hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Takku.net
Takku.net (myös pelkkä "Takku") on suomalainen anarkistien internetsivusto ja keskustelupalsta. Sivuston sisältö koostuu pitkälti anarkistiseen ajatusmaailmaan liittyvistä artikkeleista, mielipiteistä ja keskusteluista sekä tulevien tapahtumien mainoksista. Sivusto tarjoaa myös anonyymin tiedotuskanavan laittomien iskujen tekijöille. Sivuilla julkaistaan anarkistien tekemien tuhopolttojen ja muiden sabotaasien jälkeen julkilausumia, joissa tekijät kertovat iskujen motiiveista.
Sivusto on tullut tunnetuksi siitä että anarkistit ja muut ryhmä julkaisevat siellä raportteja tekemistään iskuista.
Huhtikuussa 2015 Vantaan Sanomat uutisoi sivuston lietsoneen lukijoitaan laittomaan toimintaan eduskuntavaaleihin osallistuvia puolueita vastaan. Nimetön kirjoittaja otti myös vastuun perussuomalaisten vaalitoimistoon kohdistuneesta ilkivallasta.
Kesäkuussa 2016 Eläinten vapautusrintaman eläinaktivistit ilmoittivat sivustolla tehneensä tuhopolton, jossa tuhoutui viisi Pohjolan Matkan bussia, koska yhtiö on tehnyt yhteistyötä turkishuutokauppaa harjoittavan Saga Fursin kanssa. Aktivistien mukaan tarkoitus oli sytyttää 20 bussia.
Itsenäisyyspäivän 2017 aikoihin sivustolla otettiin vastuu vantaalaisen Bar Rock Bearin omistajan autojen tuhopoltosta. Kyseisessä baarissa oli tarkoitus esiintyä äärioikeistolaista ja kansallismielistä musiikkia soittavia esiintyjiä. Baaria oli jo aiemmin häiriköity kaatamalla sementtiä vessanpönttöihin ja se oli myös uhattu polttaa.
Itsenäisyyspäivän 2017 jälkeen Fuck Suomi 100 -ryhmä julkaisi sivustolla videon, jossa poltetaan parisenkymmentä varastettua Suomen lippua. Liput oli ilmeisesti varastettu Helsingin Lauttasaaresta eri kiinteistöjen saloista. Poliisi selvitti asiaa varkautena ja Suomen lipun häpäisynä.
Tammikuussa 2018 Takku.netin foorumilla nimimerkki "Helsingin anarkistinen iskuryhmä" ilmoitti polttaneensa Helsingin Viikissä Kaikki on mahdollista -gorillataideteoksen protestina suuryritysten rasistisia toimintatapoja sekä yksityisautoilua vastaan. Kirjoitus viittasi aiemmin H&M:n mainoksesta syntyneeseen rasismikohuun. Kauppaketjun mainoksessa mustan lapsimallin päällä oli huppari, jossa viitattiin apinoihin.
Perussuomalaisten kuntapolitiikko Terhi Kiemunki arvosteli Tampereen kaupunkia anarkistisen ääriliikkeen tukemisesta sallimalla anarkistien järjestämän anarkistifestivaalin pitämisen kaupungin omistamassa rakennuksessa ja tilaisuuden aktiivisen mainostamisen takku.net -keskustelupaikan välityksellä.
Takku
Takku tarkoittaa seuraavia asioita:
Iso Vehkoslammi
Iso Vehkoslammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Iso Vehkoslammi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se sijaitsee Vehkoslamminkankaan, Riitahuhdan ja Tuutilullanmäen välisessä painaumassa, joka on soistunutta metsämaata. Siihen laskee kolme ojaa, jotka ovat eri järvien laskuojia. Lännestä siihen laskee Pikku Vehkoslammin laskuoja, etelästä siihen laskee Pitämälammin laskuoja Iso-oja ja idästä siihen laskee Tuutilullanmäen takana olevien lampien yhteinen laskuoja. Näitä lampia ovat kaksi Koukerolammia sekä Pohjalammi, joka laskee Koukerolampeen Myllyojaa myöten. Koukerolammiin laskee etelästä Pukkioja, joka tuo siihen pienen suon kuivatusvesiä. Iso Vehkoslammin laskuojan luusua sijaitsee sen pohjoispäässä. Luusuasta alkaa 3,5 kilometriä pitkä Jakopuro, joka laskee Hirsilammiin, ja joka jatkaa sitten kaksi kilometriä Paskolammiin ja lopulta päättyy Vähä Mustajärveen. Iso Vehkoslammi on pienikokoinen ja veden vaihtuvuus on siksi nopeaa. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on vain 4,0 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Kaikilla sen rannoilla on vähän avosuota, mutta etelärannoilla avosuon alue on laajempi. Lampi on muuten autio, mutta pohjoispäässä olevalla kukkulalla on vapaa-ajan asunto. Lammin ohi kulkee 150 metrin etäisyydeltä yhdystieltä 3351 erkaneva maantie. Tältä tieltä pääsee mainitulle vapaa-ajan asunnolle.
Ison Vehkoslammen vedenlaatua on tutkittu vuonna 1995. Sen vesi on kirkasta, erittäin humuspitoista ja hapanta, mikä johtuu valuma-alueen suovaltaisuudesta. Lammen puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko. Iso Vehkoslammia voidaan luonehtia lievästi rehevöityneeksi, sillä sekä fosforin että typen pitoisuudet vedessä ylittävät suojärvien luontaiset rajat. Fosforipitoisuus oli tutkittuna ajankohtana 26 µg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 720 µg/l. Typpipitoisuus johtunee humuksen suuresta määrästä ja fosforin pitoisuus mahdollisesti haja-asutuksen hajakuormituksesta ja soiden ojituksista. Happitilanteesta ei ole käytettävissä tietoa. Iso Vehkoslammi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi tai jopa huonosti.
Ahmed Naji
Ahmed Naji (s. 1985 Mansoura, Egypti) on egyptiläinen kirjailija. Hän on saanut kahden vuoden vankeustuomion sen jälkeen kun hänen romaaninsa "Using Life" ("Istikhdam al-Hayah") katkelma tuomittiin "julkista moraalia loukkaavaksi". PEN America on myöntänyt hänelle sananvapauden palkinnon poissaolevana, ja tilaisuus järjestetään 16. toukokuuta 2016. Katkelma julkaistiin kirjallisuuslehdessä ja siksi siihen sovelletaan eri lakia kuin kirjoihin, joita sensuuri ei normaalisti käsittele. Sensuuriviranomaiset olivat kuitenkin jo aikaisemmin hyväksyneet kirjan, sillä se oli ilmestynyt Libanonissa. Tuontikirjat joutuvat käymään läpi sensuurin ennen myyntiin pääsyä.
Naji kirjoittaa valtion rahoittamalle Akhbar al-Adab -kirjallisuuslehdelle ja useille muille lehdille.
Ultra (underground-lehti)
Ultra oli suomalainen anarkistinen underground-lehti, jota ilmestyi neljä numeroa vuosina 1968–1970. Sitä on luonnehdittu aikansa näyttävimmäksi ja turkulaisen "Aamuruskon" ohella merkittävimmäksi suomalaiseksi underground-lehdeksi. Lehden päätoimittajana toimi Timo Larmela ja se painettiin vapaaehtoisvoimin perustetussa Demo ry:n painossa, siinä missä muut tuon ajan underground-lehdet olivat käsin monistettuja. Lehden taitto oli varsin vapaamuotoinen ja se sisälsi runsaan kuvituksen. "Ultran" artikkelit käsittelivät muun muassa anarkismia, Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeuksia, beat-runoutta ja psykedeelisiä huumeita. Viranomaiset takavarikoivat suurimman osan lehden ensimmäisen numeron painoksesta sillä verukkeella, että siinä ei ollut lainmukaisesti ilmoitettu painopaikkaa. Julkaisijaksi oli ilmoitettu Risto Koivisto ja "H"-production. Lehden toinen numero sisälsi luettelon huoltopoliisin käyttämien autojen rekisterinumeroista ja tuntomerkeistä varoituksena ”pilvenpolttajille”.
"Ultran" painosmäärä oli muutamia tuhansia ja sitä myytiin yhden markan kappalehintaan erilaisissa tapahtumissa. Lehti joutui toistuvasti vaikeuksiin viranomaisten kanssa pornografisen tai poliisia halventavan sisältönsä vuoksi. Vaikutteensa "Ultra" sai pääasiassa Yhdysvalloista ja sikäläisistä underground-lehdistä. "Ultran" ilmestymisen lakkaamiseen vaikutti se, että 1970-luvun alussa taistolaisuus ajoi Suomessa nuorison muut uusvasemmistolaiset suuntaukset marginaaliin. Myös "Ultran" viimeiseksi jäänyt numero alkoi liputtaa marxismi-leninismin puolesta ja sisälsi muun muassa runsaasti Lenin-sitaatteja. Viimeinenkin numero sisälsi tosin myös ohjeet hasiksen valmistukseen ja kärpässienen huumekäyttöön.
Alter Ego (kappale)
Alter Ego () on Minus One -yhtyeen kappale, jolla se edusti Kyprosta . Se julkaistiin 22. helmikuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet sekä yhtyeen jäsenet.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdeksanneksi 164 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 96 pistettä ja saavutti sijan 21.
Offshore-yritys
Offshore-yritys on veroparatiisiyhtiöihin liitetty käsite.
Verohallinnon mukaan offshore-yrityskäsitettä selvitetään tähän tapaan:
"Veroparatiisiyhtiön keskeinen tunnusmerkki ja edullisen verokohtelun edellytys on yleensä se, että yhtiön (liike)toiminta tapahtuu muualla kuin rekisteröintivaltiossa. Nimi offshore-yhtiö juontaa siis juurensa tästä, eli toiminta tapahtuu muualla kuin rekisteröintivaltiossa.
Mikäli yhtiö harjoittaa toimintaa rekisteröintivaltiossa (onshore), kuuluu se tämän valtion sääntelyn piiriin eikä saa mitään erityiskohtelua verotuksen tai muun lainsäädännön suhteen." (viitaten: )
Generators
Generators oli Oululainen vuosina 1988-1996 toiminut yhtye, jonka musiikki on punk- ja garagevaikutteista funkkia.
Pentti Viro
Pentti Julius Viro (1911 – 21. syyskuuta 1981) oli suomalainen metsätieteilijä ja Metsäntutkimuslaitoksen metsämaatieteen professori 1956–1978. Hänen tutkimuskohteensa oli metsämaan ravinteet. Hän oli Suomessa kangasmaiden lannoitustutkimuksen uranuurtaja. Viro oli Helsingin yliopiston metsämaatieteen dosentti 1951–1977.
Pavlovin talo
Pavlovin talo () on Volgogradissa lähellä Volgan länsirantaa sijaitseva rakennus, jota saksalaiset piirittivät 60 päivää Stalingradin taistelun aikana syksyllä 1942, kunnes joutuivat vetäytymään. Talo jälleenrakennettiin sodan jälkeen, ja se on edelleen asuinkäytössä. Talon itäpäädyssä on taistelun jälkeen kerätyistä tiilistä rakennettu muistomerkki.
Stalingradin taistelussa Pavlovin talon sijainti Volgan rannalla oli strategisesti merkittävä. Talolta oli hyvä näkyvyys kolmeen ilmansuuntaan. Puolustuksen johtoon määrättiin kersantti Jakov Pavlov 13. kaartin kivääridivisioonasta. Stalinin päiväkäsky n:o 227 kielsi perääntymisen, joten Pavlov linnoitti talon, ja hänet määrättiin pitämään se viimeiseen mieheen. Saksalaiset hyökkäsivät taloa vastaan useita kertoja päivässä, mutta joka kerralla heidät pysäytettiin. Erityisesti katolta ammuttu panssarintorjuntatuli osoittautui tehokkaaksi.
Taistelun aikana talon kellarissa asui myös siviilejä. Hengissä selviytyneet siviilit ja sotilaat pääsivät turvaan 25. marraskuuta, kun puna-armeijan vastahyökkäys eteni talolle. Kenraali Tšuikov jopa vitsaili, että saksalaiset menettivät Pavlovin talolla enemmän miehiä kuin Pariisin valtauksessa vuonna 1940.
Vuonna 2009 esitetyn venäläisen tv-dokumentin mukaan Pavlovin talon puolustusta johti luutnantti Ivan Afanasjev, ja Pavlov toimi hänen alaisuudessaan. Viimeinen talon puolustukseen osallistunut puna-armeijan veteraani kuoli maaliskuussa 2015.
Juhani Virta
Auvo Erkki Juhani (Jukka) Virta (3. elokuuta 1935 Lahti – 8. marraskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen geofyysikko. Hän oli Helsingin yliopiston geofysiikan apulaisprofessori 1972–1980 ja professori 1980–1998. Sitä ennen hän oli 1969–1972 dosentti. Hän tutki hydrologiaa.
Tammy Abraham
Tammy Abraham (s. 2. lokakuuta 1997 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Abraham on hyökkääjä.
Abraham on Chelsean kasvatti. Hän on voittanut seuran nuorten joukkueen kanssa UEFA Youth Leaguen ja FA Youth Cupin kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Chelsean edustusjoukkueessa Englannin valioliigassa Abraham debytoi toukokuussa 2016 Liverpoolia vastaan.
Abraham on edustanut Englantia nuorten maajoukkuetasolla.
Wouter Peeters
Wouter Peeters (s. 31. heinäkuuta 1998) on belgialainen jääkiekkomaalivahti. Yhdysvaltalainen NHL-joukkue Chicago Blackhawks varasi Peetersin NHL-liigaan kolmannella kierroksella, kesäkuussa 2016. Hän on kaikkien aikojen ensimmäinen belgialainen jääkiekkoilija, joka on varattu NHL:ään.
Peeters on belgialaisen Turnhout White Capsin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana pelaamaan Itävaltaan EC Salzburgin juniorijoukkueeseen.
Jokerit teki Peetersin kanssa sopimuksen toukokuussa 2016. Hän pelaa Jokereissa pääasiassa A-nuorissa. Lupaava maalivahti oli varauskelpoinen vuoden , jossa hänet oli rankattu maalivahdeista sijalle seitsemän. Hänet varasi Chicago Blackhawks numerolla 83.
Toukokuussa Jokerit ja Peeters purkivat sopimuksen yhteisymmärryksessä koskien kautta 2017-18.
Pekka Virtama
Pekka Eero Juhani Virtama (23. kesäkuuta 1922 Helsinki – 26. helmikuuta 1998 Turku) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Virtaman vanhemmat olivat asemapäällikkö Eero August Virtama ja Anna Amanda Hietanen ja puoliso vuodesta 1948 Maija Sinikka Nivala. Virtama tuli ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta 1941 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 19500. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1957, röntgentutkimukseen ja -hoitoon hän erikoistui 1954. Hän oli työskennellyt yliopistossa jo 1950-luvulla, samoin kuin eri sairaaloissa 1960-luvun alkuvuosiin. Virtama oli Helsingin yliopiston röntgendiagnostiikan dosentti 1960–1965. Hän toimi Turun yliopiston diagnostisen radiologian professorina 1963–1985, tutkimuskohteinaan luiden mineraalipitoisuus ja automaattinen tietojenkäsittely lääketieteessä. Virtama osallistui luuston kasvainten tietokonepohjaisen diagnostiikan kehittämiseen ja aloitti Suomessa digitaalisen kuvansiirtoverkon kehittämisen. Hän myös johti positroniemissiotomografia (PET) -tutkimuskeskuksen parustamista ja toimi Turun yliopistossa dekaanina ja varadekaanina sekä Turun yliopistollisessa keskussairaalassa johtajaylilääkärinä. Virtama työskenteli tutkijan uransa aikana vierailevana radiologian professorina ulkomailla ja vielä eläkkeelle jäätyään Kuwaitissa yliopiston radiologian professorina ja ylilääkärinä vuonna 1988. Hän oli useiden alansa järjestöjen, yhdistysten ja toimikuntien jäsen tai puheenjohtaja ja julkaisi yli 200 tieteellistä julkaisua sekä luustoa käsittelevän radiologian oppikirjan.
Roman Savtšenko
Roman Viktorovitš Savtšenko (, s. 28. heinäkuuta 1988 Oskemen) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL:ssä pelaavaa Barys Astanaa. Pelipaikaltaan vasemmalta laukova 188-senttinen ja 95-kiloinen Savtšenko on puolustaja. Hän kuuluu myös Kazakstanin jääkiekkomaajoukkueeseen.
Savtšenko aloitti uransa Venäjän toiseksi korkeimman sarjatason Vysšaja Ligan HK Kaztsink-Torpedossa, jota hän edusti kaudesta 2005–2006 kauteen 2008–2009. Kaudella 2008–2009 Savtšenko siirtyi uuden KHL-liigan kazakstanilaisjoukkueeseen Barys Astanaan. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2012–2013, Savtšenko on tehnyt tehot 10+10.
Nuorten maajoukkueissa Kazakstania edustanut Savtšenko debytoi Kazakstanin jääkiekkomaajoukkueessa kaudella 2008–2009. Hän on edustanut maataan neljissä 1. divisioonan MM-kilpailuissa ja lisäksi vuosien 2010, 2012, 2014 ja 2016 A-sarjan MM-kilpailuissa.
Kauko Virtanen
Kauko Kalevi Virtanen (s. 1933) on suomalainen hammaslääkäri ja proteesiopin emeritysprofessori. Hän oli professorina Oulun yliopistossa vuodesta 1979–1996. Hänen tutkimuskohteensa olivat iensairaudet, leukaprotetiikka ja purentafysiologia.
Anshun
Anshun (, pinyin: Ānshùn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guizhoun maakunnan keskilänsiosassa. Kaupungin pinta-ala on 9 253 neliökilometriä ja väkiluku 2,3 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 80 kilometriä maakunnan pääkaupunki Guiyangista lounaaseen.
Kaupunki rajoittuu lännessä Liupanshuin, pohjoisessa Bijien, koillisessa Guiyangin prefektuuritason kaupunkeihin, sekä idässä Qiannanin ja lounaassa Qianxinanin autonomisiin prefektuureihin.
Anshunin alueella asuvat Tunbaot, joiden esi-isät olivat sinne lähetettyjä han-kiinalaisia sotilaita Ming-dynastian aikoina. Heidän vaatetuksensa, kielensa ja kulttuurinsa ovat säilyneet Ming-dynastian ajoista.
Huangguoshun vesiputous on yksi suurimmista vesiputouksista Kiinassa ja Itä-Aasiassa. Putouksen korkeus on 77,8 metriä ja leveys 101 metriä.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kahteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntaan ja kolmeen autonomiseen piirikuntaan.
Aniwa
Aniwa on kylä Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Aniwassa asui vuonna 2010.
Nimi Aniwa on lähtöisin Ojibwen kielestä. Aniwan nimi on tullut Ojibwen sanasta Aniwi eli ne.
Aniwan sijainti on 5°0′36″N 89°12′45″W﻿ / ﻿45.01000°N 89.21250°W﻿ / 45.01000; -89.21250. Aniwan pinta-ala on .
Loin d’ici
Loin d’ici () on itävaltalaislaulaja Zoë Straubin kappale, jolla hän edusti Itävaltaa . Sen on säveltänyt ja sanoittanut Zoë itse isänsä Christof Straubin kanssa.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksi 170 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 151 pistettä ja saavutti sijan 13.
Aihetodiste
Aihetodiste, "indiisi", lyhyesti "indisio" on lakikielessä todiste tai tosiasia, jonka perusteella tiettyä seikkaa voidaan pitää ilmeisenä tai todennäköisenä, mutta joka ei kuitenkaan välittömästi osoita asiaa. Ne eivät suorastaan koske todistettavana olevaa asiaa, mutta niiden nojalla voidaan tehdä johtopäätöksiä.
Jos esimerkiksi todistusaineistossa käytetään rikospaikalta löydettyä esinettä osoittamaan, että sen omistaja oli paikalla, sen todistusarvo on vähäisempi kuin "suoran todistajalausunnon", koska sen on voinut laittaa tai pudottaa sinne toinen henkilö. Sen todistusvoima on vähäinen kun sitä tarkastellaan erikseen, mutta muiden yhtä heikkojen näyttöjen kanssa se voi olla riittävä osoittamaan tosiasian. Tämä epäsuora todistusaineisto voi olla riittävä oikeudenkäyntiin.
Olennaiset aihetodisteet voidaan kuitenkin joissain tapauksissa sulkea pois käsittelystä kun niitä voidaan väärinkäyttää. Esimerkiksi vastaajan aikaisempaa rikosrekisteriä ei voida sallia todistusaineistoksi siihen, että hän olisi syyllinen nykyiseen rikokseen. Oikeudenkäynnissä se tosiasia, että henkilö on vakuutettu hylätään käsittelystä, koska se kääntää huomion pois oikeudellisesta syyllisyydestä sopimattomaan keskusteluun kykyyn maksaa vahingonkorvausta.
Jos esimerkiksi silminnäkijä sanoo nähneensä vastaajan ampuvan luodin henkilöä kohti, joka sitten kuoli – tämä on "suora todistajalausunto" murhasta ja ainoa kysymys on kertooko todistaja totuudenmukaisesti. Jos kuitenkin todistaja voi kertoa vain kuulleensa laukauksen ja saapuneensa paikalle muutamia sekunteja myöhemmin nähdäksensä syytetyn seisovan ruumiin lähellä savuava pistooli kädessään – todistus on "aihetodiste": henkilö on voinut olla ampumassa pakenevaa tappajaa tai vain ollut ohikulkija joka poimi aseen maasta tappajan pudotettua sen.
Käsitys, ettei henkilöä voisi tuomita aihetodisteiden perusteella on tietenkin väärä. Valtaosa rikostuomioista pohjautuu aihetodisteisiin, kuitenkin niiden pitää olla riittäviä täyttämään vakiintuneet todistusaineistolle asetetut standardit.
Domenico Sarro
Domenico Natale Sarro (tai Sarri, 24. joulukuuta 1679 Trani, Apulia –25. tammikuuta 1744 Napoli) oli italialainen barokkisäveltäjä ja yksi varhaisimmista napolilaisen oopperan edustajista. Häneltä on säilynyt noin 40 oopperaa ja serenataa.
Sarro opiskeli Sant’Onofrion konservatoriossa Napolissa ja toimi Napolin hovissa vuosina 1704–1707 ja uudelleen vuodesta 1720 alkaen, jolloin hän hoiti kuolemaansa saakka hovin varakapellimestarin ja vuodesta 1737 hovikapellimestarin tehtäviä sekä lisäksi Napolin kaupungin "maestro di cappellan" virkaa vuodesta 1728 eteenpäin. Hoville hänen kuului säveltää joka vuosi ooppera Kaarle III:n 1737 rakennuttamaan Teatro San Carloon, alkaen sen avajaisiin sävelletystä oopperasta "Achille in Sciro" (“Akhilleus Skýroksella”) Metastasion librettoon.
Sarron tuotantoon kuuluu 28 maallista oopperaa, useita kirkko-oopperoita ja oratorioita, serenatoja ja kantaatteja sekä huilukonsertto. Oopperasäveltäjänä Sarron vahvinta luomiskautta oli 1720-luku. Hänen tyylinsä perustuu paljossa Alessandro Scarlattiin, mutta on tätä yksinkertaisempaa ja melodisempaa.
Sarron ooppera "Didone abbandonata" (1724) on ensimmäinen sävellys Pietro Metastasion ensimmäisestä tärkeästä libretosta.
Tämänkin laulun jälkeen
Tämänkin laulun jälkeen on rockyhtye St. Petersaaren toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1982 levymerkillä Kompass Records.
Have a Hangover with...
Have a Hangover with... on punkyhtyeiden Anal Thunder ja No Redeeming Social Valuen split-albumi, joka julkaistiin helmikuussa 2002 levymerkillä Kidney Records.
Lammaszinen Jaakko Teittisen mukaan yhtyeellä on ensimmäistä kertaa vakavaa sanottavaa, ja kappaleiden olevan siihenastisista julkaisuista parhaita.
Perttu Laakso
Perttu Vihtori Laakso (12. toukokuuta 1916 Tampere – 14. lokakuuta 1970) oli suomalainen kemisti.
Laakson vanhemmat olivat rautatiekirjuri Vihtori Laakso ja Martta Johanna Rasula. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1937 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1942. Hän teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan 1948 ja Oxfordiin 1947–1949.
Laakso toimi Helsingin yliopiston kemian laitoksen assistenttina 1937–1947 ja orgaanisen kemian dosenttina 1947–1953. Hän oli Tukholmassa Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) kemistinä 1946-1947 ja "Ab Varjag"in neuvottelevana kemistinä 1947–1948. Laakso suoritti tutkimuksia eri teollisuuslaitoksille 1944–1947.
Laakso oli jatkosodan aikana Päämajan valvontaosaston laboratorion johtajana ja hän perehtyi tällöin muun muassa infrapunavalokuvaukseen.
Laakso oli naimisissa vuodesta 1948 keramiikkataiteilija Toini Viola Hartikaisen kanssa.
Nimellä "Perttu V. Laakso":
Iris DeMent
Iris DeMent (s. 5. tammikuuta 1961 Paragould, Arkansas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen musiikkinsa on tyyliltään countrya, folkia ja rockia.
DeMent syntyi 5. tammikuuta 1961 Arkansasissa 14-lapsiseen perheeseen. Perhe muutti Kaliforniaan kolmen vuoden kuluttua. DeMent lauloi nuorena gospel-musiikkia ja teini-ikäisenä myös countrya, folkia ja R&B:tä. High schoolin jälkeen DeMent lähti collegeen Kansas Cityyn.
DeMent alkoi kirjoittaa lauluja 25-vuotiaana ja muutti Nashvilleen 1988. Häneltä julkaistiin 1990-luvulla kolme albumia: "Infamous Angel" (1992), "My Life" (1994) sekä "The Way I Should" (1996), joka oli ensimmäistä kahta introspektiivista albumia rokahtavampi ja kantaa ottavampi.
DeMent sai Grammy-ehdokkuuden neljästä duetostaan Prinen kanssa vuonna 1999. Hänen neljäs albuminsa "Lifeline" (2005) oli kokoelma gospellauluja. "Sing the Delta" (2012) sisälsi hänen omia laulujaan. "The Trackless Woods" (2015) oli DeMentin Anna Ahmatovan runoihin tekemiä sävellyksiä.
Salzburgin juhlamessu
Salzburgin juhlamessu (lat. "Missa Salisburgensis"; saks. "Salzburger Domfestmesse"), tunnettu myös anakronistisella nimellä Tuomiokirkonvihkiäismessu, on Heinrich Ignaz Franz Biberin säveltämä messu 53:lle laulu- ja soitinäänelle.
Vuonna 1878 itävaltalainen musiikinhistorioitsija August Wilhelm Ambros attribuoi messun Orazio Benevolille, olettaen sen sävellysajankohdaksi Salzburgin tuomiokirkon vihkiäiset vuonna 1628, joka kuitenkin on liian varhainen teoksen tyyliin nähden. Sittemmin messun säveltäjäksi oletettiin Andreas Hofer. Ernst Hintermaierin tutkimusten mukaan teos on kuitenkin kirjoitettu Salzburgin arkkihiippakunnan 1100-vuotisjuhliin, joita vietettiin vuonna 1682, säveltäjänään nimenomaan Biber.
"Salzburgin juhlamessu" on täysbarokin kolossaalityylin suurimuotoisimpia ja samalla kuuluisimpia kirkollisia teoksia. Messun asianmukainen esittäminen vaatii laulajien ja soittajien sijoittamista kirkkotilassa useaan eri paikkaan eli monikuoroisuutta ("cori spezzati" -tekniikka). Messun 53 laulu- ja soitinääntä jakaantuvat kuoroiksi seuraavasti:
Teospari "Salzburgin juhlamessulle" on Biberin vastaavalle esityskokoonpanolle samaan tilaisuuteen kirjoittama motetti "Plaudite tympana".
Ingrid Carlqvist
Ingrid Carlqvist (s. 9. marraskuuta 1960) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on tullut tunnetuksi islamia kritisoivista puheenvuoroistaan ja perustanut aiheen tiimoilta "Dispatch International" -nimisen verkkolehden. Ennen freelanceriksi ryhtymistä hän työskenteli muun muassa "Kvällspostenissa".
Nuorisydän
Nuorisydän on suomalaisen Younghearted-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2016. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 15:nneksi. Albumi oli viikolla 18/2016 YleX-radiokanavan viikon albumina. Yhtye on saanut albumista kultalevyn, sen kuunteluiden ylitettyä 10 miljoonan suoratoistokuuntelun rajan.
Albumin kappaleiden teemoja ovat parisuhteen eri vaiheet nuoren ihmisen näkökulmasta: rakkaus, ihastuminen, rakastuminen, oman tilan kaipuu, lemmenkipeys, suru, ahdistus, ikävä ja intohimo.
Albumin ensimmäinen single ”Hyvä näin” julkaistiin 22. toukokuuta 2015. Toisen singlen, ”Hetkeksi”, yhtye julkaisi 5. elokuuta 2015. Kappale nousi seuraavan syksyn aikana suosioon nousten muun muassa kolmeksi viikoksi Suomen singlelistalle. Single sai vielä loppuvuodesta kultalevyn, kun sitä oli striimattu yli kaksi miljoonaa kertaa.
Frank Aaltonen
Frank Adolf Aaltonen (23. syyskuuta 1884 Hämeenlinna – 24. helmikuuta 1958 New York) oli amerikansuomalainen ammattiyhdistys- ja osuustoimintamies.
Hämeenlinnassa syntynyt Aaltonen kävi kansakoulun ja liittyi työväenliikkeeseen vuonna 1901 Lahdessa. Tammikuussa 1905 Aaltonen saapui siirtolaisena Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli aluksi kaivoksilla ja opiskeli myöhemmin neljän lukukauden ajan Valparaison yliopistossa Indianassa. Yhdysvaltain kansallisuuden Aaltonen sai vuonna 1911. Hän oli mukana Amerikan sosialistisen puolueen ja sen suomenkielisen osaston Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön toiminnassa. Vuodet 1908–1914 Aaltonen toimi Western Federation of Miners -ammattiliiton organisaattorina Michiganin Negauneessa. Kahden ensimmäisen vuoden aikana Aaltonen ja muut amerikansuomalaiset organisaattorit, kuten John Kolu ja John Välimäki, saivat perustettua Copper Countryn alueelle viisi ammattiosastoa, joihin liittyi yli 7 000 kaivosmiestä. Paikallisosastojen perustamisen lisäksi Aaltonen ajoi erityisesti parannuksia kaivosmiesten työtapaturmien korvauskäytäntöön.
Vuosina 1912–1913 Negauneen kaivosmiesten keskuudessa käytiin Aaltosen ja radikaaleihin anarkosyndikalisteihin lukeutuneen William Riston kannattajien välinen valtataistelu, jota ratkottiin oikeudessa saakka. Lopulta erimielisyydet johtivat Sosialistisen puolueen ja WFM-ammattiliiton vaikutusvallan hiipumiseen amerikansuomalaisten keskuudessa koko Copper Countryn alueella. Aaltonen oli myös yksi vuosien 1913–1914 Kuparisaaren kaivoslakon johtohahmoista. Lakon aikana hän joutui edelleen riitoihin anarkosyndikalistisen IWW-ammattiliiton kannattajien kanssa. Montanan Buttessa tilanne kärjistyi väkivaltaiseksi, kun IWW:n aktiivi Erik Lantala ryntäsi puukon kanssa paikallisen tuomarin toimistoon vaatien Aaltosen karkottamista kaupungista.
Kaivosmiesten ammattiliiton jätettyään Aaltonen työskenteli aluksi maanviljelijänä, kunnes lähti mukaan osuustoimintaliikkeeseen. Presidentti Franklin D. Rooseveltin virkakaudella (1933–1945) Aaltonen oli neljän vuoden ajan Rooseveltin hallituksen osuustoiminnallisen liikkeenhoidon asiantuntijana. Viimeiset vuotensa hän asui New Yorkin Brooklynissa, jossa Aaltonen piti lähinnä Suomeen suuntautunutta ulkomaankauppaa hoitanutta välitysliikettä. Lisäksi hän jatkoi edelleen osuustoimintaliikkeen neuvojana.
Vuodesta 1949 Aaltonen kanavoi Suomen Sosialidemokraattiselle Puolueelle ja sitä lähellä olleille järjestöille kommunisminvastaiseen työhön suunnattua salaista amerikkalaista rahoitusta. Ilmeisesti CIA:lta tai joltain muulta Yhdysvaltain valtion virastolta peräisin olleet rahat talletettiin Aaltosen ja Oskari Tokoin nimissä olleelle tilille, minkä jälkeen Aaltonen osti rahoilla kulutushyödykkeitä, jotka toimitettiin suomalaisille sosiaalidemokraattisille järjestöille myytäviksi, koska niin sanotuilla hyväntekeväisyyskaupoilla pystyi kiertämään säännöstelyä, tulleja ja veroja. Toiminta jatkui ainakin vuoteen 1953.
Chasmaporthetes
Chasmaporthetes on sukupuuttoon kuollut hyeenasuku.
Metsästyshyeenoilla oli pitkät ja vahvat jalat ja niiden uskotaan olleen aktiivisia saalistajia. Ne ovat voineet saalistaa ryhmissä. Vaikka metsästyshyeenalla oli vahva purenta ja se pystyi murskaamaan luita, ei se silti syönyt luita nykyisen täplähyeenan (Crocuta crocuta). Se eli "luunmurskaajakoirien" (kuten "Borophagus diversidens"), jättigepardien ja sapelihammaskissojen (Dinobastis, Megantereon) kanssa. Sen ruokavalioon kuuluivat hevoset, kamelieläimet, pekarit, hirvieläimet, murmelit ja muut pienet eläimet.
"Chasmaporthetes ossifragus" eli Pohjois-Amerikassa 4,9 miljoonaa - 780,000 vuotta sitten Plioseenikaudelta varhaiselle pleistoseenille.
Fossiilisia jäänteitä on löydetty Floridasta, Arizonasta Pohjois-Texasista Meksikosta ja Uudesta Meksikosta. "C. ossifragus" on ainoa tunnettu hyeena joka on levinnyt Pohjois-Amerikkaan.
"Chasmaporthetes lunensis" muistutti "C. ossifragusta". Se eli Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa samaan aikaan kuin "C. ossifragus". Ne voivat olla sama laji, joka tarkoittaisi että se olisi yksi laajalle levinneimmistä petoeläimistä.
Vanhin laji.
Carrosse d'or
Carosse d'or (”Kultainen vaunu”) on Ranskan elokuvaohjaajien liiton elokuvaohjaajalle merkittävästä urasta myöntämä palkinto. Palkinto annetaan Cannesin elokuvajuhlien yhteydessä.
Afraid of Heights
Afraid of Heights on kanadalaisen Billy Talent -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistaan 29. heinäkuuta 2016. Albumin nimikkokappale ”Afraid of Heights” julkaistiin singlenä 12. toukokuuta 2016.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 26.
Iisak Niniveläinen
Iisak Niniveläinen (arabiaksi إسحاق النينوي "Ishak an-Naynuwī"; , tunnetaan myös nimellä Iisak Syyrialainen, noin 613 – noin 700) oli Niniven piispa ja munkki. Hänen kirjoituksensa ovat vaikuttaneet merkittävästi kristilliseen askeettiseen kirjallisuuteen.
Leonardo Vinci
Leonardo Vinci (1690 Strangoli – 27. toukokuuta 1730 Napoli) oli italialainen barokkiajan säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten oopperoistaan. Hän oli napolilaisen oopperan johtavia säveltäjiä ja Alessandro Scarlattin kilpailija. Scarlattin kuoleman jälkeen hän toimi Napolin kuninkaallisen kapellin varakapellimestarina ja Poveri di Gesù Cristo -konservatorion kapellimestarina.
Vinci opiskeli musiikkia Napolissa Gaetano Grecon johdolla Poveri di Gesù Cristo -konservatoriossa. Aluksi hän tuli tunnetuksi Napolin murretta käyttäneistä opera buffa -teoksistaan vuoden 1719 paikkeilla, mutta hän sävelsi myös monia vakavia oopperoita erityisesti Pietro Metastasion librettoihin. Vinci kuoli noin 40-vuotiaana toukokuussa 1730, tarinoiden mukaan rakastajattarensa mustasukkaisen aviomiehen myrkyttämänä.
Vincin oopperaa "Li zite ’ngalera" (1722) pidetään yleisesti parhaana hänen opera buffa -teoksistaan. Vakavista oopperoista taas "Didone Abbandonata" (”Hyljätty Dido”, Rooma, 1726) ja "Artaserse" (” Artakserkses”, Rooma, 1730) mainitaan merkittävimpinä. Aaria ”Vo solcando” "Artasersestä" on hyvä esimerkki hänen tyylistään.
Oopperoiden lisäksi Vinci kirjoitti muutamia kantaatteja, sonaatteja ja serenatoja sekä kaksi oratoriota, "Oratorio di Maria dolorata" (n. 1723) ja "Oratorio per la Santissima Vergine del Rosario" (n. 1730). Hänen sonaattiaan D-duuri huilulle ja basso continuolle esitetään yhä. Hän sävelsi myös kaksi nokkahuilusonaattia sekä nokkahuilukonserton.
Vuonna 2015 Decca julkaisi kapellimestari Riccardo Minasin johtaman levytyksen hänen kolminäytöksisestä oopperastaan "Catone in Utica" (Rooma, 1728).
Steelfest Open Air
Steelfest Open Air tai Steelfest on Hyvinkään Villatehtaalla pidettävä kaksipäiväinen extreme metaliin, erityisesti death metaliin ja black metaliin keskittyvä festivaali. Tapahtuman osallistujamäärä on rajattu 1 500 festivaalivieraaseen / päivä.
Steelfest oli alun perin seitsemän henkilön järjestämä yksityistapahtuma. Tapahtumaa järjestettiin neljänä vuonna, kunnes viidentenä vuonna tapahtuma muuttui varsinaiseksi festivaaliksi ja avautui myös ulkopuoliselle yleisölle vuonna 2012.
Festivaali järjestettiin 18.–19. toukokuuta. Esiintyjinä olivat muun muassa Azaghal, Impaled Nazarene ja Deathchain. Osallistujamäärä oli noin 2 500.
Festivaali järjestettiin 24.–25. toukokuuta. Esiintymislavoja oli kaksi, joista toinen sijoitettuna sisätiloihin. Samalla festivaali muuttui vain täysi-ikäisille sallituksi tapahtumaksi. Esiintyjinä oli yhteensä 31 yhtyettä, muun muassa Belphegor, Horna, Necromancer ja Mayhem. Osallistujamäärä oli noin 3 000.
Festivaali järjestettiin 16.–17. toukokuuta. Tapahtuma oli loppuunmyyty. Esiintyjinä olivat muun muassa Mustan Kuun Lapset ja Vader.
Festivaali järjestettiin 15.–16. toukokuuta. Tapahtuma oli lähes loppuunmyyty muutama viikko ennen tapahtumaa. Esiintyjiä oli yhteensä 24.
Festivaali järjestetään 20.–21. toukokuuta. Esiintyjiä on 26. Hieman teemasta poiketen festivaaleilla esiintyy myös Bat & Ryyd. Muita esiintyjiä ovat muun muassa Mörbid Vomit ja Saturnian Mist. Festivaali päättyy Gorgorothin esiintymiseen.
Leebin kovuuskoe
Leebin kovuuskoe on laajasti käytössä metallisten materiaalien kovuusmittauksissa. Vuonna 2015 siitä on ensimmäistä kertaa julkaistu kansainvälinen standardi. Standardissa (SFS-EN ISO 16859) kuvataan sekä menetelmä sekä Leebin kovuusmittareiden varmentaminen ja kalibrointi.
Leebin kovuuskoetta voidaan käyttää sekä laboratorioissa että kenttäolosuhteissa kovuuden mittaukseen esimerkiksi massiivisista kappaleista, joita ei ole mahdollista mitata perinteisellä pöytämallisella kovuusmittarilla. Menetelmää voidaan käyttää myös kappaleilla, joista ei haluta tai voida irrottaa erillisiä koepaloja. Leebin kovuusmittauksessa materiaalin pintaan törmäytetään kuula, jonka nopeus mitataan ennen osumaa ja pinnasta kimpoamisen jälkeen. Koekappaleen kokeessa absorboima energia edustaa koekappaleen dynaamista Leebin kovuutta.
http://www.sfs.fi/ajankohtaista/tuoteuutiset/leebin_kovuuskokeelle_standardi.3746.news
Rupert Evans
Rupert Evans (s. 9. maaliskuuta 1976), on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt televisiossa, elokuvissa ja teatterissa. Hän on Royal Shakespeare Companyn jäsen.
Evans kasvoi maatilalla Staffordshiressa lähellä Stoke-on-Trentin kaupunkia. Hän valmistui Webber Douglas Academy of Dramatic Art -teatterikoulusta vuonna 2001.
Valio-myrsky
Valio-myrsky oli Atlantilta tullut syvenevä ja nopeasti liikkunut matalapaine, joka ylitti Suomen Pohjanmaalta alkaen perjantaina 2. lokakuuta 2015. Pahiten syysmyrsky runteli Pohjanmaata sekä Itä-Suomea aina Karjalaa, Savoa ja Kainuuta myöten. Valio-myrskyn tuulennopeuden arvioitiin nousevan jopa vaarallisiin lukemiin, voimakkaimmillaan 20–25 metriin sekunnissa.
Valio siirtyi Pohjanmaalta perjantain ja lauantain välisen yön aikana itää kohti kaataen puita ja aiheuttaen laajoja sähkökatkoksia kunnittain. Voimakas tuuli irrotti myös kattoja Ylivieskassa ja aiheutti kovaa aallokkoa Pohjois-Pohjanmaan rannikolla. Myös puhelin- ja nettiyhteyksissä oli laajoja häiriöitä myrskyalueilla. Katkenneet puut aiheuttivat tuhoja mm. Karstulan hautausmaalla.
Valion vaikutusalue ulottui lopulta koko Keski-Suomen ja idän alueelle; voimakkaimmaksi tuulennopeudeksi mitattiin 31 metriä sekunnissa. Lauantaihin 3. lokakuuta mennessä myrsky oli pääasiassa jo hellittänyt, mutta lähes 100 000 taloutta oli edelleen ilman sähköjä. Sähköviat saatiin korjattua suhteellisen nopeasti.
Mestis-kausi 2016–2017
Kausi 2016–2017 oli jääkiekon Mestiksen 17. kausi. Edelliskauden mestari Jukurit siirtyi SM-liigaan, joten kyseessä oli ensimmäinen kerta kauden 2005–2006 jälkeen, kun hallitseva mestari ei pelaa Mestiksessä.
Suomi-sarjasta nousi mestaruuden voittanut IPK. Lisäksi konkurssiin päätyneen liigajoukkueen Espoo Bluesin tilalle perustettu Espoo United sai paikan Mestikseen, joten kausi pelattiin poikkeuksellisesti 13 joukkueella.
Runkosarjassa pelattiin 13 joukkueen nelinkertainen sarja. Lisäksi pelattiin viidessä otteluparissa revanssiviikonloppu ja yksi kolmen joukkueen yksinkertainen välisarja. Kokonaisottelumääräksi tuli 50 ottelua.
Revanssiviikonloppu 18.-19.11.
Välisarja 16.-19.11.
Vähintään 1/3 otteluista
Mestiksen puolivälieriin pääsi 8 joukkuetta. Puolivälierät pelattiin otteluparein 1.-8., 2.-7., 3.-6. ja 4.-5.. Ottelut aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä ja jatkoon pääsyyn tarvittiin neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä). Voittajat jatkoivat välieriin. Välierät aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Jatkoon päässeistä runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtasi runkosarjassa heikoimmin sijoittuneen ja toiseksi paras kohtasi toiseksi heikoimman.
Neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä) välierissä saavuttaneet joukkueet selvisivät loppuotteluihin. Välierien hävinneet joukkueet pelasivat runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä yhden ottelun, jonka voittaja voitti pronssia. Mestiksen loppuottelut aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Mestiksen mestaruuteen vaadittiin neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä).
Vähintään 1/3 otteluista
Sijoille 11.-13. sijoittuneet pelasivat Suomi-sarjan kahta parasta joukkuetta vastaan viiden joukkueen kaksinkertaisen sarjan, jonka kaksi parasta pelaavat Mestiksessä kaudella 2017–2018.
Hokki ajautui kauden jälkeen konkurssiin, jolloin Ketterä sai vapautuneen sarjapaikan.
Poriginal galleria
Poriginal galleria on Porin Eteläranta 6:ssa sijaitseva taidegalleria. Galleria on osa Porin taidemuseota, ja se on perustettu vuonna 1984. Poriginal gallerian toiminta-ajatuksena on esitellä kotimaista ja satakuntalaista kuvataidetta kansainvälistä näkökulmaa unohtamatta. Uusrenessanssityylisen kaksikerroksisen rakennuksen kokonaispinta-ala on 235 m², joka mahdollistaa kahden näyttelyn pitämisen samanaikaisesti. Rakennus on rakennettu F.J. Lindtrömin vuoden 1885 piirustusten mukaisesti.
Poriginal galleriassa on järjestetty yli 600 näyttelyä. Tarkan luvun määrittäminen on tulkinnanvaraista, koska taiteilijat ovat käyttäneet näyttelytiloja luovasti. Vuonna 2016 näyttelyitä järjestetään 24 kappaletta.
John Välimäki
John Välimäki (s. 1884 Lapua) oli amerikansuomalainen ammattiyhdistysmies ja toimittaja.
Välimäki syntyi Lapualla aviottomana lapsena ja saapui Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana vuonna 1901. Hän teki aluksi sekalaisia töitä eri paikkakunnilla, kunnes päätyi kaivosmieheksi Minnesotan Hibbingiin. Amerikan sosialistiseen puolueeseen Välimäki liittyi 1906. Vuonna 1907 hän aloitti Western Federation of Miners -ammattiliiton organisoijana Minnesotan Mesabi Rangen rautakaivoksilla, kunnes lähti johtamansa kaivoslakon jälkeen seudulta vielä samana vuonna. Välimäki ja muut lakkoilleet sosialistit joutuivat työnantajien mustalle listalle ja menettivät työpaikkansa.
Vuodesta 1908 lähtien Välimäki työskenteli Michiganin Hancockissa ilmestyneen "Työmiehen" toimittajana. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuotta myöhemmin. Copper Countryn kuparikaivosalueella Välimäki ja muut WFM:n organisaattorit, kuten Frank Aaltonen ja John Kolu, onnistuivat parissa vuodessa perustamaan viisi ammattiosastoa, joihin liittyi yli 7 000 kaivosmiestä. Vuonna 1912 Välimäki valittiin Työmiestä julkaisseen Työmies Publishing Companyn johtoon ja 1913–1914 hän oli yksi Kuparisaaren kaivoslakon johtajista. Myöhemmin Välimäki toimi sanomalehtimiehenä eri puolilla Pohjois-Amerikkaa, työskennellen "Raivaajan" ja "Työkansan" toimittajana sekä "Toverin" päätoimittajana.
South Park Tampere
South Park Tampere on vuosittain Tampereella järjestettävä metallimusiikkiin keskittynyt festivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 sen jälkeen, kun edellinen Tampereella järjestetty festivaali, Sauna Open Air, oli mennyt konkurssiin. South Park järjestetään Tampereen Eteläpuistossa.
Festivaalin ensimmäisenä vuotena sen pääesiintyjinä toimivat Europe, W.A.S.P. sekä Skid Row.
Vuonna 2015 South Parkin pääesiintyjinä toimivat Def Leppard sekä Extreme. Festivaalilla vieraili kahden päivän aikana reilut 11 000 ihmistä.
Vuonna 2016 South Parkin tippunut kävijämäärä oli noin 9 000 katsojaa. Pääesiintyjinä toimivat Slayer sekä Bullet For My Valentine.
Joulukuussa 2016 South Park ilmoitti pitävänsä 2017 välivuoden.
Vuonna 2018 South Park teki paluun vuoden tauon jälkeen. Pääesiintyjinä toimivat Helloween ja Ghost. Tapahtuma teki yleisöennätyksensä, kun paikalla oli noin 13 000 katsojaa.
Festivaali järjestettiin 6.–7.6.2014.
Perjantai 6. kesäkuuta:
Lauantai 7. kesäkuuta:
Festivaali järjestettiin 5.–6.6.2015.
Perjantai 5. kesäkuuta:
Lauantai 6. kesäkuuta:
Festivaali järjestettiin 10.–11.6.2016.
Perjantai 10. kesäkuuta:
Lauantai 11. kesäkuuta:
Festivaali järjestettiin 8.-9.6.2018.
Perjantai 8. kesäkuuta:
Lauantai 9. kesäkuuta:
John Lauttamus
John Lauttamus (s. 1870 Kauhava) oli amerikansuomalainen kirjailija, joka varsinaiselta ammatiltaan oli seppä. Hän saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1892, vaikuttaen aluksi Michiganin Calumetissa aj vuodesta 1906 lähtien Minnesotan Cloquetissa. Lauttamus toimi aktiivisesti paikallisissa raittiusjärjestöissä ja kuului myös suomalaissiirtolaisten Knights of Kaleva -järjestöön. Hän julkaisi kaksi teosta, joista Suomessa ilmestynyt "Amerikan tuulahduksia" sisältää kertomuksia amerikansuomalaisten elämästä Pohjois-Amerikassa.
Runaljod – Gap Var Ginnunga
Runaljod – Gap Var Ginnunga on norjalaisen folkyhtye Wardrunan ensimmäinen studioalbumi.
Sami Kurttila
Sami Kurttila on suomalainen lentopallovalmentaja. Kurttila muistetaan parhaiten kevään 2010 kultavalmentajana oululaisesta Sun Volleysta, kun hän johdatti seuran Suomen mestariksi ja Cupin kultamitalistiksi. Kurttila luotsasi Sun Volleyta Mestaruusliigassa kaudet 2010–12, kunnes oululaisjoukkue joutui luopumaan liigapaikastaan talousvaikeuksien seurauksena. Sen jälkeen hän siirtyi ohjaamaan lentopallojunioreita Oulunseudun Urheiluakatemian lentopallovalmentajana.
Kurttila palasi takaisin seurajoukkuevalmentajaksi kaudella 2015-16, kun hän valmensi Ettan naisten 1-sarjajoukkuetta. Lentopalloliigan kentille hän palaa VaLePan kanssa solmitun 2-vuotisen sopimuksen myötä. Sopimus kattaa kaudet 2016-2018.
Valmennusuransa Kurttila aloitti kaudella 2005-06, kun hän toimi Kempeleen Lentopallon apuvalmentajana Kari Raatikaisen alaisuudessa. Lentopalloliigaan kauden 2005-06 päätteeksi noussut KemPeLe pelasi ensiksi kaksi vuotta Raatikaisen johtamana ja sittemmin Kurttilan alaisuudessa vuoden verran, lentopallokauden 2008-09, kunnes seuran nimi vaihtui Sun Volleyksi ja kotipaikkakunta Ouluksi. Kurttila jatkoi niin ikään Sun Volleyn päävalmentajana aina talousvaikeuksiin kauden 2011-12 päättyneen taipaleen loppuun asti. Sun Volleyn Kurttila johdatti yllätysmestariksi keväällä 2010 ja Cupin voittoon vuodenvaihteessa 2010. Mestaruuspokaali oli ensimmäinen Oulun sisäpalloiluhistoriassa. Hänet valittiin vuoden miesvalmentajaksi kaudella 2009-10.
Kurttila on Oulun Kiskon lentopallokasvatti. Vuonna 2004 päättyneensä uransa aikana hän pelasi parhaimmillaan lentopalloliigassa asti.
Fenyylialaniiniammoniakkilyaasi
Fenyylialaniiniammoniakkilyaasi on entsyymi, joka katalysoi kanelihapon muodostumista fenyylialaniinista. Liosäksi reaktiossa vapautuu ammoniakkia. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasia esiintyy kasveissa, sienissä ja eräissä bakteereissa. Se on tärkeä entsyymi niin kutsutussa fenyylipropanoidireitissä, jonka avulla kasvit muodostavat fenolisia (esim. flavonoidit ja ligniini) ja kumariinirakenteisia yhdisteitä. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin EC-numero on EC 4.3.1.24.
Fenyyliammoniakkialaniinilyaasi on yleensä rakenteeltaan neljästä alayksiköstä koostuva tetrameeri. Yleensä alayksiköt ovat samanlaisia molekyylimassaltaan 83 kDa olevia yksiköitä. Poikkeuksen muodostaa esimerkiksi vehnä, jolla on kaksi kooltaan 75 kDa ja kaksi 85 kDa olevaa alayksikköä. Entsyymi katalysoi kanelihapon reversiibeliä muodostumista fenyylialaniinista ja eräät ruohovartiset kasvit muodostavat myös p-kumaarihappoa tyrosiinista. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasitetrameerissa on kaksi aktiivista kohtaa. Aktiivisessa kohdassa on muiden samaan ryhmään kuuluvien entsyymien atvoin poikkeuksellinen aminohappo dehydroalaniini. Se ei kuitenkaan ole liittynyt polypeptidiketjuun peptidisidoksella vaan imiininä eli Schiffin emäksenä. Entsyymi vaatii toimiakseen myös koentsyymikseen 3,5-dihydro-5-metyylidieeni-4H-imidatsol-4-onia. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin aktiivisuus on erityisen korkea kukinnan ja, hedelmien kypsymisen aikana sekä ympäristön aiheuttaman stressin esimerkiksi voimakkaan UV-säteilyn tai taudinaiheuttajien vuoksi.
Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin mekanismi ei ole täysin tiedossa, mutta se todennäköisesti mjuistuttaa histidiiniammoniakkilyaasin mekanismia. Fenyylialaniinin aminoryhmä reagoi dehydroalaniinin kaksoissidoksen kanssa ja entsyymi katalysoi tämän jälkeen eliminaatiorekatiota, jossa muodostuu kanelihappoa ja ammoniakkia. Kanelihappo on entsyymin inhibiittori eli entsyymi on niin sanotusti feedback-inhiboitu.
Fenyylialaniiniammoniakkilyaasia voidaan käyttää valmistettaessa bioteknisesti fenyylialaniinia kanelihaposta. Entsyymin on rottakokeissa todettu olevan aktiivinen eräitä kasvaintyyppejä vastaan.
Jäteasema
Jäteasemat tai siirtokuormausasemat ovat miehitettyjä jätteiden vastaanotto- ja käsittelypaikkoja tai rakennuksia. Jäteasemat ovat korvanneet entiset lakkautetut kunnalliset kaatopaikat. Jäteasemia ylläpitävät useiden kuntien yhteisesti ja kaupunkien omistamat jäteyhtiöt.
Ne ovat usein välivarastointipaikkoja jätteen käsittelyssä. Niissä kerätään useista lähteistä jätettä suurempiin yksiköihin, josta ne kuljetetaan edelleen tai jätetään paikalle, kuten maanjättöpaikoilla. Jätteet lajitellaan avonaisiin kontteihin, joihin mahtuu noin 76 kuutiometrin edestä tiivistämätöntä jätettä. Myös puristavia jätekontteja on käytössä, mutta niissä pitää olla erillinen luovutusmekanismi. Avonaisessa konttijärjestelmässä rekat tyhjentävät suoraan jätteensä kuljetuskonttiin. Puristavien jätekonttien kohdalla ne tyhjennetään jätekuiluun, josta laite nostaa tai työntää ne kuljetuskonttiin.
Jäteasemat tavanomaisesti ottavat vastaan metalliromua, hyötyjätteitä, rakennusjätteitä, suurikokoisia jätekappaleita ja vaarallista jätettä. Suuret jäteasemat voivat ottaa enemmän kuin 500 tonnia jätettä päivää kohti. Jäteasemilta jätteet lähtevät poltettaviksi, kaatopaikalle, ongelmajätelaitokselle ja kierrätettäväksi. Jäteasemat sijaitsevat joskus likellä jätelaitoksia.
Jätteiden tuominen jäteasemalle on maksullista. Hinta voi perustua kuutiomäärään, painoon, kappalemäärään tai ylimalkaiseen arvioon jätteen määrästä ja laadusta. Laitteet joista on maksettu kierrätysmaksu hankintavaiheessa voi jättää ilmaiseksi asemalle, niitä ovat muun muassa televisiot, tietokoneet, autonrenkaat, jääkaapit ja pakastimet. Sohvasta voi joutua maksamaan 34 euroa kappale hintana.