hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Keijo Virtamo
Keijo Kalervo Virtamo (s. 7. elokuuta 1919 Akaa) on suomalainen ensyklopedisti, joka oli mukana toimittamassa ja kirjoittamassa useita laajoja tietosanakirjoja, muun muassa kirjoittaen useita artikkeleita Suomen kunnista Otavan isoon tietosanakirjaan.
Virtamo syntyi Akaassa, josta perhe muutti viisi vuotta myöhemmin Keravalle. Hän tuli ylioppilaaksi Keravan yhteiskoulusta vuonna 1938 ja alkoi opiskella Helsingin yliopistossa muun muassa estetiikkaa ja musiikkitiedettä. Toinen maailmansota keskeytti opinnot. Virtamo palveli Ässärykmentissä ja Äänisen rannikkoprikaatissa.
Virtamo valmistui filosofian maisteriksi sodan jälkeen vuonna 1953. Hän oli aloittanut tietosanakirjojen toimittamisen Otavassa jo vuonna 1949, ja ura siellä kesti 48 vuotta. Eläkkeelle jäätyään Virtamo työskenteli vielä vapaana toimittajana. Hän oli mukana useiden hakuteosten toimituskunnissa ja toimitti itse urheilu- ja musiikkitietosanakirjoja.
Suuren yleisön tietoisuuteen Virtamo tuli 1960-luvulla tietokilpailujen kautta: "Tupla tai kuitti", "Viisasten kerho", "Arpa on heitetty" ja "Naapurivisa".
Virtamo on asunut Helsingin Pakilassa vuodesta 1950. Hänen puolisonsa oli Raili (o.s. Hirsimäki), ja heille syntyi kolme lasta.
Kultasuikerosammal
Kultasuikerosammal ("Brachythecium turgidum") on suikerosammalten sukuun kuuluva laji. Versot ovat pitkiä, suoria ja ne ovat muodoltaan liereitä. Lehdet ovat melko kapeita, niissä on poimuja ja niiden kärjet ovat karvamaisia. Kultasuikerosammal on väriltään kullankeltainen tai kullanvihreä. Sitä tavataan enimmäkseen Pohjois-Suomessa ja sitä esiintyy letoilla, tuoreissa korpimetsissä, hetteiköissä ja lähdepuroilla.
Levottomia unia
Levottomia unia on kokoelma Edith Södergranin runoja. Runot on suomentanut alkukielestä ruotsista Uuno Kailas. Kirjaan on kirjoittanut alkulauseen Hagar Olsson, ja sen on julkaissut Tulenkantajain osakeyhtiö vuonna 1929. Näköispainoksen on julkaissut Kirja kerrallaan vuonna 2004.
Purosuikerosammal
Purosuikerosammal ("Brachythecium rivulare") on suikerosammalten sukuun kuuluva laji. Lehdissä on poimuja, pitkiä johteita ja leveät tyvet. Verso on pitkä, suora ja siinä on sulkamaisia haaroja. Kasvusto kasvaa maata myöten ja saattaa muodostua vetisellä kasvupaikalla luutamaiseksi. Kasvuston väri on joko kirkkaanvihreä tai kellanruskea. Purosuikerosammalta esiintyy lähteillä ja lähdehetteiköissä.
Felix Westermarck
Felix Westermarck (s. 8. huhtikuuta 1995 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Espoo Unitedissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Westermarck aloitti jääkiekkoilun 6-vuotiaana Espoon Palloseurassa, josta hän siirtyi sittemmin varsinaiseen kasvattajaseuraansa Espoon Jääklubiin ja nuorempana C-juniorina Espoo Bluesiin. Westermarck voitti kaudella 2010–2011 joukkueen C-nuorten sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 27+25=52, joilla hän jakoi koko C-nuorten SM-sarjan pistepörssin toisen sijan TPS:n Oskari Siikin kanssa edellään vain Kärppien Arttu Luusuaniemi. Westermarck oli kevään 2011 pudotuspeleissä Bluesin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+9=14. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Westermarck palkittiin kauden C-nuorten runkosarjan tehopelaajana Esa Keskinen -palkinnolla ja valittiin tähdistökentälliseen. Hän käväisi kauden aikana myös Bluesin B-nuorissa, joissa Westermarck voitti myös Suomenmestaruuden.
Kaudella 2011–2012 Westermarck oli B-nuorten SM-karsinnoissa Bluesin paras syöttäjä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Eetu Koivistoisen kanssa tehoilla 4+10=14. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 Westermarck oli 18 osumallaan Bluesin A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Aleksi Rutasen jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausi 2013–2014 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen.
Westermarck teki huhtikuussa 2014 kaksivuotisen sopimuksen SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 10. lokakuuta 2014 Tampereen Ilvestä vastaan. Westermarck sai ottelussa jääaikaa 7.38 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana seitsemän SM-liigaottelua. Westermarck pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Sportissa 12 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Westermarck pelasi kuitenkin lainalla Mestiksen Kokkolan Hermeksessä, jossa hän pelasi kauden loppuun. Huhtikuussa 2016 Westermarck teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Sportin kanssa.
Kaudella 2016–2017 Westermarck ehti pelata kuusi SM-liigaottelua Sportissa ja yhden Mestis-ottelun lainalla Hermeksessä, kunnes hän ja Jesse Väkelä siirtyivät lokakuussa 2016 loppukaudeksi Espoo Unitediin, joka perustettiin Mestikseen konkurssiin ajautuneen Espoo Bluesin liigajoukkueen tilalle. Vastaavasti Sportiin siirtyi Matti Lamberg. Westermarck voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Westermarck pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Westermarck pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa ja jakoi neljällä osumallaan Suomen sisäisen maalipörssin voiton Janne Puhakan kanssa. He jakoivat myös joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Mika Ilvosen kanssa. Westermarck on kuulunut myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Westermarckin isoveli Victor pelaa puolustajana SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa.
Karl Gustaf Wivolin
Karl Gustaf Wivolin (22. maaliskuuta 1822 Halikko – 7. tammikuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja suomentaja.
Wivolinin vanhemmat olivat varanimismies Elias Wivolin (k. 1846) ja ja Eva Forsström. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1843. Wivolin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1848 ja maisteriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin Turun hiippakunnassa 1870.
Wivolin toimi Turun yläalkeiskoulun vt. opettajana vuodesta 1849 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulussa rehtorina vuodesta 1852 ja vt. laulunopettajana vuodesta 1862. Papiksi vihkimisen jälkeen hän oli Pyhtään kirkkoherrana vuodesta 1874 ja Jääsken kirkkoherrana vuodesta 1879 (astui virkaan 1882).
Wivolin perusti Uudessakaupungissa rehtorina ollessaan yhdessä kappalainen J. J. Korsmanin kanssa vuonna 1861 Uudenkaupungin kirjaston.
Wivolin oli naimisissa 1849–1874 Gustava Sjöbergin (k. 1874) kanssa ja vuodesta 1881 Eva Elise Lindholmin kanssa.
Metsäsuikerosammal
Metsäsuikerosammal ("Sciuro-hypnum oedipodium/curtum") on sukuun "Sciuro-hypnum" kuuluva laji. Verso on litteä, hajanaisesti haarova ja siinä on juurtumahapsia. Lehdet ovat soikeat, siirottavat ja niiden reuna on hieman hampainen. Kasvusto on mattomainen ja maanmyötäinen. Metsäsuikerosammalta esiintyy tuoreilla ja lehtomaisilla kankailla ja korpimetsien mättäillä.
4-dimetyyliaminopyridiini
4-dimetyyliaminopyridiini eli DMAP (CHN) on heterosyklinen pyridiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään nukleofiilisena katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa 4-dimetyyliaminopyridiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja muodostuva liuos on hieman emäksinen. 4-dimetyyliaminopyridiini on heikko emäs ja sen pK-arvo on 9,5. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin.
Teollisessa mittakaavassa 4-dimetyyliaminopyridiiniä valmistetaan lähtemällä pyridiinistä, joka reagoi tionyylikloridin vaikutuksesta muodostaen 4-pyridyylipyridiinikationin. Tämä kationi reagoi joko dimetyyliamiinin tai dimetyyliformamidin kanssa muodostaen 4-dimetyyliaminopyridiiniä. Muita tapoja valmistaa ainetta ovat 2-vinyylipyridiinin ja 4-syanopyridiinin välinen reaktio ja sitä seuraava emäksinen hydrolyysi, 4-pyridonin ja heksametyylifosforiamidin välinen reaktio sekä 4-substituoidun pyridiinijohdannaisen reaktio dimetyyliformamidin kanssa.
4-dimetyyliaminopyridiiniä käytetään erityisesti katalyyttinä esteröintireaktioissa yhdessä disykloheksyylikarbodi-imidin kanssa. Erityisesti reaktio soveltuu tertiääristen estereiden ja steerisesti estyneiden fenolien esteröintiin sekä markosyklisten laktonien synteeseihin. Yhdistettä käytetään katalyyttinä myös amidien valmistamiseen amiineista ja karboksyylihapoista, alkyloinneissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, toisiintumisissa, Dakin–West-reaktiossa ja alkoholien silyloinneissa ja trityloinneissa.
Möttölä
Möttölä on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bifröstin yliopisto
Bifröstin yliopisto on yksityinen, itsenäinen ja epäkaupallinen yliopisto, joka sijaitsee Islannissa 30 kilometriä Borgarnesista ja 110 kilometriä Reykjavíkista pohjoiseen. Alun perin yliopisto perustettiin toisen asteen kouluksi Reykjavíkiin vuonna 1918 nimellä Samvinnuskólinn ja vasta vuonna 1955 yliopisto muutti nykyiseen sijaintipaikkaansa Borgarfjörðurin seudulle. 1980–1990-luvuilla oppilaitos alkoi muuntamaan muotoaan yliopistoksi. Vuonna 2006 oppilaitoksen nimi muutettiin Bifröstin kauppakoulusta Bifröstin yliopistoksi.
Bifröstin yliopisto saa 40 prosenttia tuloistaan Islannin valtiolta, 40 prosenttia lukukausimaksuista ja loput 20 prosenttia tulevat muista lähteistä. Bifröstistä valmistuneisiin kuuluu muun muassa merkittäviä islantilaisia yrittäjiä, johtajia ja poliitikkoja.
Bifröstin yliopisto on jaettu kolmeen eri yksikköön:
Mottola (täsmennyssivu)
Mottola voi viitata seuraaviin:
Minä syytän (vuoden 1948 elokuva)
Minä syytän ("All My Sons") on yhdysvaltalaisen Arthur Millerin näytelmään "Kaikki minun poikani" perustuva draamaelokuva vuodelta 1947. Sen on ohjannut Irving Reis ja sen pääosissa näyttelevät Edward G. Robinson ja Burt Lancaster.
Elokuvan pohjana oleva Arthur Millerin näytelmä sai alkunsa lehtiuutisesta, jossa kerrottiin Curtiss-lentokoneyhtiön lahjoneen ilmavoimien tarkastajat hyväksymään sotilaskoneisiin viallisia moottoreita. Kolme ilmavoimien upseeria tuomittiin virkavelvollisuuksien laiminlyönnistä.
Joe Keller, lentokoneenosia valmistavan tehtaan toinen omistaja, on pettynyt kun hänen toisesta maailmansodasta palannut poikansa Chris ei aio ryhtyä yrityksen jatkajaksi vaan on menossa naimisiin isän entisen yhtiökumppanin Herbin tyttären kanssa ja muuttamassa Chicagoon.
Joe ja Herb joutuivat sodan loppuvaiheissa syytteeseen viallisten osien tahallisesta myymisestä ilmavoimille, mutta vain Herb sai vankilatuomion Joen vieritettyä syyn hänen niskoilleen.
Toinen Kellerin perheen pojista, taistelulentäjä Larry, on ollut kadonneena jo vuosia ja oletettu kuolleeksi. Chrisin morsian Ann seurusteli aiemmin Larryn kanssa, joten avioaikeet Chrisin kanssa huolestuttavat Kellerin perheen äitiä, joka yhä haluaa uskoa Larryn löytyvän.
Annin lakimiesveli yrittää myös estää avioliiton epärehellisen Kellerin perheen kanssa, ja kaupungissa monet kuiskailevat Joe Kellerin olleen vastuussa lentäjien kuolemista. Ravintolassa muuan sotaleski kutsuu Joeta suoraan tappajaksi.
Ollessaan vankilassa Annin isää tapaamassa Chris kuulee, miten Joe oli ilmoittautunut sairaaksi sinä päivänä, kun ilmavoimien edustajat tulivat hakemaan osia. Isä Joe myöntää nyt pojalle tienneensä vioista, mutta puolustautuu sillä että osien korjaus olisi vienyt yrityksen konkurssiin. Chris suuttuu ja lyö isäänsä.
Annin saama kirje Larryltä paljastaa, että poika tiesi isänsä syylliseksi ja aikoi surmata itsensä hävittäjäkoneensa avulla, kun ei voisi kestää perheen häpeää. Tämän kuultuaan Joe Keller murtuu ja tappaa itsensä.
Iivari Wallenius
Iivari Valdemar Wallenius, sukunimi vuodesta 1905 "Vanaja" (30. syyskuuta 1869 Hämeenlinna – 17. helmikuuta 1937 Turku) oli suomalainen rehtori ja suomentaja.
Walleniuksen vanhemmat olivat muurari Oskar Wallenius ja Maria Fredrika Fräntilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894 ja maisteriksi 1895. Wallenius opiskeli Kazanissa 1896 ja Moskovassa 1898–1900. Hän teki myös tutkimusmatkat Itä-Siperiaan 1896 sekä Siperiaan, Turkestaniin ja Kiinaan 1897.
Wallenius toimi Turun suomalaisessa reaalilyseossa venäjän kielen lehtorina 1904–1937 ja hän oli myös koulun rehtorina vuodesta 1920 alkaen. Wallenius toimi lisäksi Turun kauppaopiston suomen- ja venäjänkielen opettajana 1910–1920 ja hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1918–1925.
Wallenius oli naimisissa vuodesta 1903 Bertha Hagelbergin kanssa.
Nimellä "Iivari Wallenius":
Kolme poikaani
Kolme poikaani ("My Three Sons") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin 12 tuotantokautta vuodesta 1960 vuoteen 1972. Sen pääosaa, leskeksi jäänyttä lentokoneinsinööriä ja kolmen pojan yksinhuoltajaisää Steven Douglasia esittää Fred MacMurray. Hänen alkuperäiset kolme poikaansa ovat college-opiskelija Mike (Tim Considine), high schoolia käyvä Robbie (Don Grady) ja kuopus Chip (Stanley Livingston).
Sarjan alussa William Frawleyn esittämä poikien äidinisä asui samassa taloudessa. Frawleyn terveyden heikennyttyä hänet korvasi isoisän veljeä esittänyt William Demarest. Syksyllä 1965 vanhin poika Mike kirjoitettiin ulos sarjasta ja naimisiin, mutta uudeksi kolmanneksi pojaksi tuli adoptiopoika Ernie. Häntä näytteli Chipin näyttelijän oikea veli Barry Livingston. Sarjan viimeisinä vuosina Steven Douglas menee uusiin naimisiin ja saa tämän myötä perheeseensä myös tyttären, Dorothyn.
Suomessa "Kolme poikaani" kuului Mainos-TV:n keskiviikko-ohjelmistoon ainakin vuosina 1967–1968.
Kampanja
Kampanja viittaa tietynlaisiin operaatioihin, joilla on yleensä päämäärä. Kampanjoita ovat esimerkiksi:
Pihtijokikorento
Pihtijokikorento ("Onychogomphus forcipatus") on jokikorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka näkyvin tuntomerkki ovat suuret ja pihtimäiset perälisäkkeet takaruumiin kärjessä.
Pihtijokikorennon koiraalla on huomattavan suurikokoiset ja pihtimäiset perälisäkkeet. Naaraalla puolestaan on pienemmät ja vaaleat perälisäkkeet. Naaraan takaruumis on muilta osin koiraan takaruumista paksumpi. Lajilla on keskiruumiin kyljillä voimakkaan tumma kuviointi, ja takaruumiin peräpään 8. ja 9. jaoke ovat mustat selkäpuolelta. Korennon jaloissa on mustan ohella keltaista.
Pihtijokikorennon takaruumis on 33–38 mm pitkä ja takasiipi 27–34 mm pitkä.
Lajin aikuisia yksilöitä tavataan Suomessa kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin. Heinäkuu on päälentoaikaa.
Pihtijokikorentokoirailla on jokialueilla reviirejä useiden muiden sudenkorentojen tapaan. Koirailla on tapana pyrähtää ajoittain lyhyeen lentoon ja palata takaisin samaan paikkaan tai lähtöpaikan lähelle.
Pihtijokikorento elää yleisenä Manner-Euroopassa, Pohjois-Afrikan rannikoilla ja lounaisessa Aasiassa Uralille ja Iraniin asti. Suomessa pihtijokikorento on jokseenkin harvinainen. Sen elinaluetta ovat etenkin Etelä-Suomen järvialueet.
Laji elää pienillä ja keskisuurilla joilla ja suosii nopeasti virtaavia sora- tai kivikkopohjaisia jokia. Toukkavaiheen yksilöitä saattaa kuitenkin elää myös jokien ulkopuolella, kuten suurten järvien tuulisilla rantavesillä.
Max Alfthan
Max Alfthan voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
William Inge
William Motter Inge (3. toukokuuta 1913 Independence, Kansas – 10. kesäkuuta 1973 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja näyttelijä. Häntä pidetään Yhdysvaltojen Keskilännen kuvaajana, ja hänen tarinoidensa päähenkilöt ovat usein yksinäisiä ja seksuaalisesti ahdistuneita.
Inge suoritti bachelor-tutkinnon teatteritaiteessa Kansasin yliopistossa ja opetti sitten 1937–1938 englantia high schoolissa Kansasin Columbuksessa. Suoritettuaan master-tutkinnon hän opetti Stephens Collegessa Missourin Columbiassa 1938-1943.
Inge toimi teatterikriitikkona St Louis Star-Times -sanomalehdessä ja Tennessee Williamsin rohkaisemana kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä "Farther Off from Heaven", joka kantaesitettiin Dallasissa, Texasissa 1947.
Monet hänen näytelmänsä on sovitettu elokuviksi, kuten "Tule takaisin, pikku Sheba" (1952) ja "Bussipysäkki" (1956). Näytelmä "Picnic" voitti Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon. Sen pohjalta tehtiin elokuva "Rakkauden huviretki" (1955). Myös näytelmää on esitetty Suomessa tällä nimellä.
Global Poker Index
Global Poker Index (GPI) on pokerissa käytettävä ranking-järjestelmä. Se listaa pokerinpelaajat ja laittaa ne paremmuusjärjestykseen turnausmenestyksen perusteella. Ranking päivittyy viikoittain ja pelaavat saavat pisteitä kaikista rahasijoistaan mikäli turnauksen sisäänonsto on ollut vähintään 1500 dollaria ja jos turnauksessa on ollut mukana yli 21 pelaajaa.
Suomalaisista GPI-rankingissa parhaiten sijoittunut on tällä hetkellä Kimmo Kurko, joka valittiin vuoden 2013 parhaimmaksi suomalaiseksi pokerinpelaajaksi.
Tempête-luokka
Tempête-luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama monitoriluokka.
Kanavamania
Kanavamania oli kiihkeä vesiliikenteeseen käytettävien kanavien rakentamiskausi 1790- ja 1810-vuosikymmenten aikana Englannissa ja Walesissa. Kanavien rakentamiseen liittyi huomattavaa taloudellista keinottelua 1790-luvun alussa.
Varhaisimpien kanavahankkeiden taustalla olivat yleensä kauppiaiden, tehtailijoiden ja kaivosten omistajien kuljetustarpeet. Tällainen oli esimerkiksi kanava, joka rakennettiin kivihiilen kuljettamiseksi Worsleystä Manchesteriin. Huolimatta kanavan korkeista rakennuskustannuksista, kivihiilen hinta laski 50 prosenttia pian kanavan avaamisen jälkeen. Taloudellinen menestys sai sijoittajat kiinnostumaan kanavista. Pitkään jatkunut taloudellisesti suotuisa aikakausi kasvatti ihmisten varallisuutta ja tuottoisia kohteita pääomilleen etsivien sijoittajien määrää. Tämä johti vähemmän harkittuihin spekulaatioihin.
Uusia kanavahankkeita esiteltiin lukuisia. Muutamassa vuodessa niiden määrä kasvoi kymmenillä. Osa kanavamanian aikakauden hankkeista oli taloudellisesti kannattavia. Silti useat hankkeet kuten Hereford–Gloucester, eivät kyenneet jakamaan sijoittajille osinkoa.
Vastaavan tyyppinen taloudelliseen spekulaatioon kytkeytyvä rakentamisinnostus koettiin myöhemmin rautatiemanian aikana.
Vaajakoski (lehti)
Vaajakoski oli paikallislehti, joka ilmestyi Vaajakoskella ja Jyskässä vuosina 1970–1980 Ha-Mi-kustantamon julkaisemana sekä 1992–1994 Nipi-yhtiön ilmaisjakelulehtenä. 1970-luvulla lehden päätoimittaja oli Mauno Ihanti.
Mauritz Hammarberg
Lars Mauritz Fabian Hammarberg (20. tammikuuta 1871 Nackan kunta, Ruotsi - 1947) oli ruotsalainen puutarha-arkkitehti. Vuosina 1906–1936 hän toimi Tukholman kaupunginpuutarhurina.
Hammarberg hankki kokemusta puutarha-alalta useissa Ruotsin kartanoissa. Vuosina 1889-1891 hän työskenteli Suomessa Helsingissä Helsingin kaupunginpuutarhassa. Hän valmistui vuonna 1893 Ruotsin kuninkaallisen maatalousakatemian puutarhakoulusta ja teki vuosina 1894-1898 opintomatkoja Saksaan, Englantiin ja Ranskaan.
Vuosina 1898-1906 Hammarberg toimi kaupunginpuutarhurina Turussa Suomessa. Hammarbergin suunnitelmiin perustuvat muun muassa Turun Kupittaanpuiston ensimmäiset lintulammikot vuodelta 1905 ja vuonna 1912 avattu Kupittaan maauimala. Vuonna 1906 Hammarberg palasi Ruotsiin ja työskenteli siellä Tukholman kaupunginpuutarhurina vuoteen 1936. Tuona aikana hän suunnitteli kaupunkiin useita puistoja, joihin kuuluu muiden muassa vuosina 1929-30 toteutettu Nobelparken.
Viktor Blom
Viktor Blom (s. 26. syyskuuta 1990) on ruotsalainen pokeriammattilainen, joka nousi pokerikansan tietoisuuteen loppuvuodesta 2009 pelaamalla samanaikaisesti muita huippupelaajia vastaan netin suurimmissa käteispeleissä. Siitä lähtien hän on ollut yksi nettipokerin seuratuimmista pelaajista.
Blom on pitkälti nettipokerinpelaaja, mutta häneltä löytyy kuitenkin muutamia hyviä tuloksia myös livepokerin puolelta. Hänen merkittävin liveturnausvoittonsa on vuodelta 2012, jolloin hän voitti Pokerstars Carribbean Adventuren sadantuhannen dollarin Super High Rollerin. Hän kuittasi voitostaan yli 1,2 miljoonaa yhdysvaltain dollaria.
Blomin vahvuuksiin kuuluu aggressiivinen ja määrätietoinen pelitapa sekä kyky ajatella pokerissa käytettäviä pelimerkkejä pelkkinä pisteinä. Blom ei pelkää ottaa riskejä ja tämä näkyy monesti myös hänen kovastikin ailahtelevissa tuloskäyrissään. Blomin ja Patrik Antoniuksen välinen jako on rahamäärällisesti mitattuna suurin yksittäinen internetissä koskaan pelattu pokerikäsi.
Blom tunnetaan parhaiten nimimerkillä Isildur1 ja hän kuuluu Full Tilt Pokerin sponsoroimiin ammattilaispelaajiin.
Ketti Frings
Ketti Frings (alkujaan "Katherine Hartley", 28. helmikuuta 1909 Columbus (Ohio), Ohio – 11. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1958.
Frings aloitti työuransa copywriterina ja eteni sitten feature-juttujen kirjoittajaksi United Press Internationalilla. Vuonna 1941 hänen romaaninsa "Hold Back the Dawn" sovitettiin elokuvaksi "Yö on liian lyhyt" (ohjaus Mitchell Leisen). Hänen ensimmäinen New Yorkin Broadwaylla esitetty näytelmänsä oli vuoden 1942 "Mr. Sycamore", pääosissa Lillian Gish ja Stuart Erwin.
Ketti Fringsin elokuvakäsikirjoituksiin lukeutuvat "Guest in the House" (1944), "Rikollista himoa" (1948), "Tie lakia pakoon" (1950), "Tule takaisin, pikku Sheba" (1952, William Ingen näytelmästä), "Kaksoiselämän varjossa" (1954), "Olet tuhonnut minut" (1955) ja "Ole aina luonani" (1955).
Frings sovitti Thomas Wolfen romaanin "Look Homeward, Angel" samannimiseksi näytelmäksi, joka kantaesitettiin Broadwayllä 1957 ja sai 564 esitystä Ethel Barrymore -teatterissa. Produktio sai kuusi Tony-palkintoehdokkuutta, Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon vuoden parhaana näytelmänä. The Los Angeles Times -sanomalehti nimesi Fringsin Vuoden naiseksi 1958.
Maun
Maun on kaupunki Botswanan pohjoisosissa. Se on North-West Districtin pääkaupunki, ja siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 55 784 asukasta. Maun sijaitsee Okavangon suiston eteläisimmillä reuna-alueilla, ja sen läpi virtaa Thamalakanejoki. Kaupunki on levittäytynyt muutamien kilometrien alueelle, mutta siltä puuttuu varsinainen keskusta.
Maun on merkittävä kauttakulkukaupunki Botswanan suosituimpaan matkailukohteeseen Okavangon suistolle. Turistien määrä alkoi dramaattisesti kasvaa 1980-luvulla, minkä seurauksena kaupunkiin on tullut monia safariyrityksiä, moderneja kauppakeskuksia, kauppoja, hotelleja ja vierastaloja. Maunissa sijaitsee lentoasema, joka on Botswanan toiseksi vilkkain lentoasema.
Jaakko S. Ketola
Ketolan vanhemmat olivat muurari Johan Jakob Hermansson ja Sofia Elisabet Sobolewsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 yksityisesti Helsingin reaalilyseosta. Ketola toimi saarnaajana Akseli Skutnabbin perustamssa Evankeliset ystävät-liikkeessä. Hän suomensi C. H. Mac Intoshin ensimmäisen, toisen ja kolmannen Mooseksen kirjan selitysteokset nimimerkillä "J. S. K".
Ketola suomensi 1912 ruotsin kielestä kirjailija Matilda Roslin-Kalliolan teoksen "Mietteitä Gogin sodasta". Kirja sisälsi kuvauksen Roslin-Kalliolan sedän Merikarvialla kirkkoherrana toimineen Gustaf Nyholmin kokemasta näystä lopunajan tapahtumista. Nyholm kertoi tästä näystä Roslin-Kalliolalle joka kirjoitti sen muistiin. Hän julkaisi sen setänsä pyynnöstä vasta 40 vuotta myöhemmin Ruotsissa.
Kirjan suomennos johti vuonna 1913 syytteisiin majesteettirikoksesta Roslin-Kalliolaa, suomentajaa Ketolaa ja kustantajaa turkulaista valokuvaajaa Hjalmar Renwallia vastaan. Turun hovioikeus vapautti syytetyt lokakuussa 1914 mutta prokuraattori Konstantin Kasanski valitti päätöksestä Suomen senaattiin. Hovioikeus käsitteli jutun uudestaan ja tuomitsi tammikuussa 1916 Ketolan ja Renwalln puoleksi vuodeksi vankeuteen majesteettirikoksesta mutta sen sijaan kirjailija Roslin-Kalliola ei saanut tuomiota. Armahdusmanifesti lyhensi tuomiot neljään kuukauteen jotka Renwall istui Turun lääninvankilassa ja Ketola Katajanokan vankilassa. Ketola suomensi vankeusaikanaan C. H. Mac Intoshin kolmannen Mooseksen kirjan selityksen.
Jaakko S. Ketola oli naimisissa Katri Harjusen (1885–1956) kanssa.
Veera Välimaa
Veera Annika Välimaa (s. 13. maaliskuuta 1996 Tampere) on suomalainen koripalloilija.
Raholan Pyrkivän kasvatti Välimaa aloitti koripallon 3–4-vuotiaana seuran palloilukoulussa. Hän edusti kasvattajaseuransa nuorisojoukkueita kevääseen 2011 asti, jolloin hän siirtyi Tampereen Pyrintöön. Välimaa pelasi Pyrinnössä sekä naisten I-divisioonaa pelanneessa edustusjoukkueessa että seuran nuorisojuokkueissa kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2014–2015 Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan, ja Välimaa teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 11. lokakuuta 2014 Välimaa teki Peli-Karhuja vastaan neljä pistettä ja otti kolme levypalloa. Harjoittelu terveenä ja laadukkasti alkoi kauden edetessä näkyä Välimaan otteissa, ja 30. marraskuuta hän teki Peli-Karhuja vastaan Korisliigan senhetkisen piste-ennätyksensä, 20 pistettä. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi pudoten kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleistä. Välimaa pelasi runkosarjan 5,7 pisteen ja 3,3 levypallon keskiarvoilla.
Välimaa pelasi 43 B-nuorten maaottelua 4,6 pisteen keskiarvolla ja neljä A-nuorten maaottelua 2,0 pisteen keskiarvolla.
Gary Webb
Gary Stephen Webb (31. elokuuta 1955 – 10. joulukuuta 2004) oli yhdysvaltalainen tutkiva journalisti, jonka artikkelisarja "Dark Alliance" julkaistiin "San Jose Mercury News" -lehdessä vuonna 1996. Webb tutki Nicaraguan contrien 1980-luvulla käymää kokaiinikauppaa, jolla he rahoittivat toimintaansa. Webbin mukaan CIA tiesi huumekaupasta, jonka merkittävä kohdemaa Yhdysvallat oli, ja Ronald Reaganin hallinto suojeli joitakin henkilöitä joutumasta syytteeseen.
"Dark Alliance" oli vuoden 1996 puhutuin lehtijuttu Yhdysvalloissa ja yksi vuosikymmenen merkittävimmistä. Juttu vaikutti internetin yleistymiseen, koska Webb julkaisi todistusaineistoa netissä ja monet käyttivät nettiä ensimmäisen kerran elämässään nähdäkseen juttuun liittyviä todisteita ja artikkeleita. Valtamediassa "Dark Alliance" ei saanut hyvää vastaanottoa ja sen uskottavuutta epäiltiin. Webb siirrettiin toisiin tehtäviin työpaikallaan ja lopulta hän irtisanoutui.
Maaliskuussa 1998 CIA julkisti oman tutkimusraportin, jossa se myönsi että tiedustelupalvelu oli peitellyt contrien huumesalakuljetuksia yli kymmenen vuotta. Raportti ei herättänyt tuolloin suurta huomiota muun muassa siksi, että Lewinsky-skandaali oli silloin kuumimmillaan ja tiedotusvälineet keskittyivät mieluummin siihen. Webbille CIA:n raportin julkistamisesta ei koitunut mitään arvostuksen nousua eikä parannusta työtilanteeseen.
Joulukuussa 2004 Webb löydettiin kuolleena. Kuolinsyyksi todettiin itsemurha, vaikka häntä oli ammuttu kahdesti päähän.
Lokakuussa 2014 sai ensi-iltansa Gary Webbistä ja "Dark Alliancesta" kertova elokuva "Kill the Messenger". Sen on tuottanut Jeremy Renner, joka näyttelee elokuvan pääroolin.
Anton von Saltza
Anton Jegorovitš von Saltza (, "Zaltsa"; 22. lokakuuta 1843 – 9. maaliskuuta 1916 Pietari) oli venäläinen kenraali ja paroni.
Saltza osallistui vuoden 1863 Puolan kapinan kukistamiseen ja 1877–1878 Turkin sotaan, jonka aikana hän toimi ylipäällikön, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin adjutanttina. Saltza oli vuoden 1905 elokuun alusta aina marraskuuhun 1906 Venäjän 22. armeijakunnan komentajana. Kyseinen armeijakunta oli hieman aiemmin muodostettu Suomeen sijoitetuista venäläisistä joukoista Suomen sotilaspiirin lakkauttamisen yhteydessä. Saltzan välit Suomen kenraalikuvernöörinä toimineeseen kenraali Ivan Obolenskiin olivat huonot ja heidän kankea yhteistyönsä oli keskeisiä syitä siihen, että Suomen venäläiset joukot jäivät voimattomiksi vuoden 1905 suurlakon aikana. Horjuva ja päättämätön Obolenski ehdotti lakkoviikon aikana useasti Helsingin pommittamista kaupungin edustalle ankkuroiduista sotalaivoista, mutta Saltza torjui jokaisella kerralla ehdotuksen epärealistisena. Obolenskin jouduttua pian lakon jälkeen eroamaan virastaan Saltza toimi marraskuussa 1905 hetken aikaa Suomen vt. kenraalikuvernöörinä.
Suomesta Saltza siirtyi vuoden 1906 syksyllä Venäjän 1. armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1908 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja nimitettiin Kiovan sotilaspiirin apulaiskomentajaksi. Vuonna 1912 hänestä tuli Kazanin sotilaspiirin komentaja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Saltzasta tuli sotilaspiirinsä alueelta kootun Venäjän 4. armeijan komentaja. Heti sodan alussa 23.–24. elokuuta 1914 käydyssä Kraśnikin taistelussa hän joutui kuitenkin perääntymään itävaltalaisen kenraali Viktor von Danklin joukkojen tieltä ja kärsi suuret tappiot. Hänet korvattiin jo 25. elokuuta kenraali Aleksei Evertillä. Saltza ei saanut enää rintamakomentajan tehtäviä, ja hänet nimitettiin sen sijaan marraskuussa 1914 Pietari-Paavalin linnoituksen komentajaksi ja sotainvalidihuollosta vastanneen Aleksanterin komitean jäseneksi.
Finnoon metroasema
Finnoon metroasema () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Aseman sisäänkäynnit tulevat sijaitsemaan Finnoonsilta-kadun varrella ja kaupallisten palveluiden korttelissa. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuoden 2023 aikana.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015
Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015 on jääkiekkoorganisaatio Minnesota Wildin 15. kausi jääkiekon NHL-liigassa.
Kaitaan metroasema
Kaitaan metroasema () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Aseman pääsisäänkäynti sijoittuu itäpäässä Kaitaantien ja Iivisniemenkadun risteykseen kaavailtuun korttelirakenteeseen. Länsipään sisäänkäynti sijoittuu Hannuskalliolle, johon alustavissa maankäyttösuunnitelmissa on hahmoteltu lisärakentamista. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuoden 2023 aikana.
Kaitaan metroasema rakennetaan Iivisniemen lähiön pohjoisosaan. Sen arkkitehtoniseksi teemaksi kaavaillaan vehreitä korttelipihoja, joilla viitataan Iivisniemen ominaispiirteisiin. Aseman ulkoasussa on määrä yhdistää metalli-, lasi- ja betonipinnat Iivisniemen alueelle leimallisiin mäntymetsän leppeämpiin sävyihin. Idästä eli Helsingin suunnasta katsoen edellinen asema on Finnoo (Suomenoja), lännen suunnassa seuraava asema on Soukka.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Soukan metroasema
Soukan metroasema () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Asema sijoittuu Soukantorin alapuolelle, Soukan kauppakeskuksen välittömään läheisyyteen. Metroaseman louhinta käynnistyi lokakuussa 2015 alueen työtunnelin louhinnan valmistuttua. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuonna 2023.
Soukan metroasemaan rakennetaan kaksi sisäänkäyntipaviljonkia: Soukantorin laidalle ja Yläkartanontien pohjoispuolelle. Paviljonkien arkkitehtuuri sovitetaan ympäröivään, 1960-luvun suoralinjaista ja teräväkulmaista modernismia edustavaan rakennuskantaan. Soukantorin kaksikerroksiseen sisäänkäyntiin rakennetaan neljä rinnakkaista hissiä, mutta ei liukuportaita. Yläkartanontien sisäänkäynnistä on mahdollisuus kulkea myös liukuportaita. Vuonna 2015 arvioitiin, että Soukan metroaseman vuorokautinen matkustajamäärä vuonna 2025 olisi kymmenen tuhatta.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Kumpaisenkin sisäänkäyntipaviljongin tieltä purettiin vanhaa rakennuskantaa.
Espoonlahden metroasema
Espoonlahden metroasema () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Tuleva asema sijoittuu Espoonlahdessa kauppakeskus Lippulaivan lounaispuolelle, Espoonlahdenraitin kohdalle, Espoonlahdentorin ja Solmutorin väliin. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuoden 2023 aikana.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Kivenlahden metroasema
Kivenlahden metroasema () on Länsimetron jatkeen pääteasema Espoon Kivenlahdessa. Aseman sisäänkäynti sijoittuu Kivenlahdentien eteläpuolelle Merivirran ja Kivenlahdenkadun väliselle alueelle. Läntisen sisäänkäynnin rakennukset sijaitsevat Kivenlahdentien varrella. Pohjoispuolen sisäänkäynti on osa bussiterminaalirakennusta. Itäinen sisäänkäynti ja lippuhalli sijoittuvat Merenkäynti-jalankulkureitin päätteeseen, lähelle Kivenlahdentoria. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuoden 2023 aikana.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Minna Pyykkö
Minna Inari Pyykkö (s. 1967 Tukholma) on suomalainen luontotoimittaja ja taidemaalari, joka on koulutukseltaan biologi ja psykologian maisteri. Hänellä on myös kuvataiteilijan koulutus.
Pyykkö on tehnyt luonto-ohjelmia Yleisradiolle 1990-luvun alusta lähtien. Syksystä 2013 alkaen hän on yhdessä Kimmo Ohtosen kanssa juontanut TV1:ssä nähtävää sarjaa "Ulos luontoon". Lisäksi Pyyköllä on Radio Suomessa viikoittainen ohjelma "Minna Pyykön maailma", jossa vierailee muun muassa suomalaisia luontotutkijoita ja -harrastajia sekä luontoaiheista kiinnostuneita taiteilijoita.
Hänen puolisonsa on tietokirjailija ja luontotoimittaja Juha Laaksonen.
Vuonna 2014 Pyykkö sai Suomen luonnonsuojeluliiton jakaman "Kultainen sulka" -tunnustuksen oivaltavien ja kuulijaystävällisten luonto-ohjelmien teosta Yleisradiossa.
Denis Mukwege
Denis Mukwege Mukengere (s. 1. maaliskuuta 1955, Costermansville Belgian Kongo (nyk. Kongon demokraattinen tasavalta) on kinshasankongolainen naistentautien ja synnytysopin lääkäri sekä naisten oikeuksien puolestapuhuja. Hän on vuonna 1999 Bukavuun perustetun Panzi-sairaalan perustaja ja toimii sen lääketieteellisenä johtajana sekä kirurgian ylilääkärinä. Sairaala ja Mukwege ovat tulleet kansainvälisesti tunnetuiksi seksuaalisen väkivallan ja vaikeiden gynekologisten ongelmien hoidoista. Panzi-sairaala on historiansa aikana tehnyt yli 20 000 sukupuolielimiä korjaavaa leikkausta.
Sairaalan lisäksi Mukwege on perustanut Panzi-säätiön, joka tarjoaa oikeudellista apua ja psykologista neuvontaa seksuaalisen väkivallan uhreille, kouluttaa naisia heidän oikeuksistaan, vastustaa lapsiavioliittoja sekä järjestää työpajoja ja kouluttaa yhteisöjen johtajia terveysneuvontaan liittyvissä asioissa.
Mukwege aloitti lääkärin uransa lastenlääkärinä Bukavussa ja joutui tässä työssä näkemään naispotilaita, jotka kärsivät kunnollisen hoidon puutteessa kovia kipuja. Niinpä hän opiskeli naistentautien erikoislääkäriksi Angersin yliopistossa Ranskassa.
Vuonna 2012 Mukwege joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen henkivartijansa sai surmansa, mutta hän itse selvisi hengissä. Tapauksen vuoksi hän muutti maanpakoon vaimonsa ja heidän kahden tyttärensä kanssa Belgiaan mutta palasi seuraavana vuonna jatkamaan toimintaa.
Mukwege on pitänyt puheen Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa seksuaalisesta väkivallasta vuosina 2008 ja 2012. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2018 yhdessä Nadia Muradin kanssa.
Korpiliekosammal
Korpiliekosammal ("Rhytidiadelphus subpinnatus") on liekosammalten sukuun kuuluva laji. Varsi on litteän puoleinen ja siinä on hieman sulkamaisia haaroja. Lehdet ovat kapeakärkisiä ja kärjet kääntyvät taaksepäin. Lehdet ovat vihreitä, mutta varressa on punaruskeaa väriä. Kasvusto on mattomaista ja löyhää. Korpiliekosammalta esiintyy korpimetsissä, tuoreissa lehtometsissä ja puronvarsilla.
Matosammal
Matosammal ("Pseudocalliergon trifarium") on jalosammalten sukuun kuuluva laji. Lajin nimen mukaisesti varsi on matomainen, siinä on erittäin vähän haaroja ja sen kärki on pyöreä. Lehdet ovat muodoltaan pyöreän puoleisia, kalansuomun kaltaisia ja sijaitsevat varressa limittäin. Väriltään sammal on yläosasta kellanvihreän tai ruskean sävyinen ja alaosasta tummempi. Matosammalta esiintyy rimpiletoilla.
Niittyhavusammal
Niittyhavusammal ("Thuidium recognitum") on lehtohavusammalten sukuun kuuluva laji. Varsi on pitkä ja siinä on kaksin- tai kolminkertaisia haaroja. Varsi on vaaleanvihreä, hieman kellanruskea ja muodoltaan sulkamainen ja litteä. Lehdissä on poimuja ja niiden tyvet ovat leveät. Niittyhavusammalta tavataan enimmäkseen Etelä-Suomessa ja sitä esiintyy tuoreissa korpimetsissä, varsinkin paikoissa, missä on lähellä lähteitä, sekä lehtojen kaltaisissa metsissä.
FS Châteaurenault (1868)
Châteaurenault oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen parkkitakiloitu risteilijä. Alus oli nopeampi kuin aikakautensa muut ranskalaisvalmisteiset kokoisensa korvetit.
Alus tilattiin Augustin Normandilta Le Havresta ja sen köli laskettiin 19. marraskuuta 1866. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1869.
Aluksen aseistukseksi vaihdettiin myöhemmin seitsemän 140 mm modèle 1870 -tykkiä ja neljä 37 mm tykkiä. Vuonna 1874 alus luokiteltiin uudelleen 2. luokan risteilijäksi (). Alus luokiteltiin vuonna 1892 3. luokan risteilijäksi ja se poistettiin alusluettelosta 16. toukokuuta 1892.
Yhteisetuus
Yhteisetuus tarkoittaa Suomen verotuksessa eräitä itsenäisiä verovelvollisia. Yhteisetuuksia ovat yhteismetsä, tiekunta ja osakaskunta (kalastuskunta ja jakokunta) ja muu niihin verrattava yhteenliittymä.
Yhteisetuus maksaa tuloistaan tuloveroa. Kuten muutkin verovelvolliset, yhteisetuus voi saada elinkeinotuloa, maatalouden tuloa tai henkilökohtaista tuloa.
Tiekunta poikkeaa muista yhteisetuuksista siten, että tiekunta ei maksa yksityistielain (Laki yksityisistä teistä 358/1962) nojalla perimistään tuloista veroa. Muista tuloistaan se maksaa tuloveroa.
Osakas saa mahdollisen tulo-osuutensa yhteisetuudesta ilman lisäveroseuraamuksia. Osakasta kuitenkin verotetaan siitä tulosta, jonka hän saa yhteisetuuteen kuuluvan oikeuden tai osuuden luovutuksesta.
Muita yhteisetuuteen verrattavia käsitteitä ovat verotuksessa mm. "luonnollinen henkilö", yhteisö ja yhtymä.
Våmbin kirkko
Våmbin kirkko () on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva rakennus. Se on rakennettu Skövden vanhin kirkko ja on rakennettu 1100-luvun puolivälissä romaaniseen tyyliin. Se on myös Skövden pienin kirkko, sinne mahtuu 50 ihmistä.
Kirkossa on useita keskiaikaisia puuveistoksia. Noin vuodelle 1200 ajoitettu krusifiksi on epätavallinen, koska siinä yhdistyy kaksi keskiaikaista perinnettä, Kristus voittajana ja kärsivä Kristus. Lisäksi kirkossa on kaksi Madonnan kuvaa, joista toinen on 1200-luvulta ja toinen 1400-luvulta. Vanhempi on pahasti vahingoittunut.
Ida O’Mahoney
Ida O’Mahoney on suomalainen juniorikokki. Hän nousi julkisuuteen voitettuaan Suomen ensimmäisen Junior MasterChef -tittelin. Voiton jälkeen hän on ollut esiintymässä lukuisissa tapahtumissa, kuten Satakunnan Messuilla , Turun Ruoka- ja viinimessuilla ja Hong Kongin musiikki- ja ruokafestivaaleilla. Hän myös juontaa omaa nimeään kantavaa Idan puutarha -nimistä televisio-ohjelmaa MTV Junior -kanavalla. Idan Puutarhaohjelma pääsi finaaliin formaatti-Finlandia-kilpailussa ja se oli ehdolla vuoden 2014 Venlagaalassa kategoriassa lasten- ja nuorten ohjelmat.
Ida O’Mahoney muutti perheensä kanssa Irlannista Suomeen vuonna 2008 8-vuotiaana. Hän asui voiton aikaan Merimaskussa Naantalissa. Nykyään O’Mahoney asuu Helsingissä ja käy Kallion ilmaisutaitolukiota.
World Championship of Online Poker
World Championship of Online Poker (WCOOP) on maailman suurin netissä pelattava pokeriturnaussarja, jonka järjestää internetin suurin pokerihuone, Pokerstars. Sarjaa on järjestetty vuodesta 2002 ja sen tarkoitus on olla eräänlainen vastine World Series of Pokerille.
Turnauksien sisäänostot vaihtelevat sadoista dollareista tuhansiin dollareihin asti ja pelimuotoja on useita erilaisia. Wcoopin pääturnauksessa pelimuotona on No limit Texas Hold'em.
Jokaisen Wcoop-sarjan turnauksen voittaja saa palkintorahojen lisäksi itselleen myös 14 karaatin kultaisen rannekkeen.
Suomalaisista parhaiten Wcoopissa on menestynyt Jani "Kiiski" Vilmunen, joka on voittanut Wcoopissa kaksi ranneketta. Eniten rannekkeita Wcoopissa on saavuttanut amerikkalainen pokeriammattilainen Dan Kelly, joka on voittanut neljä Wcoop-titteliä.
Välkekorento
Välkekorento ("Somatochlora metallica") on Suomessa yleinen kiiltokorentoihin kuuluva sudenkorento.
Välkekorento on varsinkin nuorena metallisen kiiltävä. Kiilto kuitenkin heikkenee vanhemmiten. Lajilla on kasvojensa sivuilla keltaiset laikut, joiden välillä kulkee keltainen juova. Välkekorennolla ei ole takaruumiissa paljon keltaisia laikkuja kuten täpläkiiltokorennolla. Naaraan sukuaukon suojus on huomattavan pitkä ja terävä.
Välkekorennon takaruumis on 35–43 mm pitkä ja takasiipi 34–38 mm pitkä.
Aikuisia välkekorentoja tavataan Suomessa kesäkuun alkupuoliskolta syyskuun puoliväliin. Päälentoaika ajoittuu kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun puoleenväliin.
Välkekorento laskee munat lennossa pitkällä ja terävällä sukuaukon suojuksellaan. Muninta tapahtuu rahkasammaleeseen, turvepenkereeseen tai toisinaan sammaleiselle kivelle. Naaras kastaa ajoittain munanasetintaan veteen muninnan aikana.
Välkekorento elää yleisenä Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Siperiassa Sahalinille asti. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa, ja se on monin paikoin yleinen ja runsas.
Lajin tavallista elinympäristöä ovat monenlaiset seisovat ja hitaasti virtaavat vedet, kuten ojat, purot ja pienet joet sekä lammet ja järvet.
David Tukiçi
David Tukiçi (s. 1956, Shkodër) on albanialainen laulaja ja säveltäjä. Vuonna 1969 hän voitti 13-vuotiaana Festivali i Këngës-laulukilpailun kappaleella "Dhuratë për ditëlindje". Vuosina 1982-1992 hän toimi Albanian yleisradioyhtiö RTSH:n sinfoniaorkesterin johtajana.
Aminokapronihappo
Aminokapronihappo eli 6-aminoheksaanihappo (CHNO) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä estämään verenvuotoa.
Aminokapronihappo muistuttaa rakenteeltaan toista aminohappoa lysiiniä. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sitoutuessaan fibriinin lysiiniaminohappoihin ja aktivoituessaan rupeaa hajottamaan verihyytymää. Aminokapronihappo sitoutuu fibriinin sijasta plasminogeeniin ja estää täten sen aktivoitumisen ja täten edistää veren hyytymistä ja ehkäisee verenvuotoa.
Aminokapronihappoa voidaan käyttää leikkaustenjälkeisen voimakkaan verenvuodon ehkäisemiseen. Lääkeainetta voidaan ottaa joko oraalisesti tai antaa suonensisäisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös silmien etukammioiden verenvuodon hoitoon.
Aminokapronihapon aiheuttamat haittavaikutukset ovat harvinaisia. Niitä voivat olla laskimoiden tukkeutuminen ja veritulppa, trombosytopenia, sydämen rytmihäiriöt ja munuaisten toimintahäiriöt.
Radio Televizioni Shqiptar
Radio Televizioni Shqiptar (RTHS) on albanialainen radio- ja televisioyhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1938. Yhtiöllä on kolme televisioasemaa, neljä digitaalista kanavaa ja kolme radiokanavaa. RTSH on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen vuodesta 1999.
Kiinan–Ranskan sota
Kiinan–Ranskan sota käytiin elokuusta 1884 huhtikuuhun 1885 Pohjois-Vietnamin Tonkinin alueen hallinnasta.
Ranskan mielenkiinto Pohjois-Vietnamiin alkoi jo 1700-luvun lopulta, kun politiikasta kiinnostunut katolinen pappi Pigneau de Behaine värväsi ranskalaisia vapaaehtoisia taistelemaan Nguyễn Ánhin puolesta pyrkien saamaan etuisuuksia Ranskalle ja katoliselle kirkolle. Ranska aloitti siirtomaiden hankinnan alueelta 1858 muodostaen eteläisistä maakunnista siirtomaan Kotšin-Kiinan nimellä.
Tutkimusmatkailijat seurasivat Punaistajokea läpi Pohjois-Vietnamin aina joen lähteille Junnaniin. Tätä pidettiin tuottavana kauppareittinä Kiinaan, koska voitiin kiertää rannikolla olleet tullisatamat. Esteenä suunnitelman toteutumiselle oli mustalippuarmeijan, joka oli hyvin järjestetty Liu Yongfun johtama rosvojoukko, keräämät laittomat tullit Sơn Tâyn ja Lào Cain välillä.
Vuonna 1873 pieni luutnantti Francis Garnierin johtama ranskalainen osasto ylitti sille annetut ohjeet tunkeutuen Pohjois-Vietnamiin. Seurauksena oli joukko ranskalaisten saavuttamia voittoja vietnamilaisista, kunnes hallitus pyysi apua mustalippuarmeijalta. Ranskalaisten eteneminen pysäytettiin hieman ennen Hanoita. Garnier sai taistelussa surmansa.
Vuonna 1881 Henri Rivière lähetettiin osaston kanssa Hanoihin selvittämään Vietnamin vaateet ranskalaisia kauppiaita vastaan. Rivière rynnäköi 25. huhtikuuta 1882 Hanoin linnakkeeseen.
Ranskan ja Kiinan väliset neuvottelut katkesivat elokuun puolivälissä 1884, ja Amédée Courbet sai 22. elokuuta määräyksen hyökätä Fuzhoussa olevaa Kiinan laivastoa vastaan. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa Ranska sai hyvityksen Bac Len ylläköstä. Kahdessa tunnissa Courbetin johtama Kaukoidän laivue tuhosi Kiinan Fujianin laivaston sekä vaurioitti Foochowin laivastontelakkaa. Yhdeksän Kiinan laivaston alusta upposi mukaan lukien laivaston lippulaiva, korvetti "Yangwu". Kiinalaisten tappioiksi on arvioitu noin 3 000 miestä ranskalaisten tappioiden jäätyä vähäisiksi. Vetäytyessään avomerelle Courbet tuhosi vielä joitakin rannikkopattereita.
Luettelo televisiosarja Dynastian jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarja Dynastian jaksoista.
"Dynastia" () on yhdysvaltalainen prime time -saippuasarja, jota alettiin esittää ABC-televisiokanavalla tammikuussa 1981. Sarjasta tuli kansainvälinen menestys, ja sitä tehtiin yhteensä 9 tuotantokautta (220 jaksoa). "Dynastia" poiki myös 49-osaisen spin-off-sarjan "Colbyt" ("The Colbys", 1985–1987) ja minisarjan "Dynastia – viimeinen luku" ("Dynasty: The Reunion", 1991).
Syksyllä 2017 yhdysvaltalainen The CW -televisiokanava alkoi esittää "Dynastiasta" uutta, nykyaikaista versiota.
Suomen televisioon "Dynastia" ilmestyi kesäkuussa 1984, kun Mainos-TV alkoi esittää sitä perjantai-iltaisin "Kymmenen uutisten" jälkeen. Elokuussa 1984 sarja siirtyi kakkosverkosta ykkösverkkoon, ja se sai uuden ohjelmapaikan keskiviikkoillasta. Toukokuussa 1986 "Dynastia" palasi jälleen vanhalle paikalleen perjantai-iltaan. Keväällä 1989 sarjaa lähetettiin hetken aikaa kaksi jaksoa viikossa (perjantaina ja keskiviikkona), mutta sen jälkeen Carringtonien elämää seurattiin taas vain perjantaisin. Syyskuussa 1990 "Dynastia" siirtyi Kolmoskanavalle, jossa se sai vakinaisen paikan maanantai-illan ohjelmistosta. Sarja pysyi siellä helmikuuhun 1992 asti, jolloin kaikki jaksot oli esitetty.
MTV3 näytti "Dynastian" toiveuusintana 2000-luvun alussa. Sarjaa lähetettiin viitenä päivänä viikossa (maanantaista perjantaihin) kymmenen kuukauden ajan. Uusintakierros aloitettiin kesäkuussa 2000. Kesän aikana ohjelma nähtiin kanavalla alkuillasta, mutta syyskuussa se siirrettiin alkuiltapäivään.
Brasilicereus
Brasilicereus on kaktuskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi Itä-Brasiliassa kasvavaa lajia. Niiden systemaattinen asema on vaihdellut kaktuskasvien luokittelussa, ja lajit on välillä viety sukuihin "Monvillea" tai "Cereus".
Suvun molemmat lajit ovat pensasmaisia, tavallisesti pystykasvuisia ja harvoin haarovia, jopa neljä metriä korkeita sekä pituuteensa nähden ohutvartisia. Varressa on 8-13 särmää, ja areolit ovat villakarvaisia ja enimmillään 22-piikkisiä. Kukat aukeavat yöllä ja ovat lepakkopölytteisiä. Muodoltaan ne ovat lyhyen putkimaisia tai kellomaisia ja tyveltään paksusuomuisia. Heteet sijaitsevat kahdessa kiehkurassa. Hedelmä on soikea tai päärynämäinen, avautumaton ja väriltään vihreästä purppuraiseen vaihteleva. Kukan kuihtuneet jäänteet ovat hedelmässä jäljellä.
Suvun kaksi lajia ovat "Brasilicereus markgrafii" ja "Brasilicereus phaeacanthus". Edellinen on haaraton ja kasvaa Brasilian Minas Geraisissa, jälkimmäinen puolestaan on tavallisesti tyvestään haarova ja kasvaa Etelä- ja Keski-Bahiassa.
Hollolan kirkonseutu
Hollolan kirkonseutu on Hatsinan, Hollolan kirkonkylän, Kutajoen, Hollolan pappilan, Paripellon, Pyhäniemen, Siikaniemen ja Uskilan muodostama kokonaisuus, jonka keskuspaikka on Hollolan kirkonkylä.
Lennie James
Lennie James (s. 11. lokakuuta 1965 Nottingham) on englantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa "Jericho" ja "The Walking Dead". Hän on näytellyt myös useissa muissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Jamesilla on kolme tytärtä pitkäaikaisen kumppaninsa Giselle Glasmanin kanssa.