hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Toropetsin–Holmin offensiivi
Toropetsin–Holmin offensiivi oli toisessa maailmansodassa puna-armeijan tekemä vastahyökkäys saksalaisia vastaan itärintamalla vuonna 1942. Onnistuneen Moskovan taistelun myötä kenraali Pavel Kurochinin johtamat joukot saivat tehtäväkseen hyökätä Staraja Russan ja Ilmajärven alueen kautta Saksan 18. ja 16. armeijan kimppuun ja murtaa Leningradin piiritys. Hyökkäys alkoi 9. tammikuuta 1942, mikä yllätti kylmissään olevat saksalaiset täysin. Toropets vallattiin takaisin 21. tammikuuta. Saksan 123. ja 81. jalkaväkidivisioona kärsivät kovia tappioita. Saksan 189. jalkaväkidivisioona tuhottiin täysin Andreapolin lähistöllä. Useita saksalaisosastoja jäi mottiin Demjanskiin ja Holmiin. Taistelu päättyi 6. helmikuuta 1942. Myöhemmin saksalaisten onnistuttua purkautumaan moteista onnistuneesti he hallitsivat Rževin aluetta maaliskuuhun 1943 saakka.
Catedral Metropolitana de la Asunción de María
Catedral Metropolitana de la Ciudad de México eli Catedral Metropolitana de la Asunción de María eli Marian ylösnousemuksen kirkko on Méxicon kaupungin roomalaiskatolinen pääkirkko. Se on roomalaiskatolisen kirkon Meksikon hiippakunnan tuomiokirkko.
Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1573. Kirkko on kärsinyt vuosisatojen aikana vahinkoa ja sen perustusten alla oleva maaperä on pehmeä ja aiheuttanut liikkumista.
Miasma
Miasmalla ymmärrettiin 1700- ja 1800-luvuilla ilmassa leijailevia, mätänevässä aineessa, esimerkiksi maassa, kehittyviä myrkyllisiä huuruja, joiden ajateltiin aiheuttavan kulkutauteja. Jo ennen kuin mikrobien (bakteerien, virusten jne.) ymmärrettiin aiheuttavan tauteja, tiettyjen tautien havaittiin leviävän erityisesti joissakin väestöissä, ja syyksi arveltiin huonoa ilmaa varsinkin kaupunkien köyhissä osissa. Tämä johti Englannista alkaen elinolosuhteiden ja surkean ympäristön parantamiseen 1800-luvun puolivälissä, ja muun muassa Florence Nightingale uskoi miasman levittävän tauteja Krimin sodassa. Suoran esimerkiksi käsien kautta tapahtuvan kontaktin merkityksestä tautien syntymisessä oli merkkejä, mutta ajatusta vastustettiin kiivaasti – muun muassa kun lääkäri Ignaz Semmelweis yritti saada 1840-luvulla kollegoitaan pesemään kätensä tultuaan ruumishuoneelta synnytyssaliin. John Snow osoitti vuonna 1854 koleran leviävän Lontoossa juomaveden välityksellä, mutta vasta Louis Pasteurin, Robert Kochin ja muiden bakteriologien yksiselitteiset löydökset 1860-luvulta alkaen todistivat tiettyjen tautien olevan elävien olentojen, mikrobien, aiheuttamia.
Miasman uskottiin leviävän tuulten kuljettamana levittäen tautia paikkakunnalta toiselle. Etelätuulet olivat erityisen vaarallisia.
Sana miasma tulee keskiaikaisen kreikan sanasta "miainein", joka tarkoittaa "saastuttamista".
Pahan ilman idea on antanut nimensä myös malarialle: keskiajan italian "mala aria", "paha ilma".
Kuhmoisten kirkko
Kuhmoisten kirkko on rakennettu Päijät-Hämeen Kuhmoisiin vuosina 1784–1785 aikakautensa merkittävimpiin kirkonrakentajiin kuuluvan eräjärveläisen Matti Åkerblomin johtamana. Se nimettiin valmistumisaikansa hallitsijan mukaan Kustaa III:n kirkoksi. Kirkko on pohjamuodoltaan sisäviisteinen puinen ristikirkko. Suhteikkaan kirkkorakennuksen ulkoseinissä on empiretyylinen ulkovuoraus korostettuine kulmapilastereineen. Ulkovuoraus on vuodelta 1828. Paanukaton keskeltä kohoaa korkea paanupeitteinen viirintanko. Kirkon sisustaa leimaa 1930-luvulla tehty uudistus.
Kuhmoinen mainitaan Padasjoen emäseurakunnan kappeliseurakuntana jo vuonna 1540. Oma kirkkoherrakuntansa Kuhmoinen oli vuosina 1639–1741. Sen jälkeen Kuhmoinen oli uudelleen Padasjoen kappelina vuoteen 1860, jolloin se itsenäistyi omaksi seurakunnaksi. Vuodesta 2017 lähtien Kuhmoinen on ollut osa Hollolan seurakuntaa ja siihen kuuluvaa Kuhmoinen-Padasjoki kappeliseurakuntaa, joka ylittää Keski-Suomen ja Päijät-Hämeen maakuntarajan.
Kirkkoon liittyy erillinen Mats Åkergrenin vuonna 1786 rakentama kellotapuli. Lounaissuomalaista tapulityyppiä edustavan 1700-luvun loppupuolen kellotapulin huipussa ollut tyypillinen sipulikupoli on myöhemmin korvattu kahdeksankulmaisella kartiolla. Tapulissa on samanlainen empiretyyppinen vuoraus kuin kirkossa.
Sisäseinien puuvuoraus tehtiin 1887 arkkitehti Alfred Cavénin suunnitteleman korjauksen yhteydessä. Koko sisätila uusittiin 1932 arkkitehti Kauno S. Kallion suunnitelmien mukaan. Taiteilija Emil Filén toteutti lehtereiden reliefit 1935. Viimeksi kirkkoa kunnostettiin vuonna 1986 arkkitehti Olli Kuusen suunnitelman mukaan.
St Davidin tuomiokirkko
St David's Cathedral on katedraali St David’sissa Walesissa.
Pyhä David perusti paikalle luostariyhteisön varhaiskeskiajalla. Nykyinen katedraali on perustettu luostarin paikalle. 1100-luvulla paavi Calixtus II julisti kirkon pyhiinvaelluskohteeksi, jolloin rakennettiin alttari, joka sittemmin tuhoutui uskonpuhdistuksen aikana. Pyhiinvaeltajien määrät romahtivat tämän vuoksi huippuaikojen lukemista.
Englannin sisällissodassa Cromwellin joukot tuhosivat kirkon. John Nash aloitti länsisiiven korjaamisen vuonna 1793. Vuonna 2007 pylväskäytävien remontti saatiin valmiiksi.
Multian kirkko
Multian kirkko on Multian seurakunnan kirkko Keski-Suomessa Multialla. Puinen ristikirkko valmistui 1796, mutta vuonna 1900 valmistuneessa perinpohjaisessa muutostyössä kirkko muuttui päätytornilliseksi pitkäkirkoksi.
Alkuperäinen tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui 1796. Sen suunnitteli ja rakensi Mats Åkergren. Aumatun paanukaton ristikohdassa oli pieni torni ja sisällä kuorin katto oli pyörökaaren mallinen. Kirkon vierelle valmistui vuonna 1810 erillinen kellotapuli, jonka rakensi Erkki Leppänen.
Kirkko vihittiin 11. joulukuuta 1796 "Loviisa Charlottan kirkoksi", nimi tuli Mecklenburg-Schwerinin prinsessalta Luise Charlottelta, joka oli lyhyen aikaa kuningas Kustaa IV Aadolfin kihlattu.
1800-luvun loppupuolella kirkkoon tehtiin peruskorjaus, joka oli varsin perusteellinen: sanottiin ainoastaan lattialankkujen jääneen jäljelle vanhasta kirkosta. Kirkkoa jatkettiin pitkäkirkoksi. Alttari ja sakaristo muutettiin länsisakaraan ja itäsakaran jatkeeksi rakennettiin korkea goottilaistyylinen torni. Katolla ollut pikkutorni eli kattoratsastaja purettiin pois. Vanha kellotapuli todettiin heikkokuntoiseksi ja purettiin. Muutostöiden suunnittelija oli Vaasan lääninarkkitehti Karl Viktor Reinius, joka oli 1890-luvulla tehnyt paljon opintomatkoja Keski-Eurooppaan.
Kirkon alkuperäinen ja myös nykyinen väri vuodesta 1971 lähtien on tiilenruskea. Kirkko oli välillä maalattu valkoiseksi. Ulkopuoli on maalattu ja kunnostettu viimeksi 1995.
Nykyinen uusi alttaritaulu hankittiin keräysvaroilla vuonna 1912. Sen on maalannut Felix Frang. Kirkon toinen tornikelloista on valettu 1829 Pietarissa ja toinen 1842 Tukholmassa. Vanhan alttaritaulun yläosa "Kristus ristillä" on sijoitettu kirkon peräseinälle. Vanhan alttaritaulun alaosa, joka esittää "Pyhää Ehtoollista", on sijoitettu seurakuntasaliin. Taulut lahjoitti vuonna 1824 Matias Gillstén. Näiden taulujen tekijä on tuntematon, mahdollisesti 1800-luvun alkupuolelta Jonas Bergman tai Johannes Backman.
Albanus Jurva rakensi Multian kirkon ensimmäiset urut vuonna 1902. Urut olivat 16-äänikertaiset ja tuon ajan rakennustyylin mukaisesti romanttiset. Urkujen julkisivu on klassismin tyylinen, mutta oli koristeltu runsaammin kuin julkisivut tuona aikana yleensä. Soittimen tekniikan epäluotettavuuden ja uusien urkuihanteiden takia urut purettiin 1960 ja tilalle rakennettiin Kangasalan urkutehtaan 28-äänikertaiset uusbarokki-tyyliset urut, joihin käytettiin kahdeksan äänikertaa vanhoista uruista. Urut on toiseen kertaan uusittu vuonna 2006. Urkurakentamo Veikko Virtasen rakentamien 22-äänikertaisten uusien urkujen kaapin ja julkisivun mallina ovat olleet kirkon ensimmäiset urut.
Lukupulpettina toimii vanhan kirkon saarnatuoli, jonka apostoliset maalaukset ovat Karl Frekrik Blomin tekemät 1840. Kirkon eteisessä olevan vaivaisukon vuodelta 1835 kunnosti Alpo Ruokonen 1977. Eteisessä oleva pöytä on vanhasta sakaristosta.
Fredrik Joakim Ekman
Fredrik Joakim Ekman (1. syyskuuta 1798 Uusikaupunki – 13. maaliskuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen opettaja, josta tuli pappi.
Ekmanin vanhemmat olivat varanotaari ja pormestari Carl Christoffer Ekman ja Sara Elisabet Gadolin. Hän valmistui filosofian tohtoriksi (maisteriksi) 1823 ja tuli ruotsin kielen opettajaksi Viipurin lukioon 1829, mutta siirtyi pappisuralle 1838. Pappina Ekman toimi muun muassa Ruhnun saarella, mistä hän kirjoitti kuvauksen "Beskrifning om Runö i Liffland" (1847). Vuonna 1848 Ekman siirtyi kappalaiseksi Turkuun. Siellä hän julkaisi 1854 kuvauksen veljensä, taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin Turun tuomiokirkkoon maalaamista freskoista, sekä 1860-1867 arvokkaan kokoelman Suomen kirkollisia ja kouluasetuksia.
Ekmanin puoliso vuodesta 1830 oli Sofia Agatha Anders (k. 1876). Heidän poikansa Karl Anders Ekman (1833–1855) oli lupaava taidemaalari, joka kuoli Düsseldorfissa keuhkotautiin vain 22-vuotiaana. Tytär Charlotta (k. 1876) kuului puolestaan 1860-luvulla Tukholman kuninkaalliseen oopperaan.
Southwarkin tuomiokirkko
Southwarkin tuomiokirkko () on katedraali Lontoon Southwarkissa, lähellä London Bridgeä.
Swithun perusti pappisyhteisön Southwarkiin 800-luvulla. Ensimmäinen paikalla ollut kirkko, josta on maininta Domesday bookissa vuodelta 1086, on kokonaan hävinnyt ja vuonna 1206 suuri osa St Maryn kirkosta tuhoutui tulipalossa. Nykyisen kirkon vanhimmat osat ovat peräisin palon jälkeisestä jälleenrakennuksesta. Kirkko valmistui 1300-luvulla.
Seurakuntalaiset ostivat kirkon kuningas Jaakko I:ltä ja kunnostivat sen. 1800-luvun puolivälissä se oli päässyt niin huonoon kuntoon, että vaadittiin sen purkamista. Arthur Blomfieldin suunnittelema uusi kirkkolaiva rakennettiin vuosina 1889–1897. Seurakuntakirkosta tehtiin Southwarkin hiippakunnan katedraali vuonna 1905.
Kyrenian linna
Kyrenian linna sijaitsee Kyrenian kaupungissa Pohjois-Kyproksessa. Sen rakensivat bysanttilaiset 800-luvulla suojatakseen kaupunkia arabeilta. Vuonna 1191 Kolmannella ristiretkellä ollut Rikhard I Leijonamieli valloitti Kyproksen. Tämän jälkeen maata hallinneet Lusignanit uudistivat linnan täydellisesti. Kyproksen hallitsija Hugo I teki valtakaudellaan (1205–1218) linnasta kuninkaallisen palatsin. Tuolloin rakennettiin vallihauta linnan ympärille.Venetsialaisten hallintakaudella linnasta tehtiin entistä vahvempi, jolloin se kesti jopa tykistön tulitusta.
Kyrenian linnassa olevassa haaksirikkomuseossa on näytteillä Kyrenialainen laiva, joka on vanhin merenpohjasta nostettu laiva maailmassa.
Töpöpeippoleski
Töpöpeippoleski ("Vidua nigeriae") on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Töpöpeippoleskeä tavataan Kamerunissa, Gambiassa, Nigeriassa ja Etelä-Sudanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kyrenialainen laiva
Kyrenialainen laiva on 300 luvulla eaa. Aleksanteri Suuren aikakaudella uponnut kauppalaiva. Laiva löydettiin Kyrenian sataman läheisyydestä ja nostettiin ylös vuosina 1968-1969. Laiva on nykyään nähtävillä haaksirikkomuseossa, joka sijaitsee Kyrenian linnassa. Tutkimusten mukaan laivan on arveltu uponneen vuonna 306 eaa., jota ennen se purjehti noin 80 vuotta palvellen itäisen Välimeren kauppiaita. Laivan reitti kulki todennäköisesti Sámoksen, Kosin ja Rodoksen kautta pitkin Turkin rannikkoa ennen kuin laiva saapui Kyprokselle, missä se tuhoutui myrskyssä. Laiva on vanhin löydetty kauppalaiva maailmassa: se on 2 300 vuotta vanha.
Laivan pituus oli noin 14 metriä, ja sen purjehdusnopeus oli 4-5 solmua. Laiva on rakennettu alepponmännystä. Laivan kunnostus alkoi vuonna 1970, ja se kesti neljä vuotta.
Suurin osa laivan lastista oli yli 400 viiniamforaa, jotka olivat enimmäkseen peräisin Rodokselta. Osa saviruukuista on muodoltaan samanlaisia kuin Sámoksen pohjoisosissa. Lisäksi lastina olimanteleita. Niitä oli astioissa noin 9 000 kappaletta, ja ne olivat hyvin säilyneitä. Lastina oli myös 29 kappaletta kivisiä myllynkiviä, jotka olivat mukana myös painolastina. Myllynkivet oli todennäköisesti valmistettu Kosin saarella olevalla kivilouhoksella.
Kyrenialainen laiva on kuvattuna kyproslaisissa 10, 20 ja 50 sentin kolikoissa.
Nigerianleski
Nigerianleski ("Vidua maryae") on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Nigerianleskeä tavataan Jos Plateaussa Nigerian keskiosissa. Vaikka lajin levinneisyysalue on pieni, ei sen uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo pikkuplaneetoista: 380001–381000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
380001:stä ja päättyen 381000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 381001–382000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
381001:stä ja päättyen 382000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Seututie 573
Seututie 573 alkaa valtatie 9:ltä Outokummusta Pohjois-Karjalasta ja suuntaa Kaaville Pohjois-Savoon. Maakuntien rajalle saakka tie kulkee Kaavintienä. Kaavin kunnan puolella tie jatkuu Outokummuntienä Luikonlahteen saakka. Luikonlahden ja Kaavin välinen tie on nimetty Luikonlahdentieksi. Kaavin Kirkonkylän pääraitin kohdalla tie on Kaavintie. Ennen päätepistettään tie kulkee lyhyen matkaa Kellolahdentienä. Seututie 573 päättyy Kuopiontien risteykseen. Outokummun pohjoispuolella tie risteää Vuonoksen radan vartioimattomassa tasoristeyksessä.
Outokummun keskustan itäpuolella seututie 573 risteää seututie 504:n (Outokumpu - Koli-tie) kanssa. Seututie 504 yhdistää valtatie 9:n ja valtatie 6:n.
Kaavin Maarianvaarasta lähtee seututie 502 Polvijärvelle.
Kaavin Luikonlahdesta lähtee yhdystie 5720 Tuusniemelle valtatie 9:lle sekä seututie 506 Juukaan valtatie 6:lle.
Seututie 566 lähtee Kaavin kirkonkylältä valtatie 9:lle Kuopion suuntaan. Seututie 569 suuntaa Kaavilta pohjoiseen kohti Kuopion kaupunkiin kuuluvia Juankoskea ja Nilsiää.
Outokumpu:
 Kaavi:
Johan Georg Lillienberg
Johan Georg Lillienberg (3. elokuuta 1713 Bolmsö, Smoolanti – 26. huhtikuuta 1798 Toresund, Södermanland) oli ruotsalainen kreivi, joka toimi muun muassa vuorikollegion presidenttinä, valtiopäivämiehenä sekä Turun ja Porin läänin maaherrana. Hän oli myös Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Lillienberg opiskeli Lundin yliopistossa ja oli sen jälkeen lähettiläänä Wienissä ja Konstantinopolissa 1730–1740-luvuilla. Vuonna 1746 hänet nimitettiin Gotlannin laamanniksi ja 1749 Turun ja Porin läänin maaherraksi. Lillienberg hoiti tehtävää vuoteen 1757 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi Uppsalan läänin maaherrana. 1762 Lillienberg nimitettiin valtion vuorikollegion presidentiksi. Kuninkaalliseen tiedeakatemiaan hänet valittiin vuonna 1768. Valtiopäivillä Lillienberg edusti hattupuoluetta ja oli yksi ryhmittymän näkyvimpiä toimijoita.
Tultuaan Turun ja Porin läänin maaherraksi Lillienberg hankki huomattavan maaomaisuuden Suomesta ostamalla mm. Sundholman kartanon Uudestakaupungista ja Lempäälästä kaikki eversti Mårten Segercrantzin omistamat tilat, mm. Sotavallan, Innilän ja Lastusten kartanot.
Adore You
"Adore You" on yhdysvaltalaisen artistin Miley Cyruksen single. Kappale on kolmas single Cyruksen neljänneltä studioalbumilta "Bangerz" (2013). Kappale virallistettiin singleksi 17. joulukuuta 2013 ja sen musiikkivideo julkaistiin 26. joulukuuta 2013. Levy-yhtiönä toimi, samoin kuin kolmannella singlelläkin, RCA Records. Kappale on saanut pääasiassa hyvää palautetta: kriitikoet kehuivat muun muassa Cyruksen vokaaleita singellä.
18. joulukuuta 2013 Cyrus julkaisi kyseisen singlen kansikuvan hänen Instagram -ja Twitter-käyttäjillään. Kansikuvassa näkyy vain puolet Cyruksen kasvoista, mutta pääkuvassa ovat Cyruksen edessä olevat ruusut. Ruusujen yläpuolella ja Cyrusin kasvojen vasemmalla puolella lukee singlen nimi, "Adore You." Kansikuva on hyvin erilainen verrattuna Cyruksen edellisiin kansikuviin, mutta kansikuvaa on verrattu Cyruksen entistä enemmän provosoivaan julkiseen kuvaan.
"Adore You" sai pääasiassa hyvää palautetta kriitikoilta, jotka kehuivat muun muassa kappaleen tuotantoa ylipäätään ja Cyrusin vokaaliosaamista. Nick Catucci "Entertainment Weeklyltä" kehui Cyrusin monipuolista ja vaihtelevaa äänenkäyttöä hellästä raskaaseen. "Los Angeles Timesin" Kitty Empire "The Guardianilta" oli sitä mieltä, että "Adore You" on yksi "vähiten showmainen ja parhaiten onnistuneista kappaleista" koko albumilta. Jon Dolan "Rolling Stone" -lehdestä kutsui singleä "hyvin kauniiksi albumin avajaiskappaleeksi". "Slant Magazinen" Kyle Fowle arvosti "tasapainoa haavoittuvaisuuden ja rohkeuden välillä". Vaikka vastaanotto oli kriitikoiden silmissä pääasiassa positiivinen, sai single myös muita arvosteluja. Evan Sawdey "PopMattersilta" tunsi, että kappale "ei sisältänyt minkäänlaista muutosta ja oli hyvin mitäänsanomaton."
Singlen "Adore You" musiikkivideo julkaistiin 26. joulukuuta 2013 VEVOssa. Musiikkivideossa Cyrus makaa sängyllä lakanan alla sekä kylpyammeessa ja kuva vaihtelee yö -ja päivävision välillä.
Haappusten kirkko
Haappusten kirkko on Rauman seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Paroalhon kaupunginosassa. Se on rakennettu 1962. Kirkon yhteydessä on kokous- ja kerhotiloja.
Jeremias Wallén
Jeremias Wallén (synt. Wallenius, 26. joulukuuta 1693 Piikkiö – 20. heinäkuuta 1772 Tukholma) oli suomalainen lakimies, valtiopäiväedustaja ja maaherra. Hänen isänsä oli Vehmaan kirkkoherra Jeremias Wallenius. Wallén aateloitiin vuonna 1743.
Hän toimi aluksi sotatuomarina Henkiratsuväkirykmentissä ja Etelä-Skånen ratsuväkirykmentissä 1717–1725, jonka jälkeen Wallén nimitettiin Suomen armeijan ylisotatuomariksi. Vuonna 1728 hän aloitti Turun hovioikeuden sihteerinä ja toimi myöhemmin sen asessorina. Karjalan laamannikunnan laamanniksi Wallén nimitettiin 1744.
Vuonna 1757 Wallénista tuli Turun ja Porin läänin maaherra. Hän siirtyi lyhytaikaisesti Södermanlandin läänin maaherraksi 1769 ja myöhemmin samana vuonna Västernorrlandin läänin maaherraksi. Valtiopäivämiehenä Wallén oli neljään otteeseen vuosien 1755 ja 1772 välillä.
Hautajärven kirkko
Hautajärven kirkko on Sallan Hautajärvellä sijaitseva rajaseutukirkko. Se on rakennettu 1963 jatkamaan talvisodassa tuhoutuneen Kuusamon Paanajärven rajaseutukirkon perinteitä. Kirkolliskokouksen vuoden 1995 päätöksellä rajaseututyö päättyi ja rajaseutupiirit lakkautettiin 2000-luvun alkuun mennessä. Nykyisin kirkko kuuluu Sallan seurakunnalle.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1967
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1967 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pääsivät nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousi Mestaruussarjaan kaudeksi 1968.
Uusinta: LaPS - Ponnistus 3–5
Uusinta: OTP - Elo 3–0 (pelattiin Kajaanissa)
Ponnistus - OTP -ottelu jäi nousun kannalta merkityksettömänä pelaamatta.
Rosenlewin Urheilijat -38 ja Porin Karhut yhdistyivät seuraavalle kaudelle. Uusi seura, Porin Ässät sai RU-38:n hankkiman paikan mestaruussarjassa 1968. Karhut jatkoi Suomensarjassa Ässien kakkosjoukkueena.
Suomen jalkapallon sarjataulukoita
Tammijärven kirkko
Tammijärven kirkko on Luhangan Tammijärvellä sijaitseva kyläkirkko. Se kuului alun perin Joutsan seurakunnalle. Kirkko valmistui 1963 vapaaehtoisvoimin kerätyillä varoilla. Sen suunnitteli arkkitehti Matti Hämäläinen. Kirkon yhteydessä on kerhohuone.
Vuonna 1989 kirkko luovutettiin Luhangan kappeliseurakunnalle. Joutsan evankelis-luterilaiseen seurakuntaan kuuluva Luhangan kappeliseurakunta luopui hallinnoimastaan Tammijärven kyläkirkosta. Vuonna 2015 Putkilahden Rukoushuoneyhdistys Betania ry osti kirkon Putkilahden helluntaiseurakunnalle.
Tammijärven kyläkirkko onkin rakennettu v. 1963 Putkilahden helluntaiseurakunnan jäsenen Rauha Siviä Laaksovirran perikunnan lahjoittamalle tontille. (Lähde loppuosan täydennykseen: RV, Veikko Ripatti)
A Very Brutal Christmas
A Very Brutal Christmas on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen Austrian Death Machinen joulu-EP, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Metal Blade Records.
Edellistä albumia mukaillen kaikki kappaleet sisältävät näyttelijä Arnold Schwarzeneggeriä parodisoivaa ääninäyttelyä.
Sammonlahden kirkko
Sammonlahden kirkko on Sammonlahden seurakunnan kirkkorakennus Lappeenrannassa. Virvoittavien vetten tykö -niminen kirkko valmistui 1992. Sen suunnitteli paikallinen arkkitehtuuritoimisto Riitta ja Kari Ojala. Kirkko ja sen yhteydessä oleva seurakuntakeskuksen on rakennettu betonista, punatiilestä ja Ristijärven harmaasta graniitista.
Kirkkosali on muodoltaan pyöreä ja alttari on salin keskellä. Alttaritauluna on yksinkertainen Andreaan risti, jonka läpi luonnonvalo pääsee saliin. Kirkkosalia hallitsevat sinisen ja vihreän sävyt. Kirkkoon mahtuu noin 490 henkeä.
Lázaro Rivas
Lázaro Rivas Scull (4. huhtikuuta 1975 Havanna – 22. joulukuuta 2013 Mayabeque) oli kuubalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti, maailman- ja amerikanmestari sekä Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
52–55 kilogramman painoluokissa kilpaillut Rivas saavutti olympiahopeaa Sydneyssä 2000 hävittyään loppuottelussa Etelä-Korean Sim Kwon-holle. Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004 hän sijoittui viidenneksi. MM-kilpailuista Rivas voitti kultaa Ateenassa 1999 ja kaksi pronssia. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kaksi kultamitalia, ja Pan-Amerikan mestaruuskilpailuista hän voitti seitsemän kultaa, hopean ja pronssin.
Rivas kuoli 22. joulukuuta 2013, 38-vuotiaana. Hän joutui puukotuksen uhriksi ja kuoli provinssin sairaalassa.
Aivopieru
Aivopieru tarkoittaa tietynlaista inhimilliseen virheeseen toistuvassa tehtävässä johtavaa poikkeavaa aivotoimintaa tai yleisemmin henkistä herpaantumista tai tehtävään liittyvää unohtamista. Henkilön puheita ja kannanottoja arvosteltaessa sanaa aivopieru käytetään joskus samassa merkityksessä kuin sanontaa "päästää sammakko suustaan", mutta tällöin ilmaus on selvästi alatyylinen.
Aivotutkija Tom Eichele osallistui Bergenin yliopistossa Norjassa kansainvälisen tutkijaryhmän työhön, jossa osoitettiin, että aivokuvista on tunnistettavissa virhettä ennakoivaa aivojen toimintaa jopa 30 sekuntia ennen kuin tutkittu henkilö tekee virheen. Tutkijat epäilevät, että aivojen poikkeava toiminta johtuu niiden yrityksestä säästellä voimia siirtymällä vähemmän valppaaseen tilaan. Tutkijat julkaisivat tuloksensa 21.4.2008 tieteellisessä verkkojulkaisussa "Proceedings of the National Academy of Sciences". Ryhmä nimesi ilmiön "epäsopivaksi aivotoiminnan muutokseksi" (engl. maladaptive brain activity change).
Yhdysvalloissa sanaa käytetään yleensä tarkoittamaan valitettavaa ja loppuun asti ajattelematonta toimintaa. Philadelphia Flyersin puolustaja Denis Gauthierin mukaan aivopieru pääsee, kun joku "hetkeksi kadottaa loogisen järjenjuoksun...ja tekee jotakin tyhmää".
Suomessa sanan käyttö vastaa sen käyttöä Yhdysvalloissa. Esimerkiksi valtiovallan aikeita rajoittaa alkoholin saatavuutta on luonnehdittu aivopieruksi viitaten samalla kokemuksiin kieltolaista.
Tutkivana journalistina työskentelevä Louie Pierson puolestaan esittää, että siinä missä onnettomuudet ovat ehkäistävissä, "aivopieruja ei voi ennakoida eikä ehkäistä ja että ne ovat yleismaailmallisia".
Sana aivopieru (englanniksi "brain fart") lienee johdettu vitsikkäästi sanasta aivomyrsky (engl. "brainstorm"). Toinen arvaus sanan alkuperästä on johdos sanasta aivoinfarkti (engl. "brain infarction"), mutta tätä ei voitane pitää kovin todennäköisenä. Mielikuvien tasolla suolistokaasun ja ontuvien ajatusten tahaton ilmoille päästäminen vertautuvat toisiinsa loppujen lopuksi aika luonnollisesti.
Artikkeli englanninkielisessä Wikipediassa.
Villa Baumgartner
Villa Baumgartner oli arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema kaupunkihuvila Helsingin Kaivopuistossa, osoitteessa Itäinen Puistotie 17.
Villa Baumgartner valmistui vuonna 1906. Bamgartnerin suvulle se siirtyi vuonna 1918. Kymmenen vuotta myöhemmin sekä kotina että konttorina toimineessa rakennuksessa tehtiin suuri remontti. Tämän seurauksena valtaosa rakennuksen jugendiin viittaavista elementeistä poistettiin.
Rakennus vaurioitui venäläisten ilmapommituksissa 26.–27. helmikuuta 1944, mutta sodan jälkeen se kunnostettiin ja suojeltiin merkittävänä rakennustaiteellisena muistomerkkinä.
Britannian suurlähetystö osti huvilan ja puratti sen syksyllä 1972. Suomen erään kuuluisimman arkkitehdin luomuksen purkaminen aiheutti jonkinasteisen skandaalin. Tontille nousi uusi, englantilaisen arkkitehti Steven Quinlanin suunnittelema lähetystötalo vasta vuonna 1990.
Rakennus esittää vuorineuvoksen huvilaa Matti Kassilan vuoden 1953 elokuvassa Tyttö kuunsillalta.
Quenelle
Quenelle on ele, jossa toinen käsi osoittaa maahan ja toisella kädellä kosketetaan olkapäätä. Sen teki tunnetuksi ranskalainen poliitikko ja koomikko Dieudonné M'bala M'bala. Hän käytti sitä ensimmäisen kerran julkisesti vuoden 2009 europarlamenttivaalien yhteydessä.
Kriitikoiden mielestä se on käänteinen natsitervehdys ja on siksi tullut myös suosituksi uusnatsien keskuudessa Euroopassa. Dieudonné itse kiistää sen olevan antisemitisminen tai natsitervehdys.
Myös useat julkisuuden henkilöt ovat käyttäneet elettä. Heitä ovat esimerkiksi poliitikko Jean-Marie Le Pen, jalkapalloilijat Mamadou Sakho ja Samir Nasri, koripalloilija Tony Parker, muusikko Varg Vikernes sekä elokuvantekijä Alain Soral.
Helmikuussa 2014 ranskalainen jalkapalloilija Nicolas Anelka sai Englannin jalkapalloliitolta 80 000 punnan sakon ja viiden ottelun pelikiellon tehtyään quenelle-tervehdyksen pelikentällä.
Fredrik Ulrik von Rosen
Fredrik Ulrik von Rosen (1731 Tukholma – 23. huhtikuuta 1793 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi, valtaneuvos ja maaherra. Hänen isänsä oli Suomen kenraalikuvernööri Gustaf Fredrik von Rosen.
Von Rosen aloitti sotilasuran jo nuorena ja ylennettiin vänrikiksi 16-vuotiaana 1747. Hän yleni myöhemmin kapteeniksi ja siirtyi sen jälkeen kuninkaalliseen hoviin, jossa von Rosen nimitettiin kamariherraksi vuonna 1764. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli hovimarsalkka ja 1774 kuningattaren ylihovitallimestari. Vuosina 1776–1781 von Rosen toimi Turun ja Porin läänin maaherrana. Valtiopäiville hän osallistui hattupuolueen edustajana. Von Rosen on haudattu Tukholmaan Riddarholmenin kirkkoon.
Nils Fredensköld
Nils Fredensköld (alk. Hasselbom, 14. heinäkuuta 1731 – 3. maaliskuuta 1792 Masku) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies. Vuonna 1770 aateloidun Fredensköldin isä oli Turun akatemian rehtorina toiminut professori Nils Hasselbom.
Turun akatemian lisäksi Fredensköld opiskeli myös Lundin yliopistossa, josta hän valmistui tuomariksi vuonna 1751. Fredensköld toimi muun muassa sotatuomarina sekä Turun hovioikeuden asessorina. Hovioikeudenneuvokseksi hänet nimitettiin 1769. Turun ja Porin läänin virkaatekevänä maaherrana Fredensköld toimi Fredrik Ulrik von Rosenin virkakauden aikana kolmasti vuosina 1776, 1778 ja 1781. Valtiopäiville hän osallistui vuonna 1786.
Fredensköldin poika Nils Fredensköld nuorempi oli everstiluutnantti, joka kuoli Nils Hasselbomin suvun omistukseen hankkiman Kankaisten kartanon tulipalossa vuonna 1819.
Rimbon kirkko
Rimbon kirkko () on Ruotsissa Norrtäljen kunnan Rimbossa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1400-luvun jälkipuoliskolla harmaakivestä ja osittain tiilistä. Todennäköisesti paikalla on ollut puukirkko jo 1100-luvulla. Kirkon suojeluspyhimyksenä on apostoli Andreas.
Runkohuone, sakaristo ja asehuone on rakennettu samanaikaisesti. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1875 ja se on yhdistetty hautausmaan sisäänkäyntiin. Kuori on koristeltu kalkkimaalauksilla, jotka on ajoitettu ns. myöhäiseen Tierpin tyyppiin (1490–1520). Maalausten päälle laitettiin kalkkia luultavasti 1600-luvulla, mutta vuonna 1903 ne otettiin taas esiin. Vuosina 1999–2000 kirkon sisätilat remontoitiin.
Gotlantilaisesta kalkkikivestä tehty kastemalja on 1200-luvun jälkipuolelta ja triumfikrusifiksi todennäköisesti suunnilleen vuodelta 1275.
Knistan kirkko
Knistan kirkko () on Ruotsissa Lekebergin kunnan Fjugestassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1100-luvulla ja on Närken vanhin ajoitettu kirkko. Runkohuoneen puumateriaalista otetut näytteet todistavat sen olleen rakennettuna jo vuonna 1123. Kirkon vieressä sijaitsee hauta-alue, joka on käytettiin rautakaudella.
Varhaiskeskiajalla kirkon runkohuoneen eteläisellä sivulla oli sisäänkäynti, joka muurattiin umpeen 1889 ja otettiin takaisin käyttöön 1950-luvulla tehdyssä remontissa. Sisäänkäynnin taottu rautaovi on nykyisin Örebron lääninmuseossa. Myöhemmin keskiajalla laajennettiin kuoria ja runkohuoneen pohjoissivulle rakennettiin sakaristo. Kuoria laajennettiin uudestaan 1720-luvulla. Sakariston vieressä oleva lisärakennus tehtiin vuonna 1986 varastoksi.
Myöhäiskeskiajalla tai 1600-luvulla tehtiin nykyiset holvit. Holeveissa ja seinissä on hyvin säilyneet maalaukset 1600-luvulta, joiden aiheena ovat Vanhan testamentin kertomukset. 1950-luvulla tehdyn remontin tarkoitus oli palauttaa vanhempi ulkonäkö ja silloin muun muassa saarnastuoli ja alttaritaulu saivat takaisin alkuperäisen värityksensä. Kirkon vanhimmat kattotuolit on rakennettu tavalla, joka muistuttaa sauvakirkkoja. Joissakin niistä on myös jälkiä maalauksista, joka todistaa, että ne ovat olleet näkyvissä alusta asti.
Hjulsjön kirkko
Hjulsjön kirkko () on Ruotsissa Hälleforsin kunnan Hjulsjössä sijaitseva kirkkorakennus. Ulkonäöltään kirkko on Bergslagenille tyypillinen punainen paanuilla peitetty hirsikirkko. Hjulsjössä paikalla jo 1500-luvulla ollut hytti vaikutti asukasmäärän kasvuun sen verran, että sinne rakennettiin kappeli 1640-luvulla. Vuonna 1732 siitä tehtiin ristikirkko. Viitisenkymmentä vuotta myöhemmin rakennettiin torni.
Kirkkoa on remontoitu useita kertoja. Esimerkiksi vuonna 1892 vaihdettiin suljetut penkit avoimiin penkkeihin ja vanhat penkkiovet käytettiin paneeleina seinillä. Nykyiset sisätilat vastaavat pääosin vuonna 1952 tehtyjä muutoksia, jolloin tarkoitus oli palauttaa vanhempi sisustus. Silloin vaihdettiin aikaisemmat suorakulmaiset ikkunat nykyisiin kaarevareunaisiin ja kaikki vanhemmat esineet saivat takaisin alkuperäisen värityksensä.
Kiinteistötyönantajat
Kiinteistötyönantajat ry KITA, vuoden 2013 loppuun Kiinteistöpalvelut ry, on kiinteistöalan ainoa työnantajajärjestö. Vuonna 2002 perustettu järjestö toimii kiinteistöalan työnantajien työmarkkinapoliittisena edunvalvojana ja neuvonantajana sekä kiinteistöpalveluja tuottavien yritysten elinkeinopoliittisena edunvalvojana. Kiinteistötyönantajat ry on Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n jäsenliitto.
Kiinteistötyönantajat ry:ssä on noin 400 jäsenyritystä, jotka tarjoavat kiinteistöpalvelujen ohella kiinteistöliiketoimintaan, kiinteistöjen hallinnointiin ja isännöintiin liittyviä palveluja. Kiinteistöpalvelualan työehtosopimusten piirissä on yli 60 000 työntekijää ja toimihenkilöä. Kiinteistöalan yritystoiminta työllistää noin 90 000 henkilöä, näistä noin 75 000 toimii kiinteistöpalvelualalla ja 15 000 muussa kiinteistöliiketoiminnassa.
Kiinteistötyönantajat ry:n toimitusjohtaja on Pia Gramén.. Liiton hallituksen puheenjohtajana toimii Kari Virta ISS Palvelut Oy:stä ja varapuheenjohtajana Hannu Salonen HH-Kiinteistöpalvelut Oy:stä.
Algebrallinen luku
Algebrallinen luku tarkoittaa sellaista reaali- tai kompleksilukua formula_1, joka on kokonaislukukertoimisen polynomin formula_2 nollakohta eli toteuttaa yhtälön formula_3. Polynomin
aste tulee olla positiivinen, jolloin vähintään yksi kertoimista formula_5 poikkeaa nollasta. Jos vain formula_6 poikkeaa nollasta, on kyseessä vakiofunktio, joka ei täytä edellä mainittua ehtoa. Yleensä algebrallinen luku on kompleksinen, mutta tietyillä ehdoilla se voi olla myös reaalinen, rationaalinen tai kokonainen.
Polynomia, jonka korkeimman asteen termin kerroin on formula_7 ja muut kertoimet ovat kokonaislukuja, kutsutaan pääpolynomiksi. Pääpolynomin nollakohtaa kutsutaan algebralliseksi kokonaisluvuksi tai kokonaiseksi algebralliseksi luvuksi.
Määritelmästä seuraa algebran peruslauseen mukaisesti, että polynomin nollakohdan formula_8 avulla voidaan päätellä sen yhden tekijän olevan binomi formula_9. Algebralliseen lukuun voidaan liittää useita polynomeja, joissa on tämä tekijä. Sitä polynomia, jonka aste on matalin, kutsutaan minimaalipolynomiksi. Minimaalipolynomin aste on samalla algebrallisen luvun aste.
Voidaan todistaa, että algebrallisen luvun minimaalipolynomi on yksikäsitteinen ja että minimaalipolynomi on aina tekijänä muissa luvun polynomeissa. Lisäksi minimipolynomi on aina jaoton. Samaan polynomiin liittyvät algebralliset luvut ovat toistensa konjugaatteja.
Algebrallisten lukujen joukkoa merkitään joskus formula_10 tai formula_11. Niitä kompleksilukuja, jotka eivät ole algebrallisia lukuja eli formula_12, kutsutaan transkendenttiluvuiksi.
Algebrallisen yhtälön juuret ovat "algebrallisia lukuja". Algebrallinen yhtälö muodostetaan laskettaessa polynomin nollakohtia 
eli 
missä formula_15 Joskaus yhtälön ensimmäisen termin kerroin formula_16 jaetaan molemmilta puolista pois, jolloin saadaan "pääpolynomin yhtälö"
ja jonka kertoimet ovat rationaalilukuja formula_18
Koska yhtälön molemmat puolet voi kertoa luvulla formula_19, voidaan algebrallisen yhtälön kertoimiksi sallia myös rationaaliluvut.
Luvun voi todeta algebralliseksi, jos keksii sille rationaalilukukertoimisen polynomiyhtälön, jonka juuri luku on. Luvun asteen voi päätellä retusoimalla polynomin tekijöitä. Seuraavassa on joitakin esimerkkejä lukuisasta soveltamiskentästä.
Jos polynomi formula_20 kerroin formula_21, saadaan pääpolynomi. Tämän polynomin algebralliset luvut ovat kokonaislukuja, joiden aste on 1. Tällöin voidaan merkitä formula_22. Kaikki rationaaliluvut ovat algebrallisia lukuja, jotka toteuttavat 1. asteen polynomiyhtälön 
Tästä nähdään, että formula_24.
Erilaisia esimerkkejä:
joka on polynomin formula_31 nollakohta.Algebrallisten lukujen joukko on tiheä, jolloin kahden mielivaltaisen algebrallisen luvun välistä löytyy aina kolmas algebrallinen luku riippumatta kuinka lähellä ensin mainitut kaksi lukua olivat.
Algebrallisten luvut ovat numeroituvasti ääretön joukko, jonka mahtavuus on siis formula_48 . Transkendenttisten lukujen mahtavuus on kuitenkin ylinumeroituvasti ääretön.
Alkuaine
Alkuaine määritellään aineeksi, jonka atomien ytimissä on tietty määrä protoneja. Alkuaineita ei myöskään voida jakaa tai muuttaa toiseksi aineeksi kemiallisessa prosessissa. Alkuaineet koostuvat atomeista, joiden ytimissä on protoneja, joita kiertää yhtäläinen määrä elektroneja. Protonien lukumäärä määrää alkuaineen järjestysluvun eli niin kutsutun "atomiluvun". Saman alkuaineen atomeilla on siten sama atomiluku. Esimerkiksi atomit, joiden ytimessä on kuusi protonia, ovat hiiliatomeja. Ytimessä voi olla vaihteleva määrä neutroneja. Tällaisia saman alkuaineen erilaisia ytimiä kutsutaan alkuaineen isotoopeiksi.
Alkuaineet voivat muodostua joko ioni- tai molekyyliyhdisteeksi ja ne jakautuvat kahdeksi pääryhmäksi, metalleiksi ja epämetalleiksi kemiallisten ominaisuuksiensa suhteen. Jos alkuaineella on sekä metallien että epämetallien ominaisuuksia, sitä kutsutaan puolimetalliksi. Alkuaineet on ryhmitelty tarkemmin rakenteensa perusteella jaksolliseen järjestelmään, minkä avulla voi myös ennustaa alkuaineiden kemiallisia ominaisuuksia. Virallisesti varmennettuja alkuaineita tunnetaan nykyään 118 erilaista, joista 94 esiintyy luonnossa ja loput on valmistettu keinotekoisesti ydinreaktioiden avulla.
Alkuaine-käsitteellä on pitkä historia. Esimerkiksi Thales piti vettä alkuaineena, josta kaikki muut aineet olisivat syntyneet, myöhemmin eräät muut filosofit pitivät sellaisena ilmaa tai tulta. Myöhemmin tuli yleisesti hyväksytyksi alkujaan Empedokleen esittämä ja myös Aristoteleen kannattama käsitys, että oli olemassa neljä alkuainetta, maa, vesi, ilma ja tuli. Näitä kutsutaan usein klassisiksi alkuaineiksi. Kuitenkin jo vanhoista ajoista oli tunnettu useita sellaisiakin aineita (hiili, rikki ja joukko metalleja), joiden nykyisin tiedetään olevan alkuaineita, mutta yksikään niistä ei ollut sellaiseksi tunnistettu. Nykyinen käsitys alkuaineista on muodostunut vasta 1700–1800-luvuilla.
1700-luvulla löydettiin 19 alkuainetta:1800-luvulla löydettiin pääosa alkuaineista ja huomattiin niissä olevan säännönmukaisuuksia, mikä johdatti Mendelejevin jaksollisen järjestelmän keksimiseen.1900-luvulla löytyi vielä muutamia alkuaineita luonnosta, mutta suurin osa uusista löydöistä oli lyhytikäisiä keinotekoisia alkuaineita:
Happi on yleisin alkuaine maankuoressa ja pii toiseksi yleisin (massan perusteella). Koko maapallon yleisin on rautapitoisen ytimen vuoksi rauta, hapen ollessa toiseksi yleisin.
Kymmenen maailmankaikkeuden yleisintä alkuainetta esitettynä miljoonasosina (parts per million):
Alkuaineita voidaan valmistaa laboratorio-olosuhteissa. Tällaisia keinotekoisia alkuaineita ovat mm. livermorium, einsteinium ja seaborgium. Kokeellisesti tuotetuille aineille annetaan ensin väliaikainen nimi joka muodostuu kolmesta peräkkäisestä lukusanaa ilmaisevasta latinalais- tai kreikkalaisperäisestä tavusta, kuten "yksi-yksi-yksi" (un + un + un + ium = unununium, alkuaine 111), riippuen aineen järjestysluvusta. Alkuaineen nimen perään lisätään myös liite -ium. Aineen päätymisestä virallisesti alkuaineiden listaan päättää IUPAC.
Luettelo alkuaineista
Tämä on luettelo tunnetuista alkuaineista.
Anna-Leena Härkönen
Anna-Leena Mirjami Härkönen (s. 10. huhtikuuta 1965 Liminka) on suomalainen kirjailija, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa teoksesta "Häräntappoase" (1984).
Härkönen sai paljon julkisuutta jo esikoisromaanillaan "Häräntappoase", joka ilmestyi vuonna 1984 hänen ollessaan Kempeleen lukion toisella luokalla. Kirja palkittiin samana vuonna J. H. Erkon esikoispalkinnolla. Härkönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Häräntappoaseesta tehtiin myös samanniminen televisiosarja (1989) ja teatterisovitus.
Härkönen on kirjoittanut pitkään kolumneja muun muassa Anna- ja Image-lehtiin. Hän on kirjoittanut myös omaelämäkerrallisia teoksia. Vuonna 2001 julkaistiin äitiydestä kertova "Heikosti positiivinen" ja vuonna 2005 "Loppuunkäsitelty", joka käsittelee Härkösen sisaren Killin itsemurhaa.
Vuonna 2014 julkaistiin Kirjakauppaliiton kustantama kampanjateos "Takana puhumisen taito", jota oli saatavilla vain kansainvälisenä Kirjan ja ruusun päivänä 23. huhtikuuta 2014 sekä kaksi päivää sen jälkeen.
Härkönen opiskeli näyttelijäksi Teatterikorkeakoulussa ja Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksella. Hän valmistui teatteritaiteen kandidaatiksi vuonna 1989.
Näyttelijänä Härkönen nousi julkisuuteen Mikko Niskasen elokuvan "Mona ja palavan rakkauden aika" (1983) kautta. Siinä hän näytteli nuorta lukiolaistyttöä, joka löytää Jeesuksen. Vuonna 1988 Härkönen näytteli nimiosan Minna Canthin näytelmään "Anna Liisa" perustuvassa Tuija-Maija Niskasen ohjaamassa televisioelokuvassa (1988). Härkönen tunnetaan myös Liisa Metsolan roolistaan televisiosarjassa "Metsolat" (1993–1995).
2000-luvulla Härkönen on näytellyt sivuosia esimerkiksi elokuvissa "Kuutamolla" (2002), "Tyttö sinä olet tähti" (2005) ja "Onnen varjot" (2005).
Härkönen on käsikirjoittanut niin televisiosarjoja kuin elokuviakin. Pääosan esittäjän lisäksi Härkönen oli käsikirjoitusryhmän jäsen ensimmäisessä elokuvassaan "Mona ja palavan rakkauden aika" (1983). Vuonna 1996 esitettiin Härkösen ja Pekka Milonoffin käsikirjoittama 12-osainen televisiosarja "Vuoroin vieraissa", joka oli huumorilla höystetty tarina pettämisestä.
Härkönen käsikirjoitti myös televisioelokuvan "Tähtikeinu" (2003), joka kertoo Eino Leinon ja L. Onervan suhteesta. Leinoa näytteli Vesa-Matti Loiri ja L. Onervaa Härkönen itse. Hän käsikirjoitti myös Claes Olssonin ohjaaman ihmissuhde-elokuvan "Onnen varjot" (2005). Muita Härkösen käsikirjoituksia ovat tv-elokuva "Pullahiiri" (1989), tv-sarja "Kuumia aaltoja" (2003) sekä näytelmä "Naisten juomaa" (2005).
Vuonna 1977 Härkönen käsikirjoitti 12-vuotiaana kuvauksen perheensä joulunvietosta Kempeleessä. Tästä on olemassa TV-ohjelma "Anna-Leenan jouluaatto" (1978).
Härkönen on tehnyt myös lauluntekstejä monille eri artisteille, esimerkiksi Petri Laaksoselle, Essi Wuorelalle ja Laura Närhelle. Lisäksi hän on vieraillut kahdella levyllä "Hullut mielenterveyden puolesta" ja "Omin päin" laulajana ja sanoittajana.
Sävelletyistä laulunteksteistä osa on julkaistu kirjoissa "Jos joku kysyis multa" ja "Vääränlainen mies".
Härkönen ja Olli Turunen erosivat vuonna 2006. Syyskuussa 2009 hän meni naimisiin kirjailija Riku Korhosen kanssa.
Avaruus (täsmennyssivu)
Sanalla avaruus on useita merkityksiä:
Avaruus (matematiikka)
Matematiikassa avaruus on joukko, jolla on tietynlainen rakenne.
Avaruuksia on määritelty erilaisia ja ne on usein nimetty ihmisten mukaan.
Antti Satuli
Antti Johannes Satuli (8. lokakuuta 1946 Helsinki – 17. huhtikuuta 2003 Inari) oli oikeustieteen kandidaatti, joka loi uransa Suomen ulkoasiainministeriön palveluksessa. Hän oli Suomen ensimmäinen suurlähettiläs ja pysyvä edustaja Euroopan unionissa siihen liittymisen jälkeen. Vuonna 2002 hänet nimitettiin ulkoministeriön valtiosihteeriksi.
Antti Satulin vanhemmat olivat hallitusneuvos Mauno Satuli ja Irma Kajander. Satuli valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1965. Oikeustieteen kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1970 Helsingin yliopistosta. Hänen sotilasarvonsa oli kapteeniluutnantti.
Satuli avioitui vuonna 1971 Marjatta Anna-Liisa Mattilan kanssa ja heillä oli kaksi lasta, Tiina Johanna (s. 1974) ja Henri Johannes (s. 1975).
Antti Satuli oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1971 kuolemaansa saakka. Satuli kuoli sairauskohtaukseen ollessaan hiihtomatkalla Lapissa keväällä 2003.
Assam
Assam on yksi Intian koillisimmista osavaltioista. Se sijaitsee Himalajan juurella Brahmaputran laaksossa. Osavaltion pääkaupunki on Dispur ja kaupallinen pääkaupunki Guwahati. Assamilla on kansainvälistä rajaa Bangladeshin ja Bhutanin kanssa.
Osavaltiossa on 31 205 576 asukasta (2011) ja sen pinta-ala on 78 438 neliökilometriä.
Maatalous työllistää noin puolet osavaltion työvoimasta ja tuottaa kolmanneksen sen bruttokansantuotteesta. Yli kaksi kolmannesta viljelyalasta on riisillä. Assam on tunnettu teelaaduistaan. Tee ja juutti ovat tärkeitä vientituotteita. karjanhoito on vähäistä, mutta silkkiperhosia kasvatetaan paljon.
Assamin maaperässä on öljyä, maakaasua, kivihiiltä ja kalkkikiveä.
Assamissa on lukuisia luonnonsuojelualueita, joista kaksi on valittu Unescon maailmanperintökohteiksi: Kazirangan kansallispuisto ja Manasin kansallispuisto.
Aksiooma
Aksiooma on matematiikassa peruskäsitteiden epäsuora määritelmä, jota käytetään päättelyssä muiden tulosten todistamiseen.
Matematiikassa mikä tahansa ristiriidaton lausejoukko voidaan asettaa aksioomajärjestelmäksi. Toivottavaa on, että aksioomia ei voida johtaa toisista aksioomista vaan että aksioomajoukko on pienin mahdollinen peruskäsitteiden määrittelemiseen riittävä lausejoukko.
Toivottavaa on myös, että aksioomista voidaan johtaa mahdollisimman paljon lauseita. Aksioomien lisäksi tarvitaan päättelysääntöjä. Matematiikassa päättelysääntöinä käytetään enimmäkseen logiikan päättelysääntöjä. Myös logiikka on aksiomatisoitu. On myös eräitä yksinkertaisia logiikan järjestelmiä, jotka tulevat toimeen pelkillä päättelysäännöillä (Suppesin kehittämä logiikka).
Tunnettu ja matematiikan kehitykseen vaikuttanut aksiooma on euklidisen geometrian paralleeliaksiooma eli yhdensuuntaisuusaksiooma: annetun pisteen kautta voidaan piirtää täsmälleen yksi annetun suoran suuntainen suora. Tämän aksiooman epäiltiin pitkään olevan seurausta muista geometrian aksioomista. Myöhemmin on todistettu, ettei näin ole, ja kehitetty geometrioita, joissa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Tällainen epäeuklidinen geometria ei esimerkiksi sisällä lausetta "kolmion kulmien summa on 180 astetta".
ATV
Aluetelevisio (ATV) -kanava oli vuodesta 1999 vuoden 2003 alkuun pääkaupunkiseudulla vaikuttanut, 100 000 päivittäistä katsojaa saavuttanut televisiokanava.
ATV:sta piti tulla ensin valtakunnallinen uutiskanava, mutta telehallintokeskus hylkäsi analogiset kanavahankkeet. Näin ATV jäi vaille valtakunnallista lähetyslupaa. Liiketoimintaprosessin jo käynnistyttyä ATV päätti aloittaa toiminnan pääkaupunkiseudun kaapeliverkossa.
Ohjelmissa nuoret lukiopohjalta ponnistaneet toimittajat kuvasivat jokapäiväisiä katukyselyitä kansalaisten arkielämään vaikuttavista aiheista sekä tallensivat ruohonjuuritason kulttuurielämää siellä missä tapahtui. Mukaan mahtui myös toimittajien teatraalisia alter egoja, performanssitaidetta sekä johtavien poliitikkojen haastatteluita ja paikallishistoriallisia reportaaseja.
Ohjelmatuotanto oli ajankohtaista ja hyvin nopeaa. Päivän ohjelmisto suunniteltiin, kuvattiin, editoitiin ja lähetettiin useimmiten heti samana päivänä. Arkipäivien ohjelma koostui kuudesta 3–5-minuuttisesta ohjelmasta, joiden välissä oli mainoksia. Viikonlopun ohjelma pyöri samoilla ohjelmilla perjantaista sunnuntaihin. Öisin kanavalla näytettiin kovaa pornoa. Asema oli mainosrahoitteinen, eikä nauttinut minkäänlaisia tukia.
Myös muut kanavat kärsivät lupa-asioiden monimutkaisuudesta. Esimerkiksi MTV3:n suunnittelema City-TV jäi odottamaan tulevia päätöksiä.
ATV:ta aikaisemmin Suomessa toimi jo yksi vaihtoehtokanava, MoonTV.
Seuraavassa on kerrottu ATV:n toimihenkilöstöstä.
ATV:n omistajia olivat Christian Moustgaard, dokumenttiohjaaja Michael Franck, TV- ja elokuvatuotantoyhtiö Also Starringin pitkäaikainen omistaja ja toimitusjohtaja Juha ”Julle” Salminen, mainosmies Juha Louhivuori sekä Henrik de la Chapelle.
Toimittajakunnan muodostivat alussa Eetu Moustgaard sekä Untamo Lehto. Myöhemmin taloon palkattiin käyttömestariksi Jussi Hakola, editoijaksi Mikko Sippola sekä toimitussihteeriksi ja tuottajaksi Petteri Laine. ATV:lla työskentelivät myös Aki Laakso ja Jussi ”Käkkis” Arhinmäki sekä myöhemmin valtakunnallisessa televisiossa esiintyneet Jan-Erik Blomberg ja päätoimittajaksi palkattu Jussi Halli eli ”Kaarle Kimpulainen”. Toimituksen naisvoimaa edustivat Linda Melen, Ani-Jatta Törmälä, Riikka Huttunen sekä Laura Halminen. ATV:lla esiintyi useita korvaamattomia freelancereita, kuten naamioitunut ajankohtaiskommentaattori ”Ämpäripää”, Marko ”Konitohtori” Utter, Vuoden valopilkku-palkinnolla palkittu kanavan taidetoimittaja Erkki Pirtola, Herne, Maissi ja Paprika -orkesteri sekä Beats and Styles -kaverit Alimo, Ivo Corda ja Control.
ATV:n tyypillinen ohjelmarunko näytti seuraavalta:
4.00 Ajankohtaisaiheita, säätiedotus. 
18.30 Levyraato. 
19.00 Teinit; anatomia, kulttuuri ja elintavat, Ämpäripää kertoo asioita, Ajankohtaisaiheita, säätiedotus. 
0.30 Seksiviihdettä Aikuisille osa 24.
AAC
AAC on lyhenne sanasta Advanced Audio Coding (”kehittynyt äänen koodaus”). Se käyttää häviöllistä tiedonpakkausta ja on tarkoitettu tietokoneiden äänitiedostoille. AAC suunniteltiin korvaamaan MP3:a; se tarjoaa samalla bittinopeudella muun muassa paremman äänenlaadun kuin MP3.
AAC kuuluu kansainväliseen MPEG-4-standardiin ISO/IEC 14496-3. Tämä standardi sisältää aikaisemman MPEG-2:n AAC-standardin.
Huhtikuussa 2003 Apple sai yleisen huomion kohdistumaan AAC:hen ilmoittamalla, että sen iPod- ja iTunes-tuotteet tulevat tukemaan AAC-muotoisia kappaleita (tiedoston pääte: .M4A) ja että kuluttajat voisivat ladata musiikkia tässä muodossa Internetin kautta.
Myös Nokian matkapuhelimissa on tuki AAC-standardiin. Ensimmäisissä Nokian malleissa tuki rajoittui MPEG-2 pohjaiseen AAC-standardiin ja vuoden 2005 jälkeen tuki kattoi myös MPEG-4 pohjaisen AAC-standardin. Uudemmat Nokian mallit (esimerkiksi N91) tukevat myös tiedostomuotoja AAC+ sekä eAAC+. 
Nokian lisäksi myös moni muu matkapuhelinvalmistaja on enenevissä määrin ryhtynyt tukemaan AAC-formaattia. Etenkin yhdysvaltalainen Motorola sekä eteläkorealainen Samsung ovat lisänneet AAC-tuella varustettujen puhelimiensa määrää huomattavasti viime vuosina.
AAC-formaattiin liittyy useita patentoituja keksintöjä. Patenttien lisensointi on keskitetty Via Licensing -yhtiöön..
AAC-patenttisalkkuun sisältyy patentteja seuraavilta tahoilta: