hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maria Söderström
Maria Irene Söderström (s. 17. huhtikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kestävyysjuoksija ja triathlonisti. Yleisurheilussa hän edustaa HIFK:ta ja vastaa itse valmennuksestaan.
Söderström edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1999–2005. Hän voitti 10 000 metrin maaottelujuoksun Helsingissä vuonna 2000. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän sai 10 000 metrillä pronssia 2003 sekä maastojuoksun joukkuekilpailussa kultaa 2002, hopeaa 1999 ja 2003 sekä pronssia 1997, 2000 ja 2001.
Söderström on saavuttanut Kalevan kisoissa 5 000 metrillä hopeaa 2000 ja pronssia 2007. 10 000 metrillä hän sai kultaa 2000 ja 2002, hopeaa 2004 sekä pronssia 2003, 2005 ja 2009. 3 000 metrin estejuoksun Suomen-mestaruuden hän voitti 2003 ja sijoittui kolmanneksi 2004. Puolimaratonin Suomen-mestaruuden hän on voittanut 2000 ja 2001 sekä saanut hopeaa 1998, 2002, 2003, 2004 ja 2007. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän oli toinen 2002 sekä kolmas 1999 ja 2003. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 3 000 metrillä hopeaa 1999 ja 2001 sekä pronssia 1996, 1997 ja 2000.
Söderström on kilpaillut myös triathlonissa ja saavuttanut lajissa SM-mitaleita; sprinttimatkalla hopeaa vuonna 2013 ja pronssia 2012, puolimatkalla kultaa vuonna 2017, hopeaa vuonna 2014 ja 2015 ja pronssia vuonna 2013 sekä perusmatkalla kultaa 2014 ja hopeaa 2013 ja 2015.
Filosofinen psykologia
Filosofinen psykologia koskee kysymyksiä henkisistä toiminnoista. Katso
Uskonnoton etiikka
Uskonnoton etiikka on etiikkaa, jonka mukaan moraali ja etiikka ovat inhimillistä alkuperää.
Ateismin historian yhteydessä mainitaan usein antiikin ajattelija Epikuros ja epikurolaisuus. Useat valistusajan ajattelijat arvostelivat uskontoa. Paroni d'Holbach katsoi teoksessaan "Systéme de la Nature" (1770), että jos ihmiset ymmärtävät itsensä oikein luonnon osana, he voivat oppia että onnellisuus saavutetaan elämällä rauhassa ja sopusoinnussa toisten kanssa.
Ateismi järjestäytyi länsimaissa 1800-luvulla ateistien, vapaa-ajattelijoiden ja humanistien yhdistyksinä. Vapaa-ajattelijain maailmanliiton kongressien julkilausumien mukaan vapaa-ajattelijat pyrkivät hyvyyteen etiikan ja oikeudenmukaisuuteen yhteiskunnallisen työn avulla. Kansainvälisen humanistiliiton määritelmän mukaan ”humanismi on demokraattinen ja eettinen elämänasenne, joka katsoo että ihmisellä on oikeus ja velvollisuus antaa omalle elämälleen merkitys ja muoto. Se puolustaa inhimillisempää yhteiskuntaa etiikalla, joka perustuu inhimillisiin ja muihin luonnollisiin arvoihin käyttäen inhimillisiä kykyjä järjen ja vapaan tutkimuksen ilmapiirissä.”
Etiikassa tutkitaan moraaliin liittyviä kysymyksiä kuten eettisen toiminnan periaatteita, oikeaa ja väärää sekä hyvää elämää. Moraalinormien määrittämistä kutsutaan normatiiviseksi etiikaksi. Normatiivisen etiikan tunnetuimmat suuntaukset jaetaan tavallisesti kolmeen luokkaan: velvollisuusetiikka, seurausetiikka ja hyve-etiikka.
Keinumorsian
Keinumorsian on Valentin Vaalan ohjaama mustavalkoinen suomalainen elokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Lauri Haarlan kansannäytelmään "Keinu-morsian", jonka kantaesitys oli Turun Työväen Teatterissa 21. helmikuuta 1942. Elokuva oli 33-vuotiaan Vaalan kahdeskymmenes ohjaus.
Elokuvan aikajännettä laajennettiin käsikirjoitusvaiheessa kattamaan koko vuosi. Maatalon töiden kuvauksia tehtiin Urjalassa. Pääkuvaaja oli Eino Heino, jonka erityisalaa ovat olleet maisemakuvat, mutta tässä elokuvassa niitä kuvasi Aimo Jäderholm, joka kertoo siitä muistelmissaan "Kultainen kamera". Tieto ei ollut kantautunut kriitikko Paula Talaskivelle, joka arvostelussaan kiitteli Heinon kuvaamaksi luulemaansa maisemakuvausta. Tukkisavotan ulkokuvat ovat peräisin aiemmasta Suomi-Filmin lyhytelokuvasta vuodelta 1939.
Elokuva kertoo myllyrengin ja maalaistalon tyttären kivikkoisen rakkaustarinan. Tytön isälle renki ei kelpaa sulhaseksi, ja tämä saa lähteä muualle. Tytär naitetaan vanhempien hyväksymälle varakkaalle vanhemmalle miehelle. Renki palaa töihin entisen morsiamensa taloon, mutta aviomies ei tunnista häntä.
Aikalaiskriitikoiden arvioissa vaikutti taustalla tuore teatteriesitys. Vertailussa elokuva sai sekä kiitosta että moitteita. Nimimerkki -torni- (Ilta-Sanomat) kirjoittaa: ”Teatteri kuultaa kautta linjan elokuvan läpi”, ja lisää, että näytelmä ”ei ole ollut mikään erikoisen kiitollinen elokuvattava”. Olavi Veistäjä (Aamulehti) taas piti elokuvaa ”oivallisena näytteenä siitä, miten näytelmästäkin voidaan muovata filmi, joka ei ole elokuvattua teatteria”.
Monet totesivat että elokuva oli Vaalan kahdeskymmenes mutta ei kuitenkaan hänen parhaimpiaan, muun muassa Paula Talaskivi, (Helsingin Sanomat), ja samaa mieltä oli Hans Kutter (Hufvudstadsbladet).
Televisioesityksen yhteydessä 1982 Markku Tuuli (Katso) arvioi: ”Filmi on kestänyt aikaa paremmin kuin monet muut raskaammalla paatoksella toteutetut maalaisdraamat.”
Eräs 2000-luvun kriitikko näkee pariutumisriiteistä kertovassa elokuvassa mielenkiintoista eroottista kuvasymboliikkaa, joka kuitenkin on hienostuneempaa kuin Teuvo Tuliolla.
Norjan laivaston tykkiveneet
Norjan laivaston tykkiveneet listaa Norjan laivastossa palvelleet tykkiveneet.
Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Yhdysvaltojen aloittaessa rautarunkoisten alusten valmistamisen 1850-1860 puurunkoiset alukset tulivat palveluskelvottomiksi. Norjan kuninkaallinen laivasto siirtyi samalla tykkiveneaikaan. Vuoden 1855 laivastosuunnitelma esitti kahdentoista höyrykäyttöisen tykkiveneen valmistamista. Alukset jaettiin kolmeen eri luokkaan.
Vuoden 1877 laivastosuunnitelmassa oli kaksitoista ensimmäisen luokan, 24 toisen luokan ja 46 kolmannen luokan tykkivenettä. Budjettivarat eivät kuitenkaan mahdollistaneet suunnitelman toteuttamista ja sitä supistettiin seuraavien vuosien aikana, minkä lisäksi alusten ominaisuuksia rajattiin. Laivaston hankintoja supisti vielä lisää laivasto- ja armeijaministeriöiden yhdistäminen 1884 puolustusministeriöksi, jolloin samalla puolustushankinnat siirtyivät maavoimia suosivaksi.
Ensimmäisen luokan tykkiveneiden tuli omata hyvät merenkulkuominaisuudet, jotta ne kykenisivät toimimaan Norjan pohjoisilla aluevesillä. Ainoastaan neljä valmistettiin ja nekin olivat kaikki keskenään erilaisia.Vuosina 1874-1887 valmistui Carljohansvernin telakalla Hortenissa seitsemän toisen luokan tykkivenettä.
Norjan laivastolle valmistettiin vuosina 1840-1845 47 tykkisaloppia, minkä lisäksi vanhoja saloppeja kunnostettiin. Alusmalli oli käytössä jo Napoleonin sodissa. Kahdeksantoista tykkisaloppia muutettiin kolmannen luokan tykkiveneeksi ja loput näistä vanhentuneista aluksista romutettiin.
Muutotyöt tehtiin 1872-1883, joiden aikana aluksiin asennettiin kaksi höyrykonetta. Näiden yhteisteho oli noin 70 hevosvoimaa ja niiden avulla alusten nopeus oli noin 6-8 solmua. Alukset aseistettiin yhdellä 17 senttimetrin rihlatulla suustaladattavalla kanuunalla. Aluksen miehistöön kuului 19 miestä.
3. luokan tykkiveneet olivat:
Kulttuurikeskus Karjalantalo
Kulttuurikeskus Karjalantalo on Joensuun keskustassa Ilosaaressa toimiva rytmimusiikin keskus. Keskus avattiin 11. helmikuuta 2011. Keskus sisältää Joensuun Popmuusikoiden klubi- ja ravintolatoiminnan ja Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun pop-jazz- ja kansanmusiikin opetuksen.. Lisäksi talossa on ravintola.
Joensuun Popmuusikoiden perustama Joensuun Töminä osakeyhtiö vuokrasi keskusta varten huhtikuussa 2010 Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiöltä (KKES) Karjalantalon. Talon koko toiminta siirtyi vuoden 2011 alussa Joensuun Popmuusikot ry:n hallintaan. Aikaisemmin talossa toimi ravintola Puukello ja KKES, ja talo oli erilaisten kokousten, juhlien ja tapahtumien pitopaikka.
Keskuksessa on neljä Ravintola Kerubi -nimellä toimivaa kokonaisuutta: Kerubin Keittiö, Kerubin Sali, Kerubin Kellari ja keväällä 2011 avautuva Kerubin Terassi. Kerubi-nimi on perua Joensuussa aikaisemmin toimineesta rokkibaarista.
Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun musiikinkoulutusohjelman toimintaa varten on opetustiloja, kokoustiloja, äänieristettyjä treenikämppiä ja soittoluokkia.
KNM Sleipner (1877)
KNM Sleipner oli Norjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu 1. luokan tykkivene.
Alus tilattiin Hortenista laivastontelakalta ja sen köli laskettiin telakkanumerolla 56. Alus laskettiin vesille vuonna 1877.
Alus modernisoitiin vuonna 1900, jolloin sen mastot ja takilointi poistettiin. Valmistuttuaan se siirrettiin kadettien koululaivaksi, jona se palveli vuoteen 1915. Alus siirrettiin majoitustilaksi ja edelleen vuonna 1921 varastoksi laivaston ilmavoimille.
Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta vuonna 1932 ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1935.
KNM Viking (1891)
KNM Viking oli toinen Norjan laivaston panssarikansiristeilijästä.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1891 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna. Alus luokiteltiin valmistuessaan panssarikansiristeilijäksi 1,4 tuuman panssarikannen perusteella.
"Viking" modernisoitiin 1903, minkä jälkeen sen aseisuksena oli kaksi 4,7 tuuman 44 pituuskaliiperin, neljä kahdentoista naulan ja kuusi kolmen naulan tykkiä sekä yksi 16 tuuman torpedoputki. Alus poistettiin palveluksesta 1920, minkä jälkeen se oli vuodesta 1924 alkaen Norjan punaisen ristin sairaalalaivana.
KNM Frithjof (1895)
KNM Frithjof oli toinen Norjan laivaston panssarikansiristeilijästä ja se laskettiin vesille laivastotelakalla Hortenissa 1895.
Alus muutettiin 1908 koululaivaksi, mistä tehtävästä se poistettiin laivaston palveluksesta 1928.
Betoni-Jussi elämäntyöstä
Betoni-Jussi elämäntyöstä (lyhyemmin Betoni-Jussi) on yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jonka jakaa "Filmiaura". Betoni-Jussi on erikoispalkinto, joka myönnetään merkittävästä elämäntyöstä suomalaisen elokuvan parissa. Betoni-Jussi myönnetään henkilölle; poikkeus on vuosi 1990, jolloin se myönnettiin Tampereen elokuvajuhlat -tapahtumalle. Tavalliset Jussi-patsaat valmistetaan kipsistä, mutta Betoni-Jussi valetaan nimensä mukaisesti betonista.
KNM Tordenskjold (1897)
KNM Tordenskjold oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Tordenskjold-luokan rannikkopanssarilaiva, joka osallistui Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940.
Alus tilattiin 1896 Armstrongin Low Walkerin telakalta Elswickistä. Suunnittelijana oli Phillip Watts. Sen köli laskettiin 18. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 649 ja alus laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1898. Aluksen viimeiset telakan koeajot päättyivät vielä samana vuonna 10. kesäkuuta ja se luovutettiin tilaajalle 2. huhtikuuta.
"Tordenskjold" siirrettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä 1918 koululaivaksi, missä tehtävässä se teki kahdeksantoista koulutuspurjehdusta. Alus todettiin sotaan kelpaamattomaksi 1930-luvun puolivälissä. Saksan hyökättyä Norjaan huhtikuussa 1940 alus jäi saksalaisille.
Saksan laivasto muutti aluksen ilmatorjuntatehtäviin aseistettuna 10,5 cm ilmatorjuntatykeillä ja nimesi sen "Nympheksi".
Alus palautettiin Saksan antauduttua ja Euroopan sotatoimien päätyttyä Norjan laivastolle, joka sijoitti sen majoituskäyttöön. Alus myytiin romutettavaksi 1948.
Elswick (Newcastle upon Tyne)
Elswick on alue Newcastle upon Tynen kaupungissa Englannissa. Se sijaitsee kaupungin länsiosassa ja rajoittuu Tynejokeen. Koillisen hiilikaivosteollisuudesta on ensimmäinen maininta vuodelta 1330, jolloin kirjattiin, että Tynemouthin priori antoi ”Elstewykeen” luvan Heygrove-nimiselle hiilikaivokselle viiden punnan vuosivuokralla. Elswickin nimi tunnetaan William Armstrongin suurista sotatarvike- ja meriteollisuustehtaista "Mitchell & Co. Elswick Park", jotka liittyvät samannimiseen vanhaan kartanoon, joka nyt on virkistysaluetta.
Alueen väkiluku on 11 325, mikä on 4,4 prosenttia Newcastlen koko väestöstä. Alueen väestöstä 33 prosentilla on auto, kun kaupungissa keskimäärin auton omistajia västöstä on 54,7 prosenttia.
Elswickissä on kaksi alakoulua, St Michael’s RC ja Canning Street ja yksi esikoulu. Alueella on myös Newcastle College.
Elswickissä on Cruddas Parkin kirjasto. Elswickin puisto ja uima-allas sijaitsevat myös alueella, ja siellä on tenniskenttiä ja sateelta suojattuja 5 A Side -pelipaikkoja.
Alueen 5 886 rakennuspaikasta 12,9 % on rakentamattomia, mikä on yli kaksinkertainen luku verrattuna kaupungin keskimääräiseen 5,3 prosenttiin. Omistaja asuu 28,6 % asunnoista, mikä on paljon vähemmän kuin kaupungissa keskimäärin: 53,3 %.
Elswick (Lancashire)
Elswick on kylä ja pitäjä ("civil parish") Fylden kunnassa Lancashiressa Englannissa. Elswickissä oli 1 079 asukasta vuonna 2011. Kylä tunnetaan lähinnä Bonds of Elswick -jäätelötehtaastaan. Kylässä on myös palkittu ravintola The Ship ja Boot and Shoe -pubi.
Poliisien Palloseura
Poliisien palloseura (PPS) on vuonna 1967 perustettu helsinkiläinen pääasiassa lentopallon erikoisseura. Aluksi seura keskittyi poliisien kuntourheiluun, mutta aloitti tavoitteellisen kilpaurheilun 1970-luvulla. Vuonna 1981 PPS nousi lentopallon mestaruusliigaan. Seura pelasi liigassa aina vuonna 1998 tapahtuneeseen edustusjoukkueen konkurssiin saakka. Parhaat saavutukset olivat SM-pronssi vuonna 1996 ja Suomen cupin voitto vuosina 1983 ja 1996.
Tällä hetkellä seuralla on naisten I-sarjassa pelaava joukkue sekä ikämies- ja -naisjoukkueita.
Kärppähait
Kärppähait ("Hemigaleidae") on luomihaikalojen lahkoon kuuluva merissä elävä kalaheimo.
Kärppähaihin kuuluu seitsemän tai kahdeksan lajia neljässä suvussa.Kärppähaiden heimon lajeja tavataan läheltä rannikkoa Atlantin itäosista sekä indopasifisen merialueen rannikkoseuduilta. Lajit elävät veden pintakerroksista aina 100 metrin syvyyteen.
Kärppähait ovat suhteellisen pieniä haita ja ovat yleensä alle 1,4 metriä pitkiä. Suurikokoisin laji "Hemipristis elongatus" kasvaa noin 240 cm pitkäksi. Kärppähait ovat solakoita ja väritykseltään harmaita. Lajien silmät ovat soikeat ja silmien takana sijaitsevat hengitysaukot pienet. Selkäevistä etummainen on korkeampi ja takimmainen evistä on noin kaksi kolmasosaa etummaisen korkeudesta. Kärppähait muistuttavat koirahaita ja tiikerihaita, mutta eroaa koirahaista pyrstöeduskuoppansa ja tiikerihaista toisen selkäevänsä perusteella.
Kärppähaiden ravintoa ovat pienet kalat, pääjalkaiset, äyriäiset ja piikkinahkaiset. Hampaat ovat pienet tai keskikokoiset ja niitä on kummassakin leuassa 25–43. Eri sukujen lajit eroavat toisistaan hampaisen määrän ja muodon perusteilla. Erilaiset hampaiden muodot ovat sopeutuma erilaisiin saaliseläimiin.
Kärppähaiden heimon lajien ei tiedetä hyökänneen ihmisten kimppuun. Joitakin lajeja pyydystetään ja syödään. Suurimpien lajien eviä myydään ja niiden öljyjä voidaan käyttää vitamiinilisänä. Kärppähait ovat kuitenkin harvinaisempia kuin tiikerihait tai vasarahait, eikä niiden pyytämisen ole niin suurta eikä taloudellisesti yhtä merkittävää.
Matti Jakobsson
Matti Antero Jakobsson (s. 1951 Turku) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja Vaasan yliopiston entinen rehtori.
Jakobsson toimi Vaasan yliopiston rehtorina elokuusta 1998 joulukuuhun 2014. Hän oli kyseisen yliopiston historian viides rehtori. Jakobsson on työskennellyt Vaasassa vuodesta 1979, jolloin hänestä tuli silloisen Vaasan kauppakorkeakoulun tietojenkäsittelyopin lehtori. Vuonna 1983 hän aloitti tietojenkäsittelyopin apulaisprofessorina ja vuonna 1990 tietotekniikan professorina. Rehtorikautensa päätyttyä Jakobsson jatkoi vielä Vaasan yliopiston palveluksessa tittelillä johdon neuvonantaja. Akateemisen uransa alussa hän työskenteli vuosina 1975–1979 tietojenkäsittelyopin assistenttina ja matemaatikkona Turun yliopistossa. Sittemmin hänet on nimitetty Turun yliopiston tietojenkäsittelyopin dosentiksi.
Jakobsson on koulutukseltaan filosofian tohtori, joksi hän väitteli vuonna 1981, pääaineenaan tietojenkäsittelyoppi. Tätä ennen hän oli valmistunut filosofian kandidaatiksi vuonna 1975, pääaineenaan sovellettu matematiikka, ja filosofian lisensiaatiksi vuonna 1978. Hän opiskeli Turun yliopistossa.
Etu-Kaukasia
Etu-Kaukasia (myös "Ciskaukasia", ) on Venäjällä Kaukasusvuoriston pohjoispuolella sijaitseva maantieteellinen alue. Laajemmin se muodostaa osan Pohjois-Kaukasiaa.
Alue rajoittuu pohjoisessa Kuman–Manytšin vajoamaan, lännessä Asovanmereen ja Kertšinsalmeen sekä idässä Kaspianmereen. Lännessä siihen kuuluu Kubanin–Asovanmeren alanko, Kubanin alajuoksun eteläpuolella sijaitseva loiva tasanko, Kubanjoen suisto sekä siihen liittyvä Tamanin niemimaa. Keskiosassa ovat Stavropolin ja Terekin–Sunžan ylängöt sekä niiden välisellä tasangolla kohoava Mineralnyje Vodyn vuoriryhmä (Beštau, Mašuk, Železnaja ym.). Itäosa käsittää Terekin–Kuman alangon.
Etu-Kaukasian länsi- ja keskiosat ovat tärkeää maatalousaluetta. Idän puoliaavikkoa käytetään laidunmaana. Seudulla on öljy- ja kaasuesiintymiä.
Pohjois-Kaukasia
Pohjois-Kaukasia () on Venäjään kuuluva maantieteellinen alue. Se käsittää Etu-Kaukasian sekä Kaukasuksen pääjonon pohjoisrinteet Azerbaidžaniin kuuluvaa vuoriston itäosaa lukuun ottamatta. Pohjois-Kaukasiaan luetaan myös Ison-Kaukasuksen etelärinne lännestä aina Abhasian rajalle saakka.
Maantieteellisessä Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevia hallinnollisia alueita ovat Krasnodarin ja Stavropolin aluepiirit, Adygeia, Karatšai-Tšerkessia, Kabardi-Balkaria, Pohjois-Ossetia, Ingušia, Tšetšenia ja Dagestan. Siihen kuuluu myös Rostovin alueen eteläosa sekä osa Kalmukiasta.
Pohjois-Kaukasian talousalue käsittää edellä mainittujen alueiden lisäksi koko Rostovin alueen. Sen ulkopuolelle jää Etu-Kaukasiaan kuuluva Kalmukian länsiosa.
Pohjois-Kaukasiaa ja siihen kuuluvia tasavaltoja kutsutaan usein "Pohjois-Kaukasukseksi". Suositeltavampaa on käyttää nimitystä "Pohjois-Kaukasia", koska kaikki tasavallat käsittävät Kaukasusvuoriston lisäksi myös tasankoseutuja, joilla asuu suurin osa väestöstä.
Press-on-Regardless Rally
Press-on-Regardles rally on Detroitissa järjestettävä tierallikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1949 ja vuodesta 1950 lähtien kilpailu on järjestetty aina vuosittain. Vuosina 1973 ja 1974 kilpailu oli mukana WRC-kalenterissa, jolloin kilpailun voittivat kanadalainen Walter Boyce ja ranskalainen Jean-Luc Thérier. Suomalaisista kilpailun ovat voittaneet Taisto Heinonen vuonna 1979 ja Hannu Mikkola vuonna 1983. Nykyään kilpailu on osa rallin Amerikan-mestaruussarjaa.
Eeva Koivusalo
Eeva Koivusalo on suomalainen muusikko. Hän on toiminut basistina, sovittajana, tuottajana ja säveltäjänä. Julkisuuteen Koivusalo tuli 1980-luvun alussa 17-vuotiaana Se-yhtyeen basistina. Tämän jälkeen hän on soittanut muun muassa Liisa Akimofin, Niko Ahvosen, Maritta Kuulan ja Jukka Pojan yhtyeissä. Koivusalo on myös säveltänyt elokuvamusiikkia.
Arlberg-Kandahar-kilpailut
Arlberg-Kandaha-kilpailut (AK) on perinteikkäinen ja vanhin vuosittain järjestettävä alppihiihtokilpailu. Ensimmäiset kilpailut käytiin vuonna 1928 Sankt Anton am Arlbergissä. Muita tunnettuja kilpailupaikkoja ovat Mürren, Chamonix, Sestriere ja Garmisch-Partenkirchen.
Kilpailu on saanut nimensä sen alkuperäisiltä järjestäjiltä, Itävaltalaiselta Ski Club Arlbergiltä ja brittiläiselta Kandahar Ski Clubilta, joka sijaitsi Sveitsin Mürrenissä. Näistä jälkimmäinen on nimetty englantilaisen komentaja Frederick Robertsin mukaan. Hän sai Afganistanista palattuaan tittelin "Earl of Kandahar" (Kandaharin jaarli). Hän lahjoitti voittopokaalin kaikkien aikojen ensimmäiseen syöksylaskukilpailuun Sveitsin Crans-Montanassa vuonna 1911.
Kandahar Ski Clubin perustajajäsen, hiihtopioneeri Arnold Lunn tutustui vuonna 1927 Ski Club Arlbergin Hannes Schneideriin. Yhdessä he järjestivät samana vuonna St. Anton am Arlbergissä alppihiihtokilpailun. Kilpailumuotona ollut pujottelu oli siihen asti ollut Arlbergissä tuntematon. Tapahtuma oli menestyksekäs, joten 3. ja 4. maaliskuuta 1928 kilpailtiin Arlberg-Kandahar ensimmäisen kerran. Kilpailupaikkana oli Galzig Arlbergissä, lähellä St. Antonia. Kisoissa kilpailtu syöksylaskun ja pujottelun yhdistelmä oli kaikkien aikojen ensimmäinen alppiyhdistetty. Kisassa oli 45 laskijaa Itävallasta, Sveitsistä, Englannista ja Yhdysvalloista. Jo kaksi vuotta myöhemmin kilpailun perustajat saivat merkittävän saavutuksen: Kansainvälinen hiihtoliitto tunnusti alppihiihdon vuonna 1930 ja otti syöksylaskun, pujottelun ja alppiyhdistetyn sääntöihinsä.
Arlberg-Kandahar kilpailtiin St. Antonissa myös 1929 ja 1930. Vuodesta 1931 toiseen maailmansotaan asti Mürren ja Arlberg vuorottelivat kilpailupaikkoina. Vuonna 1948 Ranskan Chamonix’sta tuli kolmas järjestäjä, vuonna 1951 seurasi Italian Sestriere ja vuonna 1954 Saksan Garmisch-Partenkirchen. Arlberg-Kandahar oli alppihiihdon maailmancupin aloittamiseen saakka maineikkain alppihiihtokilpailu olympialaisten ja MM-kilpailuiden jälkeen.
Arlberg-Kandahar kilpaillaan edelleen maailmancupissa, mutta viimeisimpinä vuosikymmeninä se on menettänyt merkitystään. Mürren ei ole isännöinyt kilpailua enää 1970-luvun jälkeen. Nimi "Kandahar" näkyy kuitenkin vielä esimerkiksi rinteiden nimissä, kuten Kandahar Chamonix’ssa, Kandahar-Abfahrt Garmisch tai Kandahar Banchetta Sestrieressä. St. Antonin syöksyrinteeseen tehtiin muutoksia vuoden 2001 alppihiihdon MM-kilpailuja varten, ja se on kantanut siitä lähtien Karl Schranzin nimeä.
Alppihiihtäjä, joka saavuttaa viisi palkintosijaa viitenä eri vuonna AK-kilpailuissa, tai saavuttaa neljänä eri vuonna neljä palkintosijaa, joista ainakin yksi on voitto, saa palkinnoksi timanttisen Kandahar-neulan. Palkinnon ovat saaneet Walter Prager, Otto Furrer, Audrey Sale-Barker, James Couttet, Marysette Agnel, Andreas Molterer, Karl Schranz kaksi kertaa, Traudl Hecher, François Bonlieu, Christl Haas, Jean-Claude Killy, Guy Périllat, Gerhard Nenning, Gustavo Thöni, Annemarie Moser-Pröll, Ingemar Stenmark, Phil Mahre, Herbert Plank, Peter Lüscher, Franz Klammer ja Andreas Wenzel.
KNM Harald Haarfagre (1897)
KNM Harald Haarfagre oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Tordenskjold-luokan rannikkopanssarilaiva, joka osallistui Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940.
Alus tilattiin 1896 Armstrongin Low Walkerin telakalta Elswickistä. Suunnittelijana oli Phillip Watts. Sen köli laskettiin 18. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 648 ja alus laskettiin vesille 4. tammikuuta 1897. Aluksen viimeiset telakan koeajot päättyivät ja se luovutettiin tilaajalle 10. kesäkuuta 1898.
"Harald Haarfagre" todettiin sotaan kelpaamattomaksi 1930-luvun puolivälissä. Saksan hyökättyä Norjaan huhtikuussa 1940 alus jäi saksalaisille.
Saksan laivasto muutti aluksen ilmatorjuntatehtäviin aseistettuna kuudella 105, kahdella 40 ja neljällätoista 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä ja nimesi sen "Thetikseksi".
Alus palautettiin Saksan antauduttua ja Euroopan sotatoimien päätyttyä Norjan laivastolle, joka sijoitti sen majoituskäyttöön sekä kuljettamaan saksalaisia sotavankeja. Alus myytiin romutettavaksi 1948.
Ljah’avitšy
Ljah’avitšy () eli Ljahovitši () on pientalovaltainen pikkukaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjän Brestin alueen pohjoisosissa. Kaupungin mukaan nimetyn Ljah’avitšskin piirin naapureina ovat Baranavitšy luoteessa, Njasviž koillisessa, Kletsk idässä, Hantsavitšy etelässä ja Ivatsevitšy lounaassa. Lokakuun 2009 väestönlaskun mukaan koko hallintopiirissä asui 30 498 henkeä, mikä sisältää Ljah’avitšyn kaupunkiväestön (10 997).
Kaupungin linja-autoasema sijaitsee keskustan länsiosissa ja rautatieasema noin 2,5 km keskustasta lounaaseen. Liikenteellisesti merkittävä on kantatie P4, joka luo maantieyhteyden Baranavitšyyn (20 km päässä). Tämän kaupungin itäosien kautta päästään kantateille P2 ja P5 sekä moottoritielle M1. Ljah’avitšystä etelään mentäessä kantatie P4 liittyy 11 kilometrin päässä poikittaiseen P43 kantatiehen.
(202421) 2005 UQ513
(202421) 2005 UQ on cubewano, jonka absoluuttinen kirkkaus on 3,4. Tämä tarkoittaa, että se on yksi varteenotettavimmista kääpiöplaneettaehdokkaista. (202421) 2005 UQ:n pinnalla vaikuttaisi olevan jonkin verran vesijäätä. Tällä hetkellä (202421) 2005 UQ on 48.7 AU:n päässä Auringosta. (202421) 2005 UQ:n apogeum tapahtunee vuonna 2124.
Washington Capitols
Washington Capitols oli vuosina 1946–1951 toiminut NBA-seura. Capitols pelasi parhaimmillaan sarjan loppuotteluissa.
Seura perustettiin vuonna 1946 BAA:n syntymisen myötä. Joukkueen omistajana toimi Mike Uline ja seura oli ainoita BAA-seuroja, jolla ei ollut yhteyttä jääkiekkoseuroihin. Capitolsin ensimmäiseksi päävalmentajaksi hankittiin Red Auerbach, joka keräsi joukkueen laivaston miehistä. Joukkue voitti kauden aikana 49 ottelua ja hävisi vain 11. Pudotuspeleissä seura eteni välieriin saakka. Kaudella 1948–1949 Capitols voitti jälleen divisioonansa mestaruuden ja eteni aina sarjan loppuotteluihin asti. Loppuottelusarjassa seura kohtasi Minneapolis Lakersin, mutta loukkaantumisista kärsinyt Capitols hävisi ottelusarjan voitoin 4–2. Kolmen kauden jälkeen Auerbach lähti seurasta. Seuran kahtena viimeisenä kautena joukkue hävisi enemmän pelejä kuin voitti. Kaudella 1950–1951 joukkueessa pelasi sarjan historian ensimmäinen afroamerikkalainen pelaaja, Earl Lloyd. Vuonna 1951 seura jättäytyi pois NBA:sta.
Ei paluuta
Ei paluuta () on neuvostoliittolaisen Andrei Tarkovskin vuonna 1962 ohjaama elokuva toisen maailmansodan eli neuvostoliittolaisittain Suuren isänmaallisen sodan ajan partisaanina toimineesta lapsisotilaasta Ivanista.
Elokuva oli tekijänsä esikoiselokuva. Se herätti maailmanlaajuista mielenkiintoa ja voitti nopeasti lukuisia palkintoja kuten Venetsian filmijuhlien Kultaisen leijonan (1962).
Elokuvan päähenkilön, alkuvaiheessa 12-vuotiaan Ivanin isä on kuollut sodassa. Ivan jää orvoksi, kun saksalaiset ampuvat hänen äitinsä ja sisarensa. Ivan liittyy partisaaneihin ja hankkii tiedustelijana tietoja muun muassa vierailemalla joen vastarannalla, vihollisen puolella. Elokuvassa kovimpiin kokemuksiin viitataan osaksi epäsuorasti. Esimerkiksi eturintaman upseerin todetessa, ettei sota ole poikasille, Ivan vastaa kysymällä, onko päällikkö käynyt Trostianetšissa.
Maantieteellisesti elokuva ja suomeksi tekstitetyllä DVD-videolla mukana oleva "Sodan lapset"-dokumentti viittaa moniin paikkoihin Neuvostoliitossa, nykyisen Valko-Venäjän, Ukrainan ja Venäjän alueella.
Eksemptio
Eksemptio (myös eksemtio, , pois ja "emptio," otto) liittyy yleensä oikeustieteeseen ja tarkoittaa poikkeusta ja vapautusta yleisestä säännöstä tai rasituksesta. Nimitys liittyy erityisesti katolisen kirkon kirkko-oikeuteen. Tällaisella poikkeussäännöllä hengellinen laitos tai virkamies (esimerkiksi luostari tai piispa) vapautetaan tavanomaisesta hengellisestä tuomiovallasta ja alistetaan ylemmän hengellisen viranomaisen tai paavin alaiseksi. Eksemptiota nautti esimerkiksi ranskalainen Clunyn luostari, kun se oli alistettuna paavin alaiseksi. Myöhemmin samassa asemassa ovat olleet munkkikunnat ja muut sääntökunnat.
Daniela Merighetti
Daniela Merighetti (s. 5. heinäkuuta 1981 Brescia) on italialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla GS Fiamme Giallea.
Merighetti on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2000 lähtien. Hän on päässyt kolmen parhaan joukkoon kuudessa kilpailussa. Maaliskuussa 2003 hän sijoittui toiseksi Åren suurpujottelussa, tammikuussa 2012 hän voitti syöksylaskun Cortina d'Ampezzossa, helmikuussa 2012 hän oli kolmas Banskon supersuurpujottelussa ja tammikuussa 2013 hän oli toinen Sankt Antonin syöksylaskussa. Hän oli kolmas Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2015 ja La Thuilen syöksylaskussa helmikuussa 2016.
Merighetti osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006. Tuolloin hän oli syöksylaskussa kolmaskymmenestoinen, mutta ei saanut tulosta pujottelussa eikä alppiyhdistetyssä. Hän oli seuraavan vuoden MM-kisoissa superalppiyhdistetyssä viidestoista ja syöksyssä seitsemästoista. Merighetti oli syöksylaskussa kuudestoista Val d'Isèren MM-kisoissa 2009. Hän osallistui Vancouverin olympialaisissa 2010 sekä supersuurpujotteluun, alppiyhdistettyyn että syöksylaskuun, mutta keskeytti joka lajissa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa yhdeksäs. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa neljäs ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 kahdeksas.
Asuntotontti
Asuntotontti oli Suomen asutustoimintaan liittyvä tilamuoto. Asuntotontteja muodostettiin yleensä asutuskeskusten läheisyyteen. Tontin pinta-ala määräytyi sen suuruiseksi, että se soveltui asuinrakennukselle, mutta ei maatalouden harjoittamiseen. Tavallisesti asuntotontin ala oli yli 2 000 neliömetriä. Asuntotontin lähikäsitteitä ovat pinta-alaltaan suuremmat asuntotila, asuntoviljelystila ja viljelystila.
Last Episode
Last Episode (aiemmin Last Epitaph) oli saksalainen levy-yhtiö, joka julkaisi levyjä mm. Damnationille, Behemothille ja Hermhille.
Américo Tomás
Américo de Deus Rodrigues Tomás (19. marraskuuta 1894 – 18. syyskuuta 1987) oli portugalilainen amiraali ja poliitikko. Hän oli Portugalin presidentti vuosina 1958–1974.
Bobby Beausoleil
Robert Kenneth "Bobby" Beausoleil (s. 6. marraskuuta 1947 Santa Barbara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja näyttelijä. Hän tunnetaan myös läheisestä suhteestaan Charles Mansonin perheeseen sekä Gary Hinmanin murhasta 27. heinäkuuta 1969. Beausoleil tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Tammikuussa 2019 – 50 vuoden vankeuden jälkeen – Kalifornian ehdonalaislautakunta suositteli hänen vapauttamistaan.
Beausoleil soitti 1960-luvulla muun muassa Arthur Leen Love-yhtyeessä ja kitaraa sekä sitaria Magick Powerhouse of Oz-yhtyeessä. Elokuvaohjaaja Kenneth Anger halusi Beausoleilin säveltävän musiikin Lucifer Rising -elokuvaansa. He kuitenkin riitautuivat ja Beausoleil varasti Angerin auton, elokuvakamerat ja 500 metriä jo kuvattua elokuvaa. Anger otti kuitenkin yhteyttä uudestaan Beausoleiliin vuonna 1976. Nyt tällä olikin runsaasti aikaa sävellystyöhön kärsiessään elinkautista.
Beausoleil esiintyy myös Angerin 11-minuuttisessa lyhytelokuvassa Invocation of My Demon Brother roolittaen Luciferia muun muassa Angerin itsensä ja Anton LaVeyn kanssa vuonna 1969.
Lucifer Rising elokuvan soundtrack sävellettiin ja äänitettiin vuosina 1976-1979 ja julkaistiin vinyylinä 1981 ja CD-formaatissa 2005
Portugalin pääministeri
Portugalin pääministeri () on Portugalin hallituksen johtaja, joka on tavallisesti suurimman parlamenttipuolueen puheenjohtaja. Hänet nimittää presidentti. Nykyinen pääministeri António Costa on ollut virassa marraskuusta 2015 lähtien.
Tarapacá
Tarapacán alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on I ja pääkaupunki Iquique. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 330 558 asukasta. Sen pinta-ala on 42 226 neliökilometriä.
Maipon laakso Tarapacan alueella on Chilen perinteisintä viininviljelyaluetta.
KNM Rjukan (1860)
KNM Rjukan oli Norjan laivaston Rjukan-luokan 2. luokan tykkivene, joka laskettiin vesille 1860.
Alus muutettiin vuonna 1893 esikuntalaivaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli kaksi 65 ja kaksi 37 millimetrin tykkiä. Alus poistettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä palveluksesta ja se myytiin.
Georgetownin yliopisto
Georgetownin yliopisto on jesuiittojen ylläpitämä yksityinen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Georgetownin historiallisessa kaupunginosassa Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Vuonna 1789 perustettu yliopisto on maan vanhin katolinen yliopisto.
Vuonna 2016 "U.S. News & World Report" -lehden rankingissä Georgetownin yliopisto sijoitettiin 20. tilalle parhaiden yhdysvaltalaisyliopistojen joukossa.
KNM Sarpen (1860)
KNM Sarpen oli Norjan laivaston Rjukan-luokan 2. luokan tykkivene, joka laskettiin vesille 1860.
Alus muutettiin 1893 esikuntalaivaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli kaksi 65 ja kaksi 37 millimetrin tykkiä. Alus oli palveluksensa loppuajan sukellusveneiden pelastusaluksena. Alus poistettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä palveluksesta ja se myytiin.
Antofagastan alue
Antofagastan alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on II ja pääkaupunki on Antofagasta. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 607 534 asukasta. Sen pinta-ala on 126 049 neliökilometriä.
KNM Lougen (1863)
KNM Lougen oli Norjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen Glommen-luokan 2. luokan tykkivene.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta ja en köli laskettiin telakkanumerolla 47. Alus laskettiin vesille vuonna 1863.
KNM Glommen (1863)
KNM Glommen oli Norjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen Glommen-luokan 2. luokan tykkivene.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin telakkanumerolla 48. Alus laskettiin vesille vuonna 1863.
Aleksandr Goldenveizer
Aleksandr Borisovitš Goldenveizer (; 10. maaliskuuta 1875 Kišinjov (nyk. Chișinău, Moldova), Bessarabian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 26. marraskuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen pianisti, säveltäjä ja opettaja.
Aleksandr Goldenveizer (Goldenweiser) syntyi Kišinjovissa asianajajaperheeseen ja opiskeli Moskovan konservatoriossa pianonsoittoa Aleksandr Zilotin ja Pavel Pabstin johdolla ja sävellystä Sergei Tanejevin, Mihail Ippolitov-Ivanovin ja Anton Arenskin johdolla. Vuodesta 1906 lähtien hän alkoi opettaa Moskovan konservatoriossa, ja hänen piano-oppilaitaan olivat muiden muassa Dmitri Baškirov, Lazar Berman, Samuil Feinberg, Grigori Ginzburg ja Tatjana Nikolajeva. Goldenveizer kuuluu venäläisen pianokoulukunnan perustajiin. Hän sävelsi orkesteri- ja pianomusiikkia, jousikvartettoja ja näyttämömusiikkia (kolme oopperaa).
Jyrki Mänttäri
Jyrki Mänttäri (s. 12. tammikuuta 1970 Sippola) on suomalainen näyttelijä.
Mänttäri valmistui ylioppilaaksi vuonna 1989 ja teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitokselta vuonna 1997.
Mänttäri on näytellyt Tampereen Työväen Teatterissa vuodesta 1997 lähtien. Hän näytteli "Taivaan tulet" -televisiosarjassa Ari Pasasta ja on vieraillut muiden muassa televisiosarjoissa "Pidetään yhtä" ja "Elämän suola".
Natural History Museum at Tring
The Natural History Museum at Tring on Natural History Museumin alainen museo, joka sijaitsee Tringissä Hertfordshiressä Itä-Englannissa.
Museon perusti Sir Walter Rothschild rakennuttamalla erityisesti sitä varten museorakennuksen omistamalleen maalle vuonna 1889. Hän sijoitti museoon keräämänsä ja ostamansa täytetyt eläimet ja eläinten nahat. Museo avattiin yleisölle vuonna 1892. Museon kokoelmiin kuuluu myös joitakin nykyään sukupuuttoon kuolleita eläinlajeja, kuten kvagga, pussihukka ja siivetönruokki.
Rothschild lahjoitti museon rakennuksineen Yhdistyneelle kuningaskunnalle 1937. Museon nimi oli pitkään Walter Rothschild Zoological Museum, kunnes Natural History Museum muutti nimen sen nykyiseen muotoon.
K. R. Narayanan
Kocheril Raman Narayanan (27. lokakuuta 1920 – 9. marraskuuta 2005) oli intialainen poliitikko. Hän oli Intian kymmenes presidentti vuosina 1997–2002. Sitä ennen Narayanan toimi Intian varapresidenttinä 1992–1997. Hän oli ensimmäinen kastittomiin eli Dalit-ryhmään kuuluva poliitikko, joka pääsi presidentiksi Intiassa.
Rautela
Rautela on kylä ja postinumeroalue Somerolla. Kylä sijaitsee Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella, Rautelanjärven rannalla noin viisi kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Sen naapurikyliä ovat Pusula lännessä, Pappila idässä, Kimala ja Saarentaka etelässä ja Sylvänä pohjoisessa.
Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 114, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 22. suurimman. 2000-luvulla kylässä ei ole omia palveluita. 1950-luvulla kylässä on ollut kauppa.
Paimionjoen yläjuoksun järvireitti kulkee kylän eteläpuolitse. Kokonaan kylän rantaosuudelle jää Rautelanjärvi. Idässä kylän alueelle jää osa Saarentaanjärvestä ja lännessä osa Pusulanjärvestä. Saarentaan- ja Rautelanjärvien välissä on ruopattu Rautelankoski, jonka luona Rautelanjärvessä on Kertunsalon saari. Kosken kohdalla on ollut luonnonkaunista harjumaastoa, jota kuitenkin 1970-luvulla alkanut soranotto on muuttanut. Pohjoisessa kylän alue ulottuu Paimionjoen pohjoisen sivujoen Jaatilanjoen varteen.
Rautela on ollut 1790-luvulle asti samaa jakokuntaa viereisen Pusulan kylän kanssa, joka pienempänä kylänä todennäköisesti on Rautelan tytärkylä. Kylän vanha tontti on sijainnut Hämeen Härkätien varressa, missä edelleen tien kahden puolen ovat Suutelan ja Knaapin eli Iso-Tuomolan talot. Etäämmälle 1900-luvun alkupuolella toimitetussa uusjaossa siirrettyjä kylän kantataloja ovat Vanha-Heikkilä ja Vähä-Tuomola. Taloista Härkätien varressa sijaitsevat Knaapi ja Suutela muodostavat maisemallisesti ja historiallisesti arvokkaat kokonaisuudet, ja myös tien pohjoispuolella omilla tiluksillaan vajan kilometrin päässä sijaitseva Vähä-Tuomola on historiallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Atacaman alue
Atacaman alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on III ja pääkaupunki Copiapó. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 286 168 asukasta. Sen pinta-ala on 75 176 neliökilometriä.
Alue on saanut nimensä Atacaman aavikosta.
Coquimbo
Coquimbon alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on IV ja pääkaupunki La Serena. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 757 586 asukasta. Sen pinta-ala on 40 580 neliökilometriä.
Valparaíson alue
Valparaíson alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on V ja pääkaupunki Valparaíso. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 1 815 902 asukasta ja sen pinta-ala on 16 396 neliökilometriä.
Pusula (Somero)
Pusula on kylä Somerolla Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella, Pusulanjärven rannalla noin viisi kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Sen naapurikyliä ovat Lahti lännessä, Rautela idässä, Kimala etelässä ja Sylvänä koillisessa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 12, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan toiseksi pienimmän..
__notoc__
Pusula on ollut 1790-luvulle asti samaa jakokuntaa viereisen Rautelan kylän kanssa, joka isompana kylänä todennäköisesti on jakokunnan kantakylä. Kylän kantaloja ovat olleet Isotalo ja Larkki, joista jälkimmäinen edelleen sijaitsee kylän vanhalla tontilla Hämeen Härkätien varressa, mutta valtion virkatalona vuoteen 1936 toiminut Isotalo on siirretty 1920-luvulla läheisen Pusumäen reunaan. Taloista Härkätien varressa sijaitseva Larkki on historiallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Chuquisaca
Chuquisaca on yksi Bolivian yhdeksästä departementistä. Se sijaitsee maan keskisessä eteläosassa rajautuen pohjoisessa Cochabamban departementtiin, idässä Santa Cruzin departementtiin, etelässä Tarijan departementtiin ja lännessä Potosín departementtiin. Chuquisaca on pinta-alaltaan Bolivian toiseksi pienin departementti (51 524 km) ja sen asukasluku oli 650 600 vuonna 2010. Departementin pääkaupunki on noin 284 000 asukkaan Sucre, joka on myös maan hallinnollinen pääkaupunki.
Andit kulkevat Chuquisacan poikki, joka sijaitsee myös osittain Amazonin sekä Río de la Platan valuma-alueilla. Chuquisacassa puhutaan enimmäkseen espanjaa sekä ketšuaa.
Maule
Maulen alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on VII ja pääkaupunki Talca. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 1 044 950 asukasta ja sen pinta-ala on 30 296 neliökilometriä.
Araucanía
Araucanían alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on IX ja pääkaupunki Temuco. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 957 224 asukasta ja sen pinta-ala on 31 842 neliökilometriä.
Kimala
Kimala on kylä Somerolla Paimionjoen vesistön eteläpuolella noin 10 kilometriä Somerolta Koskelle päin. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 63, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 34. suurimman. Kimalan naapurikyliä ovat Ryhtä lännessä, Lahti, Pusula ja Rautela pohjoisessa, Saarentaka idässä sekä Syvänoja ja Häntälä etelässä.
Kimala kuuluu Pyölin postinumeroalueeseen ja kylästä käydään koulua Pitkäjärven koulussa. Kylällä 2000-luvulla toimivia yksityisiä yrityksiä ovat parturikampaamo ja hammaslääkäri. Vielä 1950-luvulla kylässä toimi myös kauppa..
Kimalan kylä sijaitsee Paimionjoen yläjuoksun järvireittiin kuuluvan Pusulanjärven etelärannalla Paimionjoen ja Uskelanjoen välisellä vedenjakajalla. Maaperä on suurelta osin savea, jota paikoin puhkovat kalliosydämiset moreeniselänteet.
Isossajaossa Kimala on ollut omana jakokuntanaan, mutta alun perin sen on päätelty olleen samaa jakokuntaa viereisten Ryhdän ja Kärilän ja vielä varhemmin keskiajalla myös vesistön pohjoispuolisten Pyölin ja Lahden kylien kanssa. Historialtaan Kimala on kartanokylä, johon rakennettiin säterikartano 1670-luvulla. 1700-luvulla nykyään Kimalan kartanona tunnettu kartano oli ajoittain jaettuna useampaan osaan. Lopullisesti kartano jaettiin kahtia vuonna 1826 osiin, jotka 1900-luvulla tunnettiin nimillä Kimala ja Kartano tai omistajasukujen mukaan Konsin ja Avellan. Vuosina 1868 ja 1869 liitettiin kylän ainoan kartanon ulkopuolisen talon Rekolan molemmat osatalot näihin. Osakartanoista Kartanon eli Avellanin päärakennus on muistitiedon mukaan 1840-luvulta ja muodostaa yhdessä entisen väentuparakennuksen kanssa maisemallisesti ja kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Kimalan eli Konsinin puiston ympäröimä päärakennus on perimätiedon mukaan 1730-luvulta ja on sekä maisemallisesti että kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti erittäin merkittävä.
Tunnettuihin kimalalaisiin kuuluu Kimalan kartanosta kotoisin ollut, ensimmäisenä Suomessa hammaslääketieteen tohtoriksi väitellyt ja Helsingin yliopistossa hammaslääketieteen opettajana toiminut, ansioistaan vuonna 1915 professorin arvonimen saanut Hjalmar Avellan.
Los Ríos
Los Ríosin alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on XIV ja pääkaupunki Valdivia. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 384 837 asukasta. Sen pinta-ala on 18 430 neliökilometriä.
Jorge Sanjinés
Jorge Sanjinés Aramayo (s. 1936) on bolivialainen elokuvaohjaaja. Sanjinés on vakaumuksellinen vasemmistolainen, ja hänen elokuvansa on suunnattu köyhille ja työläisille, joita hän yrittää rohkaista taisteluun tasa-arvon ja vapauden puolesta. Hänen läpimurtoelokuvansa oli Yawar mallku, joka kertoo siitä miten Yhdysvaltojen toiminta vaikutti Bolivian intiaaneihin.
Elimäen suuralue
Elimäen suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Elimäen suuralue käsittää kokonaan entisen Elimäen kunnan alueet. Elimäen suuralueella asukkaita on 7 900.
Elimäen suuralue jakautuu neljään kaupunginosaan, joista kaksi on haja-asutusalueita ja kaksi taajamia. Suurin kaupunginosa on Koria yli 4 000 asukkaalla, Korian taajaman väkiluku on 4 050 (31.12.2017). Elimäen kirkonkylällä asukkaita on noin 2 049.
Dragon Age II
Dragon Age II on BioWaren kehittämä ja Electronic Artsin maaliskuussa 2011 Windowsille julkaisema "Dragon Age" -sarjan roolipeli. Peli on "" -pelin seuraaja.
Peli on kerännyt enimmäkseen positiivisia arvosteluja, mutta se ei ole saanut yhtä hyviä arvosanoja kuin edeltäjänsä "Dragon Age: Origins". Arvosteluja kokoavalla Metacritic-sivulla "Dragon Age II":n keskiarvosana oli 9. maaliskuuta 84/100, kun taas "Dragon Age: Originsilla" keskiarvo oli 91/100. ,
Antti Weckström
Antti Weckström (s. 22. helmikuuta 1982 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Suomi-sarjassa pelaavaa Imatran Ketterää, jonka kapteenina hän toimii. Weckström on pelannut aiemmin yhteensä 97 SM-liigaottelua kasvattajaseurassaan Saimaan Pallossa tehden kaksi syöttöpistettä. Jäähyminuutteja tuli 47.
Weckström edusti SaiPan junioreita kevääseen 1999 asti, jonka jälkeen hän pelasi vuodet 1999–2001 HIFK:n A-nuorissa. Hän oli kaudella 1999–2000 tehoilla 2+12=14 joukkueen tehokkain puolustaja Mikko Kurvisen kanssa. Weckström voitti keväällä 2001 A-nuorten hopeaa. Hän palasi kaudeksi 2001–2002 SaiPaan, jossa Weckström teki liigadebyyttinsä ja pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin SaiPan A-nuorissa. Weckström oli tehoilla 6+27=33 koko A-nuorten SM-liigan puolustajien syöttöpörssin voittaja sekä pistepörssin toinen KalPan Matti Tiihosen jälkeen. Hän voitti keväällä 2002 A-nuorten mestaruuden.
Huhtikuussa 2002 Weckström teki vuoden mittaisen liigasopimuksen SaiPan kanssa. Hän pelasi tulokaskautensa SM-liigassa ja teki 50 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Weckström pelasi myös vielä kymmenen ottelua A-nuorissa tehden niissä kuitenkin pelipaikkaan nähden kovat tehot 4+11=15. Kaudella 2003–2004 hän pelasi 39 SM-liigaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Weckström siirtyi tammikuussa 2004 loppukaudeksi Mestis-joukkue KooKoohon. Siellä hän teki 14 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5.
Kausi 2004–2005 oli Weckströmille välivuosi. Kaudella 2005–2006 hän pelasi Suomi-sarjaa Rovaniemen Kiekossa ja kauden 2006–2007 kestäneen välivuoden jälkeen Weckström on pelannut vuodesta 2007 samaa sarjaa Imatran Ketterässä. Kaudella 2009–2010 hänestä tuli joukkueen varakapteeni. Weckström voitti Ketterässä Suomi-sarjan mestaruuden vuonna 2009, mutta joukkue ei kuitenkaan noussut Mestis-karsintojen jälkeen sarjatasoa ylemmäs.
Weckström on toisen polven liigapuolustaja. Hänen isänsä Kari Weckström edusti omalla SM-liigaurallaan myös SaiPaa ja toimi kaudella 1983–1984 joukkueen kapteenina. Kari on toiminut pelaajauransa jälkeen vuosia SaiPan juniorivalmentajana ja vuodet 2007–2010 hän valmensi Ketterää, jossa Antti Weckström pelasi isänsä alaisuudessa. Nykyään Kari "Keni" Weckström valmentaa SaiPan D-98-junioreita.
Bahtijaarit
Bahtijaarit ovat Iranin lounaisosassa asuva persiaa ja lounaisiranilaisia murteita puhuva etninen ryhmä. Osa heistä puhuu kaškaimurretta muistuttavaa turkkilaista kieltä. Uskonnoltaan bahtijaarit ovat šiialaisia.
Bahtijaareja arvioidaan olevan noin 800 000 henkeä. Heidän tärkein asuinalueensa on Luristanin historiallinen maakunta. Osa bahtijaareista asuu Teheranin ja Qomin seuduilla sekä Khorasanin historiallisessa maakunnassa.
Lähimpiä sukukansoja ovat lurit ja kurdit. Bahtijaarien heimoliiton oletetaan syntyneen 1100–1200-luvuilla. He liittyivät Iranin valtakuntaan lopullisesti 1700-luvulla. Myöhemmin bahtijaareilla on ollut huomattava vaikutus maan poliittiseen elämään.
Perinteinen elinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Nykyään paimentolaisia on noin kolmasosa kansasta. Loput viljelevät maata tai asuvat kaupungeissa. Monet työskentelevät Iranin öljyteollisuuden palveluksessa.
Wilfred Benitez
Wilfred Benitez (s. 12. syyskuuta 1958) oli puertoricolainen nyrkkeilijä, joka nousi uransa aikana kolmen painoluokan maailmanmestariksi. Hän voitti ensimmäisen mestaruutensa välisarjassa tiukasti jaetuin pistein Carlos Palominolta 14. tammikuuta 1979 ja puolusti sitä voitokkaasti kerran Harold Westonia vastaan 25. maaliskuuta. Vielä saman vuoden loppupuolella 30. marraskuuta hän kohtasi Sugar Ray Leonardin mestaruusottelussa, joka oli ensimmäinen raskaansarjan ulkopuolella käyty titteliottelu, jonka kamppailijoille maksettiin yli miljoonan dollarin ottelupalkkio. Benitez menetti mestaruutensa teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä, eli 15. erässä.
Benitez kävi urallaan 62 ottelua, joista voitti 53 (31 tyrmäyksellä) ja hävisi 8. Yksi ottelu päättyi tasapistein.
Henry Watson Fowler
Henry Watson Fowler (10. maaliskuuta 1858, Tonbridge – 26. joulukuuta 1933) oli englantilainen rehtori, leksikologi. Hän kirjoitti brittienglannin tyylioppaan "A Dictionary of Modern English Usage" ja oli yksi "Concise Oxford English Dictionaryn" kirjoittajista. Sanomalehti "The Times" kuvaili häntä sanasto-opin neroksi.
Fowlerin vanhemmat olivat kotoisin Devonista. Isä Robert Fowler oli pastori ja äiti Caroline, omaa sukua Watson. Robert Fowler oli valmistunut Cambridgen yliopistosta. Henryn syntymän aikaan hän opetti matematiikkaa Tonbridgessä, mutta perhe muutti pian Tunbridge Wellsiin. Henry oli seitsemästä lapsesta vanhin ja isän kuolema vuonna 1879 jätti hänet vastuuseen nuoremmista veljistään ja sisaristaan.
Lurit (kansa)
Lurit ovat Iranin länsiosassa asuva lounaisiranilaisia murteita puhuva kansa. Heidän kotiseutunaan pidetään Luristanin historiallista maakuntaa, mutta lureja asuu myös Fārsissa ja muualla Iranissa. Yhteensä heitä arvioidaan olevan noin kaksi miljoonaa henkeä. Pieni noin 10 000 hengen ryhmä asuu Irakissa. Uskonnoltaan lurit ovat šiialaisia.
Lurit ovat Länsi-Iranin muinaisen kantaväestön jälkeläisiä. Heidän läheisin sukukansansa ovat bahtijaarit. Keskiajalla Luristan oli itsenäinen atabekien suvun hallitsema valtio. Se liitettiin Iraniin lopullisesti 1700-luvulla.
Perinteisiä elinkeinoja ovat paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito ja maanviljely. Nykyään suurin osa kansasta asuu kaupungeissa ja kylissä. Entinen heimojärjestelmä on väistymässä kaupungistumisen myötä.