hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Saatananpalvonta
Saatananpalvonta viittaa saatanan tai yleensä henkilöllistyneen pahuuden palvontaan. Saatananpalvontaa ei pidä sekoittaa satanismiin, joka on saatanaan liittyviä symboleja käyttävä hedonistinen uskonnollinen oppi.
Niin sanottua saatanapaniikkia arvostelleiden tutkijoiden mukaan länsimaissa on kristillisessä kulttuuripiirissä 1970-luvulta lähtien ylläpidetty noitavainotyyppistä satanismipaniikkia yhteisöjen vihamielisyyden varoventtiilinä. Saatanahysterian avulla on pidetty yllä yhteisöjen omaksumaa moraalijärjestelmää. Yleinen epävarmuus ja näkymättömät uhkakuvat on liitetty saatanaan.
Suomessa Merja Hermonen julkaisi uskontotieteen alan väitöskirjan "Pimeä hehku: Saatananpalvonta ja satanismi 1990-luvun suomalaisessa nuorisokulttuurissa" vuonna 2006.
Suomalaisissa tiedotusvälineissä rakentunutta kuvaa saatananpalvonnasta on tutkinut muun muassa uskontotieteilijä Titus Hjelm vuonna 2005 ilmestyneessä väitöskirjassaan "Saatananpalvonta, media ja suomalainen yhteiskunta". Hjelmin väitöskirjassa käy ilmi muun muassa, kuinka herätyskristilliset piirit olivat mukana yhdessä median kanssa synnyttämässä 1990-luvun alun saatananpalvontailmiötä: suurin osa median haastattelemista saatananpalvonnan asiantuntijoista olivat herätyskristillisiä.
Tutkijoiden mukaan satanismia on Suomessakin lähestytty lähinnä uskonnollisesta (kristillisestä) tai uskonnollistavasta näkökulmasta.
SUSE
SUSE on GNU/Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti eli käyttöjärjestelmä, nykysin käyttöjärjestelmäperhe. SUSE Linux Enterprise on SUSE:n kehittämä kaupallinen versio, josta on edelleen erilliset SUSE Linux Enterprise Desktop ja SUSE Linux Enterprise Server versiot. SUSE on Attachmate:n omistaman Novellin tytäryhtiö. openSUSE on yhteisön kehittämä avoin versio.
SUSEn parhaana ominaisuutena pidetään ammattilaisten ohjelmoimaa YaST-asennus- ja hallintaohjelmaa, jota jotkut sanovat maailman helppokäyttöisimmäksi ja toimivimmaksi. Tuotteita voi tilata Suomestakin useiden yritysten kautta. SUSE tarjoaa oletusvaihtoehtoina GNOME- ja KDE-työpöydät, mutta sisältää muitakin vaihtoehtoja.
SUSE oli alun perin saksalainen lokalisointi Slackwaresta. Se julkaistiin vuonna 1994 nimellä S.u.S.E Linux 1.0. Myöhemmin tähän sisällytettiin Jurix-käyttöjärjestelmä, jolloin julkaistiin ensimmäinen selvästi omanlaisensa S.u.S.E. Linux 4.2 vuonna 1996. Myöhemmin SuSE sisällytti itseensä Red Hatin ominaisuuksia. Jotta SuSE tavoittaisi paremmin yrityskäyttäjiä, se julkaisi SUSE Linux Enterprise Serverin vuonna 2001 ja vaihtoi yrityksen nimeksi SUSE Linux syyskuussa 2003.
4. marraskuuta 2003 Novell ilmoitti ostavansa SUSE:n. 4. elokuuta 2005 Novellin edustaja ja viestintäpäällikkö Bruce Lowry ilmoitti SUSE Professional -sarjan kehityksen siirtymisestä entistä avoimempaan suuntaan openSUSE-yhteisöprojektin avulla. Nyt käyttäjät saattoivat osallistua tulevien versioiden testaukseen ja avustaa kehitystyössä. Aiemmin kaikki kehitystyö ja testaus oli suoritettu sisäisesti SUSEssa, ja versio 10.0 oli ensimmäinen, joka päästettiin julkiseen beta-testaukseen. Muutokseen liittyi myös, että kaikki käyttäjät pääsevät vapaasti YaST Online Update -päivityspalvelimille.
Kun SUSE Linux 10.2 Alpha 2 julkaistiin 13. heinäkuuta 2006, samassa yhteydessä ilmoitettiin, että version nimi muuttuisi virallisesti muotoon openSUSE seuraavasta Alpha 3 -julkaisusta lähtien, jotta sitä ei sekoitettaisi Novellin SUSE Linux Enterprise -tuotteisiin. OpenSUSE 11.0 ilmestyi 19. kesäkuuta 2008. Huhtikuussa 2011 Novellin ostanut Attachmate erotti SUSEn Novellista omaksi yksikökseen ja keskitti sen kehityksen Nürnbergiin.
Sisäänheittotuote
Sisäänheittotuote eli tarjoustuote on edullisesti pienellä katteella tai jopa tappiolla myytävä tuote, jolla liike yrittää houkutella asiakkaita. Sisäänheittotuotteita voidaan käyttää markkinoinnissa lisäämään esimerkiksi uuden liikkeen tunnettavuutta tai luomaan edullista kuvaa liikkeen hinnoista. Tavoitteena on saada asiakas, joko samalla kertaa tai uudella käynnillä, ostamaan myös paremman katteen tuotteita.
Sisäänheittotuotteiden käyttöä mainonnassa säännellään kuluttajansuojalaissa. Kaupan tulee esimerkiksi ilmoittaa mainonnassaan, jos tuotetta on saatavilla vain rajatusti. Sääntelystä huolimatta toisinaan on epäilty joidenkin liikeketjujen tarkoituksellisesti hankkivan sisäänheittotuotteita erityisen pieniä määriä niin, että tuotteet loppuvat jo muutamien minuuttien tai tuntien aikana. Tällaisten tuotteiden hinta on yleensä erittäin alhainen ja tarkoituksena onkin saada myymälään pienin kustannuksin suuri määrä asiakkaita, joiden toivotaan ostavan kalliimpi korvaava tuote tai tekevän muita ostoksia käynnin yhteydessä. Esimerkiksi huoltoasemalla polttoainetta autoonsa ostava asiakas saattaa ostaa myös muita tuotteita.
Suomalaisessa vähittäiskaupassa tyypillisiä sisäänheittotuotteita on esimerkiksi kahvi.
Status quo
Status quo on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ”tila jossa”. Kuvaannollisesti se tarkoittaa asioiden vallitsevaa tilaa, jossa totuttuja toimintatapoja ei tarvitse muuttaa. Sitä voidaan pitää vastakohtana suurille, radikaaleille muutoksille. Vallankäytössä status quo merkitsee tilaa, jossa alkuperäinen tila tai asema pysyy muuttumattomana painostuksesta huolimatta.
Sanonta tulee diplomaattisesta lauseesta "status quo ante (bellum)", joka tarkoittaa ”tila jossa ennen (sotaa)”.
Radio Suomipop
Radio Suomipop on 2001 aloittanut valtakunnallinen kaupallinen radiokanava, joka keskittyy vain kotimaisen popmusiikin soittamiseen. Kanavan ydinkohderyhmä on 25–44-vuotiaat, ja sen omistaa Sanoma Media Finland. Sanoma-konsernin Nelonen Medialle kuuluvat myös Loop, Radio Aalto, Helmiradio, HitMix ja Radio Rock.
Radio Suomipop on Suomen kuunnelluin kaupallinen radiokanava MTV:n Radio Novan jälkeen. Kanavan aamushow, Aamulypsy, on kuunnelluin aamuohjelma. Keskimäärin ohjelma tavoittaa joka arkiaamu 450 000 kuuntelijaa.
Radio Suomipop toimi alkuperäisen toimiluvanhaltijan Oy P4 Finlandin aikana vuosina 1999–2001 nimellä Star FM. Star FM:n tunnuslause oli "mieluummin musiikkia", ja soitossa oli kokonaan 1980- ja 1990-lukujen kotimaista ja kansainvälistä musiikkia. Star FM:n lisäksi P4 Finland omisti Groove FM -radioaseman.
Oy P4 Finlandin omistanut ruotsalainen Modern Times Group päätti loppuvuonna 2000 keskittää radio-omistuksensa Suomessa Radio Novaan . Yhtiön kanavat myytiin lokakuussa 2000 Metromedia International Groupille, joka muutti toimilupayhtiön nimen Metromedia Finlandiksi. Uusi omistaja muutti Star FM -kanavan Radio SuomiPOPiksi vuonna 2001.
Huhtikuussa 2004 Classic Radio siirtyi kokonaan Metromedialle. Vuonna 2004 Metromedia Finland siirtyi irlantilaisen Communicorp Groupin omistukseen ja nimi muuttui muotoon Metroradio Finland.
Sanoma Entertainment osti enemmistöosuuden Metroradio Finland Oy:stä kesäkuussa 2012, jolloin Sanomien Nelonen Medialle siirtyi Metro FM:n ja Groove FM:n ohella myös Radio Suomipop. Nelonen Medialla on hallussaan myös Radio Aalto- ja Radio Rock -kanavat.
Radio Suomipop järjestää vuosittain Jyväskylässä yhdessä Himos-lomat Oy:n kanssa Suomipop-festivaalit.
Radio Suomipopin kuuntelijat valitsivat vuonna 2016 sata parasta suomalaista kappaletta.
Alla kymmenen kärki:
Marraskuussa 2016 Julkisen sanan neuvosto antoi kanavalle langettavan päätöksen ja vakavan huomautuksen ihmisarvon loukkaamisesta. Radion aamujuontajat olivat soittaneet Välimeren venepakolaisista kertovan uutissähkeen taustalla "Mikki Hiiri merihädässä" -laulua ja vitsailleet asiasta. Julkisen sanan neuvoston mukaan toiminta loukkasi Eurooppaan pyrkijöiden ihmisarvoa. Radio Suomipopin aamuohjelmat ovat saaneet jo tätä aiemmin ihmisarvon loukkaamisesta kaksi langettavaa ja kolme vapauttavaa päätöstä. Suomipopin ohjelmapäällikkö pohti, onko radiokanavan sitoutuminen JSN:ään järkevää, koska ”aamujuontajat ovat viihdepersoonia, eivät journalisteja”.
Suomipopin taajuudet.
Sävelradio
Sävelradio oli alun perin Yleisradion musiikkiohjelma vuodesta 1963 lähtien. Yleisradion kotimaisen radio-organisaation ohjelmistoon kuului muitakin musiikkia sisältäviä ohjelmia, sekä klassista että iskelmämusiikkia. Myöhemmin on kuultu muun muassa "Jokamiehen sävelradio", johon kuka tahansa sai valita koko soitettavan aineiston. Niin sanotut toimitetut musiikkiohjelmat joutuivat Yleisradion hallintoneuvosto poliittisten erimielisyyksien vuoksi kieltoon, kun syntyi epäilyksiä juontolausahduksien sisällöstä.
Sävelradio syntyi 1960-luvulla toimineiden merirosvoradioiden eli aluevesirajojen ulkopuolella laivoilta käsin toimineiden laittomien radioasemien, lähinnä Lounais-Suomessa kuuluneen Radio Nordin, paineesta. Merirosvoradiot kiellettiin, ja Radio Nord lopetti toimintansa kesäkuun 30. päivänä 1962.
Sävelradio mainitaan Rauli "Badding" Somerjoen rock 'n' roll -kappaleessa "Luut kasaan, Beethoven!".
Stadin slangi
Stadin slangi tai Helsingin slangi on Helsingissä syntynyt puhekieli. Slangin juuret ulottuvat 1880-luvulle, jolloin se syntyi yhdistämään saman pihan suomen- ja ruotsinkielisiä poikia yhdeksi suureksi joukoksi. Slangi säilyi lähes muuttumattomana 1940-luvulle. Slangin kultakausi oli 1900-luvun alkupuolella sodanjälkeiseen aikaan asti. 1950-luvulla se muuttui yhdysvaltalaisperäisen nuorisokulttuurin myötä ja hajosi viimeistään 1970-luvulla eri alakulttuureihin.
Vanhassa stadin slangissa noin 3/4 sanoista oli ruotsin kielestä, suomalaista alkuperää olevia viidennes ja viisi prosenttia (noin sata sanaa) on venäjästä. Muutamia sanoja on lainautunut muistakin kielistä kuten "slaafaaminen" ’nukkuminen’ saksasta ja "donna" 'nainen' italiasta. Uudempi slangi on lainannut sanastoaan pääasiassa englannin kielestä ja 2000-luvulla maahanmuuttajien myötä myös arabiasta ja somalista. Kieliopiltaan slangi on kuitenkin pääosin suomea.
Vanha stadin slangi oli eräänlainen työläiskorttelien yhteiskieli. Äidinkielen opettaja Tuula Uusi-Hallilan mukaan slangia kohtaan on aina tunnettu ennakkoluuloja sen taustan vuoksi. Stadin slangin sanasto ja puhetyyli vaihteli jonkin verran eri kaupunginosissa. Vahvimmat erot olivat Pitkänsillan eteläpuolella Punavuoressa (Rööperissä), Kruununhaassa (Krunikassa) ja pohjoispuolella Sörnäisissä (Sörkassa), Kalliossa (Bergassa), sekä Vallilassa (Valkassa) puhutun slangin välillä.
Stadin Slangi ry on perustettu tekemään kulttuurityötä stadin slangin ja sen perinteen saralla.
Näyte 1930-luvun slangista emeritusprofessori Heikki Paunosen slangiarkistosta:
Eero Salola julkaisi jo 1920-luvulla slangijuttukirjan "Ilman fritsaria". Uudelleen slangin toi kirjallisuuteen Pentti Saarikoski kääntämällä teoksen "Sieppari ruispellossa".
Pentti Saarikosken sisarenpoika, kokki Sami Garam, on kääntänyt Stadin slangille useita teoksia, muun muassa Aku Ankka -sarjakuvakokoelman "Rotsi on mut byysat puuttuu" ja Kiven "Seitsemän veljestä" ("Seittemän broidii"). Muita tunnettuja slangin taitajia ovat muun muassa Arvo Turtiainen, Tuomari Nurmio, Remu Aaltonen ja Jussi Raittinen. Tunnetuksi on tullut myös Georg Malmsten, erityisesti laulunsa "Stadin kundi" (1952) ansiosta. Useat räppärit käyttävät myös varsinkin nykyslangia.
Kuuluisa Stadin slangilla kirjoitettu kappale on myös Tuomari Nurmion ”Tonnin stiflat”, joka on mukana myös Nurmion kokonaan slangiksi tehdyllä CD:llä "Dumari ja Spuget" (2013).
Syyskuu
Syyskuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden yhdeksäs kuukausi. Syyskuussa on 30 päivää. Syyskuu seuraa elokuuta ja edeltää lokakuuta. Kuukauden latinankielinen nimi "September", joka on käytössä useimmissa eurooppalaisissa kielissä, tulee seitsemää merkitsevästä sanasta "septem", sillä aiemmin vuosi alkoi maaliskuusta ja syyskuu oli seitsemäs kuukausi. Kuukauden suomenkielinen nimi johtuu syksystä. Syyskuu on Suomessa ruskan, syyssateiden, pimenevien iltojen, viilenevien säiden ja sienestämisen aikaa.
Syyskuun keskilämpötila vaihtelee eri puolilla Suomea. Vantaalla syyskuun keskilämpötila on noin +11 °C, Lahdessa noin +10 °C, Tampereella noin +10 °C, Kuopiossa noin +8,5 °C, Oulussa noin +8,0 °C ja Sodankylässä noin +6 °C. Keskilämpötiloiltaan syyskuu onkin Suomessa lämpimämpi kuin toukokuu kosteiden ja pilvisten öiden takia syyskuussa eteläosissa maata yölämpötila putoaa harvoin alle +5 asteen. Syyskuun alussa päivälämpötilat ovat Etelä-Suomessa tyypillisesti 15–20 °C ja lopulla 10–15 °C. Syyskuussa mitataan Suomessa hyvin harvoin hellelämpötiloja, mutta esim. vuonna 2002 25°c raja ylittyi kuun alussa vielä muutaman kerran. Suomen säähistorian myöhäisin hellelämpötila, 25,2 °C, mitattiin syyskuun 17. päivä vuonna 1947. 20 asteen päivälämpötiloja harvoin mitataan enää syyskuun 20. päivän jälkeen mutta niinkin on käynyt viimeksi vuosina 2006 ja 2011. Pohjois-Lapissa päivälämpötila on noin 10–12 °C kuun alussa ja 5–7 °C kuun lopulla. Etelä-Suomessa on syyskuulla vain harvoin yöpakkasia, Lapissa ensimmäiset yöpakkaset osuvat yleensä syyskuun alkuun.
Suomessa syyskuussa ilmat viilenevät kesän jäljiltä nopeasti. Yhä useampi päivä on pilvinen ja harmaa. Syvässä korkeapaineessakin saattaa esiintyä Suomessa syyskuisin jonkin verran pilvisyyttä, sillä auringon ilmaa nostattava vaikutus on jo kesää heikompi. Syyskuisessa Suomessa tapahtuu värikäs luonnontapahtuma: ruska. Ruskastuminen alkaa Lapista, jossa se on parhaimmillaan syyskuun alussa, ja loppuu Etelä-Suomeen, jossa se on parhaimmillaan vasta syys-lokakuiden vaihteessa. Suurin osa muuttolinnuista jättää Suomen syyskuun aikana. Syysmuutto ei ole yhtä näyttävä tapahtuma kuin kevätmuutto, mutta silti muuttavat kurki-ja hanhiaurat kiinnittävät herkästi huomion. Monet pikkulinnut kokoontuvat suuriksi parviksi ennen muuttamistaan. Sienet muodostavat syyskuussa eniten itiöemiä, minkä vuoksi silloin on paras aika sienestämiselle. Syyskuussa auringonpaistepäiviä saadaan usein selvästi enemmän kuin myöhemmin syksyllä, mutta jo vähemmän kuin kesällä.
Seine
Seine // on suuri joki Pohjois-Ranskassa. Seine on yksi Ranskan tärkeimmistä vesiväylistä ja se kulkee muun muassa Pariisin halki.
Joki on 780 kilometriä pitkä ja siten Ranskan toiseksi pisin 1 020-kilometrisen Loiren jälkeen. Antiikin aikoina Seine tunnettiin latinalaisella nimellään "Sequana".
Seinen tärkeimmät sivuhaarat ovat Aube, Marne ja Oise pohjoisessa sekä Yonne ja Eure etelässä. Seine yhdistyy kanavien kautta Schelde- (Escaut), Meuse-, Rein-, Saône- ja Loirejokeen.
Seine alkaa Langres’n ylängöltä 471 metrin korkeudelta ja virtaa Pariisin sekä Normandian halki Englannin kanaaliin Le Havren kohdalla.
Pariisissa joen uomaa reunustavat korkeat kivivallit. Joen pohjoista puolta kutsutaan oikeaksi rannaksi ("Rive Droite") ja eteläistä puolta vasemmaksi rannaksi ("Rive Gauche"). Sen vartta pitkin kulkevat molemmilla puolilla rantakadut (). Näiden rantakatujen varsilla sijaitsevat muun muassa Ranskan kansalliskirjasto, Louvre, Place de la Concorde, Musée d'Orsay ja Eiffel-torni. Joella kulkee vesibusseja, rahtialuksia ja suuria turistiveneitä ("bateaux-mouches"). Vasen ranta on taiteilijoiden suosiossa. Joessa on Pariisin kohdalla saaret Île Saint-Louis ja Île de la Cité, joista jälkimmäisellä sijaitsee Notre Damen katedraali.
Seinen rannat Pariisissa liitettiin osaksi Unescon maailmanperintöluetteloa vuonna 1991.
Seine on ruopattu ja merikelpoiset alukset voivat purjehtia sitä pitkin aina Roueniin saakka, joka sijaitsee 120 kilometriä sisämaassa. Kaupalliset rahtialukset voivat kulkea jokea pitkin aina Bar-sur-Seineen saakka, 560 kilometriä mereltä. Pariisissa, 445 kilometriä mereltä, joki on vain 24 metriä merenpinnan yläpuolella, mikä tekee joesta hitaasti virtaavan ja siten helposti purjehdittavan.
Seinen vesi on Ranskalle tärkeä resurssi. Ydinvoimalaitokset ja kaukolämpövoimalat saavat joesta lauhdevetensä. Puolet vedestä käytetään Pariisin alueella, niin teollisuuden kuin kulutuksenkin tarpeisiin. Le Havren ja Rouenin välisellä alueella kaikesta vedestä kolme neljäsosaa saadaan Seinestä.
Seineä ei tule sekoittaa Brysselin halki Belgiassa virtaavaan paljon pienempään jokeen nimeltä Senne, vaikka nimet äännetäänkin samalla tavalla.
Seine ja sen sivujoet tulvivat vuosittain, mutta suurta tuhoa aiheuttavia tulvia on harvakseltaan. Edellinen suurtulva oli vuonna 1910, jolloin koko Pariisin keskusta oli veden vallassa. Tulvia on yritetty estää rakentamalla tekojärviä ja altaita, joihin vettä voidaan ohjata. Jokea myös ruopataan jatkuvasti. Nämäkään toimet eivät kuitenkaan auta, jos Seinen ja sen sivujokien Marnen, Auben ja Yonnen yläjuoksuilla sataa samanaikaisesti runsaasti. Tällöin Suur-Pariisin tulva-alueen 850 000 asukkaalla on noin viikko aikaa valmistautua tulvaan. Suurtulvan uhatessa Pariisin metroliikenne pysäytetään yhtä linjaa lukuun ottamatta. Lisäksi useita rakennuksia, kuten sairaaloita ja vanhainkoteja evakuoidaan. Myös Louvrella on oma pelastussuunnitelma, jonka mukaan tuhansia alakerroksissa olevia teoksia siirretään ylempiin kerroksiin turvaan. Siirtoa varten Louvreen on rakennettu hissejä ja ramppeja.
Spirit of St. Louis
Spirit of St. Louis on lentokone, jolla Charles Lindbergh teki kuuluisan ensimmäisen yksinlentona suoritetun Atlantin valtameren ylityksen 20.–21. toukokuuta 1927. Lento tapahtui ilman välilaskuja.
Ryan Airlinesin rakentama erikoisvalmisteinen kone on ylätasoinen ja yksimoottorinen, tyypiltään Ryan NYP (New York Paris). Kone pohjautuu Ryan M-2-koneeseen, eroten siitä moottorin ja joidenkin rakenteiden osalta. Koneen siipeä pidennettiin, siiven rakenteita vahvistettiin ja runkorakenteita jouduttiin suunnittelemaan uudestaan välilaskuttoman lennon vaatiman suuremman polttoainesäiliön aiheuttaman painonlisäyksen takia. Koneen polttoainesäiliö on sijoitettu rungon etuosaan, minkä seurauksena se estää näkyvyyden suoraan eteenpäin. Koneeseen asennettiin tämän takia periskooppi, joka mahdollistaa eteenpäin näkemisen. Lindbergh ei kuitenkaan pitänyt eteenpäin näkemistä oleellisena asiana lentämisen kannalta, koska hän oli täyteen pakattuja postikoneita lentäessään tottunut tarkastamaan menosuunnan lentokonetta kääntelemällä. Polttoainesäiliön ja tehokkaamman moottorin aiheuttaman painopisteen muutoksen takia myös runkoa jouduttiin pidentämään.
Kone oli lento-ominaisuuksiltaan äärimmäisen epävakaa, ja sillä oli aika ajoin taipumus kallistella, kaartaa ja pyörähtää pituusakselinsa ympäri. Lindberghin kerrotaan pyytäneen koneen sunnittelijalta Donald A. Hallilta, että kone rakennettaisiin tarkoituksella epävakaaksi, jotta hän ei nukahtaisi pitkän lennon aikana. Pääsyy koneen epävakauteen oli kuitenkin kiire saada se valmiiksi, joten aikaa ei tuhlattu peräsinten uudelleen suunnitteluun vaan käytettiin jo valmiiksi suunniteltua joskin liian pientä peräsintä. Kone rakennettiin San Diegossa, mutta nimettiin Spirit of St. Louisiksi St. Louisin kaupungin osallistuttua rakentamisen rahoitukseen.
Lindberghin ajatus Atlantin ylittämisestä sai alkunsa newyorkilaisen hotellinomistajan Raymond Orteigin vuonna 1919 julkistamasta palkinnosta (Orteig Prize), joka tarjosi ensimmäisen välilaskuttoman lennon Atlantin yli tehneelle 25 000 dollaria. Huolellisten valmistelujen jälkeen Lindbergh nousi koneellaan ilmaan Roosevelt Airfieldiltä New Yorkin Long Islandilta 20. toukokuuta 1927 kello 7.52, ja teki onnistuneen laskun Le Bourgetin kentälle Pariisiin, Ranskaan 21. toukokuuta kello 22.22. Lento kesti 33 tuntia, 30 minuuttia ja 29,8 sekuntia. Kesäkuussa 1927 Lindbergh koneineen palasi laivalla (USS "Memphis") takaisin Yhdysvaltoihin.
Ennätyslennon jälkeen Lindbergh kiersi Spirit of St. Louisilla eri puolilla Yhdysvaltoja ja Etelä-Amerikkaa. 30. huhtikuuta 1928 Lindbergh lensi koneen viimeisen lennon St. Louisista Washingtoniin, jossa hän lahjoitti sen Smithsonian-instituutille. Nykyään alkuperäinen Spirit of St. Louis on näytteillä National Air and Space Museumissa Washingtonissa.
Sähly
Sähly on salibandyn varhainen harrastusmuoto. Sähly saapui Suomeen Ruotsista 1970-luvulla. Ensimmäiset harrastajat olivat opiskelijoita.
Salibandyn ja sählyn välillä on sääntöeroja. Oleellisin ero salibandyyn verrattuna on, että maalivahteja ei ole.
Useimmiten sählyllä tarkoitetaan salibandyn vapaamuotoista epävirallista harrastamista – siis kaikenlaista salibandymailoilla ja -pallolla tapahtuvaa liikkumista, jossa osallistujamäärä, säännöt ja peliolosuhteet voivat vaihdella suuresti verrattuna salibandyyn.
Sählylle on olemassa virallisemmat säännöt, joita on käytetty muun muassa sählyturnauksissa. Näissä säännöissä määrätään kerralla kentällä olevaksi pelaajamääräksi 4 (ei maalivahtia). Maalin koko on 90 × 60 cm (leveys × korkeus). Maalin edessä on maalialue, jota pelaajat eivät saa koskettaa jaloillaan. Mailalla koskettaminen on sallittu. Alueen yli saa hypätä. Rangaistuslyönti suoritetaan keskipisteestä suoraan tyhjään maaliin. Vaatimukset pelitilan suhteen ovat salibandyä pienemmät. Muilta osin säännöt ovat samankaltaiset kuin salibandyssä.
Sählyn ensimmäiset Suomen mestaruuskisat järjestettiin Helsingissä vuonna 2009. Mukaan ilmoittautui yhteensä 263 joukkuetta. Miesten mestariksi selvisi IBK Reino. Naisten mestari oli VKTP.
Shoemaker–Levy 9
Komeetta Shoemaker–Levy 9 (virallinen tunnus: D/1993 F2) oli yhdeksäs Carolyn ja Eugene Shoemakerin sekä David Levyn löytämä lyhyen kiertoradan komeetta.
Se löydettiin ensimmäiseksi Palomarin observatoriossa 24. marraskuuta 1993 otetusta valokuvasta. Komeetta oli erittäin epätavallinen, koska se oli hajonnut kappaleiksi ohittaessaan Jupiterin heinäkuussa 1992. Todennäköisimmäksi syyksi hajoamiselle arvellaan vuorovesivoimia.
16. heinäkuuta – 22. heinäkuuta 1994 yli kaksikymmentä komeetan sirpaletta törmäsi Jupiterin eteläiselle pallonpuoliskolle. Tapahtumaa seurattiin tiiviisti, sillä kyseessä oli ensimmäinen kahden taivaankappaleen välinen yhteentörmäys, jota voitiin tarkkailla nykyaikaisilla välineillä.
Koska komeetan sirpaleiden törmäyskohta oli Maasta katsottuna Jupiterin pimeällä puolella, ainoastaan Jupiteria lähestynyt Galileo-avaruusluotain kykeni havaitsemaan itse törmäyksen aiheuttamat välähdykset Jupiterin pinnalla. Muut havainnointilaitteet, kuten maanpäälliset kaukoputket ja Hubble-avaruusteleskooppi, pääsivät tarkastelemaan vasta myöhemmin Jupiterin pyörimisliikkeen vaikutuksesta esille tulleita törmäysjälkiä.
Tapahtuma havainnollisti Jupiterin roolia ”imurina”, joka pitää Aurinkokunnan sisemmän osan suhteellisen puhtaana asteroideista ja komeetoista, mikä on elämän kehittymiselle välttämätöntä.
Salami
Salami (, monikko "salami") on yleisnimi ilmakuivaamalla kypsytetyille italialaistyyppisille kestomakkaroille. Nimi juontuu latinan suolaamista tarkoittavasta sanasta "salare".
Salami valmistetaan yleensä jauhetusta sianlihasta ja silavasta. Joskus siihen käytetään sianlihan lisäksi, tai sen sijaan, muiden eläinten lihaa, kuten nautaa, hevosta, villisikaa tai aasia. Liha jauhetaan hyvin hienoksi (esimerkiksi Salami Milano), keskikarkeaksi (esimerkiksi Salami Felino) tai karkeaksi. Salamit voidaan maustaa eri tavoin, esimerkiksi mustapippurilla, valkosipulilla, fenkolilla, chilillä, viinillä tai paprikalla.
Silmälasiresepti
Silmälasiresepti eli silmälasimääräys on ohje silmälasien linssienhankintaa varten. Reseptissä mainitaan ainakin seuraavat tiedot molemmista silmistä:Näiden kolmen parametrin avulla on mahdollista valmistaa linssit. Lisäksi reseptissä mainitaan tavallisesti myös muita tietoja:
SMTP
SMTP () on TCP-pohjainen protokolla, jota käytetään viestien välittämiseen sähköpostipalvelimien kesken.
Protokollalle on varattu portti 25.
Nykyaikaiset postipalvelimet käyttävät alkuperäisen SMTP:n sijasta laajennettua ESMTP-protokollaa.
SMTP-protokolla määriteltiin ensimmäisen kerran RFC 821:ssä elokuussa vuonna 1982.
Postin noutoa varten postipalvelimelta postiohjelmaan ovat postinnoutoprotokollat erikseen, eli ns. ”pull”-protokollat.
Näitä ovat muun muassa POP3 (), IMAP () ja HTTP () esimerkiksi Hotmail, IlohaMail.
1. A kirjoittaa sähköpostiviestin postiohjelmallaan (esimerkiksi Outlook).
2. A:n postiohjelma lähettää viestin A:n postipalvelimelle (eng. mail server).
3. A:n postipalvelin ottaa TCP-yhteyden B:n postipalvelimelle.
4. A:n postipalvelin siirtää (”push”) viestin SMTP-protokollalla B:n postipalvelimelle.
5. B:n postipalvelin laittaa viestin B:n postilaatikkoon.
6. B:n postiohjelma noutaa viestin postinnoutoprotokollalla (”pull”) (esimerkiksi POP3) postiohjelmaan ja B lukee viestin.
SIMM
SIMM () on vanhemmissa tietokoneissa käytetty muistimoduuli.
SIMM-muisteja on kahta varianttia: vanhempi 30-nastainen ja uudempi 72-nastainen. Vanhempi 30-nastainen muistimoduuli sisältää kokoonpanon, jossa väylän leveys on 8 tai 9 bittiä, kun uudemmassa 72-nastaisessa on 32 tai 36 bittiä leveä väylä. Yhdeksännet bitit ovat tarkistukseen käytettyjä pariteettibittejä.
SIMM-moduuleissa on käytetty sekä FPM- että EDO-muistia. Kortinreunaliittimet ovat vain piirilevyn toisella puolella.
SIMM-moduuleissa kannat ovat yhdistettyjä niin, että samassa kohdassa eri puolilla olevat pinnit ovat yhteydessä toisiinsa.
Jos toiselle pinnille tulee kontaktivika, tieto siirtyy silti toisen kautta.
Nykyään uusissa tietokoneissa käytetään yleensä DIMM-muisteja.
SLDRAM
SLDRAM on RDRAM:n ohella varteenotettava kilpailija uudeksi muististandardiksi. Tämän uuden teknologian kehittäjänä on SLDRAM Consortium, noin 20 komponenttivalmistajan ryhmä, joka on ilmoittanut päämääräkseen suunnitella suuren muistikapasiteetin omaavan DRAM-piirin mahdollisimman halvalla.
SLDRAM-piirin suunnittelussa on hyödynnetty osaksi vanhaa RAM-teknologiaa, joten sen tuomat uudistukset muistipiireihin eivät ole aivan niin radikaaleja kuin RDRAM:n. SLDRAM pystyy operoimaan nopeammalla 200 MHz:n väylällä kuin perus-SDRAM. Kuten DDR-SDRAM, tämäkin muisti operoi kahdesti kellosignaalin ajassa. Niinpä tiedonsiirto tapahtuu 400 MHz:n, ehkä pian jo 800 MHz taajuudella.
Verrattaessa RDRAM:iin SLDRAM:lla on monia etuja. Avoimena standardina se on halvempaa. Kellotaajuuden ollessa pienempi kuin RDRAM:lla on häiriöiden merkitys pienempi ja lisäksi sen viive on pienempi. SLDRAM:n periaatteellinen nopeus on jopa 3,2Gt/s joka on huomattavasti enemmän kuin RDRAM:n 2,1Gt/s.
Seos
Seos on vähintään kahden aineen muodostama yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneet toisiinsa yhdisteeksi. Seosten koostumukset eivät ole vakioita. Esimerkiksi messinki on kuparin ja sinkin seos, ja sen koostumus ei ole koskaan tarkalleen sama.
Homo- ja heterogeenisen seoksen välimuoto on kolloidi. Kiinteä aine on kolloidisessa liuoksessa pieninä hiukkasina, jotka eivät näy silmin mutta kuitenkin hajottavat valoa. Jotkut kolloidiseokset ovat vakaita, koska liuottimen ja kolloidin pinnan välille syntyy adheesiovoima. Vakaus saattaa säilyä, jollei kolloideja ole liuoksessa liikaa, jolloin ne pääsevät paakkuuntumaan ja vajoavat pohjalle. Lisäksi saippuat ja puhdistusaineet muodostavat vesiliuoksessa misellejä, joissa voi olla sisällä veteen liukenematonta ainetta. Geelit ovat kiinteitä verkkomaisia rakenteita sisältäviä neste-kiinteä-seoksia, jotka eivät myöskään itsekseen erotu.
Tietokonelaitteisto
Tietokonelaitteisto tai laitteisto () koostuu niistä fyysisistä laitteista, jotka ovat osa tietoteknistä järjestelmää. Laitteet ja komponentit vaihtelevat käyttökohteen mukaan kuten automaatio, sulautettu järjestelmä, supertietokone ja niin edelleen.
Laitteiston lisäksi tarvitaan ohjelmisto () sekä joissakin tapauksissa laiteohjelmisto ().
Lisäksi joissain uusissa sovelluksissa laitteiston ja ohjelmistojen ero on muuttunut epäselväksi: esimerkiksi suorittimeen voidaan ladata mikrokoodia, joka sitten suoritetaan. Samoin laitteistokuvauskielillä kuten esimerkiksi VHDL:llä () voidaan kirjoittaa tietokoneohjelmia muistuttavia malleja, jotka voidaan syntetisoida ja ladata sen jälkeen FPGA-piiriin "(Field Programmable Gate Array)" ja suorittaa.
Komponentteja, jotka voivat olla integroituja suorittimeen tai muihin mikropiireihin, voivat olla keskeinen osa laitteiston toimintaa:
Romanian parlamenttitalo
Romanian parlamenttitalo (), alkuperäiseltä nimeltään Kansan talo ("Casa Poporului"), joskus myös tasavallan palatsi (Casa Republicii), on Romanian entisen diktaattori Nicolae Ceaușescun aikana rakennettu talo Bukarestissa.
Rakennustyöt aloitettiin 1984. Rakennus sijoitettiin entisen kukkulan paikalle Centrul Civicin ja Unirii-bulevardin länsipäähän. Suurella koollaan se jakaa kaupungin keskustan käytännössä kahtia. Rakennuksesta oli alun perin tarkoitus tulla Ceaușescun uudistussuunnitelman kohokohta, palatsi, johon keskittyisivät kaikki sosialistisen valtion johtoelimet ja jossa hän suunnitteli myös asuvansa. Palatsi oli juuri valmistumassa 1989, kun Ceaușescut syrjäytettiin ja teloitettiin.
Rakennus on kooltaan 270 × 240 m ja 86 m korkea, ja se ulottuu 92 m maan alle. Sen lattiapinta-ala on 330 000 neliömetriä, siellä on 1 100 huonetta, 12 maanpäällistä kerrosta ja kuusi kellarikerrosta.
Parlamenttitalo on sisustettu ylellisesti. Rakennukseen käytettiin 3 500 tonnia kristallia muun muassa 480 kattokruunuun. Sisukseen on käytetty puuta, terästä ja pronssia. Romanian parlamentti muutti rakennukseen 1994 ja senaatti 2004 oltuaan aiemmin entisessä kommunistisen puolueen keskuskomitean rakennuksessa. Rakennuksessa on myös lukuisia eri tarkoituksiin käytettyjä luentosaleja ja näyttelytiloja.
Tapulikaupunki
Tapulikaupunki () oli aikoinaan Ruotsin lakien mukaan kaupunki, jolla oli oikeus käydä ulkomaankauppaa. Ruotsin valtakunnan kaupungit jaettiin 1600-luvun alkupuolella tapuli­kaupunkeihin ja maakaupunkeihin. Tapulikaupungit jaettiin edelleen ensimmäisen ja toisen luokan tapulikaupunkeihin. Sekä ensimmäisen että toisen luokan tapuli­kaupunkien porvareilla oli oikeus "aktiiviseen" ulko­maan­kauppaan, toisin sanoen purjehtia ulko­maiden satamiin, mutta vain ensimmäisen luokan tapuli­kaupungeilla oli oikeus myös "passiiviseen" ulkomaan­kauppaan eli ulko­maiset kauppa­laivat saivat tulla niiden satamiin. Maa­kaupungeilla taas ei ollut lainkaan oikeutta ulko­maan­kauppaan.
Ruotsissa tapulikaupunkeja oli useita, muun muassa Tukholma, mutta Suomessa ensimmäisen luokan tapuli­kaupunkeja olivat vuoden 1614 kauppa- ja purjehdus­säännön mukaan vain Turku ja Viipuri, ja niiden lisäksi Helsinki ja Porvoo olivat toisen luokan tapuli­kaupunkeja. Vuonna 1617 Helsinki ja Porvoo saivat kuitenkin määrä­ajaksi oikeuden myös passiiviseen ulko­maan­kauppaan. Määräaikaa jatkettiin useita kertoja. Kun Helsinki vuonna 1640 siirrettiin Vantaan­joen suulta Viron­niemelle, se sai samalla pysyvästi ensimmäisen luokan tapuli­kaupungin oikeudet, kun taas Porvoo menetti tapuli­kaupungin asemansa kokonaan.
Muiden kaupunkien ulkomaan vienti ja tuonti kulki täysin tapulikaupunkien kautta. Hamina sai tapulioikeudet vuonna 1723, mutta koska Hamina luovutettiin Venäjälle Turun rauhassa 1743, siirrettiin Haminan tapulioikeudet Loviisalle. Vuosina 1765–1766 Suomi sai neljä uutta tapulikaupunkia: Kokkola, Oulu, Pori ja Vaasa. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla ulkomaankauppa alkoi vapautua ja tapulioikeuksia jaettiin useimmille rannikkokaupungeille kuten myös harvinaisen pienikokoiselle Kaskisten kaupungille sekä joillekin sisämaan kaupungeille. Ero tapuli- ja maakaupunkien välillä poistettiin lopullisesti vuonna 1879.
Taikonautti
Taikonautti on termi, jota käytetään Kiinan avaruuslentäjistä. Kiinalaiset viranomaiset ja uutislehdet käyttävät kiinankielistä nimitystä yuhangyuan (宇航員), joka voidaan karkeasti kääntää avaruussuunnistajaksi. Termin kehittivät länsimaiset joukkotiedotusvälineet sanasta "taikong" (太空), joka on ""avaruus"" mandariinikiinaksi. Toisin kuin aikoinaan neuvostoliittolaiset, kiinalaiset eivät pyri saamaan englanninkielistä mediaa käyttämään tiettyä englanninkielistä nimitystä taikonauteista.
Kiina teki vuonna 2001 useita miehittämättömiä koelaukaisuja Shenzhou-avaruusaluksellaan. 2. tammikuuta Shanghain avaruuskeskuksen johtaja Yuan Jie ilmoitti, että Kiina aikoo laukaista ensimmäisen miehitetyn lennon vuoden 2003 toisella neljänneksellä. Yang Liweistä tuli Kiinan ensimmäinen taikonautti 15. lokakuuta 2003 hänen lennettyä Shenzhou 5 -avaruusaluksella.
Vuonna 2005 kiinalaiset laukaisivat toisen miehitetyn lennon avaruuteen. Shenzhou 6 -aluksella lensi kaksi miestä, Fèi Jùnlóng ja Niè Hǎishèng. Lennolla tehtiin muun muassa ratamuutoksia ja kokeiltiin aluksen kiertorataosaa. Lento kesti noin viisi vuorokautta.
25. syyskuuta 2008 Kiina laukaisi Shenzhou 7 -aluksen, jossa oli kolmen hengen miehistö. Kiinan historian ensimmäinen avaruuskävely tapahtui perjantaina 26. syyskuuta 2008, jolloin lennon komentaja Zhai Zhigang suoritti vajaan 20 minuutin avaruuskävelyn Kiinan lipun kanssa. Tapaus nähtiin myös suorana lähetyksenä Kiinan televisiossa.
Liu Yang laukaistiin 16. kesäkuuta 2012 ensimmäisenä naistaikonauttina avaruuteen lennolla Shenzhou 9. Wang Yaping, 32-vuotias Kiinan ilmavoimien kuljetuslentäjä, on toinen taikonauttikoulutukseen 2010-luvulla valituista naisista.
TVT-Tampere
TVT-Tampere (vuoden 2004 joulukuuhun TV-Tampere) oli Tampereella toiminut sekä kaapelin että antennin kautta ohjelmaa lähettänyt alue-tv. Vuonna 1994 aloittaneen silloisen TV-Tampereen näkyvyysalue kattoi melkein koko Pirkanmaan. Näkyvyysalue ulottui 40–60 kilometrin päähän Tampereen keskustasta VHF-kanavalla 6 sekä lähikuntien kaapeliverkoissa kanavalla 12. Lähetykset tavoittivat noin 380 000 pirkanmaalaista, joista 89 % antennin ja kaapelin välityksellä.
Kanavan suosituin ohjelma oli Pirkanmaan paikallisuutiset. Uutisia seurasi päivittäin noin 95 000 katsojaa. TVT-Tampereen lähetin sijaitsi Pyynikillä ja sen teho oli 2 kW ERP. Vuonna 1994 lupa myönnettiin Skycom Oy:lle, vuodesta 2000 lähtien se oli Janton Oyj:llä Skycomin mentyä konkurssiin ja vuodesta 2004 lähtien Tuotantoyhtiö Kuvaputki Oy:llä. TVT-Tampere lopetti toimintansa 1. heinäkuuta 2006 ja sen tilalla kaapelissa nähtiin valtakunnallisen Diggari-kanavan ohjelmia.
Työväenpuolue
Työväenpuolue on työväenliikkeen piirissä alkunsa saaneista poliittisista liikkeistä kehittynyt puolue. Nimityksen sijasta käytetään yleensä nimityksiä sosiaalidemokraattinen puolue (sosiaalidemokratia) ja kommunistinen puolue (kommunistinen liike).
Nimeä "Työväenpuolue" käyttävät muun muassa seuraavat puolueet:
Talousmaantiede
Talousmaantiede on kulttuurimaantieteen haara, joka tarkastelee taloudellisten toimintojen sijaintia, alueelli​sta organisoitumista ja toimintojen välisiä suhteita. Kiinnostuksen kohteena on talouden toimijoiden ja alueellisen toimintaympäristön vuorovaikutus. Tarkastelun taso voi vaihdella paikallisesta globaaliin, ja keskeiset käsitteet tutkimusaiheesta riippumatta ovat alue, paikka ja sijainti.
Suomessa talousmaantiedettä voi opiskella Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Uusi talousmaantiede sai alkunsa 1991 kun Paul Krugman, kansainvälisen kaupan teoreetikko, kehotti taloustieteilijöitä kiinnittää enemmän huomiota talousmaantieteeseen kirjassaan "Geography and Trade". Krugman esitti keskittymisen johtavan taloudellisiin etuihin, jotka olivat aiemmin jääneet vähälle huomiolle. Krugmanin julkaisut uudistivat taloustieteilijöiden mielenkiinnon aluetieteeseen. "Uuden talousmaantieteen" ominaispiirteinä on kvantitatiivisten menetelmien yhdistäminen muihin menetelmiin tutkimuksessa.
Krugman lanseerasi "kotimarkkinavaikutuksen" (engl. "home market effect") käsitteen, jonka mukaan taloudellisen toiminnan keskittyminen on seurausta tuotannon mittakaavaeduista: alueet joilla on eniten tuotantoa tuottavat suurimmat voitot ja siten houkuttelevat entistä enemmän tuotantoa. Krugmannin mukaan sen sijaan että tuotannolla olisi taipumusta jakautua tasaisesti ympäri maailman, se keskittyy rajalliseen joukkoon maita, alueita ja kaupunkeja, joissa väestön keskittymisen rinnalla tapahtuu tulojen nousua.
Kaupunkialueen kasvaessa myös eri hyödykkeiden kysyntä kasvaa, mikä houkuttelee alueelle uusia yrityksiä. Tätä ilmiötä kutsutaan takaisinkytkennäksi (eng. "backward linkage"). Paikallisesti tuotetut hyödykkeet syrjäyttävät tuontihyödykkeitä, mikä sekä alentaa yksikkökustannuksia että kasvattaa reaalituloja ja siten kysyntää entisestään. Alueen houkuttelevuus sekä yrityksille (alemmat kustannukset) että asukkaille (suuremmat reaalitulot) kasvaa. Hyödykekirjon ja reaalitulojen kasvun aiheuttamaa houkuttelevuutta asukkaille kutsutaan eteenpäinkytkennäksi (engl. "forward linkage").
Tammikuu
Tammikuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden ensimmäinen kuukausi. Se on pohjoisella pallonpuoliskolla keskimäärin vuoden kylmin kuukausi, keskitalvea, mistä myös kuukauden nimen on esitetty johtuvan. Sana tammi on tarkoittanut esimerkiksi hämäläismurteissa sydäntä tai ydintä (”sydänpuu”) ja toisaalta napaa tai akselia. Toisen näkemyksen mukaan nimi tulee siitä, että tammikuussa asiat ovat kovaa kuin tammi. Uskottiin esimerkiksi, että tammikuussa hankittu puu on erityisen lujaa. Tammikuuta on kutsuttu myös sydänkuuksi. Tammikuussa on 31 päivää ja sitä seuraa helmikuu.
Kuukauden latinankielinen nimi "Ianuarius" tai "Januarius" merkitsee Janukselle pyhitettyä kuukautta. Janus oli roomalainen porttien, ulko-ovien sekä kaiken alkamisen jumala, jonka tunnuksena oli kaksikasvoinen pää.
Tammikuu on toinen niistä uusista kuukausista, jotka Rooman kuningas Numa Pompilius muinoin lisäsi roomalaiseen kalenteriin, kun siirryttiin 10-kuukautisesta 12-kuukautiseen kalenterivuoteen. Alkujaan roomalaiset aloittivat vuoden maaliskuusta, mutta kun Julius Caesar otti käyttöön juliaanisen kalenterin, tammikuusta tuli vuoden ensimmäinen kuukausi
Tammikuussa on joulun vieton lopetuspäivät loppiainen 6. päivä ja nuutinpäivä 13. päivä. Suomessa tammikuu on etelässä lyhyiden mutta alati pidentyvien päivien, pakkaskelien ja hankien kasvamisen aikaa. Pohjoisessa on kylmintä keskitalvea ja kaamoksen päättymisen aikaa.
Tammikuun keskilämpötilat eri puolella Suomea vaihtelevat. Vantaalla tammikuun keskilämpötila on noin −5 astetta, Lahdessa noin −7 astetta, Tampereella −8 astetta, Kuopiossa −9 astetta, Oulussa −9,5 astetta ja Sodankylässä −13,5 astetta.
Pysyvä lumipeite kattaa tammikuussa jo yleensä koko Suomen, vain merialueet jatkavat jäätymistään. Tammikuussa lämpötilat tippuvat edelleen. Pohjois-Suomessa on usein kireää pakkasta, Etelä-Suomessa on leudompaa, useimmiten vain pikkupakkasta, tosin myös kireitä yli −15 asteen pakkasjaksojakin on usein. Erilaisten säätyyppien ja ilmavirtausten vaihtelun johdosta lämpötilat saattavat muutaman päivän sisällä vaihdella päivisin kahdestakymmenestä pakkasasteesta muutamaan lämpöasteeseen. Toisinaan tämä lämpötilojen heilahtelu äärilaidasta toiseen voi jatkua koko tammikuun ajan. Viimeksi näin kävi vuonna 2011. Tammikuussa päivät alkavat hitaasti pidetä, vaikkakin ne ovat vielä hyvin lyhyitä. Auringon teho on tammikuussa hyvin alhainen, minkä johdosta säätyyppi on yleensä pilvinen. Toisinaan arktiset purkaukset tuovat kireän pakkasen ja aurinkoista säätä Etelä-Suomeenkin saakka. Tällöin tuulen pitää käydä pohjoisen ja luoteen väliltä. Koillisvirtauksessa voi lämmin Vienanmeri tuoda sumupilvisyyttä Suomen itä- ja eteläosaan.
Tanskan kieli
Tanskan kieli (det danske sprog) on indoeurooppalaiseen kielikunnan pohjoisgermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Se on läheistä sukua ruotsin ja norjan kielille.
Tanskan kieli on virallinen kieli Tanskassa ja toinen Färsaarten virallisista kielistä. Grönlannissa ja Saksan Schleswig-Holsteinissä puhutaan myös tanskaa ja se on siellä virallisesti suojeltu vähemmistökieli.
Piirteitä, jotka erottavat tanskan muista skandinaavisista kielistä:
Tanska ja ruotsi alkoivat erottautua muista skandinaavisista kielistä vuoden 1000 paikkeilla. Noihin aikoihin tapahtui seuraavia muutoksia:
Ruotsi ja tanska eriytyivät toisistaan 1500-luvulla , kun Raamattua alettiin kääntää kansankielille. Ruotsalainen Kustaa Vaasan Raamattu julkaistiin 1541, ja sen kääntäjät halusivat tarkoituksella kirjoittaa mahdollisimman puhtaalla ruotsin kielellä, jossa ei olisi tanskalaisia vaikutteita. Tanskan kirjakielen perusta oli Kristian III:n käännös, joka valmistui vuonna 1550. Kieli oli toinen Grönlannin virallisista kielistä kunnes grönlannista tuli ainut virallinen kieli kansanäänestyksellä vuonna 2009.
Vaikka tanska kirjoitetussa muodossa muistuttaa suuresti ruotsia, sen ääntäminen poikkeaa ruotsin ääntämisestä monin tavoin. Ehkä suurimmat erot tulevat esiin klusiileissa /b/, /d/ ja /ɡ/, jotka lausutaan joskus klusiileina ja joskus spirantteina ja joskus jätetään ääntämättä kokonaan.
Tanskassa ruotsin ja norjan sävelaksenttia vastaa ”stød”. Se on saksan knacklautia ja suomen glottaaliklusiilia vastaava ”tauko”, joka syntyy kurkunpäässä äänihuulten sulkeutuessa nopeasti. Stød tulee sanoihin, jotka alkujaan (900-luvulla) olivat yksitavuisia.
Tanskassa numerojärjestelmä eroaa muun muassa suomen ja ruotsin lukujärjestelmistä. Ensinnäkin 20:n jälkeen ykkösluvut lasketaan ennen kymmenlukuja, eli esimerkiksi 21 on en-og-tyve (yksi-ja-kaksikymmentä). Toisekseen 49:ään asti kantalukuna toimii kymmenen, kun taas 50:stä 99:ään 20. Tanskalaiselle siis 50 ei ole 5 × 10 vaan 2½ × 20.
Tanskassa käytetään latinalaisia aakkosia ja kolmea muuta kirjainta: Æ/æ, Ø/ø ja Å/å. Ennen vuoden 1948 reformeja "aa":ta käytettiin "å":n sijasta. Vanhoissa nimissä "aa" saattaa yhä esiintyä, jolloin se on aakkosjärjestyksessä samanarvoinen "å":n kanssa.
Tiina (kirjasarja)
Tiina-kirjasarja on Anni Polvan kirjoittama tytöille suunnattu kirjasarja. Siitä on ilmestynyt 29 osaa. Tiina-sarja on kirjoitettu vuosina 1956–1986. Kirjasarjan kirjoja on myyty yli miljoona kappaletta.
Tiina-kirjat käsittelevät tamperelaisen Tiina Lehtolan elämää. Tapahtumat sijoittuvat Tammelan kaupunginosaan, ja kirjojen näyttämönä toimii usein Tiinan pihapiiri, jossa naapuruston lapset leikkivät ja kasvavat yhdessä. Tiina kuvataan oikeudenmukaisena, rehellisenä, hyväsydämisenä ja kapinallisenakin poikatyttönä. Kirjat perustuvat Anni Polvan omiin lapsuudenmuistoihin.
Tiinan paras ystävä on naapurin Juha, joka on komea ja Tiinan mielestä reilu kaveri. Hänen kanssaan Tiina kokee seikkailuja, viettää kesäisin aikaa mummolassa ja järjestää urheilukilpailuja naapuruston poikien kanssa. Kirjan muita henkilöhahmoja ovat esimerkiksi turhamainen Leila, äitinsä kurin alla elävä Kalle ja tunnollinen Elvi. Kirjoissa esiintyy myös Tiinan veli Veli, jonka kanssa Tiina on jatkuvasti tukkanuottasilla, joskin heidän välillään kuvataan myös sisarellisia ja lämpimiä tunteita. Lisäksi Tiinan perheeseen kuuluvat isä ja äiti.
Tiinan perheessä työt jaetaan perinteisten sukupuoliroolien mukaisesti: isä käy töissä ja antaa työstä ansaitut rahat äidin käyttöön, joka hoitaa kotia. Perheen äidillä on kuitenkin sanottavanaan viimeinen sana. Perheen malli heijastelee kirjojen kirjoittamisajankohdan perinteisiä arvoja. Tiinan toiminta ja hänen ainainen pulaanjoutumisensa asettavat haasteita ajan tyttöihanteelle. Kirjojen tapahtumat saavat ajan mukaisen kulttuurisen merkityksen, mutta ne kuvaavat myös ajattomia ilmiöitä, kuten ystävyyttä, vanhemmuutta ja moraalista päätöksentekoa.
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys
Tampereen Seudun Siviilirekisteriyhdistys oli Tampereella ja lähialueilla toimiva yhdistys, jonka päätavoitteet olivat tieteellisen maailmankuvan levittäminen ja vakaumusten tasa-arvon ajaminen. Yhdistys lakkautettiin vuonna 1939 ja sen toimintaa jatkaa nykyään Tampereen vapaa-ajattelijat ry. Yhdistys kuului jäsenenä nykyiseen Vapaa-ajattelijoiden liittoon (silloinen nimi oli Suomen Siviilirekisteriyhdistysten keskusliitto).
Yhdistys perustettiin syksyllä 1936. Siihen liittyi heti yli sata jäsentä, ja sen jäsenmäärä kasvoi muutamassa vuodessa lähes viiteensataan.
Yhdistys julkaisi syksystä 1937 alkaen lehteä nimeltä "Ajatuksen Vapaus". Lehti levisi muille samaan aikaan syntyneille siviilirekisteriyhdistyksille, ja pian lehden ympärille syntyikin valtakunnallinen liitto. Virallisesti lehti siirtyi liiton julkaisemaksi vuoden 1939 alusta, vaikka käytännössä jo aiemmin osa työstä oli hoidettu muualla kuin Tampereella. Kun myös perustetun liiton, Suomen Siviilirekisteriyhdistysten Keskusliiton, kotipaikka oli Tampere, voidaan sanoa että nykyinen Vapaa-ajattelijain liitto syntyi Tampereella.
Talvisodan lähestyessä asenteet kiristyivät ja hallitusta vaadittiin lakkauttamaan epäilyttäviksi katsottuja järjestöjä. Silloinen sisäministeri Urho Kekkonen suostui lopulta ja lähetti lakkauttamisvaatimuksen, jonka nojalla nostettiin syyte jonka johdosta yhdistys lakkautettiin. Viralliseksi syyksi tuli jumalanpilkka ja hyvien tapojen vastainen käytös.
Keskusliittoa ei koskaan lakkautettu, mutta Tampereen yhdistyksen lakkauttaminen lähestulkoon lopetti toiminnan jo hieman ennen talvisotaa. Liiton kotipaikka siirrettiin Turkuun, ja tiettävästi varsinaista toimintaa liiton tasolla oli seuraavan kerran vasta keväällä 1942. Kunnolla toiminta ymmärrettävästi jatkui vasta jatkosodan jälkeen 1945.
Yhdistyksen edeltäjänä voi pitää Tampereen kirkostaeronneiden yhdistystä, joka perustettiin 1930, mutta ei liene pitänyt montakaan kokousta. Yhdistys lienee joutunut lakkautetuksi. Sen puheenjohtajana oli Arvi Stenman ja sihteerinä Aino Koponen, jäsenmäärä tiettävästi 52.
Topaz
Topaz on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen vakoiluelokuva vuodelta 1969. Elokuva perustuu Leon Urisin menestysromaaniin, jonka Hitchcock valitsi paremman puutteessa, jotta voisi aloittaa jälleen elokuvan tekemisen. Käsikirjoituksen elokuvaan teki Samuel A. Taylor, joka oli aiemmin käsikirjoittanut Hitchcockin "Vertigon".
"Topaz" on kylmän sodan aikaan sijoittuva vakoiludraama, jossa matkataan Ranskasta Yhdysvaltoihin ja Kuubaan. Ohjaaja Alfred Hitchcock käytti elokuvassa autenttista kuvamateriaalia Havannan puoluejuhlallisuuksista. Elokuvassa vilahtavat lyhyesti Che Guevara ja Fidel Castro. 
__notoc__
Ranskalaisen agentin Devereaux´n tehtävänä on lähteä Kuubaan tarkistamaan huhuja, joita kiertelee venäläisistä ohjuksista ja NATOn vakoilijasta, jota kutsutaan nimellä Topaz. Saatuaan tehtävänsä kubbbaan päätökseen Devereaux palaa Ranskaan, mutta kun hän aikoo paljastaa kaksoisagentin, vaara ja jännitys kiristyvät äärimmilleen. Hänen nuori tyttärensä Michèle on naimisissa toimittajan kanssa. Ja tämän toimittajan Françoisin on tarkoitus paljastaa vakoojat. Mutta sitten Devereaux ja hänen tyttärensä löytävät kuolleen ruumiin. Ja myös agentin vaimo on salaisuus. Deveraux´n tutkimukset muuttuvat vaarallisiksi ja jättävät jälkeensä vallasta syöstyjä hallituksia, murhia, petoksia ja itsemurhia.
"Topaz" sai ensi-iltanaan murskaavan vastaanoton. Kriitikot teilasivat sen täysin, eikä sillä ollut yleisömenestystäkään. Aikalaisarvioiden mukaan elokuvassa on muutamia hyviä kohtauksia, mutta kokonaisuutena se on valju ja helposti unohtuva. Huhujen mukaan Hitchcock olisi kuvannut peräti viisi erilaista loppua, mutta vain kolme on säilynyt.
Elokuva valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Topazin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Téa Leoni
Téa Leoni (oik. Elizabeth Téa Pantaleoni, s. 25. helmikuuta 1966 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Leoni sai vuonna 1995 pääroolin tilannekomediasarjassa "Paparazzi vasten tahtoaan". Sarja jatkui vuoteen 1998 asti. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Pahat pojat" (1995), "Deep Impact" (1998), "Family Man – perhe on paras" (2000), "Jurassic Park III" (2001) ja "Taalat taskuun, Dick & Jane" (2005). Lisäksi Leoni näyttelee pääosaa menestyneessä televisiosarjassa "Rouva Ministeri".
Leoni solmi ensimmäisen avioliittonsa Neil Tardion kanssa vuonna 1991. Liitto päättyi eroon neljän aviovuoden jälkeen vuonna 1995.
Leoni meni naimisiin näyttelijä David Duchovnyn kanssa vuonna 1997. Heillä on kaksi lasta, tytär Madelaine West (s. 1998) ja poika Kyd Miller (s. 2002).
Vuonna 2008 parin ilmoitettiin eronneen, ja olleen asumuserossa jo kuukausia ennen eroilmoitusta. He halusivat pitää eronsa yksityisasianaan lastensa vuoksi. Erosta huolimatta pari näyttäytyi yhdessä.
Pari palasi nopeasti yhteen vuoden 2008 eroilmoituksen jälkeen, mutta vuonna 2011 heidän ilmoitettiin jälleen olevan asumuserossa. He hakivat avioeroa vuonna 2014, ja se astui voimaan saman vuoden kesäkuussa. Nykyään Leoni seurustelee näyttelijä Tim Dalyn kanssa. He tapasivat "Rouva Ministerin" kuvauksissa, jossa Daly esittää Leonin esittämän ulkoministeri McCordin miestä.
The Sugarcubes
The Sugarcubes oli islantilainen vaihtoehtorockyhtye, jonka pääasiallinen laulaja oli Björk ennen soolouralle ryhtymistään. Muita yhtyeen jäseniä olivat "Sigtryggur Baldursson" (rummut), "Einar Örn Benediktsson" (laulu, trumpetti), "Einar Melax" (koskettimet), "Þór Eldon" (kitara), "Bragi Ólafsson" (basso) ja "Margrét Örnólfsdóttir" (koskettimet).