hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cowboy Style
"Cowboy Style" on Kylie Minoguen kappale albumilta "Impossible Princess" (1997). Se on albumin neljäs ja viimeinen single, joka julkaistiin 18. elokuuta 1998. Kappaleen ovat kirjoittaneet Kylie Minogue, Steve Anderson ja Dave Seaman.
Lilli Markkanen
Lilli Kaarina Margareta Markkanen, oik. "Väyrynen" (9. toukokuuta 1920 Lappeenranta – 14. marraskuuta 2003 Helsinki) oli teatterinaamioitsija ja tv-työn pioneeri. Teatterin ja tv-työn alalla vaikuttanut Markkanen aloitti uransa teatterinäyttelijänä 1947. Porin, Kuopion, Vaasan, Hämeenlinnan, Tampereen ja Joensuun teattereiden näyttämöt tulivat hänelle tutuiksi niin näyttelijänä kuin ohjaajanakin.
Markkanen opiskeli ulkomailla ja piti alan kursseja Suomessa ammatti- ja harrastajateattereissa.
Markkanen aloitti päänaamioitsijana Suomen Televisiossa vuonna 1960 ja jatkoi Yleisradiossa vuoteen 1985 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Alfred von Waldersee
Alfred von Waldersee (8. huhtikuuta 1832 Potsdam – 5. maaliskuuta 1904 Hannover) oli saksalainen kreivi ja kenraalisotamarsalkka, joka toimi vuosina 1888–1891 Saksan pääesikunnan päällikkönä ja komensi 1900–1901 Kiinan boksarikapinan kukistamiseen lähetettyjä kansainvälisen liittokunnan joukkoja.
Alfred von Waldersee oli kenraali Franz von Walderseen poika. Waldersee aloitti upseerinuransa vuonna 1850 Preussin tykistössä. Hän oli vuoden 1866 sodan aikana tykistön komentajan adjutanttina ja sai Königgrätzin taistelun jälkeen ylennyksen majuriksi sekä siirron pääesikuntaan. Ranskan–Saksan sodan alla vuonna 1870 hän toimi sotilasattašeana Pariisissa ja lähetti hallitukselleen hyödyllisiksi osoittautuneita raportteja Ranskan armeijasta. Sodan puhjettua Waldersee toimi everstiluutnanttina ensin päämajassa ja sitten prinssi Fredrik Kaarlen esikunnassa. Vuonna 1871 hän toimi ensin Mecklenburgin herttua Fredrik Frans II:n esikuntapäällikkönä ja syyskuusta alkaen Saksan asiainhoitajana Ranskan hallituksen luona. Sittemmin hän toimi rykmentinkomentajana ja vuodesta 1873 10. armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin 1876 kenraalimajuriksi ja 1882 kenraaliluutnantiksi.
Vuonna 1881 Walderseesta tuli Saksan päämajoitusmestari ja Helmuth von Moltken sijainen pääesikunnan päällikkönä. Moltken kuoltua vuonna 1888 Walderseesta tuli hänen seuraajansa ja hän sai ratsuväenkenraalin arvon. Hän siirtyi kuitenkin jo helmikuussa 1891 armeijakunnan komentajaksi Schleswig-Holsteiniin. Kenraalisotamarsalkaksi hänet ylennettiin 1895 ja kolme vuotta myöhemmin seurasi nimitys kolmannen sotilaspiirin tarkastajaksi. Syyskuussa 1900 Waldersee nimitettiin komentamaan kansainvälisen liittokunnan joukkoja, jotka lähetettiin Kiinaan kukistamaan boksarikapinaa. Kapinan kukistamisen jälkeen hän palasi Saksaan aiempaan tehtäväänsä.
Vanhan linnan salaisuus
Vanhan linnan salaisuus () on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen Aku Ankka -sarjakuvatarina, joka julkaistiin alun perin kesäkuussa 1948. Barks oli saanut sen valmiiksi 3. joulukuuta 1947. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäisen kerran Aku Ankka -lehden numeroissa 1–5 vuonna 1972. Sen suomensi Aku Ankan silloinen päätoimittaja Alli Peltonen, joka tiettävästi käänsi koko päätoimittajakaudellaan vain tämän yhden tarinan. "Vanhan linnan salaisuus" on toinen tarina, jossa Barks käytti vuoden 1947 joulutarinaa "Joulu Karhuvuorella" varten keksimäänsä Akun vanhan, rikkaan sukulaisen Roope Ankan hahmoa. Se on käännekohta Barksin tuotannossa myös sikäli, että kyseessä on hänen ensimmäinen aarrejahtiin alusta lähtien keskittynyt tarinansa.
Tarinassa Aku, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Roope lähtevät Skotlantiin etsimään aarretta Roopen vanhasta sukulinnasta, Ankkapurhasta. Suvussa salaisuutena kulkenut perimätieto kertoo 1000-luvulla eläneen sir Rikhard Ankanmielen kätkeneen aarrelippaan jonnekin linnan seinämiin, mutta sen sijainti on ollut unohduksissa yhdeksän vuosisataa. Uutta tekniikkaa edustavan röntgenlaitteen avulla Ankat löytävät aarteen, mutta joutuvat linnan sokkeloisissa käytävissä näkymättömän vastustajan ahdistamiksi. He olettavat, että kyseessä on aarrettaan suojeleva Ankanmielen kummitus. Lopulta kuitenkin paljastuu, että kyseessä on armeijalta varastetulla näkymättömyyssuihkeella varustautunut jalokivivaras Timantti-Timo, joka myös on ollut aarteen jäljillä ja esittänyt talonmies Skotti McTerrieriä tämän kuoltua joitakin kuukausia aiemmin.
"Ankronikka"-animaatiosarjan jakso ”Hotelli Outoankka” perustuu löyhästi "Vanhan linnan salaisuuteen". Barksin tarinasta on lainattu keskiaikaisessa linnassa näkymättömyysmaalin avulla ”kummitteleva” henkilö, mutta jakso ei liity Roopen sukutaustaan.
Jääpallon Elitserien-kausi 2013–2014
Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2013-2014 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin ja sijoille 11-14 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Göteborgilainen GAIS luopui hallipuutteen vuoksi Elitserienistä keväällä 2014.
Mestaruuden voitti Sandvikens AIK. Se voitti Friends Arenalla pelatussa loppuottelussa Västerås SK:n 5-4.
Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, neljä viimeistä putoamiskarsintaan.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. 
Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
GAIS, Ljusdal, Kalix ja Sirius säilyttivät Elitserien-paikkansa.
Ristin merkki
Ristin merkki ("The Sign of the Cross") on Cecil B. DeMillen ohjaama elokuva vuodelta 1932.
Elokuvassa on uskonnollisen paatoksen verhoon kätketty mässäilevää syntien kuvausta, joka läpäisi sensuurinkin. Yhdysvaltojen uskonnollisissa piireissä elokuvaa paheksuttiin syvästi, ja lähinnä katoliset piirit perustivat elokuvien tarkkailuun keskittyneen National Legion of Decencyn.
Matti Rämö ("Tv-maailma") pitää elokuvaa läkähdyttävän melodramaattisena. Vastakkain ovat toisaalta hovin irstailu ja rahvaan verenhimo ja toisaalta kristillinen pidättyvyys ja armeliaisuus. Hän katsoo, että kaksinaismoralismissaan se on nykynäkökulmasta huvittava mutta pitkäveteinen kuriositeetti.
International Geodetic Student Organisation
International Geodetic Student Organisation (suom. Kansainvälinen geomatiikan opiskelijoiden järjestö, myös IGSO) on kansainvälinen, riippumaton, epäpoliittinen, voittoa tavoittelematon geomatiikan opiskelijoiden ja nuorten geodeettien yhdistys.
IGSO:n tavoitteet ovat:
Nämä tavoitteet saavutetaan International Geodetic Students Meeting (IGSM) -tapahtuman ja yleiskokouksen (The General Assembly) kautta.
IGSO:n jäsenet ovat yliopistojen järjestöt jotka edustavat geomatiikan opiskelijoita.
IGSO muodostuu seuraavista toimielimistä:
IGSO:n rakenne ja IGSM 2004 -tapahtuman toteuttamisen prosessi esitettiin ISPRS:n seminaarissa 2006.
Joka vuosi IGSO järjestää "International Geodetic Students Meeting" (IGSM) -tapahtuman eri maissa. Nämä tapahtumat antavat opiskelijoille mahdollisuuden jakaa kokemuksia geomatiikan alalta ja tutustua muiden maiden tapoihin ja kulttuuriin.
Ensimmäinen IGSM tapahtuman järjestivät Alankomaissa Delftin teknillisen yliopiston geodesiaopiskelijat. IGSO yhdistys perustettiin myöhemmin neljännen IGSM-tapahtuman aikana Grazissa, Itävallassa.
Edelliset tapahtumat:
IGSO on "International Federation of Surveyors:in (FIG)" kumppanijärjestö.
Ulla Koivisto
Ulla Koivisto (s. 11. elokuuta 1950) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssipedagogi.
Suomalaisen nykytanssin edelläkävijöihin lukeutuva Ulla Koivisto aloitti opintonsa Riitta Vainion modernin tanssin studiossa Helsingissä 1972 ja opiskeli sitten Tukholman balettiakatemiassa sekä New Yorkissa tanssia muun muassa Merce Cunninghamin johdolla ja musiikkia John Cagen johdolla 1974–1978. Vuonna 2010 hän järjesti Kiasmassa seminaarin edellisenä vuonna kuolleen Cunninghamin muistoksi.
Ulla Koivisto on tehnyt yhteistyötä monien nykysäveltäjien ja muusikoiden kanssa ja suosii elävän musiikin käyttöä tanssiteoksissaan. Vuonna 1986 hän teki koreografian Magnus Lindbergin sävellykseen "Kraft". Vuonna 1993 sai Kanadan Vancouverissa kantaesityksensä Ulla Koiviston Olli Koskelinin musiikkiin tekemä tanssiteos "To whom it may concern". Muita Koiviston säveltäjäkumppaneita ovat olleet Toni Edelmann, Karólína Eiríksdóttir, Ippe Kätkä, Mikko-Ville Luolajan-Mikkola ja Päivi Takala.
Koivisto on toiminut opettajana Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön laitoksella sekä koreografian professorina tanssitaiteen laitoksella. Hän on opettanut myös Sibelius-Akatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa sekä pitänyt kursseja muun muassa Kajaanissa, Kööpenhaminassa ja Amsterdamissa. Koivisto on toiminut Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana.
Vuodesta 2004 Seinäjoelta kotoisin oleva Koivisto on toiminut sikäläisen Tanssiteatteri Wimman taiteellisena johtajana ja ollut keskeisesti mukana Seinäjoella järjestettävässä Helmifestivaali-tanssitapahtumassa.
Ulla Koivistolle myönnettiin tanssitaiteen valtionpalkinto 2002 ja viisivuotinen taiteilija-apuraha 2007.
Krimin tasavalta
Krimin tasavalta (, , ) on nimitys Venäjän federaation sotilasvoimien helmi-maaliskuussa 2014 miehittämän Krimin autonomisen tasavallan tilalle perustetulle hallinnolliselle alueelle. Krimin tasavallan laillista asemaa (de jure) ei ole juuri kukaan muu kuin Venäjä tunnustanut. Venäjän aseman miehitetyn tasavallan tosiasiallisena (de facto) vallankäyttäjänä on todennut muutama maa, kuten Venäjän kanssa sotilaallisessa puolustusliitossa oleva Valko-Venäjä.
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous päätti 27.3.2014 - äänin 100 puolesta, 11 vastaan - päätöslauselmasta, joka toteaa, ettei tasavallan perustamisen perusteluna käytetty, hyvin nopeasti järjestetty "Krimin kansanäänestys" "ole sitova eikä sen avulla Krimin autonomisen tasavallan tai Sevastopolin kaupungin asemaa voida muuttaa".
Tiedotusmiehet
Tiedotusmiehet r.y. oli suomalainen tiedottajien etujärjestö. Se perustettiin nimellä "Tiedoitusmiehet r.y." vuonna 1947.
Tiedotusmiehet lopetti toimintansa marraskuussa 1978 ja yhdistyi Suomen henkilöstölehtien yhdistyksen kanssa muodostaen "Suomen Tiedottajien Liiton" (nykyisin ProCom).
Word Is Out
"Word Is Out" on kappale Kylie Minoguen albumilta "Let’s Get to It" (1991). Kappale on albumin ensimmäinen single ja se julkaistiin 28. elokuuta 1991. Sen kirjoittivat ja tuottivat Mike Stock ja Pete Waterman.
John R. Brinkley
John Richard Brinkley ("synt. John Romulus Brinkley", 8. heinäkuuta 1885 Jackson County, Pohjois-Carolina — 26. toukokuuta 1942) oli yhdysvaltalainen valelääkäri ja radioaseman omistaja.
Brinkleyn ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1907 vuoteen 1913. Tästä liitosta syntyi kolme tytärtä. 
Brinkley suoritti lääketieteen opintoja "Bennet Medical Collegessa" Chicagossa, muttei koskaan valmistunut sieltä. Tutkintotodistuksensa hän hankki vuonna 1915 "Kansas City Eclectic Medical University" -nimisestä laitoksesta, joka oli tunnettu todistusten tehtailusta. Oman praktiikan hän perusti Milfordiin, Kansasissa vuonna 1917. Pian tämän jälkeen Brinkley alkoi suorittaa operaatioita, joissa hän siirsi vuohen kivekset potilaan vatsaonteloon. Hänen oman näkemyksensä mukaan operaatio palautti miehisen kyvykkyyden.
Aluksi operaatio näyttikin menestyksekkäältä ja huhut tuloksista kiirivät eteenpäin. Leikkauksen hinta oli 750 dollaria (nykyrahassa noin 7 000 euroa). Asiakkaita riitti ja Brinkley rikastui vauhdilla. Vuonna 1923 hän avasi oman koko Yhdysvalloissa kuuluvan "KFKB"-radioaseman, jonka pääasiallisin tarkoitus oli hankkia lisäasiakkaita hän klinikalleen. Pian potilaille alkoi kuitenkin ilmaantua monenlaisia komplikaatioita ja Brinkleyn joutui Kansasin terveyshallinnon ("Kansas Board of Medical Registration") tarkkailuun. Myös monet lääketieteellisen yhteisön jäsenet suhtautuivat Brinkleyhin kriittisesti ja esimerkiksi "The Journal of the American Medical Associationin" toimittaja "Morris Fishbein" kutsui Brinkleytä "lipeväkieliseksi huijariksi". Kun 42 hänen potilastaan oli kuollut epäilyttäviin komplikaatioihin, viranomaisten oli pakko toimia.
Vuonna 1930 hänen lupansa työskennellä lääkärinä sekä pyörittää radioasemaa peruttiin. Brinkley muutti perheineen Del Rioon Texasissa vuonna 1932. Siellä hän saattoi yhä toimia lääkärinä. Paikan sijaintiin vaikutti myös se, että hän saattoi pyörittää Meksikosta käsin uutta "XERA"-radioasemaa, joka kuului laajoilla alueille Yhdysvaltojen puolella. Hänen toinen klinikkansa sijaitsi Arkansasin Little Rockissa.
Vielä 1930-luvulla Brinkley oli varakas mies, mutta kuollessaan vuonna 1942 hän oli käytännöllisesti katsoen vararikossa. Uransa aikana hän suoritti jopa 16 000 leikkausta.
Santi Mina
Santiago "Santi" Mina Lorenzo (s. 7. joulukuuta 1995 Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mina on kotoisin Vigosta ja hän liittyi kaupungin jalkapalloseura Celta Vigon junioriakatemiaan vuonna 2005. Ensimmäistä kertaa hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen kaudella 2012–2013, kun se pelasi Tercera Divisiónissa. 5. tammikuuta 2013 hän allekirjoitti vuoteen 2018 asti ulottuvan ammattilaissopimuksen seuran kanssa.
Mina teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 16. helmikuuta 2013 tultuaan vaihdosta kentälle 66. peliminuutilla ottelussa Getafea vastaan. Ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mina teki 16. syyskuuta 2013 ottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hänestä tuli maalin tehdessään seurahistorian nuorin maalintekijä maan pääsarjassa 17 vuoden, yhdeksän (9) kuukauden ja kymmenen (10) päivän ikäisenä.
11. huhtikuuta 2015 Mina teki neljä maalia kotiottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hänestä tuli maan pääsarjahistorian nuorin pelaaja, joka on onnistunut tekemään neljä maalia ottelun aikana ja seurahistorian ensimmäinen sitten vuoden 1979.
4. heinäkuuta 2015 Mina siirtyi Valenciaan 10 miljoonan euron siirtokorvauksella ja kuusivuotisella sopimuksella.
Koti vaiko kasarmi lapsillemme
Koti vaiko kasarmi lapsillemme : asunnontarvitsijoiden näkökohtia asunto- ja asemakaavakysymyksissä on vuonna 1946 ilmestynyt julkaisu, johon Väestöliiton toiminnanjohtaja, varatuomari Heikki von Hertzen tiivisti ajatuksensa kaupunkirakentamisesta. Pamfletin julkaisi Väestöliitto yhteistyössä WSOY:n kanssa.
Kirja oli poleeminen kuvakertomus, jossa esitetään tunteisiin vetoavasti ihanteellisen asuntoalueen kootut teesit. Von Hertzen arvostelee kovin sanoin Helsingin umpikortteleita ja esittelee englantilaisia puutarhakaupunkeja ja uusia ruotsalaisia asuinalueita. Pamflettia jaettiin tuhat kappaletta asuntopolitiikan päättäjille ja suunnittelijoille, mutta pienestä painosmäärästä huolimatta sen merkitys oli huomattava. Kirja herätti suurta huomiota ja aloitti vilkkaan keskustelun. Kirjan periaatteet toteutuivat suurilta osin, kun puutarhakaupunki Tapiolaa alettiin rakentaa.
Katalonia, Katalonia
Katalonia, Katalonia () on englantilaisen kirjailijan George Orwellin vuonna 1938 ilmestynyt sotareportaasi, jossa hän kertoo kokemuksistaan Espanjan sisällissodasta. Se on "Eläinten vallankumouksen" ja "Vuonna 1984:n" ohella Orwellin tunnetuimpia teoksia. "Katalonia, Kataloniaa" pidetään myös yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä sotakuvauksista.
Orwell liittyi joulukuussa 1936 tasavaltalaisten puolella kenraali Francon fasisteja vastaan sotineen trotskilaisen POUM-puolueen miliisijoukkoihin. Hän palveli aluksi neljän kuukauden ajan Aragonian rintamalla ja sen jälkeen Kataloniassa. Vuonna 1937 aloitettiin toukokuun puolivälin jälkeen tasavaltalaisten liittolaisena olleen Neuvostoliiton painostuksesta Stalinin linjaa vastustaneisiin ryhmiin kohdistuneita puhdistuksia, joiden kohteeksi joutuivat trotskilaisten lisäksi muun muassa CNT-ammattiliiton ja FAI-järjestön anarkistit. Pidätetyksi määrätty Orwell onnistui pakenemaan puolisonsa kanssa 23. kesäkuuta junalla Barcelonasta Pariisiin. "Katalonia, Katalonian" kirjoittamisen hän aloitti palattuaan Englantiin ja se ilmestyi huhtikuussa 1938. Orwell joutui etsimään kirjalle uuden kustantajan, koska hänen vanha kustantajansa Victor Gollancz ei suostunut julkaisemaan stalinisteihin kriittisesti suhtautunutta teosta.
"Katalonia, Katalonia" sisältää muun muassa kuvauksia rintamalta, jossa Orwell vietti yhteensä 115 päivää sekä hänen ajastaan eri sairaaloissa, jonne Orwell joutui haavoituttuaan. Hän kertoo myös Barcelonassa käydystä lyhyestä tasavaltalaisten keskinäisestä valtataistelusta, niin sanotusta Barcelonan toukokuusta, jossa vastakkain olivat hallituksen poliisivoimat (Guardia de Asalto) ja CNT:n anarkistit. Erityisen tunnettu teos on ensimmäisestä luvustaan, jossa Kataloniaan saapunut Orwell kuvailee anarkistien hallussa olevaa maakuntaa ja Barcelonan kaupunkia. Kaikki liikeyritykset ja julkiset palvelut oli kollektivisoitu työläisten haltuun ja yhteiskunta toimi anarkismin periaatteiden mukaan. Orwell ihastelee anarkistisessa Barcelonassa vallinnutta tasa-arvoa ja luokkayhteiskunnan katoamista. Kirjan viimeisissä luvuissa Orwell muun muassa pohtii, miten sisällissodassa lopulta tulee käymään, sekä selvittää tasavaltalaisten riveissä taistelevien Espanjan ja Katalonian kommunististen puolueiden, POUM:n ja anarkistien välisiä ideologisia eroja.
Brobackan silta
Siltamäen kivisilta () eli Brobackan silta, on Keravanjoen ylittävä kivinen holvisilta Helsingin ja Vantaan rajalla. Sillan länsipuolella on Vantaan Tammisto ja itäpuolella Helsingin Siltamäen kaupunginosa, joka on nimetty aiemman paikalla sijainneen sillan mukaan. Sillasta käytetään myös nimiä Kirkonkylän silta, Keravanjoen silta ja Siltamäen silta.
Sillan ylläpitäjä on Helsingin kaupunki, joka mainitsee sen valmistumisvuodeksi virheellisesti 1890. "Rakennuskulttuuri Vantaalla - Inventointi 1981" -teos (1982) kertoo kuitenkin, että nykyisen sillan rakentamisesta päätettiin vasta (Helsingin pitäjän) kunnankokouksessa 28. lokakuuta 1895. Sillan on suunnitellut rakennusmestari A. G. Hammar, ja alkujaan tämän (uuden) sillan rakennuskustannuksiksi arvioitiin 8 635 markkaa. Seuraavana vuonna (kunnankokous 27.1.1896) sillan holvia päätettiin korottaa neljä jalkaa. Silta on holvattu graniittiharkoista ja siinä on kaksi holvimaista yhdeksän metriä leveää aukkoa. Siltakannen alla käytettiin myös luonnonkiven lohkareita ja eteläpään rantapergertä on tuettu muuratulla kivilatomuksella. 
Samalla paikalla sijaitsi silta jo ennen nykyisen sillan rakentamista, sillä Senaatin kartassa (1872) tie kulkee tällä paikalla Keravajoen yli ja sillan itäpuolella on karttaan merkitty nykyisen Siltamäen ruotsinkielinen nimi "Brobacka". Toisten lähteiden mukaan vanha silta olisi rakennettu 1870. Kivisilta on on suojeltu asemakaavassa ja on nykyään kevyen liikenteen käytössä. Sillan yli johtanut maantie lakkautettiin 16. tammikuuta 1990.
Kaksiaukkoisen sillan kokonaispituus on 36,8 metriä ja hyötyleveys 7,4 metriä (rakenteellinen leveys 8,3 m). Sillan alikulkukorkeus on 4,4 metriä. Brobackan silta on Helsingin vanhin silta ja suurin Vantaan kolmesta säilyneestä kivisillasta. Viimeisin korjaus siltaan tehtiin 2000–2001, korjatun sillan avajaisia vietettiin 29. toukokuuta 2001.
Gertrud
Gertrud tai Gertrude on naisen etunimi. Nimi on muodostettu germaanisten kielten sanoista "ger", joka merkitsee keihästä, ja "þruþ", joka merkitsee voimaa tai lujuutta. Useissa kielissä nimi esiintyy myös muodossa Gertrude.
Suomessa Gertrud-nimisiä naisia on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan ollut maaliskuuhun 2017 mennessä 1472. Muodossa Gertrude nimi sen sijaan on Suomessa annettu vain muutamalle kymmenelle henkilölle. Nimen suomenkielinen vastine on Kerttu. Suomen­ruotsalaisessa kalenterissa Gertrudin nimipäivä on 17. maaliskuuta, joka on Nivellessen luostarin abbedissa Gertrudin muistopäivä. Sama päivä on suomen­kielisessä kalenterissa on Kertun nimipäivä.
Golia alla conquista di Bagdad
Golia alla conquista di Bagdad (”Goljat Bagdadia valloittamassa”) on vuonna 1965 julkaistu italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Domenico Paolella. Sen sankaria Goljatia esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Peter Lupus alias Rock Stevens.
Kurdien kuningas Thor on ajanut kuningas Selimin pois Bagdadista ja valmistautuu hyökkäämään kharidžiittien muslimilahkon avulla kalifi Sahudin hallitsemaan Nisibisiin. Selim ja Sahud sopivat yhteistyöstä ja päättävät sinetöidä sen lastensa Miriamin ja Phirin avioliitolla. Kharidžiittien johtaja Rhalek kaappaa Miriamin ja pitää häntä panttivankinaan. Selim pyytää apuun Goljatin, joka matkustaa Bagdadiin ja löytää kharidžiittien piilopaikan. Lopuksi Goljat ja Selim kukistavat kharidžiitit ja valtaavat Bagdadin kurdeilta. Selim luopuu vallasta Miriamin ja Phirin hyväksi ja Goljat lähtee etsimään uusia seikkailuja..
"Golia alla conquista di Bagdad" on kuvattu Elioksen studiolla ja Tor Caldaran luonnonsuojelualueella. Se on tehty samaan aikaan kuin Paolellan ja Lupusin aikaisemmin julkaistu "Ercole contro i tiranni di Babilonia". Elokuvissa on käytetty samoja lavasteita ja taistelukohtauksia.
Elokuva on hyvin vaatimattomasti toteutettu keskinkertainen peplum-seikkailu. Sen suhde historiaan on absurdi, juoni sekava ja henkilöhahmot keskeneräisiä. Tarinaa leimaava juonittelu ja salailu viittaavat peplumia seuranneisiin italialaisiin vakoilujännäreihin. Peter Lupus selviää pääosastaan auttavasti ja Giovanni Pazzafini, Daniele Vargas ja Mario Petri esittävät poikkeuksellisesti positiivisia henkilöhahmoja. Sivuosien nimettöminä voimamiehinä nähdään Mario Novelli, Pietro Ceccarelli sekä mahdollisesti Iloosh Khoshabe. Hetken aikaa elokuvassa välähtävät myös Klaus Kinskin kasvot.
Peplumin kukoistuskauden viimeistä vaihetta edustava elokuva keräsi siedettävät 156 miljoonan liiran pääsylipputulot ja menestyi myöhemmin kohtuullisesti myös videokasettina, joka ilmeisesti poikkeaa huomattavasti alkuperäisestä tuotannosta.
Chicagojoki
Chicagojoki () on joki Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. 251 kilometrin pituinen joki virtaa Chicagon suurkaupungin läpi.
Joen suunta on keinotekoisesti käännetty. Aiemmin se laski Michiganjärveen, mutta nykyään se virtaa etelään ja laskee Des Plainesin ja Illinoisjokien kautta Mississippiin. Chicagon kaupunki perinteisesti värjää joen elintarvikevärillä vihreäksi Pyhän Patrickin päivänä.
Peter Lupus
Peter Lupus (17. kesäkuuta 1932 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja ja näyttelijä.
Kehonrakennusta harrastanut Lupus tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi roolistaan elokuvassa "Seksiä ja muskeleita" ("Muscle Beach Party", 1964). 1960-luvun alussa hän näytteli pääosia kolmessa italialaisessa peplum-filmissä sekä yhdessä perinteisemmässä seikkailuelokuvassa taiteilijanimellä "Rock Stevens". Palattuaan Yhdysvaltoihin Lupus työskenteli suositussa tv-sarjassa "Vaarallinen tehtävä". Myöhemmin hän esiintyi toisinaan elokuvien ja tv-sarjojen sivurooleissa.
Gertrud Nivellesiläinen
Pyhä Gertrud Nivellesiläinen (626 Landen – 659 Nivelles, Belgia) oli frankkien major domuksen Pipin I:n tytär ja Nivellesin luostarin abbedissa, jota kunnioitetaan pyhimyksenä sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa. Hänen muistopäivänsä on 17. maaliskuuta, joka sen mukaisesti on myös Gertrudin ja Kertun nimipäivä.
Gertrudin vanhemmat olivat frankkilainen major domus Pipin I ja hänen puolisonsa Pyhä Itta. Hän oli Andennen abbedissan, Pyhän Beggan, Pyhän Bavon ja Grimoald I:n sisar. Pipinin kuoltua vuonna 640 Itta perusti Nivellesiin, nykyiseen Belgiaan, kaksoisluostarin Maastrichtin piispan, Pyhän Amanduksen neuvosta. Gertrudista tuli luostarin ensimmäinen abbedissa.
Pyhän Gertrudin kultti levisi 1300-luvun puoli­välissä myös Pohjois­maihin, jolloin muun muassa kaupunkeihin, joissa asui saksalaisperäistä väestöä, perustettiin Gertrud-kiltoja. Myös Suomessa toimi keskiajalla Pyhälle Gertrudille omistettuja kiltoja ainakin Ulvilassa ja Turussa.
Pyhimyslegendan mukaan Gertrud olisi pelastanut muutamia meren­kulkijoita, jotka olisivat huutaneet hänelle todettuaan olevansa merihädässä. Tämän vuoksi hänestä tuli keski­ajalla matkustajien suojeluspyhimys. Niinpä ennen matkalle lähtöä juotiin malja Pyhän Gertrudin muistoksi.
Gertrud kuvataan tavallisesti benediktiiniasussa kädessään kirkon pienois­malli, kirja tai abbedissan sauva. Toisinaan hänellä on kruunu päässään. Kirkon pienoismalli hänen attribuuttinaan viittaa siihen, että hän kannatti innokkaasti uusien kirkkojen rakentamista. Myöhäis­keski­ajalla hänet kuvattiin toisinaan rottien ympäröimänä. Gertrud on monien kirkkojen suojelus­pyhimys, ja häntä kutsutaan auttajana kuolin­hetkellä.
Pyhä Gertrud
Pyhä Gertrud voi tarkoittaa seuraavia:
Valencian kieli
Valencian kieli on Espanjan Valencian itsehallintoalueella puhutusta katalaanin kielestä käytetty nimitys. Se on yhdessä espanjan kanssa alueen virallinen kieli. Valencian kirjakieli perustuu lähinnä eteläisen Valencian murteeseen. Kielitieteellisesti valencian kieli kuuluu katalaanin kielen yhteyteen ja tarkemmin sanottuna katalaanin länsimurteisiin. Valencian kieliakatemia, (Acadèmia Valenciana de la Llengua, AVL) on linjannut, että valencian kieli ja katalaani ovat yksi ja sama kieli, josta kuitenkin käytetään rinnakkain kahta eri nimitystä.
Osa valencialaisista ei hyväksy valencian määrittelemistä katalaanin murteeksi, vaan pitää sitä omana kielenään. Taustalla on Valencian itsehallintoajan alkuaikoina käyty niin sanottu Valencian kielisota, jossa poliittisista syistä katalaani ja valencian kieli haluttiin erottaa toistaan.
Valencian kielen virallisesta asemasta säädetään Espanjan perustuslaissa sekä laissa Valencian autonomisesta asemasta sekä laissa valencian kielen käytöstä ja opetuksesta.
Laissa Valencian autonomisesta asemasta, tarkemmin sen 6. pykälässä säädetään:
Valencian kieli ei kuulu EU:n tunnustamien 23 virallisen ja 26 vähemmistökielen joukkoon.
Satakuntalainen
Satakuntalainen on Satakunnassa kerran kuussa ilmestyvä lehti. Se on maksuton satakuntalaisille Keskustan jäsenille ja muille tilaajille maksullinen.
Sen taustaorganisaatiot ovat Satakunnan Lehdenvalmistajat Oy ja Keskustan Satakunnan piiri ry. Lehden päätoimittaja on Juhani Seppälä, joka omistaa Satakunnan Lehdenvalmistajat Oy:n.
Lehteä uhkaa lopetus sillä omistaja Juhani Seppälä on maaliskuussa 2014 hakemassa painotaloa ja julkaisuyhtiötä konkurssiin.
Carney Island
Carney Island on 8 500 km² laajuinen, jään peittämä asumaton saari Etelämantereella, Marie Byrdin maan edustalla. Aivan pohjoisinta rannikkoa lukuun ottamatta koko saari on Getzin jäähyllyn peittämä. Carney Islandin lähimmät naapurisaaret ovat Wright Island ja Siple Island.
Carney Islandin nimesi Yhdysvaltain Antarktisten alueiden nimeämiskomitea (US-ACAN). Nimi viittaa amiraali Robert Carneyyn (1895-1990), joka toimi Operaatio Deep Freezeen laivasto-operaatioiden komentajana kv. geofysiikan vuoden aikana 1957-1958.
Hamedan
Hamadan, ( tai Hamedān) on Hamadanin maakunnan keskuskaupunki Iranin länsiosassa. Hamadān sijaitsee noin 1 877 metrin korkeudella merenpinnasta, 3 571 metriä korkean Alvandvuoren koillispuolella.
Hamadanin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 349 653 (1996), 401 281 (2001), 479 640 (2006) ja 525 794 asukasta (2011).
Hamadān on yksi Iranin vanhimmista kaupungeista, joka on todennäköisesti perustettu jo vuonna 1100 eaa. Sitä pidetään Persian impeurimin ensimmäisenä pääkaupunkina. Kaupunki tunnettiin antiikin aikana nimellä Ekbatana.
Čertova hora
Čertova hora on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Harrachovissa Tšekissä lähellä Puolan rajaa.
Music Canada
Music Canada (MC) on vuonna 1963 perustettu musiikkialan yhdistys, jonka tarkoitus on edustaa kanadalaisen musiikkialan yritysten etuja ja taistella laitonta musiikin kopioimista vastaan.
Music Canada -palkintoja myönnetään myynnistä Kanadassa. Palkinnon taso riippuu äänitteen formaatista ja myyntiluvuista.
Tšekin Extraliga -kausi 2012–2013
Tšekin extraligan kausi 2012-2013 oli liigan 20. kausi. Pudotuspelit voitti ensimmäistä kertaa HC Škoda Plzeň.
Päivitetty kauden lopuksi.
"PO=Pelatut ottelut; M = Maalit; S = Syötöt; P = Pisteet; +/– = Plus/Miinus; RM = Rangaistusminuutit"
Aakkola
Aakkola on kylä Orivedellä Pirkanmaan maakunnassa. Se sijaitsee valtatien 9 pohjoispuolella Oriveden keskustaajamasta koilliseen. Aakkolan pohjoispuolelta on Juupajoen kunnan raja ja ennen kuntaliitosta Aakkolan itäpuolella kulki Oriveden ja Längelmäen välinen kuntaraja. Kylässä sijaitsee Aakkojärvi, jonka ympärillä on peltoja. Osia kylästä sijaitsee myös Juupajoen puolella. Aakkolan väkiluku on noin 40 ihmistä, joka vaihtelee johtuen kylän mökeistä.
Oriveden Ponnistus piti Aakkolassa 11.–12.8.2018 suunnistuksen Hämeen AM-pitkän ja viestin.
Azukizakan taistelu (1542)
Azukizakan taistelu () oli Oda Nobuhiden voittama taistelu Imagawa Yoshimotoa vastaan Sengoku-kaudella Japanissa vuonna 1542. Vaikka Yoshimoto kärsi tappion hän voitti kuitenkin Nobuhiden toisessa taistelussa 1548.
Yoshimoto kuoli lopulta Okehazaman taistelussa Oda Nobunagaa vastaan vuonna 1560.
Hongkong (täsmennyssivu)
Hongkong () voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Taitoluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1914
Suomen taitoluistelumestaruudesta kilpailtiin Viipurissa 8. helmikuuta 1914. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu ja osanottajia oli 4. Björnsson Schauman puolusti mestaruuttaan onnistuneesti.
Violanta Unkarilainen
Violanta Unkarilainen (noin 1216–1251) oli Aragonian kuningatar, kuningas Jaakko I:n puoliso.
Violanta oli Unkarin kuninkaan Andreas II:n tytär, joka syntyi Esztergomissa noin vuonna 1216. Hän sai myötäjäisiksi 10 000 hopeamarkkaa ja perintöoikeuden tiettyihin maa-alueisiin Ranskassa ja Namurissa. Violanta ja Jaakko vihittiin Barcelonassa vuonna 1236. Liiton siunasi paavi Gregorius IX.
Violanta oli kuningas Jaakon toinen puoliso. Tämän ensimmäinen liitto Eleanor Kastilialaisen kanssa päättyi eroon. Violanta ja Jaakko saivat useita lapsia, joista tuli kuninkaita, kuningattaria ja arkkipiispoja.Avioliiton aikana Jaakko I keskittyi valloittamaan Valenciaa, ja Violanta seurasi häntä rohkeasti rintamalle. Hän keskusteli puolisonsa kanssa sotastrategiasta, mutta pyrki myös painostamaan tätä järjestämään omille lapsilleen kunnon perinnöt ja sivuuttamaan ensimmäisen vaimon synnyttämän pojan Alfonson.
Violentan viimeisiä vuosia varjosti puolison yhä avoimempi seurustelu Teresa de Vidauran kanssa. Teresa synnytti kuninkaalle ainakin kaksi lasta ja lupasi mennä tämän kanssa naimisiin, mutta paavi ei myöntänyt avioeroa, joten Violenta pysyi kuningattarena elämänsä loppuun asti.
Violenta on haudattu Real Monasterio de Santa Maria de Vallbonaan. Hänen perustamassaan kaupungissa Castellon de la Planassa järjestetään joka vuosi juhlat hänen kunniakseen, ja joku tyttö valitaan kaupungin kuningattareksi juhlien ajaksi.
Kolmiloikka olympialaisissa
Kolmiloikka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa Ateenassa vuonna 1896 kolmiloikka oli ensimmäinen laji jossa olympiamitaleista kilpailtiin. Kilpailun voittajasta James Connollystä tuli näin nykyaikaisen olympiahistorian ensimmäinen olympiavoittaja. Antiikin olympialaiset oli käyty viimeisen kerran noin 1500 vuotta aiemmin.
Miesten kolmiloikan olympiahistorian menestynein urheilija on kolme olympiakultaa voittanut Neuvostoliiton Viktor Sanejev. Naisten kolmiloikka tuli olympialaisten ohjelmaan vasta Atlantan olympialaisiin vuonna 1996. Naisten menestynein on urheilija on Kamerunin Françoise Mbango Etone. Hän on saavuttanut olympiakultaa kahdesti.
Vuosina 1900–1901 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon kolmiloikka.
Nord Noratlas
Nord Noratlas on ranskalainen sotilaskuljetuskone. Ensilentonsa vuonna 1949 lentänyt konetyyppi valmistui vuonna 1950. Tämä kuljetuskone käytti kahta 2 090 hevosvoiman tehoista Bristol Hercules -tähtimoottoria, joita valmistettiin lisenssillä Ranskassa. Koneen runkoratkaisuna toimi erillinen kehtorunko kahden peräsinpuomin välissä, joissa moottorit sijaitsivat. Siipien profiilina oli ylätasoinen trapetsisiipi. Koneen runkoratkaisu mahdollisti sinänsä riskittömän laskuvarjohyppäämisen, vailla pelkoa koneen osiin ruhjoutumisesta lennosta hypätessä.
Koneen kuljetuskyky oli 45 sotilasta, 36 laskuvarjosotilasta, taikka 18 potilasta/haavoittunutta sekä hoitohenkilökunta. Nord Noratlas oli lento-ominaisuudeltaan suhteellisen hidas (matkanopeus noin 305 km/h), mutta sen kiitoratavaatimus (820 metriä) oli lyhyehkö, mikä ominaisuus oli sotilaskäytön kannalta varsin suotavaa. Nord 2501 Noratlasin suurin lentoonlähtöpaino oli 21 tonnia. Lentomatkan maksimi normaaliolosuhteissa oli 2 410 kilometriä. Hyötykuorman maksimi oli 4 960 kg.
Konetyypin yksilöitä valmistettiin kaikkiaan 425. Noratlasin käyttö päättyi Ranskan ilmavoimissa vuonna 1989, ja sen seuraajana on toiminut Transall C-160. Tämän konetyypin pääasialliset käyttäjämaat olivat Ranska ja Länsi-Saksa. Muita sotilaskäyttöön liittyviä käyttäjämaita olivat ainakin Israel, Kreikka sekä Portugali. Vaihteleva määrä käytettyjä koneyksilöitä ostettiin Afrikan maitten ilmavoimien kuljetuskäyttöön, kuten Nigeriin, Nigeriaan, Ugandaan ja Tšadiin. Tammikuussa vuonna 1958 olleen hintatason mukaan yhden koneyksilön hinta Yhdysvaltain dollareissa oli 448 000 USD.
Smolenskin ydinvoimalaitos
Smolenskin ydinvoimalaitos () on Länsi-Venäjän Smolenskin alueella, Dneprin sivujoen Desnan rannalla, 3 kilometriä Desnogorskin kaupungin luoteispuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimala on sähköntuotannoltaan yksi Venäjän suurimmista ydinvoimaloista. Sen tuotanto-osuus Venäjän ydinsähköstä on noin 13 prosenttia. Smolenskin ydinvoimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom osakeyhtiö.
Voimala sijaitsee maanteitse noin 145 kilometriä aluekeskus Smolenskista kaakkoon. Voimalaa varten Desnajokeen on tehty pato, jonka avulla on luotu ydinvoimalan lauhdeveden turvaava tekojärvi.
Voimalaan kuuluu kolme RBMK-1000 -tyyppin reaktorilla varustettua voimalayksikköä. Tätä reaktorityyppiä pidetään riskialttiina, ja sellainen tuhoutui ydinonnettomuudessa Tšernobylin ydinvoimalaitoksella. Voimalaitosyksiköt on kytketty sähköverkkoon vuosina 1982–1990. Vuonna 2012 uutisoitiin voimalan uusimiseen ja käyttöiän jatkamiseen (2027 saakka) tähtäävistä investoinneista.
Ydinvoimalaitoksen alueelle on suunniteltu rakennettavan neljä uutta, VVER-1200 -tyypin ydinvoimayksikköä vuoteen 2030 mennessä. Näillä korvattaisiin nykyiset, ongelmien ja käyttörajoitusten vaivaamat voimalayksiköt. Ensimmäinen toisen vaiheen yksikkö on tarkoitus saada käyttöön vuoteen 2024 mennessä.
Café du Dôme
Le Café du Dôme tai lyhyesti Le Dôme on Montparnassessa Pariisissa sijaitseva ravintola, joka avattiin vuonna 1898. Se oli ensimmäinen montparnesselaiskahvila, joka alkoi houkutella asiakkaakseen taiteilijoita ja kirjailijoita. Ravintolassa kokoontuneisiin kuuluisuuksiin lukeutuvat muun muassa Man Ray, Henry Miller, Kahlil Gibran, Pablo Picasso ja Ernest Hemingway. Se houkutteli erityisesti pohjois- ja keskieurooppalaisia kuvataiteilijoita, joita Guillaume Apollinaire kutsui nimellä ”Dômiers”, joihin kuuluivat aluksi Rudolf Levy, Hans Purrmann ja Walter Bondy. Dômiers-taiteilijaryhmä hajosi kuitenkin ensimmäisen maailmansodan alussa.
Älä kanna pelkoa
Älä kanna pelkoa on suomalaisyhtye Indican kappale heidän järjestyksessään kuudennelta, "Akvaario" -nimiseltä studioalbumilta. Suomen Musiikki julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 29. marraskuuta 2013. Kappaleen on sanoittanut Jonsu, ja sen on säveltänyt Jonsu yhdessä Roland Sprembergin kanssa. Kappale kertoo rakkauden ja pelon taistelusta.
Kappaleelle on tehty myös Lawrence Dolkartin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 18. joulukuuta 2013. Kappale ei noussut lainkaan listoille.
David Pogue
David Pogue (s. 9. maaliskuuta 1963 Shaker Heights, Ohio) on amerikkalainen teknologiatoimittaja, tietokirjailija ja tiedeaiheisten tv-dokumenttien juontaja, joka on tunnettu humoristisesta tavastaan arvioida uutuustuotteita ja käsitellä vakaviakin tiedeaiheita. Hän toimi aiemmin muusikkona New Yorkin Broadway-teattereissa.
David Pogue osoitti jo varhain kiinnostusta musiikkiin ja teatteriin ja oli mukana monissa koulunsa näytelmissä ja musiikkiesityksissä muun muassa säveltäjänä ja pianistina. Hän oli lahjakas myös kielellisesti ja opetteli teini-iässä nelisensataa taikatemppua. High schoolin jälkeen hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa pääaineinaan musiikki, tietotekniikka ja englanti.
Valmistuttuaan Pogue haaveili Broadway-teatterikapellimestarin urasta ja toimikin teatterimuusikkona kymmenisen vuotta, kunnes alkoi kiinnostua Apple-tietokoneista ja uuden tietotekniikan opettamisesta ihmisille, aluksi Broadway-kuuluisuuksille kuten Stephen Sondheim. Vuonna 1988 hän alkoi kirjoittaa Macworld-aikakauslehteen, mitä jatkui vuoteen 2000 saakka. Macworldin sisaryhtiö IDG pyysi Poguea "Mac for Dummies" -kirjan kirjoittajaksi. Se oli vasta toinen sittemmin laajaksi paisuneessa For Dummies -kirjasarjassa. Pogue sai pian kirjoittaa sarjaan myös taikuudesta ("Magic for Dummies"), oopperataiteesta ("Opera for Dummies") ja klassisesta musiikista ("Classical Music for Dummies"). Niitä seurasivat saman sarjan kirjat uusista Macintosh-tietokonemalleista.
Vuonna 2000 David Pogue ryhtyi yrittäjäksi ja perusti oman yrityksen Pogue Press. Hän ryhtyi sen puitteissa kirjoittamaan uutta ”The Missing Manual” -kirjasarjaa uusista teknologiatuotteista, joiden mukana ei useinkaan enää tullut painettua käyttöohjetta. O’Reilly Median kustantamassa sarjassa on ilmestynyt yli 60 opaskirjaa Poguen ja monien muiden asiantuntijoiden kirjoittamina.
Pogue piti pitkään viikottaista teknologiakolumnia The New York Times -sanomalehdessä. Sen ohella hän teki koomisia videoklippejä lehden verkkosivuille seikkailuistaan uusien kuluttajalaitteiden maailmassa. Lokakuussa 2013 hän jätti lehden 13 vuoden jälkeen ja ryhtyi vetämään Yahoon uutta palvelua Yahoo Tech.
Pogue vierailee usein tv-ohjelmissa ja on suosittu puhuja muun muassa TED-konferensseissa. Hän on myös juontanut useita julkisen palvelun tv-yhtiön PBS:n tuottamia, Ylen Prisma-sarjassakin nähtyjä tiededokumentteja.
Pogue on saanut kaksi Emmy-palkintoa, kaksi Webby-palkintoa ja Loeb-palkinnon journalistisista ansioista.
Tauno Linnavuori
Tauno Heikki Ilmari Linnavuori (4. lokakuuta 1907 Hausjärvi – 2. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimitussihteeri.
Linnavuori toimi toimitussihteerinä Perä-Pohja-lehdessä, Riihimäen Sanomissa, Uudessa Aurassa ja vuosina 1940–1959 Uudessa Suomessa. Hän jäi sairauden vuoksi eläkkeelle vuonna 1959. Valtion sanomalehtimieseläkkeen hän sai vuonna 1964. Suomen Palloliiton pääsihteerinä hän toimi vuosina 1937–1940.
Kids (Robbie Williamsin ja Kylie Minoguen kappale)
"Kids" on Robbie Williamsin ja Kylie Minoguen duetto. Kappale on toinen single Williamsin albumilta "Sing When You’re Winning" (2000) ja kolmas single Minoguen albumilta "Light Years" (2000). Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Robbie Williams ja Guy Chambers.
Korkeushyppy olympialaisissa
Korkeushyppy on ollut olympialaisten lajivalikoimassa jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Naisten korkeushyppy otettiin lajivalikoimaan vuonna 1928. Korkeushypyn olympiamitalitilastoa johtaa Yhdysvallat.
Vuosina 1900–1912 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon korkeushyppy.
Martti Lukka
Martti Lukka (9. heinäkuuta 1907 Muhos – 6. toukokuuta 1994 Oulu) oli suomalainen kotiseutuneuvos, muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja runoilija.
Martti Lukan vanhemmat olivat Jaakko ja Maria Sofia Lukka. Hän kävi Haapaveden kansanopiston ja toimi sitten maanviljelijänä Muhoksella. Lukka harrasti musiikkia jo nuoruusvuosinaan. Hän soitti kannelta ja toimi ennen sotavuosia Muhoksen suojeluskunnan torvisoittokunnan johtajana. Vuonna 1959 Lukka perusti "Muhoksen Torvipojat"-nimisen puhallinorkesterin ja hän johti sitä kymmenen vuoden ajan. Lukka harrasti myös kuorolaulua ja toimi kahden vuoden ajan 1973 perustamansa Oulun eläkeliiton kuoron johtajana.
Lukka aloitti säveltämisen ja sanoittamisen 1960-luvulla. Hän sävelsi muun muassa "Muhos-kantaatin" ja "Muhoksen kotiseutulaulun". Lukka julkaisi myös 1989 runokokoelman nimeltä "Orastava maa".
Lukka toimi myös Muhoksen kunnanvaltuutettuna ja monissa muissa luottamustehtävissä. Hän sai 1978 kotisetuneuvoksen arvon ansioistaan kotiseututyössä.
Huomiohakuinen persoonallisuus
Huomiohakuinen persoonallisuus on persoonallisuushäiriö, jossa huomion hakeminen muokkaa henkilön käyttäytymistä eri tilanteissa.
Huomiohakuisen persoonallisuuden piirteitä ovat:Henkilö voidaan diagnosoida huomiohakuisesta persoonallisuudesta kärsiväksi, jos hänellä on neljä edeltävistä piirteistä ja hänen käyttäytymisensä täyttää persoonallisuushäiriön yleiset kriteerit.
Piirteet, jotka vahvistavat diagnoosia mutta eivät ole sen asettamisen kannalta välttämättömiä:Huomiohakuista persoonallisuutta hoidetaan psykoterapialla. Luottamuksellinen hoitosuhde on tärkeää hoidossa. Kuten muissakin persoonallisuushäiriöissä, pinttyneet tavat voivat keventyä iän myötä.
Jean-Luc Vannuchi
Jean-Luc Vannuchi (s. 13. syyskuuta 1970) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Vannuchi aloitti pelaajauransa OGC Nicen organisaatiossa juniorina ja debytoi edustusmiehistössä kaudella 1990/91. Vannucchi pelasi Nicen takalinjoilla Ligue 2:ssa ja oli mukana joukkueessa, joka nousi liigaan kauden 1993/94 päätteeksi. Kaikkiaan Vannuchi pelasi seurassa kuusi kautta, kunnes siirtyi kesällä 1996 En Avant de Guingampiin.
EA Guingampissa Vannuchi pääsi vaihdosta kentälle, kun seura pelasi Coupe de Francen loppuottelussa OGC Niceä vastaan. Vannucchi joutui pettymään, kun hänen entinen seuransa voitti ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Vannuchi edusti Guingampia vain kaksi kautta, sillä peliaika seurassa jäi vähiin. Hän siirtyi AS Cannesiin, josta pari vuotta myöhemmin Nîmes Olympiqueen. Vannuchi lopetti uransa Nîmes'ssä vuonna 2004.Pelaajauransa lopettamisen jälkeen Vannuchi jatkoi Nîmes Olympiquen organisaatiossa reservijoukkueen valmentajana. Joulukuussa 2007 Laurent Fournier sai potkut ja Vannuchi nousi Nîmes'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi Nîmes sijoittui Nationalissa kolmanneksi ja nousi kuuden kauden jälkeen Ligue 2:een. Tulokset korkeammalla sarjatasolla jäivät heikoiksi ja Vannuchi sai potkut joulukuussa 2008.
Oltuaan lähes vuoden verran sivussa valmennustehtävistä Vannuchista tuli syyskuussa 2009 Paris FC:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa aina toukokuuhun 2011 saakka. Paris'n vuosinaan Vannuchi suoritti myös valmentajatutkinnon (DEPF). Helmikuussa 2012 hänestä tuli FC Martigues'n päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut nostamaan seuraa Nationalin hänniltä, vaan Martigues putosi kauden 2011/12 jälkeen amatöörisarjaan.
Maaliskuun puolivälissä 2014 Vannuchista tuli yllättäen Ligue 2:ssa sijalla 16 majailleen AJ Auxerren päävalmentaja. Vannuchin johdolla joukkue onnistui säilyttämään sijoituksensa ja säilyi sarjassa. Kaudella 2014/15 Auxerre pelasi paremman kauden, mutta lukuisat tasapelit verottivat pistesaalista ja joukkue oli lopulta seitsemäs. Ranskan cupissa Vannuchi sen sijaan piiskasi Auxerren menestykseen ja joukkue eteni aina loppuotteluun saakka. Yllätysmestaruus jäi haaveeksi, kun suurseura Paris Saint-Germain voitti joukkueen finaalissa 1–0. Kaudella 2015/16 Vannuchi luotsasi Auxerren Ligue 2:ssa kahdeksanneksi ja nousuun oikeuttavat sijat jäivät 10 pisteen päähän. Kauden jälkeen hän jätti seuran.
Kesäkuussa 2016 Vannuchista tuli Ligue 2:een pudonneen Gazélec Ajaccion päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut luotsaamaan korsikalaisseuraa takaisin Ligue 1:een, vaan tuloksena oli yhdeksäs sija. Kauden jälkeen Vannuchi jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana. Taustalla olivat erimielisyydet seuran kehittämisestä.
Jaakko Pelkonen
Jaakko Pelkonen (25. toukokuuta 1907 Kiiminki – 18. heinäkuuta 1993 Pyhäjärvi) oli suomalainen kirjailija.
Pelkonen julkaisi kaunokirjallisten teostensa lisäksi myös jatkosodan vuosiin sijoittuvan Jääkäripataljoona 6:tta käsittelevän muistelmateoksen "JP 6:n suuntaura".
Timo Orkomaa
Timo Danielo Orkomaa, sukunimi vuoteen 1934 "Åmark" (s. 24. toukokuuta 1907 Tammela) on suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija.
Orkomaan vanhemmat olivat räätäli Toivo Johan Åmark ja ompelija Jenny Maria Kärnä. Hän kävi 1926–1931 Jyväskylän opettajaseminaarin ja toimi 1930-luvulla opettajana Rautavaaralla.
Nimellä "T. Orkomaa":
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914 pidettiin 7.–8. helmikuuta Wienissä, Itävalta-Unkarissa. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu, mutta samassa yhteydessä ratkaistiin Itävallan pariluistelumestaruus, jonka voitti yllättäen unkarilaispari Szabo-Horwitz ennen itävaltalaista vuoden 1913 maailmanmestariparia Engelmann-Meistrik.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914
Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Berliinissä 8.-9. helmikuuta 1914. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuden voitti Norjan Oscar Mathisen, joka voitti kolme matkaa neljästä.
Seiväshyppy olympialaisissa
Seiväshyppy on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, Ateenan kisoista vuodesta 1896. Yhdysvaltalaiset hallitsivat lajia aina vuoteen 1972 asti, vasta silloin olympiakulta meni Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Naisten seiväshyppy tuli olympialaisten ohjelmaan vasta Sydneyn kisoihin vuonna 2000.
Kryptobileet
Kryptobileet (krypto-bileet, eng. CryptoParty) ovat ruohonjuuritasoisen maailmanlaajuisen liikkeen aikaansaamia tapahtumia, joiden tavoitteena on tuoda käytännöllisten salausmenetelmien perusteet suuremmalle yleisölle. Tapahtumat ovat pääasiassa sarja maksuttomia julkisia työpajoja.
Seuraajana samantapaiselle 1990-luvun liikkeelle, kryptobileet saivat alkunsa elokuun 2012 lopussa australialaisen yksityisyyden puolestapuhujan Asher Wolfin ja erään tietoturva-asiantuntijan välisestä Twitter-keskustelusta. Tee se itse -luontoinen, itsestään organisoituva liike otti välittömästi tuulta alleen ja muutaman tunnin sisään noin tusina kryptobilettä järjestettiin itsenäisesti kaupungeissa kaikkialla Australiassa, Yhdysvalloissa, Isossa Britanniassa ja Saksassa. "Kun heräsin aamulla, ne olivat kaikki siellä," Wolf sanoi eräässä haastattelussa. Monet muut tapahtumat järjestettiin pian tämän jälkeen mm. Chilessä, Alankomaissa, Hawaiissa ja Aasiassa. Australiassa huomattiin raju nousu Tor-verkon käyttössä. Eräät Lontoossa pidetyt kryptobileet jouduttiin osallistujamäärän takia siirtämään London Hackspace:sta Googlen kampukselle, joka sijaitsee Itä-Lontoon Tech City:ssa.
Lokakuun puoliväliin mennessä vuonna 2012, noin 30 kryptobilettä oli järjestetty maailmanlaajuisesti. Joitakin on järjestetty useamman kerran. Kryptobileet järjestettiin yhtenä kertana samaan aikaan Reykjavikissa, Brysselissä ja Manilassa.
Kryptobileet ovat alustavasti saaneet posiitivista palautetta niin Electronic Frontier Foundationilta kuin (oletettavasti) AnonyOpsilta, sekä NSA tietovuotajalta Thomas Drakelta, Wikileaks toimittaja Heather Marshilta ja Wired toimittaja Quinn Nortonilta. Eric Hughes, joka oli kirjoittanut kirjan "A Cypherpunk's Manifesto" lähes kaksi vuosikymmentä aikaisemmin, piti pääpuheen nimeltä "Putting the Personal Back in Personal Computers" Amsterdamin kryptobileissä 2012-09-27. Marcin de Kaminski, perustajajäsen Piratbyråssa, joka puolestaan ​​perusti The Pirate Bayn, on sanonut pitävänsä kryptobileitä tärkeimpinä kansalaistapahtumina salaustieteen edistämiseksi tänä päivänä, ja Cory Doctorow on luonnehtinut kryptobileiden "muistuttavan Tupperware-kutsuja salausmenetelmien oppimiseksi."
442-sivuisen "CryptoParty Handbook"in ensimmäinen luonnos kirjoitettiin kolmessa päivässä ja julkaistiin 2012-10-04 Creative Commons -lisenssillä. Se on sen jälkeen ollut jatkuvan kehityksen alla.
Oliba
Oliba tai Oliva (noin 971–1046) oli katalonialainen piispa ja kreivi, joka toimi Ripolin ja Sant Miquel de Cuixàn luostarin apottina.
Oliba oli kreivin kolmanneksi vanhin lapsi ja Barcelonan kreivin lapsenlapsenlapsi. Hänen isänsä kuoli vuonna 988, ja Oliba jakoi kreivin tehtävät veljiensä kanssa. Vuonna 1002 hän luopui asemastaan ja meni Ripolin luostariin. Vuonna 1008 hänet valittiin sen apotiksi, ja myöhemmin häntä pyydettiin toimimaan myös Sant Miquel de Cuixàn benediktiiniluostarin apottina. Molemmat luostarit sijaitsivat hänen sukunsa mailla.
Oliba neuvotteli Roomassa Katalonian kirkolle itsenäisyyden Narbonnen vallasta. Hän perusti kouluja, kirjastoja ja kirkkoja. Apotti Oliba johti vastarintaa feodaalista väkivaltaa vastaan. Vuonna 1027 hän osallistui Tolugesin synodiin, jossa määriteltiin tiettyjä vuoden päiviä, jolloin sotiminen kiellettiin ja kirkonmiehille taattiin koskemattomuus myös sotatoimien aikana.