hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Latvian laivasto
Latvian laivasto () on yksi Latvian asevoimien puolustushaaroista, ja se vastaa merialuiden valvonnasta ja tarvittaessa sen puolustamisesta sekä meripelastuksesta Latvian aluevesillä.
Latvian itsenäistyessä aloitettiin meripuolustuksen luominen ja laivasto perustettiin vuonna 1991 amiraali Gaidis Zeibotsin alaisuuteen, kun sen perustamispäivänä 11. huhtikuuta ensimmäisen aluksen mastoon nostettiin Latvian lippu. Vuonna 1994 Laivastoon kuului Eteläinen alue (Liepāja), Keskinen alue (Riika) ja Rannikkopataljoona (Ventspils). Näiden lisäksi laivastoon kuului vielä koulutuskeskus Liepajassa.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Latvia oli osa Venäjän keisarikuntaa, josta maa julistautui itsenäiseksi 18. marraskuuta 1918. Se vapautui ulkopuolisista joukoista vasta joulukuussa 1920. Vasta perustettu valtio loi nopeasti pienet merivoimat, jonka kalustona oli toisarvoisia muualta hankittuja aluksia. Myöhemmin siihen liitettiin muutama varta vasten tilattu uudishankinta. Latvian olemassa olo itsenäisenä valtiona katkesi Neuvostoliiton miehitykseen 1940, jolloin laivaston alukset joko tuhoutuivat tai ne liitettiin Neuvostoliiton laivastoon.
Laivastoon kuuluivat vuonna 1940 miehityksen tapahtuessa:
Laivasto () perustettiin uudelleen 22. syyskuuta 1992, jolloin se otti käyttöönsä Neuvostoliiton rajajoukoilta vapautuneet Bolderayan lähellä Riikaa sekä Liepajan. Perustamisen aikana Liepaja oli edelleen Neuvostoliiton Itämeren laivaston tukikohta, joten sen käyttö oli pääosin estetty. Neuvostojoukot poistuivat maasta 31. elokuuta 1994, jolloin tukikohtaan jäi merkittävä määrä kalustoa kuten 19 sukellusvenettä.
Poliittisen epävarmuuden ja Neuvostoliiton laivaston läsnäolo Itämerelle aiheutti laivaston keskittymisen merivartiointiin. Merivartioston ( ensimmäiset alukset olivat siviilistä pakko-otettuja aluksia. Myöhemmin vastaanotettiin lukuisia ruotsalaisia rajavartioaluksia ja Saksa toimitti entisiä Itä-Saksan laivaston Osa-I ja Kondor-II -luokkien aluksia aseistamattomina. Puola toimitti satamahinaajan ja Norja Storm-luokan ohjusveneen ilman aseita.
Vuoteen 1995 mennessä laivaston vahvuus oli noussut noin 900 henkeen ja sen tehtävinä oli Latvian 12 merimailin aluevesirajan valvonta. Siihen kuului Riikaan sijoitettu esikunta, keskinen merialue (Riika) ja eteläinen merialue (Liepaja).
Himki BK
BK Himki () on venäläinen koripalloseura.
Seura perustettiin vuonna 1997. Se nousi Superliigaan kaudeksi 1999–2000. Vuonna 2003 seura sijoittui maansa sarjassa neljänneksi. Samana kautena Himki pääsi EuroCup Challengessa lohkovaiheesta jatkoon. Seuraavana kautena Himki sai osallistumisoikeuden FIBA Europe Leagueen, jossa seura selviytyi puolivälieriin. Kaudella 2004–2005 seura paransi sijoitustaan Europe Leaguessa ja voitti pronssia. Kaudella 2006–2007 Himki voitti ensimmäisen mitalinsa kotimaassa, sillä se voitti pronssia. Vuoden 2008 Venäjän cupin loppuottelussa Himki kohtasi TsSKA Moskovan. Voitolla Himki varmisti ensimmäisen cup-mestaruutensa. Kaudella 2009–2010 seura debytoi Euroliigassa ja selviytyi kuudentoista parhaan joukkoon.
Paras ohjaus komediasarjassa (Primetime Emmy)
Paras ohjaus komediasarjassa on yksi Primetime Emmy -palkinnon kategorioista.
Osmo Kock
Osmo Olavi Kock (14. syyskuuta 1929 Hollola – 15. syyskuuta 1994 Lahti) oli suomalainen poliitikko. Kock toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1966–1970 ja 1972–1974. Hän vaikutti myös kotikuntansa Lahden kaupunginvaltuustossa. Kock jätti eduskunnan siirtyessään Suomen Itä-Saksan suurlähettilääksi, missä virassa hän toimi 1974–1979. Myöhemmin hän oli suurlähettiläänä Algeriassa 1979–1983 ja Romaniassa 1987–1990.
Kock valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului laki-, 2. laki- ja perustuslakivaliokuntaan. Toisessa lakivaliokunnassa Kock oli myös puheenjohtajana. Hän kuului lisäksi Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskuntaan.
Kock valmistui ylioppilaaksi vuonna 1949, lainopin kandidaatiksi 1959 ja varatuomariksi 1965. Hän työskenteli Suomi–Puola-yhdistyksen toiminnanjohtajana 1951–1958, pankkivirkailijana 1959 ja lakimiehenä 1959–1961. Vuodet 1961–1971 Kockilla oli virka Lahden apulaiskaupunginsihteerinä ja 1971–1974 Kymen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosaston osastopäällikkönä.
Kock vaikutti SKDL:n ohella lukuisissa muissa järjestöissä. Vuonna 1949 Suomen kommunistiseen puolueeseen liittynyt Kock kuului SKP:n keskuskomiteaan (1969–1970, varajäsen 1966–1969 ja 1970–1972) ja hän johti puolueen . Kockilla oli luottamustehtäviä myös Suomi–Puola-yhdistyksessä, Kriminaalihuollossa, Lahden osuuskaupassa, Suomen työväen säästöpankissa, Kulutusosuuskuntien keskusliitossa ja Osuustukkukaupassa.
Benjamin Leino
Benjamin Leino (sukunimi alk. Ahlgren; 14. helmikuuta 1853 Ylistaro – 1. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Leinon vanhemmat olivat kiertokoulun opettaja Matias Ahlgren ja Gustava Nordström. Leino työskenteli ensin kauppa-apulaisena Vaasassa, mutta toimi sittemmin näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa 1873–1902 ja Kansallisteatterissa 1902–1908. Hänen esittämään rooleja olivat muun muassa Nummisuutarien Esko, Kuningas Lear, Shylock, Filip II, Macbeth, Mefisto, Brand, Skule-jaarli, Stockman sekä Hebbelin sankarit. Kuningas Learin roolissa Leino sai suuren suosion, näytelmä pysyi ohjelmistossa parikymmentä vuotta.
Leino oli naimisissa vuodesta 1876 kollegansa Amanda Vilhelmina eli Mimmy Hellstenin (k. 1921) kanssa, joka tuli näyttelijäksi Suomalaiseen teatteriin vuonna 1874.
Paras naispääosa komediasarjassa (Primetime Emmy)
Paras naispääosa komediasarjassa on yksi Primetime Emmy -palkintojen palkintokategoria.
Viljo Tarkiainen
Viljo (William) Tarkiainen (18. huhtikuuta 1879 Juva – 20. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, kriitikko ja Helsingin yliopiston professori.
Tarkiaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Jeremias Tarkiainen ja Ulla Fredriikka Pasanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903, lisensiaatiksi 1911 ja tohtoriksi 1917. Tarkiaisen väitöskirjan aiheena oli Aleksis Kiven "Seitsemän veljestä".
Tarkiainen toimi Kansallisteatterin teatterikoulun johtajana ja opettajana 1905–1909 sekä kirjallisuustoimittajana "Helsingin Sanomissa" 1911–1915 ja 1918–1920 ja "Uudessa Suomettaressa" 1916–1917. Hän oli suomen kielen opettajana Suomen liikemiesten kauppaopistossa 1909, 1911 ja 1913–1914, Helsingin maanviljelyslyseossa 1911–1912, Kauppakorkeakoulussa 1911–1914 sekä Uudessa Yhteiskoulussa 1912–1918.
Tarkiainen oli Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosenttina 1913–1924, kotimaisen ja yleisen kirjallisuuden vt. professorina 1916–1917 ja 1919–1924 sekä kotimaisen kirjallisuuden professorina 1924–1946. Hän toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun estetiikan ja kirjallisuudenhistorian opettajana 1926–1946 ja korkeakoulun kanslerina 1947–1951.
Tarkiainen oli Suomen Kirjailijaliiton puheenjohtaja 1920–1922, Suomalaisen kirjallisuuden seuran varaesimies 1922–1934 ja esimies 1934–1946 sekä Suomalaisen tiedeakatemian esimies 1945–1946. Hän oli Valtion kirjallisuuslautakunnan jäsen vuodesta 1906 ja kuului jäsenenä Suomen Kansallisteatterin hallintoneuvostoon 1919–1933 sekä Suomen rauhanliiton johtokuntaan vuodesta 1920.
Tarkiainen toimi 1910-luvulla kirjallisuus- ja teatterikriitikkona, mutta 1920-luvulta alkaen hän alkoi keskittyä kirjallisuudentutkimukseen. Tarkiaisen vuonna 1915 julkaistu Aleksis Kiven elämäkerta myötävaikutti Kiven nousuun kansalliskirjailijan asemaan. Tarkiainen kirjoitti myös Miguel de Cervantes Saavedran, Minna Canthin, Gustaf von Numersin ja Eino Leinon elämäkerrat. Hän keräsi 1940-luvulta alkaen materiaalia Mikael Agricolan elämäkertaa varten mutta tämä teos jäi sairauden vuoksi keskeneräiseksi. Agricolan elämäkerta julkaistiin vasta 1985 Tarkiaisen pojanpojan Kari Tarkiaisen viimeistelemänä.
Viljo Tarkiainen oli naimisissa vuodesta 1911 lähtien kirjailija Maria Jotunin kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Jotuni kuvasi joiltakin osin heidän avioliittoaan 1930-luvulla kirjoittamassaan romaanissa "Huojuva talo", joka julkaistiin vasta 1963. Romaanissa miespäähenkilöä kuvattiin väkivaltaiseksi kotityranniksi.
Viljo Tarkiaisen poika oli valtiotieteilijä Tuttu Tarkiainen.
Viron merivoimat
Viron merivoimat () on yksi Viron puolustusvoimien puolustushaaroista ja se vastaa merialuiden valvonnasta ja tarvittaessa sen puolustamisesta sekä meripelastuksesta Viron aluevesillä.
Viron merivoimieen kuuluu rauhanaikana noin 350 henkeä ja se koostuu miinalaivueesta ja sukeltajayksiköstä.
Merijalkaväkipataljoona () oli lyhytikäinen Viron merivoimien merijalkaväkiosasto. Pataljoona muodostettiin 5. maaliskuuta 1919 itsenäisyystaisteluiden aikana Viron laivaston pinta-alusten miehistöistä, opiskelijoista ja suomalaisista vapaaehtoisista. Yksikön vahvuus oli suurimmillaan noin 400 henkeä. Se sijoitettiin Tallinnaan, jossa se lakkautettiin vielä saman vuoden aikana.
Jo 1800-luvun lopulla Venäjän keisarikunta aloitti rannikkolinnakkeiden ja puolustuslaitteiden tekemisen Viron rannikolle. Tallinna on jo kauan ollut merkittävä Idän ja Lännen välisen kaupankeskus ja nyt siitä tuli tärkeä Itämeren laivaston sotasatama.
Viron itsenäisyystaisteluiden aikana ja Tarton rauhan jälkeen merivoimat aloittivat uudelleen rannikkolinnakkeiden rakentamisen. Vuodesta 1918 aina vuoteen 1940 rakennustöihin sijoitettiin miljoonia krooneja. Neuvostoliiton miehitettyä maan rannikkolinnakkeet tuhoutuivat ja nykyisin ainoastaan muutamissa paikoissa on asemat havaittavissa.
Vuodesta 1995 alkaen laivaston alukset ovat osallistuneet tärkeimpiin Itämerellä pidettyihin merisotaharjoituksiin. Vaikka laivasto on uudelleen muodostettu vasta 1993 ja se on yksi maailman pienimmistä, se on esittänyt vakuuttavaa yhteistyökykyä ja tunnustettu varteenotettavaksi yhteistyökumppaniksi alueellaan.
Vuonna 1998 perustettiin Baltian maiden yhteinen laivasto-osasto Baltian laivue, BALTRON, jonka tärkein tehtävä on parantaa Baltian maiden meripuolustusten keskinäistä yhteistoimintaa ja turvallisuutta ylläpitämällä jatkuvaa valmiutta alueella. Kukin maa toimittaa aluksen tai kaksi sekä henkilöstöä sovituiksi ajoiksi aina vuodeksi kerrallaan. Viro tarjoaa BALTRONille tukikohdan.
Toukokuusta 2005 maaliskuuhun 2006 laivaston lippulaiva EML "Admiral Pitka" oli Naton valmiusjoukkoon kuuluvan miinanraivausryhmä 1:n lippulaivana. Alus oli samalla ensimmäinen Baltian maiden alus osastossa.
Laivaston tärkein tehtävä on miinanraivauskyvyn luominen, joka on samalla sen rauhanajantehtävä. Maailmansotien aikana Itämereen laskettiin yli 80 000 miinaa, ja vuodesta 1995 alkaen laivaston miinaosasto on toiminut läheisessä yhteistoiminnassa muiden Itämeren laivastojen kanssa taatakseen turvallisen merenkulun.
Viron merivoimien alusten nimi alkaa lyhenteellä "EML" ("Eesti Mereväe Laev" eli suomeksi "Viron meriväen (merivoimien) laiva").
Aapo Pihlajamäki
Aapo Pihlajamäki (sukunimi vuoteen 1892 "Saastamoinen", 1. kesäkuuta 1861 Kiuruvesi – 2. joulukuuta 1956) oli suomalainen näyttelijä.
Pihlajamäen vanhemmat olivat puuseppä Pekka Saastamoinen ja Ulrika Tallgren. Hän toimi näyttelijänä August Aspegrenin kansanteatterissa 1887–1897, johtajana ja näyttelijänä Uudessa Teatterissa 1897–1899 sekä näyttelijänä ja ohjaajana Suomalaisessa maaseututeatterissa 1899–1903 ja Kasimir Leinon Suomen Näyttämöllä 1903–1904. Viimeksi Pihlajamäki oli Kansallisteatterissa näyttelijänä 1904–1934 ja ohjaajana 1914–1917. Pihlajamäki oli Kansallisteatterin näyttelijäyhdistyksen johtokunnan jäsen 1914–1934 ja Suomen näyttelijäliiton hallituksen jäsen vuodesta 1925.
Aapo Pihlajamäki oli naimisissa vuodesta 1906 näyttelijä Hilda Johanna Koivisto-Martinin kanssa.
Miesten 10 metrin ilmapistooli ammunnan maailmancupin finaalissa 2008
Miesten 10 m ilmapistooli ammuttiin maailmancupin finaalissa Bangkokissa Thaimaassa 5. marraskuuta 2008. Kilpailun voitti Ukrainan Oleh Omeltšuk tuloksella 687,4 (585+102,4).
Hanny Allston
Johanna "Hanny" Allston (s. 12. helmikuuta 1986) on australialainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.
Suunnistuksen nuorten MM-kilpailuissa 2005 Allston voitti pronssia keskimatkalta. Seuraavana vuonna nuorten MM-kisoissa Allston voitti kultaa pitkällä matkalla ja hopeaa sprintissä. Aikuisten MM-kisoissa 2006 hän voitti kultaa sprintissä. Allstonista tuli ensimmäinen suunnistuksen maailmanmestaruuden voittanut australialainen.
Allston voitti Melbournen maratonin vuonna 2007 ajalla 2.40.34.
Mari Lehtonen
Mari Lehtonen (s. 23. toukokuuta 1975) on suomalainen näyttelijä. Lehtonen on valmistunut vuonna 1999 Teatterikorkeakoulusta. Hän on naimisissa ohjaaja-käsikirjoittaja Juha Jokelan kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä.
The Last Kind Words
The Last Kind Words on DevilDriverin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2007 Isossa-Britanniassa ja 31. heinäkuuta 2007 Yhdysvalloissa.
Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 48, ja se myi noin 14 000 kopiota ensimmäisellä viikolla.
Abderraouf Ratouli
Abderraouf Ratouli (s. 15. toukokuuta 1981) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä kotimaassaan CS Sfaxienin riveissä. Hän on pelannut urallaan myös Espérancessa ja Jendouba Sportissa. Ratouli on pelanut myös Tunisian nuorten maajoukkueessa vuosina 1998–2000.
Vuoden kokki
Vuoden Kokki on ruoanlaiton suomenmestaruuskilpailu, jota on järjestetty vuodesta 1995. Ensimmäisen voiton vei Pekka Terävä.
Kilpailua tuomaroivat alan parhaat osaajat. Pisteitä saa muun muassa annosten mausta ja herkullisuudesta sekä raaka-aineiden oikeaoppisesta käytöstä ja luovuudesta. Keittiötyöskentelyä valvovat erikseen keittiötuomarit, jotka huomioivat muun muassa hygieniaa, huolellisuutta, taloudellisuutta sekä kilpailun sääntöjen noudattamista esimerkiksi välineiden suhteen.
Kilpailukausi kestää vuoden ja on toiminut ponnahduslautana monen keittiömestarin uralla. Toistaiseksi kilpailu on ollut miesvaltainen. Ensimmäinen ja tähän saakka ainoa naisvoittaja on Peppi Aralehto vuodelta 2000. Vuodesta 2013 Vuoden Kokki -kilpailun rinnalla on järjestetty samanaikaisesti Vuoden Tarjoilija -kilpailua, jonka tarkoituksena on lisätä alan arvostusta ja ammattitaitoa.
Vuoden Kokki- ja Vuoden Tarjoilija -kilpailujen järjestäjä on ELO – Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö. ELO-säätiö vastaa myös maailmanmestaruuskilpailun Bocuse d’Or -kilpailun järjestämisestä Suomessa. Säätiön tavoitteena on edistää suomalaisen ruokakulttuurin tunnettuutta Suomessa ja maailmalla.
Vuoden Kokki -kilpailun ovat voittaneet:
Ensimmäiset Vuoden Kokki -nimellä käydyt kilpailut järjesti Hotelli- ja Ravitsemisalan Yrittäjäliitto ry (HRY). Turussa vuonna 1980 käydyn kilpailun voitti Tapio Tolvanen Lahdesta. Muut voittajat olivat Matti Muuronen (1982), Jens Sandström (1984), Helena Ollila (1986), Arto Johansson (1988) ja Mika Repo (1990). HRY:n järjestämän kilpailun yhtenä tavoitteena oli saada reseptejä jäsenyritysten käyttöön. Osallistumisoikeus oli yrittäjäliiton jäsenillä ja jäsenyritysten henkilökunnalla.
Suomen Keittiömestarit ry järjesti Jyväskylässä "Kokki -95" -nimisen kilpailun, joka toimi tulevien kilpailujen mallina. Tästä tapahtumasta on myöhemmin käytetty myös Vuoden Kokki -nimeä. Kilpailutoimintaa varten perustettu Vuoden Kokki ry käynnisti nykymuotoisen kilpailun ja järjesti sen vuosina 1996–2005.
Välivuosien (2006–2009) jälkeen ELO – Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö (aikaisemmalta nimeltään Gastronomie Finlande -säätiö) on järjestänyt kilpailuja.
Euroliiga-kausi 2008–2009
Euroliigakausi 2008-2009 oli yhdeksäs ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edellisvuoden mestari oli CSKA Moskova ja Final Four pelattiin O2 World -areenassa Berliinissä. Kauden voitti Panathinaikos BC.
Alkoi 20. lokakuuta 2008 ja päättyi 15. tammikuuta 2009. Poiketen viime kaudesta joukkueet jaettiin kuuden joukkueen kesken neljän joukkueen lohkoihin. Ennen oli ollut kahdeksan joukkueen lohkoja kolme. Lohkojen neljä parasta pääsivät jatkoon.
16 jäljellä olevaa joukkuetta jaettiin neljän joukkuen lohkoihin, joista kaksi pääsi kahdeksan parhaan joukkoon. Pelattiin 28. tammikuuta - 12. maaliskuuta 2009
Pelit pelataan paras viidestä –menetelmällä ja parien voittajat pääsevät Final Fouriin. Top-16 lohkojen voittajat pelaavat lohkokakkosia vastaan ja lohkoykkösillä on kotietu. Kaksi ensimmäistä peliä pelataan voittajan kotikentällä ja kaksi seuraavaa pelataan vieraiden kotikentällä. Mahdollinen viides peli pelataan lohkoykkösen kotikentällä. Pelattiin 24. maaliskuuta – 9. huhtikuuta 2009
Parit pelaavat kerran toisiaan vastaan ja parien voittajat etenevät finaaliin. Parien häviäjät pelaavat pronssipelin toisiaan vastaan. Pelit pelataan 1. toukokuuta - 3. toukokuuta Berliinissä O2 Worldissa.
Rakennustehokkuus
Rakennustehokkuus tai tehokkuusluku (e) kuvaa alueella olevien rakennusten pinta-alaa suhteessa alueen pinta-alaan. Tehokkuusluku lasketaan kerrosten yhteenlasketun pinta-alan suhteena tontin (e), korttelin (e) tai alueen (e) pinta-alaan.
Vaellusnopeus
Vaellusnopeus on keskimääräinen nopeus, jolla hiukkanen (yleensä elektroni) liikkuu sähkökentän vaikutuksesta sähkövirrassa.
Vaellusnopeus voidaan laskea seuraavasta kaavasta:
Aloitamme sähkövirran määrittelevästä kaavasta:
Varaus "ΔQ" voidaan esittää hiukkasten lukumäärän ja yksittäisen hiukkasen varauksen tulona. Edelleen johtimen tilavuus ("V") on sama kuin sen poikkipinta-alan ("A") ja pituuden (Δx) tulo. voidaan jakaa pinta-alaksi ja matkaksi. Johtimen pituus eli hiukkasten kulkema matka taas voidaan ilmoittaa niiden nopeuden ja ajan avulla:
Sijoitetaan tämä alkuperäiseen sähkövirran kaavaan ja ratkaistaan nopeus:
Tavallisimmin sähkönjohtimet tehdään kuparilangasta. Koska kuparin tiheys on 8,94 g/cm³ = 8940 kg/m³ ja atomipaino on 63,546 g/mol, joten kuutiosenttimetrissä kuparia on 8,94 / 63,546 = 0,1406855 moolia. Koska yhdessä moolissa kuparia on 6,023·10 atomia (Avogadron vakio, on kuutiosenttimetrissä kuparia 6.02×10 × 0,1406855 = 8,5·10 ja kuutiometrissä 8,5·10 atomia. Koska kuparissa on yksi johtavuuselektroni atomia kohti, on niitäkin "n" = 8,5·10 kappaletta kuutiometriä kohti.
Alla olevaan taulukkoon on laskettu eri metallien elektronitiheyksiä.
Oletetaan, että kuparijohtimessa kulkee kolmen ampeerin virta ja että poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisen johtimen paksuus on 1 mm, joten ympyrän radan säteeksi saadaan 0,0005 m. Silloin sen poikkipinta-ala on 7.85·10 m. Elektronin varaus on -1,602·10 C. Niiden vaellusnopeus voidaan siis laskea seuraavasti:
formula_5
v= {3 A \over \big(
Abašan piirikunta
Abašan piirikunta () on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin alueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 28 200 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 321 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Abašan kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Samegrelon alueen kaakkoisosassa Rioni-joen pohjoispuolella. Tbilisin ja Suhumin välinen rautatie kulkee piirikunnan läpi.
Mio Technology
Mio Technology Ltd. on taiwanilainen kulutuselektroniikan valmistaja. Se on MitAC Int'l Corporation -yhtiön tytäryritys. Yrityksen tuotteisiin kuuluvat PDA-tietokoneet, älypuhelimet ja henkilökohtaiset paikannuslaitteet. Sen tuotemerkit ovat Navman ja Mio.
Mio Technologyllä on toimintoja Taiwanissa, Kiinassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Australiassa, Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella. Mio Technology kuuluu maailman suurimpiin paikannuslaitteiden valmistajiin.
Waka/Jawaka
Waka/Jawaka on Frank Zappan albumi vuodelta 1972. Zappan päästudioalbumien kronologiassa se on kaikkiaan neljästoista. Albumi on voimakkaasti jazzvaikutteinen, ja sitä voidaan tyylillisesti pitää jatkumona vuoden 1969 "Hot Ratsille" sekä edeltäjänä samana vuonna 1972 julkaistulle eräänlaiselle sisaralbumilleen, "The Grand Wazoolle". "Hot Rats" -albumin nimi esiintyy myös "Waka/Jawakan" kansikuvassa kuvattuna vessalavuaarin kahteen hanaan. "Waka/Jawaka" -nimi viittaa onomatopoeettisesti vahvasti tuona aika valtavaan suosioon nousussa olleeseen wahwah-pedaalin avulla luotuun kitaran komppaussoundiin.
Albumista julkaistiin uudelleenremasteroidut digitaaliset CD-versiot Rykodisc-levy-yhtiön kautta vuosina 1989 ja 1995.
Septentrio
Septentrio Satellite Navigation N.V. on belgialainen vuonna 2000 perustettu satelliittipaikannuslaitteden suunnittelija ja valmistaja. Sen tuotteet ovat monitaajuusvastaanottimia mm. ilmakuvauksen tarpeisiin. Se syntyi belgialaisen Interuniversity Micro Electronics Center-tutkimuslaitoksen tietotaidon kaupallisen hyödyntämiseen. Yhtiössä on 50 työntekijää.
Kaunotar ja kulkuri (Saara Suvannon albumi)
Kaunotar ja kulkuri on Saara Suvannon kolmas ja viimeinen, vuonna 1992 julkaistu, albumi. Levyn tuotti ja sovitti Ilpo Murtojärvi. Se äänitettiin Riverside-studiolla Turussa. Seuraavien kappaleiden lauluosuudet äänitti Hate Hämäläinen Music Makers -studiossa Helsingissä: Enkeli, Kiitos rakkaudestasi, Sihteerin blues, Lähden lätkimään, Hurja cowboy, Nahariyyan lilja ja Et syntynyt pojakseni Albumin kappaleista julkaistiin singlenä "Yhdessä huomiseen/Nuo tummat pilvet" (Sonet, 1991), "Hurja cowboy/Nahariyyan lilja" (Sonet, 1992) ja "Kaunotar ja kulkuri/Kyyneleet" (Sonet, 1992).
Siperianrastas
Siperianrastas ("Geokichla sibirica") on aasialainen rastaslaji.
Linnun pituus on noin 22 cm, siipien kärkiväli 34–36 cm ja paino keskimäärin noin 70 g. Siperianrastas on kooltaan kuin laulurastas. Juhlapukuinen koiras on päästä ja yläpuolelta musta tai tumman sinertävän harmaa, alapuolella erottuu muuten tummanharmaasta valkoinen takavatsa, pyrstön kärki, siipien kaksi leveää juovaa ja silmäkulmajuova. Naaras on selkäpuolelta oliivinruskea ja alapuolelta valkoinen suttuisin ruskein täplin. Myös sen pyrstön kärki on valkoinen, samoin silmäkulmajuova.
Lajin esiintymisaluetta on Siperia aina Ohotanmerelle, Japaninmerelle ja Pohjois-Kiinaan saakka. Japanissa ja Sahalinilla pesii alalaji "davisoni". Laji on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Aasiassa muun muassa Intiassa ja Malesiassa. Lajia tavataan hyvin harvoin Euroopassa. Suomessa sitä ei ole tavattu.
Siperianrastaan pesimäaikainen elinympäristö on havumetsä eli taiga. Laji esiintyy pääasiassa alavilla mailla, paikoin myös vuoristossa.
Lintu on kaikkiruokainen.
Death Magic Doom
Death Magic Doom on Candlemassin albumi, joka julkaistiin 3. huhtikuuta 2009. Yhtyeen kokoonpano nauhoituksissa oli sama kuin edellisellä King of the Grey Islands -albumilla. Rajoitetun painoksen mukana julkaistiin DVD, joka sisältää videomateriaalia levyn nauhoituksista ja Yhdysvaltojen kiertueelta vuodelta 2008.
Navman
Navman oli uusiseelantilainen satelliittipaikannuksen teknologiayhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1986 nimellä Talon Technology. MiTAC osti sen vuonna 2004 ja nyt yrityksen toiminnot jatkuvat pääosin Mio Technology-yhtiössä ja pienemmältä osin Navman Wireless -yhtiössä. Navman on tunnettu tuotemerkki, joka on edelleen esillä esim. autonavigaatiolaitteissa, mutta MiTACin osana.
Nokia E71
Nokia E71 on Nokian valmistama älypuhelin, joka kuuluu Eseries-sarjaan. Se tuli markkinoille heinäkuussa 2008. E71 on pärjännyt hyvin kansainvälisessä vertailussa, muun muassa "Mobile Choice" -lehti valitsisi sen vuoden älypuhelimeksi.
E71:ssä on QWERTY-näppäimistö tavallisen numeronäppäimistön sijaan.
Akhalkalakin piirikunta
Akhalkalakin piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 62 500 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 1 235 neliökilometriä. Valtaosa alueen asukkaista on armenialaisia. Piirikunnan keskus on Akhalkalakin kaupunki.
Akhaltsikhen piirikunta
Akhaltsikhen piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 46 900 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 1 010 neliökilometriä.
Noin 37 prosenttia Akhaltsikhen alueen asukkaista on armenialaisia ja valtaosa lopuista georgialaisia (vuonna 2002). Piirikunnan hallinnollisena keskuksena toimii Akhaltsikhen kaupunki. Piirikunnassa on myös toinen kaupunki, Vale.
Raakakypsytys
Raakakypsytys on lihan kypsentämistä raakana. Tällöin sen omat entsyymit hajottavat lihan sidekudosta, mikä mureuttaa lihaa.
Raakakypsytys voidaan tehdä riiputtamalla ruhoja jäähdyttämössä 0 °C:ssa muutaman vuorokauden ajan. Toinen tapa kypsentää on paloiteltuna tyhjiöpakkauksissa tai astioissa. Luisia ruhonosia tai sianlihaa ei aina raakakypsytetä.
Avtomobilist Jekaterinburg
HK Avtomobilist () on venäläinen jääkiekkoseura Jekaterinburgista Keski-Uralilta. Se pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla, KHL-liigan itäisen konferenssin Harlamov-divisioonassa.
Seura perustettiin vuonna 2006 Dinamo-Energija Jekaterinburgin raunioille. Seuran nimi Avtomobilist viittaa Dinamo-Energijan aiemmin käyttämään nimeen "Sverdlovsk Avtomobilist". Seuran oli määrä osallistua jo syksyllä 2008 silloin alkaneeseen KHL:ään, mutta taloudellisten syiden vuoksi se joutui tuolloin jatkamaan Vysšaja Ligassa. HK Himik Voskresensk otti Avtomobilistin paikan KHL:ssä. Kaudeksi 2009–2010 Avtomobilist siirtyi KHL:ään, jossa se on kuitenkin menestynyt liigan keskitasoa heikommin.
Sidecar
Sidecar on klassinen drinkki, joka perinteisestii tehdään konjakista, appelsiinilikööristä (Cointreau, Grand Marnier tai jokin muu triple sec -likööri) sekä sitruunamehusta. Koristeena käytetään usein sitruunanpalaa.
Ainesosiltaan drinkki on läheistä sukua vanhan tekotavan Brandy Daisylle, joka eroaa usein vain drinkin rakentamisen ja ainesosien suhteen Sidecarista.
Männyn siemen
Männyn siemen on Välimeren alueella, osissa Aasiaa sekä Pohjois-Amerikan länsi- ja eteläosissa tärkeä osa perinteistä ruokavaliota. Syötävistä männyn siemenistä tunnetuimpia on pinjansiemen. Tärkeitä syötäviä siemeniä tuottavia mäntylajeja ovat Välimeren alueella pinja ("Pinus pinea"), Aasiassa himalajanpähkinämänty ("Pinus gerardiana") ja siperiansembra ("Pinus sibirica") sekä Pohjois-Amerikassa coloradonpähkinämänty ("Pinus edulis"), bajanmänty ("Pinus monophylla") ja valkorunkosembra ("Pinus albicaulis").
Erityisesti pinjan siemeniä on käytetty Välimeren alueella ihmisravintona kauan, ja pinjoja on myös tarkoituksellisesti kasvatettu ja tuotu lajin luonnonvaraisilta esiintymisalueilta Espanjasta Israeliin ja Georgiaan asti jo esihistoriallisella ajalla. Pinjansiemenillä oli suuri kulttuurinen merkitys antiikin ajan kreikkalaiselle ja roomalaiselle kulttuurille, ja ne ovat nykyäänkin olennainen osa portugalilaista, espanjalaista ja italialaista keittiötä. Coloradonpähkinämännyn ja bajanmännyn siemenet ovat perinteisesti olleet tärkeä osa useiden Yhdysvaltain lounaisosien alkuperäiskansojen ruokavaliota. Yhdysvaltain luoteisosien sisämaan Salish-kansat keräsivät perinteisesti valkorunkosembran siemeniä ja jauhoivat niistä jauhoa. Himalajanpähkinämäntyä viljellään lähinnä Afganistanissa. Sen siemeniä kerätään myös luonnosta, ja siementen kerääminen on tärkeä tulonlähde tuhansille Pakistanin vuoristoissa eläville ihmisille.
Siemeniä on käytetty runsaan ravintopitoisuutensa ja hyvän makunsa vuoksi paitsi ravinnoksi sellaisenaan, myös lääkinnällisiin tarkoituksiin jauhettuna. Muun muassa spriihin uutettuna siperiansembran siemenistä on valmistettu giniin verrattavaa väkevää alkoholijuomaa, jonka tarkoitus on kuitenkin alun perin ollut lääkinnällinen. Siemenöljystä tehdään myös luonnonlääkintävoiteita esimerkiksi ihottumiin. Siemenissä on proteiineja, rasvahappoja, A- ja E- sekä liukoisia B-ryhmän vitamiineja.
Siemeniä syövät ihmisen lisäksi monet muut eläimet, erityisesti pähkinähakki. Sembransiementen käytöstä kertoo muun muassa myös romaani "Taigan erakot".
Erityisesti Kiinasta peräisin olevista männyn siemenistä voi saada ohimenevän makuaistin häiriön: Pari päivää nauttimisen jälkeen on tullut karvas tai metallinen maku suuhun, vaikka siemenissä ei ole todettu torjunta-aine- tai raskasmetallijäämiä. Kiusallinen oire katoaa noin viikossa. On epäilty, että makuaistin häiriön aiheuttaisivatkin jonkin muun lajin kuin siperiansembran, kenties koreansembran ("Pinus koraiensis") siemenet. Dysgeusian varsinainen syy on edelleen tuntematon.
K13V
K13V on Stam1na-yhtyeen DVD-julkaisu, joka ilmestyi Sakara Recordsin kautta 6. toukokuuta 2009.
Tupla-DVD:n kesto on 313 minuuttia. Se sisältää konserttitaltioinnit neljästä yhtyeen esiintymisestä vuosilta 2005–2008, yhtyeen kaikki musiikkivideot, musiikkivideoiden näin tehtiin -dokumentit sekä historiikin "Stam1nan kadonneet 13 vuotta". Historiikin on ohjannut, käsikirjoittanut ja leikannut laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen.
"K13V" nousi ilmestymisviikollaan Suomen musiikki-DVD-listan ensimmäiseksi.
Nokitiainen
Nokitiainen ("Melaniparus niger") on eteläafrikkalainen tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on noin 16 cm ja paino noin 21 g. Nokitiainen on musta, vain siivillä ja pyrstössä on valkoista kuviointia.
Nokitiainen elää eteläisessä Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen elinympäristön ala on 2,2 miljoonaa neliökilometriä.
Lehtimetsät, joissa esiintyy hopeaketapania ("Terminalia sericea") ja "Burkea africana"-seringapuuta sekä "Combretum"-suvun puita ja pensaita. Harvalukuisena lajia tavataan myös puutarhoissa, puistoissa, akaasiametsiköissä ja istutusmetsiköissä.
Naaras rakentaa pesän puun koloon, joskus linnunpönttöön. Naaras munii 1–6 munaa, joita se hautoo noin kaksi viikkoa. Molemmat emot ja usein myös vieraat linnut ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä noin 24 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 2,5 kuukauden ikäisinä.
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä.
Vaeltava kuva
Vaeltava kuva ("Das Wandernde Bild") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkäelokuva vuodelta 1920. Elokuvan käsikirjoitti Thea von Harbou ja sen tuotti Joe Mayn May-Film-yhtiö.
"Vaeltava kuva" oli ensimmäinen elokuva, joka syntyi Harboun ja Langin yhteistyönä. Sitä kuvattiin vuoristoisella alueella Baijerin Alpeilla Königsseen rannalla lähellä Berchtesgadenin kaupunkia. Elokuva oli viimeinen, jonka Lang ohjasi Joe Maylle. Lang jätti Mayn yhtiön, kun hän koki itsensä petetyksi, kun ei ollut saanut ohjata "Unelmien temppeliä".
"Vaeltavaa kuvaa" pidettiin pitkään kadonneena elokuvana. Se löydettiin kuinkin São Paulosta 1986. Restauroidusta versiosta puuttuu kuitenkin osa elokuvasta, eikä juonesta saa aivan täyttä selvyyttä.
Abdelkarim Nafti
Abdelkarim "Karim" Nafti (, s. 3. elokuuta 1981) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia.
Nafti aloitti ammattilaisuransa CS Sfaxienissa, jossa hän voitti Tunisian mestaruuden kaudella 2004–2005. Hän pelasi 6 kuukautta lainalla saudiarabialaisessa Al-Nasrissa.
Tammikuussa 2010 Nafti siirtyi sudanilaiseen Al-Merreikh joukkueeseen. Hän saavutti joukkueessa Sudanin cupin vuonna 2010 ja Sudanin mestaruuden 2011.
Marraskuussa 2011 Nafti allekirjoitti kahden ja puolen vuoden sopimuksen tunisialaisen Club Africainin kanssa.
Margaret Sanger
Margaret Higgins Sanger Slee (14. syyskuuta 1879 Corning – 6. syyskuuta 1966 Tucson) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja, ehkäisypillerin ideoija, perhesuunnittelun uranuurtaja ja feministi. Hän keksi käsitteen ”syntyvyyden säännöstely” ja toimi sen laillistamiseksi. Sanger perusti Planned Parenthood -järjestön. Sanger oli eugeniikan kannattaja.
Sanger aloitti uransa seksuaalivalistajana pitämällä sanomalehtikolumnia ”Mitä jokaisen tytön tulisi tietää” "New York Call" -nimisessä sanomalehdessä vuosina 1912–1913. Vuonna 1914 Sanger julkaisi oman feministilehtensä "The Woman Rebel", jossa hän edisti syntyvyyden säännöstelyä.
Sanger toi esille ajatuksen ehkäisypilleristä jo vuonna 1912. Hänen oma äitinsä oli ollut raskaana 18 kertaa ja kuoli 50-vuotiaana. Sangerin aloitteesta Gregory Pincus ja John Rock kehittivät myöhemmin e-pillerin, ja ehkäisystä tuli yleistä. Sanger ajatteli että ehkäisypillerin avulla pystytään välttämään menehtymiset ja loukkaantumiset itseaiheutettuissa aborteissa sekä välttämään lukuisten synnytysten negatiiviset terveysvaikutukset. Sanger myös järkeili että ehkäisypilleri mahdollistaisi naisten löytää enemmän nautintoa seksuaalisesta kanssakäymisestä, kun nainen pystyy päättämään milloin ja josko tulee raskaaksi.
Sangerin perustamasta Planned Parenhoodista on teoria, jonka mukaan Sanger olisi halunnut rajoittaa Yhdysvaltojen mustan väestönosan lisääntymistä. Vuonna 2011 republikaanipoliitikko Hermann Cain on väittänyt, että Sangerin alkuperäinen tarkoitus oli tehdä mustien kansanmurha Planned Parenthoodin avulla. Cainin mukaan Planned Parenthoodin toimipisteet on ollut alusta alkaen tarkoitus sijoittaa mustien asuinalueille.
Pohjois-Atlantin kiertoliike
Pohjois-Atlantin kiertoliike koostuu tuulien synnyttämistä pintavirtauksista (esim. Golfvirta) sekä meriveden tiheyserojen aiheuttamista termohaliinisista virtauksista.
RIAA (täsmennyssivu)
RIAA voi tarkoittaa seuraavia asioita:
San Joaquín (Bolivia)
San Joaquín on pieni maaseutukaupunki Benin departementissä ja Mamoré provinssissa Bolivian tasangolla maan koilliskolkassa.
Kaupungin väkiluku väheni nopeasti vuoden 1963 paikkeilla, kun kaupungissa raivosi Machupo-verenvuotokuume ja väkiluku laski 2500:sta 1500:aan.
Sienisääsket
Sienisääsket eli aitosienisääsket (Mycetophilidae) on kaksisiipisten heimo. Ne ovat metsälajeja, joita tavataan yleisesti boreaalisen vyöhykkeen metsissä. Nimensä mukaisesti monien sienisääskilajien toukat käyttävät ravinnokseen sieniä. Heimon lajeja tavataan sienten itiöemien lisäksi lahopuussa ja sienettyneissä karikkeissa sekä vähäisissä määrin myös esimerkiksi limasienissä ja maksasammalissa. Noin puolet lajeista on riippuvaisia lahopuusta.
Sienisääskillä voidaan jossain tapauksissa tarkoittaa myös muutamien Sciaroidea-yläheimon heimojen muodostamaa parafyleettista joukkoa, johon kuuluvat seuraavat heimot:
Suomesta näiden heimojen lajeja tunnetaan yhteensä 741 kappaletta, kun taas maailmanlaajuisesti pelkästään sienisääskien (Mycetophilidae) heimon lajeja tunnetaan yli 3 000 kappaletta 150 suvussa ja tieteelle tuntemattomia lajeja uskotaan olevan ainakin kaksinkertainen määrä.
Terrorizer (lehti)
Terrorizer on metallimusiikkiin keskittynyt lehti, jota julkaistaan 13 numeroa vuodessa joka neljäs viikko. Sen päätoimisto sijaitsee Lontoossa. Lehti on englanninkielinen ja sen levikki on maailmanlaajuinen. Julkaisija on Dark Arts Ltd.
Terrorizer Online -verkkolehteä on julkaistu vuodesta 2007 alkaen.
'Terrorizer Online' on syksystä 2007 lähtien ilmestynyt viikoittainen verkkolehti. Sen sisältö vaihtelee yhtyeiden, kuten Apocalyptica, Today Is The Day, Testament, Cannibal Corpse, Pestilence, yleiskatsauksista kokonaisiin haastatteluihin, joita on tehty esimerkiksi Massacren, Finntrollin, Sepulturan, Bad Brainsin, Wintersunin ja Iced Earthin kanssa.
Väsynyt kuolema
Väsynyt kuolema () on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkäelokuva vuodelta 1921. Elokuvan käsikirjoitti Thea von Harbou. "Väsynyt kuolema" oli Langin ensimmäinen merkittävä teos ja nosti hänet Saksan eturivin ohjaajien joukkoon.
Elokuvassa nuori nainen kohtaa Kuoleman yrittäessään palauttaa kuolleen rakkaansa takaisin henkiin. Kuolema kertoo naiselle kolme tarinaa. Naisen tulee pelastaa yksi henkilö jostakin tarinasta, jotta saisi miehensä takaisin.
"Väsyneen kuoleman" ensi-ilta oli 7. lokakuuta 1921 kahdessa merkittävässä teatterissa Berliinissä. Elokuva sai huonon vastaanoton ja "B.Z."-lehden kriitikko kutsui sitä ”väsyttäväksi kuolemaksi”. Elokuvaa esitettiin Berliinissä vain kaksi viikkoa, minkä jälkeen sitä alettiin esittää myös ulkomailla. Saksan ulkopuolella "Väsynyttä kuolemaa" ylistettiin. Lontoossa sitä kutsuttiin ”yhdeksi kaikkien aikojen vaikuttavimmista elokuvista”. Pariisissakin elokuvaa kehuttiin. Se pääsi uudelle kierrokselle Saksaan, jossa myös saksalaiset kriitikot alkoivat uusintanäytösten myötä ylistää elokuvaa.
Yhdysvalloissa "Väsynyt kuolema" julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1922. Douglas Fairbanks osti kuitenkin elokuvan oikeudet ja viivytti elokuvan laajaa levitystä. Hän halusi kopioida joitakin erikoistehoista elokuvaansa "Bagdadin varas".
Alpine (sähköpostiohjelma)
Alpine on ilmainen sähköpostinlukuohjelma, jota kehittää Washingtonin yliopisto. Alpine 1.0 julkaistiin 20. joulukuuta 2007 seuraamaan jo vanhaksi käynyttä Pineä.
Alpineen on lisätty Pinestä puuttuva tuki Unicode-merkistöön. Alpine on tarkoitettu sekä kokemattomille että vaativille sähköpostinkäyttäjille.
Weligton
Weligton Robson Pena de Oliveira, yleensä vain Weligton (s. 26. elokuuta 1979 Fernandópolis, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Weligton aloitti ammattilaisuransa brasilialaisesta Paraná Clubesta ja edusti sitä vuoteen 2003 asti, kunnes hän siirtyi portugalilaiseen Penafieliin. Ensimmäisen kautensa jälkeen, hän nousi joukkueensa luottopelaajaksi. Kun Penafiel putosi kauden 2005–2006 jälkeen Portugalin pääsarjasta, Weligton lähti joukkueesta ja siirtyi Grasshopperiin.
Weligton pelasi kuitenkin vain yhden kauden sveitsiläisten riveissä, kunnes hänet seuraavaksi kaudeksi lainattiin Málagaan. Hyvin sujuneen kauden jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä ja uusi sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Weligton jatkoi kaudella 2008–2009 joukkueen avauskokoonpanossa. Weligton teki ensimmäisen maalinsa ottelussa Sportingia vastaan, jonka Málaga hävisi 2–1
Vetoraha
Vetoraha () oli 1734–1965 Suomessa käytössä ollut rahasumma, joka maksettiin alioikeuden tuomarille haluttaessa hakea muutosta alioikeuden riita-asiassa antamaan lopulliseen päätökseen hovioikeudesta. Veto oli määrämuotoinen tyytymättömyyden ilmoittamistapa ja muutoksenhakukeino.
Vetorahan suuruus oli aluksi 3 taaleria, vuodesta 1926 lähtien 50 markkaa ja vuodesta 1963 lähtien 50 penniä vuoteen 1965 saakka, jolloin vetoraha kokonaan poistettiin.
Vetorahasta säädettiin oikeudenkäymiskaaren 25 luvussa. Vetorahan maksamisesta saattoi saada vapautuksen varattomuuden perusteella ja vuodesta 1956 lähtien silloin, kun asianosaiselle myönnettiin maksuton oikeudenkäynti.
Rest in Peace
Rest in Peace on Steppenwolfin kokoelma-albumi vuodelta 1972. Se julkaistiin yhtyeen ensimmäisen hajoamisen jälkeen, mihin nimi ja kansitaidekin viittaavat. Periaatteessa albumi on jatko-osa edelliselle "" -kokoelmalle, sillä se ei sisällä yhtään samaa kappaletta.
16 Greatest Hits
16 Greatest Hits on Steppenwolfin kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit. Albumi kattaa yhtyeen ensimmäisen toimikauden 1967–1971.
Tuula Okkola
Tuula Okkola (o.s. Sundman, s. 17. helmikuuta 1960) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan muun muassa Kopareita sekä Helsingin Jalkapalloklubia. Okkola pelasi vuosina 1978–1988 maajoukkueessa 43 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän voitti HJK:ssa kolme mestaruutta vuosina 1986, 1987 ja 1988 sekä Suomen cupin 1985 ja 1986.
Okkola valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1984.
Merja Sjöman
Merja Sjöman (s. 26. heinäkuuta 1955) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti Turun Palloseuraa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden 1978 ja useita muita mitaleita. Sjöman pelasi vuosina 1973–1985 maajoukkueessa 41 ottelua, ja oli mukana Suomen ensimmäisessä naisten maaottelussa Ruotsia vastaan elokuussa 1973.
Sjöman valittiin ensimmäiseksi vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1976 ja uudestaan 1980.
Norjan puolustusvoimat
Norjan puolustusvoimat () muodostuu viidestä puolustushaarasta maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat sekä kodinturvajoukoista ja kybervoimista.
Puolustushaarojen lisäksi asevoimiin kuuluu joukko erilaisia yksiköitä, jotka tukevat asevoimien operatiivisia valmiuksia. Operatiivisista asioista ja maan rajojen ulkopuolella toimivista joukoista vastaa Kansallinen yhteisesikunta.
Rauhan aikana asevoimissa palvelee yhteensä noin 17 000 palkattua sotilasta ja siviiliä. Norjassa on asevelvollisuus, mutta se on melko valikoiva. Norjan asevoimat kouluttaa vuosittain noin 10 000 varusmiestä, kun vastaava luku Suomessa on lähes kolminkertainen. Varusmiespalvelus kestää 6–12 kuukautta. Asevoimien suunniteltu sodanaikainen vahvuus on noin 83 000 sotilasta.
Lokakuussa 2014 Norja päätti ottaa käyttöön sukupuolineutraalin asevelvollisuuden. Se koskee vuonna 1997 ja sen jälkeen syntyneitä miehiä ja naisia. Norjassa syntyi kyseisenä vuonna noin 60 000 henkeä, joista 10 000 päätettiin valita aikanaan asepalvelukseen. Ensimmäiset asevelvolliset naiset aloittavat palveluksensa heinäkuussa 2016. Jo aiemmin naisten oli mahdollista suorittaa palvelus vapaaehtoisena.
Norjan vuosittainen puolustusbudjetti on 5,2 miljardia euroa.
Nick Shenck
Nick Schenk (s. 12. marraskuuta 1965 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva-alan käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan "Gran Torino" sai vuonna 2008 NBR:n parhaan käsikirjoituksen palkinnon.
Shenck näytteli 1990-luvulla televisiosarjassa "Let's Bowl", mutta ryhtyi myöhemmin sen käsikirjoittajaksi. Samaan aikaan hän näytteli muutamissa pienissä rooleissa.
Vuonna 2007 Schenk käsikirjoitti ja tuotti televisiolle kamppailulajien kilpailuohjelman "Bodog Fight". Hän oli tehnyt käsikirjoituksen "Gran Torino", jonka Clint Eastwood luki ja päätti ohjata. Poikkeuksellisesti käsikirjoitukseen ei tehty muutoksia, vaan se noudatti sanatarkasti Schenkin tekstiä. Ainoastaan kuvauspaikaksi tuli Michigan käsikirjoituksen Minnesotan sijasta. Elokuva oli Schenckin läpimurto käsikirjoittajana. Hän on aiemmin, 15 vuotta sitten, myynyt käsikirjoituksen Disneylle, mutta elokuva jäi tekemättä, vaikka ohjaaja ja näyttelijät oli jo valittu. Minnesotalaissyntyisen Schenckin käly on suomalaisjuurinen, sukunimeltään Kaukinen, ja hänen parhaita ystäviään on Brad Koski. Näin hän perustelee "Gran Torinon" eräässä kohtauksessa esiintyvää nimeä Koski.
Kirjorastaat
Kirjorastaat ("Zoothera") on rastaiden ("Turdidae") heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 15 lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty kuuluvaksi edellä mainitusta poikkeavia lajimääriä.
Salme Kinnunen
Salme Kinnunen (s. 5. heinäkuuta 1961) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti Kemin Intoa, jossa hän voitti muun muassa Suomen mestaruuden ja Naisten Suomen Cupin. Kinnunen pelasi vuosina 1979–1986 maajoukkueessa 26 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Helena Vanhanen
Helena Vanhanen (s. 15. huhtikuuta 1962) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Kotkan Työväen Palloilijoita ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti neljä Suomen mestaruutta ja Suomen cupin kahdesti. Vanhanen pelasi vuosina 1981–1992 maajoukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Anu Toikka
Anu Toikka (s. 27. lokakuuta 1963) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Myllykosken Palloa, Herttoniemen Tovereita sekä Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti sekä mestaruuden että Suomen cupin 1991 ja 1992. Toikka pelasi vuosina 1979–1992 maajoukkueessa 29 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia.
Toikka valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1987.
Eugen Terttula
Eugen Terttula (5. kesäkuuta 1926 Uusikirkko – 25. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja, dramaturgi sekä teatteri- ja elokuvakriitikko. Terttula ohjasi uransa aikana 79 näytelmää ja hänet tunnettiin erityisesti Bertolt Brechtin näytelmien ohjaajana.
Terttula oli Tampereen Työväenteatterin johtajana 1964–1968. Hänen aikanaan perustettiin teatterin yhteyteen Kellariteatteri 1965. Tampereen kauden jälkeen Terttula oli Helsingin kaupunginteatterin teatterinjohtajana 1968–1970 ja taiteellisena johtajana 1970–1974.
Terttula toimi Suomen Sosialidemokraatin teatteri- ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1951 hän teilasi Rovaniemen markkinoilla -elokuvan tunnetulla "Törky on törkyä" -arvostelullaan. Terttula sai Pro Finlandia-mitalin 1973.
Pauliina Auveri
Pauliina Auveri (s. 10. helmikuuta 1972) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Helsingin Jalkapalloklubia ja Malmin Palloseuraa. Auveri voitti HJK:ssa neljä Suomen mestaruutta ja kolme Suomen cupia sekä yhden mestaruuden MPS:ssa 1994. Hän pelasi vuosina 1990–1996 maajoukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Auveri valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1992.
Kati Kantanen
Kati Kantanen (s. 23. kesäkuuta 1974 Mikkeli) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan Mikkelin Palloilijoita, Porrassalmen Urheilijoita, Malmin Palloseuraa, Helsingin Jalkapalloklubia sekä Yhdysvaltain yliopistosarjassa University of North Carolina at Greensboroa. Hän voitti urallaan kolme Suomen mestaruutta, pelasi yli 200 liigaottelua ja teki 102 maalia.
Kantanen pelasi vuosina 1991–1997 maajoukkueessa 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Pelaajauran jälkeen Kantanen ryhtyi valmentajaksi. Hän liittyi FC Hongan valmennusryhmään kaudesta 2007 alkaen.
Amerikanrastaat
Amerikanrastaat ("Catharus") on rastaiden ("Turdidae") heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksitoista lajia.
Viikunansyöjä
Viikunansyöjä ("Sphecotheres viridis") on Indonesiassa, Itä-Timorissa ja Australiassa elävä, kuhankeittäjiin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan viikunansyöjä on noin 28–29 cm. Koiraan pää on musta ja niska sekä kaula harmaat. Silmän ympärystä on paljaalla punaisella nahalla. Selkä ja siivet ovat väriltään oliivinvihreät. Vatsa on oliivinvihreä ja pyrstön alus on valkoinen. Naaraiden selkä, siivet ja yläpyrstö ovat ruskeat. Paljas silmänympärys on naaraalla harmaa. Vatsa on ruskehtavan valkea ja siinä on ruskeita raitoja. Viikunansyöjän nokka on mustahko. Nokka erottaakin viikunansyöjän muuten hyvin samannäköisestä oliivikuhankeittäjästä ("Oriolus sagittatus"), jonka nokka on punainen.. Lajin ääni on metallinen vihellys.
Viikunansyöjät elävät Indonesiassa, Itä-Timorissa sekä läheisillä Roten ja Semaun saarilla. Australiassa viikunansyöjän levinneisyys ulottuu Kimberleyn alueelta Uuden Etelä-Walesin ja Victorian osavaltioihin. Viikunansyöjät elävät sademetsissä ja muissa kosteissa metsissä, mutta niitä voi nähdä myös kaupunkien puutarhoissa, joissa kasvaa viikunoita ja muita hedelmäpuita. Laji elää pääasiassa alankomailla, jotka ovat yleensä alle 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Toisin kuin monet muut kuhankeittäjät, viikunansyöjät elävät noin 20 yksilön parvissa. Linnut liikkuvat tyypillisesti korkeiden puiden latvuksissa ja ovat helposti havainnoitavissa.
Viikunansyöjien pesimäaika kestää syyskuusta joulukuuhun. Pesä rakennetaan puuhun kasvien kärhistä ja oksanpätkistä. Sekä koiras että naaras hautovat munia ja haudonta kestää vajaat kolme viikkoa. Poikaset poistuvat pesästä noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan.
Viikunansyöjät käyttävät ravintonaan erityisesti viikunalajien, kuten tyyliviikunan ("Ficus macrophylla") ja ruskoviikunan ("Ficus rubiginosa"), hedelmiä, mutta myös muita pehmeitä hedelmiä ja marjoja. Myös hyönteiset ovat tärkeä osa viikunansyöjien ruokavaliota.
Kolmimuunteisuus
Kolmimuunteisuus on musiikin teorian käsite. Siitä käytetään myös termiä inegalisaatio. Sillä tarkoitetaan notaatiotapaa, jossa iskun ("beat", tyypillisesti neljäsosanuotti) ensimmäinen osa on jälkimmäistä osaa painokkaampi.
Usein kolmimuunteisuus tulkitaan niin, että edellinen kahdeksasosanuotti on kaksi kertaa jälkimmäistä pitempi kestoltaan. Suhde on siis 67/33, tasajaon 50/50 sijaan. Kestojen välinen suhde riippuu monista tekijöistä, esimerkiksi temposta. Periaatteessa suhteen yläraja on 75/25, jolloin etummainen kahdeksasosa on pisteellinen eli siihen yhdistetty kuudestoistaosanuotti.
Jazzmusiikissa on oma vakiintunut notaatiotapa.
MiTAC
MiTAC Intrenational Corporation () (神達) on taiwanilainen elektroniikka-alan konserni, joka perustettiin 8. joulukuuta 1982. Yhtiön omistaa Mio Technology ja Tyan yhtiöt.
MiTACin päätuoteperheet ovat PC-tietokoneet, serverit ja matkapuhelimet. Näiden toteutuksessa työskentelee MiTACin palveluksessa noin 25 000 ihmistä eri puolilla maailmaa. 
Yhtymän pääkonttori on Taiwanissa ja kokoonpanotehtaita sijaitsee Yhdysvalloissa, Japanissa, Kiinassa ja Euroopan unionin alueella.
22. helmikuuta 2007 MiTAC osti paikannuslaiteliiketoiminnan Navman-yrityksen omistajalta.