hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Iso-Visuri
Iso-Visuri on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso-Visuri on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Järvi on 600 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee Mustanevan eteläpäässä ja sen rannat ovat suota. Etelärannalla on leveämpi avosuoalue. Järveen on kaivettu seitsemän ojaa, joista pohjoispäässä olevat tuovat siihen Mustanevan vettä. Kaakoiskärjestä lähtee laskuoja, joka laskee Visurinlampeen ja jatkaa siitä Riuttasjärveen. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet valtatieltä 3 Parkanon keskustan suunnalta.
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa lammen nimi oli kirjoitettu "Visurilampi" ja se oli piirretty samaan karttaan toisen "Visurilampi" kanssa. Kartturi ei tuolloin erotellut niitän mitenkään. Iso-Vihurista oli piirretty laskuoja, joka laski nykyiseen Visurilampeen.
Yingkou
Yingkou (, pinyin: Yíngkǒu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Liaoningin maakunnan eteläosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 160 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shenyangista lounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 5 402 neliökilometriä ja väkiluku 2,43 miljoonaa (2010).
Kaupunki rajoittuu luoteessa Panjinin, koillisessa ja idässä Anshanin, etelässä Dalianin prefektuuritason kaupunkeihin, ja lännessä Bohaimereen.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan kuuteen osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa, asukasluvut vuonna 2010):
Kuolleen silmät
Kuolleen silmät – kertomuksia tuntemattoman ovilta on Mika Waltarin nimimerkillä Kristian Korppi kirjoittama kauhunovellikokoelma. Se ilmestyi 1926, ja kustantaja oli Schildt.
Nimellä Kristian Korppi Waltari oli aiemmin julkaissut runoja antologiassa "Nuoret runoilijat" (1926). Korppi viittasi Edgar Allan Poen tunnettuun runoon "Korppi", joka oli antanut hänelle herätteen. Kertomus "Muumio" käsittelee muinaista Egyptiä. Tutankhamon oli tuolloin maailmalla pinnalla, ja kansainvälisten esikuvien antaman esimerkin mukaan Waltari kuvaa kertomuksessa egyptiläisen haudan kauhuja. Waltarilla oli vuonna 1926 lyhyt suhde Elina Vaaran kanssa, ja tällä Vaaran keksimällä nimimerkillä Waltari kirjoitti myös kirja-arvosteluja Helsingin Sanomiin 1926–1927.
Kirjan mukaan on nimetty kauhuun keskittyvä lehti Kuolleen silmät.
We Are Never Ever Getting Back Together
We Are Never Ever Getting Back Together on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale. Se on ensimmäinen single Swiftin neljänneltä albumilta "Red". Kappale kertoo Swiftin turhautuneisuudesta entistä miesrakastajaansa kohtaan, joka haluaa herättää uudelleen heidän rakkaussuhteensa.
Kappale nousi muun muassa Billboard Hot 100 -listalla kärkisijalle. Single sai Grammy-ehdokkuuden vuoden 2012 levytyksestä ja People's Choice-ehdokkuuden vuoden 2012 suosikkikappaleesta.
”We Are Never Ever Getting Back Together” julkaistiin 13. elokuuta 2012 Google+:n livechatin aikana. Kappale oli saatavilla digitaalisesti ladattavana samana päivänä Google Play -kaupasta, sekä seuraavana päivänä Amazon.com:ista ja iTunesista. Kappale nousi Billboard Hot 100-listalla kärkisijalle ja Suomen virallisella listalla 18. sijalle.
Kriitikoiden arviot kappaleesta olivat pääasiassa positiivisia. Rolling Stone nimesi sen vuoden 2012 toiseksi parhaaksi kappaleeksi. Billboard -lehti kirjoitti, että ”We Are Never Ever Getting Back Together” on "hauskin kappale, jonka countrymuusikko on tähän mennessä levyttänyt" ja että "Swift laajentaa jo vakuuttavia sanoitustaitojaan sisällyttämällä terävää sarkasmia sitkeään itseluottamukseensa".
Kappaleen musiikkivideo on yhtäjaksoinen otos ilman taukoja. Videossa Swift muistelee on/off-suhdettaan ex-poikaystävänsä kanssa. Turhautuneena Swift kertoo puhelimessa jollekulle, ettei koskaan palaa yhteen pojan kanssa. Hän siirtyy kotiinsa juhlimaan, kun poika ilmaantuu paikalle haikailemaan yhteenpaluuta. Swift paiskaa oven kiinni ja jättää pojan ulkopuolelle merkkinä heidän suhteensa lopullisesta päättymisestä.
Videon ohjasi Declan Whitebloom, ja se esitettiin ensimmäistä kertaa 30. elokuuta 2012. Video kuvattiin 4K-resoluutio -laadulla, ja se on ensimmäinen siten kuvattu musiikkivideo.
Hotakanlampi (Parkano)
Hotakanlampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Hotakanlampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Lampi on 200 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee Hotakannevalla, joka on tiheästi ojitettu. Lampeen on kaivettu viisi suo-ojaa. Lammen vedet virtaavat nevan pohjoisosaan, josta ne kulkeutuvat Vehkapurolle Vehkapurunlampeen, ja josta ne virtaavat Riuttasjärveen. Rantaviivan pituus on 400 metriä. Rannat ovat suota, joille ei johda teitä tai joille ei olla rakennettu mitään.
Kartiskalampi
Kartiskalampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kartiskalampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Lampi on 100 metriä pitkä ja hieman kapeampi. Se sijaitsee suolla 400 metrin päässä Riuttasjärvestä. Suo on ojitettu ja lampeen on kaivettu kaksi ojaa. Lammen vesi virtaa ojia myöten Vehkapuruun, joka laskee Riuttasjärveen. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä lammelle johda teitä.
Vehkapurunlampi
Vehkapurunlampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vehkapurunlampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Lampi on 150 metriä pitkä, 70 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee suon ja pellon välissä ja siihen on kaivettu kuusi ojaa. Yksi ojista tuo vettä Hotakannevalta, jossa on Hotakanlampi, toinen tuo vettä Mustakeitaalta ja kolmas vie lammesta vettä Vehkapuruun, joka laskee Riuttasjärveen. Rantaviiva on 450 metriä pitkä. Rannalla ei ole rakennuksia ja sille pääsee kulkemaan peltoja pitkin.
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa Vehkapuru oli kirjoitettu "Vehkapuro". Se sai alkuunsa Mustakeitaan itäreunasta ja laski lammen ("Vehkapurolampi") läpi. Oja toimi samalla kylänrajana. Pohjoisrannassa sijaitsi "Vehkapuron" talo tai torppa.
Nuoremmassa vuoden 1927 kartassa lammen yläpuolista ojaa kutsuttiin "kullanojaksi" ja lammen alapuolista ojaa "Sava–luomaksi".
Adi L Hasla
Adi L Hasla, oikealta nimeltään Adil Hatni (s. 29. joulukuuta 1991, Jyväskylä), on Jyväskylän Kuokkalasta kotoisin oleva suomalainen rap-artisti, joka on saanut kuuluisuutta muun muassa musiikkipalvelu Spotifyn ja YouTuben avulla. Hänen äitinsä on suomalainen ja isä marokkolaistaustainen. Monsp Records julkaisi Adi L Haslan debyyttialbumin "Habiturientti" vuonna 2015. Adi L Haslan toinen sooloalbumi "Pieni Punainen" "Kana" ilmestyi marraskuussa 2017. Ensimmäisestä albumista poiketen "Pieni Punainen Kana" julkaistiin Universal Music Finlandin kautta.
Cyriel Verschaeve
Cyriel Verschaeve (1874–1949) oli flaamilainen katolinen isänmaallinen pappi ja kirjailija. Hänen julkaisemaansa runoutta ovat mm. "Zeesymphonien", joka ilmestyi vuonna 1911 ja on symbolista aaterunoutta ja vuonna 1936 ilmestynyt "Nocturnen". Hänen näytelmiään ovat ainakin "Jakob van Artevelde" (1911), "Philips van Artevelde" (1913), "Judas" (1917), "Maria Magdalena" (1918) ja "Elyah" (1936). Aiheiltaan ne liittyvät historiaan ja Raamattuun. 1920–1922 hän julkaisi kuusiniteisen esseeteoksen "Uren van Bewondering voor groote Kunstwerken" ja vuonna 1940 monumentiaaliteoksen "Jezus".
Organokromiyhdisteet
Organokromiyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät kromin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organokromiyhdisteitä käytetään reagensseina orgaanisen kemian synteeseissä. Monia niistä käytetään muun muassa polymerointikatalyytteinä.
Organokromiyhdisteissä kromin hapetusluku voi vaihdella -II:sta +VI:n. Tyypillisimpiä ovat 0 ja +III. Yksinkertaiset alkyylikromiyhdisteet ovat stabiileja lähinnä silloin kuin substituentit ovat steerisesti estyneitä, jolloin β-eliminaatio ei ole mahdollinen, tai kompleksina esimerkiksi litiumheksametyylikromaattina Li[Cr(CH)(dioksaani). Tällaisia alkyyli- tai aryylikromiyhdisteitä valmistetaan joko transmetallaatiolla Grignard-reagenssien, organolitium- tai organosinkkiyhdisteiden ja kromi(III)suolan välisellä reaktiolla tai kromi(II)suolan ja alkyylihalidin välisellä reaktiolla. Organokromiyhdisteet eivät ole yhtä emäksisiä ja nukleofiilisiä kuin vastaavat organolitium-, -magnesium- tai -sinkkiyhdisteet. Yhdisteet sietävät pieniä määriä vettä, mutta hydrolysoituvat hitaasti veden vaikutuksesta. Hydrolysoitumisreaktio ei ole yhtä nopea kuin monilla muilla orgametalliyhdisteillä johtuen kromille tyypillisesti koordinaatiokehässä tapahtuvien ligandienvaihtoreaktioiden hitaudesta.
Tavanomaisia alkyylikromiyhdisteitä stabiilimpia ovat kromin karbonyylit esimerkiksi kromikarbonyyli ja π-sidoksia muodostavat ligandit kuten dieenit ja aromaattiset yhdisteet. Stabiileja ovat muun muassa metalloseeneihin kuuluva kromoseeni, jossa ligandina on kaksi syklopentadieeniä ja tämän kanssa isoelektrinen bis(bentseeni)kromi ja muut samankaltaiset aromaattiset organokromiyhdisteet.
Laiwu
Laiwu (, pinyin: Láiwú Shì) oli prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsi linnuntietä noin 70 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista kaakkoon. Kaupungin väkiluku oli 1,3 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 2 246 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittui pohjoisessa Jinanin, idässä Zibon, sekä etelässä ja lännessä Tai’anin prefektuuritason kaupunkeihin. Tammikuun alussa 2019 Laiwu on yhdistetty Jinaniin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui kahteen osaan seuraavasti (asukasluvut vuonna 2010):
Yhdistyksen jälkeen molemmat kaupunkipiirit tulivat Jinanin kaupunkipiireiksi, ja Laichengin kaupunkipiiri muuttui Laiwun kaupunkipiiriksi.
Chuck Threeths
Chuck Threeths (s. 13. joulukuuta 1957) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Threeths pelasi Tennesseen yliopistossa vuodet 1976–1980 ja vuosina 1980–1983 kolme kautta suomalaisessa Äänekosken Huimassa, keskimmäisen kauden 1981–1982 Suomen pääsarjassa. SM-sarjakaudella Huima jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi alemmalle sarjatasolle. Keskimäärin Threeths teki kauden aikana 26,6 pistettä ja otti 18,3 levypalloa per ottelu ollen koko kauden levypallotilaston toinen.
Threeths palasi Suomeen pysyvästi syksyllä 2014. Kaudella 2015–2016 hän toimi I-divisioona A:ssa pelanneen HoNsUn päävalmentajana.
Xuetangliangzin löytöpaikka
Xuetangliangzin löytöpaikka () eli myös Yunxianin ihmisen löytöpaikka () on arkeologinen kohde Kiinassa Hubein maakunnan Yunxianin piirikunnassa. Se tunnetaan erityisesti kahden pääkallon löytöpaikkana. Löydetyjä pääkalloja kutsutaan "Yunxianin ihmiseksi". Kallot ovat huonosti säilyneitä ja onkin epävarmaa, kuuluvatko ne "Homo erectukselle" vai varhaiselle "Homo sapiensille".
Kohde sijaitsee lähellä Mitousin kylää Hanjoen (Hanjiang) rannasta kohoavalla rinteellä. Hanjoki on Jangtsen pohjoisesta laskeva sivuhaara, joka yhtyy siihen Wuhanin kohdalla.
Kohde löydettiin vuonna 1975, kun jokitörmän sorasta huomattiin ihmisen hammas. Kohteesta ei kuitenkaan löydetty mitään uutiskynnyksen ylittävää 14 vuoteen. Sitten vuonna 1989 löytyi pääkallo (tunnus "EV 9001") ja vuonna 1990 toinen pääkallo ("EV9002"). Ne tutkittiin ja kuvailtiin vasta vuonna 1992. Silloin kallot luokiteltiin kuuluvaksi lajeihin Homo erectus ja varhainen Homo sapiens.
Myöhemmin vuonna 1995 kallot katsottiin olevan lajia Homo sapiens. Päättämättömyys johtuu kallojen heikosta säilymisestä, joka on hävittänyt lajiominaisia piirteitä. Vuosina 2001 ja 2008 tutkittiin uudelleen löydettyjen kivityökalujen ominaisuuksia.
Vuonna 1996 suoritettiin ajoitus elektronin spin-resonanssi menetelmällä. Kymmenen näytettä otettiin eri nisäkkäiden hampaiden kiilteestä ja näiden ajoituksien keskiarvoksi saatiin 581 000±93 000 vuotta. Ajoitukset vaihtelivat 800 000±164 000 ja 455 000±58 000 vuoden välillä. Yhdistettynä talteen kerättyjen faunan fossiilien lajiston kanssa voidaan tämä löytökohde sijoittaa ajallisesti Zhoukoudian ja Gongwangling välille.
Kuuluisimmat löydöt ovat kaksi Yunxianin kalloa (numerot EV 9001 ja EV 9002). Kalloja kuvailleet Li ja Etler luokittelivat ne eri lajeiksi "Homo erectus" ja varhainen "Homo sapiens". Luokittelua haittasi kallojen kärsimät vahingot maakerrosten puristuksessa ja maaperän liikkuessa paikaltaan. On myös ehdotettu että molemmat olisivat lajia "Homo erectus" tai "Homo sapiens". Annetut ajoitukset ovat kuitenkin liian vanhoja "Homo sapiensille".
Koska kallojen piirteet muistuttavat hieman molempia lajeja, on ehdotettu, että kallot kuuluisivatkin lajille "Homo heidelbergensis." Näin voitaisiin perustella niiden kehittyminen Denisovanihmisiksi, joita eräät pitävät Neandertalinihmisenä ("Homo neanderthalensis"). Varmuutta näille spekulaatioille saadaan vasta DNA-analyysin avulla.
Kohteesta on löytynyt joitakin kiviesineitä, mutta niiden liittyminen löydettyihin pääkalloihin on epävarmaa. Joitakin työkaluja on työstetty kaksipuolisesti.
Shiraz Lane
Shiraz Lane on suomalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2011 Vantaalla. Yhtyeen perustivat laulaja Hannes Kett ja rumpali Ana Willman. Myöhemmin kitaristiksi tuli Miki Kalske ja toiseen kitaraan Jani Laine. Vuonna 2014 yhtyeeseen liittyi basisti Joel Alex.
Vuonna 2014 yhtye pääsi Hard Rock Cafen bändikilpailun myötä keikalle Kanadan Torontoon, ja vuoden 2015 toukokuussa he esiintyivät Japanissa Finland Fest – Loud & Metal Attack –tapahtumassa.
Yhtye on julkaissut "Be the Slave Or Be The Change" EP:n ja sen jokaisesta kappaleesta musiikkivideot. Vuonna 2015 yhtye kiinnitettiin Frontiers Recordsille. Yhtyeen ensimmäinen albumi ”For Crying Out Loud” julkaistiin 15. huhtikuuta 2016.
Shiraz Lanen toinen studioalbumi Carnival Days julkaistaan 23. helmikuuta 2018. Levyltä on julkaistu singlet ”Harder to Breathe”, ”Carnival Days” sekä ”People Like Us”. Kappaleista ”Harder to Breathe” ja ”People Like Us” on myös kuvattu musiikkivideot.
Mikael Aalto
Mikael Aalto (s. 12. syyskuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.
Sipoolaisen Hukkabasketin kasvatti Aalto pelasi nuoruudessaan alueellisia nuortensarjoja ja kuntosarjoja, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 II-divisioonassa pelanneeseen Keravan Kori-80:een. Aalto teki epävirallisen tilastoinnin mukaan Keravalla keskimäärin 13,4 pistettä ja otti 8,4 levypalloa ottelua kohden ja kirjautti myös 20/20-tilastorivejä, ja hänen potentiaalinsa jopa pääsarjatasolle huomattiin. Jo marraskuussa Joensuun Katajan päävalmentajana toiminut Pekka Salminen kutsui Aallon harjoittelemaan Katajan edustusjoukkueen kanssa, mutta kotkalaisjuurinen Aalto ei siirtynyt pelaamaan seuraan. Porvoossa opiskelleena hän otti keväällä 2015 yhteyttä pääsarjajoukkue KTP-Basketiin, jonka kanssa hän teki pelaajasopimuksen kesäkuussa 2015. Nuorten sarjat mukaan lukien Aalto pelasi ensimmäisen kerran valtakunnallisissa sarjoissa näin ollen vasta 21-vuotiaana tehtyään ensiesiintymisensä KTP:n edustusjoukkueessa BC Nokiaa vastaan 4. lokakuuta 2015 kirjautettuaan ottelussa kaksi pistettä ja neljä levypalloa. Kaksinumeroisille pistelukemille Korisliigassa Aalto ylsi ensimmäisen kerran 13. marraskuuta Tampereen Pyrintöä vastaan. Aalto pelasi myös seuran kakkosjoukkueessa I-divisioona B:ssä, missä hän teki syyskauden parhaan pistelukemansa (28) marraskuussa Raholan Pyrkivää vastaan. Edustusjoukkueessa hän osallistui myös FIBA Europe Cupiin.
Helmikuussa 2017 Aalto teki jatkosopimuksen KTP:n kanssa.
Kesäkuussa 2018 Aalto siirtyi M1DA:ssa pelanneeseen Kristika Turkuun kaksivuotisella sopimuksella.
Caino
Caino (”Kain”) on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Raamatulliseen veljessurma-aiheeseen perustuvan melodraaman on ohjannut Leopoldo Carlucci. Sen päätähti on puolalaissyntyinen elokuvadiiva Helena Makowska.
Kuuluisan laulajan Cécile Herveyn sisar Elda asuu tätinsä kanssa maaseudun rauhassa. Vaatimaton ja kiltti Elda on kihloissa työteliään ja vastuuntuntoisen naapurinsa Bruno Levesonin kanssa, mutta rakastuu pian tämän huikentelevaiseen veljeen Raouliin. Elda ja Raoul menevät naimisiin ja Bruno väistyy heidän tieltään. Samaan aikaan näyttämölle astuu kohtalokas ja viettelevä Cécile, joka kiinnostaa Raoulia paljon enemmän kuin hänen vaimonsa. Elda saa tyttären, mutta kuolee pian synnytyksen jälkeen. Bruno ja hänen äitinsä ottavat pikku Elinan kasvatettavakseen. Raoul muuttaa Cécilen kanssa kaupunkiin, jossa hän tuhlaa perheen omaisuuden uhkapeleihin. Bruno joutuu myymään maatilansa, Cécile lyöttäytyy yhteen varakkaan lordi Gastonin kanssa, ja itsemurhan lavastanut Raoul pakenee ulkomaille. Vuosien kuluttua Raoul saapuu valepuvussa kotiinsa. Hän haluaa maksaa velkansa ja ottaa Elinan mukaansa, mutta saa surmansa kaksinkamppailussa Brunoa vastaan. Raoulin henkilöllisyyden paljastuttua Bruno, tämän äiti ja Elina menettävät järkensä, kun taas Cécile nai petollisen lordi Gastonin.
Leopoldo Carluccin ohjaaman "Cainon" on tuottanut torinolainen Corona Film. Sen päätähti on Italiassa ja myöhemmin Saksassa työskennellyt puolalaissyntyinen Helena Makowska. Aikansa muiden elokuvadiivojen tapaan hänen henkilöhahmonsa on viettelevä ja häikäilemätön femme fatale, jolla on huomiota herättävä silmämeikki, mutta ei riittävää syvyyttä tai karismaa.
Elokuvan lehdistömateriaaleissa "Cainoa" luonnehdittiin ”intohimodraamaksi” ja ”yläluokan elämän psykologiseksi tutkielmaksi”. Se poikkeaa muista diivaelokuvista ennen kaikkea huolellisesti rakennetulla juonellaan. Visuaalisesti tyylikäs elokuva kiinnittää paljon huomiota otosten sommitteluun ja käyttää muutamissa kohtauksissa päällekkäisvalotusta. Kriitikot ottivat "Cainon" positiivisesti vastaan ja kiittivät varsinkin sen näyttelijäsuorituksia”.
Alankomaiden elokuvamuseossa säilynyt elokuva on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Kirjailijan muistelmia
Kirjailijan muistelmia on Mika Waltarin kirjoittamat muistelmat. Teos ilmestyi 1980 WSOY:n kustantamana, ja sen on toimittanut Ritva Haavikko.
Waltari-tutkija Juha Järvelä kertoo kirjoituksessaan tšekkiläisen kääntäjän Markéta Hejkalován Waltari-elämäkerrasta "Mika Waltari the Finn" (engl. Käännös, WSOY 2008), jossa Hejkalová käsittelee muistelmia lähdekriittisesti. Hän kertoo muistelmien erikoisesta syntyprosessista: Teos syntyi haastatteluina, joissa Waltari saneli kysymyksiin vastaukset nauhalle, Haavikko kirjoitti puhtaaksi ja poisti kysymykset. Hejkalová on saanut Waltarin tyttäreltä Satu Elstelältä toteamuksen, ettei "teoksessa muodostunut kuva ole aina totuudenmukainen". Järvelä pitää tietoa hyvin tärkeänä, sillä tärkeimmät Waltari-tutkijat ovat käyttäneet teosta ja haastatteluja keskeisenä lähteenä.
Luotettavuusongelmaan Juha Järvelä kiinnittää huomiota jo aiemmin Agricolan kirja-arvosteluissa esitellessään Risto Lindstedtin ja Reijo Vahtokarin Waltari-kirjaa "Mika Waltari. Muukalainen maailmassa" (2007):
Thomas Jefferson Rusk
Thomas Jefferson Rusk (s. 5. joulukuuta 1803 – 29. heinäkuuta 1857 oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän oli Teksasin tasavallan sotaministeri maaliskuusta huhtikuuhun 1836 ja uudestaan lokakuusta 1836 marraskuuhun 1837 sekä Teksasin korkeimman oikeuden puheenjohtaja vuosina 1838–1840. Hän oli senaatin jäsen vuodesta 1846 kuolemaansa asti. Hän teki itsemurhan.
Pernaa
Pernaa on kylä Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee valtatie 19:n varrella.
Pernaalla sijaitsee Pernaan koulu.
Milford-luokka
Milford-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama luokka.
Jean-Louis Barrallierin suunnittelemat alukset tilattiin 16. joulukuuta 1796, mutta toisen tilaus peruutettiin vuonna 1800. Ne olivat suunnittelijan vuonna 1795 vesillelasketun "HMS Spencerin" muunnoksia. Niiden aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan ja ylemmällä tykkikannella kolmekymmentä 24 naulan tykkiä. Puolikannella oli neljätoista ja keulakannella kaksi 9 naulan tykkiä, joita täydensi kaksi 32 naulan karronadia. Lisäksi takakannella oli kuusi 18 naulan karronadia.
Pauli Saukkonen
Pauli Saukkonen (s. 1933) on suomalainen kielentutkija ja emeritusprofessori. Hän on ollut Oulun yliopiston suomen kielen professori vuodesta 1967. Hän on tutkinut stilistiikkaa, semantiikkaa ja kielen teoriaa.
Saukkosen puoliso on Maria-Liisa Nevala.
Sauli (sukunimi)
Sauli on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Liisa Sauli
Kaisa Liisa Sauli (o.s. "Lehtinen"; 23. toukokuuta 1917 Kuhmalahti – 2. syyskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen agronomi, maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja MTK:n tutkimusosaston päällikkö ja pääekonomisti. Hänen merkityksensä Suomen maatalouden tukijärjestelmän kehittelyssä oli suuri. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1978.
Sauli valmistui agronomiksi 1943 ja väitteli tohtoriksi 1952. Hän oli Maataloushallituksen maanviljelystaloudellisen tutkimustoimiston aktuaari 1942–1952, Maatilataloudellisen tutkimuslaitoksen va. 1. assist. 1952–1953, MTK:n tutkimusosaston johtaja 1954–1979.
Professori J. O. Sauli oli Liisa Saulin appi.
Dentaldepot
Oy Dentaldepot Ab, kutsumanimeltään Depo, oli vuosina 1900–1994 toiminut hammaslääketieteellisten instrumenttien maahantuoja ja tukkukauppa, jolla oli vuosikymmeniä käytännössä monopoliasema Suomessa.
Dentaldepot’n perusti vuonna 1900 nimellä "Ab Finska Dental Depoten" seitsemän suomalaista hammaslääkäriä, heidän joukossaan suomalaisen hammaslääketieteen keskeinen hahmo Matti Äyräpää. Yritys aloitti ostamalla leskirouva Inez Olanderilta hänen miehensä jäämistön, pienehkön hammastarvikevalikoiman, ja aloitti sitten oman maahantuonnin. Liike sijaitsi aluksi Wreden kauppakujalla Helsingin Pohjoisesplanadin ja Aleksanterinkadun välillä. Sieltä liike muutti Korkeavuorenkadulle ja vuonna 1922 Eteläranta 2:een.
Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja oli hammaslääkäri Axel Aspelund (1868–1932) ja häntä seurasi vuodesta 1910 Tukholmassa ja Yhdysvalloissa opiskellut hammaslääkäri Axel Salingre, josta tuli vähitellen myös yrityksen pääomistaja. Salingren kuoltua 1960 Dentaldepot’n toimitusjohtajaksi nousi hänen tyttärensä Ulrika Rotkirch, joka hoiti tehtävää 19 vuotta.
Axel Salingre piti alusta asti hammaslääkäritarvikkeiden markkinat tiukasti Dentaldepot’n hallussa niin, että sen kanssa kilpailemaan alkaneet yritykset pysyivät kannattamattomina ja päätyivät edullisesti Dentaldepot’n omistukseen. Salingre seurasi tarkoin alan nopeata kehitystä ja lisäsi liikkeen tuotevalikoimaan tärkeitä uutuuksia. Hän perusti omistamaansa Eteläranta 2:n taloon oman hammaslaboratorion, joka palveli koko maata kymmenkunnan työntekijän voimin.
Dentaldepot sai itselleen kaikki haluamansa laitevalmistajien edustukset ja oli kansainvälisesti tunnettu ja tunnustettu alan tukkukauppa. Alan uutuuksiin perehdyttämiseksi yritys alkoi järjestää hammaslääkäreille ja -teknikoille koulutusta ja kursseja, vuosikymmeniä ennen kuin alan ammattikunnat alkoivat itse järjestää täydennyskoulutusta.
Sotien jälkeen Dentaldepot ryhtyi myös valmistamaan omaa amalgaamia hammaspaikkauksia varten sekä omaan suunnitteluun perustuvaa hammaslääkärin potilastuolia, jonka valmistamiseksi hankittiin tilat Helsingin Munkkisaaresta. Yritys rakensi koko Suomen kattavan myynti- ja huoltoverkoston, joka käsitti noin 20 toimipistettä. 1960-luvulla Dentaldepot työllisti yli sata henkeä.
Dentaldepot’n monopolia muistuttava asema säilyi 1970-luvulle saakka, kunnes sen kilpailijaksi vuonna 1937 perustettu Hammasväline Oy siirtyi Oriolan omistukseen ja tehosti toimintaansa. Vuonna 1979 Dentaldepot myytiin Instrumentariumille, joka siirsi sen Etelärannasta ensin Konalaan ja sitten Espoon Vitikkaan ja alkoi saneerata yritystä. Instrumentarium lakkautti Dentaldepot’n tappiollisena 1994. Virallisesti yhtiö sulautui Instruun vuoden 2003 lopussa.
Syväoja (puro)
Syväoja on Jyväskylässä sijaitseva puro, joka laskee Laajavuoren lähellä Myllyjärvestä itään Tuomiojärveen. Vuonna 1965 alueliitoksesta vuoden 2009 kuntaliitokseen asti Jyväskylän kaupungin ja maalaiskunnan raja kulki Syväojaa myöten. Purouoma on mutkitteleva ja useamman metrin levyinen. Siinä on runsaan veden aikaan kivikkoisissa kohdissa koskipaikkoja. Puro on pelto- ja pensaikkomaiden sekä nuorten lehtimetsien reunustama, ja puron varrella on 5 ha suojelualuetta.
Thank You for the Demon
Thank You for the Demon on ruotsalaisen stoner rock -yhtye Mustaschin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin tammikuussa 2014 levymerkillä Gain Music Entertainment.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4. Ruotsissa albumi oli ilmestyessään Sweden Rock Magazinen kuukauden levy.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Ralf Gyllenhammar, ellei toisin mainittu.
Chenjiawon löytöpaikka
Chenjiawon löytöpaikka (, ) on arkeologinen kohde Kiinassa Shaanxin maakunnan Xi’anin prefektuurissa Lantianin piirikunnassa. Siitä on löydetty naaraspuolisen "Homo erectuksen" leukaluu.
Löytöpaikka sijaitsee Yehun lähellä 10 kilometriä luoteeseen Lantianin kaupungista Shaanxin maakunnassa. Paikka on ollut leiri tai asuinpaikka avotaivaan alla vailla kallioiden suojaa. Seutu sijaitsee Pohjois-Kiinan lössialueen eteläreunalla, jossa lössiä on kertynyt viime jääkauden ja jääkautta edeltävältä interglasiaalikaudella useita metrejä. Kohde sijaitsee alle 30 kilometrin etäisyydellä toista "Homo erectuksen" Gongwanglingin löytöpaikasta.
Leukaluu löytyi vuonna 1963. Sen kuvaili ensimmäisenä Woo vuonna 1964. Sitä ovat myös tutkineet Wu ja Poirier vuonna 1995, jotka mittasivat luut tarkkaan. Leuka ajoitettiin paleomagneettisella ajoitusmenetelmällä vuonna 1989.
Kohteen maakerrostuma, mistä löytyi leukaluu, on ajoitettu paleomagneettisella ajoitusmenetelmällä 530 000 vuotta vanhaksi ja mittauksen reuna-arvoiksi saatiin 650 000–500 000 vuotta.
Samasta piirikunnasta on löytynyt kahdesti ihmisen fossiloituneita luita. Läheltä Gongwanglingista on löydetty kallonkappale ja täältä Chenjiawon löytöpaikalta naaraan leukaluu. Vaikka löydöillä on ikäeroa, on niitä yhdistämällä muodostettu niin sanottu Lantianin ihmisen () pääkallo.
Leukaluusta on arvoitu, että yksilö kuului lajiin "Homo erectus". Osa sen kulmahampaista olivat irronneet leuasta kuoleman jälkeen, mutta kymmenen poski-, etu- ja kulmahampaasta oli löydettäessä paikoillaan. Poskihampaat olivat kuluneet voimakkaasti ja yksilö arvioidaankin 30–35 vuotta vanhaksi. Tämä on nykykäsityksen mukaan ollut ihmisen keski-ikää.
Kohteesta löytyi neljä artefaktia, jotka ovat kiviesineitä. Niiden pituus on 3,7–4,6 senttimetriä. On kuitenkin epävarmaa, liittyvätkö artefaktit leukaluuhun millään tavalla ja ovatko ne edes samanikäisiä.
Löydetyt eläinten fossiilit kuuluivat 15 eri nisäkäslajille, jotka elivät keskipleistoseenin kaudella.
Kristian Jensen
Kristian Jensen (s. 22. tammikuuta 1996 Odense, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Luleå HF:ssä.
Jensen debytoi SHL:ssä Luleå HF:n joukkueessa kaudella 2014–2015.
Mitchell Stephens
Mitchell Stephens (s. 5. helmikuuta 1997 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Saginaw Spiritissä. Stephens on Tampa Bay Lightningin toisen kierroksen varaus .
Stephens varattiin OHL-joukkue Saginaw Spiritiin ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin pelaamaan Kanada Ontario -joukkueeseen World U-17 Hockey Challengeen. Hän edusti kultaa voittanutta Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Kaudella 2014–2015 Stephens valittiin pelaamaan CHL Top Prospects Gamessa. Huhtikuussa 2015 hän pelasi Kanadan paidassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue sijoittui pronssille.
Kangaslampi (Parkano)
Kangaslampi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kangaslampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Lampi on 450 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Se sijaitsee Isokankaan länsireunalla ja Kangaslamminnevan itäreunassa. Suo on tiheästi ojitettu. Lampeen on kaivettu viisi ojaa ja lammen vedet virtaavat suo-ojien kautta pois suolta ja laskevat Pikku Vapunnevan ja Rökötesluoman kautta Riuttasjärveen. Lammesta länteen sijaitsee pieni Piikkilampi. Rantaviivan pituus on 1,1 kilimetriä. Rannalle ei ole rakennettu mitään, mutta rantaan johtaa lyhyt tie ohi kulkevalta tieltä.
Vahoissa 1800-luvun pitäjänkartoissa lampi oli nykyisen niminen ja sen laskuoja ulottui nykyiseen suuntaan vain lammen pituuden verran. Sen jälkeen se katosi suolle, jota oja oli "littämässä". Itäpuolen kankaalle (Isokangas) on merkitty pohjois-etelä-suuntainen polku.
Testosterone
Testosterone on ruotsalaisen stoner rock -yhtye Mustaschin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 18. syyskuuta 2015 levymerkillä Gain Music.
Albumi vietti Suomen virallisella listalla 5 viikkoa, käyden ylimmillään sijalla 17.
Särkijärvi (Kihniö)
Särkijärvi on Pirkanmaalla Kihniössä Kankarissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Särkijärvi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Järvi on 950 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 14 hehtaaria. Se sijaitsee Särkikankaalla ja siihen on kaivettu yksi pelto-oja ja toinen suo-oja. Samaa suo-ojaa pitkin laskevat vedet etelään Paistokulman suuntaan ja laskuoja yhtyy Koskelanjokeen Parkanon puolelta. Koskelanjoki on siinä kohdassa Parkanon ja Kihniön välinen raja. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Rannan tuntumaan on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Kankarin rantatieltä.
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa Särijärvi on piirretty laskuojattomana järvenä.
The New Sound of the True Best
The New Sound of the True Best on ruotsalaisen stoner rock -yhtye Mustaschin kokoelma-albumi. Se julkaistiin 28. helmikuuta 2011 levymerkillä Gain Music. Albumin avausraita ”Angel’s Share” on uusi kappale.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Teudis opertaneus
Teudis opertaneus on hämähäkkilaji, jonka ensimmäisenä kuvaili Eugen von Keyserling vuonna 1891. Sille ei ole listattu alalajeja Catalogue of Lifeen.
Magnus Savander
Sten Magnus Casimir Savander (s. 9. kesäkuuta 1936 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja ja varatuomari. Hän oli Rosenlewin varatoimitusjohtaja 1969–1977 ja toimitusjohtaja 1977,
Savander kirjoitti ylioppilaaksi 1954, valmistui Helsingin yliopistosta lainopin kandidaatiksi 1960. Hän sai varatuomarin arvon 1963. Hän oli Oy Alftan ab:n palveluksesta 1955–1963, siitä myyntipäällikkönä 1961–1963, Oy W. Rosenlew Ab:n lainopillinen asiamies 1964–1967, myyntijohtaja 1967–1969, varatoimitusjohtaja 1969–1977 ja toimitusjohtaja 1977–1987. Kun Rosenlew oli myyty hän siirtyi Rauma-Repolan toimialajohtajaksi vuoteen 1989. Hän oli Repola-konsernissa johtajana 1990–1996 ja sen jälkeen Sigrid Juséliuksen säätiön toimitusjohtaja.
Savanderin poika on Nokian aiempi varatoimitusjohtaja Niklas Savander.
Helena Makowska
Helena Makowska (myös "Elena", syntyjään "Woyniewicz"; 2. maaliskuuta 1893 Kryvyi Rih – 22. elokuuta 1964 Rooma) oli puolalaissyntyinen Italiassa ja Saksassa työskennellyt oopperalaulaja ja elokuvanäyttelijä.
Puolalaisen insinöörin perheeseen syntynyt Makowska opiskeli laulamista Milanossa. Hänen elokuvauransa alkoi Ambrosio Filmllä Torinossa vuonna 1915. Makowskan tärkeimpiä elokuvia olivat Eleuterio Rodolfin "Amleto" (1917), Augusto Geninan "Addio giovinezza!" (1918) ja Gian Paolo Rosminon "La dame in gris" (1919). Italian elokuvateollisuuden lamaannuttua Makowska työskenteli näyttelijänä ja oopperalaulajana Berliinissä ja Varsovassa. Toisen maailmansodan aikana hän vietti neljä vuotta keskitysleirissä. Viimeiset vuotensa Makowska asui Italiassa esiintyen jälleen muutamissa elokuvissa.
Lääkintäsähkö
Lääkintäsähkö Oy oli Instrumentariumin vuonna 1943 perustama tytäryhtiö, joka erikoistui röntgentutkimus- ja sädehoitolaitteisiin ja muihin sähköä käyttäviin lääketieteellisiin laitteisiin, joita se sekä kehitti ja valmisti itse että toi ulkomailta. Lääkintäsähköstä kehittyi radiologia-alan markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen piirissä kehitettiin kaupalliselle asteelle Yrjö Paatero keksimä, maailmanmenestykseksi muodostunut hampaiden panoraamakuvaus- eli ortopantomografialaite, jota valmistamaan perustettiin 1964 tytäryhtiö Palomex (nyk. Palodex). Palomexin vienti oli pian suurempaa kuin Lääkintäsähkön harjoittama röntgenlaitteitten tuonti Suomeen.
Lääkintäsähkön pitkäaikainen toimitusjohtaja oli kauppaneuvoksen arvon saanut Emil Westermarck, ja hänen tieteellisenä neuvonantajanaan toimi radiologi Sakari Mustakallio. Lääkintäsähkön teknisenä johtajana 1950-luvun lopulta alkaen ja sitten tytäryhtiö Palomexin toimitusjohtajana toimi diplomi-insinööri Timo Nieminen (1921–2003), joka oli päävastuussa ortopantomografialaitteen kehittämisestä.
Lääkintäsähkön tuontitoiminnassa tärkein kansainvälinen päämies oli aluksi Siemens, kunnes suhteet katkesivat sotatapahtumien myötä syksyllä 1944. Rauhan palattua Lääkintäsähkö toi maahan muun muassa amerikkalaisen Eastman Kodak Companyn röntgenfilmejä ja Saksan-yhteyksien normalisoiduttua Siemens & Halske:n röntgenlaitteita. Yritys huolehti myös laitteiden huollosta.
1950-luvun puolenvälin jälkeen Lääkintäsähkö perusti tytäryhtiön Oy Isotekno Ab radioaktiivisten aineiden ja laboratoriomittauslaitteiden ja muiden elektronisten kojeiden maahantuontia ja myyntiä varten.
Lääkintäsähkö säilytti kuudenkymmenen prosentin osuuden Suomen röntgenkuvausmarkkinoista 1960-luvun alkupuolelle saakka, kunnes kilpailu kiristyi. Tytäryhtiö Palomexin loistava vientimenestys hammasröntgenlaitteilla kuitenkin kompensoi tuontiliiketoiminnan heikompaa kannattavuutta.
Lääkintäsähkö fuusioitiin Instrumentariumiin 1977, joka osti yhtiön kokonaan itselleen noin 800 pienosakkaalta. Tämän jälkeen Lääkintäsähkön ja Palomexin aloittamat liiketoiminta-alueet tunnettiin yhteisnimellä "Instrumentarium Imaging". Instrumentariumin siirryttyä General Electricin omistukseen 2003 Lääkintäsähkön aloittama hammasröntgenliiketoiminta jatkoi olemassaoloaan Palodex-nimisessä yhtiössä, jonka on vuodesta 2009 omistanut yhdysvaltalainen Danaher.
Nico Hischier
Nico Hischier (s. 4. tammikuuta 1999 Naters) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New Jersey Devilsissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Hischier debytoi pääsarjatasolla Bernin joukkueessa 16-vuotiaana kaudella 2015–2016. Hän siirtyi pelaamaan Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 2016-2017. Kanadalaisen televisiokanavan TSN:n asiantuntija Craig Button nimesi hänet yhdeksi vuoden 2017 lupaavimmista nimistä. Hischier varattiin lopulta koko varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana ja näin hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen sveitsiläinen ykkösvaraus NHL:ssa, ja lisäksi ensimmäinen ykkösvaraus kuuden suurimman jääkiekkomaan (Kanada, Ruotsi, Suomi, Tšekki, USA ja Venäjä) ulkopuolelta.
Teivo Stayers
Teivo Stayers (lyh. TeSt) on vuonna 1987 perustettu tamperelainen kestävyysjuoksuun erikoistunut juoksuseura.
Teivo Stayers järjestää joka talvi Teivocupin, johon kuuluu kuusi osakilpailua. Muita seuran järjestämiä kilpailuja ovat Teivocooper, johon kuuluu viisi osakilpailua ja se juostaan Teivon Raviradalla sekä polkujuoksu Teivo Trails, johon kuuluu kolme osakilpailua ja se juostaan syyskesäisin Teivaalanharjun maastossa.
Seuran jäsenmäärä oli parhaimmillaan n. 200, mistä sittemmin vähentynyt kymmeniin.
Menestyneimpiä Teivo Stayersia edustaneita juoksijoita ovat muun muassa Santtu Mäkinen ja Teppo Syrjälä, joka voitti 3 000 metrin estejuoksussa SM-pronssia vuonna 2006 ja on osallistunut Kalevan kisoihin useita kertoja.
Anki (yritys)
Anki (Anki-matto) on suomalainen mattojen valmistaja. Yritys on perustettu Kaavilla Pohjois-Savossa vuonna 1968. Perustamisestaan saakka Anki on suunnitellut ja valmistanut käsinkudotut matot tilaustyönä omassa kutomossaan Kaavilla. Ankilla on mattomyymälä Helsingissä.
Anki-matto valmistetaan tilaustyönä asiakkaalle. Kaikki työvaiheet kuteiden repimisestä värjäykseen ja maton kudontaan tehdään käsityönä.
Yritys käyttää matoissaan luonnonmukaisia raaka-aineita. Pääraaka-aine on tekstiiliteollisuudelta ylijäänyttä puuvillaa. Puuvilla revitään kuteiksi kulloisenkin mallin edellyttämään leveyteen. Puuvilla pestään ja puhdistetaan ennen värjäystä, jotta se säilyttää värinsä hyvin.
Anki-mattojen loimi on pellavaa, joka on perinteinen materiaali pohjoismaisissa matoissa.
Ankin mattokutomo valmistaa myös suurikokoisia räsymattoja. Yritys on valmistanut tilauksesta jopa 14 neliömetrin kokoisia mattoja. 
1968 Anki perustettiin Kaavilla.
1972 Ankin mattokutomo oli Kaavin suurin naisten työllistäjä. Tuolloin yritys työllisti 18 naista. 
Parhaimmillaan Anki työllisti yhteensä 70 henkilöä.
1989 Peggy Björnberg osti yhtiön ja avasi Anki-myymälän Helsingin keskustaan. Ensimmäisenä viitenä vuotena Björnberg kehitti värijärjestelmän, jonka avulla yritys pystyi toteuttamaan mattojen värimaailman asikkaan toiveiden mukaisesti.
Anki-matto kertoo toimittaneensa vuosien varrella mattoja mm. Suomen tasavallan presidentin virka-asuntoon Mäntyniemeen sekä Norjan ja Ruotsin hoviin.
2011 uutisoitiin, että Anki-maton uudeksi yrittäjäksi ryhtyi Oscar Paul.
2012 Charlotta Björnberg-Paul otti yrityksen vastuulleen.
2016 Ankin verkkokaupassa otettiin käyttöön suunnittelutyökalu, jonka avulla asiakkaat voivat suunnitella itse omat mattonsa. Yrityksen mukaan vastaavaa ei ole kokeiltu missään muualla tätä ennen.
Joona Erving
Joona Verner Erving (s. 2. syyskuuta 1994 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Slovakian Extraligan HK Popradissa. Hän on pelityyliltään puolustava puolustaja.
Erving on Haukiputaan Ahmojen kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin kaudeksi 2009–2010. Kaudeksi 2010–2011 Erving siirtyi Laser HT:n B-nuoriin, joiden varakapteenina hän toimi ja voitti kauden päätteeksi B-nuorten II-divisioonan mestaruuden. Erving palasi kaudeksi 2011–2012 Kärppiin ja siirtyi seuran B-nuoriin, mutta kahden ottelun jälkeen hän siirtyi kuitenkin Ruotsiin Asplöven HC:n J18-junioreihin. Erving oli tehoilla 7+12=19 joukkueen tehokkain puolustaja Ville Savalojan kanssa ja hän voitti Asplövenin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Erving debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa. Kauden 2012–2013 hän vietti pääosin Asplövenin J20-junioreissa ja pelasi seuran HockeyAllsvenskaniin nousseessa miesten joukkueessa kolme ottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Erving palasi Suomeen ja siirtyi JYPin A-nuoriin, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 4+13=17. Kaudeksi 2014–2015 Erving liittyi Mestis-joukkue JYP-Akatemian ryhmään. Hänen tulokaskautensa toi siellä 43 runkosarjaottelussa kahdeksan syöttöpistettä ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi maalia. Erving pelasi osan kaudestaan vielä myös JYPin A-nuorissa.
Erving debytoi kaudella 2015–2016 JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 26. joulukuuta 2015 Rauman Lukkoa vastaan, jolloin Erving jäi kuitenkin vielä ilman peliaikaa. Seuraavassa ottelussaan 29. joulukuuta 2015 vieraissa Kalevan Palloa vastaan hän sai ensimmäiset liigaminuuttinsa ja pelasi ottelussa 19.01 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Erving teki 8. tammikuuta 2016 KooKoota vastaan. Lasse Nieminen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Erving pelasi JYPissä kauden aikana kaikkiaan kuusi runkosarjaottelua. Maaliskuussa 2016 hän teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2016–2017 Erving pelasi ainoastaan JYP-Akatemian vahvuudessa, jossa hänen kautensa jäi loukkaantumisten vuoksi vain 29 runkosarjaottelun mittaiseksi. Elokuussa 2017 JYP lainasi Ervingin kaudeksi 2017–2018 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella seuran uuteen yhteistyöjoukkueeseen, KeuPa HT:hen. Hän pelasi kauden aikana vain yhden SM-liigaottelun. Mestiksen siirtotakarajalla helmikuussa 2018 Erving vahvistettiin jatkavan KeuPassa kauden loppuun. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Erving voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Erving siirtyi kaudeksi 2018–2019 Slovakian Extraligan HK Popradiin.
Erving valmistui ylioppilaaksi Tornion yhteislyseon lukiosta keväällä 2013.
Brit Awards 2015
Vuoden 2015 Brit Awards -gaala pidettiin 25. helmikuuta 2015 järjestyksessään 35. kertaa. Tapahtuma järjestettiin The O2 -areenalla Lontoossa. Ehdokkaat julkistettiin 15. tammikuuta 2015.
Seventeen (yhtye)
Seventeen (, lyh. SVT) on eteläkorealainen kolmetoistahenkinen poikayhtye, jonka on luonut Pledis Entertainment. Seventeen debytoi 26. toukokuuta vuonna 2015. Ryhmä on jaettu kolmeen eri tiimiin, jotta he voivat esitellä yksilöllisiä taitojaan: HipHop tiimiin, Vokaali tiimin ja Performance tiimin. Ryhmään suhtaudutaan hyvin, koska jäsenten tunnetaan osallistuvan oman musiikkinsa tekemiseen ja tuottamiseen, kuten myös koreografioiden työstämiseen.
Edward Tylor
Sir Edward Burnett Tylor (1832–1917) oli brittiläinen kansatieteellistä evolutionismia edustanut kansatieteilijä ja antropologi. Hän toimi Oxfordin yliopistossa museon johtajana vuodesta 1883 ja vuodesta 1896 professorina.
Tylor piti spiritismiä uskonnon alkumuotona. Tylorin mukaan animismi on vanhin uskonto. Hänen pääteoksensa on "Primitive Culture", jossa hän ensimmäisenä esittää animismin, sen alkuperän ja kehittymisen yksityiskohtaisen selityksen. Teoksessa hän väittää, että usko jumaliin on saanut alkunsa siten, että muinaisuudessa ihmisillä oli unien, hallusinaatioiden ja kuoleman selittämiseksi tarve, joka sai ihmiset päättelemään, että on olemassa sielu, joka jättää ihmisen väliaikaisesti nukahtaessa ja lopullisesti kuolemassa, henkiä uskottiin olevan myös esineissä ja kasveissa ja tämä ajattelu sai ihmiset rupeamaan palvomaan niitä. Uhraaminen syntyi Tylorin käsityksen mukaan sitä kautta, että ihminen alkoi käydä kauppaa mielikuvituksensa tuottamien olentojen kanssa. Tylorin mukaan jokaisessa kansassa on kolme kehitysvaihetta.
Tylor määritteli kulttuurin seuraavasti: "Koko se moninaisuus, joka muodostuu tiedoista, uskomuksista, taiteesta, moraalista, laeista, tavoista ja kaikista muista elämänjärjestykseen ja tottumuksiin liittyvistä seikoista, jotka ihminen on omaksunut yhteisön jäsenenä." Tämä määritelmä oli yleisesti käytössä noin viisikymmentä vuotta. Tylorin mukaan eri kansojen keskuudessa esiintyvien kansansatujen samankaltaisuus johtuu lähinnä siitä, että alhaisella kehitystasolla eri kansojen ajattelutavat ovat keskenään samankaltaisia ja näin ollen nuo kansansadut ovat syntyneet eri kansojen keskuudessa erikseen. Tylor vaikutti myös Suomen kulttuuriantropologiaan Edward Westermarckin välityksellä.
Pesäpallon suomensarja 1974
Pesäpallon suomensarja pelattiin 30. kerran kaudella 1974. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Hyvinkään Tahko ja Nurmon Jymy nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1975. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan.
Itälohkossa noususta kamppailivat Lohi ja KiU. Lohi voitti molemmat keskinäiset kamppailut, joka osoittautui nousun kannalta ratkaisevaksi, vaikka eroa joukkueiden välille jäi lopulta vain piste. Kiteen kolmas tappio tuli Sumsan Sujun vieraana.
Etelälohkon voiton vei Hyvinkään Tahko ainoana rasitteenaan 4-1 -tappio Kauhajoella.
Kouran Louhi (vuodesta 1970 alkaen Nurmon Jymyn alajaosto - tällä kaudella 'itsenäisenä' joukkueena) olisi säilyttänyt sarjapaikkansa, mutta joukkue 'hajosi' joulukuussa 1974. Seura palasi sarjapesäpalloon vasta 1990-luvulla.
Nurmon nousu länsilohkosta varmistui joukkueen voittaessa päätöskierroksella kotonaan Muhoksen 14-4.
Protoporfyriini
Protoporfyriinit ovat tetrapyrroleita, jotka sisältävät neljä metyyliryhmää, kaksi propionihapporyhmää ja kaksi vinyyliryhmää.
Protoporfyriiniyhdisteet muodostuvat divalenteista kationeista, jotka yhtyvät protoporfyriini IX -molekyyliin. Protoporfyriini IX:n yhdistyessä rauta-ioniin (Fe) muodostuu hemoglobiinin hemi-ryhmä. Magnesium-ionin (Mg) yhdistyessä muodostuu klorofylli-molekyylin rakenneosa, kun taas sinkki-ionien (Zn) kanssa syntyy sinkkiprotoporfyriiniä.
Nuoleminen
Nuoleminen voi olla eläimellä tapa puhdistaa itseään. Sen ohella se voi olla tapa kommunikoida ja osoittaa kiintymystä, tai sen tarkoituksena voi olla kehon viilentäminen sylkeä levittämällä tai ravinnon tai kosteuden saanti nuolemalla pintaa, joka on märkä tai josta irtoaa ravintoaineita.
Kissaeläimet ovat tunnettuja turkinnuolijoita, koska niillä on karvaa, joka täytyy pitää puhtaana. Lisäksi ne voivat viilentää itseään syljellä, jonka haihtuminen sitoo lämpöä ja ne voivat, samoin kuin koirat, ilmaista nuolemalla kiintymystään toisiaan tai ihmistä kohtaan. Nuolemisesta erittynyt sylki auttaa myös eri loisten loitolla pitämisessä, koska se sisältää paljon hyviä bakteereja. Koirat nuolevat myös kuonoaan.
Lähdin Istanbuliin
Lähdin Istanbuliin: totta ja tarua Euroopasta 1947 on Mika Waltarin matkakertomus vuodelta 1948, jonka kustantaja on WSOY. Toinen painos teoksesta ilmestyi heti samana vuonna 1948 ja kolmas vuonna 2008.
"Lähdin Istanbuliin" ja Waltarin toinen matkakirja "Yksinäisen miehen juna" ovat edelleen suosittuja, sillä uusia matkakertomuksia ilmestyy harvoin. Teokset ilmestyivät vuonna 1954 yhteisniteenä.
Matkalle lähtö sotien jälkeisessä Suomessa ei ollut aivan yksinkertainen asia, edes Waltarille henkisesti, mutta hän koki sen välttämättömäksi uusia teoksia suunnitellessaan. Ja matkaan lähti eri mies kuin "Yksinäisen miehen junan" aikainen tuore ylioppilas.
Lähtiessään Istanbuliin arkkipiispa Kari Mäkinen otti kirjan matkalukemiseksi ja vertailee kirjoituksessaan runsaan 60 vuoden erottamia omia ja Waltarin kokemuksia matkanteosta ja Istanbulista.
Markéta Hejkalová on kääntänyt teoksen tšekiksi, ja käännös on ilmestynyt vuonna 2003 nimellä "Cesta do Istanbulu".
Huoltokoulu
Huoltokoulu (HuoltoK) oli 1952–2014 toiminut Suomen puolustusvoimien sotilasoppilaitos, joka sijaitsi aluksi Helsingin Santahaminassa ja myöhemmin Lahden Hennalassa.
Helsingissä alettiin vuodesta 1926 lähtien järjestää sotilashallinnollisia kursseja, joiden seuraajaksi muodostettiin 1933 Sotilashallinnollinen koulu. Tässä sotilasoppilaitoksessa opetettiin vakinaisen väen huoltoalan upseereita toimimaan hallinto- ja huoltotehtävissä sekä rauhan että sodan aikana. Kokonaisuudessaan noin vuoden kestävä jatkokoulutuskurssi oli tavallisesti jaettu kahteen jaksoon. Oppilaitoksen nimi muuttui 1945 Huoltoupseerikouluksi ja 1952 Huoltokouluksi (HuoltoK), joka toimi Helsingin Santahaminassa. Alkuaikoihin verrattuna opetusohjelmia laajennettiin vuosien varrella niin, että esimerkiksi 1960-luvulla oppilaitoksessa annettiin erikoiskoulutus taloushuollon upseereille, huoltopäälliköille, huoltoaliupseereille ja varusmiestalousaliupseereille.
Huoltokoulussa erikoiskoulutuksen saaneita upseereita nimitettiin huoltopäälliköiksi. Ylimpiä huoltopäällikkövirkoja varten oli hankittava sotakorkeakoulutus. Ylimpään sotilasjohtoon kuului puolustusvoimain huoltopäällikkö, jonka sotilasarvona oli kenraaliluutnantti. Sotatoimiyhtymissä ja joukko-osastoissa huoltopäälliköt olivat everstiluutnantteja tai majureita.
Huoltokoulu siirrettiin 1968 Santahaminasta Lahden Hennalaan, jonne perustettiin Huoltokoulutuskeskus (HkoulK). Siihen kuuluivat Huoltokoulun lisäksi Lahdessa jo ennestään ollut Lääkintäkoulu ja Moottorikoulu, jonka aiempi nimi oli Helsingin Autopataljoonan Moottoriajoneuvokoulu.
Huoltokoulu oli Hämeen rykmenttiin kuulunut joukkoyksikkö, jossa 2012 työskenteli noin 70 henkilöä. Se koulutti kadetteja sekä puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen palkattua henkilökuntaa logistiikan perusteista aina johto- ja asiantuntijatehtäviin. Puolustusvoimauudistuksessa Huoltokoulu lakkautettiin ja sen toiminnot siirrettiin vuoden 2015 alussa aloittaneeseen Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen logistiikkakouluun, joka sijaitsee Riihimäellä.
Park Avenue Viaduct
Park Avenue Viaduct on silloilla korotettu tie Manhattanilla New Yorkin kaupungissa, joka muodostaa osan Park Avenue -puistotietä. Grand Central -rautatieterminaali sekä kaksi suurta toimistorakennusta, MetLife Building ja Helmsley Building, ovat 40th Street ja 46th Street -katujen välillä suoraan keskellä Park Avenuen linjausta. Tien liikenne nostetaan tällä välillä Park Avenue Viaductin silloille, joita pitkin liikenne kiertää terminaalin ja MetLife Buildingin oikealta ja vasemmalta, ja liikkuu suoraan Helmsley Buildingin läpi tunneleissa, joiden ympärille tornitalo on rakennettu.
Park Avenue Viaduct rakennettiin vuosina 1917–1919. Ennen sen valmistumista, vuonna 1913 avattu Grand Central- terminaali katkaisi Park Avenuen ja pakotti sen liikenteen kiertämään muita katuja pitkin. Park Avenue Viaduct lisättiin Yhdysvaltain suojeltavien historiallisten kohteiden National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 1983.