hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Augusts Kirhenšteins
Augusts Kirhenšteins (18. syyskuuta 1872 Mazsalaca - 3. lokakuuta 1963 Riika) oli latvialainen poliitikko ja tiedemies. Hänen johtamansa nukkehallitus pyysi Latvian liittämistä Neuvostoliittoon kesällä 1940.
Kirhenštein oli mikrobiologi ja toimi myös professorina Riian yliopistossa. Kun neuvostoliittolaiset olivat orkestroimassa vallankaappausta Latviassa kesällä 1940,
hänen nimensä oli tullut esiin suurlähetystössä pidetyssä ideariihessä. Kirhenšteins johti Latvia- Neuvostoliitto ystävyysseuraa. Hänen veljensä oli ollut punaupseeri, joka oli teloitettu Neuvostoliitossa vuonna 1938..
Professorin herätti öinen puhelu Neuvostoliiton suurlähetystöstä ja hän ilmoitti suostuvansa hallituksen johtoon, ""jos Ulmaniskin on samaa mieltä"". Uusi hallitus kokoontui ensimmäistä kertaa 21. kesäkuuta 1940. Suomen lähettilääseen Edvard Paliniin Kirhenšteins teki epäedullisen vaikutelman: “"Vanha väsynyt epävarma ukkeli, jolta puuttuu itseluottamusta, varmuutta ja omaa tahtoa ja asiantuntemusta."”.
Kirhenšteins vakuutteli, että Latvia pysyy itsenäisenä valtiona. Samaa vakuutteli myös Neuvostoliiton lähetystö. Kirhenšteinsin johtama hallitus määräsi heinäkuulle uudet vaalit, mikä oli hyvä propaganda-ase Ulmaniksen vuodesta 1934 jatkuneen yksinvallan jälkeen. Vaalilakeja kuitenkin rikottiin ja tulos oli etukäteen päätetty.
Uusi parlamentti, "Kansan Saeima", julisti Latviaan neuvostovallan 21. heinäkuuta 1940. Neuvostoliiton korkein neuvosto hyväksyi Latvian neuvostokansojen perheen jäseneksi 5. elokuuta 1940. Kirhenšteins toimi uuden neuvostotasavallan puhemiehistön puhemiehenä eli presidenttinä vuoteen 1952.
Maciej Koczorowski
Matt Koczorowski (s. 15. huhtikuuta 1979 Bydgoszcz, Puola) on puolalainen vokalisti, joka tunnetaan parhaiten yhtyeen Chainsaw keulahahmona. Koczorowski on tehnyt yhteistyötä mm. yhtyeiden Faust, Sirsaw, Butelka, Sibyline, Miecz Wikinga ja Doctrine-X kanssa.
Chainsaw
Muut
Jarosław Gajczuk-Zawadzki
Jarosław Gajczuk-Zawadzki (s. 17. toukokuuta 1979, Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye Chainsawin kitaristina.
Chainsaw
Malmi (hiekkakenttä)
Malmi on vanhahtava nimitys sotaväen harjoituskentälle tai aukealle paikalle kylän tai kaupungin laidalla. Esimerkkinä Paraisten malmi, Kampin malmi, Savonlinnan malmi, Mikkelin malmi. Myös varsinkin kirkonkellon metallia nimitetään malmiksi.
Arkadiusz Rygielski
Arkadiusz Rygielski (s. 19. elokuuta 1978 Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka toimi heavy metal -yhtye Chainsawin kitaristina.
Chainsaw
Sebastian Górski
Sebastian Górski (s. 17. toukokuuta 1976, Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka oli heavy metal -yhtye Chainsawin rumpali.
Chainsaw
Muut
Marek Jerchewicz
Marek Jerchewicz (s. 5. kesäkuuta 1976 Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka tunnetaan työstään heavy metal -yhtye Chainsawin basistina.
Chainsaw
Muut
Saint-Siméon (Capitale-Nationale)
Saint-Siméon on vajaan 1 400 asukkaan kunta Québecin provinssiin kuuluvalla Charlevoix’n alueella. Se sijaitsee Saint Lawrencen estuaarin pohjoisrannalla ja Québeciin johtavan maantien varrella, noin 40 kilometriä La Malbaien kunnasta koilliseen. Saint-Siméonin pinta-ala on runsaat 280 neliökilometriä, ja sen maisemaa hallitsevat pohjoisessa lukemattomat pienet järvet ja etelässä Noirejoki sekä Taillisvuori. Kesällä sieltä on säännöllinen lauttayhteys Saint Lawrencen etelärannalla sijaitsevaan Rivière-du-Loupin kaupunkiin. Kunnan suurin työllistäjä on metsäteollisuus, ja siellä sijaitsee Les Palissadesin metsäntutkimuskeskus.
Saint-Siméon on saanut nimensä Pyhältä Simonilta, joka oli yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta. Kunnan historia juontaa juurensa vuoteen 1869, jolloin Saint-Siméonin maaseurakunta irrotettiin itsenäiseksi Saint-Fidèle-de-Mont-Murrayn seurakunnasta. Kymmenen vuoden kuluttua kylä sai oman postitoimiston. Vuonna 1911 keskuskylä ja maaseurakunta erotettiin toisistaan 90 vuoden ajaksi, kunnes ne vuonna 2001 yhdistettiin nykyiseksi Saint-Siméonin kunnaksi.
Metal Works 1997–2002
Metal Works 1997–2002 on puolalaisen heavy metal -yhtye Chainsawin kokoelma-albumi, joka on julkaistu omakustanteena vuonna 2002. Albumi sisältää yhtyeen "Frogs"-demon sekä studio- ja livekappaleita.
Michael Mageau
Michael Renault Mageau on toinen niistä kahdesta henkilöstä, jotka selvisivät hengissä San Franciscossa vaikuttaneen sarjamurhaaja Zodiac Killerin suorittamista aseellisista hyökkäyksistä. Useita luoteja vartaloonsa saanut Mageau pystyi jälkeenpäin antamaan tuntomerkkejä ampujasta, mutta havainnot eivät riittäneet tappajan löytymiseen.
Keskiyöllä 4. heinäkuuta 1969 19-vuotias Mageau ja häntä kolme vuotta vanhempi Darlene Ferrin olivat pysäyttäneet auton Blue Rock Springs Parkin parkkipaikalle Vallejon kaupungin laitamilla Kaliforniassa. Muutaman metrin päähän heidän autostaan seisahtui toinen auto, mahdollisesti Ford Mustang tai Chevrolet Corvair. Autosta astui mies, jota Ferrin ja Mageau luulivat poliisiksi. He nousivat autostaan. Tulija asteli heidän luokseen ja avasi varoittamatta tulen. Ammuttuaan viidesti mies poistui, mutta Mageaun valitus sai hänet palaamaan ja ampumaan uudelleen puolustuskyvyttömiä uhrejaan.
Tajuissaan pysytellyt Mageau onnistui laittamaan auton vilkkuvalot päälle, ja hälyttämään apua. Poliisin saapuminen ei ehtinyt pelastaa Ferriniä, joka menehtyi matkalla sairaalaan. Teosta epäiltiin aluksi hänen aviomiestään Deania, jolla kuitenkin oli alibi. Myös Ferrinin aikaisempaa aviomiestä kuulusteltiin, mutta hänet todettiin syyttömäksi.
Myöhemmin tappaja lähetti kolmelle eri sanomalehdelle tietoja murhista ja kertoi yksityiskohtia, jotka vain murhaaja saattoi tietää. Zodiacin nimellä tunnettuna hän jatkoi mahdollisesti jo vuonna 1963 alkaneita veritöitään, ja lisäsi kirjeenvaihtoaan lehdistön kanssa antamalla outoja johtolankoja ja koodeja, joita ei pystytty selvittämään.
Heinäkuussa 1992 Mageau tunnisti ampujan Arthur Leigh Alleniksi, jonka kuvaa Vallejon poliisi sattui näyttämään hänelle. Poliisi halusi tietää, miksi Mageau ei ollut tunnistanut Allenia 20 vuotta aiemmin, jolloin mies oli ollut pidätettynä pääepäiltynä Zodiaciksi. Mageau väitti, ettei hänelle ollut koskaan näytetty ainuttakaan epäillyn kuvaa. Jos tämä pitää paikkansa, kyseessä on yksi pahimmista Yhdysvaltain rikoshistorian kömmähdyksistä nykyaikana. Asia ei ratkennut koskaan, sillä Allen kuoli elokuussa 1992.
Vuonna 2002 tehtyjen DNA-testien tulokset osoittivat Allenin olleen todennäköisesti syytön Zodiac-murhiin.
The Journey into the Heart of Darkness
The Journey into the Heart of Darkness on Chainsaw’n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2005.
Nolan Kasper
Nolan Kasper (s. 27. maaliskuuta 1989 Morristown, New Jersey) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Kasperin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Levin pujottelussa 15. marraskuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti seuraavassa maailmancupin kisassaan Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2010 oltuaan 27:s. Kasper on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan toiseksi Kranjska Goran pujottelussa kaudella 2010–2011. Hän hävisi kisan voittajalle Mario Mattille vain 0,09 sekuntia.
Nuorten MM-kisoissa vuonna 2009 Kasper sai pujottelussa pronssia. Hän on sijoittunut pujottelussa 24:nneksi Vancouverin olympialaisissa 2010, 15:nneksi Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 ja 13:nneksi Sotšin olympialaisissa 2014.
Juan José Campanella
Juan José Campanella (s. 19. heinäkuuta 1959 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen elokuvaohjaaja.
Campanella ryhtyi opiskelemaan teknisiä aloja, mutta keskeytti opintonsa 1980 opiskeltuaan yliopistossa neljä vuotta. Hän totesi myöhemmin, että päätökseen vaikutti ratkaisevasti elokuvan "All That Jazz" näkeminen juuri sinä päivänä kun hänen oli tarkoitus aloittaa viides lukuvuosi. Hänen esikoisohjauksensa oli lyhytelokuva "Prioridad nacional" (1979). Campanella lähti opiskelemaan Yhdysvaltoihin Tisch School of the Arts -kouluun. Neljän vuoden kuluttua, 1984, hän ohjasi toisen elokuvansa, "Victoria 392", joka on ensimmäinen viidestä yhteistyöelokuvasta näyttelijäystävä Eduardo Blancon kanssa, ja samalla ensimmäinen yhteistyöelokuva käsikirjoittaja Fernando Castetsin kanssa, jonka kanssa hän sekä ohjasi että käsikirjoitti elokuvan.
Valmistuttuaan elokuvakoulusta Campanella ohjasi Yhdysvalloissa kaksi elokuvaa: "The Boy Who Cried Bitch", 1991, ja "Himolla on hintansa", 1997.
Campanella ryhtyi jälleen 1999 yhteistyössä Castetsin kanssa käsikirjoittamaan elokuvaa "El mismo amor, la misma lluvia" (1999), jossa pääosia näyttelivät näyttelijäystävät Ricardo Darín (joka oli tututunut Campanellaan 15 vuotta aiemmin ulkomailla) ja Eduardo Blanco. Sama kaava toistui vielä kahdessa elokuvassa, "Morsiamen poika", 2001 (ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi 2002) ja "Luna de Avellaneda", 2004, joissa käsikirjoittajina olivat Campanella ja Castests ja Darín ja Blanco pää- ja sivuosassa. Darín oli jälleen pääosassa Campanellan jännityselokuvassa "Katseeseen kätketty" (2009), joka oli Campanellan neljäs pitkä elokuva ja joka sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon 2010.
Sittemmin Campanella on omistautunut lähinnä tekemään televisiosarjoja yhdysvaltalaiselle yleisölle (muun muassa "House", "", "" ja "30 Rock"). Hän on ollut Espanjan kansalainen vuodesta 2006.
Matti Laurila (vanhempi)
Matti Erkki Laurila (19. joulukuuta 1865 Lapua – 16. maaliskuuta 1918 Länkipohja, Jämsä) oli suomalainen suojeluskuntalainen, joka komensi Suomen sisällissodassa valkoisten puolella vapaaehtoisista koottua Lapuan suojeluskuntaa toimien komppanianpäällikkönä. Länkipohjan taistelussa kaatunut Laurila ja hänen kaksi poikaansa Ilmari (1897–1918) ja Matti Laurila (1895–1983) saavuttivat lapualaisten keskuudessa kuolemattoman maineen.
Laurilan vanhemmat olivat Iisakki Saarenpää-Laurila ja Sanna Liisa Laurila. Hän toimi Suomen kaartissa jefreitterinä vuosina 1884–1886 ja sitten Laihian reservikomppanian harjoitusaliupseerina. Hän yleni vanhan sotaväen aikana vääpeliksi. Sotilasuransa jälkeen hän oli Kauhavalla poliisikonstaapelina 1890–1906, Härmässä sahanhoitajana 1906–1910 ja Lapuan sähköyhtiön isännöitsijänä vuodesta 1910.
Vuonna 1917 Laurilasta tuli Lapuan ensimmäisen suojeluskunnan eli ns. palokunnan päällikkö ja hieman myöhemmin Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntien keskusesikunnan jäsen. Suomen sisällissodan puhjettua hän osallistui mm. Lapuan ja Seinäjoen venäläisten varuskuntien aseistariisumiseen, minkä jälkeen Lapuan suojeluskunta eteni Vilppulan Lylyyn saakka ja asettui sitten Vilppulan rintamalle. Laurila ylennettiin helmikuussa 1918 vänrikiksi ja maaliskuussa luutnantiksi. Hän osallistui 3. maaliskuuta 1918 Eräjärven taisteluun ja 16. maaliskuuta Länkipohjan taisteluun, jossa hän sai surmansa. Hän oli juuri saanut tiedon toisen komppanian päällikkönä toimineen poikansa Ilmari Laurilan kaatumisesta, kun eversti Karl Fredrik Wilkman määräsi hänet yrittämään vielä kerran hyökkäystä. Molempien Lauriloiden kuolema tunnin sisällä lamautti Lapuan suojeluskuntalaiset, mutta reservistä etulinjaan siirretty Vaasan krenatööripataljoona onnistui kääntämään taistelun valkoisten voitoksi.
Matti ja Ilmari Laurilan kaatuminen Länkipohjan taistelussa muodostui Etelä-Pohjanmaan valkoisten keskuudessa suoranaiseksi legendaksi. Laurilan perheeseen viitattiin muun muassa ”Vilppulan urhojen muistolle” -laulun sanoissa. Valkoisten välittömästi taistelun jälkeen toteuttaman vankien joukkoteloituksen eli Länkipohjan verilöylyn on sanottu olleen lapualaisten kosto Lauriloiden kuolemasta.
Laurilan puoliso vuodesta 1887 oli Anna Liisa Mukari (k. 1929). Heidän toisesta pojastaan, jääkäri Matti Laurilasta tuli talvi- ja jatkosodan eversti ja rykmentinkomentaja.
Olli Rajala
Olli Rajala (s. 28. marraskuuta 1937) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Rajala edusti jalkapallourallaan Tampereen Pallo-Veikkoja 1958–1961 ja Tampereen Palloilijoita 1962–1964, joista kaksi ensimmäistä mestaruussarjassa. Kaikkiaan Rajala pelasi 42 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia.
Rajala pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1957–1963 yhteensä kolme maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Jääkiekossa Rajala pelasi 18 pääsarjaottelua kaudella 1962–1963 Tampereen Pallo-Veikkojen riveissä tehden 7 maalia ja 3 syöttöä.
Taktisuus
Taktisuus on polymeerin ominaisuus, joka määrittyy polymeerin stereoisomeerien jakauman perusteella. Polymeerit voidaan jakaa isotaktisiin, syndiotaktisiin ja ataktisiin polymeereihin.
Isotaktisen polymeerin toistuvilla osilla on sama konfiguraatio.
Syndiotaktisen polymeerin konfiguraatio on peräkkäisillä osilla vastakkainen.
Ataktisen polymeerin osien konfiguraatio on satunnainen.
Taktisuudella voi olla hyvin suuri merkitys polymeerin muotoon. Esimerkiksi isotaktinen polypropyleeni on kiteinen, kun taas ataktinen polypropyleeni on amorfinen eikä jaa samoja teollisuudessa tarvittavia mekaanisia muovien muovaamiseen vaadittuja ominaisuuksia kuin isotaktinen muotonsa.
Timo Rantala
Timo Rantala (s. 30. toukokuuta 1941) on suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija, jääpalloilija ja kaukalopalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Rantala edusti urallaan Helsingin Ponnistusta suomensarjassa 1958–1962 ja Lahden Reipasta mestaruussarjassa 1963–1964. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1963. Kaikkiaan Rantala pelasi 24 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Suomensarjassa hän viimeisteli viidessä kaudessa 37 maalia. Rantala pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun 1963.
Jääkiekossa hyökkääjänä pelannut Rantala edusti urallaan Helsingin Ponnistusta, HIFK:ta ja Lahden Reipasta 1959–1968 ja pelasi 111 SM-sarjaottelua tehden niissä 102 pistettä (59 maalia ja 43 syöttöä). Jäähyjä hänelle kertyi 42 minuuttia. Suomen Cup -mestaruuden Rantala saavutti Reippaan joukkueessa 1968. Rantala pelasi jääkiekossa 11 A-maaottelua, 2 B- ja 6 nuorten maaottelua.
Jääpallossa Rantala edusti HIFK:ta, Lahden Reipasta ja Botnia-69:ää SM-sarjassa hän pelasi 1967–1986 ja saavutti mestaruuden HIFK:ssa 1978. Jääpallossa Rantala edusti Suomea yhdessä B-maaottelussa.
Kaukalopallossa Rantala saavutti HIFK:ssa neljä Suomen mestaruutta 1977–1980.
Rantala on saavuttanut myös 1961 sotilaskolmiottelussa Puolustusvoimien mestaruuden Uudenmaan Jääkäripataljoonan joukkueessa ja henkilökohtaisessa kilpailussa kolmannen sijan.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952 – miesten 67,5 kg
Helsingin olympiakisojen painonnoston sarjaan 67,5 kg osallistui 24 urheilijaa edustaen 22 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 26. heinäkuuta. Yhdysvaltain Tommy Kono ratkaisi kilpailun tempaisemalla maailmanennätyksen 117,5 kg. Yhteistulos 362,5 kg oli olympiaennätys.
Bernd Eichinger
Bernd Eichinger (11. huhtikuuta 1949 Neuburg an der Donau, Baijeri, Saksa – 24. tammikuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Eichingerin tuottamia elokuvia ovat "Baader Meinhof Komplex", "Elementarteilchen", "Perikato", "Ruusun nimi", "Parfyymi" ja "Päättymätön tarina".
Eichinger oli jonkin aikaa Constantin Filmin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Eichinger kuoli 24. tammikuuta 2011 sydäninfarktiin kotonaan Los Angelesissa.
Pasi Rasimus
Pasi Rasimus (s. 6. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Seuratasolla hän valmensi viimeksi Käpylän Palloa kaudella 2011.
Keskikentällä pelannut Rasimus edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia, Turun Palloseuraa, Finnairin Palloilijoita ja norjalaista Lillestrømiä. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1981, 1987 ja 1988 sekä Suomen Cupin 1981. Kaikkiaan Rasimus pelasi 14 kauden aikana 281 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 40 maalia. Suomen maajoukkueessa Rasimus pelasi vuosina 1983–1986 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Pelaajauran jälkeen Rasimus aloitti Finnairin Palloilijoiden kakkosvalmentajana 1995 ja nousi seuran päävalmentajaksi kesällä 1996, kun Keijo Voutilainen sai potkut. Hän valmensi seuraa elokuuhun 1997 asti. FinnPan jälkeen Rasimus on toiminut Malmin Palloseuran ja Klubi 04:n päävalmentajana sekä nuorisomaajoukkueiden valmennusryhmissä.
Leopoldo Torre Nilsson
Leopoldo Torre Nilsson (1924-1978) oli argentiinalainen elokuvaohjaaja. Hän sai vaikutteita italialaisesta neorealismista, ja tutki yläluokan rappiota elokuvillaan. Hänen varhaistuotantoonsa kuuluva Enkelin talo "La casa del ángel" (1957) menestyi maailmanlaajuisesti. Vuonna 1973 Nilssonin elokuva "Los siete locos" sai hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla.
Leopoldo Torre Nilssonin isä oli elokuvaohjaaja, ja hän aloitti isänsä assistenttina viisitoistavuotiaana. Hänen maineensa perustuu alkuvuosien elokuviin, mutta hän jatkoi työskentelyä 1970-luvulle asti kiristyvästä sensuurista huolimatta. vain hänen viimeinen elokuvansa "Piedra libre" (1976) kiellettiin.
Pekingin metro
Pekingin metro on metrojärjestelmä Pekingissä, Kiinassa. Ensimmäinen linja avattiin vuonna 1971, nykyään linjoja on 14 ja asemia 172. Linjojen yhteispituus on 336 kilometriä. Pekingin metro on manner-Kiinan vanhin sekä toiseksi pisin ja käytetyin Shanghain metron jälkeen.
Metrojärjestelmä laajeni viidellä linjalla 30. joulukuuta 2010, kun linjat 15, Changping, Fangshan, Yizhuang ja Daxing avattiin. Kiinan hallituksen talouden elvyttämispaketti on vauhdittanut metron laajennusta.
Nurkkaan ajettu Jumala?
Nurkkaan ajettu Jumala? on Juha Pihkalan ja Esko Valtaojan vuonna 2004 julkaistu yhdeksänosainen kirjeenvaihto tieteen ja uskonnon välisestä suhteesta.
Kirja valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi vuonna 2004, kuten myös jatkoteos Tiedän uskovani, uskon tietäväni vuonna 2010.
M8 (Valko-Venäjä)
Valtatie M8 (, ) on pohjois-etelä-suuntainen, Valko-Venäjän itäosissa kulkeva valtatie.
M8 alkaa Venäjän Pihkovan alueelta Nevelin kautta saapuvan M20-valtatien jatkona Valko-Venäjän Jezerištše -raja-asemalla. Sieltä 2-kaistaisena alkava valtatie M8 jatkaa etelään. Enimmän osan matkaa valtatie on 4-kaistainen. Suurimmat reitin varrelle osuvat kaupungit (Vitsebsk, Orša, Mahiljou ja Homel) sivuutetaan kehätiemäisesti. Valtatie päättyy raja-asema Novaja Gutaan Ukrainan Tšernihivin alueen rajalla.
Valtatie M8 muodostaa osan runsaat 2 500 kilometriä pitkää eurooppatie E95:tä , joka alkaa Pietarista ja johtaa etelään Valko-Venäjän ja Ukrainan läpi, Mustanmeren yli ja päättyy Turkin keskiosiin.
Tärkeimmät risteykset :
Norman Pritchard
Norman Pritchard (myöhemmin Norman Trevor; 23. heinäkuuta 1877 Kalkutta, Intia – 30. lokakuuta 1929 Norwalk, Kalifornia, Yhdysvallat) oli vuoden 1900 olympialaisissa kilpaillut juoksija, joka voitti hopeaa 200 metrin juoksussa ajalla 22,8 ja 200 metrin aitajuoksussa.
Pritchard on siinä mielessä ”kiistanalainen” olympiaurheilija, että häntä ovat väittäneet omakseen sekä Britannia että Intia. Brittiläinen olympiahistorioitsija Ian Buchanan toteaa Pritchardin olleen vanhaa siirtomaasukua ja vaikka hän syntyi Intiassa, hän oli puhtaasti brittiläinen. Intian olympiakomitean historioitsija Gulun Hesekiel puolestaan perustaa näkemyksensä siihen, että Pritchard syntyi Intiassa ja asui siellä useita vuosia. Pritchard muutti Englantiin kesällä 1900, ja hänet valittiin jäseneksi Lontoo AC:n kesäkuussa, minkä jälkeen hän kilpaili AAA:n kilpailuissa. Britannian joukkue olympiakisoihin 1900 valittiin AAA:n tulosten perusteella, ja Pritchardin toinen sija (voittaja Alvin Kraenzlein) 120 jaardin aidoissa riitti hänelle olympiakisavalintaan. Buchanan huomauttaa, että Pariisin ohjelmassa luetellaan hänet AAA:n joukkueen jäseneksi, ja että New York Times kirjoittaa hänestä englantilaisena. Pritchard oli vahva pikajuoksija ja aitajuoksija ja voitti Bengalin mestaruuden 100 jaardilla seitsemänä vuonna peräkkäin 1894–1900. Hän oli Bengalin mestari myös 440 jaardilla ja 120 jaardin aidoissa, joka tukee Intian vaatimusta. Hän oli myös aikoinaan Intian FA:n sihteeri. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin ottaen nimen Norman Trevor. Hän ryhtyi näyttelijäksi mykkäelokuviin esiintyen yhdessä Ronald Colmanin kanssa 27 elokuvassa MGM:llä. Pritchard kuoli rahattomana oletettavasti krooniseen aivosairauteen.
Henkilökohtaisia ennätyksiä: 100 m: 10.9 (1899) 200 m: 22.6e (1900), 110 m aidat: 15.4 (1899), 200 m aidat: 26.2 (1900).
Elokuvia: "Beau Geste" (1926), "... ja naiset rakastavat heitä" ("Dancing Mothers") (1926) ja "Tonight at Twelve" (1929).
Eragon (täsmennyssivu)
Eragon voi tarkoittaa:
Tropiikkivarpuspöllö
Tropiikkivarpuspöllö ("Glaucidium tephronotum") on pöllöihin kuuluva lintu, jonka esiintymisaluetta Afrikassa ovat Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon tasavalta, Kongon demokraattinen tasavalta, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Gabon, Ghana, Kenia, Liberia, Ruanda, Sierra Leone ja Uganda.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät, kosteat pensastoalueet ja hyvin ylävät pensastoalueet. Se painaa keskimäärin 87,4 grammaa.
Sillä on neljä alalajia:
Jesuiittojen guaranilähetysasemat
Jesuiittojen guaranilähetysasemat olivat lähetysasemia, joita jesuiitat perustivat Argentiinaan ja Brasiliaan 1600-luvulla katekisoidakseen guarani-intiaaneja ja suojellakseen heitä espanjalaisilta ja portugalilaisilta orjakauppiailta.
Viiden aseman rauntiot ovat nykyisin Unescon maailmanperintöluettelossa: São Miguel das Missões Brasiliassa ja San Ignacio Mini, Santa Ana, Nuestra Señora de Loreto ja Santa Maria Mayor Argentiinassa.
Vuonna 1768, jolloin jesuiitat karkotettiin maasta, oli 32 lähetysasemaa asutettuna.
Anna Jablonskaja
Anna Jablonskaja () oik. Hanna Hryhorivna Mašutina () (20. heinäkuuta 1981 Odessa, Ukraina – 24. tammikuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli ukrainalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän kuoli Domodedovon lentokentän pommi-iskussa 2011.
Blogissaan 21. joulukuuta 2010 Jablonskaja kirjoitti "Мне кажется у меня осталось очень мало времени" ("Minulla on luultavasti vain vähän aikaa jäljellä").
Anna Jablonskaja julkaisi toistakymmentä näytelmää. Monia niistä on esitetty Venäjällä, etenkin Pietarissa. Jablonskaja on vuodesta 2004 saanut useita palkintoja monien kirjallisuustapahtumien yhteydessä. Hän kirjoitti myös lyyrisiä runoja. Moskovan Meierhold-keskuksen johtajan Pavel Rudnevin mukaan häntä pidettiin yhtenä nuoren polven suurimmista lahjakkuuksista, ja hän oli Uusi draama -kulttuurisuuntauksen henkinen johtaja.
Jablonskaja tuli Moskovaan lentokoneella Odessasta puoli tuntia ennen räjähdystä. Hän oli menossa Isskustvo kino -lehden tilaisuuteen, jossa hänelle oli tarkoitus myöntää lehden perustama palkinto.
Markku Tykkyläinen
Markku Tykkyläinen on Joensuun yliopistosta valmistunut ja vuonna 1987 väitellyt suomalainen maantieteilijä. Tykkyläinen oli yhteiskuntamaantieteen professorina Joensuun yliopistossa vuosina 1998-2003. Vuodesta 2004 alkaen Tykkyläinen on toiminut maaseutututkimuksen professorina Joensuun ja sittemmin Itä-Suomen yliopistossa.
Tykkyläisen tieteellisen kiinnostuksen kohteina ovat teorianmuodostaminen ja metodologiset kysymykset maantieteessä, menetelmäkehitys ja niiden monipuolinen soveltaminen haasteellisissa olosuhteissa.
Tutkimustyössään Tykkyläinen on keskittynyt muun muassa luonnonvaraperustaisten yhdyskuntien ja alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen rakentumiseen ja yhteisöjen ja yhdyskuntien reaktioihin kun talouden ja yhteiskunnan rakenteet uudistuvat. Tykkyläinen on tutkinut uusien taloudellis-maantieteellisten rakenteiden ja toimintamallien syntymistä sekä reaktiomekanismeja useissa Euroopan maissa, Venäjällä ja Australiassa.
Hän on tehnyt ja johtanut työssäkäynnin ja työyhteisöjen tutkimuksia muun muassa kaivoksilla ja öljykentillä. Tykkyläinen on mallintanut aluetaloudellista kehitystä erityisesti Suomessa. Hän suunnitteli ja käynnisti monitieteisen geoinformatiikan opetuksen Joensuun yliopistossa ja geospatiaalisen analyysin opetuksen Itä-Suomen yliopistossa.
Tykkyläinen oli Suomen Maantieteellisen Seuran puheenjohtaja vuosina 2000 ja 2001 sekä vuosina 2008 ja 2009. Hänellä on vaimonsa Eijan kanssa kaksi jo aikuista tytärtä.
Vuonna 2016 Tykkyläinen sai neljäntenä maanteiteilijänä Ragnar Hult-mitalin ansioistaan sekä opetuksessa että tutkimuksessa. Hän on ohjannut 23 väitöskirjaa ja useita graduja.
Hännyskolibrit
Hännyskolibrit ("Aglaiocercus") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Charlie Adam
Charles Graham "Charlie" Adam (s. 10. joulukuuta 1985) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stokea. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Charlie Adamin isä Charlie Adam oli myös ammattilaisjalkapalloilija sekä hänen nuorempi veljensä Grant on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Adamin pelaajaura alkoi skotlantilaisen Rangersin juniorijoukkueissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2003–2004 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa huhtikuussa 2004. Seuraavat kaksi kautta Adam vietti pääasiassa lainalla Ross Countyssa ja St Mirrenissä. Kaudella 2006–2007 Adam pelasi loistavasti ja vakiinnutti paikkansa Rangersin kokoonpanossa. Kauden päätyttyä kannattajat valitsivat hänet vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Kaudella 2007–2008 Adam jatkoi hyviä otteitaan Skotlannin valioliigassa, mutta hän ei kovan kilpailun takia saanut yhtä paljon peliaikaa kuin edellisellä kaudella. Seuraavakin kausi alkoi samaan tapaan ja tammikuussa 2009 Adam siirtyi lainalla Englannin mestaruussarjan Blackpooliin. Adam onnistui hyvin ja kesällä hän siirtyi 500 000 punnan siirtosummalla pysyvästi Blackpooliin.
Adamista tuli Blackpoolin kapteeni ja hän oli yksi tärkeimmistä seuran pelaajista, kun Blackpool nousi kauden 2009–2010 päätteeksi valioliigaan karsintojen kautta. Hänet valittiin seuran parhaaksi pelaajaksi ja mestaruussarjan vuoden joukkueeseen. Valioliigassa Adam jatkoi hyviä peliesityksiä ja muun muassa Liverpool, Aston Villa ja Birmingham yrittivät ostaa hänet tammikuussa 2011.
Liverpool hankki Adamin 7,5 miljoonan punnan hintaan kesän 2011 siirtoikkunassa. Elokuussa 2012 Adam siirtyi Liverpoolista 4 miljoonalla punnalla Stokeen.
Adam pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa maaliskuussa 2007 Itävaltaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 11 A-maaottelua.
Kalsiumtitanaatti
Kalsiumtitanaatti eli kalsiumtitaanioksidi (CaTiO) on epäorgaaninen yhdiste, jolla on sovellutuksia erityisesti elektroniikassa. Luonnossa kalsiumtitanaattia esiintyy perovskiittimineraalina.
Kalsiumtitanaatin kiderakenne on perovskiitti, jonka omaavat yhdisteet voidaan esittää kaavalla ABO. Yhdisteellä on hieman vääristynyt tilakeskeinen kuutiollinen alkeiskoppi, jossa tiheimmän pakkauksen muodostavat kalsium- ja oksidi-ionit. Titaani-ionit sijaitsevat alkeiskopissa oktaedrisesti.
Tyypillisesti kalsiumtitanaattia valmistetaan sintraamalla kalsiumkarbonaattia ja titaanidioksidia. Kalsiumtitanaatin valmistukseen on kehitetty muitakin menetelmiä, joissa käytetään lähtöaineina joko epäorgaanisia tai orgaanisia titaaniyhdisteitä. Usein ongelmaksi muodostuu tarvittava hyvin korkea lämpötila. Tämän vuoksi on pyritty kehittämään muun muassa mikroaaltomenetelmiä, jolla yhdistettä voitaisiin tuottaa alhaisemmissa lämpötiloissa.
Kalsiumtitanaatilla on suhteellisen korkea dielektrinen vakio, huoneenlämpötilassa noin 160. Tämän vuoksi sitä käytetään kondensaattoreissa usein strontiumtitanaatin kanssa. Yhdisteellä on myös pietsosähköisiä ominaisuuksia. Sitä voidaan käyttää myös sitomaan ydinreaktoreissa muodostuneita radioaktiivisia aineita.
Kalsiumtitanaatti avustaa hydroksiapatiitin muodostumista titaanisten implanttien päälle. Titaanin pinnalle saadaan natriumhydroksidilla hydroksidi-ionikerros, joka negatiivisesti varautuneena vetää puoleensa positiivisia kalsiumioneita. Kalsiumionit muodostavat pinnalle kalsiumtitanaattikerroksen, johon kasvaa hydroksiapatiittia fosfaatti-ionien läsnä ollessa.
KNM Svenner
KNM Svenner (viirinumero G03) oli Norjan laivastossa toisessa maailmansodassa palvellut Britannian Kuninkaalliselta laivastolta lainattu S-luokan hävittäjä. Aluksen ura oli lyhyt, ainoastaan hieman alle kolme kuukautta palvelukseen otosta tuhoutumiseen.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1940 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista osana 5. hätälaivueen hankintaa. Sen köli laskettiin 5. marraskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1943 nimellä "HMS Shark". Ennen aluksen valmistumista 11. maaliskuuta 1944 se siirrettiin 8. maaliskuuta Norjan laivastolle, joka nimesi sen samalla "KNM Svenneriksi".
"KNM Svenner" liitettiin palvelukseen otettaessa 23. hävittäjälaivueeseen. Alus aloitti 3. huhtikuuta koeajojen ja varustamisen jälkeen koulutuksen Scapa Flow'ssa.
Alus määrättiin huhtikuussa Normandian maihinnousuun osaksi Force S:ää. Sen tehtäväksi annettiin tukea osastonsa mukana Sword-rannan maihinnousua tykkitulella ampuen määrättyjä maaleja Cabourgissa. Alus osallistui 2. toukokuuta Fabius-harjoitukseen, joka oli sen viimeinen Kanaalissa pidetty maihinnousuharjoitus. Seuraavana päivänä se osallistui Littlehamptonin länsipuolella maihinnousuharjoitukseen yhdessä osastonsa alusten kanssa ja lopulta 18. toukokuuta osastot S, J ja G pitivät yhteisharjoituksen Brightonin edustalla. Harjoitukseen oli sisällytetty ilma-aseen, E-veneiden, miinojen sekä sukellusveneiden aiheuttamien uhkien torjunta. Harjoituksen päätyttyä alus siirtyi osastonsa mukana keskitysalueelle Portsmouthiin.
"Svenner" saattoi 5. kesäkuuta yhdessä fregattien "HMS Rowleyn" ja "HMS Holmesin" kanssa risteilijät "HMS Arethusan", "HMS Dragonin", "HMS Danaen" ja "HMS Frobisherin", monitori "HMS Robertsin" sekä 40. miinanraivaajalaivueen Portsmouthista Sword-rannalle muodostettavaan sillanpäähän. Seuraavana alus saapui 35 merimailia Le Havresta länsiluoteeseen maihinnousurannan edustalle odottamaan miinanraivaajien ilmoitusta raivauksen päättymisestä ja reitin avautumisesta tulitukiosaston aluksille, kun se kohtasi Saksan laivaston 5. torpedovenelaivueen alukset "T28":n, "Möwen" ja "Jaguarin". Seuranneessa taistelussa saksalaisten laukaisema torpedo osui alukseen, joka katkesi kahtia upoten nopeasti vieden mukanaan 32 norjalaista ja yhden britin. Aluksen miehistöstä pelastettiin 185, joista viisitoista oli haavoittunut.
Meftah Ghazalla
Meftah Ghazalla (, s. 3. lokakuuta 1977) on libyalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Maalivahtina pelannut Ghazalla Libyan pääsarjassa Al-Ittihadia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Otto Isakower
Otto Isakower (2. kesäkuuta 1899 Wien, Itävalta – 10. toukokuuta 1972 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen psykoanalyytikko. Hän valmistui lääkäriksi Wienin yliopistossa 1923 ja erikoistui psykiatriaan. Hän innostui psykoanalyysistä ja kehitti sitä. Erityisesti hänet tunnetaan Isakowerin ilmiönä tunnetusta näköhallusinaatiosta, jota voidaan tavata muun muassa nukahtamis- ja heräämisvaiheessa, eräiden huumausaineiden käytön yhteydessä sekä liittyneenä temporaaliepilepsiaan. Hänen selityksensä ilmiöön on psykoanalyyttinen ja keskittyy egon regressioon.
Isakower julkaisi ensimmäiset teoksensa Wienissä. Hän pakeni juutalaisvainoja Lontoon kautta New Yorkiin, jossa jatkoi työskentelyään.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952 – miesten 75 kg
Helsingin olympiakisojen painonnoston sarjaan 75 kg osallistui 21 urheilijaa edustaen 20 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 26. heinäkuuta. Työnnössä Lontoon kisojen hopeamitalisti George nosti uuden olympiaennätyksen ja varmisti kultamitalinsa. Myös tempauksen 127,5 kg ja yhteistulos 400,0 olivat olympiaennätyksiä.
El-Tounin ME mainittu olympiakisojen virallisessa raportissa . Muista lähteistä sitä ei löydy. 120 kg vuodelta 1938 mainitaan.
Norjan merivoimat
Norjan merivoimat () on merialueen valvonnasta ja suojaamisesta vastaava puolustushaara Norjan asevoimissa. Merivoimiin kuuluvat laivasto, rannikkovartiosto ja merisotakoulut.
Laivasto () muodostaa Norjan meripuolustuksen perustan. Sen tärkeimpänä tukikohtana on Haakonsvernin laivastotukikohta Bergenissä. 1. tammikuuta 2006 luodun uuden organisaation mukaan laivastoon kuuluu kuusi jaosta tai laivuetta:
Rannikkovartiosto () vastaa Norjan merialueiden valvonnasta. Komentajan toimipaikkana on Oslo, ja merialueet on jaettu kahteen valvonta-alueeseen, joissa kummassakin on oma laivue. Pohjoisen merivalvonta-alueen laivue on sijoitettu Sortlandiin ja eteläisen Haakonsverniin Bergeniin.
Merisotakoulut vastaavat kaikesta merivoimien koulutuksesta sekä varusmiehille että palveluksessa oleville. Peruskoulutusta annetaan Stavangeriin sijoitetussa koulutuskeskuksessa ("KNM Harald Haarfagre"), minkä jälkeen osa siirtyy päällystökoulutukseen ja merisotakouluun Laksevågiin Bergenin lähistölle. Lisäksi Haakonsvernin laivastoasemalla ("KNM Tordenskjold") annetaan lisä- ja täydennyskoulutusta.
Yksinomaissakko
Yksinomaissakko on vuoden 1734 laissa rangaistuksena ollut sakko, joka maksettiin vain yhdelle saajalle. Vanhassa Ruotsin ja Suomen oikeudessa tietyn rahamäärän menettämiseen tuomitsemisella oli paitsi rangaistuksen myös vahingonkorvauksen luonne. Tämä ilmeni siten, että asianomistaja eli rikoksen vuoksi välitöntä vahinkoa kärsinyt henkilö sai osan sakosta muun osan mennessä kuninkaalle ja kihlakunnalle. Suomessa vasta vuoden 1889 rikoslain voimaanpanoasetuksessa (39/1889, 6 ja 47 §) säädettiin, että sakko meni aina kokonaisuudessaan valtiolle. Rikoslaki tuli voimaan vuoden 1891 alussa.
Yksinomaissakosta säädettiin esimerkiksi maakaaren 16 luvun 7 pykälässä. Jos lampuoti karkasi pois tilaltaan vuokrakauden aikana ja asettui muualle asumaan, oli maanomistajalla oikeus turvautua käskynhaltijan (maaherran) apuun ja lampuotia sakotettiin laittomasta muuttamisesta kymmenen talarin sakolla, joka meni kokonaan maanomistajalle. Rakennuskaaren 24 luvun 1 pykälässä määrättiin samoin sakko yksinomaan maanomistajalle, jos lampuoti huolimattomuudellaan sytytti tilansa rakennuksen tuleen ja samalla paloi muidenkin rakennuksia. Sakon suuruus oli kaksi talaria kustakin palaneesta huoneesta ja lisäksi oli maksettava omaisuudellaan rakennusten arvo. Jos ei voinut vahinkoa ja sakkoa maksaa, oli korvattava työllään tai ruumiillaan sen mukaan mitä vahingon kärsinyt tahtoi. Rikoskaaren 32 luvun 1 pykälä sääti, että jos mielipuoli surmasi jonkun, sakotettiin niitä, joiden hoidettavana hän oli, 20 talarin sakolla, joka meni yksinään asianomistajalle.
Oikeudenkäymiskaaren 32 luku määräsi, että tavalliset sakot, joita ei ollut määrätty kenellekään erityisesti, menivät kolmijakoon. Kuningas (valtio) sai yhden osan, kaupunki tai kihlakunta toisen ja asianomistaja kolmannen osan. Jos asianomistaja ei ollut kanteen nostaja, meni hänen osansa kanteen nostajalle, kunhan tällä oli oikeus kanteen nostamiseen. Kihlakunnan sakko-osasta sai kihlakunnantuomari yhden kolmasosan, lautakunta toisen ja kihlakunta kolmannen osan. Raastuvanoikeudessa pormestari sai kaksinkertaisen osan raatimieheen verrattuna. Sakkorahojen jakoa muutettiin hieman useaan otteeseen vuosien varrella. Esimerkiksi kuninkaallinen kirje 16. marraskuuta 1785 määräsi, että hovioikeuden kanneviskaali sai puolet hovioikeudessa tuomituista yksinomaissakoista.
Silmikkokolibrit
Silmikkokolibrit ("Augastes") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Yleinen rasitus
Yleiset rasitukset eli julkiset rasitukset () tarkoittivat aiemmin julkisen yhdyskunnan tarpeita varten tehtäviä työsuorituksia, kuten esimerkiksi velvollisuutta maantien tekemiseen tai kunnossapitoon. Ne erosivat veroista siinä, ettei niitä voinut maksaa rahana tai tavarana valtiolle, kunnalle tai seurakunnalle. Yleiset rasitukset kohdistuivat osin kaikkiin kansalaisiin ja osin erityisesti maaseudun kiinteistöjen omistajiin ja haltijoihin. Julkiset yhdyskunnat ryhtyivät aikojen kuluessa itse tekemään tarvittavat työt ja yleiset rasitukset muuttuivat veroiksi. Suomessa siirtyivät viimeisinä tie- ja kyytirasitukset valtiolle, maalaiskunnille ja tiekunnille, jolloin ne lakkasivat olemasta maatilojen yleisiä rasituksia. Yleisten rasitusten lähikäsite on sotilasrasitukset.
Keijukolibrit
Keijukolibrit ("Heliothryx") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neotrooppisella alueella elävää lajia.
Kimmo Katajala
Kimmo Juhani Katajala (s. 1958 Anjala) on Itä-Suomen yliopiston historia- ja maantieteiden laitoksella työskentelevä Suomen historian professori. Hänen tutkimuksensa ovat kohdistuneet rajojen historiaan, sosiaalisten konfliktien historiaan sekä Karjalan historiaan.
Katajala kirjoitti ylioppilaaksi Myllykosken lukiosta vuonna 1978, suoritti Joensuun yliopistossa filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1988, filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1993 ja filosofian tohtorin tutkinnon 1994. Vuodesta 2000 Katajala on ollut Tampereen yliopiston dosentti.
Katajala on työskennellyt 1980-luvun lopusta lähtien tutkijana useissa historia-alan projekteissa sekä toiminut muun muassa Scandinavian Journal of History -aikakauskirjan toimittajana 1995–2002. Vuonna 2005 hänet nimitettiin Joensuun yliopiston Suomen historian professoriksi, sekä sittemmin Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhdistyttyä samaan virkaan Itä-Suomen yliopistossa. Katajalan teokselle Suomalainen kapina myönnettiin vuoden 2001 Tiedekirja-palkinto. Suomen Historiallisen Seuran hallituksessa Katajala istui vuosina 2001–2007 ja toimi seuran puheenjohtajana vuosina 2005–2007. Vuodesta 2010 Katajala on ollut Tieteellisten Seurojen Valtuuskunnan avustusjaoston jäsen ja hallituksen varajäsen.
Antti Valo
Antti Valo (s. 1983) on suomalainen maajoukkuetason käsipalloilija. Hän edustaa Riihimäen Cocksia, jonka riveissä hän on voittanut seitsemän Suomen mestaruutta (2007, 2008, 2009, 2010, 2013, 2014, 2015) ja kuusi kertaa Suomen Cupin (2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2015) . Lisäksi Valo on voittanut kaksi kertaa sekä SM-hopeaa (2005, 2011) että SM-pronssia (2006, 2012).
Valo valittiin kausina 2004-2005 - 2008-2009 viisi kertaa peräkkäin SM-sarjan All Stars -joukkueeseen.
Suomen maajoukkueessa Valo on pelannut vuosina 2006–2010 yhteensä 46 ottelua ja tehnyt 84 maalia.
Antti Valon tilastot käsipallon SM-sarjassa 2002-2010:
Säiläkolibrit
Säiläkolibrit ("Heliomaster") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu neljä neotrooppisella alueella elävää lajia.
Norjan laivaston hävittäjät
Tämä on luettelo Norjan laivastossa palvelleista hävittäjistä. Aluksista ensimmäinen oli 1896 Saksassa valmistettu "KNM Valkyrjen". Kolme seuraavaa Draug-luokan alusta valmistettiin vuosina 1908-1913 Hortenissa laivastontelakalla.
Haarakolibrit
Haarakolibrit ("Doricha") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neotrooppisella alueella elävää lajia.
Ametistikolibrit
Ametistikolibrit ("Calliphlox") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu neljä neotrooppisella alueella elävää lajia.
Paholaiskolibrit
Paholaiskolibrit ("Calothorax") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neoarktisella alueella elävää lajia.
Rush (Anna Abreun albumi)
Rush on Anna Abreun neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. maaliskuuta 2011 Sony Musicin kautta. Albumi nousi julkaisuviikollaan suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1. myyden kultalevyyn oikeuttavan määrän, 10 000 kappaletta. Loppuvuoteen 2013 mennessä albumia on myyty 11 940 kpl.
Albumin ensimmäinen single "Hysteria" julkaisiin 10. tammikuuta 2011. Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo. Toisena singlenä julkaistiin "Worst Part Is Over" 25. huhtikuuta 2011. Kappaleella vierailee rap-artisti Redrama. Albumin on pääosin tuottanut Jukka Immonen.
Sleipner-luokka (hävittäjä)
Sleipner-luokka oli Norjan laivaston kuuden aluksen muodostama hävittäjäluokka, jonka aluksia valmistettiin vuodesta 1936 aina Saksan hyökkäykseen 1940 saakka. Alukset olivat edistyksellisiä ja ne olivat samalla Norjan laivaston ensimmäisiä aluksia, joissa käytettiin materiaalina alumiinia komentosillalla, mastossa ja savuhormien ulkoisissa osissa. Erikoislujaaterästä käytettiin runkorakenteissa. Edellisestä Draug-luokasta poiketen aluksen aseistus oli tasapainossa pintamaaliammunnan sekä ilma- ja sukellusveneidentorjunnan välillä.
Luokan alukset on useissa lähteissä luokiteltu torpedoveneiksi niiden pienen uppouman ja kevyehkön aseistuksen vuoksi.
Aseistus vaihteli luokan alusten välillä jonkin verran. "KNM Ægerille" asennettu aseistus on listattu tietolaatikossa. "KNM Sleipnerille" asennettiin ainoastaan kaksi 100 millimetrin tykkiä ja niiden korkeussuuntaus ei mahdollistanut ilma-ammuntaa. "KNM Gyllerille" asennettiin kaksi ylimääräistä torpedoputkea, joten sillä oli niitä yhteensä neljä. "KNM Odinilla" oli 40 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattu 20 millimetrin tykillä. "KNM Balder" ja "KNM Tor" olivat edelleen kesken hyökkäyksen alkaessa.
Leroy Maluka
Leroy Maluka (s. 22. joulukuuta 1985 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii Kakkosessa pelaavan Tampere Unitedin pelaajavalmentaja. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Maluka tuli Suomeen lomailemaan kesällä 2010 ja päätyi Kakkosessa pelaavan TPS:n yhteistyöseura ÅIFK:n harjoituksiin. TPS nosti Malukan liigarinkiinsä elokuun alussa ja Veikkausliigassa Maluka debytoi 8. elokuuta 2010 Vaasan Palloseuraa vastaan. Tammikuussa 2011 Maluka solmi TPS:n kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Maluka siirtyi pelaamaan Tampere Unitediin kesällä 2017. Kesäkuussa 2018 Tampere United tiedotti, että Maluka ottaa Kakkosessa pelanneen edustusjoukkueen päävalmentajan paikan Mikko Mäkelän jätettyä seuran.
Carl Silfverhjelm
Carl Silfverhjelm (30. kesäkuuta 1841 Ulvila – 1. helmikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja kenraalimajuri.
Carl oli vapaaherra Göran Fredrik Silfverhjelmin ja Eva Amalia Ascholinin poika. Hänen vaimonsa oli Aina Maria von Frenckell. Hänen poikansa oli luutnantti Gustav Silfverhjelm.
Vuonna 1863 Silfverhjelm sai pääsytodistuksen Suomen kadettikoulusta ja aloitti sen jälkeen sotapalveluksen Venäjällä. Vuonna 1865 hänet ylennettiin aliluutnantiksi ja vuonna 1867 hänet siirrettiin Suomen kaartiin. Hän otti osaa Turkin sotaan 1877–1878. Vuonna 1890 hänestä tuli eversti, ja sai eron 1895 kenraalimajurin arvolla. Hänet nimitettiin Suomen sotalaitoksen rakennusten intendentiksi.
Silfverhjelm otti osaa aateliston neuvotteluihin valtiopäivillä vuosina 1872, 1877–1878, 1882, 1888 ja 1891.
Suomen sisällissodan aikana Silfverhjelm sai surmansa asunnossaan Helsingissä Tarkk'ampujankatu 9:ssä. Hän taisteli kaksi ja puoli tuntia eteneviä punaisia vastaan, kunnes hän ampui itsensä viimeisellä luodilla. Hänet haudattiin yksityiseen hautaan Helsingin vanhaan hautausmaahan.
Polydispersiteetti-indeksi
Polydispersiteetti-indeksi (PDI) on luku, joka kuvaa polymeerinäytteen molekyylimassojen jakaumaa.
Indeksi lasketaan kaavasta
formula_1,
jossa
formula_2 ja
formula_3.
formula_4 on niiden molekyylien osuus, joiden moolimassa on M.
Gösta Schybergson
Erik Gustaf Jakob (Gösta) Schybergson (29. huhtikuuta 1893 Helsinki – 2. helmikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääketieteenkandidaatti.
Hänen vanhempansa olivat Magnus Gottfrid Schybergson ja Johanna Tikkanen. Vuonna 1911 hän pääsi ylioppilaaksi Nya svenska läroverketissä Helsingissä, ja kirjoittautui Uusmaalaiseen osakuntaan (Nylands Nation) Helsingin yliopistoon. Vuonna 1915 hän suoritti lääketieteenkandidaatin tutkinnon, ja oli jo keväällä amanuenssina Helsingin yliopiston anatomisella laitoksella. Hän oli myös Akademiska sångföreningenin puheenjohtaja vuosina 1912–1915. Vuonna 1917 hän liittyi suojeluskuntaan, mutta erosi jo lokakuussa. Tämän jälkeen hän siirtyi Punaisen ristin kansainväliseen liittoon. 30. tammikuuta 1918 hänestä tuli alilääkäri Humaliston sairaalassa. Mutta 2. helmikuuta hyökkäsi 50-miehinen joukko punakaartilaisia sairaalaan. Kuulustelun jälkeen tehtiin kotitarkastus. Niin sanottuna "lahtarina" hänet vietiin uudelleen tutkittavaksi mutta surmattiin matkalla Töölönlahden kohdalla. Teloitukseen syylliseksi osoitettiin kuitenkin sodan aikana riehunut rosvojoukko, ja punakaartin johto tuomitsi surman. Jean Sibelius sävelsi vielä samana vuonna Schybergsonin runoihin kaksi kuoroteosta.
Schybergsonin hauta sijaitsee Helsingin vanhalla hautausmaalla.
Magnus Gottfrid Schybergson
Magnus Gottfrid Schybergson (26. marraskuuta 1851 Turku – 6. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja professori, joka tutki 1600-luvun Euroopan historiaa sekä suomalaista henkilö- ja oppihistoriaa.
M. G. Schybergson oli ylimääräinen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1883–1924, "Finsk Tidskriftin" päätoimittaja vuosina 1887–1907, ja hän myös oli mukana perustamassa Svenska Litteratursällskapet i Finlandia ja oli sen puheenjohtaja vuosina 1897–1923.
Hän kirjoitti Jakob Tengströmin (1899), Henrik Gabriel Porthanin (1908–1911) ja C. G. Estlanderin (1916) elämäkerrat. Hän kirjoitti myös teokset "Finlands historia", jonka rahoitus tuli Karl Harald Felix Furuhjelmin tarkoitukseen määräämistä varoista, ja "Finlands politiska historia".
Hänen vaimonsa oli Johanna Schybergson (o.s. Tikkanen) ja poikiaan olivat professorit Carl Schybergson ja Henrik Schybergson sekä sisällissodassa murhattu lääkäri Gösta Schybergson, joista viimeksi mainitun poika oli historioitsija Per Schybergson. Carl Schybergson on kirjoittanut isänsä elämäkerran. Magnus Gottfrid Schybergson veljiä olivat poliitikko Emil Schybergson ja kanneviskaali Gustaf Arvid Schybergson.
Torsten G. Aminoff
Torsten Gregori Aminoff (27. elokuuta 1910 Tampere – 6. lokakuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sukututkija ja Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) poliitikko.
Torsten Aminoff kuului Aminoffin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Torsten Carl Otto Aminoff ja Gerda Maria Hornborg. Aminoff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1929 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Hän toimi 1937–1941 viikkolehti "Svensk Bottenin", 1944–1945 iltapäivälehti "Aftonpostenin" ja 1945–1960 "Appell"-lehden päätoimittajana. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1975 "Hufvudstadsbladetin" poliittinen toimittaja. "Svensk Botten" ja "Aftonposten" tunnettiin hyvin oikeistolaisina julkaisuina ja myös "Appell" oli RKP:n oikeistosiiven lehti.
Sotavuodet Aminoff oli valtioneuvoston tiedotuskeskuksen ja valtion tiedotuslaitoksen palveluksessa. Hän toimi RKP:n kansanedustajana 1960–1962, noustuaan eduskuntaan varasijalta John Österholmin kuoltua. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä 1956 ja 1962 sekä RKP:n keskushallituksen varapuheenjohtaja. Aminoff oli 1952–1981 Suomen Ritarihuoneen genealogi ja toimitti Suomen aateliskalenteria. Aminoffin kirja "Karjala lännen etuvartiona" kuvaa Karjalan sotaisaa historiaa.
Aminoff oli vuodesta 1936 naimisissa Gerda Margareta von Rettigin kanssa.
Jami Laine
Jami Laine (s. 27. heinäkuuta 1990 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjan HC Satakunnassa. Laine on vahva peruspuolustaja.
Laine on Ässien kasvatti ja edusti joukkuetta koko junioriuransa ajan. Hänet nostettiin kaudeksi 2010–2011 Ässien SM-liigarinkiin yksivuotisella sopimuksella kesäkuussa 2010.
Laine teki SM-liigadebyyttinsä 18. marraskuuta 2010 ottelussa Ilvestä vastaan. Hän sai siinä jääaikaa 12.14 minuuttia. Kauden 2010–2011 aikana Laine pelasi kaksi SM-liigaottelua.
Kaudeksi 2011–2012 Laine siirtyi Suomi-sarjan HC Satakuntaan.
Asgaard
Asgaard on puolalainen death/doom metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1994 Lewin Brzeskissa, Puolassa.
Nykyiset jäsenet
Entiset jäsenet
Studioalbumit
Demot
Andrew Lee Potts
Andrew Lee Potts (s. 29. lokakuuta 1979) on brittiläinen näyttelijä.
Hän opiskeli Leeds Performing Arts -koulussa ja aloitti uransa musikaaleissa. Potts tunnetaan parhaiten roolistaan omituisena opiskelijana (Connor Temple) ITV:n science fiction -ohjelmassa Uhka menneisyydestä (Primeval). Pääosaa sarjassa esittää hänen tosielämän tyttöystävänsä, Hannah Spearritt (sarjan Abby).
Toronto Blue Jays
Toronto Blue Jays on Major League Baseballin American Leaguen itäiseen konferenssiin kuuluva kanadalainen ammattilaisbaseballjoukkue. Blue Jays on ainoa Major League Baseballiin kuuluva ei-yhdysvaltalainen joukkue. Nimi Blue Jays () tulee alueella elävästä linnusta. Seuran kotistadion, Rogers Centre, sijaitsee Ontariossa, Toronton keskustassa.
Toronto Blue Jays perustettiin vuonna 1977. Joukkue pelasi ensimmäisen pelinsä 7. huhtikuuta 1977 Chicago White Soxia vastaan Torontossa. Blue Jays on voittanut MLB:n mestaruuden World Seriesin kaksi kertaa (vuosina 1992 ja 1993) historiansa aikana.
Naji Shushan
Naji Shushan (; s. 14. tammikuuta 1981 Tripoli, Libya) on libyalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Shushan edustaa Libyan pääsarjassa Al-Ittihadia. Hän kuului Libyan maajoukkueeseen vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa.