hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Andrew Brunette
Andrew Brunette (s. 24. elokuuta 1973 Sudbury, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä 16 kautta vuosina 1995–2012. Brunette oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Brunette pelasi ensi pelinsä OHL:ssä Owen Sound Platersin riveissä vuonna 1990. Hän pelasi OHL:ssä kolme kautta, joista viimeisellä hän teki kovat tehopisteet: 162 pistettä 66 ottelussa. Washington Capitals varasi Brunetten kesällä seitsemännellä kierroksella, 174. pelaajana.
Varausta seuranneena kautena Brunette pelasi Hampton Roads Admiralsissa ECHL:ssä vajaan kauden, kunnes hänet nostettiin AHL:ään samana kautena. Brunette pelasi vielä seuraavat neljä kautta AHL:ssä, tehden kuitenkin parinkymmenen ottelun mittaisia visiittejä Washingtoniin. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi kaudella 1995–1996.
Kesällä 1998 Brunette siirtyi laajennusvaraustilaisuudessa Nashville Predatorsin riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan Nashvillessa hän pääsikin pelaamaan 77 ottelua – enemmän kuin koskaan ennen. Yhden kauden jälkeen Predatorsissa hän siirtyi NHL:n laajennusjoukkue Atlanta Thrashersiin. Toisella kaudellaan NHL:ssä Brunette löi pisteiden valossa itsensä lopullisesti läpi.
Kaudeksi 2001–2002 Brunette siirtyi Minnesota Wildiin. Pudotuspeleissä 2003 Brunette ratkaisi konferenssin puolivälierän Colorado Avalanchea vastaan ja sai näin nimensä historiankirjoihin ollen viimeinen Patrick Royn selän taakse maalin tehnyt pelaaja.
Brunette siirtyi jälkeen Colorado Avalancheen, solmittuaan seuran kanssa sopimuksen elokuussa 2005. Kauden 2005–2006 pudotuspeleissä Brunette ratkaisi jälleen sarjan, tällä kertaa Dallas Starsia vastaan konferenssin puolivälierissä. Seuraava kausi on Brunetten paras kausi tilastollisesti, hän ylitti ensimmäistä kertaa piste per peli -rajan. Kauden 2007–2008 alussa Brunette teki uransa 500. pisteen Calgary Flamesiä vastaan.
Brunette palasi kesällä 2008 Minnesota Wildiin tehtyään kolmen vuoden ja seitsemän miljoonan dollarin sopimuksen seuran kanssa. Heinäkuun alussa 2011 Brunette teki yhden vuoden ja kahden miljoonan dollarin sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Kausi 2011–2012 jäi hänen pelaajauransa viimeiseksi.
Brunette ilmoitti pelaajauransa päättymisestä helmikuussa 2013, jolloin hänet nimitettiin neuvonantajaksi Minnesota Wildin organisaatioon. Hän pelasi 16 kautta kestäneellä NHL-urallaan 1 110 ottelua runkosarjassa ja 49 pudotuspeleissä. Pisteitä hän teki runkosarjassa 733, 268 maalia ja 465 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 35, 17 maalia ja 18 syöttöpistettä.
Brunetten fyysisiä ominaisuuksia on kehuttu, ja hän pelasikin joulukuun 2001 loukkaantumisen jälkeen 509 ottelua putkeen helmikuuhun 2009.
Saint-Étienne (Sens)
Saint-Étienne eli Sensin katedraali on Sensin kaupungissa Yonnessa Ranskassa sijaitseva roomalaiskatolinen katedraali. Sitä pidetään usein ensimmäisenä goottilaisen tyylin katedraalina. Rakentamisen aloitusvuoden (1135) suhteen tämä pitääkin paikkansa, samoin sen pyhityksen suhteen (1163). 1490 - 1515 rakennetun poikkilaivan suhteen se on yksi parhaimmista liekkigotiikan edustajista Ranskassa.
David Ling
David Ling (s. 9. tammikuuta 1975 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka edusti jääkiekon SM-liigassa pelaavaa Jokereita kaudella 08-09. Vuonna 1992 uransa aloittanut Ling oli yksi IHL:n tähtipelaajista 1990-luvulla. Ling on edustanut monipuolisella urallaan NHL-seuroja Columbus Blue Jackets ja Montreal Canadiens.
Ling aloitti uransa kaudella 1992–93 OHL:n seurassa Kingston Frontenacs, jossa hän keräsi 63 tehopistettä. Hän sai kaudelta myös 275 jäähyminuuttia.
Ling pelasi yhteensä 93 peliä NHL-urallaan useimmiten Columbus Blue Jacketsin rivissä. Hän pelasi juniorina Kingston Frontenacsissa, jossa hän sai 135 pistettä kaudella 1994–95. Tämän saavutuksen jälkeen Ling voitti CHL:n vuoden pelaaja -palkinnon. 9. heinäkuuta 2007 Ling allekirjoitti vuoden sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa, joka siirsi hänet farmijoukkueehensa.
Jon Elster
Jon Elster (s. 22. helmikuuta 1940) on norjalainen sosiologi ja poliittinen filosofi. Elster on erikoistunut tieteenfilosofiaan sekä rationaalisen valinnan teoriaan. 1980-luvulla hän oli myös niin sanotun analyyttisen marxismin tunnetuimpia edustajia.
Tekopyhyyden sivilisoiva vaikutus on Jon Elsterin (1986) näkemys, teoria, periaate, siitä että ihmiset vetoamalla pinnallisestikin johonkin seikkaan samalla alkavat toteuttaa tuota käytännössä. Tällainen voisi olla vaikkapa se, että, Setälän esimerkkiä seuraten, oikeudenmukaisuusperiaatteeseen vetoavat yksilöt alkaisivat uskoa esittämiinsä periaatteisiin ja ryhtyisivät toteuttamaan niitä laajemmin.
Ivan Tkatšenko
Ivan Leonidovitš Tkatšenko (, 9. marraskuuta 1979 Jaroslavl, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkoilija. Tkatšenkon viimeiseksi seuraksi jäi KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa.
Tkatšenko aloitti pääsarjauransa HK Neftehimik Nižnekamskissa vuonna 1999. Kahden kauden jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa HK Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän on ollut voittamassa kahta Venäjän mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Columbus Blue Jackets varasi Tkatšenkon neljännen kierroken varauksena, varausnumerolla 98, vuoden . Tkatšenko oli voittamassa hopeaa Venäjän maajoukkueessa vuoden 2002 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Tkatšenko sai surmansa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011 Venäjällä, kun HK Lokomotiv Jaroslavlia kauden 2011–2012 ensimmäiseen KHL-sarjan otteluun kuljettamassa ollut lentokone putosi maahan.
Takifugu rubripes
Takifugu rubripes (syn. "Fugu rubripes") eli fugu on tunnetuin pallokalalaji.
"Takifugu rubripes" voi kasvaa 80 senttimetriä pitkäksi. Sen vatsapuoli on vaalea, selkäpuoli tummapilkkuinen. Rintaevän takana on laajempi musta läikkä, jossa on ohuet vaaleankeltaiset reunat.
"Takifugu rubripes" -pallokaloja elää Tyynenmeren luoteisosassa, Kiinan ja Japanin lähivesillä. Poikaset elävät jokisuiden murtovedessä, mutta aikuiset muuttavat meriveteen.
"Takifugu rubripes" -pallokaloja kasvatetaan Japanissa ruokakaloiksi. Pallokala-ateriat ovat äärimmäisen himottuja, vaikka sen tietyt osat, etenkin maksa, ovat äärimmäisen myrkyllisiä. Kala itsessään on miedon makuinen, mutta siihen jäänyt myrkky kihelmöi huulissa.
Viljeltyjä kaloja tutkimalla on selvitetty, että myrkky on peräisin eräästä bakteerilajista, jota kala saa ravintonsa mukana. Jos kalaa on ruokittu vain myrkyttömällä ruoalla tarpeeksi kauan, siitä voi syödä jopa maksan.
Jotta kokki saa erityisluvan valmistaa tätä pallokalaa ruoaksi, hänen on suoritettava näyttökoe, jossa kala fileoidaan, turvalliset ja vaaralliset osat lajitellaan eri tarjottimille ja merkitään asiaankuuluvasti.
Vuosisatoja vanhan kiellon mukaan Japanin keisari ei saa uhmata kuolemaa syömällä fugua. Vuosina 1996–2008 fuguun kuoli Japanissa yhteensä 34 henkeä, eli keskimäärin lähes kolme vuodessa. Kuolemien määrä on kuitenkin vähentynyt. Vielä 1950-luvulla fugun syönnistä saattoi kuolla 400 ja sairastua yli 31 000 henkeä vuosittain.
Shimonosekin kaupunki on Japanin fuguntuotannon keskus.
"Takifugu rubripes" -lajin eläinkunnan pienimpiin kuuluva 390 miljoonan emäsparin genomi on selvitetty vuonna 2001. Sillä on noin 31 000 geeniä, joiden avulla se tuottaa noin 33 600 proteiinia. Fugun genomi on noin kahdeksasosa ihmisen genomista, mutta se sisältää useimmat ihmiselläkin olevista geeneistä ja säätelyelementeistä. Tämän vuoksi fugua on käytetty verrokkina myös vuonna 2003 julkaistun ihmisen genomin selvittämisessä ja esimerkiksi ihmisen geenimäärien arvioinnissa.
Ajoneuvos
Ajoneuvos on autoiluviihdeohjelma, jota juontaa Jussi Halli. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 18. maaliskuuta 2006 MTV3-kanavalla aina vuoteen 2009 asti. Ohjelmaa on esitetty 5. tuotantokaudesta alkaen MTV3 MAX-kanavalla 11. marraskuuta 2011 lähtien.
Ohjelmassa Halli testaa kilparadoilla, maastossa tai kaupungissa erilaisia autoja, kuten loisto-, kilpa- ja maastoautoja. Ajoneuvoksessa vierailee myös kulkuvälineistä kiinnostuneita julkisuuden henkilöitä, joille etsitään jokaisessa jaksossa heille sopiva liikkumisväline. Myös muita liikennevälineitä kuin henkilöautoja käsitellään. Halli testaa myös vanhoja klassikkoajoneuvoja.
Ohjelman 6. tuotantokausi alkoi MTV3 MAX-kanavalla 27. marraskuuta 2012 ja Hallin mukaan liittyi Katri Sorsa ja Iida Ketola. 7. tuotantokausi alkoi 24. syyskuuta 2013.
Ohjelman tuottaa Moskito Television.
Diracin meri
Diracin meri on vanhentunut malli, jolla kuvataan tyhjiötä negatiiviset energiatilat täyttävien elektronien mereksi. Se yrittää yhdistää kvanttimekaniikan ja suppean suhteellisuusteorian. Kvanttikenttäteoria on kuitenkin ainut malli, jolla tämä asia onnistuu ilman sisäisiä ristiriitoja. Nimensä mukaisesti mallin keksi Paul Dirac vuonna 1930.
Mallilla halutaan kuvata negatiivisen energian ratkaisuja. Malli yrittää vastata kysymykseen, miksi positiivisen energian omaavat elektronit eivät romahda negatiiviseen tilaan, koska energeettisesti edullisempi. Perusteluna oli, että negatiiviset energiat ovat jo täynnä. Negatiiviset energiat muodostavat tämän ilmiön, jota kutsutaan Diracin mereksi.
Diracin yhtälön ratkaisut saavat molemmat Erityisen suhteellisuusteorian sallimat energian arvot eli
formula_2,
jonka mukaan siis jokaista positiivista energiatilaa vastaa negatiivinen energiatila. Tavallisen aineen energiaa kuvataan yhtälön positiivisella arvolla. Mutta Dirac halusi selittää myös yhtälön negatiiviset ratkaisut. Kun kaikki negatiiviset energiatilat on täytetty elektroneilla, Paulin kieltosääntö estää positiivisen energian elektroneja siirtymästä negatiivisen energian tiloihin. Tällöin kyseessä on Diracin meren mukainen tyhjiö ja sen energia on nolla. Antimateria on "aukko" Diracin meressä ja sen energia saadaan yo. yhtälön negatiivisesta ratkaisusta. Tämä tarkoittaa sitä, että jos esimerkiksi negatiiviselta energiatilalta poistuu yksi elektroni, sen tilalle syntyy "aukko" (elektronin antihiukkanen positroni), jolla on yhtä suuri, mutta vastakkainen määrä energiaa kuin poistuneella elektronilla.
Diracin meren ajatellaan olevan rakenteeltaan homogeeninen ja sijaitsevan kaikkialla avaruudessa (vrt. eetteri). Tästä seuraa kuitenkin ongelmia viimeistään tarkasteltaessa gravitaatiota, sillä äärettömän hiukkasmeren aiheuttaman painovoiman pitäisi olla havaittavissa.
Konstantin Rudenko
Konstantin Valerjevitš Rudenko (, s. 23. heinäkuuta 1981 Öskemen, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa KHL-joukkue Barys Astanassa.
Rudenkon ura pääsarjatasolla alkoi vuonna 1999 SKA Pietarissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi HK Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän oli voittamassa kahta Venäjän mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Kaudeksi 2011–2012 Rudenko siirtyi HK Atlantiin ja sieltä seuraavaksi kaudeksi Barys Astanaan.
Grimm’s manga
Grimm's Manga on Pauna media groupin julkaisema Kei Ishiyaman piirtämä manga, joka käsittelee kahdessa osassaan kahdeksan muutettua Grimmin satua. Susi rakastuu Punahilkkaan, Saapasjalkakissa onkin kissahirviö jne. Kei Ishiyama on Prinsessa Ai:n Piirtäjän, Kujiradou Misahon pikkusisko.
Hellevi Arjava
Anni Kaarina Hellevi Arjava (o.s. Manninen; s. 27. heinäkuuta 1937 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja eläkkeellä oleva äidinkielenopettaja. Hän on Anni Swanin ja Otto Mannisen pojantytär. Hänen isänsä oli tietokirjailija Antero Manninen, ja hänen veljensä on historiantutkija Ohto Manninen.
Cerro Fitz Roy
Cerro Fitz Roy tai Monte Fitz Roy on Patagonian Andeilla Chilen ja Argentiinan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 3 375 metriä. Joskus sitä kutsutaan myös nimellä Cerro Chaltén, mikä johtuu Tehuelche-intiaanien käyttämästä kutsumanimestä ”savuava vuori”.
Ensimmäisinä huipulle onnistuivat nousemaan ranskalaiset vuorikiipeilijät Lionel Terray ja Guido Magnone vuonna 1952.
Levypallo
Levypallo on koripallotermi, joka tarkoittaa epäonnistuneen heittoyrityksen jälkeistä pallon tarkoituksellista haltuun ottamista. Heiton ei tarvitse osua korirautaan tai -levyyn, jotta levypallo syntyisi.
Levypallot on jaettu hyökkäys- ja puolustuslevypalloihin. Joukkuelevypallo (hyökkäys- tai puolustuslevypallo) merkitään joukkueelle, joka saa pallon hallinnan, kun pallo menee ulos kentältä pelitilanneheiton seurauksena.
Lenka Hellstedt
Lenka (Leena-Kaisa) Hellstedt (s. 27. huhtikuuta 1968) on suomalainen elokuva- ja tv-ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Hellstedt on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta ohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi. Hän on ohjannut pitkät elokuvat "Minä ja Morrison" (2001) ja "Maata meren alla" (2009). Hellstedt on ohjannut myös lyhytelokuvia ja muun muassa televisiosarjoja "Kotikatu", "Käenpesä" ja "Kaikki kunnossa".
Hellstedin puoliso on elokuvaaja Pini Hellstedt.
Cerro Torre
Cerro Torre on Patagonian Andeilla Chilen ja Argentiinan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 3 128 metriä.
Cerro Torrea lähellä idässä sijaitsee myös Cerro Fitz Royn 3 375 metriä korkea huippu. Näiden välissä on syvä laakso, jonka on kuluttanut Glaciar Torre -jäätikkö. Vuori on osa Los Glaciaresin kansallispuistoa.
Cerro Torre on 30 kilometriä pitkän pohjoisesta etelään kulkevan vuorijonon korkein kohta. Vuorijono sijaitsee Eteläisen Patagonian jäätikön itäreunalla Paso Marconin ja Paso del Vienton välisellä alueella. Pääpilarin vieressä pohjoispuolella on kaksi matalampaa terävää huippua, Torre Egger (2 900 m) ja Cerro Standhardt (2 800 m). Sen eteläpuolella sijaitsee laaja-alaisempi jäätikön peittämä Cerro Adela (2 960 m).
Amirspasalar
Amirspasalar () oli keskiajalla Georgian armeijan komentajan virkanimike ja yksi Georgian kuningaskunnan korkeimmista viroista. Se on peräisin sanoista "amir", joka on "komentajaa", "kuvernööriä" tai "prinssiä" tarkoittava arabiankielinen termi, ja "spasalar", joka on tullut muinaispersian sanasta "spahbod". Englanniksi virasta käytetään yleensä nimitystä Lord High Constable.
Amirspasalar oli kuninkaallisen armeijan ylin komentaja sodan aikana ja valtion lipun kantaja. Kuningatar Tamarin hallituskaudella (1084–1213) se oli valtion kolmanneksi korkein virka atabekin jälkeen. Teos "Kuninkaallisen hovin säädökset", joka kirjoitettiin todennäköisesti kuningas Giorgi V:n toisen valtakauden aikana (1314–1346), määrittelee viran "kunniavisiiriksi ja armeijan päälliköksi".
Amirspasalar-arvonimi mainitaan ensimmäisen kerran kuningas Giorgi III:n hallituskaudella (1156–1184), mutta sen otti ilmeisesti käyttöön Giorgin isoisä Davit IV (hallitsi 1189–1125), joka uudisti voimakkaasti Georgian asevoimia ja siviilihallintoa. 1100-luvun alussa amirspasalar valittiin Orbeli-suvusta, mutta vuonna 1155 kuningas Demetre I:n poika Davit V syrjäytti isänsä ja yritti rajoittaa suvun vaikutusvaltaa siirtämällä viran sen kilpailijalle Tirkaš Abuletisdzelle. Kun Demetre nousi takaisin valtaan, Orbelit pitivät jälleen virkaa hallussaan Giorgi III:n vastaiseen kapinaansa saakka vuosina 1176/1177. Silloin se annettiin kiptšakkialkuperää olevalle Qubasarille. Vuonna 1184 kuningatar Tamar erotti Qubasarin ja nimitti amirspasalariksi Gamrekeli-suvun jäsenen. Myöhemmin virka siirtyi Mkhargrdzeli-suvussa ja heidän jälkeensä Džaqeli-suvussa.
Kun Georgian kuningaskunta hajosi myöhemmin 1400-luvulla, virka käytännössä lakkautettiin.
Staraoke
Staraoke on lasten laulukilpailuohjelma, jota on esitetty alun perin MTV3-kanavalla ja sittemmin MTV3 Juniorilla vuodesta 2003 vuoteen 2011. Kilpailuun voivat osallistua vain lapset, joiden ikä oli 7-12. Kilpailun ikärajaa nostettiin neljännellä tuotantokaudella 8-13:een. Ohjelmaa juonsi pop- ja rap-artisti Kana ja myös esitti ohjelman tunnuskappaleen.
Ohjelma perustui Staraoke -PC-peleihin, joita pystyi ostamaan myös kotiin. Sittemmin peli on julkaistu myös iPhonelle ja iPad:lle.
"Staraoke" on Suomen menestynein ohjelmaformaatti maailmalla. Se on myyty jo Englantiin, Ranskaan, Saksaan, Italiaan, Espanjaan, Puolaan, Ruotsiin ja Unkariin. Formaatti voitti 8. huhtikuuta 2008 Emmy-palkinnon parhaana interaktiivisena ohjelmana, ollen ensimmäinen suomalainen ohjelma joka on voittanut kyseisen palkinnon.
Ohjelman kolmannen tuotantokauden voitti Diandra Flores, joka sittemmin on voittanut Suomen Idolsin.
Staraoke pyörii kuudessa maassa Cartoon Network -kanavalla. Ohjelmassa on melkein sama idea kuin suomalaisessa, mutta jaksoissa on kaksi kahden hengen joukkuetta. Lisäksi on kaksi soolokierrosta sekä yksi duettokierros. Häviäjäjoukkue saa ohjelman lopuksi niskaansa suuret määrät erivärisiä nesteitä. Pelihahmoina on Cartoon Networkilla esitettävien sarjojen hahmoja. Esim. Tehtotytöt ja Scooby Doo.
Tuula Minetti
Tuula Minetti (o.s. Myllyniemi, s. 9. marraskuuta 1964) on suomalainen squashinpelaaja.
Minetti voitti joukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1990. Hän pelasi 126 maaottelua vuosina 1980–1998. Suomen mestaruuden hän on voittanut 20 kertaa vuosina 1983, 1985–2000, 2002 ja 2008–2009.
Squashin maailmanlistalla Minetti oli parhaimmillaan 14:s vuonna 1992, mikä on korkein suomalaisen naispelaajan sijoitus. Muista naispuolisista yksilömailapelaajista vain sulkapalloilija Anu Nieminen on ollut korkeammalla (13:s vuonna 2002).
Johan Åkerman
Johan Åkerman (s. 20. marraskuuta 1972 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija..
Åkerman voitti HockeyAllsvenskanin pistepörssin kaudella 2005–2006, vaikka hän on pelipaikaltaan puolustaja. Seuraavalla kaudella Åkerman voitti HV71:n sisäisen pistepörssin Elitserienissä, antaen samalla koko liigassa eniten maaliin johtaneita syöttöjä. Vuonna 2008 hän oli voittamassa Ruotsin mestaruutta HV71:ssä.
Kaudelle 2008–2009 Åkerman siirtyi Venäjälle Lokomotiv Jaroslavliin ja uuteen KHL-liigaan. Kaudella 2009–2010 hän pelasi NLA:n HC Luganossa ja seuraavalla kaudella DEL-liigan Kölner Haiessa. Åkerman palasi Ruotsiin kaudeksi 2011–2012, kun hän teki sopimuksen Linköpingin kanssa. Hänet hankittiin erityisesti parantamaan joukkueen ylivoimapeliä. Kausi alkoi kuitenkin huonosti, ja tammikuussa Linköping erotti Åkermanin, joka oli jäämässä ylimääräiseksi pelaajaksi. Hän ehti pelata 36 ottelua ja tehdä niissä 10 pistettä. Åkermanin tehotilasto (-13) oli joukkueen huonoin. Hän ehti olla ilman joukkuetta noin viikon, kun hän teki sopimuksen Kölner Haieen.
Åkerman teki ensiesiintymisen Ruotsin maajoukkueessa 34-vuotiaana vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Basware
Basware Oyj on Helsingin pörssissä noteerattu taloushallinnon ohjelmistoja tuottava yritys. Basware on perustettu vuonna 1985 nimellä "Baltic Accounting Systems". Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1993.
Baswaren toimitusjohtaja on syyskuusta 2016 lähtien ollut Vesa Tykkyläinen. Häntä ennen toimitusjohtajana toimivat Esa Tihilä vuosina 2011–2016, Ilkka Sihvo 2005–2011 ja Hannu Vaajoensuu 1999–2004. Vaajoensuu on toiminut vuodesta 2005 hallituksen puheenjohtajana ja Sihvo varapuheenjohtajana vuodesta 2012.
Joulukuussa 2018 amerikkalainen Tradeshift ilmoitti aikeistaan tehdä ostotarjouksen Baswaresta.
The Art of Basware on vuosittain nuorille kuvataiteilijoille järjestettävä kilpailu, jonka tarkoituksena on tukea ja kannustaa nuoria kehittämään omaa osaamistaan. Kilpailun suosio on kasvanut vuosi vuodelta ja vuonna 2008 yhdeksännen kerran järjestettyyn kilpailuun osallistui 243 alle 30-vuotiasta taiteilijaa yhteensä 612 teoksella. Kilpailun voittajateos sekä viisi muuta työtä lunastettiin Baswaren taidekokoelmaan.
Parantala (Äänekoski)
Parantala on kylä Äänekoskella. Kylä sijaitsee Äänekosken ja Saarijärven rajalla noin 12 kilometrin päässä Äänekosken keskustasta valtatie 13:n varrella. Parantalan kylän ympärillä on kolme merkittävää järveä, etelässä Kiimasjärvi ja länsipuolella on Pyhäjärvi ja Ahvenlampi. Koskienergia Oy:n omistama Parantalankosken voimalaitos erottaa Kiimasjärven ja Pyhäjärven toisistaan. Parantalan koulu lakkautettiin vuodenvaihteessa 2006.
Parantalaa on asuttanut neljän ison kantatilan suvut useissa ikäpolvissa, kuten Karppaset, Poikoset, Hyytiäiset ja Autioniemi. Jatkosodan aikana ja heti jälkeen sinne muutti evakkoon useita Karjalasta kotoisin olevia perheitä.
Ferrid Kheder
Ferrid Kheder (s. 3. maaliskuuta 1975 Graulhet, Ranska) on ranskalais-tunisialainen vapaaottelija ja entinen judoka. Hänellä on 3. danin musta vyö judossa.
Kheder syntyi Graulhetissa Etelä-Ranskassa vuonna 1975. Hänen isänsä on kotoisin Tunisiasta ja äiti Espanjasta. Kheder kiinnostui kamppailulajeista 4-vuotiaana ja aloitti saman tien judon harrastamisen. Hän siirtyi kilpailemaan Ranskan maajoukkueeseen vuonna 1993 ja voitti muun muassa Ranskan junioreiden maailmanmestaruuden alle 71-kiloisissa vuosina 1994 ja 1995, sekä junioreiden euroopanmestaruuden vuonna 1995. Aikuisten tasolla Kheder saavutti muun muassa pronssia Wrocławissa pidettyjen judon EM-kisoissa. Hän sijoittui seitsemänneksi vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisissa ja saavutti yhteensä seitsemän kultamitalia eri maailmancupturnauksissa.
Kheder osallistui vielä vuoden 2001 aikana pikku turnauksiin Ranskassa ja Yhdysvalloissa ennen kuin siirtyi Tunisian maajoukkueeseen. Hän osallistui vuoden 2001 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa Kheder saavutti pronssia. Seuraavana vuonna hän kilpaili aluksi pienemmissä turnauksissa Venäjällä, Ranskassa ja Saksassa ennen Afrikan-mestaruuskisoja, jossa Kheder saavutti toistamiseen pronssia. Hän otteli vielä vuoteen 2004 asti pienemmissä judoturnauksissa Euroopassa ennen siirtymistään vapaaottelun pariin.
Kheder kiinnostui vapaaottelemisesta vuonna 2005 ja harjoitteli aluksi Ranskassa ja Australiassa, jonka jälkeen hän halusi päästä korkeammalle tasolle. Kheder muutti Ranskasta Yhdysvaltoihin, Kaliforniaan, jossa hän toimii vaapaotteluiden ohella henkilökohtaisena kuntovalmentajana, sekä judo-opettajana. Kheder on judon lisäksi harjoitellut vapaaottelua varten thainyrkkeilyä ja brasilialaista jujutsua, josta hänellä on ruskea vyö. Kheder otteli ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa vuonna 2007 Pono Pananganania vastaan. Hän hävisi ottelun päätöksellä. Kheder otteli vaihtelevasti vuoteen 2008 asti, jolloin hänen tilastonsa oli 7–4. Vaihdettuaan Shawn Tompkinsin valmentajakseen vuoden 2008 lopulla Kheder voitti sen jälkeen 12 ottelusta yksitoista.
Samuel Butler (rehtori)
Samuel Butler (30. tammikuuta 1774 - 4. joulukuuta 1839) oli englantilainen klassinen kirjailija, Shrewsbury schoolin rehtori ja Lichfieldin piispa. Hänen lapsenlapsensa oli myös nimeltään Samuel Butler.
Butler syntyi Kenilworthissä, noin 10 kilometriä etelään Coventrysta ja 145 kilometriä Lontoosta luoteeseen. Hän kävi koulunsa Rugby Schoolissa ja vuonna 1792 hän aloitti opiskelut Cambridgen St John's Collegessa. Opiskeluaikanaan hän voitti palkintoja sekä latinan- että kreikankielisillä oodeillaan. Hän suoritti Bachelor of Artin tutkintonsa 1796, Master of Artin tutkinnon 1799 ja teologian tohtorin arvon hän sai vuonna 1811. Vuonna 1798 hänestä tuli Shrewsbury schoolin rehtori.
Butlerin kirkollinen ura alkoi vuonna 1802 ja hän eteni tällä uralla nopeasti: jo vuonna 1822 hänet nimitettiin Derbyn arkkidiakonin virkaan. Tähän saakka hän hoiti kirkollisia virkoja rehtorin virkansa ohella, mutta vuonna 1836 hänet nimitettiin Lichfieldin (ja hiippakunnasta samana vuonna erotetun Coventryn) piispaksi.
Butler tunnetaan ehkä parhaiten yhteydestään Shrewsbury schooliin. Hänen rehtoriaikanaan koulun maine parani suuresti ja opetusmetodeissaan se oli yhtä hyvä kuin mikä tahansa muu yksityiskoulu . Hän kirjoitti useita kirjoja ja oppikirjoja. Butlerilla oli laaja kirjasto, johon kuului arvokkaita aldiinilaispainoksia ja manuskripteja. Aldiinilaispainokset huutokaupattiin myöhemmin ja manuskriptit osti British Museum.
Piispa Butler on haudattu Shrewsbury Schoolin entisen seurakuntakirkon "Collegiate Church of St Mary the Virgin Shrewsbury'n" hautausmaalle. Hänen elämäkertansa on kirjoittanut hänen lapsenlapsensa Samuel Butler.
Sirkka Garam
Sirkka Marjatta Garam (o.s. Saarikoski, 4. toukokuuta 1939 Impilahti – 10. toukokuuta 2018 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti tieto- ja muistelmakirjoja sekä kolumneja. Hän oli kirjailija Pentti Saarikosken sisko ja Sami Garamin äiti. Hän oli naimisissa Károly Garamin kanssa.
Lords of Dogtown
Lords of Dogtown on Catherine Hardwicken ohjaama yhdysvaltalainen elämäkerrallinen elokuva vuodelta 2005. Elokuva kertoo rullalautailukulttuurin alusta ja se perustuu Z-Boys -rullalautailuryhmän tarinaan. "Lords of Dogtownin" käsikirjoituksen laati entinen rullalautailun-mestari Stacy Peralta. Sen pääosissa nähdään muun muassa Heath Ledger, Emile Hirsch ja Nikki Reed.
Amarelejan aurinkovoimala
Amarelejan aurinkovoimala on aurinkokennoilla sähköä tuottava voimala, joka sijaitsee Mouran kunnassa, eteläisessä Portugalissa. Aurinkovoimalan omistaa espanjalainen Acciona-yhtiö.
Amarelejan aurinkovoimalan huipputeho on 46 MWp ja sen arvioidaan pystyvän tuottamaan 93 miljoonaa kW/h sähköä vuodessa, joka vastaa 30 000 portugalilaisen kotitalouden kulutusta.
Voimalan aurinkopaneelit on kiinnitetty moottoroituihin jäljittimiin, jotka pitävät paneelien aurinkokennot optimaalisessa kulmassa aurinkoon nähden. Jäljittimiä on yhteensä 2 520 kappaletta. Aurinkovoimalan pinta-ala on 250 hehtaaria.
Voimala valmistui joulukuussa 2008 ja se nauttii Portugalin valtion syöttötariffista, joka takaa määrätyn hinnan sähkön tuottajalle.
SIG P220
SIG P220, SIG Sauer P220 tai Pistole 75 on sveitsiläisen SIG Arms AG:n suunnittelema ja saksalaisen J.P. Sauer und Sohn GmbH:n valmistama itselataava pistooli. 
Se kehitettiin korvaamaan Sveitsin armeijan aiempi SIG P210 -palveluspistooli. Sitä on alkuperäisen 9x19 mm Parabellum/Luger patruunan lisäksi valmistettu myös 7,65 Parabellum, .38 Super ja .45 ACP kaliipereissa.
Sveitsin tiukkojen asevientisäännösten vuoksi aseen valmistus siirrettiin saksalaiselle J.P. Sauer & Sohn -yhtiölle.
Siitä on valmistettu useita mallimuunnoksia, muun muassa P225, P226, P228 ja P229 malleja.
P200 -sarja täyttää Länsi-Saksan poliisin vuonna 1975 etsimälle itselataavalle pistoolille asetetun vaatimuksen, jonka mukaan asetta piti kyetä kantamaan turvallisesti patruuna piipussa, mutta jossa ei tarvitsisi poistaa erillistä varmistusta ennen ammuntaa.
Pistoolin runko on kevytmetallivalua, luisti taas on prässätty teräslevystä ja sen etulevy on kiinnitetty hitsaamalla. Sulkukappale on erillinen, työstetty kappale, joka on upotettu luistiin ja lukittu pyöreän tapin avulla.
Rungon vasemmalla puolella on kolme vipua: luistin salpa, vasaran vapautinvipu ja purkusalpa. Luistin vetäminen taakse ja päästäminen eteen virittää aseen. Vasaran vapauttimesta painamalla siirtyy virekynsi irti vasarasta, jolloin vasara lyö jousensa voimalla eteen, kunnes se tarttuu varmistuskynnykseen, joka pitää sen irti iskurista. Lukitustappi lukitsee iskurin.
Timo Pieni Huijaus
Timo Pieni Huijaus eli TPH (oikealta nimeltään Timo Juhani Snellman, s. 2. kesäkuuta 1982 Porvoo) on helsinkiläinen, Rähinä Records -levy-yhtiön rap-artisti.
Musikaalisesta perheestä olevan Timon innostus hip hop -musiikkiin alkoi jo 1990-luvun alussa. Hän alkoi tehdä omaa musiikkia kuitenkin vasta vuonna 1996 saatuaan ensimmäisen tietokoneensa. 2000-luvun alkupuolella Timo kiersi Fintelligensin ja Kapasiteettiyksikön mukana ja esiintyi lavalla taiteilijanimellä Ii. Myöhemmin Timo on kiertänyt keikoilla Elastisen tuplaajana tämän soolouran aikoihin ja uudestaan vuodesta 2013 lähtien.
Rähinä Records julkaisi vuonna 2006 TPH:n ja Elastisen mixtapen "E.T.T.E.". Timo Pieni Huijaus on esiintynyt myös useilla Rähinän kokoelmilla sekä vieraillut mm. Uniikin ja Trilogian levyillä.
Vuonna 2008 Timo Pieni Huijaus julkaisi yhdessä Pyhimyksen kanssa albumin "Arvoitus koko ihminen" Yellowmic-nimisen levy-yhtiön kautta. Levy nousi Suomen viralliselle albumilistalle, ollen viikolla 34 sijalla 16 ja viikolla 35 sijalla 27. Timo Pieni Huijaus julkaisi "Emävale" - nimisen esikoisalbuminsa 3. marraskuuta 2010. Levyn ensimmäinen single "Katusoittaja" sai maailman ensi-iltansa 6. lokakuuta 2010 YleX iltapäivän Rytmibarometri-ohjelmassa , jossa TPH vieraili kyseisen lähetyksen aikana. Samana päivänä ilmoitettiin levyn vierailijoista muun muassa Riku Rajamaa, Illi, Elastinen, Joniveli, sekä Gbrl. Levyn tuottajina ovat muun muassa Elastinen, Snellmen sekä TK. "Emävale" sijoittui 11. sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Timo Pieni Huijauksen toinen sooloalbumi "Kaikki loppuu" julkaistiin 28. maaliskuuta 2012, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle yhdeksän. Albumilta on julkaistu singlenä kappale "Pleiboi" ja siitä on julkaistu myös musiikkivideo. "Pleiboi" sijoittui sijalle 15 Suomen virallisella singlelistalla. Myös albumin kappaleesta "Paratiisi" on kuvattu musiikkivideo.
Vuodesta 2013 lähtien Timo Pieni Huijaus toimi vaatesuunnittelijana hänen, Joonas Wörlinin ja Arthur Borgesin perustamassa Rotsiauki-vaateyrityksessä jonka toiminta on sittemmin päättynyt.
Timo Pieni Huijaus on avoliitossa ex-missi Linnea Aaltosen kanssa.
Timo Pieni Huijaus kuuluu The Legendary Snellmen/Takapihan tahdit-nimiseen (tai pelkkä Snellmen) tuottajaporukkaan yhdessä veljensä Juha "Five Fingers", "Aivot" Snellmanin kanssa. Timon molempien veljien kotipaikka on Porvoo, jossa TPH on itsekin syntynyt. Pikkuveli (eli oikealta nimeltään Lasse Snellman) tekee musiikkia sooloartistina, sekä tuottanut yhdessä TPH:n kanssa "Arvoitus koko ihminen" -levylle "Mies ja biitti" -kappaleen. Juha Snellman on tuottanut, äänittänyt ja soittanut instrumentteja, kuten kitaraa, bassoa, perkussioita, rumpuja ja koskettimia, muun muassa Palman "Be Bold And Mighty Forces Will Come To Your Aid" sekä Freepoint Crew:n "Tailor-made" -levyillä.
Toni Hiltunen
Toni Hiltunen (s. 1977) on suomalainen pokeriammattilainen, joka asuu Lahdessa. Hiltunen on pelannut pokeria vuodesta 2004. Suosikkipeleihin kuuluvat No limit Texas hold'em -freezout ja H.O.R.S.E. -turnaukset. Hiltusen paras saavutus on kahdeksas sija WSOP Europe 2008 Main Event -turnauksessa, jossa hän ansaitsi 108 600 puntaa. Hiltusen perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta; hänen vaimonsa on myös pokerinpelaaja.
Jura Tarvasaho
Jura Tarvasaho (1946 – 1. huhtikuuta 2010) oli suomalainen radiotoimittaja ja Yleisradion Kainuun Radion entinen päällikkö Kajaanissa. Tarvasaho toimi Ylen palveluksessa vuodesta 1966 alkaen, jolloin aloitti toimittajana ja teki muun muassa Yleisradion ajankohtaistoimituksen toimittajana töitä Helsingissä. YLE Kajaanin toimituksen ohjelmapäälliköksi hän eteni vuonna 1969, toimituksen esimieheksi vuonna 1972 ja vastaavaksi tuottajaksi vuonna 1985. Hän oli merkittävä tekijä myös itäyhteistyössä ja oli erityisen hyvin perehtynyt Kostamuksen asioihin. Maakuntaradion päälliköksi Tarvasaho nimitettiin vuonna 1996. Eläkkeelle Tarvasaho siirtyi aprillipäivänä 1. huhtikuuta 2009. Tarvasahon ohjelmiin Kainuun Radiossa lukeutui "Suora linja", joka tunnettiin myöhemmin myös nimellä "Kainuun Radion Vartti". Ohjelma lopetettiin vuodenvaihteessa 2008–2009. Viimeisimpiä merkittäviä Tarvasahon toimittamia ohjelmia olivat Kajaanin paperitehtaan lopettamiseen liittyvät uutisoinnit syksyllä 2008.
Tarvasahon paikan Kainuun Radion päällikkönä otti Jukka Rossi Ylen Oulu Radiosta. Tarvasaho oli Kajaanin lyseon oppilas. Tarvasaholle myönnettiin 6. joulukuuta 2003 Suomen Leijonan ansioristi. Tarvasaho harrasti kalastusta esimerkiksi Oulujärvellä. Hän oli myös hyvän ruoan ystävä ja luennoi kainuulaisesta ruoasta Kajaanin ammattikorkeakoulussa.
Jura Tarvasaho kuoli vakavan sairauden murtamana 1. huhtikuuta 2010.
Novo Atlantis
Novo Atlantis on siilinjärveläisen Aavikko-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2009 sekä CD:nä että vinyylinä.
Mark Roberts
Mark Roberts on newyorkilainen turistiopas, joka on saavuttanut mainetta syyskuun 11. päivän iskuihin liittyvien salaliittoteorioiden murtajana.
Roberts on esiintynyt useassa New Yorkissa toimivan kaapelikanava Hardfiren keskusteluohjelmassa väitellen muun muassa Loose Change -salaliittoteoriaelokuvan tekijöiden, sekä 9/11 Totuus -liikkeen johtohenkilöiden Richard Gagen (Architects & Engineers for 9/11 Truth) ja James H. Fetzerin (Scholars for 9/11 Truth) kanssa. Roberts esiintyy lyhyesti myös BBC:n ohjelmassa "The Conspiracy Files – 9/11 – The Third Tower".
Roberts on kirjoittanut kriittisen katseluoppaan Loose Change -elokuvaan. "Loose Change Second Edition Viewer Guide" sisältää dokumentin täydellisen tekstin. Opas toteaa suurimman osan dokumentin väitteistä olevan virheellisiä. Se korostaa lisäksi, miten Loose Change -dokumenttielokuvaa on muutettu ajan kuluessa.
Roberts on kirjoittanut lisäksi artikkelin "William Rodriguez, Escape Artist" sankarillisesti toimineesta WTC:n talonmiehestä William Rodriguezista. Artikkelissa osoitetaan mitä iskuihin liittyviä virheellisiä väitteitä Rodriguez on julkistanut. Näihin kuuluu esimerkiksi väite virallisen kertomuksen valheellisuudesta..
Luettelo vuoden 1978 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1978 laukaistiin avaruuteen 174 avaruusalusta, joista neljän laukaisu epäonnistui. Pääosa onnistuneista ja kaikki epäonnistumiset olivat miehittämättömien alusten laukaisuja.
810 Naval Air Squadron
810 Naval Air Squadron (810 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
810 NAS perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Gosportissa yhdistämällä 463. ja 464. torpedolentueiden Blackburn Dart koneet lentolaivueeksi. Perustettaessa laivueella oli kaksitoista lentokonetta. Laivue siirrettiin 8. toukokuuta Kotilaivastoon "HMS Courageousille". Blackburn Ripon koneet korvasivat syyskuussa laivueen Dartit. Laivueen kaluston vaihtaminen Blackburn Baffineiksi aloitettiin heinäkuussa 1934 ja koko laivue oli kalustettu marraskuussa. Abessinian kriisin vuoksi siirrettiin "HMS Courageous" laivueineen Välimerelle elokuussa 1935. Alus laivueineen palasi kotivesille helmikuussa 1936.
Laivueen kalusto vaihdettiin kahteentoista Blackburn Shark -koneeseen huhtikuussa 1937 ja edelleen Fairey Swordfisheiksi syyskuussa 1938. Käsky siirrosta "HMS Ark Royalille" tuli lokakuussa ja laivue siirtyi 11. tammikuuta 1939. Laivue siirtyi Amiraliteetin valvontaan 24. toukokuuta 1939.
Toisen maailmansodan syttyessä 810 NAS oli edelleen palveluksessa "HMS Ark Royalilla" kalustonaan 12 Fairey swordfish konetta.
Laivue lakkautettiin elokuussa 1945.
Laivue perustettiin uudelleen ja se otti osaa Suezin kriisiin sekä Korean sotaan. Operaatio Musketeerin aikana laivueen kalustona olivat Hawker Sea Hawkit ja se palveli "HMS Bulwarkilla".
Laivue lakkautettiin uudelleen.
Laivue luotiin uudelleen ja otettiin palvelukseen 3. maaliskuuta 1983 RNAS Culdroseen. Laivueen kalustona oli 10 Sea King HAS.5 helikopteria. Laivueen kalusto vaihto Sea King HAS.6 helikoptereiksi aloitettiin lokakuussa 1989 ja viimeinen vaihdettiin helmikuussa 1990. Laivue lakkautettiin heinäkuussa 2001.
Pyhämaina
Pyhämaina eli beo ("Gracula religiosa") on alun perin eteläaasialainen kottaraisiin kuuluva varpuslintu. Laji on levittäytynyt myös muualle. Lintu on taitava matkimaan muiden lintujen laulua ja myös ihmisen puhetta, minkä vuoksi sitä pidetään myös häkkilintuna.
Kooltaan pyhämaina on noin 30 cm. Pyhämainan höyhenpuku on musta, mutta näyttää tietyssä valaistuksessa vihertävältä. Lajin erottaa muista mustista mainalajeista niskan paljaiden keltaisten laikkujen perusteella. Siivissä on suuret valkoiset siipilaikut.
Pyhämainaa tavataan kosteissa metsissä ja metsien reunamilla alueella, joka ulottuu Sri Lankasta Intian länsiosiin, Intian itäosista Etelä-Kiinaan ja läpi Kaakkois-Aasian Indonesiaan, Borneoon ja Filippiineille. Laji levittäytyi myös Joulusaarelle, mutta on hävinnyt sieltä. Pyhämaina on levittäytynyt myös Puerto Ricoon ja Yhdysvalloissa Miamin, Kalifornian, Floridan ja Havaijin osavaltioihin, missä sitä tavataan puistoista.
Pyhämainat liikkuvat yleensä pareittain, joskus myös ryhmissä. Laji istuu usein korkealla puiden latvoissa päästelemässä kuuluvia kutsuääniä. Pesän laji rakentaa vanhaan tikankoloon tai muuhun puussa olevaan onkaloon.
Ravintonaan pyhämaina käyttää pääasiassa hedelmiä ja hyönteisiä.
SDP Etelä-Savo
SDP Etelä-Savo oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen piirijärjestö Etelä-Savon vaalipiirissä. Vuonna 2013 järjestö yhdistyi vaalipiiriuudistusta seuraten Kymen Sosialidemokraattisen Piirin kanssa muodostaen Kaakkois-Suomen Sosialidemokraatit. Vuodesta 1906 toiminut piiri tunnettiin aiemmin nimellä Mikkelin läänin vaalipiirin sos.dem. piirijärjestö ja sen piiritoimisto sijaitsi Mikkelissä.
Piirin alueella toimi vuonna 2009 kolme kunnallisjärjestöä (Kerimäki, Mikkeli ja Savonlinna) ja yhteensä 41 puolueosastoa.
Etelä-Savon vaalipiiristä (aiemmin Mikkelin läänin vaalipiiri) valittiin vuosina 1962–1999 kolme SDP:n kansanedustajaa. Eduskuntavaaleissa 2003 valituksi tuli kaksi, 2007 yksi ja 2011 kaksi.
Aune Hiisku
Aune Sylvia Hiisku (sukunimi vuoteen 1945 Heinonen; 16. syyskuuta 1902 Kemi – 1978 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Aune Hiisku oli yksi kolmesta V. A. Koskenniemen kirjalliseen piirin kuuluneista turkulaisesta Hiiskun sisaruksesta, muita sisaria olivat Helka Hiisku ja Kyllikki Hiisku. He opiskelivat Turun yliopistossa ja valmistuivat sieltä maistereiksi. Hän toimi äidinkielen ja historian lehtorina Pohjanmaalla, Isonkyrön keskikoulussa vuosina 1928-45. Siellä ollessaan Hiisku suoritti myös varsin mittavaa kansanperinteen keräystoimintaa. Aune Hiisku julkaisi sisarusten elämänvaiheista aiheita saaneen romaanin "Kun talo on valmis, tulee kuolema" (1933) sekä myöhemmin Kaarlo Sarkian elämäkertateoksen. Häneltä jäi myös suuri joukko julkaisemattomia käsikirjoituksia niiden joukossa sota-aiheisia novelleja ja salapoliisiromaani.
Helka Hiisku
Helka Inkeri Hiisku (sukunimi vuoteen 1945 Heinonen; 1. maaliskuuta 1912 Kotka – 5. lokakuuta 1962 Turku) oli suomalainen runoilija, toimittaja ja kääntäjä.
Helka Hiisku oli yksi kolmesta V. A. Koskenniemen kirjalliseen piirin kuuluneista turkulaisesta Hiiskun sisaruksesta, muita sisaria olivat Aune Hiisku ja Kyllikki Hiisku. He opiskelivat Turun yliopistossa ja valmistuivat sieltä maistereiksi. Helka Hiisku julkaisi kolme omaa runokokoelmaa sekä suomensi kirjallisuutta virosta ja italiasta. Helka Hiisku toimi sotavuosina myös Turun ylioppilaslehden päätoimittajana.
Kyllikki Hiisku
Kyllikki Hiisku (vuoteen 1946 Heinonen; 1905 Forssa – 1. tammikuuta 1966 Turku) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Kyllikki Hiisku oli yksi kolmesta V. A. Koskenniemen kirjalliseen piirin kuuluneista turkulaisesta Hiiskun sisaruksesta; muut olivat Aune Hiisku ja Helka Hiisku. Kyllikki Hiisku kirjoitti ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta 1935. Hän työskenteli vuodesta 1936 "Uuden Suomen" Turun-toimittajana ja kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana. Hän opetti kirjallisuutta Turun työväenopistossa sekä kieliä Turun tyttölyseossa, tyttökoulussa ja sairaanhoitajaopistossa. Hän oli Turun taiteilijaseuran pitkäaikainen sihteeri ja eräs V. A. Koskenniemen seuran perustajista. Hiisku opiskeli vuonna 1943 Italian valtion stipendillä Rooman yliopistossa ja kirjoitti tästä ajasta matkakirjan "Italia valinkauhassa" (1945). Hän julkaisi lisäksi yhden romaanin ja kirjoitti lukuisia lehtiartikkeleita muun muassa Koskenniemen kirjallisen piirin toiminnasta.
Sandrine Aubert
Sandrine Aubert (s. 6. lokakuuta 1982 Échirolles, Isère, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Aubert osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Åren MM-kisoissa 2007 ollen parhaimmillaan kahdeksastoista pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli superyhdistetyssä yhdeksäs ja Vancouverin olympialaisissa 2010 pujottelussa viides.
Aubert kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2003. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan yhdistetyn kilpailussa 27. Kvitfjellissä maaliskuussa 2006. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides St. Antonin superyhdistetyssä joulukuussa 2007. Yhdistetyn maailmancupissa hän sijoittui kaudella 2007–2008 neljänneksi. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintokorokepaikkansa – hän saavutti Ofterschwangin pujottelukilpailussa 7. maaliskuuta 2009. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti maailmancup-kauden 2008–2009 viimeisen pujottelun Åressa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2009–2010 hän voitti pujottelukilpailut Åressa ja Zagrebissa sekä sijoittui samassa lajissa toiseksi Lienzissä. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli neljäs.
Aubert voitti Ranskan pujottelumestaruuden vuonna 2007 ja saman lajin Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2005–2006.
HMS Durban
HMS Durban oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Danae"-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä. Alus otettiin palveluskäyttöön 1. marraskuuta 1921.
"HMS Durban" liitettiin palvelukseen otettaessa Kiinan asemalle 5. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 1928, mistä se palasi Englantiin 1930. "HMS Durban" liitettiin Etelä-Atlantin asemalle 1931, mistä "HMS York" vapautti aluksen palaamaan kotivesille joulukuussa 1933. "HMS Durban" liitettiin osaksi Välimeren laivastoa Gibraltarilla maaliskuussa 1934, josta alus palasi Englantiin syyskuussa 1936. Englantiin palattuaan alus siirrettiin reserviin.
Toisen maailmansodan syttyessä "HMS Durban" otettiin palvelukseen ja liitettiin Etelä-Atlantin osaston 9. Risteilijäviirikköön. Alus palveli Intian valtamerellä maaliskuussa 1940, jolloin se liitettiin osaksi Itäistä laivastoa Singaporessa. Alus sijoitettiin Malesian laivasto-osastoon yhdessä sisaralustensa "HMS Danaen" ja "HMS Dauntlessin" kanssa. Osaston tehtävänä oli valvoa saksalaisten kauppa-alusten liikkumista Hollannin Itä-Intian vesillä. "HMS Durbanin" valvonta-alue oli Badangin edustalla.
Norjalainen tankkeri "Ole Jacob" ilmoitti joutuneensa saksalaisen kaapparin "Atlantiksen" hyökkäyksen kohteeksi 10. marraskuuta Ceylonin ja Sumatran pohjoiskärjen välillä. Kaapparin jahtaamiseksi kerättiin osasto, johon liitettiin risteilijät "HMS Durban", "HMS Capetown", HMAS "Canberra" sekä aseistettu kauppalaiva HMAS "Westralia". Osasto ei kuitenkaan tavoittanut kaapparia.
"HMS Durban" ja "HMS Dragon" suojasivat saattueita Singaporen ja Sunda salmen välillä 1941. Helmikuussa alukset saattoivat RMS Queen Maryä, joka kuljetti australialaisia joukkoja Malesiaan.
"HMS Durban" siirtyi Itäisen laivaston loppuosan mukana helmikuussa 1942 Singaporesta Jaavalle, koska Japani oli ulottanut hyökkäyksensä sataman alueelle. "HMS Durban" vaurioitui ennen poistumistaan ilmapommituksessa, mutta "HMS Dragonin" avustamana alus kykeni siirtymään Bataviaan, josta alus siirrettiin Colomboon korjattavaksi. Tilapäiskorjausten tultua tehdyksi alus purjehti New Yorkiin telakalle, jonne se saapui huhtikuussa. Yhdysvalloista "HMS Durban" palasi Englantiin, jossa alukselle tehtiin lisää muutostöitä Portsmouthin telakalla kesäkuusta elokuuhun.
"HMS Durban" liitettiin palvelukseen otettaessa suojaamaan saattueita Britteinsaarten ja Etelä-Afrikan välillä. Alus sai pohjakosketuksen 8. joulukuuta 1942 Mombasan sataman suulla. Aluksen irrottamisen jälkeen se siirrettiin kuivatelakalle Bombayhin.
"HMS Durban" oli helmikuussa 1943 New Yorkissa telakalla ja kesäkuussa alus palasi Etelä-Afrikkaan ensin telakalle Simonstowniin ja sitten se siirrettiin Itäiseen laivastoon. Marraskuussa alus purjehti Englantiin ja se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin.
"HMS Durban" oli yksi aluksista, jotka upottamalla muodostettiin aallonmurtaja Mulberryn satamaan Normandian maihinnousussa. Lopulta alus upotettiin 9. kesäkuuta 1944 Gooseberry 5 aallonmurtajaa suojaamaan keinotekoista satamaa Ouisrehamin edustalla Seinen lahdella. Hylky upposi yksitoista metriseen veteen.
Mihail Veller
Mihail Iosifovitš Veller (; 20. toukokuuta 1948 Kamjanets-Podilskyi, Ukrainan SNT , toisten tietojen mukaan Tšitan alue, Siperia Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija.
Veller syntyi upseerisperheeseen ja on asunut sekä matkustellut paljon eri puolilla Neuvostoliittoa sekä IVYä. Koulunsa hän päätti Mahiljoussa Valko-Venäjällä 1966. Hän opiskeli filologiaa Leningradin valtionyliopistossa. Kesällä 1969 hän matkusti ilman rahaa ja kulkulupia Leningradista Kamtšatkalle kuukaudessa. Seuraavana kesänä hän teeskenteli mielisairasta psykiatrisella osastolla.
Vellerin ensimmäinen kokoelmateos "Хочу быть дворником" (Haluan olla talonmies) ilmestyi vuonna 1983 Tallinnassa ja sai runsaasti huomiota. Veller on ollut varsin tuottelias. Hänen kertomuksiaan on julkaistu muun muassa äänikirjoina. Tunnetuimpia teoksia ovat Gogol-henkinen "Легенды Невского Проспекта" (Nevskin valtakadun legendoja) vuodelta 1993, kertomus "Всё о жизни" (Kaikki elämästä), joka keskittyy elämän mielettömyyksiin ja paradokseihin vuodelta 1998, romaanit "Гонец из Пизы" (Pisan lähetti) 2000, "Кассандра" (Cassandra) 2002 sekä "Перпендикуляр" (Kohtisuora) 2008. Velleriä ei ole kaupallisesti suomennettu.
Saldusin piiri
Saldusin piiri oli hallinnollinen alue Latviassa. Vuoden 2008 alussa alueen väkiluku oli 36 324. Väestöstä 84,0 prosenttia oli latvialaisia, 6,7 prosenttia liettualaisia ja 5,1 prosenttia venäläisiä. Saldusin pinta-ala on 2 076 neliökilometriä. Väestötiheys on 17,5 asukasta neliökilometriä kohden (vuoden 2008 alku). Latvian piirit lakkautettiin vuonna 2009 Latvian aluehallintouudistuksen yhteydessä.
SLUC Nancy
Stade Lorrain Université Club Nancy eli SLUC Nancy, on ranskalainen koripalloseura.
Vaikkakin seura on jo yli 40 vuotta vanha, niin sen kaikki mestaruudet ovat 2000-luvulta. 1990-luvulla seura aloitti nousun kohti Ranskan kärkeä. Vuosikymmenen aikana se nousi 3.divisioonasta vuoteen 1995 mennessä Ranskan koripalloliigaan. Joukkue voitti 2002 Korać Cupin, joka on sen ainoa kansainvälinen mestaruus. 2006 seura pelasi ensimmäistä kertaa ULEB Eurocupissa. Kun seura voitti Ranskan mestaruuden 2008, pääsi se automaattisesti Euroliigaan. Kausi 2008-2009 oli myös seuran historian ensimmäinen Euroliiga-kausi.
Ligue Nationale de Basketball
Ligue Nationale de Basket (lyhyemmin LNB) on Ranskan korkein koripallosarja. Sarja on jaettu kahteen sarjatasoon: Pro A (korkein divisioona) ja Pro B (toiseksi korkein divisioona).
Pro A:n joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kahdesti. Sarjan lopussa kahdeksan parasta seuraa pääsevät pudotuspeleihin. Kaudesta 2006-2007 kolme huonointa joukkuetta putoavat Pro B:hen. Pudotuspelien kaikki kierrokset ovat paras-kolmesta sarjoja. Ainoastaan mestaruudesta pelataan vain yksi peli.
Pro B:n joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kahdesti. Kahdeksan parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin ja sarjan voittaja sekä mestari pääsevät Pro A:han. Pudotuspelien osat ovat kahden pelin mittaisia, mutta finaali on yhden pelin ottelu. Pro B:n kaksi huonointa joukkuetta tippuvat NM1-liigaan.
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 1995
Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 1995.
Parhaan leikkauksen Jussi
Parhaan leikkauksen Jussi on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista.
Calouste Gulbenkianin säätiö
Calouste Gulbenkian -säätiö "()" on yksityinen mutta yleishyödyllinen portugalilainen säätiö. Sen tavoitteet ovat taiteiden, hyväntekeväisyyden, koulutuksen ja tieteiden alalla. Armenialaista alkuperää olleen öljyalan liikemiehen Calouste Sarkis Gulbenkianin testamentin määräyksestä perustetun säätiön säännöt on hyväksytty 1956.
Säätiön keskuspaikka on Lissabonissa ja toimipisteitä lisäksi Britanniassa sekä Pariisissa. Vuonna 1969 käyttöön otetut tilat muodostuvat itse pääkonttorista ja museosta, ja niiden suunnittelijat ovat Ruy Athouguia, Pedro Cid ja Alberto Pessoa. Lisäksi alueella on säätiön hallinnon ja osastojen käytössä olevia tiloja, suuri auditorio, vaihtuvien näyttelyiden tila, kongressialue, jossa on auditorioita ja muita tiloja, sekä suuri rakennus, jossa ovat Calouste Gulbenkianin museo ja taidekirjasto. Rakennuskompleksi sijaitsee Gulbenkianin puistossa, jonka on suunnitellut Ribeiro Telles. Puiston toiseen päähän avattiin vuonna 1983 Nykytaiteen keskus, joka koostuu museosta ja opetuskeskuksesta. Tiedeinstituutti "Instituto Gulbenkian de Ciência" sijaitsee usean rakennuksen kompleksissa Oeirasissa Lissabonin laitamilla, lähellä Pombalin markiisin palatsia.
Fundação Calouste Gulbenkian omistaa kokonaan portugalilaisen öljy-yhtiön Partexin.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 1998
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 1998.