Arnold Hinds
Arnold Hinds (19. maaliskuuta 1896 Iniö – 29. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, šakinpelaaja, šakkikirjailija ja tehtäväšakin teoreetikko. Omana aikanaan hän oli pätevimpiä henkilöitä lopputehtävien teorian alalla Suomessa. Hän suoritti merkittävän työn kokoamalla tiedot vuoteen 1946 mennessä julkaistuista suomalaisista lopputehtävistä. Työn tuloksena Hinds kirjoitti ja julkaisi Aarne Dunderin kanssa teoksen ”111 suomalaista lopputehtävää”.
Arnold Hinds syntyi Iniön kunnassa. (Iniö on nykyään osa Paraisten kaupunkia.) Hän valmistui ylioppilaaksi 1916. Sen jälkeen hän opiskeli laki- ja valtiotieteitä aluksi Åbo Akademissa ja sittemmin Helsingin yliopistossa, mutta jätti lopulta opinnot kesken ja suuntautui muille aloille. Hinds loi 35-vuotisen uran šakkitoimittajana. Toimittajana hän kuului mm. Suomen Shakin ja Åbo Underrättelsers Schacktidningin toimituskuntiin. Lisäksi hänellä oli oma šakkipalsta Åbo Underrettälserissä.
Toimittajan työn ohella Hinds oli merkittävä tehtäväšakin teorian asiantuntija Suomessa. Aluksi hän erikoistui lopputehtäviin. Työnsä ohessa hän keräsi huomattavan lopputehtäväkokoelman. Lopputehtävien tuntijana hänellä oli arvostettu asema myös kansainvälisellä tasolla. 1940-luvun puolivälissä hän alkoi tutustua myös mattitehtävien teoriaan. Pyrkimyksenä hänellä oli nostaa suomalaisen tehtävänlaadinnan yleistä tasoa. Hän sai mm. aikaan sen, että suomalaisen tehtäväterminologian nimikkeitä vakiinnutettiin käyttöön. Siihen asti alan termistö oli ollut hyvin hajanainen ja eri nimikkeiden käyttö oli vaihtelevaa.
Hinds oli mukana Suomen Tehtäväniekkojen (ST) toiminnassa mukana yhdistyksen perustamisesta (1935) lähtien. Hän istui yhdistyksen hallituksessa useita vuosia toimien mm. varapuheenjohtajana, sihteerinä, taloudenhoitajana ja kirjastonhoitajana. Hän ehdotti 1946, että ST alkaisi julkaista omaa pienimuotoista jäsenlehteä. Ehdotus johti tulokseen ja perustettiin jäsenlehti nimeltä "Suomen Tehtäväniekka", joka vuoden 2011 alusta on ilmestynyt nimellä "Tehtäväniekka".
Asiantuntemustaan lopputehtävissä Hinds pääsi hyödyntämään toimiessaan tehtävätuomarina kotimaisissa ja kansainvälisissä lopputehtäväkilpailuissa. Hänen merkittävin tuomaritehtävänsä oli Helsingin šakkiolympialaisten laadintakilpailun lopputehtäväryhmän tuomarina 1952. Tuomarina kisassa hänen ohellaan toimivat myös Visa Kivi ja Aarne Dunder. Suomen Tehtäväniekat organisoi Hindsin 50-vuotispäivän kunniaksi 1946 laadintakilpailun lopputehtäville. Kisan tuomarina toimi ansaitusti Hinds itse ja sen voitti suomalainen Julius Gunst. Sittemmin Hinds toimi Aleksis Rautasen ja Ilmari Mäkihovin ohella tuomarina ST:n vuosikilpailussa 1948-1949. Yksinään hän tuomitsi samanaikaisesti pidetyn Suomen Shakin lopputehtävien vuosikilpailun.
Hinds oli I luokan pelaaja. Hän osallistui useita kertoja Helsingin Shakkiklubin (HSK) kerhoturnauksiin. Syysturnauksessa 1928 hän jakoi II luokan ryhmässä 2. sijaa A. Winterin voittaessa. Keväällä 1930 hän oli kohonnut pelaajana jo I luokkaan ja voitti HSK:n kevätturnauksen I luokan ryhmän. HSK:n samana vuonna järjestämässä niin sanotussa Bogoljubow-turnauksessa, jonka saksalainen suurmestari Efim Bogoljubow voitti, Hinds sen sijaan jäi viimeiseksi. HSK:n syysturnauksessa 1930 hän oli 4. ja kevätturnauksessa 1931 jaetulla 3. sijalla. Hän osallistui pelaajana Helsingin ja Tallinnan väliseen kaupunkiotteluun 1930 ja 1931 voittaen pelinsä kummallakin kerralla. Sittemmin hän voitti vielä maksimituloksella HSK:n 60-vuotisjuhlan kunniaksi pidetyn yli 50-vuotiaille pelaajille järjestetyn ikämestariturnauksen 1946, jossa oli 6 osanottajaa HSK:n klubiturnauksen mestariryhmässä 1947 hän oli 3.
Pelaajana Hinds oli kiinnostunut käytännön pelin ohella myös avausteoriasta. Hän toimitti kahden vuosikymmenen ajan avausteorialle omistettua palstaa "Schackvärldenissä". Sen ohella Hinds toimitti myös lehden lopputehtäväosastoa.
Šakillisista ansioistaan Hinds sai tunnustuksena ensijaossa 1947 šakinhopeisen ansiomerkin.
Hinds kuoli huhtikuussa 1952 sydänhalvaukseen kotonaan Helsingissä.
Hinds kirjoitti Aarne Dunderin (1914-88) kanssa teoksen ”111 suomalaista lopputehtävää”. Teos sisältää suomalaisia valiolopputehtäviä, jotka on julkaistu vuosina 1890–1946.