HMS New Zealand (1904)
HMS New Zealand oli Britannian Kuninkaallisen laivaston King Edward VII -luokan taistelulaiva. Alus nimettiin 1911 uudelleen "HMS Zealandiaksi", jotta aiempi nimi saatiin käytettäväksi taisteluristeilijälle "HMS New Zealand".
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta osana vuosien 1902-1903 laivastosuunnitelmaa. Sen köli laskettiin 9. helmikuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1904. Alus valmistui kesäkuussa 1905.
Luokkansa aluksista poiketen "HMS New Zealandille" ei asennettu ruiskutusta, jolla saatiin nopeasti nostettua höyrynpainetta ja siten parannettua kiihtyvyyttä. Alukselle asennettiin 12 Niclausse-kattilaa sekä kolme sylinterikattilaa, jotka mahdollistivat tilauksessa vaaditun nopeuden ylittämisen koeajoissa.
"HMS New Zealand" viimeisteltiin Devonportin telakalla, jossa se otettiin palvelukseen 11. heinäkuuta 1905 liitettynä Atlantin laivastoon. Alus oli lokakuusta joulukuuhun 1906 huollettavana Gibraltarilla ja se siirrettiin 4. maaliskuuta 1907 Kanaalin laivastoon. Laivaston uudelleen organisoinnin yhteydessä 24. maaliskuuta 1909 Kanaalin laivasto muodosti Kotilaivaston 2. viirikön ja "HMS New Zealand" liitettiin siten Kotilaivaston 2. viirikköön.
Amiraliteetti antoi määräyksen aluksen nimen vaihdosta, koska nimi tuli vapauttaa valmistuvalle taisteluristeilijälle. Uusi alus oli Uuden Seelannin lahjoitus laivastolle, joten se tuli nimetä 1911 "HMS New Zealandiksi". Aluksi uudeksi nimeksi piti tulla "HMS Caledonia", mutta Uusi Seelanti vastusti nimeä. Lopulta nimeksi valittiin "HMS Zealandia", joka oli personaalimuoto Uudesta Seelannista. Alus nimettiin virallisesti 1. joulukuuta 1911 "HMS Zealandiaksi".
Laivaston uudelleen järjestelyssä toukokuussa 1912 "HMS Zealandia" sisaraluksineen liitettiin Kotilaivaston 1. laivaston 3. taistelulaivalaivueeseen. Alus siirtyi marraskuussa 1912 laivueen mukana Välimeren laivastoon ensimmäisen Balkanin sodan (lokakuusta 1912 toukokuuhun 1913) pakottaessa laivaston vahvistamaan asemiaan Välimerellä. Alus saapui 27. marraskuuta 1912 Maltalle, josta käsin se osallistui Montenegron saartoon ja Scutarin miehitykseen. Alus palasi 1913 laivueen mukana kotimaahan, jossa se liittyi 27. kesäkuuta Kotilaivastoon.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus liitettiin Rosythiin sijoitetun laivueen mukana Suureen laivastoon täydentämään Pohjanmeren partioita. Alus upotti 10. syyskuuta 1914 törmäämällä Saksan keisarillisen laivaston sukellusveneen. Alus siirrettiin 2. marraskuuta laivueen mukana Kanaalin laivastoon, jolloin tukikohdaksi vaihtui Portland. Laivue palasi 13. marraskuuta Kotilaivastoon.
"HMS Zealandia" siirrettiin 6. marraskuuta 1915 Dardanelleille osana 3. taistelulaivalaivueen viirikköä, jonka muuta alukset olivat lippulaiva "HMS Hibernia" ja "HMS Russell", "HMS Albemarle". Viimeksi mainittu alus joutui palaamaan kotimaahan vaurioiduttuaan matkalla, mutta muut alukset saapuivat määränpäähänsä 14. joulukuuta. Tammikuun lopulla 1916 "HMS Zealandia" ja "HMS Hibernia" lähtivät itäiseltä Välimereltä palatakseen kotimaahan ja ne saapuivat 6. helmikuuta Portsmouthiin, jossa alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.
Alus palasi palvelukseen maaliskuussa 1916 ja se liitettiin 26. maaliskuuta Suuren laivaston 3. taistelulaivalaivueeseen. Alus siirtyi 29. huhtikuuta laivueen mukana Sheernessiin ja se irrotettiin 3. toukokuuta Suuresta laivastosta Noren alaisuuteen. Alus oli joulukuusta 1916 kesäkuuhun 1917 huollettavana Chathamin telakalla.
Alus poistettiin palveluksesta 20. syyskuuta 1917 ja se siirrettiin Portsmouthissa reserviin. Alus oli huollettavana tammikuusta syyskuuhun 1918, minkä jälkeen se palveli tykistön koululaivana. Alukselle asennettiin tehtävänsä vuoksi uusimpia tulenjohtojärjestelmiä, mutta ei esimerkiksi torpedovyötä.
"HMS Zealandia" sijoitettiin 2. kesäkuuta 1919 poistolistalle ja se myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi Stanlee Shipbreaking Companylle. Alus myytiin edelleen Slough Trading Companylle, ja edelleen saksalaiselle romuttajalle. Alus lähti 23. marraskuuta 1923 Portsmouthista Saksaan romutettavaksi.