hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Carlos Megía Dávila
Carlos Megía Dávila (s. 7. heinäkuuta 1966 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi vuodet 1995–2009 Espanjan Primera Divisiónissa, yhteensä 220 ottelua.
Hänen isänsä oli myös jalkapallotuomari. Nykyään Megía Dávila työskentelee Real Madridin organisaatiossa.
Hän tuomitsi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa 10. syyskuuta 1995, jossa kohtasivat Valencia ja Valladolid. Vuonna 2004 hän tuomitsi Supercopa de Españan ottelun. Hän tuomitsi urallaan myös Mestarien liigan sekä Uefa-cupin otteluita.
Megía Dávila nimettiin kaudeksi 2009–2010 yhdeksi erotuomareista, mutta hän ei kuitenkaan läpäissyt kuntotestejä.
Espanjan suurin urheilulehti "Marca" palkitsi kausina 2007–2008 ja 2008–2009 Megía Dávila Primera Divisiónin parhaana erotuomarina ("Guruceta").
Gregoire Lake Estates
Gregoire Lake Estates on Gregoire Lake järven rannalla sijaitseva 253 asukkaan (2008) nukkumalähiö Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Gregoire Lake Estates sijaitsee Highway 881 maantien varrella, noin 7 kilometriä itään Highway 63 tieltä ja noin 25 kilometriä Fort McMurraysta. Alueen asukkaiden tärkein työllistäjät ovat öljyhiekkaa louhivat öljy-yhtiöt, jotka työllistävät noin 30 prosenttia alueen asukkaista. "Gregoire Lake Provincial Park" luonnonpuisto sijaitse asuinalueen pohjoispuolella. Arvioiden mukaan alueen västö kasvaisi 362 asukkaaseen vuoteen 2030 mennessä. Nykyisin alueella on 84 asuintaloa ja väestön kasvaessa alueelle tarvittaisiin rakentaan 29 uutta asuntoa, mutta tällä hetkellä alue on täyteen rakennettu. Yhtenä vaihtoehtona on kaavailtu tonttien puolittamista, mutta päätöstä asiasta ei ole vielä tehty (huhtikuu 2008).
Viinakortti (kirja)
Viinakortti on Sami Hilvon esikoisromaani vuodelta 2010. Sen on kustantanut Tammi.
Hilvon teos on kahdesta näkökulmasta, isoisän ja pojanpojan, kerrottu kuvaus kahden miehen sodan aikana syntyneestä rakkaudesta. Suku vaikenee vaikeaksi koetusta asiasta. Urhon pojanpojalle Mikaelille isoisän ja tämän rakastetun Toivon menneisyys valkenee isoäidin hautajaisissa. Mikael huomaa jakavansa isoisän kanssa muutakin kuin isoisän virkapaidan taskusta löytyneen viinakortin, ja vähä vähältä isoisä ja pojanpoika alkavat näyttäytyä kuin identtisiltä kaksosilta, mutta siihen väliin jäävä sukupolvi kenties kieltää itsensä. Isoisä rakensi kulissit, meni naimisiin, ehkä jo nimismiehen virkansa vuoksi. Pojanpoika ei tarvitse kulisseja, vaikka aivan ristiriidaton ei hänkään ole: hän tarvitsee isoisän konjakin tuomaa lohtua päivästä, viikosta toiseen, tehdessään terapeuttista matkaa syntymäänsäkin kauemmaksi menneisyyteen ja erityisesti isoisänsä vaiheisiin.
Motossa, jonka Hilvo on teokseen poiminut Erik Lindgrenin "Kasvitarhakirjasta" vuodelta 1903, sanotaan muun muassa: ” ...emme saa koskaan pakottaa puuta muodostumaan vastoin sen omaa taipumusta...”
Teos pohjautuu paljolti Kansallisarkistossa säilytettäviin sotapäiväkirjoihin ja kahden rintamasotilaan väliseen kirjeenvaihtoon, joiden pohjalta kirjan päiväkirjanomaiset jaksot on hienosti rakennettu.
Antti Majanderin mukaan Hilvo kuvaa karskejakin yksityiskohtia mutta oikeassa suhteessa. Kriitikon mukaan "Viinakortti" on hieno romaani. Toinen kriitikko on varovaisempi sanoissaan: ”Ehkä vähempikin olisi riittänyt.”
"Keskisuomalaisen" Pertti Ehrnroothin mukaan teos tarjoaa merkittäviä lupauksia kirjailijan tulevasta urasta.
Hilvo on kirjoittanut kielellisesti hyvin tarkkaa tekstiä, jolla hän on tavoitellut ja myös saavuttanut tavoittelemaansa herkkyyttä, kunnioitusta ja haavoittuvuutta. Teos on ehjä ja hallittu, muoto ja sisältö istuvat yhteen kuin hansikas käteen.
Reijo Alakoski
Reijo Alakoski (s. 22. toukokuuta 1956 Reisjärvi) on toiminut Suomen Maastohiihto ry:n ensimmäinen puheenjohtaja. Hänet valittiin tehtävään Kokkolassa vuonna 2009. Alakoski on toiminut pitkään Suomen Hiihtoliiton eri luottamustehtävissä muun muassa liittovaltuustossa, maastohiihtovaliokunnassa ja maastohiihdon talousryhmässä 2011 alkaen Johtokunnassa
Suomen Maastohiihto
Suomen Maastohiihto ry on Suomen Hiihtoliittoon kuuluva lajiyhdistys. Yhdistyksen perusti 12 Suomen Hiihtoliiton piirijärjestöä 8.5.2009 Jyväskylässä. Sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Reijo Alakoski. Nykyinen puheenjohtaja on Markku Haapasalmi.
Seitsemän piirijärjestöä jäi perustamisen yhteydessä ulkopuolelle, koska koki epäselväksi yhdistyksen tarpeellisuuden.
Muut Suomen Hiihtoliiton lajiyhdistykset ovat Ski Sport Finland (alppihiihto ja freestyle) ja Finnjumping (mäkihyppy ja yhdistetty)
Suoma
Suoma on suomalainen naisen etunimi, joka on tullut käyttöön 1800-luvulla. Suoman nimipäivä on 8. huhtikuuta. Nimen keksijänä pidetään Antero Wareliusta, joka antoi sen vuonna 1849 syntyneelle tyttärelleen, jota hän piti ”Jumalan suomana lahjana”. Väestörekisterikeskuksen mukaan huhtikuuhun 2017 mennessä 5 292 suomalaista naista ja alle kymmenen miestä oli saanut nimen Suoma.
Suometar (nimi)
Suometar on suomalainen naisen etunimi, joka varsinaisesti tarkoittaa suomalaista naista. Nimenä se on tullut käyttöön virolaisen Salme-kansanrunon vaikutuksesta, jonka Elias Lönnrot 1830-luvulla suomensi nimellä "Suomettaren kosijat". Vuonna 1847 nimi Suometar tuli käyttöön myös tuolloin perustetun suomenkielisen sanomalehden nimenä, joka oli myöhemmän Uuden Suomen edeltäjä.
Suomettaren nimipäivä on 8. huhtikuuta, joka on myös Suoman nimipäivä. Nimipäivästä huolimatta Suometar on jäänyt todella harvinaiseksi etunimeksi: 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä Suomessa on "Väestörekisterikeskuksen" mukaan 159 henkilöä saanut nimen Suometar. Ensimmäiseksi etunimeksi sitä ei ole annettu kenellekään ainakaan vuoden 1965 jälkeen.
Florestan I
Florestan I (10. lokakuuta 1785 Pariisi – 20. kesäkuuta 1856) oli Monacon kahdeksas ruhtinas 2. lokakuuta 1841 – 20. kesäkuuta 1856. Hänen koko nimensä on Tancrède Florestan Roger Louis Grimaldi. Florestan oli Honoré IV:n ja Louise d'Aumont Mazarinin toinen poika ja hän nousi valtaistuimelle veljensä, Honoré V:n kuoleman jälkeen.
Florestan ei ollut valmis ottamaan ruhtinaan asemaa. Hän oli ollut aikaisemmin näyttelijänä pariisilaisessa teatterissa, Théâtre de l'Ambigu-Comiquessa, eikä hänellä ollut kokemusta eikä koulutusta johtaa ruhtinaskuntaa. Todellinen valta olikin hänen vaimollaan, näyttelijä Maria Caroline Gibert de Lametzilla. Pariskunta oli vihitty 27. marraskuuta 1816.
Monaco oli vaikeassa taloudellisessa tilanteessa, joka johtui Wienin kongressin määräyksestä siirtää Monaco Ranskan alaisuudesta Sardinian kuningaskunnan protektoraatiksi, ja tämä aiheutti poliittisia levottomuuksia ja jännitteitä kansan keskuudessa. Yritellessään rauhoitella levottomuuksia ruhtinaspari yritti tehdä demokraattisia uudistuksia tarjoamalla kahta eri perustuslakia, mutta niitä ei hyväksytty. Erityisesti Mentonin kaupungin väestö oli kaikkia uudistuksia vastaan. Uudistusyritysten epäonnistuttua Florestan I ilmoitti olevansa valmis luopumaan vallasta poikansa Kaarle III:n hyväksi.
Tämä tapahtui kuitenkin liian myöhään – vuoden 1848 tapahtumien innoittamana Mentonin ja Roquebrunen kaupungit nousivat kapinaan ja julistivat olevansa riippumattomia Monacosta. Kaupunkien väestö olisi halunnut, että kaupungit liitettäisiin suoraan Sardinian kuningaskuntaan. Näin ei tapahtunut, vaan kaupungeissa vallitsi poliittinen epävarmuus, kunnes Kaarle III luovutti ne Ranskalle 1861.
Florestanin ponnistuksista huolimatta hänen kuollessaan 1856 Monacolla oli hyvin heikot tulevaisuudennäkymät ja pienen ruhtinaskunnan taloudellinen tilanne oli hyvin heikko.
Florestan I ja Maria Gibert de Lametz saivat kaksi lasta, joista poika Prinssi Kaarle III (1818-1889) oli seuraava Monacon ruhtinas ja tytär Florestine Gabrielle Antoinette Grimaldi (22. lokakuuta 1833 Fontenay – 24. huhtikuuta 1897 Stuttgart) avioitui Urachin herttuan Wilhelmin kanssa 15. helmikuuta 1863. Heidän poikansa, myös Wilhelm, tavoitteli myöhemmin Monacon kruunua. Hän oli myös muutaman kuukauden ajan Liettuan kuningas Mindaugas II.
Tsegay Kebede
Tsegay Kebede (s. 15. tammikuuta 1987) on etiopialainen maratoonari.
Kebede voitti Pariisin maratonin 6. huhtikuuta 2008 ennätysajallaan 2.06.40. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiapronssia Pekingin olympialaisissa. Kebede voitti Fukuokan maratonin 7. joulukuuta uudella ennätyksellään 2.06.10. Seuraavana vuonna Kebede juoksi toiseksi Lontoon maratonilla 26. huhtikuuta ajalla 2.05.20. Berliinin MM-kisoissa hän voitti MM-pronssia ja vuoden lopussa hän voitti Fukuokan maratonin. Voittoaika 2.05.18 oli Kebeden henkilökohtainen ennätys sekä kaikkien aikojen paras Japanissa juostu aika.
Kebede voitti 2010 Lontoon maratonin ajalla 2.05.19 ja sijoittui toiseksi Chicagon maratonilla. Seuraavana vuonna hän oli viides Lontoon ja kolmas New Yorkin maratonilla. Vuonna 2012 hän oli kolmas Lontoon maratonilla ja voitti Chicagon maratonin ennätyksellään ja reittiennätyksellä 2.04.38. Vuonna 2013 Kebede voitti Lontoon maratonin, sijoittui neljänneksi Moskovan MM-kilpailuissa ja toiseksi New Yorkin maratonilla.
World Marathon Majors -kilpailusarjan Kebede voitti kaudella 2012–2013 ja sijoittui toiseksi kausilla 2009–2010 ja 2011–2012.
Peppi
Peppi on suomalainen naisen etunimi. Nimi on mahdollisesti syntynyt alkujaan Filippa-nimen muunnoksena, mutta viime vuosikymmeninä se on yleistynyt ennen kaikkea Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossu -kirjojen ja niihin perustuvan televisiosarjan vaikutuksesta.
Vuoden 2015 loppuun mennessä Suomessa on "Väestörekisterikeskuksen" tietojen mukaan noin 2 796 henkilöä saanut nimen Peppi. Heistä suurin osa on syntynyt 2000-luvulla. Almanakkaan nimi lisättiin vuonna 2010, ja Pepin nimipäivä on 1. huhtikuuta.
Richard Buck
Richard Thomas Buck (s. 14. marraskuuta 1986) on brittiläinen 400 metrin juoksija.
Buck kuului Britannian joukkueeseen, joka voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä Kaunasissa 2005. Vuonna 2008 hän selviytyi välieriin Valencian sisäratojen MM-kilpailuiden 400 metrillä. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän oli viides 400 metrillä ajalla 46,93, minkä lisäksi hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,04 yhdessä Nick Leaveyn, Nigel Levinen ja Philip Taylorin kanssa. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui loppukilpailusta 400 metrillä, mutta voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,52 yhdessä Conrad Williamsin, Nigel Levinen ja Christopher Clarken kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa hän juoksi 4 × 400 metrin viestin alkuerissä, ja sai hopeamitalin kun Britannian joukkue oli loppukilpailussa eri kokoonpanolla toinen. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja juoksi Britannian hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän kuului Britannian kultajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hänet hylättiin 400 metrin alkueräjuoksussa.
Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 2. kesäkuuta 2012 Genevessä juostu 45,61. Sisäradoilla hän on juossut 45,88, 18. helmikuuta 2012 Birminghamissa. Lisäksi hän on juossut 200 metriä aikaan 21,32 (7. heinäkuuta 2013 La Chaux-de-Fonds'ssa) sekä 300 metriä ulkoradoilla 33,25 Rietissä 8. syyskuuta 2013 ja sisäradoilla aikaan 33,96 (10. joulukuuta 2005 Sheffieldissä).
Honoré V
Honoré V (13. tai 14. toukokuuta 1778 Pariisi – 2. lokakuuta 1841) oli seitsemäs Monacon ruhtinas. Honoré V, koko nimeltään Honoré Gabriel Grimaldi, oli ruhtinas Honoré IV:n ja Louise Felicite Victoire d'Aumontin vanhin poika. Koska hän kuoli naimattomana ja ilman perillisiä, häntä seurasi valtatistuimella hänen veljensä Florestan I.
Nigel Levine
Nigel Levine (s. 30. huhtikuuta 1989) on brittiläinen 400 metrin juoksija.
Hän kuului Britannian joukkueeseen, joka saavutti 4 × 400 metrin viestissä alle 20-vuotiaiden EM-kultaa Hengelossa 2007 ja MM-hopeaa Bydgoszczissa 2008. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,04 yhdessä Richard Buckin, Nick Leaveyn ja Philip Taylorin kanssa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009 hän sijoittui toiseksi 400 metrillä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,52 yhdessä Conrad Williamsin, Christopher Clarken ja Richard Buckin kanssa.
Pariisin EM-hallikisoissa 2011 Levine juoksi avausosuuden Britannian hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011 hän voitti kultaa sekä 400 metrin juoksussa että 4 × 400 metrin viestissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän juoksi avausosuuden Britannian hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi alkuerissä Britannian viestijoukkueessa, joka oli loppukilpailussa neljäs.
Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 Levine voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui toiseksi 400 metrillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Britannian viestijoukkueeseen. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sai viestissä hopeaa ja karsiutui 400 metrin välierissä.
Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 7. kesäkuuta 2012 Oslossa juostu 45,11 s. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 18. helmikuuta 2012 Birminghamissa juostu 45,71 s.
Levine on lehtitietojen mukaan jäänyt kiinni dopingista käytettyään klenbuterolia, jota on alkujaan käytetty astmalääkkeenä. Nykyisin klenbuterolia käytetään myös urheilijoiden suorituskyvyn parantamiseen.
Stefan Klos
Stefan Klos (s. 16. elokuuta 1971 Dortmund) on entinen saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti urallaan Rangersia ja Borussia Dortmundia, jossa hän voitti Mestarien liigan 1997. Vuodesta 2013 lähtien Klos on toiminut Borussia Dortmundin taustayhdistyksen tilintarkastajana.
Klosin ura alkoi TuS Eving-Lindenhorstin juniorijoukkueessa, josta hän siirtyi 1988 Eintracht Dortmundin alle 19-vuotiaiden joukkueeseen. Eintrachista Klos siirtyi kesällä 1990 Bundesliigan Borussia Dortmundiin, jossa hän debytoi aikuisten tasolla kaudella 1990–91. Klos pelasi Dortmundissa vuoteen 1998 asti. Hän voitti seuran riveissä kaksi Bundesliigan mestaruutta ja Mestarien liigan 1997 sekä pelasi UEFA Cupin finaalissa 1993.
Joulukuussa 1998 Klos siirtyi skotlantilaiseen Glasgow Rangersiin. Hänet nimitettiin seuran kapteeniksi heinäkuussa 2004. Klos kärsi uransa loppupuolella vaikeista loukkaantumisista ja hän lopetti kesällä 2007 pelattuaan Rangersissa yli kahdeksan vuotta.
Hän voitti Rangersissa neljästi mestaruuden, neljästi cupin ja kahdesti liigacupin. Klos valittiin uransa päätyttyä Rangersin Hall of Fameen.
Menestyksekkäästä urastaan huolimatta Klos ei pelannut kertaakaan Saksan maajoukkueessa.
Honoré IV
Honoré IV (17. toukokuuta 1758 Monaco – 16. helmikuuta 1819 Pariisi) oli kuudes Monacon ruhtinas 12. maaliskuuta 1795 – 16. helmikuuta 1819. Hän oli Honoré III:n ja Maria-Caterina di Brignole-Salen ainoa poika. Vallankumouksen jäljiltä Monaco oli ollut Ranskan hallinnassa vuodesta 1793. Napoleonin kukistumisen jälkeen, Wienin kongressin päätöksellä hän otti Monacon hallintaansa 1814. Samalla Monacosta tehtiin Sardinian kuningaskunnan protektoraatti.
Honoré IV meni naimisiin Louise Félicité Victoire d'Aumont Mazarinin kanssa Pariisissa 15. heinäkuuta 1777. Pariskunta erosi vuonna 1798. Heillä oli kaksi poikaa, Monacon ruhtinaat Honoré V (1778 - 1841) ja Florestan I (1785 - 1856)
Stephanie Beckert
Stephanie Beckert (s. 30. toukokuuta 1988) on saksalainen pikaluistelija, joukkuetakaa-ajon olympiavoittaja. Hän edustaa Eissportclub Erfurt -seuraa ja häntä valmentaa Stephan Gneubel.
Beckert sai pronssia junioreiden MM-kilpailujen joukkuekilpailussa Seinäjoella 2005. Richmondin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2009 hän oli neljäs 5 000 metrillä ja kahdeksas 3 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai Martina Sáblíkován jälkeen hopeaa 3 000 metrillä ajalla 4.04,62 ja 5 000 metrillä ajalla 6.51,39. Joukkuetakaa-ajossa hän kuului Saksan kultajoukkueeseen. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti hopeaa 5 000 metrillä sekä pronssia 3 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa. Heerenveenin MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui toiseksi 3 000 ja 5 000 metrillä. Sotšin MM-kilpailuissa 2013 hän oli 5 000 metrillä viides ja 3 000 metrillä seitsemäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 5 000 metrillä kahdeksanneksi.
Beckert on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua (25.2.2014 mennessä). Hän sijoittui yhdistetyssä 3 000 ja 5 000 metrin cupissa toiseksi kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012.
Denis Aleksejev
Denis Sergejevitš Aleksejev (, s. 26. joulukuuta 1987) on venäläinen 400 metrin juoksija.
Aleksejev voitti vuonna 2007 alle 23-vuotiaiden EM-kultaa 400 metrillä ajalla 45,69 sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän karsiutui Valencian sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin välierissä. Vuonna 2009 Aleksejev juoksi viidenneksi Euroopan-joukkuemestaruuskisoissa ja 2010 karsiutui Dohan sisäratojen MM-kisoissa välierissä. Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Aleksejev on sijoittunut olympialaisissa viidenneksi Lontoossa 2012, MM-kilpailuissa neljänneksi 2011, viidenneksi 2007 ja kahdeksanneksi 2015, sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi 2008 ja sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi 2011 ja viidenneksi 2009.
Kesäkuussa 2013 Aleksejev jäi kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi 3. heinäkuuta 2015. Pekingin olympialaisissa Aleksejev karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa alkuerissä, ja oli mukana Venäjän joukkueessa, joka sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa kolmanneksi. Vuonna 2016 sekä Aleksejevin että koko viestijoukkueen suoritukset hylättiin, kun Aleksejevin Pekingissä antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja siitä paljastui dehydrokloorimetyylitestosteronin käyttö.
Honoré III
Honoré III, koko nimeltään Honoré Camille Léonor de Goyon de Matignon, (10. marraskuuta 1720 – 21. maaliskuuta 1795) oli Monacon ruhtinas lähes kuusikymmentä vuotta vuosina 1733-1793. Hän oli Jaakko I:n ja Luisa Ippolita de Monacon vanhin aikuisikään elänyt poika. Hänen veljensä, Antoine, oli kuollut jo puolivuotiaana.
Honoré muutti 20. toukokuuta 1732 isänsä luo Hôtel Matignoniin (nykyiseen Ranskan pääministerin virka-asuntoon) Pariisiin ja pysyi siellä vaikka hänet julistettiin 1733 Monacon ruhtinaaksi. Yhteydenpitäjänä ja Monacon eräänlaisena sijaishallitsijana toimi 1732–1784 Antoine Grimaldi, ruhtinas Antoine I:n ja tanssija Élisabeth Dufortin poika. Tilanne pysyi samanlaisena Antoinen kuolemaan 1784 asti. Tällöin Honoré III oli jo 64-vuotias. 
Kansalliskokous otti vallan Monacossa 19. tammikuuta 1793 ja Monacosta tuli osa Ranskaa 24. helmikuuta 1793.
Vaikka Honoré oli liberaali hallitsija ja avoin vallankumouksellisille aatteille, hänet vangittiin 20. syyskuuta 1793. Kun hänet vapautettiin vuotta myöhemmin, hän oli henkisesti raunioina ja hänen omaisuutensa oli otettu haltuun.
Honoré meni naimisiin Maria-Caterina di Brignole-Salen (k. 1813) kanssa vuonna 1751. He saivat sai kaksi lasta, tulevan ruhtinaan Honoré IV:n, ja Joseph Grimaldin (10. syyskuuta 1763 - 28. kesäkuuta 1816). Pariskunta erosi vuonna 1770, ja Marie-Catherine avioitui prinssi de Condén kanssa vuonna 1798.
Fladen Ground
Fladen Ground on Pohjanmereen kuuluva merialue Skotlannin ja Norjan välimailla, noin 160 kilometriä koilliseen Aberdeenistä. Luoteesta Fair Islen ja Shetlandsaarten välistä tulevat merivirrat saavat aikaan sen reuna-alueille heikon, vastapäivään kiertävän pyörteen, joka myötäilee merenpohjan pinnanmuotoja. Kesäkuukausina Fladen Groundin vedessä tapahtuu kerrostumista, jonka vuoksi alusvesi on pysyvästi kylmää (+6…+8 ºC) sen syvissä keskiosissa. Vesi on alueella 100‒150 metriä syvää, ja pääosin liejuiseen merenpohjaan sedimentoituu hitaasti ainesta ympäröiviltä merialueilta. Dominoivia pohjaeläimiä ovat monisukasmadot, mutta myös simpukat ja äyriäiset ovat yleisiä.
Fladen Groundin alueella harjoitetaan öljyn- ja kaasunporausta sekä kalastusta. Skotlantilaiset alukset pyytävät alueelta vähärasvaisia kalalajeja ja keisarihummereita, tanskalaiset ja englantilaiset puolestaan pohjankatkarapua.
Vauvojen värikylpy
Vauvojen värikylpy on vauvaperheille suunnattu värin kokemuksellisuutta ja elämyksellisyyttä korostava kuvataidetoiminnan muoto ja rekisteröity tavaramerkki. Työpajan toiminta perustuu Värikylpy-metodiin. Vauvojen värikylpy ja Värikylpy-metodi on kehitetty Porin lastenkulttuurikeskus - Satakunnan lastenkulttuuriverkostossa.
Vauvojen värikylpy -toimintamallin lähtökohdat ovat perheiden taide- ja kulttuuriharrastusten tukeminen, vauvaikäisten lasten vanhemmille suunnatun yhteistyöverkoston laajentaminen ja uusien toimintamuotojen tuottaminen. Lapsilähtöinen työskentely tukee varhaista vuorovaikutusta. Taidemuseoympäristössä järjestettävässä Vauvojen värikylpy -toiminnassa on keskeistä tutustua värien maailman ohella taidemuseon näyttelyihin sekä tehdä taidemuseo helposti lähestyttäväksi ja avoimeksi myös vauvaperheille. Työpajat etenevät värien tarkastelusta ja erilaisten materiaalien tunnustelusta itse tuotettuun jälkeen.
Värikylpy-metodin lähtökohta on visuaalisessa ilottelussa ja aistien käyttöön innostamisessa. Metodin keskeiset periaatteet ovat värien moniaistinen kokemuksellisuus ja elämyksellisyys, vuorovaikutuksellinen työskentely ja hetkessä oleminen. Värikylpy-metodia on mahdollista soveltaa eri-ikäisille ja erilaisiin toimintaympäristöihin.
Vauvojen värikylpy -toiminta sai alkunsa loppuvuodesta 2003, jolloin Porin lastenkulttuurikeskus - Satakunnan lastenkulttuuriverkosto käynnisti yhteistyössä Porin taidemuseon kanssa Vauvojen värikylpy -nimisen maalaustyöpajan alle 1-vuotiaille vauvoille ja heidän perheilleen. Vauvojen värikylpy ja Värikylpy-metodi ovat Porin lastenkulttuurikeskus - Satakunnan lastenkulttuuriverkoston toiminnanjohtaja Päivi Setälän yhdessä työpajaohjaajien kanssa kehittämiä.
Porin lastenkulttuurikeskuksen kautta Vauvojen värikylpy -toiminta on levinnyt Suomessa ja kansainvälisesti.
Värikylpy-työpajoja voi ohjata Porin lastenkulttuurikeskuksen Vauvojen värikylpy -täydennyskoulutuksen käynyt henkilö ja jolla on tarkoitukseen sopiva ammatillinen pohjakoulutus. Porin lastenkulttuurikeskus on järjestänyt valtakunnallista Vauvojen värikylpy -täydennyskoulutusta vuodesta 2006. Koulutus on suunnattu henkilöille, joilla on tarkoitukseen sopiva ammatillinen pohjakoulutus. Koulutuksen myötä Vauvojen värikylpy -työpajatoiminta on laajentunut valtakunnallisesti muun muassa taidemuseoiden, Taikalamppu-lastenkulttuurikeskusten tai kuvataidekoulujen yhteyksissä. Porin lastenkulttuurikeskus järjestää myös muuta Vauvojen värikylpy -koulutusta, luennoin ja demo-työpajoin.
Doylestown (Pennsylvania)
Doylestown on kunta ("borough") Bucksin piirikunnassa, Pennsylvaniassa, hieman yli neljänkymmenen kilometrin päässä Philadelphiasta pohjoiseen.
Doylestownissa sijaitsee kolme Henry Chapman Mercerin suunnittelemaa ja rakentamaa rakennusta, The Mercer Museum, The Bucks County Historical Society ja Fonthill.
Doylestownissa sijaitsee myös historiallinen rakennus The Fountain House.
Doylestownista kulkee SEPTAn R5-linja Philadelphiaan. Doylestownin asema on kyseisen linjan viimeinen pysäkki.
Doylestownissa sijaitseva lentokenttä on pääasiassa yksityiselle liikenteelle. Lentokenttä sijaitsee noin 4,8 km päässä kaupungin keskustasta.
Barnes Wallis
Sir Barnes Neville Wallis (s. 26. syyskuuta 1887 – k. 30. lokakuuta 1979) oli englantilainen ilmailu-insinööri ja suunnittelija.
Hänen tunnetuimmat keksintönsä ovat padonmurtoon käytetyt pudotettavat miinat ja Tallboy sekä Grand Slam (pommi) - raskaat erikoispommit.
Toisen maailmansodan aikainen RAF:n pommikone Vickers Wellington ja sen seuraaja Vickers Warwick ovat Wallisin suunnittelemia.
Kuninkaallinen Keksijöiden Palkitsemislautakunta myönsi Wallisille 10 000. punnan palkinnon sodanaikaisesta työstä. Hän muodosti palkinnosta rahaston RAF:n kaatuneilta jääneiden orpojen kasvatuksen hyväksi.
Paljastavat valheet
Paljastavat valheet ("Lie to Me") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka ensiesitys oli FOX-televisiokanavalla 21. tammikuuta 2009. Suomessa sarjan ensiesitys oli MTV3-kanavalla kevään 2010 aikana. FOX peruutti sarjan 10. toukokuuta 2011.
Sarjassa tohtori Cal Lightman (Tim Roth) kollegoineen The Lightman Group -yrityksessä vastaanottaa työtehtäviä asiakkailtaan (yleensä viranomaistaholta), jotka haluavat tietää, valehteleeko joku ja jos valehtelee, niin miksi. He saavat tuloksensa sovelletulla psykologialla: tutkimalla mikroilmeitä ja elekieltä, jotka paljastavat, mitä ihmiset todella ajattelevat ja tuntevat. Sarjassa verrataan monesti kohdehenkilön ilmeitä valokuviin tunnetuista julkisuuden henkilöistä, jotka ilmaisevat kasvoillaan tai ruumiillaan eri tunteita.
Sarjan alkumusiikki on yhdysvaltalaisen Ryan Starin kappale ”Brand New Day”.
Tohtori Cal Lightman on maailman johtavia valheenpaljastusasiantuntijoita. Hän tutkii kasvojen ilmeitä, elekieltä, ääntä ja sanavalintoja saadakseen selville, valehtelevatko ihmiset. Lightman pystyy havainnoimaan ihmisten kasvoilta mikroilmeitä. Hänen taitonsa ovat sekä siunaus, että kirous, sillä hän huomaa ystävien ja sukulaisten petokset samalla tehokkuudella kuin rikollisten ja tuntemattomien epärehellisyyden.
Tohtori Gillian Foster on lahjakas psykologi ja tohtori Lightmanin tutkimuskumppani. Hänen erikoisaluettaan ovat äänenkäyttö, sanavalinnat sekä psykologia.
Ria Torres on luonnonlahjakkuus petollisuuden havaitsemisessa. Hänellä ei ole mitään koulutusta alalle. Rian taidot ovat melkein samalla tasolla kuin Lightmanilla, joka on opiskellut alaa vuosikymmeniä.
Eli Loker on Lightmanin tiimin johtava taustatutkija. Hän analysoi usein videomateriaalia laboratoriossa. Hänen erikoisalueensa on ryhmäpsykologia.
Agentti Ben Reynolds työskentelee FBI:ssa ja on Lightman Groupin FBI-yhdyshenkilö. Hän auttaa firmaa saamaan uusia tapauksia ja tarjoaa oppejaan lainvalvonnasta täydentämään Lightman Groupin tieteellistä osaamista.
Emily on Cal Lightmanin 16-vuotias tytär. Hän asuu vuorotellen isänsä ja äitinsä luona. Cal on hyvin suojelevainen tytärtään kohtaan, mutta tästä huolimatta tyttö joutuu silloin tällöin tekemisiin The Lightman Groupin tapausten kanssa. Hän tuntee muutamia isänsä valheenpaljastustekniikoita ja pystyy lukemaan isänsä tunnetiloja.
Mentalisaatio
Mentalisaatiolla tarkoitetaan kykyä hahmottaa mielen aktiivista toimintaa itsessä tai muissa ihmisissä. Mentalisaatio on osa ihmisen psykososiaalista kehitystä, ja on havaittavissa lapsissa noin 4-5 vuoden iässä. Tällöin lapsi ymmärtää mielentilojen, uskomusten ja toiveiden olemassaolon ja kykenee täten ennakoimaan omia kokemuksiaan ja toisten ihmisten toimintaa.
Mentalisaatiokyvyn syntyyn tarvitaan Fonagyn mukaan kyky erottaa oma mieli muiden mielistä (ks. mielen teoria) sekä kyky erottaa mielen todellisuus ulkoisesta todellisuudesta.
Heikki Mustonen
Heikki August (Aukusti) Mustonen (30. huhtikuuta 1922 Sotkamo – 18. joulukuuta 1993 Sotkamo) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä. Mustonen toimi SKDL:n kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1966–1979, 1983 ja 1985–1987.
Mustonen oli vaikutusvaltainen varsinkin Kainuun seudulla. Hän istui Sotkamon kunnanvaltuustossa vuodesta 1953 alkaen yli 30 vuotta ja toimi välillä myös sen puheenjohtajana. Mustonen kuului Sotkamon kunnanhallitukseen 1957–1966 ja Kainuun maakuntaliiton hallitukseen 1969–1980.
Mustonen oli SKDL:n liittoneuvoston jäsen vuosina 1964–1975 ja liiton puheenjohtaja 1967–1975. Hän kuului myös Kainuun maatalouskeskuksen johtokuntaan, Maatalouskeskusten liiton johtokuntaan, Kainuun osuusliikkeen edustajistoon ja Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen hallitukseen.
Mustonen putosi eduskunnasta vaaleissa 1979. Vaaleissa 1983 hän palasi kansanedustajaksi saatuaan lähes saman äänimäärän kuin pudonnut Pentti Liedes. Mustonen sai valtakirjansa, ja hän istui eduskunnassa maaliskuusta joulukuuhun, mutta Liedeksen kannattajat riitauttivat asian ja KHO kumosi tuloksen uuden ääntenlaskennan perusteella. Mustonen edusti SKDL:n enemmistöä ja Liedes SKP:n oppositiota. Liedes kuoli elokuussa 1985, jolloin Mustonen nousi jälleen kansanedustajaksi. Vuonna 1987 Mustonen ei enää asettunut ehdolle, ja hän vetäytyi viettämään eläkepäiviä.
Vuonna 1993 Mustonen otti kantaa tammikuun 1994 presidentinvaaleihin ilmoittamalla tukevansa Suomen EY-jäsenyyttä vastustanutta Keijo Korhosta. Mustonen kuului ehdokkaan asettaneen Suomen kansan itsenäisyysrintaman hallitukseen. Mustonen kuoli juuri ennen vaaleja.
HMS Albion (R07)
HMS Albion (viirinumero R07) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston "Centaur"-luokan lentotukialus.
Alus tilattiin Swan Hunter and Wigham Richardsonilta. Sen köli laskettiin 22. maaliskuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1947. Hinaajat "Beamish", "Hendon" ja "George V" hinasivat 18. lokakuuta 1949 aluksen Jarrowista Rosythiin. Matkalla alus törmäsi neljä merimailia Longstonen majakasta "SS Empire Wappingiin", joka upposi. "HMS Albion" sai suuren reiän peräänsä ja oli lähellä upota, jolloin hinaajat siirsivät aluksen matalikolle St. Abbs Headiin. Alus saatiin lopulta Rosythiin, vaikka sen konehuoneessa olikin puolitoista metriä vettä. Rosythissa aluksen rakennustöitä jatkettiin ja se valmistui toukokuussa 1954.
"HMS Albion" liitettiin koulutusjakson jälkeen Välimeren laivastoon, johon se liittyi syyskuussa. Aluksesta tehtiin lentotukialusosaston lippulaiva. Alus osallistui 1956 Suezin kriisin aikaisiin iskuihin Egyptin armeijaa vastaan. Se oli huollettavana tammikuusta toukokuuhun 1958 sekä 18. elokuuta - 14. joulukuuta 1959 Portsmouthissa.
Alus palveli Kauko-Idässä, Australiassa, Uudessa Seelannissa sekä Etelä-Atlantilla ja Intian valtamerellä ennen paluutaan Portsmouthiin, jossa se poistettaisiin palveluksesta. Se suunniteltiin Australian laivaston lentotukialuksen "HMAS Melbournen" korvaavaksi alukseksi, mutta ajatuksesta luovuttiin. Tämän jälkeen "HMS Albion" siirrettiin 17. joulukuuta 1960 Portsmouthin telakalle muutettavaksi helikopteri- eli kommandotukialukseksi. Alus palasi palvelukseen elokuussa 1962, minkä jälkeen se kykeni kuljettamaan 700-900 merijalkaväensotilasta varusteineen ja 16 Westland Wessex helikopteria.
Alus harjoitteli palvelukseen palattuaan 845 ja 846 laivueiden sekä merijalkaväen 40 Commando yksikön kanssa yhteistoimintaa ennen siirtoaan Kauko-Idän laivastoon, jossa alus oli 1966 Borneon rannikolla Indonesian kriisin aikana sekä 1967 Adenissa vetäydyttäessä alueelta. "HMS Albion" oli huollettavana Portsmouthissa 8. syyskuuta 1966 - 14. syyskuuta 1967 ja heinäkuusta 1969 20. maaliskuuta 1970.
"HMS Albion" matkasi maaliskuussa 1971 Portsmouthista Kauko-Itään. Alus vieraili matkan aikana Ascension Islandilla sekä Durbanissa. Se oli 3.-6. toukokuuta Bombayssä, minkä jälkeen sille siirrettiin Changin edustalla merijalkaväen osasto.
"HMS Albion" saapui 10. lokakuuta 1972 Portsmouthiin, jossa sen varusteet sekä aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 2. maaliskuuta 1973 ja se myytiin 22. lokakuuta Pohjanmeren öljykentille raskaaksi nosturiksi. Suunnitelma kuitenkin kariutui ja se romutettiin 16. marraskuuta Faslanessa.
Perioperatiivinen hoitotyö
Perioperatiivinen hoitotyö käsittää pre-, intra- ja postoperatiivisen hoitotyön vaiheet. Preoperatiivisella hoitotyöllä tarkoitetaan välittömästi ennen operaatiota/leikkausta toteutettavaa hoitotyötä, intraoperatiivisella operaation aikaista leikkaussalissa tapahtuvaa hoitotyötä ja postoperatiivisella välittömästi operaation jälkeen yleensä heräämössä toteutuvaa hoitotyötä.
Kutalanjoki
Kutalanjoki on Hämeenlinnassa virtaava joki, joka yhdistää Katumajärven Vanajaveteen. Jokea pidetään tärkeänä pienvesistönä. Se on luonnontilassa ja kesäisin sen rannoilla kasvavat risukot antavat suojaa useille pesiville linnuille.
Katumajärven rannassa kulkee polku pitkospuineen ja Kutalan joen ylittää järven puolella pieni silta. Reitille pääsee Idänpään uimarannalta.
Kutalanjoen kulkua on muutettu moneen otteeseen historian aikana. Alun perin joki on virrannut alaosaltaan kaksihaaraisena, mutta nykyään sen alajuoksu on yksihaarainen ja suoraksi kaivettu. Kutalanjoki on 1,7 kilometriä pitkä ja pudotuskorkeutta tällä matkalla on noin 1,6 metriä. Nimestään huolimatta se voidaan laskea vesistötyypiltään puroksi. Leveyttä sillä on keskimäärin 3 metriä ja laskennallinen keskivirtaama on 0,5 kuutiota sekunnissa. Vedenlaatu joessa on pääosan vuodesta vähintään tyydyttävää.
Kutalanjoen kunnostustarpeita selvitettiin alkukesästä vuonna 2013 maastokatselmuksin, joiden perusteella alueelle laadittiin Mikko Tiaisen opinnäytteenä kunnostussuunnitelma. Kesällä 2015 Vanajavesikeskus teetti Kutalanjokeen elinympäristökunnostuksen ja kahteen paikkaan rakennettiin uudet suvannot parantamaan kalojen elinolosuhteita. Samalla tehtiin onkipaikka Kutalan päiväkodin lähelle.
Taivassatama
Taivassatama on suomalainen yhtye, jonka kappale ”Kaktuspiikki” oli radiohitti 1990-luvun puolivälissä. Yhtye oli Hannele Laurilan löytöjä. Taivassatama julkaisi yhden levyn vuonna 1995.
Ruohikkokiuru
Ruohikkokiuru ("Heteromirafra ruddi") on kiurujen heimoon kuuluva eteläafrikkalainen varpuslintu. Se elää suppealla alueella maan koillis- ja itäosissa. Sen kannan koko on vähentynyt 2000-luvulla yli 50 prosenttia, minkä takia sitä pidetään erittäin uhanalaisena. Claude Henry Baxter Grant kuvaili lajin holotyypin Wakkerstroomista, Mpumulangasta vuonna 1908.
Usko (nimi)
Usko on suomalainen miehen etunimi.
Nimi Usko tuli käyttöön 1800-luvulla samoin kuin myös nimet Toivo ja Lempi. Näiden nimien aiheena on pidetty Paavalin ensimmäisen Korinttilaiskirjeen kohtaa, jossa rinnastetaan kolme hyvettä, usko, toivo ja rakkaus.. Suomessa Usko on alusta lähtien ollut miehen nimi, mutta samaa tarkoittavat latinan- ja kreikankieliset nimet "Fides" ja "Pistis" ovat naisennimiä.
Almanakkaan nimi otettiin samoin kuin Toivokin vuonna 1908, ja Uskon nimipäivä on 30. maaliskuuta. Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Usko-nimen on saanut 2453 henkilöä, joista enemmistö ovat syntyneet 1900-luvun alkupuoliskolla.
Etiopianhietakiuru
Etiopianhietakiuru ("Calandrella blanfordi") on varpuslintu, jonka elinympäristö käsittää Eritrean pohjoisosan, Somalian pohjoisosan sekä Saudi-Arabian lounaisosan ja Jemenin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Se luokitellaan toisinaan lyhytvarvaskiurun alalajiksi. George Ernest Shelley kuvaili lajin holotyypin Senafésta, Tigrén alueelta Eritreasta 1902. Laji on nimetty William Thomas Blanfordin kunniaksi.
Freestylehiihto olympialaisissa
Freestylehiihto on ollut virallisena lajina talviolympialaisissa vuodesta 1992 lähtien. Vuoden 1988 talviolympialaisissa freestylehiihto oli näytöslajina. Ensimmäisen kerran laji oli virallisena talviolympialaisissa 1992, jolloin mitaleista kilpailtiin ainoastaan kumparelaskussa. Talviolympialaisissa 1994 mukaan otettiin hypyt ja vuonna 2010 skicross. Vuoden 2014 kisoihin lajiohjelmaan lisättiin lumikouru eli half pipe ja slopestyle.
Somalianpikkukiuru
Somalianpikkukiuru ("Alaudala somalica") on itäafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Somalian pohjoisosan, Etiopian, Kenian ja Tansanian pohjoisosan. Siitä tunnetaan neljä alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Somalian Haudista 1895.
Pedro Antonio de Alarcón
Pedro Antonio de Alarcón oli espanjalainen 1800-luvun novellisti. Hän syntyi Guadixissa lähellä Granadaa. Alarcón kirjoitti monia novelleja, neljä kirjaa sekä kolme matkakirjaa. Hänen teoksiaan ovat esimerkiksi "El Sombrero de Tres Picos" (1874) ja "El escándalo" (1875), mikä on tunnettu psykologisista oivalluksistaan.
Punalakkikiuru
Punalakkikiuru ("Calandrella cinerea") on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Sahelin eteläpuolisen Afrikan, lännessä Nigeriasta ja idässä Etelä-Keniasta Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan kahdeksan alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Kapkaupungista 1789.
Liittomuoto
Liittomuoto on sanaliitto, joka merkitykseltään vastaa verbin jotakin aikamuotoa. Liittomuodon muodostavat merkitykseltään vaillinainen verbi, apuverbi, sekä pääverbin jokin taivutusmuoto, usein partisiippi.
Suomen kielessä liittomuotoja ovat perfekti ja pluskvamperfekti sekä liittopreesens ja liittoimperfekti. Perfektissä ja liittopreesensissä apuverbinä käytetään "olla"-verbin preesensmuotoja, pluskvamperfektissä ja liittoimperfektissä sen imperfektimuotoja. Perfektissä ja pluskvamperfektissä pääverbi on toisessa partisiipissa, liittopreesenssissä ja -imperfektissä ensimmäisessä partisiipissa.. Useissa muissakin kielissä kuten ruotsissa, englannissa ja saksassa vastaavat aikamuodot ovat liittomuotoja, samoin kuin ranskan "passé composé.
Arvi Tammivuori
Arvi Lennart Tammivuori (5. kesäkuuta 1911 Juva – 1. lokakuuta 1972 Hollola) oli vuorineuvos ja putkia ja metallikalusteita (ja myöh. kodinkoneita) valmistaneen Upon ensimmäinen johtaja. Yrityksen perusti 1938 hänen isänsä Aukusti Asko-Avonius.
Arvi Tammivuori oli isänsä kaltainen uutta kehittävä ja kokeileva liikemies. Hänen päätöksestään Upo Oy perusti vuonna 1965 Nastolaan muovituotetehtaan. Muovi oli silloin uusi materiaali maailman laajuisesti.
Tehtaan päätuotteeksi muodostui ajan kuluessa muoviputket ja niiden yhteet. Upo Putkesta sai alkunsa myös vuonna 1982 perustettu Oy Uponor Ab, joka nopeasti kasvoi yhdeksi maailman suurimmista muoviputkivalmistajista, joka nykyisin tunnetaan nimellä Uponor Oyj.
Sotšin kansainvälinen lentoasema
Sotšin kansainvälinen lentoasema (, ) on lentoasama Venäjällä, Krasnodarin aluepiirin Sotšin kaupungin Adlerin kaupunginosassa. Lentoasema sijaitsee Mustanmeren itärannalla, ja kentän itäpuolella kohoaa Kaukasus.
Kentällä on 2,5 ja 2,9 kilometrin mittaiset kiitotiet.
Sotšin kansainvälistä lentoasemaa on modernisoitu runsaasti Sotšin talviolympialaisia varten. Kisakylistä toinen, sisälajien kuten jääkiekon ja luistelun tapahtumapaikkana toimiva Sotšin olympiapuisto, sijaitsee lähellä Mustaamerta lentokentän kaakkoispuolella.
Lentoasemalta on hyvät yhteydet Aasiaan ja Eurooppaan. Matkustajamääriltään (2,12 milj. vuonna 2012) se on yksi Venäjän 20 vilkkaimmasta lentoasemasta.
Lentoasemasta vastaa ylemmällä tasolla laajaan Bazovyi element -yritysryppääseen kuuluva Bazel Aero -emoyhtiö, jonka viiden lentoaseman kautta matkusti vuonna 2012 yhteensä 5,5 miljoonaa lentomatkustajaa. Tähän sisälyy Sotšin kansainvälistä lentoaseman ohella Anapan, Gelendžikin ja Jeiskin lentoasemat sekä Krasnodarin kansainvälinen lentoasema.
Mariankatu (Kokkola)
Mariankatu on Kokkolassa sijaitseva katu. Mariankadulla sijaitsee Keski-Pohjanmaan keskussairaala ja Kokkolan terveyskeskus. Mariankadun poikki kulkevat kadut ovat Kustaa Aadolfin katu, Raahenkatu, Huvilakatu, Katariinankatu, Herman Renlundin katu, Libercinkatu, Katajatie, Kuusitie, Tuomitie, Koivutie, Lehmustie ja Antti Chydeniuksenkatu. Mariankatu alkaa Tehtaankadun kulmasta ja loppuu Kustaa Aadolfin kadun risteykseen. Upouusi Hollihaan koulu sijaitsee osittain Mariankadulla. Mariankadulla sijaitsee myös Mariankadun koulu.
Isokatu (Kokkola)
Isokatu () on Kokkolan keskustassa sijaitseva katu. Isokatu alkaa Rautatieaseman edestä ja loppuu Hollihaantien kohdalla. Noin neljäsosa Isokadusta sijitsee Suntin vieressä. Isokatu kuulu kaupunginosiin Neristan ja Hakalahti. Isokadun poikittaiset ohituskadut ovat Tehtaankatu, Pitkänsillankatu, Torikatu, Pormestarinkatu, Pakkahuoneenkatu, Antti Chydeniuksenkatu, Härnosandinkatu ja Urheilukatu.
Isokatu on kesällä hyvin suosittu katu, sekä kesäisin pieni osa kadusta muutetaan kävelykaduksi. Isokadulla sijatsee monia kauppoja, kuten Halonen ja Kauppakeskus Chydenia. Isokadulla sijaitsee myös Mannerheimin aukio, jonka oikeassa reunassa on vanha Raatihuone ja vasemmassa reunassa sijaitsee Handelsbanken. Isokadulla sijaitsee myös keskustan apteekki.
Stephen Thomas Erlewine
Stephen Thomas Erlewine (s. 18. kesäkuuta 1973) on AllMusicin toimittaja. Hän on kirjoittanut monien artistien elämäkertoja ja arvioinut monia äänityksiä allmusicille sekä toiminut freelancer-kirjoittajana. Hän on myös "Who Dat?" -yhtyeen keulahahmo ja kitaristi.
Erlewine on muusikko ja All Music Guiden perustaja Michael Erlewinen veljenpoika. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa, jossa hän opiskeli englantia ja oli musiikki- ja taidetoimittajana koulun The Michigan Daily -lehdessä. Hän on osallistunut useiden kirjojen kirjoittamiseen, joita ovat muun muassa "All Music Guide to Rock: The Definitive Guide to Rock, Pop, and Soul" ja "All Music Guide to Hip-Hop: The Definitive Guide to Rap & Hip-Hop".
Herman Renlundin katu (Kokkola)
Herman Renlundin katu on Kokkolassa sijaitseva katu. Katu on saanut nimensä Herman Renlundin mukaan. Katu alkaa Torikadun ja Tehtaankadun kulmasta ja loppuu Mariankadun kulmaan. Kadun kanssa risteäviä katuja ovat Libeckinkatu, Pihlajatie, Lehmustie, Antti Chydeniuksenkatu, Roosinkatu ja Vingerinkatu. Suurin osa kadun rakennuksista on vanhoja, pääasiassa kaksi- ja kolmekerroksisia kerrostaloja. Kadun varrella on myös puutaloja. Kadun lähistöllä on Snellman-sali, jossa järjestetään paljon konsertteja.
Guadix
Guadix on Espanjan eteläosassa Granadan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 29 000 (2015).
Kaupunkia ympäröivät ikivanhat muurit ja ennen sitä hallinnoivat maurit. Kaupunki on tunnettu luola-asumuksistaan, jotka sijaitsevat Barrio Troglodytessä, missä yli puolet kaupungin väestöstä asuu.
More Malice
More Malice: Deluxe Album & Movie on Snoop Doggin EP-levy, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2010. Albumilla on 12 kappaletta sekä elokuva. Elokuvalla ovat mukana mm. Jamie Foxx, Xzibit, Denyce Lawton ja DJ Quik. Albumilta julkaistiin myös singlet I Wanna Rock (G-Mix)" ja "That Tree" (mukana Kid Cudi). Kappaleen "You're Gonna Luv Me" (mukana Mac Lucci) on tuottanut suomalainen Sakke Aalto.
EP ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.
Intianhietakiuru
Intianhietakiuru ("Alaudala raytal") on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Iranin kaakkoisosista Pakistaniin, Intian länsi- ja pohjoisosiin, Nepaliin, Bangladeshiin ja Myanmariin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Lucknowista Intiasta 1845.
Karakoruminkiuru
Karakoruminkiuru ("Calandrella acutirostris") on keskiaasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Iranin koillisosista itään Kiinaan ja sieltä etelään Nepaliin, Sikkimiin ja Intian luoteisosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Allan Octavian Hume kuvaili lajin holotyypin Sughet Passista Lounais-Xinjiangista Kiinasta vuonna 1873.
Tommi Pohja
Tommi Pohja (s. 18. heinäkuuta 1964 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hyvistä käsistään ja laukauksestaan tunnettu laitahyökkääjä pelasi koko uransa jääkiekon SM-liigassa. Pohja pelasi siellä uransa aikana 395 ottelua, joissa hän teki tehot 143+161=304.
Pohja on Tapparan kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1982–1983, mutta pelasi varsinaisen tulokaskautensa kaudella 1983–84, jolloin Pohja voitti myös Suomen mestaruuden. Hän voitti sen myös vuosina 1986, 1987 ja 1988. Pohja oli kaudella 1986–87 Tapparan paras maalintekijä 23 osumallaan.
Pohja pelasi Tapparassa kevääseen 1989 asti ja siirtyi kaudeksi 1989–1990 KooKoohon. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies, mutta kausi joukkueelta päättyi pettymykseen KooKoon pudottua jääkiekon I-divisioonaan. Pohja siirtyi kaudeksi 1990–1991 Kalevan Pallon riveihin. Hän voitti siellä SM-hopeaa keväällä 1991, mutta kaudella 1991–1992 joukkue ei päässyt pudotuspeleihin. Hän pelasi kauden aikana lähinnä Jarmo Kekäläisen ja Pekka Tirkkosen ketjutoverina.
Kaudeksi 1992–1993 Pohja palasi Tapparaan. Hän lopetti uransa vuonna 1994.
Pohja oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 1984. Hän pelasi myös miesten MM-kilpailuissa vuonna 1986.
ROSAT
ROSAT (ROentgen SATellite) oli tutkimussatelliitti, joka tutki maailmankaikkeuden kohteita röntgensäteilyn aallonpituuksilla. Satelliitin toteuttivat yhteistyössä Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat. Satelliitti laukaistiin avaruuteen Delta II -kantoraketin matkassa 1. kesäkuuta 1990 Yhdysvaltain Cape Canaveralin avaruuskeskuksesta. Satelliitti asettui kiertämään maapalloa noin 580 km korkeuteen.
Satelliitin mittalaitteisiin kuului röntgenkaukoputki ("X-ray Telescope", XRT), joka tutki avaruuden kohteita energia-alueilla 0,1–2 keV. Kaukoputken mittausaallonpituus oli 100–6 Å. Kaukoputki oli varustettu neljällä peiliasetelmalla, joiden yhteinen objektiivin halkaisija oli 83,5 cm. Kaukoputken polttoväli oli 2,4 m.
Toinen keskeinen mittalaite oli avaruutta tutkiva "Wide Field Camera" (WFC), joka kykeni tarkkailemaan kohteita myös äärimmäisen ultraviolettisäteilyn (Extreme Ultraviolet, EUV) aallonpituuksilla. Mittauksissa energia-alueet olivat 0,04–0,2 keV ja aallonpituus]alue 300–60 Å. Tässä kaukoputkessa oli kolme kultapäällysteistä peiliä ja polttoväli 0,525 m. Kaukoputken näkökenttä oli viisi astetta.
ROSAT-satelliitin ensimmäisenä tehtävänä oli suorittaa koko taivaan yleiskartoitus. Tähän kului aikaa puolisen vuotta, ja työ oli valmis helmikuussa 1991. Satelliitin ensikartoituksen aikana onnistuttiin löytämään yli 60 000 avaruuden röntgensäteilyn kohdetta. Ensimmäisen kartoitustyön jälkeen aloitettiin löydettyjen kohteiden tarkempi analysointi, ja työhön osallistui tutkijoita 24 eri maasta. Kaikkiaan satelliitti löysi taivaalta yli 125 000 röntgenkohdetta ja 479 äärimmäisen ultraviolettisäteilyn kohdetta. Satelliitin avulla saadut mittaustulokset olivat erittäin merkittäviä.
ROSAT-satelliitin toimintaiäksi oli arvoitu viisi vuotta. Satelliitin tutkimustyö päättyi helmikuussa 1999, ja se ehti olla toimintakuntoinen 8,5 vuoden ajan.
Satelliitin maa-asemana toimi muun muassa Saksan avaruusalusten lennonjohtokeskus (GSOC) Saksan Oberpfaffenhofenissa.
Satelliitin alkuperäinen rata oli 580 km korkeudessa vuonna 1990, josta se vähitellen laskeutui ilmakehän vastustuksesta alemmaksi. Syyskuussa 2011 se oli enää noin 270 km korkeudessa. Tällöin sen putoamisvauhti kiihtyi ja satelliitti lopulta tuhoutui maan ilmakehässä Bengalinlahden yläpuolella 23. lokakuuta 2011 klo 4.50 Suomen aikaa.
Mongolianhietakiuru
Mongolianhietakiuru ("Alaudala cheleensis") on keskiaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Transbaikalista Koillis-Mongoliaan ja Koillis-Kiinaan. Se luetaan toisinaan pikkukiurun alalajiksi. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin 1871.
Daniela Anschütz-Thoms
Daniela Anschütz-Thoms (s. 20. marraskuuta 1974 Erfurt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, joukkuetakaa-ajon kaksinkertainen olympiavoittaja.
Anschütz-Thoms kuului joukkuetakaa-ajon kultaa voittaneeseen Saksan joukkueeseen sekä Torinon 2006 että Vancouverin 2010 olympialaisissa. Torinossa hän sijoittui lisäksi viidenneksi 5 000 metrillä ja kuudenneksi 3 000 metrillä. Vancouverissa hän oli kummallakin matkalla neljäs.
Anschütz-Thoms sai yleisluistelun MM-kilpailuissa pronssia Göteborgissa 2003. Neljänneksi hän on sijoittunut Moskovassa 2005 ja Heerenveenissä 2010 sekä kuudenneksi Calgaryssa 2006 ja Berliinissä 2008. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa kultaa Inzellissä 2005 sekä pronssia Salt Lake Cityssä 2007 ja Naganossa 2008, jossa hän sai pronssia myös 3 000 metrillä. Hän on sijoittunut lisäksi useita kertoja neljänneksi ja viidenneksi 1 500, 3 000 ja 5 000 metrin MM-kilpailuissa.
Anschütz-Thoms on saavuttanut EM-kilpailuissa hopeaa Heerenveenissä järjestetyissä kisoissa 2005 ja 2009 sekä pronssia Hamarissa 2010. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut 1 500 metrillä toiseksi kaudella 2008–2009. Pitkien matkojen, 3 000 ja 5 000 metrin, yhteisessä cupissa hän on ollut toinen kausilla 2006–2007 ja 2008–2009 sekä kolmas kaudella 2009–2010.
Chilen presidentti
Chilen presidentti johtaa sekä maataan että sen hallitusta. Kauden pituus on neljä vuotta. Kahdelle peräkkäiselle kaudelle ei voida valita samaa henkilöä. Nykyinen presidentti on Michelle Bachelet maaliskuusta 2014 lähtien.