hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Babez for Breakfast
Babez for Breakfast on hard rock -yhtye Lordin viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2010. Albumin on tuottanut saksalainen Michael Wagener. Wageneriin päädyttiin, kun yhtyeen etsiessä levy-yhtiön kanssa sopivaa tuottajaa, kaikki suomalaiset tuottajat olivat varattuja ja kitaristi Amen heitti vitsinä saksalaisen tuottajalegendan Wagenerin nimen. Levy-yhtiö otti vitsin tosissaan, ja pyysi Wageneria tuottajaksi. Laulaja Mr. Lordin mukaan yhteistyö uuden tuottajan kanssa toimi paremmin kuin kenenkään aikaisemman.
Albumilla vierailevat muun muassa Mark Slaughter (puhe kappaleessa "Granny's Gone Crazy") sekä Kissin entinen soolokitaristi Bruce Kulick (kitarasoolo kappaleessa "Call Off the Wedding).
Albumin kansikuvaksi Mr. Lordi maalasi naisen pitelemässä sylissään Lordi-vauvaa, joka on puraissut äitinsä rintaa niin, että se vuotaa verta. Sony Music ei halunnut julkaista levyä kyseisellä kansikuvalla, joten levy-yhtiö sensuroi sitä rajaamalla alkuperäistä maalausta. Rajauksista huolimatta kansi herätti kohua.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan yhdeksännellä sijalla, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 35.
Yhtye aloitti albumin äänitykset Yhdysvalloissa helmikuussa 2010. Kaiken kaikkiaan demoja oli 44 demoa, joista levytettäväksi valittiin 15. Välillä tuottaja Wagener kehotti lyhentelemään kitarariffejä ja biisien lopetuksia, mutta muuten hän ei puuttunut kovinkaan paljon yhtyeen sovituksiin. Jokainen kappale katsottiin omana kokonaisuutena ja yhden kappaleen äänitykseen käytettiin aina 2–3 päivää, joiden aikana Mr. Lordi maalasi myös jokaisesta kappaleesta kuvan, jotka myöhemmin päätyivät albumin kansivihkoon. Äänitysten ajan yhtye ylläpiti studiopäiväkirjaa Twitterissä ja Bloggerissa. Albumin äänitykset päättyivät huhtikuussa.
Albumin tyyli poikkeaa suuresti edeltävästä Deadache-albumista. Albumi on edeltäjäänsä roimasti iloisempi ja tyyliltään 1980-lukulaista, erittäin melodista hard rockia.
"Amen’s Lament to Ra" -kappale on Amenin akustinen kitarasoolo, ja kappaleessa "Give Your Life For Rock 'n' Roll" kuullaan gospel-kuoroa. Näitä Lordin tuotannossa ei oltu ennen kuultu. Uutuutena levyllä kuullaan myös jousisoitinta.
Ensimmäisellä viikolla "Babez for Breakfast" -albumia myytiin tuhat kappaletta Yhdysvalloissa, joissa se pääsi Top new artist album -listan sijalle 43. Top new artist album -lista on niille artisteille ja yhtyeille, jotka eivät ole koskaan päässeet Billboard 200 -listalle sadan parhaan joukkoon.
Helmikuussa 2011 The Voice uutisoi, että albumia on myyty Suomessa vain 4 000 kappaletta. Sony Musicin toimitusjohtaja Kimmo Valtanen vahvisti, ettei albumin kotimaanmyynti vastannut odotuksia.
Kymin Suunnistajat
Kymin Suunnistajat on vuonna 1953 perustettu kotkalainen suunnistusseura. Kymin Suunnistajien tärkeimpiä toimintamuotoja ovat kuntosuunnistusten järjestäminen, suunnistusopetuksen antaminen ja nuorisotoiminta.
American Electric Power
American Electric Power AEP on yhdysvaltalainen sähköyritys. AEP on Ohiossa ja sillä on 5,2 miljoonaa asiakasta 11 osavaltiossa.
American Electric Power on Yhdysvaltojen sähköyrityksistä suurin hiilenkuluttaja ja hiilidioksidin tuottaja. AEP kulutti Yhdysvalloissa energiayrityksistä kolmanneksi eniten varoja kongressin poliittiseen vaikuttamiseen vuonna 2008: 12 miljoonaa dollaria. Vuonna 2007 AEP hävisi suuren oikeustapauksen ilmansuojelulain toistuvista rikkomuksista.
Suomen suvun pakanallinen jumalanpalvelus
Suomalaisten runojen uskonto on vuonna 1894 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustantamana ilmestynyt kirja, joka esittelee säilyneitä tietoja suomensukuisten kansojen muinaisista pyhistä paikoista ja jumalankuvista, noidista ja tietäjistä sekä näiden johtamista uskonnollisista menoista. Kirja pohjautuu Julius Krohnin vuonna 1887 pitämään luentosarjaan ja sen on toimittanut kirjaksi Kaarle Krohn vuonna 1894. Kirja sisältää 62 vanhaa piirtokuvaa ja pohjapiirrosta.
Jääkiekon Elitserien-kausi 1992–1993
Jääkiekon Elitserien-kausi 1992–1993 oli Ruotsin Elitserienin 18. kausi. Sarjaan osallistui 12 joukkuetta, ja sen voitti Brynäs IF. Runkosarjan ykkönen oli Västerås IK, ja runkosarjan pistepörssin voitti Håkan Loob. AIK putosi sarjasta, ja sinne nousi IF Björklöven.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti Malmö IF, ja uutena joukkueena sarjaan oli noussut Rögle BK. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen kesken 22 ottelun alkusarja, josta kymmenen parasta jatkoi jatkosarjaan. Alkusarjan kaksi viimeistä joutuivat pelaamaan Allsvenskaniin paikastaan Eliterienissä.
Oscar Enckell
Oscar Paul Enckell (2. maaliskuuta 1878 Pietari, Venäjä – 5. marraskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja teollisuusmies, joka oli merkittävän osan urastaan keisarillisen Venäjän armeijassa.
Oscar Enckellin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali Carl Enckell ja Heléne Natalia Bronikowsky. Hänen veljensä oli jatkosodan jälkeinen Suomen ulkoministeri Carl Enckell. Oscar Enckell opiskeli upseeriksi Haminan kadettikoulussa. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjän palvelukseen ensimmäisen palvelupaikan ollessa Henkikaartin Semenovin rykmentti vuosina 1897–1904. Hän opiskeli 1903 Venäjällä Pietarin yleisesikunnan akatemiassa ja siirtyi sitten Mantsurian armeijan esikuntaan vuosiksi 1904–1905 ja sen jälkeen 13. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi 1906–1907 ja edelleen Pietariin yleisesikuntaan muun muassa tiedustelutoiminnan päälliköksi 1907–1914. Enckell siirtyi ensimmäisen maailmansodan aikaan Venäjän sotilasasiamieheksi Roomaan 1914–1917. Viimeiset tehtävät Venäjälle olivat toiminta Venäjän edustajana Serbian armeijan esikunnassa 1917–1918 ja lopuksi entente-joukkojen erikoistehtävissä Konstantinopolissa ja Kaukasiassa 1918. Venäjän armeijassa Enckell saavutti everstin arvon vuonna 1912.
Suomeen hän siirtyi maamme itsenäistyessä toimien aluksi Suomen rannikkopuolutustuksen ja myöhemmin yleisesikunnan päällikkönä. Enckellin eroon vuonna 1924 liittyi Suomen sotilaspiirien kiista vallasta. Nuori jääkäriupseeristo painosti Venäjällä palvelleen upseeriston eroamaan. Näin joutui Enckellkin jättämään yleisesikunnan päällikön tehtävät.
Vuonna 1921 Enckell osallistui ensimmäisenä Suomen edustajana Genevessä käytyihin Ahvenanmaan neutralisointineuvotteluihin. Ennen siirtymistään siviiliin hän osallistui vuonna 1925 Genevessä käytyihin aseiden kauppaa koskevaan kansainväliseen konferenssiin. Suomen armeijassa Enckell saavutti kenraaliluutnantin arvon vuonna 1924.
Siirtyessään siviilin Enckell toimi ensin Suomen ja Ruotsin puutavarayhdistysten virallisena välitysmiehenä Belgiassa, Ranskassa ja Alankomaissa vuosina 1926–1928. Suomeen palattuaan hän toimi Harlussa Läskelä Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1928–1940 eli alueen Neuvostoliitolle luovutukseen asti. Sen jälkeen hän toimi Kymin Oy:n Hallan tehtaan isännöitsijänä sodan aikana ja sodan jälkeen Teollisuuden polttoöljy Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1946–1957.
Sodan aikana Enckell oli marsalkka Mannerheimin erityistehtävissä muun muassa talvisodassa neuvottelijana ulkomailla ja ylipäällikön edustajana ulkomaisten vapaaehtoisten suuntaan. Hän osallistui vielä Moskovan rauhanneuvotteluihin syyskuussa 1944 sotilasasiantuntijana. Presidentti Paasikivi tukeutui Enckellin sotilaalliseen asiantuntemukseen ja ylivertaiseen Venäjän-tuntemukseen myös valmistauduttaessa Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1946 sekä YYA-sopimusneuvottelujen aikana keväällä 1948.
Turun Korjaustelakka
Turun Korjaustelakka Oy (Turku Repair Yard Ltd) on vuonna 1989 perustettu Naantalin Luonnonmaalla toimiva Pohjois-Euroopan suurin kuivatelakka. Telakka työllistää noin 100 työntekijää ja lisäksi 250–300 alihankkijaa. Telakka korjataan muun muassa autolauttoja ja säiliöaluksia, mutta myös pienempiä kalastus- ja sota-aluksia. Telakan tärkeimmät asiakkaat ovat Viking Line, Tallink, Neste ja Suomen valtion jäänmurtajat. Vuosittain telakalla korjataan 80–100 alusta. Korjausten lisäksi Turun Korjaustelakan toimenkuvaan kuuluu alusten muuttaminen, kuten pidennykset ja maalaukset.
Telakka pystyy vastaanottamaan laivoja Aframax-luokkaan saakka. Kuivatelakan mitat metreinä ovat: pituus 265, leveys 70 ja syvyys 7,9. Uiva telakka: pituus 101, leveys 21,6 ja syvyys 6. Lisäksi laituria on useita satoja metrejä. Telakalla on useita nostureja, joista suurimpien nostokyky on 150 tonnia, 100 tonnia ja 2 × 30 tonnia.
Yrityksellä on lisäksi Helsingissä Suomenlinnan telakka, jossa on pienempi kuivatelakka, jonka pituus on 120 metriä, leveys 20 m ja syvyys 5,8 m. Suomenlinnan telakan liikevaihto on noin 1 % verrattuna Naantalin telakkaan. Se on ainoa kuivatelakka Suomessa Hangon itäpuolella. Se korjaa pääasiassa merivoimien ja rajavartiolaitoksen aluksia, mutta myös paikallisia laivoja, hinaajia ja Saimaalla liikennöiviä aluksia. Lisäksi Turun Korjaustelakka omistaa laivojen pintakäsittelyyn erikoistuneen naantalilaisen LTT-Tekniikka Oy:n.
Turun Korjaustelakka siirtyi virolaisen BLRT Groupin haltuun vuonna 2007.
Aurajoen rannalla Turussa toiminut Turun Korjaustelakka Oy:n edeltäjä joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1980-luvun lopulla silloisen omistajansa Wärtsilän Meriteollisuuden kanssa. Telakka oli toiminut paikalla 1930-luvulta lähtien. Telakan pelastukseksi tuli yrityskauppa, jossa sen toiminta siirtyi toimivan johdon ja muun henkilöstön omistukseen vuonna 1989. Vuonna 1990 yhtiö vuokrasi Luonnonmaan telakka-alueen ja lopulta osti sen itselleen vuonna 1994.
Vuonna 1998 Turun Korjaustelakalla oli kaksi uivaa telakkaa Kotkassa, yksi Turussa ja Naantalissa, sekä kuivatelakat Naantalissa ja Turussa. Turun uiva telakka Aurajoen suulla toimi vuodesta 1984 vuoteen 1998. Vuosittain sillä oli 30–40 telakointia. Tuolloin toiminta alkoi vähitellen siirtyä kokonaan Naantaliin ja lopulta vuonna 2003 Aurajoen rannalla sijainnut telakka lopetti toimintansa.
Vuonna 1998 korjaustelakan liikevaihto oli noin 200 miljoonaa markkaa ja henkilöstömäärä 200.
Turun Korjaustelakka siirtyi virolaisen BLRT Groupin haltuun vuonna 2007. BLRT Group on yksi Baltian maiden suurimmista teollisuusyrityksistä ja omistaa muun muassa telakat Tallinnassa ja Klaipėdassa.
Guitar Hero 5
Guitar Hero 5 on Activisionin ja Red Octanen julkaisema "Guitar Hero" -pelisarjaan kuuluva musiikkipeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2009 PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille.
Kuten "Guitar Hero World Tour", myös "Guitar Hero 5" mahdollistaa pelaamisen koko yhtyeen voimin eli kitaralla, bassolla, rummuilla ja laulaen.
"Guitar Hero 5:ssä" on 85 kappaletta 83 artistilta. Pelissä voi pelata Johnny Cashin, Carlos Santanan, Shirley Mansonin, Kurt Cobainin ja Matthew Bellamyn hahmoilla.
Peli sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka arvostivat peliin tulleita uudistuksia kuten sitä, että peliin voi liittyä uusi soittaja kesken pelin ilman turhia latauksia. Myös uramoodiin sekä moninpeliin tulleita pieniä parannuksia arvostettiin. Pelin soundtrackiä moitittiin liian laajaksi, ja kritiikkiä on herättänyt myös se, että Kurt Cobainin hahmolla voi soittaa minkä tahansa kappaleen. Pelin jatko-osa on "".
"Guitar Hero 5" sai hyvän vastaanoton. Seth Schiesel "New York Times"istä kuvaili "Guitar Hero 5":sta "hauskimmaksi" Guitar Hero" peliksi moneen vuoteen" ja "hyvin innostavaksi rock ’n’ roll kokemukseksi". Keza MacDonald Eurogameristä kommentoi että "pelissä ei ole mitään vikaa, koska viime pelien onglemat oli korjattu ja peli toi lisää uudistuksia mukaan. Erik Brudvig IGN:stä kuvaili aloitusvalikon uudistamista "yhdeksi parhaista asioista mitä Neversoft on ikinä tehnyt", vaikka valikot ovat vain pieni osa peliä, niin se vähentää turhautumisia kuten; "World Tour"in ja muiden "Guitar Hero" pelien valikoiden kanssa. Arthur Gies GameSpy:sta totesi että käytöliittymän yksinkertaistaminen oli hyväksi. Chris Watters GameSpotista huomioi uuden "party moden", tervetulleeksi lisäykseksi". Ura moodin parannukset saivat myös suurta kiitosta "Game Informer"in Matt Helgeson totesi että RockFest-mooodit ovat lopulta vain nuottien soittamista oikein.
The Best of Michael Jackson
The Best of Michael Jackson on Michael Jacksonin toinen kokoelma-albumi. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti 2,4 miljoonaa kappaletta.
Talkkunapää
Talkkunapää ( kyrill. Талккунапя) on 638 metriä korkea tunturi Saariselällä Suomen ja Venäjän rajalla. Suomen puoleinen osa kuuluu Lapin maakunnan Sodankylän ja Savukosken kuntiin ja Venäjän puoleinen osa Murmanskin alueen Ylä-Tuuloman kuntaan. Se kuuluu Urho Kekkosen kansallispuiston alueesen. Vuosina 1920-1944, Petsamon kunnan kuuluessa Suomelle, sijaitsi tunturi kokonaan Suomen alueella. Talkkunapään läheisyydessä ovat Suomen puolella Vongoiva ja Reututunturi sekä Venäjän puolella Halkovaara ja Kjalloaiv. Yhdessä näiden tunturien kanssa Talkkunapää muodostaa vedenjakajan Jauru- ja Anterinjokien välille.
Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796
Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796 on karttateos, johon on koottu C. N. af Klerckerin johdolla 1700-luvun lopulla Suomenlahdella tehdyn kartoitustyön tuloksena syntyneet kartat. Karttojen lisäksi teoksessa on esitetty niiden taustatietoa, kuten syntyhistoria ja käytetyt tekniset välineet.
Kirjan karttojen kattama alue ulottuu silloiselta rajajoelta Kymijoelta Porkkalanniemen länsireunaan, jonne asti kartat ovat täydellisiä. Porkkalanniemeltä Hankoniemelle tehdyt kartat ovat värittämättömiä ja tiedoiltaan vajavaisia, ja Hankoniemeltä edelleen länteen kartat ovat jääneet kesken ja ne ovat eri mittakaavassa, joten niitä ei ole sisällytetty tähän kirjaan. Karttalehdistä lähetettiin aikoinaan niiden valmistuttua yksi kappale kuninkaan kartta-arkistoon ja sieltä 1950-luvulla Ruotsin sota-arkistoon Tukholmaan, ja siksi ne ovat yhä hyväkuntoisia.
Karttojen olemassaolo oli tiedossa, mutta niiden sijainti oli tietymättömissä parisataa vuotta. Ne löytyivät sattumien kautta Tukholman sota-arkistosta ja päätyivät vihdoin julkaistaviksi tässä kirjassa.
Kartat on alun perin piirretty ja väritetty käsin. Ne liittyvät laajempaan kokonaisuuteen Kuninkaan kartastoon, jonka laatimisen aloitti Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n sotilaallista maastokartoitusta eli rekognosointia suorittava yksikkö. Kuninkaan kartastosta on aiemmin julkaistu eteläisen Suomen sisämaasta tehdyt rekognosointikartat teoksessa "Kuninkaan kartasto Suomesta 1776–1805" (1989), ja jatkona Kuninkaalliselle merikartastolle ilmestyivät vuonna 2010 rekognosointikartoista johdetut saman alueen tiekartat teoksessa "Kuninkaan tiekartasto Suomesta 1790".
Karttoja tehtiin rauhan aikana ennakoiden tulevia sota-alueita. Koska Suomi oli rajamaa Venäjää vastaan, se oli kartoitustyössä ensi sijalla.
Jo ennen näiden karttojen tekoon ryhtymistä oli Suomen alueella tehty kriittisimmillä alueilla mittauksia ja kartoitusta, joiden tuloksena syntyneet kartat ovat Ruotsin sota-arkistossa. Sen jälkeen Augustin Ehrensvärd ilmaisi huolestuksensa saaristoväylien tilanteesta. Pääväylät oli kartoitettu, mutta muilla väylillä purjehtiminen oli vaarallista, ja sotilaallisen tilanteen muututtua koko ajan uhkaavammaksi Ehrensvärdin seuraaja Berndt Otto Stackelberg otti asian uudelleen esille. Myös kenraalimajuri Axel Magnus von Arbin ryhtyi ajamaan asiaa, ja hänen näkemystensä pohjalta ruvettiin työtä suunnittelemaan. Myös Ehrensvärdin oppilaana ollut Carl Nathanael af Klercker määrättiin tehtävään, ja hän nousi työn johtajaksi eteläisen yksikön johtajan eversti F. J. Nordencreutzin sairastuttua.
Maj-Britt Wikström-Nikander
Maj-Britt Wikström-Nikander (s. 21. elokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja sarjakuvataiteilija. Hän on julkaissut yhdeksän kaunokirjallista teosta. Wikström-Nikander on saanut Vihdin kunnan kulttuuristipendin ja SAK:n kulttuuristipendin.
Wikström-Nikander voitti vuonna 2008 Taideseura Lakeuden ja Suomen Kirjallisuusterapiayhdistyksen järjestämän valtakunnallisen sarjakuvakilpailun, jonka aiheena oli pelko.
Wikström-Nikander on asunut vuodesta 1981 Vihdin Nummelassa. Hänellä on kolme lasta. Hän on ollut Vihdin kunnanvaltuuston varajäsen vuosina 1996–1999.
Washingtonin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Washingtonin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on roomalaiskatolinen hiippakunta, jonka aluetta ovat Columbian piirikunta, Calvertin, Charlesin, Montgomeryn, Prince Georgen ja St. Maryn piirikunnat Marylandissa. Hiippakunnan alueella sijaitsee Amerikan katolinen yliopisto. Sen tuomiokirkko on Apostoli Matteuksen katedraali Washington D.C:ssä.
Belyje Tigry Orenburg
Belyje Tigry Orenburg () on venäläinen jääkiekon ammattilaisjoukkue Etelä-Venäjältä Orenburgista, Orenburgin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan juniorisarjassa Nuorten jääkiekkoliigassa.
Nykyinen seura perustettiin huhtikuussa 1998 ja se nimettiin Gazpromiksi kunnioituksena kaupungissa 1956–1976 toimineelle joukkueelle, jonka nimi oli sen viimeisellä kaudelle "Gazprom Orenburg".
Kaudeksi 1998–1999 "HK Orenburggazprom-Universitet" liittyi Venäjän kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan. Pelaajat joukkueeseen saatiin yliopistosta, armeijasta ja entisistä veteraanikiekkoilijoista. Vuonna 2003 seura nousi toiselle tasolle Pervaja Ligaan, jolloin toimintaa alettiin kehittää sponsoroiden tuella ammattimaisempaan suuntaan. Kaudeksi 2006–2007 seura vaihtoi nimensä nykyiseksi "Gazprom-OGU Orenburg"iksi ja sijoittui liigassa toiseksi, mikä oikeutti sarjanousuun. Kaudesta 2007–2008 lähtien seura on pelannut ammattilaisjoukkueena toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa.
Kaudeksi 2010–2011 seura haki paikkaa KHL-liigasta, muttei saanut sitä. Seura siirsi toimintansa Venäjän nuorten jääkiekkosarjaan kun ei saanut jatkopaikkaa myöskään Vysšaja Ligassa. Samalla seura vaihtoi nimekseen "Belyje Tigry Orenburg".
Akekee
Akekee ("Loxops caeruleirostris") on äärimmäisen uhanalaisena Kauain saarella Havaijilla elävä peippoihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan akekee on noin 11 cm. Akekeekoiraan selkä ja siivet ovat väritykseltään oliivinvihreät. Päälaki, rinta, vatsa ja perä ovat väriltään kirkkaan keltaiset. Silmien ympärillä on musta naamio. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on väriltään hieman vaaleampi ja naaman musta naamio ei ole yhtä laaja kuin koiraalla. Lajin nokka on sinertävä ja nokan kärjet ovat hieman ristikkäin. Ulkonäöltään akekee muistuttaa kauainamakihiä ("Hemignathus kauaiensis") ja anianiauta ("Hemignathus parvus"), mutta eroaa niistä niiden musta alaperän perusteella.
Akekeeta tavataan ainoastaan Kauain saarella Havaijilla. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, jotka sijaitsevat 600–1 600 metrin korkeudessa. Lintu selviää myös hieman hakatuissa metsissä, kunhan metsässä kasvaa riittävästi "Metrosideros polymorpha" -puita.
Akekee käyttää ravintonaan pääasiassa hyönteisiä ja hämähäkkejä, mutta voi satunnaisesti ruokailla myös kukkien medellä. Linnut liikkuvat vilkkaasti puiden lehtien lomassa etsimässä ravintoaan. Akekeen nokka on erikoistunut leikkaamaan auki nuppuja ja yhteen kasvaneita lehtikimppuja.
Akekeen pesimäkausi kestää tammikuulta kesäkuulle. Laji rakentaa pesänsä "Metrosideros polymorpha" -puihin.
1990-luvun puolivälissä akekeekannan kooksi arvioitiin hieman yli 20 000 yksilöä. Lajin elinympäristö on kuitenkin pinentynyt huomattavasti ja vuonna 2007 kannan kooksi arvioitiin 2 500–4 500 yksilöä. Laji on harvinaistunut erityisesti sopivien elinympäristöjen vähenemisen vuoksi. Vähentymistä ovat aiheuttaneet laiduntaminen ja saarelle iskeneet hurrikaanit. Lisäksi vieraiden kasvilajien lisääntyminen metsissä on uhka akekeelle. Sarrelle levinneet pistiäiset ja muurahaiset ovat vähentäneet saaren endeemisten hyönteisten, jotka ovat akekeen ravintoa, määrää. Kanta voi vähetä myös lintuja tappavaa malariaa kantavien hyttysten levittäytyessä yhä korkeammalle saaren metsissä.
Mysia
Mysia () oli antiikin aikainen alue luoteisessa Vähässä-Aasiassa. Se rajoittui etelässä Lyydiaan, idässä Fryygiaan ja lännessä Propontikseen. Idempänä sijainnut Troas laskettiin joskus kuuluvaksi Mysiaan.
Mysia joutui Lyydian vallan alle kuningas Kroisoksen aikana, ja myöhemmin siitä tuli osa Persian valtakuntaa. Aleksanteri Suuri valloitti alueen ja siitä tuli osa Seleukidien valtakuntaa. Roomalaisten kukistettua Antiokhos III:n vuonna 189 eaa. alue liitettiin Pergamoniin.
Sota-arkisto (Ruotsi)
Krigsarkivet "(KRA)" eli Ruotsin sota-arkisto oli Ruotsin puolustusministeriön alainen arkistolaitos, joka vuodesta 1995 on ollut Ruotsin valtionarkiston yksikkö.
Sota-arkiston toimitilat ovat Tukholmassa. Arkisto sisältää sotilasasiakirjoja 1500-luvulta alkaen. Oma erityisen laitos siitä syntyi 1805, siinä yhteydessä kun perustettiin Kenttämittauslaitoksen eli Fältmätningskårenin arkisto ja nimitettiin "Kuninkaan sota-arkistoksi". Alussa arkistossa oli vain karttoja ja sota-asiakirjoja vuoden 1805 jälkeiseltä ajalta.
Vuonna 1873 Krigsarkivet yhdistettiin yleisesikunnan sotahistorialliseen osastoon ja siitä muodostettiin sotilasviranomaisten vanhempien asiakirjojen varasto.
Sota-arkistossa on noin 72 000 hyllymetriä asiakirjoja. Yli 40-vuotiaista asiakirjoista suurin osa on julkisia. Sukututkijat voivat käyttää sota-arkistoa entisajan sotilaita tutkiessaan. Sota-arkistossa on huomattava karttakokoelma, jossa on noin 35 000 käsinpiirrettyä karttaa 1600- ja 1700-luvulta ja 1800-luvun alusta. Kokoelma käsittää karttoja ja merikarttoja kaikkialta maailmasta.
Pekka Oksala
Pekka Ylermi Oksala (6. toukokuuta 1942 Helsinki – 8. kesäkuuta 2016) oli Yleisradion politiikan toimittaja, joka muistetaan etenkin yhdessä Antero Kekkosen ja Leif Salménin kanssa vetämistään television vaalitenteistä. Varsinaiselta koulutukseltaan muusikkosuvusta lähtöisin oleva Oksala oli opettaja. Uransa hän aloitti urheilutoimittajana ja toimitussihteerinä. Oksala selosti myöhemminkin sekä radiossa että televisiossa suunnistusta, muun muassa vuosikymmeniä Jukolan viestin. Hän voitti itsekin poikien viestisuunnistuksen Suomen mestaruuden sarjassa H-18 vuonna 1960. Pekka Oksala selosti televisiolle myös Moskovan olympialaiset.
Ennen vuosia 1976–1996 kattavaa Yleisradiouraa Oksalan työpaikkoja olivat Keskisuomalainen, Suomenmaa ja Helsingin Sanomat. Vuodesta 1989 vuoteen 1991 toimi myös Suomen Kunnat -lehden päätoimittajana.
Vuonna 2008 Oksala sai Suunnistussäätiön ensimmäisen Matti Salmenkylä -tunnustuspalkinnon suunnistusurheilun hyväksi tehdystä PR-työstä.
Kustaa Aadolfin leivos
Kustaa Aadolfin leivos () on ruotsalainen ajankohtaisleivonnainen, joka liittyy vuosittain kuningas Kustaa II Aadolfin kuolinpäivänä 6. marraskuuta 1632 vietettävään muistopäivään.
Ensimmäisen tätä nimeä kantaneen leivoksen loi vuonna 1909 kondiittori Carl Bräutigam, Göteborgissa sijainneen leipomo Bräutigamsin omistaja, joka halusi kunnioittaa kaupungin perustajan muistoa. Leivoksen pintaa koristava reliefikuva saattaa kuitenkin olla peräisin 1890-luvulta. Kondiittorisuku Arnholt katsoo olevansa kuninkaan päätä esittävän suklaakohokuvan luoja.
Perinteisen Kustaa Aadolfin leivoksen tunnistaa pintaa koristavasta Kustaa II Aadolfin korkokuvasta. Koristeen valmistamiseen käytetään yleensä marsipaania tai suklaata.
Leivos on useimmin nelikulmainen, mutta eri leipomoiden tuotteiden muoto, valmistusaineet, työtavat ja koristelu vaihtelevat suuresti. Göteborgissa valmistettiin 16 erilaista leivosta, jotka kaikki oli koristeltu kuninkaan reliefillä.
Alkuperäisimpänä pidetään suklaalta ja sitruunalta maistuvia Kustaa Aadolfin leivoksia, joissa on sokerikakkupohjien välissä voikreemiä ja kaikki leivosten näkyvät pinnat kuorrutettuja. Vuonna 2003 järjestettiin kuitenkin kilpailu leivoksen uudistamiseksi niin, että valmistuksessa käytettäisiin 1600-luvun valmistusaineita. Voittajaksi valittu leivonnainen muistuttaa muodoltaan kruunua.
Kustaa Aadolfin leivokset ovat Ruotsissa hyvin suosittuja. Vuonna 1936 valmistettiin yksin Bräutigamin konditoriassa 8 000 Kustaa Aadolfin leivosta yhden päivän aikana. 1950-luvulla niitä voitiin ostaa 43 kaupungissa, ja nykyisin menekin arvellaan olevan kymmeniä tuhansia.
Waiting For a Star to Fall
Waiting for a Star to Fall on yhdysvaltalaisen pop-duo Boy Meets Girlin läpimurtokappale, joka julkaistiin sen albumilla Reel Life vuonna 1988. Saman vuoden marraskuussa kappale julkaistiin singlenä. Australialainen dance-duo Cabin Crew on julkaissut kappaleesta oman versionsa.
Kenny Delmar
Kenny Delmar (1910 – 14. heinäkuuta 1984) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Ensiesiintymisensä elokuvissa hän teki jo lapsena D. W. Griffithin elokuvassa "Orpolapset" vuonna 1921. 1930-luvulla hän vakiinnutti asemansa radionäyttelijänä, ja hän näytteli muun muassa kuunnelmasarjassa "The Shadow". Hänellä oli rooli myös Orson Wellesin kuunnelmassa "Maailmojen sota" vuonna 1938. Fred Allen Show'hun hän loi suosituksi tulleen senaattori Beauregard Claghornin hahmon, jota hän esitti myös vuonna 1947 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "It's a Joke, Son!" ja vuonna 1951 Broadway-musikaalissa "Texas, Little Darlin". 1960-luvulla Delmar toimi ääninäyttelijänä mainoksissa ja animaatioelokuvissa.
HMS Duchess (H64)
HMS Duchess (viirinumero H64) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä, joka palveli maailmansotien välillä ja toisen maailmansodan alussa.
Alus tilattiin 2. helmikuuta 1931 Palmersin telakalta osana vuoden 1930 laivasto-ohjelmaa. Sen valmistuskustannukset olivat 229367 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Duchess" palveli Välimeren laivastossa, kunnes se palasi 1934 Chathamin telakalle huoltoon. Aluksen palatessa palvelukseen se määrättiin 8. Hävittäjälaivueeseen Kiinan asemalle, jossa se palveli aina syyskuuhun 1939 saakka. Laivueen nimi oli muuttunut huhtikuussa 1939 21. Hävittäjälaivueeksi.
"HMS Duchess" purjehti 28. syyskuuta Hong Kongista laivueensa mukana Singaporen, Adenin ja Suezin kautta Maltalle, jonne se saapui 12. lokakuuta. Alus liitettiin Välimeren laivastoon.
"HMS Duchess" suojasi 6. joulukuuta yhdessä "HMS Daintyn" ja "HMS Delightin" kanssa taistelulaiva "HMS Barhamia" matkalla Gibraltarilta Clydeen. Alus törmäsi 10. joulukuuta "HMS Barhamiin" tiheässä sumussa, jolloin se upposi 124 miehistönjäsenen menettäessä henkensä.
HMS Delight (H38)
HMS Delight (viirinumero H38) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä, joka palveli maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Fairfieldin telakalta Govanista osana vuoden 1930 laivasto-ohjelmaa. Sen valmistuskustannukset olivat 229378 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Delight" suoritti palvelukseen oton jälkeen Mk IX torpedon koeammunnat ennen siirtymistään toukokuussa 1933 Välimeren laivaston 1. Hävittäjälaivueeseen. Alus palveli pari kuukautta Persianlahdella.
"HMS Delight" palasi elokuussa 1934 kotimaahan, jossa se siirrettiin Portsmouthin telakalle huoltoon. Aluksen palatessa palvelukseen se siirrettiin Kiinan aseman 8. Hävittäjälaivueeseen, josta alus siirtyi syyskuussa 1935 Etiopian kriisin vuoksi Adeniin. Alus palasi vuoden 1936 alussa Kiinan asemalle Hong Kongiin. Kiinan asemalla palvellut 8. Hävittäjälaivue nimettiin ennen toisen maailmansodan alkua 21. Hävittäjälaivueeksi.
"HMS Delight" aloitti matkansa 29. elokuuta 1939 Hong Kongista Välimerelle. Alus saapui 15. syyskuuta Adeniin ja se liittyi 19. syyskuuta Välimeren laivastoon Aleksandriassa, mistä se siirrettiin joulukuussa kotimaahan.
"HMS Delight" saapui 30. joulukuuta Portsmouthiin, jossa se siirrettiin telakalle. Alus siirtyi 27. tammikuuta 1940 koeajona Scapa Flowhun, jossa se palvelukseen otettaessa liitettiin 7. helmikuuta Kotilaivastoon.
"HMS Delight" kärsi 8. huhtikuuta partiomatkalla kovan merenkäynnin vuoksi vaurioita ja se siirrettiin 12. huhtikuuta telakalle. Alus palasi palvelukseen, jolloin se määrättiin suojaamaan Norjaan kulkevia saattueita. Alus osallistui 1. toukokuuta Åndalsnäsin ja Molden evakuointien suojaamiseen.
"HMS Delight" evakuoi 31. toukokuuta Bodosta Skotlannin Kaartinrykmentin yhdessä "HMS Echon" kanssa. Alus suojasi 7. kesäkuuta Norjasta palaavaa joukkojenkuljetussaattuetta.
"HMS Delight" siirrettiin 21. kesäkuuta telakalle Rosythiin, mistä palvelukseen palatessaan se purjehti 24. heinäkuuta Englannin kanaalin kautta.
"HMS Delightin" lähtiessä Portlandista 29. heinäkuuta Cherbourgiin sijoitettu saksalainen tutka havaitsi aluksen. Saksan ilmavoimien yksiköt ohjattiin aluksen luokse ja seuranneessa ilmapommituksessa se vaurioitui pahoin (). Aluksen keulakannella syttyi tulipalo ja ammustarvikkeiden räjähdys. Hyökkäyksessä sai surmansa kuusi miehistönjäsentä. Alus upposi seuraavana päivänä Portlandin satama-altaaseen.
HMS Daring (H16)
HMS Daring (viirinumero H16) oli Britannian kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä, joka palveli maailmansotien välillä ja toisen maailmansodan alussa.
Alus tilattiin osana vuoden 1930 laivasto-ohjelmaa John I. Thornycroftin and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 18. kesäkuuta 1931. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 25. marraskuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 225 536 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Daring" liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeseen. Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1934 oltuaan huollossa Sheernessin telakalla. Alus oli syys-lokakuussa Persianlahdella, mihin sisältyi 3. syyskuuta - 24. lokakuuta Sheernessissä tehdyt ulkomaan komennuksen edellyttämät muutokset. Alus siirrettiin joulukuussa 1934 Kiinan asemalle sijoitettuun 8. hävittäjälaivueeseen, jossa se palveli toisen maailmansodan puhkeamiseen saakka.
Alus purjehti 3. syyskuuta 1939 yhdessä sisaralustensa "HMS Duncanin", "HMS Dianan" ja "HMS Daintyn" kanssa Aleksandriaan. Alukset saapuivat 26. syyskuuta Adeniin, jossa ne määrättiin Punaisen meren valvontatehtäviin. Osasto jatkoi matkaansa marraskuussa Maltalle.
"Daring" siirrettiin 25. marraskuuta Maltalla telakalle huoltoon. Alus määrättiin joulukuussa liittymään Kotilaivaston 3. hävittäjälaivueeseen. Se palasi palvelukseen 20. joulukuuta, minkä jälkeen se valmistautui purjehdukseen uuteen palveluspaikkaansa.
Alus lähti 31. joulukuuta Gibraltarilta yhdessä "HMS Scarborough'n" kanssa suojaten moottorivikaista apuristeilijä "HMS Dunnottar Castlea", joka kykeni matkaamaan ainoastaan 9 solmun nopeudella, Belfastiin telakalle korjattavaksi. Alus saapui 7. tammikuuta Clyden laivastotukikohtaan, josta se siirtyi edelleen Portsmouthiin. Se siirrettiin 10. tammikuuta Portsmouthissa telakalle, josta se palasi palvelukseen 25. tammikuuta. Alus siirtyi Irlannin meren kautta Scapa Flow'hun liittyen 10. helmikuuta uuteen laivueeseensa, jonka tehtävänä oli suojata saattueita Norjan ja Britteinsaarten välillä.
Saksan laivaston sukellusvene "U-23" torpedoi 18. helmikuuta 1940 "Daringin" 40 merimailia Pentland Firthistä itään. Alus oli suojaamassa saattuetta HN-12 Bergenistä Methiliin. Osuman seurauksena alus kaatui, jolloin sen miehistöstä pelastui ainoastaan viisitoista ja 157 miehistönjäsentä menehtyi. Sukellusvene "HMS Thistle" poimi merestä viisi pelastuneista.
Aluksen päällikköinä olivat:
HMS Diamond (H22)
HMS Diamond (viirinumero H22) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä, joka palveli maailmansotien välillä ja toisen maailmansodan alussa.
Alus tilattiin 2. helmikuuta 1931 Vickers Armstrongin Barrowin telakalta osana vuoden 1930 laivasto-ohjelmaa. Aluksen köli laskettiin 29. syyskuuta 1931 telakkanumerolla 675. Alus valmistui 3. marraskuuta 1932, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 223509 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Diamond" liitettiin joulukuussa Välimeren laivaston 1. Hävittäjälaivueeseen, jossa alus palveli vuoden 1934 alun Devonportin telakalle siirtoon saakka. Alus palasi palvelukseen ja se siirrettiin marraskuussa sisaralustensa kanssa Kiinan asemalle 8. Hävittäjälaivueeseen. Laivue nimettiin uudelleen 21. Hävittäjälaivueeksi ennen toisen maailmansodan alkamista.
"HMS Diamond" siirrettiin 3. syyskuuta 1939 Singaporeen telakalle, joten se ei purjehtinut laivueen mukana Välimerelle. Alus aloitti 4. joulukuuta matkansa Singaporesta Punaisenmeren kautta Maltalle, ja se liittyi 19. joulukuuta laivueeseen.
"HMS Diamond" määrättiin palaamaan kotimaahan ja se aloitti 8. tammikuuta 1940 matkansa Maltalta. Alus kuitenkin sai uuden määräyksen ja se aloitti 12. tammikuuta matkansa Freetowniin, jonne se saapui 15. tammikuuta. Aluksen tehtävänä oli saattueiden suojaaminen Gibraltarin ja Hyväntoivonniemen välillä.
"HMS Diamond" määrättiin maaliskuussa palaamaan huollon jälkeen Välimerelle. Alus liittyi huhtikuussa Välimeren laivaston 10. Hävittäjälaivueeseen. Se oli toukokuussa Maltalla huollettavana, minkä jälkeen liittyi laivueeseen.
"HMS Diamond" joutui 11. kesäkuuta Maltan lähistöllä ilmahyökkäyksen kohteeksi, jolloin alus kärsi lieviä vaurioita.
"HMS Diamond" osallistui 17. elokuuta 1940 Bardian pommitukseen. Alus tulitti yhdessä hävittäjien "HMAS Stuart", "HMS Ilex" sekä "HMS Junon" kanssa italialaista vesilentokoneiden tukikohtaa Bombassa.
"HMS Diamond" suojasi 29. elokuuta saattue MF2:ta Aleksandriasta Maltalle yhdessä "HMS Daintyn", "HMS Jervisin" ja "HMS Junon" kanssa. Saattue jouti 31. elokuuta ilmahyökkäyksen kohteeksi, jolloin rahtialus "SS Cornwall" vaurioitui (operaatio Hats). Alus liittyi 3. syyskuuta palaavaan saattueeseen.
"HMS Diamond" pelasti 26. huhtikuuta 1941 600 uponneelta kauppalaivalta pelastunutta Kreetalta evakuoitua sotilasta.
"HMS Diamond" osallistui marraskuussa operaatio Collariin, edelleen operaatio MB8:n saattueeseen AN6 ja Operaatio operaatio MB9:ään.
"HMS Diamond" joutui 27. huhtikuuta Malemen niemen itäpuolella ilmahyökkäyksen kohteeksi, jolloin se upposi vieden mukanaan 148 miehistönjäsentä.
Otto Nyberg
Otto Gustaf Nyberg (1825–1879) oli suomalainen everstiluutnantti ja maaherra.
Nyberg syntyi vuonna 1825 tulevan suurperheen esikoisena. Hänen vanhempansa olivat Rautalammilla syntynyt "Ottiliana Anna von Fieandt" ja Svartholmissa syntynyt kamarineuvos "Claes Henrik Nyberg". Nyberg kävi Haminassa Suomen kadettikoulun ja palveli upseerina useissa venäläisissä joukko-osastoissa. Palattuaan Suomeen vuonna 1855 hän eteni merkittäviin asemiin Suomen suuriruhtinaskunnan hallinnossa. Nybergistä tuli Suomen lennätinosaston ensimmäinen päällikkö. Tässä virassaan hän muun muassa pyrki edistämään suomen ja ruotsin kielen asemaa lennätinliikenteessä sekä naisten pääsyä lennätinvirkailijoiksi.
Vuonna 1873 Nyberg nimitettiin Oulun läänin kuvernööriksi, jona hän ehti olla kuuden vuoden ajan, kuolemaansa saakka. Kuvernöörinä Nyberg kiinnitti huomionsa Oulun vanhan linnan jäännösten rapistumiseen, ja hänen onnistuikin hankkia valtion varoja linnan raunioiden kunnostusta varten. Kunnostustöiden ansiosta Linnansaari alkoi saada nykyistä puistomaista luonnettaan. Edeltäjänsä, maaherra George von Alfthanin (1862–1873) tavoin Nyberg ihaili myös Oulun Hupisaarten kauneutta. Hupisaaret olivat olleet 1860-luvulle saakka melkein luonnontilassa, mutta Alfthan ja Nyberg ryhtyivät kunnostamaan niitä englantilaistyyliseksi puistoalueeksi, jossa vältettiin tiukkoja muotoja ja kankeata pensas- tai nurmisommittelua. Nykyisinkin Oulun Hupisaaret muodostavat yhden Suomen hienoimmista puistoalueista.
Kherington Payne
Kherington Payne (s. 26. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen tanssija ja näyttelijä, joka tuli tunnetuksi "Tanssi jos osaat" -televisiosarjasta. Hän on tanssinut kaksivuotiaasta asti. Hän oli lyhyen aikaa Pussycat Dolls -yhtyeen jäsen.
Payne näyttelee vuonna 2009 ilmestyneessä "Fame"-elokuvassa, joka on uusintaversio 1980-luvun samannimisestä musikaalielokuvasta. Vuonna 2010 hänellä on rooli musikaalissa "Leading Ladies".
Herennia Etruscilla
Herennia Cupressenia Etruscilla (k. 251–253?) oli roomalainen keisarinna.
Etruscilla oli kotoisin ylhäisestä etruskisuvusta. Noin vuoden 230 paikkeilla hän meni naimisiin Gaius Messius Quintus Deciuksen kanssa. He saivat kaksi poikaa, Herennius Etruscuksen ja Hostilianuksen. Syys- tai lokakuussa 249 Decius nousi keisariksi kukistettuaan vastustajansa Philippus Arabsin. Tämän jälkeen Herennia nimitettiin Augustaksi. Hostilianus jäi äitinsä kanssa Roomaan samalla kun Decius ja Herennius sotivat Balkanilla gootteja ja karpeja vastaan.
Kesäkuussa 251 Decius ja Herennius saivat surmansa Abrittuksen (nykyinen Razgrad Pohjois-Bulgariassa) taistelussa gootteja vastaan. Eloonjääneet sotilaat huusivat Gaius Vibius Trebonianus Galluksen keisariksi. Yllättäen Hostilianusta ei surmattu, vaan hän sai jakaa vallan Galluksen kanssa. Etruscilla sai myös pitää Augustan -arvonimensä. Hostilianus kuitenkin kuoli jo heinäkuussa 251 ehkä kulkutautiin tai Galluksen murhauttamana. Etruscillan kohtalosta ei ole varmaa tietoa, mutta hän luultavasti kuoli Galluksen aikana.
In God We Trust
In God We Trust () on Yhdysvaltojen virallinen motto. Liittovaltion lisäksi sitä käyttää mottonaan myös Floridan osavaltio. Mottoa käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1864. Yhdysvaltojen virallinen tunnuslause siitä tuli vuonna 1956. Maan lakiin motto on määriltelty lauseella: ”’In God we trust’ is the national motto” (suom. ”’In God we trust’ on kansallinen motto”).
Moton hyväksyntä viralliseksi tunnuslauseeksi oli osa Yhdysvaltain kylmän sodan aikaisia toimia erottautua ateistisena valtiona esiintyneestä Neuvostoliitosta.
In God We Trust motto on myös Nicaraguassa käytässä muodossa "En Dios Confiamos" espanjankielisenä versiona Nicaraguan córdoban seteleissä.
Messiah (videopeli)
Messiah on kolmannen persoonan ammuntapeli, jonka on kehittänyt Shiny Entertainment ja julkaissut Interplay Entertainment.
Pelaaja ohjaa Bob-nimistä kerubia. Jumala lähetti hänet alun perin puhdistamaan Maan korruptiosta ja synnistä. Bob toteutetti pyynnön ja kukisti muuntogeenisen super-ihmisen. Sen jälkeen hän sai Jumalalta pyynnön palata takaisin, sillä Jumalan mukaan Maassa ei ole enää tilaa Jumalalle, koska ihmiset ovat kajonneet hänen luomiinsa asioihin. Jumalan mielestä ihmiset piti jättää oman onnensa nojaan.
Bob kieltäytyi. Hänen uhmakkuutensa herätti Saatanan huomion, joka seuraa pelissä Bobia ja yrittää johtaa hänet harhaan. Kuten tarinan edetessä käy selväksi, Saatana on korruption takana maapallolla, ja riippuu Bobista, pysäytetäänkö hänet.
Peli sijoittuu kaukaiseen tulevaisuuteen. Ympäristö on humoristisesti kuvattu kyberpunk-tyylinen kaupunki, eli kaupungissa näkyvät huipputekniikka ja alamaailma. Tunnelma on samantyylinen kuin Blade Runner -elokuvassa.
Pelissä on paljon avaraa tilaa sekä vaaka- että pystysuunnassa. Pelaaja Bob voi lentää ympäriinsä korkeissa paikoissa, mutta hänen pienet siipensä voivat kantaa häntä vain rajoitetulle korkeudelle. Tämä edellyttää kiipeämisen ja lentämisen yhdistämistä, joten peliympäristön ominaisuuksilla on paljon vaikutusta pystysuunnassa liikkumiseen ja tutkimiseen.
Kerubi-muodossa Bob on puolustuskyvytön ja hänet on hyvin helppo tappaa. Hän voi kuitenkin ottaa hallintaansa minkä tahansa elämänmuodon hyppäämällä osaksi sen kehoa. Yleisin elämänmuodon tyyppi on ihminen ja Bob viettää paljon aikaa vaihtamalla kehosta toiseen. Muita elämänmuotoja ovat esimerkiksi rotat, kyborgit ja avaruusolennot. Vaikeammilla tasoilla Bob voi ottaa hallintaansa toisen kehon vain, jos kohde ei huomaa häntä, mikä edellyttää Bobilta hiippailua.
Kun Bob pääsee ohjaamaan isäntäkehoa, hän voi toimia ympäristössä ja ei-pelaaja-hahmojen (EPH:t) kanssa käyttäen kytkimiä, aseita tai taistellen aseettomasti. Jotkut kytkimet vaativat tietyn isäntäkehon ollakseen käytettävissä (esim. tutkijaa tarvitsee päästäkseen turvatulle laboratorio-alueelle, tai säteilytyöntekijää, jotta voi käsitellä ydinmateriaalia). Sopivan kehon hankkiminen on pelin peruspulmana. Bob tarvitsee kuitenkin siipiään päästäkseen muuten tavoittamattomiin paikkoihin, tai paikkoihin, jotka ovat liian pieniä isäntäkeholle.
Osassa pelin ääniraidasta on mukana industrial metal-yhtye Fear Factory.
GameSpot antoi pelille arvosanan 6/10 arvostelussaan.
Jean-François Clervoy
Jean-François Clervoy (s. 19. marraskuuta 1958) on ranskalainen insinööri ja Euroopan avaruusjärjestö ESAn avaruuslentäjä eli spationautti. Hän on osallistunut kolmelle NASAn avaruussukkulalennolle. Clervoy on naimisissa Laurence Boulangerin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Clervoy syntyi Longeville-lès-Metzissä, Ranskassa. Hänen kaksoisveljensä Patrick on sotilaslääkäri. Clervoy valmistui Saint-Cyr Lyceen sotilaskoulusta 1976 ja École polytechniquesta 1983. Myöhemmin hän opiskeli SUPAEROssa ja valittiin EPNERin (Ecole du Personnel Navigant d'Essais et Reception) koelentokouluun Istresissä (eteläisessä Ranskassa), mistä hän valmistui koelentoinsinööriksi 1987. Ranska valitsi hänen vuonna 1985 astronauttikoulutukseen ja hän opiskeli tiiviisti Tähtikaupungissa Venäjällä ennen kuin hänet nimitettiin Euroopan avaruusjärjestön astronauttijoukkoihin vuonna 1992.
Clervoy lensi kolmella avaruussukkulalennolla tehtäväspesialistina: lennolla STS-66 marraskuussa 1994, lennolla STS-84 vuonna 1997 ja lennolla STS-103 vuonna 1999, Hubble-avaruusteleskoopin korjauslennolla.
Clervoy työskentee nykyään Automated Transfer Vehicle -ohjelmassa avaruuslentäjänä. Hän on myös Novespacen puheenjohtaja, eurooppalaisen yrityksen joka tarjoaa painottomuuden tilan lentoja Airbus A300:lla.
Asitit (suku)
Asitit ("Philepitta") on asittien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Asittien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Mesitit
Mesitit ("Neodrepanis") on asittien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Mesittien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Dimitri De Fauw
Dimitri De Fauw (13. heinäkuuta 1981 Gent – 6. marraskuuta 2009) oli belgialainen maantie- ja ratapyöräilijä. Hän teki itsemurhan 28-vuotiaana kärsittyään masennuksesta vuodesta 2006, jolloin hän oli espanjalaisen Isaac Gálvezin kanssa pyöräilyonnettomuudessa, jossa Gálvez sai surmansa.
De Fauw voitti ratapyöräilyssä Belgian mestaruuden eräajossa 2001, 2002 ja 2003, kilometrin aika-ajossa 2001, 2002 ja 2003, keirin-ajossa 2003, linja-ajossa 2003 ja 2007 sekä omnium-ajossa 2006. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai linja-ajossa hopeaa 2003 sekä pariajossa pronssia 2001 ja 2003.
De Fauw kilpaili maantiepyöräilyssä ammattilaisena vuosina 2004–2008. Hän edusti ensin kaksi vuotta Quick·Step-tallia, 2006–2007 Chocolade Jacques -joukkuetta ja 2008 Josan - Mercedes Benz Aalst CT -joukkuetta. Hän saavutti muutamia voittoja pienissä ammattilaiskilpailuissa.
Kone (täsmennyssivu)
Kone tai Koné voi tarkoittaa seuraavia:
Kone tai Koné on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Radio Kuku
Radio Kuku (viroksi "Raadio Kuku" tai "Kuku Raadio") on virolainen radioasema. Radio Kuku oli Viron ensimmäinen yksityinen radioasema ja se aloitti lähetyksensä vuonna 1992 Tartossa. Kanavan ohjelmisto on suunnattu pääosin koulutetulle väestölle ja Radio Kuku onkin pysynyt Viron julkisen palvelun radiokanavien pääkilpailijana.
Radio Kuku oli Neuvostoliiton jälkeisen ajan Viron ensimmäinen yksityisesti omistettu ja poliittisesti riippumaton radiokanava. Kanavan perustivat media-alan liikemies ja myöhemmin poliitikkona toiminut Rein Lang sekä Eesti Ekspressin, Viron ensimmäisen poliittisesti itsenäisen sanomalehden perustajana tunnettu Hans H. Luik. Nykyään Radio Kukun omistaa Trio Group.
Gloria Foster
Gloria Foster (15. marraskuuta 1933 Chicago – 29. syyskuuta 2001 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa "Matrix" (1999) ja "The Matrix Reloaded" (2003). Hän voitti uransa aikana kolme Obie-palkintoa. Hän kuoli diabetekseen ja hänet on haudattu Cypress Hills Cemeterylle.
Mary Alice
Mary Alice Smith (s. 3. joulukuuta 1941 Indianola, Mississippi) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1987 Tony- ja vuonna 1993 Emmy-palkinnon. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Matrix Revolutions" (2003).
Lynn Laken lentoasema
Lynn Laken lentoasema () on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa, noin 1 km Lynn Laken kaupungista länteen. Kentän omistaa ja sitä ylläpitää Lynn Laken aluehallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2005 yhteensä 1 407.
Isaac Gálvez
Isaac Gálvez Lopez (20. toukokuuta 1975 Vilanova i la Geltrú, Espanja – 26. marraskuuta 2006 Gent, Belgia) oli espanjalainen rata- ja maantiepyöräilijä.
Gálvez voitti ratapyöräilyssä pariajon maailmanmestaruuden Joan Llanerasin kanssa vuosina 1999 ja 2006; hopeaa he saivat 2000 ja 2001. Maantiepyöräilyssä Gálvez kilpaili ammattilaisena vuosina 2000–2006. Hän edusti ensin neljä vuotta Kelme - Costa Blanca -joukkuetta ja 2004–2006 Illes Balears/Caisse d'Epargne -tallia. Hän oli parhaimmillaan loppukiriratkaisuissa ja yhden päivän kilpailuissa.
Gálvez kuoli ratapyöräilykilpailussa Belgiassa 26. marraskuuta 2006 törmättyään belgialaisajaja Dimitri De Fauwin kanssa. Gálvez menetti tajuntansa kaaduttuaan radan pintaan ja kuoli matkalla sairaalaan. De Fauw kärsi tapauksen johdosta masennuksesta ja teki itsemurhan 6. marraskuuta 2009.
Mikel Alonso
Mikel Alonso Olano (s. 16. toukokuuta 1980 Tolosa, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Myös Alonson veli Xabi Alonso on jalkapalloilija. Isä Periko Alonso pelasi aikanaan muun muassa Real Sociedadissa ja Barcelonassa.
Alonso on Real Sociedadin kasvatti, kuten myös nuorempi veljensä Xabi. Alonso pelasi ensimmäisen pelinsä maan pääsarjassa 22. huhtikuuta 2001 ottelussa Real Valladolidia vastaan. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa, ja näin hänet lainattiin kaudeksi 2003–2004 Numanciaan. Lainakauden jälkeen hän palasi Real Sociedadiin José Mari Bakeron alaisuuteen. Kaudella 2005–2006 Alonso nousi yhdeksi runkopelaajaksi, jolloin hän pelasi joukkueessa eniten otteluita.
Xabin siirryttyä Englantiin Liverpooliin myös Mikel siirtyi lainasopimuksella kaudeksi 2007–2008 Valioliigaan. Hän suuntasi Luoteis-Englantiin Bolton Wanderersiin. Sopimuksessa oli pykälä, joka mahdollisti siirron muuttamisen lainan jälkeen pysyväksi. Alkukausi ei sujunut Boltonilta hyvin, ja näin Sammy Lee sai lähteä, ja tilalle tuli Gary Megson. Alonso ei ollut uuden valmentajansa suosiossa eikä pelannut kuin kaksi ottelua hänen alaisuudessa. Kauden jälkeen Bolton ei käyttänyt osto-optiota.
Kaudeksi 2008–2009 Alonso palasi Espanjaan ja Real Sociedadiin. Alonso ei kuitenkaan kuulunut Juanma Lillon suunnitelmiin, ja niin hän lähti hakemaan pelipaikkaa Olympiakosista. Kreikan matkakaan ei sujunut odotetusti, kun Alonso ei onnistunut vakuuttamaan valmennusjohtoa eikä pelipaikkaa tullut. Lopulta Real Sociedad vapautti Alonson sopimuksestaan, ja näin hänestä tuli vapaa pelaaja.
Oltuaan hetken vapaana pelaajana Alonso sai sopimustarjouksen, kun Swansea Cityn manageri Roberto Martínez tarjosi espanjalaispelaajalle mahdollisuutta harjoitteluun. Veljen suositeltua siirtymistä Martínezin valmennukseen Walesiin Alonso hyväksyi sopimuksen ja siirtyi Swanseahan.
Alonso ei kaikesta huolimatta jäänyt Walesiin vaan siirtyi tammikuussa 2009 Segunda Divisiónissa pelanneeseen Tenerifeen. Kauden jälkeen Tenerife nousi maan pääsarjaan.
Berndt Otto Stackelberg (nuorempi)
Berndt Otto Stackelberg nuorempi (25. marraskuuta 1703 – 4. kesäkuuta 1787) oli ruotsalainen vapaaherra ja sotamarsalkka. Hän toimi vuosina 1772–1780 Ruotsin Suomen joukkojen ylipäällikkönä.
Stackelbergin isä oli Berndt Otto Stackelberg vanhempi.
Stackelberg palveli sodassa Hessenissä vuonna 1725. Hän siirtyi keisarin palvelukseen 1731 ja osallistui Puolan perimyssotaan. Hän palveli vuosina 1739–1746 Tanskassa kyrassieerirykmentissä sekä osallistui Itävallan perimyssotaan ennen kuin palasi Ruotsiin vuonna 1746. Ruotsissa hänet nimitettiin everstiluutnantiksi Turun läänin jalkaväkirykmenttiin. Everstiksi samaan rykmenttiin Stackelberg nimitettiin 1749, ja hän osallistui Pommerin sotaan vuosina 1757–1762. Vuonna 1760 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Stackelberg kunnostautui velvollisuudentuntoisena upseerina. Vaikka hän oli rykmentinpäällikkö ja sukunsa päämies, hän oli valtiopäivien 1760–1762 aikana tehtävässään armeijassa. Hänestä tuli kenraaliluutnantti 1770 ja hän oli vuosina 1772–1780 Ruotsin Suomen joukkojen ylipäällikkö. Hänet ylennettiin 1776 kenraaliksi ja 1778 sotamarsalkaksi.
Stackelberg nousi Ruotsin Suomen sotavoimien ylipäällikköksi Augustin Ehrensvärdin kuoltua.
Polkin piirikunta (Minnesota)
Polkin piirikunta on Minnesotassa, Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan asukasluku oli heinäkuussa 2007 30 708. Crookston on sen pääkaupunki. Alueen asukasluvultaan suurin kaupunki on East Grand Forks