hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vehkajärvi (Punkalaidun)
Vehkajärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Punkalaitumenjoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 193 hehtaaria ja sen pituus on 3,8 kilometriä ja leveys 900 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 4,8 kilometriä pitkä Myllyoja, joka laskee Punkalaitumenjokeen.
Järven rantaviiva on 11,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjois- ja eteläpäät rajautuvat peltomaahan. Järven poikki pituusuuntaan kulkee hiekkaharju, joka kulkee suurimman osan matkaa veden alla. Harjusta näkyy vedenpinnan yläpuolella Särkän niemi, Huvilasaari, Pikkusaari ja Isosaari. Urjalan ja Punkalaitumen välinen raja ylittää järven sen eteläkärjessä.
Sen rannalla sijaitsee luonnonkauniilla paikalla Särkän tanssilava.
Jari Paasikivi
Pertti Jari Paasikivi (s. 30. huhtikuuta 1954) on Oraksen perustajan Erkki Paasikiven kolmas poika ja Oras Investin hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2018. Hän siirtyi tehtävään Oras Investin toimitusjohtajan paikalta huhtikuussa 2018. Hän oli Oraksen toimitus- ja konsernijohtaja vuosina 1994–2007. Paasikivi valmistui kauppatieteiden maisteriksi Svenska handelshögskolanista vuonna 1983.
Paasikivi toimii Kemiran, Tikkurilan, Oraksen ja Varma Keskinäinen eläkevakuutusyhtiön hallitusten puheenjohtajana. Hän oli Uponorin hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2014 ja Teknologiateollisuuden hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013-2015. Hän on istunut myös Talotekniikkateollisuuden hallituksessa ja toiminut Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana sekä Rauman kauppakamarin puheenjohtajana.
Paasikivi on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta.
Erkki Paasikivi
Erkki Paasikivi (3. joulukuuta 1917 – 19. kesäkuuta 2003) oli teollisuusneuvos ja perheyritys Oraksen perustaja . Hän toimi Oraksen toimitusjohtajana vuosina 1945–1978 ja jatkoi sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1996 asti . Erkki Paasikiven vaimo Irja Oras (1921–) kuuluu tunnettuun raumalaiseen Oraksen liikennöitsijäsukuun.
Erkki Paasikivi perusti Oras Oy:n 1945 alun perin autokorjaamoksi, mutta oli erittäin kiinnostunut omien tuotteiden valmistamisesta. Niin yrityksestä muodostuikin LVI-tuotteita valmistava tehdas, jossa hanatuotanto alkoi vuonna 1948 yksinkertaisista tappihanoista. 1950- ja 1960-luvuilla Orasta alettiin arvostaa yrityksenä valtakunnan tasolla, ja vuonna 1975 sille myönnettiin valtakunnallinen yrittäjäpalkinto. Oras alkoi kansainvälistyä 1980- ja 1990-luvuilla, jolloin tehtiin merkittäviä yritysostoja Saksasta, Norjasta ja Puolasta. Erkki Paasikivi toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1979 asti ja jatkoi sen jälkeen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1996 asti.
Luonteeltaan Erkki Paasikivi oli voimakas ja inhimillinen persoona, joka piti tärkeänä perhettä ja lähiyhteisöä ja tuki sotaveteraanien toimintaa. 
Eläkkeellä Erkki Paasikivi loi metalliveistoksia ja koruja. Hänen nimeään kantava säätiö perustettiin 1987 taustanaan ajatus Paasikiven halusta jatkaa elämäntyötään vesiteknologian, talotekniikka-alan ja kulttuurin parissa. Se on tukenut merkittävästi raumalaista kulttuuria ja urheilua.
Erkki Paasikivi sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1975 ja Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin 1983.
Euroopan unionin julkaisutoimisto
Euroopan unionin julkaisutoimisto on toimielinten yhteinen toimisto, jonka tavoitteena on varmistaa Euroopan yhteisöjen ja Euroopan unionin toimielinten julkaisujen julkaiseminen parhain mahdollisin edellytyksin - Päätös 2009/496/EY, Euratom.
Julkaisutoimisto tarjoaa myös useita verkkopalveluja, joiden avulla voi tutustua maksutta EU:n lainsäädäntöön (EUR-Lex), EU:n julkaisuihin (EU Bookshop), EU:n julkisiin hankintoihin (TED-tietokanta) sekä EU:n tutkimus- ja kehitystoimintaan (CORDIS-tietopalvelu).
Lokakuusta 2009 lähtien kaikki Euroopan unionin julkaisutoimiston vuodesta 1952 julkaisemat EU:n toimielinten, erillisvirastojen ja muiden elinten julkaisut ovat maksuttomasti ladattavissa EU Bookshopin digitaalisesta kirjastosta skannattuina pdf-tiedostoina.
Pekka Kuusniemi
Pekka Veikko Kuusniemi (s. 1968) on Raision toimitusjohtaja. Hän aloitti tehtävässään marraskuun alussa 2017. Kuusniemi toimi Oras-konsernin toimitusjohtajana 2008 - 2017. Lisäksi hän oli Hansa Armaturen GmbH:n toimitusjohtaja 2014-2017 sekä Oraksen myynti- ja markkinointijohtaja 2006-2007 ja markkinointijohtaja 2002-2006.
Kuusniemi valmistui Åbo Akademista kauppatieteiden maisteriksi . Opiskelujen jälkeen hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Suomen Unileverillä teknokemian kuluttajatuotteiden markkinoinnissa. Unileverin jälkeen Kuusniemi työskenteli Turussa R. J. Reynolds Finland -yrityksessä ja Tunturilla. .
Vuonna 2002 Kuusniemi siirtyi Oraksen markkinointijohtajaksi vastuualueenaan mm. Suomi ja Venäjä. Hänet kutsuttiin mukaan myös samana vuonna perustettuun konsernin johtoryhmään. Vuodesta 2004 hän vastasi Oraksen brändistä ja vuodesta 2006 koko konsernin myynnistä ja markkinoinnista. Vuonna 2007 hänet nimitettiin Jari Paasikiven seuraajana yrityksen ensimmäiseksi Paasikiven suvun ulkopuolelta tulleeksi toimitusjohtajaksi.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1921
Jalkapallon SM-kilpailu 1921 järjestettiin kolmattatoista kertaa Suomen historiassa. Mestaruuden voitti Helsingin Palloseura.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1923
Jalkapallon SM-kilpailu 1923 pelattiin cup-järjestelmällä ja kilpailu järjestettiin viidettätoista kertaa. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi. Tämä oli ensimmäinen kerta vuoden 1909 jälkeen, kun sama seura voitti saman vuoden aikana mestaruuden sekä jääpallossa että jalkapallossa.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 25 seuraa. Loppuottelussa Helsingin Jalkapalloklubi voitti Turun Palloseuran 3 – 1.
Alla esitetyissä ottelupareissa
saman paikkakunnan seurojen otteluissa voittanut joukkue on merkitty kotijoukkueeksi.
Vasama - Drott on uusintaottelun tulos. Ensimmäisen ottelun Drott voitti 2.9. kotonaan 4-1, mutta Vasama teki vastalauseen, joka hyväksyttiin.
Kaaviossa kotijoukkue on esitetty ottelupareissa ylempänä. Saman paikkakunnan seurojen otteluissa voittanut joukkue on merkitty kotijoukkueeksi.
HJK:n joukkue: Niilo Tammisalo; Yrjö Valkama, Hjalmar Kelin; Aarre Åkerberg, Eino Soinio, Aarne Vihavainen: Bertil Silve, Kalle Korma (= Fallström), Erkki Helenius, Verner Eklöf, Aarre Tolonen.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1925
Jalkapallon SM-kilpailu 1925 järjestettiin seitsemättätoista kertaa. Kilpailuun osallistui 14 seuraa. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi voittamalla loppuottelussa Turun Palloseuran.
HJK:n joukkue: Niilo Tammisalo; Hjalmar Kelin - Aarne Vihavainen, Toivo Ovaska - Eino Soinio - Max Viinioksa, Aarre Tolonen – Kalle Fallström – Verner Eklöf - Joshua Nadbornik - Aarre Åkerberg.
Vankilapako (televisiosarja)
Vankilapako on "National Geographic Channelin" tuottama televisiosarja, jossa esitetään tositapahtumiin perustuvia vankilapakoja, joita on dramatisoitu. Ohjelmassa on kuvattu muun muassa Ohion etsityimmän rikollisen John Parsonsin vankilapakoa. Suomessa sarjaa on esittänyt Jim.
Oras Invest
Oras Invest Oy on suomalainen perheyritys, joka omistaa Oras Groupin sekä osuuksia Uponorista, Tikkurilasta ja Kemirasta. Vuoden 2010 lopussa Oras Investin nettovarallisuus oli 653 miljoonaa euroa.
Mario Scalzo
Mario Scalzo Jr. (s. 11. marraskuuta 1984 Saint-Hubert, Québec, Kanada) on kanadalais-italialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa try-outilla Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Graz 99ersissä. Scalzo on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu luistelu, pelikäsitys ja syöttäminen. Hänen heikkouksiin kuuluu oman pään pelaaminen ja suhteellisen pieni koko.
Scalzo pelasi juniorijääkiekkoa kaudella 2001–2002 QMJHL-joukkue Victoriaville Tigresissä yhden ottelun sekä runkosarjassa, pudotuspeleissä että Memorial Cup -turnauksessa. Kaudella 2002–2003 hän teki 72 runkosarjaottelussa tehopisteet 10+34=44, joilla hän oli Tigresin tehokkain puolustaja. Scalzo palkittiin QMJHL:n parhaana puolustavana tulokkaana Raymond Lagacé Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Kaudella 2003–2004 Scalzo voitti koko QMJHL:n puolustajien pistepörssin tehopisteillä 16+52=68. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä QMJHL-kaudellaan 2004–2005 Scalzo siirtyi Tigresistä Rimouski Océaniciin. Hän teki runkosarjassa tehopisteet 24+50=74, joilla Scalzo voitti jälleen puolustajien pistepörssin. Hänet palkittiin QMJHL:n parhaana puolustajana Emile Bouchard Trophylla ja valittiin liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Scalzo voitti myös pudotuspelien puolustajien pistepörssin tehoilla 7+14=21, jotka riittivät myös pistepörssin kolmanteen sijaan. Hänen edellään olivat vain joukkuetoveri Sidney Crosby ja Chicoutimi Saguenéensin Stanislav Lašček. Scalzo voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden. Hänet valittiin myös Memorial Cupin tähdistökentälliseen.
Scalzoa ei koskaan NHL:ään. Hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Dallas Starsin organisaatioon, jossa pelasi kolme kautta kuitenkin vain sen farmijoukkue Iowa Starsissa, AHL:ssä. Kesken viimeisen AHL-kautensa 2007–2008 Scalzo siirtyi Tampa Bay Lightningin farmijoukkue Norfolk Admiralsiin, kun Lightning hankki hänet Dallas Starsista vaihdossa Bryce Lampmaniin.
Scalzo siirtyi kaudeksi 2008–2009 Eurooppaan, Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan EC Salzburgiin. Hän teki tehopisteet 10+30=40. Scalzo antoi Salzburgissa toiseksi eniten maalisyöttöjä John Hughesin kanssa. Scalzo oli kevään 2009 pudotuspeleissä tehopisteillä 4+8=12 joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudeksi 2009–2010 Scalzo siirtyi Saksan DEL-liigassa pelaavaan Adler Mannheimiin. Hän oli pisteillä 11+17=28 joukkueen tehokkain puolustaja. Scalzo teki seuraavalla kaudella 2010–2011 tehopisteet 13+19=32.
Huhtikuussa 2011 Scalzo teki yksivuotisen sopimuksen sveitsiläisjoukkue EHC Bielin kanssa. Hän pelasi Biel/Biennessä kuitenkin vain viisi ottelua, kunnes siirtyi toiseen sveitsiläisjoukkueeseen SC Berniin lokakuun alussa. Bernissä Scalzo pelasi kuusi ottelua, kunnes hän siirtyi SM-liigassa pelaavaan Turun Palloseuraan lokakuun puolivälin jälkeen. Scalzo pelasi kauden 2011–2012 aikana myös joissakin otteluissa hyökkääjänä. Hän oli kauden jälkeen vapaana agenttina lokakuun 2012 lopulle saakka, jolloin Scalzo siirtyi try-outille itävaltalaiseen EC Graz 99ersiin.
Scalzo edusti Kanadaa kevään 2011 MM-kilpailuissa. Hän oli joukkueen ainoa NHL:n ulkopuolella pelannut pelaaja.
Drive (Poisonblackin albumi)
Drive on suomalaisen metalliyhtye Poisonblackin viides albumi. Se julkaistiin vuonna 2011. Levyä ennen julkaistiin Mercury Falling niminen single, joka pitää sisällään samannimisen kappaleen.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 3.
We Are the Physics
We are the Physics on vuonna 2005 perustettu alternative-yhtye Glasgowsta, Skotlannista.
Yhtye aloitti vuonna 2005 nimellä We are the Physics Club and Therefore Everything We Say Is Fact. Bändi listaa musiikillisiksi esikuvikseen mm. seuraavia yhtyeitä: Polysics, Ex Models, Devo ja Buddy Holly. Yhtye sai omien sanojensa mukaan alkunsa vahingossa. Yhtyeessä vaikuttavat kolme Michaelia (laulaja, kitaristi ja rumpali), sekä kaimojen keskellä bassoa soittava Chris.
We are the Physics julkaisi kaksi singleä One Records -yhtiöllä, kunnes kirjoitti sopimuksen lontoolaisen This Is Fake DIY:n kanssa vuonna 2008. Uuden levytyssopimuksen saatuaan bändi julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, We are the Physics Are OK at Music. Tällä hetkellä uusi levy on työn alla, osaa kappaleista on jo kuultu livenä.
We are the Physics on kiertänyt keikkalavoja ahkerasti klubeille Isossa-Britanniassa. Näkyvyyttä he ovat niittäneet myös lämmittelybändinä, kiertäen suuriakin saleja yhdessä 30 Seconds to Marsin, Art Brutin, Polysicsin sekä You Say Party! We Say Die!n kanssa. Keikoilla We are the Physics tarjoilee energistä livemeininkiä höystettynä bändin omaperäisellä jammailulla.
Suomessa We are the Physics teki kolmen keikan minikiertueen kesällä 2007, selviydyttyään yhteiskiertueesta 30 Seconds to Marsin kanssa. Vierailullaan skotlantilaiset soittivat Helsingin Semifinalissa, Mikkelin Jurassic Rockissa sekä Jyväskylän Lutakko liekeissä -tapahtumassa.Singlet:
Albumit:
Hotelli Käenpesä
Hotelli Käenpesä on Ylivieskassa sijaitseva, Finlandia Hotels -ketjuun kuuluva hotelli. Vuonna 1979 avatussa hotellissa on 72 huonetta ja yhteensä 150 vuodepaikkaa. Lisäksi Käenpesässä on neljä erikokoista kokoustilaa sekä irlantilaistyylinen Kukkuu-baari. Antti Rantalan ja Esa Vallin omistaman hotellin palveluksessa on kuusi työntekijää.
Marc-André Gragnani
Marc-André Gragnani (s. 11. maaliskuuta 1987 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-seura Dinamo Minskissä. Buffalo Sabres varasi hänet 87. pelaajana .
Gragnani pelasi vuodet 2003–2007 QMJHL-joukkue Prince Edward Island Rocketissa. Hän teki siellä parhaimmillaan 71 pistettä kaudella 2005–2006, jolloin Gragnani sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseksi Vjatšeslav Truhnon jälkeen. Hän oli myös QMJHL:n puolustajien pistepörssin viides Val-d’Or Foreursin Sébastien Bisaillonin kanssa. Kaudella 2004–2005 39 pistettä riittivät kymmenenteen sijaan ja kaudella 2006–2007 68 pistettä viidenteen sijaan.
Kaudeksi 2007–2008 Gragnani siirtyi Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän pelasi kauden lähinnä AHL-joukkue Rochester Americansissa, joiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Gragnani oli tehoilla 14+38=52. Hän sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Gragnani pelasi kauden aikana myös kaksi NHL-ottelua keräten neljä jäähyminuuttia. Hän teki NHL-debyyttinsä 23. helmikuuta 2008. Seuraavalla kaudella 2008–2009 Gragnani pelasi neljä NHL-ottelua. Hän teki Sabresin uudessa farmijoukkueessa Portland Piratesissa tehoilla 9+42=51 seurakohtaisen puolustajien piste-ennätyksen, jonka Gragnani rikkoi sittemmin kaudella 2010–2011. Hän sijoittui puolustajien pistepörssissä neljänneksi Binghamton Senatorsin Erik Karlssonin kanssa.
Kaudella 2009–2010 Gragnani pelasi ainoastaan Portland Piratesissa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 12+31=43. Seuraavalla kaudella 2010–2011 Gragnani teki henkilökohtaisen AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+47=59, joilla hän voitti Piratesin sisäisen syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Gragnani rikkoi jälleen joukkueen seurakohtaisen puolustajien piste-ennätyksen. Hän voitti koko AHL:n puolustajien pistepörssin ja palkittiin liigan parhaana puolustajana Eddie Shore Awardilla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2011 Gragnani teki paluun NHL:ään ja hän pelasi koko loppukauden Sabresissa. Hän teki NHL-uransa avausmaalin 3. huhtikuuta 2011 Carolina Hurricanesia vastaan, joka oli ottelun jatkoajalla syntynyt voittomaali. Yhteensä Gragnani pelasi yhdeksän runkosarjaottelua tehoin 1+2=3. Hän voitti myös sensaatiomaisesti koko Sabresin sisäisen pudotuspelien pistepörssin tehoilla 1+6=7.
Helmikuussa 2012, kesken kauden 2011–2012, Gragnani siirtyi Vancouver Canucksiin osana pelaajakauppaa, jossa Canucks sai hänen lisäkseen hyökkääjä Zack Kassianin, ja jossa Sabresiin siirtyivät hyökkääjä Cody Hodgson ja puolustaja Alexander Sulzer. Kausi oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä. Heinäkuussa 2012 Gragnani teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa.
Gragnani voitti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. MM-kilpailuissa hän on edustanut Kanadaa 2011. Juniorimaajoukkueista hänellä on 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuodelta 2005.
Christoph Ullmann
Christoph Ullmann (s. 19. toukokuuta 1983 Altötting) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu tällä hetkellä DEL-seura Augsburger Pantherin kokoonpanoon.
Rosetta (elokuva)
Rosetta on ranskalais-belgialainen Jean-Pierre ja Luc Dardennen ohjaama elokuva vuodelta 1999. Se kertoo Émilie Dequennen esittämästä 17-vuotiaasta Rosetasta, joka asuu asuntovaunussa alkoholisoituneen äitinsä kanssa. Hän yrittää löytää ja pitää työn, jotta pystyisi muuttamaan pois asuntovaunusta ja äitinsä luota.
"Rosetta" palkittiin Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnolla, Kultaisella palmulla. Lisäksi Dequenne sai Cannesin parhaan naisnäyttelijän palkinnon. Dequenne oli ehdolla lisäksi lupaavimman naisnäyttelijän César-palkintoon. Elokuva sai loistavan vastaanoton Belgiassa, missä se sai ensi-iltansa syyskuussa 1999. Sitä kävi katsomassa loppuvuoden aikana yli 185 000 katsojaa, mikä oli sitä levittäneen yrityksen mukaan paras tulos miesmuistiin.
"Rosettaa" on verrattu Vittorio de Sican neorealistisiin elokuviin ja Robert Bressonin "Mouchetteen", vaikkakin siitä puuttuu De Sican sentimentaalisuus ja Bressonille tyypillinen kristillinen armo.
Belgialainen sosialistijohtaja Laurette Onkelinx ehdotti "Rosetan" inspiroimana niin kutsuttua Rosetta-suunnitelmaa, jonka tarkoituksena oli helpottaa alle 25-vuotiaiden työllisyystilannetta. Belgiassa hyväksyttiinkin elokuvan yllyttämänä laki, joka kielsi työntekijöitä maksamasta nuorilla työntekijöille minimipalkkaa alittavaa palkkaa.
Todellinen prinsessa
Todellinen prinsessa () on yksi tanskalaisen Hans Christian Andersenin tunnetuimmista saduista. Satu julkaistiin ensi kertaa vuonna 1835, samassa kirjassa kolmen muun tarinan kanssa.
Satu kertoo prinssistä, joka haluaisi löytää prinsessan kumppanikseen, mutta ei löydä sopivaa. Eräänä myrskyisenä yönä nuori nainen ilmestyy prinssin linnan ovelle pyytäen suojaa myrskyltä. Hän väittää olevansa prinsessa. Kuningatar, prinssin äiti, testaa puhuuko nainen totta piilottamalla herneen hänen vuoteeseensa, neljänkymmenen päällekkäin ladotun patjan alle, joiden välissä oli untuvahöyheniä. Aamulla nainen valittaa ettei nukkunut yhtään yön aikana, koska jokin kova pisteli hänen ihoaan ja lisäksi hän oli yltä päältä mustelmilla. Se todisti hänet todelliseksi prinsessaksi.
Emanuel Ramstedt
Kustaa Adrian Emanuel (Manu) Ramstedt (17. marraskuuta 1881 Maaria – 28. syyskuuta 1960 Salem, Ruotsi) oli kansanedustaja Sosialistisessa työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmässä. Hänet valittiin eduskuntaan 1924, ja hän oli kansanedustaja vuoteen 1929 saakka.
Ramstedt kävi oppikoulua yhden vuoden. Hän harjoitti vuoteen 1913 hän kuparisepän ammattia ja oli sen jälkeen maanviljelijä vuoteen 1930 asti. Hän muutti sitten Lapuan liikkeen vuoksi Ruotsiin, jossa hän myös oli maanviljelijänä. Hän oli Mynämäen kunnanvaltuuston jäsen.
Hänen veljiään olivat kuplettimestari Rafu Ramstedt ja kielitieteilijä Gustaf Ramstedt.
Valtiorikosoikeus langetti viiden vuoden ehdollisen tuomion.
HMS Tenacious (R45)
HMS Tenacious (viirinumerot R45) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston T-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1952 tyypin 16 fregatiksi.
Alus tilattiin maaliskuussa 1941 Cammell Lairdilta Birkenheadistä osana 6. hätälaivuetta (), jolloin sen nimenä oli "HMS Tempest". Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 3. joulukuuta telakkanumerolla 1100 ja alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1943 nimellä "HMS Tenacious", koska aluksen nimi oli annettu vastavalmistuneelle sukellusveneelle. Alus valmistui 30. lokakuuta 1943.
Alus palveli Brittiläisessä Tyynenmeren laivastossa osallistuen joukkojen kotiuttamiseen ja imperiumin alueiden haltuunottoon. Se vierali helmikuussa Melbournessa, jonka jälkeen alus palasi Britteinsaarille. Alus siirrettiin reserviin Devonportissa, mistä se palautettiin palvelukseen 1949 3. sukellusvenelaivueen maalilaivana. Alus muutettiin tyypin 16 fregatiksi ja se palasi telakalta 1954 sijoitettuna reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus saapui Trooniin romutettavaksi kesäkuussa 1965.
Jimmy Cobb
Jimmy Wilbur Cobb (s. 20. tammikuuta 1929) on yhdysvaltalainen jazzrumpali. Hänet tunnetaan mm. Miles Davisin "Kind of Blue"- jazzalbumin (1959) rumpalina. the Pepper Adams Donald Byrd Quintet
Cannonball Adderley
Nat Adderley
Toshiko Akiyoshi
Lorez Alexandria
Geri Allen
Dorothy Ashby
Walter Benton
Walter Bishop, Jr.
John Coltrane
Miles Davis
Kenny Dorham
Kenny Drew
Curtis Fuller
Benny Golson
Paul Gonsalves
Joe Henderson
John Hendricks
Wynton Kelly
Hubert Laws
Johnny Lytle
Pat Martino
Wes Montgomery
Art Pepper
Sonny Red
Shirley Scott
Wayne Shorter
Teri Thornton
Bobby Timmons
Norris Turney
Phil Upchurch
Sarah Vaughan
Charles Williams
Insuliinireseptorisubstraatti 1
Insuliinireseptorisubstraatti 1 (IRS-1) on proteiini joka liittyy lihassolujen sisäiseen insuliiniaineenvaihduntaan. Sen toimintaa aktivoi insuliinireseptori, jonka jälkeen se aktivoi glukoosinsiirtäjiä, glykolyysiä (sokerin muuntoa solujen polttoaineeksi) ja Glykogeenisyntaasikinaasi-3-proteiinin ilmenemistä.
Niinimäki
Niinimäki on kylä Savitaipaleen Heituinlahdessa. Niinimäessä on alle 30 taloa, joista noin kymmenen on autioita tai vain kesäkäytössä. Asukkaita kylässä on noin 40. Kymmeniä vuosia sitten lakkautettu koulu toimii asuntona.
Ramesh Sippy
Ramesh Sippy (s. 23. tammikuuta 1947 Karachi, Brittiläinen Intia) on intialainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten klassikkoelokuva "Sholayn" (1975) ohjaajana. Intian valtio myönsi Sippylle Padma Shri -palkinnon vuonna 2013.
Ramesh Sippyn isä oli elokuvatuottaja G. P. Sippy. Sippyllä on ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta: elokuvaohjaaja Rohan Sippy, Sonia Sippy ja Sheena Sippy, joka on naimisissa Shashi Kapoorin pojan Kunal Kapoorin kanssa. Sippy on ollut naimisissa näyttelijä Kiran Junejan kanssa vuodesta 1990.
Blue Is the Colour
Blue Is the Colour on jalkapallolaulu, joka yhdistetään vahvimmin Chelsea-jalkapalloseuraan.
Kappale äänitettiin 1970-luvun alussa, jolloin Chelsean liigajoukkue lauloi kappaleen. Kappaleen teolla joukkue juhli pääsyä vuoden 1972 liigacupiin. Single oli parhaimmillaan maan musiikkilistoilla viidentenä alkuvuonna 1972.
Myös muut joukkueet ovat tehneet kappaleeseen perustuvia kannatuslauluja. Muun muassa HJK on levyttänyt laulun ”Hoo-jii-koo”, joka perustuu kappaleeseen.
Antti Koskinen (jalkapalloilija)
Antti Koskinen (s. 19. heinäkuuta 1988 Eurajoki) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Koskinen on Eurajoen Kisan ja Rauman Pallo-Iirojen kasvatti. Hän siirtyi helmikuussa 2011 P-Iiroista Veikkausliigassa pelaavaan Myllykosken Pallo -47:ään allekirjoittaen 1+1-vuotisen sopimuksen. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Koskinen teki 2. toukokuuta 2011 kotiottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Lokakuussa 2012 MYPA tiedotti jatkaneensa Koskisen sopimusta kaudelle 2013. Koskinen jatkoi MYPA:ssa myös kauden 2014. Maaliskuussa 2015 hän teki yksivuotisen sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa.
Alkuvuodesta 2018 Koskinen muutti Itävaltaan aloittaessa työt logistiikkayritys LKW Walterissa. Samalla hän siirtyi pelaamaan Itävallan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle FC Stadlauhun.
Koskinen on opiskellut kauppatieteitä Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Ukko-Mestari
Ukko-Mestari on tuotemerkki, joka sisältää traktorikaivuriin tarkoitettuja kaivinlisälaitteita, joita valmisti alussa Länsi-Suomen Sokeri ja myöhemmin Lännen Tehtaat. Ukko-Mestari on hydraulinen kaivinosa niin sanottuun vastapainokaivuriin, jossa on perustraktori varustettuna etuosan painolla (painot, hydrauliikkasäiliö ja lisäpolttoine säiliö(t)) ja takaosan nostolaitteen tilalle asennettu puomisto ja tukitassut. Ukko-Mestareita valmistettiin molemmin puolin 70-luvun vaihdetta.
Ukko-Mestareita asennettiin mm. Valmet, Nuffield, Ford ja Leyland traktoreihin.
Pääkäyttö vastapaino traktorikaivureilla oli ojitustyö, johon ne solveltuivatkin hyvin. Ojitystyön lisävarusteena traktorihin asennettiin telasto, jolloin tela kiersi etu ja takarenkaat. Joissain malleissa oli myös lisäpyöriä telaston ohjauksessa. Etuakseli oli lukittu suoraan ja ohjaus tapahtuoi traktorin jarrujen ja kauhan avulla.Vastapainokaivurit korvasi ympäripyörivät kaivurit, joiden kaivetun maan läjitys ja kaivuualue paikoiltaan on huomattavasti suurempi ympäripyörivän ylävaunun ansiosta. Traktorikaivureiden puomin kääntö oli usein maksimissaan 180 astetta, joka rajoittaa varsinkin ahtaissa paikoissa kaivuuta.
Tuomariston palkinto (Cannesin elokuvajuhlat)
Tuomariston palkinto ("Prix du Jury") on Cannesin elokuvajuhlilla jaettava palkinto. Sitä pidetään juhlien kolmanneksi arvokkaimpana palkintona Kultaisen palmun ja Grand Prix'n jälkeen. Palkinto on jaettu eri nimillä.
Hahmopsykologia
Hahmopsykologia on psykologian suuntaus, josta humanistiset oppimisteoriat ovat ottaneet vaikutteita. Hahmopsykologia syntyi Saksassa 1920-luvulla vastareaktiona behavioristiselle oppimis- ja ihmiskäsitykselle. Koulukunnan merkittävimpiä edustajia olivat Max Wertheimer, Kurt Koffka ja Wolfgang Köhler. Nykyään koulukunnalla on merkitystä enimmäkseen havaintopsykologian saralla.
Hahmoteorioiden perusajatus on, että oppimisen taustalla on ihmisen oma oivallus, joka johtaa ymmärrykseen. Hahmopsykologian mukaan kokonaisuus on enemmän kuin osiensa summa, ja sillä on ominaisuuksia, joita itsenäisillä osilla ei ole. Tätä ilmiötä on havainnollistettu hahmopsykologiaan perustuville hahmolaeilla, jotka kuvaavat havaintojen jäsentymistä ja selittävät, miten havainnon kohteiden osat muodostuvat laajemmiksi kokonaisuuksiksi. Hahmolakeja on tutkittu eniten näköaistissa.
Fredrick Perls, Laura Perls ja Paul Goodman kehittivät hahmoterapian eli Gestalt-terapian hahmopsykologian, sekä reichilaisen ja freudilaisen näkemyksen pohjalta. Fredrick Perls sai vaikutteita myös psykodraaman kehittäneeltä Jakob Morenolta.
Hahmolait ovat periaatteita, joiden avulla aivomme päättelevät sen, mikä on kuvio ja mikä taustaa, mitkä yksityiskohdat kuuluvat yhteen ja mitkä ovat keskeisiä. Niillä pyritään siten kuvaamaan ihmisen (luultavimmin synnynnäisiä) visuaalisten piirteiden hahmotus- ja yhdistelytapoja. Hahmolakeja on analysoitu etenkin näköhavaintojen alueella, mutta hahmoperiaatteita voidaan hyvin soveltaa myös muiden aistien (esim. kuulon käyttämisen) yhteydessä. Erilaisten hahmolakien avulla voidaan suunnitella käyttöliittymän erilaisia kokonaisuuksia niin, että käyttäjä pystyisi hahmottamaan ne juuri toivotulla tavalla. Tunnettuja hahmolakeja ovat:
1. Hyvän muodon laki
2. Läheisyyden laki
3. Hyvän jatkon laki
4. Samankaltaisuuden laki
5. Sulkeutuvuuden laki
6. Symmetrian laki
7. Yhteisen liikkeen laki
8. Ajallisen lähekkäisyyden laki
Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies
Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies (MAPS, suom. "Psykedeelien tutkimuksen monialainen yhdistys") on yleishyödyllinen yhteisö, jonka tavoitteena on luoda ja levittää tutkimustietoa psykedeeleistä. MAPS on Yhdysvaltain verohallinnon vahvistama järjestö, jonka toimialoja ovat tutkimus ja koulutus. MAPS:n perusti filosofian tohtori Rick Doblin vuonna 1986. Sen päämaja on tällä hetkellä Santa Cruzissa, Kaliforniassa. MAPS on asettanut pyrkimyksekseen hoitaa sairauksia, joihin tavanomaiset lääkkeet auttavat rajoitetusti. Tällaisia sairauksia ovat esimerkiksi traumaperäinen stressihäiriö, kipu, päihderiippuvuus ja masennus, johon liittyy kuolemanhalua. MAPS:n pyrkimyksenä on kehittää psykedeeleistä ja kannabiksesta reseptilääkkeitä, sekä tarjota niiden haitoista ja hyödyistä tutkimustietoon pohjaavaa koulutusta.
MAPS on tutkinut LSD:n psykoterapeuttisia vaikutuksia syöpäpotilailla sekä toteuttanut FDA:n tukeman tutkimuksen MDMA:n käytöstä psykoterapiassa hoidettaessa traumaperäistä stressihäiriötä. MAPS on ansioitunut myös sponsorina tuettuaan lääkinnällisiä tutkimuksia tekevän professori Lyle Crakerin (Massachusetts Amherstin yliopisto) pyrkimyksiä saada Yhdysvaltain huumepoliisilta lisenssi kannabiksen tuotantolaitosta varten. Järjestö on tukenut myös tohtori Donald Adamsin (Kalifornian yliopisto) tutkimusta kannabisvaporisaattorin vaikutuksista. Tutkimus oli ensimmäinen laatuaan.
MAPS avusti tohtori Charles Grobia suunnittelemaan, hyväksyttämään ja rahoittamaan ensimmäisen yhdysvaltalaisen FDA:n tukeman tutkimuksen MDMA:n vaikutuksista ihmiskoehenkilöihin. 19. heinäkuuta 2010 Journal of Psychopharmacology julkaisi erään MAPS:n kliinisen tutkijan, tohtori Michael Mithoeferin, MDMA-tutkimusten tulokset. MAPS kuvaili tutkimuksia lupaaviksi, ja totesi kyseisen pilottitutkimuksen demonstroivan, että MDMA:lla avustettua, tarkoin seurattua psykoterapiaa voidaan käyttää tarkoin seulotussa ryhmässä potilaita, joilla on krooninen ja muille hoitomuodoille resistentti traumaperäinen stressihäiriö.
The Boston Camerata
The Boston Camerata on yhdysvaltalainen vanhaan musiikkiin keskittynyt yhtye, jonka kotipaikka on Boston Massachusettsissa. Sen perusti vuonna 1954 Narcissa Williamson Bostonin Museum of Fine Arts -museon soitinkokoelman sivuhankkeena.
The Camerata itsenäistyi voittoa tavoittelemattomaksi organisaatioksi vuonna 1974. Kokoonpanon johtajana toimi vuodesta 1969 vuoteen 2008 Joel Cohen (nyk. musiikin johtaja, emeritus). Vuodesta 2008 yhtyeen johtaja on ollut ranskalaissyntyinen laulaja ja tutkija Anne Azéma. Boston Camerata konsertoi säännöllisesti Bostonin alueella, ja lisäksi soittajisto tekee kiertueita niin Yhdysvalloissa kuin ulkomaillakin.
Camerata on levyttänyt lukuisille levymerkeille kuten Harmonia Mundi, Erato, Telefunken ja Warner Classics. Yhtye on palkittu muun muassa Grand Prix du Disquella (1987) Tristanin ja Isolden legendan keskiaikaisesta versiosta.
Ryhmä on tehnyt yhteistyötä suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa vuodesta 2004 asti. The Boston Camerata vastaa koreografi Tero Saarisen "Borrowed Light" -teoksen musiikista, joka pohjautuu Shakers-lahkon musiikkiin.
Pennies from Heaven (kappale)
”Pennies from Heaven” on Arthur Johnstonin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuoden 1936 samannimisestä elokuvasta. Kappaleen lauloi elokuvassa Bing Crosby. Crosbyn Jimmy Dorseyn yhtyeen kanssa tekemä nauhoite pysyi "Your Hit Parade" -ohjelman hittilistalla 13 viikon ajan, joista 10 viikkoa ensimmäisellä sijalla. Crosbyn nauhoitteen saaman suosion myötä muutkin artistit alkoivat nauhoittaa kappaletta, ja se nousikin vuosina 1936–1937 listoille yhteensä kuuden eri artistin esittämänä. Kappale oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi, mutta hävisi lopulta Jerome Kernin ja Dorothy Fieldsin laululle ”The Way You Look Tonight”.
Vuonna 1937 oman versionsa kappaleesta nauhoitti Count Basien jazzorkesteri riveissään saksofonisti Lester Young. ”Pennies from Heavenistä” tuli sittemmin yksi Youngin suosikkinumeroista, ja hän nauhoitti sen useita kertoja uransa aikana. Kappale on suosittu jazzstandardi ja sen ovat esittäneet myös muun muassa Billie Holiday, Sarah Vaughan, Oscar Peterson, Frank Sinatra ja Dave Brubeck.
Esha Deol
Esha Deol (s. 2. marraskuuta 1982) on intialainen näyttelijä. Hän esiintyy Bollywood-elokuvissa.
Deol aloitti näyttelijän uransa elokuvassa "Koi Mere Dil Se Poochhe" (2002), mistä hän voitti kolme palkintoa parhaana tulokkaana. Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli "Dhoom" (2004).
Deolin vanhemmat ovat Bollywood-näyttelijät Dharmendra ja Hema Malini. Hänellä on nuorempi sisar Ahana Deol. Hänellä on myös kaksi velipuolta, näyttelijät Sunny Deol ja Bobby Deol, ja kaksi sisarpuolta isänsä ensimmäisestä avioliitosta. Deol on koulutettu Odissi- ja Bharata Natyam -tanssija.
Esha Deol kihlautui liikemies Bharat Takhtanin kanssa 12. helmikuuta 2012. He avioituivat 29. kesäkuuta 2012.
El-ahrairah
El Ahrairah on Richard Adamsin "Ruohometsän kansa" -kirjassa esiintyvä taruhahmo, kaniinien myyttinen esi-isä ja kieroilija. Kirjassa kaniinit kertovat usein tarinoita El Ahrairahista. El Ahrairah oli suuren kaniiniyhdyskunnan ylikani. Kun ruhtinas Sateenkaari kylvi porkkanoita ja toi El Ahrairahin luokse vakoojan, El Ahrairah varasti porkkanat ja pani vakoojan puhumaan hulluja oikeudenkäynnissä.
Surviving the World
Surviving The World (STW) on verkkosarjakuva, joka on jo kolmen vuoden ajan julkaissut uuden stripin joka päivä. Sen luoja ja tekijä on tutkijatiedemies Dante J.T. Shepherd, jonka avustajana toimii hänen koiransa German Shepherd. German on nimestään huolimatta (englannin german shepherd dog tarkoittaa saksanpaimenkoiraa) rodultaan Treeing Walker Coonhound. Dante Shepherd aloitti STW:n ollessaan professori Fred Paulson Institutessa Pennsylvanian Wincheck Cityssä, mutta on jatkanut sen päivittämistä Marylandin osavaltiossa sijaitsevaan Sharpe Valleyhin siirtymisestä huolimatta.
STW lähestyy verkkosarjakuvaa omaleimaisesti käyttämällä piirrosten sijaan valokuvia liitutaulusta, jolle päivän luento on kirjoitettu ja jonka vierellä poseeraa useimmiten professori Dante itse. Tätä kommentoidaan myös sarjakuvassa itsessään. Sarjakuva toimii itsessään yliopistokurssikehystarinansa puitteissa sisältäen kotitehtäviä, lisämateriaalia ja "oppilaiden" kysymyksiä. Tällä hetkellä sarjakuvaa on ilmestynyt yli tuhat "oppituntia".
Shepherd pitää myös välillä LiveStream-istuntoja, joissa hän näyttää reaaliajassa, miten piirtää sarjakuvan liitutaululle talonsa kellarissa. Danten tiedetään yleisön pyynnöstä imitoineen velociraptoria näiden istuntojen aikana.
Suuri sävelparaati
Suuri sävelparaati on Jack Witikan ohjaama suomalainen iskelmäelokuva vuodelta 1959. Se on ensimmäinen suomenkielinen pelkästään musiikkinumeroihin perustuva elokuva.
Kuvitteellisen hyväntekeväisyyskonsertin kenraaliharjoituksiin sijoitetussa elokuvassa on kaikkiaan 32 esitystä, joita esittävät aikansa viihdetähdet. Mukana ovat muun muassa Juha Eirto, Eino Grön, Vieno Kekkonen, Laila Kinnunen, Brita Koivunen, Tapio Rautavaara, Annikki Tähti, Olavi Virta, Metro-Tytöt ja Kipparikvartetti. Puujalkavitsien laukojina esiintyvät kulissimiehet Eemeli ja Reino Helismaa.
Keuhkokalat (lahko)
Keuhkokalat (Lepidosireniformes) on varsieväisiin kuuluva kalalahko. Lahkoon kuuluu kaksi heimoa amerikankeuhkokalat (Lepidosirenidae) ja afrikankeuhkokalat (Protopteridae) ja yhteensä 5 lajia. Varhaisimmat lahkoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu varhaiselle devonikaudelle.
Keuhkokalojen lahkon kalat ovat ruumiiltaan pitkulaisia ja ankeriasmaisia ja suomut ovat pienet. Uimarakko on kehittynyt kahdeksi keuhkoksi ja lajien poikasilla on ulkoiset kidukset. Rinta ja vatsaevät keuhkokaloilla ovat sulkamaiset. Kuivan kauden ajan keuhkokalat viettävät horroksessa kuivuneiden järvien ja jokien pohjamudassa. Etiopiankeuhkokalan ("Protopterus aethiopicus") on todettu selviävän näin jopa neljän vuoden ajan.
Keuhkokalojen lahkon lajeja tavataan Etelä-Amerikasta ja Afrikasta makeista vesistä, järvistä ja joista. Kalat ottavat tarvitsemansa hapen keuhkoillaan ilmasta, jota ne käyvät hengittämässä keuhkoillaan veden pinnassa.
Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset
Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset sijaitsevat noin 16 kilometriä itäkoilliseen Asikkalan kirkosta. Maalaukset sijaitsevat Ruotsalaisen länsiosassa, lounaaseen katsovassa korkeassa kallioseinämässä. Maalaukset löysivät Lahden kaupunginmuseon kalliomaalausinventoinnin yhteydessä Hannu Poutiainen ja Janne Kinnunen vuonna 2003.
Kallion pinta on jäkälän peitossa ja haittaa kuvien havainnointia. Ne kuviot, jotka havaittiin inventoinnin yhteydessä, olivat jäkälättömillä alueilla. Kuvioita on raportoitu kolmelta erilliseltä alueelta, jotka sopivat 9,5 metriä leveälle ja 2,5 metriä leveälle alueelle.
Vasemmanpuoleinen maalausalue on vain 1 m korkea ja se sijaitsee noin 4 metrin korkeudella Ruotsalaisen pinnasta. Yksi tunnistettava kuvio esittää vasemmalle katsovaa hirveä, jonka jalat peittyvät jäkälään. Toinen kuvio sen vieressä esittänee eläintä. Hirvi on 18 cm pitkä ja 15 cm korkea ja toisen eläimen 17 cm leveä ja 13 cm korkea. Nämä kuviot on voitu maalata alapuolella olevalta terassilta.
Keskimmäinen maalattu alue on pieni, mutta sijaitsee 6,3 m Ruotsalaisen yläpuolella. Toinen havaituista kuvioista esittää 26 cm leveää venekuviota. Sen 7 pystyviivaa esittävät mahdollisesti miehistöä. Toinen kuvio on veneen vieressä 14 cm etäisyydellä ja esittänee oikealle katsovaa eläintä tai usean kuvion yhdistelmää. Epäselvän kuvion leveys on 20 cm ja korkeus 27 cm. Kuvakentän yläosasta on myös hahmotettu ihmistä muistuttava kuvio.
Oikealle laidalle jäävä kolmas kuvakentän osa on 1,5 m leveä ja 2,8 m korkea sijaiten noin 4 m Ruotsalaisen yläpuolella. Kentässä on useita kuvioita, mutta suuri osa niistä ovat epäselviä ja osin tuhoutuneitakin.
Karttapaikka: Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset
Chakri-dynastia
Chakri-dynastia on hallinnut Thaimaata vuodesta 1782 alkaen. Sen hallintokautena Thaimaasta on muodostunut nykyisin tunnettu valtio. Vakiinnuttaakseen valtansa suvun kuninkaista vuosina 1851–1868 hallinnut Mongkut kirjoitutti uuden version "Ramaki"-eepoksesta ja nimesi jokaisen sukunsa hallitsijan nimellä "Rama". Mongkut itse oli Rama IV.
Chakri-kuninkaat joutuivat taistelemaan länsimaiden painostusta vastaan sekä myös voimakasta persialaissyntyistä bunnagien sukua vastaan. Rama V alisti munkkikunnan valtion alaisuuteen ja 1902 luostarilaitoksen hierarkia muutettiin vastaamaan valtiollista mallia; kummankin hierarkian johdossa oli kuningas. Samalla valta keskittyi itsevaltaiselle kuninkaalle. 1900-luvun toisella puoliskolla useita kuninkaallisia riittejä otettiin uudelleen käyttöön ja kuningashuone erottui maallisesta vallasta. Mielenosoituksissa 1973 kannettiin kuninkaan kuvia osoituksena siitä, ettei kuningasta vastustettu. Vaikka Thaimaasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1932, kuninkaan jumalkultti elää edelleen.
Timo Korhonen (kitaristi)
Timo Juhani Korhonen (s. 6. marraskuuta 1964 Rautalampi) on yksi Suomen ja sukupolvensa merkittävimmistä kitarataiteilijoista. Hän antoi ensikonserttinsa Rautalammilla 14-vuotiaana. Korhosen kansainvälinen ura alkoi Saksan radioyhtiöiden musiikkikilpailujen kitarasarjan voitosta Münchenissä 1982. Turun musiikkiakatemian yliopettajaksi Korhonen nimitettiin elokuussa 2000. Korhonen toimi vierailevana professonina Firenzen Conservatorio di Musica Luigi Cherubinissa 2005–2007.
Korhonen on esiintynyt yli kolmessakymmenessä maassa ja useissa merkittävissä konserttisaleissa. Näihin lukeutuvat muun muassa Berliinin Filharmonia, Wienin Konserttitalo ja Lontoon Royal Festival Hall. Hän on esiintynyt lukuisten sinfoniaorkesterien ja monien kuuluisien kapellimestarien kanssa ympäri maailmaa pääosin Euroopassa ja Aasiassa. Korhosen repertuaari sisältää musiikkia renessanssista, barokin, klassismin, romantiikan ja modernismin kautta nykymusiikkiin saakka. Hän on saavuttanut erityistä mainetta eteläamerikkalaisen ja nykymusiikin tulkitsijana. Korhonen on ollut Toimii-yhtyeen jäsen vuodesta 1989 alkaen.
Korhosen puoliso on sopraano ja Oliphant-yhtyeen jäsen Uli Kontu-Korhonen.
Kimmo Hakola 1958–:
Kitarakonsertto, 2008;
Leonardo Etudes, 2007–2008
Toshio Hosokawa 1955–:
Voyage IX, "Awakening" for guitar and strings with percussion, 2007
Magnus Lindberg 1958–:
Mano a mano for solo guitar, 2004
Toshio Hosokawa 1955–:
Serenade for solo guitar, 2003
Herman Rechberger 1947–:
Concierto Floral for guitar and orchestra, 1997
Olli Kortekangas 1955–:
Arabesken der Nacht for guitar and chamber orchestra, 1995
Leo Brouwer 1939–:
Concerto of Helsinki for guitar and orchestra, 1991–1992
Usko Meriläinen 1930–2004:
Konsertto kitaralle ja orkesterille, 1991
Jouni Kaipainen 1956–:
Tenebrae for solo guitar op 39, 1991
Olli Koskelin 1955–:
Far and near for solo guitar, 1990;
Tutte le Corde for guitar and tape, 1988–1989
Tauno Marttinen 1912–2008:
Harlekiini viululle ja kitaralle, 1986
Toimii-ensemble:
Related Stones – A Rock Opera, 2002
Oliver Knussen 1952–2018:
Rough Cut for Toimii, 1996
Magnus Lindberg 1958–: 
Kiri for clarinet, guitar, cello, percussion, and electronics, 1993;
Decorrente for clarinet, cello, guitar, percussion and piano, 1992
Artur Sauer:
Joukahainen's Defeat, 1993
Peter Bengtson 1961–:
Festspielmusik II: Gemalte Leiche, 1992
Riku Niemi 1967–:
Magnus meets Monk, 1991
Ondine ODE 1013-2, 2003
Buddha Yodfa Chulaloke
Buddha Yodfa Chulaloke oli Thaimaan kuningas ja nykyisin hallitsevan Chakri-dynastian perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Rama I.
Burmalaisen sotajoukon hyökättyä maahan 1767 kiinalaissyntyinen kenraali Taksin pakeni joukkoineen Chaophraya-joen suulle nykyisen Bangkokin tienoille ja julistautui täällä 1772 kuninkaaksi. Buddhalaiset munkit kapinoivat kuningasta vastaan ja hän lähetti kenraali Chakrin rauhoittamaan tilannetta. Chakrin pakotti useat pienet ruhtinaat vasallisuhteeseen sekä maksamaan kuninkaalle veroa. Näin Thaimaan nykyisin tunnetut rajat ja laajuus alkoivat hahmottua.
Kun Taksinin väitettiin tulleen mielisairaaksi, kenraali Chakri teloitutti hänet sekä nousi valtaan 1782.
Rama I rakensi vanhan pääkaupungin Ayutthayan tuhouduttua täydellisesti joen toiselle puolelle oman hallintokeskuksensa, nykyisen Bangkokin. Palatsialuetta on pidetty jonkinlaisena toisintona tuhoutuneesta entisestä pääkaupungista. Kuninkaan hallituskautta leimasi määrätietoinen Ayuttahayan perinteiden elvyttäminen ja kuninkaista tuli jumalakuningas.
Rama I:n kuoltua häntä seurasi 1809 hänen poikansa Rama II.
Kudus Oyenuga
Kudus Oyenuga (s. 18. maaliskuuta 1993 Walthamstow, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Valioliigan Tottenham Hotspuria.
Oyenuga on kuulunut Tottenham Hotspurin akatemiaan täyspäiväisesti kaudesta 2009–2010 alkaen ja teki vajaan kahden kauden aikana 28 maalia alle 18-vuotiaiden akatemialiigan otteluissa. Huhtikuussa 2011 hän siirtyi suomalaiseen Myllykosken Palloon elokuuhun 2011 ulottuneella lainasopimuksella. Hän debytoi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa 2. toukokuuta 2011 ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Oyenugan sekä hänen maanmiehensä Jake Nicholsonin laina purettiin kuitenkin jo myöhemmin toukokuussa, mitä ennen hän ehti pelata kolmessa Veikkausliigan ottelussa.
Sinimolluset
Sinimolluset ("Nostoc") on syanobakteereihin eli niin sanottuihin sinileviin kuuluva mikrobisuku. Sitä esiintyy sekä suolaisessa että makeassa vedessä ja kosteissa olosuhteissa. Se muodostaa itsenäisenä streptokokkimaisia mikroskooppisia ketjuja. Sinimollusten prokaryoottiset solut kykenevät typen tuottamiseen ja ne voivat elää symbioosissa eräiden muiden eliöiden kuten yhteyttämään kykenevien lehtisammalten ja kotelosienten kanssa. Jäkälien sekovarsi muodostuu sienikomponentin ohella ainakin eräiden viherlevien tai "Nostoc"- tai "Stigonema"-sukuisten syanobakteerien osista.
Eräät sinimolluslajit voivat muodostaa näkyviä kotelosieniä muistuttavia kasvustoja, esimerkiksi luumusinimollunen ("Nostoc pruniforme"), jota on tiettävästi kokeiltu ravinnoksikin. Toisaalta ainakin "Nostoc flagelliforme"-bakteerin on todettu sisältävän ihmisen keskushermostolle myrkyllistä aminohappoa beetametylamino-L-alaniinia.
Bless Your Heart
Bless Your Heart on yhdysvaltalaisen Isley Brothers -yhtyeen funk-tyylinen kappale sekä singlejulkaisu vuodelta 1969. Se on ilmestynyt yhtyeen omalla levymerkillä T-Neck. Singlen tuottajat ovat Isley Brothersin jäsenet R. Isley, O. Isley ja R. Isley.Kappaleiden tekijät ovat R. Isley, O. Isley ja R. Isley. Julkaisija on Triple 3 Music BMI.
Voittolanjoki
Voittolanjoki () on joki Venäjällä Leningradin alueen Tusinan ja Kirovskin piireissä. Se saa alkunsa Tusina- ja Mujajoen väliseltä metsäalueelta Hattulan taajaman luota ja virtaa kohti pohjoista laskien Mujajokeen Korun (ven. Горы, "Gory") huvilataajaman luona. Joen pituus on 23 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 266 neliökilometriä.
Joki on saanut nimensä sen varrella sijaitsevasta Voittolan (ven. Войтоловка, "Voitolovka") kylästä.
Muikka
Muikka () on joki Venäjällä Leningradin alueen Kirovskin piirissä. Se saa alkunsa Seulolan (ven. Сологубовка, "Sologubovka") kylän luota, virtaa luoteeseen ja laskee Nevaan Mujajoen suun yläpuolella. Joen pituus on 27 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 113 neliökilometriä.
Naasianjoki
Naasianjoki () on joki Venäjällä Leningradin alueen Kirovskin piirissä. Se saa alkunsa Maaluksan kylän lähellä sijaitsevalta suolta (ven. Малуксинский Мох, "Maluksinski Moh"), virtaa kohti luodetta ja pohjoista ja laskee Laatokkaan Ala-Naasian (ven. Назия, "Nazija") kylän luona. Joen pituus on 42 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 332 neliökilometriä. Suurin sivujoki on Mustajoki (ven. Чёрная, "Tšornaja").
Joen varrella on sijainnut Markkovan seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia kyliä. Nykyään suurin asutuskeskus on Priladožskin taajama. Naasian taajama sijaitsee idempänä Lavajoen varrella.
Sosiaalinen eristäminen
Sosiaalinen eristäminen on yhteisöväkivallan muoto, jossa henkilöltä tai hänen ryhmältään kielletään tasavertainen osallistuminen muun ryhmän toimintaan. Historiallinen muoto sosiaalisesta eristämisestä on ns. katolisen kirkon asettama kirkonkirous. Sosiaalista eristämistä pidetään vakavana henkisen väkivallan muotona.
David Ramadingaye
David Ramadingaye (s. 14. syyskuuta 1989, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Ykkösen AC Oulussa. Ramadingaye on pelannut Veikkausliigassa HJK:n, MYPA:n, IFK Mariehamnin ja RoPS:in riveissä yhteensä 108 ottelua.
David Ramadingayen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2007, kun hän nousi HJK:n Ykkösessä pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. Ramadingaye pelasi kaudella 2007 seitsemän Ykkösen ottelua. Kauden 2008 Klubi 04 pelasi Kakkosessa ja Ykkösessä jälleen 2009–2010. Ramadingaye pelasi neljän kauden aikana yhteensä 63 ottelua Klubi 04:n riveissä. Veikkausliigassa Ramadingaye debytoi 13. kesäkuuta 2010 ottelussa HJK–MYPA. Debyyttiottelu jäi kuitenkin ainoaksi liigaotteluksi HJK:n paidassa.
Ramadingaye siirtyi kaudeksi 2011 Veikkausliigassa pelanneen MYPA:n riveihin. Ramadingaye pelasi MYPA:ssa kaudella 2011 yhteensä 25 ottelua, joista 14 avauskokoonpanossa. MYPA oli kaudella 2011 Veikkausliigassa kahdeksas. Ramadingaye jatkoi MYPA:n vakiomiehistössä myös kaudet 2012 ja 2013. Hän pelasi MYPA:ssa kolmen kauden aikana yhteensä 77 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. MYPA oli Veikkausliigassa kuudes kaudella 2012 ja 2013.
Kaudeksi 2014 Ramadingaye siirtyi IFK Mariehamnin riveihin, jossa pelasi 26 liigaottelua. IFK Mariehamn oli kaudella 2014 Veikkausliigassa viides. Ramadingaye pelasi alkukauden 2015 Kakkosessa FC Hongan riveissä, mutta palasi loppukaudeksi takaisin Veikkausliigaan RoPS:in paidassa. Liigaotteluita kertyi kauden 2015 aikana kuitenkin vain neljä. RoPS oli kaudella 2015 Veikkausliigassa toinen.
Ramadingaye siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösen AC Ouluun. Ramadingaye pelasi kaudella 2016 yhteensä 22 Ykkösen ottelua, ja hän teki henkilökohtaisen yhden kauden maaliennätyksensä kahdeksalla maalilla. Ramadingaye jatkoi AC Oulussa myös kaudella 2017, jolloin hän pelasi 20 sarjaottelua ja toimi joukkueen kapteenina. AC Oulu ja Ramadingaye tekivät jatkosopimuksen myös kausista 2018–2019.
David Ramadingaye debytoi ikäluokkansa (1989) maajoukkueessa 17-vuotiaana 16. marraskuuta 2006 Ateenassa pelatussa ottelussa Kreikka–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 12 ottelua.
Suomen Elokuvaohjaajaliitto
Suomen Elokuvaohjaajaliitto SELO r.y. on vuonna 1983 perustettu suomalaisten elokuvaohjaajien yhdistys, jolla on noin 130 jäsentä. Sen tehtävä on ajaa suomalaisten elokuvaohjaajien etuja. SELO:n puheenjohtaja on toiminut vuodesta 2016 Saara Saarela.
SELO on Kopioston ja FERA:n jäsen.
Selo on myöntänyt vuodesta 2004 lähtien vuosittain Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon.
Edward Codrington
Sir Edward Codrington (s. 27. huhtikuuta 1770 – k. 28. huhtikuuta 1851) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali sekä Trafalgarin ja Navarinon taisteluiden sankari.
Atrium
Atrium () on laaja, monesti useita kerroksia korkea avoin tila, josta valo pääsee sisään. Atrium oli antiikin ajalla roomalaisen asunnon päätila. Tavallisesti atriumiin tuli valo ja vesi sen katossa olevasta aukosta ("compluvium"). Sadevesi kerättiin atriumin lattiassa olevaan matalaan vesialtaaseen ("impluvium"), josta se johdettiin vesisäiliöön tai puutarhaan.
Trenton elokuvafestivaalit
Trenton elokuvafestivaalit on Trentossa, Italiassa vuosittain järjestettävä elokuvajuhla. Se sai alkunsa vuonna 1954.
Vuonna 2011 festivaaleilla avattiin uusi kategoria "Destinazione...", jonka tarkoituksena on esitellä eri maiden elokuvataidetta. Ensimmäisenä vuorossa oli Suomi 11 elokuvalla. Festivaaleilla esitettiin muun muassa Teuvo Tulion "Laulu tulipunaisesta kukasta" (1938), Mika Ronkaisen "Freetime Machos" (2009), Jukka Kärkkäisen "Kansakunnan olohuone" (2009), Peter von Baghin "Helsinki, ikuisesti" (2008), Dome Karukosken "Napapiirin sankarit" (2010) ja Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen "Miesten vuoro" (2010). Markku Tuurnan dokumenttielokuva "Salla - Selling the Silence" (2010) kilpaili vuoden 2011 kansainvälisessä luokassa.
Prosthetic Records
Prosthetic Records on yhdysvaltalainen heavy metal -musiikkiin erikoistunut levy-yhtiö.
Entiset yhtyeet
Seltikanjoki
Seltikanjoki (, myös Шальдиха, "Šaldiha") on joki Venäjällä Leningradin alueen Kirovskin piirissä. Se saa alkunsa Naasianjoen ja Lavajoen väliseltä metsäalueelta, virtaa pohjoiseen ja laskee Laatokkaan Ala-Seltikan (ven. Нижняя Шальдиха, "Nižnjaja Šaldiha") kylän luona.
Joen varrella sijaitsee Puttilan kuntakeskus.