hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stefano Sturaro
Stefano Sturaro (s. 9. maaliskuuta 1993 Sanremo) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Sturaro on keskikenttäpelaaja.
Sturaron kasvattajaseura on Genoa CFC, jonka paidassa Serie A:ssa hän debytoi elokuussa 2013 Internazionalea vastaan. Kaudella 2012-2013 hän kävi lainalla Serie B:n Modena FC:ssä, jossa hän pelasi kahdeksan ottelua. Genoassa Sturarolle kertyi otteluita 16.
Heinäkuussa 2014 Sturaro siirtyi Serie A:n hallitsevan mestarin, Juventuksen riveihin. Seuraavana päivänä hän kuitenkin palasi takaisin vanhaan seuraansa Genoaan lainasopimuksella, joka päättyi helmikuussa 2015 ja Sturaro palasi Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa US Palermoa vastaan. Huhtikuussa 2015 Sturaro teki Mestareiden liiga -debyyttinsä tulemalla vaihdosta kentälle puolivälierien ensimmäisessä osaottelussa AS Monacoa vastaan. Välierien ensimmäisessä osaottelussa toukokuussa Real Madridia vastaan Sturaro oli avauksessa. Ensimmäisen maalinsa Serie A:ssa Sturaro teki niin ikään toukokuussa SSC Napolia ja juhli kauden 2014-2015 jälkeen Serie A:n mestaruutta.
Sturaro on pelannut Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuodesta 2014 alkaen. Otteluita on kertynyt viisi ja maaleja yksi. Aiemmin hän on edustanut alle 18- ja alle 19-vuotiaita. Sturaro kuuluu Italian joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Espanja–Suomi-jalkapallomaaottelu 2013
Suomen jalkapallomaajoukkue ja Espanjan jalkapallomaajoukkue kohtasivat karsintaottelussa vuoden 2014 MM-kilpailuihin kahdesti. Ensimmäinen ottelu käytiin Gijónissa, El Molinón-stadionilla 22. maaliskuuta 2013. Ottelua oli saapunut katsomaan paikan päälle 27 637 katsojaa. Ottelu päättyi yllättäen tasan 1-1.
Espanjan joukkue oli FIFA-rankingin ykkösenä ennen ottelua, kun taas Suomi oli vasta sijalla 87. Espanjaa pidettiin siis ennen ottelua selvänä ennakkosuosikkina. Ottelu pelattiin Gijónissa, Espanjassa, pelipaikkana oli Sporting Gijónin kotistadion El Molinón. Ottelun tuomitsi romanialainen Ovidiu Hațegan. Espanjan valmentajana toimi Vicente del Bosque ja Suomen valmentajana Mixu Paatelainen.
Ottelu oli ensimmäisen puoliajan jälkeen tilanteessa 0-0. Ensimmäisellä puoliajalla parhaimmat paikat osuivat Espanjalle. Kun toista puoliaikaa oli pelattu neljä minuuttia, Sergio Ramos puski David Silvan antaman kulmapotkun maaliin. Suomi tuli tasoihin reilut kymmenen minuuttia ennen peliajan päättymistä. Alexander Ring syötti keskelle Teemu Pukille, joka iski pallon lähietäisyydeltä ohi Victor Valdesin. Ottelu päättyi 1-1, vaikka pallonhallinta oli Espanjalle 67-33 ja laukaukset maalia kohti 6-1.
Suomen yllättävää tasapeliä alettiin kutsua ottelun jälkeen "Gijónin ihmeeksi". Idols-finalisti Ali Elkharam teki ottelusta samannimisen laulun. Teemu Pukin tasoitusmaali palkittiin vuoden 2014 Suomen urheilugaalassa vuoden sykähdyttävimpänä urheiluhetkenä.
Suomi-sarjan kausi 2015–2016
Kausi 2015–2016 on jääkiekon Suomi-sarjan 17. kausi. Kaudella pelaa 15 joukkuetta. Uusia joukkueita ovat II-divisioonasta nousseet AIK, D-Kiekko, Karhu HT, Kiekkokopla ja VG-62. Edelliskauden joukkueista HC Satakunta luopui sarjapaikastaan ja Red Ducks putosi karsinnoissa. Myös HC Vantaan (aikaisemmin K-Vantaa Itä) oli tarkoitus pelata Suomi-sarjassa, mutta se luopui paikastaan ja jatkaa II-divisioonassa.
Runkosarjassa pelattiin 15 joukkueen kaksinkertainen sarja. Lisäksi pelattiin kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat ja yhdessä kolmen joukkueen lohkossa kolminkertainen välisarja.
Välisarjat:
Tämän lisäksi kolmen joukkueen välisarjalohkossa pelattiin ylimääräinen kierros ja muut joukkueet pelasivat kaksi ottelua seuraavin parein:
Kokonaisottelumääräksi tuli 36 ottelua.
PYRYltä ja Kiekkokoplalta vähennetty 3 pistettä.
Vähintään 1/3 otteluista
Suomi-sarjan pudotuspeleihin pääsi kahdeksan joukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Loppuottelu ja pronssiottelu pelattiin yksiosaisena. Loppuottelun voittaja nousi suoraan Mestikseen ja häviäjä kohtasi karsinnoissa Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen. Pronssiottelun voittaja kohtasi Mestiksen 11. sijoittuneen.
Mikäli Mikkelin Jukurit ei olisi noussut SM-liigaan, loppuottelun voittaja olisi kohdannut Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen ja häviäjä Mestiksen 11. sijoittuneen. Lisäksi pronssiottelua ei olisi pelattu.
Vähintään 1/3 otteluista
Sijoille 12-15 runkosarjassa sijoittuneet joukkueet pelasivat neljän joukkueen kaksinkertaisen alemman jatkosarjan, jonka kaksi viimeistä olisivat jatkaneet putoamiskarsintaan II-divisioonan joukkueita vastaan. Karsintojen toinen vaihe kuitenkin peruttiin, koska vain Riemu ja Titaanit olivat kiinnostuneita pelaamaan Suomi-sarjassa.
HMS Neptun (Np)
HMS Neptun (tunnus Np) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1942. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja se liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1943.
Alus modernisoitiin vuonna 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
HMS Najad (Nj)
HMS Najad (tunnus Nj) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1942. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta ja se liitettiin laivastoon 15. heinäkuuta 1943.
Alus modernisoitiin 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
HMS Näcken (Nä)
HMS Näcken (tunnus Nä) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1942. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta ja se liitettiin laivastoon 12. kesäkuuta 1943.
Alus modernisoitiin 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
Valkkisjärvi (Laitilan Leinmäki)
Valkkisjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Laitilassa on toinenkin Valkkisjärvi.
Järven pinta-ala on 12 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee vieresten soiden ojia, joista yksi tuo Lapsjärven vesiä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Pahkajärveen.
Järvellä on 1,7 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa, joka on paikoin soistunutta. Rannat ovat avosuota ja niille on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Laitilasta. Luusuan lähellä sijaitsee pieni saari.
Järvi on säilynyt lähes luonnontilaisena.
Pahkajärvi (Laitila)
Pahkajärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kahdeksan suo- tai metsäojaa, joista yksi tuo Valkkisjärven ja Lampsjärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 3,8 kilometriä pitkä Pahkajärvenoja, joka yhtyy Malvanjokeen.
Järvellä on 2,2 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on puoliksi suota ja puoliksi kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Itä- ja pohjoisrannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Laitilasta.
HMS U1
HMS U1 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1941 ja se liitettiin laivastoon 27. toukokuuta 1942.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1960, jolloin se siirrettiin koealukseksi. Alus myytiin 1969 Karlskronaan romutettavaksi.
Ilona Jokinen
Ilona Jokinen (s. 1981 Lahti) on suomalainen sopraano oopperalaulaja. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon laulussa Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa hän haki Sibelius-Akatemiaan opiskelemaan oopperaa ja liediä ja valmistui vuonna 2009. Vuonna 2006 Jokinen esiintyi Savonlinnan oopperajuhlissa ja syksyllä 2007 Suomen kansallisoopperassa.
Jokinen sai yhdessä Asta Lötjösen kanssa jaetun Eero Rantalan rahaston toisen palkinnon Erkki Melartin -kamarimusiikkikilpailuiden lied-duo-sarjassa vuonna 2004.
Lampsjärvi
Lampsjärvi eli Lamssinjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Valkkisjärveen.
Järvellä on on 2,0 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin suota, mutta itärantaan rajautuu kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Pohjoisessa sijaitsee Oromaansuo, joka on Iso-Hölön länsiosaa. Kaakoiskulmauksessa sijaitsee ainoa loma-asunto, jonne johtaa tiet Laitilasta.
Connor Hellebuyck
Connor Hellebuyck (s. 19. toukokuuta 1993 Commerce, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. 193 senttimetriä pitkän ja 91 kilogrammaa painavan Hellebuyckin hanskakäsi on vasen.
Hellebuyck on Winnipeg Jetsin viidennen kierroksen 130. varaus vuoden 2012 varaustilaisuudesta. Huhtikuussa 2014 hän teki kaksisuuntaisen sopimuksen Jetsin kanssa. Hän pelasi koko kauden 2014-2015 Jetsin farmijoukkueessa, St. John’s IceCapsissa, AHL:ssä. Otteluita kertyi 58.
Hellebuyck debytoi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 2014. Samana vuonna hän kuului maan MM-kokoonpanoon, muttei pelannut yhtään ottelua. Hellebuyck kuului Yhdysvaltain joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa, jossa hän torjui hyvillä peliesityksillään Yhdysvallat pronssille kahden vuoden tauon jälkeen.
2. maaliskuuta 2016, hänet valittiin ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin. Hellebuyck edusti Yhdysvaltoja myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Kuusankosken suuralue
Kuusankosken suuralue on suuralue Kouvolan kaupungissa. Se käsittää kokonaan vanhan Kuusankosken kaupungin alueet. Kuusankoskella oli vuonna 2015 hieman alle 19 000 asukasta, suurin osa asukkaista asuu Kouvolan keskustaajaman alueella.
Mike Reilly
Mike Reilly (s. 13. heinäkuuta 1993 Chanhassen, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Minnesota Wildin organisaatiota. Pelipaikaltaan vasemmalta laukova, 185 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Reilly on puolustaja.
Reilly on Columbus Blue Jacketsin neljännen kierroksen 98. varaus . Hän ei ole kuitenkaan pelannut vielä NHL:ssä tai Blue Jacketsin farmiseurassa Springfield Falconsissa. Kaudesta 2012–2013 lähtien Reilly on pelannut Minnesotan yliopiston Golden Gophers -joukkueessa.
Reilly voitti Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kanssa MM-kultaa vuonna 2013 Ufasta. Reilly teki turnauksessa tehot 1+2. Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2015 lähtien ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joista Yhdysvallat saavutti pronssia.
Montréal Canadiens varasi vuonna 1977 Reillyn isän Michael J. Reillyn kahdeksannella varauskierroksella NHL:ään, mutta hän ei pelannut siellä yhtään ottelua.
Malijärvi
Malijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärvellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön. Järven vedenpintaa on laskettu useaan otteeseen.
Järven pinta-ala on 9,6 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee useita pelto-ojia ja metsäojia ja etelän suunnalta myös suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,6 kilometriä pitkä suo-oja, joka yhdessä Kivijärven laskuojan kanssa muodostavat Malvonjoen pisimmän latvahaaran.
Järvellä on on 1,6 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, vaikka itärantaan rajautuu kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Rannoille on Isolevonmäelle ja Viluniemeen rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet kantatieltä 43. Euran ja Laitilan välinen raja kulkee rannan myötäisenä järven itäpuolella. Raja on samalla Satakunnan ja Varsinaissuomen välinen raja.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi on kirjoitettu "Mallijärvi". Kartassa on kuvattu tilanne ennen järvenlaskua tai tilanne ensimmäisen järvenlaskun jäljiltä. Järvi oli tuolloin noin 2,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä oli pitkä selkä, joka alkoi nykyiseltä Isoperältä ja jatkui lähes Kivijärven laskuojalle saakka. Järven keskivaiheilta työntyi kaakkoon yli 700 metriä pitkä suora lahti, jota kutsutaan nykyään Vähäperäksi. Järvi vaikutti tuolloin olevan asumaton.
Etelässä sijainneen Pitkäjärven järvenlaskulle haettiin lupa vuonna 1807 ja se toteutettiin vuonna 1816. Kivijärven ja Malijärven hanke toteutettiin samaan aikaan, mutta ennen vuotta 1819. Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, joka kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Tästä huolimatta vuonna 1841 torppari Daniel Johansson Laitilasta (nykyään Hinnerjoelta) peräsi lääninkonttorilta oikeutta saada järvenlaskun vesijättömaita itselleen. Toisen vesijättömaan riita-asian laittoi viereille talollinen Fredrik Lambo ja kumppanit vuonna 1849. Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Kyläläisten taloilla oli yhtäsuuret osuudet kuluihin ja tuloihin. Vesijätön maita käytettiin heinän kasvattamiseen. Niitetyt heinät ja vesiheinät huutokaupattiin karjankasvattajille. Vuonna 1922 haki A.K. Lunden lupaa vesijättömaan kuivattamiseen, mikä myönnettiin seuraavana vuonna. Suuren järven kuivattaminen on edelleen kesken.
Malijärven vesijättöalue ja itse järvi muodostavat luonnonsuojelualueen (LVO020057), joka kokonaisala on 103,37 hehtaaria ja vesiala 9,34 hehtaaria.
Itä-Timorin presidentinvaalit 2002
Itä-Timorin presidentinvaalit 2002 pidettiin 14. huhtikuuta 2002. Ne olivat ensimmäiset presidentinvaalit Itä-Timorissa.
Lähde:
Ilnur Zakarin
Ilnur Zakarin (s. 15. syyskuuta 1989 Naberežnyje Tšelny, Tatarstan) on venäläinen maantiepyöräilijä.
Zakarin voitti aika-ajon junioreiden Euroopan-mestaruuden 2007. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni anabolisen steroidin methandienonen käytöstä heinäkuussa 2009.
Zakarin aloitti ammattilaisuransa Rusvelo-tallissa 2013. Hän voitti tuona vuonna aika-ajon Venäjän-mestaruuden. Hän siirtyi Katjuša-joukkueeseen 2015. Hän voitti Tour de Romandien 2015 kukistettuaan Simon Špilakin 17 sekunnilla. Hän voitti saman vuoden Italian ympäriajossa 11. etapin 53 sekunnin erolla Carlos Betancuriin. Ranskan ympäriajossa 2016 hän voitti Finhaut-Emossoniin päättyneen 17. etapin 55 sekunnin erolla Jarlinson Pantanoon. Hän voitti aika-ajon Venäjän-mestaruuden 2017.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Arctic Circle Stars
Arctic Circle Stars eli ACS oli amerikkalaisen jalkapallon joukkue Rovaniemeltä. Joukkue oli toiminnassa vuosina 1990–2006, jolloin se oli maailman pohjoisin amerikkalaisen jalkapallon joukkue. Seura nousi Vaahteraliigaan voitettuaan I-divisioonan mestaruuden vuonna 1995. ACS pelasi liigassa vuosina 1996–2000. Parhaimmillaan ACS voitti kaksi SM-pronssia.
Harri Nykänen (jalkapalloilija)
Harri Nykänen (s. 4. helmikuuta 1994 Tornio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2015 Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Nykänen pelasi vuosina 2011–2013 TP-47:ssä Kakkosta yhteensä 13 ottelua. Kaudeksi 2014 hän siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan RoPS:aan, muttei päässyt ensimmäisen kautensa aikana kertaakaan kentälle. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa Nykänen teki 12. huhtikuuta 2015, kun RoPS hävisi HJK:lle kotonaan 1–3.
Lauri Arajuuri
Lauri Arajuuri (24. syyskuuta 1907 – 12. syyskuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä. Arajuuri esiintyi elokuvissa "Aika hyvä ihmiseksi" ja "Siunattu hulluus" vuosina 1975–1977.
Kivijärvi (järvi Laitilassa)
Kivijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärvellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 62 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Siihen laskee seitsemän pelto- tai metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhdessä Malijärven laskuoan kanssa aloittavat Pitkäojana ja jatkavat Malvonjokena.
Järvellä on on 3,8 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, joka rajoittuu peltomaahan tai joskus kallio- ja moreenipohjaiseen metsämaastoon. Rannoille on rakennettu 13 loma-asuntoa, joille johtaa tiet kantatieltä 43.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3060–2940 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 2770–2680 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 35,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Viereisen Pitkäjärven järvenlaskulle haettiin lupa vuonna 1807 ja se toteutettiin vuonna 1816. Kivijärven ja Malijärven hanke toteutettiin mahdollisesti samaan aikaan, mutta kuitenkin ennen vuotta 1819. Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, silloin kylä kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven muoto on erilainen verrattuna nykyiseen rantaviivaan. Järven pohjoisosa oli leveämpi ja sen lahdelma työntyi itään Lehtosenlahden perälle vähintään avosuon yli. Järven leveys oli yli 100 metriä leveämpi. Luusua sijaitsi pohjoisempana ja eteläpää etelämpänä. Syvemmältä paljastuneet vesijättömaat ovat nykyään avosuota ja rannat ovat kasvaneet hieman umpeen.
Kivijärviläisten taloilla oli yhtäsuuret osuudet kuluihin ja tuloihin. Vesijätön maita käytettiin heinän kasvattamiseen. Niitetyt heinät ja vesiheinät huutokaupattiin karjankasvattajille.
Etelästä järveen laskevassa Kuljunsuonojassa sijaitsi Saanjärvi, joka on laskettu ja kuivatettu suoksi.
HMS U2
HMS U2 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1942 ja se liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1943.
Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1961 ja se myytiin romutettavaksi 1965.
Loris Benito
Loris Benito Souto (s. 7. tammikuuta 1992 Aarau) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaa Benficaa. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus.
Benito edusti juniorina Aarauta, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 2009. Ensiesiintymisensä Sveitsin Superliigassa Benito teki 1. marraskuuta 2009, kun Aarau pelasi vieraissa 3–3-tasapelin Neuchâtel Xamaxia vastaan. Yhteensä hän pelasi putoamiseen päättyneen kauden aikana kahdeksan liigaottelua. Seuraavien puolentoista kauden ajan Benito lukeutui Aaraun runkopelaajiin sarjatasoa alempana Challenge Liigassa pelaten yhteensä 39 sarjaottelua. Kauden 2011–2012 talven siirtoikkunassa hän palasi Superliigaan siirtyessään Zürichiin. Ensimmäisen puolikkaan kautensa aikana Benito pelasi vain kaksi liigaottelua, mutta seuraavien kahden aikana hän oli osa vakioavausta ja pelasi 56 ottelua. Kaudella 2013–2014 hän oli voittamassa Sveitsin cupia.
Heinäkuussa 2014 Benito siirtyi 2,5 miljoonan euron siirtosummalla Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaan Benficaan, jossa voitti pian tämän jälkeen Supertaça Cândido de Oliveiran.
Benito on edustanut Sveitsiä kaikissa nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin asti yhteensä 30 maaottelussa.
Zürich:
Benfica:
HMS U3
HMS U3 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1940. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1942 ja se liitettiin laivastoon 1. marraskuuta 1943.
Alus poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1964 ja se luovutettiin 1965 Malmön merimuseolle ().
HMS U4
HMS U4 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1943 ja se liitettiin laivastoon 29. huhtikuuta 1944.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Karlskronan laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 25. lokakuuta 1963 Abborren-luokan aluksena nimellä "HMS Forellen" (runkonumerolla Fo ja For). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1970 ja se romutettiin Ystadissa.
Night and Day (Joe Jacksonin albumi)
Night and Day on englantilaisen laulaja, lauluntekijä ja muusikko Joe Jacksonin studioalbumi vuodelta 1982. Albumi on kirjoitettu ja äänitetty New York Cityssä. Levyn julkaisi A&M Records ja jakeli CBS Records.
Tuottajina ja miksaajina ovat toimineet yhteistyössä David Kershenbaum ja Joe Jackson. Äänittäjä on Michael Ewasko apulaisenaan Ken Tracht.
LP-levyn hollantilaisessa painoksessa on avautuvat kannet. Sisäkannessa on kappaleiden sanat ja George Dubosen ottama valokuva nelihenkisestä yhtyeestä äänitysstudiossa.
Joe Jackson on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet, paitsi "T.V. Age": säv. Joe Jackson ja Steve Tatler. Jackson on myös sovittanut ja soitintanut kappaleet.Jack Waldmania ja Ed Rynesdalia on kiitetty syntetisaattorien ohjelmoinnista.
Ingo Maurer
Ingo Maurer (s. 12. toukokuuta 1932 Reichenau) on saksalainen teollinen muotoilija, joka on erikoistunut kokeellisten valaisinten suunnitteluun.
Maurer syntyi kalastajan poikana Etelä-Saksan Bodenjärvessä sijaitsevalla Reichenaun saarella. Hän toimi aluksi latojana Konstanzissa, ja kiinnostui sitä myötä graafisesta suunnittelusta, jota opiskeli Münchenissä 1954–1958. Vuosina 1960-1963 hän asui Yhdysvalloissa ja teki töitä graafisena suunnittelijana, kunnes perusti oman "Design M" -yrityksen ja alkoi suunnitella valaisimia. Yksi ensimmäisistä, tyyliteltyä hehkulamppua muistuttava "Bulb"-pöytävalaisin (1966), hyväksyttiin Museum of Modern Artin kokoelmiin New Yorkiin.
Halogeenilamppujen yleistyessä 1980-luvulla Maurer kehitti minimalistisen, matalajännitevalaisimen "Ya Ya Ho", joka koostuu kahdesta huoneen seinästä seinään viritetystä paljaasta sähköjohtimesta ja niistä riippuvista, vapaasti siirreltävistä ja suunnattavista halogeenivalaisimista. Tämä maailman ensimmäinen ”vaijerihalogeeni” sai lukemattomia jäljitelmiä.
Muita Maurerin tunnettuja valaisimia ovat rikkoutuvien astioiden räjähdystä muistuttava "Porca Miseria", siivekäs hehkulamppu "Lucellino" ja paperisista muistilapuista varjostimensa muodostava "Zettel’z".
Vuonna 1989 Ingo Maurer esitteli Cartier-säätiön näyttelyssä Pariisin lähellä ensi kertaa ei-kaupallisia valaisinteoksiaan. Tätä seurasi samanlaisia näyttelyitä Münchenissä 1992, Amsterdamin Stedelijk-museossa 1993. Vuonna 2002 Vitra-yhtiön designmuseo organisoi Maurerin tuotannosta kiertonäyttelyn, joka oli esillä Euroopan lisäksi Japanissa. Vuonna 2007 Cooper Hewitt -museo teki Maurer-näyttelyn New Yorkiin, jonne Maurer oli avannut oman näyttelytilan 1999. Vuonna 2009 hän perusti suuremman näyttelytilan kotikaupunkiinsa Müncheniin.
Pitkäjärvi (Laitila)
Pitkäjärvi on kuivatettu järvi Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärven kylässä. Entinen järvi kuului Sirppujoen vesistön yläosan alueeseen. Järvi laskettiin 1800-luvulla ja nykyään se on joenrantasuota. Järvien paikalla lukee nykykartoissa edelleen Pitkäjärvi.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi on kirjoitettu "Kakojärvi", mikä lienee virhe. Alueella on toinen järvi, jonka nimi on Kakojärvi. Kartassa on kuvattu tilanne ennen järvenlaskua tai tilanne ensimmäisen järvenlaskun jäljiltä. Järvi ulottui etelässä nykyisen Pitkäojan mutkaan saakka ja pohjoisessa lähes kylätielle asti. Se perusteella entisen järven pituudeksi voidaan antaa noin 2,2 kilometriä. Leveyttä on vaikea arvioida Kalmbergin kartasta.
Pitkäjärven laskemiseksi haettiin lupaa vuonna 1807 ja järven laskeminen toteutettiin vuonna 1816. Samassa yhteydessä laskettiin myös Malijärvi ja Kivijärvi, mikä tapahtui ennen vuotta 1819. Vuonna 1822 toimitettiin Pitkäjärven vesijättömailla pysyvä jako 13 osakkaan kesken siten, että kukin sai yhtä suuren osuuden. Toisilla järvillä vesijättö jäi yhteisomaisuudeksi.
Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, joka kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa ja nyt yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Vuonna 1841 torppari Daniel Johansson Laitilasta (nykyään Hinnerjoelta) peräsi oikeutta Pitkäjärvellä vesijättömaihin hakemuksessa, jonka hän jätti lääninkonttoriin. Samalla asialla hän oli myös Malijärven tapauksessa. Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Wear OS
Wear OS on Googlen luoma käyttöjärjestelmä älykelloille. Se julkistettiin Android Wear -nimellä 18. maaliskuuta 2014. Wear OS -kelloihin voi ladata ohjelmia Google Playsta. Canalysin raportin mukaan silloisia Android Wear -laitteita myytiin 2014 noin 720 000 kappaletta, mikä vastaa kuuttatoista prosenttia puettavien laitteiden vuoden kokonaismyyntimäärästä.
Wear OS -laitteet ovat yhteensopivia Android-laitteiden kanssa. Lisäksi on huhuttu, että Google on kehittämässä Wear OS:iin yhteensopivuutta iPhonejen kanssa. Wear OS -kellot yhdistetään puhelimeen Wi-Fi-verkolla tai Bluetoothilla.
Wear OS -kellot vastaanottavat ilmoituksia puhelimesta ja seuraavat käyttäjän aktiivisuutta. Kellossa on Google Now -palvelu, joka aktivoituu "Okay Google" -komennolla. Se osaa vastata käyttäjän kysymyksiin ja toimii kauko-ohjaimena muille laitteilla.
Helmikuussa 2017 julkaistavan Android Wear 2.0 -päivityksen myötä Android Wearia käyttävistä älykelloista tulee vähemmän älypuhelimista riippuvaisia. Päivityksen myötä älykelloihin tulee oma Google Play -sovelluskauppa, tuki Google Pay -maksuille ja Google Assistant.
Gilf el-Kebir
Gilf el-Kebir on ylänkö, joka levittyy Egyptin ja Libyan välisen eteläisen rajan molemmin puolin. Ylängön löysi ja nimesi egyptiläinen prinssi Kamal El Din Hussein vuonna 1926. Ylänkö on hiekkakiviaavikkoa. Unkarilainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä László Almásy löysi aavikolta luolan, jossa on kalliopiirroksia ajalta jolloin alue oli vehreää savannia. Luola sai nimen Uimareiden luola. Luolan löytäjän tarina on tullut monelle tutuksi elokuvasta Englantilainen potilas.
Ronja Savolainen
Ronja Savolainen (s. 29. marraskuuta 1997) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut kaudesta 2014–2015 alkaen puolustajana pelattuaan aiemmin hyökkääjänä.
Savolainen edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. SM-sarjassa hän on pelannut KJT:ssä kaudella 2013–2014 ja Espoo Bluesissa kausilla 2014–2016. Nuorisosarjoissa hän pelasi Itä-Helsingin Kiekossa ja East Hockey Clubissa.
Savolainen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014 ja 2015. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Ruotsin MM-kisoissa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2016 Suomen ollessa neljäs sekä pronssijoukkueessa 2017. Hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Kaikkiaan hän on pelannut kauden 2016–2017 loppuun mennessä 62 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä.
Ville Niskanen
Ville Niskanen (9. elokuuta 1887 Maaninka – 17. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Niskasen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Niskanen ja Hedvig Rönkä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja harjoitti myöhemmin kieliopintoja Lontoossa 1924 ja Pariisissa 1927–1928.
Niskanen oli nuorsuomalaisen puolueen sihteerinä 1911–1914, "Keski-Savo"-lehden päätoimittajana 1915–1917, Viipurin maalaiskunnan elintarvelautakunnan toimitusjohtajana 1917–1919 sekä toimi liikemiehenä 1919–1921. Hän oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1921 eri edustustoissa Tallinnassa, Lontoossa, Hampurissa, Berliinissä, Shanghaissa, Kapkaupungissa, New Yorkissa, Belgradissa ja Sofiassa. Niskanen oli Suomen Jugoslavian-lähettiläänä 1948–1953. Hän palveli kotimaassa ulkoministeriössä 1942–1945 ja uudelleen vuodesta 1953 alkaen.
Ville Niskasesta kerrotaan suurlähettiläs Paul Gustafssonin muistelmateoksessa "Koulupoika, korpraali, konsuli" (1995). Gustafsson palveli Niskasen alaisena Suomen lähetystön attašeana Belgradissa 1951–1953.
Ville Niskanen oli naimisissa 1912–1916 Hulda Kuusamon (Klingsten) kanssa ja vuodesta 1918 Helmi Blasnialiksen kanssa.
Theo James
Theodore Peter James Kinnaird Taptiklis (s. 16. joulukuuta 1984 High Wycombe, Buckinghamshire), paremmin tunnettu nimellä Theo James, on englantilainen näyttelijä.
Hänet tunnetaan esimerkiksi pääosasta Jed Harperina "Bedlam"-televisiosarjassa, Walter William Clark Juniorina "Kultapoika"-televisiosarjassa ja Tobias ”Four” Eatonina "Outolintu"-elokuvasarjan osissa "Divergent – Outolintu" (2014), "" (2015) ja "" (2016). James on myös vieraillut brittiläisessä "Downton Abbey" -televisiosarjassa.
Isadora
Isadora (; uudelleenjulkaisun nimi Yhdysvalloissa "The Loves of Isadora") on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Karel Reiszin ohjaama brittiläis-ranskalainen draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Vanessa Redgrave. Muissa rooleissa ovat muun muassa James Fox, Zvonimir Crnko ja Jason Robards. Elokuva on elämäkertaelokuva kuuluisasta yhdysvaltalaistanssija Isadora Duncanista (1877–1927).
"Isadoran" käsikirjoituksen laativat Clive Exton, Derek Prouse, Margaret Drabble ja Melvyn Bragg Isadora Duncanin omaelämäkerran "My Life" (1927) ja Sewell Stokesin elämäkerran "Isadora, an Intimate Portrait" (1928) pohjalta. Elokuvan tuottivat Hakimin veljekset Raymond ja Robert. "Isadora" sai ensi-iltansa 18. joulukuuta vuonna 1968 Yhdysvalloissa. Redgrave sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta. "Isadora" oli ehdokkaana Kultaiseen palmun saajaksi vuoden 1969 Cannesin elokuvajuhlilla, jossa Redgrave voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon.
"Isadora" on elämäkertaelokuva kuuluisasta yhdysvaltalaistanssija Isadora Duncanista (1877–1927), joka mullisti ihmisten mielipiteet baletista. Hänen alastomat, puolialastomat ja neuvostoliittomieliset tanssinsa, kuten myös hänen asenteensa vapaaseen rakkauteen, velvoitteisiin, pukeutumiseen ja elämäntapaan järkyttivät 1900-luvun alun yleisöä.
"Isadoraa" kuvattiin niin Ison-Britannian Englannissa, Ranskassa, Italiassa, Sloveniassa kuin Kroatiassakin. Englannissa elokuvaa kuvattiin lähinnä Lontoon eri kaupunginosissa, mutta myös Devonin Paigntonissa, Buckinghamshiren Waddesdonissa, Kentin Dealissa ja Kingsdownissa ja Middlesexin Isleworthissa sijaitsevilla studioilla. Sloveniassa elokuvaa kuvattiin Ptujin kaupungissa ja Kroatiassa Zagrebin, Opatijan ja Rijekan kaupungeissa. "Isadoran" tuotantoyhtiöinä olivat Hakim, Paris Film ja Universal Pictures. Elokuvan budjettina oli 1,7 miljoonaa dollaria.
"Isadora" sai ensi-iltansa Yhdysvaltain Los Angelesissa 18. joulukuuta vuonna 1968. New Yorkin ensi-ilta oli 27. huhtikuuta 1969. Elokuva sai toisen kotimaansa, Ison-Britannian, ensi-iltansa Lontoossa 4. maaliskuuta 1969. Toisen valmistusmaansa, Ranskan, ensi-ilta oli 20. kesäkuuta 1969. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 22. elokuuta 1969. Elokuva tuotti Pohjois-Amerikan teatterilevityksensä aikana 1,25 miljoonaa dollaria. "Isadoran" levittäjänä oli tuotantoyhtiönäkin toiminut Universal Pictures, joka levitti elokuvaa Yhdysvalloissa vuonna 1968. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kuuden arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 83 prosenttia on positiivista.
"Isadora" julkaistiin ensi kerran VHS:nä vuonna 1988 ja DVD:nä vuonna 2011. Elokuvan Blu-ray-versio julkaistaan 26. toukokuuta 2015.
Goljatin öljykenttä
Goljatin öljykenttä on öljykenttä Barentsinmerellä. Norjan valtion öljy-yhtiö Statoil ja italialainen Eni omistavat kentän porausoikeudet. Rakenteilla olevasta Goljatin öljynporauslautasta tulee maailman pohjoisin merellä sijaitseva porauslautta. Sen on määrä tuottaa 100 000 barrelia öljyä päivässä.
Are Nakkim
Are Nakkim (s. 13. helmikuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt norjalainen kestävyysjuoksija. Parhaana saavutuksenaan hän voitti EM-hopeaa 10 000 metrin juoksussa vuonna 1990. Norjan mestaruuden Nakkim saavutti 10 000 metrin juoksussa vuonna 1984, 5 000 metrin juoksussa neljästi vuosina 1986, 1988, 1989 ja 1990 sekä 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1985 ja 1986.
Nakkimin seura oli koko hänen uransa ajan Moss IL.
Suvi Ollikainen
Suvi Ollikainen (s. 6. maaliskuuta 1995 Kristiinankaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän laukoo vasemmalta. Hän on kaudesta 2015–2016 alkaen pelannut NCAA:n yliopistosarjaa St. Cloudin valtionyliopiston joukkueessa. Kaudella 2014–2015 hän edusti SM-sarjassa pelaavaa KJT:tä edustettuaan aiemmin Team Oriflame Kuortanetta.
Ollikainen kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016.
Zizurkil
Zizurkil () on kunta Baskimaassa Gipuzkoan maakunnassa.
Zestoa
Zestoa () on kunta Baskimaassa Gipuzkoan maakunnassa.
Paikkakunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Ekainin luola ja sen kivikautiset luolamaalaukset. Itse luola on turisteilta suljettu, mutta sen lähettyville on rakennettu turisteille luolaa esittelevä keskus ja sen yhteyteen jäljennös luolasta. Keskus ja luolan jäljennös tunnetaan nimellä "Ekainberri", joka on baskin kieltä ja tarkoittaa uutta Ekainia.
Truls Mørk
Truls Olaf Otterbech Mørk (s. 25. huhtikuuta 1961 Bergen) on norjalainen sellisti. Hän on tehnyt palkitut levytykset Šostakovitšin sellokonsertoista ja Bachin soolosellosarjoista.
Pianistiäidin ja sellisti-isän poika opetteli lapsena soittamaan pianoa ja viulua kunnes siirtyi selloon, ensimmäisenä opettajana oma isä. 17-vuotiaana hän pääsi ensin ruotsalaisen Frans Helmersonin ja sitten Natalia Šakovskajan oppilaaksi.
Vuonna 1982 Mørk oli ensimmäinen pohjoismainen muusikko, joka eteni Moskovan Tšaikovski-kilpailun finaaleihin sitten Arto Noraksen vuonna 1966. Vuonna 1986 Mørk tuli toiselle sijalle sekä Naumburg-kilpailussa New Yorkissa että Cassado-sellokilpailussa Firenzessä. Vuonna 2010 Mørk sai 100 000 Norjan kruunun Sibelius-palkinnon Norjan ja Suomen välisten musiikkisuhteiden edistämisestä.
Mørk tunnetaan myös Stavangerin kamarimusiikkifestivaalien perustajana ja toimii Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun professorina. Hän käyttää instrumenttinaan SR Bankin omistamaa Domenico Montagnana -selloa vuodelta 1723.
Vuonna 2009 Mørk sairastui harvinaiseen aivokuumeeseen, joka aiheutti puolentoista vuoden tauon hänen esiintymisiinsä.
Ilkka Pastinen
Ilkka Olavi Pastinen (17. maaliskuuta 1928 Turku – 12. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs, joka toimi myös Yhdistyneiden kansakuntien apulaispääsihteerinä.
Pastisen vanhemmat olivat varastonhoitaja Martti Mikael Pastinen ja Ilmi ("Iiris") Saga Karlström. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1946 Turun Klassisesta lyseosta ja valmistui Åbo Akademista valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1950. Pastinen opiskeli vielä vuosina 1950–1951 Pariisissa "Institut d’études politiques"- ja "Institut international des sciences et recherches diplomatiques" -oppilaitoksissa.
Pastinen toimi ulkoasiainministeriön avustajana 1952–1955, Tukholman-suurlähetystön avustajana 1955–1957 ja Suomen New Yorkissa olevan YK:n pysyvän edustuston 2. luokan lähetystösihteerinä 1957–1959. Hän oli sitten ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1960–1962, Suomen Pekingin-suurlähetystön 1. luokan lähetystösihteerinä 1962–1964, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1964–1966 ja Lontoon-suurlähetystön lähetystöneuvoksena 1966–1969. Pastinen toimi sitten Suomen pysyvän YK-edustuston lähettiläänä ja pysyvän edustajan sijaisena YK:ssa ja ssa 1969–1970, YK:n apulaispääsihteerinä ja n erityisedustajana aseriisuntakysymyksissä Genevessä ja New Yorkissa 1971–1974, ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1975–1977 sekä suurlähettiläänä ja YK:n pysyvänä edustajana New Yorkissa 1977–1983. Viimeksi Pastinen toimi Suomen Lontoon-suurlähettiläänä 1983–1991.
Pastinen oli YK:n yleiskokouksessa Suomen valtuuskunnan asiantuntijana tai jäsenenä vuosina 1957–1961, 1965, 1969, 1975 ja 1976 sekä valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1970 ja ydinsulkusopimuksen tarkastuskonferenssin pääsihteerinä 1975 ja aseriisunta-asioiden neuvottelukunnan puheenjohtajana 1975–1976.
Pastinen kuului 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa ulkoasiainministeriön virkamiesten ns. everstijunttaan, johon kuuluivat myös Max Jacobson, Aarno Karhilo, Aimo Pajunen, Risto Hyvärinen ja Keijo Korhonen. He pyrkivät puolustamaan Suomen perinteistä puolueettomuuspolitiikkaa Neuvostoliiton taholta tulleita muutospaineita vastaan ja vastustivat Kalevi Sorsan johtamien sosialidemokraattien tavoitteita vahvistaa asemiaan ulkoministeriössä. Everstijuntta ajoi myös huonolla menestyksellä Jacobsonia YK:n pääsihteeriksi. Pastisen mukaan nimitys "everstijuntta" oli sikäli harhaanjohtava, että ryhmän jäsenistä tämä sotilasarvo oli vain Risto Hyvärisellä ja Aimo Pajusella, muut olivat reservin luutnantteja tai vänrikkejä. Myös ryhmän toinen nimitys "tohtorikopla" piti Pastisen mukaan vain osittain paikkansa, koska vain Hyvärinen ja Keijo Korhonen olivat väitelleet tohtoreiksi; tosin Jacobsonille myönnettiin myöhemmin valtiotieteen kunniatohtorin arvo.
Ilkka Pastinen oli naimisissa vuodesta 1950 kansakoulunopettaja Eeva Marja Viitasen (1929–2015) kanssa. Pastinen kuoli sairaskohtaukseen 89-vuotiaana 12. tammikuuta 2018.
Santorínin tulivuorenpurkaus
Santorínin tulivuorenpurkaus (myös "Theran tulivuorenpurkaus") tapahtui Santorínin saarella Egeanmerellä noin vuonna 1650–1600 eaa. Purkaus romahdutti kalderan pohjoispuolen, jolloin Thirasían ja Aspronísin saaret erkaantuivat pääsaaresta Thírasta eli Therasta. Purkauksen seurauksena syntynyt tsunami saavutti jopa 150 metrin korkeuden, ja saapuessaan Kreetalle 110 kilometrin päähän se oli aikalaisten havaintojen mukaan yhä 40 metrin korkuinen.
Purkauksen arvellaan ainakin välillisesti johtaneen tuolloin Kreetalla ja myös Santorínilla vallinneen minolaisen kulttuurin ja Akrotírin kaupungin tuhoon. Tuhka levisi ympäri maapalloa, ja sitä on löydetty muun muassa pohjoisnavalta. Purkauksen voimakkuus vastasi 6 000 megatonnin vetypommia. Saaren asukkaat luultavasti pakenivat ennen räjähdystä: ilmeisesti tulivuori antoi merkkejä heräämisestään sitä ennen. Syntyneeseen räjähdyskuoppaan virtasi meri.
Räjähdyksen nykyinen ajoitus perustuu radiohiiliajoitukseen. On kuitenkin väitetty, että joko se tai Kreetan arkeologinen ajoitus on väärä, mikäli räjähdys todella aiheutti minolaisen kulttuurin tuhon. Kreikan kronologian muutos kuitenkin vaatisi myös faaraoiden Egyptin kronologian muuttamista.
Useat tutkijat ovat arvelleet, että Platonin kertomukset mereen vajonneesta Atlantiksesta tämän dialogeissa "Timaios" ja "Kritias" viittaisivat minolaisen kulttuurin tuhoon ja Santorínin purkaukseen. Platonin mukaan egyptiläinen pappi oli kertonut Solonille Atlantiksen tuhoutuneen 9 000 vuotta aikaisemmin. Tällainen teoria edellyttää kuitenkin, että Atlantis olisi ollut paljon pienempi kuin Platonin teokset antavat ymmärtää ja että myös sen tuhosta Soloniin kulunut aika olisi ollut vain noin 900 eikä 9 000 vuotta.
Toisinaan on arveltu, että myös Toisen Mooseksen kirjan kertomusten Egyptin pimeydestä yhtenä vitsauksista ja Kaislameren ylityksestä viittaisivat Santorínin purkauksen aiheuttamaan savupilveen ja tsunamiin. Asiaa on käsitellyt muun muassa englantilainen kirjailija ja freelance-tutkija Graham Phillips vuonna 1998 julkaistussa popularistisessa kirjassaan "Act of God". Phillipsin mukaan tutkimus tukee käsitystä, että purkaus tapahtui todennäköisimmin vasta vuonna 1365 eaa. faarao Amenhotep III:n aikana. Phillips päättelee edelleen, että purkaus johti suoraan muun muassa egyptiläisten palvonnan kohteen vaihtumiseen, joskin lyhytaikaisesti, monoteistiseen Aton-jumalaan sekä Raamatussa kuvattuun israelilaisten pakoon Egyptistä. Phillips jättää lukijan oman harkinnan varaan sen, oliko itse tulivuorenpurkaus luonnonilmiö vai osoitus Jumalan tahdosta. Phillipsin näkemystä vastaan on esitetty voimakasta kritiikkiä, ja hänen arvioitaan on kutsuttu pseudotieteeksi.
Per Borten
Per Borten (3. huhtikuuta 1913 – 20. tammikuuta 2005) oli norjalainen maanviljeljä ja keskustapuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 12. lokakuuta 1965 – 17. maaliskuuta 1971.
FCF:n suomenmestaruus
FCF:n suomenmestaruus on suomalaisen showpainipromootion Fight Club Finland mestaruusvyö.
FCF:n suomenmestaruus luotiin vuonna 2006 PWF:n lopettamisen jälkeen.
FCF:n suomenmestaruutta (ulkomailla Finnish Heavyweight Championship) on puolustettu Suomen lisäksi mm. Virossa ja Japanissa.
Mestaruutta on hallinnut kolme ulkomaalaista. Norjalainen Erik Isaksen voitti hallitsevan Suomen mestarin, Valentinen, 26. toukokuuta 2007 käydyssä tapahtumassa tullen täten virallisesti ensimmäiseksi ulkomaalaiseksi mestariksi. Ennen Isaksenia mestaruutta hallinneista ensimmäinen PWF-mestari "Backyard Bully" McMurphy oli ahvenanmaalainen ja samaa mestaruutta PWF:ssa hallinnut StarBuck tunnetaan kanadansuomalaisena. 29. toukokuuta 2010 japanilainen Yoshihiro Tajiri voitti mestaruustittelin SMASH Pro Wrestling -promootion tapahtumassa Shinjukussa, Japanissa käydyssä ottelussa Valentinelta. Kolmanneksi ulkomaalaiseksi Suomen mestariksi kruunattiin itävaltalainen Michael Kovac, kun hän kukisti Tajirin Japanissa käydyssä SMASH 13 -tapahtumassa 29. tammikuuta 2011. Michael Kovac:in mestaruuskausi kuitenkin päättyi melko lyhyeen, kun hän hävisi vyön 7. toukokuuta käydyssä Four-way ottelussa Häijy-Heimo Ukonselälle.
Vuonna 2015 Talvisota IX:ssä käytiin ensimmäistä kertaa Suomessa viiden miehen TLC eli Tables, Ladders, and Chairs -matsi.
*King Kong Karhulan toinen mestaruuskausi jäi alle vuorokauden lyhyeksi.
Benás
Benás (, ) on kunta Ribagorzan piirikkunnassa Uescan maakunnassa Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa. Kunta sijaitsee samannimisen Pyreneitten laakson Vall de Benásin alueella. Seudulla puhutaan patueesia, toiselta nimeltään benaskeesia, jota pidetään aragonian ja katalaanin kielten välisenä siirtymämurteena ja joskus omana kielenäänkin.
Joel Pekuri
Joel Allan Pekuri (s. 11. heinäkuuta 1927 Suojärvi) on suomalainen suurlähettiläs.
Pekurin vanhemmat olivat metsänhoitaja Gustaf Adolf Pekuri (ent. Roth) ja Olga Gobert. Hän pääsi ylioppilaaksi 1946 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1952 valmistuen lainopin kandidaatiksi.
Pekuri toimi ulkoasiainministeriössä harjoittelijana ja avustajana 1953–1954 ja oli Kölnin kaupallisen edustuston lähetystöavustajana 1955–1957, varakonsulina New Yorkissa 1957–1959 ja II lähetystösihteerinä Pekingissä 1959–1962. Hän oli sitten ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä ja vt. jaostopäällikkönä 1962–1964, I suurlähetystösihteerinä Buenos Airesissa 1964–1965 ja suurlähetystöneuvoksena Tukholmassa 1965–1969.
Pekuri oli Suomen suurlähettiläänä Addis Abebassa 1969–1971 ja samalla myös lähettiläänä Nairobissa, Dar es Salaamissa, Lusakassa ja Kampalassa, ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1972–1975, suurlähettiläänä Kairossa ja samalla Damaskoksessa ja Khartumissa 1975–1978 sekä suurlähettiläänä Madridissa 1978–1984 ja Haagissa 1989–1991.
Pekuri toimi lisäksi puolustusneuvoston sihteerinä 1963–1964 sekä ETYK:n konsultaatioiden, ulkoministerikokouksen ja valtionpäämieskokouksen pääsihteerinä 1973 ja 1975.
Oscar Torp
Oscar Torp (8. kesäkuuta 1893 – 1. toukokuuta 1958) oli norjalainen sähkömies ja Työväenpuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 9. marraskuuta 1951 – 22. tammikuuta 1955.
Errol Brown
Lester Errol Brown (12. marraskuuta 1943 Kingston – 6. toukokuuta 2015 Bahama) oli jamaikalaissyntyinen muusikko, joka asui pääasiassa Britanniassa. Hän oli Hot Chocolate -yhtyeen perustaja. Yhtyeen tunnettuja kappaleita olivat ”You Sexy Thing”, ”Love is Life” ja ”So You Win Again”. Yhtye hajosi 1986, minkä jälkeen Brown yritti soolouraa huonolla menestyksellä. Hän sairasti maksasyöpää ja kuoli Bahamalla, missä hän asui.
Aker Stadion
Aker Stadion on jalkapallostadion Molden kaupungissa Norjassa. Vuonna 1998 avatulla stadionilla on 11 800 istumapaikkaa. Stadion tunnetaan parhaiten Tippeligaenissa pelaavan Molde FK:n kotikenttänä.
Stadion tunnettiin ennen vuotta 2006 nimellä Molde Stadion, kunnes nimioikeudet osti Aker-yhtiö. Sekä Akerin että Molde FK:n omistaa liikemies Kjell Inge Røkke, joka myös maksoi valtaosan stadionin rakennuskuluista.
Stadionin katsojaennätys 13 308 on stadionin avausvuodelta 1998, ottelusta Rosenborgia vastaan. Seuraavana vuonna stadionin kaikki paikat muutettiin UEFA:n säännösten mukaisesti istumapaikoiksi, pienentäen stadionin kokonaiskapasiteettia.
Kentän nurmi vaihdettiin luonnonnurmesta tekonurmeen vuonna 2014.