hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Konstantin Kovanko
Konstantin Jevgenjevitš Kovanko (27. huhtikuuta 1873 Pietari – 21. lokakuuta 1918 Helsinki, Suomi) oli venäläinen eversti, joka toimi Viaporin laivastotukikohdan viimeisenä venäläisenä komendanttina sekä huhti–toukokuussa 1918 lyhyen aikaa Neuvosto-Venäjän diplomaattisena edustajana Suomessa.
Kovanko valmistui aliluutnantiksi Moskovan kadettikoulusta vuonna 1891 ja yleni vuoteen 1904 mennessä kapteeniksi. Hän osallistui vuoden 1906 Viaporin kapinan kukistamiseen. Everstiluutnantiksi ja Viaporin 1. tykistörykmentin komentajaksi ylennyt Kovanko nimitettiin lokakuussa 1917 koko Viaporin linnoituksen komendatiksi. Suomen sisällissodan aikana hän johti komissiota, jonka tuli huolehtia linnoituksen luovuttamisesta Suomen punaisille ja tarvikkeiden evakuoimisesta Venäjälle. Saksan Itämeren-divisioonan kanssa tehdyn Hangon sopimuksen nojalla hän määräsi kuitenkin varuskunnan antautumaan ja sen tykkien lukot purettaviksi saksalaisten saapuessa Helsinkiin.
Neuvosto-Venäjän hallitus oli 9. huhtikuuta 1918 nimittänyt diplomaattiseksi edustajakseen Helsinkiin kommodori Aleksandr Ružekin, joka oli kuitenkin jo muutamaa päivää aiemmin jäänyt maihinnousseiden saksalaisten panttivangiksi Hangossa. Niinpä Ivar Smilgan johtama bolševikkien Suomen-aluekomitea nimesi hänen tilalleen eversti Kovankon. Neuvostohallitus hyväksyi nimityksen jälkeenpäin. Kovanko perusti Helsingin Bulevardilla sijainneeseen vanhaan santarmihallituksen taloon Venäjän konsulaatin, joka hoiti Suomessa olleiden venäläisten asioita valkoisessa Suomessa. Suomen senaatilla ei tuolloin ollut diplomaattisuhteita Neuvosto-Venäjään, jonka kanssa se katsoi olevansa sotatilassa Suomen sisällissodan päätyttyäkin, mutta edustuston toiminta sallittiin aluksi, koska se auttoi Venäjän kansalaisten toimittamisessa pois maasta. Kovankon johtama konsulaatti myös julkaisi Suomessa olleille venäläisille suunnattua "Russki vestnik" -lehteä. Suomen senaatti ilmoitti 11. toukokuuta, ettei se aikonut tunnustaa mitään Neuvosto-Venäjän diplomaattista edustusta Suomessa. Suomen viranomaiset vangitsivat Kovankon 23. toukokuuta 1918 ja lakkauttivat konsulaatin. Hänet vapautettiin vanginvaihtosopimuksen nojalla elokuussa 1918. Pian tämän jälkeen hän sairastui ja kuoli Helsingissä saman vuoden lokakuussa. Kuolinsyyksi kerrottiin munuaissairauden aiheuttama verenmyrkytys. Hänet haudattiin Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Luettelo lentoliskoista
Tämä on luettelo lentoliskojen (Pterosauria) lahkon suvuista. Luettelo sisältää hyväksytyt, "nomen dubiumit", "nomen nudumit" ja synonyymit.
Joselininniemi
Joselininniemi on Tampereen Pyynikinharjulla Pyhäjärven rannassa sijaitseva niemi. Joselininniemessä toimii nykyisin Pyynikin kesäteatteri.
Joselininniemi lienee alkuaan ollut Likosaari-niminen saari. Vuonna 1857 kauppias Robert Magnus Lindholm (1817–1863) vuokrasi niemen Tampereen kaupungilta 50 vuodeksi rakentaakseen sinne huvilansa. Hän nimesi niemen Kaisaniemeksi vaimonsa Katarinan (Kaisa) mukaan. Lindholmin leski myi vuonna 1874 niemen huvilarakennukset ja vuokraoikeuden kauppias Gustaf Oskar Sumeliukselle (1835–1895). Sumelius rakensi aivan niemen kärkeen huvilan, johon kuului myös näkötorni. Alueen vuokrasopimus päättyi 1907, ja huvilarakennus purettiin joskus 1910-luvulla.
Joselininniemi on saanut nykyisen nimensä ravintoloitsija Emanuel Joselinin (1836–1873) mukaan, joka rakensi vuonna 1867 paikalle hotelli-ravintolan Pyynikin tulitikkutehtaan isännöitsijältä, kauppias Knut Oskar Laurénilta (1836–1874) vuokraamalleen maalle. Hän oli pitänyt jo aiemmin vuosina 1864–1866 kesäravintolaa paikalla olleessa Laurénin huvilassa. Uudessa ravintolassa järjestettiin musiikki- ja juhlatilaisuuksia, ja sen lähiympäristössä pidettiin kesäisin soutu- ja uintikilpailuja sekä talvikausina hiihto- ja luistelukilpailuja. Joselinin kuoltua 1873 hänen leskensä Emilia Sofia Joselin (1839–1910) piti ravintolaa vielä yli 20 vuoden ajan. Ravintolan toiminta päättyi 18. joulukuuta 1897 ravintolarakennuksen tuhouduttua tulipalossa.
Liikkeenharjoittaja Johan Vihtori Saloharju (1866–1957) piti vielä kesäisin vuosina 1905–1907 kahvilaa ravintolan palolta säästyneessä soittopaviljongissa. Joselininniemen kärjessä sijaitsi Pyynikin laivalaituri, jossa Laukontorin ja Viikinsaaren väliä liikennöineet laivat poikkesivat. Joselininniemen itäpuolella ollut lahti sai Emanuel Joselinin aikana nimen "Viipurinlahti", ja sitä käytettiin purjeveneiden laituripaikkana.
Näyttelijöiden Yrjö Kostermaan ja Toivo Mäkelän perustama Tampereen Kesäteatteri aloitti toimintansa Joselininniemellä vuonna 1948. Teatterin nimeksi muuttui vuonna 1955 Pyynikin kesäteatteri, kun Tampereen Teatterikerho ry tuli teatterin vetäjäksi. Arkkitehti Reijo Ojasen suunnittelema teatterin 792-paikkainen pyörivä katsomo valmistui 1959, ja se otettiin käyttöön 16. kesäkuuta 1959. Katsomon katos valmistui vuonna 2005.
Coaching
Coaching on ohjausmuoto, jossa coach tukee ja auttaa asiakasta (coachattava) kirkastamaan ja saavuttamaan henkilökohtaisia tai ammatillisia tavoitteitaan. Coach on läsnä, kuuntelee aktiivisesti ja esittää vahvoja, oivalluttavia kysymyksiä tavoitteenaan auttaa asiakasta laajentamaan näkökulmiaan, tunnistamaan jo olemassa olevia voimavarojaan ja ottamaan näitä käyttöönsä sekä löytämään uusia keinoja tavoitteidensa saavuttamiseen. Coach auttaa asiakasta tulemaan tietoisemmaksi ajattelutavoistaan ja uskomuksistaan sekä kannustaa tätä uudenlaiseen toimintaan. Coachingia voidaan toteuttaa henkilökohtaisesti tai ryhmässä. Coaching voi olla ammattimaista tai sitä voidaan toteuttaa myös esimerkiksi esimies-alaissuhteessa tai vertaisten välisissä suhteissa.
Coaching ohjausmenetelmänä risteää työnohjausta, mentorointia, konsultointia ja psykoterapiaa muodostaen kuitenkin oman erillisen ohjausmuotonsa. Ammattimaisen coachingin perusperiaatteisiin kuuluu tavoitteellisuus ja ratkaisukeskeisyys, ja sen ytimessä on luottamus siihen että asiakas kykenee itse löytämään ratkaisuja ja toimintavaihtoehtoja tavoitteidensa saavuttamiseksi. Coachin tehtävä on auttaa asiakasta tulemaan tietoiseksi näistä ratkaisuista ja rohkaista tätä soveltamaan niitä käytäntöön.
International Coach Federation (ICF) on määritellyt ja listannut yksitoista ydintaitoa, jotka ammattimaisesti toimivan coachin tulee hallita voidakseen menestyksekkäästi auttaa asiakkaita näiden tavoitteiden saavuttamisessa. Nämä ydintaidot toimivat myös ICF:n sertifiointitutkintoon sisältyvän kirjallisen kokeen perustana.
Coaching-menetelmiä voidaan hyödyntää millä tahansa elämänalueella silloin, kun tavoitellaan henkilökohtaista kehittymistä. Ammattimaisesti niitä käytetään kuitenkin melko selkeästi rajattavissa kohteissa, joiden mukaan coachingia on ryhmitelty eri lajeihin tai alueisiin. Tavallisimpia näistä ovat:
Coaching-prosesseja voidaan mallintaa useilla tavoilla. Kenties yleisimmin käytetty coaching-keskustelun malli on GROW, joka etenee seuraavasti:
Ammattimaisesti toimivat coachit ovat sitoutuneet noudattamaan työssään eettisiä standardeja ja ohjeistoja, joita ovat määritelleet mm. International Coach Federation ICF, Suomen coaching-yhdistys ja European Mentoring and Coaching Council EMCC.
Coachingin ja mentoroinnin eettinen toimikunta on Suomen Coaching-yhdistyksen, ICF Finland ry:n ja EMCC Finland ry:n yhteinen coachingin ja mentoroinnin eettisiä periaatteita edistävä ja valvova itsenäinen toimielin, joka on perustettu vuonna 2013.Toimikunnan tarkoituksena on edistää ja valvoa coachingin ja mentoroinnin eettisyyttä ja ammattimaista toimintaa, ylläpitää keskustelua sekä tarvittaessa ratkaista coaching- ja mentorointitoimintaan liittyviä ristiriitatilanteita. Toimikunnassa on kolme jäsentä joista kukin edustaa omaa yhdistystään.
Suomen Coaching-yhdistys SCY, jonka tehtävänä on saattaa coaching-ammattilaisia yhteen, kehittää heidän osaamistaan järjestämällä koulutusta sekä tehdä coachingia tunnetuksi Suomessa.
ICF Finland ry on International Coach Federationin paikallisjaosto ja Suomessa toimivien ammatticoachien yhteisö.
Suomen Elämäntaidon Valmentajat ry
Beckerin talo
Beckerin talo on rakennus Seminaarinrinteessä Jyväskylässä. Sen on suunnitellut itseoppinut jyväskyläläinen rakennusmestari M. F. Forselius apteekkari Frans Kiljanderille. Talo on saanut nimensä siinä asuneen yleisen sairaalan ylilääkäri Aarne Arthur Beckerin mukaan. Hän asui talossa perheineen vuodesta 1920 kuolemaansa saakka vuonna 1941.
Talo sijaitsee Seminaarinrinteessä, joka on alue Jyväskylän yliopistokampuksen Seminaarinmäen välittömässä läheisyydessä. Pihapiirissä on suojeltu päärakennus, jonka pinta-ala on 229 m ja tilavuus 1 007 m sekä piharakennus, jonka kokonaisala on 249 m ja tilavuus 783 m. Molemmat rakennukset ovat vuodelta 1903.
Talossa toimii Jyväskylän Taiteilijaseuran galleria ja taidelainaamo. Piharakennuksessa sijaitsevat Keski-Suomen Popjazzopiston opetustilat ja Teatterikoneen toimisto ja harjoitustila.
Beckerin talo, Kirjailijatalo ja Juomatehdas kuuluvat Seminaarinrinteen Taidekortteliin.
Luettelo lentopallon olympiamitalisteista
Lentopallo on ollut olympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1964 kesäolympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten lentopallossa on Neuvostoliitto.
Lavenderin metroasema
Lavender on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Evocatio
Evocatio (lat. esiin kutsuminen) oli roomalaisten tapa huutaa vihollistensa jumalia apuun taistelussa näitä vastaan. Evocation vuoksi Roomaan rakennettiin useita vieraiden jumalien temppeleitä.
GeForce 10 -sarja
GeForce 10 -sarja on Nvidian kehittämä GeForce-näytönohjainsarja. Sarjan näytönohjaimet pohjautuvat uuteen Pascal-arkkitehtuuriin, joka on nimetty matemaatikko Blaise Pascalin mukaan. Ensimmäinen GeForce 10 -sarjan näytönohjain, GeForce Gtx 1080, julkaistiin toukokuussa 2016.Sarjan uusin malli GeForce GTX 1080 Ti julkaistiin maaliskuussa 2017. Näytönohjaimessa on aiemmin julkaistun Titan X:n tavoin Pascal-arkkitehtuuriin perustuva GP102-grafiikkapiiri, josta on on kytketty kaksi SM-yksikköä pois käytöstä. GTX 1080 Ti:n GP102-grafiikkapiirissä on käytössä 88 ROP eli Render Output -yksikköä, kun Titan X:ssä niitä on täydet 96 kappaletta. Eroavaisuuksia on myös muistikonfiguraatiosta, jäähdytysratkaisussa ja virransyötöstä, minkä ansiosta GTX 1080 Ti:n ylikellotus mahdollisuudet ovat paremmat Titan X:än nähden.
Mestareiden kisa 1998
Mestareiden kisa 1998 oli järjestyksessään 11. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 6. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin seitsemännen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti brittiläinen Colin McRae.
Pyynikin tulitikkutehdas
Pyynikin tulitikkutehdas toimi Tampereella Pyynikillä Pyhäjärven rannassa nykyisen Pyynikin uimarannan kohdalla vuodesta 1856 aina vuoteen 1908 saakka.
Tehtaan perusti 1856 kauppias Akseli Selim Laurén ja se oli Tampereen toinen tulitikkutehdas. Kaupungin ensimmäisen tulitikkutehtaan oli perustanut 1852 kauppias Henrik Eliander (1815–1892) Näsijärven rannalla sijainneen savipiipputehtaansa yhteyteen. Pyynikin tehtaan vuosituotanto nousi nopeasti kolmeen miljoonaan rasiaan ja työntekijöitä oli enimmillään nelisenkymmentä suurimman osan ollessa lapsia. Tulitikkujen valmistuksessa käytetty fosfori aiheutti työntekijöille erilaisia luusairauksia sekä kasvoihin ylä- tai alaleuan kuolioita. Myrkyllisen valkoisen fosforin käyttö tulitikuissa kiellettiin Suomessa 1872. Tulitikkuaskien valmistusta tehtiin myös käsityönä työläisten kodeissa koska askien valmistukseen ei ollut vielä kehitetty koneita.
Akseli Selim Laurénin kuoltua tehdasta johti hänen veljensä Knut Oskar Laurén (1836–1874). Tehdas paloi 1865 mutta se rakennettiin uudelleen. Knut Oskar Laurénin kuoltua tehtaan omistajaksi tuli "Tammerfors Tändsticksfabrik Ab" osakeyhtiö jonka osakkaina olivat Frans Wilhelm von Frenckell (1821–1878), Waldemar von Frenckell (1853–1936) ja Carl Zuhr (1823–1876). Pyynikin tehtaan teknilliseksi johtajaksi tuli ruotsalainen Walfrid Hultberg.
1870-luvulla Pyynikin tehtaalla alettiin käyttää tulitikuissa punaista fosforia ja samalla tulitikut kyllästettiin parafiinilla. Tehtaan tikut saivat mainetta sekä Suomessa että ulkomailla ja niitä palkittiin useissa teollisuusnäyttelyissä 1870- ja 1880-luvuilla. Tehtaan tuotannon arvo kasvoi vuosina 1885–1900 nelinkertaiseksi niin että se oli 232 000 markkaa vuonna 1900 ja vuotuinen valmistusmäärä nousi 30 miljoonaan tulitikkulaatikkoon vuonna 1903. Vuonna 1905 tehtaalla oli 84 työntekijää. Tehtaalla sattui usein tulipaloja ja sitä jouduttiin jälleenrakentamaan usein kovallakin kiireellä. Tehdasrakennuksiin kuului 1900-luvun alussa kolmikerroksinen varsinainen tehdasrakennus, Pyhäjärven rannassa sijainnut räjähdeainevarasto, Jalkasaaren ja rannan välisellä niemekkeellä sijainnut tehtaan työväen asuinrakennus sekä tehtaan isännöitsijän asuinrakennus kupolikattoineen.
Pyynikin tulitikkutehtaan toiminta päättyi vuonna 1908 ja tehtaan rakennukset purettiin vuonna 1910. Tehdasrakennusten betoniperustuksia on vielä osittain säilynyt. Myöhemmin Tampereen Särkänniemessä toimi vuonna 1926 perustettu aina vuoteen 1975 saakka.
Jere-Matias Alanen
Jere-Matias Alanen (s. 27. huhtikuuta 1996 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Alanen osaa pelata myös keskellä.
Alanen aloitti jääkiekkoilun Lempäälän Kisassa. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan, jossa Alanen voitti kauden 2011–2012 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän piipahti Tapparan A-nuorten ohella kahden ottelun lainalla LeKin A-nuorten Suomi-sarjajoukkueessa.
Kaudella 2016–2017 Alanen nousi Tapparan A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 15+21=36. Alanen jakoi myös Tapparan sisäisen tehotilaston voiton Alex Olkinuoran kanssa lukemalla +13. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa 10. helmikuuta 2017 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Alanen merkittiin Tapparan nelosketjuun kahden muun liigadebytantin; Viktor Nestrašilin ja Rasmus Smedbergin kanssa. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.51 minuuttia. Alanen myös voitti yhdeksästä aloituksestaan 77,8%. Koko kolmikolla avautui paikka joukkueen kokoonpanosta, kun Tapparan pelaajista viisi sai maajoukkuekutsun ja neljä muuta oli toipilaana. Alanen pelasi kauden aikana kolme SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Alanen jatkaa Tapparassa kaudella 2017–2018 vuoden mittaisella SM-liigasopimuksella. Hän aloitti kautensa lainalla lähtöseuransa Lempäälän Kisan Mestis-joukkueessa. Alanen pelasi Tapparassa kauden ensimmäisen sarjaottelunsa Mestarien liigassa 4. lokakuuta 2017 slovakialaista HC Banská Bystricaa vastaan, jolloin hän teki myös ensimmäisen maalinsa miesten pääsarjatasolla. Alanen sai Tapparan 3-0-voittoon päättyneessä ottelussa myös syöttöpisteen Jan-Mikael Järvisen tekemään voittomaaliin. Hän pelasi Tapparassa kaksi runkosarja- ja CHL-ottelua. Suurimman osan kaudestaan Alanen pelasi kuitenkin LeKissä, jossa tulokaskausi toi 31 runkosarjaottelussa tehot 16+15=31, viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja kolmessa Suomen Cupin ottelussa tehot 1+3=4. Hän oli runkosarjassa joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Antti Kangasniemen jälkeen.
Kaudeksi 2018–2019 Alanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin.
Alanen on harrastanut Lempäälän Kisassa myös maastojuoksua.
Ateenan raitiotieliikenne
Ateenan raitioliikenne () on yksi Ateenan metropolialueen julkisen liikenteen muodoista. Nykyisin raitiolinjoja on kolme ja ne kulkevat Ateenan keskustasta eteläisiin esikaupunkeihin.
Raitiotieliikenne alkoi Ateenassa ensimmäisen kerran vuonna 1882, jolloin hevosraitiotiet aloittivat toimintansa. Raitiotiellä kyettiin yhdistämään Ateenan keskusta ympäröiviin asuinalueisiin, joihin kuuluivat muun muassa Ampelókipoi, Kolokynthoú sekä Patísia. Lisäksi Omónoia-aukio liitettiin linjastolla Gkázin, Kerameikóksen sekä Sýntagman asuinalueisiin. Ateenan sähköraitiotie aloitti toimintansa vuonna 1908 ja tällä korvattiin kaupungin hevosraitiotie.
Toisessa maailmansodassa Kreikan miehitys jätti jälkensä raitiotieverkkoon, sillä raitiolinjoja lakkautettiin. Määrätietoinen raitiotieverkoston alasajo alkoi kuitenkin 1950-luvun alussa, jolloin linjoja päätettiin hävittää. Viimeinenkin raitiotielinja hävitettiin vuoden 1977 keväällä.
Ateenan uusi raitiotie aloitti toimintansa vuonna 2004 ennen Ateenan olympialaisia. Raitiotien laajentamista Pireukseen on suunniteltu.
Roope Mäkitalo
Roope Mäkitalo (s. 22. syyskuuta 1998 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän pelannee lähinnä lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Mäkitalo on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Mäkitalo on Pelicansin oma kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras maalintekijä 13 osumallaan. Kaudella 2015–2016 Mäkitalo oli Pelicansin B-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 17+25=42.
Kaudella 2016–2017 Mäkitalo debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Mäkitalo teki liigadebyyttinsä 10. helmikuuta 2017 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.44 minuuttia. Mäkitalo pelasi kauden aikana myös 12 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa tehopistein 1+1=2. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Pelicansin A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies Mäkitalo oli tehoilla 16+22=38.
Toukokuussa 2017 Mäkitalo teki juniorisopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi lainalla Peliitoissa. Mäkitalo oli tehoilla 15+19=34 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Samuel Salosen jälkeen ja neljänneksi paras pistemies Tatu Vihavaisen kanssa. Mäkitalo pelasi kauden aikana Pelicansissa kaksi SM-liigaottelua. Tammikuussa 2018 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Elokuussa Pelicans lainasi Mäkitalon Peliittojen Mestis-joukkueeseen.
Mäkitalon isä Kari pelasi omalla urallaan 82 SM-liigaottelua Kiekkoreippaassa ja hän toimii nykyään II-divisioonajoukkue HC Giantsin toimitusjohtajana. Roopen isosisko Mikaela Mäkitalo toimii joukkueen joukkueenjohtajana. Heidän setänsä Jarmo Mäkitalo pelasi urallaan yli 400 ottelua Ruotsin Elitserienissä, 100 ottelua SM-liigassa sekä kahdet olympiakisat. Jarmon poika ja Roopen serkku, ruotsalainen Tom Mäkitalo pelaa Hockeyettan-joukkue Mörrums GoIS IK:ssa.
L’amore nascosto
L’amore nascosto (myös "Madre e ossa"; ; kansainvälisesti "Hidden Love") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Alessandro Caponen ohjaama italialais-belgialais-luxemburgilainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Greta Scacchi, Mélanie Laurent ja Olivier Gourmet. Alessandro Capone ja Luca D’Alisera sovittivat elokuvan käsikirjoituksen Danielle Girardin romaanin "Madre e ossa" (1997) pohjalta. Elokuvan tuottajina olivat Massimo Cristaldi ja Mark Hammond.
Kolmannen itsemurhayrityksensä jälkeen 47-vuotias pariisilainen Danielle Gérard (Isabelle Huppert) suljetaan yksityiseen psykiatriseen sairaalaan, jossa hänen tapaustaan alkaa hoitaa psykiatri Madeleine Nielsen (Greta Scacchi). Danielle on aluksi hiljainen, syvälle kuoreensa vetäytynyt häiriintynyt nainen, jonka tyhjä katse kertoo toipumisen olevan mahdotonta. Tapaamisten aikana Daniellen kätketty kipu ja salaisuudet alkavat kuitenkin hiljalleen paljastua tohtori Nielsenille.
"L’amore nascosto" kuvattiin Belgiassa, Luxemburgissa ja Ranskassa 4,5 miljoonan euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Cristaldi Pictures, Tarantula Luxembourg, Tarantula Belgium, Soho Films ja uMedia.
"L’amore nascosto" sai ensi-iltansa Kanadassa, Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 2007. Elokuvan Italian ensi-ilta oli 18. lokakuuta 2007 Rooman elokuvajuhlilla, missä Alessandro Capone oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen Marc’Aurelion saajaksi. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Italiassa 5. kesäkuuta 2009 ja oli Archibald Enterprise Filmin teatterilevittämä. Isabelle Huppert voitti roolisuorituksestaan eurooppalaisen Nastro d’argenton vuonna 2009.
Bugisin metroasema
Bugis on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Singaporen keskusta-alueella. Se avattiin East West Linen asemana 4. marraskuuta 1989. Vaihtoyhteys Downtown Linelle avautui 22. joulukuuta 2013.
Tanjong Pagarin metroasema
Tanjong Pagar on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Singaporen keskusta-alueella. Se avattiin 12. joulukuuta 1987. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Ravintola Rosendahl (Pyynikki)
Ravintola Rosendahl oli Tampereen Pyynikillä vuosina 1863–1968 toiminut ravintola.
Ravintolan perustaja oli Johan Ludvig Rosendahl (k. 1876) joka oli muuttanut Tampereelle 1861 hoitamaan kaupunkiin vuonna 1860 perustettua Seurahuoneen ravintolaa. Rosendahlin ravintola toimi aluksi kesäisin vuosina 1863–1866 kauppias Robert Magnus Lindholmin huvilassa. Vuonna 1866 Rosendahl muutti ravintolansa uuteen paikkaan hieman kauemmaksi Joselininniemeen perustetusta toisesta kesäravintolasta.
Rosendahlin kuoltua 1876 ravintolan pitoa jatkoi hänen leskensä Henrika Rosendahl. Hän rakennutti vuonna 1888 läheiselle näköalapaikalle uuden ravintolarakennuksen. Tampereen kaupunki osti rakennuksen 1918 ja vuokrasi sitä edelleen ravintolanpitäjille. Ravntolan läheisyyteen siirrettiin vuonna 1907 kaupungin taimitarha ja vuosina 1929–1970 ravintolan vieressä sijaitsivat kaupungin puutarhan kasvihuoneet. 1960-luvulla ravintolan läheisyyteen valmistui vielä Pyynikin tanssilava.
Rosendahlin ravintolan toiminta päättyi 1968 ja ravintolarakennus purettiin 1970. Vuonna 1977 ravintolan ja puutarhan sijaintipaikalle valmistui arkkitehtien Jaakko Laapotti ja Martti Kukkonen suunnittelema Rosendahlin kongressihotelli, nykyinen hotelli Scandic Rosendahl.
Syklotriakontaani
Syklotriakontaani on rengasrakenteinen hiilivety, jossa hiilet ovat kytkeytyneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Yhdiste kuuluu sykloalkaanien aineryhmään. Syklotriakontaanin kemiallinen kaava on CH, moolimassa 420,8 g/mol, kiehumispiste 531,8 °C (paineessa 760 mmHg), suhteellinen tiheys 0,79 g/cm³ (vesi = 1,0 g/cm³), leimahduspiste 257,8 °C, taitekerroin 1,433 ja CAS-numero 297-35-8.
Calatayud
Calatayud (aragoniaksi "Calatayú") on kaupunki Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa. Calatayudin asukasluku on 20 191 (2016).
Calatayudin historia ulottuu roomalaisaikaan. Paikkakunnan nimenä oli alkuaan "Bilbilis", josta ovat jäljellä rauniot, muun muassa roomalaisen amfiteatterin jäännökset. Vähitellen alkuperäinen keltiberien kulttuuri sekoittui Rooman kulttuuriin, kieleen ja tapoihin. Keisari Augustuksen aikaan paikkakunnan nimeksi tuli "Municipium Augusta Bilbilis". Rooman valtakunnan tuhouduttua Bilbilis autioitui, kunnes 700-luvun alussa saapuivat arabit. Arabit asuttivat paikan, josta nykyinen Calatayud alkoi kehittyä. Arabit rakensivat linnan, joka tunnetaan nimellä "Qal 'at Ayyub" (Castillo de Ayuub).
Kaupungin keskustassa on nähtävissä Aragonian parhaimpia "mudéjar"-tyylisuuntaa edustavia rakennuksia, kuten "Colegiata de Santa María" 1300-luvulta, "Iglesia de la Virgen de la Peña" (1343–1350) sekä "Iglesia de San Andrés" 1400–1500-luvulta. Keskustassa on paljon renessanssipalatseja ja aatelistaloja.
Roomalainen runoilija Martialis syntyi Bilbiliksessä, nykyisen Calatayudin lähistöllä.
Lea Kauppi
Lea Kauppi (s. 1952) on suomalainen limnologi. Hän on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Kauppi työskentelee Suomen ympäristökeskuksen (SYKE) pääjohtajana.
Kauppi on ollut SYKEn pääjohtaja sen perustamisesta, vuodesta 1995 alkaen.
Pentti Lehtonen
Pentti Robert Lehtonen (2. lokakuuta 1922 Pyhäjärvi Vpl – 22. marraskuuta 2007) oli suomalainen upseeri, joka toimi Reserviupseerikoulun johtajana.
Lehtosen vanhemmat olivat Väinö Lehtonen ja Inkeri Pitkänen. Hänen puolisonsa vuodesta 1945 oli Anneli Maattola. Myös heidän pojastaan Seposta (s. 1948) tuli upseeri.
Lehtonen tuli ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta 1941. Talvisodassa hän toimi Helsingin suojeluskuntapiirin esikunnassa, jatkosodassa taas muun muassa nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 50:ssä ja Kenttätykistörykmentti 18:sta sekä nuorempana upseerina ja komppanian päällikkönä Jalkaväkirykmentti 56:ssa ja Jalkaväkirykmentti 1:ssä. Hän osallistui myös Lapin sotaan. Kadettikoulusta Lehtonen valmistui 1943 ja Sotakorkeakoulusta 1956. Maanpuolustuskurssin hän kävi 1966.
Lehtonen toimi jatkosodan jälkeen Armeijakunnan esikunnassa toimistoupseerina vuodesta 1945, nuorempana upseerina ja esikuntapäällikkönä Hämeen ratsurykmentissä vuodesta 1947, panssarintorjuntalinjan johtajana Panssarikoulussa vuodesta 1949 ja Panssarintorjuntapataljoonan komppanianpäällikkönä 1952–1954. Panssarirykmentin koulutus- ja järjestelyupseeri hän oli vuodesta 1957 ja Pääesikunnan toimistoesiupseeri vuodesta 1959 sekä myöhemmin toimistopäällikkö vuodesta 1968. Panssarikoulun johtajaksi Lehtonen tuli vuonna 1965 ja Rerviupseerikoulun johtajaksi 1971 Pentti Syrjän jälkeen. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 1977, toimittuaan viimeiset kaksi vuotta Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnan päällikkönä. 1980-luvun alkupuolella Lehtonen toimi Hollolan kunnanvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä.
Lehtonen ylennettiin vänrikiksi 1942, luutnantiksi 1943, kapteeniksi 1949, majuriksi 1959, everstiluutnantiksi 1965 ja everstiksi 1972.
Mestareiden kisa 1999
Mestareiden kisa 1999 oli järjestyksessään 12. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 5. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin kahdeksannen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti ranskalainen Didier Auriol.
Pirkko Niemelä
Pirkko Onerva Niemelä (o.s. "Saaren-Seppälä"; s. 21. tammikuuta 1939 Helsinki) on Turun yliopiston psykologian professori emerita.
Niemelä kirjoitti ylioppilaaksi Turun tyttölyseossa 1958 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1965, Uppsalan yliopistosta filosofian lisensiaatiksi 1968 ja väitteli filosofian tohtoriksi Tukholman yliopistossa 1973.
Niemelä aloitti uransa Turun yliopiston assistenttina 1965–1968 ja jatkoi Ruotsista palattuaan 1973–1976. Yliopistovuosien jälkeen hän työskenteli Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1976–1983 ja palasi Turun yliopiston palvelukseen psykologian apulaisprofessoriksi 1983–2001 sekä psykologian professoriksi vuodesta 2001 vuoteen 2003, jolloin jäi eläkkeelle. Päätyönsä ohessa Niemelä piti psykoterapeutin vastaanottoa (yksityispraktiikkaa) vuodesta 1980, perheterapeutin yksityispraktiikkaa vuodesta 1983 ja psykoanalyytikon yksityispraktiikkaa vuodesta 1989 lähtien. Hän on toiminut psykologina myös ulkomailla: Kalifornian yliopistossa (Berkeley) 1968–1970, Kalifornian yliopistossa (Los Angeles) 1970–1971 ja Moskovan valtionyliopistossa 1973. Vuodesta 1980 lähtien Niemelä on ollut Åbo Akademin psykologian dosentti.
Pirkko Niemelän puoliso on elokuvaohjaaja Pekka Niemelä.
Hannu Nieminen (professori)
Hannu Veli Nieminen (s. 24. helmikuuta 1952 Helsinki) on Helsingin yliopiston viestintäpolitiikan professori. Hän on julkisuusteorian, viestintäpolitiikan ja viestinnän sääntelyn asiantuntija.
Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään uudessa yhteiskoulussa 1972, valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1984, yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi samasta yliopistosta 1992 ja väitteli filosofian tohtoriksi (Ph.D.) Westminsterin yliopistossa Lontoossa 1996.
Nieminen on ollut koko työuransa ajan eri yliopistojen palveluksessa. Hän työskenteli Turun yliopiston viestinnän apulaisprofessorina 1996–2000, Turun yliopiston määräaikaisena viestinnän professorina 2000–2003, Helsingin yliopiston yliopistonlehtorina 2003–2005, Turun yliopiston mediatutkimuksen professorina 2005–2006 ja Helsingin yliopiston viestintäpolitiikan professorina vuodesta 2006 lähtien.
Hannu Niemisen isä oli kirjailija, kansakoulunopettaja Pertti Nieminen. Hänen puolisonsa vuodesta 1982 on pääsihteeri Kristiina Kumpula.
Festerday
Festerday on suomalainen death metal-yhtye, joka perustettiin vuonna 1989. Yhtye on julkaissut toistaiseksi kolme demoa, split-albumin ja viimeisimpänä kokoelma-albumin. Yhtye on tunnettu myös nimillä "...and Oceans" ja "Havoc Unit."
Festerday perustettiin vuonna 1989 Pietarsaaressa. Yhtye soitti aluksi death metalia, mutta siirtyi muutaman demon jälkeen black metaliin. Yhtye julkaisi vuonna 2015 kokoelma-albumin "...the Four Stages of Decomposition..." joka sisältää mm. ennenjulkaisemattomia ja uudelleennauhoitettuja kappaleita sekä kaikki yhtyeen demo-julkaisut remasteroituina versioina. Festerday-nimi tulee death metal -yhtye Carcassin kappaleesta.
Vuonna 2013 silloinen Havoc Unit -yhtye ilmoitti ottavansa Festerday-nimen uudelleen käyttöönsä. Vuonna 1995 yhtye vaihtoi nimekseen ”...and Oceans” ja julkaisi debyytti-albuminsa vuonna 1998. Albumi oli musiikkityyliltään sinfonista black metalia. Toisella albumillaan, vuonna 1999 julkaistulla "The Symmetry of I – The Circle of O," musiikkityylissä alkoi olla vivahteita elektronisesta musiikista.
Vuonna 2001 "A.M. G.O.D.: Allotropic/Metamorphic Genesis of Dimorphism" -albumilla yhtyeen musiikkityyli oli vaihtunut industrial metaliin, ja tällä linjalla se jatkoi koko olemassaolonsa ajan vuoteen 2005, jolloin yhtyeen nimeksi vaihtui Havoc Unit.
Sanoituksissaan ...and Oceans yhdisteli suomen, ruotsin ja englannin kieltä.
Kesällä 2018 yhtye ilmoitti palaavansa keikka-lavoille. Toistaiseksi ei ole tietoa, aikooko ...and Oceans mahdollisesti äänittää uutta musiikkia.Havoc Unit -nimellä julkaistiin yksi albumi, "h.IV+ (Hoarse Industrial Viremia)" vuonna 2008 ja kolme split-albumia. Havoc Unitin musiikkityyli erosi ...and Oceansin aikaisesta industrial metalista olemalla enemmän kokeellisempaa ja extreme-tyylisempää.
Médée Miracle
Médée Miracle (kansainvälisesti "Medea Miracle") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Tonino De Bernardin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-italialainen draamaelokuva, jonka pääosassa on Isabelle Huppert. Elokuva pohjautuu kreikkalaiseen mytologiaan ja sen henkilöhahmoihin, mutta sijoittuu nykyajan Pariisiin.
"Médée Miracle" kuvattiin Pariisin esikaupungeissa muutamassa päivässä, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Lontane Provincie Film, Stella Films, Les Films du Camélia ja Arte France Cinéma. Elokuva sai ensi-iltansa Italiassa, Venetsian elokuvajuhlien "Orizzonti"-esityssarjassa 8. syyskuuta 2007. Elokuva sai Ranskassa teatteriensi-iltansa 30. maaliskuuta 2011 ja oli Baba Yaga Distributionin teatterilevittämä.
Keskieurooppalainen Irène (Isabelle Huppert) jättää kotimaansa ja muuttaa Pariisiin aloittaakseen uuden elämän ranskalaisen aviomiehensä Jasonin (Tommaso Ragno) ja kahden tyttärensä kanssa. Jason ostaa Pariisista kahvilan ja Irène alkaa työskennellä kabareelaulajana. Kun Jason pettää ja jättää Irènen ranskalaisnaisen takia, Irène alkaa janota kostoa, joka ajaa hänet hulluuden partaalle.
Isela Valve
Isela Eriksson-Valve (s. 1949 Kemiö) on suomalainen kirjastonhoitaja ja lasten- ja nuortenkirjailija. Teoksissaan hän käsittelee usein Ahvenanmaan historiaa.
Valve on opiskellut uskontohistoriaa ja kirjallisuutta ja saanut maisterin arvon. Hänen esikoisteoksensa oli lastenkirja barnboken "Hej! Jag heter Marie" (1984), jonka tapahtumat sijoittuvat Ahvenanmaan ulkomuseoon Jan Karlsgårdeniin. Kahdessa nuortenkirjassa hän käsittelee pyhimyksiä: "Sankt Olof går igen" ja "Ringen på isen" (kertoo Henrikistä).
Valven kirja "Joels färger", joka kertoo ahvenanmaalaisesta maalarista Joel Petterssonista, oli ehdolla vuonna 2013 ensimmäisen Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Valve asuu Jomalassa Ahvenanmaalla.
Vladimir Lundeqvist
Vladimir (Valdemar) Jalmarovitš Lundeqvist (; 6. tammikuuta 1885 Pietari, Venäjän keisarikunta – 11. tammikuuta 1920 Pietari, Neuvosto-Venäjä) oli suomalaista sukua ollut venäläinen eversti, joka palveli Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijassa, mutta kuului salaa ”Kansallinen keskus” ("natsionalnyi tsentr") -nimiseen vastavallankumoukselliseen järjestöön. Hän toimi Pietarin puolustuksesta vastanneen 7. armeijan esikuntapäällikkönä vuonna 1919 kenraali Nikolai Judenitšin Luoteis-Venäjän armeijan uhatessa kaupunkia.
Vladimir Lundeqvist oli kenraaliluutnantti Hjalmar Lundeqvistin poika. Hän aloitti sotilasuransa vuonna 1902 ja valmistui Mikaelin tykistökoulusta aliluutnantiksi vuonna 1905, minkä jälkeen hän palveli Henkikaartin tykistödivisioonassa. Hän suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian vuonna 1912 ja sai esikuntakapteenin arvon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lundeqvist palveli muun muassa Henkikaartin esikunnassa. Hänet ylennettiin keväällä 1917 everstiluutnantiksi. Lundeqvist vetäytyi armeijasta lokakuun vallankumouksen jälkeen ja palasi kotikaupunkiinsa Pietariin, mutta hänet värvättiin puna-armeijaan helmikuussa 1919. Hänet nimitettiin heinäkuun alussa 1919 Pietarin puolustuksesta vastanneen 7. armeijan esikuntapäälliköksi.
Lundeqvist kuului vuonna 1918 perustettuun salaiseen ”Kansalliseen keskukseen”, joka oli kadettimielinen ja monarkistinen järjestö. Hän piti Pietaria lännestä uhanneen valkoisen kenraali Aleksandr Rodzjankon ja myöhemmin tämän seuraajan Nikolai Judenitšin jatkuvasti ajan tasalla kaupungin puolustuksesta. Kansallisen keskuksen olemassaolo tuli neuvostoviranomaisten tietoon kesäkuussa 1919 Yhinmäen linnakkeen sotilaskapinan myötä, mutta Lundeqvist onnistui vielä välttämään paljastumisen. Eino Rahjan väitteen mukaan Lundeqvist olisi myös yrittänyt sabotoida bolševikkien selustahyökkäyksen suomalaista Aunuksen retkikuntaa vastaan määräämällä hyökkäyksen kohdistumaan edullisen Viteleen sijasta suomalaisten pääasemaan Tuulosjoella. Lundeqvistin salaliitto paljastui lopulta lokakuussa 1919 Judenitšin ollessa jo kaupungin porteilla. Lundeqvist oli siirretty syyskuun lopussa 11. armeijan esikuntapäälliköksi Astrahaniin, mutta hän ei noudattanut käskyä ja kirjautui väärällä nimellä erääseen pietarilaiseen sairaalaan odottamaan valkoisten kansannousua. Tšeka löysi ja vangitsi hänet 25. marraskuuta. Hänet teloitettiin muiden salaliittolaisten kanssa tammikuussa 1920.
Mestareiden kisa 2000
Mestareiden kisa 2000 oli järjestyksessään 13. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 10. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin yhdeksännen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti nelinkertainen rallin maailmanmestari Tommi Mäkinen.
Per Eklund ja Miki Biasion tippuivat ensimmäisellä kierroksella.
Struuppa
Struuppa (myös "Struuppaa", "Struuppova"; ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen rannalla viisi kilometriä Suuresta-Narvusista pohjoiseen. Kylässä on 19 asukasta (vuonna 2010).
Kylä esiintyy 1600-luvun kartoissa. Vuonna 1848 siellä asui 80 inkerinsuomalaista, jotka kuuluivat Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan. Kylän suomalaissukuja olivat Ahonen, Mäkinen, Pukari, Styf ja Varkki. Vuonna 1862 Struuppaalla oli kymmenen taloa ja 264 asukasta. Paikalliset talonpojat olivat tilanomistajan maaorjia. Vuonna 1899 Struuppa kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Sen 194 asukkaasta oli suomalaisia 165, venäläisiä 18 ja ”sekoittuneita” 11. Läsnä olleista 185 henkilöstä oli luterilaisia 171. Kylässä toimi englantilaisen yhtiön omistama sahalaitos ja laivanrakentamo.
Venäjän vallankumouksen jälkeen kylä oli jaettu Vanhaan ja Uuteen Struuppaan, jotka yhdistettiin virallisesti vuonna 1930. Aluksi ne muodostivat Narvusin volostiin kuuluneen kyläneuvoston. Vuodesta 1924 lähtien kylät kuuluivat Takaväljän ja vuodesta 1928 Suuren-Narvusin kyläneuvostoon.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen läpi kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. "Pervoje Maja") välinen asfaltoitu maantie. Struuppaalta on linja-autoyhteydet Jaamaan ja Ivangorodiin. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 30 henkeä. Lähistöllä sijaitsee kaksi huvila-aluetta.
Nurmen hienotaetehdas
Nurmen hienotaetehdas toimi Vahvialan pitäjän Nurmen kylässä Rahkolanjoen kosken rannalla vuosina 1875–1891.
Viipurilainen kauppaliike Hackman & Co sai vuonna 1875 luvan perustaa Nurmen kylään lähelle Nurmen rautatieasemaa hienotaetehtaan, jonka käyttövoimana oli vesi- ja höyryvoima. Tehtaan johtajana toimi Sheffieldstä Englannista kotoisin ollut Th. Woodward, joka oli aiemmin johtanut Fiskarsin hienotaetehdasta.
Tehtaalla ol 1881 162 työntekijää, ja tuotteet vietiin pääasiassa Venäjälle. Nurmen tehdas siirrettiin vuonna 1891 Leppävirran Sorsakoskelle, jossa aloitti toimintansa Sorsakosken hienotaetehdas Hackman & Co:n haltuun tulleen Sorsakosken sahan yhteydessä.
Mestareiden kisa 2013
Mestareiden kisa 2013 piti olla järjestyksessään 26. Mestareiden kilpailu. Kilpailu olisi käyty 14–15. joulukuuta Rajamangalan stadionilla Thaimaan Bangkokissa. Tapahtuma jouduttiin perumaan 2. joulukuuta Thaimaan poliittisten mielenosoituksien takia.
Maat ja kuljettajat, jotka oli ilmoitettu mukaan ennen tapahtuman peruuttamista.
Autot jotka oli ilmoitettu.
Daeg Faerch
Daeg Neergaard Faerch (s. 27. syyskuuta 1995 San Diegon piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esitti vuoden 2007 "Halloween"-kauhuelokuvassa nuorta Michael Myersia.
Al-Daqahliyya
Al-Daqahliyya () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 3 538,23 km² ja väkiluku 5 949 001 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Al-Mansura.
Urania-maailmankello
Urania-maailmankello () on Berliinin Alexanderplatzilla sijaitseva kello. Sen metallisessa rotundassa on kaikkiaan 148 kaupungin nimet 24 aikavyöhykkeen mukaan jaoteltuina. Noin kymmenen metriä korkea maailmankello pystytettiin vuonna 1969 samanaikaisesti Berliinin TV-tornin kanssa silloisessa Itä-Berliinissä ja se on nykyään suojeltu muistomerkki.
Kellon päällä on yksinkertaistettu aurinkokunnan malli. Planeetat liikkuvat yhden kierroksen minuutissa.
Urania-maailmankello on berliiniläisten keskuudessa suosittu kohtaamispaikka.
Maaltamuutto (taideteos)
Maaltamuutto on taiteilija ja arkkitehti Arja Renell'in (Lehtimäki) vuonna 2014 julkistettu teos Aleksandra Siltasen puistossa Tampereen Tampellan kaupunginosassa. Teos kunnioittaa kirjailija Kalle Päätaloa ja liittyy Taivalkoskella vuonna 2005 valmistuneeseen Kalle Päätalo -muistomerkkiin "Kirja".
Teos "Maaltamuutto" koostuu taivalkoskelaisista ihmishahmoista, Kalle Päätalon hahmosta teoksen keskellä sekä suorakaiteen muotoisista levyistä. Teos on tehty maalatuista teräslevyistä ja corten-teräslevyistä. Teos sijoittuu noin 30 metrin matkalle luonnonkallio- ja betoniseinään puiston reunassa. Teokseen liittyy myös betoniseinään valolla heijastettava Päätalon mietelause hänen aloittaessaan ensimmäistä kirjaansa: ”Ellet yritä, et mitään saa, mutta heikommillakin lahjoilla päästään pitkälle – sitkeydellä.”
Rauhanpalatsi
Rauhanpalatsi () on alankomaiden Haagissa sijaitseva kansainvälisen oikeuden hallinnollinen rakennus. Rakennuksessa toimii kansainvälinen tuomioistuin, pysyvä välitystuomioistuin ja Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia. Lisäksi rakennuksessa sijaitsee Rauhanpalatsin kirjasto, jossa on yksi maailman merkittävimmistä kansainväliseen oikeuteen keskittyneistä kirjakokoelmista.
Rakennus valmistui vuonna 1913 alun perin pysyvän välitystuomioistuimen päämajaksi ja kirjastoksi. Tarve rakennukselle syntyi vuoden 1899 Haagin rauhankonferenssissa, jossa päätettiin perustaa valtioiden välisten riitaisuuksien sovitteluun keskittyvä pysyvä välitystuomioistuin. Ajatus rakennuksesta syntyi amerikkalaisen diplomaatin Andrew Dickson Whiten ja venäläisen diplomaatin Friedrich Martensin välisissä keskusteluissa. Kaksikko onnistui houkuttelemaan Andrew Carnegien rahoittamaan rakennuksen 1,5 miljoonan dollarin sijoituksella.
Al-Šarqiyya (Egypti)
Al-Šarqiyya () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 4 911,00 km² ja väkiluku 6 485 412 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Zagazig.
Asyutin kuvernoraatti
Asyut () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 25 926,00 km² ja väkiluku 4 245 215 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Asyut.
Prahan astronominen kello
Prahan astronominen kello () on Prahan vanhankaupungin raatihuoneen seinässä oleva tunnettu historiallinen kello. Vuonna 1410 käyttöön otettu kello on yksi maailman vanhimmista ja hyväkuntoisimmista astronomisista kelloista ja eräs Prahan tunnetuimmista nähtävyyksistä. Vuosittain noin 700 000 matkailijaa katsoo sen lyönnit.
Astronominen kello on raatihuoneen eteläseinässä ja siinä on kolme osaa: astronominen kartta, josta näkyy kuun ja auringon asento taivaalla ja muita astronomisia tietoja, sen yläpuolella ”Apostolien kävely” eli apostoleja esittävä kerran tunnissa pyörivä kellopeli sekä alimpana kalenteri, jonka yläreunassa nuoli osoittaa kuluvan päivän, kuukauden ja eläinradan symbolin.
Astronomisen kellotaulun vierellä on neljä patsasta, jotka kuvaavat aikansa uhkakuvia: turhamaisuutta kuvaava peiliin katsova mies, ahneutta kuvaava rahapussin kantaja, kuolemaa kuvaava luuranko ja vääräuskoisuutta kuvaava turkkilainen. Tasatunnein nämä neljä hahmoa liikkuvat. Niiden lisäksi taulua koristavat neljä liikkumatonta hahmoa: astronomi, kronikoitsija, filosofi ja enkeli.
Kellon rakensivat kelloseppä Mikuláš Kadaňilainen ja pappi-tiedemies Jan Šindel.
Sainšand
Sainšand () on Dornogovin provinssin pääkaupunki Mongoliassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1931 ja sen väkiluku on 29 000.
Stars (Simply Redin albumi)
Stars on Simply Redin nejäs studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1991. Albumilta julkaistiin viisi singleä, mukaan lukien "Stars" ja "For Your Babies", jotka molemmat saavuttivat Top 10-listan Britanniassa. Albumi oli valtava menestys maailmanlaajuisesti.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Mick Hucknall, ellei toisin mainita.
Aleksandra Siltasen puisto
Aleksandra Siltasen puisto on Tampereella Tampellan kaupunginosassa Tammerkosken itärannalla sijaitseva puistoalue, jota on rakennettu 1990-luvun lopusta alusta 2010-luvun alkuun. Puistosta menee Palatsinraitin silta Tammerkosken yli. Puistossa on Kalle Päätaloa kunnioittava taideteos "Maaltamuutto" ja ilmavoimien ensimmäisten kuolonuhrien muistokivi ja -laatta. Tampellan masuuni sijaitsi nykyisen puiston alueella vuosina 1844–1884.
Puisto on nimetty Tampellan tehtaalla työskennelleen kutojan ja kirjurin mukaan. Puiston pohjoispuolella on Otto Gustafssonin puisto.
Henning Matzen
Henning Matzen (28. joulukuuta 1840 Satrup, Tanska – 18. heinäkuuta 1910 Ronneby, Ruotsi) oli tanskalainen juristi ja poliitikko. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa, josta valmistui lakimieheksi vuonna 1864. Hän tuli saman yliopiston professoriksi vuonna 1870 ja toimi myös yliopiston rehtorina vuosina 1892–1893.
Matzen oli konservatiivista kansanpuoluetta edeltäneen oikeistolaisen Højre-puolueen edustajana Tanskan maakäräjien () jäsen vuosina 1879–1910 ja puheenjohtaja vuosina 1894–1902. Maakäräjät muodosti yhdessä kansankäräjien () kanssa kaksikamarisen parlamentin. Parlamentti muutettiin vasta Matzenin kuoleman jälkeen vuonna 1953 yksikamariseksi kansankäräjiksi.
Matzen toimi välitystuomioistuimen puheenjohtajana ensimmäisessä pysyvän välitystuomioistuimen käsiteltäväksi tuodussa riidassa vuonna 1902. Tapaus oli Meksikon ja Yhdysvaltojen välillä kiistaa aiheuttanut niin kutsuttu Pious Fund -tapaus.
Tapio Palva
Erkki Tapio Palva (s. 1947) on perinnöllisyystieteen emeritusprofessori Helsingin yliopiston Biotieteiden laitoksella. Hän oli akatemiaprofessori kaudella (1.8.1999–31.7.2004) tutkimusaiheenaan "Kasvien stressimekanismien, kylmänkestävyyden ja geenien ekspressiota välittävien signaalien molekyylianalyysi".
Vuodesta 1997 lähtien ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Kruunutoko
Kruunutoko ("Lophoceros alboterminatus") on sarvinokkien heimoon lintulaji, jota tavataan Afrikassa seuraavissa maissa: Angola, Burundi, Kongo, Etiopia, Kenia, Malawi, Mosambik, Namibia, Ruanda, Somalia, Etelä-Afrikka, Etelä-Sudan, Sudan, Swazimaa, Tansania, Uganda, Sambia, Zimbabwe.
Lajin kannan arvioidaan vähenevän paikallisesti elinalueiden tuhoutumisen vuoksi. Kannan suuruutta ei kuitenkaan ole määritetty, mutta se on levinnyt laajalle ja sopivilla elinalueilla sitä on runsaasti.
Laji elää lähinnä kosteissa metsissä mutta sitä tavataan myös kuivissa metsissä ja kaupunkialueilla.
Kari Kasurinen
Kari-Aapo Paavali Kasurinen (s. 7. kesäkuuta 1946 Pieksämäki) on suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa Reserviupseerikoulun johtajana, presidenttien Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari adjutanttina ja Kaartin jääkärirykmentin komentajana.
Kasurinen syntyi Veijo Kasurisen ja Laila Taavitsaisen perheeseen. Hänen puolisonsa on Arja Hynninen.
Kasurinen tuli ylioppilaaksi Pieksämäen yhteislyseosta 1965 ja suoritti opettajatutkinnon 1967. Kadettikoulusta hän valmistui 1981. Frunzen sotilasakatemiassa Kasurinen opiskeli 1986 ja Maanpuolustuskurssin hän kävi 1988.
Kasurinen toimi opetusupseerina Savon prikaatissa vuodesta 1969, opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä Uudenmaan jääkäripataljoonassa ja Kaartin pataljoonassa 1972–1979 sekä toimistoupseerina ja -esiupseerina Uudenmaan sotilasläänin esikunnassa ja Pääesikunnassa 1981–1988. Presidentin kolmantena, toisena ja ensimmäisenä adjutanttina hän työskenteli 1988–1995 ja vuonna 1996 Kaartin jääkärirykmenttiin liittyvissä erityistehtävissä. Rykmenttiä hän johti 1996–2000 ja sen jälkeen Reserviupseerikoulua Pentti Airion jälkeen vuodesta 2000. Uudenmaan sotilasläänin komentajaksi Kasurinen tuli 2003, mitä ennen hän toimi Afganistanin operaation suomalaisen yhteysupseeriosaston johtajana. Vakinaisesta palveluksesta Kasurinen erosi 1.7.2006. . Kasurinen on myös toiminut opettajana Havukosken koulussa.
Kasurinen ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1980, majuriksi 1985, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1996.
Francesco Gabbani
Francesco Gabbani (s. 9. syyskuuta 1982 Carrara, Italia) on italialainen laulaja ja lauluntekijä. Gabbani nousi ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen voitettuaan vuoden 2016 San Remon musiikkifestivaaleilla tulokassarjan kappaleella ""Amen"". Seuraavana vuonna hän voitti festivaalin pääsarjan kappaleella ""Occidentali’s Karma"", ja edusti myös samalla kappaleella Italiaa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Occidentali’s Karma
Occidentali’s Karma on italialaisen laulajan Francesco Gabbanin esittämä kappale, jolla hän voitti San Remon musiikkifestivaalit 2017 ja edusti Italiaa Eurovision laulukilpailussa 2017.
Vedonlyöntikertoimien mukaan kappale oli 10 päivää ennen kilpailua ylivoimainen voittajasuosikki.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 13. toukokuuta, jossa se sai 334 pistettä ja saavutti sijan 6.
Wayland
Wayland on näytönhallintajärjestelmä, joka on suunniteltu korvaamaan X Window System ("X-Windows").
Waylandiin kuuluu protokollamäärittely sekä referenssitoteutus protokollasta.
Ikkunointisovelluksen referenssitoteutuksen nimi on Weston.
XWayland välisovellus on X-palvelinsovelluksen versio, joka renderöi Wayland-rajapinnalle sallien taaksepäin yhteensopivuuden olemassa olevien sovelluksien kanssa.
Projektin lähdekoodit on julkaistu avoimen MIT-lisenssin alaisuudessa.
Sailfish OS:n lisäksi Fedora Linux käyttää Waylandia.
Raspberry Pi alustan Raspbian.
X-ikkunointia on yritetty yksinkertaistaa ja tehostaa useita kertoja. X-ikkunointiin on sen historian aikana lisätty paljon toimintoja joille nykyään ei ole tarvetta.
X-ikkunoinnin X11-protokollan seuraajalle X12 on olemassa suunnitelmia mutta ei toteutusta.
Wayland-arkkitehtuuri yksinkertaistaa ikkunointijärjestelmää X-ikkunointiin verrattuna. Sen sijaan että asiakassovellukset antaisivat useita piirtokomentoja näyttöä hallitsevalle sovellukselle ("X Server") asiakassovellukset renderöivät ikkunansa valmiiksi ja välittävät tämän näyttöä hallitsevalle sovellukselle ("compositor").
Tarvittavat piirtotoiminnot sijaitsevat ohjelmakirjastossa jota asiakasovellukset käyttävät sen sijaan että ne olisivat yhden sovelluksen sisäisiä toimintoja.
Menetelmä vähentää tarvetta prosessien väliselle kommunikaatiolle (), yksinkertaistaa näyttöä hallitsevaa komponenttia ja sallii sovelluksille laajemman kontrollin ikkunan piirtotoiminnoista.
Wayland käyttää hyväkseen Linux-ytimen rajapintoja kuten KMS ("kernel mode switching") ja DRM ("direct rendering manager") näyttölaitteiden kanssa, eikä siksi ole suoraan käytettävissä muilla alustoilla jotka eivät näitä rajapintoja toteuta.
Wayland ei toteuta verkkoläpinäkyvyyttä X-ikkunoinnin tapaan vaan jättää tämän toiminnon erilliselle protokollalle kuten VNC tai RDP.