hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jerónimo Saavedra
Jerónimo Saavedra (s. 3. heinäkuuta 1936) on espanjalainen poliitikko. Hän on toiminut Kanariansaarten itsehallintoalueen pääministerinä vuosina 1983–1987 ja 1991–1993. Vuosina 2007–2011 hän oli Las Palmas de Gran Canarian pormestari.
Helvetinkolu
Helvetinkolu on kalliomuodostuma Helvetinjärven kansallispuistossa Ruovedellä. Helvetinkolu on 40 metriä pitkä, 38 metriä syvä ja vain pari metriä leveä sola, joka laskee jyrkästi Ison Helvetinjärven rantaan.
Helvetinkolu on myös Helvetinjärven kansallispuiston tunnus.
Helvetinkolu muodostui noin 150–200 miljoonaa vuotta sitten, kun maankuori liikahteli. Samaan aikaan syntyi myös noin 20 kilometriä pitkä Isosta Helvetinjärvestä Luomajärven kautta Koverojärveen päättyvä rotkojärvien jono. Helvetinkolu tuli tunnetuksi nähtävyydeksi jo 1800-luvulla. Siellä on vierailleet monet kuuluisat taiteilijat ja kirjailijat, kuten Akseli Gallen-Kallela ja J. L. Runeberg. Helvetinkolun alue suojeltiin 1950-luvulla. Sitä on käytetty myös susiansana.
Romanian ja Moldovan yhdistämisliike
Liike Romanian ja Moldovan yhdistämiseksi sai alkunsa molemmissa maissa vuonna 1989 tapahtuneen vallankumouksen ja Neuvostoliiton Glasnost-politiikan seurauksena. Liikkeen kannattajia kutsutaan Romaniassa "unionisteiksi" ja Moldovassa moldovenisteiksi. Yhdistämisliikkeen tavoitteet poikkeavat romanialaisen Partidul România Mare -puoleen ajamasta politiikasta romanialaisten asuttamien alueiden liittämiseksi Romaniaan siinä, että ensin mainittu vaatii Romanian ja Moldovan nykyisten rajojen ulkopuolelle jäävien romanialaisten asuttamien alueiden palauttamista osaksi Romaniaa. Unionistit sen sijaan pyrkivät rauhanomaisesti yhdistämään Romanian ja Moldovan alueet.
Sigrid Boo
Sigrid Maren Boo (23. elokuuta 1898 Oslo – 12. syyskuuta 1953 Oslo) oli norjalainen kirjailija. Syntyään oslolainen Boo vietti lapsuutensa 1899–1909 Larvikissa Etelä-Norjassa. Hänen romaaneistaan on tehty useita filmatisointeja.
Teoksissaan Boo käsittelee muun muassa rakkautta, tuberkuloosia ja kotiapulaisen elämää, kuten menestyskirjassaan "Vi som går kjøkkenveien" (1930). Romaanista tehtiin saman niminen filmatisointi ruotsalaisine rinnakkaisversioineen vuonna 1933. Aiheeseen tartuttiin myös Yhdysvalloissa: elokuva "Servants' Entrance" valmistui 1934. Suomeksi Boon romaani ilmestyi nimellä "Kyökin puolella" vuonna 1932. Risto Orko ohjasi samasta aiheesta komediaelokuvan "Kyökin puolella" 1940.
Uusiutuva energia Euroopan unionissa
Tämä artikkeli käsittelee uusiutuvaa energiaa Euroopan Unionissa.
EU-maat ovat sitoutuneet 20 %:n ilmastokaasuvähennyksiin vuosien 1990-2020 loppuun mennessä.
Kansainväliset tutkimukset ja IPCC ovat osoittaneet tavoitteen riittämättömäksi. Siksi monet maat, kuten Tanska, Norja ja Ruotsi, ovat vapaaehtoisesti kunnianhimoisempia. Kööpenhamina aikoo olla ensimmäinen hiilineutraali kaupunki. Norja hiilineutraali vuoteen 2030 mennessä ja Ruotsi vähentää päästöjä 40 % vuoteen 2030 mennessä.
Tanskassa ja Norjassa ei ole koskaan käytetty ydinvoimaa. Ruotsissa kansanäänestys on vaatinut ydinvoimasta luopumista. Saksa on päättänyt luopua ydinvoimasta.
Euroopan tuulivoiman nimellinenkapasiteetti oli yli 56 GW vuoden 2007 lopussa. Tuulivoimalla tuotettiin 3,7 % EU:n sähköstä vuonna 2007.
Tuulivoima työllisti EU:ssa suoraan 108 400 ja yhteensä 154 000 ihmistä vuonna 2007. Suora työllistävyys on suurin Saksassa 38 000 ihmistä, Tanskassa 23 500 ihmistä ja Espanjassa 20 500 ihmistä. Suora tuulivoimatyöllisyys oli Suomessa 800 ja Ruotsissa 2000 vuonna 2007.
EWEA ennustaa Eurooppan tuulivoiman yli kolminkertaistuvan vuosina 2008-2020; vuoteen 2020 mennessä nimellinenkapasiteetti olisi 180 GW. EWEA ennustaa kokonaistyöllisyyden kasvua 330 000 työntekijään vuonna 2020. Vaikka offshore (vesialueelle asennetun) tuulivoiman työllisyys ylittää onshore (maalle asennetun) osuuden vasta vuonna 2025, sen työllisyysmäärän ennustetaan kasvavan merkittäväksi (yli 130 000 ihmistä) jo vuosina 2015-2020. Maalle rakennettava tuulivoima on halvempaa ja sitä voidaan tuottaa myös ilman sähkönsiirtoverkkoa ja maksuja.
EU:n biopolttoaineiden kulutus oli 3,3 % liikennepolttoaineista vuonna 2008. Se vastasi noin 10 miljoonaa tonnia öljyä. EU direktiivin velvoite on 5,75 % biopolttoaine osuus liikennepolttoaineissa vuonna 2010. Direktiivi sisältää myös raaka-aineen kestävyyskriteereitä.
Korjus
Korjus on sukunimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
HMS Diana (H49)
HMS Diana (viirinumero H49) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä, joka palveli maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
"HMS Diana" liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon. Alus oli 1934 huollettavana Sheernessissä ennen siirtoaan Kiinan asemalle 8. (huhtikuusta 1939 alkaen 21.) Hävittäjäviirikköön, missä alus palveli toisen maailmansodan puhkeamiseen saakka.
"HMS Diana" liitettiin sodan puhjettua 3. syyskuuta yhdessä "HMS Duncanin", "HMS Daringin" ja "HMS Daintyn" kanssa Välimeren laivastoon Aleksandriaan, jonne se saapui lokakuussa 1939. Alus oli vuoden lopulla huollettavana Maltalla, mistä se palasi Englantiin liitettäväksi Kotilaivaston 3. Hävittäjäviirikköön. Alus suojasi 15. helmikuuta vaurioitunutta "HMS Duncania", kun se hinattiin Invergordonista Forthiin telakalle. Alus pelasti 35 Saksan laivaston sukellusveneen "U-57":n 21. helmikuuta 1940 upottaman brittiläisen kauppalaivan "Loch Maddyn" miehistönjäsentä 92 merimailia etelälounaaseen Rockallista.
"HMS Diana" suojasi 8. huhtikuuta joukkojenkuljetussaattuetta Norjaan. Perille päästyään alus suojasi raskaita pinta-aluksia, suoritti partiointia ja tuki maajoukkoja tykistötulella. Se suojasi 1. toukokuuta risteilijöitä evakuoitaessa Åndalsnesistä ja Moldesta joukkoja. Alus suojasi lentotukialuksia 14. toukokuuta Clydestä Norjan rannikolle, kun ne siirtyivät suojaamaan joukkojen lopullista evakuointia Norjasta, operaatio Alphabet.
Keskustelut "HMS Dianan" siirrosta Kanadan laivastolle korvaamaan 25. kesäkuuta tuhoutunut HMCS "Fraser" aloitettiin hallitusten välillä. Alus siirrettiin heinäkuussa telakalle huoltoon, minkä aikana tehtiin lopullinen päätös siirrosta. Se palasi palvelukseen elokuussa ja koeajojen jälkeen se siirrettiin virallisesti Kanadan laivastolle 6. syyskuuta nimellä HMCS "Margaree". Aluksen korjaukset saatiin valmiiksi lokakuun alussa ja se lähti 17. lokakuuta Londonderrystä liittyäkseen saattueeseen OL8.
Alus upposi Pohjois-Atlantilla suojatessaan saattuetta OL8 kolaroituaan rahtilaiva "Port Fairyn" kanssa.
Aluksen upotessa menehtyi 142 miehistönjäsentä aluksenpäällikkö mukaan lukien.
Sanansaattaja
Sanansaattaja voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Metroid Prime: Trilogy
Metroid Prime: Trilogy on Retro Studiosin kehittämä toimintaseikkailupelikokoelma, jonka Nintendo julkaisi 2009. Kokoelma sisältää pelit Metroid Prime, ja yhdellä kaksikerroksisella levyllä. Peli julkaistiin Yhdysvalloissa 24. elokuuta 2009 ja Euroopassa 4. syyskuuta 2009. Kokoelma sisältää muun muassa taidekirjasen ja muuta lisäsisältöä.
"Metroid Prime" ja "Metroid Prime 2: Echoes", jotka julkaistiin alun perin Nintendo GameCubelle, on päivitetty uudella ohjauksella ja toiminnoilla.
Japanissa "Metroid Prime" ja "Metroid Prime 2: Echoes" julkaistiin erikseen Wii-pelikonsolille osana New Play Control-sarjaa. Ne sisältävät samanlaisen ohjauksen kuin Metroid Prime 3. Peleissä on myös lyhyemmät latausajat, parannellut grafiikat ja 16:9-laajakuvatuki.
Gatineau Olympiques
Gatineau Olympiques on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotiareena on Robert Guertin Centre Gatineaussa, Quebecissa.
Joukkue perustettiin vuonna 1960 nimellä "Hull Hawks". 1970 nimi muutettiin "Hull Festivals"iksi ja tällä nimellä joukkue pelasi vuoteen 1976 asti, kunnes nimi vaihdettiin "Hull Olympiques"iin. Nykyisen muotonsa joukkueen nimi sai vuonna 2003.
Nadine Angerer
Nadine Angerer (s. 10. marraskuuta 1978) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 146 maaottelua.
Angerer esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana elokuussa 1996. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2003 ja 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 1997, 2001, 2005, 2009 ja 2013. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa vastustajat eivät tehneet ainuttakaan maalia Angererin taakse. Olympialaisissa hän on saavuttanut pronssia vuosina 2000, 2004 ja 2008.
Seuratasolla Angerer on edustanut kotimaassaan ennen ulkomaille lähtöään viimeksi 1. FFC Frankfurtia. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Bayern München, 1. FFC Wacker München ja 1. FFC Turbine Potsdam sekä ruotsalainen Djurgårdens IF.
Yanomamit
Yanomamit ovat intiaanikansa Etelä-Amerikassa Amazonin sademetsän alueella Venezuelassa ja Brasiliassa. Yanomamit puhuvat yanomami-kieliä. Yanomamit "löydettiin" vasta 1900-luvun alussa jolloin heräsi myös tiedepiirien kiinnostus tätä kansaa kohtaan, tästä syystä yanomamit ovat eräitä kaikkein tutkituimmista kansoista.
Kerstin Garefrekes
Kerstin Garefrekes (s. 4. syyskuuta 1979) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 130 maaottelua, joissa hän on tehnyt 43 maalia.
Garefrekes esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa marraskuussa 2001. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2003 ja 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2009. Olympialaisissa hän on saavuttanut pronssia vuosina 2004 ja 2008.
Seuratasolla Garefrekes edustaa 1. FFC Frankfurtia, jossa hän on voittanut UEFA Cupin vuosina 2006 ja 2008. Hänen aiempia seurojaan ovat GW Steinbeck, Arminia Ibbenbüren ja FFC Heike Rheine.
Vitali Kolesnik
Vitali Kolesnik (, s. 20. elokuuta 1979 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa KHL-liigan Barys Astanaa.
Kolesnik aloitti uransa Kaztsink-Torpedossa kaudella 1998–1999. Hän edusti seuraa sekä Vysšaja Ligassa että Kazakstanin mestaruussarjassa vuoteen 2005 asti.
Kolesnik teki NHL-seura Colorado Avalanchen kanssa sopimuksen vapaana pelaajana 16. elokuuta 2005. Kaudella 2005–2006 hän pelasi pääosin AHL:ssä, jossa hänelle kertyi 29 peliä Lowell Lock Monstersin joukkueessa. Kolesnik kutsuttiin Coloradon NHL-miehistöön 6. joulukuuta David Aebischerin ja Peter Budajin takavoimiksi. Hän teki debyyttinsä NHL:ssä 7. joulukuuta 2005 Boston Bruinsia vastaan. Kolesnik torjui joukkueelleen voiton estämällä 20 laukausta 4–1-loppulukemiin päättyneessä ottelussa. Kolesnik valittiin kolmen pelaajan tähdistöön 18. joulukuuta 2005 Coloradon 2–1-voitossa New York Rangersia vastaan. Samassa ottelussa hän sai ensimmäisen syöttöpisteensä Joe Sakicin tekemään ylivoimamaaliin. Kolesnik pelasi kaudella 2005–2006 kahdeksan NHL-ottelua. 28. joulukuuta Colorado Avalanche ilmoitti lähettäneensä Kolesnikin takaisin farmiin. Hän oli ollut avauskokoonpanossa seitsemässä ottelussa maalikeskiarvolla 3,29 ja torjuntaprosentilla 88,7.
Kaudeksi 2006–2007 Kolesnik siirtyi Venäjän superliigaan Himikin riveihin. Hän pelasi kaudella 38 ottelua. Seuraavalla kaudella Kolesnik pelasi 51 ottelua. Kaudella 2008–2009 Superliiga muutti nimensä KHL:ksi ja Himik Atlantiksi. Kolesnikilla oli liigan paras torjuntaprosentti, 94,5. Hänet nimettiin lokakuussa 2009 kuukauden maalivahdiksi. Kaudeksi 2009–2010 Kolesnik siirtyi Salavat Julajev Ufaan kolmevuotisella sopimuksella.
Kolesnik edusti Kazakstania vuoden 1999 nuorten MM-kilpailuissa. Hän edusti ensimmäisen kerran Kazakstanin A-maajoukkuetta vuosien 2002 ja 2003 1. divisioonan MM-kilpailuissa. MM-kisoissa hän debytoi vuoden 2004 kilpailuissa. Hän pelasi myös vuoden 2005 MM-kilpailuissa. Hän oli Kazakstanin joukkueessa mukana Torinon olympialaisissa 2006. Hän oli turnauksessa Kazakstanin ainoa NHL-pelaaja Nikolai Antropovin rinnalla. 2012 MM-kilpailuissa Kolesnik palkittiin maansa parhaina pelaajina.
Varuboden-Osla
Osuuskauppa Varuboden-Osla Handelslag (lyh. VBO) on Uudellamaalla pääasiassa kaksikielisissä kunnissa sekä Ahvenanmaalla toimiva S-ryhmään kuuluva itsenäinen alueosuuskauppa. Osuuskauppa syntyi länsiuusimaalaisen "Osuuskunta Varubodenin" ja itäuusimaalaisen "Osuuskauppa Oslan" fuusioituessa Varuboden-Oslaksi 1. heinäkuuta 2011. Samana vuonna Varuboden-Osla alkoi harjoittaa vähittäiskauppaa Ahvenanmaalla nimellä "Varuboden på Åland" ja avasi ensimmäisen S-Marketin Maarianhaminan lähistöllä. VBO:n meneminen Ahvenanmaalle lisäsi huomattavasti kilpailua vähittäiskaupan alalla Ahvenanmaalla.
VBO harjoittaa päivittäis- ja käyttötavarakauppaa, rautakauppaa, puutarha- ja kukkamyyntiä, liikennemyymälä- ja polttonestekauppaa sekä ravintolatoimintaa. Varuboden-Oslalla on oman kertomansa mukaan toimialueellaan yli 50 toimipaikkaa. Eniten liikkeitä on Oslan ja VB:n entisissä kotikunnissa eli Porvoossa ja Kirkkonummella. Kirkkonummella sijaitsevat Varuboden-areena ja VBO:n ainoa Prisma-hypermarket. Varuboden-Oslan S-Market Porvoon Sokos-tavaratalon yhteydessä on myynniltään Suomen suurin S-market. Osuuskaupan toiminta on alueellisesti hajaantuneinta kaikista Suomen alueosuuskaupoista. HOK-Elantoon kuuluva alue halkaisee osuuskaupan toimialueen kahtia, Kauniaisissa sijaitsevat S-Marketit ovat HOK-Elantoon kuuluvan Espoon keskellä ja Ahvenanmaan toimipaikat ovat satojen kilometrien päässä VBO:n päätoimialueesta.
Varuboden-Osla on tiettävästi Suomen vanhin osuustoiminnan periaatteille rakentuva kaupallinen, edelleen toimintaansa jatkava yritys. Vuonna 1889 perustettiin "Helsingin yleinen ravintoyhdistys". Se sulautui vuonna 1921 "Andelslaget Varubodeniin".
Osuuskauppa Osla Handelslag syntyi 1.9.1968 yhdistämällä Östra Nylands Handelslag (joka syntyi vuonna 1928 Liljendals Handelslagin ja Pernå Handelslagin yhdistyttyä), Tolkis Andelshandel ja Pellinge Handelslag. Seuraavana vuonna mukaan liittyi pukkilalainen Osuuskauppa Kohiseva.
Sokos
Prisma
ABC
S-market
Sale
Rauta- ja puutarhakaupat
Autokaupat
Kim Kulig
Kim Kulig (s. 9. huhtikuuta 1990) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 33 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.
Kulig esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2009. Loppuottelussa Englantia vastaan hän teki Saksan 3–1-johtomaalin; Saksa voitti ottelun maalein 6–2. Vuonna 2008 Kulig saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Kulig edustaa 1. FFC Frankfurtia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa VfL Sindelfingeniä ja Hamburger SV:tä.
Kaljunaamakaija
Kaljunaamakaija ("Psittrichas fulgidus") on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen kaija ja sukunsa ainoa laji.
Linnun pituus on 46 cm ja paino 600–800 g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen musta, vatsa ja siiven ylä- ja alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja koiraan silmän takana on punainen täplä. Nokka on musta, koivet harmaat ja iiris tumman punaruskea. Naama ja kurkku ovat kaljut. Vanhin vankeudessa elänyt lintu oli 25-vuotias.
Kaljunaamakaijat elävät Papua-Uuden-Guinean sisämaan vuoristoseuduilla. Populaation koko on korkeintaan noin 21 000 yksilöä, joka on karkea arvio, sillä lintu on harvinainen ja siitä on varsin vähän luotettavia havaintoja. Se on uhanalainen metsästyksen takia, sillä paikalliset asukkaat käyttävät sitä ravinnoksi ja keräävät sen sulkia ja nahkoja. Myös lemmikiksi keräily on suurimuotoista ja lintuturistien lisääntyvä määrä häiritsee lajin pesintää. Metsien hakkuut eivät ole tämän lajin uhkana, sillä lajin pääasialliset ravintopuut, eräs viikunapuulaji, yleensä säästetään hakkuissa.
Laji elää vuoristometsissä 800–2 000 m:n korkeudella merenpinnasta. Toisinaan sitä tavataan alempana lähellä rannikkoa.
Pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo noin kuukauden.
Ruokavalio koostuu viikunoista, mangoista ja "Freycinetia mangopandan" -kasvin suurista kukinnoista.
Mysterious Skin
Mysterious Skin on Gregg Arakin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2004. Elokuva perustuu Scott Heimin romaaniin. Elokuva kertoo kahdesta nuoresta pojasta, jotka 8-vuotiaina joutuivat baseball-valmentajansa hyväksikäytön kohteeksi.
Brian ja Neil ovat lapsuudessaan joutuneet hyväksikäytön uhreiksi. Brianilla on nenäverenvuotoa ja pyörtyilyä ja Neil luulee että se mitä valmentaja hänelle teki olisi aivan oikein. Myöhemmin elokuvassa Neil on tajunnut, että se mitä tapahtui ei ole heidän syynsä, mutta myös sen että ajassa ei voi palata taaksepäin. Neilillä on paras ystävä nimeltä Wendy, joka on joskus ollut ihastunut Neiliin, mutta sitten vain ikään kuin luovuttanut. Hän on ainoa, jolle Neil on koskaan kertonut valmentajasta. Hänellä on myös toinen ystävä, Eric, joka ei kuitenkaan tiedä valmentajasta ensin, mutta saa sitten myöhemmin selville elokuvan aikana, mitä on tapahtunut penkomalla Neilin tavaroita kun hän nukkuu. Eric järkyttyy, mutta ei mainitse asiasta Neilille.
Jossain vaiheessa Wendy lähtee New Yorkiin ja Neil jää ilman hänen parasta ystäväänsä, mutta hänellä on silti Eric. Ericilläkin on tunteita Neiliä kohtaan. Neil on kaiken kaikkiaan koviksen oloinen, mutta usein elokuvassa hänestä paljastuu erilaisia surullisia puolia. Hän luuli oikeasti että valmentaja välitti hänestä.
Brian luulee, että alienit sieppasivat hänet ja tuntemattoman pojan pienenä ja hän yrittää etsiä Neiliä parhaansa mukaan. Hän tapaa myös naisen, joka oli muka alieneiden sieppaama, mutta siitä ei ole varmuutta. Elokuvassa vihjataan myös, että kyseistä naista olisi hyväksikäytetty pienenä. Brian viettää aikaa naisen kanssa, mutta jossain vaiheessa nainen luulee, että Brian on ihastunut häneen ja yrittää häntä, mutta sitten Brian suuttuu ja lopettaa välit kyseiseen naiseen. Brian lopulta löytää Neilin osoitteen puhelinluettelosta jonka nimen hän oli saanut kirjastosta "varastettuaan". Kun Brian menee Neilin ovelle, ketään ei ole kotona, mutta pian Neilin äiti ja Eric tulevat pihaan ja he saavat selville, että Brian etsi Neiliä, mutta he kertovat hänelle, että Neil lähti juuri bussilla New Yorkiin.
Brian alkaa viettää aikaa Neilin ystävän Ericin kanssa ja Neil puolestaan viettää aikaa Wendyn kanssa, joka hankkii hänelle työpaikan, jossa hän on vähän aikaa, mutta sitten lopettaa. Brianista ja Ericistä tulee hyviä ystäviä. Neil tulee jouluksi kotiin, mutta hänelle on sattunut onnettomuus; hänet raiskattiin ja hakattiin, mutta äidilleen hän kertoi, että hänet ryöstettiin. Neil ja Brian tapaavat jälleen ja Neil suhtautuu haikeasti Brianiin. Lopuksi he menevät käymään valmentajan entisellä talolla (ikkunaa käyttäen), jossa Brianille muistuu mieleen karu totuus hänen katoamisestaan, ja jossa Neil kertoo yksityiskohtaisesti, mitä sinä tiettynä iltana tapahtui. Neil ja Brian ovat sohvalla, kun talon asukkaiden ääniä alkaa kuulumaan ovelta. Brian makaa Neilin sylissä kun Neil kertoo lopuksi, ettei voinut palata ajassa taaksepäin. Hänen täytyi vain lohduttaa Briania, telepaattisesti, koska ei voinut puhua.
Luumäen vaakuna
Luumäen vaakuna on Luumäen kunnan tunnus. Vaakunan hongan voi ajatella viittavaan Salpausselän mäntymetsiköihin tai presidentti Svinhufvudin, jonka kotitila sijaitsi Luumäellä, elämäntyöhön. Karjunpää on peräisin niin ikään presidentti Svinhufvudin aatelisvaakunasta. Vallitus symboloi Taavetin linnoitusta.
Vaakunan selitys kuuluu: ”kultakentässä honka, jonka rungon oikealla puolella punavaruksinen karjunpää, vasemmalla puolella viisisakarainen vallitus; kaikki mustaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 30. huhtikuuta 1951.
Melanie Behringer
Melanie Behringer (s. 18. marraskuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 123 maaottelua, joissa hän on tehnyt 34 maalia.
Behringer esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Behringer edustaa Bayern Müncheniä. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Hausen, SpVgg Utzenfeld, SC Freiburg ja 1. FFC Frankfurt.
This Is England
This Is England on Shane Meadowsin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuva kertoo Falklandin sodassa isänsä menettäneestä 12-vuotiaasta pojasta, joka ystävystyy skinijengin kanssa 1980-luvun Englannissa. Jengi on aluksi suvaitsevainen, eikä harrasta laittomuuksia. Tilanne kuitenkin muuttuu nopeasti, kun jengin vanha tuttu vapautuu vankilasta ja aloittaa rasististen mielipiteidensä levittämisen.
Elokuvalle on tehty spin-off-televisiosarjat "This Is England '86" (2010), "This Is England '88" (2011) ja "This Is England '90" (2015).
Çeşmen kirkko
Çeşmen kirkko () on vuosina 1777–1780 rakennettu, Johannes Kastajalle pyhitetty kirkkorakennus Pietarissa Venäjällä.
Juri Feltenin suunnittelema kirkko on pystytetty Venäjän laivaston Turkista vuonna 1770 Egeanmeren Çeşmen lahdella saaman voiton kunniaksi. Neliapilan muotoinen puhdaslinjainen ja sopusointuinen rakennus edustaa venäläisessä kirkkoarkkitehtuurissa harvinaista uusgoottilaista tyyliä. Toisessa maailmansodassa vaurioitunut kirkko restauroitiin vuosina 1965–1977. Neuvostoaikana siinä toimi Çeşmen taistelulle omistettu merisotamuseon näyttely.
Kirkkoon liittyy sen vieressä sijaitseva, Juri Feltenin vuosina 1774–1780 rakentama Çeşmen palatsi, jota Katariina II käytti pysähtymispaikkana matkustaessaan Pietarin ja kesäasuntonsa Tsarskoje Selon välillä. Tornien reunustamaan kolmion muotoiseen palatsiin on myöhemmin liitetty kolme sivurakennusta, jotka häiritsevät sen arkkitehtonista vaikutelmaa. 1830-luvulta lähtien rakennuksissa toimi sotainvalideille tarkoitettu vanhainkoti.
Çeşmen kirkon osoite on Lensovetinkatu 12. Lähin metroasema on Moskovskaja.
Annike Krahn
Annike Krahn (s. 1. heinäkuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 137 maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Krahn esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Krahn on edustanut kaudesta 2015–2016 alkaen Bayer 04 Leverkusenia. Aiemmin hän pelasi FCR 2001 Duisburgissa, jonka riveissä hän voitti vuonna 2009 UEFA Cupin ja Saksan cupin, sekä kauden 2014–2015 ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa.
Babett Peter
Babett Peter (s. 12. toukokuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 117 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Peter esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana maaliskuussa 2006. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2009 sekä saavuttanut olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.
Seuratasolla Peter edustaa VfL Wolfsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat 1. FC Lokomotive Leipzig, 1. FFC Turbine Potsdam, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012, sekä 1. FFC Frankfurt.
Haavikko
Haavikko () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen vasemmalla rannalla 15 kilometriä Suuresta-Narvusista etelään. Kylässä on 90 asukasta (vuonna 2010).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1571 nimillä "Kekino" ja "Kikino". 1580-luvun ruotsalaismiehityksen aikana esiintyy myös sen itämerensuomalainen nimitys muodoissa "Apakyle, Apakylla, Happekylla, Hapekylle". Vuonna 1848 Haavikon kylässä asui 207 inkerikkoa ja 22 Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan kuulunutta inkerinsuomalaista. Haavikon kartanossa eli Iittovassa oli lisäksi 16 inkerikkoa. Paikalliset talonpojat olivat Iittovan kartanon maaorjia. Kartanon omistanut Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät vuonna 1848 velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 kylässä oli 38 taloa, 303 asukasta, ortodoksinen kirkko ja markkinat. Vuonna 1899 Haavikko kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Kylän 365 asukasta olivat väestönlaskennan mukaan kaikki ”suomalaisia”. Luterilaisia heistä oli kuitenkin vain yksi henkilö.
Haavikon ortodoksisen seurakunnan ensimmäinen puukirkko oli rakennettu vuonna 1718. Agostino Camuzzin suunnittelema Pietari-Paavalin kivikirkko vihittiin käyttöön vuonna 1848. Vanhan kirkon paikalle pystytettiin vuonna 1870 puinen tsasouna. Vuonna 1874 Haavikon seurakunnasta erotettiin Joenperän seurakunta, minkä jälkeen siihen kuuluivat Iittovan ja Priretšjen kartanot sekä Haavikon, Kallivierin, Karstalan, Kotkon, Krikin, Kukkosin, Mannakan, Ropsun, Sutelan, Tiensuun, Vanhankylän ja Vyötermaan kylät. 1880-luvulla seurakunnassa oli noin 2 500 jäsentä, joista osa oli inkerikkoja ja osa venäläisiä. Haavikon kirkko suljettiin vuonna 1938, mutta saksalaismiehityksen aikana vuosina 1942–1944 se oli jälleen käytössä. Rakennus paloi vuonna 1980.
Paavali I lahjoitti vuonna 1797 Iittovan kartanon ja siihen kuuluneet 13 kylää lapsuudenystävälleen Aleksandr Kurakinille. Myöhemmin kartano vaihtoi omistajia, ja vuonna 1848 von Nesselrode myi sen Baikovin kauppiassuvulle. Laukaanjoen vastarannalla sijainneessa kartanossa oli vuonna 1874 kivinen päärakennus, viinatehdas, kestikievari, kapakka ja kauppa. Haavikon eteläpuolella toimi kartanoon kuulunut tiilitehdas. Iittovan kartanon ja Mannakan kylän välillä Laukaanjoen rannalla on sijainnut ”Ruotsin hautoina” tunnettu kivikehyshautaryhmä, joka ei ole säilynyt.
Neuvostoaikana Haavikko muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Vuonna 1924 se liitettiin Kotkon, vuonna 1927 Kukkosin, vuonna 1950 Tiensuun, vuonna 1954 Koskinan ja vuonna 1958 jälleen Kukkosin kyläneuvostoon. Vuonna 1928 kylässä oli 324 ja vuonna 1958 92 asukasta.
Haavikko koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja yhdestä kaksikerroksisesta asuintalosta. Lähistöllä sijaitseva karjatila on vailla käyttöä. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan sata henkeä. Kylän kautta kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. "Pervoje Maja") välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja-autoyhteydet Jaamaan, Ivangorodiin ja Laukaansuuhun. Palveluihin kuuluu kauppa.
Bianca Schmidt
Bianca Schmidt (s. 23. tammikuuta 1990 Gera) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 51 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Schmidt esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Vuonna 2008 hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Schmidt edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Mestarien liigan vuonna 2010. Vuosina 2012–2015 hän pelasi 1. FFC Frankfurtissa ja voitti Mestarien liigan vuonna 2015. Juniorina hän pelasi syntymäkaupunkinsa Geran seuroissa.
Radama I
Radama I (noin 1793 – 27. heinäkuuta 1828) oli madagaskarilaisen Imerinan valtakunnan hallitsija, josta tuli koko Madagaskarin ensimmäinen kuningas.
Radama oli Andrianampoinimerinan nuorin poika. Isänsä kuoltua vuonna 1810 hänestä tuli Imerinan hallitsija. Hän torjui naapurikansojen hyökkäykset ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa Britannian tuella. Vuonna 1818 hän julistautui Madagaskarin kuninkaaksi.
Radama kutsui maahan englantilaisia lähetyssaarnaajia, jotka perustivat kouluja ja loivat latinalaiseen kirjaimistoon perustuvan malagassin kirjakielen. Hän uudisti maan armeijaa ja hallintoa eurooppalaisten asiantuntijoiden avulla. Radama alisti betsileot ja sakalavat ja valloitti saaren rannikkoseudut. Vuonna 1825 hän karkotti ranskalaiset Madagaskarin eteläosassa sijainneesta Fort Dauphinin (nykyinen Tolanaro) tukikohdasta.
Vain 36-vuotiaana kuollutta Radamaa seurasi valtaistuimella Ranavalona I, yksi hänen 12 vaimostaan.
Jyväskylän steinerkoulu
Jyväskylän steinerkoulu, aikaisemmin nimellä Jyväskylän Rudolf Steiner -koulu, on Jyväskylässä toimiva 1983 perustettu steinerkoulu. Perustamisestaan lähtien koulu alkoi kasvaa luokan verran vuodessa, kunnes se tuli yhdeksänvuotiseksi. Vastaava kasvu alkoi uudestaan, kun kouluun päätettiin perustaa lukio, joka on Lahden Rudolf Steiner -koulun toimintayksikkö. Koulun ensimmäiset ylioppilaat kirjoittivat 2001. Koulun lukiota ollaan lakkauttamassa.
Koulu on toiminut hyvin monissa osoitteissa. Perustettaessa se toimi ensin yksityisopetusryhmänä. Sen toimitilat ovat kokonaan tai osittain olleet muun muassa Pyssymiehenkadulla Kortemäessä, Kypärätiellä Kypärämäessä, Kukkumäessä Kilpisen koulun kanssa samassa rakennuksessa ja nykyisen paikan naapurissa silloisen Cygnaeuksen koulun kanssa samassa rakennuksessa. Nykyään se toimii Keskikatu 17:ssä samassa rakennuksessa Voionmaan lukion kanssa. Koulun rehtori on Teppo Lairio.
Haavikko (täsmennyssivu)
Haavikko voi viitata seuraaviin:
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940 oli 2. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Ylioppilaskoripalloilijat. Kauden päätteeksi Eiran Kisa-Veikot voitti historiansa ensimmäisen Suomen mestaruuden. Sarjan kaikki joukkueet olivat helsinkiläisiä.
"Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P/O = Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O- = Päästetyt pisteet ottelua kohti, P = Pisteet"
Viralliseksi tulkitun sisähallimestaruuskilpailun lisäksi kesällä 1940 pelattiin ulkokenttämestaruudesta cup-kilpailuna. Loppuottelussa Eiran Kisa-Veikot voitti Kadettikoulun 14-13.
Rintakyliä ja larvamaita
Rintakyliä ja larvamaita on Samuli Paulaharjun vuonna 1943 julkaistu kirja. Kirjan alkuperäinen kustantaja oli Werner Söderström Osakeyhtiö ja teos painettiin Porvoossa. Vuoden 1943 jälkeen teoksesta on otettu painos vuosina 1961, 1975 ja 2001. Teos on Paulaharjun viimeinen.
Teos käsittelee eteläpohjalaisen Kurikan vanhaa elämää. Paulaharju Jenny-vaimonsa kanssa kiersi kesien 1939–1942 aikana Kurikan ”rintakyliä ja larvamaita” keräten materiaalia teokseen. Paulaharjut haastattelivat matkojensa aikana yli sataa henkilöä. Suurimman osan teoksen aineistosta Paulaharju oli muistiinmerkinnyt 30 ja 40 vuotta aiemmin kotimaakuntaan tekemillään matkoilla. Teoksessa on mukana myös omaa muistitietoa ja kokemusta.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen vuonna 2008 äänikirjana, johon kuuluu 13 CD-levyä. Äänikirjassa teoksen lukee kurikkalainen filosofian tohtori Osmo Rinta-Tassi.
Anja Mittag
Anja Mittag (s. 16. toukokuuta 1985 Chemnitz) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 50 maalia.
Mittag esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana maaliskuussa 2004. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013. Hän teki vuoden 2013 EM-kisojen loppuottelun ainoan maalin. Mittag saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki viisi maalia. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Mittag on viimeksi edustanut ruotsalaista FC Rosengårdia (entinen Malmö FF), josta hän siirtyy kaudeksi 2015–2016 ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut Ruotsissa myös QBIK/Karlstadin joukkueessa. Kotimaansa 1. FFC Turbine Potsdamin joukkueessa hän on voittanut UEFA Cupin vuonna 2005.
Fatmire Alushi
Fatmire Bajramaj (s. 1. huhtikuuta 1988 Gjurakovc, Kosovo, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 79 maaottelua, joissa hän teki 18 maalia.
Bajramaj esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana lokakuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. EM-kisoissa 2009 hän teki kolme maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.
Seuratasolla Bajramaj on edustanut FCR 2001 Duisburgia, jossa hän vuonna 2009 voitti UEFA Cupin ja Saksan cupin, vuosina 2009–2011 1. FFC Turbine Potsdamia, sitten 1. FFC Frankfurtia ja kaudella 2014–2015 ranskalaista Paris Saint-Germainia.
Faustina vanhempi
Annia Galeria Faustina, usein Faustina vanhempi (, noin 100 – lokakuu tai marraskuu 140 tai 141) oli roomalainen keisarinna ja Antoninus Piuksen vaimo. Hänen isänsä oli Marcus Annius Verus, joka omisti monta tiilitehdasta ja oli toiminut uransa aikana konsulina. Hän oli myös yksi Rooman vaikutusvaltaisimmista miehistä. Faustina äiti oli eräs Rupilia Faustina.
Ei tiedetä milloin Faustina meni Antoninuksen kanssa naimisiin mutta koska parilla oli tytär, joka avioitui ennen vuotta 134, on luultavaa että se tapahtui ennen vuotta 120. Liitto oli onnellinen ja Faustina sai Antoninuksen kanssa neljä lasta, joista kuitenkin vain tytär Faustina nuorempi ehti elää aikuiseksi asti. Heidän nimensä on kuitenkin tiedossa:Vuonna 138 Antoninus nousi Rooman keisariksi ja Rooman senaatti kunnioitti Faustinaa antamalla tälle arvonimen Augusta.
Faustina kuoli vuonna 140 tai 141 ja Antoninus suri häntä kovasti. Hän korotti Faustinan jumalattareksi ja rakennutti Forum Romanumille hänelle omistetun temppelin. Antoninus perusti myös hyväntekeväisyysohjelman Faustinan muistoksi. Siinä Italian maanviljelijöille myönnettiin lainoja ja niiden koroista saadut rahat käytettiin orpotyttöjen auttamiseksi. Kolikoissa näitä tyttöjä kutsuttiin nimellä "puellae Faustinianae" ().
Sagalassoksesta, Turkista löydettiin vuonna 2008 suuri naisen marmoripatsas, jonka epäillään esittävän Faustinaa.
Forest Lawn Memorial Park
Forest Lawn Memorial Park on hautausmaa, jonne on haudattu enimmäkseen kuuluisia ihmisiä. Hautausmaa sijaitsee Hollywoodin lähellä Hollywood Hillsissä.
Alho
Alho voi tarkoittaa seuraavia:
Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi
Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi (; VHEMT) on kansainvälinen liike. Se kannattaa ihmisten pidättäytymistä lisääntymisestä tapana vähentää populaatiota. Liike opettaa, että nykyihmisen vapaaehtoisella poistumisella muun muassa vältettäisiin kasvi- ja eläinlajien sukupuuttoja sekä turhaa inhimillistä kärsimystä.
Tämän filosofian tai maailmankatsomuksen nimesi 1990-luvulla VHEMT:iksi liikkeen tunnettu puolestapuhuja, yhdysvaltalainen Les U. Knight. Liike ei pidä itseään organisaationa, vaan laajana yksilöiden joukkona.
20 ITK 40 VKT
20 ItK 40 VKT eli ”20 mm kaksoisilmatorjuntakanuuna vuodelta 1940 valmistaja VKT” oli suomalainen jatkosodan aikainen Aimo Lahden suunnittelema kevyt ilmatorjuntatykki lempinimeltään "Vekotin". Ase oli ainoana kaksiputkisena 20 mm ilmatorjuntatykkinä tehokkain Suomen armeijan toisessa maailmansodassa käyttämä 20 mm ilmatorjunta-ase. Tykkejä valmistettiin 174 ja ne olivat koulutuskäytössä aina 1970-luvulle asti ja varauskalustona vuoteen 1988.
20 Itk 40 VKT on Aimo Lahden suunnittelema kaksoisilmatorjuntatykki. Tykin aseet perustuvat Lahden L-39 panssarintorjuntakivääriin mutta sarjatuliaseeksi muutettuna sekä lisäksi kahva- ja peräosat ja putkien suojukset on poistettu. Tykin prototyyppi ilmatorjuntatykki L-39 valmistui juuri ennen talvisotaa, mutta Lahti teki malliin vielä joitakin parannuksia jolloin sarjatuotantomallin nimikkeeksi tuli L-40. Ilmavoimien Esikunta tilasi 50 kappaleen sarjan Valtion Kivääritehtaalta (VKT) tammikuussa 1940 ja teki 120 tykin lisätilauksen kesäkuussa 1941. Tuotanto kuitenkin viivästyi ja ensimmäiset aseet valmistuivat vasta vuonna 1943. Aseita valmistui 155 vuonna 1943 ja 19 vuonna 1944. Tykit jaettiin joukoille pieninä erinä heti valmistumisen jälkeen.
L-39 panssarintorjuntakivääriin verrattuna tykin aseiden rakenne on tehty varta vasten sarjatulta ajatellen, joten samanlaisia rakenneongelmia kuin L-39/44 ilmatorjuntakiväärillä ei ole. Aseen tulinopeus on säädettävissä, suurin 2×700 laukausta minuutissa, tyypillisemmin käytetty 2×360 laukausta minuutissa. Ammukset ladataan aseeseen 20 laukauksen lippaissa joilla on painoa tyhjänä 5,6 kg ja täytenä 11–12 kg ammustyypistä riippuen. 20 ItK 40 VKT käyttää samaa 20×138 Solothurn-patruunaa kuin L-39 panssarintorjuntakivääri ja muut kenttäarmeijan 20 mm ilmatorjuntatykit 20 ItK 38 BSW ja 20 ItK 35 Breda. Tykin tähtäin oli Osmo Niskasen suunnittelema ja Strömbergin valmistama. Tähtäin ei ollut täysin tyydyttävä, ja sen käyttö oli monimutkaisempaa kuin saksalaisen 20 ItK 38 BSW:n. Tykin jalusta oli myös ongelmallinen, sillä se oli varsin heikkotekoinen ja tarjosi vain 20 cm:n maavaran. Niinpä hinausnopeus oli vain 30–40 km/h ja tykin maastokelpoisuus jätti toivomisen varaa. Aseen varusteisiin kuuluivat mm. varalippaat kuljetuslaatikkoineen, it-tähtäimen kuljetuslaatikko, peite ja varustelaatikko.
20 ItK 40 VKT oli käytössä jatkosodan ja Lapin sodan kevyissä ilmatorjuntapattereissa muiden 20 mm tykkien tapaan, ja se oli sodan lopussa yleisin rintamajoukkojen käytössä ollut 20 mm ilmatorjuntatykki (20 mm Madsen-tykkejä oli enemmän, mutta ne olivat pääasiassa laivaston ja rannikkotykistön käytössä tai kotirintamalla). Tykit selvisivät sodasta vähäisin tappioin. Sodan jälkeen 20 ItK 40 VKT arvioitiin kaksiputkisena ainoaksi kelvolliseksi 20 mm ilmatorjuntatykiksi, mutta uuden tähtäimen suunnittelua suositeltiin. Tämä toteutuikin 1955 kun uusi heilurirengastähtäin m/55 tuli käyttöön. Sama tähtäin otettiin myöhemmin käyttöön myös 20 ItK 38 BSW:ssä. Tykkejä käytettiin harjoituskalustona aina 1970-luvulle saakka ja varauskalustona aina vuoteen 1988.
Hohtokaija
Hohtokaija ("Prosopeia tabuensis") on polynesialainen kaijalaji.
Linnun pituus on noin 45 cm ja paino noin 280 grammaa. Sen höyhenpuku on hyvin värikäs: pää on punainen, naamasta mustahko, niskassa on sininen laikku, selkä, pyrstö ja siivet ovat vihreät, käsisulkien reunat ovat siniset ja vatsapuoli kastanjanruskea. Nokka on mustahko, koivet tummanharmaat ja iiris keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kuten aikuinen, iiris on kuitenkin ruskea ja nokka vaaleampi.
Hohtokaijat elävät Polynesiassa Vanuatussa ja Fidžillä sekä sen lähisaarilla. Niiden elinympäristön ala on 20 000–50 000 neliökilometriä ja populaation koko on noin 20 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "tabuensis" ja "taviunensis".
Laji on paikoin yleinen sademetsissä, mangrovemetsiköissä ja puutarhoissa.
Hohtokaija pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 24 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä seitsemän viikon ikäisinä.
Lajin ruokavalio koostuu hedelmistä, kuten mangosta, guavasta, banaanista ja "Asimina"-puun hedelmistä, sekä hyönteistoukista ja viljasta, etenkin maissista.
Taattistenjärvi
Taattistenjärvi on Naantalissa, entisen Merimaskun kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva 54 hehtaarin kokoinen matala humusjärvi, jonka suurin syvyys on 6,2 metriä. Järvi on kärsinyt runsaista ravinnepitoisuuksista ja happikadoista. Taattistenjärvi on myös Naantalin 29 järvestä suurin pinta-alaltaan.
Hevosenkengän muotoinen 54 hehtaarin Taattistenjärvi sijaitsee Naantalissa, Merimaskun pohjoisosissa. Seututie 189 kulkee aivan järven länsirannan tuntumassa ja järven pohjois- sekä koillispuolella on asuntoalue. Järven rantoja reunustavat rehevä kasvillisuus, pellot, metsä ja kallio. Järvestä laskee pieni oja lähellä sijaitsevaan merenrantaan. Järvessä on kaksi pientä saarta, Taattistensaari ja Kuusniemenluoto.
Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y. on tehnyt järveen petokalaistutuksia vuodesta 1990 lähtien.Syksyllä 2009 järveen istutettiin yli 400 jokirapua. Aikaisemmin järvessä on ollut runsas rapukanta, mutta vuonna 2009 tehdyssä koeravustuksessa niitä saatiin vain muutama.
1960-luvulla järvessä oli jatkuvasti happikatoa ja korkeat ravinnepitoisuudet. Vuonna 1969 otetuissa näytteissä järven fosforipitoisuus oli 5,5 metrin syvyydellä 250 μg/l ja typpipitoisuus 2 200 μg/l. Hapen kyllästysaste oli 10–20 prosenttia matalampi syvänteissä ympäri vuoden.
Vuonna 1972 järvestä aloitettiin poistamaan alusvettä. Sitä pumpattiin 25 litraa sekunnissa ensimmäisenä kesänä kolmen kuukauden ajan, ja kevättalvella ja syyskesällä kuukauden ajan. Järven tila kuitenkin heikkeni tultaessa vuoteen 1976, vaikka pumppauksen avulla järvestä kyettiin poistamaan fosforia 50 kiloa aaria kohti enemmän. Järven sisäinen kuormitus oli jo päässyt siihen pisteeseen että se ylläpiti rehevöitymiskehitystä.
Järvelle levitettiin alumiinisulfaattia vuonna 1990. Vuosien 1990–2005 aikana järveä ilmastettiin, mutta se lopetettiin rahoituksen loputtua.
Järven kunnostusta varten on perustettu Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y.
Paikalla on tehty useita selvityksiä, muun muassa eläinplanktonlajistoselvitys vuonna 1985.
Gary Cahill
Gary James Cahill (s. 19. joulukuuta 1985 Sheffield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Hän on aiemmin urallaan edustanut myös Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa, josta hän on ollut lainassa englantilaisissa Burnleyn ja Sheffield Unitedin joukkueissa. Ennen Chelsea-siirtoa hän edusti valioliigaseura Bolton Wanderersia.
Cahill on vuodesta 2010 alkaen pelannut Englannin maajoukkueessa 61 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Chelsea FC:
Teenage Mutant Ninja Turtles: Arcade Attack
Teenage Mutant Ninja Turtles: Arcade Attack on vuoden 2009 marraskuussa julkaistu videopeli Nintendo DS:lle, jonka kehittäjänä toimi Ubisoft. Turtlesit käyvät taistoon Silppuria vastaan, joka yrittää vallata New Yorkin itselleen. Turtlesit käyvät läpi tappeluita eri New Yorkin katujengejä ja rikollisia vastaan päästäkseen Silppurin jäljille tavallisten katujen läpi aina avaruuteen asti.
Pelissä pelaaja valitsee haluamansa Turtlesin ja yhden jäljellä olevista sankareista. Tietokone hallitsee pelaajan valitsemaan apulaista, jonka kanssa kahdestaan he yrittävät selvitä kentistä läpi. Jokaisella hahmolla on omat vahvuudet ja heikkoudet, sekä erikoisliikkeet. Hahmot voivat myös yhdistää voimansa erikoisliikkeeksi pelin aikana.
Pelin tarinamoodin lisäksi mukana on useita Battle moodeja. Explore Story Modessa pelaajan täytyy hallita eri hyökkäysliikkeet saadakseen bonuskolikoita, joiden avulla voi avata lukittuja moodeja. Pomo moodissa voi taistella uudelleen kaikkia pelin pomovastuksia vastaan tai tapella selviytymis moodissa rajatonta määrää jalkaninjoja vastaan. Stage moodissa puolestaan taistellaan kelloa vastaan, pelaajan yrittäessä päästä eri tasoista läpi tietyn ajan puitteissa.
Sulvan vaakuna
Sulvan vaakuna oli Sulvan kunnan tunnus 1968–1972, ja se oli saanut aiheensa alueelle tyypillisistä tuulimyllyistä. Samalla aihe viittasi myös alueelle tärkeään maatalouteen.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaiset tuulimyllyn siivet”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 15. marraskuuta 1968. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Sulvan liityttyä Mustasaareen yhdessä Koivulahden, Björköbyn ja Raippaluodon kanssa (Sundomin alue sen sijaan liitettiin Vaasaan).
Volvo Open 70
Volvo Open 70 eli VO70 tai VOR 70 on Volvo Ocean Race -maailmanympäripurjehduskilpailua varten kehitetty yksirunkoinen ja yksimastoinen purjeveneluokka, jolla kilpailtiin vuosina 2005−2012. Luokan edeltäjiä ovat olleet VO60 ja W60 ja seuraaja 2014−15 kilpailuun kehitetty yksityyppivene VO65.Veneissä saa olla 2 peräsintä ja 2 nostokoliä yhden varsinaisen lisäksi. Viimeksi mainitun kulman sallitaan olla säädettävissä aina 40 asteeseen asti pystysuoraan nähden. Kaksi pienehköä dieselmoottoria ovat hätätapauksia ja sähkön tuottoa varten.
Vuosina 2005-2008 VO70 -veneet paransivat useasti yksirunkoisten veneiden 24 tunnin matkaennätystä. 2008-2009 WOR:n ensimmäisellä etapilla Juan Kouyoumdjianin suunnittelema ja Torben Graelin kipparoima "Ericsson 4" purjehti noin 15 m/s tuulessa 596,6 meripeninkulmaa keskivauhdin ollessa 24,85 solmua (46 km/h).
Douaumont
Douaumont on kunta Meusen departementissa Lorrainein hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa seitsemän asukasta, joista naisia oli 42,9 prosenttia ja miehiä 57,1 prosenttia. Douaumontin pinta-ala on 6,14 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Fleury-devant-Douaumontiin 2,5 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3,2 km, Louvemont-Côte-du-Poivreen 3,2 km, Bezonvauxiin 3,2 km, Bras-sur-Meuseen 4,2 km, Ornesiin 4,7 km ja Beaumont-en-Verdunoisiin 4,8 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 229 kilometriä.
Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Bezonvaux'n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.
Douaumontin väkiluvun kehitys vuodesta 1884 vuoteen 1914 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006:
Vetokoukku
Vetokoukku tai vetolaite tai peräkoukku on ajoneuvon ja perävaunun tai toisen vedettävän ajoneuvon välinen mekaaninen kytkinlaite, joka on kiinnitetty vetävän ajoneuvon runkoon, korin kantavaan osaan tai alustaan, vedettävän perävaunun tai ajoneuvon siihen kiinnittämiseksi. Vetolaitteeseen kuuluvat myös osat, joilla varsinainen kytkinlaite kiinnitetään tai sitä säädetään.
Vetolaitteeseen kuuluvat koukun runko, joka kiinnitetään ajoneuvon runkoon, sekä varsinainen koukku eli vetokuula. Koukku voi olla irrotettava, kääntyvä tai kiinteästi asennettu. Vetolaitteessa on tavallisesti lisäksi perävaunun valoille johtosarja ja pistorasia kiinnittimineen ja mahdollisine pistokesovittimineen. Vetokuula suojataan usein muovisuojuksella, joskus tennispallollakin. Henkilöauton vetokoukun kuulaan voidaan kiinnittää myös esimerkiksi polkupyörän kuljetusteline.
Perävaunun vetoon tarkoitettu vetolaite asennetaan auton runkoon tai rungossa oleviin rakenteisiin tai laitteisiin auton pituusakselille. Tietyntyyppisen keskiakseliperävaunun vetokoukun saa kiinnittää myös auton koriin, valmistajan määrittelemiin kiinnityspisteisiin.
Euroopan Unionissa perävaunun vetolaitetta ja sen kiinnittämistä säätelevät direktiivi 94/20/EY sekä E-säännöt numero 55 ja numero 102. Direktiivillä varmistetaan moottoriajoneuvojen ja erityyppisten perävaunujen yhteen kytkemisen sopivuus ja turvallisuus, mukaan lukien vetolaitteen kytkentä ja irrotus.
Vetokoukun käyttöä erilaisissa ajoneuvoissa säädellään lisäksi ajoneuvo- ja maakohtaisilla määräyksillä.
SS Lontoo
SS Lontoo () on Len Deightonin rikosromaani vuodelta 1978. Kertomus sijoittuu vaihtoehtoiseen historiaan, jossa natsi-Saksa on ollut voittoisa toisessa maailmansodassa ja miehittää Britanniaa.
Romaanin päähenkilö on Scotland Yardin poliisitarkastaja Douglas Archer, joka tekee rikoksia selvittäessään yhteistyötä natsien miehityshallinnon kanssa. Archerin asema ei ole ongelmaton: hän joutuu tasapainoilemaan vastarintaliikettä tukevien kollegoidensa ja esimiehekseen lähetetyn SD:n asiamiehen, Standartenführer Oskar Huthin pyrkimysten välillä. Tusinamurhaa tutkiessaan Archer sekaantuu mukaan Schutzstaffelin ja Wehrmachtin väliseen valtakamppailuun. Molemmat järjestöt tavoittelevat ydinaseen valmistusohjeita.
Kuningas Yrjö VI on saksalaisten vankina Lontoon Towerissa, ja vastarintaliikkeen tavoitteena on ensin vapauttaa ja sitten salakuljettaa hänet Yhdysvaltoihin johtamaan pakolaishallitusta. Romaanin mukaan "vapaan Englannin" johtajaksi on julistautunut Halifaxissa, Nova Scotiassa kontra-amiraali Connolly, jonka asema on kuitenkin horjuva ja kiusallinen briteille. Saksalaiset käyvät Yhdysvalloissa oikeutta hänen oikeudestaan edustaa maataan.
Vastarintaliike onnistuukin tavoitteessaan romaanin loppupuolella, mutta valitettavasti vankeus on vahingoittanut kuninkaan mielenterveyttä niin peruuttamattomasti, ettei tämä kykene juurikaan puhumaan. Kuningas kuolee tarinan loppuhetkinä saksalaisten väijytyksessä Bringle Sandsin seudulla pyrkiessään amerikkalaisten lähettämään maihinnousualukseen. Maihinnousujoukot ovat tulleet hyökkäämään rannikon ydinaselaboratorioon ja viemään tutkimustulokset.
Chevrolet Volt
Chevrolet Volt on amerikkalaisen General Motorsin suunnittelema hybridiauto. Ensimmäiset autot tulivat markkinoille Yhdysvalloissa joulukuussa 2010. Auto käyttää litiumioniakkuja, 111 kW (149 hv) sähkömoottoria ja 1.4 litran 4-sylinteristä moottoria generaattorina. Huippunopeus on noin 160 km tunnissa.