hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tim Burchett
Timothy Floyd ”Tim” Burchett (s. 25. elokuuta 1964 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä, mitä ennen hän toimi vuosina 2010–2018 Knoxin piirikunnan pormestarina. Vuosina 1995–1998 hän toimi Tennesseen edustajainhuoneen ja vuosina 1999–2010 Tennesseen senaatin jäsenenä.
Burchett valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Tennesseen toisesta vaalipiiristä marraskuun 2018 vaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli demokraatti Renee Hoyos. Vaalipiiri on ollut republikaanien hallinnassa yhtämittaisesti yli sataviisikymmentä vuotta. Ennen Burchettia sitä edusti kolmenkymmenen vuoden ajan Jimmy Duncan. Burchettin seuraajaksi Knoxin piirikunnan pormestarina valittiin elokuussa 2018 showpainihahmo Kanena tunnetuksi tullut Glenn Jacobs.
Burchett opiskeli Tennesseen yliopistossa ja suoritti Bachelor of Science -tutkinnon, pääaineenaan kasvatustiede. Hän toimi ennen poliittista uraansa pienyrittäjänä.
Burchett on ollut naimisissa kahdesti, vuosina 2008–2012 Allison Beaverin ja vuodesta 2014 Kelly Kimballin kanssa. Burchett on Kimballin vuonna 2007 syntyneen tyttären ottoisä.
Dibutyyliamiini
Dibutyyliamiini (CHN) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa korroosionestoaineena, katalyyttinä ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa dibutyyliamiini on väritöntä nestettä. Sillä on amiineille tunnusomainen epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin. Se liukenee myös hieman dietyylieetteriin ja asetoniin. Dibutyyliamiini on emäksistä ja kykenee syövyttämään eräitä metalleja. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Dibutyyliamiinia valmistetaan ammoniakista, ja butanolista, 1-klooributaanista tai 1-bromibutaani. Tässä reaktiossa voi muodostua myös butyyliamiinia ja tributyyliamiinia. Toinen valmistustapa on butyronitriilin pelkistys vedyttämällä. Dibutyyliamiinia voidaan käyttää korroosionestoaineena ja katalyyttinä valmistettaessa eräitä polyeetteripolymeerejä. Yhdisteestä myös valmistetaan useita muita yhdisteitä esimerkiksi vulkanoinninkiihdyttimiä, väriaineita sekä hyönteismyrkkyjä ja muita maatalouskemikaaleja.
Shine a Light (Beady Eyen kappale)
Shine a Light on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta "BE" 19. elokuuta 2013. Kappale on yhtyeen laulaja Liam Gallagherin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Shine a Light” ei yltänyt kotimaassaan Britannian singlelistalle. Singlen B-puolena julkaistiin myös Gallagherin kirjoittama ”The World’s Not Set in Stone”.
Albanialainen iso-polyfonia
Albanialainen iso-polyfonia eli moniääninen laulanta on perinteinen osa Albanian kansanmusiikkia ja sisällytetty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Sana "iso" viittaa laulua säestävään hyminään, joka on peräisin bysanttilaisesta kirkkomusiikista. Myös kirkkomusiikissa itse laulua säesti hyminä.
Polyfoninen laulanta on osa Myzeqen, Toskërian, Çamërian ja Labërian alueen kulttuuria. Saman kaltaista polyfonista laulamista tunnetaan harrastettavan myös Pohjois-Albanian Peshkopin, Kosovon Kaçanikin, Makedonian Pologin, Tetovon, Kičevon ja Gostivarin, ja Pohjois-Albanian ja Etelä-Montenegron Malësian alueilla.
Labëria on erityisen tunnettu moniosaisesta laulannasta, ja lauluissa voi olla kaksi, kolme tai jopa neljä osaa. Kaksiosaisia kappaleita laulavat vain naiset, kun taas kolmeosaisia kappaleita voivat laulaa sekä miehet että naiset. Neliosaiset kappaleet ovat Labërian erikoisuus. Tutkimukset ovat osoittaneet, että neliosaiset kappaleet kehittyivät vasta kolmiosaisten kappaleiden jälkeen, ja että ne ovat polyfonisen laulannan kaikkein monimutkaisin muoto.
Lokakuusta 1968 lähtien Albaniassa on pidetty joka viidennen vuoden lokakuussa Gjirokastërin kansallinen kansanperinnefestivaali, jossa on tavallisesti esitetty paljon polyfonisia lauluja.
Aaron Russo
Aaron Russo (1943–2007) oli yhdysvaltalainen liikemies, elokuvatuottaja ja poliittinen aktivisti.
Hän on tuottanut mm. elokuvan "" v. 2006, joka arvostelee monia aiheita amerikkalaisessa yhteiskunnassa, kuten esim. globalisaatio, mikrosirutus, Yhdysvaltain keskuspankki (Federal Reserve), jne.
Soul Love
Soul Love on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta "BE" 25. marraskuuta 2013. Kappale on yhtyeen laulaja Liam Gallagherin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Soul Love” ei yltänyt kotimaassaan Britannian singlelistalle. Singlen B-puolena julkaistiin yhtyeen kitaristi Gem Archerin kirjoittama ”Iz Rite”.
Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä
Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä sisältää Portugalin laivaston risteilijät.
The Beat Goes On (kappale)
The Beat Goes On on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin viidentenä ja viimeisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Different Gear, Still Speeding" 15. heinäkuuta 2011. Kappale on yhtyeen jäsenten Liam Gallagherin, Gem Archerin ja Andy Bellin kirjoittama.
”The Beat Goes On” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 64. Singlen B-puolena julkaistiin kappale ”In the Bubble with a Bullet”.
The Beat Goes On
The Beat Goes On voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Beady Eyen diskografia
Tämä on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen diskografia.
Listasijoitusten lähde:
Mk-Sprint
Mk-Sprint eli moottorikelkka-sprint on moottorikelkkaenduron tyyppinen, mutta sitä luonteeltaan kevyempi kilpailulaji, jonka avulla voi tutustua moottorikelkkaurheiluun turvallisissa olosuhteissa. Kilpailu perehdyttää jokamieskelkkailijoita kilpailutoimintaan ja testaa ajokkien luotettavuutta sekä ajajien taitoja. Lajissa järjestetään suomenmestaruuskilpailuja.
Mk-Sprintin reitin on oltava pääosin vähintään 3 metriä leveä ja kilpailumatkan pituus on 4-6 kilometriä. Reitti ajetaan kolme kertaa ja lähtöjen yhteisaika ratkaisee voittajan. Moottorikelkkojen on oltava tehdasvalmisteisia ja rekisteröityjä vakiomoottorikelkkoja.
Luettelo Portugalin laivaston torpedoveneistä
Luettelo Portugalin laivaston torpedoveneistä sisältää Portugalin laivaston torpedoveneet.
Craig Muni
Craig Douglas Muni (s. 19. heinäkuuta 1962 Toronto, Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, joka jäi eläkkeelle vuonna 1998. Muni on pelannut NHL:ssä 819 kansallista ottelua, ja voittanut kolme Stanley Cupia Edmonton Oilersissa. Muni on pelannut NHL-urallaan myös Pittsburgh Penguinsissa, Dallas Starsissa, Chicago Blackhawksissa, Buffalo Sabresissa, Toronto Maple Leafsissa ja Winnipeg Jetsissä. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Muni pelasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä kaudella 1981-1982, jolloin hänen tililleen kertyi kolme NHL-ottelua. Muni siirtyi Torontosta AHL:ään, ja teki siellä 20 pistettä. Lopulta Muni siirtyi AHL:n kautta Edmonton Oilersiin, jossa hän pelasi 7 kautta, ja voitti kolme Stanley Cupia. Muni siirtyi Chicagon kautta Buffaloon, jossa pelasi kolme kautta. Hän pelasi vielä Winnipegissä kaudella 1995-96, ja siirtyi Pittsburghiin, jossa pelasi yhden kauden. Munin viimeinen seura oli Dallas Stars, jossa hän pelasi 40 ottelua tehoin 1+1=2. Muni sai NHL:ssä yhteensä 147 tehopistettä.
Kalevi Vehkonen
Kalevi Taisto Vehkonen (s. 26. syyskuuta 1946 Keuruu) on suomalainen motocrosskuljettaja, joka nousi lajissaan maailman huipulle 1960-luvun lopulla.
Vehkonen voitti 21-vuotiaana motocrossin Hyvinkään MM-osakilpailuissa 1968 molemmat 250-kuutioisten luokan erät. Vuonna 1970 hän oli tuomassa Suomelle joukkuekilpailun MM-pronssia yhdessä Reino Hahlin ja Heikki Mikkolan kanssa. Henkilökohtaiseen MM-sarjan erävoittoon Vehkonen ylsi seuraavan kerran Puolassa vuonna 1971. MM-sarjan loppupisteissä hän sijoittui neljänneksi vuonna 1972. Hän voitti 250-kuutioisten Suomen-mestaruuden vuosina 1968 ja 1974. Vehkonen lopetti aktiiviuransa syksyllä 1975.
Endurossa Vehkonen voitti Päijänteen ympäriajon vuonna 1968. Moottorikelkkailussa hän voitti epävirallisen maailmanmestaruuden vuonna 1969.
Kalevi Vehkosen poika Ismo Vehkonen ja veljenpoika Pekka Vehkonen ovat myös menestyneet motocrossissa, jälkimmäinen voittanut maailmanmestaruudenkin.
Želkuar
Želkuar ( ja eli Želkuar, Džilkuar ja Sintašta) on Venäjällä Tšeljabinskin alueella ja Kazakstanissa Qostanayn alueella Toboljokeen oikealta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella arolla. Tobol on eräs Irtyšjoen suurista sivujoista.
Joen nimi on ylä- ja keskijuoksulla Sintašta ja alajuoksulla Želkuar (tai myös Džilkuar). Joen lähteet sijaitsevat Venäjän puolella ja se virtaa alussa kaakkoon, mutta myöhemmin pääasiassa kohti itää. Näin se käyttäytyy 152 kilometriä, kunnes se yhtyy Glebovkan kylän () lähellä Toboljokeen 1 418 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Pääuoma alkaa matalan mäen etelärinteessä olevassa laaksossa, mistä vesi virtaa läheisen Rymnikskijn () kylän läpi. Kylän yläpuolella joen latvahaarat yhtyvät muodostaen kylässä leveämmän uoman, jonka vesi kerätään tämän ja toisen Bredyn kylän () välille tekojärveen. Noin 30 kilometrin päässä pääuomaan yhtyy oiealta lounaasta päin virtaava Bersuat (), joka on Želkuarin suurin sivujoki. Kazakstanin valtionraja seuraa Bersuatia pääuomalle, missä raja kulkee pari kilometriä. Joki kaartaa sen jälkeen Kazakstanin puolella koillisesta kaakkoon pitkässä kaaressa ja päättyy Zabelovkan kylän () yläpuolella joen uomaan kerättyyn tekojärveen. Toboljoen yhtymäkohtaan on tästä enää 20 kilometriä matkaa.
Želkuar eli Sintašta ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 5 100 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , joka on 0,17% koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Želkuarin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
Lähteet: 1 =
Tšulaksai, Karaganka, Borovaja ja Korjažnyi Dol ovat lyhyitä sivujokia, mutta myös niihin pyritään keräämään kevään sulamisvesiä tekoaltaisiin. Suuremmassa Bersuatin sivujoessa ja sen sivujoissa on kolme tekoallasta veden varastoimiseksi. Vettä käytetään talousvetenä ja viljelysten kasteluun .
Joki sijaitsee Uralvuoren eteläosien itäpuolella arolla, jossa kasvaa puita pääasiassa vain painaumien ja syvempien jokilaaksojen suojissa. Ilmasto on Uralin itäpuolella mannermainen ja täällä sataa eniten kesäisin. Joet saavat suurimman osan vedestään keväällä, kun alueen lumet sulavat. Silloin joet tulvivat voimakkaasti, jolloin myös jäät lähtevät joesta. Syksyllä ei sateita tule kovinkaan paljon ja silloin joet kuivuvat pieniksi noroiksi. Alueen vesihuollon kannalta on tärkeää kerätä jokivettä talteen tekojärviin kuivan ajan varalle.
Disenchantment
Disenchantment on Matt Groeningin sekä Josh Weinsteinin luoma sitcom-fantasia-animaatiosarja. Sarja on Matt Groeningin ensimmäinen sarja Netflixille. Ensimmäiset jaksot julkaistiin 17. elokuuta 2018.
Sarja kertoo juoposta prinsessasta Tiabeaniesta (Bean), haltia Elfosta sekä henkilökohtaisesta demonista nimeltä Luci. Tapahtumat sijoittuvat Dremlandin kuningaskuntaan.
Aino-Mari Mecklin
Aino-Mari (Aino Mari) Mecklin, o.s. Tannermaa (19. huhtikuuta 1891 Hausjärvi – 18. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli Kalevala Korun ensimmäinen toimitusjohtaja.
Mecklinin vanhemmat olivat ratavartija Johan Fredrik Granstedt ja Wilhelmina Johansson ja puoliso vuodesta 1933 metsäneuvos Ahti Armas Mecklin (k. 1946). Aino-Mari Mecklin suoritti keskikoulun 1910 ja kauppakoulun 1912 ja teki 1920- ja 1940-luvulla opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Työskenneltyään ensin liikealalla ja sitten Metsänhoitoyhdistys Tapion palveluksessa 1918–1921 sekä metsähallituksen liikeosaston toimistonhoitajana, kassanhoitajana ja kirjanpitäjänä 1921–1933 hänestä tuli Kalevala Koru -yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja 1941. Toimitusjohtajan tehtävää Mecklin hoiti vuoteen 1950 asti. Hän oli myös yhtiön hallituksen jäsen 1941–1950 ja valtuuskunnan jäsen 1941–1947. Mecklin, jolla oli useita luottamustehtäviä, oli toiminut kirjanpidon opettajana 1920-luvulla.
Olle Lycksell
Nils Olle Mattias Lycksell (s. 24. elokuuta 1999 Oskarshamn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue Linköping HC:tä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Lycksell osaa pelata myös keskellä.
Lycksell on IK Oskarshamnin kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Lycksell siirtyi kaudeksi 2014–2015 Linköping HC:n U16-junioreihin, mutta hän palasi kaudeksi 2015–2016 kasvattajaseuraansa IK Oskarshamniin ja siirtyi seuran J18-junioreihin. Lycksell debytoi kauden aikana myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa vain 16-vuotiaana. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi jälleen Linköpingiin ja siirtyi seuran J18-junioreihin. Lycksell oli pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+6=8 ja hän voitti Linköpingin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Lycksell voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia.
Philadelphia Flyers varasi Lycksellin kuudennella kierroksella 168. pelaajana . Kaudella 2017–2018 hän debytoi Linköpingin SHL-joukkueessa, jossa Lycksellin tulokaskausi toi 26 runkosarjaottelussa tehot 5+2=7. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa 2. marraskuuta 2017 Brynäs IF:ää vastaan, mutta Lycksell jäi ottelussa kuitenkin ilman jääaikaa. Hän sai ensimmäiset peliaikansa SHL:ssä seuraavassa ottelussa 5. marraskuuta 2017 Karlskrona HK:ta vastaan, jolloin Lycksell sai jääaikaa 8.47 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki viidennessä ottelussaan 17. marraskuuta 2017 vieraissa HV71:tä vastaan. Lycksell pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi Allsvenskan-ottelua lainalla kasvattajaseurassaan IK Oskarshamnissa joulukuussa 2017.
Tammikuussa 2018 Lycksell teki Linköpingin kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Lycksell on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Ispoisten kartano
Ispoisten kartano on kartano Turun Katariinanlaaksossa. Sen nykyinen päärakennus on vuodelta 1784, mutta kartanon historia ulottuu ainakin 1400-luvulle. Rakennus toimi 1950-luvun lopulta vuoteen 2012 vanhainkotina, ja vuodesta 2015 siinä on toiminut yksityinen päiväkoti Vilske. Kartanon mukaan on saanut nimensä sen pohjoispuolella oleva Ispoisten kaupunginosa.
1400-luvulta 1700-luvulle Ispoisten kartano oli rälssitila, jossa asuvat pitivät huolta tilanomistajan karjasta.
Vuosina 1658–1676 Ispoisten kartanoa hallitsi valtaneuvos ja amiraali Lorentz Creutz, joka omisti myös monia muita maatiloja. Vuonna 1723 omistus siirtyi Creutzin jälkeläisiltä Pohjois-Suomen laamanni Simon Lilliegrenille (1666–1736), jonka perukirjassa vuodelta 1736 mainitaan kuolinpaikkana ensi kertaa nimi Katariinanlaakso. Sen on arveltu tarkoittavan laamannin vaimoa Katarina von Bergiä, jonka kunniaksi kartanon lehtometsäalue olisi siis nimetty. Toisen teorian mukaan nimi tulee Katariina Jagellonicasta, ja Katarina-nimisiä naisia on ollut muidenkin Ispoisten omistajien perheissä
Vuonna 1742 kartanon isännäksi tuli Turun Akatemian kaunopuheisuuden professori Henrik Hassel, jonka puoliso oli myös nimeltään Katarina. Heidän omistusaikaansa kutsutaan kartanon ”akatemian kaudeksi” siellä vierailleiden professorien ja muiden akateemisten vieraiden perusteella.
Vuonna 1783 Ispoisten rälssisäteri tuli kamarineuvos Arndt Winterin omistukseen, ja kartano sai nykyisen päärakennuksensa 500 metriä entistä pohjoisemmaksi.
Teollisuusmies Antti Ahlströmin pojan Erik Rafael Ahlströmin (1877–1918) omistuksessa 1910-luvulla tilalle perustettiin puutarha ja päärakennusta laajennettiin ja uudistettiin. Rakennukseen muun muassa muurattiin useita kaakeliuuneja ja asennettiin seinäpaneeleja. Ahlströmin jälkeen kartano oli eräiden muiden liikemiesten omistuksessa, kunnes vuonna 1951 sen omistajaksi tuli Turun kaupunki. Vuonna 1957 kaupunki kuitenkin teki vaihtokaupat Pelastusarmeijan säätiön kanssa: kaupunki sai Ruissalossa sijaitsevan huvilan ja säätiö Ispoisten kartanon, josta tehtiin vanhainkoti.
Vuoden 1988 asuntomessut pidettiin kartanon viereen rakennetulla Katariinanlaakson asuntoalueella. Tuolloin kartanon kylkeen rakennettiin uusi vanhainkoti ja kartanoakin kunnostettiin. Vuonna 2012 vanhainkotitoiminta rakennuksessa loppui, ja Pelastusarmeijan säätiö myi rakennuksen 2015 Nina ja Rami Arvosen perustamalle kiinteistöyhtiö Ispoisten kartano Oy:lle. Taloa remontoitiin yksityisen päiväkoti Vilskeen käyttöön.
Rutland (Vermont)
Rutland on kaupunki Yhdysvaltojen Vermontin osavaltiossa. Rutland on saman nimisen piirikunnan keskus ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 16 495. Kaupunki tunnetaan etenkin marmorinlouhinnasta.
Rutland sijaitsee Vermontin eteläosan keskiosassa. Matkaa Massachusettsin osavaltioon etelässä on noin 50 kilometriä ja New Yorkin osavaltioon lännessä noin 30 kilometriä. Kaupunki on rakennettu Otter Creek -joen laaksoon Green Mountains- ja Taconicvuorten välissä.
Ennen eurooppalaisten siirtolaisten saapumista intiaanit käyttivät Otter Creek -joen laaksoa kalastukseen ja majavien pyydystämiseen. Ensimmäinen aluetta historiallisissa lähteissä kuvaillut oli turkiskauppias James Cross. Vuonna 1759 brittikenraali Jeffrey Amherst perusti paikalle vartioaseman osana Champlainjärven ja Connecticut-joen alueen yhdistänyttä sotilastietä, mutta siirtolaisasutusta ei paikalle syntynyt ennen ranskalais- ja intiaanisodan loppua. Ensimmäisen luvan alueelle siirtolaisena asettumiselle sai John Murray Massachusettsin Rutlandista, jonka mukaan nykyinen kaupunki sai myös nimensä. Murray ei kuitenkaan ollut ensimmäinen varsinainen siirtolainen. Ensimmäinen siirtolainen alueella oli vuonna 1770 paikalle asettunut John Mead, joka perusti perheineen sahan ja valssimyllyn. Vuonna 1775 perustettiin Fort Rutlandin linnoitus ja Yhdysvaltain vapaussodan aikana paikalla oli sotilaallista merkitystä. Vuosien 1784 ja 1804 välillä Rutland oli Vermontin pääkaupunki.
Rutlandin asukasluku vuonna 1800 oli 2 124 ja vuoteen 1880 mennessä se kasvoi lukemaan 12 149. Kasvu johtui paljolti rautatien saapumisen vuonna 1849 aiheuttamasta noususuhdanteesta marmorin louhinnassa. Alueella oli maailman rikkaimpiin lukeutuvat marmorivarannot. Vuonna 1880 Rutland oli osavaltion suurin kaupunki, mutta Vuonna 1886 Rutlandin marmoria tuottavat alueet erotettiin West Rutlandin ja Proctorin kaupungeiksi. Varsinainen Rutland löysi kuitenkin muita teollisuuden aloja. Kaupungin vanhaa keskustaa on uusittu 1960-luvulta alkaen.
Historiallisesti tärkeällä marmorin louhinnalla on edelleen merkitystä alueen taloudelle. Muihin paikallisen teollisuuden aloihin lukeutuvat esimerkiksi vanerin valmistus ja lentokoneteollisuuden käyttämien osien valmistus. Taloudellista merkitystä on myös vähittäiskaupalla ja turismilla. Kaupungin lähistöllä on laskettelukohteita.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Rutlandissa aikavälillä 2012–2016 olivat 41 502 USD ja henkilöä kohden 26 455 USD. 16,2 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Rutlandin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 16 495 ja vuoden 2017 arvion mukaan 15 440. Kaupungin asukkaista 95,8 % oli taustaltaan valkoisia, 1,7 % aasialaisia, 1,7 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 0,9 % afroamerikkalaisia. 5,7 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 4 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Flims
Flims on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 2 722 vakinaista asukasta. Flims kuuluu Imbodenin hallintoalueeseen.
Flims sijaitsee Vorderrheinin laakson pohjoisrinteellä ja Glarusin Alppien etelärinteellä parikymmentä kilometriä Churistä länteen. Kunnan korkein vuori on Piz Segnas (3 099 m mpy.).
Vorderrheinin, Reussin ja Rhônen laaksoja pitkin kulkeva valtatie 19 () Churista Andermattin kautta Brigiin kulkee Flimsin kautta.
Flimsissä sekä naapurikuntien Laaxin ja Faleran alueella toimii yksi Sveitsin isoimmista talviurheilukeskuksista, "LAAX", jonka omistaa pörssinoteerattu "Weisse Arena Gruppe" -yhtiö. Alueella on muun muassa 224 kilometriä laskettelurinteitä ja neljä snow parkia.
Ricardo Pontvianne
Ricardo Antonio ”Rico” Pontvianne Jiménez (20. lokakuuta 1943 Tampico – 13. elokuuta 2018) oli meksikolainen koripalloilija.
Pontvianne saavutti Meksikon miesten maajoukkueessa hopeaa vuoden 1967 Pan-Amerikan kisoista. Hän edusti Meksikoa myös Tokion 1964 ja Méxicon 1968 (Meksiko viides) kesäolympialaisissa sekä vuosien 1963, 1967 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Pontvianne kuoli 74-vuotiaana 13. elokuuta 2018.
Frico
Frico on Italian Friuli-Venezia Giulian alueelle tyypillinen juustosta valmistettava ruokalaji.
Frico valmistetaan tavallisesti montasio-juustosta pannulla paistamalla. Sen kaksi eri yleistä muotoa poikkeavat rakenteeltaan hauraasta rapeaan. Rapea frico valmistetaan sulattamalla paistinpannulla montasio-raastetta, joka muodostaa lopulta rapean pinnan vohvelimaiselle annokselle. Frico con patate muistuttaa puolestaan rakenteeltaan enneminkin munakasta, ja sen valmistukseen käytetään juuston ohella sipulia ja perunaa. Fricon valmistukseen käytetyn montasio-juuston kypsyys vaihtelee fricon tyylistä riippuen. Nuorempi juusto tuottaa kermaisemman rakenteen, kun taas maku terävöityy vanhemmassa juustossa. Nuorimpia fricon valmistuksessa käytettäviä juustoja kypsytetään 30–45 päivää, kun taas rapeaan fricoon käytettyjä montasio stag ionato -juustoja kypsytetään kahden vuoden ajan. Fricoa tarjoillaan nykyisin tavallisesti makupaloina tai muun ruuan koristeena.
Frico on levinnyt etenkin 1990-luvulta lähtien muun Italialaisen keittiön mukana Friuli-Venezia Giuliasta muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Erityisen tunnetuksi on tullut sen vohvelimainen muoto. Fricon kotiseudun ulkopuolella on myös tapana käyttää muita juustoja, kuten asiagoa ja parmesaania.
NRP Graciosa (M417)
NRP Graciosa (runkonumero M417) oli Portugalin laivaston Corvo-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Burger Boatsilta, missä köli laskettiin 1953 tunnuksella "AM-486". Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1954. Yhdysvaltain laivasto luokitteli aluksen uudestaan avomeriraivaajaksi tunnuksella "MSO-486" 7. helmikuuta 1955. Alus valmistui 1955 ja se luovutettiin Portugalille 23. marraskuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 1973
NRP Pico (M416)
NRP Pico (runkonumero M416) oli Portugalin laivaston Corvo-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Bellinghamilta, missä köli laskettiin 1953 tunnuksella "AM-479". Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1954. Yhdysvaltain laivasto luokitteli aluksen uudestaan avomeriraivaajaksi tunnuksella "MSO-479" 7. helmikuuta 1955. Alus valmistui 1955 ja se luovutettiin Portugalille 23. marraskuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 1973.
Hardayal Singh
Hardayal Singh (28. marraskuuta 1928 Lucknow, Brittiläinen Intia, Brittiläinen imperiumi – elokuu 2018 Dehradun) oli intialainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja maahockeyvalmentaja.
Singh kuului Intian miesten maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Melbournessa 1956. Singh pelasi Melbournessa kahdessa ottelussa ja teki yhteensä kuusi maalia joista viisi 16–0-voitossa Yhdysvaltoja vastaan.
Singh palveli Intian armeijassa ja osallistui toiseen Intian–Pakistanin sotaan. Hän eläköityi armeijasta vuonna 1969 hoitaakseen aivokasvaimesta kärsinyttä vaimoaan, joka kuoli vielä samana vuonna. Vuosina 1983–1987 Singh toimi Intian maahockeymaajoukkueen päävalmentajana. 17. elokuuta 2018 Singhin uutisoitiin kuolleen 89-vuotiaana Dehradunissa.
NRP São Jorge (M415)
NRP São Jorge (runkonumero M415) oli Portugalin laivaston Corvo-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Bellinghamilta, missä köli laskettiin 1953 tunnuksella "AM-478". Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1954. Yhdysvaltain laivasto luokitteli aluksen uudestaan avomeriraivaajaksi tunnuksella "MSO-478" 7. helmikuuta 1955. Alus valmistui 1955 ja se luovutettiin Portugalille 23. marraskuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 1973
Ġbejna
Ġbejna on maltalainen lampaanmaitojuusto.
Ensimmäiset historialliset lähteet mainitsevat juustonvalmistuksen maltalla 1400-luvulla ja alueen karu maasto suosii lampaiden paimennusta. Monet alueet eivät sovi muunlaiseen maatalouskäyttöön ja maidon jalostaminen juustoksi on kätevä tapa säilöä tuotettua maitoa. Ġbejnalla ei ole suojattua alkuperäisnimitystä, mutta sen lisäämistä Euroopan unionin nimisuojajärjestelmään on kampanjoitu.
Ġbejna valmistetaan saostamalla lampaanmaito juoksutteella 35–37 °C lämpötilassa, jolloin muodostuu juustomassaa. Ennen juoksutteiden käytön yleistymistä sen tilalla on sanottu käytetyn merivettä. Juustomassa eritellään koreihin ja sen pinnalle ripotellaan merisuolaa. Juustomuottiin asetettua juustomassaa käännellään pariin otteeseen samalla edelleen suolaa ripotellen. Valmista juustoa säilytetään kylmätiloissa ja se myydään tavallisesti vuorokauden sisällä sen valmistamisesta.
Valmis Ġbejna on väriltään valkoista ja sen makua on kuvailtu suolaiseksi. Juusto voidaan syödä tuoreena tai esimerkiksi katolla kuivattuna.
R-ryhmä
Voimassa olevien kansainvälisten rallisääntöjen mukaan nykyaikaisilla WRC-autoilla ei saa ajaa alueellisissa mestaruussarjoissa, kuten Euroopan mestaruusralleissa. Rallin MM-sarjassa WRC-autot ajavat luokassa WRC1 ja R5-autot puolestaan luokassa WRC2.
Uuden R5-luokan auton käyttö- ja hankintakustannuksia on pyritty hillitsemään, määräämällä autolle asfalttirallivarustuksessa 180 000 euron maksimihinta (ALV 0%). Tähän on päästy säätämällä R5-auton komponenteille suurin sallittu myyntihinta, joten R5-autojen käyttökulut tulevat myös olemaan helpommin hallinnassa kuin aikaisempien huippuryhmien autojen.
R5-luokan auto on teknisiltä säännöiltään nykyisten WRC-auton pikkuveli. Moottorina käytetään samaa polttonesteen suorasuihkutuksella varustettuna turboahdettua 1,6-litran voimanlähdettä, mutta sen käyttämää ilmamäärää on R5-autossa rajoitettu WRC-autoja enemmän. Tuloksena R5- auton suurin teho on 280 hevosvoimaa, eli noin 50 hevosvoimaa WRC-autoa vähemmän.
Molempien ryhmien autot ovat nelivetoisia. R5-autossa vaihteita on viisi, WRC-autossa kuusi. R5-autossa vaihteita vaihdetaan vaihdekeppiä käyttäen, WRC-autoissa on hydraulisesti tai sähköllä toimiva vaihteensiirto, jossa vaihteita valitaan ohjauspyörään asennetuista vaihteenvalitsimista käsin.
Myös R5-auton aerodynamiikkaa on rajoitettu WRC-autoihin verrattuna. Molempien autoryhmien autojen minimipaino on sama 1230 kg.
NRP São Roque (M401)
NRP São Roque (runkonumero M401) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957. Aluksen rahoituksesta vastasi Yhdysvallat MDAP-ohjelman puitteissa.
Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
NRP Lagoa (M403)
NRP Lagoa (runkonumero M403) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957. Aluksen rahoituksesta vastasi Yhdysvallat MDAP-ohjelman puitteissa.
Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
NRP Ribeira Grande (M402)
NRP Ribeira Grande (runkonumero M402) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957.
Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
NRP Rosario (M404)
NRP Rosario (runkonumero M404) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957.
Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
KK Włocławek
Klub Koszykówki Włocławek on puolalainen koripalloseura Włocławekista. Se pelaa kotiottelunsa Hala Mistrzówissa.
Seura perustettiin vuonna 1991 nimellä Nobiles Włocławek, ja vuonna 1998 se vaihtoi nimensä KK Włocławeksi. Pitkäaikainen sponsorinimi on Anwil Włocławek. Seura on voittanut kaksi Puolan mestaruutta, kolme Puolan cup-mestaruutta ja kaksi Puolan supercup-mestaruutta. Włocławek osallistui alusta alkaen myös eurooppalaisiin seurakilpailuihin. Kaudella 2018–2019 se osallistuu Mestarien liigaan.
Gloucester (juusto)
Gloucester on perinteisesti Englannin Gloucestershiren alueella valmistettava lehmänmaitojuusto. Juuston kaksi yleisintä tyyppiä ovat Single Gloucester ja Double Gloucester.
Gloucester-juustoa on valmistettu perinteisesti nykyisin harvinaiseksi käyneen Old Gloucester -rodun lehmäkarjan maidosta. William Marshall kuvaili Gloucester-juustojen valmistusta ja paikallista karjaa vuoden 1796 teoksessaan "Rural Economy of Glouces­tershire". Juuston valmistus opetettiin tyypillisesti äidiltä tyttärelle. Double Gloucester oli tyypillisesti yhteisöjen ulkopuolelle myyty rikkaamman väestön juusto, jota sen arvon takia paikalliset valmistajat harvoin edes nauttivat. Single Gloucester oli tyypillisempi köyhemmän väestön juusto, jota jo sen hauraamman rakenteenkin takia ei kuljetettu vientiin muualle. Juuston tuotannon huippukautena 1800-luvun alulla Gloucestershiressa tuotettiin tuhansia tonneja juustoa vuosittain. Juustontuotanto on sittemmin taantunut huomattavasti. Ennen rautateiden aikaa maidon jalostaminen juustoksi oli usein välttämätöntä maidon säilömisen kannalta. Single Gloucester on nykyisin suojattu alkuperänimitys ja sitä tuotetaan kuudella maatilalla Gloucestershiressa. Double Gloucester -juustolla ei ole vastaavaa suojaa ja sitä tuotetaan paikallisten maatilojen lisäksi myös suurempimuotoisesti teollisesti muualla Britanniassa.
Single Gloucester on tuotettava sen suojatun alkuperäisnimityksen sääntöjen mukaisesti Old Gloucester -karjan maidosta. Juustoa kypsytetään neljästä kuuteen viikkoa ja sen makua on kuvailtu maidokkaaksi ja miedoksi. Rakenteeltaan Single Gloucester on pehmeää ja kosteaa. Double Gloucester on Single Gloucester-juustoa hapokkaampaa, kuivempaa ja kovempaa. Sen valmistamisessa käytetään korkeampaa lämpötilaa ja Single Gloucester -juustosta poiketen se värjätään valmistuksen aikana annatolla oranssiksi. Gloucester-juustosta on myös muita harvinaisempia muotoja, kuten Sage Gloucester, Cotswold ja Double Berkeley.
Cooper’s Hill Cheese-Rolling and Wake on vuosittain Gloucestershiren Brockworthissa järjestettävä perinteinen kisa, jonka osanottajat jahtaavat jyrkkään alamäkeen vieritettävää 3,6 kilon Double Gloucester-juustotahkoa.
Twarde Pierniki Toruń
Twarde Pierniki Toruń on puolalainen koripalloseura Toruńista. Se pelaa kotiottelunsa Hala Widowiskowo-Sportowassa.
Seura perustettiin vuonna 2005. Vuonna 2014 se nousi Puolan pääsarjaan. Vuonna 2017 seura sijoittui pääsarjasa hopealle, ja seuraavana vuonna se voitti Puolan cup-mestaruuden. Kaudella 2018–2019 se osallistuu Mestarien liigaan.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1979
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin viidennen kerran vuonna 1979. Mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Bernie Schreiber. Mestaruus jäi Schreiberin uran ainoaksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1980
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kuudennen kerran vuonna 1980. Mestaruuden voitti ruotsalainen Ulf Karlsson. Mestaruus jäi Karlssonin uran ainoaksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1981
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin seitsemännen kerran vuonna 1981. Mestaruuden voitti ranskalainen Gilles Burgat. Mestaruus jäi Burgat'n uran ainoaksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1982
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kahdeksannen kerran vuonna 1982. Mestaruuden voitti belgialainen Eddy Lejeune. Mestaruus oli Lejeunen ensimmäinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1983
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin yhdeksännen kerran vuonna 1983. Mestaruuden voitti belgialainen Eddy Lejeune. Mestaruus oli Lejeunen toinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1984
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kymmenennen kerran vuonna 1984. Mestaruuden voitti belgialainen Eddy Lejeune. Mestaruus oli Lejeunen kolmas ja viimeinen.
Good Witch
Good Witch on yhdysvaltalais-kanadalainen fantasia henkinen draamakomediasarja ja se on jatkoa "The Good Witch" nimiselle elokuvasarjalle. Sarja perustuu Rod Spencen luomiin hahmoihin.
Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Hallmarkin kanavalla 28. helmikuuta 2015. Suomessa sarjaa esittää Netflix.
"The Good Witch" elokuvissa näyttelevä Catherine Bell toimii televisiosarjassa päänäyttelijänä ja tuottajana.
Sarjaa kuvataan Kanadassa Toronton kaupungissa Cinespacen elokuvastudiolla.
Hallmark ilmoitti heinäkuussa 2017 tilanneensa sarjasta neljännen tuotantokauden ja heinäkuussa 2018 viidennen kauden.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1985
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 11. kerran vuonna 1985. Mestaruuden voitti ranskalainen Thierry Michaud. Mestaruus oli Michaudin ensimmäinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1986
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 12. kerran vuonna 1986. Mestaruuden voitti ranskalainen Thierry Michaud. Mestaruus oli Michaudin toinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1987
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 13. kerran vuonna 1987. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin ensimmäinen. MM-sarjaan kuului 12 osakilpailua, joista yksitoista ajettiin Euroopassa ja yksi Yhdysvalloissa. Tarrés voitti seitsemän osakilpailua, muun muassa viisi viimeistä.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1988
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 14. kerran vuonna 1988. Mestaruuden voitti ranskalainen Thierry Michaud. Mestaruus oli Michaudin kolmas ja viimeinen. MM-sarjaan kuului 12 osakilpailua, joista Michaud voitti viisi, Jordi Tarrés neljä sekä Donato Miglio, Steve Saunders ja Thierry Girard yhden.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1989
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 15. kerran vuonna 1989. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin toinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1977
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin kolmannen kerran vuonna 1977. Mestaruuden voitti suomalainen Yrjö Vesterinen. Mestaruus oli Vesterisen toinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1975
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1975. Mestaruuden voitti brittiläinen Martin Lampkin. Mestaruus jäi Lampkinin ainoaksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1990
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 16. kerran vuonna 1990. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin kolmas.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1991
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 17. kerran vuonna 1991. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin neljäs.
Timo Kettunen
Timo Kettunen on suomalainen terveystieteilijä, luennoitsija, tietokirjailija ja bloggaaja. Kettunen on keskittynyt popularisoimaan terveyteen liittyvää tiedettä ja kyseenalaistamaan terveydellä rahastavat ja tiedettä väärin käyttävät ihmiset. Usein hän tekee sen huumorin keinoin. Kettunen on koulutukseltaan terveystieteiden maisteri (liikuntalääketiede), farmaseutti ja koulutettu hieroja. Kettunen on blogannut useilla eri alustoilla ja pitänyt Terveysmyrskyn Facebook-sivustoa useamman vuoden ajan. Lisäksi hän on haastanut muun muassa Olli Postin videoituun debattiin, jonka juonsi Mari Sainio.
Kettunen on Diske Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.
QuakeCon
QuakeCon on vuodesta 1996 lähtien vuosittain järjestetty tapahtuma, joka on nimetty id Softwaren kehittämän "Quaken" mukaan. Kolmipäiväiseen vuoden 2018 tapahtumaan odotettiin tulevan 10 000 kävijää.
Tapahtumassa esitellään nykyään Bethesda Softworksin tulevia pelejä sekä järjestetään LAN-verkossa pelaamista.
QuakeCon 2018 -tapahtumassa esiteltiin muun muassa tuleva "Doom Eternal".
The International (Dota 2)
The International on vuosittain järjestettävä Dota 2 -videopelin kilpailutapahtuma. Se on ollut useita vuosia suurin elektronisen urheilun tapahtuma maailmassa. Tapahtuman palkintopotit ovat usein olleet kymmeniä miljoonia dollareita.
Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2011 lähtien. Vuonna 2018 palkintopotissa oli yli 20 miljoonaa dollaria. Yle esitti vuoden 2018 tapahtuman Areena-palvelussa.
Vuonna 2017 tapahtuman voitti viisihenkinen Team Liquid, jossa pelaa suomalainen Lasse Urpalainen. Vuonna 2018 Vancouverissa pelatun turnauksen voitti OG, jossa pelasivat suomalaiset Jesse Vainikka ja Topias Taavitsainen.
OpenRefine
OpenRefine, entiseltä nimeltään Google Refine ja sitä ennen Freebase Gridworks, on itsenäinen avoimen lähdekoodin työpöytäsovellus tiedon siivoamiseen ja muuntamiseen muihin muotoihin. Se toimii vastaavalla tavalla kuin taulukkolaskentasovellukset (ja voi työstää taulukkolaskennan tiedostomuotoja). Se kuitenkin käyttäytyy enemmän kuin tietokanta.
OpenRefine käsittelee "tietorivejä", joissa on soluja "sarakkeissa," samaan tapaan kuin relaatiotietokantojen taulukoissa. OpenRefinessa projekti koostuu yhdestä taulukosta. Käyttäjä voi suodattaa näytettäviä rivejä käyttämällä "fasetteja", jotka määrittävät suodatuskriteerit (esimerkiksi näyttää rivit, jossa tietty sarake ei ole tyhjä). Toisin kuin taulukkolaskennassa, useimmat toiminnot OpenRefinessa tehdään kaikille suodatettuna oleville riveille: tietyssä sarakkeessa olevan tiedon muokkaus, uuden sarakkeen luominen perustuen olemassa olevan sarakkeen tietoihin, jne. Kaikki datasetissä tehdyt toimet tallennetaan ohjelmaan ja ne voidaan toistaa toiselle datasetille.
Toisin kuin taulukkolaskennassa, kaavoja ei tallenneta soluihin, vaan muuntaminen kaavalla tehdään kerran ja kaava tallennetaan myöhempää käyttöä varten. Muuntamislausekkeet voidaan kirjoittaa General Refine Expression Language (GREL) -kielellä, Jythonilla (eli Python) ja Clojurella.
Ohjelmalla on web-käyttöliittymä. Se ei kuitenkaan ole verkossa isännöity (SAAS), vaan sen voi ladata vapaasti ja asentaa paikallisesti. Kun OpenRefine käynnistetään, se käynnistää web-palvelimen ja selainkäyttöliittymän, jolla palvelinta hyödynnetään.Tuonti on tuettu seuraavissa muodoissa:Jos lähtötiedot ovat ei-standardissa tekstimuodossa, ne voidaan tuoda konaisina riveinä jakamatta sarakkeisiin, ja sarakkeet erotetaan myöhemmin OpenRefinen työkaluilla. Refine tukee arkistoituja ja pakattuja tiedostoja (.zip, .tar.gz, .tgz, .terva.bz2, .gz tai .bz2) ja se voi ladata lähtötiedostoja URL-osoitteesta. Kun käyttää verkkosivuja syötteenä, on mahdollista tuoda URL-osoitteiden luettelo ja Käyttää web-sivuja, kuten input, se on mahdollista tuoda luettelon Url-osoitteita, ja sitten vedota URL noutaa toiminto.
Vienti on tuettu seuraavissa tiedostomuodoissa:OpenRefine -projektin voi viedä .tar.gz arkistona.
OpenRefine oli alkujaan Metawebin kehittämä Freebase Gridworks ja se on ollut saatavilla avoimena lähdekoodina tammikuusta, 2010 alkaen. Google osti Freebasen kehittäjän Metawebin 16. heinäkuuta 2010, ja  nimesi Freebase Gridworksin Google Refineksi 10. marraskuuta 2010, julkistamalla samalla version 2.0. Alkuperäinen ohjelmoija David Huynh ilmoitti 2. lokakuuta 2012, että Google lopettaisi pian aktiivisen tukensa Google Refinelle. Siitä lähtien ohjelmistokoodi on ollut siirtymävaiheessa avoimen lähdekoodin projektiksi nimeltä OpenRefine.
Jeremy Bracco
Jeremy Bracco (s. 17. maaliskuuta 1997 Freeport, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pelannut vuodesta 2017 Toronto Marliesissa AHL:ssä.
Bracco pelasi ennen ammattilaisuraansa muun muassa USA Hockey National Team Development Programin USHL-joukkueessa vuosina 2013–2015 ja kahdessa eri OHL-joukkueessa, Kitchener Rangersissä vuosina 2015–2016 ja Windsor Spitfiresissa vuonna 2017. Hän oli voittamassa Spitfiresissa Memorial Cup -turnausta vuonna 2017. Hän teki kolme pistettä turnauksen lukemiin 4–3 päättyneessä loppuottelussa Erie Ottersia vastaan, muun muassa ottelun avausmaalin. Ennen siirtymistään OHL:ään Bracco pelasi vuonna 2015 myös muutaman ottelun Boston Collegen yliopistojääkiekkojoukkueessa.
NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi Braccon toisella kierroksella, numerolla 61. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2017 Maple Leafsin farmijoukkueessa Toronto Marliesissa AHL:ssä ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan 50 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 32 tehopistettä, kuusi maalia ja 26 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhden, maalin. Marlies voitti kauden päätteeksi AHL:n mestaruuden, Calder Cupin.
Bracco edusti maataan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 ja nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2017. Yhdysvallat voitti molemmissa turnauksissa kultaa. Bracco oli voittamassa myös World U-17 Hockey Challengea alkuvuonna 2014.
Emilia Bicchieri
Autuas Emilia Bicchieri O.P. (1238 Vercelli, Piemonte, Italia – 3. toukokuuta 1314 Vercelli, Piemonte, Italia) oli dominikaani, nunna, prioritar, ihmeidentekijä ja stigmaatikko. Hän oli neljäs seitsemästä tyttärestä Pietro Bicchierin perheessä, hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan vielä tyttö, mutta hän asetti itsensä Jumalanäidin suojelukseen ja rupesi nunnaksi 18-vuotiaana. 1537 hänen jäänteensä siirrettiin Pyhän Margaretin luostariin, 1811 Vercellin katedraaliin ja 19. heinäkuuta 1769 paavi Klemens XIV salli häntä kunnioitettavan autuaana. Naisen motto oli “Tee kaikki yksin Jumalalle” ja hänen juhlapäiväänsä vietetään 19. elokuuta tai 3. toukokuuta.
The Lost Art of Keeping a Secret
The Lost Art of Keeping a Secret on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta albumilta "Rated R" 7. elokuuta 2000. Kappale on yhtyeen laulaja Josh Hommen ja basisti Nick Oliverin kirjoittama ja sille kuvattiin lisäksi musiikkivideo.
”The Lost Art of Keeping a Secret” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 31. Singlen B-puolena julkaistiin kappale ”Ode to Clarissa”.
Huddle
Huddle on aloituskokous amerikkalaisessa jalkapallossa. Yleensä jokaisen yrityksen välissä joukkue kerääntyy lyhyeen kokoukseen ja sopii mikä peli pelataan seuraavaksi. Etenkin hyökkäys kokoontuu huddleen pelinrakentajan johdolla, mutta usein myös puolustuksella on oma huddle.
Ei ole varmuutta, milloin huddle tuli osaksi amerikkalaista jalkapalloa. Huddlen on väitetty syntyneen Gallaudetin yliopistossa 1890-luvulla tai Oregonin yliopistossa vuonna 1918.
Hyökkäystä, joka aloitetaan ilman aloituskokousta kutsutaan nimellä "no-huddle". Siinä on tarkoitus aloittaa yritys ennen kuin puolustus on ehtinyt asettua paikoilleen ja reagoida hyökkäyksen muodostelmaan. No-huddlea alettiin käyttää NFL-liigassa 1980-luvulla.
Feel Good Hit of the Summer
Feel Good Hit of the Summer on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta albumilta "Rated R" 27. marraskuuta 2000. Kappale on yhtyeen laulaja Josh Hommen ja basisti Nick Oliverin kirjoittama ja sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”Feel Good Hit of the Summer” ei yltänyt kotimaassaan Billboard Hot 100-listalle, eikä myöskään Britannian singlelistalle. Singlen B-puolena julkaistiin kappale ”You’re So Vague” sekä cover-kappaleet ”Never Say Never” ja ”Who’ll Be the Next in Line”.
Luettelo Portugalin laivaston fregateista
Luettelo Portugalin laivaston fregateista sisältää Portugalin laivaston fregatit. Aluksista osa on uudelleen luokiteltuja fregateiksi luokiteltuja avisoja tai korvetteja, mutta Natoon liittymisen jälkeen luokitus yhdenmukaistettiin.
Hurley Haywood
Hurley Haywood (s. 4. toukokuuta 1948 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen kilpa-ajaja.
Haywoodin meriittilistalla on kolme Le Mansin 24 tunnin ajon yleiskilpailun voittoa vuosilta 1977, 1983 ja 1994. Vuonna 1973 Hurley sijoittui kolmanneksi Pohjois-Amerikan Can-Am -sarjassa ja seuraavana vuonna hän ajoi niin ikään kolmanneksi Watkins Glenin kuuden tunnin kestävyyskilpailussa. 1977 Martini Porschen tiimissä ajetun LeMansin voiton ohessa Haywood sijoittui Yhdysvaltain IMSA Camel GT Challengen kakkossijalle Bob Hagelstadin teamin Porschella. 1978 Haywood osallistui niin ikään Martini Porschella Le Mansin 24 tunnin kilpailuun ja sijoittui sillä kertaa kolmanneksi. Tämän jälkeen Haywood ajoi Euroopan ja Yhdysvaltain urheiluautosarjoissa ilman mainittavaa menestystä ja kokeili myös kaudella 1981 kolmen kilpailun verran Indy Car luokkaa. 1982 Haywood ajoi C-ryhmän Rothmans Porschella kolmanneksi Le Mansin 24 tunnin kilpailussa yhdessä Al Holbertin ja Jürgen Barthin kanssa.
1985 Haywood sijoittui kolmanneksi IMSA Camel GT Prototyyppien sarjassa Group44 teamin C-ryhmän Jaguarilla. Suurimmassa osassa sarjan osakilpailuista Haywoodin ajajaparina oli britti Brian Redman
Vuodesta 2000 alkaen Haywood kilpaili enää Grand American Rolex -sarjassa, ensin protyyppiluokassa ja viimeiset vuotensa 2011 ja 2012 GT3-luokassa ilman mainittavaa menestystä.
First It Giveth
First It Giveth on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta "Songs for the Deaf" 18. elokuuta 2003. Kappale on yhtyeen laulaja Josh Hommen ja basisti Nick Oliverin kirjoittama ja sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”First It Giveth” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 33. Singlen B-puolena julkaistiin kaksi cover-kappaletta ja kaksi remixiä.
Harva hyvin kuolee
Harva hyvin kuolee ("Her Privates We") on Frederic Manningin kirjoittama romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen maailmansodan rintamille Sommessa ja Acressa.
Kirja julkaistiin alun perin nimellä "The Middle Parts of Fortune" vuonna 1929 tekijänään salanimi ”Sotamies 19022”. Sitä painettiin ja myytiin yksityisesti alle 600 kappaletta. Alkuperäisen teoksen kieli oli ruokkoamatonta ja tuntui monista lähes rienaukselta, sillä sen kaikki sotilaat kiroilevat jatkuvasti. Miehissä ei ole sotilaallista intoa, isänmaallisuus ei innosta ja he pikemminkin sietävät kuin kunnioittavat upseereitaan. Kun ei olla taistelussa, miehiä kiinnostaa vain ruoka, juoma ja seksi. Kotirintamasta todetaan vain, että ”"ne ei välitä vittuakaan mitä meille tapahtuu"”.
Vuonna 1930 ilmestyi kirjan siistitty versio, nyt nimellä "Her Privates We". Teos oli myynti- ja arvostelumenestys. Ensimmäisen kolmen kuukauden aikana sitä myytiin 15 000 kappaletta. Vaikka teosta oli siistitty, sitäkin pitivät monet yhä edelleen rienauksena. Kirjan tyyli ja pohdinnat sekä tietty herkkyys kielivät, että tekijä ei voi olla aivan tavallinen sotamies. Arvailut tekijästä käynnistyivät lähes heti ja T. E. Lawrence osui arvailussaan oikeaan. Ernest Hemingway luki kirjan kerran vuodessa ”"jotta muistaisin miten asiat todella olivat..."”. Myös T. S. Eliot ylisti romaania.
Kirjan päähenkilö on Bourne-niminen sotamies. Hän on erilainen kuin muut miehet hänen ympärillään, muita vanhempi, oppinut ja lukenut, mutta haluton hyödyntämään etuja, joita hänen taustansa voisi armeijassa antaa. Bourne on myös aliupseerien ystävä, ryypiskelee kersanttien kanssa ja toimii tulkkina, kun pitää asioida linjojen lähettyvillä asuvien ranskalaisten siviilien kanssa.
Romaanilla on melko vähän tekemistä taisteluiden kanssa, vaikka niitäkin käydään läpi aina lähitaisteluita myöten. Tapahtumat ovat enimmäkseen linjojen takana, työpalvelussa tai harjoituksissa. Esille tulee juoksuhautojen lieju ja kuoleman sattumanvaraisuus.