hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Giovanny Espinoza
Giovanny Patricio Espinoza Pabón (s. 12. huhtikuuta 1977 Charguayaco, Ecuador) on ecuadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Pelatessaan LDU Quiton joukkueessa, Espinoza onnistui voittamaan liigamestaruuden vuonna 2004. Hänen lempinimensä on "La Sombra", joka suomeksi tarkoittaa "varjoa". Nimi tulee hänen suuren kokonsa vuoksi, minkä johdosta hän myös luo suuren varjon.
25. tammikuuta 2007 Espinoza siirrettiin LDU Quitosta alankomaalaiseen Vitesseen, jossa hän korvasi Ruud Knolin. Hän allekirjoitti sopimuksen kesäkuulle 2008. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi 10. helmikuuta 2007 SC Heerenveeniä vastaan.
Kesäkuussa 2009 Espinoza siirtyi edellisestä joukkueestaan Barcelona SC:stä Englannin Valioliigaan Birmingham Cityyn kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki debyyttinsä 25. elokuuta Southamptonia vastaan pelatussa ottelussa, mutta sen jälkeen hän oli kauan vaihtopelaajan roolissa.
12. tammikuuta 2010 hänen sopimuksensa Birminghamin kanssa mitätöitiin, ja Espinoza siirtyi Chilen pääsarjassa pelaavaan Unión Españolaan pelattuaan vain kahdessa ottelussa Birminghamin joukkueessa.
Espinoza teki debyyttinsä Ecuadorin maajoukkueessa vuonna 1996, vain viikon sen jälkeen kun täytti 19 vuotta. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa 2002 ja 2006, joista jälkimmäisissä hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon kaikissa neljässä ottelussa. Hän pelasi maajoukkueessa 90 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Espinoza on myös pelannut Ecuadorin joukkueessa Copa Américan mestaruusturnauksessa vuosina 2001, 2004 ja 2007.
Uimala Katariina
Uimala Katariina on Kotkan Katariinan kaupunginosassa sijaitseva uimahalli, jonka yhteydessä on myös maauimala. Maauimalassa käytiin avauskilpailut vuonna 1954 ja yleiseen käyttöön se avattiin 1955. Uimahalli valmistui 1970.
Sisäaltaan pituus on 25 metriä, maksimisyvyys 4,8 m ja minisyvyys 1,4 m. Lisäksi sisällä on kuntoutusallas, lastenallas ja pienten lasten allas. Laitteistoina on niska- ja selkähierontasuihkut, porepenkki ja vastavirtalaite.
Maauimalan altaan pituus on 50 metriä. Hyppytelineet ovat 10 metrin, 7,5 metrin ja 5 metrin korkeudella sekä ponnahduslauta yhden metrin korkeudella. Ulkotiloissa on myös katsomo, lasten ulkoallas ja laaja auringonottoalue. Maauimala on yleensä auki peruskoulujen kesäloman ajan.
85585 Mjolnir
85585 Mjolnir on Maan lähelle tuleva, pikkuplaneetta joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Se on myös Maata uhkaava asteroidi. Mjolnirin löysi R. Tucker vuonna 1998. Pikkuplaneetta sai nimensä skandinaavisen mytologian Thor-jumalan Mjölnir-vasaran mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1998 FG2. Koska Mjolnirin absoluuttinen magnitudi (H) on 21,407, sen läpimitta on todennäköisesti vain 130:nen ja 300:n metrin välillä.
Mjolnir (täsmennyssivu)
Mjolnir, Mjölnir tai Mjöllnir voi tarkoittaa seuraavia:
Tuki- ja liikuntaelinsairaudet
Tuki- ja liikuntaelinsairaus, lyhennettynä TULES, on sairaus, tulehdus tai oireyhtymä, joka vaikuttaa osaan tai koko tuki- ja liikuntaelimeen.
Suomessa noin viidesosa kansasta kärsii TULESista. Yleisin on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan krooninen alaselkäoireyhtymä, josta kärsii 17 % Suomen aikuisista.
Tuki- ja liikuntaelinsairaudet aiheuttavat merkittäviä kustannuksia yhteiskunnalle ja yrityksille. TULES oli yleisin syy sairauspäivärahan myöntämiselle vuosina 2004-2008. Vuonna 2008 Kela myönsi TULES-oireiden aiheuttamien sairauspoissaolojen vuoksi 5,4 miljoonaa sairauspäivärahaa eli n. 82 miljoonaa euroa (minimisairauspäiväraha 15,20 €). Yrityksille aiheutuvista kustannuksista ei ole tehty virallisia arvioita.
Karhulan uimahalli
Karhulan uimahalli on Kotkan Karhulan kaupunginosassa sijaitseva uimahalli. Halli valmistui 1978. Pääaltaan pituus on 25 metriä. Lisäksi hallissa on lastenallas, kylmäallas ja kaksi kuntosalia. Pääaltaan hyppytorni on kolmen metrin korkeudella ja pomppulauta yhden metrin korkeudella.
Karhulan uimahallissa tehtiin merkittävä peruskorjaus vuosina 2009–2010. Pääaltaan matalan puolen pohjaa nostettiin vesiliikunnan helpottamiseksi. Halliin tuli muun muassa hissi, kaksi invasaunaa, kirkasvalohuone ja kaksi kuntosalia.
Karhulan uimahallin pihalle sijoitettiin peruskorjauksen jälkeen ennen Karhulan torilla sijainnut Esko Heikkilän veistos "Portsari ja kaksonen".
Radmila Manojlović
Radmila Manojlović () (s. 25. elokuuta 1985 Požarevac, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen pop folk-laulaja. Kasvaessaan kylässä nimeltään Četereže, hän alkoi laulaa klubeissa ja häissä ympäri Serbiaa (ansaitakseen rahaa perheelleen, jolla oli taloudellisia vaikeuksia) heti kun oli käynyt peruskoulun. Opiskeluaikanaan lukiossa hän oli yksi parhaita oppilaita.
Vuonna 2004 hän aloitti kilpailun nimeltä "Zvezde Granda" ("Grandin tähdet"), joka on yksi suurimmista kilpailuista nuorille folk ja pop laulajille Serbiassa (itse kilpailu muistuttaa "Idols"-kisaa). Hän pääsi kilpailussa semifinaaliin, mutta putosi ennen finaalia. Kuitenkin vuonna 2007 hän yritti vielä ja tuli finaalissa toiseksi. Hänestä tuli yksi Serbian suosituimmista folk-laulajista, vaikka hän on julkaissut vain kaksi kappaletta: ”Nikada više” (”Ei koskaan enää”), albumilla 12 muun finalistin ja semifinalistin kanssa ”Bole ove usne neverne” (”Nämä uskottomat huulet satuttavat”), esiintyi ”Grand festivaaleilla”, Serbian suurimmalla folk-festivaalilla. Molemmat kappaleet ovat erittäin suosittuja entisen Jugoslavian maissa, kun taas ”Nikada više” on valittu vuoden 2007 kappaleeksi.
Tällä hetkellä hän on kiertueella kuuden muun finalistin kanssa "Zvezde Granda" -kisasta (koko Serbia, Makedonia, Montenegro, Bosnia & Herzegovina, Slovenia, Itävalta ja Sveitsi). Konsertit houkuttelevat tuhansia nuoria. Radmila on tullut kuuluisaksi hänen erittäin energisestä live-esiintymisestään. Samaan aikaan hän opiskelee taloutta Belgradissa ja valmistelee ensimmäistä albumiaan serbialaisen säveltäjän Dragan Brajović Brajan kanssa.
Manojlovic seurustelee serbialaislaulaja Milan Stankovićin kanssa.
Bailataa
Bailataa on rap-yhtye Sauruksen ensimmäinen single sen viidenneltä "Elossa" -studioalbumilta. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa 6. heinäkuuta 2010.
Avoin oppiminen
Avoin oppiminen on Freinet- ja Montessoripedagogiikasta juontunut opetusmenetelmä, jossa oppilaat opiskelevat oma-aloitteisesti, itsenäisesti ja omien kiinnostuksen kohteidensa mukaan. Opiskelua ei suoranaisesti sanele mikään tutkintorakenne tai muu ulkopuolinen rajoite. Avoin oppiminen tapahtuu vapaa-ajalla ja kilpailee muiden vapaa-ajan käyttötapojen kanssa.
Isabelle Fuhrman
Isabelle Fuhrman (s. 25. helmikuuta 1997 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Estheriä elokuvassa "Ottolapsi" ja Clovea elokuvassa "Nälkäpeli".
Isabelle Fuhrman vietti lapsuutensa Atlantassa. Hänen vanhempansa ovat Nick Fuhrman ja neuvostoliittolaissyntyinen toimittaja Elina Fuhrman. Hänellä on vanhempi sisko laulaja Madeline Fuhrman.
Fuhrmanin näyttelijänura alkoi seitsemänvuotiaana, kun Cartoon Networkin näyttelijöiden valitsija löysi hänet ja laittoi hänet "Cartoon Fridays" -ohjelmaan. Fuhrman teki suuren elokuvadebyyttinsä vuoden 2007 draamassa "Hounddog". Samana vuonna hänet valittiin "Ottolapsi"-elokuvan päähenkilöksi Peter Sarsgaardin ja Vera Farmigan kanssa. Fuhrmanin esiintyminen Estherinä sai kriitikoilta kehuja: se oli kuulemma "palkintojen arvoinen" ja "yksi lapsinäyttelijöiden ikimuistoisimmista esiintymisistä vuosiin".
Fuhrmanin muita esiintymisiä ovat roolit Gretchen Dennisinä "Aavekuiskaaja"-televisiosarjassa, Grace O'Neilinä "Lain kourat" -televisiosarjan pilottijaksossa sekä erinäiset roolit monissa, kuten Pizza Hutin ja Kmartin, mainoksissa.
Fuhrman on pääroolissa Angie Vanderveerina tulevassa komediatrillerissä "Salvation Boulevard". Hänen seuraava projektinsa on päärooli Sara Crewenä modernissa uudessa versiossa Shirley Templen klassikosta "Pikku Prinsessa".
Maa aikojen alussa 7 – Kylmän tulen kivi
Maa aikojen alussa 7 – Kylmän tulen kivi ("The Land Before Time VII: The Stone of Cold Fire") on yhdysvaltalainen animaatioelokuva.
Elokuvan päähahmot ovat viisi dinosauruskaverusta, Pikkutassu, Sera, Piikki, Alli ja Petri. Elokuvassa seikkailee myös kaksi "sateenkaarinaamaa", joille ovat suomenkielisessä versiossa äänensä antaneet Iiris Heiskanen, Kari Tamminen ja Aleksi Karjula.
José Anigo
José Anigo (s. 15. huhtikuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Anigo aloitti pelaajauransa juniorina Cité Saint-Louis'n ja Provence Sportsin joukkueissa, kunnes liittyi 1975 Olympique de Marseillen juniorijoukkueeseen. Hän debytoi edustusjoukkueessa 1979 ja pelasi seurassa kaikkiaan yli 200 sarjaottelua. Hän oli mukana OM:n noustessa pääsarjaan kaudella 1983–1984. Hän jätti seuran 1987 vähäisen peliajan vuoksi ja siirti Nîmes Olympiqueen. Kolmen kauden jälkeen Anigo siirtyi US Marseille Endoumeen. Hän pelasi uransa lopun alemmilla sarjatasoilla ja edusti myös SO Cassis Carnoux'ta. Hän lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1996.
Pelaajauransa lopulla Anigo toimi kauden 1995–1996 US Endoumen pelaajavalmentajana. Hän toimi myös yhden kauden ajana GS Consolat'n päävalmentajana, kunnes palasi Olympique Marseillen organisaatioon ja aloitti työskentelyn valmentajana "centre de formation'ssa"'. Kesäkuussa 2001 Anigosta tuli OM:n päävalmentaja, mutta pesti jäi lyhyeksi, kun Tomislav Ivićin palasi takaisin jo syyskuussa. Anigo nousi päävalmentajaksi uudelleen tammikuussa 2004 Alain Perrinin potkujen jälkeen. Hänen johdollaan seura sijoittui kauden päätteeksi Liguessä seitsemänneksi ja eteni UEFA Cupin finaaliin, jossa Valencia CF oli kuitenkin parempi maalein 2–0. Hyvän menestyksen vuoksi Anigo sai jatkaa tehtävässään, mutta kehno syyskausi koitui lopulta kohtaloksi ja hän sai lähteä joulukuussa 2004.
Kauden 2005–2006 alusta alkaen Anigo on jatkanut uraansa Olympique Marseillessa urheilutoimenjohtajana. Hänen aikanaan seura on hankkinut useita nuoria lupaavia pelaajia (Franck Ribéry, Mamadou Niang, Steve Mandanda) sekä kokeneempia vahvistuksia (Djibril Cissé, Benoît Cheyrou), jotka ovat olleet avainasemassa seuran paluussa Ranskan huipulle. Joulukuussa 2013 Olympique Marseille erotti päävalmentajansa Élie Baupin ja ilmoitti, että Anigo toimii seuran päävalmentajana kauden loppuun saakka.
Kesäkuussa 2015 Anigo palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli tunisialaisen Espérancen päävalmentaja. Viisi tappiota kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta johtivat pikapotkuihin elokuun lopussa.
Heinäkuussa 2017 Anigo palasi valmennustehtäviin kreikkalaisseura Levadiakosin päävalmentajana. Ranskalaisen johdolla seura sijoittui Kreikan Superliigassa kymmenenneksi. Kauden 2017/18 jälkeen Anigo siirtyi Levadiakosista Panionionisin päävalmentajaksi. Anigon pesti päättyi potkuihin joulukuun alussa 2018, kun Panionios oli Kreikan liigassa kahdeksantena.
Aryana Engineer
Aryana Engineer (s. 6. maaliskuuta 2001) on kanadalainen lapsinäyttelijä, joka teki debyyttinsä vuoden 2009 kauhuelokuvassa "Ottolapsi.
Engineer syntyi 6. maaliskuuta 2001 Vancouverissa Brittiläisessä Kolumbiassa. Hänet löysi hänen agenttinaapurinsa, joka näki hänen kommunikoivan kuuron äitinsä kanssa viittomakielellä. Naapuri esitteli hänet "Ottolapsi"-elokuvan näyttelijöiden valitsijoille, jotka etsivät viittomakielen taitavaa nuorta tyttöä Maxin osaan. Aryana sai roolin.
Aryanan kuulo on heikko, ja hän käyttää kuulolaitetta.
Drumbo
John ”Drumbo” French (s. 29. syyskuuta 1948) on yhdysvaltalainen rumpali ja muusikko. Hän soitti Captain Beefheartin "Trout Mask Replica" -albumilla ja lukuisissa muissa Beefheartin levytyksissä. Beefheart kutsui häntä nimellä ”Drumbo”. Frenchillä oli merkittävä rooli the Magic Bandissä ja "Trout Mask Replica" -session aikana. French nuotinsi Beefheartin pianolla soittamat musikaaliset ideat yhtyeen muille jäsenille. Vuonna 2008 French julkaisi taiteilijanimellään Drumbo soololevynsä "City of Refuge". Albumilla soittaa the Magic Bandistä tunnettuja muusikoita kuten John Thomas, Mark Boston (taitelijanimi Rockette Morton), Bill Harkleroad (taiteilijanimi Zoot Horn Rollo) ja Greg Davidson (taiteilijanimi Ella Guru). Albumin julkaisi brittiläinen levymerkki Proper Records. Vuonna 2010 French julkaisi ajastaan the Magic Bandissä muistelmateoksen "Beefheart: Through the Eyes of Magic".
UDP-glukuronyylitransferaasi
UDP-glukuronyylitransferaasi eli UGT on entsyymi, joka katalysoi glukuronidaatiota eli metaboliaa, jossa entsyymin substraattiin liitetään glukuronihapporyhmä UDP-glukuronihapolta. UDP-glukuronyylitransferaasientsyymit ovat tärkeitä lääkeaineiden ja myrkyllisten vierasaineiden aineenvaihdunnassa. Ihmisellä entsyymejä on erityisesti maksassa, munuaisissa ja suolistossa.
UDP-glukuronyylitransferaaseja on useita erilaisia ja nisäkkäillä tunnetaan ainakin 50 erilaista isomorfia. Ihmisen UDP-transferaasit jaetaan kahteen ryhmään UGT1- ja UGT2-entsyymit. Jokaisella entsyymillä on omat substraattinsa ja myös inhibiittorinsa. Substraatteja voivat olla ihmisen omat aineenvaihduntatuotteet, kuten bilirubiini, hormonit kuten androsteroni ja estradioli sekä lääkeaineet, kuten ibuprofeeni, klotsapiini ja naltreksoni.
UDP-glukuronyylitransferaasit toimivat tehokkaimmin eliöstä riippuen lämpötilan ollessa 2–55 °C ja pH:n ollessa 6–8,5. Entsyymejä inhibitoivat muun muassa elohopean, kuparin, raudan ja nikkelin ionit. Lääkeaineista UDP-glukuronyylitransferaasien toimintaa heikentävät muun muassa probenesidi, naltroksaani ja flukonatsoli. Monet UDP-glukuronyylitransferaasien substraateista ovat suuremmissa pitoisuuksissa niiden inhibiittoreita.
Gilbertin oireyhtymässä bilirubiinin glukuronidaatiota katalysoivan UPD-glukuronyylitransferaasin toiminta on hieman heikentynyt. Huomattavasti harvinaisemmassa Crigler–Najjarin oireyhtymässa saman entsyymin teho on huomattavasti heikentynyt tai entsyymiä ei erity lainkaan.
UGT
UGT voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Karel Roden
Karel Roden (s. 18. toukokuuta 1962, České Budějovice) on tšekkiläinen näyttelijä.
Rodenin isä ja isoisä olivat myös näyttelijöitä. Opiskeltuaan teatteritaidetta Prahassa hän on esittänyt elokuvissa ja teattereissa monia rooleja.
Tšekin ulkopuolella hänet tunnetaan monista Hollywood-rooleistaan, kuten elokuvissa "15 Minutes" (2001), "Blade II" (2002), "Bulletproof Monk" (2003), "Medusan isku" (2004), "Hellboy" (2004), "Running Scared" (2006), "Largo Winch" (2008), "RocknRolla" (2008) ja "Ottolapsi" (2009). Hänellä oli myös pieni rooli vuoden 2007 elokuvassa Mr. Bean lomailee. Hän esitti Juraj Thurzoa "Bathory"-elokuvassa vuonna 2008.
Pääroolistaan elokuvassa "Guard No. 47" Roden sai Czech Lion -palkinnon. Hän sai myös Alfréd Radok -palkinnon esiintymisestään Brunona "Le Cocu Magnifique":ssa.
Roden tekee Mikhail Faustinin ääniroolin videopelissä Grand Theft Auto 4.
Tällä hetkellä Roden on Prahassa näyttelijä-taiteilija Jana Krausován kanssa.
C. C. H. Pounder
Carol Christine Hilaria Pounder (s. 25. joulukuuta 1952), taiteilijanimeltään CCH Pounder, on guyanalais-amerikkalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on esiintynyt monissa elokuvissa, televisioon tehdyissä elokuvissa, näytelmissä ja television minisarjoissa, ja hän on esiintynyt vierailevana tähtenä monissa tunnetuissa televisio-ohjelmissa. Pounder näyttelee Mo'at Na'via elokuvassa "Avatar".
Pounder syntyi 25. joulukuuta 1952 Georgetownissa. Hänen vanhempansa ovat Betsy Enid Arnella (o.s. James) sekä Ronald Urlington Pounder. Hän kasvoi Englannissa ja hän muutti vuonna 1970 Yhdysvaltoihin, jossa hän meni Ithaca Collegeen. Pounder teki näyttelijädebyyttinsä vuonna 1979 elokuvassa "All That Jazz".
Pounder näytteli elokuvassa "Bagdad Café" ja on esiintynyt monissa toisissa menestyneissä elokuvissa pienemmissä rooleissa. Hän on ensisijaisesti keskittynyt televisiouraansa. 1980-luvun alussa Pounder esiintyi ensi kerran vierasrooleissa sarjassa "Hill Street Blues". Sen jälkeen hän esiintyi vierasrooleissa myös sarjoissa "Miami Vice", "RoboCop 3", "L.A. Law", "Salaiset kansiot", "Living Single" ja "Aikahyppy" ennen, kuin ryhtyi esittämään tri Angela Hicksiä sarjassa "Teho-osasto". Hänen roolinsa sarjassa kesti vuodesta 1994 vuoteen 1997. Tämän jälkeen hän jatkoi vierailevien hahmojen esittämistä, ja esiintyikin sellaisissa sarjoissa, kuin "Oikeus ja kohtuus", "", "Millennium", "The West Wing" ja lyhytaikaisessa tilannekomediasarjassa "Women In Prison".
Vuodesta 2002 vuoteen 2008 hän esiintyi etsivä Claudette Wymsinä FX Networksin poliisidraamassa "Shield - lain varjolla". Hän sai roolistaan ehdokkuuden Emmy-palkinnon saajaski. Aiemmin hän oli ollut Emmy-ehdokkaana vuosina 1995 (vierailustaan "Salaisissa kansioissa") ja 1997 (sarjassa "Teho-osasto").
Pounder on lainannut ääntään joillekin videopeleille ja animaatiotöille. Pounder oli yksi vuonna 2003 julkaistun HBO-elokuvan "Unchained Memories: Readings from the Slave Narrative" lukijoista.
Nykyisin hän esiintyy sarjassa "".
Pounder on naimisissa senegalilaisen antropologisti Boubacar Konen kanssa. Pari meni naimisiin afrikkalaisessa seremoniassa Dakarissa Senegalissa, ja he menivät uudestaan naimisiin Los Angelesissa Kaliforniassa puoli vuotta myöhemmin. Kone on Dakarissa Senegalissa olevan The Boribana Museumin perustaja. Heillä on kolme lasta, Nicole (s. 1971), Libya (s. 1973) ja Matthew (s. 1982).
Pounder omisti ennen korukaupan Banji Girls yhteistyökumppaninsa Conni Marie Brazeltonin kanssa, mutta myy nykyisin koruja vain nettisivujensa kautta.
United States Marshals Service
United States Marshals Service, lyhyemmin U.S. Marshals tai USMS, suomeksi liittovaltion sheriffi on oikeusministeriön alainen liittovaltion lakia Yhdysvalloissa valvova virasto. Se perustettiin 24. syyskuuta 1789 ja on siten vanhin liittovaltion lakia valvova virasto Yhdysvalloissa. Sen päämaja sijaitsee Arlingtonissa, Virginian osavaltiossa.
USMS:n työntekijät kantavat ensisijaisena aseenaan Glock 22-, 23- tai 27 -pistoolia. He voivat myös kantaa toista asetta, mikäli kokevat sen tarpeelliseksi. Lisäksi he saavat tarvittaessa käyttöönsä puoliautomaattisen AR-15-kiväärin ja 12-kaliiperisen haulikon. USMS:n erikoisjoukot käyttävät hiljennettyä 9mm versiota Coltin M16-kivääristä tai MP5-konepistooleja sekä erilaisia revolvereja, tarkkuuskivääreitä ja rynnäkkökivääreitä.
Yli 200 USMS:n työntekijää on kuollut virantoimituksessa. Ensimmäinen työtehtävissä kuollut liittovaltion sheriffi ja samalla Yhdysvaltain ensimmäinen työtehtävissä kuollut liittovaltion poliisivirkamies oli Robert Forsyth, jota ammuttiin 11. tammikuuta 1794.
Jaume Collet-Serra
Jaume Collet-Serra (s. 23. maaliskuuta 1974 Barcelona) on espanjalaissyntyinen amerikkalainen elokuvaohjaaja.
Collet-Serra tunnetaan parhaiten vuoden 2005 ohjauksestaan "House of Wax" sekä vuoden 2009 elokuvasta "Ottolapsi". Hän on ohjannut myös draamatrillerin "Unknown", joka sai ensi-iltansa vuonna 2011 ja jossa pääosia näyttelevät Frank Langella, Liam Neeson, January Jones ja Diane Kruger.
Carl Eldh
Carl Johan Eldh (10. toukokuuta 1873 Film, Uplanti – 26. tammikuuta 1954 Tukholma), oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Eldhin isä oli seppä, ja 19-vuotiaana Carl aloitti opinnot Tekniska högskolanissa. Vuosina 1897–1904 hän oleskeli Pariisissa. Hän sai vaikutteita Auguste Rodinilta. Eldh teki aikansa poliitikoista ja taiteilijoista rinta- ja kokovartalokuvia veistoksellisten monumentaalitöiden ohella.
Tultuaan kotiin Pariisista hän tapasi Elise Perssonin, ja vuonna 1907 heille syntyi tytär Brita. Vuonna 1921 vaimo ja lapsi muuttivat Kaliforniaan. Carl Eldhin kuoleman jälkeen Brita Eldh vaikutti tarmokkaasti Eldhin ateljeemuseon perustamiseen. Ateljeemuseo toimii 1918 valmistuneessa Eldhin entisessä ateljeessa, joka sijaitsee Tukholman keskustan pohjoislaidalla Bellevueparken-puistossa.
Eldh oli Christian Erikssonin ja Carl Millesin kanssa Ruotsin huomattavimpia kuvanveistäjiä 1900-luvun alkupuolella. Eldh työskenteli monien arkkitehtien, kuten Ivar Tengbomin, Erik Lallerstedtin ja Ragnar Östbergin kanssa.
Bram Fischer
Abraham "Bram" Fischer (23. huhtikuuta 1908 Oranjejoen siirtokunta – 8. toukokuuta 1975 Bloemfontein) oli eteläafrikkalainen lakimies ja poliittinen aktivisti. Fisherille myönnettiin vuonna 1967 Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto.
Fischer tuli vaikutusvaltaisesta afrikaaneriperheestä: hänen isänsä oli arvostettu tuomari Oranjessa ja isoisä toimi Oranjejoen siirtokunnan pääministerinä vuosina 1907–1910. Fischer opiskeli "Grey Collegessa" Bloemfonteinissa ja "University of South Africassa" ja valmistuttuaan opiskeli kolme vuotta Oxfordin yliopistossa Rhodes-stipendiaattina. Tuona aikana Fischerin poliittinen kanta muuttui afrikaanerinationalismista kommunismiin. Palattuaan Etelä-Afrikkaan Fischer ryhtyi toimimaan lakimiehenä Johannesburgissa. Hän liittyi myös vaimonsa kanssa vuonna 1942 Etelä-Afrikan kommunistiseen puolueeseen.
Vuonna 1952 Fischer toimi Nelson Mandelan, Walter Sisulun ja kahdeksantoista muun ANC:n johtajan puolustusasianajajana näiden saatua syytteen väestö- ja rekisteröinti- ja kommunismin hävittämislain vastaisen uhmakampanjan vuoksi ja sai itse kommunismin hävittämislain mukaisen pannamääräyksen vuonna 1953.
Koska Bram Fischer ei sattumalta ollut Lilies leaf -maatilalla poliisien pidättäessä Umkhonto we Sizwen johtajiston, hän saattoi toimia syytettyjen puolustusasianajajana Rivonian oikeudenkäynnissä. Fischer pidätettiin apartheidin vastaisen toimintansa vuoksi 23. syyskuuta 1964. Oikeudenkäynnin aikana hän siirtyi maan alle, mutta hänet vangittiin uudelleen joulukuussa 1965. Hänet tuomittiin kommunisminhävittämislain ja šabotaasia suunnittelevan salaliiton nojalla elinikäiseen vankeuteen.
Fischer sairastui vankeusaikana syöpään ja liberaalin lehdistön ja poliitikkojen laajan kampanjan jälkeen hänet vapautettiin terveydellisistä syistä muutama viikko ennen kuolemaansa.
Taylor Negron
Brad Taylor Negron (1. elokuuta 1957 Glendale, Kalifornia – 10. tammikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja stand up -koomikko, joka esiintyi monissa 1980-luvun komediasarjoissa. Hän näytteli elokuvassa "Viimeinen partiopoika" ja oli vakituisessa roolissa taloudenhoitaja Manuelona "So Little Time" -televisiosarjassa Mary-Kate ja Ashley Olsenin kanssa. Hän oli myös yhden jakson vierasroolissa "Waverly Placen velhot"- ja "Frendit"-sarjoissa. Hän esiintyi vuoden 2008 "Channels"-elokuvan päähenkilönä.
Negronin isä oli Conrad Negron Sr., joka oli kalifornialaisen Indian Wellsin kaupungin pormestari. Negron kasvoi Pasadenassa, Kaliforniassa. Hän oli puertoricolaista, juutalaista ja italialaista alkuperää.
Jesse Head
Jesse Head (s. 1. syyskuuta 1983 Seguin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Larry Slotnickina "So Little Time" -tilannekomediassa Olsenin sisarusten Mary-Katen ja Ashleyn kanssa. Hänellä on ollut rooli myös "Huff – terapian tarpeessa" -televisiosarjassa, ja hän on tehnyt vierasesiintymisiä toisiin sarjoihin, kuten "Num3rot", "Greyn anatomia" ja "Summerland".
Mona Kortelampi
Kortelampi kirjoitti ylioppilaaksi 1985. Näyttelijäntyötä hän on opiskellut muun muassa Teatterikorkeakoulussa sekä täydennyskoulutus- ja erikoistumiskursseilla.
Kortelammella oli kiinnitys lasten- ja nuortenteatteriryhmä Lähiöteatteriin vuosina 1985–1999. Vuodesta 2000 Kortelampi on toiminut freelancenäyttelijänä.
Vuonna 2012 hän oli mukana perustamassa improvisaatioryhmä Avokelaa.
Kortelampi on nähty myös Teatteri Helsingin näyttelijänä Tervasaaren amfiteatterissa vuosina 2012, 2013 ja 2014. Kortelampi esiintyi myös Salomen roolissa Valtimonteatterin 15-vuotis juhlanäytelmässä Naisten juhla, , jonka ohjauksesta vastasivat elokuvaohjaajat Jenni Toivoniemi ja Ulla Heikkilä.
Televisiossa Kortelampi on näytellyt muun muassa sarjoissa "Dowshiftaaja""t", "Salatut elämät", "Kaverille ei jätetä", "Toisen kanssa" (2014), "Kimmo" , "Ismo" sekä "Valheen vangit" (Eyeworks Finland / LIV) sekä elokuvissa "Päin seinää" (2014), "Nuotin vierestä" (2016), "Presidentti" (2017) ja "Viraali" (2017).
Kortelampi on näytellyt myös useissa lyhytelokuvissa mm. Auringonpistos, joka sai ensi-iltansa Tallinnan Sleepwalkers Festivaaleilla ja musiikkivideoissa.
Häntä on kuultu animaatiohahmojen suomalaisäänenä muun muassa elokuvissa "Basil Hiiri – Mestarietsivä" (1986), "Maa aikojen alussa" (1989), "Fievel matkalla Amerikkaan" (1991) ja "Fievel matkalla villiin länteen" (1992).
Kortelampi on Helsingin kaupunginteatterin säätiön edustajiston varajäsen ja on ollut Teatterimuseon säätiön edustajiston varsinainen jäsen. Hän on toiminut myös Helsingin kaupungin työllistämistoimikunnan varajäsenenä.
Kortelampi on myös Helsingin freelancenäyttelijäyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 2013 sekä vaikuttaa Suomen Näyttelijäliiton hallituksessa sekä valtuustossa.
Nils Ericson
Nils Ericson, synt. "Ericsson" (31. tammikuuta 1802 Långbanshyttan, Värmlanti − 8. syyskuuta 1870 Tukholma) oli ruotsalainen vapaaherra ja insinööri.
Nils Ericson oli John Ericssonin veli. Veljekset opiskelivat Baltzar von Platenin luona Götan kanavan rakentamisen aikana. Ericson itse oli sittemmin johtamassa suuria kanavarakennustöitä Ruotsissa, kuten Säfflen kanava, Karlstadin satama- ja kanavarakennukset, Albrektssundin kanava, Dalslandin kanava ja akveduktin Håverudissa. Hänen suurin työnsä oli kuitenkin "Trollhätte kanal", Trollhättanin kanava vuosina 1830–1844. Vuosina 1845–1856 Ericson johti Saimaan kanavan rakentamista Suomessa.
Kanava-ajan jälkeen Nils Ericson oli johtamassa Ruotsin ensimmäistä rautateiden rakentamista vuoteen 1862.
Nils Ericson aateloitiin 1854, ja hän otti yhden s:n pois sukunimestään. Vuonna 1860 hänestä tehtiin vapaaherra.
Clare Carey
Clare Carey (s. 11. kesäkuuta 1967) on televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän syntyi katolilaisen lähetysmatkan aikana Rhodesiassa, jossa hänen lääkäri-isänsä ja opettajaäitinsä olivat palveluksella.
Vaikka Carey on näytellyt monissa elokuvissa, hänet tunnetaan parhaiten monista televisiorooleistaan, kuten Kelly Foxin roolista amerikkalaisessa tilannekomediassa "Coach" ja Macy Carlsonin roolista lyhytikäisessä "So Little Time" -televisiosarjassa. Hänellä on ollut pysyvät roolit myös sarjoissa "Pahan tytär" ja "Jericho".
Tällä hetkellä Carey esiintyy televisiosarjassa "Crash" Christine Emoryna, ja hän teki myös jokin aika sitten vierasroolin "Eli Stoneen". Hän teki myös cameon palkintoja voittaneeseen indie-elokuvaan "La Cucina", jossa hän esitti Rachel Hunterin tyttöystävää.
Kristian Erslev
Kristian Sophus August Erslev (28. joulukuuta 1852 Kööpenhamina – 20. kesäkuuta 1930), oli tanskalainen historioitsija.
Vuosina 1883-1916 Erslev oli professorina Kööpenhaminassa. Hän oli myös valtionarkistonhoitaja vuosina 1916-24.
Erslev tutki varsinkin Pohjolan keskiaikaa.
Natashia Williams
Natashia Williams-Blach (s. 2. elokuuta 1978 Pontiacissa Illinoisissa) on amerikkalainen näyttelijä ja aiempi Wonderbra-kampanjamalli, joka tunnetaan ehkä parhaten roolistaan Shane Phillipsinä sarjassa "She Spies". Hän on esiintynyt myös sarjoissa "So Little Time" ja "Romeo!".
Natashia esiintyi American Idolin seitsemännellä tuotantokaudella Natashia Blachina. Muutos sukunimessä johtui hänen avioliitostaan. Hän pääsi Hollywood-kierrokselle asti viidenkymmenen parhaan joukkoon, mutta tippui pois kisasta juuri ennen, kuin Top 24 valittiin
Parfenava
Parfenava eli Parafjanovo (, ) on pieni, 250 asukkaan kylä Dokšytsyn piirissä, Vitsebskin alueella, Valko-Venäjällä. Kylä sijaitsee 11 kilometriä Dokšytsystä länteen. Kylän kautta kulkee rautatie.
Kylässä on syntynyt venäläinen säveltäjä Vladimir Dukelski, joka tunnetaan paremmin nimellä Vernon Duke.
Slim Pickens
Louis Burton Lindley Jr. (29. kesäkuuta 1919 – 8. joulukuuta 1983), taiteilijanimeltään Slim Pickens, oli yhdysvaltalainen rodeoesiintyjä ja elokuva- ja televisionäyttelijä.
Louis Burton Lindley Jr. syntyi Kingsburgissa Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat Sally Mosher (o.s. Turk) ja Louis Bert Lindley Sr. Hän oli loistava ratsastaja jo nelivuotiaana, ja 12-vuotiaana hän lopetti koulun liittyäkseen rodeoon. Hänelle sanottiin, että rodeossa työskentely olisi "slim pickings" (hyvin vähän rahaa), ja tästä hän sai taiteilijanimensä Slim Pickensin. Pickensillä meni kuitenkin hyvin ja lopulta hänestä tuli tunnettu rodeoklovni.
20 vuoden rodeouran jälkeen hänen suuret silmänsä, kuukasvonsa ja suuret fyysiset kykynsä toivat hänelle roolin lännenelokuvasta "Rocky Mountain". Tämän elokuvan jälkeen hän esiintyi monissa lännenelokuvissa näytellen sekä pahoja että hyviä.
Pickens esiintyi kymmenissä elokuvissa, joihin kuuluvat esimerkiksi "Old Oklahoma Plains" (1952), "Down Laredo Way" (1953), "Vihan riivaama" (1961), "" (1964), "Major Dundee" (1965), "Postivaunut länteen" (1966), "Never a Dull Moment" (1968), "The Cowboys" (1972), "Pakotie" (1972), "Ginger in the Morning" (1974), "Blazing Saddles" (1974), "Poor Pretty Eddy" (1975), "Rancho Deluxe" (1975), "Tom Horn" (1980), "An Eye for an Eye" (1966) ja "Pat Garrett ja Billy the Kid" (1973).
Vuonna 1978 Pickens lainasi äänensä teemapuisto Silver Dollar Cityn Rube Dugan -nimiselle hahmolle "Rube Dugan's Diving Bell" -nimiseen laitteeseen. "Diving Bell" oli simulaatiolaite, joka vei matkustajat matkalle Lake Silverin pohjaan ja takaisin.
Vuonna 1960 hän esiintyi NBC:n "Overland Trail" -sarjan yhdessä jaksossa. Hän esiintyi viisi kertaa NBC:n "Outlaws" -lännensarjassa Slim-nimisenä miehenä. Vuonna 1967 Pickensillä oli rooli ABC:n lännensarja "Custerissa".
Pickensille tarjottiin Dick Hallorannin roolia Stanley Kubrickin elokuvaan "The Shining – Hohto". Hän kieltäytyi sanoen, että Kubrickin kanssa työskentely "Tohtori Outolemmessä" oli rasittavaa.
Pickens esiintyi monissa televisiosarjoissa vierailijana. Niihin kuuluivat esimerkiksi esiintymiset sarjoissa "The Wide Country", "The Legend of Jesse James", "The Fugitive", "The Man from U.N.C.L.E.", "Alias Smith and Jones", "The Lone Ranger", "The Virginian", ja "Kung Fu".
Vuonna 1982 Pickens lisättiin "Western Performers Hall of Fameen" Oklahoma Cityyn Oklahomaan. Hän pääsi myös "Pro Rodeo Cowboy Hall of Fameen" Colorado Springsiin.
Viimeiset vuotensa Pickens eli vaimonsa kanssa Columbiassa Kaliforniassa. Hän kuoli 8. joulukuuta 1983 sen jälkeen, kun hänen aivokasvaintaan oltiin yritetty leikata. Hänet polttohaudattiin.
Albert Koskinen
Albert Gunnar Koskinen (29. lokakuuta 1925 Nokia – 23. joulukuuta 2004) oli suomalainen korkeushyppääjä, joka oli uransa huipulla 1950-luvun alussa.
Koskinen sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten korkeushypyssä 24:nneksi tuloksella 180. Samana vuonna hän edusti Suomea Ranskaa vastaan käydyssä maaottelussa sekä voitti Suomen mestaruuden. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1947, 1951 ja 1952. Ennätyksensä 200 cm hän hyppäsi vuonna 1958. Itse hän oli pituudeltaan 188-senttinen. Seuratasolla hän edusti Nokian Pyryä.
Pekka Halme
Pekka Olavi Halme (5. maaliskuuta 1927 Maaria – 10. tammikuuta 2018) oli suomalainen korkeushyppääjä, joka oli uransa huipulla 1950-luvun alussa.
Halme sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten korkeushypyssä 11:nneksi tuloksella 190; suomalaisista korkeushyppääjistä vain Erkki Niemi on toisen maailmansodan jälkeen sijoittunut olympialaisissa paremmin. Halme edusti Suomea viidessä maaottelussa vuosina 1949–1951. Seuratasolla hän edusti Turun Urheiluliittoa ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1952 sekä SM-pronssia vuosina 1951 ja 1953. Ennätyksensä 195 cm hän hyppäsi vuonna 1951. Itse hän oli pituudeltaan 189-senttinen.
Pekka Halme testamenttasi miljoonaluokan omaisuutensa Turun Yliopistosäätiölle. Yliopistosäätiö perustaa lahjoituksen turvin nimikkosäätiön Pekka Halmeelle ja hänen jo aiemmin kuolleelle veljelleen Pellervo Halmeelle. Rahastosta tuetaan sydän- ja verisuonitautien sekä diabeteksen tutkimusta.
Eric Shea
Eric Shea (s. 14. helmikuuta 1960) on entinen lapsinäyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa "Sinun, minun ja meidän" (1968) ja "S/S Poseidonin seikkailu" (1972) ja joidenkin tv-sarjojen jaksoissa 1960- ja 1970-luvuilla. Hän myös näytteli Disneyn "The Whiz Kidissä". Shean veljet Christopher ja Stephen antoivat molemmat äänensä Epulle "Tenavat"-animaatioissa 1960- ja 1970-luvuilla.
12 Days of Terror – kauhu nousee syvyyksistä
12 Days of Terror – kauhu nousee syvyyksistä ("12 Days of Terror") on Jack Sholderin ohjaama kauhu- ja jännityselokuva vuodelta 2004. Se perustuu vuonna 1916 sattuneisiin tositapahtumiin, jotka innoittivat Peter Benchleytä kirjoittamaan menestysromaaninsa "Tappajahai". Elokuva on julkaistu Suomessa DVD:lle ja sen ikäraja Suomessa on K-13.
Elokuva sijoittuu kesään 1916 ja kertoo nuoresta rantavahti Alexista (Colin Egglesfield). Eräänä päivänä Jesse näkee miehen joutuvan hain hyökkäyksen uhriksi ja kiskoo tämän pois vedestä. Mies kuitenkin kuolee. Kaupungin pormestari ei ole halukas sulkemaan rantoja – hän ei usko hyökkääjän olleen hai – vaan veikkaa syyksi saksalaisen sukellusveneen ampumaa torpedoa. Hai kuitenkin hyökkää uudestaan. Rantoja suojelemaan lasketaan verkot, mutta hai pääsee kaupungin keskellä virtaavaan jokeen ja tappaa lisää ihmisiä. Alex keskustelee asiantuntijan kanssa, joka kertoo hyökkääjän olevan todennäköisesti valkohai. Alex, jolle asiasta on tullut jo lähes henkilökohtainen, päättää ystävänsä (John Rhys-Davies) kanssa lähteä etsimään haita saadakseen sen tapetuksi.
Rosemary Murphy
Rosemary Murphy (13. tammikuuta 1927 München, Saksa – 5. heinäkuuta 2014 New York) oli yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä.
Murphyn vanhemmat olivat amerikkalaiset Mildred (o.s. Taylor) ja diplomaatti Robert D. Murphy. He lähtivät Saksasta vuonna 1939, kun toinen maailmansota alkoi.
Murphy meni Manhanttanville Collegeen ja näyttelijäkouluun Neighborhood Playhouseen ja Actors Studioon ennen kuin aloitti teatterinäyttelijän uransa. Hän teki lavadebyyttinsä Saksassa vuonna 1949. Broadway-debyyttinsä hän teki vuonna 1950 "The Tower Beyond Tragedy" -näytelmässä.
Murphy näytteli myös elokuvissa ja televisiossa. Hän näytteli Sara Delano Rooseveltia minisarjoissa "Eleanor and Franklin" (1976) ja "". Hän esiintyi Maudie Atkinsonina "Kuin surmaisi satakielen" -elokuvassa sekä prostituoituna Callie Hackerina "Lahjomaton sheriffi" -elokuvassa (1973).
Viktor Obnorski
Viktor Pavlovitš Obnorski (, 23. marraskuuta 1851 nykyisen Vologdan alueen Grjazovets – 17. huhtikuuta 1919 Tomsk) oli venäläinen vallankumouksellinen.
Viktor Obnorski syntyi porvarisperheeseen. Vuosina 1869–1873 hän työskenteli viilarina Pietarissa. Vuosien 1871–1872 vaihteessa hän osallistui työläiskerhojen perustamiseen ja oli yhteydessä tšaikovskilaisten kanssa. Vuonna 1873 hän muutti Odessaan. Vuosina 1874–1878 hän kävi kolmesti ulkomailla. Asuessaan Lontoossa, Pariisissa ja Genevessä hän tutustui ensimmäisen internationaalin ja länsieurooppalaisen työväenliikkeen toimintaan sekä ylläpiti suhteita Venäjän vallankumousliikkeen eri suuntauksiin.
Vuoden 1875 alussa Obnorski levitti vallankumouksellista propagandaa Arkangelin läänin talonpoikien keskuuteen. Vuosina 1875–1876 hän perusti Stepan Halturinin kanssa Pohjois-Venäjän työväenliiton (ven. "Severnyi sojuz russkih rabotših"). Vuoden 1878 lopussa hän solmi Krakovassa ja Varsovassa yhteyksiä puolalaisiin sosialisteihin.
Obnorski pidätettiin Pietarissa tammikuussa 1879. Hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen, jonka hän kärsi Karan pakkotyövankilassa. Vuodesta 1884 lähtien hän oli karkotettuna Taka-Baikaliassa. Vuodesta 1909 hän asui poliisin valvonnan alaisena Kuznetskissa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänet valittiin kaupungin kansalaisjärjestöjen komitean jäseneksi.
Sergei Aleksandrovitš
Sergei Aleksandrovitš Romanov (; 11. toukokuuta 1857 Tsarskoje Selo – 17. helmikuuta 1905 Moskova) oli venäläinen suuriruhtinas ja keisari Aleksanteri II:n neljäs poika. Hän oli keisari Aleksanteri III:n veli ja veljenpoikansa keisari Nikolai II:n lanko.
Sergei Aleksandrovitš osallistui Venäjän ja Turkin sotaan vuosina 1877–1878. Vuonna 1881 tehdyn Palestiinan-matkan tuloksena oli hänen johtamansa Ortodoksisen Palestiina-seuran perustaminen. Vuosina 1887–1891 hän toimi Henkikaartin Preobraženskin rykmentin komentajana. Vuodesta 1891 lähtien hän oli Moskovan kenraalikuvernööri ja sen ohella vuodesta 1896 Moskovan sotilaspiirin joukkojen komentaja.
Suuriruhtinas oli naimisissa keisarinnan siskon, Hessenin prinsessan Jelizaveta Fjodorovnan kanssa. Hänet tunnetaan äärimmäisenä taantumuksellisena, uskonnollisena fanaatikkona ja antisemiittinä. Hänellä oli huomattava vaikutus Nikolai II:n sisäpolitiikkaan. Moskovan kenraalikuvernöörinä Sergei Aleksandrovitš vainosi juutalaisia ja toimi aktiivisesti vallankumouksellisten nujertamiseksi. Sosialistivallankumouksellinen Ivan Kaljajev murhasi hänet Kremlissä.
Mihail Mihailov
Mihail Larionovitš Mihailov (, 16. tammikuuta 1829 Orenburg – 15. elokuuta 1865 nykyisen Taka-Baikalian aluepiirin Kalgan piirin Kadaja) oli venäläinen runoilija ja vallankumouksellinen.
Mihail Mihailov syntyi virkamiehen ja kazakkiylimyksen tyttären perheeseen. Hänen isoisänsä oli Aksakovien maaorja, joka kuoli raipparangaistukseen. Mihailov opiskeli Pietarin yliopistossa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1845. Hän toimi "Sovremennik"-kirjallisuuslehden avustajana ja vuodesta 1860 sen toimittajana. Hän laati Nikolai Šelgunovin kanssa nuorisolle osoitetun vallankumouksellisen julistuksen, joka painettiin Lontoossa Aleksandr Herzenin kirjapainossa. Syksyllä 1861 Mihailov pidätettiin ja tuomittiin kuuden vuoden pakkotyörangaistukseen. Hän kärsi tuomiotaan Nertšinskin pakkotyövankilassa.
Lev Rudnev
Lev Vladimirovitš Rudnev (, 13. maaliskuuta 1885 Novgorod – 19. marraskuuta 1956 Moskova) oli neuvostoliittolainen arkkitehti ja yksi Stalinin ajan klassismin näkyvimmistä edustajista.
Lev Rudnev opiskeli Leon Benois’n johdolla Pietarin taideakatemiassa (valmistui 1915) ja työskenteli Ivan Fominin apulaisena. Vuosina 1922–1948 hän toimi taideakatemian ja vuosina 1948–1952 Moskovan arkkitehtuuri-instituutin professorina.
1920-luvun alussa Rudnev osallistui Pietarin Mars-kentän vallankumouksellisten hautamuistomerkin suunnitteluun. Hänen merkittävimpiä töitään ovat Moskovassa Vladimir Muntsin kanssa rakennetut Frunzen sotilasakatemia (1937), marsalkka Šapošnikovin kadun (1934–1938) ja Frunzen rantakadun (1938–1955) hallintorakennukset sekä Sergei Tšernyševin, Pavel Abrosimovin ja Aleksandr Hrjakovin kanssa toteutetut Moskovan yliopiston rakennukset. Arkkitehdin muita töitä ovat Azerbaidžanin hallituksen talo Bakussa (1952) sekä Varsovan Kulttuurin ja tieteen palatsi (1952–1955).
Royal Dano
Royal Dano (16. marraskuuta 1922 – 15. toukokuuta 1994) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa, ja hänen vanhempansa olivat Mary J. ja Caleb Dano. Dano lähti kotoaan 12-vuotiaana ja asui sen jälkeen Floridassa, Texasissa ja Kaliforniassa. Päästyään sopuun isänsä kanssa Dano lupasi jatkaa kouluttautumistaan, mikäli saisi jatkaa matkustelua.
The Italian Job (vuoden 2003 videopeli)
The Italian Job (Euroopassa The Italian Job: L.A. Heist) on Climax Brightonin kehittämä ajopeli, joka on julkaistu vuonna . Pelissä ajetaan kilpaa autoilla ympäri Hollywoodia. Peli perustuu elokuvaan "The Italian Job".
Sergei Netšajev
Sergei Gennadijevitš Netšajev (, 2. lokakuuta 1847 Ivanovo-Voznesenskojen kylä, nykyinen Ivanovo – 3. joulukuuta 1882 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen.
Sergei Netšajev oli tilanomistaja Pjotr Jepiševin ja maaorjanaisen avioton lapsi. Hänet adoptoi maalari Gennadi Pavlov, jolta hän sai ”yllättävää” tai ”odottamatonta” tarkoittavan sukunimensä. Netšajev opiskeli aikuisopistossa ja muutti vuonna 1865 Moskovaan, missä hän ystävystyi kirjailija Filipp Nefjodovin kanssa. Vuonna 1866 hän siirtyi Pietariin, jossa hän suoritti opettajan tutkinnon. Pietarin yliopiston kuunteluoppilaana hän osallistui vuosien 1868–1869 opiskelijalevottomuuksiin ja johti radikaalia opiskelijaryhmää yhdessä Pjotr Tkatšovin kanssa. Tammikuussa 1869 hän päästi liikkelle huhun pidätyksestään ja paostaan vankilasta. Todellisuudessa hän matkusti Moskovaan ja sieltä ulkomaille.
Genevessä Netšajev esittäytyi Pietari-Paavalin linnoituksesta paenneeksi vallankumoukselliseksi ja hankkiutui Mihail Bakuninin ja Nikolai Ogarjovin lähipiiriin. Ogarjovin keräämän Bahmetjevin rahaston avulla hän aloitti propagandakampanjan keksimänsä ”Maailman vallankumousliiton” nimissä. Kesällä 1869 hän laati ”Vallakumouksellisen katekismuksen”, jonka perustana oli jesuiittojen tunnuslause ”päämäärä oikeuttaa keinot”. Tätä ohjenuoraa Netšajev noudatti vallankumouksellisen toimintansa alusta lähtien.
Syyskuussa 1869 Netšajev palasi Moskovaan, jossa hän perusti keksimänsä Narodnaja rasprava (”Kansan kosto”) -järjestön osaston. Auktoriteettinsä tueksi hän tapatti itseensä epäilevästi suhtautuneen opiskelija Ivanovin syyttäen tätä petturiksi. Murhan neljän muun osallisen jouduttua pidätetyksi Netšajev pakeni ulkomaille. Ivanovin murha herätti suurta huomiota ja vahingoitti merkittävästi Venäjän vallankumousliikettä.
Ulkomailla Netšajev jatkoi vallankumouksellista propagandaa ja osallistui Ogarjovin kanssa "Kolokol"-lehden julkaisemiseen. Karl Marx ja Friedrich Engels arvostelivat hänen hahmottelemaansa kommunistista yhteiskuntaa ”kasarmikommunismiksi”. German Lopatinin paljastusten jälkeen Bakunin ja Ogarjov luopuivat kaikesta yhteistyöstä Netšajevin kanssa kesällä 1870. Ensimmäinen internationaali sanoutui hänestä irti vuonna 1871.
Vuonna 1872 Sveitsin viranomaiset luovuttivat Netšajevin Venäjälle, jossa hänet tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen Ivanovin murhan johdosta. Hän kuoli Pietari-Paavalin linnoituksessa ”keripukkiin liittyneeseen yleiseen turvotukseen”. Venäjän sivistyneistö ja suurin osa narodnikeista tuomitsi Netšajevin vallankumouksen nimissä toimineeksi huijariksi ja fanaatikoksi. Hänen esimerkkinsä vaikutti myöhemmin mm. sosialistivallankumouksellisten taistelujärjestön toimintaan. Kirjailija Fjodor Dostojevski kuvaa Netšajevin kannattajia romaanissaan "Riivaajat".
Fires at Midnight
Fires at Midnight on Blackmore’s Night -yhtyeen kolmas albumi. Albumi julkaistiin 10. heinäkuuta 2001.
Rodrigo Possebon
Rodrigo Pereira Possebon (s. 13. helmikuuta 1989) on Brasiliassa syntynyt jalkapalloilija, jolla on Italian kansalaisuus. Possebon pelaa englantilaisessa jalkapalloseura Manchester Unitedissa. Ennen hän pelasi brasilialaisessa jalkapalloseura Internacionalissa, josta siirtyi Manchester Unitediin, josta meni lainalle portugalilaiseen seuraan Sporting Clube de Bragaan yhden kauden mittaiselle lainalle. Possebonin yleisin pelipaikka on keskikenttä. Maajoukkueessa Possebon edustaa Italian U20-joukkuetta.
Rodrigo Possebon aloitti pelaajauransa brasilialaisessa Internacionalissa pelaten puolustavana keskikenttäpelaajana. Manchester Unitedin pelaajatarkkailija John Calvert-Toulmin huomasi Possebon kyvyt, kun hän oli tarkkailemassa Internacionalissa pelanneita kaksosia, Fabio ja Rafael da Silvaa.
Manchester United teki sopimuksen Possebonin kanssa tammikuussa 2008. Possebon sai pelinumerokseen 34, koska se jäi yli, kun Ryan Shawcross lähti pois Manchester Unitedista. Possebon teki debyyttinsä ammattilaisena, kun hän pääsi kentälle Ryan Giggsin tilalle toisella puoliajalla lukemiin 1-1 päättyneessä ottelussa Newcastle Unitedia vastaan 17.8.2008.
Marabi
Marabi on eteläafrikkalaista kosketinsoitinmusiikkia, jota yleensä esitetään urkuharmonilla. Sillä on yhteisiä piirteitä yhdysvaltalaisen ragtime- ja bluesmusiikin kanssa. Nykyisin sen piirteitä voidaan havaita muun muassa Abdullah Ibrahimin musiikissa.
Marabi syntyi 1900-luvun alussa Witwatersrandissa kaupunkeihin muuttaneiden mustien kaivostyöläisten getoissa. Sen tarkoituksena oli houkutalla asiakkaita laittomiin shebeen-baareihin. Musiikissa käytettiin muutamia yksinkertaisia sointuja toistuvissa sointukuluissa. Koska marabi liittyi laittomiin anniskeluravintoloihin ja prostituutioon, marabimuusikot muodostivat musiikkillisen alamaailman eivätkä he levyttäneet. Sekä valkoiset virkamiehet että koulutettu musta väestö paheksui sitä samalla tavalla kuin jazzia pidettiin Yhdysvalloissa sen alkuaikoina "paholaisen musiikkina".
1930- ja 1940-luvuilta alkaen marabi kehittyi varhaiseksi ja omaleimaisimmaksi eteläafrikkalaiseksi jazzmusiikiksi mbaqangaksi.
Krisztián Németh
Krisztián Németh (s. 5. tammikuuta 1989) on unkarilainen jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkueessa Rodaa. Maajoukkueessa hän edustaa tällä hetkellä Unkarin jalkapallomaajoukkuetta. Németh on pelannut myös Unkarin U17-, U19-, U20- ja U21-maajoukkueissa.
Miralem Sulejmani
Miralem Sulejmani (s. 5. joulukuuta 1988 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka pelaa hollantilaisessa seurajoukkue AFC Ajaxissa, jossa hän pelaa hyökkääjänä tai laitahyökkääjänä. Hän pelasi ensimmäisen maajoukkuepelinsä Serbian maajoukkueessa 6. helmikuuta 2008. Uransa aikana Sulejmani on pelannut serbialaisessa jalkapalloseura Partizan Belgradissa, hollantilaisessa SC Heerenveenissä ja Ajaxissa. Sulejmani on myös pelannut Serbian U21-maajoukkueessa.
Franco Zuculini
Franco Zuculini (s. 5. syyskuuta 1990 La Rioja, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, jonka yleisin pelipaikka on keskikenttä. Zuculini edustaa seurajoukkueissa espanjalaista Primera División -joukkuetta Real Zaragozaa, missä hänen pelinumeronsa on 20.
Zuculinin kasvattajaseura on Racing Club. Hän on pelannut myös Argentiinan maajoukkueessa.
Portugalin naisten jalkapallomaajoukkue
Portugalin naisten jalkapallomaajoukkue on Portugalin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Portugalin jalkapalloliiton alaisuudessa. Maa pelasi ensimmäisen kerran naisten arvokisoissa vuoden 2017 EM-lopputurnauksessa, jossa se jäi alkulohkoon voitettuaan Skotlannin 2–1 sekä hävittyään Espanjalle 0–2 ja Englannille 1–2.
Haamumorsian
Haamumorsian () on romanttinen komedia, jonka pääosissa nähdään Eva Longoria, Paul Rudd, Lake Bell, Jason Biggs, Lindsay Sloane, Colin Fickes ja Stephen Root. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Jeff Lowell.
Elokuvassa Kate (Eva Longoria) kuolee hääpäivänään. Sulhanen (Rudd) aloittaa suhteen meedio Ashleyn (Bell) kanssa, mutta hänen morsiamensa päättää palata haudan takaa lopettamaan suhteen alkuunsa.
Kate ja Henry ovat menossa naimisiin, mutta hääpäivänä jääveistosenkeli tippuu Katen päälle, ja hän kuolee. Vuosi myöhemmin Henry suostuu menemään tapaamaan näkijä Ashleyta sisarensa Chloen käskystä. Chloe antaa Ashleylle Katen päiväkirjan, jotta tämä tietäisi sanoa naisesta jotain Henrylle. Skeptisyydestään huolimatta Henry vaikuttuu Ashleyn kyvyistä. Hän vaikuttuu Ashleysta enemmänkin, sillä he kaksi rakastuvat.
Toisaalla Kate on palannut takaisin maan päälle, mutta hän ei ole varma, mitä hänen tulisi tehdä. Hän törmää veistäjään, jonka kanssa riiteli ennen kuolemaansa. Mies kertoo hänelle, että heidän tulisi selvittää kesken jääneet asiansa. Kate alkaa uskoa, että hänen tehtävänsä on suojella Henryä. Myöhemmin Kate, jonka vain Ashley näkee, vainoaa Ashleyta ja yrittää pakottaa naisen lopettamaan suhteensa Henryyn. Ashley sinnittelee yhä suhteessa Henryn kanssa, mutta sitten Henry löytää Katen päiväkirjat Ashleyn hallusta ja jättää Ashleyn.
Kate tapaa taas veistäjähaamun. Puhuttuaan miehen kanssa Kate oivaltaa, että haluaa sittenkin Henryn vain olevan onnellinen. Elokuva loppuu siihen, kun Henry ja Ashley menevät naimisiin ja kun Kate menee takaisin huoneeseen, jossa hän alun perin tapasi mysteerisen enkelinaisen, joka ei päästänyt häntä taivaaseen.
Lisäksi tarinassa on sivujuoni Ashleyn apulaisesta Danista (Biggs), joka on vuosien ajan antanut Ashleyn kuvitella, että hän on homo, jotta tämä voisi olla läheinen hänen kanssaan ilman varauksia. Ashley järkyttyy Danin paljastaessa valehdelleensa hänelle. Siispä Ashleyn ja Henryn erottua nainen päättää antaa Danille mahdollisuuden ja lähteä tämän kanssa Las Vegasiin. Sillä välin Kate tajuaa, että Henry tarvitsee Ashleyta, ja käyttäen papukaijaa puolestapuhujanaan johdattaa Henryn lentokentälle pysäyttämään Ashleyn. Dan on pettynyt Ashleyn valinnasta, mutta hän onnistuu kuitenkin luomaan jonkinlaisen suhteen Chloeen Henryn ja Ashleyn häissä.
Syyskuun murhat
Syyskuun murhat (”syyskuun verilöylyt”) oli väkivaltaisten mellakoiden aalto Pariisissa loppukesästä 1792 Ranskan vallankumouksen aikana. Väkijoukko surmasi ehkä 1 200–1 500 poliittista vankia 2.–6. syyskuuta 1792, puolet Pariisin vankimäärästä, myös aristokraatteja ja pappeja, usein pikaoikeudenkäyntien jälkeen.
Girondistit syyttivät tästä Vuoripuolueen Dantonia ja Marat’ta, etenkin heidän puheitaan, mutta todisteita suorista käskyistä ei ole. Danton ei kuitenkaan tehnyt mitään estääkseen murhat.
Murhien alla tilanne oli sekava: 9. elokuuta 1792 jakobiinit kaappasivat vallan Pariisin kommuunissa, Tuileriesin valtauksen 10. elokuuta 1792 jälkeen lakiasäätävä kokous oli ottanut vallan kuninkaalta mutta sittemmin hajonnut ja kansalliskokous ei ollut vielä kokoontunut.