hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
John Simon (tiedottaja)
John Simon on Suomessa asuva yhdysvaltalainen kirjailija. Ennen kirjailijan uraa hän toimi pitkään Koneen tiedottajana.
Simon on kirjoittanut elämäkerran "Koneen ruhtinas" Koneen entisestä pääjohtajasta ja omistajasta Pekka Herlinistä. Kirjaa varten Simon teki yli sata haastattelua. Sen lisäksi, että Simon tunsi henkilökohtaisesti Pekka Herlinin myös Herlinin perheenjäsenet auttoivat Simonia kirjan tekemisessä. Simon kirjoitti kirjan käsikirjoituksen lähes kokonaan englanniksi.
Vuonna 2017 julkaisiin Simonin toinen teos, Mahdoton sota, joka kertoo suomenjuutalaisten historiasta. Kirja sisältää sekä fiktiivisen tarinan että tietokirjajaksoja, joissa kerrotaan suomalaisista juutalaissyntyisistä sotilaista, jotka toisen maailmansodan aikana taistelivat kenraali Siilasvuon III armeijakunnan joukoissa. Useita suomalaisia juutalaissotilaita palkittiin mm. saksalaisella kunniamerkillä, Rautaristillä.
Simon vietti lapsuutensa New Yorkin osavaltiossa ja on taustaltaan amerikanjuutalainen. Hän opiskeli kymmenen vuotta kirjallisuutta useissa yliopistoissa. Simon kävi Suomessa ensi kerran 1969. Koneen palvelukseen hän meni vakituisesti 1984. Hän on asunut Suomessa 25 vuotta ja osaa suomea. Hänen vaimonsa on suomalainen, ja heillä on kaksi lasta.
Simon perusti vuonna 1973 New Yorkiin The Dome Projectin.
Simon on myös urheiluvaikuttaja. Hän toimi lähes 20 vuoden ajan koripalloseura Vantaan Pussihukkien puheenjohtajana.
Hopeasepät (suku)
Hopeasepät ("Gyrinus") on pienten vesikovakuoriaisten suku. Niitä on kymmenkunta eri lajia, jotka kiitävät vedenpinnan tuntumassa.
Se syö ravinnokseen pieniä otuksia. Naaras laskee munansa järven pohjaan, jossa myös hopeasepän toukat elelevät. Kun toukka koteloituu, se ryömii maan alle. Kun kotelo repeytyy, aikuinen hopeaseppä palaa takaisin veteen. Hopeasepällä on täydellinen muodonvaihdos.
Hopeasepät hakevat välillä happea veden pinnalta.sekä saman heimon toiseen sukuun kuuluva "Orectochilus villosus", hämyhopeaseppä
Saepinum
Saepinum oli antiikin aikainen kaupunki Etelä-Italiassa lähellä nykyistä Sepinoa, 14 kilometriä Campobassosta etelään. Kaupungin rauniot ovat säilyneet hyvin.
Saepinum oli alkujaan samnilaisten kaupunki ja alueelta on löydetty monia samnilaisten kirjoittamia piirtokirjoituksia. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 293 eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Saepinumista tuli "municipium" ja vuosina 4 eaa. – 2 jaa. sen ympärille rakennettiin muuri, joka on säilynyt osittain nykypäivään asti. Muuri oli vahvasti linnoitettu ja siinä oli 27 tornia. Saepinum kukoisti taloudellisesti ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla jaa. mutta 300-luvulle tultaessa kaupunki oli jo laajalti hylätty. Vuonna 882 saraseenit valtasivat kaupungin jolloin sen asukkaat pakenivat muutaman kilometrin päähän ja perustivat nykyisen Sepinon kaupungin.
Mac OS X Panther
Mac OS X Panther (versio 10.3) on Applen Mac OS X -käyttöjärjestelmän neljäs pääjulkaisu. Apple julkaisi Pantherin 24. lokakuuta 2003.
Panther sisälsi paljon uusia ominaisuuksia (Applen mukaan yli 150 uudistusta), josta mainittakoon seuraavat:Järjestelmävaatimukset ovat:Panther tukee täysin Classic-ohjelmistorajapintaa, joka mahdollistaa vanhojen Mac OS 9 -ohjelmien käyttämisen.
Tahdon! (Maria Lundin albumi)
__SISLUETTPAKOTUS__
Tahdon! on Maria Lundin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27, ja se pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.
Ganjoki
Ganjoki () on Kiinan joki, joka kulkee pääosin Jiangxin maakunnassa ja eräs tärkeimpiä Jangtse-jokeen laskevia sivujokia, johon joen vedet päätyvät Poyangjärven kautta. Joen pituus on 815 kilometriä ja se saa alkunsa Guangdongin maakunnassa, Dayu-vuorilta. Virran yläjuoksua kutsutaan Zhangjoeksi (). Toinen yläjuoksun haaroista, Gongjoki (), saa alkunsa Jiulianin vuoristosta Jiangxin maakunnan eteläosasta. Virrat yhtyvät Ganzhoun kaupungin lähistöllä. Siitä lähtien jokea kutsutaan Ganjoeksi, ja se virtaa pohjoiseen Jiangxin maakunnan halki Poyangjärveen ja siitä edelleen Jangtseen. Kahden yläjuoksun joen lisäksi Ganjoen tärkein sivujoki on Jinjoki, joka juoksee Hunanin rajoilta itään päin ja yhtyy Ganjokeen Nanchangin kaupungin yläpuolella. Jinjoen jokilaakso muodostaa tärkeän itä-länsi -reitin Jiangxin maakunnan pohjoisosassa.
Jokilaakso on ollut tärkeä historiallinen liikenneväylä Kantonista Jangtsen laaksoon. Joella liikennöi pieniä höyrylaivoja Ji’aniin saakka etenkin kesällä vedenkorkeuden ollessa ylhäällä. Talvisin höyrylaivat voivat liikennöidä pelkästään Zhangshuun saakka. Ji’anin yläpuolella joessa on paljon koskia. Zhangjoella voidaan liikennöidä pienillä laivoilla Dayuun saakka ja Gongjoella aina Huichangiin asti, josta on edelleen hyvät liikenneyhteydet Guangdongiin vuoriston läpi. Reitti oli tärkeä kauppareitti Kantonista Jangtsen laaksoon aina vuoteen 1840 saakka, jolloin kaikki ulkomaankauppa oli keskittynyt Kantoniin. Reitin läpi tuotiin ulkomaalaisia tavaroita keski-Kiinaan ja kaikki vienti meni jokea pitkin. Vuonna 1937 rakennetun Kanton-Hankou -rautatien jälkeen Ganjoen merkitys liikenneväylänä väheni.
Ivan Pyrjev
Ivan Aleksandrovitš Pyrjev (, 17. marraskuuta 1901 nykyisen Altain aluepiirin Kamen-na-Obi – 7. helmikuuta 1968 Moskova) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Ivan Pyrjev suoritti vuonna 1923 näyttelijäntutkinnon GEKTEMAS:issa, jossa hän opiskeli myös ohjausta. Hän työskenteli näyttelijänä Proletkultin työläisteatterissa ja Meyerholdin teatterissa. Vuodesta 1925 lähtien Pyrjev toimi elokuvaohjaajien avustajana ja käsikirjoittajana. Hänen ensimmäisiä ohjaajantöitään olivat pikkuporvarillisuutta ja byrokratismia arvostelevat satiirit "Postoronnjaja ženštšina" (”Vieras nainen”, 1929) ja "Gosudarstvennyi tšinovnik" (”Valtion virkamies”, 1931). "Konveijer smerti" (”Kuoleman liukuhihna”, 1933) kuvaa epäuskottavasti Saksan työväenluokan taistelua nousevaa natsismia vastaan. Stalinin vainoja heijastava "Partijnyi bilet" (”Puolueen jäsenkirja”, 1936) piirtää kuvan NKP(b):hen soluttautuvasta kansanvihollisesta.
1930-1940-lukujen vaihteessa Pyrjev tuli tunnetuksi suosituista komedioista ”Rikas morsian” ("Bogataja nevesta", 1938), ”Iloiset toverukset” ("Traktoristy", 1939) sekä ”Sianhoitaja ja paimen” ("Svinarka i pastuh", 1941). ”Puolueosaston sihteeri” ("Sekretar raikoma", 1942) oli ensimmäisiä neuvostopartisaanien taistelua toisessa maailmansodassa kuvaavia elokuvia. Lyyrinen komedia ”Kello 6 sodan jälkeen” ("V šest tšasov vetšera posle voiny", 1944) sekä värikkäät musiikkikomediat ”Laulu Siperiasta” ("Skazanije o zemle Sibirskoi", 1948) ja ”Kubanin kasakat” ("Kubanskije kazaki", 1950) saivat valtavan yleisönsuosion. Kymmenen vuoden aikana Pyrjev sai elokuvistaan Stalin-palkinnon peräti kuusi kertaa. Myöhemmin varsinkin ”Kubanin kasakat” mainittiin esimerkkinä sodanjälkeiselle neuvostotaiteelle ominaisesta todellisuuden kaunistelusta (ks. ristiriidattomuuden teoria).
”Rakkauden vala” ("Ispitanyje vernosti", 1954) kuuluu Stalinin kuolemaa seuranneiden ihmissuhde-elokuvien sarjaan. Myöhemmistä ohjaustöistä huomiota herättivät Dostojevski-filmatisoinnit ”Idiootti” ("Idiot", 1958) ja ”Karamazovin veljekset” ("Bratja Karamazovy", 1969; elokuvan viimeistelivät Kirill Lavrov ja Mihail Uljanov). Dostojevskin novellin ”Valkoiset yöt” elokuvaversiota ”Pietarin öitä” ("Belyje notši", 1960) pidetään epäonnistuneena.
Pyrjev laati käsikirjoitukset useimpiin ohjaamiinsa elokuviin. Hän työskenteli Mosfilmin johtajana sekä vuosina 1957–1965 Neuvostoliiton elokuvatyöntekijöiden liiton järjestelykomitean puheenjohtajana. Vuonna 1948 Pyrjev sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Ohjaaja liittyi NKP:hen vuonna 1956 ja hän toimi myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenenä.
Vologases III
Vologases III (k. 147) oli Parthian kuningas vuosina 105–147. Hän havitteli valtaistuinta edellisen kuninkaan Pakoros II:n kuoltua vuonna 105. Parthia oli tuolloin sisällissodassa ja Vologases taisteli melkein koko valtakautensa ajan Pakoroksen veljiä ja laillisia perijöitä, Osroes I:tä ja Mithridates IV:ää vastaan, jotka hallitsivat Parthian valtakunnan länsiosassa. Lisähuolia aiheuttivat alaanien hyökkäykset pohjoisessa ja tuntematon vallananastaja Iranissa noin vuonna 140. Rooman keisari Antoninus Piuksen kaudella Vologases suunnitteli hyökkäystä Armeniaan mutta varoituskirje keisarilta sai Vologaseksen peruuttamaan suunnitelmansa.
Luke Worrall
Luke Worrall (s. 26. joulukuuta 1989 Lontoo, Englanti) on englantilainen malli. Tunnettu mallisivusto Models.com on rankannut Worrallin 50 halutuimman miesmallin joukkoon.
Luke oli kihloissa Kelly Osbournen kanssa.
Poyangjärvi
Poyangjärvi (, pinyin: Póyáng Hú) on Kiinan suurin makeanveden järvi Jiangxin maakunnassa maan kaakkoisosassa. Järveen laskee useita maakunnan jokia, tärkeimpänä Ganjoki. Järven vedet laskevat edelleen Jangtse-jokeen Hukoussa. Poyangjärvi on noin 3 585 neliökilometrin laajuinen. Järven tarkkaa kokoa on kuitenkin vaikea arvioida, sillä vedenkorkeus voi vaihdella jopa kahdeksan metriä, ja se on korkeimmillaan Jangtsen tulva-aikana. Suurimmillaan järvi on etelä-pohjoissuunnassa 150 kilometriä pitkä ja leveimmillään 31 kilometriä itä-länsisuunnassa. Talvisin alue muuttuu valtaisaksi suoalueeksi, jossa on vesiväyliä ja siellä täällä kukkuloilla olevaa asutusta. Kesäisin asutetut kukkulat muuttuvat saariksi.
Aikaisemmin maakunnan pääkaupunki Nanchang oli järven rannalla, mutta lietteen kerääntymisen ja kuivatuksien johdosta vesialue on pienentynyt ja Nanchang sijaitsee nykyisin noin 24 kilometrin päässä järvestä. Suurimmillaan järvi oli jopa noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Matalanveden aikana järvi jakautuu kahteen osaan, jolloin sen kahteen osaan jakavaa kapeaa kannasta kutsutaan "Yingzikouksi". Pohjoisosaa järvestä kutsutaan joskus "Luoxing"-järveksi ja eteläosaa "Zuting"- tai "Guanting"-järveksi.
Wunderteam
Wunderteam on nimitys Itävallan jalkapallomaajoukkueesta 1930-luvulla. Joukkue saavutti yhden olympiahopean Berliinin olympialaisista 1936 sekä Italian MM –kilpailuista neljännen tilan. Itävalta hävisi kolme ottelua vuoden 1931 huhtikuun ja kesäkuun 1934 välisenä aikana 31:stä ottelusta. Huhtikuun 1931 ja joulukuun 1932 välisenä aikana Itävalta ei hävinnyt yhtäkään 14:stä pelaamastaan ottelusta.
Vaikka Itävallan jalkapallo oli elänyt koko 1920 –luvun vahvaa aikaa, 30 –luvulle siirryttäessä tapahtui kehitystä. Itävalta voitti yhden johtavista jalkapallomaista Skotlannin Wienissä maaliskuussa 1931 5–0. Ennen joulukuuta 1932 Itävalta voitti mm. Saksan 6–0 vieraissa ja 5–0 kotistadionillaan Praterstadionilla. Muita voitettuja maita olivat Ruotsi, Ranska, Italia ja Unkari, kaikki Euroopan johtavia jalkapallomaita. Itävallan voittokulun katkaisi vasta 1932 joulukuussa Englanti, joka voitti Itävallan Stamford Bridgellä 4–3. Itävalta voitti myös arvostetun Coupe Internationale européennein 1932.
1934 järjestettiin Italian MM –kilpailut, jonka ennakkosuosikki Itävalta oli. Itävalta aloittikin kilpailut voittamalla Ranskan 3–2 jatkoajan jälkeen. Puolivälierissä kaatui Unkari 2–1. Välierissä vastaan asettui isäntämaa Italia, jonka Luis Monti vartioi koko pelin ajan Itävallalle tärkeää Matthias Sindelaria. Italia voitti ottelun lopulta 1–0. Pronssiottelussa Saksa oli parempi luvuin 3–2.
1936 järjestettiin Berliinin olympialaiset. Itävalta aloitti kisat voittamalla Egyptin 3–1. Puolivälierissä vastaan asettui Peru. Ottelu oli erittäin väkivaltainen ja perulainen jalkapallokannattaja juoksi kesken lisäajan kentälle ja hyökkäsi itävaltaisen pelaajan päälle. Peru voitti ottelun lopulta 4–2. Kansainvälinen olympiakomitea vaati uusintaottelun ilman katsojia, mutta Peru kieltäytyi siitä ja näin Itävalta eteni välieriin. Välierissä Puola hävisi Itävallalle 3–1. Loppuottelussa kaksi vuotta sitten MM –kilpailujen välierissä Itävallan pudottanut Italia voitti jälleen Itävallan, nyt 2–1.
Porolissum
Porolissum oli antiikin roomalainen kaupunki Daakiassa, nykyisen Romanian alueella, 8 kilometriä Zalăun kaupungista. Kaupunki oli yksi roomalaisen Daakian yksi tärkeimmistä kaupungeista ja sen rauniot ovat säilyneet todella hyvin.
Alueella oli ennen roomalaisia daakialainen kylä. Vuosina 101–102 ja 105–106 Rooman keisari Trajanus valloitti Daakian ja entisen kylän paikalle perustettiin Porolissum. Se koostui kahdesta sotilasleiristä, jotka rakennettiin pääosin puusta ja maa-aineksista. Suurempi sijaitsee Pometin kukkulalla ja sen mitat ovat 226 x 294 metriä. Toinen leiri sijaitsi tästä 700 metriä koilliseen ja sen mitat ovat puolestaan 66,65 x 101,10 metriä. Lähistöllä sijaitsi Porolissumin siviilikaupunki. Vuonna 124 tai 158 Daakiasta irrotettiin Dacia Porolissensiksen provinssi, joka nimettiin sen pääkaupungin Porolissumin mukaan. Kaupunki rakennettiin uudelleen ja kivestä ja se ympäröitiin vahvoilla muureilla. Rooman keisari Septimius Severuksen aikana kaupungista tuli "municipium". Roomalaiset vetäytyivät Daakiasta keisari Aurelianuksen kaudella mutta Porolissumia ei kuitenkaan hylätty vaan alueella asuttiin yhä.
Şalom
Şalom (hepreaksi: 'rauha') on Turkissa ilmestyvä juutalainen sanomalehti. Se ilmestyy tabloid-kokoisena turkin kielellä ja sisältää myös sivun ladinoksi (juutalaisespanja). Lehden levikki on noin 5 000 (2005).
Lehden perusti turkkilais-juutalainen toimittaja Avram Leyon vuonna 1947. Ensimmäinen lehti ilmestyi 29. lokakuuta 1947. Lehden päätoimittaja on Yakup Barokas.
John Bull
John Bull on kirjallisuudessa ja poliittisessa huumorissa Englannin kansan ja kansanluonteen henkilöitymäksi muodostunut fiktiivinen hahmo. Hahmon keksi skottilainen matemaatikko ja fyysikko John Arbuthnot. Se esiintyi ensi kertaa hänen viiden pamfletin sarjassaan vuonna 1712, jotka julkaistiin samana vuonna myös kokoelmateoksena nimellä "The History of John Bull". Bull oli rehellinen räätäli, joka toimi ystävänsä Nicholas Frogin (joka symboloi Alankomaita) kanssa yhteistyössä Lewis Baboonia (Ludvig XIV) vastaan, joka pyrki hankaloittamaan kaupankäyntiä. Satiirin laaja levikki teki hahmosta suositun 1700-luvun poliittisten kirjoitusten roolihahmon.
Ranskan vallankumous ja Napoleonin sodat nostivat karikatyyrin yhä suositummaksi. Satiirikot James Gillray ja Thomas Rowlandson muovasivat John Bullista tyhmän ja karkean kansanhahmon. Vajaa 50 vuotta myöhemmin John Doyle nosti jälleen Bullin sosiaalista asemaa ja hänestä tuli menestynyt kansalainen. Ulkomaiden pilakuvat suhtautuivat hahmoon vihamielisemmin.
1800-luvun loppupuolella John Bull oli Punch-lehden vakiohahmoja, tunnetuimpana John Leechin esittämänä joviaalina ja rehellisenä maanviljelijänä, joskus Union Jack takkinaan ja bulldoggi kantapäillään. John Bullista oli tullut yleinen hahmo, joka esiintyi kirjoissa, näytelmissä ja jopa tuotteiden tavaramerkkinä.
Kosmos 133
Kosmos 133 on neuvostoliittolainen miehitetyn Sojuz 7K-OK-avaruusaluksen miehittämätön koelento. Avaruusalus laukaistiin 28. marraskuuta 1966 Baikonurin kosmodromilta Vostok-kantoraketilla 171-223 km korkealle kiertoradalla. Aluksen asennonsäätöjärjestelmässä oli vikoja, jotka johtivat aluksen pyörimiseen. Kahden vuorokauden jälkeen alus ohjattiin maahan paluuseen. Alus olisi pudonnut Kiinan kansantasavaltaan. Alus räjäytettiin 30. marraskuuta 1966 ilmakehässä.
Text comes from NASA NSSDC Master Catalog
Ritva-Liisa Korhonen
Ritva-Liisa Korhonen (s. 2. lokakuuta 1960 Hämeenlinna) on suomalainen sopraano.
Korhosen vanhemmat ovat Eino Korhonen ja Ella Hakkarainen. Hän tuli ylioppilaaksi 1979 ja valmistui oopperalaulajaksi Sibelius-akatemiasta 1990. Hän on myös opiskellut Roomassa 1979-1980 ja Zürichissä 1985-1986.
Korhonen aloitti vierailut Suomen Kansallisoopperassa vuodesta 1984 lähtien ja vuodesta 1991 hän on talon solistikunnan vakituinen jäsen. Hän on myös vieraillut Savonlinnan Oopperajuhlilla useana vuonna 1990-luvulla. Hän työskenteli laulajana Oulun kaupunginteatterissa 1990-1991 ja Lahden kaupunginteatterissa 1991-1992 ja on toiminut myös musiikin opettajana.
Korhosen esittämiä rooleja ovat muun muassa Pamina (oopperasta Taikahuilu), Fiordiligi (Così fan tutte), Gilda (Rigoletto), Violetta (La traviata), Micaëla (Carmen), Cio-Cio-san (Madame Butterfly), Manon Lescaut ja Marsalkatar (Ruusuritari). Hänen levytyksiinsä kuuluvat muun muassa Aarre Merikannon Juha, Leevi Madetojan Pohjalaisia ja Erkki Melartinin Aino.
Korhonen sai Timo Mustakallio -laulukilpailun tunnustuspalkinnon 1985 ja hänet valittiin Suomen Oopperaliiton vuoden oopperasolistiksi vuonna 1991.
Petri Mattila
Petri Mattila (s. 11. tammikuuta 1970 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka oli Sm-liiga joukkue KooKoo:n päävalmentaja.
Hänet valittiin Tapparan päävalmentajaksi toukokuussa 2010, mutta hän erosi toimestaan myöhemmin elokuussa vain muutama viikko ennen kauden alkua.
Aikaisemmin Mattila on valmentanut muun muassa Oulun Kärppien B-junioreita ja JYPin A-junioreita. Hän on valmentanut myös juniorimaajoukkueita.
Omalla jääkiekkourallaan Mattila pelasi juniorina maalivahtina Tapparassa ja KooVeessa. Syyskaudella 2016 vaisusti esiintynyt KooKoo vaihtoi valmentajakseen Tuomas Tuokkolan 21. marraskuuta 2016, jolloin KooKoon liigasijoitus oli 14.
Anton Bezenšek
Bezenšek opiskeli muun muassa bulgarian, kreikan ja latinan kieliä, ja suoritti Zagrebissa tutkinnon filosofisesta tiedekunnasta. Bezenšek julkaisi vuonna 1876 Gabelsbergerin järjestelmästä sovituksen sloveenin kielelle.
Bulgarian itsenäistymisen jälkeen Bezenšek kutsuttiin maahan huolehtimaan parlamentin pikakirjoituksesta ja opettamaan pikakirjoitusta. Bezenšek sovitti Gabelsbergerin järjestelmän bulgarian kielelle 1879, ja järjestelmä julkaistiin vuonna 1881. Bezenšek toimi parlamentissa vuoden 1887 loppuun, minkä jälkeen hän muutti Plovdiviin ja toimi siellä opettajana. Vuonna 1905 Bezenšek muutti takaisin Sofiaan ja toimi aluksi opettajana, myöhemmin pikakirjoituksen lehtorina yliopistossa.
Linda Villumsen
Linda Melanie Villumsen Serup (s. 9. huhtikuuta 1985 Herning, Tanska) on tanskalaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka sai Uuden-Seelannin kansalaisuuden 2009 ja on edustanut uutta kotimaataan vuodesta 2010 lähtien. Hän aloitti ammattilaisuransa Buitenpoort - Flexpoint Team -joukkueessa vuonna 2005. Edustettuaan alankomaalaistallia kaksi vuotta hän siirtyi vuoden 2007 alusta T-Mobile -joukkueeseen. Hän edusti samaa organisaatiota, uudelta nimeltään HTC-Columbia Women's Team, vuoteen 2010 saakka. Kaudella 2011 hän ajoi AA Drink - Leontien.nl -tallissa ja 2012 Greenedge-Ais-joukkueessa. Vuosina 2013–2014 hän edusti Wiggle Honda -joukkuetta ja vuodesta 2015 Unitedhealtcare Professional Cycling Teamia.
Villumsen sai Mendrision MM-kilpailuissa 2009 pronssia aika-ajossa Kristin Armstrongin ja Noemi Cantelen jälkeen. Seuraavana vuonna hän oli Melbournen MM-kilpailujen aika-ajossa niin ikään kolmas. Kööpenhaminassa 2011 Villumsen sijoittui aika-ajossa toiseksi, Limburgissa 2012 kolmanneksi ja Firenzessä 2013 toiseksi. Hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden Richmondissa 2015 kukistettuaan Anna van der Breggenin kahdella sekunnilla
Aika-ajon alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti Valkenburgissa 2006 ja Sofiassa 2007. Tanskan-mestaruuden hän on voittanut sekä maantie- että aika-ajossa 2006, 2008 ja 2009 ja Uuden-Seelannin-mestaruuden aika-ajossa 2013.
Lähde: Cycling archives
Swings and Roundabouts
Swings And Roundabouts on ruotsalaisen Amy Diamondin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. lokakuuta vuonna 2009. Ruotsissa albumi myi kultaa 18. joulukuuta 2009, ja se nousi Sverigetopplistanin sijalle 16.
Svenska Dagbladetin arvostelijan mukaan levyn parasta antia on bonusraita " It's my life", joka on lähimpänä levyn tekoaikaan 17-vuotiaan entisen lapsitähden omaa kokemusmaailmaa.
Fred Åkerström
Fred Åkerström (27. tammikuuta 1937 – 9. elokuuta 1985) oli ruotsalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hän tulkitsi erityisesti Carl Michael Bellmanin kappaleita. Åkerström myös keikkaili yhdessä Cornelis Vreeswijkin kanssa.
Vuonna 2009 Åkerströmin albumit "Två tungor" (1972) ja "Glimmande nymf" (1974) pääsivät mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Poppa Joe (albumi)
Poppa Joe on The Sweet -yhtyeen vuonna 1972 vain Italiassa julkaistu albumi. Mukana on kappaleita yhtyeen debyyttialbumilta "Funny How Sweet Co-Co Can Be" sekä yksittäisiä singlejen a- ja b-puolia.
A-puoli
B-puoli
Amanda (täsmennyssivu)
Amanda voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Karelitšy
Karelitšy () eli Korelitši (; ; ) on pieni kaupunkimainen taajama ja samanniminen piiri Hrodnan maakunnan itälaidalla Valko-Venäjällä. Karelitšyn taajama sijaitsee linnuntietä runsaan 100 kilometrin etäisyydellä Minskin keskustasta länsilounaaseen. Kaupunkimaisen taajaman väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennassa 6 854 ja koko Karelitšyn piirin noin 24 130.
Myös pieni Mirin kaupunkimainen taajama (2 310 asukasta lokakuun 2009 väestönlaskussa) Unescon maailmanperintökohteineen (Mirin linna) kuuluu Karelitšyn piiriin sijaiten noin 25 kilometriä Karelitšyn kaupunkikeskuksen kaakkoispuolella.
Lo Mejor De The Sweet (vuoden 1973 albumi)
Lo Mejor De The Sweet on Sweet-yhtyeen ainoastaan Espanjassa vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi vuosien 1971–1973 välisestä materiaalista. Sama levy-yhtiö julkaisi vuonna 1984 Espanjassa samanniminen albumin.
A-puoli
B-puoli
George Ryan
George Homer Ryan (s. 24. helmikuuta 1934) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Illinoisin 39. kuvernöörinä vuosina 1999–2003. Hän tuli tunnetuksi kuolemanrangaistuksen kyseenalaistajana. Vuonna 2003 hän kumosi kaikki 167 Illinoisissa voimassa ollutta kuolemantuomiota.
Kuvernöörikautensa jälkeen Ryan sai tuomion laajamittaisesta korruptiosta. Hänelle langetettiin ehdotonta vankeutta, jonka istumisen hän aloitti vuonna 2007. Dick Durbin kuitenkin esitti George W. Bushille vuonna 2008 Ryanin saaman kuuden ja puolen vuoden rangaistuksen muuttamista. Hän vetosi muun muassa siihen, että Ryan oli jo saanut maksaa rikoksistaan huomattavan hinnan. Hän mainitsi myös entisen kuvernöörin vaimon heikon terveyden. Tuomio kuitenkin pysyi, joten Ryan vapautui vasta vuonna 2013.
Samassa jutussa Ryanin kanssa tuomittiin Lawrence Warner.
Vankeutensa alkaessa Ryan ilmoitti omantuntonsa olevan puhdas.
Iowan Maquoketassa syntynyt Ryan kasvoi Kankakeen piirikunnassa Illinoisissa. Hän palveli Korean sodassa ja työskenteli farmaseuttina sekä liikemiehenä. Hän on naimisissa Lura Lynn Ryanin kanssa, ja parilla on kuusi lasta.
Ryan aloitti poliittisen uransa Kankakeen piirikunnassa ja eteni Illinoisin edustajainhuoneeseen. Hän istui siellä vuosina 1973–1983 edeten vähemmistöjohtajaksi ja puhemieheksi asti. Vuosina 1983–1991 hän toimi Illinoisin varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1999 "Secretary of Staten" asemassa. Kuvernöörin vaaleissa hän voitti demokraattisen vastustajansa Glenn Poshardin.
Vuonna 1999 Ryan tapasi Fidel Castron.
Antti Sinkko
Antti Sinkko (1806–1870) oli kirkonisäntä ja vuoden 1863 valtiopäivien valtiopäivämies. Hän oli kotoisin Sattilasta.
Meagen Fay
Meagen Fay on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Hulluna sinuun", "Seinfeld", "Gilmoren tytöt", "Hei, olen Susan", "Siskoni on noita", "Bernie Mac Show", "Mullan alla", "Muodon vuoksi" ja "Täydelliset naiset".
Fay on kotoisin Jolietista, Illinois’n osavaltiosta. Hän harrasti näyttelemistä jo lapsena ja aloitti uransa teatterissa. 1980-luvun alkuvuosina hän kuului chicagolaiseen The Second City -ryhmään. Televisiossa Fay debytoi vuosikymmenen loppupuolella sivuroolissa "Oharassa", jonka nimiroolia näytteli Pat Morita. Valkokankaalla hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa "Herrasmieshuijarit" (1988).
Maalaukseen kadonnut nainen
Maalaukseen kadonnut nainen on Laurent de Bartillatin 2007 ohjaama taidehistoriasta ammentava elokuva. Ranskalaistuotanto kertoo Antoine Watteaun maalausten maailmaan uppoavasta opiskelijasta, joka uskoo mestarin töistä löytyvän viitteitä taiteilijan salattuun rakkaustarinaan.
FlashForward
FlashForward on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja, joka perustuu kanadalaisen Robert J. Sawyerin romaaniin "Flashforward" vuodelta 1999.
ABC esitti Brannon Bragan ja David S. Goyerin luoman sarjan ensimmäisen jakson 24. syyskuuta 2009. Suomessa sarja alkoi 7. tammikuuta 2010 Nelosella. Toukokuussa 2010 ABC päätti, että sarja lopetetaan ensimmäisen kauden jälkeen.
Kaikki maailman ihmiset menettävät samalla hetkellä tajuntansa kahden minuutin ja 17 sekunnin ajaksi. Tuona aikana useimmat näkevät näyn siitä, miltä heidän elämänsä näyttää kuusi kuukautta myöhemmin. FBI alkaa agentti Mark Benfordin (Joseph Fiennes) johdolla tutkia, mikä ilmiön sai aikaan. Sarja seuraa myös Benfordin ja hänen läheistensä perheitä ja ihmissuhteita. Tajuttomuuden aikana nähdyt asiat muuttavat ratkaisevasti monen ihmisen elämää.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2008–2009
Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2008–2009 Espoo Team voitti seuran historian ensimmäisen mestaruuden. Hopeaa voitti Catz Lappeenranta ja pronssia Peli-Karhut. Espoo Team voitti loppuottelusarjan 3–1.
Sarjanousija Orimattilan Jymy pelasi kauden uudella nimellä Team S-Hämeenmaa. Vantaan Pussihukat luopui sarjasta marraskuussa 2008, jolloin sarja supistui kesken kauden kahdeksaan joukkueeseen. Pussihukkien pelaamat ottelut mitätöitiin sarjataulukosta.
Joukkueet pelasivat runkosarjassa kolminkertaisen sarjan. Pudotuspeleihin selviytyivät kuusi parasta joukkuetta, joista kaksi parasta suoraan välieriin. Sijoille 3–6 selviytyneet pelasivat puolivälierät. Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä ja välierät ja loppuottelu paras viidestä -järjestelmällä. Loppuotteluun etenivät runkosarjan kaksi parasta Catz Lappeenranta ja Espoo Team.
Sarjasta ei pudonnut suoraan eikä karsinut yksikään joukkue. BC Nokia luopui kauden jälkeen sarjapaikastaan ja jatkoi I divisioonassa, josta SM-sarjaan nousi tilalle Keravan Kori-80.
Tönnön silta
Tönnön silta on Orimattilan Tönnön kylässä oleva Porvoonjoen ylittävä silta. Se on Suomen ensimmäinen kaarisilta ja vanhin säilynyt teräsbetoninen silta. Silta valmistui vuonna 1911. Sillassa on rinnakkain kolme erillistä betonikaarta. Sen pituus on 37 metriä, leveys 6,5 metriä ja vapaa aukko sillan alla 22,5 metriä. Sillan suunnitteli Jalmar Castrén Artjärven kunnan ja Orimattilan kunnan yhteisen 1910 pidetyn kuntakokouksen päätöksellä. Aikaisemmin ei vastaavanlaista siltaa ollut rakennettu, koska rautabetonin käyttöön suhtauduttiin epäillen. Silta korvasi rappioituneen vanhan puusillan. Tientekoon velvoitetut maksoivat työn ja rakentamisesta vastasi Tampereen Sementtivalimo. Urakkahinta oli 14 780 markkaa. Silta oli yleisessä maantiekäytössä vuoteen 1971, jonka jälkeen sen rinnalle valmistui uusi silta ja vanha silta jäi kevyen liikenteen käyttöön. Sillasta tuli museosilta 1982. Siltaa korjattiin 1986-1987. 
Sillan eteläpuolella on Tönnönkoski. Silta ja sen viereinen koski kuuluvat Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin
Tönnön kyläjohtokunta järjestää vuosittain Tönnön sillan ja Tönnön myllyn läheisyydessä sillan pohjoispuolella Tönnön siltajuhlat. Sillalla järjestetään kylän köydenvetokilpailu.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2009–2010
Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2009–2010 Catz Lappeenranta voitti seuran historian ensimmäisen mestaruuden, hopeaa voitti Peli-Karhut ja pronssia Espoo Team. Sarja pelattiin kahdeksan joukkueen nelinkertaisena sarjana. Pudotuspelivaiheessa runkosarjan neljä parasta pelasivat välierät. Edelliskausiin verrattuna puolivälierät jäivät pois. Finaali ja välierät pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Hallitsevana mestarina pelasi Espoo Team. Sarjanousija Keravan Kori-80 pelasi kauden uudella nimellä Keravan Energia Team.
Sarjasta ei pudonnut suoraan yksikään joukkue. Runkosarjassa kahdeksanneksi sijoittunut Keravan Energia Team karsi sarjapaikasta I-divisioonassa toiseksi sijoittuneen Hyvinkään Pontevan kanssa ja säilytti sarjapaikkansa. I-divisioonan voittaja Torpan Pojat nousi suoraan SM-sarjaan. Nimellä Team S-Hämeenmaa pelannut Orimattilan Jymy luopui kauden jälkeen sarjapaikastaan, ja jatkoi naisten I-divisioonassa.
Maailman sydänpäivä
Maailman sydänpäivä on Maailman sydänjärjestön vuosipäivä. Maailman sydänpäivää päätettiin alkaa järjestää vuonna 1999, ja sitä vietettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2000 syyskuun viimeisenä sunnuntaina. Vuodesta 2009 lähtien Maailman sydänpäivää on vietetty 29. syyskuuta.
Suomessa päivän järjestää Suomen Sydänliitto, sydänpiirit ja sydänyhdistykset. Vuosina 2007 ja 2008 Suomen Kardiologinen Seura osallistui järjestämiseen.
Kilpisaari
Kilpisaari on saari Suomenlahdessa Kotkan ulkosaaristossa. Saari kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon. Suomen puolella veneillessä Kilpisaari on etappina viimeinen suuri saari ennen kaakkoisrajaa. Haapasaari sijaitsee noin viiden kilometrin päässä lännessä. Saaren pituus pohjoisesta etelään on noin 1,2 kilometriä ja idästä länteen noin 1,1 kilometriä.
Saaren luonto on hyvin vaihteleva ja rikas verrattuna lähellä oleviin pienempiin saariin. Pohjoispuolella on rehevämpää kasvillisuutta ja runsas perhoslajisto. Puusto on pääasiassa vanhoja mäntyjä. Korkeimmalta kalliolta koilliskulmalla näkee Suursaaren lisäksi ainakin kaksi venäläistä saarta, Somerin ja Narvin. Saaressa on virallinen nuotiopaikka pohjoisrannalla entisen laiturin vieressä. Saarella voi lisäksi telttailla.
Kilpisaaressa on nähtävillä lukuisia toisen maailmansodan aikaisia jälkiä, kuten bunkkereita, juoksuhautoja ja piikkilankoja, jotka ovat ajan kuluessa sortuneet tai murentuneet.
I2010
i2010 eli Eurooppalainen tietoyhteiskunta 2010 on Euroopan komission vuonna 2005 päättämä strategia tieto- ja mediayhteiskuntaa varten. Ensisijaiset tavoitteet ovat:
Strategia seuraa aiempia tieto- ja viestintätekniikan edistämissuunnitelmia e-Europe 2002 ja e-Europe 2005.
Victor Thibaud
Victor Thibaud oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti kaksi hopeamitalia, toisen 33 metrin Au Cordon Doré -kilpailusta ja toisen 33 metrin Au Chapelet’sta.
Walpurgis Rites – Hexenwahn
Walpurgis Rites – Hexenwahn on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Albumin tuottajana toimi saksalainen Andy Classen. Yhtye laittoi levyn avausraidan Walpurgis Ritesin levitykseen MySpace-sivustolleen.
Róbert Vittek
Róbert Vittek (s. 1. huhtikuuta 1982 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Turkin Superliigan Trabzonsporia.
Vittek aloitti uransa Slovakian pääsarjassa Corgoň Ligassa Slovan Bratislavassa kaudella 2002–2003. Hän teki tuolloin 29 ottelussa 19 maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain kolme ottelua, tehden niissä kaksi maalia.
Seuraavaksi kaudeksi Vittek siirtyi Saksan Bundesligaan Nürnbergin joukkueeseen, jossa hän viimeisteli yhdeksän maalia. Kausi 2005–2006 oli Vittekille loistava, sillä hän teki peräti 17 maalia ja oli liigan neljänneksi paras maalintekijä. Kauden päätteeksi hänet valittiin Slovakian vuoden jalkapalloilijaksi.
Kaudeksi 2008–2009 Nürnberg putosi 2. Bundesliigaan. Vittek siirtyi kesken kauden Ranskan pääsarjatasolle Ligue 1:n Lillen joukkueseen. Kausi sujui häneltä hyvin ja maaleja syntyi kuusi. Tammikuussa 2010 Vittek siirtyi lainalle Turkin Superliigassa pelaavaan MKE Ankaragücün joukkueeseen. Hän teki lainasopimuksen aikana 12 ottelussa viisi maalia. Vittek siirtyi pysyvästi Ankaragücüün pian lainasopimuksen päätyttyä.
Syksyllä 2011 Vittek siirtyi Ankaragücüstä toiseen turkkilaisseuraan Trabzonsporiin.
Vittek on toiminut Slovakian jalkapallomaajoukkueen kapteenina. Hän on pelannut maajoukkueessa 70 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia ja on täten Slovakian paras maalintekijä. Tämän lisäksi hänellä on toiseksi eniten esiintymisiä maajoukkueessa.
Vittek valittiin Slovakian joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Avausottelussa Uutta-Seelantia vastaan hän teki maansa ensimmäisen MM-ottelumaalin. Jatkoonpääsyn kannalta ratkaisevassa ottelussa Italiaa vastaan Vittek teki kaksi maalia ja Slovakia pudotti näin sensaatiomaisesti hallitsevan maailmanmestarin jatkosta. Neljännesvälierässä Alankomaita vastaan Vittek teki lisäajalla 1–2-kavennusmaalin rangaistuspotkusta. Samalla hänestä tuli Slovakian kaikkien aikojen paras maalintekijä. Ironista on, että neljä maalia MM-kisoissa tehnyt Vittek ei onnistunut maalinteossa kertakaan MM-karsinnoissa.
All I Have to Give
”All I Have to Give” on Backstreet Boys -poikabändin kolmas single albumilta "Backstreet’s Back". Single debytoi sijalla kaksi Britannian Top 75 singlelistalla ja nousi Billboard Hot 100-listan sijalle viisi.
US CD3
US CD5
Eurooppa osa 1
Eurooppa osa 2
Japanin EP
Remix tupla vinyyli
Kappaleen ”All I Have To Give” musiikkivideon ohjasi Nigel Dick, kesäkuussa 1997. Siinä ei ole yhtenäistä teemaa tai juonta ja video keskittyykiin pääasiassa eri paikoissa tehtyihin esityksiin ja asukokonaisuuksiin. Otoksissa bändi laulaa kappaletta ja esittää tanssikoreografioita.
Videossa on käytetty kirkkaita värejä, ”out-of-focus”-elementtejä ja paikanvaihtoja otosten välissä.
Henri Helle
Henri Helle (4. syyskuuta 1873 – 21. kesäkuuta 1901) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti hopeaa 50 metrin Au Chapelet -kilpailusta ja sijoittui neljänneksi 50 metrin Au Cordon Doréssa.
As Long as You Love Me
"As Long As You Love Me" on Backstreet Boys -poikabändin toinen single albumilta "Backstreet's Back". Kappale on yksi bändin suurimmista hiteistä ja sitä pidetäänkin heidän tavaramerkkikappaleenaan. "As Long As You love Me" nousi listasijalle yksi Uudessa-Seelannissa ja Filippiineillä, sijalle kaksi Itävallassa ja Australiassa, sijalle kolme Britanniassa, sijalle neljä Sveitsissä ja Ruotsissa sekä sijalle viisi Hollannissa ja Norjassa. Kappale oli 1990-luvun kolmanneksitoista myydyin poikabändin single Britanniassa, ja se myi 430 000 kopiota.
Yhdysvalloissa siitä tuli välittömästi radiohitti. Billboard Hot 100 Airplay -listalla se oli parhaimmillaan neljäntenä, ja yhteensä se vietti listalla 56 viikkoa.
Kappale lisättiin albumille viimeisellä mahdollisella hetkellä, kun Clive Calder, Zomban silloinen työntekijä, kuuli kappaleen ja soitti Jiven puheenjohtajalle Barry Weissille, joka otti yhteyttä poikien manageriin, Johnny Wrightiin.
Eurooppa osa 1
Eurooppa osa 2
Kanada
Remix-versio
Remix-tupla vinyyli
"As Long As You Love Me" kappaleen musiikkivideon ohjasi Nigel Dick, 15. kesäkuuta 1997. Videossa yhtye koe-esiintyy kuudelle naiselle. Siksi kuudelle, jottei Backstreet Boyseja ja naisia olisi yhtä paljon. Naiset nauhoittavat koe-esiintymistä ja tekevät muistiinpanoja. Yhtyeen jäsenet laulavat ja tanssivat, mutta jokaisella jäsenellä on myös oma "testi", jossa he pukeutuvat asuun ja esittävät epätavallisia aktiviteettejä. Kappaleen keskikohdassa pojat vaihtavat paikkaa naisten kanssa ja naiset esittävät omat "testinsä". Paikat vaihtuvat uudelleen kappaleen lopussa.
Kappaleen tanssikohdat sisältävät muun muassa tanssin, jossa käytetään tuoleja osana koreografiaa. Monta vuotta videon teon jälkeen yhtye esitti saman koreografian suurimmassa osassa esityksiään.
Yksi musiikkivideon naisista on Leighanne Wallace, jonka kanssa Brian Littrell, yksi Backstreet Boysin jäsenistä, meni naimisiin tavattuaan hänet ensi kertaa kyseisen videon kuvauksissa.
The Call
"The Call" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boysin toinen single albumilta "Black & Blue".
Vakiopainos
Remix-versio (EP)
Remix-versio (vinyyli)
Urban Remix-versio (vinyyli)
"The Call" -singlen musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence joulukuussa 2000. Itse kappaletta pidennettiin musiikkivideota varten: kappaleen alkuun lisättiin puhelimen pirinää ja toisen kertosäkeen jälkeen break-musiikkipätkä. Myös kolmas kertosäekerta lisättiin.
Backstreet Boysin jäsen, A.J. McLean myönsi The Oprah Winfrey Show'ssa kokeilleensa kokaiinia ensimmäisen kerran kyseisen musiikkivideon kuvauksissa.
Kyseinen musiikkivideo voitti "MTV Asia Awards" -gaalan palkinnon parhaasta videosta ja "MTV Video Music Awards" -plakinnon parhaasta pop videosta.
Musiikkivideo, joka täydentää kappaleen sanoja, kertoo tarinan miehestä, joka ei ole uskollinen tyttöystävälleen. Hän tapaa toisen naisen yökerhossa ja lähtee klubilta naisen kanssa eikä palaakkaan kotiin tyttöystävänsä luo, jolle hän soitti selitelläkseen myöhäistä kotiinpaluuta. Videossa paljastetaan kuitenkin, että miehen tyttöystävä tuntee naisena jonka kanssa mies häntä pettää. Kaikki viisi bändin jäsentä esittää miestä vuorotellen.
Crawling Back to You
"Crawling Back to You" on yhdysvaltalaisen poikabändi Backstreet Boysin kolmas single bändin viidenneltä studioalbumilta "Never Gone". Single julkaistiin vain Yhdysvalloissa ja se nousi "Billboard Adult Contemporary" -listan sijalle 30.
Antoninuksen ja Faustinan temppeli
Antoninuksen ja Faustinan temppeli () on keisariaikainen roomalainen temppeli Forum Romanumilla, Via Sacran pohjoispuolella Roomassa. Temppelin rakennutti keisari Antoninus Pius edesmenneen vaimonsa Faustinan muistoksi vuonna 141. Rooman senaatti pyhitti alun perin vain Faustinalle omistetun temppelin myös Antoninukselle tämän kuoltua 161.
Temppeli muutettiin 600- tai 700-luvulla "San Lorenzo in Mirandan" kirkoksi, minkä ansiosta se on säilynyt jälkipolville. Alkuperäisestä temppelistä ovat jäljellä julkisivun portiikin korinttilaiset pylväät, cellan ulkoseinää, podium, arkkitraavi ja friisi. Korniisi, päätykolmio ja ulkoinen marmoriverhous ovat suurimmaksi osaksi hävinneet.
Temppelin portiikin pylväiden yläosassa on uurteet epäonnistuneen kaatoyrityksen jäljiltä. Ne haluttiin purkaa rakennusmateriaalin saamiseksi joskus keskiajalla, mutta uurteisiin kiinnitetyt köydet olivat liian heikot mahtaville "cipollinoksi" kutsutusta vihertävästä marmorilaadusta veistetyille monoliittisille pylväille, ja yritys jätettiin sikseen. Barokkijulkisivu on peräisin vuodelta 1602.
Drowning
"Drowning" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boysin single albumilta "". Kappale nauhoitettiin alun perin "Black & Blue" -albumille, mutta se ei valmistunut ajoissa. Kappaleessa Kevin Richardson soittaa pianoa.
Kappale oli yhtyeen viimeinen kappale ennen heidän neljävuotiasta taukoaan (2001-2005). Kappale nousi listasijalle 28 Yhdysvalloissa 13. marraskuuta 2001 ja pärjäsi melko hyvin myös kansainvälisillä listoilla nousten sijalle kolme Ruotsissa ja sijalle viisi Norjassa.
Vuonna 2007 kappale herätti suomalaisten huomion, kun sen kertosäkeen todettiin olevan lähestulkoon identtinen Hausmyllyn vuonna 1995 julkaistun kappaleen "Älä Sano Huomisesta" kertosäkeeseen. Teosto on ryhtynyt tutkimaan asiaa.
VakiopainosBritannia osa 1Britannia osa 2Remix-versin (vinyyli)
Virallisen musiikkivideon kappaleelle ohjasi Paul Boyd. Se sisältää kaikki viisi Backstreet Boysin jäsentä erilaisten monumenttien ja vanhojen rakennusten keskellä. Video kuvattiin elokuussa 2001.
Ennen kuin alkuperäinen video kuvattiin, tuotannossa oli erilainen konsepti. Konsepti kuitenkin hylättiin lopulta ja virallinen versio valmistettiin sen sijaan.
Videossa yhtye on pukeutunut mustiin asuihin, jotka voi nähdä myös cd-singlen kannesta. Video kuvattiin pääasiassa vihertaustaa vasten ja tausta liitettiin siihen digitaalisesti. Videossa paistaa aluksi aurinko, mutta synkät pilvet täyttävät pian taivaan ensimmäisen kertosäkeen aikana ja toisen säkeistön aikana alkaa sataa. Tulvavesi täyttää alueen ja myrsky vain yltyy. Käännekohdassa, kappaleen lopussa, yhtyeeseen osuu valtavia aaltoja. Videon loppuosan aikana bändi laulaa ollessaan polviaan myöten meressä.
Auguste Serrurier
Auguste Serrurier oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti kaksi hopeamitalia, Sur la Perche à la Herse- ja Sur la Perche à la Pyramide -kilpailuista. Ensin mainitussa Serrurier oli tasoissa Belgian Emile Druartin kanssa, joten heistä kumpikin sai hopeaa.
Vladimir Lukin
Vladimir Petrovitš Lukin (; s. 13. heinäkuuta 1937 Omsk) on venäläinen diplomaatti, poliitikko ja aktivisti. Hän on Venäjän nykyinen presidentin nimittämä ihmisoikeusasiamies. Hän oli myös yksi Jabloko-puolueen perustajista. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Venäjän suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin (1992–1993). Hän on edustanut Jablokoa duumassa ja edennyt sen varapuhemieheksi saakka.
Historian tiedekunnasta vuonna 1959 valmistunut Lukin on filosofian tohtori. Hänet on otettu Kunniamerkin ritarikuntaan.
Lukin on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänet kasvattivat aikoinaan sukulaiset vanhempien jouduttua vainojen uhreiksi.
Emile Druart
Émile Druart oli belgialainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja sijoittui Sur la Perche à la Herse -kilpailussa jaetulle toiselle sijalle ranskalaisen Auguste Serrurierin kanssa.
Ferroiini
Ferroiini on raudan ja kolmen fenantroliinimolekyylin muodostama kompleksi-ioni, jota käytetään useimmiten sulfaatti- tai perkloraattisuolana. Tällöin sen kaava kirjoitetaan usein muodossa [Fe(o-phen)]SO tai [Fe(o-phen)](ClO). Ferroiinia käytetään redox-indikaattorina hapetus-pelkistystitrauksissa.
Ferroiinia valmistetaan yhdistämällä fenantroliiniliuos ja rauta(II)-ioneja sisältävä liuos, esimerkiksi rauta(II)sulfaattiliuos.
Ferroiini on yksi yleisimpiä redox-indikaattoreita. Ferroiinia käytetään erityisesti niin sanotussa cerimetrisessä titrauksessa, jossa hapettimena toimii cerium(IV)-ioni. Ferroiini on hyvä indikaattori, koska se reagoi nopeasti ja voidaan myös pelkistää uudelleen käytettäväksi. Feroiini on pelkistyneessä muodossaan väriltään punainen ja muuttuu hapettimen vaikutuksesta siniseksi ferriiniksi. Ferriinissä ferroiinin Fe-ionit ovat hapettuneet Fe-ioneiksi. Ferroiinin elektrodipotentiaali on 1,06V yksimolaarisessa rikkihappoliuoksessa.
Émile Fisseux
Émile Fisseux oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja Lontoon kisoihin 1908. Fisseux voitti Pariisissa pronssia 50 metrin Au Cordon Doré-kilpailussa ja sijoittui Lontoossa kahdeksan vuotta myöhemmin kolmanneksitoista Continental Style-kilpailussa.
Felicia Tang
Felicia Tang (22. lokakuuta 1977 – 11. syyskuuta 2009) oli pornotähti, joka löydettiin tapettuna Kalifornian Monroviasta 11. syyskuuta 2009. Tangin kidutusmurhasta syytetään hänen miesystäväänsä, entistä tosi-TV-esiintyjää, pastori Brian Lee Randonea.
Tang oli Felicia Leen taiteilijanimi. Hän syntyi Singaporessa, josta muutti opintoja varten Australiaan. Lopulta hänen tiensä johti eteläiseen Kaliforniaan. Hän loi uran aikuisviihdenäyttelijänä ja -mallina, mutta hänet nähtiin myös valtavirran elokuvissa, kuten "Rush Hour 2:ssa" (2001) ja "Hurjapäissä" (2001). Hän ilmeisesti lopetti uransa vuonna 2008, jolloin hän poisti nettisivunsa.
Etnisesti Tang oli kiinalaistaustainen.
Pornonäyttelijänä Tang tuli tunnetuksi muun muassa elokuvasta "Hotel Decadence" (2004).
Tangia hakattiin ja tukehdutettiin. Hän oli kuollessaan 31-vuotias. Rikoksesta syytetty pastori oli 45-vuotias. Rikoksen jälkeen pastori soitti hätänumeroon ja kertoi Tangin menettäneen tajunsa. Randonea uhkasi jopa elinkautinen vankeus. Tang ja Randone asuivat yhdessä. Oikeus totesi Randonen syyttömäksi.
Everybody (Backstreet’s Back)
"Everybody (Backstreet's Back)" on yhdysvaltalaisen poikabändi Backstreet Boysin ensimmäinen single vuonna 1997 ilmestyneeltä albumilta "Backstreet's Back".
Zomban työntekijä Clive Calder ehdotti kappaletta singleksi, mutta Jiven edustaja Barry Weiss ajatteli olevan outoa, jos USA:n debyyttialbumin singlessä on nimi "Backstreet's Back". Bändi ehdotti, että nimi voisi tarkoittaa vain, että he ovat takaisin kotona. Kanadan markkinoiden alettua soittaa kappaletta USA:n markkinat valitsivat kappaleen myös soittolistoilleen. Bändi tapasi Weissin kanssa, ja he kysyivät voisiko kappaleen laittaa USA:n albumille, kun ensimmäinen miljoona levyä oli tuotettu.
Max Martinin ja Denniz PoPin kirjoittama "Everybody" on yksi Backstreet Boysin menestyksekkäimmistä singleistä sen saavutettua sijan neljä Billboard Hot 100 -listalla ja pysyttyä siellä 22 listaviikon ajan. Britannian singlelistalla kappale nousi kolmannelle sijalle. Kappale myi kolminkertaista platinaa USA:ssa myytyään 2,1 miljoonaa kopiota.
US CD3
US CD5
Euroopan osa 1
Euroopan osa 2
Hollanti
Kanada
USA:n mainosvinyyli
Remix- tuplavinyyli
Joseph Kahnin ”Everybody”-kappaleelle ohjaama musiikkivideo on kauhuelokuva-aiheinen parodia samalla tavoin kuin Michael Jacksonin ”Thriller”. Video kuvattiin kesäkuussa 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Musiikkivideon idea tuli itse yhtyeeltä. Levy-yhtiö ei suurentanut budjettia eikä uskonut MTV:n hyväksyvän videota. Yhtyeen täytyi lopulta laittaa omia rahojaan likoon, jotta video saatiin kuvattua.
Musiikkivideo sijoittui 76. sijalle "MuchMusic's 100 Best Videos" -listalla ja Backstreet Boys esitti kappaleen vuoden 1998 MTV Video Music Awards -palkintogaalassa.
Musiikkivideossa yhtyeen linja-auto rikkoutuu ja autonkuljettaja (Antonio Fargas) vaatii, että ryhmä viettää yönsä läheisessä kummitustalossa hänen itsensä hakiessa apua. Videon musiikillisessa osassa yhtyeen jäsenet muuttuvat yöllä erilaisiksi elokuvahirviöiksi: Brian ihmissudeksi, Howie draculaksi, Nick muumioksi, A. J. Oopperan kummituksen Erikiksi ja Kevin Kaksinaamaksi.
Kappaleen loputtua bändin jäsenet tapaavat aulassa ja jokainen heistä on nähnyt unta, jossa he esiintyivät hirviöinä. He valmistautuvat lähtemään, mutta pelästyvät autonkuljettajan seistessä ovella Frankensteinin hirviöltä näyttäen.
Itsenäisyyden Liitto
Itsenäisyyden Liitto oli Suomessa vuosina 1924–1946 toiminut järjestö, joka ilmoitti toimintansa tarkoitukseksi Suomen itsenäisyyden lujittamisen. Liiton keskeinen henkilö oli Akateemisesta Karjala-Seurasta eronnut kirjailija Erkki Räikkönen.
Itsenäisyyden Liitto perustettiin syyskuussa 1924. Perustamisen vaikuttimena oli Akateemisen Karjala-Seuran jyrkkä suhtautuminen Suomen ruotsinkieliseen kansanosaan. Niinpä Itsenäisyyden Liitto pyrkikin saamaan jäsenikseen ruotsinkielisiä aktivisteja sekä myös maltillisia vasemmistolaisia. Itsenäisyyden liiton 25-jäseniseen valtuuskuntaan kuului useita Suomen politiikan ja yhteiskuntaelämän huomattavia vaikuttajia. Kunniajäsenikseen Itsenäisyyden Liitto kutsui presidentti P. E. Svinhufvudin, taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan ja säveltäjä Jean Sibeliuksen. Liitto järjesti maanpuolustus-, lippu- ja itsenäisyysjuhlia ja levitti Suomen lippuja. "Suur-Suomen" asemesta liitto kannatti enemmänkin pohjoismaista yhteistyötä Neuvostoliiton taholta Suomen itsenäisyyttä kohtaan odotettua uhkaa vastaan.
Itsenäisyyden liiton pää-äänenkannattaja oli vuodesta 1926 alkaen ilmestynyt lehti "Itsenäinen Suomi".
Liiton jäsenverkoston järjestelijänä ja valistussihteerinä toimi vuonna 1928 lyhyen aikaa majuri (evp.) Into Auer, joka monien muiden tavoin ajautui välirikkoon Räikkösen kanssa.
Itsenäisyyden Liitto keräsi 1930-luvulla rahaa marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsaan pystyttämiseksi Helsingin keskustaan. Hanke kuitenkin keskeytyi talvisodan sytyttyä.
Lapuan liikkeen voimakkaimpana aikana 1930-luvun alussa Itsenäisyyden Liitto asettui julkisesti vastustamaan kommunismia ja suuntautui myöhemmin lähelle Isänmaallista Kansanliikettä. Näin järjestöstä tuli jopa oikeistolaisempi kuin AKS. Erkki Räikkönen itse asettui kannattamaan kansallissosialismia Adolf Hitlerin noustua valtaan Saksassa. Tässä vaiheessa Itsenäisyyden liiton vasemmistolaiset jäsenet ja suuri joukko maltillisia porvarillisia jäseniä jättäytyivät pois liitosta. Eronneisiin kuului mm. "Helsingin Sanomien" päätoimittaja Eljas Erkko, joka näki äärioikeistolaisen liikehdinnän vakavana uhkana Suomen sisäiselle järjestykselle ja turvallisuudelle ja hyökkäsi voimakkaasti sitä vastaan.
Jatkosodan aikana liitossa koettiin tarpeelliseksi korostaa Suomen ja Saksan kohtalonyhteyttä. Tammikuussa 1943 tehtiin sääntömuutos, jonka myötä liiton päämääräksi mainittiin Suomen itsenäisyyden lujittamisen ohella asevelihengen elähdyttämän Suomen luominen ja tärkeimmäksi keinoksi ""uuden Euroopan luominen, johon Suomi kuuluu kansallisesti valveutuneena ja omasta tahdostaan"". Sodan jälkeen viimeksi mainittu kohta poistettiin. Räikkösen kannattajien epäonnistuttua vuonna 1943 liiton täydellisessä valtaamisessa sen puheenjohtajana toimi vuoden ajan V. A. M. Karikoski.
Pekkalan hallitus lakkautti Itsenäisyyden Liiton Valpon esityksestä toukokuussa 1946 välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla "fasistisena" järjestönä.