hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olga Viluhina
Olga Gennadievna Viluhina (; s. 22. maaliskuuta 1988 Mežgorie) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla TsSKA:ta.
Viluhina voitti vuosina 2006–2009 nuorten maailmanmestaruuskilpailuista yhteensä kuusi mitalia, joista kaksi henkilökohtaisia. Hän on myös voittanut EM-kisoista kuusi kultaista ja yhden pronssisen mitalin. Hän nousi aikuisten maajoukkueeseen vuonna 2009 ja oli samalla kaudella maailmancupin 65:s.
Viluhina teki läpimurtonsa kaudella 2011–2012, jolloin hän sijoittui useissa osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon ja päätyi kokonaiskilpailun 11:nneksi. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän nousi sprintin jälkeiseltä kahdeksannelta sijalta takaa-ajossa pronssille. Se oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Myös normaalimatkalla hän oli kahdeksas.
Viluhina sijoittui kaudella 2012–2013 kolmanneksi Östersundin sprintissä ja toiseksi Hanty-Mansijskin takaa-ajokilpailussa. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli sprintissä viides ja normaalimatkalla kymmenes.
Sotšin olympialaisissa 2014 Viluhina oli 7,5 kilometrin sprintissä toinen ja mukana Venäjän hopeaa saavuttaneessa naisten viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli seitsemäs. Viluhina kärysi kuitenkin dopingin käytöstä, joka johti suoritusten mitätöintiin ja kilpailukieltoon olympialaisissa. Maailmancup-kaudella 2013–2014 hän sijoittui kolmanneksi Oslon takaa-ajokilpailussa sekä viidenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa. Lisäksi hän oli neljäs sprintin ja takaa-ajon cupeissa sekä viides yhteislähtöcupissa.
Uusi antiikin historia
Uusi antiikin historia on Paavo Castrénin kirjoittama antiikin aikakautta käsittelevä tietokirja vuodelta 2011. Kirjoittaja on alan asiantuntija, klassisen filologian emeritusprofessori ja keskeinen Pompejin tuntija. Kyseessä on ensimmäinen suomeksi kirjoitettu kreikkalais-roomalaisen antiikin historian kokonaisesitys. Castrénin vuonna 2000 Leena Pietilä-Castrénin kanssa julkaisema "Antiikin käsikirja" on hakuteos, kun taas "Uusi antiikin historia" on proosamuotoinen.
Teos esittelee antiikin yhteiskunnat monipuolisesti. Teoksen rakenteessa on otettu huomioon, että Kreikka ja Rooma olivat samanaikaisesti kehittyviä ja toisiinsa vaikuttavia kulttuureja. Niinpä ne esitetään limittäin, mutta kumpikin omina lukuinaan: Italian rautakaudesta (1000–725 eaa.) siirrytään Kreikan geometriseen aikaan (900–725 eaa.) ja edelleen Rooman varhaishistoriaan (753–730 eaa.). Castrén perustelee teoksen nimessä olevaa "uusi"-sanaa kolmella seikalla: se on ensimmäinen suomenkielinen alan teos, siinä on poliittis-taloudellisen historian lisäksi kuvattu kunkin ajan ajatusmaailmaa ja asiat on esitetty kronologisesti oikeassa yhteydessään erottamatta toisistaan etruskikulttuuria, kreikkalaisuutta ja roomalaisuutta.
Kriitikot ovat arvioineet, että Castrénin kirja on hyvää historian popularisointia tieteellisyyden siitä kärsimättä. Kansanomaista otetta kuvaa esimerkiksi se, että teos esittelee monia antiikin tapoja ja sanontoja, jotka ovat edelleenkin käytössä. Useista teemoista on erillisiä tietolaatikoita, esimerkiksi Rooman jumalista (s. 105–108), etruskin kielestä (s. 125–126), Ateenan agorasta (s. 174), Kahdentoista taulun laeista (s. 214–216) ja suomalaisten papyrus-tutkimuksesta (s. 248–249).
Jan Paulsen
Jan Paulsen (s. 5. tammikuuta 1935 Narvik, Norja) on adventistinen teologi, joka toimi kirkkonsa pääkonferenssin puheenjohtajana. Hänet valittiin tehtävään 1. maaliskuuta 1999, ja kesäkuussa 2010 hänen seuraajakseen valittiin Ted N. C. Wilson. Ennen nimitystään Paulsen oli toiminut pääkonferenssin varapuheenjohtajana vuodesta 1995, ja tätä aiemmin hän oli toiminut sen transeurooppalaisen jaoksen johdossa vuodesta 1983.
Paulsen syntyi adventistivanhemmille ja sai kasteen 14-vuotiaana. Hän meni vuonna 1955 naimisiin Kari Trykkerudin kanssa. Parille syntyivät lapset Laila (1961), Jan-Rune (1963) ja Rein Andre (1970).
Paulsen opiskeli Andrewsin yliopistossa, Potomacin yliopistossa ja Tübingenin yliopistossa. Hän sai viimeksi mainitusta tohtorin arvon. Helmikuussa 2012 hänen uutisoitiin tulleen nimitetyksi Kuninkaallisen norjalaisen ansioritarikunnan komentajaksi.
Teatteri Nirvana
Teatteri Nirvana on vapaamuotoinen helsinkiläinen teatteriryhmä. Sen taiteelliset johtajat ovat Sini Pesonen ja Jussi Moila. Ryhmän muut jäsenet ovat näyttelijöitä, muusikoita ja taiteellisia suunnittelijoita. Teatteri Nirvanan tuotantoja ovat muun muassa "Veitset leikkaa ilman" sekä Teatteri Takomon kanssa yhdessä tuotettu "Paratiisi".
Teatteri Nirvanan perustivat vuonna 2008 Teatterikorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun opiskelijat. Ryhmän jäseniä ovat muun muassa näyttelijät Ulla Raitio, Annika Poijärvi, Joonas Saartamo, Olavi Uusivirta, Riku Nieminen, Ágnes Kaszás, Minka Kuustonen, Saara Kotkaniemi, Ylermi Rajamaa, Wintom Ghebreselassie, Kaisa Leppänen ja Kai Vaine, suunnittelijat Pauli Riikonen, Henna-Riikka Taskinen ja Laura Dammert sekä koreografi Sonya Lindfors.
Mack Gordon
Mack Gordon (21. kesäkuuta 1904 – 1. maaliskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän syntyi Varsovassa Puolassa nimellä Morris Gittler, mutta perhe muutti vuonna 1908 New Yorkiin ja poika sai käyttöön amerikkalaistetun nimensä.
Gordon teki yhteistyötä muun muassa Harry Revelin, Harry Warrenin, Josef Myrowin, Jimmy Van Heusenin, Vincent Youmansin, James Monacon ja Edmund Gouldingin kanssa. Hän sai vuonna 1943 parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleesta ”You’ll Never Know” ja tämän lisäksi hän sai yhdeksän muuta Oscar-ehdokkuutta. Hän oli ASCAP:n jäsen. Gordon kuoli New Yorkissa vuonna 1959 ja hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Felix Cavaliere
Felix Cavaliere (s. 29. marraskuuta 1944 Pelham) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan popyhtye The Young Rascalsin (myöhemmin The Rascals) laulajana ja urkurina. Hän toimi Eddie Brigatin ohella yhtyeen pääasiallisena laulunkirjoittajana. Cavaliere on yhtyeen hajoamisen jälkeen nauhoittanut myös sooloartistina ja työskennellyt musiikkituottajana. Hänet on valittu Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen.
Cavaliere syntyi Pelhamissa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1944. Hän sai nuoruudessaan oppitunteja klassiseen pianonsoittoon ja säveltämiseen Allaire School of Music -oppilaitoksessa. Hänen ensimmäisiä yhtyeitään olivat The Stereos sekä The Escorts, jonka hän perusti opiskellessaan Syracusen yliopistossa. Hän julkaisi yliopistoaikanaan paikallisella levy-yhtiöllä singlen ”The Syracuse”, josta tuli suosittu yliopistossa.
Ammattilaisuransa Cavaliere aloitti New Yorkissa Sandy Scottin taustamuusikkona. Pian hänet otettiin soittajaksi Joey Dee & The Starliters -yhtyeeseen, jonka jäseniä olivat myös laulaja Eddie Brigati ja kitaristi Gene Cornish.
Vuonna 1964 Cavaliere, Brigati ja Cornish perustivat yhdessä rumpali Dino Danellin kanssa oman yhtyeensä, jonka nimeksi tuli The Young Rascals. Danelli oli soittanut aiemmin muun muassa Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä. Cavaliere ja Brigati toimivat yhtyeen laulajina ja pääasiallisina laulunkirjoittajina ja yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta.
Vuonna 1967 The Young Rascals julkaisi Cavalieren ja Brigatin säveltämät singlet ”Groovin’” ja ”How Can I Be Sure?”. Jälkimmäinen kappale nousi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Yhtyeen nimi lyhennettiin vuonna 1968 muotoon The Rascals. Myöhempiä hittejä olivat ”A Beautiful Morning”, ”People Got to Be Free”, ”See” ja ”Carry Me Back”.
The Rascalsin hajottua vuonna 1972 Cavaliere aloitti soolouran. Hän on myös toiminut tuottajana muun muassa Laura Nyrolle, Jimmy Spheerisille ja The Deadly Nightshadelle. Cavaliere valittiin The Rascalsin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Vuonna 2009 hänet valittiin Brigatin ohella Songwriters Hall of Fameen.
Martins Dukurs
Martins Dukurs (s. 31. maaliskuuta 1984 Riika) on latvialainen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti.
Dukurs osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa jo vuonna 2001, jolloin hän oli kilpailun 28. Hän sijoittui vuoden 2006 kisoissa jo kuudenneksi ja oli saman vuoden olympialaisissa seitsemäs. Dukurs voitti kultaa EM-kisoista 2010 ja sai vuonna Vancouverin olympialaisista hopeaa jäätyään vain seitsemän sekunnin sadasosan päähän voittaja Jon Montgomerystä. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2009–2010 ja 2010–2011. Vuosina 2011 ja 2012 Dukurs voitti kultaa sekä MM- että EM-kilpailuista.
Dukurs on valittu Latvian vuoden miesurheilijaksi vuosina 2010 ja 2011. Myös Martinsin veli Tomass on skeletonkelkkailija.
Kankaanpään Pallo
Kankaanpään Pallo on kankaanpääläinen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1961. Kaudella 2012 KaPa pelasi Vitosessa.
Kankaanpään Pallo on perinteikäs alasarjajoukkue Pohjois-Satakunnasta. 2000-luvun paras sijoitus on vuodelta 2003, Satakunnan Kolmosen neljäs. Kaudella 2012 KaPa sijoittui toiseksi Satakunnan Vitosessa ja nousi Neloseen.
Tulikuusio
Tulikuusio ("Pedicularis flammea") on Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa arktisilla alueilla kasvava näivekasvi.
Tulikuusio kasvaa 2–10 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvaton ja punaruskea. Lehdet ovat pariliuskaiset, tyvilehdet ovat suhteellisen suuret, varsilehdet pienet. Tulikuusion kukinto on tähkä, joka on kapea ja vähäkukkainen. Kukkien teriö on 10–12 millimetriä pitkä, väriltään keltainen, ylähuulesta ruskeanvioletti.
Tulikuusiota esiintyy Pohjois-Kanadassa, Grönlannin rannikoilla, Pohjoismaissa Islannissa ja harvinaisena Skandien pohjoisosassa Ruotsissa ja Norjassa. Sitä ei tunneta Suomesta, lajia kasvaa silti Enontekiön Kilpisjärveltä katsottuna lähimmillä Norjan tuntureilla.
Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design
Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design eli Nasjonalmuseet on Norjan kansallismuseo, joka sijaitsee Oslossa. Se koostuu useista aiemmin itsenäisistä museoista Arkitekturmuseet, Kunstindustrimuseet, Museet for samtidskunst, Nasjonalgalleriet ja Riksutstillinger. Museossa esitellään norjalaista taidetta, arkkitehtuuria ja muotoilua. Museo toimii useissa tiloissa Oslossa, mutta sille on rakenteilla uusi yhteinen rakennus, jonka on määrä valmistua 2020.
Museolla on pysyvät näyttelyt, ja lisäksi sillä on vaihtuvia näyttelyitä joissa esitellään muualta lainattuja teoksia.
Museon johtaja on Karin Hindsbo, joka aloitti tehtävässä kesäkuun alussa 2017.
Vuonna 2020 valmistuvaksi suunnitellun rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kleihues + Schuwerk, joka voitti suunnittelukilpailun suunnitelmalla "forum artis". Siihen siirtyvät kaikki nytkyisin omissa rakennuksissaan toimivat museot.
Marty Walsh
Martin J. Walsh (16. lokakuuta 1883 – 27. maaliskuuta 1915) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka aloitti uransa amatöörinä ja päätti sen ammattilaisena. Hyökkääjänä pelannut, Ottawa Senators -seuraa edustanut Walsh voitti kolmesti Stanley Cupin ja kuuluu Hockey Hall of Fameen. Kiekkouran jälkeen Marty Walsh muutti työn perässä Edmontoniin vuonna 1914, sairastui ja kuoli Muskokan parantolassa.
Marty Walsh edusti Queen's University -yliopistoa vuosina 1902–1906 ja saavutti vuonna 1905 mestaruuden joukkueen riveissä. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 1906–07 Canadian Soo -seurassa, joka pelasi International Professional Hockey Leaguessa (IPHL). Loukkaantumisten takia hän pääsi kentälle vain seitsemässä ottelussa.
Vuonna 1907 hän vaihtoi seuraa Ottawa Senatorsiin ja pelasi siellä viisi kautta, joihin mahtui kolme Stanley Cupia (1909, 1910, 1911). Armoitettuna maalintekijänä tunnettu Walsh teki vuoden 1909 kaudella 42 maalia 12 pelissä. Vuonna 1911 hän teki 10 maalia Stanley Cup -haasteottelussa Port Arthuria vastaan; enempään on pystynyt vain Frank McGee 14 osumallaan yhdessä ottelussa. Marty Walsh kelpuutettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1963.
Galleria BE’19
Galleria BE'19 oli Helsingin Bulevardilla 1989-2013 toiminut taidegalleria. Vuosittain galleriassa järjestettiin 15–16 kolmen viikon mittaista näyttelyä.
Metal Gear Solid: Peace Walker
Metal Gear Solid: Peace Walker on Konamin ja Kojima Productionsin tuottama hiiviskelypeli, joka on osa "Metal Gear" -pelisarjaa. Se julkaistiin ensimmäisenä PlayStation Portable -pelikonsolille vuonna 2010. Myöhemmin peli sisällytettiin pelikokoelmaan "Metal Gear Solid HD Collection" joka julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle Japanissa ja Pohjois-Amerikassa vuoden 2011 lopulla ja Euroopassa helmikuussa 2012. Pelin on ohjannut ja käsikirjoittanut pelisarjan luojana tunnettu Hideo Kojima.
Kuten muutkin "Metal Gear" -pääsarjan pelit, "Peace Walker" on toimintaa ja hiiviskelyä yhdistävä videopeli, jossa myös tarina on tärkeässä roolissa. Pelin päähahmona nähdään sarjan muistakin osista tuttu Big Boss ja tarina sijoittuu vuoteen 1974. Tapahtumapaikkana on Costa Rica. "Peace Walker" on kronologisesti jatko-osa pelille "" ja kolmas peli jonka päähahmona Big Boss on.
Pelin pelaaminen koostuu pääasiassa lyhyistä tehtävistä jotka on jaettu päätarinaan kuuluviin (Main Ops) ja ylimääräisiin (Extra Ops). Tehtävien välillä pelaaja pystyy hallinnoimaan omaa tukikohtaansa, Mother Basea joka muun muassa pystyy kehittelemään uusia aseita ja varusteita pelaajan käyttöön. Vihollissotilaita pystyy värväämään omaan joukkoonsa ja asettamaan toimimaan erilaisissa tehtävissä Mother Basessa, kuten aseiden kehittämisessä tai lääkintäryhmässä.
"Peace Walker"in tarina seuraa "in" ja "in" tapahtumia. Big Boss johtaa nyt omaa palkkasotilasjoukkoansa nimeltä Militaires Sans Frontières. MSF palkataan selvittämään miksi salaperäinen aseistautunut joukko nimeltä Peace Sentinels on saapunut Costa Ricaan.
Adolf Schirmer
Adolf Schirmer (1. lokakuuta 1850 – 11. elokuuta 1930) oli norjalainen arkkitehti, joka on suunnitellut muun muassa Nasjonalgallerietin rakennuksen Osloon.
Schirmerin isä oli Heinrich Ernst Schirmer ja veli Herman Major Schirmer. Hän opiskeli ensin isänsä johdolla ja sitten ulkomailla Berliinissä ja Pariisissa. Hän toimi yksityisenä arkkitehtina vuosina 1874–1886. Norjan valtion rakennustarkastaja hänestä tuli vuonna 1887.
Addams Family II
Addams Family II () on vuonna 1993 julkaistu musta komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "The Addams Family – Perhe Addams". Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Raúl Juliá, Anjelica Huston, Christopher Lloyd, Christina Ricci, Christopher Hart, Carel Struycken, Jimmy Workman, John Franklin, Dana Ivey, Carol Kane ja Joan Cusack. Elokuvan on ohjannut Barry Sonnenfeld, joka itse tekee elokuvassa cameoroolin. Elokuva ei ollut yhtä suuri taloudellinen menestys kuin edeltäjänsä, mutta sai hyvät arvostelut kriitikoilta ja oli ehdolla Oscar- ja Golden Globe -palkinnolle. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta laulusta. Vuonna 1998 julkaistiin "Addams Family – Sukukokous" elokuva, joka ei ole suora jatko-osa kahdelle Paramount Picturesin tuottamille Addams Family-elokuville.
Ninja 3 – lopullinen taistelu
Ninja 3 – lopullinen taistelu ("Ninja III: The Domination") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Firstenberg. Pääosassa esiintyivät Shō Kosugi, Lucinda Dickey ja Jordan Bennett.
Golfseurueen kimppuun hyökkää ninja, joka teurastaa koko seurueen. Paikalle tulleet poliisit kuitenkin saavat lopulta hänet hengiltään. Kuolemaa tekevän ninjan ilkeä henki kuitenkin ottaa valtaansa puhelinkorjausyhtiössä työskentelevän aerobic-ohjaaja Christien kehon. Hän alkaa käyttäytymään aluksi oudosti, kun ninjan henki ottaa Christien valtaansa ja hakee kostoa poliiseista, jotka tappoivat hänet.
Aavikkopyy
Aavikkopyy ("Ammoperdix heyi") on aitokanoihin kuuluva kanalintu.
Aavikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiras on väritykseltään hiekanruskea, mutta sen pää on siniharmaa ja siinä on valkoiset otsa- ja poskilaikut. Linnun nokka on oranssinkeltainen. Naaraan värit ovat koirasta himmeämmät ja pään valkoiset laikut puuttuvat siltä kokonaan.
Aavikkopyy pesii vuoristoaavikoilla, kalliorinteillä, wadeissa sekä muissa kuivissa paikoissa, kunhan vettä vain on saatavilla.
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu tai Tappajan paluu ("Boogeyman II, Revenge of the Boogeyman") on vuonna 1981 valmistunut mutta vuonna 1983 ensi-iltaan tuotu kauhuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "The Boogeyman – sakset kurkulla". Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Bruce Starr, mutta mukana on ollut myös ensimmäisen osan ohjannut ja tässä pääosaa näyttelevä Ulli Lommel.
Ensimmäisen osan menestyksen myötä Paramount Pictures halusi tuottaa isomman budjetin jatko-osan, mutta Ulli Lommel ei halunnut työskennellä isommalle studiolle vaan päätti tehdä elokuvan itsenäisesti tuotettuna. Elokuva ei ollut ensimmäisen elokuvan tavoin menestys, eikä sitä levitetty muuten kuin videoitse.
Vähäisen budjetin takia elokuvan kokonaiskestosta noin 40 minuuttia koostuu pääasiassa takaumakohtauksista, joihin on käytetty ensimmäisen osan kuvamateriaalia. Tämä ratkaisu on usein saanut kritiikkiä arvostelijoilta."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa heikoksi kauhisteluksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Olle Leino
Oras (Olle) Leino (s. 16. toukokuuta 1932 Kirkkonummi) on suomalaissyntyinen ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen isänsä oli poliitikko Yrjö Leino ja äitinsä kansakoulunopettaja Ulla Smedberg (o.s. Helenius). Hänen sisarpuolensa oli toimittaja Lieko Zachovalová.
Dupuytrenin kontraktuura
Dupuytrenin kontraktuura, joskus myös kämmenen kalvokutistuma, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemisen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi.
Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle "Clostridium histolyticum" -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä.
Lapinkuusio
Lapinkuusio ("Pedicularis lapponica") on holarktisella alueella tavattava näivekasvi.
Lapinkuusio kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja yläosastaan karvainen. Lapinkuusion kukintona on tiheähkö tähkä. Kukkien teriöt ovat 1,5 cm pitkät, ruusuntuoksuiset ja väriltään kalpeankeltaiset.
Suomessa kasvin esiintyminen painottuu huomattavan selvästi pohjoisimpaan Lappiin. Lajin eteläisimmät kasvupaikat ovat Rovaniemen korkeudella. Noin Kittilän–Saariselän korkeudelta pohjoiseen se yleistyy ja on Utsjoella ja Enontekiöllä erittäinkin yleinen.
Lapinkuusio kasvaa Suomessa tunturikankailla, -koivikoissa, paljakkanotkoissa, karuissa kangasmetsissä, tulvametsissä ja puronvarsipensaikoissa.
Ilmakehä, sää ja ilmasto
Ilmakehä, sää ja ilmasto on tietokirja, jonka ovat kirjoittaneet Hannu Karttunen, Jarmo Koistinen, Elena Saltikoff ja Olli Manner. Teoksen on julkaissut Ursa vuonna 2008. Se on laajennettu ja korjattu laitos teoksesta "Ilmakehä ja sää".
Kattarat
Kattarat eli töpökattarat ("Bromus") on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Sukunimeä "Bromus" käytetään nimenä isosta joukosta lajeja, jotka voidaan käsittää yhdeksi heinäsuvuksi tai vaihtoehtoisesti jakaa useiksi suvuiksi. Suppean sukurajauksen mukaan kattarat jaetaan töpökattaroiden lisäksi viuhkakattaroihin ("Anisantha"), rönsykattaroihin ("Bromopsis") ja lattakattaroihin ("Ceratochloa").
Suomessa on havaittu luonnonvaraisena 20 eri kattaralajia, kaikissa Pohjoismaissa vähintään 25 lajia. Suomen kattaroista alkuperäislaji on vain lehtokattara, joka on hyvin harvinainen ja rauhoitettu lehtokasvi. Mäkikattara on yleinen muinaistulokasheinä kedoilla Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Idänkattara on Etelä-Suomessa paikoin melko yleinen tulokas, joka on myös nurmiheinä ja viljelykasvi. Ruiskattara on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle aiemmin yleisenä kasvanut ruispeltojen rikkakasvi, joka on sittemmin suuresti harvinaistunut.
Reposaaren Kunto
Reposaaren Kunto on vuonna 1932 perustettu, noin 550-jäseninen yleisseura Porin Reposaaressa. Vuonna 2015 ReKu:n jalkapallojoukkue pelasi Satakunnan Vitosessa.
Reposaaren Kunnon urheilijoista painija Kelpo Gröndahl on voittanut olympiakultaa ja pituushyppääjä Maire Österdahl on saavuttanut EM-pronssia.
Huuto (täsmennyssivu)
Huuto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ohrat
Ohrat ("Hordeum") on kasvisuku heinäkasvien ("Poaceae") heimossa. Siihen kuuluu 39 lajia risteymälajeja huomioimatta. Suvun lajeista ohra eli pelto-ohra on yksi maailman eniten viljellyistä viljakasveista riisin, maissin ja leipävehnän jälkeen.
Ohrat ovat yksi- tai monivuotisia heiniä. Niiden kukintotähkät ovat tyypillisesti tiheitä kerrannaistähkiä, joiden ulkohelpeiden vihneet ovat pitkiä, jopa 15 senttimetriä.
Päivänliljat
Päivänliljat ("Hemerocallis") on kasvisuku heinäpuukasvien heimossa. Aiemmin suku on sijoitettu omaan nimiheimoonsa päivänliljakasvit ("Hemerocallidaceae").
Päivänliljoja on noin 15 lajia, joista useita viljellään koristekasvina. Pohjoismaissa viljellään useita päivänliljalajeja ja -risteymiä koristekasveina. Ne ovat monivuotisia kaljuja ruohokasveja, joiden juuret ovat mukulamaiset ja tasasoukat lehdet kasvavat kaksirivisesti tiheinä ruusukkeina. Päivänliljojen kukinto on viuhkomainen ja koostuu 6–20 suppilomaisesta hieman vastakohtaisesta kukasta. Pohjoismaissa tunnetut lajit ovat kelta- tai oranssinpunakukkaisia. Hedelmänä on kota. Kaikki päivänliljat eivät tee siemeniä.
Édouard Roger-Vasselin
Édouard Roger-Vasselin (s. 28. marraskuuta 1983 Gennevilliers) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 40 tammikuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 17 marraskuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kuusi ATP-turnausta nelinpelissä. Hänen isänsä on Christophe, joka pelasi Ranskan avointen välierissä vuonna 1983.
Grand Slam -turnauksissa Roger-Vasselin on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2007, Wimbledonissa 2007 sekä Australian avoimissa 2014.
Vuonna 2012 Roger-Vasselin ja Nicolas Mahut voittivat kolme nelinpeliturnausta.
Putous (1. tuotantokausi)
Putouksen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 9. tammikuuta 2010 alkaen. Ohjelmassa näyttelijät esittävät puolentoista tunnin ajan erilaisia sketsejä suorassa lähetyksessä, kun taas osa sketseistä nauhoitetaan etukäteen. Käsikirjoitettujen osioiden lisäksi näyttelijät joutuvat esiintymään improvisoiden. Yksi ohjelman olennaisimmista osioista on "Vuoden sketsihahmo" -kilpailu.
Jaakko Saariluoma juonsi kauden; kauden muut näyttelijät olivat Kari Hietalahti, Jukka Rasila, Elina Knihtilä, Pirjo Lonka, Aku Hirviniemi, Krista Kosonen, Riku Nieminen ja Eero Ritala.
"Vuoden sketsihahmo-kilpailun" voitti Aku Hirviniemen esittämä pallivahalainen leskirouva Marja Tyrni.
Ensimmäinen tuotantokausi uusittiin Sub-kanavalla 12. toukokuuta 2010 alkaen.
Pirjo Lonka ei joutunut lainkaan näytön paikkaan, sen sijaan näyttelijät järjestivät Jaakko Saariluomalle "erityisnäytönpaikan" Rap Entinen moppitukkani johtuen tämän lukuisasti käyttämästä tuhmasta viittomamerkistä ensimmäisen kauden aikana.
Joukkueet:Putouksen ensimmäinen tuotantokausi keräsi MTV3-kanavalla keskimäärin 550 000 katsojaa. Korkeimmat katsojaluvut sai sarjan avausjakso, jota seurasi 669 000 katsojaa. Yksittäinen katsojapiikki tehtiin kauden päätösjakson lopussa, jolloin selvisi "Vuoden sketsihahmo" -kilpailun voittaja. Tuolloin katsojia oli parhaimmillaan 789 000. Viimeisen jakson keskimääräinen katsojaluku oli 607 000 katsojaa. Kauden loppupuolen katsojalukuihin saattoi vaikuttaa samaan aikaan käydyt Vancouverin talviolympialaiset.
Andrejan Zaharov
Andrejan (Adrian) Dmitrijevitš Zaharov (; 19. elokuuta 1761 Pietari – 8. syyskuuta 1811 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat empiretyyliä.
Andrejan Zaharov syntyi virkamiehen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa Aleksandr Kokorinovin ja Ivan Starovin johdolla vuosina 1767–82 sekä Jean-François Chalgrinin johdolla Pariisissa vuosina 1782–86. Vuodesta 1787 lähtien Zaharov toimi taideakatemian opettajana. Vuonna 1794 hänet nimitettiin sen akateemikoksi ja vuonna 1797 professoriksi.
Zaharov työskenteli aluksi Hatsinassa, jonne hän suunnitellut muun muassa Leijonasillan sekä eräitä palatsialueen rakennuksia. Vuonna 1805 hänet nimitettiin amiraliteetin pääarkkitehdiksi. Hänen päätyönsä on venäläisen empirearkkitehtuurin huippua edustava amiraliteetin rakennus Pietarissa. Zaharov suunnitteli myös maaseutukaupunkien kirkkoja ja julkisia rakennuksia.
TYP (yhtye)
TYP, tai The Young Professionals, on israelilainen elektronista musiikkia esittävä yhtye, joka solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2011. TYPin jäsenet ovat Ivri Lider ja Yonatan Goldstein. Yhtye oli ehdolla vuoden 2011 MTV Europe Music Awardseissa parhaaksi kansainväliseksi bändiksi.
TUL Cup 1951
Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1951 osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen ja suursarjan joukkueilla.
1.kierros: Kotkan Reipas - Malmin Palloseura 4-2, Valkeakosken Koskenpojat - Hyvinkään Ponteva 2-0, Kuopion Pallo-48 - Kajaanin Palloseura 2-1, Rauman Pallo - Jakobstads Bollklubb 2-1.
Puolivälierän uusinta: Turun Veikot - Helsingin Kullervo 2-2. Tämän jälkeen Kullervo luopui jatkosta.
Mestarijoukkue : Veikko Heiskanen, Pertti Koivisto, Into Koskimaa, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Yrjö Rainero, Kauko Hakala, Mauri Vanhanen, Pertti Vanhanen, Kalle Lahti, varalla Esko Glummerus ja Matti Salmelainen.
Vicenç Vilarrubla
Vicenç Vilarrubla Solsona (s. 31. tammikuuta 1981 La Seu d'Urgell) on espanjalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili maailmancupissa ensi kerran kaudella 2001–2002. Hän on kilpaillut vuosien 2006 ja 2010 talviolympialaisissa. Vilarrubla on kilpaillut myös viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2003–2011. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 17. tila 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Chanchungissa 2007. Siviiliammatiltaan hän on maanviljelijä. Hän harrastaa musiikkia ja autoja.
Valkopiippo
Valkopiippo ("Luzula luzuloides") on monivuotinen vihviläkasvi piippojen suvussa. Se kasvaa alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa, Pohjoismaissa vakiintuneena uustulokaskasvina.
Valkopiippo kasvaa mätästävästi 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvin tyvilehdet ovat 3–6 millimetriä leveät, teräväkärkiset ja harmaanvihreät. Valkopiipon kukintona on perällisiä sykeröitä. Kukkien kehälehdet ovat väriltään vaaleat tai hieman punertavat. Hedelmänä on 3 mm pitkä kota, joka on kastanjanruskea.
Suomessa valkopiippo on harvinainen, mutta vakinainen uustulokaskasvi, joka kasvaa puistoissa ja satamissa. Sitä on tavattu Etelä-Suomesta Tornion ja Kuusamon korkeudelle.
Katsuhito Ebisawa
Katsuhito Ebisawa (s. 11. heinäkuuta 1972 Tōhoku, Aomori) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1994–2008. Hänen paras sijoituksensa on MM-kisoissa on 15 sija Trondheimin 1997 maailmanmestaruuskilpailujen 50 kilometrillä perinteisellä hiihtotavalla ja olympialaisissa kahdennettoista sijat viestissä Salt Lake Cityssä 2002 ja parisprintissä Torinossa 2006. Ebisawa oli ollut parhaimmillaan 9:s maailmancupin sprinttikilpailussa Reit im Winklissä Saksassa 1996. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin kokonaispisteissä 43:s kaudella 1996–1997.
Hiroyuki Imai
Hiroyuki Imai (, s. 12. maaliskuuta 1970 Shinano, Nagano) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hiroyuki Imai kilpaili kansainvälisellä tasolla 1991–2005. Hänen paras sijoituksensa olympiatasolla on kuudes sija Salt Lake Cityn olympialaisissa 50 km:n perinteisellä. Hänen parhaat sijoituksensa MM-kisoissa ovat yhdeksännet sijat Val di Fiemmen kisoista 2003 4*10 km viestistä ja 50 km:n perinteiseltä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs Ramsaun maailmancupissa vuonna 2001. Imai kilpaili kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa ja neljissä talviolympiakisoissa.
Hiroyuki Imai on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu Naganossa.
SS Andora Castle
SS Andora Castle oli genovalaisen Andora SA Di Construzione Ed Imprese Navalin risteilyalus. Se laskettiin vesille William Beardmore and Companyn telakalta Govanista Union Castle Mail Steamship Companyn risteilyaluksena "SS Berwick Castle" telakkanumerolla 476.
"SS Berwick Castle" törmäsi 18. maaliskuuta 1904 Isle of Wightin edustalla matkalla Southamptonista Hampuriin Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneeseen "HMS A.1", joka upposi vieden mukanaan koko miehistönsä.
Alus syttyi merellä palamaan matkatessaan Beirasta Britteinsaarille 16. lokakuuta 1919 ja se ajettiin rantaan Port Reitzissä. Tulipalo saatiin sammumaan 19. lokakuuta ja alus kellui jälleen 1. marraskuuta, mutta se todettiin täysin tuhoutuneeksi. Alus myytiin genovalaiselle Andora SA Di Contruzione Ed Imprese Navalille, mutta sitä ei kunnostettu.
Alus siirrettiin 1925 La Speziaan, jossa se romutettiin.
Vuoden 1790 kansalaisuuslaki
Yhdysvaltojen alkuperäinen kansalaisuuslaki hyväksyttiin 26. maaliskuuta 1790 ja siinä määriteltiin Yhdysvaltojen myöntämän kansalaisuuden periaatteet. Laki rajasi kansalaisuuden "vapaille hyvän moraalin omaaville valkoihoisille henkilöille". Lain ulkopuolelle jäivät muun muassa orjat sekä vapaat tummaihoiset sekä myöhemmin myös aasialaista alkuperää olevat henkilöt. Naiset saivat kansalaisuuden, mutta kansalaisuus ei periytynyt lapsille, ellei lapsen isä ollut asunut Yhdysvalloissa. Kansalaisuus periytyi yksinomaan isän puolelta.
Lain edellyttämän hyvän moraalin arvioiminen edellytti henkilön asuneen Yhdysvalloissa kahden vuoden ajan ja vähintään vuoden ajan nykyisessä asuinpaikassaan ennen kansalaisuuden hakemista.
Lain korvasi vuonna 1795 laki, jossa asumisaikaa kasvatettiin viiteen vuoteen. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen lakiin tehtiin merkittäviä muutoksia. Vuonna 1868 hyväksytty 14. lisäys takasi kansalaisuuden kaikille Yhdysvalloissa syntyneille riippumatta heidän rodustaan, uskonnostaan taikka syntymäpaikastaan. Reservaateissa asuneet intiaanit jäivät lain ulkopuolelle. Vuoden 1870 kansalaisuuslaki laajensi kansalaisuuden kattamaan myös afrikkalaista alkuperää olevat henkilöt jotka olivat syntyneet Yhdysvalloissa. Vuonna 1898 Yhdysvaltain korkein oikeus katsoi kansalaisuuden kuuluvan myös Yhdysvalloissa syntyneille kiinalaista alkuperää oleville henkilöille.
Loput Yhdysvaltain alkuperäiskansat hyväksyttiin kansalaisiksi vuonna 1924. Tuolloin kaksi kolmasosaa alkuperäiskansojen edustajista oli jo Yhdysvaltain kansalaisia. Vuoden 1952 laki kieltää rodullisen ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän kansalaisuutta myönnettäessä.
HMS Hazard (1894)
HMS Hazard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Dryad-luokan torpedotykkivene. Alus muutettiin vuonna 1901 maailman ensimmäiseksi sukellusveneiden emälaivaksi.
Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 1. joulukuuta 1892. Alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1894 ja se valmistui 24. heinäkuuta 1895.
Alus muutettiin vuonna 1901 maailman ensimmäiseksi sukellusveneiden emälaivaksi. Alus törmäsi 2. helmikuuta 1912 sukellusvene "HMS A.3:een", jolloin sukellusvene vei syvyyksiin 14 miehistönsä jäsentä.
Ensimmäisen maailmansodan alettua alus muutettiin vuonna 1914 miinanraivaajaksi, mutta se oli edelleen myös sukellusveneiden emälaivana. Alus upposi 28. tammikuuta 1918 kolaroituaan SS "Western Australian" kanssa.
Puer aeternus
Puer aeternus (lat. "Ikuinen lapsi") on psykologinen sairaus, joka ilmenee aikuisen (yleensä miehen) haluttomuutena tai kykenemättömyytenä kehittyä aikuiseksi henkisellä tasolla. Sairaudesta käytetään myös nimeä Peter Pan -syndrooma, joka juontaa Peter Pan -nimiseen satuolentoon, joka ei halua kasvaa aikuiseksi.
Sud-Ouest SO.4050 Vautour II
Sud-Ouest SO.4050 Vautour II (suom. "Korppikotka", alk. Sud-Ouest Vautour) on ranskalainen hävittäjäpommittaja, jossa oli kaksi suihkumoottoria. Se kehiteltiin 50-luvulla, ensilento tapahtui vuonna 1952. Sitä käytti Ranskan ohella ainoastaan Israel. Konetyyppi osallistui ainakin niin sanottuun kuuden päivän sotaan, vuonna 1967.
Vautour II oli raskas ja pommituksiin soveltuva. Se ei ollut kovin nopea hävittäjänä (huippunopeus 1 105 km/h - MiG-15:n luokkaa), ja sen tehtävät peri lähinnä rynnäköinnissä Miragen pommitukseen soveltuvat muunnokset, sekä Dassault Super Étendardin ja Dassault Étendard IVin ohella SEPECAT Jaguar. Vautourin tyhjäpaino oli 10 000 kg, sekä enimmäinen lentoonlähtöpaino 20 000 kg. Lakikorkeus oli 15 000 metriä. N-versio oli yöhävittäjä (N - nuit).
Konetyyppiä leimasi raskas tykkiaseistus, sillä siinä oli 4x 30 millimetrin lentokonetykkiä. Vautourissa oli myös sisäpuolinen pommisäiliö ulkoisten aseripustimien ohella. Kone saattoi käyttää maamaaleja vastaan sekä pommeja (max. 2 725 kg, 6 000 paunaa sisäpuolisesti) että raketteja, tykkiaseitten ohella. Enimmäisasekuorma ulkopuolisiin ripustimiin oli 4 000 kg eli 8 800 paunaa, yhteensä 4 400 kg, eli 9 700 paunaa.
Vuonna 1962 Ranska suoritti ydinkokeen, jonka tuloksena operatiivinen pommitusvalmius saavutettiin 1964. Vautour II kykeni pudottamaan ydinpommeja, tyyppiä AN-11 ja AN-22. Ensimmäinen plutonium-pohjainen ydinpommi AN-11 oli vain noin 1/3 Fat Manin painosta (1 500 kg).
Sud Aviation Vautour II poistettiin lentokalustosta vuonna 1979.
Taistelukoneesta valmistettiin kolmea eri versiota:
Kehityksen etiikka ja filosofia
Kehityksen etiikka ja filosofia on Heta Gyllingin toimittama artikkelikokoelma kehitysyhteistyön filosofiasta. Teoksen on julkaissut Gaudeamus vuonna 2004.
Jura Ratia
Jura Ratia (s. 14. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelannut Ratia on Helsingin NMKY:n kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa kuusi kautta kasvattajaseuransa ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Ratia debytoi miesten pääsarjassa kasvattajaseuransa joukkueessa kaudella 1999–2000. Kaudella 2002–2003 hän siirtyi Pyrbasketin joukkueeseen. Hän pelasi Pyrbasketissa myös kaksi seuraavaa kautta, ja kaudella 2005–2006 hän pelasi yhden ottelun samassa joukkueessa, joka oli vaihtanut nimensä takaisin Tampereen Pyrinnöksi. Kaudella 2008–2009 hän pelasi 12 ottelua Loimaan Korikonkareissa I-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 Ratia palasi Pyrintöön, jossa pelasi 12 ottelussa voittaen Suomen mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa.Vuonna 2013 Ratia osallistui Helsingin Sanomien Nyt-liitteen "Suomen kiinnostavin ihminen" -kilpailuun. Hän on toiminut myös mallina.
Koulutukseltaan Ratia on lennonjohtaja ja kauppatieteiden maisteri. Hän on suorittanut myös kasvatustieteiden approbaturin.
Ratia soitti lapsena pianoa, kunnes koripallo alkoi viedä yhä enemmän aikaa. Hän soittaa yhä, ja lapsuuden laulaminen kuorossa on vaihtunut karaokelaulamiseen. Vuonna 2015 Ratia alkoi toimia myös laulajana. Hän sai taustalleen ruotsalaisia musiikki-ihmisiä tavattuaan heitä sattumalta lomamatkalla Dubaissa. Ratia julkaisi taiteilijanimellä Jura Andreas itse sanoittamansa "Mun Manse" -nimisen kappaleen toukokuussa 2015. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin selfietikulla pääasiassa keskellä Hämeenkatua. Toinen Jura Andreaksen kappale "Sytytä mut" julkaistaan musiikkivideoineen kesällä 2015.
Hyvän muunnelmat
Hyvän muunnelmat () on Georg Henrik von Wrightin vuonna 1963 julkaisema kirja hyvän käsitteestä. Teoksen on suomentanut Vesa Oittinen vuonna 2001 ja suomennoksen on julkaissut Otava.
Jukka-Pekka Väänänen
Jukka-Pekka Väänänen (s. 25. maaliskuuta 1984 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelannut Väänänen on Torpan Poikien kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa yhteensä seitsemän kautta Espoon Honkan ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Väänänen debytoi miesten SM-sarjassa kaudella 2003–2004 Espoon Honkan joukkueessa. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen siirtymistään Tampereen Pyrintöön, jossa hän pelasi viisi kautta vuosina 2005–2010. Väänänen voitti Pyrinnössä Suomen mestaruuden kaudella 2009–2010, SM-pronssia kaudella 2008–2009 ja cup-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2011–2012 Väänänen pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa I-divisioonassa, samoin kaudella 2012–2013.
Väänänen lopetti valtakunnallisissa sarjoissa pelaamisen kevään 2013 jälkeen.
Tampereen Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikola luonnehti Väänästä vuonna 2009 erinomaiseksi yleispelaajaksi, kolmen pisteen korien heittäjäksi ja puolustuksessa vastustajan laitapelaajien pysäyttäjäksi.
Jorma Vuoksenmaa
Jorma Tapio Vuoksenmaa (s. 23. syyskuuta 1962 Hämeenlinna) on suomalainen urheiluvedonlyönnin ammattilainen, sijoittaja ja analyytikko. Urheiluvedonlyönnin lisäksi Vuoksenmaa pelaa myös pokeria sekä on voittanut backgammonin joukkuemaailmanmestaruuden Monacossa 1990 yhdessä Petri Pietilän ja Antti Lehmusvirran kanssa. Hän on esiintynyt asiantuntijana urheiluvedonlyöntiä ja totopelejä käsittelevissä kysymyksissä useissa eri medioissa, kuten Radio Suomessa ja MTV:ssä
Vedonlyöntifilosofiansa Vuoksenmaa on kertonut perustuvan suuria massoja vastaan pelaamiseen, esimerkiksi valitsemalla pelikohteiksi vedonlyöjien enemmistön hyljeksimiä altavastaajia.
Vuoksenmaa aloitti vedonlyönnin ravien parissa jo kouluikäisenä, siirtyen myöhemmin myös urheiluvedonlyöntiin. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan Vuoksenmaa opiskeli muutaman vuoden matematiikkaa Helsingin yliopistossa, työskennellen samaan aikaan ravivihjaajana. 1980-luvun puolivälissä hän lopetti opinnot ja siirtyi kertoimenlaskijaksi brittiläiselle "SSP Overseas Betting" -vedonlyöntiyhtiölle Lontooseen. Palattuaan Suomeen Vuoksenmaa perusti vuonna 1993 urheiluvedonlyöntivihjeitä myyvän "European Sports Betting Consultants (ESBC)" -yrityksen.
Jorma Vuoksenmaa julkaisi vuonna 1999 urheiluvedonlyöntiä käsittelevän kirjan "Urheiluvedonlyönti – Voittajan opas". Kirja on käännetty ruotsiksi, saksaksi ja englanniksi ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 000 kappaletta. Päivitetty versio teoksesta, nimeltään "Pelaajalta pelaajille", ilmestyi 2016.
Vuoksenmaa on urallaan ollut osallisena useissa suurvoitoissa. Helmikuussa 2012 hän oli mukana voittamassa Suomen kaikkien aikojen suurinta raviveikkausvoittoa. Kuopion ravien Toto75-kierroksen voitto oli lopulta 1 012 439 euroa. Toukokuussa 2014 Vuoksenmaa oli neljän pelaajan kimpassa voittamassa Englannin laukkavedonlyönnin historian suurinta tunnettua voittoa Scoop6-pelissä, 2,6 miljoonaa puntaa. Uransa suurimmaksi saavutukseksi Vuoksenmaa nimeää kirjassaan "Pelaajalta pelaajille" vuoden 2015 NFL Spreadex Super Challengen voiton.
Vuoksenmaan essee "Oddsmaking and Sports Betting in European Wagering Markets" on julkaistu kokoelmassa "Gambling and Commercial Gaming: Essays on Business, Economics, Philosophy and Science".
Keväällä 2006 Vuoksenmaa oli puolustuksen asiantuntijatodistajana Helsingin käräjäoikeuden ns. "pokerioikeudenkäynnissä".
Vuoksenmaan sisko on elokuvaohjaaja Johanna Vuoksenmaa.
Sami Kajander
Sami Kajander (s. 14. toukokuuta 1983) on suomalainen koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaava Kajander on Äänekosken Huiman kasvatti. Hän on pelannut Korisliigassa yhteensä yhdeksän kautta Huiman ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Kajander debytoi miesten pääsarjassa kaudella 2000–2001 kasvattajaseuransa Huiman joukkueessa. Hän pelasi Huimassa neljä kautta, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Pyrbasketiin, joka vaihtoi seuraavalla kaudella nimensä Tampereen Pyrinnöksi. Kajander pelasi Tampereella pääsarjaa viiden kauden ajan. Hän saavutti joukkueessa SM-pronssia kaudella 2008–2009.
Kaudeksi 2009–2010 Kajander siirtyi BC Nokian joukkueeseen I-divisioonaan. Hän pelasi Nokialla kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi takaisin kasvattajaseuransa Äänekosken Huimaan.
Mattisen Teollisuus
Mattisen Teollisuus on suomalainen tekstiilitehdas, joka kehitti ja toi markkinoille farkkumerkin Jamekset, alkujaan James Dean.
Lupa James Dean -nimen käyttöön hankittiin elokuvan "Jättiläinen" tuotantoyhtiöltä, mutta Deanin kuoleman jälkeen sukunimi pudotettiin pois. Idea farkuista syntyi Oie Salon mielessä. Yritys oli aikoinaan Pohjoismaiden suurin farmaritehdas. Huippuvuonna 1969 se valmisti yli miljoona farkkuparia, ja tehtaassa oli enimmillään 600 työntekijää.
Perheyritys Mattisen Teollisuuden perusti Ville Mattinen (s. 1884). Sen pitkäaikainen johtaja oli Sakari Mattinen. Hän kuitenkin luopui osuudestaan 1982 merkin suosion hiipuessa ulkomaisen tuonnin vuoksi.
Yrityksen emoyhtiö oli Ville Mattinen Oy, joka perustetiin 1941. Se oli tekstiili- ja lyhyttavain tukkuliike, joka toimi Helsingissä Mikonkadulla.
Puistopöllö
Puistopöllö ("Strix seloputo") on viirupöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Kambodžassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarssa, Filippiineillä, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Myös Laosissa sitä on tavattu, mutta alkuperä on epäselvä. Sen esiintymisalue on epäyhtenäinen, sillä sitä tavataan Borneota ympäröivillä alueilla mutta ei itse saarella.
Se painaa keskimäärin 1 011 grammaa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, mangrovekasvusto nousuvesialueen yläpuolella sekä viljelykset, puutarhat, kaupunkialueet, huonokuntoiset entiset metsät, alueet meren lähellä ja kastelluilla alueilla, myös kastelukanavissa.
Sillä on kolme alalajia:
Cissy Houston (albumi)
Cissy Houston on yhdysvaltalaisen laulajan Cissy Houstonin studioalbumi vuodelta 1977. Levy-yhtiö on Private Stock Records.
Houston on aloittanut uransa laulamalla gospelia ja hän on vaikuttanut 1960-luvulla Sweet Inspirations -yhtyeessä. Vuonna 2012 kuollut Whitney Houston oli hänen tyttärensä. Cissy Houston on ollut mukana tyttärensä albumeilla "Whitney" (1987) ja "The Preacher's Wife" (1996).
Tämän albumin tuottaja, sovittaja ja orkesterin johtaja on Michael Zager. Hän tuli tunnetuksi diskomusiikin yhteydestä. Tämä balladivoittoinen albumi on kuitenkin erään arvion mukaan aito, persoonallinen ja nautittavaa kuultavaa.
Houstonin seuraava Private Stock -albumi "Think It Over" on arvioitu Blues Newsin numerossa 2/1979 (s. 32) ja albumi "Step Aside for a Lady" numerossa 3/1980 (s. 39). Tuolloin levy-yhtiöksi oli vaihtunut EMI, mutta yhteistyö Michael Zagerin kanssa on vielä jatkunut.
1. Tomorrow – 3:33
2. Morning Much Better – 4:06
3. Your Song – 5:43
4. Love Is Holding on – 3:281. He Ain't Heavy, He's My Brother – 4:21
2. It Never Really Ended – 2:55
3. Make It Easy on Yourself – 5:14
4. Things to Do – 3:20
5. Love Is Something That Leads You – 2:59Soolot:
Taustalaujajat: Alvin Fields, Arnold McCuller, Yolanda McCullough, David Lasley (RCA Records), Maeretha Stewart, Ken Williams, Cissy Houston sekä "The Voices of Hope" kappaleella "Your Song".Kiitoksissa on mainittu myös Susan McCusker, Diane Brooks ja Marilyn Mozian. Cissy Houston kiittää aviomiestään John Houstonia sekä Larry Uttalia ja Chip Ortonia.
HMS Earnest (1896)
HMS Earnest oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 2. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 621 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 11. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1897.
"HMS Earnest" siirrettiin syyskuussa 1898 Välimerelle, mistä se palasi Britteinsaarille 1906. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. tammikuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
HMS Griffon (1896)
HMS Griffon oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 7. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 622 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 21. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1897.
"HMS Griffon" siirrettiin syyskuussa 1898 Välimerelle, mistä se palasi Britteinsaarille 1906. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. tammikuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
HMS Locust (1896)
HMS Locust oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 20. huhtikuuta 1896 telakkanumerolla 623 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 5. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1898.
"HMS Locust" siirrettiin 1906 Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 6. lokakuuta 1919 romutettavaksi J. Jacksonille.
Kalle Helin
Kalle Helin (s. 13. elokuuta 1976 Rauma) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta kykeni myös pelaamaan vasemmalla.
Helin on Rauman Kisa-Veljien kasvatti. Hän pelasi Jazzissa Veikkausliigaa neljä ottelua kaudella 2000 ja kuusi ottelua kaudella 2002. Maaleja hän ei otteluissa tehnyt. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Helin teki 29. huhtikuuta 2000 Jazzin pelatessa kotiottelun Jokereita vastaan.
Helin on toiminut futsalseura PS Villan Futsal-ykkösessä pelaavan edustusjoukkueen pelaajavalmentajana.
Gambian vaakuna
Gambian vaakuna on Gambian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1964.
Vaakunan kilvessä on kirves ja kuokka kuvaamassa maatalouden merkitystä Gambialle, kuten kypäränkoristeena oleva palmukin. Kilvenkannattajina on kaksi leijonaa, jotka pitävät käsissään kirvestä ja kuokkaa. Leijonat symboloivat jaloutta ja rohkeutta.
Kilven alla on motto "Progress, Peace, Prosperity", suomeksi "Edistys, rauha, menestys".
HMS Panther (1897)
HMS Panther oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 624 ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1897. Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1898.
"HMS Panther" siirrettiin 1902 Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. kesäkuuta 1920 romutettavaksi J. Kellylle.
HMS Seal (1897)
HMS Seal oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 17. kesäkuuta 1896 telakkanumerolla 625 ja alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1897. Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1898.
"HMS Seal" siirrettiin 1902 Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 17. maaliskuuta 1921 romutettavaksi Wardille Rainhamiin.
HMS Wolf (1897)
HMS Wolf oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 12. marraskuuta 1896 telakkanumerolla 626 ja alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1897. Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1898.
"HMS Wolf" palveli koko uransa kotivesillä. Alusta käytettiin alustyypin lujuuskokeissa "HMS Cobran" tuhoutumisen jälkeen. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 1. heinäkuuta 1921 romutettavaksi S. Castlelle Plymouthiin.
Globalisaatio: Puolesta ja vastaan
Globalisaatio: Puolesta ja vastaan () on David Heldin ja Anthony McGrewn kirja globalisaatiosta vuodelta 2002. Polityn kustantaman teoksen uudistettu laitos ilmestyi 2007. Kirjan ensimmäisen laitoksen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 2005. Suomentaja on Jyrki Vainonen.
Ilmaston muuttajat
Ilmaston muuttajat () on Tim Flanneryn kirja ilmastonmuutoksesta vuodelta 2005. Kirjan on julkaissut suomeksi Otava vuonna 2006. Suomentaja on Ilkka Rekiaro. Esipuheen on kirjoittanut WWF Suomen varapuheenjohtaja professori Peter Lund. Otava ja WWF lahjoittivat kirjan kansanedustajille.
Synti: Ajatuksin, sanoin ja töin
Synti: Ajatuksin, sanoin ja töin on uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäisen kirja synnin käsitteestä. Teoksen on julkaissut WSOY vuonna 2005. Kirjassa käsitellään kristinuskon perinnettä synnistä kriittisesti.
Jumalten keinu: Kiertoajelu uskontotieteessä
Jumalten keinu: Kiertoajelu uskontotieteessä on Ilkka Pyysiäisen kirja, joka on ilmestynyt Gaudeamuksen kustantamana 2006. Teoksessa käsitellään uskontotieteen peruskysymyksiä sekä uskontotieteen historiaa ja nykyisiä tutkimussuuntia.
2012 (albumi)
2012 on Huge L:n albumi, joka julkaistiin 7. maaliskuuta 2012. Huge L käyttää albumilla edellisen "Ei toivottuja lastenlauluja" -albumin tapaan nimeä "Herra Huu". Albumin kappaleista "Jytky", "Ei rappiolemusta" ja "Pidä" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 45 viikolla 11/2012.