hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ristisubventio
Ristisubventio tai ristiinsubventointi (ristiintukeminen) tarkoittaa sitä, että joltakin asiakasryhmältä veloitetaan liikaa, jotta toiselta voisi veloittaa liian vähän. Tyypillisesti posti, tietoliikenneyhteydet, joukkoliikenne ja moni muu asia tulevat asiakasta kohden kalliimmiksi syrjäseuduilla kuin tiheästi asutuilla alueilla. Jos palvelut ovat kaikkialla maassa samanhintaisia, usein tästä seuraa, että kaupunkilaiset tukevat hinnoissaan syrjäseudun palveluita.
Vaihtoehtoisesti monopoli voi ylihinnoitella kannattavilla ja alihinnoitella tappiollisilla alueilla. Ristisubventio voi olla laitonta määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä kilpailunrajoituslain 6 §:n mukaisesti, jos sitä harjoittavalla yrityksellä on määräävä markkina-asema, se tekee jossain monopolivoittoja ja käyttää näitä voittoja alentaakseen hintojaan (toisaalla) kilpaillulla sektorilla (viedäkseen näin markkinaosuutta kilpailijoiltaan).
Helsinki-Vantaan lentoaseman ja muiden Finavian ylläpitämien kenttien, ns. maakuntakenttien, välillä vallitsee ristisubventio.
Denard Robinson
Denard Xavier Robinson (s. 22. syyskuuta 1990 Deerfield Beach, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigan Jacksonville Jaguarsia, ja ennen ammattilaisuraansa pelasi yliopistojalkapalloa pelinrakentajana Michiganin yliopiston joukkueessa.
Robinsonin tavaramerkkinä on pitää kengännauhoja auki otteluissa, joka on myös tuonut hänelle lempinimen ""Shoelace"".
Robinson pelasi Michiganin yliopiston joukkueen, Michigan Wolverinesin pelinrakentajana kaudesta 2009 kauteen 2012 saakka. Hänet tunnetaan poikkeuksellisesta nopeudestaan. Robinsonin virallinen ennätys 100 metrin juoksussa on vuonna 2009 juostu 10,44.
Ammattilaiskentille siirryttäessä Robinson vaihtoi pelipaikkansa pelinrakentajasta laitahyökkääjäksi. Jacksonville Jaguars varasi hänet vuoden viidennellä kierroksella, 135. pelaajana.
Jawaharlal Nehru -palkinto
Jawaharlal Nehru -palkinto (engl. "Jawaharlal Nehru Award") on kansainvälinen palkinto, jonka myöntää Intian valtio. Palkinto on perustettu vuonna 1965, ja sitä hallinnoi Intian kulttuurisuhteiden neuvosto (engl. "Indian Council for Cultural Relations") (ICCR). Palkinto annetaan henkilölle, joka on edistänyt merkittävällä tavalla kansojen välistä keskinäistä ymmärtämystä, hyvää tahtoa ja ystävyyttä. Palkintosumma on 2,5 miljoona Intian rupiaa.
Krystal (ravintola)
Krystal on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka päämaja sijaitsee Chattanoogassa, Tennesseessä. Krystal usein luokitellaan hyväksi vaihtoehdoksi Yhdysvaltain keskiosista kotoisin olevalle hampurilaisketjulle, White Castlelle. Krystal on suosittu opiskelijoiden keskuudessa ja on tullut tunnetuksi syöntikilpailuistaan.
Krystalin perustivat 24. lokakuuta 1932 Chattanoogassa, Tennesseessä yrittäjät Rody Davenport Jr. ja J. Glenn Sherill.
Tennis kesäolympialaisissa 2012 – naisten kaksinpeli
Naisten tenniksen kaksinpelit kesäolympialaisissa 2012 pelattiin 28. heinäkuuta – 4. elokuuta 2012 välisenä aikana. Ottelut pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla, Wimbledonissa, Lontoossa.
Kilpailun järjestämisestä vastasivat Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) sekä International Tennis Federation (ITF), ja se oli osa naisten WTA-kiertuetta.
Jelena Dementjeva oli hallitseva mestari voitettuaan kultaa Pekingissä 2008. Hän lopetti kuitenkin uransa vuonna 2010, eikä näin ollen puolustanut mestaruuttaan. Mestaruuden voitti Serena Williams, joka oli loppuottelussa ylivoimainen Marija Šarapovaa vastaan. Viktoryja Azarenka "(välierät)"
 Agnieszka Radwańska "(1. kierros)"
 Marija Šarapova "(loppuottelu)"
 Serena Williams (olympiavoittaja)
 Samantha Stosur "(1. kierros)"
 Petra Kvitová "(puolivälierät)"
 Angelique Kerber "(puolivälierät)"
 Caroline Wozniacki "(puolivälierät)" Sara Errani "(1. kierros)"
 Li Na "(1. kierros)"
 Ana Ivanović "(3. kierros)"
 Dominika Cibulková "(1. kierros)"
 Vera Zvonarjova "(3. kierros)"
 Marija Kirilenko "(välierät)"
 Sabine Lisicki "(3. kierros)"
 Nadja Petrova "(3. kierros)"
Villequier
Villequier on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Se sijaitsee Seinen rannalla.
Kirjailija Victor Hugo vietti paljon aikaansa Villequierissa. Hugon tytär meni naimisiin Charles Vacquerien kanssa, ja vuonna 1943 he molemmat hukkuivat Seinen vuoksiaaltoon tässä kylässä. Vacquerien asunnossa Villequierissa on nykyään Victor Hugo museo.
Musiikkivuosi 2011
Musiikkivuosi 2011 käsittelee vuoden 2011 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 2010
Musiikkivuosi 2010 käsittelee vuoden 2010 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 2009
Musiikkivuosi 2009 käsittelee vuoden 2009 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Saint-Maurice-d’Ételan
Saint-Maurice-d’Ételan on kunta Seine-Maritimen departementissa  Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Kunnan tärkein nähtävyys on 1400-luvulla rakennettu linna Château d’Ételan.
Musiikkivuosi 2008
Musiikkivuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Château d’Ételan
Château d’Ételan on linna Saint-Maurice-d’Ételanin kunnassa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Linna sekä siihen kuuluva Madelainen kappeli on nimetty suojelukohteeksi.
Linna on rakennettu 1400-luvulla Ranskan kuninkaan Ludvig XII kamariherralle, Louis Picardille.
Tässä linnassa Katariina de’ Medici julisti vuonna 1563, että hänen poikansa oli Ranskan kuningas Kaarle IX.
Linnassa ovat vierailleet myös Ranskan kuningas Henrik IV ja filosofi Voltaire.
Krāslava
Krāslava ) on kaupunki ja kunta itäisessä Latviassa lähellä Valko-Venäjää. Kaupunki sijaitsee Väinäjoen pohjoisrannalla. Länsiluoteessa sijaitsevaan Riikaan on linnuntietä noin 220 kilometriä. Krāslavan 9 857 asukkaan kaupunki on 19 277 asukkaan kunnan (Krāslavas novads) keskus (2012).
Riiasta itäkaakkoon johtava, Jēkabpilsin kautta ja Daugavpilsin pohjoispuolitse Valko-Venäjän rajalle vievä valtatie A6 tuo maantieyhteyden Krāslavaan. Latvian toiseksi suurin kaupunki Daugavpils on maanteitse 45 kilometrin päässä lännessä. Lähimpään Valko-Venäjän puoleiseen kaupunkiin Verh’njadzvinskiin on maanteitse 61 kilometriä; maiden välinen raja-asema on osuuden puolivälissä. Krāslavan rautatieasema sijaitsee noin 4 kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen. Kraslava on merkittävä Venäjältä, Valko-Venäjältä ja Ukrainasta rautateitse saapuvan rahtiliikenteen kauttakulkupaikkakunta.
William Gillette
William Gillette (24. heinäkuuta 1853 Hartford, Connecticut – 29. huhtikuuta 1937) oli yhdysvaltalainen 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun näyttelijä, näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten Sherlock Holmesin roolista sekä sen sovittamisesta teatteriin.
Gillette syntyi 1853 Hartfordissa, ja hänen isänsä oli Yhdysvaltain senaattori Francis Gillette. Hän oli äitinsä puoleltaan sukua puritaanijohtaja Thomas Hookerille, joka saapui 1633 Englannista Massachusettsiin.
Gillette kiinnostui jo nuorena näyttelemisestä ja jätti siksi myös collegen kesken. Hän esiintyi New Orleansissa 1875 dialogittomassa pikkuroolissa ja sai vielä myöhemmin samana vuonna New Yorkista ystävänsä Mark Twainin avustuksella hieman isomman roolin näytelmästä "Colonel Sellers". Gillette toimi näyttelijänä kuuden vuoden ajan Bostonissa, New Yorkissa ja Keskilännessä. Gustave ja Daniel Frohman palkkasivat 1881 Gilletten New Yorkiin näytelmäkirjailijaksi, näyttelijäksi ja ohjaajaksi. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli "The Professor", jonka hän ohjasi ja oli pääosassa. Se sai ensi-iltansa Madison Squaren teatterissa, jossa sitä esitettiin 151 kertaa.
"The Professorin" jälkeen Gillette teki Frances Hodgson Burnettin kanssa yhteistyössä "Esmeraldan", jonka nimiosaa esitti ensin Annie Russell ja sitten Viola Allen. "Esmeraldaa" esitettiin melkein vuoden, ja sen jälkeen Gillette kirjoitti "The Private Secretaryn".
Gilletten vuoden 1886 "Held by the Enemy" oli ensimmäisiä merkittäviä Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuneita draamoja. Myös vakoilutarina vuoden 1895 "Secret Service" sijoittui sisällissotaan. Sen pääosa esitti Philadelphiassa Maurice Barrymore ja New Yorkissa Gillette itse. Lontoon näyttelijöihin kuului muun muassa nuori Ethel Barrymore. Gillette sovitti 1899 Sherlock Holmesin Broadwaylle, ja monet Sherlock Holmesin tunnuspiirteistä ovatkin Gilletten kehittämiä eivätkä Arthur Conan Doylen. Lontoon esityksissä näytteli myös nuori Charlie Chaplin.
Musiikkivuosi 2012
Musiikkivuosi 2012 käsittelee vuoden 2012 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Saint-Wandrille-Rançon
Saint-Wandrille-Rançon on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Kunnassa sijaitsee Saint-Wandrillen luostari ("Abbaye de Saint-Wandrille"). Luostari on kokenut vuosisatojen saatossa kovia, ollen välillä myllynä ja yksityisasuntona.
Etelämeren laulu (vuoden 1942 elokuva)
Etelämeren laulu () on Walter Langin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva vuodelta 1942. "Etelämeren laulun" käsikirjoittajina toimivat Joseph Schrank, Robert Pirosh, Robert Ellis ja Helen Logan. 20th Century Fox tuotti elokuvan.
Technicolor-menetelmällä kuvatun musikaalikomedian pääosissa ovat Betty Grable ja Victor Mature. Sivuosissa ovat muun muassa Jack Oakie ja Thomas Mitchell.
"Etelämeren laulu" kuvattiin Kalifornian Santa Catalina Islandilla, Havaijin Honolulussa ja 20th Century Foxin studioilla Century Cityssä, Los Angelesissa.
"Etelämeren laulu" sai ensi-iltansa kotimaassaan Floridan Miami Beachilla 5. helmikuuta vuonna 1942 ja New Yorkissa 11. maaliskuuta 1942; maanlaajuinen ensi-ilta oli 13. maaliskuuta. Suomessa "Etelämeren laulu" sai ensi-iltansa 24. maaliskuuta vuonna 1944.
"Etelämeren laulusta" ilmestyessään tuli suuri menestys lippuluukuilla. Elokuva oli Foxin kolmanneksi menestynein elokuva sinä vuonna; kaksi Foxin menestyneintä elokuvaa olivat Grablen elokuvat "Rosita tanssii ja hymyilee" ja "Röyhkeä ja rakastunut".
Tukums
Tukums () on kaupunki ja kunta Latviassa, linnuntietä 57 kilometriä pääkaupunki Riian länsipuolella. Tukumsin 19 729 asukkaan kaupunki on yhteensä 32 907 asukkaan kunnan (Tukuma novads) keskus (2012).
Kaupunki on pientalovaltainen ja sinne on sähköistetty lähijunayhteys Riiasta. Riian ja Ventspilsin välinen liikenne sivuuttaa kaupungin sen eteläpuolitse valtatietä A10 (eli eurooppatietä ) seuraten; tämä valtatie tuo nopean maantieyhteyden pääkaupunkiin. Tukums on Riian lähijunaliikenteen läntinen pääteasema (Riian rautatieasema–Jūrmala–Tukums-linja) ja rautatie kaupungille keskeinen kulkuyhteys. Kaupungissa on kaksi rautatieasemaa: pääkaupunkiin suuntautuvalle henkilöliikenteelle tärkeä Tukums 1 keskustan eteläpuolella ja risteysasema Tukums 2 kaupungin länsiosissa.
Georges Savaria
Georges Savaria (s. 27. maaliskuuta 1916 Montréal) on kanadalainen pianisti, ondes Martenot'n soittaja ja säveltäjä.
Savaria opiskeli isänsä Joseph-Élien johdolla pianon- ja urkujensoittoa. Teoriassa hän sai yksityisopetusta Claude Champagnelta. Hän sai vuonna 1937 pianistina Prix d'Europen ja lähti Pariisiiin, jossa häntä opettivat Louis Aubert (harmonia, teoria), Lazare Lévy (piano), Marguerite Long (piano) ja Pierre Lucas (piano). Lisäksi hän opiskeli Schola cantorumissa kontrapunktia Daniel Lesurin ja urkujensoittoa Olivier Messiaenin johdolla. Toisessa maailmansodassa hän joutui internoiduksi leirille, mutta hänen onnistui paeta ja palata Kanadaan vuonna 1943.
Savaria on esiintynyt pianistina muun muassa Québecin sinfoniaorkesterin kanssa. Hän opiskeli ondes Martenot'n soittoa vuosina 1959–1960 ja soitti sitä muun muassa Claude Champagnen "Altituden" kantaesityksessä CBC-sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1960.
Savaria kuului Conservatoire de musique du Québec'n pysyvään henkilökuntaan vuodesta 1965. Hänen oppilaidensa joukossa oli Albert Grenier. Vuosina 1976–1978 hän opetti pianonsoittoa Conservatoire de Trois-Rivières'ssa, ja vuosina 1978–1980 hän toimi sen johdossa. Hänen omien sävellystensä joukossa on pianokonsertto (1951), lauluja ja pianokappaleita.
Clytus Gottwald
Clytus Gottwald (s. 20. marraskuuta 1925 Bad Salzbrunn) on saksalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän opiskeli Tübingenin ja Frankfurtin yliopistoissa, ja hän sai vuonna 1961 tohtorinarvon. Hän päätteli väitöskirjassaan renessanssisäveltäjien Johannes Ghiselinin ja Jean Verbonnet'n olleen sama henkilö.
Gottwald toimi vuosina 1958–1970 kanttorina Paavalin kirkossa Stuttgartissa. Hän perusti vuonna 1960 Schola Cantorum Stuttgartin, jota hän johti, kunnes se hajosi vuonna 1990. Gottwald tunnetaan varsinkin avantgarde-spesialistina, mutta hänen musiikillisen mielenkiinnon kohteensa ovat kuitenkin olleet laajat. Hänen useimmat omat sävellyksensä ovat kuorolle tai laulusolistille, joskus nauhan kanssa.
Gottwald sai vuonna 2009 Kulturpreis Baden-Württembergin elinikäisistä saavutuksistaan ja vuonna 2012 Preis der Europäischen Kirchenmusikin työstään hengellisen musiikin parissa.
NHL-kausi 1976–1977
NHL-kausi 1976–1977 oli National Hockey Leaguen historian 60. kausi. Sen aikana 18 NHL-joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 19. ja seuran koko historian 20. Stanley Cup -mestaruus.
Kaudeksi 1976–1977 California Seals vaihtoi paikkakuntaa, ja siitä tuli Cleveland Barons. Myös Kansas City Scouts muutti, ja siitä tuli Colorado Rockies. Kaudella 1976–1977 Scotty Bowmanin valmentama Montreal Canadiens teki historiaa voittamalla ensimmäisenä NHL-joukkueena 60 runkosarjaottelua. Vahvalla puolustuksella ja Vezina Trophy -palkitulla maalivahtikaksikolla varustettu Canadiens hävisi kauden aikana ainoastaan kahdeksan ottelua, mikä oli saavutus, johon edes 1980-luvulla NHL:ää hallinnut Edmonton Oilers ei kyennyt. Päästettyjä maaleja joukkueella oli vain 171. Syksyllä 1976 moni tärkeä Canadiens-pelaaja oli ollut mukana Kanadan voittoisassa joukkueessa vuoden 1976 Kanada-cupissa ja saanut sitä kautta lisää itseluottamusta.
Runkosarjan pistepörssin voitti Montreal Canadiensin hyökkääjä Guy Lafleur, joka keräsi kaikkiaan 136 tehopistettä pelaamissaan 80 ottelussa. Plus/miinus-tilaston ykkönen oli Norris-palkinnon saanut Canadiens-puolustaja Larry Robinson. Saman joukkueen Steve Shutt teki puolestaan eniten runkosarjamaaleja, yhteensä 60 kappaletta. NHL-palkinnoista Guy Lafleurille myönnettiin Art Ross Trophyn ohella Hart Memorial Trophy ja Lester B. Pearson Award. Lisäksi hänet valittiin liigan . Lafleur voitti myös pudotuspelien pistepörssin. Hän teki 14 pudotuspeliottelussa yhteensä 26 tehopistettä, joista 9 oli maaleja ja 17 syöttöpisteitä. Suoritustensa myötä Lafleur arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja hän sai Conn Smythe Trophyn.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Gilbert Amy
Gilbert Amy (s. 29. elokuuta 1936 Pariisi) on ranskalainen avant garde -säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänen opettajiinsa kuuluivat Olivier Messiaen ja Darius Milhaud. Hän tutustui myös Pierre Bouleziin ja opiskeli tämän johdolla Baselissa. Hänestä tuli Boulez'n seuraaja Domaine musicalin kapellimestarina.
Vuonna 1976 Amy perusti Nouvel Orchestre Philharmonique de Radio Francen, jonka ensimmäinen kapellimestari ja taiteellinen johtaja hänestä tuli. Hän on opettanut Yalen yliopistolla, ja vuosina 1984–2000 hän toimi Lyon Conservatoire Superieur de Musiquen johdossa.
Amyn sävellyksiin lukeutuvat sinfoninen "Orchestrahl" (1985–1989) sekä vuonna 1999 kantaesitetty ooppera "Le Premier Cercle". Amy on saanut teoksillaan lukuisia palkintoja.
Lorenzo Tio
Lorenzo Tio jr. (21. huhtikuuta 1893 New Orleans – 24. joulukuuta 1933 New York) oli amerikkalainen klarinetisti.
Lorenzo Tio jr. syntyi 21. huhtikuuta 1893 New Orleansissa, Louisianan osavaltiossa. Hän varttui musikaalisessa perheessä. Hänen isänsä oli Lorenzo Tio sr. (1867-1908) oli tunnettu klarinetisti ja samoin hänen setänsä Louis (Luis) Tio (1862-1922). Tio oppikin jo nuorena soittamaan klarinettia. Sen lisäksi hän soitti oboeta. Varhaisina vuosinaan hän soitti sinfoniaorkesterissa (Lyre Club Symphony Orchestra). Sittemmin hän soitti pienemmissä kokoonpanoissa ja torvisoittokunnissa.
Tion ammattimainen ura alkoi vuonna 1916, kun hän meni Chicagoon, jossa soitti Manuel Perezin (1871-1946) orkesterissa. Samaan aikaan hän esiintyi myös Papa Celestinin kokoonpanossa. Vuonna 1918 Tio liittyi Armand Pironin orkesteriin (Piron’s New Orleans Orchestra), jossa soitti aina vuoteen 1928 asti. Orkesteri teki vuosina 1923-1924 kiertueen New Yorkiin ja palasi sitten takaisin New Orleansiin. Pironin orkesteri teki useita levytyksiä vuosina 1923-1925 New Yorkissa ja New Orleansissa. Tio soitti levyillä klarinetin ohella tenorisaksofonia. Tio soitti 20-luvulla lyhyitä aikoja myös Tuxedo Brass Bandissa. Sittemmin hän teki levytyksiä Jelly Roll Mortonin, Sidney Bechet’n ja Clarence Williamsin kanssa.
1930-luvulla Tio muutti New Yorkiin, jossa hänellä oli oma orkesteri. Tio kuoli New Yorkissa 24. joulukuuta 1933. Hänet haudattiin Saint Louis Cemetery nro 2:een, New Orleansiin.
Vaikka Lorenzo Tion jr. yhdisti jazzmusiikkiin vaikutteita klassisesta musiikista, hänen pääasiallinen merkityksensä jazzin kehityksessä oli opettajana monelle nuoremman polven soittajalle. Tion oppilaita olivat sellaiset tunnetut muusikot, kuten Barney Bigard, Jimmie Noone, Albert Nicholas, Louis Cottrell jr., Paul Barnes, Omer Simeon, Sidney Bechet ja Johnny Dodds.
Harvey Glatman
Harvey Glatman (10. joulukuuta 1927 Bronx, New York – 18. syyskuuta 1959 San Quentin) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän oli vanhempiensa Albert ja Ophelia Glatmanin ainoa lapsi. Hän asui lapsuudessaan sekä New Yorkissa että Denverissä ja kävi Denver East High Schoolia. Hän kuului luokkansa parhaimmistoon.
5. joulukuuta 1945 aloitti vankeustuomion kärsimisen. Hän oli sitonut, hyväksikäyttänyt ja ryöstänyt lukuisia naisia eri osavaltioissa. Hänet vapautettiin vuonna 1951. Hän muutti tammikuussa 1957 Kaliforniaan, jossa hän alkoi tappaa uhrejaan. Hän surmasi ainakin Judy Ann Dullin (1. elokuuta 1957), Shirley Ann Bridgefordin (9. maaliskuuta 1958) ja Ruth Mercadon (24. heinäkuuta 1958). Glatman pidätettiin yhden hyökkäyksen yhteydessä 27. lokakuuta 1958, ja 31. lokakuuta hänet pidätettiin Bridgefordin ja Mercadon murhista epäiltynä.
16. joulukuuta 1958 Glatman sai kuolemantuomion, ja hänet teloitettiin 31-vuotiaana kaasukammiossa. Hän oli houkutellut uhrejaan kuvattavikseen ja tehnyt murhat köydellä.
Glatmanin on epäilty surmanneen vuonna 1954 Boulderissa "Jane Doen", jonka henkilöllisyys paljastui vasta vuonna 2009. Uhrin nimi oli Dorothy Gay Howard.
Zak Spears
Zak Spears (s. 15. tammikuuta 1965 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka aloitti elokuvissa esiintymisen vuonna 1993. Hänet tunnetaan myös nimillä Khristofor Rossianov, Zack Spears ja Zac Spears. Hän on 188-senttinen versatile eli esiintynyt vaihtelevasti niin penetroivana kuin penetroitavanakin osapuolena. Spears on voittanut lukuisia Grabby- ja GayVN-palkintoja, ja hänet on otettu sekä GayVN-palkintojen Hall of Fameen että Grabby-palkintojen Wall of Fameen.
Vaaleakanahaukka
Vaaleakanahaukka ("Accipiter novaehollandiae") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Australia, Indonesia, Papua-Uusi-Guinea ja Salomonsaaret.
Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja mangrovemetsät vuorovesirajan yläpuolella.
Vaaleakanahaukka on voimakasrakenteinen keskikokoinen lintu. Harmaalla muodolla on harmaa pää ja selkä, tummat siivenkärjet, raidallinen harmaa rinta ja pyrstö ja valkoinen alapuoli. Valkoinen muoto on maailman ainoa lintu, joka on kokonaan valkoinen.
Lintu on noin 40–55 cm pitkä, ja sen siipien kärkiväli on 70–110 cm. Naaraat painavat noin 680 g ja ovat koiraita paljon suurempia. Koiraat painavat keskimäärin 350 g.
Linnun esiintymisaluetta ovat Pohjois-, Itä- ja Kaakkois-Australian ja Tasmanian rannikot, toisinaan myös rannikot Länsi-Australiassa, Pienillä Sundasaarilla, Molukeilla, Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla.
Niiden tavallisimpia elinpiirejä ovat subtrooppiset ja trooppiset mangrovemetsät nousuveden rajan yläpuolella sekä alavat kosteikot, mutta myös lauhkean vyöhykkeen metsät.
Tennis kesäolympialaisissa 2012 – miesten nelinpeli
Miesten tenniksen nelinpelit kesäolympialaisissa 2012 pelattiin 28. heinäkuuta – 4. elokuuta 2012 välisenä aikana. Ottelut pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla, Wimbledonissa, Lontoossa.
Kilpailun järjestämisestä vastasivat Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) sekä International Tennis Federation (ITF).
Hallitseva mestaripari oli Sveitsin Roger Federer/Stanislas Wawrinka, jotka voittivat kultaa Pekingissä 2008. Tällä kertaa mestaruuden voittivat Mike ja Bob Bryan, joille olympiakulta oli heidän ensimmäisensä. Bob Bryan (USA) / Mike Bryan (USA) (olympiavoittajat)
 Michaël Llodra (FRA) / Jo-Wilfried Tsonga (FRA) "(loppuottelu)"
 Janko Tipsarević (SRB) / Nenad Zimonjić (SRB) "(puolivälierät)"
 Mariusz Fyrstenberg (POL) / Marcin Matkowski (POL) "(1. kierros)" Tomáš Berdych (CZE) / Radek Štěpánek (CZE) "(2. kierros)"
 Roger Federer (SUI) / Stanislas Wawrinka (SUI) "(2. kierros)"
 Mahesh Bhupathi (IND) / Rohan Bopanna (IND) "(2. kierros)"
 Novak Đoković (SRB) / Viktor Troicki (SRB) "(1. kierros)"
Tennis kesäolympialaisissa 2012 – naisten nelinpeli
Naisten tenniksen nelinpelit kesäolympialaisissa 2012 pelattiin 28. heinäkuuta – 5. elokuuta 2012 välisenä aikana. Ottelut pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla, Wimbledonissa, Lontoossa.
Kilpailun järjestämisestä vastasivat Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) sekä International Tennis Federation (ITF).
Hallitseva mestaripari oli Yhdysvaltain Serena Williams ja Venus Williams, jotka voittivat kultaa Pekingissä 2008. Lontoossa he uusivat mestaruutensa häviämättä turnauksessa erääkään. Liezel Huber (USA) / Lisa Raymond (USA) "(välierät)"
 Sara Errani (ITA) / Roberta Vinci (ITA) "(puolivälierät)"
 Marija Kirilenko (RUS) / Nadja Petrova (RUS) "(välierät)"
 Andrea Hlaváčková (CZE) / Lucie Hradecká (CZE) "(loppuottelu)" Angelique Kerber (GER) / Sabine Lisicki (GER) "(2. kierros)"
 Jekaterina Makarova (RUS) / Jelena Vesnina (RUS) "(puolivälierät)"
 Flavia Pennetta (ITA) / Francesca Schiavone (ITA) "(2. kierros)"
 Nuria Llagostera Vives (ESP) / María José Martínez Sánchez (ESP) "(2. kierros)"
Wilhelm Frass
Wilhelm Frass (29. toukokuuta 1886 St. Pölten, Itävalta – 1. marraskuuta 1968 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kuvanveistäjä.
Frass opiskeli Akademie der bildenden Künste Wienissä. Hän oli ensimmäisessä maailmansodassa jalkaväessä. Anschlussin aikana hän johti Kunst- und Modeschule der Stadt Wienin korkeakoululuokkaa ja toimi Hanns Blaschken alaisena kulttuurihallinnossa kuvanveiston asiantuntijana.
Hän kuului Wienin sesessionisteihin. Hänelle myönnettiin vuonna 1936 merkittävä valtionpalkinto Großer Österreichischer Staatspreis. Vuoden 1945 jälkeen tehdyssä arviossa häntä ei pidetty vakavasti syyllisenä natsiajan toimijana ja hän pääsi palaamaan alan tehtäviin.
Jo pitkään oli esitetty epäilyjä että Wienin tuntemattoman sotilaan muistomerkissä olisi jonkinlainen kansallissosialismin ylistysteksti. Teksti löytyi vuonna 2012. Veistoksesta löytyi myös Frassin avustajan Alfons Riedelin pasifistinen teksti.
Aleksandr Komarov
Aleksandr Komarov tai Aleksander Komarov voi viitata seuraaviin:
Tennis kesäolympialaisissa 2012 – sekanelinpeli
Tenniksen sekanelinpelit kesäolympialaisissa 2012 pelattiin 1. – 5. elokuuta 2012 välisenä aikana. Ottelut pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla, Wimbledonissa, Lontoossa.
Kilpailun järjestämisestä vastasivat Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) sekä International Tennis Federation (ITF). Muista tenniksen lajeista poiketen sekanelinpelissä pelataan vain kaksi täyttä erää. Mikäli kumpikin joukkue voittaa yhden erän voitto ratkaistaan ns. super tie-breakilla, jossa voittaja on se, joka saavuttaa ensiksi 10 pistettä vähintään kahden pisteen erolla.
Sekanelinpeli oli olympialajina viimeksi Pariisissa 1924.
Lontoossa mestaruuden voittivat ykkössijoitettu pari, Valko-Venäjän Viktoryja Azarenka ja Maks Mirny.
Röyhkeä ja rakastunut
Röyhkeä ja rakastunut () on vuonna 1942 ilmestynyt yhdysvaltalainen musikaalikomedia, jonka ohjasi Gregory Ratoff. "Röyhkeä ja rakastunut" perustuu samannimiseen Kenneth Earlin ja Fidel LaBarban tarinaan, josta Robert Ellis, Helen Logan ja Lynn Starling laativat käsikirjoituksen. Elokuvan pääosia esittävät John Payne, Betty Grable, Victor Mature ja Jane Wyman. "Röyhkeä ja rakastunut" on mustavalkoinen ja kestää 80 minuuttia.
"Röyhkeä ja rakastunut" sai kotimaan ensi-iltansa 1. elokuuta vuonna 1942 ja Suomen ensi-illan elokuva sai 24. kesäkuuta vuonna 1945. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Röyhkeä ja rakastunut" oli vuoden 1942 menestyneimpiä elokuvia; 20th Century Foxin toiseksi menestynein. Foxin menestynein elokuva vuonna 1942 oli myös Grablen musikaalikomedia, "Rosita tanssii ja hymyilee".
Tommy Lundy (Victor Mature) on röyhkeä entinen mestarinyrkkeilijä, joka yrittää aloittaa näyttelijänuraa Broadwaylla. Hän rakastuu vastanäyttelijäänsä Pat Lambertiin (Betty Grable), joka on salaa naimisissa William J. "Bill" Smithin (John Payne) kanssa.
Rosita tanssii ja hymyilee
Rosita tanssii ja hymyilee () on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka ohjasi Irving Cummings. Elokuvan pääosia esittävät Betty Grable, John Payne, Carmen Miranda ja Cesar Romero. Grablen tulevaisuuden aviomies, jazzmuusikko Harry James, tekee cameoroolin yhtyeensä kanssa. "Rosita tanssii ja hymyilee" kertoo Broadwaylla työskentelevästä pariskunnasta, jota uhkaa eroaminen menneisyyden rakastettujen astuttua kuvaan.
"Rosita tanssii ja hymyilee" perustuu samannimiseen Philip Wylien kirjoittamaan tarinaan, josta Walter Bullock, Ken Englund ja Jacques Théry laativat käsikirjoituksen. "Rosita tanssii ja hymyilee" on kuvattu Technicolor-menetelmällä.
"Rosita tanssii ja hymyilee" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 6. marraskuuta vuonna 1942 ja Suomen ensi-illan elokuva sai 4. helmikuuta vuonna 1945. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Rosita tanssii ja hymyilee" oli vuoden 1942 menestyneimpiä elokuvia; 20th Century Foxin menestynein.
"Lux Radio Theater" lähetti elokuvasta tehdyn 60 minuutin radiosovituksen 22. toukokuuta vuonna 1944, jossa Betty Grable ja Carmen Miranda uusivat elokuvaroolinsa. Dick Powell esitti radiosovituksessa John Paynen roolin.
Jacuzzi
Jacuzzi on yhdysvaltalainen yhtiö, joka valmistaa poreammeita. Jacuzzi oli toimintansa aloitettuaan vuonna 1955 ensimmäinen poreammeiden valmistaja. Nykyään Jacuzzin valmistamia ammeita on yli viidessä miljoonassa taloudessa.
Līvāni
Līvāni (historiallisesti ) on kaupunki ja kunta Latvian itäosissa. Kaupunki sijaitsee Väinäjoen pohjoisrannalla, linnuntietä noin 25 kilometriä Jēkabpilsistä ja 140 kilometriä Riiasta kaakkoon. Līvānin kaupungissa asui vuoden 2012 alussa 8 663 henkeä ja koko kunnassa (Līvānu novads) oli 13 680 asukasta.
Riiasta itäkaakkoon, Jēkabpilsin kautta kohti Daugavpilsiä ja Valko-Venäjän rajaa johtava valtatie A6 kulkee Līvānin kautta. Kaupunki on myös Daugavpilsistä Riikaan vievän rautatien varrella; kaupungissa on rautatieasema.
Patrik Parkkonen
Patrik Parkkonen (s. 23. tammikuuta 1993 Porvoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa tšekkiläisessä Orli Znojmon joukkueessa Itävallan pääsarjassa.
Parkkonen on Jokereiden kasvatti, mutta hän siirtyi jo varhain juniorina HIFK:hon. Parkkonen voitti A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010, B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2009 ja 2010 sekä C-nuorten SM-pronssia vuonna 2009.
Parkkonen teki Jokereiden kanssa sopimuksen kesäkuussa 2010. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2010–2011 Pohjois-Amerikkaan, kun WHL-joukkue Brandon Wheat Kings varasi Parkkosen 59. pelaajana . Joukkue kauppasi hänen oikeudet heti Medicine Hat Tigersille. Parkkonen pelasi joukkueessa vuoteen 2012.
Kaudeksi 2012–2013 Parkkonen palasi Suomeen Porin Ässiin kaksivuotisella SM-liigasopimuksella.
Parkkonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009 ja World Hockey Challengessa vuonna 2010.
Parkkonen on pelannut myös neljä nuorten maaottelua.
USS Seawolf
USS Seawolf on ollut neljän Yhdysvaltain laivaston aluksen nimenä.
Mauser
Mauser Waffenfabrik, yleisesti tunnettu nimellä Mauser on saksalainen asetehdas, joka toimii Oberndorff am Neckarissa. Yrityksen täydellinen nimi on nykyisin "Mauser-Werke Oberndorf Waffensysteme GmbH". Yritys on valmistanut lukuisia kivääreitä ja pistooleja Saksan armeijan käyttöön, mutta myös tavalliseen siviilikäyttöön 1800- ja 1900-luvuilla. Useissa maissa on valmistettu tehtaan aseita myös lisensseillä. Mauser valmistaa nykyisin erityisesti aseita urheilukäyttöön.
Kuninkaallinen Oberndorfin asepaja perustettiin heinäkuussa 1811 Württembergin kuninkaan Fredrik I:n aloitteesta. Jo perustamista seuraavana vuonna asepaja työllisti 133 työntekijää.
White Castle
White Castle on yhdysvaltalainen pikaruokaketju Keskilännessä ja New Yorkin metropolialueella ja se on ensimmäinen koko Yhdysvalloissa perustettu pikaruokaketju. Yhtiö on tunnettu sen neliönmuotoisista, kohtuupienistä hampurilaisista. Joskus Slidereiksi kutsuttuja hampurilaisia sai viidellä sentillä 1940-luvulle asti ja hinta pysyi kymmenessä sentissä vuosia sen jälkeen. Muutaman vuoden ajan, kun alkuperäisiä hampurilaisia myytiin viidellä sentillä, White Castle levitteli myynninedistämistarkoituksessa paikallisiin sanomalehtiin mainoksia, jotka sisälsivät kuponkeja, joilla sai viisi hampurilaista kymmenellä sentillä, mutta vain noutamalla.
Winsome Cripps
Winsome Cripps (myöhemmin Dennis, 9. helmikuuta 1931 – 30. toukokuuta 1997) oli australialainen yleisurheilija, joka osallistui olympiakisoihin.
Cripps kuului Helsingin olympialaisissa 1952 Australian 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, jonka muut jäsenet olivat Shirley Strickland, Verna Johnson ja Marjorie Jackson. Joukkue juoksi alkuerissä nopeimman ajan ja oli yksi suurimmista kultamitalisuosikeista loppukilpailussa. Unelma olympiavoitosta tuhoutui kuitenkin viimeisen vaihdon Crippsiltä Jacksonille kömmähdykseen. Joukkue sijoittui lopulta viidenneksi.
Henkilökohtaisilla sadalla ja kahdella sadalla metrillä Cripps juoksi finaalissa sijoittuen kummallakin matkalla neljänneksi.
Chicagon Venus
Chicagon Venus () on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1950. "Chicagon Venus" on kuvattu Technicolor-menetelmällä. Elokuvamusikaalin pääosia esittävät Betty Grable ja Victor Mature. "Chicagon Venus" kertoo Grablen näyttelemästä burleskikuningatar Ruby Summersista vuoden 1892 Chicagon menestyneellä tanssilavalla.
"Chicagon Venus" perustuu samannimiseen Charles Ledererin kirjoittamaan tarinaan, josta hän ja Harry Tugend laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Chicagon Venus" sai vuonna 1951 Oscar-ehdokkuuden parhaasta laulusta ("Wilhelmina", Josef Myrow ja Mack Gordon).
"Chicagon Venus" sai kotimaan ensi-iltansa Chicagossa, Illinoisissa 31. maaliskuuta vuonna 1950; maanlaajuinen ensi-ilta oli 24. toukokuuta 1950. Suomen ensi-illan elokuva sai 13. kesäkuuta vuonna 1952.
"Chicagon Venus" oli vuoden 1950 yksi suurimmista arvostelu- ja kassamenestyksistä; 20th Century Foxin menestynein. "Chicagon Venus" tuotti yli 4 miljoonaa dollaria, joista 2 miljoonaa Yhdysvalloissa.
"Lux Radio Theater" lähetti 60 minuutin elokuvan radiosovituksen 13. marraskuuta vuonna 1950, jossa Betty Grable ja Victor Mature uusivat elokuvaroolinsa.
"Chicagon Venus" on uudelleenfilmatisointi Grablen omasta menestyselokuvasta "Tivolin kaunotar" (1943).
Myös toinen Grablen vuoden 1950 elokuva, "Sinitaivas", menestyi loistavasti lippuluukuilla; elokuva pääsi vuoden menestyneimpien elokuvien sijalle 10 ja oli 20th Century Foxin kolmanneksi menestynein elokuva.
NHL-kausi 1975–1976
NHL-kausi 1975–1976 oli National Hockey Leaguen historian 59. kausi. Sen aikana 18 NHL-joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Philadelphia Flyersin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 18. ja seuran koko historian 19. Stanley Cup -mestaruus. Samalla sai alkunsa mestaruuksien sarja, jonka aikana joukkue voitti neljä Stanley Cupia peräkkäin. 31. joulukuuta 1975 Canadiens kohtasi Montrealin Forum-hallissa Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen näytösottelussa, joka päättyi 3–3-tasapeliin.
Kaudella 1975–1976 Philadelphia Flyers onnistui voittamaan 20 kotiottelua peräkkäin, millä se nousi jakamaan NHL:n ennätystä Boston Bruinsin kanssa, joka oli pystynyt vastaavaan kotivoittojen sarjaan kaudella 1929–1930. Lopulta Detroit Red Wings rikkoi ennätyksen kaudella 2011–2012, kun se voitti 23 kotiottelua peräkkäin. Kuitenkin kyseisellä kaudella käytössä olivat tasapelitilanteet ratkaisevat rangaistuslaukauskilpailut, joita ei Bruinsin ja Flyersin ennätysten aikoihin käytetty. Ilman rangaistuslaukauskilpailuja Red Wingsin kotivoittojen sarja olisi päättynyt ensimmäiseen kotihallissa pelattuun tasapeliin, joka olisi tullut sen jälkeen, kun joukkue oli voittanut 12 kotiottelua peräkkäin. Bruins oli itse asiassa ottanut 22 kotivoittoa peräjälkeen, mutta voitoista kaksi viimeistä tuli kauden 1930–1931 alussa, siis eri kaudella kuin mistä sarja alkoi.
Runkosarjan pistepörssin kaudella 1975–1976 voitti Montreal Canadiensin hyökkääjä Guy Lafleur, joka keräsi kaikkiaan 125 tehopistettä pelaamissaan 80 ottelussa. Philadelphia Flyersia edustanut Reggie Leach puolestaan teki eniten runkosarjamaaleja, yhteensä 61 kappaletta. NHL-palkinnoista Guy Lafleurille myönnettiin Art Ross Trophyn ohella Lester B. Pearson Award, ja hänet valittiin liigan . Hart Memorial Trophyn sai Flyersin Bobby Clarke, joka voitti myös plus/miinus-tilaston. Clarke oli mukana NHL:n ykköstähdistössä keskushyökkääjän paikalla.
Reggie Leach voitti pudotuspelien pistepörssin. Hän teki pelaamissaan 16 pudotuspeliottelussa yhteensä 24 tehopistettä, joista 19 oli maaleja ja 5 syöttöpisteitä. Suorituksiensa ansiosta Leach arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja hänelle myönnettiin Conn Smythe Trophy.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Bertha Brouwer
Bertha ”Puck” Brouwer (vuodesta 1953 van Duyne), 29. lokakuuta 1930 Leidschendam– 6. lokakuuta 2006 Oostvoorne) oli alankomaalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.
Brouwer voitti hopeaa Helsingin olympiakisojen naisten 200 metrillä vuonna 1952. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä. Alankomaiden 4 × 100 metrin viestijoukkueen mukana hän saavutti kuudennen sijan.
Melbournen olympiakisat menivät van Duyne-Brouwerilta ohi, kun Alankomaat boikotoi kisoja Neuvostoliiton Unkarin-miehityksen johdosta. Van Duyne-Brouwer lopetti tällöin kilpailu-uransa välittömästi.
Dobele
Dobele () on kaupunki ja kunta Latviassa, linnuntietä 62 kilometriä pääkaupunki Riiasta lounaaseen. Dobelen 10 895 asukkaan kaupunki on yhteensä 23 843 asukkaan kunnan (Dobeles novads) keskus (2012).
Kaupungissa on rautatieasema (Dobelen asema), joka sijaitsee Riiasta Jelgavan kautta Liepājan satamakaupunkiin johtavan, Latvian rautateiden henkilöliikenteeseen käyttämän rataosuuden varrella.
Nadežda Hnykina-Dvališvili
Nadežda Hnykina Dvališvili () (s. 24. kesäkuuta 1933 Tbilisi) on neuvostoliittolainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.
Hnykina Dvališvili voitti pronssia Helsingin olympiakisojen naisten 200 metrillä vuonna 1952. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä. Neuvostoliiton 4 × 100 metrin viestijoukkueen mukana hän saavutti neljännen sijan.
Melbournen olympiakisoissa Hnykina-Dvališvili osallistui pituushyppyyn, jossa voitti pronssimitalin.
Sinkkihydroksidi
Sinkkihydroksidi (Zn(OH)) on sinkki- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Sinkkihydroksidi on kiinteä valkoinen aine. Yhdistettä muodostuu lisättäessä sinkki-ioneita sisältävään liuokseen emästä, esimerkiksi natriumhydroksidia. Sinkkihydroksidi liukenee veteen vain hyvin heikosti, jolloin se saostuu.
Sinkkihydroksidi on luonteeltaan amfolyyttinen aine ja liukenee sekä happoihin että emäksiin. Vahvojen emästen, kuten natriumhydroksidin liuokseen se liukenee muodostaen sinkaatti-ioneja, esimerkiksi tetrahydroksosinkaatti-ioneja ([Zn(OH)]). Yhdiste liukenee myös ammoniakkiin, jolloin syntyy tetra- tai heksa-ammiinisinkkikomplekseja ([Zn(NH))], [Zn(NH)]). Kuumennettaessa yli 120 °C lämpötilaan sinkkihydroksidista muodostuu sinkkioksidia.
John Jackson (ampuja)
John E. Jackson (14. helmikuuta 1885 Lincoln – 17. kesäkuuta 1971 Fairfield, Iowa) oli yhdysvaltalainen ampuja ja olympiavoittaja.
Jackson kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 kolmessa lajissa. Hän sijoittui 300 metrin sotilaskiväärin moniasentokilpailussa 33:nneksi, mutta sai pronssia 600 metrin kisasta tuloksella 93. Jackson ampui myös maansa kultaa voittaneessa makuuasentokisan joukkueessa samalla aseella.
Marga Petersen
Margarete "Marga" Petersen (Kallensee, 18. syyskuuta 1919 Bremen – 22. syyskuuta 2002 Bremen) oli saksalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pikajuoksu.
Hän urheili Saksan liittotasavallan joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 x 100 metrin viestissä, jossa hän voitti hopeaa joukkuetovereinaan Maria Sander, Helga Klein ja Ursula Knab. Samoissa kisoissa hän juoksi myös 100 metrin kilpailussa jääden välierässään viidenneksi.
John Jackson
John Jackson voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Piave (juusto)
Piave on italialainen lehmänmaidosta valmistettava pastöroitu kova juusto. Se on nimetty Bellunon laakson Piave-joen mukaan, mistä juustoon käytettävä maito myös kerätään. Sen yleisimmät laadut ovat "Piave Mezzano" ja "Piave Vecchio".
Piave luokitellaan kypsytysajan mukaan:Piavella on pähkinäinen maku, ja se muistuttaa parmesaanijuustoa.
Piave
Piave voi tarkoittaa seuraavia:
Sylvi Keskinen
Sylvi Marjatta Ruth Keskinen (myöhemmin Weintraub, 8. heinäkuuta 1933 Ylöjärvi – 4. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu.
Sylvi Keskinen karsiutui Helsingin 1952 olympialaisissa 80 metrin aitajuoksun alkuerissä. Hän edusti Suomea maaottelussa Eskilstunassa 1954.
Seuratasolla Keskinen edusti Valkeakosken Hakaa. Vuonna 1954 hän juoksi 200 metrin viralliseksi Suomen ennätykseksi ajan 26,1. 80 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden Keskinen voitti 1950 ajalla 12,2. Hän saavutti lisäksi hopeaa 1953 ja 1954 sekä pronssia 1951. Pronssia tuli myös 100 metrillä vuonna 1953.
Weintraub oli ammatiltaan röntgenhoitaja ja ensimmäisiä joka koulutettiin 1950-luvulla suoraan röntgenhoitajaksi. Hän työskenteli Helsingissä Marian sairaalan röntgenosastolla ja myöhemmin lääkärimiehensä vastaanottoapulaisena.
Dries Mertens
Dries Mertens (s. 6. toukokuuta 1987 Leuven, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A -joukkue SSC Napolia. Mertensin pelipaikka on hyökkääjä.
Dries Mertens aloitti jalkapalloilun vuonna 1996 Stade Louvainin juniorijoukkueessa. Sieltä hän siirtyi RSC Anderlechtiin, mutta pienen kokonsa takia hänen tulevaisuutensa oli epävarma. Hän siirtyikin vuonna 2005 KAA Gentiin. Eendracht Aalstissa vietetyn lainan jälkeen hän meni 19-vuotiaana AGOVV Apeldoorniin. Kolmessa kaudessa Mertens oli pelannut jo yli sata ottelua. Vuonna 2009 hänet nimitettiin joukkueen kapteeniksi ja valittiin "Vuoden lupaukseksi" Hollannin ykkösdivisioonassa.
Monet hollantilaiset joukkueet halusivat hänet, kuten FC Utrecht, jonka kanssa hän teki 2009 sopimuksen vuoteen 2012. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 2010 Eredivisiessä, jolloin hänet valittiin liigan toiseksi parhaaksi pelaajaksi uruguaylaisen Luis Suarezin jälkeen. Hän pelasi Utrechtissa kausien 2009–2011 aikana kaikkiaan 65 liigaottelua, joissa teki 16 maalia. Eurooppa-liigassa häb debytoi kaudella 2010–2011.
Mertens oli todella haluttu, mutta hänen seuransa jatkoi sopimusta vuoteen 2012 voidekseen myydä hänet paremmalla hinnalla. Seurat, kuten Ajax, PSV, Tottenham ja pari espanjalaista seuraa halusivat hänet riveihinsä. Listalla oli myös pari belgialaista seuraa, kuten hänen kasvattajaseuransa RSC Anderlecht. 28. kesäkuuta 2011 Mertens siirtyi PSV Eindhoveniin.
Mertens voitti Eindhovenissa 2012 Alankomaiden cupin ja supercupin. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 62 liigaottelua, joissa teki 37 maalia.
1.7.2013 Mertens siirtyi italialaiseen SSC Napoliin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Napoli teki kaudella monia rahakkaita hankintoja myytyään Edinson Cavanin PSG:hen. Napoli voitti 2014 Italian cupin, ja Mertens teki loppuottelun viimeisen maalin. Samana vuonna Napoli voitti myös Italian supercupin. Mestarien liigassa Mertens debytoi kaudella 2013–2014. Ensimmäisellä kolmella Napoli-kaudellaan hän teki 22 maalia pelaamissaan 97 Serie A-ottelussa.
Kaudella 2016–2017 Mertens teki 35 Serie A-ottelussa 28 maalia, ja jäi vain maalin päähän maalikuninkuuden voittaneesta Edin Džekosta. Seuraavalla kaudella hän teki 18 liigamaalia.
Mertens teki debyyttinsä Belgian maajoukkueessa harjoitusottelussa Suomea vastaan helmikuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Turkkia vastaan saman vuoden kesäkuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Alankomaita vastaan elokuussa 2012.
Mertens pelasi Belgian kaikissa viidessa ottelussa MM-kilpailuissa 2014. Kisojen ainoan maalinsa hän teki avausottelussa Algeriaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi niin ikään Belgian jokaisessa viidessä ottelussa jääden tällä kertaa ilman maaleja. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Belgian pronssijoukkueessa kuusi ottelua ja teki maalin avauspelissä Panamaa vsataan.
Hän on pelannut maajoukkueessa kaikkiaan 81 ottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia. Mertens on pelannut maajoukkueessa numeroilla 11 ja 7.
Eric Carlberg
Gustaf Eric Carlberg (5. huhtikuuta 1880 Karlskrona – 14. elokuuta 1963 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja, miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija.
Carlberg edusti ammunnassa Stockholms AF:ää, Stockholms PK:ta ja niin ikään tukholmalaista FOK:ta. Hän kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 kahdeksassa eri ammuntalajissa ja sai parhaan sijoituksensa 25 metrin pistoolista, jossa hän oli 11. Carlberg oli voittamassa hopeaa 50 ja 100 jaardin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta Lontoon olympialaisissa 1908. Hän oli tuolloin myös muun muassa viides 50 jaardin pistoolin joukkuekisassa ja jaetulla yhdeksännellä sijalla 25 jaardin pienoiskiväärin katoavien maalien kilpailussa.
Carlberg voitti Tukholman olympialaisissa 1912 neljä mitalia, joista kaikki joukkuekilpailuissa. Hän sai kaksi kultaista ja kaksi hopeista mitalia. Carlbergin paras henkilökohtainen sijoitus tuli 30 metrin olympiapistoolista, jossa hän oli kuudes. Hän osallistui vielä Pariisin kisoihin 1924, joiden aikaan hän oli 44-vuotias. Carlberg sijoittui 25 metrin kuvioammunnassa viidenneksitoista.
Carlbergin miekkailuseura oli tukholmalainen FFF. Hän kilpaili kalvassa vuoden 1908 olympialaisissa, joissa hän putosi henkilökohtaisen kilpailun alkulohkossa. Carlberg miekkaili myös joukkuekilpailussa, jossa Ruotsi sijoittui viidenneksi ja ylsi neljännelle tilalle Tukholmassa 1912. Hän aloitti nykyaikaisen viisiottelun olympialaisissa 1912, mutta keskeytti ensimmäisen lajin jälkeen.
Eric ja hänen kaksosveljensä Vilhelm, joka oli myös ampuja, olivat eläinlääkäri-isän neljästä lapsesta nuorimmat. Heidän isänsä kuoli kaksosten ollessa 12-vuotiaita. Sekä Ericistä että Vilhelmistä tuli sotilaita, ja he pääsivät majurin arvoon asti. Molemmat hankkivat pätevyyden myös liikunnanopettajiksi.
Carlberg meni vuonna 1924 naimisiin Elsa Lindellin kanssa. Myöhemmin hän oli sijoitettuna nykyisen Iranin alueelle kolmen vuoden ajan perustamassa joukkoja. Carlberg nimitettiin Ruotsin konsulikenraaliksi Teheraniin 1930 ja hän toimi Suomen konsulikenraalina kaupungissa vuosina 1935–1958.
Pesukarhulakki
Pesukarhulakki eli supilakki tai supihattu (joskus myös "sudenpentulakki" tai "Davy Crockett -lakki") on pesukarhun nahasta tehty turkislakki, jonka tunnusomainen piirre on niskan puolelta riippuva pesukarhun raidallinen häntä. Joskus mukana voi olla myös pesukarhun pää hatun etupuolella. Hattumalli yhdistetään yleisesti Yhdysvaltojen 1800-luvun alkupuolen rajaseutujen uudisasukkaisiin ja turkismetsästäjiin. Aivan erityisesti se on assosioitu legendaariseen Davy Crockettiin. Pesukarhulakki on Pohjois-Amerikassa ollut ajoittain muodissa myös myöhempinä aikoina, erityisesti nuorten poikien päähineenä.
Lakki tunnetaan myös Aku Ankka -sarjakuvissa kuvitteellisen Sudenpennut-partiojärjestön tunnuspäähineenä.
Need for Speed: The Run
Need for Speed: The Run on EA Black Boxin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema "Need for Speed" -pelisarjaan kuuluva ajopeli. Peli julkaistiin usealle alustalle marraskuussa 2011.
Peli alkaa San Franciscosta ja siinä kuljetaan Las Vegasin, Denverin ja Chicagon kautta New Yorkiin. Poliisit saattavat tulla perään tason aikana. Jack-niminen pelihahmo liikkuu itsestään ja pelaajan täytyy painaa nappeja esimerkiksi hyppimiseen ja juoksemiseen.
"Need for Speed: The Run" sai vaihtelevia arvosteluja pelikriitikoilta. GameRankings ja Metacritic antoivat Wii versiolle pisteet 70.00% ja 64/100, Xbox 360 versiolle 69.92% ja 68/100, Nintendo 3DS versiolle 68.20% ja 65/100, PlayStation 3 versiolle 64.04% ja 64/100 ja PC versiolle pisteet 60.14% ja 69/100.
Aino Autio
Aino Eliisa Autio (myöhemmin Isomäki, s. 4. tammikuuta 1932 Seinäjoki) on suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu.
Aino Autio karsiutui Helsingin 1952 olympialaisissa 80 metrin aitajuoksun alkuerissä. Autio osallistui myös pikaviestiin, jossa Suomen joukkue karsiutui alkuerissä. Autio edusti Suomea kolmessa maaottelussa 1951–1953.
Seuratasolla Autio edusti Seinäjoen Urheilijoita. Vuonna 1952 hän juoksi 200 metrin Suomen ennätykseksi ajan 26,6. 80 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden Autio voitti 1951 saavuttaen lisäksi hopeaa 1952 sekä aidoissa että 200 metrillä.
Tejay van Garderen
Tejay van Garderen (s. 12. elokuuta 1988 Tacoma) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team HTC -joukkueessa 2010, edusti BMC Racing Teamia 2012−2018 ja on vuodesta 2019 ajanut EF Education First -joukkueessa. Hän on menestynyt etenkin etappikilpailuissa. Hän voitti Ranskan ympäriajon 2012 nuorten kilpailun.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Hear What I Say
Hear What I Say on C.C. Catchin albumi vuodelta 1989. Albumi on ensimmäinen ilman Dieter Bohlenin apua. Se on myös tyylillisesti C.C. Catchin aikaisemmista albumeista poikkeava, sisältäen vaikutteita ajankohtaisesta (ja ehkä hieman tulevastakin) pop musiikista, house musiikista, sekä new jack swingistä. Tällä kertaa myös C. C. Catch on osallistunut useiden albumin kappaleiden kirjoittamiseen.
Albumin tuottivat Duran Duranista tuttu Andy Taylor, mm. Simply Redin ja Depeche Moden kosketinsoittajana toiminut Dave Clayton, nimimerkki "Avenue" sekä Jo Dworniak. Albumin kappaleista julkaistiin singleinä "Big Time" ja "Midnight Hour", jotka menestyivät kohtalaisesti, ja ne ovatkin albumin tunnetuimpia kappaleita. Muutoin albumi ei yltänyt samaan menestykseen kuin sitä edeltäneet julkaisut.
Ansa (kirja)
Ansa ("The Trap") on vuonna 1993 julkaistu James Goldsmithin kirjoittama kirja. Sen on suomentanut Paavo Väyrynen. Kirjassaan Goldsmith varoittaa muun muassa vapaakaupasta joka lisää länsimaissa työttömyyttä ja köyhyyttä. Hän osoittaa, että Aasiassa saa 40 työntekijää yhden länsimaalaisen hinnalla, joten myös korkeaa osaamista vaativa työ tulee siirtymään sinne. Kirjassaan hän ottaa kantaa myös tehomaatalouteen, ydinvoimaan, slummiutumiseen ja miten nämä ongelmat voisi ratkaista. Ratkaisuiksi hän tarjoaa muun muassa luomutuotantoa ja hyvinvointiyhteiskunnan uudelleenjärjestelyä.
D.Phone Group
D.Phone Group on kiinalainen matkapuhelinten ja niiden lisävarusteiden vähittäismyyjä. Sillä on Kiinassa 1 300 myymälää, joista se itse omistaa 800.