hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Devlet II Giray
Devlet II Giray (1654–1725) oli Krimin kaanikunnan hallitsija, 24. Krimin kaani vuosina 1699–1702 ja toisen kerran 1708–1713. Giray hallitsi Krimiä Osmanien valtakunnan alaisuudessa.
Hän syntyi Giray-sukuun, josta valittiin Krimin kaanikunnan jokainen kaani. Hänen isänsä oli Selim I Giray, joka oli Krimin kaani neljä kertaa vuosien 1671–1704 välisenä aikana. Myös hänen veljensä Saadet IV Giray oli kaani vuosina 1717–1724.
Krimin tataarit olivat historiansa aikana hyödyntäneet mm. Puola-Liettuaa ja Venäjää tekemällä pitkiäkin ryöstöretkiä valtioiden alueelle. Ensimmäinen Devlet Giray -nimellä kulkenut kaani oli jopa polttanut Moskovan 1500-luvun puolessa välissä. Devlet II Girayn tullessa valtaan suunta oli kuitenkin muuttunut ja etenkin voimakkaaksi kasvanut Venäjä pyrki laajentumaan kaanikunnan alueelle. 1600-luvun viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana kaanikunta oli ollut mukana Itävaltaa, Puola-Liettuaa ja kolmessa Venäjää vastaan käydyssä sodassa, joiden aikana Venäjä oli tehnyt neljä suurta sotaretkeä Krimiin saadakseen jalansijan alueella sekä sataman Mustallemerelle. Nämä olivat Krimin sotaretket 1687 ja 1689 ja Azovin sotaretket 1695 ja 1696. Devlet Giray osallistui Azovin puolustustaisteluihin, joista ensimmäisellä kerralla Pietari Suuri joutui vetäytymään, mutta saavutti toisella kertaa voiton osmani-tataariarmeijasta.
Kaaniksi Devlet Giray tuli aluksi sijaisena, sillä hänen isänsä Selim I jätti kolmannen valtakautensa kesken tehdäkseen pyhiinvaellusmatkan Mekkaan vanhemmalla iällä. Hän nimesi Devletin tilalleen ja jatkoi palattuaan. Selim I kuoli 1704, mutta valtakamppailun vuoksi Devlet ei perinytkään valtaistuinta. Välillä ehti olla kaksi muuta kaania, ennen kuin hän astui virkaan uudestaan vuonna 1709. Osan väliajasta hän joutui olemaan Rodoksella. Noihin aikoihin osmanien alaisuuteen kuuluneeseen länsinaapurivaltioon Moldovaan saapui Pultavan taistelun Venäjälle hävinnyt Ruotsin kuningas Kaarle XII, joka haki Osmanivaltakunnasta liittolaisia sotaan Venäjää vastaan. Devlet Giray, joka oli seurannut kiinnostuneena kasakkahetmani Ivan Mazepan liittolaisuutta Kaarle XII:n kanssa, asettui vuorostaan tukemaan ruotsalaista tämän hankkeissa suostutella sulttaani Ahmed III mukaan. Loppuvuonna 1710 Ahmed asettui viimein heidän kannalleen ja Venäjän–Turkin sota 1710–1711 alkoi sulttaanin sodanjulistuksella. Sota päättyi osmanien ja liittolaisten Prutjoen varrella saamaan voittoon heinäkuussa 1711, mutta sotaa johtanut suurvisiiri Baltacı Mehmet pašša oli sanellut sulttaanin mielestä turhan lempeät ehdot Prutin rauhansopimukseen.
Devlet Girayn tukema Ruotsin kuningas agitoi sulttaania julistamaan uuden sodan. Tämä tekikin niin 30. huhtikuuta 1713, mutta oli haluton järjestämään suurta sotaretkeä, jota Devlet ja Kaarle XII kannattivat. Ahmed kuitenkin kyllästyi tarmokkaasti juonitteleviin liittolaisiinsa. Hän määräsi Kaarlen kotiarestiin ja poistettavaksi maasta, karkotti Devletin Rodokseen ja sopi rauhasta 5. kesäkuuta. Devlet sai juonittelunsa myöhemmin anteeksi, mutta hän ei osallistunut enää politiikkaan.
Límnos
Límnos eli "Lemnos" () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 476,29 neliökilometriä ja asukasluku 16 992 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Límnos kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Mýrina.
Límnos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren pohjoisosassa. Se kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja tarkemmin sen itäisimpiin saariin eli Itäisiin Sporadeihin. Sen lähimmät saaret ovat Samothráki ja Turkille kuuluva Imbros koillisessa sekä Ágios Efstrátios lounaassa. Kauempana luoteessa on Chalkidikí ja Athoksen niemimaa, kaakossa Lesboksen saari.
Límnoksen pinta-ala on noin 476,29 km². Se on kooltaan yhdeksänneksi suurin Kreikan saarista. Saaren pituus on noin 40 kilometriä ja leveys suurimmillaan noin 20 kilometriä. Saari on pääosin tasainen ja sillä on 30 hiekkarantaa. Sen länsi- ja luoteisosissa maasto on jyrkempää ja vuorista. Saaren korkein kohta on Skopiá eli Vígla (470 metriä).
Límnos kuuluu hallinnollisesti Límnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Koko saari on ollut yhtä kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Tätä ennen saari jakautui neljään kuntaan. Límnoksen kunta kuuluu Límnoksen alueyksikköön, johon kuuluu myös Ágios Efstrátioksen kunta.
Saaren suurimmat asutukset ovat Mýrina (5 711 asukasta), Moúdros (974), Atsikí (848), Ágios Dimítrios (812), Kontopoúli (623) ja Platý (603). (Katso myös: Luettelo Límnoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Kreikkalaisessa mytologiassa tuliperäinen Lemnos oli tulenjumala Hefaistoksen saari, ja tätä kutsutaan usein Lemnoksen jumalaksi. Saari tunnettiin myös nimellä "Aithaleia". Lemnos-nimen sanotaan tulleen Suuresta Jumalattaresta, jota saaren alkuperäiset asukkaat olisivat kutsuneet tällä nimellä. Homeroksen mukaan saaren alkuperäiset asukkaat olivat traakialaista "sinties"-kansaa, mutta nimen alkuperä on epävarma. Kerrotaan myös, että argonautit olisivat panneet saarelaisten naisten kanssa alulle saarta sittemmin asuttaneen minyalaisten kansan. Attikasta karkotetut pelasgit puolestaan asuttivat saaren näiden jälkeen.
Myöhemmin saaren valtasivat persialaiset. Miltiades valtasi saaren ja se tuli Ateenan vallan alle pitkäksi ajaksi. Antalkidaan rauhassa Ateena menetti valtansa suurimmassa osassa saaristaan, mutta sai pitää muun muassa Lemnoksen. Sittemmin saari päätyi Makedonian vallan alle. Rooman vallan aikana se palautettiin ateenalaisille.
Varhaisina aikoina saarella oli vain yksi Lemnos-niminen kaupunki. Myöhemmin saarella oli kaksi merkittävää kaupunkia, nykyisen pääkaupungin paikalla saaren länsiosassa sijainnut Myrina, sekä Hefaistia eli Hefaistias, joka sijaitsi saaren pohjoisosassa. Saari vei antiikin aikana muun muassa sen punaista maata ("terra Lemnia", "sigillata"), jota lääkärit käyttivät haavojenhoitoon.
Antiikin aikana Lemnoksen lähellä sijaitsi pieni saari nimeltä Khryse, johon kytkeytyi monia mytologian tapahtumia. Se vajosi mereen noin vuonna 100 jaa.
Límnoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee saaren keskiosissa noin 18 kilometriä itään Mýrinasta.
MEKO
MEKO (, monitoimiyhdistelmä) on saksalaisen Blohm & Vossin suunnittelema ja toteuttama modulaarinen keveiden sotalaivojen luokka ja yhtiön rekisteröimä tuotemerkki. Modulaarisuus sisältää asejärjestelmät, elektroniset järjestelmät, voimanlähteen ja niin edelleen. Modulaarisuuden avulla saadaan parannettua alusten käytettävyyttä merkittävästi sekä samalla niiden palveluksessa olo aikaa kasvatettua.
Järjestelmään kuuluu fregatteja, korvetteja sekä avomerikelpoisia partioaluksia. Ensimmäiset tämän tyypin alukset valmistuivat 1970-luvulla ja viimeisin tilaus on tullut aivan viime vuosina.
Blake Comeau
Blake Comeau (s. 18. helmikuuta 1986 Meadow Lake, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa.
Comeau pelasi juniorina jääkiekkoa WHL:n Kelowna Rocketsissa vuosina 2001–2006. Vuonna 2004 Kelowna voitti Memorial Cupin. New York Islanders varasi hänet vuorolla 47. Comeau pelasi kultaa voittaneessa Kanadan maajoukkueessa nuorten MM-kisoissa vuonna 2006. Hänet valittiin vuonna 2006 WHL:n tähdistökentälliseen ja hän teki liigassa kolmanneksitoista eniten tehopisteitä runkosarjassa. Comeau siirtyi Islandersin organisaatioon WHL-kauden päätyttyä maaliskuussa 2006, jolloin hän solmi seura kanssa kolmivuotisen pelaajasopimuksen. Aluksi hän pelasi vain seuran farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa.
Kauden 2006–2007 alussa järjestetyllä Islandersin harjoitusleirillä Comeau onnistui hyvin, mutta tästä huolimatta hänet lähetettiin kauden alussa Bridgeportiin. Comeau pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 7. joulukuuta 2006, mutta kaudella 2006–2007 hän pelasi vain kolme ottelua NHL:ssä. Seuraavalla kaudella Comeau aloitti jälleen Bridgeportissa, mutta Islanders nosti hänet NHL-kokoonpanoon 19. joulukuuta ja hän pelasi NHL:ssä jo yli puolet kaudesta, 51 ottelua. Kaudella 2008–2009 Comeau pelasi 53 ottelua Islandersissa. Elokuussa 2009 Comeau teki Islandersin kanssa uuden kaksivuotisen sopimuksen.
Comeau teki kaudella 2010–2011 24 maalia 77 ottelussa ja allekirjoitti kesällä Islandersin kanssa 2,5 miljoonan dollarin, yksivuotisen sopimuksen. Seuraava kausi alkoi häneltä surkeasti, ja hän oli 16 ottelun jälkeen pisteittä. Marraskuun lopulla Islanders laittoi hänet siirtolistalle, josta Calgary Flames otti hänet. Comeau allekirjoitti kesällä 2012 Flamesin kanssa 1,25 miljoonan dollarin arvoisen, vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Huhtikuussa 2013 hän siirtyi kauden 2012–2013 siirtotakarajan kynnyksellä Columbus Blue Jacketsiin, joka antoi Flamesille vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoron.
Ruskopääluura
Ruskopääluura ("Grallaria ruficapilla") on Etelä-Amerikassa Andeilla elävä luuriin kuuluva varpuslintu.
Ruskopääluura on kooltaan 18–19 cm. Ruskopääluuran pää ja päälaki ovat väriltään ruosteenruskeat. Lajin selkä, siivet ja pyrstö ovat väritykseltään oliivinruskeat. Vatsa on pohjaväriltään valkoinen ja siinä on leveitä hyvin tumman uskeita tai ruosteen ruskeita pystyviiruja, erityisesti kyljessä. Linnun jalat ovat harmaat. Ulkonäöltään ruskopääluura muistuttaa tumbesinluuraa ("Grallaria watkinsi") ja cundinamarcanluuraa ("Grallaria kaestneri"), joka on kuitenkin pienempi ja tummempi.
Ruskopääluuraa tavataan Andeilla Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsät ja niiden reunat. Metsät sijaitsevat yleensä 2 000–2 900 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji on suvaitsevaisempi hakattuja metsiä kohtaan kuin monet muut luuralajit. Lintu elää varsin piileskelevää elämää metsien pohjakerroksissa, mutta voidaan nähdä avoimemmillakin paikoilla kuten metsän reunojen ruohikoissa.
Ruskopääluuran pesä sijaitsee puussa. Pesä rakennetaan tikuista, sammalista ja bambuista. Naaras munii kaksi munaa, jotka ovat väriltään vaalean sinivihreitä. Sekä koiras että naaras hautovat munia ja ruokkivat kuoriutuneita poikasia.
Pintakytkin
Pintakytkin (kelluke, vippa) on laite, jota käytetään nesteen pinnankorkeuden määrittämiseen esimerkiksi kaivoissa ja pumppaamoissa. Sitä voidaan käyttää tyhjennys- ja täyttöpumppujen, sekä moottori- ja megneettiventtiilien ohjauskojeena ja hälytyskojeena halutusta pinnankorkeudesta.
Pintakytkimiä on eri kokoisia ja tyyppisiä yksinkertaisimmista malleista sellaisiin, joilla saadaan hälytys- ja pinnankorkeustietoja monelta eri tasolta. Tyypillisimmillään kaapelin varassa roikkuva kytkin kallistuu nestepinnan vaihtelujen mukana ja antaa hälytyksen joko ylä- tai alarajalta mikrokytkimen aktivoituessa kallistumisessa. Tietyllä ennalta määritetyllä nestepinnan tasolla mikrokytkin joko katkaisee tai yhdistää virtapiirin pintakytkimen sisällä.
Varmasti yleisimpiä käyttötapoja pintakytkimelle on kytkettynä pumpun kanssa säiliöön tai likavesikaivoon. Useimmat kytkimet ovat säädettäviä siten, että laite on asetettu antamaan hälytys, kun nesteen pinta säiliössä nousee liian korkealle. Pintakytkin antaa hälytyksen pumpulle, joka sen jälkeen pumppaa nestettä ulos, kunnes pinnankorkeus on jälleen riittävän matala, jolloin kytkin pysäyttää pumpun. Näin laite myös estää pumpun kuivanakäynnin. Vastaavasti toisen tyyppisillä kytkimillä voidaan estää nestepinnan laskeminen säiliössä liian matalalle kytkemällä laite täyttöpumppuun.
Suomessa pintakytkimiä valmistaa hollolalainen yritys Kari-Finn Oy.
Jarmo Heikkinen (pesäpalloilija)
Jarmo Heikkinen (s. 14. toukokuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi Sotkamon Jymyssä ja toimi myös seuran toimitusjohtaja. Hän voitti miesten superpesiksen etenijäkuninkuuden vuonna 2005.
Mirko Harjula
Mirko Toni Arvid Harjula (s. 1975) on helsinkiläinen filosofian maisteri (venäjän kääntäminen ja tulkkaus), joka tutkii historiaa sekä kirjoittaa ja kääntää lähinnä historia-aiheista kirjallisuutta. Tutkimuksessaan hän pyrkii esittelemään vähälle tutkimushuomiolle jääneitä puolia Suomen ja Venäjän yhteisestä historiasta sekä tuomaan kotimaisen yleisön ulottuville heikosti tunnetuista lähteistä keräämäänsä ja koostamaansa tietoa. Syksystä 2017 Harjula on jatko-opiskelija Helsingin yliopistossa ja kirjoittaa väitöskirjaa suomalaistaustaisista upseereista Venäjän asevoimissa 1717-1917.
Songhaikielet
Songhaikielet ovat Nigerjoen keskijuoksulla Nigerissä, Malissa, Nigeriassa, koillisessa Burkina Fasossa sekä Beninissä Guenen seudulla puhuttujen kielten ryhmä. Suurimpia niistä ovat djerma eli "zarma" (1,5–2 miljoonaa puhujaa etupäässä Nigerissä), songhai (yli 500 000 Malissa ja Nigerissä) ja dendi (yli 20 000 Nigerissä ja Beninissä). Tuaregi- tai laajemmin berberivaikutteisia pohjoisryhmän kieliä ovat tadaksahak, tasawaq, tagdal ja korandjé.
Joseph Greenbergin mukaan songhaikielet kuuluvat nilosaharalaiseen ryhmään. Kielisukulaisuutta pidetään kuitenkin hyvin kiistanalaisena. Zarmaa ja dendiä käytetään kouluopetuksen kielinä. Kirjoitusjärjestelmät perustuvat latinalaiseen kirjaimistoon.
Riippusammalet
Riippusammalet ("Neckera") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 6 Suomessa esiintyvää lajia.
Somrait
Somrait ovat Tšadissa ja Keski-Afrikan tasavallassa asuva kansa. He puhuvat afroaasialaisten kielten tšadilaiseen ryhmään kuuluvaa kieltä. Sukulaiskansoja ovat ndamit, tumakit, gableit ja nanseret. Vuonna 1980 heitä arvioitiin olevan yhteensä 50 000 henkeä. Pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Somrait harjoittavat perinteistä uskontoaan.
Gurilaiset kielet
Gurilaiset eli voltalaiset kielet ovat Länsi-Afrikassa Kaakkois-Malissa, Lounais-Nigeriassa, Norsunluurannikon, Ghanan, Togon ja Beninin pohjoisosissa sekä Burkina Fason alueella puhuttujen nigeriläis-kongolaisten kielten ryhmä. Siihen kuuluu noin sata kieltä ja murretta, joista läheskään kaikkia ei ole kunnolla tutkittu. Suurimpia ovat Burkina Fason pääkieli moore, bwamu, dagari, dagomba, gurma, lobi ja senari. Malissa ja Burkina Fasossa puhuttu dogon muodostaa ehkä kokonaan erillisen haaransa.
Vuonna 1982 kielten yhteiseksi puhujamääräksi arvioitiin 8 miljoonaa henkeä. Suurin osa niistä toimii yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineinä. 1900-luvun alussa muutamia kieliä varten luotiin kirjaimistot ja 1970-luvulta lähtien eräitä niistä on käytetty kouluopetuksen välineinä.
Dagarit
Dagarit ovat yksi mosien sukukansoista. He asuvat Ghanassa ja Burkina Fason rajaseudulla Kulponin yläjuoksulla ja Mustan Voltan rannoilla. Vuonna 1978 heidän määräkseen arvioitiin 700 000 henkeä.
Dagarin kieli kuuluu gurilaisiin eli voltalaisiin kieliin. Kansan pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät palkkatyössä Etelä-Ghanan kaakaoviljelmillä. Dagarit harjoittavat perinteistä uskontoaan.
Nankanset
Nankanset ovat Punaisen Voltan oikealla rannalla Ghanan ja Burkina Fason rajaseudulla asuva kansa. He puhuvat gurilaista kieltä. Vuonna 1978 nankanseja arvioitiin olevan 400 000 henkeä.
Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Monet käyvät palkkatöissä Etelä-Ghanan kaakaoviljelmilä. Suurin osa nankanseista harjoittaa perinteisiä uskontoja, osa on muslimeja.
Lobit
Lobit ovat Burkina Fasossa Mustan Voltan yläjuoksulla ja lähialueilla Norsunluurannikolla ja Ghanassa asuva kansa. He puhuvat gurilaista kieltä. Läheisiä sukukansoja ovat mbuinit, gat, turukat ja dianit. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan Burkina Fasossa yhteensä 460 000, Norsunluurannikolla 400 000 ja Ghanassa 100 000.
Perinteisiä elinkeinoja ovat kaskiviljely ja karjanhoito. Miehistä monet käyvät palkkatöissä Ghanan kaakaoviljelmillä. Käsityöammatit ja musiikkikulttuuri ovat kehittyneitä. Sukulaisuus luetaan äidin puolelta. Suurin osa kansasta harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on kristittyjä tai muslimeja.
Ole Østmo
Ole Østmo (13. syyskuuta 1866 – 11. syyskuuta 1923) oli norjalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti neljä mitalia, kaksi hopeista ja kaksi pronssista. Kaikki Østmon mitalit tulivat 300 metrin sotilaskiväärin eri lajeista. Hopeamitali 300 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailusta oli Norjan historian ensimmäinen olympiamitali. Østmo voitti myös muutamia mitaleita Lyonin MM-kisoista vuodelta 1897. Hän voitti kultaa vapaakiväärin pystyasentokilpailusta tuloksella 161 sekä hopeaa joukkue- ja moniasentokilpailuista.
Bobot
Bobot ovat joukko etnisiä ryhmiä Bobo-Dioulasson pohjois- ja koillispuolella Burkina Fasossa sekä rajaseuduilla Malissa ja Norsunluurannikolla.
”Mustat bobot” ("bobo fing") puhuvat mandelaista bobon kieltä ja ovat uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. 1980-luvulla heitä arvioitiin olevan noin 50 000 henkeä Burkina Fasossa ja 10 000 Malissa.
Bwat eli ”punaiset” ("bobo oule") ja ”valkoiset” ("bobo gbe") bobot puhuvat gurilaisia bomun ja bwamun kieliä. He harjoittavat etupäässä perinteistä uskontoa. Osa on katolisia. 1980-luvulla heitä asui 500 000 Burkina Fasossa, 190 000 Malissa ja 80 000 Norsunluurannikolla.
Bobojen pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta ja käsityöammatteja.
Grusit
Grusit (myös "gurunsit") ovat Pohjois-Ghanassa Mustan- ja Valkoisen-Voltan välisellä alueella sekä Burkina Fasossa Mustan ja Punaisen-Voltan välillä asuva kansa. He puhuvat gurilaista kieltä. Vuonna 1983 gruseja arvioitiin olevan 700 000 henkeä.
Kansa jakautuu useisiin etnisiin ryhmiin. Elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät ansiotöissä Etelä-Ghanan plantaaseilla. Taidekäsityöt ovat kehittyneitä. Suurin osa gruseista harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on muslimeita tai kristittyjä.
Nautintaselitelmä
Nautintaselitelmä on aiemmin käytössä ollut asiakirja, joka maa-alueen jakotoimituksessa laadittiin varsinaisen maanjaon perustaksi. Siinä lueteltiin kullekin jako-osakkeelle kuuluvat tilukset sekä niiden pinta-alat ja jyvitysarvot. Nautintaselitelmään kuului kartta ja karttaselitelmä, johon tiluskuvion tiedot merkittiin. Nautintaselitelmästä nähtiin kuinka suuren osan jako-osakkaan omistamat jyvitysarvot olivat kaikkien jaettavien tilusten yhteisestä jyvitysarvosta. Jakotoimitusta ei voinut suorittaa ennen kuin jako-osakkaat olivat hyväksyneet nautintaselitelmän tai se oli hyväksytty tuomioistuimen päätöksellä joko sellaisenaan tai muutettuna.
Nautintaselitelmästä säädettiin asetuksessa jakolaitoksesta (82/1916) sen 97–100 pykälissä. Sitä käytettiin myös asetuksen kumonneessa jakolaissa (604/1951) 106 pykälässä ja lain nojalla annetussa jakoasetuksessa (407/1952) 7 luvussa. Jakolaki kumottiin kiinteistönmuodostamislailla (554/1995).
Senufot
Senufot ovat senufokieliä puhuva etninen ryhmä Norsunluurannikon pohjoisosassa, Malin kaakkoisosassa ja Burkina Fason lounaisosassa. Vuonna 2001 heitä arvioitiin olevan yli kolme miljoonaa. Miniankat ovat senufojen alaryhmä.
Senufot koostuvat 25–30 ryhmästä, jotka puhuvat toisistaan huomattavasti poikkeavia kieliä. Heillä on yhteinen kulttuuri-identiteetti, mutta ei yhteistä omaperäistä nimitystä. Nimitys "senufo" lienee alkuperältään mandelainen.
Senufojen esivanhemmat olivat pohjoisesta tulleita animistisia maanviljelijöitä, jotka muotoutuivat omaksi ryhmäkseen Korhogon alueella nykyisen Norsunluurannikon pohjoisosassa. 1700-luvulla heidän keskuuteensa muutti djulakauppiaita, jotka toivat mukanaan islaminuskon. Senufojen kehitykseen on vaikuttanut paikallinen ja eurooppalainen orjakauppa sekä ranskalainen siirtomaavalta vuodesta 1895.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, vihannekset, juurekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan riisiä, puuvillaa, maapähkinää ja tupakkaa. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja käsityöammatteja. Perinteisiä asumuksia ovat savitiiliset pyöreät tai neliskulmaiset majat, jotka muodostavat viljavarastojen ja sisäpihan kanssa suljetun kokonaisuuden. Ruokavalio koostuu enimmäkseen maustetuista puuroista ja vihanneskeitoista.
Yhteiskuntajärjestys perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin. Perinteinen sukujärjestelmä on matrilineaarinen, mutta avioliitto patrilokaalinen (vaimo muuttaa miehen perheeseen). Miesten ja naisten ikäryhmät muodostavat salaseuroja, jotka käyvät läpi monimutkaisia aikuistumisriittejä. Senufot ovat kuuluisia puisista rituaalinaamioistaan ja veistoksistaan. Käsityöläiset muodostavat maanviljelijöitä alempiarvoisia kastiryhmiä. Perinteiseen uskontoon kuuluu henkimaailma, jonka huipulla ovat maailman luoja Koulo Tyolo ja suojeleva esiäiti Katyelééó. Nykyään ehkä puolet senufoista on muslimeja.
Lars Jørgen Madsen
Lars Jørgen Madsen (19. heinäkuuta 1871 – 1. huhtikuuta 1925) oli tanskalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin, Lontoon, Tukholman ja Antwerpenin olympialaisiin. Madsen voitti urallaan yhteensä viisi olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia, kaksi hopeisia ja yksi pronssinen. MM-kilpailuista Madsenin henkilökohtaisten mitalien lukumäärä oli yhdeksän, kolme kutakin väriä. Mukaan on laskettu vuoden 1900 olympiakisat, jolloin ammuttiin myös maailmanmestaruuksista. Lisäksi Madsenilla on neljä joukkuepronssia, joista viimeisin vapaapistoolijoukkueessa.
Madsen voitti Loosduinenin MM-kisoissa 1899 vapaakiväärin tuloksella 943. Pariisin olympialaisissa 1900 Madsen voitti sotilaskiväärin pystyasennon tuloksella 305. Madsen ampui Wienin MM-kisoissa 1908 vapaakiväärin pystyasennon maailmanmestariksi pistein 317. Tukholman olympialaisissa 1912 hän voitti hopeaa vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pistein 981.
Madsen ampui vuonna 1899 vapaakiväärin 300 metrin 3 × 40 laukauksen maailmanennätyksen 943, joka ylitti Achille Parochen edellisenä vuonna ampuneen ennätyksen seitsemällä pisteellä. Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1901, jolloin Emil Kellenberger rikkoi sen.
Soninket
Soninket ovat mandelaista soninken kieltä puhuva kansa Malin luoteisosassa, Senegalin koillisosassa Bakelin seudulla ja Mauritanian eteläosassa. Erillisiä ryhmiä asuu myös Burkina Fasossa, Gambiassa, Guinea-Bissaussa ja Ranskassa. Soninkeja arvioidaan olevan noin 1,1 miljoonaa.
Soninket olivat muinaisen Ghanan valtakunnan pääkansallisuus. Heidän alaryhmiään ovat aikaisemmin oman valtionsa muodostaneet diawarat ja maurilaistuneet azerit. Malissa monet soninket osaavat bambaraa, Senegalissa wolofia ja Mauritaniassa arabiaa.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja pavut. Rahakasveja ovat puuvilla, tupakka ja väri-indigo. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Perinteinen asumus on aidan ympäröimä pyöreä tai neliskulmainen savitiilinen talo. Miehet pukeutuvat leveään paitaan ja housuihin, naiset käyttävät leninkiä, huivia ja kultakoruja. Ruokavalioon kuuluvat kuskus, kakkarat, hirssipuuro ja liha.
Yhteiskunta on jakautunut kasteihin. Ylimpänä ovat hallitsijoiden jälkeläiset, talonpojat ja marabut, alimpana käsityöläisryhmät ja orjat. Orjia lukuun ottamatta kaikki kuuluvat suuriin sukuryhmiin. Suurperheeseen kuuluvat perheen pää, hänen nuoremmat veljensä ja heidän vaimonsa ja lapsensa. Avioliitto on patrilokaalinen (vaimo muuttaa miehen luokse) ja miesten moniavioisuus on yleistä.
Soninkeilla on rikas suullinen kansanperinne, joka käsittää muun muassa griottien esittämiä kertovia runoja. Uskonnoltaan he ovat sunnimuslimeja.
Mandelaiset kielet
Mandelaiset kielet ovat Länsi-Afrikassa puhuttujen noin 40 kielen ryhmä. Joseph Greenbergin mukaan ne kuuluvat nigeriläis-kongolaisiin kieliin. Usein niitä pidetään myös erillisenä kieliryhmänä, jolla ei ole sukulaisia.
Suurimpia mandekieliä ovat mandingo ja sen lähisukukielet maninka ja malinke (noin 9 miljoonaa puhujaa Malissa, Burkina Fasossa, Guineassa, Senegalissa ja Liberiassa), Malin pääkieli bambara, Burkina Fason djula ja soninke (noin miljoona puhujaa lähinnä Malissa ja Burkina Fasossa). Muita kieliä ovat busa, kpelle, mano, mende, samo ja vai.
Useimmat mandelaiset kielet toimivat yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineinä. 1800–1900-lukujen vaihteessa vaita, mendeä, lomaa, kpemeä ja bamanaa varten laadittiin omaperäiset kirjoitusjärjestelmät, jotka eivät yleensä saaneet laajempaa käyttöä (ks. vai-kirjoitus, mende-kirjoitus). Mandingoa, maninkaa ja djulaa kirjoitetaan arabialaisella, eräitä muita kieliä latinalaisella kirjaimistolla.
Djulat
Djulat ovat Etelä-Malissa sekä Burkina Fason ja Norsunluurannikon rajaseuduilla asuva kansa. He puhuvat mandelaista djulan kieltä. Vuonna 1983 djulia arvioitiin olevan 470 000 henkeä.
Huomattava osa kansasta asuu kaupungeissa, joissa he harjoittavat kauppaa ja käsityöammatteja. Länsi-Afrikassa myös muihin kansoihin kuuluvia kauppiaita sanotaan usein djuliksi. Osa harjoittaa maataloutta ja karjanhoitoa. Uskonnoltaan djulat ovat sunnalaisia muslimeja.
Bisat
Bisat (myös "bissat") ovat Burkina Fasossa Tenkodogon eteläpuolella Valkoisen Voltan varrella, Nigeriassa Yelwan ympäristössä, Ghanan koillisosassa ja Beninissä asuva kansa. Vuonna 1980 heitä arvioitiin olevan 270 000 henkeä.
Bisat puhuvat mandelaista kieltä. Pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Käsityöammatit ovat kehittyneitä. Uskonnoltaan bisat ovat muslimeja.
Jurimetriikka
Jurimetriikka on oikeustieteellinen tutkimussuuntaus, joka tarkastelee oikeuden ja tekniikan suhteita. Sen piiriin kuuluvat monet oikeusinformatiikan keskeiset tutkimuskohteet. Alkuaan aputieteen asemassa olleesta jurimetriikasta muotoutui toisen maailmansodan jälkeen oma tutkimusalansa, kun oikeustieteilijät havaitsivat tietotekniikan seurannan oikeudellisesta näkökulmasta tarpeelliseksi. Sittemmin alan tutkimusta on tukenut Yhdysvaltain asianajajaliitto (ABA, American Bar Association). Alan keskeisenä julkaisukanavana toimii neljästi vuodessa ilmestyvä "Jurimetrics Journal," jota julkaisee Arizonan valtionyliopisto. Yhdysvalloissa jurimetriikasta on muotoutunut oikeuden ja tietotekniikan suhteita tarkasteleva oikeustieteellinen keskustelufoorum. Euroopassa sitä harjoitetaan etenkin Rotterdamin yliopistossa Alankomaissa.
Jurimetriikka-nimityksen ideoi yhdysvaltalainen Lee Loevinger (1913–2004) 1940-luvulla, kun oikeuselämä ja etenkin oikeustiede alkoi hyödyntää tietotekniikkaa yhtenä ensimmäisistä tieteistä. Yhdysvalloissa jurimetriikasta kehittyi kaksi toisilleen läheistä tutkimussuuntausta: tietotekniikkaan liittyviä oikeudellisia kysymyksiä tarkasteleva "computer law" ja oikeudellista tietoa ja oikeudellista tietojenkäsittelyä tarkasteleva "computers and law". Manner-Euroopaan yhdysvaltalaiset käsitteet eivät juurtuneet. Päätöksenteon automatisointia koskeva tutkimus eli oikeuskybernetiikka koettiin liian suppeaksi käsitteeksi. Uuden tutkimusalan nimikkeeksi vakiintui saksalaista alkuperää oleva oikeusinformatiikka, josta on edetty informaatio-oikeuteen.
Kurt Meyer
Kurt "Panzermeyer" Meyer (23. joulukuuta 1910 – 23. joulukuuta 1961) oli saksalainen kenraalimajuri (SS-Brigadeführer) toisessa maailmansodassa.
Meyer palveli SS-joukoissa vuodesta 1931 asti. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Leibstandarte SS Adolf Hitlerissä panssarintorjuntakomppanian päällikkönä, tiedustelukomppanian päällikkönä ja tiedustelupataljoonan komentajana. Vuonna 1943 Meyer käskettiin 12. SS-panssaridivisioona "Hitlerjugendiin" panssarikrenatöörirykmentin komentajaksi. "Hitlerjugend"-divisioonan komentajan, SS-Brigadeführer Fritz Wittin kaaduttua kesäkuussa 1944 Meyer määrättiin divisioonan uudeksi komentajaksi. Meyer jäi belgialaisten vastarintataistelijoiden vangiksi syyskuussa 1944 ja hänet luovutettiin länsiliittoutuneille. Hänet tuomittiin sotarikoksista, aluksi kuolemaan, mutta tuomio muutettiin myöhemmin vankeusrangaistukseksi. Hän vapautui yhdeksän vuoden istumisen jälkeen ja toimi myöhemmin muun muassa Waffen-SS-veteraanien HIAG-järjestössä.
Sodan aikana Meyer palkittiin ansioistaan taistelussa rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin.
Hiippasammalet
Hiippasammalet ("Orthotrichum") on hiippasammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 18 Suomessa esiintyvää lajia. Iso- ja kertunhiippasammal ovat äärimmäisen uhanalaisia. Tunturihiippasammal on erittäin uhanalainen. Etelän-, aarni-, haka-, viiru- ja paasihiippasammalet ovat vaarantuneita. Tammihiippasammal on silmälläpidettävä. Muut lajit ovat elinvoimaisia, mutta vain haapa- ja tikanhiippasammal esiintyvät koko Suomessa.
Hiippasammalet ovat pienikokoisia (0,5–5 cm).
Purnu
Purnu on taidenäyttelykeskus Orivedellä. Kuvanveistäjä Aimo Tukiainen rakensi alueelle kesäateljeensa 1960-luvulla ja aloitti kesänäyttelytoiminnan 1967. Purnun mallin mukaan syntyi pian kesänäyttelyjä ympäri maata.
Alueella on useita näyttelyhalleja ja perinnerakennuksia. Näyttelykeskuksen sijainti kauniissa rantamaisemassa tarjoaa runsaasti tilaa ulkoteoksille. Esiintymislava toimii myös kesäteatterina ja konserttipaikkana.
Purnua ylläpitää vuonna 1994 perustettu Aimo Tukiaisen Purnun Säätiö, Säätiö esittelee Aimo Tukiaisen tuotantoa, tukee suomalaista nykytaidetta ja edistää kansankulttuuria.
Chilen laivasto
Chilen laivasto () on Chilen asevoimien merellinen osa.
Chilen laivasto perustettiin 1817 ja jo vuotta aiemmin Chacabucon taistelun jälkeen oli kenraali Bernardo O'Higgins sanonut, että "tällä voitolla eikä muillakaan ole merkitystä jollemme hallitse meriämme". Taistelun seurauksena alettiin muodostaa Chilen laivastoa ja sen ensimmäisenä toimena säädettiin laivastolaki. Chilen ensimmäinen kansallinen laivasto ja merikoulu perustettiin samoin kuin merijalkaväki ja huoltokeskus.
O'Higgins palkkasi brittiläisen merenkulkijan lordi Thomas Cochranen laivaston ensimmäiseksi komentajaksi, minkä seurauksena laivastoon palkattiin runsaasti englanninkielistä henkilöstöä niin Britanniasta ja Irlannista kuin Yhdysvalloistakin. Laivastoon kuului vuonna 1860 20-tykkinen höyrylaiva, 18-tykkinen korvetti, kaksi prikiä ja kuunari. Chile tuki Perua 1865 sodassa Espanjaa vastaan, minkä seurauksena Espanjan laivaston tulitti Valparaisoa. Tämän seurauksena maassa todettiin voimakkaan laivaston olevan välttämätön suojaamaan rannikkoa. Presidentti Errazurizin johdolla maan hallinto uudelleen organisoi ja varusti laivastoa, joka oli valmiina sotatoimien alkaessa 1879.
Sota Perua vastaan alkoi 1879 ja se päättyi 1882. Laivaston merkitys sodan lopputulokseen oli ratkaiseva samoin kuin Chilen sisällissodassa 1891, jolloin suuri osa laivastossa kapinoi presidentti José Manuel Balmacedan hallintoa vastaan ja siten edesauttoi hänen karkottamistaan. Vuosisadan vaihteessa maan laivastossa palveli joukko Elswickin telakan toimittamia risteilijöitä sekä Britannian kuninkaallisen laivaston käyttämien kaltaisia torpedoin varustettuja tykkiveneitä. Torpedoaluksina oli muun muassa kymmenen Yarrow-tyyppistä alusta sekä seitsemän brittien 30-solmun tyyppiä olevaa hävittäjää.
Chilen hallitus tilasi 1912 J. Samuel White and Companyltä Cowesista kuusi suurikokoista hävittäjää, joiden aseistus oli vahvempi kuin Britannian kuninkaallisen laivaston vastaavien alusten. Aluksista kuitenkin ainoastaan kaksi päätyi Chileen, kun Britannia pakko-otti neljä keskeneräistä alusta itselleen elokuussa 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chile ei kyennyt uudistamaan laivastoaan ja Serrano-luokan alusten tilaus John I. Thornycroft and Companyltä 1927 oli seuraava alustilaus.
Maa pysyi toisessa maailmansodassa puolueettomana ja sen laivasto ei saanut apua mistään sotaa käyvästä maasta.
Laivaston komentajan amiraali Enrique Larrañaga Martínin alaisuudessa on 25000 henkeä, joista 5200 palvelee merijalkaväessä. Aluksia laivastolla on 66, mikä on kasvamassa 74:ään. Aluksista 21 on varsinaisia taisteluyksiköitä ja ne on sijoitettu Valparaísoon. Laivaston sukellusveneet sekä niiden emälaiva on sijoitettu Talcahuanoon. Laivastoon kuuluvat myös ilmavoimat, joiden tehtävänä on tavaran ja henkilöstön kuljettaminen sekä merialueiden valvonta. Laivaston ilmavoimilla ei ole hävittäjiä eikä pommittajia.
Gustaf Henrik Mellin
Gustaf Henrik Mellin (23. huhtikuuta 1806 Revonlahti – 2. elokuuta 1875 Norra Vram, Skåne, Ruotsi) oli Ruotsissa asunut suomalaissyntyinen pappi ja kirjailija.
Mellinin vanhemmat olivat Revonlahden kappalainen Abraham Mellin ja Margareta Wacklin. Mellin siirtyi jo 1810 perheensä mukana Ruotsiin jossa hänen isänsä toimi Thunin kirkkoherrana Länsi-Götanmaalla. Mellin pääsi ylioppilaaksi 1821 ja hänet vihittiin papiksi 1829. Hän toimi 1829–1852 Tukholman Klaran seurakunnan pappina ja viimeksi hän oli kirkkoherrana Skånessa. Mellin julkaisi koko kirjallisen tuotantonsa Ruotsissa mutta hän kirjoitti myös Suomeen liittyvistä aiheista.
Mellin oli Ruotsissa suosittu kirjailija ja hänet tunnettiin ennen kaikkea historiallisista kertomuksistaan. Mellin kirjoitti myös runoja, lastenkirjoja, oppikirjoja sekä kansantajuisia tietokirjoja.
Mellin oli sukua kirjailija Sara Wacklinille ja hän toimi tämän holhoojana Wacklinin asuessa Ruotsissa. manuskript. Fritze, Stockholm 1890
Luhtakuirisammalet
Luhtakuirisammalet ("Calliergon") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 4 Suomessa esiintyvää lajia. Kaikki lajit ovat elinvoimaisia ja ne esiintyvät koko Suomessa.
Rastasluurat
Rastasluurat ("Myrmothera") on luurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku on luettu kuuluvaksi muurien heimoon. Rastasluurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Väinö Tiger
Väinö Tiger (23. tammikuuta 1896 Muhos – 30. kesäkuuta 1964) oli suomalainen Oulussa asunut taidemaalari.
Tigerin vanhemmat olivat piirimaanmittari Oskar Tiger ja Greta Elisabeth o.s. Puusti. Hän kävi Taideteollista keskuskoulua 1915–1917 ja 1918–1919.
Tiger osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1921 ja 1945 välillä.
Nysämuurat
Nysämuurat ("Chamaeza") on muurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Nysämuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kuusi lajia.
Kevin Hagen
Kevin Hagen (3. huhtikuuta 1928 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 2005 Grants Pass, Oregon, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli tohtori Bakeria televisiosarjassa "Pieni talo preerialla".
Sekalaisten opintojen jälkeen nuori Hagen matkusti Eurooppaan ja kierreltyään aikansa astui Yhdysvaltojen hallinnon palvelukseen Saksassa Wiesbadenissa. Kaksivuotisen sopimuksen päätyttyä hän palasi Yhdysvaltoihin. Opiskeltuaan vuoden verran oikeustiedettä hän totesi olevansa väärällä alalla. Koe-esiintymisen kautta hän vihdoin pääsi aloittamaan näyttelijänuran. Ensimmäinen palkkatyö oli kertarooli silloisessa suositussa radio- ja televisiosarjassa "Dragnet".
The Pretty Reckless
The Pretty Reckless on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin aiemmin näyttelijänä tunnetun Taylor Momsenin ympärille. Yhtyeen nimeksi piti alun perin tulla pelkkä The Reckless, mutta nimi vaihtui The Pretty Recklessiin tavaramerkkiongelmien takia.
Momsen on ilmoittanut OK! Magazinen haastattelussa, että yhtye on allekirjoittanut levysopimuksen Interscope Records -levy-yhtiön kanssa. Aiemmin 2009 The Pretty Reckless oli kiertueella The Veronicas -yhtyeen kanssa. Toisessa haastattelussa Taylor lyhyesti keskusteli yhtyeen musiikista, sanoen, että ”se tulee olemaan erilaista kuin ihmiset odottavat” ja siinä on mukana synkkää soundia unohtamatta kuitenkaan keveyttä ja hauskuutta.
MTV:n haastattelussa Momsen paljasti yhtyeen vaikutteiksi The Beatlesin lisäksi useita grunge-yhtyeitä, kuten Soundgarden, Audioslave ja Nirvana. Hän myös mainitsi omiksi vaikutteikseen Debbie Harryn, Joan Jettin ja Cherie Currien.
Pst/Q
Mats Petter Stenqvist (syn. 28. maaliskuuta 1975, Göteborg, Ruotsi) tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Pst/Q on ruotsalainen hip hop -artisti ja sanoittaja. Hän kuuluu Mobbade Barn Med Automatvapen -nimiseen hip hop -ryhmään, jonka kanssa on julkaissut kolme studioalbumia. Pst/Q on julkaissut myös kaksi sooloalbumia.
Just Push Play
Just Push Play on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Aerosmithin vuonna 2001 julkaistu kolmastoista albumi. Singleinä julkaistiin kappaleet "Jaded", "Fly Away from Here", "Sunshine" ja "Just Push Play".
Kääpiöparta-agama
Kääpiöparta-agama ("Pogona henrylawsoni") on agamien heimoon kuuluva liskolaji, jota tavataan Koillis-Australian sisämaassa. Se on sukunsa lajeista pienin ja kasvaa 22–28 cm pitkäksi. Kääpiöparta-agama on sekasyöjä, jolle maistuvat hyönteisten lisäksi kasvikset.
Mobbade Barn Med Automatvapen
Mobbade Barn Med Automatvapen (lyh. MBMA, suom. "Kiusatut lapset automaattiaseiden kera") on ruotsalainen kolmihenkinen hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat MC:t Organism 12 ja Pst/Q sekä DJ DJ Large. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia.
Jalo Heikkinen
Jalo Aarre Heikkinen (s. 23. helmikuuta 1942 Suomussalmi) on suomalainen Suomussalmella asuva kirjailija.
Kirjailija, kulttuurisihteeri Jalo Heikkisen kotitalo Rauhala on Pesiönlahden takana Kylmälläniemellä. Jalon isä Rauhalan Setti oli tunnettuja Kurimon Heikkisiä. Jalo Heikkinen on monissa teoksissaan tallentanut suomussalmelaista elämänmenoa aina lapsuusmuistoistaan alkaen. Merkittävän elämäntyön hän on tehnyt Ilmari Kiannon tuotannon järjestelijänä ja tutkijana.
James R. Schlesinger
James Rodney Schlesinger (15. helmikuuta 1929 New York, New York – 27. maaliskuuta 2014 Baltimore, Maryland) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1973–1975 maansa puolustus- ja vuosina 1977–1979 energiaministerinä. Vuosina 1971–1973 hän oli Yhdysvaltain atomienergiakomission puheenjohtaja ja vuonna 1973 keskustiedustelun johtaja.
Schlesinger syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa, mutta kääntyi myöhemmin luterilaiseen kristinuskoon. Hän opiskeli taloustiedettä Harvardin yliopistolla ja opetti sitten alaa itse. 1960-luvulla hän työskenteli RAND Corporationille. Sittemmin hän työskenteli muun muassa vanhempana neuvonantajana Lehman Brothersille.
Schlesinger meni vuonna 1954 naimisiin Rachel Line Mellingerin (k. 1995) kanssa. Pari sai kahdeksan lasta.
Winnetou
Winnetou on fiktiivinen intiaani, joka esiintyy useissa saksalaisen Karl Mayn seikkailukirjoissa. Hän kuuluu apassien heimoon, tarkemmin sanottuna mescaleroihin. Winnetou kulkee usein Old Firehandin ja Old Shatterhandin mukana ja hän kantaa kuuluisaa hopeapyssyä.
Helena Junttila
Helena Junttila (15. helmikuuta 1963 Simo) on lappilainen taidemaalari. Hän varttui Kittilässä ja Sodankylän Askan kylässä. Hän asuu Sodankylän Askassa taiteilijakylässä.
Junttila valmistui Vapaan taidekoulun ammatilliselta linjalta Helsingissä vuonna 1989. Helena Junttila on tullut tunnetuksi tussipiirroksista ja maalauksista, joissa hän kuvaa ihmistä eläinten, kasvien, myyttisten hahmojen ja luonnonvoimien kanssa. Eläimistä etenkin karhu toistuu usein Junttilan teoksissa. Junttilan teoksia on ollut esillä eri puolilla maailmaa. Hänen teoksiaan kuuluu Rovaniemen taidemuseon kokoelmiin.
Junttila on Suomen taidemaalariliiton jäsen vuodesta 1996 ja kuuluu Lapin Taiteilijaseuraan, jonka hallituksen jäsen hän oli vuosina 1997–1999 ja 2001–2007 sekä puheenjohtaja 2005–2006.
Vuonna 2006 Junttila oli ehdolla Garnegie Award -näyttelyyn.
Lapin taidetoimikunta palkitsi Junttilan vuonna 2013 Lapin taide-elämän puolesta tehdystä työstä. Vuonna 2016 Junttila oli LuostoClassicin vuoden taiteilija. Junttila sai Lapin rahastolta 2014 visuaalisten taiteiden kokovuotisen 22 000 euron apurahan. Vuonna 2011 hän sai Lapin taidetoimikunnalta 500 euron kohdeapurahan.
Helena Junttilan puoliso on graafikko Jukka Tarkiainen.Helena Junttila on Einari Junttilan lapsenlapsi.
Helena Junttila. Kustannus-Puntsi, 2004 ISBN 952-5343-23-5
Organism 12
Per Johan Hellqvist tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Organsim 12 (myös Organismen) (syn. 7. maaliskuuta 1980, Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen rap -artisti. Hän on tullut tunnettuksi Mobbade Barn Med Automatvapen - hip hop -yhtyeen jäsenenä. "Organism 12" -nimi tulee The Cat from Outer Space -elokuvan "Org 12" -nimisestä henkilöstä.Organism 12 tunnetaan myös seuraavilla nimillä:
Henry Umoru
Henry Umoru (s. 10. lokakuuta 1985) on nigerialainen koripalloilija, joka edustaa Koripallon I-divisioona B:ssä pelaavaa Vaasan Salamaa. Hän on pelipaikaltaan sentteri.
Umoru siirtyi kotimaastaan Nigeriasta Suomeen vuonna 2005 ja on pelannut tästä lähtien Suomen koripalloilun kahdella ylimmällä sarjatasolla. Umorun edustamat seurat Suomessa ovat olleet Äänekosken Huima, Lapuan Korikobrat sekä Kauhajoen Karhu.
Umoru on pelannut Äänekosken Huimassa myös 22-vuotiaiden SM-sarjaa, ja koska Korisliigan herrasmiessopimuksessa juniorisarjoja Suomessa pelanneet ulkomaalaiset rinnastetaan suomalaispelaajiin, ei Umoru täten kuluta joukkueensa ulkomaalaiskiintiötä.
Umorun kasvattajaseura on nigerialainen Union Bank Lagos. Nigeriassa hän on lisäksi pelannut nuorten maajoukkueissa.
Suomeen Umoru siirtyi kaudeksi 2005–2006 Äänekosken Huiman I-divisioona-joukkueeseen sekä 22-vuotiaiden SM-sarjajoukkueeseen. Hän joutui väistymään Huiman edustusjoukkueesta joulukuussa 2005 uuden amerikkalaisvahvistuksen saapumisen myötä.
Lapuan Korikobrien I-divisioonajoukkueeseen Umoru liittyi kaudeksi 2006–2007. Umoru oli joukkueensa aloitusviisikossa lähes kaikissa kauden otteluissa ja viimeisteli kauden aikana keskimäärin 14,7 pistettä ja otti 8 levypalloa. Toisella kaudella Korikobrissa Umorun rooli pieneni, kun joukkueeseen siirtyi Kauhajoen Karhussa sarjan levypallotilaston edellisellä kaudella voittanut gambialaissentteri Baboucarr Bojang. Joukkue sijoittui runkosarjassa toiseksi ja pääsi yrittämään nousua Korisliigaan karsintojen kautta, tässä kuitenkaan onnistumatta. Umoru viimeisteli runkosarjassa keskimäärin 11,3 pistettä ja Korisliiga-karsinnoissa 7,0 pistettä.
Korikobrissa Umoru aloitti myös kauden 2008–2009. Kesken kauden hän joutui kuitenkin neuvottelemaan Korikobrien kanssa jo tehtyä sopimusta uudelleen, eikä päässyt seuran kanssa asiasta yhteisymmärrykseen. Tämän vuoksi hän otti yhteyttä Kauhajoen Karhun I-divisioonajoukkueeseen, jonne hän neuvotteli loppukauden mittaisen sopimuksen. Karhu nousi kauden päätteeksi Korisliigaan ja Umoru solmi joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kahden ensimmäisen Korisliiga-kauden aikana hänen rooli joukkueessa jäi erittäin pieneksi ja ennen kolmannen kauden alkua suurempaa vastuuta kaivannut Umoru purki pelaajasopimuksen yhteistyössä Karhun kanssa.
Rahkasammalet (luokka)
Rahkasammalten luokka ("Sphagnopsida") on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvista luokista. Rahkasammalten luokassa on vain yksi lahko, rahkasammalten lahko ("Sphagnales"). Myös tämä sisältää vain yhden heimon ("Sphagnaceae"), johon kuuluu yksi suku rahkasammalet ("Sphagnum"). Eli rahkasammalten luokkaan kuuluu vain yhden suvun ("Sphagnum") lajeja.
Karstasammalet (luokka)
Karstasammalten luokka ("Andreaeopsida") on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvista luokista. Karstasammalten luokassa on vain yksi lahko, karstasammalten lahko ("Andreaeales"). Myös tämä sisältää vain yhden heimon ("Andreaeaceae"), johon kuuluu yksi suku karstasammalet ("Andreaea"). Eli karstasammalten luokkaan kuuluu vain yhden suvun ("Andreaea") lajeja.
DJ Large
Jan Mattias Hedbom (s. 18. syyskuuta 1979, Uppsala, Ruotsi) tunnetaan paremmin taiteilijanimellään DJ Large (myös Large Vegas) on ruotsalainen Mobbade Barn Med Automatvapen -hip hop -yhtyeen DJ.
Andres Põder
Andres Põder (s. 22. marraskuuta 1949 Haapsalu) on virolainen evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa, pappi ja poliitikko. Hänet valittiin arkkipiispaksi 24. marraskuuta 2004, ja hän astui virkaan 2. helmikuuta 2005. Hänen virkakautensa päättyi tammikuussa 2015. Põderin edeltäjä oli Jaan Kiivit nuorempi.
Põder on naimisissa, ja hänellä on kaksi poikaa, jotka ovat kumpikin teologeja. Hänen tyttärensä kuoli vuonna 2004.
Põder opiskeli kirkon teologisessa instituutissa, sai pappisvihkimyksen 19. syyskuuta 1976 ja palveli useita seurakuntia vuosina 1976–2005. Hän toimi vuosina 1990–2005 kirkon konsistorion asessorina ja Pärnun rovastikunnan rovastina. Hän myös luennoi teologisessa instituutissa.
Poliittisella urallaan Põder toimi Pärnun kaupunginvaltuuston varapuhemiehenä ja sen opetuslautakunnan puhemiehenä. Hän oli myös aikoinaan Viron kongressin jäsen. Hän oli Viron kristillis-demokraattisen liiton perustajajäseniä 1980-luvun lopulla ja vaikutti sittemmin isänmaaliitossa. Hänestä tuli vuonna 2001 Pyhän Konstantinus Suuren ritarikunnan jäsen.
Karhunsammalet (luokka)
Karhunsammalten luokka ("Polytrichopsida") on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvasta luokasta. Karhunsammalten luokassa on vain yksi lahko, karhunsammalten lahko ("Polytrichales"), sen jälkeen kun lahosammalten lahko ("Tetraphidales") on siirretty aitosammalten luokkaan. Karhunsammalten lahko sisältää vain yhden heimon ("Polytrichaceae").
Trinitat Novan metroasema
Trinitat Nova on Barcelonan metron linjojen 3, 4 ja 11 asema. Se sijaitsee Trinitat Novan kaupunginosassa Nou Barrisin alueella Barcelonan koillisosassa. Se avattiin vuonna 1999 linjan 4 asemana. Vuonna 2003 otettiin käyttöön jatkoyhteytenä toimiva linja 11. Lokakuussa 2008 myös linja 3 saavutti Trinitat Novan aseman.
Heikkilä
Heikkilä voi tarkoittaa seuraavia:
Kuvitteellisia henkilöitä:
Rosvomuurat
Rosvomuurat ("Pittasoma") on töpökkien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Rosvomuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi muuriin.
Lasse Heikkilä
Lasse Heikkilä on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Jesper Åberg
Jesper Åberg (s. 1967) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Cloetta Fazerin toimitusjohtajana 2007–2009.
Åberg tuli töihin Fazerille vuonna 1994 controller-tehtäviin. Fazerin ja ruotsalaisen Cloettan yhdistyessä vuonna 2000 hänet nimitettiin Cloetta Fazerin business controlleriksi ja konsernin johtoryhmän jäseneksi. Åberg työskenteli Cloetta Fazerin toimitusjohtajana tammikuusta 2007 lähtien. Fazer Makeiset syntyi, kun Cloetta Fazerin makeisliiketoiminta siirtyi takaisin Fazerille vuonna 2009. Samalla Åbergista tuli Fazer Makeisten toimitusjohtaja.
Åberg on opiskellut Svenska handelshögskolanissa ja on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Paul Rodriguez Jr
Paul Rodriguez Jr. (lempinimi P-Rod, s. 31. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hänen isänsä on koomikko Paul Rodriguez. Hän sijoittui ensimmäiselle sijalle X Games -kilpailun rullalautailussa neljä kertaa. Lisäksi Rodriguez valmistaa omat lautansa.
Preeriahaukka
Preeriahaukka ("Falco mexicanus") on pohjoisamerikkalainen jalohaukka.
Linnun pituus on 37–47 cm, siipien kärkiväli 90–113 cm ja paino 420–1 100 g, keskimäärin 686 g. Naaras on hieman koirasta kookkaampi. Se on kookas, melko vaalea jalohaukka, selkäpuolelta ruskehtava tai harmahtava ja vatsapuolelta lähes valkoinen. Lennossa erottuvat tummat kainalohöyhenet. Laji on suosittu haukkametsästäjien keskuudessa.
Preeriahaukat elävät läntisessä Pohjois-Amerikassa Kanadan eteläosista Yhdysvaltain länsiosiin ja Meksikossa Durangon osavaltioon saakka. Lajin elinympäristön ala on noin 3,8 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä.
Pesimäympäristönä ovat avoimet, kuivat ruohomaat eli preeria, missä on kallioharjanteita ja -jyrkänteitä. Muuttoaikoina sitä tavataan myös metsäseuduilla ja autiomaissa, usein melko korkealla vuoristossa.
Pariutuminen tapahtuu muuttomatkalta palattua. Reviirin koko on 59–315 neliökilometriä. Pesä on tavallisesti kalliojyrkänteen ulkonemalla eikä siinä ole muuta kuin kuoppa, johon naaras munii 2–6, keskimäärin viisi munaa. Muninta tapahtuu kahden päivän välein ja naaras hautoo 29–31 päivää. Koiras voi joskus osallistua haudontaan, mutta pääasiassa se hankkii perheelle ruoan. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä keskimäärin 38 päivää vanhoina ja itsenäistyvät keskimäärin 65 päivän kuluttua. Emot ovat pesällä erittäin aggressiivisia ja häätävät pesän lähistöltä niin maakotkat, kaliforniankondorit, amerikanhuuhkajat kuin amerikanhiirihaukat sekä maapedot.
Pesimäajan pääravintona ovat oravien heimoon kuuluvat siiselit ja suslikit ("Spermophilus"). Muuta ravintoa edustavat pienet ja keskikokoiset linnut sekä matelijat.
George Digweed
George Digweed on yksi maailman parhaista haulikkoampujista. Hän on voittanut maailmanmestaruuden 15 kertaa ja euroopanmestaruuden 12 kertaa.