hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tommy Wingels
Tommy Wingels (s. 12. huhtikuuta 1988) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta pystyy tarvittaessa pelaamaan myös laitahyökkääjänä. Hän edustaa NHL-seura Boston Bruinsia.
Wingels pelasi ennen ammattilaisuraansa yhden kauden, 2006–2007, Cedar Rapids RoughRidersissa juniorisarja USHL:ssä ja kolme kautta, 2007–2010, ohiolaisen Miamin yliopiston joukkueessa RedHawksissa yliopistosarja CCHA:ssa. Hänet nimettiin NCAA:n Frozen Four -lopputurnauksen tähdistökentälliseen vuonna 2009 ja CCHA:n toiseen tähdistökentälliseen vuonna 2010, jona vuonna hänet myös palkittiin CCHA:n parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnolla.
San Jose Sharks varasi Wingelsin NHL:ään numerolla 177 kuudennella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 ja pelasi kaudella 2010–2011 viisi NHL:n runkosarjaottelua, joista ensimmäisen 8. lokakuuta 2010, jolloin San Jose kohtasi Tukholmassa pelatussa ottelussa Columbus Blue Jacketsin. Suurimman osan kaudesta, 69 ottelua, hän vietti AHL:n Worcester Sharksissa. Wingels teki NHL-uransa ensimmäiset pisteet kaudella 2011–2012. Ensimmäinen maali syntyi 15. tammikuuta 2012 pelatussa ottelussa Chicago Blackhawksia vastaan. Hän pelasi kauden aikana lopulta 33 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua NHL:ssä sekä 29 runkosarjaottelua AHL:ssä.
Syksyllä 2012 alkaneen NHL:n työsulun ajan hän pelasi KooKoossa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestiksessä.
Wingels pelasi lopulta Sharksien joukkueessa seitsemällä kaudella 337 ottelua ja teki 51+71=122 pistettä ennen siirtoaan Ottawa Senatorsiin kesken kautta 2016-17. Hän keräsi loppukaudella joukkueessa tehot 2+2=4 ja pelasi 37 ottelua. Wingels teki heinäkuussa 2017 sopimuksen vapaana agenttina Chicagoon. Hän pelasi joukkueessa 57 ottelua tehoin 7+5=12. Boston Bruins hankki Wingelsin kevään 2018 siirtotakarajalla.
SMS Arcona
SMS Arcona voi tarkoittaa seuraavaa:
Taupo (tulivuori)
Taupo on tulivuori Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Sen keskellä on supertulivuoren kaldera, joka nykyään on Uuden Seelannin suurin järvi Taupojärvi. Tulivuori on osa Taupon vulkaanista aluetta. Tulivuori purkautui ensimmäisen kerran arviolta 300 000 vuotta sitten. Noin vuonna 180 sattunut purkaus, joka tunnetaan myös nimellä Hatepen purkaus, oli yksi suurimmista purkauksista mikä on kirjattu ylös. Purkaus oli arviolta luokkaa 7. Tämän jälkeen vuori ei ole purkautunut. Tulivuoren lähistöllä on kuumia lähteitä ja Horomatangin, Rotokawan ja Turangin hydrotermisesti aktiiviset alueet.
Montevideo (departementti)
Montevideo on yksi Uruguayn departementeista. Sen pääkaupunki on Montevideo. Departementin väkiluku on 1 292 347 ja pinta-ala 530 km².
Montevideon pohjoisten esikaupunkien ja Canelonesin kaupungin välillä sijaitsee Uruguayn tuottavimpia viinitarhoja.
Uruguayn yleisin rypäle Tannat on alueen viljellyin lajike. Alueella viljellään muitakin tunnettuja ranskalaisia rypäleitä. Chenin Blanc, Sauvignon Blanc, Chardonnay ja Pinot Blanc ovat valkoisista viinilajikkeista yleisimmät. Tannatin lisäksi alueella viljellään punaisista rypälelajikkeista myös Syrahia, Cabernet Francia ja Merlot'ta.
Hakimullah Mehsud
Hakimullah Mehsud, oik. Jamshed Mehsud (n. 1979 Bannu – 1. marraskuuta 2013 Dande Darpa Khel, Pohjois-Waziristan) oli pakistanilainen Taliban-johtaja. Hän oli vuodesta 2009 Tehrik-i-Taliban Pakistanin (TTP) eli Pakistanin Talibanin johtaja. Hänen edeltäjänsä tehtävässä oli Baitullah Mehsud, jonka kanssa hän ei ollut sukua. Yhdysvaltojen ulkoministeriö liitti Mehsudin ja TTP:n 1. syyskuuta terroristilistalle "Specially Designated Global Terrorist" ja lupasi viiden miljoonan dollarin palkkion vihjeistä, jotka johtaisivat hänen kiinni saamiseensa. Tehrik-i-Talibanin johtajana Mehsud oli tärkeä hahmo Luoteis-Pakistanin heimoalueen konfliktissa.
Alkuvuodesta 2012 oli liikkeellä väitteitä Mehsudin kuolemasta. Pakistanin turvallisuusviranomaiset väittivät hänen kuolleen Yhdysvaltojen miehittämättömässä lennokkihyökkäyksessä, Taliban kiisti tiedon. Mehsudin kuolemasta liikkui tietoja jo kahdesti aiemmin, elokuussa 2009 kolmen päivän välein. Marraskuussa 2013 Pakistanin Taliban ilmoitti johtajansa kuolleen Yhdysvaltain ohjusiskussa Luoteis-Pakistanissa.
Voimapari
Voimaparin muodostaa kaksi saman kappaleen eri kohtiin vaikuttavaa yhtä suurta, mutta vastakkais­suuntaista voimaa. Tällaiset voimat kumoavat toistensa vaikutuksen kappaleen massakeskipisteen etenemiseen, mutta niillä on momentti, jolla ne vaikuttavat kappaleen pyörimiseen. Jos kappale alku­tilanteessa on levossa, voimapari saa sen pyörimään, mutta ei siirtymään paikoiltaan.
Voimaparin momentti on suuruudeltaan yhtä suuri kuin kumpikin näistä voimista kerrottuna niiden vaikutus­suorien etäisyydellä:
missä "F" on toinen voimista, "p", ja "q" taas voimien vaikutus­suorien ja niitä vastaan kohtisuoran tason leikkaus­pisteiden paikkavektorit. Voimaparin voimille ei voida määrittää resultanttia.
Voimaparin muodostavat esimerkiksi ne voimat, joilla magneettikenttä vaikuttaa johdin­silmukassa tai käämissä kahteen johtimen osaan, joissa virta kulkee vastakkaisiin suuntiin. Niinpä magneetti­kenttä voi saada silmukan tai käämin pyörimään, mutta ei etenevään liikkeeseen. Tätä seikkaa hyödynnetään sähkö­moottoreissa.
Glen Garioch
Glen Garioch on skottilainen viskitislaamo. Tislaamon perusti Thomas Simpson vuonna 1797, mutta ensimmäinen tislaamon itsensä pullottama Glen Garioch single malt -viski tuotiin markkinoille vasta vuonna 1972.
Eräs näistä sekoittajista oli aberdeenilainen William Sanderson, joka tutustui Glen Gariochiin sen ollessa leithiläisten sekoittajien yhteisyrityksen omistuksessa. Vuonna 1886 Sanderson osti puolet tislaamosta itselleen, ja vuoteen 1921 mennessä hänen poikansa johtama sijoittajaryhmä oli saanut täyden määräysvallan yhtiössä. Tämän jälkeen useaan otteeseen omistajaa vaihtanut ja pitkiä aikoja suljettuna ollut Glen Garioch on nykyään osa Morrison Bowmorea. Yhtiö pullottaa suurimman osan tislaamon rajoitetusta tuotannosta single malt -viskinä, jonka ikämerkintä on 8–21 vuotta.
USS Perkins (DD-877)
USS Perkins (runkonumero DD-877) oli Yhdysvaltain laivaston Gearing-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin 19. kesäkuuta 1944 Consolidated Steel Corporationin telakalle Orangessa Texasissa ja alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1944 kumminaan Isabel Weld Perkins. Alus otettiin palvelukseen 4. huhtikuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään T. M. Fleck.
"USS Perkins" siirrettiin 15. tammikuuta 1973 Argentiinalle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä "ARA Comodoro Py" (runkonumero D-27). Alus osallistui Falklandin sotaan. Se poistettiin alusluettelosta 1984.
TR-1700 -luokan sukellusvene "ARA Santa Cruz" upotti aluksen 15. kesäkuuta 1987 torpedoimalla.
Kazakstanin parlamenttivaalit 2007
Kazakstanin parlamenttivaalit 2007 järjestettiin Kazakstanissa 18. elokuuta 2007. Vaalit olivat voitto presidentti Nursultan Nazarbajevin Nur Otan -puolueelle, joka ensimmäistä kertaa itsenäisen Kazakstanin historiassa saavutti vaaleissa kaikki alahuoneen 98 paikkaa. Mikään muu puolue ei ylittänyt 7% äänikynnystä. Vaalien virallinen äänestysprosentti oli 68,4 %.
Presidentti Nursultan Nazarbajev muutti keväällä 2007 maan perustuslakia, jotta vaalit voitaisiin pitää ennenaikaisesti. Samalla poistettiin myös presidentin virkakausien rajoitukset.
Tjosovski
Tjosovski () on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tjosovskojen ja Netylskojen suoalueiden keskellä 51 kilometriä Novgorodista luoteeseen. Kunnassa on 860 asukasta (vuonna 2012).
Tjosovskin kunnan pinta-ala on 137,4 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa ja idässä Novgorodin piirin Tjosovo-Netylskin kuntaan, etelässä Batetskin piiriin ja lännessä Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 54,3 % on maatalousmaata, 15,3 % metsää ja 5,5 % vesialuetta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Zabolotjen kylä, jossa vuonna 2009 oli kolme asukasta.
Paikkakunta on saanut alkunsa 1940-luvun lopulla perustetun turvetuotantoyrityksen työläisasutuksesta Tjosovo-2. Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen Tjosovski. Enimmillään siellä oli yli 4 000 asukasta.
Polttoturpeen tuotanto loppui Neuvostoliiton hajottua. Kaupunkimaisen taajaman asemasta luovuttiin vuonna 2009.
Tjosovskista on maantieyhteys Novgorodin ja Lugan väliselle maantielle. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut ja hallinto. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti ja pankki.
Hollisterin mellakka
Hollisterin mellakka oli American Motorcyclist Associationin "Gypsy tour" -ajoissa vuonna 1947 tapahtunut välikohtaus, joka kesti noin 40 tuntia.
Yhdysvaltain moottoripyöräharrastajien keskusliitto AMA järjesti Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta 1947 suuren ajotapahtuman Hollisterissa, Kaliforniassa. Noin 4 500 asukkaan Hollisteriin tuli 4 000 motoristia. Ajoihin osallistui myös sotaveteraaniryhmä, jonka nimi oli "The Pissed Off Bastards of Bloomington", "P.O.B.O.B." eli lyhyesti "P.O.B". Ryhmää johti Otto Friendl. Muita osallistujia olivat muun muassa "Market Street Commandos" ja "Boozefighters". Väkijoukko rikkoi Hollisterin keskustan katuun kaljapulloja, ja motoristit pitivät pääkadulla nopeuskilpailuja. Juovuksissa olevat nahkatakkiset, farkkuhousuiset motoristit ajelivat ympäri kaupunkia holtittomasti ja jopa ravintoloiden ovista sisään. Motoristeja loukkaantui kaatumisissa ja törmäyksissä. Varsinaisen mellakan käynnistivät Boozefighters. Syntyi joukkotappelu, humalaiset rähinöijät yritettiin vapauttaa väkivalloin, kaupungin seitsenhenkinen poliisi menetti tilanteen hallinnan ja osavaltion liikkuva poliisi tuli apuun. 40 tuntia kestäneessä riehunnassa loukkaantui 60, joista kolme vakavasti. 50 pidätettiin, pääosin rauhan häiritsemisestä, ja suurin osa häiriöteoista oli Boozefighters-moottoripyöräkerhon tekemisiä. Noin 20 poliisin joukko sai tilanteen hallintaansa 5. heinäkuuta 1947 mennessä. Rangaistusten kovuus vaihteli 25 dollarin liikennesakosta kolmen kuukauden vankilatuomioihin.
Life-lehti julkaisi kuuluisaksi tulleen kuvan juopuneesta motoristista, mikä ei kuitenkaan ollut koko totuus tapahtumista. Hollisterin tyyppinen tapahtuma toistui pari kuukautta myöhemmin Riversiden kaupungissa.
AMA:n silloisen pääsihteerin väitetään tapahtuman jälkeen sanoneen, että prosentti moottoripyöräilijöistä oli huligaaneja, mutta sitä on mahdoton todistaa. Joka tapauksessa Riversiden sheriffi kutsui häiritseviä motoristeja lainsuojattomiksi.
Hollisterin ja Riversiden tapahtumat innoittivat Marlon Brandon tekemään elokuvan "Hurjapäät", joka sai ensi-iltansa vuonna 1953.
P. S. Vuoristo
Paavo Sakari Vuoristo (sukunimi aik. Friberg) 6. kesäkuuta 1869 Kankaanpää – 24. toukokuuta 1946 Kajaani) oli suomalainen seminaarinlehtori, kansakoulutarkastaja, oppikirjojen tekijä ja näytelmäkirjailija.
Vuoriston vanhemmat olivat nimismies Karl Arvid Friberg ja Fanny Adelaide Boijer. Hän pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1889 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1891. Vuoristo toimi opettajana oppikouluissa ja opettajaseminaareissa. Viimeksi hän oli Kajaanin seminaarin äidinkielen lehtori ja varajohtaja 1902–1936 sekä Kajaanin kansakoulujen tarkastaja 1921–1936. Vuoristo oli naimisissa kaksi kertaa, ensin 1893–1932 Johanna Ingeborg Hanna Wallinin (k. 1932) kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta, joista yksi oli metsäteknologian professori Ilmari Vuoristo. Vuodesta 1934 Vuoriston puoliso oli Tyra Kärjenkoski.
Vuoristo kirjoitti kansakoulun äidinkielen kielioppeja ja työkirjoja sekä lisäksi lastennäytelmiä:
Japaninlaikkuköynnös
Japaninlaikkuköynnös ("Actinidia arguta") laikkuköynnösten sukuun kuuluva monivuotinen köynnöskasvi.
Japaninlaikkuköynnös kasvaa luontaisesti Japanissa, Koreassa, Kiinan koillisosissa ja Venäjän Siperian kaakkoisosissa. Kasvupaikkoja ovat runsasravinteiset, tuoreet havu- ja sekametsät varsinkin jokilaaksoissa ja puronvarsissa.
Japaninlaikkuköynnös kasvaa 2–4 metriä pitkäksi. Nuoret varret ovat melkein kaljuja. Lehtiruoti on 2–8 cm pitkä ja usein punertava. Lehtilapa on 6–10 cm, tummanvihreä, kiiltävä ja muodoltaan leveän puikea ja pyöreä- tai joskus herttatyvinen. Laita on säännöttömästi pieni- ja terävähampainen. Kukinnossa on 1–10 kukkaa. Kukat ovat 1,8 cm leveitä ja teriö on vihertävän valkoinen. Ponnet ovat tummanpunaisia. Hedelmä on kahden senttimetrin pituinen vihertävänkeltainen marja.
Japaninlaikkuköynnöstä voidaan kasvattaa koristekasvina tukeen nojaavana tai siihen kiertyvänä köynnöksenä tai rentona suojapensaana. Kasvi tuottaa pieniä, kiivihedelmän tapaisia hedelmiä, jotka ovat syötäviä ja erittäin C-vitamiinipitoisia. Koska laikkuköynnökset ovat kaksikotisia, hedelmiä tuottamaan tarvitaan sekä emi- että hedekasvi.
Suomessa japaninlaikkuköynnöstä ei ole pidetty kestävänä aivan maan eteläisimpiä osia lukuun ottamatta.
Aino Tuomikoski
Aino Alice Tuomikoski (sukunimi aik. "Anttila"; 7. toukokuuta 1889 Lahti – 18. toukokuuta 1958 Tampere) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Lyyli Vihervaara
Lyyli Vihervaara (sukunimi vuoteen 1906 "Grönberg"; 3. kesäkuuta 1888 Helsingin pitäjä – 18. tammikuuta 1958) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja.
Vihervaaran vanhemmat olivat vanginvartija Gustaf Adolf Grönberg ja Matilda Tolppa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja maisteriksi 1918. Vihervaara teki opintomatkoja Englantiin 1914, 1925, 1932, 1937 ja 1939 sekä Italiaan 1928 ja 1935. Hän toimi Helsingin suomalaisen tyttökoulun (myöhemmin tyttölyseon) suomen- ja englanninkielen opettajana 1918–1926 ja Helsingin tyttönormaalilyseossa suomen- ja englanninkielen nuorempana lehtorina vuodesta 1926 alkaen ja opettajakandidaattien ohjaajana englanninkielessä 1931–1934. Vihervaara toimi myös Yleisradion englanninkielen opettajana 1926–1930.
Svart Records
Svart Records on vuonna 2009 Turussa perustettu vinyylien julkaisuun keskittyvä riippumaton levy-yhtiö.
Svart Records -levymerkin pääasiallisiin tyylilajeihin kuuluvat muun muassa black metal, death metal, doom metal ja punk, ja se julkaisee sekä kotimaisia että ulkomaisia artisteja.
Svart on myös tuonut ulkomaisia artisteja esiintymään Suomeen. Svart Records on ollut mukana järjestämässä konsertteja muun muassa artisteille Diamanda Galas ja Current 93.
Ilmari Lahti
Veikko Ilmari Lahti (12. marraskuuta 1907 Mikkeli – 30. lokakuuta 1964) oli suomalainen filosofian tohtori, kirjailija, suomentaja ja oppikirjojen laatija.
Ilmari Lahti toimi vuodesta 1949 Turun yliopiston romaanisen kielitieteen dosenttina.
Ilmari Lahti kirjoitti ranskan ja saksan kielen oppikirjoja sekä yhden romaanin. Hän suomensi myös muun muassa Boccaccion Decameronen yhdessä Vilho Hokkasen kanssa.
USS Borie (DD-704)
USS Borie (runkonumero DD-704) oli Yhdysvaltain laivaston Allen M. Sumner -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä. Sen köli laskettiin 29. helmikuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta kumminaan rouva Albert Nalle. Alus otettiin Yhdysvaltain laivaston palvelukseen 21. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään N. Adair junior.
"USS Borie" liitettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon ja se saapui Pearl Harboriin 4. tammikuuta 1945. Alus osallistui 24. tammikuuta Iwo Jiman tulitukeen sekä maihinnousuun 19.-23. tammikuuta. Liityttyään Task Force 38:aan alus osallistui Tokioon suunnattuihin iskuihin 16.-17. ja 25. helmikuuta, Okinawalle tehtyyn iskuun 1. maaliskuuta sekä Okinawan miehitykseen tähdänneisiin iskuihin 17. maaliskuuta - 14. toukokuuta. Alus osallistui taisteluosastonsa mukana Japanin kotisaarille tehtyihin iskuihin alkaen 9. heinäkuuta ja päättyen 9. elokuuta, jolloin japanilainen itsemurhalentäjä osui koneineen aluksen kansirakenteisiin maston ja viiden tuuman tykkien tulenjohtotornin väliin. Alus kärsi merkittäviä vaurioita ja sen miehistöstä sai surmansa 48 ja 66 haavoittui.
Vaurioitunut alus palasi Saipanille ja edelleen Pearl Harboriin tilapäiskorjauksia varten. Alus vastaanotettiin 10. syyskuuta kuivatelakalle Hunter's Pointissa Kaliforniassa, jossa vauriot lopulta korjattiin. Korjaukset valmistuivat 20. marraskuuta ja alus lähti 4. helmikuuta 1946 San Diegosta liittyäkseen Yhdysvaltain Atlantin laivastoon. Tämän jälkeen "USS Borie" palveli Atlantin laivastossa lukuun ottamatta yhtä palvelusrupeamaa Koreassa 6. syyskuuta 1950 - 9. kesäkuuta 1951, jona aikana alus kuului Task Force 77:ään ja osallistui Hungnamin evakuointiin.
Alus osallistui viiteen Euroopan ja Välimeren purjehdukseen. Viimeisen matkansa 28. heinäkuuta - 4. joulukuuta 1956 aikana alus osallistui Yhdysvaltain kansalaisten ja Yhdistyneiden kansakuntien avustushenkilöstön evakuointiin Haifasta ja Gazasta.
"USS Borie" myytiin 1. heinäkuuta 1972 Argentiinalle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä "ARA Hipólito Bouchard". Alus osallistui Falklandin sotaan, jossa se saattoi muun muassa risteilijä "ARA General Belgranoa" kohtalokkaalla matkalla. Alus poistettiin alusluettelosta 1984 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna.
Tee työ ja opi pelaamaan
Tee työ ja opi pelaamaan on vuonna 1936 valmistunut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Kalle Kaarna. Elokuva perustuu Tiituksen samannimiseen humoristiseen romaaniin vuodelta 1915. Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan elokuun 1936 aikana Heinolassa.
Elokuvan ensi-ilta oli 25. lokakuuta 1936 Helsingissä, Lahdessa, Tampereella, Turussa ja Viipurissa, mutta sen yleisömenestys oli heikko. Elokuva tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959, ja siitä on säilynyt vain noin kahden minuutin mittainen pätkä.
Kirjailijana esiintyvä onnenonkija Kauno Tuulonen saapuu erääseen suomalaiseen pikkukaupunkiin mennäkseen naimisiin varakkaan kauppiaan Kurosen tyttären kanssa. Samaan aikaan kauppa-apulainen Kalle Kannas yrittää kosia vaskiseppä Grönbergin tytärtä, mutta saa äkkilähdön tytön isältä. Lopulta sotkuiset romanssit kuitenkin selviävät onnellisesti lukuun ottamatta Kauno Tuulosen hankkeita, jotka saavat nolon lopun.
Saijanjoki
Saijanjoki () on Vuoksen sivujoki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 50 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 460 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Lempaalan mäiltä ja laskee Vuokseen Kiviniemen lähistöllä. Sen sivujokia ovat Tungelmajoki, Valkoja (Belaja) ja Petäjoki (Petrovka). Saijanjoen yläjuoksu toimi vuoden 1323 Pähkinäsaaren rauhasta lähtien Ruotsin ja Novgorodin sekä myöhemmin Suomen ja Venäjän rajajokena.
Etelänsormihirssi
Etelänsormihirssi ("Eleusine indica") on yksivuotinen heinäkasveihin kuuluva viljalaji, joka on kotoisin tropiikista, todennäköisimmin Itä-Afrikan ylänkömailta. Se kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Etelänsormihirssin lehtilavat ovat kaljut ja kouruiset. Kukintona on sormimaisesti haarova kerrannaistähkä, jossa on 2–15 yksittäistä tähkää. Tähkylät ovat litteitä, 3,5–8 millimetriä pitkiä ja 3–9-kukkaisia.
Etelänsormihirssiä viljellään pääasiassa Afrikassa ja Intiassa, ja sitä käytetään ravintona muiden hirssien tavoin. Sitä käytetään myös arrakin valmistukseen. Sormi­hirssin jyviä voidaan säilyttää katovuosien varalta poikkeuksellisen pitkään, jopa kymmenen vuotta niiden pilaantumatta ja ilman kova­kuoriaisten aiheuttamia tuhoja.
Tungelmajoki
Tungelmajoki () on Vuoksen vesistöön kuuluvan Saijanjoen sivujoki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 13 kilometriä.
Joki saa alkunsa Raasulin (ven. Orehovo) rautatieaseman lounaispuolelta. Se virtaa länteen yhtyen Saijanjokeen entisen Lipolan (Kotovo) kylän luona. Talvisotaan saakka Tungelmajoki toimi Suomen ja Venäjän rajajokena. Nykyään sitä pitkin kulkee Käkisalmen ja Seuloskoin piirin raja. Luonnontilaisena säilynyt jokilaakso on rauhoitusalue ja pietarilaisten suosima retkeilykohde.
Viljahirssi
Viljahirssi ("Panicum miliaceum") on ympäri maailman viljelty ravinteikas viljalaji. Tavallisesti viljahirssistä puhutaan hirssinä, ja tätä nimitystä käytetäänkin myös monista muista samantapaisista viljoista.
Viljahirssin viljelys on toden­näköisesti saanut alkunsa Keski-Aasiasta Intiaan ulottuvalla alueella tai mahdollisesti Kiinassa. Nykyäänkin sitä viljellään eniten Aasiassa, varsinkin Intiassa ja Kiinassa. Myös Keski- ja Itä-Euroopassa sitä on viljelty jo yli 6 000 vuotta sitten. Keskiajalla sitä viljeltiin yleisesti Etelä-Ruotsia myöten ja ilmeisesti jopa Karjalan­kannaksella. Vielä 1800-luvulla sitä viljeltiin muun muassa Saksassa, mutta nykyään sen viljelys Euroopassa rajoittuu itäisimpiin maihin, varsinkin Ukrainaan, jossa yhä on laajoja hirssi­peltoja. Hirssin viljelyä on sittemmin kokeiltu vuonna 2011 myös Suomessa "EU Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelman" rahoittamassa tutkimusohjelmassa menestyksekkäin tuloksin.
Viljahirssi on harvinaisen hyvin sopeutunut huonoonkin maaperään, kuivuuteen ja kuumuuteen. Viljahirssi kuuluu C4-kasveihin. Se tuottaa parhaimmillaan sadon jo kahden tai kolmen kuukauden kuluttua kylvöstä.
Hirssistä tehdään puuroa ja jauhoa, jolla keliakiaa sairastavat voivat korvata vehnän leivonnassa. Viljahirssin siemenet ovat gluteenittomia. Hirssiä käytetään myös riisin tapaan keitettynä lisukkeena. Suomessa hirssi nimellä "hersryynit" tai "prossa" on perinteisesti kuulunut karjalaiseen ruoka­kulttuuriin.
Mies Marseillesta
Mies Marseillesta on vuonna 1937 valmistunut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Tapio Ilomäki. Elokuva perustuu Simo Penttilän samannimiseen näytelmään vuodelta 1936. Elokuva kuvattiin Jäger-Filmin uudella studiolla Haagassa.
Elokuvan ensi-ilta oli 27. maaliskuuta 1937 Helsingissä Astor- ja Rea-teattereissa. Sen yleisömenestys oli kehno, ja kriitikot pitivät sitä pitkäveteisenä "elokuvattuna teatterina". Elokuvasta ei ole tiedossa säilynyttä materiaalia.
Tekniikan ylioppilas Petteri ja kapteeni evp. Jere Renkonen saapuvat Terijoelle arkkitehti Matti Marraksen vieraiksi tämän vuokraamaan huvilaan. Kesken kaiken paikalle saapuu huvilan omistaja venäläinen emigranttiruhtinas Asatiánts sisarentyttärensä Darjan kanssa. Petteri saa salakuuntelun avulla selville, että ruhtinas odottaa huvilaan "miestä Marseillesta". Tämän on määrä viedä salin suureen kaappiin kätketty salainen paperi rajan yli Moskovaan. Paperi sisältää tiedon ruhtinaan sukukalleuksien piilopaikasta.
Illan kuluessa selviää, että huvilaa on käytetty vakoiluliikenteen etappina ja kaapista on haettu papereita säännöllisin väliajoin. Lopulta paikalle saapuu myös "mies Marseillesta", joka osoittautuu kenraali Velikoviksi. Velikov aikoo kaapista saadun asiakirjan avulla todistaa uskollisuutensa uusille neuvostoisännilleen. Hän joutuu kuitenkin lähtemään rajan yli ilman papereita. Oikea salainen paperikin löytyy, ja ruhtinas Asatiánts saa selville sukunsa aarteen kätköpaikan.
Nuorena nukkunut (vuoden 1937 elokuva)
Nuorena nukkunut on Teuvo Tulion ohjaama elokuva vuodelta 1937. Yrjö Kivimiehen käsikirjoitus perustuu Frans Emil Sillanpään romaaniin "Nuorena nukkunut" (1931).
"Nuorena nukkunut" on Sillanpään romaaneista ensimmäinen, josta on tehty elokuva. Myöhemmin elokuvaksi muokattiin kaikki muutkin romaanit. Tulio teki elokuvasta myös ruotsinkielisen version, joka myytiin Ruotsiin. Elokuvan musiikin kokosi Kauko Ero kansanlaulujen sävelmistä.
Kivimies jätti käsikirjoituksesta pois sodan ja Siljan isän, joista varsinkin sota on alkuteoksessa ja Juha Nevalaisen käsikirjoittamassa Witikan ohjauksessa keskeinen.
Regina Linnanheimon sisar Rakel Leino (Linnanheimo) näyttelee sivuosaa professorin tyttärenä ja toimi myös maskeeraajana. Armaksen ja professorin osien esittäjät ovat salanimellä esiintyviä amatöörejä, Kille Oksanen tuolloin vielä urheilijana paremmin tunnettu harrastajanäyttelijä, Otso Pera (mahdollisesti Bergman) oli tarjoilija.
Valtion filmitarkastamo hyväksyi elokuvan ensin ilman sensurointeja, mutta tuli kolmen viikon kuluttua tulokseen että rakkauskohtaus tallinylisillä ja saunakohtaus on karsittava.
Elokuvan esityskopiot tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa vuonna 1959, ja Kavan kokoelmista puuttuu myös elokuvan käsikirjoitus. Tammikuussa 2015 Ranskan elokuva-arkiston Cinémathèque françaisen kokoelmista löydettiin elokuvan esityskopion osa 3/5, joka on noin 20 minuutin mittainen.
Elokuva sai aikalaisarvioissa yleisesti kiitosta. Veikko Sirviö (Ilta-Sanomat) pahoittelee ensin, ettei elokuva kykene täysin välittämään alkutekstiä, mutta huomauttaa sitten: ""Nuorena nukkunut" on filmikertomuksenakin kuitenkin saavutus, joka antaa kaikille kotimaisen elokuvan ystäville syytä iloon: suomalaisen filmitaiteen taival näyttää ratkaisevasti käyvän täyttymystään kohti." Arvo Ääri (Helsingin Sanomat) kirjoittaa: "Tuliolle on annettava avoin tunnustus taiteellisesta lyyrillisyydestä". Kriittisiäkin arvioita aikalaislehdissä on: "[Kuvaaja Erik Blombergin ansiota] on suuressa määrin se, että [elo]kuva on näinkin nautittava."
Vuonna 1961 Aarne Laurila tyrmää Projektio-lehdessä (1/1961) Tulion elokuvan täysin: "Teuvo Tulio [on tehnyt kirjasta] tyrmistyttävän elokuvan. Tai ei hän sitä oikeastaan Sillanpään hienosta runoelmasta tehnyt, kirjailijan aineksia on väärentämättöminä vain lyhyt tekijän allekirjoittama johdantolause. Ei riittänyt juonen mullertaminen (isä pudotettiin pois eikä sodasta puhuttu mitään), vaan vastenmielisintä oli alituinen kaunistelu ja valehtelu."
Kuin uni ja varjo
Kuin uni ja varjo on Toivo Särkän ja Yrjö Nortan ohjaama elokuva, joka on valmistunut vuonna 1937. Elokuva perustuu Eino Railon samannimiseen romaaniin vuodelta 1935, joka on kirjailija Railon omakohtaisten kokemuksien muisteloa.
Railon romaani oli menestys ja ehti jo nopeasti neljänteen painokseen. Sen tapahtumien ajankohta on vuosi 1904, mutta elokuvassa ne on siirretty 1930-luvulle. Elokuvan nimi on vanhan herännäisvirren säkeestä "Mun elon' kuin warjo ja uni tääll'". Nykyisessä virsikirjassa säe kuuluu virteen 622 "Minä vaivainen oon, mato, matkamies maan".
Ylioppilas Yrjö saapuu maanmittaustöihin Pohjanmaan körttiläisseudulle ja asettuu asumaan Ylitalon taloon. Talon leski-isännällä on kaksi tytärtä, uskovainen Johanna ja lapsesta saakka rampana elänyt Eliina. Yrjö rakastuu Eliinaan, ja Johannaa kosiskelevat samaan aikaan Talvitien talon isäntä Juho ja Huhdan Akseli.
Aikalaisarvioissa elokuva saa niin kiitosta kuin moitettakin. Myönteisesti arvioidaan vakavan aiheen käsittely onnistuneesti ja todetaan, ettei suomalainen elokuva ole enää vain puskateatteria. Juonen hajanaisuus kuitenkin saa moitteita.
Muuan myöhempi kriitikko luonnehtii tarinaa pateettiseksi ja hurmoshengen sävyttämäksi, ohjausta leimaa kokonaisuutena teatterimainen tulkinta, mutta pitää sitä kuitenkin kiinnostavana körttitapojen analyysina. Kosijoita saavia talontyttäriä, toinen rampa, toinen herätyksen saanut, näyttelevät Ansa Ikonen ja Ester Toivonen.
Leukakalat
Leukakalat (Opistognathidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä valtameristä.
Leukakalojen heimoon kuuluu noin 60 lajia 3–4 suvussa. Ne ovat pienikokoisia, suurimmat lajit kasvavat noin 19 cm:n pituisiksi ja yleensä kalat jäävät alle 10 cm:n mittaisiksi. Ulkomuodoltaan ne muistuttavat melko paljon tokkoja. Leukakalat ovat pitkulaisia, niiden pää, silmät, suu ja leuat ovat hyvin kookkaat. Selkäeviä on yksi ja se on hyvin pitkä ja myös peräevä on pitkä. Pyrstöevä on kaloilla pyöreähkö tai viuhkan muotoinen. Suomut ovat pienikokoisia ja useimmilla lajeilla puuttuvat päästä. Leukakalat ovat väriltään useimmiten ruskean kirjavia, mutta eräät aljeista ovat hyvin värikkäitä.
Leukakalalajeja tavataan trooppisista ja subtrooppisista vesistä läntiseltä Atlantilta, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät hiekkaisilla ja mutaisilla pohjilla lähellä koralliriuttoja matalasta vedestä aina 200 metrin syvyyteen. Useat lajit elävät pieninä ryhminä kaivautuneena pohjaan tekemiinsä käytäviin. Leukakalojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Leukakalakoiraat hautovat mätimunia suussaan.
Toisinaan leukaloja saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita kaloja ja ne ovat ruokakaloina hyvänmakuisia. Lajeista erityisesti sinileukakalaa ("Opistognathus aurifrons") pidetään merivesiakvaarioissa ja muita akvaarioissa pidettyjä lajeja ovat esimerkiksi kitaleukakala ("Opistognathus macrognathos"), safiirileukakala ("Opistognathus rosenblatti") ja hämyleukakala ("Opistognathus whitehursti")
Racibórz
Racibórz (, ) on kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2009 kaupungissa oli 56 484 asukasta.
ARA Drummond (P-31)
ARA Drummond (runkonumerot P-1 ja P-31) on Argentiinan laivaston Drummond-luokan korvetti.
Etelä-Afrikan hallitus tilasi helmikuussa 1976 aluksen Ranskasta Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 12. maaliskuuta 1976 ja alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1977 nimettynä "SAS Goop Hopeksi" Hyväntoivonniemen mukaan. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma UNSCR 418 Etelä-Afrikan asekauppakiellosta esti koeajoissa olleen aluksen luovutuksen tilaajalle, ja se poistettiin Etelä-Afrikan alusluettelosta 17. marraskuuta 1977.
Alus myytiin Argentiinalle, joka liitti sen laivastoonsa 9. marraskuuta 1978 nimellä "ARA Drummond". Aluksen runkonumero oli aluksi P-1.
Alus osallistui Falklandin sotaan. Se upotti 7. lokakuuta 1983 taisteluammunnoissa Exocet-ohjuksella maalilaivana olleen hävittäjä "ARA Almirante Domecq Carcian". Espora-luokan korvettien astuttua palvelukseen 1985 aluksen viirinumeroksi vaihdettiin P-31.
Aluksen tukikohtana oli 1994 Roosevelt Roadsin laivastoasema, kun se osallistui Haitissa operaatio Uphold Democracyyn. Se oli myös Buenos Airesissa ja Rio de Janeirossa Tall Ship Race -purjehduksen avustajana. Aluksen kotisatamana on Mar del Plata, ja sen normaalipalvelukseen kuuluu Argentiinan laajennetun talousalueen kalastuksenvalvonta. Alus on pidättänyt vuosien aikana alueelta useita luvattomasti kalastaneita troolareita.
Matka 2: Salainen saari
Matka 2: Salainen saari () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toiminta-seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Brad Peyton. Elokuva on jatko-osa vuoden 2008 elokuvalle "Matka maan keskipisteeseen". Elokuvan pääosia näyttelevät Dwayne Johnson, Michael Caine, Josh Hutcherson, Vanessa Hudgens, Luis Guzmán ja Kristin Davis.
Sean Anderson lähtee äitinsä uuden miesystävän Hankin kanssa etsimään kadonnutta isoisäänsä Alexanderia, joka katosi yrittäessään löytää kadonnutta saarta.
ARA Guerrico (P-32)
ARA Guerrico (runkonumerot P-2 ja P-32) on Argentiinan laivaston Drummond-luokan korvetti.
Etelä-Afrikan hallitus tilasi helmikuussa 1976 aluksen Ranskasta Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1976 ja alus laskettiin vesille 13. syyskuuta 1977 nimettynä "SAS Transvaaliksi". Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma UNSCR 418 Etelä-Afrikan asekauppakiellosta esti aluksen luovutuksen tilaajalle, ja se poistettiin Etelä-Afrikan alusluettelosta 17. marraskuuta 1977.
Alus myytiin Argentiinalle, joka liitti sen laivastoonsa 9. marraskuuta 1978 nimellä "ARA Guerrico". Aluksen runkonumerona oli P-1.
Vain kuukausi palvelukseen oton jälkeen alus osallistui Chilen vastaisiin toimiin operaatio Soberaníassa. Alus osallistui Falklandin sotaan ja se oli mukana Etelä-Georgian valtauksessa. Alus vaurioitui valtauksessa Britannian merijalkaväen aseiden tulessa, ja se joutui kolmeksi vuorokaudeksi telakalle kunnostettavaksi ennen kuin se pystyi liittymään sisaraluksiinsa, jotka operoivat Falklandin pohjoispuolella Task Group 79.4:ssä. Espora-luokan korvettien astuttua palvelukseen 1985 aluksen viirinumeroksi vaihdettiin P-32.
Aluksen tukikohtana oli 1994 Roosevelt Roadsin laivastoasema, kun se osallistui Haitissa operaatio Uphold Democracyyn. Se oli myös Buenos Airesissa ja Rio de Janeirossa Tall Ship Race -purjehduksen avustajana. Aluksen kotisatamana on Mar del Plata, ja sen normaalipalvelukseen kuuluu Argentiinan laajennetun talousalueen kalastuksenvalvonta. Alus on pidättänyt vuosien aikana alueelta useita luvattomasti kalastaneita troolareita.
David Fumanelli
David Fumanelli (s. 21. huhtikuuta 1992 Milano) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti kilpa-uransa vuonna 2008 Italian Formula Renault-sarjassa. Hän sijoittui sarjan 25:ksi keräten 14 pistettä. Vuonna 2009 Fumanelli kilpaili European F3 Open-sarjassa. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjan kahdeksanneksi ottaen kaksi voittoa. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2010 sijoittuen sarjan kolmanneksi ottaen kolme voittoa ja kolme paalupaikkaa. Fumanelli jatkoi vuonna 2011 sijoittuen sarjan toiseksi ottaen neljä voittoa ja neljä paalupaikkaa.
Vuonna 2012 Fumanelli ajoi GP3-sarjassa MW Arden-tallissa. Hän keräsi 47 pistettä ja sijoittui kerran palkintokorokkeelle Euroopan osakilpailussa sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2013 Fumanelli jatkoi GP3:ssa siirtyen Trident-talliin. Hän saavutti kauden avauskilpailussa kuusi pistettä, jotka jäivät samalla hänen kauden ainoiksi. Hänet korvattiin päätösviikonloppuna Robert Creganilla. Vuonna 2014 Fumanelli kilpailee Blancpain Sprint Series -sarjassa sijoittuen Sliver Cup -luokan toiseksi yhdessä Stefano Colombon kanssa. Vuonna 2015 Fumanelli siirtyi uuteen Renault Sport Trophy -sarjaan voittaen Endurance -luokan mestaruuden yhdessä Dario Capitanion kanssa. Eliittiluokassa hän sijoittui sarjassa kolmanneksi.
Trijodityroniini
Trijodityroniini (T) on yksi kolmesta kilpirauhasen tuottamasta ja erittämästä hormonista. Sillä on laaja-alaisia aineenvaihduntaa kiihdyttäviä, kasvua edistäviä ja lisääntymiseen liittyviä vaikutuksia muun muassa sydämessä, maksassa, luurankolihaksissa, verisuonten sileässä lihaksessa, ihossa, munuaisissa ja keskushermostossa. Trijodityroniinimolekyylissä on nimensä mukaisesti kolme jodiatomia, ja jodin riittävä saanti ravinnosta onkin välttämätöntä trijodityroniinin valmistamiseksi.
T:n toiminta liittyy läheisesti tyroksiinin (T) toimintaan. T on rakenteeltaan muutoin samanlainen kuin T, paitsi siinä on yksi jodiatomi enemmän. Kilpirauhanen tuottaa näitä kahta hormonia saman tuotantoprosessin kahtena lopputuotteena. Kilpirauhanen tuottaa T:ää suhteessa paljon enemmän (noin 93 % kilpirauhasen tuottamista hormoneista) kuin T:a. T:n ja T:n vaikutukset ovat samankaltaiset, mutta T on biologisesti merkittävästi aktiivisempi eli sen vaikutukset kohdesoluissa ilmenevät paljon pienemmillä pitoisuuksilla. Kohdesoluissa onkin entsyymejä, jotka muuttavat T:ää T:ksi. Suurin osa veren T-pitoisuudesta on peräisin maksasta ja munuaisista, jotka muuntavat T:ää T:ksi.
T:a ja T:ää valmistavat kilpirauhasen rakkuloiden follikkelisolut. Nämä solut valmistavat tyroglobuliinia, proteiinia, jota varastoidaan rakkuloiden sisältämään hyytelömäiseen kolloidiin. Solut ottavat tyroglobuliinia rakkuloista sisäänsä pinosytoosin avulla ja pilkkovat sen T:ksi ja T:ksi. Tämä valmistus- ja eritysprosessi kiihtyy, kun aivolisäkkeen etulohko erittää verenkiertoon tyreotropiinia eli kilpirauhasta stimulovaa hormonia (TSH). TSH:n eritys etulohkosta puolestaan kiihtyy, kun hypotalamus erittää tyreotropiinia vapauttavaa hormonia (TRH).
Verenkierrossa T ja T sitoutuvat herkästi kuljettajaproteiineihin. Kohdesoluissa T ja T sitoutuvat solu- ja tumareseptoreihin ja vaikuttavat sitä kautta muun muassa geenien ilmentymiseen.
Bonoboilla on erikoinen T3:n pitoisuus. Sen uskotaan vaikuttavan urosbonoboiden rauhanomaisuuteen: bonobonaarailla on korkeampi hormonipitoisuus. Bonoboiden T3-pitoisuuksia on verrattu simpansseihin ja ihmiseen, ja bonoboiden hormonipitoisuuden lasku alkaa vasta 20 ikävuoden paikkeilla, mikä on myöhemmin kuin ihmisen vastaava teini-iässä. T3-hormonin erikoinen profiili aiheuttaa bonobolle kehityksellistä viivästymistä. Simpanssiin verrattuna bonobon kognitiivinen kehitys ja kehon kasvu ovat viivästyneitä. T3-hormoni saattaa myös vaikuttaa stressireaktioihin.
Adoptioperheet
Adoptioperheet ry on kotimaasta ja ulkomailta adoptoineiden, adoptiota harkitsevien, adoptioprosessissa mukana olevien ja adoptoitujen yhdistys, joka pyrkii toiminnallaan tukemaan adoptioprosessin eri vaiheissa olevia perheitä, ottamaan kantaa julkisuudessa käytävään adoptiokeskusteluun ja parantamaan adoptioperheiden yhteiskunnallista asemaa.
Yhdistys sai alkunsa vuonna 1997 nimellä Adoptiolasten vanhemmat ry, kun joukko adoptiolasten vanhempia törmäsi epäkohtiin, joihin halusi vaikuttaa. Vapaaehtoisuus on ollut merkittävä resurssi koko yhdistyksen toiminnan ajan, vaikka sillä nykyään on jo palkattuakin henkilökuntaa. Yhdistys järjestää muun muassa koulutus- ja keskustelutilaisuuksia ja tutustumismahdollisuuksia adoptioperheiden kesken sekä julkaisee jäsenlehteä. Yhdistys on valtakunnallinen, adoptiopalvelunantajista riippumaton ja sen jäseniksi voivat kuulua sekä kotimaasta että ulkomailta adoptoineet tai adoptiota harkitsevat sekä adoptoidut ja adoptioperheen läheiset.
Adoptioperheet ry on Nordic Adoption Council (NAC), Kehitysyhteistyön palvelukeskus Kepa ry:n ja Lastensuojelun keskusliiton (LSKL) jäsen.
Sydämen ääni
Sydämen ääni on suomalaisen Vera Teleniuksen kokoelma-albumi vuodelta 1985.
Hyperavaruus
Hyperavaruus () on tieteisfiktiossa esiintyvä juonielementti, jonka avulla voi matkustaa tähtienvälisiä etäisyyksiä valonnopeutta suuremmalla nopeudella. Sitä kuvaillaan tavallisesti avaruuden vaihtoehtoisena alueena, joka esiintyy samanaikaisesti oman maailmankaikkeutemme kanssa. Sinne päästään tavallisesti käyttäen energiakenttää tai teknistä laitetta. Matkaaminen hyperavaruudessa vastaa valonnopeutta suurempaa nopeutta normaaliavaruudessa.
Isaac Asimov käytti hyperavaruushyppy-konseptia monissa tarinoissaan 1940-luvulta aina 1990-luvulle asti. Hänen Säätiö-sarjassaan hyppyihin piti valmistautua tarkoilla laskelmilla ja aluksen piti matkata kauas massiivisista planeetoista, että pääsi haluttuun paikkaan. Kirjassa "Säätiö veitsen terällä" kehitetään tietokone ja alus, joka kykenee tekemään useita hyppyjä peräjälkeen tarvitsematta pysähtyä laskemaan uutta hyppyä. "Nemesis" kertoo kuinka ihmiskunta kehittää hyperavaruushyppytekniikan.
"Babylon 5" -televisiosarjassa hyperavaruuteen pääsy vaatii hyppyportteja tai aluksen omaa hyppymoottoria. Hyperavaruudessa pystyy navigoimaan, sinne voi eksyä ja jopa taistella.
Frank Herbertin "Dyynissä" hyperavaruushyppy suoritetaan poimuttamalla avaruutta, johon kykenevät mutatoituneet Avaruuskillan ohjaajat. Vain suuria aluksia voidaan käyttää ja henkilökohtaisissa aluksissa ei ole hyppyominaisuuksia. "Legends of Dune" -kirjasarjan mukaan ennen Dyyni-planeetan rohtoa tähtienvälinen matkustus kesti viikkoja, jopa kuukausia.
"Farscape"-televisiosarjassa elävät Leviatan-alukset kykenevät matkaamaan pitkiä matkoja "tähtipurskeella", mutta jonka jälkeen niiden pitää ladata voimia ennen seuraavaa hyppyä. Jotkin rodut kykenevät käyttämään madonreikiä matkaamiseen.
"Taisteluplaneetta Galactica" -televisiosarjassa (2004–2009) hyperavaruushyppy on silmänräpäyksellinen, jolloin alukset katoavat edellisestä paikasta ja ilmestyvät uuteen.
"Tähtiportti"-universumissa käytetään aluksi vain löydettyä madonreikäteknologiaa, tarinan edetessä myös aluksia, jotka voivat tehdä hyperavaruushyppyjä.
"Star Trek" -universumissa valoa nopeampaa matkustamista varten tarvitaan poimuajon mahdollistava moottori. Se ei salli silmänräpäyksellistä matkustamista kahden pisteen välillä; sen sijaan poimuajossa aluksen ympärille muodostuu keinotekoinen "kupla", joka ympäröi alusta sen matkatessa. Poimuajon nopeus on vaihdellut, mutta nykyään arvo "1" vastaa valonnopeutta. Nopeus "10" olisi ääretön nopeus. Poimuajossa oleva alus voi toimia vuorovaikutuksessa normaaliavaruuden kanssa.
"Tähtien sodan" universumissa siirrytään hyperavaruusteknologian avulla hyperavaruuteen, jossa pitää olla matkan vaatiman ajan verran. Hypyn alkukiihdytyksen avulla voi tarkkailija laskea mahdollisen reitin. Hypyt vaativat tarkat kartat ja laskelmat, ettei alus materiasoidu keskellä tähteä.
...niin muistan
Niin muistan on suomalaisen Vera Teleniuksen kokoelma-albumi vuodelta 1990. Laulut on sävelletty runoilija Elvi Sinervon teksteihin.
Noitapiiri
Noitapiiri ("The Secret Circle") on yhdysvaltalainen The CW Television Networkin televisiosarja, joka perustuu L. J. Smithin samannimiseen romaanisarjaan. Televisiosarjan ensiesitys oli 15. syyskuuta 2011. Sarja oli aluksi suosittu, mutta kauden jälkipuoliskolla katsojaluvut putosivat ja 11. toukokuuta 2012 – päivä päätösjakson esittämisen jälkeen – The CW ilmoitti lopettavansa sarjan. Suomessa sarjaa alettiin esittää MTV3:lla 10. huhtikuuta 2014.
Sarja kertoo 16-vuotiaasta Cassie Blakesta (Britt Robertson), joka muuttaa äitinsä kuoleman jälkeen isoäitinsä luokse kuvitteelliseen Chance Harborin pikkukaupunkiin Washingtonissa. Cassie tutustuu nopeasti uusiin ystäviin, joilla paljastuu olevan salaisuus: he kaikki ja Cassie ovat noitia. Yhdessä he ovat ryhmä. Yhdessä ryhmä alkaa selvittää, miten heidän vanhempansa kuolivat nuorten ollessa vielä pikkulapsia.
HUOM! Sisältää juonipaljastuksia.
Ensimmäinen jakso jakoi mielipiteet. Monet kirjoittivat lehtiin jakson olleen hyvin tehty, toiset taas päinvastaista. Jotkut jotka olivat haukkuneet sarjaa, kehuivat Phoebe Tonkinia.
Xhevdet Gela
Xhevdet Gela (s. 14. marraskuuta 1989) on kosovolais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFKta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gela edusti juniorina Kiuruveden Palloilijoita, Honkaa, FC Espoota, Allianssia ja Atlantista, joista jälkimmäisessä hän teki myös ensiesiintymisensä aikuisten sarjatasoilla kaudella 2007 Ykkösessä. Kaudeksi 2010 hän siirtyi Veikkausliigan Valkeakosken Hakaan, jossa hän pelasi 21 liigaottelua. Kauden 2011 Gela vietti Ykkösen PK-35 Vantaassa, ja kaudeksi 2012 hän palasi liigaan Myllykosken Pallon riveissä.
Talvella 2014 Gela siirtyi Puolaan Widzew Łódźiin. Hän pelasi seurassa vain viisi sarjaottelua ennen paluutaan Suomeen, FC Lahteen.
Espanjankärpänen
Espanjankärpänen ("Lytta vesicatoria") on Euraasiasta kotoisin oleva metallinvihreä kovakuoriainen, joka kuuluu toukohärkien heimoon. Se on saanut nimensä siitä, että se on hyvin yleinen Espanjassa ja muualla Välimeren alueella. Laji tunnetaan myös nimellä "laastarikärpänen", koska siitä valmistettiin aikaisemmin ”vetolaastareiksi” kutsuttuja terveystuotteita, joiden uskottiin parantavan monenlaisia vaivoja. Sitä käytettiin yleisesti myös lemmenrohtona.
Espanjankärpänen on metallinhohtoinen ja kullanvihreä kovakuoriainen, joka näyttää hieman sylkikuoriaisilta. Sillä on hoikka ja pehmytkuorinen, 12–22 millimetriä pitkä ruumis ja pitkät peitin- ja lenninsiivet sekä tuntosarvet. Muiden toukohärkien tapaan se erittää ärsytettynä nivelistään myrkyllistä kantaridiinia (CHO).
Espanjankärpänen elää Euraasiassa laajalla vyöhykkeellä, joka ulottuu Välimeren alueelta Keski-Aasiaan ja aina Siperiaan asti. Euroopassa sitä tavataan Etelä-Ruotsia myöten, ei kuitenkaan Suomessa. Parhaiten se viihtyy pensasaroilla ja metsissä.
Espanjankärpänen kehittyy aikuiseksi hypermetamorfoosiksi kutsutun täydellisen muodonvaihdoksen kautta. Naaras laskee munansa lähelle muurarimehiläisten pesän sisäänkäyntiä. Munista kuoriutuu hyvin aktiivisia triunguliinitoukkia, jotka tunkeutuvat pesään vahvojen leukojensa avulla ja syövät ravinnokseen mehiläisten toukkia. Toukat käyvät läpi useita passiivisempia kehitysvaiheita ennen kuin niistä lopulta tulee aikuisia.
Täysikasvuiset espanjankärpäset käyttävät ravinnokseen puiden lehtiä, toisin kuin mehiläisen toukkia saalistavat triunguliinitoukat. Ne suosivat erityisesti saarnien, syreenien, likustereiden ja valkosalavien lehtiä.
Espanjankärpäsen peitinsiivistä jauhettu pulveri tunnettiin seksuaalisen halun herättäjänä jo antiikin aikoina, ellei aiemminkin. Sen uskottiin sisäisesti nautittuna aiheuttavan paikallista verentungosta ja lisäävän siten miesten potenssia.
Espanjankärpäsillä hoidettiin pitkään myös päänsärkyä, kuumetiloja, reumatismista johtuvaa hammassärkyä, lonkkasärkyä sekä vuotavia silmiä ja korvia. Vielä 1900-luvulla niistä valmistettiin vetolaastareita, joita käytettiin ”vetämään” vaivoja potilaan elimistöstä ihon pinnalle rakkuloiksi. Vaivan aiheuttajien nimittäin uskottiin siirtyvän rakkulan sisälle kertyvään nesteeseen ja poistuvan kehosta rakkulan puhjettua. Todellisuudessa laastarin näennäinen hoitava vaikutus perustui sen sisältämän kantaridiinin kykyyn laajentaa pintaverisuonia ja lievittää siten kipua.
Saint-Pierre (saari)
Saint-Pierre on Ranskalle kuuluvan Saint-Pierre ja Miquelonin saariryhmän saari Pohjois-Amerikan rannikolla. 25 neliökilometrin kokoisella saarella asuu noin 5 600 ihmistä, mikä on valtaosa alueen väestöstä.
Anselm Ranta
Artur Anselm Ranta (23. huhtikuuta 1885 Orimattila – 14. lokakuuta 1980) oli suomalainen kauppaneuvos, sahanomistaja ja laivanvarustaja, joka vaikutti erityisesti Rauman seudulla.
Ranta oli syntyjään torpparin poika Orimattilasta Uudeltamaalta ja hänen koulunkäyntinsä rajoittui muutamaan vuoteen koti- ja kiertokoulua. Tehtyään muutaman vuoden maatalous-, metsä- ja rakennustöitä hän muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuoden 1905 suurlakon jälkeen ja toimi siellä rakennusurakoitsijana vuosina 1909–1912. Vaimonsa toivomuksesta hän muutti 1913 takaisin Suomeen ja toimi kuusi vuotta talonrakentajana Raumalla. Hän aloitti samalla puutavarakaupan ja keskittyi kokonaan siihen vuodesta 1919 alkaen luopuen rakennustoiminnasta, tosin hän rakennutti vielä vuonna 1936 Rauman ensimmäisen kivisen asuinkerrostalon Rannanlinnan, joka nimettiin hänen mukaansa. Ranta harjoitti puukaupan ohella sahaustoimintaa omilla ja vuokraamillaan sahoilla. Yhdessä yhtiökumppaninsa merikapteeni Enok Fagerströmin kanssa hän osti vuonna 1929 Rauman satamassa sijainneen entisen Metsänomistajien Metsäkeskus Oy:n lautatarhan, johon he perustivat Ranta & Fagerström -nimisen yhtiön. Ranta myi osuutensa yhtiöstä Lauri Ylöselle vuonna 1931. Ranta omisti tämän jälkeen lyhytaikaisesti useita sahoja ja suurtiloja läntisessä Suomessa sekä oli osakkaana useissa höyrylaivoissa. Hän muun muassa perusti Kokemäellä sijainneen Kyttälän sahan, jonka toimitusjohtajaksi tuli vuonna 1939 hänen poikansa Aatos Ranta, ja omisti jonkin aikaa Vuojoen kartanon Eurajoella. Ranta kuului myös Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön suuromistajiin. Hän vetäytyi liiketoiminnasta vuonna 1955.
Ranta kuului Rauman kaupunginvaltuustoon vuosina 1943–1945 ja kaupunginhallitukseen vuonna 1945. Hän kuului myös Rauman rautatien johtokuntaan ja Rauman Säästöpankin isännistöön. Hänet tunnettiin partiotoiminnan tukijana ja hän lahjoitti varoja Rauman Partiotalon rakentamiseen. Kauppaneuvoksen arvon Ranta sai vuonna 1952.
Saamelainen korkeakoulu
Saamelainen korkeakoulu (virallinen nimi , ) on korkeakoulu Norjan Koutokeinossa. Saamelainen korkeakoulu on perustettu vuonna 1989 ja se on sijainnut vuodesta 2009 lähtien Diehtosiida-nimisessä tiederakennuksessa. Korkeakoulussa on noin 200 opiskelijaa ja 80 työntekijää, ja se on maailman ainoa korkeakoulu, jossa (pohjois)saamen kieli on koko oppilaitoksen pääasiallinen opetus- ja hallintokieli. Pohjoismainen saamelaisinstituutti (Sámi Instituhtta) on yhdistetty Saamelaiseen korkeakouluun vuonna 2005.
Kaukana taivaasta (vuoden 1998 elokuva)
Kaukana taivaasta () on vuoden 1998 yhdysvaltalainen draamaelokuva, jossa pääosissa nähdään Brittany Murphy ja Karen Allen. Tärkeää sivuroolia esittää Jeremy Jordan.
Emily Nicholson (Brittany Murphy) muuttaa äitinsä, Reesen (Karen Allen), kanssa asumaan Las Vegasiin. Reese on alkoholisti, ja tytär yrittää auttaa äitiään pääsemään pois viinasta. Muuttaessaan Las Vegasiin, Reese oli ollut juomatta jo kuukauden. Reese päättää aloittavan alusta ja ei enää koske viinaan. Alussa se vielä toimiikin, kunnes Reesellä alkaa painaa velat sekä työttömyys päälle. Reese sekaantuu Las Vegasin alamaailman tapahtumiin, ja Emily ei kestä nähdä äitiäänsä siinä kunnossa. Kunnes Emily tapaa Vancen (Jeremy Jordan). Entisen alkoholistin ja narkkarin. Vance auttaa Emilyä pääsemään yli pahimmasta ja kertomalla omista kokemuksistaan. Eräänä aamuna kuitenkin Emily ei kestä äitinsä juopottelua, ja sohvalla makaamista, joten Emily ottaa vain kassit olalle ja lähtee. Koulussa Vance ja Emily päättävät auttaa Emilyn äidin pois juomisesta, ja selviytyä siitä yhdessä. Kunnes samalla aikaa Reese laskee kylpyhuoneessa jääkylmän veden, ja nauhoittaa ensin viestin Emilylle. Viestin jälkeen hän menee ammeeseen ja viiltää ranteensa auki. Koulun jälkeen Emily tulee koulusta, ja näkee äitinsä kuolleena kylpyammeessa. Emily lähtee juoksien pois kotoa, videonauha mukanaan. Hän kuuntelee sitä metsässä ja itkee. Päiviä myöhemmin Reesen itsemurhasta, Emilykin ratkeaa juomiseen. Hän ottaa jopa huumeitakin. Vance yrittää saada Emilyn pois huumeista sekä viinasta, mutta Emily ei usko. Loppuvaiheessa Emily menee rantaan hukuttautumaan. " Äidilläni oli omat syynsä lopettaa tämä. En voinut mitenkään lievittää hänen tuskaansa. Paitsi ehkä... valitsemalla elää..." Ja niin kuulu vain ääni kun Emily nousee vedestä.