hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bomba Estéreo
Bomba Estéreo on kolumbialainen musiikkiyhtye. Bomba Estéreon musiikkia on luonnehdittu electro tropicaliksi ja psykedeeliseksi cumbiaksi, ja siinä yhdistävät perinteisen cumbian lisäksi muun muassa tekno, rap, hip hop, reggae ja Kolumbian rannikkoseutujen afrokaribialainen champeta.
Bomba Estéreo perustettiin Bogotássa vuonna 2005, kun basisti Simón Mejía kutsui Santa Martasta kotoisin olevan Liliana Saumetin laulajaksi ja toiseksi lauluntekijäksi. Erityisesti Saumetin vaikutuksesta musiikissa alkoivat yhdistyä rap ja perinteinen karibialainen musiikki. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Estalla" ilmestyi vuonna 2008, mutta varsinaisena läpimurto tuli "Fuego"-singlen myötä vuonna 2009. Vuonna 2010 Bomba Estéreo valittiin MTV:n Iggy Show’ssa yhdeksi maailman 25 parhaasta uudesta yhtyeestä.
Tallinnan raitiotieliikenne
Tallinnan raitiotieliikenne () on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Tallinnan alueella. Vuodesta 2013 lähtien Tallinnan julkinen liikenne on ollut kaupungin asukkaille maksuton.
Liikennöinti aloitettiin vuonna 1888 hevosraitioteillä ja vuoteen 1902 mennessä se oli rakennettu 7,24 kilometrin laajuiseksi. Verkkoa laajennettiin seuraavan kerran vuonna 1915, jolloin paikalliset tehdasyritykset laajensivat verkostoa omille tehtailleen Koplin kaupunginosaan. Samalla hevosvaunuista alettiin luopua ja tilalle hankittiin höyrykäyttöiset vaunut. Viimeisen kerran hevosia käytettiin raitiotieliikenteessä vuonna 1918.
Sähkökäyttöiset raitiovaunut otettiin käyttöön vuonna 1925. Lisäksi rataverkostoa laajennettiin ja vuoteen 1940 mennessä sen laajuus oli 13,4 kilometriä. 1950-luvulla verkkoa sähköistettiin ja paranneltiin.
Raitiotiet saavuttivat suuren suosion 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin matkustajamäärät saavuttivat parhaimmillaan 109 miljoonan matkustajan vuositason.
Tallinnan raitiotien kalustoa on uusittu 2000-luvulla hankkimalla uusia raitiovaunuja espanjalaiselta CAF:lta. Lisäksi raitiotielinjan laajennuksen rakentaminen lentoasemalle alkoi elokuussa 2016.
Nita Korhonen
Nita Korhonen on suomalainen juontaja ja toimittaja. Hän toimii Kansainvälisen Moottoriliiton (FIM) komissiopresidenttinä, jossa on toiminut vuodesta 2012 lähtien. Korhonen toimii myös Suomen Moottoriliiton hallituksen jäsenenä, Ajo Motorsportin kansainvälisenä tiedottajana, D1 Ultimate GT:n Superbike-vastaavana, sekä Vauhdin Maailma lehden kolumnistina. Hänet tunnetaan myös Yle TV2:n MotorSport -ohjelman juontajana.
Nita Korhosen isä on entinen ratamoottoripyöräilijä Pentti Korhonen.
All Over Maniacs
All Over Maniacs on vuonna 2010 toimintansa aloittanut helsinkiläinen rock-yhtye. Yhtyeen musiikki on luokiteltavissa punkiksi, mutta siinä on kuultavissa vahvasti vaikutteita myös thrashista. All Over Maniacsin ensimmäisellä levyllä kappaleiden lyriikat olivat englanniksi, mutta yhtye vaihtoi kielen suomeksi jo toiselle julkaisulle. Kahden omakustanteena julkaistun levyn "Attack of the Fools (2010) ja "Yöjunalla Helvettiin" (2012) jälkeen AOM:n kolmas pitkäsoitto "Heikoilla jäillä" julkaistiin Stupido Recordsin toimesta helmikuussa 2015.
All Over Maniacsin miehistö koostuu J. Noljakasta (laulu, kitara), J. Räsäsestä (kitara, taustalaulu), J. Susitaipaleesta (rummut, taustalaulu) sekä T. Laaksosesta (basso).
Pirullisia ihmisiä
Pirullisia ihmisiä ("Ruthless People") on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1986. Sen ohjasivat Dale Launerin käsi­kirjoituksen pohjalta ZAZ-kolmikkona tunnetut Jim Abrahams, David Zucker ja Jerry Zucker. Tarinassa on nähty vaikutteita O. Henryn kertomuksesta ”The Ransom of Red Chief”, mutta käsikirjoittaja Launer on todennut tekstinsä pohjautuvan pikemminkin Patty Hearstin kidnappaus­tapaukseen vuonna 1974.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Spandex-minihameilla rikastunut vaatetehtailija Sam Stone (Danny DeVito) on päättänyt tappaa vaimonsa Barbaran (Bette Midler) periäkseen tämän omaisuuden ja naidakseen sitten rakasta­jattarensa Carolin (Anita Morris). Kuin taivaan lahjana vaimo Barbara joutuukin kidnapatuksi ja tappo­uhkauksen alle. Kidnap­paajina on pariskunta (Judge Reinhold ja Helen Slater), jonka menestyvän tuoteidean Sam on varastanut. Kuultuaan miehensä epä­oikeuden­mukaisuudesta ja haluttomuudesta pelastaa häntä Barbara liittoutuukin kidnappaajiensa kanssa, ja he alkavat kaikki kolme jahdata Samia.
Elokuvassa näkyy paljon tyypillistä 1980-luvun puolenvälin muotoilua, muun muassa Sally Cruikshankin teräväkulmaisissa alkutekstianimaatioissa ja Sam Stonen kodin Memphis-tyylisessä sisustuksessa.
Mansfield Park – kasvattitytön tarina
Mansfield Park – kasvattitytön tarina () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut brittiläinen televisioelokuva, jonka on ohjannut Iain B. MacDonald. Elokuva perustuu Jane Austenin vuonna 1814 julkaistuun romaaniin "Kasvattitytön tarina". Elokuva kertoo köyhästä tytöstä, joka lähetetään kasvatettavaksi rikkaiden sukulaisten luokse Mansfield Park -nimiseen kartanoon.
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Newby Hallin kartanossa Riponin kaupungissa, North Yorkshiressa.
Tero Kainulainen
Tero Kainulainen on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on työskennellyt 1990-luvulla alkaneella työurallaan muun muassa Yle Urheilun, Eurosportin ja Viasat Urheilun palveluksessa. Eurosportilla hän selosti 2000-luvun alussa jalkapalloa. Ylellä hän on selostanut muun muassa radiossa olympialaisia. Vuodesta 2013 asti Kainulainen on tehnyt selostajan ja toimittajan töitä Viasatille. Viasatilla Kainulainen selostaa jääkiekon NHL:ää ja KHL:ää. Kesäolympialaisissa 2016 hän selosti Ylellä pääosin naisten jalkapalloa. Kainulainen oli yksi Ylen selostajista Jalkapallon MM-kisoissa 2018.
George Michael Wästilä
George Michael (Mikko, Mike) Wästilä (1909 Worcester, Massachusetts – 16. huhtikuuta 1969 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen toimitsija.
Ensimmäisen polven siirtolaisperheeseen syntynyt Wästilä työskenteli "Eteenpäin" ja "Työmies" -lehtien toimittajana sekä kommunistipuolueen virkailijana New Yorkin Harlemissa nimellä Mike Walsh. Vuonna 1947 Wästilä valittiin Amerikan Suomalaisen Keskinäisen Avun Järjestön toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän tuli tunnetuksi myös suomen- ja englanninkielisenä puhujana.
Vuodesta 1950 lähtien aina kuolemaansa saakka Wästilä työskenteli "Työmies–Eteenpäin" -lehden päätoimittajana. Hän joutui 1950-luvulla Yhdysvaltain kommunistivainojen kohteeksi, mutta selvisi viranomaisten ahdistelusta nähtävästi ilman vakavampia seurauksia.
Tom Rosenberg
Tom Rosenberg on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän on Lakeshore Entertainment -tuotantoyhtiön perustaja ja Oscar-palkittu. Rosenberg aloitti uransa 1990-luvun alussa. Rosenbergin menestyneimpiä elokuvia on vuonna 2004 ensi-illassa ollut "Million Dollar Baby", jonka pääosissa näyttelevät Clint Eastwood, Hilary Swank ja Morgan Freeman. Elokuva sai neljä Oscar-palkintoa, muun muassa parhaasta elokuvasta.
Hezhou
Hezhou (, pinyin: Hèzhōu Shì, zhuang: Hocouh Si) on prefektuuritason kaupunki Etelä-Kiinan Guangxin zhuangien autonomisen alueen itäosassa. Kaupungin pinta-ala on 11 772 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,95 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 370 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Nanningista koilliseen.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Yongzhoun, idässä Qingyuanin, koillisessa Zhaoqingin, etelässä Wuzhoun ja lännessä Guilinin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kahteen kaupunkipiiriin, kahteen piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan.
"Babun kaupunkipiirin läntisesta osasta tuli Pingguin kaupunkipiiriksi heinäkuussa 2016."
Euroopan konsertti
Euroopan konsertti (tunnettu myös nimellä Wienin järjestelmä) kuvaa Wienin kongressista 1815 alkanutta ja ensimmäisen maailmansodan alkuun 1914 päättynyttä valtioiden välistä vallan tasapainojärjestelmää. Euroopan konsertin vallantasapainopolitiikan ansiona pidetään noin 100 vuotta vallinnutta kohtuullisen rauhallista ajanjaksoa Euroopan historiassa 1800-luvulla.
Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1814 kokoontuivat voittajavaltiot Britannia, Preussi, Venäjä ja Itävalta Wienissä neuvottelemaan Euroopan järjestyksen palauttamisesta. Kongressi yritti laatia järjestelmää, jolla voitaisiin jatkossa välttää sotia. Se valitsi sveitsiläisen filosofin Emer De Vettelin (1714–1767) kirjassaan "Le Droit des gens; ou, Principes de la loi naturelle appliqués à la conduite et aux affaires des nations et des souverains" (”Kansojen laki eli luonnolliset periaatteet sovellettaviksi kansojen ja valtioiden välisissä kysymyksissä”) esittämän vallan tasapaino-opin. Sen mukaan itsenäiset valtiot saadaan kunnioittamaan toisiaan, kun huolehditaan liittoutumien avulla siitä, että valtioiden väliset voimasuhteet ovat tasapainossa. Tällöin riskit sodan aloittamisesta ovat liian suuret.
Keinoksi tämän tasapainon hallintaan Wienin kongressissa sovittiin säännöllisesti pidettävistä konferensseista. Näistä ensimmäinen oli 1818 pidetty Aachenin konferenssi, toinen Troppaun konferenssi 1820, kolmas Laibachin konferenssi 1821 ja viimeinen Wienin kongressin päätösten mukaan järjestetty oli Veronan konferenssi 1822. Nämä konferenssit järjesti neliliitto, joka Aachenin konferenssissa laajeni viisiliitoksi, kun Ranska hyväksyttiin mukaan. Vuonna 1815 oli syntynyt myös Pyhä allianssi Venäjän johdolla Venäjän, Itävallan ja Preussin liitoksi. Muita suurvaltojen konferensseja 1800-luvulla olivat Lontoon vuoden 1832 konferenssi, jossa järjestettiin Kreikan itsenäistyminen, ja Berliinin kongressi 1878, jossa järjesteltiin Balkanin maiden rajoja.
Wienin kongressin päätöksistä ei ollut enää mitään jäljellä vuosien 1853–1856 Krimin sodassa, jossa entiset Napoleonin sotien voittajavaltiot Britannia ja Venäjä olivat vastakkain. Toisaalta tämä sota käytiin Euroopan reuna-alueilla. Saksan yhdistyminen 1800-luvun jälkipuoliskolla ja teollistuminen vuosisadan lopulla heilutti Euroopan tasapainoa. Preussia vuodesta 1862 ja yhdistynyttä Saksaa vuosina 1872–1890 johtanut ”rautakansleri” Otto von Bismarck oli käynnistänyt sotia luodakseen Saksan yhtenäisyyttä ja nationalismia. Saksan–Ranskan sodan 1870–1871 jälkeen Bismarck katsoi, että Saksa oli saavuttanut kaiken tavoittelemansa. Tämän jälkeen Bismarck keskittyi luomaan liittolaisjärjestelmiä, kuten kolmiliitto erityisesti Ranskan eristämiseksi. Kasvava nationalismi ja taloudellinen kilpailu johtivat 1900-luvun alussa kilpavarusteluun. Britannia ja Ranska tekivät turvallisuutensa takaamiseksi 1904 Entente cordiale -liiton, johon liittyi 1907 Venäjä. Nämä liittolaissuhteet sitten säilyivät ensimmäisen maailmansodan alussa.
Stop Making Sense
Stop Making Sense on Jonathan Demmen ohjaama pitkä elokuva vuodelta 1984. Se on taltiointi Talking Heads -yhtyeen kolmesta peräkkäisestä konsertista Hollywoodin Pantages-teatterissa Los Angelesissa joulukuulta 1983, jolloin yhtye oli albuminsa "Speaking in Tongues" promootiokiertueella.
Elokuva on ensimmäinen, jonka ääni on tallennettu täysin digitaalisesti. Elokuvan 1,2 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetista vastasi yhtye itse.
Muun muassa elokuvakriitikko Leonard Maltin pitää "Stop Making Senseä" kaikkien aikojen parhaimpiin kuuluvana rockelokuvana. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suomessa "Stop Making Sense" sai teatteriensi-iltansa vasta kolme vuotta valmistumisensa jälkeen heinäkuussa 1987 Helsingin Uuden yliopiilastalon Bio Illusionissa. Se julkaistiin seuraavana vuonna VHS-videona ja vuonna 1990 se esitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla.
Elokuvan musiikki julkaistiin samannimisenä albumina, joka pysyi 200 myydyimmän joukossa "Billboard"-lehden albumilistalla yli kaksi vuotta. Albumin pieni erikoispainos sisälsi LP-levyn lisäksi neliväripainetun kuvakirjan, mutta samaa kuvamateriaalia oli melko runsaasti myös tavallisen LP-painoksen kansissa.
Len Howard
Gwendolen Howard (1894 Wallington, Britannia – 5. tammikuuta 1973 Ditchling, Britannia.) oli brittiläinen luonnontarkkailija ja muusikko. Hän teki ainutlaatuisia lintututkimuksia, joita hän julkaisi aikakauslehdissä ja kahdessa kirjassa tekijänimellä Len Howard.
Gwendolen Howard oli nuorin brittiläisen runoilijan ja näytelmäkirjailijan Henry Newman Howardin (1861–1929) ja hänen puolisonsa Florence Howardin, o.s. Warman, lapsista. Howard asui perheensä kanssa eri puolilla Englantia ja Walesia ennen muusikonuraansa Lontoossa, missä hän antoi tunteja, järjesti konsertteja köyhien perheiden lapsille ja soitti alttoviulua Malcolm Sargentin johtamassa orkesterissa. Vuonna 1938 Howard osti tontin Ditchlingin kylän laidalta ja rakennutti sinne talon, jolle hän myöhemmin antoi nimen "Bird Cottage" ('Lintutalo')
Asetuttuaan asumaan taloonsa Howard alkoi rakentaa hyvin läheistä suhdetta alueen lintuihin, joille hän tarjosi ravintoa (sota-aikana omista korttiannoksistaan), karkotti petoja, hoiti vahingoittuneita pesiä ja päästi linnut lentämään ja yöpymään kotiinsa. Howard alkoi julkaista havainnoistaan "lintuelämäkertoja" noin vuonna 1949 brittiläisissä luonnonhistoriallisissa aikakauslehdissä, ja Collins Press julkaisi hänen ensimmäisen kirjansa vuonna 1950. Howard jatkoi linnuista kirjoittamista ainakin vuoteen 1957. Koska Howard uskoi, että pelko on tärkein motivoiva tekijä ihmisten havannoimien lintujen käyttäytymisessä, ja koska hän vastusti tieteellisiä johtopäätöksiä, joita oli tehty sellaisen tarkkailun avulla, hän pyrki valvomaan tarkasti omaa ja lintujensa ympäristöä, jotta linnut tuntisivat olonsa mahdollisimman turvalliseksi ja hän saisi luoduksi niihin häiriöttömän suhteen . Sen vuoksi Howard vietti erakonelämää ja antoi tarkat ohjeet niille, jotka uskaltautuivat käymään hänen luonaan Bird Cottagessa. Howard ryhtyi vuonna 1960 kampanjoimaan estääkseen rakentamisen tonttinsa ympäristöön.
Howard sanoi kirjoituksissaan, että linnun käyttäytymisessä merkittävä tekijä on älykkyys, ei pelkkä vaisto. Howard kohdisti tutkimuksissaan erityistä huomiota talitiaisiin, joskin hän kirjoitti myös muista tiaisista, punarinnoista, varpusista, mustarastaista, rastaista ja peipoista ja kuvasi lintuelämäkerroissaan erityisen poikkeuksellisia yksilöitä. Musiikkikoulutuksen ansiosta Howardilla oli hyvät edellytykset ymmärtää linnunlaulua, ja ensimmäisen kirjansa loppuosan hän omisti tämän aiheen syvälliselle analyysille.
François Bouchard
François Bouchard voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Vahinko (kappale)
”Vahinko” on suomalaisen poplaulaja Sannin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan. Kappale julkaistiin albumin toisena singlenä 8. kesäkuuta 2016. Kappaleen on säveltänyt Sanni itse yhdessä Hank Solon kanssa. Sanoituksen Sanni on tehnyt yksin. Single ylitti platinalevyrajan elokuussa 2016.
Sanni on kertonut kappaleen kertovan ”obsessiosta johonkin saavuttamattomaan tai varattuun tyyppiin”. Kappaleen on luonnehdittu kertovan myös siitä ”miten ihmiseen voi olla niin ihastunut, että on valmis joustamaan moraalistaan ja sietämään huonoakin kohtelua”.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin maanantaina 15. elokuuta 2016 Sannin YouTube-kanavalla. Videolla artistin fanit esittivät laulavansa kappaletta. Idean videoon Sanni sai saatuaan kappaleen julkaisun jälkeen useita videoita faneiltaan Snapchatiin, jossa hänen seuraajansa lauloivat ”Vahinko”-kappaletta.
Musiikkivideo poistettiin kuitenkin YouTubesta jo seuraavan päivänä. Poiston syynä oli videolla esiintyvät lapset, jotka lauloivat kappaleen seksin harrastamiseen viittaavaa sanoitusta. Poistotiedotteen yhteydessä kuitenkin kerrottiin kaikilla videoon osallistuneilla olleen kuvauslupa ja alaikäisillä osallistuneilla vanhempien kirjallinen suostumus.
Helsingin Sanomien toimittaja Jussi Lehmusvesi kirjoitti artikkelissaan, että videota katsellessa ”aikuiselle tulee epämiellyttävä olo”. Hän kirjoitti myös, että ”testattavaksi tarjoutuminen ei pitäisi kuulua pikkutyttöjen ajatusmaailmaan ja tulkintani mukaan video flirttailee pedofilian kanssa”. Soundi-lehden toimittaja Saku Schildtin mukaan videolla ”aletaan koluta sellaisten mielikuvien syövereitä” joiden kanssa hän ei halua olla missään tekemisissä. Lastenpsykiatri Jari Sinkkonen kuvaili Ylen haastattelussa videota muun muassa ”pedofiilin päiväuneksi”.
Videon poistosta päätti Warner Music Finlandin kotimaisen musiikin päällikkö Asko Kallonen, joka on kertonut, ettei video ollut levy-yhtiön toimeksiantama, vaan Sanni itse suunnitteli ja oli myös toteuttamassa videota. Video oli päätynyt levitykseen ennen kuin yhtiön johto oli nähnyt videota.
”Vahinko” nousi heti ensimmäisellä listaviikollaan 24/2016 Suomen virallisen latauslistan ensimmäiselle sijalle. Singlelistalla ensimmäisen viikon sijoitus oli toinen. Kummallakin listalla ensimmäisen viikon sijoitus oli sen paras sijoitus.
Radiosoitossa ”Vahinko” nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi viikolla 31/2016. Kappale oli soitetuin kaksi peräkkäistä viikkoa.
Ramilja Iskander
Ramilja Iskander (, synt. Hisamova, Хисамова) on venäläinen näyttelijätär ja malli. Hän on näytellyt lähinnä teatterissa ja televisiosarjoissa. Vuodesta 2003 alkaen hän on kuulunut moskovalaisen Venäjän akateemisen nuorisoteatterin (RAMT) vakiokastiin.
Iskander syntyi 1977 Kunašakin kylässä lähellä Tšeljabinskin kaupunkia. Hän on etnisesti tataari. Hänen isänsä on insinööri ja äitinsä opettaja. Iskander kuului koulunsa kuoroon, jossa hän oli soololaulajana. Isänsä tahdosta hän opiskeli jonkin aikaa taloustiedettä yliopistossa, mutta hakeutui salaa Tšeljabinskin taiteiden ja kulttuurin instituutin kursseille opiskelemaan näyttelemistä.
Hän valmistui 1999 ja alkoi näyttelijänuransa Tšeljabinskin nuorisoteatterissa. Vuonna 2002 Iskander muutti Moskovaan, jossa näytteli aluksi KS. Stanislavski-teatterissa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Venäjän akateemiseen nuorisoteatteriin, joka tunnetaan lyhenteellä RAMT. Hänet on palkittu muun muassa Moskovan kaupungin teatteripalkinnolla 2013 ja Kultaisella lyyralla 2010. Teatterityön ohella Iskander on näytellyt televisiosarjoissa ja mainoksissa, sekä ääninäyttelijänä animaatioissa ja ulkomaankielisten elokuvien dubbauksissa. Hänen toistaiseksi merkittävin elokuvaroolinsa on naispääosa Pavel Lunginin ohjaamassa elokuvassa Tsar ("Царь", 2009), jossa hän näytteli tsaari Iivana Julman vaimoa Maria Temrjukovnaa.
Iskander synnytti ensimmäisen poikansa elokuussa 2013.
God’s Great Banana Skin
God’s Great Banana Skin on Chris Rean kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumia ei julkaistu Yhdysvalloissa, mutta kaksi kappaletta sisällytettiin myöhemmin seuraavan albumin "Espresso Logicin" Yhdysvaltain-versioon.
Albumi vietti Suomen virallisella listalla 7 viikkoa, sen korkeimman sijoituksen ollessa 29.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Päivi Kukkamäki
Päivi Kukkamäki on suomalainen laulaja, laulunopettaja ja Sibelius-Akatemiasta Docmus-yksikön kehittäjäkoulutuksesta väitellyt musiikin tohtori. Hän on uranuurtaja laulunopetuksessa suzuki-menetelmällä. Laulusuzukimenetelmä syntyi Vantaalla, Suomessa vuonna 1986 tohtori Shinichi Suzukin ja rouva Waltraud Suzukin tukemana. Kukkamäki opiskeli Suzuki-menetelmää Japanissa "Talent Education Instituutissa" Matsumotossa vuonna 1986 ja uudelleen 1993.
Musiikin tohtorin tutkinto "Laulun myötä kasvuun" Laulusuzukimenetelmän kehittämisprojekti odotusajasta aikuisuuteen materiaaleineen oli Sibelius-Akatemian 15 vuotta kestänyt seurantatutkimus 1986–2002. Kukkamäki on kouluttanut laulusuzukiopettajia sekä Suomessa että kansainvälisesti 22 maassa. Hän on tehnyt laulusuzukioppilaidensa kanssa 29 konsertti- ja konferenssimatkaa 19 eri maahan mm. Japaniin 1989,1999 ja 2013. Kukkamäki on ohjannut 10 lasten suurproduktiota (3 oopperaa, 3 musikaalia ja 4 musiikkinäytelmää). Julkaisuja on 13.
Päivi Kukkamäelle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto vuonna 2003. Hän väitteli musiikin tohtoriksi samana vuonna. Tasavallan presidentti myönsi Kukkamäelle Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ritarimerkin vuonna 2013.
ISA Brown
ISA Brown on ruskeasävyinen kanarotu. Se on melko suuri keskikokoiseksi kanaksi, ja huono lentäjä. ISA Brown munii hyvin ensimmäisenä vuonna, jonka jälkeen munien tuotanto hiipuu. Se elää usein vain vuoden, koska se on jalostettu geneettisesti tehokkaaksi munijaksi. Se on huono hautoja. ISA Brown on hybridikana ja se munii ruskeita munia.
Letši Kurbanov
Letši Alhazurovitš Kurbanov (, s. 9. huhtikuuta 1978 Gümse, Tšetšenia) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin Euroopan mestari ja Japanin mestari. Kurbanov sijoittui viidenneksi vuoden 2003 World Openissa. Hän päätti kilpauransa 2013.
Kurbanov saavutti menestystä ensimmäisen kerran 1999 tultuaan kolmanneksi EM-kilpailuissa. Kaksi vuotta myöhemmin Kurbanov voitti raskaansarjan Euroopan mestaruuden Unkarissa. Hän voitti loppuottelussa Sergej Melyukin. Vuosi 2002 oli menestyksekäs, vaikka Kurbanov jäi useimmiten turnauksissa toiseksi. Hän saavutti Euroopan cupin voiton ja Japanin mestaruuden superraskaassasarjassa. Lisäksi Kurbanov sijoittui toiseksi muun muassa All American Openissa ja joukkue MM-kilpailuissa Venäjän kanssa. Hän otti osaa myös 2003 World Openiin, joka käytiin avoimen painoluokan maailmanmestaruudesta. Kurbanovin lopullinen sijoitus oli viides hävittyään viimeisen ottelunsa Ewerton Teixeiralle. Hän saavutti hopeamitalin MM-kilpailuissa 2005 superraskaassasarjassa. Kurbanov hävisi loppuottelussa World Openin tavoin Ewerton Teixeiralle. Maaliskuussa 2005 Kurbanov voitti Ichigekin tapahtumassa käydyn ottelun Ipponilla Alexandre Rodriguesia vastaan toisessa erässä.
Kurbanov osallistui 2010-luvulla muun muassa All American Openiin 2010, jossa hän sijoittui viidenneksi. Kurbanov voitti turnauksessa kaksi ottelua, mutta hävisi kolmannen kamppailunsa Syoki Aratalle tuomariäänin. Kurbanov otteli myös vuoden 2011 World Openissa, jossa hän sijoittui kahdeksan parhaan ulkopuolelle.
Kurbanov kokeili myös potkunyrkkeilyä ja vapaaottelua urallaan. Ichigeki järjesti kaikki potkunyrkkeily -tapahtumat, jotka käytiin kyokushin säännöillä nyrkkeilykehässä. Toukokuussa 2004 hän osallistui Japanissa järjestettyyn Kyokushin vs K-1 -tapahtumaan, jossa Kyokushin ottelijat kohtasivat K-1 potkunyrkkeilijät. Kurbanov voitti kamppailunsa minuutissa tyrmäyksellä Big Farmia vastaan. Kurbanov otteli toiseksi viimeisen potkunyrkkeilyottelun japanilaista Kentaro Tanakaa vastaan, jolle hän hävisi tuomariäänin. Kurbanov otteli uransa päätöskamppailun eteläafrikkalaista Jan Nortjea vastaan. K-1 säännöillä käyty kamppailu päättyi Kurbanovin voittoon hajaäänin.
Kurbanov lopetti kilpauransa 2013, mutta palasi takaisin lokakuussa 2015 vapaaottelussa. Hän kohtasi urallaan 300 vapaaottelua otelleen Travis Fultonin, jonka Kurbanov voitti ensimmäisen erän päätyttyä. Fulton ilmoitti ettei kyennyt enää jatkamaan kamppailua.
Siniorakas
Siniorakas ("Hydnellum caeruleum") on nahkaorakkaisin luettava sieni. Se on sitkeämaltoinen ja jykevä, päältä valkoinen tai sinertävä. Alapinnan piikit ovat selkeästi havaittavissa. Itiöemien pinta saattaa muuttua vanhemmiten karvapintaiseksi. Jalassa tavataan myös ruskeita värisävyjä. Halkaistuna sienessä on usein monenlaisia värisävyjä. Laji kasvaa yleisenä mäntykankailla eikä ole uhanalainen.
Siniorakkaan maku on hieman karvaan saippuainen. Haju on aistittavissa ja sitä on verrattu musteeseen. Lajista ei ole ruokasieneksi makunsa eikä sitkeytensäkään vuoksi, mutta sitä on käytetty sienivärjäykseen ainakin Skotlannissa, ja siitä saadaan lankojen erilaisilla metallipuretuksilla sinertäviä ja vihertäviä sävyjä.
Nahkaorakkaat
Nahkaorakkaat ("Hydnellum") ovat "Bankeraceae"-heimoon kuuluvia sieniä, joiden itiöemät ovat yleensä kovahkoja tai korkkimaisen tai nahkamaisen sitkeitä. Ne eivät ole lähisukua tunnettujen syötävien orakkaiden kuten vaaleaorakkaan ("Hydnum"-suvun sienten) kanssa. Nahkaorakkaista useita käytetään sienivärjäykseen.
Tässä listassa on joitakin 39 tunnetusta nahkaorakkaasta. Alkuperäisessä Petter Adolf Karstenin luettelossa niitä oli 19, mutta määrä niiden on kasvanut aikojen saatossa.
Elokuvavuosi 2017
Elokuvavuosi 2017 käsittelee vuoden 2017 aikana ensi-iltansa saavia elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Oranssiorakas
Oranssiorakas ("Hydnellum aurantiacum") on nahkaorakkaisiin kuluva yleinen metsäsieni. Sen itiöemä on väriltään oranssinruskea, siinä on usein myös valkeita värejä, ja lakin alapinnalla selkeästi havaittava piikistö. Jalka on kovahko, halkaistuna vyöhykkeinen, mutta valkeat ja siniset värit puuttuvat. Sieni on sammalikoilla ja mäntykankailla yleisehkö. Haju on tunnettavissa ja sitä on kuvattu jauhomaiseksi, erityistä makua ei juuri ole. Ruokasieneksi laji on liian kova ja sitkeä, mutta sienivärjäykseen se kelpaa. Siitä on eri puretuksilla saatu lankaan vihertäviä värisävyjä.
Gabriel (täsmennyssivu)
Gabriel voi tarkoittaa seuraavia:
Tachibana (1944)
Tachibana () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 8. heinäkuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 14. lokakuuta. Alus otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1945.
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin koulutettavaksi Yhdistetyn laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään komentajakapteeni Hayashi Toshifusa. Alus liitettiin 15. maaliskuuta 11. hävittäjälaivueen 53. hävittäjäviirikköön, jonka muuta alukset olivat "Sakura", "Nara", "Tsubaki", "Yanagi" ja "Keyaki". Laivue kuului 2. laivastoon 1.-20. huhtikuuta, minkä jälkeen se jatkoi palvelustaan Yhdistetyssä laivastossa.
Alus saapui Kuresta Ōminatoon 22. toukokuuta aloittaen partioinnin ja saattueiden suojaamisen pohjoisella alueella. Alus upposi Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneiden hyökkäyksessä 14. heinäkuuta 1945 Hakodatessa, jolloin aluksen miehistöstä sai surmansa 135 henkeä mukaan lukien aluksen päällikkö. Se poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta.
One for the Road (kappale)
One for the Road on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen viidenneltä albumilta "AM". Single julkaistiin 9. joulukuuta 2013.
”One for the Road” sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 112.
Musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 23. lokakuuta 2013, ja se on saavuttanut yli 20 miljoonaa näyttökertaa. Se on mustavalkoinen video ja sen on ohjannut Focus Creeps.
Mikael Ishak
Mikael Ishak (s. 31. maaliskuuta 1993 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Ishak edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Randersia.
Ishak on Assyriskan kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa 47 Superettan-ottelua ja teki 13 maalia kausina 2010 ja 2011. Ishak siirtyi suoraan Ruotsin toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Saksan Bundesliigaan pelaten 1. FC Kölnissä 11 liigaottelua maaleitta kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän edusti seuraa seitsemässä 2. Bundesliigan ottelussa onnistumatta maalinteossa.
Helmikuussa 2012 Ishak lainattiin Sveitsin Superliigassa pelaavaan St. Galleniin. Sveitsissä hän teki kevätkauden aikana kolme maalia 13 sarjaottelussa. Elokuussa 2013 Ishak siirtyi italialaiseen Parmaan, josta hän jo samassa kuussa lainattiin toiseen italialaisseuraan Crotoneen. Ishak edusti Crotonea 23 Serie B -ottelussa kaudella 2013–2014 tehden neljä maalia.
Elokuussa 2014 Ishak siirtyi Tanskan Superliigassa pelaavaan Randersiin. Kaudella 2014–2015 hän pelasi 26 sarjaottelua tehden 11 maalia. Kaudella 2015–2016 Ishak pelasi 28 sarjaottelua ja teki 13 maalia.
Ishak edusti Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta kahdeksassa ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta 24 ottelussa. Kesäkuussa 2015 hän oli voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Ishak pelasi turnauksessa kahdessa alkulohko-ottelussa ja välierässä.
Ishak oli mukana Ruotsin joukkueessa olympialaisissa 2016. Hän pelasi kaikissa Ruotsin kolmessa ottelussa ja teki maalin 2–2-tasapeliin päättyneessä ottelussa Kolumbiaa vastaan.
Ruotsin A-maajoukkueessa Ishak pelasi ensimmäisen ottelunsa 15. tammikuuta 2015, kun Ruotsi voitti Norsunluurannikon ystävyysottelussa 2–0. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Ishak teki kolmannessa maaottelussaan 6. tammikuuta 2016, kun Ruotsi pelasi Viron kanssa 1–1-tasapeliin päättyneen ystävyysottelun.
Ruotsin maajoukkue
Áskio
Áskio () eli Siniátsiko (Σινιάτσικο) on vuori ja vuorijono Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 2 111 metriä.
Áskio sijaitsee Kastorián ja Kozánin alueyksiköiden alueella Länsi-Makedoniassa linnuntietä noin 23 kilometriä luoteeseen Kozánin kaupungista. Vuorijonon korkeimman huipun nimi on Siniátsiko, mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Muita korkeita huippuja ovat Skákos (Σκάκος, 1 824 m), Skárpa (Σκάρπα, 1 624 m), Magoúla (Μαγούλα, 1 621 m), Makrygiánni (Μακρυγιάννη, 1 542 m) ja Pýrgos (Πύργος, 1 517 m). Vuori on kalkkikiveä.
Mouríki- (1 703 m) ja Velliávuoret (myös Méllia, 1 754 m) ovat Áskion vuorimassiivin jatkeita.
Chaïntoú
Chaïntoú (, myös "Chaïdoú") eli Erýmanthos (Ερύμανθος) on vuori itäiseen Rodópi-vuoristoon kuuluvilla Koúla-vuorilla Kreikan ja Bulgarian rajalla. Sen korkeus on 1 828 metriä.
Chaïntoú sijaitsee Itä-Makedoniaan kuuluvan Dráman ja Länsi-Traakiaan kuuluvan Xánthin alueyksiköiden alueella linnuntietä noin 27 kilometriä pohjoisluoteeseen Xánthin kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Gyftókastro (Γυφτόκαστρο). Muut korkeimmat huiput ovat Dichála (Διχάλα, 1 745 m), Tsouknidótopos (Τσουκνιδότοπος, 1 709 m), Mália (Μάλια, 1 699 m), Drymós (Δρυμός, 1 608 m), Koúla (Κούλα, 1 606 m), Thermó (Θερμό, 1 600 m), Mávri Pétra (Μαύρη Πέτρα, 1 586 m), Megáli Kroússa (Μεγάλη Κρούσσα, 1 581 m) ja Erýmanthos (Ερύμανθος, 1 569 m).
Vuoren metsäalueet, yhteensä 35 neliökilometriä, ovat Natura 2000 -aluetta.
Kolme muskettisolttua
Kolme muskettisolttua ("The Three Must-Get-Theres") on Max Linderin ohjaama ja käsikirjoittama fiktioelokuva, joka tuli ensi-iltaan 1922. Seon parodia Alexandre Dumas vanhemman romaanista "Kolme muskettisoturia", johon sen juoni perustuu löyhästi.
Elokuva on Linderin kolmas ja viimeinen Yhdysvalloissa tekemä pitkä elokuva. Se kuten hänen kaksi muutakaan Yhdysvalloissa tekemää pitkää elokuvaansa, ei saanut hänen toivomaansa menestystä, ja hän uskoi menettäneensä kyvyn huvittaa yleisöä. Terveyden horjuessa hän palasi Ranskaan.
Elokuvan päähenkilö Dart-in-Again (Max Linder) haaveilee pääsystä kuningas Ludvig XIII:n palvelukseen muskettisoturiksi. Hän onnistuu tavoitteissaan vaikka kuninkaalla on jo kolme muskettisoturia. Hän voittaa Constance Bonne-aux-Fieux'n rakkauden.
Yleisestä linjasta poiketen Helsingin Sanomien kriitikko Timo Peltonen pitää Linderin kolmen elokuvan sarjan kehumista mestariteoksiksi kaunisteluna. Le Film Guiden James Travers sanoo elokuvaa artikkelissaan riehakkaaksi mestarikomediaksi. Hän kehuu, että elokuvan miekkailukohtaukset ovat paitsi hauskoja myös äärettömän taitavasti tehtyjä – Linder ei jättänyt mitään puolitiehen.
Erýmanthos (täsmennyssivu)
Erýmanthos (; myös "Erímanthos") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ithómi (vuori)
Ithómi (), antiikin Ithome (), on vuori Messeniassa Peloponnesoksen niemimaan lounaisosassa Kreikassa. Sen korkeus on 800 metriä.
Ithomevuori toimi alun perin heloottien turvapaikkana näiden kapinoidessa Spartaa vastaan vuonna 464 eaa. Myöhemmin se oli antiikin Messenen kaupungin akropolis eli linnavuori. Vuorella sijaitsi Zeus Ithomataksen temppeli. Messenen kaupunki sijaitsi ja sen arkeologinen alue edelleen sijaitsee aivan vuoren juurella.
Nykyisin vuorella sijaitsee Voulkánoksen luostari ("Moní Voulkánou"). Aiemmin vuoren huipulla on toiminut myös Vuorenhuipun Neitsyt Marian luostari ("Moní Panagías Koryfís"), joka perustettiin perimätiedon mukaan vuonna 725 ja toisen tiedon mukaan 1200-luvulla, ja hylättiin vuonna 1625. Uusi luostari perustettiin hieman alemmaksi vuonna 1701.
Kantílio
Kantílio () tai "Kantíli" (Καντήλι) (myös "Kandílio"/"Kandíli") on vuori Euboian saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 246 metriä.
Kantílio sijaitsee Euboian luoteisosassa lähellä Pohjoisen Euboianlahden rannikkoa. Lähimmät kylät ovat Troúpi ja Prokópi. Vuori laskee länsiosastaan jyrkästi mereen ja erottaa näin Euboian pohjoisosan rannikon kokonaan saaren keskiosan rannikosta.
Kéntros
Kéntros () eli Kédros (Κέδρος) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 777 metriä.
Kéntros sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Ída- eli Psiloreitisvuoren lounaispuolella ja Amárin laakson länsilaidalla, linnuntietä noin 25 kilometriä kaakkoon Réthymnon kaupungista. Vuori on kalkkikiveä ja muodoltaan kartiomainen. Sen ympäristö on Natura 2000 -aluetta biodiversiteettinsä vuoksi, erityisesti endeemisten kasvilajien ansiosta sekä lintujen pesimäalueena.
Kírfi
Kírfi (, ) on vuori ja vuorijono Keski-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 560 metriä.
Kírfi sijaitsee Parnassós- ja Elikónas-vuorten välissä Boiotian ja Fokiin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Xirovoúni (Ξηροβούνι). Muut korkeimmat huiput ovat Neraïdolákkoma eli Ánthimos (Νεραϊδολάκκωμα/Άνθιμος, 1 280 m) ja Kóchran (Κόχραν, 850 m). Parnassóksesta Kírfin erottaa Pleístosjoen laakso ja Elikónaksesta Dístomon tasanko.
Menoíkio
Menoíkio (, , ) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 963 metriä.
Menoíkio-vuori sijaitsee Dráman ja Sérresin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Mavromáta (Μαυρομάτα). Toiseksi korkein huippu on Thamnotópi (Θαμνοτόπι, 1 952m).
Panaitolikó
Panaitolikó (; myös "Panetolikó") on vuorijono Píndos-vuoriston eteläosassa läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 924 metriä.
Panaitolikó sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön sekä Keski-Kreikkaan kuuluvan Evrytanían alueyksikön alueella linnuntietä noin 16 kilometriä itäkoilliseen Agrínion kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Katelános. Muita huippuja ovat muun muassa Kyrá-Vgéna (Κυρά-Βγένα), Kóka (Κόκα), Koútoupas (Κούτουπας), Tsóka (Τσόκα), Krimnítsa (Κρημνίτσα) ja Arapokéfala (Αραποκέφαλα).
Agrínion kunnan Panaitolikón kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Panachaïkó
Panachaïkó () eli Vodiás (Βοδιάς) on vuorijono Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 928 metriä.
Panachaïkó-vuoret sijaitsevat linnuntietä noin 14 kilometriä itäkaakkoon Patraksen kaupungista. Geologisesti vuorijono on Manner-Kreikan Píndos-vuoriston jatke Peloponnesoksella. Vuoren korkein huippu on nimeltään Pýrgos tou Palavoú (Πύργος του Παλαβού). Muut korkeimmat huiput ovat Vodiás (Βοδιάς, 1 836 m), Vounó tou Giórgi (Βουνό του Γιώργη, 1 804 m), Bármpas (Μπάρμπας, 1 613 m) ja Kraniá (Κρανιά, 1 304 m). Vuoristossa on lukuisia ylätasankoja, kuten Prasoúdi eli Ómorfi Lákka (Πρασούδι/Όμορφη Λάκκα), Ovryókampos (Οβρυόκαμπος), Rakíta (Ρακίτα) ja Loumpítsa (Λουμπίστα).
Vuorijonon pohjoisosassa on nykyisin suuri tuulipuisto.
Papíkio
Papíkio (, ) eli "Aïtóvouno" (Αϊτόβουνο) on vuori Rodópivuorilla Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Sen korkeus on 1 483 metriä.
Papíkio sijaitsee Rodópin alueyksikössä noin 14 kilometriä luoteeseen Komotinísta lähellä Bulgarian rajaa. Vuori on pääosin metsäinen.
Bysanttilaisella ajalla 1000–1200-luvuilla vuoren alue on ollut merkittävä luostarielämän keskus Traakiassa. Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1983. Niissä on löydetty kuuden luostarin paikat.
Párnonas
Párnonas (, ) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 936 metriä.
Párnonas-vuoret sijaitsevat Peloponnesoksen kaakkoisosassa ja erottavat Lakonian tasangon Arkadiasta ja Argoliinlahden rannikosta. Etelässä vuorijono ulottuu Maléan niemimaalle. Párnonaksen korkeimman huipun nimi on Megáli Toúrla (Μεγάλη Τούρλα). Se sijaitsee linnuntietä noin 27 kilometriä itään Spártin kaupungista.
Párnonaksen rinteellä sijaitsee Elónan luostari ("Moní Elónis").
Pelinaío
Pelinaío (; myös Πελινναίο, "Pelinnaío"; ) on vuori Chíoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on 1 297 metriä.
Pelinaío sijaitsee Chíoksen pohjoisosassa. Sen lähellä sijaitsevat muun muassa kylät Spartoúnta, Kámpia, Víki ja Amádes. Vuoren korkeimman huipun nimi on Agía Triáda (Αγία Τριάδα). Pelinaío on koko Egeanmeren saarten korkeimpia vuoria.
Profítis Ilías
Profítis Ilías (, ”Profeetta Elia”) on Kreikassa yleinen paikannimi, joka liittyy usein paikalla sijaitsevaan profeetta Elialle omistettuun kirkkoon tai kappeliin. Tällaisia kirkkoja on usein erityisesti korkeilla tai paikallisesti merkittävillä vuorilla, mistä syystä nimi on yleinen vuoren tai sen korkeimman huipun nimi. Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin:
Profítis Ilías (Thíra)
Profítis Ilías () on vuori Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se on saaren korkein kohta ja sen korkeus on 567 metriä.
Profítis Ilías sijaitsee Thíran kaakkoisissa keskiosissa ja sieltä on hyvä näköala koko saarelle. Vuori on saanut nimensä siellä olevasta Profeetta Elian luostarista. Vuoren huipulla on myös lukuisia telemastoja. Profítis Ilíaksen pohjoispuolella sijaitsevat kylät Pýrgos Kallistís, Episkopí Goniás ja Kamári, ja eteläpuolella Emporeío ja Períssa. Vuoren kaakkoispuolella sijaitsee pienempi Mésa Vounó -vuori, jossa sijaitsevat antiikin Theran rauniot.
Five Minutes with Arctic Monkeys
Five Minutes with Arctic Monkeys on brittiläisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kahden kappaleen demosingle, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2005. Se sisältää kaksi kappaletta, "Fake Tales of San Francisco", sekä "From the Ritz to the Rubble", jotka julkaistiin myös yhtyeen debyyttialbumilla "Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not".
Single julkaistiin Bang Bang Recordings levy-yhtiön nimen alla, joka oli yhtyeen perustama. Myöhemmin Arctic Monkeys on levyttänyt Domino Records -levy-yhtiölle.
Singlestä tehtiin vain 1500 CD-levyä ja 1500 vinyyliä. Nämä kopiot ovat nykyään harvinaisia.
Ptóo
Ptóo (), antiikin Ptōïon (, myös "Ptōon", ; ) on vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa. Sen korkeus idässä on 781 metriä (Petalás-huippu) ja lännessä 725 metriä (Agía Pelagía).
Ptóo-vuori sijaitsee Boitian itäosassa linnuntietä noin 18 kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista ja noin 25 kilometriä länteen Chalkídan kaupungista. Se muodostaa itä-länsisuuntaisen vuorijonon, joka ulottuu Kopaḯdan tasangolta Pohjoisen Euboianlahden rannikolle.
Ptoion oli antiikin aikana Apollon Ptoioksen kulttipaikka, ja siellä toimi myös tämän oraakkeli. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä Ptoion-nimisestä heeroksesta, joka oli Athamas-nimisen boiotialaisen kuninkaan poika.
Vuori on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla, sillä se mainitaan Thebasta löydetyissä lineaari-B-tauluissa nimellä "Ptoios". Viimeistään antiikin aikana arkaaisella kaudella paikalla oli pyhäkköalue. Se sijaitsi antiikin aikaisen Akraifian kaupungin lähellä, lähellä nykyistä Akraífnion kylää.
Varhaisemmalle pyhäkköalueelle rakennettiin puinen Apollonin temppeli 600-luvulla eaa. Pyhäkön perustaminen saattaa olla kytköksissä Orkhomenokseen, mutta Herodotoksen ja Pausaniaan mukaan pyhäkkö oli ainakin myöhemmin thebalaisten hallinnassa. Temppeli tuhoutui makedonialaisten hyökkäyksessä vuonna 335 eaa. Hellenistisellä kaudella 300- tai 200-luvulla eaa. sen tilalle rakennettiin kivinen doorilaista tyyliä edustanut temppeli.
Pyhäkköalueen kaivaukset on suorittanut École française d’Athènes eli ranskalainen arkeologinen koulu Ateenassa vuosina 1884–1891 ja 1934–1936. Noin kilometri lännempää on löydetty toinen, pienempi Apollonin pyhäkkö. Alueelta on löydetty muun muassa lukuisia kuros- ja kore-patsaita, ja Ptoion vaikuttaa olleen ensimmäisiä paikkoja Deloksen ohella, jossa tällaisia patsaita on alettu lahjoittaa ja pystyttää pyhäkköalueelle.
Radomir (vuori)
Radomir () eli Kalampáka (; myös "Kalambáka") on vuori Belasitsa- eli Béllesvuorilla Bulgarian ja Kreikan rajalla. Se on Belasitsavuorten korkein huippu ja sen korkeus on 2 031 metriä ja prominenssi 1 595 metriä.
Váltos
Váltos () tai Váltou (Βάλτου, gen.) on vuori ja vuorijono läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 852 metriä.
Váltos sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön pohjoisosassa sekä Epeirokseen kuuluvan Ártan alueyksikön kaakkoisosassa. Vuoren nimi tarkoittaa ”Suovuoria”. Váltoksen korkeimman huipun nimi on Aetoí (Αετοί). Muut korkeimmat huiput ovat Kokkinólakos (Κοκκινόλακος, 1 750 m), Ntoulopétra (Ντουλοπέτρα, 1 643 m) ja Chelóna (Χελώνα, 1 538 m).
Tómaros
Tómaros () eli Olýtsikas (Ολύτσικας) on vuori Píndos-vuoristossa Epeiroksessa Kreikassa. Sen korkeus on 1 974 metriä.
Tómaros sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella linnuntietä noin 21 kilometriä etelälounaaseen Ioánninan kaupungista. Dodonan arkeologinen alue sijaitsee vuoren koillispuolella.
Velliá
Velliá (, myös "Véllia", Βέλλια) eli Méllia (Μἐλλια) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 754 metriä.
Velliá on Áskion vuorimassiivin jatke ja sijaitsee Kozánin alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Sen korkeimman huipun nimi on sama kuin itse vuorella. Muut korkeimmat huiput ovat Pýrgos (Πὐργος, 1 688 m) ja Traní Ráchi (Τρανή Ράχη, 1 505 m).
Särkänniemi (niemi)
Särkänniemi on niemi Tampereella noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se erottaa Mustanlahden Näsijärven selästä. Niemellä sijaitsee Särkänniemen huvipuisto.
Särkänniemi syntyi Onkiniemestä ja viereisestä Särkänsaaresta, jotka yhdistettiin täytemaan avulla niemeksi 1880-luvulla. Niemen rajaama Mustanlahden satama oli 1960-luvulle saakka vilkas sisävesisatama, jonka läpi virtasi paljon tukkeja, halkoja ja rakennuskiviä eri puolilta Näsijärveä Tampereen tarpeisiin. Niemestä louhittiin myös kiveä.
Särkänniemen alueella toimi 1800-luvulla muun muassa kolme olutpanimoa sekä jäävarasto. Niemen kärjessä toimi pitkään 1900-luvulla saha, jonka mittava halkovarasto täytti koko niemen kaupungin puoleisen rannan. Niemi oli ennen huvipuistoa suosittu kaupunkilaisten ilmainen vapaa-ajan viettopaikka. Kesällä sen kalliot ja mainiot pienet hiekkapoukamat tarjosivat hyvät uintimahdollisuudet, ja talvella ne olivat suosittuja mäenlaskussa.
Ypsário
Ypsário (, myös "Ypsári", Υψάρι ja ; myös "Ipsári(o)(n)") on vuori Thásoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on lähteestä riippuen 1 204–1 208 metriä.
Ypsário sijaitsee Thásoksen saaren keskellä. Vuori on Thásoksella suosittu vaelluskohde ja sen huipulta avautuu hyvä näköala koko saarelle sekä pohjoiselle Egeanmerelle.
Mikko Kanninen
Mikko Tapani Kanninen (s. 1971 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt mm. Circus Maximus teatterissa, Helsingin Kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, ja Turun kaupunginteatterissa.
Kanninen on näyttelijäntaiteen yliopistonlehtori Tampereen yliopistossa teatterityön koulutusohjelmassa. Aiemmin hän on ollut muun muassa perustamassa Circus Maximus teatteria ja toiminut Tampereen Teatterikesän taiteellisena johtajana.
Lauren Beukes
Lauren Beukes (s. 1976 Johannesburg) on eteläafrikkalainen televisiokäsikirjoittaja, kolumnisti ja kirjailija.
Beukes opiskeli luovaa kirjoittamista Kapkaupungin yliopistossa ja työskenteli 12 vuotta freelancetoimittajana. Hän kirjoitti muun muassa "The Sunday Timesiin", "The Hollywood Reporteriin", "Marie Claireen" ja "The Big Issueen".
Beukesin teos "Zoo City" (2010) sai Arthur C. Clarke -palkinnon. Se oli ehdolla myös World Fantasy -palkinnon saajaksi. Romaani "Säkenöivät tytöt" oli Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana 2014.
Nire (1944)
Nire () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 14. elokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 25. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1945.
Alus poistettiin alusluettelosta 15. lokakuuta 1945 ja se romutettiin 1948.
Tuliorakas
Tuliorakas ("Hydnellum auratile") on nahkaorakkaisiin kuuluva Suomessa äärimmäisen uhanalainen sienilaji, jonka lakki on korkeintaan viisi senttimetriä pitkä, keskeltä oranssi ja reunalta vaalea. Laji on levinnyt ympäri Eurooppaa ja sitä tavataan myös luoteisimmassa Pohjois-Amerikassa.
Tuliorakas on kasvupaikan suhteen kalkinvaatija. Suomessa se on harvinainen, itse asiassa äärimmäisen uhanalainen, ja se tunnetaan vain Paraisten saaristosta. Laji muistuttaa paljon oranssiorakasta ("Hydnellum aurantiacum"), mutta sen muoto on säännöllisempi eikä siinä havaita kirkkaanvalkoista.
Sousáki
Sousáki (, myös "Susáki") on sammunut tulivuori Korintin kannaksella Kreikassa. Sen korkeus on noin 180 metriä.
Sousáki sijaitsee Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnassa Korinthian alueyksikön koillisosassa Ágioi Theódoroin kaupungin länsipuolella, linnuntietä noin 14 kilometriä itään Kórinthoksen kaupungista, noin 24 kilometriä länsilounaaseen Mégaran kaupungista ja noin 58 kilometriä länteen Ateenan keskustasta. Tulivuori on niin kutsutun helleenisen kaaren läntisimpiä. Se oli aktiivinen viimeksi noin 2,7 miljoonaa vuotta sitten. Maasta purkautuu kuitenkin rikkikaasuja ja muita vulkaanisia kaasuja, ja alue on seismisesti aktiivista. Tulivuoren alueella on kaksi rotkoa.
Faidriadit
Faidriadit (, ”Loistavat”; ) on antiikin aikainen kahden jyrkän kallioseinämän nimitys Parnassós-vuorella Kreikassa. Kalliot ovat osa vuoren etelärinnettä ja kohoavat jyrkästi Delfoin pyhäkköalueen yläpuolelle.
Faidriadit muodostavat eräänlaisen luonnonlinnoituksen Delfoin pohjoispuolelle. Kallioiden välisestä halkeamasta virtaa Kastalian lähde.
Herodotos kertoo "Historiateoksessaan", että kallioilta putosi (tai pudotettiin) kiviä persialaissotien aikaan persialaisten lähestyessä Delfoita idästä. Tämä pelasti pyhäkköalueen.
P-Kloorianiliini
p-Kloorianiliini eli 4-kloorianiliini (CHNCl) on aniliinin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden, lääkkeiden ja maatalouskemikaalien valmistukseen. p-Kloorianiliini on o- ja m-kloorianiliinien isomeeri.
p-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman viileään veteen ja paremmin kuumaan. Erittäin hyvin yhdiste liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdiste on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä.
p-Kloorianiliinia valmistetaan pelkistämällä p-kloorinitrobentseeniä vedyttämällä jalometallikatalyyttien tai jalometallien sulfidien ja oksidien muodostaman katalyytin läsnä ollessa.
p-Kloorianiliinia voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Siitä saadaan muun muassa atsovärejä, maatalouskemikaaleja kuten hyönteismyrkkyjä ja lääkeaineita.
Suomi kuvina
Suomi kuvina on WSOY:n kustantama suurikokoinen valokuvakirja, joka ilmestyi vuosina 1930–1951 monina erikielisinä ja eri sisältöisinä painoksina. Teoksen toimittajana oli aluksi Felix Jonasson ja myöhemmin Maija Suova. Teos pyrkii esittelemään Suomen tunnetuimmat turistikohteet, mutta myös suomalaisten arkielämää. Se ei kuitenkaan sisällä reitti- tai majoitusohjeita, joten sitä ei tarkoitettu matkaoppaaksi.
Felix Jonassonin toimittama vuoden 1929 ensipainos on suomen- ja ruotsinkielinen. Toinen painos (1930) on viisikielinen (suomi–ruotsi–saksa–englanti–ranska). Kuvatekstit ovat lyhyitä, mutta loppulukuna on V. A. Koskenniemen viisisivuinen kuvaus Suomen luonnosta. Teoksen noin 250 valokuvaa on sijoitettu kukin omalle sivulleen. Valokuvat ovat 27 kuvaajalta. Teos on jäsennelty maantieteellisesti Etelä-Suomesta alkaen. Vuoden 1934 painos sisältää myös italiankielisen tekstin ("Finlandia Pintoresca").
Seuraavissa painoksissa siirryttiin kaksikielisiin teksteihin. Suomen ja ruotsin kielellä teosta julkaistiin nimellä "Suomi kuvina / Finland i ord och bild" (1944, 1949), suomi–saksa-teos oli "Suomi kuvina / Finnland in Bild und Wort / Das ist Suomi" (1943), suomi–englanti-teos "Suomi kuvina / Finland in pictures" (1946, 1947). Näiden painosten toimittajana oli Maija Suova. Kuvitusta elävöitettiin muun muassa lisäämällä otoksia henkilöistä ja tilanteista sekä sijoittamalla kuvat sivuille vapaammin.
Saksaan suunnattu vuoden 1943 painos heijastaa jatkosodan aikaista ilmapiiriä. Niinpä kuvateksteissä korostetaan saksalais-suomalaista yhteistyötä. Tuodaan myös esille Suomen hyvää suoritusta talvisodassa. Teoksen rakenne ei ole maantieteellinen, vaan teemoina ovat järviluonto, keskiyön aurinko, kaupungit, hävitetty Karjala, elinkeinot, urheilu ja suomalainen sotilas. Koskenniemen luontokuvauksen tilalle on alkuluvuksi sijoitettu hänen Maamme-laulua mukaileva runonsa "Isänmaan kasvot". Suuri osa 1940-luvun painosten kuvista on Aarne Pietisen otoksia, mutta mukana on myös Heikki Ahon, Björn Soldanin, Matti Poutvaaran, István Ráczin ja muidenkin kuvaajien otoksia.