hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maruti Suzuki
Maruti Suzuki India Limited (MSIL, ennen vuotta 2007 nimeltään "Maruti Udyog Limited") on vuonna 1981 perustettu ja 1982 tuotannollisen toimintansa aloittanut intialainen autoteollisuuskonserni. Yhtiön osake noteerataan sekä Bombayn pörssissä (BSE) että Intian kansallisessa pörssissä (NSE). Yhtiön kotipaikka on New Delhi. Maruti Suzuki on japanilaisen auto- ja moottoripyörävalmistajan Suzuki Motor Corporationin tytäryhtiö. Intian Forbes-lehden budjettivuonna 2014–15 tekemässä vertailussa yhtiö katsottiin Intian neljänneksi ihailluimmaksi yhtiöksi.
Budjettivuonna 2014–15 Maruti Suzukin nettomyynti oli kaudelta 496,1 miljardia INR (nousua). Yhtiö valmisti samalla kaudella 1,308 miljoonaa ja myi 1,292 miljoonaa autoa, joista 1,171 miljoonaa jäi Intian kotimarkkinoille ja vajaa 0,122 miljoonaa meni vientiin. Maruti Suzuki oli kappalemäärällä mitattuna Intian suurin autovalmistaja ja -myyjä. Yhtiö itse kertoo markkinaosuudekseen 45 % (2014–15), osuuden laskutapaa tarpemmin erittelemättä. Vuonna 2018 on uutisoitu, että Maruti Suzukin markkinaosuus henkilöautoissa olisi 50 prosenttia.
Intian autoteollisuus tuotti vuonna 2014–15 yhteensä 3,378 miljoonaa henkilöautoa ja 0,748 miljoonaa hyötyajoneuvoa, eli yhteensä 4,126 miljoonaa autoa. Kaudella 2015–16 Intian automarkkinoiden odotettiin kasvavan yhdeksän ensimmäisen kuukauden myynnin perusteella. OICA:n tilaston mukaan Suzukin Intian tehtaat (eli Maruti Suzuki: 1,2689 milj. autoa 2014) valmistivat kappalemääräisesti enemmän autoja kuin yhtiön Japanin tehtaat (Japani 1,0593 milj.). Kevyiden hyötyajoneuvojen kappalemäärässä Japanin tuotanto oli Intiaa suurempaa, mutta henkilöautoissa Intia oli Suzukin autojen suurin valmistajamaa.
Yhtiön valmistamiin, automerkillä Maruti, Maruti Suzuki tai Suzuki myytäviin automalleihin kuuluvat Omni (minivan), Gypsy (SUV), Zen (hatchback), Wagon R (hatchback), Grand Vitara (mini SUV), Swift Dzire (sedan), ja Ritz (hatchback), sekä 2014 julkaistut Stingray (hatchback), Ciaz (sedan), ja Celerio (hatchback). Yhtiö tiedotti maaliskuussa 2016, että Maruti Suzukin suosituinta automallia, pikkuauto Altoa oli myyty yhtiön historian aikana yhteensä yli kolme miljoonaa kappaletta.
Helmikuussa 2016 Intian kymmenestä myydyimmästä henkilöautomallista kuusi oli Maruta Suzuki Indian valmistamia: 1. Maruti Alto (21 286 myytyä autoa), 2. Maruti Swift Dzire (17 410 kpl), 3. Maruti Swift (15 475 kpl), 4. Maruti Wagon R (14 209 kpl), 8. Maruti Suzuki Baleno (6 888 kpl) ja 10. Maruti Suzuki Ciaz (5 162 kpl).
Vuonna 2018 autonvalmistaja on päättänyt panostaa kaasuautoihin Intian automarkkinalla. Yritys ei aio odottaa sähköautojen hintojen putoamista, kun Intian automarkkina on pienikokoisten autojen dominoima ja 75 prosenttia autoista maksaa alle 500 000 rupiaa (noin 6250 euroa).
Entertainment!
Entertainment! on englantilaisen post-punk -yhtye Gang of Fourin vuonna 1979 julkaistu debyyttialbumi. Albumilla on kuultavissa punkvaikutteet, mutta musiikissa on myös funk- ja reggaevaikutteita. Albumi on hyvin bassovoittoinen. Kappaleiden sanoitukset käsittelevät Pohjois-Irlannin poliittisten vankien kohtelua, työväenluokkaista elämää ja kapitalismia.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Dave Allen, Hugo Burnham, Andy Gill, and Jon King.
"Infinite Zero Archive/American Recordings" CD-painoksen "Yellow EP":
Alireza Faghani
Alireza Faghani (, s. 21. maaliskuuta 1978 Kashmar) on iranilainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodesta 2008 alkaen. Siviiliammatiltaan Faghani on opettaja.
Kotimaansa Pro Leaguessa Faghani on tuominnut vuodesta 2007 alkaen. Vuonna 2014 hän tuomitsi AFC Champions Leaguen finaalin ensimmäisen osan. Samana vuonna hän toimi neljäntenä tuomarina MM-kilpailuiden avausottelussa Brasilian ja Kroatian välillä. Vuonna 2015 hän tuomitsi sekä Aasian-mestaruuskilpailuiden finaalin Australian ja Etelä-Korean välillä että seurajoukkueiden MM-kilpailuiden finaalin FC Barcelonan ja River Platen välillä.
Matti (kätkö)
Matti oli jatkosodan aikaisen kaukopartioiden täydennys- eli huoltojärjestelmän osana toiminut varustekätkö. Matit oli tarkoitettu partioille, jotka toimisivat neuvostojoukkojen selustassa suomalaisten vetäytyessä ja rintaman siirtyessä vastustajan mahdollisen suurhyökkäyksen takia. Varustekätköjä oli tehty aikaisemminkin täydennysten jakamiseksi pienempiin osiin, mutta Matti-järjestelmä perustettiin Karjalankannakselle keväällä 1944.
Matteja rakensi erityisesti Erillinen pataljoona 4:n I komppania eli entinen Osasto Vehniäinen. Mattien perustamisasioilla liikkui toiminta-alueen tuntevia kaukopartiomiehiä, kuten Heikki Määttänen.
Matteja ei tule sekoittaa sodanjälkeiseen asekätkentään, jossa tosin käytettiin osin samoja menetelmiä ja kätkijöinä oli samoja henkilöitäkin.
2 kvällar på Fasching
2 kvällar på Fasching on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin ensimmäinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä MNW.
Anders Frisk
Per Stefan Anders Frisk (s. 18. helmikuuta 1963 Göteborg) on ruotsalainen jalkapalloerotuomari. Hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena erotuomarina vuodet 1991–2005. Siviiliammatiltaan 184 senttimetriä pitkä ja 74 kilogrammaa painava Frisk on vakuutusasiamies.
Kotimaansa korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa Frisk debytoi vuonna 1989. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän tuomitsi kaksi ottelua. EM-kilpailuissa Frisk tuomitsi yhteensä kahdeksan ottelua vuosina 1996, 2000, 2004. Vuoden 2000 EM-kilpailuissa hän tuomitsi finaalin Ranskan ja Italian välillä. Vuotta aiemmin hän tuomitsi Maanosaliittojen cupin finaalin Meksikon ja Brasilian välillä.
Frisk lopetti uransa vuonna 2005 saatuaan tappouhkauksia Chelsean faneilta, jotka suuttuivat Friskille tämän annettua Chelsean Didier Drogballe punaisen kortin Mestarien liigan ottelussa Barcelonaa vastaan. Tämän tapahtuman johdosta hän sai samana vuonna FIFA Presidential Awardin.
Ľuboš Micheľ
Ľuboš Micheľ (s. 16. toukokuuta 1968 Stropkov) on slovakialainen entinen jalkapalloerotuomari, joka toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodet 1994–2008. Nykyisin hän toimii Kreikan Superliigassa pelaavan PAOK:in toimitusjohtajana.
Micheľ toimi kotimaansa Corgoň Ligassa tuomarina vuoteen 2008 asti. Hän tuomitsi muutamia otteluita myös muissa Euroopan maiden pääsarjoissa, kuten Ukrainan valioliigassa, Venäjän valioliigassa ja Puolan Ekstraklasassa. Micheľ tuomitsi kaksissa MM-kilpailuissa, vuosina 2002 ja 2006, joista jälkimmäisessä yhden puolivälierän Saksan ja Argentiinan välillä. EM-kilpailuissa hän tuomitsi niin ikään kahdesti, vuosina 2004 ja 2008. Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Micheľ tuomitsi kaksi ottelua. Kaudella 2007–2008 hän tuomitsi Mestarien liigan finaalin Manchester Unitedin ja Chelsean välillä. Muita Micheľin tuomitsemia finaaleita ovat muun muassa vuoden 2005 Maanosaliittojen cupin finaali ja vuoden 2003 UEFA Cupin finaali.
Micheľ on toiminut Kreikan Superliigan PAOK:in presidenttinä ja toimitusjohtajana helmikuusta 2016 alkaen. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Šah’tar Donetskissa. Ennen uraansa jalkapallon parissa hän työskenteli rengasyrityksen johtajana ja opettajana.
Velkaorjuus
Velkaorjuus tarkoittaa sitä, että lainanottaja tai hänen läheisensä joutuu tekemään velan lyhentämiseksi työtä, mutta velkaa ei silti lyhennetä työn kohtuullisen arvon mukaan, tai työn kestoa tai luonnetta ei ole määritelty. Velkaorjuus on orjuuden yksi muoto, ja siten virallisesti rikos Suomessa ja kaikkialla maailmassa. Tosiasiassa velkaorjuudesta kuitenkin kärsii yhä noin 20 miljoonaa ihmistä.
Velkaorjuus voi alkaa hyvin pienestä lainasummasta, jota lainanottaja ei köyhyytensä vuoksi pysty maksamaan takaisin. Pikku hiljaa ihminen alistetaan pakkotyöhön. Velkaorjuus on usein järjestäytynyttä, ja sitä esiintyy yleensä maataloudessa ja siirtotyössä. Orjuus saattaa pahimmillaan periytyä myös orjan lapsen kohtaloksi.
Suomessa siirtotyötä tehneiden marjanpoimijoiden aseman on sanottu muistuttavan velkaorjuutta. Vuonna 2013 Kainuussa Ber-Ex-yrityksessä työskennelleet thaimaalaiset marjanpoimijat ottivat Thaimaassa velkaa kyetäkseen matkustamaan Suomeen, mutta eivät saaneet siirtotyönsä aikana palkkaansa. Tappiot kaatuivat poimijoiden niskaan. Suomeen saapuessaan poimijat eivät olleet tietoisia, että he eivät ole Suomen lain mukaan työsuhteessa, vaan nimellisesti yrittäjiä, vaikka ovat käytännössä sidottuja työnantajaansa. Poimijat maksavat velkojaan yhä vuonna 2016, mutta he aikovat viedä asian Suomessa oikeuteen.
Nepalissa on ongelmana 1600-luvulta peräisin oleva kamalari-velkajärjestelmä, jonka avulla rikkaat ihmiset orjuuttavat tharu-heimoon kuuluvia. Velkaiset vanhemmat joutuvat myymään tyttärensä maanomistajille kotiapulaisiksi. Velkaorjan työnkuvaan sisältyvät tavallisesti kotitaloustyöt kuten siivous, pyykinpesu, tiskaus, ruuanlaitto, ostosten tekeminen, lastenhoito, kotieläimistä huolehtiminen ja maataloustyöt. Lapset eivät pääse kouluun ja on hyvin yleistä, että he joutuvat pakkotyössään väkivallan, ahdistelun tai raiskauksen uhreiksi.
Nepalin hallitus julisti velkaorjuuden laittomaksi vuonna 2000 kohentaen entisten velallisten elinoloja, mutta ei puuttunut velallisten lasten orjuuteen. Korkein oikeus julisti kamalari-järjestelmän laittomaksi vuonna 2006. Linjauksen ja järjestöjen työn ansiosta orjien määrä on laskenut vuoden 2006 yli 12 000:sta vuoden 2014 500-600:aan.
Rupit i Pruit
Rupit i Pruit (esp. Rupit y Pruït) on kunta Barcelonan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan asukasluku on noin 280 (2015).
Kunta muodostuu kahdesta kylästä: Rupit ja Pruit. Kylissä on hyvin säilyneitä rakennuksia 1500–1600-luvulta.
Mature
Mature on hip hop -kollektiivi Ruger Hauerin neljäs albumi. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2016 levymerkillä Johanna Kustannus. Albumin on tuottanut ja säveltänyt Reginasta tuttu Mikko Pykäri ja monilla kappaleilla kuullaan laulajana Reginan Iisaa. Tuotantovaiheessa levy tunnettiinkin "Regina Hauer" -nimellä. Levy valittiin ilmestymisviikollaan YleX:n viikon albumiksi. Albumi nousi myös viikolla 13/2016 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Alexander Kielland
Alexander Lange Kielland (18. helmikuuta 1849 – 6. huhtikuuta 1906) oli norjalainen kirjailija. Hän kirjoitti sekä romaaneita, novelleja että draamaa, ja häntä pidetään yhtenä Norjan suurimmista 1800-luvn kirjailijoista.
Kielland kasvoi Stavangerissa varakkaassa kauppiasperheessä. Hän valmistui oikeustieteestä ja toimi tiilitehtaan johtajana. Opiskeluaikanaan hän oli tutustunut Kierkegaardin teoksiin. Hän päätti kohdistaa luovat voimavaransa sosiaaliseen kritiikkiin ja uudistuksiin. Hän paljasti töissään köyhien ahdingon ja kirkonmiesten tekopyhyyden ja satirisoi byrokratiaa ja oppineisuutta.
Kiellandin teoksia käännettiin suomeksi jo hänen elinaikanaan.
Hätä on tarpeen: Kulttuuripessimismin nousu 1965–2015
Hätä on tarpeen: Kulttuuripessimismin nousu 1965–2015 on Tommi Uschanovin vuonna 2015 julkaistu kirja. Kirja käsittelee kulttuurin omakuvassa tapahtunutta huomattavaa muutosta. 1960-luvun puolivälissä vallitsi optimistinen asennoituminen ympäröivään yhteiskuntaan. Nykyisin vaikuttaa vallitsevan neuvottomuuden ja voimattomuuden ilmapiiri.
Teos oli ehdolla Vuoden tiedekirja -palkinnon 2015 saajaksi.
Ola Onabule
Ola Onabule (syntynyt 30.3. Lontoossa) on brittiläis-nigerialainen soul- ja jazzlaulaja ja -lauluntekijä.
Onabule on luonut omaperäisen uran erityisesti sen vuoksi, että hän on julkaissut musiikkiaan vain oman Rugged Ram Records -merkkinsä alla.
Alexander Kielland (porauslautta)
Alexander Kielland oli norjalainen öljynporauslautta, joka sai nimensä kirjailija Alexander Kiellandin mukaan. Se toimi majoitustiloina Pohjanmerellä Ekofiskin öljykentällä 320 km Skotlannin Dundeesta, kunnes se kaatui myrskyssä maaliskuussa 1980. Onnettomuudessa sai surmansa 123 ihmistä.
Viiden tukijalan varassa seisonut "Alexander Kielland" oli rakennettu ranskalaisella telakalla vuonna 1976 alkujaan koeporauslautaksi, mutta se oli muutettu myöhemmin asuntolautaksi. Enimmillään lähes 400 työntekijästä puolet työskenteli aina viereisellä "Edda"-porauslautalla, ja puolet oli lepäämässä "Alexander Kiellandilla". Työjakso kesti kerrallaan kaksi viikkoa, jolloin yhden vuorokauden aikana tehtiin töitä 12 tuntia joko päivä- tai yövuorossa. Tämän jälkeen oli aina kaksi viikkoa vapaa-aikaa.
Onnettomuudesta pelastuneiden mukaan 27. maaliskuuta 1980 noin kello 18.30 kuului kova jysäys, jota seurasi kolmen sekunnin kuluttua voimakas rysähdys ja asuntolautta alkoi kallistua nopeasti. Parikymmentä minuuttia myöhemmin koko lautta kaatui mereen ylösalaisin. Onnettomuushetkellä lautalla oli kaikkiaan 212 henkilöä, ja surmansa saaneiden joukossa oli kaksi suomalaista. Kova merenkäynti vaikeutti pelastustöitä oleellisesti, ja viimeiset onnettomuudesta selvinneet saatiin poimituiksi pelastusveneistä helikopteriin vasta 11 tunnin kuluttua lautan kaatumisesta. Pelastuneet evakuoitiin Ekofiskin öljykentän keskuslautalle ja sieltä Stavangeriin. Onnettomuuden syyksi todettiin lautan yhden tukijalan pettäminen siinä olleen rakennevirheen aiheuttaman metallin väsymisen vuoksi. Lautta saatiin ylös merestä vasta pari vuotta myöhemmin, ja ruumiiden etsimisen ja viimeisten teknisten tutkimusten jälkeen se upotettiin mereen lähelle Stavangeria.
Muuttunut selkonen
Muuttunut selkonen on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan 21. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1991 Gummeruksen kustantamana.
Kalle on saanut paikan syntymäkuntansa Taivalkosken rakennusmestarina. Työtä vieroksumaton Kalle saa tosissaan painaa pitkää päivää, kun ensimmäisenä on vuorossa kahdeksan kansakoulun vuosikorjaukset. Useat koulut ovat märkien lämpöeristeiden johdosta pitkästi mädäntyneet. Vapaa-ajalle myös kylänmiehet ja tuttavat tulevat vielä hoitamaan rakennuslupa-asioita vuorokauden aikaan katsomatta. Tilannetta ei helpota se, että periaatteen miehenä ja lapsuuden trauman (Kallioniemen perheen jauholaput Herkon sairauden aikana) kärsineenä kunnan varoja ei kuluteta taksikyyteihin vaan polkupyörällä on kuljettava laajan pitäjän laidalta toiselle.
Kymmenen vuotta Tampereella on muuttanut niin selkosen maisemat kuin ihmiset. Pesiönvaaran kunnalliskodissa Kallen menneisyys astuu vastaan kuin säilöttynä, lapsuuden tuttuina kasvoina. Virkansa puolesta Kalle joutuu suunnittelemaan uuden kunnalliskodin.
Epätietoisuuden talvi
Epätietoisuuden talvi on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan 22. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1992 Gummeruksen kustantamana.
Kalle ja Laina asuvat Taivalkoskella Kallen toimiessa kunnan rakennusmestarina. Kallea vaivaa ristiriita Tampereen ikävän ja Taivalkosken kotiutumisen välillä. Pimeän talven jälkeen Pohjois-Suomi tuntuu taas houkuttelevalta ja myös velvollisuudentunne sanoo, että aloitettu työ on saatava loppuun. Kirjoittamisesta ei tule mitään, sillä työaikaa on rajattomasti niin yöisin kuin viikonloppuisin. Lainan käytös muuttuu ja Kallen vanha mustasukkaisuuden käärme pääsee esiin.
Sukupolvensa viimeinen edustaja, Ukkeli, Kallen isoisä sairastuu ja lopulta kuolee. Kallen setäkaima Kummun-Kalle myy metsää ja ostaa auton. Kalle käy Oulussa työreissussa ja tapaa siellä armeijanaikaisen pioneerikaverin. Kyydin mentyä on jäätävä yökuntiin ja alkoholin vaikutuksen alle tulee tehtyä erehdys jos toinenkin.
Talven jo taittuessa kevääksi, Kalle ja Laina sekä kaksi tuttua osuuskaupan autonkuljettajaa tekevät hupimatkan Kallen sisaren ja hänen miehensä luokse Poloon. Öisen saunomisen ja juhlimisen perästä on yksi ovi selittämättömästi lukossa ja yksi seurueen miehistä kateissa.
Hannu Kahakorven elokuva Päätalo, 2008.
Kirppusirkus
Kirppusirkus on sirkusesitys , jossa kirppuja on valjastettu (tai näyttää siltä kuin olisi) vetämään pieniä kärryjä tai tekemään muita temppuja pienillä välineillä. Yleensä kirppuja ei tosiasiassa ole, vaan kirppusirkuksen esittäjä luo niistä illuusion liikuttamalla välineitä muilla tavoin.
Ensimmäisiä kirppusirkusesityksiä esittivät 1500-luvulla kellosepät esitelläkseen hienomekaniikan taitojaan. Vuonna 1578 Mark Scaliot teki lukon ja ketjun, joka kiinnitettiin kirppuun. Ensimmäinen tieto kirppusirkusesityksestä on 1820-luvun alusta, kun italialainen impressaari Louis Bertolotto mainosti ”työteliäiden kirppujen erikoislaatuista näyttelyä” () Lontoon Regent Streetillä. Yhdysvalloissa kirppusirkusesityksiä tehtiin 1960-luvulle asti, ja Britannian Manchesterissä Belle Vue Zoological Gardens järjesti niitä vielä vuonna 1970. Sen jälkeen kirppusirkuksia on nähty muun muassa Münchenin Oktoberfest-olutjuhlilla sekä klovnien ja taikureiden yksittäisinä ohjelmanumeroina, jotka perustuvat sähköisiin tai mekaanisiin laitteisiin oikeiden kirppujen sijasta.
Brittiläisen Michael Bentinen 1970-luvun tv-show’ssa "Bentine’s Potty Time" esiintyi säännöllisesti mekaaninen kirppusirkus.
María Fernanda Cardoso kiersi maailman viimeiseksi kirppusirkukseksi mainostetun esityksensä kanssa 1990-luvulla. Vuosituhannen vaihteessa Cardoso esiintyi täysille saleille muun muassa Sydneyn oopperatalossa ja Pariisin Pompidou-keskuksessa.
Kirput elävät vain muutamia kuukausia, eikä niitä voi kouluttaa. Kirpuista voidaan kuitenkin valikoida yksilöitä, jotka ovat erityisen taipuvaisia hyppäämään tai liikkumaan muutoin. Valittujen kirppujen kaulan ympärille kiedotaan ohut kultalanka valjaiksi. Langan toinen pää kiinnitetään vaunuihin, pieneen maailmanpyörään tai muuhun rekvisiittaan, jolloin nähdään että kirput saavat lihasvoimillaan liikkeelle paljon itseään suurempia esineitä. Hyppivät kirput saadaan hyppyliikkeellään ”potkimaan palloa”, koska kultalankavaljaat estävät niiden oman liikkumisen.
Iijoelta etelään
Epätietoisuuden talvi on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan 23. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1993 Gummeruksen kustantamana.
Kalle toimii Taivalkosken kunnan rakennusmestarina. Olympiakesään 1952 mahtuu monenlaista tapahtumaa. Suomi maksaa viimeiset sotakorvaukset ja Armi Kuuselasta valitaan Miss Universum. Metsähallituksen maiden kulotus karkaa metsäpaloksi, jotka muodostavat pahaenteisiä pilviä Selkosen ylle. Kallen sisällä palava mustasukkaisuus pysyy hallinnassa ja avioelämä Lainan kanssa on ulkonaisesti rauhallista. Juhannusmatka tehdään yhdessä Kallen sisaren ja hänen miehensä kanssa Julma-Ölkyn jylhälle rotkojärvelle.
Vauhtia ja vaarallisia tilanteita syntyy kun Kummun Kalle saa lopulta ajokortin. Kallen äiti Riitu lentää lentokoneella Martan poikien kanssa. Hiltu-Iikan pirtissä selvitetään maapallon ikää. Ikävä yllätys pakottaa Kallen eroamaan rakennusmestarin virasta, ja alkaa muutto takaisin kotiin Tampereen Kirvestielle. Ennen sitä lapsuudenkoti Kallioniemen pirtti maalataan.
Hannu Kahakorven elokuva Päätalo, 2008.
Happisburgh
Happisburgh on kylä ja civil parish Englannissa Norfolkin kreivikunnassa North Norfolkin paikallishallintoalueella. Siellä oli 889 asukasta vuonna 2011. Kylä on mainittu vuonna 1086 Domesday Bookissa, ja nimi kirjoitettiin siinä "Hapesburc".
Joutsenprinsessan joulu
Joutsenprinsessan joulu ("The Swan Princess Christmas") on yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2012. Se on "Joutsenprinsessa"-elokuvasarjan neljäs osa. Elokuvassa prinsessa Odette ja prinssi Derek viettävät ensimmäistä jouluaan avioparina, mutta ilkeä Rupert-velho haluaa tuhota joulun. Elokuvan ohjasi muutkin elokuvat ohjannut Richard Rich.
Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle. Se on elokuvasarjan ensimmäinen osa, joka on tietokoneanimoitu.
Tyypin 1934 hävittäjä
Tyyppi 1934 oli Saksan laivaston neljän hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Tyypin 1934 alukset olivat ensimmäisiä Saksan laivastolle ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistettuja hävittäjiä. Niiden suunnittelu lähtökohtana oli uusien korkeapaineturbiinien käyttöönottaminen, mikä mahdollisti suuremman huippunopeuden ja samalla säästi tilaa ja pienensi miehistötarvetta. Moottori oli kuitenkin monimutkainen mekaanisesti ja siten vaurioaltis, mikä edellytti konemiehistön suuremman koulutustarpeen.
Alusten epävakaus aiheutti erityismääräyksiä, jotka rajoittivat niiden käyttöä. Näistä merkittävin oli käytettävän polttoainemäärän rajoittaminen puoleen, mikä supisti toimintasädettä. Tankeissa olevaa polttoainetta käytettiin painolastina vakauttamaan alusta. Alusten keularakenne osoittautui epäonnistuneeksi aiheuttaen aaltojenmurtumisen alusten etukansille. Tämä korjattiin myöhemmin muotoilemalla alusten keulat uudelleen vuoteen 1939 mennessä.
Alusten pääaseina oli viisi Rheinmetallin valmistamaa 12,7 cm SK L/45 C/34 -tykkiä C/34-asennettuina yksittäin torneihin. Asennus mahdollisti 30 asteen korotuskulman ja -10 asteen alakulman. Torneista kaksi oli etukannella ja kolme takakannella. Niiden etuseinän, sivujen ja katon panssarointi oli 8 millimetriä.
Ilmatorjunta-aseina oli neljä 3,7 cm SK C30 kaksiputkisina C/30-asennuksina. Tykkien tulinopeus oli käytännössä noin 80 laukausta minuutissa per putki. Lisäksi aluksilla oli kuusi 2 cm tykkiä, joista kaksi oli yksiputkisina Rheinmetallin 2cm C30 -tykkeinä ja C/30 asennuksina kahta puolen etukantta sillan vieressä ja Mauser/Rheinmetallin 2cm Flak 35:nä, jossa oli neljä 2cm C38 -tykkiä neliputkisena C/38-asennuksena, kansirakenteiden päällä aluksen perässä.
Tulenjohtamiseen oli käytössä pääaseille kaksi 4 metrin kannalla olevaa optista etäisyysmittaria, joista toine oli sijoitettu sillalle ja toinen takaosan rakenteiden päälle. Raskaalla ilmatorjunnalla oli käytössä 1,25 metrin optinen etäisyysmittari ja keveille siirrettävä 70 cm optinen etäisyysmittari. Aluksilla oli äänimittausjärjestelmä, jossa oli 36 vastaanottavaa mikrofonia sijoitettuna riviin keulan kummallekin puolelle vesirajan alapuolelle.
Lisäksi aluksella oli kahdeksan 53,3 cm:n torpedoputkea, jotka oli asennettu kahtena neljän putken sarjana taaemman savuhormin oikealle ja vasemmalle puolelle. Vakiotorpedoina oli malli G7a, joka mahdollisti jopa 15 kilometrin kantaman 30 solmun nopeudella. Aluksilla oli mahdollisuus kuljettaa myös jopa 60 miinaa, joina tavallisimmin oli EMC-kosketusmiinat tai EMF-magneettimiinat. Alusten omasuojana oli paravaanin kaltainen raivain. Kaikilla aluksilla oli vielä syvyyspommeja, joita oli kahta tyyppiä (kevyt WBF ja raskas WBG), ja niiden laukaisuun tarvittavat heittimet.
Pato murtuu
Pato murtuu on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan 24. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1994 Gummeruksen kustantamana.
Kalle ja Laina ovat palanneet Taivalkoskelta takaisin omakotitaloonsa Tampereen Messukylän Kirvestielle. Suomessa eletään lievää tantuman ja työttömyyden aikaa, johtuen sotakorvausvelvollisuuden loppumisesta ja Korean sodan aiheuttamasta yleismaailmaillisesta suhdanteen taittumisesta. Kallella töitä kuitenkin riittää ja hänellä on nyt pitkästä aikaa tilaa ja rauhaa kirjoittaa. Kallen kirjoituksia julkaistaan yhä enemmän lehdissä. Laina vaihtaa työpaikkaa osuuskaupan myyjästä linja-auton rahastajaksi, jossa työaika on epäsäännöllistä ja liikkuvaa. Tessu-koira liittyy irtokoirien talvilaumaan ja vieraantuu kodistaan.
Kalle saa mestaroitavakseen kansakoulun työmaan Tampereen lähipitäjältä. Työmaalla sattuneet kohtalokkaat tapahtumat koituvat vuoden 1955 alussa lopulliseksi niitiksi avioliiton hajoamiseen ja Kalle muuttaa pois itse rakentamstaan kodista. Levoton mieli rauhoittuu vain kirjoituskoneen ääressä, tällä kertaa vuokraullakkohuoneistossa. Lainalle saapuu Kirvestielle pääsiäisenä pohjoisesta tuttu vieras.
Hannu Kahakorven elokuva Päätalo, 2008.
Orford Ness
Orford Ness on niemi Englannissa Suffolkin rannikolla. Se kiinnittyy mantereeseen Aldeburghissa ja ulottuu siitä pitkin rannikkoa Orfordiin. Sen erottaa mantereesta Aldejoki. Siellä on Orfordnessin majakka.
Niemi on kansainvälisesti merkittävä luonnosuojelualue.
Hyvästi, Iijoki
Hyvästi, Iijoki on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan 25. osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1995 Gummeruksen kustantamana. Kirjasta on otettu uudelleenpainos vuonna 2008.
Kirjassa eletään aikaa kevättalvesta 1955 vuoden 1958 loppuun. Kallen ja Lainan avioero ottaa lujille. Kalle löytää uuden elämänkumppanin, jonka kanssa kohtaa taloudellisen ahdingon, kun rintamamiestontille tehty oma talo on vielä kerran lunastettava omaksi Lainalta.
Uuden puolison kanssa syntyvät kauan kaivatut lapset ja ensimmäinen romaani Ihmisiä telineillä julkaistaan lopulta useiden hylkäysten ja muutosten jälkeen vuonna 1958.
Hannu Kahakorven elokuva Päätalo, 2008.
Evelina Olsoni
Agata Schlüter avasi leskeksi jäätyään yhdessä tyttärensä Evelinan kanssa pienten lasten koulun Juhanalan tilalla. Koulua, joka toimi myöhemmin kantakaupungissa todennäköisesti vuoteen 1863, pidetään Joensuun ensimmäisenä kouluna.
Evelina Schlüter avioitui vuonna 1856 Joensuun kanta-apteekin apteekkarin Anders Ferdinand Olsonin kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta. Apteekkari Anders F. Olsonin kuoltua vuonna 1869 Evelina Olsoni jatkoi apteekin pitoa proviisorien avulla. Hänen oletetaan itse hoitaneen apteekin kirjanpidon. Evelina Olsoni kävi vuosina 1873–1876 vilkasta kirjeenvaihtoa Kuopiossa opiskelevien kolmen poikansa kanssa. Ruotsiksi kirjoitetut kirjeet, jotka sisältävät eloisaa kuvausta elämästä 1870-luvun Joensuussa, on julkaistu Terho A. Könösen kääntäminä ja toimittamina Joensuu-seuran kustantamina. Evelina Olsonin pojista vanhimmasta, Hugosta, tuli myöhemmin äitinsä kuoltua suvun haltuun jääneen apteekin pitkäaikainen apteekkari.
Joensuun Rantakatu 5:ssä on vuonna 1853 valmistunut talo, joka on suojeltu ja tunnetaan Olsonin talona.
Vanhakauppala
Vanhakauppala on Ikaalisten 1. kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Toivolansaareen, idässä Kurinrantaan ja Rahkolaan sekä lännessä että etelässä Kyrösjärveen.
Alue erotettiin silloisesta Ikaalisten maalaiskunnasta 21. huhtikuuta 1858, jolloin perustettiin Ikaalisten epäitsenäinen kauppala, joka oli Suomen ensimmäisiä. Sitä luonnehdittiin aikanaan Suomen vanhimmaksi, pienimmäksi ja kauneimmaksi kauppalaksi. Kauppalan alue käsitti silloisen maalaiskunnan suurimman tilan. Vuoden 1972 alussa maalaiskunta liitettiin kauppalaan, jolloin koko Ikaalisten maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi.
Alueella sijaitsevat muun muassa Ikaalisten kaupungintalo, Ikaalisten kirjasto, Ikaalisten yhteiskoulu, Ikaalisten yhteiskoulun lukio ja Ikaalisten kauppaoppilaitos.
Koillismaa (kirja)
Koillismaa on Kalle Päätalon "Koillismaa" -sarjan ensimmäinen osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1960 Gummeruksen kustantamana. Kirjasta on otettu uudelleenpainos vuonna 2009.
Kirja sijoittuu 1930-luvun Koillismaan selkoseen. Kosti Mäkinen saapuu kotikaupungistaan pakoon pulavuosia ja omaa entistä elämäänsä. Talollinen Kauko Sammalsuo yrittää kaikin keinon pitää köyhän perheensä koolla, jottei sitä hajoitettaisi. Kaukolle tärkeäksi tulee mökin isäntä Nestori Malinen, jonka huolettoman elämänasenteen takana piilee rikos. Kunnan piirimies Iivari Sääskilampi on suurien ristiriitojen johtama ison talon isäntä, joka tuomitsee jyrkästi toisin ajattelevat.
Nemesis (sarjakuva)
Nemesis, tai Nemesis the Warlock, on Pat Millsin käsikirjoittama ja ensimmäisiltä osiltaan Kevin O'Neillin kuvittama sarjakuva, jota julkaistiin alkujaan 2000 AD -lehdessä. Päähenkilönä sarjakuvassa on demoninkaltainen, tulta syöksevä alien, joka taistelee arkkivihollistaan Tomás de Torquemadaa ja hänen imperiumiaan vastaan.
Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin 2000 AD -lehden 167. numerossa vuonna 1980.
Sarjan saavuttaman suosion ansiosta Nemesis julkaistiin myöhemmin kymmenosaisena sarjakuva-albumina. Suomeksi tarina on käännetty ja koottu viiteen albumiin. Suomennetut teokset julkaisi kirjankustantamo Jalava vuosien 1991-1995 aikana.
Sarjakuvan pohjalta tehty Nemesis the Warlock -peli julkaistiin vuonna 1987 ZX Spectrum, Commodore 64 sekä Amstrad CPC -laitteille.
Puolakkajärvi
Puolakkajärvi on Suomen Salossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Teijon kansallispuistoon. Puolakkajärvi laskee Väliojan kautta Matildanjärveen. Puolakkajärvi on 72 hehtaaria koltaan.
Puolakkajärvi sijaitsee Teijon kansallispuistossa, lähellä Talonpojanteijon ja Lankkerin kylää. Teijon kansallispuisto sijaitsee kokonaan Salon kunnassa. Järvi on entisen Perniön kunnan alueella, joka vuonna 2009 liitettiin Saloon eräiden muiden kuntien kanssa.
Selkosen kansaa
Selkosen kansaa on Kalle Päätalon "Koillismaa" -sarjan toinen osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1962 Gummeruksen kustantamana. Kirjasta on otettu uudelleenpainos vuonna 2010.
Pula-aika hellittää otettaan Selkosissa. Kosti Mäkisen rakennuttama Naavalan silta valmistuu ja autoilun hurina rikkoo alueen hiljaisuuden. Lauantaisin sillalla pidetään tanssit. Sodan merkit ovat kuitenkin ilmassa. Reservin miehille kutsut kuljetetaan sysimustassa yössä, ja ihmisten on äkkiä punnittava elämänsä ilot ja murheet uudelleen. Kun tykit jylisevät ja ihmiset kiirehtivät pakoon, tuntuu raskas ja yksitoikkoinen elämä selkosissa yhtäkkiä hyvin rakkaalta.
Joulukalenteri (televisio-ohjelma)
Joulukalenteri on joulun aikaan esitettävä televisio-ohjelmien lajityyppi, joka on yleensä suunnattu lapsille. Joulukalenteri on yleensä sarja, jossa on yksi jakso jokaiselle päivälle joulukuun 1. päivästä aina jouluaattoon. Idea jäljittelee joulukalenteri-esineitä, joissa on luukku jokaiselle 24 päivälle. Erityisesti pohjoismaisilla julkisen palvelun televisiokanavilla on pitkä joulukalenteriohjelmien perinne. Suomessakin television varsinaiset joulukalenteriohjelmat aloitettiin vuonna 1963 "Tähystäjätontun seikkailuilla".
Janet Suzman
Dame Janet Suzman, DBE (s. 9. helmikuuta 1939 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on brittiläis-eteläafrikkalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa "Nikolai ja Aleksandra" (1971).
Ida Kamińska
Ida Kamińska (18. syyskuuta 1899 – 21. toukokuuta 1980) oli puolalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa "Liike pääkadulla" (1966).
Elizabeth Hartman
Mary Elizabeth Hartman (23. joulukuuta 1943 Youngstown, Ohio – 10. kesäkuuta 1987 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli elokuvassa "Kosketus onneen" (1965), josta hänet palkittiin parhaan tulokkaan Golden Globe -palkinnolla ja josta hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkintoon.
Myrsky Koillismaassa
Myrsky Koillismaassa on Kalle Päätalon "Koillismaa" -sarjan kolmas osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1963 Gummeruksen kustantamana. Kirjasta on otettu uudelleenpainos vuonna 2011.
Kirjan tapahtumat alkavat talvisodasta ja päättyvät jatkosodan loppuun. Sota vie Järvenkylän asukkaat erilleen. Miehet lähtevät rintamalle, naiset ja lapset evakkoon. Talvisodan päätyttyä selkoslaiset palaavat kotiseudulleen, joka tuntuu entistä rakkaammalta. Kauko Sammalsuon asepalvelus jatkuu ja hän joutuu aina Petsamoon saakka. Ennen hänen palveluksensa päättymistä syttyy jatkosota.
Innostus sotaan on laimentunut ja pian myös saksalaisten aseveljien heikkous paljastuu. Järvenkylään rakennetaan saksalaisten vankileiri, joka avaa selkoslaisille järkyttävän elämänilmiön. Jatkosodan päättyessä venäläisistä tulee liittolaisia ja saksalaista vihamiehiä. Edessä on jälleen lähtö evakkoon.
Food for the Gods
Food for the Gods on suomalaisen rap-artisti Palefacen ja losangelesilainen underground rap-artisti Matren yhteisalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2013. Albumi on osittain suomenkielinen ja osittain englanninkielinen. Levyn paras listasijoitus oli Suomen virallisen listan 23. sija.
Rumban Heini Strand antoi levylle kolme ja puoli tähteä viidestä ja totesi Palefacen rappaavan paremmin yksin kuin muiden kanssa. Soundin Linda Söderholm kehui levyä loistavaksi ja toteaa englanninkielisin rappaamisen sopivan Palefacella hyvin. Molemmissa arvioissa kehutaan kuinka sujuvasti kieli vaihtuu lennosta kappaleiden aikana.
Moskovan matemaattinen papyrus
Moskovan matemaattinen papyrus (MMP, joskus myös Goleništševin papyrus) on yksi tärkeimmistä antiikin egyptiläistä matematiikkaa kuvaavista teoksista. Papyrus on kirjoitettu todennäköisesti Egyptin 13. dynastian aikana (1783eaa.-1640eaa.), mutta todennäköisesti sisältää vanhempaa tietoa 12. dynastian ajalta, eli suurin piirtein samalta ajalta kuin Rhindin papyruskin.
Egyptologi Vladimir Goleništšev osti papyruksen Egyptistä 1890-luvun alussa, mistä johtuen papyrusta kutsutaan joskus myös nimellä Goleništševin papyrus. Papyrus oli ilmeisesti löydetty samalta seudulta kuin Rhindin papyuskin. Nykyään Moskovan papyrusta säilytetään Puškin-taidemuseossa, Moskovassa. Papyrus on noin 5 metriä pitkä ja 8 cm korkea. Siinä esitetään 25 laskutehtävää, joista kaikki eivät ole selvästi luettavissa.
Papyruksen historiallisesti merkittävin kohta on tehtävä 14, jossa esitetään tilavuuden laskemiselle oikea laskukaava, kun kappaleena on kärjestään katkaistu neliöpohjainen pyramidi.. Nykymerkinnöillä kaava on: 
tilavuus formula_1, missä formula_2 on kappaleen korkeus ja formula_3 ja formula_4 ovat pohjan ja kannen neliöiden sivut.
Toinen merkittävä kohta on tehtävä 10, joskaan käännöksestä ei ole täyttä yksimielisyyttä. Tehtävässä todennäköisesti esitetään laskutapa kaarevan pinnan, mahdollisesti puolipallon (korin) tai puolisylinterin pinta-alan laskemiselle. Erityisesti, jos kyse on puolipallosta, sitä voidaan pitää merkittävänä matemaattisena saavutuksena.
Muut tehtävät ovat yksinkertaisempia. Niissä lasketaan muun muassa kolmion pinta-alaa, laivan osien pituuksia sekä oluen tai leivän vahvuutta käyttäen mittayksikkönä niiden valmistukseen käytettyä viljamäärää.
Laskutehtävät eivät ole missään erityisessä järjestyksessä, mistä on päätelty, että kyseessä on saattanut olla lista opettajan antamia tehtäviä, joita oppilas on laskenut papyrukselle. Moskovan papyruksen laskuissa laskujen välivaiheita on esitetty huomattavasti vähemmän kuin Rhindin papyruksen vastaavissa laskuissa.
Sofia Källgren
Anna Sofia Helena Källgren (s. 17. elokuuta 1970 Högsbo, Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, äänialaltaan sopraano.
Källgren on ääninäytellyt Disneyn "Kaunottaren ja hirviön" ruotsinkielisessä versiossa prinsessa Belleä. Hänen toinen tunnettu dubbauksensa on "Joutsenprinsessa"-elokuvan prinsessa Odette.
Reuben Ayarna
Reuben Ayarna (s. 22. lokakuuta 1985 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa SJK:ta. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Ayarna on puolustava keskikenttäpelaaja.
Vuonna 2008 Ayarna siirtyi Boston Collegen Eagles-joukkueesta Ruotsin pääsarjan Allsvenskanin GAIS:iin. Hän pelasi seuran paidassa Allsvenskanissa kausien 2008–2012 aikana 93 ottelua tehden niissä yhden maalin. Kauden 2013 Ayarna pelasi saman sarjan Häckenissä ollen kentällä vain viidessä ottelussa. Kaudeksi 2014 Ayarna palasi takaisin vanhaan seuraansa GAIS:iin, joka oli pudonnut Superettaniin. Toisella jaksollaan Ayarna pelasi GAIS:issa 38 ottelua tehden kaksi maalia kausien 2014–2015 aikana. Maaliskuussa 2016 Ayarna teki yksivuotisen sopimuksen Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilveksen kanssa.
Kauden 2017 päätteksi Ayarna siirtyi Ilveksestä SJK:n riveihin.
Tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailut
Tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittain syksyllä Suomessa järjestettävä tietokilpailutapahtuma. Tapahtumaan kuuluvat henkilökohtainen kilpailu ja enintään nelihenkisille joukkueille tarkoitettu joukkuekilpailu. Kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Järjestäjänä toimii Suomen tietokilpailuyhdistys ry. tai sen valtuuttamana paikallinen tietokilpailuyhdistys.
Joukkuekilpailu on nimetty Esko Kivikosken muistokilpailuksi. Joukkueessa saa olla korkeintaan neljä henkeä.
Elmo Jankari
Elmo Jankari (s. 13. lokakuuta 1992 Turku) on suomalainen kenttäratsastaja. Jankari kilpailee "Duchess Desirée" -nimisellä oldenburginhevostammalla.
Jankari saavutti vuonna 2013 nuorten EM-kultaa Jardysta Ranskasta. Hän on osallistunut sekä MM- että EM-kilpailuihin kerran. Vuonna 2016 Jankari kilpaili Rio de Janeiron kesäolympialaisissa ja sijoittui 31:nneksi.
Jankarin avopuoliso Sanna Siltakorpi on myös kenttäratsastaja, ja heillä on yhdessä ratsastustalli Siltakorpi-Jankari Eventing. Heidän valmentajanaan toimii kenttäratsastuksen olympiavoittaja Frank Ostholt. Pariskunta asuu ja valmentautuu Saksassa, Warendorfissa.
KazMunaiGas
KazMunaiGas on Kazakstanin tasavallan omistama valtiollinen energiayhtiö, jolla on laajaperäistä energiantuotantoon liittyvää toimintaa.
Laserskater
Laserskater on naamioitunut hyväntekijä, joka partioi Helsingin ja Vantaan katuja rullaluistellen. Häntä pidetään Suomen ainoana ”tosielämän supersankarina”. Laserskater aloitti hyväntekeväisyytensä vuonna 1996 rullaluistelu- ja sarjakuvaharrastuksensa pohjalta. Rullaluistelua harrastaessaan hän oli usein päässyt auttamaan muita ihmisiä, ja päätti luoda auttajaminälleen hahmon esikuvanaan amerikkalainen sarjakuvahahmo Skateman. Skatemanista julkaistiin vain yksi sarjakuva vuonna 1983. Laserskater muun muassa antaa tippiä katusoittajille ja neuvoo turisteja, mutta ei varsinaisesti taistele rikollisuutta vastaan.
Laserskater ei ole paljastanut oikeaa nimeään, mutta on kertonut työskentelevänsä IT-alalla ja opiskelleensa humanistisia tieteitä. Hän on osa kansainvälistä Real Life Superheroes -liikettä, jonka jäsenet pukeutuvat vapaa-ajallaan trikoisiin ja auttavat muita ihmisiä. Laserskaterin varustukseen kuuluu muun muassa kolikkopussi, useita erilaisia työkaluja ja ensiapuvälineet; nimenmukainen laservalo on vain koriste. Tunnusomaiseen asuun kuuluvat valkoiset shortsit ja napapaita sekä aurinkolasit. Laserskater alkoi pitää kirjaa hyvistä teoistaan vuonna 2003.
Etyylilitium
Etyylilitium (CHLi) on litiumin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä ja polymeraatioreaktioiden initiaattorina.
Huoneenlämpötilassa etyylilitium on värittömiä suomumaisia kiteitä. Yhdiste reagoi voimakkaasti joutuessaan kosketuksiin veden ja ilman hapen kanssa ja voi olla pyroforista. Etyylilitium liukenee useisiin hiilivetyihin esimerkiksi bentseeniin ja eettereihin kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin ruskeahkoksi liuokseksi. Kuumennettaessa sulamispisteeseensä etyylilitium hajoaa osittain eteeniksi ja litiumhydridiksi. Muiden organolitiumyhdisteiden tavoin etyylilitium on hyvin voimakkaasti emäksistä.
Ensimmäisen kerran etyylilitiumia valmistivat W. Schlenck ja J. Holtz vuonna 1917. Etyylilitiumia voidaan valmistaa etyylihalogenideista kuten bromietaanista ja metallisesta litiumista tai transmetallaatioreaktiolla litiumista ja dietyylielohopeasta. Yhdiste myydään tyypillisesti bentseeniliuoksena, jossa etyylilitiumin konsentraatio on 1 mol/l.
Etyylilitium reagoi muiden organolitiumyhdisteiden tapaan karbonyyliyhdisteiden kanssa nukleofiilisella additioreaktiolla. Toisin kuin Grignard-reagensseihin kuuluva etyylimagnesiumbromidi, etyylilitium muodostaa ketonien kanssa reagoidessaan ainoastaan additiotuotteena muodostuvan tertiäärisen alkoholin eikä pelkistä ketonia sekundääriseksi alkoholiksi.
Etyylilitiumia käytetään myös muiden organometalliyhdisteiden esimerkiksi organokupariyhdisteiden ja fluorenyylilitiumin valmistukseen fluoreenista, yhdessä fenyylialleenin kanssa alkyynien valmistamiseen, emäksenä 2-bromifuraanin valmistuksessa ja katalyyttinä yhdessä tetrametyylietyleenidiamiini kanssa alkyloitaessa amiineja alkeeneilla. Etyylilitumia voidaan käyttää myös esimerkiksi polystyreenin valmistuksessa radikaali-initiaattorina.
Ricky-Tick Big Band &amp; Julkinen Sana
Ricky-Tick Big Band & Julkinen Sana on jazzia ja hiphop-musiikkia yhdistelevä yhtye, joka muodostuu säveltäjä-kitaristi Valtteri Laurell Pöyhösen johtamasta 17 jäsenisestä Ricky-Tick Big Bandistä sekä rap-muusikoista Tommy Lindgren, Redrama ja Paleface. Ricky-Tick Big Band on perustettu vuonna 2010 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "Burnaa" Julkisen sanan kanssa vuonna 2013. Levy virallisella listan sijalla 17 viikkoa ja parhaimmillaan sijalla neljä. Yhtyeen toinen albumi "Korottaa panoksii" julkaistiin vuonna 2015.
Halo Jones
Halo Jones (alkuperäisnimeltään The Ballad of Halo Jones) on science fiction -henkinen sarjakuva. Sarjakuvan on käsikirjoittanut Alan Moore ja kuvittanut Ian Gibson.
Sarjakuvaa julkaistiin alun perin 2000 AD -sarjakuvalehdessä, jossa ensimmäistä kertaa sarjakuva esiintyi heinäkuussa 1984. Saavutetun suosion vuoksi sarjakuva julkaistiin myös erillisinä, kolmiosaisena, sarjakuva-albumeina. Suomeksi sarjakuvan on julkaissut kolmiosaisena kirjankustantamo Jalava vuosien 1991-1993 aikana.
Soikko
Soikko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Karjalan Suunta
Karjalan Suunta oli Viipurissa vuosina 1933–1939 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen sanomalehti.
IKL:n pää-äänenkannattajan "Ajan Suunnan" kustannusyhtiö perusti "Karjalan Suunnan" Etelä-Karjalaa, Laatokan-Karjalaa ja Pohjois-Karjalaa varten tarkoitetuksi järjestölehdeksi. Vuonna 1934 se muuttui "Ajan Suunnan" määräaikaisen lakkautuksen vuoksi viikkolehdestä kolmipäiväiseksi. Uutislehdeksi pyrkinyt "Karjalan Suunta" ei pystynyt kilpailemaan samassa kirjapainossa painetun "Karjala"-lehden kanssa. Syksyllä 1936 sen kustantajaksi perustettiin oma yhtiö ja vuoden 1937 lopulla erillinen kirjapainoyhtiö, joka tuki lehteä omien tilaustöidensä avulla. Kannattamaton lehti lopetettiin talvisodan alettua.
"Karjalan Suunnan" päätoimittajina työskentelivät Armas Nuolivaara (1933–1936), Lauri Orispää (1936–1937), Ilmari Unho (1937–1938) ja Johan Martikainen (1938–1939). Johtokunnan puheenjohtajina toimivat Bruno Salmiala (1933–1936) ja Eino Heilimo (1936–1939) ja oman julkaisuyhtiön toimitusjohtajana Johan Martikainen.
1-2-3-4!
1-2-3-4! on levy-yhtiö Woimasoinnun vuonna 2005 julkaisema kokoelma-albumi, joka sisältää suomalaisten ramopunk -yhtyeiden kappaleita.
Aamurusko (lehti)
Aamurusko oli Viipurissa vuosina 1857–1859 ilmestynyt aikakaus- ja sanomalehti.
Pietari Hannikaisen toimittama "Aamurusko" ilmestyi aluksi lastenlehtenä, joka saavutti huomattavan valtakunnallisen levikin. Vuonna 1859 "Aamuruskoon" yhdistettiin "Sanan-Lennätin", jolloin siitä tuli lähinnä Viipurin seudulle levinnyt sanomalehti. Yhteiskunnallisesti radikaalia lehteä julkaisi "Wiborg"-lehtensä rinnalla Johannes Alfthan. Vuonna 1858 sen levikki oli 1 112 kappaletta, mutta seuraavana vuonna enää 612.
Cepagatti
Cepagatti on kunta Keski-Italiassa Abruzzon hallintoalueella olevassa Pescaran maakunnassa. Langobardit perustivat kaupungin keskiajalla. Kaupungin keskustassa on yhä keskiaikaisia katuja, joita reunustavien talojen seinille ovat paikalliset taiteilijat maalanneet kaupungin historiallisia tapahtumia.
Kari Kinnaslampi
Kari Mikael Kinnaslampi (s. 1. maaliskuuta 1964 Oulu) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Uusi päivä", "Elämän suola" ja "Salatut elämät". Kinnaslampi on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on toiminut Varkauden teatterin johtajana vuodesta 2002. Hän on toiminut näyttelijänä Tampereen Teatterissa 1989–1991, teatterijohtaja-ohjaajana Lohjan teatterissa 1997–1998 ja ohjaajana Poleenin teatterissa 2002.
San Benedetto del Tronto
San Benedetto del Tronto on kaupunki Italiassa Marchen alueella olevassa Ascoli Picenon maakunnassa. Se on yksi Adrianmeren rannikon suurimmista kaupungeista Italiassa. Kaupungin sijainti keskellä Riviera delle Palmea on tehnyt siitä suositun matkailukohteen.
Kaupungin historia ulottuu roomalaisten aikaan saakka. 1800-luvun loppupuolella valmistunut Adrianmeren rautatie auttoi kaupunkia kehittymään voimakkaasti.
Chris Stewart
Chris Stewart voi tarkoittaa jotain seuraavista Stewart-sukuisista henkilöistä:
August Kuokkanen
August (Aukusti) Kuokkanen (3. tammikuuta 1850 Kuopio – 8. elokuuta 1907 Kuopio) oli suomalainen päätoimittaja, kaupunginkamreeri ja suomentaja.
Kuokkasen vanhemmat olivat maalari Mikko Kuokkanen (1814–1863) ja Maria Kristina Sutinen (1810–1892). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1870.
Kuokkanen toimi kansakoulunopettajana Kuopiossa 1872. Hän oli Savo-lehden päätoimittajana 1879–1885 ja sen jälkeen vuodesta 1886 alkaen hän toimi Kuopion kaupunginkamreerina.
August Kuokkanen oli naimisissa vuodesta 1875 Olga Maria Hacklinin (1855–1928) kanssa. Heidän poikansa oli kihlakunnantuomari, Mikkelin pormestari, kansanedustaja ja sisäasiainministeri Erkki Kuokkanen.
Maailman mittaajat
Maailman mittaajat () on saksalais-itävaltaisen kirjailijan Daniel Kehlmannin vuonna 2005 julkaistu romaani. Kyseessä on fiktiivinen elämäkerta kahdesta saksalaisesta tiedemiehestä, tutkimusmatkaaja Alexander von Humboldtista ja matemaatikko Carl Friedrich Gaussista. Kirja käsittelee tiedemiesten pyrkimyksiä tutkia ja mitata omilla tavoillaan maailmaa. Tarina alkaa kohtauksella, jossa jo ikääntyneet päähenkilöt tapaavat toisensa ensimmäistä kertaa tutkijakongressissa Berliinissä vuonna 1828.
Perhemediat-kustantamo julkaisi kirjan Ilona Nykyrin suomennoksena vuonna 2007. Tammi julkaisi teoksen uudelleenpainoksen vuonna 2011. Detlev Buckin ohjaama "Die Vermessung der Welt" -niminen saksankielinen elokuvaversio ilmestyi vuonna 2012.
Karl Fredrik Öller
Karl Fredrik Öller (25. syyskuuta 1822 Kokkola – 22. maaliskuuta 1887 Hämeenlinna) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Öllerin vanhemmat olivat Kokkolan, sittemmin Kuopion postimestari, nimineuvos Georg (Jöran) Johan Öller (1786–1863) ja Kristina Maria Österman (1791–1874). Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1844. Öller opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1846.
Öller toimi Perhon seurakunnan saarnaajan apulaisena vuodesta 1846, Kosken tehtaan saarnaajana Perniössä vuodesta 1848, Snappertunan kappalaisena vuodesta 1860 ja Espoon kappalaisena vuodesta 1867. Hän sai varapastorin arvon 1862. Viimeksi Öller oli Hämeenlinnan ja Vanajan kirkkoherrana vuodesta 1881 alkaen. Hän oli pappissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1882.
Öller oli naimisissa 1848–1877 Fredrika Lovisa Charlotta Ranckenin (1822–1877) kanssa. Heidän poikansa oli rautateiden liikennetarkastaja, filosofian maisteri Karl Jonathan Öller (1861–1947).
Dagens Tidning
Dagens Tidning oli Helsingissä vuosina 1911–1914 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Amos Andersonin perustama ja Guss Mattsonin toimittama "Dagens Press" oli liberaali, ruotsinmielinen ja varovaisen perustuslaillinen iltapäivälehti. Se oli ulkoasultaan tyylikäs ja hyvin toimitettu, mutta "Hufvudstadsbladetin" ja "Nya Pressenin" kilpailijana taloudellisesti kannattamaton. Andersonin omistaman Ab Dagens Tidning -kustannusyhtiön tilalle perustettiin kesällä 1913 Mattsonin johdolla uusi yhtiö Dagens Tidnings Förlags Ab. Seuraavana vuonna lehti yhdistettiin "Nya Pressenin" kanssa "Hufvudstadsbladetin" yhtiön julkaisemaksi "Dagens Pressiksi".
Seitsenpäiväisen lehden levikki oli 6 000 kappaletta vuonna 1912.
Gluteeniyliherkkyys
Gluteeniyliherkkyys (gluteenisensitiivisyys) on oireyhtymä, jossa potilaan tila paranee, kun gluteeni poistetaan ruokavaliosta, kun keliakia ja vehnäallergia on poissuljettu.
Yhdysvalloissa ehkä 2–6 % väestöstä saa selviä oireita viljasta, vaikka heillä ei ole keliakiaa. Näille kaikille suositellaan keliakia- ja vilja-allergiatestejä ennen kuin viljoista luovutaan, koska muuten testitulos ei ole luotettava. Pelkkä gluteeniyliherkkyys voi olla ohimenevää, samoin vilja-allergia, mutta keliakia ei.
Vuonna 2016 julkaistussa tutkimuksessa tutkittiin henkilöitä, jotka uskoivat olevansa yliherkkiä gluteenille. Heistä osa hyötyi gluteenittomasta ruokavaliosta. Näistä enintään 14 prosentilla syynä oli gluteenittomuus. Muiden kohdalla hyödyn selittivät viljojen muut aineet, esimerkiksi FODMAP-hiilihydraatit, lisäaineet tai mahdollisesti ATI-proteiini.
Jos gluteeniyliherkkyyttä on olemassa, sen esiintyvyys saattaa olla keliakian (2 %) luokkaa. Oireita olisivat painonlasku, jäsenten puutuminen ym.
Chris Stewart (kirjailija)
Chris Stewart (s. 1951) on Genesiksen perustajajäsen, ja yhtyeen alkuaikojen rumpali. Nykyisin hän työskentelee Espanjassa maanviljelijänä ja kirjailijana.
Stewart syntyi Horshamissa, Sussexissa. Koulun hän kävi Surreyssa, jossa hänen luokkakavereitaan olivat Tony Banks ja Peter Gabriel, joiden kanssa Stewart soitti koulun yhtyeessä. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Mike Rutherford sekä Anthony Phillips. Tästä kokoonpanosta muotoutui Genesis-yhtyeen alkuperäiskokoonpano tammikuussa 1967. Stewart soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä singlelevyllä.
Stewart jätti Genesis-yhtyeen kesällä 1968. Matkusteltuaan ja työskenneltyään ympäri Eurooppaa Stewart asettui Andalusiaan, josta hän osti maatilan.
Stewart tunnetaan parhaiten hänen kolmesta ensimmäisestä kirjastaan, jotka ovat omaelämäkerrallisia teoksia ja kertovat kirjoittajan ja hänen perheensä elämästä Espanjassa. Tuotanto koostuu toistaiseksi neljästä kirjasta: "Driving Over Lemons: An Optimist in Andalucia" (1999) (suom. "Andalusialaiset sitruunat"), "A Parrot In The Pepper Tree" (2002), "The Almond Blossom Appreciation Society" (2006) sekä "Three Ways to Capsize a Boat: An Optimist Afloat" (2009).