hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jenaer Philharmonie
Jenaer Philharmonie on Jenassa, Saksassa toimiva vuonna 1934 perustettu sinfoniaorkesteri. Sen yhteydessä toimivat myös kuorot Philharmonischer Chor Jena, Knabenchor der Jenaer Philharmonie ja Jenaer Madrigalkreis. Orkesterin aiempiin musiikillisiin johtajiin on lukeutunut muiden muassa Andrei Boreiko (1998–2003). Vuonna 2003 orkesterin johtoon nousi australialainen Nicholas Milton.
Pavel Vostřák
Pavel Vostřák (s. 8. joulukuuta 1972 Vlašim, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Tällä hetkellä hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa HC Plzeñiä. Hän on edustanut myös muun muassa SM-liigassa pelaavaa JYPiä (2001–03) ja Jokereita (2002–03).
Heaven’z Movie
Heaven'z Movie on rap-artisti Bizzy Bonen debyyttialbumi, joka ilmestyi 6. lokakuuta 1998. Albumi on saavuttanut Yhdysvalloissa RIAA:n hyväksymän kultarajan.
Varkauden Teatteri
Varkauden Teatteri (vuoteen 1952 "Varkauden Työväen Näyttämö", vuoteen 1963 "Varkauden Työväen Teatteri") on teatteri, joka toimii Varkaudessa. Se on yksi Suomen vanhimmista yhtäjaksoisesti toimineista taidelaitoksista.
Varkauden Teatteri tuo nykyisin näyttämölle puolen tusinaa ensi-iltaa näytäntökaudessa, ja näytöksiä on yhteensä noin 170 vuodessa. Omien tuotantojen ohella teatteriin kutsutaan vuosittain muutamia suomalaisia vierailuesityksiä.
Teatterin henkilökuntaan kuuluu noin 20 kuukausipalkkaista ja noin 60 tehtäväkohtaisesti palkattua työntekijää.
Varkauden Teatteri syntyi vuonna 1898 nuorisoseuran ja työväenyhdistyksen näytelmäryhmistä. Ensimmäisenä näyttämönä oli työväenyhdistyksen käyttämä tehtaan sali, kunnes alettiin kerätä rahaa omaan työväentaloon. Vuoden 1908 alussa vuokrattiin tontti Taulumäeltä Järvelän virkatalon maalta, ja talo alkoi nousta lahjoitushirsien ja talkootyövoiman avulla Herman Kinnusen johdolla.
Työväentalon tupaantuliaisissa vuonna 1911 esitettiin näytelmä "Aatteen voima". Talosta tuli keskus kaikelle Varkauden kulttuuritoiminnalle. Vuonna 1913 teatteritoiminta järjestettiin omaksi seurakseen, jonka johtokunta kiinnitti teatterin johtajaksi Juho Öhmanin. Tätä pidetään varsinaisen teatteritoiminnan alkuna Varkaudessa.
Ensimmäinen ensi-ilta vuonna 1913 oli Minna Canthin "Työmiehen vaimo", ja samalla näytäntökaudella esitettiin kaikkiaan 12 eri näytelmää. Kaudella 1924–1925 ensi-illan sai 23 näytelmää, muun muassa musiikkinäytelmä "Tukkijoella" ja operetti "Kosijat". 1930-luvun lama lopetti monia teattereita, mutta Varkauden Teatteri oli maakunnan ainoa toiminnassa pysynyt. Vuonna 1929 se sai ensi kerran tukea sekä valtiolta että kaupungilta, ja vuonna 1935 perustettiin kannatusyhdistys rahoituksen varmistamiseksi. Sotavuosinakin Varkauden Teatteri pystyi tuottamaan 10-16 ensi-iltaa vuodessa ja kävi asemasodan aikana esiintymässä rintamalla.
Vuonna 1952 teatterin nimi vaihtui Varkauden Työväen Näyttämöstä Varkauden Teatteriksi.. Vuonna 1958 teatterin kannatusyhdistys osti Varkauden Työväentalon ja kunnosti sen erityisesti teatteritilaksi. Sittemmin taloa on korjattu ja laajennettu usein, viimeksi 1990-luvulla. Vuoteen 2005 saakka esityksiä järjestettiin myös Lomakeskus Kuntorannassa, ja noin viiden vuoden välein teatteri on tuottanut ison näyttämöteoksen Warkaus-saliin. Näitä ovat olleet Marion Rungin tähdittämä "Annie Mestariampuja" vuonna 2005 ja vuoden 2008 musikaali "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen", pääosissa Ossi Ahlapuro, Petri Hervanto ja Marianne Kettunen.
Varkauden Teatterissa ovat uransa aloittaneet esimerkiksi Rauni Luoma, Matti Kassila ja Martta Kinnunen. Pitkäaikaisiin ohjaajiin kuului Kurt-Henrik Putkonen, joka aloitti Varkaudessa 1961. Ensimmäinen ammattinäyttelijä Varkaudessa oli Väinö Heiskanen, joka teki teatterissa yli 40 vuoden uran 17-vuotiaasta eläkeikään asti, myös lavastajan ja teatterinjohtajan tehtävissä..
Nereo Rocco
Nereo Rocco (20. toukokuuta 1912 – 20. helmikuuta 1979) oli italialainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän on yksi varhaisimmista puolustusvoittoisen Catenaccio-pelitavan kehittäjistä ja soveltajista kotimaassaan.
US Triestina Calcion uusi kotistadion nimettiin vuonna 1992 Roccon mukaan Stadio Nereo Roccoksi.
Rocco aloitti oman pelaajauransa US Triestina Calcion keskikentällä 1929. Seura nousi samana vuonna ensimmäistä kertaa historiassaan Serie A:han ja Rocco kuului joukkueen avainpelaajistoon. Vuonna 1934 hänestä tuli seuran ensimmäinen pelaaja Italian maajoukkueessa. Hän siirtyi 1937 SSC Napoliin, jossa pelasi kolme kautta. Sotavuosina hän edusti vielä Calcio Padova lopettaen pelaajauransa 30-vuotiaana 1942.
Rocco aloitti valmennusuransa kotiseurassaan US Triestinassa vuonna 1947. Hänen johdollaan seura sijoittui sensaatiomaisesti Serie A:ssa toiseksi kaudella 1947/48, mikä on edelleen seuran paras sijoitus pääsarjatasolla. Menestyksestä huolimatta Rocco ajautui erimielisyyksiin seurajohdon kanssa ja erosi tehtävistään vuonna 1950. Tämän jälkeen hän valmensi kolme vuotta Trevisoa luotsaten seuran Serie B:ssä kuudenneksi kaudella 1950/51, mikä on seuran paras saavutus. Rocco palasi 1953 Triestinaan yhdeksi kaudeksi.
Vuonna 1954 Rocco palasi entiseen seuraansa Calcio Padovaan valmentajaksi. Debyyttikaudellaan hän johdatti Padovan takaisin pääsarjaan, jossa seura jatkoi hyviä esityksiään sijoittumalla kolmanneksi kaudella 1957/58. Rocco jätti Padovan kauden 1960/61 jälkeen ja siirtyi suurseura AC Milanin peräsimeen. Roccon johdolla Milan pelasi menestyksekkäästi ja voitti Italian mestaruuden 1962 sekä Euroopan Cupin 1963. Hän siirtyi cupin mestaruuden jälkeen Torinon päävalmentajaksi ja yritti palauttaa 1940-luvun menestysseuran takaisin mestaruuskantaan, muttei onnistunut tavoitteessaan vaikka Torino pelasikin hyvin.
Rocco palasi AC Milaniin 1967 ja jatkoi seuran peräsimessä huimaa menestystä. Ensimmäisellä kaudella tuli Italian mestaruuden lisäksi Cup-voittajien Cupin mestaruus. Seuraavalla kaudella Rocco palautti Milanin mestariksi Euroopan Cupissa, kun AFC Ajax kaatui finaalissa komeasti 4–1. Rocco jatkoi seuran päävalmentajana viisi vuotta, muttei onnistunut voittamaan toista liigamestaruutta. Hän jätti joukkueen 1973 toisen Cup-voittajien Cupin mestaruuden jälkeen. Hän valmensi kaudella 1973/74 ACF Fiorentinaa lopettaen uransa kauden jälkeen.
Vuonna 1977 Rocco palasi vielä lyhyeksi aikaa AC Milanin päävalmentajaksi ja Nils Liedholmin apulaiseksi. Rocco kuoli 20. helmikuuta 1979 Triestessä 66-vuotiaana.
Wallace
Wallace viittaa muun muassa seuraaviin:Alun perin skotlantilainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Surimi
Surimi (japaniksi: 擂り身, sananmukaisesti "jauhettua lihaa") on elintarvike, jota valmistetaan kala- tai lihamassasta, joka puristetaan muotoon ja maustetaan uudeksi elintarvikkeeksi. Surimiin käytetään esimerkiksi kummeliturskaa tai alaskanseitiä. Siitä valmistetaan rapupuikkoja (rapujäljitelmä) ja Aasiassa myös monen muun tyyppisiä tuotteita.
Sars (taajama)
Sars () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Permin aluepiirin Oktjabrskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tjuin sivujoen Sarsin varrella 7 kilometriä piirikeskus Oktjabrskista luoteeseen. Asukkaita on 5 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1864 perustetusta lasitehtaasta. Lasin tuotanto lopetettiin vuonna 1946 ja tehdas muutettiin puunjalostuslaitokseksi. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Sars sai vuonna 1939.
Nykyään Sarsissa toimii talotehdas. Taajamassa on keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja sairaala.
Nidarosin hiippakunta
Nidaros on luterilainen hiippakunta Norjan kirkossa. Siihen kuuluvat Nord-Trøndelag ja Sør-Trøndelag ja sen piispanistuin on Trondheimissa, tunnetussa Nidarosin tuomiokirkossa. 
Piispana on vuodesta 2017 lähtien ollut Herborg Finnset.
Nidarosin hiippakunta perustettiin 1068. Silloin siihen kuuluivat nykyisistä lääneistä Sør-Trøndelag, Nord-Trøndelag, Nordland, Troms ja Finnmark - lisäksi myös alueet Nordmøre, Romsdal ja Härjedalen (sekä myös pohjoisosa Østerdalenista: Tynset, Tolga and Os). Sunnmøren alue siirrettiin Bjørgvinin hiippakunnasta uuteen Nidarosin arkkihiippakuntaan vuoden 1152 jälkeen turvaamaan arkkihiippakunnan tuloja.
Østerdalenin pohjoisosa siirrettiin Oslon hiippakuntaan vuoden 1537 jälkeen. Jämtland siirtyi Uppsalan hiippakunnasta Nidarosille 1570. Sunnmøren alue siirtyi takaisin Nidarosilta Bjørgvinin hiippakunnalle vuonna 1622. Jämtland ja Härjedalen menetettiin Ruotsille 1645. Nord-Norge perustettiin omaksi hiippakunnakseen vuonna 1804 (virallisesti 1844). Innsetin seurakunta siirrettiin Hamarin hiippakunnasta Nidarosiin 1966. Nordmøren ja Romsdalin alueet (yhdessä Sunnmøren Bjørgvinistä kanssa) perustivat oman hiippakuntansa, Møren hiippakunnan, vuonna 1983.
Hiippakunta jakautuu 11 rovastikuntaan ja 131 seurakuntaan.
Oktjabrski (Permin aluepiiri)
Oktjabrski () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Oktjabrskin piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ufan vesistöön kuuluvan Tšad-joen rannalla 219 kilometriä Permistä kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Kazanin ja Jekaterinburgin välinen rautatie (Tšadin asema). Asukkaita on 10 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1900-luvun alussa rautatieaseman yhteyteen. Alun perin taajaman nimenä oli "Tšad". Vuonna 1957 se sai nykyisen nimensä ja kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Oktjabrskissa toimii suurkanala, elintarviketeollisuutta ja asfalttitehdas. Taajamassa on kaksi keskikoulua, ammattikoulu, musiikkikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy "Vperjod" (”Eteenpäin”).
Fed Cup 2010
Fed Cup 2010 oli 48. naisten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Fed Cupin maailmanlohkossa pelasi kahdeksan joukkuetta. Loppuottelu pelattiin Yhdysvalloissa 6.–7. marraskuuta, ja voiton vei edellisen vuoden tapaan Italia.
Orda
Orda () on kylä, maalaiskunta ja Ordan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Irenin sivujoen Kungurin varrella 126 kilometriä Permistä kaakkoon. Asukkaita on 6 001 henkeä (vuonna 2012).
Ordan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1662. Vuonna 1703 siellä tapahtui suuri talonpoikaiskapina. Vuonna 1924 kylästä tuli Ordan piirin keskus.
Nykyään Ordassa toimii maatalousyritys, juustola ja metsäteollisuusyritys. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy "Vernyi put" (”Oikea tie”). Nähtävyyksiä ovat 1800-luvulla rakennettu profeetta Eliaan kirkko, kunnanhallinnon ja koulurakennukset sekä vanhat kauppiastalot.
Northern Sinfonia
Northern Sinfonia on Koillis-Englannissa toimiva vuonna 1958 perustettu kamariorkesteri, jonka musiikillisena johtajana on vuodesta 2002 ollut Thomas Zehetmair. Orkesteri esiintyi historiansa 46 ensimmäisen vuoden aikana pääasiassa Newcastle upon Tynen City Hallissa. Vuodesta 2004 sen kotina on ollut The Sage Gateshead. Orkesteriin liittyy myös kuoro, Northern Sinfonia Chorus.
Patristiikka
Patristiikka tai patrologia on kirkkoisien eli 200–700-luvuilla toimineiden kirkollisten opettajien ja heidän oppiensa tutkimusta.
Toivo Laiho
Toivo Rikhard Laiho (19. toukokuuta 1908 Vanaja – 25. kesäkuuta 1972 Tornio) oli suomalainen runoilija.
Uinskoje
Uinskoje () on kylä, maalaiskunta ja Uinskojen piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Irenin sivujoen Aspan varrella 185 kilometriä Permistä etelään. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2002).
Kuparitehtaan yhteyteen kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1747 nimellä Aspa. Jemeljan Pugatšovin johtamat kapinalliset polttivat sen vuonna 1774. Tehdas suljettiin vuonna 1862. 1860-luvulta lähtien kylä oli Osan kihlakuntaan kuuluneen Uinskojen kunnan keskus. Piirikeskus siitä tuli vuonna 1926.
Nykyään Uinskojessa toimii maatalousyritys, elintarviketeollisuutta ja metsäalan yrityksiä. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskukset, musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja sairaala. Paikallislehtenä ilmestyy "Rodnik" (”Lähde”). Nähtävyyksiä ovat vuonna 1843 rakennettu Pietari-Paavalin kirkko, 1900-luvun alun koulurakennus ja kuparitehtaan patorakennelma. Lähistöllä sijaitsee metsäpuisto ja rauhoitusalue.
Siamin tytöt
Siamin tytöt oli vuonna 2001 Yle TV1:llä esitetty suomalainen televisiosarja.
Damien Monier
Damien Monier (s. 27. elokuuta 1982 Clermont-Ferrand, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti harjoittelijana Cofidis-tallissa 2003 ja edusti samaa joukkueetta ammattilaisena 2004–2012. Kaudesta 2013 alkaen hän on kilpaillut Bridgestone Anchor -joukkueessa.
Monier on kilpaillut myös ratapyöräilyssä, jossa hän on voittanut Ranskan-mestaruuden takaa-ajossa 2005 ja 2008. Maantiepyöräilyssä hän saavutti ammattilaisuransa ensimmäisen voiton Italian ympäriajossa 2010. Hän kuului 17. etapilla 19 pyöräilijän kärkiryhmään, ja karkasi viimeisillä kilometreillä yksinäiseen irtiottoon voittaen osuuden 36 sekunnin erolla Danilo Hondoon. Hän voitti kolmannen etapin Tour international de Constantine -kilpailussa 2014. Hän voitti Tour Cycliste International de la Guadeloupen kokonaiskilpailun ja aika-ajoetapin 8b vuonna 2016. Hän voitti Tour de Kumano -kilpailun kolmannen etapin ja pistekilpailun 2017.
Jens Adler
Jens Adler (s. 25. huhtikuuta 1965 Halle Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Adler aloitti ammattilaisuransa Halleschen FC Chemiessä vuonna 1983. Hän edusti seuraa 87 DDR-Oberliga-pelissä, jonka lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla seuran paidassa. Vuonna 1992 Adler siirtyi FC Stahl Brandenburgiin kolmeksi kaudeksi, jonka jälkeen hän vaihtoi Herthaan. Hän jäi kuitenkin pieneen rooliin seurassa, eikä pelannut kuin yhden 2. Bundesliiga-ottelun. Uransa lopussa Adler siirtyi Vfl Halleen.
Adler pelasi yhden ottelun Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Hän oli myös maan viimeinen maajoukkuepelaaja.
Olli Kuurna
Olli Kuurna oli suomalainen jännityskirjailija.
Kuurna kirjoitti seikkailukertomuksia pääasiassa Kustannus Oy Ilmarisen julkaisemiin lehtiin. Helsinkiläinen Seaflower-kustantamo julkaisi 2000-luvun alussa useita Kuurnan 1930-luvulla kirjoittamia jännityskertomuksia kirjoina.
Goottilaiset kirjaintyypit
Goottilaiset kirjaintyypit eli murretut kirjaimet ovat gotiikan myötä Pohjois-Ranskassa ja Saksassa kehittyneitä kirjaintyyppejä. Nykyään niitä käytetään lähinnä käsin tehtävässä koristekirjoituksessa, kuten kutsukorteissa tasapäistä tussiterää tai huopakynää käyttäen. Mahdollinen viimeistely hoituu kärkiterällä. Kirjoittaessa terä kulkee 40–45 asteen kulmassa vetoon nähden. Perinteisiä goottilaisia kirjaintyylejä ovat tekstuura, schwabach ja fraktuura, mutta myös rotunda on luettu niihin. On myös muotoiltu uudempia, 1900-luvulla syntyneitä kirjaintyyppejä, jotka ovat saaneet omat nimensä.
1100-luvulla gotiikan myötä kirjaimet pohjoisemmassa Euroopassa muuttuivat korkeiksi, kapeiksi ja kulmikkaiksi ja kirjoitus tiiviiksi. Syntyi tekstuura ( 'palmikoitu'). Tekstuuran suuraakkoset pohjautuvat 300-luvulla kehittyneeseen unsiaaliin. Nämä "murretut kirjaimet" syrjäyttivät karolingisen minuskelikirjoituksen ja länsimaisen kirjapainotaidon isä Johann Gutenberg käytti juuri tekstuuraa varhaisimmissa painotöissään. Espanjassa ja Italiassa gotiikan vaikutus ei juurikaan tuntunut ja siellä kehittyivät rotunda ja karoliinista minuskelia muistuttava lettera antica, josta vuoden 1460 tienoilla Venetsiassa kehitettiin painokirjasintyypiksi niin sanottu "vanhempi antiikva".
Parempaa kirjoitusnopeutta haettaessa syntyi Saksassa 1400-luvulla pyöreämuotoisempi ja yksinkertaisempi schwabach (mahdollisesti viittaa samannimiseen paikkakuntaan). Numerot olivat samanlaiset kuin tekstuurassa. Renessanssin aikakaudella 1500-luvulla edellisistä kehittyi koristeellisempi, schwabachia ohuempi ja korkeampi fraktuura ( 'murtunut'), jonka varhaisten tunnuspiirteiden on sanottu edustavan tyypillistä barokkia.
Murrettujen kirjainten jälkeisiä kirjaintyylejä ovat voimakkaasti kallistunut kaunokirjoitus (englantilainen kursiivi, 1600-luku), ehkä roomalaisten kirjaintyyleistä ja karoliinisesta minuskelista ammentanut antiikva, egyptienne (1800-luvun Ranska) ja äärimmäisen yksinkertaistettu, selkeä ja tasavahvuinen groteski (1800-luvun alun Englanti, 1900-luvun alku).
Suomessa goottilaiset kirjaimet säilyttivät Ruotsin ja Saksan vaikutuksesta asemansa painetussa tekstissä aina 1900-luvun alkuun asti.
Pieninkä (romaani)
Pieninkä: Erätarinoita Itä-Karjalasta 1942–44 on Jorma Ollikaisen eräromaani. Sen tarinat on alun perin julkaistu Savon sanomissa vuosina 1957–58 ja 1969–72. Tarinat on koottu kirjaksi postuumisti vuonna 1985 ja kirjaa varten ne ovat toimittaneet Mauri Auvinen ja Jouni Hirvaskero.
Kirja kertoo Ollikaisen kokemuksista Pieningän erämaista Itä-Karjalassa, joissa hän liikkui ja metsästi jatkosodan asemasodan aikana, vuosina 1942–44. Tuona aikana Ollikainen toimi ammattimaisena metsästäjänä vallatulla alueella, toimittaen lihaa ja kalaa armeijan tarpeisiin.
Kerho
Kerho tai kerhotoiminta on yleensä harrastusluonteisen- ja vapaa-ajan pienimuotoinen työryhmä, se voi olla joko vapaa-aloitteista tai esim. koulun, seurakunnan, yhdistyksen, kunnan tai poliittisen järjestön ohjaama ryhmä. Kerhotoiminta voi olla myös laajemmassa muodossa, tällaisia ovat esim. vapaaehtoisjäsenyyteen perustuvat markkinointiorganisaatiot.
Aiemmin kerhoa kutsuttiin klubiksi.
Eino Hyyryläinen
Eino Hyyryläinen on suomalainen sotakirjailija.
Hyyryläisen esikoisromaani "Omat vaiko viholliset" kertoi talvisodan tapahtumista Suomussalmen rintamalla konekiväärijoukkueen ryhmänjohtajan näkökulmasta. Romaani "Kaukopartioelämää" taas kuvasi kahta luutnantti Ilmari Honkasen johtamaa kaukopartioretkeä Äänisen yli venäläisten selustaan tammi-helmikuussa 1942. Toisella näistä retkistä helmikuussa 1942 tuhottiin Petrovski Jamin huoltokeskus.
Barda
Barda (ven. ja tataariksi Барда́) on kylä, maalaiskunta ja Bardan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tulvan sivujoen Kazmaktyn varrella 189 kilometriä Permistä lounaaseen. Asukkaita on 8 500 henkeä (vuonna 2002).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1630–1631. Sen nimitys perustuu kalmukkilaisperäiseen henkilönimeen "Borda". Kylä oli Osan kihlakuntaan kuuluneen Bardan kunnan keskus. Piirikeskuksen aseman se sai vuonna 1926. 1970-luvulla kylästä tuli kuuden maakaasuputken risteysasema.
Nykyään Bardassa toimii maatalousyrityksiä, elintarviketeollisuutta, metsäalan yrityksiä ja kaasujohtojen käyttöä hoitava laitos. Kylässä on keskikoulu ja kansallinen lukio, ammattikoulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen "Rassvet" ja tataarinkielinen "Taŋ" (”Aamunkoitto”). Nähtävyyksiä ovat 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetyt sairaalarakennukset ja kauppias Kurbangalijevin talo. Lähistöllä on useita muinaisia asuinpaikkoja ja Tulvan rauhoitusalue.
Luettelo televisiosarjan Dibleyn kirkkoherra jaksoista
Tämä on luettelo "Dibleyn kirkkoherra" -televisiosarjan jaksoista. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 10. marraskuuta 1994 ja viimeinen pääjakso esitettiin 1. tammikuuta 2007. Tätä kuitenkin seurasi lyhyt Comic Relief -erikoisjakso, joka esitettiin 16. maaliskuuta 2007. Kaiken kaikkiaan ohjelmaa tehtiin 20 jaksoa ja neljä lyhyttä Comic Relief -erikoisjaksoa.
F-Musiikki
F-Musiikki (osa entisestä Fazer Musiikista) on suomalainen musiikkilaitteiden, soittimien ja nuottien maahantuoja ja vähittäiskauppaketju. F-Musiikin valikoimassa on yli kaksikymmentätuhatta tuotetta ja yli satatuhatta nuottia. F-Musiikin myymälä Antaksentiellä Vantaanportissa Vantaalla on Pohjoismaiden suurin musiikkialan tavaratalo.
F-musiikin edeltäjä oli Fazerin musiikkikauppa.
Alvar Kari
Alvar Kari oli suomalainen jännityskirjailija.
Tulvan tataarit ja baškiirit
Tulvan tataarit ja baškiirit ovat Venäjällä Permin aluepiirin Bardan piirissä Tulvan ja sen sivujokien varsilla asuva tataarien ja baškiirien muodostama etninen ryhmä.
Gaina-heimoon kuuluneiden baškiirien uskotaan asettuneen seudulle 1200–1300-luvuilla. 1500-luvun lopussa Tulvan yläjuoksulle muutti tataareja, udmurtteja ja mareja, jotka ajan mittaan sulautuivat baškiirien kanssa yhdeksi etniseksi ryhmäksi. Sen identiteetti on kaksijakoinen: tulvalaiset kokevat kuuluvansa sekä tataareihin että baškiireihin. Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaksi kolmasosaa ryhmästä rekisteröitiin baškiireiksi ja kolmasosa tataareiksi.
Äidinkieltään Tulvan tataarit ja baškiirit pitävät tataarina. Toisten kielentutkijoiden mukaan paikallinen murre on tataaria, toisten baškiiria. Kirjakielenä toimii tataari.
1500–1600-luvulle saakka paikallinen väestö harjoitti karjanhoitoa, metsästystä, kalastusta ja mehiläishoitoa. Maanviljely sai johtavan aseman 1800-luvulle ja 1900-luvun alkuun tultaessa. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam. Tulvan tataarit ja baškiirit muodostavat valtaenemmistön Bardan piirin asukkaista, minkä ansiosta heillä on vilkasta äidinkielistä kulttuuritoimintaa.
Tulva (joki)
Tulva (, tataariksi "Tol") on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se saa alkunsa aluepiiriin eteläosasta ja laskee Votkinskin tekojärveen Osan kaupungin luona. Joen pituus on 118 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3520 neliökilometriä.
Joen varrella asuu Tulvan tataareiksi ja baškiireiksi kutsuttu etninen ryhmä.
Jukka Heino
Jukka Oiva Heino (käyttää nimimerkkiä Jouko Niuha) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja iskelmälaulaja, jonka ensimmäinen single ilmestyi vuonna 1972 sisältäen kappaleet "Kerran saapui ilta" ja "Näin vaan".
Heino on ollut mukana monilla lastenlaululevyillä ja myös levyttänyt duettoja Dianan kanssa.
Kokemäenjoki-aiheisessa sävellys- ja sanoituskilpailussa Heino nappasi voiton kappaleellaan "Kokemäenjoesta ylpeä".
Seinäjoen tangomarkkinoilla muutama sijoitus vuosien varrella sävellys- ja sanoituskilpailussa.
Jouko Niuha julkaisi vuonna 1993 singlen, joka sisälsi kappaleet "Lamaletkis" ja "Turpaan, turpaan". Vuonna 1995 Niuha osallistui MTV3:n Kiitorata-ohjelmaan, jossa esitti kappaleen "Tupakkahuoneessa". Kappale julkaistiin ohjelmassa esitetyistä kappaleista koostetussa "Kiitorata - 32 uutta sävellystä" -kokoelmalevyllä.
Niuha voitti vuonna 1996 Valkeakoskella Työväen musiikkitapahtumassa järjestetyn pilkkalaulun SM-kilpailut. Myös voitto Keuruun SM-kuplettikisassa on plakkarissa.
Niuhalta on ilmestynyt 2005 myös olutlauluaiheinen "Tuopeissa vaahtoaa"-niminen CD.
Yö on hellä (kirja)
Yö on hellä () on yhdysvaltalaisen F. Scott Fitzgeraldin vuonna 1934 julkaistu romaani. Se sijoittui 28. sijalle Modern Libraryn 1900-luvun sadan tärkeimmän kirjan listalla. Teos on ilmestynyt suomeksi Pentti Saarikosken kääntämänä.
Vuonna 1932 Fitzgeraldin vaimo Zelda oli mielisairaalassa hoidossa skitsofreniasta ja kirjailija itse oli vuokrannut asunnon läheltä, jotta voisi kirjoittaa tarinansa nuoren ja menestyvän psykologin noususta ja tuhosta. Kirja tulisi olemaan Fitzgeraldin ensimmäinen yhdeksään vuoteen, hänen viimeksi kirjoittamansa "Kultahatun" jälkeen, ja viimeinen romaani, jonka hän sai valmiiksi. Työstäessään kirjaa Fitzgerald joutui muutamaan kertaan taloudellisiin ongelmiin ja hänen täytyi lainata rahaa kustannustoimittajaltaan ja agentiltaan, ja kirjoittaa kaupallisia novelleja lehtiin. 1930-luvun alku, jolloin hän kirjoitti "Yö on hellää", oli kaikin puolin hänen elämänsä synkintä aikaa, ja tuo synkkyys on jättänyt jälkensä kirjaankin.
Kirjan nimi on otettu John Keatsin runosta ”Oodi satakielelle”.
Henry King on ohjannut kirjasta samannimisen elokuvasovituksen, joka sai ensi-iltansa vuonna 1962. Elokuvan pääosia näyttelivät Jennifer Jones ja Jason Robards.
Dick ja Nicole Diver ovat hyvin lumoava nuori pariskunta, joka asuu huvilassa Ranskan Rivieralla. He järjestävät upeita illalliskutsuja ja viettävät täydelliseltä vaikuttavaa elämäänsä ystäväpiirinsä kanssa kuluttaen rahaa niin paljon kuin mieli tekee. Nuori näyttelijätär Rosemary Hoyt saapuu Rivieralle äitinsä kanssa. Hän lumoutuu heti sekä Nicolesta että Dickistä, jota kohtaan hän alkaa tuntea syvempiäkin tunteita kuin ihailua. Vähitellen Rosemarystä alkaa tuntua, että kaikki ei ole sitä miltä näyttää, ja Diverit salailevat jotain.
Monet ovat kokeneet kirjan perustuvan kirjailijan ystäväpariskuntaan, Gerald ja Sara Murphyyn. Monet yksityiskohdat ulkonäköä myöten täsmäävät heihin. Useimmat Zelda ja Scott Fitzgeraldin ystävistä, Murphyt mukaan lukien, olivat kuitenkin sitä mieltä, että Dick ja Nicole Diverin välinen suhde ja heidän luonteensa ovat hyvin samanlaiset kuin kirjailijan ja tämän vaimon. "Yö on hellä" onkin Fitzgeraldin henkilökohtaisin romaani, jossa hän käsittelee Zeldan mielenterveysongelmia Diverien kautta.
Gummerus (täsmennyssivu)
Gummerus voi tarkoittaa seuraavia:
Nekrasov
Nekrasov (), naisilla Nekrasova (Некра́сова) on yleinen venäläinen sukunimi. Se perustuu maalliseen etunimeen "Nekras" (Некра́с), jonka suora merkitys on ’ruma’. Sukunimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Jakub Klepiš
Jakub Klepiš (s. 5. kesäkuuta 1984 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 KHL-joukkue Lev Prahaan.
Klepiš siirtyi kaudeksi 2001–2002 HC Slavia Prahan junioreista WHL-joukkue Portland Winterhawksiin. Kauden jälkeen Ottawa Senators varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. varauksena kesällä . Helmikuussa 2003 Klepišin oikeudet kaupattiin Buffalo Sabresille. Senators sai vaihdossa Václav Varaďan ja viidennen kierroksen varausvuoron.
Klepiš palasi kaudeksi 2002–2003 kotimaahansa ja Slavia Prahaan. Hän pelasi siellä koko kauden miesten Extraliigan joukkueessa. Klepišin oikeudet kaupattiin maaliskuussa 2004 Washington Capitalsiin vaihdossa Mike Grieriin. Hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Capitalsin organisaatioon ja teki NHL-debyyttinsä kaudella 2005–2006. Klepiš pelasi kauden aikana 25 ottelua tehoin 1+3=4. Hän pelasi enimmäkseen vielä farmijoukkue Hershey Bearsissa, jossa Klepiš voitti Calder Cupin keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 hän pelasi 41 ottelua tehoin 3+7=10. Yhteensä Klepiš pelasi NHL:ssä 66 ottelua tehoin 4+10=14 ja jäähyminuutteja tuli 36.
Kesken kauden 2007–2008 Klepiš jätti Washington Capitalsin organisaation 19 AHL-ottelun jälkeen ja palasi Slavia Prahaan. Hän voitti keväällä 2008 Tšekin mestaruuden. Klepiš siirtyi kaudeksi 2008–2009 KHL:ään ja Avangard Omskiin. Hän pelasi kauden aikana myös .
Klepiš siirtyi kaudeksi 2010–2011 kaksivuotisella sopimuksella Salavat Julajev Ufaan. Hän voitti joukkueessa KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin keväällä 2011. Kesken kauden 2011–2012, lokakuussa 2011, Klepiš siirtyi OHK Dinamo Moskovaan. Moskovan joukkueessa hän voitti toisen KHL:n mestaruutensa. Kauden jälkeen hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan tšekkiläiseen Lev Prahan joukkueeseen.
Debyytti Tšekin A-maajoukkueessa Klepišillä tapahtui kaudella 2003–04. Hän on sittemmin kuulunut maajoukkueen vakiokalustoon palattuaan Pohjois-Amerikasta. Klepiš pelasi MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009 ja 2010. Vuonna 2010 hän voitti maailmanmestaruuden.
Aiemmin Klepiš on pelannut myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 voittaen pronssia.
Saulkrasti
Saulkrasti on pieni, pientalovaltainen merenrantakaupunki ja kunta Latviassa Riianlahden itärannalla, linnuntietä noin 40 kilometriä Riiasta pohjoiseen.
Vuoden 2012 alussa Saulkrastin kaupungissa arvioitiin olevan 3 303 asukasta; koko Saulkrastin kunnassa (Saulkrastu novads) heitä asui 6 157.
Vuonna 1933 joukko kyliä Riianlahdella liitettiin yhdeksi kunnaksi. Kunnalle annettiin nimi Saulkrasti, joka suomennettuna tarkoittaa "Aurinkorantoja". Vuodesta 1991 Saulkrasti on ollut kaupunki.
Saulkrasti on tunnettu luonnonkauneudesta ja hiekkarannoistaan. Siellä vietetään Saulkrasti Jazz Festivalia.
Kaupungin läpi kulkee Latvian rautateiden junanrata (Saulkrastin rautatieasema). Rataosuus Riiasta kaupunkiin on sähköistetty ja sinne liikennöidään pääkaupungin lähijunin. Hieman radan itäpuolella kaupungin läpi kulkee myös Latvian valtatie A1 (osa Via Balticaa ja eurooppatietä ). Lisäksi kantatie P6 lähtee kaupungista itään ja yhdistää sen valtatiehen A3 Siguldan pohjoispuolella.
Prudential Center
Prudential Center on monitoimihalli joka sijaitsee Newarkissa, New Jerseyssä. Center toimii NHL-seura New Jersey Devilsin kotihallina.
Sian proliferatiivinen enteropatia
Sian proliferatiivinen enteropatia eli sian ileiitti (lyh.PPE) on "Lawsonia intracellularis" -bakteerin aiheuttama sikojen suolistotauti, jota esiintyy etenkin vierotetuilla porsailla. "Lawsonia intracellularis" hakeutuu infektoituneen sian suolistoon, etenkin sykkyräsuolen alueelle, jossa se stimuloi suolirauhasten solujen toimintaa. Tämän seurauksena kehittyy erilaisia tautitiloja, joihin liittyvä kuolleisuus vaihtelee. Tyypillisesti nuorilla vieroitetuilla eli alle neljän kuukauden ikäisillä porsailla bakteeri saa aikaan suoliston limakalvon liikakasvua, ja tähän taudinkuvaan liittyvä kuolleisuus on alhaista. Vanhemmilla eli yli neljän kuukauden ikäisillä porsailla liikakasvuun liittyy yleensä verenvuotoja, joka on hengenvaarallisempi tila. Bakteeritulehduksesta voi seurata myös suoliston nekroosi, johon liittyvä kuolleisuus on korkeaa. Kaikkiin tiloihin liittyy tavallisesti suoliston limakalvon villusten rakenteen häviäminen ja suolistotulehdus, etenkin sykkyräsuolen alueella.
Oireina infektoituneilla sioilla on yleensä heikentynyt ruokahalu ja epätasainen kasvu. Lisäksi sioilla esiintyy ripulia, joka on tavallisesti väriltään harmaata ja voi sisältää verta.
Kopiokynä
Kopiokynä eli kosmoskynä on alun perin kynä, jonka jälki mahdollistaa kopioinnin vesijäljennöksenä eli painamalla kostutettu ohut kopiopaperi alkuperäistä paperia vasten. Kopioitaessa väri siirtyy alkuperäisestä paperista kopiopaperiin. Menetelmä tuotti kopion paperiin peilikuvana, joka voitiin lukea paperin läpi valoa vasten tai läpikuultavaa kopiopaperia käytettäessä valkeaa taustaa vasten. Tämän märkäkopiointiprosessin kehitti James Watt, joka patentoi sen vuonna 1780. Kopiokynän väri sisälsi yleensä kaoliinin ja grafiitin lisäksi veteen liukenevaa aniliiniväriä, joka oli useimmiten metyyliviolettia.
Kopiokynä patentoitiin Englannissa 1874. Petit valmisti ensimmäisen kopiokynän vuonna 1874.
Kopiokynästä on aikaisemmin käytetty myös nimitystä kosmoskynä tai kosmuskynä. Kosmoskynälle on ominaista, ettei jälkeä voi poistaa pyyhekumilla. Tämä ominaisuus mainitaan eräässä patentissa jo vuonna 1877. Sen korvasi sittemmin kuulakärkikynä.
Kääpiölepakko
Kääpiölepakko ("Pipistrellus pygmaeus") on pienikokoinen siippojen heimoon kuuluva lepakkolaji, jota pidettiin aiemmin samana lajina kuin vaivaislepakko ("Pipistrellus pipistrellus"). Lajit voidaan erottaa toisistaan yleensä vain ultraäänen perusteella. Kääpiölepakkoja tavataan Euroopan alueella ja vaikka sen levinneisyystiedot ovat puuttellisia, lajin tiedetään olevan runsaslukuinen. Kääpiölepakko on ruskea lepakkolaji, ja sen paino on noin viisi grammaa.
Kääpiölepakon paino on normaalisti 4–7 grammaa ja siipien kärkiväli vähän yli 20 cm. Turkki on selkäpuolelta vaaleanruskea tai kellertävän punaruskea, vatsapuolelta hieman vaaleampi. Korvat ja siivet ovat vaalean harmaanruskeat ja kuono vaalean punaruskea.
Lajin kaikuluotusäänet ovat taajuudeltaan noin 55 kHz.
Lajia tavataan vain Euroopassa ja Azerbaidžanin alueella. Vaikka lajia ei ole tunnettu kauaa, ja sen levinneisyyttä koskevat tiedot ovat osin puutteellisia, sen tiedetään kuitenkin olevan runsaslukuinen ja laajalle levinnyt. Skandinaviassa se elää pohjoisempana kuin vaivaislepakko, ja esimerkiksi Ruotsissa se on melko yleinen. Suomessa lajia on tavattu vain satunnaisesti: ensimmäinen havainto on vuodelta 2006 Hangosta. Havainto tuli tosin ilmi vasta vuonna 2007, jolloin kääpiölepakon ääniä tunnistettiin sekä 2006 että 2007 tallennetuilta detektoriaineistoilta. Havaintojen vähyydestä ja lisääntymis- ja talvehtimislöytöjen puuttumisesta huolimatta lajilla saattaa olla Suomessa vakituinen kanta. Uusimpien tutkimusten mukaan Suomessa elävät kääpiölepakot muuttavat talveksi manner-Eurooppaan.
Kääpiölepakko on rauhoitettu laji useimmissa maissa, jossa sitä esiintyy, mukaan lukien Suomessa. Sen suojelu on vahvistettu Bonnin ja Bernin yleissopimuksissa. Kääpiölepakko kuuluu myös Euroopan unionin luontodirektiivin IV liitteen mukaisiin suojeltaviin lajeihin.
Kääpiölepakko elää yleensä lähempänä vesistöjä kuin vaivaislepakko. Lajille tyypillinen elinalue on kosteikko, muu vesialue tai puita sisältävä ympäristö. Sen tyypillinen ruokavalio koostuu pääosin pienistä kaksisiipisistä hyönteisistä, kuten hyttysistä. Lisääntymispaikkoina kääpiölepakko käyttää usein rakennuksia, mutta talvisista horrostamispaikoista ei ole tietoa.
Communion
Communion tai Antiphone ad Communionem on katolisen kirkon messun osa, joka alun perin laulettiin ihmisten osallistuessa ehtoolliseen. Communion on messun neljästä muuttuvasta osasta ("Missa Proprium") viimeinen. Ennen Vatikaanin toista kirkolliskokousta "Communion"-osa oli lyhentynyt huomattavasti alkuperäisestä ja yleensä vain pappi luki sen ehtoollisen jakamisen jälkeen, vaikka se edelleen saatettiin joskus myös laulaa. Nykyisin antifoni lauletaan jälleen ehtoollisen jakamisen aikana. Jos messussa ei ole laulajia, lukija tai kirkkokansa lukee sen. "Communionin" teksti on tavallisesti Raamatun jae ja se viittaa käsillä olevaan juhlaan tai messun toimittamisen perusteeseen.
Alkuperäisessä muodossaan "Communion" osa on säilynyt vain sielunmessussa, jossa ensimmäisen säkeen ("Lux aeterna") jälkeen tulee antifoni "Cum sanctis tuis", sitten viimeinen säe sielunmessun "Introitus"-osasta ("Requiem aeternam") ja lopuksi antifoni kerrataan.
Naval Criminal Investigative Service
Naval Criminal Investigation Service eli NCIS on Yhdysvalloissa liittovaltion poliisiviranomainen, joka tutkii laivaston ja merijalkaväen toiminnassa tapahtuneita rikoksia. NCIS osallistuu myös terrorismin torjuntaan. NCIS koostuu 2 400 työntekijästä, joiden asemapaikkoja on yli 40 maassa.
NCIS:tä on tehty myös televisiosarja, "NCIS Rikostutkijat", josta on tehty kaksi spin-off -sarjaa: "" ja "".
Teivaan venesatama
Teivaan venesatama on Lahden kaupungin eteläisin venesatama, joka sijaitsee Jalkarannantien varrella Pikku-Vesijärven puiston länsipuolella. Teivaan venesataman ja puiston erottaa toisistaan entinen Vesijärven rautatieasemalta johtaneen rautatien penkka, jonka on muutettu kävely- ja pyörätieksi. Penkan alitse kulkee kevyen liikenteen alikulkutunneli. Teivaan venesatamassa on 530 venepaikkaa moottori- ja purjeveneille, 72 paikkaa soutuveneille, sekajätepiste, pilssivesien- ja septitankkien tyhjennysmahdollisuus, juomavesi ja laiturisähkö, veneiden vesille laskua varten betoniluiska ja koirien uimapaikka.
Teivaan venesatamasta liikennöi ennen Jyväskylään Tehi. Nykyään alueella on ravintola Lokki, jossa on avoin langaton lähiverkko. Sataman osoite on Jalkarannantie 15, 15110 LAHTI.
Niemen venesatama
Niemen venesatama on Lahden kaupungin pohjoisin venesatama. Se sijaitsee Niemen kaupunginosassa. Se sijaitsee Vesijärven sataman ja Lahden Polttimon pohjoispuolella. Niemen venesatamassa on ravintola ja veneenmyyntipiste. Sen läheisyydessä laitureiden päässä on myös melontamuseo. Niemen venesatamassa on 540 paikkaa moottori- ja purjeveneille sekä 125 paikkaa soutuveneille. Siellä on myös polttoaineen myynti veneille, telakka-alue ja talvisäilytysalue kuin myös koirien ulkoilutuspaikka. Alueella sijaitsee myös Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen Lahden toinen paloasema.
Niemen venesatamasta on näköala Vesijärven suurille saarilla ja Mukkulan kartanon rantaan.
Niemen sataman alueelle on 2011 perustettu Suomen moottoripyörämuseo.
Helmuth Duckadam
Helmuth Duckadam (s. 1. huhtikuuta 1959 Arad, Romania) on romanialainen jalkapallomaalivahti.
Hän pelasi Constructorul Aradissa 1977–1978, UTA Aradissa 1978–1982, Steuaua Bukarestissa 1982–1986 ja Vagonul Aradissa 1989–1991. Hän tuli tunnetuksi, kun Steuaua Bukarest voitti Euroopan cupin 1986, kun se kaatoi Sevillassa pelatussa loppuottelussa FC Barcelonan 2–0. Duckadam torjui ennätykselliset neljä rangaistuspotkua. Hänet palkittiin pelin parhaana, ja hän pääsi 9 parhaan jalkapalloilijan joukkoon Euroopassa.
Duckadam joutui terveydellisistä syistä päättämään huippu-uransa pian loppuottelun jälkeen. Tarinan mukaan Duckadam ei suostunut kehotuksista huolimatta luovuttamaan palkintoaan Mercedes-Benziä presidentti Nicolae Ceausescun Valentin-pojalle, jolloin Romanian turvallisuuspoliisi murskasi miehen käsien luut esittäen syyksi meduusan aiheuttamaa kuoliota. Duckadam on itse kiistänyt tämän version.
Vuoden 1989 vallankumouksen jälkeen hän pääsi pelaamaan pieneksi aikaa takaisin toiselle tasolle. Sen jälkeen hän on tullut tunnetuksi poliitikkona ja kirjailijana. Hänet myös on palkittu uudelleen saavutuksistaan ja häneen kohdistunut teko on tuomittu. Hänestä on tullut poliisin majuri kotikaupungissaan Semlacissa ja kaupungissa on hänen nimeään kantava jalkapallokoulu. Duckadamilla on vaimo Ildiko ja tytär Brigitte.
Vuonna 2005 suomalainen Yö-yhtye levytti hänestä kertovan Jussi Hakulisen laulun "Ducadam".
Asperula taygetea
Asperula taygetea on matarakasvien heimoon ja marattien sukuun kuuluva kasvi. Kasvi kukkii huhtikuusta kesäkuuhun.
"Asperula taygetea" kasvaa 150–250 metrin korkeudella kivien halkeamissa ja kalkkikivijyrkänteillä. Laji on eteläisen Egeanmeren alueen kotoperäinen laji. Lajia tavataan Kreikassa Kreetan saaren länsiosassa, Peloponnesoksen niemimaalla, Kytheran saarella sekä Antikytheran, Porín (Prasonísi) ja Porétin (Lagoúvardos) saarten muodostamalla Natura 2000 -alueella.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/1981).
Isomesitangara
Isomesitangara ("Cyanerpes cyaneus") on laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan isomesitangara on 11–13 cm pitkä, lyhytpyrstöinen ja pitkä- sekä käyränokkainen lintu. Koiras on pesimäasussaan väritykseltään pääosin sinisen ja mustan kirjava. Selkä ja siivet ovat mustat ja siivissä on sininen raita. Pää on mustaa maskia lukuun ottamatta sininen. Päälaen höyhenet ovat vaaleanturkoosit. Siipien alustojen keltaiset höyhenet näkyvät vain lennossa. Koiraan jalat ovat punaiset. Pesimäajan ulkopuolella koiras on väritykseltään vihreä ja muistuttaa naarasta, mutta sen selkä on musta. Naaras on väritykseltään vaalean mintunvihreä ja sen kellertävässä vatsassa on vihreitä juovia. Naaraan jalat ovat väriltään punertavat.
Keski-Amerikassa isomesitangaran levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panaman. Lisäksi lajia tavataan muun muassa Kuubassa, Alankomaiden Antilleilla ja Trinidadissa ja Tobagossa. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Venezuelassa, Boliviassa, Amozonasin alueen Brasiliassa, Surinamessa, Guayanassa ja Ranskan Guayanassa. Lajin elinympäristöä ovat monenlaiset trooppiset metsät. Lajia tavataan niin kuivissa, kosteissa kuin märissäkin metsissä ja metsien reunamailla. Isomesitangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Isomesitangarat liikkuvat useimmiten ryhminä tai liittyneinä sekaparviin. Linnun ravinnosta suurimman osan muodostaa kukkien mesi. Lisäksi laji syö hedelmiä ja marjoja sekä puiden lehvästöistä hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Isomesitangaran pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle. Kuppimainen pesä sijaitsee puussa ja naaras munii kaksi valkoista, leveämmästä päästään ruskeapilkullista munaa.
Aivastustauti
Aivastustauti eli atrofinen riniitti on sioilla esiintyvä ylähengitysteiden sairaus, jonka aiheuttajia ovat "Bordetella bronchiseptica" ja toksiset "Pasteurella multocida" -kannat. Toksiset "Pasteurella multocida" -kannat tuottavat toksiineja, jotka estävät osteoblastien toimintaa ja stimuloivat osteoklastien toimintaa kärsän luissa. Seurauksena on kärsän väliseinän rappeutuminen ja nenäkuorikon surkastuminen. Kasvavilla sioilla aivastustauti voi aiheuttaa koko kärsän vinoutumista ja lyhentymistä.
Yleisimmät oireet aivastustautia kärsivillä sioilla ovat aivastelu, yskiminen ja nenävuoto. Myös kyynelkanavan tukkeutuminen on tavallista, jolloin kyynelneste ei pääse poistumaan normaalia reittiä vaan tahrii silmäkulmat.
Tavallisimpia avauslöydöksiä aivastustaudista kärsineellä sialla on nenän väliseinän epänormaali asento ja rappeutuminen sekä nenäkuorikoiden surkastuminen. Vakavimmissa tapauksissa nenäkuorikot voivat puuttua kokonaan. Lisäksi nenäkuorikoiden pinnalta voi joissain tapauksissa löytää märkäeritettä. Nenän epiteeleissä saatetaan havaita hyperplasiaa tai metaplasiaa.
Petr Frydrych
Petr Frydrych (s. 13. tammikuuta 1988 Klatovy) on tšekkiläinen keihäänheittäjä.
Vuonna 2005 hän sijoittui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa yhdenneksitoista. Vuonna 2006 hän karsiutui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja vuonna 2007 hän sijoittui yhdeksänneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2009 hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kymmenenneksi, samoin Barcelonan EM-kisoissa 2010. Daegun MM-kilpailuissa 2011, Helsingin EM-kisoissa 2012, Lontoon olympialaisissa 2012, Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 han sijoittui 12:nneksi.
Frydrych saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2016 pronssia ennätystuloksellaan 88,32.
Frydrychiä valmentaa Jan Železný.
Victory-alus
Victory-alus oli Yhdysvalloissa toisen maailmansodan aikana rakennettu rahtilaivatyyppi. Alustyyppi kehitettiin korvaamaan saksalaisten sukellusveneiden aiheuttamia tappioita liittoutuneiden kauppalaivastolle ja se suunniteltiin mahdollisimman halvaksi valmistaa. Victory perustui aikaisempaa Liberty-alustyyppiin ja sen valmistaminen alkoi vuonna 1944.
Höyrykäyttöisistä Libertyistä poiketen Victory-aluksia valmistui myös moottorilaivoina tai niitä dieselöitiin sotakäytön jälkeen.
Victory-alusta valmisti kuusi eri yhdysvaltalaista telakkaa ja aluksia valmistui yhteensä 534 kappaletta. Niistä yhden, s/s Park Victoryn, kohtalona oli ajaa karille ja upota Suomen vesillä Utön edustalla 25. joulukuuta 1947. Alus oli öljylämmitteinen höyrylaiva. Sen polttoaineista osa vuoti jo haaksirikossa ja viimeiset öljyt pumpattiin hylystä merivoimien ja Ympäristökeskuksen sukellustyönä 1990-luvulla.
Toinen tunnettu on m/s "Flying Enterprise", joka tammikuussa 1953 ajelehti peräsinrikkoisena ja kallistuneena toista viikkoa Atlantilla hiukan Land´s Endistä länteen. Sitä yritettiin pelastaa mutta alus upposi kesken hinauksen puhjenneessa uudessa myrskyssä hinausvaijerin katkettua. Aluksella loppuun asti pysytellyt tanskalaissyntyinen merikapteeni Kurt Carlsen ja häntä avustamaan hylkyyn noussut hinaaja Turmoilin perämies Kenneth Dancy pelastettiin merestä.
Tanskalainen kirjailija ja toimittaja Mogens Kofod-Hansen kirjoitti kapteeni Carlsenin vaiheista ja tästä erityistapauksesta kirjan joka julkaistiin suomeksikin.
Kirjassa mainitaan että aluksen lastiin olisi kuulunut jopa kahdeksan Stradivarius-viulua muun antiikkilastin ohella, joka menetettiin kokonaisuudessaan. Kirjailijan mukaan haaksirikko herätti maailmanlaajuista huomiota ja kapteeni olikin juhlittu sankari niin kotimaassaan Tanskassa kuin Yhdysvalloissakin.
Viulukonsertto (Berwald)
Franz Berwald sävelsi viulukonserttonsa cis-mollissa (op. 2) yhtenä nuoruudentöistään 24-vuotiaana. Säveltäjän veli August kantaesitti teoksen vuonna 1821.
Konserton sävellaji on epätavanomainen, ja teos sisältää lukuisia teknisiä hankaluuksia. On väitetty, että Berwald sävelsi ne serkulleen Johan Fredrikille, joka kehuskeli voivansa hallita mitä vain. Lehdistö ei ottanut konserttoa vastaan innostuneesti. Teos leimattiin kömpelöksi; sen esityksessä keskimmäisen osan kohdalla kuultiin yleisön joukosta jopa säestyksen aiheuttamaa naurua.
Konsertto unohtui pian ja pysyi soittamattomana lähes 90 vuoden ajan. Vuonna 1909 teoksen esitti Henri Marteau, joka kiersi sen kanssa ympäri Eurooppaa.
Lamjed Chehoudi
Lamjed Chehoudi (s. 8. toukokuuta 1986) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Chehoudi edustaa Tunsian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Chehoudi aloitti ammattilaisuransa svetsissä Genèven joukkueessa, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Bahrainiin. Aluksi Chehoudi pelasi yhden kauden Al Muharraq Clubissa, jossa hän voitti kauden päätteeks Bahrainin mestaruuden. Kaudeksi 2007-2008 Chehoudi siirtyi Al Najma Manamaan, josta matka jatkui Arabiemiirikuntiin Dubai Club joukkueeseen. Hän vietti seurassa myös yhden kauden ja siirtyi Qatariin Al-Siliyaan, josta Chehoudi siirtyi kesken kauden tammikuussa 2010 kotimaahansa Tunisiaan CA Bizertinin joukkueeseen. Puolikkainen kausi oli hänelle menestys sillä Chehoudi onnistui tekemään seitsemän maalia kymmenessä ottelussa.
Toukokuussa 2010 Chehoudi allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen ES Sahelin kanssa. Chehoudi pelasi joukkueessa kahden kauden verran tehden kymmenen maalia 24 ottelussa.
Syksyllä 2012 Chehoudi siirtyi Espéranceen.
Chehoudi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 29. maaliskuuta 2011 ystävyysottelussa Omania vastaan. Ensimmäisen maajoukkue maalinsa hän teki 29. toukokuuta 2011 Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan.
Colour the Small One
Colour the Small One on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian albumi vuodelta 2004. Albumin tunnetuin kappale on "Breathe Me", joka on ollut mukana televisiosarjoissa Mullan alla ja Holby Cityn sairaala.
8 Flora
8 Flora (symboli: ) on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se on nimetty roomalaisten Flora-jumalattaren mukaan. J. R. Hind löysi pikkuplaneetta Floran vuonna 1847. Se ei kuitenkaan ollut Hindin ensimmäinen löytö, sillä hän oli löytänyt myös Iriksen aikaisemmin samana vuonna. Hind löysi myöhemmin myös lisää asteroideja (esim. Kalliopen vuonna 1852). Asteroideja oli aluksi pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia löytyi nopeasti lisää, niin ne menettivät asemansa 1850-1860-luvulla.
Mesitangarat
Mesitangarat ("Cyanerpes") on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Mesitangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
The Clyde Frog Show
The Clyde Frog Show oli Mississippi Public Broadcastingin tuottama 1970-luvun opetukseen tarkoitettu lastenohjelma. Esityksen riippunuket, ja joista kaikista merkittävin ohjelmanimen hahmo Clyde Frog, opetti lapsille itsearvoista, tunteista sekä asenteista. Koko ohjelma itsessään sisälsi kymmenen jaksoa. Ohjelman loputtua Clyde Frog kuitenkin jatkoi esiintymistään toisessa MPB:n tuottamassa About Safety nimisessä ohjelmassa, jossa nukkeja käytettiin turvallisuus- ja ensiavun tiedonvälittämiseen. Tämä ohjelma kesti pidempään, saavuttaen 47 jaksoa. Ohjelma oli myös melko menestykäs, joten MPB syndikoi ohjelman, ja näin ollen, heidän ohjelmansa oli juurta jaksain nähtävissä koko Yhdysvalloissa.
Clyde Frog:in uskotaan saaneen vaikutteita Muppet Show:n tunnetusta, vuonna 1955 syntyneestä käsinukkehahmosta Kermit the Frog.
Animaatiosarjan South Park päähenkilöihin kuuluva Eric Cartman omistaa vihreän sammakkolelun nimeltä Clyde Frog, jonka sarjan tekijät olivat ottaneet The Clyde Frog Show’sta. Vaikka sarjassa Cartmanilla ei ole varsinaisia ystäviä, on pehmolelu Clyde Frog hänen hyvä, rakastettu, ellei paras ystävänsä.
Jaksossa nähdään osittain erittäin koskettava hetki Cartmanin ja Clyde Frogin välillä, joka havainnollisti Cartmanin läheisyyden sammakkoonsa. Clyde Frog on esiintynyt useassa muussakin jaksossa, kuitenkin Die Hippie, Die jälkeen merkittävin oli kahdentoista tuotantokauden jakso , jossa toinen päähenkilö Kyle Broflovski riitaantuu Cartmanin kanssa ja purkaa raivonsa repäisemällä Clyde Frogin pään irti.
Yleiset lähteet
Viitteet