hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Frisland
Frisland, myös "Frischlant", "Friesland", "Freezeland", "Frislandia", tai "Fixland", on kuviteltu saari, jonka noin vuosina 1560-1660 luultiin sijaitsevan Pohjois-Atlantilla Islannin etelä- tai lounaispuolella ja joka esiintyy lähes kaikissa tuohon aikaan julkaistuissa tuon alueen kartoissa.
Ensimmäisen kerran Frisland esiintyy venetsialaisen Nicolo Zenon vuonna 1558 julkaisemassa kartassa. Se liittyi hänen julkaisemaansa teokseen "I Commentarii del Viaggio", jota hän väitti esi-isiensä Nicolo ja Antonio Zenon 1300-luvulla kirjoittamaksi ja jonka mukaan nämä olisivat löytäneet Pohjois-Atlantilta muitakin ennen tuntemattomia saaria, joiden tulkittiin tarkoittavan Pohjois-Amerikan mannerta ja Nova Scotiaa. Zenon tarkoituksena oli ilmeisesti osoittaa, että venetsialaiset olisivat löytäneet Pohjois-Amerikan jo yli sata vuotta ennen Kolumbusta. Useimmat nykyiset tutkijat pitävät Zenon teosta väärennöksenä, mutta sen vaikutuksesta Frisland kuitenkin esiintyi maailmankartoilla seuraavien noin sadan vuoden ajan, toisinaan vielä 1700-luvullakin.
Kartoissa esiintyvä virhe sai myös eräät tuon ajan tutkimusmatkailijat erehtymään siitä, missä he olivat käyneet. Esimerkiksi Martin Forbisier luuli vuonna 1578 nähneensä Frislandiin, vaikka hän itse asiassa oli saapunut Grönlannin eteläkärjen edustalle. Hän myös vaati saarta Englannille kuningatar Elisabet I:n nimessä. Kun hän myöhemmin saavutti Baffininmaan, hän luuli sitä Grönlanniksi. Tämän vuoksi Forbisier'n salmi, joka itse asiassa on lahti, esiintyi pitkään kartoissa Baffininmaan rannikolla, vaikka se itse asiassa on Grönlannin eteläkärjessä.
Frisland hävisi maailman kartoilta, kun englantilaiset ja ranskalaiset tutkimusmatkailijat kartoittivat Pohjois-Atlantin tarkemmin.
Alun perin Frisland (jonka nimen voidaan selittää tarkoittavan "jäätynyttä maata") tarkoitti mahdollisesti Islantia, mutta se esiintyi pitkään kartoissa Islannista erillisenä saarena. Myöhemmin se saatettiin samastaa myös Färsaarten kanssa, mutta kartoissa se oli niistäkin useiden satojen kilometrien päässä. Frederick J. Pohl on kuitenkin samastanut sen Fair Islen ("Fer Islandin") kanssa, joka sijaitsee Shetlandin ja Orkney-saarten välissä.
Juri Oleša
Juri Karlovitš Oleša (, 3. maaliskuuta 1899 Jelisavetgrad – 10. toukokuuta 1960 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Juri Oleša syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen ja vietti lapsuutensa Odessassa. Hän opiskeli yliopistossa, liittyi vuonna 1919 puna-armeijaan ja työskenteli toimittajana. Vuonna 1922 Oleša muutti Moskovaan, jossa hän kirjoitti rautatieläisten "Gudok"-lehteen runomuotoisia pakinoita nimimerkillä "Zubilo".
Olešan vuonna 1927 ilmestynyt romaani "Kateus" ("Zavist", 1927) ja siihen perustuva näytelmä "Zagovor tšustv" (”Tunteiden salaliitto”, 1929) herättivät suurta huomiota. Niiden aiheena on vanhan sivistyneistön kyvyttömyys sopeutua uusiin olosuhteisiin. Kirjailija laati myös suositun lastenkirjan "Kolme paksua" ("Tri tolstjaka", 1928).
1930-luvun puolivälissä Oleša ajautui syrjään kirjallisuuselämästä. Hän palasi julkisuuteen vuonna 1956 ilmestyneillä valituilla teoksillaan. Vuonna 1965 ilmestyi kirjailijan omaelämäkerrallisten muistiinpanojen kokoelma "Ni dnja bez strotški" (”Ei päivääkään ilman riviä”).
Strustajärvi
Strustajärvi () on makeavetinen järvi Vitsebskin alueella, Valko-Venäjällä. Se on Braslaun järvien kansallispuiston järvistä kolmanneksi suurin.
Strustajärveen laskee useita pieniä virtoja Snudy-, Boloiso- ja Jelnojärvistä. Siitä laskee pieni joki Voisojärveen. Järvessä esiintyy ainakin 22 kalalajia, muiden muassa muikkua.
Strustajärvi on pinta-alaltaan 13 km² ja suurimmalta syvyydeltään 23 metriä. Hiekkaiset ja liejuiset rannat ovat tiheälti sarakasvien peitossa. Järven rannoilla on useita pieniä jokilaaksoja ja joensuita.
Järven keskellä on Čajčinin saari, jonka pinta-ala on 1,6 km². Se on Valko-Venäjän toiseksi suurin saari.
Sachtleben Chemie
Sachtleben Chemie GmbH on vuonna 1878 perustettu saksalainen kemianteollisuuden yritys, jonka pääkonttori sijaitsee Duisburgissa.
Tuotantolaitoksia Sachtlebenillä oli vuoteen 2013 saakka Saksan lisäksi myös Suomessa. Yrityksen päätuotteita olivat maaliteollisuudessa käytettävä valkoinen pigmentti sekä muun muassa muovien ja painomusteiden valmistuksessa käytettävät täyteaineet. Vuonna 2013 Sachtlebenin pigmenttiteollisuus, mukaan lukien Porin titaanidioksiditehdas Suomessa, siirtyi yhdysvaltalaisen Huntsman Corporationin omistukseen.
Porin tehdas on alun perin vuonna 1957 valtionyrityksenä nimeltä Vuorikemia perustettu tehdas, jonka omistajaksi vuonna 1962 tuli Kemira. Vuonna 2008 Kemira Pigments ja amerikkalainen Rockwood Holdings Inc. muodostivat yhteisyrityksen Sachtleben Pigments, joka liitettiin Sachtlebeniin Kemiran luovuttua sen osakkuudesta ja Rockwoodin ostettua koko Sachtlebenin. Pian Rockwood myi Sachtlebenin pigmenttiteollisuuden Huntsman Corporationille.
HMAS Ararat (PB 89)
HMAS Ararat (viirinumero P89) on Australian laivaston Armidale-luokan partioalus.
Australian puolustusministeriö tilasi luokan alukset 17. joulukuuta 2003 Defence Maritime Services Pty Limitediltä, ja niiden valmistuksesta vastasi Austal Shipsin Hendersonin telakka lähellä Fremantlea Länsi-Australiassa. Sopimukseen kuului 12 aluksen suunnittelu, valmistus sekä 15 vuoden ylläpito, josta maksettiin 553 dollaria. "Araratista" tehtiin virallinen tarjous 27. kesäkuuta 2006. Se kastettiin 6. toukokuuta 2006 kumminaan ensimmäisen "Aratatin" päällikön, komentajakapteeni Norman Muzzellin tytär Jennifer O’Malley. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta 2006.
Kakkosen kausi 1998
Kakkosen kausi 1998 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Lohkojen toiseksi sijoittuneet pelasivat keskenään karsintaottelut ottelupareina etelä- ja itälohkojen sekä länsi- ja pohjoislohkojen toinen. Otteluparien voittajat nousivat Ykköseen. Sijoille 11–12 sijoittuneet putosivat suoraan Kolmoseen.
Ykköseen nousivat suoraan Tikkurilan Palloseura, Riihimäen Palloseura, Musan Salama ja Kuopion Palloseura sekä karsintojen kautta HIFK ja Närpes Kraft.HIFK nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä.Närpes Kraft nousi Ykköseen yhteismaalein 4–1.
Hydrosilylaatio
Hydrosilylaatio on kemiallinen reaktio, jossa silaanien Si-H sidos liittyy tyydyttymättömän sidokseen, kkuten kaksois- tai kolmoissidokseen. Tyydyttymätön sidos voi olla hiiliatomien välinen tai hiiliatomin tai heterosotmin välinen sidos. Hydrosilylaatio on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa organopiiyhdisteitä.
Kakissa hydrosilylaatioreaktioissa yksi reagoivista molekyyleistä on jokin silaani, jossa on Si-H-sidos. Ensimmäiset hydrosilylaatioreaktioissa käytetäävät tyydyttymättömät yhdisteet olivat alkeenit, jotka muodostavat alkyylisilaaneja, ja alkyynit, jotka reagoivat hydrosilylaatioreaktiolla muiodostaen vinyyliaislaaneja. Nämä vinyylisilaanit sisältävät tyydyttymättömän kaksoissidoksen ja voidvat reagoida edelleen hydrosilylaatiolla alkyylisilaaneiksi. Kaksois- tai kolmoissidos voi olla myös hiiliatomin ja heteroatoin välinen. Esimerkiksi ketonit reagoivat hydrosilylaatiolla muodostaen silyylieettereitä ja imiinit silyyliamiineja. Myös nitriilit ja isosyanaatit reagoivat hydrosilysstiolla.
Hydrosilylaatio on usein käytetty tapa valmistaa funktionalisoituja silaaneja. Tämän lisäksi reaktiota voidaan käyttää silikonipolymeerien ristiinsitojana ja silikonipolymeerien ja orgaanisten polymeerien sitomiseen.
Hydrosilylaatioreaktion ajava voima on reaktiossa tapahtuva entalpian muutos. Reaktion tapahtumiseksi silaanien pii-vetysidos on kuitenkin aktivoitava. Aktivoinbti voi tapahtua silyyliradikaaleja synnyttämällä, esimerkiksi radilaaki-initiaattoreiden avulla. tai säteilyttämällä. Tällöin tapahtuvien sivureaktioiden määrä on kuitenkin niin suuri, että nykyisin käytetään ainoastaan siirtymämetallikatalysoituja hydrosilylsstioreaktioita.
Merkittävä edistysaskel tapahtui, kun Speier raportoi vuonna 1957, että heksakloroplatinahappo on hyvin tehokas hydrosilylaatioreaktion katalyytti. Kyseistä katalyyttiä tarvitaan ainoastaan 0,1 ppm. Tämän jälkeen on erityisesti platinakatalyyttejä käytetty hydrosilylaatioreaktioissa. Muita soveltuvia katalyyttejä ovat palladiumkompleksit, rodiumkompleksit, kuten Wilkinsonin katalyytti, nikkelikompleksit, kuten bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) ja dikobolttioktakarbonyyli. Käytettäessä asymmetrisiä katalyyttejä hydrosilylaatiolla voidaan valmistaa optisesti aktiivisia silaaneja hyvällä selektiivisyydellä.
Hydrosilylaatio tapahtuu niin kutsutulla Chalk-Harrod-mekanismilla. Reaktionensimmäinen vaihe on silaanin ja metallikompleksin välinen hapettava additio. Tämän jälkeen tyydyttymättömän sidoksen sisältävä yhdiste koordinoituu metalli-ioniin ja metalli-ionin katalysoimana tapahtuu insertioreaktio silaanin kanssa (). Viimeisenä tapahtuu pelkistävä eliminaatio, jossa silaanituote irtoaa katalyytistä ja katalyyttinen sykli on valmis jatkumaan.
Hai-saapas
Hai-saapas on kumisaapastyyppi, jonka mallikappaleen teki Pekka Vesa vuonna 1967, työskennellessään Nokian kumitehtaalla mallimestarin apupoikana.
Saappaiden tuotanto Nokia Oy:ssä alkoi vuonna 1968, ja väreinä olivat tuolloin valkoinen, musta, sininen ja punainen. Hai-saappaista tuli erittäin suosittuja erityisesti nuorison keskuudessa. Ennätysvuonna 1970 Suomessa myytiin 300 000 Hai-saapasparia.
Nykyisin brändin omistaa Nokian Jalkineet, Nokia Oy:stä irronnut yhtiö. Berner-perheyhtiö osti Nokian Jalkineet vuonna 2005.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1998
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1998 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa Malmin Palloseura ja pronssia FC Kontu.
Kausi pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen kuusi parasta joukkuetta pelasivat yksinkertaisen ylemmän loppusarjan ja neljä viimeistä yksinkertaisen alemman loppusarjan. Alkusarjan tulokset otettiin huomioon. Alemman loppusarjan viimeinen joukkue Jyväskylän Pallokerho putosi suoraan Ykköseen ja toiseksi viimeinen FC Kuusysi karsi paikasta SM-sarjaan Ykkösen lohkovoittajien karsinnassa hävinneen Turun Tovereiden kanssa. Turun Toverit nousi SM-sarjaan.Turun Toverit nousi SM-sarjaan yhteismaalein 4–3.
26 maalia
14 maalia
12 maalia
11 maalia
10 maalia
9 maalia
Puolipiiri
Puolipiiri eli piirin puolikas tarkoittaa geometriassa monikulmion tai muun tasokuvion piirin jakamista kahteen yhtäpitkään osaan, joiden yhteinen pituus on koko kuvion piiri. Puolipiirillä voidaan tarkoittaa myös sitä käyrää tai murtoviivaa, joka muodostaa kuvion piirillä sen pituuden puolikkaan mittaisen kuvion. Tällöin samalle kuviolle voidaan esittää lukemattomia puolipiirejä.
Vaikka termin tunteminen ei ole geometriassa välttämätöntä, sillä voidaan yksinkertaistaa monia geometrian laskukaavoja. Jos merkitään piiriä formula_1 () ja puolipiiriä formula_2 (), voidaan esittää
Esimerkiksi kolmion puolipiirin pituus saadaan sivujen pituuksien summan puolikkaasta
ja muidenkin monikulmien puolipiirit vastaavalla tavalla. Ympyrän (säde formula_5) puolipiiri lasketaan formula_6 ja neliön (sivu formula_7) formula_8.
Jos annetaan tasokuviosta piirin piste, voidaan aina määrittää toinen piste, joka jakaa piirin kahteen puolipiiriin. Jokainen tasokuvion piirin piste määrittää yksikäsitteisesti kaksi puolipiiriä. Nämä kohtaavat toisensa näissä kahdessa pisteessä.
Kolmion kärjestä mitatut puolipiirit kohtaavat aina kolmion vastaisella sivulla. Tämän voi päätellä seuraavasti. Jos yksi sivuista on yli puolet kolmion piiristä, jää kahdelle muulle sivulle alle puolet piiristä. Tällöin puolipiirit kohtaisivat ensimmäisellä sivulla. Tämä on kolmiossa kuitenkin mahdotonta, koska kaksi jäljellä olevaa sivua eivät yhdessäkään ylettyisi ensimmäisen sivun päätepisteisiin.
Janaa, jolla yhdistetään kolmion kärki kolmion vastaisen sivun pisteeseen, kutsutaan ceviaaniksi. Jos ceviaani yhdistetään kärjestä alkavien puolipiirien kohtaamispisteeseen, saadaan jana, jota kutsutaan . Kolme tällaista janaa leikkaavat toisensa Nagelin pisteessä.
Janaa, joka alkaa kolmion sivun keskipisteestä ja jakaa kolmion kahteen puolipiiriin, kutsutaan . Kolmen tällaisten janan leikkauspisteessä sijaitsee kolmion "piirin painopiste" eli Spiekerin piste.
Kolmion sivujen keskipisteet yhdistämällä saadaan keskinen kolmio. Keskisen kolmion piiri on alkuperäisen kolmion puolipiiri, sillä sen jokainen sivu on puolet alkuperäisen kolmion yhdensuuntaisesta sivusta.
Kolmion pinta-ala voidaan laskea puolipiirin formula_2 avulla, kun ensin selvitetään sisäympyrän säde formula_5
Ellei sisäympyrää tunneta, voidaan ala laskea myös kolmion sivujen pituuksien formula_12 avulla käyttäen Heronin kaavaa
Kolmion sisäympyrän säde formula_5 saadaan
ja kolmion ulkoympyrän säde formula_16 saadaan
Nelikulmion puolipiirin pituus saadaan sivujen pituuksien formula_18 avulla
Syklisen nelikulmion pinta-ala saadaan sivujen pituuksien formula_18 avulla käyttäen Brahmaguptan kaavaa 
Yleisen nelikulmion tapaukselle on yleisempi Bretschneiderin lause.
Strömberg 1000
Strömberg 1000 oli suomalainen prosessitietokone jota Oy Strömberg Ab valmisti 1970-luvun alussa yhteensä yhdeksän kappaletta. Teollisuuden prosessinohjaukseen tarkoitettu tietokone tunnettiin myös nimellä SELCO 1000 ja se oli ensimmäinen teollisesti sarjavalmistettu suomalainen tietokone. Ensimmäinen kone toimitettiin 1970 Tampellan Anjalan paperitehtaalle.
Koneella oli käytettävissä ohjelmointikielinä ainakin assembler, Monet 22 koneläheinen korkean tason ohjelmointikieli ja Algol-60.
Strömberg 1000 järjestelmä koostui seuraavista osista:
Strömberg 1000 järjestelmään voitiin liittää erilaisia oheislaitteita:
Strömberg 1000 tietokone on ollut käytössä seuraavissa paikoissa:
Strömberg 1000:sta ei tullut kaupallista menestystä sillä se oli kallis valmistaa pienissä sarjoissa. Sen syrjäyttivät markkinoilta pian ulkomaiset minitietokoneet (PDP-8, PDP-11, Data General Nova). Strömberg 1000 tietokoneista ainakin kaksi on säilynyt (Teknillisen korkeakoulun ja Savon Voiman käytössä olleet koneet).
Tsintsillat
Tsintsillat (Chinchillidae) on jyrsijöihin kuuluva heimo.
Tsintsilloihin kuuluu "Mammal Species of the World" -teoksen mukaan seuraavat suvut ja lajit:
Kimmo Peuhkuri
Kimmo Peuhkuri (s. 23. huhtikuuta 1984 Pori, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija. Peuhkuri pelasi Veikkausliigaa FC Jazzissa yhden ottelun sekä kaudella 2002 että kaudella 2003. Hänen ensimmäinen pääsarjaottelunsa oli 7-1-tappioon päättynyt vieraspeli Kuopion Palloseuraa vastaan 21. heinäkuuta 2002.
Degut
Degut eli torvimyyrät (Octodontidae) on jyrsijöihin kuuluva heimo.
Deguihin kuuluvat "Mammal Species of the World" -teoksen mukaan seuraavat lajit ja suvut:
Peetren epäyhtälö
Peetren epäyhtälö on lineaarialgebrassa esiintyvä epäyhtälö, joka on nimetty Jaak Peetren mukaan. Peetren epäyhtälö toteaa, että kaikille reaaliluvuille formula_1 ja kaikille avaruuden formula_2 vektoreille formula_3 ja formula_4 on voimassa epäyhtälö
Galloromaaniset kielet
Galloromaaniset kielet on yksi romaanisen kieliperheen haaroista.
Galloromaanisiin kieliin kuuluvat seuraavat kielet ja murteet:
Jotkut tutkijat liittävät tähän haaraan Etelä-Ranskassa puhutun oksitaanin ja Gasconnen kielen, joskus - katalaanin (jota puhutaan Itä-Espanjassa). Useimmiten Oksitaani, katalaani ja Gasconnen kieli luetaan erilliseen oksitaanoromaaniseen haaraan.
Mika Riipi
Mika Riipi () on Lapin maakuntajohtaja. Sitä ennen hän toimi Posion kunnanjohtajana.
Riipi asuu Ro­va­nie­mel­lä. Hän har­ras­taa met­säs­tys­tä koi­ran kans­sa ja muu­ta luon­nos­sa liik­ku­mis­ta. Hän on opis­kel­lut myös nuo­ri­so-oh­jaa­jak­si.
Pois valoista – live 2012
Pois valoista – live 2012 on Kauko Röyhkän live-albumi, joka julkaistiin 6. syyskuuta 2013. Levy on koottu Röyhkän Narttu-yhtyeen syksyn 2012 paluukeikoilta, kitaristi ja tuottaja Tommi Vikstenin johdolla. Se julkaistiin tupla-CD:nä, tupla-LP:nä sekä digitaalisessa muodossa. Rajoitetussa ensipainoksessa ovat mukana bonuskappaleet "Maa on voimaa" sekä "Preerian kuu". Nimikappaleesta *Pois valoista" kuvattiin myös musiikkivideo, jonka toteutti Olli Hurskainen.
CD 1
CD 2
Vesigenetti
Vesigenetti ("Genetta piscivora") on sivettikissoihin kuuluva petoeläin. Vesigenetit on myös luettu omaksi yksilajiseksi suvukseen "Osbornictis".
Vesigenetillä on ruosteen- tai himmeänpunainen ruumis, musta häntä ja pitkänomaiset valkeat täplät silmien päällä ja välissä. Se on 785–910 mm pitkä ja 1 430–1 500 grammaa painava.
Vesigenettiä tavataan kotoperäisenä Kongon demokraattisessa tasavallassa, missä sitä esiintyy laikuttaisesti. Se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi lajiksi, eikä sen populaation koosta ja levinneisyydestä ole tarkkoja tietoja.
Vesigenetti elää tiheissä metsissä tyypillisesti virtaavan veden läheisyydessä. Sitä tavataan 460–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1991
Jalkapallon I divisioonan kausi 1991 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Voittaja Myllykosken Pallo -47 nousi suoraan Futisliigaan. Toiseksi sijoittunut Finnairin Palloilijat karsi liigapaikasta Oulun Työväen Palloilijoiden kanssa. OTP säilytti liigapaikkansa. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan. Edelliskaudella I divisioonassa pelannut Kuopion Elo luopui sarjapaikastaan, minkä seurauksena kausi pelattiin 11 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.Oulun Työväen Palloilijat säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 6–3.
Igraine
Igraine on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Hän on Cornwallin herttuan Gerloisin vaimo ja Arthurin äiti. Uther Pendragon himoitsi Igrainea, mutta tämä ei suostunut makaamaan Utherin kanssa. Geoffrey Monmouthilaisen ja Thomas Maloryn versioissa Arthur-legendasta Merlin taikoo Utherin Gerloisin näköiseksi. Uther menee Igrainen luo ja saattaa hänet raskaaksi. Samana yönä Gerlois saa surmansa taistelussa, ja pian tämän jälkeen Uther menee naimisiin Igrainen kanssa. Merlin vaatii maksuksi avustaan Utherin ja Igrainen lapsen, joka on tuleva kuningas Arthur.
Kolumbian peso
Kolumbian peso ("COP") on Kolumbian rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1810 lähtien. Tuolloin se otettiin käyttöön Kolumbian realin rinnalle ja virallisesti maan ainoana valuuttana se on ollut vuodesta 1937 saakka. Kolumbian peso jakaantuu 100 centavoon.
Vuoden 2013 vaihtokurssien mukaan yksi Yhdysvaltain dollari vastasi noin 1900 Kolumbian pesoa.
Uruguayn peso
Uruguayn peso ("UYU") on Uruguayn rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1993 lähtien. Tuolloin se otettiin käyttöön korvaamaan maassa aiemmin käytössä ollut Uruguayn nuevo peso. Uruguayn peso jakaantuu 100 centesimoon.
Perun sol
Perun sol ("PEN") on Perun rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1985 lähtien. Tuolloin se otettiin käyttöön korvaamaan maassa aiemmin käytössä ollut Perun inti. Perun nuevo sol jakaantuu 100 centimoon.
Vuoteen 2015 asti sol tunnettiin nimellä nuevo sol.
Nils Gustav Grotenfelt
Nils Gustav Grotenfelt (s. 10. huhtikuuta 1923 Juva) on suomalainen yritysjohtaja, arvoltaan varatuomari.
Grotenfelt on ollut Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksen toimitusjohtaja 1966–1972 ja Tampellan toimitusjohtaja 1973–1982. Arkkitehti, elokuvaohjaaja ja -tuottaja Georg Grotenfelt (s. 1951) on Nils Gustav ja Antonia Grotenfeltin poika.
Grotenfeltilta ilmestyi 1994–2002 hänen kotitilansa Juvalla sijaitsevan Wehmaan kartanon kolmiosainen historiikki. Viimeisessä osassa "Vägen tillbaka till Wehmais" hän käsitteli myös omia vaiheitaan sotien aikana:
Netanjahun III hallitus
Netanjahun III hallitus on Israelin 33. hallitus. Hallituksen pääministeri on Benjamin Netanjahu. Hallitus nimitettiin 18. maaliskuuta 2013.
22. huhtikuuta 2013 teollisuus-, kauppa- ja työministeristä tuli talousministeri ja tiede- ja teknologiaministeristä tuli tiede-, teknologia- ja avaruusministeri. 29. huhtikuuta 2013 diplomatia- ja diaspora-asioiden ministeristä tuli Jerusalem- ja diaspora-asioiden ministeri.
Huis ten Bosch
Huis den Bosch on Alankomaiden hallintokaupungissa Haagissa sijaitseva kuninkaallinen palatsi. Se on yksi Alankomaiden kuninkaallisen perheen virallisista asunnoista.
Huis ten Bosch -palatsin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1645. Se oli aluksi hallitsijan kesäasunto. Se vauroitui pahasti toisessa maailmansodassa. Vuodesta 1981 vuoteen 2014 se oli silloisen kuningatar Beatrixin ja hänen perheensä pääasiallisena asuntona.
Palatsin mukaan on nimetty Hollanti-teemainen huvipuisto Japanin Nagasakissa.
Art Pepper
Art Pepper (1. syyskuuta 1925 Gardena, Kalifornia – 15. kesäkuuta 1982 Los Angeles, Kalifornia), syntyjään Arthur Edward Pepper Jr., oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka soittimia olivat alttosaksofoni ja klarinetti.
Pepper syntyi Gardenan kaupungissa Kaliforniassa. Hänen muusikonuransa alkoi 1940-luvun loppupuolella, jolloin hän soitti Benny Carterin ja Stan Kentonin orkestereissa. 1950-luvulle tultaessa Pepper oli saavuttanut mainetta huippuluokan altistina niin, että tuli toiseksi Charlie Parkerin jälkeen Down Beat -jazzlehden vuotuisessa äänestyksessä 1952. Pepper yhdistetään West Coast Jazz -tyylisuuntaan yhdessä Chet Bakerin, Gerry Mulliganin ja Shelly Mannen kanssa, usein pikemminkin asuinpaikan kuin soittotyylin perusteella.
Art Pepperin soittoura keskeytyi useamman kerran vankeustuomioihin, jotka johtuivat hänen heroiiniriippuvuudestaan. Hän onnistui kuitenkin aina tekemään comebackin, eikä huumeidenkäytön katsota levytysten perusteella juuri vaikuttaneen hänen soittonsa laadukkuuteen.
Pepperin tunnetuimpia levytyksiä 1950-luvulta ovat "Art Pepper Meets the Rhythm Section", "Art Pepper + Eleven – Modern Jazz Classics", "Gettin’ Together" ja "Smack Up." Hän soitti Buddy Richin big bandissä 1968–1969 ja vuosikymmentä myöhemmin metadonihoidon aloitettuaan teki 1977 ja 1978 kaksi hyvät arvostelut saanutta Japanin-kiertuetta. 1970-luvun lopulla Pepper myös levytti kaksi parhaina pitämäänsä albumia, "Goin’ Home" ja jousiorkesterin kanssa toteutettu "Winter Moon". Muita tuon ajan albumeita ovat "Living Legend", "Art Pepper Today", "Among Friends" sekä "Live in Japan" 1 ja 2.
Pepper julkaisi 1980 omaelämäkerran "Straight Life", ja pian tämän jälkeen Don McGlynn teki hänestä dokumenttielokuvan "Art Pepper: Notes from a Jazz Survivor". Pepper kuoli aivoinfarktiin 1982 Los Angelesissa.
Grue Finnskog
Grue Finnskog on alue Norjassa, noin sata kilometriä Oslosta koilliseen, Røgdenjärven yumpäristössä Glommajoen itäpuolella. Se on aikoinaan ollut suomalaisten 1620- ja 1640-luvulla asuttamaa aluetta. Svullryassa on ulkomuseo Finnetunet ja muistomerkki, joka on pystytetty Suomesta lähinnä Savosta, Hämeestä ja Pohjanmaalta 1580-luvulta alkaen muuttaneiden metsäsuomalaisten muistoksi. Suomalaisia muutti Vermlantiin ja Taalainmaalle Ruotsiin ja Norjaan Finnskogeneen. Muistomerkki pystytettiin 1970-luvulla, ja siinä on 431 suomalaissuvun nimet.
Anatoli Albul
Anatoli Mihailovitš Albul (, 1. kesäkuuta 1936 Leningrad, Venäjän SFNT – 13. elokuuta 2013) oli neuvostoliittolainen vapaapainija ja olympiamitalisti.
Albul saavutti vapaapainin 87-kiloisten painoluokassa olympiapronssia Roomassa 1960 ja MM-hopeaa Sofiassa 1963. Vuonna 1958 hän voitti samassa painoluokassa maailmancupin Gholamreza Takhtin jäätyä hopealle. Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Albul voitti kaksi kulta-, kuusi hopea- ja kaksi pronssimitalia.
Albul kuoli 13. elokuuta 2013, 77-vuotiaana.
John Grundström
John Grundström (23. kesäkuuta 1877 Raahe – 19. heinäkuuta 1953 Kisko) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1923 ja vuorineuvoksen arvon 1934, ja hänet vihittiin kauppatieteiden kunniatohtoriksi. Hän toimi Suomen Sokerin toimitusjohtajana 1928–1948 ja oli Suomen Teollisuusliiton perustajia sekä sen puheenjohtaja 1937–1941.
Elize Ryd
Elize Ryd (oik. Hanna Elise Isabella Maj Höstblomma Ryd) (s. 15. lokakuuta 1984 Värnamo, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, säveltäjä, tanssija, joka tunnetaan parhaiten ruotsalaisen metalliyhtye Amaranthen laulajana. Hän on myös ollut vierailevana laulajana sinfonista metallia soittavassa Kamelotissa kiertueella ja studiossa. Hänen äänialansa on sopraano.
Lee Morgan
Edward Lee Morgan (10. heinäkuuta 1938 Philadelphia, Pennsylvania – 19. helmikuuta 1972 New York City) oli yhdysvaltalainen hard bop -tyylisuunnan jazztrumpetisti ja -säveltäjä.
Edward Lee Morgan syntyi Philadelphiassa Otto ja Nettie Morganin neljästä lapsesta nuorimmaksi. Hän kiinnostui aluksi vibrafonin soitosta, mutta siirtyi pian trumpettiin saatuaan sellaisen 13-vuotissyntymäpäivälahjaksi sisareltaan. Hän hallitsi myös alttosaksofonin soiton.
Morgan sai vaikutteita ja jonkin verran opetusta Clifford Brownilta. 18-vuotiaana Morgan lähti kiertämään Dizzy Gillespien big bandin kanssa puoleksitoista vuodeksi, kunnes kokoonpano oli pakko hajottaa taloudellisista syistä. Morgan alkoi levyttää Blue Note -merkille 1956, mistä alkoi kaikkiaan 25 albumin mittainen levytysura noin 250 eri muusikon kanssa. Muiden yhtyeissä Morgan esiintyi muun muassa John Coltranen albumilla "Blue Train" (1957), jolla hän soitti Gillespieltä saamaansa ylöspäin taitettua trumpettia muun muassa albumin nimikappaleen kuuluisalla soololla.
Seuraavana vuonna Morgan liittyi Art Blakeyn Jazz Messengers -yhtyeeseen, jossa sai harjoitusta soittamisen lisäksi säveltäjänä ja oli mukana yhdellä yhtyeen tärkeimmistä levytyksistä, albumilla "Moanin’". Huumeongelmat pakottivat Morganin jättämään Jazz Messengersin 1961 ja palaamaan kotikaupunkiinsa Philadelphiaan. Kahta vuotta myöhemmin Morgan levytti New Yorkissa albumin "The Sidewinder" (1963), josta tuli hänen suurin kaupallinen menestyksensä boogaloo-rytmisen nimikappaleensa ansiosta. Se levytettiin alun perin albumin täyteraidaksi, mutta nousi USA:n singelistalle. Morgan onnistui tekemään samantapaisella reseptillä hitit myös kappaleista ”Cornbread” ja ”Yes I Can, No You Can’t”. Levytystahti vain kiihtyi, ja albumi "Search for the New Land" (1964) nousi 20 myydyimmän joukkoon rhythm & blues-myyntilistalla. Näihin aikoihin Morgan liittyi myös hetkeksi takaisin Art Blakey’s Jazz Messengers -yhtyeeseen paikkaamaan Freddie Hubbardin lähtöä.
Oman levytystuotantonsa lisäksi Morgan vieraili muun muassa Wayne Shorterin albumilla "Night Dreamer," Stanley Turrentinen albumilla "Mr. Natural" ja Freddie Hubbardin albumilla "The Night of the Cookers". Muita muusikoita jotka käyttivät Lee Morgania levytyksissään olivat ainakin Hank Mobley, Jackie McLean, Joe Henderson, McCoy Tyner ja Elvin Jones.
Morganin viimeiseksi jääneeseen omaan kokoonpanoon kuului saksofonistina Billy Harper tai Bennie Maupin, pianistina Harold Mabern, basistina Jymie Merritt ja rumpalina Mickey Roker tai Freddie Waits. Tällä kokoonpanolla syntyi muun muassa kolmoisalbumi "Live at the Lighthouse", joka äänitettiin yleisön edessä Hermosa Beach Clubilla Kaliforniassa heinäkuussa 1970.
Morgan kuoli vaimonsa ampumana newyorkilaisessa jazzklubissa helmikuisena aamuyönä 1972, vain 33 vuoden ikäisenä.
Vihreäsaaren rata
Vihreäsaaren rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut teollisuusraide Oulussa. Rataosa alkoi Toppilan rautatieasemalta ja johti Vihreäsaaressa sijaitsevaan Oulun öljysatamaan. Radalla liikennöivät pääasiassa tavarajunat Vihreäsaaren öljysatamaan ja tavaraliikenteen loputtua Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat ry:n ajoivat Oulun rautatieasemalta Dm7- eli ”lättähattu”-junilla lauantaisin kesällä 2007 ja 2008. Rata purettiin vuonna 2010.
Eva Korpela
Eva Korpela (o.s. Lundgren, s. 31. lokakuuta 1958 Ulricehamn) on ruotsalainen kilpauransa lopettanut ampumahiihtäjä ja maailmanmestari.
Korpela voitti urallaan seitsemän MM-mitalia kirkkaimpana saavutuksenaan 10 km:n kultamitali Falunin kotikisoista 1986. Ampumahiihdon maailmancupin/Euroopan cupin Korpela voitti kausilla 1985–1986 (ensimmäisenä ei-norjalaisena) ja 1986–1987. Lisäksi hän sijoittui kaudella 1984–1985 toiseksi. Korpela ei kilpaillut koskaan talviolympialaisissa, koska naisten ampumahiihto oli ensimmäisen kerran olympiaohjelmassa Albertvillessä vuonna 1992.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1992
Jalkapallon I divisioonan kausi 1992 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Tampereen Pallo-Veikot nousi suoraan Veikkausliigaan. Toiseksi sijoittunut Finnairin Palloilijat nousi myös liigaan voitettuaan karsinnan FC Oulun kanssa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan. I divisioonassa otettiin kaudella käyttöön pistelaskujärjestelmä, jossa voitosta sai kolme pistettä.
Finnairin Palloilijat ja Joutsenon Kullervo pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka FinnPa voitti 3–1.Finnairin Palloilijat nousi liigaan yhteismaalein 1–0.
Ayanleh Souleiman
Ayanleh Souleiman (s. 3. joulukuuta 1992) on djiboutilainen keskimatkojen juoksija.
Souleiman sijoittui Maputon Afrikan kisoissa 2011 kuudenneksi 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän oli 1 500 metrillä viides Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa ja sai hopeaa Porto-Novon Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän voitti pronssia vuonna 2013 Moskovan MM-kilpailuissa 800 metrin matkalla ajalla 1.43,76. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän voitti 1 500 metrillä kultaa ajalla 3.37,52. Hän voitti 1 500 metrin Afrikan-mestaruuden Marrakaechissa 2014 ajalla 3.42,49. Hän keskeytti 1 500 metrin alkueräjuoksun Pekingin MM-kilpailuissa 2015.
17. helmikuuta 2016 Souleiman juoksi Tukholmassa 1 000 metrin sisäratojen maailmanennätyksen 2.14,20. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän sijoittui 1 500 metrillä yhdeksänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli 1 500 metrillä neljäs ja karsiutui 800 metrillä välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä..
Souleiman pitää kotimaansa Djiboutin ennätystä hallussaan ulkoradoilla 800 metrin, 1 000 metrin, 1 500 metrin, mailin ja 3 000 metrin matkoilla sekä sisäradoilla 1 000 metrin, 1 500 metrin ja 3 000 metrin matkoilla.
Lähde: IAAF, Tilastopaja
Barrakudinat
Barrakudinat (Paralepididae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Barrakudinojen heimoon kuuluu 12 sukua ja 56 lajia. Eräissä lähteissä myös keihäskalat (Anotopteridae) katsutaan kuuluvaksi barrakudinoihin. Ruumiinrakenteeltaan barrakusinat ovat solakoita ja pitkänomaisia kaloja ja muistuttavat ulkonäöltään barrakudia. Suurimmat lajit voivat saavuttaa noin metrin pituuden, mutta tyypillisesti ne kasvavat 6–56 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkä kuono, ruumiin takaosassa sijaitsevat lyhyet selkä- ja rintaevät, sekä pitkähkö peräevä. Rasvaevä sijaitsee lähellä haarautunutta pyrstöä. Suu on suuri ja hampaat pienikokoiset. Barrakudinoilla ei ole uimarakkoa. Suurin osa heimon kaloista on hermafrodiitteja, mutta osalla lajeista on erilliset koiras- ja naarasyksilöt. Väriltään barrakudinalajit ovat hopeanharmaita ja ruumiissa voi olla ruskeita tai mustia raitoja tai laikkuja.
Barrakudinoja tavataan niin kylmistä kuin lämpimistäkin valtameristä. Yleisimpiä ne ovat kuitenkin trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Ne elävät niin lähellä pintaa kuin syvissäkin vesissä, aina noin 2 000 metrin syvyyteen. Heimon kaloille on tyypillistä uida pystyasennossa pää ylöspäin. Barrakudinojen ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset ja eläinplankton.
Kotipäästäisopossumi
Kotipäästäisopossumi ("Monodelphis domestica") on Etelä-Amerikassa tavattava pussirottalaji.
Kotipäästäisopossumi on 10–15 cm pitkä. Koiraat painavat 90–155 grammaa ja naaraat 80–100 grammaa. Suurimmalla osalla on vaaleanharmaa turkki, mutta turkin väri vaihtelee. Joillakin turkki voi olla enemmän punertava tai valkoinen. Häntä on karvaton, ja sen pituus on yleensä noin puolet ruumiin pituudesta.
Kotipäästäisopossumia tavataan Itä- ja Keski-Brasiliassa, Boliviassa, Paraguayssa ja Pohjois-Argentiinassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on laaja, populaatio suuri, eikä sillä ole merkittäviä uhkia.
Kotipäästäisopossumi elää trooppisissa metsissä ja pensaikko- ja ruohoalueilla. Se voi elää myös ihmisasutuksen läheisyydessä.
Kotipäästäisopossumi on kaikkiruokainen ja käyttää ravinnokseen hedelmiä, hyönteisiä ja muita pieniä eläimiä, kuten jyrsijöitä.
Seljalandsfoss
Seljalandsfoss on yksi Islannin tunnetuimmista vesiputouksista. Putous sijaitsee Skógafoss-putouksen lähellä "Seljalandsá"-joessa ja sen putouskorkeus on 60 metriä entisellä rantaviivalla sijaitsevilta kallioilta. Putous on erittäin kuvauksellinen ja sen taakse pääsee kulkemaan polkuja pitkin.
Nikolai Pogodin
Nikolai Fjodorovitš Pogodin (, oikea sukunimi "Stukalov", Стука́лов; 16. marraskuuta 1900 nykyisen Donetskin alueen Gundorovskajan kylä – 19. syyskuuta 1962 Moskova) oli neuvostovenäläinen näytelmäkirjailija.
Nikolai Pogodin syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli vuodesta 1920 lähtien paikallislehtien toimittajana ja vuosina 1922–1932 "Pravdan" kirjeenvaihtajana.
Pogodin oli aikansa tunnetuimpia neuvostoliittolaisia näytelmäkirjailijoita. Hänen näytelmiensä aiheet liittyvät maan ajankohtaisiin tapahtumiin. Niistä ensimmäinen oli ensimmäisen viisivuotiskauden rakennustyötä kuvaava "Temp" (”Vauhti”, 1929), jossa ei ole yksittäisiä sankareita tai koko näytelmän läpäisevää juonta. Perinteisempää psykologista lähestymistapaa edustaa "Aristokraatteja" ("Aristokraty", 1934), jonka aiheena on rikollisten ”uudelleenkasvatus” Vienanmeren–Itämeren kanavan vankileirillä. Lenin-aiheinen "Kiväärimies" ("Tšelovek s ružjom", 1937) sai Stalin-palkinnon vuonna 1941. Se muodostaa yhdessä näytelmien "Kremlin tornikello" ("Kremljovskije kuranty", 1940) ja "Tretja patetitšeskaja" (”Kolmas pateettinen”, 1958) kanssa trilogian, joka sai Lenin-palkinnon vuonna 1959. Kirjailija osallistui näytelmillään muun muassa Stalinin henkilönpalvontaan, 1940-luvun lopun ”kosmopolitismin” vastaiseen kampanjaan sekä Stalinin kuolemaa seuranneeseen kulttuurielämän vapautumiseen. Hän laati myös käsikirjoituksia elokuviin, joista Ivan Pyrjevin ohjaama "Kubanin kasakat" ("Kubanskije kazaki", 1950) sai Stalin-palkinnon.
Pogodin toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä sen perustamisesta aina kuolemaansa saakka. Vuosina 1951–1960 hän työskenteli "Teatr"-lehden päätoimittajana. Kirjailija on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä. Vuonna 1949 hänelle myönnettiin VSFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi.
Kaarloman II
Kaarloman II (n. 866 - 12. joulukuuta 884) oli Ranskan (tai Länsi-Frankian) kuningas ja Ludvig Änkyttäjän nuorempi poika. Ludvig III oli hänen veljensä, ja molemmat kruunattiin kuninkaiksi isänsä kuoltua 879. He olivat poikia isänsä ensimmäisestä avioliitosta, jota Kaarle Kaljupää ei hyväksynyt, ja kaikki eivät tunnustaneet poikien kuninkuutta. Ludvigin kuoltua 882 Kaarlomanista tuli valtakunnan ainoa kuningas.
Provencen käskynhaltija kapinoi eikä tunnustanut kummankaan kuninkuutta. Hän oli jo aikaisemmin luopunut uskollisuudesta Kaarlomania ja Ludvigia kohtaan. Tästä seurasi lukuisia vastoinkäymisiä ja piirityksiä. Ludvig III:n kuoleman jälkeen viikingit hyökkäilivät jatkuvasti Ranskaan ja valtio oli sillä hetkellä surkeassa tilassa.
Kaarloman II kuoli metsästysretkellä. Tapahtumaa on epäilty murhaksi mutta tästä ei ole historiallisia todisteita. Kaarlomania seurasi Ranskan hallitsijana hänen serkkunsa Kaarle Paksu.
Finns folkhögskola
Finns folkhögskola on entinen ruotsinkielinen kansanopisto. Se sijaitsee Espoossa Espoonkartanon kaupunginosassa. Finns oli vuosina 2008–2011 osa Axxellin koulua. Viimeisinä aikoina Finnsissä koulutettiin nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajia.
Finns folkhögskola perustettiin 1891 nimellä Mellersta Nylands folkhögskola. Espoon kartanon omistaja kapteeni Arthur Myrberg lahjoitti sen käyttöön Finnsinmäen. Koulun nimeksi tuli vuonna 1950 Finns folkhögskola. Koulun osti 1973 Svenska folkskolans vänner, ja oppilasmäärä kasvoi, kun siellä alettiin järjestää lyhyitä kursseja. 1990-luvulla tilanne vaikeutui uudestaan, ja Finns liitettiin Solvallan urheiluopistoon. Vuonna 1995 Solvalla/Finns yhdistettiin Yrkeshögskolan Sydväst, ja Finnsin oppilasmäärä oli noin 200. Suurin osa koulutuslinjoista siirrettiin vuonna 2000 pois Finnsistä. Vuonna 2008 Finnsistä tuli osa vasta perustettua Axxellin koulua, ja sen jälkeen Svenska folkskolans vänner myi koulun 2011 suomenkieliselle ammattioppilaitokselle Omnialle.
Ararat (täsmennyssivu)
Ararat tarkoittaa seuraavia asioita:
Seppo Lehtikangas
Seppo Lehtikangas (s. 23. marraskuuta 1960 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Lehtikangas pelasi Porin Pallo-Tovereissa yhteensä 78 ottelua Veikkausliigassa ja sen edeltäjässä Mestaruussarjassa vuosina 1984–1988 ja 1991.
Lehtikangas vastaa FC Jazzin vuonna 1999 syntyneiden junioreiden maalivahtivalmennuksesta.
HMAS Armidale
HMAS Armidale (viirinumero J240) oli Australian laivaston Bathurst-luokan korvetti.
Alus tilattiin Morts Dock and Engineering Companylta Sydneystä ja sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1942 ilman seremonioita ja se otettiin palvelukseen 11. kesäkuuta 1942 Sydneyssä ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni David H. Richards.
Koulutusjakson päätyttyä alus aloitti sodanajan palveluksensa suojaten saattueita Australian rannikolla sekä Australian ja Uuden-Guinean välillä. Alus siirrettiin lokakuussa 24. miinanraivaajalaivueeseen Darwiniin, jonnes se saapui 7. marraskuuta.
Alus määrättiin 29. marraskuuta suojaamaan Betanoa Timorilla yhdessä sisaraluksensa "HMAS Castlemainen" kanssa. Operaation tarkoituksena oli avustaa Timorin vastarintaliikettä, evakuoida Alankomaiden joukot ja portugalilaiset naiset ja lapset. Aluksella oli kolme AIF:n sotilasta, kaksi alankomaalaista upseeria ja 61 indonesialaista sotilasta Hollannin Itä-Intian asevoimista. Alukset saapuivat Betanoon varhain aamulla 1. joulukuuta jouduttuaan matkalla kolmeen kertaan keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien maaliksi saamatta kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Maissa oleviin ei saatu yhteyttä, jolloin alukset siirtyivät ennen auringonnousua kauemmas rannikolta.
Myöhemmin samana päivänä kohdattiin Darwiniin matkalla ollut 70 evakuoitua kuljettanut partiovene "HMAS Kuru". Evakuoidut siirrettiin korvetteihin, jonka jälkeen kukin aluksista lähti kohti Timoria. Iltapäivällä kello 15.15 yhdeksän japanilaista pommikonetta, kolme hävittäjää ja yksi vesilentokone hyökkäsivät "Armidalen" kimppuun. Alukseen osui kaksi torpedoa ja se upposi viidessä minuutissa, jolloin sai surmansa kaksi upseeria, 38 miehistönjäsentä sekä 60 Hollannin Itä-Intian asevoimien sotilasta.
Corinne Suter
Corinne Suter (s. 28. syyskuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Suter kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2011. Maaliin asti hän pääsi ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 Sotšin syöksylaskussa sijoittuen 38:nneksi. Maailmancupin pisteillä Suter pääsi ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2014 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon Suter sijoittui ensimmäisen kerran Lake Louisen toisessa syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kuudes. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2016.
Nuorten MM-kilpailuissa 2012 Suter saavutti pronssia alppiyhdistetyssä ja vuoden 2013 kilpailuissa hopeaa supersuurpujottelussa. Vuonna 2014 hän voitti kultaa sekä syöksylaskussa että supersuurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 12:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa kuudes.
Ponikuninkuusravit
Ponikuninkuusravit on vuodesta 2005 lähtien Suomessa järjestetty poniravikilpailu. Kahtena ensimmäisenä vuonna sen isäntänä toimi Turun Metsämäen ravirata, jonka jälkeen kilpailu on kiertänyt eri raviradoilla. Poninkuninkuusravit on kaksipäiväinen tapahtuma, jossa pääkilpailun lisäksi järjestetään muös useita muita poniravilähtöjä, kuten B-kategorian poneille tarkoitetut Poniruhtinas ja Poniruhtinatar.
Kilpailun ajankohta on kahta ensimmäistä vuotta lukuun ottamatta ollut elokuu. Kajaanin Ponikuninkuusravit 2010 jouduttiin siirtämään lokakuulle seudulla esiintyneen hevostaudin vuoksi. Seuraavat Ponikuninkuusravit järjestetään Jyväskylässä 12.–13. elokuuta 2017.
Ponien kuninkuus- ja kuningatarkilpailuun ovat oikeutettuja osallistumaan A-kategorian (säkäkorkeus alle 107 cm) ponit. Kilpailussa juostaan kaksi osalähtöä 1 600 ja 2 100 metrin matkoilla. Suomenhevosten Kuninkuusraveista poiketen molemmat sukupuolet kilpailevat samoissa lähdöissä ja osallistumaan ovat oikeutettuja myös ruunat. Kokonaiskilpailun voittajat ratkeavat molempien osalähtöjen yhteisajan perusteella.
Ohjastajina saavat toimia tavallisten poniravilähtöjen tapan korkeintaan 18-vuotiaat Suomen Hippoksen myöntämän ajoluvan omaavat henkilöt.
Alex, Aisha ja Sam
Alex, Aisha ja Sam on Marja-Leena Tiaisen nuortenromaani vuodelta 2007. Se on jatko-osa Tiaisen aiemmalle romaanille Alex ja pelon aika. Vuonna 2008 kirja sai jatko-osakseen teoksen Alex, Aisha ja toivon aika.
15-vuotias, Kaksoisvuortenmaasta kotoisin oleva Alex on vastikään saapunut Suomeen. Hänen tarkoituksenaan oli mennä Ruotsiin setänsä luokse, mutta hän joutuikin jäämään Suomeen, ja hän haki siksi turvapaikkaa maasta. Nyt hänet viedään maahanmuutajanuorten ryhmäkotiin Jaakkolaan. Sinne tuodaan myös somalityttö Aisha ja kongolaispoika Sam.
Vaikka elämä ryhmäkodissa sujuukin pääosin hyvin, niin yhteentörmäyksiltä muiden nuorten kanssa ei vältytä. Alex menestyy koulussa ja harrastaa koripalloa, mutta häntä painaa huoli hänen isästään Antonista, joka on vankilassa Kaksoisvuorteenmaassa, ja hänen isoveljestään Zazasta, jota syytetään terrori-iskusta ja joka on kadonnut. 
Aishan puolestaan on vaikea sopeutua Jaakkolan sääntöihin, ja hänen suhteensa Tahir-nimiseen mieheen herättää paheksuntaa hänen muslimitovereissaan. 
Sam puolestaan saa tuekseen mukavan suomalaisen perheen, ja retket heidän kanssaan ovat hänen mieleensä. Kuitenkin sekä Aisha että Sam murehtivat sisimmässään heidän Somaliaan ja Kongoon jääneitä perheitään. Kaikkia maahanmuuttajia huolestuttaa lisäksi turvapaikkapäätösten odottaminen ja pelko karkottamisesta.
Alex, Aisha ja Sam sai useita hyviä arvosteluja. Esimerkiksi Savon sanomissa, Keskisuomalaisessa ja kirjallisuussivusto Iilimadossa kehuttiin sitä, kuinka kirja kuvaa maahanmuutajanuorten elämän pinnalista normaaliutta, mutta myös siihen kuuluvaa huolta, pelkoa ja vieraassa kulttuurissa elämistä.
Gildas
Gildas tai Gildus (k. 570) oli brittiläinen munkki ja historioitsija. Hän perusti Bretagneen luostarin, joka on nimetty hänen mukaansa St. Gildas de Rhuys. Gildaksen kirjoittama teos "His De excidio et conquestu Britanniae" on yksi harvoista jälkiroomalaisen Britannian historiaa käsittelevistä aikalaislähteistä. Se sisältää muun muassa kertomuksen sotapäällikkö Ambrosius Aurelianuksesta ja saksien tappiosta Mons Badonicuksen taistelussa. Kirjassaan Gildas tuomitsee saksien häviön jälkeen valtaan nousseet korruptoituneet papit ja ylhäisön.
GJ 504 b
GJ 504 b on eksoplaneetta, joka löydettiin yhdysvaltalaisen Mauna Kean observatorion Subaru-teleskoopin avulla vuonna 2013. Se kiertää 59 Virginis -nimistä keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä (GJ 504) noin 57 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan infrapunavalon aallonpituuksilla.
Planeetta kiertää emotähteään 43,5 AU:n etäisyydellä, joka on lähes yhdeksän kertaa enemmän kuin Jupiterin etäisyys Auringosta. Tämä on haasteellista selittää nykyisillä jättiläisplaneettojen muodostumista käsittelevillä malleilla. Planeetan massa vastaa noin neljää Jupiterin massaa; se on todennäköisesti kaasujättiläinen ja niin sanottu ”superjupiter”.
Planeetta on melko nuori, ja sen muodostumisesta jäljelle jäänyt lämpöhehku mahdollistaa sen kuvaamisen. Kuvaus viittaa siihen, että planeetta on purppuranvärinen.
Kateharso
Kateharso (kasvuharso, suojaharso) on valoa läpäisevä, harsomainen kangas, jota käytetään puutarhakasvien suojaamiseen. Se suojaa kasveja tuhohyönteisiltä, kuten porkkanakempiltä, kaaliperhosen toukilta ja lehtikirvoilta. Kateharsoa voidaan käyttää myös keväällä kasvien suojaamiseen hallalta. Tällöin myös maa lämpenee nopeammin. Hyönteispölytteisten kasvien päältä harso pitää poistaa kukinnan ajaksi.
Kateharsoja on useita tyyppejä. Näistä yhtä tunnetuimmista kutsutaan nimelä Agryl. Uudempia harsoja ovat kuitumainen, suojaharsoksi kutsuttu Aeronet sekä Bionet. Uudemmat harsot läpäisevät valoa enemmän kuin vanhemmat.
Karoline Bjerkeli Grøvdal
Karoline Bjerkeli Grøvdal (s. 14. kesäkuuta 1990) on norjalainen keskimatkojen juoksija, kestävyysjuoksija ja estejuoksija.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 Grøvdal sijoittui viidenneksi 3 000 metrin estejuoksussa. Hän sai samana vuonna hopeaa maastojuoksun EM-kilpailujen alle 20-vuotiaiden sarjassa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 2 000 metrin estejuoksussa pronssille. Hän voitti samana vuonna 3 000 metrin estejuoksun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Hengelossa ajalla 9.44,34. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Grøvdal jäi alkueriin ajalla 9.56,41.
Grøvdal voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa 2009 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.45,45 ja 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.43,69. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän jäi alkueriin juostuaan ajan 9.48,47. Myöhemmin samana vuonna hän voitti maastojuoksun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Hän keskeytti maastojuoksun MM-kilpailuissa naisten kilpailun 2010. Saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä yhdestoista ja keskeytti 10 000 metrin juoksun.
Lontoon olympialaisissa Grøvdal kilpaili 5 000 metrin juoksussa, jossa hän jäi alkueriin ajalla 15.24,86. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli saman matkan loppukilpailussa kolmastoista. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2014 hän sijoittui puolimaratonin MM-kilpailuissa 20:nneksi ja Zürichin EM-kilpailuissa 5 000 metrillä 13:nneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.
Grøvdal saavutti maastojuoksun EM-kilpailuissa pronssia Hyères'ssä 2015. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sai 10 000 metrillä pronssia ennätyksellään 31.23,45. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi ja 10 000 metrillä yhdeksänneksi. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sai pronssia. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä ja keskeytti 5 000 metrin loppukilpailun. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti kolmantena vuonna peräkkäin pronssia.
Grøvdal saavutti Berliinin EM-kilpailuissa 2018 pronssia 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.24,46. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sai jälleen pronssia.
Lähde: "IAAF"
NR = maan (Norjan) ennätys
CI-kondriitti
CI-kondriitti (joskus myös "C1-kondriitti") on eräs kivimeteoriittilaji, joka kuuluu hiilikondriitteihin. Ne on nimetty I-alkuisen Ivunan meteoriitin mukaan. CI-kondriitit ovat hiilipitoisia, tummia, hauraita, huokoisia ja vesipitoisia. Ne hajoavat nopeasti putoamisen jälkeen, ja siksi niitä löydetään harvoin. Vaikka näissä ei ole jyviä eli kondreja, nämä luetaan kondriiteiksi ilmiselvän samankaltaisuuden perusteella muiden kondriittien kanssa. CI-kondriitit tunnetaan siitä, että nissä on orgaanisia yhdisteitä, mm. aminohappoja. Runsas haihtuvien aineiden osuus kielii alhaisesta, alle 150 °C syntylämpötilasta. CI-kondriiteissa on rautaa paljon, mutta yleensä hapettuneena. Niissä on runsaasti magnesiumia, mutta vähän kalsiumia. CI-kondriittien happea raskaampien alkuaineiden jakauma muistuttaa Auringon koostumusta. Hiilikondriittien katsotaan syntyneen Aurinkokunnan alkuaikoina melko viileällä asteroidivyöhykkeen ulkolaidalla. Murchinsonin meteoriitin tapaiset CM-tyypin meteoriitit muistuttavat läheisesti CI-kondriitteja.
CI-kondriitit koostuvat lähes yksinomaan tummasta, hauraasta ja huokoisesta perusaineesta, josta sulamiskuori ei juurikaan erotu. Joissain CI-kondriiteissa on pieniä kuumassa syntyneitä kalsium-alumiinirikkaita sulkeumia. Joissain paikoissa on vettä sisältäviä karbonaatteja ja sulfaatteja. Niiden huokoisuus on 30 %, joten niillä on alhainen tiheys, noin 2,2 g/cm³. Vettä koostumuksesta on 17–22 %. Veden uskotaan tunkeutuneen meteoriittiaineeseen halkeamista. Rautaa on 25 %, mutta yleensä hapettuneessa muodossa magnetiittina. CI-kondriiteilla on korkea Mg/Si-suhde ja hiilikondriiteista alhaisin Ca/Si-suhde. Niillä on korkea, Maan kiviä lähellä oleva happi-17/happi-18-isotooppisuhde. Raskaiden alkuaineiden koostumus vastaa Auringon fotosfäärin koostumusta.Mighein ja Murchinsonin meteoriitit kuuluvat CI-kondriitteja muistuttavaan CM-ryhmään.
CI-kondriittien uskotaan syntyneen suunnilleen 4 AU päässä Auringosta lähellä niin sanottua lumirajaa, jossa Aurinkokunnan syntyaikoina jää suli. CI-kondriittien uskotaan muistuttavan joitain asteroideja, ulkoplaneettojan kuita ja komeettojakin.