hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stade Boujemaa Kmiti
Stade Boujemaa Kmiti (tunnetaan myös nimillä Stade Olympique ja Stade Municipale de Béja) on jalkapallostadion Béjassa, Tunisiassa. Stadioon mahtuu 8 000 katsojaa ja se toimii Olympique de Béjan kotistadionina.
Kesäyön marssi
Kesäyön marssi on vuosittain järjestetty valtakunnallinen kävelytapahtuma.
Kesäyön marssin ideoijana ja toimeenpanijana oli Suomen Sotilasurheiluliiton puheenjohtaja eversti Kalervo Sipi tarkoituksenaan edistää varusmiesten, kantahenkilökunnan, reserviläisten ja siviilien kuntoa. Marssitapahtuman esikuvana oli Alankomaissa järjestettävä maailmankuulu vuosittainen siviili- ja sotilasmarssitapahtuma Nijmegenin marssi. Järjestyksessä ensimmäinen Kesäyön marssi järjestettiin Tuusulassa 5.–6. kesäkuuta 1998.
Marssitapahtuma tehtiin kaksipäiväiseksi, ensimmäisen marssipäivän lähtö oli perjantai-iltana ja toisen päivän lähtö lauantai aamupäivällä. Tapahtumassa oli neljä sarjaa: siviilijoukkueet, sotilasjoukkueet, henkilökohtainen sarja ja sauvakävelijöiden sarja. Siviilit saattoivat valita yhden tai kahden päivän kävelysuorituksen. Sotilasjoukkueilla oli vaatimuksena kävellä molempina päivinä 30 kilometriä ja mukana tuli olla 10 kiloa painava kantamus. Marssijoukkueilla oli myös marssilaulukilpailu.
Kesäyön marssiin osallistunut saa itselleen mitalin sekä diplomin. Marssipaikalla/alueella on neste- ja ravintotäydennys. Tarjolla on lisäksi aamu- ja iltapalaa. Marssijoiden huollosta on pidetty huolta järjestämällä peseytymismahdollisuus, ensiapu sekä vakuutus vahingon varalle. Halutessaan on marssialueelle voinut telttamajoittua 2011 vuoteen saakka.
Tapahtuman järjestäjät olivat Puolustusvoimat, Suomen Latu, Suomen Sotilasurheiluliitto ja Reserviläisurheiluliitto ja kumppaneina olivat Vantaan kaupunki sekä Järvenpään kaupunki.
Marssitapahtuma toimi perusmuotoisena vuoteen 2007 asti.
Järjestelytoimikunta päätti, että marssitapahtuma voidaan pitää muualla Suomessa kuin Vantaalla ja Tuusulassa. Alkuaikoina marssijoista yli puolet olivat sotilasjoukkueita.
Vuosien mittaan tapahtumasta on tullut voimakkaasti siviilipainotteinen kävelytapahtuma. Marsseja on järjestetty Tuusulassa vuosina 1998–2007 ja 2014, Hakunilassa vuosina 2008–2011, Santahaminassa vuonna 2012, Pirkkalassa vuonna 2013 ja Tuusulassa vuonna 2014. Vuosina 2015 ja 2016 ja 2017 Kesäyön marssi järjestetään Turussa. Vuonna 2017 marssitaan Turun lisäksi Suomen 100 -vuotisjuhlien kunniaksi myös muilla paikkakunnilla Tuusulassa, Rovaniemellä ja Jyväskylässä.
Nokia 3120 Classic
Nokia 3120 Classic on matkapuhelinyhtiö Nokian kehittämä 3G -matkapuhelin vuodelta 2008.
Cosmographia
Cosmographia on Sebastian Münsterin teos, joka ilmestyi vuonna 1541. Cosmographiassa julkaistiin luultavasti ensimmäinen painettu versio suomenkielisestä Isä meidän -rukouksesta. Suomennos erosi huomattavasti Mikael Agricolan käännöksistä.
Trust (G-Poweredin albumi)
Trust on suomalaisen eurodance-yhtye G-Poweredin kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 2010. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen englanninkielinen albumi.
Luettelo televisiosarjan Lost saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
|- bgcolor=#ddddff
Lost on amerikkalainen draamasarja, jota esitettiin ABC:lla 22. syyskuuta 2004 lähtien. Suomessa sitä alettiin esittää 26. tammikuuta 2006 Nelosella. Se on saanut suuren määrän ehdokkuuksia erilaisissa palkintogaaloissa sisältäen 41 ehdokkuutta Primetime Emmy -palkintoon, 21 Teen Choice -palkintoon, 39 Saturn-palkintoon (10 voittoa), 11 Golden Reel -palkintoon (viisi voittoa), kahdeksan Satellite-palkintoon (yksi voitto), seitsemän Golden Globe-palkintoon (yksi voitto), neljä Writers Guild of America -palkintoon (yksi voitto), kolme Directors Guild of America -palkintoon, kaksi NAACP Image -palkintoon (yksi voitto), kaksi Screen Actors Guild -palkintoon (yksi voitto), yksi BAFTA-palkintoon ja yksi Peabody-palkintoon.
Sarja omaa suuren näyttelijäkokoonpanon ja muutamat "Lost"-näyttelijät ovat myös saaneet ehdokkuuksia palkintoihin. Terry O’Quinn ja Michael Emerson ovat ainoat näyttelijät jotka ovat voittaneet Emmyn, kun taas Matthew Fox on ollut ehdokkaana viiteentoista eri palkintoon (voittaen kolme), toiseksi eniten ehdokkuuksia kerännyt näyttelijä on Evangeline Lilly kahdellatoista ehdokkuudella.
Sarjan ensimmäinen jakso "" on sarjan kaikkein ehdotetuin yksittäinen jakso viidellätoista eri ehdokkuudella, voittaen kuusi, sisältäen neljä Emmy-palkintoa. "Peili" on toiseksi ehdotetuin jakso yhdeksällä ehdokkuudella. Yhteensä "Lost" on ollut ehdokkaana lähes kahteensataan eri palkintoon ja se on voittanut niistä 51.
Vuonna 2005, "Lost" ehdotettiin kahteentoista Primetime Emmy -palkintoon ja voitti kuusi, mukaan lukien Parhaan ohjauksen draamasarjassa -palkinnon J. J. Abramsille ja neljä Emmyä sarjan pilottijaksolle. Sarja voitti myös Parhaan draamasarjan palkinnon, jota pidettiin yllätysvoittona, sillä scifi- ja fantasiasarjat olivat vain harvoin saaneet Emmyn tässä kategoriassa. Seuraavana vuonna sarja sai yhdeksän Emmy-ehdokkuutta, mutta ei voittanut yhtäkään. Vaikka sarja voitti Parhaan draamasarjan palkinnon edellisenä vuonna, "Lost" ei ollut ehdokkaana kategoriaan vuonna 2006. Vuonna 2007, "Lost" oli ehdokkaana kuuteen Emmyyn, mutta ei taaskaan saanut ehdokkuutta Parhaaseen draamasarjaan. Terry O’Quinnistä tuli ensimmäinen "Lost"-näyttelijä joka voitti Emmyn, saaden Parhaan miessivuosan palkinnon draamasarjassa roolistaan John Lockena jaksossa "Mies Tallahasseesta". Vuonna 2008 sarja sai kahdeksan Emmy-ehdokkuutta, joista kuusi oli Creative Arts -Emmyjä, ja voitti ”Sound Mixing” -palkinnon. Vuonna 2009 "Lost" vastaanotti kuusi ehdokkuutta ja voitti kaksi. Michael Emersonista tuli toinen "Lost"-näyttelijä joka sai Emmyn, voittaen kategoriassa Paras miessivuosa draamasarjassa. Nettisivusto Lostpedia voitti erikoispalkinnon kategoriassa ”Paras luova saavutus vuorovaikutteisessa mediassa”. Sarja sai myös kolmannen Paras draamasarja -ehdokkuuden, mutta hävisi sen "Mad Menille".
Luettelo Suomen nisäkkäistä
Tämä on luettelo nykyisen Suomen alueella tavatuista nisäkäslajeista. Lajit on ryhmitelty lahkoittain ja heimoittain. Myös alalajit on mainittu, jos niitä on tavattu useampi kuin yksi. Mukaan ei ole otettu esihistoriallisia eikä luovutettujen alueiden lajeja, eikä sellaisia tarhakarkulaisia, jotka eivät ole muodostaneet Suomeen pysyvää kantaa. Metsästyslain määrittelemistä riistaeläimistä rämemajava eli nutria ("Myocastor coypus"), pesukarhu eli supi ("Procyon lotor") ja japaninhirvi eli japaninpeura ("Cervus nippon") sekä rauhoittamattomista eläimistä villiintynyt kissa ("Felis catus") eivät sisälly tähän luetteloon. Soopelin ("Martes zibellina") arvellaan eläneen Suomessa vielä 1600-luvulla, mutta asiasta ei ole varmaa tietoa. Lajiston viimeisimmät tulokkaat ovat lampisiippa (2002), kääpiölepakko (2006) ja etelänlepakko (2008).
Luettelo televisiosarjan Ankronikka jaksoista
"Ankronikka" () on Walt Disney Companyn tuottama piirrossarja, jota esitettiin vuosina 1987–1990.
Alla on luettelo kaikista sarjan jaksoista alkuperäisellä kielellä. Joidenkin jaksojen kohdalla on myös suomenkielinen nimi jaksolle. Koska kaikki suomenkieliset nimet eivät ole varmoja, niin ainakin osassa Carl Barksin tarinoihin perustuvissa jaksojen nimissä se on suomennettu siten, kuin kyseinen Barksin tarinakin.
VOLUME 1:
- Aku Valtaistuimella
- Vahvakäsi
- Lampun henki
- Hotelli Outoankka
- Rahakato
- Tsingis-khanin kadonnut kruunu
VOLUME 2:
- Supersulo
- Lentäjä-ässä
- Paljon melua Roopesta
- Heimo Huiman sisällissota
- McAnkan linnan kirous
- Kankkulan kaivoon
- Kapteeni Ankka ja valkoinen valas
Blacksuami
Blacksuami on rap-artisti Heikki Kuulan studioalbumi, jonka julkaisi Yellowmic Records 26. toukokuuta 2010. Albumi julkaistiin vinyyliversiona 27. marraskuuta 2015.
Blacksuami nousi ilmestymisviikollaan (22/2010) Suomen virallisen listan sijalle 41. Albumi putosi listalta seuraavalla viikolla. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 8.
Albumilta löytyvä kappale "Spuge" valittiin Radio Helsingin vuoden 2010 kesähitiksi.
Günter Thorhauer
Günter Thorhauer (1931–2007) oli saksalainen jalkapalloilija, joka kuului Itä-Saksan maajoukkueeseen vuonna 1952, ja osallistui joukkueen ensimmäiseen otteluun. DDR-Oberligassa hän pelasi Dynamo Dresdenin joukkueessa, mutta joutui lopettamaan loukkaantumisen takia.
Herning
Herning on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Herningin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 46 873 asukasta.
Ympäröivien nummien raivaaminen pelloksi sai sen kasvamaan uneliaasta maalaiskylästä kauppalaksi 1870-luvulla. 
Herning on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä.
Rolf Kukowitsch
Rolf Kukowitsch oli saksalainen jalkapallovalmentaja.
Vuonna 1951 hän toimi DDR-Oberligassa pelanneen FC Sachsen Leipzigin päävalmentajana. Syyskuussa 1951 hän siirtyi Dynamo Dresdenin päävalmentajaksi, mutta sai kauden lopussa potkut. Kauden 1951–1952 lopun Kukowitsch toimi FC Erzgebirge Auen päävalmentajana. Vuonna 1955 hän toimi Chemnitzer FC:n päävalmentajana.
Freelance-graafikot
Freelance-graafikot on suomalainen kuvittajien, graafisten suunnittelijoiden ja animaatiotyöntekijöiden yhdistys. Jäsenet ovat freelancereita tai yrittäjiä. Yhdistys kuuluu Palvelualojen ammattiliittoon (PAM) ja tekijänoikeusjärjestö Kopiostoon. Freelance-graafikoilla on ollut useiden vuosien ajan edustaja Suomen kirjataiteen komitean Vuoden kaunein kirja -valintaraadissa. Jäseniä on noin 200.
Freelance Ohjelmatyöntekijät ry:n (FOT) sisällä graafikot alkoivat toimia itsenäisenä ryhmänä vuoden 1975 aikana. Parissa vuodessa jäsenmäärä lisääntyi niin, että päätettiin perustaa oma työhuonekunta.
Fritz Sack
Fritz Sack oli saksalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimi kauden 1950–1951 DDR-Oberligassa pelanneen Dynamo Dresdenin päävalmentajana. Sack valmensi seuran neljänneksi.
Gruotila
Gruotila on Lohjan 15. kaupunginosa. Omakotitalovaltaisella alueella on myös rivitaloja sekä leikkipuistoja.
Gruotilan Ojaniittuun on esitetty rakennettavaksi ala-asteen koulua, joka korvaisi käytöstä poistuvan Nummentaustan viipalekoulun.
Kurt Kresse
Kurt Kresse oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Kresse pelasi ZSG Altenburg-Nordissa vuosina 1949–1950. Hän siirtyi tämän jälkeen kahdeksi kaudeksi SG Deutsche Volkspolizei Weimariin. Lopetettuaan pelaajauran Kresse siirtyi Dynamo Dresdenin apuvalmentajaksi vuosiksi 1956–1957. Hän onnistui nostamaan seuran DDR-Ligaan.
Kokkolan kaupunginteatteri
Kokkolan kaupunginteatteri on Kokkolan Teatteritalo Vartiolinnassa toimiva ammattiteatteri.
Teatteri sai alkunsa vuonna 1905 Kokkolan Työväen Yhdistyksen näytelmäseurana. Vuonna 1920 näytelmäseura vaihtoi nimensä Kokkolan Työväen Näyttämöksi. Vuonna 1938 Kokkolaan perustettiin toinenkin suomenkielinen teatteri, Kokkolan Näyttämö. Teatterit yhdistettiin vuonna 1947 Kokkolan Yhteisteatteriksi, joka vaihtoi nimensä vuonna 1949 Keski-Pohjanmaan Maakuntateatteriksi. Vuonna 1961 perustettiin Kokkolan kaupunginteatteri.
Elokuuhun 2012 saakka teatteria johtivat serkukset ohjaaja Ari-Pekka Lahti ja näyttelijä Jarkko Lahti. Heidän jälkeensä johtajana aloitti teatteriohjaaja Sini Pesonen. Hänen miehensä näytelmäkirjailija Jussi Moila aloitti vuoden 2013 alussa puolipäiväisenä taiteellisena suunnittelijana ja dramaturgi-ohjaajana. Syksyllä 2015 teatterin johdossa aloitti kolmivuotisella sopimuksella Juha Vuorinen.
Teatterin suurimmassa salissa on 209 paikkaa.
Minskin keskusrautatieasema
Minskin keskusrautatieasema eli Minskin matkustajaliikenteen keskusasema (, ) on rautatieasema Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Asema on sekä Minskin lähiliikenteen junien että maan pikajunaliikenteen keskusasema.
Minskin ensimmäinen rautatieasema oli Venäjän tsaarin Aleksanteri II aikana Vilna–Minsk-radan äärelle 1870-luvun alkupuolella rakennettu "Vilnan asema" (, ). Tämä rata jatkui edelleen Vilnasta Itämeren rannalle Liepājaan ja kaakossa Romnyyn, joka sijaitsee nykyisen Sumyn alueella Ukrainassa. Aluksi asemarakennelmat olivat puusta, mutta 1890 tilalle rakennettiin kivinen asemarakennus. Toisen maailmansodan aikana asemanseutu rakennuksineen tuhoutui. Vuosina 1948–1956 Minskin rautatieaseman aukiosta rakennettiin arkkitehti B. Rubanenkon johtaman suunnittelijaryhmän johdolla mahtipontinen Neuvostoliiton paraatiportti länteen.
Nykyinen matkustajaliikenteen keskusasema ympäristön maisemointeineen rakennettiin vuosina 1992–2001 arkkitehti Viktar Kramarenkan suunnitelmien pohjalta. Itse asemarakennus valmistui 2000. Asemarakennukseen kuuluu neljä maanpäällistä ja yksi maanalainen kerros.
Aseman naapurina samalla Rautatieaseman aukiolla sijaitsee Minskin keskuslinja-autoasema. Asemalta on pääsy myös läheiselle Itsenäisyyden aukiolla sijaitsevalle Minskin metron Leninin aukion asemalle (, .
Homo EP
Homo EP (SOFCS 007) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jukka Takalon CD-EP, joka julkaistiin 28.4.2010.
Idean levyn "Jokainen on vähän homo" -kappaleeseen Takalo sai esimerkiksi internetissä liikkuvista suvaitsevaisuus- ja rasismikeskusteluista. "Homo" -sanaa kappaleella ovat huutamassa mm. Kauko Röyhkä ja Radiopuhelimien J.A. Mäki.
EP:n kannet suunnitteli Muodin huipulle -ohjelmasta tuttu Antti Putkonen.
Sävellykset ja sanoitukset Jukka Takalo.
Ronny Teuber
Ronny Teuber (s. 1. syyskuuta 1965) on entinen saksalainen jalkapallomaailvahti. Hän pelasi pääosan urastaan, 110 Oberliga-ottelua, Dynamo Dresdenin paidassa. Itä-Saksan nuorten jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua, ja aikuisten joukkueessa yhden ottelun Kuwaitia vastaan.
Machiko Kyō
Machiko Kyō (s. 25. maaliskuuta 1924) on japanilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla. Hänet palkittiin suomalaisella Jussi-palkinnolla parhaasta ulkomaalaisesta naisnäyttelijästä elokuvasta "Helvetin portti" ("Jigokumon", 1953). Hän oli ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa vuonna 1957 elokuvasta "Elokuun teehuone" ("The Teahouse of the August Moon"), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat Marlon Brando ja Glenn Ford. Hänet muistetaan kuitenkin ehkä parhaiten Akira Kurosawan läpimurtoteoksesta "Rashomon – paholaisen temppeli" (1950) ja Kenji Mizoguchin elokuvassa "Ugetsu – kalpean kuun tarinoita" (1953). Ennen elokuvauraa hän toimi tanssijana 1940-luvulla.
Machiko Kyō sai naispääosastaan elokuvassa "Helvetin portti" ulkomaisen Jussi-palkinnon vuonna 1957. Vuonna 1995 hänet palkittiin japanilaisella elämäntyö Oscar-palkinnolla.
NBA Live
NBA Live on EA Sportsin tuottama ja julkaisema koripalloaiheinen videopelisarja. Pelisarjan ensimmäinen osa "NBA Live 95" julkaistiin vuonna 1994. Vuonna 2011 pelin nimenä oli poikkeuksellisesti "NBA Elite 11". Sarjan kilpailijana on 2K Sportsin NBA 2K -pelisarja.
Pelisarjan osa "NBA Live 13" peruuntui.
Kuvittajat
Kuvittajat ry on suomalaisten kuvittajien alan ammatillinen yhdistys, jossa on jäseniä noin 400. Yhdistys on perustettu keväällä 2002. Järjestön tehtäväksi on määritelty kuvitustaiteen arvostuksen kohottaminen Suomessa. 
Kuvittajat ry:n toimintaa rahoitetaan valtiontuella, Kopioston jakamilla valokopiointikorvauksilla ja jäsenmaksuilla.
Yhdistys julkaisee Kuvittaja-lehteä, joka perustettiin 2004 ja se on ilmestynyt sen jälkeen neljä kertaa vuodessa. Kuvittaja-lehden päätoimittaja on vuonna 2017 Minna Ainoa ja lehdessä kerrotaan kuvittamisen ilmiöistä. Kuvittaja-lehti sai pienten aikakauslehtien yhteisjärjestön Kultti ry:n "Vuoden laatulehti 2010" -kilpailussa kunniamaininnan lehden uudistamisesta.
Kuvittajat ry jakaa joka toinen vuosi Kieku-, Kaiku-, ja Kukko-palkinnot. Kieku- ja Kaiku-palkinnot jaettiin ensimmäistä kertaa vuoden 2005 syksyllä ja Kukko-palkinto vuoden 2007 kesällä. Kaikkien kolmen palkinnon suuruus on ollut 5 000 euroa. Palkinnot ovat kollegiaalinen tunnustus ansioituneille kuvittajille; Kieku annetaan elämäntyöstä, Kaiku myönnetään kuvittajatulokkaalle ja Kukko-oppimateriaali- ja tietokirjakuvittajalle.
Kuvittajat ry on jakanut vuodesta 2005 alkaen erilaisia apurahoja, joiden yhteinen vuotuinen jakosumma on kasvanut 60 000:sta yli 100 000:een euroon. Kuvittajat ry myöntää vuosittain toiminta- ja työskentelyapurahoja, jotka myönnetään yksittäiselle kuvittajalle kuvitushankkeisiin, työskentelyedellytysten parantamiseen sekä jatkokoulutukseen.
Kuvittajien galleria sijaitsee Kirjaverstaalla Teurastamolla Helsingissä. Kuvittajien ja Sarjakuvaseuran yhteinen Näkyvyys-galleria sijaitsee Kalliossa Porthaninkatu 9:ssä. Kuvittajat järjestää Tampereella Kuvittaja-klubitoimintaa.
Maitepunatäplä
Maitepunatäplä eli lounaanpunatäplä ("Zygaena filipendulae") on pienehkö, punatäpliin kuuluva perhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Maitepunatäplä muistuttaa ulkonäöltään suuresti lähilajejaan, minkä lisäksi se on ulkonäöltään huomattavan muunteleva ja laji onkin jaettu Euroopassa useisiin alalajeihin. Pohjaväriltään mustissa, vihertävän tai sinisen metallinhohtoisissa siivissä on kuusi, melko pyöreää, punaista täplää. Täplät ovat parittain siten, että siiven etureunan puolella oleva täplä on hieman lähempänä siiven tyveä ja kaikkein lähimpänä siipien tyveä olevat täplät saattavat olla osittain yhtyneet. Etusiiven alapinnalla on punertavaa kehnää, etenkin naarailla. Takasiivet ovat kirkkaanpunaiset, ja niissä on kapea musta reunus. Vartalo on täysin musta, mutta raajoissa on kuparinen hohde. Silmät ja imukärsä ovat hyvin kehittyneet ja huulirihmat ovat karvaiset. Siipiväli on 28–35 mm.
Lajista tavataan ajoittain myös värimuotoa "f. flava", jonka täplät ovat keltaiset. Muita värimuotoja ovat oranssitäpläinen "f. aurantia", oranssinpunatäpläinen "f. intermedia" sekä ruskeatäpläinen "f. chrysanthemi". Tavataan myös yksilöitä, joilla täplät ovat tavalla tai toisella poikkeavia. Näitä ovat esimerkiksi "f.cytisi", jolla täplät ovat yhtyneet pareittain ja "f. polygalae", jolla kaikki täplät ovat yhtyneet yhdeksi punaiseksi alueeksi. Muodoilta "f. spoliata" ja "f. quinquemaculata" puuttuu yksi täplä. Muodolla "f. costimaculata" siiven etureuna on punakehnäinen. Etelämpänä Euroopassa tavattavilta alalajeilta tunnetaan lisäksi muutamia muita poikkeavia muotoja.
Keski- ja Etelä-Euroopassa eläviä lähilajeja ovat "Zygaena trifolii", "Zygaena transalpina", "Zygaena hippocrepidis" sekä "Zygaena angelicae". Näiden luotettava erottaminen maitepunatäplästä voi vaatia perhosen genitaalien tutkimista.
Euroopassa maitepunatäplä on hyvin yleinen laji ja yleisimpiä sukunsa edustajia. Sen levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Irlannista Euroopan poikki Fennoskandian eteläosiin ja Kaukasukselle. Suomessa sitä tavataan Ahvenanmaalla sekä maan lounais- ja eteläosassa. Lajin lentoaika on heinä-elokuussa.
Maitepunatäplä elää niityillä, metsäaukioilla ja rannoilla. Se suosii kalkkipitoista maastoa. Lajin esiintyminen on sidottu toukan ravintokasvin, keltamaitteen, esiintymiseen. Perhoset lentävät aurinkoisina päivinä ja käyvät ahkerasti kukilla. Laji talvehtii toukkana.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on keltamaite ("Lotus corniculatus"), etelämpänä myös muutamat muut hernekasvit
Amyloidi
Amyloidit ovat proteiininpalasia, jotka syntyvät aineenvaihdunnan seurauksena. Useissa aineenvaihdunnan häiriöissä amyloidit kertyvät elimistöön "amyloidiplakiksi" aiheuttaen amyloidoosia. Sairauksia, joihin amyloidiproteiinit liittyvät, ovat esimerkiksi Parkinsonin tauti, nivelreuma ja Huntingtonin tauti.
Alzheimerin taudissa beeta-amyloidit kertyvät aivoihin amyloidiplakiksi. Siellä ne amyloidihypoteesin mukaan aiheuttavat muistista vastaavien aivosolujen kuolemaa ja ovat näin taudinkuvaan liittyvän dementian syynä.
Seiji Miyaguchi
Seiji Miyaguchi (15. marraskuuta 1913 – 12. huhtikuuta 1985) oli japanilainen näyttelijä, joka muistetaan varmasti parhaiten elokuvasta "Seitsemän samuraita" (1954), josta hänet palkittiin parhaasta miessivuosasta. Muuten hän on näytellyt pienissä rooleissa ja saanut harvoin päärooleja. Hän näytteli myös 1980-luvulla tehdyssä yhdysvaltalaisessa toimintaelokuvassa "The Challenge" (1982), jossa myös Toshirō Mifune näytteli.
Hän kuoli vuonna 1985 syöpään.
Sami Sirviö (muusikko)
Sami Sirviö (s. 28. toukokuuta 1970 Pyhäjärvi) on ruotsinsuomalainen rock-muusikko, joka soitti ruotsalaisessa Kent-yhtyeessä vuosina 1990-2016. Nykyään hän soittaa The Mobile Homes-yhtyeessä sekä Innesi-projektissa.
Sirviö perusti Kentin yhdessä laulaja Joakim Bergin, basisti Martin Sköldin, kosketinsoittaja Thomas Bergqvistin ja rumpali Markus Mustosen kanssa vuonna 1990.
Udelnaja
Udelnaja () on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Viipurin piirissä Suomeen johtavan rautatien varrella (Udelnajan asema). Pohjoisessa Udelnaja rajoittuu Ozerkiin ja Suvalaan, lännessä Kolomäkeen, idässä Sosnovkaan ja Lesnoihin.
Paikkakunta on saanut nimensä apanaasimaiden virastosta (ven. "Departament udelov"), jolle se kuului 1700-luvun lopulta lähtien. 1800-luvun alussa siellä toimi mallimeijeri ja myöhemmin maatalousopisto. Rautatien rakentamisen jälkeen seudulle syntyi huvila-asutusta. Vuonna 1922 Udelnaja liitettiin Pietarin kaupunkiin. 1940-luvun lopulla sinne alettiin rakentaa asuinalueita. Udelnajan metroasema avattiin vuonna 1982.
Tulisirkkuset
Tulisirkkuset ("Coryphospingus") on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tulisirkkusten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Aleksandr Danilovitš Menšikov
Aleksandr Danilovitš Menšikov (, 16. marraskuuta 1673 Moskova – 23. marraskuuta 1729 Berjozov) oli venäläinen valtiomies ja sotapäällikkö.
Aleksandr Menšikov oli hovin tallimiehen poika. Vuodesta 1686 lähtien hän toimi Pietari I:n sotilaspalvelijana. Hän osallistui Pietari I:n kanssa Asovan sotaretkeen vuosina 1695–1696 ja matkalle Hollantiin vuosina 1697–1698. Vähitellen hänestä tuli yksi tsaarin lähimmistä työtovereista ja ystävistä. Vuonna 1703 Menšikov nimitettiin Inkerin kuvernööriksi. Suuressa Pohjan sodassa hän toimi yhtenä Venäjän joukkojen komentajista ja johti koko maata Pietari I:n matkojen aikana. Vuosina 1717–1724 ja 1726–1727 hän oli sotaministeriön johtaja. Vuonna 1702 Menšikov sai kreivin ja vuonna 1707 ruhtinaan arvonimen.
Pietari I:n kuoltua Menšikov nosti valtaistuimelle Katariina I:n, jonka aikana hän toimi itse maan todellisena hallitsijana. Toukokuussa 1727 hän naitti tyttärensä Marian Pietari II:lle, mutta joutui pian epäsuosioon. Syyskuussa 1727 Menšikovia syytettiin valtiopetoksesta ja valtion varojen kavalluksesta. Yhdessä perheensä kanssa hänet karkotettiin Berjozoviin Siperiaan. Menšikovin koko valtava omaisuus takavarikoitiin valtiolle.
Pietarin Vasilinsaarella on Menšikovia varten vuosina 1710–1712 ja 1713–1727 rakennettu palatsi.
Huhtiyökkönen
Huhtiyökkönen ("Brachionycha nubeculosa") on verraten kookas kevään yöperhoslaji.
Yleisväritykseltään huhtiyökkönen on vaaleanharmaa perhonen. Siipien pohjaväri on tuhkanharmaa, ja niiden kuviointi on tummaa. Keilatäplä on vaalea, mutta siinä on paksu musta reunus. Samanlainen selväpiirteinen reunus on myös vaalean munuaistäplän takaosassa. Aaltoviiva erottuu yleensä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat. Siipiväli on 49–56 mm.
Suomessa lajia tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Lentoaika painottuu huhtikuun loppupuoliskolle ja toukokuun alkuun.
Elinympäristönään koivuvaltaista maastoa suosiva huhtiyökkönen on yöaktiivinen perhonen, joka lentää valolle. Päivisin sen voi tavata lepäämästä puunrungoilta tai rakennusten seiniltä. Talvehtii maaperässä kotelona.
Toukan ravintokasveja ovat monet lehtipuut, erityisesti kuitenkin koivut ("Betula" sp.). Muita huhtiyökkösen toukan ravintokasveja ovat lehmukset ("Tilia"), haapa ("Populus tremula"), vaahterat ("Acer"), jalavat ("Ulmus"), tuomi ("Prunus padus"), pajut ("Salix"), lehtokuusama ("Lonicera xylosteum") ja paatsama ("Rhamnus frangula").
Sirkkulit (suku)
Sirkkulit ("Spizella") on sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sirkkulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 6 lajia.
Sessue Hayakawa
Sessue Hayakawa (10. kesäkuuta 1889 – 23. marraskuuta 1973) oli japanilainen näyttelijä.
Hayakawa oli valmistautunut uraan merivoimissa, mutta hänen tärykalvonsa repeytyi uintionnettomuudessa, eikä hän läpäissyt armeijan kuntotestiä. Hän palasi teatteriin ja perusti keisarillisen teatteriryhmän, joka kierteli Yhdysvalloissa vuonna 1913. Siellä hänen lahjakkuutensa huomasi tuottaja Thomas H. Ince, joka tarjosi hänelle elokuvasopimusta. Sen jälkeen Hayakawa esiintyi useissa mykkäfilmeissä, kuten elokuvassa "Typhoon" (1914) ja Cecil B. DeMillen "Norsunluukuningas"-elokuvassa (1915). Nämä elokuvat tekivät Hayakawasta Hollywoodin ensimmäisen aasialais-amerikkalaisen tähden.
Suosiostaan huolimatta Hayakawalle tarjottiin usein samantyyppisia rooleja joko eksoottisena roistona tai rakastajana, joten hän päätti perustaa oman tuotantoyhtiönsä. Hän lainasi miljoona dollaria entiseltä opiskelijaystävältään ja perusti Hayworth Films -yhtiön vuonna 1918. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän tuotti ja joskus näytteli vaimonsa Tsuru Aokin kanssa 23:ssa eri elokuvassa. Yhtiö menestyi hyvin. Se tuotti vuosittain kaksi miljoonaa dollaria, joten Hayakawa alkoi elää leveästi ja rakennutti jopa linnan kodikseen. Kun työt Yhdysvalloissa harvenivat, hän muutti Eurooppaan, missä hän työskenteli näyttelijänä, näytelmäkirjailijana ja kirjailijana. Hän asui Euroopassa toisen maailmansodan ajan ja siirtyi äänielokuviin projektien kuten "Tokio Joen" (1949) kautta, jossa hän näytteli Humphrey Bogartin rinnalla. Toisen maailmansodan tapahtumiin perustuva "Kwai-joen silta" (1957) oli Hayakawan suurin menestys. Elokuvassa hän näytteli eversti Saitoa, isänmaallista japanilaista vankileirin upseeria Alec Guinnessin vastanäyttelijänä. Hayakawa sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta, ja piti roolia ja suoritustaan pitkän uransa huippuna.
Hayakawa jäi eläkkeelle pian "Kwai-joen sillan" jälkeen vuonna 1966 ja eli zen-buddhalaisena pappina kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1973 aivoveritulppaan.
Bully Beatdown
Bully Beatdown on Mark Burnettin luoma MTV:n tosi-tv-ohjelma. Ohjelmassa kiusaajan uhri pistää kiusaajan ohjelmaan, jossa vapaaottelijat pieksevät tämän. Eriä on kaksi, joista ensimmäinen erä on painia. Erä kestää 3 minuuttia. Kiusaaja aloittaa 5 000 dollarista ja menettää 1 000 dollaria joka kerta kun hän taputtaa tai luovuttaa, jolloin rahat menevät uhreille. Taputus tapahtuu kun jompikumpi joutuu joko kuristusotteeseen, jalkalukkoon, käsilukkoon tai ei muuten vaan kestä kipua. Toinen erä on potkunyrkkeilyä, joka kestää myös 3 minuuttia. Jos kiusaaja kestää koko erän hän saa itselleen 5 000 dollaria, jos taas hän luovuttaa, tulee tyrmätyksi tai tuomari keskeyttää ottelun, kaikki rahat menevät uhreille. Juontajana toimii Jason ”Mayhem” Miller. Sarjan kolmas kausi on tehty samalla formaatilla kuin kaksi ensimmäistäkin, mutta erien pituus on kasvatettu 5 minuuttiin.
Urawa Red Diamonds
Urawa Red Diamonds () on japanilainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Japanin pääsarjan, J. Leaguen 1. divisioonassa. Seura on menestynyt etenkin 2000-luvulla, ja se on voittanut useita kansallisia kilpailuja. Aasian mestareiden liigan "Reds" on voittanut kaksi kertaa 2007 ja 2017.
Ammattilaisjoukkueena
Liao Bin Qu
Liao Bin Qu (jap. 廖彬曲, synt. 11. marraskuuta 1983 Guangxin maakunta, Kiina) on kiinalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi Twelve Girls Band-musiikkiryhmässä soittamalla diziä.
Hän on opiskellut ammattimaista dizin-, xiaon- ja hulusinsoittoa Central Conservatory of Musicissa.
Werner Voigt
Werner Voigt (s. 26. kesäkuuta 1947) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Voigt aloitti pelaajauransa juniorina kotikaupunkinsa Windaun SG Niederlehmessä ja Dynamo Königs Wusterhausenissa. Vuonna 1964 hän siirtyi Berliner FC Dynamon juniorijoukkueeseen, josta nousi edustusmiehistöön 1968. Voigt edusti Stasin joukkueena tunnettua Dynamoa viiden kauden ajan, muttei onnistunut nousemaan vakiomiehistöön. Otteluita DDR-Oberligassa kertyi vain 26.
Voigt siirtyi vuonna 1973 1. FC Union Berliniin, jossa pelasi kaksi kautta. Peliaikaa tuli enemmän kuin Dynamossa, mutta Voigt ei edelleenkään ollut avauskokoonpanon vakiomiehiä. Hän jätti Unionin 1975 ja pelasi uransa viimeisen kauden FSV Union Fürstenwaldessa.
Pelaajauransa jälkeen Voigt jatkoi uraansa jalkapallon parissa valmennustehtävissä. Hän toimi Berliner FC Dynamon juniori- ja reservivalmentajana. Vuonna 1986 hän siirtyi FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Hän nosti debyyttikaudellaan seuran DDR-Oberligaan sekä FDGB-Pokalin finaaliin ja luotsasi sen parhaimmillaan liigassa neljänneksi kaudella 1988/89. Voigtin johdolla Hansa Rostock pelasi myös UEFA Cupissa kaudella 1989/90, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella.
Kauden 1989/90 jälkeen Voigt sai tehdä Hansa Rostockissa tilaa Uwe Reindersille ja heinäkuussa 1990 hän itse siirtyi DDR-Ligasta pudonneen 1. FC Union Berlinin päävalmentajaksi. Kahden Union-kauden ja Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Voigt jatkoi uraansa FC Stahl Brandenburgissa. Voigtin ura jatkui tämänkin jälkeen entisissä DDR-seuroissa, Berliner FC Dynamossa ja Dynamo Dresdenissä. Saatuaan potkut Dresdenistä joulukuussa 1998 Voigt oli vuosia sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi kesällä 2004 1. FC Union Berlinin reservijoukkueen peräsimeen. Syyskuussa 2004 hän nousi edustusjoukkueen valmentajaksi, mutta sai potkut jo joulukuussa.
Kesällä 2005 Voigtista tuli SV Lichtenbergin päävalmentaja. Hän valmensi seuraa kolme kautta NFV-Verbandsligassa ja saavutti parhaimmillaan toiseksi 2007/08.
Nathalia Dill
Nathalia Goyannes Dill Orrico (s. 24. maaliskuuta 1986 Rio de Janeiro) on brasilialainen näyttelijä.
Gao Shun
Gao Shun (, pinyin: Gāo Shùn; k. 198) oli Han-dynastian jälkimmäisen puoliskon ajan komentaja, joka oli kuuluisa poikkeuksellisesta rohkeudestaan. Gao Shun oli yksi kenraali ja sotaherra Lü Bun taitavimmista komentajista. Hänet tunnettiin parhaiten Xiaopein kaupungin valtauksesta ja kaupungin takaisinvaltausta kenraali Xiahou Dunin johdolla yrittäneen hyökkäyksen kukistamisesta. Samana vuonna Cao Cao kuitenkin hyökkäsi Lü Bunin tukikohtaan Xiapin ja valloitti sen. Gao Shun ja Lü Bun surmattiin kaupungin valtaamisen jälkeen.
Sanguo yanyi eli "Kolmen kuningaskunnan kertomus" on 1300-luvulla kirjoitettu teos, jonka 18. luvussa mainitaan Gao Shunin kaksintaistelleen Xiahou Dunin kanssa Xiaopein kaupungin lähellä.
Noin 40-50 erän jälkeen Gao Shun joutui vetäytymään. Xiahou Dun seurasi hevosella Gao Shunia syvälle vihollislinjojen taa. Lopulta Cao Xing, Gao Shunin alainen, salaa ampui nuolen kohti Xiahou Dunia. Nuoli osui Xiahou Dunin vasempaan silmään, joka kiskaisi nuolen irti ja nielaisi siihen tarttuneen silmämunan. Tämän jälkeen Xiahou Dun ratsasti suoraan kohti Cao Xingiä, joka ei ehtinyt reagoida ja jäi vihollisen ratsun jalkoihin. Tämän jälkeen Gao Shun kääntyi ympäri ja kokosi joukkonsa kukistaakseen Xiahou Dunin.
Stana Katic
Stana Katic (s. 26. huhtikuuta 1978, Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan etsivä Kate Beckettin roolista Castle-televisiosarjassa. Katic on myös ääninäyttelijänä vuoden 2011 aikana ilmestyvässä "" -videopelissä.
Katic kävi Länsi-Auroran yläkoulua ja opiskeli DePaulin yliopistossa näyttelijäksi. Hän puhuu englannin, kroatian, bosnian, serbian, sloveenin, ranskan ja italian kieliä.
Ralf Hauptmann
Ralf Hauptmann (s. 20. syyskuuta 1968 Eberswalde Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Hauptmann aloitti jalkapallon BSG Stahl Riesassa, jossa hän pelasi vuoteen 1981 saakka. Tällöin Hauptmann siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon, jossa hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1987. Hauptmann pelasi seurassa vuoteen 1993, jonka jälkeen hän siirtyi FC Kölniin. Kölnissä hän pelasi vuoteen 2001 saakka. Hauptmann lopetteli uraansa Chemnitzer FC:n paidassa vuosina 2001–2003.
Hauptmann pelasi DDR:n maajoukkueessa neljä ottelua. Hän oli myös mukana maan juniorimaajoukkueissa.
Abdelhamid Kermali
Abdelhamid Kermali (, s. 24. huhtikuuta 1931, k. 13. huhtikuuta 2013) oli algerialainen laitahyökkääjänä pelannut jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Kermali aloitti jalkapalloilun 13-vuotiaana USFM Sétifissä, josta hän siirtyi myöhemmin USM Algerin junioreihin. Vuonna 1950 Kermali nousi edustusjoukkueessa ja teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi maalia tultuaan vaihdosta kentälle. Samaisen kauden aikana Kermali sai kuitenkin kahden vuoden kilpailukiellon ja hän matkusti Ranskaan.
Saavuttuaan Alsaceen silloinen amatööriseura FC Mulhouse tarjosi Kermalille pelipaikkaa joukkueesta. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes vuonna 1953 Ligue 2:ssa pelannut AS Cannes kiinnostui tarjoamaan Kermalille ammattilaissopimusta. Hän vietti seurassa kaksi kautta pelaten yhteensä 71 ottelua. Kaudeksi 1955–1956 Ranskan pääsarjaan noussut Lyon sai hankittua Kermalin joukkueeseensa, jossa hän pelasi 65 ottelua ennen kuin Kermalin ura loppui kesken matkatessaan kesken loppukauden huhtikuussa 1958 takaisin Algeriaan.
Kermali aloitti valmentamisen vuonna 1964 palattuaan takaisin Sétifiin, jossa hän valmensi paikallista seuraa ES Sétifiä. Kermali saavutti joukkueen valmentajana Algerian cupin mestaruuden vuonna 1967. Sittemmin hän valmensi 1970-luvun alussa MC Algerin Algerian mestariksi.
Vuonna 1979 Kermali johdatti yhdessä päävalmentaja Rachid Hanifin kanssa Algerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen vuoden 1979 nuorten MM-kisoissa puolivälieriin, jossa se hävisi Argentiinalle 5–0. Sittemmin Kermalin otettua Algerian maajoukkueen haltuunsa vuonna 1989 nousi hän maansa arvostetuimpiin valmentajiin johdatettuaan Algerian Afrikan-mestariksi kotikisoissa vuonna 1990. Menestyksen myötä hän sai jatkaa päävalmentajana seuraaviin Afrikan kisoihin, mutta tällä kertaa Algeria jäi alkulohkoon.
1990-luvun lopulla Kermali pääsi takaisin menestyksen tielle, kun hän johdatti toistamiseen MC Algerin Algerian mestariksi vuonna 1999. Sittemmin Kermali sai toimia hetkellisesti Algerian maajoukkueen päävalmentajana vuonna 2001.
Gert Heidler
Gert Heidler (s. 30. tammikuuta 1948 Drauschkowitz, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Heidler aloitti jalkapallon Vorwärtz Bautzenissa vuonna 1958. Hän pelasi seurassa kahdeksan vuotta ennen siirtymistään FSV Budissa Bautzeniin, joka pelasi DDR-Ligassa. Heidler pelasi seurassa joulukuuhun 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Dynamo Dresdeniin. Dynamossa Heidler voitti viisi kertaa DDR-Oberligan mestaruuden, sekä pelasi 267 Oberliga-ottelua seurassa. Kaiken kaikkiaan Heidler edusti seuraa 699 pelissä. Pelaajauran jälkeen Heidler toimi Dynamossa valmentajaringissä, sekä valmensi seuran juniorijoukkueita. Lisäksi hän on toiminut FSV Lokomotive Dresdenin ja VfL Pirna-Copitzin valmentajana.
Heidler pelasi DDR:n juniorimaajoukkueissa lukuisia kertoja. DDR:n maajoukkuetta hän edusti kaksitoista kertaa. Heidler oli myös mukana voittamassa olympiakultaa Montrealissa 1976.
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2010
Vuoden 2010 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Birminghamissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 21. huhtikuuta – 2. toukokuuta. Yksilökilpailun moniottelut eivät kuuluneet kisojen ohjelmaan.
Jörg Stübner
Jörg Stübner (s. 23. heinäkuuta 1965) on entinen saksalainen jalkapalloilija, Hän pelasi pääosan urastaan, 182 Oberliga-ottelua, Dynamo Dresdenin keskikenttäpelaajana, ja teki 14 maalia. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 47 ottelua vuosina 1984-1990.
Günter Schröter
Günter Schröter (3. toukokuuta 1927 – 10. helmikuuta 2016 Berliini) oli saksalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Dynamo Dresdenissä vuosina 1950–1954 ja Dynamo Berlinissä vuosina 1954–1964. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua ja teki 13 maalia.
Juho Penttinen
Juho Eemil Penttinen () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaa vääpelinä Valkoisessa armeijassa . Hän osallistui myös talvi- ja jatkosotaan pioneerijoukoissa vääpelinä rintamalla.
Penttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aapo Penttinen ja Anna Syrjälä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Anni Jokelan kanssa, josta hän erosi vuonna 1933 ja avioitui uudelleen vuonna 1934 Olga Viivi Kanervan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja yhden lukukauden työväenopistoa. Hän kävi Sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1926 ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin jalkaväkilinjan vuonna 1930.
Penttinen työskenteli työnjohtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 17. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 18. joulukuuta 1917, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan.
Penttinen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurin valloitukseen johtaneisiin sotatoimiin, muun muassa taisteluun Lavolassa.
Penttinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 10. heinäkuuta 1918 koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan, jossa hänet siirrettiin myöhemmin Pioneeripataljoona I:een komppanianvääpeliksi. Hän toimi Pioneeripataljoonan aliupseerikoulun vääpelinä vuosina 1923–1927, jonka jälkeen hän toimi komppanianvääpelinä aina talvisotaan saakka. 
Penttinen osallistui talvisotaan vääpelinä 27. Pioneerikomppaniassa. Hän osallistui talvisodan taisteluihin Metsäpirtissä, Raudussa, Kiviniemellä, Summassa, Suurperossa, Kostialassa ja Kärstilässä. Välirauhan aikana hän toimi aluksi entisessä tehtävässään, kunnes hänet siirrettiin komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 2:een. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 14:ään. Hän osallistui jatkosodan taisteluihin Karjalankannaksella ja Laatokan Karjalassa. Sotien jälkeen Penttinen toimi kasarmiupseerina Pioneerikoulutuskeskuksessa. Myöhemmin hän toimi Pioneerirykmentin esikuntakomppanian päällikkönä ja Korian varuskunnan komendantti vuoteen 1947 saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Hänet on haudattu Hattulaan.
Sufficiently Breathless
Sufficiently Breathless on Captain Beyondin studioalbumi vuodelta 1973. Edelliseen levyyn verrattuna albumi on musiikillisesti kevyempi. Kokoonpanoa oli täydennetty kosketinsoittajalla ja perkussionistilla, jotka toivat musiikkiin jazzmaisia vaikutteita.
Albumin teko kärsi miehistönvaihdoksista ja huonosta levy-yhtiön tuesta, joiden seurauksena yhtye hajosi vuoden 1973 lopussa.
Perun presidentti
Perun presidentti on Perun valtionpäämies, joka valitaan viiden vuoden välein. Istuva presidentti ei saa asettua ehdolle toiselle kaudelle, mutta entinen presidentti voi asettua ehdolle. Nykyinen presidentti on Martín Vizcarra, 23. maaliskuuta 2018 lähtien. Hän nousi presidentiksi edellisen presidentin, Pedro Pablo Kuczynskin erottua.
Perun protektoraatti perustettiin 3. elokuuta 1821. Protektoraatti kesti 20. syyskuuta 1822 asti 
Vuonna 1836 maan eteläpuoli julistettiin itsenäiseksi Etelä-Perun tasavallan perustamisen myötä, kun taas Pohjois-Perun aleella perustettiin Pohjois-Perun tasavalta. Nämä kaksi valtiota olivat Bolivian tasavallan kanssa perustamassa Perun-Bolivian konfederaatiota 28. lokakuuta 1836. Marsalkka Andrés de Santa Cruz toimi konfederaation korkeimmana suojelijana. Samanaikaisesti tasavallan tosiasiallista valtaa pitivät kunkin alueen omat presidentit. Peru-Bolivian konfederaatio purkautui 25. elokuuta 1839.
Pohjois-Perun tasavalta
Etelä-Perun tasavalta 
Perun tasavalta perustettiin 28. heinäkuuta 1821. Sen perustuslaki hyväksytiin 20. syyskuuta 1822. Tasavalta kesti aina 11. elokuuta 1836
Perun tasavallan uudelleen perustaminen 25. elokuuta 1839.
Kim Böling
Kim Böling (s. 4. helmikuuta 1992 Närpiö) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Böling on Närpes Kraftin kasvatti. Hän pelasi närpiöläisjoukkueessa kakkosessa vuodet 2006–2009. Kausina 2010–2013 ja 2017 Böling edusti Veikkausliigassa pelannutta Vaasan Palloseuraa. Hän on pelannut poikamaajoukkueissa 26 kertaa 2007–2010.
Detlef Schößler
Detlef Schößler (s. 3. lokakuuta 1962) on entinen saksalainen jalkapalloilija, joka siirtyi aktiiviuransa jälkeen valmentajaksi. Hän pelasi FC Magdeburgissa 168 liigaottelua vuosina 1979-1989, ja Dynamo Dresdenissä 150 ottelua vuosina 1989-1995. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 18 ottelua vuosina 1986-1990.
Arnold Vosloo
Arnold Vosloo (s. 16. kesäkuuta 1962 Pretoria, Etelä-Afrikka) on afrikkalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi ylipappi Imhotepin roolistaan elokuvissa "Muumio" ja "Muumion paluu" sekä Habib Marwanin roolista televisiosarjassa "24".
Talatšyn
Talatšyn () eli Tolotšin (; , , ) on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Valko-Venäjän koillisosassa Vitsebskin alueella. Vuoden 2009 väestönlaskun aikaan hallintopiirissä asui 28 565 asukasta, mistä Talatšyn kaupungissa 10 155 ja Koh’anavan kaupunkimaisessa taajamassa 4 327 asukasta. Loput Talatšinskin piirin väestöstä olivat maaseutuasukkaita.
Talatšyn on pääkaupunki Minskistä itään johtavan junaradan varrella. Valko-Venäjän rautateiden Minskin lähiliikenteen Oršan radan junat pysähtyvät Talatšynissä usealla asemalla tai seisakkeella. Länsilounaassa sijaitsevaan Minskiin on matkaa maanteitse 162 kilometriä ja naapurikaupunki Oršaan idässä 52 kilometriä. Nopea Varsova- Brest- Minsk- Orša- Moskova valtatie E30 (M1) ohittaa Talatšynin keskustan 5 kilometrin etäisyydeltä pohjoisesta. Lähin piiri (raion) Talatšynin länsipuolella Minskin alueella on Krupki.
The CW Television Network
The CW Television Network (The CW) on yhdysvaltalainen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 18. syyskuuta 2006. The CW on CBS- ja The WB Television Network -televisioyhtiöiden yhteisyritys, joka esittää oman ohjelmistonsa lisäksi lopetettujen UPN:n (CBS:n omistama kanava) ja The WB:n ohjelmia.
Bernd Jakubowski
Bernd Jakubowski (10. joulukuuta 1952 Rostock – 25. heinäkuuta 2007) oli itäsaksalainen jalkapallomaalivahti.
Jakubowskin ura alkoi Hansa Rostockissa. Hän siirtyi Dynamo Dresdeniin 1977 ja pelasi seurassa uransa loppuun asti voittaen liigamestaruuden kahdesti ja cupin kolmesti. Jakubowski edusti seuraa 183 liiga- ja 31 eurocupottelussa. Jakubowski voitti DDR:n maajoukkueessa hopeaa Moskovan olympialaisissa 1980.
Pelaajauran päättymisen jälkeen Jakubowski työskenteli Dynamo Dresdenissä muun muassa urheilutoimenjohtajana ja apulaisvalmentajana.
Erkki ja Leena
Erkki ja Leena on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja järjestyksessään toinen single. Se julkaistiin vuoden 1978 loppupuolella. "Erkki ja Leena" on cover-versio Wayne Countyn kappaleesta "Eddie and Sheena". Kappale julkaistiin alun perin osoittamaan, ettei Popeda kuulunut "rasvapäihin" eikä "punkkeihin". Single äänitettiin MSL-studiossa.
Hilse-levymerkillä työskennelleet kritisoivat myöhemmin singlen "huolimattomasti piirrettyä kantta". Kimmo Miettisen mielestä "Erkin" eli kuvassa esiintyvän "diinarin" puvun olisi pitänyt olla enemmän diinarin näköinen. Erkki ja Leena oli MSL-studion ensimmäinen julkaisu.
Sinisirkkuset
Sinisirkkuset ("Amaurospiza") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luokiteltiin sirkkujen heimoon. Sinisirkkusten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Monissa lähteissä sukuun on sijoitettu enemmän kuin kaksi lajia.
Liège–Bastogne–Liège 2010
Liège–Bastogne–Liège 2010 oli järjestyksessään 96. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ans'iin 25. huhtikuuta 2010.
Aleksandr Vinokurov voitti kilpailun pudotettuaan irtiottokumppaninsa Aleksandr Kolobnevin kyydistään kilpailun päättäneessä ylämäessä noin 500 metriä ennen maalia. Kaksikko oli karannut muilta kärkiajajilta noin 17 kilometriä ennen maalia Vinokurovin iskun seurauksena. Alejandro Valverde sijoittui alun perin kolmanneksi kukistettuaan loppukirissä Philippe Gilbertin ja Cadel Evansin. Valverde kuitenkin hylättiin hänen saatuaan takautuvasti kahden vuoden kilpailukiellon 1. tammikuuta 2010 alkaen.
Lähde: Cycling Archives
Lähde: LeTour
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Ilari Talvitie
Ilari Talvitie (s. 2. marraskuuta 1990) on suomalainen salibandynpelaaja. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Kaudesta 2010–2011 alkaen hän on pelannut Espoon Oilersissa. Aiemmin hän pelasi Kirkkonummi Rangersissa 1996–2009, josta edustusjoukkueessa 2004–2009 tehopisteillä 26+21=47.
Halton Hills
Halton Hills on 55 289 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa Kanadassa. Halton Hills sijaitsee Haltonin piirikunnassa ja kuuluu Toronton metropolialueeseen sekä Kultaisen hevosenkengän talousalueeseen, joka on suurimmalta osaltaan tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta. Halton Hills on muodostettu yhdistämällä useita erillisiä kaupunkeja, kyliä ja asuinalueita.
Halton Hillsin väkiluku on kasvanut viime vuosina voimakkaasti. Vuonna 2001 järjestetyssä väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 48 184 asukasta. Vuoteen 2006 mennessä kaupungissa asui jo 55 289 asukasta, mikä on 14,7 prosenttiä enemmän kuin vuonna 2001. Väestönkasvun johdosta alueen asuntojen ja tonttien hinnat ovat nousseet voimakkaasti, noin kaksinkertaistuneet vuosien 2001–2006 välillä.
Kaupungin läpi kulkee laaja Niagaran harjanne, joka on Unescon biosfäärialue.
Halton Hills muodostettiin yhdistämällä useita kaupunkeja, kyliä ja asuinalueita. Kaupungin suurimmat asuinalueet ovat Acton ja Georgetown, joista jälkimmäisessä asuu noin kaksi kolmannesta kaupungin väestöstä. Muita pienempiä asuinalueita ovat Ashgrove, Glen Williams, Hornby, Limehouse, Mansewood, Norval, Scotch Block, Silver Creek, Speyside, Stewarttown ja Wildwood.
Vuoden 1650 tienoilla irokeesit kukistivat alueella aikaisemmin asuneet huronit, mutta eivät kuitenkaan asettuneet asumaan alueelle. Algonkini-intiaaneihin kuuluvat mississaugat käyttivät tilaisuuden hyväkseen ja asuttivat alueen. Brittiläiset ostivat intiaaneilta vuosien 1781–1818 aikana useita maa-aloja, mikä mahdollisti siirtolaisten muuton alueelle. Vuoteen 1850 mennessä loput alueella asuneet mississaugat uudelleensijoitettiin reservaatteihin.
Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat alueelle 1820-luvun alkupuolella. Ensimmäisinä asutettiin nykyinen Norval (noin 1820), Georgetown (1823) ja Acton (1825).
1800–1900-lukujen taitteessa metsäteollisuus, paperiteollisuus ja nahkateollisuus olivat tärkeimmät työllistäjät, mutta myöhemmin muu teollisuus ja palvelualat ovat nousseet tärkemmäksi työllistäjäksi. Halton Hillsin kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta 1974 yhdistämällä alueen entiset kylät ja kaupungit keskushallinnon alaisuuteen.