hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gustav Oberg
Gustav Oberg (2. lokakuuta 1877 Purmo – 25. lokakuuta 1959 Maarianhamina) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Torsten Hornborg
Torsten Bogislaus Hornborg (7. huhtikuuta 1883 Helsinki – 5. maaliskuuta 1957) oli suomalainen kaupunginjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hornborgin vanhemmat olivat kamreeri Albrecht Hornborg ja Alma Hornborg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1907. Hornborg työskenteli aluksi tie- ja vesirakennusinsinöörinä ja toimi myöhemmin kaupunginjohtajana.
Torsten Hornborg oli naimisissa Irma Hanssonin kanssa. Kirjailija ja kääntäjä Ulla Hornborg oli heidän tyttärensä.
Kalle Juho Lähti
Kalle Juho Lähti (5. joulukuuta 1866 Punkalaidun – 1. huhtikuuta 1957 Punkalaidun) oli suomalainen kirjailija.
Bundesautobahn 24
Bundesautobahn 24 (BAB 24), lyhyemmin Autobahn 24 (A 24), on 239 kilometriä pitkä luoteis–kaakkoissuuntainen moottoritie Pohjois-Saksassa. Sen reitti kulkee Hampurista Berliiniin. Väylä sijaitsee Hampurin, Schleswig-Holsteinin, Mecklenburg-Etu-Pommerin ja Brandenburgin osavaltioissa.
Moottoritietä Hampurista Berliiniin alettiin suunnitella 1930-luvulla. Rakennustöiden alkuvaiheessa tehtiin Mecklenburg-Etu-Pommerin lounaisosassa lähellä Kogelin kylää pronssikautinen hautalöytö, jonka analysointi siirsi moottoritien rakennustöitä kymmenisen viikkoa. Toisen maailmansodan syttyminen johti työvoimapulaan; virallisesti rakennustyöt keskeytettiin vuonna 1941. Hampurin itäpuolelle valmistunutta tunnelia käytettiin sotatarviketehtaana.
Saksan kahtiajaon (1945–1990) takia tietä alettiin rakentaa valmiiksi vasta vuonna 1978 ja se valmistui marraskuussa 1982. Ennen suursotaa valmistuneille silloille ei enää ollut käyttöä, useimmat niistä purettiin. Hagenowin alueella sijaitsi neuvostojoukkojen ampumapaikka, jonka takia tielinjausta piti muuttaa alkuperäisestä. Ennen Saksojen jälleenyhdistymistä BAB 24 oli yksi kolmesta niin kutsutusta "Transitautobahnista" Länsi-Saksan ja Länsi-Berliinin välillä. Saksojen välisen rajan BAB 24 ylitti Zarrentinin pikkukaupungin kohdalla.
Vuoden 1990 jälkeen BAB 24:ää on uudistettu, jotta se kykenisi välittämään alati kasvavia liikennevirtoja.
John Njenga
John Njenga (25. joulukuuta 1928 – 4. marraskuuta 2018) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. helmikuuta 1957 ja nimitettiin Eldoretin hiippakunnan piispaksi 19. lokakuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierluigi Sartorelli, jota avustivat Maurice Michael Otunga ja Caesar Gatimu.
Njenga sai 25. lokakuuta 1988 nimityksen Mombasan hiippakunnan piispaksi. 21. toukokuuta 1990 hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja Njenga sai nimityksen sen arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 2005.
Timo Kankaanpää
Timo Kankaanpää (s. 29. heinäkuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hyökkääjänä pelaava Kankaanpää edustaa Salibandyn II-divisioonassa pelaavaa Urheiluseura Hatsinaa. Hän pelasi kaudella 2010–2011 pääsarjatason FT Trackersissa.
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014
Vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Oseanian maanosaliitosta (OFC) 11 joukkuetta, jotka kilpailivat 0,5 paikasta Brasiliassa pelattavaan lopputurnaukseen. Karsinnat alkoivat 22. marraskuuta 2011 ja päättyivät Oseanian osalta 20. marraskuuta 2013. Karsintojen voittaja pelasi jatkokarsinnan neljännen kanssa, minkä voittaja eteni Brasiliassa pelattavaan lopputurnaukseen.
OFC:n karsinnat jaettiin kolmeen osaan. Ensimmäiseen osaan osallistuivat Oseanian alueen neljä huonoiten FIFA-rankingissa sijoitettua joukkuetta. Joukkueet pelasivat lohkomuotoisen turnauksen Apiassa, Samoalla. Lohkon voittaja pääsi toiselle kierrokselle, johon seitsemän parhaiten rankattua joukkuetta pääsivät suoraan. Toinen kierros oli myös samalla Oseanian mestaruusturnaus. Toisen kierroksen joukkueet jaettiin kahteen arvontalohkoon FIFA-rankingin perusteella, ja jokaisesta lohkosta arvottiin kaksi joukkuetta kahteen lohkoon. Näiden lohkojen voittajat etenivät kolmannelle kierrokselle. Kolmannella kierroksella pelattiin jälleen yksi lohkomuotoinen sarja, jonka voittaja eteni neljännelle kierrokselle. Neljännellä kierroksella Osenian karsintojen voittaja pelasi neljännen kanssa kaksiosaisen otteluparin, jonka voittaja eteni MM-lopputurnaukseen.
FIFA on päättänyt kaikille maanosille yhteisestä tavasta ratkaista sijoitukset joukkueitten kesken:
Ensimmäiselle kierrokselle osallistuivat neljä huonoiten FIFA-rankattua maata. Joukkueet pelasivat viisipäiväisen turnauksen, jonka voittaja pääsi toiselle kierrokselle. Kaikki ottelut pelattiin Samoan pääkaupungissa Apiassa.
Toiselle kierrokselle osallistuivat loput seitsemän maata ja ensimmäisen kierroksen voittaja. Toinen kierros toimi samalla Oseanian mestaruuskilpailuina eli OFC Nations Cupin lopputurnauksena. Lohkon kaksi parasta joukkuetta etenivät kolmannelle kierrokselle.
Uusi-Seelanti selviytyi OFC:n ja CONCACAF:n jatkokarsintaan.
Jatkokarsinnassa Oseanian karsintojen voittaja kohtasi Pohjois- ja Keski-Amerikan karsintojen neljänneksi sijoittuneen Meksikon.
Meksiko selviytyi MM-lopputurnaukseen.
Jääpallon SM-kilpailu 1908
Suomen ensimmäinen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1908, jolloin kilpailuun osallistui neljä joukkuetta. Kyseessä olivat myös ensimmäiset minkään joukkuepallopelin mestaruuskilpailut Suomessa. Suomen mestaruuskilpailujen järjestämistä varten perustettiin Suomen Palloliitto organisoimaan kilpailuja maan jää- ja jalkapallomestaruudesta. Jääpallo tunnettiin vielä tuohon aikaan nimellä "hockey".
Alkuaikona kilpailuihin osallistui joukkueita vain Helsingistä ja Viipurista. Ensimmäisiin SM-kilpailuihin osallistui kolme helsinkiläisjoukkuetta: PUS, IFK ja Unitas, sekä viipurilainen Viborgs Hockeyklubb. Ensimmäisen mestaruuden ratkaisemiseen riitti kolme ottelua. Helsingissä PUS voitti Unitaksen 6-0 ja eteni loppuotteluun, Viipurissa pelatussa ottelussa HIFK voitti Viborgs Hockeyklubbin maalein 1-4. Kaikkien aikojen ensimmäinen SM-finaali pelattiin Helsingin Pohjoissataman luistinradalla. Polyteknikkojen Urheiluseura voitti ottelussa Helsingin IFK:n maalein 8-3. HIFK johti ottelua jo 3-1, mutta lopulta PUS eteni ensimmäiseksi jääpallomestariksi.
Clemente Faccani
Clemente Faccani (19. lokakuuta 1920 – 15. syyskuuta 2011) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 10. huhtikuuta 1943 ja nimitettiin Serran titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Keniaan 27. kesäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Achille Silvestrini ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Faccani toimi apostolisena pro-nuntiuksena Keniaan, kunnes jäi eläkkeelle 9. maaliskuuta 1996. Lisäksi hän toimi apostolisena pro-nuntiuksena Seychelleille saatuaan nimityksen 7. helmikuuta 1985; tästä tehtävästä hän erosi kuitenkin jo 14. toukokuuta 1994.
Empires &amp; Allies
Empires & Allies oli Facebookissa pelattava strategiapeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 ja sen kehitti yhdysvaltalainen Zynga. "Empire & Allies" oli ilmainen, mutta pelaajat pystyivät ostamaan rahalla lisäominaisuuksia. Peli suljettiin 17. kesäkuuta 2013.
Martin Kivuva Musonde
Martin Kivuva Musonde (s. 10. helmikuuta 1952) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mombasan hiippakuntaan 9. joulukuuta 1978 ja nimitettiin Machakosin hiippakunnan piispaksi 15. maaliskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raphael S. Ndingi Mwana'a Nzeki, jota avustivat John Njenga ja Nicodemus Kirima.
Nicodemus Kirima
Nicodemus Kirima (3. maaliskuuta 1936 – 27. marraskuuta 2007) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nyerin hiippakuntaan 22. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Mombasan hiippakunnan piispaksi 27. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Michael Otunga, jota avustivat Agostino Cacciavillan ja John Njenga.
12. maaliskuuta 1988 Kirima sai nimityksen Nyerin piispaksi. 21. toukokuuta 1990 Nyeri korotettiin arkkihiippakunnaksi ja Kirima nimitettiin arkkipiispaksi. Hän sai munuaisensiirron vuonna 2002, kun hänen veljensä luovutti häntä varten elimensä. Arkkipiispan terveydentila oli hyvä, kunnes hänelle vuonna 2006 kehittyi munuaisen vajaatoiminta. Hän kuoli 71-vuotiaana virassa.
Falcon Studios
Falcon Studios on yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, jonka pääkonttori on San Franciscossa Kaliforniassa. Yhtiön perusti Chuck Holmes vuonna 1971.
Klikkaa mua
Klikkaa mua on Johanna Vuoksenmaan ohjaama suomalainen MTV3-kanavan esittämä draamasarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi esitettiin syys–joulukuussa 2011 ja toinen tuotantokausi maalis–kesäkuussa 2014. Sarjan aiheena on eronneiden ja yksinelävien parin etsintä internetin avulla.
MTV3 vahvisti 9. elokuuta 2012 sarjan jatkuvan toiselle tuotantokaudella. Uuden kauden kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2013 ja kauden esittäminen alkoi televisiosta 13. maaliskuuta 2014.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 2. helmikuuta 2012. Toinen kausi julkaistiin DVD:llä 12. marraskuuta 2014.
Sarjan päähenkilö on nelikymppinen Ella, jolla on yhteensä kolme lasta kahden eri miehen kanssa. Ella on työssään sisustussuunnittelijana ja juontajana "Suuntana koti" -televisiosarjassa niin kiireinen, ettei ehdi tutustua saati ihastua uusiin ihmisiin. Hän päättää ystävänsä kehotuksesta luoda oman nettideittailuprofiilin "Click Me" -palveluun ja tutustuu sitä kautta mitä erilaisimpiin miehiin.
Sarjassa seurataan myös Ellan ystävien lastentarhaopettaja Tiian ja maanmittauslaitokselle työskentelevän Inarin elämää. Toisella tuotantokaudella seurattiin paljon myös Ellan hyvän ystävän ja alivuokralaisen Eeron tutustumista "Click Me"-palvelun kautta erilaisiin naisiin.
Paul Cremona
Paul Cremona (s. 25. tammikuuta 1946 Valletta) on maltalainen dominikaaneihin kuuluva roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Michael Gonzi 22. maaliskuuta 1969, ja hänet nimitettiin Maltan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 2. joulukuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. tammikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mercieca, jota avustivat Félix del Blanco Prieto ja George Anthony Frendo.
Cremona valmistui teologian tohtoriksi vuonna 1973 Pyhän Tuomas Akvinolaisen paavillisessa yliopistossa Roomassa. Hän toimi vuosina 1974–1980 ja jälleen kaksi kautta 1997–2003 priorina luostarissa Rabatissa. Vuonna 1981 hänet valittiin dominikaanien Maltan-provinssin provinsiaaliksi, jona hän toimi kaksi nelivuotista kautta. Hän on julkaissut lukuisia teologisia ja hengellisiä kirjoja.
Joseph Spiteri
Joseph Spiteri (s. 20. toukokuuta 1959 Sliema) on maltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Maltan arkkihiippakuntaan Joseph Mercieca 29. kesäkuuta 1984. Hänet nimitettiin 21. helmikuuta 2009 Sertan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Sri Lankaan. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tarcisio Bertone, jota avustivat Paul Cremona ja Joseph Mercieca.
Annetto Depasquale
Annetto Depasquale (28. kesäkuuta 1938 Qormi – 29. marraskuuta 2011) oli maltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin vihkipiispaksi sekä Aradin titulaaripiispaksi 16. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. tammikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mercieca, jota avustivat Nikol Joseph Cauchi ja Luigi Gatti.
Mauro Caruana
Mauro Caruana (16. marraskuuta 1867 – 17. joulukuuta 1943) oli maltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin benediktiinien papiksi 14. maaliskuuta 1891 ja nimitettiin Maltan hiippakunnan piispaksi 22. tammikuuta 1915. Hänet konsekroi Rafael Merry del Val y Zulueta 10. helmikuuta, ja hänet asetettiin virkaansa 25. helmikuuta.
Caruana sai 29. maaliskuuta 1928 arkkipiispan henkilökohtaisen tittelin. Hän johti hiippakuntaansa kuolemaansa saakka.
Doug Risebrough
Douglas John Risebrough (s. 29. tammikuuta 1954 Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkopelaaja, valmentaja ja manageri NHL:ssä. Hän pelasi NHL:ssä Montreal Canadiensissa ja Calgary Flamesissa.
2010-luvulla Risebrough on työskennellyt New York Rangersin kykyjenetsijänä.
Chuck Fletcher
Chuck Fletcher (s. 29. huhtikuuta 1967) on vuodesta 2009 lähtien toiminut Minnesota Wildin managerina. Sitä ennen hän toimi apulaismanagerina Florida Panthersissa vuosina 1993–2002, Mighty Ducks of Anaheimissa vuosina 2002–2006 ja Pittsburgh Penguinsissa vuosina 2006–2009.
Hänen isänsä on jääkiekkovaikuttaja Cliff Fletcher.
Golda Apache
Golda Apache (s. 1997) on suomalainen shetlanninponiori. Se on Suomen kaikkien aikojen menestynein raviponi.
Golda Apachea valmensivat ja ohjastivat Juha, Liisa ja Sanni Ihamuotila. Se lopetti kilpailu-uransa lokakuussa 2011. Golda Apache on kantakirjattu siitosori, ja sillä on yli 100 varsaa.
Godla Apache saavutti ensimmäisenä A-kategorian (säkäkorkeus alle 107 cm) ponina maailmassa alle kahden minuutin kilometriajan. Ennätysjuoksu tapahtui Oulun Äimäraution raviradalla vuonna 2007. Golda Apachen ravasi kilpailussa ajan 1.59,3 autolähetyksellä 1 100 metrin matkalla.
Golda Apache voitti A-kategorian ponien suomenmestaruuden seitsemän kertaa sekä monté-suomenmestaruuden viidesti. Ponien kuningastittelin se saavutti Ponikuninkuusraveissa 2005, 2006, 2007 ja 2011. Lisäksi se voitti Tukholman Elitloppet-raveissa kilpaillun ponien Mini-Elitloppetin vuosina 2009 ja 2010.
Busan–Gimhae-pikaraitiotie
Busan–Gimhae-pikaraitiotie on pikaraitiotiejärjestelmä Busanin ja Gimhaen kaupunkien välillä Etelä-Koreassa. Järjestelmä kattaa 21 asemaa yhdellä linjalla, jonka pituus on noin 24 kilometriä. Pikaraitiotie avattiin 9. syyskuuta 2011. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2006. Pikaraitiotie yhdistää Gimhaen kaupungin keskustan, Gimhaen kansainvälisen lentoaseman ja Busanin metroverkoston toisiinsa.
Jääpallon SM-sarja 1948
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1948 pelasi 20 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon aiemman neljän lohkon sijasta. Aiemmasta poiketen ei pelattu välieriä, vaan lohkovoittajat selviytyivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pelasivat pronssiottelun. Suomen mestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto-Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Itälohkon voitti Warkauden Pallo -35 rasitteenaan tasapelit HJK:n ja HIFK:n kanssa. Lohkon kärkikamppailussa se kukisti uudenvuoden päivänä Lappeenrannan Urheilu-Miehet maalein 4-1. Oulun Palloseura oli länsilohkon paras, vaikka hävisikin Hukille 0-7. Hukat menetti finaalipaikkansa viimeisillä kierroksilla kun joukkue hävisi Seinäjoen Palloseuralle 4-5 ja pelasi Rauman Iirojen kanssa tasan.
SPL:n finaali pelattiin Varkaudessa Joutenlahden jäällä WP-35:n ja OPS:n välillä. Ottelun voitti WP-35 maalein 2-0, mestaruus oli WP-35:n neljäs perättäinen ja kaikkiaan viides, mikä teki seurasta 1940-luvun menestyneimmän jääpalloseuran. WP-35 voitti vielä TUL:n mestarin Turun Pyrkivän liittojen välisessä mestaruusottelussa maalein 6-0. Lappeenrannassa pelatussa pronssiottelussa LUM voitti Hukat niukasti 4-3. Lappeenrantalaisseuroille mitali oli kaikkien aikojen ensimmäinen jääpallon SM-sarjamitali, viipurilaistaustainen helsinkiläisseura Hukat jäi edelleen mitaleitta. Mitalipeleihin seura ei enää kauden 1948 jälkeen päässyt.
Molempien lohkojen neljä viimeistä putosi Suomensarjaan, ja tilalle nousi sarjan supistamisen myötä neljä joukkuetta. Pudonneiden joukossa olivat muun muassa entiset suurseurat Viipurin Sudet ja Helsingin Jalkapalloklubi.
Sarjaan nousivat Kissalan Pojat, Oulun Pallo-Pojat, Vaajakosken Pallo ja Viipurin Reipas. Joukkuemäärä supistettiin 16:een, joten kahdeksan joukkuetta putosi sarjasta.
Jääpallon SM-sarja 1949
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1948–1949 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Lohkovoittajat selviytyivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun. Suomen mestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto-Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Kausi 1948–49 on toistaiseksi ainoa kun sarjassa on pelannut kaksi joukkuetta Tampereelta. Ilves-Kissojen lisäksi sarjaan oli noussut sen sisarseura Kissalan Pojat. Myös OPS:n sisarseura OPP oli noussut sarjaan, jolloin Oulusta oli mukana kolme joukkuetta. Ensikertalaisia SM-sarjassa olivat myös Viipurin Reipas Lahdesta ja Vaajakoskelainen VaPa.
Itälohkon voitti Lappeenrannan Urheilu-Miehet ainoana rasitteenaan 3–3-tasapeli Warkauden Pallo -35:n kanssa. Vasa IFK oli länsilohkon paras. Loppuottelu pelattiin lohkovoittajien LUM:n ja VIFK:n välillä, missä LUM oli parempi maalein 4–2. Mestaruus oli Lappeenrantalaisseurojen ensimmäinen. Myös Vaasalaiset saivat ensimmäisen mitalinsa.
Helsingin Stadionilla 27. helmikuuta.
K-Pojat, OPP, JoPS ja VaPa putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Helsingin Jalkapalloklubi, Helsingin Palloseura, Pargas IF ja Varkauden Pallo-Pojat
LUM:n mestarijoukkue: Martti Saure, Toivo Kokkonen, Juhani Halme, Arvo Raitavuo, Veikko Partanen, Niilo Immonen, Pentti Kekola, Aarne Airaksinen, Pentti Vartiainen, Matti Serenius, Erkki Kylliäinen, Erkki Vartiainen, manageri Veijo Pulli.
Zacchaeus Okoth
Zacchaeus Okoth (s. 5. heinäkuuta 1942) on kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kisumun hiippakuntaan 14. marraskuuta 1968 ja nimitettiin sen piispaksi 27. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Michael Otunga, jota avustivat Agostino Cacciavillan ja Philip Sulumeti.
Kisumu korotettiin arkkihiippakunnaksi 21. toukokuuta 1990, jolloin Okoth nimitettiin sen arkkipiispaksi.
Jääpallon SM-sarja 1950
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1950 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Suomen mestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Itälohkon voitti Warkauden Pallo -35 ainoana rasitteenaan tasapeli Akilleen kanssa. Oulun Palloseura oli länsilohkon paras.
19.helmikuuta 1950 Helsinki
Lohkojen kaksi viimeistä putosivat Suomensarjaan. Tilalle nousivat Käpylän Urheilu-Veikot, Mikkelin Palloilijat, Oulun Pallo-Pojat ja Rosenlewin Urheilijat -38.
Viipurilaistaustainen seura Helsingin Hukat päätti lopettaa toimintansa jää- ja jalkapallossa kauden jälkeen. Hukat sulautettiin toiseen evakkoseuraan Susiin. Suomen Palloliitto hyväksyi seurojen yhdistymisen, mutta päätti kuitenkin että SM-sarjapaikasta tuli järjestää urheilullisten syiden takia karsintaottelut ennen seuraavaa kautta Suomensarjan lohkokakkosten kesken. Sudet voitti karsinnan ja sai SM-sarjapaikan kaudelle 1950-51.
Lappeenrannan Urheilu-Miesten jääpallotoiminta siirtyi kauden jälkeen Veiterälle.
Philip Sulumeti
Philip Sulumeti (s. 15. elokuuta 1937) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kisumun hiippakuntaan paavi Paavali VI 6. tammikuuta 1966. Hän sai 28. toukokuuta 1972 nimityksen Kisumun vihkipiispaksi ja Urcin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat Maurice Michael Otunga ja Joannes de Reeper.
Sulumeti sai 9. joulukuuta 1976 nimityksen Kisumun ja 28. helmikuuta 1978 Kakamegan hiippakunnan piispaksi.
Jääpallon SM-sarja 1951
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1951 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Lohkovoittajat pääsivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat Suomensarjaan. Suomen mestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Uusina joukkueina sarjassa pelasivat Suomensarjasta nousseet KUV Helsingistä, MP Mikkelistä, OPP Oulusta ja RU-38 Porista. Lisäksi LUM:sta eronneet jääpalloilijat perustivat uuden seuran Lappeenrannan Veiterän, joka peri LUM:n sarjapaikan.
Ennen sarjan alkua järjestettiin myös karsinta yhdestä mestaruussarjapaikasta, kun Helsinkiläinen viipurin evakkoseura Hukat yhdistyi toisen viipurilaistaustaisen seuran Susien kanssa. Karsinnat: Joensuun Maila-Pojat-Sudet 2-4, Vaasan Pallo-Pojat-Porin Kärpät 4-4, Porin Kärpät-Vaasan Pallo-Pojat 1-4, Sudet-Vaasan Pallo-Pojat 5-2. Paikan mestaruussarjassa sai näin Helsinkiin kotiutunut viipurilaisseura Sudet.
Tasaisessa länsilohkossa oli sarjan päättyessä kolme joukkuetta tasapisteissä. Maalieron turvin suurin ennakkosuosikki OPS selviytyi loppuotteluun ja sen paikallisvastustaja OLS jäi pronssiotteluun. Tampereen Ilves-Kissat jäi jälleen mitalipelien ulkopuolelle. Itälohkossa vasta perustettu Veiterä selviytyi lohkovoittajaksi. Se voitti kakkoseksi sijoittuneen WP-35:n 7-0. Ainoan tappion Veiterä kärsi viimeisellä kierroksella YVPS:lle.
Pronssiottelussa WP-35 voitti OLS:n 4-1. OLS:n ensimmäinen jääpallomitali jäi yhä saamatta. Loppuottelussa Helsingissä Veiterä voitti OPS:n maalein 2-0. Veiterä oli perustettu vasta runsaat kolme kuukautta aiemmin, ja seura voitti heti ensimmäisenä kautenaan mestaruuden.
5.maaliskuuta 1951 Helsinki
Veiterän joukkue 1950-1951: Sakari Ellonen (mv), Jorma Taskinen (mv), Pentti Kekola, Pentti Immonen, Arvo Raitavuo, Pentti Vartiainen, Veikko Partanen, Matti Serenius, Matti Airaksinen, Martti Hyvönen, Toivo Kokkonen, Juhani Halme, Hannu Airaksinen, Aarre Airaksinen, Niilo Immonen Taustajoukot: huoltaja: Heikki Sistonen, Puheenjohtaja, huoltaja: Yrjö Kainlauri
Sijoitukset on määritelty sijasta 5 eteenpäin sarjapisteiden ja tarvittaessa maalieron perusteella riippumatta joukkueiden sijoituksesta lohkossaan. Lohkojen kaksi viimeistä kuitenkin putosi sarjasta. Sarjaan nousivat Helsingin Jalkapalloklubi, Joensuun Maila-Pojat, Kouvolan Urheilijain Palloilijat ja Porin Kärpät.
Joseph Mairura Okemwa
Joseph Mairura Okemwa (s. 29. kesäkuuta 1954) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kisiin hiippakuntaan 27. lokakuuta 1987 ja nimitettiin sen piispaksi 19. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. heinäkuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Michael Otunga, jota avustivat Zacchaeus Okoth ja John Njue.
Dominic Kimengich
Dominic Kimengich (s. 23. huhtikuuta 1961) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nakurun hiippakuntaan 14. syyskuuta 1986 ja nimitettiin Lodwarin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tanaramusan titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Njue, jota avustivat Zacchaeus Okoth ja Patrick Joseph Harrington.
5. maaliskuuta 2011 Kimengich sai nimityksen Lodwarin piispaksi.
Tukkutalo Heinonen
Tukkutalo Heinonen Oy (puhekielessä Tukkutalo, vuoteen 2007 saakka Kala ja Maatuote) on suomalainen perheyhtiö, jonka toimiala on päivittäiselintarvikkeiden toimitustukkukauppa. Yrityksen toiminta alkoi hedelmien, vihannesten ja tuoreen kalan välityksestä Seinäjoella vuonna 1959. Yhtiö on kehittynyt vuosien saatossa monipuoliseksi HoReCa-sektorin tukkuliikkeeksi, jolla on merkittävä asema maakuntien ruokatoiminnoissa. Yhtiöllä on myös oma tuotemerkki "TALON" sekä "Hedelmäboxi", joka on palvelukonsepti toimistoja ja kokoustiloja varten sekä "Takuulla Läheltä" -lähiruokakonsepti. Tukkutalon tukkutoimipisteet sijaitsevat Seinäjoella ja Jyväskylässä, jossa sijaitsee myös tuotantolaitos.
Talon Salaattiateriat (Talon) brändillä valmistetaan ja markkinoidaan Takeaway ja - eines ruokia päivittäistavarakaupoille ja Horeca-sektorille.
Tukkutalo on valtakunnallisen Patu-Suomen Palvelutukkurit Oy:n perustajaosakas. Patu-Palvelutukkurit on suurkeittiöitä palveleva tukkukauppaketju. Palvelutukkureita pidetään yhtenä viidestä valtakunnallisesta päätukusta.
Yhtiön toiminnot on sertifioitu ISO 9001 -laatustandardilla vuonna 2011. Tukkutalo valittiin Kauppalehden vuoden 2004 Maakunnan menestyjäksi. Yhtiölle valmistui vuonna 2009 uusi HoReCa- varasto- ja logistiikkaterminaali Seinäjoelle.
Indy Lights
Firestone Indy Lights on Amerikassa ajettava autourheilusarja, joka on osa IndyCar-tapahtumaa. Sarja perustettiin vuonna 1986 American Racing Series nimellä. Vuosina 1991-2001 sarjan nimi oli Dayton Indy Lights. Vuosina 2002-2009 sarja oli osa IRL-sarjaa. Vuodesta 2010 lähtien sarjan nimeksi on vakiintunut Firestone Indy Lights. Sarjassa kilpailee nykyään 12 tallia ja 35 kuljettajaa.
Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Fabrizio Barbazza, Didier Theys, Jon Beekhuis, Mike Groff, Paul Tracy, Eric Bachelart, Robbie Buhl, Bryan Herta, Steve Robertson, Greg Moore, David Empringham, Tony Kanaan, Cristiano da Matta, Oriol Servià, Scott Dixon, Townsend Bell, A.J. Foyt IV, Mark Taylor, Thiago Medeiros, Wade Cunningham, Jay Howard, Alex Lloyd, Raphael Matos, J. R. Hildebrand, Jean-Karl Vernay, Josef Newgarden, Tristan Vautier, Sage Karam, Gabby Chaves, Spencer Pigot ja Ed Jones.
Tykkivene
Tykkivene on laivastojen alustyyppi, joka on suunniteltu kuljettamaan yhtä tai useampaa tykkiä rannikkokohteiden tuhoamiseksi eikä varsinaisiin laivastojen välisiin taisteluihin tai joukkojensiirtoihin.
Purjelaivojen aikakaudella tykkivene oli tyypillisesti pienehkö, yhdellä keulaan asennetulla tai parilla kolmella tykillä varustettu alus. Alukset olivat yleensä yksi- tai kaksimastoisia tai jopa vain airoin varustettuja. Alustyypin etuna oli pääsy mataliin vaikeakulkuisiin paikkoihin, ja toisaalta ne oli varustettu jopa 32 naulan tehokkaalla tykillä. Alukset olivat myös nopeita ja helppoja valmistaa.
Poliisin painajainen
Poliisin painajainen on vuonna 1995 valmistunut television rikoselokuva. Se aloittaa milwaukeelaisesta poliisiperheestä kertovan trilogian, jonka keskeisimmässä osassa on Charles Bronson.
Paul Fein haluaa viettää syntymäpäivänsä perheen kesken. Hän kutsuu juhliin myös nuorimman, etäisen ja kapinoivan tyttärensä Jackien Kaliforniasta. Jackie lähtee yöllä kaupungille juomaan ja päätyy viettämään yön miljonääri Adam Novaceckin kanssa. Aamulla Jackien herätessä Novaceck makaa kuolleena päähän ammuttuna. Jackie on pääepäilty mutta Paul on varma tyttärensä syyttömyydestä. Hän alkaa etsiä oikeaa tappajaa ja päätyy kontaktinsa kautta erään palkkamurhaajan jäljille mutta Paulin poika Ben haavoittuu takaa-ajossa vakavasti. Hän jää henkiin mutta Paul saa uutta vihiä murhan tilaajasta; selviää, että se on todennäköisesti rouva Novaceck. Uhrilla oli kuitenkin kaksi vaimoa, ja Paulin on selvitettävä, kumpi heistä on syyllinen.
Rževski protiv Napoleona
Rževski protiv Napoleona () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut venäläinen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Pavel Derevjanko, Volodymyr Zelensky, Svetlana Hodtšenkova, Mihal Jefremov, Marat Bašarov ja Evhen Koševoy. Jean-Claude Van Damme esittää itseään cameo-roolissa.Jean Claude Van Damme: Behind Closed Doors Episode 1 (2/3). Elokuvan on ohjannut Marius Balchunas.
Pesäpallon vuoden pelinjohtaja
Pesäpallon vuoden pelinjohtaja valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1984, ja vuodesta 1986 lähtien tunnustus on jaettu joka vuosi.
Katajanpihlajaruoste
Katajanpihlajaruoste ("Gymnosporangium cornutum") on ruostesieniin kuuluva itiöemää tekemätön sieni. Suomesta tunnetaan myös orapihlajaa ja omenaa väli-isäntänään pitäviä katajanruosteita.
Laji siirtyy katajasta pihlajaan ja takaisin eri vaiheissaan. Katajassa sillä on talvi-itiöitä sekä kesäitiöitä. Pihlajassa sillä on kuromapulloja sekä helmi-itiöitä. Yleisesti ottaen isäntäkasvit selviytyvät hyvin näistä sienistä. Pihlajalle se aiheuttaa yleensä lehtiin erilaisia vaurioita, joista helmi-itiö on piikikkäänä helpohko tunnistaa. Kataja voi kellastua huomattavastikin, mutta harvoin tappaa kasvia.
Alfred Kipkoech Arap Rotich
Alfred Kipkoech Arap Rotich (s. 27. heinäkuuta 1957) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nakurun hiippakuntaan 18. marraskuuta 1983 ja nimitettiin Nairobin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Iulium Carnicumin titulaaripiispaksi 9. maaliskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Michael Otunga, jota avustivat Zacchaeus Okoth ja Raphael S. Ndingi Mwana'a Nzeki.
29. elokuuta 1997 Kipkoech Arap Rotich sai nimityksen Kenian sotilaspiispaksi.
James Maria Wainaina Kungu
James Maria Wainaina Kungu (s. 23. joulukuuta 1956) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nyerin hiippakuntaan 13. joulukuuta 1984 ja siirrettiin Nyahururun hiippakuntaan 5. joulukuuta 2002. Hän sai 4. huhtikuuta 2009 nimityksen Murangan hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Njue, jota avustivat Peter J. Kairo ja Luigi Paiaro.
Luigi Paiaro
Luigi Paiaro (s. 8. syyskuuta 1934) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Padovan hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1959. Hän sai 4. tammikuuta 2003 nimityksen kenialaisen Nyahururun hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicodemus Kirima, jota avustivat John Njue ja Antonio Mattiazzo.
Antonio Mattiazzo
Antonio Mattiazzo (s. 20. huhtikuuta 1940) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi Padovan hiippakuntaan 5. heinäkuuta 1964, ja hän sai nimityksen Virunumin titulaariarkkipiispaksi 16. marraskuuta 1985. Samalla hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Norsunluurannikolle sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Burkina Fasoon ja Nigeriin.
Mattiazzon konsekroi piispaksi Filippo Franceschin ja Girolamo Bartolomeo Bortignonin avustama Agostino Casaroli 15. joulukuuta 1985. Mattiazzo sai 5. heinäkuuta 1989 nimityksen Padovan hiippakunnan arkkipiispaksi. Kyse on tavallisesta hiippakunnasta, ja arkkipiispa onkin vain henkilökohtainen titteli.
Lauren Bowles
Lauren Bowles (s. 24. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lauren Bowles aloitti televisiouransa vuonna 1991 sarjassa "Seinfeld". Hän on esiintynyt sittemmin monissa televisiosarjoissa kuten "Sukuvika", "Amyn lailla" ja "Edessä uusi elämä". Vuosina 2002-2003 hänellä oli rooli sarjassa "Watching Ellie", jonka pääosassa oli hänen sisarpuolensa Julia Louis-Dreyfus. Bowles alkoi näytellä sarjassa "True Blood" vuonna 2010. Hän on esiintynyt elokuvissa "Art School Confidential", "Sekaisin suhteessa" ja "Hall Pass – lupa rellestää".
Bowles on naimisissa näyttelijä Patrick Fishlerin kanssa. He olivat ystäviä yhdeksän vuotta ennen seurustelun aloittamista. Parilla on vuonna 2009 syntynyt tytär Fia. Näyttelijä Julia Louis-Dreyfus on Bowlesin sisarpuoli äidin puolelta.
Urmila Matondkar
Urmila Matondkar (s. 4. helmikuuta 1974 Mumbai, Maharashtra) on intialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä, ja teki ensiesiintymisensä aikuisena malajalaminkielisessä elokuvassa "Chanakyan" (1989). Hänestä tuli suosittu näyttelijä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa esiinnyttyään menestyselokuvissa, kuten draamakomediassa "Rangeela" (1995), draamassa "Judaai" (1997) ja rikostrillerissä "Satya" (1998), jotka toivat hänelle Filmfare Awards -ehdokkuuksia. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon kauhuelokuvasta "Bhoot" (2003). Matondkar on esitetty usein seksisymbolina Intian mediassa.
Matondkar avioitui liikemies ja malli Mohsin Akhtar Mirin kanssa 3. maaliskuuta 2016.
Telesphore Placidus Toppo
Telesphore Placidus Toppo (s. 15. lokakuuta 1939) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Franz von Streng 3. toukokuuta 1969, ja hänet nimitettiin Dumkan hiippakunnan piispaksi 8. kesäkuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pius Kerketta, jota avustivat Leo Tigga ja Joseph Robert Rodericks.
Toppo sai 8. marraskuuta 1984 nimityksen Ranchin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 7. elokuuta 1985 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hänet valittiin kardinaaliksi 21. lokakuuta 2003, jolloin hän sai nimityksen Sacro Cuore di Gesù agonizzante a Vitinian kardinaalipapiksi. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.
Toppo suoritti opintonsa Ranchin St. Xavier's Collegessa, Rooman Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa (teologian lisensiaatti) ja Ranchin yliopistossa (maisterinarvo historiassa).
Pius Kerketta
Pius Kerketta (11. maaliskuuta 1910 – 20. toukokuuta 1993) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 21. marraskuuta 1943 ja nimitettiin Ranchin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 7. maaliskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.
Kerketta osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 7. elokuuta 1985.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2014
Lumilautailussa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 6.–22. helmikuuta. Tapahtumia oli kymmenen: miesten sekä naisten lumikouru, slopestyle, lumilautakrossi, parierikoispujottelu ja parisuurpujottelu. Uusia olympialajeja olivat slopestyle ja parierikoispujottelu.
Tapahtumat järjestettiin Roza Hutorin extremepuistossa, jonne mahtui 4000 henkilöä.
Lähde
Finaali 11. helmikuutaFinaali 8. helmikuutaFinaali 18. helmikuuta
Kilpailu oli tarkoitus käydä 17. helmikuuta, mutta se siirrettiin sankan sumun takia seuraavalle päivälle.
Finaali 22. helmikuutaFinaali 19. helmikuutaFinaali 12. helmikuutaFinaali 9. helmikuutaFinaali 16. helmikuutaFinaali 22. helmikuutaFinaali 19. helmikuuta
Piera Martell
Piera Martell (s. 2. heinäkuuta 1943 Jona, Sankt Gallen) on sveitsiläinen laulaja, joka tunnetaan osallistumisestaan vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun.
Martell edusti Euroviisuissa Sveitsiä laululla ”Mein Ruf nach dir”. Kilpailun voitti ABBA, ja siihen osallistui valmiiksi kansainvälisesti tunnettuja esiintyjiä, kuten Olivia Newton-John, Gigliola Cinquetti ja Mouth & MacNeal; Martell sai laululla vain kolme pistettä. Tämä pistemäärä toi Sveitsille jaetun viimeisen sijan Saksan, Norjan ja Portugalin kanssa.
Martell pyrki epäonnistuneesti edustamaan Euroviisuihin vuonna 1976 Saksaa kappaleella ”Ein neuer Tag”, vuonna 1977 Sveitsiä kappaleella ”Aldo Rinaldo” ja vuonna 1978 jälleen Sveitsiä kappaleella ”Hier, Pierre”. Martellin aktiivinen ura musiikkiteollisuudessa jatkui vuoteen 1981 asti.
Piera Tizzoni
Piera Tizzoni (s. 14. helmikuuta 1940 Torino) on italialainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sijoittui naisten 4 x 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi Letizia Bertonin, Sandra Valentin ja Giuseppina Leonen kanssa. Tizzoni osallistui myös pituushyppyyn, mutta ei päässyt finaaliin.
Anastácio Cahango
Anastácio Cahango (s. 3. kesäkuuta 1937) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 3. heinäkuuta 1977 ja nimitettiin Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thignican titulaaripiispaksi 17. tammikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Aldo Cavalli ja Pedro Luís Guido Scarpa.
Vicente Carlos Kiaziku
Vicente Carlos Kiaziku (s. 28. kesäkuuta 1957) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi kapusiineihin 28. syyskuuta 1975 ja sai pappisvihkimyksensä 2. kesäkuuta 1985. Hänet nimitettiin 5. tammikuuta 2009 Mbanza Congon hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anastácio Cahango, jota avustivat Giovanni Angelo Becciu ja Filomeno do Nascimento Vieira Dias.
Filomeno do Nascimento Vieira Dias
Filomeno do Nascimento Vieira Dias (s. 18. huhtikuuta 1958 Luanda) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Luandan arkkihiippakuntaan 30. lokakuuta 1983 ja nimitettiin Luandan vihkipiispaksi sekä Flumenpiscensen titulaaripiispaksi 4. lokakuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Giovanni Angelo Becciu ja Damião António Franklin.
11. helmikuuta 2005 do Nascimento Vieira Dias sai nimityksen Cabindan hiippakunnan piispaksi.
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2005
Eurocup Formula Renault 2.0-kausi 2005 oli sarjan 15:s kausi. Kausi alkoi Belgian, Zolderin radalla ja päättyi Italian Monzassa. Sarjan mestaruuden voitti japanilainen Kamui Kobayashi. Toiseksi sijoittui saksalainen Michael Ammermüller ja kolmanneksi Ranskalainen Yann Clairay.
Bolšoi-areena
Bolšoi-areena () on vuonna 2012 valmistunut monikäyttöareena Sotšin Adlerissa Venäjällä. Sen pääkäyttäjänä toimii KHL-joukkue HK Sotsi. Areenalla järjestettiin vuoden 2014 talviolympialaisten jääkiekko-ottelut yhdessä Šaiba Arenan kanssa. Ennen olympiaturnausta areenalla pelattiin alle 18-vuotiaiden jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut.
Bolšoi-areenan rakentaminen maksoi noin 130 miljoonaa euroa. Sen katossa on 38 000 led-valoa, joilla areenan ulkopuolesta voi tehdä suuren värinäytön.
Killing Loneliness
Killing Loneliness on suomalaisen HIM-yhtyeen single levyltä "Dark Light". Kappaleen innoittajana on ollut Brandon Novak. Novak oli kärsinyt heroiiniriippuvaisuudesta ja sanoi syyksi ”Kill the loneliness.” Ville Valo sai idean aiheesta ja sävelsi ja sanoitti kappaleen. Kappaleesta on tehty kaksi musiikkivideota: Yhdysvaltain ja Euroopan versio. Yhdysvaltain versiossa Valo kävelee Kat Von D:n perässä, ja Euroopan versiossa kuvataan tyttöä, jolla on pakkomielle yhtyettä kohtaan.
Who’s Adam
Who's Adam oli 1990- ja 2000-luvuilla vaikuttanut suomalainen rock-yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita olivat ”Leave Me Damned” ja ”In Deep Water”.
Pyhän Jaakon päivän taistelu
Pyhän Jaakon päivän taistelu ( eli North Forelandin taistelu, Kahden päivän taistelu ja Ordfordnessin taistelu) käytiin 4. elokuuta 1666 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana.
Khairy Shalaby
Khairy Shalaby (31. tammikuuta 1938 – 9. syyskuuta 2011) oli egyptiläinen kirjailija. Hän kirjoitti noin 70 teosta, joista kaksikymmentä kaunokirjallisia sekä lisäksi kriittisiä tutkimuksia, historiallisia novelleja, näytelmiä ja novellikokoelmia. Khairya arvostetaan erityisesti romaaneista, jotka kuvaavat "Egyptin katuja".
Sahalbylle on myönnetty Naguib Mahfouzin kirjallisuusmitali 2003 teoksesta "The Lodging House". Teos on myös Arabiankielisten kirjailijoiden liiton 105 parhaan 1900-luvun teoksen listalla sijalla 38. Teos "Istasia" oli vuonna 2010 ehdokkaana palkinnon International Prize for Arabic Fiction saajaksi.
Sak Noel
Sak Noel (oikealta nimeltään Isaac Mahmood Noell, s. 12. huhtikuuta 1983) on katalonialainen elektronisen musiikin artisti ja DJ. Hän nousi vuonna 2011 Euroopassa suureen suosioon kappaleellaan ”Loca People”. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle neljä.
Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili
Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on konsonanttiäänne, joka ääntyy muuten samalla tapaa kuin [p], mutta bilabiaalisen sulkeuman avautuessa henkitorvesta ääniraon kautta purkautuva ilmavirta tuottaa nopean, [h]-äännettä muistuttavan "puhkun", jonka voi tuntea, jos äännettä lausuessaan vie kätensä suun eteen. Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on oma äännetyyppinsä, minkä vuoksi sillä on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa oma merkkinsä .
Soinnitonta bilabiaalista aspiroitua klusiilia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit:
Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on pulmoninen oraalinen äänne, mikä tarkoittaa sitä, että fonaation tarvitsema ilmavirta saa alkunsa keuhkoista ja purkautuu ulos yksinomaan suun kautta.
Suomen kielessä soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili [pʰ] ei ole käytössä – joitakin satunnaisia, kielisysteemiin kuulumattomia interjektioita lukuun ottamatta (kuten ylenkatsetta ilmaiseva "phöh"-huudahdus). Useassa kielessä [pʰ] on /p/-foneemin allofoni eli kombinatorinen variantti. Esimerkiksi englannin normatiivisessa ääntämyksessä sananalkuinen /p/-foneemi toteutuu aspiraattana: /pɪt/ → [pʰɪt], "pit" 'kuoppa'. On kuitenkin myös kieliä, joissa [p] ja [pʰ] -äänteiden foneettinen ero on distinktiivinen, so. tätä äänne-eroa hyödynnetään merkitysten erottamisessa. Esimerkkejä tällaisista kielistä:
Mauno Kurppa
Mauno Johannes Kurppa (22. kesäkuuta 1927 Loimaa – 30. tammikuuta 1999 Loimaa) oli suomalainen maanviljelijä, toimitusjohtaja ja 1970-luvun alussa Suomen maaseudun puolueen ja Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen kansanedustaja. Kurppa sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1978.
Kurpan vanhemmat olivat maanviljelijä Yrjö Kurppa ja Fanny Maria Eskola. Hän kävi kansakoulun ja toimi vuodesta 1954 lähtien "Kurpan Konepaja Ky":n (myöhemmin osakeyhtiö) toimitusjohtajana sekä vuodesta 1958 alkaen maanviljelijänä Loimaan kunnassa. Hän oli myös ruotsalaisen "Ab Scanfinnproductin" johtokunnan jäsen. Kurppa sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1978.
Mauno Kurppa oli kansanedustajana vuosina 1970–1975 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Suomen maaseudun puolueen kansanedustajana 7. lokakuuta 1972 saakka. SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, jolloin 12 edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta sen jälkeen, kun Veikko Vennamo oli ilmoittanut Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen tulleen erotetuksi eduskuntaryhmästä puoluehallituksen päätöksellä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän tulleen pidätetyksi määräajaksi ryhmän työskentelystä. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat. Kurppa toimi sitten Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen puheenjohtajana.
Kurppa oli Loimaan kunnan kunnanvaltuuston sitoutumattomiin kuuluneena jäsenenä 1973–1996 ja hän kuului myös Teollisuuden keskusliiton pienteollisuuden neuvottelukuntaan.
Mauno Kurppa perusti Loimaalle 1954 Kurpan Konepajan, joka valmisti salaojituksessa käytettäviä koneita, maatilakaivureita (traktoriin kiinnitettävä irrotettava kaivinlaite) ja henkilönostimia. Konepajan tuotemerkkejä olivat "Esa", "Masa" ja "Mara". Enimmillään konepajan palveluksessa oli 120 henkilöä. Kurppa myi konepajan vuonna 1997 samana vuonna perustetulle "Dino Lift Oy":lle, joka toimii edelleen Loimaalla.
Neurofysiologia
Neurofysiologia on osasto neurotieteessä ja fysiologiassa, joka sisältää hermoston toiminnan. Neurofysiologinen tutkimus pyrkii selvittämään sen, miten hermosolut viestivät yhdisteiden ja synapsien kanssa.
Neurofysiologisia tutkimuksia ovat muun muassa aivosähkökäyrä, elektroneurografia, elektroneuromyografia, SSR, VEP, SEP, fMRT ja transkraniaalinen magneettistimulaatio.
Lindsay Pulsipher
Lindsay Pulsipher (s. 6. toukokuuta 1982 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lindsay Pulsipher kasvoi Salt Lake Cityssä Utahissa. Hänellä on viisi sisarusta. Hänet kasvatettiin mormoniksi, mutta hän lakkasi käymästä kirkossa nuorena eikä pidä enää itseään mormonina. Pulsipher harrasti nuorena lumilautailua, maalausta ja musiikkia. Hän sai idean tulla näyttelijäksi äidiltään, joka on teatterinäyttelijä.
Pulsipherilla oli vuosina 2000 - 2003 useampi pieni rooli sarjassa "Enkelin kosketus", jota kuvattiin hänen kotikaupungissaan Salt Lake Cityssä. Vuonna 2003 hän esiintyi elokuvassa "Summer Solstice". Tämän jälkeen hän muutti luomaan näyttelijänuraa Los Angelesiin. Pulsipherilla oli pieniä rooleja useissa televisiosarjoissa kunnes hän sai vakituisen roolin Patrick Swayzen vastanäyttelijänä sarjasta "The Beast" vuonna 2009. Seuraavana vuonna hän alkoi näytellä sarjassa "True Blood".
1222 Tina
1222 Tina on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. Delporte vuonna 1932. Pikkuplaneetta sai nimensä löytäjänsä ystävän mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella nimellä 1932 LA. Tinan läpimitta on noin 21 kilometriä ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 13,40 tuntia.
Kjell-Åke Andersson
Kjell-Åke Gunnar Andersson (s. 7. kesäkuuta 1949 Malmö) on ruotsalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja valokuvaaja.
Årjäng
Årjäng on taajama ja entinen kauppala Länsi-Ruotsissa. Årjäng sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa. Nykyään Årjäng on samannimisen Årjängin kunnan keskustaajama. Vuonna 2010 taajamassa oli 3 228 asukasta. Taajama sijaitsee E18-tien varrella noin 30 kilometrin päässä Norjan rajalta. Värmlannin läänin pääkaupunkiin Karlstadiin on matkaa 100 kilometriä
Vuonna 1540 Årjängin nimi kirjoitettiin muodossa "Argenge". Tässä sanassa on muinaisruotsin genetiivi sanasta "å" (suom. "joki"), mikä viittaa Silbodalsälveniin. Morfeemi "gänge" viittaa sanaan "gångväg" (suom. "kävelytie"), millä tarkoitettiin kulkureittiä joen yli.
Årjäng ja Årjängin kunnan tienoo kuuluvat Ruotsin ja Norjan väliseen metsäseutuun, jossa on paljon järviä ja koskia. 1200-luvulla islantilainen historioitsija Snorre Sturlasson kuvaili näitä seutuja peikkojen ja noitien hallitsemiseksi, joten tarpeettomia pysähdyksiä alueella piti välttää.
Årjäng sijaitsee entisen Silbodalin maalaiskunnan alueella. Vuonna 1924 kyseiseen kuntaan perustettiin Årjängin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1941 se erotettiin Årjängin kauppalaksi. Nykyisin Årjäng kuuluu samannimiseen Årjängin kuntaan.
Seurakunnan nimenä on koko ajan ollut Silbodal, joten kirkkoakin sanotaan Silbodalin kirkoksi. Se on vihitty käyttöön vuonna 1859.
Årjäng on tunnettu "Årjängstrollet"-nimisestä patsaasta, joka aiemmin sijaitsi torilla paikkakunnan keskustassa. Sylissään tämä peikko pitää parveketta, joka on toiminut esiintymislavana. Årjängissä on myös ravirata. Raviradan vieressä sijaitsee vuonna 1998 perustettu Nordiska travmuseet -ravimuseo, joka on ainoa lajissaan Euroopassa.
Årjängissä on myös hotelli, keilahalli, Systembolagetin toimipaikka, useita ravintoloita ja Sommarvikin retkeilypaikka. Lähistöllä sijaitsee kuva- ja muotoilutaiteilijoita kouluttava Kyrkerudin kansanopisto.
Alueen järvet ja kosket liittyvät Dalslandin kanavan sulkujärjestelmään. Sulkujen kautta on mahdollista purjehtia Årjängistä Arvikaan, Göteborgiin ja Tukholmaan.
1223 Neckar
1223 Neckar on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1931 Heidelbergissä. Pikkuplaneetta sai nimensä Neckar-joen mukaan, sillä joki virtaa Heidelbergin halki. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1931 TG. Koska Neckarin absoluuttinen magnitudi (H) on 10,58, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 20−50 kilometriä.
1224 Fantasia
1224 Fantasia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät S. Belyavskij ja N. Ivanov vuonna 1927. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1927 SD. Fantasian läpimitta on noin 14 kilometriä ja se on tyyppiä S. Fantasian pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 5 tuntia.
M/S Nordlys
M/S Nordlys on Norjan Hurtigruten-reitillä, Kirkkoniemestä Bergeniin liikennöivä laiva. Sen omistaa Hurtigruten Group ASA -varustamo ja se on rakennettu vuonna 1994. Laiva on 121,8 metriä pitkä ja 19,2 metriä leveä. Aluksen nopeus on 15 solmua ja bruttovetoisuus 11 204. Aluksella on seitsemän kantta, sen matkustajakapasiteetti on 691 henkeä, ja vuodepaikkoja on 475. Laivassa on tilaa 45 autolle.
Alus tilattiin Volkswerft GmbH:lta Stralsundista Saksasta. Sen köli laskettiin 16. lokakuuta 1992 telakkanumerolla 102 ja alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1993. Alus luovutettiin 16. maaliskuuta 1994 Troms Fylkes Dampskibsselskapille. Se teki neitsytmatkansa vieraillen Kööpenhaminassa ja Hampurissa. Aluksen kastoi 22. maaliskuuta Oslossa Kirsti Kolle Gröndal, jonka jälkeen alus vieraili Stavangerissa, Newcastlessa ja Lontoossa.
Alus aloitti 4. huhtikuuta 1994 liikennöinnin Bergenistä Kirkenesiin. Maaliskuussa 2006 alus siirtyi Hurtigruten Group ASA -yhtiölle. Alus oli huollettavana 11. marraskuuta 2008 alkaen ja se palasi reitilleen 2009.
Laivan konehuoneessa syttyi 15. syyskuuta 2011 tulipalo sen ollessa lähellä Ålesundia, jolloin sillä olleet 207 matkustajaa evakuoitiin pelastusveneisiin. Kaksi laivan henkilökuntaan kuulunutta kuoli ja 16 loukkaantui. Liikuntakyvytön alus hinattiin 21. syyskuuta Fiskarstrand Verftille korjattavaksi.
62 (luku)
62 (kuusikymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää 61 ja seuraa 63. Jaksollisessa järjestelmässä 62 on samariumin järjestysluku.
Ateisti kertoo lapselleen jumalista
Ateisti kertoo lapselleen jumalista () on Chris Brockmanin kirjoittama lasten tietokirja, jonka on julkaissut Prometheus Books vuonna 1978. Teos on tarkoitettu kirjaksi, jonka ateistivanhemmat voivat lukea lapselleen. Kirja on kuvittanut Anna Cammisotto. Teoksen on suomentanut Vapaa-ajattelijain liitto vuonna 1986.