hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Somalimaan lippu
Somalimaan lippu on kiistellyn Somalimaan itsenäisen valtion lippu. 
Lippu on trikolori, jossa on panarabialaiset värit vihreä, valkoinen, musta ja punainen. Vihreään raitaan on kirjoitettu valkoisella Sunni Shahada (uskontunnustus). Valkoisessa raidassa on musta tähti.
Valkoinen symboloi sodan jälkeen saavutettua rauhaa ja punainen verta, joka vuodatettiin itsenäisyyden vuoksi.
Frank Fox
Francis (Frank) Iganatius Fox, nimimerkit Frank Renar, F. F., F. R ja G. S. O. (12. elokuuta 1874 Kensington, Adelaide, Etelä-Australia, Australia – 4. maaliskuuta 1960 Chichester, West Sussex, Englanti) oli australialaissyntyinen kirjailija, joka muutti 1909 Englantiin.
Fox opiskeli Christ Collegessa Hobartissa ja ryhtyi isänsä jalanjäljissä toimittajaksi. Hän oli vuodesta 1893 Australian Workmanin päätoimittaja. Sen jälkeen hän oli toimittaja Bathurstissa National Advocatessa ja The Agessa. Vuonna 1901 hän siirtyi Bulletiniin ja työskenteli 1907–1909 toimittajana The Lone Handissa.
Fox avioitui 1894 Helen Clintin kanssa, ja he saivat pojan ja kaksi tytärtä. Hän ja hänen vaimonsa sairastelivat, ja se vei heidät taloudelliseen ahdinkoon, niin että he ajautuivat konkurssin partaalle 1900. Hän sai vaikutteita Richard Jebbiltä, jonka hän tapasi Sydneyssä noin 1906. Hänen esikoisteoksensa "Bushman and Buccaneer" ilmestyi 1902.
Fox muutti 1909 Lontooseen, jossa hän työskenteli edelleen toimittajana useissa lehdissä, vuodesta 1910 Morning Postissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa hänestä tuli Morning Postin sotakirjeenvaihtaja. Jo sitä ennen hän oli matkustellut Balkanilla. Hän liittyi joulukuussa 1914 Britannian armeijaan, mutta haavoituttuaan Sommessa hän työskenteli sotaministeriössä 1917-1918. Hänet lyötiin ritariksi 1926.
Sodan päätyttyä Fox palasi lehtityöhön ja kirjoittamaan kirjoja. Hän julkaisi muun muassa teoksen "Finland to-day" (London: A. & C. Black, 1926). Siitä ilmestyi 1928 uudistettu painos.
Wilga Rivers
Wilga Marie Rivers (13. huhtikuuta 1919 Melbourne, Australia – 23. kesäkuuta 2007 Watertown, Massachusetts, Yhdysvallat) oli australiainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli romaanisten kielten ja kirjallisuuden professori Harvardin yliopistossa. Sitä ennen hän opetti Illinoisin ja Monash-yliopistoissa. Australiassa hän opetti Essendon High Schoolissa Victoriassa.
Rivers tutki kielten opettamista ja kirjoitti aiheesta. Hän kannatti jo varhain siirtymistä audiolingvaalisesta menetelmästä kommunikatiiviseen ja vuorovaikutteisempaan opettamiseen.
Meredith Hooper
Meredith Jean Hooper (21. lokakuuta 1939 Adelaide, Etelä-Australia, Australia) on australialaisyntyinen kirjailija.
Hooper suoritti Adelaiden yliopistossa B.A.-tutkinnon historiassa ja Oxfordin yliopistossa M.Phil.-tutkinnon brittiläisen imperiumin historiassa. Hän on ollut vierailijana Britanniassa Royal Institutionissa ja opettanut historiaa Adelaiden yliopistossa.
Hooper käsittelee kirjoissaan eri aiheita, kuten luonnontieteitä, teknologiaa, taideaiheita, tutkimusmatkoja, ilmailua sekä Yhdysvaltojen ja Australian historiaa. Hän on kirjoittanut myös oppikirjoja sekä tietokirjoja lapsille. Joitakin kirjoja on käännetty eri kielille, suomeksi yksi, "Kullan jäljillä" ("Treasure seekers").
The Australian Antarctic Divisionin valitsemana kirjailijana hän osallistui 1994 matkaan Antarktikselle, ja 1998–1999 hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedesäätiön kutsumana kirjailijana Antarktiksella säätiön Antarctica Artists and Writers Program -ohjelmassa. Hooper on saanut työstään useita palkintoja.
Hooperin puoliso on radion parissa uransa tehnyt brittiläinen Richard Hooper, ja heidän poikansa on elokuvaohjaaja Tom Hooper.
Serum Institute of India
Serum Institute of India Pvt. Ltd. on vuonna 1966 perustettu intialainen bioteknologinen teollisuusyritys. Se on annosten kappalemäärällä mitattuna maailman suurin rokotteita valmistava yritys, ja valmistaa noin 1,3 miljardia rokoteannosta vuosittain.
Yritys toimii miljardööri Cyrus Poonawallan hallitseman, vuonna 1896 perustetun Poonawalla Investment & Industries -holdingyhtiön tytäryhtiönä.
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
Martta Sax
Martta Sax (20. tammikuuta 1906 – 5. toukokuuta 1934) oli 28-vuotias Limingan osuuskaupan myymälänhoitaja joka joutui ryöstömurhan uhriksi Kempeleellä toukokuussa 1934. Murhasta tuomittiin vuonna 1936 pientilallisen poika Kalle Jalmari Väisänen joskaan kaikki eivät olleet vakuuttuneita hänen syyllisyydestään ja epäilivät että tekijä olisi ollut Limingan osuuskaupalle velkaantunut ison talon isäntä.
Tyrnävän Peilipoika-nimellä tunnetulta selvännäkijä Armas Pasaselta pyydettiin apua Saxin murhan selvittämisessä. Pasanen antoikin poliisille murhaajan tuntomerkit, mutta perimätiedon mukaan häntä uhkailtiin tämän jälkeen ja vaadittiin vaikenemaan asiasta.
Kirjailija Pentti Haanpää sai päiväkirjamerkintöjensä mukaan alkusysäyksen romaanilleen "Isännät ja isäntien varjot" luettuaan lehdestä uutisen Saxin murhasta. Kirjan päähenkilö pulakauden ahdistama isäntä Jopi Herneinen surmaa romaanin lopussa osuuskaupan myymälänhoitaja Lyyli Kaislan jonka kanssa hänellä oli ollut suhde.
OnePlus 6
OnePlus 6 on OnePlusin valmistama älypuhelin, joka on OnePlus 5T:n seuraaja.
OnePlus julkaisi OnePlus 6:n 16. toukokuuta 2018 Lontoossa järjestetyssä tilaisuudessa. Myynti Suomessa alkoi 21. toukokuuta 2018.
Puhelin on saatavilla joko 6 tai 8 gigatavun RAM-muistilla, sisäistä tallennustilaa on 64, 128 tai 256 gigatavua. Puhelin julkaistiin aluksi kolmessa eri värissä: kiiltävä musta (Mirror Black), mattamusta (Midnight Black) ja valkoinen (Silk White).
Puhelimessa on Qualcomm Snapdragon 845 -prosessori ja Adreno 630 -grafiikkapiiri. Puhelimen AMOLED-näyttö on aiemmista OnePlusin puhelimista poiketen 19:9-kuvasuhteinen AMOLED-näyttö, jossa on lovi yläreunassa. Puhelimen etu- ja takaosa ovat kummatkin Gorilla Glass 5 -lasia. Sormenjälkitunnistin on puhelimen takana kameroiden alapuolella.
OnePlus 6:ssa on takana kaksoiskamera; Sony IMX 519 on ykköskamera, ja Sony IMX 376K vastaa bokeh-efektistä.
Puhelin on valmistajan mukaan vettä sietävä, mutta sitä ei ole sertifioitu IP-koodin mukaisesti. OnePlus suosittelee, ettei puhelinta käytettäisi veden alla. Tubettaja JerryRigEverythingin mukaan puhelimessa on IP67-luokitusta vastaavia kosteudenestoratkaisuja.
Remoksipridi
Remoksipridi (tuotemerkki Roxiam) on epätyypillinen neurolepti - joidenkin lähteiden mukaan tyypillinen - joka on ollut käytössä Euroopassa skitsofrenian ja akuutin manian hoitoon. Se on kuitenkin vedetty markkinoilta sen mahdollisesti aiheuttaman aplastisen anemian vuoksi, jota esiintyi yhdellä kymmenestätuhannesta potilaasta.
Remoksipridi toimii selektiivisenä D ja D reseptoreiden agonistina, ja se sitoutuu myös voimakkaasti sigmareseptoreihin.
Sen lyhyen puoliintumisajan vuoksi sitä annosteltiin kahdesti vuorokaudessa, vaikkakin sitä voitiin ottaa myös kerran päivässä depottabletteina. Sitä on myös käytetty lääkeaineresistentin skitsofrenian hoidossa.
Rosa Kettumäki
Rosa Kettumäki (s. 1991 Iitti) on suomalainen toimittaja. Kettumäki aloitti uransa runsaasti näkyvyyttä saaneilla reportaaseilla Ylen Nuorten Ääni -toimituksessa. Hän työskentelee tätä nykyä Ylen Perjantai-ohjelman juontajana. Aiemmin Kettumäki on työskennellyt muun muassa Ylen A-studiossa ja Aamu-TV:ssä.
Hönir
Hönir tai Hoenir (muinaisnorjaksi "Hœnir")on skandinaavisessa mytologiassa yksi kolmesta jumalasta, jotka olivat luomassa ihmisten sukukuntaa. Kaksi muuta olivat Odin ja Lodur (mahdollisesti Lokin toinen nimi). Odin antoi ensimmäisille ihmisille elämän, Lodur kielen, näön ja kuulon, kun taas Hönir antoi heille ymmärryksen ja tunteet. Tarujen mukaan Hönir oli nopein juoksija ja paras metsästäjä.
Joissakin taruissa luojat ovat kuitenkin Odin sekä hänen veljensä Vili ja Ve. Odin antoi ensimmäisille ihmisille, Askrille ja Emblalle, elämän, Vili ymmärryksen ja Ve aistit sekä ulkomuodon.
Caltanissetta
Caltanissetta on kunta Italiassa Sisilian keskiosassa, ja se on Caltanissettan maakunnan pääkaupunki. Asukasluvultaan se on Sisilian yhdeksänneksi väkirikkain.
Kaupungin huomattavin nähtävyys on keskusaukion Piazza Garibaldin laidalla oleva Caltanissettan tuomiokirkko ("Cattedrale di Santa Maria la Nova"). Se on rakennettu 1500- ja 1600-luvuilla. Muita kirkkoja ovat 1600-luvulta peräisin oleva Pyhän Agathan kollegiaalinen kirkko ("Chiesa di Sant'Agata al Collegio"), sekä hieman sivummalla kaupungin keskustasta sijaitseva 1100-luvulta peräisin oleva luostarikirkko Abbazia di Santo Spirito. Kaupungin ulkopuolella ovat myös Sabucinan ja Gibil Gabibin arkeologiset kohteet.
Jalkapalloerotuomari
Jalkapalloerotuomari on jalkapallo-ottelussa järjestystä pitävä erotuomari. Hän varmistaa, että ottelussa noudatetaan jalkapallon sääntöjä, ja päättää muun muassa maalien hyväksymisestä ja ottelun lopputuloksen hyväksymisestä. Virallisissa jalkapallosäännöissä erotuomarin tehtävät on kuvattu luvussa 5.
Jalkapalloerotuomarilla on ottelussa täysi toimivalta. Hänen tehtäviinsä kuuluu:
Erotuomari rankaisee sääntöjä rikkovia pelaajia soveltuvin tavoin kuten varoituksin tai ulosajoin. Hän saa tarvittaessa myös poistaa taustahenkilöitä pelikentältä tai sen läheisyydeltä. Erotuomari määrää soveltuvat toimintatavat erilaisissa pelaajien loukkaantumistapauksissa. Hänellä on oikeus keskeyttää ottelu tilanteen niin vaatiessa. Hän voi myös antaa pelin jatkua rikkeestä huolimatta, jos se on rikotulle joukkueelle edullisempaa kun pelin keskeytys.
Erotuomarin päätös on lopullinen, mutta hän saa itse muuttaa sitä ennen pelin jatkumista, jos hän huomaa sen itse virheelliseksi tai toisen erotuomariston jäsenen neuvosta. Erotuomari voi kysyä neuvoa muilta erotuomariston jäseneiltä tilanteissa, joita hän ei ole itse nähnyt. Jos erotuomari joutuu pois pelistä, peli saa jatkua avustavan erotuomarin valvonnassa seuraavaan pelikatkoon asti.
Jalkapalloerotuomari käyttää kahdeksaa ennalta määrättyä käsimerkkiä eri pelitapahtumien kuten vapaapotkujen ja kulmapotkujen ilmaisemiseksi tai merkiksi siitä, että peli saa jatkua rikkeestä huolimatta.
Erotuomarin pakollisia varusteita ovat pilli, kello, punainen ja keltainen kortti sekä muistiinpanovälineet. Erotuomari saa myös käyttää varusteita kommunikointiin muun erotuomariston kanssa sekä elektronista suorituskyvyn tai fyysisen suorituksen seurantajärjestelmää. Erotuomari ei saa käyttää muita elektronisia välineitä tai koruja.
Thastor
Petteri Enroos, paremmin tunnettu taiteilijanimeltään Thastor on suomalainen musiikkituottaja ja DJ. Thastor on kansainvälisesti yksi kuunnelluimpia suomalaisia Indie-Artisteja.
Läpimurto tapahtui 2016 kappaleitten "Stockholm" "True Stories" ja Beach Euphoria (Deep house edit) noustua kansainvälisiin musiikkiblogeihin ja youtube vlogeihin.
6.8.2016 Thastor mainiittiin Helsingin sanomissa yhtenä lupaavimpana DJ / Tuottajana suomesta Samana vuonna Thastor alkoi keikkailemaan.
Yksi Thastorin tunnetuimpia biisejä "Somewhere Only We Can Go" Feat Notelle joka julkaistiin 2016 sai merkittävää tukea isoilta kansainvälisiltä youtubettajilta, tuottajilta ja sosiaalisen median vaikuttajilta mm Laura lee
2017 Thastor esiintyi useilla festivaaleilla ja kesä päättyi Weekend Festival 2017. Thastor oli Deadmau5 kanssa viimeiset artistit 2017 vuoden Weekend Festivalissa
2018 alussa Thastor saavutti 6 miljoonaa kuuntelukertaa Spotifyssä.
Achraf Baznani
Achraf Baznani on marokkolainen taiteilija, elokuvantekijä ja surrealistinen valokuvaaja. Hän syntyi Marrakechissa vuonna 1979.
Baznani aloitti valokuvauksen sattumalta saatuaan teini-iässä Kodak Ekstra compact 250 -kameran syntymäpäivälahjaksi. Baznani oppi valokuvauksen täysin itsenäisesti. Hän on tehnyt useita lyhytelokuvia ja dokumentteja. Näitä ovat "Walk" vuodelta 2006 ja "The Forgotten" vuodelta 2007. "Maahanmuuttaja" sai vuonna 2007 useita kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja.
Harold Town
Harold Barling Town (13. kesäkuuta 1924 Toronto, Ontario – 27. joulukuuta 1990 Peterboroughin lähiseutu, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari ja graafikko. Hän oli abstraktia taidetta edistäneen Painters Eleven -nimisen ryhmittymän jäsen. Hän oli suurilta osin vastuussa ryhmittymän nimestä ja näyttelyiden esipuheista.
Town opiskeli vuosina 1942–1944 Ontarion taidekorkeakoulussa. Hän piti ensimmäisen soolonäyttelynsä vuonna 1954. Hänen 1950–1960-lukujen työnsä heijasti hänen kiinnostustaan Willem de Kooningia, Pablo Picassoa ja Ontarion kuninkaallisessa museossa näkemäänsä aasialaista taidetta kohtaan. Hän edusti maataan Venetsian (1956, 1964) ja São Paulon biennaaleissa (1957, 1961). Kirjailijat Robert Fulford ja Alan Jarvis pitivät Townia yhtenä Kanadan huomattavimmista taiteilijoista.
Town sai Yorkin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1966, ja hänestä tehtiin vuonna 1968 Kanadan ritarikunnan upseeri.
Hugo Leichtentritt
Hugo Leichtentritt (1. tammikuuta 1874 Pleszew – 13. marraskuuta 1951 Cambridge, Massachusetts) oli saksalainen musiikintutkija ja säveltäjä. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa, Pariisissa ja Berliinissä. Hänen opettajiensa joukossa oli Oscar Fleischer. Vuonna 1933 hän asettui Yhdysvaltoihin, jossa toimi luennoitsijana.
Leichtentritt kirjoitti muun muassa suositun elämäkerran Frédéric Chopinista. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa Arthur Berger.
Joseph Macerollo
Joseph Nicholas Anthony Macerollo (s. 1. lokakuuta 1944 Guelph, Ontario) on kanadalainen harmonikansoittaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän aloitti harmonikansoiton 6-vuotiaana Nicholas Antonellin opettamana ja opiskeli myöhemmin muiden muassa Charles Camillerin johdolla.
Macerollo aloitti opettamisen The Royal Conservatory of Musicissa, Torontossa vuonna 1969 ja jatkoi opetustyötään siellä vuoteen 1985 saakka. Vuonna 1969 hän alkoi myös opettaa Queenin yliopistossa, vuonna 1972 Toronton yliopistossa ja vuonna 1987 Wilfrid Laurier -yliopistossa. Hän on esiintynyt muiden muassa Canadian Electronic Ensemblen, Chamber Players of Toronton sekä Orford- ja Purcell-jousikvartettien kanssa. Hän on pitänyt myös sooloresitaaleja. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut usein Milton Barnesin, Luciano Berion, Walter Buczynskin, Michael Colgrassin, Samuel Dolinin, George Fialan, James Hiscottin, Lothar Kleinin, Hope Leen, Alexina Louien, Phil Nimmonsin, Barbara Pentlandin, R. Murray Schaferin, Timothy Sullivanin, Morris Surdinin ja Gerhard Wuenschin teoksia. Macerollo on soittanut useimpien suurten kanadalaisorkesterien kanssa.
Macerollo oli vuosina 1970–1974 Kansainvälisten harmonikansoittajaliiton varapuheenjohtaja. Vuonna 1989 hänestä tuli New Music Concertsin puheenjohtaja. Vuonna 2013 hänet ylennettiin Kanadan ritarikuntaan.
Alexander Pauk
Alexander Peter ("Alex") Pauk (s. 4. lokakuuta 1945 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän valmistui vuonna 1971 Toronton yliopistosta, jossa hän oli mukana perustamassa nykytaidemusiikin Array-ryhmää (sittemmin ArrayMusic).
Opiskeltuaan lisää Euroopassa ja Japanissa Pauk vietti viisi vuotta Vancouverissa, jossa hän avusti Days, Months and Years to Come -musiikkiryhmän perustamisessa ja tuli nimitetyksi vuonna 1975 Vancouverin vuoden muusikoksi. Hän palasi Torontoon vuonna 1980 ja perusti kolme vuotta myöhemmin Esprit-orkesterin Kanadan ainoana puhtaasti nykyohjelmistoon keskittyneenä orkesterina.
Säveltäjänä Pauk on ottanut vastaan lukuisia tilauksia muun muassa CBC:ltä ja Toronton sinfoniaorkesterilta. Hänen vaimonsa on Alexina Louie. Pauk ylennettiin Kanadan ritarikuntaan syyskuussa 2015.
Robert Piltch
Robert Philip ("Rob") Piltch (s. 25. joulukuuta 1956) on kanadalainen kitaristi ja säveltäjä. Hän opiskeli kitaransoittoa Eli Kassnerin, Tony Bradanin, Hank Monisin sekä Robert Hamiltonin johdolla, pianonsoittoa Darwyn Aitkenin ja sävellystä Gordon Delamontin sekä Sam Dolinin johdolla.
Piltch työskenteli jazzklubeilla Ted Mosesin ja muiden kanssa. Hän myös kiersi Kanadassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1979–1980 David Clayton-Thomasin ja Blood, Sweat and Tearsin kanssa. Tämän jälkeen hän asettui työskentelemään Torontossa, jossa hän on soittanut nykyjazzia, fuusiomusiikkia ja klassista musiikkia. Hän on johtanut omia kvartetteja ja tehnyt yhteistyötä sellaisten henkilöiden kuin Hagood Hardyn, Ron Collierin, Lorne Lofskyn, Hugh Marshin sekä Don W. Thompsonin kanssa.
Robert Piltchin isä on Bernie ja veli David Piltch.
Swainsoniini
Swainsoniini eli tridolgosiiri (CHNO) on indolitsidiinirakenteisiin alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä tutkitaan lääketieteessä syöpien hoitoon.
Swainsoniini eristettiin ensimmäisen kerran Australiassa esiintyvästä hernekasveihin kuuluvasta "Swainsona canescens"-lajista. Sen jälkeen sitä on tavattu muistakin "Swainsona"-suvun lajeista sekä Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa esiintyvistä kurjenherne- ("Astragalus") ja keulankärkilajeista ("Oxytropis"). Tämän lisäksi eräät sienet tuottavat swainsoniinia. Kasvit biosyntetisoivat swainsoniinia lähtien lysiinistä.
Swainsoniini on mannosidaasientsyymien inhibiittori. Tämän vuoksi mannoosia sisältävien glykoproteiinien metabolia ja käsittely eläimissä häiriintyy. Tämän seurauksena näitä glykoproteiineja kertyy eläinten keskushermostoon esimerkiksi aivoihin ja tämä aiheuttaa leesioita. Esimerkiksi Yhdysvalloissa swainsoniinia sisältäviä kasveja syöneen karjan on havaittu käyttäytyvän poikkeavasti leesioiden vuoksi. Swainsoniinimyrkytys voi myös johtaa karjan kuolemiin. Mannosidaasin estämisen lisäksi swainsoniini vaikuttaa myös luuytimeen, insuliinin ja lektiinien sitoutumiseen, aspartaattitransaminaasientsyymin aktiivisuuteen ja glykosidaasientsyymien toimintaan. Swainsoniinia on tutkittu käytettäväksi eräiden syöpien hoitoon ja se estää syöpiä muodostamasta etäpesäkkäitä.
Swainsoniini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on +80.
Salmisaaren Liikuntakeskus
Salmisaaren Liikuntakeskus on Helsingin Salmisaaressa toimiva monipuolinen kokonaisuus eri liikuntamuotojen harrastajille. Keskuksessa on muun muassa kaksi jääkiekkokaukaloa, kolme täysimittaista sisähiekkakenttää beach volleyn harrastajille, kuntokeskus, tanssistudioita, viihdeklubi ja 31-metrinen kiipeilyseinä. Lisäksi keskus tarjoaa monia hyvinvointi- ja ravintolapalveluita. Keskuksessa on yli 20 000 neliömetriä liikuntatilaa.
Anton &amp; Anton
Anton & Anton on suomalainen ruokakauppa, jolla on kauppoja Helsingin Ullanlinnassa ja Kruununhaassa. Anton & Antonilla on muun muassa ruokakassi- ja catering-palvelua. Ensimmäinen Anton & Anton perustettiin vuonna 2009, jolloin mukana oli jo nykyinen toimitusjohtaja Andrea Hasselblatt.
Vuonna 2013 yhtiön toiminta oli vaakalaudalla, mutta Heinon Tukku osti yhtiöstä suuren osan. Ketju avasi lisää myymälöitä ja alkoi toimittaa ruokakasseja asiakkaan kotiin internetissä tehtyjen tilausten pohjalta.
Vuonna 2018 liike sulki kolme kivijalkakauppaa, mutta 2018 se avasi kolme kioskia, joissa myydään valmisruokaa.
Moptin suurmoskeija
Moptin suurmoskeija eli Komoguelin moskeija on perjantaimoskeija Moptin kaupungissa Malissa. Sudanilaistyylinen rakennus on pystytetty vuosina 1933–1935 tai toisen tiedon mukaan vuosina 1936–1943.
Komoguelin kaupunginosassa sijaitseva savitiilinen moskeija on pystytetty aikaisemman, vuodelta 1908 peräisin olleen moskeijan paikalle. Se käsittää muurin ympäröimän rukoussalin ja sisäpihan. Rakennuksen pinta-ala on lähes sata neliömetriä ja korkeus viisitoista metriä. Kattoa kannattelevat qiblan suuntaan järjestetyt suuret pylväät. Rakennustyyli on saanut vaikutteita Djennén suurmoskeijasta, mutta sisältää myös paikallisia aineksia.
Moskeija restauroitiin Aga Khanin säätiön tuella vuosina 2004–2006. Työn aikana poistettiin vuonna 1978 lisätyt sementtirakenteet, jotka korvattiin perinteisillä materiaaleilla. Aga Khanin säätiö on myös kehittänyt Komoguelin infrastruktuuria ja avannut sinne maa-arkkitehtuuria esittelevän keskuksen.
Nonteismi
Nonteismi on oppi, joka tarkoittaa uskon puuttumista jumaliin tai Jumalaan. "Nonteisti" on vastaavasti henkilö, joka pitää jumalien tai Jumalan olemattomuutta tai olemassaoloa epäolennaisena. Nonteisti pitää teismiä, ateismia ja agnostismia vähämerkityksellisinä ja hylkää ne.
Valtaosa nonteisteistä pitää Universumia persoonattomana, jota ehkä voisi kutsua luonnonlaiksi, joka on tietyssä mielessä ihmisen yläpuolella perimmäinen heille.
Vuomanahkajäkälä
Vuomanahkajäkälä ("Peltigera retifoveata") on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on harmaanruskea ja huopakarvainen. Alapinnalla on pitkään vaalean kullanruskeina pysyviä nukkakarvaisia suonia. Liuskat ovat 1,5–2 senttimetriä levitä. Kasvustot voivat olla jopa 20 senttimetriä halkaisijaltaan. Suomessa vuomanahkajäkälää on tavattu vain Oulangan kansallispuiston alueella. Sielläkin vain rotkolaaksojen varjorinteiden sammalikoissa. Sitä oletetaan kuitenkin löytyvän myös muualta Pohjois-Suomesta. Suomessa se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Ruskonahkajäkälä
Ruskonahkajäkälä ("Peltigera rufescens") on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on harmaanruskea ja huopakarvainen. Alapinnan suonet ovat tummuvia ja koholla. Liuskat ovat 5–10 millimetriä leveitä ja niiden reunat ovat ylöskääntyneitä. Kasvaa kivennäismaalla kedoilla, sammalikoissa kallioseinillä ja puiden tyvillä. Suosii kalkki- ja ravinnepitoisia paikkoja. Yleinen koko Suomessa.
Ruskonahkajäkälä muistuttaa huopanahkajäkälää. Sen kuitenkin erottaa huopanahkajäkälästä ylöspäinkääntyneistä ja jäykistä liuskoista.
Rover P6
Rover P6 on Roverin vuosina 1963–1977 valmistama ylellinen sedan-mallinen henkilöautosarja, jonka malleja olivat Rover 2000 (1963), V8-moottorilla varustettu Rover 3500 (1968) ja Rover 2200 (1973). P6-sarjan korvasi vuonna 1976 aloitettu Rover SD1 -sarja.
Rover-yhtiössä alettiin 1950-luvun keskivaiheilla suunnitella seuraajaa Rover P4 -mallille, kohderyhmänä nuoret uraansa rakentavat ammattilaiset. Suunnitteluryhmää johtivat Robert Boyle, Peter Bashford, Spencer King ja yhtiötä johtaneen Wilksin veljessarjan edustaja Peter Wilks. Päämuotoilijana toimi David Bache, joka on kertonut saaneensa P6:een vaikutteita futuristisesta Citroën DS -mallista. Moottoriksi valittiin kaksilitrainen nelisylinterinen bensiinimoottori. P6-mallin eli Rover 2000:n esitteli yleisölle vuonna 1963 Roverin uusi toimitusjohtaja William Martin-Hurst, joka oli tullut Spencer Wilksin seuraajaksi. Auto valittiin kaikkien aikojen ensimmäiseksi Vuoden autoksi 1964.
Vuosien myötä P6 sai kaksi muuta moottorivaihtoehtoa: vuonna 1968 V8 mallissa Rover 3500 ja hieman yli kaksilitraiseksi porattu nelisylinterinen mallissa Rover 2200 (ei siis 2,2-litraiseksi, kuten mallinimestä voisi päätellä). P6-sarjaa valmistettiin vuoteen 1977 saakka.
"Helsingin Sanomien" autotoimittaja Matti Jansson kuvaili vuonna 1973 esiteltyä Rover 2200 -mallia ”herrasmiehen autoksi”: mukavaksi, kevyeksi käsitellä ja hiljaiseksi, muttei rakettimaiseksi menijäksi.
Hikaru Hayashi
Hikaru Hayashi (; 1931 Tokio – 2012) oli japanilainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1951–1953 Tomojiro Ikenouchin (1906–1991) johdolla säveltämistä Tokion kansallisessa taide- ja musiikkiyliopistossa. Vuonna 1953 hän voitti Japanin taidefestivaalin suurpalkinnon G-duurisinfoniallaan. Hän voitti myös monia muita palkintoja uransa aikana. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonioiden ohella oopperoita, kymmenittäin pianosarjoja ja -sonaatteja, kamarisonaatteja huilulle, viululle ja jousille sekä useiden elokuvien musiikit.
Jean-Jacques Dortous de Mairan
Jean-Jacques Dortous de Mairan (26. marraskuuta 1678 – 20. helmikuuta 1771) oli ranskalainen geofyysikko, tähtitieteilijä ja kronobiologisti. Hän syntyi Béziersissa 26. marraskuuta 1678. De Mairan menetti isänsä, François Dortous, 4-vuotiaana ja äidinsä 16-vuotiaana. Elämänsä aikana hänet valittiin moneen tieteellissiin seuriin ja teki tärkeitä löytöjä monissa aloissa mukaan lukien muinaisissa teksteissä ja tähtitieteessä. Hänen havainnot ja kokeet myös inspiroi biologisen sisäisen kellon tutkimisen. 92-vuotiaana hän kuoli keuhkokuumeeseen Pariisissa 20. helmikuuta 1771.
Vedenalainen kanjoni
Vedenalainen kanjoni on merenpohjassa mannerjalustan ja mannerrinteen läpi tunkeva kiilamainen kanjoni. Se on usein kohtisuorassa rantaan nähden, ja sen loppupää on usein viuhkanmuotoinen sedimenttimuodostelma.
Kanjoneita on maailman valtamerten kaikissa osissa yhteensä yli 100 kappaletta. Pisin on 800 kilometrin pituinen, loppupäästään 1,2 kilometrin syvyinen Kongon kanjoni Kongojoen edustalla. Toinen suuri vedenalainen kanjoni on New Yorkin edustalla Hudsonjoesta jatkuva Hudsonin kanjoni.
Vedenalaiset kanjonit ovat saattaneet syntyä vulkaanisen toiminnan ja siihen liittyvien erityisten pohjaa kuluttavien vyörynomaisten, sedimenttejä mukanaan kuljettavien virtausten eli sameavirtojen seurauksena.
Luettelo Australian yliopistoista
Tämä on luettelo Australian yliopistoista.
Australiassa on 43 yliopistoa. Niistä 40 on julkisia, kaksi on kansainvälisiä ja yksi on yksityinen erikoisalan yliopisto. Yksityisiä ovat Carnegie Mellon -yliopisto, Australia, katolinen University of Notre Dame Australia ja kolmantena Torrensin yliopisto, Australia
Hähkänä
Hähkänä on taajama ja kylä Salossa entisen Perttelin kunnan alueella. Alueella sijaitsee Hähkänän päiväkoti sekä Hähkänän koulu. Lisäksi Hellalla on ollut suuri tehdas Hähkänällä. Alue rajautuu pohjoisessa Salonjokeen (Uskelanjokeen), lännessä Haukkalaan, etelässä metsään ja idässä Nummikulmaan, joka joskus luokitellaan myös osaksi Hähkänää. Aluetta halkoo yhdystie 2408. Hähkänän postinumero on 24280.
Gullveig
Gullveig on skandinaavisessa mytologiassa noita, joka kuului vaanien jumalsukuun. Hänessä oli joitakin demonisia piirteitä, ja hänen kauttaan maailmaan tuli kullanhimo, johon jopa aasat lankesivat. Aasat yrittivät kolme kertaa polttaa Gullveigin, siinä kuitenkaan onnistumatta. Nämä tapahtumat johtivat aasojen ja vaanien sotaan.
Ágios Sérgios
Ágios Sérgios (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Yeni Boğaziçi muodostaa Yeni Boğaziçin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Ágios Sérgioksen kylän väkiluku (2011).
Ágios Sérgios sijaitsee Kyproksen itärannikolla Famagustanlahden rannalla noin 10 kilometriä pohjoiseen Famagustan kaupungista. Antiikin aikana sen paikalla sijaitsi Salamiin kaupunki, joka oli saaren merkittävimpiä.
Choirokoitía (kylä)
Choirokoitía () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Choirokoitían kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa noin 30 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista. Kylä tunnetaan ennen kaikkea sen läheltä löydetystä merkittävästä neoliittisen kauden aikaisen kylän arkeologisesta kohteesta, joka tunnetaan kylän mukaan nimellä Choirokoitía (usein "Khirokitia").
Gerólakkos
Gerólakkos (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Alayköy muodostaa Alayköyn kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Gerólakkoksen kylän väkiluku (2011).
Gerólakkoksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 12 kilometriä itään Nikosian keskustasta.
Kookospähkinäsota
Kookospähkinäsota oli Papua-Uuden-Guinean sotilaiden ja Espiritu Santon kapinallisten välinen yhteenotto vähän ennen ja jälkeen Vanuatun tasavallan itsenäistymistä.
Ennen Vanuatun itsenäistymistä se tunnettiin nimellä Uudet-Hebridit. Iso-Britannia ja Ranska hallitsivat Uusia-Herbidejä yhdessä. Vuonna 1980 Ranska ja Iso-Britannia päättivät, että Vanuatu saisi itsenäisyyden 30. heinäkuuta 1980.
Heinäkuun alussa Nagriamel-liikkeen johtaja Jimmy Stevens johti vastarintaa kolonialistisia virkamiehiä ja itsenäisyyssuunnitelmia vastaan. Kapina kesti 12 viikkoa. Kapinalliset saartoivat Santo-Pekoan lentokenttää, tuhosivat kaksi siltaa ja julistivat Espiritu Santon saaren itsenäiseksi nimellä Vemerana. Steveniä kannattivat ranskankieliset maanomistajat ja yhdysvaltalainen Phoenix-säätiö.
8. kesäkuuta 1980 Uusien-Herbidien hallitus pyysi Britanniaa ja Ranskaa lähettämään joukkoja tukahduttamaan Espiritu Santon kapina. Ranska kielsi Britanniaa lähettämästä joukkoja, eivätkä saarella olleet ranskalaiset sotilaat taistelleet kapinallisia vastaan. Itsenäistymispäivän lähestyessä Walter Lini pyysi Papua-Uutta-Guineaa lähettämään joukkoja puuttumaan asiaan. Papua-uusiguinealaisten joukkojen ollessa matkalla Espiritu Santolle lehdistö alkoi kutsua sotaa kookospähkinäsodaksi.
"Sota" oli kuitenkin lyhyt ja erikoinen. Espiritu Santon asukkaat toivottivat papua-uusiguinealaiset tervetulleiksi melanesialaistovereina. Stevensin kannattajat olivat aseistautuneet jousilla, nuolilla, kivillä ja lingoilla. Sodassa oli muutamia tappioita, ja sodalle tuli äkillinen loppu. Kun Stevensin poikaa kuljettanut ajoneuvo ajoi elokuun loppupuolella papua-uusiguinealaisen tiesulun läpi, sotilaat avasivat tulen ajoneuvoa kohti, ja Stevenin poika sai surmansa. Antauduttuaan pian tapahtuneen jälkeen Jimmy Stevens sanoi, ettei uskonut kenenkään kuolevan kapinassa.
Stevensin oikeudenkäynnissä paljastui Phoenix-säätiön antama tuki. Myös Ranskan hallituksen antama salainen tuki paljastui. Stevens sai 14 vuotta vankeutta, ja hän vapautui vuonna 1991.
Koúklia
Koúklia () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Koúklian kylä sijaitsee noin 16 kilometriä itäkaakkoon Páfoksesta ja noin 40 kilometriä länteen Limassolista. Se on rakennettu noin 85 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä sijaitsee samalla paikalla kuin Palaipafos eli alkuperäinen antiikin aikainen Pafoksen kaupunki. Palaipafoksen arkeologinen alue, mukaan lukien merkittävän Afroditen pyhäkön jäänteet, on kylän merkittävin nähtävyys.
Kylän nimen oletetaan olevan peräisin Bysantin keisareiden henkivartijoiden nimityksestä "kubikularios" ("kouvikoulários"), ja alueen maiden oletetaan kuuluneen jollekin tällaiselle henkilölle. Alue tunnettiin keskiajalla nimellä "Kuvuklia" ("Kouvouklia").
Léfka
Léfka (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefken alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Lefke muodostaa Lefken kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama, ja toimii Lefken alueen keskuksena. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Léfkan kylän väkiluku (2011). 
Léfka sijaitsee Kyproksen luoteisosassa lähellä Mórfounlahden rantaa ja Kyproksen jakavaa vihreää linjaa.
Pedoulás
Pedoulás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Pedouláksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen läntisissä sisäosissa noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, linnuntietä noin 56 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Arkkienkeli Mikaelin kirkko ("Archángelos Michaíl"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista. Sen yhteydessä toimii bysanttilainen museo. Saaren merkittävin luostari Kýkkoksen luostari sijaitsee noin 15 kilometriä kylästä länteen.
Politikó
Politikó () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Politikón kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 22 kilometriä lounaaseen saaren pääkaupungista Nikosiasta. Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi Tamassoksen kaupunki. Kylässä sijaitsee Pyhän Herakleidioksen luostari ("Moní Agíou Irakleidíou").
Rizokárpaso
Rizokárpaso (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa İskelen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Dipkarpaz muodostaa Dipkarpazin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Rizokárpason kylän väkiluku (2011). 
Rizokárpason kylä sijaitsee Kyproksen koilliosan pitkällä Karpasían niemimaalla noin 20 kilometriä sen kärjestä. Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Karpasian kaupunki.
Tríkomo
Tríkomo (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa İskelen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen İskele muodostaa İskelen kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama, ja toimii İskelen alueen keskuksena. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Tríkomon kylän väkiluku (2011). 
Tríkomon kylä sijaitsee Kyproksen koillisosassa Karpasían niemimaan juuressa, noin 22 kilometriä pohjoiseen Famagustan kaupungista ja noin 50 kilometriä itäkoilliseen Nikosiasta.
Vatilí
Vatilí (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Vadili muodostaa Vadilin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Vatilín kylän väkiluku (2011).
Vatilín kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa noin 25 kilometriä itäkaakkoon Nikosian kaupungista.
Vince Staples
Vincent Jamal Staples (s. 2. heinäkuuta 1993), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Vince Staples on yhdysvaltalainen hip-hop artisti. Hän kuuluu hiphop-yhtye Cutthroat Boyziin ja on vieraillut monilla entisen hiphop-yhtye Odd Futuren kappaleilla. Uransa aikana Staples on julkaissut kaksi studioalbumia, Summertime '06 (2015) ja Big Fish Theory (2017).
Staples syntyi Comptonissa, Kaliforniassa mutta eli suurimman osan nuoruudestaan Long Beachillä. Hän on avoin entisistä yhteyksistä katujengeihin. Hänet myös valittiin vuoden 2015 XXL Freshmaniksi
Flume
Harley Edward Streten (s. 5. marraskuuta 1991), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Flume, on australialainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia uransa aikana, "Flumen" (2012) ja "Skinin" (2016). Streten perusti myös Chris Emersonin kanssa duon What So Notin vuonna 2010. Häntä pidetään yhtenä future bass -tyylilajin pioneereina.
Streten on tuottanut uransa aikana kappaleita muun muassa hip hop -muusikolle Vince Staplesille ja poplaulaja Lordelle. Hänen toinen albuminsa voitti parhaan elektronisen musiikin albumin palkinnon Grammy-palkintogaalassa.
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä)
Kanavanippu RTRS-1 (Venäjä) on Venäjän televisio- ja radiolähetinverkosto RTRS:n (Rossijskaja televizionnaja i radioveštšatelnaja set) operoima Venäjän maanpäällisen digitaalisen televisioverkon kanavanippu, jota välitetään DVB-T2 teknologialla UHF-taajuusalueen kanavilla. Kanavanippuun kuuluu kymmenen maksutonta tv-kanavaa ja kolme maksutonta radiokanavaa.
RTRS-1 kanavanipun lähettämisessä käytetään SFN-teknologiaa (Single Frequency Network), joka mahdollistaa saman lähetystaajuuden käyttämisen useamman lähekkäin olevan lähetysaseman kesken. Karjalan tasavallassa ja Leningradin alueella sijaitsevien lähetysasemien kautta kanavanipun lähetyksiä voi vastaanottaa paikoin myös Suomen puolella valtakunnanrajan läheisyydessä Etelä- ja Pohjois-Karjalassa sekä Kymenlaaksossa.
Tekniset tiedot:
Etelä- ja Pohjois-Karjalan sekä Kymenlaakson vastaisella Suomen lähialueella sijaitsevat lähetysasemat:
Karjalan tasavalta, Lahdenpohjan piiriKarjalan tasavalta, Sortavalan piiriLeningradin alue, Viipurin piiriLeningradin alue, Käkisalmen piiriTelevisiokanavat (kanavanumero, TV-kanava) Radiokanavat
Permanto
Permanto on kilpavoimistelussa 12 x 12 metrin suuruinen, kangaspäällysteinen joustava taso, jolla suoritetaan notkeus-, voima- ja tasapainoliikkeitä sekä voltteja.
Permannoksi kutsutaan myös teatterin tai konserttisalin katsomon alinta, vaakasuoraa tai nousevaa tasoa istuimineen. Sen vastakohta on parveke tai parvi.
Murteessa permannolla tarkoitetaan lattiaa.
Hagood Hardy
Hugh Hagood Hardy CM (26. helmikuuta 1937 Angola, Indiana – 1. tammikuuta 1997 Hamilton, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, vibrafonisti, pianisti ja lyömäsoittaja. Hän loi menestyksekkään uran jazzin parissa ja sävelsi runsaasti elokuvia sekä televisiota varten. Hän myös teki kulta- ja platinalevytyksiä easy listening -artistina. Hän tuli ehkä parhaiten tunnetuksi hittisinglellään "The Homecoming", jonka hän alun perin kirjoitti televisiomainosta varten. Hän voitti kolmesti Juno-palkinnon ja sai useita muita Juno-ehdokkuuksia. Lisäksi hän voitti Gemini-palkinnon.
Hardy syntyi kanadalaiselle isälle ja yhdysvaltalaiselle äidille. Hänen isosetänsä Arthur Sturgis Hardy oli poliitikko. Kun Hardy oli pieni lapsi, hän muutti vanhempineen Brantfordiin, jossa hänen isoisänsä toimi tuomarina. Lopulta Hardy asettui perheineen Oakvilleen, jossa hän opiskeli pianonsoittoa Edna Lawrencen ja Ellen Scottin johdolla. Hän aloitti teini-ikäisenä myös vibrafonin soittamisen.
Early Years
Suorittaessaan Toronton yliopistossa "Bachelor of Arts" -oppiarvoa pääaineinaan yhteiskuntaoppi ja taloustiede Hardy opiskeli yksityisesti Gordon Delamontin johdolla. Hän johti omaa yhtyettään vuosina 1957–1961 ja lähti sitten Yhdysvaltoihin, jossa hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Gigi Gryce, Herbie Mann, Martin Denny sekä George Shearing. Myöhemmin Hardy piti Shearingia keskeisenä häneen vaikuttaneena muusikkona.
Hardy palasi Torontoon vuonna 1968. Hän perusti Hagood Hardy Productions -yhtiön, joka erikoistui jinglejen tekoon muun muassa Kelloggsille, General Motorsille, London Lifelle ja Canadian Pacificille. Samana vuonna Hardy perusti basisti Ian Henstridgen ja rumpali Ricky Marcusin kanssa jazztrion. Kun kokoonpanoon olivat liittyneet Stephanie Taylor ja Carrie Romano vuonna 1969, otti yhtye käyttöön nimen The Montage. Yhtye esiintyi Atlantin valtameren molemmilla puolilla ja toimi vuoteen 1974 saakka. Hitti "The Homecoming" oli alun perin Salada Tealle vuonna 1972 sävelletty jingle, josta Hardy sitten teki uuden, vuonna 1975 levyttämänsä version.
1970-luvun puolestavälistä lähtien Hardy oli myös elokuvamusiikin säveltäjä. Hän lopetti jinglejen kirjoittamisen vuonna 1983. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1992. Hän toimi muun muassa Canadian Cystic Fibrosis Foundationin kunniapuheenjohtajana. Hän oli Kanadan liberaalipuolueen ehdokkaana Ontarion maakuntavaaleissa vuonna 1995, mutta hävisi Bob Raelle. Hän kuoli vatsasyöpään vuonna 1997. Samana vuonna hänen mukaansa nimettiin SOCANin jazzin ja instrumentaalisen musiikin palkinto.
Marcus Adeney
Marcus Adeney (1. heinäkuuta 1900 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1998 Toronto, Ontario, Kanada) oli sellisti, säveltäjä kirjailija ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa äitinsä Ethelwyn Davies Adeneyn johdolla; äiti oli musiikinopettaja ja Sir Walford Daviesin serkku. Adeney sai Kanadan kasnalaisuuden vuonna 1994 ja aloitti sellonsoiton opintonsa Hamiltonissa J. Bartmannin johdolla. Hänen opettajinaan toimivat myöhemmin eri maissa Leo Smith, Boris Hambourg, Philip Abbas, Arnold Trowell, Wilhelm Jeral ja Percy Such.
Adeney soitti ssa vuosina 1952–1963. Hän muodosti Torontossa 1950-luvulla esiintyneen Marcus Adeney -jousikvartetin yhdessä Hyman Goodmanin, Berul Sugarmanin ja Eugene Hudsonin kanssa. Hän toimi Hambourg-konservatorion (1928–1951) ja Toronton yliopiston (1953–1963) henkilökunnan jäsenenä. Vuosina 1944–1985 hän opetti The Royal Conservatory of Musicissa.
Calvin Jackson
Calvin Jackson (26. toukokuuta 1919 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 9. joulukuuta 1985 Encinitas, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmusiikin pianisti ja säveltäjä. Hänen äitinsä oli klassinen laulaja.
Jackson oli suosituimmillaan 1950-luvulla. Hänen pianonsoiton opintoihinsa kuuluivat jaksot Juilliard Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa. Hän toimi uransa varhaisessa vaiheessa Frankie Fairfaxin kokoonpanossa ja vuosina 1943–1947 Hollywoodissa. Hän levytti vuonna 1947 Phil Mooren yhtyeen kanssa ja levytti useita pianosoolokokoelmia Discovery Recordsille mutta teki levytyksiä myös useille muille levy-yhtiöille.
Jackson soitti 1948 Mildred Baileyn kanssa. Hän asettui vuonna 1950 Torontoon, jossa hän esiintyi usein televisiossa ja radiossa. Hän muutti vuonna 1957 Los Angelesiin ja työskenteli studioissa, joissa sävelsi musiikkia elokuviin ja televisio-ohjelmiin.
Sattmarkin silta
Sattmarkin silta on Paraisilla sijaitseva betonikaarisilta Kaarinasta Nauvoon ja Korppooseen kulkevalla seututie 180:lla. Silta ylittää Sattmarkssundet-nimisen salmen Ålön- ja Stortervolandet-saarten välillä noin yhdeksän kilometriä Paraisten keskustasta lounaaseen. Vuoden 1960 lopulla käyttöön otettu silta on kokonaispituudeltaan 113 metriä. Sillan alituskorkeus on 14 metriä.
Sillan lähellä sijaitsee monia vaellusreittejä, venesatama, kalansavustamo ja Sattmarkin kahvitupa.
Sinclair Broadcast Group
Sinclair Broadcast Group (SBG) on yhdysvaltalainen perheomisteinen mediayhtiö. Marylandin Hunt Valleyssa kotipaikkaansa pitävä yhtiö on Yhdysvaltain suurin paikalliskanavien omistaja. Sen hallussa on 193 televisioasemaa, joista suurin osa sijaitsee Etelä-Yhdysvalloissa ja Keskilännessä. Valtaosa yhtiön omistamista tv-asemista kuuluu ABC:n, CBS:n, NBC:n tai Foxin televisioverkkoon.
Sinclairin omistamien televisioasemien uutis- ja ajankohtaisohjelmia on usein kritisoitu republikaanipuolueen politiikan ajamisesta ja presidentti Donald Trumpin tukemisesta. Yhtiö on vastannut kritiikkiin kutsumalla sitä perusteettomaksi ja kiistämällä politikoinnin uutislähetyksissään.
Halsuan seurakunta
Halsuan seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Halsuan kunnan alueella.
Halsuasta tuli vuonna 1826 Kokkolan maaseurakunnan rukoushuonekunta. Se sai oman papin, kun Kokkolan emäseurakunnan papiston apulainen sijoitettiin sinne vuonna 1838. Siitä tuli 1856 Kokkolan kappeliseurakunta, ja se yhdistettiin 1860 uuteen Vetelin seurakuntaan sen kappeliseurakuntana. Lestijärven Kanalan kylä liitettiin vuonna 1865 Halsuaan. Itsenäinen seurakunta Halsuasta tuli vuonna 1906 senaatin päätöksellä.
Jonne Aaronin diskografia
Tämä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jonne Aaronin diskografia.
Bamakon pyhän sydämen katedraali
Bamakon pyhän sydämen katedraali on katolinen kirkkorakennus Malin pääkaupungissa Bamakossa. Romaanista tyyliä edustava katedraali on pystytetty vuosina 1925–1936.
Malin katolisen kirkon Bamakon pyhän sydämen seurakunta on saanut alkunsa Katiin vuonna 1897 perustetusta lähetysasemasta. Bamakoon rakennettiin kappeli vuonna 1910 ja ensimmäinen seurakuntapappi nimitettiin vuonna 1923. Seurakunta tarvitsi kirkkorakennuksen, joka ”herättäisi huomiota, mutta ei muistuttaisi moskeijaa”. Sen peruskiven muurasi Bamakon ensimmäinen kirkkoherra Émile Sauvant marsalkka Philippe Pétainin läsnä ollessa helmikuussa 1925.
Kivestä rakennettu katedraali on 48 metriä pitkä ja 12 metriä leveä. Sen ulkoasua leimaavat romaaniseen tyyliin kuuluvat pylväät, holvikaaret ja kupolit. Ulkoseinät on kevyesti rapattu ja sisätilat koristeltu mosaiikein ja marmoripaneelein. Samaa tyyliä edustavat myös monet muut alueen kirkkorakennukset.
Katedraali oli vuoteen 1957 saakka Bamakon ainoa katolinen kirkkorakennus. Nykyään Bamakon arkkihiippakuntaan kuuluu useita kaupunkiseurakuntia.
Anisalkoholi
Anisalkoholi eli anisyylialkoholi (CHO) on aromaattisiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa ja aromiaineena. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Anisalkoholi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai hieman kellertäviä kiteitä tai väritöntä nestettä. Aineella on miellyttävä makea ja kukkaismainen tuoksu. Anisalkoholi liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Luonnossa anisalkoholia tavataan muun muassa anisruohosta ("Pimpinella anisum"), tähtianiksista ("Illicium") ja vaniljojen ("Vanilla") suvun lajeista.Johannes Panten & Horst Surburg: "Flavors and Fragrances, 3. Aromatic and Heterocyclic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry", John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 18.5.2018
Tuukka Heikkinen
Tuukka Heikkinen (s. 1981) on suomalainen Classic Bodybuilding -kilpailija ja valmentaja. Hän on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien ja voittanut tämän jälkeen mm. kolme Suomen mestaruutta (2010, 2013, 2015) sekä Pohjoismaiden mestaruuden (2015). Hän voitti myös yleismestaruuden (overall) Suomessa vuonna 2013. Heikkinen on sijoittunut kahdesti finaalikuusikkoon Euroopan mestaruuskilpailuissa, ollen vuonna 2013 neljäs ja 2018 viides.
IBE
IBE (oikealta nimeltään Ilmari Johannes Kärki, s. 29. tammikuuta 1999) on helsinkiläinen rap-artisti, joka nousi suuren yleisön tietoisuuteen maaliskuussa 2017 kappaleellaan "Eurovisioit" (mukana Kube). Kappale kerrytti nopeasti yli miljoona kuuntelukertaa suoratoistopalvelu Spotifyssä. IBE on tuottanut musiikkia yhdessä mm. JVG:n, Cledoksen ja Benjamin Peltosen kanssa.
IBE sai lisää julkisuutta alkuvuodesta 2018 oltuaan mukana rap-duo JVG:n "Popkorni"-levyllä, sekä esiintyessään vuonna 2018 kaikilla suurimmilla suomalaisilla kesäfestareilla mukaan lukien Ruisrock, Flow, Blockfest, Weekend ja Ilosaarirock. Hän oli mukana myös Benjamin Peltosen singlellä "Naarmuja", joka nousi korkeimmillaan Suomen singlelistan kolmanneksi.
Muun muassa Rumba ja YleX ovat kuvailleet artistia "suomi-rapin tulevaisuudeksi". IBE on ehdolla vuoden tulokkaana Emma-gaalassa vuonna 2019.
IBE on valmistunut ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta syksyllä 2018. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa saksalaisen hip hop -artistin RINin ja amerikkalaisen Lil Uzi Vertin.
Louis Charbonneau
Louis Charbonneau (23./24. helmikuuta 1865 Montreal – 23. marraskuuta 1927 Québec) on kanadalainen sellisti ja pedagogi.
Charbonneau oli urkujenrakentaja Raymond Roger Charbonneaun poika. Hän aloitti viulunsoiton opiskelun 12-vuotiaana, mutta siirtyi selloon 20-vuotiaana ja opiskeli Bostonissa Alwin Schroederin johdolla. Hän oli vuosien ajan Montrealin sinfoniaorkesterin jäsenenä. 1890-luvulla hän toimi Frantz Jehin-Prumen ja Émery Lavignen kanssa Trio de Montréal -nimisen kokoonpanon sellistinä. Hän esiintyi myös muun muassa kvartetissa Alfred De Sèven, Émile Taranton ja Otto Zimmermanin kanssa. Hän myös teki yhteistyötä pianisti Wilfrid Pelletierin kanssa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Rodolphe Plamondon. Vuonna 1917 Charbonneau perusti Quebecin muusikkoliiton, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1920.
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon on 3. maaliskuuta 2001 julkaistu neljäs Digimon-elokuva. Elokuva on suora jatko-osa Digimon-elokuvalle, joka koostui kolmesta muusta lyhytelokuvasta. Elokuvan kesto on noin 29 minuuttia.
Kolme kuukautta BelialVamdemonin kukistumisen jälkeen Valitut lapset joutuvat taistelemaan uudestaan Diaboromonia vastaan, joka ei kuollutkaan aiemman kohtaamisen yhteydessä. Taichi ja Yamato matkaavat Omnimonin kanssa internettiin kohtaamaan Diaboromonin kun taas nuoremmat toisen kauden valitut lapset taistelevat Diaboromonin luomia Kuramoneja vastaan ihmisten maailmassa. Omnimon onnistuu Angewomonin ja Angemonin kukistamaan Diaboromonin, mutta tämä osoittautui ansaksi, sillä Diaboromonin tuhoutuminen salli useiden Kuramonien siirtymisen ihmisten maailmaan. Tämän seurauksena Omnimon, Angemon ja Angewomon jäivät internetin vangiksi. Myöhemmin ihmisten maailmassa miljoonat Kuramonit yhdistyvät Tokionlahden yllä valtavaksi Digimunaksi, josta kuoriutui Armageddemon, Diaboromonin voimakkaampi versio. Armageddemon oli niin voimakas etteivät edes Omnimon ja Imperialdramon kyenneet omillaan häntä kukistamaan. Imperialdramonin loukkaannuttua Armageddemonin hyökkäyksestä Omnimon antoi voimansa Imperialdramonille Omni Bladen muodossa, jolloin Imperialdramon muuntautui Paladin Modeen. Imperialdramon Paladin Mode iski Armegeddemonia Omni Bladella, mikä sai Armageddemonin hajoamaan miljooniksi Kuramoneiksi. Valitut lapset lähettävät Kuramonit takaisin digimaailmaan digiviciensa ja kännyköiden avulla.