OS/2
OS/2 ("Operating System/2") oli IBM:n ja Microsoftin aluksi yhteistyössä kehittämä, sittemmin IBM:n yksinään tahollaan tukema moniajava käyttöjärjestelmä. OS/2 oli tarkoitettu IBM PS/2-sarjan tietokoneille ja muille kehittyneille PC-koneille. Microsoft vetäytyi projektista 1991, koska Windows 3.0 osoittautui hyvin suosituksi. Sen sijaan Microsoft käytti materiaalia uuteen hankkeeseen, jonka tuloksena syntyi Windows NT.
OS/2 tuki omien 32-bittisten sovellusten lisäksi vanhempia 16-bittisiä Windows-ohjelmia ja perinteisiä tekstipohjaisia DOS-ohjelmia.
Ensimmäinen versio 1.0 julkaistiin 1987 komentorivipohjaisena ilman graafista käyttöliittymää. "Presentation Manageriksi" nimetty liittymä tuli vasta version 1.1 mukana 1988. Ensimmäisessä 32-bittisessä versiossa 2.0 esiteltiin uusittu objektiorientoitunut työpöytäympäristö "Workplace Shell". 1994 IBM nimesi käyttöjärjestelmäversion 3.0 uudelleen OS/2 Warpiksi Star Trekin mukaan myynnin edistämiseksi ja uuden alun merkiksi. Kolmosversiossa oli mukana laaja ohjelmistopaketti, kuten "IBM Works" -toimisto-ohjelmisto ja Internet-työkalut. Imagonkohotus ei kuitenkaan tuonut lisää käyttäjiä, vaikka versiossa 4.0 esiteltiin puheentunnistus ja Java-tuki.
Nykyään OS/2 on käytössä vakautensa ansiosta joissakin erityistehtävissä, kuten ydinvoimaloissa, pankkiautomaateissa ja lennonjohdossa. Viimeinen IBM-päivitys 4.52 OS/2 Warp 4:lle julkaistiin 2001. IBM lopetti OS/2:n myynnin 23. joulukuuta 2005 ja maksuttoman tuen 31. joulukuuta 2006. "Serenity Systems" kehittää ja myy edelleen OS/2:een perustuvaa "eComStationia", jonka viimeisin vakaa versio 1.2 julkaistiin vuonna 2004, ja versio 2.0 on työn alla.
Avoimen lähdekoodin yhteisö on pyytänyt IBM:ltä OS/2:n vapauttamista kokonaan tai osittain, mutta hankaluutena on käyttöjärjestelmän sisältämä Microsoftilta lisensoitu koodi.
On monia syitä, miksi OS/2 ei lopulta lyönyt läpi työpöytäkäytössä. Auki revennyt juopa kahden kehittäjätahon IBM:n ja Microsoftin välillä hankaloitti käyttöjärjestelmän markkinointia. Yrityskulttuurien välinen ero oli tuntuva: IBM halusi kehittää ja koekäyttää ohjelmia ennen julkaisua, kun taas Microsoftilla uskottiin mutkattomiin "ad-hoc" -ratkaisuihin. IBM:n väärin ajoitetut, julkaisua pitkittäneet valinnat ohjelman kehitystyössä, kuten painopisteen siirtäminen liian varhaisessa vaiheessa "Presentation Managerista" muistisyöppöön "Workplace Shelliin", hukkasi tärkeän markkinaedun ennen Windows 3.0:n julkistamista. PowerPC:lle kehitetty versio OS/2:sta, "Workplace OS", osoittautui sekin harhapoluksi, mikä vei resursseja OS/2:lta ja hämmensi kuluttajia. Edes valtavan monelle alueelle levittäytyneen IBM:n sisällä tuki OS/2:n kehitystyölle ei ollut aina selviö. Lopulta taloudelliset etunäkökohdat olivat kehittäjille vastakkaiset. Onnistuessaan OS/2 olisi ollut uhka Microsoftin tukemalle Windows-käyttöjärjestelmälle, minkä vuoksi yhtiö turvautui kyseenalaisiin kilpailukeinoihin. Microsoft heikensi uusien Windows-sovellusten ja OS/2:n yhteensopivuutta Win32s-rajapinnalla ja vaikeutti OS/2:n saatavuutta vaatimalla ohjelmistolisenssistä korotettua hintaa, mikäli valmistaja tarjosi kilpailevaa käyttöjärjestelmävaihtoehtoa esiasennettuna. Muna-kana-ilmiö toimi OS/2:n yleistymistä vastaan, sillä kuluttajat eivät olleet valmiita siirtymään OEM-valmistajien huonosti tukemaan käyttöjärjestelmään ja valmistajat eivät halunneet tukea tuotetta, jolle ei nähty olevan kriittistä massaa. IBM PC -yhteensopivat valmistajat suhtautuivat IBM:n julkistukseen, jossa uutta käyttöjärjestelmää, PS/2-laitealustaa ja mikroväylää markkinoitiin yhdessä, yrityksenä siirtyä "suljettuun tekniikkaan".
Alustalle julkaistiin joitakin pelejä ja osa muille alustoista julkaistuista toimi asetuksia muuttamalla.