hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Guido Kratschmer
Guido Kratschmer (s. 10. tammikuuta 1953 Großheubach, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on entinen saksalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti. Hän saavutti kaksi arvokisamitalia ja paransi kerran kymmenottelun maailmanennätystä.
Kratschmer saavutti pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Rooman EM-kilpailuissa 1974. Hän keräsi kymmenottelussa 8 132 pistettä. Vuonna 1976 hän paransi kymmenottelun Euroopan-ennätystä 44 pisteellä tulokseen 8 498 ja saavutti Montréalin olympialaisissa hopeaa 8 411 pisteellä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän keskeytti jo ensimmäisen lajin, 100 metrin juoksun jälkeen.
Kratschmer otteli 14.-15. kesäkuuta 1980 Bernhausenissa kymmenottelun maailmanennätyksen 8 667 pistettä (nykyisellä taulukolla 8 649 pistettä). Länsimaiden boikotin vuoksi hän ei päässyt kilpailemaan Moskovan 1980 olympialaisissa. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui yhdeksänneksi 8 016 pisteellä. Myös Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hänen sijoituksensa oli yhdeksäs (8 096 p). Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi 8 326 pisteellä. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän keskeytti.
Kratschmer kilpaili 1990-luvun alussa rattikelkkailijana mutta epäonnistui yrityksessään päästä Albertvillen 1992 talviolympialaisiin Saksan kelkkailujoukkueessa.
Aarne Kainlauri
Aarne Kainlauri (s. 25. toukokuuta 1915 Luumäki, Suomen suuriruhtinaskunta) on suomalainen kilpauransa lopettanut kilpajuoksija. Hän on Paavo Nurmen ohella ainoa, joka on voittanut Suomen mestaruuden niin 800 metrillä, 1 500 metrillä kuin 3 000 metrin estejuoksussakin.
Kainlauri sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa 3 000 metrin estejuoksussa kymmenenneksi. Hän edusti seuratasolla Kouvolan Urheilijoita ja Luumäen Poikia. Hän voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuosina 1940 ja 1943, 1 500 metrillä vuosina 1942, 1945 ja 1948 sekä estejuoksussa vuosina 1948 ja 1949. SM-hopeaa hän saavutti 800 metrillä vuosina 1938 ja 1942 sekä 1 500 metrillä vuosina 1943 ja 1944. SM-pronssia hän saavutti 800 metrillä vuosina 1939 ja 1944 sekä 1 500 metrillä vuonna 1947. Hän edusti Suomea 16 maaottelussa.
Kainlauri on toiminut Kouvolan Urheilijain johtokunnassa. Hänen veljenpoikansa Heikki Kainlauri oli 1960-luvulla maaottelujuoksija ja SM-mitalisti.
Kainlauri juhli satavuotissyntymäpäiväänsä Kouvolassa. Hän harrasti edelleen hengästyttävää liikuntaa päivittäin. Kainlauri on vanhin elossa oleva suomalainen olympiaurheilija.
Gesellschaft für bedrohte Völker
Gesellschaft für bedrohte Völker on saksalainen ihmisoikeusjärjestö, jonka toimipaikka on Göttingen. Sen tavoitteena on levittää tietämystä viranomaisten toimien kohteeksi joutuneista vähemmistöryhmistä eri maissa ja suojella niitä. Sillä on Yhdistyneiden kansakuntien myöntämä neuvoa-antava asema, ja sillä on Euroopan neuvostossa osallistujan asema.
Järjestön pääsihteeri on Tilman Zülch.
Jonathan Sacks
Jonathan Sacks (s. 8. maaliskuuta 1948) on ollut Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kansainyhteisön suurrabbi 1. syyskuuta 1991 lähtien. Hän on myös Western Marble Arch Synagogan hengellinen johtaja, juutalaisen filosofian professori London School of Jewish Studies -seminaarissa ja vieraileva teologian professori Lontoon King's Collegessa.
Paavo Toivari
Paavo Veikko Toivari (11. tammikuuta 1917 Säkkijärvi – 11. helmikuuta 2010 Hamina) oli suomalainen yleisurheilija, joka menestyi parhaiten estejuoksussa ja maastojuoksussa.
"Patu" Toivari karsiutui Lontoon 1948 olympialaisten 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Hän edusti seuratasolla Sortavalan Viritystä, Säkkijärven Rannanpoikia, Vehkalahden Veikkoja ja Karhulan Katajaisia. Hän voitti Suomen mestaruuden 4 × 1 500 metrin juoksussa vuonna 1947 sekä maastojuoksun pitkän matkan joukkuekilpailussa vuosina 1948 ja 1949. Henkilökohtaiset SM-pronssimitalit hän saavutti maastojuoksussa ja 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1949. Hän edusti Suomea Ruotsi-maaottelussa vuonna 1947.
Pörrökynsisammal
Pörrökynsisammal ("Dicranum montanum") on sammallaji. Se kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Yleisväriltään pörrökynsisammal on kirkkaanvihreä. Sillä on kähärät lehdet ja se muistuttaa katkokynsisammalta ("Dicranum viride"). Pörrökynsisammalta kasvaa usein tammien ja lehmusten rungoilla.
Pörrökynsisammal on keskikokoinen (2-5 cm) turkkimaisina tiheinä patjoina kasvava lehtisammal. Kuivina kähärät lehdet ovat pitkät ja hyvin kapeat ja niissä on vankka keskisuoni.
Pörrökynsisammal kasvaa yleisenä koko Suomessa.
Pörrökynsisammal kasvaa lehtipuiden rungoilla, lahopuulla ja kallioiden seinämillä.
Kauko Lusenius
Kauko Vilho Lusenius (29. marraskuuta 1918 Pyhäjärvi Ul – 5. helmikuuta 2002) oli suomalainen yleisurheilija, joka menestyi parhaiten estejuoksussa.
Lusenius karsiutui Helsingin 1952 olympialaisten 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä ajalla 9.26,8. Hän edusti seuratasolla Lohjan Louhia. Hän saavutti SM-hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1949 ja voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1950. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa vuosina 1949–1950. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin estejuoksussa oli 9.01,0 vuodelta 1952.
Aija
Aija on suomalainen naisen etunimi, joka todennäköisesti on syntynyt Eija-nimen mukaelmana. Etunimi lisättiin nimipäiväalmanakkaan vuonna 1950. Aijan nimipäivä on 25. maaliskuuta.
Aija on myös heprealainen, Raamatussa esiintyvä miehen nimi, joka tarkoittaa joko korppikotkaa tai haarahaukkaa.
Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi Aija on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 2 444 naiselle sekä ainakin yhdelle miehelle.
Rungonsalmen silta
Rungonsalmen silta on Sauvon ja Kemiönsaaren rajalla sijaitseva vuonna 1972 valmistunut 300 metriä pitkä teräspalkkisilta. Sillä kulkee seututie 181 ja se yhdistää Kemiönsaaren kiinteällä tieyhteydellä mantereeseen Sauvoon. Sillan alituskorkeus on 16 metriä ja laivaväylän syväys 4,6 metriä. Silta ja uusi tieyhteys korvasivat kaksi lossia, hieman lännempänä sijainneen Eknäsin lossin ja vanhalla Sauvo–Kemiö-maantiellä sijainneen Rajalahden-Lappdalin lossin kuusi kilometriä idempänä.
Silta peruskorjattiin vuosina 2003 ja 2004 jolloin sen liikuntasaumalaite kunnostettiin ja teräspalkit pintakäsiteltiin. Urakoitsijana oli Tieliikelaitos ja korjaustyö maksoi 1,3 miljoonaa euroa.
Rämekynsisammal
Rämekynsisammal ("Dicranum undulatum") on sammallaji, josta on käytetty myös tieteellisiä nimiä "Dicranum affine" ja "Dicranum bergeri". Se kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Yleisväriltään se on tummanvihreä. Varret ovat tummanruskeita.
Rämekynsisammal on keski- tai isokokoinen (2-10 cm) sammal. Sen lehden kärki on aaltopoimuinen, isohampainen ja tylppä. Lehdet ovat kuivana suoria ja niiden kärjissä on lyhyitä soluja.
Rämekynsisammal kasvaa yleisenä koko Suomessa.
Rämekynsisammal on vähäravinteisten paikkojen sammal. Se kasvaa rämeillä ruskorahkasammalten ("Sphagnum fuscum") kanssa ja pohjoisessa myös kuivissa kangasmetsissä.
Anna Belknap
Anna C. Belknap (s. 22. toukokuuta 1972 Damariscotta, Maine) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on naimisissa näyttelijä Eric Siegelin kanssa. Heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär. Hän on miehensä kanssa Rude Mechanicals Theater Companyn jäsen.
Belknap on näytellyt muun muassa elokuvissa "Alchemy" ja "The Reality Trap" sekä vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Ilman johtolankaa", "Comeback", "Tartuntavaara" ("Medical Investigation"), "Hädän hetkellä", "Peitetehtävissä" ("The Handler") ja "Sydämen sivistystä" ("The Education of Max Bickford"). Parhaiten hänet tunnetaan "in" tutkijana Lindsay Monroena.
Luettelo Suomen kapearaiteisista rautateistä
Seuraava taulukko on epätäydellinen luettelo Suomessa toimineista kapearaiteisista rautateistä. Luettelossa on mukana yleisessä liikenteessä, teollisuuskäytössä, puunkuljetuksessa, museoliikenteessä, sotatoiminnassa, sekä yksityisessä liikenteessä toimineet käsi-, hevos-, höyry-, sähkö-, sekä moottorivetoiset radat, joiden raideleveys on ollut alle 1 435 mm. Luettelo ei ole täydellinen ja siitä puuttuu useita ratoja.
Suomessa on ollut yli 350 kapearaiteista rataa joilla on liikennöity vetureilla.
Accelerando (romaani)
Accelerando on Charles Strossin vuonna 2005 julkaisema tieteisromaani. 
Kirja on jaettu kolmeen osaan.
Ensimmäinen osa käsittelee aikaa ennen singulariteettiä. Päähenkilö Manfred Macx on teknologinen nero, idealisti ja altruisti, joka pyrkii toimillaan viemään Maapalloa kohti teknologista singulariteettiä. Manfred ei halua kuolla kuten biologiset oliot, vaan siirtyä digitaaliseksi tietoisuudeksi, joka jää eloon rajattomaksi ajaksi.
Toinen osa käsittelee singulariteetin aikaa. Amber Macx, Manfredin jälkeläinen, lähtee tutkimaan läheisen tähden vieressä sijaitsevaa viestintälaitetta. Aurinkokuntaa on alettu muuttamaan laskennalliseksi substraatiksi, jossa keinoälyt asustavat.
Kolmas osa käsittelee aikaa singulariteetin jälkeen. Melkein koko aurinkokunta on muutettu laskennalliseksi substraatiksi, jossa huomattavasti ihmistä älykkäämmät digitaaliset oliot elävät virtuaalitodellisuuksissaan. Digitaalisia olentoja on moninkertainen määrä biologisiin olentoihin verrattuna. Ihmiskunta ja ihmisen kaltaiset älykkäät biologiset olennot etsivät uutta kotia aurinkokunnan ulkopuolelta.
Kirja on voittanut Locus-palkinnon ja ollut ehdolla useille muille.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1967
Vuoden 1967 koripallon EM-kisat järjestettiin Suomessa 28. syyskuuta–8. lokakuuta. Kisat järjestettiin 15. kerran. Kisojen mestaruuden voitti Neuvostoliitto.
Suomen ja Jugoslavian välinen ottelu keskeytettiin noin 15 minuutiksi pari minuuttia ennen ottelun loppua, kun 8 000 hengen yleisö oli alkanut heittää tavaroita kentälle ja buuata oltuaan tyytymätön Olavi Ahosen ulosajoon. Yleisö rauhoittui vasta, kun Suomea uhattiin sulkemisella jatkopeleistä.
Lähde:
Michael Michai Kitbunchu
Michael Michai Kitbunchu (; s. 25. tammikuuta 1929) on thaimaalainen kardinaali. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1959 ja piispaksi 3. kesäkuuta 1973. 2. helmikuuta 1983 hänestä tuli kardinaali. Hän toimi vuosina 1973–2009 Bangkokin arkkihiippakunnan arkkipiispana ja osallistui kardinaalina vuoden 2005 konklaaviin.
Llanero
Llanero on erityisesti Venezuelan ja Kolumbian karjapaimenista käytetty kutsumanimi, joka tarkoittaa ”tasankojen miestä”. Nimi johdettiin Llanon tasangosta, joka sijaitsee maiden raja-alueilla. Alkuperäiset llanerot olivat espanjalaisten ja intiaanien jälkeläisiä ja heillä on oma kulttuurinsa, johon liittyi selvästi omaleimainen musiikki.
Venezuelan vapaussodassa llanerot puolustivat alkuun Espanjan kuningas Ferdinandin hallintoa, mutta Boyacán taisteluun 1819 mennessä he olivat siirtyneet vallankumouksellisten Simón Bolívarin ja José Antonio Páezin riveihin. Heillä oli sodan taisteluissa merkittävä rooli, sillä yleensä taistelun voitti se puoli, jolla oli llanerojen tuki.
Karja ja karjanajo kuuluvat erottamattomasti llaneroiden elämäntapaan. Llanon tasangolla käyskentelee 12 miljoonaa lehmää. Vuoden aikana llanerot ajavat karjaa pitkiä matkoja, sillä talvisin kostean kauden aikana he ajavat karjan tulvittuvalta tasangolta ylämaastoon ja kesäisin taas kohti alueita, joilla vedensaanti on turvattu. Llaneroilla on oma rodeota vastaava kilpailunsa "coleo", jossa kilpaillaan karjan pakottamisesta maahan.
Jauhelihapihvi
Jauhelihapihvi on jauhelihasta valmistettava ruokalaji. Perinteinen pihvitaikina koostuu lihan lisäksi korppujauhoista, sipulista, kananmunista ja mausteista. Pihvit valmistetaan samanlaisesta taikinasta kuin esimerkiksi lihamureke ja lihapullat. Taikinasta muotoillut soikeat tai pyöreät, melko ohuet pihvit paistetaan kypsiksi pannulla.
Jauhelihapihvin kanssa perinteisesti tarjoillaan esimerkiksi perunasosetta tai keitettyjä perunoita ja kastiketta. Tavanomaisen hampurilaisen sämpylän puolikkaiden väliin laitetaan perinteisesti jauhelihapihvi.
Juhani Pesonen
Kauko Juhani Pesonen (s. 9. tammikuuta 1928 Helsinki) on suomalainen vuorineuvos, SOK:n pääjohtaja 1983–1988 ja sen saneeraaja. Hän on sitä ennen ollut Huhtamäki Oy:n johtaja, Polarpak Ltd:n toimitusjohtaja ja Wihuri Oy:n pääjohtaja. Hän on valmistunut diplomi-insinööriksi 1952.
Juhani Pesonen on laulaja Amadeus Lundbergin isoisä.
Georgy Porgy
Georgy Porgy on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton esikoisalbumin "Toto" single vuodelta 1978. Kappaleen on säveltänyt David Paich ja vierailevana taustalaulajana toimii Cheryl Lynn.
Kappale kuului Toton soittolistalle sen kiertueilla ja vuosien aikana siitä tehtiin erilaisia muunnelmia, jatsahtavia, improvisoituja kosketin- ja kitarasooloja.
Kappaleesta on tehty useita covereita kuten Eric Benétin vuoden 1999 versio yhdessä Faith Evansin kanssa joka menestyi kohtalaisesti Yhdysvalloissa.
Silokynsisammal
Silokynsisammal ("Dicranum laevidens") on tunturisoiden ja kosteiden tunturikankaiden sammallaji. Se kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Sitä tavataan Pohjois-Ruotsissa ja Norjassa arktisilla alueilla ja vuoristoilla harvinaisena. Suomessa se esiintyy tunturialueilla Kittilän ja Inarin Lapissa hyvin harvinaisena. Se on 2-kotinen ja itiöpesäkkeet ovat harvinaisia ja itiöt pieniä. Laji on huonosti tunnettu ja sen kanta on pieni.
Markku Susimäki
Markku Susimäki (26. heinäkuuta 1947 Joutsa – 25. toukokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja lavastaja. Susimäen maalauksissa oli usein primitiivisiä ihmis- ja eläinhahmoja sekä köynnöksiä, jotka punoutuivat toisiinsa.
Susimäki aloitti lavastajana Suomen kansallisoopperassa ja Suomen kansallisteatterissa ja työskenteli myöhemmin muun muassa Teatteri Jurkalle. Hän on tehnyt lavastuksia myös mainoselokuviin. Susimäki kuului Harakan taiteilijayhteisöön. Hän teki puukaiverruksia, mutta hän myös maalasi akvarelleja ja öljyväritöitä.
Hänelle siirrettiin 1992 uusi sydän ja keuhkot, ja leikkauksen ansiosta hän työskenteli vielä pitkään.
Susimäen puoliso oli muotitaiteilija Ilona Pelli, jonka kanssa hän piti yhteisnäyttelyitä.
Jakartan hotellipommit 2009
Jakartan Marriott- ja Ritz-Carlton-hotelleissa räjäytettiin 17. heinäkuuta 2009 kaksi pommia, jotka surmasivat yhdeksän ihmistä. Islamistisen Jemaah Islamiyah -järjestön jäsenet nousivat pääepäillyksi. Myöhemmin heidän syyllisyytensä vahvistettiin. Kuolleiden joukossa ei ollut suomalaisia; yksi suomalainen pelastui iskusta.
Marriott-hotelli oli joutunut pommi-iskun (Jakartan hotellipommi 2003) kohteeksi jo 5. elokuuta 2003.
Taigakynsisammal
Taigakynsisammal ("Dicranum acutifolium") on sammallaji. Se kuuluu "Dicranaceae"-heimoon ja kynsisammalten sukuun. Taigakynsisammal on yksi Suomen 55 vastuulajista lehtisammalissa.
Taigakynsisammal esiintyy Lapin kolmiossa, Peräpohjolassa, Koillismaalla ja Tunturi-Lapissa. Lapin kolmiossa ja Peräpohjolassa se on uhanalainen. Se siirrettiin 2010 uhanalaisuusarvioinnissa elinvoimaisesta silmälläpidettäväksi.
Taigakynsisammal kasvaa kalkkikallioilla ja joskus myös lahopuulla kalkkipitoisilla paikoilla.
EEG (täsmennyssivu)
EEG voi tarkoittaa:
Christophe Le Mével
Christophe Le Mével (s. 11. syyskuuta 1980 Lannion, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 Crédit Agricole -tallissa, josta siirtyi Française des Jeux -joukkueeseen kaudelle 2009. Kausilla 2011–2012 hän edusti Garmin-joukkuetta ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2013–2014 Cofidisia.
Le Mével voitti Tour de l'Avenir -ajon mäkikirikilpailun vuonna 2003 ja sijoittui kolmanneksi Tour de l'Avenirin kokonaiskilpailussa 2004. Italian ympäriajossa 2005 hän voitti Varazzeen päättyneen 16. etapin karattuaan kuuden ajajan kärkiryhmästä kaksi kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi Pariisi–Corrèze-ajossa voittaen lisäksi nuorten kilpailun. Ranskan ympäriajossa 2009 hän oli kymmenes. Vuonna 2010 Le Mével voitti kaksietappisen Tour du Haut Var -kilpailun toisen etapin varmisten samalla kokonaiskilpailun voiton. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän oli kolmastoista ja Italian ympäriajossa 2011 neljästoista. Clásica de San Sebastián -kilpailussa hän sijoittui neljänneksi 2012.
Edmund Rumpler
Edmund Rumpler (4. tammikuuta 1872 Wien, Itävalta-Unkari – 7. syyskuuta 1940 Züsow, Saksa) oli ilmailu- ja autotekniikan pioneeri. Hänen tunnetuimpia luomuksiaan olivat Rumpler Taube ja Rumpler Tropfenwagen.
Rumpler opiskeli vuosina 1890–1895 Wienin teknillisessä korkeakoulussa koneenrakennusta. Sen jälkeen hän työskenteli junanvaunuja, höyrykoneita ja autoja valmistavissa tehtaissa. Hän osallistui muun muassa Nesselsdorfer Wagenbaun ensimmäisen automallin, Präsidentin suunnitteluun. Samassa yhteydessä hän tutustui nuoreen Hans Ledwinkaan, josta tuli myöhemmin eräs merkittävimmistä eurooppalaisista autonsuunnittelijoista.
Vuonna 1898 Rumpler siirtyi Allgemeinen Motorwagen Gesellschaftin palvelukseen Berliiniin ja sieltä 1902 Adlerille Frankfurtiin. Vuotta myöhemmin hän patentoi keksimänsä heiluriakselin, joka mahdollisti ensimmäistä kertaa erillisjousituksen vetävällä akselilla. Rakenne oli erittäin suosittu 1920- ja 1930-luvun autoissa.
Rumpler palasi Berliiniin vuonna 1906 ja perusti ilmailu- ja autotekniikan suunnittelutoimiston. Hän päätti aloittaa lentokoneisen valmistuksen ja perusti vuonna 1908 yrityksen nimeltä Rumpler Luftfahrzeugbau. 1910 yritys hankki oikeudet itävaltalaisen Igo Etrichin suunnitteleman Taube-lentokoneen valmistukseen ja aloitti niiden sarjavalmistuksen nimellä Rumpler-Taube. Lentokoneita alettiin valmistaa suuria määriä, ja Berliinin Johannisthalissa sijainneet kaksi tehdasta työllistivät noin 3 000 henkilöä.
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Versailles’n rauhaan sodan hävinneessä Saksassa kiellettiin sotilaskäyttöön tarkoitettujen lentokoneiden valmistus. Rumpler päätti palata autonvalmistukseen, ja perusti sitä varten yrityksen nimeltä Rumpler Motoren Gesellschaft GmbH. Hyödyntäen lentokoneenvalmistuksessa opittua aerodynamiikan tuntemusta hän kehitti 1921 esitellyn, erittäin sulavalinjaisen Rumpler Tropfenwagenin. Autossa oli takana Rumplerin kehittämä heiluriakseli ja siihen oli kytketty Rumplerin toinen innovaatio, yhteen integroitu vetopyörästö ja vaihteisto (engl. "transaxle"), mikä on nykyään käytössä käytännössä kaikissa etuvetoisissa autoissa. Auto ei saavuttanut suurta suosiota epäluotettavuutensa, erikoisen ulkonäkönsä ja epäkäytännöllisyytensä tähden, ja suuri osa myytiin halvalla Berliiniin taksikäyttöön, jossa sen korkeasta sisätilasta oli hyötyä.
Vuonna 1922 Benz hankki oikeudet Rumplerin patentoimaan pisaramaiseen muotoiluun ja kehitti sen pohjalta takamoottorisen Benz RH -kilpa-auton.
Rumplerin yritys kaatui vuonna 1926 Saksassa riehuneen hyperinflaation seurauksena.
Vuonna 1930 Rumpler kehitti virtaviivaisesti muotoillun kuorma-auton, jossa oli erikoisuutena etuveto.
Kansallissosialistien noustua valtaan Saksassa 1930-luvun alussa juutalaistaustaisen Rumplerin elämä alkoi käydä hankalaksi. Sanotaan että itsekin Rumplerin koneilla ensimmäisessä maailmansodassa lentänyt Luftwaffen komentaja Hermann Göring suojeli häntä. Siitä huolimatta Rumpler kuoli syyskuussa 1940 hämärissä olosuhteissa.
Koichi Wakata
Koichi Wakata (, s. 1. elokuuta 1963) on Japanin avaruusjärjestön JAXAn japanilainen astronautti, kahden avaruussukkulalennon veteraani.
Wakata syntyi Omiyassa (nykyinen Saitama) Japanissa. Hän suoritti Bachelor of Science tutkinnon lentotekniikassa vuonna 1987, Master of Science tutkinnon teknillisessä mekaniikassa vuonna 1989 ja tohtorintutkinnon avaruus- ja lentotekniikasta vuonna 2004 Kyūshūn yliopistossa. Hän työskenteli rakennesuunnittelijana Japan Airlinesille.
National Space Development Agency of Japan (NASDA, nykyinen Japanin avaruusjärjestö eli JAXA) valitsi Wakatan astronauttikandidaatiksi vuonna 1992 ja koulutettavaksi NASAn Johnson Space Centerissä elokuussa 1992. Vuoden kestävän koulutuksen jälkeen hän sai avaruussukkulan tehtäväspesialistin kelpoisuuden. Wakata on suorittanut lukuisia tehtäviä. Hän on muun muassa perehtynyt japanilaisen Kibō-moduulin robottikäsivarren käyttöön. Joulukuussa 2000 hänestä tuli NASAn robotiikan koulutuksesta vastaava astronautti. Heinäkuussa 2006 hän toimi 10. NEEMO (NASA Extreme Environment Mission Operations) mission komentajana, mikä käsitti seitsemän päivää kestävän oleskelun NOAAn Floridan rannikolla sijaitsevassa vedenalaisessa Aquarius-laboratoriossa. Elokuussa 2006 hän aloitti lentoinsinöörin koulutuksen venäläiseen Sojuz-avaruusalukseen valmistautuakseen ensimmäisenä japanilaisena pitkäkestoiseen oleskeluun Kansainvälisellä avaruusasemalla.
Wakata lensi ensimmäistä kertaa avaruudessa sukkulalennolla STS-72 vuonna 1996 ja palasi avaruuteen lennolla STS-92 vuonna 2000. Wakata palasi maaliskuussa 2009 Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) lentoinsinöörinä STS-119:n matkassa ja palasi avaruussukkula Endeavourin mukana Maahan STS-127:n miehistön mukana.
STS-72:lla Wakatasta tuli ensimmäinen japanilainen tehtäväspesialisti. STS-72 nouti japanilaisen tutkimussatelliitin Space Flyer Unit (laukaistu Japanista kymmenen kuukautta aikaisemmin), lähetti avaruuteen (50 tunniksi) ja nouti OAST-Flyer avaruusaluksen ja arvioi avaruusaseman kokoonpanotekniikoita.
STS-92:lla Wakata osallistui ensimmäisenä japanilaisena astronauttina ISS:n rakennustöihin. Miehistö kiinnitti avaruusaseman rungon (Z1 truss) ja paineistetun liitoskappaleen (PMA3) asemaan käyttäen avaruussukkula Discoveryn robottikäsivartta. STS-92 valmisti aseman sen ensimmäistä pysyvää miehistöä varten.
Helmikuussa 2007 Wakata nimitettiin ISS:n Retkikunta 18:n lentoinsinööriksi. Hänet laukaistiin STS-119:n miehistön mukana, ja hän on ensimmäinen aseman pysyvän miehistön jäsen JAXA:sta. Hän toimi 2. lentoinsinöörinä retkikunnissa 18, 19 ja 20 ennen kuin hän palasi STS-127:n mukana Maahan 31. heinäkuuta 2009.
Avaruusasemalla ollessaan hän otti osaa kansalaisten ehdottamiin kokeisiin, kuten "taikamatolla" lentämiseen, pyykin viikkaamiseen ja punnerrukseen.
Wakata on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. Hänellä on lentäjänä mittarilento- ja monimoottoripätevyys ja yli 2 100 lentotunnin kokemus erilaisissa koneissa.
Jaleel White
Jaleel Ahmad White (s. 27. marraskuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Steve Urkelina tilannekomediassa "Family Matters".
White alkoi esiintyä mainoksissa ollessaan 3-vuotias. Vuonna 1989 hän alkoi esittää tunnetuinta rooliaan Steve Urkelia 12-vuotiaana. Hänen oli alun perin tarkoitus esiintyä vain yhdessä jaksossa, mutta Urkelin todettiin olevan niin suosittu, että hahmosta tehtiin yksi päähenkilöistä. Hahmosta tehtiin myös oheistuotteita, kuten nukke ja oma aamiaismuromerkki. Myöhemmin White kiinnostui myös käsikirjoittamisesta ja kirjoitti muutama jaksoa sarjaan. Hän vieraili Urkelina myös kahdessa toisessa sarjassa "Full House" ja "Step by Step".
"Family Mattersin" lisäksi White oli esiintynyt 1980- ja 1990-luvuilla lähinnä tilannekomedioissa lukuun ottamatta muutamaa televisioelokuvaa. Vuonna 1993 hän esitti Sonic the Hedgehogia samannimiseen pelisarjaan osittain perustuvassa animaatiosarjassa Adventures of Sonic the Hedgehog. Hän esitti Sonicia myös sarjoissa "Sonic the Hedgehog" (1993–1994) ja "Sonic Underground" (1998). Vuonna 2013 ilmestyvässä Blue Core Studiosin tuottamassa Sonic Live Action fanielokuvassa White toimii jälleen Sonicin äänenä. 2000-luvulla White on esiintynyt myös elokuvissa, muun muassa pääroolissa komediaelokuvassa "Who Made the Potato Salad" (2006).
Uusgotiikka
Uusgotiikka eli neogotiikka on arkkitehtuurin ja sisustustaiteen suuntaus, joka kuuluu 1800-luvun kertaustyyleihin. Se yritti elvyttää myöhäiskeskiaikaisen gotiikan mukailemalla sen muotoja. Uusgotiikan juuret ovat lähinnä 1700-luvun Englannissa, ja se kukoisti 1800-luvulla.
Uusgoottilaiseen arkkitehtuuriin kuului erityisesti goottilaisen muotokielen ja ornamentiikan elvyttäminen holviruoteina, suippokaarisina torneina ja ruusuikkuna-aiheina. Englannissa on useita tunnettuja uusgoottilaisia rakennuksia, kuten Britannian parlamenttitalo, Windsorin linna ja Strawberry Hillin kartano. Merkittävimpiä uusgotiikan arkkitehteja Britanniassa oli Augustus Pugin. Yhdysvalloissa uusgotiikka hallitsi pilvenpiirtäjien tyyliä aina 1920-luvulle asti.
Uusgoottilaista sisustusta käytettiin lähinnä kirjastoissa, herrainhuoneissa ja biljardisalongeissa. Uusgoottilaisissa tuoleissa oli korkeat ja suippokaariset selustat, ja kaappien ovipinnoissa kirkon ikkunat mieleen tuovia kaarilinjoja. Kaapeissa ja kaappikelloissa käytettiin porrastettuja päätyjä, jotka koristeltiin tornimaisilla ulokkeilla. Rottinkikalusteissa uusgotiikka oli erityisen suosittua, koska rottinkia on helppo taivuttaa kaarimuotoon.
Suomalaista uusgotiikkaa edustavat muun muassa Georg Theodor von Chiewitzin Helsingin Ritarihuone (1861) sekä Carl Axel Setterbergin Vaasan hovioikeuden talo (1861) ja kirkko (1867). Erityisesti uusgotiikka näkyykin lukuisissa kirkoissa. Sitä sovellettiin muussakin rakentamisessa, kuten Kolkanniemen pappilassa Saarijärvellä.
Suomen Yleisten rakennusten intendentinkonttorissa alettiin kiinnostua uusgotiikasta 1820-luvulla, jolloin tyyliä käytettiin joidenkin kellotapuleiden suunnitteluun. Ensimmäinen merkittävä työ uusgotiikan saralla tehtiin, kun Carl Ludvig Engel suunnitteli Turun tuomiokirkon korjaustyöt ja uuden torninhuipun vuoden 1827 suurpalon jälkeen.
Uusgotiikka löi itsensä läpi Engelin seuraajan Ernst Lohrmannin intendenttikaudella 1841 - 1865 hänen suunnittelemiensa kirkkojen myötä. Tällöin hän suunnitteli uusgotiikasta myös kiinnostuneen arkkitehti A.F. Granstedtin kanssa Kerimäen puukirkkoa, jossa näkyy myös empiretyyli. Granstedtiä epäilytti suuren kirkon rakentaminen, mutta hän suostui kuitenkin, erityiskorvausta vastaan. Näin suuria kirkkoja ei kuitenkaan haluttu rakentaa useampia.
Merkittäviä uusgoottilaisten kirkkojen suunnittelijoita olivat Lohrmannin lisäksi muun muassa Georg Theodor von Chiewitz, Carl Axel Setterberg, Carl Albert Edelfelt, Frans Sjöstörm, Jac. Ahrenberg, Karl Öhman ja Josef Stenbäck.
Bill Oddie
Bill Oddie (7. heinäkuuta 1941 Rochdale) on brittiläinen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Oddie on tunnettu myös lintuharrastuksestaan, ja hän on juontanut useita television luonto-ohjelmia, ja kirjoittanut lintukirjan "Birdwatching with Bill Oddie".
Oddie tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Hyväkkäät" ("The Goodies"), jota BBC esitti 1970–1980 ja ITV 1981–1982. OBE-arvonimen hän sai vuonna 2003 luonnonsuojelutyöstään.
OK Ravinen
OK Ravinen on ruotsalainen suunnistusseura Nackasta, Suur-Tukholmasta.
Seuran naiset ovat voittaneet Tiomilan vuosina 1979, 1980 ja 1981 ja miehet 1977, 1979 ja 1981 sekä Jukolan viestin vuosina 1978, 1980 ja 1982.
Suunnistuksen MM-mitalisti Radka Brožková edustaa seuraa. Myös moninkertainen maailmanmestari Annichen Kringstad on edustanut seuraa.
Oikeuden kasvot
Oikeuden kasvot on yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 2008. Sen pääosia esittävät Robert De Niro ja Al Pacino.
Manhattanilla liikkuu sarjamurhaaja, joka valitsee kohteikseen oikeusjärjestelmän porsaanreikien läpi päässeitä rikollisia. Jokaisen uhrinsa ruumiin viereen surmaaja jättää vihjeeksi nelisäkeisen runon, joka perustelee veriteon. Salaperäinen tappaja näyttää aikovan puhdistaa kaupungin kadut pahantekijöistä, kun poliisi ei tähän pysty.
30 vuotta työparina toimineet etsivät Turk (De Niro) ja Rooster (Pacino) kutsutaan tutkimaan visaista tapausta. He seuraavat noukkoja vihjeitä ja värväävät avukseen huumediileri Spiderin (50-Cent). Ennen pitkää jäljet jahdissa alkavat kuitenkin johtaa kohti poliisien kotipesää.
Luettelo kreikkalaisten maljakoiden malleista
Tämä artikkeli on luettelo antiikin Kreikan maljakoiden malleista. Aluksi artikkelissa on aakkosjärjestyksessä mallien nimet, sekä lyhyt kuvaus kustakin mallista. Seuraavaksi on kaavio maljakoiden malleista. Mallin nimen jälkeen on suluissa () numero, joka viittaa siihen maljakkoon, joka on kaaviossa. Lopuksi artikkelissa on kuvia, jotka ovat esimerkkejä niistä maljakoista, joita ei ole kaaviossa, mutta jotka on mainittu luettelossa.
Yohan Blake
Yohan Blake (s. 26. joulukuuta 1989 St. James, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija. Blakea valmentaa Glen Mills, joka valmentaa myös Usain Boltia.
Vuonna 2005 Blake sijoittui seitsemänneksi 100 metrillä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti 4 × 100 metrin viestissä kultaa Pekingissä 2006 ja hopeaa Bydgoszczissa 2008 sekä sijoittui 100 metrillä kolmanneksi 2006 ja neljänneksi 2008.
Blake alitti 100 metrillä kymmenen sekuntia ensimmäisen kerran heinäkuussa 2009, juostuaan 9,96 s Kultaisen liigan osakilpailussa Roomassa. Blake jäi kesällä 2009 Jamaikan mestaruuskilpailuissa kiinni piristeen käytöstä yhdessä Marvin Andersonin, Allodin Fothergillin, Lansford Spencen ja Sheri-Ann Brooksin kanssa. Brooksia lukuun ottamatta he saivat kolmen kuukauden kilpailukiellon.
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Blake voitti 100 metrin maailmanmestaruuden ajalla 9,92 s ja juoksi kolmannen osuuden maailmanennätyksen 37,04 s juosseessa Jamaikan pikaviestijoukkueessa.
16. syyskuuta 2011 hän juoksi Brysselissä 200 metriä aikaan 19,26 s, joka oli kautta aikain toiseksi paras aika ja jäi Usain Boltin maailmanennätyksestä seitsemän sekunnin sadasosaa. Blaken reaktioaika kilpailussa oli 0,269 s kun Boltin reaktioaika maailmanennätysjuoksussaan oli 0,133 s. Kesällä 2012 Blake voitti Jamaikan mestaruuden 100 metrillä uudella ennätyksellään 9,75 s ja 200 metrillä ajalla 19,80 s.
Lontoon olympialaisissa 2012 Blake sijoittui toiseksi sekä 100 metrillä ajalla 9,75 s että 200 metrillä ajalla 19,44 s. Lisäksi hän juoksi kolmannen osuuden Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka voitti kultaa maailmanennätysajalla 36,84 s. 23. elokuuta 2012 hän juoksi Lausannessa 100 metriä aikaan 9,69 s, jolla hän nousi kaikkien aikojen tilaston toiselle sijalle aiemmin saman ajan juosseen Tyson Gayn rinnalle. Heitä nopeammin matkan on juossut vain Usain Bolt.
Blake voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2014 kultaa 4 × 100 metrin viestissä ajalla 37,77 ja 4 × 200 metrin viestissä maailmanennätysajalla 1.18,63. Hän voitti 2016 Jamaikan-mestaruuden 100 ja 200 metrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 100 metrillä neljäs, karsiutui 200 metrillä välierissä ja juoksi toisen osuuden Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka voitti kultaa ajalla 37,27. World Relays -kilpailuissa 2017 hän sai pronssia 4 × 200 metrin viestissä
Jamaikan vuoden 2017 mestaruuskilpailuissa Blakesta tuli tuplamestari voitettuaan 100 ja 200 metriä. Blake kellotti molemmilla matkoilla kauden parhaansa. 100 metrillä Blaken aika oli 9,90 s ja 200 metrillä Blake kellotti ajan 19,97 s. Blake ei ollut juossut 200 metriä alle 20 sekunnin sitten vuoden 2012, koska Blake kärsi monta vuotta pahoista loukkaantumista, jonka takia hän ei pystynyt osallistumaan Moskovan (2013) tai Pekingin (2015) MM-kilpailuihin.
Lontoon MM-kilpailuissa Blake sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja karsiutui 200 metrillä välierissä. Pikaviestin Jamaika keskeytti. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti pronssia 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä.
Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema
Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema ( tai "Halifax Stanfield International Airport"; ) on lentoasema Enfieldissä, Nova Scotian provinssissa, Kanadassa. Asema palvelee Halifaxin aluetta, keskistä Nova Scotiaa sekä muita Kanadan itäisiä provinsseja.
Lentoaseman on sen valmistumisesta saakka omistanut Transport Canada. Vuodesta 2000 alkean Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema on ollut yksi kansallisen National Airports Systemin lentoasemista. Air Canada Jazzin ja CanJet-lentoyhtiöiden pääkonttorit sijaitsevat lentoaseman läheisyydessä.
Halifaxin lentoasema oli yksi avaruussukkulan varalaskeutumiskentistä.
Lentokenttä Halifax Peninsulan alueella toimi päälentokenttänä vuoteen 1942 saakka, jolloin se suljettiin. Kanadan ilmavoimien tukikohdan CFB Shearwaterin lentokenttä toimi Halifaxin päälentokenttänä vuoteen 1960 saakka jolloin uusi lentoasema avattiin.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen lentoasema oli osana Operaatio Keltaista nauhaa, jonka aikana lentoasemalle ohjattiin 47 lentokonetta (noin 7 300 matkustajaa), joista suurin osa oli matkalla Yhdysvaltoihin. Koneita ei päästetty Yhdysvaltoihin ilmailuhallinnon suljettua ilmatilan kaikilta siviilikoneilta, koneet ohjattiin lähimmälle kanadalaiselle lentoasemalle. 
Halifaxiin laskeutui määrällisesti enemmän koneita kuin millekkään muulle Kanadan kentälle (Vancouverin kansainväliselle lentoasemalle ohjattiin matkustajamäärällä mitattuna enemmän, 8 500 matkustajaa). Monia Euroopasta saapuvia koneita kehotettiin välttämään Kanadan mantereen suuria asutuskeskuksia ja kenttiä, kuten Toronton Pearsonin kansainvälinen lentoasema ja Montreal-Pierre Elliott Trudeaun kansainvälinen lentoasema
Vuonna lentoaseman matkustajaterminaali nimettiin entisen Nova Scotian pääministerin Robert Stanfieldin mukaan. Kanadan pääministeri Stephen Harper teki vierailun lentoasemalle 9. syyskuuta 2007 ja tilaisuudessa nimesi koko lentoaseman "Halifax Robert L. Stanfield International Airport"iksi.
Torbjørn Gasbjerg
Torbjørn Gasbjerg (s. 24. elokuuta 1980) on tanskalainen pyöräsuunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa OK Pan Århusia.
Nové Město na Moravěn MM-kilpailuissa 2007 Gasbjerg voitti kultaa sprintistä ja pronssia viestistä. Viestijoukkueessa hänen kanssaan pyöräsuunnistivat Lasse Brun Pedersen ja Søren Strunge. Ostródan MM-kilpailuista 2008 hän voitti kultaa viestistä ja hopeaa pitkältä matkalta. Viestikullan he voittivat edellisvuoden pronssijoukkueella. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti keskimatkan maailmanmestaruuden.
Vejle Boldklub
Vejle Boldklub (myös Vejle BK) on vuonna 1891 perustettu tanskalainen jalkapalloseura Vejlen kaupungista. Se on voittanut viidesti Tanskan mestaruuden ja kuudesti Tanskan Cupin. Kaudella 2009–2010 joukkue pelaa Tanskan 1. divisioonassa, kun vielä edellisenä vuonna se pelasi Tanskan SAS-Liigaa.
Tanskan mestaruus: 1958, 1971, 1972, 1978, 1984
Tanskan cup: 1958, 1959, 1972, 1975, 1977, 1971
Pirkko Nuolijärvi
Pirkko Sinikka Nuolijärvi (o.s. "Koivunen", s. 19. heinäkuuta 1949 Artjärvi) on suomalainen filosofian tohtori, professori ja Kotimaisten kielten keskuksen (Kotus) johtaja vuodesta 1998.
Nuolijärvi valmistui ylioppilaaksi 1968, filosofian kandidaatiksi 1972 ja lisensiaatiksi 1985. Hän väitteli filosofian tohtoriksi suomen kielestä Helsingin yliopistossa vuonna 1986. Nuolijärvi työskenteli Suomen Akatemian tutkimusapulaisena 1971–1972 ja projektitutkijana 1982–1985. Hän oli Sanakirjasäätiön arkistointiassistentti 1973–1976 ja Kotuksen tutkija 1976–1981.
Vuosina 1986–1987 Nuolijärvi työskenteli Uppsalan yliopiston fennougristiikan laitoksella yliopistonlehtorin viransijaisena. Hän on Helsingin yliopiston suomen kielen dosentti vuodesta 1987 ja toimi apulaisprofessorin viransijaisena 1987–1988 ja professorin viransijaisena 1993–1994. Ennen nimitystään Kotuksen johtoon hän työskenteli Helsingin kauppakorkeakoulussa suomen kielen ja viestinnän apulaisprofessorina 1989–1998. Hänet nimitettiin Vaasan yliopiston humanistisen tiedekunnan kunniatohtoriksi vuonna 2009.
Nuolijärvi on sosiolingvisti, ja hänen tutkimuskohteenaan on suomen kielen vaihtelu ja muutos, institutionaalinen vuorovaikutus ja kielen asemaan liittyvät seikat.
Nuolijärvi oli Suomen Akatemian humanistisen toimikunnan jäsen 1989–1991, hallituksen jäsen 2004–2009 ja hallituksen varapuheenjohtaja 2007–2009. Vaasan yliopiston hallituksen jäsen hän on ollut vuodesta 2009.
49 (luku)
49 (neljäkymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää 48 ja seuraa 50.
Alfie – naisten viettelijä
Alfie – naisten viettelijä on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut Lewis Gilbertin ohjaama draamakomedia. Bill Naughtonin oman näytelmänsä perusteella käsikirjoittama elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaan elokuvan sarjassa. Nimiosan esittäjä Michael Caine teki elokuvassa läpimurtonsa.
Alfie on nuori ja komea "cockney", Lontoon työväenluokkaan kuuluva mies, joka vapaa-aikanaan seurustelee tyttöystävänsä Gildan (Julia Foster) ohella muutamien naimisissa olevien naisten kanssa. Gilda synnyttää hänelle pojan, mutta mies ei silti halua sitoutua vaikka pitää kyllä pojastaan. Alfie elättää itseään muun muassa autonkuljettajana ja valokuvaajana. Menevän miehen vauhti hiipuu hetkeksi kun hän joutuu tuberkuloosiparantolaan. Siellä hän kuitenkin viettelee erään toisen potilaan vaimon (Vivien Merchant), kunnes suhde päättyy laittomaan aborttiin. Alfie saa opetuksensa vasta kun vanhempi rouva (Shelley Winters) hylkää hänet nuoremman miehen takia. Mies tapaa sattumalta uudelleen elokuvan alussa nähdyn naimisissa olevan Siddien (Millicent Martin), mutta tämäkään ei hänestä enää piittaa.
Elokuvan toistuvana tyylikeinona on niin sanottu neljännen seinän rikkominen: Alfie-hahmo kääntyy usein puhumaan katsojalle niin, että kohtauksen muut henkilöt eivät puhetta muka kuule.
Elokuva kuvattiin todellisissa paikoissa eri puolilla Lontoota.
Elokuvan Yhdysvalloissa esitettyä versiota varten tilattiin Burt Bacharachilta ja Hal Davidilta laulu ”Alfie”, joka kuullaan myös nykyisissä DVD-versioissa elokuvan lopputeksteissä Cherin laulamana. Siitä tuli kansainvälinen hitti Cilla Blackin levyttämänä.
"Alfien" muun musiikin teki jazzsaksofonisti Sonny Rollins yhdessä lontoolaismuusikoiden (mm. Ronnie Scott) kanssa. Elokuvan soundtrack-albumille kappaleet äänitettiin kuitenkin uudelleen Oliver Nelsonin sovittamina Yhdysvalloissa amerikkalaismuusikoiden (mm. Phil Woods ja J. J. Johnson) kanssa.
"Alfie" herätti polemiikkia etenkin aborttikohtauksellaan. Se sai kohun ansiosta paljon katsojia ja muodostui yhdeksi 1960-luvun svengaavan Lontoon ja seksuaalisen vapautumisen merkkipaaluksi.
Elokuva sai Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston palkinnon ja tuotti useita Oscar-ehdokkuuksia: paras elokuva, paras käsikirjoitus (Naughton), paras miespääosa (Caine), paras naissivuosa (Merchant) ja paras laulu (Bacharach ja David).
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Alfie" äänestettiin kaikkien aikojen 33. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.
Konnektio
Konnektio antaa geometriassa täsmällisen määritelmän kuljettaa tietoa käyrää pitkin. Modernissa geometriassa on monenlaisia konnektioita. Esimerkiksi affiinit konnektiot, jotka ovat kaikkein yksinkertaisimpia konnektioita, antavat keinon muuntaa moniston tangenttivektorit yhdestä pisteestä toiseen käyrää pitkin. Affiinin konnektio annetaan yleensä kovariantin derivaatan muodossa, joka tarkoittaa vektorikenttien suunnattuja derivaattoja. Siinä kuljetaan infinitesimaalisen muutos vektorikentässä annettuun suuntaan.
ICE 3
ICE 3 on saksalaisten suurnopeusjunien perhe. Siihen kuuluvat sarjat 403 ja 406. 403:sta käytetään yleensä nimeä ICE3 ja 406:sta nimeä ICE 3M.
ICE3-junan suunnittelun päälähtökohta oli tehokkaampi, mutta kevyempi juna kuin edeltäjänsä. Tämä saavutettiin jakamalla 18 ajomoottoria koko junan pituudelle. Juna on lisensoitu 330 kilometrin tuntinopeudelle, mutta tavallisessa Intercity-Express-liikenteessä sillä ajetaan maksimissaan 300 kilometriä tunnissa. Junan kaikissa vaunuissa on matkustajaosastot ajomoottorien hajasijoituksen takia. Junan ohjaamojen takaseinät ovat lasipaneelia, joka antaa matkustajille mahdollisuuden seurata etenemistä tuulilasin kautta.
ICE3M-juna eroaa tavallisesta ICE3-junasta siten, että se pystyy liikennöimään usean erilaisen sähkö- ja kulunvalvontajärjestelmän alaisuudessa. Nämä junat liikennöivät Saksan lisäksi Alankomaissa, Ranskassa ja Belgiassa.
Jännenelikulmio
Jännenelikulmio eli syklinen nelikulmio on geometriassa nelikulmio, jonka kärjet sijaitsevat ympyrän kehällä. Sanotaan, että syklisen nelikulmion kärjet ovat konsykliset. Kukin nelikulmion sivu on myös ympyrän jänne.
Kaikille kolmioille voidaan piirtää ympyrä (ulkoympyrä), joka kulkee jokaisen kolmion kärjen kautta. Nelikulmiolla tämä ei enää pidä paikkaansa. Jos ympyrä kulkee ensin kolmen kärjen kautta, voi neljäs kärki sijaita muuallakin kuin ympyrän kehällä. Jännenelikulmiot ovat siten nelikulmioiden erityinen luokka. Kuitenkin kaikki neliöt, suorakulmiot ja tasakylkiset puolisuunnikkaat ovat syklisiä nelikulmioita.
Jännenelikulmiolla on kaksi paria vastakkaisia kulmia. Voidaan osoittaa, että jännenelikulmiossa vastakkaiset kulmat ovat toistensa suplementtikulmia eli vastakkaisten kulmien summa on aina 180 astetta. Supplementtikulmaehto on myös välttämätön ehto sille, että nelikulmion kärkien kautta voidaan piirtää ympyrä.
Seuraavat ehdot ovat tasavertaisia keskenään. Niissä viitataan viereisten kuvien merkintöihin. Nelikulmio on konveksi ja syklinen jos ja vain josYleisen nelikulmion ala on, kun formula_14 on puolipiiri, 
Koska syklisessä nelikulmiossa formula_2 ja formula_17 tulee pinta-alasta
mikä tunnetaan Brahmaguptan kaavana. Pinta-ala on suurin niiden nelikulmioiden joukossa, joiden sivut ovat samat kuin syklisellä nelikulmiolla.
Syklisen nelikulmion lävistäjät voidaan laskea seuraavasti:
ja
Tulos tunnetaan nimellä Mahaviran lause.
Syklisen nelikulmion ympyrän säteelle voidaan johtaa lauseke
missa formula_22 on nelikulmion pinta-ala.
Saksan demokraattisen tasavallan koripallomaajoukkue
Saksan demokraattisen tasavallan koripallomaajoukkue edusti Saksan demokraattista tasavaltaa koripallon maajoukkuekilpailuissa vuodesta 1952 vuoteen 1973 asti.
Joukkueen paras saavutus on vuoden 1963 EM-kisojen kuudes sija.
Vuonna 1973 Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue päätti lopettaa koripallomaajoukkueen, koska se halusi keskittyä yksilölajeihin, joissa mitalimahdollisuudet olivat suuremmat.
Suljettu saari
Suljettu saari ("Shutter Island)" on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Martin Scorsesen ohjaama trillerielokuva. Elokuva perustuu Dennis Lehanen samannimiseen romaaniin.
Vuonna 1954 kaksi Yhdysvaltain liittovaltion tutkijaa selvittää potilaan katoamista Massachusettsissa sijaitsevassa saarella eristyksissä olevassa vankimielisairaalassa. He joutuvat vaikeuksiin, ja vankilakahakka ja hurrikaani sulkevat heidät saarelle. Toinen sheriffeistä, Teddy Daniels, alkaa nähdä harhanäkyjä toisen maailmansodan keskitysleiristä ja omasta vaimostaan.
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,6/5. Elokuva on eräässä arvioissa katsottu jäävän jälkeen Scorsesen parhaista ohjaustöistä, joskin keskinkertaisenakin kriitikko pitää sitä antoisampana kuin monien vähemmän taitavien täysosumat.
Viimeinen jätkä
Viimeinen jätkä on suomalaislaulaja Olavi Miettisen ainoaksi jäänyt studioalbumi vuodelta 1983. Rocket Records julkaisi albumin CD:nä 27.1.2010.
Olavi Miettinen oli viimeisiä suomalaisia tukkijätkiä. Hän pääsi levyttämään ystävänsä Jaakko Tepon avustuksella. Albumin kappaleista Miettisen sanoittaman ja säveltämän Jätkän ruusut-kappaleen on levyttänyt mm. evijärveläinen haitaripelimanni Pauli Koskipuisto. Toinen tunnettu kappale on Tepon säveltämä "Metsähallituksen jätkä". Miettisen levytyksiä on verrattu Esa Pakarisen rillumarei-henkiseen kansanomaisuuteen. CD-painoksen saatesanat on kirjoittanut Jaakko Teppo.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Olavi Miettinen, paitsi missä toisin mainitaan.
Varokaa jeesushippi todistaa
Varokaa jeesushippi todistaa on laulaja Eero Rannion esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. tammikuuta 2010. Kaikki levyn kappaleet ovat Rannion säveltämiä ja sanoittamia.
Karstasammalet
Karstasammalet ("Andreaea") on karstasammalten luokan ainoa suku. Siihen kuuluu seitsemän Suomessa esiintyvää lajia. Karstasammalten itiöpesäke aukeaa neljällä pitkittäisraolla, kun kaikkien muiden lehtisammalten itiöpesäkkeessä on kansi.
Along Came a Spider
Along Came a Spider voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Meir Amit
Meir Amit (; 17. maaliskuuta 1921 – 17. heinäkuuta 2009) oli israelilainen kenraalimajuri ja poliitikko, joka toimi Mossadin johtajana vuosina 1963–1968.
Amit syntyi Tiberiasissa nimellä Meir Slutzki. Nuorena hän muutti Alonimin kibbutziin ja liittyi Haganahiin. Hän taisteli Israelin itsenäisyyssodassa, jäi armeijan palvelukseen ja yleni kenraalimajuriksi. Hän myös opiskeli Yhdysvalloissa Columbia Business Schoolissa. Vuosina 1962–1963 hän johti Amania ja vuosina 1963–1968 Mossadia.
Poliittisella urallaan Amit edusti lyhytikäiseksi jäänyttä Dash-puoluetta ennen siirtymistään Shinui-puolueeseen. Hän istui knessetissä ja toimi vuosina 1977–1978 Israelin liikenne- ja viestintäministerinä. Hän sai vuonna 2003 Israel-palkinnon. Hän väitti maailman olevan joutumassa kolmanteen maailmansotaan islamin ja länsimaiden välillä. Hän kannatti Mahmoud Ahmadinejadin surmaamista.
Amit kuoli 88-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Teodor Ankka
Teodor Ankka () on italialaisen Romano Scarpan luoma sarjakuvahahmo, joka esiintyy Disneyn sarjakuvamaailmassa. Hahmo teki ensiesiintymisensä sarjakuvatarinassa "Aku ja ravut punaviinissä", joka julkaistiin vuonna 1956, ja Scarpa käytti hahmoa uudelleen kahdesti, Poppi-tarinassa "Paperetta Yè-Yè e i gatti indossatori" vuodelta 1967 ja tarinassa "Aku Ankka kaipaa työrauhaa" (jonka käsikirjoitti Rodolfo Cimino) vuodelta 1969. Myös muutama muu italialainen Disney-sarjakuvien tekijä on käyttänyt hahmoa. Teodor on Roope Ankan veli ja ammatiltaan sanomalehden päätoimittaja.
Oberliga (jalkapallo)
Oberliga nykyisin Saksan jalkapallon viidenneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu 12 alueelliseen lohkoon. Oberligasta nousee Regionalligaan. Sarjan alapuolella pelataan aluesarjoja.
Vuosina 1945–1963 Oberliga oli Saksan liittotasavallan korkein sarjataso. Oberliga jakautui viiteen alueelliseen lohkoon: Oberliga Berlin, Oberliga Nord, Oberliga West, Oberliga Südwest ja Oberliga Süd. Alueellisten lohkojen parhaat ratkaisivat Saksan mestaruuden cup-muotoisessa kilpailussa. Vuonna 1963 perustettiin Bundesliiga, johon pääsivät Oberligojen parhaat. Lisäksi Bundesliigan alapuolelle tuli myös Regionalliga. Sittemmin Oberligasta on tullut viides sarjaporras 2. Bundesliigan ja 3. Ligan perustamisen myötä.
Arcigay
Arcigay (Associazione lesbica e gay italiana) on italialainen seksuaalivähemmistöjen asialle omistautunut järjestö. Se on perustettu vuonna 1985, ja jäseniä on tällä hetkellä yli 160 000. Järjestöllä on lukuisia paikalliskeskuksia. Puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2010 Paolo Patanè. Vasemmistopoliitikko Franco Grillini on järjestön kunniapuheenjohtaja.
Tappava seitti
Tappava seitti () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Lee Tamahori. Elokuva perustuu James Pattersonin romaaniin "Hämähäkin aika".
Rationalististen ateistien ja agnostikkojen liitto
Rationalististen ateistien ja agnostikkojen liitto () eli UAAR on italialainen uskonnottomien järjestö. Se perustettiin vuonna 1991 muun muassa edistämään sekularismia ja uskonnottoman väestön oikeuksia. Se julkaisee "L’Ateo"-lehteä ja on International Humanist and Ethical Unionin sekä European Humanist Federationin jäsen.
Liitto yritti organisoida Italiassa ateistibussikampanjan, jonka sloganina olisi ollut: ""Huono uutinen on, että Jumalaa ei ole. Hyvä uutinen on, että et tarvitse häntä."" Kampanjalle ei kuitenkaan myönnetty lupaa. Tämän seurauksena liitto kehitti uuden sloganin: ""Hyvä uutinen on, että Italiassa on miljoonia ateisteja. Loistava uutinen on, että he uskovat sananvapauteen.""
Jimmy Davies
James 'Jimmy' Davies (18. elokuuta 1929 Glendale, Kalifornia – 11. kesäkuuta 1966 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija, joka ajoi lähinnä Yhdysvaltain sarjoissa.
Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun viidesti kausilla 1950–1951 ja 1953–1955. Hän ajoi kolmanneksi vuoden 1955 kilpailussa saavuttaen yhden palkintosijan ja 4 pistettä. Hän oli 21-vuotiaana vuoden 1951 kilpailussa kaikkien aikojen nuorin kuljettaja, joka on johtanut kilpailua vähintään yhden kierroksen ajan. Tämän ennätyksen rikkoi vasta Fernando Alonso Malesian GP:ssä 2003. Davies oli myös aikansa nuorin kilpailun voittanut kuljettaja hänen voittaessaan AAA-sarjan kilpailun vuonna 1949 20-vuotiaana. Hänen ennätyksensä rikkoi Marco Andretti vasta vuonna 2006 voittaessaan IRL-kilpailun. Davies ajoi kilpailuissaan alaikäisenä kuten Troy Ruttman ja Jim Rathmann.
Davies kilpaili myös Midget cars -sarjassa vuosina 1960–1966 voittaen National Midget -mestaruuden vuosina 1960–1962. Hän voitti urallaan 46 Midget-kilpailua. Hänen Midget-autonsa tuli tunnetuksi tapauksesta, jonka mukaan se ryöstettiin häneltä ja löytyi vuotta myöhemmin kolarissa romuttuneena sanomalehtikuvan perusteella Sacramentosta. Davies menehtyi Midget-kilpailussa Santa Fe Speedwayllä Chicagossa vuonna 1966.
Davies valittiin National Midget Auto Racing Hall of Fameen vuonna 1984.