Space Oddity (kappale)
Space Oddity on brittiläisen muusikon David Bowien vuonna 1969 julkaistu kappale ja single samannimiseltä albumilta. Siitä muodostui Bowien ensimmäinen hitti sen noustessa Britanniassa sijalle 5. Vuonna 1975 single julkaistiin uudelleen, jolloin se nousi brittilistan ykköseksi. Laulu kertoo Majuri-Tomista, jonka kohtalona on harhailla ikuisesti maailmankaikkeudessa.Buckley 2005, s.82.
Kappale on David Bowien uran suosituimpia. Lisäksi sen hittinä oleminen kahteen eri otteeseen, 1969 ja 1975, tekee ”Space Odditysta” Bowien myydyimmän singlen Britanniassa.Immonen 2005, s.29.
”Space Oddity” sai vaikutteita muun muassa Stanley Kubrickin elokuvasta "Avaruusseikkailu 2001", ja sen nimi on eräänlainen muunnos filmin englanninkielisestä nimestä "Space Odyssey". Aihe oli ajankohtainen myös ensimmäisen kuulennon vuoksi.Immonen 2005, s.27.
Ensimmäisen kerran kappale äänitettiin helmikuussa 1969 Bowien makuuhuoneessa Chelsean Clairville Grovessa Lontoossa. Se esitettiin Simon & Garfunkel -tyylisenä duettona Bowien ystävän John Hutchinsonin kanssa.Buckley 2005, s.82.
Kappaleen tuotti Gus Dudgeon, joka oli kutsuttu apuun sen jälkeen, kun työstä olivat ensin kieltäytyneet George Martin sekä Tony Visconti, joka piti ”Space Odditya” vain halpana rahastuksena samanvuotisen Apollo 11:n kuulennolla. Kappaleella ei Viscontin mielestä ollut mitään tekemistä Bowien aiemman, vakavan folk rockin sekä epäkaupallisten projektien kanssa. Hänen mukaan Bowie myös imitoi laulussaan liikaa John Lennonia.Buckley 2005, s.82-83. Tuottajaksi ilomielin tullut Dudgeon piti Viscontin kieltäytymistä uskomattomana, ja uskoi tämän hukanneen elämänsä tilaisuuden. Tuottajana Dudgeon erosi joustavasta Viscontista pikkutarkkuudellaan.Buckley 2005, s.83.
Vaikka yhteistyö Dudgeonin kanssa muodostui onnistuneeksi, Bowie pyysi tämän singlen tuottamisesta kieltäytyneen Viscontin tuottamaan "Space Oddity" -albuminsa.Buckley 2005, s.83.
Kappale äänitettiin kesäkuussa 1969.Immonen 2005, s.27. Sovituksesta vastasivat Bowie ja Paul Buckmaster. Äänityksissä käytetyt sessiomuusikot olivat Rick Wakeman (mellotron), Mick Wayne (kitara), nimensä perusteella pestin saanut Herbie Flowers (bassokitara), Pentangle-yhtyeen rumpali Terry Cox sekä jousisektio. Lisäksi klassisen koulutuksen saanut Paul Buckmaster soitti huilua ja selloa. Kappaleen kitarasoolon kohdalla kuuluvista kättentaputuksista vastaa sosialistipoliitikko Tony Bennin anoppi Nita Benn.Buckley 2005, s.85.
Rick Wakeman myöhästyi äänitysten alusta juututtuaan metroon. Hän teki ensimmäisessä mellotroniotossaan virheen, mutta onnistui toisella yrityksellään.Buckley 2005, s.85.Tyyliltään ”Space Oddity” on akustisen kitaran hallitsema folk-pop-kappale,Buckley 2005, s.82. johon tuo science fiction -tunnelmaa Bowien soittama stylofoni.Immonen 2005, s.29. ”Space Oddityn” merkittävä ero ajan muihin poplauluihin on siinä, ettei kappaleessa ole lainkaan kertosäkeistöä.Buckley 2005, s.82.
Sanoituksellisesti kappale oli David Bowien ensimmäinen viite kiinnostukseen ulkoavaruutta kohtaan. Singlen julkaisun aikoihin Bowie harrasti jopa lyhytaikaisesti ufojen etsimistä. Tieteistarinaksi kappale on myös lapsenomainen; laulussa puhutaan muun muassa avaruuslaivasta raketin sijaan, ja lisäksi Majuri-Tomia kutsutaan etunimellä. Lopputuloksena Majuri Tom onkin sätkynukke, pelkkä avaruuteen alumiinilla päällystetyllä vessapaperirullaraketilla ammuttu leikkikalu, joka lentää lastenhuoneen katonrajassa avaruuden sijaan. Kappaletta onkin tästä syystä pidetty Bowien erään aiemman singlen, ”The Laughing Gnomen”, muunnelmana.Buckley 2005, s.88-89. 
Laulussa on myös ankeampi teema, ja sanoitus on myös vertauskuva huumausaineille. Kappaleessa kuultava lähtölaskenta onkin kuvaus heroiinipiikin ottamisen ja sen vaikutuksen alkamisen väliselle ajalle. Heroiinia on pidetty traumatisoituneiden ja heikosta itsetunnosta kärsineiden henkilöiden huumeena, minkä vuoksi se toimi hyvänä metaforana hylätylle, avaruudessa ajelehtivalle astronautille. Huumeaihe oli Bowielle jokseenkin tuttu, sillä hän oli itse kokeillut heroiinia vuonna 1968.Buckley 2005, s.89. Sanoituksen kohta ”And the papers want to know whose shirt you wear” on puolestaan viittaus brittiläisessä slangissa vallitsevaan kysymykseen ”Whose shirt you wear?” (), toisin sanoen ”Mitä joukkuetta kannatat?”.
Kappaleen säe ”Ground control to Major Tom” kuuluu rockin kuuluisien väärinkuultujen sanoitusten joukkoon muodossa ”Ground control to Mao Tse-Tung”.Buckley 2005, s.89.
”Space Oddity” -singlen julkaisi Philips Records 11. heinäkuuta 1969 B-puolenaan ”Wild Eyed Boy from Freecloud”. Yhdysvalloissa sen julkaisi samalla kappalelistalla Mercury Records.Immonen 2005, s.215. Vaikka kappaleen tuotanto oli ollut vuoden 1969 mittapuulla kunnianhimoinen, tuottaja Gus Dudgeon tiesi, että ”Space Oddity” oli tyylillisesti hyvin erikoislaatuinen single. Elettiin myös aikakautta, jolloin singleillä saattoi kestää jopa kuukausia ennen mahdollista nousua listalle.Buckley 2005, s.85.
Vaikka BBC soitti ”Space Odditya” suorassa lähetyksessä samanaikaisesti kuulennon yhteydessä, itse tapahtuma kuitenkin häiritsi kappaleen markkinointia Britanniassa. BBC Radio pelkäsi, että kappaleen soittaminen osoittaisi huonoa makua ottaen huomioon kolmen astronautin edelleen epäselvä tilanne. Niinpä kappale aluksi hyllytettiin,Buckley 2005, s.86. eikä se saavuttanut menestystä, vaikka listan laatijoita yritettiin lahjoa 140 punnan palkkiolla.Buckley 2005, s.90. Lopulta astronauttien palattua turvallisesti Maahan, alkoi levy jälleen soida radiossa,Buckley 2005, s.86. ja kappale nousi parhaimmillaan sijalle 5 syyskuun 6. päivänä 1969. Menestys toi Bowielle myös ensimmäisen esiintymisen Top of the Pops -televisio-ohjelmaan.Buckley 2005, s.86.
Vuonna 1973 kappale saavutti tilastomerkinnän Yhdysvalloissa yltäen Billboard Hot 100 -listan 15. sijalle. Samana vuonna kappaleesta kuvattiin myös Mick Rockin ohjaama promovideo.Buckley 2005, s.612. Myös Britanniassa tehty uudelleenjulkaisu osoittautui menestyksekkääksi, sillä ”Space Oddity” oli listaykkösenä kaksi viikkoa marraskuussa 1975. Kyseisen vuoden uudelleenjulkaisu ylsi top 10:een myös Irlannissa ja Alankomaissa menestyen alkuperäisjulkaisua paremmin.
Vielä 1983 single ylsi kolmannen kerran listalle saarivaltakunnassa sijan 85 muodossa.
Sopimuksellisista epäselvyyksistä johtuen tuottaja Gus Dudgeonille ei maksettu kappaleesta koskaan rojalteja. Asiasta käytiin myös oikeusjuttu, jonka Dudgeon hävisi.Buckley 2005, s.87.
Bowie julkaisi kappaleesta myös italiankielisen version ”Ragazzo solo, ragazza sola” (), joka on julkaistu muun muassa vuonna 1982 ilmestyneellä harvinaisuuksia sisältävällä kokoelmalla "Rare".Immonen 2005, s.27. Bowie oli kiinnostunut levyttämään vierailla kielillä, ja lisäksi Italiassa oli julkaistu kahden pojan esittämä, hyvin toteutettu käännösversio, jonka pelättiin uhkaavan alkuperäislevytyksen menestystä. Tuottaja Gus Dudgeon palkkasi italiankielen kääntäjän opettamaan Bowielle ääntämistä, ja kappale äänitettiin joulukuussa 1969. Bowie sai tietää vasta äänityksen jälkeen, että sanoitus kertoikin pojan ja tytön romanttisesta tapaamisesta vuorenhuipulla, eikä astronauteista. Kääntäjän mukaan alkuperäinen aihe ei olisi menestynyt Italiassa.Buckley 2005, s.90. ”Ragazzo solo, ragazza sola” julkaistiin Italiassa vuonna 1970, ja siitä tuli hitti.Buckley 2005, s.90.
Vuonna 1980 julkaistu Bowie-kappale ”Ashes to Ashes” on jatkoa ”Space Oddityn” tarinalle. Muita seuraajia kappaleelle ovat muun muassa Pete Shillingin vuoden 1984 hitti ”Major Tom (Coming Home)” sekä teemallisesti hyvin samankaltainen Elton Johnin kappale ”Rocket Man”, jota oli mukana tekemässä ”Space Oddityn” tuottaja Gus Dudgeon.Buckley 2005, s.90. Vuonna 2009 kappaleesta tehtyä erään amerikkalaisen laulajan esittämää versiota käytettiin Lincoln-auton mainoksessa.
”Space Odditysta” ovat levyttäneet cover-version muun muassa Natalie Merchant, Rick Wakeman, Ayreon, Helloween, Star One sekä Émilie Simon. Suomenkielisestä versiosta ”Kapteeni Tom” vastasi vuonna 1973 Arto Sotavalta.
Keväällä 2013 kanadalainen astronautti Chris Hadfield teki kappaleesta cover-musiikkivideon, joka filmattiin Kansainvälisella avaruusasemalla.
Alkuperäisen, vuoden 1969 singlen, harvinaisin painos on kuvakannellinen Britannian-painos. Niiden olemassaolosta ei tiedetty ennen vuotta 1996, jolloin löydettiin kolme kappaletta kuvakansia. Näiden julkaisujen arvo on noin 5 000 euroa kappaleelta.Immonen 2005, s.27. Kaikki alkuperäispainokset olivat monofonisia miksauksia, vaikkakin Alankomaissa ilmestyi joitakin stereofonisia demoja.