hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Deloksen synagoga
Deloksen synagoga ("GD 80") oli mahdollinen antiikin aikainen synagoga Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tutkijat ovat erimielisiä rakennuksen tulkinnasta, mutta mikäli kyseessä oli synagoga, se on vanhin tunnettu koko maailmassa.
Synagogaksi kutsuttu rakennus sijaitsi aivan saaren itärannikolla lähellä Deloksen stadionia. Näin se sijaitsi suhteellisen kaukana koilliseen päin Deloksen pyhäkköalueesta, satamista ja kaupungin keskustasta. Rakennus oli tehty varmuudella ennen vuotta 88 eaa. ja mahdollisesti jo 100-luvulla eaa. Sitä muutettiin ajan kuluessa, ja siinä on ainakin viisi historiallista vaihetta. Kaksi näistä ajoittuu ennen vuotta 88 eaa. ja kolme tämän jälkeen. Rakennus säilyi käytössä 100-luvulle jaa. saakka. Rakennuksen tulkitaan yleensä olleen juutalaisten tai samarialaisten kokoontumistila. Antiikin lähteet mainitsevat Deloksella olleen myös juutalaisia ja samarialaisia 100-luvulla ja ensimmäisellä vuosisadalla eaa., mutta synagogaa lähteissä ei mainita. Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuosina 1912–1913.
Rakennuksen pituus on noin 30,7 metriä ja leveys noin 28,3 metriä. Se koostuu kolmesta osasta: kahdesta suuresta penkein varustetuista huoneesta (A ja B), samoin penkein varustetusta suuresta tilasta rakennuksen itäosassa (C) sekä joukosta pieniä huoneita (D), joista yhdestä oli pääsy vesisäiliöön. Huoneessa A oli suuri marmorinen valtaistuin. Rakennuksessa itsessään ei ole mitään erityisesti synagogamaista. Se on tulkittu synagogaksi ennen kaikkea sen läheltä löytyneiden piirtokirjoitusten perusteella. Niissä esiintyy nimitys "Theos Hypsistos", ”Korkein Jumala”, mikä voisi viitata monoteismiin, sekä sana "proseukhē", mitä voidaan tulkinnan mukaan käyttää juuri synagogasta. Lisäksi rakennus ei varmuudella ollut yksityistalo eikä se todennäköisesti ollut myöskään minkään pakanallisen kultin käytössä. Kriitikoiden mukaan tällainen todistusaineisto ei kuitenkaan ole tarpeeksi vahvaa, eikä näin välttämättä mikään tue sen enempää sitä, että rakennus olisi synagoga, kuin sitäkään, että se ei olisi.
Etelästoa (Delos)
Etelästoa oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Etelästoa rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 270–230 eaa. Stoa sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella satamasta pyhäkköalueelle johtaneen Pyhän tien itälaidalla. Sen länsipuolella sijaitsi Filippoksen stoa ja itäpuolella Deloslaisten agora.
Stoa edusti doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa ja sen pituus oli noin 72,5 metriä ja leveys noin 12,9 metriä. Rakennus oli yksilaivainen. Se avautui länteen Pyhälle tielle päin. Rakennuksen itäsivulla oli 14 huonetta, jotka toimivat liiketiloina. Itäsivun keskellä oli oviaukko, joka johti Deloslaisten agoralle.
Hermeen talo
Hermeen talo on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Hermeen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Se sijaitsi Kýnthos-vuoren alarinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Talon itäpuolella sijaitsi niin kutsuttu Inopoksen talo ja kaakkoispuolella Samothrakeion sekä muu Kýnthoksen länsirinteen pyhäkköalue. Talo oli rakennettu rinteeseen neljään tasoon. Sen pylväät edustivat doorilaista tyyliä. Osa niistä on kunnostettu.
Inopoksen talo
Inopoksen talo on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Inopoksen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin 100-luvulla eaa. Se sijaitsee Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Talo on saanut nimensä siitä, että se sijaitsi Kýnthoksen länsipuolella virranneen Inopos-joen varrella. Talon lähellä oli suuri Inopoksen vesisäiliö, johon joen vettä kerättiin. Alueella olleita rakennuksia kutsutaan yhdessä Inopoksen kortteliksi. Talon länsipuolella sijaitsi niin kutsuttu Hermeen talo ja itäpuolella Syyrialaisten jumalten pyhäkkö.
Kýnthos
Kýnthos (, ) on vuori Deloksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein kohta ja sen korkeus on 112 metriä. Vuori sijaitsee saaren itäisissä keskiosissa Deloksen arkeologisen alueen kaakkoispuolella.
Vuoren huipulla sijaitsi pronssikaudella 2000-luvun eaa. lopulla asutus, joka on varhaisin saarelta tunnettu. Paikalta on löydetty jäänteitä tuon ajan asuinrakennuksista sekä erilaisia esineitä. Pieniä asuinrakennuksia on ollut toistakymmentä ja ne ovat sijainneet huipun ympärillä noin neljä metriä sitä alempana. Asutus hylättiin viimeistään 1000-luvulle eaa. tultaessa.
Asutuksen paikalle vuoren korkeimmalle kohdalle rakennettiin 600-luvulla eaa. Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö eli Kyntheion. Sen nykyisin paikalla olevat rauniot ovat pääosin peräisin 200-luvulta eaa. Vuoren länsirinteessä sijaitsevat Kynthoksen luola, johon liittyi Herakleen pyhäkkö, sekä Agathe Tykhen pyhäkkö. Alempana länsirinteessä sijaitsee laaja pyhäkköalue, jossa sijaitsi muun muassa Heran temppeli sekä suuri joukko erityisesti ulkomailta tuotujen kulttien pyhäköitä, kuten useita Serapeioneita egyptiläisille jumalille omistettuine temppeleineen sekä Syyrialaisten jumalten pyhäkkö.
Vuoren huippu oli ensimmäinen paikka Deloksella, missä suoritettiin arkeologisia kaivauksia niiden alkaessa vuonna 1873. Kaivauksia paikalla jatkettiin vuonna 1913, ja esihistoriallinen asutus löytyi vuonna 1916. Kaivaukset paikalla päättyivät vuonna 1921.
Samothrakeion
Samothrakeion oli antiikin aikainen pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Samothrakeion rakennettiin alun perin klassisella kaudella tai hellenistisen kauden alussa noin vuonna 400–300 eaa. Pyhäkkö oli omistettu kabiireina ja Suurina jumalina tunnetuille Samothraken mysteerikultin jumalille. Rakennus sijaitsi Kýnthoksen rinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Sen ympärystössä olivat muun muassa niin kutsuttu Inopoksen talo sekä kolme Serapeionia.
Rakennus oli pieni doorilaista tyyliä edustanut temppeli. Siinä oli pronaos, jonka edessä oli neljä doorilaista pylvästä, ja naos eli cella, joka oli pituuttaan leveämpi.
Noin vuonna 102–101 eaa. Helianaks, Poseidon Aisioksen ja Suurten jumalten pappi, liitti pyhäkköön niin kutsutun Mithridateen muistomerkin. Se oli sijoitettu heti varsinaisen Samothrakeionin koillispuolelle niin, että se tukki osan sen pylväikkösisäänkäynnistä. Muistomerkki koostui neliönmuotoisesta kammiosta, jossa oli Mithridateen patsas. Julkisivussa oli kaksi joonialaista pylvästä. Muistomerkin friisiin oli kuvattu Mithridateen sotapäälliköitä ja liittolaisia.
Serapeion (Delos)
Serapeion eli Serapiksen pyhäkkö/temppeli oli useamman antiikin aikaisen Serapikselle omistetun pyhäkön nimi Deloksen saarella Kreikassa. Niiden rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohteet ovat osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Serapeioneita oli kolme. Ne tunnetaan nimillä "Serapeion A", "Serapeion B" ja "Serapeion C". Ne kaikki oli rakennettu hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. ja säilyivät käytössä ensimmäiselle vuosisadalla eaa. Piirtokirjoitusten perusteella rakennukset ovat olleet useiden uskonnollisten yhdistysten, kuten "eranistai", "therapeutai", "melanoforoi" (”mustiin pukeutujat”) ja "serapiastai", käytössä.
Serapeion A
Serapeion A rakennettiin noin vuonna 220–200 eaa. Se oli varhaisin Deloksen egyptiläisille kulteille omistetuista pyhäköistä. Piirtokirjoituksen mukaan sen rakennutti Egyptistä tullut kolmannen polven maahanmuuttaja, joka toimi isiensä tavoin Serapiksen pappina. Aiemmin kultti oli sijoittunut yksityistaloihin, mutta kirjoituksen mukaan Serapis itse järjesti, että hänelle rakennettiin saarelle oma pyhäkkö. Pyhäkkö tuhoutui Mithridateen armeijan hyökkäyksessä vuonna 88 eaa. Alueen kaivaukset suoritettiin vuosina 1911–1912.
Pyhäkkö sijaitsi niin kutsuttujen Hermeen talon ja Inopoksen talon välissä. Se koostui pylväikkösisäänkäynnistä, kahdesta huoneesta sekä pihasta, jonka laidalla oli pieni temppeli. Rakennuksen koko oli noin 19,5 x 15,5 metriä. Pyhäköstä on löydetty muun muassa pieni Anubiksen patsas.
Serapeion B
Serapeion B rakennettiin noin vuonna 200 eaa. Myös se tuhoutui vuonna 88 eaa. Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuonna 1910.
Pyhäkkö sijaitsi Inopoksen talon ja Syyrialaisten jumalten pyhäkön välissä. Rakennuksen pinta-ala oli noin 390 m². Päähuoneessa oli kolme alttaria. Lisäksi rakennuksessa oli ruokasali, jonka leposohvista yksi oli omistettu Serapikselle, Isikselle ja Anubikselle, kolme pienempää pyhäkköhuonetta sekä 10 x 12 metrin kokoinen piha, jonka laidalla oli pieni temppeli kooltaan noin 7,0 x 4,5 metriä. Rakennuksesta on löydetty Serapiksen, Zeus-Serapiksen ja Horuksen patsaat.
Serapeion C
Serapeion C rakennettiin noin vuonna 166 eaa. ja se säilyi käytössä vuoteen 69 eaa. Rakennus löydettiin vuonna 1881 ja sen varsinaiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1909–1910.
Pyhäkkö oli suurin Deloksen kolmesta Serapeionista. Sen koko oli noin 120 x 50 metriä, mitä tekee sen pinta-alaksi noin 6 000 m². Pyhäkkö sijaitsi Syyrialaisten jumalten pyhäkön eteläpuolella ja Heran temppelin länsipuolella. Rakennelma koostui kahdesta osasta. Pohjoispäässä oli piha, jonka koko oli noin 45 x 30 metriä. Sen ympärillä oli lukuisia pyhäkköjä ja pieniä temppeleitä. Pihan itälaidalla sijaitsivat muun muassa Egyptiläisten jumalten temppeli ja erillinen Isiksen temppeli. Eteläpäässä oli pylväshallien reunustama osa, jonka keskellä kulki sfinksien reunustama käytävä. Osan koko oli noin 90 x 21–28 metriä. Käytävä johti sen eteläpäässä olleelle pienelle temppelille.
Syyrialaisten jumalten pyhäkkö
Syyrialaisten jumalten pyhäkkö eli "Atargatiksen ja Hadadin pyhäkkö" oli antiikin aikainen Syyriasta tuoduille kulteille omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Syyrialaisten jumalten pyhäkkö rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvun jälkimmäisellä puoliskolla eaa. Siinä oli useita rakennusvaiheita, ja sitä laajennettiin ainakin vielä ensimmäisen vuosisadan eaa. alkupuolella. Pyhäkkö oli omistettu pääasiassa Atargatikselle ja Hadadille, jotka yhdistettiin kreikkalaisessa maailmassa Afroditeen ja Zeukseen. Pyhäkkö sijaitsi Kýnthoksen rinteessä Deloksen teatterin koillispuolella alueella, jossa sijaitsi lukuisia ulkomailta tuoduille kulteille omistettuja pyhäkköjä. Sen länsipuolella sijaitsi niin kutsuttu Inopoksen talo ja eteläpuolella muun muassa Egyptiläisten jumalten temppeli ja Isiksen temppeli. Lähellä sijaitsi myös kolme eri Serapeionia. Rakennus tuhoutui todennäköisesti Mithridateen armeijan hyökkäyksessä vuonna 88 eaa.
Pyhäkkö koostui kahdesta pääosasta. Sen eteläosassa oli neliömäinen piha, jota ympäröi joukko pieniä huoneita ja pyhäkköjä. Pohjoisosassa oli pitkä tasanne, johon avautui pieni puolikaarenmuotoinen teatteri. Teatterin katsomoa käytettiin pyhäkössä suoritettujen seremonioiden aikana. Tasanteen länsilaidalla oli pylväshalli. Myös teatteria kiersi sen pohjois-, itä- ja eteläsivuilta pylväshalli.
Leo Paukkunen
Leo Paukkunen (28. kesäkuuta 1921 Jyväskylä – 11. maaliskuuta 2006 Jyväskylä) oli suomalainen sosiaalipoliitikko. Hän oli Jyväskylän yliopiston yhteiskuntapolitiikan professori vuosina 1968–1986. Hänen tutkimuskohteitaan olivat teollisuuden sosiaalitoiminta, työvoiman liikkuvuus ja osa-aikatyö.
Hannu Paulapuro
Hannu Viljami Paulapuro (s. 1947) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun paperitekniikan professori vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteensa on ollut paperi- ja prosessitekniikka. Hänet hyväksyttiin paperiteollisuuden yhdysvaltalaiseen kunniagalleriaan kuudentena suomalaisena.
SuomiRock
SuomiRock on suomalainen radiokanava, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. SuomiRock aloitti lähetykset 31. lokakuuta 2016.
Aamulähetyksen juontajina toimivat Radio Cityn aamusta aikaisemmin tutut Mikko Honkanen ja Ville Kinaret sekä vuoden 2016 Miss Suomi Shirly Karvinen. Aiemmin aamulähetystä juontanut Janne Leipijärvi siirtyi naapurikanava Radio Cityn Aamuun.
Iltapäivälähetyksen juontajina toimivat Matti Mäki-Kokkila ja Rea Haverinen.
Kanava soittaa nimensä mukaisesti kotimaista rockmusiikkia 90-luvun puolestavälistä tähän päivään.
Kanavan slogan on "Suomen suosituinta musiikkia". Aiemmin se oli "Saa laulaa".
Kanavan kohderyhmänä ovat 25-44 -vuotiaat.
SuomiRock kuuluu 14 eri kaupungissa ympäri suomea.
SuomiRockin sisarkanavia ovat Bauer Median Radio Nova, Iskelmä, Kiss, Radio City, Radio Pooki ja Radio 957.
Antti Arjanne
Antti Arjanne on kiinteistöneuvos, Suomen Vuokranantajat ry:n kunniapuheenjohtaja ja kiinteistö- ja asuntosijoittaja. Arjanne aloitti asuntosijoittamisen 1960-luvun puolivälissä.
Vuonna 1999 Arjanne perusti Suomen Vuokranantajat ry:n, ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1999−2013.
Suomen Kiinteistöliitto myönsi Arjanteelle hopeisen kiinteistömitalin 2013. Kyseessä oli kolmas myönnetty hopeinen kiinteistömitali kautta aikain vuonna 1907 perustetun järjestön historiassa. Tasavallan presidentti myönsi Arjanteelle kiinteistöneuvoksen arvonimen vuonna 2010.
Aarne Pehkonen
Aarne Iisakki Pehkonen (s. 1943) on suomalainen maataloudentutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston maatalousteknologian professori vuodesta 1987. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet maataloustöiden rationalisointi ja energian käyttö. Sitä ennen hän oli 1974–1982 maatalouden työtieteen opettaja, 1980–1982 maatalousteknologian dosentti ja 1982–1987 maatalousteknologian apulaisprofessori.
Turquoise Planet
Turquoise Planet on kosketinsoittaja Esa Kotilaisen vuonna 2009 julkaistu studioalbumi. Kotilainen on säveltänyt, esittänyt, sovittanut, äänittänyt ja miksannut levyn.
Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Kotilainen.
Aleksei Kaledin
Aleksei Maksimovitš Kaledin (24. lokakuuta 1861 Ust-Hopjorskaja, Donin kasakoiden alue – 11. helmikuuta 1918 Novotšerkassk) oli venäläinen kenraali, joka komensi Donin kasakoista koottua valkoista armeijaa aivan Venäjän sisällissodan alkuvaiheessa. Hän oli ensimmäisiä, jotka nostattivat sotilaallista vastarintaa uutta bolševikkihallintoa vastaan.
Kaledinin isä oli Donin kasakkajoukkojen upseeri. Kaledinista itsestään tuli kasakkaupseeri vuonna 1879 ja hän valmistui Mikaelin tykistökoulusta 1882 sekä Nikolain yleisesikunta-akatemiasta 1889. Hän yleni everstiksi 1899, kenraalimajuriksi 1907 ja kenraaliluutnantiksi 1912. Hänet nimitettiin vuonna 1910 komentamaan ratsuväkiprikaatia ja vuonna 1912 Venäjän 12. ratsuväkidivisioonaa, joka ensimmäisen maailmansodan syttyessä 1914 liitettiin osaksi Galitsiassa sotinutta Venäjän 8. armeijaa. Kaledin siirtyi 1915 armeijakunnan ja kesäkuussa 1916 koko 8. armeijan komentajaksi. Kesän 1916 Brusilovin hyökkäyksen yhteydessä Kaledinin 8. armeija valtasi Lutskin, tuotti arkkiherttua Joosef Ferdinandin komentamalle Itävalta-Unkarin 4. armeijalle valtavat tappiot ja osallistui myöhempiin taisteluihin Kowelin ympäristössä. Kaledin ylennettiin samana vuonna ratsuväenkenraaliksi. Hän vastusti väliaikaisen hallituksen helmikuun vallankumouksen jälkeen armeijassa toteuttamia uudistuksia, joten hän joutui eroamaan toukokuussa 1917. Kaledin palasi kotiseudulleen Donin alueelle, jossa hän esiintyi myötämielisenä kasakoiden itsehallintopyrkimyksiä kohtaan. Hänet valittiin Donin kasakoiden atamaaniksi 8. kesäkuuta (26. toukokuuta) 1917.
Elokuussa 1917 Moskovassa järjestetyssä valtakunnankokouksessa Kaledin vaati voimakkaasti työläisneuvostojen lakkauttamista. Hän tuki väliaikaista hallitusta vastaan suunnattua epäonnistunutta Kornilovin kapinaa ja vetäytyi sen jälkeen takaisin Donin kasakoiden alueelle. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Donin alueesta tuli käytännössä keskushallinnosta itsenäinen alue, jonne monet vallankumousta vastustaneet oikeistopoliitikot ja sotilasjohtajat pakenivat Pietarista ja Moskovasta. Alueella alettiin koota vastavallankumouksellista Vapaaehtoisarmeijaa ja samaan aikaan Kaledin perusti myös muita kasakoista koottuja uusia sotilasyksiköitä. Hän perusti myös oman hallituksen, johon tuli edustajia alueen muustakin väestöstä kuin kasakoista. Kaledin pyrki yhdistämään voimansa Lavr Kornilovin ja Mihail Aleksejevin kanssa, jotka kokosivat samaan aikaan ensimmäisiä valkoisia armeijoita. Kun bolševikkihallitus lähetti joulukuussa 1917 armeijan kukistamaan Kaledinin joukkoja, monet kasakkarykmentit eivät asettuneetkaan hänen tuekseen, joten hän joutui pian tappiolle. Jouduttuaan helmikuun 1918 alkuun mennessä perääntymään Taganrogista ja ennakoidessaan myös Rostov-na-Donun pian kukistuvan hän erosi komentajan tehtävästään ja teki itsemurhan ampumalla.
Melankolian riemut – Parhaat 2009–2015
Melankolian riemut – Parhaat 2009–2015 on Anna Puun 14. lokakuuta 2016 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Puu kiinnitettiin vuonna 2014 The Fried Music -levy-yhtiölle, joka julkaisi myös Puun edellisen albumin ("Rakkaudella, Anna Puu"), siitä huolimatta kokoelman julkaisi Puun aiempi levy-yhtiö Sony Music.
Kokoelma ei sisällä uusia kappaleita, eikä se ollut kaupallinen menestys, sen sijoituttua parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 35:nneksi.
Paavo Pelkonen
Paavo Matti Ilmari Pelkonen (s. 1948) on suomalainen metsätieteilijä. Hän on ollut Joensuun yliopiston, myöhemmin Itä-Suomen yliopiston, luonnontieteiden ja metsätieteiden tiedekunnan energiapuu- ja turvetuotannon professori 1985–2011. Hän oli yliopiston rehtori 1990–1998. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet fotosynteesi ja metsäpuiden pakkasenkestävyys. Hänestä tuli vuonna 2010 Suomen Metsäyhdistyksen puheenjohtaja, ja hän on Metsäntutkimuslaitoksen johtokunnan sekä Suomen Akatemian biotieteiden ja ympäristöntutkimuksen puheenjohtaja sekä Maailman metsäopetusjärjestön varapuheenjohtaja.
Olavi Pelkonen
Reino Olavi Pelkonen (s. 6. huhtikuuta 1945 Oulu) on suomalainen farmakologi ja Oulun yliopiston farmakologian professori emeritus.
Pelkonen toimi Oulun yliopiston Farmakologian laitoksen assistenttina vuonna 1973, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1973-76 ja nuorempana tutkijana 1976-78 (USA:ssa 76-77). Oulun yliopiston biokemiallisen farmakologian ja toksikologian dosentti 1979-87. Oulun yliopiston farmakologian virkaatekevänä apulaisprofessori 1978-1980, apulaisprofessori 1980-87; vuodesta 1987 farmakologian professori; on sittemmin jäänyt eläkkeelle. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet biokemiallinen farmakologia ja toksikologia.
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen professori Pelkonen on ollut vuodesta 2004.
Hänelle on myönnetty vuonna 2014 BCPT Nordic Prize -tunnustuspalkinto, ja hän on Suomen toksikologiyhdistyksen kunniajäsen.
Tyler Joseph
Tyler Joseph (s. 1. joulukuuta 1988 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja rap-artisti. Hän on parhaiten tunnettu yhtyeestä Twenty One Pilots.
Joseph syntyi Columbuksessa, Ohiossa. Hänellä on kaksi veljeä, Zack ja Jay, sekä sisko Madison. Hänen äitinsä Kelly antoi Tylerille kotiopetusta, sillä hän oli matematiikan opettaja ennen kuin hänestä tuli koripallovalmentaja. Hänen isänsä Chris oli myös koripallovalmentaja, mutta on nykyään koulun rehtori. Joseph pelasi koripalloa lapsuudesta lähtien.
Joseph lopetti koripallouransa nähtyään lauluntekijän esiintymässä klubilla. Hän alkoi soittamaan musiikkia löydettyään kaapistaan vanhan kosketinsoittimen, jonka oli saanut joululahjaksi äidiltään.
Twenty One Pilots perustettiin vuonna 2009 Columbuksessa, Ohiossa. Hetken mielijohteesta Joseph kutsui lukioystävänsä Nick Thomasin ja Chris Salihin perustamaan yhtyeen hänen kanssaan. Hän keksi yhtyeen nimen luettuaan Arthur Millerin "All My Sons" -näytelmää, jossa Joe Keller-niminen liikemies lähetti tietoisesti eteenpäin viallisia lentokoneen osia aiheuttaen 21 lentäjän kuoleman toisen maailmansodan aikana. Joseph kertoo, että näytelmän tarina moraalisesta dilemmasta oli inspiraatio yhtyeen nimelle. Joulukuun 29. päivänä vuonna 2009 he julkaisivat ensimmäisen omakustannealbuminsa "Twenty One Pilots", sekä järjestivät kiertueen Ohiossa. Seuraava albumi "Regional at Best" vuonna 2011 oli ainoastaan Josephin ja Dunin tuotosta.
Twenty One Pilotsin kolmas albumi, "Vessel", julkaistiin 8. tammikuuta 2013.
Yhtyeen neljäs albumi, "Blurryface", julkaistiin 17. toukokuuta 2015. Albumi julkaistiin kaksi päivää etuajassa. He järjestivät albumin julkaisun jälkeen kaksi kiertuetta: Blurryface Tour -kiertueen ja Emotional Roadshow World Tour -kiertueen, joka nähtiin myös Helsingin Jäähallilla 25. lokakuuta 2016, sekä Ohion kiertueen Tour De Columbuksen, jossa oli 5 esitystä. Kaikki esitykset pidettiin Columbuksessa.
Yhtyeen viides albumi, "Trench", julkaistiin 5. lokakuuta 2018.
59. Grammy-palkintogaalassa duo voitti palkinnon kategoriassa "paras pop duo / ryhmäesiintyminen".
Johannes Ulvichius
Johannes Ulvichius (noin 1600 Viipuri – 1652 Tukholma) oli suomalainen Inkerinmaalla ja Ruotsissa vaikuttanut pappi ja runoilija.
Ulvichiuksen isä Jon (Joen) Eriksson Ulvik toimi Viipurin linnan varus- ja kangasmestarina. Hän kävi kouluja Viipurissa, Turussa ja vuosina 1614–1616 Gävlessä. Tämän jälkeen Ulvichius opiskeli vuodesta 1616 alkaen Uppsalan yliopistossa ja teki myös opintomatkan Helmstedtiin 1618.
Ulvichius toimi vuodesta 1621 alkaen Venäjältä vallatun Ivangorodin ruotsalaisen seurakunnan luterilaisena kirkkoherrana ja vuodesta 1627 Inkerinmaan rovastina vuoteen 1642 saakka jolloin hän erosi virasta. Tämän jälkeen hän asettui asumaan Turun seudulle, luultavasti Paraisille. Vuoden 1646 tienoilla Ulvichius muutti Tukholmaan jossa hän myös kuoli.
Ulvichius kirjoitti 1617 Uppsalassa julkaistun runon "Gävlen ylistys". Myöhemmin hän kirjoitti latinankielisen ylistysrunon "Carmen panegyricum" 1640-luvulla rakennetun Mietoisten kappelikirkon kunniaksi sekä alttarirunon kirkolle. Gregorius Hallenius kopioi 1730-luvulla nämä runot paperitauluilta Mynämäen historiaansa ja runot säilyivät näin muistissa vaikka paperitaulut myöhemmin hävisivätkin. Ulvichius kirjoitti myös ruotsinkielisen ylistysrunon "Ähreskrift" kappelikirkon rakennuttajalle Inkerinmaan maaherrana toimineelle Henrik Flemingille, tämä runo painettiin Turussa 1647.
For All Kings
For All Kings on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Anthraxin 11. studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2016 levymerkillä Megaforce Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -listan sijalle 11.
Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton. Albumiarvosteluiden keskiarvoja mittaavan Metacriticin arvosana albumille on 70/100, mikä perustuu yhteentoista ammattilaisarvioon. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti albumia oivana sekoituksena yhtyeen nykyajan ja menneisyyden tuotantona, ja piti sitä edellisalbumia tasapainoisempana. Imperiumin Munamankeli piti laulaja Joey Belladonnan ulosantia onnistuneena, jopa parempana kuin aikaisemmin. Hän kehui myös albumin äänimaailmaa, joka palvelee raskasta tyylilajia.Kaaoszinen Miikka Tuovinen antoi albumille arvosanan 4/10, ja piti albumia väkinäisenä ja huumorittomana suorituksena, ”väsyneenä ja keskinkertaisena tekeleenä”. Myös Consequence of Soundin Jon Hadusek sanoi albumin olevan kuuntelemisen arvoinen, vaikka pitikin sitä robottimaisena, pakonomaisena ja vanhentuneena. V2.fi-sivuston Jesse Kärkkäinen koki albumin olevan muutamista hyvistä kappaleistaan huolimatta tasapaksu ja tylsä julkaisu, joka ei nouse yhtyeen muiden albumien tasolle.
Anne Michaels
Anne Michaels (s. 15. huhtikuuta 1958 Toronto, Ontario) on kanadalainen runoilija ja kirjailija.
Michaelsin isä oli puolanjuutalainen ja äiti kanadalainen. Hän varttui Torontossa ja valmistui kandidaatiksi (Bachelor of Arts) englannin kielestä Toronton yliopistosta.
Michaelsin esikoisrunokokoelma "The Weight of Oranges" (1986) voitti Commonwealth-palkinnon. Hänen esikoisromaaninsa "Kivenkantajat" ("Fugitive Pieces", 1996) voitti Orange-palkinnon. Siitä tehtiin myös elokuva.
Teoksissaan Michaels on käsitellyt erityisesti toisen maailmansodan tapahtumia. Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle.
Devin Shore
Devin Shore (s. 19. heinäkuuta 1994 Ajax, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Dallas Starsia. Stars varasi hänet toisella kierroksella 61. pelaajana .
Shore varattiin 69. pelaajana OHL-seura Barrie Coltsiin vuoden 2010 . Hän ei joukkueessa kuitenkaan ikinä pelannut. Kaudeksi 2012–2013 Shore siirtyi Mainen yliopiston joukkueeseen, jossa hän teki debyyttikaudellaan tehot 6+20=26. Toisella kaudellaan Shore valittiin joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen sisäisen pistepörssin voittaja tehtyään 35 ottelussa tehot 14+29=43. Kolmannella ja samalla viimeisellä yliopistokaudellaan 2014–2015 Shore valittiin joukkueen kapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana 39 ottelua, joissa teki 14 maalia ja sai 21 syöttöpistettä eli yhteensä 35 tehopistettä.
Yliopistokauden päätyttyä Shore teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet 61. pelaajana varanneen Dallas Starsin kanssa. Shore pelasi loppukauden aikana ensimmäiset ottelunsa ammattilaistasolla, kun hän edusti Dallasin AHL-farmiseura Texas Starsia 19 runkosarjaottelussa sekä kolmessa pudotuspeliottelussa.
Ennen kauden 2015–2016 alkua Shore osallistui Dallasin harjoitusleirille, josta hänet kuitenkin tiputettiin farmiin aloittamaan kautta. Lokakuun aikana Shore valittiin AHL:n kuukauden pelaajaksi sekä kertaalleen viikon pelaajaksi. Yhdeksässä pelaamassaan ottelussa hän oli tehnyt kahdeksan maalia sekä kolme syöttöpistettä, joilla hän ansaitsi kutsun Starsin NHL-kokoonpanoon. Shore debytoi NHL:ssä 3. marraskuuta ottelussa Boston Bruinsia vastaan. Hän sai jääaikaa 11.08 minuuttia. Marraskuun 11. päivänä Shore lähetettiin takaisin Texasiin hänen pelattuaan kolme ensimmäistä otteluaan NHL:ssä. AHL:n puolella hän pelasi kauden aikana yhteensä 23 runkosarjaottelua, joissa teki 15 maalia sekä 11 syöttöpistettä eli yhteensä 26 tehopistettä.
Neukku New Yorkissa
Neukku New Yorkissa ("Moscow on the Hudson") on Paul Mazurskyn ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1984. Siinä neuvostoliittolaisen sirkuskiertueen muusikko (Robin Williams) loikkaa puolivahingossa länteen yhdessä klovnin (Elya Baskin) kanssa, jota hänet oli määrätty vahtimaan. Mies huomaa pian, ettei New Yorkissakaan kaikki ole täydellistä. Ohjaaja käsikirjoitti elokuvan yhdessä Leon Capetanosin kanssa.
Elokuvan VHS-videojulkaisua leikattiin Suomessa 42 sekuntia.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi sanoo satiirin onnistuvan Robin Williamsin koomikonlahjojen ansiosta. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Olaus Georgii Suomalainen
Olaus Georgii Suomalainen (noin 1580 – 1613) oli suomalainen ylioppilas ja runoilija. Hän opiskeli Saksassa Wittenbergin yliopistossa teologiaa ja Raamatun alkukieliä. Olaus Georgii kirjoitti onnittelu- ja surunvalittelurunoja ja painatti niitä Wittenbergissä. Runojen joukossa oli yksi suomenkielinenkin onnitteluruno. Runojen kohdehenkilöinä olivat Olaus Georgiin ystävät ja opiskelutoverit Wittenbergissä Göran Henrikinpoika Speitz ja Ilmajoen kirkkoherra Matti Laurinpoika Stutaeuksen (1550–1597) poika Jaakkima Matinpoika Stutaeus.
Elya Baskin
Elya Zalmanovich Baskin (s. 11. elokuuta 1950 Riika, Latvian neuvostotasavalta) on latvialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka opiskeli näyttelijäksi Moskovassa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1976 juutalaisille myönnetyn viisumin avulla. Hän on tehnyt monia sivuosia elokuvissa ja televisiosarjoissa, erityisesti itäeurooppalaisten henkilöhahmojen rooleissa.
Huot Automatic Rifle
Huot Automatic Rifle on vuonna 1916 ilmestynyt Joseph Alphonse Huot suunnittelema pikakivääri. Se kehitettiin Ross pulttilukkokiväärin pohjalta Kanadan armeijalle ensimmäiseen maailmansotaan.
Sen 25 patruunan kapasiteetin sai ammuttua tyhjäksi 3.2 sekunnissa ja sen sai vaihdettua neljässä sekunnissa uuteen lippaaseen.
Kokeiluvaiheessa se laitettiin muiden sen aikaisten pikakiväärien kanssa vertailuun, kuten Lewis-pikakiväärin ja Farquhar-Hill. Huot osoittautui kokeessa menestyksekkääksi ollen luotettava huonoissakin olosuhteissa ja oli suosittu sitä käyttävien sotilaiden keskuudessa. Sen valmistaminen oli myös halvempaa, jonka myötä sitä tilattiin useita tuhansia. Tuotanto jäi kuitenkin kesken sodan loputtua ja sitä valmistettiin vain neljä kappaletta.
Cumhuriyet
Cumhuriyet Turkin vanhin päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Lehden on perustanut vuonna 1924 toimittaja Yunus Nadi Abalıoğlu. Lehden päätoimitus on Istanbulissa, ja lisäksi sillä on toimitukset Ankarassa ja İzmirissä.
Cumhuriyet on Turkin huomattavin oppositiolehti. Se on julkaissut paljastuksia presidentti Recep Tayyip Erdoğanin hallinnon toimista. Lokakuun lopussa 2016 lehden päätoimittaja Murat Sabuncu ja kymmenen toimittajaa pidätettiin. Sabuncu on kansainvälisen lehdistönvapausjärjestön International Press Instituten (IPI) jäsen, ja järjestö tuomitsi viranomaisten toimet yrityksenä ”hiljentää maan viimeinen kriittinen media”. Syyttäjäviraston mukaan tutkinta liittyy epäonnistuneeseen heinäkuiseen vallankaappausyritykseen. Lehti olisi syyttäjän mukaan julkaissut aineistoa, jolla vallankaappausta perusteltiin.
Cumhuriyetin aiempi päätoimittaja Can Dündar tuomittiin toukokuussa 2016 vajaan kuuden vuoden vankeusrangaistukseen valtiosalaisuuksien julkaisemisesta. Dündar oli yksi journalisteista, jotka pidätettiin marraskuussa 2015 Cumhuriyetin julkaistua verkossa videomateriaalia Turkin tiedustelujärjestön MİT:n aselähetyksistä Syyrian islamistitaistelijoille.
Lehden toimittajista vapautettiin syyskuussa 2017 lähes vangittuna ollut Kadri Gürsel.
Oulangan luontokeskus
Oulangan luontokeskus on Oulangan kansallispuistossa, Kuusamossa. Luontokeskusta lähin nähtävyys on Kiutaköngäs, jonne on noin kilometrin kävelymatka. Oulangan luontokeskus palvelee Oulangan kansallispuiston kävijöitä ja keskukseen tehdään vuosittain yli 67 000 käyntiä. Oulangan luontokeskuksen palveluihin kuuluu muun muassa pysyvä luontonäyttely, opastukset ja retkeilyneuvonta sekä erilaiset tapahtumat.
82 kilometrin mittainen vaellusreitti Karhunkierros kulkee luontokeskuksen kautta.
Gun (etunimi)
Gun (myös Gunn) on skandinaavinen naisen etunimi. Nimi perustuu muinaisruotsin sanaan "gunn", joka merkitsee taistelua. Se on myös selitetty lyhentymäksi nimestä Gunborg tai Gunhild, joissa niissäkin alkuosana on sama sana. 
Muinaisskandinaavisessa mytologiassa esiintyy Gun -niminen valkyria eli taistelun hengetär.
Suomessa nimi Gun on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu lokakuun 2016 loppuun mennessä annettu noin 1220 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla. Gunin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 1. marraskuuta.
Gun
Gun, Gunn tai GUN voi tarkoittaa seuraavia:
Hanes–Woolf-yhtälö
Hanes–Woolf-yhtälö tai Hanes–Wilkinson-yhtälö tai Langmuir-yhtälö on entsyymikineettisissä tutkimuksissa käytetty Michaelis–Menten-yhtälön linearisoitu muoto. Yhtälö on nimetty kehittäjiensä Charles Samuel Hanesin ja Barnet Woolfin mukaan. Hanes–Woolf-yhtälöä käytetään määritettäessä entsyymikineettisiä parametreja Michaelis-vakiota K ja teoreettista entsyymikatalysoidun reaktion maksiminopeutta V kokeellisista tuloksista.
Hanes–Woolf-yhtälö viodaan johtaa Michaelis–Menten-yhtälöstä, joka on muotoa
Yhtälö käännetään, jolloin se saadaan muotoon
Kun substraattikonsentraatio [S] esitetään [S]/v:n funktiona, saadaan suora. Suoran kulmakerroin on maksiminopeuden käänteisluku, abskissan leikkauspiste on Michaelis-vakion vastaluku ja oordinaatan leikkauspiste on Michaelis-vakion ja maksiminopeuden suhde. Hanes–Woolf-yhtälö ei ole korosta yhtä voimakkaasti alhaisilla substraattikonsentraatioilla saatujen tulosten vaikutusta kuin yleisesi käytetty Lineweaver–Burk-yhtälö. Toinen etu verrattuna Lineweaver–Burk-yhtälöön on se, että se ei ole kaksoiskäänteiskuvaaja. Haittapuolena Hanes–Woolf-yhtälössä on se, että akselit eivät ole toisistaan riippumattomia, vaan molemmissa on substraattikonsentraatio [S]. Riippuvuudesta aiheutuva ongelma on myös kolmannen Michaelis–Menten-yhtälön linearisoinnissa käytetyn menetelmän Eadie–Hofstee-yhtälön haittapuoli.
MPY Palvelut
MPY Palvelut Oyj on suomalainen tietotekniikkapalveluihin erikoistunut asiantuntijayritys, jonka palveluksessa on 180 ICT-alan ammattilaista kahdeksalla paikkakunnalla Suomessa: Vantaalla, Mikkelissä, Kuopiossa, Joensuussa, Pieksämäellä, Kouvolassa ja Lahdessa. MPY teki yritysoston kesäkuussa 2017 ja hankki tietohallintojohtamiseen erikoistuneen Net Man Oy:n Yrityskaupan myötä MPY sai Net Manin mukana toimipisteitä myös Oulusta, Nivalasta, Seinäjoelta, Tampereelta ja Turusta. MPY:n tavoitteena on tarjota asiakkailleen alan parasta asiakaskokemusta paremman ICT:n avulla. MPY Palvelut Oyj kuuluu Finnet-ryhmään.
MPY Palvelut tarjoaa yritysasiakkaille pilvi- ja tietoverkkopalveluja hybridimallin mukaisesti ja omassa Katakri (Kansallinen turvallisuusauditointikriteeristö) V3 4-tason konesalissa. Yrityksille tarjottaviin palveluihin kuuluvat myös tietotekniikan asiantuntijapalvelut, työn tekemisen ratkaisut sekä digitaaliset palvelut terveydenhuoltoon ja palveluasumiseen. MPY Palveluilla on yli 2000 julkishallinnon ja yritysasiakasta.
MPY:n palvelut kuluttajille ja pienyrityksille kattavat laajakaista- ja TV-palvelut Etelä-Savon alueella sekä digitalkkaripalvelut valtakunnallisesti. MPY Palveluiden palveluita käyttää 20 000 kpl kuluttajaa ja pienyritystä.
MPY Palvelut Oyj:n emoyhtiönä toimii MPY Osuuskunta, jolla on noin 11.500 jäsentä ja 20.000 osuutta. MPY Osuuskunnan omistavat ne henkilöt ja yhteisöt, joilla on osuuskunnan osuus tai osuuksia. Osuuskunnan kokouksissa äänivaltaa käyttävät osuuskunnan jäsenet.
MPY Palvelut Oyj perustettiin 17.2.1888 Mikkelin Telefooniyhdistys-nimellä. Vuonna 1938 nimeksi vaihtui Mikkelin Puhelinyhdistys. 2000-luvulla yrityksen laajeneminen käynnistyi Tele-Saimaan hankinnalla ja Pieksämäen toimipisteen avaamisella, joita seurasi Savodatan hankinta 2000-luvulla. Concept.10 syntyi vuonna 2010 MPY:n omistamista yhtiöistä. Vuonna 2011 myös MPY-konsernin ostamat IT-yhtiöt Calecta, Fintek-Data ja Novostar fuusioituivat ja vaihtoivat nimensä Concept.10 IT Oy:ksi. Concept.10 IT ja MPY Palvelut yhdistyivät MPY Palvelut Oyj:hin 2012. Vuonna 2016 MPY Palvelut Oyj:n omistaman Lilli-digitalkkariketjun uudeksi nimeksi vaihtui Digitalkkarit. MPY teki yritysoston kesäkuussa 2017 ja hankki tietohallintojohtamiseen erikoistuneen Net Man Oy:n Yrityskaupan myötä MPY:n kokonaishenkilömäärä on 180.
Before the Flood (elokuva)
Before the Flood on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva ilmastonmuutoksesta, jonka on ohjannut Fisher Stevens. Elokuva tuottajina ovat Stevens, Leonardo DiCaprio, James Packer, Brett Ratner, Trevor Davidoski, ja Jennifer Davisson Killoran. Martin Scorsese on vastaava tuottaja. DiCaprio julkisti elokuvan 9. syyskuuta 2016 Toronton elokuvajuhlilla, ja se sai ensiesityksensä 30. lokakuuta 2016 National Geographic Channel -kanavalla. Osana National Geographicin sitoutumista käsitellä ilmastonmuutosta, dokumenttielokuva julkaistiin maksutta laajasti saataville.
Skydive Finland
Skydive Finland ry on Suomen suurin laskuvarjokerho. Se perustettiin 2013 kun Utin Laskuvarjokerho ja Suomen Laskuvarjokerho yhdistyivät laskuvarjotoiminnan lakattua Helsingistä ja Suomen Laskuvarjokerhon siirryttyä kokonaan Utin lentoasemalle. Skydive Finland on hyppymäärältään selkeästi Suomen suurin kerho n. 15000 hypyn vuositasolla.
Utissa toiminta-ajat on keväästä syksyyn klo 08.00 ja 20.00 välillä. Kesäaikaan Utissa hypätään aamusta iltaan ja muulloin viikonloppuisin.
Kerhon pääasiallisena hyppykoneena on Utin Lento Oy:n omistama laskuvarjohyppytoimintaan varusteltu Cessna 208 Caravan. Sopimuksen mukaan kone on käytössä ULK:n hyppytoiminnassa aina, kun se ei ole Utin Lento Oy:n omassa lentokäytössä. Käytännössä se toimii kerhon hyppykoneena iltaisin ja viikonloppuisin.
Koneeseen mahtuu 15 hyppääjää ja se on varustettu tehokkaalla moottorilla (675 SHP), turvavöillä, hyppyovella, asianmukaisilla kahvoilla ja kuvaajan astimella.
OH-SIS:n tarjoama kapasiteetti mahdollistaa paitsi kerhon jäsenille, myös vierailijoille - sekä yksittäisille hyppääjille, että tiimeille - uuden ja kannattavan mahdollisuuden suunnata Uttiin nauttimaan lyhyestä lentoajasta ja pitkästä vapaasta pudotuksesta.
Lempinimeltään Possujuna eli Possis. Tähän vuonna 2009 valmistettuun Suomen suurimpaan hyppykoneeseen mahtuu kerralla 18 hyppääjää. Moottorina on Pratt & Whitney PT6:n 114A versio. 675 hevosvoimaa nostavat täyden kuormallisen hyppääjiä 4000 metrin hyppylinjalle noin 20-25 minuutissa.
GP3-kausi 2017
GP3-kausi 2017 oli GP3-sarjan kahdeksas kausi. Sarjassa käytettiin tästä kaudesta alkaen Formula 1 ja Formula 2 -sarjan tavoin avautuvaa takasiipeä eli DRS-järjestelmää.Uudet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Kausi alkoi 13. toukokuuta, Espanjan Barcelonasta ja päättyi 26. marraskuuta, Abu Dhabin Yas Marinan radalle.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Suomessa GP3 -kilpailut nähtiin kaudella 2017 C More Max -kanavalla. Kilpailut selosti Niki Juusela.
Formula 2 -kausi 2017
Formula 2 -kausi 2017 oli ensimmäinen kausi uudella FIA Formula 2 Championship nimellä.
Maaliskuussa 2017 FIA ilmoitti että GP2-sarja muuttaa nimekseen Formula 2. Kausi oli viimeinen jolloin ajettiin Dallara GP2/11 -autoilla, sekä Mecachromen vapaasti hengittävillä V8-moottoreilla. Kaudelle 2018 tulee uudet autot ja moottorit.Uudet kuljettajat
Paluun tehneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Kesken kauden tallia vaihtaneet kuljettajat
Kausi alkoi 15. huhtikuuta, Bahrainin Sakhirista ja päättyi 26. marraskuuta, Abu Dhabin Yas Marinan radalle.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Suomessa Formula 2 -kilpailut nähtiin kaudella 2017 C More Max -kanavalla. Kilpailut selosti Niki Juusela.
AVIC
AVIC eli Aviation Industry Corporation of China on erittäin suuri monialainen kiinalainen valtionkonserni, joka perustettiin vuonna 2008 yhdistämällä aiemmin kahdeksi yhtiöksi jaetut AVIC I ja AVIC II uudelleen. AVIC toimii muun muassa puolustus-, ilmailu-, ajoneuvo-, elektroniikka- ja meriteollisuudessa, varainhallinnan ja rahoituspalvelujen sekä rakentamistoiminnan (esimerkiksi lentoasemien rakentaminen) alalla.
Talousjulkaisu Fortunen julkaisemalla, julkisesti noteerattujen suuryritysten edellisvuoden liikevaihtoon perustuvalla vuoden 2016 "Fortune Global 500" -listalla AVIC sijoittui sijalle 143. Vuonna 2015 konsernin liikevaihdoksi kirjattiin 60,25 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitoksi 0,88 miljardia USD. Teollisuuskonsernin palveluksessa oli runsas 540 000 työntekijää.
Teollisuuskonserniin kuuluu yli 200 tytäryritystä, joista yli 20 on pörssiyrityksiä. Esimerkiksi suomalaistaustainen Deltamarin liitettiin vuonna 2013 osaksi Singaporen pörssissä listattua AVIC International Maritime Holdings Limited ("AVIC Maritime") -tytäryhtiötä.Hävittäjälentokoneet
Harjoituslentokoneet
Matkustajalentokoneet
Yleisilmailu
Siviilihelikopterit
Maantieliikenne
Collection (Flesh Consumedin albumi)
Collection on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtye Flesh Consumedin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Sevared Records.
Amfiaraionin stoa
Amfiaraionin stoa eli "Koimētērion" () tai "Enkoimētērion" () oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Amfiaraionin pyhäkköalueella lähellä Oroposta itäisessä Attikassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat pyhäkköalueen arkeologisella alueella nykyisessä Oropóksen kunnassa.
Stoa rakennettiin mahdollisesti klassisen kauden lopulla noin vuonna 360–358 eaa. Sen lahjoittajaksi arvellaan Amyntas IV:ttä. Toisaalta se voi olla thebalaisten tai oroposlaisten itsensä rakennuttama. Stoaa käytettiin osana Amfiaraoksen kulttiin liittyneitä ennustus- ja parantolatoimintoja. Paikalle saapuneet pyhiinvaeltajat ja potilaat nukkuivat stoassa toivoen saavansa yön aikana enneunia, jotka edesauttaisivat parantumista. Nukkumiseen viittaa myös rakennuksen toinen nimi "(En)koimētērion", jota käytettiin vastaavista rakennuksista myös muun muassa Asklepieioneissa. Rakennus korvasi todennäköisesti varhaisemman pylväshallin, joka oli sijainnut sen luoteispuolella myöhemmän votiivipatsasrivin paikalla.
Stoa oli rakennettu pyhäkköalueen pohjoisrinteeseen Amfiaraionin teatterin kaakkoispuolelle. Se oli sijoitettu rinteen suuntaisesti eli suunnilleen koillis-lounaissuuntaisesti ja sen julkisivu oli kaakkoon. Rakennuksen pituus oli noin 108,8 metriä ja leveys noin 11,1 metriä. Stylobaatin pituus oli noin 110,2 metriä ja leveys noin 11,5 metriä. Stoan julkisivussa oli joko 39 tai 41 doorilaista pylvästä. Rakennuksen sisällä kattoa tuki 17 joonialaista pylvästä, jotka jakoivat stoan kahteen laivaan. Stoan kummassakin päässä oli noin 10 x 5,5 metrin kokoinen huone. Kumpikin huoneista oli erotettu muusta tilasta kahdella pylväällä sekä jonkinlaisella sermillä. Rakennuksen pitkän sisäpuolisen seinän vierustalla oli kiviset penkit ilmeisesti nukkumista varten. Erilliset huoneet oli mahdollisesti varattu naispuolisten pyhiinvaeltajien nukkumapaikoiksi.
Rakennukseen tehtiin myöhemmin muutoksia ja lisäyksiä, ja se kunnostettiin todennäköisesti roomalaisella kaudella. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1884–1887.
Amfiaraionin teatteri
Amfiaraionin teatteri oli antiikin aikainen teatteri Amfiaraionin pyhäkköalueella lähellä Oroposta itäisessä Attikassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat pyhäkköalueen arkeologisella alueella nykyisessä Oropóksen kunnassa.
Teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 200 eaa. Se sijaitsi rotkoon rakennetun pyhäkköalueen pohjoisrinteessä Amfiaraionin stoan länsipään pohjoispuolella. Teatteria käytettiin pyhäkköalueella joka neljäs vuosi vietyissä Amfiaraia-juhlissa. Rakennus säilyi käytössä roomalaiselle kaudelle saakka, jolloin siihen tehtiin vielä muutoksia.
Teatteri oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen kreikkalainen teatterirakennus, jonka keskiössä oli pyöreä näyttämö ("orkhestra"). Katsomon eturivissä oli viisi marmorista selkänojalla varustettua kunniaistuinta. Muutoin katsomon istuimet on todennäköisesti ollut tehty puusta. Näyttämörakennus ("skene") oli kaksikerroksinen. Siihen liittyi "proskenion", jossa oli kahdeksan doorilaista pylvästä ja joka on nykyisin kunnostettu. Sen arkkitraaviin oli kirjoitettu omistuskirjoitus Amfiaraokselle. Roomalaisella kaudella teatterin "parodoi"-sisäänkäynnit varustettiin joonialaisin pylväin.
Amfiaraoksen temppeli
Amfiaraoksen temppeli oli antiikin aikainen heeros Amfiaraokselle omistettu temppeli Amfiaraionin pyhäkköalueella lähellä Oroposta itäisessä Attikassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat pyhäkköalueen arkeologisella alueella nykyisessä Oropóksen kunnassa.
Amfiaraoksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se sijaitsi rotkoon rakennetun pyhäkköalueen pohjoisrinteessä. Sen pohjoispuolella sijaitsi vanhempi ja pienempi Amfiaraoksen temppeli, joka oli rakennettu noin vuonna 380–300 eaa. Temppelin koillispuolella sijaitsi Amfiaraionin stoa.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 28 metriä ja leveys noin 14 metriä. Temppelin julkisivu oli koilliseen päin. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kuusi pylvästä ("heksastylos in antis"), mikä oli harvinainen ratkaisu. Lisäksi laitojen anta-pilarit olivat puolipylväitä, joten edestä temppeli näytti kahdeksanpylväiseltä. Pronaoksen takana oli naos eli cella, joka oli jaettu kolmeen laivaan kahdella viiden pylvään pylväsrivillä. Naoksessa oli Amfiaraoksen kulttipatsas. Naoksen perällä oli pieni adyton-kammio, johon johti naoksesta ovi. Toisen tulkinnan mukaan perällä olisi kuitenkin ollut kahden pylvään ympäröimä toinen sisäänkäynti.
Temppelin edessä noin 11 metriä koilliseen sijaitsi Amfiaraoksen ja muiden pyhäkössä palvottujen jumalten alttari. Pausaniaan mukaan alttari oli omistettu seuraaville jumalille, jotka oli piirtokirjoituksessa ryhmitelty viiteen ryhmään:Alttarin pohjoispuolella oli puolikaarenmuotoinen pienen teatterin tapainen alue ilmeisesti uhritoimitusten seuraamista varten. Heti alttarin vieressä sen länsipuolella sijaitsi Amfiaraokselle pyhitetty lähde.
Uncharted (täsmennyssivu)
Uncharted voi tarkoittaa:
Juhani Peltonen (kasvatustieteilijä)
Kari Juhani Peltonen (s. 1945) on suomalainen kasvatustieteilijä. Hän on ollut Turun yliopiston (Rauman opettajankoulutuslaitos) kasvatustieteen (käsityökasvatus) professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet didaktiikka ja työkasvatus.
Yutong
Yutong (virallisesti Zhengzhou Yutong Group Co., Ltd) on vuonna 1963 perustettu kiinalainen linja-autojen valmistaja. Pääsääntöisesti tuotanto on Kiinassa, mutta 2015 yhtiö laajensi tuotantoa myös Venezuelaan. Yutong valmistaa useita erimallisia kaupunkiliikenteen ja kaukoliikenteen linja-autoja. Linja-autoja on runsaasti liikenteessä Aasiassa, Afrikassa, Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Nykyisin Yutong on maailman suurin bussien valmistaja.
Jukka Pennanen (antropologi)
Jukka Mikko Seppo Pennanen (s. 1945) on suomalainen kulttuuriantropologi. Hän on ollut Oulun yliopiston kulttuuriantropologian professori vuodesta 1989. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kalastus ja kansatieteen menetelmät. Hän on erikoistunut luontaiselinkinoihin perustuvien kulttuurien tutkimiseen, kulttuurien muutosprosesseihin ja metodologisten tutkimusmallien kehittämiseen.
Melanie Martinez
Melanie Adele Martinez (s. 28. huhtikuuta 1995 Queens, New York) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Martinezin tyylilajit ovat indie pop ja electropop.
Martinez osallistui "The Voice" -laulukilpailuun vuonna 2012. Kilpailussa hän pääsi kuuden parhaan joukkoon Adam Levinen joukkueessa. Viidennellä viikolla hän putosi jatkosta yleisöäänestyksen jälkeen.
Martinez alkoi työskennellä oman soolomateriaalinsa parissa. Vuonna 2014 Martinez julkaisi kappaleen ”Dollhouse”. Samana vuonna ilmestyi myös Martinezin ensimmäinen EP-levy "Dollhouse", jolla on neljä kappaletta: ”Dollhouse”, ”Carousel”, ”Dead To Me” ja ”Bittersweet Tragedy”. Vuonna 2014 Martinez alkoi käydä kiertueilla. Edellä mainittujen kappaleiden lisäksi hän esitti versioita muiden kappaleista, esimerkiksi Beyoncén kappaleen ”Drunk in Love”. Vuonna 2015 hän julkaisi albumin "Cry Baby", joka ylsi kuudennelle sijalle Billboard 200 -listalla. Melanie Martinezin uuden albumin ja elokuvan pitäisi ilmestyä vuoden 2018 lopussa.
Antti Penttilä (lääkäri)
Antti Penttilä (s. 1939) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professori vuodesta 1990. Hän oli oikeuslääketieteen dosentti 1976–1983. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet oikeuslääketiede, alkohologia ja kudoskemia.
Vigevano
Vigevano on kaupunki Pohjois-Italiassa Pavian maakunnassa Lombardian alueella.
Kaupunki eli kukoistuskauttaan renessanssiajan aatelissukujen Viscontin ja Sforzan alaisuudessa, jolloin siitä kehittyi kulttuurillinen, uskonnollinen ja sotilaallinen keskus.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat Ludovico il Moron rakennuttama aukio "Piazza Ducale" ja sen reunalla sijaitseva Sant'Ambrogion tuomiokirkko. Aukion lähettyvillä ovat kaupungin linna "Castello Sforzesco" sekä Bramanten torni ("Torre del Bramante"), joka on kaupungin symboli. San Pietro Martiren kirkossa on kaupungin suojeluspyhimyksen "Matteo Carrerin" pyhäinjäännökset.
Mortara
Mortara on kunta Pohjois-Italiassa Pavian maakunnassa Lombardian alueella.
Mortara oli renessanssiajan aatelissuvun Sforzan metsästysmaita sekä vapaa-ajanviettopaikka.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat vuosina 1375–1380 rakennettu San Lorenzon basilika sekä 1500-luvulta peräisin oleva Santa Crocen kirkko.
Kaupungin perinteisiin kuuluu syyskuun viimeisenä sunnuntaina pidettävä hanhenmakkara-festivaali ("Sagra del salame d’oca"). Festivaaliin kuuluu myös samaan aikaan kaupungissa järjestettävä "Palio di Mortara", jossa seitsemän eri kaupunginosan miehet mittelevät keskenään jousiammunnassa.