International Harvester R-sarja
R-sarja oli International Harvester Companyn vuosina 1952 - 1955 valmistama hyötyajoneuvojen sarja. Se korvasi edeltävän L-sarjan vuonna 1953. Muutokset olivat lähinnä kevyiden- ja keskiraskaiden mallien kasvojenkohotusta, L-sarjan keula muotoiltiin uusiksi R-sarjalaisiin. L-sarjan autojen koristeellisen maskin tilalla oli nyt yksinkertainen suorakaiteenmuotoinen aukko. Sn poikki kulki kartiomainen poikkitanko, jonka keskelle "IH"-tunnus oli kiinnitetty. Raskaiden mallien, "R-185" ja suuremmat, ulkonäkö muuttui vain vähäsen. Maskin ylemmän osan seitsemästä pystyrivasta neljä poistettiin, jolloin jäljelle jäi suuremmat aukot.
R-sarja ehti olla markkinoilla ainoastaan kaksi vuotta, kun vuosi 1955 toi mukanaan kevyen ja keskiraskaan malliston muutoksen. Ao. vuoden syyskuussa markkinoille tuotiin uusi S-sarja, jonka alasarjat "100 – 180" korvasivat R-sarjan malliston. Raskaiden hyötyajoneuvojen luokissa R-sarja jatkoi elämäänsä vuoteen 1965 asti, jolloin sen korvasivat pari vuotta aiemmin esitellyt Loadstar- ja Fleetstar -sarjat.
Mallivuodelle 1954 IH esitteli uuden "R-100" -mallin. Se oli mitoiltaan ja ulkonäöltään kuten isompi "R-110", mutta sisälsi teknisiä parannuksia edullisemmalla hinnalla. Moottorissa oli hieman enemmän tehoa, vaihteiston välityssuhteita oli parannettu, jarrut olivat suuremmat ja jousitus oli pehmeämpi. Mallin kokonaispainoluokka oli 4200 lbs (2,1 t), "R-102" -mallilla se oli 4600 lbs (2,3 t), akseliväli oli sama 115 tuumaa kuin isomman "R-110" -sarjan. Moottorina oli sama 220-kuutiotuumainen (3,6 l) Silver Diamond OHV-rivikuutonen kuin isommassa mallissa. "R-100" -mallin moottori antoi tehoa 104 hevosvoimaa, 7:1 puristussuhteella, kun "R-110" -mallin vastaavat arvot olivat 100 hv / 6,5:1. Vaihteisto oli kolmeportainen, taka-akseli oli puolikelluva. Vuoden 1954 aikana optiolistalle tuli ylivaihteisto, 30% välityssuhteen alennuksella nopeudella 60 mph (n. 97 km/h) sekä momentinmuuntimella varustettu täysautomaattinen vaihteisto, joka itse asiassa oli GM:n 3-portainen Hydramatic. Lisäksi optiolistalta pystyi rastittamaan ohjaustehostimen.
Vuonna 1953 International Harvester esitteli uuden mallin ihmisten ja tavaroiden yhdistettyyn kuljetukseen. Malli pohjautui 115"-akseliväliseen R-sarjan umpikylkiseen pakettiautoon (panel van), joka varustettiin sivuikkunoilla ja etupenkin lisäksi yhdellä tai kahdella penkkirivillä.
Vuonna 1953 IH:n mallistossa oli ensi kertaa tarjolla nelivetoisia kuorma-autoja tehtaan vakiomalleina. Aiemmin tällaiset versiot oli rakentanut kolmas osapuoli tai IH:n oma kuorma-autojen erikoisversioita valmistanut yksikkö. Aluksi nelivetoisena tarjottiin vain kahta mallia, R-140 4x4 ja R-160 4x4, mutta tarjonta kasvoi nopeasti.
Uusi Super Black Diamond 282 -moottori tuli useiden mallien vakiomoottoriksi. Uuden moottorin iskunpituus oli lyhyempi kuin aiemmissa versioissa, sylinterilohko oli kromiseosta ja nokka-akselilla oli korkeampi nosto. Moottorin ominaisuuksiin kuuluivat myös pyörivät, stelliitti-pinnoitetut pakoventtiilit sekä kromatut ylimmät männänrenkaat. Uudessa "Visible flow" -kaasuttimessa oli oma säätö korotetulle tyhjäkäyntinopeudelle, tämä nopeutti moottorin lämmityskäyttöä.
Super Red Diamond 372-, 406- ja 450 -moottoreiden hengitystä oli parannettu palotilan ja imukanavien uusilla muodoilla. Myös näiden moottorien pakoventtiilit olivat pyörivät, lisäksi venttiili-istukoiden ja männänrenkaiden laatua oli parannettu. Super Blue Diamond 269 -moottorisa oli uusi sylinterikansi paremmilla imu- ja nestekanavilla, sytysennakko oli muutettu vastaamaan uutta 6,5:1 puristussuhdetta ja männät olivat alumiinivalua. Myös tätä moottoria ruokki uusi "Visible flow" -kaasutin.
Pienet Silver Diamond 220- ja 240 -moottorit saivat myös pyörivät venttiilit ja paremman kaasuttimen. Lisäksi niihin tuli keraaminen polttoaineensuodatin ja kuumemmat sytytystulpat.
IH:n uutuus raskaassa sarjassa vuonna 1953 oli kaadettava pystyhytti "Tilto-Cab". Tämä nykypäivän pystyohjaamoisten kuorma-autojen itsestäänselvyys ei tuolloin heti ottanut tuulta purjeisiinsa, kuorma-autojen hyttejä IH:lle valmistanut Hendrickson toimitti niitä ensimmäisenä vuotena vain muutaman kappaleen.
Samalle vuodelle esiteltiin myös täysin uusi ajoneuvomallisto, "International Harvester Fageol Van". Kyseessä oli kuorma-auto, jonka ohjaamo oli integroitu osaksi kuormakorin muotoa. Nimen juuret juontuvat autovalmistaja "Fageol Motor Companyyn" ja sen perustajiin Frank ja William Fageoliin. Veljekset olivat jättäneet taakseen nimeään kantavan yhtiön vuonna 1927 ja perustivat Ohion Kentiin linja-autoja valmistavan yhtiön, "Twin Coach Companyn". Yhtiöstä käytettiin myös nimeä "Fageol-Twin Coach", koska yhtiö valmisti moottoreita, linja-autoja sekä ilmailuteollisuuden tuotteita edelleen myös Fageol nimellä. Alkuperäinen Fageol Motor Company oli konkurssin jälkeen, vuonna 1938, sulautettu osaksi Peterbilt Motors Companya. 1950-luvun alussa "Twin Coach" toi markkinoille tavarankuljetuksiin tarkoitetun kuorma-auton, jossa oli umpikylkinen linja-auton kori takaovilla varustettuna. Tämä korimalli sai suosiota mm. muuttokuljetuksissa, meille suomalaisille tämä sovellus on tutuin myymälä- ja kirjastoautoista. "Fageol Vaneissa" käytettiin IH:n tekniikkaa, ja niitä myytiin sekä "Fageol-" että "International" -nimisinä.