hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Emma Körkkö
Emma Körkkö (o.s. Nieminen; s. 22. huhtikuuta 1992 Turku) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä Jyväskylän Kirittäriä. Pesäpallon lisäksi hän on pelannut myös jalkapalloa Turun Weikoissa ja Turun Palloseurassa. Körkkö aloitti Superpesisuransa 15-vuotiaana ja oli joukkueen mukana nostamassa kasvattajaseuraansa Turku-Pesistä takaisin naisten Superiin vuonna 2007. Kaudella 2008 hän pelasi Superpesiskauden jälkeen myös jalkapallossa naisten SM-sarjassa yhden ottelun TPS:n paidassa. Hän sijoittui jalkapallossa junioreiden.SM-taitokilpailussa neljänneksi vuonna 2007 ja valittiin alle 16-vuotiaitten tyttöjen maajoukkuerinkiin, kunnes valitsi lopulliseksi lajikseen pesäpallon Turun noustua takaisin naisten pääsarjaan.
Vaihtolyöjänä ja kotiuttajana sisäpelissä ja polttolinjassa ulkokentällä toimiva Körkkö on vuonna 2008 alkaneella Superpesis-urallaan edustanut kasvattajaseuransa Turku-Pesiksen (2008–2010, 2012) lisäksi myös Porin Pesäkarhuja (2011) ja Rauman Lukkoa (2013). Jyväskylän Kirittäriä hän on edustanut vuodesta 2014. Körköllä on takanaan kuusi naisten Itä-Länsi-ottelua, joista ensimmäisen hän pelasi Hyvinkäällä vuonna 2013.. Hän on pelannut myös kolme Liitto-Lehdistö -ottelua. Aiemmin Körkkö on valittu myös B-tyttöjen Itä-Länsi otteluun neljästi (2008–2011). Körkkö on pelannut 2008–2018 Superpesiksessä 258 runkosarjan ottelua, joissa hän on lyönyt 20+197 ja tuonut 238 juoksua sekä kerännyt 1145 kärkilyöntiä. Superpesisurallaan Körkkö on pelannut ylemmissä pudotuspeleissä 64 ottelua, joissa tehoina 3+40 lyötyä, 61 tuotua ja 276 kärkilyöntiä.
Emma Körkkö on valittu naisten Superpesiksen parhaaksi ulkopelaajaksi (Kultainen räpylä) kolmesti peräkkäin vuosina 2015-2017. Hän on voittanut naisten Superpesis-urallaan viisi mitalia. Ensimmäisen ulkokenttien Suomen mestaruutensa hän voitti Kirittärien paidassa vuonna 2016. Toisen mestaruuden hän voitti Kirittärien kapteenina vuonna 2018.
Vuosi 2016 oli Emma Körkölle toistaiseksi uran tehokkain. Hänet palkittiin Suomen mestaruuden lisäksi sarjan parhaana naispelaajana, ja lisäksi kanssapelaajat valitsivat hänet myös sarjan parhaaksi sisä- ja ulkopelajaksi (Kultainen maila ja Kultainen räpylä). Lisäksi hän voitti kärkilyöntitilaston ja Subway-kultakypäräkisan. Menestyksekkään kauden jälkeen hän sai myös kutsun tasavallan presidentti Sauli Niinistöltä Linnan juhliin itsenäisyyspäivän vastaanotolle.
Eric Hultén
Oskar Eric Gunnar Hultén (1894–1981) oli ruotsalainen kasvitieteilijä. Hän oli Tukholman luonnonhistoriallisen valtionmuseon kasvitieellisen osaston johtaja (professori) 1945–1961. Hän tutki pohjoismaisten versokasvien levinneisyyttä.
Miia Karppanen
Miia Karppanen (s. 1990) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Rauman Lukkoa, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. Karppanen on edustanut Lukkoa ja sen edeltäjää Rauman Feraa koko vuonna 2005 alkaneen Superpesisuransa ajan. Karppanen on ulkopelipaikaltaan koppari ja toimii sisäpelissä etenijänä. Karppanen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 148 ottelua, joissa hän on lyönyt 27 ja tuonut 154 juoksua sekä kerännyt 596 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä Karppanen on pelannut 35 ottelua, joissa hän on lyönyt viisi ja tuonut 24 juoksua sekä kerännyt 112 kärkilyöntiä.
M247 Sergeant York
M247 Sergeant York on yhdysvaltalainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ensimmäinen tuotantomallin vaunuyksilön valmisti FAC vuonna 1983. Panssarivaunun pääaseistus oli kaksi Boforsin L70/40 mm ilmatorjuntakanuunaa, ja siinä oli tutkajärjestelmä maalinosoitukseen. Vaunu nimettiin ensimmäisen maailmansodan taistelusankarin Alvin C. Yorkin mukaan.
Asetyyppi ei ollut erityisen onnistunut, ja sen tuotantomäärä jäi vain 50 vaunuyksilöön. Sen edeltäjä oli M42 Duster. M247 Sgt. York kehitettiin Yhdysvaltain maavoimien vuonna 1978 esittämien vaatimusten pohjalta ja korvaamaan M163 Vulcan -vaunutyyppiä. Ilmatorjunta-panssariaseen rakenne pohjautuu muunneltuun M48 Patton -vaunualustaan. Panssaroinnin enimmäisvahvuus on 120 mm.
M247 Sergeant Yorkin etuina voidaan nähdä sen kohtuullisen hyvä toimintasäde, 500 kilometriä, sekä kyvykkyys torjua taktisia ohjusaseita.
Eiler Hultin
Eiler Valter Raymond Lennart Hultin (20. maaliskuuta 1922 – 2. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen juristi, varatuomari. Hän oli korkeimman oikeuden vanhempi oikeussihteeri 1960–1970, Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan pääsihteeri 1957–1975, eduskunnan pääsihteeri vuodesta 1975.
Eiler Hultinin tytär on näyttelijä Anna Hultin.
Mikko Huovilainen
Reino Tapani (Mikko) Huovilainen (19. tammikuuta 1943 – 18. toukokuuta 2004) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun voimalaitosopin professori vuodesta 1974. Hän tutki kaukolämpöverkkojen taloudellista optimointia, savukaasupäästöjen mittausmenetelmiä ja liekinvalvontamenetelmiä.
Harri Hurme
Harri Heikki Veikko Hurme (s. 1945) on suomalainen diplomi-insinööri ja FIDE-shakkimestari vuodelta 1980. Hän voitti yhdessä Pauli Perkonojan kanssa shakkitehtävien joukkueratkaisemisen maailmanmestaruuden.
Äiti venyy
Äiti venyy on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin kolmas albumi. Se julkaistiin marraskuussa 2010.
Riikka Karppinen (pesäpalloilija)
Riikka Karppinen (s. 19. marraskuuta 1991 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Vuokatin Veto ja nykyisin hän edustaa Kajaanin Pallokerhoa. Ammatiltaan Karppinen on hiihdonopettaja. Karppinen on pesäpallon suomenmestari vuodelta 2016 Jyväskylän Kirittärien riveistä.
Superpesiksen runkosarjassa Karppinen on pelannut kaikkiaan 116 ottelua, joissa on lyönyt 3+57 ja tuonut 70 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 446. Superpesiksen pudotuspeleissä Karppinen on pelannut 19 ottelua, joissa on lyönyt kaksi ja tuonut 5 juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 56 kärkilyöntipistettä.
Sunny Deol
Sunny Deol (oik. Ajay Singh Deol, s. 19. lokakuuta 1956) on intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja. Hän on näytellyt monissa Bollywoodin menestyselokuvissa ja voittanut kaksi National Film Awards -palkintoa ja kaksi Filmfare Awards -palkintoa.
Sunny Deol on näyttelijä Dharmendran ja Prakash Kaurin vanhin poika. Hänellä on yksi veli, näyttelijä Bobby Deol, ja kaksi sisarta, Vijeeta Deol ja Ajeeta Deol. Hänellä on myös kaksi sisarpuolta, näyttelijä Esha Deol ja tanssija Ahana Deol. Hänen äitipuolensa on näyttelijä Hema Malini.
Deol on naimisissa Pooja Deolin kanssa ja heillä on kaksi poikaa, Karan ja Rajveer.
Johanna Myyryläinen
Johanna Myyryläinen (s. 13. huhtikuuta 1994 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Kiteen Pallo ja nykyisin hän edustaa Viinijärven Urheilijoita.
Superpesiksen runkosarjassa Myyryläinen on pelannut kaikkiaan 45 ottelua, joissa on lyönyt kymmenen ja tuonut 11 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 79. Superpesiksen pudotuspeleissä Myyryläinen on pelannut 13 ottelua, joissa on sekä lyönyt että tuonut kaksi juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 22 kärkilyöntipistettä.
Eeva Parviainen
Eeva Parviainen (s. 13. marraskuuta 1989 Liperi) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Viinijärven Urheilijat, ja hän edustaa seuraa edelleen käytyään välissä pelaamassa muutaman kauden ajan Siilinjärven Pesiksen riveissä.
Superpesiksen runkosarjassa Parviainen on pelannut kaikkiaan 130 ottelua, joissa on lyönyt yhdeksän ja tuonut 107 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 446. Superpesiksen pudotuspeleissä Parviainen on pelannut 19 ottelua, joissa on tuonut 15 juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 57 kärkilyöntipistettä.
Hurmerinta
Hurmerinta on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Harras Hursti
Harras Franciscus Hursti (16. kesäkuuta 1926 Helsinki – 25. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori). Hän esiintyi vuodesta 1955 Kansallisoopperassa ja myös ulkomailla, etenkin 1960–1970-luvulla Neuvostoliitossa.
Hänen poikansa on tietokoneasiantuntija Harri Hursti ja veljensä Veikko Hursti.
Mšinskaja
Mšinskaja () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Lugan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarista etelään johtavan rautatien ja maantien varrella 33 kilometriä Lugasta pohjoiseen. Taajamassa on 1 100 ja kunnassa 3 300 asukasta (vuonna 2012).
Mšinskajan kunnan pinta-ala on 633,52 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Lugan piirin Jam-Tjosovon ja etelässä Tolmatšovon kuntiin, lännessä Leningradin alueen Volossovan piiriin sekä pohjoisessa ja idässä Hatsinan piiriin. Pinta-alasta 73,1 % on metsää ja 23,5 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaavat Laukaanjokeen laskevat Jaštšera ja Kemka, Orinanjärveen laskeva Divenka ja Lemusan sivujoki Verjažka. Suurin järvi on Stretšno. Seudulla on laajoja suo-alueita. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve. Kunnan alueella sijaitsee osa Mšinskoje boloto ja Sever Mšinskogo bolota -rauhoitusalueista.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Krasnyi Majakin taajama sekä 18 kylää: Bekovo, Bolšaja Divenka, Bolšaja Jaštšera, Kemsk, Kuznetsovo, Lugi, Lužki, Malaja Jaštšera, Nizovka, Nizovskaja, Parušino, Pehenets, Pokrovka, Selištše, Sorotškino, Tozyrevo, Tšernetsovo ja Vladytškino. Mšinskajan ohella huomattavampia asutuskeskuksia ovat yli 800 asukkaan Krasnyi Majak, 700 asukkaan Pehenets ja noin 350 asukkaan Nizovskaja. Kunnan alueella sijaitsevat suuret Mšinskajan ja Divenskajan puutarha-alueet sekä neljätoista huvila-aluetta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 85 000.
Seudun kylät mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. 1600-luvulla sinne siirtyi inkerikkoja Ruotsin rajan takaa. Peter von Köppen mainitsee Ylä-Laukaan inkeroiskylien joukossa Lugin ja Nizovkan. Lugi oli 1800-luvulla volostin keskus. Mšinskajan taajama on kehittynyt rautatien varrella sijainneesta Mhin kylästä. Neuvostoaikana sinne syntyi metsäteollisuutta ja turkistarhoja.
Kunnan läpi kulkee Pietarin, Pihkovan ja Valko-Venäjän rajan välinen valtatie M20 sekä Pietarin ja Pihkovan välinen rautatie, jolla on Mšinskajan ja Nizovskajan asemat sekä Rosinkan seisake. Kuznetsovon itäpuolella on maatalousyritys Avian käyttämä lentokenttä. Mšinskajasta on linja-auto- ja paikallisjunayhteydet Lugaan ja Pietariin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat liikenne, palvelut sekä maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii pieniä metsäteollisuus- ja maatalousyrityksiä. Osa työvoimasta työskentelee Lugassa tai muualla kunnan ulkopuolella.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat keskikoulu, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja. Puretun kulttuuritalon paikalle on rakennettu tsasouna. Eräitä palveluita on Krasnyi Majakissa ja muissa asutuskeskuksissa.
Seudulta on löydetty kaksi muinaista hautapaikkaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Tomasovin kartano Krasnyi Majakissa sekä Jaštšeran postiasema ja kirkko.
Reg Noble
Edward Reginald Noble (23. kesäkuuta 1895 Collingwood, Ontario, Kanada – 19. tammikuuta 1962) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaikkiaan 17 kautta ammattilaisena National Hockey Association (NHA)- ja National Hockey League (NHL)-liigoissa. Sekä hyökkääjänä että puolustajana pelanneen Noblen seuroja olivat Toronto Blueshirts, Montreal Canadiens, Toronto St. Pats, Montreal Maroons, Detroit Cougars, Detroit Falcons ja Detroit Red Wings. Kolminkertainen Stanley Cup -voittaja Noble valittiin postuumisti Hockey Hall of Fameen. Hän oli viimeinen aktiivipelaaja, joka oli nähty jo NHL:n ensimmäisellä ammattilaiskaudella 1917–1918 ja ylipäätään 1910-luvulla.
Kaikkiaan Reg Noble pelasi NHL:ssä 509 ottelua ja teki niissä 167 maalia ja antoi 97 maaliin johtanutta syöttöä (264 tehopistettä). Jäähyminuutteja hänelle kertyi 859. NHL:n pudotuspeleissä Noble keräsi 32 ottelua ja saavutti tehot 4+4=8; jäähyminuutteja hänelle tuomittiin 61.
Dancing on Ice
Dancing on Ice on kansainväliseen formaattiin perustuva tv-showkilpailu, jossa julkisuuden henkilöt kilpailevat jäätanssissa taitoluistelijoiden parina. Ohjelmaa esittää Nelonen ja juontajina toimivat Marja Hintikka ja Lorenz Backman. Ohjelman päävalmentajana toimii kansainvälisesti taitoluistelukilpailuissa hyvin menestynyt Laura Lepistö ja vakiotuomareina taitoluistelija Mila Kajas, kansainvälinen taitoluistelutuomari Mika Saarelainen ja taitoluistelukommentaattori Anuliisa Uotila. Jokaisessa jaksossa on myös mukana vieraileva tuomari. Ensimmäisessä jaksossa vierailevana tuomarina oli Jenni Vartiainen, joka on myös kilpaillut Suomen-mestaruustasolla.
Laulaja Kim Herold joutui keskeyttämään kilpailun selkävaivojen takia ja hänen paikkansa otti poliitikko Antti Kaikkonen.
Harry Backberg
Harry Aatto Edvard Backberg (5. joulukuuta 1893 Helsinki – 24. helmikuuta 1965) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kalterijääkäri, joka perusti 1938 Insinööritoimisto Rataksen. Toimiston kautta hoidettiin 1941 suomalaisten SS-vapaaehtoisten värväys.
Backbergin vanhemmat olivat Adolf Daniel Backberg (1868–1937) ja Alina Ingeborg Malmström (k. 1948). Hän oli naimisissa Lyyli Mikkolan kanssa.
Backberg toimi ensimmäisen maailmansodan aikana jääkärivärvärinä ja hän oli sen vuoksi vangittuna Pietarin Spalernajan vankilassa 1916–1917. Backberg tutustui tätä kautta myös Esko Riekkiin, joka on samaan aikaan vankina Špalernajassa. Kalterijääkärien tunnukseen kuului myöhemmin Backbergin mukaansa ottaman sellinavaimen kopio. Backberg valmistui diplomi-insinööriksi 1920 Teknillisestä korkeakoulusta.
Backbergin perustamaa ja johtamaa Insinööritoimisto Ratasta käytettiin suomalaisten SS-vapaaehtoisten värväykseen keväällä 1941. Värväystä johti Backbergin kalterijääkäritoveri Esko Riekki. Myös kaksi Backbergin omaa poikaa liittyi SS-pataljoonaan. Ratas hoiti SS-vapaaehtoisten asioita aina toukokuuhun 1942 saakka, jolloin tehtävät siirtyivät SS-Vapaaehtoistoimistolle. Sotien jälkeen Insinööritoimisto Ratas jatkoi toimintaansa vielä 1950-luvulle saakka. Ratas suunnitteli muun muassa myllyjä, viljavarastoja ja leipomoita. Rataksen toimisto sijaitsi Temppelikatu 4 B:ssä Töölössä.
Allan Huttunen
Aatto Allan Huttunen (s. 5. marraskuuta 1928) on suomalainen oikeustieteilijä, Turun yliopiston siviilioikeuden professori vuodesta 1969. Hän on tutkinut osakeyhtiölainsäädäntöä.
Kino-Palatsi (Tampere)
Kino-Palatsi oli Tampereella Tuulensuun talossa, osoitteessa Hämeenkatu 30, toiminut elokuvateatteri. Teatteri perustettiin vuonna 1929 nimellä Tuulensuu ja Suomi-Filmin ostettua sen vuonna 1939 nimi muutettiin Kino-Palatsiksi. Ensi-iltanäytös pidettiin 18. elokuuta 1929 klo 16 ja elokuvana esitettiin "Syreenien kukkiessa" ("Lilac Time"). Teatterin jäähyväisnäytös pidettiin 27. maaliskuuta 1991 ja elokuvana esitettiin "Kadunlakaisijat". Myöhemmin teatterin tiloissa toimi Musiikkiteatteri Palatsi, joka siirtyi syksyllä 2014 Tampereen ylioppilastaloon. Vuonna 2015 tiloissa aloitti toimintansa Teatteri State.
Lucas van Leyden
Lucas van Leyden (1494 Leiden – 8. elokuuta 1533 Leiden) oli hollantilainen taidegraafikko, joka eli pääosan elämästään Leidenissä.
Leyden tunnetaan parhaiten enimmäkseen uskonnollisia aiheita käsittelevistä kupari- ja puupiirroksistaan, joita hän alkoi tehdä 13-vuotiaana. Niissä nähdään Albrecht Dürerin vaikutusta, mutta myös suurta omaperäistä teknistä taituruutta.
Nykypäiviin on säilynyt myös 17 Leydenin maalausta.
Kauko Huttunen
Kauko Juhani Huttunen (28. elokuuta 1938 Tampere – 6. lokakuuta 2009 Helsinki) oli juristi ja Kouvolan hovioikeuden hovioikeudenneuvos 1978–1987, Helsingin raastuvanoikeuden pormestari 1987–1993 ja Helsingin käräjäoikeuden laamanni vuodesta 1993. Hän oli markkinatuomioistuimen puheenjohtaja 1980–1993.
Marat Gramov
Marat Vladimirovitš Gramov (ven. Марат Владимирович Грамов), (27. marraskuuta 1927 Bridino, Pihkovan kuvernementti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 26. helmikuuta 1998 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen urheilujohtaja ja urheiluministeri.
Marat Gramov osallistui punaupseerina vuodesta 1944 lähtien Suureen Isänmaalliseen sotaan. Vuodesta 1948 lähtien hän toimi Neuvostoliiton kommunistipuolueen Komsomol-johtajana Stavropolin alueella. Vuonna 1951 hänestä oli tullut kommunistipuolueen jäsen. Hän aloitti vuonna 1953 Stavropolin alueen Komsomol-lehden toimituksen jäsenenä. Vuodesta 1955 hän aloitti edelleen opiskelun Saratovin alueen kommunistipuolueen puoluekorkeakoulussa, josta hän valmistui neljä vuotta myöhemmin.
Gramovin ura 1960-luvulla oli kommunistipuolueen Stavropolin johtotehtävissä. Sieltä hän siirtyi 1970-luvulla puolueen keskusjohdon palvelukseen Moskovaan, jossa ollessaan hän suoritti tohtorintutkinnon historiassa.
Seuraavalla vuosikymmenellä eli 1980-luvulla Marat Gramovista tuli Neuvostoliiton näkyvin urheilupoliitikan hahmo. Hän oli yhtenä päättäjänä Neuvostoliiton johdon tehdessä boikointipäätöksen Los Angelesin vuoden 1984 kesäkisojen suhteen.
Urheilun johtotehtäviin Gramov tuli vuonna 1983, jolloin hänet nimitettiin neuvostohallituksen liikunnasta ja urheilusta vastaavaksi ministeriksi. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1989. Samaan aikaan eli vuosina 1983-1989 hän oli Neuvostoliiton olympiakomitean puheenjohtaja. Vuonna 1988 hänestä tuli myös Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen Konstantin Andrianovin seuraajana. Tässä tehtävässä hän oli Neuvostoliiton kaatumiseen asti eli Venäjän federaation johto ei enää tukenut Gramovin jatkoa KOK:ssa, sillä hän oli leimautunut niin vahvasti vanhaan neuvostovaltaan. Gramovin ura KOK:ssa päättyi keväällä 1992.
Victor Hope Linlithgow
Victor Alexander John Hope, Linlithgow’n 2. markiisi (24. syyskuuta 1887 Abercorn, Länsi-Lothian, Skotlanti – 5. tammikuuta 1952 Abercorn) oli brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies, joka toimi Intian varakuninkaana vuosina 1936–1943.
Linlithgow peri isänsä markiisin arvon vuonna 1908 ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa länsirintamalla. Hänet nimitettiin vuonna 1922 Amiraliteetin siviililordiksi ja 1924 Konservatiivipuolueen puolueorganisaation puheenjohtajaksi. Hän erikoistui Intiaan liittyneisiin kysymyksiin toimiessaan Intian maataloutta sekä myöhemmin Intian perustuslakien uudistamista selvittäneiden komiteoiden puheenjohtajana. Hänet nimitettiin 1936 lordi Willingdonin seuraajana Intian varakuninkaaksi.
Vuoden 1935 Government of India Actin mukaan Intian maakuntien toimeenpanovalta kuului aluehallituksille, joiden tuli olla vastuussa alueellisille parlamenteille. Intian itsenäisyyttä tavoittelevalla Intian kongressipuolueella oli enemmistö viidessä yhdestätoista alueparlamentista, ja se pääsi näin käsiksi hallitusvaltaan maakunnallisella tasolla. Linlithgow sai rauhoiteltua kongressipuolueen johdon, joka pelkäsi brittiläisten kuvernöörien käyttävän veto-oikeuksiaan kongressipuolueen muodostamien aluehallitusten tekemien päätösten kumoamiseksi. Suunniteltu federalistinen hallintomalli ei kuitenkaan toiminut, sillä paikalliset ruhtinaat eivät hyväksyneet järjestelyä. Toisen maailmansodan sytyttyä Linlithgow esitti radiopuheessaan vaatimuksen kansallisesta yhtenäisyydestä, mutta onnistui loukkaamaan kongressipuolueen johtoa. Puolueen edustajat erosivat protestiksi aluehallinnosta. Puolue kieltäytyi myös osallistumasta varakuninkaan neuvostoon, vaikka Linlithgow lisäsikin intialaisten edustusta siinä.
Elokuussa 1942 kongressipuolue yritti painostaa Britannian hallitusta valtavalla kansalaistottelemattomuuskampanjalla (Quit India), jolloin Japanin hyökkäystä pelännyt Linlithgow päätti nujertaa kaiken brittihallintoon kohdistuneen vastarinnan ja vangitutti puolueen johtajat. Hän jätti tehtävänsä seuraavana vuonna.
Marhällanin majakka
Marhällanin majakka sijaitsee Ahvenanmaalla Maarianhaminaan vievän laivaväylän varrella lähellä Kobba klintarin luotsiasemaa noin 6 kilometriä Maarianhaminasta lounaaseen. Majakka rakennettiin 1938. Se oli aikaisemmin väriltään kokonaan musta mutta nykyisin se on väritykseltään puna-mustaraidallinen. Majakkatorni on 12 metriä korkea ja majakan valon korkeus on 14 metriä.
Majakka rakennettiin sen jälkeen kun lähistöllä oli tapahtunut useita haaksirikkoja, muun muassa parkki Virgon haaksirikko joulukuussa 1928 ja parkki Plussan haaksirikko joulukuussa 1933.
Ivan Zaitsev
Ivan Zaitsev (s. 2. lokakuuta 1988 Spoleto) on italialainen maajoukkuetason lentopalloilija ja lentopallon olympiamitalisti. Hän edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa Sir Safety Umbria Volleyta. Pelipaikaltaan Zaitsev on yleispelaaja, vaikka pelasikin uransa alussa pääosin passarina.
Zaitsev voitti olympiapronssia Lontoon olympiaturnauksessa 2012 ja olympiahopeaa Rion olympiaturnauksessa 2016.
Zaitsevin vanhemmat ovat kotoisin Venäjältä. Hänen isänsä Vjatšeslav Zaitsev on entinen lentopalloilija, joka voitti Neuvostoliiton joukkueessa urallaan yhden olympiakullan sekä kaksi olympiahopeaa. Zaitsevin äiti, Irina Pozdnjakova taas on entinen huipputason uimari ja maailmanennätysuimari 200 metrin rintauinnissa.
Jonna Tervomaan diskografia
Tämä on Jonna Tervomaan diskografia. Listasijoitukset albumeissa viittaavat Suomen viralliseen albumilistaan ja singleissä lataus- ja singlelistaan.
Veikko Huttunen
Veikko Olavi Huttunen (s. 1926) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja kauppatieteiden kandidaatti ja tuli ulkoasiainhallinnon palvelukseen 1962. Hän oli pääkonsulina San Franciscossa 1974–1980, suurlähettiläs Canberrassa 1980–1983 ja Tripolissa 1986–1989..
Oravan laulu
Oravan laulu on Aleksis Kiven romaaniin Seitsemän veljestä sisältyvä oravasta kertova runo, johon monet säveltäjät ovat säveltäneet lauluja. Laulu ja runo tunnetaan myös nimillä "Makeasti oravainen" ja "Laulu oravasta". Romaanissa runolla ei ole nimeä. Sen esittää veljeksistä Timo kirjan toisen luvun lopuksi.
Emanuele Birarelli
Emanuele Birarelli (s. 8. helmikuuta 1981 Senigallia) on italialainen maajoukkuetason lentopalloilija ja lentopallon olympiamitalisti. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja.
Birarelli voitti olympiapronssia Lontoon olympiaturnauksessa 2012.
Kosti Huuhka
Kosti Kalervo Huuhka (19. syyskuuta 1915 Ruokolahti – 9. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kansansivistystyön edistäjä. Hän sai professorin arvonimen 1981. Hän oli Helsingin Työväenopiston johtaja 1961–1970 ja Kouluhallituksen vapaan sivistystyön osaston osastopäällikkö 1971–1981.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Huuhka opiskeli Lahden kansanopistossa ja kansankorkeakoulussa vuosina 1934–1936, valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta vuonna 1943 ja väitteli kansansivistysopin tohtoriksi vuonna 1955 väitöskirjallaan "Talonpoikaisnuorison koulutie". Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan tykistöupseerina. Huuhka oli Suomen Nuorison Liiton opintosihteerinä 1946–1948, Toimelan vapaaopiston johtajana 1948–1957, Suomen Nuorison Liiton pääsihteerinä 1957–1958, Kansanvalistusseuran toiminnanjohtajana 1958–1961, Helsingin suomenkielisen työväenopiston johtajana 1961–1970, Kouluhallituksen ylitarkastajana vuonna 1970 sekä vapaan sivistystyön osaston päällikkönä 1971–1981. Huuhka pyrki Kouluhallituksessa kehittämään varsinkin aikuisopetusta ja mahdollisuuksia jatko-opintoihin. Hän vaikutti myös urheiluopistojen ja musiikkioppilaitosten kehitykseen. Huuhka oli myös Helsingin yliopiston kasvatussosiologian dosentti vuosina 1968–1977.
Kosti Huuhkan puoliso oli toimittaja Mirja Huuhka.
Cesàron yhteenlasku
Cesàron yhteenlasku määrittelee jatkuvien sarjojen yhteenlaskua. Se tunnetaan myös nimellä "Cesàron summakaava".
Cesàron yhteenlasku on nimetty italialaisen analyytikon Ernesto Cesàron (1859–1906) mukaan .
Olkoon {"a"} sarja ja olkoon 
sarjan
Sarjaa {"a"} kutsutaan Cesàro-summautuvaksi, jos Cesàron summa formula_3, jos sen keskiarvo osasummista formula_4 lähenee formula_5:ta:
Toisin sanoen siis äärettömän sarjan Cesàro-summa on sarjan ensimmäisten osasummien 1, ..., n aritmeettisen keskiarvon raja-arvo, kun n lähestyy ääretöntä.
Olkoon "a" = (−1), kun "n" ≥ 1. {"a"} on lukujono
Merkitään sarjaa
formula_8 
"G":llä.
Näin ollen lukujonon osasumma {"s"} formula_9
on
Nähdään, että sarja "G", (joka tunnetaan myös Grandin sarjana), ei suppene.
Toisaalta sarjan {sn} keskisarjan {t} termit
joten
Tällöin Cesàron summa sarjalle G on 1/2.
Englanninkielinen Wikipedia
Kevin Zegers
Kevin Joseph Zegers (s. 19. syyskuuta 1984) on kanadalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "It's a Boy Girl Thing", "Frozen", "Kuolleiden aamunkoitto" ja "". Hänellä oli myös pieni rooli televisiosarjassa "Gossip Girl".
Kevin syntyi Woodstockissa, Ontariossa. Hänen äitinsä Mary-Ellen on opettaja ja isänsä Jim on louhostyöläinen. Hänellä on kaksi siskoa Krista ja Katie. Kevin opiskeli Woodstockissa St Mary's -nimisessä katolisessa koulussa.
Kevin aloitti uransa 6-vuotiaana esiintymällä tv-mainoksissa. Seitsemänvuotiaana hän sai pienen roolin Michael J. Foxin komediasta "Life with Mikey". Hän pääsi pieneen rooliin myös "Salaiset kansiot" -sarjassa näyttelemällä stigmaattista lasta. Vuosien 1997 ja 2004 välillä Kevin näytteli useissa pienen budjetin kanadalaisissa elokuvissa sekä kauhuelokuvissa kuten "Nico the Unicorn", "Komodo" ja "Ihmisjahti".
Esiinnyttyään "Dawn of the Dead" -elokuvassa, hän sai merkittävän roolin Oscar-ehdokkuudenkin saaneessa elokuvassa "Transamerica". Kevinin roolisuoritusta biseksuaalina transeksuaalina monet kriitikot kehuivat, ja hän voitti vuonna 2006 Cannesin elokuvajuhlilla Chopard-palkinnon, joka jaetaan nuorille näyttelijälupauksille.
Elokuussa 2013 Kevin meni naimisiin Jaime Feldin kanssa, jonka kanssa hän on ollut yhdessä pidemmän aikaa.
Esko Hyttinen
Esko Johannes Hyttinen (s. 1937) on suomalainen tekniikan tutkija. Hän on ollut Oulun yliopistossa statiikan sillanrakennuksen professori vuodesta 1973. Hän on tutkinut rakennustekniikkaa, erityisesti rakenteiden lujuutta.
Risto Hyvärinen
Risto Ilmari Antero Hyvärinen (23. huhtikuuta 1926 Kuopio – 8. maaliskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja sotilasarvoltaan everstiluutnantti (1966). Hän sai virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri vuonna 1970. Hän oli Yhdistyneiden Kansakuntien apulaispääsihteeri, suurlähettiläs, ulkoasiainneuvos.
Hyvärinen oli puolustusvoimien palveluksessa 1948–1965 ja vuodesta 1965 ulkoasiainministeriön palveluksessa, ensin sen poliittisen osaston päällikkönä 1967–1972, sitten suurlähettiläänä Belgradissa ja Ateenassa 1972–1975. Hän oli n erityisedustajana Geneven aseidenriisuntakomiteassa 1975–1979 ja suurlähettiläänä New Delhissä 1979–1984, Pekingissä 1984–1989 ja Budapestissa 1989–1992. Hän on kirjoittanut kansainvälistä politiikkaa käsitteleviä tutkimuksia.
Hyvärisen puoliso oli vuodesta 1957 Salme Pekkala.
Heikki Hyvärinen
Heikki Pekka Esaias Hyvärinen (s. 1938) on suomalainen biologi, Joensuun korkeakoulun, sittemmin Joensuun yliopiston biologian (ekologisen fysiologian) professori vuodesta 1978. Hän on tutkinut eläinten sopeutumista elinympäristöönsä ja vuodenaikojen vaihteluun.
Hyvärinen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1996.
Dexter McCluster
Dexter Marquise McCluster (s. 25. elokuuta 1988 Largo, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Tennessee Titansia.
Ennen ammattilaisuraansa Mississippin yliopistossa pelannut McCluster tunnetaan erityisesti erinomaisena potkunpalauttajana.
Jamaal Charles
Jamaal RaShaad Jones Charles (s. 27. joulukuuta 1986 Port Arthur, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti yhdeksän kauden ajan NFL-liigassa pelaavaa Kansas City Chiefsiä. Kesällä 2017 hän teki yhden vuoden mittaisen sopimuksen Denver Broncosin kanssa.
Yliopistotasolla Charles pelasi Texasin yliopiston joukkueessa.
Dimmalætting
Dimmalætting oli Färsaarten vanhin, vuonna 1878 perustettu sanomalehti, jossa julkaistiin uutisia sekä fääriksi että tanskaksi. Se on myös saarten suurin lehti, ja sen markkinaosuus on hieman yli 50 prosenttia.
Dimmalætting perustettiin vuonna 1878, ja sitä julkaistiin aluksi vain viikoittain. Sen kieli oli aluksi vain tanska. Vuosina 1910–1947 lehteä kirjoitettiin sekä tanskaksi ja fääriksi, mutta vuodesta 1948 1990-luvun alkuun lehden kieli oli fääri joitakin yksittäisiä artikkeleita lukuun ottamatta. Lehti oli alkuksi itsenäinen, mutta vuonna 1906 se sitoutui unionipuolueeseen, jonka pyrkii säilyttämään Färsaarten aseman osana Tanskaa. Lehti on kuitenkin ollut sitoutumaton 1990-luvun alusta. Vuonna 1995 lehteä aletaan julkaista neljä kertaa viikossa ja seuraavana vuonna viisi kertaa viikossa. Dimmalættingin levikki on 7 500 kappaletta.
Sasu Iivarinen
Sasu Iivarinen (s. 30. heinäkuuta 1990 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa Alajärven Ankkureiden joukkuetta.
Iivarisen isä Matti Iivarinen on entinen pääsarjatason pesäpalloilija, ja kaksinkertainen vuoden lukkari. Peliuransa jälkeen hän on toiminut Superpesiksessä pelinjohtajana Vimpelin Vedon sekä Alajärven Ankkureiden riveissä.
Manuaalivaihteisto
Manuaalivaihteisto (myös käsivaihteisto) on yleisesti moottoriajoneuvoissa käytetty vaihteistotyyppi. Vaihteiston käyttämistä varten ajoneuvossa on kytkin ja vaihteenvalitsin, jolla kuljettaja valitsee käytettävän vaihteen. Kytkimellä saadaan voimansiirto moottorilta vaihteistolle katkaistua, jolloin vaihteen vaihtaminen on mahdollista. Valittu vaihde määrää välityssuhteen eli ajoneuvon moottorin ja vetävien pyörien pyörimisnopeuden suhteen. Suomessa manuaalivaihteisto on yleisin vaihteistotyyppi, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa manuaalivaihteisia autoja on hyvin vähän.
Autoissa kytkinpoljin sijaitsee lattialla ja käsikäyttöinen vaihteenvalitsin lattialla tai kojetaulussa (tavallisesti pakettiautoissa). Nykyaikaisen henkilöauton vaihteistossa on useimmiten viisi tai kuusi vaihdetta eteenpäin ja yksi peruuttamista varten. Vaihteet on sijoitettu H-kaavion mukaisesti ja kuljettaja voi vaihtaa vaihteita missä järjestyksessä haluaa. Eteenpäin menevät vaihteet on lähes aina sijoitettu samalla tavalla, mutta peruutusvaihteen sijainti vaihtelee. Lisäksi vaihteenvalitsimessa on usein lukitus, joka estää peruutusvaihteen kytkemisen vahingossa. Peruutusvaihteen valitsemiseksi vaihteenvalitsinta on esimerkiksi painettava tai nostettava.
Moottoripyörissä kytkinvipu sijaitsee ohjaustangossa ja on käsikäyttöinen ja vaihdevalitsin jalkakäyttöinen. Toisin kuin autoissa, vaihteisto ei noudata H-kaaviota, vaan on sekventaalivaihteisto, eli valittavissa on aina vain kaksi vaihdetta, seuraava ja edellinen. Jalalla vaihdevalitsina nostettaessa kytkeytyy isompi vaihde ja alas painettaessa kytkeytyy pienempi vaihde. Yleensä vaihteiden järjestys on (alhaalta laskettuna) 1–N–2–3–4–5–6. Moottoripyörän mittaristossa on usein merkkivalo joka kertoo onko vaihde vapaalla vai kytketty.
Hannu ja Kerttu (täsmennyssivu)
Hannu ja Kerttu voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jukka Veistola
Jukka Pertti Pellervo Veistola (10. huhtikuuta 1946 Helsinki – 30. syyskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen graafikko ja julistetaiteilija.
Jukka Veistola opiskeli Ateneumissa, josta valmistui 1969. Veistola on julistesuunnittelun lisäksi monipuolinen graafinen suunnittelija, joka on palkittu myös logoistaan ja liikemerkeistään, pakkauksistaan ja muista muotoilutöistä. Hän oli Kyösti Variksen ohella yksi perustajaosakkaista 1970-luvun palkituimpiin kuuluneessa mainostoimistossa Varis Poteri Veistola Oy. Veistola palkittiin urastaan Platinahuippu-palkinnolla Grafia ry:n Vuoden huiput 1991 -tapahtumassa. Albert Gebhard -mitalin hän sai 1996.
Hän voitti kymmeniä palkintoja kansainvälisissä julistetapahtumissa ja -kilpailuissa. Hän toimi myös niiden tuomaristossa muun muassa Varsovassa, Yhdysvaltain Coloradossa, Pariisissa, Méxicossä ja New Yorkissa. Hän piti luentoja kansainvälisissä muotoilijakonferensseissa muun muassa Argentiinassa, Brasiliassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa.
Vuonna 2009 Veistolan DDT-juliste vuodelta 1969 pääsi yhtenä 120 julisteesta kirjaan, johon valittiin maailman merkittävimmät julisteet 1900-luvulta ja 2000-luvun alusta. DDT-juliste, jossa pikkulinnulla on kaasunaamari, palkittiin Varsovan julistebiennalessa 1970 ja hankittiin New Yorkin modernin taiteen museon MoMAn kokoelmiin. Juliste vaikutti osaltaan siihen, että DDT:n käyttö kiellettiin Suomessa yhtenä ensimmäisistä maista.
Veistolan julisteita on MoMAn lisäksi muun muassa Pariisin Centre Georges Pompidoun ja Amsterdamin Stedelijk-museon kokoelmissa.
Pöyrööt
Pöyrööt on Liisa Seppälän kuvittama ja Arttu Seppälän käsikirjoittama strippisarjakuva, joka sijoittuu eteläpohjalaisiin maisemiin lakeuksien ja latomerien keskelle. Sarjakuva on kirjoitettu Etelä-Pohjanmaan murteella. "Pöyröö" on vanha eteläpohjalainen murresana, joka tarkoittaa hölmöä. Pöyrööt-sarjakuvasta on julkaistu kahdeksan sarjakuva-albumia, joiden kustantamisesta on vastannut Liisa ja Arttu Seppälän yhteinen yritys Avot Design Oy. Pöyrööt-sarjakuvan kuvittajalle Liisa Seppälälle myönnettiin ensimmäisenä sarjakuvapiirtäjänä Kultainen Oras -yrittäjyyspalkinto keväällä 2013.
Horns and Halos
Horns and Halos on vuonna 2013 julkaistu Michael Monroen albumi.
Liisa Seppälä
Liisa Seppälä (o.s. Peltonen; s. 19. helmikuuta 1986, Kotka) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän on Pöyrööt-sarjakuvan kuvittaja ja Avot design Oy:n toimitusjohtaja. Liisa Seppälä on ensimmäinen sarjakuvapiirtäjä, joka on palkittu Kultainen Oras -yrittäjyyspalkinnolla. Hän on naimisissa jalkapalloilija Arttu Seppälän kanssa.
Puhelukortti
Puhelukortti on maksukortti, jota voi käyttää puheluiden soittamiseen yleisöpuhelimesta kuten puhelinkioskista.
Suomessa paikalliset puhelinyhtiöt ja Tele laskivat puhelinkortteja liikkeelle 1990-luvun alussa. Kortit olivat joko magneettiraita- tai sirukortteja. Korteille oli ennakkoon ladattu tietty määrä saldoa tai yksiköitä, jotka kuluivat puheluiden myötä.
Vuonna 1993 laskettiin liikkeelle Avant-kortti, alkuvaiheessa juuri puhelukortiksi. Myöhemmin kortin käyttöaluetta laajennettiin pysäköintiin ja muihin ostoksiin. Aluksi Avant-kortit olivat ennakkoon ladattuja. Myöhemmin laskettiin liikkeelle myös uudelleenladattavia kortteja.
Avant-kortti
Avant-kortti oli suomalainen maksukortti, joka oli tarkoitettu erityisesti pienten ostosten maksamiseen. Avant-kortti oli sirukortti.
Suomen Pankin perustama "Toimiraha Oy" laski liikkeelle ensimmäiset Avant-kortit 1993, alkuvaiheessa puhelukorteiksi. Myöhemmin kortin käyttöaluetta laajennettiin pysäköintiin. Aluksi Avant-kortit olivat ennakkoon ladattuja. Vuonna 1994 julkistettiin uudelleenladattava Avant-kortti. Vuodesta 1995 Avant-korttia hallinnoi pankkien omistama "Automatia Rahakortit Oy".
Avant-kortti uudistettiin vuonna 1996. Tuolloin kortti yhdistettiin osaksi pankkiautomaatti- ja pankkikorttia. Kortille saattoi ladata rahaa pankkiautomaatista. Avant-kortin käyttöaluetta laajennettiin puheluista ja pysäköinnistä myös muihin ostoksiin.
Avant-kortin tyypillisiä käyttöpaikkoja olivat yleisöpuhelinten lisäksi henkilöstöruokalat, bussit, kioskit ja parkkimittarit. Vuonna 2001 maksupisteitä oli noin 6000. Avant-korttirahaominaisuuden sisältäviä maksukortteja oli vuonna 2002 liikkeellä yhteensä 900 000. Kortin käyttö oli kuitenkin vähäistä. Tavallisempaa oli maksaa pienet ostokset pankkikortilla. Käytön vähäisyyteen saattoi vaikuttaa myös se, että rahan lataamisesta kortille perittiin erillinen maksu.
Järjestelmä lopetettiin maaliskuussa 2006. Viime vaiheessa kortti kävi enää joidenkin taloyhtiöiden pesuloissa.
Rasin koulu
Rasin koulu on Akaan Viialan kaupunginosassa sijaitseva alakoulu, jossa on oppilaita noin 160. Koulu on perustettu vuonna 1899 ja koulurakennus on vuodelta 1912. Koulussa on luokat esiopetuksesta viidenteen. Opettajia on yhteensä kahdeksan.
István Türr
István Türr (11. elokuuta 1825 Baja – 3. toukokuuta 1908 Budapest) oli unkarilainen sotilas, vapaustaistelija, kanava-arkkitehti ja insinööri. Türr vaikutti sotilaana ja diplomaattina Euroopan poliittisiin tapahtumiin vuosina 1848–1867. Vuonna 1861 hän meni naimisiin Ranskan keisarin Napoleon III:n veljentyttären Adelina Bonaparte Wysen kanssa. Elämänsä myöhemmässä vaiheessa Türr osallistui rakennusprojekteihin kuten Korintin ja Panaman kanavien rakentamiseen. Hänestä tuli myöhemmällä iällään myös merkittävä hahmo kansainvälisessä rauhanliikkeessä.
Korintin kannas
Korintin kannas eli "Isthmos" () on kapea kannas, joka yhdistää Peloponnesoksen niemimaan muuhun Manner-Kreikkaan. Sen länsipuolella sijaitsee Joonianmerestä erkaneva Korintinlahti ja itäpuolella Egeanmereen kuuluva Saroninlahti.
Korintin kannaksen leveys on kapeimmassa kohdassa noin 6,3 kilometriä. Pääosa kannaksesta muodostuu tasangosta, joka on keskimäärin 90 metrin korkeudella merenpinnasta. Hallinnollisesti kannas kuuluu Peloponnesoksen alueen Korinthian alueyksikköön. Pääosa kannaksesta on Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnan alueella ja eteläosa Kórinthoksen kunnan alueella. Nykyinen Kórinthoksen kaupunki sijaitsee kannaksen länsirannalla, samoin kuin muun muassa Loutrákin kaupunki. Kannaksella sijaitsevat myös muun muassa Isthmían ja Kechriéen kylät.
Kannaksen poikki kulkee sen kapeimmassa kohdassa Korintin kanava. Se yhdistää Korintinlahden Saroninlahteen. Kanavan pituus on 6,35 kilometriä ja leveys 21,3–24,6 metriä.
Antiikin aikana kannas oli merkittävä raja. Koska peloponnesolaiset ja megaralaiset kiistelivät rajoistaan, kannakselle oli pystytetty suuri kivi, jossa luki Peloponnesoksen suuntaan ”Tämä on Peloponnesos, ei Joonia” ja Megaran suuntaan ”Tämä on Joonia, ei Peloponnesos”. Antiikin aikana kannaksen alue tunnettiin muun muassa Isthmian Poseidonin temppelistä sekä Isthmian kisoista.
Kannaksella on aina ollut suuri strateginen merkitys, koska sen poikki kulkee ainoa luonnollinen maayhteys Manner-Kreikasta saaren kaltaiselle Peloponnesokselle. Näin kannaksen hallussapito on auttanut niemimaan puolustamista. Tässä läheisellä Akrokorinttilla eli antiikin Korintin kaupungin linnavuorella on aina ollut historiassa tärkeä asema. Myös itse kannasta on linnoitettu historian saatossa usein erilaisilla muureilla, muun muassa persialaissotien aikaan 400-luvulla eaa. Myöhäisantiikin aikana 400-luvulla jaa. kannaksen poikki rakennettiin Heksamilion-muuri, jonka tarkoitus oli alun perin suojata Korinttia pohjoisesta hyökänneiltä visigooteilta.
Kannas on suhteellisen kapea, ja sen poikki oikaisu tarjoaa lyhyemmän merireitin Kreikan läntisten ja itäisten osien välillä ilman tarvetta kiertää koko Peloponnesoksen niemimaata. Antiikin aikana kannaksen poikki oli tehty Diolkos eli laivojen vetotie. Se oli Korintin hallussa ja merkittävä kaupallisesti ja strategisesti. Kannaksen poikki suunniteltiin myös kanavaa jo varhain. Ensimmäinen suurisuuntaisempi yritys kanavan kaivamiseksi tehtiin keisari Neron aikana vuonna 67 jaa., mutta yritys epäonnistui. Korintin kanava valmistui vasta vuonna 1893.
Cesàron keskiarvo
Matematiikassa lukujonon (a) Cesàron keskiarvot ovat termejä jonosta (c), jossa
on jonon (a) n:nän ensimmäisen jäsenen aritmeettinen keskiarvo. Se on nimetty italialaisen matemaatikon Ernesto Cesàron (1859-1906) mukaan.
Yleinen tulos osoittaa, että jos
niin myös
Siis Cesàron keskiarvon ottaminen säilyttää suppenevien lukujonojen raja-arvot. Cesàron keskiarvojen ottaminen summamenetelmänä hajaantuvien sarjojen teoriassa perustuu tähän. Jos Cesàron keskiarvojen jono suppenee, sarjan sanotaan olevan Cesàro yhteenlaskettava. On paljon esimerkkejä, joissa Cesàron keskiarvojen jono suppenee, mutta alkuperäinen jono ei: esimerkiksi jono
hajaantuu, mutta keskiarvoilla on raja-arvo ½. (Katso myös Grandin sarja.)
Toinen esimerkki on jono formula_5 , jolla on Cesàron summa ½ ja Cesàron keskiarvo 0.
Cesàron keskiarvoja sovelletaan usein Fourier'n sarjoihin, sillä keskiarvot ovat tämänkaltaisten sarjojen yhteenlaskussa voimakkaampia kuin pisteittäinen suppeneminen. Vastaava ydin on Fejérin ydin, joka korvaa Dirichletin ytimen; se on positiivinen, kun taas Dirichletin ydin saa sekä negatiivisia että positiivisia arvoja. Approksimaatio identiteettien yleinen teoria pitää tämän takia Cesàron keskiarvon ominaisuuksia parempina Fourier’n sarjojen yhteenlaskuun.
Cesàron keskiarvon yleistys on Stolz-Cesàron lause.
Rieszin keskiarvo on voimakkaampi, mutta huomattavan samanlainen summamenetelmä.
englanninkielinen wikipedia
Cesàron yhteenlasku
Harry Warren
Harry Warren, alk. Salvatore Guaragna (24. joulukuuta 1893 New York – 22. syyskuuta 1981 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä. Hän oli erittäin tuottelias 1930- ja 1940-luvulla ja jatkoi uraansa 1950-luvulle asti. Warren teki paljon yhteistyötä Al Dubinin ja Mack Gordonin kanssa ja teki musiikkia myös monien muiden sanoittajien kanssa.
Kolme Warrenin sävellystä palkittiin parhaan laulun Oscarilla: ”Lullaby of Broadway” (1935, san. Al Dubin), ”You’ll Never Know” (1943, san. Mack Gordon) ja ”On the Atcheson, Topeka and the Santa Fe” (1946, san. Johnny Mercer). Hänen muita tunnettuja kappaleitaan ovat ”I Only Have Eyes for You” (1934), ”There Will Never Be Another You” (1942) ja ”That’s Amore” (1957).
Warren valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1971.
Lähde: Allmovie.com.
Bairdintapiiri
Bairdintapiiri ("Tapirus bairdii") on sarvikuonojen sukuinen kavioeläin, vaikka se muistuttaakin enemmän sikaa ja norsua. Tapiirien heimon historia ulottuu yli 50 miljoonan vuoden päähän.
Bairdintapiiria tavataan pääosin ainakin 3350 metrin korkeudesta alangoilta, joissa on kosteaa maastoa.
Bairdintapiirin turkki on harva ja karkea. Sen väri koostuu eri ruskean sävyistä. Sillä on harja, joka on lyhyt ja jäykkä. Harjan on arveltu suojaavan tapiiria jaguaareilta, jotka iskevät hampaansa juuri tuohon niskan seutuun, jossa harja sijaitsee.
Bairdintapiiri syö pääasiassa lehtiä, mutta myös kukat, oksat ja heinät kuuluvat tapiirin ruokavalioon.
Anna-Kaisa Ikonen
Anna-Kaisa Ikonen (s. 4. huhtikuuta 1977 Tampere) on tamperelainen poliitikko. Hän oli Tampereen pormestari eli toimi Tampereen kaupunginjohtajana ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2013–2017. Tampereen kaupunginvaltuusto valitsi hänet tammikuussa 2013 tehtävään. Ikonen edustaa kokoomusta.
Ikonen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa ja uudelleen vuonna 2012. Hänen luottamustoimiaan ovat muun muassa Pirkanmaan maakuntavaltuuston jäsenyys vuodesta 2009, Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymän hallituksen puheenjohtajuus 2013–2014 ja Kuntaliiton hallituksen varajäsenyys 2013–2016. Syyskuussa 2014 Ikonen valittiin Kevan hallituksen puheenjohtajaksi. Hän on valtuuston puheenjohtaja.
Vuosina 2011–2013 Ikonen toimi kunta- ja hallintoministeri Henna Virkkusen valtiosihteerinä. Vuosina 2009–2011 hän oli Tampereen apulaispormestari ja vuodet 2003–2009 Pirkanmaan TE-keskuksen kehittämispäällikkö. Hän oli Tampereen korkeakoulujen yhdistymiseen tähtäävän Tampere3-uudistuksen hankejohtaja tammi-maaliskuun 2018. Huhtikuun alusta 2018 hän on kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteeri.
Koulutukseltaan Ikonen on yhteiskuntatieteiden tohtori Tampereen yliopistosta. Hän väitteli sosiaalipolitiikan oppiaineesta vuonna 2009 väitöskirjalla ”Työttömyyseläkejärjestelmä ja muuttuvat intressit. Tutkimus työttömyyseläkejärjestelmän ohjausvaikutuksen kehityksestä ja sosiaalipoliittisen roolin muutoksesta”.
Vuonna 2013 Ikonen sai Suomen Nuorkauppakamarit ry:n Vuoden nuori johtaja -palkinnon.
Orimattilan Sanomat
Orimattilan Sanomat (ent. Pitäjäsanomat) on Orimattilassa, Myrskylässä ja Pukkilassa ilmestyvä paikallislehti. 
Lehti ilmestyy tiistaisin ja torstaisin. Lehti on myös luettavissa digiversiona.
Sen päätoimittaja on vuoteen 2013 asti ollut Vesa Näveri.
Lehti on perheomisteinen, ja sillä on viisi vakituista toimittajaa ja saman verran avustajia. Levikki on noin 5 000 kappaletta. Lehteä julkaisevassa Pitäjäsanomissa on kaikkiaan 11 vakituista työntekijää.
Lehden on perustanut vuonna 1951 sen pitkäaikainen päätoimittaja Valdemar Hakama yhdessä Eeva Hakaman ja Reino Räsäsen kanssa. Lehden nykyisen toimitalon paikalla Erkontiellä on sijainnut Eerakkala, josta ovat lähtöisin Erkon veljekset, muun muassa Helsingin Sanomien perustaja Eero Erkko.
Levikkialuetta ovat Orimattila, Artjärvi, Myrskylä ja Pukkila.
Sigmund Romberg
Sigmund Romberg (29. heinäkuuta 1887 Nagykanizsa – 9. marraskuuta 1961 New York) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä.
Romberg syntyi Nagykanizsan kaupungissa Itävalta-Unkarissa. Hän opiskeli Wienissä ja muutti vuonna 1909 pysyvästi Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli aluksi pianistina New Yorkin kahviloissa. Vuonna 1914 hän pääsi vakituiseksi säveltäjäksi Broadway-tuottajaveljesten Jacob ja Lee Shubertin näytelmiin. Hän sävelsi pääasiassa wieniläistyylisiä operetteja Franz Lehárin ja Rudolf Frimlin tapaan.
Vuoden 1921 musikaaliin "Blossom Time" Romberg sovitti Franz Schubertin säveltämiä melodioita ja produktiosta tuli suuri menestys. Suurimman suosionsa Romberg saavutti 1920-luvulla, muun muassa opereteilla "Ylioppilasprinssi" (1924), "Erämaan laulu" (1926) ja "The New Moon" (1928). 1930-luvulla Romberg sävelsi paitsi teatteri- myös elokuvamusiikkia.
Stanley Donen ohjasi vuonna 1954 Rombergista kertovan elämäkertaelokuvan "Syvällä sydämessäni". Rombergin roolia näytteli elokuvassa José Ferrer.
Sigmund Romberg kuoli New Yorkissa vuonna 1961. Hänet valittiin postuumisti Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Romberg
Romberg voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Turvapuhelin
Turvapuhelin on käytännössä lanka- tai GSM-puhelin, joka on muutettu apuvälineeksi esimerkiksi senioreille ja yksintyöskenteleville. Nimitys "turvapuhelin" on vakiintunut, laitteen/järjestelmän käyttötarkoituksen mukaan. Turvapuhelinta käytetään henkilön turvallisuuden varmistamiseen ja avunpyynnön lähettämiseen.
Turvapuhelin koostuu yleensä tukiasemasta ja turvarannekkeesta. Tukiasema on kytketty lanka- tai matkapuhelinverkkoon ja turvaranneke on yhteydessä tukiasemaan. Turvarannekeessa on hälytyspainike.
Kun turvarannekkeen tai puhelimen hälytyspainiketta painaa, järjestelmä soittaa automaattisen puhelinsoiton palveluntarjoajan call centeriin, turvapuhelimen haltijan lähiomaiselle tai yrityksen turvallisuusosastolle.
Monessa senioripuhelimessa on ohjelmoitavissa oleva hälytysnappi. Nappiin ohjelmoidaan esimerkiksi omaisen puhelinnumero, johon senioripuhelin lähettää SOS-tekstiviestin.
Monet uudet turvapuhelinmallit sisältävät myös GPS-paikannuksen, jonka avulla avun tarpeessa oleva on paikallistettavissa, jos hän ei itse pysty ilmoittamaan sijaintiaan.
Suomessa kaupungit ja kunnat ovat tällä hetkellä turvapuhelimien suurin ostajaryhmä. Kaupungit ja kunnat kilpailuttavat turvapuhelintoimittajan mm kunnallisen kotihoidon asiakkaiden käytettäväksi.
Turvapuhelimia voidaan myös joissain tapauksissa käyttää esimerkiksi lääkintäaikojen muistuttamisessa.
Martin Wierig
Martin Wierig(s. 10. kesäkuuta 1987 Beckendorf-Neindorf, Saksa) on saksalainen kiekonheittäjä. Hänen ennätyksensä kiekonheitossa on 68,33 metriä, joka on heitetty Saksassa vuonna 2012. Wierig sijoittui yleisurheilun MM-kilpailuissa Moskovassa 2013 neljänneksi tuloksella 65,02 metriä jääden vain 17 senttimetrin päähän pronssimitalista. Wierig on yltänyt finaalipaikkaan kertaalleen myös olympialaisten kiekonheitossa. Tämä tapahtui Lontoon olympialaisissa 2012, joissa Wierig sijoittui kuudenneksi. EM-kilpailuissa hän on ollut seitsemäs Barcelonassa 2010 ja yhdestoista Zürichissä 2014.
Wierig voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2007 ja saavutti samassa ikäluokassa EM-pronssia Kaunasissa 2009. Alle 20-vuotiaissa hän sai EM-pronssia Kaunasissa 2005 ja MM-pronssia Pekingissä 2006.
Rokai
Rokai on Kaunasissa, Liettuassa sijaitseva kaupunginosa. Se sijaitsee Kaunasin keskustasta etelään päin.
Saksan XIX armeijakunta
Saksan XIX armeijakunta () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Wehrkreis XVII perusti armeijakunnan esikunnan () 1. heinäkuuta 1939 Wienissä. Armeijakunta muuttui motorisoiduksi, kun siihen liitettiin 2. ja 4. panssaridivisioona.
Armeijakunta liitettiin syyskuussa 1939 Pohjoisen armeijaryhmän 4. armeijaan ja se keskitettiin Länsi-Preussiin. Armeijakunta hyökkäsi armeijan osana Puolaan. Operaation päätyttyä armeijakunta siirrettiin marraskuussa armeijaryhmä A:han Eifeliin, jossa se oli aluksi armeijaryhmän reservinä. Armeijakunta liitettiin 12. armeijaan joulukuussa.
Saksan 12. armeijan mukana se hyökkäsi Luxemburgin ja Belgian kautta Ranskaan, jolloin se muodosti ryhmä Guderianin. Armeijakunta siirrettiin heinäkuussa maavoimien esikunnan alaiseen 18. armeijaan ja se siirrettiin Berliiniin.
Armeijakunta lakkautettiin 16. marraskuuta 1940, jolloin siitä muodostettiin 2. panssariryhmän esikunta.
Armeijakunnan komentajana oli perustamisesta lakkauttamiseen kenraalieversti Heinz Guderian. Esikuntapäälliköinä olivat kenraalimajuri Walther Nehring ja 25. lokakuuta 1940 jälkeen everstiluutnantti Kurt von Libenstein.