hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Perkele! Lauluja Suomesta
Perkele! Lauluja Suomesta on M.A. Nummisen vuonna 1971 julkaistu soundtrack-albumi. Albumin kappaleet on esitetty Jörn Donnerin vuonna 1971 ohjaamassa dokumenttielokuvassa "Perkele! Kuvia Suomesta".
Albumin kappaleet on säveltäneet ja sanoittaneet M.A. Numminen ja Jarkko Laine. Sovituksesta vastasi Jani Uhlenius. Nummisen lisäksi albumilla laulavat Rauli Badding Somerjoki ja Arja Saijonmaa.
Naxos
Naksos (, ) tai Naxos/Náxos () voi viitata seuraaviin:
Jersey Road Race 1950
Jersey Road Race 1950 oli kaudella 1950 ajettu Formula 1 -osakilpailu, joka ei kuulunut MM-sarjaan. Se ajettiin 9. heinäkuuta 1950 Saint Helierin radalla Jerseyssä. 55-kierroksisen kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Peter Whitehead.
Vastaanottajasolu
Vastaanottajasolu on hermosolun aksonin hermopäätteen synapsin lähettämän synaptisen viestin vastaanottaja, jolla on reseptori. Vastaanottajasolu voi olla esimerkiksi lihassolu tai muu somaattinen solu. Tällaista hermoviestintää kutsutaan synaptiseksi. Somaattinen solu muuntaa vastaanotetun sähköisen viestin nopeasti kemialliseksi.
Lähettäjähermosolu voi lähettää käskyjä esimerkiksi elimistön hormonitoimintaan vaikuttaville soluille, ja näin keskushermosto voi vaikuttaa elinten toimintaan.
Vastaanottajasolu voi tarkoittaa myös kemiallisten viestien vastaanottajaa, esimerkiksi hormonien, entsyymien tai muiden proteiinien, sekä lääkeaineiden kohdesolua. Esimerkkinä immuunijärjestelmän sytokiini. Myös näitä viestejä vastaanottavaa proteiiniä kutsutaan reseptoriksi.
Timi
Timi on suomalainen miehen etunimi. Yleisemmän Timo-nimen tavoin se on syntynyt lyhentymänä kreikkalais­peräisestä nimestä Timotheos (Τιμόθεος), joka merkitsee "Jumalaa kunnioittavaa".
Nimi Timi on alkanut yleistyä vasta 1960-luvulta lähtien; sitä ennen se esiintyi vain muutamalla henkilöllä. Vuoden 1960 alusta toukokuuhun 2016 mennessä se on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu 1414 henkilölle. Timin nimipäivä on samoin kuin Timonkin 9. toukokuuta.
Naturally (albumi)
Naturally on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi J. J. Calen ensimmäinen studiolevy vuodelta 1972. Sen on tuottanut Audie Ashworth Audigram-yhtiöstä. Levyn on julkaissut Mercury Records ja CD:n sarjanumero on 830 042-2. Levyn kappalenumeroiden äänityspäivämäärät ovat:Kappaleet 3-6, 8, 9 ja 11 on äänitetty Mt. Julietissa, Tennesseessä studiossa nimeltä Bradley's Barn. Äänittäjinä ovat toimineet Joe Mills ja Jim Williamson. Loput kappaleet on äänitetty Nashvillessa, Tennesseessä Moss Rose Studiossa. Äänittäjänä on ollut James Long.Kaikki laulut on tehnyt J.J. Cale paitsi kappaleen "Clyde" yhteistyössä C.W. Beaversin kanssa. 
Laulujen alkuperäinen julkaisija on Johnny Bienstock Music paitsi kappaleen "After Midnight" osalta Viva Music Inc. Tuotanto-oikeudet omistaa Hollannissa toimiva Phonogram Int. B.V.
Carl Wilhelm von Sydow
Carl Wilhelm von Sydow (21. joulukuuta 1878 Ryssby – 4. maaliskuuta 1952) oli ruotsalainen kansatieteilijä.
Carl Wilhelm von Sydowista tuli ylioppilas 1897, ja ryhtyi sen jälkeen ylioppilaaksi Lundin yliopistoon. Hänestä tuli filosofian tohtori 1909, ja 1910 hänestä tuli pohjoismaisen ja vertailevan kansatieteen dosentti.
Sydow liittyi Lundin taide- ja historialliseen museoon. Hän oli suuri vaikuttaja Ruotsin ja kansainvälisen kansatieteen keskuudessa.
George Albert Smith (keksijä)
George Albert Smith (4. tammikuuta 1864 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 17. toukokuuta 1959 Brighton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen keksijä, hypnotisoija, ajatustenlukija, astronomi ja brittiläisen elokuvan varhaisimpia edustajia.
Georg Albert Smith syntyi Lontoossa. Perheen isän kuoleman jälkeen perhe muutti Brightoniin. Smith oli 17-vuotiaana kuuluisa lavahypnotisoija ja ajatustenlukija. Psyykkisen tutkimuksen seura uskoi hänellä todella olleen yliluonnollisia kykyjä. Smith kuului seuraan 1883–1888, ja hän kirjoitti tutkimuksen telepatiasta 1889.
Vuonna 1892 Smith vuokrasi puutarhan Hovesta, ja hän muutti alueesta suositun puiston. Hän teki puistoon myös ensimmäisen elokuvastudionsa, jonka hän rakensi vanhaan pumppuasemaan todennäköisesti vuonna 1899. Smith oli nähnyt Lumièren veljesten elokuvaesityksen Leicester Squarella maaliskuussa 1896, ja heidän innoittama Smith hankki ensimmäisen kameransa vuoden 1897 alussa. Smith oli useissa varhaisissa elokuvissaan kiinnostunut luomaan illuusioita. Vuoden 1898 elokuvissaan "The Mesmerist" ja "Photographing a Ghost" hän käytti kaksoisvalotusta luodakseen päällekkäisiä kuvia hengistä, ja pysäyttämällä ja käynnistämällä kameran hän pystyi luomaan henkien häviämisen ja ilmestymisen.
Warwick Trading Company levitti Smithin elokuvia. Smith teki yhteistyötä yrityksen toimitusjohtaja Charles Urbanin kanssa. Heidän yhteistyönsä tuloksena syntyi myös ensimmäinen menestynyt värielokuvatekniikka: Kinemacolor. Urban oli rahoittanut Edward R. Turneria, joka oli keksinyt menetelmän. Turnerin kuoltua 1903 Urban hankki patenttioikeudet ja pyysi Smithiä viimeistelmään keksinnön. Alkujaan tekniikassa käytettiin kolmea väriä: punaista, sinistä ja vihreää. Smith yksinkertaisti keksintöä ja siirtyi käyttämään vain punaista ja vihreää.
Ensimmäisen kerran elokuvaa, jossa käytettiin Kinemacoloria, esitettiin julkisesti vuoden 1909 alkupuolella. Urban perusti Natural Colour Kinemacolor Companyn, joka menestyi hyvin 1910–1913. Se tuotti tuona aikana yli 100 lyhytelokuvaa. Yritys kaatui, kun William Friese-Greene haastoi sen patenttirikkomuksesta vuonna 1914, minkä seurauksena myös Smithin elokuvaura päättyi.
Kuninkaallinen taideseura oli ehtinyt palkita Smithin kultaisella mitalilla työstään elokuva-alan parissa. Elokuvauransa jälkeen Smith harrasti tähtitiedettä, ja hän oli Kuninkaallisen tähtitieteen seuran jäsen. Smithin työ elokuva-alalla tunnustettiin 1940-luvun lopussa. Häntä haastateltiin, ja elokuvatuottaja Michael Balcon kutsui häntä "brittiläisen elokuvan isäksi". Smithistä tuli vuonna 1955 Britannian elokuva-akatemian jäsen. Smith kuoli Brightonissa vuonna 1959.
Teollisuuden Näytelehti
Teollisuuden Näytelehti on keväällä vuonna 1983 toimintansa aloittanut suomalainen teollisuuslehti. Sen julkaisijana on alusta alkaen toiminut TN-lehti Oy. Yhtiö on useamman tahon omistuksessa; osa on yksityisessä omistuksessa ja osa on suomalaista teollisuutta omistavien yhtiöiden hallussa.
Ensimmäisenä toimintavuonna (1983) Teollisuuden Näytelehteä julkaistiin kolme numeroa, seuraavana vuonna lehtiä ilmestyi jo 10 numeroa ja sen jälkeen joka vuosi 21 numeroa kalenterivuosittain.
Lehden tavoite on ollut aikaansaada tietoa teollisuudesta teollisuuteen. Se on tuonut tietoa ulkomaisilta messuilta sekä toiminut yhteistyössä eri maahantuojien kanssa julkistaen alan uutisia uusista menetelmistä ja laitteista. Lehti on esitellyt laaja-alaisesti eri yritysten tuotantoa ja tuotantomenetelmiä.
Julkaisutoiminta tapahtuu Salosta käsin. Teollisuuden Näytelehti käyttää myös ulkopuolisia asiantuntijoita tekstien laadinnassa, esimerkiksi messumatkoilla. Teollisuuden Näytelehteen on voinut tutustua näköislehtenä Internetissä jo vuodesta 1996 alkaen.
Sveitsin Grand Prix 1948
Sveitsin Grand Prix 1948 oli vuonna 1948 ajettu Grand Prix -autokilpailu. Se ajettiin Bremgartenin radalla Bernissä 4. heinäkuuta 1948. Christian Kautz kuoli kilpailussa ja Achille Varzi kilpailua edeltäneessä harjoituksessa.
John I. Thornycroft and Company
John I. Thornycroft and Company (lyh. Thornycroft) oli John Isaac Thornycroftin 1800-luvun puolessavälissä perustama brittiläinen laivanrakennusyhtiö.
Ainoastaan kuusitoistavuotias Thornycroft aloitti 1859 ainoana apunaan nuorempi sisarensa isänsä takapihalla Chiswickissä Thamesin varrella laivanrakennuksen tehden pienen höyrypurren. Hän muutti 1864 vanhempiensa mukana Glasgowiin, jossa hän jatkoi laivojen rakentamista.
Hän aloitti 1866 ensimmäisen varsinaisen yhtiönsä Church Wharfissa Chiswickissä, kun tontti saatiin lunastettua. Täällä luotiin tulevien torpedoveneiden alku, kun valmistettiin 1873 Norjan laivaston "Rap". Tämän jälkeen syntyi 1877 Kuninkaallisen laivaston "HMS Lightning".
Yhtiö teki kesäkuussa 1904 päätöksen siirtyä Woolstoniin Hampshireen, mistä se hankki Mordey, Carney and Companyn omistaman telakan itselleen. Chiswickissä ollut telakka suljettiin elokuussa 1909. Ensimmäinen Kuninkaalliselle laivastolle Woolstonista valmistunut alus oli Tribal-luokan hävittäjä "HMS Tartar".
Yhtiön perustaja John Isaac Thornycroft kuoli kesäkuussa 1928, mutta hänen tilalleen yhtiön toimitusjohtajaksi oli jo 1908 tullut hänen poikansa John Edward Thornycroft. Seuraava toimitusjohtajan vaihdos tapahtui 1960 kun perustajan pojanpoika John Ward Thornycroft nousi toimitusjohtajaksi.
Thornycroft yhdisti voimansa 1966 Vosper and Companyn kanssa muodostaen yhden yhtiön, vaikka sen nimi muuttuikin virallisesti vasta 1970 Vosper Thornycroftiksi. Nykyään yhtiö on osa VT Groupia. Se luopui laivanrakennuksesta myytyään telakkatoimintojensa yhteistyöyrityksestä 45 prosentin osakepääomansa aseyhtymä BAE Systemsille 2009. VT Group keskittyi palveluliiketoimintoihin.
Batman: The Video Game
Batman: The Video Game on Sunsoftin kehittämä ja julkaisema videopeli Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu Tim Burtonin vuonna 1989 ensi-iltansa saaneeseen "Batman"-elokuvaan.
Peli on tasohyppelytyylinen peli. Batman kykynee käyttää nyrkkien lisäksi kolmea eri asetta: bumerangia, käsiasetta ja kolmea sirkkeliä. Peli on siitä erikoinen, että moniin paikkoihin ei ylety tavallisilla hypyillä, joten Batman pystyy pelissä hyppäämään seinästä toiselle, jolloin pelaaja pääse paikkoihin, joihin tavallisella hypyllä se on mahdotonta. Batman joutuu kulkemaan viiden eri tason läpi (joista ensimmäinen, toinen ja viimeinen taso ovat elokuvasta tuttuja) ja hänen on kohdattava vaarallisia vastustajia, jotta hän pääsisi lähemmäksi Jokeria.
Peli on tunnettu vaikeudestaan, joten pelissä on parempi edetä mahdollisimman varovaisesti ja oltava tarkkana edetäkseen pelissä. Peli on graafisesti vuosia aikaansa edellä ja musiikkeja kehutaan Nintendon kärkikastiksi.
Juoni on kaikin puolin samanlainen kuin elokuvassa. Gotham Cityssä vallitsee rikollisuus, kun alamaailman johtotähdeksi nousee mielisairas rikollisnero, Jokeri. Ainoa, joka voi pysäyttää hänet, on Batman, joka haluaa kostaa arkkiviholliselleen vanhempiensa kuoleman.
SAS Institute
SAS Institute (SAS) on amerikkalainen ohjelmistotalo, joka toimittaa liiketoiminta-analytiikkaratkaisuja. Vuonna 1976 perustettu yhtiö työllistää yli 13 000 henkilöä ympäri maailmaa. SASin liikevaihto vuonna 2013 oli 3,02 miljardia dollaria ja sen pääjohtajana toimii edelleen yksi yhtiön perustajista, Jim Goodnight. SAS on toiminut Suomessa vuodesta 1987 keskittyen erityisesti toimialaratkaisujen, kuten pankki- ja vakuutusalan ratkaisujen tuottamiseen. Espoossa sijaitseva SAS Institute Oy työllistää n. 90 henkilöä, ja yrityksen toimitusjohtajana toimii Johan Sandell.
Stiglitzin komitea
Stiglitzin komitean (nimetty Joseph Stiglitzin mukaan) tehtävä oli tehdä parannusehdotuksia kansantalouksien taloudellisen suorituskyvyn ja väestön hyvinvoinnin mittaamiseen, raportointiin ja tilastointiin. Komission työn käynnisti Ranskan presidentti Nicholas Sarkozyn aloite helmikuussa 2008. Toimeksiannon lähtökohtana oli tyytymättömyys niihin tilastollisiin tietolähteisiin, joilla oli keskeinen rooli talouden ja yhteiskunnallisen kehityksen mittaamisessa ja ohjaamisessa. Stiglitzin komission raportti julkaistiin 15.9.2009 (Stiglitz & al. 2009). 300-sivuinen raportti antaa kokonaiskuvan kansakuntien taloudellisen suorituskyvyn ja väestön hyvinvoinnin mittaamistavoista ja niiden parantamisehdotuksista. Raportin johtopäätöksissä todetaan, että hyvinvointi (well-being) on moniulotteinen käsite, jonka kaikkia komponentteja pitäisi ainakin periaatteessa käsitellä samanaikaisesti. Hyvinvointia tarkastellaan seuraavan kolmen pääotsikon alla: 1) Taloudellisen suorituskyvyn mittaaminen, erityisesti tuotanto, tulonmuodostus, kulutus ja varallisuus 2) Elämänlaatu 3) Kestävä kehitys ja ympäristö. (Stiglitz & al. 2009, Simpura 2009)
Näiden pääotsikoiden alla komitea esittä 12 periaatteellista ehdotusta hyvinvoinnin mittaamiseen ja tulkintaan (Simpura 2009). Suositukset 1–5 liittyvät kansantalouden tilinpidon kehittämiseen, suositukset 6–10 koskevat elämän laatua ja suositukset 11–12 liittyvät kestävään kehitykseen.Raportissa todetaan, että hyvinvointi (well-being) on moniulotteinen käsite, jonka kaikkia komponentteja pitäisi ainakin periaatteessa käsitellä samanaikaisesti. Stiglitzin komitea on tunnistanut hyvinvoinnissa seuraavat perusulottuvuudet (Stiglitz & al. 2009, Simpura 2009)
Eero Eerola
Eero Jalmari Eerola (10. toukokuuta 1884 Tuulos – 20. tammikuuta 1939 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, lehtimies ja kirjailija.
Eerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Johan (Eero Johannes) Eerola ja Vilhelmiina Brusila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui 1906 Mustialan maanviljelysoppilaitoksesta agronomiksi. Eerola toimi Uudenkirkon kansanopiston opettajana 1906–1915 ja Viipurin kaupunginagronomina 1915–1928.
Eerolan kirjalliseen tuotantoon kuului runoja ja näytelmiä. Hän kirjoitti myös sanat Jean Sibeliuksen 1920 säveltämään Viipurin Lauluveikkojen kunniamarssiin. Muita Eerolan sanoituksia olivat muun muassa suomalaiseen kansansävelmään perustunut "Kyntäjän laulu" ja Erkki Melartinin säveltämä "Nuorten maamiesten laulu".
Eerola oli naimisissa 1910–1927 Annikki Arvida Niskasen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uudelleen naimisiin 1930 Hulda Matilda Silanderin kanssa.
Niki Sirén
Niki Sirén (s. 5. helmikuuta 1976 Kouvola) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Sveitsin Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersissa. Lukuun ottamatta viimeistä kautta sekä satunnaisia pudotuspelejä Sirén pelasi hyökkääjänä, yleensä yhdessä joukkueen muiden ulkomaalaisten kanssa.
Sirén on kouvolalaisen KooKoon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1995–1996 ja siirtyi neljäksi seuraavaksi vuodeksi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen. Hän voitti WCHA:n play-off-mestaruuden keväällä 1998 sekä runkosarjan mestaruuden keväällä 2000. Sirén palasi Suomeen kaudeksi 2000–2001 ja siirtyi Tampereen Tapparaan, jonne hän pääsi treenipeleissä annettujen vahvojen esitysten ansiosta. Sirén saavutti SM-hopeaa keväällä 2001. Kaudeksi 2001–2002 Sirén siirtyi Lahden Pelicansiin.
Sirén pelasi syksystä 2002 lähtien ainoastaan Sveitsissä ja hänellä on Sveitsin jääkiekkolisenssi, mistä johtuen häntä ei siellä laskettu ulkomaalaiseksi pelaajaksi. Sirén siirtyi kaudeksi 2002–2003 Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersiin. Hän pelasi siellä vuoteen 2005 asti ja vuodet 2005–2007 hän pelasi saman liigan SCL Tigersissa, jonka kotikaupunki on Langnau im Emmental. Siréniä valmensi Langnaussa hänen isänsä Esa Sirén. Kokeneena valmentajana tunnettu Esa Sirén on myös ansioitunut sotakirjailija.
Sirén palasi kaudeksi 2007–2008 Rapperswiliin. Hän solmi marraskuussa 2008 kevääseen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen, jota jatkettiin vielä vuodella. Sirén lopetti uransa kevääseen 2012 ja siirtyi työskentelemään rahoitusalalle.
Valfrid Ahonen
Karl Valfrid Ahonen (17. syyskuuta 1893 Helsinki – 26. tammikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Ilmari Unhon ohjaama elokuva "Punahousut" (1939) perustui Valfrid Ahosen "Rakuunat tulivat" -näytelmään.
A. V. Multia
Akseli Viljam Viljasalo, kirjailijanimi A. V. Multia (8. heinäkuuta 1889 Keuruu – 19. helmikuuta 1980 Pori) oli suomalainen upseeri ja kirjailija.
Viljasalo oli puolustusvoimien kantahenkilökuntaa. Hän sai kapteenin arvon 1929, majurin 1940, ja 1944 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1944. Hän kuului myös suojeluskuntaan.
Ilmari Unhon 1940 ohjaama elokuva "Kersantilleko Emma nauroi?" perustuu Viljasalon romaaniin "Kersantillekko Emma nauroi?".
Nimellä Akseli Viljasalo:
Nimimerkillä "A. V. Multia":
Intianaavikkokiuru
Intianaavikkokiuru ("Ammomanes phoenicura") on intialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää lähes koko Intian niemimaan lukuun ottamatta pohjoisimpia osia; se pesii epäsäännöllisesti myös Koillis-Pakistanissa. James Franklin kuvaili lajin holotyypin Vindhyasta, Benaresin ja Gurrah Mundeln väliltä Intian Narbuddasta 1831.
SMS Derfflinger
SMS Derfflinger oli Saksan keisarillisen laivaston Derfflinger-luokan taisteluristeilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus nimettiin kolmikymmenvuotisessa sodassa palvelleen brandenburgilaisen sotamarsalkka Georg von Derfflingerin mukaan. Se oli luokkansa nimikko, ja sen sisaraluksia olivat "SMS Hindenburg" ja "SMS Lützow". Saksalaiset pitivät Derfflinger-luokkaa ominaisuuksiltaan varsin onnistuneena. Edeltäneisiin alusluokkiin verrattuna aluksissa oli parempi panssarointi ja tehokkaammat 305 millimetrin pääaseet.
Lähes koko sodan ajan laivaston 1. tiedusteluryhmään kuulunut alus otti osaa Doggermatalikon taisteluun, jossa siihen osui kolme 13,5 tuuman kranaattia. Osumat eivät kuitenkaan aiheuttaneet merkittäviä vaurioita. Skagerrakin taistelun aikana alus ampui yksitoista täyslaidallista Britannian Kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijä "HMS Queen Maryyn" tuhoten sen. Alus kärsi myös itse mittavia vaurioita, kun siihen osui kymmenen 15 tuuman, yksi 13,5 tuuman ja kymmenen 12 tuuman kranaattia. Aluksen taaemmat tykkitornit muuttuivat käyttökelvottomiksi "HMS Revengen" ampumien 15 tuuman kranaattien sytytettyä torneissa olleet ajopanokset tuleen. Aiemmin alukseen osuneet 15 tuuman kranaatit olivat aiheuttaneet vuodon aluksen etuosastoissa. Taistelun loppuessa alukseen oli vuotanut 3 350 tonnia vettä, mistä määrästä 1 020 tonnia oli tarkoituksella laskettu alukseen sammutettaessa takatornien tulipaloja ja 206 tonnia vakaamaan aluksen kallistumaa.
Sodan päättyessä laiva internoitiin Kuninkaallisen laivaston tukikohtaan Scapa Flow’ssa, jossa sen oma miehistö upotti sen myöhemmin Versailles’n rauhan epäedullisten ehtojen vuoksi. Alus nostettiin 1934, minkä jälkeen se romutettiin.
Bill Bottrell
Bill Bottrell on yhdysvaltalainen musiikintuottaja, sanoittaja ja muusikko, joka tunnetaan luultavasti parhaiten yhteistyöstään Michael Jacksonin ja Sheryl Crow’n kanssa.
Pulmuskiuru
Pulmuskiuru ("Ammomanopsis grayi") on lounaisafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Lounais-Angolan rannikkotasangon ja pääosan Namibiasta. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Johan August Wahlberg kuvaili lajin holotyypin Kuiseb- ja Swakopjokien väliltä Namibian Damaramaasta 1855.
Mongoliankiuru
Mongoliankiuru ("Melanocorypha mongolica") on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Mongolian ja läheiset alueet Venäjältä ja Koillis-Kiinasta. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Mongoliasta 1776.
Tiibetinkiuru
Tiibetinkiuru ("Melanocorypha maxima") on keskiaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Tiibetin ylängön Luoteis-Intiasta itään Kiinan keskiosiin. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Sikkimin rajaseududuilta 1867.
Steeltown Records
Kaksi The Jackson 5 -yhtyeen singleä julkaistiin tämän lyhyen levytyssopimuksen aikana, "Big Boy" ja "We Don't Have To Be Over 21 (to Fall in Love)"
Malabarintöyhtökiuru
Malabarintöyhtökiuru ("Galerida malabarica") on intialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian niemimaan lounaisosan Gujaratin kaakkoispuolella. Giovanni Antonio Scopoli kuvaili lajin holotyypin Malabarrannikolta 1786.
Huilukiuru
Huilukiuru ("Galerida magnirostris") on eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Namibian lounaiskolkan, Lesothon ja Etelä-Afrikan lounais- ja länsiosat. Siitä tunnetaan kolme alalajia. James Francis Stephens kuvaili lajin holotyypin läheltä Kapkaupunkia 1826.
Pikkutöyhtökiuru
Pikkutöyhtökiuru ("Galerida deva") on intialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian niemimaan keski- ja länsiosat. William Henry Sykes kuvaili lajin holotyypin Deccanista 1832.
Tropiikkitöyhtökiuru
Tropiikkitöyhtökiuru ("Galerida modesta") on afrikkalainen töyhtökiurujen sukuun kuuluva varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen länsi- ja keskiosia Senegambiasta Etelä-Maliin, Guineasta, Sierra Leonesta ja Norsunluurannikolta itään Sudanin lounais- ja eteläosiin, sekä Kamerunin ylängöt, Kongon luoteisosan, Keski-Afrikan kaakkoisosan ja Ugandan luoteiskolkan. Siitä tunnetaan neljä alalajia. Theodor von Heuglin kuvaili lajin holotyypin Bongosta, Bahr-el-Ghazalista, Sudanista 1864.
Sam Harper
Sam Harper on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja elokuvatuottaja. Hänellä on kolme lasta.
Kokkolan linja-autoasema
Kokkolan linja-autoasema sijaitsee Kokkolan ydinkeskustassa Tehtaankadulla, Rautatienkadulla ja Kustaa Aadolfinkadulla. Kaikki Kokkolan paikallis- ja kaukoliikenteen vuorot pysähtyvät asemalla. Linja-autoasemalla on kuusi lähtölaituria, ja sieltä lähtee päivittäin kymmeniä vuoroja.
Kokkolan Matkahuolto valittiin vuonna 2006 vuoden Matkahuolloksi.
Norjan Supercup
Norjan Supercup ("Superfinalen") oli kahdesti järjestetty jalkapallokilpailu Norjassa. Siinä kohtasivat edellisen kauden Tippeligaenin ja Norjan Cupin mestarit. Supercup pelattiin noin viikkoa ennen Norjan liigan alkua. Mikäli sama joukkue oli voittanut edellisellä kaudella sekä liigan että cupin pelasi mestari liigassa toiseksi sijoittunutta seuraa vastaan.
Ottelu järjestettiin hyväntekeväisyystapahtumana vuosina 2009 ja 2010. Sen tuotto meni UNICEFille. Superfinalen osoittautui kuitenkin taloudellisesti kannattamattomaksi ja se lopetettiin.
Antti Chydeniuksen katu
Antti Chydeniksen katu sijaisee Kokkolassa. Se on saanut nimensä Anders Chydeniuksen mukaan. Katu alkaa Tehtaankadusta ja kulkee koilliseen. Se päättyy Pohjoisväylän kohdalla. Antti Chydeniuksen kadulla sijaitsee muun muassa Kokkolan keskuskenttä ja vuonna 1930 rakennettu Mäntykankaan koulu. Katu kulkee Kiviniittyssä, Mäntykankaassa, Neristanissa ja Hakalahdessa.
Kaarlelankatu (Kokkola)
Kaarlelankatu on Kokkolassa oleva katu. Kaarlelankatu alkaa Pohjoisväylän risteyksestä, suuntanaan etelä, ja loppuu Rautatienkadun kulmaan. Kaarlelankadulla sijaitsee muun muassa Kokkolan pääpoliisiasema, Kokkolan jäähalli, Uintikeskus Vesiveijari ja Sokos Hotel Kaarle. Kaarlelankadulla on hotelli Kaarlen kohdalla iso kivi, johon on tehty J. V. Snellmanin patsas. Kaarlelankatu kuluu osittain Mäntykankaaseen ja Rytimäkeen.
Torikatu (Kokkola)
Torikatu on Kokkolassa sjaitseva katu. Torikatu alkaa Hakalahdenkadun kulmasta ja loppuu Tehtaankadun risteykseen. Torikadulla sijaitsevat muun muassa Kokkolan tori, Hotel Seurahuone ja Kokkolan kaupunginteatteri.
Patagoniansirkku
Patagoniansirkku ("Phrygilus patagonicus") on Etelä-Amerikassa Chilessä ja Argentiinassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan patagoniansirkku on noin 15 cm. Koiraan pää on väriltään harmaa. Selkä on okrankeltainen ja yläperä kirkkaamman keltainen. Siivet ovat mustat. Vatsa on keltainen ja kyljet hieman ruskeammat. Naaras eroaa koiraasta oliivinvihreän selkänsä perusteella. Harmaahuppusirkku ("Phrygilus gayi") muistuttaa patagoniansirkkua, mutta on kookkaampi ja alavatsastaan valkoinen.
Patagoniansirkkua tavataan Chilestä ja Länsi-Argentiinasta. Lajin elinympäristöä ovat metsien reunamaat ja pensaikot. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 200 metrin korkeudella meren pinnasta.
Don’t Tell Me Promo Tour
Don't Tell Me Promo Tour on Madonnan ensimmäinen promo-kiertue. Se mainostaa vuonna 2000 tullutta uutta studioalbumia "Musicia". Don't Tell Me Promo Tour esitettiin kahdessa paikassa, "Roseland Ballroomissa" New Yorkissa sekä "Brixton Academyssa" Lontoossa.
Thriller (kappale)
Thriller on Michael Jacksonin kappale, joka ilmestyi "Thriller"-albumilla vuonna 1982. Singlenä se ilmestyi vasta vuonna 1984. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Rod Temperton.
Kalpa (lehti)
Kalpa on Kadettitoverikunta ry:n julkaisema aikakaustyyppinen opiskelijalehti. 
Vuonna 1930 perustetun lehden artikkelit käsittelevät kadettien ja muiden Maanpuolustuskorkeakoulussa opiskelevien ihmisten elämään liittyviä asioita eri näkökulmista.
Lehti ilmestyy kolme kertaa vuodessa ja jokaisesta numerosta otetaan 2 500 - 3 000 kappaleen painos. Kadettien lisäksi lehti jaetaan myös MPKK:n henkilökunnalle, upseereille, yhteistyöyrityksille, varuskuntiin sekä muille sidosryhmille. Lehden päätoimittaja vaihtuu vuosittain lokakuun alussa, jolloin vastuu lehden toimittamisesta siirtyy kadettien toiselle vuosikurssille.
Human Nature (Michael Jacksonin kappale)
Human Nature on kappale Michael Jacksonin vuoden 1982 albumilta "Thriller". Se julkaistiin vuonna 1983 albumin viidentenä singlenä.
Don’t Stop ’til You Get Enough
Don't Stop 'til You Get Enough on Michael Jacksonin ensimmäinen kappale, jonka hän itse sävelsi sooloartistina. Tätä ennen Jackson kuitenkin oli säveltänyt kappaleita The Jacksons -yhtyeelle. Don't Stop 'til You Get Enough oli ensimmäinen single Off the Wall -albumilta vuonna 1979.
Tomi Pöllänen
Tomi Ensio Pöllänen (s. 26. toukokuuta 1978 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa Allsvenskanin Karlskrona HK:ssa.
Pöllänen on Jokipoikien kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jääkiekon I-divisioonassa kaudella 1996–1997. Välillä joukkueensa kapteeninakin toiminut Pöllänen edusti Jokipoikia vuoteen 2001 asti ja siirtyi kaudeksi 2001–2002 Kouvolan KooKoohon. Hän teki siellä läpimurtonsa tehdessään 44 ottelussa tehot 28+23=51. Pöllänen voitti 28 osumallaan Mestiksen maalipörssin ja valittiin tähdistökentälliseen. Pistepörssissä hän sijoittui kolmanneksi yhdessä Hermeksen Jani Uskin kanssa. Pöllänen voitti myös Mestiksen hopeaa.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2002–2003 jääkiekon SM-liigan Porin Ässiin. Hän pelasi kauden 2004–2005 GET-liigan Frisk Tigersissa. Pöllänen palasi SM-liigaan kaudeksi 2005–2006 ja siirtyi sarjaan nousseeseen KalPaan. Hän oli aluksi seurassa kahden viikon koeajalla, jonka jälkeen sai 1+1-vuotisen sopimuksen. Pöllänen aloitti kauden 2006–2007 ottelukohtaisella sopimuksella Jokipojissa, mutta siirtyi seitsemän ottelun jälkeen kuukauden koeajalle Sveitsin Nationalliga B:n HC Sierreen. Hänen piti alun perin tuurata loukkaantunutta Eric Fortieriä, mutta jäi lopulta ilman sopimusta. Pöllänen palasi loppukaudeksi Jokipoikiin marraskuussa 2006.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2007–2008 GET-liigan Lillehammer IHK:hon. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta. Ensimmäisellä kaudellaan Pöllänen oli GET-liigan pistepörssin kuudes, toisella kolmas ja kaudella 2009–2010 hän voitti runkosarjan pistepörssin tehoin 28+41=69. Pöllänen valittiin liigan tähdistökentälliseen ja palkittiin kauden parhaana pelaajana.
Kaudeksi 2010–2011 Pöllänen palasi Frisk Tigersiin. Hän oli tehoilla 19+32=51 joukkueen paras pistemies ja sijoittui GET-liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Kevään 2011 pudotuspeleissä Pöllänen oli tehoilla 1+5=6 Tigersin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton maanmiehensä Markku Vuorisalon kanssa.
Kaudeksi 2011–2012 Pöllänen siirtyi Ruotsin I-divisioonan Karlskrona HK:hon. Karlskrona HK nousi kauden päätteeksi Allsvenskaniin. Kaudeksi 2012–2013 Pöllänen nimettiin joukkueen kapteeniksi.
Yhdysvaltain terveydenhuoltouudistus
Yhdysvaltain terveydenhuoltouudistus, puhekielessä Obamacare, on uudistus, jonka sisältö on Yhdysvaltain edustajainhuoneen 22. maaliskuuta 2010 hyväksymässä lakipaketissa nimeltä Patient Protection and Affordable Care Act (myös muodossa H. R. 3590).
Edustajainhuone hyväksyi lakiehdotuksen äänin 219–212. Jokainen republikaani sekä 34 demokraattia äänesti ehdotusta vastaan.
Yhdysvaltain presidentti Barack Obama vahvisti lain seuraavana päivänä, 23. maaliskuuta. Terveydenhuoltouudistus oli yksi Obaman merkittävimmistä sisäpoliittisista hankkeista. Muutosta valmisteltiin yli vuoden ajan.
Donald Trumpin vaalilupauksiin kuului lain kumoaminen, mutta kumoaminen ei saanut riittävästi kannattajia republikaanien keskuudessa, ja Trump perui 24.3.2017 aiotun äänestyksen. Osa vastusti sitä siksi, että se olisi vienyt terveydenhoidon vähävaraisilta, osa siksi, että sen tuomat säästöt eivät olisi olleet riittäviä.
Uudistus takaa sairausvakuutuksen yli 30 miljoonalle yhdysvaltalaiselle. Aluksi uudistus rajoittaa sairausvakuutusyhtiöiden mahdollisuuksia evätä vakuutus niiltä, joilla on jo valmiiksi olemassa oleva terveysongelma. Vakavaan tautiin sairastuneen vakuutetun turvaa ei voi myöskään enää yhtäkkiä lopettaa. Lisäksi jokaiselle tulee myöhemmin pakolliseksi hankkia sairausvakuutus vähävaraisten saadessa valtion tukea tai verohelpotuksia sen maksamiseksi.
American Life Promo Tour
American Life Promo Tour on Madonnan toinen promokiertue. Se mainosti vuonna 2003 ilmestynyttä uutta studioalbumia "American Life". American Life Promo Tour esitettiin yhdeksässä paikassa, "MTV Times Square Studioilla" ja "Tower Recordsissa" New Yorkissa, "RTL Studioilla" Kölnissä, kaksi kertaa "BBC:llä", "ITV Studioilla" ja "HMV:ssä" Lontoossa sekä "Carerre Studioilla" ja "La Cantine Du Faubourgissa" Pariisissa.
Nuokkukohokki
Nuokkukohokki ("Silene nutans") on monivuotinen, nuokkuvakukkainen kohokkilaji.
Nuokkukohokki kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi. Se on monivartinen, varsi on yleensä karvainen ja varsinkin yläosastaan tahmea. Kukintovarren tyvellä on tavallisesti kukattomia versoja. Kasvin juurakko on vaalea. Aluslehdet ovat vastapuikeita-suikeita. Ylimmät varsilehdet ovat tasasoukan suikeita. Kukinto koostuu useista toispuoleisesti nuokkuvista haaroista, ja niiden päässä sijaitsevista vaaleista kukista. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön, pysyvästi hoikka ja violettisuoninen. Terälehdet ovat kellertävänvalkeat, kynnelliset ja syvään kaksijakoiset, niiden liuskat ovat kapeat. Suomessa nuokkukohokki kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat ovat iltaisin tuoksuvia. Hedelmänä on kota.
Nuokkukohokista tunnetaan Pohjoismaissa kaksi muunnosta, karvanuokkukohokki (var. "nutans") ja kaljunuokkukohokki (var. "infracta"). Näistä jälkimmäinen on kokonaan kalju.
Nuokkukohokkia tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta Venäjälle saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan, Romaniaan, Etelä-Ukrainaan ja Keski-Venäjän eteläosiin, pohjoisessa Britteinsaarille, Fennoskandian keskiosiin ja Keski-Venäjän pohjoisosiin. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle Keski-Siperiaan saakka. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös muutamalle alueella Pohjois-Amerikkassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa nuokkukohokki on melko yleinen laji eteläisimmässä osassa maata, missä se kasvaa myös alkuperäisenä. Lounais-Suomessa se on paikoin yleinenkin. Pohjoisempana laji on satunnainen uustulokas, jota on Länsi-Lapissa tavattu Käsivarren korkeudelle asti.
Nuokkukohokki kasvaa muun muassa kuivilla mäenrinteillä, kalliotörmillä, harjunrinteillä, harjukedoilla rinneniityillä- ja pensaikoissa ja kyläkedoilla.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1991–1992
Saksan jalkapallon 1. Bundesliigan kausi 1991–1992 oli järjestyksessään 29. maan korkeimman sarjatason, 1. Bundesliigan, kausi. Se alkoi 2. elokuuta 1991.
Nousijoina kauden aloittivat FC Hansa Rostock, FC Schalke 04, Dynamo Dresden ja MSV Duisburg.
Mestaruuden voitti VfB Stuttgart. Bundesliigasta putosivat Stuttgarter Kickers, FC Hansa Rostock, Fortuna Düsseldorf ja MSV Duisburg.
Drenthe (täsmennyssivu)
Drenthe tarkoittaa seuraavia asioita:
Kampaniili
Kampaniili () on kirkon erillinen kellotorni. Varhaisimmat ovat peräisin alkuseurakunnan ajoilta. Kampaniileja on nykyään myös muissa julkisissa rakennuksissa kuin kirkoissa.
Kuuluisia kampaniileja ovat muun muassa Pisan torni, Pyhän Markuksen torni Venetsiassa ja Torinon tuomiokirkon kampaniili.
Dirty Rotten
Dirty Rotten EP/LP on crossover thrash -yhtye D.R.I.:n ensimmäinen studioalbumi.
Juice Leskisen diskografia
Juice Leskisen diskografia käsittää yli kolmekymmentä albumia, joissa Juice Leskinen esiintyy eri yhtyeidensä kanssa.
Juice Leskisen kirjallinen tuotanto
Juice Leskisen kirjallinen tuotanto kattaa Juice Leskisen kirjoittamia ja suomentamia kirjoja.
Sylvan Learning
Sylvan Learning (aiemmin Sylvan Learning Center) on useita oppimiskeskuksia käsittävä yritys. Sylvan tarjoaa henkilökohtaista avustusta lukemisessä, kirjoittamisessa, matematiikassa sekä opiskelutaidoissa. Se tarjoaa avustusta 4½-vuotiaista aina high school -ikäisiin asti.
Sylvanilla on noin 1 100 oppimiskeskusta ympäri Pohjois-Amerikkaa. Keskuksia on 49 Yhdysvaltojen osavaltiossa sekä kuudessa Kanadan provinssissa. Sen päämaja sijaitsee Baltimoressa, Marylandin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Unabomberina tunnettu yhdysvaltalainen kirjepommittaja Theodore Kaczynski kritisoi New York Timesissa vuonna 1995 ilmestyneessä manifestissaan "Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus" sitä, kuinka Sylvanin tapaiset oppimiskeskukset aivopesevät lapsia yhteiskuntaan sopiviksi.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1992–1993
Saksan jalkapallon 1. Bundesliigan kausi 1992–1993 oli järjestyksessään 30. maan korkeimman sarjatason, 1. Bundesliigan, kausi. Se alkoi 15. elokuuta 1992.
Nousijoina kauden aloittivat SC Freiburg, MSV Duisburg ja VfB Leipzig.
Mestaruuden voitti Werder Bremen. Bundesliigasta putosivat VfL Bochum, KFC Uerdingen 05 ja 1. FC Saarbrücken.
A New Bohemia
A New Bohemia on Lapkon neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. toukokuuta 2010.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Le maschere
Le maschere on Pietro Mascagnin prologista ja kolmesta näytöksestä koostuva ooppera ("commedia lirica"). Se kantaesitettiin 17. tammikuuta 1901 Milanossa, Genovassa, Torinossa, Roomassa, Venetsiassa ja Veronassa. Teoksen libretto on Luigi Illican käsialaa.
Repullinen hiittiä
Repullinen hiittiä on suomalaisen rap-artisti Brädin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2010. Albumin julkaisi Rähinä Records -levy-yhtiö ja sen tuotannosta vastaa kokonaan MGI. Levyllä vierailevat muun muassa Sami Saari, Illi, TS, Cheek ja Osmo Ikonen. Levyn nimi on mukaelma Eppu Normaalin "Repullinen hittejä" -kokoelma-albumista.Kappale "Parempaa kangasta" julkaistiin ensimmäistä kertaa jo vuonna 2008 "Suomihiphoppia Vol. 5" -kokoelmalla. "Kuka hän on" kappaleen kertosäkeen sanat on Kasevan kappaleesta "Striptease-tanssija". "Kato mun käteen" sisältää samplet Elastisen kappaleesta "Nuori nero" sekä 5th Elementin "2.8 promillea" -kokoelman "Mä oon niin leija" -kappaleesta.
Albumista julkaistiin 4. elokuuta 2012 DJ Luoman tekemä remixversio nimellä "Repullinen remixejä". Remixversio julkaistiin vain ilmaisladattavaksi internetissä.Ainoa kappale, jota ei ole remix-versiossa on "Parempaa kangasta". Albumilla on alkuperäisten kappaleiden lisäksi yksi skitti sekä kappale "EPMT mestari areenalla", joka on koottu Brädin säkeistöistä Herrasmiesliigan viideltä ensimmäiseltä "Ei pahalla, mut tahallaan" -kappaleelta.
I Rantzau
I Rantzau on Pietro Mascagnin nelinäytöksinen ooppera Giovanni Targioni-Tozzettin ja Guido Menascin librettoon. Se kantaesitettiin 10. marraskuuta 1892 Firenzen Teatro della Pergolassa. Teos on levytetty vuonna 1992 Bruno Rigaccin johtamana.
Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus
Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus () on "Unabomberina" tunnetun kirjepommittaja Theodore Kaczynskin kirjoittama manifesti. Se julkaistiin 19. syyskuuta 1995 FBI:n suosituksesta The Washington Postissa sekä The New York Timesissa. Kaczynski oli toimittanut manifestin lehtien toimituksille kesäkuussa 1995. FBI suositteli lehdille manifestin julkaisemista vihjeiden saamiseksi.
Kaczynski oli poliisille osoitetussa kirjeessään luvannut lopettaa kirjepommikampanjansa, mikäli hänen manifestinsa julkaistaisiin laajalevikkisessä sanomalehdessä. Viimeisin pommi oli ollut tappava. Manifestin julkaisun jälkeen veljen vaimo epäili Theodoren voivan olla Unabomber ja veli David tunnisti Theodoren kirjoitustyylin vertaamalla henkilökohtaisiin kirjeisiin ja paljasti tämän FBI:lle. Kaczynskin asumukselle tehtiin kotietsintä ja hänet pidätettiin 4. huhtikuuta 1996.
"Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus" käsittelee modernin teknologian haittoja ihmisille sekä luonnolle. Kaczynski kritisoi manifestissaan Sylvanin oppimiskeskusten kaltaisia paikkoja, joissa ihmiset "aivopestään" käyttäytymään järjestelmän mukaisesti. Hänen mielestään teollista yhteiskuntaa ei voida tuhota rauhanomaisin keinoin, vaan sen tuhoaminen vaatii vallankumouksen.
Kaczynski oli lukenut ranskalaisen filosofin Jacques Ellulin teoksia, joista tunnetuin on tekniikan haittoja käsittelevä "The Technological Society". Kaczynski on maininnut Ellulin teoksen lempikirjakseen.
Kuusi moraalitarinaa
Kuusi moraalitarinaa tai Kuusi moraalista tarinaa ("Six contes moraux" tai myös "Contes moraux") on ranskalaisen elokuvaohjajan Éric Rohmerin kuuden elokuvan sarja vuosilta 1962–1972.
Rohmer ei ollut erityisen tunnettu ohjaaja, eikä hänen esikoiselokuvansa "Leijonan merkki" saanut juuri huomiota. "Kuusi moraalitarinaa" -elokuvasarjan edetessä hänen maineensa kuitenkin alkoi kasvaa. Kiitetyimpiä ja yleisön suosikkeja ovat erityisesti "Yöni Maudin luona" ja "Clairen polvi".
Kunkin elokuvan tarina rakentuu muunnelmana samasta teemasta: miehen ja naisen rakkaudesta, josta mies pyrkii pois toisen naisen luokse mutta palaa kuitenkin ensimmäisen luo. Rohmer on korostanut, että ranskan kielen moraali-sana on merkitykseltään toinen kuin muissa kielissä. Kyse ei ole tarinasta, jossa on moraali, vaan "moraliste" on kiinnostunut ihmisen sisäisistä mielenliikkeistä, ja olennaista on siten ihmisen oma näkemys käyttäytymisestään, ei käyttäytyminen sinänsä.
Panslaavilaiset värit
Panslaavilaiset värit ovat punainen, sininen ja valkoinen. Värit vahvistettiin Prahassa pidetyssä panslaavilaisessa konferenssissa vuonna 1848 ja ne pohjautuivat silloiseen Venäjän keisarikunnan (ja nykyisen Venäjän federaation) lippuun.
Sting in the Tail
Sting in the Tail on saksalaisyhtye Scorpionsin kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2010. Ensimmäisellä singlekappaleella ”The Good Die Young” vierailee Tarja Turunen.
Musiikillisesti yhtye meni takaisin juurilleen, ja albumille onkin poimittu parhaat elementit 1980-luvun albumeista ja yhdistelty hieman uutta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 23. Suomessa se nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Päällekkäisvalotus
Päällekkäisvalotus on valokuvauksessa käytetty tekniikka, jossa sama valokuva valotetaan kahdesti tai useammin.
Kaksoisvalotuksella luodaan kuva, jossa on päällekkäin kaksi kuvaa. Sitä voidaan käyttää luomaan aavemaisia kuvia tai tuomaan kuvaan ihmisiä tai esineitä, joita ei alkuperäisessä kuvassa ollut paikalla. Tekniikkaa on käytetty usein valokuvahuijausten luomiseen ja toisaalta myös taiteellisten syiden takia. Digitaalitekniikalla voidaan käyttää kuvankäsittelyohjelmaa kahden kuvan muuttamiseen päällekkäisiksi.
Kriketin maailmanliiga
Kriketin maailmanliiga on vuonna 2007 käynnistynyt sarja. Alkuperäinen liiga käsitti viisi divisioonaa, joihin joukkueet valittiin maailmanrankingin perusteella. Toisella kaudella liigassa on jo kahdeksan divisioonaa. Ensimmäisellä kaudella kuhunkin turnaukseen osallistui 6-12 joukkuetta, mutta kaudella 2009-2013 kuhunkin divisioonaan osallistuu kuusi joukkuetta, poikkeuksena 8. divisioona, jossa pelaa kahdeksan joukkuetta. Lopputurnauksessa, joka on karsinta World Cupiin pelaa kuitenkin 12 joukkuetta.
Kustakin divisioonasta kaksi parasta nousee ylempään divisioonaan, kaksi heikointa putoaa alempaan ja muut säilyttävät paikkansa ko. divisioonassa, joka pelataan jälleen kahden vuoden kuluttua. Tästä on kuitenkin muutamia poikkeuksia. 8. divisioonasta nousee kaksi, mutta vain yksi säilyy ja loput viisi joukkuetta putoavat liigasysteemin ulkopuolelle. Nämä paikat täytetään sitten maanosien (Afrikka, Amerikka, Aasia ,Itä-Aasia-Tyynenmeren alue ja Eurooppa) parhailla joukkueilla, joilla ei vielä ole paikkaa maailmanliigassa. 1. divisioonasta ei myöskään kesken kauden pudoteta yhtään joukkuetta, vaan kaikki kuusi ovat vamuudella mukana lopputurnauksessa, josta jälleen 6 parasta jatkaa 1. divisioonassa. Sijoille 7-10 sijoittuneet aloittavat 2. divisioonassa ja 11-12 sijoittuneet 3. divisioonassa. Lopputurnauksen neljä parasta joukkuetta selviytyvät lisäksi World Cupiin.
Kaudella 2007-2009 maailmanliigan voittajaksi selviytyi Irlanti. Irlannin krikettijoukkue käsittää sekä Irlannin tasavallan että Pohjois-Irlannin pelaajat.
Tod Browning
Tod Browning (syntyjään Charles Albert Browning, Jr.; 12. heinäkuuta 1880 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat – 6. lokakuuta 1962 Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen ohjasi urallaan sekä mykkä- että äänielokuvia. Hän ohjasi mm. elokuvat "Dracula – vanha vampyyri" ja "Freaks – kummajaiset".
Browningin lapsuudesta ei ole juurikaan tietoja, mutta 16-vuotiaana hän karkasi kiertävän sirkuksen mukaan. Browning esiintyi sirkuksessa mm. klovnina, käärmeihmisenä ja kahlekuninkaana. Hän työskenteli sirkuksen lisäksi huvipuistoissa ja vaudevillessä, ennen kuin aloitti uransa elokuvanäyttelijänä Biographilla vuonna 1913. Seuraavana vuonna hän siirtyi Reliance-Majestic Studiosille, jossa hän esiintyi mm. D. W. Griffithin elokuvassa "Suvaitsemattomuus" (1916). Browning toimi myös elokuvan apulaisohjaajana.
Browning siirtyi Universal Picturesin listoille vuonna 1919. Universalilla Browning ohjasi useita elokuvia Priscilla Deanin kanssa. Yrityksen palveluksissa hän tutustui myös näyttelijä Lon Chaneyyn, jonka kanssa hän teki myöhemmin yhteistyötä. Metro-Goldwyn-Mayer perustettiin 1924, ja se tavoitteli nousemista Hollywoodin suurimmaksi elokuvayhtiöksi. Se palkkasikin heti monia suuria nimiä. Browning ohjasikin vuonna 1925 MGM:lle elokuvan "Kolme paholaista" (1925), jonka pääosassa oli Chaney. Elokuva oli vuoden 1925 menestykkäimpiä. Browningin ja Chaneyn yhteistyö ehti tuottaa MGM:lle kahdeksan elokuvaa ennen Chaneyn kuolemaa vuonna 1930. Näistä tunnetuimmat ovat "Singaporen opiumipesä" (1926), "Kädetön Alfonso" (1927), "West of Zanzibar" (1928) ja kadonnut "Laukaus yössä" (1927). Browningin muut elokuvat tuona aikana eivät saavuttaneet samaa kuuluisuutta kuin ne, jotka hän teki Chaneyn kanssa.
Monissa Browningin elokuvista oli uhkaava ilmapiiri. Hänen vuoden 1931 elokuvansa "Dracula – vanha vampyyri", jossa pääosaa esitti Bela Lugosi, nosti Universalin kauhugenren hallitsijaksi kahdeksi vuosikymmeneksi. Se oli myös käytännössä aloittamassa uutta elokuvan lajityyppiä. "Draculan" menestyksen jälkeen Universal mainosti tekevänsä vielä uuden kauhuelokuvan. Se oli ensimmäinen kerta, kun termiä kauhuelokuva käytettiin. Browningin menestys "Draculan" jälkeen ei jatkunut kovinkaan kauan, sillä hänen seuraava elokuvansa, "Freaks – kummajaiset" (1932), käytännössä lopetti hänen uransa. "Freaksin" päähahmoina oli sirkuksen kummajaisia, mikä oli monelle katsojalle liikaa. Katsojat inhosivatkin elokuvaa, ja kriitikot haukkuivat sen. Elokuva oli myös 31 vuoden ajan kiellettynä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. "Freaksin" maine on kuitenkin kasvanut sen jälkeen, kun se esitettiin uudelleen Venetsian elokuvajuhlilla 1962. Siitä on tullutkin kriitikoiden ylistämä.
"Freaksin" surkean menestyksen jälkeen Browning tippui b-elokuvien ohjaajaksi, mikä ei tarjonnut hänelle tarpeeksi haasteita. Hän ohjasikin enää muutaman elokuvan, kunnes lopetti uransa 1939. Browningin viimeisimpiä elokuvia olivat "Mark of the Vampire" (1935), joka oli uusintaversio "Laukauksesta yössä", ja "Hirveä kosto" (1936).
Bebe Buell
Beverle Lorence ”Bebe” Buell (s. 14. heinäkuuta 1953 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltalainen malli, laulaja ja Playboyn ”Playmate of the Month” marraskuussa 1974. Hän on myös tunnettu suhteistaan tunnettujen rockmuusikoiden, kuten Steven Tylerin, Elvis Costellon, Iggy Popin, David Bowien, Todd Rundgrenin, Mick Jaggerin ja Stiv Batorsin kanssa. Hän on näyttelijä Liv Tylerin äiti.
Vuonna 2001 Buell kirjoitti Victor Bockrisin kanssa omaelämäkerran "Rebel Heart: An American Rock And Roll Journey". The New York Times listasi teoksen bestsellereidensä joukkoon.
Buell syntyi Virginian osavaltiossa. Hänen äitinsä on Washingtonin Protocol Schoolin perustaja Dorothea Johnson ja isänsä Harold Lloyd Buell.
Lee Seung-hoon
Lee Seung-Hoon (s. 6. maaliskuuta 1988 Soul) on eteläkorealainen kaukalopikaluistelija ja pikaluistelun kaksinkertainen olympiavoittaja.
Lee sijoittui kaukalopikaluistelun MM-kilpailuissa Pekingissä 2005 kolmanneksi 1 500 ja 3 000 metrillä sekä kokonaiskilpailussa viidenneksi. 5 000 metrin viestissä hän kuului Etelä-Korean hopeajoukkueeseen. Gangneungin MM-kilpailuissa 2008 hän voitti viestin maailmanmestaruuden. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän voitti 3 000 metriä ja sijoittui kokonaiskilpailussa neljänneksi. MM-joukkuekilpailussa hän sai hopeaa Chuncheonissa 2005 ja pronssia Harbinissa 2008.
Lee sai Torinon universiadeissa 2007 kultaa viestissä, hopeaa 1 000 ja 3 000 metrillä sekä pronssia 1 500 metrilä. Harbinin univediadeissa 2009 hän voitti kultaa 1 000, 1 500 ja 3 000 metrillä sekä sai pronssia viestissä.
Lee siirtyi pikaluisteluun 2009, kun hän ei mahtunut Etelä-Korean kaukalopikaluistelumaajoukkueeseen. Hän voitti Obihiron Aasian mestaruuskilpailuissa 2010 kultaa 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa hän sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.16,95. 10 000 metrillä hän voitti kultaa olympiaennätyksellä 12.58,55. Hän sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi, kun nopeimman ajan luistellut Sven Kramer hylättiin ratarikon vuoksi. Joulukuussa 2010 hän voitti Harbinissa Aasian-mestaruuden 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Inzellin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 5 000 metrillä. Hän voitti Aasian mestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä Astanassa 2012. Seuraavana talvena hän sai maanosan mestaruuskilpailuissa Changchunissa kultaa 5 000 ja 10 000 metrillä sekä hopeaa 1 500 metrillä. Sotšin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa ja oli 10 000 metrillä neljäs. Heerenveenissä 2015 hän sai MM-pronssia joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 ajalla 7.18,26. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Lee voitti kultaa yhteislähtökilpailussa ja saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 10 000 metrillä ja viidenneksi 5 000 metrillä.
Lee voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2014–2015 ja 2016–2017 sekä sijoittui kolmanneksi 2017–2018. Hän on voittanut kahdeksan maailmancupin osakilpailua yhteislähdössä ja yhden 5 000 metrillä.
Ekoenergia
EKOenergia-merkki (entinen Norppaenergia-merkki) on Suomen luonnonsuojeluliiton (SLL) ja 34 muun eurooppalaisen ympäristöjärjestön ylläpitämä ympäristömerkki energialle. Se on ainoa ympäristömerkki energialle Suomessa. Merkki on voittoa tavoittelematon.
Merkki myönnetään uusiutuvista energianlähteistä tuotetulle energialle tietyin kriteerein. Ympäristömerkitty EKOenergia voi olla tuulivoimaa, bioenergiaa, aurinkoenergiaa, aaltovoimaa, geotermistä energiaa tai vesivoimaa. Kriteerien täyttymistä valvotaan vuosittaisella auditoinnilla.
Merkin tavoitteena on ohjata kuluttajia energiavalintoihin, joiden ympäristövaikutukset ovat mahdollisimman pienet, sekä lisätä tietoisuutta energiantuotannon ympäristöhaitoista. Se todentaa myös, että ostopäätös johtaa aina uuteen uusiutuvan energian tuotantoon.
Merkin kriteereissä kiinnitetään huomiota kasvihuonekaasupäästöjen lisäksi uusiutuvan energian ympäristövaikutuksiin.
Vesivoiman osalta EKOenergia edellyttää voimalaitosten sitoutumista ympäristöhaittojensa vähentämiseen. Lisäksi jokaista EKOenergiana myytyä vesisähköllä tuotettua MWh:ta kohti myyjän tulee investoida 0,10€ vesivoiman ympäristöhaittoja korjaavaan rahastoon. Rahastosta on rahoitettu vesistökunnostuksia, kalatiehankkeita sekä kalatietutkimusta mm. Mustionjoella, Saarijärven Murronjoella, Isojoki-Lapväärtinjoella, Karvianjoella, Pielisellä, Vuoksella, Iijoella sekä Oulujoella
Tuulivoiman osalta merkki edellyttää voimalaitoksen sijoittumista tärkeiden linnusto-, maisema- ja luonnonsuojelualueiden ulkopuolelle.
EKOenergia-merkki on Suomen ainoa kolmannen osapuolen valvoma energian sertifiointijärjestelmä. Se on myös ainoa koko maailmanlaajuinen ympäristömerkki energialle.
Merkki on ollut käytössä vuodesta 2013, mutta sen juuret ovat suomalaisessa 1998 perustetussa Norppaenergia-merkissä, jolloin sähkömarkkinoiden vapautumisen myötä kuluttajille avautui mahdollisuus kilpailuttaa energiayhtiöitä. Nykyinen logo otettiin käyttöön siitä järjestetyn suunnittelukilpailun jälkeen 23. lokakuuta 2009.
Suomessa EKOenergiaa myyvät mm. ECOHZ, Ekosähkö Oy, Enegia, Energiapolar Oy, Etelä-Savon Energia, Forssan Energia, Fortum, GreenStream, Lappeenrannan Energia, Nordic Green Energy, Porvoon Energia, Scandem, Tammisaaren Energia ja Vattenfall. Jotkut EKOenergiaa Suomessa myyvät yritykset tuottavat sitä myös Ruotsissa, Tanskassa tai Norjassa.