hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Helinä Häkkänen-Nyholm
Helinä Häkkänen-Nyholm (s. 26. huhtikuuta 1971 Helsinki) on oikeuspsykologian dosentti (Itä-Suomen yliopisto), kriminaalipsykologian dosentti (Helsingin yliopisto), tietokirjailija, erityistason psykoterapeutti ja seksuaalineuvoja. Hän toimii toimitusjohtajana, psykoterapeuttina ja oikeuspsykologian erityisasiantuntijana psykologi- ja lakiasiantoimisto PsyJuridica Oy:ssä.Vuosina 2002–2011 hän työskenteli keskusrikospoliisissa erikoistutkijana sekä Suomen Akatemian tutkijana ja toimi Helsingin yliopiston käyttäytymistieteiden laitoksella oikeuspsykologian tutkimusryhmän vetäjänä ja vastuututkijana. Häkkänen-Nyholm on osallistunut lukuisiin merkittäviin oikeustapauksiin todistajan tai poliisia auttavan asiantuntijan roolissa. Hän on tehnyt yhteistyötä FBI:n kanssa ja poliisi- ja syyttäjäviranomaisten kanssa muun muassa Belgiasta, Ruotsista, Isosta-Britanniasta, Virosta, Liettuasta, Latviasta, Etelä-Afrikasta ja Australiasta. Suomessa hän oli aktiivisesti mukana vainoamista koskevan lain valmistelussa.
Häkkänen-Nyholm on toimittanut tai kirjoittanut kolme kirjaa;: vuonna 2015 julkaistun kirjan "130 kysymystä avioerosta: psykologin ja lakimiehen opas hyvään eroon (Readme.fi)"", vuonna 2012 John Wiley & Sons -kustannusyhtiön julkaiseman Psychopathy and Law: A Practitioner's Guide" -kirjan "sekä" Editan vuonna 2009 julkaiseman kirjan "Psykopatia". Hänellä on yli 40 kansainvälisissä ja kotimaisissa tiedelehdissä julkaistua artikkelia.
Psykopatia (kirja)
Psykopatia on vuonna 2009 ilmestynyt psykologi Helinä Häkkänen-Nyholmin toimittama kirja, joka käsittelee sitä, mitä psykopatia on ja mistä se voi johtua. Kirjassa kerrotaan arviointimenetelmistä ja psykopatian yhteyksistä muihin psyykkisiin häiriöihin ja sen ilmenemismuodoista. Kirja käsittelee psykopatiaa työ- ja perhe-elämässä, rikostutkinnassa ja oikeusprosessissa sekä myös vankeinhoidon ja psykiatrisen hoidon näkökulmasta.
Kirjan kirjoittajina on sen toimittajan Häkkänen-Nyholmin lisäksi 14 aihepiirin asiantuntijaa, psykologeja, psykiatreja sekä varatuomari. Kirjoittajat ovat kirjoittaneet aiheesta lukuisia tiedeartikkeleita ja hoitaneet ja tutkineet psykopaatteja.
Kirjassa käsitellään psykopatian teoreettista ja empiiristä perustaa sekä kuvaillaan käytännön sovellutusalueita. Kirja on tarkoitettu eri alojen ammattilaisille ja opiskelijoille sekä myös kenelle tahansa, joka kohtaa psykopaatin omassa elämässään.
Kirjan mukaan psykopatia liittyy erityisen voimakkaasti ns. B-ryhmän persoonallisuushäiriöihin (epäsosiaalinen, huomionhakuinen, epävakaa ja narsistinen). Psykopatian hoitotuloksista ei ole tieteellistä näyttöä, vaikka jokseenkin kaikkia hoidon menetelmiä on kokeiltu, tuloksetta, ja siksi hoitoon ryhtymistä ei erityisemmin suositella. Olennainen syy on hoitomotivaation puute, koska psykopaatti ei koe olevansa sairas. Psykopaatti voi pinnallisesti katsoen menestyä elämässä, sillä hän pystyy häpeilemättä käyttämään toisia ihmisiä hyväkseen. Hän ei myöskään tunnetasolla ymmärrä jäävänsä mistään paitsi. Siksi kirja pyrkiikin erityisesti auttamaan psykopatian tunnistamisessa, joskin myös hoidossa kokeiltuja menetelmiä kuvataan tiivistelmänomaisesti.
RFA Tidepool
RFA Tidepool (viirinumero A76) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Tide-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1960-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1982 saakka.
Alus tilattiin 28. helmikuuta 1961 Hawthorn Leslie and Companyltä ja sen köli laskettiin saman vuoden lopulla 4. joulukuuta. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. joulukuuta ja se valmistui 28. kesäkuuta 1963.
"RFA Tidepool" otti osaa Turskasotiin, Beiran valvontaan 1970-luvulla. Vuonna 1982 Falklandin sodan syttyessä alus oli matkalla Chileen romutettavaksi. Alus palautettiin Britannialle ja se osallistui sotatoimiin.
Alus poistettiin palveluksesta 13. elokuuta 1982 ja se luovutettii vielä samana päivänä Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Almirante Jorge Montt".
Adolf Engström
Carl Adolf Engström (17. helmikuuta 1855 Vöyri – 19. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri, vuorineuvos ja yritysjohtaja.
Engströmin vanhemmat olivat varamaanmittari Otto Leonard Engström ja Adolfina Kristina Taxell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1874 ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Engström suoritti tekniikan opintoja myös ulkomailla.
Adolf Engström oli rautatiehallituksen konejohtajan apulaisena 1895–1900, Hietalahden Laivatelakka- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1900–1919 ja toimi Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton johtokunnan puheenjohtajana 1911–1919. Ennen Hietalahden laivatelakkaa hän johti kivialan yritys Ab Granit Oy:tä.
Engström vaikutti myös paikallispolitiikassa: hän istui Helsingin kaupunginvaltuustossa 1903–1911. Vuorineuvoksen arvo Engströmille myönnettiin vuonna 1917.
RFA Blue Rover
RFA Blue Rover (viirinumero A270) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Rover-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1970-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1993 saakka.
Alus tilattiin tammikuussa 1968 Swan Hunterilta Tyne and Wearista. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 30. joulukuuta ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. marraskuuta. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1970.
"RFA Blue Rover" oli kuninkaallisen jahdin huoltoaluksena Tyynenmeren kierroksella 1971-1972. "Britannia" joutui hinaamaan aluksen Singaporeen sen menetettyä peräsimensä. Vuonna 1982 alus otti osaa Falklandin sotaan, jonka lopulla se palveli South Georgialla tankkausasemana.
Alus poistettiin palveluksesta 23. helmikuuta 1993 ja se myytiin maaliskuussa Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa. Alus nimettiin 31. maaliskuuta 1993 "NRP Bérrioksi".
RFA Brambleleaf (A81)
RFA Brambleleaf (viirinumero A81) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Leaf-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 23. heinäkuuta 1974 ja alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1976 nimellä "Hudson Deep". Sen omistajana oli Finance for Shipping Limited, jonka omistajina oli muun muassa Jardine Mathison and Company. Aluksen leasing-sopimus allekirjoitettiin helmikuussa 1979 ja se varustettiin Merseyssä tulevaan tehtäväänsä laivastossa. Alus valmistui 20. helmikuuta 1980.
"RFA Brambleleaf" otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1982 ja se otti osaa Falklandin sotaan 1982. Puolustusministeriö lunasti aluksen 1980-luvun puolivälissä leasing-sopimuksen jatkuessa. Alus poistettiin palveluksesta 2007 kaksi vuotta aiemmin kuin oli suunniteltu. Alus hinattiin 18. elokuuta 2009 Gentiin Belgiaan romutettavaksi.
Variaatioperiaate
Variaatioperiaate on tieteessä käytetty periaate, jota sovelletaan variaatiolaskennassa. Periaatteessa etsitään funktiota, joka maksimoi tai minimoi halutun suureen. Esimerkiksi variaatiolaskennalla voidaan selvittää mikä on köyden muoto, joka on kiinnitetty molemmista päistä. Variaatioperiaatteella minimoidaan köyden potentiaali.
Cornelius Lanczosin mukaan jokainen fysiikan laki, joka voidaan johtaa variaatioperiaatteella, kuvaa itseadjungoituvaa operaattoria. Nämä kuvaukset ovat invariantteja hermiittisessä muunnoksessa.
Cowboy Junkies
Cowboy Junkies on vuonna 1985 Ontariossa perustettu kanadalainen vaihtoehtorock-yhtye. Sen musiikki on saanut vaikutteita perinteisestä kantrista, bluesista ja folkista.
Cowboy Junkiesin perustajista kitaristi-lauluntekijä Michael Timmins ja basisti Alan Anton (oik. Alan Alizojvodic) soittivat yhdessä yhtyeissä Hunger Project ja Germinal, joka oli Britanniassa toiminut avantgarde-instrumentaaliyhtye. He alkoivat Kanadaan palattuaan jammailla kokoonpanolla, jossa Timminsin veli Peter oli rumpalina. Vuonna 1985 he ottivat laulajaksi Michaelin ja Peterin siskon Margo Timminsin, sosiaalityöntekijän, joka ei ollut koskaan laulanut julkisesti.
Yhtyeen debyyttialbumi "Whites Off Earth Now!!" ilmestyi 1986. Se sisälsi yhtä lukuun ottamatta lainakappaleita. Kriitikoiden arvostama kirkossa yhdessä yössä yhdellä mikrofonilla äänitetty kakkosalbumi "The Trinity Session" vuodelta 1988 sai laajempaa huomioita ja siitä tuli kulttisuosikki. Muun muassa "Los Angeles Times" valitsi levyn yhdeksi vuoden parhaista albumeista.
The Trinity Sessionia seuranneet 1990-luvun albumit menestyivät myös hyvin Kanadassa. Vuonna 1996 yhtye siirtyi RCA-levymerkiltä Geffenin MCA Records Canada -merkille. Uudelle yhtiöille tehty ensimmäinen albumi "Lay It Down" tuotettiin yhdessä John Keanen kanssa ja se myi yli 600 000 kappaletta. 2000-luvulla yhtye on julkaissut useita albumeja ja kokoelmalevyjä sekä kiertänyt esiintymässä ympäri maailmaa. Esimerkiksi vuonna 2001 Cowbow Junkies esiintyi 108 konserttipaikassa ja 15 maassa. Yhtye teki laajat Pohjois-Amerikan ja Euroopan kiertueet myös vuosina 2002 ja 2004.
Artur Gatšinski
Artur Andrejevitš Gatšinski (, s. 13. elokuuta 1993 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut pronssimitalin vuoden 2011 MM-kisoissa, hopeaa vuoden 2012 EM-kilpailuissa ja hopeaa Venäjän-mestaruuskilpailuissa vuosina 2011 ja 2012.
Se ensemble
Se ensemble on suomalainen nuorten muusikkojen perustama orkesteri.
Ensimmäinen Se ensemblen konsertti järjestettiin kesäkuussa 2009, Lahden Ristinkirkossa. Ohjelmistossa oli muun muassa Maurice Ravelin La Valse. Sinfoniakonserttien ohella orkesterin jäsenet esiintyvät myös kamarimusiikkikokoonpanoina.
Ensemblen ideana on toimia omana, vapaana ryhmänä Suomen musiikkikentällä. Konserteissa kuultavat teokset ovat niitä, mitä nuoret itse haluavat soittaa. Erityisen tärkeää Sen konserteissa on innostunut ohjelmistosuunnittelu, ja harvinaisten teosten esittely.
Lukuisten omien konserttiensa lisäksi Se ensemble on muun muassa kesällä 2010 toiminut Kokkolan Oopperan orkesterina, on tilannut ja kantaesittänyt uutta suomalaista musiikkia, sekä yhteistyössä kapellimestari Jorma Panulan kanssa järjestänyt kansainvälisen kapellimestarikurssin Kaapelitehtaalla keväällä 2010.
Helmikuussa 2011 Suomen Kulttuurirahasto myönsi Se ensemblelle 25 000 euron apurahan. Apurahan turvin Se ensemble järjesti kesäkuussa 2011 oman konserttisarjan, Se festivaalin Helsingin konservatoriolla. Tämän jälkeen Se ensemble on muun muassa esiintynyt Turun Musiikkijuhlilla sekä Musiikkitalossa. Joulukuussa 2011 Se ensemble esiintyi televisioidussa Espoon kaupungin itsenäisyyspäivän juhlakonsertissa.
Alusta asti Se ensembleä on johtanut kaksi kapellimestaria, Santtu-Matias Rouvali ja Erkki Lasonpalo. Ensemblen taiteellinen neuvonantaja on kapellimestari Hannu Lintu.
Ensemblen nettisivu
Se festivaalin konsertin arvostelu (HS)
Väkivaltapornografia
Väkivaltapornografia on pornografian alalaji jossa esiintyy väkivaltaa. Suomessa väkivaltapornografian tuottaminen, levittäminen ja hallussapito on laitonta.
Deuce Bigalow: Koko Euroopan gigolo
Deuce Bigalow: Koko Euroopan gigolo ("Deuce Bigalow: European Gigolo") on vuonna 2005 julkaistu komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo". Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Rob Schneider, Eddie Griffin, Hanna Verboom, Jeroen Krabbé, Douglas Sills, Charles Keating, Carlos Ponce, Alex Dimitriades, Kostas Sommer, Miranda Raison, Rachel Stevens, Til Schweiger ja Oded Fehr. Adam Sandler ja Elisabetta Canalis tekevät elokuvassa cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Mike Mitchell. Elokuva menestyi taloudellisesti kritiikistä huolimatta ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta.
Ari Antikainen
Ari Kalevi Antikainen (s. 22. syyskuuta 1945 Kuopio) on Itä-Suomen yliopiston kasvatussosiologian emeritusprofessori ja tietokirjailija. Hänen erikoisalojaan ovat koulutuksen, sosialisaation, elämänkulun ja elämäkertojen sekä pohjoismaisen mallin tutkimus.
Antikainen suoritti yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 1969 ja yhteiskuntatieteiden lisensiaatin tutkinnon vuonna 1972. Yhteiskuntatieteiden tohtoriksi hän väitteli Jyväskylän yliopistossa vuonna 1977. Antikainen julkaisi elämäkertatutkijana työelämäkertansa "Kasvatussosiologiaa etsimässä" vuonna 2011.
Antikainen aloitti ammattiuransa Tampereen yliopiston tutkimuslaitoksen projektitutkijana 1969 ja toimi sen jälkeen Eläketurvakeskuksen ja Helsingin kaupungin henkilöasiainkeskuksen tutkijana 1970-luvun alussa. 1972 hänet valittiin Joensuun korkeakoulun yhteiskuntatieteen lehtoriksi. Joensuun yliopiston kasvatussosiologian professorina hän toimi 1980-1986 ja 1990-2009, Tampereen yliopiston kasvatustieteen, erityisesti koulutuksen suunnittelun ja hallinnon professorina 1986-1990 ja Lapin yliopiston kasvatussosiologian dosenttina 1980-1990.
Antikainen on toiminut Kansainvälisen sosiologiliiton (International Sociological Association) kasvatuksen ja koulutuksen sosiologian tutkimuskomitean sihteerinä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Hän on ollut seuraavien tieteellisten aikakauskirjojen toimitusneuvoston jäsen: Current Sociology (monografianumerot), European Education, Identity: An International Journal of Theory and Research, International Journal of Contemporary Sociology, International Journal of Leadership in Education, International Sociology Review of Books, Kasvatus ja Sociological Inquiry. Antikainen on työskennellyt vierailevana tutkijana/professorina Rochesterin (New York), Lontoon, Toronton ja Brittiläisen Kolumbian (Vancouver) yliopistoissa.
Antikainen on kirjoittajana ja toimittajana julkaissut useita kasvatussosiologian oppikirjoja kansalliseen ja kansainväliseen käyttöön. Hän on myös osallistunut yhteiskunnalliseen keskusteluun kasvatuksen ja koulutuksen kysymyksistä. Vuoden 2006 hän toimi Kotimaa-lehden kolumnistina.
Antikainen toimi 1970- ja 1980-luvun vaihteessa sihteerinä ja jäsenenä yliopistolaitoksen alueellista laajentamista suunnitelleissa opetusministeriön toimikunnissa ja työryhmissä. Vuosina 2003-2009 hän toimi valtakunnallisen aikuisten koulutustason kohottamisohjelman, Noste-ohjelman ohjausryhmän jäsenenä ja hakevan toiminnan seurantatutkimuksen johtajana.*
Kansainvälinen Mattei Dogan säätiö kutsui Antikaisen vuonna 2009 verkkojulkaisuunsa Dictionary of Eminent Social Scientists: Autobiographies. Suomen kulttuurirahaston eminentia-apurahan Antikainen vastaanotti vuonna 2010. 
Vuonna 2007 hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki. Vuonna 2017 hänet vihittiin Turun yliopiston filosofian kunniatohtoriksi.
Pohjola-filmi
Pohjola-filmi on suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana ja tuottajana toimii Elina Pohjola ja dramaturgina Mike Pohjola. Pohjola-filmi on erikoistunut ”pohjoiseen elokuvaan” ja tekee sekä dokumentteja että fiktioelokuvia.
Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa "Paha perhe" ja "Miehen työ", Mika Kaurismäen elokuvassa "Haarautuvan rakkauden talo" sekä elokuvissa "Ganes" ja "Käsky".
Yrityksen ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva oli Mikko Kuparisen ohjaama, Tuuve Aron novelliin pohjautuva "Sirocco", jonka pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissä kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen kansainvälisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon elokuussa 2012.
Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva "Kummisetäni thaimorsian". Se kertoo ohjaajan kummisedästä ja tämän thaimaalaisesta tyttöystävästä, joiden suhdetta ohjaaja ei voi hyväksyä. Elokuva sai kansainvälisen ensi-iltansa maailman suurimmalla dokumenttielokuvan festivaalilla Idfassa. Suomessa "Kummisetäni thaimorsian" sai elokuvateatterilevityksen ja keräsi lisäksi 522 000 televisiokatsojaa.
Vuonna 2014 Pohjola-filmillä on tuotannossa kolme pitkää elokuvaa. Dokumenttielokuva "Onnen ammattilaiset" on Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo onnellisuudesta, onnellisuusbisneksestä ja onnen asiantuntijoista. Kirsi Mattilan dokumenttielokuva "Naisten Afganistan" kertoo parikymppisen Marzian tarinan: hän unelmoi rakkaudesta, avioliitosta ja mielenkiintoisesta työstä, mutta yhteiskunta rajoittaa hänen valinnanvapauttaan.
Musiikkielokuva "Vapaita" on nykypäivään sijoittuva raikas ja koskettava tarina kolmekymppisestä Seljasta, jonka ystävien- ja työntäyteisen elämän sekoittaa hänen kuusitoista vuotta sitten adoptoitavaksi antamansa poika. Elokuvan on käsikirjoittanut Tua Harno ja ohjaa Oskari Sipola.
Lisäksi Pohjola-filmi tuottaa Dox@Net -lyhytdokumenttielokuvien sarjaa ja kehittelee useita elokuvia eri ohjaajien kanssa.
Valtalaki (1941)
Laki talouselämän säännöstelemisestä poikkeuksellisissa oloissa eli niin sanottu valtalaki oli Suomessa vuosina 1941–1955 voimassa ollut poikkeuslaki, jolla valtioneuvostolle annettiin erityiset valtuudet säännöstellä maan talouselämää jatkosodan aikana ja sen jälkeen. Laki säädettiin toukokuussa 1941 määräaikaisena, ja sen voimassaoloaikaa jatkettiin yhdellä vuodella kerrallaan vuosina 1942–1954. Yhdessä tämän lain kanssa vuonna 1941 säädettiin myös "laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta" (304/1941).
Näitä molempia lakeja koskeva ensimmäinen hallituksen esitys annettiin vuonna 1940 (HE 157/1940). Valtalaki hyväksyttiin eduskunnassa toukokuussa 1941 äänin 147–33.
Valtioneuvostolla oli melko laajat valtuudet säännöstellä talouselämää. Valtuudet perustuivat sotatilalakiin (303/1930) ja lakiin puolustusvalmiuden tehostamisesta sodanvaaran uhatessa (193/1939). Säännöstelymääräyksiä pidettiin tilanteeseen nähden riittämättöminä. Sotatilalain säännökset antoivat oikeuden säännöstellä vain yleisten tarvikkeiden tuotantoa, kauppaa, kulutusta, kuljetusta ja hintoja. Säännöstelyn ulkopuolelle olivat jääneet muut kuin yleiset tarvikkeet. Niidenkin säännöstelyä pidettiin tarpeellisena muun muassa raaka-aineiden säästämiseksi. Lisäksi valtioneuvostolle haluttiin valtuudet säännöstellä yleiseen hintatasoon vaikuttavia tekijöitä kuten vuokria, kuljetusmaksuja ja erilaisia tariffeja. Myös sotatilalain säännösten suppea ilmaisu oli tuottanut tulkintavaikeuksia ja siksi haluttiin selventäviä lisämääräyksiä.
Tarvittavat uudet säännökset olisi voitu antaa muuttamalla ja täydentämällä sotatilalakia, mutta säännöstely katsottiin tarpeelliseksi senkin jälkeen, kun sotatila julistettaisiin lakanneeksi. Siksi valtioneuvosto piti tarpeellisena kokonaan uutta lakia. Samalla valtioneuvostolle voitiin antaa uusia valtuuksia, kuten oikeus antaa määräyksiä työttömyyden torjumiseksi ja oikeus velvoittaa kunnat asettamaan lautakuntia ja toimihenkilöitä säännöstelymääräysten toimeenpanoa varten sotatilan lakkaamisen jälkeenkin.
Valtalakiin ei sisällytetty rangaistusseuraamuksia määräysten rikkomisesta, vaan niistä säädettiin eri laissa. Se oli laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta (304/1941) ja se tuli voimaan samana päivänä kuin valtalakikin. Sen sijaan valtalaissa oli säännös siitä, että valtalain nojalla annettuja määräyksiä noudattamatta tai niitä kiertäen tehty sitoumus, sopimus tai muu välipuhe oli mitätön.
Innojok
Innojok Oy on tekniikan tohtori Jukka Jokiniemen vuonna 1993 Helsingissä perustama yritys. Yritys on valaisinalan yritys, jonka toimintaan kuuluvat valaisinten ja kirkasvalojen suunnittelu, valmistus, maahantuonti ja markkinointi. Innojokin tuotemerkit ovat Innolux Design ja Innosol.
Innojok Oy suunnittelee ja toteuttaa valaistuksia työ- ja asuinympäristöihin. Yritys myös konsultoi julkisten tilojen valaistuksen suunnittelijoita ja toteuttajia. Innojokin suunnittelemiin ja markkinoimiin Innolux-valaisimiin kuuluu yleis- ja sisustusvalaisimia sekä työtila-, ulko- ja suurennuslasivalaisimia. Innolux Design -malliston valaisimet ovat Suomessa valmistettuja, tunnettujen suomalaisten muotoilijoiden klassikkovalaisimia sekä moderneja malleja. Muut tuotteet valmistetaan pääosin Suomessa. Innosol-kirkasvalolaitteet ovat Det Norske Veritasin sertifioimia lääkinnällisiä laitteita. Innojokin tuotteilla on oikeus käyttää Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu-tunnusta.
Yrityksen perustaja Jukka Jokiniemi on näkövammainen. Hän sokeutui silmänpohjan rappeuman vuoksi vähitellen kymmenessä vuodessa saatuaan tietää sairaudesta 1981. Innojokin valaisinsuunnittelussa lähtökohtana onkin käsite Design for All, mikä tarkoittaa että heikkonäköisille ja muille erityisryhmille soveltuva valaistus palvelee samalla kaikkia ihmisiä.
Innojok Oy työllistää noin 25 henkilöä. Liikevaihto oli 5,7 miljoonaa euroa vuonna 2014. Yritys vie valaisimia noin 20 maahan. Suomessa yrityksellä on toimisto ja tehtaanmyymälä Helsingin Kurkimäessä sekä logistiikkakeskus Keravalla.
Arvo (lehti)
Arvo oli SAK:n nuorten lehti, jota julkaistiin vuosina 2001–2013. Arvon kappalemääräinen levikki oli 104 500 ja sivumäärä 48. SAK:laiset liitot lähettivät Arvoa 18–35-vuotiaille jäsenilleen neljästi vuodessa. Vuodesta 2005 lähtien ilmestyi lisäksi Vappu-Arvo, jota oli jaettu SAK:laisissa vapputapahtumissa. Sen levikki oli noin 45 000 kpl.
Lehden julkaiseminen lopetettiin vuonna 2013 usean SAK:n jäsenliiton peruttua tilauksensa.
SAK aloitti nuortenlehden julkaisemisen vuonna 1995 "ZigSak"-lehdellä. ZigSakia seurasi vuonna 1998 "Ay". Arvo ilmestyi vuodesta 2001 lähtien. Nuortenlehti ilmeistyi neljä kertaa vuodessa koko julkaisuajan läpi.
Arvoa tehtiin alusta alkaen yhteistyössä Alma 360 Asiakasmedian kanssa. Arvon ulkonäöstä vastasivat ad:t
Arvo palkittiin seuraavissa kilpailuissa:Arvon näköisversio
Örö
Örö on Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten lounaispuolella sijaitseva linnakesaari, joka aiemmin kuului Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaan. Saari on ollut sotilaskäytössä Venäjän vallan ajasta lähtien.
Örö kuului niin sanottuun Pietari Suuren merilinnoitukseen. Linnoittaminen aloitettiin ennen ensimmäistä maailmansotaa. Itsenäisyyden alusta saari on ollut osa Suomen meripuolustusta. Saarella oli raskas ja järeä patteri, jonka tykkikalustona oli mm. 2 kpl 305/52 O -tykkiä ja 152/45 C, myöhemmin 152/50 T. Tämän lisäksi saaren toimintaan on kuulunut merivalvonta. Linnake osallistui sodan aikana taisteluun Bengtskäristä sekä tykkitulella että lähettämällä miehiä Bengtskäriin.
Örössä on aikaisemmin annettu varusmieskoulutusta, mutta Suomen puolustusvoimien toiminta Örössä loppui pääosin vuonna 2005 ja saari on nykyisin Metsähallituksen hallinnassa. Örön linnakkeeseen kuului muun muassa rannikkosotilaskoti ja varuskuntakerho.
Saaressa on toimintakunnossa oleva, kolmesta tykistä koostuva 130 TK -rannikkotykkipatteri.
Örö on matalalla vesialueella sijaitseva harjusaari. Sillä esiintyy runsaasti arvokkaita luontotyyppejä, kuten erikoisen luonnontilaisena säilyneitä hiekkarantoja, dyynejä ja rantaniittyjä. Örössä on havaittu kaikkiaan 1 500 perhoslajia, joista uhanalaisia tai silmälläpidettäviä on yli sata. Se on tunnettu myös harvinaisten merenrantakasvien, kuten merijuolavehnän alalajin merivehnän ("Elymus farctus" ssp. "boreoatlanticus") esiintymistä. Suomessa uhanalainen, rauhoitettu ja hyvin harvinainen merivehnä tunnettiin pitkään vain Öröstä. Muita uhanalaisia ja silmälläpidettäviä putkilokasveja saarella ovat muun muassa hietaneilikka, hietikkosara, isokrassi, kangasajuruoho, lännenhanhikki, meriotakilokki ja rantakaura. Saari on myös Suomen ainoa lännenkylmänkukan kasvupaikka.
County-luokka (hävittäjä)
County-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen ohjushävittäjäluokka. Siihen kuului kahdeksan 1962-1996 palvellutta alusta, joista neljä on myyty palveluksesta poiston jälkeen Chilelle.
Ferdinand I Habsburg
Ferdinand I (10. maaliskuuta 1503 – 25. heinäkuuta 1564) oli Unkarin ja Böömin kuningas vuodesta 1526 ja Kroatian kuninkaana vuodesta 1527 sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 1558 kuolemaansa vuoteen 1564 saakka. Ferdinand I kuului Habsburgien hallitsijasukuun.
Ferdinandin vanhemmat olivat Filip Komea ja Johanna Mielipuoli, joten hänen isoisänsä olivat keisari Maksimilian I ja Aragonian kuningas Ferdinand Katolilainen. Hänen sisaruksiaan olivat Kaarle V, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija (1500–1558), Eleonoora (1498–1558, Portugalin Manuel I ja Ranskan Frans I:n puoliso), Isabella Burgundilainen (1501–1525, Tanskan Kristian II:n puoliso), Maria Itävaltalainen (1505–1558), Böömin ja Unkarin Ludvig II:n puoliso sekä Katariina Habsburg (1507–1578, Portugalin Juhana III:n puoliso).
Kun Ferdinandin lanko, Unkarin, Böömin ja Kroatian kuningas Ludvig II sai surmansa, osa Unkarin ylhäisöstä tuki Ferdinandia uudeksi kuninkaaksi. He toivoivat hänen karkoittavan turkkilaiset veljensä keisari Kaarle V:n tuella. Alempi aateli tuki kotimaista vaihtoehtoa János Szapolyaita. Niinpä molemmat julistautuivat kuninkaiksi, eikä kummallakaan ollut riittävästi voimia että olisi voinut syrjäyttää toisen. He solmivat sopimuksen, että Ferdinandista tulisi lapsettoman Szapolyain kruununperijä. Szapolyai meni vanhoilla päivillään naimisiin ja sai lapsen joten sopimus raukesi. János Szapolyai kuoli samana vuonna 1540 kun hänen poikansa János Zsigmond syntyi. Ferdinand I Habsburg vaati Unkarin kruunua, mutta Suleiman Suuri esiintyi pienen János Zsigmondin suojelijana ja valloitti maan keski- ja eteläosat jättäen Ferdinandille vain maan länsiosat.
Vaarunvuoret
Vaarunvuoret on Jyväskylän Korpilahdella Päijänteen Korospohjan itäpuolella sijaitseva vuorialue. Vuoret kohoavat enimmillään 200 metrin korkeuteen merenpinnasta vieressä sijaitsevan Päijänteen 78 metristä.
Vaarunvuorten alueelle on perustettu noin 600 hehtaarin laajuinen Natura 2000-alue, johon kuuluu useita luonnonsuojelualueita, jotka on perustettu osana vanhojen metsien ja lehtojen suojeluohjelmia. Aivan Päijänteen rannalla sijaitsee kivikkoinen jyrkänne Vaarunjyrkkä. Maastonmuodon, pienilmaston ja osin emäksisen kallioperän yhdistelmänä paikalle on syntynyt niin sanottu etelävuori, jonka ainutlaatuiseen kasvillisuuteen kuuluu sekä alueen sijaintiin nähden levinneisyydeltään eteläistä että pohjoista lajistoa. Vaarunjärven laskupuron lehdossa kasvaa lukuisia Keski-Suomessa uhanalaisia lehtokasveja, vuorijalavia sekä Suomen pohjoisin luonnonvarainen euroopanpähkinäpensas.
In My Memory
In My Memory on Tiëston ensimmäinen studioalbumi ja sen ilmestymispäivä oli 15. huhtikuuta 2001. Singleinä albumilta julkaistiin Flight 643, Suburban Train ja Lethal Industry. Suomen singlelistalla Suburban Train oli sijalla 20.
Ric Todd
Damian Roderic "Ric" Todd (s. 1959 Sussex) on brittiläinen diplomaatti. Hänestä tehtiin syyskuussa 2011 Turks- ja Caicossaarten kuvernööri Gordon Wetherellin seuraajana. Aiemmin Todd oli toiminut muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettiläänä Slovakiaan ja Puolaan.
Todd opiskeli historiaa Oxfordissa ja aloitti työnsä Foreign and Commonwealth Officen palveluksessa vuonna 1980.
Pyhän Joosefin roomalaiskatolinen kirkko (Mobile)
Pyhän Joosefin roomalaiskatolinen kirkko () on kirkko Mobilen kaupungissa Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kirkko valmistui vuonna 1907. Vuonna 1991 kirkko pääsi National Register of Historic Places -rekisteriin. Kirkko edustaa tyyliltään uusgoottilaista arkkitehtuuria. Kirkko on muurattu tiilistä.
Natriumsulfiitti
Natriumsulfiitti (NaSO) on epäorgaaninen natrium- ja sulfiitti-ioneista muodostuva ioniyhdiste. Sitä käytetään sellun valmistuksessa, veden ja tekstiilien käsittelyssä sekä elintarvikelisäaineena.
Natriumsulfiitti on kiinteää valkoista jauhetta ja esiintyy usein kidevedellisenä heptahydraattina (NaSO·7HO). Se on pelkistin, mutta kuivana stabiili aina 100 °C lämpötilaan saakka. Kostea ilma hapettaa sen kuitenkin nopeasti natriumsulfaatiksi. Kuumennettaessa yli 600 °C lämpötilan natriumsulfiitti disproportioituu natriumsulfaatiksi ja natriumsulfidiksi. Yli 900 °C lämpötiloissa hajoamistuotteina syntyy natriumoksidia ja rikkidioksidia. Natriumsulfiitti liukenee hyvin veteen ja liukoisuus on suurimmillaan 33 °C lämpötilassa. Liuokset ovat emäksisiä ja 1-massaprosenttisen liuoksen pH on noin 9,8. Yhdisteen vesiliuokset hapettuvat helposti.
Natriumsulfiittia valmistetaan johtamalla rikkidioksidikaasua natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin suspensioon. Reaktorin lämpötila on 60–80 °C, koska tällöin kiteiden erottuminen on helpointa. Kidevedetöntä yhdistettä saadaan käyttämällä natriumvetysulfiitin ja natriumhydroksidin seosta. Kiteet sentrifugoidaan ja kuivataan.
Yhdistettä saadaan myös neutraloimalla natriumkarbonaatilla natriumvetysulfaattiliuoksia ja resorsinolin valmistuksen sivutuotteena.
Tärkein natriumsulfiitin käyttökohde on sellunvalmistus. Natriumsulfiittia käytetään sekä happamissa että neutraaleissa olosuhteissa ja se liuottaa ligniiniä. Yhdiste on pelkistin ja sen vuoksi sitä käytetään poistamaan happea vedestä sekä klooria paperi- ja tekstiiliteollisuuden prosesseissa sekä vedestä. Sitä käytetään myös valokuvauksessa filmien säilöntäaineena ja myös valokuvan kehityksen yhteydessä. Natriumsulfiittia käytetään myös säilöntäaineena, esimerkiksi kuivatuissa hedelmissä ja sen E-koodi on E221. Natriumsulfiitista valmistetaan natriumtiosulfaattia ja se reagoi orgaanisten yhdisteiden kanssa muodostaen sulfonaatteja.
Yeheb
Yeheb ("Cordeauxia edulis") on palkokasveihin kuuluva pensasmainen kasvi, jota tavataan Afrikassa. Se tuottaa ihmisravinnoksi ja rehuksi kelpaavia pähkinämäisiä siemeniä. Ylikäytön takia yeheb onkin muuttunut uhanalaiseksi.
Vernon Davis
Vernon Leonard Davis (s. 31. tammikuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan San Francisco 49ersissa. Davisin nuorempi veli, Vontae Davis pelaa tukimiehenä Miami Dolphinsissa.
San Francisco 49ers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Davisin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana.
Davis solmi 49ersin kanssa kesällä 2010 viiden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 37 miljoonaa dollaria. Sopimus teki hänestä liigan parhaiten palkatun sisemmän laitahyökkääjän.
Samsung Galaxy Ace
Samsung Galaxy Ace on kosketusnäytöllä varustettu matkapuhelin. Puhelimessa on 3,5" tuuman näyttö (resoluutio 320 × 480) ja 800 MHz prosessori. Kameran tarkkuus on 5 megapikseliä ja se on höystetty LED-salamalla. Galaxy Ace:a on julkaistu myöhemmin 832 MHz prosessorilla toimiva GT-5830i versio ja Ace Plus. Ace Plus -versiossa on kehittyneempi käyttöjärjestelmä, ja isompi näyttö ja kameran paikka siirretty puhelimen reunasta keskelle puhelimen takaosassa.
Kelpo mies Afrikassa
Kelpo mies Afrikassa (engl. "A Good Man in Africa") on vuonna 1994 julkaistu komediaelokuva, joka perustuu William Boydin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Colin Friels, Sean Connery, John Lithgow, Diana Rigg, Louis Gossett Jr., Joanne Whalley ja Sarah-Jane Fenton. Elokuvan on ohjannut Bruce Beresford.
Gaston Aumoitte
Gaston Aumoitte (19. joulukuuta 1884 Hanoi, Vietnam – 30. joulukuuta 1957 Sainte-Foy-la-Grande) oli ranskalainen kroketinpelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa yhden pallon yksinpelissä vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa.
Hän voitti kultaa myös paripelissä Georges Johinin kanssa. Muita osanottajia ei paripelissä ollut.
S.O.S. Titanic
S.O.S. Titanic on vuonna 1979 ilmestynyt televisioelokuva, joka kertoo vuonna 1912 sattuneesta Titanicin haaksirikosta laivan matkustajien näkökulmasta. Elokuvan keskeisimpiä hahmoja esittävät David Janssen, Beverly Ross, Cloris Leachman, Susan Saint James, David Warner, Geoffrey Whitehead, Ian Holm, Helen Mirren, Harry Andrews ja Jerry Houser. Elokuvan on ohjannut William Hale. Elokuvan juoni keskittyy kolmeen eri matkustajaryhmään laivan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luokassa.
Georges Johin
Georges Édouard Johin (31. heinäkuuta 1887 Pariisi – 6. joulukuuta 1955 Tessancourt-sur-Aubette) oli ranskalainen kroketinpelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti hopeaa yhden pallon yksinpelissä vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa.
Hän voitti myös kultaa paripelissä Gaston Aumoitten kanssa. Muita osanottajia ei paripelissä ollut.
Chrétien Waydelich
Chrétien Waydelich (28. marraskuuta 1841 Strasbourg – ?) oli ranskalainen kroketinpelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa kahden pallon yksinpelissä vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa.
Hän voitti lisäksi pronssia yhden pallon yksinpelissä.
Maurice Vignerot
Maurice Marie Joseph Vignerot (25. marraskuuta 1879 Pariisi – 28. syyskuuta 1953, Gap) oli ranskalainen kroketinpelaaja ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa kahden pallon yksinpelissä vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa.
Jacques Sautereau
Marie Maurice Jacques Alfred Sautereau (7. syyskuuta 1860 Louveciennes – 23. marraskuuta 1936, Saint-Mandé) oli ranskalainen kroketinpelaaja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia kahden pallon yksinpelissä vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa.
Alf Mayer
Alfons ”Alf” Mayer (s. 1. helmikuuta 1930 Weiler im Allgäu, Saksa) on kanadalainen entinen ampuja.
Mayer osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1968 ja 1972. Hän oli Méxicossa 1968 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailussa 38. ja sijoittui samassa lajissa 42:seksi Münchenin kisoissa 1972. Mayer oli vuonna 1972 mukana myös saman aseen makuuasennon kisassa, jossa hän oli 47. paras.
Merijuolavehnä
Merijuolavehnä eli haprajuola ("Elytrigia juncea", syn. "Elymus farctus") on monivuotinen heinäkasvi, joka muistuttaa juolavehnää ("Elymus repens"). Sitä tavataan Euroopan ja lähimaanosien merenrannoilla.
Merijuolavehnä kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat sinivihreät ja siniharmaat. Kukintona on 4–20 cm pitkä harsu tähkä. Tähkässä on 4–9 3–8-kukkaista 15–28 millimetriä pitkää tähkylää. Merijuolavehnä risteytyy helposti juolavehnän kanssa.
Merijuolavehnän levinneisyysaluetta ovat Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän merenrannat. Se kasvaa Välimeren, Mustanmeren, Itämeren, Pohjanmeren ja Iso-Britannian, Irlannin, Ranskan, Espanjan ja Portugalin alueiden Atlantin valtameren rannoilla. Pohjoismaissa merijuolavehnä on eteläinen merenrantahietikoilla kasvava laji.
Suomessa kasvaa merijuolavehnän alalaji merivehnä ("Elymus farctus" ssp. "boreoatlanticus", aiemmin "Elymus farctus" ssp. "boreali-atlanticus"). Se on rauhoitettu laji ja arvioitu vaarantuneeksi, aiemmin äärimmäisen uhanalaiseksi. Merivehnän kasvupaikkoja tunnetaan Suomessa Kemiönsaaren Öröstä, Paraisten Jurmosta ja Hangosta.
Paula Kann
Paula Kann (1. helmikuuta 1922 Wien, Itävalta – 2. marraskuuta 2001 Franconia) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Eastern Slope Ski Clubia.
Itävaltalaissyntyisen Kannin perhe muutti Yhdysvaltoihin tämän ollessa pieni lapsi. Hän voitti syöksylaskussa kotimaansa mestaruuden vuonna 1946 ja tapasi seuraavan vuoden maan mestaruuskisoissa sveitsiläisen alppihiihtäjä Paul Valarin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1950. Kann osallistui Sankt Moritzin olympialaisiin 1948, joissa hän oli pujottelussa yhdestoista ja syöksylaskussa kahdeskymmeneskahdeksas.
Kann ryhtyi uransa jälkeen lasketteluopettajaksi, ja hänen miehensä oli samassa ammatissa. Hänet nimettiin Yhdysvaltain alppihiihdon kunniagalleriaan vuonna 1970.
Terumi Kurata
Terumi Kurata (; s. 1. helmikuuta 1951 Kumamoton prefektuuri) on japanilainen entinen käsipalloilija.
Kurata osallistui olympialaisiin kerran, Montréalissa 1976. Japanin joukkue sijoittui tuolloin turnauksessa viidenneksi ja Kurata oli kisojen paras maalintekijä 28 osumallaan.
Rauno Söderholm
Rauno Söderholm (21. joulukuuta 1951 Helsinki – 30. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, runoilija, filosofi sekä politiikan tutkija.
Hän oli perustamassa ja toimitusjohtajana Kustannus Oy Harppuunassa, joka julkaisi useiden kirjailijoiden teoksia.
Sulaiman Juma Al-Habsi
Sulaiman Juma Obaid Al-Habsi (; s. 1. helmikuuta 1970) on omanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Al-Habsi osallistui olympialaisiin kerran, Soulissa 1988. Hän oli 400 metrillä alkueränsä viides eikä päässyt jatkoon ja juoksi myös maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka niin ikään putosi alkuerissä. Al-Habsi juoksi vuonna 1988 400 metrin ennätyksekseen ajan 47,9 sekuntia.
Look Around (Red Hot Chili Peppersin kappale)
Look Around on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy yhtyeen vuoden 2011 albumilta I'm with You. Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 25. tammikuuta 2012.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin yhdellä otolla ja sen ohjasi Robert Hales. Hän oli tyytyväinen videon lopputulokseen, sekä yhtyeen panokseen videota tehdessä. Videolla yhtyeen jäsenet ovat jokainen omassa huoneessaan ja heitä kuvattiin samaan aikaan neljällä eri kameralla. Jokainen huone kuvaa jäsenen persoonallisuutta, joten tavarat videon huoneissa ovat pitkälti heidän omiaan.
Videossa laulaja Anthony Kiedisin huoneessa ovat myös hänen tyttöystävänsä Charlotte Free, poikansa Everly Bear Kiedis sekä hänen koiransa. Basisti Flea tanssii huoneessaan alushousuissa yhdessä tyttöystävänsä Sandha Khinin kanssa. Rumpali Chad Smith on kylpyhuoneessa, jossa on myös nyrkkeilysäkki. Kitaristi Josh Klinghoffer on hämärässä huoneessa, jossa on vain pieni lamppu ja pöytä.
Club Life Volume One – Las Vegas
Club Life Volume One – Las Vegas on Tiëston miksauskokoelma-albumi ja sen ilmestymispäivä oli 5. huhtikuuta 2011. Albumilla Tiësto on mukana kappaleissa C'mon, Zero 76, Don't Ditch, Slumber, We Rock ja Girls with Bangs. Las Vegas -albumi oli esimerkiksi Yhdysvaltain tanssi/elektronisen musiikin albumilistan sijalla kolme. Tuona aikana Tiëston kiertue, Club Life oli nimetty albumin mukaan.
René Djian
René Djian (s. 1. helmikuuta 1927 Pariisi) on ranskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti seuratasolla Stade Françaisia.
Djian osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Helsingissä 1952. Hän oli tuolloin 800 metrillä alkueränsä viimeinen eikä siis päässyt jatkoon. Hän juoksi vuonna 1955 matkan ennätyksensä 1.49,5 ja sai Välimeren kisoista hopeaa. Djian pääsi 800 metrillä välieriin saakka Melbournen olympialaisissa 1956 ja jäi tuolloin vain kolmen sekunnin sadasosan päähän finaalipaikasta.
Filmfare Awards South
Filmfare Awards South on yksi Etelä-Intian merkittävimpiä elokuvapalkintoja, jonka The Times Group jakaa vuosittain edellisen vuoden menestyneimmille kannadan-, tamilin-, telugun- ja malajalaminkielisille elokuville ja niiden tekijöille. Ensimmäisen kerran palkintoja jaettiin Chennaissa vuonna 1954. Alun perin vain tamilin- ja telugunkieliset elokuvat olivat Filmfare Awards South -palkinnon piirissä, mutta vuonna 1966 lisättiin palkintokategoriat malajalaminkielisille ja 1969 kannadankielisille elokuville.
Jokaisella neljällä osallistujakielellä on oma sarjansa, jonka sisällä ehdokaselokuvat kilpailevat seuraavista palkinnoista:
Lisäksi valitaan teknisiä ja erikoispalkintoja:Vuonna 2005 tamilinkielinen psykologinen trilleri "Anniyan" sekä telugunkielinen "Nuvvostanante Nenoddantana" kumpikin voittivat kahdeksan palkintoa, mikä on suurin määrä yhden elokuvan voittamia Filmfare Awards South -palkintoja.
Tekijöistä eniten palkintoja on kerännyt näyttelijä Kamal Haasan, jolla on seitsemäntoista voittoa kahdestakymmenestäkolmesta ehdokkuudesta.
Peräkkäisiä voittoja on eniten, yhdeksän kappaletta, säveltäjä A. R. Rahmanilla, joka voitti palkinnon vuosina 1992–2000. Yhteensä Rahmanilla on palkintoja neljätoista.
Sui Jianshuang
Sui Jianshuang (; s. 1. helmikuuta 1989 Shenyang) on kiinalainen rytminen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän voimisteli Pekingin olympialaisissa 2008 maansa hopeaa voittaneessa joukkueessa, joka hävisi 0,225 pisteellä kilpailun voittaneelle Venäjälle.
Tarhaneito
Tarhaneito ("Nigella damascena") on Välimeren alueella alkuperäisenä kasvava neitojen sukuun kuuluva leinikkikasvilaji. Sitä viljellään koristekasvina.
Tarhaneito on yksivuotinen ja kasvaa 7–50 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pystykasvuinen ja tyveltä haarova. Lehdet ovat 2–3 kertaan hienoliuskaiset. Tarhaneidon kukat ovat 1,2–4,2 cm leveät. Kukissa on viisi suippoa vaaleansinistä kehälehteä ja pieniä kaksihuulisia mesilehtiä. Hedelmä on muna–pallomainen kota.
Hopeakurho
Hopeakurho ("Carlina acaulis") on Euroopassa kasvava matala, piikikäs asterikasvi. Sitä kasvatetaan koristekasvina.
Hopeakurho kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat pitkät ja pariliuskaiset, hampaiset ja seittikarvaiset. Hopeakurhon mykerökukinto on kooltaan 3–8 cm. Sisempien kehtosuomujen ulkopinta on väriltään hopeanharmaan vaaleanpunainen. Kukat ovat valkeat–violetinruskeat. Hedelmänä on lenninhaivenellinen pähkylä.
Espoon Pesis
Espoon Pesis on espoolainen vuonna 1995 nimellä Niittykummun Pesis perustettu pesäpallon erikoiseura. Seurassa on noin 220 lisensoitua pelaajaa. Seuran naisten ja miesten edustusjoukkueet pelaavat Maakuntasarjassa kaudella 2015.
Niittykummun Pesiksen perustamiskirja päivättiin 24. marraskuuta 1995 perustajajäseninään Raija Kortelainen, Birgitta Juntumaa, Tarja Väänänen ja Ari Peltomaa. Ensimmäisenä kautenaan vuonna 1996, Niittykummun Pesiksen toiminnassa oli mukana viisi joukkuetta jotka osallistuivat Suur-Helsingin sarjoihin. Ensimmäisenä kautena seuran E-pojat voittivatkin kyseisen sarjan mestaruuden.
Vuoden 2001 aikana seurassa käynnistyi nimenvaihtoprosessi minkä seurauksena seura sai syksyllä uuden nimen, NiPe Espoo.Seuran toiminta keskittyi vuosien ajan lähinnä noin kuuden juniorijoukkueen ympärillä sekä tytöissä että pojissa. Vuonna 2004 seuran toimintaan tuli mukaan ensimmäistä kertaa myös miesten edustusjoukkue joka pelasi ensimmäisenä kautenaan aluesarjassa. Vuoden 2005 aikana seura lähensi yhteistyötä mm. naapuriseura Puna-mustien kanssa. Tytöt voittivat yhdistelmäjoukkueella alueellisen leirikarsinnan ja sijoittuivat valtakunnallisesti sijalle 15. Samana vuonna miesten joukkue pelasi ensimmäistä kertaa alueen Maakuntasarjassa.
Vuonna 2006 seuran joukkuemäärä oli kasvanut jo 16:een. Seuran miehet pelasivat Puna-Mustista Espoon Pesiksen nimelle siirretyllä joukkueella ensimmäistä kertaa Suomensarjassa.
Vuonna 2007 Poikajoukkueita oli yhteensä 8, joista E- ja D-ikäluokassa sekä peli- että kilpasarjan joukkueet. Miesten joukkue pelasi edelleen maakuntasarjassa. Tyttöjoukkueita oli yhteensä 5 sekä lisäksi Lady-pesisjoukkue, joka voitti kuntopesissarjan ylivoimaisesti.
Vuonna 2008 Tyttöjoukkueita oli pelikauden alkaessa 5, joista C-tytöillä kilpa- ja pelisarjan joukkue. Naisjoukkueita oli 2, jotka pelasivat aluesarjaa. Naisten ykkösjoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Poikajoukkueita oli 7, joista E- D- ja C-ikäisissä kilpa- ja pelisarjan joukkueet – D-ikäisissä yhteensä 3 joukkuetta. C-poikien kilpasarjajoukkue voitti valtakunnallisen Nuorisoleirin pelisarjan ja sijoittui aluesarjassa hopealle. D-poikien kilpasarjajoukkue sijoittui alueen kilpasarjassa pronssille. Miesten joukkueet pelasivat aluesarjaa ja maakuntasarjaa, jossa sijoituttiin pronssille.
Espoon Pesis pelaa kotiottelunsa Espoonlahdessa sijaitsevassa Mailapuistossa ja Olarinniityn hiekkatekonurmella. Lisäksi säännöllisessä käytössä ovat hiekkakentistä Nöykkiön kenttä sekä Kuitinmäen koulun kenttä.
Nokka (täsmennyssivu)
Nokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Abronia ammophila
Abronia ammophila on ihmekukkakasvien heimoon ja hiekkaverbenoiden sukuun kuuluva kasvi, jota kasvaa vain Yellowstonen kansallispuiston alueella.
"A. ammophila" on monivuotinen kasvi, jonka pääjuuri talvehtii. Juuri on yleensä melko pystysuora ja jopa yli puoli metriä pitkä. Maavarsi sen sijaan kasvaa maanpinnan suuntaisesti, ja se kohoaa yleensä vain muutaman sentin maanpinnan yläpuolelle. Kukinnossa voi olla parikymmentä valkoista kukkaa, jotka ovat lyhyiden varsien päässä. Kasvin kukinta alkaa kesäkuun puolivälissä ja loppuu kylmän tulon aikaan kasvin jäätymiseen.
"A. ammophila" kasvaa vain Yellowstonen kansallispuistossa, Yellowstonejärven rannalla hiekkaperäisessä maastossa. Vuoden 1998 tutkimuksen mukaan kasvilta löydettiin neljä kasvupaikkaa Yellowstonejärven rannalta ja kaikkiaan 8 326 kasviyksilöä.
Lapaluoto
Lapaluoto on asuinalue Raahessa Lapaluodon niemen tyvessä noin viisi kilometriä keskustasta lounaaseen. Lapaluodon satama sijaitsee kylän eteläpuolella niemen kärjessä.
Alun perin Lapaluoto on ollut tiivis työläisyhteisö, jossa asuivat läheisten Santaholman sahan, Ruukin lautatarhan, sataman ja Raahe Oy:n työntekijät. Kylällä oli aikoinaan kolme sekatavarakauppaa: Raahen Osuuskaupan (ROK:n) liike sekä Arvo Luodon ja Kalle Kuljun kauppaliikkeet.
Alueen pääväylä on Lapaluodon satamaan johtava yhdystie 8102. Lapaluodon satamaan johtava rautatie on linjattu varsinaisen Lapaluodon lähiön länsipuolitse.
Claes Elmstedt
Claes Yngve Elmstedt (s. 31. maaliskuuta 1928) on ruotsalainen keskustalainen poliitikko. Hän oli valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä vuosina 1965–1970 ja sitten yksikamaristen valtiopäivien jäsenenä vuosina 1971–1984. Hän oli viestintäministerinä Fälldinin hallituksessa vuosina 1981–1982 ja toimi Gotlannin läänin maaherrana vuosina 1984–1991.
Endymion-luokka
Endymion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 40-tykkisen viidennen luokan aluksen eli fregatin muodostama sotalaivaluokka. Sen ensimmäinen alus "HMS Endymion" laskettiin vesille vuonna 1797 ja viisi hieman paranneltua alusta vuosina 1813–1814.
Alusluokka oli kopio Ranskan laivastolta vallatusta "La Pomonesta". Ensimmäinen alus valmistettiin tammesta mutta viisi muuta alusta kuusesta. Ne luokiteltiin helmikuussa 1817 neljännen luokan 48-tykkisiksi fregateiksi ja edelleen 50-tykkisiksi ja lopulta 44-tykkisiksi helmikuussa 1838.
Agrostis rossiae
Agrostis rossiae on röllien sukuun kuuluva heinäkasvi, jota tavataan vain Yellowstonen kansallispuistossa. Se kasvaa 5–15 senttimetriä pitkäksi, ja sen kasvupaikkana on lämpiät vulkaaniset alueet. Kasvit kuolevat kuumuuteen jo heinäkuuhun mennessä.
"A. rossiae" kasvaa 5–15 senttimetriä pitkäksi, ja sen 1,2–5 senttimetriä pitkät ja 0,5–2 millimetriä leveät lehdet kasvavat varren alaosassa. Varren päässä on 2–6 senttimetriä pitkä röyhy, jossa kasvaa tiheästi tähkylöitä. Pienet kukat ovat muodostuneet 1,5 millimetriä pitkästä vihneettömästä kaleesta ja surkastuneesta helpeestä. Kasville on tyypillistä, että sen pienet kukat eivät aukea missään vaiheessa kokonaan. Ne ovat jo esillä helmi-maaliskuussa, mutta siemeniä kasvi ei tuota vielä silloin. Kasvi alkaa kuivua jo varhain kesällä, kun sitä lämmittää sekä maaperän lämpö että aurinko, ja jo heinäkuussa eläviä yksilöitä on jo vaikea löytää.
"A. rossiae" on Yellowstonen kansallispuiston kotoperäinen laji. Sitä kasvaa vain Fireholejoen ja Shoshonejärven geysirlaaksoissa. Laji tarvitsee ilmeisesti juuri sopivan kostean ja lämpivän elinympäristön. Maaperän lämpötila lajin kasvupaikoilla on yleensä muutaman sentin syvyydessä noin 40 astetta. "A. rossiae" onkin yleensä kevään ensimmäisiä vihertäviä kasveja, kun se saattaa alkaa kasvaa jo tammikuun alkupuolella.
Pappinen (Joutsa)
Pappinen on yksi Joutsan kunnan kylistä. Pappinen sijaitsee Joutsan kirkonkylän luoteispuolella, Joutsan ja Lunhangan yhdistävän Korpilahdentien eli seututie 610:n varrella.
Kylässä on eteläisen Keski-Suomen korkein mäki, Tammimäki (242 m) näkötorneineen. Kylän pohjoispuolella on Leivonmäen kansallispuisto.
Kyläyhdistys ylläpitää entisestä kyläkoulusta tehtyä Pappistaloa.
Informaatiostrategia
Informaatiostrategia (engl. information strategy, data strategy) on menetelmä, jonka avulla maksimoidaan tiedon liiketoiminta-arvo. Tarpeen sellaisen luomiseen on muodostanut digitaalisen murroksen yrityksille ja muille organisaatioille tuoma paine yhdistettynä jatkuvasti kasvavaan datan määrään. Koko yrityksen kattava informaatiostrategia kattaa kaikki tiedon luontiin, päivittämiseen, käyttöön ja arkistointiin liittyvät prosessit.
Informaatiostrategian avulla voidaan mm.:
Mieskonmäki
Mieskonmäki on yksi Joutsan kunnan kylistä. Kylä sijaitsee Joutsan koillispuolella Hirvensalmelle vievän tien varrella Puulan ja Suonteen järvien välissä. Asukkaita kylällä on on noin 260 ja asuttuja talouksia noin 100. Kesäasuntoja on noin 300. Kylällä toimii 1-6 luokkien opetusta antava Mieskonmäen koulu. Paikallisia yhteisöjä ovat muiden muassa Mieskonmäen kyläseura, joka syntyi vuonna 2007 Mieskonmäen kyläyhdistyksen ja Mieskonmäen Maa- ja kotitalousseuran yhdistyessä, sekä Mieskonmäen vesiosuuskunta. Kyläseuran omistuksessa on seurantalo Sulon talo, jota käytetään perhejuhliin ja paikallisiin tapahtumiin. Puulan rannalla sijaitsee Koiviston uimaranta.