Suomen Gummitehdas
Suomen Kumitehdas Osakeyhtiö (nimi vuoteen 1959 Suomen Gummitehdas Osakeyhtiö) oli suomalainen, vuosina 1898–1966 olemassa ollut yritys, joka valmisti erilaisia kumituotteita, kuten jalkineita, autonrenkaita, letkuja, mattoja ym. Yhtiö käytti paikallisnimeä Nokia (jossa sen tehtaat sijaitsivat) esimerkiksi kalossiensa nimenä jo vuosisadan alussa. Yhtiön tytäryhtiöt Suomen Kaapelitehdas ja Nokia Ab, jotka sen toimitusjohtaja ja pääomistaja Eduard Polón oli hankkinut "konserniin", fuusioitiin siihen vuonna 1966 osaksi vuoden 1967 alusta toimintansa aloittanutta Nokia-konsernia. Aikaisempi osakeyhtiölaki ei sallinut näiden konserniyhtiöiden fuusioitumista. Nokia luopui kumiteollisuudesta 1980–90 -luvuilla, minkä jälkeen Suomen Kumitehtaan aloittamaa valmistustoimintaa jatkoivat Nokian Jalkineet Oy, Nokian Renkaat Oyj ja Teknikum Oy. Nokian Jalkineiden tuotemerkki siirtyi vuonna 2005 Berner Oy:lle, joka valmistuttaa jalkineita ulkomailla. Kumijalkineiden valmistustoimintaa Suomessa jatkaa "Suomen Kumitehdas Oy", jonka tuotantolaitokset sijaitsevat Lieksassa, Pälkäneellä ja Vesannolla.
Suomen Gummitehdas Oy perustettiin maaliskuussa 1898 ja se toimi aluksi Helsingissä. Tehdas valmisti aluksi kumijalkineita (kalosseja) ja erilaisia teknisen kumin tuotteita. Tuotanto kärsi aluksi laatuongelmista ja yhtiön toiminta oli tappiollista aina vuoteen 1906 saakka. Vuonna 1900 yhtiön toimitusjohtajaksi tuli Eduard Polón ja tekniseksi johtajaksi näyttelijä Ida Aalbergin veli Antti Antero (1870–1942). Antero hoiti tehtäväänsä aina vuoteen 1939 saakka. Anteroa ja Polónia voidaan pitää suomalaisen kumiteollisuuden ja sen tuotekehittelyn perustajina.
Yhtiön päätehdas oli vuodesta 1904 Nokialla, jossa valmistettiin kumijalkineita ja vuodesta 1933 alkaen autonrenkaita. Kumitehdas oli aloittanut omaan tuotekehittelyyn perustuneen polkupyöränrenkaiden valmistuksen vuonna 1930 ja autonrenkaiden tuotannon aloittamisen mahdollisti tuontirenkaille asetettu tulli. Ilman suojatulleja Suomen Gummitehdas ei olisi kyennyt kilpailemaan ulkomaisten rengastehtaiden kanssa. Tehdas esitteli ensimmäiset talvirenkaansa 1934 ("Kelirengas") ja 1936 ("Lumihakkapeliitta").
Suomen Kumitehdas hankki vuonna 1918 osake-enemmistön puunjalostusalalla toimineesta "Nokia Oy":stä ja vuonna 1922 enemmistön Suomen Kaapelitehdas Oy:stä. Parinkymmenen seuraavan vuoden aikana Suomen Kumitehdas hankki enemmistöosuudet konkurssin tehneestä Osakeyhtiö Nurmesta (1930), "Savion Kumitehdas Oy":stä (1932) ja Tampereella toimineesta "Kumiteollisuus Oy":stä (1937). Tässä vaiheessa Suomen Kumitehdas hallitsi jo suomalaista kuminvalmistusta.
Savion tehtaalla valmistettiin vuodesta 1935 erilaisia teknisen kumin tuotteita sekä tehtiin telanpäällystystä. Viipurin lähellä Vahvialassa sijainneessa Oy Nurmen entisessä selluloosatehtaassa valmistettiin 1930-luvulla lattianpäällysteitä ja kumikorkoja. Sodan jälkeen valmistui vielä uusi tuotantolaitos 1956 Vammalaan.
Vuonna 1963 Suomen Kumitehtaan liikevaihto oli 68,5 miljoonaa markkaa ja siinä työskenteli noin 3 400 henkilöä. Kyseisenä vuonna tehdas valmisti autojen ja polkupyörien ulko- ja sisärenkaita yhteensä 5 268 tonnia, kumijalkineita neljä miljoonaa paria sekä sadetakkeja, letkuja ja teknisiä kumituotteita 4 183 tonnia.