hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tie 20 (Viro)
Kantatie 20 kulkee Pohjois-Virossa yhdistäen Kundan kaupungin sekä idän että lännen puolelta valtatielle 1. Tie alkaa Haljalan kunnan Põdrusen kylästä ja päättyy Viru-Nigulan kunnan Võrklan kylään.
Kantatie 20 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 21 (Viro)
Kantatie 21 kulkee Koillis-Virossa Rakveren kaupungin keskustasta Mustveen kaupungin länsipuolelle kantatielle 36.
Kantatie 21 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 22 (Viro)
Kantatie 22 kulkee Pohjois-Virossa Länsi-Virumaalla Rakveren keskustasta Väike-Maarjan kunnan Koluveren kylään kantatielle 39.
Kantatie 22 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Miesten suurpujottelu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011
Miesten suurpujottelu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 kilpailtiin 17.–18. helmikuuta Kandahar- ja Horn-rinteissä. Kilpailuun osallistui 123 urheilijaa 57 eri maasta.
Grand Mystery
Grand Mystery on säveltäjä Jukka Linkolan kolmiosainen teos, jonka tällä levyllä esittää Espoo Big Band johtajanaan Martti Lappalainen. Albumi on ilmestynyt vuonna 1985 Polydor-levymerkillä.
Espoo Big Band oli tässä vaiheessa kehittynyt UMO Jazz Orchestran kaltaiseksi kunnianhimoisen musiikin esittäjäksi. Kummankin orkesterin riveissä soittivat huippunimet trumpetisti Esko Heikkinen, pasunisti Markku Veijonsuo ja saksofonisti Pentti Lahti.
Matti Laipio on todennut tästä levystä seuraavaa:
Frank Heller
Frank Heller oli ruotsalaisen kirjailijan Gunnar Sernerin (20. heinäkuuta 1886 – 14. lokakuuta 1947) kirjailijanimi. Hän kirjoitti kepeitä romaaneja kansainvälisessä miljöössä tapahtuvista hämäristä liiketoimista. Hänen tunnetuin hahmonsa on Philip Collin, joka oli samanaikaisesti etsivä ja varas. Hän kirjoitti myös matkakuvauksia ja runoja.
Tie 23 (Viro)
Kantatie 23 kulkee Pohjois-Virossa Länsi-Virumaalla Rakveren länsipuolelta valtatieltä 5 Haljalan pienkauppalaan valtatielle 1. Tien pituus on 9,4 kilometriä.
Kantatie 23 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 24 (Viro)
Kantatie 24 kulkee Pohjois-Virossa Tapasta valtatieltä 5 Kadrinan kunnan Loobun kylään valtatielle 1.
Kantatie 24 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 25 (Viro)
Kantatie 25 kulkee Keski-Virossa Paiden eteläpuolelta Paiden kaupungin Mäekülästä valtatieltä 2 Järvan kunnan Koeruun kantatielle 39.
Kantatie 25 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – miesten 100 metrin selkäuinti
Miesten 100 metrin selkäuintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 38 uimaria 25 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 16 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 30. -31. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla.
Tie 26 (Viro)
Kantatie 26 kulkee Keski-Virossa Türin kunnassa Säreveren pienkauppalasta valtatieltä 5 Oisun kautta Arkman kylään Võhman pohjoispuolelle kantatielle 49.
Kantatie 26 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 27 (Viro)
Kantatie 27 kulkee Keski-Virossa Raplan kaupungista Järvakandin kauppalan kautta Põhja-Pärnumaan Kerguun.
Kantatie 27 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Prototype 2
Prototype 2 on Radical Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on jatkoa vuonna 2009 julkaistulle "Prototypelle". Peli julkaistiin huhtikuussa 2012 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä heinäkuussa Microsoft Windowsille. PlayStation 4 ja Xbox One -versiot julkaistiin heinäkuussa 2015.
Asami Abe
Asami Abe (安倍 麻美, Abe Asami) (s. 27. helmikuuta 1985, Muroran, Hokkaidō) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän on Natsumi Aben pikkusisko. Hän aloitti uransa tekemällä mainoksia Nintendo Puzzle Collectionille. Hän on myös esiintynyt muutamissa tv-sarjoissa.
Seuraten sisarensa jälkiä, Abe ryhtyi laulajaksi vuonna 2003 ja saavutti jonkin verran suosiota. Hänen ensimmäinen singlensä oli "Riyū", joka julkaistiin heinäkuussa 2003. Tähän mennessä hän on julkaissut 3 singleä, yhden romaanin, kaksi täyttä albumia, kolme kuvakirjaa. Lisäksi hän on esiintynyt kolmessa elokuvassa ja kahdessa tv-sarjassa.
Vuonna 2006 Abe ja Natsumi esiintyivät nimirooleissa 60-luvun japanilaista pop-duoa "The Peanuts" esitelleessä japanilaisessa tv-sarjassa.
15. toukokuuta 2007 ilmoitetettiin, että Abe korvaisi Nozomi Tsujin Gyuaruru-yhtyeessä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Boom boom Meccha Maccho!" 20. kesäkuuta 2007.
5. syyskuuta 2007 Abe osallistui Naisten ninjasoturi-kisaan, jossa hän karsiutui ensimmäisessä vaiheessa.
Johann Rausser
Johann Rausser (21. heinäkuuta 1845 Müllheim – 22. elokuuta 1911 Basel) oli sveitsiläinen opettaja ja pikakirjoittaja, joka laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä ranskankielisen sovituksen.
Rausser opiskeli Kreuzlingenissä ja Lausannessa ja toimi opettajana useassa eri kaupungissa Sveitsissä, sekä vuodet 1870–1873 saksan ja ranskan opettajana Englannissa.
Rausser opiskeli 14-vuotiaana Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmän, ja myöhemmin myös siitä tehdyt ranskan- ja englanninkieliset sovitukset. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen aikaisempiin ranskankielisiin sovituksiin, ja julkaisi vuonna 1889 oman version nimellä "Cours complet de Sténographie". Vuosina 1896–1900 Rausser toimi Sveitsin keskuspikakirjoitusyhdistyksen puheenjohtajana.
Walter Viitala
Walter Viitala (s. 9. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Malmö FF:ää. Viitala aloitti uransa PPJ Eirassa ja 15-vuotiaana hän siirtyi HIFK:iin. Vuonna 2010 hän siirtyi FC Honkaan ja kaudessa 2011 hän oli lainanut HIFK:iin. Marraskuussa 2014 hän teki yhden vuoden sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa ja joulukuussa 2016 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen Viborgin kanssa. Hän oli myös vakiokasvo Suomen nuorten eri ikäkausien maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkuessa 9. tammikuuta 2017 Marokoa vastaan.
Glory (satelliitti)
Glory oli NASAn ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti. Sen laukaisu tapahtui 4. maaliskuuta 2011 kello 12.09,43 Suomen aikaa Vandenbergin lentotukikohdasta. Taurus XL kantoraketin kolme ensimmäistä rakettivaihetta toimivat normaalisti, mutta raketin kärjessä sijaitseva hyötykuormaa suojaava nokkakartio ei irronnut suunnitellusti 2 minuutin 58 sekunnin kuluttua lähdöstä. Nokkakartion painon takia raketti oli liian painava saavuttaakseen suunnitellun kiertoratansa. Satelliitti ja kantoraketti syöksyivät laukaisun johtajan mukaan ilmeisesti Tyyneenmereen. Epäonnistuneen lennon kustannuksiksi arvioidaan 424 miljoonaa dollaria. Tämä käsittää ainoastaan satelliitin kustannukset. Glory-ilmastosatelliitin lisäksi laukaisussa menetettiin myös CubeSat-satelliitit KySat-1, Hermes ja E1P.
Laukaisun piti alun perin tapahtua 25. helmikuuta 2011 Taurus XL -kantoraketilla, mutta laukaisua lykättiin kantoraketista johtuvista syistä. NASAn edellinen ilmastotutkimussatelliitti OCO tuhoutui samanlaisen raketin laukaisussa vuonna 2009.
Gloryn piti tutkia ilman koostumusta, hiilen kulkua, aerosoleja jne.
Instrumentit
Glory on osa kaukokartoitussatelliittien ns. "A-Train" satelliittikonstellaatiota yhdessä mm. EOS-Aquan ja EOS-Auran kanssa.
I Will Always Love You
I Will Always Love You on Dolly Partonin vuonna 1973 tekemä kappale, jonka hän levytti ensimmäisen kerran vuonna 1974. Whitney Houston levytti kappaleen "Bodyguard"-elokuvaan ja sen soundtrack-albumille. Se julkaistiin Houstonin albumin ensimmäisenä singlenä vuonna 1992 ja siitä tuli jättimenestys, jota myytiin yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Se on edelleen Houstonin suosituin ja menestynein kappale ja samalla yksi maailman menestyneimmistä kappaleista.
Elokuvassa "Bodyguard" ”I Will Always Love You” on rakkauslaulu, mutta sitä ei alun perin kirjoitettu sellaiseksi. Dolly Parton oli esiintynyt kantrilaulaja Porter Wagonerin televisioshow’ssa ja myös duona Wagonerin kanssa konserteissa vuodesta 1967 lähtien ja saavuttanut vähitellen menestystä. Muutaman vuoden päästä Parton halusi siirtyä show’sta soolouralle. Lähtönsä kynnyksellä hän teki kappaleen ”I Will Always Love You” jäähyväislauluksi osoittaakseen Wagonerille arvostustaan kuluneista vuosista. Kappale kertoo kahden taiteilijan ammatillisen yhteistyön päättymisestä, mitään romanttista suhdetta Partonin ja Wagonerin välillä ei nimittäin ollut.
Parton levytti kappaleen uudelleen vuonna 1982, jolloin hän esitti sen myös elokuvassa "Texasin paras pikku porttola".
Rocklaulaja Linda Ronstadt levytti kappaleen vuonna 1975, ja se julkaistiin hänen albumillaan "Prisoner in Disguise". Albumi ei ollut mikään arvostelumenestys, mutta eräs kriitikko vuodatti ihastustaan Ronstadtin versiolle ”I Will Always Love You” -kappaleesta kirjoittaen Ronstadtin esityksen olevan ”upea, täyteläinen ja intensiivinen”, ja levyn muutaman huippuesityksen takia se kannattaa ostaa. Myös "Bodyguardin" miespääosan esittäjä Kevin Costner ihastui Ronstadtin tulkintaan.
Alun perin "Bodyguardin" loppuun oli ajateltu uuttaa versiota Jimmy Ruffinin laulamasta kappaleesta ”What Becomes of the Brokenhearted”. Kävi kuitenkin ilmi, että se oli päätynyt vuoden 1991 elokuvaan "Paistetut vihreät tomaatit" eikä sitä voisi käyttää. Kevin Costner toi Whitney Houstonille kuunneltavaksi Ronstadtin levytyksen Partonin kappaleesta. Houstonkin ihastui kappaleeseen ja päätti, että se sovitetaan elokuvaan soulballadiksi. Costner on kertonut haastattelussa, että Houstonin levy-yhtiön johtajat eivät olleet järin innostuneita kappalevalinnasta. Outona pidettiin myös Costnerin vaatimusta, että kappaleen alku tulee esittää "a cappella" eli ilman soitinsäestystä. Costner piti kiinni kannastaan, ja niinpä Whitney Houston laulaa "Bodyguardin" loppukohtauksessa ”I Will Always Love Youn”, ja ensimmäiset 46 sekuntia siitä ilman säestystä. Houston teki itse asiassa kaksi versiota laulusta – toisen elokuvaan ja toisen soundtrack-levylle.
Ismo Jokiaho
Ismo Jokiaho (s. 1965) on suomalainen taidemaalari, joka on pitänyt sekä yksityis- että yhteisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.
Jokiaho on osallistunut maalauksillaan muun muassa unkarilaisen, kansainvälisen nykytaiteen näyttelyiden järjestämiseen erikoistuneen, Europa Authentica Cultural Organizationin yhdentoista suomalaisen nykytaiteilijan töitä käsittäneeseen suomalaisen nykytaiteen katsaukseen vuonna 2009.
Jokiaho käyttää töissään pääsääntöisesti öljyväritekniikkaa sekä mustemaalausta, johon hän yhdistelee myös akvarellivärejä sekä guassiavärejä. Hänen töissään on usein mukana inhimilliset ”jokamieshahmot” ja ”kohteliaisuusmiehet”, jotka osoittavat taiteilijan teoksissa joukkoon kuulumattomuutensa ja vieraantuneisuutensa ulkopuolisesta maailmastaan.
Jokiaho on Pirkka-Hämeen kuvataiteilijat ry:n jäsen ja työskentelee taiteilijan työnsä ohella Tampereen taidemuseon museosihteerinä.
Sulakarbonaattipolttokenno
Sulakarbonaattipolttokenno ("Molten carbonate fuel cell" (MCFC)) on eräs tyyppi polttokennoista. Se lupaa korkeaa hyötysuhdetta toimiessaan hiilikaasuttimen kanssa. Se ei myöskään vaadi kovin puhdasta polttoainetta, vaan pysty käyttämään jopa hiiliyhdisteitä polttoaineena. Kenno toimii noin 650 °C:n lämpötilassa ja sopii hyvin sähkölaitoskäytöön, sillä jäteveden lämpötila on riittävän korkea hyötykäyttöön.
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä: muistoja vuosilta 1907–1928 on Maire Gullichsenin (o.s. Ahlström) kesken jääneet muistelmat. Teoksen on suomentanut Raija Rintamäki, ja sen on suomeksi julkaissut Tammi. Suppeampi alkuteos ilmestyi nimellä "Regnbågsfärger, mörka stänk : minnesvandringar 1907–1928", ja sen on julkaissut Svenska litteratursällskapet i Finland vuonna 2008.
Maire Gullichsen ehti ennen 1990 tapahtunutta kuolemaansa kirjoittaa muistelmistaan lapsuutensa ja nuoruutensa vaiheet kihlaukseen Harry Gullichsenin kanssa. Saatuaan tämän jakson valmiiksi ja esitellyksi kustantajalle hän oli leikitellyt ajatuksella myöhempien vaiheiden kirjoittamisesta. Gullichsen havainnoi ympäristöään ja ihmisiä ensisijaisesti maalarina eikä tekstissään käy analysoimaan kuvaamiaan henkilöitä, kuten hän ei myöskään erittele kokemuksiaan ja niiden taustoja. Muistelmien teemoja ovat Noormarkussa vietetyt lapsuuden kesät, koulunkäynti talvella Helsingissä, vuoden 1918 tapahtuman perheen kannalta, mutta myös kapinointi ankaraa isää vastaan.
Muistelmien viimeistelijöinä toimivat Gullichsenin tytär, professori Lilli Alanen ja toimittaja Cita Reuter käyttäen aineistona Gullichsenin muistiipanoja, kirjeitä ja päiväkirjoja. Alanen on vielä täydentänyt suomenkielistä versiota myöhemmin löytyneen uuden teksti- ja kuva-aineiston pohjalta. Teoksessa on lisäksi Gullichsenin sihteerin Helena Woirhayen artikkeli Gullichsenin myöhemmistä elämänvaiheista suomalaisen taide-elämän kannalta.
Kokonaisuutena teos luo kuvan rikkaan teollisuussuvun tyttären kasvamisesta aikuiseksi omaksi itsekseen ulkoisesti loisteliaassa ympäristössä, tyrannimaisen isän kasvatuksessa, josta nuorena kuolleet veljet kärsivät eniten.
"Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä" on kriitikon mukaan toteutettu huolellisesti, ja se on myös kielellisesti hyvä. Gullichsenin elämänvaiheita taustoittavat kuvaukset hänen elinympäristöstään ja maailman tapahtumista.
Tie 28 (Viro)
Kantatie 28 kulkee Keski-Virossa Raplasta kantatieltä 27 Märjamaalle valtatielle 4.
Kantatie 28 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Oku Luukkainen
Oku Luukkainen (s. 10. heinäkuuta 1985 Rovaniemi) on suomalainen radiojuontaja, radion musiikkipäällikkö ja DJ. Helmikuussa 2016 Luukkainen siirtyi lopettaneelta The Voice -radiokanavalta Bauer Median ostamalle Radio Novalle juontamaan "Retroperjantaita", jota hän juonsi aikaisemmin The Voicella.
Luukkainen toimi iltapäiväjuontajana Radio Jyväskylässä 2000-luvun alussa kahdeksan vuoden ajan. Sieltä hän siirtyi The Voicelle, jossa hän juonsi "Retroperjantain" lisäksi "Voicen iltaa," "Päivän Oku-Show" -nimistä iltapäiväohjelmaa ja aamuohjelma "Heräämöä".
Vuonna 2004 Luukkainen oli yksi harjoittelijoista Yle TV2:lla esitetyssä Tarinatalon tuottamassa "VoiceOut!"-ohjelmassa, jossa esiteltiin tulevaisuuden radiokykyjä YleX:llä. Hän toimi Maria Veitolan juontamassa Pop Klubissa "Pohjois-Suomen paikallisoppaana".
Luukkainen toimi vuosina 2014–2017 toimineen Play Radion musiikkipäällikkönä. Hän on työskennellyt myös Radio Novan tuottajana sekä Bauer Median musiikkitiimissä. Luukkainen on ollut ehdolla vuoden radiojuontajaksi vuosien 2009, 2010 ja 2018 Radio Gaalassa. Vuonna 2018 Luukkainen nimitettiin Bauer Median musiikkijohtajaksi.
Luukkainen on juontanut useita tapahtumia, kuten Jyväskylässä Sataman Yötä, Jyväskylä Rockfestivalia, Riihimäki Rockia, Wanaja Festivalia, Kokkola Rockfestivalia, Himos Juhannusta ja Pipefestiä.
Luukkainen tunnetaan 90's DJ:nä. Hän on esiintynyt useissa ysäritapahtumissa sekä yökerhoissa. Elokuussa 2016 hän julkaisi singlen "Coming Alive Tonight" yhdessä Solid Basen ja Mighty 44:n kanssa. Syyskuussa 2016 Luukkaisen kokoama "Retroperjantai - We Love The 90's Vol2" -kokoelma-albumi nousi Suomen albumilistan ykköseksi. Vuotta aikaisemmin julkaistiin hänen kokoamansa albumisarjan ensimmäinen osa. Syyskuussa 2017 julkaistiin Luukkaisen toinen single "Haddaway", jolla vierailevat Movetron, Kuningas Pähkinä ja Mäkki. Heinäkuussa 2018 Luukkainen julkaisi Portion Boysin sekä Pasin ja Anssin kanssa singlen ”Ysäriboi”.
Luukkainen syntyi Rovaniemellä ja valmistui media-assistentiksi Outokummussa. Vuonna 2014 Luukkainen haki Jyväskylän kaupunginjohtajan paikkaa.
Kiinteäoksidipolttokenno
Kiinteäoksidipolttokenno ("Solid Oxide fuel cell" (SOFC)) on lupaava polttokennotyyppi. Kenno käyttää elektrolyyttinä kiinteää keraamista materiaalia, anodilla pienellä määrällä yttriumia stabiloitua zirkoniumoksidia ja katodilla lantaanilla seostettua mangaania. Tämän ansiosta lämpötila voi nousta lähes 1 000 °C:een ja hyötysuhde jopa 60 prosenttiin. Siten sitä voitaneen käyttää suurissa, paljon voimaa vaativissa sovelluksissa, mukaan lukien teollisuus ja laajat sähkökeskukset. Polttoaineina voidaan käyttää esimerkiksi vetyä, hiilimonoksidia, metanolia ja maakaasua. Kiinteäoksidipolttokennosta on olemassa myös matalan käyttölämpötilan versio LT-SOFC (Low temperature "Solid Oxide fuel cell" (LT-SOFC)). LT-SOFC:n käyttölämpötila on suhteellisen matala ja se vaihtelee noin 300–600 celsiuksen välillä.
Teenage Dream
Teenage Dream tai Teenage Dreams voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tie 29 (Viro)
Kantatie 29 kulkee Keski-Virossa Märjamaasta valtatieltä 4 Lääne-Nigulan kunnan Koluveren kylään valtatielle 10.
Kantatie 29 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 31 (Viro)
Kantatie 31 kulkee Haapsalun keskustasta valtatieltä 9 Lihulan koillispuolelle Lääne-Nigulan kunnan Laikülaan valtatielle 10.
Kantatie 31 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Testamentum (In Hora Mortis Nostre)
Testamentum (In Hora Mortis Nostre) on puolalaisen goottimetalli-yhtye Via Mistican ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.
Fallen Angels
Fallen Angels on puolalaisen goottimetalli-yhtye Via Mistican toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Niittyräpelö
Niittyräpelö eli räpelö ("Briza media") on monivuotinen, Euroopassa alkuperäinen heinälaji.
Niittyräpelö kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi löyhästi mätästäen. Lehdet ovat kahdesta kuuteen millimetriä leveät, lyhyet, litteät ja karheareunaiset. Kukintona on leveä, harsu, hentohaarainen röyhy. Niittyräpelön tunnuspiirre on heinän litteät ja leveän herttamaiset tähkylät. Ne ovat 4–7 millimetrin kokoiset, nuokkuvat ja ruskean violetinväriset. Yhdessä tähkylässä on 5–11 kukkaa. Samanakaltaisella, Etelä-Euroopasta kotoisin olevalla ja koristekasvinakin viljellylla isoräpelöllä ("Briza maxima") tähkylät ovat niittyräpelöä isommat.
Niittyräpelö kasvaa muun muassa kedoilla, niityillä, letoilla, laitumilla ja pientareilla.
Suomessa niittyräpelöä esiintyy aivan yleisenä alkuperäiskasvina Ahvenanmaalla. Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla laji on harvinainen. Enimmäkseen satunnaisena uustulokkaana lajia on tavattu Etelä-Lappiin saakka.
Under My Eyelids
Under My Eyelids on puolalaisen goottimetalli-yhtye Via Mistican kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Tie 32 (Viro)
Kantatie 32 kulkee Koillis-Virossa Jõhvin keskustan itäpuolelta Alutagusen kunnan Vasknarvaan Peipsijärven pohjoisrannalle ja Narvanjoen länsirannalle, Venäjän rajalle.
Kantatie 32 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Raani
Raani ("Littorella uniflora") on ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen vesikasvi, joka on lähisukua ratamoille. Se on pieni pohjaruoho, joka kasvattaa lehtiruusukkeita, jotka muodostuvat 1–3 millimetriä leveistä jäykistä lehdistä. Raani on yksikotinen ja sen kukat ovat yksineuvoisia. Kukkien teriö on kooltaan 4–6 millimetriä ja väriltään likaisen valkoinen.
Suomessa raani kasvaa harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomen kirkasvetisimmissä järvissä. Sen kasvupaikat voivat olla EU:n luontodirektiivin "Littorelletalia uniflorae" -luontotyyppiä.
Tie 33 (Viro)
Kantatie 33 kulkee Koillis-Virossa Jõhvin kunnassa Jõhvin kaupungista Kosen kylään. Tie yhdistää valtatien 3 ja kantatien 32. Tien pituus on 3,5 kilometriä.
Kantatie 33 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 34 (Viro)
Kantatie 34 kulkee Pohjois-Virossa valtatieltä 1 Kiviõliin.
Kantatie 34 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Paavo Virtanen
Paavo Virtanen (s. 3. marraskuuta 1915) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Virtanen edusti koko uransa ajan Helsingin Palloseuraa vuosina 1934–1948. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1934 ja 1935. Kaikkiaan Virtanen pelasi 11 kauden aikana 102 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 18 maalia.
Virtanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1935–1937 kolme maaottelua.
Tie 35 (Viro)
Kantatie 35 kulkee Koillis-Virossa Mustveen kunnan Avinurmen pienkauppalasta kantatieltä 21 Tudulinnan kautta Alutagusen kunnan Iisakun pienkauppalaan valtatielle 3.
Kantatie 35 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Rauli Virtanen (jalkapalloilija)
Rauli Virtanen (s. 4. tammikuuta 1939) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Virtanen edusti urallaan Tampereen Ilves-Kissoja 1958–1959 ja 1966, kanadalaista KFC Estoniaa 1960 ja Tampereen Palloilijoita 1961–1965. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 42 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 26 maalia. Virtanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1962 kaksi maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Jääkiekossa Virtanen pelasi Tampereen Ilveksessä vuosina 1957–1961 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 25 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 0 + 4 = 4 ja jäähymääränsä 14 minuuttia. Pelaajauransa jälkeen hän toimi muun muassa päävalmentajana Ilveksessä kaudella 1964–1965 ja Jokereissa kaudella 1972–1973.
Tie 36 (Viro)
Kantatie 36 kulkee Itä-Virossa Jõgevasta kantatieltä 39 Mustveen kaupungin keskustaan Peipsijärven rantatielle.
Kantatie 36 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 37 (Viro)
Kantatie 37 kulkee Keski-Virossa Põltsamaan kaupungin keskustasta Jõgevan kaupungin länsipuolelle kantatielle 39.
Kantatie 37 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Reijo Vuorinen
Reijo Vuorinen (s. 18. kesäkuuta 1959 Hämeenlinna) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Vuorinen edusti urallaan Hämeenlinnan Pallokerhoa 1977 ja 1979–1980, Hämeenlinnan Härmää 1978, Valkeakosken Haka 1981–1989 ja Kuusankosken Kumua 1990. Hän voitti Hakassa Suomen Cupin 1988. Kaikkiaan Vuorinen pelasi 10 kauden aikana 227 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 26 maalia.
Vuorinen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1986–1988 neljä maaottelua.
UNIFORM
"University International Formation Mission" (UNIFORM) on japanilainen mikrosatelliitteja kehittävä projekti, jonka tarkoitus on laukaista vuonna 2012 useiden mikrosatelliittien konstellaatio.
Se on Japanin hallituksen yritys luoda suhteita Aasian maiden avaruustoimintaan. Poliittisella tasolla kyse lienee Japanin vastatoimesta (“space diplomacy”) sille, että esim. Etelä-Korea ja Malesia kehittävät avaruustekniikkaansa Venäjän avustuksella, Kiina avustaa useita maita avaruustekniikassa kautta maailman ja esim. Vietnam on aloittanut oman avaruustoimintansa. Etelä-Korea on luonut suhteita esim. Arabiemiirikuntien liittoon. Englantilainen Surrey Satellite Systems-yhtiö on saanut mikrosatelliiteilleen asiakkaita myös Aasiasta. Japanilainen UNIFORM-rojekti esiteltiin marraskuussa 2010 17. "Asia-Pacific Regional Space Agency Forum"-tapaamisessa Melbournessa Australiassa.
Teknisesti tarkoitus on luoda mikrosatelliittilaivasto, joka pystyy kokonaisuutena toimimaan yhtä hyvin kuin yksi suuri ja kallis satelliitti. Satelliittien operoinnin hintaa pyritään pudottamaan murto-osaan nykyisestä. Hanketta vetää professori Hiroaki Akiyama Wakayaman yliopistosta. Tiimiin kuuluu muita japanilaisia yliopistoja. Pyrkimys on luoda mikrosatelliittiyhteisö kuten CubeSateille on syntynyt 2000-luvulla.
Satelliittien paino ovat noin 50 kg. Niitä aiotaan laukaista suuria määriä vuonna 2012 ja 2014. Päätavoite on kaukokartoitus, etenkin ilmakehän mittaukset.
UNIFORMin rahoittaa Japanin opetus-, kulttuuri-, urheilu- ja tiede- ja teknologiaministeriö (MEXT). Budjetti on viiden vuoden aikana 300 miljoonaa jeniä (noin 3 miljoonaa euroa).
Japanin hallitus päätti rahoittaa mikrosatelliitteja - yliopistojen nanosatelliitteihin panostetaan 2009-2013 kaikkiaan 4,2 miljardia jeniä.
Tokiolaisvetoinen "University Space Engineering Consortium" mikrosatelliittikonsortio koostuu 47 laboratoriosta 38 yliopistosta.
UNIFORM mikrosatelliittien hinta on 50 - 200 miljoonaa jeniä.
Tie 38 (Viro)
Kantatie 38 kulkee Keski-Virossa Põltsamaan kaupungin pohjoispuolelta valtatieltä 2 Võhmaan kantatielle 49.
Kantatie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Sami Väisänen
Sami Väisänen (s. 9. toukokuuta 1973 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Väisänen edusti urallaan Oulun Työväen Palloilijoita 1990–1991, FC Oulua 1992, Valkeakosken Hakaa 1993–1997, Myllykosken Palloa 1998–2001 ja FC Lahtea sekä FC Hämeenlinnaa 2002. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1995. Kaikkiaan Väisänen pelasi 13 kauden aikana 237 Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki 35 maalia.
Väisänen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1995–1997 seitsemän maaottelua.
Tie 39 (Viro)
Kantatie 39 kulkee Keski-Virossa Järvan kunnan Aravetestä valtatieltä 5 Järva-Jaanin, Jõgevan ja Tabiveren kautta Tarttoon valtatielle 3.
Kantatie 39 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Gunnar Westerholm
Gunnar Westerholm (26. kesäkuuta 1917 Helsinki - 10. joulukuuta 1976 Helsinki ) oli entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Westerholm edusti urallaan Kiffeniä vuosina 1939–1946. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 33 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Westerholm pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1943.
Lunascape
Lunascape Orion on verkkoselain. Sen kehittelytyö aloitettiin vuonna 2008. Lunascapen päätoimipaikka sijaitsee Sunnyvalessa, Yhdysvaltain Kaliforniassa.
Lunascape on yksi niistä selaimista, jotka kuuluvat tätä artikkelia laadittaessa selainvalinta-valikkoon. Tuo valikko ilmestyy Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän saapuneitten päivitystietojen muassa. EU määräsi Microsoftin tarjoamaan vaihtoehtoja, omalle Internet Explorer (IE) -selaimelleen.
Lunascape Orion on artikkelin kirjoitushetkellä ainoa selain, joka kykenee käyttämään kolmea eri selainmoottoria samanaikaisesti. Niin ikään kesken selauksen voidaan selainmoottoria vaihtaa. Kirjauduttaessa eri yhteisöpalveluihin, jollainen Wikipediakin on: saattaa äkillinen istunnon aikana tapahtuva tahaton uloskirjautuminen olla mahdollista, mikäli selainmoottoria vaihdetaan session aikana.
Lunascape -selaimesta on olemassa suomenkielinen versio, joka on numeroinniltaan 6. Selaimen koko, taikka vaatima muistitila on noin hieman alle 50 megatavua (Mt). Ohjelman vaatima muistitila on optionaalista, eli käyttäjän tekemistä valinnoista riippuvaista. Pienin latausoptio vie muistitilaa arviolta 17 Mt verran, jossa ei ole mukana WebKit-ydintä. Selaimen vaatiman tiedoston lataaminen tapahtuu fyysisesti Japanista (verkkopäätteen tunnus: "jp").
Lunascape Orion toimii ainakin Microsoftin Windows- käyttöjärjestelmissä, myös Windows 7:ssä. Englanninkielisenä on saatavilla oleva tuorein versio 6.8.0 (sekä suomenkielisenä 6.4.1). Selainohjelman lataaminen sekä käyttö ovat maksuttomia.Lunascapen kotisivut
Sami Ylä-Jussila
Sami Kalevi Ylä-Jussila (s. 7. lokakuuta 1969 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Ylä-Jussila edusti urallaan pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia 1988–1993 ja 2000, FC Oulua 1994, Helsingin Ponnistusta 1995, Pallokerho-35:a 1998, Jokereita 1999 ja 2003, Atlantista 2001 sekä Allianssia 2002. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Kotkan Työväen Palloilijoissa, Lohjan Pallossa, PK-35:ssa, AC Vantaassa ja Hongassa. Ylä-Jussila voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1988, 1990 ja 1992. Lisäksi hän voitti Suomen Cupin HJK:ssa 1993 ja 2000, Jokereissa 1999 ja Atlantiksessa 2001. Kaikkiaan Ylä-Jussila pelasi 14 kauden aikana 279 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Ylä-Jussila pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1988–2000 neljä maaottelua.
Tie 42 (Viro)
Kantatie 42 kulkee Keski-Virossa Tarton kunnassa Vasulan pienkauppalan poikki kantatieltä 39 valtatielle 3. Yhdessä kantatien 41 kanssa se muodostaa Tarton pohjoisen kehätien. Tien pituus on 7,1 kilometriä.
Kantatie 42 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Erik Åberg
Erik Åberg (30. tammikuuta 1920 – 2006) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Åberg edusti koko uransa ajan HIFK:a vuosina 1938–1949. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1947. Kaikkiaan Åberg pelasi yhdeksän kauden aikana 88 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 40 maalia. Åberg pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1939–1952 kuusi maaottelua.
Jääpallossa Åberg pelasi myös HIFK:ssa. Hän voitti SM-sarjan maalikuninkuuden viidesti ja Suomen mestaruuden HIFK:ssa 1938, 1939, 1941 ja 1944. Jääpallomaajoukkueessa Åberg pelasi 17 A-maaottelua.
Tie 43 (Viro)
Kantatie 43 kulkee Tarton kunnan Aoverestä valtatieltä 3 Alatskiven ja Kallasten kautta Peipsijärven länsirantaa Kasepäähän Mustveen kaupungin eteläpuolelle valtatielle 3. Tien pituus on 57,0 kilometriä.
Kantatie 43 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Juha Äijälä
Juha Äijälä (s. 2. heinäkuuta 1959 Naantali) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitapuolustajana pelannut Äijälä edusti urallaan Oulun Luistinseuraa 1977–1979, Oulun Työväen Palloilijoita 1980–1988 ja Kemin Pallotovereita 1989. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 82 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Äijälä pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua vuonna 1980.
Tie 44 (Viro)
Kantatie 44 kulkee Keski-Virossa Tarton itäpuolella Tarton kunnan Aoverestä valtatien 3 ja kantatien 43 risteyksestä Luunjaan kantatielle 45.
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tor Österlund
Tor Österlund (s. 8. kesäkuuta 1935) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Österlund edusti urallaan Hangö IK:a vuosina 1955–1965. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa 1966–1968 ja BK-46:ssa 1969. Österlund pelasi ainoastaan kauden 1962 mestaruussarjassa, mutta hän voitti maalikuninkuuden tehtyään 22 maalia 18 ottelussa. Suomensarjassa hän teki HIK:lle peräti 156 maalia.
Österlund pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1959–1962 kahdeksan maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Tie 45 (Viro)
Kantatie 45 kulkee Kaakkois-Virossa Tarton kaupungin keskustasta valtatieltä 3 Luunjan, Ahjan, Moosten ja Räpinan kautta Värskaan Pihkovanjärven rannalle. Tien pituus on 85,6 kilometriä.
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 46 (Viro)
Kantatie 46 kulkee Etelä-Virossa Tarton eteläpuolelta valtatieltä 2 Kambjan kunnan Tatran kylästä Otepään kaupungin kautta Sangasteen kantatielle 69.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Verkkolaskuosoite
Verkkolaskuosoite on laskuttajan tai vastaanottajan osoite, jonka avulla yrityksille tai yksityishenkilöille voi lähettää sähköisiä verkkolaskuja. Verkkolaskuosoite voi olla muotoa "OVT-tunnus", "IBAN-tunnus" tai "Verkkopalvelutunnus".
Verkkolaskut välitetään pankkien tai verkkolaskuoperaattoreiden kautta, jotka yksilöi välittäjätunnus. Välittäjätunnus voi olla OVT-tunnus, BIC-osoite tai muu merkkijono.
OVT-muotoinen verkkolaskuosoite lienee yleisin. SFS 5748 -standardin mukainen OVT-tunnus rakentuu ISO6523-standardin mukaisesta Suomen verohallinnon tunnuksesta 0037, Y-tunnuksesta (8 merkkiä ilman väliviivaa) sekä vapaamuotoisesta 5 merkistä, jolla voidaan antaa organisaation alataso tai kustannuspaikka. Siten OVT-tunnuksen pituus on 12–17 merkkiä. OVT-tunnuksen rakenne on virallisesti 
määritelty mutta mikään taho ei varsinaisesti myönnä tunnuksia, vaan kukin organisaatio muodostaa omat tunnuksensa. Esimerkiksi yrityksen, jonka Y-tunnus on 1234567-8, OVT-tunnus on 003712345678.
"IBAN" muodostetaan suomalaisesta tilinumerosta lisäämällä alkuun maakoodi FI sekä kaksimerkkinen tarkiste. IBAN-muotoinen tilinumero on Suomessa pituudeltaan 18 merkkiä.
Verkkopalvelutunnus on operaattorin antama tunnus johon verkkolaskut lähetetään.
Midtstubakken
Midtstubakken on hyppyrimäki Holmenkollenin lähellä Oslossa Norjassa. Vieressä sijaitsee myös 22. syyskuuta 2012 avattu Midtstulia rekruttanlegg mäkihyppystadion, jossa on neljä pienempää hyppyrimäkeä. Kaikki hyppyrimäet ovat muovitettuja.
Ensimmäisen kerran paikalla rakennettiin luonnonmäki vuonna 1927.
Midtstubakken rakennettiin vuonna 1955, silloin K-piste sijaitsi 70 metrissä. Mäessä järjestettiin vuoden 1966 normaalimäen MM-kilpailut, kilpailun voitti norjalainen Bjørn Wirkola. Midtstubakkenia remontoitiin vuoden 1982 hiihdon MM-kilpailuja varten, remontissa K-pistettä siirrettiin 70 metristä 85 metriin. Vuoden 1982 normaalimäen maailmanmestaruuden voitti itävaltalainen Armin Kogler.
Mäki suljettiin vuonna 1992. Midtstubakken rakennettiin uudelleen samalle paikalle vuoden 2011 hiihdon MM-kilpailuja varten. Elokuussa 2008 aloitettiin maanrakennustyöt ja 6. syyskuuta 2010 oli uuden K95 HS106 mäen avajaiset. Mäen ympärillä on 15 000 katsomopaikkaa. Nykyisen mäen ovat suunnitelleet Økaw Arkitekter ja Grindaker Landskapsarkitekter. Vuoden 2011 normaalimäen maailmanmestaruuden voitti itävaltalainen Thomas Morgenstern, naisten maailmanmestaruuden voitti itävaltalainen Daniela Iraschko-Stolz ja joukkuekilpailun Itävalta.
Mäkiennätyksen 108,0 metriä ovat hypänneet Matti Hautamäki ja Thomas Morgenstern, epävirallisen mäkiennätyksen 110,5 metriä on hypännyt Maxime Laheurte. 
Naisten mäkiennätyksen 108,0 metriä on hypännyt Sara Takanashi. 
Kesämäkiennätyksen 111,5 metriä on hypännyt Jarl Magnus Riiber.
Naisten kesämäkiennätyksen 106,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz, hän on myös hypännyt kaatuneen hypyn 114,5 metriä ja harjoituksissa epävirallisen kesämäkiennätyksen 108,0 metriä.
Heinäkuussa 2011 aloitettiin rakennustyöt K60 HS66, K40 HS44, K20 HS22 ja K10 HS11 -hyppyrimäkien rakentamiseksi. Hyppyrimäet avattiin 22. syyskuuta 2012. Vanhan Holmenkollbakkenin tornin kuuluisa lämmittelykoppi, nimeltään ”Diamond”, on uudelleenkäytössä huoltorakennuksena uudella Midtstulia rekruttanlegg -stadionilla.
Sandro Rosell
Alexandre Rosell i Feliu, tunnetaan paremmin nimellä Sandro Rosell (s. 6. maaliskuuta 1964 Barcelona, Espanja) on espanjalainen liikemies. Hän toimi espanjalaisen urheiluseura Barcelonan puheenjohtajana vuodesta 2010, aina vuoden 2014 tammikuun puoliväliin asti ennen eroansa Neymar-siirtokohun takia. Jalkapallossa seuran edutusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
13. kesäkuuta 2010 Rosell valittiin äänestyksessä Futbol Club Barcelonan uudeksi puheenjohtajaksi yli 60% äänienimmistöllä. Hän korvasi aikasemmin virassa seitsemän vuotta toimineen Joan Laportan. Rosellin puheenjohtajakausi alkoi virallisesti voimaan 1. heinäkuuta 2010. Hän erosi tehtävästään vuoden 2014 tammikuussa.
José María del Nido
José María del Nido Benavente (s. 6. elokuuta 1957 Sevilla, Espanja) on espanjalainen juristi. Hän on toiminut 27. toukokuuta 2002 alkaen espanjalaisen urheiluseura Sevilla Fútbol Clubin puheenjohtajana.
Del Nidon hallintokaudella Sevilla on voittanut muun muassa kaksi kertaa UEFA Cupin (2006 ja 2007), kaksi kertaa Copa del Reyn (2007 ja 2010), UEFA Super Cupin (2006) ja Supercopa de Españan (2007).
Tie 47 (Viro)
Kantatie 47 kulkee Keski-Virossa Elvan kunnassa Võrtsjärven itäpuolella Rõngusta kantatieltä 52 Rannun kautta Väike-Rakkeen valtatielle 92.
Kantatie 47 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 48 (Viro)
Kantatie 48 kulki Tartosta Viljandiin. Tie lakkautettiin 2000-luvun alkupuolella, kun kantatiet 48 ja 56 yhdistettiin tieksi 92. Näin Pärnun ja Tarton välille saatiin yhtenäinen tienumero.
Tie 49 (Viro)
Kantatie 49 kulkee Keski-Virossa Järvan kunnan Imaverestä valtatieltä 2 ja kulkee Viljandin länsipuolitse Mulgin kunnan Karksi-Nuiaan valtatielle 6.
2000-luvun alkupuolella kantatie 49 oli Viljandin ja Karksi-Nuian välinen tie ja Viljandin ja Imaveren välinen tie oli numeroltaan kantatie 50. Kantatietä 49 jatkettiin myös Viljandin ja Imaveren väliselle osuudelle ja kantatie 50 lyhentyi Viljandin pohjoiseksi sisääntulotieksi.
Kantatie 49 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 50 (Viro)
Kantatie 50 on Keski-Virossa Viljandin kaupungin pohjoinen sisääntulotie, joka alkaa Viljandin kunnan Aindun kylässä kantatieltä 49 ja päättyy Viljandin keskustaan valtatielle 92. Tie on 4,2 kilometriä pitkä.
2000-luvun alkupuolelle asti kantatie 50 ulottui Viljandista Imavereen valtatielle 2, mutta kun kantatietä 49 jatkettiin Viljandista Imavereen, kantatie 50 typistyi loppumaan Viljandin pohjoispuolelle ja kantatie 49 ulottui Karksi-Nuiasta Imavereen asti. Näin saatiin yhtenäisempi pohjois-eteläsuuntainen väylä Viron eteläosiin.
Kantatie 50 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 51 (Viro)
Kantatie 51 kulkee Keski-Virossa Viljandista Põltsamaalle. Tie alkaa Viljandin kaupungin keskustassa kantatieltä 50 ja kulkee koilliseen Kolga-Jaanin pienkauppalan kautta Põltsamaan kunnan Kuningamäen kylään Põltsamaan kaupungin länsipuolelle kantatielle 38.
Kantatie 51 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 52 (Viro)
Kantatie 52 kulkee Etelä-Virossa Viljandista Rõnguun. Tie alkaa Viljandin kaupungin itäpuolelta Viljandin kunnan Viiratsin pienkauppalasta valtatieltä 92. Se kulkee Võrtsjärven eteläpuolitse Mustlan kautta Elvan kunnan Rõngun pienkauppalaan valtatielle 3.
Kantatie 52 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 53 (Viro)
Kantatie 53 kulkee Keski-Virossa Viljandin kaupungin eteläpuolella Viljandin kunnan Vardjan kylässä. Se on yksi Viron lyhyimmistä kantateistä: tien pituus on 3,6 kilometriä. Tie yhdistää kantatiet 52 ja 49 toisiinsa.
Kantatie 53 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 54 (Viro)
Kantatie 54 kulkee Etelä-Virossa Karksi-Nuiasta valtatieltä 6 Lillin raja-asemalle Latvian rajalle. Tie on 16,8 kilometriä pitkä.
Kantatie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 55 (Viro)
Kantatie 55 kulkee Etelä-Virossa Mulgin kunnassa valtatieltä 6 Latvian rajalle. Se alkaa Lasarin kylästä, kulkee Mõisakülan kaupungin läpi ja päättyy Umbsoon kylässä rajalle. Tie on 4,4 kilometriä pitkä.
Kantatie 55 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 56 (Viro)
Kantatie 56 oli 2000-luvun alkupuolelle asti Kilingi-Nõmmen ja Viljandin välinen tie. 2000-luvulla kantatiet 48 ja 56 yhdistettiin valtatieksi 92, jotta saatiin yhtenäisempi poikittainen tieosuus Pärnusta Tarttoon.
Tie 57 (Viro)
Kantatie 57 on itä–länsi-suuntainen tie Keski-Virossa. Se yhdistää valtatien 5 ja kantatien 49. Tie alkaa Suure-Jaanin itäpuolelta Põhja-Sakalan kunnan Mudisten kylästä ja päättyy Vändran kauppalan länsipuolella Põhja-Pärnumaan kunnan Allikõnnun kylässä valtatielle 5.
Kantatie 57 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 58 (Viro)
Kantatie 58 kulkee Länsi-Virossa Pärnumaalla Põhja-Pärnumaan kunnassa Kergun kylästä kantatien 27 loppupisteestä Pärnjõen kylään valtatielle 5.
Kantatie 58 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Combination
Combination oli 1970-luvun loppupuolella lyhyen aikaa toiminut suomalainen rockyhtye, joka teki yhden albumin M & T Production -levymerkille. "Relax by Combination" ilmestyi keväällä 1977. Albumin ilmestyessä yhtye ei ollut tehnyt vielä ainuttakaan keikkaa.
Combinationin rungon muodostivat laulajat Timo "Masi" Mattsson, Tom Gustafsson, Hasse Ahlstrand ja Johnny Gustafsson. Hasse Ahlstrand vastasi yhtyeen levyttämien kappaleiden säveltämisestä, Jocke Sumelius teksteistä.
Rocket Records julkaisi "Relax by Combinationin" vuonna 2010 CD-uusintapainoksena.
RMS Andania (1921)
RMS Andania oli Cunard Linen omistama höyrylaiva. Laiva rakennettiin Hawthorn Leslie and Companyn telakalla Newcastlessa. Sen vesillelasku tapahtui 1. marraskuuta 1921 telakkanumerolla 500, ja se valmistui 24. toukokuuta seuraavana vuonna. Neitsytmatkalleen alus lähti 1. kesäkuuta Southamptonista Montrealiin.
Alus siirrettiin 1925 Hampurin ja New Yorkin väliselle reitille ja 1927 Liverpool-Glasgow-Belfast-Quebec-Montreal-reitille, joka liittyi Anchor-Donaldson Linen reitteihin.
Toisen maailmansodan uhatessa alus varustettiin apuristeilijäksi () syyskuussa 1939. Alus otettiin laivaston palvelukseen 28. lokakuuta, jolloin se oli aseistettu kahdeksalla 152 millimetrin tykillä ja kahdella kolmen tuuman (76 mm) ilmatorjuntatykillä. Aluksen päälliköksi määrättiin 18. syyskuuta alkaen Donald Keppel Bain. Alus sijoitettiin valvomaan pohjoisia vesialueita osana niin kutsuttua Northern Patrolia.
Saksan laivaston sukellusveneen "UA" laukaisema torpedo osui alukseen 16. kesäkuuta 1940 230 merimailia länsiluoteeseen Färsaarilta. Alus upposi hitaasti, ja islantilainen troolari "Skallagrimur" pelasti aluksen miehistön. Troolari lähti kuljettamaan miehistöä Hulliin, mutta kohdatessaan puolitoista vuorokautta myöhemmin hävittäjä HMS "Foresterin" miehistö siirrettiin hävittäjälle. Ainoastaan kaksi aluksen miehistöstä loukkaantui aluksen upotessa.
Tie 59 (Viro)
Kantatie 59 kulkee Länsi-Virossa Pärnusta valtatieltä 4 Sindin kaupungin ja Torin pienkauppalan kautta valtatielle 5. Tie kulkee suurimman osan matkastaan Pärnunjoen itärantaa.
Kantatie 59 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Never Trust a Hippie
Never Trust a Hippie oli kaapelikanava MoonTV:n vuosina 1999–2001 esittämä musiikkiohjelma. Sitä juonsi Wallu Valpio.
Never Trust A Hippiessä näytettiin musiikkivideoita ja haastateltiin kotimaisia artistivieraita. Välillä ohjelmassa tehtiin myös reportaaseja erilaisista musiikkitapahtumista.
Ohjelma oli MoonTV:n sisäistä tuotantoa, alkuperäisen konseptin loi tuottaja Terja Salaspuro. Sarjaa ohjasi vuosina 1999–2000 Tuukka Tiensuu, ja vuosina 2000–2001 Onni Tappola. Sarjasta ilmestyi uusi jakso kerran viikossa. MoonTV:n alkuaikoina jakso saattoi tulla uusintana yli 10 kertaa viikon aikana, koska kanavalla oli vain muutamia itsetuotettuja ohjelmia. Sarjaa tehtiin yhteensä 96 jaksoa. MoonTV korvasi sen vuonna 2001 Moonstock-musiikkiohjelmalla, jota Walpio myös juonsi.
Tie 60 (Viro)
Kantatie 60 kulkee Länsi-Virossa Pärnusta valtatieltä 4 Audrun kautta Läänerannan kunnan Lihulaan valtatielle 10. Pärnun päässä tie on noin kolmen kilometrin matkalla nelikaistainen.
Kantatie 60 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 61 (Viro)
Kantatie 61 kulkee Keski-Virossa Tarton eteläpuolelta Kambjan kunnan Uhtin kylästä valtatieltä 2 Põlvan keskustaan kantatielle 62.
Kantatie 61 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 62 (Viro)
Kantatie 62 kulkee Etelä-Virossa Kanepin pienkauppalan kaakkoispuolelta Kanepin kunnan Erastveren kylästä valtatieltä 2 Põlvan kautta Räpinan kunnan Leevakun kylään Räpinan kaupungin länsipuolelle kantatielle 45. Tien pituus on 41,8 kilometriä.
Kantatie 62 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 63 (Viro)
Kantatie 63 kulkee Kaakkois-Virossa Setomaan kunnassa Karisillan kylästä Värskan luoteispuolelta kantatieltä 45 etelään Koidulan raja-asemalle Venäjän rajalle Petserin pohjoispuolelle. Tien pituus on 17,8 kilometriä.
Kantatie 63 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Tie 64 (Viro)
Kantatie 64 kulkee Võrun keskustasta Põlvaan. Yhdessä kantatien 61 kanssa se muodostaa valtatietä 2 kulkevalle reitille vaihtoehtoisen reitin Tartosta Võruun.
Kantatie 64 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 65 (Viro)
Kantatie 65 kulkee Kaakkois-Virossa Võrun kaupungista Räpinaan kantatielle 45.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 66 (Viro)
Kantatie 66 kulkee Kaakkois-Virossa Võrun kaupungista Võrun kunnan puolelle Kosen pienkauppalan kautta valtatielle 2 Verijärven kylään. Tiestä käytetään myös nimeä "Kose Tee". Tien pituus on noin neljä kilometriä.
Kantatie 66 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Terja Salaspuro
Terja Salaspuro on suomalainen TV-tuottaja. Hänen tunnetuin TV-tuotantonsa on Idols.
Salaspuro oli kaapelikanava MoonTV:llä musiikkiohjelmien päätuottajana vuosina 1998–1999. Hän aloitti siihen asti peliaiheisella kanavalla musiikkivideoiden näyttämisen ja loi mm. musiikkiohjelmat Never Trust a Hippie, Nousu, 666 sekuntia, Bubblegum ja festarispesiaalit. Vuonna 1999 Salaspurosta tehtiin MoonTV:n kanavapäällikkö. Hän palkkasi kanavalle muun muassa Vallu Valpion, Sacha Remlingin ja Extreme Duudsonit luoneen Jarno Laasalan.
Vuonna 2001 Salaspuro siirtyi Moskito Televisioniin tuottajaksi ja tuotti Njassan ja Silvia Modigin juontamaa Pop-komissiota TV1:lle. Vuonna 2002 ura jatkui Fremantle Mediassa, aluksi ohjelmapäällikkönä, sitten Idolsin ensimmäisen tuotantokauden tuottajana. Hän toimi myös vastaavana tuottajana monissa sarjoissa, kuten Kuutamolla, Levyraati, Suuri Seikkailu ja Bonus. Vuonna 2004 Salaspuro siirtyi Pueblo Picturesiin ja tuotti Sessionsia Subtv:lle.
Vuonna 2006 Salaspuro siirtyi tuottajaksi mainospuolelle. Vuodesta 2007 alkaen hän on työskennellyt vastaavana tuottajana Alex Niemisen johtamassa Laundry Helsingissä. Laundry Helsinki muuttui Jussi Nurmion mukaan tulon myötä N2 Marketingiksi, jossa Salaspuro työskentelee nykyisin asiakkuusjohtajana.
Vuosina 1998–1999 Salaspuro juonsi MoonTV:llä peliohjelmia salanimellä Linda Croft.
Vuosina 1999-2000 Salaspuro teki lukuisia artistihaastatteluja MoonTV:n musiikkiohejlmiin.
Tie 67 (Viro)
Kantatie 67 kulkee Etelä-Virossa Võrun kaupungin keskustasta Varstun pienkauppalan kautta Valgan kaupungin keskustaan Latvian rajalle. Valgan kaupungin kaakkoispuolella tie kulkee aivan Latvian ja Viron rajalla, Viron puolella.
Kantatie 67 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Farout
Farout oli lappeenrantalainen vuosina 1977–1982 toiminut progressiivista rockia ja fuusiota vaihtelevissa kokoonpanoissa soittanut yhtye, joka voitti Rockin Suomen mestaruuden vuonna 1978 progressiivisen musiikin sarjassa. Farout teki ainoan albuminsa "Further Out" vuonna 1979. Levyn julkaisi Kompass Records. Vuonna 2012 Rocket Records julkaisi albumista CD-painoksen ja vuonna 2016 Svart Records sekä vinyyli- että CD-painoksen.
Blue Funnel Line
Blue Funnel Line oli brittiläinen laivanvarustamo, joka liikennöi kaikkialla maailmassa. Yhtiön virallisena nimenä oli kuitenkin Alfred Holt and Company.
Yhtiön perusti Alfred Holt 16. tammikuuta 1866 nimellä Alfred Holt and Company ja sen tärkein tytäryhtiö oli Ocean Steam Ship Company, joka samalla omisti ja käytti pääosaa yhtiön aluksista.
Yhtiön tytäryhtiönä Alankomaissa oli Nederlandsche Stoomvaart Maatschappij Ocean perustettiin 1981 samoin kuin East India Ocean Steam Ship Company Singaporeen. Singaporelaisyhtiö myytiin jo 1899 Norddeutscher Lloydille. Yhtiö lunasti 1902 kilpailijansa China Mutual Steam Navigation Companyn, joka säilyi kirjanpidossa kuitenkin erillisenä yhtiönä operoiden kuitenkin yhtiön reiteillä.
Yhtiön toiminta lakkasi 1988, kun Ocean Group vetäytyi viimeiseltä edelleen toimivalta reitiltä Barber Blue Sea Servicestä.
Hyvyysluku (metsätalous)
Hyvyysluku on aiemmin käytetty nimitys, joka ilmaisi metsän puuston poikkeamista normaalina pidetystä puustosta samanlaisella kasvupaikalla. Arvioinnin perusteena käytettiin esimerkiksi puuston kuutiomäärän suhdetta kasvutaulukoiden ilmaisemiin keskimääriin. Hyvyysluku oli tavallisesti ilmoitettu joko välillä 1–10 tai 0,1–1,0.
Tie 68 (Viro)
Kantatie 68 kulkee Etelä-Virossa Rõugen kunnan alueella Mõnisten kylästä kantatieltä 67 Vastse-Roosan raja-asemalle Latvian rajalle lähelle Apea.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 69 (Viro)
Kantatie 69 on itä–länsi-suuntainen tie Etelä-Virossa. Se kulkee Võrun kaupungin pohjoispuolelta valtatieltä 2 Sõmerpalun ja Sangasten kautta Tõrvan kaupungin eteläpuolelle valtatielle 6.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 70 (Viro)
Kantatie 70 kulkee Etelä-Virossa Antslan kaupungista kantatielle 69. Tien pituus on noin seitsemän kilometriä.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 71 (Viro)
Kantatie 71 kulkee Etelä-Virossa Rõngusta Otepään kautta Kanepiin. Se alkaa Elvan kunnan Rõngun pienkauppalasta valtatieltä 3 ja päättyy Kanepin kunnan Erastveren kylään valtatielle 2.
Kantatie 71 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 72 (Viro)
Kantatie 72 kulkee Etelä-Virossa Tõllistestä valtatieltä 3 Tsirguliinan kautta Sangasteen kantatielle 69.
Kantatie 72 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 73 (Viro)
Kantatie 73 kulkee Etelä-Virossa Tõrvan kaupungin keskustasta valtatieltä 6 Pikasillaan kantatielle 52. Tien pituus on runsaat 10 kilometriä.
Kantatie 73 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 74 (Viro)
Kantatie 74 kulki 1990-luvulla Saarenmaan halki Kuressaaresta Kuivastuun. Tie muutettiin kymmenisen vuotta sitten valtatieksi 10. Tässä yhteydessä valtatiestä 10 tuli yhtenäinen väylä Rististä Kuressaareen.
RMS Alaunia
SS/RMS/TSS Alaunia on ollut ainakin neljän risteilyaluksen nimenä.
Vanadiinioksitrikloridi
Vanadiinioksitrikloridi eli vanadiini(V)trikloridioksidi (VOCl) on epäorgaaninen yhdiste. Ainetta käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Teollisesti vanadiinioksitrikloridia valmistetaan kloorista ja divanadiinipentoksidista hiilen länäollessa.
Vanadiinitrioksidia käytetään katalyyttinä erityisesti muoviteollisuudessa valmistettaessa etyleenipropyleenidieenikumia (EPDM) ja polyeteeniä. Sitä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa orgaanisia vanadiiniyhdisteitä.