hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jutun loppu
Jutun loppu ("The End of the Affair") on brittiläisen kirjailijan Graham Greenen vuonna 1951 ilmestynyt romaani. Sen pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, vuosina 1955 ja 1999. Romaani julkaistiin ensimmäisen kerran suomeksi vuonna 1952 Tauno Taunion suomentamana. Sen jälkeen romaanista on otettu ainakin kaksi uutta painosta.
Romaanin tapahtumapaikka on Lontoo toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Romaani tutkii kolmen keskeisen henkilön suhteessa ilmeneviä pakkomielteitä, mustasukkaisuutta ja arviointeja. Henkilöt ovat kirjailija Maurice Bendrix, Sarah Miles ja tämän puoliso, virkamies Henry Miles.
Kertomuksen taustalla on Greenen oma suhde Lady Catherine Walstoniin.
Pohjois-Carolinan yliopisto, Wilmington
Pohjois-Carolinan yliopisto () Wilmingtonissa on Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa sijaitseva julkinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 1947 nimellä "Wilmington College". Maisterintutkintoja alettiin myöntää vuonna 1977.
Reuleaux’n kolmio
Reuleaux’n kolmio on kolmio, jonka sivut ovat pullistuneet. Kolmion kulmien paikat määritellään piirtämällä kolme saman kokoista ympyrää siten, että niiden leikkauspisteet ovat yhtä etäällä toisistaan.
Reuleaux’n kolmio on saanut nimensä saksalaiselta insinööriltä Franz Reuleaux’lta (1829–1905).
Pocilloporidae
Pocilloporidae on kivikorallien heimo, johon kuuluu ainakin viisi sukua. Se muodostaa koralliriutoista toiseksi suurimman osan "Acroporidae"-heimon jälkeen.
Heimon lajeja tavataan indopasifisella merialueella, tosin joitakin "Madracis"-suvun lajeja myös Atlantilla. Heimon koralleja, varsinkin sukujen "Seriatopora" ja "Stylophora" koralleja pidetään usein meriakvaarioissa. Ne luokitellaan lyhytpolyyppisiin eli SPS-koralleihin.
Nicole Stoehr
Nicole Stoehr (s. 3. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalaisen Devo 2.0-yhtyeen laulaja ja johtohahmo.
Hän on myös näyttelijä. Hän on näytellyt vuonna 2006 elokuvassa "Little Miss Sunshine" sivuosassa.
Aleksandr Guskov
Aleksandr Aleksandrovitš Guskov (, s. 26. marraskuuta 1976 Nižni Novgorod, Venäjän SFNT Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Guskov pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa.
Guskovin ura pääsarjatasolla alkoi vuonna 1998 Traktor Tšeljabinskissä. Vain 11. pelatun ottelun ottelun jälkeen hän siirtyi Lada Toljattiin, jossa hän pelasi kauden loppuun. Kaksi seuraavaa kautta Guskov pelasi Neftehimik Nižnekamskissa. Kaudelle 2001–2002 hän siirtyi Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän oli voittamassa kahta peräkkäistä Venäjän mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Vuonna 2004 Guskov siirtyi Ak Bars Kazaniin, mistä hän kuitenkin siirtyi kesken kauden Avangard Omskiin. Omskissa Guskov oli voittamassa vuonna 2005 Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta, sekä hopeaa kotimaansa liigassa vuonna 2006. Hopeakauden jälkeen Guskov pelasi vuoden Lada Toljatissa. Kaudelle 2007–2008 hän siirtyi toistamiseen Lokomotiviin. Jaroslavlissa Guskov oli voittamassa toista Venäjän mestaruussarjan hopeamitalia vuonna 2008. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi TsSKA Moskovaan.
Aleksandr Guskov on osallistunut kolmiin (2002, 2003 ja 2004) jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin Venäjän maajoukkueessa, tuloksena hopeaa vuodelta 2002.
Federico Macheda
Federico ”Kiko” Macheda (s. 22. elokuuta 1991) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfB Stuttgartia. Hän siirtyi Unitediin jo 15-vuotiaana Laziosta, mikä kirvoitti Lazion managerin kommentoimaan sapekkaasti, että Macheda hankittiin kuin karjamarkkinoilta.
Macheda debytoi 5. huhtikuuta 2009 Aston Villaa vastaan ja teki ottelun voittomaalin. Voittomaali syntyi ottelun lisäajalla. Uransa toisessa liigaottelussa Macheda onnistui jälleen maalinteossa, kun Sunderland kaatui hänen ratkaisumaalillaan numeroin 2–1. Hän pääsi ensi kertaa avauskokoonpanoon 19. huhtikuuta 2009 FA Cupin välierässä Evertonia vastaan. Hänet otettiin vaihtoon 83. minuutilla. ManU hävisi ottelun rangaistuspotkuissa. 8. tammikuuta hän siirtyi loppukauden kattavalle lainalle Italian Serie A:ssa pelaavaan Sampdoriaaan.
Amy Poehler
Amy Meredith Poehler (s. 16. syyskuuta 1971 Newton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä, ääninäyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa komediasarjoista "Saturday Night Live" ja "Puisto-osasto", joissa esittämistään rooleista hän on ollut Emmy-ehdokkaana.
Poehler valmistui Boston Collegesta vuonna 1993 pääaineinaan teatteri ja viestintä, minkä jälkeen hän opiskeli improvisaatioteatteria Chicagon The Second Cityssä ja ImprovOlympicissä. The Second Cityssä hän liittyi Upright Citizens Brigade -komediaryhmään, joka sai oman televisiosarjan muutettuaan New Yorkiin vuonna 1996. Sarjaa esitettiin Comedy Central -kanavalla vuodet 1998–2000. Poehler esiintyi säännöllisesti myös "Late Night with Conan O'Brien" -keskusteluohjelman sketseissä vuosina 1996–2000.
Vuodesta 2001 alkaen Poehler esiintyi "Saturday Night Livessa", jossa hän esitti useita hahmoja ja juonsi "Weekend Update" -osiota aluksi Tina Feyn ja myöhemmin Seth Meyersin kanssa. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Emmy-palkinnon voittajaksi vuosina 2008 ja 2009. Poehler jätti "SNL:n" vuonna 2008 saatuaan roolin sarjasta "Puisto-osasto", mistä hän on ollut parhaan naispääosan Emmy-ehdokkaana vuosina 2010 ja 2011. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut "Puisto-osaston" käsikirjoittajana ja tuottajana. Hän on myös yksi "The Mighty B!" -animaatiosarjan luojista ja ääninäyttelijöistä.
Poehler oli Tina Feyn kanssa pääosassa elokuvassa "Baby Mama" (2008), jonka lisäksi hän oli merkittävässä roolissa muun muassa elokuvissa "Mean Girls" (2004), "Hokkarihemmot" (2007), "The Ex" (2007), "Mr. Woodcock" (2007) ja "Spring Breakdown" (2009). Hän on myös ääninäytellyt muun muassa animaatioelokuvissa "Shrek kolmas" (2007), "Horton" (2008), "Alvin ja pikkuoravat 2" (2009) ja "Tapaus Punahilkka 2" (2011).
"Time"-lehti valitsi Poehlerin ”maailman 100 vaikutusvaltaisinta ihmistä” -listalleen vuonna 2011.
Poehler avioitui näyttelijä Will Arnettin kanssa vuonna 2003. Heillä on kaksi poikaa, Archie (s. 2008) ja Abel (s. 2010). Pari muutti erilleen vuonna 2012, ja Arnett haki avioeroa huhtikuussa 2014.
LAAS
Local Area Augmentation System (LAAS) on Yhdysvalloissa käytössä oleva lentokoneiden laskeutumisen navigaatiojärjestelmä, joka tarkentaa GPS-satelliittipaikannuksen tarkkuutta koneen lähetysmisvaiheen tarkkuusvaatimuksiia vastaaviksi. Lentoasemilla on maa-asemia, jotka välittävät korjauksen VHF-taajuudella lentokoneisiin. International Civil Aviation Organization (ICAO) kutsuu tätä Ground Based Augmentation System -järjestelmäksi (GBAS). Järjestelmä korvannee ILS-järjestelmän.
Taivaallinen rakastaja
Taivaallinen rakastaja ("Chances Are") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka ohjasi Emile Ardolino. Käsikirjoituksesta vastasivat Perry Howze ja Randy Howze. Pääosissa esiintyivät Cybill Shepherd, Robert Downey Jr., Ryan O'Neal ja Mary Stuart Masterson.
Elokuva huomioitiin parhaasta musiikista Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuksilla.
Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 25. elokuuta 1989. Myöhemmin sitä on esitetty televisiosta muun muassa Yle TV1:llä ja KinoTV:llä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää "Taivaallista rakastajaa" hauskana ja verevänä sen hyvien näyttelijöiden ansiosta ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aleksei Vasiljev
Aleksei Sergejevitš Vasiljev (, s. 1. syyskuuta 1977 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Vasiljev on pelipaikaltaan puolustaja ja hän pelasi viimeksi KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa.
Vasiljev pelasi ensimmäisen pääsarjaottelun jo 16-vuotiaana kaudella 1993–1994 Lokomotiv Jaroslavlissa. Ensimmäisen täyden kauden Venäjän superliigassa hän pelasi kaksi vuotta myöhemmin. New York Rangers oli jo hänet NHL:ään varausnumerolla 110. Vasiljev siirtyi kaudelle 1997–1998 Pohjois-Amerikkaan, mutta harjoitusleirillä lokakuussa 2007 saamansa polvivamman vuoksi kausi jäi kokonaan väliin. Kaksi seuraavaa kautta Vasiljev pelasi Hartford Wolf Packissa AHL:ssä, joista myöhäisemmällä kaudella hän oli voittamassa Calder Cupia. Tilastoihin hän sai myös yhden NHL-ottelun ja kahden minuutin jäähyn Rangersista kaudella 1999–2000. Viimeisen Pohjois-Amerikan kauden hän pelasi Milwaukee Admiralsissa IHL:ssä, jonka jälkeen hän palasi takaisin Venäjälle ja kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavliin. Jaroslavlista Vasiljevillä on kolme Venäjän mestaruutta vuosilta 1997, 2002 ja 2003, sekä hopeaa vuodelta 2008, että myös pronssia vuodelta 2005. Mestaruuskaudella 2001–2002 Vasiljevillä oli liigan paras plus/miinus-lukema, plus 33:lla.
John Seale
John Clement Seale (s. 29. toukokuuta 1943 Warwick, Queensland, Australia) on australialainen elokuvaaja. Hän on voittanut parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon elokuvasta "Englantilainen potilas" ja ollut ehdolla kolmesti, elokuvista "Peter Weirin todistaja", "Sademies" ja "Päämääränä Cold Mountain".
Hän on kuvannut myös elokuvan "Harry Potter ja viisasten kivi".
1866 Sisyphus
1866 Sisyphus on suurin Apollo-asteroidi. Sen läpimitta on noin 10 kilometriä. Eksentrisyys on 0,54, inklinaatio 41,19° ja kiertoaika 2,61 vuotta. Asteroidin löysi John Paul Wild 5. joulukuuta 1972. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1972 XA.
Russ Carnahan
John Russell ”Russ” Carnahan (s. 10. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Missourin kolmannesta vaalipiiristä vuosina 2005–2013. Hän on syntyjään missourilainen ja ammatiltaan lakimies. Hän kuuluu metodisteihin.
Russ Carnahan on Missourin kuvernöörinä toimineen Mel Carnahanin ja Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toimineen Jean Carnahanin poika. Hänen isoisänsä Albert Sidney Johnston Carnahan toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Missourin kahdeksannesta vaalipiiristä vuosina 1945–1947 ja 1949–1961.
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian pohjoisosassa. Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan pinta-ala on 2 261 km² ja vakinaisia asukkaita on noin 160 000. Maakunta muodostuu 76 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Verbania. Verbano-Cusio-Ossolan maakunta muodostettiin vuonna 1996 yhdistämällä kolme aluetta, jotka olivat aiemmin kuuluneet Novaran maakuntaan.
Maakunta rajoittuu kaakossa Maggiorejärveen, lännessä Valais’n Alppeihin ja pohjoisessa Lepontisiin Alppeihin. Maakunnan asutus on keskittynyt Tocejoen ja sen sivujokien laaksoihin sekä Maggiorejärven länsirannalle. Pohjoisosa on vuoristoinen ja laaksoinen Ossolan seutu. Maggioren lisäksi maakunnan eteläosassa on toinen järvi, Lago d'Orta.
Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan naapurialueet ovat Vercellin ja Novaran maakunnat etelässä, sveitsiläinen Valais’n kantoni lännessä ja pohjoisessa sekä Ticinon kantoni idässä.
Maantie- ja rautatiereitit muualle Italiaan kulkevat Maggiore- tai Lago d'Orta -järvien rantaa pitkin. Myös Maggiorejärven poikki Verbanian Intrasta Lavenoon on lauttayhteys . Sveitsiin pääsee Simploninsolan ja Simplonin rautatietunnelin kautta tai Valle Vigezzon laakson kautta.
Maakunnan väekkäimmät kaupungit ovat Verbania (30 961 asukasta 31.12.2015), Domodossola (18 192) ja Omegna (15 398).
Bruno Delbonnel
Bruno Delbonnel (s. 1957 Nancy, Ranska) on ranskalainen elokuvaaja. Hän on ollut kolme kertaa ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkintoon, elokuvista "Pitkät kihlajaiset", "Amélie" ja "Harry Potter ja puoliverinen prinssi".
Sorvapasuri
Sorvapasuri on sorvan ja pasurin risteymä. Se on lisääntymiskykyinen.
Sorvapasuri on jonkin verran särkilahnan näköinen. Peräevässä on 15-20 ruotoa, kun niitä on sorvalla 13-15 ja pasurilla 22-26. Sorvapasurilla on kaksi riviä hampaita. Vartalo on hiukan korkeampi kuin sorvalla.
Sorvapasuria on tavattu Sysmästä, Porvoon seudulta ja Lohjanjärvessä.
Khašuri
Khašuri () on kaupunki ja Khašurin piirikunnan keskus Šida Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungin väkiluku on 29 400 (vuonna 2014).
Paikkakunta mainitaan kirjallisessa lähteessä ensimmäisen kerran vuonna 1693. Vuonna 1872 rakennettiin Potin ja Tbilisin välinen rautatieyhteydelle Mihailovon seisake, joka sai nimensä Venäjän keisarikunnan silloisen Kaukasian kenraalikuvernöörin ja suuriruhtinaan Mihail Nikolajevitš Romanovin mukaan. Asemanseudusta tuli lähikylien keskus, ja nykyinen kaupunki alkoi kehittyä toden teolla. Vuonna 1886 Mihailovossa asui 88 perhettä, kaikkiaan 296 henkeä.
Vuonna 1917 seisakkeen nimi vaihdettiin Khašuriksi. Vuonna 1921 Khašuri sai kaupungin arvon. Vuosina 1928–1934 nimenä oli kuitenkin "Stalinisi" () neuvostojohtaja Josif Stalinin kunniaksi.
Petrus Kähkönen
Petrus Kähkönen (s. 1987) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyy sekä teatterissa että televisiossa. Hänet kiinnitettiin vakituiseksi näyttelijäksi Helsingin Kaupunginteatteriin elokuussa 2011. Hän näytteli Venlalla sekä Kultainen TV -palkinnolla palkitussa sarjassa "Helppo elämä". Hän myös jälkiäänittää animaatioelokuvia sekä piirrettyjä.
Kähkönen syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti sellon soiton 4-vuotiaana. Kuoro, piano ja rummut astuivat kuvaan peruskoulussa. Hän opiskeli Sibelius-lukiossa ja Lahden ammattikorkeakoulussa musiikkiteatteria.
FC Rot-Weiß Erfurt
FC Rot-Weiß Erfurt e. V. on saksalainen jalkapalloseura Erfurtista. 
Seura on voittanut DDR-Oberligan kahdesti vuosina 1954 ja 1955. Se voitti myös vuonna 1949 Neuvostoliiton miehitysalueen mestaruuden. Kansainvälisesti paras saavutus on UEFA Cupin toiselle kierrokselle pääsy vuonna 1992.
Niels Arden Oplev
Niels Arden Oplev (s. 26. maaliskuuta 1961) on tanskalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.
Vuonna 2009 Oplev työskentelee muun muassa Stieg Larssonin Millennium-romaanitrilogian filmatisointien parissa. Ensimmäinen osa Miehet jotka vihaavat naisia tuli teattereihin keväällä 2009.
Anna ystävämme
Anna ystävämme ("Anne of Avonlea") on kanadalaisen kirjailijan L. M. Montgomeryn teos. Alkuteos ilmestyi 1909, Hilja Vesalan suomennos 1920. Teos on toinen kahdeksanosaisesta Anna-sarjasta.
Kuten sarjan ensimmäinenkin osa, Anna ystävämme kertoo orpotyttö Anna Shirleyn elämästä Kanadassa Prinssi Edwardin saarella. Kirjan alussa nyt 16-vuotias Anna aloittaa opettajan työt Avonlean koulussa. Kirja kuvaa muutaman vuoden ajan Annan tapahtumarikasta elämää työssä. Hän kokee monen moisia kommelluksia työssään ja ystäviensä kanssa. Viimeistään Cuthberteille muuttavat Keithin kaksoset pitävät huolen, ettei Annan elämästä puutu tapahtumia.
Mihail Žukov
Mihail Sergejevitš Žukov (, s. 3. tammikuuta 1985 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänellä on myös Ruotsin kansalaisuus.
Žukov asui lapsena Ruotsissa ja pelasi juniorina jääkiekkoa siellä vuoteen 2004 asti. Ruotsin Elitserienissä otteluja ei kuitenkaan tullut kuin kolme HV 71:ssä, muuten hän pelasi juniorisarjoja ja miesten otteluja Allsvenskanissa. Edmonton Oilers 18-vuotiaan Žukovin vuonna , kolmannen kierroksen varauksena.
Vuonna 2004 Žukov siirtyi kotimaahansa Venäjälle. Hän oli voittamassa Ak Bars Kazanissa Venäjän mestaruutta vuonna 2006, sekä hopeaa vuonna 2007. Toukokuussa 2009 Žukov siirtyi Lada Toljattiin, jossa pelasi kuusi ottelua kaudella 2009–2010 ennen lokakuista siirtoa Severstal Tšerepovetsiin. Syyskuussa 2010 hän siirtyi SKA Pietariin, jossa pelasi vain kaksi ottelua, kunnes siirtyi lokakuussa takaisin Severstal Tšerepovetsiin. Marraskuussa Žukov siirtyi Spartak Moskovaan. Spartakissa hän aloitti myös kauden 2011–2012. Hän pelasi kuitenkin seurassa vain 20 ottelua ennen siirtymistään Vitjaz Tšehoviin. Tšehovissa Žukov pelasi 16 ottelua, kunnes siirtyi tammikuussa Avangard Omskiin.
Gleb Klimenko
Gleb Viktorovitš Klimenko (, s. 28. heinäkuuta 1983 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Klimenko edustaa puolalaista GKS Tychyä.
Klimenko pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelun vasta 24-vuotiaana Spartak Moskovassa kaudella 2007–2008. Uransa aikana monia seuravaihtoja tehneenä, Klimenko vaihtoi seuraa kesken kauden Spartakistakin, tällä kertaa Vitjaz Tšehoviin. Tšehovissa alkoi myös ensimmäinen KHL-kausi, mutta hyvillä tehoilla pelannut Klimenko vaihtoi liigan häntäpäähän juuttuneen joukkueen Ak Bars Kazaniin. Hän oli voittamassa Kazanissa KHL:n mestaruutta, Gagarin Cupia, vuonna 2009. Seuraavalla kaudella hän pelasi Tšehovin lisäksi SKA Pietarissa ja kaudella 2010–2011 Pietarin lisäksi Metallurg Magnitogorskissa.
Al Jazirah (Sudan)
Al Jazirah on yksi Sudanin 15 osavaltiosta. Vuonna 2007 siellä oli 4 130 000 asukasta, joten se on väkiluvultaan Sudanin toiseksi suurin osavaltio. Se sijaitsee maan itäosassa Sinisen-Niilin ja Valkoisen-Niilin välisellä alueella.
Osavaltion pääkaupunki on Wad Madani.
Kuhankeittäjät (suku)
Kuhankeittäjät ("Oriolus") on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kuhankeittäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 28 lajia.
Myon
Myon on oululainen vuonna 1995 perustettu progressiivista rockia soittava yhtye. Myon on julkaissut neljä albumia. Myonin esiaste oli nimeltään Project.
Laulaja Sami Huotari, basisti Keijo Koivikko, kitaristi Risto Silenius ja rumpali Matti Torro perustivat nimettömän yhtyeen vuonna 1995. Yhtyeen kantavaksi voimaksi osoittautuneen kosketinsoittaja Mika Pohjolan liittymisen jälkeen yhtye nimettiin Myoniksi. Mastervox teki levytyssopimuksen Myonin kanssa, mikä johti debyyttialbumin "Heavens Gardenin" nauhoituksiin.
Syksyllä 1998 julkaistiin esikoisalbumi "Heavens Garden", joka oli tyyliltään raskasta ja klassista ￼￼rockia progressiivisella lisukkeella. "Heavens Garden" julkaistiin myös Saksassa Noise Recordsin alaisena.
Toinen albumi "Ghost In Paradise" julkaistiin vuonna 2002. Se oli raskaampaa ja progressiivisempaa kuin edeltäjänsä ja oli Sami Huotarin viimeinen Myon-albumi. AMG julkaisi Ghost in Paradisen maailmanlaajuisesti vuonna 2005. "Ghost In Paradise" menestyi kohtalaisesti myös Japanissa.
"Slideshow" (2005) oli ensimmäinen albumi uuden solistin, Jukka Nummen, kanssa. Yhtyeen tyyli muuttui huomattavasti progressiivisempaan, radioystävällisempään ja miksauspainotteisempaan suuntaan. Albumin kappaleet olivat hieman tunteellisempia kuin heavy metalliksi luonnehditut edeltäjänsä.
Yhtye palasi juurilleen raskaaseen musiikkiin albumilla "Frameworks" (2007). Levyn kappaleet olivat pidempiä ja kasaripainotteisempia kuin "Slideshow"'lla, mutta määrä oli pienempi. Levyn kappaleiden tunnelma oli palannut Ghost In Paradise -henkisemmäksi, ja sitä on luonnehdittu Queensrÿchen, Rushin ja Kansasin sekoitukseksi. Tämä albumi jäi kitaristi Risto Sileniuksen viimeiseksi.
Myon on oli saanut loppukesästä 2010 uuden albuminsa nauhoitukset valmiiksi ja siltä julkaistiin loppuvuodesta singlet "Inner Fire" ja "Built by the Distance". Kappaleet ovat edeltävään albumiin verrattuna huomattavasti kevyempiä ja herkempiä. Singlejä on luonnehdittu hyvin sagamaisiksi. Albumilla kitaraa soitti Jyrki Laiho. Yhtyeen esiintymisistä on tekeillä live-DVD "Liveworks".
Myoni (täsmennyssivu)
Myoni tarkoittaa seuraavia asioita:
Vakoilija (elokuva)
Vakoilija ("Spione") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkä jännityselokuva vuodelta 1928. Lang käsikirjoitti elokuvan yhdessä vaimonsa Thea von Harboun kanssa. "Vakoilija" oli ensimmäinen elokuva, jonka Lang tuotti oman yhtiönsä, Fritz-Lang-Filmin, kautta. Elokuvan julkaisija oli kuitenkin Ufa.
Langin edellinen elokuva "Metropolis" oli ollut taloudellinen floppi. Lang halusi tehdä sen jälkeen enemmän yleisöä miellyttävämmän elokuva aiemman elokuvansa "Tri Mabuse – ihmispeto" tapaan. "Vakoilija" on pitkälti monien myöhempien seikkailujännäreiden esikuva, ja siitä pystyy näkemään vaikutteita Alfred Hitchcockin elokuviin ja James Bondeihin. Elokuva oli saanut vaikutteita ns. Zinovjevin kirjeistä ja neuvostoliittolaisten vakoilijoiden toiminnasta Lontoossa.
"Vakoilijan" kuvaukset alkoivat joulukuussa 1927, ja ne kestivät viisitoista viikkoa maaliskuulle 1928. Elokuva julkaistiin maaliskuussa 1928, ja se sai vaihtelevan vastaanoton. "Film und Volk" -lehden toimittaja piti elokuvaa täytenä roskana, vaikka monet kehuivatkin elokuvaa viihdyttäväksi. Vaikka kriitikot eivät elokuvasta erityisesti pitäneet, niin yleisö oli vakuuttunut.
Elokuvan alkuperäisiä negatiivejä ei ole säilynyt, mutta Tšekin kansallisessa elokuva-arkistossa Prahassa säilytetään hyvälaatuista nitraattifilmiä. Friedrich-Wilhelm-Murnau-säätiö restauroi elokuvan vuosina 2003 ja 2004 käyttäen nitraattikopiota ja muita pätkiä elokuvista, joita löytyy arkistoista ympäri maailmaa.
Paulínia
Paulínia on kunta São Paulon osavaltiossa Brasiliassa. Kunnan asukasluku oli 82 146 vuonna 2010.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1936
Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpailtiin nykyaikaisessa viisiottelussa viidettä kertaa olympialaisten historiassa. Ohjelmassa oli vain miesten yksilökilpailu, jonka voitti isäntämaa Saksan Gotthard Handrick.
Rakastin sinua, Hilde
Rakastin sinua, Hilde on Veikko Itkosen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Tapio Vilpposen eli Royn käsikirjoitus perustuu käsikirjoituskilpailun voittaneen hämeenkyröläisen maanviljelijän tekstiin.
Naispääosaa, kaunista viettelijää, esittää tuottaja-ohjaaja Itkosen vaimo Eija Karipää. Tämän ystävätärtä esittää ensimmäisessä elokuvaroolissaan televisiokuuluttaja Teija Sopanen. Itse tarina kertoo varakkaan talon oikullisesta, pahasta naisesta sekä tämän pahasta (Sakari Jurkka) ja hyvästä (Matti Oravisto) kilpakosijasta.
Kriitikoilta "Rakastin sinua, Hilde" sai ankaran tyrmäyksen niin käsikirjoituksen, ohjauksen kuin näyttelijätyönkin osalta. Ensimmäisessä elokuvassaan näytellyt Teija Sopanen oli Leo Nordbergin "Uuteen Suomeen" kirjoittaman arvostelun mukaan elokuvan harvoja valopilkkuja, jota hän olisi suonut näytettävän enemmänkin. Kuvaaja Kalle Peronkoski sai kiitosta toiselta kriitikolta, mutta hänenkään työnsä ”ei jaksa pelastaa itse tarinaa haaksirikolta”.
Erään myöhemmän kriitikon mukaan elokuvaa eivät naurettavuuden alhosta pelasta edes hienot maisemat.
Matka kuuhun (vuoden 1929 elokuva)
Matka kuuhun ("Frau im Mond") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkä tieteiselokuva, joka valmistui vuonna 1929. Lang käsikirjoitti elokuvan vaimonsa Thea von Harboun tarinan pohjalta. Se oli ensimmäinen kokoillan elokuva, joka käsitteli vakavasti avaruusmatkustamista, ja se oli Langin viimeinen mykkäelokuva.
Lang oli haaveillut jo elokuvansa "Metropolis" kuvausten aikana elokuvasta, joka käsittelisi avaruudessa matkustamista. Lang oli tutustunut vuonna 1927 tietokirjailija Willy Leyhyn, joka oli kirjoittanut joitakin kirjoja matkustamisesta raketeilla. Hän kehotti Langia ottamaan yhteyttä fyysikko Hermann Oberthiin, joka oli rakettiopin edelläkävijöitä. Oberth saapui Berliiniin syksyllä 1929 auttamaan elokuvanteossa.
Lang halusi tehdä elokuvasta jälleen suuremman kuin edellinen pienibudjettinen "Vakoilija". Hän käytti paljon aikaa ja rahaa suuren avaruusaluksen rakentamiseen. Lisäksi Kuun maisemien aikaansaamiseksi studiolle tuotiin rekkalasteittain hiekkaa Berliinin laitamilta.
Oberth oli elokuvan pääasiallinen tieteellinen avustaja, vaikka Leykin oli mukana tuotannossa. Kuvausten aikana Ufa-tuotantoyhtiö tuki taloudellisesti Oberthin tutkimustyötä. "Matka kuuhun" osuu joissakin kuvauksissaan oikeaan, sillä elokuvassa esitetään Kuun ympärilennossa käytettävä kahdeksikkokuvio, avaruusaluksen matkustajien painottomuus ja ensimmäisen kerran myös nykyään alusten lähdössä käytetty lähtölaskenta kymmenestä alaspäin.
"Matka kuuhun" oli Langin viimeinen elokuva Ufalle. Elokuvan tuotto teattereissa oli pettymys tuotantoyhtiölle. Lisäksi Ufa ja Lang ajautuivat kiistoihin elokuvan äänityksestä. Ufa olisi halunnut lisätä myöhemmin ääniefektit elokuvaan, mutta tähän Lang ei suostunut. Kiista johti lopulta Langin lähtemiseen Ufasta.
Matka kuuhun
Matka kuuhun voi viitata seuraaviin:
Karolina Arewång-Höjsgaard
Karolina Arewång-Höjsgaard (o.s. Arewång, s. 12. maaliskuuta 1971) on ruotsalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa ruotsalaista Domnarvets GoIF -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa 1991 Arewång voitti pronssia pikamatkalla. Seuraavan arvokilpailumitalinsa hän voitti vasta 12 vuotta myöhemmin 32-vuotiaana, kun hän voitti Rapperswil/Jonan MM-kilpailuissa 2003 hopeaa pitkällä matkalla ja viestissä. Västeråsin MM-kilpailuista 2004 hän voitti kultaa pitkällä matkalla ja viestissä ja hopeaa sprintissä. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti viestissä 2005 MM-pronssia ja 2006 MM-hopeaa. Lisäksi Arewång-Höjsgaard on voittanut EM-kilpailuiden viestisuunnistuksessa kultaa ja pronssia.
Arewång-Höjsgaard on voittanut Domnarvets GoIF:n joukkueessa Venlojen viestin vuosina 2008, 2011 ja 2015 ja Tiomilan vuosina 2000, 2005, 2013 ja 2015.
Raskas ioni
Raskaalla ionilla tarkoitetaan yleensä ionisoitunutta atomia, joka on heliumydintä raskaampi, esimerkkinä kulta- ja lyijyatomin ydin.
Raskaita ioneita törmäyttämällä voidaan luoda korkeaenergistä ja todella kuumaa ainetta. Esimerkiksi RHIC:ssä ja tulevaisuudessa myös LHC:ssä törmäytetään korkeaenergisiä raskaita ioneita, jotta saataisiin luotua kvarkkigluoniplasmaa, jossa kvarkit ja gluonit ovat niin sanotusti vapaita eivätkä sitoutuneita hadroneihin, kuten tavallisissa olosuhteissa.
Mariano González
Mariano Nicolás González (s. 5. toukokuuta 1981, Tandil, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan joko hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki.
Mariano on syntynyt Tandilin kaupungissa, josta muun muassa Mauro Camoranesi on myös kotoisin. Hän aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Racing Clubista. Sieltä hän siirtyi vuonna 2004 Italiaan Palermon riveihin.
Kaudeksi 2006–2007 Mariano siirtyi lainalle Internazionaleen, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa avauskokoonpanossa. Niin hän palasi kauden jälkeen takaisin Palermoon, mutta ei jatkanut seuraavaa kautta joukkueessa vaan siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Portoon.
Kohtalaisen hyvin sujuneen kauden jälkeen Porto käytti osto-optionsa Marianosta, ja näin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen noin 3,25 miljoonan euron siirtosummalla.
Kesällä 2004 Mariano kuului olympiakultaa Ateenassa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.
Cristian Rodríguez
Cristian Gabriel Rodríguez Barotti (s. 30. syyskuuta 1985 Juan Lacaze, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa uruguaylaista Peñarolia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Rodríguezia kutsutaan myös lempinimellä "Cebolla" (), jonka hän sai pelatessaan Peñarolissa ammattilaisuransa alussa. Sanottiin, että hän saa vastustajajoukkueen puolustuksen itkemään harhautuksillaan.
Rodríguez aloitti ammattilaisuransa nuorena paikallisjoukkue Peñarolista, joka pelasi Uruguayn pääsarjassa. Hän oli joukkueen mukana voittamassa pääsarjamestaruutta kaudella 2003. Vuonna 2004 hän kärsi loukkaantumisesta, jonka takia hän joutui olemaan sivussa muutamasta pelistä. Poissa ollessaan Rodríguez nähtiin TV-kameran välityksellä, kun hän oli katsomossa hyppimässä ja kannustamassa joukkueen fanien seurassa. Teosta ei kuitenkaan seurannut mitään rangaistusta tai vastaavaa.
Vuonna 2005 hän siirtyi ranskalaisjoukkue Paris Saint-Germainiin. Ensimmäisenä kautenaan Ranskassa Rodríguez ei kuulunut joukkueen avainpelaajiin, mutta toisella kaudellaan 2006–2007 hän oli vahvasti mukana auttamassa joukkuetta säilymään pääsarjassa. Ainoan maalinsa kaudella hän teki kotiottelussa Monacoa vastaan.
Heinäkuu 2007 Rodríguez siirtyi portugalilaiseen Benficaan vuoden lainasopimuksella. Hän oli kauden aikana joukkueensa tärkeimpiä pelaajia. Kauden jälkeen hän jäi Portugaliin ja siirtyi kesällä 2008 Portoon. Portossa hän muodosti hyvin toimivan hyökkäystrion yhdessä argentiinalaisen Lisandro Lópezin ja brasilialaisen Hulkin kanssa. Hän pelasi Portossa neljän kauden aikana 70 Primeira Ligan ottelua. Hän voitti Portugalin-mestaruuden 2009, 2011 ja 2012 sekä Portugalin cupin 2009, 2010 ja 2011. Hän pelasi 11 ottelua Porton voittaessa Eurooppa-liigan kaudella 2010–2011.
28. toukokuuta 2012 Rodríguez teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisen Atlético Madridin kanssa. Ensimmäisellä Atlético-kaudellaan hän pelasi Primera Divisiónissa 33 ottelua, näistä 12 avauskokoonpanossa. Hän voitti samalla kaudella Espanjan cupin. Atlético Madridin voittaessa Espanjan-mestaruuden kaudella 2013–2014 hän pelasi kaikkiaan 20 liigaottelussa, mutta vain kahdessa pelissä avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi kuusi Primera Divisiónin ottelua sekä lainasopimuksella viisi Serie A -ottelua Parmassa. Hän kävi keväällä 2015 lainalla myös brasilialaisessa Grêmiossa.
Rodríguez siirtyi ilmaissiirrolla argentiinalaiseen Independienteen kesällä 2015. Pelattuaan 27 Argentiinan pääsarjaottelua hän palasi ensimmäiseen ammattilaisseuraansa Peñaroliin helmikuussa 2017. Hän voitti samana vuonna Uruguayn-mestaruuden.
Rodríguez teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa jo 18-vuotiaana ystävyysottelussa Meksikoa vastaan lokakuussa 2003. Copa Américassa 2004 hän pelasi kaikki muut ottelut paitsi voitokkaan pronssiottelun. Esnimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Argentiinaa saman vuoden lokakuussa. Copa Américassa 2007 hän pelasi kaikissa kuudessa ottelussa Uruguayn sijoittuessa neljänneksi. Uruguayn voittaessa Copa Américan 2011 hän pelasi kahdessa alkulohkon ottelussa. Hän pelasi Uruguayn kaikki neljä ottelua MM-kilpailuissa 2014 ja Copa Américassa 2015.
Australianlivertäjä
Australianlivertäjä ("Lalage tricolor") on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa elävä käpinkäisiin kuuluva varpuslintu. Aiemmin sen luokiteltiin olevan Indonesiassa elävän ruohikkolivertäjän ("Lalage sueurii") alalaji.
Kooltaan australianlivertäjä on noin 17–19 cm. Pesimäaikaan koiraan pää, selkä ja siivet, lukuun ottamatta niiden alapintoja ja leveää valkeaa viirua, ovat mustat. Vatsa, alaperä ja siipien alaosat ovat väriltään valkoiset. Pesimäajan ulkopuolella koiraan selkä on vaaleanruskea. Siivet ovat ruskeat ja niissä on hieman mustaa. Naaras muistuttaa ulkonäöltään pesimäajanulkopuolista koirasta, mutta on vatsastaan ruskehtavampi kuin koiras, jonka vatsa on harmahtava. Australianlivertäjän pyrstö on pitkähkö ja pyöreäpäinen. Lajin kutsuääni on kauas kantautuva liverrys.
Australianlivertäjä elää koko Australian pääsaarella ja Papua-Uudessa-Guineassa. Muuttoaikoina lajia tavataan myös Uudessa-Seelannissa. Linnun elinympäristöä ovat avoimet metsät, vesistöjen puureunukset puolikuivilla alueilla ja läheiset pensaikkoseudut. Osa linnuista muuttaa pesimään Australian eteläosiin ja muuttavat pesimäajankuluttua jälleen pohjoisemmaksi.
Australianlivertäjän pesimäaika kestää syyskuusta joulukuuhun. Kuppimainen pesä rakennetaan oksanhaarukkaan puun kuoresta ja ruohoista, joiden kiinnittämiseen ne käyttävät hämähäkinseittiä. Ne saattavat myös pesiä tyhjissä muiden lintujen pesissä. Erityisesti laji suosii mutaharakan ("Grallina cyanoleuca") mutapesiä. Australianlivertäjät voivat pesiä kolonioissa, jolloin yhdessä puussa on useita pesiä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita molemmat vanhemmat hautovat noin kahden viikon ajan. Poikaset poistuvat pesistään noin 12 vuorokauden kuluttua kuoriutumisestaan.
Australianlivertäjät syövät pääasiassa hyönteisiä. Se etsii ravintoa niin ilmasta kuin maastakin. Ajoittain laji käyttää ravintonaan myös hedelmiä, siemeniä ja mettä.
Täplärastas
Täplärastas ("Hylocichla mustelina") on pohjoisamerikkalainen rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Täplärastaan pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 30–34 cm ja paino keskimäärin noin 50 g. Se muistuttaa laulurastasta mutta on hieman pienempi, päälaki ja etuselkä ovat ruosteenruskeat, siiven alapinnalla on valkeat kuviot ja rinnan sekä kupeiden tummat täplät ovat suurempia. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Täpärastas elää Pohjois-Amerikassa Kanadan ja Yhdysvaltain itäosissa, etelässä Floridan pohjoisosiin saakka. Se on muuttolintu, joka talvehtii Keski-Amerikassa Panamaa myöten sekä Meksikon eteläosissa. Laji on harhautunut Eurooppaan pari kertaa. Sen elinympäristön ala on 3,5 miljoonaa neliökilometriä.
Täplärastaskanta on vähentynyt 43 % 1960-luvulta lähtien, pääasiassa sekä pesimä- että talvehtimisalueilla tapahtuvien laajojen metsänhakkuiden takia. Lehmäturpiaalin lisääntynyt loisinta täplärastaan pesissä on pienentänyt lajin jälkeläistuottoa. Paikoin kaikissa täplärastaan pesissä on vähintään yksi lehmäturpiaalin muna.
Täplärastaan lisääntymisaikaista elinympäristöä ovat varttuneet lehti- ja sekametsät. Se suosii virtaavan veden läheisyyttä, runsasta alikasvosta ja soistunutta maaperää.
Täplärastaat ovat yksiavioisia ja keskimäärin joka toinen pari pesii kahdesti kesän aikana. Naaras rakentaa pesän tiheään pensaaseen tai matalalle puuhun. Munia on kahdesta neljään ja naaras hautoo niitä keskimäärin 13 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän 12–15 päivän ikäisinä.
Täplärastas on kaikkiruokainen ja syö hyönteisiä, matoja, nilviäisiä, etanoita ja kotiloita sekä marjoja ja hedelmiä.
Fairey III
Fairey III oli Britannian Kuninkaallisten ilmavoimien tiedustelu- ja hävittäjä lentokoneperhe, jonka käyttäjänä oli muun muassa Fleet Air Arm maailmansotien välillä. Konetta valmistettiin Fairey Aviation Companyn Stockportin tehtaalla vuodesta 1918.
Fairey IIIA ja IIIB koneet olivat palveluksessa sodan lopulla ja joitakin IIIB koneita käytettiin merimiinojen paikantamiseen. Fairey IIIC otettiin palveluskäyttöön marraskuussa 1918 ja se ei kerennyt mukaan sotatoimiin ennen aselepoehtojen astumista voimaan. Seitsemän Fairey IIIC:tä siirrettiin "HMS Pegasuksella" Arkangeliin Pohjois-Venäjällä oleville joukoille.
Fairey IIID oli palveluskäytössä Kuninkaallisilla ilmavoimilla ja Fleet Air Armilla. Lisäksi yksitoista konetta myytiin Portugalin ilmavoimille ja joitakin kuusi konetta siirrettiin Australian laivastolle. Konetta myytiin myös Alankomaille ja Ruotsille.
Fairey IIIF otettiin palveluskäyttöön Kuninkaallisissa ilmavoimissa ja Fleet Air Armissa 1927. Hieman myöhemmin kone otettiin palveluskäyttöön Uudessa Seelannissa. Konetta myytiin myös Argentiinaan, Chileen, Kreikkaan, Irlantiin ja Neuvostoliittoon.
Lohilaaksolaisten saaga
Lohilaaksolaisten saaga () on tunnetuimpia Islanninsaagoista eli Islannin sukusaagoista. Se on kirjoitettu 1200-luvun alkupuolella, eikä sen kirjoittajaa tunneta.
Saaga kertoo Laxárdalurin suvusta ja sen riidoista. Tarinan taustalla ovat luultavasti todelliset tapahtumat, mutta saagassa niitä on muunneltu. Saagaa arvostetaan sen korkeatasoisen tyylin, yhtenäisen kerronnan ja päähenkilöiden elävän luonteenkuvauksen vuoksi.
Lohilaaksolaisten saagan tapahtumat alkavat 800-luvulta, jolloin Haraldr Kaunotukan itsevaltaiseen hallintoon tyytymättömät päälliköt perhekuntineen lähtivät Norjasta asuttamaan Islantia. Saaga käsittelee näiden sukujen välistä toimintaa; avioliittoja, kauppamatkoja, sotaa ja kostoretkiä. Saaga päättyy kristinuskon saapumiseen vuoden 1000 tienoilla kuningas Olavin aikana.
"Lohilaaksolaisten saaga" on julkaistu suomeksi vuonna 1967.
Fairey Barracuda
Fairey Barracuda oli Fairey Aviation Companyn kehittämä torpedo- ja syöksypommittaja. Kone suunniteltiin korvaamaan Fairey Swordfish ja Fairey Albacore -koneet.
Kone oli Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien käytössä toisessa maailmansodassa.
Konetta valmistettiin Fairey Aviation Companyn, Blackburn Aircraft Limitedin, Boulton Paulin ja Westland Aircraftin tehtailla.
Erakkorastas
Erakkorastas ("Catharus guttatus") on pohjoisamerikkalainen rastaisiin kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 25–28,5 cm ja paino keskimäärin 27,8 g. Erakkorastas on kooltaan kuin satakieli ja muistuttaa pienikokoista laulurastasta, mutta alapuolen tumma täplitys keskittyy rintaan ja kurkkuun, kun se laulurastaalla jatkuu kupeille ja vatsaan saakka. Erakkorastaan pyrstö ja yläperä ovat punaruskeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia.
Vanhin rengastettu erakkorastas eli 8 vuotta 8 kuukautta vanhaksi. Lehmäturpiaali loisii myös erakkorastaan pesissä.
Erakkorastas on pohjoisamerikkalainen lintulaji, jonka lisääntymisaikainen esiintymisalue ulottuu läpi mantereen Alaskasta Newfoundlandiin ja Yhdysvaltojen koillisnurkkaan, ja etelässä Yhdysvaltain länsiosissa Kaliforniaan ja New Mexicoon. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain etelä- ja itäosissa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajia tavataan satunnaisesti Länsi-Euroopassa. Lajin elinympäristön ala on 8,4 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on noin 56 miljoonaa yksilöä.
Erakkorastas elää pesimäaikana puhtaissa havumetsissä, paikoin havusekametsissä, aina 3,5 kilometrin korkeudelle vuoristossa. Se viihtyy myös taimikoissa ja soistuneissa korpimetsissä.
Pesä on Kalliovuorten itäpuolella tavallisesti matalalla havupuun tai pensaan oksalla, Kalliovuorten länsipuolella se on usein maassa. Munia on 3–6, joita naaras hautoo keskimäärin 12 päivää. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta ja poikasia, jotka jättävät pesän usein lentokyvyttöminä 10–15 päivän ikäisinä. Normaalisti laji tekee kaksi pesyettä kesän aikana, joskus kolme.
Hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat, syksyllä ja talvella myös marjat ja hedelmät.
Nikolai Leskov
Nikolai Semjonovitš Leskov (, myös salanimellä M. Stebnitski; 16. helmikuuta 1831 Gorohovo, Orjolin alue, Venäjä – 5. maaliskuuta 1895 Pietari) oli venäläinen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös salanimeä M. Stebnitski. Häntä on pidetty venäläisistä kirjailijoista venäläisimpänä.
RNAS Hatston
Royal Naval Air Station (RNAS) Hatston ("HMS Sparrowhawk") oli Kuninkaallisen laivaston lentojoukkojen (Fleet Air Arm) tukikohta Mainlandin saarella Kirkwallista 1,5 kilometriä luoteeseen Orkneysaarilla. Tukikohta sijaitsi siten lähellä tärkeää Scapa Flow'n laivastotukikohtaa.
Hatstonin toimintajakso keskittyy toiseen maailmansotaan, jolloin sinne oli sijoitettu runsaasti Fleet Air Armin lentokoneita. Sodan päätyttyä tukikohdasta tuli saaren siviililentotoiminnan keskus vuoteen 1948 saakka, jolloin lentokoneet olivat kasvaneet liian suuriksi voidakseen toimia kentällä. Kentällä toimi 1953–1957 Orkneyn lentokerho, minkä jälkeen kenttä suljettiin ja muutettiin teollisuusalueeksi.
Hooper ratings
Hooper ratings oli radion kuuntelijalukujen tutkimiseen käytetty järjestelmä. Nimensä se sai tutkimuksia suorittaneen C. E. Hooperin mukaan, ja menetelmä otettiin käyttöön 1934. Hooper ratingsit määräytyivät pitkälti samoin perustein kuin sen pääkilpailijan tuottamat Crossley ratingsit. Tutkimus tehtiin puhelinkyselyillä, mutta puhelimeen vastaajilta kysyttiin, mitä he kuuntelevat sillä hetkellä, toisin kuin Crossleyssa, jossa kysyttiin mitä vastaaja oli kuunnellut edellisenä päivänä. Hooperin menetelmää pidettiin luotettavampana, ja 1940-luvun puolessavälissä siitä tuli pääasiallinen mittausmenetelmä. Vuonna 1950 ACNielsen osti mittauksia suorittaneen C. E. Hooper Companyn, ja nykyään Nielsen ratingsit ovat Yhdysvalloissa pääasiallinen television katsojalukujen seurantakeino. Radion kuulijalukuja mitattaessa puolestaan valta-asema on Arbitron ratingseilla.
Rating-arvo määräytyi sen mukaan, miten suuri osa vastaanottimen haltijoista kuunteli tiettyä lähetystä. Jos esimerkiksi Yhdysvalloissa laskettiin olevan 100 miljoonaa radiovastaanotinta, ja näiden haltijoista 20 miljoonaa kuunteli samaa ohjelmaa, niin kyseisen ohjelman rating oli 20. Toisin sanoen yksi rating-piste vastasi miljoonaa kuulijaa. Arvoja voitiin laskea myös esimerkiksi kaupunki- tai aluekohtaisesti.
U-30 (1936)
U-30 oli yksi kymmenestä Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä ja aluksen kölin lasku tapahtui 24. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta ja otettiin palveluskäyttöön 8. lokakuuta ensimmäisenä komentajanaan Hans Cohausz.
Palveluksessa olonsa aikana U-30 suoritti kahdeksan taistelupurjehdusta, joiden aikana alus upotti 16 kauppalaivaa yhteensä 86165 bruttotonnia sekä yhden 325 bruttotonnin tukilaivan. Sukellusvene myös vaurioitti pahoin yhtä kauppalaivaa (5642 t) sekä taistelulaiva "HMS Barhamia".
Sukellusveneen uran ensimmäinen upotus oli matkustaja-alus "Athenia" (13581 brt) toisen maailmansodan ensimmäisenä sukellusveneupotuksena. Sukellusveneen komentajana toimi Fritz-Julius Lemp.
"U-30" liitettiin palvelukseen otettaessa 2. Sukellusvenelaivueeseen, jossa se palveli aina marraskuun loppuun 1940. Alus siirrettiin 1. joulukuuta 24. Sukellusvenelaivueeseen koulutusalukseksi ja edelleen 1. joulukuuta 1943 22. Sukellusvenelaivueeseen koululaivaksi.
"U-30" tuhoutui 4. toukokuuta 1945 Kupfermühlenin lahdessa ja sen jäännökset romutettiin 1948.
U-39 (1938)
U-39 oli Saksan laivaston IXA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Alus oli ensimmäinen toisessa maailmansodassa upotettu saksalainen sukellusvene.
Alus tilattiin 29. heinäkuuta 1936 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1938 ja otettiin palveluskäyttöön 10. joulukuuta ensimmäisenä komentajanaan Gerhard Glattes.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa 6. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 19. elokuuta 1939 Wilhelmshavenista ensimmäiselle partiomatkalleen yhdessä "U-53:n", "U-32:n", "U-31:n" ja "U-35:n" kanssa. Alusten tehtävänä oli siirtyä valmiusasemiin sodan syttymisen varalta. Osasto purjehti Pohjanmerelle kiertäen Britteinsaaret, jolloin alus joutui tunnistamattoman aluksen syvyyspommituksen maaliksi. Se selvisi uhasta sukeltamalla syvemmälle.
Alus laukaisi 14. syyskuuta Rockall Bankin edustalla Skotlannin luoteisrannikolla kaksi torpedoa kohti Britannian Kuninkaallisen laivaston lentotukialus "HMS Ark Royalia", mutta torpedot räjähtivät ennen aikojaan aiheuttamatta vahinkoa. Lentotukialuksen suojana olleet hävittäjät "HMS Faulknor", "HMS Firedrake" ja "HMS Foxhound" hyökkäsivät aluksen kimppuun syvyyspommein, jolloin sukellusvene joutui nousemaan pintaan. Lähinnä ollut "Foxhound" pelasti 25, "Faulknor" yksitoista ja "Firedrake" loput kahdeksan sukellusveneen miehistöstä, jotka joutuivat sotavankeuteen.
ACID
ACID (, ) tarkoittaa tietokantajärjestelmien periaatetta, jonka avulla turvataan järjestelmän tietojen eheys kaikissa tilanteissa.
Atomisuus tarkoittaa, että jokin transaktio suoritetaan joko kokonaan tai ei lainkaan.
Eheys takaa, että tietokanta transaktioiden myötä siirtyy yhdestä eheästä tilasta toiseen eheään tilaan.
Eristyneisyys takaa, että transaktiot eivät vaikuta toisiinsa ja toimivat kuin yksin järjestelmässä.
Pysyvyys määrää, että transaktion sitoutumisen jälkeen muutokset eivät enää voi kadota järjestelmästä.
Birger Sjöberg
Birger Sjöberg (6. joulukuuta 1885 Vänersborg – 30. huhtikuuta 1929 Växjö) oli ruotsalainen kirjailija, runoilija ja laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti esikoisteoksestaan, idyllisestä laulukokoelmasta "Fridas bok" ja neljää vuotta myöhemmin julkaistusta kokeellisesta runokokoelmasta "Kriser och kransar". Pikkukaupungin jousikvartetista ja muista ihmisistä kertova kaksiosainen romaani "Kvartetten som sprängdes" (1924) on sovitettu näytelmäksi (Dramaten, 1935), kahdeksi teatterielokuvaksi (1936, ohj.  Arne Bornebusch, ja 1950, ohj. Gustaf Molander), televisioelokuvaksi ("Kvartetti joka hajosi", 1962, ohj. Hans Abramson) ja television minisarjaksi (1973, ohj. Hans Alfredson).
Sjöberg työskenteli myös toimittajana muun muassa "Stockholms Dagbladissa" ja "Helsingborgs-Postenissa". Hän kuoli 43-vuotiaana ja jätti jälkeensä laajan käsikirjoitus- ja luonnoskokoelman, jonka omaiset luovuttivat 1948 Göteborgin yliopiston kirjastolle. Noin 13 000 käsikirjoitusliuskan joukosta löytyi myös aiemmin julkaisemattomia töitä, joita on julkaistu postuumisti. Vuonna 1961 perustettiin Birger Sjöberg -seura edistämään käsikirjoituskokoelman tutkimusta ja muuta Sjöbergiin liittyvää toimintaa.
Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth
Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth () on Nikolai Leskovin pienoisromaani vuodelta 1865. Romaanin suomensi Juhani Konkka vuonna 1962.
Tarinaa käytti Dmitri Šostakovitš oopperassaan Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth, ja Andrzej Wajda ohjasi 1961 romaanin pohjalta elokuvan "Sibirska Ledi Magbet" ("Synnin hekumaa").
Kauppalaki
Kauppalaki on laki, joka sisältää oikeussäännökset irtaimen omaisuuden kaupasta. Suomen nykyinen kauppalaki (355/1987) on säädetty vuonna 1987, ja se astui voimaan vuoden 1988 alussa.
Ruotsissa säädettiin laki irtaimen omaisuuden kaupasta ja vaihdosta 1905. Vuonna 1906 säädettiin Tanskan kauppalaki ja vuonna 1907 Norjan kauppalaki. Islannin kauppalaki säädettiin 1911, mutta se korvattiin 1922 lailla, joka vastasi olennaisilta osiltaan Tanskan kauppalakia. Ruotsin uudistettu kauppalaki astui voimaan vuoden 1991 alussa.
Kauppaoikeuden alaan kuuluvaa kauppalakia () sovelletaan, ellei osapuolten tekemän sopimuksen, vallitsevan käytännön tai kauppatavan mukaisesti tule toimia toisin. Kauppalaki koskee etupäässä elinkeinonharjoittajien ja yritysten keskinäisiä kauppoja, sillä elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen kauppaan sovelletaan kuluttajansuojalakia (38/1978). Kuitenkin kahden yksityishenkilön välisessä kaupassa kauppalakia sovelletaan, sillä kuluttajansuojalaki ei anna suojaa osapuolille silloin, kun molemmat ovat tasavertaisesti kuluttajan asemassa.
Ennen Suomen nykyisen kauppalain säätämistä sovellettiin vuoden 1734 lain kauppakaarta, jonka säännökset olivat varsin niukkoja. Se sisältää myös muita sopimustyyppejä koskevia säännöksiä, jotka osittain ovat voimassa edelleenkin. Muun muassa ostajan saantosuojasta eräissä tapauksissa on yhä voimassa kauppakaaren säännökset.
Muita kaupankäyntiä sivuavia lakeja ovat "osamaksukauppalaki" (91/1966) ja "laki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista" (228/1929) sekä vain tiettyjen tavaralajien kauppaa koskevat "laki taimitarhatuotteista" (190/1960), "rehulaki" (376/1986), "lannoitelaki" (377/1986), "laki siementavaran kaupasta" (669/1975) ja "laki viljakaupasta" (580/1978). Oikeuskäytäntöön vaikutti 1900-luvulla muiden Pohjoismaiden kauppalait, joita uudistettiin pohjoismaisena yhteistyönä, jolloin luotiin Suomenkin kauppalain perusta.
Laki kansainvälisluonteiseen irtainten esineiden kauppaan sovellettavasta laista säädettiin 1964. Lailla saatettiin Suomessa voimaan Haagin konvention vuonna 1951 tekemä ehdotus sopimukseksi, joka tuli voimaan vasta 1964. Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus kansainvälistä tavaran kauppaa koskevista sopimuksista hyväksyttiin Wienissä 1980. Se koskee kansainvälisten tavarakauppasopimusten solmimista, sopijapuolten velvollisuuksia ja velvollisuuksien rikkomisesta johtuvia seurauksia.
Ol’ Blue Eyes Is Back
Ol' Blue Eyes Is Back on Frank Sinatran albumi vuodelta 1973. Se on hänen comeback-levynsä kolmen vuoden esiintymis- ja levytystauon jälkeen.
Esa Laaksonen
Esa Laaksonen (s. 1956) on suomalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut muun muassa Siilinjärven Uimalan ja Niiralan raja-aseman. Laaksonen toimi "Arkkitehti"-lehden päätoimittajana 1996–99. Hän on toiminut vakituisena kolumnistina Helsingin Sanomissa, Uuden Suomen internetlehdessä ja "Väri ja Pinta" -lehdessä. Hän kirjoittaa jatkuvasti arkkitehtuuri- ja kirja-arvioita koti- ja ulkomaisiin alan lehtiin.
Laaksonen on toiminut vuodesta 1999 alkaen Alvar Aalto -akatemian johtajana. Hänellä on yhteinen arkkitehtitoimisto arkkitehti Kimmo Frimanin kanssa Helsingissä.
Laaksonen on arkkitehtiliitto SAFAn ja Suomen arvostelijain liiton SARV jäsen.
Uškovo
Uškovo ():
Thomas Müller (jalkapalloilija)
Thomas Müller (s. 13. syyskuuta 1989 Weilheim, Baijerin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Müller aloitti ammattilaisuransa Bayern Münchenistä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 15. elokuuta 2008 ottelussa Hamburger SV:tä vastaan. Müller teki kauden aikana myös ensiesiintymisensä Mestarien liigassa, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle 72. peliminuutin kohdalla. Hän teki myös ottelun viimeisen maalin, joka lopulta päättyi Bayernin murskavoittoon 7–1 portugalilaista Sporting Clube de Portugalia vastaan.
Müller palkittiin uransa ensimmäisissä arvokisoissa, jalkapallon MM-kilpailuissa 2010 Etelä-Afrikassa Kultaisella kengällä eli parhaan maalintekijän palkinnolla. Hän teki turnauksessa viisi maalia, samoin kuin kolme muuta pelaajaa. Palkinto myönnettiin näistä pelaajista eniten maaliin johtaneita syöttöjä antaneelle. Müller antoi turnauksen aikana kolme maalisyöttöä, mikä oli kaksi enemmän kuin muilla ja hän oli myös sen lisäksi kisojen paras nuori pelaaja.
Brasilian MM-kisoissa Saksa voitti avausottelussaan Portugalin 4-0 ja Müller teki ottelussa hattutempun. Semifinaaliottelussa isäntämaa Brasiliaa vastaan Thomas Müllerin laukoma avausmaali oli samalla 2000. Saksan jalkapallomaajoukkueen tekemä maali.
Müller pelasi sadannen maaottelunsa marraskuussa 2018.