hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ponthus Westerholm
Ponthus Westerholm (s. 6. tammikuuta 1992 Karlskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Elite Prospects -sivuston mukaan Westerholm tuo kiekkoa hyvin ylös. Hän pelaa hyvin hyökkäyspäähän, rakentaa hyvin peliä, omaa hyvät kädet ja suojaa kiekkoa hyvin. Westerholm on pelannut suurimman osan urastaan kaksoisveljensä Pathrikin tutkaparina. Myös Pathrik pelaa Frölundassa.
Westerholm on Karlskrona HK:n kasvatti. Hän oli nostamassa kauden 2007–2008 päätteeksi nostamassa seuran J18-junioreita Division 2:sta Division 1:een. Kaudeksi 2008–2009 Westerholm siirtyi kaksoisveljensä Pathrikin kanssa Malmö Redhawksiin, jonka J18-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin Ponthus voitti J18 Elitissä tehoilla 12+18=30. Kaudella 2010–2011 hän voitti Malmön J20-junioreiden sisäisen syöttöpörssin ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies veljensä Pathrikin jälkeen tehoilla 16+19=35. Westerholm voitti myös koko J20 SuperElitin syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Hän debytoi samalla kaudella myös Malmön miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa tulokaskausi toi 24 runkosarjaottelussa tehot 7+6=13.
Kaudesta 2011–2012 Westerholm pelasi lähes puolet Malmön J20-junioreissa, joiden paras maalintekijä hän oli kevään 2012 pudotuspeleissä kolmella osumallaan Roger Olssonin kanssa. Malmön Allsvenskan-joukkueessa Westerholm teki 34 runkosarjaottelussa neljä syöttöpistettä. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi veljensä Pathrikin kanssa vuoden mittaisella sopimuksella BIK Karlskogan riveihin. Ponthus teki Allsvenskanin runkosarjassa 24 tehopistettä. Kaudella 2013–2014 hän oli Karlskogan toiseksi paras pistemies ja maalintekijä veljensä Pathrikin jälkeen tehoilla 19+16=35. Westerholm jakoi Allsvenskanin maalipörssin seitsemännen sijan Mora IK:n Mattias Beckin kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Westerholmin veljekset siirtyivät kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Brynäs IF:ään. Ponthusin tulokaskausi toi siellä 53 runkosarjaottelussa tehot 3+7=10 sekä seitsemässä playoff-ottelussa yhden maalin. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2014 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Westerholm keräsi ottelussa yhden kahden minuutin jäähyn ja hänelle merkittiin teholukema -2. Ensimmäisen SHL-maalinsa Westerholm teki seitsemännessä ottelussaan 1. lokakuuta 2014 MODO Hockeyta vastaan. Helmikuussa 2016 veljekset tekivät vuoden mittaisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Kauden 2016–2017 päätteeksi Ponthus voitti SHL-hopeaa.
Westerholmin veljekset siirtyivät kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella Frölunda HC:hen.
Westerholm on pelannut 12 nuorten maaottelua.
Boolen sääntö
Boolen sääntö on matematiikassa George Boolen mukaan nimetty numeerisen integroinnin sääntö. Se approksimoi integraalia
käyttämällä arvoja viidessä tasaisesti jaetussa pisteessä.
Abramowitzin ja Stegunin kirjassa "Handbook of Mathematical Functions with Formulas, Graphs, and Mathematical Tables" on mainittu, että
ja virhetermi on
jollakin luvulla  "c" väliltä formula_5.
Luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen sekanelinpelin voittajista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen sekanelinpelin voittajista.
Sant’Angelo
Sant’Angelo on Rooman yhdestoista rione, jota ympäröivät lännessä Regola ja Sant’Eustachio, pohjoisessa Pigna, idässä Campitelli sekä etelässä Ripa ja Tiberjoki. Sen koko on noin 14 hehtaaria, väkiluku 1 200 ja väestötiheys 8 400 asukasta neliökilometrillä (2013) – se on pienikokoisin Rooman rioneista.
Sant’Angelo tunnetaan keskiajalla perustetusta juutalaiskorttelista ja useista antiikinaikaisista raunioista. Kirkkovaltio pakotti kaupungin juutalaisasukkaat elämään juutalaiskorttelin ahtaissa oloissa keskiajalta 1870-luvulle asti. Geton itäreunalla sijaitsee keisari Augustuksen Octavia-siskonsa mukaan nimeämä Porticus Octaviae, joka toimi Rooman valtakunnan aikoina forumina ja keskiajalla kalatorina. Hieman idempänä ovat Apollo Sosiuksen temppelin rauniot sekä keskiajalla linnoitukseksi muutettu Marcelluksen teatteri. Teatterin eteläpuolella on San Nicola in Carceren kirkko, joka rakennettiin roomalaisen vihannestorin raunioille – kirkon eteläseinään on upotettu pylväitä torin kupeessa sijainneesta Spesin temppelistä. Kaupunginosan pohjoisosa on kapeiden katujen muodostama sokkelo, jonka keskellä kohoaa keskiaikainen Torre Marganan torni.
Sant’Angelon rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Karl Johann Spekle
Karl Johann Spekle (, 1734 Pietari – 1796 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen isänsä oli saksalainen aseseppä, joka muutti Pietari Suuren kutsusta Venäjälle vuonna 1698. Spekle opiskeli Pietarin kuuluisassa saksalaisessa koulussa Annenschulessa. Vuonna 1758 hän aloitti yhdessä veljensä Paulin kanssa työskentelyn kaupungissa vaikuttaneen tunnetun italialaisen arkkitehdin Francesco Bartolomeo Rastrellin toimistossa.
Tunnetuimmat työnsä Spekle teki toimiessaan Venäjän keisarillisen armeijan arkkitehtina vuodesta 1765 lähtien. Hän piirsi muun muassa lukuisia varuskunta- ja päävartiorakennuksia, asevarastoja, sotilassairaaloita ja asetehtaita. Vanhan Suomen alueelle Spekle suunnitteli useita rakennuksia Viipuriin, erityisesti Pyhän Annan kruunun linnoitukseen, sekä myös joitakin Haminan ja Lappeenrannan linnoituksiin.
Ripa (rione)
Ripa on Rooman kahdestoista rione, jota ympäröivät lännessä Tiberjoki, pohjoisessa Sant’Angelo, koillisessa Campitelli, idässä Celio, kaakossa San Saba ja lounaassa Testaccio. Sen koko on noin 85 hehtaaria, väkiluku 2 600 ja väestötiheys 3 000 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosaan kuuluvat myös Tiberinsaari ja osa Aventinuksen kukkulasta.
Ripa tunnetaan 2. vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua rakennetusta Circus Maximuksesta, Rooman suurimmasta ja vanhimmasta hippodromista. Sen lisäksi kaupunginosassa on monia muita jäänteitä Rooman tasavallan ajoilta, esimerkiksi Tiberin rannassa sijaitsevat Herkuleen ja Portunuksen temppelit sekä Arcus Argentariorumin ja Januksen riemukaaret hieman idempänä. Taidokkaasti koristellun Arcus Argentariorumin kylkeen on rakennettu 6. tai 7. vuosisadalla San Giorgio in Velabron kirkko. Muita merkittäviä kirkkoja ovat Aventinuksen rinteelle rakennettu Santa Sabina ja romaaninen Santa Maria in Cosmedin, joka on kuuluisa Bocca della Verità -kohokuvasta.
Tiberinsaarelle rakennettiin 291 eaa. lääkinnän jumala Asklepioksen temppeli ja siellä on vielä nykyäänkin sairaala. Saaren yhdistää Tiberin itärantaan 62 eaa. rakennettu Ponte Fabricio ja länsirannan Trastevereen 370 rakennettu Ponte Cestio. Saaren eteläpuolella joesta kohoavat vuoden 1557 tulvissa luhistuneen Ponte Rotton rauniot.
Ripan rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Ronnie Carroll
Ronnie Carroll (oik. Ronald Cleghorn, 18. elokuuta 1934 – 13. huhtikuuta 2015) oli pohjoisirlantilainen laulaja ja viihdetaiteilija. Hän levytti ensimmäisen hittinsä "Walk Hand in Hand" vuonna 1960. Carroll edusti Isoa Britanniaa Eurovision laulukilpailussa vuosina 1962 kappaleella "Ring-A-Ding Girl" ja 1963 kappaleella "Say Wonderful Things". Molemmilla kerroilla hän sijoittui kilpailussa neljänneksi.
HMS Amerton
HMS Amerton (viirinumero M1105) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ton-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Camper and Nicholsons'lta. Sen köli laskettiin 9. heinäkuuta 1951 ja alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1953. Alus valmistui 9. lokakuuta 1954.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Liverpooliin 101. miinanraivaajalaivueeseen, jonne se saapui 12. syyskuuta. Alus oli elokuussa 1956 Gibraltarilla ja sen nimi muutettiin marraskuussa 1959 "Amertoniksi". Se oli telakalla joulukuusta 1959 maaliskuuhun 1961, jolloin sen koneeksi vaihdettiin Deltic. Se myytiin romutettavaksi 20. heinäkuuta 1971.
HMS Appleton
HMS Appleton (viirinumero M1106) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ton-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Goole Shipbuilding Companyltä. Sen köli laskettiin 2. huhtikuuta 1951 ja alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1953. Alus valmistui 23. maaliskuuta 1954.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa 104. miinanraivaajalaivueeseen Harwichiin. Se myytiin romutettavaksi 24. syyskuuta 1972.
HMS Beachampton
HMS Beachampton (viirinumero M1107) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ton-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin Goole Shipbuilding Companyltä. Sen köli laskettiin 9. huhtikuuta 1951 ja alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1953. Alus valmistui 29. heinäkuuta 1956.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Vernonin koulutuslaivueeseen Portsmouthiin. Alus muutettiin partioalukseksi 1971 ja se myytiin romutettavaksi 10. toukokuuta 1985.
Camper and Nicholsons
Camper and Nicholsons on brittiläinen yhdysvaltalaisen sijoitusyhtiön omistama maailman vanhin huvivenevalmistaja, joka edelleen suunnittelee ja valmistaa jahteja. Yhtiön telakka on Gosportiissa Hampshiressa.
Lontoolainen Francis Calense Amos perusti 1782 Gosportiin Hampshireen vuokraamalleen tontille telakan. Sataman toisella puolella oli telakan naapurina oli Portsmouthin laivastontelakka. Vuodesta 1821 alkaen yhtiö valmisti pieniä kauppa-aluksia. Amoksella ei ollut perillisiä, joten hänen kuoltuaan 1824 yhtiö siirtyi William Camperille. Uuden omistajan suhteet varakkaisiin purjehduksenharrastajiin aloitti yhtiön jahtien valmistuksen.
Vuonna 1842 vasta 14-vuotias Ben Nicholson aloitti uransa laivanrakentajan oppipoikana. Camperin jäädessä eläkkeelle 1863 siirtyi Nicholson telakanjohtajaksi. Camper and Nicholson muodostui 1863.
Mattias Karlsson
Mattias Karlsson on seuraavien henkilöiden nimi:
Mattias Karlsson (poliitikko)
Mattias Karlsson (s. 1977) on ruotsalainen poliitikko ja valtiopäiväedustaja. Hän on ruotsidemokraattien aiempi lehdistöpäällikkö ja puheenjohtaja Jimmie Åkessonin sairausloma-ajalla hänen sijaisensa puheenjohtajana. Häntä on sanottu ruotsidemokraattien pääideologiksi.
Karlsson muistetaan vuonna 2007 esittämästään kommentista, jonka mukaan Malmön Rosengårdissa syntynyttä Zlatan Ibrahimovicia ei oikeastaan voi pitää ruotsalaisena.
Karlssonista tuli ruotsidemokraattien v.t. puheenjohtaja, kun Åkesson jäi määräämättömän pituiselle sairauslomalle uupumuksen vuoksi. Åkessonin ennakoidaan luopuvan puheenjohtajuudesta pysyvästi, jolloin Karlssonista mahdollisesti tulee puheenjohtaja.
Karlssonilla on ollut hyvin paljon vaikutusvaltaa, ja hän on puolueen valtiopäiväryhmän puheenjohtaja. Hän laati vuonna 2011 puolueen periaateohjelman. Hänen vaikutuksestaan puolueessa on hylätty rotupolitiikka ja siirrytty puhumaan kulttuurisesta ruotsalaisuudesta.
Karlsson ryhtyi muokkaamaan uusnatsismin pohjalle syntynyttä puoluetta 1990-luvun lopulla salonkikelpoisemmaksi yhdessä Lundin yliopistossa opiskelleiden opiskelutovereidensa Åkessonin ja kahden muun kanssa.
Simen Andreas Sveen
Simen Andreas Sveen (s. 7. lokakuuta 1988) on norjalainen maastohiihtäjä.
Sveen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa 13. maaliskuuta 2010. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Davosissa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14. joulukuuta 2013.
Durance-luokka
Durance-luokka on Ranskan laivaston monitoimitankkerien muodostama alusluokka. Ranskan laivastolle valmistuneiden viiden aluksen lisäksi on yksi alus "HMAS Success" valmistettu Australian laivastolle. Nimikkoalus "Durance" on myyty Argentiinan laivastolle.
Achatocarpaceae
Achatocarpaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Kasvit ovat puuvartisia, ja niiden sekundaarinen paksuuskasvu on tavanomainen poiketen monista muista Caryophyllales-lahkon heimoista. Kukat ovat yksineuvoisia ja hedekukassa on 10–20 hedettä, jotka voivat olla tyveltään kasvaneet yhteen. Emi koostuu kahdesta yhteen kasvaneesta emilehdestä. Hedelmä on yksisiemeninen marja. Siemenissä on pieni vaippa eli arillus.
Heimo on amerikkalainen. Lajit kasvavat Lounais-Yhdysvalloista Etelä-Amerikan pohjoisosiin ulottuvalla alueella sekä erillisellä alueella Etelä-Amerikan keskiosissa.
Achatocarpaceae muodostaa yhdessä revonhäntäkasvien ("Amaranthaceae") kanssa yhteisen kladin Centrospermae-ryhmässä. Kladia luonnehtivat ulkopinnaltaan golfpalloa muistuttavat poraattiset siitepölyhiukkaset ja sikiäimen yksi ainoa pohjaistukkaan kiinnittyvä siemenaihe. Kladin iäksi on arvioitu noin 67 miljoonaa vuotta.
Heimossa on kaksi sukua ja seitsemän lajia. Suvut ovat:
You Must Believe in Spring
You Must Believe in Spring on ranskalaisen Michel Legrandin sävellys, jonka hän teki alun perin Jacques Demyn elokuvaan "Rochefortin tytöt" (1967) nimellä "La Chanson de Maxence". Vuonna 1976 jazzpianisti Bill Evans ja laulaja Tony Bennett ottivat sävelmän mukaan yhteiselle albumilleen "Together Again" ja tilasivat siihen englanninkielisen sanoituksen Alan ja Marilyn Bergmanilta. Laulun nimeksi tuli "You Must Believe in Spring" (”Sinun täytyy uskoa kevääseen”), ja siitä tuli monien huippusolistien esittämä ja levyttämä jazzstandardi sekä laulettuna että instrumentaaliversioina.
Laulun ovat levyttäneet muun muassa Ranee Lee albumilleen "You Must Believe In Swing" (1996), Barbra Streisand albumilleen "Love Is the Answer" (2009), ja Cleo Laine albumilleen "At Her Finest" (2001),
Suomeksi laulun on sanoittanut ainakin Mikko Koivusalo nimellä ”Usko kevääseen”, ja sitä on esittänyt muun muassa Susanna Haavisto.
Joffre-luokka
Joffre-luokka oli kahden Ranskan laivaston ennen toista maailmansotaa suunnitteleman aluksen muodostama lentotukialusluokka. 
Ainoastaan toinen aluksen rakennustyöt aloitettiin ennen projektin lakkauttamista vuonna 1940.
Aluksen vaatimuksena oli suurempi konekapasiteetti kuin edeltäneellä jo palveluksessa olevalla "Béarnilla".
Toiset meistä
Toiset meistä on Rauno Lehtisen säveltämä ja Mikko Haljoen sanoittama laulu, joka tehtiin alun perin vuonna 1968 Laila Kinnusen laulettavaksi. Kinnunen itse levytti sen kuitenkin vasta vuonna 1980 uransa viimeisenä levytyksenä. Tunnetuimmaksi versioksi laulusta on muodostunut Pepe & Paradise -yhtyeen vuonna 1973 tekemä ensilevytys albumille "Pepe & Paradise". Sen sovitti Markku Johansson, joka soittaa myös kappaleen flyygelitorvisoolon.
Bossa nova -rytmiin sävelletty laulu alkaa sanoilla ”Niin ovat toiset meistä / laivoja jotka löytävät väylänsä yksin”.
Laila Kinnusen ja Pepe & Paradisen ohella laulun ovat levyttäneet ainakin Eino Grön 1983, Matti Salminen 1987 ja Riki Sorsa samannimiselle albumilleen vuonna 1998. Juha Henrikssonin vuonna 2010 julkaistu Rauno Lehtisen musiikkielämäkerta on nimetty laulun mukaan "Toiset meistä – Rauno Lehtinen ja musiikki".
Mexer
Edson André Sitoe, tunnetaan paremmin nimellä Mexer, (s. 8. syyskuuta 1988 Maputo) on mosambikilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:n Rennesiä, jonne siirtyi kesällä 2014 noin 2,4 miljoonan euron siirtosummalla portugalilaisesta Nacionalista.
Maajoukkuetasolla Mexer edustaa kotimaansa Mosambikin maajoukkuetta.
Organonatriumyhdisteet
Organonatriumyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät hiilen ja natriumin välisen kemiallisen sidoksen. Eräillä organonatriumyhdisteillä on käyttöä orgaanisen kemian synteeseissä.
Organolitiumyhdisteistä poiketen organonatriumyhdisteiden luonne on kovalenttisen molekyyliyhdisteen sijaan ioniyhdisteen kaltainen ja organonatriumyhdisteiden voidaan katsoa koostuvan karbanionista ja natriumionista. Yksinkertaiset alkyyliryhmän sisältävät organonatriumyhdisteet ovat hyvin reaktiivisia muun muassa ilman ja kosteuden kanssa. Näillä on suhteellisen korkea sulamispiste ja ne eivät helposti liukene polaarittomiin liuottimiin. Molemmat ovat tyypillisiä ominaisuuksia ioniyhdisteille. Aromaattiset organonatriumyhdisteet, joissa karbanionin negatiivinen varaus on delokalisoitunut, ovat stabiilimpia. Näitä ovat esimerkiksi syklopentadienyylinatrium, eräät vinyyliset ja allyyliset natriumyhdisteet sekä trifenyylimetyylinatrium. Kolmas organonatriumyhdisteiden luokka ovat yhdisteet, joissa natriumionin vastaionina on radikaalianioni. Näitä muodostuu natriumin reagoidessa polyaromaattisten hiilivetyjen kuten naftaleenin, fenantreenin ja antraseenin kanssa. Näillä yhdisteille on tyypillistä voimakkaan vihreä väri ja ne ovat voimakkaita pelkistimiä.
Organonatriumyhdisteet ovat hyvin reaktiivisia. Esimerkiksi ne reagoivat organohalogenidien kanssa muodostaen alkaaneja ja tätä kutsutaan Wurtz-reaktioksi. Yhdisteiden karbanioniosa on hyvin nukleofiilinen ja reagoi helposti elektrofiilien kuten aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen additiotuotteen. Organonatriumyhdisteet voivat toimia myös radikaalien lähteinä ja niitä käytetäänkin radikaalipolymeroinneissa reaktion initiaattoreina. Syklopentadieeninatriumia käytetään monien metalloseenien valmistuksessa.
Organonatriumyhdisteitä voidaan valmistaa natriumhydridin tai -alkoksidin ja happamia vetyjä sisältävien hiilivetyjen esimerkiksi terminaalisten alkyynien tai aromaattisten hiilivetyjen kanssa. Allyylisiä ja vinyylisiä organonatriumyhdisteitä voidaan valmistaa natriummetallin ja organohalogenidin välisellä reaktiolla. Hyvin yleisesti käytetty tapa on myös transmetallointireaktio organomagnesium- tai organoelohopeayhdisteen kanssa. Polyaromaattiset hiilivedyt reagoivat eetteriliuoksessa natriummetallin kanssa muodostaen yhdisteen.
Stegnospermataceae
Stegnospermataceae on muutamalajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Heimon kasvit ovat melko kiipeilevä- tai suikertavavartisia ja karvattomia puuvartiskasveja, joilla sekundaariseen paksuuskasvuun liittyvä jälsisolukko on hajanainen. Lehdet ovat meheviä. Kukinto on terttumainen. Kukissa on tavallisesti viisi terämäistä kehälehteä enemmän tai vähemmän ratasmaisesti, tavallisesti kahdeksasta kymmeneen tyvestään yhtynyttä hedettä, mesirauhasia sikiäimen tyvellä ja kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama sikiäin. Siemenaiheita on yhtä monta kuin emilehtiäkin ja ne kiinnittyvät istukoihin, joista sikiäimen kypsyessä tulee vapaita keski-istukoita. Hedelmä on kota, ja siemenet ovat vaipallisia.
Lajit kasvavat Keski-Amerikassa ja Antilleilla rannikkoalueilla.
Heimossa on vain yksi kolmelajinen sukua, "Stegnosperma". Se on usein viety kermesmarjakasvien heimoon (Phytolaccaceae), jonka kasveja se melkoisesti muistuttaa, mutta erojakin on.
Seuraavan luettelon mukaan "Stegnosperma"-lajeja on viisi:
Vegard Bjerkreim Nilsen
Vegard Bjerkreim Nilsen (s. 2. syyskuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä.
Nilsen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 11. tammikuuta 2014 Nové Město na Moravěssa vapaan hiihtotavan sprintissä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 8. sija Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä 14. helmikuuta 2015.
Simen Hegstad Krüger
Simen Hegstad Krüger (s. 13. maaliskuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä.
Hegstad voitti olympiakultaa Pyeongchangin talvikisojen 2018 yhdistelmähiihdossa kahdeksan sekuntia ennen Martin Johnsrud Sundbytä. 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sai hopeaa 18,3 sekuntia Dario Colognalle hävinneenä. Viestissä hän hiihti kolmannen osuuden Norjan kultajoukkueessa.
Krüger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 16. maaliskuuta 2013 Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hänen sijoituksensa oli 43:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2014 sijoituttuaan kolmen päivän kiertueella 21:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2016 oltuaan Lillehammerin "Nordic Opening" -tapahtuman 10 kilometrin vapaan hiihtotavan etapilla viides. Yksittäisessä maailmancup-kilpailussa hän debytoi kymmenen parhaan joukossa oltuaan viikkoa myöhemmin yhdeksäs Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skillä 2017 hän oli kolmas Oberstdorfin takaa-ajokilpailun osuusajoissa ja Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa, ja samalla voittonsa, Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2017. Tour de Skillä 2018–2019 hän sijoittui toiseksi Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja loppunousuun päättyneen viimeisen etapin osuusajoissa. Kiertueen kokonaistuloksissa hän oli kolmas. Hän oli myös toinen Ulricehamnissa 15 km:n vapaan kilpailussa.
Krüger on junioreiden MM-hopeamitalisti 4 × 5 kilometrin viestistä Liberecistä 2013. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sai 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hopeaa 2015 ja kultaa 2016.
Krüger sai Norjan-mestaruuskilpailuissa pronssia 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 2013. NM-kilpailuissa 2016 hän saavutti pronssia kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja kultaa Lyn Skin viestijoukkueessa yhdessä Jonas Udjus Frorudin ja Hans Christer Holundin kanssa. Hän voitti Norjan-mestaruuden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2018.
Minerve-luokka (sukellusvene)
Minerve-luokka oli Ranskan merivoimien sukellusveneluokka toisessa maailmansodassa ().
Luokka pohjautui Ranskan amiraliteetin 630-tonnin sukellusveneiden suunnitelmiin, mutta niiden moottorin tehoa ja aseistusta oli parannettu. Aluksissa oli kuusi 550 millimetrin torpedoputkea, joista neljä keulassa ja kaksi perässä. Näiden lisäksi oli kolme 400 millimetrin torpedoputkea.
Mathias Rundgreen
Mathias Rundgreen (s. 21. helmikuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä.
Rundgreen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 8. maaliskuuta 2014 Oslossa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, jossa hänen sijoituksensa oli 33:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 27:s Rybinskissä vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä tammikuussa 2015. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2015. Maailmancupissa Rundgreen nousi palkintopallille ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran 30 km yhdistelmähiihtokilpailussa oltuaan kolmas Pyeongchangissa helmikuussa 2017.
Rundgreen voitti juniorien maailmanmestaruuden viestissä Otepäässä 2011 ja alle 23-vuotiaiden MM-pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Val di Fiemmessä 2014.
Limeaceae
Limeaceae on pieni, yhden suvun käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Kasvit ovat ruohoja tai matalia pensaita. Lehtiasento on kierteinen. Kukinto voi sijaita lehteä vastapäätä. Terälehtimäiset kukan osat ovat kynnellisiä, harvoin ne puuttuvat. Heteitä on tavallisesti viisi, harvoin kuusi tai seitsemän; tyvestään ne ovat kasvaneet yhteen. Sikiäin koostuu kahdesta yhtyneestä emilehdestä ja on väliseinällinen. Kummassakin emilehdessä on yksi riippuva siemenaihe. Vartaloita on kaksi. Hedelmä on lohkohedelmä ja siemenet kalpean keltaisia tai ruskeita. Kromosomiluku n = 9.
Kukan rakenteen tulkinta tuottaa hieman vaikeuksia. Terälehtimäiset osat saattavat olla terämäisiä joutoheteitä; ne lähtevät uloimpien heteiden tyviltä. Myös sikiäimen luonne on epäselvä, mutta luotteja on ainakin kaksi, ja toisinaan on myös selvästi kaksi vartaloa, jotka ovat hyvin lähellä toisiaan tyviosastaan.
Suurin osa lajeista kasvaa Etelä-Afrikassa. Lisäksi niitä on Itä-Afrikassa, Sahelin alueella ja Etelä-Aasiassa.
Heimossa on vain suku "Limeum" ja siinä 21 lajia. Suku on aiemmin sisällytetty heimoon Molluginaceae.
"Limeum"-lajeja:
Martin Løwstrøm Nyenget
Martin Løwstrøm Nyenget (s. 1. huhtikuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä.
Nyenget kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 8. maaliskuuta 2014 Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, jossa hänen sijoituksensa oli 41. Nyenget hiihti ensimmäisen kerran maailmancupin pisteille toisessa maailmancup-kilpailussaan Lahdessa 8. maaliskuuta 2015 sijoituttuaan neljänneksi 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Nyenget voitti juniorien MM-pronssia 4 x 5 kilometrin viestissä Erzurumissa 2012.
Johan Hoel
Johan Hoel (s. 17. joulukuuta 1994) on norjalainen maastohiihtäjä.
Hoel hiihti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa 14. maaliskuuta 2015 keskeyttäen Oslossa pidetyn 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 18:s Oslon perinteisen hiihtotavan 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa 2016.
Hoel saavutti juniorien MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 maailmanmestaruuden 4 x 5 kilometrin viestissä ja MM-pronssia yhdistelmäkisassa.
Håvard Solås Taugbøl
Håvard Solås Taugbøl (s. 20. elokuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä.
Taugbøl kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 15. joulukuuta 2013 Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä ollen 21:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2015.
Taugbøl on saavuttanut kaksi juniorien MM-mitalia viestissä: pronssia Erzurumissa 2012 ja hopeaa Liberecissä 2013.
Emil Iversen
Emil Iversen (s. 12. elokuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä.
Iversen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 7. joulukuuta 2013 Lillehammerin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen 37:nneksi. Joulukuussa 2014 hän sijoittui kuudenneksi Lillehammerissa kolmen kilpailun kiertueeseen kuuluneessa vapaan hiihtotavan sprintissä. Kiertueen lopputuloksissa hän oli 27:s.
Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 oltuaan kuudes Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä. Tour de Skillä 2016 hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin Oberstdorfissa. Ensimmäisen palkintosijansa yksittäiset etapit pois lukien hän saavutti helmikuussa 2016 voitettuaan Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintin. Ski Tour Canadalla hän voitti perinteisen hiihtotavan 17,5 kilometrin yhteislähtökilpailun Montrealissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi kaudella 2015–2016.
Iversen sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän oli Falunissa toinen vapaan hiihtotavan sprintissä ja voitti 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Kaudella 2017–2018 hän voitti Tour de Skihin kuuluneen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun Oberstdorfissa. Hän oli Planicassa toinen perinteisen hiihtotavan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi ja sprintticupissa neljänneksi.
Iversen sijoittui kaudella 2018–2019 toiseksi Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Lillehammerin Nordic opening -tapahtumassa hän oli kolmas. Tour de Skillä hän voitti Oberstdorfin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun.
Iversen sijoittui ensimmäisissä arvokisoissaan Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi ja parisprintissä neljänneksi parinaan Johannes Høsflot Klæbo. Ennen loppusuoraa Iversen oli vielä ankkuriosuudellaan ensimmäisenä ennen Iivo Niskasta. Iversen kuitenkin kaatui viimeisessä kaarteessa kiilattuaan Niskasen eteen. Niskanen kompastui norjalaiseen, ja Iversen jäi kilpailussa neljänneksi podiumin ulkopuolelle.
Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Iversen sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä kahdeksanneksi ja 50 kilometrillä kymmenenneksi.
Iversen voitti juniorien maailmanmestaruuden 4 × 5 kilometrin viestissä Otepäässä 2011.
Iversen seurusteli maastohiihtäjä Heidi Wengin kanssa vuosina 2011–2015.
Lophiocarpaceae
Lophiocarpaceae on pieni, vain kaksi sukua käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Kukinto on kolmekukkaisista pikkuviuhkoista koostuva terttu tai lehteä vastapäätä varren toisella puolella sijaitseva viuhko. Kukan rakenne on heimon kahdessa suvussa melko erilainen. Terälehtimäisiä osia kukassa on useita ja ne ovat enemmän tai vähemmän yhteen kasvaneita suvussa "Corbichonia", suvussa "Lophiocarpus" ne puuttuvat. Heteitä on neljä ("Lophiocarpus") tai useita. Sikiäin on yhdislehtinen, joko kahden tai viiden emilehden muodostama; edellisessä tapauksessa se on yksilokeroinen. Istukka on aksiletyyppinen ("Corbichonia") tai neljä istukkaa on poikittaisessa asennossa ("Lophiocarpus"). Siemenaiheita sikiäimessä on vain yksi ("Lophiocarpus") tai kussakin emilehdessä monta ("Corbichonia"). Hedelmä on pähkylä tai kota, ja suvussa "Corbichonia" siemenet ovat vaipallisia.
Heimo kasvaa enimmäkseen Lounais-Afrikassa, mutta myös muualla Afrikassa hajanaisesti, yhtenäisimmin Itä-Afrikassa, ja Intian niemimaan länsiosassa.
Heimossa on kaksi sukua ja kuusi lajia. Aikaisemmin "Lophiocarpus" liitettiin kermesmarjakasveihin (Phytolaccaceae) ja "Corbichonia" heimoon Molluginaceae.
Dougabougou
Dougabougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoesta haarautuvan Sahelin kanavan varrella 55 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 29 200 asukasta (vuonna 2009).
Dougabougoun kunta rajoittuu lännessä Ségoun piirin Sansandingin, etelässä Markalan, lännessä Baguindadougoun ja N’Koumandougoun sekä pohjoisessa Nionon piirin Siribalan kuntiin. Sen alueella virtaavat Office du Nigerin Sahelin ja Ongoïban kastelukanavat. Kuntaan kuuluu seitsemän kylää.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, maapapu, seesami, okra, sipuli ja sokeriruoko. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dougabougoussa toimii sokeritehdas.
Kunnan läpi kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat koulut ja kaksi terveysasemaa.
Kinaray-a
Kinaray-a on Filippiineillä Panayn ja Mindanaon saarilla puhuttu keskifilippiiniläinen kieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään ihmistä vuonna 1994.
Florin Cezar Ouatu
Florin Cezar Ouatu (eli Cezar; s. 18. helmikuuta 1980 Ploieşti) on romanialainen oopperalaulaja ja pianisti. Hän on ääneltään kontratenori. Cezar on esiintynyt muun muassa Andrea Bocellin kanssa. Hänet valittiin edustamaan Romaniaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailuun Malmöön kappaleella "It's My Life". Cezar selviytyi finaaliin, jossa hän sijoittui sijalle 13 65 pisteellään Tanskan voittaessa kilpailun. Hän on ollut aktiivinen vuodesta 2004. Cezar laulaa oopperan lisäksi myös muun muassa jazzia ja popia.
Balthasar Schneider
Balthasar Schneider (s. 27. marraskuuta 1984 Egg, Itävalta) on uransa jo päättänyt itävaltalainen mäkihyppääjä. Schneider edusti SC Bregenzerwaldia. Hän debytoi mäkihypyn maailmancupissa tammikuussa 2002. Schneiderin paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupissa on Oslon 12. sija maaliskuulta 2007. Continental Cupin kokonaiskilpailun Schneider voitti kaudella 2006-2007 ja oli kahdesti toinen. Hän voitti nuorten MM-kisoista kaksi mitalia joukkuekilpailuista vuosilta 2001 ja 2002. Schneider lopetti uransa vuonna 2011.
Jattujärvi
Jattujärvi on Pirkanmaalla Sastamalan (entinen Suodenniemi) ja Satakunnan Porin (entinen Lavia) rajalla Jätinmaan kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Kauvatsanjoen ala-osan alueen Kiikoisjoen alueeseen.
Järven pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 200 metriä. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta itäranta rajautuu peltoon. Järvellä on kolme loma-asuntoa. Aivan järven pohjoisrannassa on Lavian kunnan aluetta.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli "Jattijärvi".
Jättijärvi
Jättijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa "Jätinmaan" kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueen" "Kiikoisjoen alueeseen".
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 350 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa noin 3 kilometriä pitkä laskuoja Kuorsumaanjärveen. Järveen laskee vain muutama oja, joista yksi laskee pohjoisesta "Pikku-Jättin" suolta.
Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven pohjois- ja eteläpäät ovat avosuota ja länsirantaan rajautuu peltoa. Länsirannat ovat matalia ja kasvavat järviruohoa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty kaksi kertaa nykyistä pitemmäksi. Tämä viittaa järvenlaskuun, missä vedenpintaa on alennettu. Nykykarttasta huomaa, että järvenlasku jakoi järven kahtia, josta ylin osa jäi suoksi (sisällään Pikku-Jätti lampi) ja alin osa säilyi järvenä. Vanhaan järvenpohjaan muodostui laajat avosuot.
Kaivantojärvi
Kaivantojärvi on Satakunnassa Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueen" "Kiikoisjoen alueeseen".
Pienen järven pituus on 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa kilometrin pituinen oja alavalle suolle. Siitä lähtee toinen oja Kiikoisjokeen.
Karhujärvi (Sastamala)
Karhujärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueen" "Kiikoisjoen alueeseen".
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa noin 4 kilometriä pitkä "Karhuoja". Karhuoja kulkee kuivatetun "Metsäjärven" kautta ja kääntyy "Myllyojana" länteen kohti Kiikoisjokea ja yhtyy siihen 1,3 kilometriä Putajan kylästä alavirtaan.
Järven rantaviiva on 0,93 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kolme loma-asuntoa ja sinne johtaa metsäautotie.
Rusohuppuorneero
Rusohuppuorneero ("Clibanornis erythrocephalus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Rusohuppuorneeroa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Sen kannan arvioidaan olevan 3 500–15 000 yksilöä. Lajia uhkaa nopea metsien tuhoutuminen, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Rok Zima
Rok Zima (s. 7. elokuuta 1988 Kranj) on uransa jo päättänyt slovenialainen mäkihyppääjä. Zima edusti NSK Trzic Trifixiä. Urallaan hän osallistui vain yhteen mäkihypyn maailmancupin osakilpailuun, tammikuussa 2011 hän oli Willingenissä 34. Zima voitti Continental Cupin kaudella 2010-2011. Continental Cupissa Zima kilpaili kaudet 2007-2012 voittaen yhden osakilpailun ja ollen kahdeksasti palkintokorokkeella.
Ruso-orneero
Ruso-orneero ("Clibanornis rectirostris") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruso-orneeroa tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkuhuiskija
Pikkuhuiskija ("Sclerurus rufigularis") eli aiemmalta nimeltään pikkukarikeorneero on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkuhuiskijaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaakurkkuhuiskija
Harmaakurkkuhuiskija ("Sclerurus albigularis") eli aiemmalta nimeltään harmaakurkkuorneero on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaakurkkuhuiskijaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa, Perussa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia uhkaa metsien tuhoutuminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Natalja Žukova
Natalja Sergejevna Žukova (; s. 19. heinäkuuta 1992 Kazan) on venäläinen maastohiihtäjä. Žukova debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2013 Sotšissa saavuttaen heti ensimmäiset pisteensä ollen kymmenes. Žukovan paras sijoitus maailmancupissa on tammikuulta 2014 Szklarska Poreban 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun kahdeksas sija. Hän osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisiin kotimaassaan Sotšissa. Olympialaisissa Žukovan paras sijoitus oli seitsemäs 10 kilometrin perinteisen kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmastoista. Žukova oli mukana myös vuoden 2013 MM-kisoissa Val di Fiemmessä.
Isohuiskija
Isohuiskija ("Sclerurus caudacutus") eli aiemmalta nimeltään isokarikeorneero on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isohuiskijaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa, Ranskan Guayanassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuorsumaanjärvi
Kuorsumaanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa "Kuorsumaan" kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Kauvatsanjoen ala-osan alueen" "Kiikoisjoen alueeseen". Järvi on vanhastaan tunnettu lintujärvi.
Järven pinta-ala on 180 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 1,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 6,0 kilometriä pitkä "Kuorsumaanoja", joka laskee Kiikoisjokeen.
Järven rantaviiva on 6,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat ovat peltojen reunustamia, mutta etelä- ja pohjoisrannat ovat ojitettua metsäistä suota. Rannoilla on loma-asutusta ja ympäristössä on useita maatiloja.
Kuorsumaanjärvi on eutrofinen järvi, jonka etelä- ja pohjoispäät ovat ehtineet kasvaa umpeen. Järven kasvituotanto on runsasta ja elättää runsaan hyönteiskannan. Hyönteisiä hyödyntävät lukuisat linnut, joita pesii järvellä useita lajeja. Rannat ovat pääosin ruokoluhtaa, kaislaluhtaa ja korteluhtaa.
Tavattavia kasvilajeja ovat muun muassa kapealehtiosmankäämi, nuokkurusokki, uistinvita, pystykeiholehti, terttualpi, myrkkykeiso, sorsansammal, hetesirppisammal, upposirppisammal ja isovesitähti. Pesimälinnustoon kuuluvat ainakin härkälintu, laulujoutsen, silkkiuikku, sinisorsa, tavi, heinätavi, lapasorsa, punasotka, tukkasotka, telkkä ja nokikana, mustakurkku-uikku, kurki, luhtahuitti ja ruskosuohaukka. Syys- ja kevätmuuton aikana järvi on lintujen levähdyspaikka muun muassa joutsenille.
Järvellä on pohjoispäässä sijaitsevat vuonna 2003 valmistuneet laavu ja lintutorni ja kaakkoiskulmassa toinen laavu. Laavut liittyvät "Kuasman Kiäppi"-retkeilyreitin rakentamiseen. Koillisrannassa on uimaranta.
Järven vedenpintaa haluttiin alentaa ja siksi jätettiin hakemus järvenlaskusta vuonna 1853. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kuorsumanjärvi" ja sen rantaviivassa oli tuoloin selviä lahtia. Etenkin järven pohjoispää oli pitkulaisempi. Luoteiskulmassa sijaitsi "Kuorsmaan" torppa.
Valkokurkkuhuiskija
Valkokurkkuhuiskija ("Sclerurus scansor") eli aiemmalta nimeltään ruskoselkäorneero on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkokurkkuhuiskijaa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruutukurkkuhuiskija
Ruutukurkkuhuiskija ("Sclerurus guatemalensis"), aiemmalta suomenkieliseltä nimeltään ruutukurkkuorneero, on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruutukurkkuhuiskijaa tavataan Meksikon kaakkoisosista Keski-Amerikan kautta Kolumbiaan ja Ecuadoriin ulottuvalla alueella. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hypertelis
Hypertelis on koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon, Molluginaceae-heimoon kuuluva kasvisuku.
Suvun kasvit ovat ruohoja tai matalia pensaita, joilla – toisin kuin sukulaisheimoissa yleensä (Centrospermae-kladi) – on kukissaan antosyaaneja väriaineina. Lehdet ovat enemmän tai vähemmän kimppuina, tasasoukkia, liereitä, meheviä ja korvakkeellisia. Korvakkeet ovat enemmän tai vähemmän tuppimaisia. Kukinto on valesarja ja vanallinen. Perällisissä kukissa on viisi kehälehteä, joista jopa neljä muuttuu kukan ikääntyessä terämäiseksi. Heteitä on 3–20, tavallisesti 5–15, ja ponnet ovat kirkasvärisiä. Sikiäin on yhdislehtinen, kolmesta viiteen emilehden muodostama ja sisältää aksiletyyppisen istukan, johon kiinnittyy paljon siemenaiheita. Luotit ovat värikkäät. Hedelmä on kalvomainen kota tai lohkohedelmä. Kromosomiluku n = 8.
Suku kasvaa pääosin Etelä-Afrikassa, mutta myös parilla erillisalueella Itä-Afrikassa, pohjoisimmillaan Etiopiassa. Lisäksi lajeja on Madagaskarissa ja Saint Helenan saarella.
Suvussa "Hypertelis" on kahdeksan lajia. Ne sisällytettiin aiemmin Molluginaceae-heimoon.
"Hypertelis"-lajeja:
Barbeuiaceae
Barbeuiaceae on koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi laji, "Barbeuia madagascariensis".
Laji on liaani eli puuvartinen köynnös. Sen lehdet ovat kierteisesti ja niiden hankoihin kukinnot kehittyvät. Kukassa on paljon heteitä ja kahden emilehden yhteenkasvettumana syntynyt väliseinällinen sikiäin. Siemenaiheita siinä on kaksi. Hedelmä on selkäluomainen rakokota, jossa on yksi tai kaksi vaipallista siementä.
Laji kasvaa Madagaskarin itäosan metsissä.
Kasvi kuuluu yhdessä monen muun heimon, mm. kohokkikasvien (Caryophyllaceae) kanssa, Centrospermae-kladiin Caryophyllales-lahkossa.
Wolf Kankare
Wolf Kankare (s. 1990 Helsinki) on suomalainen sarjakuvataiteilija. Kankare valmistui kuvataiteilijaksi Tampereen ammattikorkeakoulusta vuonna 2014. Kankare pitää suosittua "Susi sorakuopassa" -sarjakuvablogia ja on toiminut kuvittajana muun muassa Amnesty Internationalin kampanjoissa. Kankareelta on julkaistu useita sarjakuva-albumeita: "Susi sorakuopassa" (Daada 2010), "Miska Pähkinä" (Suuri kurpitsa 2013), "Kettujumala palelee" (Suuri kurpitsa 2014) ja "Subdimensionaalinen Portti" (Suuri kurpitsa 2018).
Linus Arnesson
Linus Arnesson (s. 21. syyskuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsin organisaatiossa. Hän aloittanee kauden 2015–2016 AHL-joukkue Providence Bruinsissa. Arnesson on pelityyliltään puolustava puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu ulottuvuus, koko, työteliäisyys, sijoittuminen ja uhrautuneisuus. Hän pelaa myös kohtalaisen hyvin hyökkäyspäässä, mutta pelaa useimmiten omilla vahvuuksillaan omassa päässä.
Arnesson on Hanvikens SK:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Djurgårdens IF:ssä, jossa Arnesson voitti U16 SM:n kultaa vuonna 2009 sekä J18 Allsvenskanin hopeaa vuosina 2010 ja 2011. Hän debytoi seuran Elitserien-joukkueessa 17-vuotiaana kaudella 2011–2012, jolloin Arnesson pelasi siellä kolme runkosarjaottelua. Djurgården putosi kaudeksi 2012–2013 HockeyAllsvenskaniin, jossa hänen tulokaskautensa toi 31 runkosarja- ja neljässä nousukarsintaottelussa yhden syöttöpisteen. Arnesson pelasi myös kaksi European Trophy -ottelua.
Boston Bruins varasi Arnessonin toisella kierroksella 60. pelaajana . Kaudella 2013–2014 hän teki Allsvenskanissa 44 runkosarja- ja kuudessa Kvalserien-ottelussa tehot 1+5=6. Djurgården nousi kaudeksi 2014–2015 SHL:ään (ent. Elitserien). Arnesson teki kesäkuussa 2014 kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa, mutta hän jatkoi vielä ensimmäisen sopimuskautensa lainalla Djurgårdenissa. Arnessonin varsinainen tulokaskausi SHL:ssä toi 41 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. SHL-kauden jälkeen, maaliskuussa 2015 hän liittyi AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen. Arnesson pelasi siellä 11 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Arnesson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyi hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 voittaen hopeaa. Arnesson pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 voittaen hopeaa sekä samana vuonna World Junior A Challengessa.
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Suomen seksuaalirikoslainsäädäntöä muutettiin merkittävästi vuoden 1971 alusta. Lainmuutoksen pohjana oli hallituksen esitys 52/1970 siveellisyyteen kohdistuvien rikosten rankaisemista koskevan lainsäädännön uudistamisesta. Lakiuudistus muun muassa dekriminalisoi homoseksuaalisuuden, alensi suojaikärajaa ja lievensi seksuaalirikoksista langetettavia rangaistuksia. Hallituksen esitykseen tehtyjen muutosten jälkeen laki hyväksyttiin eduskunnassa syksyllä 1970 ja se astui voimaan vuoden 1971 alussa. Homoseksuaaliset teot kriminalisoiva laki oli alun perin astunut voimaan 1894. Lain voimassaolon aikaan homoseksuaalisista teoista voitiin tuomita jopa kahdeksi vuodeksi vankeuteen.
Rikoslain 20 luvun pykälistä järjestettiin eduskunnassa useita äänestyksiä, joista yksi oli niin sanottua kehotuspykälää ("kehottaminen samaa sukupuolta olevien haureuteen") koskeva äänestys 24. marraskuuta 1970. Kehottaminen säädettiin rangaistavaksi äänin 99–66. Rangaistavuuden puolesta äänestivät lähinnä kokoomuksen, keskustan ja SMP:n edustajat. Pykälä, tai tarkemmin 9 §:n 2 momentti, ei kuulunut hallituksen alkuperäiseen esitykseen, vaan se otettiin käsittelyyn Timo Mäen vastaehdotuksena tekemän lakialoitteen mukaisesti, jota lakivaliokunta asettui kannattamaan. Tässä aloitteessakin ehdotettiin homoseksuaalisten tekojen rangaistavuuden poistamista, mutta sen tekijä piti kuitenkin "erittäin tärkeänä", etteivät "tällaisen hylättävän elämäntavan levittäjiksi muodostu yleiset tiedotusvälineet". Timo Mäki perusteli ehdotustaan myös sillä, että vastaavanlainen säännös oli useissa muissakin maissa kuten Norjassa ja Länsi-Saksassa. Kehottamiskielto on Suomen lainsäädännön ainoa tapaus, jossa kehottaminen lailliseen tekoon oli kielletty.
Varsinainen homoseksuaalisuuden dekriminalisointi toteutui selvemmin luvuin 147–18. Vanhassa laissa ”haureuden harjoittaminen” samaa sukupuolta olevan kanssa oli kielletty samassa pykälässä samalla maksimirangaistuksella (kaksi vuotta vankeutta) kuin eläimeen sekaantuminen, joka niin ikään poistettiin rikoslaista tuolloin.
Avioliiton sisäinen raiskaus yritettiin saada rangaistavaksi tässä uudistuksessa, mutta lopulliseen lakiin sitä ei kirjattu. Tältä osin uudistustyö toteutui vasta vuoden 1994 lakimuutoksessa.
Suojaikäraja alennettiin uudessa laissa 17 vuodesta 16 vuoteen. Aiemmin ikäraja tosin oli ollut 15 vuotta siinä tapauksessa, että nuori itse oli ”antautunut siveettömyyteen”.
Nahkurien ammattikunnan muistomerkki
Nahkurien ammattikunnan muistomerkki on Oskari Jauhiaisen veistämä muistomerkki vuodelta 1958 Hämeenlinnassa. Veistos on 2,5 metriä korkea, jalustoineen yli kolme metriä. Veistoksen sijaintipaikka on Palokunnankadulla pääpostin edessä.
Honda-liiga
Honda-liiga oli rikollisliiga, joka teki vuosina 1993–1995 suuren määrän aseellisia ryöstöjä ja murtoja pääkaupunkiseudulla. Ryöstöt kohdistuivat etupäässä lukuisiin pääkaupunkiseudun pankkeihin. Kokonaisuudessaan liiga ehti tehdä yhteensä 34 suurta rikosta ennen kiinnijäämistään, joiden saalisarvo nousi neljään miljoonaan markkaan eli 920 000 euroon.
Liiga muodostui mediassa löyhäksi kuvaillusta kaveriporukasta, joista 12 sai tuomion. Nimensä rikollisliiga sai siitä, kun heidän ensimmäinen pakoautonsa oli aina merkiltään Honda. Ryöstö- ja murtokeikkojen teon motiiviksi liigan jäsenet perustelivat rahantarpeen huumeostoja varten.
Vankeustuomion saamisesta huolimatta Honda-liigan entinen päätekijä tehtaili tämän jälkeen vuonna 2007 ”Rakennusliigaksi” nimetyssä rikollisorganisaatiossa rikoksia.
Ivan Sergejeff
Ivan Sergejeff (1863-1934) oli suomalainen kauppias, yksi Kainuun merkittävistä liikemiehistä 1900-luvun alussa.
Hän oli Vienan Karjalan Uhtualta Suomeen muuttaneen kauppiaan Aksenti Sergejeffin poika. Vuonna 1906 I. Sergejeff rakensi Kajaanin keskustassa komean kaksikerroksinen tiilipäätyinen liikepalatsin, joka oli kaupungin suurin kauppa. Hän oli osakkaana mukana perustamassa Kajaanin Puutavara Osakeyhtiötä, ja yhtiön ensimmäinen konttori toimi joitakin vuosia hänen talossaan. 
Sergejeff harjoitti myös laajaa tervakauppaa. Hänen omistuksissa oli höyrylaiva Sotkamo, joka liikennöi reitillä Kajaani-Sotkamo.
Ivan Sergejeff oli Vienan Karjalaisten liiton aktiivinen jäsen. Sergejeffin pojat seurasivat isäänsä liikealalle Saarto -nimisinä.