hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ricardo Martinelli
Ricardo Alberto Martinelli Berrocal (s. 11. maaliskuuta 1952, Ciudad de Panamá) on panamalainen poliitikko ja liikemies, joka toimi maan presidenttinä 2009-2014.
Martinellin sukujuuret ovat italialais-espanjalaiset. Hän vietti lapsuutensa pääosin Sonássa. Hän valmistui merkonomiksi Colegio de La Salle de Ciudad de Panamásta. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Staunton Military Academyssa Virginiassa Yhdysvalloissa. Vuonna 1973 hän sai BBA:n University of Arkansasista. Ylemmän kaupallisen alan tutkinnon hän suoritti INCAE:ssa San Joséssa Costa Ricassa.
Martinelli aloitti uransa Citibankissa ja meni 1981 hallintotehtäviin Almacén 99 -tavarataloon, jonka hän myöhemmin osti omistaja Wong Changin perheeltä. Martinellin johtama Super 99 -markettiketju kasvoi vähitellen Panaman suurimmaksi ja hän toimii edelleen sen johtokunnan puheenjohtajana. Martinellilla on liiketoimia myös muovialalla, pankkitoiminnassa ja mediassa.
Martinelli lähti alun perin mukaan Partido Solidaridadin toimintaan, mutta lähestyi myös sosiaalidemokraattista Partido Revolucionario Democrático -puolueetta ja tuki sitä vaalirahalla.
Martinelli nimitettiin 1994 sosiaaliturvakassan johtoon PRD:n Ernesto Pérez Balladaresin virkakauden aikana. Hän johti maan sairaalauudistusta. Hän ehdotti myös julkisen palvelun osien yksityistämistä, mikä kohtasi vastarintaa. Martinellin välit PRD:hen katkesivat 1996, kun Pérez Balladares erotti hänet sosiaaliturvakassan johtajan paikalta.
Vuonna 1998 hän perusti Cambio Democrático -puolueen ja liittoutui oikeistolaisen Partido Panameñistastan ja Movimiento Liberal Republicano Nacionalistan kanssa. Martinelli kampanjoi korruptiota ja rikollisuutta vastaan, sosiaaliturvan parannuksen ja infrastruktuurin kehityksen puolesta.
Hän oli tukemassa Mireya Elisa Moscoson valintaa presidentiksi ja vuosina 1999–2003 hän oli Panaman kanavan johtokunnan puheenjohtajana ja kanavasta vastaavana ministerinä. Martinelli pyrki presidentiksi vuoden 2004 vaaleissa, jolloin hän sai noin 5 % äänistä.
Vuoden 2009 vaaleihin hän lähti ennakkosuosikkina. Suurin konservatiivipuolue Panameñista ei halunnut tukea häntä, vaan halusi asettaa ehdokkaakseen puolueen uuden johtajan Juan Carlos Varelan, jota Martinelli syytti Moscoson sätkynukeksi. Varelan kannatus jäi kuitenkin kyselyissä alle 15 %:n ja Varelasta tuli Martinellin varapresidenttiehdokas. Martinelli-Varela-lista sai yli 60 % äänistä voittaen selvästi päävastustajansa, hallitsevan PRD:n Balbina Herreran. Martinellin voitto päätti demokratian palaamisesta, vuodesta 1989 vuorotellen lähtien vuorotellen hallinneiden arnulfista-panameñista-konservatiivien ja PRD:n sosiaalidemokraattien vallan.
Martinelli sopi syksyllä 2009 Yhdysvaltain kanssa kahden sotilastukikohdan avaamisesta maahan. Yhdysvaltalaisjoukot olivat poistuneet maasta 1999, kun Panaman kanavan vuokrasopimus päättyi.
Hawk Nelson
Hawk Nelson on kristillistä rockia soittava kanadalainen yhtye, joka perustettiin Ontarion Peterboroughissa vuonna 2003. Yhtyeen tyylilajeja ovat muun muassa pop-punk ja punk.
Alussa yhtye soitti itsenäisesti nimellä SWISH, mutta he muuttivat nimensä, kun Tooth & Nail Records teki sopimuksen heidän kanssaan suurimmaksi osaksi Trevor McNevanin (Thousand Foot Krutchin laulaja) kehotuksesta. Kesällä 2004 he julkaisivat ensimmäisen albuminsa, jonka nimi oli "Letters to the President". Vuonna 2005 yhtye julkaisi samaisen levyn uudelleen uudella sisällöllä, mukaan lukien coverin The Whon kappaleesta ”My Generation”.
Huhtikuussa 2006 yhtye julkaisi toisen albuminsa "Smile, It's The End Of The World". Albumi voitti GMA Canada Covenant Awardissa ”Modernin rockin vuoden albumin” palkinnon. Hawk Nelsonin albumi, "Hawk Nelson Is My Friend", ilmestyi huhtikuussa 2008. 
Vuonna 2015 Hawk Nelson julkaisi albumin Diamonds. Yhtye on esiintynyt Maata Näkyvissä -gospelfestivaaleilla vuosina 2013 ja 2016.
Michel Leclère
Michel Leclère (s. 18. maaliskuuta 1946) on entinen ranskalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausina 1975–1976. Hän oli parhaimmillaan kymmenes Espanjan GP:ssä 1976. MM-pisteitä Leclére ei saavuttanut.
Leclère voitti Ranskan F3-mestaruuden vuonna 1972 Alphine-tallissa. Hän kilpaili F2-luokassa vuosina 1973–1974 ja uudestaan 1977–1978. Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1972 ja 1977–1979 Ligierillä, mutta karsiutui joka kerta. Nykyään hän ajaa näytösajoja historiallisilla F1-autoilla ympäri Eurooppaa.
Emil Theodor Kocher
Emil Theodor Kocher (25. elokuuta 1841 Bern – 27. heinäkuuta 1917) oli sveitsiläinen kirurgi ja tutkija, joka sai vuoden 1909 Nobelin lääketieteenpalkinnon kilpirauhastutkimuksistaan. Hän toimi yliopiston kirurgisen klinikan professorina ja johtajana Bernin yliopistollisessa sairaalassa vuosina 1872–1911.
Todžalaiset
Todžalaiset ovat Venäjällä Tuvan tasavallassa asuva tuvalaisryhmä, joka puhuu tuvan kielen koillismurteisiin kuuluvaa todžaa. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Todžalaiset asuvat tasavallan koillisosassa sijaitsevassa Sajanvuorten muodostamassa Todžan laaksossa. 1990-luvulla heitä arvioitiin olevan noin 6 000 henkeä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa todžalaisia rekisteröitiin 4 400 henkeä, heistä lähes kaikki Tuvan tasavallassa. Kotitasavallassaan asuvista todžalaisista 99,3 % puhuu tuvaa, 80,1 % venäjää ja 5,1 % mongolia.
Ryhmän ovat muodostaneet turkkilaisheimoihin 1800-luvulle tultaessa sulautuneet samojedit, ketit ja mongolit. Todžalaisten aineellinen kulttuuri poikkeaa muista tuvalaisista. Osa heistä harjoittaa poronhoitoa, osa karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat metsästys ja kalastus. Kulttuurierot heijastuvat paikallisessa murteessa. Siinä on havaittavissa myös aikaisempien kielten jättämää substraattivaikutusta. Perinteiset elinkeinot, kulttuuri ja kieli ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin.
Neville Lederle
Neville Lederle (s. 25. syyskuuta 1938) on entinen eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1962 ja 1965. Hän ajoi kuudenneksi vuoden 1962 Etelä-Afrikan GP:ssä saavuttaen yhden pisteen. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ollen parhaimmillaan neljäs Natalin GP:ssä.
Lederle mursi jalkansa vuoden 1963 Randin 9 tunnin urheiluautokilpailussa. Hän pääsi kaudella 1964 vain Randin GP:hen ollen kymmenes. Karsiuduttuaan vuoden 1965 Etelä-Afrikan GP:stä Lederle lopetti kilpailu-uransa ja keskittyi omaan yrittelijäisyyteensä, mihin sisältyi Volkswagenin osaomistajuus.
Summer Serenade
Summer Serenades on 10 kappaleen kokoelma Bobby Vintonilta, joka julkaistiin 1979.
Pentakvarkki
Pentakvarkki tarkoittaa viidestä kvarkista koostuvaa hiukkasta. Tutkijat uskovat, että pentakvarkki syntyy kun kaksi hiukkasta, kolmesta kvarkista koostuva neutroni ja kahdesta kvarkista koostuva K+ mesoni, fuusioituvat törmäyksessä.
Ensimmäisenä pentakvarkin ilmoittivat havainneensa japanilaiset vuonna 2003 mutta tuloksia ei pystytty toistamaan. 13. heinäkuuta 2015 CERN:in LHCb-detektorin tutkimusryhmä julkaisi havainneensa pentakvarkin mutta sen tarkka luonne jäi edelleen epäselväksi.
Aurora Järnefelt
Aurora Fredrika Järnefelt (o.s. Molander, 8. elokuuta 1800 Ilomantsi – 25. kesäkuuta 1868 Kuopio) oli teologi Johan Molanderin tytär ja kenraali, kuvernööri ja senaattori Alexander Järnefeltin äiti.
Aurora Järnefelt oli Suomen kulttuurielämässä näkyvästi vaikuttaneiden sisarusten Eero, Arvid, Armas ja Aino Järnefeltin (myöh. Sibelius) isänäiti. Hän oli pojanpoikansa Arvid Järnefeltin vanhemmistaan Alexander ja Elisabeth Järnefeltistä kirjoittamassa "Vanhempieni romaanissa" toisen päähenkilön eli Alexander Järnefeltin äiti.
Aurora Fredrika syntyi tuolloin Ilomantsin kirkkoherrana toimineen Johan Molanderin (25. toukokuuta 1762 – 28. tammikuuta 1837) ja Fredrika Lovisa Tavastin (k. 1827) perheeseen.
Aurora Molander meni naimisiin Karjalan kihlakunnan kruununvouti Gustav Adolf Järnefeltin (26. heinäkuuta 1791 – 17. toukokuuta 1838) kanssa. Perheeseen syntyi yhdeksän lasta, viisi tyttöä ja neljä poikaa. Heidän pojistaan nuorin, August Alexander Järnefelt syntyi vuonna 1833 Tohmajärvellä. Alexanderin ollessa viisivuotias Gustav Järnefelt kuoli ja pian tämän jälkeen perheen omaisuus myytiin pakkohuutokaupalla. Aurora muutti lastensa kanssa vuonna 1845 Kuopioon.
Aurora Järnefelt peri mieheltään suuren omaisuuden, mutta tuohon aikaan nainen ei saanut itse hallita sitä. Hänelle määrättiin holhooja, joka tuhlasi rahat viimeistä penniä myöten. Järnefelt joutui tämän johdosta asumaan kahdentoista Kuopion vuotensa aikana yhdessätoista eri osoitteessa. Lopulta aatelisnainen päätyi hellahuoneeseen ja kuoli vuonna 1868. Häneltä jäi näkemättä poikansa Alexander Järnefeltin Kuopion kuvernöörinä toteuttama asiakirjojen suomeksi kirjoituttaminen ja taiteista tunnetut lapsenlapsensa.
Eurodance (kappale)
Eurodance on Aamupoikien kappale ja toinen single vuonna 2009 ilmestyneeltä albumilta Radiohitit.
Kappaleessa ovat mukana myös Waldo's Peoplen keulahahmo Waldo sekä Movetronin laulaja Päivi.
Adriano Celentano
Adriano Celentano (6. tammikuuta 1938 Milano, Italia) on italialainen laulaja, laulunsanoittaja, näyttelijä, koomikko, elokuvaohjaaja ja televisiojuontaja.
Adriano aloitti uransa 1950-luvun loppupuolella. Hänestä tuli yksi Italian suosituimmista laulajista, jonka levyjä on myyty miljoonia. Hän on julkaissut urallaan noin neljäkymmentä albumia. Hän kuului myös Italian suosituimpiin elokuvanäyttelijiin ja on ollut myös suosittu televisioesiintyjä.
Adriano on ollut naimisissa italialaisen näyttelijän Claudia Morin kanssa vuodesta 1964 lähtien, pariskunnalla on kolme lasta.
Adam Olearius
Adam Olearius (16. elokuuta 1603 – 22. helmikuuta 1671) oli saksalainen oppinut, matemaatikko, maantieteilijä ja kirjastonhoitaja. Kun Gottorpin herttua Frederick III lähetti Persiaan suurlähettilään, hänestä tuli lähettilään sihteeri. Olearius julkaisi elinaikanaan kaksi teosta, joissa hän kuvaili matkakokemuksiaan.
Tawast
Tawast on suomalainen aatelissuku. Nimi "Tawast" tai "Tavast" on ollut usean hämäläisen suvun nimenä. Aatelissuvulla ei ole mieslinjassa tunnettua yhteyttä keskiaikaiseen Tavast-sukuun.
Nimellä "Tawast" aateloitiin alkujaan vuonna 1582 linnanpäällikkö Arvid Henrikinpoika Tavast, joka oli vanhaa hämäläistä sukua Hauhon Kokkalasta. Hänen isänsä nimi oli Kaas, eikä tiedetä miksi hän alkoi käyttää nimeä Tavast. Ruotsin ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1625 hänen sukunsa sai arvalla numeron 64 aatelissukujen joukossa. Tämä suku kuitenkin sammui mieslinjalta vuonna 1731.
Nykyinen Tawast-suku polveutuu 1500-luvun puolivälissä Lempäälän Hietaniemen tilan omistaneesta Henrik Jönsinpojasta, jonka suku vaikutti porvareina Turussa. Vuonna 1765 Ruotsin aateliin hyväksyttiin tähän sukuun kuulunut luutnantti Carl Johan Tawast sisaruksineen ja he saivat käyttöönsä aiemmin sammuneen Tawast-suvun nimen ja numeron 64, sillä heidän virheellisesti oletettiin kuuluneen siihen. Samaten hyväksyttiin myös Kerimäen Hannolanpellosta olleen vääpeli Christoffer Tawastin (k. 1742) jälkeläiset, joiden katsotaan olleen edellisten kanssa samaa sukua. Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä 1818 tämä uusi Tawastin suku liitettiin Suomen aateliin aatelisena sukuna numero 3. Sukuun kuulunut kenraali Johan Henrik Tawast korotettiin Ruotsissa vuonna 1802 vapaaherraksi ja 1818 kreiviksi, mutta koko turkulainen sukuhaara sammui hänen kuollessaan Ruotsissa vuonna 1841. Suku jatkui kuitenkin vielä kerimäkeläisestä haarasta, johon nykyään Suomessa elävät Tawastit kuuluvat. Sen uusia sukuhaaroja on liitetty Suomen ritarihuoneelle vielä 1900-luvun jälkipuoliskon aikana.
Sukuun kuulunut Herman Berndt Tawast sai Venäjän keisarilta vuonna 1830 oikeuden muodostaa oman aatelissukunsa nimellä Stålarm-Tawast, sillä tuolloin vallinneen virheellisen käsityksen vuoksi Tawastien oletettiin olleen sukua Ruotsin vallan aikaiselle Stålarmin mahtisuvulle. Stålarm-Tawastin suku esiteltiin Suomen ritarihuoneelle samana vuonna aatelisena sukuna numero 189, mutta se sammui mieslinjalta vuonna 1880. Samaa alkuperää nykyisen Tawastin suvun kanssa ovat lisäksi 1664 aateloitu Tawasténin ja 1687 aateloitu Tawaststjernan suku, joiden kantaisät olivat myös 1500-luvulla eläneen Henrik Jönsinpojan jälkeläisiä.
Kōchi
Kōchi () on Kōchin prefektuurin pääkaupunki Shikokun saarella Japanissa. Sen väkiluku on 339 163 (vuonna 2014). Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa: Kōchin yliopisto ja Kōchin naisten yliopisto. Tunnettuja nähtävyyksiä on muun muassa Kōchin linna.
Kōchi on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Ernst Gombrich
Ernst Gombrich (30. maaliskuuta 1909, Wien, Itävalta – 3. marraskuuta 2001, Lontoo, Britannia) oli 1900-luvun monipuolisimpia ja vaikutusvaltaisimpia taidehistorioitsijoita. 
Tunnetuimpia hänen teoksistaan on yleistajuinen, alun perin nuorille lukijoille tarkoitettu "Maailman taiteen historia" "(The Story of Art)", joka ilmestyi alkukielellä vuonna 1950. Se julkaistiin suomeksi viisi vuotta myöhemmin Sakari Saarikiven suomentamana ja runsaasti kuvitettuna. Kirja on käännetty noin 30 kielelle. Sen sanotaan olevan parhaiten myynyt taidekirja yli seitsemän miljoonan painosmäärällään.
Toinen laajasti tunnettu teos Gombrichilta on "Art and Illusion" vuodelta 1960. Myöhemmistä julkaisuista voisi mainita "The Image and the Eye"-teoksen ja taidehistorioitsija Aby Warburgin (1866-1929) elämäkerran.
Gombrich opiskeli taidehistoriaa synnyinkaupungissaan Wienissä ja työskenteli muun muassa Sigmund Freudin piiriin kuuluneen Ernst Krisin kanssa. Juutalaissyntyinen Gombrich muutti Englantiin vuonna 1936. Hän toimi Lontoossa Warburg-instituutin johtajana ja Lontoon yliopiston professorina.
Gombrich on tutkinut renessanssin taidetta, taidepsykologiaa ja taideteoriaa. Hänet tunnetaan myös taidekriitikkona ja modernistisen puhtaan havainnon arvostelijana. Puhdasta havaintoa ei hänen mukaansa ole, koska opitut asiat, odotukset ja havaintotottumukset vaikuttavat niin taiteilijan kuin taiteen katsojan havaintoihin. Gombrich on lisäksi tarkastellut taiteen tradition siirtymistä skeeman käsitteen avulla. Skeema tarkoittaa tässä kuvataiteen kunkin hetkistä havainto- ja kuvaustapaa, tavallaan konventiota. Taiteilija työskentelee aina jonkin skeeman vaikutuksen alaisena, tietäen tai tietämättään. Hän ei voi kuvata tai kopioida suoraan. Kumoukset ja muutokset taiteessa syntyvät kun vallitsevaa skeemaa muutetaan tai se korvataan uudella.
Samoihin aikoihin Wienistä Lontooseen muuttaneista emigranteista hänelle läheisimpiä olivat Karl Popper ja Friedrich Hayek. Gombrich myös antoi apua Popperin pääteoksen "Avoin yhteiskunta ja sen viholliset" editoimisessa. Molemmat heistä ovat myös soveltaneet psykologian näkökulmaa tutkimusaiheeseensa.
Gombrichille myönnettiin monia Englannin arvostetuimpia tunnustuksia ja jäsenyyksiä, samoin kuin kansainvälisiä palkintoja. Hänet tunnettiin myös hyvänä luennoitsijana, joka perusteli väitteensä hyvin.
Åke Forsman
Åke Forsman (s. 21. marraskuuta 1923 Tenhola) on suomalainen jalkapalloilija, jonka ura päättyi 1950.
Hyökkääjänä pelannut Forsman edusti koko uransa ajan 1945–1950 HIFK:ta mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1947. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 33 maalia.
Maajoukkueessa Forsman pelasi vuosina 1947–1948 neljä maaottelua ja teki sinä aikana yhden maalin.
Tuomo Haapa
Tuomo Haapa (5. toukokuuta 1946 – 25. huhtikuuta 2012) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Haapa edusti urallaan Kemin Intoa 1965–1973 ja 1976–1979 sekä Oulun Työväen Palloilijoita 1974–1975. OTP pelasi mestaruussarjassa, kun taas Into oli kautta 1970 lukuun ottamatta 1. divisioonassa tai alemmilla sarjatasoilla. Kaikkiaan Haapa pelasi kolmen pääsarjakauden aikana 51 ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Lisäksi hän teki 1. divisioonassa seitsemän kauden aikana 62 maalia.
Maajoukkueessa Haapa pelasi yhden maaottelun vuonna 1973.
Juhani Haavisto
Juhani Haavisto (s. 20. marraskuuta 1945) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Haavisto nousi Kotkan Reippaan edustusjoukkueeseen 1965. Hän edusti Kotkan Työväen Palloilijoita 1966–1969 ja 1975 sekä Valkeakosken Hakaa 1970–1974. Haavisto voitti Suomen Cupin Hakassa 1967. Kaikkiaan Haavisto pelasi kahdeksan kauden aikana 163 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 12 maalia.
Maajoukkueessa Haavisto pelasi yhden maaottelun vuonna 1968.
Raimo Hagström
Raimo Hagström (s. 1. marraskuuta 1934) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Hagström edusti urallaan 1952–1966 Vasa IFK:ta, Helsingin Palloseuraa ja FC Sportia. Hän voitti Suomen mestaruuden VIFK:ssa 1953. Kaikkiaan Hagström pelasi kahdeksan kauden aikana 99 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Maajoukkueessa Hagström pelasi neljä maaottelua vuonna 1956.
Pertti Haikonen
Pertti Haikonen (s. 18. huhtikuuta 1948) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Haikonen edusti urallaan mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa pelannutta Helsingin Ponnistusta 1967–1969 ja 1972–1975 sekä mestaruussarjan Helsingin Jalkapalloklubia 1970–1971. Kaikkiaan Haikonen pelasi neljän kauden aikana 63 pääsarjatason ottelua.
Maajoukkueessa Haikonen pelasi vuosina 1968–1969 kolme maaottelua.
Tatra 70
Tatra T70 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1936 sekä 1947 valmistama ensisijaisesti edustuskäyttöön tarkoitettu auto. Auton alustalle tehtiin useita korimalleja, monet niistä Sodomkan ja muiden itsenäisten korivalmistajien rakentamia versioita. Autoja käytettiin muun muassa paloautojen alustoina.
Autossa oli kuusisylinterinen, vesijäähdytteinen rivimoottori, joka pohjautui perusrakenteeltaan edeltäjämallien T17 ja T31 voimanlähteisiin. Erotuksena edeltäjämalleihin, kampiakseli oli laakeroitu seitsemästä kohtaa liukulaakerein, sillä aikaisemmin käytetty vierintälaakerointi ei ollut toiminut tyydyttävästi. Moottoriin oli vaihdettu hammaspyörämallinen voiteluöljypumppu mäntäpumpun tilalle. Polttoaineensyötöstä huolehti kaksi Zenith 36 DV 1 -kaasutinta.
Autossa oli kuiva kaksilevyinen kytkin ja nelivaihteinen vaihteisto. Kantavana rakenteena oli Tatralle ominainen keskusputkirunko. Voima välittyi vaihteistosta runkoputken sisällä kulkeneen voimansiirtoakselin kautta heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille. Taka-akselilla oli vinottain asennetut neljänneselliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty vetopyörästön rungon takaosaan sekä jarrukilpiin. Etuakselilla erillisjousitus oli toteutettu päällekkäisin kolmiotuin ja poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella.
Jarruina olivat rumpujarrut, jotka olivat hydraulitoimiset ja ensimmäisenä maailmassa kaksipiiriset.
T70-malleja valmistui kaikkiaan 50 kappaletta, kunnes se korvattiin vuonna 1933 T70:n tehokkaammalla moottorilla varustetulla T70A:lla. T70A:n huippunopeus oli 130 km/h ja sitä ehdittiin valmistaa 70 kappaletta ennen kuin valmistus päättyi 1936.
Toisen maailmansodan jälkeen yli jääneistä osista rakennettiin vielä yksi kappale Tšekkoslovakian presidentti Edvard Benešille. Auto luovutettiin hänelle 23. toukokuuta 1947.
Tuomo Hakala
Tuomo Hakala (s. 9. lokakuuta 1957) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Hakala edusti urallaan 1977–1984 Rovaniemen Palloseuraa mestaruussarjassa ja alemmilla sarjatasoilla. Lisäksi hän pelasi 2. divisioonassa vuosina 1987–1988 Rovaniemen Reippaassa ja Rovaniemen Lapissa. Hakala oli kaudella 1979 1. divisioonan paras maalintekijä 19 maalillaan. Kaikkiaan Hakala pelasi kolmen kauden aikana 42 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.
Maajoukkueessa Hakala pelasi vuosina 1979–1984 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Lasse Orimus
Lasse Antero Orimus (s. 2. tammikuuta 1950 Kokkola) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan Kokkolan Veikkoja ja vuodesta 1972 eteenpäin Gamlakarleby Idrottsföreningiä.
Orimus edusti Suomea Montrealin olympialaisissa 1976 5 000 metrin juoksussa. Hän ei selviytynyt loppukilpailuun ajallaan 13.23,43.
Hän sijoittuu 5 000 metrin ennätyksellään 13.18,19 Suomen kaikkien aikojen tilaston toiselle sijalle Lasse Virénin (13.16,4h) jälkeen. 10 000 metrillä hän on puolestaan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein.
Hän saavutti urallaan kolme SM-hopeaa ja kaksi pronssia.
Nykyään Orimus pitää Tampereella erotiikkaliikettä.
Puzzle Station
Puzzle Station on Ninai Gamesin luoma tietokonepeli. Se on englanninkielinen ja sen on luonut Mikko Miettinen . Peliä pystyy pelaamaan myös Joystickilla tai Gamepadilla. Puzzle Stationia myytiin kesällä 2000 jäätelöautoissa 19 markan hintaan.
Pelin ideana on pudotella väripalikoita toistensa päälle. Kun vähintään neljä samanväristä palaa koskettavat toisiaan, ne poistuvat pelikentästä. Pelissä on monia tuhottavia väripalikoita. Tämän lisäksi on kivipalikoita jotka tuhoutuvat, mikäli väripalikat tuhoutuvat niiden vieressä. Pelissä olevia metallipalikoita ei voi tuhota.
Pelissä on kaksi pelimuotoa, joissa kummassakin on 50 tasoa, jotka on jaettu kymmeneen World-osioon. Arcade-pelissä tavoite on räjäyttää mittarin näyttämä määrä palikoita määrätyssä ajassa. Räjäytetty palikka vähentää mittarin lukumäärää, joka kertoo kuinka monta palikkaa täytyy vielä räjäyttää kentän selvittämiseksi. Jokaisen kentän jälkeen lasketaan pisteet. Pistemäärään vaikuttaa räjäytettyjen palikoiden määrän lisäksi myös jäljelle jäänyt aika. Tekemällä chain- ja combo-temppuja saa enemmän pisteitä. Puzzle-pelin tavoitteena on tyhjentää pelikenttä kaikista värillisistä palikoista. Pelaajalla on käytössään "pudotusvuoromittarin" näyttämä määrä pudotuksia. Kentälle saa jäädä ainoastaan kivi- tai metallipalikoita.
Steam-palvelussa on "Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release" Windows-alustalle, jossa julkaisijana on "YeaBoing".
Ernst Kock
Ernst Albin Kock (1864–1943) oli ruotsalainen kielentutkija ja professori. Hänen merkittävimmät tutkimuksensa koskivat muinaisislantilaista runoutta, josta hän julkaisi 28-osaisen sarjan "Notationes norrœnæ: Anteckningar till Edda och skaldediktning" (1923–1944). Kock oli Lundin yliopiston professori vuosina 1906–1929.
Gokutama Rock Cafe
Gokutama Rock Cafe on An Cafen neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisältää kappaleet Cherry Saku Yuuki, Ryusei Rocket sekä Kakusei Heroism.
Feodosi Rubtsov
Feodosi Antonovitš Rubtsov (Феодосий Антонович Рубцов, 30. joulukuuta tai 17. joulukuuta 1904, Olša, Mogiljovin alue (nykyinen Rudnja, Smolenskin alue), Venäjä – 6. marraskuuta 1986 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen etnomusikologi.
Rubtsov tunnetaan venäläisten kansanlaulujen tutkimuksesta ja teoriastaan, jonka mukaan vanhoissa venäläisissä "napevi"-kansanlauluissa esiintyy anhemitonisia asteikkoja, ja ne poikkeavat tavallisista kansanlaulujen tonaalisista rakenteista. Sellaiset laulut voivat alkaa mistä sävelestä tahansa ja päättyä mihin säveleen tahansa.
Rubtsov oli ensimmäisiä Neuvostoliitossa konserttimusiikkia harmonikalle tuottaneita säveltäjiä teoksellaan "Konsertto nro 1 bajanille ja venäläiselle kansanmusiikkiorkesterille". Henry Doktorskin mukaan teos oli ensimmäinen laajempi venäläinen harmonikalle varta vasten tehty taidemusiikkisävellys.
Bing (leipä)
Bing () on kiinalainen vehnäjauhoista tehty leipä, joka leivotaan ohueen, kiekkomaiseen muotoon. Siitä on useita erilaisia versioita, joista jotkin muistuttavat esimerkiksi länsimaisia pannukakkuja ja jotkin tortilloja. Bingit ovat tavallista ruokaa Kiinassa, ja niitä syödään erityisesti lounaan yhteydessä, vaikka niistä voidaan myös valmistaa varsinaisia aterioita. Esimerkiksi Pekingin ankka syödään tavallisesti käärittynä "bao bingin" sisään yhdessä vihersipulin ja kastikkeen kera.
Bingit kuuluvat myös korealaiseen ruokakulttuuriin, missä tavallisin muunnos on "being jian bing", jota syödään yhdessä meren antimien kanssa.
Axel Kock
Karl Axel Lichnowsky Kock (2. maaliskuuta 1851 Trelleborg – 18. maaliskuuta 1935 Lund) oli ruotsalainen kielentutkija ja professori. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuosina 1924–1935 (tuoli numero viisi). Kock toimi professorina Göteborgissa vuosina 1890–1893 ja Lundissa 1907–1916. Hänen ruotsin kielen äännehistoriaa koskevat tutkimuksensa olivat uraauurtavia. Kockin pääteos on 5-osainen "Svensk ljudhistoria" (1906–1929).
Sari Kulmala
Sari Marika Kulmala (s. 25. toukokuuta 1974 Kankaanpää) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua ja häntä valmensi Matti Kero.
Hänen ennätyksensä on 13,56, jonka hän hyppäsi Göteborgissa, Ruotsissa 5. syyskuuta 1999. Hallissa hän on loikkinut 13,35 Kuopiossa 13. helmikuuta 2000.
Hänen paras saavutuksensa on Kalevan kisojen voitto 1997. Hän voitti kultaa myös SM-halleissa 2001. Hän edusti Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa yhteensä kuusi kertaa vuosina 1993 ja 1997–2001 sijoittuen kerran toiseksi, kolme kertaa kolmanneksi ja kaksi kertaa neljänneksi.
Black or White
Black or White on Michael Jacksonin single, joka julkaistiin ensimmäisenä "Dangerous"-albumilta vuonna 1991.
Jackson on itse säveltänyt, sanoittanut, sovittanut ja tuottanut kappaleen. Kappaleella soittaa muun muassa kitaristi Bill Botrell. Kappaleen musiikkivideolla esiintyvät muun muassa Macaulay Culkin, George Wendt ja Tyra Banks.
Single menestyi hyvin listoilla. Se oli ykkössijalla sekä Britannian singlelistalla että Billboard Hot 100:lla kuten myös 18 maassa.
Maxi CD
7" single
Black Or White (The Clivillés & Cole Remixes)
Visionary single
CD puoli
DVD puoli
Shiogama
Shiogama () on kaupunki Miyagin prefektuurissa Japanissa. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889, ja vuosien varrella siihen on liittynyt muutamia sitä ympäröineitä kyliä.
Vuonna 2015 kaupungin väkiluku oli 55 714 ja asukastiheys 3 207 ihmistä neliökilometriä kohden, mikä tekee Shiogamasta yhden tiheimmin asutuista kaupungeista Tōhokun alueella. Kaupungin pinta-ala on 17,37 neliökilometriä.
Raisionlahti
Raisionlahti on Varsinais-Suomessa sijaitseva matala ja liejupohjainen, voimakkaasti ihmistoiminnan seurauksena rehevöitynyt merenlahti, joka on valtakunnallisesti arvokkas lintuvesi ja kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Raisionlahden pohjukka ja Raision eli Hahdenniemen venesatama, sekä uloimmasta osasta läntinen puoli kuuluvat Raisiolle, kun loput uloimmasta osasta Turulle, mukaan lukien Pernon telakka. Raisionlahdesta on rauhoitettu 28 hehtaarin kokoinen alue luonnonsuojelulain perusteella ja 74 hehtaarin alue lintuvesien suojeluohjelmaan.
Raisionlahden perukassa jonne Piuhanjoki laskee, vedenvaihto on rajoittunutta. Lahteen laskee myös pienempi Järvenoja.
Raisionlahden ylittävä kantatie 40 ja seututie 185 penkereineen vähentävät merkittävästi veden virtausta lahden pohjukkaan. Alueella toimivan Meyer Turku Oy:n telakan (Pernon telakka) ja suuren pienvenesataman takia alueella tehdään toistuvia ruoppauksia.
2000-luvulla veden hygieenin tila on vaihdellut välttävästä tyydyttävään. Vielä 2000-vuosikymmenen puolessa välissä lahden suulle johdettiin Raision kaupungin keskuspuhdistamon käsitellyt jätevedet. Lahden veden laatua on seurattu velvoitetarkkailututkimuksin 1970-luvulta lähtien. Raision jätevedenpuhdistamon sulkemisen jälkeen lahden hygieeninen tila on parantunut nopeasti. Talvella 2009/2010 tehdyissä mittauksissa lahden hygieenisen tilan todettiin parantuneen: indikaattoribakteerien määrä desilitrassa Raisionlahden vettä oli laskenut aiemmasta tuhannesta kymmeneen.
Lahden pohjasedimenttien haitta-ainepitoisuudet ovat erittäin suuria. Vuosien 2000-2006 tammi-helmikuussa otetuissa näytteissä selviää a-klorofylli pitoisuuden olleen 43 μg/l, kokonaisfosforin 72,5 μg/l, kokonaistypen 1895 μg/l ja näkösyvyyden 0,4 metriä.
Raisionlahti kuuluu Varsinais-Suomen merkittävimpiin muuttolintujen levähdys- ja ruokailupaikkoihin ja se on kävijämäärältään Raision suosituin luontokohde. Lahden nykyinen lintutorni on tarkoitus purkaa ja tehdä sen tilalle samaan paikkaan isompi kustannusarvioltaan 30.000-40.000 euron lintutorni kevääksi 2018. Lahden linnusto on runsas ja monipuolinen. Se on muuttavien vesilintujen ja kahlaajien suosima.
Voitonpylväs
Voitonpylväs tai muistopylväs on sodassa saavutetun voiton tai muun merkittävän historiallisen tapahtuman muistoksi pystytetty muistomerkki, joka on muodoltaan korkea pylväs. Voitonpylväät sijoitetaan usein aukion keskelle.
Alkujaan muistopylväs oli roomalaisten kehittämä uusi kaupunkimonumentin tyyppi triumfikaarten ja ratsastajapatsaiden ohella. Muistopylväät olivat korkeita ja niiden kuvakertomukset toimivat politiikan välineenä ja historiallisina dokumentteina. Trajanuksen pylväs (113 jaa.) oli ensimmäinen roomalainen muistopylväs. Pylvästä kiertää nauhamaisena spiraalina reliefikuvat Trajanuksen sotaretkistä. Kuvissa ei pyritä hellenistisen kauden tapaan selkeyteen ja fyysiseen kauneuteen tai kokoperspektiiviin. Marcus Aureliuksen pylväs (161–180 jaa.) jatkoi kertovien muistopylväiden perinnettä.
Tunnettuja modernilla ajalla pystettyjä voitonpylväitä ovat esimerkiksi Colonne Vendôme Pariisin Place Vendôme -aukiolla (1810), Aleksanterin pylväs Pietarin Palatsiaukiolla (1832), Nelson’s Column Lontoon Trafalgar Squarella (1843) ja Siegessäule Berliinin Tiergartenissa (1873).
Herra Pahuus
Herra Pahuus, oikealta nimeltään Nathaniel Essex () on Marvelin kustantama ja Chris Claremontin, sekä Marc Silvestrin luoma sarjakuvahahmo.
Nathaniel Essex oli englantilainen biologi, joka kehitti edistyneitä teorioita ihmisevoluutiosta ja oli erittäin pakkomielteinen Charles Darwinin evoluutioteoriaan. Hänen mielestään Darwinin ja nykyajan moraaliset rajoitukset estävät syvempää tutkimista. Tehdessään omaa tutkimusta vuonna 1859 Essex huomasi ihmiskunnan kokevan mutaatiokasvuja, jota hän kutsui "Essexin tekijäksi". Essexin teorioita pilkattiin, mikä sai hänet katkeraksi. Lisäksi poikansa kuolema laittoi Essexin työskentelemään yhä enemmän. Hän yritti samalla lähestyä yhtiöitä rahoitusmielessä, kuten Helvetintulen Klubia, mutta jokainen yhtiö kieltäytyi rahoittamasta Essexin tutkimuksia. Lopulta hän palkkasi ryhmän rikollisia, joita Essex alkoi kutsua nimellä Marauderit. Heidän tehtävinään oli siepata ihmisiä Lontoon kaduilta, jotta hän voisi tehdä kokeita ihmisiin.
Myöhemmin liittoutuessaan Tuhon kanssa yhteen, Tuho käyttää Essexin edistynyttä teknologiaa mutatoidakseen tämän yli-inhimilliseksi olennoksi. Tästä hyvästä Tuho komentaa Essexiä, joka kutsuu nyt itseään nimellä Herra Pahuus luomaan kulkutaudin heikentääkseen maailman. Herra Pahuus kuitenkin kieltäytyy luomasta kyseistä kulkutautia ja luokin ruton, joka hyökkää vain Tuhoa kohti. Tämä ajaa muinaisen mutantin talvihorrokseen.
Herra Pahuus pitää hallussaan useita voimia useiden kokeiden myötä, joita hän on myös kopioinut itseensä erinäisillä mutanttigeeneillä. Pahuudella on muun muassa yli-inhimillinen vahvuus, kestävyys, pitkäikäisyys, kykenee luomaan energiakentän ja teleportaamaan. Lisäksi Herra Pahuudella on psyykkisiä kykyjä ja nerokas tiedemies genetiikassa ja kloonaamisessa.Hahmo oli listattu sijalle 29 vuonna 2009 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
Denny Duquette
Denny Duquette on fiktiivinen hahmo ABC:n tv-sarjassa Greyn anatomia, jossa häntä esittää näyttelijä Jeffrey Dean Morgan.
Denny Duquette esiintyi Greyn anatomiassa ensimmäisen kerran sarjan toisella tuotantokaudella. Denny joutuu Seattle Gracen sairaalan sydänvian takia. Sairaalassa ollessaan hän flirttailee avoimesti tohtori Izzie Stevensin kanssa. Dennyn oli määrä saada sydänsiirre, mutta siirteen huonon kunnon takia se on käyttökelvoton ja Denny kotiutetaan.
Myöhemmin Denny palaa sairaalaan odottamaan uutta sydäntä ja tutustuu paremmin Izzieen. Izzie ja Denny rakastuvat toisiinsa, minkä takia Izzie eroaa silloisesta poikaystävästään Alex Karevista. Denny ja Izzie alkavat seurustella sairaalan muun henkilökunnan vastustuksesta huolimatta.
Dennylle ilmoitetaan, että hänellä on tilaisuus saada uusi sydän toisesta sairaalasta, Mercy Westistä. Käy kuitenkin ilmi, että Denny on jonossa 17 sekuntia toisen sydämensiirtopotilaan takana. Dennyn kardiologi Preston Burke ja toisen potilaan kardiologi Erica Hahn haluavat molemmat sydämen omalle potilaalleen. Izzie panikoi tajutessaan, että Denny ei luultavasti saa sydäntä ja saa idean pahentaa Dennyn terveydentilaa tilapäisesti, jotta tämä saisi sydämen.
Sydän luvataan lopulta Dennylle tämän tilan romahdettua Izzien toimien takia, ja Dennyn leikkaus menee hyvin. Hän kosii Izzietä leikkauksen jälkeen, ja tämä suostuu. Denny kuolee kuitenkin pian leikkauksen jälkeen komplikaatioihin. Izzie järkyttyy Dennyn kuolemasta ja syyttää siitä itseään. Dennyn kuoleman jälkeen Izzie ei halua enää olla lääkäri ja eroaa työstään, mutta palaa siihen myöhemmin. Dennyn isä ottaa Izzieen yhteyttä ja haluaa tämän selittävän hänelle, mitä Dennylle tapahtui. Dennyn isä kertoo Izzielle Dennyn jättäneen tälle perinnöksi 8,7 miljoonaa dollaria. Izzie käyttää rahat perustaakseen tohtori Baileyn kanssa ilmaisklinikan, jonka nimeksi tulee Denny Duquette Memorial Center.
Denny esiintyy sarjassa muutaman kerran vielä kuoleman jälkeenkin. Hän ilmestyy ensin Meredith Greylle tämän ollessa elämän ja kuoleman rajalla satama-altaaseen vajoamisen jälkeen, ja myöhemmin Izzielle unessa ja hallusinaatioissa. Sarjan viidennellä tuotantokaudella Izzie sairastuu syöpään, joka leviää hänen aivoihinsa aiheuttaen hallusinaatioita mm. Dennystä. Izzie ei ensin ymmärrä, miksi hän näkee ja tuntee taas Dennyn, ja luulee jopa Dennyä kummitukseksi. Izzie alkaa kuvitella seurustelevansa taas Dennyn kanssa. Hänelle kuitenkin selviää lopulta, että näyt johtuvat sairastumisesta.
Piuhanjoki
Piuhanjoki (myös Piuhanoja) on seitsemän kilometrin pituinen peltojen keskellä virtaavaa Maskusta alkava ja Raision Raisionlahteen laskeva joki, jonka valuma alue on 31 km². Se on Raisionlahden pääasiallinen kuormittaja jollei lasketa merestä itsessään tulevaa kuormitusta.
Sen latvaosat koostuvat kahdesta isommasta ojasta Maskussa: Noin kolmen kilometrin pituisesta Karevanojasta joka alkaa Karevansuosta ja lyhyemmästä nimettömästä ojasta joka alkaa Pirttimäestä. Joen alajuoksulla Raisio yhtymän tehtaiden kohdalla on isompi sivuhaara Kuuanoja, jonka pituus on neljä kilometriä. Kuuanoja alkaa Metsäsylttylästä ja kulkee osan matkaa maan alla Raisio yhtymän kohdalla.
Piuhanojasta kulkeutuva kiintoainekuormitus mataloittaa lahtea nopeasti.
Vuonna 1999 tehdyssä selvityksessä hajakuormitusarvot Raisionlahden pohjukassa, jonne Piuhanjoki laskee, olivat: 2,2–2,6 tonnia fosforia vuodessa ja typen 23–31 tonnia vuodessa. Piuhanjoen veden laatua ei tarkkaila säännöllisesti.
Kuuanoja padottiin vuonna 1989 Raisio yhtymän kohdalla. Pato estää piha-alueiden hulevesien pääsyn ojaan. Raisio yhtymä laskee sadevesiä ja voimalaitoksen neutralointivesiä pH-säädön jälkeen ojaan.
Kuuanojan veden laatua seurataan automaattisella näytteenottimella joka analysoi kemiallisen hapenkulutuksen, kiintoaineen, rasvan, kokonaisfosforin ja pH:n. Vuosina 2002–2006 vesi oli lievästi emäksistä, pH keskinmäärin 7,5, fosfori 0,5 mg/l, kemiallisesti happea kuluttavia yhdisteitä 73 mg 02/l, kiintoainetta 48 mg/l ja rasvoja 2 mg/l.
Piuhanojan varrella kasvaa järviruokoa koivikon seassa.
Kymmenen (elokuva)
Kymmenen ("10") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut iranilainen elokuva, jonka on ohjannut Abbas Kiarostami. Sen pääosaa esittää Mania Akbari, ja se kuvaa episodimaisesti Iranin nykyistä elämänmenoa naisen näkökulmasta.
"Kymmenen" oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi vuoden 2002 Cannes’n elokuvajuhlilla ja on sijalla 447 "Empire"-lehden kaikkien aikojen 500 suurimman elokuvan listalla (2008). Vuonna 2016 elokuva äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan sadan parhaan elokuvan joukkoon sijalle 98. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Elokuva koostuu päähenkilö Akbarin autossa tapahtuvista jaksoista. Muutamien päivien kuluessa Akbarin kyydissä matkustaa hänen perheenjäseniään, ystäviään ja tuttaviaan.
Cornwallisinsaari (Nunavut)
Cornwallisinsaari () on saari Pohjois-Kanadassa Nunavutissa Qikiqtaalukin alueella. Saaren pinta-ala on noin 6 995 km². Se on 96. suurin saari maailmassa ja 21. suurin Kanadassa. Saarella on 229 asukasta, jotka kaikki asuvat saaren ainoassa kylässä Resolutessa.
Cornwallisinsaaren itäpuolella sijaitsee Wellingtoninkanava ja Devoninsaari, eteläpuolella Parrynkanava ja Somersetinsaari, luoteessa McDougallinsalmi ja Bathurstinsaari sekä joukko pienempiä saaria joista suurin on Pieni Cornwallisinsaari. Pienehkö Griffith Island sijaitsee alle 3 km Resoluten kylän rannasta lounaaseen. Resolute on Kanadan toiseksi pohjoisin siviiliasutuskeskus.
Saaren löysi tutkimusmatkailija William Edward Parry vuonna 1819 ja nimesi sen Britannian laivaston amiraalin William Cornwallisin mukaan.
Cornwallisinsaarella ja Devoninsaarella elää erikoisia ekstremofiilejä hypoliittieliöitä, jotka ovat sopeutuneet paikalliseen ilmastoon ja elävät läpikuultavien kivien, kuten kvartsin, alla ja reunoilla. Auringonvalo läpäisee kivet, jotka kuitenkin suojaavat organismeja auringon ultraviolettisäteilyltä.
Haunisten allas
Haunisten allas on vuonna 1973 rakennettu tekojärvi Raisiossa Mahittulan kaupunginosassa. Sen pinta-ala on 38 hehtaaria ja sitä käytettiin raakavesivarastona vuoteen 2012 saakka. Sen rakensi Raision-Naantalin vesilaitos, ja ensimmäisen kerran se täytettiin Raisionjoen vedellä vuonna 1974. Sen tilavuus on 1,4 miljoonaa m³ ja valuma-alue 80 ha.
Haunisten allasta suunnitellaan muutettavaksi virkistyskäyttöön. Sen rannalle kaavaillaan yleistä uimarantaa, jollaista Raisiossa ei ennestään ole. Altaan ongelmana on veden hidas vaihtuvuus, jota on mahdollista nopeuttaa juoksuttamalla altaaseen Härjänruopan vedenottamon pohjavettä Turun ja Ruskon rajalta.
Altaan ympäri kiertää ulkoilureittejä, mutta kalastaminen altaalla on ollut kielletty ilman vesilaitoksen lupaa. Myös ratsastaminen ja koirien ulkoiluttaminen sen lähellä oli kiellettyä, koska altaasta otettiin juomavettä.
Vuonna 2007 altaalla tehdyssä pohjaeläintutkimuksessa kävi ilmi, että altaan makrofaunalajisto on varsin niukka ja saman määräinen kuin vuonna 1997 tehdyssä tutkimuksessa, tosin pohjaeläinlajistossa havaittiin eroja. Pohjaeläimistön kokonaisbiomassan yleistason mukaan laskettiin altaan pohjan olevan lievästi ravinteikas. Edellisen kerran tutkimus tehtiin vuonna 1997.
Altaan 3,5 kilometrin pituinen rantaviiva on suurimaksi osaksi mäntymetsää, mutta paikalla kasvaa myös muun muassa jänönsara, ahdekaunokki, punasänkiö, keltamatara, keltakannusruoho ja niittynätkelmä.
Stefanssoninsaari
Stefanssoninsaari () on saari Pohjois-Kanadassa Nunavutissa Kitikmeotin alueella. Saaren pinta-ala on noin 4 463 km², se on 128. suurin saari maailmassa ja 27. suurin Kanadassa. Saari sijaitsee Victoriansaaressa olevan Storkersoninniemimaan koillispuolella. Saaren pohjoispuolella on Viscount Melville Sound ja itäpuolella M'Clintock Channel. Saaren korkein kohta on nimeämätön huippu, joka kohoaa 290 m merenpinnasta. Saarella ei ole pysyvää asutusta.
Saari on nimetty kanadalaisen tutkimusmatkailija Vilhjalmur Stefanssonin (1879-1962) mukaan.
Suomen naisten koripallomaajoukkue
Suomen naisten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Suomen Koripalloliitto.
Suomi pelasi EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Neuvostoliiton kisoissa 1952. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan selvänumeroisesti Italialle, Itävallalle ja Unkarille. Jatkolohkossa se hävisi Romanialle ja voitti Itä-Saksan sijoittuen 11:nneksi.
Tšekkoslovakian EM-kilpailuissa 1956 Suomi kärsi alkulohkon otteluissa tappiot Jugoslavialle, Bulgarialle ja Puolalle. Jatko-otteluissa Suomi voitti Sveitsin, Tanskan ja Alankomaat sekä hävisi Romanialle ja toistamiseen Jugoslavialle. Joukkue sijoittui lopulta yhdenneksitoista.
Jugoslavian EM-kilpailuissa 1980 Suomi hävisi karsintakierroksella Romanialle, Ranskalle ja Alankomaille. Jatko-otteluissa joukkue hävisi Espanjalle ja Italialle, mutta voitti Belgian ja Englannin.
Italian EM-kilpailuissa 1981 Suomi voitti alkulohkon ottelussa Länsi-Saksan, mutta hävisi Italialle, Puolalle, Jugoslavialle ja Alankomaille jääden lohkossa viimeiseksi. Jatko-otteluissa Suomi kärsi tappiot Unkarille ja Ruotsille sijoittuen 12:nneksi.
Toistaiseksi viimeisen kerran Suomi on esiintynyt naisten EM-kilpailuissa Espanjan kisoissa 1987. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan Espanjalle, Italialle, Tšekkoslovakialle, Jugoslavialle ja Bulgarialle sekä jatko-otteluissa Puolalle ja Romanialle. Joukkueen sijoitus oli kahdestoista.
Suomen naisten maajoukkue ei ole kertaakaan selviytynyt MM-kilpailuihin eikä olympialaisiin.
Suomen maajoukkuerinki vuonna 2015.
Lea Hakala
Lea Helena Hakala (s. 15. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen koripallovalmentaja ja -toimija sekä kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Vielä lähes 50-vuotiaana I-divisioonassa pelanneen 183-senttisen Hakalan kasvattajaseura on Lahden Sampo.
Hakalaa pidetään kaikkien aikojen parhaana suomalaisena naiskoripalloilijana. Hän voitti 16 naisten Suomen mestaruutta. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 26 vuotta ja 251 ottelua joissa teki 4138 pistettä. Hän kuului Suomen joukkueeseen, joka pelasi EM-kilpailuissa 1980 (pistekeskiarvo 16,7 pistettä/ottelu), 1981 (18,9) ja 1987 (21,2). 
Hakala kuuluu kansainvälisen koripalloliiton FIBA:n naiskomissioon ja suomalaisen huippu-urheilun kehittämisryhmään. Lisäksi hän toimii Suomen naisten maajoukkueen joukkueenjohtajana. Hän työskentelee apulaisrehtorina ja valmentajana Pohjois-Haagan yhteiskoulussa. Vuonna 1995 Hakala pääsi postimerkkiin neljän ensimmäisen joukkueurheilijan joukossa. Hakalalla on myös koripalloa pelannut tytär. Hakalan Eila-äiti pelasi myös koripalloa ja kuului vuoden 1952 EM-kilpailuissa Suomen joukkueeseen.
Vuonna 2013 Hakala nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen. Hänet kutsuttiin naisten vuoden 2015 EM-kilpailujen yhteydessä pelattuun FIBA Europe Legends -otteluun. Tammikuussa 2019 Hakala nimettiin historian toisena koripallotaustaisena henkilönä Suomen urheilun Hall of Fameen.
Saavutusluettelo on epätäydellinen.
Ruslan Gritsan
Ruslan Gritsan (; s. 7. joulukuuta 1978 Moskova) on venäläinen hiihto- ja pyöräsuunnistaja. Hän on molempien lajien moninkertainen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa suomalaista suunnistusseuraa nimeltä Suunta 2000.
Viimeisenä juniorivuotenaan Gritsan voitti nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaali- ja pikamatkalta. Borovetsin MM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestikultaa Andrei Gruzdevin, Viktor Kortšaginin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Åsarnassa 2004 he uusivat MM-viestikultansa. Tosin Viktor Kortšaginin tilalla hiihtosuunnisti Vasili Gluharjov. Vuotta myöhemmin Kittilässä viesti oli muuttunut kolmiosuuksiseksi. Gritsan voitti kolmannen viestikultansa yhdessä Andrei Gruzdevin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Samoissa kisoissa hän voitti myös keskimatkalta kultaa.
Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 Gritsan voitti kultaa keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta. Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti toisen pitkän matkan MM-kultansa. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa pitkältä matkalta ja hopeaa viestistä. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti viestikultaa Maxim Zhurkinin ja Anton Foliforovin kanssa, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia sprintistä. EM-kilpailuissa Gritsan on voittanut yhden kullan ja kolme pronssia.
Joe Ranft
Joseph Henry "Joe" Ranft (13. maaliskuuta 1960 – 16. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taikuri, animaattori ja ääninäyttelijä, joka työskenteli yhdessä Disneyn ja Pixarin kanssa. Hänen veljensä Jerome Ranft on kuvanveistäjä, joka myös on työskennellyt muutamissa Pixarin elokuvista.
Ranft syntyi Pasadenassa, Kaliforniassa, mutta kasvoi Whittierissä. Nuoruudessaan hän harjoitteli paljon taikatemppuja. 15 vuoden ikäisenä Ranftistä tuli Magic Groupin jäsen. Lukion jälkeen vuonna 1978 hän aloitti animaatiohahmojen suunnittelun kurssin.
Viisi ensimmäistä vuottaan Disneyllä, Ranft työskenteli joidenkin televisio-ohjelmien parissa, jotka eivät koskaan valmistuneet. 1980-luvulla hän työskenteli animaatioelokuvien "Leijonakuningas" ja "Kaunotar ja hirviö" parissa.
Elokuvassa "Monsterit Oy" yksi hirviöistä nimeltään J. J. Ranft on nimetty hänen mukaansa. Ranft on antanut äänensä elokuviin:Ranft käsikirjoitti myös elokuvan "The Brave Little Toaster" ja jälkiäänitti Elmo Saintpetersin roolin.Hänen suosikkikirjailijansa olivat Kurt Vonnegut, Hunter S. Thompson ja Tom Wolfe.
Ranft kuoli, kun hänen autonsa törmäsi kaiteeseen ja suistui Navarro River-jokeen Mendocino Countyssa, Kaliforniassa. Ranft kuoli kesken "Autot"-elokuvan tuotannon. Elokuva tehtiin loppuun Ranftin muistoksi, samoin kuin Tim Burtonin "Corpse Bride", jossa hän oli vastaavana tuottajana.
Hideki Noda
Hideki Noda (, s. 7. maaliskuuta 1969 Osaka) on entinen japanilainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kaudella 1994. Hän keskeytti kaikissa kilpailuissa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän toimi Simtekin testikuljettajana kaudella 1995 toivoen saavansa ajopaikan, mutta Kōben maanjäristys ja tallin lakkauttaminen lopettivat hänen uransa. Häntä povailtiin Forti-tallin kuljettajaksi seuraavalle kaudelle.
Noda siirtyi Indy Lights -sarjaan seuraavana vuonna ollen ainoa japanilainen, joka on voittanut CART-tapahtuman. Hän palasi Japaniin muutaman vuoden päästä ajamaan Team Cerumo Toyota Supralla yhdessä Hironori Takeuchin kanssa. Hän siirtyi vuonna 1999 Esson Tiger -tiimiin Le Mansissa. Hän onnistui voittamaan Fujissa kyseisenä vuonna.
Vuonna 2002 Noda palasi yhdysvaltoihin ja ajoi 6 kilpailua Indy Racing Leaguessa Indycar-sarjoissa ollen parhaimmillaan 10. Phoenixin International Racewaylla. Hän osallistui myös A1 Grand Prix -sarjaan saavuttaen 3 pistettä. Hän osallistui Le Mansin 24 tunnin kilpailuun vuonna 2008, mutta karsiutui. Hän ajoi urallaan myös F3- ja F2 luokissa.
Rodney Nuckey
Rodney Nuckey (26. kesäkuuta 1929 Wood Green, Lontoo – 29. kesäkuuta 2000 Manila, Filippiinit) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953. Hän oli 11. Saksan GP:ssä 1953. Nuckey lähti kilpailuun ruudusta 20. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ollen parhaimmillaan kolmas Syrakusan GP:ssä 1953. Hän kilpaili myös 500 cc F3-luokassa.
Turvaamistoimi
Turvaamistoimi eli turvaamistoimenpide on yhteiskunnan yksilöön kohdistama toimenpide, jolla rajoitetaan hänen vapauttaan tai oikeuksiaan yhteiskunnan etujen suojelemiseksi. Käytännössä turvaamistoimi pyydetään tuomioistuimelta. Se eroaa rangaistuksesta siten, että sen tarkoituksena ei ole aiheuttaa kärsimystä, vaikka se käytännössä saattaakin aiheuttaa kärsimystä. Turvaamistoimet jaetaan rikosoikeudellisiin ja hallinnollisiin turvaamistoimiin. Edelliset edellyttävät rikoksen tekemistä (postdeliktuaaliset turvaamistoimet), jälkimmäiset taas eivät (predeliktuaaliset turvaamistoimet).
Rikosoikeudellisia turvaamistoimia ovat tai ovat olleet
Hallinnollisella turvaamistoimella voidaan varmistaa hakijan saamisoikeus, parempi oikeus esineeseen tai muun yksityisoikeudellisen oikeuden säilyminen tai toteutuminen. Velkoja voi riita-asiassa pyytää turvaamistointa, jos pelkää velallisen yrittävän vaarantaa myöhemmän täytäntöönpanon esimerkiksi hävittämällä kiinteää tai irtainta omaisuuttaan. Hakija voi myös saada oikeuden päätöksen, joka sakon uhalla velvoittaa henkilön tekemään jotakin, kieltää häntä tekemästä jotakin, oikeuttaa hakijan teettämään tai tekemään jotakin tai määrää henkilön omaisuutta toimitsijan haltuun.
Ferrari California
Ferrari California on Ferrarin valmistama 2+2-paikkainen urheiluauto. Se julkistettiin Pariisin autonäyttelyssä vuonna 2008.
Ferrari Californiassa on 4,3 litran V8-moottori, kokoontaittuva metallikatto ja 7-portainen kaksoiskytkinvaihteisto. Autoa valmistetaan Ferrarin Maranellon tehtaassa. Ferrari suunnittelee tekevänsä California-mallia 5 000 kappaletta noin kahden vuoden aikana.
Ferrari Californian huippunopeus on 310 km/h ja se kiihtyy nollasta sataan alle neljässä sekunnissa. Auto painaa 1 735 kg. Suurin teho on 460 hv.