hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Chicago Board Options Exchange
Chicago Board Options Exchange, CBOE on maailman vanhin ja yksi suurimmista optiokauppaa tekevistä johdannaispörsseistä. CBOE perustettiin 1973.
Merseysiden derby
Merseysiden derby on jalkapallon derby-ottelu, jossa kohtaavat englantilaiset seurat Everton FC ja Liverpool FC. Molemmat seurat ovat kotoisin Liverpoolista, Merseysidestä. Everton ja Liverpool kuuluvat Englannin menestyneimpiin seuroihin, sillä ne ovat voittaneet yhteensä 27 mestaruutta tehden Liverpoolista Englannin menestyksekkäimmän jalkapallokaupungin.
Evertonilla ja Liverpoolilla ei ole mitään poliittista tai uskonnollista erottavaa tekijää ja niiden kotikentät, Goodison Park ja Anfield, ovat lähekkäin Stanley Park -puiston vastakkaisissa päissä. Useissa perheissä on molempien kannattajia ja derbyä kutsutaankin usein myös nimellä "The Friendly Derby" (). Toisaalta nykyään seurojen kohtaamiset Valioliigassa ovat olleet hyvin kovaotteisia ja kiivaita. Monet Evertonin kannattajat ovat vieläkin katkeria Liverpoolin kannattajien aiheuttaman Heyselin onnettomuuden takia. Englantilaiset seurat suljettiin Euroopan Cupista viideksi vuodeksi ja juuri mestaruuden voittanut Evertonin menetti mahdollisuuden osallistua cupiin yhdellä sen kaikkien aikojen parhaista joukkueista.
Suurimpana Merseysiden derbynä pidetään FA Cupin viidennen kierroksen uusintaottelua vuonna 1991. Ensimmäinen ottelu oli päättynyt 0-0. Uusintaottelussa Liverpool ja Everton tekivät maaleja vuorotellen. Aluksi Peter Beardsley vei Liverpoolin kahdesti johtoon Evertonin Graeme Sharpin aina tasoittaessa. Liverpool oli aivan ottelun varsinaisen peliajan loppuun asti kiinni voitossa Ian Rushin maalilla, mutta Tony Cottee tasoitti. Jatkoajalla John Barnes vei Liverpoolin taas johtoon, mutta Cottee onnistui jälleen tasoituksessa. Ottelu päättyi 4-4 ja Liverpoolin päävalmentaja Kenny Dalglish erosi seuraavana päivänä. Everton voitti toisen uusintaottelun viikkoa myöhemmin.
Liverpool ja Everton ovat kohdanneet vuoden 1894 jälkeen virallisissa otteluissa 213 kertaa:
"Päivitetty 18. tammikuuta 2011"
Gösta Gärdin
Gösta Gärdin (28. toukokuuta 1923 Linköping – 12. joulukuuta 2015 Jönköping) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ja saavutti miesten yksilökilpailussa pronssimitalin.
Mecklenburg-Strelitz (piirikunta)
Mecklenburg-Strelitz on entinen piirikunta, joka sijaitsi Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnassa Koillis-Saksassa. Piirikunta rajautui pohjoisessa Demminin ja Ostvorpommernin piirikuntiin, idässä Uecker-Randowin piirikuntaan, etelässä Uckermarkin, Oberhavelin ja Ostprignitz-Ruppinin piirikuntiin Brandenburgin osavaltiossa, ja lännessä Müritzin piirikuntaan. Piiritön kaupunki Neubrandenburg oli lähes kokonaan piirikunnan ympäröimä. Mecklenburg-Strelitzin pääkaupunki oli Neustrelitz.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 2011, ja sen alue kuuluu nykyisen Mecklenburgische Seenplatten piirikuntaan.
Issa Hayatou
Issa Hayatou (s. 9. elokuuta 1946 Garoua, Kamerun) on kamerunilainen urheiluvaikuttaja.
Hayatou on toiminut Afrikan jalkapalloliiton CAF:in puheenjohtajana vuodesta 1987. Kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan hallituksen jäsenenä hän on toiminut vuodesta 1990 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1992. Vuonna 2002 Hayatou hävisi Fifan puheenjohtajaäänestyksen Sepp Blatterille. Hän on toiminut lisäksi kansainvälisen olympiakomitean KOK:n jäsenenä vuodesta 2001.
William Grut
William Oscar Guernesey ”Wille” Grut (17. syyskuuta 1914 Tukholma – 20. marraskuuta 2012 Östersund) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja.
Grut voitti miesten yksilökilpailussa olympiakultaa Lontoossa 1948. Hän sai vuonna 1948 myös Svenska Dagbladetin kultamitalin. Rooman kesäolympialaisissa 1960 Grut toimi Ruotsin lipunkantajana kisojen avajaisissa.
Grutin isä oli arkkitehti Torben Grut, ja hänen äitinsä Margit oli norjalaisen oopperalaulaja Olefine Moen tytär. Isä menetti omaisuuden Kreuger-romahduksessa, ja poika, joka oli haaveillut lääkärin urasta ja saanut jo paikan Cambridgen Pembroke Collegesta, päättikin valita uran armeijassa. Hänestä tuli everstiluutnantti.
Vuoden 1948 talviolympialaisissa oli näytöslajina mukana talviviisiottelu, jossa Grut sai hopeaa. Hän myös voitti Ruotsin-mestaruuksia nykyaikaisessa viisiottelussa, uinnissa ja vesipallossa.
Grut kuoli Östersundissa 20. marraskuuta 2012, 98-vuotiaana.
Demmin (piirikunta)
Demmin on entinen piirikunta, joka sijaitsi Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Piirikunta rajautui pohjoisessa Nordvorpommernin piirikuntaan, idässä Ostvorpommernin piirikuntaan, etelässä Mecklenburg-Strelitzin ja Müritzin piirikuntiin, ja lännessä Güstrowin piirikuntaan. Piirikunnan pääkaupunki oli Demmin.
Piirikunta lakkautettiin 2011, ja sen alue kuuluu nykyisiin Mecklenburgische Seenplatten ja Vorpommern-Greifswaldin piirikuntiin.
Herralan VPK
Herralan VPK on Hollolassa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Herralan VPK on perustettu virallisesti vuonna 1930 (yhdistysrekisteriin), mutta yhdistyksen toiminta alkoi jo 1800-luvun lopulla.
Herralan VPK:lla on palokuntasopimus Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen kanssa, jonka mukaisesti palokunnan tehtäviin kuuluu pelastaa ihmisiä ja omaisuutta tulipalojen tai muiden onnettomuuksien sattuessa. Palokunta kouluttautuu jatkuvasti omissa harjoitusilloissa sekä alueellisilla että valtakunnallisilla kursseilla.
Palokunta rakensi talkoovoimin itselleen uuden aseman vuonna 2004. Uusi asema sijaitsee Savitie 4:ssa. Tiloissa on kolmen auton halli, koulutustilat, kalustotilaa ja saunatilat.
Palokunnassa toimii hälytys-, nais-, nuoriso- ja veteraani-osastot ja vesisukellusryhmä.
Kertakirjautuminen
Kertakirjautuminen (engl. single sign-on; SSO) on menetelmä, jossa pääsy useisiin palveluihin toteutetaan yhdellä käyttäjän autentikoinnilla.
Ideana on, että kertakirjautumisella vältetään toistuvat autentikointitarkastukset ja näin ollen sujuvoitetaan loppukäyttäjän eri sovelluspalveluiden käyttöä. Käyttäjätunnus voi olla muodoltaan sama tai erilainen. Kertakirjautumisratkaisun älykkyydestä riippuen käyttäjätunnuksen muoto ja erilaisuus joko hyväksytään tai hylätään.
Kertakirjautumistoteutuksen jaetaan kahteen pääluokkaan: webSSO ja eSSO.
webSSO toteutuksessa tarjotaan kertakirjautuminen selainkäyttöisiin sovelluksiin. Järjestelmä parhaimmillaan ei tarvitse loppukäyttäjän työasemaan tehtäviä asennuksia.
eSSO ratkaisuissa tarjotaan kertakirjautuminen kaikenlaisiin sovelluksiin sekä järjestelmiin ja se tarvitsee pääsääntöisesti työasemaan asennettavan asiakas-sovelluksen.
Eri ohjelmistotalojen kertakirjautumisratkaisut ovat hyvinkin erilaisia, mutta ratkaisua valittaessa kannattaa silti pohjana pitää yleisiä parhaita ratkaisuja ja kertakirjautumisen yleisiä määritelmiä.
Erik Grape
Erik Grape (4. huhtikuuta 1755 Ylikainuu, Ruotsi – 26. marraskuuta 1808 Alakainuu) oli ruotsalainen pappi ja luonnontutkija.
Erik Grapen vanhemmat olivat Ylikainuun kirkkoherra Isak Isaksson Grape ja Margareta Fjelström. Grapen suku on saksalaista alkuperää. Erik Grape opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui papiksi 1781. Hän toimi ensin Pajalan kappalaisena, ja 1788 alkaen Enontekiön kirkkoherrana 18 vuoden ajan. Viimeksi hän ehti vielä toimia jonkin aikaa Alakainuun kirkkoherrana.
Enontekiöllä Grape sattui isännöimään kahta eurooppalaista tutkimusmatkailijaa vuonna 1799. Ensin saapui englantilainen Edward Daniel Clarke, jolle Grape lahjoitti kirjoittamansa kuvauksen Enontekiöstä "Enontekis Sokns Beskrifning". Clarke talletti sen Cambridgen yliopiston kirjastoon. Clarken lähdettyä saapui päivää myöhemmin italialainen Giuseppe Acerbi ruotsalaisen everstin A.E. Skjöldebrandin kanssa. Clarke ja Acerbi eivät ehtineet tavata.
Grape antoi 1790-luvulla isorokkorokotuksen noin 40 aikuiselle saamelaiselle. Yksikään heistä ei sairastunut, vaikka tavallisesti puolet sairastuneista kuoli.
Erik Grape ja Elisabet Margareta Turdfjaell vihittin Pajalassa 15. helmikuuta 1787. Heille syntyi ainakin kahdeksan lasta.
Grapen pitäjänkuvaukseen sisältyy myös kuvaus Enontekiön linnustosta.
Christopher Tärnström
Christopher Tärnström (1711 Funbo, Uplanti, Ruotsi − 4. joulukuuta 1746 Pulo Condor, nykyisin Côn Đảo, Vietnam) oli ruotsalainen luonnontutkija, pappi ja tutkimusmatkailija. Hän oli yksi Linnén apostoleista.
Tärnström opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui papiksi 1739. Hän toimi opettajana Vaxholmissa ja Östhammarissa, kunnes meni opiskelemaan kasvitiedettä Uppsalaan. Carl von Linné oli hänen opettajanaan.
Vuonna 1746 Tärnström jätti perheensä ja värväytyi ruotsalaiseen "Calmar"iin laivapapiksi. Hän oli ensimmäinen Linnén apostoleista, joka lähti merentakaisiin maihin tutkimusmatkalle. Papin tehtävien lisäksi hänen oli tarkoitus tehdä tieteellisiä mittauksia ja hankkia teepensaita tai niiden siemeniä. "Calmar" purjehti Afrikan ympäri määränpäänä Kanton, jonne se ei kuitenkaan vaikeiden sääolojen takia päässyt, vaan jäi talveksi Pulo Condorin saaristoon nykyisen Vietnamin edustalle. Tärnström suoritti siellä tarkkoja havaintoja ja piti päiväkirjaa, joka myöhemmin julkaistiin nimellä "En resa mellan Europa och Sydostasien år 1746". Hän kuoli malariaan joitakin viikkoja sairasteltuaan. Matkan aikana hänelle myönnettiin Uppsalassa tohtorin arvo. Linné joutui maksamaan leskelle ja orvoille elatusmaksua.
Petrus Ekerman ohjasi Tärnströmin väitöskirjan Uppsalassa 1745. Väitöksen aiheena oli Ahvenanmaan luonto ja linnusto ("Dissertatio Academica de Alandia Maris Baltici Insula").
Claes Egnell
Claes Robert Herman Vidarsson Egnell (29. tammikuuta 1916 Örebro – 15. tammikuuta 2012 Falun) oli ruotsalainen ampuja ja nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ollen 25 metrin kuvioammunnassa 24:s. Vuonna 1952 Helsingissä Egnell oli nykyaikaisen viisiottelun yksilökilpailussa 11:s ja kuului hopeaa saavuttaneeseen Ruotsin joukkueeseen.
Vuoden 1948 talviolympialaisissa Egnell osallistui näytöslajina käytyyn talviviisiotteluun.
Steriili
Steriili voi tarkoittaa:
Tapani Haapasaari
Tapani Haapasaari (s. 1952 Kolari) on suomalainen viihdeharmonikkapedagogi ja tanssimuusikko. Hänen oppilaistaan monet ovat menestyneet harmonikkakilpailuissa. Tunnetuimpia oppilaita ovat Kultaisen Harmonikan voittaneet Reijo Kumpulainen (1999), Heidi Haapasaari (2000) Ukko-Pekka Yliranta (2008) ja Janne Lindgren (Suomen Tangohanuristi 2005). Haapasaaren oppilaat ovat voittaneet myös 10 kertaa Pohjois-Kalotin Harmonikkamestaruuden, muun muassa Heidi ja Petri Haapasaari, Oliver Östmalm ja Marjo Kurkinen. Kaiken kaikkiaan Tapanin oppilaat ovat saavuttaneet yhteensä 20 ykkössijaa eri kilpailuista. Tapani Haapasaaren mentoreina ovat olleet harmonikkataiteilija Veikko Ahvenainen sekä musiikin maisteri Jukka Ollila Torniosta. Harmonikan lisäksi Haapasaari soittaa kitaraa, bassoa ja rumpuja. Kouluiässä hän soitti myös trumpettia soittokunnassa. Ensimmäinen soitin hänellä oli isänsä mandoliini.
Haapasaari asuu Kolarissa ja on toiminut yli 30 vuoden ajan Tunturi-Lapissa opettaen harmonikansoittoa Kolarin, Muonion ja Kittilän kansalaisopistoissa. Hän on myös vuonna 2001 aloitetun Ylläksen Harmonikkaleirin perustaja ja taustahahmo. Haapasaari järjestää vuosittain Ylläksellä Veikko Ahvenainen valtakunnallista harmonikkakilpailua Ylläksellä. Lisäksi hän on aktiivisesti kiertänyt lappilaisia tanssilavoja ja ravintoloita perustamansa Tapani Haapasaaren yhteen kanssa vuodesta 1978 lähtien. Yhtye on toiminut myös lukuisten eturivin artistien säestysbändinä. Varsinaisen työuransa hän on tehnyt mm. Lapin yliopistossa, Suomen Posti OY:ssä, Sampo Pankissa ja Kolarin kunnan elinkeinotoimessa. Haapasaari sai 2012 Kolarin kunnan kulttuuripalkinnon tekemästään musiikkikasvatustyöstä sekä Suomen Harmonikkaliiton hopeisen ansiomerkin.
Giuseppe Bognanni
Giuseppe Bognanni (s. 18. heinäkuuta 1947 Riesi) on entinen italialainen painija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1972 ja 1976 saaden ensimmäisellä kerralla pronssimitalin 52 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Vuonna 1976 hän osallistui vapaapainiin, mutta jäi mitaleitta.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bognanni sai vuonna 1969 pronssimitalin 57,0 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Vuonna 1972 hän sijoittui 52,0 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa neljänneksi, ja vuonna 1974 hän kilpaili 52,0 kg -sarjan vapaapainissa jääden kuudennelle sijalle.
Kōichirō Hirayama
Kōichirō Hirayama (; s. 9. syyskuuta 1946 Kagoshima) on entinen japanilainen painija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1972 ja 1976; ensimmäisellä kerralla hän sai hopeaa ja toisella kerralla pronssia 52 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui vuonna 1973 kuudenneksi ja vuonna 1975 neljänneksi.
Vuoden 1974 Aasian kisoissa Hirayama voitti kultamitalin.
Hän voitti Japanin mestaruuden 48 kg -sarjan vuonna 1968 ja 52kg -sarjan vuosina 1971 ja 1973-1976.
Suomen Saunaseura
Suomen Saunaseura on suomalaisen saunaperinteen ja -kulttuurin vaalimiseen keskittyvä yhdistys.
Saunaseura jakaa tietoa suomalaisesta saunasta ja saunomisesta ympäri maailmaa. Saunaseuran kanssa yhteistyössä toimii Kansainvälinen Saunaliitto, jonka toimisto on Saunaseuran tiloissa. Saunaseuran jäseneksi voidaan anomuksesta hyväksyä henkilö, jota kaksi vähintään viisi vuotta seuran aktiivijäseninä toiminutta henkilöä suosittelee.
Suomen Saunaseura vaalii perinteisiä, kohteliaita saunomistapoja, joiden perustana on toisten saunarauhan kunnioittaminen. Saunaseura irtisanoutuu selkeästi kuolonuhrejakin vaatineista "löylykilpailuista", joiden henki ei vastaa perinteistä suomalaista saunomiskulttuuria. Hyvä sanomiskokemus tuottaa mielihyvää ja rentouttaa - ei vaaranna saunojan henkeä tai terveyttä.
Seuran puheenjohtajana toimii Tuomas M.S. Lehtonen. Vuonna 2018 johtokuntaan kuuluvat lisäksi Ritva Ohmeroluoma (vpj), Helka Lassila, Antti Lavonen, Jarmo Lehtola, Tiina Kaskiaro, Jussi Niemelä, Risto Pitkänen, Hannu Saintula ja Antti Säiläkivi.
Saunaseuran tukikohtana toimii Helsingin Lauttasaaressa sijaitseva Saunatalo, jossa on jäsenten ja heidän vieraittensa käytettävissä kuusi puulämmitteistä saunaa ja yksi sähkölämmitteinen moderni kaupunkisauna. Saunoihin mahtuu samanaikaisesti saunomaan n. 70 henkeä.
Seuran saunat on luokitelut seuraavanlaisesti:Suomen Saunaseura myöntää vuosittain Löylynhenki-palkinnon (eli Löylynhenki-patsaan, myös nimellä Samuli-palkinto Samulin päivän mukaan) ansiokkaasti saunan hyväksi toimineelle henkilölle tai yhteisölle. Ensimmäisen kerran palkinto myönnettiin vuonna 1988.Lisätietoa Löylynhenki-palkinnon saajista löydät Suomen Saunaseuran nettisivuilta.
Suomalaisen saunan tutkimussäätiö oli Saunaseuran yhteydessä vuosina 1984–2007 toiminut säätiö, joka keräsi ja jakoi saunatietoa sekä toimi asiantuntijaelimenä ja suunnitteli kansainvälisten saunakongressien tieteellistä ohjelmaa. Se 
toteutti saunan puhtauteen liittyvän tutkimuksen "Terveen saunan tekijät". Tutkimussäätiöllä oli lääketieteellinen, perinnetieteellinen ja rakennustekninen jaosto. Vuonna 2007 säätiö päätettiin lopettaa, ja sen toimintaa jatkaa Saunaseuran tutkimustoimikunta.
Kim Gwong-hyong
Kim Gwong-hyong (s. 1. maaliskuuta 1946) on pohjoiskorealainen entinen vapaapainija. Hän voitti pronssia Münchenin olympialaisissa 1972 alle 52-kiloisten sarjassa.
Suomen Mensa
Suomen Mensa on kansainvälisen Mensa-organisaation alainen kansallinen järjestö, jonka toiminnan tarkoituksena on älykkyyden tunnistaminen ja kehittäminen ihmisyyden hyväksi, älykkyystutkimuksen tukeminen sekä älyllisen ja sosiaalisen ympäristön tarjoaminen jäsenilleen.
Suomen Mensan älykkyyden arviointiin käyttämä testi on kuviopäättelytesti, minkä ansiosta testissä menestyminen ei ole kulttuurista riippuvaista. Testin lähtökohta on, etteivät testattavan koulutus, ammatti ja muut taustatekijät olennaisesti vaikuta testitulokseen. Mensan jäseneksi voi liittyä jokainen, joka saavuttaa älykkyystestissä paremman tuloksen kuin 98 % väestöstä.
Suomen Mensa myöntää vuosittain Mensa-palkinnon. Palkinto myönnetään merkittävästä työstä, joka tukee Mensan pyrkimyksiä kuten älykkyyden ja lahjakkuuden tunnistamista ja kehittämistä.
Teruichi Okamura
Teruichi Okamura (; s. 27. toukokuuta 1948) on japanilainen entinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana maansa joukkuekilpailussa kultaa saaneessa joukkueessa Münchenin olympialaisissa 1972. Okamura osallistui samoissa kisoissa myös seitsemään henkilökohtaiseen kilpailuun, joissa hänen paras sijoituksensa oli yhdestoista tila moniottelusta.
Korpiselän luterilainen kirkko
Korpiselän luterilainen kirkko oli vuonna 1890 valmistunut luterilaiseen Soanlahden seurakuntaan kuuluneen Korpiselän rukoushuonekunnan kirkko Korpiselän kunnan kirkonkylässä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kirkko oli kooltaan pieni ja vaatimaton, minkä vuoksi usein se mainitaankin vain rukoushuoneeksi.
Korpiselän vuonna 1851 perustetulle rukoushuonekunnalle rakennettiin valtion varoin kirkko vuonna 1890. Kirkkorakennus oli suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, jonka toisessa päässä oli muuta rakennusta matalampi sakaristo ja toisessa päässä pieni eteinen. Kirkossa ei ollut kellotornia, kelloja, lehtereitä eikä urkuja. Kirkon katto oli leveäräystäinen satulakatto, jonka sivujen molemmissa päissä oli päätykatteet. Päätykatteiden kohdilla oli korkeammat ikkunat, joiden yläpäissä toistui päätykatteiden muoto. Näiden korkeampien ikkunoiden välissä oli molemmilla puolilla neljän kapeamman ja matalamman ikkunan ryhmät. Kirkon hirsiseinät oli ulkoa vuorattu vaakalaidotuksella.
Sisäpuolelta kirkon seinät olivat hirsipintaiset. Sisäkatto oli laudoitettu satulakaton muotoisesti ja koristeelliset kattotuolit olivat esillä. Alttarin vasemmalla puolella oli saarnatuoli, jonne oli käynti sakaristosta, ja sakariston ovi oli puolestaan alttarin oikealla puolella. Kirkon alttaritaulun aiheena oli "Kristuksen kirkastuminen", ja sen oli vuonna 1911 maalannut paikkakuntalainen taiteilija ja myöhempi taidehistorian professori Onni Okkonen.
Kirkkoa suunniteltiin laajennettavaksi eteisen paikalle rakennettavalla kellotornilla ja kirkkosaliin lisättävällä urkuharmonin lehterillä. Laajennukset suunnitteli H. J. Pesonen vuosina 1926–29, ja opetusministeriö vahvisti piirustukset vuonna 1938, mutta rakennustöitä ei ehditty aloittaa ennen talvisotaa.
Korpiselän kirkonkylä kirkkoineen jäi ehyenä Moskovan rauhassa 1940 Neuvostoliiton puolelle vain parin kilometrin päähän Suomen uudesta rajasta. Korpiselän kirkko säilyi myös jatkosodan takaisinvaltauksesta 1941. Jatkosodan aikana kotiseudulleen palanneet korpiselkäläiset korjasivat kirkon alttarin, saarnastuolin portaat, ja kirkkoon tehtiin lisäksi kymmenen kappaletta viisimetrisiä irtopenkkejä. Vuonna 1944 alue evakuoitiin uudelleen ja kirkko oli jätettävä. Korpiselän Suomen puolelle jääneeseen Hoilolan kylään valmistui Hoilolan rajaseutukirkko vuonna 1949, ja sinne sijoitettiin Korpiselän kirkosta evakuoitu ehtoolliskalusto, harmoni ja messukasukka.
Vuonna 2008 kirkko oli edelleen pystyssä, mutta korjaamattomassa kunnossa.
Saint-François
Saint-François () on Saint Lawrencen jokeen kuuluva pitkänomainen järvi, joka sijaitsee Québecin ja Ontarion provinsseissa lähellä Yhdysvaltojen rajaa. Se on 50 kilometriä pitkä, 4,7 kilometriä leveä ja keskimäärin 6 metriä syvä. Järvi saa lähes kaiken vetensä Ontariojärvestä ja virtaa koko leveydeltään kohti koillista.
Järven ylä- ja alajuoksulle on rakennettu useita patoja ja vesivoimalaitoksia, jotka säätelevät sen pinnankorkeutta. Erityisen paljon järven hydrologiaan on vaikuttanut vuonna 1932 käynnistetty Beauharnois’n vesivoimalaitos, jonka vaikutuksesta sen vedenpinta nousi 40 senttimetriä. Samalla järven tulvavaihtelut vähenivät ja sedimentaatiodynamiikka muuttui, mikä johti sitä ympäröivän tulvatasangon pienentymiseen ja luonnon köyhtymiseen.
Saint-François’n alkupäässä on useita saaria ja laajoja, monimuotoisia kosteikoita, joiden turvaamiseksi on perustettu suojelualueita. Järven ympäristössä ei ole suuria teollisuuslaitoksia, mutta sinne valuu jonkin verran päästöjä Cornwallin ja Massenan kaupungista. Vielä 1970-luvulla järven vesi oli kuitenkin huomattavasti likaisempaa kuin nykyisin.
Johan Fredrik Wallenius
Johan Fredrik Wallenius (14. elokuuta 1765 Turku − 12. tammikuuta 1836 Turku) oli suomalainen lääkäri, kanslianeuvos ja kaunopuheisuuden professori.
Johan Walleniuksen vanhemmat olivat Martin Johan Wallenius ja Renata Frostera (vihitty Turussa 24. kesäkuuta 1764). Isä toimi Turun Akatemian matematiikan professorina. Johan Walleniuksesta leivottiin ylioppilas 12-vuotiaana 1777 ja filosofian kandidaatti viittä vuotta myöhemmin. Filosofian maisteri hänestä tuli samana vuonna. Hänen tohtorin väitöksensä käsitteli pettua: sen olemusta ja käyttöä. Väitöksen ohjasi professori Carl Niclas Hellenius.
Wallenius opiskeli sitten lääketiedettä Tukholmassa. 20-vuotiaana vuonna 1785 hän oli lääketieteen lisensiaatti. Vuonna 1786 hän sai erikoisluvalla lääketieteen tohtorin oppiarvon. Wallenius ryhtyi lääkäriksi toimien Hämeen piirilääkärinä ja myöhemmin Uudenmaan piirilääkärinä. Toisinaan hän työskenteli myös sotilaslääkärinä.
Vuonna 1799 Wallenius nimitettiin Suomen Talousseuran sihteeriksi Turkuun. Vuonna 1800 Turun Akatemia valitsi hänet kasvitieteen demonstraattoriksi ja lääketieteen apulaiseksi. Näihin aikoihin hän kiinnostui kielten opiskelusta. Henrik Gabriel Porthanin kuoltua nimitettiinkin Wallenius vuonna 1805 akatemian kaunopuheisuuden professoriksi. Wallenius laati useita väitöskirjoja, kaikki latinaksi.
Akatemiatyöskentelyn lisäksi Wallenius teki ansiokkaan päivätyön yhteiskunnallisissa asioissa. Hän muun muassa toimitti "Åbo Allmänna Tidning"iä 1810–1814 ja yksin "Åbo Tidningar"ia vuosina 1828–1836. Kanslianeuvokseksi hänet nimitettiin 1822. Turun palon jälkeen akatemia muutti Helsinkiin, mutta Wallenius ei.
Vuonna 1810 Wallenius ohjasi P. U. F. Sadelinin väitöksen "Fauna Fennica sive Enumeratio Animalium, quae alit terra Finlandiae Insulaeque ei adjacentes". Gustaf Aminoff julkaisi vuonna 1827 ensimmäinen suomalaista aatelia koskevan selvityksen "Finska adelns och riddarhusets historia" Johan Walleniuksen ohjauksessa.
Johan Fredrik Wallenius kuoli Turussa naimattomana vesipöhöön 12. tammikuuta 1836 ja haudattiin 27. tammikuuta 1836.
Yhdystie 4557
Yhdystie 4557 on kaksikaistainen yhdystie, joka vie Joroisista Varkauteen. Tie oli osa valtatietä 5 vuoteen 2005 asti, kunnes Joroisten ja Varkauden välille valmistui osittain nelikaistainen tie ja osittain keskikaiteellinen ohituskaistatie.
Total Doom
Total Doom cd on crust punk -yhtye Doomin kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen kaksi ensimmäistä LP:tä. Total Doom kuuluu tunnetuimpiin crust punk julkaisuihin.
Bury The Debt - Not The Dead
War Crimes (Inhuman Beings)
Mark Schultz (painija)
Mark Philip Schultz (s. 26. lokakuuta 1960 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen painija, joka voitti 82 kg -sarjan vapaapainissa olympiakultaa Los Angelesissa 1984. Schultz kilpaili samassa sarjassa myös seuraavissa kesäolympialaisissa Soulissa 1988, mutta jäi mitaleitta sijoittuen kuudenneksi.
Painin maailmanmestaruuskilpailuissa Schultz voitti kultamitalit 82,0 kg -sarjan vapaapainissa vuosina 1985 ja 1987. Vuoden 1983 maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli jäänyt samassa sarjassa seitsemännelle sijalle. Hänen veljensä oli painija Dave Schultz, joka ammuttiin kuoliaaksi vuonna 1996.
Schultz valittiin National Wrestling Hall of Fameen vuonna 1995.
Schultzin veljesten ja Dave Schultzin ampuneen John Du Pontin tarinasta tehtiin vuonna 2014 elokuva "Foxcatcher". Viisi Oscar-ehdokkuutta saaneessa elokuvassa Mark Schultzia näytteli Channing Tatum.
Mark Schultz
Mark Schultz voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Lyijysulfidi
Lyijysulfidi (PbS) on lyijy- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään elektroniikkateollisuudessa, analyyttisessä kemiassa ja lasitteiden valmistuksessa. Tärkein lyijymineraali lyijyhohde on kemialliselta koostumukseltaan lyijysulfidia.
Huoneenlämpötilassa lyijysulfidi on mustia kuutiomaisia kiteitä, jotka liukenevat veteen hyvin huonosti. Vahvat hapot kuten suolahappo ja typpihappo liuottavat sen, mutta samalla lyijysulfidi hajoaa rikkivedyksi ja typpihappoa käytettäessä rikiksi. Lyijysulfidi on fotokonduktiivinen eli muuttuu säteilykvantin vaikutuksesta sähköä johtavaksi
Lyijysulfidia voidaan valmistaa lyijymetallin ja kuuman rikkihöyryn välisellä reaktiolla.
Toinen tapa on valmistaa yhdistettä on saostaa se rikkivedyn avulla jostain lyijyioneja sisältävästä liuoksesta. Tätä reaktiota käytetään myös analyyttisessä kemiassa osoittamaan lyijy- tai sulfidi-ionien läsnäolo.
Lyijysulfidia käytetään sen fotokemiallisten ominaisuuksien vuoksi fotokonduktiivisissä kennoissa, infrapunailmaisimissa ja transistoreissa. Lisäksi sitä voidaan käyttää muun muassa lasitteissa. lyijyväriaineiden valmistuksessa ja öljynjalostuksessa tiolien poistamisessa käytettävänä katalyyttinä.
Lyijyhohteesta eli mineraalina esiintyvästä lyijysulfidista valmistetaan lyijyä. Prosessin ensimmäisessä vaiheessa sulfidi-ionit hapetetaan hapen avulla rikkidioksidiksi, minkä jälkeen samalla muodostunut lyijy(II)oksidia pelkistetään lyijyksi hiilen avulla.
Helsingin Ekonomit
Helsingin Ekonomit ry - HEKO on Uudellamaalla asuvien kauppatieteellisen yliopistotutkinnon suorittaneiden henkilöiden yhdistys. HEKO on yli 17.100 jäsenellään ( 1/2014) Suomen Ekonomit - Finlands Ekonomer:n suurin jäsenyhdistys; yli puolet koko järjestäytyneestä ekonomikunnasta on hekolaisia. HEKOn puheenjohtaja kaudella 2013-2015 on Mari Lahtinen.
HEKOn tarkoituksena on ollut jo yli 75 vuoden ajan toimia yhdyssiteenä jäsentensä kesken, tukea jäsentensä ammatillisia ja sivistyksellisiä pyrkimyksiä sekä edistää jäsenten tietoja ja taitoja ennen kaikkea taloudellisella alalla.
Helsingin ekonomien yhdistys perustettiin vuonna 1935 edistämään kauppakorkeakoulun käyneiden yhteistä toimintaa. Maaliskuun 21. päivänä 1935 joukko kauppakorkeakoulututkinnon suorittaneita kokoontui Hotelli Helsinkiin perustamaan omaa yhdistystä. Pitkään suunniteltu yhdistys sai perustavassa kokouksessa säännöt ja nimekseen Ekonoomiyhdistys. Yhdistyksen sääntöjen mukaan sen tarkoituksena oli ”koota kauppakorkeakoulun käyneet valvoman yhteisiä pyrintöjä ja edistämään taloudellisten kysymysten harrastusta ja kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan pyrintöjä.”
1940-luvun lopulla alettiin keskustella Ekonomiyhdistysten liitosta, kun pääkaupunkiseudun ulkopuoliset paikallisosastot olivat tyytymättömiä omiin toimintamahdollisuuksiinsa. Vuoden 1950 lopulla päätettiinkin perustaa Ekonomiliitto ja Ekonoomiyhdistyksen nimi vaihdettiin Helsingin Ekonomit ry:ksi.
HEKO järjestää vuositasolla n. 270 ammatillista tapahtumaa ja koulutusta. Luennoijina tapahtumissa toimivat eri alojen asiantuntijat ja yhteiskunnan vaikuttajat. Tapahtumatarjonnasta löytyy myös kulttuuri- ja virkistystoimintaa. HEKOn 19 kerhoa järjestävät pääosan tapahtumista. Tapahtumiin voivat osallistua kaikki HEKOn jäsenet. Suurin osa tapahtumista on avoimia myös Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskeleville KY ry:n jäsenille. HEKOn kerhotoiminta ja tapahtumat tarjoavat myös erinomaisen tilaisuuden verkostua ekonomikollegoiden kanssa yli asemataso- ja toimialarajojen.
HEKOn ensimmäiset kerhot, Ekonominaiset ja Liikkeenjohdon kerhot, perustettiin jo 1940-luvun taitteessa.
Nykyiset kerhot ovat: Business Partners, Ekonominaiset, Ekonomiyrittäjät, Finanssiekonomit, IT-Ekonomit, Julkishallinnon Ekonomit, Järjestöekonomit, Kansainväliset Ekonomit, Konsuliklubi, Laskentaekonomit, Liikkeenjohdon kerho, Markkinointiekonomit, Nuoret Ekonomit, Päiväklubi, Vaikuttajaekonomit ja Viestintäekonomit.
HEKO perusti vuonna 2000 koulutusrahaston, jonka tarkoituksena on tukea jäsenten täydennyskoulutusta. Apurahoja myönnetään hakemuksien perusteella kauppatieteellisen kurssin/seminaarin rahoitukseen sekä kauppatieteelliseen koulutukseen. HEKO myöntää myös Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa ja Mikkelin yksikössä kauppatieteellistä tutkintoa suorittaville opiskelijoille stipendejä. Stipendien myöntämisperusteita ovat mm. hyvä opintomenestys ja/tai aktiivisuus erilaisissa verkostoissa, toiminnan suunnitelmallisuus & tavoitteellisuus. Apurahat ja stipendit julistetaan haettaviksi vuosittain keväällä ja niistä ilmoitetaan mm. HEKOn jäsenlehdessä sekä verkkosivuilla.
Leibniz (täsmennyssivu)
Leibniz voi tarkoittaa:
Stadion Energa Gdańsk
Stadion Energa Gdańsk (vuosina 2010–2015 PGE Arena Gdańsk) on jalkapallostadion Gdańskin kaupungissa Pohjois-Puolassa. Stadion avattiin heinäkuussa 2011 ja sen rakennuskustannukset olivat noin 160 miljoonaa euroa (noin 670 miljoonaa złotya). Stadion oli nimetty vuosina 2010–2015 puolalaisen energiayhtiö Polska Grupa Energetycznan mukaan, joka maksoi nimeämisestä noin 8,5 miljoonaa euroa (35 miljoonaa złotya). Marraskuussa 2015 stadion on nimetty energiayhtiö Energan mukaan, joka maksoi nimeämisestä 22,5 miljoonaa złotya (noin 5,2 miljoonaa euroa). Stadion on yksi vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailujen pelipaikoista.
Belgia talviolympialaisissa 1932
Belgia osallistui Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 viiden hengen joukkueella. Neljän mieskelkkailijan ja yhden naistaitoluistelijan joukkue ei yltänyt mitaleille. Belgialaisten paras sijoitus oli taitoluistelija Yvonne de Lignen kuudes sija.
Vanhin belgialainen urheilija näissä olympialaisissa oli 42-vuotias rattikelkkailija Louis Van Hege, joka oli voittanut Antwerpenin vuoden 1920 kesäolympialaisista olympiakultaa jalkapallossa. Nuorin urheilija Belgian joukkueessa taasen oli taitoluistelija Yvonne de Ligne, joka oli tuolloin 24-vuotias.
Karjalankosken kanava
Karjalankosken kanava on Vuoksen vesistön Nilsiän reittiin kuuluva itsepalvelukanava, joka sijaitsee Kuopiossa Juankosken taajaman läheisyydessä Karjalankosken voimalaitoksen vieressä. Kanava valmistui vuonna 2002.
Juankosken kanava
Juankosken kanava on Vuoksen vesistön Nilsiän reittiin kuuluva itsepalvelukanava, joka sijaitsee Kuopion Juankosken keskellä. Kanava valmistui vuonna 2002.
Jeff Blatnick
Jeffrey Carl ”Jeff” Blatnick (26. heinäkuuta 1957 Niskayuna, New York – 24. lokakuuta 2012 Schenectady, New York) oli yhdysvaltalainen painija. Hän voitti olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984 yli 100 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Muiden yhdysvaltalaisurheilijoiden tavoin Blatnick ei voinut kilpailla vuoden 1980 olympialaisissa, koska Yhdysvallat boikotoi niitä Neuvostoliiton miehitettyä Afganistanin. Vuosien 1980 ja 1984 kesäolympialaisten välillä hän sairasti Hodgkinin lymfoomaa, jonka vuoksi hänen pernansa poistettiin.
Maailmancupissa Blatnick paini sarjassaan toiseksi vuonna 1980 ja kolmanneksi vuonna 1987. Juniorien MM-pronssia hän saavutti vuonna 1977.
Blatnick vetäytyi kilpauraltaan sairautensa uusiuduttua. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa hän toimi kommentaattorina televisiossa.
Blatnick toimi sittemmin muun muassa motivaatiopuhujana, valmentajana ja Ultimate Fighting Championshipin kommentaattorina vuosina 1994–2001. Hän kuoli 55-vuotiaana lokakuussa 2012 sydänleikkauksen komplikaatioihin.
Ketveleen kanava
Ketveleen kanava on Rantasalmella sijaitseva kanava, joka valmistui 1997. Kanava yhdistää Haukiveden Raudanveteen. Kanava on 250 metriä pitkä ja siinä on yksi itsepalvelusulku jonka pituus on 25,0 metriä, leveys 5,0 metriä ja syväys 1,6 metriä. Sulan putouskorkeus on vain 0,1 metriä joten sulkuportteja voidaan pitää usein avoinna.
Show Me Your Soul
Show Me Your Soul on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka esiintyi ensimmäisen kerran singlen Taste the Pain b-puolena vuonna 1989. Kappale tunnetaan paremmin elokuvan Pretty Woman -soundtrackina. Kappale on myös Red Hot Chili Peppersin toisen singlen (Knock Me Down) b-puoli. Singlenä kappale julkaistiin vuonna 1992. Soundtrackin promo menestyi hyvin, ollen kymmenes Alternative Songs -musiikkilistalla
Kappale löytyy myös bändin vuonna 1992 ilmestyneeltä What Hits!?-kokoelmalevyltä ja on myös saman albumin DVD-versiossa.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo vuonna 1990. Video on hyvin samankaltainen singlen Higher Ground musiikkivideon kanssa.
Vuos10nen
Vuos10nen on Heiniksen ja Ezkin 1. joulukuuta 2010 julkaistu yhteisalbumi. Se julkaistiin Yellowmic Recordsin kautta. Albumin on tuottanut kokonaisuudessaan Ezk ja sen kannen on tehnyt Heikki Kuula.
Anders Wanochius
Anders Wanochius (sukunimi vuoteen 1675 "Liuhander"; 10. marraskuuta 1651 Tyrvää – 16. maaliskuuta 1700 Turku) oli suomalainen Turun Akatemian fysiikan, käytännöllisen filosofian ja teologian professori.
Wanochiuksen vanhemmat olivat Liuhalan Knuutilan ratsutilan omistanut valtiopäivämies Jakob Johansson ja Margareta Henriksdotter. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turun Akatemiasta 1669. Hän meni opiskelemaan Uppsalan yliopistoon ja väitteli siellä 1675. Hän jatkoi opintoja Turussa, missä väitteli 1678. Priimusmaisteri hänestä tuli marraskuussa 1679. Tämän jälkeen hän työskenteli yliopistossa muun muassa akatemian sihteerinä. Akatemia nimitti hänet käytännöllisen filosofian ja historian professoriksi 1681 ja jumaluusopin professoriksi 1694.
Wanochius oli Turun akatemian rehtori 1689–1690, Turun tuomiokapitulin jäsen 1682–1700 ja Paimion kirkkoherra 1689–1694 sekä Naantalin ja Raision kirkkoherra vuodesta 1694.
Wanochius julkaisi tutkimuksia teologian, teoreettisen filosofian, oikeustieteen ja luonnontieteiden alalta. Hän ohjasi suuren määrän väitöskirjoja, joista Erik Humblan väitös vuonna 1682 ("De Halcyone") oli akatemian ensimmäinen lintuja käsittelevä.
Wanochiuksen ensimmäinen puoliso Susanna Juliana oli professori Enevald Svenoniuksen tytär, joka kuoli 1697. Leskeksi jäätyään Wanochus nai Elsa Flachseniuksen, professori Jacob Flachseniuksen tyttären. Hänen tyttärensä Hedvig Margareta Wanochius ensimmäisestä avioliitosta avioutui runoilija ja kirkkoherra Henrik Liliuksen kanssa.
Anders Wanochius on haudattu Turun tuomiokirkon kuoriin.
Tilapäinen taideteos
Tilapäinen taideteos on rap-artisti Heiniksen, "Heinähattu" -nimellä julkaistu, ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Yellowmic Records 10. kesäkuuta 2005.
Atlantin historia
Atlantin historia on historiatieteen osa-alue, joka tarkastelee Atlantin valtameren merkitystä ihmiskunnan historiassa. Atlantin poikki ovat kulkeneet ihmiset, raaka-aineet ja aatteet, ja valtamerellä on ollut merkittävä taloudellinen ja geopoliittinen asema. Atlantin historian katsotaan alkaneen löytöretkistä, jolloin valtameren itä- ja länsirannikon välinen vuorovaikutus alkoi.
Kolmenkesken
Kolmenkesken (alkuperäiseltä nimeltä "Threesome") on yhdysvaltalainen Andrew Flemingin ohjaama vuonna 1994 valmistunut elokuva. Elokuvan tuotti Motion Picture Corporation of America. Pääosissa ovat Lara Flynn Boyle ja Stephen Baldwin.
Stephen Baldwin
Stephen Andrew Baldwin (s. 12. toukokuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on Baldwinin veljeksistä nuorin: muita ovat Alec, William ja Daniel Baldwin.
Kaj Wallin
Kaj ”Kaiju” Wallin (s. 28. syyskuuta 1945) on suomalainen basisti. Hän soitti The Islanders -yhtyeessä vuosina 1962–1965 ja sen hajottua Jormas-yhtyeessä 1965–1965. Free lance - ja studio muusikkona hän toimi 1966-1967 soittaen mm. Danny ja Kirkan taustalla , The Boys yhtyeessä sekä Roni Kaspin yhtyeessä. Vuonna 1967 hän perusti Caj Inc. yhtyeen ja levytti yhden levyn.
Stig Selin
Stig Selin (s. 23. heinäkuuta 1945 - k. 1. elokuuta 2013) oli suomalainen kitaristi. Hän kuului The Islanders -yhtyeen ensimmäiseen kokoonpanoon vuosina 1963–1964 ja soitti yhtyeessä kitaraa.
Terhi 10
Terhi 10 (1969-1977) on 10-hevosvoimainen yksisuksinen kaksitelainen kaksitahtinen (Husqvarna 150 cc tai Valmet 160 cc) moottorikelkka, joka on ikänsä ja pienen valmistusmäärän takia harvinainen. Terhi-moottorikelkan suunnittelutyö annettiin 1969 Oulun yliopistolle, jossa valmistettiin prototyyppi. Valmistus tapahtui Valmetin Jyskän tehtaalla vuosina 1972-1974 ja Velsan tehtaalla 1974-1977. Myynti ja markkinointi oli annettu Korpivaara Oy:lle
Šamši-Adad I
Šamši-Adad I oli Assyrian kuningas, joka hallitsi noin 1808-1776 eaa. Hänen valtakuntaansa kuuluivat alueet aina Assyrian sydänalueilta Syyriaan saakka. Valtakunta romahti vuonna 1776 eaa., kun Šamši-Adad I kuoli taistelussa naapurivaltakuntia vastaan.
Urin III dynastian kukistumisen jälkeen vallinnut ns. Isin-Larsa aikakausi oli pienten valtakuntien aikaa. Tällä aikakaudelle oli ominaista pienet kaupunkivaltiot, jotka pyrkivät kasvattamaan valtaansa alueella. Tilanne muuttui nopeasti 1800-luvun lopulle tultaessa, kun monta kyvykästä hallitsijaa nousi eri kaupunkivaltioiden johtoon Mesopotamiassa.
Yksi näistä oli Šamši-Adad I, joka nousi valtaan Assurin kaupungissa vuonna 1808 eaa. Pian valtaannousunsa jälkeen, Šamši-Adad I joutui törmäyskurssille Marin kaupungin kuninkaan Yahdun-Limin kanssa. Šamši-Adad I valloitti Marin vuonna 1796 eaa. Kaupungin valtausta helpotti huomattavasti se, että kaupungin kuningas Yahdun-Lim oli salamurhattu hieman tätä aiemmin. Šamši-Adad I valloitti itselleen alueen, joka ulottui Assurista aina Tuttulin (nyk. Syyrian keskiosassa) saakka. Valtakuntaa kutsutaan aika ajoin englanninkielisessä kirjallisuudessa nimellä – "Kingdom of Upper Mesopotamia".
Hallitsijana Šamši-Adad I osoitti olevansa hyvin suvaitsevainen ja hän pyrki kunnioittamaan valloittamiensa alueidensa tapoja. Hän restauroi muun muassa Niniven kaupungin temppeleitä ja osaan valloittamistaan alueista hän jätti paikalliset johtajat hallitsijoiksi. Paikalliset hallintotavat jatkuivat myös näillä alueilla. Assyrialainen kuningaslista kuvaa Šamši-Adadin valtaannousua:
Yksi suuri muutos, joka ilmaantui paikallisiin hallintotapoihin, oli uuden kalenterijärjestelmän käyttöönotto. Etelämpänä, Babylonian valtakunnan alueella, oli tapana antaa vuosille nimi aina sen vuoden suuren tapahtuman mukaan. Assyriaan kehittyi kuitenkin niin sanottu eponyymi kalenterijärjestelmä, mikä tarkoitti sitä, että vuodet nimettiin yksityisen viranhaltian mukaan. Akkadinkielinen termi tälle viranhaltialle oli "limmu". 
Šamši-Adad I hallitsi valtakuntaansa Šubat-Enlil (Enlilin asumus) nimisestä kaupungista käsin. Hänellä oli kaksi poikaa. Vanhemman poikansa, Išme-Daganin, hän oli asettanut Ekallatumin valtaistuimelle ja nuoremman poikansa, Yasmah-Addun, Marin valtaistuimelle. Šamši-Adad I oli enemmän mieltynyt vanhemman lapsensa Išme-Daganin toimiin, sillä hän oli jo saavuttanut mainetta armeijan johtajana. Šamši-Adad sanookin kirjeessä Yasmah-Addulle:
Šamši-Adadin I valtakunta kukistui kuitenkin nopeasti, kun hänen naapurinsa Yamkhad ja Ešnunna hyökkäsivät hänen valtakuntaansa vastaan. Šamši-Adad I kuoli taistelussa vuonna 1776 eaa. Hänen poikansa eivät pystyneet pitämään valtakuntaa kasassa ja se jakaantui pieniin itsenäisiin kuningaskuntiin.
Vladimir Šmeljov
Vladimir Konstantinovitš Šmeljov (; s. 31. elokuuta 1946 Magadan) on Neuvostoliittoa edustanut nykyaikainen viisiottelija. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja jäi yksilökilpailussa viidennelle sijalle, mutta kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Portugalin presidentinvaali 2011
Portugalin presidentinvaali 2011 järjestettiin 23. tammikuuta.
Vaalissa valittiin presidentti toimikaudelle 2011–2016. Istuva
presidentti Aníbal Cavaco Silva voitti vaalit, ja tuli valituksi toiselle kaudelle.
Hän sai 52,9% äänistä. Muihin ehdokkaisiin kuului muun muassa sosialistipuolueen Manuel Alegre.
Korpiselän rukoushuonekunta
Korpiselän rukoushuonekunta oli Soanlahden seurakuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rukoushuonekunta, joka käsitti Korpiselän kunnan alueen Raja-Karjalassa Suomen luovuttamalla alueella. Rukoushuonekunnalla oli Korpiselän kirkonkylässä oma kirkko, pappi, pappila ja hautausmaa. Enimmillään Korpiselän luterilaista väestöä oli 1 303.
Korpiselkä oli ortodoksienemmistöinen kunta ja luterilaista väestöä alueelle alkoi muuttaa vasta 1600-luvulla. Korpiselkä sai vuonna 1835 oman katekeetan, jonka palkan kustansi valtio. Soanlahden kappeliseurakunta muodostettiin vuonna 1855 ja siihen liitettiin myös Korpiselkä. Tuolloin Korpiselän katekeetan virka lakkautettiin ja Soanlahden saarnaajan vastuulle tuli luterilainen väestö laajalla alueella, joka käsitti Suojärven, Salmin, Suistamon, Korpiselän ja Soanlahden pitäjät. 
Vuonna 1851 perustettiin Korpiselän luterilainen hautausmaa, joka sijaitsi ortodoksisen hautausmaan vieressä Värtsilään vievän maantien varressa. Soanlahteen kuuluva Korpiselän rukoushuonekunta perustettiin vuonna 1885. Korpiselän luterilainen kirkko rakennettiin valtion varoin vuonna 1890. Se oli pieni, suorakaiteen muotoinen puurakennus, eikä siinä ollut kellotornia. Kirkon vihki Porvoon piispa Carl Henrik Alopaeus 6. kesäkuuta 1891. Rukoushuonekuntaa varten perustettiin Soanlahden kirkkoherran apulaisen virka vuonna 1908, johon vuonna 1909 määrättiin William Aarnio. Omat kirkonkirjat Korpiselkä sai vuonna 1909.
Korpiselän rukoushuonekunta pyrki itsenäiseksi seurakunnaksi 1910-luvulta lähtien, mutta hanke ei saanut tuomiokapitulin kannatusta. Enso-Gutzeit Oy lahjoitti rukoushuonekunnalle kahden hehtaarin tontin pappilaa varten. Osana seurakuntapyrkimyksiä myös kirkkoa suunniteltiin laajennettavaksi eteisen paikalle rakennettavalla kellotornilla ja kirkkosaliin lisättävällä urkuharmonin lehterillä. Opetusministeriö vahvisti H. J. Pesosen tekemät kirkon laajennussuunnitelmat vuonna 1938 ja eduskunta myönsi rukoushuonekunnalle 50 000 markan avustuksen laajennustöitä varten. Rakennustöitä ei kuitenkaan ehditty aloittaa ennen talvisotaa.
Suurin osa Korpiselkää luovutettiin Neuvostoliitolle talvisodan päätteeksi vuonna 1940. Alue vallattiin takaisin ja kotiseudulleen palannut väestö korjasi vähäisiä vaurioita kärsineen kirkkonsa. Korpiselän luterilaiset sankarivainajat haudattiin rukoushuonekunnan hautausmaalle. Alue evakuoitiin uudelleen 1944. Suomen puolelle jäänyt osa Korpiselästä liitettiin sotien jälkeen Tuupovaaran seurakuntaan. Luovutetun alueen seurakunnat määrättiin lakkautettaviksi vuoden 1950 loppuun mennessä ja näin myös Korpiselän rukoushuonekunta lakkautettiin 31. joulukuuta 1949.
Île aux Coudres
Île aux Coudres on Québecin provinssiin kuuluva pieni saari, joka sijaitsee Saint Lawrencen estuaarissa, noin 60 kilometriä Québecin kaupungista koilliseen. Sen pituus on 11 kilometriä, leveys enimmillään 4,3 kilometriä ja pinta-ala 30 neliökilometriä. Se on muodostunut kahdesta Appalakkeihin kuuluvasta harjanteesta, joita yhdistää maapenger. Saarta ympäröi laaja vuorovesitasanko, ja siellä esiintyy usein lieviä maanjäristyksiä.
Ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier löysi saaren vuonna 1535 ja nimesi sen siellä kasvavien pähkinäpensaiden mukaan (). Vuonna 1677 se annettiin läänityksenä normandialaiselle Étienne de Lessardille, joka möi sen kymmenen vuotta myöhemmin sadalla livrellä Québecin pappisseminaarille. Saari asutettiin vuonna 1720, ja sen asukkaat saivat pitkään elantonsa maitovalaiden pyynnistä. Nykyään saaren väkiluku on noin 1 300, ja sen tärkeimpiä työllistäjiä ovat maanviljely, turpeennosto ja matkailu sekä lähistöllä sijaitseva laivastotukikohta.
Sardarapatin taistelu
Sardarapatin taistelu oli Armenian ja Osmanien valtakunnan välillä käyty taistelu 23.−26. toukokuuta 1918. Taistelu päättyi armenialaisten voittoon ja se pysäytti turkkilaisten hyökkäyksen kohti Jerevania, joka oli tuolloin viimeinen vapaa armenialainen suurempi kaupunki. Taistelun jälkeen solmittiin rauhansopimus, joka päätti sodan säilyttäen Armenian itsenäisenä.
Armenia oli jäänyt kahden turkkilaisen valtion väliin Turkin–Armenian sodassa. Lännessä Turkki oli vallannut läntisen Armenian Kars mukaan luettuna ja idässä Azerbaidžan havitteli Armenian eteläosia. Armenian johtoon nousi Aram Manukian, joka oli johtanut Vanin taistelua.
Turkkilaiset alkoivat edetä kohti Jerevania 21. toukokuuta 10 000 sotilaan voimin, joiden tukena oli vielä noin 1 000 miehen kurdeista muodostettu nostoväen joukko. Armenialaisia johti Movses Silikian, jolla oli komennossaan 6 000 armenialaista. Itse taistelu käytiin Sardarapatin erämaassa. Armenialaiset jättivät pienen joukon voimistaan turkkilaisten tielle käymään äänekästä harhautustaistelua. Samaan aikaan he lähetivät kaksi joukkuetta tekemään kiertoliikettä turkkilaisten sivustoihin. Taistelu alkoi aamulla 23. toukokuuta ja armenialaisten onnistui yllättää turkkilaiset. Armenialaiset olivat saaneet paikalle omaa tykistöään, jolla ammuttiin puolen tunnin aikana 480 laukausta. Turkkilaisten rivit menivät sekaisin ja heidän etenemisensä pysähtyi. Iltapäivällä käytiin päätaistelu, jossa kuoli 3 500 turkkilaista ja 1 500 armenialaista. Turkkilaiset kääntyivät pakoon ja heitä ajettiin Gjumrin lähistölle saakka, joka oli aiemmin menetetty turkkilaisille. Armenialaisten eteneminen pysähtyi 26. toukokuuta, kun tieto Tiflissä solmitusta rauhansopimuksesta saavutti heidät.
Tiflin neuvotteluissa Turkki lupasi armenialaisille 100 kertaa 100 kilometriä suuren alueen. Kun tieto voitosta saapui neuvotteluihin, turkkilaiset olivat valmiita 19% korotukseen maa-alueeseen. Rauhansopimus solmittiin 4. kesäkuuta 1918. Sopimus velvoitti Armeniaa sallimaan Turkin joukkojen läpikulun ja takasi Armenian alueen muslimeille täydet oikeudet ja vapaudet. Sardarapatin taistelusta tuli armenialaisten keskuudessa myytti.
Paastojärvi
Paastojärvi on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvoilla oleva järvi. Paastojärvi sijaitsee Loimolan kunnan pohjoisosassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Järvi sijaitsee Suomen luovuttamalla alueella ja se sijaitsi Suomelle kuuluessaan Korpiselän kunnan pohjoisosassa.
Paastojärveen laskee pohjoisesta pienet Löytöjärvi ja Lapinjärvi sekä idästä pienet Palojärvi, Soilinjärvi, Kaarijärvet, Sukkalinjärvi ja Jurvajärvi. Paastojärven pinta on 181 metriä meren pinnan yläpuolella ja järven eteläpäästä alkava lyhyt laskujoki yhtyy Tolvajokeen.
George M. Dallas
George Mifflin Dallas (10. heinäkuuta 1792 – 31. joulukuuta 1864) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Yhdysvaltain varapresidenttinä James K. Polkin presidenttikaudella vuosina 1845–1849. Hän oli Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1831–1833. Vuosina 1828–1829 Dallas oli Philadelphian pormestari.
Muntaanjärvi
Muntaanjärvi on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvoilla oleva järvi. Se sijaitsee Loimolan kunnan pohjoisosassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Järvi sijaitsee Suomen luovuttamalla alueella ja se sijaitsi Suomelle kuuluessaan Korpiselän kunnan pohjoisosassa.
Muntaanjärven kautta virtaa Tolvajoki Ala-Tolvajärvestä Viiksinselkään Suomen rajalle. Muntaanjärveen laskee joukko pieniä järviä, kuten Pinisjärvi. Paastojärven pinta on 151 metriä meren pinnan yläpuolella.
Dannyn diskografia
Tämä artikkeli sisältää Dannyn diskografian. Danny eli Ilkka Lipsanen on suomalainen laulaja.
Petäjäjärvi (Korpiselkä)
Petäjäjärvi on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvoilla oleva järvi. Se sijaitsee Loimolan kunnan pohjoisosassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Järvi sijaitsee Suomen luovuttamalla alueella ja se sijaitsi Suomelle kuuluessaan Korpiselän kunnan keskiosassa.
Volgajoki virtaa Petäjäjärven läpi ja laskee sen luoteispuolella Viiksinselän Hiidenselkään. Lisäksi järveen laskee etelästä Kilpijärvien laskujoki.
Jerry Heidenreich
Jerôme Alan "Jerry" Heidenreich (4. helmikuuta 1950 Tulsa, Oklahoma – 18. huhtikuuta 2002 Paris, Texas) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän opiskeli Southern Methodist Universityssa ja voitti NCAA:n 200 jaardin vapaauinnin mestaruuden vuonna 1972.
Heidenreich osallistui vuoden 1972 kesäolympialaisiin Münchenissä. Hän kuului joukkueisiin, jotka voittivat kultaa 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteistä. Lisäksi Heidenreich ylsi yksin hopeaan 100 metrin vapaauinnissa ja pronssiin 100 metrin perhosuinnissa.
Heidenreich sai kolme kultamitalia ja yhden hopean Pan-Amerikan kisoissa. Kaikkiaan hän teki uransa aikana kuusi Yhdysvaltain- ja kuusi maailmanennätystä (jälkimmäisistä kaikki viestijoukkueen jäsenenä). Hänet otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1992.
Heidenreich toimi ammattimaisena uinninohjaajana Dallasissa. Hän teki itsemurhan 52-vuotiaana vuonna 2002. Hän oli kuolemaansa edeltäneenä kesänä saanut aivohalvauksen. Hänellä on poika, Austin, joka hänen kuolemansa aikaan oli 14-vuotias.
Walid Mesloub
Walid Mesloub (, s. 4. syyskuuta 1985 Trappes, Yvelines, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana ja hyökkääjänä pelaava Mesloub edustaa Ligue 2:ssa pelaavaa Le Havrea.
Mesloub pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 17. marraskuuta 2010 Luxemburgia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle.