hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Georg von Trapp
Georg von Trapp (4. huhtikuuta 1880 – 30. toukokuuta 1947) oli itävaltaunkarilainen laivastoupseeri. Hänen perheensä elämään perustuu musikaali "Sound of Music".
Georg von Trapp syntyi 4. huhtikuuta 1880 Zaran (nyk. Zadar) kaupungissa Kroatiassa, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria. Hän oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa Agathe Whiteheadin kanssa hän sai seitsemän lasta, mutta tämä kuoli tuhkarokkoon vuonna 1922. Georg avioitui uudestaan Maria Augusta Kutscheran kanssa vuonna 1927. Hänen lapsia ovat muun muassa Werner von Trapp.
Natsien liitettyä Itävallan Saksaan vuonna 1938 Trappin perhe pakeni junalla Italiaan ja sieltä laivalla Yhdysvaltoihin.
Tuvalun jalkapallomaajoukkue
Tuvalun jalkapallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Tuvalua kansainvälisissä jalkapallokisoissa. Joukkuetta hallinnoi Tuvalu National Football Association, joka on Oceania Football Confederationin jäsen. Joukkue ei ole FIFAn jäsen, mutta yrittää saada jäsenyyden.
Joukkueen kotistadion on Funafutilla sijaitseva Tuvalu Sports Ground. Valmentajana toimii (2013 alkaen) hollantilainen Leen Looijen.
Tuvalu on osallistunut joukkueella Tyynenmeren kisoihin vuosina 1979, 2003, 2007 ja 2011.
Anastasija Šošyna
Anastasija Šošyna (s. 30. marraskuuta 1997) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 707 huhtikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta nelinpelissä.
Huhtikuussa 2016 Šošyna sai villin kortin Katowice Openin pääsarjaan, jossa hävisi avauskierroksella maailmanlistan sijalla 104 olleelle Magda Linettelle.
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1932
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1932 oli järjestyksessään 13. Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnauksen voitti ensimmäisen TUL:n mestaruutensa saavuttanut Tampereen Pallo-Veikot.
Cup-muotoisena pelattuun lopputurnaukseen selvisi viisi joukkuetta, joista hallitseva mestari Talikkalan Toverit Viipurista sekä Helsingin Kullervo ja Turun Toverit sijoitettiin suoraan välieriin. Tampereella pelatussa finaalissa olivat vastakkain Kullervo ja TPV, joka karsinnassa kukisti kotikentällään Kotkan Työväen Palloilijat maalein 2–1. Helsinkiläiset vaativat myöhemmin loppuottelua pelattavaksi uudelleen, mihin TUL:n liittotoimikunta ei kuitenkaan suostunut.
Anhelina Kalinina
Anhelina Kalinina (s. 7. helmikuuta 1997 Nova Kah'ovka) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 148 heinäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä ja kaksi ITF-turnausta nelinpelissä.
Kalinina pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Tashkentissa syyskuussa 2015. Hän hävisi siellä avauskierroksella Nao Hibinolle. Junioreiden maailmanlistalla Kalinina oli parhaimmillaan kahdeksantena maaliskuussa 2014. Hän voitti tyttöjen nelinpelin Australian avoimissa 2014 yhdessä Elizaveta Kulitškovan kanssa. Samana vuonna pelatuissa Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpelissä Kalinina eteni loppuotteluun.
Rick Battaglia
Rick Battaglia (myös "Rik Battaglia", oikealta nimeltään "Caterino Bertaglia"; 18. helmikuuta 1927 Corbola, Rovigon maakunta – 27. maaliskuuta 2015 Corbola) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Köyhään perheeseen synyt Battaglia työskenteli nuoresta asti mitä erilaisimmissa ammateissa. Vuonna 1954 hän esitti Sophia Lorenin rinnalla yhtä pääosista Mario Soldatin melodraamassa "Nainen joelta". Battaglia pääsi opiskelemaan Rooman Kokeelliseen elokuvakeskukseen ja sai ulkonäkönsä ja urheilullisuutensa ansiosta pääosia pukudraamoissa kuten "Orlando e i Paladini di Francia" (1958), "Persian miekka" (1960) ja "Sodoma ja Gomorra" (1962). 1960-luvulla näyttelijä erikoistui spagettiwesterneihin. Myöhemmin hän joutui esittämään etupäässä sivuosia.
Jacques Haeko
Jacques Haeko (s. 23. huhtikuuta 1984 Nouméa) on uusikaledonialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa AS Lössiä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Haeko on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Uuden-Kaledonian jalkapallomaajoukkueeseen.
Haeko debytoi kotimaansa pääsarjassa pelaavassa AS Lössissä vuonna 2008. Hän on saavuttanut seuran kanssa Uuden-Kaledonian cupvoiton vuonna 2012.
Uuden-Kaledonian jalkapallomaajoukkueessa Haeko debytoi elokuussa 2011 Tyynenmeren kisojen ottelussa Vanuatua vastaan. Hän teki tuossa turnauksessa kaksi maalia Uuden-Kaledonian voittaessa kultaa. Vuoden 2012 OFC Nations Cupissa, jossa Uusi-Kaledonia sijoittui hopealle, Haeko oli turnauksen paras maalintekijä kuudella osumallaan.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
FC Tofaga
FC Tofaga on tuvalulainen jalkapalloseura. Seura on Vaitupusta, ja se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla, A-divisioonassa. FC Tofaga on jaettu kahteen joukkueeseen; FC Tofaga A ja FC Tofaga B, jotka pelaavat nimiensä mukaisesti eri divisioonissa.
Axel Lesser
Axel Lesser synt. 18. huhtikuuta 1946 Brotterodessa itäisessä Saksassa on entinen itäsaksalainen maastohiihtäjä, jonka ura oli parhaimmillaan 1970-luvun alkuvuosina. Huippuvuosinaan hän edusti ASK Vorwärts Oberhof-seuraa.
Lesser osallistui kolme kertaa talviolympialaisiin eli vuosina 1968, 1972 ja 1976. Vuoden 1968 Grenoblen kisoissa hän sijoittui 36:ksi 30 kilometrillä, 15 kilometrillä hän keskeytti ja oli 7:ksi sijoittuneessa Itä-Saksan 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa. Neljä vuotta myöhemmin vuonna 1972 Sapporon talviolympialaisissa Lesser saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksen saavuttamalla 6. sijan 15 kilometrillä, sijoittui 12:ksi 30 kilometrillä ja oli 6:ksi sijoittuneessa Itä-Saksan viestijoukkueessa.
Kolmannet olympiakisat vuonna 1976 Innsbruckissa olivat hänelle viimeiset ja varsin erikoiset. Niissä hän sijoittui 17:ksi 30 kilometrillä. 4 x 10 kilometrin viestissä hänelle oli epäonnea. Gerd Hessler toi Itä-Saksan joukkueen toisena Ruotsin jäljessä vaihtoon Lesserin lähtiessä 2. osuudelle. Hän törmäsi kuitenkin ladulla olleen ulkopuolisen naisturistin kanssa 1,5 kilometriä lähdöstä, ja joutui loukkantuneena keskeyttämään. Myöhemmin Lesser kertoi, että kyseinen naishenkilö kuului Neuvostoliiton joukkueeseen, jonka tehtävät liittyivät Neuvostoliiton hiihtäjien kenkäongelmien hallitsemiseen kisan aikana. Neuvostoliiton ensimmäisen osuuden hiihtäjällä oli hajonnut uuden kärkisiteen kenkä. Lesserin lausuntoa tukivat toisen osuuden suomalaishiihtäjä Juha Mieto ja ruotsalaishiihtäjä Christer Johansson sekä Ruotsin hiihtojoukkueen johtaja Lars Öster. Tähän aikaan tällaista syytä ei sopinut julkaista. Kisa päättyi lopulta Suomen voittoon Norjan sijoittuessa hopealle ja Neuvostoliiton pronssille.,
Lesser kuului 1970-luvun alussa Itä-Saksan viestijoukkueeseen, joka oli maailman kärkeä. Vuoden 1970 MM-kisoissa Vysoke Tatralla Itä-Saksan joukkue Gerd Hessler, Lesser, Gerhard Grimmer ja Gert-Dietmar Klause sijoittui hopealle Neuvostoliiton jäljessä. Henkilökohtaiset sijoitukset olivat 15 kilometrillä 19. ja 30 kilometrillä 16.
Vuoden 1974 MM-kisoissa Falunissa Lesser jäi viestinelikon ulkopuolelle. Hänen paikkansa otti Dieter Meinel, joka oli sijoittunut avausmatkalla 30 kilmetrillä 8:ksi. Vastaavasti Hessler sijoittui 15:ksi 15 kilometrillä. Lesser joutui katselemaan sivusta, kun Gert-Dietmar Klause toi Itä-Saksan joukkueen voittajana maaliin.
Vuoden 1976 olympialaisten jälkeen Lesserin täytyi päättää ura polviongelmien vuoksi. Asuinpaikkana hänelle uransa jälkeen on ollut synnyinseutu Brotterode.
Axel Lesserin veljenpoika on ampumahiihtäjä Erik Lesser.
Lainlukija
Lainlukija (ruots. "Lagläsare") oli 1500- ja 1600-luvuilla Ruotsissa ja Suomessa laamannin tai kihlakunnantuomarin sijaisesta käytetty nimitys. Varsinaisilla tuomarinvirkaan nimitetyillä henkilöillä oli usein jo ennestään jokin muu korkeampi virka ja he saattoivat silloin valita lakia tuntevan lainlukijan sijaisekseen ja antaa tälle palkkana osan virkatuloista. Lainlukijana saattoi 1600-luvulla tavallisesti olla Turun hovioikeudessa auskultoinut henkilö joka oli arvoltaan varatuomari.
Ujué
Ujué (baskiksi "Uxue") on kunta Navarran maakunnassa Espanjassa. Kunnan asukasluku on noin 190.
Tuvalu Sports Ground
Tuvalu Sports Ground on Oseaniassa sijaitsevan Tuvalun saaristovaltion ainoa stadion. Tuvalun atollisaaret ovat pieniä ja hyvin kapeita, minkä vuoksi ainoastaan Funafutin saarelle on rakennettu stadion.
Eniten stadionilla pelataan jalkapalloa ja rugbya. Kaikki maan jalkapallo-ottelut pelataan stadionin kentällä; A-divisioonan ottelut sekä Independence Cup, NBT Cup, Tuvalu Games ja Christmas Cup -turnaukset. Stadionin katto on vuorattu aurinkopaneeleilla, joiden energiantuotanto kattaa noin viisi prosenttia Funafutin energiatarpeesta.
Kenttä on rakennettu korallisaarelle, jolla ei luontaisesti kasva ruohoa. Stadionin kenttää varten Fidžiltä lennätettiin savimaata, jolla saatiin aikaiseksi nurmikenttä.
Kaupunginkirjuri
Kaupunginkirjuri (ruots. "Stadskrivare") oli Ruotsissa ja Suomessa keskiajalla ja uudella ajalla kaupungin virkamies jonka tehtäviin kuului pöytäkirjan pito kaupungin raadin istunnoista, lain lukeminen oikeuskäsittelyissä, kirjanpito kaupungin tonteista ja tonttien omistajista sekä porvarinkirjojen laatiminen. Asemaltaan hän vastasi kaupungin raatimiehiä mutta hänellä ei ollut äänestysoikeutta raadin kokouksissa.
Peñaranda de Duero
Peñarande de Duero on kunta Burgosin maakunnassa Espanjassa. Kunnan väkiluku on noin 550.
Peñaranda de Duero sijaitsee Arandilla-joen (Río Arandilla) varrella. Burgosiin on matkaa maanteitse noin 90 km ja Aranda de Dueroon 20 km.
Paikkakunnan nimi mainitaan ensimmäisen kerran noin vuonna 1000, jolloin se oli puolustuslinnoitus.
Porvarikirja
Porvarikirja (ruots. "Burbrev") oli Ruotsissa ja Suomessa ennen elinkeinovapauden voimaantuloa käytössä ollut asiakirja joka antoi kaupungin asukkaalle porvarioikeudet. Porvarioikeus antoi kaupungin asukkaalle laillisen oikeuden harjoittaa kauppias- tai käsityöläisammattia kaupungissa sekä ne edut jotka kuuluivat kaupungin porvareille. Porvarioikeutta haettiin kaupungin maistraatilta joka otti vastaan hakijan porvarivalan ja antoi tälle maksua vastaan kaupunginkirjurin laatiman porvarikirjan.
Gerd Hessler
Gerd Hessler (s. 13. syyskuuta 1948 Tannenbergsthalissa Saksissa itäisessä Saksassa) on entinen itäsaksalainen maastohiihtäjä, joka saavutti urallaan maailmanmestaruuden ja oli parhaimmillaan 1970-luvulla.
Hessler edusti urallaan SC Dynamo Klingenthalia. Kansallisen junioriuran jälkeen hän oli vuoden 1968 Grenoblen talviolympialaisissa varamiehenä. Vuoden 1969 Itä-Saksan mestaruuskisoissa hän sijoittui seuratoverinsa Gert-Dietmar Klausen jäljessä 30 kilometrillä toiseksi ja voitti Klingenthalin viestijoukkueen jäsenenä ensimmäisen Itä-Saksan mestaruutensa.
Vuodesta 1970 tuli Hesslerin läpimurtovuosi kansainväliseen tietoisuuteen. Kansallisissa mestaruuskisoissa hän oli joka matkalla kärkiviisikossa parhaan sijoituksen ollessa 30 kilometrin neöljäs sija. Hänet valittiin vuoden 1970 Vysoke Tatran MM-kisojen joukkueeseen. Yksilömatkoilla paras sijoitus oli 30 kilometrin 20. sija. Viestissä tuli sitten menestystä, kun Itä-Saksan joukkue Hessler-Lesser-Grimmer-Klause saavutti hopeaa Neuvostoliiton voittaessa.
Hessler oli mukana myös Rovaniemellä huhtikuussa 1970 järjestetyissä talviuniversiadeissa, joissa hän oli saavuttamassa hopeaa Itä-Saksan viestijoukkueessa.
Vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisissa Hessler sijoittui 25:ksi 15 kilometrillä, 18:ksi 30 kilometrillä. Viestissä Hessler oli jälleen avausosuudella joukkueen sijoittuessa nyt 6:ksi.
Falunin MM-kisoissa kahta vuotta myöhemmin vuonna 1974 Hessler sijoittui 15:ksi 15 kilometrillä ja oli mukana maailmanmestaruuden voittaneessa Itä-Saksan viestijoukkueessa.
Vuonna 1975 Hessler voitti ensimmäisen kerran henkilökohtaisen mestaruuden pisimmmällä matkalla, joka silloin oli 40 kilometriä. Seuraavana vuonna 1976 Hessler saavutti kansalliset mestaruudet 15 kilometrillä ja viestissä sekä hopeaa 30 ja 50 kilometrillä. Samana vuonna 1976 eli Innsbruckin olympiavuonna sijoitukset olympiakisoissa olivat vaatimattomat 28. niin 15 kuin 50 kilometrillä. Viestissä Hessler tuli toisena ykkösosuudelta, mutta Lesserin matka päättyi onnettomuuteen, joka pakotti joukkeen keskeyttämään.
1970-luvun alun huippuviestijoukkueen Lesserin ja Grimmerin lopettaessa Klause ja Hessler jatkoivat vielä vanhasta 1970-luvun alun huippuhiihtäjistä. Hän oli vuosina 1974-1979 voittoisassa Klingenthalin viestijoukkueessa. Vuonna 1977 hän saavutti mestaruuden 30 kilometrillä. Vuoden 1978 Lahden MM-hiihdot jäivät Hessleriltä väliin. Vuodesta 1979 tuli Hesslerille viimeinen aktiivivuosi. Silloin hän saavutti viestimestaruuden lisäksi hopeaa 30 kilometrillä.
Kaikkiaan Gerd Hessler saavutti Itä-Saksan mestaruushiihdoissa 11 kultaa, 9 hopeaa ja 3 pronssia.
Gerd Hessler oli naimisissa itä-saksalaisen huippuhiihtäjän Monika Debertshäuserin kanssa. Avioliitto päättyi kuitenkin myöhemmin eroon.
Uransa jälkeen Hessler toimi Klingenthalissa valmentajana. Valmentajauran jälkeenen hän toimi vakuutusagenttina Aschenbergissä.
Pooskerin saaristo
Pooskerin saaristo on Natura 2000 -suojelualue Merikarvialla ja Porin Ahlaisissa. Natura-alueen sisälle jää sekä mantereeseen työntyviä suojaisia lahtia että ulkosaariston puuttomia luotoja. Metsähallituksen hallinnassa olevat osat Natura-alueesta ovat osa Selkämeren kansallispuistoa.
Alueen eteläosan muodostaa Karvianjoen vesistöön kuuluva Ahlaistenjoen suisto. Siihen liittyy kluuvijärven muodostava, maankohoamisen seurauksena merestä irti kuroutunut entinen merenlahti Mustalahti.
Mustalahteen ja Ahlaistenjokisuistoon liittyy pohjoisessa osittain harjuaineksesta muodostuva, metsäinen, osin hiekkarantainen, luode–kaakko-suuntainen Saanteen eli Sandön niemi. Sen jatkeena on ulkosaaristossa Merikarvian puolella samaan harjujaksoon kuuluva pitkä ja kapea Revelin saari.
Merikarvian rannikon mantereen ja siihen maankohoamisen myötä kiinni kasvaneen Pooskerin saaren väliin jää kirkasvetinen ja matala mutta rehevä Pooskerinlahti joka muodostaa suojaisan fladan. Lisäksi Natura-alueeseen kuuluu Pooskerin saaren itärannan niemiä ja saaria lahden länsirannalla.
Pooskerin luoteis- ja itäosissa on soraisia saaria, matalia ruovikkoisia lahtia ja katajaa kasvavia lehtoisia kumpareita sekä rantaniittyjä. Pooskerin luoteiskärjen viereen Isäntäviikin luona jää Pitkäkarin saari, jossa on sekä kalliota että lehtoa.
Pohjoisessa Pooskerin edustalla olevat Peipunkarit ovat matalia, hiekkarantaisia mutta lohkareisia saaria, joilla esiintyy nummea, hietikkoa ja somerikkoa. Rehevyyttä tuovat rantojen rakkolevä- eli hauruvallit.
Volodymyr Hroisman
Volodymyr Borysovytš Hroisman (, s. 20. tammikuuta 1978 Vinnytsja) on ukrainalainen poliitikko ja nykyinen pääministeri. Hän on etniseltä taustaltaan juutalainen. Hän on ollut Ukrainan parlamentin puhemies marraskuusta 2014 lähtien. Pääministerinä hän on toiminut huhtikuusta 2016 lähtien. Hroisman edustaa Petro Porošenkon blokkia.
Hroisman kuului Arseni Jatsenjukin ensimmäiseen hallitukseen, joka nousi valtaan helmikuussa 2014 entisen Ukrainan presidentin Viktor Janukovytšin paettua maasta. Marraskuussa 2014 hänet äänestettiin Ukrainan parlamentin, Verh’ovna Radan puhemieheksi. Hroisman valittiin Ukrainan uudeksi pääministeriksi huhtikuussa 2016 Arseni Jatsenjukin erottua tehtävästä. Hroisman on Ukrainan nuorin pääministeri.
Poughkeepsie
Poughkeepsie [pə'kɪpsiː] on kaupunki Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa. Se on Dutchessin piirikunnan keskuskaupunki. Vuonna 2010 itse kaupungin (City of Poughkeepsie) asukasluku oli 32 736 ja sitä ympäröivän esikaupungin (Town of Poughkeepsie) 43 341. Poughkeepsie sijaitsee Hudsonjoen laaksossa puolivälissä New Yorkin ja Albanyn kaupunkeja ja on osa New Yorkin metropolialuetta.
Nimi Poughkeepsie tulee wappinger-intiaanien kielestä ja tarkoittaa kaislakattoista taloa pienen puron varrella. Poughkeepsien ensimmäiset eurooppalaissiirtolaiset olivat hollantilaisia ja kaupungista tuli New Yorkin osavaltion toinen pääkaupunki pian Amerikan vallankumouksen jälkeen. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1854. Kaupungin maamerkki on Hudsonjoen ylittävä korkea Poughkeepsie Bridge, entinen rautatiesilta vuodelta 1900, joka vaurioitui tulipalossa 1974 ja avattiin uudelleen kävelysiltana 2009. Toinen tärkeä silta, Mid-Hudson Bridge, on vuodelta 1930 ja sitä pitkin joen ylittää U.S. Route 44.
Poughkeepsiesta tuli 1700-luvulla tärkeä valaiden jatkokäsittelypaikka, ja 1800-luvulla se oli merkittävä teollisuuskeskus paperitehtaineen, hattutehtaineen ja panimoineen. Alueen luonnonkauneus sai monet rikkaat perheet kuten Astorit, Rogersit ja Vanderbiltit rakentamaan sinne loisteliaita lomapalatseja. Vanderbiltien talo Hyde Parkin esikaupungissa on listattu kansallisten historiallisten muistomerkkien joukkoon. Poughkeepsie tunnetaan myös osavaltion vanhimmasta kulttuurilaitoksesta, Bardavonin vuonna 1869 perustetusta oopperatalosta, joka toimii myös Hudson Valley Philharmonic -orkesterin kotisalina. Kaupungin taidemuseoita ovat Frances Lehman Loeb Art Center ja The Barrett Art Center.
Poughkeepsiessä toimii kaksi yliopistoa, Adelphi Universityn Hudson Valleyn kampus ja Ridley-Lowell Business and Technical Institute, sekä vuonna 1861 perustettu, alun perin naisille tarkoitettu korkeakoulu Vassar College. Hyde Parkissa on ravintolakoulu The Culinary Institute of America. Muita oppilaitoksia ovat Dutchess Community College ja Marist College.
IBM-tietotekniikkayhtiöllä on paljon toimintaa Poughkeepsiessä, joskin tämä aiemmin yhtiön päätehtaaksi kutsuttu yksikkö on ollut pienenemään päin 2000-luvulla.
Poughkeepsie on New Yorkista tulevan Metro-North-rautatien Hudson Line -haaran pohjoinen pääteasema. Myös Amtrak -kaukojunat pysähtyvät kaupungissa matkallaan Manhattanin Pennsylvania Stationilta kohti Albanya ja Chicagoa.
Lähimmät liikennelentokentät ovat Stewart International Airport noin 40 kilometriä etelään Newburghissa sekä Albany International Airport noin 137 km pohjoiseen. Kansainvälistä lentoliikennettä palvelevat New Yorkin kolme kenttää, JFK (142 km etelään), Newark (142 km etelään) ja LaGuardia (130 km etelään).
FC Manu Laeva
FC Manu Laeva on tuvalulainen jalkapalloseura. Seura on Nukulaelaesta, ja se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla, A-divisioonassa.
Joukkueen nimi oli alun perin A-divisioonan joukkueelle Tavakisa ja B-divisioonan joukkueelle Young Kisa. Vuonna 1998 joukkuuet muuttivat nimensä Manu Laeva A:ksi ja Manu Laeva B:ksi.
Skyler Samuels
Skyler Rose Samuels (s. 14. huhtikuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa "The Gates", "The Nine Lives of Chloe King", "Scream Queens" ja "The Gifted".
Samuels esitti Gertrude "Gigi" Hollingsworthin roolin Disney Channelin televisiosarjassa "Waverly Placen velhot" ja esiintyi elokuvissa "The Stepfather" ja "Furry Vengeance". Hän on esiintynyt myös ABC:n televisiosarjoissa "The Gates" ja "The Nine Lives of Chloe King", jotka kuitenkin lopetettiin ensimmäisten tuotantokausien jälkeen.
Samuels esiintyi "American Horror Storyn" neljännellä kaudella 4 jakson ajan. Hän esiintyi Mae Whitmanin ja Bella Thornen kanssa komediaelokuvassa "The Duff" vuonna 2015. Samana vuonna hän esitti Grace Gardnerin roolin Foxin televisiosarjassa "Scream Queens".
Skyler Samuels syntyi Los Angelesissa Kalifornian osavaltiossa. Samuelsin isä on USA:n liittovaltion sheriffi ja äiti käsikirjoittamattomien televisiosarjojen tuottaja. Hänellä on kolme veljeä ja yksi sisko.
Samuels opiskelee markkinointia ja immateriaalioikeuksia Stanfordin yliopistossa. Hän piti puolen vuoden tauon opiskelustaan osallistuakseen "Scream Queensin" kuvauksiin ja palasi takaisin kouluun tammikuussa 2016. Hän on myös Kappa Alpha Theta -sisarkunnan jäsen.
Maltan Valioliigan kausi 2015–2016
Maltan Valioliigan kausi 2015–2016 on järjestyksessään 101. Maltan Valioliigan kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Hibernians. Kauden päätteeksi Valletta FC voitti historiansa 23. mestaruuden.
Pölkkyvehnä
Pölkkyvehnä ("Triticum compactum" tai "Triticum aestivum" subsp. "compatum") on pienijyväinen, lyhyttähkäinen syysvehnän lajike, jota viljeltiin Suomessa paikoin vielä 1800-luvun lopulla, kunnes pitkätähkäisempi ja satoisampi ns. tavallinen syysvehnä syrjäytti sen. Pölkkyvehnää on viljelty aiemmin laajalti Euroopassa.
Tamanuku
Tamanaku on tuvalulainen jalkapalloseura. Seura on Nukufetausta, ja se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla, A-divisioonassa. Tamanaku on jaettu kahteen joukkueeseen; Tamanuku A ja Tamanuku B, jotka pelaavat nimiensä mukaisesti eri divisioonissa. Tamanuku tunnettiin aiemmin nimellä FC Teasi.
Tuukkalan kalmisto
Tuukkalan kalmisto on Tuukkalan kylässä noin viisi kilometriä Mikkelin rautatieasemalta etelään sijaitseva Savon merkittävin rautakautinen ja keskiaikainen kalmisto. Kalmiston hautojen on alun perin arveltu ajoittuvan 1000-luvulta 1200-luvulle, uusimpien radiohiiliajoitusten mukaan kalmiston haudat ajoittuvat 1200-luvun lopulta 1400-luvun alkuun. Kalmistossa on sekä polttohautoja että ruumishautoja. Kalmisto löydettiin vuonna 1886 kun paikalle tasoitettiin armeijan harjoittelukenttää Tuukkalaan perustettua 22. reservikomppanian kasarmia varten.
Kalmiston alueella on tehty kaivauksia ensimmäisen kerran 1886 J. R. Aspelinin johdolla jolloin löydetiin 42 hautaa ja sen jälkeen hautoja on löydetty lisää vuosina 1933, 1934, 1938 ja 2009. Haudoista on löydetty koristeltuja pukuja ja koruja. Pukulöytöjen perusteella rekonstruoitiin 1930-luvulla Tuukkalan muinaispuku vuonna 1889 tehdyn luonnoksen perusteella. Vuonna 1994 valmistunut Mikkelin seudun muinaispuku perustuu Tuukkalasta vuonna 1886 tehtyyn hautalöytöön joka on peräisin 1200-luvulta.
Tuukkalan kalmistoalue on nykyään tasaista, avointa kenttää ja alueella on vuonna 1938 pystytetty muistokivi ja 1998 pystytetty Museoviraston opastaulu. Kalmiston alue on muinaismuistolain suojelema ja kaivaminen ja kivien siirtely on kiellettyä alueella.
Mathew Hayman
Mathew Hayman (s. 20. huhtikuuta 1978 Camperdown) on australialainen maantiepyöräilijä, jolla on myös Alankomaiden kansalaisuus. Hän on ajajatyypiltään apuajaja ja yksipäiväisten kilpailujen erikoismies.
Hayman aloitti ammattilaisuransa Rabobank-tallissa, jota hän edusti vuodet 2000–2009. Kausilla 2010–2013 hän ajoi Team Skyssa ja vuodesta 2014 Orica/Mitchelton-Scott-joukkueessa. Hän päätti ammattilaisuransa vuoden 2019 Tour Down Underiin.
Hayman voitti Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 kultaa maantieajossa. Hän voitti Pariisi–Roubaix-suurklassikon 2016 kukistettuaan viiden miehen loppukirissä Roubaix'n velodromilla Tom Boonenin, Ian Stannardin, Sep Vanmarcken ja Edvald Boasson Hagenin.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats
1998
Albarracín
Albarracín (aragoniaksi Albarrazín) on kunta Aragoniassa Teruelin maakunnassa Espanjassa. Kunnan väkiluku on noin 1050.
Maurilaisia vaikutteita omaava Albarracín oli pienen islamilaisen valtion keskuspaikka 1012–1104.
Albarracín on tullut tunnetuksi muun muassa Espanjan sisällissodan tapahtumapaikkana.
SaloSolar
SaloSolar on vuonna 2014 perustettu suomalainen aurinkopaneelien valmistaja. Aurinkopaneelien tuotannon se aloitti keväällä 2015. Yhtiön kotipaikka on Salo ja toimitusjohtaja Esa Areva. Yhtiön aurinkopaneelitehdas sijaitsee Salon Salorankadulla.
Tehtaan päätuote oli alkuvuonna 2016 kooltaan 1,6-neliömetrinen 265 watin aurinkopaneeli.
Samaan yhtiöryppääseen kuuluu ja SaloSolarin myyntiyhtiönä toimii Esa ja Anu Arevan loppuvuonna 2012 perustama Areva Solar -osakeyhtiö. Tämä perheyritys on vaihtoehtoisten energiajärjestelmien kuten aurinkoenergialaitosten ja tuulivoimaloiden myyntiin, tuotantoon ja alan konsultointiin keskittynyt osakeyhtiö. Yhtiö tai sen sisaryritys on ollut toimittajana muun muassa seuraavissa suomalaisittain suurehkoissa aurinkoenergiahankkeissa:SaloSolarin myyntiyhtiötä Areva Solar Oy:tä ei tule sekoittaa ranskalaisen ydinenergiakonserni Arevan vuosina 2010-2014 nimellä Areva Solar toimineeseen aurinkoenergialiiketoimintaan.
Luettelo tunnetuista nurmekselaisista
Tunnettuja Nurmeksessa syntyneitä tai asuneita henkilöitä:
Munnar
Munnar on kaupunki Idukkin piirikunnassa Keralan osavaltiossa Etelä-Intiassa. Kaupunki sijaitsee 1 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Alue alkoi kehittyä 1900-luvun taitteessa teen tuotannon myötä.
Α-Pyrrolidinopentiofenoni
α-Pyrrolidinopentiofenoni eli Alfa-PvP on synteettinen stimulantti ja muuntohuume joka kehitettiin 1960-luvulla. Ainetta kutsutaan toisinaan myös lempinimillä "flakka" tai "gravel". Se on kemiallisesti sukua pyrovaleronille ja se on prolintaanin ketonianalogi.
Alfa-PvP:n sivuvaikutukset ovat muiden psykostimulanttien kaltaisia. Näitä ovat esimerkiksi yliaktiivisuus, paranoia ja hallusinaatiot. Sen on raportoitu aiheuttaneen kuolemantapauksia yhdistettynä muihin huumeisiin, ja tämä on johtanut myös itsemurhiin. Alfa-PvP on myös aiheuttanut ainakin yhden kuolemantapauksen jossa ainetta on käytetty pentedronin kanssa, ja käyttäjä on kuollut tästä aiheutuneeseen sydämen vajaatoimintaan.
Tuomiojärvi (Ylöjärvi)
Tuomiojärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Tuomiojärvi on osa Aurejärven aluetta.
Järven pituus on 850 metriä, leveys 750 metriä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaastossa olevassa painanteessa noin kaksi kilometriä Aurejärven kirkosta luoteeseen. Siihen laskee ympröivistä metsistä viisi suo-ojaa, joista yksi on Vehkoslammen laskuoja. Vesi vaihtuu järvessä suomalaisittain keskimääräistä nopeammin 91 vuorokaudessa. Tämä johtuu 6 km² valuma-alueen ja järven tilavuuden välisestä suhteesta. Järven oma laskuoja on Tuomarinoja, joka laskee kilometrin jälkeen Aurejärveen. Järvessä on vain yksi noin 100 metriä pitkä Tuomiosaari, joka on myös autio. Rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä. Eteläranta on avosuota ja samoin on myös Raatolahti. Käkiniemellä on kaksi vapaa-ajan asuntoa ja viereisen kahden maatilan yhteydessä on kolmas. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3350.
Tuomiojärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1978 ja 2000 ja tämän perusteella sen vesi on selvästi heikompilaatuista kuin siihen laskevan Vehkoslammen vesi. Vesi on kirkasta, mutta väriltään hyvin ruskeaa. Veden humuspitoisuus on korkea ja happamuustaso on alhainen. Tuomiojärvi on lievsti rehevöitynyt järvi, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat fosforin ja typen osalta olleet tällä tasolla jo 1970-luvulta saakka. Järven happipitoisuudet ovat tyydyttävällä tasolla. Joskus, kuten esimerkiksi talvella 1978, järven alusvedet lähellä pohjaa muuttuvat hapettomiksi. Silloin ravinteet liukenevat sedimenteista takaisin veteen ja järven sisäinen kuormitus käynnistyy. Toisina vuosina, kuten esimerkiksi alkutalvesta vuonna 2000, happitilanne on parempi. Happi kuitenkin kuluu humuspitoisessa vedessä ja happikato saattaa talven loppupuolella yllättää. Silloin koko järven vesimassa on hapetonta. Tuomiojärvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi.
Vehkoslampi
Vehkoslampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vehkoslampi on osa Aurejärven aluetta.
Lammen pituus on 500 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se sijaitsee vajaa kolme kilometriä luoteeseen Aurejärven kirkosta Vilpusenkankaalla. Siihen laskee kahdeksan metsäojaa, jotka tuovat vettä kangasmaastossa olevilta pieniltä soilta. Lammen oma laskuoja laskee 400 metrin jälkeen Tuomiojärveen, joka laskee vuorostaan Aurejärveen. Pienestä valuma-alueesta johtuu, että vesi viipyy lammessa melko pitkään eli 165 vuorokautta (lähes puoli vuotta). Lammen erikoisuus on 140 metriä pitkä niemi, joka jakaa lammesta erilleen kapeasuisen lahden. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Sen rannat ovat kangasmetsää lukuun ottamatta länsipäässä olevia soistuneita metsiä. Lammen ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannalle on rakennettu vain kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3350.
Lammesta ei ole saatavilla tutkittua tietoa. Tuomiojärven veden tutkimuksien raportissa kuitenkin mainitaan, että Vehkoslammessa oli parempi vesi kuin Tuomiojärvessä.
Monganlampi (Ylöjärvi)
Monganlampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Monganlampi on osa Aurejärven aluetta.
Lammen pituus on 900 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven luoteisrannan tuntumassa. Siihen laskee kolme metsä- tai suo-ojaa ja sen oma laskuoja laskee 250 metrin jälkeen Aurejärven Lautakodanlahdessa olevaan avosuohon. Veden laskennallinen viipymä lammessa oli noin 300 vuorokautta. Sen rantaviivan pituus on 2 kilometriä ja se on lähes kauttaaltaan soistunutta metsää. Lampi on autio eikä sille johta teitä. Noin 100 metrin päässä sitä ohittavalta, Lassilaan johtavalta, tieltä tulee rantaan kävelypolku.
Monganlammen vedenlaatua on tutkittu vuonna 1990. Vesi on soiden vuoksi hapanta ja ruskeaa sekä sen humuspitoisuus on suuri. Vesi on kuitenkin kirkasta. Lammen rehevöityminen on vähäistä. Typen pitoisuudet (noin 460 mikrogrammaa litraa kohti eli 460 µg/l) ovat suomalaiselle järvelle normaalitasoa ja fosforin pitoisuudet ( noin 25 µg/l) ovat vain hieman koholla. Vesinäytteet on otettu, kun järven syystäyskierto oli jo alkanut. Pintavesissä happipitoisuudet olivatkin hyvät, mutta pohjan lähellä happipitoisuudet olivat alhaiset. Tämä ennusti talven tilanteesta vaikeamman ja happivaje oli mahdollisesti ollut tuntuvampi, mutta sen selvittäminen olisi vaatnut lisätutkimuksia. Monganlampi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Luettelo suomalaisista shareware- ja freewarepeleistä
Suomalaisten shareware-pelien kulta-aikaa oli 1990-luku, jolloin kaupallinen julkaisutoiminta oli lama-ajan takia vähäistä. Yksityisyrittäjät toivat pelinsä markkinoille itse sharewarena. Julkaisumallin ideana oli jaella pelistä ilmaiseksi pelattavaa mutta rajoitettua versiota, jonka saattoi maksamalla päivittää kokoversioon. Maksuohjeet oli kirjattu yleensä pelin readme-tiedostoon; maksusuorituksen jälkeen levyke tuli postissa kotiin. Jakeluun olisi voinut käyttää myös BBS-purkkeja, mutta suomalaiset toimittivat pelit pääasiassa kirjekuorissa. Yksi suosituimmista lajityypeistä oli luolalentely. Sittemmin moni shareware-peli on julkaistu ilmaisjakeluna.
1990-luvulla suosittuja ilmaisjakelupelejä olivat muun muassa "Liero", "Slicks ’n’ Slide", "Triplane Turmoil" ja "Mine Bombers".
Mustalahti (Ahlainen)
Mustalahti on kluuvijärvi ja entinen merenlahti Ahlaisissa Porissa Satakunnassa. Se on osa Pooskerin saariston Natura 2000 -suojelualuetta. Metsähallituksen hallinnassa olevat osat Natura-alueesta ovat osa Selkämeren kansallispuistoa.
Mustalahti oli 1990- ja 2010-luvulla osa Ahlaistenjoen eli Eteläjoen suistoa ja luettiin Karvianjoen vesistöalueeseen. 1990- ja 2010-luvuilla se muodosti maankohoamisen seurauksena merestä erilleen kuroutuneen järvimäisen altaan eli kluuvijärven. 1990- ja 2010-luvuilla sitä yhdistivät Ahlaistenjokeen Skatanjuopa ja Dragsandinoja. Meriveden ollessa korkealla Mustalahteen pääsi suolaista vettä vielä ainakin 1990-luvulla sekä Skatanjuopaa pitkin että pohjoisesta lahden entisen, maatuneen suun kautta Svartviikinlahden suunnasta. Dragsandinojasta kaakosta lahteen tuli ainakin vielä 1990-luvulla myös ravinteikasta jokivettä.
Vielä 1970-luvulla Mustalahti oli pohjoisessa avovesiyhteydessä mereen Lanskatanlahden pohjukassa. Isonjaon täydennyksen kartoissa vuosilta 1905-1906 lisäksi myös sekä nykyisen Dragsandinojan että Skatanjuovan kohdalle muodostuivat vielä kapeat salmet. 1910-luvulla eteläisin salmi nykyisen Dragsandinojan kohdalla oli jo maatumassa umpeen.
Lakon ja Herban boksi
Lakon ja Herban BOKSI oli suomalainen Subilla esitetty televisiosarja, jossa YouTubesta tunnetut Eric "Lakko" Savolainen ja Juuso "Herbalisti" Karikuusi tapasivat julkisuuden henkilöitä ja pelsivat erilaisia videopelejä. Ohjelmaa varten tehtiin myös mobiilipeli Sansa the Cat, joka julkaistiin ilmaiseksi Androidille. Ohjelmaa kuvattiin yksi tuotantokausi, joka esitettiin kesällä 2016.
Lakon ja Herban BOKSIssa Lakko ja Herba tapasivat julkisuuden henkilöitä ja pelasivat heidän kanssaan erilaisia pelejä yleensä joko Kampissa tai studiossa, joka oli leikkisästi nimetty Helsingin keskustan "hikiseksi kellariksi". Ohjelmassa keskeisessä osassa oli myös someseinä, jonne katsojat pystyivät laittamaan kuvia ja viestejä, joista Lakko ja Herba valitsivat jokaisessa jaksossa parhaan ja antoivat jaksosta toiseen vaihdelleen palkinnon.
Ohjelmaa varten tehtiin oma mobiilipeli, Sansa The Cat, jossa pääosassa oli Herban kissa Sansa. Sansa The Cat on sivultapäin kuvattu tasohyppelypeli, jossa väistellään jatkuvasti muuttuvia esteitä. Ohjelman vieraat pelasivat peliä ja lopuksi heidän huipputuloksensa merkittiin sitä varten tehdylle pistetaulukolle.
Danny Willett
Daniel John Willett (s. 3. lokakuuta 1987 Sheffield) on englantilainen golfammattilainen. Willett siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2008. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa.
Willett oli amatööriurallaan parhaimmillaan maailmanlistan kärjessä. Vuonna 2008 hän siirtyi ammattilaiseksi. Huhtikuussa 2016 Willett voitti Masters Tournamentin, joka oli hänen uransa ensimmäinen major-voitto ja myös ensimmäinen voitto PGA Tourilla. Voitettuaan Master Tournamentin Willettistä tuli ensimmäinen kyseisen turnauksen voittanut eurooppalainen 17 vuoteen ja ensimmäinen englantilainen 20 vuoteen. Ensimmäisen voittonsa European Tourilla Willett saavutti kesäkuussa 2012 Saksasta.
Foliointi
Foliointi on tekniikka, jossa painotuotteen pintaan kiinnitetään metalli- tai värikalvo tai kalvon osia lämmön ja puristuksen avulla. Foliointiin soveltuvia laitteita ovat esimerkiksi kohopainokoneet ja laakastanssit. On yleistä, että foliointiyksikkö on liitetty osaksi kapearainaista fleksopainokonetta. Selektiivinen foliointi tehdään muotoonkaiverretun laatan avulla. Laatta voidaan valmistaa syövyttämällä, mekaanisesti jyrsimällä, tai laserkaivertamalla. Foliointimateriaali rakentuu kantokalvosta, folioinnille kiillon ja värin antavasta materiaalista, sekä lämmitettäessä sulavasta liimasta.
Foliointia käytetään esimerkiksi kirjojen kansigrafiikoissa ja pakkaustekniikassa. Sitä pidetään tehokkaana keinona parantaa tuotteen erottuvuutta ja laatuvaikutelmaa. Foliointi voidaan myös yhdistää preeglaukseen, jolloin lopputulos on folioitu kohokuvio.
Hologrammeja voidaan kiinnittää samalla menetelmällä kuin tasaväristä foliota.
Ken Climo
Ken Climo (s. 27. maaliskuuta 1968 Clearwater, Florida) on yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja, jota pidetään lajinsa historian parhaana pelaajana.
Climon ura alkoi vuonna 1987. Hän on saavuttanut urallaan 12 maailmanmestaruutta vuosina 1990–1998, 2000, 2002 ja 2006 ja on mestaruuksillaan lajin historian menestynein urheilija. Tampereella järjestetyn European Openin Climo voitti vuonna 2007.
Climo on suunnitellut yhdessä Innova Discsin kanssa oman frisbeegolfkiekkosarjan.
Eeva Matinolli
Eeva Matinolli (9. helmikuuta 1930 Vesilahti – 26. maaliskuuta 2016 Turku) oli suomalainen opettaja ja paikallishistorioitsija. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1956 ja hänelle myönnettiin kouluneuvoksen arvonimi 1992.
Matinolli toimi opettajana Turussa, vuodesta 1957 Puolalan yhteislyseossa (myöhemmin Puolalanmäen lukiossa), jonka rehtorina hän toimi vuosina 1969-93. Hän opetti historiaa, yhteiskuntaoppia ja kansantaloustiedettä. Hän toimi myös näiden aineiden sensorina Ylioppilastutkintolautakunnan alaisuudessa.
Eeva Matinolli oli ratkaiseva henkilö musiikin erikoislukiota perustettaessa 1980-luvulla järjestäessään lupa-asioita hallintokoneistossa. Hän jäi eläkkeelle 1993.
Fernando Liñán
Fernando Liñán Rodríguez (s. 31. heinäkuuta 1986 Granada, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Liñán on Granadan kasvatti. Hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua seuran edustusjoukkueessa. Vuonna 2008 Liñán siirtyi Granadan B-joukkueesta Arenas de Armillaan. Vuodet 2009–2014 hän edusti UD Maracenaa. Vuonna 2014 Liñán siirtyi CD Huétor Tájariin, jossa hän pelasi vajaan vuoden. Heinäkuussa 2015 Liñán solmi sopimuksen Nelosessa pelanneen FC Legirus Interin kanssa. Hän pelasi seurassa loppukauden aikana yhdeksän sarjaottelua tehden viisi maalia. Huhtikuussa 2016 Liñán siirtyi Veikkausliigan PK-35 Vantaahan.
Laktoperoksidaasi
Laktoperoksidaasi on entsyymi, joka hapettaa useita inorgaanisia ja orgaanisia substraatteja vetyperoksidin avulla. Sitä esiintyy useiden nisäkkäiden maidossa, syljessä ja kyynelissä, joissa se toimii antibakteerisena aineena.
Laktoperoksidaasi on molekyylimassaltaan 78 kDa oleva entsyymi ja on glykorproteiini. Yhdiste vaatii toimiakseen koentsyymikseen hemiryhmän ja kalsiumioneja. Laktoperoksidaasi on emäksinen entsyymi ja sen isoelektrinen piste on 9–10. Lehmän maidossa laktoperoksidaasin pitoisuus on 30 mg/l. Laktoperoksidaasi on aktiivinen erityisesti gramnegatiivisia bakteereja vastaan. Sen antibakteeriset ominaisuudet perustuvat sen kykyyn hapettaa tiosyanaatti-ioneja hypotiosyanaateiksi, bromideja hypobromiiteiksi ja jodideja hypojodiiteiksi. Hapettimena entsyymi käyttää vetyperoksidia, joka pelkistyy vedeksi. Nämä hapettumistuotteet ovat hyvin reaktiivisia ja aiheuttavat soluseinän rikkoutumisen. Tämä estää bakteerien kasvun tai tappaa ne. Laktoperoksidaasilla on tärkeä rooli maidon säilymisessä. Entsyymi hapettaa myös useita orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi fenoleja. Entsyymi denaturoituu kuumennettaessa yli 70 °C:n lämpötilaan, mutta sietää hyvin happamia olosuhteita ja proteolysoivien entsyymien vaikutusta.
Laktoperoksidaasi voidaan erottaa maidosta käyttämällä kationisia eli positiivisesti varautuneita ioninvaihtohartseja. Entsyymiä voidaan lisätä suuvesiin ja hammastahnoihin bakteereja tappavaksi aineeksi sekä piilolinssien puhdistusnesteisiin.
Play (Jüri Pootsmannin kappale)
Play () on virolaisen laulajan Jüri Pootsmannin kappale, jolla hän edusti Viroa vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Fred Krieger, Vallo Kikas ja Viroa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Elina Bornin kanssa edustanut Stig Rästa.
Pootsmann voitti kappaleellaan Eesti Laul -kilpailun maaliskuussa 2016 ja pääsi näin ollen edustamaan Viron edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kappale kilpaili kilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 24 pistettä jääden sijalle 18 eli viimeiseksi, eikä täten päässyt finaaliin.
J’ai cherché
J’ai cherché () on ranskalais-israelilaisen laulajan Amirin kappale, jolla hän edusti Ranskaa vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa. Kappaleen ovat säveltäneet Amir itse, Johan Errami sekä Nazim Khaled ja sanoittaneet Amir ja Khaled.
Kappale valittiin Ranskan euroviisuedustajaksi helmikuussa 2016. Se selviytyi suoraan finaaliin Ranskan ollessa yksi suurimmista rahoittajamaista. Siellä kappale keräsi 257 pistettä ja sijoittui kuudenneksi.
Tarzanin legenda (elokuva)
Tarzanin legenda () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaseikkailuelokuva.  Edgar Rice Burroughsin luomaan Tarzaniin perustuvan elokuvan ohjasi David Yates ja käsikirjoitti Adam Cozad sekä Craig Brewer. Pääosassa esiintyvät Alexander Skarsgård, Samuel L. Jackson, Margot Robbie, Djimon Hounsou, Jim Broadbent ja Christoph Waltz.
Tarzanin rooliin kaavailtiin useita näyttelijöitä. 12. elokuuta 2012 uimari Michael Phelps oli aikeissa päätyä kyseiseen rooliin ja tehdä samalla mahdollisesti ensimmäisen elokuvaroolinsa. Myöhemmin marraskuussa 2012 tuottajat olivat pitäneet mahdollisena roolittaa Tom Hardy, Henry Cavill tai Charlie Hunnam Tarzaniksi. Lopulta ohjaaja Yatesin vaihtoehto Alexander Skarsgård tuli valituksi nimikkorooliin.
Pääkuvaukset aloitettiin 30. kesäkuuta 2014 Leavesden Studiosilla ja ne saatiin päätökseen samana vuonna 3. lokakuuta.
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieasemista
Tämä on luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieasemista. Luetteloon eivät sisälly asemat, joita käyttävät vain muut raideliikenteen muodot, kuten metrot.
Leikkaus (kirurgia)
Leikkaus, myös operaatio, on kirurginen toimenpide, jossa esimerkiksi poistetaan sairas kudos tai korjataan tapaturman aiheuttamia vaurioita. Muita leikkaustyyppejä ovat esimerkiksi keisarileikkaus, laihdutusleikkaus ja vasektomia.
Annukka Mallat
Annukka Mallat (s. 19. toukokuuta 1974 Lahti) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän kuului Suomen viestijoukkueeseen, joka sijoittui maailmancupissa kolmanneksi vuonna 1999 Lake Placidissa. Hän voitti 15 kilometrin matkalla Suomen mestaruuden vuonna 2000, ja useita mestaruuksia nuorten sarjoissa.
Aglaureion
Aglaureion eli Aglauroksen pyhäkkö () oli antiikin aikainen kuningas Kekropsin tyttärelle Aglaurokselle omistettu luolapyhäkkö Akropoliin itärinteellä Ateenassa Kreikassa.
Aglauroksen kultti perustui siihen, että tämän kerrottiin antaneen vapaaehtoisesti henkensä kaupungin puolesta hyppäämällä alas Akropoliilta, koska oraakkeli oli ennustanut kaupungin niin pelastuvan pitkäkestoisesta piirityksestä. Tämän vuoksi pyhäkkö oli paikka, jossa asepalvelusta suorittaneet nuorukaiset, efebit, vannoivat valansa. Pyhäkkö liittyi mahdollisesti myös arrheforia-juhlaan Afroditen ja Eroksen pyhäkön ohella.
Aglaureionin ajateltiin pitkään sijainneen Akropoliin pohjoisrinteellä, yleensä siellä sijaitsevan niin kutsutun Mykeneläisen lähteen luona. Vuonna 1980 Akropoliin itärinteessä sijaitsevan luolan alapuolelta löydettiin 200-luvulta eaa. peräisin olevan piirtokirjoituksen sisältävä stele eli kivipaasi, joka kuvasi Aglauroksen papittarelle osoitettuja kunnianosoituksia ja ilmoitti olevansa pystytetty Aglauroksen pyhäkölle. Tällä perusteella pyhäkön oletetaan nykyisin sijainneen kyseisen luolan yhteydessä.
Luola on suurikokoinen, ja se on Akropoliin itärinteen huomattavin kohde. Sen suuaukon leveys on noin 14 metriä ja syvyys itä-länsisuunnassa noin 22 metriä. Herodotoksen mukaan persialaiset kiipesivät Akropoliille Aglaureionin puolelta valloittaessaan sen vuonna 480 eaa. Luolan arkeologiset tutkimukset suoritettiin vuonna 1936. Luolan ja sen ympäristön antiikin aikaiset kerrostumat ovat säilyneet huonosti, mutta alueelta on löydetty muun muassa mainitun stelen sekä alttarin perustusten paikat sekä alttarille johtanut porrastus.
Koska Anakeion sijaitsi antiikin aikaisten kuvausten perusteella Aglaureionin lähellä, myös se on saattanut sijaita Akropoliin pohjoisrinteen sijaan itärinteellä. Samalla perusteella myös Ateenan alkuperäinen niin kutsuttu Arkaainen agora ja vanha Prytaneion sijaitsivat todennäköisesti suhteellisen lähellä Aglaureionia jossakin Akropoliin itäpuolella.
Apollon Hypoakraioksen luola
Apollon Hypoakraioksen luola on luola ja antiikin aikainen Apollonille omistettu pyhäkkö Ateenan Akropolis-kukkulan luoteisrinteessä Kreikassa.
Pyhäkkö oli omistettu Apollon Hypoakraiokselle eli ”Korkeuksien alapuolella olevalle Apollonille”, mikä viittasi pyhäkön sijaintiin. Luolassa palvottiin Apollonia myös epiteeteillä Patroos (”Isän Apollon”) ja Pythios (”Pythonin surmaaja”). Jälkimmäisen mukaan pyhäkkö tunnettiin myös nimellä Pythion. Luola oli kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla 1200-luvulla eaa. Ateenalaiset yhdistivät luolan myyttiseen alkuperäänsä Attikan alkuperäisinä asukkaina, sillä tarun mukaan Apollon makasi luolassa Erekhtheuksen tyttären Kreusan, minkä seurauksena syntyi joonialaisten kantaisä Ion.
Luola on noin 5 metriä leveä ja noin 3 metriä syvä, joskin se on ollut antiikin aikana todennäköisesti syvempi. Pyhäkössä oli kallioon kaiverrettuja syvennyksiä veistoksille. Paikka on tunnistettu sieltä tehtyjen votiiviesinelöytöjen avulla. Kerrotaan, että Delfoihin matkanneet ("pythaistai") aloittivat matkansa luolalta.
Pyhäkölle johti kukkulan ympäri kiertänyt Peripatos-tie. Luolan itäpuolella sijaitsee kaksi muuta luolapyhäkköä, Olympoksen Zeuksen luola ja Panin luola, ja länsipuolella Klepsydran lähdekaivo.
Athene Lemnia
Athene Lemnia () oli Feidiaan veistämä Athene-jumalatarta esittänyt veistos, joka sijaitsi antiikin aikana Ateenan Akropolis-kukkulalla.
Veistos sai nimensä siitä, että Feidias teki sen Lemnoksella eläneille ateenalaisille, jotta nämä voisivat omistaa sen Akropoliille ja Athenelle. Feidias veisti patsaan noin vuonna 450–440 eaa. Veistos oli tehty pronssista. Athene oli kuvattu paljaspäisenä ja pukeutuneena gorgonkuvaiseen aigikseen. Kypärä oli hänen oikeassa kädessään, kun taas vasemmassa kädessä hänellä oli keihäs. Pausaniaan ja Lukianoksen mukaan veistos oli erityisen kaunis ja Feidiaan parhaimpia.
Veistos oli sijoitettu Akropoliille jonnekin Propylaian ja Athene Promakhoksen patsaan, jonka Feidias myös veisti, lähelle. Erään teorian mukaan veistos olisi sijannut Propylaian itäisessä pylväikössä. Alkuperäinen veistos on tuhoutunut. Adolf Furtwängler on rekonstruoinut säilyneistä antiikin aikaisista marmoriveistoksen osista kaksi marmorista veistosta, jotka ovat hänen mukaansa veistoksen roomalaisaikaisia kopioita. Tulkinta on kuitenkin kiistanalainen.
Athene Lemnian ja Athene Promakhoksen patsaiden lisäksi Feidias veisti Akropoliille myös kolmannen Athenea esittäneen veistoksen, Parthenonissa sijainneen jumalattaren kulttikuvan Athene Parthenoksen.
Beulén portti
Beulén portti on antiikin aikainen portti Ateenan Akropolis-kukkulalla Kreikassa. Se rakennettiin 200-luvun jaa. jälkimmäisellä puoliskolla vuonna 267 tapahtuneen, Ateenaa laajalti tuhonneen herulien hyökkäyksen jälkeen.
Erään tiedon mukaan portin rakennutti F. Septimus Marcellinus vuonna 280. Se oli osa uutta Akropoliin länsiosan suojannutta linnoitusmuuria. Portti on saanut nimensä ranskalaisesta arkeologista Charles Ernest Beulésta, joka tutki portin aluetta vuonna 1852. Portti toimii edelleen Akropoliin porttina, yleensä vierailijoiden uloskäyntinä.
Beulén portti sijaitsee Akropoliin suuren porttirakennuksen Propylaian edustalla sen länsipuolella. Sen pohjois- ja eteläpuolella on tornit. Sekä portti että tornit tehtiin varhaisempien antiikin aikaisten rakennusten uudelleenkäytetyistä osista. Eräs näistä oli Akropoliin eteläpuolella sijainnut Nikiaan muistomerkki 300-luvulta eaa., jonka piirtokirjoitukset ovat edelleen nähtävissä portissa. Portin jälkeen vasemmalla sijaitsee Agrippan muistomerkki ja ylhäällä oikealla Athene Niken temppeli.
Frankkien torni
Frankkien torni () oli keskiaikainen torni Ateenan Akropolis-kukkulalla Kreikassa. Se rakennettiin 1300-luvun loppupuolella tai 1400-luvun alussa ja purettiin vuonna 1874.
Tornin rakennutti todennäköisesti Ateenassa valtaa pitänyt firenzeläinen Acciaiolin suku, joka johti Ateenan herttuakuntaa vuosina 1388–1458. Torni oli Akropoliin korkein rakennus ja osa kukkulan laajempia keskiaikaisia linnoitteita. Se purettiin vuonna 1874 muiden keskiaikaisten rakennusten ohella osana Akropoliin arkeologisia kaivauksia ja linnavuoren palauttamista rakennuskannan osalta antiikin aikaiseen asuunsa.
Torni sijaitsi Akropoliin porttirakennuksen Propylaian eteläpäässä lähellä Athene Niken temppeliä. Sen korkeus oli noin 26 metriä, perustan koko noin 7,8 x 8,7 metriä ja muurin paksuus noin 1,8 metriä. Tornin rakentamisessa oli käytetty uudelleen Ateenan antiikin aikaisista rakennuksista otettua kivimateriaalia. Tornia käytettiin tähystykseen sekä optisena lennättimenä, jonka tuli näkyi muun muassa Akrokorintin linnoitukselle saakka.
Nikiaan muistomerkki
Nikiaan muistomerkki oli antiikin aikainen muistomerkki Ateenan Akropolis-kukkulan etelärinteellä Kreikassa. Se rakennettiin Nikiaan Nikodemoksen pojan johtaman khoroksen Dionysia-juhlan näytelmäkilpailussa vuonna 320/319 eaa. saavuttaman voiton kunniaksi.
Muistomerkki sijaitsi Dionysoksen teatterin länsipuolella ja myöhemmin rakennetun Eumeneen stoan itäpäässä. Se muistutti arkkitehtuuriltaan pientä kreikkalaista temppeliä ja edusti doorilaista tyyliä. Sen julkisivussa oli kuusi pylvästä. Myöhäisen antiikin ajalla 200-luvulla jaa. rakennus purettiin ja suuri osa sen rakenneosista käytettiin Akropoliin länsipään uuden, niin kutsutun Beulén portin rakentamiseen. Portissa on edelleen nähtävissä muistomerkissä olleita piirtokirjoituksia. Myös muistomerkin alkuperäisen sijaintipaikan lähistöltä on löydetty joukko siihen kuuluneita rakennosia.