Nuori ja viaton
Nuori ja viaton ("Young and Innocent", Yhdysvalloissa "The Girl Was Young") on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1937. Se muistuttaa asetelmiltaan hänen pari vuotta aikaisempaa menestystrilleriään "39 askelta". Kummassakin syytön mies joutuu pakenemaan ja todistamaan syyttömyytensä.
Naisen ruumis huuhtoutuu rannalle mukanaan miehen sadetakin vyö, jolla hänet on surmattu. Murhasta epäillään nuorta Robert Tisdallia (Derrick De Marney), joka lähtee takaa-ajettuna metsästämään oikeaa murhaajaa, joka oli varastanut hänen sadetakkinsa. Häntä avustaa ”nuori ja viaton” Erica. Robert ja Erica löytävät vihdoin maankiertäjän, jolle vyötön sadetakki lahjoitettiin ja joka voisi tunnistaa oikean murhaajan. Maankiertäjä sanoo murhaajalla olevan elohiiri silmässä. Elokuvan loppukohtaus on muodostunut klassikoksi: Robert, Erica ja maankiertäjä ovat ravintolassa, jossa he tietävät murhaajan olevan. Hitchcock käyttää yhtä ainoaa otosta, jossa kamera lähtee liikkeelle noin 45 metrin etäisyydeltä ja päätyy lopulta parin senttimetrin päähän murhaajan nykivästä silmästä. Murhaaja on tanssiorkesterin rumpali.
Alfred Hitchcockin cameo-rooli on noin 15 minuutin kuluttua elokuvan alusta. Hän on valokuvaaja oikeustalon edessä, kun De Marneyn onnistuu paeta sieltä.
"Nuori ja viaton" perustuu hyvin löyhästi Josephine Teyn romaanin "A Shilling for Candles" kahteen ensimmäiseen lukuun. Käsikirjoittaja Charles Bennett oli hieman aikaisemmin hyväksynyt Universalin työtarjouksen, ja elokuva jäikin Hitchcockin ja Bennettin viimeiseksi yhteiseksi elokuvaksi Britanniassa. He kirjoittivat käsikirjoituksen ensimmäisen version Sveitsissä, josta palattuaan Hitchcock joutuu viimeistelemään sen muiden kanssa.
Naispääosassa on Nova Pilbeam, jolle tämä rooli oli ensimmäinen aikuisena. Kolme vuotta aikaisemmin hän oli näytellyt kidnapattua pikkutyttöä Hitchcockin elokuvassa "Mies joka tiesi liikaa". Robert Tisdallia esittänyt Derrick De Marney oli tuohon aikaan suosittu elokuvatähti Britanniassa. Muissa rooleissa nähtiin lukuisia luonnenäyttelijöitä, joista osa näytteli myös Hitchcockin seuraavassa elokuvassa "Nainen katoaa".
Kesken elokuvan kuvausten tuotantoyhtiö Gaumont British lopetti kaiken elokuvatuotannon ja jäi pelkäksi levitysyhtiöksi. Irtisanotuksi joutuivat muun muassa Hitchcockin pitkäaikaiset tuottajat Michael Balcon ja Ivor Montagu. Hitchcock itse sai jäädä, mutta hänen sopimuksensa siirrettiin Gaumont Britishin tytäryhtiölle Gainsborough Picturesille, joka edelleen jatkoi elokuvien tuottamista. Siksi elokuvan kuvaukset jouduttiinkin siirtämään kesken kaiken Gaumont Britishin Lime Grove -studiolta Gainsborough'n Pinewood-studiolle.
Kuvausten teknisesti vaikeimmassa otoksessa kamera lähtee liikkeelle katonrajasta noin 45 metrin etäisyydeltä ja päätyy lopulta parin senttimetrin päähän murhaajan nykivästä silmästä. Hitchcock kuvasi sen yhdellä ainoalla kameranliikkeellä. Kuvauksiin tarvittiin kaksi päivää, sillä kameralle piti rakentaa erityinen alusta, jotta kohtaus pystyttäisiin kuvaamaan leikkaamatta katonrajasta aina silmien tasolle.
Ensi-illan jälkeen "Nuoren ja viattoman" menestys oli vaatimatonta. Monet elokuvantutkijat pitävätkin sitä pelkkänä Hitchcockin sormiharjoitteluna hänen seuraavaa elokuvaansa "Nainen katoaa" varten. New York Timesin kriitikko sanoi, että elokuvassa on ”hiljaista ja hillittyä charmia”. Hitchcockin virallisen elämäkerran kirjoittaja John Russell Taylor luonnehtii sitä lähes abstraktiksi elokuvanteon oppitunniksi, joka ei kuitenkaan sorru kuivakkuuteen, sillä siinä on myönteisen onnellinen asenne.
Yhdysvalloissa, missä elokuvan nimenä oli "The Girl Was Young" (suom. ”Tyttö oli nuori”), elokuvasta leikattiin Hitchcockin harmiksi pois kymmenen minuuttia. Brasiliassa elokuva kuitenkin kiellettiin kokonaan. Sensorien mukaan se olisi voinut aiheuttaa levottomuuksia, mutta he eivät kuitenkaan täsmentäneet, miksi.
"Nuoressa ja viattomassa" Hitchcock käyttää jälleen väärän miehen teemaa. Koko elokuva onkin hyvin samankaltainen kuin Hitchcockin paria vuotta aikaisempi "39 askelta". Elokuvasta löytyy myös yllättäviä yhtäläisyyksiä Hitchcockin myöhempiin elokuviin: lähikuvat lokeista rannalla tuovat eittämättä mieleen "Linnut" (1963) ja alkukohtaus, jossa murhattu nainen huuhtoutuu rannalle, on kuin "Frenzyn" (1973) alkukohtaus vuosikymmeniä myöhemmin.