hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Wallander: Haamu
Haamu on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden kymmenes elokuva. Rannalla sijaitsevassa lomamökissä tapahtuu tuhopoltto, jossa kuolee kaksi ihmistä, mies ja nainen. Jäljet johtavat kolmiodraamaan ja hämäriin liiketoimiin.
Erään arvostelijan mukaan "Haamu" on tunnelmaltaan kansainvälinen ja Wallanderista on tehty lähes ruotsalainen James Bond.
Erään toisen mukaan se on ehkä ”ainoa Wallander-sarjan elokuva, jossa tunnelma ja visuaalinen anti nousevat itse juonikuviota tärkeämmäksi”.
Daryl Sabara
Daryl Christopher Sabara (s. 14. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Juni Cortezin roolista "Spy Kids" -elokuvasarjassa ja Hunter-ääniroolista animaatiosarjassa "Leijonan elämää" ("Father of the Pride").
Sabara kihlautui näyttelijä laulaja Meghan Trainorin kanssa joulukuussa 2017.
Strychnos spinosa
Strychnos spinosa on strykniinipähkinäkasveihin ("Loganiaceae") kuuluva kasvi. Se on piikikäs pensas tai pieni puu, jonka korkeus vaihtelee välillä 1-9 metriä. Sen lehdet ovat soikeat ja tumman vihreät sekä kooltaan noin 1,5-9 x 1,2-7,5 senttimetriä. Kasvin kukat ovat kerman vihreät. Kasvin hedelmä on pyöreä, ja siinä on puumainen kuori. Hedelmien halkaisija on 5-12 senttimetriä, ja kypsinä ne ovat väriltään keltaisesta ruskeaan. Ne sisältävät useita litteitä siemeniä.
"Strychnos spinosaa" kasvaa Etiopiassa, Keniassa, Madagaskarilla, Malissa, Mauritiuksella, Seychelleillä, Sudanissa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa sekä tuotuna Etelä-Afrikkassa ja Yhdysvalloissa
Kasvi kasvaa savannien metsissä kaikkialla trooppisessa Afrikassa, korkeudella 0- 
1 500 metriä meren pinnasta.
Raittius- ja urheiluseura Zoom
Raittius- ja urheiluseura Zoom on vuonna 1963 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyään jääkiekko, jalkapallo ja golf. Seura on toimintansa alkuvuosista lähtien tullut tunnetuksi näytös- ja hyväntekeväisyysotteluista, jollaisiin se on osallistunut ympäri Suomea.
Zoom perustettiin alun perin Oy Yleisradio Ab:n henkilökunnan jalkapalloseuraksi. Sen perustajiin kuuluivat muun muassa Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla. Myöhemmin toimintaan tuli mukaan eri alojen taiteilijoita myös Yleisradion ulkopuolelta. Nykyään jäsenistö koostuu pääosin tunnetuista kulttuurialan henkilöistä sekä toimittajista.
Jalkapallossa Zoomin edustusjoukkue pelasi kaudella 2012 Suomen seitsemänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Suomen Palloliiton Helsingin piirin Kutosessa. Seuran jääkiekkojoukkue puolestaan on mukana Helsingin seudun harrastesarjoissa.
Vuonna 2008 julkaistiin Tammen kustantamana Jukka Virtasen ja Mika Wickströmin kirjoittama seuran 45-vuotishistoriikki nimeltään "Zoom juhlii jälleen – Raittius- ja urheiluseura Zoomin ensimmäiset 45 vuotta".
Joseph Bové
Joseph Bové (; 4. marraskuuta 1784 Pietari – 28. kesäkuuta 1834 Moskova) oli venäläinen arkkitehti, jonka suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa Moskovan Bolšoi-teatteri ja Moskovan maneesi.
Team BRM
Team BRM (aiemmin tunnettu nimellä Bronte Rundle Motorsport) on australialainen pikkuformulatalli. Talli on kilpaillut mm Australian F3, Australian Formula Ford, Australian Carrera Cup ja Australian Formula 2-sarjoissa. Talli on voittanut useita mestaruuksia Australian F3-sarjassa.
Heikki Eteläpää
Heikki Eteläpää (9. kesäkuuta 1924 Savitaipale – 6. toukokuuta 2012 Helsinki) oli elokuva- ja teatteriarvostelija.
Eteläpää aloitti uransa Etelä-Saimaassa ja Savon Sanomissa, joissa hän keskittyi kulttuurista kirjoittamiseen. Hän siirtyi tuoreen Teatterilehden toimitussihteeriksi 1946.
Hän opiskeli teatterialaa työskentelemällä Tampereen Työväen Teatterissa Eino Salmelaisen avustajana. Lisäksi hän opiskeli ulkomaisissa korkeakouluissa. Toimittajan uraa hän jatkoi Ilta-Sanomissa elokuva-arvostelijana 1956–1960 mutta siirtyi sitten Uuteen Suomeen, jossa hän myöhemmin työskenteli kulttuuriosaston päällikkönä.
Eteläpää toimi Elokuva-Aitan Jambo-sedän nimimerkin suojissa vastatessaan palstalla elokuva-aiheisiin kysymyksiin. Hän suomensi näytelmiä ja kuunnelmia ja toimitti Tarmo Mannin ja Åke Lindmanin muistelmat. Eläkkeellä ollessaan hän teki tutkimuksen jatkosodan aikana toimineista sotateattereista.
Satu Takala
Satu Takala (s. 1973 Seinäjoki) on Ilkan päätoimittaja. Hän toimi vuoteen 2012 Ilkan ja Pohjalaisen yhteisen toimituksen toimituspäällikköna..
Takala on opiskellut Tampereen yliopistossa kirjallisuutiedettä ja valmistunut filosofian maisteriksi. Hän on valmistunut myös metsätalousinsinööriksi. Hän on työskennellyt Väli-Suomen Median toimitusjohtajana ja Sunnuntaisuomalaisen tuottajana Jyväskylässä. Hän siirtyi sieltä toimittajaksi Ilkkaan.
Urmas Reinsalu
Urmas Reinsalu (s. 22. kesäkuuta 1975 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka on toiminut Viron oikeusministerinä huhtikuusta 2015. Aiemmin Reinsalu on ollut myös Viron puolustusministeri vuosina 2012–2014. Reinsalu edustaa konservatiivista Isänmaan ja Res Publican liittoa (IRL), jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 2012–2015.
Reinsalu on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1997. Riigikoguun hänet valittiin vuoden 2003 vaaleissa. Reinsalu puhuu äidinkielensä viron lisäksi englantia, saksaa, venäjää ja suomea.
Reinsalu valittiin Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 28. tammikuuta 2012. Ensimmäisellä äänestyskierroksella hän sai hiukan yli puolet annetuista äänistä. Puheessaan Reinsalu kehotti puoluetta pitäytymään konservatiivisessa maailmankatsomuksessa, takaamaan sosiaalinen vakaus perheille ja olemaan tekemättä kompromisseja kansallisen turvallisuuden kustannuksella. Hän myös sulki pois yhteistyön Edgar Savisaaren johtaman Keskustapuolueen kanssa.
Viron puolustusministeriksi Reinsalu nousi Mart Laarin jälkeen toukokuussa 2012 tämän erottua virasta terveydellisistä syistä. Laar oli saanut aivohalvauksen helmikuussa ja ollut sairaalassa tehohoidossa huhtikuun puoliväliin asti.
Vuoden 2015 vaaleissa IRL oli suurin häviäjä puolueen menettäessä yhdeksän paikkaa Riigikogussa. Puheenjohtajana toimineen Reinsalun sijaan IRL oli asettanut vaaleissa pääministeriehdokkaakseen maan entisen pääministerin Juhan Partsin. Reinsalu ilmoitti vaalien jälkeen jättävänsä puheenjohtajan tehtävät kesäkuun puoluekokouksessa. IRL nousi kuitenkin Reformipuolueen johtamaan hallituskoalitioon yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa, jolloin Reinsalusta tuli uuden hallituksen oikeusministeri.
Helsingin Kullervo
Helsingin Kullervo on vuonna 1919 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet muun muassa jalkapallo, jääpallo, pesäpallo ja yleisurheilu, joissa kaikissa se on saavuttanut useita Suomen Työväen Urheiluliiton mestaruuksia.
Kullervo perustettiin helmikuussa 1919, kun sisällissodan jälkeen entiset punakaartilaiset joutuivat eroamaan Hermannin Kiistasta. Seura liittyi samoihin aikoihin perustettuun Suomen Työväen Urheiluliittoon (TUL).
Kullervo aloitti jalkapallon Palloliiton sarjassa 1919, mutta pian TUL kielsi yhteistoiminnan ja perusti oman sarjan. Kullervo voitti ensimmäisen TUL:n mestaruuden 1920 ja sen jälkeen viisi seuraavaakin peräkkäin. Lisäksi seura oli mestari myös vuosina 1928 ja 1945. TUL:n ja Palloliiton sarjojen yhdistyttyä Kullervo pelasi mestaruussarjassa 1948 ja 1950. Nykyään seuran edustusjoukkue pelaa piirin sarjoissa, kaudella 2014 Kullervo pelasi Helsingin piirin Kutosessa.
Yleisurheilussa Kullervo oli aktiivinen ja menestyksekäs vuosina 1919-1953. Seuran urheilijat voittivat 131 TUL:n mestaruutta. Yleisurheilutoiminta loppui 1953, kun Kullervon toimijat riitautuivat liiton johdon kanssa ja päättivät lopettaa koko lajin seurassa.
Kullervo voitti myös TUL:n mestaruuden pesäpallossa , ja sekä jääpallossa , ja .
Viulunsoittaja (Thesleffin maalaus)
Viulunsoittaja on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1896, 40×43 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1922 (Ahlströmin kokoelma).
Ellen Thesleff kääntää maalauksessaan viulunsoittajan kasvot pois katselijasta. Väreinään hänellä oli helmiäisopaalia, josta aiheutuu maalauksen lämmin sävy. Soittaja, Ellen Thesleffin sisar Thyra Elisabeth, on harvemmin maalauksissa esiintyvä soittajanainen. Ellen Thesleffille musiikki oli läheinen aihe jo omassa perheessä. Perheessä musisoitiin, laulettiin ja soitettiin usein. Sisaret Ellen, Thyra ja Gerda kaikki soittivat ja lauloivat. Ellenin valinnan kääntää Viulunsoittaja-maalauksen soittajanaisen katse pois katselijasta ajatellaan johtuvan hänen halustaan antaa musiikille enemmän tilaa tässä maalauksessa.
Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Viulunsoittaja. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.50.
Turun Judoseura
Turun Judoseura ry perustettiin Suomen ensimmäisenä judoseurana vuonna 1962. Vuoden 1971 loputtua sekä Turun judoseura että AJK (Turun Akateeminen Judokerho) yhdistyivät Budokwai ry:ksi, joka perustettiin 18. elokuuta 1972. Turun Judoseura ry perustettiin uudestaan 20. helmikuuta 1982.
Seura kuuluu Suomen judoliittoon.
Omakuva (Ellen Thesleff)
Omakuva on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin piirustus lyijykynällä paperille vuodelta 1894-95. Kooltaan se on 31,5×23,5 cm. Omakuva lahjoitetiin Ateneumin taidemuseolle vuonna 1933.
Ellen Thesleffin "Omakuva" syntyi pidempiaikaisena prosessina. Hän lisäsi ja muutti sitä pikku hiljaa niin, että se oli esillä perättäisissä näyttelyissä eri näköisenä. Hän haki siihen syvyyttä ja työn rikkautena pidetäänkin sen henkisyyttä. Tarttuvimpia puhutteluaineksia ovat sen näkyvien viivojen monisuuntaisuus ja monikerroksisuus. Tummasta taustasta nousevat kasvot kuin kertovat taiteilijasta ja hänen tunteistaan. Kasvot ovat sinällään selkeät, mutta tausta on hämyisä, mikä luo kuvaa kasvojen nousemisesta hämystä.
Thesleffin isä oli kuollut paria vuotta aikaisemmin ja surun "Omakuvan" katseessa ajatellaan johtuvan isän kuoleman aiheuttamaksi.
Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Omakuva. Teoksessa Atenum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.51.
Sotilastiedustelu
Sotilastiedustelu on sotilastoiminnan muoto, joka soveltaa useita tiedonkeruu- ja analysointimenetelmiä. Sotilastiedustelun tarkoitus on tuottaa tietoa sotilasjohdolle päätösten tekemisen tueksi. Tämä saavutetaan arvioimalla saatavilla olevaa aineistoa, joka on usein peräisin useista lähteistä.
Tiedustelu voi kattaa esimerkiksi operatiivisen ympäristön, vihamielisten, ystävällisten ja neutraalien joukkojen tilan, siviiliväestön toiminta-alueella ja muut laajemmin kiinnostavat aiheet. Tiedustelutoimintaa suoritetaan kaikilla tasoilla taktisesta strategiseen. Tiedustelua suoritetaan yleensä niin rauhan, eskaloitumisen kuin sodankin aikana.
Useimmat valtiot ylläpitävät sotilastiedustelun organisaatiota, joka sisältää aiheeseen erikoistuneita yksiköitä ja toimihenkilöitä. Sotilastiedustelun toiminta ei rajoitu vain sotilastoimihenkilöihin. Poliittinen johto ja muut siviilitoimijat saavat tarvittaessa tiedustelutietoja.
Sotilastiedusteluun valittavat henkilöt valitaan usein heidän älyllisten tai analyyttisten ominaisuuksiensa perusteella ennen kuin muodollinen koulutus aloitetaan.
Tiedustelutoiminta voi olla myös laitonta. Tällöin tiedot hankitaan keinoin, jotka eivät ole lainmukaisia. Lailliseen tiedustelutoimintaa kuuluvat muun muassa sotilasasiamiehet tai puolustusasiamiehet, joilla on akkreditoinnin vuoksi diplomaattinen koskemattomuus. Suomalaiset puolustusasiamiehet ovat pääesikunnan tiedustelupäällikön alaisia puolustusvoimissa, vaikka heidän ulkoasiainministeriössä oleva esimiehensä on edustuston päällikkö, usein suurlähettiläs.
Laitonta tiedustelutoimintaa kutsutaan vakoiluksi.
Marionetteja
Marionetteja on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin väripuupiirros vuodelta 1907. Tämä pienikokoinen 9,5×9,5 cm teos lahjoitettiin Ateneumin taidemuseoon taiteilijan kuoleman jälkeisenä vuonna, vuonna 1955.
"Marionetteja" on The Mask -lehteen tehty kuva, jonka Thesleff teki englantilaisen teatterin uudistajan, Gordon Craigin, innostamana. Craig toimitti kyseistä lehteä ja hän pyysi Thesleffiltä useampia puupiirroksia. Marionetteja-kuva julkaistiin lehdessä touko-kesäkuun numerossa vuonna 1908. Thesleff ja Craig olivat tutustuneet Firenzessä, jossa Thesleff asui pidempiä jaksoja 1900-luvun alussa. Thesleff toteutti puukaiverroksen myös monivärisenä siten, että kaikki värit painettiin samalla kertaa.
Marionettityön aiheen syntymiseen vaikutti Craigin ajatus näyttämötaiteen keskinäisistä tekijöistä, joista hän ajatteli, että näytelmissä näyttelijän täytyy olla ohjaajan marionetti, jota ohjaaja vetelee naruista. Hänen mukaansa: "Taiteilija, ohjaaja, luo teatterinsa kuin jumala, hän on kaikkialla läsnä, mutta ei missään näkyvissä".
Thesleff ajatteli joskus myöhemmin olevansa kuin marionetti maalatessaan. Vuonna 1914 hän kirjoitti maalaavansa ´sillä hetkellä kuin hänen mielestään tuli maalata ja olevansa siksi kuin marionetti – maalaus on kuin hänen omakuvansa ilman että sillä on jälkeäkään yhdennäköisyydestä´ hän kertoi.
Timo Huusko: Ellen Thesleff: Marionetteja. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.52.
Toskanalainen maisema
Toskanalainen maisema (Oliivipuita) on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljymaalaus kankaalle, 40×40 cm, vuodelta 1908. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa Thesleffin ensimmäisestä Helsingissä pitämästä yksityisnäyttelystä, joka pidettiin loppuvuodesta 1908.
Ellen Thesleff kirjoitti sisarelleen "tarttuvansa väreihin varmana ja vapaana, myös tietysti viivoihin. Mitä siitä tulee, en tiedä, joka tapauksessa jotakin ihmeellistä." Kirjoitus on vuodelta 1909, samalta emalin- ja mosaiikinhohtoiselta kaudelta kuin Toskanalainen maisema. Tuolloin hänen teoksensa olivat pienikokoisia, neliönmuotoisia ja palettiveitsellä maalattuja. Ne hehkuivat atmosfäärisesti ja ovat rytmiltäänkin kuin samassa hengessä toteutettuja.
Ellen Thesleff asui Firenzessä pitkiä aikoja 1900-luvun alussa , usein yhdessä sisariensa ja äitinsä kanssa. Italialainen elämä, valo ja rakennukset innostivat häntä.
Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Toskanalainen maisema (Oliivipuita). Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.53.
Lepäävä poika
Lepäävä poika on Magnus Enckellin hiili- ja vesivärityö pahville liimatulle paperille vuodelta 1892. Työ lahjoitettiin Ateneumin taidemuseolle 1893.
"Lepäävästä pojasta" näkyy, että Magnus Enckell oli symbolisten kysymysten äärellä. Hän halusi korostaa jotain muuta kuin koreilua; hänen välineitään olivat viiva ja värin niukkuus, joiden yhdistymisen kautta asian täytyi tulla esille. 
Enckell haki ihmisen persoonallisuutta ja oli kiinnostunut puberteetti-ikäisistä. Hän näki esipuberteetin aikana, jolloin ihminen on puhtaimmillaan ja ihminen, jumaluus sekä luonto ovat yhtä. "Lepäävä poika" -piirustuksessa esipuberteettinen poika, tuon suuren viisauden haltija, pohtii asioita pieluksellaan leväten.
Enckell kirjoitti tavoitteestaan: "Persoonallisuutta, joka loistaa ihmisen sisältä, eikä vaihtele joka säässä, sitä etsin".
Keväällä 1891 Enckellin taiteelle oli Pariisin matkalla suuri merkitys. Hän opiskeli tuolloin Académie Julianissa, jolloin hän oli keskellä ajan muotivirtausta, symbolismia ja siihen liittyviä asioita.
Litvinovin pöytäkirja
Litvinovin pöytäkirja oli vuonna 1929 laadittu sodan kieltävä sopimus Neuvostoliiton ja sen useimpien läntisten naapurimaiden välillä. Sopimuksen isä oli neuvostoliittolainen diplomaatti ja maan tuleva ulkoministeri Maksim Litvinov, joka uskoi valtioiden välisillä sopimusjärjestelyillä taattavaan kollektiiviseen turvallisuuteen.
Neuvostoliitto oli jo maaliskuussa 1926 tarjonnut keskinäistä hyökkäämättömyyssopimusta Suomelle ja Baltian maille, mutta neuvottelut eivät johtaneet mihinkään. Neuvostoliitto ja sen kaikki läntiset rajanaapurit Suomea lukuun ottamatta allekirjoittivat kuitenkin 1928 kansainvälisen Kellogg-Briandin-sopimuksen, jolla kiellettiin sodan käyttäminen politiikan välineenä. Koska sopimuksen voimaanastuminen näytti viivästyvän, tarjosi Litvinov Neuvostoliiton naapurimaille mahdollisuuden sitä täydentävään bilateraaliseen lisäpöytäkirjaan, jonka mukaan pääsopimuksen sisältö astuisi voimaan Neuvostoliiton ja kunkin muun allekirjoittajavaltion välillä välittömästi pöytäkirjan ratifioinnin jälkeen. Romania, Puola, Latvia ja Viro allekirjoittivat lisäpöytäkirjan helmikuussa 1929. Suomi jäi ainoana Neuvostoliiton läntisenä naapurimaana sopimusjärjestelyn ulkopuolelle. Neuvostoliitto solmi myöhemmin vielä erilliset hyökkäämättömyyssopimukset 1929 Saksan, 1931 Ranskan ja Puolan sekä viimein tammikuussa 1932 myös Suomen kanssa (ks. Suomen ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus).
Litteänurmikka
Litteänurmikka ("Poa compressa") on heinälaji, joka kuuluu nurmikoiden sukuun. Se on monivuotinen ja sen muodoltaan litteät korret kasvavat polvekkaasti pystyinä. Sen lehtilavat ovat enintään viisi senttimetriä pitkiä, kun taas melko samannäköisten rantanurmikan ("Poa palustris") ja lehtonurmikan ("Poa nemoralis") lehdet ovat pidemmät. LItteänurmikan kaksi alalajia, pikkulitteänurmikka ("Poa compressa" ssp."compressa") ja isolitteänurmikka ("Poa compressa" ssp. "langeana") esiintyvät Suomessa. Niistä suuremmaksi kasvava isolitteänurmikka on harvinainen uustulokas, mutta pikkulitteänurmikka yleinen varsinkin lounaassa.
Hoikkaröllinurmikka
Hoikkaröllinurmikka ("Eragrostis pilosa") on heinälaji, joka kuuluu röllinurmikoiden ("Eragrostis") sukuun. Se on yksivuotinen karvaton matala heinä, joka kasvaa enintään 30 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat karheita mutta nystyttömiä, erona eräisiin muihin suvun lajeihin. Hoikkaröllinurmikan röyhy koostuu pitkähköistä litteistä tähkylöistä, joissa on viidestä kymmeneen kukkaa.
Hoikkaröllinurmikkaa esiintyy Euroopan eteläosissa ja keskiosan eteläosassa. Se on levinnyt Suomeen ja lajia on tavattu muutamin paikoin satunnaiskasvina lastauspaikoilta sekä myllyjen pihoilta.
Visions (Hakenin albumi)
Visions on lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin toinen studioalbumi. Debyyttialbumi "Aquariuksen" mukaisesti myös "Visions" on konseptialbumi. Kappaleet kertovat unien maailmaan sijoittuvan tarinan pojasta, joka saa unessaan ennustuksen omasta kuolemastaan.
Sävellys Richard Henshall, ellei toisin mainittu. Sanat Ross Jennings, sovitus Haken.
Kanadansorsimo
Kanadansorsimo ("Glyceria canadensis") on monivuotinen heinälaji sorsimoiden suvussa. Se on ulkonäöltään kuten viirusorsimo ("Glyceria nervata"), mutta kasvaa keskimäärin korkeammaksi ja lehtitupet ovat kärjestään avoimia. Myös röyhyn tähkylät ovat vihreitä, yli 4,5 mm pitkiä ja sisältävät neljästä kymmeneen kukkaa. Kanadansorsimoa esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on hyvin harvinainen märille kasvupaikoille vakiintunut uustulokas Uudellamaalla Suomessa.
Kajaanin öljyvuoto 2012
Kajaanin öljyvuoto sattui valtion Huoltovarmuuskeskuksen varmuusvarastossa Kajaanin pohjoispuolella Kuluntalahden kaupunginosassa huhtikuun lopussa 2012, ja se havaittiin huhtikuun 29. päivän aamuna. Varastoa hoitaa Neste. Öljyvuoto sattui keväisen jäidenlähdön aikaan, ja se osoittautui suureksi: maastoon pääsi mahdollisesti yli 100 000 litraa öljynsekaista vettä. Kyseessä on kevyt polttoöljy, ja sitä arveltiin olleen noin 20 prosenttia maastoon vuotaneesta nestemäärästä. Neste Oil katsoo, että vuodon aiheutti tekninen vika varmuusvarastossa. Vuodon tarkemmasta syystä on käynnistetty sisäinen tutkinta. Öljyntorjuntaan osallistuivat Kainuun pelastuslaitoksen lisäksi Puolustusvoimat ja Neste Oil sekä lintuharrastajat. Maastoon asetettiin imeytysmattoja ja puomeja. Öljy levisi läheisen suomaaston lisäksi Kulunnanpuroon, joka virtaa matalasta Kuluntajärvestä koilliseen Oulujärven Jormuanlahteen, joka oli tapahtumahetkellä jäässä. Vakavia vahinkoja eliöstölle ei ole toistaiseksi raportoitu, mutta vahinkojen laajuus selviää vasta jäiden lähdettyä. Jälkiseurannasta vastaa Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Kuluntajärvi on arvokas lintujärvi, mutta vuodon virtaussuunta ei ollut sinne päin. Karannut öljy oli vettä kevyempää, joten se voi poistua osittain haihtumalla. Jo toukokuun puolivälissä näytti siltä, ettei Jormuanlahti koe kovin pahaa tuhoa. Neste Oil suunnitteli eräisiin paikkoihin, kuten kiinteistöjen läheisyyteen, maanvaihtoja.
Neste on ilmoittanut haluavansa tutkia maaston puhdistumista eri koealoilla eri tavalla. Kyseessä ovat luontainen puhdistuminen, metsänlannoitus sekä raskaammat toimenpiteet, joihin liittyvät puuston poisto, maan jyrsintä ja ilmastointi. Asian ratkaisee Kainuun ELY-keskus.
Lännenisosorsimo
Lännenisosorsimo ("Glyceria grandis") on heinälaji sorsimoiden suvussa. Se on monivuotinen, ulkonäöltään kuten eurooppalainen isosorsimo ("Glyceria maxima"), mutta sen röyhyn ranka ja haarat ovat hentoja ja sileitä ja kasvaa yleensä matalammaksi. Lännenisosorsimoa esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on hyvin harvinainen heinänsiementulokas Suomessa, missä lajia kasvaa märällä joutomaalla Hämeessä.
Sami Minkkinen
Sami Minkkinen (s. 1978) on suomalainen NLP-valmentaja, hypnotisti ja yrittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Mitä tuli tehtyä -ohjelman hypnotistina, jota on esitetty maaliskuusta 2012 alkaen Nelosella.
Hän toimii lisäksi yrittäjänä NLP Opistossa, jossa hän opettaa muun muassa NLP:tä eli neurolingvististä ohjelmointia.
P-Kresoli
p-Kresoli eli para-kresoli fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa hapettumisenesto- ja stabilointiaineiden ja muiden kemikaalien valmistuksessa. p-Kresoli on m-kresolin ja o-kresolin isomeeri.
p-Kresoli on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja vesiliuos on heikosti hapan. Happamuudeltaan yhdiste vastaa fenolia.
p-Kresoli on komponentti muun muassa ihmisen, hevosen ja sian hiessä. Sen on todettu houkuttelevan muun muassa "Anopheles"-suvun naarashyttysiä.
p-Kresolia ja sen isomeereja esiintyy kivihiilitervassa, joka oli aikaisemmin kresolien tärkein lähde. Ongelmaksi kuitenkin muodostuu m- ja p-kresolien erotus, koska niiden lähekkäiset kiehumispisteet estävät erottamisen tislaamalla. Nykyisin p-kresolia valmistetaan pääosin synteettisesti. Tärkein menetelmä on tolueenin sulfonointi väkevän rikkihapon avulla p-tolueenisulfonihapoksi ja muodostuvaa sulfonihappoa kuumennetaan natriumhydroksidin ja natriumsulfiitin kanssa yli 300 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu p-kresolia. Erittäin puhdasta tuotetta voidaan syntetisoida myös p-klooritolueenin emäshydrolyysillä tai hajottamalla p-symeenihydroperoksidia hapolla.
p-Kresolia käytetään hapettumisenestoaineiden ja stabilointiaineiden valmistukseen. Siitä valmistetaan suuria määriä kumin ja elintarvikkeiden hapettumisenestoaineena käytettävää 2,6-di-tert-butyyli-4-metyylifenolia eli butyloitua hydroksitolueenia. Muita p-kresolista valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa 2-tert-butyyli-4-metyylifenoli ja eräät väriaineiden valmistuksessa käytettävät yhdisteet ja novolakkahartsit.
Abalak (departementti)
Abalak on departementti Nigerin Tahouan alueella. Se sijaitsee Sahelin vyöhykkeen kuivassa ja köyhässä pohjoisosassa. Departementin pinta-ala on noin 20 000 neliökilometriä. Asukkaita on 108 800 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Departementin hallinnollinen keskus on Abalakin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Akoubounoun, Azèyen, Tabalakin ja Tamayan maalaiskunnat. Asukkaat ovat tuaregeja, fulbeja, hausoja ja arabeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito sekä vähäisessä määrin maanviljely. Nautoja, lampaita, vuohia, hevosia ja kameleja kasvatetaan myytäväksi Nigeriaan, Beniniin, Algeriaan ja Libyaan. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Naiset tekevät perinteisiä käsitöitä.
Wienin päärautatieasema
Wienin päärautatieasema (, lyh. "Wien Hbf") on rautatieasema Wienissä Itävallassa. Asema korvasi entisen Südbahnhofin pääteaseman kauttakulkuasemalla, joka yhdistää neljä Wieniin johtavaa päärautatielinjaa, jotka tulevat pohjoisesta, idästä, lännestä ja etelästä. Rautatieasema avattiin virallisesti 10. lokakuuta 2014, mutta kokonaisuudessaan kompleksin on tarkoitus valmistua vuoden 2015 aikana.
Wieniläinen kahvila
Wienerkafé on itävaltalainen kulttuuri-instituutio.
Ensimmäiset Wienin kahvilat avattiin 1600-luvun lopulla. Wienin kahviloiden loistoaikaa oli vuosisadanvaihde 1800/1900, jolloin siellä viettivät aikaa ja työskentelivät monet kirjailijat, kuten Arthur Schnitzler, Stefan Zweig, Peter Altenberg, Karl Kraus ja Hermann Broch. Vakioasiakkaisiin kuului tuolloin myös tunnettuja taiteilijoita, tieteilijöitä ja poliitikkoja, kuten Egon Schiele, Gustav Klimt, Adolf Loos, Theodor Herzl ja Alfred Adler.
Lokakuusta 2011 lähtien "Wienin kahvilakulttuuri" on kuulunut Itävallan kansalliselle listalle, josta valitaan Unescon Aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Wieniläiskahvilaa luonnehditaan paikaksi, "jossa saa häiriintymättä kuluttaa aikaansa, mutta laskussa on vain kahvi".
Wieniläiskahvilalle tyypillisiä piirteitä ovat marmorikantiset pöydät, Thonet-tuolit ja päivälehdet. Stefan Zweig kuvaili kahvilaa tietynlaiseksi instituutioksi, "oikeastaan demokraattiseksi klubiksi, joka on kaikille avoin halvan kahvikupin hinnalla, jossa vieras voi istua tuntikausia tuon tilauksensa äärellä, keskustella, kirjoittaa, pelata korttia, ottaa vastaan postinsa ja ennen kaikkea lukea runsaasti tarjolla olevia päivä- ja aikakauslehtiä."
Kielletyt kirjat
Kielletyt kirjat ovat kirjoja, jotka ovat syystä tai toisesta joutuneet sensuurin kohteeksi. Katolisen kirkon kieltämät kirjat luetteloitiin aikoinaan Index Librorum Prohibitorumiin.
Suomessa Kai Ekholm on julkaissut aihetta käsittelevät teokset "Kielletyt kirjat", "KIELLETYT", "Kielletyt kirjat" (uudistettu painos), 200-sivuisen Kielletyt kirjat -sivuston sekä väitöskirjan "Kielletyt kirjat 1944-46". Väitöskirja on myös julkaistu verkkoversiona.
Kielletyt kirjat -sivustolla on listattu sekä kiellettyä ulkomaista että kotimaista kirjallisuutta .
Nils-Eric Ringbom
Nils-Eric Ringbom (27. joulukuuta 1907 Turku — 13. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) säveltäjä, musiikkitieteilijä ja hallintomies.
Nils-Eric Ringbom opiskeli aluksi viulunsoittoa Leo Funtekin johdolla (1913–1926) ja sen jälkeen myös soitinnusta (1939–1944). Musiikkitieteen opintonsa hän suoritti Åbo Akademissa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi tutkielmallaan "Über die Deutbarkeit der Tonkunst" vuonna 1955. Hänen väitöskirjansa oli ensimmäinen suomalainen musiikkiteoreettis-esteettinen tutkimus.
Ringbom työskenteli viulunsoittajana Turun kaupunginorkesterissa vuosina 1927–1928 mutta siirtyi sittemmin Helsingin kaupunginorkesterin palvelukseen – ensin kirjastonhoitajaksi vuonna 1938 ja Ernest Pingoud’n jälkeen intendentiksi (1943–1970). Lisäksi hän hoiti monia musiikkielämän luottamustehtäviä ja työskenteli musiikkiarvostelijana ("Åbo Underrättelser", "Svenska Pressen", "Nya Pressen"). Hänen kirjallinen tuotantonsa on laaja, ja hänen kirjojaan on käännetty ruotsista muille kielille.
Säveltäjänä Ringbom edustaa lähinnä uusklassismia: hän sai virikkeitä Tulenkantajilta ja Paul Hindemithiltä. Hän piti useita sävellyskonsertteja (Turussa 1933, Helsingissä 1934, 1945, 1949, 1962, 1970 ja 1984). Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi sinfoniaa sekä laulusarjoja.
1960-luvun kokeelliseen musiikkiin Ringbom suhtautui torjuvasti. Niin kutsutut lastenkamarikonsertit saivat lisänimensä hänen kielteisestä arvostelustaan, jonka mukaan ensimmäisen konsertin lopputuloksena oli vain ”hillitöntä ja tarkoituksetonta lastenkamarimekkalaa”.
Nis-Eric Ringbomin tyttäriä ovat näyttelijät Susanna Ringbom ja Johanna Ringbom; hänen veljiään olivat taidehistorian professori Lars-Ivar Ringbom (1901–1971) ja kemisti Anders Ringbom (1903–1972). Lena Ringbom Lindén oli hänen sisarensa. Nils Brandt oli Ringbomin vävy, Susannan aviomies.
Jättiruoko
Jättiruoko ("Arundo donax") on nimensä mukaisesti isokokoinen heinäkasvi (heimo Poaceae). Sitä voidaan käyttää monivuotisena koristekasvina. Jättiruokoa pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Juurakko suomuinen, haarova, polveileva ja tukeva. Varsi 2-6 metriä korkea ja 1-1,5 cm halkaisijaltaan, haarautumaton, bambun tapainen. Lehdet 30-60 cm pitkiä ja 2-5 cm leveitä, kapenevat kärkeen päin lankamaisen ohuiksi. Kukinto on tähkämäinen huiskilo, yleensä sinipunainen. Yksikotinen. Jättiruoko kuuluu C4-kasveihin eli käyttää yhteyttämiseen C4-yhteyttämistä.
Jättiruoko on kotoisin välimereltä. Se suosii kosteita paikkoja mutta kasvaa hyvin myös kuivassa ja kaikenlaisessa maassa, tienvarsilla, joutomailla. Sitä käytetään myös aitakasvina.
Yhdysvalloissa kasvia käytetään sekä paperin että bioenergian raaka-aineena. Jättiruokoa käytetään monien puupuhaltimien, esim. oboen ja fagotin suuttimen, röörin tekemiseen, se muodostuu kahdesta vastakkain sidotusta ruokolehdykästä.
Vaulat
Vaulat ("Asarina") on naamakukkaiskasveihin (heimo Scrophulariaceae) kuuluva köynnöskasvisuku. Sen lajeja voidaan viljellä yksivuotisina koristekasveina.
Taponlehdet
Taponlehdet ("Asarum") on piippuruohokasvisuku (heimo Aristolochiaceae), jonka lajit ovat myrkyllisiä. Niitä viljellään monivuotisina koristekasveina ja ne sopivat maanpeitekasveiksi. Sukuun kuuluu noin 90 lajia, joista suurin osa esiintyy vain Aasiassa.
Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto
Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto on yksi Helsingin kaupungin virastoista. Viraston tehtäviin ‎kuuluu rakentamiseen ja rakennetun ympäristön hoitoon liittyvä neuvonta, valvonta ja lupakäsittely.‎ ‎Rakennusvalvontavirasto huolehtii rakennushankkeen sopeutumisesta ympäristöön sekä varmistaa ‎rakennusten oikean suunnittelun ja toteutuksen. Viraston vastuulla on vaalia hyvää kaupunkikuvaa.‎ Helsingin rakennusvalvonnan visio on: "Ennakkoluulotonta, jämäkkää ja oikea-aikaista rakentamisen ohjausta elävässä Stadissa." 
Rakennusvalvontavirastoon kuuluu kolme osastoa; rakennustekninen, kaupunkikuva- ja yleinen osasto. ‎Viraston kaupunkikuvaosasto vastaa lupahakemusten käsittelystä sekä neuvoo ja opastaa ‎rakentajia. Rakennusteknisen osaston vastuulla on rakennustyön viranomaisvalvonta. ‎
Rakennustoimintaa valvoo Helsingissä rakennuslautakunta. Rakennusvalvontavirasto on lautakunnan ‎alainen valmistelu- ja toimeenpanoelin. Kaupunginvaltuusto valitsee rakennuslautakuntaan yhdeksän ‎jäsentä nelivuotiskaudeksi. Virasto sijaitsee Kallion kaupunginosassa osoitteessa Siltasaarenkatu 13.
Silkkiyrtit
Silkkiyrtit ("Asclepias") kuuluvat oleanterikasvien heimon (Apocynaceae) alaheimoon Asclepiadoideae, joka aiemmin on tunnettu käärmeenpistonyrttikasvien heimona (Asclepiadaceae) . Suvun lajeja viljellään monivuotisina koristekasveina, leikkokasveina ja yhtä lajia, punasilkkiyrttiä ("A. curassavica"), huonekasvina .
HS Technik
HS Technik Motorsport on itävaltalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2002. Talli on kilpaillut mm Itävallan F3 Cup ja Formula 3 Euroseries-sarjoissa. Tallin kuljettaja Tom Dillmann voitti Saksan F3-sarjan mestaruuden vuonna 2010. Nykyään talli kilpailee Saksan F3-sarjassa HS Engineering nimellä.
Keltasoihtu
Keltasoihdukki eli keltasoihtu ("Asphodeline lutea") on monivuotinen ruoho heinäpuukasvien heimon ("Xanthorrhoeaceae") alaheimossa "Asphodeloideae", jota on aikaisemmin pidetty soihtukasvien heimona ("Asphodelaceae") (Stevens 2001-). Lajia viljellään monivuotisena koristekasvina eli perennana.
Kahvipensaat
Kahvipensaat ("Coffea") ovat matarakasvien heimoon ("Rubiaceae") kuuluva viljelykasvien suku. Luonnonvaraisena kahvipensaita kasvaa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla Afrikassa, Indonesiassa, Malesiassa ja Madagaskarilla. Nimi "coffea" tulee arabian kielen kahvia tarkoittavasta sanasta "qahwah".
Maailmassa on 124 kahvipensaslajia.
Tärkeimmät kaupalliset kahvilajit ovat arabica ("Coffea arabica") ja kongonkahvi eli robusta ("Coffea canephora"). Kolmas viljeltävä laji on liberiankahvi ("Coffea liberica").Maailman villinä kasvavista 124:stä kahvipensaslajeista ainakin 75 eli 60% on eri tavoin uhanalaisia; luku sisältää 13 kriittisesti vaarantunutta ja 40 vaarantunutta lajia. Myös "arabica" villinä kasvavassa muodossaan kuuluu uhanalaisiin lajeihin, mikäli ilmaston lämpeneminen otetaan huomioon.
35 lajia ei ole uhattuna. 14:n tilanne on tuntematon. Näistä 14:sta tuntemattomasta 9:ää ei ole tavattu vuoden 1940 jälkeen.
28% lajeista ei tavata miltään suojelualueelta. 45% lajeista ei ole talletettu mihinkään siemenpankkiin. Kaikkein uhanalaisimmista kahvilajeista vain alle neljäsosasta löytyy varmuuskopio siemenpankista. Kahvin siemeniä ei voi säilöä kylmäkuivauksella, mikä on siemenpankkien tavanomainen menetelmä.
Valkosoihtu
Valkosoihtu ("Asphodelus albus") on monivuotinen ruohokasvi heinäpuukasvien heimon ("Xanthorrhoeaceae") alaheimossa "Asphodeloideae" (aiemmin heimona "Asphodelaceae", soihtukasvit). Lajia viljellään perennana eli monivuotisena koristekasvina.
Tätä tummanvihreälehtistä vaaleakukkaista kasvia kasvoi antiikin taruston mukaan manalan niityillä. Kukat ilahduttivat kuolleiden sieluja. Kreikkalaiset omistivat kasvin kasvuvoiman jumalattarelle Demeterille ja hänen tyttärelleen Persefonelle, roomalaiset Saturnukselle. Myytit kertovat asphodeluksen mukuloita käytetyn kuolleiden ravintona Haadeksessa. Nälänhätien aikoihin niitä söivät myös elävät. Mukuloiden uskottiin parantavan myrkytyksiä. Kukkatertut olivat jumalkuvien koristeita (hastula regia). Välimeren maissa asphodeluksella ilmaistaan surua vielä tänäkin päivänä. Kansanuskomuksissa kasvin arvellaan karkottavan pahoja henkiä.
Merikeltatähti
Merikeltatähti eli asterikki ("Asteriscus maritimus") on mykerökukkaiskasvilaji, jota viljellään yksivuotisena kesäkukkana.
Jamalin piiri
Jamalin piiri () on kuntatason hallinnollinen alue Jamalin niemimaalla, Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan pohjoisosissa Pohjois-Venäjällä. Piirin pinta-ala (117  410 km) on suuri, mikä vastaa runsasta kolmasosaa koko Suomen alueesta. Kuntakeskuksena toimii Jar-Salein kylä piirin eteläosissa Obinlahden rannalla.
Kunnallispiiri rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Karanmereen, idässä ja etelässä Obinlahteen, lounaassa Priuralskin piiriin. Piiriin kuuluu myös muutamia Karanmeren ja Obinlahden saaria. Saarista suurin on Jamalin niemimaan pohjoispuolella sijaitseva Belyi.
Jamalin piirin pysyvien asukkaiden määrä oli vuoteen 2010 saakka kasvanut melko maltillisesti, erityisesti kun tilannetta verrataan autonomisen piirikunnan keskiosien aiemmin tuotantoon otettujen kaasukenttien alueisiin. Vuonna 1959 Jamalin piirissä asui 8 245, vuonna 1970 9 727, vuonna 1979 12 641, vuonna 1989 15 029 ja vuonna 2002 kaikkiaan 14 918 henkeä.
Piirin yhteenlaskettu asukasluku oli 2010 väestönlaskennan mukaan 16 310 henkeä. Jamalin piiri jakautuu paikallishallinnossa kuuteen maalaiskuntaan. Asukkaista 46 henkeä kirjattiin maalaiskylien (kuntien) ulkopuolella asuviksi (tällaisia voivat olla esimerkiksi porojensa mukana paikasta toiseen muuttavat taloudet). Maalaiskunnat ovat vuoden 2010 asukaslukuineen:
Jamalin piirissä sijaitsee lisäksi muun muassa Gazpromin syrjäinen, mutta merkitykseltään kasvava, arktinen Bovanenkovon tuotantotaajama, joissa työskentelee useita tuhansia ihmisiä. Tuotantotaajaman asukkaat ovat merityön tapaan töissä kausittain ja tyypillisesti kirjoilla muualla, eikä heitä siksi näy asukastilastoissa.
Petrokemian tuotannon laajeneminen tälle arktiselle alueelle paitsi lisää väestöä, myös muuttaa kansallisuusjakaumaa. Vielä 1989 väestönlaskennassa piirin suurin väestöryhmä oli yhä alkuperäisasukkaisiin kuuluvat nenetsit.
Seudulla on lukuisia maakaasu-, öljy- ja kaasukondensaattikenttiä, joista tunnetuimpiin kuuluu 2010-luvun alkupuolella avattu ja tuotantoon otettu Bovanenkovo, josta alkunsa saava 1 100 kilometrin maakaasun siirtoputkisto liittyy aiempaan kaasuputkiverkkoon Komin tasavallassa. 2010-luvun puolivälissä tuotantoon otettiin Novyi Portin (Novoportovskojen) öljy- ja kaasukenttä, josta öljyä kuljetetaan putkitse ensin 105 kilometriä pohjoiseen Mys-Kamennyin (Kamennyiniemi) kylän seudulle ja sieltä 10,5 kilometriä merellä arktiseen meriöljyterminaaliin. Jamalin piiri on kasvamassa erittäin merkittäväksi petrokemian raaka-aineiden tuotantoalueeksi; alueen luonnonrikkauksien tutkimus- ja tuotanto-oikeudet kuuluvat pääsääntöisesti Gazpromille, jonka Jamalin megaprojektin keskeinen osa on juuri Jamalin niemimaan ja sitä ympäröivän matalan merialueen tuotannon kehittäminen.
Kaasu- ja öljykenttien etsiminen ja käyttöönotto on edesauttanut liikenneyhteyksein kehittymistä. Arktiset olot tuovat kuitenkin haasteita liikenneväylien kunnossapidolle. Suurin osan piirin alueesta on taigaa tai subarktista tai arktista tundraa ilman valmiita tieyhteyksiä. Karameri on jäässä suurimman osan vuodesta.
Lemon Juice &amp; Glycerine
Lemon Juice & Glycerine on suomalainen tavaramerkki. Oy Transmeri Ab:n kehittämään ja valmistamaan tuotesarjaan kuuluu käsivoiteita ja käsisaippuoita. Lemon Juice & Glycerinen ensimmäinen tuote on lanseerattu kesäolympialaisissa 1952. Tuotteet sisältävät nimen mukaisesti sitruunaa ja glyseriiniä.
Kilpiangervo
Kilpiangervo ("Astilboides tabularis", syn. "Rodgersia tabularis") on iso- ja kilpilehtinen monivuotisruoho, joka kuuluu rikkokasvien heimoon (Saxifragaceae). Sitä viljellään kosteiden paikkojen koristekasvina.
Drivex
Drivex on espanjalainen pikkuformulatalli ja ajokoulu. Tallin perustivat vuonna 2005 Pedro de la Rosa ja Miguel Ángel de Castro. Talli on kilpaillut mm International GT Open-sarjassa, Espanjan GT mestaruussarjassa ja nykyään European F3 Open-sarjassa. Talli järjestää myös ajokoulutusta nuorille kuljettajille.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013 pelattiin Ottawassa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.
Turnauksen yhteydessä tehtiin myös uusi naisten jääkiekon yleisöennätys, kun Suomen ja Kanadan välistä alkusarjan ottelua oli katsomassa 18 013 katsojaa.
Lohko-A
Lohko-B
Ottelut
Ottelut
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n rankingiin.
Pääsarjan turnaus 
1. divisioona A-lohko
B-lohko 
2. divisioona A-lohko
B-lohko 
2. divisioonan karsinnat
Tähtiputket
Tähtiputket ("Astrantia") on suku sarjakukkaiskasvien heimossa. Suvun lajeista kolmea käytetään monivuotisina koristekasveina.
Piispanhatut
Piispanhatut ("Astrophytum") on kaktuskasvisuku (heimo Cactaceae), jonka lajeja käytetään huonekasveina (Räty ja Alanko 2004).
Piispanhattujen tieteellinen nimi tulee kreikan sanoista "aster" 'tähti' ja "fyton" 'kasvi'. Suvussa on neljä lajia. Kukinta kestää useita viikkoja.
Piispanhattujen luontaista levinneisyysaluetta ovat Etelä-Teksas sekä Pohjois- ja Keski-Meksiko.
Piispanhatut ovat tavallisesti yksittäin kasvavia, pallomaisia tai pylväsmäisiä, vihreitä ja usein pienten karvojen muodostamien täplien peittämiä. Suurimmat voivat saavuttaa 1,5 m:n korkeuden. Varren harjanteet ovat harvassa ja niitä on 4–10. Areolit eli kääpiöversot ovat kookkaita, lähekkäisiä, mutta selvästi erillisiä. Niissä on piikkejä tai ne puuttuvat; piikit ovat muodoltaan vaihtelevia.
Kukat sijaitsevat varren päässä ja ovat avoinna päivisin. Ne ovat suppilomaisia, kookkaita, keltaisia tai keltaisia ja punanieluisia. Kukkaperässä on teräväkärkisiä suomuja. Hedelmä on pallomainen, ei aivan mehevä, ja siinä on kuivia suomuja ja tiheä karvoitus. Hedelmä avautuu epäsäännöllisesti, ja kehälehdet jäävät siihen pysyvästi kuihtuneina. Siemenet ovat hatun muotoisia, kiiltäviä, ruskeanmustia. Siemenkuori on melkein sileä ja hilumin (siemenaiheen varren entinen kiinnittymiskohta) kohdalta sisäänpäin kääntynyt. Siemenet ovat 2,5 mm:n kokoisia.
Lähde: Räty ja Alanko 2004:31.
Edellisten lisäksi suvussa on Andersonin mukaan neljäskin laji: Korupiispanhattu ("Astrophytum asterias").
Kaitakello
Kaitakello ("Asyneuma limoniifolium", syn. "Campanula prenanthoides") on kellokasvilaji (heimo Campanulaceae), jota käytetään monivuotisena koristekasvina. Sitä tavataan luonnossa Yhdysvalloissa Oregonin ja Kalifornian välisellä alueella.
Sen tieteellisen nimen synonyymeja ovat myös "Asyneuma prenanthoides" ((Durand) McVaugh), "Campanula filiflora" (Kellogg) ja
"Campanula roezlii" (Regel).
Dorota Idzi
Dorota Stanisława Idzi (s. 8. toukokuuta 1966 Ścinawka Średnia) on puolalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän edusti seuratasolla CWKS Legia Warszawaa.
Idzi on lajinsa 23-kertainen MM-kisojen mitalisti, jonka lisäksi hän on voittanut 12 mitalia Euroopan-mestaruuskilpailuista. Hän voitti ensimmäisen kuudesta henkilökohtaisesta MM-mitalistaan vuonna 1988, jolloin hän sai Varsovassa pidetyistä kisoista kultaa. Idzi sai kultaa historian ensimmäisistä naisten Euroopan-mestaruuskilpailuista 1989 ja oli mukana myös Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa laji oli naisille ensimmäistä kertaa ohjelmassa, mutta jäi tuolloin 34-vuotiaana kuudennelletoista tilalle.
Ristikit
Ristikit ("Aubrieta") on ristikukkaiskasvien heimoon (Brassicaceae eli Cruciferae) kuuluva suku, ja sen eräitä lajeja viljellään monivuotisina koristekasveina.
Makaridja Sanganoko
Makaridja Sanganoko (s. 8. toukokuuta 1980) on norsunluurannikkolainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Sanganoko osallistui 4 × 100 metrin viestiin Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa Norsunluurannikko putosi alkuerissä. Hän oli vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuissa 100 metrillä neljäs ja 200 metrillä viides. Samana vuonna Sanganoko myös juoksi ennätysaikansa: 100 metrillä 11,17 sekuntia ja 200 metrillä 23,15. Hän pääsi 60 metrillä välieriin saakka sisäratojen MM-kisoissa 2003 juostuaan samoissa kisoissa ennätyksensä 7,39 s. Sanganoko kuitenkin putosi alkuerissä ulkokenttien MM-kilpailuissa samana vuonna 100 metrin matkalla.
Gabonpuu
Gabonpuu eli gaboninmahonki ("Aucoumea klaineana") on trooppinen puu tohtorinpuukasvien heimossa (Burseraceae). Sitä käytetään puutavaran tuottajana.
Kiiltopensas
Kiiltopensas ("Aucuba japonica") on puuvartinen kasvilaji kiiltopensaiden ("Aucuba") suvussa, joka nykysystematiikan mukaan kuuluu heimoon Garryaceae. Lajia käytetään koristekasvina.
Kivikkokilpiruoho
Kivikkokilpiruoho ("Aurinia saxatilis", syn. "Alyssum saxatile") on kaksi- tai monivuotisena koristekasvina viljelty ristikukkaiskasvi (heimo "Brassicaceae" eli "Cruciferae").
İlkay Gündoğan
İlkay Gündoğan (s. 24. lokakuuta 1990 Gelsenkirchen) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä, jonne hän siirtyi Borussia Dortmundista kesällä 2016.
Gündoğan aloitti ammattilaisuransa VfL Bochumin kakkosjoukkueessa, jossa pelasi kaksi ottelua. Kausilla 2009–2011 hän pelasi 1. FC Nürnbergissä 48 liigaottelua, joista 47 korkeimmalla sarjatasolla. Kausien 2011–2016 aikana hän pelasi Dortmundissa 105 Bundesliigaottelua ja teki kymmenen maalia. Hän voitti Bundesliigan ja Saksan cupin mestaruudet kaudella 2011–2012 sekä Saksan supercupin 2013. Mestarien liigassa hän sijoittui toiseksi kaudella 2012–2013. Manchester Cityssä Gündoğan voitti Valioliigan ja Liigacupin kaudella 2017–2018.
Saksan maajoukkueessa Gündoğan teki ensiesiintymisensä 26. toukokuuta 2012, kun joukkue hävisi ystävyysottelussa Sveitsille 3–5. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 14. elokuuta 2013, kun Saksa pelasi 3–3-tasapeliin päättyneen ystävyysottelun Paraguayta vastaan. Hän kuului Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012, muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailujen 2014 ja EM-kilpailujen 2016 aikaan hän oli loukkaantunut.
Ukinkaktus
Ukinkaktus ("Espostoopsis dybowskii") on huonekasvina viljelty kaktuskasvi (Cactaceae).
Ukinkaktusta tavataan Brasiliassa Pohjois-Bahiassa Se on "Espostoopsis"-suvun ainoa laji.
Luonnossa ukinkaktus kasvaa matalaksi pensaaksi, joka haarautuu tyvestään useaksi pystyksi varreksi, joita peittää vaalea karva. Korkeutta niillä on 2-4 m. Varret ovat pitkittäisharjanteisia, matalia harjanteita on 20-28. Kussakin areolissa on kellertävää villamaista karvaa ja runsaasti valkoisia karvoja. Keskuspiikkejä on kaksi tai kolme ja ne ovat keltaisia, 2-3 cm pitkiä. Säteittäispiikkejä on runsaasti, ja ne ovat lyhyitä, hentoja ja areolin karvojen kätköissä. Kasvin kukinnan lähestyessä varren sivulle syntyy villamaisen karvan peittämiä kefalioita, joihin kukat kehittyvät. Ne avautuvat öisin ja ovat kapean putkimaisia - kellomaisia, valkoisia ja n. 4 cm:n mittaisia. Hedelmä on leveän munamainen, väriltään vaaleanpunainen, malto on valkoista. Siemenet ovat mustia, enemmän tai vähemmän päärynän muotoisia ja kyhmypintaisia.
Marc-André ter Stegen
Marc-André ter Stegen (s. 30. huhtikuuta 1992 Mönchengladbach, Nordrhein-Westfalenin osavaltio, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa FC Barcelonaa. Hän on joukkueen tämänhetkinen ykkösmaalivahti.
Ter Stegen liittyi Borussia Mönchengladbachiin jo 4-vuotiaana. Bundesliiga-debyyttinsä hän teki 18-vuotiaana huhtikuussa 2011 ja pian hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi joukkueessa kaiken kaikkiaan neljän kauden ajan pelaten 108 liigaottelua.
Kesällä 2014 Ter Stegen siirtyi FC Barcelonaan Espanjan La Ligaan. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä Barcelonan maalilla ystävyysottelussa Recreativo Huelvaa vastaan. Hän loukkasi selkänsä Barcelonan harjoituksissa elokuussa, mikä viivästytti hänen virallista debyyttiään. Barcelonan toinen maalivahti Claudio Bravo sai aseman joukkueen ykkösvaihtoehtona Espanjan liigaan ter Stegenin torjuessa cup-pelit. Ensimmäisen virallisen pelin Barcelonalle ter Stegen pelasi syyskuussa 2014 Mestarien liigassa kyproslaista APOEL:ia vastaan voittaen 1-0. Ter Stegen on voittanut Barcelonan maalilla Mestarien liigan kerran kaudella 2014–2015, Espanjan cupin kahdesti kausilla 2014–2015 ja 2015–2016, Euroopan supercupin kaudella 2015–2016 ja La Ligan kolmesti kausina 2014–2015, 2015–2016 sekä 2017–2018.
Ron-Robert Zieler
Ron-Robert Zieler (s. 12. helmikuuta 1989 Köln, Nordrhein-Westfalenin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigan VfB Stuttgart:ia.
Sven Bender
Sven Bender (s. 27. huhtikuuta 1989 Rosenheim, Baijerin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka edustaa Saksan Bundesliigan Bayer Leverkusenia. Hänellä on kaksoisveli Lars Bender, joka pelaa myös Bayer Leverkusenissa.
Julian Draxler
Julian Draxler (s. 20. syyskuuta 1993 Gladbeck, Nordrhein-Westfalenin osavaltio, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ligue 1ssa pelaavaa Paris Saint Germainia.
Draxler liittyi Schalken junioriakatemiaan vuonna 2001. 17-vuotiaana hän debytoi Bundesliigassa Hamburger SV:tä vastaan. Hän siirtyi Schalkesta elokuussa 2015 viisivuotisella sopimuksella Wolfsburgiin seuran ennätyssummalla, noin 36 miljoonalla eurolla. Vuodenvaihteessa 2016–2017 hän siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin.
Draxler on vuoden 2018 MM-kilpailujen päätyttyä pelannut Saksan maajoukkueessa 46 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Limaskasaniainen
Limaskasaniainen ("Azolla filiculoides") on veden pinnalla kasvava saniaislaji kellussaniaiskasvien heimossa. Sitä pidetään akvaariokasvina .
Atsorella
Atsorella ("Azorella trifurcata") on sarjakukkaiskasvi (heimo Apiaceae eli Umbelliferae), jota kasvatetaan monivuotisena koristekasvina.
Atsorella on matala, patjamaisesti leviävä maanpeitekasvi, jonka nahkeapintaiset lehdet muodostavat kauniita ruusukkeita. Se sopi istutettavaksi laattojen ja kivien väliin, muurien päälle sekä kivikkoon. Kasvi kestää vähäistä tallusta: jalanjäljet painuu kasvustoon, mutta lehdet nousevat hetken kuluttua takaisin ylös. Lehdet ovat kiiltävän tumman vihreät, ne saattavat pysyä osin vihreinä talven yli.
Atsorella viihtyy aurinkoisessa kasvupaikassa, missä kasvualusta on läpäisevä hiekkamulta. Se sietää hyvin kuivuutta, muttei talvimärkyyttä. Atsorella kukkii heinäkuussa keltaisin kukin. Kasvia lisätään jakamalla.
Atsorienkello
Azorienkello ("Azorina vidalii", syn. "Campanula vidalii") on huonekasvina viljelty kellokasvi. Se on sukunsa "Azorina" ainoa laji.
Sokka irti (kappale)
"Sokka irti" on rap-artisti Cheekin toinen single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan "Sokka irti" kappale vuodelta 2012. Kappale kuultiin ensimmäisen kerran YleX -radiokanavalla 21. maaliskuuta 2012 ja se julkaistiin digitaalisesti 2. huhtikuuta 2012. Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. "Sokka irti" nousi parhaimmillaan sijalle kolme Suomen virallisella singlelistalla. Kappale valittiin viralliseksi kesähitiksi The Voicen äänestyksessä.
Tamperelainen rap-artisti Majuri julkaisi 11. elokuuta YouTube-kanavallaan "Sonni irti (Sokka irti Bootleg Hoodrat Remix Freestyle)" -nimisen remixin, jolla hän vierailee räppäämässä.