hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Niko Kari
Niko Kari (s. 6. lokakuuta 1999 Hyvinkää) on suomalainen autourheilija. Häntä pidetään yhtenä Suomen lahjakkaimmista nuorista kuljettajista. Kari asuu Tuusulassa. Kaudella 2015 Kari kilpaili uudessa Pohjois-Euroopan SMP Formula 4 -sarjassa voittaen mestaruuden.. Kaudeksi 2016 Kari siirtyi ajamaan Euroopan Formula 3 -sarjaan Motopark-tallin väreissä. Kaksijakoisesti sujunut kausi päättyi sarjan 10. sijaan. Kari pääsi myös ajamaan Koiranen GP:n GP3-autolla kaksi osakilpailua ja siirtyi vakituisesti GP3-luokkaan kaudeksi 2017 Arden International -talliin.
Kari aloitti kartingin vuonna 2009 ja ajoi ensimmäisen kilpailunsa seuraavana vuonna. Vuodet 2010–2013 hän kilpaili eri Suomen karting-luokissa ja vuonna 2014 ensimmäistä kertaa ulkomaisessa sarjassa, KF European -sarjassa. Suomen autourheiluliitto AKK-Motorsport valitsi Karin vuoden parhaaksi karting-kuljettajaksi vuosina 2013 ja 2014.
Kaudeksi 2015 Kari siirtyi ensimmäiseen formulaluokkaansa, Koiranen Motorsportin järjestämään uuteen SMP Formula 4 -sarjaan. Syyskuussa 2015 Kari varmisti sarjan mestaruuden. Hän voitti kauden aikana seitsemän kilpailua ja sijoittui palkintokorokkeella 19 kilpailussa 21:stä.
Joulukuussa 2015 Kari liittyi maineikkaaseen Red Bullin nuorten kuljettajien ohjelmaan, mutta sai sieltä potkut syksyllä 2017.
Kaudella 2016 Kari ajoi Euroopan Formula 3 -sarjassa Motopark-tallissa kauden tulokkaana. Kari oli huhtikuussa Ranskassa ajetussa debyyttikilpailussaan kahdeksas. Toisessa lähdössä hän sijoittui 16:ksi oltuaan mukana pienessä kolarissa. Sateen liukastamassa Hungaroringillä ajetussa kolmannessa lähdössä Kari sijoittui Volkswagenillaan kahdeksannelle sijalle. Imolan ensimmäisessä lähdössä Kari lähti toisesta ruudusta kilpailuun, mutta onnistui ohittamaan uusintalähdössä kilpailua johtaneen Lance Strollin ja ajoi kilpailun voittoon ollen muilla palkintosijoilla neljästi. Loppupisteissä Kari oli kymmenes.
Elokuussa 2016 Kari osallistui GP3-sarjaan Belgian osakilpailun ajaksi. Hän ajoi Koiranen GP -tallissa. Ensimmäisessä lähdössä Kari joutui keskeyttämään rengasrikkoon ja toisessa lähdössä hän sijoittui 14:ksi.
Kaudeksi 2017 Kari sai vakituisen paikan GP3-sarjaan. Hän ajoi Arden International -tallissa. Kari ajoi ensimmäisen voittonsa Abu Dhabin kilpailussa. Kauden jälkeen Arden ilmoitti ettei Kari jatka tallissa seuraavana vuonna.
Tammikuussa 2018 Kari sai paikan GP3-talli MP Motorsportista.
Kari pääsi 2018 syyskuussa ajamaan loppukaudeksi F2-luokan MP Motorsport -talliin. Tammikuussa 2019 tiedotettiin Karin saaneen uuden päätukijan, Head Invest Oy:n, joka sopimus takaa hänen uransa jatkumisen, kun Karin edellinen päätukija Wihuri Oy sanoi pääsponsorisopimuksen irti.
Adel Abidin
Adel Abidin (s. 1973 Bagdad, Irak) on mediataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä. Abidin käsittelee taiteessaan kulttuurien kohtaamisia ja ennakkoluuloja, usein myös huumorin ja satiirin keinoin.
Taiteilijan ammatti on ollut Abidinin mielessä jo alakouluiästä asti. Esikuvana hänellä oli isän ystävä, tunnettu irakilainen taidemaalari Hafuth El-Durubi. Pääsy kuvataideakatemiaan olisi vaatinut liittymistä Baath-puoluen jäseneksi. Perhe vastusti tätä ajatusta. Abidin päätti seurata kakkosvaihtoehtoaan ja aloitti taloustieteen opinnot Mansourin yliopistossa vuonna 1990. Hän valmistui teollisen johtamisen koulutusohjelmasta 1994.
Vuonna 1996 Bagdadin taideakatemia avattiin kaikille. Adel Abidin aloitti opiskelun maalausosastolla ja valmistui vuonna 2000. Abidin itse kertoo saaneensa vaikutteita muun muassa seuraavilta taiteilijoilta: Salah El-Qaragol, Ismael Fatah El-Turk ja Jawal Sadim. Opiskeluaikana Bagdadissa Adel Abidin saavutti 3. sijan Nuori kuvanveistäjä -kilpailussa 1999. Vuonna 2002 hän voitti Young Iraqi Artist -kilpailun.
Vuonna 2003 hän aloitti maalausopinnot Helsingin Kuvataideakatemiassa ja valmistui mediataiteen laitokselta vuonna 2006.
Adel Abidin on saanut Suomessa useita apurahoja, muun muassa vuonna 2003 apurahan Valtion taidetoimikunnalta ja vuosiksi 2012–2017 viisivuotisen työskentelyapurahan.
Enzo Cucchi
Enzo Cucchi (s. 14. marraskuuta 1949 Morro d'Alba, Ancona, Italia) on italialainen taidemaalari. Hän on Francesco Clementen, Mimmo Paladinon, Nicola De Marian ja Sandro Chian ohella yksi merkittävimpiä italialaisen transavantgarden edustajia. Cucchin töitä on useiden taidemuseoiden kokoelmissa, esimerkiksi Museum of Modern Art -museossa New Yorkissa ja Tate Modern -museossa Lontoossa. Enzo Cucchi asuu ja työskentelee Roomassa sekä Anconassa.
Suomessa Cucchin töitä on ollut esillä vuonna 2009 Espoon modernin taiteen museossa Emmassa, suuressa piirustuksista koostuvassa näyttelyssä Sara Hildénin taidemuseossa vuonna 1995 ja gallerianäyttelyssä Helsingissä vuonna 1990.
Pitkäjärvi (Tammela)
Pitkäjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee kolme suo- ja metsäojaa. Yhden kautta pohjoisesta laskee sekä Lunkinjärven että Munalammin kautta virtaavien Okslammin ja Tahjanjärven vedet. Toisen kautta etelästä laskevat Lautaportaanjärven vedet. Järven luusua sijaitsee sen lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 2,5 kilometriä pitkä Latoniitunoja, joka laskee voimakkaasti meanderoiden Ilojärveen.
Järven rantaviiva on 4,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Länsirannalla on suota. Järven pohjoispuolelta kulkee ohitse Pätinkiharjun ja Tujunninharjun väliinjäävä katkeileva jakso. Järven pulleasta kohdasta erkanee pohjoiseen yli 700 metriä pitkä Kiiskilahti ja itään työntyy hyvin kapeana salmena Rimpin lahdenperä. Järvessä on viisi pientä luotoa. Rannoille on rakennettu noin 29 loma-asuntoa ja kahdeksan kiinteää asuntoa, joille pääsee seututieltä 283 ja yhdystieltä 2846. Rannalla sijaitsee Pätinkiharjun vedenottamo.
Järven tilaa on seurattu vuodesta 1965 asti. Se on nykyään lievästi rehevöitynyt ja näkösyvyys on heikentynyt 1990-luvulta saakka. Järven ympäristö muodostaa osan ensimmäisen luokan pohjavesialueesta ja sen etelärannalla sijaitseekin vedenottamo. Alueelle ollaankin rakentamassa viemäröintiverkkoa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pitk järvi”.
Munalammi
Munalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Lampi on 100 metriä pitkä ja alle 50 metriä kapea suolampi, joka on jäänne umpeenkasvavasta suuremmasta lammesta. Sen läpi virtaa 1,8 kilometriä pitkä Okslammista ja Tahjanjärvestä alkuunsa saava suo-oja Pitkäjärveen. Lampi on rakentamaton ja sen läheltä kulkee metsäautotiet, joille pääsee yhdystieltä 2846.
Lunkinjärvi
Lunkinjärvi on Kanta-Hämeessä Forssassa ja Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 116 hehtaaria ja sen pituus on 2,3 kilometriä ja leveys 900 metriä. Järveen laskee suo- ja metsäojia, joista yhden kautta laskee Lunkisuolla sijaitsevan Paattilammin vedet. Seutu on Tammelan ylänköä, jossa harjut kulkevat pääasiassa kaakko-luode-suuntaisina. Lunkinharjun ja Tujunninharjun muodostama harjujakso patoaa järven pohjoispuolelleen. Järven luusuasta, joka sijaitsee järven kaakoisrannalla, saa alkuunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Pitkäjärveen. Se seuraa Tujunninharjua kaakkoon, kunnes se oikaisee ennen Valkeavuorta sen linjan yli Pitkäjärveen.
Järven rantaviiva on 8,6 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsä- ja suomaastoa. Ranta mutkittelee ja siinä vuorottelevat pyöreäpohjaiset lahdelmat ja mäkiset ja terävät niemet. Järvessä on kahdeksan pientä saarta, joista Lunkinturpeen saareen on rakennettu. Forssan ja Tammelan välinen raja kulkee niin, että suurin osa järveä kuuluu Tammelaan. Rajan kulmaus sijaitsee järven selällä olevassa Lunkinturve nimisessä saaressa. Rannoilla sijaitsee 56 loma-asuntoa.
Lunkijärven vesi on kirkasta ja sen luokitellaan karuksi ja lähdepohjaiseksi järveksi. Veden laatu on erinomainen, mutta näkösyvyys on heikentynyt viime aikoina. Järven läntinen osa on hieman rehevöitynyt. Järveä ei tarvitse hoitokalastaa, sillä kalakannan jakaumat ovat terveellä pohjalla. Läheiset harjut, joista osa järven vedestä on peräisin, on ensimmäisen luokan pohjavesialueita. Haja-asutuksen, mikä koostuu vain loma-asutuksesta, ei käsittele likavesiää ja siksi alueelle suunnitellaan viemäriverkostoa.
Vuonna 2012 suoritettiin järvellä koekalastus. Sen mukaan järven pieni kalakanta muodostuu tavallisista kalalajeista: ahven, särki, siika, hauki ja kiiski. Yleisimmät lajit lukumäärältään ja elopainoltaan olivat ahven ja särki. Osa hauista ovat varsin suuria. Järveen on istutettu vuosittain siikaa, joka menestyy siinä hyvin. Vahva rapukanta on tuhoutunut rapuruton takia.
Järven itäpään alueita on vallattu geologisia tutkimuksia silmällä pitäen. Kalliossa on kultaa ja arseenia kohonneina pitoisuuksina.
Paattilammi (Forssa)
Paattilammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Järveen laskee useita suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 800 metriä pitkä Lunkinsuon läpi kulkeva laskuoja Lunkinjärveen.
Järven rantaviiva on 0,59 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rantojen läheisyyteen on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille pääsee metsäautoteitä myöten seututieltä 283.
Neil Druckmann
Neil Druckmann on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, luova ohjaaja ja ohjelmoija. Hän on työskennellyt videopelikehittäjä Naughty Dogille vuodesta 2007 alkaen. Druckmann on käsikirjoittanut pelit "" (2009) ja "" (2016) sekä kirjoittanut että ohjannut pelin "The Last of Us" (2013).
Berit Talpsepp-Jaanisoo
Berit Talpsepp-Jaanisoo (s. 1984, Tartto) on virolainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Suomessa. Hänen teoksiaan on esimerkiksi Heinon kokoelmassa ja Kiasman kokoelmissa.
Bruno Lönnberg
Karl Bruno Lönnberg (s. 1940) on suomalainen tekniikan tutkija ja Åbo Akademin emeritusprofessori. Hän oli vuodesta 1983 kemiallisen puunjalostustekniikan professori ja tutki kotimaisten puulajien käyttöä kuitujen raaka-aineena, puun delignifiointia sekä mekaanista hiontaa.
Hän sai tekniikan tohtorin arvon 1977 ja nimitettiin puunjalostustekniikan dosentiksi vuosiksi 1979–1983. Hän oli vt. professori 1982–1983 ja professori 1983–2005. Hän oli dekaani 1990–1991.
Ennen yliopistouraansa hän työskenteli Tampellan tutkimuskeskuksessa, 1967–1971 tutkimusapulaisena, 1971–1976 apulaisosastopäällikkönä, 1976–1980 osastopäällikkönä sekä tutkimuspäällikkönä 1980–1983 Keskuslaboratoriossa (KCL). Hän oli vierailevana tutkijana Montrealissa 1988–1989.
Galeaspida
Galeaspida on hävinnyt luokka, joka kuului leuattomiin kaloihin. Nämä kalat elivät siluurikaudelta devonikaudelle noin 430–370 miljoonaa vuotta sitten. Niiden päätä peitti paksu panssari, joka oli yleensä joko hevosenkengän tai soikean muotoinen. Suuaukko oli iso. Kidusten aukko ja suuaukko sijaitsivat kokonaan alapuolella. Kaloilla oli vain takaevä. Ne ovat saattaneet sukeltaa merenpohjaan asti. Ne elivät meren rannikoiden matalissa vesissä ja niitä esiintyi Kaakkois-Aasiassa. Luokkaan kuuluvia ryhmiä ovat Huanaspidiformes, Polybranchiaspidiformes ja Eugaleaspidiformes. Galeaspida muistuttaa kilpikaloja.
Taneli Rautiainen
Taneli Rautiainen (s. 1983) on suomalainen kuvataiteilija. Rautiainen valmistui taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2008.
Rautianen on työssään kiinnostunut valosta ja äänestä materiaaleina. Vuonna 2012 Rautiainen voitti yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa Porvoon taidetehtaan alueen taidekilpailun teoksella "Asetelma kaupunkitilassa".
Rautiaisen töitä on ollut esillä muun muassa Kluuvin galleriassa ja Amos Andersonin taidemuseossa, Mäntän kuvataideviikoilla ja Kiasmassa.
Danny Kristo
Daniel "Danny" Kristo (s. 18. kesäkuuta 1990 Eden Prairie, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa AHL:ssä pelaavaa New York Rangersin farmiseuraa, Hartford Wolf Packia. Pelipaikaltaan oikeakätinen Kristo on oikea laitahyökkääjä. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 89 kilogrammaa.
Kristo on Montréal Canadiensin toisen kierroksen 56. varaus vuodelta 2008. Kaudella 2012–2013 Kristo debytoi AHL:ssä Canadiensin farmiseuran Hamilton Bulldogsin paidassa. Heinäkuussa 2013, ilman NHL-debyyttiään, Kristo siirtyi New York Rangersin organisaatioon, jossa hän on päässyt pelaamaan vain farmijoukkue Hartford Wolf Packissa.
Kristo voitti vuonna 2010 Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen kanssa kultaa nuorten MM-kilpailuista Kanadasta. Aikuisten jääkiekkomaajoukkueen kanssa Kristo saavutti pronssia vuoden 2013 MM-kisoista. Hän teki turnauksessa tehot 1+2=3.
Kriston pikkuserkku on Porin 
Ässissä Liigaa pelaavaa Ben Blood.
Luhangan talvikirkko
Luhangan talvikirkko on Luhangassa sijaitseva arkkitehti Einari Teräsvirran suunnittelema ja 1957–1958 rakennettu tiilinen, torniton, viistokattoinen pitkäkirkko. Rakennuksen eteläpäädyssä on viistokattoinen seurakuntasali, johon liittyy tasakattoinen siipirakennus. Seurakuntasali voidaan liittää kirkkoon paljeovet avaamalla. Säleiköllä peitetyt ikkunat ovat kirkon länsipäädyn yläosassa, pohjoisen alttaripäädyssä on myös kapea ikkuna. Istumapaikkoja kirkossa on 250 hengelle. Kirkossa ei ole kelloja. Sivuseinällä on Luhangan vanhan kirkon entinen alttaritaulu, G. F. Blomin 1846 maalaama "Ehtoollisen asettaminen".
Eino Haarla
Eino Toivo Rafael Haarla, ent. "Harberg" (9. maaliskuuta 1896 Korpilahti – 24. huhtikuuta 1938 Vaajakoski, Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen Tampereella asunut tehtaanjohtaja ja järjestöjohtaja.
Haarlan vanhemmat olivat kauppaneuvos Toivo Rafael Valdemar Haarla ja Ruusa Keskinen. Hänen setänsä oli kirjailija Lauri Haarla. Haarla kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916 ja osallistui kansalaissotaan kenraali Lauri Malmbergin adjutanttina. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.
Haarla toimi jonkin aikaa Vapaussodan Rintamamiesliiton puheenjohtajana. Hän oli mukana 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen toiminnassa ja organisoi kesällä 1930 yhdessä Aamulehden toimitussihteerin Eero Rekolan kanssa useita muilutuksia ja muilutusyrityksiä Tampereen seudulla. Tätä toimintaa rahoitti Eino Haarlan isä kauppaneuvos Rafael Haarla. Tunnetuin Haarlan järjestämistä muilutuksista oli Tampereen sosiaalidemokraattisen pormestarin ja eduskunnan varapuhemiehen Väinö Hakkilan kyyditys Tampereelta Lapuan kautta Kuortaneelle 17. – 18. heinäkuuta 1930. Muilutuksen aikana Hakkilaa pahoinpideltiin ja häntä istutettiin muurahaispesässä. Hakkila pääsi kuitenkin pakenemaan sieppajiltaan.
Haarla toimi tehtaanjohtajana Haarla-yhtymässä. Hän kuoli 1938 sairauskohtaukseen ollessaan kalastusmatkalla. Haarla-yhtymän johtoon tuli Rafael Haarlan kuoleman jälkeen Eino Haarlan nuorempi veli diplomi-insinööri Lauri Haarla (1897–1966).
Eino Haarla oli naimisissa vuoteen 1936 saakka Elma Kaarin Laurilan (1901–1936) kanssa ja sen jälkeen Ester Pirilän (s. 1900) kanssa. Haarlan poika hänen ensimmäisestä avioliitostaan on toimitusjohtaja ja kokoomuksen entinen kansanedustaja Pekka Haarla.
Liisa Lounila
Liisa Lounila (s. 1976, Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän asuu Helsingissä mutta on oleskellut ja työskennellyt useita jaksoja New Yorkissa.
Lounila tekee sekä liikkuvan kuvan teoksia että maalauksia ja esineteoksia. Hän on hyödyntänyt valokuva- ja videoteoksissaan erilaisia tekniikoita, jotka tuovat katsojan mukaan teoksen maailmaan: puna-viherlaseilla katsottavia anaglyfisiä kolmiulotteisia kuvia, View-Master-stereokuvia sekä liikkuvan kuvan “temps mort” -efektiä, jossa kamera tuntuu kiertävän pysäytettyä kohdetta.
Perinteisten maalausten lisäksi Lounila tunnetaan muun muassa glitter-maalauksistaan. 2010-luvulla hän on esitellyt näyttelyissä hopeoituja ja palladiumilla päällystettyjä arkisia esineitä – esimerkiksi elintarvikkeiden kertakäyttöpakkauksia, kenkiä ja asusteita sekä seiniin liisteröityjä julistepinoja. Lounilan taiteen estetiikkaa on kuvattu nostalgiseksi ja surumieliseksi. Hän on kiinnostunut "elämää suuremmista" tunteista, kapinallisuudesta, tyhjyydestä ja tiedostamattomista kokemuksista.
Liisa Lounila on esiintynyt yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Paulon säätiö kutsui hänet pitämään näyttelyn Kuvataideakatemian galleriassa 2002. Näyttelyn kuratoi Leevi Haapala.
Lounila edusti Suomea Venetsian biennaalissa vuonna 2003 Pohjoismaisessa paviljongissa. Näyttelyn nimi oli "Devil-may-care". Vuonna 2014 Lounila oli Carnegie Art Award -palkintoehdokkaana. Lounila teki Helsingin kaupungin tilauksesta muotokuvan entisestä apulaiskaupunginjohtajasta Hannu Penttilästä 2015. Teos on muodoltaan video, ja se sijoitettiin Helsingin kaupungintalolle.
Liisa Lounila on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2005. Hän opiskellut myös elokuvateoriaa Helsingin yliopistossa sekä taidetta Lontoon Slade School of Fine Artissa.
Amanda Kessel
Amanda Kessel (s. 28. elokuuta 1991 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. 165 senttimetriä pitkän ja 64 kilogrammaa painavan Kesselin pelipaikka on keskushyökkääjä. Hän kuuluu Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueeseen. Kessel edusti Minnesotan yliopiston joukkuetta vuodet 2010–2013 ja pelaa kaudella 2017–2018 NWHL-seura Metropolitan Rivetersissä.
Kessel on kuulunut Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueeseen vuodesta 2010 alkaen. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa MM-kilpailuista Yhdysvalloista ja seuraavana vuonna tuli maailmanmestaruus MM-kilpailuista Kanadasta. Toisen maailmanmestaruutensa hän voitti vuoden 2017 kotikisoista. Kessel oli mukana myös vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa Yhdysvallat saavutti hopeaa. Kessel teki turnauksessa pelaamassaan viidessä ottelussa tehot 3+3=6. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 hän voitti kultaa
Kesselin isoveljet Phil ja Blake Kessel ovat myös ammattilaisjääkiekkoilijoita. Olympiamitalisti Phil pelaa NHL:ää Pittsburgh Penguinsissa ja Blake pelaa SM-liigaa Ilveksessä. Sisarusten serkku, MM-mitalisti David Moss pelaa NHL:ää Arizona Coyotesin riveissä.
Johanna Lecklin
Johanna Lecklin (s. 1972) on suomalainen nykytaiteilija. Hänen teoksensa ovat videoita, valokuvia sekä liikkuvaa kuvaa hyödyntäviä installaatioita.
Johanna Lecklin on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2003 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Hän on aloittanut jatko-opinnot molemmissa oppilaitoksissa.
Johanna Lecklin on esitellyt teoksiaan näyttelyissä vuodesta 1996. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti vuonna 1999 Helsingissä. Lecklinin teoksia on esitelty useissa kansainvälisissä näyttelyissä sekä elokuva- ja videofestivaaleilla.
Johanna Lecklinin teos "Storycafé" kuuluu Kiasman kokoelmiin.
Castelraimondo
Castelraimondo on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunta sijaitsee Potenzajoen varrella.
Kaupunki linnoitettiin 1300-luvulla. Nykyään linnoituksesta ja keskiaikaisesta rakennuskannasta on jäljellä linnan vartiotorni "Il Cassero" sekä vähän linnan muuria. Vanha rakennuskanta on tuhoutunut sodissa ja maanjäristyksissä. Kaupunkia on myös uudistettu paljon rakentamalla uutta vanhojen talojen tilalle.
Yamaguchi Falcão
Yamaguchi Falcão Florentino (s. 24. joulukuuta 1987 São Mateus, Espírito Santo) on brasilialainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 181 senttimetriä pitkä ja 77 kilogrammaa painava vasenkätinen Falcão edustaa Golden Boy Promotions -tallia ja kilpailee raskaassa keskisarjassa.
Falcão voitti amatöörinyrkkeilijänä pronssia raskaasta keskisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia Pan-Amerikan kisoista Guadalajarasta.
Lokakuussa 2013 Falcão teki ammattilaissopimuksen Golden Boy Promotionsin kanssa ja otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa tammikuussa 2014 Argentiinan Martin Fidel Ríosia vastaan. Falcão diskattiin tuossa ottelussa. Hänellä on tuon ottelun jälkeen ollut neljä ammattilaisottelua, jotka kaikki hän on voittanut. Voitoista kaksi on tullut tyrmäyksellä.
Falcãon pikkuveli Esquiva Falcão on myös olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilijä. Hän kilpailee ylemmässä välisarjassa.
Yusuf Bari-Bari
Yusuf Mohamed Ismail Bari-Bari (k. 27. maaliskuuta 2015) oli somalialainen diplomaatti. Hän toimi maansa suurlähettiläänä Sveitsiin ja pysyvänä YK-edustajana Genevessä. Bari-Bari kuoli, kun Al-Shabaab toteutti Mogadishun Maka-Mukarramah-hotellissa itsemurhapommituksen ja aloitti tulitaistelun. Väkivaltaisuuksissa kuoli ainakin 21 ihmistä.
Bari-Bari toimi ssa vuodesta 2008. Hän eteni sieltä an New Yorkiin ja sai kansainvälistä tunnustusta työstään ihmisoikeuksien hyväksi.
Luodon kirkko
Luodon kirkko () on Luodossa sijaitseva Jacob Rijfin suunnittelema uusklassismia edustava, vuosina 1785–1787 rakennettu puinen, sisäviisteinen ristikirkko. Tuomas Rijfin 1783 laatimien piirustusten tultua hylätyiksi yli-indentendinvirastossa seurakunta ei alkanut toteuttaa sieltä saamaansa kivikirkon suunnitelmaa, vaan ryhtyi rakentamaan Jacob Rijfin suunnitelman pohjalta puukirkkoa ilman lupaa. Kirkko valmistui 1789. Kirkon attikan yläpuolella on kahdeksankulmainen kuputorni ja sen päällä lyhty, kirkon kellot ovat vuosilta 1789 ja 1805. Sisäseinillä on pilasterit ja kaari-ikkunat, sakaroissa on ulkona aumakatot, kun taas sisäkatossa on tynnyriholvi ja ristikeskuksessa pendentiivin ja kalotin muodostama kupoli. Kirkon esikuvana on tyylillisesti ollut viisi vuotta aiemmin valmistunut Tukholman Aadolf Fredrikin kirkko, johon Jacob Rijf oli tutustunut. Kirkko on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan, istumapaikkoja siellä on 700 hengelle. Urut ovat 24-äänikertaiset, Hans Heinrichin valmistamat ja vuodelta 1967, niiden julkisivun on suunnitellut arkkitehti Krister Korpela. Kolmiosaisen alttaritaulun "Ristiinnaulitseminen", "Pyhä ehtoollinen" ja "Taivaan enkelit" maalasi 1849 Johan Gustav Hedman.
Kirkon läntiseen ristivarteen rakennettiin urkulehteri 1909. Kirkko kunnostettiin Krister Korpelan suunnitelman perusteella 1964, mukaan lukien lämmitys, valaistus ja sisämaalaus.
Johanna Nordling
Johanna Nordling (s. 1979 Toijala) on suomalainen urheilutoimittaja, kirjailija ja entinen jalkapalloilija. Nordling valittiin vuonna 2015 vuoden urheilutoimittajaksi.
Nordling on naimisissa saksalaisen Christoph Ellesin kanssa.
Nordling on opiskellut ja elänyt pitkään Saksassa. Nykyisin hän toimii saksan kielen opettajana Krefeldin kansalaisopistossa. Vuonna 2006 hän voitti arvostetun J. H. Erkon kirjoituskilpailun novellillaan. Nykyisin Nordling työskentelee myös Ilta-Sanomien urheilulehden Urheilusanomien toimittajana ja Saksan kirjeenvaihtajana. Hän kirjoittaa lehteen pitkiä juttuja pääosin Saksan jalkapallosta. Paljon kiitosta hänen jutuistaan sai muun muassa juttu Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen pelaajista, jotka joutuivat pieninä sodan keskelle. Suureksi osaksi noiden artikkeleidensa perusteella Nordling valittiin maaliskuussa 2015 vuoden urheilutoimittajaksi.
Johanna Nordling on jalkapalloilijana Toijalan Pallo-49:n kasvatti. Hän edusti vuodet 1996–1999 Naisten SM-sarjassa pelannutta Tampereen Ilvestä. Vuonna 1996 hän saavutti SM-sarjasta pronssia ja seuraavana vuonna hopeaa Suomen Cupista.
Hårteigen
Hårteigen on vuori Länsi-Norjassa sijaitsevalla Hardangerviddan ylänköalueella. Se on näkyvä ja helposti tunnistettava maamerkki, joka näkyy laajalle alueelle. Sen tunnistaa hatun muotoisesta profiiliista. Se on Hardangerviddan kansallispuiston ja Ullensvangin kunnan alueella. Vuori sijaitsee noin 30 kilometriä koilliseen Oddan kaupungista.
Vuoren nimen alkuosa on muodostunut muinaisnorjan sanasta "hárr", joka tarkoittaa harmaata. Jälkiosa on yhteydessä saksan sanaan "zeigen", osoittaa. Vuori on siis osoittanut kulkusuunnan muinaisaikojen kulkijoille.
Nina Sublatti
Nina Sulaberidze (; s. 31. tammikuuta 1995 Moskova), taiteilijanimeltään Nina Sublatti (), on georgialainen laulaja ja kalligrafi, joka voitti vuonna 2015 Georgian euroviisukarsinnat ja pääsi edustamaan maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella "Warrior".
Vuonna 2013 hän voitti georgialaisversion Pop Idol -televisio-ohjelmaformaatista.
Nina Sublatin faneja kutsutaan nimellä "bgals".
Esanatoglia
Esanatoglia on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta.
Kunnan tunnetuin asukas on keskiaikainen taidemaalari Diotallevi di Angeluccio.
Christian Günter
Christian Günter (s. 28. helmikuuta 1993 Villingen-Schwenningen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Günter on vasen laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Saksan jalkapallomaajoukkueeseen.
Günter on SC Freiburgin kasvatti. Hän on edustanut seuraa vuodesta 2006 lähtien. Vuosina 2012-2013 Günter pelasi seuran kakkosjoukkueessa 13 ottelua osumatta kertaakaan. Debyytti seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa tapahtui joulukuussa 2012 SpVgg Greuther Fürthiä vastaan. Kaudella 2013-2014 Günter debytoi Eurooppa-liigassa ja pelasi Bundesliigassa 29 ottelua vakiinnuttaen paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Günterin uran ensimmäinen bundesliigamaali syntyi vasta kaudella 2014-2015, FC Schalke 04:n verkkoon marraskuussa 2014.
Günter on pelannut Saksan alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Debyytti Saksan jalkapallomaajoukkueessa tapahtui toukokuussa 2013 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.
Roman Tšernyh
Roman Sergejevitš Tšernyh (, s. 15. syyskuuta 1984 Sosnovoborsk Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka edustaa Jenisei, Krasnojarskia.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Pituriaspida
Pituriaspida on hävinnyt luokka, joka kuului leuattomiin kaloihin. Sitä esiintyi devonikaudella noin 390 miljoonaa vuotta sitten. Luokka sisältää vain kaksi tunnettua lajia, jotka ovat "Pituriaspis doylei" ja "Neeyambaspis enigmatica". Kaloilla oli pään edessä kuori, jossa oli suun kohdalla aukko ja tältä osin Pituriaspida muistuttaa kilpikaloja ja Galeaspidaa. Niillä oli myös pitkä nokka ja kaksi evää. Ne elivät meressä joensuistojen alueella ja niitä esiintyi Australian Queenslandissa.
The Replacements (yhtye)
The Replacements on Minneapolisissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, joka julkaisi 1981–1990 välillä seitsemän albumia. Yhtye hajosi 1991 mutta palasi yhteen 2013.
The Replacements perustettiin Minneapolisissa alun perin nimellä The Impediments. Punk-yhtye Sex Pistolsia ihailleen Paul Westerbergin johtama yhtye tunnettiin alkuaikoinaan arvaamattomista, alkoholinhuuruisista konserttiesiintymisistään. Yhtye teki levytyssopimuksen Minneapolis' Twin/Tone Records -yhtiön kanssa 1980. Sen ensimmäiset levyt olivat tyyliltään speedpunkia, mutta 1980-luvun kuluessa sen tyyli monipuolistui. Yhtyeen maineikkain albumi on "Let It Be" (1984). Yhtyeen viimeinen albumi "All Shook Down" (1990) oli käytännössä Westerbergin sooloalbumi, jossa muut jäsenet soittivat vain ajoittain.
The Replacements hajosi 1991, minkä jälkeen Westerberg ja muut jäsenet jatkoivat soolourillaan ja muissa yhtyessä. Vuonna 2006 Westerberg, kitaristi Bob Stinson ja rumpali Chris Mars levyttivät Replacementsin nimellä yhdessä kaksi kappaletta, mutta eivät silloin suunnitelleet jatkavansa yhdessä. Yhtye teki paluun konserttilavoille Torontossa elokuussa 2013 ja on jatkanut konsertoimista vielä vuonna 2015.
Maria Radner
Maria Friderike Radner (7. toukokuuta 1981 Düsseldorf, Saksa – 24. maaliskuuta 2015 Prads-Haute-Bléone, Ranska) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto.
Hän kuoli Germanwingsin lennon 9525 turmassa.
Wordbase
Wordbase on Aller Innovation A/S:n julkaisema 19. joulukuuta 2013 ilmestynyt pulmapeli. Se on saatavilla iOS:ille ja Androidille. Peli vaihtoi omistajaa alkuvuodesta 2016.
Wordbase on onlinepeli, jota pelataan yhdessä toisen pelaajan kanssa. Pelin tehtävänä on päästä vastustajan tukikohtaan, joka sijaitsee kentän toisessa päädyssä. Kenttä on 10×13 ruudun kokoinen ja jokaisessa ruudussa on yksi kirjain. Pelissä edetään muodostamalla sanoja kentän kirjaimista ns. "matona". Voit myös halutessasi katkaista vastustajan "madon". Pelin voittaa se pelaaja, joka pääsee vastustajan tukikohtaan.
Sergei Šaburov
Sergei Leonidovitš Šaburov (, s. 27. heinäkuuta 1978, Vladimir Neuvostoliitto) on venäläinen keskikenttää pelaava jääpalloilija, joka edustaa Moskovan Dynamoa.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Muurahaismies (Scott Lang)
Scott Lang on fiktiivinen Marvel-kustantamon sarjakuvien supersankarihahmo. Hän on parannuksen tehnyt varas ja elektroniikkanero, josta tuli toinen Muurahaismiehenä toiminut henkilö Henry Pymin jälkeen. Hahmon loivat David Michelinie ja John Byrne.
Scott Lang on Floridassa syntynyt elektroniikkanero, joka ryhtyi varkaaksi, koska ei kyennyt elättämään perhettään. Hänet pidätettiin ja hän vapautui vankilasta kolme vuotta myöhemmin hyvän käytöksensä ansiosta.
Hän opiskeli vankilassa lisää elektroniikasta ja sai pian töitä Stark-yhtiöiltä, jossa hän suunnitteli Tony Starkin alaisuudessa uuden turvajärjestelmän Kostajien kartanoon.
Kun hänen tyttärensä, Cassie Lang, alkoi kärsiä vakavista sydänongelmista, Lang alkoi jälleen ajautua varkauksien pariin. Hän murtautui tohtori Henry Pymin kotiin, varastaen tämän Muurahaismies-puvun sekä kutistuskaasua sisältävät säiliöt. Muurahaismiehenä, Lang murtautui Cross Technological Enterprisesin tiloihin ja huomasi yhtiön johtajan, Darren Crossin, pitävän vankina tohtori Erica Sondheimia, ainoata Cassien auttamiseen kykenevää lääkäriä. Crossin kuoltua hänen onnistui pelastaa tohtori Sondheim, joka puolestaan pelasti Cassien hengen.
Lang aikoi palauttaa Muurahaismies-puvun Pymille ja ilmiantaa itsensä sen varastamisesta. Mutta Pym oli tiennyt alusta asti mihin Lang oli sitä käyttänyt ja antoi hänen pitää sen, jos käyttäisi sitä lain ja oikeuden nimissä.
Melchior Vulpius
Melchior Vulpius (n. 1570 Wasungen, Thüringen – 7. elokuuta 1615 Weimar) oli saksalainen laulaja ja kirkkomusiikin säveltäjä.
Vulpius oli peräisin köyhästä käsityöläisperheestä. Hän kävi paikallista Wasungenin koulua samaan aikaan kuin Johannes Steuerlein. Vuodesta 1588 hän aloitti koulun Speyerissä. Hän meni naimisiin 1589 ja sai viran Schleusingenin kymnaasissa. Vuonna 1596 hänet nimitettiin Weimarin kanttoriksi.
Vulpius sävelsi ja julkaisi kirkkomusiikkia, josta tunnetuin on virsi "Ach, bleib mit deiner Gnade" Josua Stegmannin tekstiin. Sävellystä esitettiin usein protestanttisissa kirkoissa uudenvuodenpäivänä ja jumalanpalveluksen päätteeksi. Tärkeitä koosteita olivat "Cantiones sacrae" (1602, 1604), "Kirchengesänge und geistliche Lieder Dr. Luthers" (1604), "Canticum beatissimae" (1605) ja "Ein schön geistlich Gesangbuch" (1609). "Cantional" (laulukirja) ilmestyi Vulpiuksen kuoltua 1646 Gothassa.
Suomalaisessa virsikirjassa on kaksi Vulpiuksen sävellystä, joista toiseen on tehty useita sanoituksia.
Vulpiuksen tunnettuja teoksia on myös "Matteus-passio". Vulpius sävelsi sen alun perin solisteille ja a cappella -kuorolle. Jo 1600-luvun puolivälissä sävellys levisi ensin Ruotsiin ja sitten Suomeen. Muutamien Suomessa eri arkistoissa säilyneiden käsikirjoituskopioiden perusteella on päätelty, että passio oli Suomessa hyvin suosittu. Historiallisten lähteiden mukaan se oli ensimmäinen koskaan Suomessa esitetty polyfoninen passiosävellys. Passio jäi myöhemmin unohduksiin.
Vulpiuksen passioperinnettä ovat tämän jälkeen elvyttäneet imatralainen Sonus Borealis -yhtye, joka on esittänyt teosta useamman kerran vuodesta 2005 eteenpäin lähinnä Kaakkois-Suomessa, ja turkulainen Kuninkaantien muusikot, joka on esittänyt sitä vuodesta 2013 alkaen Lounais-Suomen kirkoissa ja myös muualla Suomessa.
Luopioisten kirkko
Luopioisten kirkko on Pälkäneen Luopioisissa sijaitseva Matti Åkergrenin 1812-1813 rakentama puinen, sisäviisteinen ja erivartinen ristikirkko. Åkergren oli tehnyt jo 1807 itse ensimmäisen suunnitelman kirkkoa varten, joskin rakennetun kirkon piirustukset laati Intendentinkonttorissa Anton Wilhelm Arppe. Kirkon kahdeksankulmaisesta attikasta nousee pieni kupulyhty, kuorista ulkonee sakasti. Ristivarsissa on ulkokatteena aumakatot, sisällä taas tynnyriholvit ja ristikeskuksessa kupu. Tyylillisesti kirkossa yhdistyy uusklassinen arkkitehtuuri suomalaiseen kirkonrakentajien perinteeseen. Kirkon pinta-ala on 650 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 1100 hengelle. Kaksiosaisen alttaritaulun "Ristiltä otto" ja "Pyhä ehtoollinen" maalasi 1844 Wilhelm Bosin ja alttaritaulun ympärillä olevat siniset verhot Luopioisten pitäjänmaalari, koristemaalari Jeremias Wikman. B. A. Thulen valmistamat kirkon urut ovat vuodelta 1890, Kangasalan urkutehdas uudisti ne 15-äänikertaisiksi 1956. Urut entisöitiin 2004 ja ne ovat mukana Sibelius-akatemian historiallisten urkujen listalla. Kirkossa olevat muut maalaukset on tehnyt taiteilija Antti Salmenlinna 1939. Sisäpuolelta kirkko peruskorjattiin 1999-2000, katto ja ulkomaalaus uusittiin 2008-2009. Kirkon viereisen sankarihautausmaan sankaripatsaan on suunnitellut Kirsti Liimatainen. Erillinen puinen kellotapuli rakennettiin 1817, sen kellot ovat vuosilta 1806 ja 1807.
Toğrul Əsgərov
Toğrul Əsgərov (s. 17. syyskuuta 1992 Gəncə) on azerbaidžanilainen vapaapainija ja olympiavoittaja. 172 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava Əsgərov edustaa Neftçi Bakua. Hän on kilpaillut aiemmin pääosin 60-kiloisten sarjassa, nyttemmin 65-kiloisissa.
Əsgərov voitti olympiakultaa 60 kilon sarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Venäjän Besik Kuduhovin. Hän sai olympiahopeaa 65 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Soslan Ramonoville.
MM-kilpailuista hänellä on yksi hopea 55 kilon sarjasta vuodelta 2010 Moskovasta. EM-kilpailuista Əsgərov on saavuttanut kultaa vuoden 2012 EM-kilpailuista Belgradista. Hän voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 65 kg:n sarjassa.
Junioreiden MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 60 kg:n painoluokassa 2011 ja hopeaa 55-kiloisissa 2010. Hän voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 46 kg:n sarjassa 2008 ja 54-kiloisissa 2009 sekä junioreiden Euroopan-mestaruuden 55 kg:n sarjassa 2010.
Maaningan kirkko
Maaningan kirkko on Kuopion Maaningalla sijaitseva Jaakko ja Heikki Kuorikosken vuosina 1826–1845 rakentama puinen tasavartinen ristikirkko, jonka piirustukset laati 1823 valtionarkkitehti Carlo Bassi Intendentinkonttorissa. Kirkossa on seinänkorkuiset kulmaulokkeet, neliömäisestä attikasta kohoaa kulmista viistetty kuputorni. Sakaravarsissa on päätykolmiot, suorakulmaisten ikkunoiden päällä on toinen rivi puolipyöreitä ikkunoita. Sisäkatot ovat laakeat, ristikeskustassa on neljän pilarin kannattama kupu. Kirkon pinta-ala on 985 neliömetriä ja istumapaikkoja siellä on 1 200 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1878, 1895, 1902 ja 1937. Alttaritaulun "Ristiinnaulittu" maalasi Ferdinand von Wright, se on jäljennös Berndt Godenhjelmin Kuopion tuomiokirkkoon 1843 maalaamasta alttaritaulusta. Kirkon 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1972. Kirkon yhteydessä on erillinen kolminivelinen kellotapuli. Kirkon kuorissa on Mikael Toppeliuksen maalaukseksi arveltu teos "Kristuksen kaste". Virsitaulun kääntöpuolella on maalaus, jonka aiheena on "Kuningas Daavid". Virsitaulun lahjoitti Jacob Rijf 1806, joten mahdollisesti hän on sen valmistanut ja taustamaalauksenkin tehnyt.
Johanna Grüssner
Johanna Grüssner (14. marraskuuta 1972) on ahvenanmaalainen jazzlaulaja ja -muusikko. Hän on levyttänyt vuodesta 1995 saakka toistakymmentä albumia, monet niistä yhdessä jazzpianisti Mika Pohjolan kanssa.
Johanna Grüssner opiskeli Berklee College of Musicissa Yhdysvaltojen Bostonissa ja suoritti sitten master-tutkinnon jazzlaulussa Manhattan School of Musicissa. Opintojen jälkeen hän työskenteli New Yorkin Bronxissa sijaitsevassa koulussa, jonka 10–12-vuotiaista oppilaista hän kokosi ja harjoitti gospel-kuoron. Lapsikuoro matkusti esiintymään Ahvenanmaalle vuosituhannen vaihteessa.
Kahdeksan amerikanvuoden jälkeen Grüssner muutti Tukholmaan vuonna 2001. Siellä hän muodosti oman kvintettinsä, johon kuuluivat rumpali Antonio Sanchez, kitaristit Miles Okazaki ja Paul Pesonen sekä basisti Hans Glawischnig. He levyttivät kaksi albumia Naxos-levy-yhtiön ruotsalaiselle Prophone-levymerkille vuosina 2002 ja 2004.
Johanna Grüssner ja hänen sisarensa Ella ja Isabella tunnetaan Ulvens Döttrar -nimisenä laulutriona, joka esittää keskiaikaista musiikkia. Vuonna 2004 trio julkaisi esikoisalbuminsa.
Slutskyn lause
Slutskyn lause kuuluu tilastotieteessä seuraavasti: Jos jakaumille formula_1 ja vakiolle formula_2 on voimassa formula_3 jakauman mielessä ja formula_4, niin formula_5 jakauman mielessä ja formula_6 jakauman mielessä.
Alien (Alienin albumi)
Alien on ruotsalaisen hard rock -yhtye Alienin debyyttialbumi vuodelta 1988.
Treat (yhtye)
Treat on ruotsalainen hard rock -yhtye.
Treatin juuret juontavat vuoteen 1981, jolloin yhtye toimi vielä nimellä The Boys. Laulaja Robert Ernlund ja kitaristit Anders Wikström ja Leif Liljegren muodostivat hard rock -yhtyeen, jonka vaikutteet olivat peräisin Whitesnaken ja Van Halenin musiikista. Vuonna 1983 rumpali Mats Dahlberg tuli täydentämään kokoonpanoa ja vuotta myöhemmin basisti Tomas Lind liittyi myös mukaan. Yhtyeen ensimmäinen demo sai Mercury Recordsin huomion ja tarjosi Treatille levytyssopimusta. Debyyttialbumi "Scratch and Bite" oli vuoden 1985 odotetuimmista hard rock -julkaisuista Ruotsissa ja Treat sai ansaitsemaansa huomiota. Albumin ensimmäinen single "Too Wild" sai paljon radiosoittoa ja mm. Europe -yhtyeen laulaja Joey Tempest tiesi singlen olevan hitti. Singlen julkaisun aikoihin Lind jätti yhtyeen ja hänet korvasi Kenneth Siewertson. Treat teki suuren kiertueen Ruotsissa, markkinoimalla debyyttialbumiaan. Elokuussa 1985 Dalhberg lähti yhtyeestä ja pian hänen tilalleen otettiin Leif Sundin.
Toinen studioalbumi "The Pleasure Principle" julkaistiin seuraavana vuonna 1986. Albumi oli kriitikoiden mielestä genren vahvimpia, mutta ei myynyt lähellekään niin hyvin kuin odotettiin. Albumi hävisi Europe -yhtyeen "The Final Countdown" -albumin menestykselle. Treatilla oli nälkä julkaista lisää musiikkia, joten kolmas studioalbumi julkaistiin jo seuraavana vuonna. Albumi kantoi nimeä "Dreamhunter". "Dreamhunterin" nauhoitusten aikana Sundin päätti lähteä yhtyeestä, joten hänet korvasi Jamie Borger. Vuosi 1988 yhtyeellä meni kiertämällä Yhdysvaltoja. Kiertueen jälkeen Liljegren korvattiin ihmeellisesti uudella kosketinsoittajalla, Patrick Appelgrenillä. Siewertson korvattiin Joakim Larssonilla vuonna 1989. Uudella kokoonpanolla Treat julkaisi "Organized Crime" -albumin. Albumin huonon menestyksen takia Wikström lähti yhtyeestä vuonna 1993 ja Treat hajosi myös samana vuonna.
Philo Paz Patrick Armand
Philo Paz Patric Armand (s. 12. maaliskuuta 1996 Jakarta) on indonesialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2013 Armand kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen 45 pistettä. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2014 Armand ajoi täyden kauden Alps -sarjassa saavuttaen 23 pistettä sijoittuen sarjan 18:ksi. Samana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa neljä kilpailua vierailevana kuljettajana. Vuonna 2015 Armand ajoi yhdeksän kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen yhden pisteen. Vuonna 2016 Armand ajoi GP2-sarjassa Trident-tallissa saavuttamatta kauden aikana yhtään pistettä.
Runonlaulajan kädet
Runonlaulajan kädet on kalevalainen merkki. Merkki tulee runonlaulajien perinteisestä oletetusta lauluasennosta, jossa he pitävät toisen käsistä kiinni. Akseli Gallen-Kallela käytti merkkiä kuvituksissaan ja se esiintyy hänen suunnittelemassaan Kalevalaseuran tunnuksessa. Suomen Maaseudun Puolue käytti logossaan myös runonlaulajien käsiä.
To Pimp a Butterfly
To Pimp a Butterfly on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Kendrick Lamarin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 16. maaliskuuta 2015. Elementtejä funkista, jazzista ja spoken wordista yhdistelevä albumi sai kriitikoilta huomattavan positiivisia arvioita.
Kriitikot arvostivat "To Pimp a Butterflyn" erittäin korkealle: muun muassa Spin antoi albumille arvosanan 10/10, Rolling Stone 4,5/5 ja Pitchfork 9,3/10. Suomalaisista musiikkimedioista Rumban kriitikko kuvaili albumia "yhdeksi 2010-luvun merkkipaalualbumeista" ja antoi arvosanan 9,4/10. Metacritic-sivustolla albumi sijoittuu kaikkien aikojen listalla terävimpään kärkeen kriitikkoarvosteluissa keskiarvolla 97/100 ohittaen rap-albumien kärkipaikkaa keskiarvolla 95/100 pitäneen Stankonian ja käyttäjäarvosteluissa keskiarvolla 91/100.
Albumilta on julkaistu kolme singleä: "i", "The Blacker the Berry" ja "King Kunta". "i" julkaistiin jo syyskuussa 2014, ja se voitti parhaan rap-kappaleen sekä parhaan rap-esityksen Grammy-palkinnot vuoden 2015 gaalassa. Vuoden 2016 Grammy-gaalassa "To Pimp a Butterfly" voitti parhaan rap-albumin, "Alright" parhaan rap-kappaleen sekä parhaan rap-esityksen ja "These Walls" parhaan räppäystä ja laulua sisältävän kappaleen Grammyn. Yhteensä albumi ja sen kappaleet voittivat siis viisi Grammy-palkintoa.
Suomen virallisella listalla "To Pimp a Butterfly" nousi parhaimmillaan 14:nneksi viikolla 14/2015. Top 50:ssä albumi pysyi kuusi viikkoa.
Innocent Emeghara
Innocent Nkasiobi Emeghara (s. 27. toukokuuta 1989 Lagos) on nigerialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2015 Major League Soccerissa pelaavaa San Jose Earthquakesia.
Emeghara edusti juniorina FC Tössiä, Winterthuria ja Zürichiä. Ensimmäiset miesten sarjaottelunsa hän pelasi Zürichin kakkosjoukkueessa Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2006–2007. Sieltä Emeghara siirtyi toisella sarjatasolla pelaavaan Winterthuriin kaudeksi 2009–2010. Hän teki kauden aikana 17 maalia 28 sarjaottelussa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi pääsarjatasolle Superliigaan Grasshopperin joukkueeseen. Emeghara pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 17. heinäkuuta 2010 Neuchâtel Xamaxia vastaan. Hän teki Grasshopperille 14 maalia 40 sarjaottelussa, ja elokuussa 2011 seura myi hänet 2,5 miljoonalla eurolla Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaan Lorientiin.
Kaudella 2011–2012 Emeghara pelasi Lorientissa 27 sarjaottelua ja teki viisi maalia, mutta kauden 2012–2013 syyspuoliskolla hän pääsi pelaamaan vain yhdessä edustusjoukkueen sarjaottelussa saaden peliaikaa lähinnä seuran kakkosjoukkueessa. Tammikuussa 2013 Emeghara lainattiinkin Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelaavaan Sienaan. Siellä hän teki kevätkauden aikana seitsemän maalia 17 sarjaottelussa, ja Siena hankki hänet pysyvästi heinäkuussa 2,8 miljoonan euron siirtosummalla.
Kuitenkin jo elokuussa Emeghara lainattiin kaudeksi 2013–2014 samassa sarjassa pelaavaan Livornoon. Hän pelasi kauden aikana 30 Serie A -ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden päätyttyä Emegharan sopimusta Sienassa ei jatkettu, ja lokakuussa 2014 hän siirtyi vapaana pelaajana Azerbaidžanin valioliigassa pelaavaan Karabahiin. Emeghara ehti tehdä seuralle viisi maalia kahdeksassa sarjaottelussa, mutta jätti seuran jo tammikuussa 2015 ja liittyi Major League Soccerissa pelaavaan San Jose Earthquakesiin helmikuussa.
Emeghara pelasi vuonna 2011 Sveitsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Näistä otteluissa viisi hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Sveitsi saavutti hopeaa. Emeghara teki turnauksessa maalin Islantia vastaan pelatussa alkulohkon ottelussa. Hän oli mukana myös kesäolympialaisissa 2012 pelaten turnauksessa kolme ottelua. Emeghara teki olympialaisissa maalin Etelä-Koreaa vastaan pelatussa ottelussa.
Sveitsin A-maajoukkueessa hän oli tehnyt ensiesiintymisensä jo ennen edellä mainittuja turnauksia Englantia vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa 4. kesäkuuta 2011. Emeghara pelasi yhteensä neljä ottelua EM-kilpailujen 2012 karsinnoissa ja yhden ottelun .
Good Kid, M.A.A.D City
Good Kid, M.A.A.D City (tyyliteltynä good kid, m.A.A.d city) on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Kendrick Lamarin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012. Albumi sai neljä Grammy-ehdokkuutta vuoden 2014 gaalassa, yhtenä näistä ehdokkuus vuoden albumiksi.
Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa, ja se ylsi Billboard 200 -listalla parhaimmillaan toiseksi. Albumilta julkaistiin viisi singleä: "The Recipe", "Swimming Pools (Drank)", "Backseat Freestyle", "Poetic Justice" (feat. Drake) ja "Bitch, Don't Kill My Vibe". Näistä "Swimming Pools (Drank)" oli ehdolla vuoden rap-esitykseksi vuoden 2014 Grammy-gaalassa.
Channel Orange
Channel Orange (tyyliteltynä channel ORANGE) on yhdysvaltalaisen Frank Oceanin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2012. Albumi sai kriitikoilta positiivisia arvioita: muun muassa Pitchfork antoi sille arvosanaksi 9,5/10. Channel ORANGE voitti vuoden 2013 Grammy-gaalassa palkinnon Best Urban Contemporary Album -kategoriassa ja oli ehdolla vuoden albumiksi. Albumin ansioista Ocean oli samassa gaalassa ehdolla parhaaksi uudeksi artistiksi ja "Thinkin Bout You" -ensisingle vuoden levytykseksi. Muita albumilta julkaistuja singlejä olivat kymmenminuuttinen "Pyramids", "Sweet Life", "Lost" ja "Super Rich Kids". Albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän muun muassa Yhdysvalloissa.
Jesus Walks
Jesus Walks on yhdysvaltalaisen musiikkiartistin Kanye Westin neljäs single hänen debyyttialbumiltaan The College Dropout. Single julkaistiin 25. toukokuuta 2004. "Jesus Walks" kuvaa Westin kriittisyyttä mediaa kohtaan, joka välttelee kappaleita, jossa käsitellään uskonasioita, kun taas ihannoi kappaleita seksistä, väkivallasta ja laittomista huumeista. Se rankattiin sijalle 273 Rolling Stonen 500 Greatest Songs of All Time -listalla.
Masters
Masters tarkoittaa seuraavia:
Puumalan kirkko
Puumalan Johannes Kastajan kirkko on Puumalassa sijaitseva Taavetti Rahikaisen 1830-1832 rakentama puinen tasavartinen kaksoisristikirkko eli kahtamoinen, jonka piirustukset laati 1823 Gustav Wilhelm Viksten valtionarkkitehti Carlo Bassin vahvistamana Intendentinkonttorissa. Rahikainen muutti kuitenkin piirustuksia muun muassa korottamalla kirkon seiniä ja lisäämällä toisen kerroksen ikkunoita. Kirkossa on seinänkorkuiset kulmaulokkeet, neliömäisestä attikasta kohoaa monisärmäinen kuputorni. Sakaroiden päädyistä ulkonevat matalat satulakattoiset eteiset. Sisäkatoissa on tynnyriholvaus, ulokkeissa taitekatot ja ristikeskustassa monitaitteinen kupolinjalusta, josta kohoaa kahdeksankulmainen kupu. Kirkon pinta-ala on 1300 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 1200 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1905, 1911, 1921, 1927 ja 1938. Sisätilojen alkuperäinen holvaus paljastettiin vuosien 1961-1962 entisöinnissä, jonka suunnitteli arkkitehti Heikki Havas. Alttaritaulun "Ristiinnaulittu" maalautti ja lahjoitti Johannes Luukkonen 1878. Kirkon 36-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1962, niiden julkisivu on Jens Zachariassenin uruista vuodelta 1898.
Kirkon peruskorjaus tehtiin 2006-2007 arkkitehti Jaakko Merenmiehen johdolla, jolloin muun muassa uusittiin sähköt sekä valaistus-, äänentoisto- ja hälytysjärjestelmät, samoin kuin maalattiin uudelleen kaikki kirkon maalatut pinnat. Kirkon erillinen puinen kellotapuli on vuodelta 1806 ja se rakennutti ja ehkä suunnittelikin Jussi Salonen. Tapulin paanukatto uusittiin 1999 ja tapuli korjattiin kirkon peruskorjauksessa 2006. Tapulin kahdesta kellosta suurempi on valettu Tukholmassa 1801 ja sen kyljessä on teksti ""Tulkaa tänne lapset kuulkaat minua minä opetan teille Herran pelvo. Ps 34,12"". Kirkon ja kellotapulin välissä on sankarihautausmaa, jonka muistomerkin "Tulevaisuus" suunnitteli kuvanveistäjä Armas Tirronen 1959.
Lonka
Lonka on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: