hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Taksvärkkiliike
Taksvärkkiliike on nuorison, varsinkin koululaisten, hyväntekeväisyysliike, joka sai alkunsa Ruotsissa vuonna 1961. "Taksvärkki-päivänä" keräykseen osallistuvat koululaiset työskentelevät päivän ajan koulun ulkopuolella ja lahjoittavat työnsä tuoton keräykselle.
Taksvärkkiliike sai alkunsa Ruotsissa vuonna 1961, kun opiskelijat halusivat kunnioittaa lento-onnettomuudessa menehtyneen YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöldin muistoa. Rauhan rakentajana ja maailmanlaajuisen yhteisvastuun puolestapuhujana tunnetun Hammaskjöldin muistoksi perustettiin keräys, ”en dag för Dag” (). Pian Taksvärkki levisi myös muihin Pohjoismaihin. Suomessa nimi otettiin päivätöiden historiasta.
Suomeen keräys ennätti vuonna 1967, jolloin koululais- ja opiskelijajärjestöt keräsivät rahaa Peruun. Ensimmäisen kolmen vuoden aikana keräystä olivat järjestämässä koululaiset ja opiskelijat, sen jälkeen mukaan tulivat järjestöt, muun muassa eri opiskelija-, palkansaaja- ja kirkon nuorisotyön järjestöt.
1970- ja 1980-luvulla Taksvärkkikeräyksiä järjestettiin muutaman vuoden välein, mutta 1990-luvun puolivälistä lähtien keräys on järjestetty vuosittain ja siitä on tullutkin jokavuotinen perinne suuressa osassa Suomen kouluja.
Taksvärkki ry perustettiin vuonna 1989 jatkamaan Taksvärkkitoimikuntien työtä. Kehitysyhteistyön pitkäjänteisyyden säilyttämiseksi järjestölle perustettiin pysyvä toimisto vakinaisine henkilökuntineen. Tällä hetkellä Taksvärkki ry:ssä työskentelee kuusi palkattua työntekijää.
Kvassiakasvit
Kvassiakasvit (Simaroubaceae) on kaksisirkkaisten kukkivien kasvien heimo. Heimon lajit ovat lähinnä trooppisen ilmastovyöhykkeen pensaita ja puita.
Kaikki kvassiakasvit ovat puuvartisia, pieniä tai keskisuuria puita tai pensaita. Kukat ovat yleensä pieniä, alle senttimetrin halkaisijaltaan ja kasvavat usein suurissa kukinnoissa. Heimon kasvit ovat yksikotisia, kukat ovat lajista riippuen yksi- tai kaksineuvoisia. Kukissa on verho- ja terälehtiä yleensä 4–6, joillain lajeilla tosin 3 tai 8. Hedelmä on tyypiltään lohkohedelmä, sen osat voivat olla luumarjamaisia.
Heimon kasvit ovat enimmäkseen trooppisia ja subtrooppisia, joskin jotkut lajit, tunnetuimpana jumaltenpuu, ovat lauhkean vyöhykkeen kasveja. Lajeja tunnetaan kaikilta mantereilta, paitsi Etelämantereelta.
Sukuja tunnetaan määritelmästä riippuen 19-22 ja lajeja noin 110.
Monia heimon lajeja käytetään koristekasveina. Lisäksi joitakin jumaltenpuita ("Ailanthus") käytetään lääkekasveina.
Béla Las-Torres
Béla von Las-Torres (20. huhtikuuta 1890 Budapest – 13. lokakuuta 1915 Castelnuovo, Italia) oli unkarilainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti uransa aikana kahta eri budapestilaisseuraa, BEACia ja MTK:ta.
Las-Torres pääsi vuoden 1908 olympialaisissa välieriin saakka 400 metrin vapaauinnissa ja oli mukana maansa hopeaa voittaneessa 4 × 200 metrin viestijoukkueessa. Hän ui viestissä myös Tukholman olympiakisoissa 1912, joissa Unkari putosi alkuerissä. Las-Torres sijoittui Tukholman kisoissa viidenneksi 400 metrin vapaauinnissa ja pääsi 1 500 metrillä finaaliin, jossa hän joutui kuitenkin keskeyttämään.
Lev Kulešov
Lev Vladimirovitš Kulešov (; 13. tammikuuta 1899 Tambov, Venäjä – 29. maaliskuuta 1970 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen elokuvaohjaaja ja -teoreetikko. Häntä pidetään montaasi-käsitteen isänä.
Kulešov opiskeli taidemaalausta Moskovassa vuosina 1914-1916 ja työskenteli jo viimeisenä opintovuotenaan lavastesuunnittelijana Jevgeni Bauerin alaisuudessa. Samaan aikaan hän alkoi kiinnostua myös leikkauksesta ja julkaisi ensimmäisen teoreettisen artikkelin aiheesta vuonna 1918. Samana vuonna syntyi myös ensimmäinen oma ohjaus "Projekt inženera Praita" (1918), puolituntinen salapoliisitarina.
Nuoresta iästään huolimatta Kulešov oli vuonna 1919 perustamassa filmikoulua, jossa hän toimi myös opettajana. Filmipulan vaikeuttamana hänen ensimmäinen varsinainen pitkä elokuva Mr. Westin ihmeelliset seikkailut bolsevikkien maassa ("Neobytšainyje prikljutšenija mistera Vesta v strane bolševikov" 1924) valmistui vasta vuonna 1924. Teoreetikko pääsi viimein kokeilemaan pitkään hiomiaan ajatuksia myös käytännössä, ja tuloksena oli taiteellisesti merkittävä komedia yhdysvaltalaisen patriootin matkasta Moskovaan.
Ura ohjaajana jatkui seuraavina vuosina elokuvilla Kuoleman säde ("Lutš smerti" 1925) ja Lain mukaan ("Po zakonu" 1926), joista jälkimmäinen perustui Jack Londonin novelliin. Porvarillista yhteiskuntaa kritisoinut elokuva ei saanut kuitenkaan kiitosta neuvostohallinnolta, sillä elokuvasta ei löydetty tarpeeksi propagandistista sanomaa, ja Kulešov ajautui tulevina vuosina elokuvantekijänä paitsioon. Vuonna 1933 valmistui Kulešovin ensimmäinen äänielokuva Suuri lohduttaja ("Veliki utešitel" 1933), mutta tämän jälkeen ohjaaja vetäytyi teoreetikoksi ja alan arvostetuksi opettajaksi. Hänen opissaan kävivät muun muassa Vsevolod Pudovkin, Boris Barnet, Sergei Eisenstein ja Sergei Paradžanov.
Toisen maailmansodan vuosina Kulešov palasi vielä ohjaajaksi ja nousi vuonna 1944 Moskovan elokuvainstituutin johtajaksi. 1960-luvulla ohjaaja-teoreetikon merkitys huomattiin myös lännessä, ja elokuva-alan veteraani oli viimeisinä vuosinaan tuttu vieras monissa elokuvatapahtumissa.
Stanley Wagner
Ulysses Stanley Wagner (2. maaliskuuta 1908, Pueblo, Yhdysvallat – 11. lokakuuta 2002 Winnipeg) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja, joka pelasi maalivahtina.
Wagner syntyi Coloradossa Yhdysvalloissa, jonne hänen perheensä oli mennyt parantaakseen isän tuberkuloosin. Se ei onnistunut, vaan Stanleyn isä kuoli ennen kuin tämä oli täyttänyt vuoden. Wagner opiskeli Manitoban yliopistossa kirjanpitoa, mutta hän jätti koulun kesken ja meni virkailijaksi Fordille, jotta hän voisi ryhtyä pilotiksi.
Wagner oli voittamassa kultaa Lake Placidin olympialaisissa 1932 varamaalivahtina. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun. Wagner oli ollut voittamassa myös amatöörien Kanadan-mestaruuspokaali Allan Cupin Winnipeg Hockey Clubissa 1931.
Wagner pääsi olympiavoittonsa jälkeen ilmailualalle ja toimi vuosien ajan lentäjänä sekä johtajana. Hän oli Winnipegin lentoseuran perustajajäseniä ja lähes menehtyi 1930-luvun lopussa, kun hänen sytyttimiä kuljettanut lentokoneensa törmäsi veteen Ontariossa. Wagner toimi Transair-yrityksen varapresidenttinä vuoteen 1975 saakka. Hän kuoli halvaukseen vuonna 2002 ja jätti jälkeensä kahden miljoonan dollarin arvoisen kartanon, josta iso osa lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. Wagnerilla ja hänen vaimollaan ei ollut lapsia.
Wagner auttoi perustamaan Länsi-Kanadan ilmailumuseota. Manitobassa on Wagnerin kunniaksi nimetty järvi, ja hänet nimettiin Manitoban urheilun kunniagalleriaan 2004. Galleriasta löytyy muun muassa hänen olympiakultamitalinsa.
Mikael Simonsen
Mikael Simonsen (20. marraskuuta 1882 Løgstør – 29. maaliskuuta 1950 Aarhus) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla kööpenhaminalaista Polyteknisk Roklubia.
Simonsen kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 yksiköissä, joissa hän selvisi toiselle kierrokselle, mutta ei lähtenyt matkaan. Hän sousi myös maansa pronssia voittaneessa perämiehellisten nelikkojen joukkueessa.
Simonsen voitti yksikkösoudussa Pohjoismaiden-mestaruuden vuosina 1910–1912, 1914 ja 1915.
Railo (täsmennyssivu)
railo voi tarkoittaa seuraavia asioita:
A Real Live Tour
A Real Live Tour oli brittiläisen heavy metal-yhtye Iron Maidenin konserttikiertue.
Kiertue oli viimeinen, jolla yhtyeen laulajana toimi Bruce Dickinson, sillä hän jätti yhtyeen ja siirtyi soolouralle kiertueen päätyttyä. Dickinsonin korvaajaksi hankittiin Blaze Bayley, mutta Dickinson palasi yhtyeeseen vuonna 1999 yhdessä vuonna 1990 yhtyeen jättäneen kitaristi Adrian Smithin kanssa.
Kristina Vogel
Kristina Vogel (s. 10. marraskuuta 1990 Leninskoje. Kirgisia) on uransa lopettamaan joutunut saksalainen ratapyöräilijä. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja, 11-kertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari.
Vogelin ura joutui vaakalaudalle huhtikuussa 2009, kun hän törmäsi pyöräillessään pikkubussiin ja lensi auton tuulilasista läpi. Onnettomuudessa häneltä lähti kuusi hammasta, etenkin kasvoihin tuli syviä haavoja ja yksi selkänikamista murtui kummaltakin puolelta niskaa. Myös poskien ja käsien luita murtui. Tuolloin 18 vuoden ikäinen Vogel joutui olemaan sairaalassa neljän viikon ajan, mistä kaksi vuorokautta hän vietti keinotekoisessa koomassa. Päästyään pois sairaalasta Vogel teki kuntoutusjakson aikana määrätietoista työtä toipuakseen kuntoon. Hän pystyikin osallistumaan Tanskassa pidettyihin ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin 2010. Niissä Vogel sijoittui viidenneksi henkilökohtaisessa kisassa ja kuudenneksi parisprintissä, jossa hänen parinaan oli Miriam Welte.
Vogel voitti Melbournessa järjestetyissä ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa 2012 pronssia keirinissä ja Miriam Welten kanssa MM-kultaa joukkuesprintissä. Samoissa kisoissa Vogel ja Welte tekivät joukkuesprintin maailmanennätyksen ensin karsinnassa ja myöhemmin uudelleen finaalissa. Lontoon olympialaisissa Vogel voitti Welten kanssa joukkuesprintin kultaa kilpailun alun perin voittaneen kiinalaisparin tultua hylätyksi. Rio de Janeiron olympialaisissa hän voitti eräajon kultaa ja joukkuesprintin hopeaa.
Minskin MM-kilpailuissa 2013 Vogel sai kultaa joukkuesprintissä ja hopeaa eräajossa. Calissa 2014 hän voitti maailmanmestaruuden eräajossa, keirinissä ja joukkuesprintissä. Saint-Quentin-en-Yvelinesin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti eräajon maailmanmestaruuden. Lontoon MM-kilpailuissa 2016 hän voitti keirinin maailmanmestaruuden sekä sai pronssia eräajossa ja joukkuesprintissä. Hongkongin MM-kilpailuissa 2017 hän sai kultaa eräajossa ja keirinissä sekä pronssia joukkuesprintissä. Apeldoornissa 2018 hän voitti eräajon ja joukkuesprintin maailmanmestaruudet.
Vogel voitti Euroopan-mestaruuden eräajossa 2013 ja 2017 sekä keirinissä 2014 ja 2017. EM-hopeaa hän on saavuttanut eräajossa 2010, keirinissä 2013 sekä joukkuesprintissä 2013, 2014, 2015 ja 2017. EM-pronssia hän on saanut joukkuesprintissä 2010 ja 2011 sekä eräajossa 2014 ja 2015.
Vogel on voittanut myös useita junioreiden maailmanmestaruuksia: 500 metrin aika-ajon, eräajon ja joukkuesprintin 2007 sekä 500 metrin aika-ajon, eräajon ja keirinin 2008. Junioreiden EM-kilpailuissa hän sai kultaa 500 metrin aika-ajossa ja eräajossa sekä pronssia keirinissä 2007.
Kesäkuussa 2018 Vogel törmäsi harjoituksissa Cottbusin velodromilla miespyöräilijään ja sai selkäydinvamman ja on halvaantunut vyötäröstään alaspäin.
Huppukukkakasvit
Huppukukkakasvit ("Lecythidaceae") on kaksisirkkaisten kukkivien kasvien heimo. Heimoon kuuluu noin 25 sukua niiden määritelmistä riippuen, ja noin 300 lajia. Huppukukkakasvit ovat trooppisten alueiden puita, pensaita ja liaaneja.
Huppukukkakasvit ovat puuvartisia kasveja, usein puita, joskus pensaita tai liaaneja. Heimon lajien lehdet ovat yksinkertaiset, ehyet tai hammaslaitaiset. Kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on 3–4 verholehteä sekä 4–5 terälehteä. Kukinnot ovat rakenteeltaan joko terttuja tai tähkiä. Hedelmä on rakenteeltaan marja tai kota.
Heimon lajeja tavataan lähes kaikkialla trooppisella vyöhykkeellä, sekä joillain subtrooppisilla alueilla. Suurin lajirunsaus on trooppisessa Etelä-Amerikassa ja Länsi-Afrikassa.
Huppukukkakasveja tunnetaan 340 lajia 25 suvusta, jotka jakautuvat viideksi alaheimoksi.
Alaheimossa on kaksi sukua ja 11 lajia trooppisessa Länsi-Afrikassa. Lehtiasento on kaksirivinen, lehdet sahalaitaisia ja toisinaan korvakkeellisia. Teriö on yhdislehtinen, ja kymmenen hedettä on kasvanut siihen kiinni; hedeparit vuorottelevat joutoheteiden kanssa, joita on kaksi kiehkuraa. Sikiäimen pinnalla on vartaloton luotti. Hedelmä on yksi- tai useampisiemeninen luumarja.
Sukuja kuusi, lajeja 21 Afrikassa ja Pohjois-Brasiliassa. Lehtiasento on kaksirivinen, ja lehdet ovat pienikorvakkeiset. Kukkaperät ovat nivelikkäät. Verhiö on yhdislehtinen, ja terälehdet voivat olla paksuja ja tyvestä yhteen kasvaneita. Heteitä on paljon, ja ne kiinnittyvät teriöön. Sikiäin on kehänpäällinen tai puoleksi -alainen, ja siinä on suhteellisen pitkä ja hoikka vartalo. Hedelmä on selkäluomainen kota tai avautumaton, usein yksisiemeninen.
Alaheimo käsittää kymmenen sukua ja 215 lajia, jotka kaikki kasvavat trooppisessa Amerikassa. Lehtiasento on kaksirivinen tai kierteinen (vuorottainen). Heteenpalhot ovat vetääntyneet kokoon kärjestään. Kukassa voi olla mesiäinen. Hedelmä on kannellinen, harvoin avautumaton, ja siemenessä on toisinaan turvonnut kannatin tai vaippa. Runsaslajisimmat suvut ovat "Eschweilera" (noin sata lajia) ja "Gustavia" (40 lajia).
Alaheimossa on kuusi sukua ja 88 lajia, joista peräti 70 kuuluu leikkopähkinöiden sukuun ("Barringtonia"). Alaheimo on levinneisyydeltään paleotrooppinen. Lehtiasento on kierteinen, ja korvakkeiden asemassa on rauhaset. Kukassa on rengasmainen mesiäiskehrä ja pitkä vartalo. Hedelmä on tavallisesti yksisiemeninen, avautumaton.
Alaheimon ainoa suku (Foetidia) käsittää 18 lajia, jotka kasvavat Tansaniassa, Madagaskarissa, Komoreilla, Mauritiuksella ja Reunionilla. Kukassa on puutuva verhiö, ei ollenkaan teriötä, erilliset heteet, huomaamaton mesiäinen ja kolme- tai neliosainen vartalo.
Kollaa-museo
Kollaa-museo on Talvisodan Kollaan taisteluun liittyvä museo Rautjärven Miettilässä.
Kollaa-museo sijaitsee Rautjärven Miettilän historiallisella reservikasarmialueella, sairastupana toimineessa rakennuksessa. Museo aloitti toimintansa vuonna 1983 ja on pääosin auki vain heinäkuussa, muuten sopimuksen mukaan. Toiminnasta vastaa Kollaa-toimikunta. Etelästä eli Immolan suunnasta alueelle pääsee Niskapietilän museotietä, lännestä ja pohjoisesta sinne tulee valtatie 6:lta erkaneva Miettiläntie.
Museorakennus on kaksikerroksinen, alakerran näyttelytilassa on mm. pienoismalli Miettilän kasarmialueesta, tietoja Miettilässä vaikuttaneista tai siellä syntyneistä henkilöistä, kuten oopperalaulajatar Lea Piltistä, rajaseudun elämästä ja kouluoloista sekä sisustettuna sota-ajan asunto esineistöineen. Museon yläkerrassa on Kollaan taisteluun liittyvää tietoa ja aineistoa, kuten valokuvat, kirjallisuus, luettelot taistelujoukoista ja tilannekartat niiden toiminnasta. Talvisodan sotilaan varusteiden ohella esillä on mm. rautjärveläiselle tarkka-ampuja Simo Häyhälle kuuluneita esineitä.
Museon edessä on kaksi kevyttä kanuunaa mallia 76RK/27, lavetit no. 6559/v. 1941 ja no. 6639/v. 1941.
Walden Martin
Walden Charles Martin (28. syyskuuta 1891 Grayville, Illinois – marraskuu 1966 Zephyrhills, Florida) oli yhdysvaltalainen pyöräilijä ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli St. Louis Cycling Club.
Martin sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa toiseksi ennen Tukholman kisoja 1912 ja pääsi joukkueeseen mukaan. Hän oli olympialaisissa maantieajon 17. ja oli voittamassa pronssia joukkuekilpailusta. Martin menetti toisen jalkansa pyöräilyonnettomuudessa St. Louis Coliseum -areenalla, ja samassa onnettomuudessa toinen pyöräilijä Frederick Windt menehtyi. Martin jatkoi vielä sen jälkeen kilpailemista puujalan kanssa.
Eikoseenihappo
Eikoseenihappo on kertatyydyttymätön rasvahappo, jonka kemiallinen kaava on CHO, moolimassa 310,51 g/mol, tiheys 0,883 g/ml, leimahduspiste 110 °C ja CAS-numero 5561-99-9. Yhdistettä on löydetty kasviöljyistä.
Eikoseenihappoa esiintyy ainakin maapähkinässä ("Arachis hypogaea") ja isoköynnöskrassin siemenissä sekä semiokemikaalina jättiläissaukon ("Pteronura brasiliensis") feromonina.
Eikoseenihappoa lähinnä muistuttava yhdiste on paulliinihappo, joka on omega-7-rasvahappo.
Registratuura
Registratuura on historiassa aiemmin esiintynyt moniulotteinen käsite. Sana esiintyy myös kirjojen kansissa esimerkiksi Kuningas Juhanin III Registratuura vuodelta 1520. Näihin kirjoihin on koottu hallinnon kirjaukset eri vuosilta. Sanat pohjautuvat latinankielisiin nimiin regis = kuningas ja ratur = tulla esiin. Sanan voisi kääntää myös, kuninkaan tunnustukset. Sana esiintyy usein suku- tai historiantutkimuksessa, jos jonkun henkilön tiedot on kirjattu registratuuraan. Sillä tarkoitettiin myös kirjaamoa, joka on asiakirjahallintoa hoitava yksikkö. Joissain asiayhteyksissä sanalla tarkoitetaan myös kirjaus- eli arkistointitapaa. Asiakirjatallennuksessa on kehitetty aikojen saatossa loogisia kirjaustapoja tallentaa hallintoon liittyviä tietoja. Kehityksen taustalla on ollut hallinnon erkaantuminen vallanpitäjistä sekä tiedon määrän kasvu. Nykyterminä sana tarkoittaa arkistointia, arkistolaitosta tai niiden vuosijulkaisuja.
Vanhimmat tunnetut kirjaustavat on löydetty mesopotamialaisista savitauluista nuolenpääkirjoituksineen 2600-luvulta eaa. Kreikassa puiset ja paperiset sopimukset ja omistusasiakirjat tuli luovuttaa neuvoston arkistoon. Tärkeimmät asiakirjat kopioitiin lisäksi kiveen. Antiikin Roomassa virkamiehet sekä kauppiaat säilyttivät kivi- sekä myöhemmin papyrusasiakirjoja kotonaan. Tämän vuoksi asiakirjat tuhoutuivat helposti. Virkakauden jälkeen tiedot tallennettiin Aerariumiin eli keskuskirjaamoon. Tiedot kirjattiin juoksevalla numeroinnilla.
Keskiajalla asiakirjahallintoa hoiti päänsääntöisesti kirkko. Tuolloin asiakirjoja olivat ns. sinettiasiakirjat eli urkundit. Ne koostuivat etupäässä hallitsijoiden myöntämistä privilegioista ja lahjoituksista sekä tuomioistuinten päätöksistä. Myöhäiskeskiajan asiakirjoihin kuuluivat erilaiset rekisterit, kopiokirjat, kirjeet ja tiliasiakirjat. 1200-luvulle tultaessa Italiassa vakiintui asiakirjajulkisuuden periaate, mikä edellytti tehokkaampaa asiakirjojen käsittelyä.
Arkistonmuodostus kehittyi ja eriytyi 1500- ja 1600-luvulla mm. Espanjassa sekä Saksassa. Arkistointiin otettiin käyttöön erilaisia menetelmiä.
Ruotsissa alettiin kehittää 1600-luvun alkupuolen hallinnonuudistuksessa arkistointia. Järjestelmä tuli Suomeen ensimmäisenä vuonna 1635 maaherroille lähetetyssä ohjeessa asiakirjojen rekisteröinnistä ja arkistoinnista. Ohjeessa saapuneet ja lähteneet asiat ja asiakirjat kirjattiin diaariin, jotka oli pidettävä erillään toisistaan. Asiakirjat jaettiin kuuteen hallinnonalakohtaiseen ryhmään eli registratuuraan. Arkistointia varten lääninhallituksessa oli kuusi kaappia, yksi kutakin registratuuraa varten, jotka jakaantuivat useampiin laatikoihin. Menneen vuoden kertyneestä aineistoista julkaistiin kirjasarja, jota painettiin eri tahojen saataville. Laitos keräsi myös Ruotsin historian aikana syntyneet aineistot registratuura kirjasarjoiksi. Näin tallennettiin myös tärkeät historian tiedot varmuus kopioiksi.
Myöhemmin registratuura sana poistui suomen kielestä. ja tilalle tulivat modernimmat sanat. Järjestelmä on edelleen käytössä nyky-yhteiskunnassa, joskin kehittyneemmässä muodossa.
Tabelbala
Tabelbala () on keidas sekä Bécharin maakuntaan kuuluva piirikunta (daïra) Bécharin ja Tindoufin välillä Algerian lounaisosassa. Siellä on 5 100 asukasta (vuonna 2008).
Vuorten ja Erg Er Raouin hiekka-aavikon välissä sijaitsevalla keitaalla on neljä asutusta. Hallinnollinen ja taloudellinen keskus on ranskalaisten siirtomaaisäntien rakentaman linnoituksen ympärille muodostunut Haï El Wasat. Sen vieressä sijaitsee kolme vanhaa kylää eli "ksaria": Cheraïa, Zaouia Sidi Zekri ja Makhlouf. Asukkaista noin puolet puhuu songhaikielten pohjoisryhmään kuuluvaa korandjea. Lopuista suurin osa on 1900-luvulla saapuneiden muuttajien jälkeläisiä.
Tabelbalasta johtaa noin 70 kilometrin pituinen päällystetty maantie Bécharin ja Tindoufin väliselle valtatielle. Keitaalla harjoitetaan keinokasteluun perustuvaa maanviljelyä. 1800-luvulle saakka se toimi Marokon eteläosan Sijilmasan ja Sahelin alueen Timbuktun välisen karavaanireitin pysähdyspaikkana.
Korandjen kieli
Korandjen kieli on Algeriassa Tabelbalan keitaalla puhuttava songhaikieli. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 3 000 henkeä.
Korandje kuuluu songhaikielten pohjoisryhmään. Se on myös maantieteellisesti pohjoisin songhaikieli. Kielen rakenne on tyypillinen songhaikielille, mutta sanasto on suurelta osin lainattu berberikielistä ja arabiasta.
The Stereo Love Show
The Stereo Love Show on Edward Mayan esikoisalbumi vuodelta 2011. Albumi sisältää vuonna 2009 julkaistun megahitin "Stereo Love".
Singlet "Stereo Love" (2009), "This Is My Life" (2010) ja "Desert Rain" (2011) ovat kaikki nousseet suosioon Euroopan ja Amerikan Dance Charts -listoilla.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2006 – miesten karsinnat
Jääkiekon miesten olympiakarsinnat vuoden 2006 Torinon turnaukseen aloitettiin marraskuussa 2004. Rankingin kahdeksan parasta joukkuetta ja isäntämaa pääsivät olympiaturnaukseen ilman karsintaa. Karsintojen kautta turnaukseen valittiin Sveitsi, Latvia ja Kazakstan. Karsinnat järjestettiin kahdessa vaiheessa. Karsintojen ensimmäiseen vaiheeseen osallistui 12 joukkuetta, jotka jaettiin kolmeen lohkoon. Joukkueet olivat 2004 MM-kilpailujen jälkeen Kansainvälisen jääkiekkoliiton maailmanrankingin sijoilla 18–30 olleet joukkueet. Rankingin 25. maa, Yhdistynyt kuningaskunta kuitenkin luopui karsintapaikasta eikä 31. maa, Etelä-Korea halunnut osallistua, joten 32. maa, Bulgaria pääsi mukaan karsintoihin. Karsintalohkojen voittajat selvisivät toiseen vaiheeseen, jossa oli mukana näiden kolmen maan lisäksi maailmanrankingin sijoilla 9–17 olleet maat. Toiseen vaiheeseen osallistuneet joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Lohkovoittajat selvisivät olympiaturnaukseen.
Esikarsinnan lohkovoittajat pääsivät loppukarsintaan.
Lohko D pelattiin Briançonissa, Ranskassa ja Ranska voitti lohkon ja eteni karsintojen lopputurnaukseen.
Ottelut
Lohko E pelattiin Nowy Targissa, Puolassa ja turnauksen voitti Puola.
Ottelut
Lohko F pelattiin Stavangerissa, Norjassa ja turnauksen voitti Norja.
Ottelut
Karsinnan lopputurnaus lohkojen voittajat pääsivät olympiaturnaukseen.
Lohko A pelattiin Klotenissa, Sveitsissä ja Sveitsi voitti turnauksen.
Ottelut
Lohko B pelattiin Riiassa, Latviassa ja turnauksen voitti Latvia.
Ottelut
Lohko C pelattiin Klagenfurtissa, Itävallassa ja turnauksen voitti Kazakstan.
Ottelut
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n maailmanrankingiin 2006.
Lucjan Żeligowski
Lucjan Żeligowski (7. lokakuuta 1865 – 9. heinäkuuta 1947) oli puolalainen kenraali, joka otti osaa muun muassa ensimmäiseen maailmansotaan ja Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaan. Hänet tunnetaan myös lyhytikäisen Keski-Liettuan tasavallan johtajana.
Lucjan Żeligowski syntyi vuonna 1865 Oszmianassa. Hänen isänsä oli tammikuun kansannousun veteraani. Lucjan liittyi kuitenkin itse Venäjän armeijaan vuonna 1885 ja valmistui upseerikoulusta Riiasta vuonna 1888. Hän otti osaa Venäjän–Japanin sotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan sen alettua vuonna 1914. Hän palasi Puolaan vuonna 1919 ja komensi armeijakuntaa Minskin alueella vuodesta 1920. Saman vuoden lokakuussa hän järjesti komentamansa divisioonan kapinan, valtasi Liettualle kuuluneen Vilnan alueen ja julisti sen itsenäiseksi Keski-Liettuan tasavallaksi. Kapinasta oli sovittu aiemmin Józef Piłsudskin kanssa, vaikkakin hän ei virallisesti ollut tekemisissä kapinan kanssa. Tasavalta liitettiin vuonna 1922 kansanäänestyksen jälkeen Puolaan.
Vuodesta 1921 vuoteen 1925 Żeligowski toimi Puolan armeijan tarkastajana. Hän oli ylennyt vuonna 1923 kenraaliluutnantiksi ja toimi puolustusministerinä Aleksander Skrzyńskin hallituksessa marraskuusta 1925 toukokuuhun 1926. Virassaan hän nosti Piłsudskille uskollisia henkilöitä tärkeisiin virkoihin, minkä takia hän osasi varautua Piłsudskin vuoden 1926 vallankaappaukseen. Skrzyńskin hallituksen kaaduttua Żeligowski jatkoi taas armeijan tarkastajana ja vallankaappauksen jälkeen hän johti armeijan puhdistustoimia. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1927.
Żeligowski palasi kuitenkin politiikkaan vuonna 1935 ja nousi kansanedustajaksi. Hän johti parlamentin asevoimien komiteaa joulukuuhun 1937, jolloin hän erosi jouduttuaan erimielisyyksiin Edward Rydz-Śmigłyn kanssa. Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939 Żeligowskin onnistui paeta länteen, ja hän liittyi Lontoossa toimineen pakolaishallituksen toimintaan. Sodan jälkeen hän asettui asumaan Lontooseen. Hänen kuoltuaan vuonna 1947 hänen ruumiinsa kuljetettiin haudattavaksi Puolaan.
Nate Thompson
Nate Thompson (s. 5. lokakuuta 1984 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat) on NHL-joukkue Los Angeles Kingsin keskushyökkääjä. Thompson oli mukana Yhdysvaltain MM-kisajoukkeessa 2012. Thompsonin vahvuus on ehdottomasti alivoimapeli, joka on NHL-tasollakin huippuluokkaa.
Thompson varattiin NHL:ään Boston Bruinsiin kuudennella kierroksella 183. pelaajana . Thompson pelasi WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissä ja teki ammattilaisdebyyttinsä Providence Bruinsissa pudotuspeleissä kaudella 2004–2005.
Thompson siirtyi Bostoniin 20. heinäkuuta 2005 tulokassopimuksella ja teki NHL-debyyttinsä joukkueessa kaudella 2006–2007 pelaten neljässä ottelussa.
Vain vähän ennen kauden 2008–2009 alkua Thompson poimittiin New York Islandersiin NHL:n siirtolistalta. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa ohittaessaan New York Rangersin maalivahti Henrik Lundqvistin 4. marraskuuta 2008.
Tehtyään Islandersissa kaudella 2009–2010 kuusi pistettä 39 pelissä, Tampa Bay Lightning poimi Thompsonin jälleen siirtolistalta 21. tammikuuta 2010. 10. heinäkuuta 2010 Thompson ja Tampa Bay solmivat vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Thompson pelasi Tampa Bayssa 32 ottelua samalla kaudella, jolla joukkueeseen siirtyi. Hän teki niissä yhden maalin ja syötti neljä. Thompson kunnostautui Tampa Baytssa aloitusympyrässä, kun voitti 219 385 (56,9 prosenttia) aloituksesta. Kaudella Thompson teki uransa parhaat pisteet 10+15.
31. tammikuuta 2011 Tampa Bay ilmoitti allekirjoittaneensa Thompsonin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Thompson oli pelannut 51 pelissä, joissa oli tehnyt seitsemän maalia ja kymmenen syöttöä. Hän voitti jälleen 55,8 prosenttia aloituksistaan. Thompson sijoittui NHL:n hyökkääjien seitsemänneksi blokatuissa laukauksissa. Hän oli myös joukkueensa neljäs kiekonriistoissa.
Työsulkukaudella 2012–2013 Thompson pelasi kotikaupungissaan ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Hän palasi työsulun loputtua Tampa Bayhyn.
3. maaliskuuta 2013 Thompson ja Tampa Bay solmivat neljän vuoden jatkosopimuksen. Thompson oli pelannut samalla kaudella joukkueessa 30 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja kymmenen syöttöä. Thompson oli joukkueen toiseksi eniten taklauksia saanut pelaaja 58 taklauksellaan.
29. heinäkuuta 2014 Thompson kaupattiin Tampa Baysta Anaheim Ducksiin vaihdossa kahteen varausvuoroon .
Oscar (jalkapalloilija)
Oscar dos Santos Emboaba Júnior, joka tunnetaan paremmin nimellä Oscar (s. 9. syyskuuta 1991 Americana, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kiinalaisjoukkue Shanghai SIPG:tä.
Oscar käyttää Adidaksen "Predator LZ"-jalkapallokenkiä.
Oscar syntyi Americanassa, jossa aloitti jalkapalloilun União Barbarensen junioriakatemiassa. Hän vakuutti jo varhaisella iällä kykyjenetsijät ja liittyi suurseura São Paulo FC:hen 13-vuotiaana vuonna 2004. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2008 ja pelasi seuraavana vuonna 11 ottelua edustusjoukkueessa vain 17-vuotiaana.
Oscar siirtyi Kiinaa edeltävään seuraansa Chelseaan brasilialaisesta Internacionalista, jossa hän löi itsensä läpi. Chelseassa hän pelasi vuosina 2012–2016 tehden 203:ssa ottelussaan 38 maalia.
Oscar meni naimisiin lapsuuden tuttunsa Ludmilan kanssa joulukuussa vuonna 2011. Parilla on yksi tytär, Jùlia, joka syntyi 5. heinäkuuta 2014. Oscarilla on kaksi siskoa, Danielle ja Gabrielle. Oscar on katolilainen ja rukoilee aina ennen ottelua rentoutuakseen ja saadakseen itsevarmuutta pelaamiseen.
Sutenööriskeidaa
Sutenööriskeidaa on K.V.N & Lobo:n 25. kesäkuuta 2012 julkaistu tuottajakasetti-EP. Kasetilla vierailee muun muassa Jodarok, Notkea Rotta sekä SMC Lähiörotat. Julkaisijana toimii Freaky Beats Productions ja se julkaistiin vain c-kasettina sisältäen MP3-latauskoodin.
A-puoli:
B-puoli:
Haloo!-lehti
Haloo!-lehti on suomalainen pornolehti, useasti vuodessa ilmestyvä DVD-liitteineen aikakauslehti. Se on erikoistunut nuorempiin naishenkilöihin. Lehden pääpaino on kotimaisissa malleissa.
Pullosta helvettiin
Pullosta helvettiin on Jope Ruonansuun esittämä vuonna 1996 julkaistu musiikkikappale. Hän on itse tehnyt kappaleeseen sävellyksen ja sanoituksen. Kappale julkaistiin Ruonansuun vuonna 1996 ilmestyneellä studioalbumilla "Piinapenkki".
Kappale kertoo Ruonansuusta itsestään ajalta, jolloin hänellä oli alkoholiongelma.
1980-luvun puolivälistä vuoteen 1995 Ruonansuu käytti alkoholia päivittäin. Pitkään jatkuneen alkoholin käytön seuraukset alkoivat näkyä kesällä 1995, kun Ruonansuu sairastui haimatulehdukseen. Tämän seurauksena hänen täytyi alkaa muuttamaan elämäntapojaan, ja varsinkin lopettaa alkoholin käyttö.
Sairaalahoidon jälkeen Ruonansuu jatkoi keikkailuaan ilman alkoholia. Alkuaikoina se ei ollut helppoa, ja tämän seurauksena alkoholin korvikkeeksi hän rupesi kokeilemaan kannabista. Hän oli jo aiemmin kokeillut kannabista varusmiespalveluksen aikaan. Ruonansuu kertoo, että käytöt olivat vain kokeiluita, ja tajusi "etteivät ole minun juttu".
Kappaleen sanoissa Ruonansuu kertoo kokemuksistaan, mitä hänen alkoholiongelmansa toi tullessaan. Alkoholin käyttö toi muun muassa ongelmia ihmissuhteisiin. Alkoholiongelman seurauksena kuolema on lähellä, mutta Pyhä Pietari antaa hänelle vielä mahdollisuuden elää.
Moreno Moser
Moreno Moser (s. 25. joulukuuta 1990 Trento) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Liquigas-Cannondale-joukkueessa 2012. Hän voitti ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan muun muassa Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt-klassikon sekä saavutti ensimmäisen World Tour -tason voittonsa Puolan ympäriajon ensimmäisellä etapilla. Hän voitti myös kuudennen etapin sekä kokonaiskilpailun viiden sekunnin erolla Michał Kwiatkowskiin.
Moser jatkoi 2013–2014 samassa italialaistallissa, uudelta nimeltään Cannondale Pro Cycling Team. Hän voitti maaliskuussa 2013 Strade Bianche -kilpailun. Kausilla 2015–2016 hän edusti yhdysvaltalaisjoukkuetta Cannondale Pro Cycling Teamia. Vuosina 2017–2018 hän ajoi Astana Teamissa ja vuodesta 2019 Nippo Fantini Faizanèssa..
Moreno Moserin sukuun kuuluu useita pyöräilijöitä: hänen isänsä on Diego Moser, setänsä Aldo ja Francesco Moser, veljensä Leonardo Moser ja serkkunsa Ignazio Moser.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Pays de Caux
Pays de Caux on alue Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Tämä ylänköalue Seinen pohjoispuolella ulottuu Englannin kanaalin rannikolle. Alueen rannikko tunnetaan nimellä Alabasterirannikko ("Côte d'Albâtre").
Alueen tärkeimmät kunnat ovat Le Havre, Dieppe, Fécamp, Yvetot ja Étretat.
Ensimmäinen Jassyn–Kišinjovin offensiivi
Ensimmäinen Jassyn–Kišinjovin offensiivi oli Saksan ja Romanian sekä Neuvostoliiton välinen 8. lokakuuta – 6. kesäkuuta 1944 käyty taistelu toisessa maailmansodassa.
Huhtikuussa 1944 Neuvostoliitto käynnisti Jassyn–Kišinjovin offensiivin, jossa tarkoituksena oli valloittaa Pohjois-Romania sekä Iașin (Jassy) ja Chișinăun (Kišinjov) kaupungit. Saksalais-romanialaiset joukot kuitenkin onnistuivat saavuttamaan torjuntavoiton kesäkuussa 1944 Târgu Frumosissa ja uudestaan toukokuussa 1944. Etelän armeijaryhmän alueella puna-armeija aloitti 17. heinäkuuta Lvovin–Sandomierzin offensiivin, joka pakotti saksalaiset perääntymään Länsi-Ukrainasta ja vetäytyminen jatkui Romaniaan, jossa oli elokuussa akselivaltoja tukenut hallitus syrjäytetty.
Elokuussa Neuvostoliitto aloitti toisen Jassyn–Kišinjovin offensiivin ja löi saksalais-romanialaiset joukot yhdeksässä päivässä.
Toinen Jassyn–Kišinjovin offensiivi
Toinen Jassyn–Kišinjovin offensiivi oli Neuvostoliiton sekä Saksan ja Romanian välinen 20.–29. elokuuta 1944 käyty taistelu toisessa maailmansodassa.
Huhti–kesäkuussa 1944 ensimmäinen Jassyn–Kišinjovin offensiivi oli päättynyt saksalais-romanialaisten joukkojen torjuntavoittoon.
Neuvostoliitto aloitti 20. elokuuta 1944 toisen Jassyn–Kišinjovin offensiivin ja vain yhdeksässä päivässä onnistui lyömään saksalais-romanialaiset joukot valloittaen Târgu Frumosin, Iaşin (Jassy) ja Chişinăun (Kišinjov) kaupungit.
Puna-armeija miehitti Bukarestin 31. elokuuta ja 12. syyskuuta Moskovassa solmittiin Neuvostoliiton ja Romanian uuden hallituksen välillä välirauhansopimus, jonka mukaan romanialaisten tuli osallistua vähintään 12 divisioonan voimin sotaan Saksaa ja Unkaria vastaan Neuvostoliiton päämajan alaisuudessa. Romanian menettäminen sai aikaan nopeasti koko Balkanin alueen saksalaismiehityksen päättymisen. Romanialais-neuvostoliittolaiset joukot valtasivat Păulişin kaupungin 19. syyskuuta mennessä ja Turdan kaupungin 8. lokakuuta mennessä. Lopullisesti saksalaiset ja unkarilaiset joukot oli ajettu pois Romaniasta 31. joulukuuta mennessä.
IPU (lehti)
IPU on Itsenäisyyspuolueen vuodesta 1997 alkaen ilmestynyt äänenkannattaja, joka tunnettiin vuosina 1997–2010 nimellä "Vapaa Suomi".
Hande Yener
Hande Yener (s. 12. tammikuuta 1973 Istanbul, Turkki) on turkkilainen pop- ja elektrolaulaja.
Italian Grand Prix 2012
Italian Grand Prix 2012 (virallisesti Formula 1 Gran Premio Santander d'Italia 2012) oli Formula 1 -kauden 2012 13. osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.
Kilpailun voitti paalulta lähtenyt McLarenin Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui upean nousun tehnyt Sergio Pérez, joka jäi vain 4,3 sekunnin päähän Hamiltonista. Fernando Alonso oli kolmas. Kimi Räikkönen oli viides ja Heikki Kovalainen 14.
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Paul di Restan tilalla. Ma Qinghua teki historiaa ajamalla ensimmäisenä kiinalaisena virallisessa F1-kisaviikonloppuosiossa. Qinghua ajoi harjoituksissa Narain Karthikeyanin tilalla.Kymmenen kärki Italian osakilpailun jälkeen.
Singaporen Grand Prix 2012
Singaporen Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 SingTel Singapore Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 14. osakilpailu, joka ajettiin 23. syyskuuta Singaporen katuradalla Singaporessa.Ennen kilpailua järjestettiin minuutin hiljainen hetki menehtyneen Sid Watkinsin muistoksi.
Lewis Hamiltonin otti suvereenin johdon paalupaikalta ja johti kisaa kunnes 23. kierroksella hänen autoonsa tuli vaihdelaatikkovika ja veto katosi. Keskeytys oli Hamiltonille kova kolaus MM-taistoa ajatellen. Kisassa nähtiin turva-auto kahdesti, ensin HRT-kuski Narain Karthikeyanin vuoksi kierroksella 32, kun hän törmäsi seinään. Auto ei kärsinyt suurempia ulkoisia vahinkoja, mutta jäi silti pahaan paikkaan kapealla radalla. Seuraavan kerran turva-auto tuli radalle pian edellisen jälkeen kierroksella 39, kun Michael Schumacher törmäsi rajusti Toro Rosso -kuski Jean-Eric Vergnen perään. Molemmat ajautuivat radan ulkopuolelle turva-alueelle, mutta romua jäi huomattavasti radalle. Schumacherille tuomittiin omasta virheestään tilanteessa kymmenen lähtöruudun rangaistus seuraavaan osakilpailuun.
Kilpailun voitti lopulta Sebastian Vettel toistamiseen kauden aikana. Jenson Button oli toinen ja Fernando Alonso kolmas. Timo Glock otti yllättäen keskeytysten ja taktisten onnistumisien siivittämänä kilpailusta 12. sijan ja nosti Marussia-tallinsa valmistajien sarjan kymmenennelle tilalle ennen Caterhamia ja HRT:tä. Kimi Räikkönen oli kuudes tallitoveri Romain Grosjeanin päästettyä hänet edelleen, jotta Kimi saisi lisäpisteitä kuljettajien MM-taistoon. Heikki Kovalainen oli 15.
Korean Grand Prix 2012
Korean Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Korean Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 16. osakilpailu, joka ajettiin 14. lokakuuta Korean International Circuitin moottoriradalla Yeongamissa Etelä-Koreassa.
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Force Indian Jules Bianchi ajoi Nico Hülkenbergin tilalla, Caterhamin Giedo van der Garde ajoi Vitali Petrovin tilalla ja HRT:n Dani Clos ajoi Narain Karthikeyanin tilalla.Kilpailun voitti Sebastian Vettel, jolle voitto oli kauden neljäs. Mark Webber menetti paalupaikan ensimmäisessä mutkassa tallitoverilleen Vettelille, joka lähti toisesta ruudusta. Ensimmäisellä kierroksella Kamui Kobayashi osui Jenson Buttonin renkaaseen sillä seurauksella, että ripustukset pettivät. Tilanteen jälkeen Button haukkui tiimiradiossa Kobayashia idiootiksi. Tuomaristo tuomitsi Kobayashille läpiajorangaistuksen. Vettel dominoi kisan loppuun saakka kärjessä ajaen ensimmäisestä kierroksesta asti kilpailun kärjessä. Lopussa ainoastaan jännitystä lisäsi, kestävätkö Vettelin renkaat, sillä ne olivat aivan kuluneet. Mark Webber varmisti kaksoisvoiton Red Bullille. Fernando Alonso oli kolmas. Näin Vettel siirtyi MM-taiston kärkeen kuuden pisteen erolla Fernando Alonsoon. Kimi Räikkönen onnistui säilyttämään viidennen lähtöruutunsa tasaisen hyvällä kisalla. Heikki Kovalainen oli 17 jääden lopulta tallitoverinsa Vitali Petrovin taakse.
Red Bullille kyseessä oli kauden ainoa kaksoisvoitto.
Intian Grand Prix 2012
Intian Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Airtel Indian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 17. osakilpailu, joka ajettiin 28. lokakuuta Buddh International Circuitin moottoriradalla Intiassa. Kilpailu oli kaikkien aikojen toinen järjestetty Intian Grand Prix.
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla. Sauberin Esteban Gutiérrez ajoi Sergio Pérezin tilalla ja Caterhamin Giedo van der Garde ajoi Heikki Kovalaisen tilalla.
Kilpailun lähtö sujui melko siististi. Red Bullit karkasivat heti, kun Vettel piti kärkisijan ja Webber toisen sijan. Michael Schumacherin auton takarengas hajosi ensimmäisessä mutkassa Jean-Eric Vergnen osuttua häneen peräänsä. Red Bullien takana käytiin ensimmäisen kierroksen ajan tiukkaa taistelua rinta rinnan Alonson, Hamiltonin ja Buttonin kesken ja sijoitukset kuskien välillä vaihtuivat ensimmäisten mutkien aikana useampaan kertaan kunnes Button siirtyi johtamaan letkaa, mutta ei pitkäksi aikaa sillä kun takasiiven avaaminen sallittiin sekä Alonso että Hamilton tulivat ohi. Kilpailussa säilyi sama asema 1. Vettel 2. Webber 3. Alonso 4. Hamilton 5. Button 6. Massa 7. Räikkönen lähes koko kilpailun ajan. Vettel oli karannut aivan omiin lukemiinsa ja kontrolloi kisaa täysin. Lopussa Webberin autosta hajosi KERS ja se näkyi huomattavasti pitkillä suorilla. Näin Alonso saavutti Webberin nopeasti ja teki ohituksen. Kimi Räikkönen tuskaili läpi kisan aivan Massan takana, mutta ei saanut aikaan pysyvää ohitusta. Hamiltonkin haki aivan kilpailun viimeisillä kierroksilla ohipääsyä Webberistä, mutta ei siinä onnistunut. Rangaistuksia ei jaettu kilpailun aikana eikä sen jälkeen.
Vettel onnistui jo kolmannen kerran putkeen ajamaan kilpailun johdossa alusta saakka joka kierroksella. Hänen perättäisten johtokierrosten määrä on nyt 205. Vastaavaan on pystynyt viimeksi Ayrton Senna vuonna 1989. Huomattavaa on myös seitsenkertaisen maailmanmestarin Michael Schumacherin 22. sija, mikä on hänen historiansa huonoin sijoituksensa tilastoissa 19 ajetun Formula 1 -kauden aikana. Schumacher keskeytti kierroksella 55 vaihdelaatikkovikaan, mutta sai näin ollen sijoituksen ajettuaan yli 90% kisan pituudesta.
Intian GP-viikonlopun jälkeen Lotus julkisti Kimi Räikkösen sopimuksen tallin kilpakuljettana myös kaudella 2013. 31.10. samaisella viikolla julkistettiin Nico Hülkenbergin siirto Force Indialta Sauberille sekä Daniel Ricciardon ja Jean-Eric Vergnen jatkosopimukset Toro Rossolla
Lida Salin
Lida Irene Salin, o.s. "Wallden" (26. marraskuuta 1885 Asikkala – 29. syyskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli kymmenen vuoden aikana noin kolmessakymmenessä elokuvassa.
Salinin lapsia olivat tanssitaiteilijat Alf Salin, Iris Salin ja Klaus Salin sekä näyttelijä Holger Salin.
Rauhan äiti
Rauhan äiti on Aulikki Oksasen kirjoittama ja Kaj Chydeniuksen säveltämä neliosainen kantaatti. Se sai ensiesityksensä 1975 Helsingin Laulufestivaalilla. Rauhan äiti on puheenvuoro liennytyksestä . Se on myös vetoomus kaiken kauniin, elävän ja luonnollisen puolesta, jota sota ja väkivalta uhkaa. Rauhan äidin kantaesityksen esittivät Kaisa Korhonen, Agit Prop –kvartetti ja KOM-teatterin yhtye johtajana Kaj Chydenius.
Televisioversion ohjasivat Claes Olsson ja Erkki Pohjanheimo. Sen lähtökohtana on Korhosen, Agit Propin ja yhtyeen esitys, mutta sitä kuvitetaan voimakkaasti elokuvan keinoin. Televisioversiossa pikkupoikaa esittää 12-vuotias Jukka Koskinen. Mukana ovat myös Tuula Sid ja Petriikka Pohjanheimo. Olsson ja Pohjanheimo kokeilevat runon, musiikin ja dokumenttielokuvan ja fiktiivisen aineiston yhdistämistä. Tärkeää osaa näyttelevät myös Markku Lehmuskallion ja Teuvo Suomisen luontokuvat sekä Dimitri Baltermanin valokuvat. Rauhan äidin enisesitys oli Yle TV1:ssä 13.10.1977 ja se uusittiin 14.7.1978 sekä 1.5.1982 ja Yle Teemalla 24.12.2016
Kullervo (musiikkinäytelmä)
Kullervo on suomalainen musiikkinäytelmä, jonka on kirjoittanut Pirkko Kurikka.
Näytelmän on ohjannut KOM-teatteriin Laura Jäntti ja säveltänyt Eero Ojanen. KOM-teatteri esitti näytelmää vuosina 1975–1977. Musiikkinäytelmän juoni perustuu Kalevalan Kullervo-taruun. Ensi-ilta oli Helsingin Laulufestivaalilla 1975.
Kullervon tarina kertoo voimakkaasta ja tulisieluisesta nuorukaisesta, joka on ollut orjana. Kun Kullervo takoo rautaa, siitä tulee miekka. Hän haluaa kostaa loukatun ihmisarvonsa. Kullervo levottomana etsii onneaan. Välillä häntä ohjaa korppi, toisinaan leivo. Yksinäisen ihmisen kapina ei tuo ratkaisua, ja kaikille hänen tielleen osuneille käy onnettomasti. Viimein Kullervo surmaa itsensä takomallaan miekalla. Kuolinlaulussaan hän ilmaisee toiveensa paremmasta tulevaisuudesta: ”…jossa mies on mahdissaan kaikki kahleet katkottuaan”.
KOM-teatteri on vieraillut kahdesti Kulervo-esityksillä Berliinissä DDR:ssä, jossa se molemmilla kerroilla saavutti menestystä uudenlaisen vitaalisen musiikkiteatterin edustajana. Kullervo on vieraillut myös Tanskassa Holsterbon Vaasa-seminaarissa sekä kolmeen otteeseen Ruotsissa, muun muassaGöteborgin kaupunginteatterin kutsumana . Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla Kullervo vieraili 1977. Näytelmä on palkittu Tampereen teatterikesässä kunniakirjoin.
KOM-teatterissa Kullervoa näytteli Erkki Saarela, muissa osissa Rea Mauranen (Ilmarisen emäntä, Kullervo äiti, Kullervon sisar, Korppi, Kiuru ja kertoja) ja Tapio Aarre-Ahtio (Untamo, Seppä Ilmarinen, Korppi, Kiuru, Miekka ja kertoja). KOM-teatterin yhtyeessä soittivat Eero Ojanen – piano ja kellopeli, Jukka Hauru – kitara, Tapani Tamminen – basso ja Ari Valtonen – lyömäsoittimet ja marimba.
KOMin Kullervo-esitys nauhoitettiin vuonna 1977 televisiolle. Sen tuottivat ja TV-teatteri ja ohjasi Erkki Pohjanheimo. Kullervo taltioitiin Helsingistä Koiton talolta, osittain yleisöesityksistä, osin vain tv-kameroinen läsnä ollessa. Sen ensilähetys oli Yle TV1:sä 23.2.1977.
Asarias Autio
Asarias Autio (1874 – 1920) oli suomalainen Keuruun Liesjärveltä kotosin ollut metsätyömies ja maastohiihtäjä.
Autio voitti 1899 Vaasassa 15 kilometrin hiihdon ja vuonna 1901 hän voitti Oulun hiihtojen 30 kilometriä ennätysajalla 1.46.15. Vuonna 1901 Autio edusti myös Suomea Tukholmassa pidetyissä pohjoismaisissa hiihtokisoissa sijoittuen 60 kilometrin matkalla toiseksi. Autio muutti Yhdysvaltoihin 1902 ja siellä hänet julistettiin "maailmanmestariksi" hänen voitettuaan Elyssä Minnesotan osavaltiossa pidetyissä murtomaahiihtokilpailuissa 10 kilometrin matkan.
Myös Aution veljet Herman ja Valde olivat kilpailuissa menestyneitä murtomaahiihtäjiä.
Hannu Lehtinen
Hannu Veikko Tapani Lehtipuu (sukunimi vuoteen 1971 "Lehtinen"; s. 31. tammikuuta 1931 Kuhmoinen) on suomalainen rovasti ja nuortenkirjailija.
Lehtipuu toimi Kuhmoisten kappalaisena 1965–1972 ja hän oli Hämeenkyrön kirkkoherrana vuoteen 2001 saakka.
Nimellä "Hannu Lehtinen":
Nuotit hukassa
Nuotit hukassa oli suomalainen television musiikkisarja, jota lähetettiin Yle TV1:ssä 1979-1980 . Sen tavoitteena oli tarjota hyvää ja mielenkiintoista suomalaista kevyttä musiikkia hyvin laajalla sektorilla. Mukaan mahtui niin rockia, poppia, kansanmusiikkia kuin uuden laululiikkeen musiikkiakin. Ohjelmasarjaa tuotti ja ohjasi Erkki Pohjanheimo . Musiikkiesitykset liitettiin toisiinsa sketsein ja haastatteluin. Ohjelmat kuvattiin värivideotekniikalla Yleisradion Pasilan tv-studio 3:ssa. Sarjaa tehtiin kaikkiaan viisi osaa.
Sarjan musiikkinumeroita on uusittu runsaasti Ylen myöhemmissä musiikkiohjelmissa:
Musiikkinumeroita on myös koottu suomalaisten artistien ja yhtyeitten kaupallisille DVD-levyille:
Tauno Tarkkinen
Tauno Antero Tarkkinen ( s. 17. helmikuuta 1932 Puolanka) on suomalainen kirjailija.
OMSI – Der Omnibussimulator
OMSI – Der Omnibussimulator ( on MR Softwaren kehittämä simulaatiopeli, jossa kuljetetaan linja-autoa. Peli on julkaistu vuonna 2011 Windowsille. Peli simuloi Berliinin Spandaun osa-alueen linja-autolinja 92:ta (nykyinen M37). Pelissä on myös pieni fiktiivinen kylä Grundorf, jossa voi harjoitella ajamista ja lipunmyyntiä. Pelin kehittivät vuosina 2007–2011 Marcel Kuhnt ja Rüdiger Hülsmann. 
Pelissä simuloidaan linja-autonkuljettajaa, joka ajaa MANin kaksikerrosbusseja MAN SD 200 ja MAN SD 202 1980-luvun lopussa 11 kilometrin reitillä.
Peliin voi myös tehdä omia karttoja ja linja-autoja ja ladata muiden ihmisten tekemiä karttoja ja busseja. Lisäksi on saatavilla useita maksullisia lisäosia.
Pelin virallinen jatko-osa julkaistiin 11.12.2013. Se on ostettavissa myös Steamista. Uusia toimintoja ovat mm.:
Mário Fernandes
Mário Figueira Fernandes (, s. 19. syyskuuta 1990) on brasilialais-venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Venäjän liigan TsSKA Moskovaa.
Lokakuussa 2014 Fernandes edusti Brasilian maajoukkuetta harjoitusottelussa Japania vastaan. Myöhemmin hän siirtyi edustamaan Venäjän maajoukkuetta. Hän sai Venäjän kansalaisuuden vuonna 2016 ja edusti maata ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 harjoitusottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Fernandes valittiin Venäjän joukkueeseen MM-kotikisoihin 2018. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua ja teki yhden maalin, maaottelu-uransa ensimmäisen, puolivälieräottelussa Kroatiaa vastaan.
Fosforitrioksidi
Fosforitrioksidi eli tetrafosforiheksaoksidi (PO) on yksi fosforin oksideista. Sitä voidaan pitää fosforihapokkeen anhydridinä.
Fosforitrioksidi on ulkomuodoltaan valkoisia vahamaisia kiteitä tai väritöntä nestettä. Se liukenee kylmään veteen muodostaen fosforihapoketta, mutta kuuma vesi hajottaa sen ja se disproportioituu fosforihapoksi ja fosfiiniksi, myös punaista fosforia voi muodostua. Ilmassa yhdiste hapettuu hitaasti fosforipentoksidiksi. Bromin tai kloorin kanssa fosforitrioksidi reagoi muodostaen fosforitribromidia tai fosforitrikloridia ja jodin kanssa kuumennettuna difosforitetrajodidia.
Fosforitrioksidia valmistetaan kuumentamalla valkoista fosforia noin 50 °C:n lämpötilaan hapen läsnä ollessa ja reaktion saanto on yleensä 50–60 %. Täten yhdisteen joukossa on aina epäpuhtautena valkoista fosforia, joka voidaan muuttaa punaiseksi fosforiksi säteilyttämällä ultraviolettivalolla. Tämän jälkeen punainen fosfori on helposti erotettavissa fosforitrioksidin joukosta. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla suljetussa astiassa fosforipentoksidia 440 °C:n lämpötilaan.
Jérôme Sylvestre
Jérôme Sylvestre (s. 11. heinäkuuta 1979 Greenfield Park) on kanadalainen entinen lumilautailija.
Sylvestre teki ensimmäisen esiintymisensä maailmancupissa vuonna 1999. Hän pääsi kymmenen parhaan joukkoon kahdesti, parisuurpujottelussa kahdeksanneksi Mont-Sainte-Annessa 2001 ja samassa lajissa kymmenenneksi Stonehamissa 2002.
Sylvestre osallistui MM-kilpailuihin vuosina 2001 ja 2003. Madonna di Campigliossa 2001 hän oli suurpujottelussa 20., parisuurpujottelussa 26. ja paripujottelussa 29. Sylvestre kilpaili myös lumilautakrossissa, jossa hän ei päässyt maaliin saakka. Hän sai parhaan MM-sijoituksensa kahta vuotta myöhemmin Kreischbergissä, jossa hän oli parisuurpujottelun 13. paras ja lisäksi paripujottelussa 21. Sylvestre sijoittui Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 kahdenneksitoista parisuurpujottelussa.
Henrik Kromann Toft
Henrik Kromann Toft (s. 11. heinäkuuta 1968 Aalborg) on tanskalainen entinen jousiampuja. Hän edusti seuratasolla Aalborg Bueskyttelaugia.
Toft osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Soulissa 1988. Hän oli tuolloin henkilökohtaisen kilpailun 23. ja ampui myös maansa joukkueessa, joka sijoittui yhdenneksitoista. Toft oli Barcelonan kisoissa 1992 henkilökohtaisessa kisassa 27:s Tanskan päätyessä joukkuekilpailun 12. sijalle.
Francisco Hernández Ramírez
Francisco Hernández Ramírez (11. heinäkuuta 1949 – 7. tammikuuta 2019) oli costaricalainen jalkapalloilija.
Deportivo Saprissassa pelannut Hernández oli mukana maajoukkueen kokoonpanossa Moskovan olympialaisissa 1980. Hän oli kentällä kolmessa ottelussa, kun Costa Rica sijoittui turnauksessa jaetulle 13. eli viimeiselle tilalle.
Francisco Hernández
Francisco Hernández on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: