Suomen eroaminen eurosta
Suomen eroaminen eurosta tarkoittaa tapahtumaa, jossa Suomi luopuisi eurovaluutasta, eikä siten enää kuuluisi euroalueeseen. Suomi on käyttänyt euroa vuodesta 2002, mitä ennen Suomella oli oma valuutta, Suomen markka. Eurojäsenyyttä on pidetty osasyynä Suomen talousongelmiin 2000-luvulla. Suomen eroaminen eurosta voisi johtaa myös muiden maiden eroon. Toistaiseksi yksikään maa ei ole luopunut eurosta. Euroopan komission virallinen kanta on, että eurosta eroaminen on mahdotonta.
Vuonna 2011 Suomen hallitus oli valmis selvittämään, voidaanko EU:n perussopimukseen lisätä mahdollisuus eurosta eroamiseen.
Paavo Väyrynen on esittänyt Suomen eroamista eurosta. Hänen mukaansa Suomi liittyi aikoinaan euroon perustuslain vastaisesti. Suomessa ei aikoinaan järjestetty euroon liittymisestä kansanäänestystä.
Heinäkuussa 2015 Väyrynen teki kansalaisaloitteen kansanäänestyksen järjestämiseksi Suomen jäsenyydestä euroalueessa. Aloite keräsi vaadittavat 50 000 allekirjoitusta, mutta perustuslakivaliokunta päätti, ettei se laadi kansalaisaloitteesta mietintöä, eikä aloite näin ollen edennyt eduskunnan täysistuntokäsittelyyn. Perusteluksi aloitteen hautaamiselle esitettiin, että se oli valiokunnan mielestä huonosti valmisteltu. Valiokunta arvosteli sitä, että aloite ei sisällä sellaista ”yksiselitteistä ehdotusta kansanäänestyksen toimeenpanosta äänestysvaihtoehtoineen, joka voisi toimia perustana eduskunnan täysistuntokäsittelylle ilman perusteellista valtioneuvostossa tapahtuvaa valmistelua”. Väyrynen piti tätä selitystä ”uskomattomana kannanottona”. Hänen mukaansa kansalaisaloite nimenomaan tähtäsi siihen, että eduskunta pyytäisi valtioneuvostoa valmistelemaan lakiehdotuksen kansanäänestyksen toimeenpanosta. Kansalaisaloite.fi -palvelun ohjeistus antaa aloitteen sisällölle ja muodolle kaksi vaihtoehtoa:Väyrysen aloitteen muodoksi oli valittu jälkimmäinen vaihtoehto (Ehdotus lainvalmisteluun ryhtymisestä).
Väyrysen mukaan erityisesti perustuslakivaliokunnan Perussuomalaiset jäsenet olivat vaatineet, että mietintöä ei laadita eikä aloitetta viedä täysistunnossa keskusteltavaksi ja päätettäväksi.
2010-luvulla julkisuuteen on tullut useita uusia puoluehankkeita, joiden keskeisenä tavoitteena on Suomen irrottaminen euroalueesta. Tällaisia hankkeita ovat Paavo Väyrysen vuonna 2016 perustama Kansalaispuolue, vuonna 2017 perustettu Suomen Kansa Ensin, sekä vielä kannatuskortteja keräävät Seitsemän tähden liike, Kansan yhtenäisyys ja Siniristin Liitto.
"MOT"-ohjelman kyselyssä toukokuussa 2014 63 prosenttia vastanneista ilmoitti vastustavansa unionin talous- ja rahaliittoa sekä euroa ja 12 prosentin mielestä Suomen pitäisi luopua eurosta.
Iltalehden Taloustutkimuksella elokuussa 2015 teettämän kyselytutkimuksen mukaan 32 prosenttia kannattaa Väyrysen kansalaisaloitetta. 19 prosenttia kannatti Suomen euroeroa.
Ylen teettämässä mielipidemittauksessa 22. joulukuuta 2015 31 prosenttia vastanneista äänestäisi Suomen eurosta eroamisen puolesta.
Helsingin yliopiston taloustieteen professori Vesa Kanniainen on toimittanut aiheesta teoksen "Euron tulevaisuus – Suomen vaihtoehdot". Teoksen kirjoittajat listaavat Suomen eurotulevaisuudelle kolme vaihtoehtoa: 1) ajopuuvaihtoehto, 2) peesausvaihtoehto, ja 3) välitön ero eurosta. Kirjoittajat toteavat, että ”Suomen suhde rahaliittoon riippuu viime kädessä kansalaisten toiveista. Haluammeko osaksi suurvaltaa vai haluammeko säilyttää itsemääräämisoikeutemme?”
Kauppatieteiden tohtori Björn Wahlroosin mielestä Suomelle olisi ollut parempi olla liittymättä euroon. Takaisin markkaan palaaminen on hänen mielestään kuitenkin ”teoreettinen argumentti”.
Ekonomisti Sixten Korkmanin mukaan Suomen eurojäsenyys oli vakava talouspoliittinen erehdys. Erehdyksen korjaamista eurosta eroamalla hän ei lokakuussa 2015 kuitenkaan pitänyt realistisena näkymänä poliittisten, juridisten ja taloudellisten syiden vuoksi.
Taloustieteen nobelisti Bengt Holmström totesi vuonna 2016, että vaikka Suomen ei olisi pitänyt liittyä euroon, siitä ei pitäisi kuitenkaan erota, sillä ero olisi kallis ja hankala prosessi.
Valtiotieteen tohtori Heikki Koskenkylän mukaan Suomen ero eurosta on realistinen vaihtoehto. Hänen mukaansa vaikein kysymys on eron poliittinen puoli. Taloudellinen puoli sen sijaan on hallittavissa.
Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen tutkimusjohtaja Niku Määttänen sanoi vuonna 2016, että se, että euron haitat ovat olleet Suomelle luultavasti suurempia kuin hyödyt ei tarkoita sitä, että Suomen tulisi erota eurosta. Hän uskoo, että jatkossa yhteiseen valuuttaan liittyvät hyödyt voivat hyvinkin ylittää siihen liittyvät kustannukset.
Saksalaisekonomisti Thomas Meyer on povannut vuonna 2013 Suomen olevan ensimmäinen eurosta lähtijä.
Ekonomisti Paul Krugman on sanonut, että Euroopan maat kuten Suomi ovat panneet itsensä taloudelliseen pakkopaitaan, sillä valuuttaa ei voi devalvoida osana euroaluetta. Hänen mukaansa euron epäonnistuminen ei kuitenkaan tarkoita että siitä pitäisi luopua.
Brittiläinen Capital Economics on vuonna 2012 esittänyt nopean 18-kohtaisen ohjelman eurosta eroavan jäsenmaan oman kansallisen valuutan palauttamiseksi.
Tuomas Malisen, Peter Nybergin ja muiden tutkimuksen "How to leave Eurozone: The case of Finland" mukaan eurosta luopumista hidastaa maksujärjestelmän pystytys. Kun maa lähtee eurosta, sen on pystytettävä SEPA-maksujärjestelmän tilalle uusi maksujärjestelmä, missä kestää puolesta vuodesta vuoteen. Tutkimuksessa esitetyn arvion mukaan eurosta eroaminen maksaisi parhaassa tapauksessa Suomelle noin 10 miljardia euroa.
Ekonomisti Aki Kangasharjun mukaan Suomen euroero on käytännössä mahdoton, ja onnistuessaankin eroon liittyisi erittäin paljon neuvotteluja ja vääntöä. Aikaa eropäätöksestä eroon menisi luultavasti yli vuosi. Luottamus uuteen markkaan olisi aluksi heikko, ja valuutan arvo heittelisi paljon. Markasta olisi Kangasharjun mukaan Suomelle kuitenkin myös hyötyä varapaineventtiilinä talouden myrskyissä.