HMS Glory (R62)
HMS Glory oli toisen maailmansodan lopulla valmistunut Britannian Kuninkaallisen laivaston Colossus-luokan lentotukialus. Alus oli viimeinen valmistunut brittiläinen lentotukialus, joka ehti osallistumaan toiseen maailmansotaan.
"HMS Glory" oli luokkansa toinen tilaus ja sen köli laskettiin torstaina 27. elokuuta 1942 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Ensimmäiset laivanmiehistöstä astuivat alukseen syyskuussa 1943 sen vielä ollessa telakalla. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta 1943 Pohjois-Irlannin pääministerin vaimon Lady Cynthia Brookesin toimiessa sen kummina Belfastin Musgraven kanavaan, mistä alus hinattiin läheiselle Thompsonin telakalle viimeisteltäväksi.
"HMS Gloryn" ensimmäinen komentaja kapteeni Sir Anthony W. Buzzard astui aluksen kannelle ottaen sen komentoonsa 1. marraskuuta 1944 ja alus otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1945 kannellaan pieni joukko upseereita ja miehistönjäseniä. Samana iltana alukselle marssi vahtimiehistö ja 24 tuntia myöhemmin aluksen miehistö siirrettiin erikoisjunalla ja -lautoilla alukselle. Seuraavan vuorokauden kuluessa aloitettiin ammusten ja muiden tarvikkeiden siirto alukselle. Ensimmäiset lentokoneet siirrettiin 27. helmikuuta alukseen, kun kolme Vought F3 Corsairin nostettiin sinne. Koneiden siivet taitettiin ja ne siirrettiin traktoreilla paikoilleen.
Aluksen tultua kuormatuksi se avattiin yleisölle, jolloin se täyttyi belfastilaisista. Lady Brooke vieraili 19. maaliskuuta aluksella toivottamassa onnea alukselle ja sen miehistölle.
Aluksella suoritettiin koeajoja ja koulutusta 23. maaliskuuta - 2. huhtikuuta, jonka päätyttyä Corsairit poistuivat alukselta. Seuraavana päivänä alukselle laskeutuivat 837 laivueen Fairey Barracudat harjoittlemaan tukialustoimintaa kahdeksi viikoksi, jonka jälkeen aloitettiin 18 vuorokauden valmistautumisjakso kahden laivueen siirtämiseksi henkilöstöineen ja tarvikkeineen alukselle.
"HMS Gloryn" aloitettua purjehduksensa 6. toukokuuta Greenockista alukselle laskeutui kolme Fairey Barracudaa, kolme Blackburn Firebrandia ja yksi Grumman Wildcat, jotka olivat aluksella kaksi seuraavaa päivää. Koneet poistuivat 7. päivän iltana ja vielä samana iltana alukselle nousi 827 laivueen henkilöstö ja neljä päivää myöhemmin 1831 laivueen henkilöstö, muutama lentokone ja runsaasti erilaista tavaraa.
"HMS Glory" aloitti maanantaina 14. toukokuuta purjehduksensa kohti Välimerta saattajinaan hävittäjät "HMS Hotspur" ja "HMS Icarus". Aluksen ehdittyä Clydestä merelle sille laskeutuivat 827 laivueen Fairey Barracudat ja 1831 laivueen Corsairit.
Alus suoritti matkalla lyhyen pysähdyksen Gibraltarilla ja se liittyi 21. toukokuuta "HMS Vengeancen" osastoon Maltalla Marsaxlokk Bayssä, jonne myös "HMS Venerable" saapui hieman myöhemmin. Samana päivänä 11. Tukialusviirikön komentaja kontra-amiraali C. H. J. Harcourt suoritti aluksella vierailun. Osasto nosti seuraavana päivänä ankkurit suunnaten Aleksandriaan, jonne se saapui 24. toukokuuta.
Sydneyyn saavuttuaan alus liitettiin Brittiläisen Tyynenmeren laivaston 11. Lentotukialusviirikköön, jossa se palveli sodan päättymiseen saakka. "HMS Glory" vastaanotti 6. syyskuuta 1945 Rabaulissa alueella olleiden japanilaisten joukkojen antautumisen, minkä jälkeen alus osallistui Hong Kongin haltuunottoon. Alus purjehti Australiaan ja Kanadaan osana operaatio Magic Carpetia. Alus palasi 1947 Englantiin, jossa se sijoitettiin reserviin.
"HMS Glory" palasi palvelukseen marraskuussa 1949 ja se oli täysin toimintakykyinen joulukuussa 1950. Alus siirrettiin Korean vesille huhtikuussa 1951 ensimmäiselle kolmesta kerrastaan. Ensimmäinen kerta päättyi syyskuussa, mutta alus palveli alueella seuraavat kerrat tammikuusta toukokuuhun 1952 ja marraskuusta 1952 toukokuuhun 1953.
"HMS Glory" siirrettiin 1954 tukitehtäviin siirtämään joukkoja ja toimimaan helikopteritukikohtana. Alus palasi reserviin 1956.
"HMS Glory" poistettiin aktiivipalveluksesta 22. kesäkuuta 1956 ja se sijoitettiin Rosythin reserviin. Alus sijoitettiin 1957 poistolistalle yhdessä sisaralustensa "HMS Oceanin" ja "HMS Theseus" kanssa ja se asetettiin myyntiin. Aluksen kohtalosta alkoi kiertää huhuja ja muun muassa parlamentissa keskusteltiin aluksen käyttämisestä joukkojenkuljetustehtävissä. Alus makasi ankkurissa ja ruostui Forthin vuonossa lähes viiden vuoden ajan, kunnes se myytiin elokuussa 1961 ja se hinattiin läheiseen Inverkeithingiin romutettavaksi.