hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Synchronous Technology
Synchronous Technology on Siemens PLM Softwaren omiin tuotteisiinsa luoma suoramallinnustekniikka, joka käyttää hyväksi Siemensin omistamia Parasolid ydintä ja D-Cubed relaatioiden ratkaisijaa. Synchronous Technology tai lyhyesti ST, löytyy Siemensin CAD -tuotteista Solid Edgestä sekä NX:stä. Moni muu suunnitteluohjelmisto valmistaja ostaa Siemensiltä Parasolidin, D-cubedin tai molemmat.
Tekniikan avulla mallinnettaessa ei synny perinteistä historiapuuta, jossa osaan tehdyt piirteet näkyvät luomisjärjestyksessä. Tämä mahdollistaa osien perinteistä mallinnusta helpomman muokattavuuden, kun piirteet eivät rakennu aiemmin luodun päälle. Piirteiden relaatiot, kuten kohtisuoruus, tangentiaalisuus jne., sekä dimensiot ovat edelleen käytettävissä, mutta niitä pystytään muokkaamaan helposti. Menetelmä on käytettävissä sekä osa- että ohutlevymallinnuksessa.
Mallinnus alkaa samaan tapaan kuin perinteinen, luomalla aluksi sketsi, josta luodaan haluttu piirre. Tämän jälkeen pursotetun kappaleen muokkaus tapahtuu itse osaa, ei sketsiä, muokkaamalla. Uusien piirteiden luontia varten voidaan piirtää uusia sketsejä, joilla luodaan uusia piirteitä vanhan rakenteen lisäksi/leikkaamiseksi tai olemassa olevaa geometriaa muokkaamalla.
Maailman paras maa – Världens bästa land
Maailman paras maa – Världens bästa land on Ilkka Kalevi Tillasen & Rantaremmin 2. toukokuuta 2012 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi Joku Roti Records.
Arthur Hind
Arthur Hind (1856–1933) oli englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen teollisuusyrittäjä ja filatelisti. Hind asui New Yorkin Uticassa.
Hind muutti Yhdysvaltoihin Englannin Bradfordista vuonna 1890. Vuonna 1891 hän perusti plyysikankaita valmistavan tekstiilitehtaan, Hind and Harrison Plush Companyn, New Yorkin Clark's Millsiin. Hän vaurastui yrittäjänä ja sijoitti rahojaan filateliaan ostaen kokonaisia postimerkkikokoelmia. Hind oli erityisesti mieltynyt käyttämättömiin postimerkkeihin sekä erilaisiin harvinaisuuksiin. Filateliassa häntä kutsutaan usein ”Amerikan Ferraryksi".
Hindin kokoelmassa oli useita maailman arvokkaimmista postimerkeistä. Vuonna 1922 hän osti Alfred F. Lichtensteinilta niin sanotun Bordeaux-kuoren, jolla on molemmat erilaiset Mauritius Post Office -merkit. Hänellä oli myös kaksi leimaamatonta Mauritius Post Office -merkkiä, jotka hän osti Henry Duveenilta. Ferraryn jäämistön huutokaupasta hän hankki silloiseen ennätyshintaan Brittiläisen Guianan 1 centin magentan.
Hindin postimerkkikokoelma myytiin hänen kuolemansa jälkeen huutokaupalla vuosina 1933–1935.
Víctor Rodríguez
Víctor Rodríguez Romero (s. 23. heinäkuuta 1989 Barcelona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Rodríguez pelasi kausina 2009–2012 Badalonassa, jossa teki 85:ssä Segunda División B:n ottelussa kahdeksan maalia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi saman sarjatason Zaragoza B:hen, mutta pääsi kuitenkin debytoimaan Zaragozan edustusjoukkueessa jo toisella Primera Divisiónin sarjakierroksella 25. elokuuta 2012 Espanyolia vastaan. Ensimmäisen maalinsa Rodríguez teki 22. syyskuuta 2012 Osasunan verkkoon.
Alfred F. Lichtenstein
Alfred F. Lichtenstein (6. elokuuta 1876 – 24. helmikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja eräs maansa kuuluisimmista filatelisteista.
Brooklynissa varttunut Lichtenstein oli New Yorkissa toimineen väriaineita valmistaneen Ciba Companyn johtaja. Hän aloitti postimerkkeilyn jo kouluikäisenä. Lichtenstein kokosi elämänsä aikana yhden kaikkien aikojen hienoimmista postimerkkikokoelmista aiheina muun muassa Kanada provinsseineen, Sveitsi, Hyväntoivonniemi, Gambia, Ceylon, Mauritius, Uruguay, Argentiina ja U.S. Western Express. Lichtenstein oli täydellisyyteen pyrkivä ja yritti aina saada kokoelmaansa merkeistä parhaan mahdollisen yksilön.
Lichtenstein oli keskittynyt klassisiin ennen vuotta 1870 julkaistuihin merkkeihin. Hän oli aktiivinen jäsen Collectors Club of New Yorkissa, jonka hän oli kehittänyt yhdessä ystävänsä Theodore Steinwayn kanssa. Hän oli myös Royal Philatelic Society of Canadan jäsen. Vuonna 1945 hän perusti Theodore Steinwayn, Hugh M. Clarkin ja Harry Lindquistin kanssa The Philatelic Foundationin.
Lichtensteinin kuoltua hänen tyttärensä Louise Boyd Dale (1913–1967) peri isänsä postimerkkikokoelman. Vassar Collegesta valmistunut Boyd Dale oli kuitenkin arvostettu filatelisti jo ennen isänsä perintöä. Isän ja tyttären jäämistö myytiin Harmerin huutokaupoissa vuosina 1968–1971, 1989–1992 ja 1997.
Honkasen säätiö
Honkasen säätiö on talousneuvos Heikki Honkasen (1888–1963) ja hänen vaimonsa Hilma Honkasen (1891–1973) vuonna 1953 perustama säätiö, jonka tarkoituksena on tukea vähävaraisista oloista tulevien lahjakkaiden opiskelijoiden kouluttautumista. Kaikkiaan säätiön varoista on myönnetty 6620 apurahaa korkeakouluopiskeluun, 448 tutkija-apurahaa väitöskirjan tai lisensiaatintyön tekemiseen sekä yhdeksän yhteisöapurahaa peruskouluikäisten lasten parissa toimiville järjestöille ja yhteisöille.
Tampereen rauhan- ja konfliktintutkimuskeskus
Tampereen rauhan- ja konfliktintutkimuskeskus (lyhenne TAPRI) on Tampereen yliopiston yhteydessä toimiva monialainen ja kansainvälinen laitos, jonka tutkimuksen kohteena ovat sotien ja konfliktien synty ja kehitysprosessit. TAPRI perustettiin eduskunnan säätämällä lailla vuonna 1969 ja varsinaisen toimintansa se aloitti vuotta myöhemmin. Se toimi ensimmäiset vuosikymmenensä opetusministeriön alaisuudessa, kunnes se vuonna 1994 muuttui itsenäiseksi tutkimuslaitokseksi osana Tampereen yliopiston Yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitosta. TAPRI tekee aktiivista yhteistyötä alan kansainvälisten järjestöjen, IPRA:n (International Peace Research Association) ja EuPRA:n (European Peace Research Association) kanssa.
Jordan King
Jordan King (s. 26. helmikuuta 1994 Warwick, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rata-autoilija.
Nykyään hän kilpailee Formula 2 -sarjassa. Hänen isänsä Justin King on brittiläinen liikemies joka toimi päivittäistavarakaupan Sainsbury’s:n toimitusjohtajana.
King aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2010 hän ajoi neljä kilpailua Formula Palmer Audi sarjassa ja kuusi kilpailua Formula Renault UK talvisarjassa. Vuonna 2011 King kilpaili F2-sarjassa saavuttaen 14 pistettä. Samana vuonna hän sijoittui kahdeksanneksi Formula Renault UK-sarjassa ja kymmenenneksi Formula Renault NEC-sarjassa. Hän myös voitti intian MRF Formula 1600-sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 King kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ja 31 pistettä, ja Toyota Racing Series-sarjassa sijoittuen viidenneksi. Hän myös sijoittui toiseksi Formula Renault NEC-sarjassa samana vuonna. Vuonna 2013 King voitti Britannian Formula 3 -sarjan mestaruuden voittaen kauden aikana kolme kilpailua. Samana vuonna hän ajoi Euroopan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2014 King jatkoi toisen kauden Euroopan F3 -sarjassa saavuttaen seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2015 King siirtyi GP2-sarjaan ajaen Racing Engineering -tallissa. Hän saavutti yhden kakkossijan ja 60 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2016 King jatkoi GP2-sarjassa samassa tallissa saavuttaen kaksi kilpailun voittoa. King jatkoi myös vuonna 2017 Formula 2-sarjassa MP Motorsport-tallissa.
Humala ja Krapula
Humala ja Krapula ovat kaksi taiteilijataloa Hyvinkäällä. Taidemaalarit Tyko Sallinen ja Jalmari Ruokokoski rakensivat ateljeetalonsa Hyvinkäänkylään talvella 1915. Talot sijaitsevat noin viiden kilometrin päässä Hyvinkään rautatieasemasta. Humalan ja Krapulan tervantummissa ja jyrkissä harjakatoissa on selviä viitteitä kansallisromanttiseen huvila-arkkitehtuuriin. Huviloiden nimenantamisessa on nähty irvailua edellisen, sivistyneistökodeissa kasvaneen taiteilijasukupolven kansallisromanttisten Kaleloiden, Ainoloiden ja Onneloiden suuntaan.
Ruokokoski sai Humala-ateljeen, kun taas Sallinen otti Krapulan. Ruokokoski sai maalauksiinsa aiheita siitä, mitä ateljeessa eteen sattui: keittiöpöytänsä juurikasveineen ja jokapäiväisen olutpullonsa laseineen. Ainoastaan suojailmalla taiteilijaystävykset lähtivät kylään maalaamaan taloryhmiä ja hökkeleitä sekä kuvaamaan maisemia eri talvitunnelmissa.
Jalmari Ruokokoski asui Humalassa vuosina 1916–1918. Vuosina 1921–1938 talossa asui taidemaalari Anton Lindforss. Kuvanveistäjä Terho Sakki muutti Humalaan vuonna 1957. Vuonna 1971 hän osti myös Krapulan. Sakki suunnitteli muistolaatat rakennuksien seiniin kaikista omistajista. Sakki asui paikalla kuolemaansa saakka 1997. Humalan ja Krapulan taiteilijatalojen nykyiset omistajat ovat vaalineet Krapula-ateljeeta Sallisen aikaisessa asussa. Pihamaalla on veistospuisto, joka syntyi Terho Sakin asuessa Humalassa 40 vuotta. Humala ja Krapula ovat nykyisin yksityiskoteina.
Otto Kumenius
Otto Vilhelm Kumenius (22. joulukuuta 1912 Turku – 9. lokakuuta 1996 Alaró, Mallorca, Espanja) oli suomalainen päämajan vastavakoilun parissa sotavuosina 1940–1944 työskennellyt tiedustelumies.
Kumeniuksen isä Uno Kumenius oli suomenruotsalainen ja äiti Maren norjalainen. Koulun käytyään hän suoritti asevelvollisuutensa Uudenmaan Rakuunarykmentissä 17-vuotiaana ja hakeutui sen jälkeen poliisikouluun. Hän oli poliisina vuodesta 1932 ja toimi ylietsivänä Uudenmaan rikospoliisissa aina talvisodan syttymiseen saakka 1939. Kumenius oli aluksi tasavallan presidentin henkivartion päällikkönä mutta halusi sitten siirtoa armeijan palvelukseen. Saatuaan vastavakoilukoulutuksen Mikkelissä Kumenius toimi 1940–1944 päämajan vastavakoilu-upseerina. Kumenius oli mukana niin Hella Wuolijoen kuin Kerttu Nuortevan kaltaisten vakoilijoiden pidätyksissä ja kuulusteluissa ehtien osallistua sotavuosien aikana ja niiden jälkeen kaikkiaan viiden eri valtion vastavakoiluoperaatioihin.
Syyskuun lopulla 1944 Kumenius järjesti Suomessa oleskelleiden 5 500 virolaisen pakolaisen kuljetuksen Ruotsiin Rauman kautta. Kumenius pelkäsi operaation päätyttyä pidätystä sekä luovutusta Neuvostoliittoon, ja niinpä hän pakeni myös itse perheensä kanssa Ruotsiin. Kumenius teki Ruotsissa töitä Ruotsin tiedustelupalvelulle ja toimi myös itsenäisenä alan yrittäjänä. Hän muutti 1950-luvun puolivälissä pysyvästi asumaan Mallorcalle. Kumenius omisti Mallorcalla hotellin ja hän piti myös "Tres Coronas" -nimistä ravintolaa.
Kumenius oli myös ratkaisevalla tavalla vaikuttamassa Stig Berglingin paljastamiseen Neuvostoliiton vakoilijana.
Hän julkaisi myöhemmin kaksi muistelmateosta omista vaiheistaan ja vastavakoilun toiminnasta sotavuosina.
Oravivaara
Oravivaara on kylä Hyrynsalmen kunnassa Kainuussa. Kylä sijaitsee Hyrynsalmen lounaisosassa, 8 kilometrin päässä kirkonkylästä. Tutkimusten mukaan kuuluisa Tommi-puukko syntyi Oravivaaran Mustalahdessa 1870-luvun alussa.
Oravivaaran kylä sai oman koulupiirinsä keväällä 1926. Piirin 39 kouluikäisen lapsen koulupaikkana oli kunnan omistama Kaunislehdon talo, jossa koulu alkoi vuonna 1928. Aikanaan kylään rakennettiin oma koulurakennus, joka sijaitsee Vanhantien varressa. Oravivaaran koulu lakkautettiin vuonna 1983.
Oravivaarassa sijaitsee Kaunislehdon talomuseo, joka avattiin yleisölle 20.6.1973.
Oravivaaran kautta kulkee Ämmänsaaren rata, ja vuosina 1939–1983 siellä sijaitsi Oravivaaran seisake.
1, 2, 3, aurinko
1, 2, 3, aurinko ("Un, deux, trois, soleil") on ranskalainen Bertrand Blier’n ohjaama elokuva vuodelta 1993. Se on absurdi komedia nuoren Victorine-tytön (Anouk Grinberg) kasvusta Marseillen köyhässä lähiössä psyykkisesti sairaan äidin ja juopottelevan isän (Marcello Mastroianni) varjossa ja poikajengien ahdistelemana. Grinberg näyttelee tyttöä noin kuusivuotiaasta nuoreksi aikuiseksi asti.
Jyväskylän Palloilijat
Jyväskylän Palloilijat (JyP) oli vuonna 1923 perustettu palloilulajien erikoisseura. Sen lajeihin kuuluivat aluksi jalkapallo, jääpallo, pesäpallo ja myöhemmin myös koripallo ja vuodesta 1947 jääkiekko.
Vuonna 1977 jalkapallo ja jääkiekko jakaantuivat kahdeksi eri seuraksi. Jääkiekkotoimintaa jatkoi JyPHT, joka nykyään pelaa SM-liigassa nimellä JYP. Jalkapalloseuran nimeksi tuli JyP-77.
Vuonna 1992 JyP-77 yhdistyi Jyväskylän Pallokerhon kanssa muodostaen uuden seuran JJK:n (Jyväskylän Jalkapalloklubi), jonka juniorijaoksesta JJK-j:stä synnytettiin myöhemmin JJK Jyväskylä. Jyväskylän Pallokerho toimii nykyään nais- ja tyttöjalkapalloilun erikoisseurana.
Kids – tämän päivän lapsia
Kids – tämän päivän lapsia ("Kids") on yhdysvaltalainen 
Larry Clarkin ohjaama elokuva vuodelta 1995. Se on todenmakuinen rankka draama teini-ikäisistä nuorista New Yorkissa huumeiden ja keskinäisten seksisuhteiden pyörteissä. Elokuva pohjautuu itsekin tuolloin teini-ikäisen Harmony Korinen kertomukseen ja sen ohjaaja Larry Clark on aiemmin tunnettu nuorten elämää dokumentoivana valokuvaajana.
Yhteisverotus
Yhteisverotus tarkoittaa verotuksen tapaa, jossa puolisoita verotetaan ainakin osittain heidän yhteenlaskettujen tulojensa tai varallisuutensa perusteella. Yhteisverotuksen vastakohta on erillisverotus.
Yhteisverotusta on perusteltu sillä, että koska puolisoiden tuloja yleensä käytetään yhteisesti, tulojen jakaantuminen puolisoiden kesken ei vaikuta heidän veronmaksukykyynsä. Kun puolisoiden tulot käytetään tasapuolisesti molempien hyväksi, heidän elintasonsa ja veronmaksukykynsä ei riipu tulojen jakaantumisesta, kunhan tulojen yhteismäärä pysyy samana. Yhteisverotuksesta hyötyvät erityisesti puolisot, joilla on keskenään suuret tuloerot. Tämä koskee varsinkin perheitä, joissa toinen puolisoista on töissä ja toinen kotona.
Yhteisverotuksella on nähty myös haittoja. Yhteisverotuksen on sanottu vähentävän äitien kannustimia osallistua työmarkkinoille. Tämä vähentäisi työvoiman tarjontaa ja vaikuttaisi naisten kouluttautumispäätöksiin.
Kysymys yhteis- ja erillisverotuksesta koskee erityisesti progressiivista verotusta. Siinä tulojen (tai varojen) yhteenlaskeminen nostaa puolisoiden veroprosenttia yksinäisiin henkilöihin verrattuna. Kuitenkin, jos puolisoiden yhteenlasketut tulot ovat samat kuin yksinäisen tulot, on yksinäisen veronmaksukyky yleensä katsottu puolisoita korkeammaksi. Yhteisverotuksessa tehdään siksi usein puolisoiden vero jollain keinolla pienemmäksi kuin yksinäisen henkilön vero samasta tulosta.
Yhteisverotus on Suomessa ollut aiemmin käytössä valtion tulo- ja varallisuusverotuksessa vuoteen 1975 asti. Poikkeuksena olivat vuodet 1935–1942, jolloin vähemmän ansainnutta puolisoa tuloverotettiin erikseen.
Yhteisverotuksessa puolisoiden tulot, tietyissä tilanteissa myös lasten tulot, laskettiin yhteen, ja sama koski varoja. Koska verotuksessa käytettiin progressiivista veroasteikkoa, yhteenlaskeminen nosti veroprosenttia. Tämä otettiin 1960-luvun vaihteessa huomioon siten, että lapsiperheiden verotuksessa sovellettiin lievintä veroasteikkoa, pariskuntien verotuksessa pääsääntöisesti keskimmäistä ja yksinäisten henkilöiden verotuksessa pääsääntöisesti ankarinta asteikkoa tiettyjen sääntöjen mukaan. Samaa periaatetta ei kuitenkaan vielä ollut vuosien 1920 ja 1924 tulo- ja omaisuusverolaeissa, vaan puolisoiden yhteenlaskettuja tuloja vielä silloin verotettiin aivan samoin kuin yksinäistenkin tuloja.
Ulkomailla yhteisverotus on 1960-luvun alun tietojen mukaan ollut yleinen progressiivisissa verotusmuodoissa, ja erillisverotus on ollut poikkeus.
2000-luvulla yhteisverotus on edelleen käytössä monissa länsimaissa, vaikkakin suuntaus on ollut yhteisverotuksesta erillisverotukseen. Ruotsi siirtyi erillisverotukseen 1971.
Turun Pallo
Turun Pallo oli vuonna 1951 perustettu turkulainen jalkapalloseura. Se lopetti toimintansa kauden 1993 jälkeen.
Seura pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I divisioonassa vuonna 1989. II divisioonassa TuPa pelasi yhteensä kymmenen kauden ajan.
Viimeisen kerran Turun Pallo esiintyi II divisioonassa vuonna 1993. Joukkue luopui myöhemmin seuraavan kauden sarjapaikastaan.
Glee: The Music, Volume 1
Glee: The Music, Volume 1 on ensimmäinen albumi FOXin teleivisiosarjasta Glee, jota esittää suomessa Sub. Se sisältää cover-versioita ensimmäisen tuotantokauden yhdeksästä ensimmäisestä jaksosta, ja se julkaistiin 2. marraskuuta 2009.
Kaikki kappaleet albumilta (paitsi bonuskappaleet) julkaistiin digitaalisina singleinä. Näyttelijöiden coveroima debyyttisingle Journeyn kappaleesta "Don't Stop Believin'", sijoittui viiden parhaimman joukkoon monessa maassa ja se on myynyt yli miljoona kappaletta Yhdysvalloissa. Albumi sai ehdokkuuden Grammy Award -palkintogaalassa 'Best Compilation Soundtrack Album For Motion Picture,
Television Or Other Visual Media' -kategoriassa vuonna 2011.
Christopher John Farley The Wall Journalilta arveli, että: "sarjan jotkut laulajat ovat aika hyviä", ja kirjoitti positiivista kritiikkiä kuoron sovituksista, sekä arvosti sarjan albumille annettua "emotionaalista taustatarinaa", kirjoittaen, että se voisi "herättää lämpimiä muistoja lempijaksoista" Gleen faneille. Allmusicin Andrew Leahey totesi, että Cory Monteith ja Dianna Agron "eivät osaa laulaa yhtä hyvin, kuin heidän vastanäyttelijänsä", mutta arveli, että: "albumilla on tarpeeksi tähtienergiaa pitääkseen asiat oikeilla teillä, etenkin kun altto Lea Michele vie pyörät."
Entertainment Weeklyn Leah Greenblatt kirjoitti, että soundtrack on pohjimmiltaan karaokealbumi, kuvaillen kappaleet "anteeksipyytelemätömän avoimiksi". Brian Linder IGN:ltä totesi, että "Matthew Morrison ei tule voittamaan mitään MC-kilpailuja", mutta nautti kuitenkin hänen tulkinnoistaan kappaleissa "Gold Digger" ja "Bust A Move". Linder kommentoi: "Gleen musiikkivalinnat ovat melkein aina jykeviä. Ainoa alue, missä on satunnaista lipsahdusta on silloin, kun näyttelijöitä pyydetään esittämään menneitä iskelmiä. Kappaleilla "Sweet Caroline" ja "Say a Little Prayer" (iTunesin bonuskappale) on hyvin vähän resonanssia. Ja Dianna Agronin (Quinn) kyvyt tuhlataan mitäänsanomattomalla Supremen coverilla kappaleesta "You Keep Me Hangin' On", joka on soundtrackin heikoin lenkki. Ne ovat kuin olisi katsomassa yhtä tylsää teemaviikkoa American Idolissa."
Pretty Fly (for a White Guy)
Pretty Fly (for a White Guy) on punk-yhtye The Offspringin kappale. Se on vuonna 1998 julkaistun "Americana"-albumin viides kappale ja se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta. Single menestyi erittäin hyvin ja se sijoittui 15 eri listalle ja sai yhdeksän listaykköspaikkaa. Suomen virallisella listalla single sijoittui ensimmäiseksi toisella listaviikollaan ja pysyi Top 10:ssä yhdeksän viikkoa.
Kappale on myös mukana yhtyeen vuonna 2005 julkaisemalla "Greatest Hits" -kokoelma-albumilla
Luettelo Ruotsin taajamista
Tämä artikkeli on luettelo Ruotsin taajamista vuoden 2010 tilanteen mukaisesti.
Luettelossa on ensimmäisenä taajaman nimi, toisena se kunta johon taajama pääosin kuuluu, kolmantena lääni jossa taajama pääosin sijaitsee ja viimeisenä taajaman väkiluku vuoden 2010 lopussa. Taajamat ovat suomenkielisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos taajaman nimen perässä on asteriski (*), niin silloin kyseinen taajama kuuluu osittain myös johonkin toiseen kuntaan. Tällöin kuntasarakkeessa on mainittu kaikki ne kunnat, joihin taajamasta kuuluu osia. Kunnat on järjestetty sen mukaan, missä kunnassa asuu suurin osa taajaman väestöstä. Jos taajama kuuluu useampaan kuin yhteen lääniin, niin sekin on mainittu luettelossa.
Vuoden 2010 lopussa taajamien kokonaismäärä oli 1 956 kappaletta. Tuolloin taajamissa oli 8 015 797 asukasta, mikä vastasi 85,1 prosenttia Ruotsin väestöstä. Taajamien ulkopuolella asui 1 399 773 henkilöä. Kaikkien taajamien maapinta-ala oli yhteensä 537 615 hehtaaria eli 1,3 prosenttia Ruotsin maapinta-alasta. Taajamien väestötiheys oli 1 491 asukasta maaneliökilometriä kohti, mutta taajamien ulkopuolella väestötiheys oli vain 3,5 asukasta maaneliökilometriä kohti.
Teljän Nousu
Teljän Nousu (TeNo) on Kokemäellä toimiva urheiluseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyään muun muassa hiihto, yleisurheilu sekä salibandy.
Vuonna 1994 seura yhdisti jalkapallotoimintansa Kokemäen Kovan-Väen kanssa ja muodosti Kokemäen Pallo -nimisen uuden seuran. Tunnetuin Teljän Nousun kasvatti on muun muassa kaksi kertaa Suomen jalkapallomaajoukkueessa esiintynyt Sampsa Timoska.
Teljän Nousu on Työväen Urheiluliiton jäsen.
Torkkujakrotit
Torkkujakrotit ("Oneirodidae") on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Torkkujakrottien heimoon kuuluu 16 sukua ja lähteestä riippuen 60–62 lajia ja uusia lajeja löydetään edelleen. Heimoon kuuluvia lajeja ovat muun muassa kauhutorkkujakrotti ("Oneirodes epithales") ja piikkitorkkujakrotti ("O. acanthias"). Heimon kalat ovat pienehköjä tai keskikokoisia ja naaraat ovat huomattavasti suurempia kuin koiraat. Naaraat saavuttavat tyypillisesti korkeintaan noin 28 cm:n pituuden, suurin laji "Oneirodes heteronema" voi saavuttaa 37 cm:n pituuden. Koiraat kasvavat korkeintaan noin 1,8 cm pitkiksi.Ruumiinrakenteeltaan torkkujakrottilajit ovat joko pallomaisia tai pitkulaisia. Silmät ja suu ovat suuret. Ensimmäinen selkäevän ruoto on pidentynyt ja siinä on valoa tuottava elin ja myös toinen selkäruoto on pitkä. Koirailla on kehittynyt hajuaisti, jonka avulla ne löytävät naaraat ja kiinnittyvät suullaan naaraaseen. Ne eivät kuitenkaan elä naaraiden loisina. Väriltään torkkujakrottilajit ovat tyypillisesti ruskeita tai mustia.
Tarttujakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti lämpimillä ja lauhkeilla leveysasteilla 300–3 000 metrin syvyydellä merenpinnasta.
Mikko Pakari
Mikko Pakari (s. 12. joulukuuta 1995, Seinäjoki, Suomi) on suomalainen moottoriurheilija.
Pakari aloitti uransa karting-sarjoissa. Kartingvuosinaan hän sijoittui toiseksi Suomen KF3-luokassa vuonna 2010 ja KF2-luokassa vuonna 2011.
Vuonna 2012 Pakari kilpaili Formula Renault NEC-luokassa saavuttaen 2 paalupaikkaa, 1 nopeimman kierroksen ja 75 pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault sarjassa saavuttaen yhden kakkossijan Unkarin GP:stä ja 30 pistettä. Pakari jatkoi molemmissa sarjoissa seuraavalla kaudella sijoittuen 10:ksi ja 17:ksi.
Vuonna 2015 Pakari kilpaili Suomen Porsche GT3 Cup-sarjassa Relaa Racing -tallin autolla (englanniksi Porsche GT3 Cup Finland), jossa sijoittui kolmanneksi.
(*) = kausi on kesken
Danton (elokuva)
Danton on ranskalais-puolalainen Andrzej Wajdan ohjaama elokuva 
vuodelta 1982. Se kertoo asianajaja Georges Dantonin vaiheista Ranskan suuren vallankumouksen aikoihin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Dantonin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Peloton (elokuva)
Peloton () on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Peter Weirin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuva kertoo pelkonsa kadottaneesta miehestä, joka joutuu tahtomattaan sankariksi pelastettuaan henkiä lento-onnettomuudessa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän piti elokuvan alkua dynaamisena mutta sanoi kerronnan sitten alkavan ”yskähdellä”. Samoilla linjoilla on myös "VideoHound"-opas vuodelta 2004, jonka arvioija ei pidä elokuvan siirappisesta loppuratkaisusta.
Leopold Ringbom
Leopold Ringbom (s. 20. tammikuuta 1993) on suomalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Karting-vuosinaan hän sijoittui toiseksi KF2 Viking Trophy -luokassa vuonna 2008 ja kolmanneksi KZ2-luokassa vuonna 2009. Vuonna 2009 Ringbom ajoi yksittäisiä kilpailuja Ruotsin Formula Renault, Formula Renault NEZ ja AFR Championship -sarjoissa. Vuonna 2010 Ringbom kilpaili Formula Renault NEC -sarjan FR2000-luokassa saavuttaen yhden voiton ja sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Hän kilpaili myös Autosports Young Guns -sarjassa saavuttaen kolme voittoa ja sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2011 Ringbom voitti Aasian Formula Renault Challenge -sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Ringbom kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 12:nneksi.
Peloton kuin haukka
Peloton kuin haukka ("Baker's Hawk") on yhdysvaltalainen 
Lyman Daytonin ohjaama elokuva vuodelta 1976. Siinä poika löytää loukkaantuneen haukan ja vie sen vuorten erakolle, jonka on kuullut olevan taitava hoitamaan eläimiä.
Louisianan territorio
Louisianan territorio oli laaja Pohjois-Amerikan maa-alue, jonka Yhdysvallat osti Ranskalta vuonna 1803. Aiemmin Ranskan Louisianan nimellä tunnettu alue alkoi Meksikonlahdelta, ylettyi pohjoisessa Mississippin ja Missourin latvavesiin ja jatkui lännessä Kalliovuorille asti. Territorion pinta-ala oli 2 144 000 neliökilometriä 4. kesäkuuta 1812 alue nimettiin uudelleen Missourin territorioksi.
George Washingtonin esimerkkiä seuraten kaikki Yhdysvaltain presidentit pyrkivät laajentamaan maansa rajoja. Tämän päämäärän toteuttamiseksi intiaaneilta sekä ostettiin että valloitettiin maata. Suurin alueellinen laajennus tapahtui Thomas Jeffersonin virkakaudella, kun hän osti ilman kongressin lupaa Ranskan Louisianan Napoleon Bonapartelta vuonna 1803. Jeffersonin tarkoitus oli alun perin ostaa vain New Orleans, mutta Napoleon ei suostunut kauppaan. Hieman myöhemmin hän muutti mieltään ja oli valmis myymään koko Ranskan Louisianan. Kauppahinnaksi sovittiin 15 000 000 dollaria.
Louisianan osto lähes kaksinkertaisti Yhdysvaltojen koon. Suuri maanluovutus sisälsi nykyiset Arkansasin, Oklahoman, Missourin, Kansasin, Nebraskan ja Iowan, suurimman osan Coloradosta, Etelä-Dakotasta, Montanasta ja Wyomingista, sekä Pohjois-Dakotan, Minnesotan, Texasin ja Louisianan merkittävät osat.
Kauppa mahdollisti Yhdysvaltojen kehittymisen varteenotettavaksi tekijäksi maailmanpolitiikassa. Samalla Louisianan osto on kuitenkin edelleen maailman suurin laiton maakauppa, sillä tosiasioihin nojaten koko tämä alue kuului Pohjois-Amerikan alkuperäisille asukkaille eli intiaaneille.
Louisianan territorion kuvernööreinä toimivat James Wilkinson (1805–1807), Meriwether Lewis (1807–1809) ja Benjamin Howard (1809–1812). 4. kesäkuuta 1812 Yhdysvaltain kahdestoista kongressi sääti lainsäädännön, joka nimesi Louisianan territorion uudelleen Missourin territorioksi välttääkseen sekaannusta Louisianan hiljattain tunnustetun osavaltion kanssa.
Perhe on paras (elokuva)
Perhe on paras ("Parenthood") on yhdysvaltalainen Ron Howardin ohjaama elokuva vuodelta 1989. Suurperheen murehtijatyyppisestä isästä (Steve Martin) kertovassa tarinassa nähdään monia Hollywoodin huippunäyttelijöitä ja sivutaan mitä erilaisimpia kasvatusongelmia.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Kati Sinisalo antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, joka teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Sinisalon mielestä elokuva on ”pehmoileva, ylilyönteihin taipuvainen komedia, joka ei lopu koskaan”.
Perhesalaisuuksia
Perhesalaisuuksia ("Familjehemligheter") on ruotsalainen Kjell-Åke Anderssonin ohjaama elokuva vuodelta 2000. Se on draama joka kertoo 1970-luvun ruotsalaisperheestä, jossa esikoispoika innostuu punk-kulttuurista, noin 15-vuotias tytär seksistä ja noin 10-vuotias kuopuspoika kärsii saatuaan selville, että äidillä on suhde toisen miehen kanssa.
SKisM
Tommy Dash, tunnetaan paremmin nimellä SKisM on brittiläinen dubstep-tuottaja ja DJ. Dash on yksi maailman tunnetuimmista dubstep-tuottajista. Hän on myös Never Say Die Records -levy-yhtiön toinen perustaja.
HMS Lee (1899)
HMS Lee oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Violet-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin William Doxford and Sonsilta Sunderlandista. Sen köli laskettiin 4. tammikuuta 1898 telakkanumerolla 263 ja alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1899. Alus valmistui maaliskuussa 1901, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 55183 puntaa.
Alus palveli Britteinsaarilla, kunnes se haaksirikkoutui 5. lokakuuta 1909 lähellä Blacksodinlahtea.
Näis kengis
Näis kengis on suomalaisen rap-artisti Brädin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Rähinä Recordsin kautta 7. joulukuuta 2012. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan 39. sijalle.
Albumin ensimmäinen single "Lämpöö" julkaistiin 6. kesäkuuta 2012, ja se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan ykköspaikalle. Kappaleella vierailee rap-artisti Redrama, ja sen tuotannosta vastaa MGI. Albumin toinen single "Happee" julkaistiin musiikkivideon kera lokakuussa 2012. Kappaleella vierailee näyttelijä/laulaja Illi, ja sen tuotannosta vastaa Illin lisäksi Sakke Aalto. Albumin kappale "Susijengi 2.0" julkaistiin alun perin Uniikin kesällä 2012 ilmestyneellä "Kiitorata" -albumilla, ja myös siitä on julkaistu musiikkivideo.
Perhesynnit
Perhesynnit ("Family Sins") on yhdysvaltalainen Jerrold Freedmanin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1987. Se on tragedia ydinperheestä, 
jonka 13-vuotias poika saa isältä vähemmän rakkautta kuin puolta nuorempi pikkuveli.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Sam Inkinen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, joka teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Fight or Flight
Fight or Flight on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen, Hoobastankin vuonna 2012 julkaistu studioalbumi. Se on yhtyeen viides studioalbumi.
Albumi sijoittui Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistalla parhaimmillaan sijalle 66.
Kauppakeskus Revontuli
Revontuli on Rovaniemellä sijaitseva kauppakeskus, joka on avattu 7. joulukuuta 2007. Revontuli on rakennettu osittain Rovaniemen keskustaa halkovan valtatie 4:n päälle, ja siinä on suora liittymä valtatieltä kauppakeskuksen parkkihalliin. Parkkihallien lisäksi kauppakeskukseen on sisäänkäynti Koskikadulta ja kauppakeskus Rinteenkulmasta yhdyskäytävää pitkin. Kauppakeskus Revontuli ja Rinteenkulma sijaitsevat käytännössä samassa rakennuskompleksissa.
Kauppakeskuskäytävä on auki arkisin 8.00–21.00, lauantaina 8.00–21.00 ja sunnuntaina 11.00–20.00.
Kauppakeskuksen myymälöiden aukioloajat:
S-Market: Ma-La: 8.00-21.00, Su: 11.00-20.00
Erikoisliikkeet:
Ma-Pe: 10-20, La: 10-18, Su: 12-16
Kauppakeskuksessa on muun muassa Postin, Suomalaisen Kirjakaupan ja S-marketin toimipisteet. Lisäksi kauppakeskuksen päällä on neljä kerrosta toimistotiloja, joissa sijaitsee muun muassa lääkäriasema Terveystalo.
Jatta Stepanoff Harakkamäki
Jatta Stepanoff Harakkamäki (s. 1983) on suomalainen teatteriohjaaja ja -opiskelija. Hän on ollut yhdistämässä friikkisirkusta (sideshow'ta) perinteiseen teatteriin.
Stepanoff Harakkamäki valmistui Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemian esittävän taiteen koulutusohjelmasta 2008. Hän kuului punkyhtye Aids Ageen solistina ja basistina vuosina 2005-2007. Hän on teatterikorkeakoulun opiskelija vuodesta 2012.
Stepanoff Harakkamäki mm. ohjasi kokeellisen näytelmäsovituksen "Saatana saapuu Moskovaan" Turun JoJo-teatterissa 2011 ja useita näytelmiä Hakunilan teatterissa ja muissa harrastajateattereissa. Stepanoff Harakkamäki on mukana Başka Theater Group -teatteriyhdistyksessä.
Pessi ja Illusia (vuoden 1984 elokuva)
Pessi ja Illusia on suomalainen Heikki Partasen 
ohjaama elokuva vuodelta 1984. Se perustuu Yrjö Kokon samannimiseen satuun. Elokuvaa esitettiin 1980-luvulla paljon kouluissa ja sittemmin myös televisiossa. Elokuva sai viisi suomalaisen elokuvan tunnustuspalkintoa Jussia. Ohjaaja Partanen palkittiin ohjauksesta Jussi-palkinnolla.
Nimirooleja esittävät lapsinäyttelijät Sami Kangas ja Annu Marttila, muissa rooleissa nähdään muun muassa Eija Ahvo, Raimo Grönberg ja Jorma Uotinen."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hieman kömpelöksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1948–1949
Vuonna 1949 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdeksan joukkueen yksinkertaisena sarjana, jonka voittaja voitti mestaruuden. Hämeenlinnan Tarmo voitti toisen perättäisen mestaruutensa, se voitti kaikki seitsemän otteluaan.
Karhu-Kissat ja Arsenal putosivat Suomensarjaan. Tilalle nousivat HPK ja HIFK.
Daltonien jäljillä
Daltonien jäljillä on Lucky Luke -sarjakuva-albumi.
Daltonin veljekset pakenevat vankilasta ja alkavat ryöstellä lähiseudun pankkeja. Lucky Luke saa jäljitysavukseen lännen typerimmän koiran Rantanplanin, jolla ei ole edes kunnon hajuaistia. Joe Dalton joutuu seriffin panttivangiksi ja Jack, William ja Averell Dalton puolestaan kaappaavat Lucky Luken. Daltonit suostuvat vaihtokauppaan ja vaihtavat Lucky Luken Joeen. Daltonit pakenevat harhautuksen avulla seriffiltä ja jatkavat ryöstelyä, kunnes Lucky Luke keksi suunnitelman.
Sune Maconi
Sune Victor Maconi (31. toukokuuta 1885 Kristiinankaupunki – 18. syyskuuta 1928) oli suomalainen arkkitehti ja Savonlinnan museon intendentti.
Sune Victor Maconi syntyi Kristiinankaupungissa vuonna 1885. Hänen vanhempansa olivat Eugen Alexander Maconi (1839–1919) ja Aina Maria Aurora Hedmanson (s. 1857). Hän avioitui Helsingissä 20. huhtikuuta 1916 Elsa Margaretha Melleniuksen (1892–1949) kanssa. Sune Maconi kuoli liikenneonnettomuudessa Ruotsissa 18.9.1928.
Sune Maconin suunnittelemia rakennuksia on muun muassa Hietalahden vanha konepajahalli. Vuonna 1916 rakennettu halli on nykyisin museoviraston suojelukohteiden listalla. Maconi työskenteli myös Savonlinnan museon intendenttinä ja Olavinlinnan restauroinnin suunnittelijana 1910- ja 1920-luvuilla. [3]
Pienet paholaiset
Pienet paholaiset ("Bloody Birthday") on yhdysvaltalainen Ed Huntin ohjaama slasher-kauhuelokuva vuodelta 1980. 
Siinä kymmenen vuotta aiemmin auringonpimennyksen aikaan syntynyt murhanhimoinen lapsikolmikko uhkaa naapurustoaan.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Kari Hintikka antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hintikka sanoo elokuvan aihetta järjettömäksi ja lopputulosta ”lähes kipeäksi”.
Pieni tyttö, joka asuu kujan päässä
Pieni tyttö joka asui kujan päässä ("The Little Girl Who Lives Down the Lane") on kanadalais-ranskalainen Nicholas Gessnerin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1976. Teini-ikäinen orvoksi jäänyt tyttö (Jodie Foster) asuu yksin isossa talossa ja teeskentelee muille isänsä yhä elävän.Video-oppaassa vuodelta 1995 Markku Salmi antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän kehui etenkin Fosterin ja Martin Sheenin näyttelijäntyötä.
Rasha
Rasha (s. 1971 Khartum) on sudanilaissyntyinen laulaja-lauluntekijä. Hän on yhdistellyt Sudanin ja Etelä-Sudanin musiikillisia traditioita ja omaksunut lisäksi vaikutteita muun muassa reggaesta. Hän muutti Espanjaan vuonna 1991 ja julkaisi debyyttialbuminsa "Sudaniyatin" vuonna 1997. Rasha kuuluu intellektuellien, taiteilijoiden ja muusikoiden sukuun, ja myös hänen 19 sisarustaan ovat toimineet taiteiden parissa tavalla tai toisella.
Piispan vaimo
Piispan vaimo ("The Bishop's Wife") on yhdysvaltalainen Henry Kosterin ohjaama elokuva vuodelta 1947. Se on komedia enkelistä (Cary Grant), joka auttaa piispaa (David Niven) ongelmissaan.
Elokuvasta ohjasi Penny Marshall uusintaversion vuonna 1996 nimellä "Rakastuin enkeliin" ("The Preacher’s Wife").
Tapainlinnan koulu
Tapainlinnan koulu on peruskoulu Hyvinkäällä. Koulu on Hyvinkään uusin ja suurin koulu, jossa on noin 620 oppilasta ja 60 opettajaa.
Koulu on yhtenäinen peruskoulu: siellä on vuosiluokat 1. - 9.. Koulu toimii vuonna 2006 valmistuneessa rakennuksessa Rääkänpäässä. Tuolloin kouluun muutti entinen Hyvinkään yhteiskoulun yläaste.
Vuosiluokat 1 - 6 toimivat kaksisarjaisina (A ja B) ja vuosiluokilla 7 - 9 on 5 - 6 rinnakkaisluokkaa.
Koulussa on mahdollista aloittaa A-kielenä joko ranska tai englanti, ja vuosiluokilla 7 - 9 jatketaan näiden lisäksi myös muissa alakouluissa aloitetun pitkän saksan opintoja.
Kaupungin musiikkiluokat toimivat Tapainlinnan koulussa kevääseen 2012 saakka, jolloin toiminta siirtyi Pohjoispuiston kouluun.
Tapainlinnan koulussa sijaitsee myös auditorio ja liikuntasali.
Pikku Buddha
Pikku Buddha ("Little Buddha") on italialaisohjaaja
Bernardo Bertoluccin elokuva vuodelta 1993. Tiibetiläismunkit löytävät uuden laman pienestä amerikkalaispojasta. Elokuvan toisena tasona on kuvaus nuoren Buddhan (Keanu Reeves) vaiheista.
Elokuva sai ensi-iltansa jälkeen varsin nuivat arvostelut eikä menestynyt kovin hyvin myöskään kaupallisesti. Chris Isaak "pääsi" ehdolle huonoimpana uutena näyttelijänä Golden Raspberry -gaalassa.
Suomalaisessa "Video-oppaassa" vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Similä aloitti lyhyen arvionsa: ”Bertoluccin elokuva latistaa mystisen selittämisellä sen, mikä buddhalaisuudessa kiehtoo”.
Päivölän Sävel
Päivölän Sävel on vuonna 2012 perustettu joensuulainen viisijäseninen folkpop-yhtye. Yhtyeen nimeä kantava debyyttilevy koostuu Maarianvaaran kesäteatterin näytelmissä (2007–2011) esitetystä musiikista. Levy julkaistiin kesällä 2012.
Janne Vänskä (harmonikka, laulu), Erkki Räsänen (laulu ja kitara), Azra Topcu (basso, laulu), Joonas Ojajärvi (mandoliini, busuki, kitara, laulu) ja Jari Lappalainen (rummut, perkussiot, laulu).
Päivölän Sävelen musiikki on folkpoppia, jossa on vaikutteita suomalaisesta popista, iskelmästä ja kansanmusiikista. Luonteenomaista yhtyeen musiikille ovat tarttuvat melodiat. Päivölän Sävelen esikoislevyn laulut ovat alun perin lähtöisin Maarianvaaran Kesäteatterista, joka on Suomen ainoa ammattinäyttelijöistä koostuva kiertävä kesäteatteri. Yhtyeen debyyttilevyn laulut ovat enimmäkseen Erkki Räsäsen käsialaa.
Pikku Odessa
Pikku Odessa ("Little Odessa") on James Grayn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1994. Se kertoo amerikanvenäläisen isän (Maximilian Schell) ja hänen poikiensa (Tim Roth ja Edward Furlong) suhteesta. Pojista vanhempi on venäläismafian palkkamurhaaja New Yorkin Brooklynissa.
Elokuva sai vaihtelevia arvioita. Roger Ebert antoi sille kaksi tähteä viidestä ja kritisoi Edward Furlongin näyttelijäntyötä.
Poika (vuoden 1969 elokuva)
Poika ("少年", "Shōnen") on japanilainen Nagisa Oshiman ohjaama elokuva vuodelta 1969. Siinä perhe lavastaa pikkupoikansa avulla liikenneonnettomuuksia saadakseen vakuutuskorvauksia.
Tarina perustuu japanilaisissa sanomalehdissä uutisoituun tositapaukseen. Elokuva seuraa Toshiota ja hänen vanhempiaan ympäri Japania kun nämä laittavat pojan alttiiksi vaaralliselle juonelle. Toshion isä on väkivaltainen, laiska sotaveteraani, joka pakottaa aluksi vaimonsa, pojan äitipuolen, teeskentelemään autoihin törmäämistä korvausten toivossa. Kun vaimo ei kykene työhön, on pojan vuoro. Lopulta poika yrittää paeta, joko matkustamalla jäniksenä junissa tai turvautumalla pikkuveljensä ja itsensä suojaksi kehittämäänsä tieteisfantasiaan.
Poika ja haukka
Poika ja haukka ("Kes") on englantilainen Ken Loachin ohjaama elokuva vuodelta 1969. Barry Hinesin romaaniin "A Kestrel for a Knave" perustuva elokuva on realistinen tarina työväenluokan varhaisteinipojasta, joka torjuu Yorkshiren kaivoskylän ankeutta ja tiukkaa koulukuria kouluttamalla jalohaukkaa.
14-vuotias Billy asuu äitinsä ja velipuolensa kanssa ahtaassa asunnossa, jakaa ennen kouluunmenoa sanomalehtiä ja kokee koulukiusaamista sekä opettajien ja että oppilaiden taholta. Billy onnistuu kesyttämään Kesiksi nimeämänsä jalohaukan () kirjakaupasta varastamansa opaskirjan avulla.
Britannian filmi-instituutti BFI on arvioinut "Pojan ja haukan" 1900-luvun seitsemänneksi parhaaksi brittielokuvaksi. Elokuvaa arvostetaan erityisesti sen todentuntuisuuden ja nuoren David Bradleyn herkän näyttelijäntyön ansiosta.
Sofia Assefa
Sofia Assefa Abebe (s. 14. marraskuuta 1987 Addis Abeba) on etiopialainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3 000 metrin estejuoksu.
Assefa sijoittui Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008 estejuoksussa neljänneksi. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui saman lajin alkuerissä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi.
Assefa sai Afrikan-mestaruuskilpailuissa Nairobissa 2010 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.32,58. Saman vuoden Splitin maanosien cupissa hän sijoittui kolmanneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksi.
Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui alun perin kolmanneksi ajalla 9.09,84, mutta nousi myöhemmin hopealle kun Julija Zaripova hylättiin dopingin vuoksi. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Assefa sijoittui kolmanneksi ajalla 9.12,84.
Assefa saavutti hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014 ajalla 9.30,20. Hän sai samassa lajissa kultaa vuoden 2015 Afrikan kisoista ja oli neljäs Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi ajalla 9.17,15. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui alkuerissä.
Assefa on juossut kolme kertaa estejuoksun Etiopian ennätyksen: 9.15,04 Roomassa 26. toukokuuta 2011, 9.09,00 Oslossa 7. kesäkuuta 2012 ja 9.07,06 Hengelossa 11. kesäkuuta 2017.
Powaqqatsi
Powaqqatsi ("Powaqqatsi: Life in Transformation") on yhdysvaltalainen Godfrey Reggion ohjaama kokeilevan runollinen dokumenttielokuva vuodelta 1988. Filmi kuvaa kehitysmaiden oloja ja raskaan fyysisen työn tekijöitä ympäri maailmaa, näyttävästi ja yllättävin tyylikeinoin kuvattuna ja leikattuna Philip Glassin minimalistiseen musiikkiin ilman puhuttua tekstiä tai dialogia. Elokuva on jatkoa Koyaanisqatsi -elokuvalle ja keskimmäinen osa Reggion ”Qatsi-trilogiasta”, jonka kolmas ja viimeinen osa on "Naqoyqatsi".
Porin Kiekko-Salamat
Porin Kiekko-Salamat (Ki-Sa) oli vuosina 1973–1999 toiminut porilainen jääkiekkoseura.
Se perustettiin, kun Musan Salama oli vuonna 1972 lopettanut oman jääkiekkotoimintansa. Kiekko-Salamat pelasi useita kausia Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla II divisioonassa.
Seura lopetti toimintansa kauden 1998–1999 jälkeen, jolloin Kiekko-Salamat jäi II divisioonan lohkossaan viimeiseksi.
Kiekko-Salamat
Kiekko-Salamat voi viitata seuraaviin urheiluseuroihin:
Punainen orava
Punainen orava () on espanjalainen Julio Médemin ohjaama elokuva vuodelta 1993. "Punainen orava" on absurdi draamaelokuva ja kertoo nuoresta miehestä, joka kaappaa muistinsa menettäneen naisen omaksi tyttöystäväkseen.
Jota (Nancho Novo) on epäonnistunut muusikko, jonka tyttöystävä on jättänyt. Hän on juuri aikeissa tehdä itsemurhan hyppäämällä alas sillalta, kun moottoripyörää ajava tyttö törmää siltaan ja lentää veteen. Jota rientää pelastamaan tyttöä (Emma Suárez) ja huomaa tämän menettäneen muistinsa ja unohtaneen jopa nimensä. Jota väittää ambulanssimiehistölle olevansa tytön poikaystävä, ja kertoo myöhemmin saman myös tytölle. Mies alkaa keksiä nyt Lisaksi kutsumalleen tytölle pala palalta kokonaista henkilöllisyyttä ja menneisyyttä. Kun sairaalan psykiatri alkaa epäillä jotakin, Jota salakuljettaa Lisan ulos sairaalasta leirintäalueelle nimeltä La ardilla roja, Punainen orava, ja väittää tytölle heidän jo pitkään suunnitelleen tätä retkeä. Leirialueella oleskeleva perhe alkaa nyt epäillä kuviota, ja paljastuu että Lisa – oikealta nimeltään Sofia – ei välttämättä olekaan menettänyt muistiaan vaan pitää asioita salassa. Hänen todellinen poikaystävänsä, mieleltään järkkynyt Félix etsii häntä epätoivoisesti.
Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto
Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto ry (SKRL ry) on marraskuussa 2012 perustettu kaukalopallon ja ringeten yhteinen lajiliitto. Se aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2013.
SKRL:n perustajajäseninä olivat Suomen Kaukalopalloliiton ja Suomen Ringetteliiton lisäksi "Ringetten SM-erotuomarit ry" ja "Kaukalopallon SM-Liiga ry". Vanhat lajiliitot lakkautettiin lopullisesti vuoden 2014 aikana.
Molempien lajien liitot päättivät yhdistää voimavaransa vähentyneiden harrastajamäärien sekä taloudellisten seikkojen vuoksi. Uudella liitolla oli perustettaessa noin 10 000 lajien harrastajaa.
Suomen Ringetteliitto
Suomen Ringetteliitto ry on vuonna 1983 perustettu ringetteä Suomessa hallinnoiva urheilujärjestö. Liiton toiminnanjohtaja on Salla Mäkelä.
Se toimii muun muassa Suomen ringettesarjojen, kuten Ringeten SM-sarjan ja Ringeten ykkössarjan järjestäjänä. Liitto organisoi Suomen ringettemaajoukkueen toimintaa. Suomen Ringetteliitto on Kansainvälisen Ringetteliiton perustajajäsen.
Marraskuussa 2012 Suomen Ringetteliitto päätti yhdistyä Suomen Kaukalopalloliiton kanssa ja muodostaa molempia lajeja hallinnoivan yhteisen lajiliiton Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliiton.
Uusi järjestö aloittaa toimintansa vuoden 2013 alussa. Suomen Ringetteliiton oma toiminta on tarkoitus lakkauttaa viimeistään vuoden 2014 aikana.
Yhteislista
Yhteislista on vaaleissa usean valitsijayhdistyksen keskinäinen vaaliliitto. Useissa suomalaisissa kunnissa toimii sitoutumattomien yhdistyksiä, jotka tapaavat muodostaa oman yhteislistan kunnallisvaaleissa
Koska yhteislista rinnastetaan Suomen vaalilaissa vaaliliittoon, eivät puolueet ja sitoutumattomien yhteislistat voi mennä yhdessä vaaliliittoon.
Sitoutumaton
Sitoutumaton (lyhenne sit.) on ehdokas tai edustaja, joka ei ole sitoutunut mihinkään poliittiseen ryhmään eikä puolueeseen. Useat puolueet ottavat vaaleissa ehdokaslistoilleen myös sitoumattomia ehdokkaita, jotka eivät ole puolueen jäseniä, mutta ajavat samansuuntaisia asioita. Puolueista täysin riippumattomat voivat perustaa valitsijayhdistyksen asettamaan ehdokkaan vaaleissa, ja valitsijayhdistykset voivat muodostaa yhteislistan keskenään samankaltaisille ehdokkaille.
Sitoutumattomien ehdokaslistalla voi olla myös puolueisiin kuuluvia ehdokkaita, jotka eivät ole pystyneet muodostamaan vaaleissa oman puolueen ehdokaslistaa. Sitoutumattomien ehdokkaiden välillä voi olla laajojakin näkemyseroja, koska sitoutumattomat eivät muodosta puoluetta, jolla olisi yhteinen puolueohjelma. Sitoutumattomat voivat kuitenkin julkaista yhteisiä kannanottoja niissä kysymyksissä, joissa sitoutumattomat ovat samaa mieltä.
Saunavieras
Saunavieras on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 2012. Käsikirjoitus on Mänttärin oma, elokuva on jälleen nopeasti tehty, eikä se ole saanut Elokuvasäätiön rahoitusta.
Elokuva kertoo kahden miehen ystävyyden syntymisestä, vauhdittajina sauna ja viina. Moraalikysymykset nousevat keskeisiksi, mutta vastauksia ei juuri ole, kysymyksiä sitä enemmän. Mänttärin kommentti elokuvastaan: "Minkä sille voin, että tällaisia ihmisiä on. Onneksi tärkeilevät, narsistiset tyypit ovat naurettavia ja sitä kautta hauskoja."
Pyhän Maarian kellot
Pyhän Maarian kellot ("The Bells of St. Mary’s") on yhdysvaltalainen Leo McCareyn ohjaama elokuva vuodelta 1945. Siinä katoliseen kirkkoon tuleva pappi (Bing Crosby) ajautuu kasvatusmenetelmistä törmäyskurssille koulun johtajattaren (Ingrid Bergman) kanssa. Yhdessä he kuitenkin yrittävät pelastaa koulun lakkautukselta.
Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Romano sanoo elokuvan olevan ”viaton, hurskas ja hauras” jatko-osa seitsemän Oscar-palkintoa voittaneelle "Kulje tietäni" -elokuvalle. "Pyhän Maarian kellot" oli ehdolla kahdeksassa Oscar-kilpailusarjassa, muun muassa paras mies- ja naispääosa ja paras ohjaus. Oscarin se sai parhaasta äänityksestä.
Päivä jona aurinko kylmeni
Päivä jona aurinko kylmeni ("Tian guo ni zi" tai "Tianguo niezi") on Yim Hoin ohjaama hongkongilainen draamaelokuva vuodelta 1994. Siinä nuori mies Kiinan maaseudulla epäilee äitinsä myrkyttäneen isän kuoliaaksi kymmenen vuotta aiemmin. Mies yrittää takaumien muodossa muistella, miten hän näki asiat lapsena, ja koota todisteita käsitykselleen.