hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kita-ku (Osaka)
Kita-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se muodostaa nimensä mukaisesti (”pohjoinen”) Osakan keskustan pohjoisosan. Suuralue rajautuu jokiin kolmelta sivulta: pohjoisessa Yodogawaan, idässä Ōkawaan ja etelässä Tosaborigawaan. Sen länsipuolella on Fukushiman suuralue. Kitan suuralueen pinta-ala on 10,33 neliökilometriä ja siellä on 113 135 asukasta (vuonna 2012).
Osakan rautatieasema sijaitsee Kitan suuralueella. Se on huomattava liikenteen solmukohta, jota palvelevat myös Hankyū- ja Hanshin-rautatiet. Aseman ympärille on kohonnut korkeiden rakennusten toimistokaupunginosa huvittelumahdollisuuksineen ja suurine tavarataloineen. Aivan tämän alueen eteläpuolella Dōjima- ja Tosaborijoen välissä on Nakanoshiman pitkänomainen saari, jolla sijaitsee useita merkittäviä rakennuksia, kuten kaupungin hallintorakennuksia ja pankkeja, sekä Nakanoshiman puisto.
Suuralueen itäosan merkittäviin nähtävyyksiin kuuluu Tenjinbashin pitkä ostoskäytävä, joka johtaa Ōsaka Tenman-gūn pyhäkölle. Ōgawa-joen varsi alueen itäreunalla on vuorostaan keväisin suosittu kirsikankukkien katselupaikka. Historiallisesti Kitan alueella sijaitsi yksi Osakan kolmesta vanhasta kaupunginosasta, Tenmagumi, ja alueella on edelleen perinteistä käsityökulttuuria.
Kitan suuralueella on useita museoita. Nakanoshiman saarella sijaitsevat Itämaisen keramiikan museo, Osakan tiedemuseo ja Osakan kansallinen taidemuseo; lisäksi Kitassa toimivat Osakan lastenmuseo, Osakan asuntomuseo ja Japanin rahapajan museo. Nakanoshiman saarella on myös vuonna 1918 rakennettu punatiilinen Ōsaka-shi chūō kōkaidō ("Osaka City Central Public Hall").
Markku Seppälä
Markku Tapio Seppälä (s. 1936, Helsinki) on suomalainen synnytys- ja naistentautien erikoislääkäri. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1964 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1965. Seppälä on vuonna 1962 alkaneen tutkimustoimintansa aikana julkaissut n. 500 vertaisarvioitua tutkimusta kansainvälisissä sarjoissa, mukana yhteistöitä kahden lääketieteen tai fysiologian Nobelin palkinnon saajan kanssa (Frederick Chapman Robbins ja Robert G. Edwards). Markku Seppälälle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 1981 sikiön kehitysproteiineja koskevista tutkimuksistaan.
Seppälä toimi HYKSin Naistenklinikalla apulaislääkärinä vuosina 1966-1969, apulaisylilääkärinä vuosina 1970-1975 ja apulaisprofessorina vuosina 1976-1978. Suomen Akatemian tutkijaprofessorina hän toimi vuosina 1978 ja 1980 ollen välillä vierailevana professorina St Bartholomew's Hospitalissa Lontoossa vuosina 1979-1980. Seppälä oli synnytys- ja naistentautiopin professorin virassa Helsingin yliopistossa vuosina 1979-2001 ja ylilääkärinä HYKSin Naistenklinikassa vuosina 1980-1999.
Seppälä on ollut monien kansainvälisten tieteellisten julkaisusarjojen toimittajana ja toimituskunnan jäsenenä, sekä professuuriasiantuntijana Stanfordin, Sydneyn ja Valencian yliopistoissa sekä Bangaloren tiedeinstituutissa. Hän on toiminut myös WHO:n (Maailman_terveysjärjestö) asiantuntijana Genevessä 1980-luvulla (kohtuperäiset verenvuodot), 1990-luvulla (koeputkihedelmöitys) ja 2000-luvulla (raskauden ehkäisy). Seppälä on toiminut Population Councilin (New York) Board of Trustees -hallinnossa vuosina 1984-1993. Hän on toiminut lisääntymislääketieteen yksiköiden toiminnan arvioijana Singaporen valtion yleisessä sairaalassa vuonna 1995 ja Mayo-klinikassa Yhdysvalloissa vuonna 1998.
Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana Seppälä toimi vuosina 1983-1985 ja Suomen syöpäyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1988-1991. Kansainvälisen gynekologiyhdistysten liiton (FIGO) hallituksessa Seppälä toimi vuosina 1985-2003, mistä ajasta FIGO:n presidenttinä vuosina 1997-2000. Helsingin yliopiston edustajana HYKSin hallituksessa Seppälä toimi vuosina 1991-1992, ja HUSin (Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri) hallituksessa vuosina 1999 - 2001. Helsingin yliopiston tohtoripromootiossa vuonna 2000 Seppälä toimi promootiotoimikunnan puheenjohtajana ja promottorina.
Suomalainen Tiedeakatemia on kutsunut hänet jäsenekseen vuonna 1982, ja belgialaisen Liègen yliopiston kunniatohtoriksi Seppälä on kutsuttu vuonna 1995. Hän on myös Suomen, Yhdysvaltojen (ACOG), Brasilian, Chilen, Italian, Romanian, Puolan ja Chicagon gynekologiyhdistyksen sekä British Fertility Societyn, Royal College of Obstetricians and Gynaecologists] -järjestön (Fellow ad eundem, Lontoo 1989) ja Society for Gynecological Investigation (Washington, DC, USA 1995) kunniajäsen. Hänelle on myönnetty HYKSin kultainen ansiomitali vuonna 1999, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki ja Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki. V. 2016 Markku Seppälä kutsuttiin ESHRE:n (European Society of Human Reproduction and Embryology) kunniajäseneksi.
Super-Suikkis
Super-Suikkis oli Seinäjoella vuoden 1971 paikkeilla muodostettu rockyhtye, joka voitti Nuorison taidetapahtuman big band -sarjan ja pian sen jälkeen pop-yhtyeitten Suomen-mestaruuden vuonna 1972. Sen kantavana voimana oli aluksi Esko ”Suikki” Jääskä, ja hänen lähdettyä perustamaan uutta Bestsellers Orchestraa Super-Suikkiksen johdossa jatkoi saksofonisti Martti Jalava.
Super-Suikkis oli jatkoa vuonna 1967 perustetulle pienemmälle Suikkis-kokoonpanolle. Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra olivat kokoonpanoltaan noin kymmenjäsenisiä ja sisälsivät myös puhallinsektion. Ohjelmistona oli cover-versioita vastaavanlaisella kokoonpanolla esiintyneiden kansainvälisten esikuvien musiikista, kuten Blood, Sweat & Tears, Chicago ja monet soul-laulajat.
Vuodenvaihteessa 1972–1973 Super-Suikkiksessa soittivat trumpetisti ja sovittaja Jääskän lisäksi Irma Risku (trumpetti), Veli-Matti Vaivila, Jukka Hirvonen ja Martti Jalava (saksofonit), Mikko Jääskä (kitara), Heikki Hyvönen (sähköurut), Paavo Sillanpää (basso), Juhani Kaukosalo (rummut), Peppi Seraidaris (lyömäsoittimet) sekä Jorma Heikkilä (laulu). Toisinaan laulusolistina toimi Suikki Jääskän vaimo Raya eli Raija Jääskä.
"Helsingin Sanomien" Julius Heikkilä kirjoitti maaliskuussa 1973 Suikkiksen erikoisen pukeutumisen tuovan mieleen jazz-eksentrikko Sun Ran, mutta musiikin olevan helposti popiksi tunnistettavaa, etupäässä cover-versioita muiden kappaleista. Tuolloin ohjelmistossa oli erityisen monta afrorock-yhtye Osibisan kappaletta.
Super-Suikkiksen ja Bestsellers Orchestran eri puolille Suomea hajaantuneita entisiä muusikoita kokoontui syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä kuusi päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä "Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns" (SOB).
Super-Suikkiksen musiikkia kuullaan Sibelius-akatemian rytmimusiikin tutkimusyksikön vuonna 2009 julkaisemalla kokoelma-albumilla "Lakeuden tango ja Bothnia Punk".
Henri Guisan
Henri Guisan (21. lokakuuta 1874 Mézières – 7. huhtikuuta 1960 Pully) oli sveitsiläinen sotilas, joka toimi Sveitsin armeijan kenraalina ja ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana. Sveitsi oli koko sodan ajan puolueeton, mutta valmistautui torjumaan mahdollisen Saksan ja sen liittolaisten hyökkäyksen.
Guisan opiskeli useissa yliopistoissa Sveitsissä ja ulkomailla, ja suoritti tutkinnon maataloustieteessä, mutta ryhtyi lopulta sotilasuralle. Hänet ylennettiin vuonna 1921 everstiksi Sveitsin armeijassa ja nimitettiin 1926 1. divisioonan, 1932 toisen armeijakunnan ja 1933 ensimmäisen armeijakunnan komentajaksi. Guisan valittiin kenraaliksi ja nimitettiin ylipäälliköksi elokuussa 1939, aivan maailmansodan puhkeamisen alla. Hän kohosi lähes kansallissankariksi pidettyään 25. heinäkuuta 1940 upseereilleen kannustuspuheen symbolisesti merkittävällä Rütlin ylängöllä, jossa Sveitsin vanha valaliitto legendan mukaan perustettiin vuonna 1291. Sveitsin jäätyä akselivaltiojen ympäröimäksi Guisan laati niiden hyökkäyksen varalta puolustussuunnitelman, jossa vihollisen hyökätessä raja-alueet olisi hylätty ja armeija olisi vetäytynyt Alppien muodostamalle luonnolliselle puolustuslinjalle turvatakseen maan sisäosat. Sveitsiin ei kuitenkaan hyökätty sodan aikana. Guisan vetäytyi palveluksesta vuonna 1945.
Vaaleanpunaisen pantterin poika
Vaaleanpunaisen pantterin poika on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Blake Edwardsin ohjaama elokuva.
Tämä oli Blake Edwardsin viimeinen 'Vaaleanpunainen pantteri'-elokuvaohjaus.
My Soul for His Glory
My Soul for His Glory on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate.
Bestsellers Orchestra
Bestsellers Orchestra (BSO) oli Seinäjoella vuoden 1974 paikkeilla muodostettu yhtye, jonka kantavana voimana oli perustamansa Super-Suikkis-yhtyeen jättänyt Esko ”Suikki” Jääskä. Bestsellers Orchestra oli Super-Suikkiksen tavoin kokoonpanoltaan iso, parhaimmillaan 21 muusikkoa taustalaulajineen, puhallinsektioineen ja kaksine rumpaleineen. Ohjelmistona oli cover-versioita ”afro-rock”-yhtyeiden kuten Santanan ja Osibisan kappaleista.
Bestsellers Orchestran laulusolistina toimi Esko Jääskän vaimo Raija, taiteilijanimeltään Raya.
Raya ja Bestsellers Orchestra julkaisi yhden singlen 1974 ja toisen 1984. Yhtyeen jäseniä vuoden 1984 levytyksessä olivat Teija Jääskä ja Birgitta Viitamäki (laulu), Martti Åkerman ja Matti Järvinen (rummut), Ari Yli-Peltomaa (bassokitara), Yrjö Koskimäki ja Pertti Pitkäkoski (kitara), Esko Jääskä, Pentti Keskimäki, Timo Laitila, Juha Latva-Pietilä ja Juha Haapamäki (puhaltimet) sekä Mikko Jääskä ja Lauri Kukko (kosketinsoittimet).
Super-Suikkiksen ja Bestsellers Orchestran eri puolille Suomea hajaantuneita entisiä muusikoita kokoontui syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä kuusi päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä "Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns" (SOB).
Lauri Kettunen (taloustieteilijä)
Lauri Kettunen (s. 30. kesäkuuta 1935 Kuhmoniemi, vuodesta 1937 alkaen Kuhmo) on suomalainen maatalousekonomisti. Hän oli vuodesta 1973 Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtaja professorin arvolla. Hän tutki maatalouspolitiikka tilastomatemaattisin menetelmin, ja toinen hänen tutkimusaiheensa on ollut maatalouden tulevaisuus.
Kettunen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislukiosta vuonna 1954. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa filosofisessa tiedekunnassa ja suoritti luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon (1960) ja sen jälkeen valtiotieteellisessä tiedekunnassa, jossa hän suoritti valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon (1965), valtiotieteiden lisensiaatin tutkinnon (1966) ja valtiotieteiden tohtorin tutkinnon (1968) kansantaloustieteessä. Hän opiskeli Northwestern Universityssä USA:ssa ASLA/Fulbright-stipendiaattina 1962-63 ja suoritti siellä Master of Arts tutkinnon kansantaloustieteessä.
Kettunen toimi Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa erilaisissa tutkimustehtävissä vuosina 1959-68, Turun yliopistossa tilastotieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70 ja Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70. Vuonna 1970 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin virkaan. Lukuvuonna 1972-73 hän oli ASLA/Fulbright stipendiaattina vierailevana tutkijana University of Pennsylvaniassa, Wharton Schoolissa. Hänet nimitettiin Maatalouden Taloudellisen Tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtajaksi (professoriksi) alkaen 1. kesäkuuta 1973. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1998. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan maatalouspolitiikan dosentti vuosina 1979-98.
Kettunen on toiminut tutkimustyönsä ohessa monissa maatalouteen ja maatalouspolitiikkaan liittyvissä tehtävissä niin kotimaassa kuin kansainvälisissä järjestöissä kuten EU, OECD, FAO, ECE ja IPCC. Hän on ollut aktiivisesti mukana Pohjoismaiden maataloustutkijain yhdistyksen NJF ja Euroopan maatalousekonomistien yhdistyksen EAAE toiminnassa.
One Song
One Song on norjalaisen hip hop-duo Envyn kappale. Se julkaistiin heidän The Magic Soup and the Bittersweet Faces-debyyttialbumin ensimmäisenä ja ainoana singlenä. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana versiona 10. kesäkuuta 2011. Se pääsi Norjan singlelistan 19. sijalle. Kappaleelle on tehty myös neljän minuutin ja kolmenkymmenen sekunnin pituinen video, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 2. elokuuta 2011.
Digitaalinen lataus
Kansainvälinen majakkaliitto
Kansainvälinen majakkaliitto IALA (, aiemmin "International Association of Lighthouse Authorities", ) on voittoa tuottamaton, hallituksista riippumaton kansainvälinen teknillinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää merenkulun turvallisuutta, taloudellisuutta ja suorituskykyä.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi järjestö vaikuttaa merenkulun turvalaitteiden kehittämiseen ja yhtenäistämiseen maailmanlaajuisesti. Merenkulun turvalaitteella tarkoitetaan tässä yhteydessä mitä tahansa aluksen ulkopuolista laitetta, järjestelmää tai palvelua, jota käytetään parantamaan yksittäisen aluksen tai koko alusliikenteen turvallista ja tehokasta navigointia.
Kansainvälinen majakkaliitto on perustettu vuonna 1957 luomaan pysyvä organisaatio teknillisille majakkakonferensseille, joita oli kutsuttu koolle vuodesta 1929 alkaen.
Sittemmin IALA:n toiminta on laajentunut myös muihin visuaalisesti havaittaviin merenkulun turvalaitteisiin, kuten vesiväylien merkintään poijujen ja loistojen avulla sekä radionavigaatiojärjestelmiin. Järjestö vaikuttaa myös alusliikennepalvelun (VTS), AIS-järjestelmän sekä elektronisten navigaatiojärjestelmien kehittämiseen ja standardointiin.
Kansainvälisen majakkaliiton toimipaikka sijaitsee Saint Germain en Layessä Ranskassa, 19 km länteen Pariisin keskustasta.
IALA tarjoaa puitteet tietojen ja kokemusten vaihtoon merenkulun turvalaitteista vastaaville viranomaisille, valmistajille, konsulteille, tieteellisille järjestöille ja oppilaitoksille.
Vuonna 2014 järjestössä oli kansallisina jäseninä 77 merenkulun turvalaitteista vastaavaa viranomaista, 111 alan teollisuutta, jälleenmyyntiä ja konsultointia edustavaa teollisuusjäsentä, 49 liitännäisjäsentä kuten satamaa, tieteellistä järjestöä tai julkista laitosta sekä 43 kunniajäsentä. Suomesta kansallisena viranomaisjäsenenä on Liikennevirasto,
joka on myös IALA:n johtokunnan jäsen.
IALA julkaisee merenkulun turvalaitteita koskevia suosituksia, ohjeistuksia ja käsikirjoja.
Suositukset () ovat kansainvälisiin standardeihin rinnastettavissa olevia yksityiskohtaisia ohjeita IALA:n jäsenistölle kuinka jokin IALA:n tavoitteisiin liittyvä menettelytapa tai prosessi tulisi toteuttaa taikka miten merenkulun turvalaitteet on suunniteltava, kuinka ne pidetään toiminnassa ja kuinka niitä hallitaan. Esimerkkinä suositus E-106, joka koskee valoa heijastavan materiaalin käyttöä merenkulun viitoitusjärjestelmään kuuluvissa turvalaitteissa.
Ohjeistukset () antavat yksityiskohtaisia, perusteellisia tietoja ja näkökulmia jostain tietystä aiheesta. Ne kuvailevat vaihtoehtoisia toteutustapoja, parhaita käytäntöjä ja antavat ehdotuksia toteutustavoista.
Käsikirjat () tarjoavat sekä jäsenistölle, ulkopuolisille että alan kouluttajille yleiskuvan jostain laajemmasta aiheesta. Esimerkkejä käsikirjoista ovat mm. "Navguide", jonka liite A sisältää merenkulun viitoitusjärjestelmän kuvauksen, ja "VTS-käsikirja".
Behexen / Satanic Warmaster
Behexen / Satanic Warmaster on saman nimisten black metal -yhtyeiden split-albumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate.
Behexen
Satanic Warmaster
Behexen
Satanic Warmaster
Nightside Emanations
Nightside Emanations on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kaikki kappaleet sanoittanut Hoath Torog.
Pesäpallon naisten Suomen Cup 1990
Pesäpallon Suomen Cup järjestettiin naisille 12.kerran kesällä 1990. Kilpailun voitti Viinijärven Urheilijain SM-sarjajoukkue.
Cup-mestarit 1990: Tiina Tammiruusu, Eeva Karttunen, Ulla Räsänen, Anu Turpeinen, Erna Kentala, Virpi Lappalainen, Marjut Huhtakangas, Sirpa Tikka, Outi Peippo ja Jutta Reijonen.
Pentti Kettunen (professori)
Pentti Olavi Kettunen (s. 1932) on suomalainen professori ja tekniikan tutkija. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulun metalliteknologian professoriksi vuodesta 1969. Virka muuttui materiaaliopin professuuriksi vuonna 1973. Hän on tutkinut metalli- ja materiaalioppia, esimerkiksi MHD-generaattorin elektrodi- ja eristemateriaaleja. Hän virasta jäi eläkkeelle vuonna 1996.
Raya
Raya (oik. Raija Jääskä, o.s. Alenius, s. 1947) on suomalainen laulaja ja musiikkiteatterin esiintyjä. 1970-luvulla Raya näytteli muun muassa Tampereen Popteatterin musikaaleissa West Side Story ja Jesus Christ Superstar. Hän toimi laulusolistina pop-yhtyeissä kuten Matthews, Pastori Pohjalainen & Defiers, Apostolit, Woodoo, Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra.
Raya kiinnitettiin vuonna 1967 Lassi Kossilan tanssiorkesterin kakkossolistiksi. Vuonna 1969 Danny otti hänet ohjelmatoimistonsa D-Tuotannon listoille ja mukaan sen kesän Danny Show -kiertueelle. Samana vuonna Scandia julkaisi Rayan Jaakko Salon orkesterin kanssa tekemän esikoissinglen "Syliis saat mun puristaa / Pois tieni kääntyy". Levyn a-puolen suomenkielinen versio Dusty Springfieldin kappaleesta ”I Close My Eyes And Count To Ten” nousi pieneksi hitiksi. Levytysura ja yhteistyö Dannyn kanssa päättyi kuitenkin pian Stump-lehdessä julkaistuihin bikinikuviin. Toisen singlensä Raya pääsi tekemään 1974. "Mies, joka myi maailman / Suostun kun rock´n´roll soi" -julkaisun a-puoli oli Vexi Salmen suomennos David Bowien laulusta ”The Man Who Sold the World”.
1970-luvun alkupuolella Raya lauloi aviomiehensä Esko Jääskän rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra solistina. Vuodesta 1978 hän esiintyi Seinäjoen kaupunginteatterin musiikkinäytelmissä "Lemmenlakko, Monte Christon kreivi" ja "Puhtaana käteen". Jyväskylän kaupunginteatterissa hän esiintyi näytelmässä "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen". 1990-luvulla hän on tehnyt ääninäyttelijän työtä Disney-animaatiossa Leijonakuningas.
Vuonna 1982 Raya sijoittui kahdeksanneksi MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa diskotyylisellä laululla ”Harhaa”. Sen singlejulkaisun b-puolella on kappale ”Aika vie haavat”. Vuonna 1984 Raya, Suikki ja Bestsellers Orchestra julkaisi omakustanteena singlen "Do You Know / Changes In The Wind".
Whore of Bethlehem
Whore of Bethlehem on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Hammer of Hate.
Pertti Kettunen
Pertti Eemil Kettunen (s. 1935) on suomalainen professori ja taloustieteilijä. Hän oli 1972–1993 Jyväskylän yliopiston taloustieteen professori ja ensimmäinen alan professori Jyväskylässä. Hän tutki yritystoimintaa ja erityisesti pienyrityksiä sekä laskentatointa ja rahoitusta. Ennen vakinaistamista hän oli vuodesta 1969 vt:nä.
Eino Vänttinen
Eino Julius Vänttinen (13. huhtikuuta 1897 Joroinen – 24. elokuuta 1973 Loimaa) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja.
Vänttinen osallistui vuoden 1918 sotaan Karjalan ryhmän toisessa divisioonassa ja kävi tämän jälkeen Viipurin 2. upseerikokelaskurssin. Tämän jälkeen hän palveli Viestirykmentissä ja kävi Kadettikoulun kuuntelukurssin 1922-1923 sekä kapteenikurssin 1928. Hän jatkoi Viestirykmentissä komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana.
Talvisodan sytyttyä hän komensi Erillinen pataljoona 5:ttä. Välirauhan aikana hän toimi mm. JR 4:n komentajana. Jatkosodan syttyessä hänet määrättiin mm. Käkisalmen suunnalla taistelleen Jalkaväkirymentti 43:n komentajaksi. Hyökkäysvaihene päätyttyä rykmentti lakkautettiin ja Vänttinen siirrettiin koulutustoimiston päälliköksi ja toimi sittemmin koulutuskeskuksen ja aliupseerikoulun johdossa. Vuoden 1944 torjuntataistelujen alettua Vänttinen nimitettiin väliaikaisesti JR 49:n komentajaksi. Sodan jälkeen hän toimi linnoitusupseerina, henkilötäydennyskeskuksen päällikkönä ja JR 1:n aliupseerikoulun johtajana sekä pataljoonankomentajana. Myöhemmin Vänttinen on toiminut mm. opettajana Loimaalla.
Ylennykset: vänrikki 12.8.1919, luutnantti 16.5.1921, kapteeni 1928, majuri 30.11.1932, everstiluutnantti 29.11.1940.
Coriano
Coriano on Riminin maakunnassa, Emilia-Romagnan alueella sijaitseva italialainen kunta.
Coriano on kokenut vuosisatojen aikana useita hallitsijoita. Se on ollut umbrien, etruskien ja roomalaisten siirtokuntana. Myöhemmin Corianon valloittivat sekä Malatestan - että Borgian suvut, venetsialaiset, Espanjan armeija ja Kirkkovaltio. Vuonna 1528 paavi Klemens VII lahjoitti Corianon Sassatellin perheelle Imolasta palkkioksi avusta Malatestan sukua vastaan.
Syyskuussa vuonna 1944 Corianossa käytiin Toiseen maailmansotaan liittynyt taistelu, jossa liittoutuneiden tarkoituksena oli vapauttaa Rimini sekä Pohjois-Italia. Taistelu oli verinen ja siinä kuoli 1940 brittisotilasta liittolaisineen, jotka ovat haudattuina paikalliseen hautausmaahan.
Corianon ympäristö on kaunista maaseutua oliivilehtoineen, vehnäniittyineen ja lukuisine viinitarhoineen. Aluetta kutsutaan seitsemän linnan kunnaksi, ja siellä onkin nähtävyytenä seitsemän keskiaikaista linnaa. Tärkein niistä on kunnostettu Corianon linna. Muita linnoja ovat Cerasolo, Passano, Mulazzano, Besanigo, Monte Tauro ja Vecciano.
The Light-Devouring Darkness
The Light-Devouring Darkness on Archgoatin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2009.
Stadion
Stadion on rakennus tai rakennelma, jossa järjestetään pääosin ulkoilmatapahtumia kuten urheilukilpailuja tai konsertteja. Stadion muodostuu yleensä kentästä tai lavasta ja sitä ympäröivästä rakenteesta, jossa yleisö voi seurata tapahtumaa joko seisten tai istuen. Yleisimpiä ovat niin sanonut monikäyttöstadionit, jotka käsittävät tiettyjä palloilulajeja varten tarkoitetun ruohokentän sekä sitä kiertävät juoksuradat. Stadioneita voi myös olla rakennettu eri pääkäyttötarkoitusten mukaan, kuten baseball-stadion, jalkapallostadion, uimastadion tai Suomessa pesäpallostadion.
Stadion-nimen etymologia johtaa antiikin Kreikkaan, jossa oli käytössä stadion-pituusmitta.
Luettelo sisältää Suomen yli 5 000 katsojapaikan stadionit.
Sumitomo Life seimeihoken
Sumitomo Life Seimei Hoken (住友生命保険相互会社 Sumitomo Seimei Hoken Sōgo-gaisha, Sumisei) on vuonna 1907 perustettu japanilainen keskinäinen henkivakuutusyhtiö. Yhtiö on osa Sumitomo-yritysryvästä. Sen pääkonttori on Osakassa ja toinen merkittävä konttori Tokiossa. Kaikkiaan sillä on 71 toimistoa ja 1516 aluetoimipistettä.
Sumitomo on Japanin neljänneksi suurin henkivakuutusyhtiö. Vuonna 2013 se laajensi toimintaansa ulkomaille ostamalla vähemmistöosakkuuden indeonesialaisesta yhtiöstä.
Suikki Jääskä
Esko ”Suikki” Jääskä (s. 12. tammikuuta 1950) on suomalainen muusikko, äänittäjä, musiikkistudioyrittäjä, musiikkiteknologian opettaja, sekä yksi Provinssirock-festivaalin perustajista. Hän toimii Seinäjoen Rytmi-instituutin hallituksen puheenjohtajana.
Jääskä on neljän vuosikymmenen ajan tehnyt musiikkiäänityksiä liikkuvalla studioautollaan eri puolilla Suomea. Hän on tallentanut etenkin suomalaisten kuorojen ja hengellisen musiikin esittäjien ohjelmistoa.
Jääskä on muusikkona enimmäkseen itseoppinut, mutta otti joitakin trumpettitunteja kapellimestari Antti Vainiolta. Hän on varsinaiselta ammattikoulutukseltaan hammaslaborantti. 1970-luvun alkupuolelta Suikki Jääskä muistetaan Seinäjoen seudulta isojen, puhallinsektioin varustettujen rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra perustajana, johtajana ja trumpetistina. Näiden yhtyeiden entisiä muusikoita kokoontui Jääskän aloitteesta syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä Jääskä ja viisi muuta päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä "Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns" (SOB).
Suikki Jääskä toimii aktiivisesti eteläisen Afrikan musiikkia ja tanssia Suomessa edistävässä yhdistyksessä Good People ry. Vuonna 1990 hän oli yksi Seinäjoen populaarimusiikin keskuksen Rytmi-instituutin perustajia. Hän toimii yhä instituutin halituksen puheenjohtajana.
1990-luvulta alkaen Jääskä on opettanut musiikkiteknologiaa Sibelius-Akatemiassa.
Keyence
Keyence on vuonna 1974 perustettu japanilainen teknologia-alan yritys, joka valmistaa monenlaisia antureita, sensoreita ja mittalaitteita. Vuonna 2012 sillä oli 25 tytäryhtiötä eri puolilla maailmaa. Yhtiö oli Forbesin innovatiivisimpien yritysten luettelossa sijalla 36.
Yhtiön perustaja Takemitsu Takizaki on Forbesin listojen mukaan Japanin 7. rikkain mies. Hän johtaa yhtiötä edelleen 68-vuotiaana. Yhtiö on panostanut tuotekehitykseen, ja niinpä sillä on paljon patentteja.
Angelcunt (Tales of Desecration)
Angelcunt (Tales of Desecration) on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Necropolis Records.
Kansai denryoku
Kansai denryoku eli KEPCO (関西電力株式会社) on vuonna 1951 perustettu japanilainen voimayhtiö, joka toimii Kansain alueella.
Se tuottaa, siirtää ja jakelee sähköä eri puolilla Japania noin 13 miljoonalle asiakkaalle. Yhtiöllä on 165 voimalaa, joiden voimanlähteenä ovat vesivoima, ydinvoima, lämpövoima ja uudistuvat energianähteet.
KEPCOn päämaja sijaitsee Osakassa ja silla on ydinvomalat Oissa ja Takahamassa, Fukuin prefektuurissa.
Angelslaying Black Fucking Metal
Angelslaying Black Fucking Metal on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Hammer of Hate.
EP koostuu yhtyeen julkaisematta jääneelle esikoisalbumille nauhoitetuista kappaleista. Levystä julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.
Heavenly Vulva (Christ’s Last Rites)
Heavenly Vulva (Christ's Last Rites) on Archgoatin kolmas EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Debemur Morti Productions.
The Aeon of the Angelslaying Darkness
The Aeon of the Angelslaying Darkness on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Debemur Morti Productions.Kokonaiskesto: 48:53
Kokonaiskesto: 49:50
Neotherapsida
Neotherapsida on terapsidien kladi, johon kuuluvat Anomodontia sekä Theriodontia. Anomodontia on kuollut sukupuuttoon, mutta Theriodontia käsittää myös nisäkkäät esivanhempineen. Anomodontian ja Theriodontian väliset sukulaisuussuhteet eivät kuitenkaan ole vielä kovin hyvin selvillä, joten Neotherapsidan todellinen koostumus voi poiketa nykyisestä käsityksestä.
Rubidge & Sidor (2001):
Kajaanin seurakunta
Kajaanin seurakunta (ruotsiksi Kajana församling) kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kuopion hiippakuntaan.
Nykyisen Kajaanin seurakunnan alue kuului alun perin Paltamon vanhaan emäseurakuntaan. Kajaanin linnan ympärille syntyi aikaa myöten kylä, jolle myönnettiin kaupunkioikeudet 1651. 1655 Kajaani erotettiin Paltamosta omaksi kirkkoherrakunnakseen. 1786 Kirkkoherran virka kuitenkin lakkautettiin ja Kajaani määrättiin jälleen Paltamon kappeliseurakunnaksi. Vuonna 1897 sekä Kajaanin kaupunki että Kajaanin maalaiskunta erotettiin omaksi kirkkoherrakunnaksi (ei ollut olemassa erikseen Kajaanin kaupunkiseurakunta- eikä Kajaanin maaseurakunta -nimistä seurakuntaa). Päätös realisoitui kuitenkin vasta vuonna 1927. Tällöin osia seurakunnasta liitettiin vastaperustettuun Vuolijoen seurakuntaan. Vuonna 2007 Kirkkohallitus päätti että Vuolijoen seurakunta lakkaa itsenäisenä seurakuntana ja se liitetään osaksi Kajaanin seurakuntaa, Vuolijoen kuntakin liitettiin samassa yhteydessä valtioneuvoston päätöksellä osaksi Kajaanin kaupunkia.
Vaikka hallinnollisesti Kajaanin seurakunta onkin yksi yhtenäinen alue, on se jaettu neljään toiminnalliseen alueeseen. Nämä ovat Lehtikangas, Linnantaus, Vuohenki ja Vuolijoki-Otanmäki.
Kajaanin seurakunnalla on kolme kirkkoa: seurakunnan pääkirkko, Paltaniemen kuvakirkko (Paltamon seurakunnan omistama) ja Vuolijoen kirkko. Lisäksi on Keskusseurakuntakoti, Lehtikankaan seurakuntakeskus, Linnantauksen seurakuntakeskus, Nakertajan seurakuntakoti, Puistolan seurakuntakoti, Otamäen seurakuntatalo sekä Vuolijoen seurakuntatalo. Leiri- ja kurssikeskuksia on kaksi: Männistön leirikeskus Vuolijoella sekä Joutenlammin kurssikeskus Salmijärvellä.
Jacobus Petri Teudscovius e Tysk (1655-79)
Johan Antilius (Arctelius) (1680-1704)
Gabriel Erici Cajanus (1705-13)
Zacharias Forbus (1714-19)
Anders Hildén (1721-27)
Isak Rothovius (1728-32)
Lars Henrik Backman (1733-46)
Johan Frosterus (1747-63)
Olof Westzynthius (1764-81)
Gabriel Mathias Lescelius (1782-86)
Johan Wichman (1787-96)
Simon Johan Castrén (1796-1807)
Anders Wichmann (1807-13)
Johan Reinhold Appelgren (1814-44)
Gustaf Fredrik Högman (1845-63)
Frans Napoleon Salonius (1865-77)
Johannes Zakarias Hartman (1881-93)
Johannes Väyrynen (1894-1925)
Dōjimajoki
Dōjimajoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren pohjoispuolelta, yhtyy Tosaborijokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen.
Jokea rakennettiin vuonna 1688. Sen rantakosteikkoja kuivatettiin rakennusmaaksi. Joen yli tehtiin viisi siltaa: Oe, Watanabe, Tamino, Tamae ja Funatsu. Oe- ja Watanabe-siltojen välisellä alueella aloitettiin tärkeät riisimarkkinat Dōjiman riisitorilla.
Tosaborijoki
Tosaborijoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren eteläpuolelta, yhtyy Dōjimajokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen.
Keskustassa kulkeva joki on tärkeä Osakan kaupunkikuvalle, ja se valaistaan iltaisin katuvalojen tyyppisillä lampuilla. Myös joen yli kulkeva Nishikibashin silta on näyttävä sinisessä juhlavalaistuksessaan.
Team Finland
Team Finland on verkosto, jonka toimintamalli pohjautuu vuoden 2011 hallitusohjelmaan. Team Finland -verkosto edistää Suomen ja suomalaisten yritysten menestymistä maailmalla. Verkosto kokoaa yhteen yritysten kansainvälistymistä, Suomeen suuntautuvia ulkomaisia investointeja ja Suomen maakuvaa edistävät valtiorahoitteiset toimijat ja niiden tarjoamat palvelut.
Team Finland -toiminnan strategiset painopisteet asettaa valtioneuvosto, jota tukee hallituskausittain vaihtuva taloudellisten ulkosuhteiden ohjausryhmä. Verkoston toimintaa koordinoi valtioneuvoston kanslian taloudellisten ulkosuhteiden yksikkö.
Taloudellisten ulkosuhteiden ohjausryhmä toimii pääministeri Alexander Stubbin alaisuudessa.
Ohjausryhmä koostuu hallituskausittain vaihtuvista asiantuntijajäsenistä ja on lisäksi avoin kaikille valtioneuvoston jäsenille.
Asiantuntijajäseniä ovat:
Seuraavat organisaatiot ovat osa Team Finland -verkostoa.
Punahammasahven
Punahammasahven ("Pagrus major") on hammasahvenien heimoon kuuluva kala. Sitä tavataan Tyynenmeren luoteisosassa lähellä Japania. Kala kasvaa tyypillisesti noin 30 cm pitkäksi.
Punahammasahven elää avomerellä yleensä 15-60 metrin, joskus jopa 200 metrin syvyydessä.
Japanissa se on ruokakalojen kuningas (hammasahvenet yleisesti 鯛 tai (Sparidae), punahammasahven 真鯛 madai (Pagrus major)). Maalis-huhtikuussa se tulee kutemaan Japanin rannikoille, ja erityisesti punertavia kutuasuisia kaloja arvostetaan saaliina. Sitä on kasvatettu 1980-luvulta alkaen. Nykyisin noin 75 prosenttia ruoaksi myydyistä punahammasahvenesta tulee kalankasvattamoista.
Pesäpallon suomensarja 1980
Pesäpallon suomensarja pelattiin 36. kerran kaudella 1980. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Haminan Palloilijat, Kauhajoen Karhu ja Vimpelin Veto nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1981. Lohkojen kakkoset, kolmoset ja neloset nousivat uuteen ykkössarjaan kaudeksi 1981, eli todellisuudessa säilyttivät paikkansa toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Sijoille 5-10 päätyneet joukkueet pysyivät Suomensarjassa, ts. putosivat kolmanneksi ylimmälle sarjatasolle. Maakuntasarjaan ei pudonnut yhtään joukkuetta.
Uusinta noususta SM-sarjaan: Hamina – Hongikko 8–0.
Data (täsmennyssivu)
Data voi tarkoittaa seuraavia asioita:
DATA
DATA (sanoista ""Debt, AIDS, Trade, Africa""- eli Velka, AIDS, Kaupankäynti, Afrikka) on 
U2-rockyhtyeen keulahahmon, laulaja Bonon yhdessä Bobby Shriverin ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa perustama yleishyödyllinen järjestö. DATA tähtäsi poistamaan Afrikasta velan ja AIDS/HIVin. DATA rohkaisi amerikkalaisia ottamaan yhteyttä senaattoreihin ja lainsäätäjiin ja valittuihin virkamiehiin.
Alkurahoitus tuli Bill ja Melinda Gates Foundationilta (Bill ja Melinda Gatesin säätiö), sijoittaja-rahoittaja George Sorosilta ja teknologia yrittäjä Edward W. Scottilta.
DATA oli myös perustamassa ONE-kampanjaa (ONE Campaign), joka myös tähtäsi Afrikan ongelmien poistamiseen.
Vuonna 2007, DATA ja ONE Campaign päättivät yhdistyä ja 2008 tammikuussa ne sulautuivat yhteen uutena nimenään ONE.
Bobby Shriver
Robert Sargent ”Bobby” Shriver III (s. 28. huhtikuuta 1954 Chicago) on yhdysvaltalainen aktivisti, lakimies ja toimittaja. Hän toimi kalifornialaisen Santa Monican kaupungin pormestarina vuonna 2010. Uskonnoltaan hän on katolinen.
Shriverin isä on Sargent Shriver ja hänen äitinsä on Kennedy-sukua, Eunice Kennedy Shriver. Bobbylla on neljä sisarusta, joista yksi on Arnold Schwarzeneggerin vaimo Maria Shriver.
Bobby Shriver on naimisissa Malissa Feruzzin kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä.
Shriver on toiminut lakimiehenä, toimittajana sekä myös elokuvatuottajana. Viimeksi mainitussa roolissa hän on tuottanut muun muassa vuoden 1994 elokuvan "Tosi valheita" sekä televisioelokuvan "Piinaava pako" (1998).
Vuonna 2002 Bobby Shriver perusti yhdessä U2-rockyhtyeen keulahahmon Bonon ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa yleishyödyllisen DATA-järjestön Afrikan ongelmia poistamaan. DATAn tavoite oli toimia muun muassa luomalla tasa-arvoa ja oikeutta esimerkiksi velkojen anteeksiannolla.
Vuonna 2006 Bobby Shriver ja Bono perustivat liiketoimintamalli PRODUCT (RED)in taistelemaan Afrikan AIDS-epidemiaa vastaan. PRODUCT (RED)in tuotteiden tuotosta 50 prosenttia menee Afrikan AIDS-lääkkeiden toimittamisen kustantamiseen.
Ba Đồn
Ba Đồn on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, Quảng Bìnhin maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2013 kaupungissa oli noin 115 196 asukasta.
Ba Đồn sijaitsee 54 kilometriä Đồng Hớista.
Janet Yellen
Janet Louise Yellen (s. 13. elokuuta 1946 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän aloitti nelivuotiskauden Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtajana 3. helmikuuta 2014. Yellen seurasi tehtävässä Ben Bernankea. Hän toimi aiemmin keskuspankin johtokunnan varapuheenjohtajana. Presidentti Trump siirsi Yellenin syrjään keskuspankin pääjohtajan tehtävästä marraskuussa 2017 ja nimitti hänen tilalleen oman valintansa, Jerome Powellin. Yellenin kausi päättyi virallisesti helmikuussa 2018.
Janet Yellen syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän suoritti taloustieteen kandidaatin (B.A.) tutkinnon Brownin yliopistossa vuonna 1967 ja väitteli tohtoriksi (PhD) Yalen yliopistossa 1971. Vuosina 1971–1976 hän oli apulaisprofessori Harvardin yliopistossa ja työskenteli 1977–1978 Yhdsvaltain keskuspankissa ekonomistina. Vuosina 1978–1980 Yellen luennoi London School of Economicsissa ja aloitti vuonna 1980 Berkeleyn yliopistossa. Hänen erityisalojaan ovat makrotaloustiede ja työttömyyden mekanismit.
Yellenin puoliso on taloustieteilijä George Akerlof, joka sai vuonna 2001 Nobelin taloustieteen palkinnon. He tapasivat kummankin työskennellessä Yhdysvaltain keskuspankissa vuonna 1977 ja avioituivat seuraavana vuonna. Heillä on yksi lapsi.
Sobekhotep I
Sobekhotep I oli Egyptin farao. Hän oli 13. dynastian ensimmäinen hallitsija noin 3 800 vuotta sitten, ja hän hallitsi oletettavasti 4,5 vuotta, mikä oli pisin valtakausi noihin aikoihin.
Hänen 60 tonnia painava kvartsiittisen sarkofaginsa löytyi vuonna 2013 mutta sen tunnistaminen hänelle kuuluvaksi tapahtui vuodenvaihteen 2013-2014 tienoilla. Tunnistus onnistui laatanpalojen avulla, joihin oli kaiverrettu hänen nimensä. Hän oli niissä kuvattu istumassa valtaistuimella. Hänestä on olemassa hyvin vähän tietoa, siksi löytö on merkittävä.
On myös esitetty teorioita että hän olisi sama kuin Sobekhotep II.
Bredängin metroasema
Bredängin metroasema on Tukholman metron asema Bredängin kaupunginosassa. Asema kaupunginosaan avattiin 16. toukokuuta vuonna 1965, ja se oli tuolloin metroverkoston 62. asema. Se on osa metron punaista linjaa numero 14. Asemalta on matkaa Slussenin asemalle yhdeksän kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 7 200 matkustajaa päivässä.
Farsta strandin metroasema
Farsta strandin metroasema on Tukholman metron asema, joka sijaitsee Farsta strandin kaupunginosassa. Se avattiin 29. elokuuta vuonna 1971. Asema on pääteasema metron vihreän linjan linjalle 18. Etäisyys Slussenin asemalle Farsta strandin asemalta on noin 10,4 kilometriä. Asemalla sijaitsee Fredrik Jacobsonin taidetta vuodelta 1993 ja Kristina Anshelmin taidetta vuodelta 1997.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 8 700 matkustajaa päivässä.
Fruängenin metroasema
Fruängenin metroasema on Tukholman metron asema Fruängenissä. Se avattiin liikenteelle 5. huhtikuuta 1964. Etäisyys Slussenin metroasemalle on 8,1 kilometriä. Asema sijaitsee 46,8 metrin korkeudella merenpinnasta.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 8 200 matkustajaa päivässä.
Gubbängenin metroasema
Gubbängenin metroasema on asema Gubbängenissä, joka kuuluu Tukholman metroon. Gubbängenin metroasema avattiin 1. lokakuuta vuonna 1950. Se on osa T-bana 1 -linjaa ("vihreä linja"), ja etäisyys Slussenin asemalle on metroasemalta 6,7 kilometriä. Gubbängenin asema sijaitsee Hökarängenin ja Tallkrogenin asemien välissä. Asemalla on kaksi Ragnhild Alexanderssonin pronssiveistosta vuodelta 1994.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 7 700 matkustajaa päivässä.
Old Town Shamrocks
Old Town Shamrocks Rugby Club (OTS) on porvoolainen rugbyjoukkue, joka perustettiin vuonna 2011. Shamrocks osallistui ensimmäistä kertaa Suomen Mestaruussarjaan kaudella 2014. Kaudella 2017 Old Town Shamrocks ylsi semifinaaliin, jossa joukkue hävisi suomenmestaruuden voittaneelle Jyväskylä Rugby Clubille.
In Your Arms
In Your Arms on norjalaisen laulajaduo Nico & Vinzin kappale. Sen julkaisi Warner Music duon kolmantena singlenä 21. lokakuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Kappale on päässyt listoille Norjassa ja Tanskassa.
Digitaalinen lataus
Luz de la luna
Luz de la luna on belgialaisyhtye Paradision kappale. Sen julkaisi "Arcade Music Company" yhtyeen kymmenentenä singlenä 29. heinäkuuta 2003. Kappaleella duetoi myös Maria Del Rio. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin musiikkikanavilla samana vuonna singlen kanssa sekä videopalvelu YouTubessa Paradision virallisella kanavalla kymmenen vuotta myöhemmin. Kuten Paradision uran jälkipuoliskon muut singlet, "Luz de la luna" ei myöskään päässyt lainkaan listoille.
CD single
Halti (täsmennyssivu)
Halti tarkoittaa seuraavia:
Satmatic
Satmatic Oy on Ulvilassa ja Keravalla toimiva sähkö- ja automaatiotekniikan yritys, joka toimii sopimusvalmistajana ja projektiluonteisesti. Yritys on osa virolaista pörssiyhtiö AS Harju Elekteriä. Satmaticin tuontantolaitos ja pääkonttori sijaitsevat Ulvilassa, Keravalla on myyntikonttori.
Satmatic valmistaa ja markkinoi automaatio-, sähkömekaniikka- ja sähkökäyttökeskuksia sekä sähkökojeistoja. Yritys tarjoaa myös niille suunnittelu-, asennus- ja huoltopalveluita.
Satmatic Oy perustettiin vuonna 1988 Poriin. Tuolloin aloitettiin suunnittelutoiminta ja kahtena seuraavana vuotena keskusvalmistus ja projektitoiminta, ja yritys siirrettiin Ulvilaan. Vuoden 1997 joulukuussa Satmatic myytiin Siemens (yritys) Osakeyhtiölle, ja Satmatic Oy ja Satlog Oy yhdistettiin.
Siemens myi Satmaticin virolaiselle As Harju Elekterille syyskuussa 2002.
Vuonna 2002 Satmaticin liikevaihto oli 7 miljoonaa euroa ja työntekijöitä 52. Yrityksen liikevaihto ylitti viiden miljoonan euron rajan vuonna 2003.
Vuonna 2003 Satmaticin liikevaihdosta automaation sopimusvalmistus muodosti noin 60 prosenttia ja sähkökojeistot 40 prosenttia. Vuonna 2012 Satmaticin liikevaihto oli 40 prosenttia koko Harju Elekter -konsernin liikevaihdosta.
Vuoden 2005 lopussa Satmatic avasi myyntikonttorin Vantaalle. Huhtikuussa 2006 se osti keravalaisen Finoval Oy:n, joka fuusioitiin Satmaticiin marraskuussa 2006; tuolloin Vantaan myyntikonttorin toiminnot siirrettiin Keravalle. Vuonna 2006 rikkoutui 10 miljoonan ja 2008 jo 20 miljoonan euron liikevaihto. Vuonna 2009 Satmatic laajensi Ulvilan toimipisteensä 2 500 neliöstä 4 000 neliön laajuiseksi. Samana vuonna yritys osti Siemensiltä Piharasia-liiketoiminnan.
Vuoteen 2012 mennessä liikevaihto oli kohonnut 21 miljoonaan euroon ja työntekijöiden määrä 88:aan.
Alkusyksyllä 2013 yritys kertoi irtisanovansa viisi työntekijäänsä ja lomautti pääosan henkilökunnastaan kahdeksi viikoksi yt-menettelyn seurauksena. Yhtiön heikentynyt projektivienti oli johtanut tähän ratkaisuun. Ennen yt-menettelyä yhtiössä työskenteli 85 henkeä. Heistä 35 oli toimihenkilöitä ja 50 asentajia.
Vuonna 2014 Satmatic osti Suomen suurimman muuntamovalmistajan, kurikkalaisen Finnkumun. Sen liikevaihto oli lähes 11 miljoonaa euroa vuonna 2013 ja se työllisti 25 henkilöä.
Isositruunahappo
Isositruunahappo (CHO) on trikarboksyylihappo ja sitruunahapon isomeeri. Yhdiste on tärkeä välituote sitruunahappokierrossa ja esiintyy välituotteena myös eräissä muissa aineenvaihduntareiteissä.
Isositruunahappoa muodostuu eliöissä sitruunahappokierron toisessa vaiheessa, jossa sitruunahappo isomeroidaan akonitaasientsyymin katalysoimana isositruunahapoksi. Reaktio tapahtuu kahdessa vaiheessa ja välituotteena muodostuu akoniittihappoa. Seuraavassa sitruunahappokierron vaiheessa isositruunahappo hapetetaan ja dekarboksyloidaan alfaketoglutaarihapoksi. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on isositraattidehydrogenaasi ja reaktion välivaiheena muodostuu oksalomeripihkahappoa.
Isositruunahappo on myös osa eräiden kasvien, sienien ja bakteerien aineenvaihduntaan kuuluvaa glyoksylaattikiertoa. Glyoksylaattikierrossa isositruunahappoa muodostuu akonitaasin katalysoimana sitruunahaposta, mutta sitä ei hajoteta alfaketoglutaarihapoksi. Sen sijaan isositraattilyaasi hajottaa sen glyoksyylihapoksi ja meripihkahapoksi.
Isositruunahapon ja sitruunahapon suhde on hedelmämehuissa tyypillisesti vakio ja noin 1:300. Tätä suhdetta voidaan käyttää hyväksi määritettäessä mehujen aitoutta erityisesti appelsiinimehun tapauksessa. Mikäli sitruunahapon suhteellinen määrä on suurempi, on mehuun lisätty sitruunahappoa, mikä ei ole tuoremehuissa sallittua. Menetelmässä isositruunahapon esterit ja laktonit hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa, minkä jälkeen isositruunahapon määrä määritetään entsymaattisesti isositraattidehydrogenaasientsyymin avulla.
Lotta Nieminen
Lotta Nieminen (s. 1. helmikuuta 1986) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka työskentelee freelancerina New Yorkissa. Talouslehti Forbes valitsi hänet vuoden 2014 alussa yhdeksi kolmestakymmenestä alle 30-vuotiaasta lahjakkuudesta Art & Style -kategoriassa. Hänet on palkittu myös Print-lehden palkinnolla sekä Art Director’s Clubin Young Guns -palkinnolla. Vuoden Huiput -kilpailussa 2012 hänet palkittiin Vuoden juniorina ja vuonna 2019 hänet nimettiin Vuoden graafikoksi.
Nieminen on työskennellyt aiemmin suomalaiselle Trendi-lehdelle sekä Pentagram Design- ja RoAndCo Studio -muotoilutoimistoille. Vuoden 2014 alkuun mennessä hänen freelance-asiakkaisiinsa Yhdysvalloissa lukeutuivat The New York Times, Volkswagen, United Airlines, Newsweek sekä muotitalo Hermès.
Nieminen valmistui vuonna 2009 taiteiden kandidaatiksi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta. Hän oli lisäksi vaihto-opiskelijana Rhode Island School of Designissa Yhdysvalloissa.
Niemisen äiti on taidemaalari, lavastaja ja puvustaja Raija Malka.
Valtimon rautatieasema
Valtimon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Joensuu–Kontiomäki-radan varressa Valtimolla.
Asema avattiin 1. joulukuuta 1931 Hiekkalahtena, ja siitä tuli merkittävä puunlastauspaikka. Valtimoksi aseman nimi muutettiin 1969, kun kuntakeskuksen kaakkoispuolella ollut entinen Valtimon asema nimettiin uudelleen Haapakyläksi. Uusi puinen, tiilellä vuorattu asemarakennus valmistui vuonna 1980.
Henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1993, mutta asema on vielä tavaraliikenteen käytössä.
HS-uutiset
HS-uutiset oli "Helsingin Sanomien" verkkovideotoimituksen eli HSTV:n tuottama uutislähetys, joka esitettiin päivittäin tv-kanava Nelosella.
Ensimmäinen lähetys esitettiin 9. tammikuuta 2014 kello 18:55. Viimeinen lähetys esitettiin 6. joulukuuta 2017. Lähetysaika pysyi samana koko uutisten olemassaolon ajan.
"HS-uutiset" korvasi aiemmin Nelosella esitetyn "Nelosen uutiset". "HS-uutiset" olivat perinteisen uutislähetyksen sijaan verkkovetoinen uutiskonsepti.
"HS-uutisia" seurasi "HS-sää", joka esitettiin yleensä kello 18:58.
Metsämanikki
Metsämanikki ("Lonchura tristissima") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Metsämanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Timorinmanikki
Timorinmanikki ("Lonchura quinticolor") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Timorinmanikkia tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkohuppumanikki
Valkohuppumanikki ("Lonchura maja") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkohuppumanikkia tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kalvakkamanikki
Kalvakkamanikki ("Lonchura pallida") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Kalvakkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isonokkamanikki
Isonokkamanikki ("Lonchura grandis") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Isonokkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Arfakinmanikki
Arfakinmanikki ("Lonchura vana") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Arfakinmanikkia tavataan vain pienellä alueella Arfak-vuoristossa Indonesiassa. Koska aluetta ei ole tutkittu hyvin, saattaa lajin levinneisyysalue olla kuitenkin tunnettua laajempi. Arfakinmanikkipopulaation kooksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Harmaamanikki
Harmaamanikki ("Lonchura caniceps") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaamanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suistomanikki
Suistomanikki ("Lonchura nevermanni") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Suistomanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi tai yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Maas (täsmennyssivu)
Maas voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Blood, Sweat &amp; Tears
Blood, Sweat & Tears on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka yhdistää rockiin jazz- ja soulvaikutteita. Suuresta kokoonpanostaan ja tarkoista vaskipuhallinsovituksistaan tunnetuksi tullut yhtye perustettiin New Yorkissa 1967.
Blood, Sweat & Tearsin alkuperäinen johtaja, laulusolisti ja säveltäjä oli Al Kooper. Hän kuitenkin jätti yhtyeen jo esikoisalbumin jälkeen, ja laulusolistin paikan sai David Clayton-Thomas.
Alkuperäinen kokoonpano muodostui Kooperin ohella muusikoista Jim Fielder, Fred Lipsius, Randy Brecker, Jerry Weiss, Dick Halligan, Steve Katz ja Bobby Colomby. Esikoisalbumi "Child Is Father to the Man" (1968) sai myönteisiä kritiikkejä, mutta vasta toinen albumi "Blood, Sweat & Tears" (1969) muodostui myös myyntimenestykseksi. Tältä albumilta julkaistiin kolme singleä, jotka ovat jääneet yhtyeen tunnetuimmiksi kappaleiksi: ”Spinning Wheel”, ”You've Made Me So Very Happy” ja ”And When I Die”.
Vuosikymmenten varrella yhtyeessä on soittanut iso joukko huippuluokan muusikoita paitsi Yhdysvalloista, myös muualta maailmasta, kuten vuosina 1972–75 ruotsalainen kitaristi Georg Wadenius. David Clayton-Thomas oli yhtyeestä poissa suunnilleen saman ajan, ja laulusolistina toimi Jerry Fisher. Clayton-Thomas palasi 1975, ja tuolloin rumpali Bobby Colomby oli enää ainoa alkuperäisjäsen.
Blood, Sweat & Tearsin parhaana kautena pidetään kolmea ensimmäistä albumia. Kolmas albumi "Blood, Sweat & Tears 3" (1970) myi jo kakkosalbumia heikommin, kun yleisön huomio kohdistui jo muihin rockia ja jazzia yhdistäviin kokoonpanoihin kuten Chicago tai Weather Report. Yhtye hajosi 1978, mutta on koottu uudelleen monesti sen jälkeen.
Yhtyeen nimi juontuu Winston Churchillin kuuluisasta puheesta parlamentin alahuoneessa 13. toukokuuta 1940. Churchill oli tullut Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeriksi kolme päivää aiemmin ja puheellaan hän pyysi alahuonetta ilmaisemaan luottamuksensa hänen hallitukselleen. Puheessaan pääministeri sanoi, että hänellä ei ole muuta tarjottavaa kuin verta, raadantaa, kyyneliä ja hikeä ("blood, toil, tears and sweat"). Churchill viittasi ilmauksellaan niihin suuriin uhrauksiin, joita noin kahdeksen kuukautta aiemmin alkanut toinen maailmansota tulisi vaatimaan.