hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lasse Männikkö
Lasse Männikkö (s. 23. helmikuuta 1974 Lapua) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, joka tuli tunnetuksi nopeudestaan.
Männikkö oli Sepsi-78:n kasvatteja. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Kakkosessa kaudella 1994. Hän edusti kasvattajaseurassaan yhteensä neljän kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 1998 Tampereen Peli-Poikiin. Yhden Tampereella vietetyn vuoden jälkeen Männikkö palasi takaisin kotipaikkakunnalleen Ykkösessä pelanneeseen TP-Seinäjokeen. Kolmen kauden aikana hänen vastuunsa joukkueessa kasvoi ja viimeisenä vuotenaan hän pelasi joka ottelun yhtä lukuun ottamatta avauksessa TP-Seinäjoen sijoittuessa sarjassa kolmanneksi.
Kaudeksi 2002 Männikkö siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen FF Jaroon yhdessä joukkuetoverinsa Chris Cleaverin kanssa. Hän teki pääsarjadebyyttinsä 28. huhtikuuta pelatussa ottelussa FC Jazzia vastaan. Peliaika kesällä jäi vähäiseksi, mutta loppuvuodesta Männikkö nousi avauskokoonpanoon ja vakuutti jatkosopimuksen arvoisesti. Toisella kaudellaan hän oli vakionimi Jaron kokoonpanossa, pelaten lähes jokaisessa ottelussa. Solmittuaan yksivuotisen jatkosopimuksen Männikkö pelasi vielä kolmannen kauden Jarossa. Pääsarjatasolla hän esiintyi yhteensä 52 ottelussa ja teki yhden maalin.
Liigauransa lopetettuaan Männikkö solmi alkuvuodesta 2005 kaksivuotisen sopimuksen entisen seuransa TP-Seinäjoen kanssa. Kaudella 2007 hän sai täyteen yhteensä 100 ottelua seuran edustusjoukkueessa. Kaudella 2008 Männikkö pelasi Gamlakarleby Bollklubbissa. Vuosina 2011–2012 hän oli mukana nostamassa Seinäjoen Jalkapallokerhon reservijoukkuetta Nelosesta Kakkoseen ja esiintyi myös Suomen Cupin pikkufinaalissa.
Jalkapallon ulkopuolella Männikkö on toiminut Tampereen Teatterissa eri tehtävissä vuosina 1996–2002 ja vuodesta 2008 eteenpäin. Vuonna 2014 hänet palkittiin Eino Salmelaisen säätiön tunnustuspalkinnolla työstään näyttämöpäällikkönä. Lisäksi hän on toiminut toisena lavastajana elokuvassa "Kummeli V" sekä apulaislavastajana elokuvassa "Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri".
Luettelo Seinäjoen kaupunginosista
Luettelo Seinäjoen kaupunginosista ja niiden väkiluvuista.
Kansainyhteisön kisat 2014
Kansainyhteisön kisat 2014 olivat järjestyksessään 20. Kansainyhteisön kisat. Ne järjestettiin Skotlannin Glasgow’ssa 23. heinäkuuta – 3. elokuuta 2014. Glasgow voitti valintaprosessissa Nigerian pääkaupungin Abujan äänin 47-24.
Kisoihin osallistui 4 947 urheilijaa 71 Kansainyhteisön jäsenmaasta. Kisojen mitalitaulukon voitti Englanti 174 mitalillaan ennen Australiaa (137) ja Kanadaa (82). Mitalitaulukon kärkisija oli ensimmäinen Englannille sitten vuoden 1986 kisojen. Avajaisseremonia järjestettiin Celtic Parkilla ja päättäjäisseremonia Hampden Parkilla. Kilpailut olivat suurin ikinä Skotlannissa järjestetty urheilutapahtuma.
Kisoissa kilpailtiin seuraavissa urheilulajeissa:
Erikoisagentti Oso
Erikoisagentti Oso on The Walt Disney Companyn tuottama lastenohjelma. Se kertoo Oso-nallesta, joka on agentti, ja tämä saa joka jaksossa tehtävän auttaa jotain lasta jossain arjen askareessa, kuten esim. salaatin teossa. Osolla on myös muita agenttiystäviä. Sarjaa on esittänyt Suomessa Nelonen ja Disney Junior.
Ruohonjuuritasolla
Ruohonjuuritasolla ("Minuscule") on ranskalainen Helene Giraudin ja Thomas Szabon luoma lastenohjelma, joka kertoo ötököistä. Sarjan ötökät on luotu digitaalisesti ja siirretty todelliseen ympäristöön. Sarjassa ei puhuta lainkaan, sillä ötökät ääntelevät kaikki omalla tavallaan. Ohjelma on kuvattu ranskalaisen luonnonpuiston maisemissa. Sarjan jaksot ovat lyhyitä, vain noin 2–7 minuutin mittaisia. Sarjassa näytetään harvoin ihmisiä, yleensä korkeintaan heidän jalkojaan. Sarjasta on tehty 183 jaksoa, jotka on julkaistu myös DVD:llä. Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV2 ja Yle Teema & Fem.
Vuonna 2013 sai ensi-iltansa animaatiosarjan pohjalta tehty elokuva, "Minisankarit: Ruohonjuuritasolla (Minuscule: Valley of the Lost Ants)."
Sarjan merkittävimmät hahmot: 
Muita sarjassa harvemmin nähtyjä hahmoja ovat perhoset, toukat, tuhatjalkaiset, etanat, mehiläiset ja ampiaiset.
15. elokuuta 2014 sai Suomen ensi-iltansa elokuva "Minisankarit: Ruohonjuuritasolla". Siinä nuori siipirikko leppäkerttu joutuu keskelle kahden muurahaisheimon sokerirasiasta syttynyttä sotaa.
Ruohonjuuritasolla-sarjasta on julkaistu Suomessa yhteensä viisitoista DVD:tä ja kaksi boksia.
Victor Hartwall
Victor Hartwall (s. 27. lokakuuta 1800 Turku - 8. elokuuta 1857 Helsinki) oli suomenruotsalainen liikemies, filosofian tohtori ja vuorimestari. Hän perusti Helsingin Hartwallin juomatehtaan vuonna 1832 yhdessä Adolf von Bonsdorffin kanssa. He aloittivat valmistamalla kivennäisvettä. Bonsdorffin kuoltua vuonna 1839 Victor osti Hartwallin etuoikeuden ja nimesi sen omalle nimelleen.
Hartwall oli perheen ainoa lapsi. Jo lapsesta saakka hän oli kiinnostunut tieteellisistä kokeiluista. Tämän vuoksi hän alkoi opiskella kemiaa ja vuonna 1824 hänet nimitettiin dosentiksi Turun akatemiaan (nyk. Turun yliopisto). Victor jatkoi opiskeluitaan Uppsalan yliopistossa ja vuonna 1829 hän siirtyi Helsingin yliopistoon, jossa hän jatkoi opiskeluitaan aina vuoteen 1833 asti.
Victor meni naimisiin vuonna 1830 ruotsalaissyntyisen Carolina Fredrika af Stenhofin kanssa. He saivat kaksi lasta, Karl Viktorin ja August Ludvigin. Victor Hartwall kuoli vuonna 1857 Helsingissä.
Yunnanosaurus
Yunnanosaurus (nimen merkitys: "Yunnanin lisko") oli varhaisjurakaudella 201–189 miljoonaa vuotta sitten elänyt kasvinsyöjädinosaurus. Siitä tunnetaan kaksi lajia: "Y. huangi" ja "Y. youngi". "Yunnanosauruksen" fossiileita on löydetty Kiinasta, Yunnanin maakunnasta.
"Yunnanosaurus" on yksi myöhäisimpiä eläneitä prosauropodeja. "Yunnanosauruksen" lähin sukulainen näyttää olleen toinen aasialainen prosauropodi, "Lufengosaurus".
Laji "Y. huangi" tunnetaan kahdesta kallosta ja yli 20 yksilön jäänteistä. Laji "Y. youngi" tunnetaan yhdestä osittaisesta luurangosta. Holotyyppi on osittainen luuranko, josta puuttuu kallo ja palasia etu- ja takajaloista.
Toisen "Yunnanosaurus"-lajin nimeltään "Y. robustuksen" ajatellaan nykyään yleisesti kuuluvan tyyppilajiin "Y. huangi". Tämä johtuu siitä, että aikaisemmin näiden kahden lajin jäänteiden uskottiin kuuluvan eri lajeihin, mutta nykyään näiden kahden lajin jäänteiden uskotaan koostuvan yhden lajin eri kasvuvaiheissa olleista yksilöistä.
"Yunnanosaurus" tarkoittaa "Yunnanin liskoa". Nimi tulee Kiinassa sijaitsevasta Yunnanin maakunnasta. Toisen lajin, "Y. huangin", tieteellinen nimi "huangi" tulee Huangchiatienin alueesta.
"Yunnanosaurus huangin" pituus oli arviolta enintään seitsemän metriä, korkeus lonkan kohdalta enintään kaksi metriä ja paino enintään 700 kilogrammaa. "Yunnanosaurus youngin" pituus oli arviolta noin 13 metriä. Vuonna 2007 löydetty "Y. youngi" oli kooltaan melkein kaksi kertaa suurempi kuin tyyppilaji "Y. huangi". Myöhemmin eläneen "Y. youngin" suurempi koko on selvä osoitus siitä, miten sauropodomorfit kehittyivät ensimmäisiksi sauropodeiksi.
"Yunnanosaurus" oli rakenteeltaan hoikka. Sillä oli pitkä kaula ja häntä. Hampaat olivat samankaltaiset kuin sauropodeilla. "Yunnanosaurus" saattoi olla ensisijaisesti neljällä jalalla liikkuva, mutta analyysien perusteella "Yunnanosaurus" ei liikkunut vakituisesti neljällä jalalla, vaan se saattoi pystyä vähintään nousemaan takajaloilleen.
Mahdollisia uhkia "Yunnanosaurukselle" ovat saattaneet olla teropodeihin kuuluneet dilophosauridit, kuten "Sinosaurus".
Eugene Jeter
Eugene "Pooh" Jeter III (, s. 2. joulukuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalais-ukrainalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
Jeteriä ei varattu NBA:han . Pelattuaan NBA:n kehitysliigassa hän siirtyi Eurooppaan ja pelasi muun muassa Espanjan pääsarjassa. Kaudella 2010–2011 Jeter pelasi NBA:ta Sacramento Kingsin joukkueessa 4,1 pisteen ja 2,6 syötön ottelukohtaisilla keskiarvoilla.
Jeter on saanut Ukrainan kansalaisuuden, ja hänen johdollaan Ukrainan maajoukkue sijoittui vuoden 2013 EM-kilpailuissa kuudenneksi ja selviytyi ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin.
Jeterin sisko Carmelita Jeter on pikajuoksun olympiavoittaja.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1987
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1987 18. kertaa. Kilpailut pidettiin Ranskan Strasbourgissa 16.–23. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Isäntämaa
Björn Springfeldt
Björn Eric Springfeldt (s. 30. huhtikuuta 1941) on ruotsalainen museonjohtaja. Hän työskenteli Tukholman Nykytaiteen museon johtajana vuosina 1989–1996.
Springfeldt astui 1989 Olle Granathin seuraajaksi Nykytaiteen museon johtajana. Hänen aikanaan suunniteltiin uusi museorakennus Skeppsholmenille, ja vuodesta 1994 hänen eroonsa saakka oli toiminta sijoitettuna tilapäisiin tiloihin Vasastanin raitiovaunuhalleihin. Hänen kaudellaan järjesti museo muun muassa Per Kirkebyn, Lee Jaffen, Kiki Smithin, Robert Mapplethorpen ja Bill Violan näyttelyt. Museon vanhojen tilojen viimeinen näyttely oli hyvin laaja saksalaisen taidemaalarin Gerhard Richterin tuotannon näyttely. Hänen viimeisiä työtehtäviään oli neuvottelu Irving Pennin kanssa sadan valokuvan lahjoituksesta. Lahjoituksen tuloksen syntyi myös Raitiovaunuhallien viimeisiin kuulunut näyttely, ennen kuin museo 1996 virkaan astuneen uuden johtajan David Elliott aikana siirtyi uusiin tiloihin.
Springfeldt on eläkkeelle siirtymisensä jälkeen kuratoinut muun muassa Olli Lyytikäisen näyttelyn, jonka tuotti ruotsalainen Nordiska Akvarellmuseet ja joka on pienempänä esillä Salon taidemuseossa 28. syyskuuta 2014 asti.
Duudsonit Activity Park
Duudsonit Activity Park on Seinäjoella sijaitseva huvipuisto, joka avattiin 3. elokuuta 2014. Puiston viralliset vihkiäiset pidettiin 11. elokuuta 2014. Puiston perustivat stunttiryhmä Duudsonit.
Puisto on tarkoitettu liikunnalliseen käyttöön. Siellä voi muun muassa parkourata, ajaa polkuautoilla, rullalautailla ja hyppiä trampoliinilla.
Lokakuussa 2017 avattiin toinen Duudsonit Activity Park Espoon kauppakeskus Isoon Omenaan.
Ashante Johnson
Ashante Johnson (s. 12. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Johnson aloitti yliopistouransa pelaajana Utahissa samoihin aikoihin Hanno Möttölän kanssa. Peliajan puutteessa hän siirtyi Kaliforniaan ja sieltä Kansasin yliopistoon vuosiksi 1998–2000. Johnson kävi Ranskassa Dijonin testattavana, muttei saanut sopimusta. Hän palasi Yhdysvaltoihin ja pelasi erinäisissä kiertuejoukkueissa. Lisäksi hän pelasi San Diegossa kuusi ABA-ottelua. Elokuussa 2011 hän teki pelaajasopimuksen suomalaisen Pyrbasketin kanssa. Pyrbasketissa Johnson voitti runkosarjan korikuninkuuden (25,77 pistettä/ottelu) ja oli myös pudotuspelien tehokkain korintekijä (30,33 pst/ottelu). Runkosarjassa Johson otti lisäksi 10,5 levypalloa ottelua kohden.
Kaudella 2001–2002 Pyrbasket osallistui myös Pohjois-Euroopan liigan haastesarja NEBL Challenge Cupiin, jossa se selviytyi ainoana suomalaisjoukkueena jatkoon alkulohkovaiheesta. Johnson lukeutui sarjan parhaisiin pisteidentekijöihin ja otti Final Four -ottelussa Norrköping Dolphinsia vastaan 27 pisteen lisäksi 23 levypalloa. Pyrbasket sijoittui NEBL Challenge Cupissa lopulta kolmanneksi.
Pyrbasketin jälkeen Johnson pelasi muun muassa Tšekissä, Portugalissa ja Israelissa.
Mark English
Mark English (s. 18. maaliskuuta 1993 Letterkenny, Irlanti) on irlantilainen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee 800 metrillä. Siinä Englishin ennätys on vuonna 2013 Lontoossa juostu 1.44,84. Hallissa hän on juossut Irlannin ennätyksen 1.46,82 (2014). Hän edustaa St. Eunan's Letterkennyä.
English voitti pronssia vuoden 2014 EM-kisoissa Zürichissä ajalla 1.45,03. Hän oli mukana myös 2013 MM-kisoissa Moskovassa, mutta jäi tuolloin alkueriin. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui välierissä, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 alkuerissä.
Vuonna 2015 English saavutti hopeaa 800 metriltä sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta ajalla 1,47,20. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui alkuerissä.
Ruel Fox
Ruel Adrian Fox (s. 14. tammikuuta 1968 Ipswich, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Fox edusti vuosien 1986–2002 aikana Norwich Cityä, Newcastle Unitedia, Tottenham Hotspuria ja West Bromwich Albionia.
Fox nousi ensimmäisen kerran Norwich Cityn edustusjoukkueeseen kaudella 1986–1987. Fox ei ensimmäisinä vuosina saanut kovinkaan paljon peliaikaa Norwich Cityn joukkueessa vaan oli lähinnä vaihtomiehen roolissa. Vasta Valioliigan historian kautta aikain ensimmäisellä kaudella 1992–1993 Fox nousi suurempaan rooliin Norwichissa. Fox pelasi lähinnä laitalinkkinä, ja tuli tunneksi nopeudestaan ja hyvistä keskityksistään. Kausi sujui seuralta erinomaisesti, sillä Norwich johti Valioliigaa valtaosan kaudesta, kunnes viimeisillä kierroksilla putosi kolmannelle sijalle. Valioliigan ensimmäisen mestaruuden voitti Manchester United. Seuraavalla kaudella 1993–1994 Norwich pelasi hyvin UEFA Cupissa mutta Valioliigassa joukkueen peliesitykset olivat heikompia. Tammikuussa Norwichin manageri Mike Walker siirtyi kesken kauden Evertonin manageriksi. Helmikuussa 1994 Ruel Foxin ura Norwich Cityssä päättyi, kun hänet myytiin Newcastleen 2,25 miljoonalla punnalla.
Fox ehti pelata loppukaudella 1993–1994 neljässätoista Newcastlen ottelussa tehden kaksi maalia. Kauden päätteeksi Newcastle sijoittui Valioliigassa kolmanneksi ja selviytyi Uefa Cupiin. Seuraavalla kaudella 1994–1995 Ruel Fox kuului Newcastlen vakiokokoonpanoon. Kausi sujui Foxin osalta erinomaisesti ja hän kuului Newcastlen tärkeimpiin pelaajiin. Fox teki kauden aikana yhteensä kymmenen liigamaalia. Kesäkuussa 1995 Newcastle hankki ranskalaisen keskikenttäpelaaja David Ginolan. Siirron jälkeen kilpailu keskikentän pelipaikosta koveni ja Ruel Foxin peliaika pieneni. Lokakuussa 1995 Tottenham Hotspur Foxin ura Newcastlessa päättyi, kun Tottenham Hotspur osti Fox Newcastlesta 4,25 miljoonalla punnalla.
Foxista maksettu siirtosumma oli Tottenhamin siihenastisen seurahistorian toiseksi suurin. Tottenhamissa Fox nousi nopeasti manageri Gerry Francisin ja kannattajien suosioon. Francisin johdolla Tottenham ei kuitenkaan saavuttanut suurempaa menetystä. Kesäkuussa 1997 Tottenham hankki Newcastlesta keskikenttäpelaaja David Ginolan ja Fox ja Ginola päättyivät jälleen samaan seuraan. Kausi 1997–1998 alkoi huonosti ja Tottenham joutui taistelemaan sarjapaikkansa puolesta. Marraskuussa 1997 Gerry Francis erotettiin managerin paikalta. Ruel Fox jäi Tottenhamissa tämän jälkeen vaihtomiehen rooliin ja oli jatkuvien myyntihuhujen kohteena. Fox jatkoi kuitenkin Tottenhamissa kauden 2000–2001 alkuun saakka, jolloin hän siirtyi West Bromwichiin. Kauden 2001–2002 päätteeksi West Bromwich nousi Valioliigan nousukarsintojen kautta pitkästä aikaa Englannin korkeimmalle sarjatasolle. Kauden päätteeksi Ruel Fox ilmoitti kuitenkin päättävänsä oman pelaajauransa.
Stephen Ward (jalkapalloilija)
Stephen Ward (s. 20. elokuuta 1985 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Burnley FC:tä. Ward on pelipaikaltaan yleensä vasen laitapuolustaja, mutta usein hän pelaa myös ylempänä kentällä. Vasenjalkainen Ward kuuluu myös Irlannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ammattilaisuransa Bohemiansissa vuonna 2003 aloittanut Ward edusti seuraa vuoteen 2007 asti. Vuonna 2007 hän siirtyi Englannin Mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Wolverhampton Wanderersiin, jonka hän auttoi ylös Valioliigan kaudeksi 2009-2010. Kauden 2011-2012 jälkeen Wolves kuitenkin putosi Mestaruussarjaan ja heti seuraavana vuonna Englannin Ykkösliigaan, joten Wolverhampton-urallaan käytännössä kaikkia kenttäpelaajan paikkoja pelannut Ward siirtyi lainalle Mestaruussarjan Brighton & Hove Albioniin kaudeksi 2013-14. Hän oli Brightonin avainpelaaja, kun seura selviytyi nousukarsintojen välieriin.
Wardin seitsemän vuoden ura Wolverhamptonin sopimuspelaajana päättyi kesällä 2014, kun hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen Burnley FC:hen kolmen vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan Ward pelasi Burnleyssä vain yhdeksän Valioliiga-ottelua, kun seura putosi takaisin Mestaruussarjaan.
Alle 21-vuotiaissa Irlantia edustanut Ward teki debyyttinsä Irlannin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2011 Pohjois-Irlantia vastaan. Ward teki voittomaalin heti ensimmäisessä maaottelussaan. Ward pelasi kaikissa Irlannin kolmessa EM-ottelussa vuoden 2012 kisoissa. Irlanti putosi jo lohkovaiheessa hävittyään kaikki ottelunsa.
Neles
Neles on suomalainen prosessiteollisuuden venttiilien tuotemerkki, joka juontaa juurensa Antti Nelimarkan ja Eino Santasalon vuonna 1956 perustamaan yritykseen Neles Oy. Nykyisin Neles on Metso Oyj:n Flow Control -liiketoiminta-alueen venttiilien ja niiden säätölaitteiden tuotemerkki.
Lahjakas diplomi-insinööri Antti Nelimarkka (1923-1990), taidemaalari Eero Nelimarkan poika, oli yhtiön pääomistaja, ja sen vähemmistöosakkaina olivat Nelimarkan vaimo Kerttu sekä Eino Santasalo, jonka kanssa Nelimarkka oli jo 16 vuotta aiemmin vuonna 1940 perustanut myös E. Santasalo Oy:n (nykyisin Moventas Gears Oy).
Vuonna 1960 Nelimarkan ja Santasalon tiet erkanivat, yhtiöiden ristiinomistus purettiin ja Neles Oy jatkoi venttiiliyrityksenä Nelimarkan perheen omistuksessa. Alkuvuosina Helsingin Herttoniemessä toiminut yritys kehitti ja valmisti kiertoventtiilityyppisiä käsikäyttöisiä sulkuventtiilejä sekä yhä enemmän myös säätöventtiilejä ja kauko-ohjattavia sulkuventtiilejä. Pallo- ja läppätyyppisten venttiilien työstökoneetkin oli aluksi suunniteltava itse. Valtaosa tuotannosta meni jo 1960-luvun puolivälissä vientimarkkinoille.
1960-luvun loppupuolella Nelekselle suunniteltiin ja rakennutettiin uudet toimitilat Roihupellon teollisuusalueelle uuden teknisen johtajan Jouko Koskisen johdolla, joka vuosina 1980–1996 toimi Neleksen toimitusjohtajana.
Antti Nelimarkan terveys heikkeni 1980-luvun alussa, ja Nelimarkat päätyivät yrityksen myymiseen Rauma-Repolalle vuoden 1982 alussa.
Neleksen oma tutkimustoiminta alkoi metallilaboratorion perustamisella vuonna 1970. Tehdaslaajennuksen yhteyteen vuonna 1983 rakennettiin oma virtauslaboratorio. Tutkimustoiminta palveli sekä tuotekehitystä että tuotantotekniikan parantamista.
Neleksen tärkeimpiä saavutuksia olivat metallitiivisteiset pallo- ja läppäventtiilit, hyvin standardoitu toimilaitevalikoima sekä asennoittimien kehitys ensin pneumaattisesta elektropneumaattiseen ja lopulta digitaalisen ohjaukseen.
1960-luvulla Neles toimi vientimarkkinoilla edustajien avulla, kunnes 1970-luvulla alettiin perustaa omia tytäryhtiöitä. Ensimmäinen Suomen ulkopuolinen tehdas aloitti Brasiliassa 1980. Neleksestä tuli ensimmäinen eurooppalainen venttiiliyritys, jonka onnistui etabloitua Pohjois-Amerikkaan. Vuonna 1988 Neles fuusioitui itsensä kokoisen Jamesbury Corporationin kanssa Neles-Jamesburyksi, jolla oli tytäryhtiöitä noin 20 maassa ja valmistusta kuudessa.
Vuonna 1997 Neles-Jamesburystä tuli Neles Controls, joka yhdistyi Valmet Automation Oy:n kanssa 1999. Vuodesta 2001 se on toiminut osana Metso-konsernia nimellä Metso Automation, mutta Neles ja Jamesbury ovat yhä käytössä tuotemerkkeinä.
Nelekselle myönnettiin vuonna 1974 Tasavallan presidentin vientipalkinto. Rank Xerox nimitti 1978 Neles Oy:n Suomen parhaimmaksi yritykseksi. European Management Forum valitsi 1981 sata parasta pioneeriyritystä Euroopassa. Suomesta mukaan pääsivät Nokia, Kone, Nautor, Kuusakoski ja Neles.
Kaarle XII:n Norjan sotaretki
Kaarle XII:n Norjan sotaretki oli Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n epäonnistunut yritys Norjan valtaamiseksi Tanskalta suuren Pohjan sodan loppuvaiheessa vuosina 1716–1718.
Syyskuussa 1716 Kööpenhaminan lähistöllä oli noin 50 000 sotilaan tanskalais-venäläinen armeija valmistautumassa Skånen valtaukseen. Ahvenanmaalla oli 21 000 sotilaan tanskalaislaivasto, joka uhkasi Tukholmaa. Ruotsin kuningas näki Norjan-hyökkäyksen parhaaksi puolustautumiskeinoksi ja vastapuolen valtioiden erimielisyyksien synnyttämiseksi. Loppuvuodesta 1716 kuningas aloitti etenemisen kohti Kristianiaa, joka olikin Ruotsin hallussa kesään 1717 saakka. Laajempi valloitus oli kuitenkin mahdoton Tanskan vahvan laivaston uhatessa.
Lokakuussa 1718 operaatio aloitettiin uudestaan. Tarkoitus oli välttää suuria taistelukenttiä ja valloittaa sen sijaan maavoimin Tanskan linnoituksia pitkien piiritysten avulla. Ruotsin 40 000 miehen kokoinen pääarmeija ylitti rajan 30. lokakuuta 1718. Fredrikstenin linnoituksen piiritys alkoi kolme viikkoa myöhemmin. Pohjoisempana aloitettiin Trondheimin sotaretki. Marraskuun viimeisen päivän iltana kuningas sai luodin päähänsä ja kuoli. Karoliinijoukot vetäytyivät ja koko sota oli Ruotsin osalta päättynyt. Trondheimiä piirittäneet Carl Gustaf Armfeltin ruotsalais-suomalaiset joukot joutuivat perääntyessään uudenvuoden aattona 31. joulukuuta 1718 lumimyrskyyn, ja noin puolet 5 000 miehen armeijasta menehtyi tunturimaastoon lähelle Duvedin kylää. Heitä oli yritetty marssittaa mahdollisimman nopeasti omalle puolelle, ja he olivat joutuneet yöpymään useina peräkkäisinä myrskyöinä taivasalla.
Charli XCX
Charlotte Emma Aitchison (s. 2. elokuuta 1992 Stevenage, Hertfordshire, Britannia), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Charli XCX, on brittiläinen laulaja-lauluntekijä.
Hän äänitti ensimmäisen albuminsa vuonna 2008, jota ei kuitenkaan julkaistu koskaan kaupoissa. Hän lauloi vuonna 2012 julkaistulla Icona Popin ”I Love It” -kappaleella, jota hän oli myös kirjoittamassa. Hän lauloi myös Iggy Azalean ”Fancy”-kappaleella, joka nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi. Debyyttialbuminsa, nimeltään "True Romance", Charli XCX julkaisi huhtikuussa 2013. Hänen singlensä, ”Boom Clap” sijoittui Billboard Hot 100 -listalla kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2014 Charli XCX julkaisi toisen studioalbuminsa, nimeltään "Sucker".
Santasalo-Sohlberg
Oy Santasalo-Sohlberg Ab oli suomalainen laboratoriovälineitä valmistanut yritys, joka perustettiin Helsinkiin 1932 ja myytiin 1992 American Sterilizer Companylle. Sen päätuotteita olivat 1950–1960-luvulla instrumenttien sterilointiin käytettävät autoklaavit ja 1970-luvulta alkaen Finn-Aqua-tislauskoneet, joita yhä valmistetaan amerikkalaisomisteisessa Steris Finn-Aqua -tehtaassa Tuusulassa.
Yrityksen perustivat Niilo V. Santasalo (1900-1968) ja Toivo Sohlberg, jotka tapasivat työskennellessään ohutpeltiyritys G. W. Sohlberg Oy:ssä.
Oy Santasalo-Sohlberg Ab:n liikeideana oli valmistaa apteekeille, sairaaloille ja laboratorioille kuivaus- ja lämpökaappeja sekä muita laboratoriovälineitä ja instrumentteja korvaamaan tuontia ulkomailta. Yhtiö toimi aluksi Dagmarinkadulla Töölössä, kunnes muutti vuonna 1938 Sörnäisten Vilhonvuorenkadulle valmistuneeseen Yhtyneiden Hattutehtaiden rakennukseen.
Sota-aikana yhtiö palveli puolustusvoimien kenttäsairaaloiden tarpeita, ja vasta sotien jälkeen se alkoi saavuttaa asemia lääketeollisuuden ja sairaalatekniikan markkinoilla, kun vastaavien laitteiden tuonti Suomeen oli säänneltyä. 1950-luvun alusta yrityksessä olivat mukana myös Santasalon koneinsinööreiksi opiskelleet pojat Lauri ja Tapani.
Santasalo-Sohlberg valmisti 1950-luvulla jopa neljääsataa tuotetta, pienistä säilytysastioista suuriin autoklaaveihin. Yritys menestyi hyvin Suomeen tuolloin rakennetun keskussairaalaverkoston välinetoimittajana. Etenkin yrityksen tekemät autoklaavit opittiin tuntemaan luotettavina ja käytössä vuosikymmeniä kestävinä.
Niilo Santasalo luovutti 1960-luvulla yhtiön johdon pojalleen Lauri Santasalolle (1924–2004). 1970-luvulla yrityksen uudeksi tuoteryhmäksi muodostuivat tislauslaitteistot lääketeollisuudelle suonensisäisten injektioliuosten tuotantoon. Yrityksen kehittämät ja patentoimat Finn-Aqua-monivaihetislauskoneet käyttivät kilpailijoitaan vähemmän energiaa ja olivat niitä toimintavarmempia. Tislaustuoteryhmän avulla yhtiö kasvoi lääketeollisuuden kansainväliseksi laitetoimittajaksi.
1970-luvun lopulla Lauri Santasalo siirtyi tuotekehityksestä vastaavaksi johtajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli hänen veljensä Tapani. Samoihin aikoihin yritys siirtyi isompiin tiloihin Konalaan ja sieltä Tuusulaan 1986.
Vuonna 1992 Oy Santasalo-Sohlberg Ab myytiin American Sterilizer Companylle, jonka tehdas Steris Finn-Aqua jatkaa tislaus- ja sterilointilaitteiden valmistusta ja tuotekehitystä Tuusulassa.
Yritykselle myönnettiin Tasavallan presidentin vientipalkinto vuonna 1985.
Kymenlaakson museo
Kymenlaakson museo on Kotkassa toimiva Kymenlaakson maakuntamuseo, jonka toiminta-alueeseen kuuluu seitsemän kuntaa. Vuonna 1927 perustetun museon ylläpidosta vastasi vuoteen 1967 saakka Kymenlaakson museoseura, jonka jälkeen vastuu siirtyi Kotkan kaupungille. Maakuntamuseon statuksen Kymenlaakson museo sai 1981. Merivartiomuseo kuuluu Kymenlaakson museoon.
Sen näyttelytilat ovat vuodesta 2008 lähtien sijainneet Kotkan Kantasatamassa Merikeskus Vellamossa, jossa toimivat myös Suomen merimuseo ja Tietokeskus Vellamo. Kymenlaakson museon perusnäyttely on nimeltään ”Mutkat suoriksi” ja se käsittää Merikeskus Vellamossa yli 1 500 m² suuruiset näyttelytilat.
Vuonna 2015 Kymenlaakson museoon tutustui 101 395 kävijää, joista 74 361 vierailijalle kirjattiin ilmaiskäynti.
André Lotterer
André Lotterer (s. 19. marraskuuta 1981 Duisburg, Länsi-Saksa) on belgialais-saksalainen moottoriurheilija. Hän kilpailee saksalaisella lisenssillä. Hän on kolminkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja.
Lotterer on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien FIA World Endurance Championship -sarjassa Audin LMP1-luokan tehdastallissa. Vuonna 2017 Lotterer kilpailee Porschella. Lisäksi hän kilpailee Japanin Super Formula -sarjassa.
Lotterer aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 1989 ja kilpaili eri luokissa aina vuoteen 1997 asti. Vuonna 1998 Lotterer voitti Saksan Formula BMW Junior -sarjan mestaruuden. Seuraava vuonna hän voitti Saksan Formula BMW:n mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui viidenneksi Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2000 Lotterer siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan ja sijoittui loppupisteissä sarjan neljänneksi. Vuonna 2001 hän ajoi Britannian Formula 3 -sarjassa ollen sarjan loppupisteissä seitsemäs. Vuonna 2002 hän ajoi yhden kilpailun CART-sarjassa.
Vuonna 2003 Lotterer siirtyi Japaniin kilpailemaan Formula Nippon -sarjaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän sijoittui sarjan viidenneksi. Vuonna 2004 hän sijoittui sarjan toiseksi voitettuaan kauden aikana kaksi kilpailua. Vuosina 2006 ja 2008–2009 Lotterer sijoittui sarjan kolmanneksi, vuonna 2010 hän oli jälleen toinen. Vuonna 2011 hän voitti viimein Formula Nippon -sarjan mestaruuden.
Vuodesta 2009 alkaen Lotterer on osallistunut vuosittain Le Mansin 24 tunnin ajoon. Hän sijoittui ensimmäisellä kerralla kilpailussa seitsemänneksi. Vuonna 2010 hän sijoittui kilpailussa toiseksi. Vuonna 2011–2012 Lotterer voitti kilpailun yhdessä Marcel Fässlerin ja Benoît Tréluyerin kanssa. Vuonna 2014 he ottivat yhdessä jo kolmannen voittonsa.
Lotterer on kilpaillut myös FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2012, jolloin hän voitti sarjan mestaruuden Fässlerin ja Tréluyerin kanssa. Vuonna 2013 ja 2015 he olivat autokuntansa kanssa sarjan loppupisteissä toisena.
Vuonna 2002 Lotterer toimi Formula 1:ssä Jaguar -tallin testikuljettajana. Vuonna 2014 uutisoitiin Lottererin ajavan toista Caterhamin F1-autoa Belgian GP:ssä. 20. elokuuta hänen vahvistettiin korvaavan Kamui Kobayashin Caterhamilla. Hän päihitti heti uransa ensimmäisessä aika-ajossa tallikaverinsa Marcus Ericssonin. Kilpailu päättyi kuitenkin hänen osaltaan jo heti ensimmäisellä kierroksella tekniseen vikaan.
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Krasnodonin piiri
Sorokynen piiri (), ennen toukokuuta 2016 Krasnodonin piiri () on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Piirin ja sen hallintokeskuksen nimi vaihdettiin vuonna 2016 osana Ukrainan pyrkimystä luopua kommunistisen ja kansallissosialistisen ajan nimistöstä.
Krasnodonin piirin väkiluvuksi arvioitiin noin 29 691 ihmistä (2013), joista kaupunkilaisiksi luokiteltiin 10 003 piirin kuudessa kaupunkityyppisessä taajamassa asuvaa ihmistä. Uudemman lähteen mukaan Sorokynen piirissä asui 32 848 ihmistä, joista 10 703 luokiteltiin kaupunkilaisiksi.
Hallinnollisena keskuksena on Sorokyne (, aiemmalta nimeltään Krasnodon).
Piiriä piti Itä-Ukrainan sotatilan vuoksi hallinnassaan Venäjän tukema, itseään "Kansantasavaltojen liiton" "Luhanskin kansantasavallaksi" kutsuttuva ryhmittymä. Krasnodonin piirissä toimi aiemmin Ukrainan Izvarynen raja-asema, joka sotatoimien johdosta ei kuitenkaan ollut Ukrainan rajavartiolaitoksen hallinnassa.
PrivatBank
PrivatBank () on Ukrainan suurin liikepankki.
Pankki on perustettu vuonna 1992. Pankin kotipaikka on Dnipro. Pankin pääomistajat ovat ukrainalaiset oligarkit Hennadi Boholjubov (49,98 %) ja Ihor Kolomoiskyi (41,58 %). 18. joulukuuta 2016 pankki kansallistettiin.
Liechtensteinin frangi
Liechtensteinin frangi on Liechtensteinin rahayksikkö. Liechtensteinin virallinen rahayksikkö on Sveitsin frangi, mutta maalla on ollut oikeus lyödä omalla nimellään varustettuja kolikoita vuodesta 1924 saakka ainoastaan keräilytarkoitukseen. Seteleitä ei ole julkaistu.
FS Jeanne d'Arc (1899)
FS Jeanne d'Arc oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä.
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin lokakuussa 1896 ja alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1899. Alus otettiin palvelukseen 1902.
Aluksen Harvey nikkeliteräksinen panssarivyö kattoi koko kyljen pituuden ollen 14 jalkaa ja kaksi tuumaa korkea. Sen paksuus oli kuudesta tuumasta kaveten alalaidan kahteen tuumaan.
Vuonna 1903 alus kuljetti presidentti Émile Loubetin Algeriaan. Se korvasi 1912 "Duguay-Trouianin" merisotakoulun koululaivana lopettaen samalla perinteen, jonka mukaan linjalaivoja käytettäisiin koulutukseen.
Ensimmäisen maailmansodan aikana alus liitettiin Atlantin laivueeseen, mistä se myöhemmin siirrettiin Välimeren laivueeseen valvomaan Dardanelleja, Suezin kanavaa sekä Syyrian ja Anatolian rannikkoa.
Sodan jälkeen vuonna 1919 alus palasi koululaivaksi tehden yhdeksän koulutuspurjehdusta. Alus poistettiin palveluksesta 1928 ja se romutettiin 1934.
Gueydon-luokka
Gueydon-luokka oli Ranskan laivaston ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettu kolmen aluksen panssariristeilijäluokka.
Ulkoisesti luokka muistutti pienennettyä versiota edeltäneestä "Jeanne d'Arcista", mutta takakansirakenteet oli pidennetty ohi tykkitornin. Alukset oli varustettu neljällä kattilahuoneella, joissa oli kussakin oma savuhormi. Savuhormit oli ryhmitelty pareittain.
Alusten suojana oli Harvey-nikkeliteräksinen panssarivyö, joka ulottui neljä jalkaa ja viisi tuumaa vesirajan alapuolelta pääkannelle ja yläkannelle 141 jalkaa pitkänä keulasta alkaen. Vyö päättyi kolmetoista jalkaa ennen perää 3,3 - 1,6 tuuman paksuiseen laipioon. Kaareva alempi panssarikansi oli 2,2 - 2 tuuman paksuinen ja panssarivyön yläosaan oli kiinnitetty 0,8 tuuman panssarikansi. Kansien väli oli kennomainen.
Pääaseina olleet 194 mm/40 Mle 1893 -tykit oli asennettu torneihin aluksen keulaan ja perään. 163 millimetrin apuaseet oli sijoitettu laidoille yläkannelle tehtyihin kasematteihin. Kasemattien etuseinät olivat 1,2 tuumaa ja katto 0,9 tuumaa. Niiden ammuskuilut olivat kaksi tuumaiset. 100 millimetrin tykit oli sijoitettu takakannelle suojanaan tykkikilvet. Kasemattialue oli eroteltu keulapakan ja yläkannen väliin sijoitetulla 4,7 tuuman laipiolla. Perässä oli 4 tuuman laipio kytkettynä alempaan panssarikanteen.
FS Gueydon (1899)
FS Gueydon oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Gueydon-luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin elokuussa 1898 ja alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1899 ja se otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1903.
Palvelukseen oton jälkeen alus osallistui sotatoimiin Kauko-Idässä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus partioi Karibialla ja Etelä-Amerikan rannikolla.
Vuonna 1923 alus oli huollettavana Brestissä. Alus muutettiin 1926 tykistön koululaivaksi ja se aloitti tehtävässä Brestissä vuotta myöhemmin korvaten tehtävää hoitaneen "Pothuaun".
Saksan laivasto muutti aluksen 1943 harhautukseksi muistuttamaan "Prinz Eugenia". Alus tuhoutui Brestin taisteluissa 1944.
Galakturonihappo
Galakturonihappo (CHO) on uronihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja galaktoosin hapetustuote. Yhdistettä voidaan käyttää biokemiallisissa tutkimuksissa.
Galakturonihappoa esiintyy erityisesti marjojen ja hedelmien sisältämässä pektiinissä, joka on pääasiassa polygalakturonihappoa, johon saattaa olla liittyneenä myös muita monosakkarideja kuten galakturonihapon metyyliesteriä ja ramnoosia. Pektiini hydrolysoituu happamissa olosuhteissa galakturonihapoksi. Pektiinissä galakturonihappo on pääasiassa rengasrakenteisena α-pyranoosina. Kasvit biosyntetisoivat pektiiniä UDP-galakturonihaposta.
Galakturonihappoa esiintyy pektiinin lisäksi myös muissa kasvimateriaaleissa. Esimerkiksi β-pyranoosina sitä esiintyy hemiselluloosaa muodostavissa ksylaaneissa, galaktaaneissa ja glukaaneissa ja eräissä kasvikumeissa kuten tragakanttikumissa ja karaijakumissa.
Galakturonihappo liukenee hyvin veteen ja pieniä määriä kuumiin alkoholeihin. Polaarittomiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin se ei liukene. Galakturonihapon ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +50,9 °.
Luettelo tunnetuista lieksalaisista
Tämä on luettelo tunnetuista entisistä ja nykyisistä lieksalaisista.
FS Montcalm (1900)
FS Montcalm oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Gueydon-luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Forges et Chantiers de la Méditerranéelta. Sen köli laskettiin 27. syyskuuta 1899 ja alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1900. Alus otettiin palvelukseen 24. maaliskuuta 1902.
Jo ennen koeajojen päättymistä alus kuljetti presidentti Émile Loubetin Neuvostoliittoon. Alus saapui Kronstadtiin 20. toukokuuta 1902 ja aluksen kannella tarjottiin 23. toukokuuta lounas tsaari Nikolai II:lle.
Ensimmäisen maailmansodan alettua alus osallistui Rabaulin valtaukseen syyskuussa 1914 yhdessä Australian kanssa. Myöhemmin alus purjehti Kiinanmerellä. Alus kuljetti marraskuussa 1921 marsalkka Joseph Joffrea.
Alus poistettiin palveluksesta 28. lokakuuta 1928 ja se siirrettiin 1934 koululaivaksi nimellä "Trementin". Alus oli edelleen Brestissä Ranskan antautuessa 1940 ja se tuhoutui miehityksen aikana 1943.
Sokeva
Sokeva Oy on suomalainen osakeyhtiö, jonka omistaa Näkövammaisten Keskusliitto. Sokeva valmistaa maalaustyövälineitä ja kiinteistönhuoltoaineita. Sokevan tuotantolaitos sijaitsi Vantaan Korsossa vuoteen 2015 saakka.
Yhtiö harjoittaa valmistusta, maahantuontia sekä jakelua.
Sokevan siveltimet valmistetaan Suomessa kotimaisista, korkealaatuisista raaka-aineista, osa edelleen käsityönä. Yhtiö hyödyntää voimakkaasti kotimaisia alihankkijoita. Rakennusten huoltoon ja elinkaareen vaikuttavat kiinteistöhuoltoaineet ovat biohajoavia ja myrkyttömiä.
Vuonna 2012 Suomalaisen Työn Liitto myönsi Sokevalle Yhteiskunnallinen yritys -tunnusmerkin. Merkin perusteina on muun muassa, että yritys käyttää suurimman osan voitostaan yhteiskunnallisen hyvän tuottamiseen joko kehittämällä omaa toimintaansa tai lahjoittaen sen toiminta-ajatuksensa mukaisesti.
Sokeva perustettiin vuonna 1956 harjoittamaan teollista toimintaa sekä palvelemaan näkö­vammaisia käsityöntekijöitä toimittamalla heille raaka-aineita ja markkinoimalla heidän valmistamiaan tuotteita. Vuonna 1997 käsityötoiminta ja teollinen toiminta eritytettiin. Teollinen toiminta yhtiöitettiin osakeyhtiöksi, Sokeva Oy:ksi. Käsityötoiminta toimii nykyisin Annansilmät-Aitan nimen alla.
Ecuadorin centavo
Ecuadorin centavo on Ecuadorin rahayksikkö. Ecuadorin vaihdettua oman sucrensa Yhdysvaltain dollariin vuonna 2000, maa päätti lyödä myös omaa valuuttaansa centavoa. 1, 5, 10, 25 ja 50 centavosin kolikot ovat yleisessä kierrossa Ecuadorissa Yhdysvaltain dollarin lisäksi. Seteleitä ei ole julkaistu. Kolikot lyödään Kanadassa ja Meksikossa.
Dupleix-luokka
Dupleix-luokka oli Ranskan laivaston ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettu kolmen aluksen panssariristeilijäluokka.
Lao (täsmennyssivu)
Lao voi tarkoittaa seuraavia:
Antero ei enää palaa
Antero ei enää palaa on kirjailija Mika Waltarin kirjoittama sotaromaani vuodelta 1940. Sen julkaisi WSOY. Teoksen tapahtumat sijoittuvat talvisodan aikaan.
Teosta poistettiin kirjastoista 61 kappaletta jatkosodan jälkeen sen sisältämän Neuvostoliiton vastaisen propagandan vuoksi.
Kirja käännettiin jo julkaisuvuonnaan ruotsiksi nimellä "Nej, vi kommer aldrig att dö".
FS Châteaurenault (1898)
FS Châteaurenault oli vuonna 1898 vesillelaskettu Ranskan laivaston panssarikansiristeilijä.
Aluksen köli laskettiin 12. lokakuuta 1895 ja alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1898. Alus otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1902.
Alus vaurioitui 1904 ajettuaan karille. Vuonna 1910 alus ajoi karille Spartelin edustalla ja "Victor Hugo" hinasi vaurioituneen aluksen satamaan. Vuodesta 1913 alkaen alus oli koululaivana Toulonissa.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen ja se aloitti partioinnin Välimerellä. Vuodesta 1917 alkaen alus oli joukkojenkuljetusaluksena kuljettaen sotilaita Tarantosta Iteaan. Alus pelasti 5. lokakuuta Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "U-35" torpedoiman "SS Gallian" eloonjääneitä kaikkiaan alukselta pelastettiin noin 1 200 miestä.
Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene "UC-38" havaitsi 14. joulukuuta 1917 aluksen ja sitä saattaneet "Mameluckin", "Rouenin" ja "Lansquenetin". Sukellusveneen laukaisema torpedo osui "Châteaurenaultin" keskilaivaan. Aluksella olleet sotilaat evakuoitiin hävittäjiin. Troolari "Balsamine" liittyi pelastustyöhön yrittäen samalla ottaa vaurioituneen risteilijän hinaukseen.
Sukellusvene laukaisi alukseen toisen torpedon, jonka osuttua alus upposi nopeasti. Hävittäjien syvyyspommit pakottivat sukellusveneen pintaan, jolloin miehistö jätti aluksen ennen sen upottamista.
Chittagongin kieli
Chittagong on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Chittagongin alueella Kaakkois-Bangladeshissa. Kieli on läheistä sukua bengalille ja sitä pidetään yleisesti bengalin murteena, mutta standardibengalin puhuja ei automaattisesti ymmärrä chittagongia eikä päinvastoin.
Chittagongin murteet muodostavat murrejatkumon pohjois–etelä-suunnassa. Muslimien käyttämä chittagong eroaa lisäksi kristittyjen ja hindujen käyttämästä kielestä siinä määrin, että uskontokohtaiset erot ovat jopa maantieteellistä murrevariaatiota selkeämpiä.
SIL Internationalin mukaan chittagongia puhui vuonna 2006 äidinkielenään 13 miljoonaa ihmistä.
FS Jules Michelet (1908)
FS Jules Michelet oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta paranneltuna versiona Léon Gambetta -luokan aluksista. Sen köli laskettiin kesäkuussa 1904 ja alus laskettiin vesille 31. elokuuta 1905. Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1908.
Alus oli hieman pidempi ja suurempi uppoumaltaan kuin edeltäneet alukset. Aluksen voimanlähde oli sama, mutta se tuotti enemmän tehoa mahdollistaen suuremman nopeuden. Sen aseistuksena oli neljä 193 millimetrin tykkiä kaksoistorneissa, jotka oli sijoitettu keulaan ja perään. Apuaseina oli kaksitoista 164 millimetrin tykkiä, joista kahdeksan oli asennettu yksiputkisiin torneihin ja loput neljään kasemattiin. Apuaseiden määrää oli laskettu, mutta ne olivat uutta tehokkaampaa mallia. Torpedoveneiden torjuntaan alukselle oli asennettu 24 kappaletta 47 millimetrin tykkejä kasematteihin ja aseistuksen täydentämiseksi alukselle oli asennettu kaksi vedenalaista 450 millimetrin torpedoputkea.
Aluksella tapahtui 27. kesäkuuta 1912 kaksi putkiräjähdystä ammunnoissa Toulonissa, jolloin neljä miehistönjäsentä sai surmansa ja 21 loukkaantui. Alus vieraili Länsi-Intiassa 1912-1913.
Ensimmäisen maailmansodan alettua alus liitettiin Ranskan Välimeren laivastoon ja se olikin koko sodan Välimerellä. Alus osallistui Otrantonsalmen sulkuun, jolla estettiin Itävalta-Unkarin laivaston pääsy merelle.
Sodan aikana alukselta poistettiin kaksitoista 47 millimetrin tykkiä, joiden tilalle asennettiin neljä 47 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alus osallistui 1915 Serbian armeijan evakuointiin Korfulta Bizertaan ja se tuki myöhemmin Salonikan sotatoimia. Turkin irtauduttua sodasta Mudrosin aselevon jälkeen alus siirtyi Dardanellien läpi Mustallemerelle marraskuussa 1918.
Alus siirrettiin reserviin 1929 ja sen aseistus riisuttiin vuotta myöhemmin. Alus oli majoitusaluksena Toulonissa, mistä se siirrettiin lentokoneiden ja sukellusveneiden maalilaivaksi. Circé-luokan sukellusveneen "Thetiksen" laukaisema torpedo upotti aluksen 1937.
Gourara
Gourara (myös "Gurara") on keidasalue Adrarin maakunnassa Algerian Saharassa. Se rajoittuu pohjoisessa Läntisen Ison Ergin eteläkärkeen, idässä Tadmaïtin tasankoon ja lännessä Oued Saouran laaksoon. Gouraran eteläpuolella sijaitsevat Touatin keitaat. Alueen keskus on Timimounin kaupunki. Sen muut yhdeksän kuntaa ovat Aougrout, Charouine, Deldoul, Ksar Kaddour, Metarfa, Ouled Aïssa, Ouled Saïd, Talmine ja Tinerkouk. Kunnissa on yhteensä 132 800 asukasta (vuonna 2011).
Keitaat sijaitsevat painaumassa, jonka pohjalla on sebkhaksi kutsuttu suolatasanko. Seudun ilmasto on äärimmäisen kuuma ja kuiva. Elämän mahdollistaa pohjavesi, jota hyödynnetään perinteisen foggara-kastelujärjestelmän ja nykyaikaisten vesipumppujen avulla. Maatalous tuottaa etupäässä taateleita ja vihanneksia.
Asutus on keskittynyt linnoitettuihin kyliin eli ksareihin, joista monet ovat nykyään autioina. Seudun kanta-asukkaat ovat zenata-ryhmän berbereitä, joiden joukossa on islaminuskoon kääntyneitä juutalaisia ja entisten mustien orjien jälkeläisiä. Berberin kieli on yhä elinvoimainen Gourarassa. Alueen nykyaikaistuminen ja paimentolaisten asettuminen kiinteisiin asutuksiin on lisännyt arabien määrää.
Gourara oli aiemmin yksi Saharan ylittävän karavaanikaupan välietapeista. Ranskan siirtomaakauteen saakka se kuului Marokon hallitsijoiden valtapiiriin.
Jesse Lingard
Jesse Ellis Lingard (15. joulukuuta 1992 Warrington) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia, jossa pelasi jo juniorivuosinaan.
Lingard pelasi lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Leicesterissä kaudella 2012–2013 sekä Birminghamissa ja Brightonissa kaudella 2013–2014. Hän teki liigadebyyttinsä Manchester Unitedin edustusjoukkueessa kauden 2014–2015 avausottelussa Swanseaa vastaan. Hän joutui kuitenkin vaihtoon jo 24 minuutin kohdalla polvivamman vuoksi. Tämä jäi hänen kauden ainoaksi valioliigaottelukseen ja helmikuun 2015 alussa hänet lainattiin loppukaudeksi mestaruussarjan Derbyyn.
Lingard pelasi kaudella 2015–2016 kaikkiaan 25 valioliigaottelua, joissa teki neljä maalia. Tammikuun 12. päivästä alkaen hän pelasi kauden jokaisessa pääsarjaottelussa. Hän pelasi Unitedin kaikki seitsemän FA Cupin ottelua ja teki loppuottelussa Crystal Palacea vastaan voittomaalin jatkoajalla. Hän debytoi kauden aikana Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa. Syksyllä 2016 hän oli voittamassa FA Community Shieldiä.
Lingard pelasi kolme ottelua Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja 11 ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Englannin kaikki kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. A-maajoukkueeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran ystävyysotteluun Ranskaa vastaan marraskuussa 2015. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan ottelussa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Maltaa vastaan lokakuussa 2016.
Photoplay
Photoplay oli yksi ensimmäisistä yhdysvaltalaisista elokuvalehdistä. "Photoplay" perustettiin vuonna 1911 Chicagossa. Samana vuonna J. Stuart Blackton oli perustanut samankaltaisen elokuvalehden, "Motion Picture Storyn", joka oli ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuvalehti. "Photoplay" oli kuukausittain ilmestyvä aikakauslehti, ja sen viimeinen numero ilmestyi vuonna 1980. Lehteä julkaisi Macfadden Communications Group. Elokuva-aiheisten kirjoituksien ohella lehti julkaisi myös terveys- ja kauneusneuvoja.
Vuodesta 1920 alkaen lehti alkoi myöntää vuosittaista Photoplay-kunniamitalipalkintoa elokuville. Kunniamitali myönnettiin niille elokuville, jotka olivat saaneet eniten ääniä lehden lukijoilta. Vuodet 1944–1968 "Photoplay" myönsi kultamitalia, ja 1940-luvulta lähtien lehti alkoi myöntää myös suosituimman mies- ja naiselokuvatähden palkintoa. 1960-luvulta lähtien lehti myönsi suosituimman mies- ja naistelevisiotähden palkintoja.
Martin Frk
Martin Frk (s. 3. lokakuuta 1993 Bochov) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa AHL-farmiliigassa pelaavaa Grand Rapids Griffinsiä.
Detroit Red Wingsin organisaatioon kuuluva Frk varattiin vuoden toisella kierroksella, 49. pelaajana. Viimeisenä juniorivuotenaan QMJHL:n Halifax Mooseheadsissa Frk oli tärkeä osa Memorial Cupin voittanutta joukkuetta, jossa hänen lisäkseen pelasivat muun muassa Nathan MacKinnon sekä Jonathan Drouin.
Frk tunnetaan parhaiten maalintekotaidoistaan.
Jeesuksen vertaukset
Jeesuksen vertaukset ovat ryhmä Jeesuksen opetuksia, jotka on kerrottu vertausmuodossa. Vertausten käyttäminen oli ajanlaskun alussa yleinen tapa, jota myös monet juutalaiset rabbit käyttivät. Vertauksia käytettiin, koska niillä oli tehokkaampi vaikutus ja ne jäivät paremmin muistiin. Vertaukset myös pakottivat ihmiset pohtimaan asiaa, jotta niiden merkitys selviäisi.
Vertaukset oli alun perin tarkoitettu opetukseksi niitä kuunnelleille ihmisille, mutta etenkin kristityt pitävät niitä edelleen arvokkaina ja ajankohtaisina elämänohjeina.
Sanalla vertaus () tarkoitetaan tässä yhteydessä jokapäiväisten asioiden tai tapahtumien käyttämistä kuvaamaan ideaalista, henkistä tai taivaallista merkitystä. On olemassa erilaisia määritelmiä sille mitkä Jeesuksen lausumista todella ovat vertauksia. Joskus myös sananlaskumaiset opetukset lasketaan vertauksiksi. Raamatussa olevien vertausten määrä on määritelmästä riippuen 33 – 60. Kaikki Uuden testamentin vertaukset ovat synoptisissa evankeliumeissa. Johanneksen evankeliumissa ei esiinny vertauksia. Usea vertaus esiintyy myös apokryfisessä Tuomaan evankeliumissa.
Artur Kuciapski
Artur Kuciapski (s. 26. joulukuuta 1993) on puolalainen keskimatkojen juoksija. Kuciapski edustaa AZS-AWF Varsovaa. Hänen valmentajansa on Andrzej Wołkowycki.
Zürichin EM-kisoissa 2014 Kuciapski sijoittui toiseksi maanmiehensä Adam Kszczotin jälkeen ennätyksellään 1.44,89. Hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2015. Pekingin MM-kisoissa 2015 Kuciapski jäi alkueriin. Hän kuului Puolan joukkueeseen, joka sai IAAF World Relays -kilpailuissa pronssia 4 × 800 metrin viestissä 2017.
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Badji Mokhtar () on kaupunki, kunta ja samannimisen piirikunnan keskus Algerian Adrarin maakunnassa. Se sijaitsee Saharan Tanezrouftin aavikkoalueella lähellä Malin rajaa. Kunnassa on 16 400 asukasta (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa Ranskan siirtomaa-armeijan rakentamista Bordj Le Prieurin ja Bordj Pérezin linnoituksista. Algerian itsenäistyttyä se nimettiin vapaustaistelija Badji Mokhtar mukaan.
Kaupungin kautta kulkee Timiaouineen ja Malin rajalle johtava maantie N6. Malin puolella lähin suurempi asutus on Tessalit. Lähistöllä sijaitsee Bordj Mokhtarin lentokenttä.
Luettelo Tampereen Pyrinnön koripallon päävalmentajista
Tämä on luettelo Tampereen Pyrinnön miesten ja naisten edustusjoukkueiden päävalmentajista Suomen pääsarjatasolla.
Luettelossa on mainittu kaikki Tampereen Pyrinnön miesten ja naisten edustusjoukkueiden päävalmentajat pääsarjatasolla. Valmennetut ottelut ja voitot on mainittu vain runkosarjan osalta.
Koripalloliiton historiapalvelussa ei mainintaa päävalmentajasta kaudella 1966–1967.