hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jaco Van Dormael
Jaco Van Dormael (s. 9. helmikuuta 1957 Ixelles) on belgialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. Hänen monitasoiset elokuvansa tunnetaan erityisesti lasten ja nuorten sekä psyykkisesti ja fyysisesti vammautuneiden henkilöiden kunnioittavasta ja empaattisesta käsittelystä.
Van Dormael vietti lapsuutensa Saksassa ja opiskeli Brysselin INSAS-elokuva- ja teatterikorkeakoulussa ja Pariisin Louis Lumière -instituutissa. Ennen elokuvaopintojaan hän työskenteli muun muassa klovnina sirkuksessa ja ohjasi lastennäytelmiä belgialaisille teattereille.
Hänen ensimmäinen pitkä näytelmäelokuvansa "Toto, sankari" (1991) on tarina miehestä, joka uskoo elämänsä menneen myttyyn kun hän vaihtui toiseen vauvaan synnytyslaitoksella. Dormaelin kymmenen vuotta valmistelema elokuva nousi kohtuullisen suureksi teatterimenestykseksi ja sai Cannesin elokuvajuhlien Kultainen kamera -esikoisohjauspalkinnon. Viisi vuotta myöhemmin hänen elokuvansa "Kahdeksas päivä" (1996) tuotti pääosien esittäjille Daniel Auteuilille ja Pascal Duquennelle Cannesissa yhteisen parhaan näyttelijän palkinnon. Van Dormaelin kolmas pitkä elokuva, englanninkielinen tieteiselokuva "Mr. Nobody" (2009, pääosassa Jared Leto) sai kuusi Magritte-palkintoa, mukaan lukien parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen palkinnot.
Avatar: Music from the Motion Picture
Avatar: Music from the Motion Picture on yhdysvaltalaisen scifielokuva Avatarin soundtrackalbumi, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti 15. joulukuuta 2009. Sen on säveltänyt James Horner.
Englantilainen laulaja Leona Lewis lauloi elokuvan tunnuskappaleen, "I See You". Kappale oli ehdolla vuonna 2010 parhaaksi kappaleeksi Golden Globe-gaalassa.
Aaron Gordon
Aaron Addison Gordon (s. 16. syyskuuta 1995 San José) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on edustanut vuodesta 2014 lähtien Orlando Magicin NBA-joukkuetta.
Gordon kasvoi koripalloilijaperheessä, sillä hänen isänsä ja kaksi sisartaan olivat pelanneet myös yliopistokoripalloa. Hän pelasi lukiokoripalloa Archbishop Mitty High Schoolin joukkueessa, jossa hänet valittiin muun muassa McDonald's All-American -tähdistöottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä Yhdysvaltain koripalloliiton toimesta vuoden 2013 mieskoripalloilijaksi. Lisäksi hän johdatti koulunsa kahdesti osavaltion mestariksi vuosina 2011 ja 2012. Lukiossa hän saattoi pelata pallon kanssa enemmän ja pelasi point forwardin pelipaikalla.
Yliopistotasolle Gordon siirtyi pelaamaan kaudeksi 2013–2014 Arizonan yliopistoon, jossa hän teki 12,4 pistettä sekä otti 8,0 levypalloa ottelua kohden. Kauden päätteeksi hänet valittiin konferenssin ykköstähdistöjoukkueeseen. Gordon osallistui kesällä 2014 NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Orlando Magic varasi hänet koko tilaisuuden neljäntenä pelaajana.
Peter Woodward
Peter Woodward (s. 24. tammikuuta 1956 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Crusade" – jossa esitti Galenia – sekä "Sense and Sensibility" ja "Siskoni on noita". Hänellä on ollut roolit myös elokuvissa "Patriot", "" ja "".
Woodward kuuluu tunnettuun näyttelijäperheeseen. Hänen isänsä Edward Woodward, veljensä Tim Woodward ja sisarensa Sarah Woodward ovat kotimaassaan erittäin tunnettuja näyttelijöitä. Heidän laillaan myös Peter Woodward on valmistunut Royal Academy of Dramatic Artista (RADA). Teatterikoulun jälkeen Woodward oli jonkin aikaa mukana myös Royal Shakespeare Companyn toiminnassa.
CONMEBOL:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002
Vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Etelä-Amerikan maanosaliitosta CONMEBOL:stä kaikki liiton 10 maata, jotka pelasivat alueen neljästä MM-kisojen kiintiöpaikasta, sekä yhdestä jaetusta kisapaikasta Oseanian liiton OFC:n kanssa. Karsinnoissa pelattiin kaksinkertainen sarja; sarjan neljä parasta selviytyivät MM-lopputurnaukseen ja viides karsi kisapaikasta OFC:n karsintojen voittajan kanssa.
Etelä-Amerikan maista MM-kisoihin selviytyivät Argentiina, Ecuador, Brasilia ja Paraguay, sekä liittojen välisen karsintaottelun voittanut Uruguay.
Uruguay selviytyi vuoden 2002 MM-kilpailuihin.
Pont des Arts
Pont des Arts on Pariisissa oleva Seinen ylittävä kävelysilta. Teräksestä valmistettu silta valmistui vuonna 1984. Se rakennettiin samalla paikalla sijainneen vuonna 1803 valmistuneen valurautaisen sillan paikalle, josta osa romahti vuonna 1979 proomun törmätessä siihen. Silta oli jo aiemmin ollut käyttökiellossa romahdusvaaran takia, ja se purettiin vuonna 1980. Uudessa sillassa on yksi kaari vähemmän kuin edeltäjässään.
Vuonna 2014 silta oli jälleen romahdusvaarassa. Pont des Arts on ollut suosittu silta kiinnittää lemmenlukkoja. Lukkoja on kiinnitetty sillan kaiteisiin vuodesta 2008 lähtien, ja vuonna 2014 niitä arvioitiin olevan 700 000 kappaletta. Lukkojen massaksi arvioitiin 40 tonnia. Osa sillan kaiteista romahti lukkojen painosta, ja koko sillan arveltiin olevan vaarassa romahtaa.
Toinen varoitus
Toinen varoitus on Timo Rautiainen & Neljäs Sektori -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 8. elokuuta 2014 sekä CD-, että LP -versiona. Albumilta on julkaistu ennakkoon kaksi singleä, ”Synkkien puolue” ja ”Oma arkipyhä”.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Alex Lehtinen
Alex Fredrik Eliel Lehtinen (s. 9. huhtikuuta 1996 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Lehtinen siirtyi Hongasta HJK:iin kauden 2011 päätteeksi. Ensimmäisellä HJK-kaudellaan hän pelasi vielä pääosin A-junioreissa, mutta nousi myös seuran Kakkosta pelaavaan kakkosjoukkueeseen Klubi 04:ään. Kaudella 2013 Lehtinen pelasi jo enimmäkseen Klubi 04:ssä. HJK:n edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa heti kauden 2014 avauskierroksella 12. huhtikuuta kotikentällä Kuopion Palloseuraa vastaan tultuaan vaihdosta Veli Lammen tilalle 81. peliminuutilla.
Syyskuussa 2015 Lehtinen palasi Honkaan loppukauden kattavalla sopimuksella.
Lehtisellä on kaksoiskansalaisuus. Hänen isänsä on entinen jalkapalloilija Kalle Lehtinen ja äiti sveitsiläinen, jonka tämä tapasi pelatessaan vuosina 1989–1990 sveitsiläisessä FC Locarnossa. Alex Lehtinen on edustanut poikamaajoukkuetasolla sekä Suomea että Sveitsiä.
UEFA:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002
Vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Euroopan maanosaliitosta UEFA:sta 51 maata, jotka pelasivat maanosan 15:stä MM-kisojen kiintiöpaikasta, sekä yhdestä jaetusta paikasta Aasian kanssa.
Karsinnoissa joukkueet arvottiin yhdeksään lohkoon. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat selviytyivät MM-kisoihin ja toiseksi sijoittuneet pelasivat keskenään kaksoisottelut pääsystä MM-kisoihin.
Saksa, Slovenia, Belgia ja Turkki selviytyivät vuoden 2002 MM-kilpailuihin.
Irlanti selviytyi vuoden 2002 MM-kilpailuihin.
Pahuksenmoiset pirskeet
Pahuksenmoiset pirskeet ("The Party") on Blake Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1968. Siinä Peter Sellers esittää kömpelöä intialaista näyttelijää, kävelevää katastrofia joka aiheuttaa kaaosta elokuvansa tuottajan järjestämillä illalliskutsuilla.
Elokuva etenee sketsimäisestä tilanteesta toiseen paljolti Sellersin mykän fyysisen komedian ja improvisaation varassa. Blake Edwards on sanonut, ettei koskaan ole filmannut pitkää elokuvaa yhtä lyhyen käsikirjoituksen (63 sivua) pohjalta. "Pahuksenmoiset pirskeet" oli Sellersin ja Edwardsin ainoa yhteistyö Vaaleanpunainen pantteri -elokuvien lisäksi. Elokuvan musiikin teki pantteriteeman säveltäjä Henry Mancini.
Elokuva perustuu eräänlaiseen ”norsu posliinikaupassa” -ideaan, jossa länsimaiden tapoja tuntematon, elokuvatuotannosta potkut saanut intialaisnäyttelijä Hrundi V. Bakshi käsittää asioita jatkuvasti väärin ja käyttäytyy omituisesti.
Jacques Tatin elokuvista vaikutteita ammentaneesta "Pahuksenmoisista pirskeistä" on tullut yksi komediaelokuvien kulttiklassikoista, ja sitä pidetään yhtenä kokeellisimmista Hollywood-filmeistä ja yhtenä parhaista Peter Sellersin roolisuorituksista.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Pahuksenmoiset pirskeet" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Maailma vailla loppua (minisarja)
Maailma vailla loppua () on kahdeksanosainen minisarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 4. syyskuuta 2012. Sarja perustuu Ken Follettin samannimiseen romaaniin, ja se on jatko-osa minisarjalle "Taivaan pilarit" (2010). Sarjan ohjasi Michael Caton-Jones, ja sen pääosia näyttelevät Cynthia Nixon, Miranda Richardson, Ben Chaplin, Peter Firth, Charlotte Riley ja Tom Weston-Jones.
Suomessa sarjaa esitettiin Yle TV1:llä tiistaisin 9. heinäkuuta – 27. elokuuta 2013. Sarja lähettiin uusintana Yle TV1:llä perjantaisin 17. heinäkuuta – 4. syyskuuta 2015.
Frank (elokuva)
Frank on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Lenny Abrahamsonin ohjaama draamakomediaelokuva. Sen pääosissa ovat Michael Fassbender, Domhnall Gleeson, Maggie Gyllenhaal ja Scoot McNairy. Se sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 17. tammikuuta 2014.
Elokuva pohjautuu muusiikko ja koomikko Chris Sieveyn luomaan Frank Sidebottom -hahmoon, jonka yhtyeessä elokuvan käsikirjoittaja Jon Ronson soitti 1980-luvulla.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 151 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 91 prosenttia oli positiivisia.
Inherent Vice
Inherent Vice on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Paul Thomas Andersonin ohjaama ja käsikirjoittama rikosdraamaelokuva. Se perustuu Thomas Pynchonin samannimiseen romaaniin vuodelta 2009. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 2014.
Vuonna 2016 "Inherent Vice" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Martin Outram
Martin Outram on brittiläinen alttoviulisti. Hän on esiintynyt muun muassa Maggini Quartetin jäsenenä ja Britten Sinfonian ensimmäisenä alttoviulistina. Hän esiintyy usein myös solistina. Hän teki Royal Festival Hall -debyyttinsä solistina vuonna 1992. Outram on esittänyt muiden muassa Mozartin, Benjamin Brittenin, Peter Maxwell Daviesin, Elizabeth Maconchyn, William Waltonin, Lars-Erik Larssonin, York Bowenin ja Arnold Baxin sävellyksiä.
Outram opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Royal Academy of Musicissä. Hän on Royal Academy of Musicin "Fellow"; hän on toiminut siellä professorina vuodesta 1984. Hän on myös Canterbury Christ Church Universityn ja Brunelin yliopiston "Honorary Fellow". Outramin instrumentti on Henricus Catenarin Torinossa vuonna 1680 rakentama alttoviulu.
Outram on soittanut kymmenillä levytyksillä. Hän on voittanut lukuisia merkittäviä palkintoja, kuten Gramophone Awardin ja Diapason d'Orin. Vuonna 2009 hän voitti Royal Philharmonic Societyn kamarimusiikkipalkinnon Britten Sinfonian solistien jäsenenä.
Janne Paukkonen
Janne Paukkonen (s. 16. tammikuuta 1995 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Paukkonen on FC Hongan kasvatti. Hän nousi Kakkosta pelaavaan reservijoukkueeseen Pallohonkaan kaudeksi 2011. Edustusjoukkueessa Paukkonen pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Liigacupissa 2013. Veikkausliigassa hän teki ensiesiintymisensä 6. huhtikuuta 2014 Hongan kohdatessa vierasottelussa Myllykosken Pallo -47:n. Paukkonen oli avauskokoonpanossa MYPA:n 4–3-voittoon päättyneessä ottelussa.
SBC Levi
SBC Levi on pohjoissuomalainen, vuonna 2000 Kittilässä perustettu, nykyään Kittilä-Rovaniemi-akselilla toimiva salibandyseura.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018-2019 Pohjois-Suomen miesten 4. divisioonassa ja naisten edustusjoukkue Pohjois-Suomen naisten 2. divisioonassa. Miesten kakkosjoukkue SBC Levi II sekä miesten kolmosjoukkue SBC Levi III pelaavat Pohjois-Suomen miesten 5. divisioonassa ja naisten kakkosjoukkue SBC Levi N2 naisten 3. divisioonassa. Lisäksi seuralla on juniorijoukkueet poikien ikäluokissa C-D-E-F-G sekä tyttöjoukkueet ikäluokissa D-F. Junioripuolella toimii myös kerhoryhmiä sekä perhesähly.
Seuran joukkueista kaksi aikuisjoukkuetta (miehet II sekä naiset I) sekä koko junioritoiminta, yhteensä noin 190 jäsentä, ovat Kittilässä. Kolme aikuisjoukkuetta (miehet I, miehet III ja naiset II), yhteensä noin 60 jäsentä, harjoittelevat ja pelaavat puolestaan Rovaniemellä. Tämä mahdollistaa kuntarajat ylittävän yhteistyön seuran sisällä.
Suomen Salibandyliiton tammikuussa 2018 julkaiseman tilaston mukaan SBC Levi on lisenssien määrissä mitattuna Pohjois-Suomen alueen 8. suurin salibandyseura. Seurassa on lisenssipelaajia noin 200, ja määrä on kasvanut vuosi vuodelta. Lisenssipelaajien ikäjakauma on noin kolmannes aikuisia ja kaksi kolmannesta junioripelaajia.
Seuran sarvipäisen logon on suunnitellut Markus Ylikoski/Duct Tape Solutions. Logo otettiin käyttöön vuonna 2010.
Seuran virallisen kotipeliasun väri on sininen (paita, shortsit ja sukat) ja vieraspeliasun valko-sininen (paita valkoinen, shortsit ja sukat siniset). Verryttelyasun päävärit ovat puolestaan sininen ja musta. Seuralla on voimassa oleva yhteistyösopimus maailman johtavan urheiluvälinevalmistajan Adidaksen kanssa.
Seuran kotihallina toimii marraskuusta 2014 alkaen Kittilän urheiluhalli osoitteessa Havutie 6, 99100 Kittilä. Alustana on Taraflex-matto ja halliin mahtuu täysimittainen salibandykaukalo (40m x 20m). Hallin katsomokapasiteetti on noin 300.
Alex Tuch
Alex Daniel Tuch (s. 10. toukokuuta 1996 Baldwinsville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Isokokoinen Tuch on pelityyliltään voimahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Tuch pelasi kauden 2011–2012 EmJHL-junioriliigan Syracuse Jr. Starsissa ja hän voitti koko liigan pistepörssin tehoilla 44+57=101. OHL-joukkue Guelph Storm varasi Tuchin 94. pelaajana kesällä 2012. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Tuch voisi pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän vietti vuodet 2012–2014 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2013–2014 Tuch pelasi CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi USHL Scholar-Athlete Awardilla.
Minnesota Wild varasi Tuchin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana . Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Boston Collegen yliopistojoukkueeseen. Tuch oli joukkueen paras pistemies tehoilla 14+14=28 ja hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2016 Tuch teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa.
Tuch pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin Tuch voitti pronssia.
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002
Oseanian maanosaliiton OFC:n vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui 10 maata. Oseanian joukkueet pelasivat yhdestä MM-kisapaikasta, joka oli jaettu Etelä-Amerikan liiton CONMEBOL:n kanssa. Osallistuvat joukkueet jaettiin kahteen viiden joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat pelasivat kaksiosaisen loppuottelun, jonka voittaja eteni liittojen väliseen karsintaotteluun CONMEBOL:n karsintojen viidenneksi sijoittunutta vastaan.
Karsintojen ensimmäisen kierroksen lohkot pelattiin turnausmuotoisena. Lohko 1 pelattiin Australiassa, Uuden Etelä-Walesinin Coffs Harbourissa. Lohkon 2 ottelut pelattiin Uuden-Seelannin Aucklandissa. Finaalikierroksella joukkueet kohtasivat toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa.
Oseanian karsintojen voittaja Australia kohtasi liittojen välisessä karsinnassa Uruguayn, joka voitti kaksoisottelun ja eteni MM-lopputurnaukseen. Oseaniasta ei näin ollen selviytynyt yhtään maata MM-kisoihin.
Toisen kierroksen kaksi parasta joukkuetta pelasivat kaksoisottelut OFC:n karsintojen voitosta. Ensimmäinen osaottelu pelattiin Wellingtonssa ja toinen Sydneyssä.
Australia jatkokarsintaan Etelä-Amerikan karsintojen viidettä vastaan yhteismaalein 6-1.
Liittojen välisessä karsinnassa joukkueet pelasivat kaksoisottelun kisoihin pääsystä. Ensimmäinen ottelu pelattiin Melbournessa ja toinen Montevideossa.
Uruguay selviytyi vuoden 2002 MM-kilpailuihin yhteismaalein 1-3.
Lady (Say Hey)
Lady (Say Hey) on espanjalaisartisti Jordi MB:n kappale. Sen julkaisi Blanco y Negro Music artistin uran toisena singlenä 25. lokakuuta 2011. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 7. helmikuuta 2012. Kappale ei päässyt lainkaan listoille.
Digitaalinen lataus
CONCACAF:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002
Vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Pohjois ja Keski-Amerikan, sekä Karibian maanosaliitosta CONCACAF:sta 35 maata. Joukkueet karsivat maanosan kolmesta kiintiöpaikasta Japanissa ja Etelä-Koreassa pelattavaan MM-lopputurnaukseen. Karsinnat pelattiin vuosina 2000-2001.
Alueen neljä FIFA-rankingin parasta maata Meksiko, USA, Jamaika ja Costa Rica pääsivät suoraan karsintojen viimeiselle kierrokselle. Kanada tuli mukaan Keski-Amerikan ja Karibian pudotuspelikierrokselle. Muut joukkueet jaettiin maantieteellisesti eri vyöhykkeisiin.
Karibian vyöhykkeellä 24 joukkuetta jaettiin kolmeen kahdeksan joukkueen lohkoon, joissa pelattiin pudotuspelijärjestelmällä lohkovoittajasta. Lohkojen voittajat selviytyivät karsimaan välieräkierrospaikasta Keski-Amerikan maiden ja Kanadan kanssa. Keski-Amerikan vyöhykkeellä kuusi joukkuetta jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkovoittajat selviytyivät välieräkierrokselle ja lohkoissaan toiseksi sijoittuneet karsivat Karibian alueelta jatkoon päässeiden kanssa pääsystä välieräkierrokselle. Karibian ja Keski-Amerikan playoff-kierrokselle selviytyneet kuusi joukkuetta pelasivat kaksoisottelut kolmesta jaossa olevasta välieräkierrospaikasta.
Välieräkierroksella jäljellä olevat 12 joukkuetta jaettiin kolmeen neljän joukkueen lohkoon. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyivät finaalikierrokselle. Finaalikierroksella karsintojen kuusi parasta joukkuetta pelasivat kaksinkertaisen sarjan. Sarjan kolme parasta maata selviytyivät vuoden 2002 MM-kisoihin.
Joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon, joissa pelattiin pudotuspelit jatkoon pääsystä. Lohkovoittajat St. Vincent ja Grenadiinit, Trinidad ja Tobago ja Barbados selviytyivät Karibian ja Keski-Amerikan pudotuspelikierrokselle.
Joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat El Salvador ja Panama selviytyivät välieräkierrokselle ja lohkokakkoset Guaatemala ja Honduras jatkoivat Karibian ja Keski-Amerikan pudotuspeleihin karsimaan välieräpaikasta.
Keski-Amerikan ja Karibian pudotuspelikierroksella Karibian vyöhykkeen lohkovoittajat, Keski-Amerikan vyöhykkeen lohkokakkoset ja Kanada pelasivat kaksoisottelut pääsystä välieräkierrokselle.
Välieräkierroksella jäljellä olevat 12 joukkuetta jaettiin kolmeen lohkoon. Lohkojen kaksi parasta jatkoivat karsintojen finaalikierrokselle. Lohkossa 3 Guatemala ja Costa Rica sijoittuivat samalla pistemäärällä, maalierolla ja tehdyillä maaleilla jaetulle toiselle sijalle, jolloin maat pelasivat puolueettomalla kentällä uusintaottelun. Miamissa pelatun uusintaottelun perusteella Costa Rica selviytyi finaalikierrokselle.
Uusinta lohkon 2. sijasta
Karsintojen finaalikierroksella kuusi parasta maata pelasivat kaksinkertaisen sarjan jonka kolme parasta maata, Costa Rica, Meksiko ja USA selviytyivät MM-lopputurnaukseen.
Eero Tamminen
Eero Tamminen (s. 19. toukokuuta 1995 Pihtipudas) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Tamminen aloitti jalkapallon Viitasaaren Jalkapalloklubissa. Hän muutti Jyväskylään kymmenvuotiaana ja liittyi JJK Jyväskylän junioreihin. Tamminen pelasi kaksoisedustuksen turvin ensimmäiset miesten sarjaottelunsa Nelosen Kampuksen Dynamossa kaudella 2010. Kesken kauden 2011 hänet siirrettiin JJK:n yhteistyöseuran Äänekosken Huiman edustusjoukkueeseen Kolmoseen. Vuonna 2012 Tamminen esiintyi enimmäkseen juniorisarjoissa, mutta haki loppukaudella kokemusta Blue Eyes Teamin riveissä Kolmosessa.
Hän aloitti kauden 2013 A-juniorien SM-sarjassa ja Kolmosessa pelanneessa JJK:n reservijoukkueessa Villiketuissa. JJK lainasi hänet kauden aikana ensin Kakkosen Hämeenlinnan Härmään ja syyskuussa Seinäjoen Jalkapallokerhoon. SJK:ssakin hän sai peliaikaa vain seuran reservijoukkueessa Kerho 07:ssä. Tammikuussa 2014 Tamminen teki yksivuotisen sopimuksen Veikkausliiga-joukkue Turun Palloseuran kanssa. Hän teki pääsarjadebyyttinsä 19. huhtikuuta 2014 tultuaan vaihdosta kentälle TPS:n hävitessä vieraskentällä Vaasan Palloseuralle 1–0.
Kaudeksi 2017 Tamminen siirtyy pelaamaan Tampereen Ilvekseen kaksivuotisella sopimuksella.
Florica Lavric
Florica Lavric (7. tammikuuta 1962 Copălău – 20. kesäkuuta 2014 Bukarest) oli romanialainen soutaja ja olympiavoittaja.
Lavric voitti Romanian joukkueessa perämiehellisen nelikon olympiakultaa Los Angelesissa 1984. MM-kilpailuista Lavric saavutti perämiehellisessä nelikossa hopeaa vuosina 1983 ja 1985 sekä kahdeksikossa pronssia vuonna 1986.
Kun Lavric valittiin Romanian maajoukkueeseen, hän ei osannut uida. Lavric lopetti kilpauransa vuonna 1987 sairastuttuaan aivokalvontulehdukseen. Hän sairastui myöhemmin syöpään ja kuoli 52-vuotiaana 20. kesäkuuta 2014 Bukarestissa.
Santeri Peltola
Santeri Peltola (s. 2. lokakuuta 1993 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Peltola on TPS:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset sarjaottelunsa seuran farmijoukkueessa Åbo IFK:ssa kaudella 2010. Veikkausliigassa Peltola pelasi ensimmäiset ottelunsa kaudella 2014.
Hubert Bourdy
Hubert Bourdy (5. maaliskuuta 1957 Troyes – 25. kesäkuuta 2014) oli ranskalainen esteratsastaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Bourdy voitti Ranskan joukkueessa esteratsastuksen joukkuekilpailun olympiapronssia Soulissa 1988 ja Barcelonassa 1992 sekä maailmanmestaruuden vuonna 1990. Yksilökilpailussa hän voitti MM-pronssia vuonna 1990.
Bourdy kuoli 57-vuotiaana 25. kesäkuuta 2014.
Sähkökäynnistin
Sähkökäynnistin on polttomoottorin tai pienen turbiinimoottorin kännistyksen apulaite, joka pyörittää moottoria jotta se voidaan käynnistää. Sähkökäynnistimen osat ovat virta-avain tai starttipainike, akulla toimiva sähkömoottori ja solenoidi joka kytkee käynnistysmoottorin rattaan vautipyörän ratasta vasten ja kytkee myös virran starttimoottorille.
Skoottereissa sähkökäynnistin on skoottereissa oleva painike, josta laite käynnistetään. Skootterin sähkökäynnistimessä on monesti tyypillinen "sähkökäynnistimen symboli", johon kuuluu salama ja sen kiertävä nuoli. Sähkökäynnistimien värit vaihtelevat. Kymcoissa on usein punainen sähkökäynnistin, Peugeoteissa se on usein keltainen. Sähkökäynnistimien muodot vaihtelevat. Piaggio Fly -malleissa on usein pyöreä painike, jonka reunoilla on kohoumia. Symeissä on usein pitkä, suorakaiteen mallinen painike, jossa on sormensija. Myös salaman ja nuolen kuvan paikka vaihtelevat. Usein kuva on painikkeen selkäpuolella, mutta esimerkiksi Honda Visionissa kuva on painiketta painettaessa sormen alla, samoin Yamaha Neo's -malleissa.
Peugeot Kisbee
Peugeot Kisbee on Peugeot’n valmistama skootterimalli. Kisbeen sylinteritilavuus on vain 50 kuutiota, joten se luokitellaan mopediksi.
Jamal Gay
Jamal Bevon Gay (s. 9. helmikuuta 1989 La Horquetta, Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Gay on pelannut kaksi ottelua 2. Bundesliigaa Rot-Weiß Oberhausenissa ja voittanut Caledonia AIA:ssa Karibian seurajoukkueiden mestaruuden vuonna 2012. Hän allekirjoitti yhden kauden kattavan sopimuksen Veikkausliigassa pelaavaa RoPS:n kanssa huhtikuussa 2014.
Heksametyylidisiloksaani
Heksametyylidisiloksaani (CHSiO) on siloksaaneihin kuuluva orgaaninen piiyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa liuottimena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa heksametyylidisiloksaani on väritön neste. Yhdiste ei liukene veteen.
Heksametyylidisiloksaania valmistetaan hydrolysoimalla joko trimetyylisilyylikloridia tai etoksitrimetyylisilaania. Hydrolyysin välituotteena muodostuu trimetyylisilanolia, joka kuumennettaessa muodostaa heksametyylidisiloksaania. Heksametyylidisiloksaania muodostuu myös poistettaessa aldehydien ja ketonien suojaryhmänä käytettävä trimetyylisilyyliryhmä happamissa olosuhteissa. Näin saatu heksametyylidisiloksaani voidaan eristää ja siitä voidaan valmistaa uudelleen trimetyylisilyylikloridia reaktiolla suolahapon tai dikloorimetaanin kanssa. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös typpeä sisältäviä selektiivisiä silylointireagensseja.
Heksametyylidisiloksaania käytetään orgaanisissa synteeseissä. Se reagoi alkoholien kanssa muodostaen silyylieettereitä, karboksyylihappojen kanssa se muodostaa silyyliestereitä ja sitä voidaan käyttää valmistettaessa aromaattisista karboksyylihapoista happoklorideja. Muita käyttökohteita yhdisteelle ovat käyttö polymeerien valmistuksessa, liuottimena, pelkistimenä, voiteluaineena ja puhdistusaineena.
Jani Karvinen
Jani Petri Mikael Karvinen (s. 1975 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2000 Kansallisteatterissa, johon hänet kiinnitettiin vuonna 2009. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri. Tunnetuimmat roolinsa hän on tehnyt elokuvassa "Sooloilua" sekä televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Raja".
Vuosina 2014–2016 Karvinen on juontanut Veikkauksen "Naapurit"-pelin arvontalähetyksiä MTV3- ja Sub-kanavilla. Hän on ollut myös Lidl-kauppaketjun mainoskasvona.
Lidija Aleksejeva
Lidija Vladimirovna Aleksejeva (, 4. heinäkuuta 1924 Moskova, Venäjän SFNT – 26. kesäkuuta 2014) oli Neuvostoliittoa edustanut koripallovalmentaja ja koripalloilija. Hän voitti pelaajana neljä Euroopan mestaruutta ja valmentajana kaksi olympiakultaa, viisi maailmanmestaruutta ja 12 Euroopan mestaruutta. Aleksejeva on valittu Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen.
Aleksejeva kuoli hieman ennen 90. syntymäpäiväänsä 26. kesäkuuta 2014.
Pelaajana Aleksejeva voitti maajoukkueessa neljä Euroopan mestaruutta.
Aleksejeva valmensi Neuvostoliiton naismaajoukkuetta 22 vuoden ajan 1962–1984. Tuona aikana Neuvostoliitto voitti jokaisen kansainvälisen arvoturnauksen johon osallistui (Neuvostoliitto boikotoi vuoden 1979 MM-kilpailuja Etelä-Koreassa).
Veijo Turpela
Veijo Turpela (s. 10. joulukuuta 1966) on suomalainen entinen pesäpalloilija ja kaksinkertainen pesäpallon Suomen-mestari vuosilta 1988 ja 1989. Turpela on ollut mukana yhdeksässä Itä–Länsi-ottelussa.
Molemmat mestaruutensa Turpela voitti Alajärven riveissä. Urallaan hän pelasi Superpesiksessä 367 ottelua. Alajärven lisäksi Turpela edusti urallaan Kaisaniemen Tiikereitä.
Peliuransa jälkeen hän on toiminut Superpesiksen kurinpitopäällikkönä ja Vihdin Pallon juniorijoukkueen päävalmentajana. Nykyisin Turpela työskentelee myös Hartman Rauta Oy:llä johtotehtävissä.
Gustav Struve
Gustav Struve (alkujaan von Struve; 11. lokakuuta 1805 München, Baijeri – 21. elokuuta 1870 Wien, Itävalta-Unkari) oli saksalaisen vallankumouksellinen agitaattori, joka yritti vuoden 1848 vallankumouksen aikana useita kertoja nostattaa tasavaltaisen kansannousun Badenissa.
Struven isä oli Venäjän asiainhoitaja Badenin suurherttuakunnan pääkaupungissa Karlsruhessa. Struve työskenteli itse ensin asianajajana Mannheimissa, ja vuosina 1846–1848 hän toimitti itse perustamaansa "Deutscher Zuschauer" -nimistä radikaalia ja tasavaltalaista lehteä. Yhdessä Friedrich Heckerin kanssa hän laati syyskuussa 1847 julkaistun radikaalin poliittisen ohjelman, jonka otsikkona oli ”Badenin kansan kolmetoista vaatimusta”. Maaliskuun vallankumouksen jälkeen Struve osallistui keväällä 1848 Heckerin Badenissa johtamaan kansannousuun, jonka tavoitteena oli tasavallan perustaminen. Hankkeen kukistamisen jälkeen Struve pakeni Strasbourgiin, missä hän suunnitteli muiden pakolaisten kanssa uuden kansannousun nostattamista Badenissa. Struven johtama pieni vapaaehtoisjoukko yritti aloittaa uuden tasavaltalaisen kansannousun syyskuussa 1848, mutta kärsi nopeasti tappion Staufenin luona käydyssä yhteenotossa 25. syyskuuta. Struve oli sen jälkeen vangittuna, mutta hänet vapautettiin Badenin toukokuun 1849 vallankumousyrityksen yhteydessä. Tämänkin hankkeen epäonnistuttua hän pakeni Sveitsiin.
Vuosina 1851–1862 Struve asui New Yorkissa Yhdysvalloissa. Hän kirjoitti tuona aikana suuren maailmanhistorian "Allgemeine Weltgeschichte", joka ilmestyi yhdeksässä niteessä vuosina 1853–1860. Hän palveli vuoden ajan Pohjoisvaltioiden armeijassa Yhdysvaltain sisällissodan aikana, kunnes palasi Eurooppaan. Hän kuoli vuonna 1870 Wienissä.
Struve julkaisi myös frenologiaa käsitelleitä tutkimuksia.
Teknillisen korkeakoulun päärakennus
Teknillisen korkeakoulun päärakennus on Espoon Otaniemessä sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus, joka nykyään on osa Aalto-yliopiston kampusta. Nykyään rakennuksesta käytetään virallisesti nimitystä Kandidaattikeskus tai pelkkää osoitetta Otakaari 1. Aalto-yliopiston perustamisen jälkeen rakennus tunnettiin myös hetken nimellä Kanditalo.
Päärakennuksen ensimmäinen osa valmistui Teknillisen korkeakoulun käyttöön vuonna 1965 ja auditorion käsittävä lisärakennus 1975. Sen hallintosiipi on sijoitettu samalle paikalle, jossa aikoinaan sijaitsi Otaniemen kartanon päärakennus. Vuonna 1969 sen viereen valmistui niin ikään Aallon suunnittelema kirjastorakennus. Rakennukset kuuluvat Otaniemen muun kampusalueen tavoin Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Rakennukset peruskorjattiin vuosina 2011–2013.
Struve
Struve on useiden henkilöiden sukunimi:
Raivo (nimi)
Raivo on virolainen miehen etunimi. Sitä pidetään Virossa nimen Raimund ja Robert muunnoksena, mutta on esitetty, että sen taustalla olisi kuitenkin viron kielen sana "raev", joka vastaa suomen kielen sanaa "raivo". Suomessa nimeä Raivo on annettu erittäin vähän.
Sonic the Hedgehog 2 (8-Bit)
Sonic the Hedgehog 2 (8-Bit) on Segan julkaisema tasohyppelypeli, joka on käännös Sega Mega Drive -pelistä "Sonic the Hedgehog 2". Toisin kuin edeltäjänsä Segan 8-bittisillä laitteilla, Sonic 2 julkaistiin ensin Master Systemillä ja myös Game Gearilla ennen Mega Driven versiota.
Adrian Kempe
Michael Adrian Kempe (s. 13. syyskuuta 1996 Kramfors, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissä. Kings varasi Kempen ensimmäisellä kierroksella 29. pelaajana vuonna . Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Kempen vahvuuksiin kuuluu voima, koko, työteliäisyys, aloitukset, maalinedustapelaaminen ja laukaus.
Kempen kasvattajaseura on Kramfors-Alliansen. Hän siirtyi 15-vuotiaana Djurgårdens IF:ään kaudeksi 2011–2012, joka päättyi U16 SM:n mestaruuteen. Kaudeksi 2012–2013 Kempe siirtyi MODO Hockeyn paitaan. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran U20-junioreissa voittaen kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa, mutta Kempe vahvisti myös MODO:n U18-junioreita, joissa hän voitti J18 Elitin hopeaa.
OHL-joukkue Barrie Colts varasi Kempen 107. pelaajana , mutta hän ei kuitenkaan siirtynyt Pohjois-Amerikkaan. Kaudella 2013–2014 17-vuotias Kempe nousi MODO:n SHL-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 45 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11 ja kahdessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän teki SHL-debyyttinsä 19. syyskuuta 2013 Leksands IF:ää vastaan. Kempe pelasi ison osan kaudestaan myös MODO:n J20-junioreissa, jonka varakapteenina hän toimi. Kempe vahvisti myös seuran J18-junioreita, joiden paras pistemies ja maalintekijä hän oli kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 5+3=8. Hän voitti kauden päätteeksi J18 Elitin mestaruuden. Kesäkuussa Kempe teki kaksivuotisen jatkosopimuksen MODO:n kanssa.
Los Angeles Kings varasi Kempen ensimmäisellä kierroksella 29. pelaajana . SHL-kauden 2014–2015 jälkeen, huhtikuussa 2015 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Kingsin kanssa ja siirtyi AHL-joukkue Manchester Monarchsin vahvuuteen. Kempe teki siellä kolmessa runkosarja- ja 17 playoff-ottelussa tehot 8+1=9 ja hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Kauden 2015–2016 Kempe aloitti Kingsin uudessa farmijoukkueessa, Ontario Reignissa.
Kempe pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016. Hän oli ensimmäisessä turnauksessa neljällä osumallaan Ruotsin paras maalintekijä Oskar Lindblomin ja Lucas Wallmarkin kanssa. Vuoden 2016 turnauksessa Kempe valittiin joukkueensa top-3-pelaajaksi.
Kempe pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014 ja Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Aikuisten MM-kilpailuissa Kempe oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 2018.
Kempen isoveli Mario pelaa KHL-joukkue Vitjaz Podolskissa. Veljesten isä Mikael on valmentanut Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Okratoksiini A
Okratoksiini A on okratoksiinien aineryhmään kuuluva homesienten muodostama homemyrkky. Sitä voi esiintyä ainakin Aspergillus ochraceus, Aspergillus niger ja Penicillium viridicatum homesienten saastuttamassa viljassa, kahvissa, kaakaossa, oluessa ja viinissä. Okratoksiini A on karsinogeeninen eli syövälle altistava ja lievästi mutageeninen. Se voi estää proteiinisynteesiä sekä aiheuttaa lipidiperoksidaatiota eli rasvojen härskiintymistä. Okratoksiini A voi aiheuttaa esimerkiksi munuaisvaurion kuten Balkanin nefropatian.
Okratoksiini A:n kemiallinen kaava on CHClNO, moolimassa 403,81,23 g/mol ja CAS-numero 303-47-9. Okratoksiini A liukenee hieman veteen eli 0,4246 mg/l (25 °C lämpötilassa). Se liukenee myös kohtalaisesti kloroformiin, etanoliin, metanoliin ja ksyleeniin.
Codex Gigas
Codex Gigas, josta käytetään joskus myös nimeä Paholaisen Raamattu, on keskiaikainen latinankielinen käsikirjoitus, joka sisältää samojen kansien välissä Raamatun sekä mm. historiaa, yleistiedettä ja lääketiedettä käsitteleviä teoksia. Codex Gigas nimitys tulee kirjan valtavasta koosta. Kirjan sivut ovat 89 cm pitkiä ja 49 cm leveitä ja se koostuu 310 pergamentista.
Codex Gigas on todennäköisesti suurikokoisin keskiaikainen latinankielinen kirja, joka on säilynyt. Yksi kirjuri on kirjoittanut koko käsikirjoituksen. Legendan mukaan koko käsikirjoitus valmistui Paholaisen avustuksella vain yhdessä yössä ja tämän vuoksi kirjuri piirsi yhdelle sivulle koko sivun kokoisen Paholaisen kuvan. Tästä tulee myös kirjasta käytetty nimitys Paholaisen Raamattu. Kirjaa pidettiin keskiajalla yhtenä maailman ihmeistä.
Käsikirjoitus on alun perin kirjoitettu Böömissä, nykyisen Tšekin alueella 1200-luvun alussa, mutta vuonna 1649, ruotsalaiset toivat sen Prahasta sotasaaliina Tukholmaan, jossa sitä nykyään säilytetään Ruotsin kuninkaallisessa kirjastossa.
Koodeksi koostuu useista yleensä erillisistä latinankielisistä kirjoituksista. Poikkeuksellisesti osa kirjoituksista on sijoitettu Vanhan ja Uuden Testamentin väliin. Kirjat on järjestetty allamanittuun järjestykseen:Koodeksin kirjoitusajankohta ja -paikka on ajoitettu Böömiin vuosien 1204 ja 1230 välille koodeksiin merkittyjen nimien perusteella. Koodeksin ensimmäiselle sivulle tehtyjen merkintöjen perusteella ensimmäinen tunnettu omistaja, Podlažicen benediktiiniläisluostari, joka sijaitsi nykyisen Tšekin Chrastin kaupungin alueella, panttasi kirjan rahavaikeuksissaan Sedlecin sisterssiläisluostarille vuonna 1295. Alkuperäistä kirjoittajaa ei tunneta, mutta on epätodennäköistä, että näin suurta teosta olisi pystytty tekemään pienessä ja köyhässä Podlažicen luostarissa.
Seuraavina vuosisatoina koodeksin omistivat eri luostarit Tšekin alueella, kunnes okkultismista kiinnostunut Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Rudolf II lainasi ja jätti palauttamatta sen 1594.
Vuonna 1649, kolmikymmenenvuotisen sodan aikana, ruotsalaiset veivät koodeksin sotasaaliina Tukholmaan, jossa sitä säilytettiin Tukholman linnassa vuoden 1697 linnapaloon saakka. Koodeksi vaurioitui linnapalon aikana. Tarinan mukaan koodeksi pelastettiin heittämällä se ulos ikkunasta. Nykyään koodeksia säilytetään Ruotsin kuninkaallisessa kirjastossa, Tukholmassa.
Legenda Podlažicen luostarin munkista, joka syntiensä takia aiottiin sulkea umpeen muurattuun huoneeseen, on esiintynyt jo keskiajalla. Munkki yritti saada syntinsä sovitetuksi lupaamalla kirjoittaa maailman suurimman kirjan yhden yön aikana. Huomatessaan tämän mahdottomaksi, munkki pyysi apua Paholaiselta. Paholainen auttoi häntä ja sai tästä hyvästä myös kuvansa kirjaan. Munkki pelastui umpeenmuuraustuomiolta, mutta menetti mielenrauhansa sekä sielunsa Paholaiselle. Myöhemmin munkki kuoli, kun hän Neitsyt Marian avulla irtisanoi sopimuksensa Paholaisen kanssa.
Like a G6
Like a G6 on Far East Movementin kappale studioalbumilta "Free Wired". Kappaleella vierailevat The Cataracs sekä Dev, ja se julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 13. huhtikuuta 2010. Kaikki esittäjät olivat mukana kappaleen tekemisessä, ja sen tuotannosta vastasi The Cataracs. Kappaleen kertosäkeessä Dev samplettaa oman ”Booty Bounce” -singlensä kertosäettä, jonka sanoittamisesta sekä tuottamisesta vastasi myös The Cataracs.
”Like a G6” pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen kahdeksi viikoksi. Se on yksi niistä tähän mennessä kahdeksasta ainoasta singlestä, jotka ovat palanneet Billboardin listalla ensimmäiselle sijalle kahden tai useamman viikon tauon jälkeen. Kappale pääsi listan kärkeen myös Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Koreassa sekä saavutti sijan kymmenen parhaan joukossa Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Australiassa, Belgiassa, Alankomaissa, Thaimaassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Slovakiassa.
Booty Bouncessa ilmaistava sana ”G6”, jota sampletetaan kappaleessa ”Like a G6”, tuli kappaleen teossa esille, kun kappaleen tuottajat, The Cataracsin jäsenet yrittivät saada rimmaavaa samaa lauseelle ”Sippin’ sizzurp in my ride, like Three 6”. Tämä on viittaus vuonna 2000 julkaistuun Three 6 Mafian kappaleeseen ”Sippin’ on Some Syrup”. He päättivät käyttää nimeä ”G6”, viitaten hyperbolistisesti yksityiseen Gulfstream IV -lentokonemalliin, jolla taas viitataan ”G4”-sanaan. Sanaa ”G4” oli jo käytetty lukuisissa kappaleissa, kuten Draken vuonna 2009 julkaistussa kappaleessa ”Forever”. Heidän valitsemansa ”G6” oli Far East Movementin jäsenen, Kev Nishin mukaan ”ilmavampi kuin G4”. Kappaleen on virheellisesti arvioitu kuvaavan muita asioita, kuten Pontiac G6- automallia ja Suunnon G6-kompassia. On olemassa myös Gulfstreamin Gulfstream G650 -malli, joskaan tekijät eivät olleet tietoisia tästä kappaleen tekohetkellä.
Luettelo Sega Game Gear -peleistä
Tämä on luettelo Sega Game Gear -käsikonsolille.
Lappia-talo
Lappia-talo on Rovaniemellä sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema teatteri- ja kongressikeskus.
Rakennuksen ensimmäinen osa, joka käsitti muun muassa Yleisradion sekä Lapin musiikkiopiston tilat valmistui vuonna 1961, teatteri- ja kongeressisali puolestaan valmistuivat 1972 ja 1975. Talo on osa Rovaniemen hallinto- ja kulttuurikeskusta, johon kuuluvat myös Aallon suunnittelemat kaupunginkirjasto (1965) sekä kaupungintalo (1988). Rakennukset kuuluvat Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Lappia-talossa on kolme salia; 80-paikkainen Kero-sali, 100-paikkainen Saivo-sali sekä 386-paikkainen Tieva-sali. Rakennuksessa toimii Rovaniemen Teatteri.
Vuosina 2013–2015 Lappia-taloon toteutettiin laaja peruskorjas ja laajennus, jonka yhteydessä saneerattiin teatterin ja musiikkiopiston tiloja ja rakennettiin uusi maanalainen laajennusosa, jonne tuli teatterin lavastamo. Remontti maksoi noin 20 miljoonaa euroa.
Hans Christoph Ernst von Gagern
Hans Christoph Ernst von Gagern (25. tammikuuta 1766 Kleinniedesheim lähellä Wormsia – 22. lokakuuta 1852 Hornau, Hessen) oli saksalainen paroni ja valtiomies, joka vaikutti varsinkin Napoleonin sotien aikana.
Gagern toimi vuodesta 1786 Nassau-Weilburgin kreivikunnan palveluksessa ja hänestä tuli vuonna 1791 sen lähettiläs Saksan valtiopäivien luona ja myöhemmin Pariisissa. Pariisin-lähettiläänä hän onnistui varmistamaan, että Napoleonin vuonna 1806 perustamassa Reinin liitossa Nassau sai lisäalueita. Gagern oli kuitenkin tunnettu Napoleonin vastustaja ja jätettyään vuonna 1811 Nassaun hän siirtyi Itävallan arkkiherttua Juhanan palvelukseen. Hän oli vuonna 1812 mukana suunnitelmassa yrittää nostattaa ranskalaisvastainen kapina Tirolissa. Seuraavana vuonna Karl vom Stein kutsui Gagernin palvelemaan johtamassaan Napoleonilta takaisin vallattujen Preussin alueiden väliaikaishallinnossa. Vuonna 1814 Gagernin vastuulle annettiin Orania-Nassau-suvun hallitsemien ruhtinaskuntien hallinto. Orania-Nassaun suvun palveluksessa hänellä oli aktiivinen rooli Yhdistyneen Alankomaiden kuningaskunnan perustamisessa ja hän myös edusti kyseistä valtiota Wienin kongressissa vuonna 1815. Kongressissa Gagern epäonnistui pyrkimyksissään sitoa Hollanti tiiviimmin Saksaan ja palauttaa vuonna 1806 lakkautetu Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta.
Vuosina 1816–1818 Gagern oli Saksan liiton liittopäivillä samaisen Orania-Nassaun suvun hallitseman Luxemburgin suurherttuakunnan edustajana. Jäätyään vuonna 1820 eläkkeelle kyseisen hallitsijahuoneen palveluksesta hän toimi Hessenin maapäivien ja vuodesta 1829 Hessenin ylähuoneen jäsenenä sekä kirjoitti viisiosaiset muistelmat.
Hans Christoph Ernst von Gagernin poikia olivat kenraali Friedrich von Gagern sekä poliitikot Heinrich ja Max von Gagern, jotka tulivat kaikki tunnetuiksi varsinkin vallankumousvuoden 1848 aikana.
Loca People
Loca People (tunnetaan myös nimellä "Loca People (La Gente Está Muy Loca)" tai "Loca People (What the Fuck!)") on espanjalaisen DJ-tuottaja Sak Noelin kappale. Alankomaalainen laulaja Esthera Sarita esittää kappaleen sanoitukset. Kappaleen julkaisi Blanco y Negro Music 9. helmikuuta 2011, samalla kun kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa; Italiassa kappaleen julkaisi 3. maaliskuuta 2011 Do It Yourself ja monissa muissa maissa 24. heinäkuuta 2011. Isossa-Britanniassa se julkaistiin vasta 25. syyskuuta 2011. Kappale oli Britannian singlelistan ensimmäisellä sijalla 2. lokakuuta 2011, ja se oli Sak Noelin ensimmäiseksi kyseisellä listalla ensimmäisen sijan saavuttaneeksi kappaleeksi. Tämä myötä "Loca People" oli ensimmäinen espanjankielinen single, mikä pääsi listan kärkeen Isossa-Britanniassa sitten vuonna 2002 julkaistun DJ Sammyn Heavenin.
Friedrich von Gagern
Friedrich von Gagern (24. lokakuuta 1794 Weilburg, lähellä Mainzia – 20. huhtikuuta 1848 lähellä Kaldernia, Baden) oli saksalainen paroni ja kenraali, joka palveli pääosan urastaan Alankomaiden armeijassa. Hän kukisti huhtikuussa 1848 Badenissa niin sanotun Heckerin kansannousun, mutta sai itse surmansa ainoassa taistelussa.
Friedrich von Gagernin isä oli Napoleonin sotien ajan valtiomies Hans Christoph Ernst von Gagern ja hänen nuorempia veljiään olivat vallankumousvuoden 1848 näkyviin poliitikkoihin kuuluneet Heinrich ja Max von Gagern. Friedrich von Gagern palveli vuosina 1812–1814 Itävallan ja sen jälkeen Hollannin armeijassa taistellen Napoleonin joukkoja vastaan. Hän osallistui muun muassa Leipzigin ja Waterloon taisteluihin. Napoleonin sotien päätyttyä hän viimeisteli kesken jääneet opintonsa Heidelbergin yliopistossa ja liittyi Saksan yhdistymistä ajaneeseen "Burschenschaft"-opiskelijajärjestöön. Sen jälkeen hän palasi sotilasuralle Hollantiin. Gagernista tuli Hollannin armeijan esikuntapäällikkö, ja hän osallistui siinä ominaisuudessa vuosien 1830–1831 epäonnistuneeseen sotaretkeen Belgian takaisinvaltaamiseksi. Gagern toimi vuosina 1842–1844 Pohjois-Hollannin joukkojen komentajana, minkä jälkeen hänet lähetettiin tarkastusmatkalle Sundasaarille Hollannin Itä-Intiaan. Palattuaan maailman ympäri hänet nimitettiin 1847 Etelä-Hollannin joukkojen komentajaksi sekä Haagin kaupungin sotilaskuvernööriksi..
Vallankumouksen puhjettua keväällä 1848 Saksassa Gagern palasi kotimaahansa. Kysymättä lupaa Hollannin hallitukselta hän suostui huhtikuussa ryhtymään niin sanottua Heckerin kansannousua kukistamaan lähetettyjen Badenin armeijan joukkojen päälliköksi. Hän sai surmansa Kandernin lähellä käydyssä yhteenotossa yritettyään ensin suostutella Heckerin johtamat kapinalliset laskemaan vapaaehtoisesti aseensa. Gagernin joukot kuitenkin voittivat taistelun ja kansannousu päättyi siihen.
Alex Lintuniemi
Alex Lintuniemi (s. 23. syyskuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Ontario Reignissa. Isokokoinen Lintuniemi on kuvaillut itseään pelityyliltään kahden suunnan puolustajaksi.
Lintuniemi on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010. Kaudeksi 2011–2012 Lintuniemi siirtyi Jokereihin, joissa hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2012–2013 Lintuniemi nousi vain kolmen A-junioriottelun kokemuksella 17-vuotiaana Jokereiden A-nuorten kapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan 11 Mestis-ottelua lainalla Kiekko-Vantaassa tehopistein 1+2=3.
OHL-joukkue Ottawa 67’s varasi Lintuniemen koko toisena pelaajana kesällä 2013, jolloin häntä ennen varattiin vain Dmitri Osipov. Lintuniemi siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Vuotta myöhemmin Los Angeles Kings varasi hänet toisella kierroksella 60. pelaajana .
Kaudella 2014–2015 Lintuniemi oli 67’sin tehokkain puolustaja tehoilla 7+29=36. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2015 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Manchester Monarchsin vahvuuteen. Vain muutamaa päivää myöhemmin Lintuniemi teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa.
Syksyn 2015 harjoitusleirillä Kings lähetti Lintuniemen ensin uuteen farmijoukkueeseensa, Ontario Reigniin. Kauden 2015–2016 kynnyksellä hänet lähetettiin kuitenkin edelleen pelaamaan ECHL-liigaa Manchester Monarchsiin. Hän pelasi siellä lopulta koko kauden. Lintuniemen tulokaskausi ECHL:ssä toi 38 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+17=18. Kauden 2016–2017 hän pelasi AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuudessa. Lintuniemen varsinainen tulokaskausi liigassa toi 41 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+8=10. Myös kauden 2017–2018 hän pelasi kokonaan Reignissa, jossa Lintuniemi otti askeleen kehityksessään ja teki runkosarjassa 64 ottelussa 24 tehopistettä. Heinäkuussa 2018 hän teki Kingsin kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Lintuniemi pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Lintuniemi pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012 voittaen hopeaa. Yhteensä hän on pelannut 11 nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Lintuniemi on pelannut myös jalkapalloa FC FC:n joukkueessa.
Suur-Karjala
Suur-Karjala oli Joensuussa vuosina 1919–1922 ilmestynyt sanomalehti.
Edistyspuolueen äänenkannattajana toiminut "Suur-Karjala" perustettiin sen jälkeen kun Joensuun molemmat porvarilehdet, "Karjalainen" ja "Karjalan Sanomat" olivat vuonna 1918 joutuneet monarkistien haltuun. Lehti ei pärjännyt kilpailussa kokoomuksen "Karjalaisen" ja maalaisliiton "Karjalan Maan" kanssa ja se lopetettiin tappiollisena.
Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden julkaisija oli Suur-Karjalan Kirjapaino Oy. Päätoimittajina työskentelivät Johannes Laine (vastaava toimittaja 1919), Aarne Alpo Rahunen (1919–1920), Aarne Ryynänen (1920–1921) ja Niilo Pärnänen (1921–1922).