hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luettelo Suomen raatihuoneista
Tämä on epätäydellinen luettelo Suomen raatihuoneista. Raatihuoneeksi kutsuttiin rakennusta, jossa kokoontui kaupungin hallinnosta vastaava raati. Suomessa niissä toimivat lisäksi raastuvanoikeus ja maistraatti. Usein raatihuoneiden yhteydessä oli myös vankisellejä. Ne rakennettiin keskeisille paikoille, yleensä torien tai aukoioiden laidoille. Suomeen raatihuoneita alettiin rakentamaan 1600-luvun alussa, mutta vanhimmat säilyneet ovat peräisin vasta 1700-luvun jälkipuoliskolta, lukuun ottamatta nykyään Venäjälle kuuluvan Viipurin Vanhaa raatihuonetta.
Vuonna 1875 Suomen suuriruhtinaskunnassa astui voimaan asetus, joka korvasi kaupunkien raadit uusilla kaupunginhallituksilla. Niiden hallinto sai samalla lukuisia uusia velvoitteita ja virkamiehiä, eivätkä vanhojen raatihuoneiden tilat enää useassa kaupungissa riittäneet. Tämän jälkeen alettiin rakentamaan uusia kaupungintaloja, joista osaa tosin kutsuttiin vielä raatihuoneiksi.
Luettelo sisältää nykyisen Suomen lisäksi myös luovutetun Karjalan raatihuoneita.
Barbaresco
Barbaresco on italialainen Nebbiolo-rypäleestä valmistettava punaviini. Barbarescoa tuotetaan Luoteis-Italiassa Piemonten alueella Alban kaupungin itäpuolella.
Barbarescon alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 prosenttia. Sitä kypsytetään vähintään 26 kuukautta ennen myyntiä; "Riserva"-tyyppiä vähintään 50 kuukautta. Barbarescolle myönnettiin "di origine controllata" -laatuluokitus (DOC) vuonna 1966 ja "Denominazione di Origine controllata e Garantita" -laatuluokitus (DOCG) vuonna 1980.
Barbarescon tuotantoalue on tarkasti määritelty. Se sijaitsee Cuneon maakunnassa Barbarescon, Neiven ja Treison kuntien alueella ja koostuu 66 erillisestä osasta. Viinitarhat sijaitsevat korkeintaan 550 metrin korkeudessa. Alueen laajuus on noin seitsemän neliökilometriä (vuonna 2014). Viiniä tuotetaan vuosittain noin kolme miljoonaa litraa (vuonna 2014).
Papulanlahti
Papulanlahti on Suomenvedenpohjaan kuuluva merenlahti Viipurissa. Kaupungin keskustan pohjoispuolella sijaitseva lahti on vajaat kaksi kilometriä pitkä, mutta vain parinsadan metrin levyinen. Papulanlahden yli kulkevat Viipurista Nuijamaan raja-asemalle johtava maantie A124, jolta on myös yhteys E18-tielle, sekä Viipurin ja Sortavalan välinen rautatie (entinen Viipuri–Joensuu-rata).
Lahden eteläpuolella on Papulan alue, joka aikoinaan oli samanniminen suomalainen kaupunginosa. Papulan pohjoisrannalla puolestaan sijaitsivat entiset suomalaiset kaupunginosat Imatra ja Karjala.
Tammisuo
Tammisuo () oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se oli alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuuluva kylä, joka liitettiin kaupunkiin vuonna 1932. Tammisuo sijaitsi noin viisi kilometriä Viipurin keskustan pohjoispuolella vanhan Karjalan radan eli Viipuri–Joensuu-radan varrella.
Tammisuon kylässä oli vielä 1800-luvun puolivälissä vain muutama torppa, jotka kuuluivat Saarelan kartanon maihin. Sen omistajiin lukeutui muun muassa Suomen kenraalikuvernöörinäkin toiminut Fabian Steinheil. Vuonna 1893 avatun Karjalan radan myötä Tammisuolle syntyi teollisuutta ja samalla myös asutusta. Liikemies Juho Hallenberg hankki Saarelan kartanon omistukseensa vuonna 1898 ja perusti samalla Tammisuolle tiilitehtaan. Myöhemmin aloittivat toimintansa vielä saha, puusepäntehdas, mylly ja konepaja. Hän rakennutti myös kapearaiteisen Tammisuon radan, joka johti Papulanlahden rannalla olleelle lastauslaiturille. Siellä Tammisuolla tuotetut tavarat lastattiin Uuraan satamaan tai Saimaan kanavalle meneviin proomuihin.
1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä Tammisuolle syntyi runsaasti myös muuta teollisuutta ja vuoteen 1939 mennessä oli väkimäärä noussut jo 2 500 asukkaaseen. Tammisuo jakaantui kahteen osaan, työntekijöiden asuntoalueeseen, jota kutsuttiin nimellä Etukylä ja Tammisuon rautatieaseman ympäristöön eli Peräkylään. Rautatieaseman läheisyydessä olivat muun muassa SOK:n ja Hankkijan suuret varastorakennukset. Peräkylään rakennettiin myös kansakoulu sekä työväenyhdistyksen talo. Vuoden 1932 liitoksen myötä maalaismainen elämä Tammisuossa väheni, kun kaupungin järjestyssääntö kielsi lemmikkejä lukuun ottamatta muiden kotieläinten pidon. Samalla alue sai myös Otto-Iivari Meurmanin suunnitteleman asemakaavan, jonka mukaan Tammisuosta piti kasvaa suuri kaupunginosa. Se kuitenkin tuhoutui lähes kokonaan talvisodan aikaisissa taisteluissa.
Vuonna 1917 otettiin käyttöön noin puolentoista kilometrin päässä rautatieasemalta sijainnut Tammiston hautausmaa. Yhdeksän hehtaarin laajuisesta alueesta tuli 1930-luvulla Viipurin yleisimmin käytetty hautausmaa, jolla on myös vuosien 1939–1944 sotien sankarihautoja. Paikalla ei kuitenkaan ole muistomerkkiä. Tammiston siunauskappelin suunnitteli vuonna 1937 arkkitehti Jalmari Lankinen.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Tammisuolla oli 630 asukasta, joista 622 oli suomenkielisiä, 6 ruotsinkielisiä ja 2 muunkielisiä.
Nykyään Tammisuon rautatieaseman ympäristö on edelleen teollisuusalueena ja vanhalla asuinalueella on joitakin kesäasuntoja. Myös Tammiston hautausmaa on yhä käytössä. Vuonna 1948 Tammisuon kylän viralliseksi venäläiseksi nimeksi annettiin "Moskvina" (Москвино), Viipurin taisteluissa kaatuneen luutnantin mukaan, mutta rautatieasema säilytti alkuperäisen nimensä.
Winton Motor Raceway
Winton Motor Raceway on moottorirata Wintonin kylässä Victorian osavaltiossa Australiassa. Rata on ollut jatkuvassa käytössä valmistumisestaan vuonna 1961 lähtien ja sitä laajennettiin vuonna 1997. Tällöin radan kokonaispituudeksi tuli kolme kilometriä. Alkuperäisen radan nimi on nykyään Winton Club Circuit. Radalla pidettäviä kilpailuja voi seurata suoraan paikan päällä, sillä näkymät ovat esteettömät.
Turun linnan kirkko
Turun linnan kirkko on Juhana-herttuan aikaiseen Turun linnan eteläsiiven pitosaliin sisustettu luterilainen kirkko. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1706. Sitä hallinnoi Turun museokeskus, joka vuokraa sitä kirkollisiin toimituksiin, konsertteihin ja muihin tapahtumiin. Kirkkoon mahtuu 240 henkilöä.
Linnan kirkkoa käytetään erityisesti vihki- ja kastekirkkona. Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä järjestää siellä myös jumalanpalveluksia, esimerkiksi jouluaamuna.
Linnan kirkossa on mekaaniset Marcussen & Sønin 18-äänikertaiset urut vuodelta 1964.
Kerros, jossa kirkko sijaitsee rakennettiin 1550-luvulla Juhana-herttuan tarpeita varten. Tilaa kutsuttiin Suureksi saliksi ja herttuan aikana sitä käytettiin pitosalina. Muiden herttuallisten edustustilojen tapaan Suuri sali oli valoisa, ikkunoita on molemmilla pitkillä sivuilla ja päädyssä. Päälinnassa oli tulipalo vuonna 1614 ja sen jäljiltä vain linnan vesikatot ja välipohjat uusittiin. Kun Sturen kirkko ei enää kokonsa puolesta riittänyt seurakunnan tarpeisiin, tehtiin entiseen pitosaliin uusi kirkko, joka vihittiin käyttöön vuonna 1706. Kirkon sisustukseen lisättiin kuninkaalliset aitiot vuonna 1775, koska Kustaa III ja Sofia Magdalena olivat tulossa vierailulle linnaan. Kirkko tuhoutui täydellisesti jatkosodan pommituksen aiheuttamassa tulipalossa 1941 ja on rekonstruoitu paloa edeltäneeseen 1700-luvun asuun. Ainoana esineenä palosta säilyi nykyään sakariston oven pielessä oleva rippikello, jolla pappi kutsui seurakuntaa ehtoollisen viettoon. Kirkon entisöinti pommituksen jäljiltä valmistui vuonna 1961. Sen vihki samana vuonna uudelleen käyttöön arkkipiispa Ilmari Salomies.
Linnan kirkko on linnan kolmesta kirkollisesta tilasta ainoa uskonpuhdistuksen jälkeen valmistunut. Kirkko kunnostettiin vuosina 1990–1992.
LFP-palkinnot
Liga de Fútbol Profesional on palkinnut Espanjan jalkapalloilussa kauden parhaat pelaajat kaudesta 2008–2009 lähtien. LFP-palkinnot ovat ensimmäiset virallisen tahon jakamat palkinnot maan jalkapalloiluhistoriassa.
Yhdistyksen tekninen komitea valitsee kultakin pelipaikalta kolme pelaajaa – maalivahti, puolustaja, keskikenttäpelaaja, hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä; sekä lisäksi valitaan kauden läpimurto -pelaaja. Jokaisen pelipaikan ehdokkaiden joukosta parhaan pelaajan valitsevat lopulta nykyiset valmentajat. Aktiiviset pelaajat äänestävät vuoden parhaan pelaajan sekä vuoden parhaan valmentajan palkinnoista. Äänestys ei tapahdu julkisesti. Kannattajat saavat äänestää puolestaan reilun pelin palkinnon saajan.
Hyvinvointitappio
Hyvinvointitappio, tehokkuustappio tai tehokkuusrasitus (engl. "deadweight welfare loss") on kansantaloustieteen käsite, jolla tarkoitetaan epätäydellisten markkinoiden haittaa verrattuna täydelliseen kilpailuun. Hyvinvointitappio koostuu ns. tuottajien ylijäämän (voittojen) ja kuluttajien ylijäämän (hyödyn) pienenemisestä. Kuluttajien ylijäämällä tarkoitetaan sitä kuluttajien ostoksistaan saamaa hyötyä, joka ylittää ostosten hinnan.
Hyvinvointitappioon johtaa käyttäytymisen vääristymä, joka liittyy markkinan luonnollisen tilan tai lähtötilanteen muutokseen. Hyvinvointitappio on taloudellisen tehokkuuden menetystä, joka aiheutuu kun hyödykkeen tasapainoa ei saavuteta markkinalla eli toisin sanoen hyödykkeen tasapainohintaa ja tasapainomäärää ei saavuteta kysynnän ja tarjonnan leikkauspisteessä. Hyvinvointitappioita syntyy erityisesti veroista, tuista ja hintasääntelystä. Hyvinvointitappioita voi syntyä myös monopoleista.
Hyvinvointitappio on sitä suurempi mitä enemmän kysyntä ja tarjonta muuttuvat verrattuna tasapainotilaan. Suuren hintajouston hyödykkeiden aiheuttama hyvinvointitappio on suurempi kuin pienen hintajouston hyödykkeiden. Hyvinvointitappio voidaan jakaa tuottajan ja kuluttajan hyvinvointitappioihin.
Niin sanotuilla neutraaleilla veroilla tarkoitetaan veroja, joiden aiheuttamat hyvinvointitappiot ovat olemattomia tai hyvin pieniä. Ainoa täysin neutraali vero on könttäsummavero. Poliittisista syistä tällaista veroa ei kuitenkaan suosita. Ramseyn sääntö kannustaa asettamaan korkean veron välttämättömyyshyödykkeille kuten elintarvikkeille ja matalan veron ylellisyyshyödykkeille.
Arvonlisävero aiheuttaa hyvinvointitappiota, sillä verotettujen hyödykkeiden tasapaino saavutetaan korkeammalla hinnalla ja pienemmällä määrällä verrattuna arvonlisäverottomaan hintaan. Verottamalla hyödykkeitä, joiden kysyntä on vain vähän joustavaa tai joustamatonta, verotus aiheuttaa pienemmän hyvinvointitappion. Tällaisia hyödykkeitä ovat esimerkiksi elintarvikkeet, joita kaikki tarvitsevat.
Auton hankintahintaa nostava autovero aiheuttaa hyvinvointitappiota. Auton hintajousto on kohtalaisen suuri ja hyvinvointitappio on suurempi kuin pienemmän hintajouston hyödykkeissä.
Muuttamisen verottaminen varainsiirtoverolla aiheuttaa kansainvälisten tutkimusten mukaan merkittäviä hyvinvointitappioita. Hyvinvointitappiolla tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että ihmiset asuvat tarpeisiinsa nähden epäsopivissa asunnoissa, koska vero estää asunnon vaihtamista sopivaan. Tutkimuksin on todettu, että varainsiirtovero vähentää muuttoalttiutta.
Hyvinvointitappioita liittyy myös vähimmäispalkkoihin.
Vuokrasääntely aiheuttaa hyvinvointitappioita.
Prix Europa
Prix Europa on Saksassa vuosittain järjestettävä media-alan festivaali ja kilpailu, jossa jaetaan samannimisiä palkintoja parhaille televisio-, radio- ja verkkosisältötuotannoille. Festivaali pidetään lokakuun kolmannella viikolla Berliinissä ja Potsdamissa ja sen isäntänä toimii radio- ja televisioyhtiö Rundfunk Berlin-Brandenburg (RBB).
Festivaalin kilpailusarjoissa jaetaan vuosittain 13 kuvanveistäjä Anthon Hoornwegin suunnittelemaa Minotaurus-härän päätä esittävää palkintoveistosta ja niiden ohessa 6 000 euron rahapalkintoja.
Vuonna 2014 tapahtuman esivalintatuomaristo sai arvioitavakseen 650 tuotantoa 35 maasta. Kilpailuun valittiin 210 tuotantoa.
Vuonna 1997 kaksi kilpailua päätettiin yhdistää: vuodesta 1969 järjestetty Prix Futura Berlin ja vuonna 1987 aloitettu Prix Europa. Jälkimmäinen otettiin myös uuden kilpailun nimeksi.
Prix Europan perustivat 1987 Euroopan neuvosto ja Euroopan Kulttuurisäätiö. Nyt festivaalin järjestäjätahoja on noin 25 ja niihin kuuluvat Euroopan parlamentti, Euroopan yleisradiounioni (EBU), Euroopan televisiokulttuurin allianssi (EATC) sekä monet eurooppalaiset yleisradioyhtiöt kuten Yleisradio sekä Ruotsin SR ja SVT.
Kilpailun televisiosarjoja ovat fiktio, dokumentit ja ajankohtaisohjelmat sekä radiosarjoja kuunnelmat, featuret ja musiikkiohjelmat. Vuonna 2000 alankomaalainen monikulttuurisuutta televisio-ohjelmissa edistävä Prix Iris -kilpailu liitettiin Prix Europaan nimellä "Prix Europa Iris". Vuonna 2001 kilpailuohjelmaan otettiin mukaan uusmedian kilpailusarja "Prix Europa Exploration".
Yleisradion on voittanut kuunnelmillaan useita Prix Europa -tunnustuksia, kuten "Pimeän nimi" vuonna 2014, "Wunderbar" vuonna 2013 ja "Varjoinen talo" vuonna 2010.
Cupid’s Chokehold
Cupid’s Chokehold on Gym Class Heroesin esittämä kappale, jolla myös vierailee Patrick Stump yhtyeestä Fall Out Boy. Laulu sisältää voimakkaasti samanlaisuuksia sekä musiikillisesti että sanoituksellisesti laulaja-lauluntekijä Supertrampin menestyskappaleesta ”Breakfast in America”. Kappale saavutti Billboard Hot 100 ja Billboard Pop 100-listalla 4.- sekä Britannian ja Kanadan singlelistalla 3. sijan. Kappale julkaistiin alun perin vuonna 2005 albumilta The Papercut Chronicles ja uudelleennauhoitettiin heidän As Cruel as School Children-albumille (joka uudelleenjulkaistiin 4. marraskuuta 2006). Kappaleesta on olemassa kaksi musiikkivideota. Molemmille yksi versio. Uudemmalla versiolla nainen laulaa taustalla sanoja, joita ei ole kappaleen alkuperäisessä versiossa. Kappale on esitetty livenä Discover and Downloadissa ja Total Request Livessä.
Kappaleesta on kehitetty muutamia erilaisia versioita. Tunnetuin niistä sisältää hitaan tempon ja naisen esittämät taustavokaalit kun taas toisella on nopeampi tempo ja Patrick Stump esittää taustavokaalit Ookla the Mok-yhtyeen jäsenen Rand Bellavian kanssa.
Kappale voitti ASCAP-palkinnon 9. huhtikuuta 2008 oltuaan yksi soitetuimmista kappaleista ASCAP:n vuoden 2006 neljänneltä kvartaalilta vuoden 2007 neljännelle kvartaalille.
Syyskuuhun 2011 mennessä kappaletta oltiin ladattu digitaalisesti 1 936 000 kopiota.
Marcelo Gallardo
Marcelo Daniel Gallardo (s. 18. tammikuuta 1976 Merlo, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa päätyttyä Gallardo on toiminut valmentajana.
Gallardo pelasi pääsarjatasolla argentiinalaisessa River Platessa, ranskalaisissa Monacossa ja PSG:ssä, yhdysvaltalaisessa D.C. Unitedissa ja uruguaylaisessa Nacionalissa. Suurimman osan urastaan hän pelasi River Platessa, jota hän edusti 13:na kautena ja jossa hän voitti viisi mestaruutta. Mestaruuden Gallardo voitti myös Ranskassa (Monaco 1999–2000) ja Uruguayssa (Nacional 2010–2011).
Argentiinan A-maajoukkueessa Gallardo pelasi 44 ottelua ja teki 13 maalia vuosina 1994–2003. Hän oli mukana MM-kisoissa 1998 ja 2002. Gallardo oli myös saavuttamassa olympiahopeaa Atlantassa 1996.
Girlfriend (Avril Lavignen kappale)
Girlfriend on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Avril Lavignen kappale. Sen sanoitti Lavigne hänen tuottajansa Dr. Luken kanssa Lavignen kolmannelle, The Best Damn Thing-studioalbumille. "Girlfriend" julkaisivat Columbia ja RCA Records albumin johdantosinglenä 27. helmikuuta 2007. Sanoituksellisesti kappale kertoo sen esittäjän ihastumisesta johonkin, joka on jo parisuhteessa, julistaen että hänen pitäisi olla tämän tyttöystävä. Kappale sisältää samanlaisuuksia Toni Basilin vuonna 1982 julkaistun "Mickeyn" ja The Rubinoosin vuonna 1979 julkaistun "I Wanna Be Your Boyfriendin" kanssa. Kappaleen "I Wanna Be Your Boyfriend" sanoittajat haastoivat Lavignen ja Dr. Luken oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksesta. Myöhemmin syytteet kuitenkin hylättiin.
"Girlfriend" sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen mukaantempaavuutta. Kappale oli maailmanlaajuinen menestys, saavuttaen listan kärjen kahdeksassa eri valtiossa, mukaan lukien Australiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se myös sijoittui monissa muissa valtioissa kymmenen parhaan joukkoon. The Malloysin ohjaamalla musiikkivideolla Lavigne esiintyy kolmessa eri alter-egossaan, joista jokaisessa hän taistelee saman tyypin itselleen saamisesta. Kappaleesta julkaistiin vuonna 2007 virallinen remix-versio, jolla esiintyy myös yhdysvaltalainen räppäri Lil Mama. Lavigne on esittänyt kappaleen livenä lukuisia kertoja, kuten vuoden 2007 MuchMusic Video Awardsissa, vuoden 2007 Teen Choice Awadsissa sekä vuoden 2008 Juno Awardsissa.
Kappaleen menestys muodostitukipilarin popmusiikille 2000-luvun lopun ajaksi. "Girlfriend" on palkittu tuplaplatinalla Australiassa ja Yhdysvalloissa. Se oli vuoden 2007 myydyin kappale yli 7,3 miljoonan kopion maailmanlaajuisella myynnillä. Vuonna 2008 kappaleen musiikkivideosta tuli sen ajan katsotuin video YouTubessa ja se oli sivuston ensimmäinen video, joka saavutti yli 100 miljoonaa näyttökertaa. Rolling Stone listasi kappaleen 37. sijalle heidän "Top 100 Songs of 2007"-listalla. Kappaleesta julkaistiin muutamia versioita kertosäkeellä, joka on laulettu muutamilla kielillä. Vuonna 2010 kappale nimettiin Billboard Hot 100-listan 94:ksi menestyneimmäksi kappaleeksi 2000-luvulla. Allmusic korosti kappaletta yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä punk-pop-kappaleista.
Haamu ja Hassun Pekka
Haamu ja Hassun Pekka on vuonna 1980 ilmestynyt suomalainen lastenkirja, jonka on kirjoittanut Pirkko Huhtanen ja kuvittanut Urpo Huhtanen.
Pekka Hassu joutuu naurunalaiseksi sukunimensä vuoksi ensimmäisenä koulupäivänään.
Ihmisiä muuttaa pois kylästä jatkuvasti yhä enemmän, ja kylän pieni koulu saatettaisiin jopa sulkea. Pekka murehtii yksikseen ja tapaa Fabian Kammosen, kummituksen, joka kertoo Pekalle, että myös kummituksilla on ongelmia; kukaan ei ole pitkään aikaan pelännyt haamuja, ja niiden arvostus on romahtanut.
Thomas Sheridan
Thomas Sheridan (1719 Dublin – 14. elokuuta 1788 Margate, Englanti) oli irlantilainen näyttelijä ja opettaja. Lisäksi hän kirjoitti lukuisia puhetaitoon liittyviä teoksia, kuten "Lectures on Elocution".
Thomas Sheridanin vanhemmat olivat Thomas Sheridan (1687–1738) ja Elizabeth Macfadden. Hän opiskeli lontoolaisessa Westminster Schoolissa 1732–1733, mutta joutui vaihtamaan koulua talousvaikeuksien takia. Hän suoritti opintonsa loppuun dublinilaisessa Trinity Collegessa.
Opiskeluaikanaan Sheridan kirjoitti farssin "The Brave Irishman or Captain O'Blunder", joka sai ensiesityksensä 1738. Hän debytoi näyttämöllä Smock Alley -teatterissa 1743: hänellä oli nimiosa William Shakespearen näytelmässä "Rikhard III". Sheridanista tuli yksi aikansa kuuluisimmista irlantilaisnäyttelijöistä ja häntä verrattiin usein David Garrickiin. Hänestä tuli sittemmin teatterinjohtaja.
Vuonna 1758 Sheridan perheineen muutti pysyvästi Englantiin, missä hän työskenteli opettajana. Vuonna 1762 hän julkaisi teoksen "Lectures on Elocution", jota seurasivat teokset "A Plan of Education" (1769), "Lectures on the Art of Reading" (1775), ja "A General Dictionary of the English Language" (1780).
Thomas Sheridan avioitui vuonna 1747 Frances Chamberlainen kanssa. Hänen poikansa Richard Brinsley Sheridan oli tunnettu näytelmäkirjailija; myös hänen tyttärensä Alicia kirjoitti näytelmiä.
Autismikirjon häiriö
Autismikirjon häiriö (autism spectrum disorder, ASD) on Amerikan psykiatrisen yhdistyksen julkaiseman mielenterveyden häiriöiden DSM-5-käsikirjan sisältämä hermoston kehityksen häiriöiden (engl. "neurodevelopmental disorders") luokkaan kuuluva diagnoosinimeke, joka korvaa luokituksen aiemmassa versiossa käytetyt laaja-alaisten kehityshäiriöiden erillisdiagnoosit Aspergerin syndrooma, autistinen häiriö (299.00 Autistic Disorder) ja tarkemmin määrittelemätön laaja-alainen kehityshäiriö (PDD-NOS).
Diagnoosiuudistus tuotti kolmiportaisen diagnostisen järjestelmän, joka sopii kaikkien autismityyppistä käyttäytymispiirteistöä ilmentävien henkilöiden diagnosointiin riippumatta heidän iästään tai älyllisestä kehitystasostaan. Diagnoosiuudistuksen taustalla on autismintutkijoiden valtaosan omaksuma näkemys, että eri asteista autismityyppistä käyttäytymispiirteistöä ilmentävien henkilöiden vaikeuksien aiheuttaja olisi jokin sama, toistaiseksi tarkemmin tunnistamaton, mahdollisesti geneettinen poikkeavuus. Uudistuksen tarkoituksena oli myös poistaa diagnostinen sekaannus, joka johtui siitä, että PDD-NOS-diagnoosinimekkeen käyttö oli alkanut levitä yli virallisen käyttöaiheensa lääkäreiden alkaessa antaa sitä Asperger- ja autismidiagnoosien sijaan. Autismikirjon häiriö -diagnoosi on jaettu oireiden vakavuuden perusteella kolmeen eri vaikeusasteeseen. PDD-NOS-diagnosoidut henkilöt ja Aspergerit sijoittuvat tyypillisesti asteille 1 ja 2 ja DSM-IV:n mukaisen autistisen häiriön kriteerit toteuttaneet asteille 2 ja 3.
Kriteeristöön tehtiin diagnoosiuudistuksessa myös aistimisen ali- ja yliherkkyyksiä koskeva lisäys sekä poistettiin DSM-luokituksessa olleet sekaannusta aiheuttaneet erotusdiagnostiset määräykset. Esimerkiksi PDD-NOS-diagnoosia ei voinut aiemmin antaa henkilöille, joilla on ADHD eikä Asperger-diagnoosia voinut antaa henkilöille, joilla on diagnosoitavissa skitsofenia.
Koska DSM-IV:n mukainen Aspergerin syndrooma ei erotu selkeästi autistisesta häiriöstä, se poistettiin amerikkalaisesta mielenterveyden häiriöiden luokituksesta. DSM-5:ssä kuitenkin todetaan, että häiriöluokituksen aiemman version mukaisesti luotettavasti Aspergerin syndrooman tai muun laaja-alaisen kehityshäiriön diagnoosin saaneille tulisi pääsääntöisesti antaa diagnoosiksi autismikirjon häiriö. Maennerin ja kumppaneiden toteuttamassa tutkimuksessa on kuitenkin arvioitu, että uusien kriteerien perusteella joka neljäs normaaliälyinen aiemman kriteeristön perusteella diagnosoitu olisi jäänyt ilman diagnoosia, jos diagnoosi olisi tehty uudistuksen jälkeen. Sen sijaan kehitysvammaisista joka seitsemäs olisi jäänyt ilman autisminkirjoon sisältyvää diagnoosia. Samassa tutkimuksessa todettiin myös, että noin puoli "promillea" aiemmin ilman laaja-alaisen kehityshäiriön diagnoosia jääneistä nyt saisi uuden autismikirjon häiriö -diagnoosin. Tiivistetysti sanottuna siis uusien kriteerien käyttöönoton myötä autisminkirjon häiriöiden diagnostiset kriteerit pääosin sekä tiukentuvat että painottuvat kehitysvammaisuuden, siis Kannerin autismin suuntaan.
Kyle Casciaro
Kyle Casciaro (s. 2. joulukuuta 1987 Gibraltar) on gibraltarilainen jalkapalloilija, joka edustaa Gibraltar Football Leaguessa pelaavaa Lincoln Red Imps FC:tä. Casciaron pelipaikka on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Gibraltarin jalkapallomaajoukkueeseen. Casciaro on edustanut Lincolnia seuratasolla vuodesta 2010 asti. Kesällä 2014 hän pelasi seuran kanssa Mestareiden liigan karsintakierroksen ensimmäisessä vaiheessa. Maajoukkueessa Casciaro debytoi marraskuussa 2013 Slovakiaa vastaan Gibraltarin ensimmäisessä ottelussa Euroopan jalkapalloliitton UEFA:n jäsenenä. Avausmaalinsa maajoukkueessa Casciaro teki kesäkuussa 2014 Maltaa vastaan harjoitusottelussa. Tuo maali takasi Gibraltarille historian ensimmäisen virallisen voiton 1-0-lukemin. Siviilissä Casciaro työskentelee laivanvarustajana.
Sanghan
Sanghan (myös "Sanghai", "Sangha") on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sangha Ogol Leye sijaitsee Bandiagaran kalliorinteellä 42 kilometriä Bandiagarasta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 32 500 asukasta (vuonna 2009).
Sanghan kunta rajoittuu etelässä Bandiagaran piirin Péloun ja Douroun, lännessä Wadouban ja Dandolin, pohjoisessa Ondougoun ja Koron piirin Bamban sekä idässä Koron piirin Diankaboun ja Madougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 56 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, pavut, okra, seesami, fonio, pullokurpitsa ja teehibiskus. Lisäksi kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Sanghaan on maantieyhteys Bandiagarasta. Palveluihin kuuluu 15 alakoulua ja kaksi yläkoulua.
Sangha ja sen lähiseudun dogonikylät ovat Bandiagaran kalliorinteen suosituin turistikohde. Kylässä on majoitus- ja muita matkailupalveluja.
Edson Lemaire
Edson Lemaire (s. 31. lokakuuta 1990 Papeete) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Dragonia. Oikeajalkaisen Lemairen pelipaikka on oikea laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. Lemaire on 179 cm.
Lemaire edusti tahitilaista AS Vairaota vuodet 2009-2012. Vuonna 2012 hän siirtyi yhteen maan suurseuroista AS Dragoniin. Dragonin paidassa Lemaire on pelannut OFC Champions League.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Lemaire debytoi kesken vuoden 2012 Oseanian-mestaruusturnauksen Vanuatua vastaan. Tahiti voitti Oseanian mestaruuden tuolloin ja pääsi pelaamaan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Cupissa Lemaire pelasi Tahitin kaikissa kolmessa ottelussa, joista yhdessä, Espanjaa vastaan, hän oli avauksessa. Tahiti hävisi kaikki kolme otteluaan murskalukemin.
Métoumou
Métoumou on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Damada (Mory) sijaitsee Dogonin ylängön koillisreunalla 73 kilometriä Bandiagarasta koilliseen. Kunnassa on 14 000 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Métoumoun kunnan pinta-ala on 200 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bandiagaran piirin Diamnatin ja etelässä Ondougoun, idässä Koron piirin Kassan ja Bamban sekä pohjoisessa Douentzan piirin Tédjén ja Dianwélin kuntiin.
Pinnanmuodostusta leimaavat kalliorinteet ja laaksot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 23 kylää ja kaksi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä muslimeiksi kääntyneitä dogoneja.
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Liikennevälineitä ovat moottori- ja polkupyörät ja kuorma-autot. 73 kilometrin matka keskuskylästä Bandiagaraan kestää viisi tuntia.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio ja durra. Lisäksi viljellään maapapua, lehmänpapua, seesamia, hibiskusta, maapähkinää, riisiä ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, muutamat hevoset ja kamelit sekä siipikarja. Moryssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 13 alakoulua, yläkoulu, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), kaksi lukutaitokeskusta ja neljä koraanikoulua. Damadassa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja yhden porakaivon. Lisäksi on joukko kauppoja, hirssimylly ja viljavarasto.
Mahdollisina matkailukohteina mainitaan Barguén, Yandakoun, Dalékandan ja Moryn kylät. Mitään varsinaisia matkailupalveluita ei kuitenkaan ole.
Dogani Béré
Dogani Béré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängön pohjoisreunalla 94 kilometriä Bandiagarasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 400 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Dogani Bérén kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Borkon, idässä Diamnatin, etelässä Kendén ja lännessä Kendién kuntiin.
Maisemaa leimaavat hiekkainen ylätasanko ja eroosion kuluttamat kalliorinteet. Kasvillisuus on etupäässä savannia ja aroa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu viisi kylää: Dogani, Gobina, Koundé, Menthy ja Sirou. Asukkaista valtaosa on dogoneja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tärkein reitti johtaa Kendiéen. Liikennevälineitä ovat hevoskärryt, polkupyörät ja moottoripyörät.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Niiden ohella kasvatetaan maapapua, seesamia, fonioa, hibiskusta, lehmänpapua ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii viisi alakoulua ja yläkoulu. Dogani-Béréssä on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat muutama kauppa, tori, karjan rokotuspiste ja viljavarasto.
Matkailu kuntaan on vähäistä eikä majoituspalveluja juurikaan ole.
Kendé
Kendé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä 67 kilometriä Bandiagarasta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 3 700 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Kendén kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Dogani Bérén, idässä Diamnatin ja Ségué Irén sekä etelässä ja lännessä Kendién kuntiin.
Maisemaa leimaavat hiekkainen ylätasanko ja kalliorinteet. Kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta kärsinyt kasvillisuus koostuu heinäkasveista ja matalista puista. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Keskuskylän jälkeen toiseksi suurin on 1 100 asukkaan Dantiandé. Asukkaista 95 % on dogoneja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Liikennevälineitä ovat mopot, polkupyörät ja hevoskärryt.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hissi, maissi ja lehmänpapu. Niiden ohella kasvatetaan hibiskusta, okraa, chiliä, sipulia ja tarhapapua. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, pienimuotoista metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii kolme alakoulua ja yläkoulu. Terveyspalvelut sijaitsevat Kendiéssä. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaan. Muita palveluja ovat kaksi torialuetta, muutama kauppa, bensiinin myyntipiste ja hirssimylly.
Matkailu kuntaan on hyvin vähäistä eikä matkailupalveluita ole.
Soroly
Soroly ("Soroli") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä 17 kilometriä Bandiagarasta koilliseen. Kunnassa on 7 300 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Sorolyn kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Kendién, idässä Wadouban, etelässä Dandolin ja lännessä Doucoumbon kuntiin.
Maisemaa leimaavat kalliorinteet, laaksot ja tasangot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää ja viisi pikkukylää. Niistä suurin on 1 800 asukkaan Bendiedy. Asukkaista valtaosa on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu jonkin verran fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Liikennevälineitä ovat moottoripyörät ja hevoskärryt.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja hiiltä sekä harjoitetaan hyvin pienimuotoista keräilyä ja metsästystä. Kaupankäynti suuntautuu Bandiagaraan.
Kunnassa toimii kolme alakoulua, yläkoulu sekä kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Bendjélissä on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita.
Sorolyssa toimii Unescon tuella rakennettu museo. Matkailu kuntaan on vähäistä eikä mitään majoituspalveluja ole.
Punalinnaorneero
Punalinnaorneero ("Pseudoseisura cristata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Punalinnaorneeroa tavataan laajalla alueella Brasilian itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruostelinnaorneero
Ruostelinnaorneero ("Pseudoseisura unirufa") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruostelinnaorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasilian lounaisosissa ja Pohjois-Paraguayssa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Klaus Oesch
Klaus Oesch [öš] (s. Helsinki) on suomalainen tietokirjailija, tietotekniikan tutkija ja konsultti. Hän tuli tunnetuksi 1990-luvun alussa yhtenä World Wide Webin esiasteen hypermedian ensimmäisistä puolestapuhujista.
Oesch on suorittanut valtiotieteiden maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja väitellyt 2007 filosofian tohtoriksi Tampereen yliopistossa aiheenaan tietoajan toimintakäytännöt.
Klaus Oesch työskentelee nykyisin yrityksessään Konsultointi Futuria Oy. Oeschin aiempia työnantajia ja yrityksiä ovat olleet muun muassa Apple, Espoon taide-ja tiedekeskus, Sansibar Oy ja Ajatusmaailma Oy.
Oesch toimi vetäjänä Tekesin vuorovaikutteisen tietotekniikan Fenix-teknologiaohjelmassa vuosina 2003–2007. Siinä painopistealueina olivat muun muassa semanttisen webin kehitys, digitaalisen median ja tietoverkkojen palvelut sekä yhteisölliset peli- ja edutainment-tekniikkaan perustuvat järjestelmät.
Klaus Oeschin isoisä oli kenraaliluutnantti Karl Lennart Oesch (1892–1978).
Ruskolinnaorneero
Ruskolinnaorneero ("Pseudoseisura lophotes") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskolinnaorneeroa tavataan laajalla alueella Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hietalinnaorneero
Hietalinnaorneero, aikaisemmalta nimeltään valkokurkkukatsalotti ("Pseudoseisura gutturalis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se rakentaa suuren pesän, vaikka lintu itse on vain 20-senttinen. Hietalinnaorneeron pesäonkaloon mahtuisi kalkkuna, ja pesän kupukaton sanotaan kestävän sen päällä seisovan ihmisen.
Hietalinnaorneeroa tavataan Argentiinassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltaviiksiorneero
Keltaviiksiorneero ("Pseudocolaptes lawrencii") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltaviiksiorneeroa tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa ja Costa Ricassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Clojure
Clojure on funktionaalinen Lisp-murre. Rich Hickey julkaisi Clojuren ensimmäisen version vuonna 2007. Clojure on ensisijaisesti toteutettu Java-virtuaalikoneen päälle. Muita tuettuja alustoja ovat Microsoftin CLR sekä JavaScript.
Clojure on moderni Lisp-murre, joka painottaa funktionaalista ohjelmointityyliä. Clojuressa keskeisessä asemassa on identiteetin käsite ja sen yhteys arvoihin ja tilaan.
Clojuren merkittävä yksilöivä piirre Lisp-murteiden joukossa on sen tiivis symbioosi toteutusalustansa kanssa. Clojuren JVM-toteutus mahdollistaa olemassa olevan Java-koodin kutsumisen suoraan Clojure-koodista. Clojure-koodi käännetään Javan tavukoodiksi.
ClojureScript on Clojuren toteutus JavaScriptin päälle Google Closure Compiler -kääntäjää hyödyntäen. ClojureScript-koodi käännetään JavaScriptiksi, jota voidaan ajaa selainympäristöissä.
Nimi Clojure viittaa sulkeumaan.
Yaot (Aasia)
Yaot tai yaout ovat yksi Kiinan virallisesti tunnustamista 55:stä vähemmistökansallisuudesta. Heitä on arviolta noin 2,4 miljoonaa ja suurin osa heistä asuu Guangxin provinssissa. Pienempiä ryhmiä löytyy myös Hunanista, Guangdongista, Jiangxissa, Guizhoussa ja Yunnanissa. Hainanin saarella asuvia yaoita kutsutaan usein virheellisesti miaoiksi. Kiinan ulkopuolella yaoita asuu myös Vietnamissa, Laosissa ja Thaimaassa. Yaot puhuvat yaokieliä, joihin kuuluu useita eri toisistaan eroavia kieliä. Yaot tunnetaan myös arviolta 300:lla muulla nimellä, joita ovat muun muassa "lu mien", "kim mien", "kim mun", "lingnan yao", "man" ja "yu mien". Yaoiden asema yhtenä etnisenä ryhmänä on ollut kiistanalainen, ja jotkut jakavatkin heidän alaryhmänsä erillisiksi etnisiksi ryhmikseen.
Yaoiden perimätiedon mukaan he polveutuvat viisivärisestä koirasta nimeltä "P'an Hu", joka toi Kiinan keisarille hänen poliittisen kilpailijansa irtileikatun pään tehden näin vaivalloisen sotilaallisen hyökkäyksen tarpeettomaksi. Kiinalaisten historioitsijoiden ja arkeologien mukaan yaot muodostuivat kuitenkin Tang-dynastian valtakaudella han-kiinalaisten, zhuangien, dongien ja miaojen sekoittuessa keskenään. Han-dynastian ajan virkamiehet kutsuivat heitä nimellä "Mo Yao". Nimityksellä tarkoitettiin alun perin sitä, että yaot oli vapautettu veroista, joita kerättiin han-kiinalaisilta siirtolaisilta. Myöhemmin yaot ottivat "yao"-etonyymin itsestään. Osa yaoista pakeni kiinalaisvallan alta Vietnamin pohjoisosiin, Laosiin ja Thaimaan Nanin ja Chiang Rain provinsseihin.
Yaokielet koostuvat kolmesta eri pääkielestä. Niistä myen on suurin, ja sitä puhuu noin 44 prosenttia yaoista. Punua puhuu noin kolmannes yaoista. Jotkut kielitieteilijät pitävät sitä miaon sukulaiskielenä. Noin 25 000 yaota puhuu lakkayan kieltä, jonka jotkut kielitieteilijät lukevat tiibetiläisiin kieliin. Kielet voidaan edelleen jakaa eri murteisiin, joiden puhujat eivät aina edes ymmärrä toisiaan. Noin viidennes yaoista osaa myös muita kieliä, kuten zhuangia, dongia, miaoa tai kiinaa.
Yaot ovat olleet jo pitkään paikalleen asettuneita viljelijöitä. Viljeltyihin kasveihin ja viljelytapoihin vaikuttivat suuresti yaoiden zhuangi- ja han-kiinalaiset naapurit. Paikoittain myös metsänhoito, metsästys ja keräily ovat toimineet pääelinkeinoina. Osa yaoista harjoitti kaskiviljelystä nykypäiviin saakka. Yaot jakaantuvat isä-linjaisiin klaaneihin, jotka voidaan edelleen jakaa pienempiin perimmyyden kautta määräytyviin yksiköihin. Yaoiden uskontoon on vaikuttanut eniten han-kiinalaisten taoismi.
Grand Morbid Funeral
Grand Morbid Funeral on ruotsalaisen death metal -yhtye Bloodbathin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 17. marraskuuta 2014. Albumi on ensimmäinen, jolla laulaa Paradise Lost yhtyeestä tuttu Nick Holmes.
Kappaleesta "Church of Vastitas" kuvattiin musiikkivideo. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 31.
Alejandro Bedoya
Alejandro Bedoya (s. 29. huhtikuuta 1987 Englewood) on kolumbialaiset sukujuuret omaava yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa FC Nantesia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Bedoya on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa.
Bedoya siirtyi tammikuussa 2009 yliopistonsa Boston Collegen joukkueesta Ruotsin pääsarjan Allsvenskanin Örebro SK:hon. Debyytti Allsvenskanissa tapahtui saman vuoden huhtikuussa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Skotlannin valioliigan Rangers FC:hen. Bedoya edusti seuraa kauden 2011–2012, mutta siirtyi kesällä 2012 takaisin Allsvenskaniin ja Helsingborgs IF:n riveihin Rangersin ajauduttua konkurssiin ja pudottua alasarjoihin. Kaudella 2012–2013 Bedoya pelasi seuran kanssa Eurooppa-liigaa.
Kauden päätyttyä Bedoya siirtyi Ranskan Ligue 1:hen nousseeseen FC Nantesiin. Hän debytoi liigassa elokuussa 2013 PSG:tä vastaan. Kaudella 2013–2014 hän teki 31 ottelussa viisi maalia ja kaudella 2014–2015 28 ottelussa kolme maalia.
Bedoya debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2010 Hondurasia vastaan. Hän ei kuitenkaan kuulunut päävalmentaja Bob Bradleyn miehistöön saman vuoden MM-kisoissa. Hän oli mukana sekä vuoden 2011 Gold Cupissa, josta tuli hopeaa, että mestaruuteen päättyneessä vuoden 2013 Gold Cupissa. Avausmaalinsa maajoukkueessa Bedoya teki heinäkuussa 2013 Guatemalan verkkoon. Hän kuului päävalmentaja Jürgen Klinsmannin miehistöön myös vuoden 2014 MM-kisoissa, joissa Bedoya pelasi jokaisessa Yhdysvaltain neljästä pelistä, kun joukkue selviytyi 16 parhaan joukkoon. Vuoden 2015 Gold Cupissa Bedoya pelasi kolmessa ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Maajoukkuetasolla
Ivalon pyhän Nikolaoksen kirkko
Ivalon pyhän Nikolaoksen kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Inarissa. Rukoushuone vihittiin käyttöön vuonna 1960 ja siitä tuli kirkko vuonna 1994.
Fiat CR.32
Fiat CR.32 on italialainen kaksitasoinen hävittäjälentokone. Suunnittelija oli Celestino Rosatelli. Sen ensilento oli 28. huhtikuuta 1933, ja ensimmäiset tuotantotilaukset saapuivat maaliskuussa 1934. Fiat CR.30:sta paranneltu konetyyppi taisteli Espanjan sisällissodassa ja 1930-luvulla kiinalaisten lentäjien käytössä Kiinan-Japanin sodassa. Kone toimi menestyneesti kummassakin. Konetyypin eri versioita valmistettiin 1 212 koneyksilöä.
Fiat CR.32:sta kehiteltiin parannusversioita ("bis, ter ja quater") ja sitä myytiin muiden mainittujen ohella Venezuelaan ja Paraguayhin sekä Itävaltaan 45 koneyksilöä vuonna 1936. Joissain muunnoksissa käytettiin tähtimoottoria, kuten osassa Unkarin käyttämissä CR.32-koneista. Niiden Gnome-Rhone 14Mars-moottorit olivat 750 hv tehoiset, mikä nosti huippunopeuden 420 km/h:iin. Toimitusongelmien vuoksi osa koneista jäi kuitenkin päivittämättä tähän moottorityyppiin. Konetyyppiä käytettiin taistelutoimissa alussa mainittujen sotien ohella myös toisessa maailmansodassa. Kone oli jo tuolloin kevyine aseistuksineen ja kiinteine muotosuojallisine laskutelineineen alitehoinen ja vanhentunut. Hyvä ohjattavuus ja liikkumiskyky tekivät siitä kuitenkin taitolentokoneen ja käyttökelpoisen lentokoulutuskoneen pitkäksi aikaa.
Viimeiset koneet poistettiin käytöstä kirjalähteen mukaan Espanjassa vuonna 1953, jolloin vuonna 1938 lisenssillä valmistetut CR.32:t olivat käytössä koulutuslentokoneena. Konetyypin edeltäjä sekä seuraaja olivat nekin Celestino Rosatellin suunnittelemia, ne olivat Fiat CR.20 ja Fiat CR.42.
Konetyypin aseistuksena oli kaksi 7,7 millimetrin Vickers-tyyppistä konekivääriä, joiden valmistaja oli Breda-SAFAT. Myöhemmissä versioissa saattoi olla kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä. Sijoitus oli kiinteästi eteenpäin läpi potkurinkehän ampuva ja rungon yläosassa olevina.
Matoetana
Matoetana ("Boettgerilla pallens") on pieneen matoetanoiden heimoon kuuluva kotilolaji. Suomessa sitä tavataan ainoastaan kasvihuoneissa.
Laji on venyneenä muodoltaan hyvin matomainen sillä se voi olla jopa 5 cm pitkä mutta vain muutaman millimetrin levyinen. Kokoon vetäytyneenä muoto muistuttaa enemmän tyypillistä etanaa. Iho on läpikuultava, kellertävä tai vaaleanharmaa, mutta pää ja selkäpuoli ovat usein sinertävät. Nuoret yksilöt ovat hyvin vaaleita. Ihon nystyt ovat hyvin litteitä. Selän selvästi erottuva harjanne ulottuu eläimen peräpään kärjestä kilven teräväkulmaiseen takareunaan. Hengitysaukko on kilven keskiosassa oikealla kyljellä. Antura on vaalea ja eläimen erittämä lima kirkasta.
Matoetana on alkujaan Kaukasukselta, mutta levinnyt viimeisen sadan vuoden aikana nopeasti lähes koko Eurooppaan. Lisäksi se esiintyy paikoittaisena Keski-Aasiassa ja vieraslajina Brittiläisen Kolumbian alueella Kanadassa sekä Etelä-Amerikassa Kolumbiassa. Suomessa matoetanan ainoa esiintymä on Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan kasvihuoneessa.
Matoetana elää lähinnä maan alla ja kykenee kaivautumaan jopa 60 cm syvyyteen, mutta oleskelee enimmäkseen melko lähellä maanpintaa. Se osaa myös hyödyntää kastematojen tekemiä käytäviä. Laji käyttää ravinnokseen maatuvaa kasviainesta, kasvien juuria ja sieniä, mutta myös kastematojen ulosteita, muiden kotiloiden munia ja joskus eläinten raatoja. Ruokaillessaan etana näykkii vain muutaman suupalan ja jatkaa sitten matkaansa.
Matoetana parittelee ja munii loppukesän ja syksyn aikana. Kukin yksilö munii 1–6 munan ryhmiä muutaman kymmenen senttimetrin syvyyteen maan alle. Eläin kuolee melko pian munimisen jälkeen.
Vahingoittaessaan kasvien juuria matoetana saattaa muodostua tuholaiseksi.
Saint-Gervais
Saint-Gervais on usean paikan nimi. Paikat ovat saanet nimensä Pyhän Gervasiuksen mukaan. Paikkoja ovat muun muassa:
Ulama
Ulama (arab. علماء‎, 'uskonoppineet') on islamilaisten uskonoppineiden luokka. Heidän joukostaan tulevat islamilaisen yhteisön uskonnolliset johtajat: teologit ("mutakallimit"), kanoniset laintulkitsijat ("muftit"), tuomarit ("qadit"), yliopisto-opettajat sekä valtion korkeat uskonnolliset virkamiehet. Islamissa ei ole varsinaista papistoa, mutta ulama on toiminut papistoa vastaavassa roolissa. Suppeassa merkityksessään ulama on muslimimaan hallinnossa toimivien oppineiden neuvosto.
Islamilaiset uskonoppineet opiskelevat madrasakoulussa Koraania, tafsiria, haditheja ja fiqhia. Saavutettuaan pätevyyden he jatkavat opettajina, saarnaajina, tai valtiolla "qadeina" tai "mufteina". Muftit ovat ulaman arvostettuja jäseniä, joilla on oikeus antaa fatwoja, uskonnolliseen lakiin pohjautuvia lausumia tai tuomioita, ja joskus kumota imaamin päätös. Qadit ovat šarialain tuomareita. Imaamit ovat yhteisönsä uskonnollisia johtajia, jotka vastaavat uskonnollisista toimituksista kuten saarnoista.
Uskonoppineisto vaikuttaa tavallisen muslimin elämään monin tavoin. Uskonoppineet toimittavat avioliittoon vihkimisen, avioeron, perimysasiat sekä muut lakiasiat ja rituaalit, ja neuvovat jokapäiväisissä asioissa. Lapset oppivat lukemaan ja kirjoittamaan sekä opiskelevat Koraania uskonoppineiden johdolla. Uskonoppineet johtavat myös perjantaisia jumalanpalveluksia.
Ulamalla ei nykyisin ole samanlaista arvovaltaa kuin islamin alkuaikoina, jolloin heidän konsensuksensa ("ijma") teologisista ja lainopillisista asioista määritteli yhteisön käytännöt, minkä vuoksi hallitsijat tarvitsivat ulaman tuen. Turkissa ulama on nykyisin lakkautettu, mutta muualla islamilaisessa maailmassa heillä on yhä merkittävä vaikutus perinteisissä yhteisöissä.
Vuonna 1971 Saudi-Arabian kuningas Faisal I kokosi merkittävimmistä ulaman jäsenistä maan virallisen korkeimman ulamaneuvoston, joka toimii kuningashuoneen ja uskonnollisen johdon keskustelufoorumina. Se toimii myös saudijohdon vallan ja politiikan oikeuttajana, ja saudit ovat hakeneet siltä tarvitsemansa hyväksynnät erilaisiin kiistanalaisiin päätöksiinsä, kuten Yhdysvaltojen sotilastukikohtien perustamisen sallimiselle. Kuningas Fahdin aikana ulama ja kuningas tapasivat viikoittain Riadissa.
R3hab
Fadil El Ghoul (s. 2. huhtikuuta 1986), tunnetaan paremmin nimellä R3hab, on hollantilainen DJ ja tuottaja, jolla on marokkolaisia ja algerialaisia sukujuuria. Hänen musiikkiaan kuvaillaan ”Dutch house” -nimellä, vaikka hänen tyylinsä ja soundinsa on yleensä tummempaa psytrance-vaikutteista musiikkia. Vuonna 2012 hän voitti WMC:n parhaan läpimurtoartistin palkinnon.
Taimietana
Taimietana ("Lehmannia valentiana") on harjaetanoiden heimoon lukeutuva kotilolaji. Se on kansainvälisesti merkittävä kasvihuoneviljelyn tuholainen ja luokiteltu Suomessa haitalliseksi vieraslajiksi.
Täysikasvuinen taimietana on venyneenä 5–7 cm pituinen ja väriltään kellanruskea tai harmahtava. Selän keskellä ja molemmilla kyljillä on tummat pitkittäisjuovat. Kylkien juovat saattavat joskus olla kaksinkertaiset. Kilven sivuilla on tummat juovat, takakärki terävä ja pinnassa sormenjälkeä muistuttava uurrekuvio. Hengitysaukko on eläimen oikealla kyljellä kilven takaosassa. Selkäpuolella on peräpään kärjestä selän puoleenväliin ulottuva harjanne. Antura on harmaa. Etanan erittämä lima on hyvin vetistä ja väritöntä.
Alun perin taimietana on peräisin Pyreneiltä, mutta 1920-luvulla se alkoi levitä keskisen Euroopan kasvihuoneisiin ja 1960-luvulla saavutti Suomenkin. Nykyisin laji on levinneisyydeltään jokseenkin kosmopoliitti. Suomessa varmoja taimietanaesiintymiä tunnetaan ainakin Helsingistä, Turusta ja Vaasasta, mutta luultavasti niitä on muuallakin.
Taimietana on kulttuuriympäristöjen laji, joka kuitenkin Suomen oloissa elää vain kasvihuoneissa. Se on huomattava tuholainen, joka käyttää ravinnokseen kasvien lehtien, kukkien ja hedelmien lisäksi myös juurakoita ja sipuleita. Maanpäällisiin kasvinosiin etanat kiipeävät yöllä. Päivisin etanat kaivautuvat multaan ja syövät maanalaisia kasvinosia, eikä niitä siksi voi torjua poistamalla piiloutumispaikkoja.
Häirittynä etana erittää valtavasti limaa. Parittelu on hyvin nopea ja kestää alle kolme minuuttia. Munia eläin tuottaa kerralla noin 60.
Odessan kansainvälinen lentoasema
Odessan kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Ukrainan lounaisosissa, Odessan alueella, noin 7 kilometriä Odessan keskustasta lounaaseen. Lentoasema on sekä siviili- että sotilasliikenteen käytössä.
Vuonna 2012 lentoasemaa käytti 907 600 ja vuonna 2013 jo 1 069 100 siviililiikenteen lentomatkustajaa. Heistä 878 400 matkusti kansainvälisen ja 190 700 kotimaan lentoreiteillä (2013). Odessa oli tällöin Ukrainan viidenneksi vilkkain matkustajaliikenteen lentoasema.