hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kanopus
Kanopus on venäläinen kaukokartoitussatelliittien sarja.
Kanopus V on NPO VNIIEMin totettama pieni, 410 kg painava, kaukokartoitussatelliitti. VNIEEM on tilannut alihankintaa - elektroniikkaa ja ohjelmistoja - englantilaiselta Surrey Satellite Technology -yhtiöltä. Satelliitti laukaistaneen vuonna 2015 ja sen tehtävä on havaita luonnonmullistuksia ja ihmisen aikaansaamia hätätilanteita. Satelliitti lentää aikanaan 510 km korkealla aurinkosynkroonisella radalla viiden vuoden ajan. Se laukaistaan Rockot-raketilla yhdessä BelKa 2 -mikrosatelliitin kanssa.
Jousikvartetto (Verdi)
Giuseppe Verdin jousikvartetto e-molli on vuodelta 1873. Hän sävelsi sen Napolissa "Aidan" jälkeen. Jousikvartetto on säveltäjän harvoja tunnettuja teoksia oopperagenren ulkopuolelta. Siitä on tehty useampi levytys.
Aleutian tauti
Aleutian tauti on amdoviruksen aiheuttama eläintauti, jota esiintyy erityisesti minkillä mutta myös pesukarhulla, näädällä, hillerillä ja fretillä.
Taudin aiheuttajaviruksen koko nimi on "minkin aleutian tauti -virus". Taudin oireita ovat muun muassa pysyvä viremia, korkeat vasta-ainepitoisuudet, plasmasytoosi, infektiivisten immunokompleksien muodostuminen ja vaskuliitti.
Hervé Vilard
René Paul Hervé Villard (s. 24. heinäkuuta 1946 Pariisi) on ranskalainen laulaja, joka tunnetaan pseudonyymillä Hervé Vilard.
René Villard kasvoi lapsuutensa ja nuoruutensa orpokohdissa sekä useissa sijoituskodeissa. Kunnes Daniel Cordier, taidekauppias ja ranskalainen historioitsija adoptoi hänet, joskin vasta aikuisiän saavuttaneena.
Hänet tunnetaan parhaiten laulustaan "Capri, c’est fini", joka oli oman aikanaan todella suosittu. Hänen muita menestyksiään ovat olleet "Fais la rire, Champagne, Va pour l'amour libre,T’es pas Dietrich, La Vie est belle, le Monde est beau, Rêveries, Je l'aime tant, Sayonara, Mourir ou vivre", ja eritoten kolme ääniettä, jotka hänelle teki italialainen Toto Gutugne: "Nous, Reviens ja Méditerranéenne".
Vuonna 1967 Hervé Vilard eli ensimmäinen ranskalainen laulaja joka tuli ulos kaapista ja kertoi avoimesti homoseksuaalisuudestaan.
Suuren kohun Ranskassa aikaansai hänen vuonna 1990 esittämänsä ja levyttämänsä laulu L’Amour défendu, jossa puolustettiin voimakkaasti oikeutta seksiin ilman kondomia.
Useat tunnetut musiikintekijät ovat tehneet hänelle musiikkia, kuten Didier Barbelivien, Michel Fugain, Danyel Gérard, Jacques Revaux, Hän on niin ikään esittänyt useiden tunnettujen ranskalaisten runoilijoiden tekstejä. Heidän joukossaa ovat esimerkiksi Louis Aragon, Marguerite Duras, Maurice Fanon, Eugène Ionesco, Jacques Prévert, Bernard Dimey ja Jean Genet.
Ironclad
Ironclad () on englantilainen termi, joka viittaa 1800-luvun jälkipuolella rakennettuihin panssaroituihin sotalaivoihin. Ironclad-termi korvautui 1800-luvun loppuun mennessä taistelulaivan ja panssariristeilijän kaltaisilla nimityksillä.
Räjähtävien kranaattien yleistyminen 1840-luvulla teki perinteiset puusotalaivat haavoittuvaisiksi. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät Krimin sodassa panssaroituja ”kelluvia pattereita”, joita on joskus pidetty ensimmäisínä ironclad-aluksina. Ne olivat kuitenkin hitaita ja merikelpoisuudeltaan heikkoja. Ensimmäinen todellinen "ironclad"-panssarilaiva oli Ranskan laivaston vuonna 1859 vesille laskema "La Gloire". Alus oli vielä puurunkoinen, mutta jo seuraavana vuonna Kuninkaallinen laivasto laski vesille rautarunkoisen panssarilaiva "HMS Warriorin". Nämä kaksi alusta edustivat vielä siirtymävaihetta purjelaivoista höyrylaivoihin. Niissä oli höyrykoneen ja potkurien ohella täystakilointi, ja niiden tykit oli sijoitettu perinteiseen tapaan tykkiportteihin pitkin aluksen kylkiä. 1860-luvulla valmistuivat kuitenkin jo ensimmäiset käännettävillä tykkitorneilla varustetut monitorialukset, minkä lisäksi purjeista alettiin luopua. 1880-luvulla suurvaltojen laivastot alkoivat rakentaa panssarikansiristeilijöitä, jotka jo muistuttivat 1900-luvun alkupuolen suuria sotalaivoja.
Ironcladeja käytettiin ensimmäisen kerran laajamittaisissa sotatoimissa Yhdysvaltain sisällissodassa. Suurin osa Yhdysvaltain sotalaivastosta pysyi uskollisena Pohjoisvaltioille. Etelävaltiot päättivät ostaa ironcladeja ulkomailta saadakseen edun Pohjoisvaltioiden lähinnä puisia aluksia vastaan. Ensimmäinen taisteluun osallistunut ironclad oli CSS Manassas, ja pian valmistui suurempi "CSS Virginia". Pohjoisvaltiot vastasivat tähän rakentamalla oman ironcladinsa "USS Monitorin" ja useita muita kevyemmin panssaroituja aluksia.
Ensimmäinen ironcladien välinen kohtaaminen tapahtui 9. maaliskuuta 1862 Hampton Roadsin taistelussa, jossa "CSS Virginia" ja "USS Monitor" yrittivät upottaa toisensa törmäämällä, sillä kummallakaan ei ollut käytössään ammuksia, joilla olisi voinut ampua panssaroinnin läpi. Vaikka ironcladien välinen taistelu jäi tuloksettomaksi, "Virginia" onnistui upottamaan kaksi Pohjoisvaltioiden puualusta.
Lissan taistelu oli ensimmäinen meritaistelu, jossa molemmat osapuolet käyttivät useampaa ironcladia yhtä aikaa. Taistelu käytiin Itävalta-Unkarin laivaston kuuden ja Italian Regia Marinan kahdentoista ironcladin kesken. Itävaltalaiset hyökkäsivät italialaisia vastaan lähietäisyydeltä käyttäen törmäystaktiikkaa. Italialaiset menettivät kaksi ironcladia, kykenemättä upottamaan yhtään itävaltalaista alusta. Taistelun jälkeen monet maat alkoivat rakentaa ironcladeja varustettuna törmäystaktiikkaan soveltuvalla puskurikeulalla.
Muurahaisrastaat
Muurahaisrastaat ("Neocossyphus") on rastaiden ("Turdidae") heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty kuuluvan neljä lajia, mutta BirdLifessa kaksi lajia on sijoitettu nigerianmuurahaisrastaiden ("Stizorhina") sukuun.
Parvovirukset
Parvovirukset ovat parvoviridae-heimoon kuuluva virussuku. Parvovirukset ovat lineaarisia, segmentoitumattomia DNA-viruksia, genomaltaan keskimäärin 5 kbp. Parvovirukset ovat maailman pienimpiä luonnosta löytyviä viruksia (latinalainen nimi parvus tarkoittaa pientä).
Yhdenkään parvovirusten perheen viruksen ei tunneta tarttuvan ihmiseen, mutta ihminen voi saada tartunnan kolmesta muusta parvovirusten perheen generasta. Ne ovat dependovirukset, erythrovirukset ja bocavirukset.
Parvoviruksia ovat muun muassa koiran parvovirus ja kissarutto.
Simone de Beauvoir -palkinto
Simone de Beauvoir -palkinto () on kansainvälinen, vuodesta 2008 lähtien myönnetty palkinto henkilöille, jotka ovat kunnostautuneet naisten ihmisoikeuksien parantamiseen ja sukupuolten tasa-arvoistamiseen tähtäävässä työssä. Järjestäjien mukaan "palkinto jaetaan vuosittain huomattavalle henkilölle, jonka rohkeus ja ajatukset toimivat esimerkkinä kaikille ja uskollisina Simone de Beauvoirin ajatukselle, jonka mukaan ihmisen perimmäinen tavoite, johon ihmisten tulisi pyrkiä, on vapaus, ainut asia, jolle kaikki pitäisi perustaa."
Palkinnon perusti bulgarialais-ranskalainen filosofi ja kirjailija Julia Kristeva, ja se on nimetty ranskalaisfilosofi Simone de Beauvoirin mukaan, joka tunnetaan parhaiten naiseuden esille nostaneesta teoksesta "Toinen sukupuoli". Myös palkinnon perustamispäivä viittaa de Beauvoiriin: se perustettiin 9. tammikuuta 2008, de Beauvoirin satavuotissyntymäpäivänä. Palkinnon arvo on 20 000 euroa, ja sitä rahoittaa ranskalaiskustantamo Éditions Gallimard sekä CulturesFrance.
Palkinnon saajan päättää sekä ranskalaisista että muunmaalaisista oman alansa asiantuntijoista, koostuva komitea. Aiemmissa komiteoissa jäseninä ovat olleet perustajajäsen ja komitean puheenjohtaja Julia Kristevan lisäksi muun muassa Simone de Beauvoirin ottotytär Sylvie Le Bon de Beauvoir, Cambridgen yliopiston professori Juliet Mitchell ja kolumbialais-ranskalainen poliitikko Íngrid Betancourt.
Kalinka
Kalinka () on venäläinen laulu, jota on usein pidetty kansanlauluna. Sen on sanoittanut Ivan Larionov vuonna 1860.
Neuvostoliiton valtionhymnin säveltäjä Aleksandr Aleksandrov teki ”Kalinkasta” mukaansatempaavan kuorosovituksen, joka levisi neuvostoliittolaisten kuorojen kiertueilla ja äänilevyillä myös länsimaihin.
Laulu ylistää koiranheisipuuta (lumipallopensasta). Sen sanoituksia ei voi suoranaisesti kääntää muille kielille, koska ne sisältävät paljon ilmaisuja sekä monimerkityksisiä venäjänkielisiä sanoja, joille ei ole vastineita muissa kielissä.
Lauri Jauhiaisen tekemässä suomenkielisessä tekstissä lauletaan Kalinka-nimiselle tytölle ja verrataan tätä erilaisiin marjoihin: ”Kalinka, Kalinka, oot marjani mun...”
Sojuz T-15
Sojuz T-15 oli Neuvostoliiton ensimmäinen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle ja samalla myös lento Saljut 7-avaruusasemalle. Sojuz-avaruusalus laukaistiin Baikonurista 13. maaliskuuta 1986 ja alus laskeutui maahan 16. heinäkuuta 1986. Sojuz T-15 oli viimeinen T-mallinen alus.
Sojuz TM-1
Sojuz TM-1 oli Neuvostoliiton ensimmäinen Sojuz TM -sarjan miehitetty avaruusalus, joka kuitenkin koelennolla oli miehittämätön. Se laukaistiin Baikonurista 21. toukokuuta 1986. Se telakoitui Mir-avaruusaseman kanssa. Alus laskeutui maahan 30. toukokuuta 1986.
Akaa (entinen kunta)
Akaa () oli nykyisen Akaan kaupungin alueella ennen Toijalan kauppalan perustamista vuonna 1946 sijainnut kunta ja sitä edeltänyt kirkkopitäjä.
Kirkkopitäjänä Akaa itsenäistyi Sääksmäestä vuonna 1483. Urjala oli Akaan kappeliseurakuntana jo keskiajalla ja erosi omaksi kirkkoherrakunnakseen vuonna 1589. Kylmäkoski oli Akaan rukoushuonekuntana vuodesta 1666, tuli kappeliksi vuonna 1892 ja itsenäistyi vuonna 1897. Akaan kunta perustettiin pitäjänkokouksessa vuonna 1870 sen jälkeen, kun oli annettu asetus kunnallishallinnosta maaseudulla. Vuonna 1932 Akaan pohjoisosa erotettiin uudeksi Viialan kunnaksi, johon liitettiin myös osia Lempäälästä ja Vesilahdesta.
Akaan kunta lakkautettiin vuonna 1946, jolloin sen kirkonkylästä lähialueineen muodostettiin itsenäinen Toijalan kauppala. Muu osa kunnasta liitettiin Kylmäkoskeen, Viialaan ja Sääksmäkeen.
Vuoden 2007 alussa Toijala ja Viiala yhdistyivät, ja tämän kuntaliitoksen jälkeen uuden kaupungin nimenä on jälleen Akaa. Myös Kylmäkosken kunta liittyi uudelleen perustettuun Akaaseen vuoden 2011 alusta. Akaan kirkko ja seurakunta ovat kantaneet koko ajan Akaan nimeä.
Väkiluvun kehitys:
Sojuz TM-3
Sojuz TM-3 oli Neuvostoliiton lähettämä kolmas miehistö Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 22. heinäkuuta 1987 ja se laskeutui maahan 29. joulukuuta 1987. Alus kuljetti avaruuteen Syyrian ensimmäisen avaruuslentäjän. 
Laukaistiin avaruuteen
Laskeutuivat
Heimo Tauriainen
Heimo Sakari Tauriainen (1. helmikuuta 1927 Helsinki – 30. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen televisiotoimittaja ja uutisankkuri.
Tauriainen toimi Yleisradion televisiouutisten uutistenlukijana 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Hän jäi eläkkeelle Yleisradion palveluksesta vuonna 1984. Tauriainen laati 1980-luvulla useiden "Mitä missä milloin" -vuosikirjojen uutiskatsaukset.
Jokirastaat
Jokirastaat ("Myophonus") on sieppojen (Muscicapidae) heimoon kuuluva lintusuku. Aikaisemmin suku luettiin rastaisiin. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan seitsemän lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty kuuluvan yhdeksän lajia.
Veikko Isomäki
Veikko Kalervo Isomäki (20. kesäkuuta 1919 Punkalaidun – 21. toukokuuta 1989) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Isomäki kirjoitti myös libreton Tauno Marttisen oopperaan "Jaarlin sisar", jonka ensiesitys oli Hämeenlinnassa 1979.
Aaro Salmela
Aaro Maunu Johannes Salmela (s. 4. elokuuta 1928 Taivalkoski) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Salmela on ollut toimittajana muun muassa Tamperelainen, Uusi Kuvalehti ja Uusi Maailma-lehdissä. Hän on ollut vapaa toimittaja vuodesta 1973.
Grigori Vereštšagin
Grigori Jegorovitš Vereštšagin (; 11. lokakuuta 1851 – 27. elokuuta 1930) oli ensimmäinen udmurttilainen runoilija, proosakirjailija ja dramaturgi.
Vereštšagin syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Kezin piirin Polomin kylässä. Hän valmistui Sarapulin reaaliopistosta ja työskenteli sen jälkeen opettajana. 1800-luvun lopussa hän toimi diakonina Jelabugassa ja vuosina 1900–1927 pappina ja opettajana Jelabugan kihlakunnan Buranovon kylässä.
Vuosina 1886 ja 1889 Vereštšagin julkaisi Venäjän maantieteellisen seuran sarjassa kaksi tutkimusta udmurttien kansatieteestä. Vuosina 1895–1896 hän toimi asiantuntijana udmurttitalonpoikia vastaan suunnatussa Multanin oikeusjutussa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän ryhtyi kannattamaan bolševikkeja ja osallistui vuonna 1918 udmurttien ensimmäiseen edustajakokoukseen. Vereštšaginin vuonna 1889 julkaistua runoa "Čagyr, čagyr dydyke…" (”Siniharmaa kyyhkynen”) pidetään ensimmäisenä alkuperäisenä udmurtinkielisenä kaunokirjallisena teoksena.
Alarik Lehtonen
Alarik Valdemar Lehtonen (11. huhtikuuta 1921 Somero – 16. maaliskuuta 1972 Salo) oli suomalainen kirjailija.
Lehtosen romaanin "Kaikki luodit eivät vihellä" tapahtumat sijoittuvat jatkosodan vuosiin. Minä-muotoon kirjoitetun romaanin kertojana on alikersantiksi sodan myötä ylenevä Jalmar Hokkanen.
Alarik Lehtosen poika Lexi Hannu Lehtonen on kirjoittanut vuonna 2005 Vuoden urheilukirja -tittelin saaneen "Otto Brandtin tie" -teoksen.
Ha Jin
Jīn Xuěfēi (perinteisin kiinalaismerkein 金雪飛), kirjailijanimeltään Ha Jin (哈金), (s. 15. helmikuuta 1956) on kiinalais-yhdysvaltalainen nykykirjailija. Jin on kirjoittanut romaaneja, runoja, novelleja ja esseitä, ja on muun muassa voittanut PEN/Faulkner-palkinnon kahdesti vuosina 2000 ja 2005.
Ha Jin syntyi pienessä maalaiskaupungissa Liaoningin maakunnassa. Neljätoistavuotiaana hän värväytyi Kansan vapautusarmeijaan, jossa hän palveli Kiinan ja silloisen Neuvostoliiton rajalla Kiinan koillisosassa. Kolmantena vuonnaan armeijassa Jin opiskeli itsekseen keski- ja ylemmän koulun kursseja. Kuuden vuoden jälkeen Jin lähti armeijasta voidakseen opiskella korkeakoulussa, mutta kaikki korkeakoulut olivat edelleen suljettuja Kiinan kulttuurivallankumouksen takia. Opiskelun sijaan Jin työskenteli junayhtiön viestittäjänä, mutta opiskeli sivussa englantia. Motivaationa hänellä oli jonakin päivänä voida lukea Friedrich Engelsin teos "Työväenluokan asema Englannissa vuonna 1844" alkuperäiskielellä.
Korkeakoulujen auettua vuonna 1977 Jin haki ja pääsi opiskelemaan Heilongjiangin yliopistoon Harbiniin pääaineenaan englannin kieli, vaikka tämä oli ollut Jinin pääainevaihtoehdoista viimeinen. Hän valmistui alemmalla korkeakoulututkinnolla vuonna 1981 ja jatkoi opintojaan Shandongin yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1984. Jin muutti Yhdysvaltoihin ja valmistui tohtoriksi Brandeisin yliopistosta vuonna 1993.
Taivaallisen rauhan aukion verilöylyn jälkeen Jin totesi, ettei voisi kirjoittaa vapaasti Kiinassa, joten hän jäi Yhdysvaltoihin. Toisin kuin muut maanpaossa olevat kiinalaiskirjailijat, Jin kirjoitti englanniksi, vaikka kirjoittaminen vaatikin paljon työtä ja aikaa, mutta toisaalta myös vapautta. Jinin taiteilijanimen toinen osa tulee Harbinin kaupungin nimestä.
Nykyään Ha Jin on Bostonin yliopiston englannin kielen professori.
Mihail Možgin
Mihail Grigorjevitš Možgin (; 12. heinäkuuta 1890 – 22. huhtikuuta 1929) oli yksi ensimmäisistä udmurttilaisista runoilijoista.
Možgin syntyi nykyisen Tatarstanin Bavlyn piirin Potapovo-Tumbarlan kylässä talonpojan perheeseen. Vuonna 1906 hän valmistui Birskin opettajaseminaarista ja toimi sen jälkeen opettajana kotiseudullaan. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän kansalaissotaan. Palattuaan kotiin vuonna 1923 hän jatkoi työskentelyään opettajana.
Možgin toimi udmurttien kansanperinteen kerääjänä, kääntäjänä ja julkaisijana. Kansanperinteen pohjalta hän laati vuonna 1909 julkaistun balladin "Begloi" (), jota pidetään yhtenä ensimmäisistä udmurtinkielisistä kaunokirjallisista teoksista.
Kedra Mitrei
Kedra Mitrei (udmurtiksi Кедра Митрей, oikealta nimeltään Dmitri Ivanovitš Korepanov, ; 28. syyskuuta 1892 – 1949) oli ensimmäinen merkittävä udmurttikirjailija.
Kedra Mitrei syntyi Igran kylässä talonpojan perheeseen. Vuonna 1907 hän pääsi Kazanin vierasheimoisten opettajaseminaariin, josta hänet kuitenkin pian erotettiin vapaa-ajattelijana. Hän kierteli eri puolilla Volgan ja Uralin seutua ja suoritti vuonna 1913 opettajan tutkinnon. Ensimmäisen maailmansodan ajan hän palveli Venäjän armeijassa ja osallistui Siperiassa Venäjän kansalaissotaan. Vuonna 1920 hän palasi kotiseudulleen, liittyi vuonna 1922 bolševikkipuolueeseen, työskenteli kansanvalistusosaston johtajana ja vuosina 1923–1928 Gudyri-lehden toimituksessa. 1930-luvun alussa Kedra Mitrei suoritti tutkinnon Idän kansojen kommunistisessa yliopistossa Moskovassa ja työskenteli sen jälkeen Udmurtian pedagogisen korkeakoulun ja tieteellisen tutkimusinstituutin kielen ja kirjallisuuden laitosten johtajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen ja vuosina 1934–1937 toimi Udmurtian kirjailijaliiton puheenjohtajana.
Vuonna 1915 Kedra Mitrei julkaisi Blagoveštšenskissä kansanperinteeseen pohjautuvan historiallisaiheisen tragedian "Eš-Terek". Vuonna 1926 ilmestyi ensimmäinen versio vuosien 1904–1920 tapahtumille omistetusta historiallisesta kertomuksesta "Vuž gurt" (”Vanha kylä”), jonka uusi laitos ilmestyi vuonna 1936 nimellä "Zurka Vužgurt" (”Vanhakylä vavahtaa”). Kirjailijan pääteos on vuonna 1929 ilmestynyt ensimmäinen udmurtinkielinen romaani "Śekyt zibet" (”Raskas ies”), joka kuvaa elämää 1700–1800-lukujen vaihteen udmurttikylässä. Vasta tekijän kuoleman jälkeen ilmestyi vuonna 1911 kirjoitettu omaelämänkerrallinen kertomus "Ditja bolnogo veka" (”Sairaan vuosisadan lapsi”).
Vuonna 1937 Kedra Mitrei joutui poliittisen vainon kohteeksi ja tuomittiin vankileirille. Kirjailija vapautettiin vuonna 1946, mutta vuonna 1948 hänet pidätettiin uudelleen. Hän kuoli karkotettuna Novosibirskin alueen Mihailovon piirin Tšumakovon kylässä.
Proteas EKA AEL
Proteas EKA AEL on kyproslainen koripalloseura.
Seura on hallinnut Kyproksen sarjaa 2000-luvulla voittaen 2003-2007 mestaruuden viisi kertaa perättäin. Seura on myös ainoa kyproslainen seura, joka on voittanut kansainvälisen koripallosarjan. Se voitti vuonna 2003 FIBAn Regional Challenge Cup.
Albertfalva
Albertfalva () on Budapestin kaupunginosa. Albertfalva sijaitsee XI osa-alueella Budan puolella, Rákóczin sillan eteläpuolella. Se rajoittuu idässä Tonavaan ja lännessä Pécsiin menevään rautatiehen, jonka varrella on myös Budafok-Albertfalvan asema.
Albertfalva oli aikaisemmin itsenäinen kunta, mutta se liitettiin Budapestiin vuonna 1950.
Kuźebai Gerd
Kuźebai Gerd (udmurtiksi Кузебай Герд, oikealta nimeltään Kuzma Pavlovitš Tšainikov, ; 14. tammikuuta 1898 – 1. marraskuuta 1937) oli 1920-luvun merkittävin udmurttikirjailija.
Kirjailija syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Vavožin piirin Bolšaja Dokjan kylässä. Vuosina 1912–1916 hän opiskeli Kukarkan opettajaseminaarissa, minkä jälkeen hän työskenteli opettajana. Vuosina 1918–1920 Gerd toimi Malmyžin kihlakunnan kansanvalistusosaston ja sittemmin Udmurtian julkaisu- ja kouluosastojen johtajana. 1920-luvulla hän suoritti jatko-opintoja Idän kansojen kulttuurin tutkimusinstituutissa Moskovassa ja työskenteli vuosina 1930–1932 Udmurtian neuvostopuoluekoulun opettajana.
Gerd alkoi kirjoittaa runoja jo kouluaikoinaan. Hänen pääteoksiaan ovat kokoelmat "Kreźći" (”Kanteleensoittaja”, 1922), "Śaśkajaśkiś muzjem" (”Kukoistava maa”, 1927) ja "Ĺogetjos" (”Askelmat”, 1931), joissa kuvataan udmurttien menneisyyttä, ylistetään vallankumousta ja käsitellään maaseudun ja yhteiskunnan muutosta. Gerd kirjoitti myös lastenrunoja, näytelmiä ja udmurttien kansanperinnettä käsitteleviä tieteellisiä tutkimuksia.
Toukokuussa 1932 Kuzebai Gerd pidätettiin syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Marraskuussa 1933 hän sai kuolemantuomion, joka muutettiin kymmenen vuoden pakkotyöksi. Hän kärsi tuomiotaan Solovetskin vankilerillä. Lokakuussa 1937 Gerd tuomittiin uudelleen kuolemaan ja hänet ammuttiin Sandarmohissa Karhumäen lähellä. Kirjailijan maine palautettiin vuonna 1958.
Loistorastaat
Loistorastaat ("Cochoa") on rastaiden ("Turdidae") heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Joissain lähteissä suku sijoitetaan kuuluvaksi sieppojen ("Muscicapidae") heimoon.
Mauri Ahtosalo
Mauri Ahtosalo (sukunimi vuoteen 1954 Kärpänen; 6. elokuuta 1915 Savitaipale – 22. joulukuuta 2001 Hamina) oli suomalainen sotakirjailija.
Mauri Kärpänen oli perheen viides lapsi ja jäi orvoksi kaksi vuotiaana kun hänen isänsä kuoli keuhkotautiin. Hänen äitinsä oli myös sairastunut samaan tautiin ja kuoli vähän isän jälkeen. Sen jälkeen hän kiersi huutolaisena useissa perheissä. Hän kävi kuusi luokkaa kansakoulua mikä oli enemmän kuin kaukopartiomiehillä oli keskimäärin.
Kun Kärpänen oli varusmiespalveluksessa 1937–1938 hänet siirrettiin Rajavartiokouluun josta hän valmistui rajavartiosotamieheksi. Hän oli Kannaksen Rajavartiostossa Terijoella, jossa hän ehti olla vuoden kun liikekanallepano alkoi. Talvisodassa hän kunnostautui taisteluissa ja hänelle myönnettiin siitä syystä kaksi vapaudenmitalia. Hänet myös ylennettiin kersantiksi tuolloin.
Kärpänen osallistui jatkosodassa kaukopartiotoimintaan useiden partioiden johtajana ja kirjoitti myöhemmin tästä aihepiiristä. Hänet tunnettiin lempinimellä "Muuha", joka on ääntämisen mukainen kirjoitusasu hänen sukunimeään vastaavasta venäjän sanasta муха, kärpänen.
Sodan jälkeen hän eräiden muiden kaukopartiomiesten tapaan muutti nimensä. Vuonna 1954 sukunimeksi tuli Ahtosalo. Mauri Ahtosalo oli puolustusvoimien palveluksessa vuoteen 1963 saakka ja toimi sittemmin liiketoimenjohtajana.
Ašaĺči Oki
Ašaĺči Oki (udmurtiksi Ашальчи Оки, oikealta nimeltään Lina Grigorjevna Vekšina, ; 4. huhtikuuta 1898 – 1973) oli ensimmäinen udmurttilainen naisrunoilija.
Ašaĺči Oki syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Grahovon piirin Kuzebajevon kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hänestä tuli 16-vuotiaana opettaja. Vuonna 1919 hän pääsi Kazanin yliopiston työläistiedekuntaan ja alkoi pian opiskella lääketiedettä. Vuodesta 1928 lähtien hän työskenteli lääkärinä.
Runoilijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1918 Viĺ śiń ja Gudyri -lehdissä. Vuonna 1925 julkaistiin kokoelma "Śjures duryn" (”Tien varrella”) ja vuonna 1928 kokoelma Kuzebai Gerdin venäjäntämiä runoja "O tšom pojot votjatška" (”Mistä laulaa votjakkinainen”). Ašaĺči Okin tuotannon tutkijan ja ranskantajan Jean-Luc Moreaun mukaan ”hän on kenties udmurttien kirjallisuuden paras ja autenttisin runoilija. Hänen vakava ja syvällinen, luonteenomaisesti naisellinen lyriikkansa välttelee pateettista retoorisuutta. Oki puhuu runoissaan kotimaastaan yksinkertaisesti ja aidosti, jonkinlaisen lempeän melankolisuuden värittämällä rakkaudella.”
Runoilijaan vuonna 1933 kohdistuneen poliittisen vainon seurauksena hän luopui kirjallisesta toiminnasta.
Grigori Medvedev
Grigori Sergejevitš Medvedev (; 5. maaliskuuta 1904 – 20. marraskuuta 1938) oli yksi 1930-luvun merkittävimmistä udmurttikirjailijoista.
Grigori Medvedev syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Baltasin piirin Lyzjan kylässä. Vuonna 1925 hän valmistui Možgan opettajaopistosta, työskenteli sen jälkeen opettajana ja vuodesta 1929 lähtien Gudyri-lehden toimittajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen ja toimi Udmurtian kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä.
Medvedevin ensimmäinen kertomus ilmestyi Gudyri-lehdessä vuonna 1925. Hänen pääteoksensa on maaseudun elämää ja kollektivisointia kuvaava romaanitrilogia "Löźa besmen" (”Lözjan raja”, 1932–1936), jonka kolmas osa ilmestyi vasta vuonna 1959. Romaanin ansioita ovat sen todenmukaisuus ja syvällisyys sekä henkilöiden tarkka psykologinen kuvaus.
Kirjailija menehtyi 1930-luvun lopun poliittisissa vainoissa. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1956.
Mihail Konovalov
Mihail Aleksejevitš Konovalov (; 5. kesäkuuta 1905 – 1938) oli yksi 1930-luvun merkittävimmistä udmurttilaisista proosakirjailijoista.
Mihail Konovalov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Možgan piirin Akaršurin kylässä. Vuonna 1922 hän pääsi Možgan opettajaopistoon, josta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana. Vuonna 1929 Konovalov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1930 hän muutti Iževskiin, jossa toimi mm. Udmurt kommuna-lehden toimittajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen. Vuosina 1935–1937 Konovalov työskenteli Jukamenskissa "Udarnik"-lehden toimittajana.
Konovalovin ensimmäinen huomattava teos oli vuonna 1932 ilmestynyt kertomus "Ĺizi". Hänen pääteoksensa ovat teollistumista ja udmurttilaisen työväenluokan muodostumista kuvaava romaani "Vuryso bam" (”Arpinaama”, 1933) sekä Pugatšovin kapinan aikaan sijoittuva historiallinen romaani "Gajan" (1936).
Vuonna 1937 Konovalov joutui poliittisen vainon kohteeksi ja hän kuoli vankilassa vain 33-vuotiaana.
HMS Cambrian
HMS Cambrian on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Pallacanestro Virtus Roma
Pallacanestro Virtus Roma (tunnetaan myös nimellä Lottomatica Virtus Roma) on italialainen koripalloseura.
Seura muotoutui kun kaksi alemman sarjan joukkuetta; San Saba ja Gruppo Borgo Cavalleggeri yhdistyivät. Ne ottivat nimen Virtus Aurelia, mutta pian sen jälkeen nimi kuitenkin vaihdetiin nykyiseensä eli Pallacanestro Virtus Romaan.
Ensimmäisen Italian mestaruutensa joukkue voitti 1983. Seuraavana vuonna seura voitti jo Euroliigan mestaruuden. 1990-luvun alku oli seuralta hyvää aikaa. Joukkue oli kiplailukykyinen koko vuosikymmenen, mutta ei silti onnistunut voittamaan mestaruuksia. Carlton Myersin johdolla Virtus Roma pelasi kaudella 2002-2003 yhden historiansa parhaimmistä kausista voittaen 25 ottelua ja häviten vain yhdeksän.
Kaudella 2008-2009 Lottomatica sijoittui Euroliigassa 16:n parhaan joukkoon takamiehensä Sani Bečirovičin ollessa joukkueen tehokkain. Samalle kaudelle se hankki myös kovia vahvistuksi kuten Primož Brezecin ja Brandon Jenningsin.
Joukkueen sponsoroijat ovat vaihtuneet historian saatossa tiuhaan. Banco Roma (1971-1988), Phonola Roma (1988-1989), Il Messaggero Roma (1989-1992), Burghy Roma (1993-1994), Teorematour Roma (1994-1995), Nuova Tirrena Roma (1995-1996), Telemarket Roma (1996-1997), Calze Pompea Roma (1996-1999), Adr Roma (1999-2001) and Würth Roma (2001-2002). Nykyinen nimi Lottomatica on ollut käytössä vuoden 2002 jälkeen.
Mihail Petrov
Mihail Petrovitš Petrov (; 21. marraskuuta 1905 – 29. marraskuuta 1955) oli 1940–1950-lukujen merkittävin udmurttikirjailija.
Mihail Petrov syntyi köyhän talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Jelabugan piirin Monaševon kylässä. Valmistuttuaan vuonna 1923 neuvostopuoluekoulusta hänet lähetettiin Uljanovskin sotakouluun. Vuosina 1926–1932 hän työskenteli Udmurtian GPU:ssa. Myöhemmin hän toimi Udmurt kommuna ja "Molot" -lehtien toimittajana, osallistui toiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen Udmurtian kirjakustantamossa, kirjailijaliitossa sekä Molotin toimittajana. Petrov oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934 ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1944.
Petrovin ensimmäiset kaunokirjalliset teokset ilmestyivät Gudyri-lehdessä vuonna 1928. 1930-luvulla hän kirjoitti kansalaislyriikkaa, julkaisi kolme kansanlaulukokoelmaa ja laati myös itse lyyrisiä lauluja. Vuonna 1945 hän kirjoitti rakkauden kauneudesta ja traagisuudesta kertovan runoelman "Italmas", jonka pohjalta G.M. Korepanov-Kamski sävelsi ensimmäisen udmurttilaisen baletin. Kirjailijan tärkein proosateos on vuonna 1954 ilmestynyt romaani "Vuž Multan" (”Vanha Multan”). Sen aiheena on 1800-luvun lopussa udmurtteja vastaan käyty rituaalinomainen oikeusjuttu, Dreyfusin tapauksen venäläinen muunnelma, joka aikanaan herätti suurta huomiota Venäjän sivistyneistön keskuudessa.
Nagytétény
Nagytétény (saksaksi "Großteting") on entinen kauppala, nykyisin Budapestin kaupunginosa. Se sijaitsee XXII osa-alueella, Tonavan rannalla Budan puolella aivan kaupungin etelärajalla. Nagytétényn kauppala perustettiin jo 1400-luvulla, mutta se liitettiin Budapestiin vuonna 1950.
Nagytétényn tunnetuin nähtävyys on Száraz-Rudnyánszkyn palatsi, joka on rakennettu 1700-luvulla. Palatsissa toimii nykyään museo. Alueella sijaitsi roomalaisaikaan Camponan linnake, joka on osaksi rekonstruoitu ja vierailijoiden nähtävissä.
Filipp Kedrov
Filipp Grigorjevitš Kedrov (; 25. kesäkuuta 1909 Alnaši, Udmurtia, Venäjä – 13. helmikuuta 1944) oli udmurttilainen kirjailija.
Filipp Kedrov syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Vuonna 1924 hän pääsi Možgan opettajaopistoon, josta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana ja vuodesta 1929 lähtien Gudyri-lehden toimittajana. Vuonna 1931 Kedrov kutsuttiin asepalvelukseen, jonka suoritettuaan hän työskenteli opettajana, Udmurtian kirjakustantamossa ja pioneerilehti "Daś lu!":n toimittajana. Vuonna 1938–1940 hän opiskeli Udmurtian pedagogisessa instituutissa. Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1936.
Kedrov kirjoitti lastenrunoja, kansalaislyriikkaa ja kokeili voimiaan myös näytelmäkirjailijana. Hänen pääteoksensa on vuonna 1940 ilmestynyt pienoisromaani "Kat’a" (”Katja”), joka kuvaa udmurttinaisen kohtaloa ennen Venäjän vallankumousta. Säveltäjä German Korepanov (1924–1985) laati sen aiheiden pohjalta ensimmäisen udmurtinkielisen oopperan "Nataĺ".
Kirjailija kaatui toisen maailmansodan taisteluissa lähellä Vitebskiä.
Matsukata Masayoshi
Matsukata Masayoshi () oli japanilainen poliitikko sekä maan neljäs ja kuudes pääministeri.
Matsukata syntyi samurai-perheeseen Kagoshimassa, Satsuman provinssissa. Ollessaan 13-vuotias hän aloitti Satsuman hanin kunfutselaiseen "Zoshikan"-kouluun, jossa hän opiskeli Wang Yangmingin keisarille osoitettavaa lojaaliutta painottavia opetuksia. Matsukata aloitti uransa Satsuman hanin byrokraattina. Vuonna 1866 hänet lähetettiin Nagasakiin opiskelemaan länsimaisia tieteitä, matematiikkaa ja maanmittausta. Matsukata kiinnitti puoleensa Okubo Toshimichin ja Saigō Takamorin huomion ja toimi heidän yhteyshenkilönään Kioton ja Kagoshiman paikallishallinnon välillä.
Tietäen että Satsuman ja Tokugawan välinen sota oli tulossa, Matsukata hankki Nagasakista laivan käyttääkseen sitä tulevassa konfliktissa. Alus sai nimekseen Kasuga. Satsuman johtajat katsoivat aluksen toimivan paremmin rahtilaivana, joten Matsukata erosi hankkimansa laivan kapteenin asemasta. Pari kuukautta myöhemmin Kasugasta kuitenkin tuli sotalaiva ja se osallistui Boshin-sotaan Tokugawan laivoja vastaan. Meiji-restauraation aikaan Matsukata auttoi järjestyksen ylläpitämisessä Nagasakissa Tokugawa bakufun kaatumisen jälkeen. Vuonna 1868 Okubo nimitti Matsukatan Hitan prefektuurin kuvernööriksi. Kuvernöörinä toimiessaan Matsukata toteutti useita uudistuksia, kuten rakensi teitä, perusti uuden sataman Beppuun ja rakensi orpokodin. Hänen kykynsä hallintoviranomaisena huomattiin Tokiossa ja parin vuoden jälkeen Matsukata kutsuttiin pääkaupunkiin.
Matsukata muutti Tokioon 1871 ja ryhtyi työstämään vuosien 1873–1881 maaverotusuudistuksen lakeja.
Uuden järjestelmän mukaan:
Uusi verotusjärjestelmä erosi radikaalisti perinteisestä verotusjärjestelmästä, jonka mukaan veroja maksettiin riisinä sen mukaan paljonko riisiä tuotettiin. Meni joitakin vuosia ennen kuin japanilaiset hyväksyivät uuden järjestelmän.
Matsukata seurasi Yamagata Aritomoa pääministeriksi 6. toukokuuta 1891 ja toimi virassa 8. elokuuta 1892 asti. Hän toimi pääministerinä uudestaan Itō Hirobumin jälkeen 18. syyskuuta 1896 – 12. tammikuuta 1898, jonka ajan hän toimi samaan aikaan talousministeriä.
Lentokentällä
Lentokentällä () on Lutonin lentoasemalla kuvattu brittiläinen televisiosarja. Vuosina 1998–1999 kuvatuissa ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa näytettiin Britannia Airways -lentoyhtiön matkustajien ja lentokenttätyöntekijöiden arkea Lutonin lentoasemalla. Myöhemmin 1999–2006 kuvatuissa jaksoissa yhtiö vaihtui EasyJetiksi. Ohjelmaa kuvattiin vuosina 1998–2006, ja Suomessa sitä näytettiin TV5-kanavalla iltapäivisin, sekä uusintoina illalla ja iltapäivisin. Ohjelman menestys herätti kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja niin Southwest Airlines innostui tekemään samantyylistä ohjemaa Yhdysvalloissa Chicagon, Baltimore-Washingtonin, Los Angelesin ja Seattlen lentokentillä.
EasyJetiä lähestyttiin vuoden 1998 puolivälissä, kun Britannia Airwaysin arjen kuvaamista oltiin lopettamassa. Ensimmäinen jakso EasyJetin arjesta kuvattiin tammikuussa vuonna 1999. Vuonna 2003 "Lentokentällä" oli ITVn suosituin tositapahtumiin perustuva sarja, ja sen myötä ohjelman lähetysoikeudet myytiin ympäri maailmaa muun muassa Uuteen-Seelantiin, Australiaan ja Japaniin.
Ohjelmaa kuvattiin ajoittain myös Gatwickin ja Stanstedin lentokentillä.
German Korepanov
German Korepanov (Герман Афанасьевич Корепанов, 30. heinäkuuta 1924 – 13. huhtikuuta 1985) oli udmurtialainen säveltäjä. Hän on säveltänyt ensimmäisen udmurtinkielisen oopperan "Nataĺ" ("Наталь"), joka pohjautuu Filipp Kedrovin teksteihin. Hän on säveltänyt myös udmurttien kansallishymnin veljensä Alexander Korepanovin kanssa.
Nation
Nation on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 levy-yhtiö Roadrunner Recordsin kautta. Albumi on yhtyeen toinen albumi, jossa on mukana laulaja/kitaristi Derrick Green.
Albumilla on vierailijoina merkittäviä artisteja kuten Hatebreedin laulaja Jamey Jasta, Dead Kennedysin laulaja Jello Biafra, Ill Ninon laulaja Cristian Machado, Bilen frontman Krztoff sekä Apocalyptica.
Nation on myynyt yli 80,000 kopiota yhdysvalloissa ja kultaa brasiliassa.
Albumi sai paremmat arvostelut kuin Against, mutta myi vähemmän kopioita kuin se. Sepultura syytti Roadrunner Recordsia siitä että he eivät edistäneet albumia tarpeeksi, ja vaihtoivat levy-yhtiöksi SPV Recordsin vuonna 2002.Digipakin bonuskappaleet
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Yhdysvaltain 17. maahanlaskudivisioona
17. maahanlaskudivisioona oli Yhdysvaltain maavoimienmaahanlaskudivisioona toisessa maailmansodassa. Se perustettiin huhtikuussa 1943, mutta sitä ei lähetetty Britanniaan ennen Normandian maihinnousua, koska sen koulutus oli kesken. Se liitettiin osaksi Liittoutuneiden 1. laskuvarjoarmeijaa.
Riikka Uosukainen
Riikka Uosukainen (s. 14. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Yle Uutisten pohjoismaiden kirjeenvaihtajana. Aikaisemmin hän on toiminut Yleisradion Ajankohtaistoiminnan päällikkönä, johon hän siirtyi Yle Uutisten politiikan toimituksen päällikön tehtävistä elokuussa 2012.
Uosukainen tuli Yleisradioon töihin vuonna 1979. Uosukainen oli 1980-luvulla yksi TV-uutisten pääankkureista. Hän lopetti uutistenlukijantyön 1990-luvun alussa, mutta palasi takaisin vanhaan toimeensa elokuussa 2007. Uosukainen on juontanut myös Yle TV1:n illan pääuutislähetyksen jälkeisiä ajankohtaisohjelmia A-studiota ja A-talkia sekä nähty johtamassa vaalipaneeleita ja juontamassa vaalivalvojaisohjelmia. Vuonna 2017 Uosukainen vaihtoi pomon työnsä kirjeenvaihtajan työhön.
Luettelo vuoden 1965 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1965 tehtiin 177 satelliittien tai avaruusluotainten laukaisuyritystä, joista muutama oli miehitettyjä lentoja. Miehittämättömien alusten laukaisuista 10 epäonnistui eli noin 95 % onnistui.
Talassemia
Talassemia on periytyvä autosomaalinen peittyvä veritauti. Talassemiassa geneettinen virhe aiheuttaa hemoglobiinin tuoton heikentymisen. Hemoglobiinin huono laatu ja pieni määrä voivat johtaa anemian tyyppisiin oireisiin, joita yleensä on talassemiaa sairastavilla. Heille voidaan joutua tekemään säännöllisesti verensiirtoja.
Tauti on yleinen erityisesti Välimeren maissa asuvien keskuudessa, ja tämä maantieteellinen seikka onkin syy taudin nimelle: Thalassa (θάλασσα) on kreikkaa ja tarkoittaa merta, Haima (αίμα) taas tarkoittaa verta. Euroopassa tapauksia on eniten Kreikassa (mukaan lukien Kreikan saaret), paikoin Italiassa (erityisesti Etelä-Italiassa), Sisiliassa, Sardiniassa, Maltalla ja Korsikalla. Kyproksella ja Kreetalla on taudin kantajia erityisen runsaasti. Myös muissa Välimeren lähivaltioissa on runsaasti talassemiaa sairastavia, esimerkiksi Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Maailman suurin keskittymä taudin kantajia on Malediiveilla (18 prosenttia väestöstä).
Talassemian lajit ryhmitellään sen mukaan, mihin hemoglobiinin molekyyliin ne vaikuttavat. α (alfa) -talassemiassa, α-globiini ketjun tuotanto muuttuu, kun taas β (beeta) -talassemiassa, β-globiini ketjun tuotanto muuttuu. Talassemia aiheuttaa α- tai β-globiinin puutteen.
Hoidoksi on käytetty verensiirtoa, mutta kantasoluhoidolla sairaus voidaan parantaa kokonaan.
Tapiolan ratsastuskoulu
Tapiolan Ratsastuskoulu on Otaniemessä sijaitseva ratsastuskoulu. Talli on perustettu vuonna 1971, ja se toimii Hagalundin kartanon rakennuksissa. Koulussa on 200 vakituista oppilasta, ja se toimii yhteistyössä 1970 perustetun ratsastusseuran Tapiolan Ratsastajien kanssa. Tallia pitävät sen perustajat Riitta Suulamo-Vaahtera ja Kalevi Vaahtera. Tapiolan ratsastajien tapahtumista merkittävin on vuosittaiset Ypäjällä pidettävät kansalliset esteratsastuskilpailut.
Tapiolan ratsastajia edustava Johanna Vaahtera-Ruhtinas kilpaili pääosin 1980- ja 1990-luvulla aiemmin esteratsastuksen kansallisella tasolla ja osallistui tällöin myös kansainvälisiin kilpailuihin. Perheenlisäyksen myötä oma kilpaura jäi taka-alalle ja hän keskittyi valmennukseen ja koulutukseen perheen ratsastuskoulussa.
Joonas Vaahtera on osallistunut Helsinki International Horse Show'hun. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat Turun Maljan toinen sija 2002 ja SM-kilpailujen neljäs sija 2001. Hän on ollut Suomen joukkueessa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.
Tapiolan Ratsastuskoulu toimii Hagalundin kartanon alueella Espoon Otaniemessä. Ratsastuskoulu on koko toimintansa ajan ollut nykyisessä paikassa.
Tapiolan Ratsastuskoulun omistavat nykyäänkin perustajapariskuntansa Riitta Suulamo-Vaahtera ja Kalevi Vaahtera. Sammattilaissyntyinen Kalevi Vaahtera on toiminut nuoruudessaan ravihevosten parissa, mutta muutettuaan Helsinkiin hän kiinnostui ratsuista. Helsingin silloin ainoalla ratsastustallilla Keskustallin ratsastuskoululla Ruskeasuolla hän pääsi perehtymään lajiin K. O. Andersson-Blondyxin ohjauksessa ja hankki omia hevosia, muun muassa kilpailuissa menestyneen Shadow-ratsun. Ennen omaa ratsastuskoulua hän toimi opettajana Keskustallin ratsastuskoulussa ja oli 1968 perustamassa Tuomarinkylän ratsastuskoulun yhteydessä toimivaa Tuomarinkylän ratsastajia, jonka ensimmäinen puheenjohtaja hän oli. Kun Vaahteran pariskunta totesi, että ratsastuskoululle oli pääkaupunkiseudulla tarvetta, he vuokrasivat Hagalundin kartanon vanhan sikalan, jossa oli jo ollut ravihevosia ja silläkin hetkellä siellä toimi ratsastuskoulu. 12. helmikuuta 1971 he ostivat ratsastuskoulun, jonka mukana siirtyi myös vuokrasopimus tilojen käytöstä.
Parhaimmillaan koululla on ollut yli 400 vakituista asiakasta, samoin kuin seurassa jäseniä, mutta pääkaupunkiseudun ratsastustarjonnan lisäännyttyä asiakasmäärät ovat tasoittuneet. Ratsastuskoulun toimintaperiaatteet ovat kuitenkin pysyneet ennallaan, ja siellä opetetaan hyvää hevosmiestaitoa ja ratsastusta perusteista alkaen. Ratsastuskoulussa on 11 ponia ja 13 hevosta. Tapiolan ratsastajat kuuluu Suomen ratsastajainliittoon, ja Tapiolan ratsastuskoulu on Suomen ratsastajainliiton valvoma ratsastuskoulu.
Nils Erik Forsgård
Nils Erik Forsgård (s. 1968 Uusikaarlepyy) on suomenruotsalainen kirjailija ja aatehistorioitsija. Hänet valittiin syksyllä 2008 vasta perustetun suomenruotsalaisen ajatushautomo Magman ensimmäiseksi johtajaksi.
Forsgård on julkaissut väitöskirjansa lisäksi lähinnä esseekokoelmia. Forsgårdin toinen koti on Berliinissä, jossa hän on toiminut vierailevana professorina Humboldt-yliopistossa. Hän on toiminut Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian aate- ja oppihistorian dosenttina vuodesta 2004. Forsgård on myös Euroopan kulttuuriparlamentin jäsen.
Vicente Sardinero
Vicente Sardinero (12. tammikuuta 1937 – 9. helmikuuta 2002) oli espanjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän syntyi Barcelonassa ja tulkitsi paitsi useita rooleja oopperassa (mm. Puccinia), myös zarzuelaa. Hänen La Scala -debyyttinsä tapahtui "Lucia di Lammermoorissa" vuonna 1967.
Sardinero kuoli lähellä Madridia 65-vuotiaana.
Lennart Koskinen
Lennart Koskinen (s. 12. marraskuuta 1944 Helsinki) on entinen piispa. Hänet vihittiin Ruotsin kirkon papiksi vuonna 1975, ja hän toimi vuodesta 2003 eläkkeelle pääsyynsä vuoteen 2011 asti Visbyn hiippakunnan piispana. Sittemmin hän on toiminut pappina Ahvenanmaalla. Hänelle myönnettiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisoikeudet vuonna 2012.
Koskinen väitteli teologian tohtoriksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1980. Hän on julkaissut useita kirjoja.
Luettelo Budapestin piireistä
Tämä on luettelo Budapestin piireistä. Budapest on jaettu 23 itsehallinnolliseen piiriin (), joita merkitään roomalaisin numeroin. Piiriä käytetään usein osoitteen yhteydessä, koska eri piireissä on monia samannimisiä katuja: esimerkiksi Széchenyi utca on II, III, V, XVI, XVII, XIX, XX ja XXII piirissä. Piiri ilmenee myös postinumeron toisessa ja kolmannessa numerossa: esimerkiksi postinumerossa "1028 Budapest" numerot 02 kertovat, että osoite sijaitsee II piirissä.
AmeriKKKa’s Most Wanted
AmeriKKKa's Most Wanted on rap -artisti Ice Cuben ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. toukokuuta 1990. Albumia on myyty Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta ja se on ylittänyt platinarajan.
Handyga
Handyga () tai Xaandyga () on kaupunkimainen taajama Tompon piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä. Handyga on piirin hallinnollinen keskus.
Taajama sijaitsee Kolyman valtatien ja Aldan-joen varrella. Sieltä on kesäisin kantosiipialusyhteys Jakutskiin.
Liukkaus
Liukkaus on kitkan vähäisyyttä. Maanteiden liukkautta vähennetään auraamalla, hiekoittamalla tai suolaamalla. Tiesuolan vesiliuos pysyy nestemäisenä enintään –6 asteeseen asti, joten sitä kylmemmässä täytyy turvautua hiekkaan. Suolaa levitetään toisinaan tielle jo ennen lumisateen alkua, jotta lumi ei tarttuisi tiehen kiinni.
Tieliikenteessä liukkautta voivat aiheuttaa lumi, jää ja kuura. Varsinkin silloin, kun tienpinta on pakkasella ja alueelle virtaa lämmintä ilmaa, liukkaus kasvaa suuresti. Liikenne voi pakata kuuran tai kuohkean lumen tiiviiksi polanteeksi, joka on hyvin liukasta. Mustaa jäätä syntyy, kun tienpinta jäähtyy nopeasti pakkaselle ulossäteilyn takia,mutta ilman kastepiste on vielä plussalla. Tällöin tienpintaan tiivistyy kastetta, joka jäätyy heti. Paannejäätä syntyy, kun tielle valuva vesi jäätyy. Vettä voi valua ympäröiviltä kallioilta tai sulavista lumipenkoista. Nuoskalumi voi tiivistyä liikenteen alla liukkaaksi polanteeksi. Jos lumi sulaa sohjoksi, se ei valu pois niin kuin vesi valuisi vaan jää tielle ja voi irrottaa renkaan tienpinnasta sohjoliirtoon. 
Syksyllä puista putoavat lehden murskaantuvat hyytelömäiseksi, erittäin liukkaaksi massaksi. Se on erityisen suuri ongelma raitiotieliikenteessä, sillä raitiotien kiskot ja vaihteet ovat muuta kadun pintaa alempana. Raitiovaunuille lehtikeli on vuoden liukkain aika.Myös junat myöhästelevät lehtikelin takia eri puolilla maailmaa.
Liukkaalla säällä turvalliset ajonopeudet pienenevät. Yhdysvalloissa on laskettu, että sakeassa lumipyryssä ajonopeudet moottoriteillä laskevat 5–40 %. Silti yli 1 300 henkeä kuolee ja yli 11 5000 henkeä loukkaantuu siellä kolareissa liukkaalla säällä.
Suomessa on laskettu melko pienestä aineistosta (106 auto-onnettomuutta vuonna 1999), että vain kuusi prosenttia auto-onnettomuuksista johtui liukkaudesta. Väsymys, nukahtaminen, alkoholi ja sairaskohtaukset olivat huomattavasti yleisempiä syitä. Toisessa tutkimuksessa liukkaus oli kuitenkin yhtenä riskitekijänä 67 prosentissa naisten ja 38 prosentissa miesten hallinnanmenetysonnettomuuksista.
Liukastumistapaturmat ovat toinen liukkauteen liittyvä onnettomuustyyppi. Esimerkiksi Suomessa kirjataan vuosittain noin 50 000 liukastumistapaturmaa, joista 10–20 johtaa kuolemaan. Jalankulkijat liukastelevat erilaisissa säätilanteissa kuin autoliikenne, kuten silloin, kun jään päälle sataa lunta. Suomessa on arvioitu, että kaatumis- ja liukastumistapaturmista koituu vuosittain menetettyjen työpäivien ja sairaanhoidon kulujen vuoksi noin 400 miljoonan euron kustannukset, ja näistä tapaturmista kaksi kolmasosaa sattuu lumisella tai jäisellä alustalla. Kanadassa Ottawan kaupunki julkaisee riskiryhmille, kuten vanhuksille ja maahanmuuttajille, ohjeita turvallisesta talviliikkumisesta.
Kill at Will
Kill at Will on rap -artisti Ice Cuben ensimmäinen EP. Se julkaistiin vuonna 1990 miltei heti esikoisalbumin "AmeriKKKa's Most Wantedin" jälkeen. EP myi miltei heti kultaa ja pian myös platinaa, ollen ensimmäinen platinarajan saavuttanut hip hop -EP.Endangered Species (Tales from the Darkside)
Teriberka (joki)
Teriberka () on Barentsinmereen laskeva joki Kuolan niemimaan pohjoisosassa, Murmanskin alueella. Joki on 127 kilometrin pituinen ja se laskee Teriberkanlahteen Teriberkan kylän kohdalla, joka sijaitsee noin 50 km Kuolanvuonon suulta itään. Jokeen laskevan valuma-alueen suuruus on 2 230 neliökilometriä.
Jokeen rakennettiin 1976-1990 kaksi vesivoimalaitosta, joiden yhteisteho on 157 megawattia ja vuosituotanto 290 GWh. Rakentamisen yhteydessä joen juoksulle syntyi kaksi tekojärveä, ja joen kukoistanut lohitalous tuhoutui.
Valentin Jordanov
Valentin Jordanov Dimitrov (s. 26. tammikuuta 1960) on bulgarialainen vapaapainija ja eräs lajinsa kautta aikain menestyksekkäimmistä urheilijoista.
52 kilogramman painoluokassa painineen ja 156 senttimetrin mittaisen Jordanovin uran huippuhetket ajoittuivat 1980- ja 1990-luvuille, jolloin hän saavutti olympiakultaa sekä -pronssia ja voitti seitsemän kultamitalia sekä EM- että MM-kilpailuista. 685 uransa aikana käymästään ottelusta hän voitti 673. Hän aloitti harjoittelun Armeijan keskusurheiluseurassa Jantso Patrikovin valmennuksessa. 1990-luvulla hän muutti Yhdysvaltoihin, mutta jatkoi kilpailemistaan kotimaassaan Slavia-Litex-seurassa. Hänen valmentajanaan toimi Jordan Hristov.
Jordanov lopetti uransa 36-vuotiaana vuonna 1996 Atlantan olympialaisiin (kultaa), minkä jälkeen hän toimi valmentajana ja vuodesta 1998 lähtien Bulgarian painiliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2000 lähtien hän on ollut maansa olympiakomitean jäsen. Jordanovilla on vaimo ja kaksi lasta.
Kansainvälisen olympiakomitean uhattua pudottaa paini olympiaohjelmasta vuonna 2013 Jordanov palautti vastalauseena KOK:lle olympiakultamitalinsa.
Olympialaiset
MM-kisat
EM-kisat
Harry Gregson-Williams
Harry Gregson-Williams (s. 13. joulukuuta 1961) on brittiläinen säveltäjä ja musiikkituottaja, joka on säveltänyt musiikkia elokuviin ja videopeleihin. Hän on tehnyt sävellyksiä muun muassa David Arnoldin, Stephen Bartonin, David Buckleyn, Norihiko Hibinon, John Powellin, Trevor Rabinin ja Hans Zimmerin kanssa.
Harry Gregson-Williams syntyi vuonna 1961 Englannissa. Myös hänen pikkuveljensä Rupert Gregson-Williams on elokuvasäveltäjä. 1980-luvulla Gregson-Williams oli musiikinopettaja ensin Amesbury Schoolissa Surreyssä ja sitten Guildhall School of Music and Dramassa Lontoossa. Hän siirtyi elokuvamusiikin pariin 1990-luvulla. Hänen ensimmäinen elokuvasävellyksensä oli vuonna 1994 ilmestyneessä Chris Jonesin jännityselokuvassa "Valkoinen enkeli". Vuosikymmenen puolivälissä hän oli päässyt säveltämään musiikkia Hollywoodin blockbuster-elokuvissa, kuten "The Rock – paluu helvettiin", "Rauhantekijä" ja "Armageddon". Gregson-Williams on säveltänyt soundtrackit ohjaaja Tony Scottin kaikkiin elokuviin vuoden 1998 jännityselokuvasta "Valtion vihollinen" lähtien. Hän pääsi palkintoehdokkaaksi Parhaan musiikin Golden Globesta vuoden 2005 fantasiaelokuvalla "". Gregson-Williams on myös tehnyt sävellyksiä videopeleihin, kuten Hideo Kojiman "Metal Gear" -pelisarjassa.
Death Certificate
Death Certificate on rap -artisti Ice Cuben toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 1991. Albumia myytiin yli miljoona kappaletta ja se ylitti platinarajan. Albumi sijoittui Top R&B/Hip-Hop Albums -listan ykkössijalle ja Billboard 200 -listan sijalle 2.
Parhaan musiikin Golden Globe -palkinto
Parhaan musiikin Golden Globe on elokuvamusiikin palkinto, jota Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947.