hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anti Social Media
Anti Social Media () on vuonna 2014 perustettu tanskalainen pop rock -yhtye, joka edusti Tanskaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä kappaleella "The Way You Are". Anti Social Media selviytyi Euroviisuihin voitettuaan vuoden 2015 Melodi Grand Prixin. Yhtye kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa.
Yhtyeen muodostavat Philip Thornhill, Nikolaj Tøth, David Vang ja Emil Vessing.
Kjetil Mørland
Kjetil Mørland (taiteilijanimeltään pelkästään Mørland; s. 1980 Grimstad) on norjalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja pianisti. Hän edusti Norjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä yhdessä Debrah Scarlettin kanssa kappaleella "A Monster Like Me". Mørland on itse säveltänyt ja sanoittanut kappaleen.
Mørland on asunut suuren osan aikuisiästään Iso-Britanniassa. Hän kuuluu myös brittiläiseen yhtyeeseen Absent Elk (). Mørland on yhtyeen ainoa ei-brittiläinen jäsen. Nykyisin Mørland asuu kuitenkin Oslossa.
Something Awful
Something Awful on yhdysvaltalainen huumorisivusto, jonka perusti vuonna 1999 Richard Kyanka. Sivustolla on koottu yhteen hauskoja kuvia, bloggauksia, kattava ja laaja keskustelupalsta, ja huumorimielessä tehtyjä pelien ja elokuvien arvosteluja.
Keskustelupalsta on Internetin maailmassa poikkeuksellinen lähinnä sen takia, että käyttäjien pitää maksaa käyttäjätunnuksen rekisteröimisestään. Vuonna 2015 rekisteröinnin hinta oli 9,95 Yhdysvaltain dollaria, eli noin 9,5 euroa.
Audiosurf 2
Audiosurf 2 on Dylan Fittererin kehittämä videopeli, joka on jatko-osa peliin Audiosurf. Peli julkaistiin lokakuussa 2013. Pelissä valitaan jokin musiikkikappale omalta tietokoneelta ja peli muuttaa sen tasoksi joka liikkuu musiikin rytmin mukaan. Pelissä on useita erilaisia pelimuotoja esimerkiksi Mono jossa väistelään piikkejä ja kerätään pisteitä ja Audiosprint jossa hypitään esteiden yli.
Tove Jaarnek
Tove Jaarnek (s. 13. kesäkuuta 1965) on ruotsalainen laulaja.
Jaarnek sijoittui toiseksi Melodifestivalenissa 1991 kappaleella ”Ett liv med dig”. Hänen yhdessä Peter Jöbackin kanssa laulamansa ”More than a game” oli vuoden 1992 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen virallinen kisakappale.
Vuonna 2013 Jaarnek voitti Baltic Song Contest -kilpailun kappaleella ”I believe”.
Jaarnekilla on kaksi lasta: tytär Jennifer ja poika Jonathan. Hänen siskonsa Carina myös oli laulaja.
Kaitalammi (Tammelan Riihivalkama)
Kaitalammit tai Kaitalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Ruostejärven pohjoispuolella sijaitseva lampi (vieressä toinen pikkulampi), joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Isomman lammen pinta-ala on 0,75 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 80 metriä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa idästä tuoden viereisen Torvisuon vesiä lammen läpi. Pienempi lampi, on hyvin pieni, sijaitsee heti lammen luusuan alla ja siitä laskee kilometrin pituinen laskuoja Karstonlammiin.
Lammen rantaviiva on 400 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin soistunutta ja ojitettua metsämaastoa. Sen vierestä kulkee metsäautotie, mutta rantoja ei ole rakennettu.
Karstonlammi
Karstonlammi tai Karstalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Ruostejärven pohjoispuolella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Lammen pinta-ala on 0,68 hehtaaria ja sen pituus on 140 metriä ja leveys 70 metriä. Lampeen on johdettu neljä suo-ojaa, joiden kautta saa alkuunsa 7,5 kilometriä pitkä laskuojien reitti Pyhäjärveen.
Järven rantaviiva on 0,35 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaisessa metsämaastossa oleva suota. Lammen vedenpinta on puolisen metriä ylempänä kuin suon kynnyskorkeus. Suo on osa Karstokorven metsäaluetta, joka sijaitsee aivan valtatien 2 varrella. Lammen rannalla on yksi loma-asunto, jonne johtaa tie valtatieltä.
Karstinkorven suo on syntynyt useamman pikkulammen umpeenkasvuna. Lammet ovat jo kasvaneet Karstonlampea lukuun ottamatta umpeen ja Karstonlammen osalta umpeenkasvu on edelleen käynnissä. Umpeenkasvu jatkui lampien ulkopuolelle metsiin, kun suokerroksen paksuus ylitti lopulta lampien entiset vedenpinnat ja on siksi muodostanut suuren yhtenäisen suoalueen.
Niinilammit (Tammela)
Niinilammit ovat Kanta-Hämeessä Tammelassa Ruostejärven pohjoispuolella sijaitsevat kaksi lampea, joka kuuluvat Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Lammet sijaitsevat suon keskellä 60 metrin etäisyydellä toisistaan. Lampien koko on 40-60 metriä halkaisijaltaan. Suon reunat on ojitetu, mutta lampien kautta ei ole kaitettu oja. Eteläisen lammen rannalla on loma-asunto.
Pohjoisen lammen sulkee sisälleensä kolmion muotoinen osa Torronsuon kansallispuistoa. Sitä kutsutaan Niinilammen paloalueeksi ja se on suojelualueen itäisin alue.
Tiibetinhemppo
Tiibetinhemppo ("Spinus thibetanus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tiibetinhemppoa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ville Lenkkeri
Ville Lenkkeri (s. 1972) on suomalainen valokuvaaja, joka on julkaissut kuvateoksia matkoiltaan maapallon äärialueille pohjoisessa ja etelässä. Vuonna 2014 hän teki entisestä kotikaupungistaan Mäntästä kokoelman "Kivettynyt metsä" , joka oli esillä Serlachius-museo Göstassa. Lenkkeri on asunut Ruotsissa vuodesta 2005 ja pitänyt monia näyttelyitä ympäri Eurooppaa.
Lenkkeri kirjoitti ylioppilaaksi 1991 ja opiskeli vuosina 1994–2001 Prahan FAMU-oppilaitoksessa, aluksi elokuvaa ja sitten valokuvausta. Hän valmistui vuonna 2006 Taideteollisesta korkeakoulusta.
Erzgebirgskreis
Erzgebirgskreis on piirikunta Saksassa, Tšekin rajalla olevalla Erzgebirgen vuoristoseudulla, josta se on saanut nimensäkin. Se kuuluu Saksin osavaltioon ja siellä Chemnitzin hallintopiiriin. Sen naapuripiirikuntia ovat Vogtlandkreis, Zwickau, Chemnitz ja Mittelsachsen.
Kuoreveden kirkko
Kuoreveden kirkko on Jämsän Kuorevedellä, noin 12 kilometrin päässä entisen Kuoreveden kunnan päätaajamasta Hallista sijaitseva puinen päätytornillinen pitkäkirkko, jonka rakensi Matti Åkerblom 1779. Kirkossa on pohjoinen ja eteläinen kylkirakennus ja itäpäässä 1915 rakennettu sakaristo. Torni on kolminivelinen ja siinä on sipulikupoli. Sisällä on puuholvit ja näkyviin jätetyt sideparrut. Kirkon pinta-ala on 400 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 460 hengelle. Kirkon 17-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1970. Kirkkoa on korjattu 1845, 1915 ja 1964.
Kirkko on yksi Suomen kolmesta ns. uhrikirkosta eli kirkosta, jonka hyväksi on saatu raha- tai muita uhreja. Hirsinen kirkko vuorattiin laudoilla 1837. Vuoden 1915 korjauksessa kirkko maalattiin vaaleaksi, Wilhelm Engström-Anttilan veistämä vaivaisukko siirrettiin sisätiloihin, alttarin pylväät poistettiin, Fredrik Ellmenin 1824 maalaama kaksiosainen alttaritaulu siirrettiin kirkon seinälle ja tilalle laitettiin Ilmari Launiksen veistos. Lehterin reunustan 12 apostolin ja Jeesuksen kuvat ovat Ellmenin maalaamia. Votiivitaulun kirkkoon lahjoitti kupariseppä Markus Wiren 1835, se on kaksoiskappale Suomen vanhimmasta tunnetusta Rauman kirkon votiivitaulusta. Kirkossa on myös taiteilija Venny Soldan-Brofeldtin maalaus "Enkeli vie Sielua Jumalan luo". Nykyisiä urkuja edelsivät ensimmäiset 1856 hankitut 7-äänikertaiset urut, jotka ovat esillä Hämeen museossa, ja toiset vuoden 1915 peruskorjauksen yhteydessä hankitut. Sähköt kirkkoon asennettiin 1950-luvulla. 1997 kirkko maalattiin uudestaan alkuperäisen värin mukaisesti punaiseksi.
Kirkon kellotornin tapulissa on kolme kelloa, toiseksi suurimman niistä lahjoitti Ruotsin kuningatar Kristiina 1648 ja se on Kuoreveden vanhin historiallinen esine. Kellon vaurioiduttua se valettiin uudelleen 1658. Kello oli kuvattuna Kuoreveden vaakunassa kuuden uhrirahan ympäröimänä.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Olli Kivinen ja se on paljastettu 1957.
Kustavin kirkko
Kustavin kirkko on Kustavissa sijaitseva puinen satulakattoinen torniton pitkäkirkko, jonka rakensi Johan Höckert 1783 vanhemman kirkon runkoa korottaen ja sivusakaroilla laajentaen. Kirkon pitkillä sivuilla ovat ristivarsina matalammat sakarat, joista toisessa on eteinen. Myös kirkon länsipäädyssä on eteinen ja itäisen ristivarren pohjoispuolella sakaristo. Sisällä on puuholvikatto, ulkokatto on paanua. Kirkon pinta-ala on 338 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 480 hengelle. Kirkon 14-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1952, ne siirrettiin kirkkoon Raision kirkosta 1969. Kaksiosainen alttaritaulu "Pyhä ehtoollinen" ja "Ristiinaulittu" on Jonas Bergmanin 1744 maalaama, saarnatuoli on 1600-luvulta. Erillinen kauttaaltaan paanuilla päällystetty kellotapuli siirrettiin kirkon yhteyteen Kustavin Kunnaraisen kylästä 1793. Kirkkoa on korjattu aiemmin useaan otteeseen, 1876-1879, 1895, 1903, 1921, 1928 ja 1965. Kirkkosalin uusiminen 1876-1879 tehtiin lääninarkkitehti C. J. von Heidekenin ja 1928 lääninarkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnitelmien perusteella. Myöhemmin 1988 kirkkorakennusta korjattiin ulkoapäin. Kirkon aitta on kirkkoalueen länsiportilla ja leikkaushuone vuodelta 1929 kirkkomaan pohjoislaidalla. Sankarihaudalla on Jussi Vikaisen suunnittelema patsas.
Kustavin kirkko ympäristöineen kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Álex Rins
Álex Rins Navarro (s. 8. joulukuuta 1995 Barcelona) on espanjalainen ratamoottoripyöräilijä. Kaudella 2015 hän kilpailee Páginas Amarillas HP 40 -tallissa Moto2-luokassa Kalexin pyörällä. Rins on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 62 kilogrammaa.
Rins debytoi Moto3-luokassa kaudella 2012 Estrella Galician Suter Hondalla. Hän oli sarjan yhteispisteissä viides ja saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa Ranskasta. Kaudella 2013 Rins jatkoi saman tallin KTM:llä. Hän saavutti kauden aikana kuusi voittoa ja yhteensä 14 palkintokorokesijoitusta. Se riitti sarjan toiseen tilaan maanmies Maverick Viñalesin jälkeen. Kaudella 2014 Rins jatkoi Estrella Galicialla. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa ja yhteensä kahdeksan palkintosijoitusta sijoittuen sarjan yhteispisteissä kolmanneksi.
Kaudeksi 2015 Rins siirtyy Moto2-luokkaan Páginas Amarillas HP 40 -talliin Kalexin pyörälle.
Álex Rins ajaa MotoGP -luokassa Team SUZUKI ECSTAR tallissa vuonna 2017 tallikaverinaan italialaiskuljetta Andrea Iannone.
The Makemakes
The Makemakes on itävaltalainen pop rock -yhtye, joka edusti isäntämaata vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä kappaleella "I Am Yours". Yhtyeen muodostavat Dominic "Dodo" Muhrer, Markus Christ ja Florian Meindl.
The Makemakes perustettiin 1. toukokuuta 2012. Nimensä yhtye sai kääpiöplaneetta Makemakesta. Reilun kuukauden päästä yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä, "The Lovercallin". Vuonna 2013 The Makemakes lämmitteli Bon Jovia sen konsertissa Wienissä. Toisen singlensä yhtye julkaisi vuonna 2014. Tuon kappaleen nimi oli "Million Euro Smile", ja se oli suosittu kotimaassaan.
Yhtyeen kolmas single, "I Am Yours", julkaistiin vuonna 2015. Kappale osallistui vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Isäntämaana he pääsivät suoraan finaaliin. Finaalissa kappale jäi jaetulle viimeiselle sijalle, eikä saanut ainuttakaan pistettä.
Rasteau
Rasteau on kunta Kaakkois-Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta ja alueen viini on saanut laatuluokituksen Rasteau AOC. Rasteaussa on keskiaikaisen linnan rauniot. Kunnan nähtävyyksiä ovat sen kirkot "Église Saint-Didier" sekä 1600-luvulla rakennettu "Chapelle Notre-Dame des Vignerons".
Tonight Again
Tonight Again () on australialaislaulaja Guy Sebastianin kappale, jolla hän edusti Australiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Tonight Again on Australian historian ensimmäinen euroviisuedustuskappale.
Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Sebastian itse, David Ryan Harris ja Louis Schoorl. Kappale eteni suoraan finaaliin, sillä Australia sai ensikertalaisena suoran finaalipaikan. Siellä se sai 196 pistettä ja sijoittui viidenneksi. Kappaleen kesto on kolme minuuttia ja yhdeksän sekuntia.
Aino Kivi
Aino Kivi (s. 1985 Riihimäellä) on joensuulainen teatteriohjaaja. Hän valmistui ylioppilaaksi 2003 Kallion lukiosta, humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 2010 ja Teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2012. Hän on työskennellyt muun muassa Kajaanin kaupunginteatterissa, Riihimäen Teatterissa ja Teatteri Siperiassa. Vuodesta 2014 lähtien Kivi on toiminut ohjaajana Joensuun kaupunginteatterissa. Hänen esikoisromaaninsa Maailman kaunein tyttö ilmestyi Into Kustannus -kustantamolta syksyllä 2016. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto -ehdokkaana.
Tapio Mattlar
Tapio Mattlar (s. 17. maaliskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen muusikko, musiikkitoimittaja ja maaseutuaktivisti. Muusikkona Mattlar on erikoistunut muinaissoittimiin: hänen instrumenttejaan ovat kampiliira, viikinkilyyra, jouhikko, kantele ja šamaanirumpu. Helsinkiläissyntyinen Mattlar viljelee Harjun perinnemaisematilaa Hartolan Vuorenkylässä ja tunnetaan Suomen Kylätoiminta ry:n (SYTY) yhtenä perustajana. Kylätoiminnalle myönnettiin kunniapalkinto vuoden 1992 Right Livelihood -tapahtumassa.
Mattlar kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1972 ja pääsi opiskelemaan Helsingin yliopistossa journalismia ja etnomusikologiaa, haaveenaan musiikkitoimittajan työ. Vuosina 1977–1979 Mattlar toimitti ja juonsi Yleisradiossa ohjelmasarjaa "Rock and rollin villit vuodet". Hän sai vakituisen musiikkitoimittajan paikan Yleisradiosta 1981.
Vuonna 1996 Mattlar perusti folkrockyhtyeen Tarujen Saari. Hänen nykyinen yhtyeensä on nimeltään Ancient Bear Cult.
Vuonna 2013 julkaistiin Tapio Mattlarin laulajapuolisostaan Marja Mattlarista toimittama kirja "Marja Mattlar – musiikkia omin päin". Heidän poikansa on radiotoimittaja Mikko Mattlar.
Leevi Haapala
Leevi Haapala (s. 1972 Keuruu) on Kiasman museonjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä kesäkuusta 2015 alkaen. Aiemmin Haapala on työskennellyt Taideyliopiston Kuvataideakatemian professorina sekä Kiasman amanuenssina ja nykytaiteen tutkijana. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopiston taidehistorian oppiaineeseen. Väitöskirjan otsikko oli "Tiedostumaton nykytaiteessa: Katse, ääni ja aika vuosituhannen taitteen suomalaisessa nykytaiteessa "(2012).
Haapala työskenteli Suomen nykytaiteen museossa jo 1994, johon hän tuli siviilipalvelusmieheksi Ars 95 -näyttelyn järjestelyiden avustajaksi. Vuodesta 1997 hän työskenteli Kuvataiteen keskusarkiston tutkijana ja Kiasman amanuenssina, kunnes 2014 nimitettiin Kuvataideakatemian Praxis-maisteriohjelman 2-vuotiseksi professoriksi.
Antero Viljanen
Jarmo Antero Viljanen (11. maaliskuuta 1929 Rauma – 3. huhtikuuta 2008) oli suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Viljanen kävi ammattikoulun ja työskenteli kumikorjaamossa, kiviveistämössä, olut- ja tynnyritehtaassa sekä toimi postimiehenä ja varastonhoitajana.
Viljanen teki käsikirjoituksen Mauno Hyvösen 1965 ohjaamaan tv-elokuvaan "Lähimmäinen", Ilkka Kylävaaran 1975 ohjaamaan tv-näytelmään "Elävän leski" sekä Visa Mäkisen 1986 ohjaamaan elokuvaan Pekka Puupää poliisina ja Mäkisen vuonna 1986 tuottamaan tv-sarjaan "Pekka Puupää".
Letaaliannos
Letaaliannos (LD, engl. "lethal dose") on eräs lääketieteellinen ilmaus, joka tarkoittaa sanatarkasti "kuolettavaa annosta". Se on määrä jotain tiettyä lääkeainetta tai myrkkyä, jonka saaminen tavanomaisesti johtaa ihmisen kuolemaan. LD-arvoa laskettaessa ei oteta huomioon mahdollisia ristikkäisiä yhteisvaikutuksia, kuten esimerkiksi usean saman aikaisesti saadun lääkkeen tai myrkyn kumuloituvaa vaikutusta.
Jonkin tietyn yksilöidyn lääkkeen tai myrkyn kuolettavuutta on tutkittu yleisimmin eläinkokein. Natsi-Saksassa tällaisia myrkyllisyystestejä suoritettiin ihmisillä. Nykyään kehittynyt solubiologia mahdollistaa vastaavat kokeet soluviljelmien avulla.
Ilmari Weneskoski
Ilmari Wäinö Ludvig Weneskoski (aik. Willgren; 2. lokakuuta 1882 Tampere – 8. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja viulisti.
Weneskoski opiskeli Helsingissä, Pariisissa ja Leipzigissa. Hän perusti Tampereen musiikkikoulun vuonna 1917 ja toimi sen rehtorina vuoteen 1924 saakka. Hän toimi kapellimestarina Heinolassa, Helsingissä, Tampereella, Viipurissa ja Oulussa. Hän opetti myös viulunsoittoa Helsingissä. Hän oli naimisissa pianisti Gerda Weneskosken kanssa.
Weneskosken poika oli jazzmuusikko ja manageri Jorma Weneskoski.
Jyrki Vihma
Jyrki Kalevi Vihma (11. maaliskuuta 1929 Helsinki – 1. huhtikuuta 1993 Ranska) oli suomalainen lainopin kandidaatti ja runoilija.
Vihma julkaisi 1955 varhaista modernismia edustaneen runokokoelman "Arpa".
Vihma kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1947 ja valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1957. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Liiketyönantajain Keskusliitossa, vuodesta 1976 kansainvälisten kysymysten johtajana. Vihma osallistui muun muassa yli 20 kertaa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n vuosittaisiin yleiskokouksiin. Hän oli vuodesta 1972 Suomen ILO-neuvottelukunnan jäsen, julkaisi 1980-luvulla kolme kirjaa ILO:n toiminnasta ja piti luentoja järjestöstä oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Vihma oli Työtuomioistuimen jäsen vuosina 1971–1987.
Jyrki Vihman isä oli eversti Martti Vihma, vuoteen 1933 Wichmann.
Israelin parlamenttivaalit 2015
Israelin parlamenttivaalit 2015 järjestettiin 17. maaliskuuta 2015, koska hallitus oli kaatunut joulukuussa 2014 budjettia ja Israelin juutalaisvaltioksi määrittelevää peruslakiesitystä koskeviin erimielisyyksiin.
Isaac Herzogin johtama perinteinen Työväenpuolue ja vuonna 2012 perustettu Tzipi Livnin johtama Hatnuah muodostivat 10. joulukuuta 2014 vaaleja varten uuden keskustavasemmistolaisen koalition nimeltä Sionistinen liitto, joka otti tavoitteekseen pääministeri Benjamin Netanjahun johtaman oikeistolaisen Likudin lyömisen. Vaikka koalitio saikin maltillisen vaalivoiton, sijoittui se lopullisessa vaalituloksessa toiseksi.
Edellisissä vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Likud ja Avigdor Liebermanin johtama Jisrael Beiteinu olivat muodostaneet yleisoikeistolaisen puolueliiton Likud Jisrael Beiteinun, joka sai 31 paikkaa 120-paikkaisessa Knessetissä. Tämä liitto kuitenkin hajosi heinäkuussa 2014 israelilaisteinien kidnappausmurhaan ja Gazan sotatoimiin liittyneisiin erimielisyyksiin Netanjahun ja Liebermanin välillä. Näin ollen puolueet lähtivät omilla listoillaan näihin vaaleihin. Likud onnistui näissä vaaleissa saamaan yksin omalla listallaan lähes saman tuloksen kuin vuoden 2013 puolueliitto ja oli siten selvä vaalivoittaja. Sen sijaan Jisrael Beiteinu kärsi kovan vaalitappion menettäen yli puolet paikoistaan.
Muita vaalivoittajia oli arabien Yhteislista ja uusi keskustaoikeistolainen liberaalipuolue Kulanu. Vuoden 2013 vaaleissa äänikynnys oli ollut 2 prosenttia, mutta 11. maaliskuuta 2014 Knesset oli nostanut sen 3,25 prosenttiin, mikä pakotti ensi kerran suuret arabipuolueet yhdistymään Kulanu taas syntyi marraskuussa 2014 kansansuosiota nauttineen entisen Likudin kansanedustajan ja ministerin Moshe Kahlonin perustamana.
Jisrael Beiteinun lisäksi tappion kärsivät uskonnollista oikeistoa edustavat Shas ja Yhdistynyt toorajuutalaisuus sekä laitaoikeiston Juutalainen koti. Sen sijaan jo vuodesta 1992 toimineen vasemmistopuolue Meretzin yhden paikan tappiota pidettiin menestyksenä, koska pitkään näytti siltä, ette Meretzin tulos jäisi vain neljään edustajaan.
Äänestysaktiivsuus oli 72,3 % eli 4,6 % enemmän kuin edellisissä parlamenttivaaleissa. Lisäksi valituksi tuli 29 naista, mikä on ennätysmäärä.
Surinamen jalkapallomaajoukkue
Surinamen jalkapallomaajoukkue edustaa Surinamea kansainvälisissä miesten arvokisoissa. Sitä hallinnoi Surinamen jalkapalloliitto. Joukkue ei ole koskaan selvinnyt maailmanmestaruuskisoihin.
Aikuinen nainen (kappale)
Aikuinen nainen on Paula Koivuniemen vuonna 1982 levyttämä käännösiskelmä, josta on muodostunut esittäjänsä nimikkokappale. Koivuniemen mukaan se on hänen ”suurin hittinsä” ja sen suosio perustuu hänen mukaansa Kaisu Liuhalan vahvaan sanoitukseen ja tarttuvaan melodiaan. Kappaleen sovittaja on Esa Nieminen.
Alkuperäiskappale on italiankielinen ”Maledetta primavera” () ja sen on säveltänyt Gaetano ”Toto” Savio ja sanoittanut Amerigo Cassella. Loretta Goggi esitti sen San Remon musiikkifestivaaleilla vuonna 1981, hän ei kuitenkaan voittanut kilpailua.
”Aikuinen nainen” on suosittu myös karaokessa. Iltalehti haastatteli vuonna vuonna 2012 kolmeakymmentä suomalaista karaokejuontajaa. Haastattelujen perusteella sävelteos sijoittui toiseksi suosituimmaksi suomenkieliseksi lauluksi. Samalla se on myös karaokejuontajien henkilökohtaisen inhokkilistan kakkonen.
Arlette Elkaïm-Sartre
Arlette Elkaïm-Sartre (1935 Constantine, Algeria) on algerialaissyntyinen ranskalainen toimittaja ja Jean-Paul Sartren sihteeri, jonka Sartre adoptoi 1965..
Elkaïm työskenteli 1960-luvun lopulla toimittajana Tribunal Russellin raporttien toimituksessa.
Elkaïm aloitti Sartren teosten kriittisen laitoksen julkaisun, joka käynnistyi 1985 teoksen "Critique de la raison dialectique" kahdella osalla. Hän kirjoitti Sartren teoksiin esipuheet. 
Elkaïm käänsi ja varusti selityksin Babylonian Talmudin aggadat, "Ein Yaakov". Hän on myös kääntänyt teatterille Sofokleen tragedian "Oidipus Kolonoksessa", joka esitettiin 2006 Brysselissä.
J.-P. Sartren teosten esipuheet
Novellit
Kolmikkaanjärvi
Kolmikkaanjärvi on Kanta-Hämeessä lähellä Tammelan Letkua sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 12,7 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa ja neljäs oja, jonka luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, on 400 metriä pitkä oja Torronsuolle.
Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja suomaata. Järven länsipäässä on halkaisijaltaan 50 metriä suuri saari. Rannoille on rakennettu 16 loma-asuntoa, joille johtaa metsäautotiet Letkulta, Paatamosta ja valtatieltä 2.
Toronsuohon laskevat myös Kolmikkaanjärven länsipuolella suosta etelään sijaitseva Hakolammi ja siihen lännestä laskevat Kailaanlammi ja Karkonlammi. Sen sijaan Haiponjärvi yhtä lähellä suon reunaa näistä hiukan länteen laskee etelään Paimionjoen vesistöön.
Järven eteläpuolella oleva korkea Kolmikkaanjärvenkallio on geologisesti arvokas kalliomuodostuma.
Paskolammi (Tammelan Torro)
Paskolammi on Kanta-Hämeessä Tammelan Torrolla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Lammen halkaisija on 80 metriä ja se sijaitsee Torronsuolle viettävän painauman pohjukassa. Lampea ympäröivä suo on keskeltä ojitettu ja lammen vedet virtaavat Torronsuolle toista ojaa myöten. Lammen rannat ovat metsäistä suomaata eikä niitä ole rakennettu. Yksi metsäautotie läheiseltä Haiponjärveltä johtaa suon länsirantaan.
Pieni juhlija
Pieni Juhlija on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1971. Levyllä esiintyy: Ellipsi, Vesa-Matti Loiri, Irina Milan, Pepe Willberg, Heli Keinonen, Finntrio, Tuulikki Eloranta, Kiti Neuvonen, Otto Donner, Sinikka Sokka, Rauli "Badding" Somerjoki ja M.A. Numminen.
Pelimannipuuhissa
Pelimannipuuhissa on Finntrion albumi vuodelta 1972.
Kaikki sävellykset Konsta Jylhä jollei toisin mainita.
No Money – No Music
No Money – No Music on Erik Lindström Sextetin albumi vuodelta 1975.
Mestarikustannus
Mestarikustannus Oy oli vuosina 1973–2004 toiminut kirjankustantamo, joka julkaisi etupäässä kotiin liittyvää tietokirjallisuutta kuten keittokirjoja kirjoina ja kirjasarjoina, aikakauslehtinä sekä myös uudenlaisina, vähitellen ilmestyvinä kortistosarjoina keräilykoteloineen. Tuotteita markkinoitiin etenkin suoramarkkinointia käyttäen postimyyntinä kirjakerhojen tapaan. Mestarikustannus Oy:n edeltäjäksi mainitaan vuonna 1956 perustettu Oy Maestrofon Ab, jonka toiminnasta ei ole tietoja. Nykyisin Mestarikustannus on Oy Apilanlehti/Klöverbladet Ab:n aputoiminimi.
Mestarikustannuksen perusti ruotsalainen, Hemmets Journal -aikakauslehdessä aiemmin työskennellyt Alf Tönneson, joka oli perustanut Ruotsiin samankaltaisen yrityksen Skandinavisk Press. Mestarikustannuksen ensimmäinen menestystuote oli "Mestarikokki"-niminen reseptikorttisarja, joka tuli markkinoille 1973 samaan aikaan kuin samaan ideaan perustuva Sanoma Osakeyhtiön "Kodin Kuvalehden Keittotaitokerho". Mestarikustannuksen versio menestyi paremmin, ja Sanoma lopetti oman korttisarjansa 1978.
Mestarikustannuksen tietokirjojen aihepiireihin kuuluivat ruoanlaiton lisäksi huonekasvit, neuleet ja muut käsityöt sekä autot ja niiden korjaus. Tietokirjojen lisäksi Mestarikustannus julkaisi myös lastenkirjoja ja sarjakuvia, kuten 1980-luvun puolivälissä kymmeniä belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Willy Vandersteenin Anu ja Antti -tarinoita Soile Kaukorannan suomentamina ja Jarkko Uosukaisen tekstaamina.
Mario Guaita-Ausonia
Mario Guaita (taiteilijanimeltään "Mario Ausonia", 1881 Milano – 1956 Marseille) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja.
Lääketiedettä opiskellut Guaita keskeytti opintonsa voimailu- ja teatteriharrastuksensa takia ja ryhtyi esiintymään sirkus- ja vaudevillenäytöksissä Euroopassa ja Amerikassa. Hänen elokuvaläpimurtonsa tapahtui Enrico Vidalin "Spartacuksen" pääosassa vuonna 1913. Guaita esitti voimamies- ja akrobaatinrooleja Pasquali Filmin elokuvissa kuten "Salambò" (1914), työskenteli sen jälkeen Gloria Filmillä ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.
Guaita saavutti suurimman menestyksensä De Giglio Filmin voimamies- ja seikkailuelokuvissa kuten "L’atleta fantasma" (1919), "Lotte di giganti" (1919), "Atlas" (1920), "La cintura delle Amazzoni" (1920), "La nave dei miliardi" (1922) ja "Il pescatore di perle" (1923), joista eräissä hän toimi myös ohjaajana. Hän teki käsikirjoittajavaimonsa Renée De Liot’n kanssa viitisentoista elokuvaa Italiassa sekä Ranskassa, jonne he muuttivat Italian elokuvateollisuuden lamavuosina 1920-luvun alussa. Guaitan viimeinen elokuva oli western "La donna carnefice nel paese dell’oro" vuonna 1926. Sen jälkeen hän piti elokuvateatteria Marseillessa.
Lars Werner och hans vänner
Lars Werner och hans vänner on Lars Wernerin albumi vuodelta 1967.
Kaikki sävellykset Lars Werner.
Matti Rauhaniemi
Matti Rauhaniemi (s. 1954) on suomalainen kuvataiteilija ja aforistikko. Rauhaniemen useat teokset ovat käsitetaidetta, joiden tiimoilta taiteilijalla on ollut useita yksityisnäyttelyjä. Rauhaniemi työskentelee Helsingissä Lyhty ry:n Taide- ja tekstiilityöpaja Luovillassa.
Matti Rauhaniemen taidetta on esitetty muun muassa "TAJU 2004 – Sivusta katsoen" -näyttelyssä Hyvinkään Taidemuseossa, "Anna mun olla" -näyttelyssä Annantalossa Helsingissä sekä kansainvälisissä näyttelyissä Islannissa ja Itävallassa. Lisäksi Rauhaniemen mietelmiä on julkaistu Lyhty ry:n kirjassa "Luonto huutaa", jonka on kuvittanut lyhtyläistaiteilija Johanna Karvinen. "Toisin ajateltu" -näyttelyssä Galleria ARXissa Rauhaniemen taidetta esiteltiin laajasti ja pääpaino oli kuvataiteessa. Tosin sana ja kuva kulkevat Rauhaniemen teoksissa aina rinnakkain tai paremminkin sanottuna päällekkäin, sillä tekstit on useimmiten kirjoitettu kuvien taakse. Osuvimmat aforisminsa Rauhaniemi vääntää konkreettisesti rautalangasta, jotta sanoma menee taatusti perille. ”Et voi sanoa kahta sanaa yhdellä kertaa” on tyypillinen Rauhaniemen mietelmä. Aforismiteoksia Rauhaniemi on luonut 2000-luvun alusta saakka.
Rauhaniemi kuuluu Suomen erityistaiteilijoihin. Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry (nykyisin Kettuki ry) valitsi hänet Vuoden taiteilijaksi vuonna 2010. Yksi Rauhaniemen kuuluisimmista aforismista on: "Ole oma it­se­si, ole mons­te­ri, ole op­ti­mis­ti". Muun muassa Taide- ja muotoilukeskus Ars Aut­toi­sten kesänäyttely 2014, johon Rauhaniemi osallistui, oli nimetty kyseisen aforismin mukaan.
Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2
Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2 on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1975. Levyllä esiintyy: Kristiina Halkola, Aulikki Oksanen, Tauno Palo, Marja-Riitta Väkevä, Kaisa Korhonen, Anneli Sari,Kiti Neuvonen, Ellipsi ja Pepe & Paradise.
Yrjö Aaltonen
Yrjö Aaltonen (31. tammikuuta 1916 Uusikaupunki – 19. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän sai vuonna 1946 Jussi-kunniamaininnan lyhytelokuvasta "Syksy".
Klofibraatti
Klofibraatti (CHClO) on orgaaninen yhdiste tarkemmin klofibriinihapon etyyliesteri. Yhdistettä käytettiin lääketieteessä vaikean hypertriglyseridemian hoidossa, mutta vedettiin markkinoilta vuonna 2002 yhdisteen aiheuttamien haittavaikutusten vuoksi.
Huoneenlämpötilassa klofibraatti on väritöntä öljymäistä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee helposti orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin.
Klofibraatti on aihiolääke, joka metaboloituu elimistössä klofibriinihapoksi. Klofibraatti alentaa veren tiheydeltään erittäin alhaisten lipoproteiinien eli VLDL-kolesterolin ja LDL-kolesterolin pitoisuutta veressä aktivoimalla lipoproteiinilipaasientsyymiä, jolloin näiden lipoproteiinien hydrolyysi kiihtyy. Samalla HDL-kolesterolin pitoisuus veressä kasvaa. Lääkeainetta käytettiin lähinnä vaikean kohonneen veren kolesterolipitoisuuden hoitoon, jos ruokavalio, liikunta ja muu lääkehoito eivät tehonneet.
Klofibraatin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, ripuli, lihaskrampit, lihasten jäykkyys ja heikkous ja lihaskivut. Yhdiste alentaa myös seksuaalista halua ja voi aiheuttaa miehillä impotenssia.
WHO:n suuressa yli 5 000 potilasta kattaneessa tutkimuksessa klofibraatin havaittiin alentavan ei-kuolettavien sydänkohtauksien määrää ainoastaan potilailla, joilla ei ennen hoidon alkua oltu havaittu sydäntapahtumia. Klofibraattia saaneiden ryhmässä kuolleisuus muihin kuin sydän- tai verisuonitauteihin, kuten munuaisten ja virtsarakon syöpään, oli suurempi kuin lumelääkettä saaneiden ryhmässä.
Klofibraatin synteesin lähtöaineita ovat p-kloorifenoli, asetoni ja kloroformi, jotka kondensoituvat emäksisissä olosuhteissa muodostaen klofibriinihappoa. Klofibriinihappo reagoi etanolin kanssa rikkihapon toimiessa katalyyttinä muodostaen klofibraattia.
Kiratat
Kiratat ("Andrographis") on noin 20–30-lajinen ruohokasvisuku akanttikasvien heimossa (Acanthaceae).
Kiratat ova ruohoja tai pieniä pensaita, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ehytlaitaisia. Kukat sijaitsevat varsipäätteisissä tai lehtihankaisissa röyhyissä, tertuissa tai toisinaan tähkissä tai tiheissä ryhmissä; kukinnossa on suojuslehtiä. Yhdislehtinen verhiö on viisiliuskainen, ja liuskat ovat kapeita ja ainakin melkein samankokoisia. Teriö on tyvestään putkimainen tai suppilomainen, reunaltaan kaksihuulinen; alahuuli on kolmiliuskainen, ylähuuli kokonainen tai kaksiliuskainen. Heteitä on kaksi ja ne saattavat pistää ulos teriötorvesta; palhot ovat toisinaan karvaisia, ja ponnen puoliskot (teekat) ovat ainakin lähes samankokoiset ja tyveltään karvaiset. Hedelmä on pitkänomainen tai soikea kota ja sisältää 6-20 pallomaista tai hieman litistynyttä siementä.
Kiratat ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta.
Suvun tunnetuin laji on rohtokirata ("Andrographis paniculata"), jolla nimensä mukaisesti on ollut lääkinnällistä käyttöä.
Tampereen Taidehalli
Tampereen Taidehalli (entinen Tesoman Taidehalli) on kesällä 2014 perustettu nuorten tamperelaisten kulttuurialan ammattilaisten itsenäinen taiteilijayhteisö Tampereen Epilässä. Tilassa toimii myös Tehonrakentajat ry.
Tampereen Taidehalli toimii työhuoneena ja ammattitaiteilijoiden kohtauspaikkana. Tampereen Taidehallilla on järjestetty avoimia yleisötapahtumia, joiden tavoitteena on ollut tukea paikallista aktiivisuutta. Kollektiivi käyttää Länsi-Tampereen tyhjeneviä liiketiloja toiminnassaan.
Tampereen Taidehallin jäsenet ovat Miska Allonen (2015–), Suvi Heusala (2017–), Laura Impola (2014–), Mirja Kurri (2014–), Laura Laukkanen (2014–), Roope Mäenpää (2016–), Emmi Nieminen (2014–) ja Ismo Torvinen (2014–). Taidehallin perustajajäseniin kuuluu lisäksi Hinni Huttunen (2014–2016) ja Jemina Lindholm (2014–2016). Yhteisön jäsenistöön ovat kuuluneet Timo Bredenberg (2016), Hemuloordi (2014) ja Anna Matveinen (2016-2017).
Tesoman Taidehallin tilat purettiin joulukuussa 2015. Taiteilijoiden toiminta siirtyi Epilään. Uusi tila nimettiin Tampereen Taidehalliksi.
Adam Friberg
Adam Friberg (pelaajanimeltään friberg); s. 19. lokakuuta 1991) on ruotsalainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän pelaa a. Friberg kuuluu nykyisin yhteen maailman tunnetuimmista CS:GO -joukkueista, ruotsalaiseen Ninjas in Pyjamasiin eli NiP:iin. Hän on edustanut Ninjas in Pyjamasia koko CS-uransa ajan, elokuusta 2012 lähtien.
NiP:in kanssa Friberg on voittanut muun muassa Winter Assemblyn vuonna 2015 sekä monia muita turnauksia. Yhteensä hänellä on 33 turnausvoittoa NiP:in kanssa. Friberg tunnetaan pelaajanimellään friberg. Hän on saavuttanut urallaan 169 200 dollaria.
Mustamangrovet
Mustamangrovet eli mustamangrovepuut ("Avicennia") on puuvartisten kasvien suku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.
Mustamangrovet ovat merenrantojen pensaita tai puita, joiden oksat ovat liereitä paitsi joissakin tapauksissa nuorina nelisärmäisiä. Lehtiasento on vastakkainen. Kukinnot ovat pieniä tähkiä tai mykeröitä. Kukkien suojuslehdet ovat soikeita, verhiötä lyhyempiä ja pysyviä. Kukat ovat pieniä, vastakohtaisia ja perättömiä. Verhiö on kuppimainen ja viisiliuskainen; liuskat ovat limittäisiä ja pysyviä. Teriö on lähes säteittäinen, kellomainen, neli- tai viisiliuskainen ja kiinnittyy huomaamattomaan pohjuskehrään. Heteitä on neljä, ja ne kiinnittyvät teriötorven yläosaan. Sikiäin on epätäydellisesti nelilokeroinen, ja siinä on vapaa keski-istukka. Siemenaiheet ovat riippuvia. Hedelmä on verhiöllinen kota, joka avautuu kahdeksi nahkamaiseksi liuskaksi.
Mustamangrovet ovat tropiikin ja subtropiikin merenranta- ja mangroverämekasveja.
Suvussa on noin 14 lajia. Tunnetuimmat niistä ovat amerikanmustamangrove ("Avicennia germinans") ja merimustamangrove ("A. marina").
Hr. Ms. Tydeman (A906)
Hr. Ms. Tydeman (runkonumero A906, IMO 7432044) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston merentutkimusalus.
Sen köli laskettiin 29. huhtikuuta 1975 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 18. joulukuuta. Alus valmistui 10. marraskuuta 1976.
Alus muodosti "Hr. Ms. Buyskesin" ja "Hr. Ms. Blommendalin" kanssa niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston. Osasto korvattiin 2003 ja 2004 palvelukseen otetuilla "Hr. Ms. Snelliuksella" ja "Hr. Ms. Luymesillä".
Alus poistettiin palveluksesta 3. kesäkuuta 2004 ja se myytiin Nigerialle, joka ei kuitenkaan maksanut alustaan. Tammikuussa 2007 Oceanwide Expeditions lunasti aluksen 900 000 eurolla. Vuonna 2008 Reimerswaalin telakka Hansweertissä kunnosti aluksen ja 14. marraskuuta 2009 alus sai uuden nimen "MV Plancius" alankomaalaisen kartoittajan Petrus Planciuksen (1552-1622) mukaan. Alankomaiden lipun alla purjehtiva alus tekee risteilyjä eteläiselle ja pohjoiselle napa-alueelle. Sillä on 53 hytissä majoitustilat 114 hengelle ja aluksella on 45 hengen miehistö. Miehistöön kuuluu 17 merenkulusta ja 19 majoituksesta vastaavaa, joiden lisäksi on kahdeksan opasta ja lääkäri. Toukokuussa 2011 alus oli kaksi viikkoa huollettavana Haneweertissä.
Särmiöt
Särmiöt ("Barleria") on trooppinen kasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.
Särmiöt ovat pensaita, varpuja tai monivuotisia ruohoja, jotka ovat tavallisesti piikkisiä ja joissa on kystoliittejä, kalsiumkarbonaattimuodostumia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat ruodillisia. Kukat ovat ryhmittyneet lehtihankoihin viuhkomaisiksi kukinnoiksi, varsipäätteisiksi tähkiksi tai sijaitsevat yksittäin. Kukan alla on toisinaan kaksi piikikästä esilehteä. Verhiö on neliliuskainen, liuskoista kaksi on isompia, kaksi pienempiä. Teriö on suppilomainen ja tavallisesti kookas, sen laide on viisiliuskainen, ja liuskat ovat suunnilleen toistensa kokoisia. Heteitä on kaksi tai neljä ja ne ovat kaksivaltaisia: toinen pari on tavallisesti hyvin surkastunut ja/tai steriili. Ponnen puoliskot eli teekat ovat samankokoisia ja lisäkkeettömiä. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja luotti on kaksihalkoinen tai ehyt. Hedelmä on lyhyen varren päässä oleva soikiomainen tai munanmuotoinen kota, jossa on kahdesta neljään siementä kovettuneen varren, retinakulumin eli jakulaattorin, päässä. Siemenet ovat kiekkomaisia ja karvaisia.
Särmiöt ovat kotoisin Afrikan ja Aasian trooppisilta seuduilta. Yksi laji kasvaa trooppisessa Amerikassa.
Särmiöiden suvussa on noin 80–120 lajia. Suomenkielinen nimi on lajeilla mesisärmiö ("Barleria eranthemoides") ja suikerosärmiö ("Barleria repens").
Pteridospermatophyta
Pteridospermophyta eli siemensaniaiset on hävinnyt kaari, joka kuului siemenkasvien kaareen. Sitä esiintyi devonikaudelta liitukaudelle. Itse asiassa se oli monimuotoinen joukko, johon kuuluivat kaikki siemenkasvit, jotka eivät kuuluneet havupuihin, neidonhiuspuihin, käpypalmuihin tai koppisiemenisiin. Pteridospermophytan kasveja on kutsuttu saniaispuiksi, koska joidenkin ryhmien lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä. Niillä on kuitenkin vain vähän geneettistä yhteyttä saniaisiin.
Kivihiilikaudella ja permikaudella ne olivat olennainen osa kasvikuntaa. Kaareen kuuluvista lahkoista varhaisimpia oli Lyginopteridales, johon kuuluivat heimot Lyginopteridaceae ja Elkinsiaceae. Suurikokoisimpiin kuuluivat puolestaan lahkon Medullosales kasvit. Tähän lahkoon kuuluivat "Neuropteris, Alethopteris, Lonchopteris" ja "Odontopteris". Muita lahkoja olivat Umkomasiales, Glossopteridales, Caytoniales, Leptostrobales, Matatiellales, Petriellales, Hamswviales ja Callistophytales.
Pistiöt
Pistiöt ("Blepharis") on trooppinen ja subtrooppinen ruohokasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon, Acanthaceae.
Pistiöt ovat pääasiassa monivuotisia ruohoja, harvemmin yksivuotisia tai pensaita. Lehdet ovat keskenään erikokoisia, lähes tai kokonaan ruodittomia ja sijaitsevat neljän valekiehkuroissa, joskus vastakkaisesti; lapa on ehyt- tai hammaslaitainen. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa tai ryhmittyneinä terminaalisiksi tiheiksi mykerömäisiksi tähkiksi. Kukinnon nahkeat ja usein väkäskarvahampaiset suojuslehdet ovat usein viiden parin ryhmissä limittäin. Verhiö on joko kahden esilehden sisällä tai paljaana; sen neljä liuskaa sijaitsevat kahtena erikokoisena vastakkaisparina ja ovat paksuuntuneita ja kovia tyveltään. Teriötorvi on laidetta lyhyempi, tyvestä laajentunut, ylempää kuroutunut; laide on yksihuulinen, ja huuli on pitkänomainen ja 3–5-liuskainen. Kaksivaltaisessa hetiössä on neljä hedettä, jotka kiinnittyvät teriötorven suulle tai sen lähelle; palhot ovat kovia, ja kaksi niistä on käyriä, leveitä ja litteitä, tavallisesti kärjestään lisäkkeellisiä; ponnet ovat yksiteekaisia ja karvaisia. Sikiäin on kalju, siinä on kaksi siemenaihetta lokerossaan; luotti on halkoinen. Kota on varreton, pitkänomainen tai soikiomainen, 2–4-siemeninen, siemenet kovan varren, retinakulumin, päässä ja ovat kiekkomaisia ja kosteuteen reagoivien pitkähaaraisten karvojen peitossa.
Pistiöt ovat kotoisin Vanhan maailman trooppisista ja subtrooppisista osista.
Pistiöitä tunnetaan noin 130 lajia, tunnetuimpana afrikkalainen nauhapistiö ("Blepharis linariifolia").
Taikurinkukat
Taikurinkukat ("Crossandra") on akanttikasvien heimoon kuuluva trooppinen kasvisuku.
Taikurinkukat ovat kaljuja tai karvaisia, piikittömiä pensaita tai ruohoja. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti tai kiehkuroissa ja ovat ehyt- tai enemmän tai vähemmän nyhälaitaisia. Kukat ovat näyttäviä, keltaisia tai punaisia, tavallisesti pitkäperäisiä ja sijaitsevat verson kärjen tuntumassa olevissa tähkissä. Tähkän suojuslehdet ovat neljässä rivissä limittäin, kookkaita, soikean keihäsmäisiä, verhiötä lyhyempiä ja karvaisia. Verhiö on viisiliuskainen, liuskat erikokoisia. Teriötorvi on kapea, laidetta pidempi, käyrä, ja laide on nieluun saakka jakautunut ja muodostaa viisiliuskaisen huulen, jonka liuskat ovat erikokoisia ja limittäisiä. Heteitä on neljä ja ne ovat kaikki toimivia ja jäävät teriön sisään; yksiteekaiset ponnet ovat palhoja pidemmät; steriili ponnenpuolisko on karvainen, tylppä, ja lokeroside on tasakärkinen. Sikiäin on kaksilokeroinen, kummassakin lokerossa on kaksi siemenaihetta. Vartalo paksuuntuu yläosastaan, ja luotti on vähän kahtia jakautunut. Hedelmä on pitkänomainen, litistynyt ja vaihtelevassa määrässä nelikulmainen kota, jossa on neljä soikiomaista ja suomu- tai karvapeitteistä siementä.
Taikurinkukat ovat kotoisin pääasiassa trooppisesta Afrikasta, Madagaskarista sekä Arabian ja Etu-Intian niemimailta.
Taikurinkukkien suvussa on noin 50 lajia. Suomeksi nimettyjä lajeja ovat taikurinkukka ("Crossandra infundibuliformis"), keniantaikurinkukka ("Crossandra subacaulis") ja tansaniantaikurinkukka ("Crossandra tridentata").
Tehonrakentajat
Tehonrakentajat on vuonna 2012 Tampereella perustettu taiteilijakollektiivi. Taiteilijakollektiivin jäsenet ovat Miska Allonen (s. 1993), Hemuloordi (s. 1989), Matti Hyvönen (s. 1989), Laura Impola (s. 1988), Laura Laukkanen (s. 1984), Fanni Maliniemi (s. 1989) ja Ismo Torvinen (s. 1984). Miska Allonen liittyi Tehonrakentajiin syksyllä 2015. Vuodesta 2014 alkaen Tehonrakentajat on yleishyödyllinen yhdistys.
Tehonrakentajat -taiteilijakollektiivin tarkoituksena on laajentaa yhteiskunnassa vallitsevia tehokkuuskäsityksiä. Kollektiivi järjestää näyttelyitä, työpajoja ja tapahtumia. Tehonrakentajat on järjestänyt näyttelyitä muun muassa Galleria 3h+k:ssa Porissa (2013), Galleria Rajatilassa Tampereella (2014), taidetila XL Art Space:ssa Helsingissä (2014), Titanik-galleriassa Turussa (2015) sekä Bingo-galleriassa Oulussa (2016).
Tehonrakentajat kuratoi Headliner-näyttelyn, johon osallistui 19 taiteilijaa. Näyttely oli esillä Y-festivaaleilla 2015 ja Työväenmuseo Werstaalla 2016.
Yhdistyksen toimipiste sijaitsi Tesoman Taidehallin tiloissa Tampereella 2014-2015. Nykyinen toimipiste sijaitsee Tampereen Epilässä, Tampereen Taidehallilla.
Crore
Crore (lyh. cr.) on useassa Etelä-Aasian maassa, erityisesti Intiassa, Bangladeshissa, Pakistanissa ja Nepalissa, käytetty lukusana, joka tarkoittaa kymmentä miljoonaa (10 000 000). Intialaisen numerointijärjestelmän sana juontaa juurensa sanskritin (kōṭi), hindin tai urdun kielisestä sanasta (करोड़ "karoṛ" []).
Crorea käytetään esimerkiksi Intiassa raportoitaessa suuria liiketoiminnan tuloslukuja crorerupioina. Intialaisten pörssiyhtiöiden päiväkohtainen markkina-arvo eli osakkeiden yhteisarvo kerrotaan crorerupioina (esimerkkinä sadan suurimman intialaisen pörssiyhtiön lista Bombayn pörssistä). Myös yrityskaupan suuruudesta kerrottaessa lukusana esiintyy usein.
Vastaavasti elokuva "Slummien miljonääri" kulki Intiassa nimellä "Slumdog Crorepati" (”slummien kymmenmiljoonääri”) ja televisiovisailu "Haluatko miljonääriksi?" esimerkiksi nimellä "Kaun Banega Crorepati?" (”kuka haluaa kymmenmiljonääriksi?”; Intiassa ohjelmasta oli useita kieliversioita).
Intialaisessa numerointijärjestelmässä crore voidaan jakaa sataan lakhiin, mikä sana on yleisessä käytössä. Lakh on sataa tuhatta (100 000) tarkoittava sana. Sadalle crorelle on puolestaan oma sanansa, arab (1 000 000 000, eli miljardi).
Somppi
Somppi on pääosin Suomessa esiintyvä sukunimi. Vuonna 2014 Suomessa oli 400 Somppi-sukunimen omaavaa henkilöä. Vuonna 2000 Yhdysvalloissa oli 128 henkilöä, joiden sukunimi oli Somppi. Somppi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
A Monster Like Me
A Monster Like Me () on Mørlandin ja Debrah Scarlettin esittämä popkappale, joka edusti Norjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Mørland itse. Sen kesto on kolme minuuttia ja 14 sekuntia.
"A Monster Like Me" kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta. Siellä se sai 123 pistettä, sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa se sai 102 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi.
Neetu Singh
Neetu Singh (s. 8. heinäkuuta 1958 Delhi), myös Neetu Kapoor, on intialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä. Mentyään naimisiin vastanäyttelijänsä Rishi Kapoorin kanssa, Singh jätti elokuva-alan 1980-luvun alussa. Hän teki paluun 26 vuoden jälkeen ja näytteli aviomiehensä kanssa elokuvissa "Love Aaj Kal" (2009), "Do Dooni Chaar" (2010), "Jab Tak Hai Jaan" (2012) ja "Besharam" (2013).
Neetu Singh on ollut naimisissa näyttelijä Rishi Kapoorin kanssa vuodesta 1979. Heillä on kaksi lasta, muotisuunnittelija Riddhima Kapoor Sahni ja näyttelijä Ranbir Kapoor.
Aleksei Vorobjov
Aleksei Vladimirovitš Vorobjov (, taiteilijanimeltään Alex Sparrow; s. 19. tammikuuta 1988 Tula) on venäläinen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Venäjää vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa kappaleella "Get You".
Vorobjovin taiteilijanimi Alex Sparrow tulee hänen nimensä englanninkielisestä käännöksestä. Sparrow ja Vorobjov tarkoittavat varpusta.
Vorobjov on osallistunut monta kertaa Venäjän euroviisukarsintoihin. Hän edusti Venäjää vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Düsseldorfissa kappaleella "Get You". Hän selviytyi finaaliin ollen sen 16:s. Vorobjov on voittanut myös Venäjän X Factorin.
Vorobjov näytteli ensimmäisen roolinsa vuonna 2006. Vuonna 2015 hän esittää amerikkalaisessa kauhufilmissä "The Vatican Tapes" Dr. Kulikia. Hänellä on myös monia muita rooleja näyttelijänuransa aikana.
Vorobjov joutui tammikuussa 2013 vakavaan auto-onnettomuuteen Los Angelesissa. Hän sai onnettomuudessa aivovamman, josta hän on kuitenkin kuntoutunut ja palannut laulamisen ja näyttelemisen pariin.
Vence
Vence on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se on keskiaikainen 1100-luvulta peräisin oleva kaupunki lähellä Välimerta. Vence on ollut taiteilijoiden suosima paikka. Siellä ovat vuosien saatossa tehneet työtään kuuluisuudet kuten Henri Matisse, Chaïm Soutine, Marc Chagall, Raoul Dufy, Jean Dubuffet ja Arman.
Henri Matisse asui Vencessa toisen maailmansodan aikana ja sai apua terveysongelmiinsa dominikaaniluostarista. Vuosina 1949–1951 hän koristeli kiitokseksi luostarin kappelin maalauksillaan, ja ”Matissen kappeli” on nyt kunnan tunnetuin matkailunähtävyys. Kylässä on myös modernin taiteen museo Fondation Emile Hugues.
Vencen eteläpuolella on taiteilijoiden 1920-luvulla löytämä keskiaikainen kylä Saint-Paul-de-Vence kymmenine taidegallerioineen ja Fondation Maeght -taidemuseoineen.
Doris Björkskog
Doris Margareta Björkskog (s. 19. maaliskuuta 1929 Uusikaarlepyy) on suomalainen Kokkolassa asuva ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Björkskog kävi Uudenkaarlepyyn yhteiskoulua ja työskenteli sitten postivirkailijana ja yksityisyrittäjänä. Hän on julkaissut runokokoelmia ja lastenkirjoja. Björkskog on ollut mukana Keski-Pohjanmaan Pränttärit ry:n, Svenska Österbottens litteraturförening-yhdistyksen ja kokkolalaisen Länsirannikko-kustantamon toiminnassa.
Karin Kull
Karin Johanna Kull (s. 26. helmikuuta 1929 Helsinki) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Dimerkaproli
Dimerkaproli eli BAL (), jonka molekyylikaava on "CHOS" on lääkeaine ja lewisiitin vastamyrkky. Englantilaisen Boots-yhtymän valmistamaa tuotetta on myyty 5% konsentraationa, jossa oli 50 mg dimerkaprolia/ml. Lääke annetaan injektiona, koska se ei imeydy suun kautta annettuna. Lääkettä voidaan käyttää raskasmetallien aiheuttamiin myrkytystiloihin. Sillä hoidetaan lyijymyrkytystä ja lisäksi se voi kelatoida ainakin arsenikkia, elohopeaa, kultaa, antimonia ja muutamaa muutakin metallia pois elimistöstä. Vaikka se poistaa myös kadmiumia, kadmium kuitenkin kerääntyy munuaiseen joten dimerkaprolia ei tulisi käyttää kadmiummyrkytyksen hoidossa. Vuodelta 1960 olevan Ilmari Vartiaisen "Lääkeaineopin" ("Farmakologia") mukaan, tyypillinen elohopeamyrkytys on voinut aiheutua elohopeaan liittyvästä lääkekäytöstä. Elohopeaa on käytetty monen muun hoitoaiheen ohella diureettina.
Dimerkaprolin moolimassa on 124,225 g/mol ja CAS-numero 59-52-9.
Dimerkaproli on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Dimerkaproli on itsekin myrkyllistä suurina annoksina. Sen intramuskulaarinen LD50-arvo rotalle on noin 105 mg/kg ja intraperitonaalisesti 140 mg/kg.
Aino Korhonen
Aino Helena Korhonen (o.s. Kantonen, 20. helmikuuta 1929 Kustavi – 8. heinäkuuta 2018 Pori) oli suomalainen kirjailija.
Korhonen kävi keskikoulun ja työskenteli toimistovirkailijana. Hän voitti vuonna 1978 WSOY:n eläinaiheisten romaanien kilpailun kissa-aiheisella kirjallaan "Ihmisen kesyttäjät". Korhosen runoja on julkaistu myös Porin työväenopiston kirjoittajien 1975 julkaistussa antologiassa "Runo on sinä ja minä".