hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hans Johansen
Hans Johansen (1897 − 1973) oli tanskalais-venäläinen lintutieteilijä, joka toimi eläintieteen professorina Tomskissa.
Johansenin vanhemmat olivat tanskalaisia. Hän syntyi Riiassa Latviassa ja kävi koulua Virossa. Nuorena ja tutkimusintoisena hän lähti Tomskiin opiskelemaan luonnontieteitä vuonna 1916. Täällä hän tutustui venäläiseen lintutieteilijään Hermann Johanseniin, joka ei ollut hänelle sukua, ja yhdessä he tekivät lintujen keräysretken taigan reunoille Obin ja Omin välimaastoon. 1917 Hans Johansen tutki yksin länsisiperialaista Baraban aroa. Lokakuun vallankumous ja sitä seurannut sisällissota katkaisivat hänen yhteytensä sukuun ja rahoittajiin, ja hän vaelsi jalkaisin Altain vuoristossa lähes kaksi vuotta 1918–1919. Tällä retkellä hän keräsi noin 500 näytteen lintukokoelman. Kesällä 1920 hän tutki Bijskin aroa ja vietti seuraavan talven Tomskissa.
Toukokuussa 1921 Johansen aloitti väitöskirjaan tähtäävät opinnot Münchenissä ja väitteli filosofian tohtoriksi eliömaantieteestä 1924. Myöhemmin hän palasi Tomskiin ja työskenteli vuodesta 1925 alkaen Hermann Johansenin apulaisena. Hän teki tutkimusretket Ussuriin 1926 ja Narymin alueen taigalle 1927. Vuonna 1928 Hans Johansen muutti Kamtšatkan niemimaalle ja pian sen jälkeen hän matkusti Komendöörinsaarille turkiseläinten hyväksikäyttöä tutkivan retkikunnan tieteelliseksi johtajaksi. Täällä hän viipyi 3½ vuotta.
Professori Hermann Johansen kuoli 1930 ja jonkin ajan kuluttua Hans Johansen nimitettiin hänen tilalleen Tomskin yliopiston eläintieteen professoriksi. Hän koulutti ryhmän lintutieteen opiskelijoita, ja lähetti heidät kartoittamaan läntisen Siperian tutkimattomia seutuja. Hän kävi itse Salairin alueella 1934 ja Kuznetsk Alataun alueella keväällä 1937.
Johansenin siperialaisten lintujen kokoelma oli paisunut 4 500 näytteeseen. Kokoelmassa oli hänen itsensä keräämien näytteiden lisäksi opiskelijoiden, Hermann Johansenin ja muiden keräämiä näytteitä. Hän kävi tutkimassa myös Neuvostoliiton tiedeakatemian lintukokoelmia Pietarissa.
Lokakuussa 1937 Johansenin oli poistuttava Venäjältä, kuten lähes kaikkien ulkomaalaisten. Hän sai työpaikan Kööpenhaminan yliopiston eläinmuseosta ja johti museon rengastustoimintaa 1943–1960. Hän osti mökin Læsøn saarelta, jonka karu maisema toi hänen mieleensä Siperian. Myöhemmin hän lahjoitti mökin Kööpenhaminan yliopistolle, ja siitä tehtiin kenttälaboratorio.
Hans Johansen kirjoitti laajan tutkielman Länsi-Siperian eläimistöstä, joka julkaistiin Journal für Ornithologiessa vuosina 1943–1961 nimellä "Die Vogelfauna Westsibiriens". Hans Johansen nimesi nokkavarpusen alalajin "schulpini" 1944.
Wanna Be Startin’ Somethin’
Wanna Be Startin’ Somethin’ on Michael Jacksonin kappale vuoden 1982 "Thriller"-albumilta. Se julkaistiin albumin neljäntenä singlenä toukokuussa 1983.
Wanna Be Startin’ Somethin’ on alkuperäisen kappaleen uudelleenmiksattu ja -äänitetty versio, joka julkaistiin "Thriller 25" -albumin toisena singlenä 23. tammikuuta 2008. Kappaleessa on mukana senegalilais-yhdysvaltalainen Akon. Kappale oli viimeinen Jacksonin elämän aikana julkaistu single. Se menestyi hyvin listoilla ja sai kehuja myös kriitikoilta.
Hermann Johansen
Hermann Eduardovitš Johansen (, 1866–1930) oli venäläinen biologi ja lintutieteilijä.
Johansen valmistui eläintieteilijäksi Tarton yliopistosta 1889. Hän muutti Tomskiin 1893, missä opetti saksaa, lääketiedettä ja luonnonhistoriaa Aleksejevin koulussa. Vuodesta 1899 alkaen hän opetti eläintiedettä ja vertailevaa anatomiaa Tomskin yliopistossa. 1918 hänet nimitettiin yliopiston eläintieteen professoriksi, missä virassa hän toimi kuolemaansa saakka. Hans Johansen, joka ei ollut hänelle sukua, peri hänen virkansa myöhemmin.
Hermann Johansen kartoitti laajalti Länsi-Siperian faunaa, eritoten linnustoa. Huomattavaa osaa hänen lintukokoelmastaan säilytetään Kööpenhaminan yliopistossa, minne ne hankki Hans Johansen. Hermann Johansen nimesi harmaasirkun alalajin "buturlini" 1907.
Hermann Johansenilla oli kaksi poikaa, joista vanhemman, Wolfgang Johansenin, surmasi venäläinen sotilas ensimmäisessä maailmansodassa. Nuoremmasta Bodo Johansenista tuli eläintieteilijä.
Halonginlahti
Halonginlahti on merenlahti Vietnamin pohjoisosassa. Lahdessa on karstimaasta syntynyt yli tuhannen saaren saaristo. Monet saaret ovat jyrkkärantaisia, niiden korkeus on 50–200 metriä ja monissa on luolia.
Lahdessa elää 60 kotoperäistä eläinlajia ja ainakin 14 kotoperäistä kasvilajia. Alue on yksi Vietnamin suosituimmista matkailukohteista. Osa lahdesta on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1994. Lahden koko pinta-ala on 1553 neliökilometriä, ja siitä 434 nelikökilometriä kuuluu maailmanperintökohteeseen.
Lahden alueella on useita erilaisia biotyyppejä: trooppista sademetsää, mangrovemetsää, koralliriuttoja, vuorovesitasankoja, meriruohoniittyjä ja luolia. Monet kasvilajit ovat sopeutuneet elämään kalkkipitoisessa maassa. Trooppista metsää kasvaa suurimilla saarilla, ja siellä elää apinoita (Reesusmakaki, jaavanmakaki ja äärimmäisen uhanalainen "Trachypithecus poliocephalus") antilooppeja, kärppiä ja iguaaneja.
Puolet lahden suurimmasta, Cát Bà-nimisestä saaresta on suojeltu Cát Bàn kansallispuistoksi.
Väkivallaton vuorovaikutus
Väkivallaton vuorovaikutus ("Nonviolent communication, NVC") on Marshall Rosenbergin kehittämä vuorovaikutusmenetelmä, jolla pyritään selkeyttämään kuuntelemista ja puhumista. Sitä käytetään erityisesti kriittisissä tilanteissa, joissa ihmisten välistä kommunikaatiota on poikkeuksellisen vaikeaa saada toimimaan.
NVC:n keskeiset osat ovat
NVC:stä ei ole tehty vielä merkittävää analyyttistä pitkittäistutkimusta. Suurin osa NVC:n tehon näytöstä perustuu kokemuksiin ja havaintoihin satunnaisesti tehdyissä kokeissa, tai teoreettiseen tukeen.
2011 vuoteen mennessä kuusi Pro gradu -tutkielmaa ja väitöskirjaa on tiettävästi testannut NVC-mallia maksimissaan 108 otoskoolla, ja yleisesti todennut mallin tehokkaaksi
Alan Rofls, joka oli perustamassa CNVC:tä (Center for Nonviolent Communication) selittää akateemisen kirjallisuuden vähyyttä seuraavasti:
Käytännössä kaikilla konfliktinratkaisumalleilla on akateeminen tausta, ja täten niillä on oppilaiden suorittamaa empiiristä tutkimusta arvioimassa niiden tehokkuutta. NVC:llä taas on erityinen alkuperä. Marshall Rosenberg, Kliinisen psykologian FT, tulee täysipäiväiseltä yksityiseltä puolelta kliinisessä psykologiassa ja konsultaatiossa, eli ei akateemisesta virasta. Hänen luomuksensa NVC on täysin ruohonjuuritason organisaatio jolla ei aluksi ollut perustaa eikä rahoitusta. Se on 100% rahoitettu harjoituksilla, joita on tarjottu julkisilla työpajoilla ympäri maailmaa... Empiirinen data on nyt hitaasti tulossa, kun itsenäiset tutkijat löytävät oman rahoituksensa suorittaa ja julkaista empiirisiä vertaisarvioituja tutkimuksia.
Sunit
Sunit eli suniantiloopit eli kääpiöantiloopit ("Neotragus") on onttosarvisiin kuuluva sorkkaeläinsuku, johon kuuluu 3 lajia. Ne ovat solakoita ja hentoja, ja kaikkein pienimpiä antilooppeja. Kääpiöantiloopit ovat puna-antilooppien läheisiä sukulaisia, mutta ovat pienempiä, eivätkä niiden sarvet osoita ylöspäin, vaan taaksepäin. Sarvet on vain uroksilla. Naamarauhaset ovat silmien etupuolella. Niillä on myös sorkkien välissä rauhanen, joka kuitenkin puna-antiloopilla avautuu pitkänä halkeamana, kääpiöantiloopeilla pieninä huokosina. Polvien karvatupsut puuttuvat, ja sivuvarpaat ovat pienet tai puuttuvat kokonaan.
Kääpiöantilooppeja tavataan Afrikassa. Elintavoista tiedetään vain vähän. Ne ovat arkoja ja piilottelevia. Lisäksi niiden väritys sulautuu hyvin ympäristöön. Ne kaikki elävät tiheiköissä. Sunin elinympäristöä ovat mantereen itäisten savannien pensastiheiköt, muilla lajeilla kosteat trooppiset metsät.
Leo Joseph
Leo Joseph on australialainen lintujen evoluutioon perehtynyt lintutieteilijä.
Joseph on Australian National Wildlife Collectionin päällikkö ja tutkimusjohtaja ja ANWC Foundationin hallituksen jäsen. Josephin mielenkiinnon kohteena on lintujen evoluutiobiologia, erityisesti systematiikka, Australian ja neotrooppisen alueen linnuston ekologia ja eliömaantiede, fylogenia ja suojelu. Hän tutkii Australian yleisimpiä lintulajeja, etenkin smaragdikäkiä ("Chrysococcyx").
Joseph valmistui Adelaiden yliopistosta 1979, ja väitteli filosofian tohtoriksi Queenslandin yliopistosta 1994. Hänen väitöskirjansa käsitteli Itä-Australian sademetsien lintujen evoluutota ja monimuotoisuutta molekulaarisella tasolla ("A molecular approach to species diversity and evolution in eastern Australian rainforest birds"). Joseph teki väitöksen jälkeen tutkimusta Unversidad de la Republicassa Uruguayssa vuosina 1994–1997, tutkimus käsitteli eteläamerikkalaisten rantalintujen fylogeniaa, muuttokäyttäytymistä ja yhteisön rakennetta ("Phylogeny, evolution of migration and population structure in South American migratory shorebirds"). Tämän jälkeen hän toimi Philadelphian luonnontieteiden akatemian lintuosaston johtajana Yhdysvalloissa seitsemän vuotta, kunnes palasi Australiaan 2005.
Kimmo Jylhämö
Kimmo Jylhämö on suomalainen toimittaja, joka käsittelee kirjoituksissaan filosofisia ja poliittisia aiheita. Vuodesta 2015 hän on työskennellyt Vastapainon toimitusjohtajana.
Jylhämö toimi "Voima"-lehden päätoimittajana vuosina 2004–2014. Lisäksi hän on toiminut Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n toiminnanjohtajana.
Jylhämö on tarkastellut filosofisissa julkaisuissaan muun muassa Slavoj Žižekin filosofiaa ja julkaissut Zizekin poliittista filosofiaa käsittelevän haastattelukirjan.
Paul Erdmann Isert
Paul Erdmann Isert (1756 Angermünde, Brandenburg – 21. tammikuuta 1789 Ghana) oli saksalaissyntyinen luonnontieteilijä.
Isert opiskeli Tanskassa. Hän sai komennuksen johtavaksi kirurgiksi Christiansborgiin Tanskan hallitsemalle alueelle Kultarannikkoa nykyisessä Ghanassa, jonne hän saapui marraskuussa 1783. Hän poistui maasta 1786 suuttuneena Ašantin kuninkaan Osei Kwamen käytöksestä ja pestautui lääkäriksi orjia kuljettaneeseen laivaan, jolla hän saapui Länsi-Intiaan. Hän kävi useilla Länsi-Intian saarilla ja yritti myöhemmin vaikuttaa Tanskan ja Ruotsin harjoittamaan orjakauppaan. Isert palasi Christiansborgiin marraskuussa 1788, mukanaan nuori vaimonsa. Hän kuoli jo tammikuussa 1789 ja vaimo kuukautta myöhemmin. Heidän vastasyntynyt tyttärensä kuoli kolme viikkoa äitinsä jälkeen.
Isertin maine perustuu hänen teokseensa "Reise nach Guinea und den Caribäischen Inseln in Columbia" (Kööpenhamina 1788). Teos käännettiin ensin tanskaksi, sitten hollanniksi ja ranskaksi.
Isert nimesi kaksi uutta lintulajia, guineanviolettiturakon ("Musophaga violacea") ja punaperäpiispan ("Euplectes franciscanus").
Fanconin oireyhtymä
Fanconin oireyhtymä on proksimaalisen tubuluksen toiminnan häiriö. Siitä kärsivällä tietyt aineet, kuten aminohapot, glukoosi ja fosfaatti siirtyvät verenkierron sijasta virtsaan. Lapsilla häiriön tavallisin aiheuttaja on kystinoosi. Aikuisilla häiriö voi johtua esimerkiksi tietyistä lääkkeistä tai eräistä sairauksista, kuten multippelimyeloomasta.
Fanconin oireyhtymä voi johtaa monenlaisiin ongelmiin. Tyypillisiin taudin oireisiin lukeutuu polyuria, joka voi johtaa dehydraatioon.
Maffuccin oireyhtymä
Maffuccin oireyhtymä on sairaus, josta kärsivällä esiintyy enkondroomien (Ollierin taudin) lisäksi hemangioomia iholla ja sisäelimissä. Kyseessä on sporadinen tauti. Noin 160 tapausta on kuvattu englanninkielisessä kirjallisuudessa. Taudin aiheuttamat muutokset havaitaan yleensä ensimmäistä kertaa potilaan ollessa 4–5-vuotias. Maffucci kuvasi oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1881.
Noin 30 %:ssa tapauksista on ilmennyt pahanlaatuinen muutos. Kondrosarkooma on ollut maligniteeteista tavanomaisin.
Lyckselen rautatieasema
Lyckeselen rautatiasema (, ) on rautatieliikennepaikka Lyckselen kunnan keskustaajamassa, Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla poikkirataosalla .
Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 16. joulukuuta 1924, kun rataosuus Hällnäsistä Lyckseleen avattiin liikenteelle. Samana vuonna Lyckseleen rakennettiin puinen, puolitoistakerroksinen asemarakennus. Liikennepaikka toimi pääteasemana 1. joulukuuta 1930 saakka, jolloin rataosuus Lycksele–Åskilje–Storuman avattiin yleiselle liikenteelle.
Henkilöliikenne välillä Storuman–Lycksele lakkautettiin 9. kesäkuuta 1992, ja kolme vuotta myöhemmin henkilöliikenne päättyi myös välillä Hällnäs–Lycksele. Henkilöliikenteen viimeisenä vuonna henkilöliikenteestä vastasi Länstrafiken i Västerbotten.
Lycksele on suurin paikkakunta rataosan varrella, ja siellä kuormataan suurin osa rataosan liikenteestä. Lycksele on myös rataosan ainoa varsinainen väliasema, muut rataosan väliliikennepaikat on luokiteltu linjavaihteiksi.
Ollierin tauti
Ollierin tauti eli enkondromatoosi on sairaus, josta kärsivällä esiintyy useita enkondroomia. Arviolta yksi ihminen 100 000:sta sairastaa sitä. Häiriö on yleensä sporadinen. Siihen liittyy pahanlaatuisten muutosten vaara; enkondroomista voi kehittyä kondrosarkoomia. Maffuccin oireyhtymää sairastavilla esiintyy enkondroomien lisäksi hemangioomia.
Pientä säätöä
Pientä säätöä "(It's Complicated)" on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Nancy Meyersin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Meryl Streep, Steve Martin ja Alec Baldwin.
Tv-Nytissä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,0.
Vilhelminan rautatieasema
Vilhelminan rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Vilhelminan kunnassa Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla eli Inlandsbanan-rautatien pohjoisella osalla.
Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 16. helmikuuta 1918, kun rataosuus Volgsjön–Vilhelmina valmistui. Yleisen liikenteen osalta Vilhelmina toimi pääteliikennepaikkana viiden vuoden ajan, kunnes 15. marraskuuta 1923 rataosuus Vilhelminasta pohjoiseen Storumaniin avattiin yleiselle liikenteelle.
Vilhelminan puinen puolitoistakerroksinen asemarakennus on rakennettu vuosina 1917–1918, ja se on modernisoitu odotussalin ja toimiston osalta vuonna 1947.
Kondrosarkooma
Kondrosarkooma on pahanlaatuinen luukasvain. Tyypillisesti hitaasti kasvava syöpä on vastustuskykyinen sädehoidolle ja solunsalpaajille. Tästä syystä sen hoitona käytetään laajaa kirurgista poistoa. Useimmiten tautia tavataan yli 40-vuotiailla. Kipu on sen tyypillinen oire, ja siihen saattaa liittyä paikallinen turvotus. Kyseessä on toiseksi yleisin luusyöpä. Se kattaa noin neljänneksen tapauksista.
Ollierin taudista kärsivät ovat vaarassa sairastua kondrosarkoomaan, joka voi kehittyä enkondroomasta. Maffuccin oireyhtymässä, josta kärsivillä esiintyy enkondroomien lisäksi hemangioomia, on pahanlaatuinen muutos ilmennyt noin 30 %:ssa tapauksista. Kondrosarkooma on ollut tavallisin maligniteetti.
Pilvilinna joka romahti
Pilvilinna joka romahti on Stieg Larssonin kolmannen Millennium-romaanin filmatisointi, jonka on ohjannut Daniel Alfredson. Vuonna 2009 valmistuneessa elokuvassa palkkamurhaaja metsästää tietokonenero Lisbeth Salanderia. Keskeinen jännite liittyy siihen, puhdistuuko Lisbethin maine toimittaja Mikael Blomkvistin avulla. Elokuva jatkuu suoraan siitä, mihin sarjan edellinen osa "Tyttö joka leikki tulella" päättyi.Tv-Nytissä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 2,3.
Meselefors
Meselefors on pientaajama () Vilhelminan kunnassa Ruotsissa. Vuonna 2005 sen asukasluku oli 67 ja pinta-ala 15 hehtaaria. Vuonna 2010 asukkaita oli 58.
Kylä sijaitsee Ångermanjoen rannalla noin 25 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta etelään, eurooppatien 45, maantien 90 sekä -rautatien varrella. Kylässä sijaitsee kaksi rautatieliikennepaikkaa: Ångermanjoen itärannalla sijaitseva Meseleforsin rautatieasema sekä joen länsirannalla sijaitseva Meseleforsin leirintäalueen seisake. Kesäisin liikennöivät henkilöjunat pysähtyvät asemilla tarvittaessa.
Haapasaaren kirkko
Haapasaaren kirkko on puukirkko Kotkan ulkosaaristossa Haapasaaressa. Kirkko rakennettiin vuosina 1858–1859 Intendentinkonttorin suunnitelmien mukaan. Rakennusmestarina toimi Jeremias Laavu. Haapasaaren kirkko sijaitsee paikalla, jossa on ollut jo aikaisemmin rukoushuone. Rakennus kuuluu Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin ja on käytössä ainoastaan kesäisin.
Haapasaaren kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, jossa torni sijaitsee sisäänkäynnin yllä. Kirkkosali on yksilaivainen ja sitä kattaa puuholvaus. Istumapaikkoja on noin 250. Alttaritaulun "Jeesus ja lapsi" on maalannut Frans Lehtinen. Kirkossa on puusta veistetty krusifiksi, joka on luultavasti peräisin vanhasta rukoushuoneesta. Kirkon kellotapulissa on kaksi kelloa, joista pienempi on saatu 1870 Haapasaaren lähellä haaksirikkoutuneesta Jenny-nimisestä purjelaivasta.
Enkondrooma
Enkondrooma on luun sisäinen rustokasvain, joka on saanut alkunsa luun kasvulevystä. Se on hyvänlaatuinen; pahanlaatuinen muutos ilmenee alle prosentissa tapauksista. Ollierin tautiin ja Maffuccin oireyhtymään, joista kärsivillä on useita enkondroomia, kuitenkin liittyy kumpaankin 30 prosentin malignisoitumisvaara.
Enkondroomista 35 prosenttia esiintyy kädessä. Putkiluun enkondroomat ovat yleensä oireettomia ja tulevat löydetyiksi sattumalta.
Birt–Hogg–Dubén oireyhtymä
Birt–Hogg–Dubén oireyhtymä on FLCN-geenin mutaatioiden aiheuttama sairaus. Siitä kärsiville kehittyy lukuisia hyvänlaatuisia ihokasvaimia. Myös keuhkoihin voi ilmaantua kystia. Tautiin liittyy lisäksi ilmarinnan vaara. Autosomissa dominantisti periytyvää oireistoa on raportoitu esiintyneen yli kuudessakymmenessä suvussa.
Sairaus kuvattiin alun perin vuonna 1977. Munuaiskarsinoomia on raportoitu esiintyneen sen yhteydessä.
Abborrträsk
Abborrträsk on pientaajama () Arvidsjaurin kunnassa Norrbottenin läänissä Ruotsissa. Vuonna 2010 sen väkiluku oli 129 asukasta, ja pinta-ala 71 hehtaaria.
Abborrträskin kylä on perustettu vuonna 1610, ja se sijaitsee Abborrträsket-nimisen järven ympärillä, -rautatien ja maantien 95 varrella noin 20 kilometriä kaakkoon kunnan keskustaajamasta Arvidsjaurista.
Mittnabotåget
Mittnabotåget on paikallisjuna, joka operoi Norjan Trondheimin ja Ruotsin Sundsvallin välillä. Junia liikennöi Ruotsissa Mittbanalla Transdev, ja Norjassa Meråkerbanalla kulkevaa rajan ylittävää Trondheim–Östersund-vuoroa liikennöi Norges Statsbaner (NSB).
Sundsvallin ja Östersundin välillä junakalustona käytetään Regina-sähkömoottorijunia, Norjan puolella liikennöidään BM92-dieselmoottorijunilla, sillä Norjan puoleinen osuus on sähköistämätön. Trondheimin ja Östersundin välillä liikennöi kaksi junaparia päivässä. Sekä Östersundissa että Sundsvallissa junilta on yhteys sekä Gävlen että Tukholman suuntiin joko paikallisjunilla tai X2000-suurnopeusjunilla.
Junavuorot saavat osan rahoituksestaan Euroopan unionilta.
Iván Alonso
Iván Daniel Alonso Vallejo (s. 10. huhtikuuta 1979, Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Alonso aloitti ammattilaisuransa River Plate Montevideosta. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi espanjalaiseen Deportivo Alavésiin. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän teki kahdeksan maalia pääsarjassa, ollen joukkueen tärkeimpiä hyökkääviä pelaajia. Hän onnistui myös maalinteossa Uefa-cupin loppuottelussa Liverpoolia vastaan.
Kauden 2003–2004 jälkeen Alonso siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Real Murciaan. Uudessa joukkueessaan hän onnistui tekemään 11 maalia avauskaudellaan. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanopelaajaksi ja teki muun muassa kaudella 2006–2007 40 ottelussa 14 maalia. Kauden jälkeen Murcia nousi pääsarjaan kolmen vuoden tauon jälkeen.
Seuraavalla kaudella 2007–2008 Alonso oli niin ikään joukkueensa paras maalintekijä 10 osumallaan. Tästä huolimatta joukkue putosi kuitenkin takaisin Segunda Divisióniin kauden päätteeksi. Tammikuussa 2009 hän siirtyi Espanyoliin 2,4 miljoonan euron siirtosummalla ja 2½-vuotisella sopimuksella.
Joukkue kärsi muutamista loukkaantumisista muun muassa Raúl Tamudo oli sivussa. Näin Alonsolle aukesi tilaisuus, jonka hän käytti tekemällä kaksi maalia 23. maaliskuuta 2009 ottelussa Almeríaa vastaan. Hyvän loppukirinsä ansiosta Espanyol säilytti sarjapaikkansa kauden päätteeksi.
Vuodesta 2012 Alonso on pelannut Uruguayssa Nacionalissa.
Brunflon rautatieasema
Brunflon rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Brunflon taajamassa Östersundin kunnassa Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Brunflo on risteysasema, jossa Inlandsbanan-radan keskimmäinen osuus haarautuu Mittbanasta.
Brunflon kaksikerroksisen puisen asemarakennuksen on suunnitellut Folke Zettervall, ja se on rakennettu vuosina 1915–1916. Rakennus on järjestyksessään toinen asemarakennus. Se korvasi vuonna 1879 rakennetun alkuperäisen asemarakennuksen, josta tuli asuintalo.
Asemarakennuksen vierellä sijaitsee kaksikerroksinen puurakenteinen asetinlaitetorni, jonka yläkerrassa on museoituna kankiasetinlaite. Sekä asetinlaitetorni että asemarakennus ovat suojelukohteita. Asetinlaitetornissa toimii rautatiemuseo, jota ylläpitää rautatiemuseoyhdistys Järnvägsmuseiföreningen Jämtland.
Vanhankylänmaa
Vanhankylänmaa on saari Suomenlahdessa Kotkan ulkosaaristossa. Saari kuului Haapasaaren kuntaan vuosina 1913–1973. Vanhankylänmaassa on ollut jo keskiajalla asutusta Vanhankylänlahden pohjukassa. Asutus siirtyi viimeistään 1700-luvun alussa Haapasaareen. Saarella sijaitsee haapasaarelaisten hautausmaa. Nykyisin Vanhankylänmaa on Suomen puolustusvoimien käytössä.
Ruonalan kirkko
Ruonalan kirkko on Kotkassa Ruonalan kaupunginosassa sijaitseva kirkkorakennus. Rakennuksesta käytetään nimitystä kirkko, mutta sitä ei ole virallisesti vihitty kirkoksi, vaan rakennus on oikeasti seurakuntakeskus.
Ruonalan kirkko kuuluu Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Lauri Heinänen ja se valmistui vuonna 1963. Seinämateriaali on kellertävänruskeaa tiiltä. Julkisivun puolta hallitsevat suuret ikkunat.
Rakennus on pantu myyntiin joulukuussa 2013.
Hammerdalin rautatieasema
Hammerdalin rautatieasema (, ) oli rautatieliikennepaikka Hammerdalin taajamassa nykyisessä Strömsundin kunnassa Ruotsissa. Liikennepaikka oli Jämtlands Sikåsin rautatieasemalla -radalta haarautuvan 9,4 kilometrin mittaisen sivuradan pääteliikennepaikka. Asemalta johti raide edelleen Hammerdalin satamaan.
Statens Järnvägar avasi liikennepaikan ja sivurataosuuden yleiselle liikenteelle 1. joulukuuta 1912. Liikennepaikalle valmistui puolitoistakerroksinen puinen asemarakennus vuonna 1917.
Jämtlands Sikåsin ja Hammerdalin välillä oli sekä tavara- että henkilöliikennettä. Henkilöliikenne lakkautettiin kolmeen otteeseen: ensimmäisen kerran 28. toukokuuta 1932, mutta aloitettiin uudelleen 21. toukokuuta 1937. Toisen kerran henkilöliikenne lakkautettiin 1. syyskuuta 1939, mutta se jatkui uudelleen 1. joulukuuta 1943. Lopullisesti henkilöliikenne lakkautettiin 1. marraskuuta 1957. Sivurata ja jäljelle jäänyt vähäinen tavaraliikenne lakkautettiin 1. heinäkuuta 1983, ja rata purettiin viimeistä kilometriä lukuun ottamatta vuonna 1985.
Valkovyöpääsky
Valkovyöpääsky ("Atticora fasciata") on Etelä-Amerikassa Amazonasin alueella tavattava pääskyihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan valkovyöpääsky on noin 14,5 cm. Selästään, siivistään ja päästään valkovyöpääsky on tumman metallinkiiltoisen sininen. Pyrstö on pitkä ja selvästi haarapäinen. Rinta ja vatsa ovat väritykseltään tumman siniset ja rinnassa on leveä valkoinen poikkijuova. Nuoret linnut ovat aikuisia ruskeampia ja niillä on myös valkoinen poikkijuova rinnassa.
Valkovyöpääskyä tavataan Andien itäpuolelta Venezuelasta, Kolumbian, Ecuadorin ja Perun itäosista, Bolivian pohjoisosista, Amazonasin alueen Brasiliasta, Guyanasta, Surinamesta ja Ranskan Guyanasta. Lajin elinympäristöä ovat metsät kirkasvetisten jokien ja suurien purojen vierellä. Valkovyöpääskyt liikkuvat usein pieninä ryhminä ja pyydystävät ravintoa vesialueiden pinnan läheisyydestä. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 000 metrin korkeudella meren pinnasta.
Luettelo Ruotsin rautatieliikennepaikoista
Tämä on luettelo Ruotsin rautateillä, sekä valtion että yksityisten omistamilla, sijaitsevista liikennepaikoista.
Guy Mountfort
Guy Reginald Mountfort (4. joulukuuta 1905 Lontoo – 23. huhtikuuta 2003 Bournemouth, Dorset) oli englantilainen lintutieteilijä, sotilas, liikemies ja luonnonsuojelija.
Guy Mountfortin isä oli tunnettu muotokuvamaalari Arnold Mountfort. Guy lopetti koulunkäynnin 16-vuotiaana ja teki sekalaisia töitä, kuten pesi pulloja laboratoriossa ja kauppasi kirjoituskoneita. Sitten hän pääsi Douglas Motorcycle Companyn ilmoitussihteeriksi. Täällä hän tapasi tulevan puolisonsa Joan Hartleyn, jonka kanssa hän sitten eli avioliitossa 71 vuotta. Heille syntyi kaksi tytärtä.
Toisessa maailmansodassa Mountfort palveli Honourable Artillery Companyssa, jossa hän esimerkillisten johtajaominaisuuksiensa avulla yleni kolmessa vuodessa everstiluutnantiksi. 1947 Mountfort meni töihin lontoolaiseen mainostoimistoon Mather & Crowther, missä hänestä tuli yhtiön johtaja, ja myöhemmin, yhtiön laajennuttua ja muutettua nimensä Ogilvy & Matheriksi, sen Lontoon toimiston toimitusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle 1966.
Mountfort oli intohimoinen lintujen ja luonnon tarkkailija. Hän oli British Ornithologists' Unionin kunniasihteeri 1952–1962 ja yhdistyksen puheenjohtaja 1970–1975. Vuonna 1954 julkaistu "A Field Guide to the Birds of Britain and Europe" on lintujen määrittämisen kenttäoppaiden klassikko ja alansa myydyin teos. Mounfort kirjoitti kirjan tekstin, yhdysvaltalainen Roger Tory Peterson maalasi kuvataulut ja Philip Hollom esiintymiskartat. Kirjasta on otettu lukuisia uusintapainoksia. Muita Mounfortin kirjoja ovat "The Hawfinch" (1957), "Portrait of a Wilderness" (1958), "Portrait of a River" (1962), "Portrait of a Desert" (1965), "So Small a World" (1974), "Tigers" (1973), "Back from the Brink" (1977) ja "Saving the Tiger" (1981).
Mounfort oli perustamassa World Wildlife Fundia vuonna 1961. Säätiössä hän toimi aktiivisesti ja oli sen varapuheenjohtajana 1978–2003. Hän organisoi useita merkittäviä tempauksia, ja oli mukana muun muassa Jordanian luonnonsäästiöiden ja Espanjan Coto Doñanan kansallispuiston perustamisessa, sekä intiantiikerin pelastamisessa.
Kuusankosken kirkko
Kuusankosken kirkko on kirkko Kouvolassa entisen Kuusankosken kaupungin alueella. Kirkon on suunnitellut Armas Lindgren ja se valmistui vuonna 1929. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Kuusankosken seurakunnan tiloihin.
Kuusankosken kirkko on saanut vaikutteita eri aikakausien rakennustyyleistä. Istumapaikkoja on 900. Alttaritaulun "Jeesus Getsemanessa" on maalannut Alvar Cawén. Sivuikkunoiden lasimaalaukset on tehnyt Antti Salmenlinna. Kastekappelin kastemaljan on suunnitellut Gunnar Finne. Kirkon urut ovat 45-äänikertaiset.
NBA-kausi 1959–1960
NBA-kausi 1959–1960 oli NBA-liigan 14. kausi. Runkosarja käynnistyi 17. lokakuuta 1959 ja päättyi 10. maaliskuuta 1960. Boston Celtics uusi edelliskauden mestaruutensa voitettuaan St. Louis Hawksin 9. huhtikuuta päättyneessä finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Morgan Rose
Morgan Rose (s. 13. joulukuuta 1968) on atlantalainen heavy-muusikko, joka on tullut tunnetuksi heavy metal -yhtye Sevendustin rumpalina.
Rose muutti 24-vuotiaana Atlantaan Yhdysvaltoihin, missä hän tutustui Vinnie Hornsbyyn, jonka kanssa he perustivat yhdessä vuoden 1992 lopulla Sevendustin.
Jaalan kirkko
Jaalan kirkko on puukirkko Kouvolassa entisen Jaalan kunnan alueella. Kirkon on suunnitellut August Boman ja se valmistui 1878. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Jaalan kappeliseurakunnan tiloihin.
Jaalan kirkko on länsitornillinen pitkäkirkko, jossa on lyhyet poikkisakarat. Tyyliltään se edustaa lähinnä uusgoottilaista tyylisuuntaa. Kirkon itäpäätyyn on rakennettu vuosien 1935–1936 korjauksessa rapattu seurakuntasali. Istumapaikkoja on noin 600.
Alttaritaulu on vuodelta 1885 ja sen on maalannut Sigfrid Keinänen. Alttaritaulun Vapahtajan mallina on ollut Robert Kajanus. Kirkon ensimmäiset urut olivat Ruthin urkutehtaalta Lahdesta vuodelta 1906. Nykyiset urut ovat 21-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat vuodelta 1973.
Kirkon kellotapulissa on kaksi kelloa. Pienempi messinkinen kello on valettu Pietarissa 1878. Suurempi kello on Lokomon valmistama vuodelta 1956.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut Jaalassa syntynyt kuvataiteilija Tapani Lemminkäinen
Roger Tory Peterson
Roger Tory Peterson (28. elokuuta 1908 Jamestown, New York – 28. heinäkuuta 1996 Old Lyme, Connecticut) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, lintutieteilijä ja luonnonsuojelija.
Petersonin vanhemmat olivat Charles Peterson, joka oli syntynyt Ruotsissa, ja Henrietta Badar, joka oli syntynyt Saksassa. Hänen puolisonsa oli Barbara Coulter Peterson.
Peterson oli lapsena yksinäinen ja luki paljon kirjoja. Kirja, joka antoi hänen elämälleen suunnan, oli Ernest Thompson Setonin 1903 kirjoittama "Kaksi partiopoikaa". Peterson samaistui kirjan päähenkilöön Janiin. Eräs hänen opettajistaan, Blanche Hornbeck, perusti nuorille tarkoitetun luontokerhon Junior Audubon Clubin, joka kokoontui koulun jälkeen. Kerran opettaja antoi lapsille tehtäväksi maalata vesiväreillä jokin lintu Eatonin kirjasta "The Birds of New York State". Peterson sai väritettäväkseen sinitöyhtönärhen, ja tämän jälkeen hän päätti ruveta lintumaalariksi.
Päätettyään koulunsa Peterson muutti New Yorkiin ja opiskeli maalaustaidetta, minkä jälkeen hän opetti tieteitä ja taiteita Massachusettsissa. Vuonna 1934 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa "Guide to the Birds", joka oli ensimmäinen varsinainen lintujen määrityskirja, ja jonka kahden tuhannen kappaleen painos myytiin loppuun viikossa. Kirjasta otettiin viisi uusintapainosta. Kirjan kustantaja alkoi julkaista "The Peterson Field Guides" -nimistä sarjaa, johon Peterson myös kirjoitti. Sarjassa on julkaistu ainakin 51 osaa.
New Yorkin osavaltion ympäristönsuojeluviraston "Roger Tory Peterson Institute" Jamestownissa on nimetty hänen kunniakseen.
NBA-kausi 1957–1958
NBA-kausi 1957–1958 oli NBA-liigan 12. kausi. Runkosarja käynnistyi 22. lokakuuta 1957 ja päättyi 12. maaliskuuta 1958. Edelliskauden finalistit kohtasivat jälleen finaaleissa ja St. Louis Hawks oli Boston Celticsiä vahvempi otteluvoitoin 4–2 12. huhtikuuta päättyneessä finaalisarjassa.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1958–1959
NBA-kausi 1958–1959 oli NBA-liigan 13. kausi. Runkosarja alkoi 19. lokakuuta 1958 ja loppui 11. maaliskuuta 1959. Boston Celtics voitti vuoden tauon jälkeen mestaruuden kaadettuaan Minneapolis Lakersin 9. huhtikuuta päättyneessä finaalisarjassa suoraan otteluvoitoin 4–0.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1956–1957
NBA-kausi 1956–1957 oli NBA-liigan 11. kausi. Runkosarja alkoi 27. lokakuuta 1956 ja loppui 13. maaliskuuta 1957. Boston Celtics juhli seurahistoriansa ensimmäistä mestaruutta voitettuaan St. Louis Hawksin 13. huhtikuuta päättyneessä finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1954–1955
NBA-kausi 1954–1955 oli NBA-liigan 9. kausi. Runkosarja alkoi 30. lokakuuta 1954 ja loppui 14. maaliskuuta 1955. 10. huhtikuuta päättyneiden pudotuspelien jälkeen mestaruutta juhli Syracuse Nationals kaadettuaan Fort Wayne Pistonsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1953–1954
NBA-kausi 1953–1954 oli NBA-liigan 8. kausi. Runkosarja käynnistyi 30. lokakuuta 1953 ja päättyi 14. maaliskuuta 1954. Minneapolis Lakers voitti viidennen mestaruutensa kuuden vuoden sisään, kun se kaatoi Syracuse Nationalsin 12. huhtikuuta päättyneessä finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1955–1956
NBA-kausi 1955–1956 oli NBA-liigan 10. kausi. Runkosarja alkoi 5. marraskuuta 1955 ja päättyi 14. maaliskuuta 1956, jonka jälkeen käynnistyneiden pudotuspelien päätteeksi, 7. huhtikuuta mestaruutta juhli Philadelphia Warriors kaadettuaan Fort Wayne Pistonsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–1.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1952–1953
NBA-kausi 1952–1953 oli NBA-liigan 7. kausi. Runkosarja alkoi 31. lokakuuta 1952 ja loppui 18. maaliskuuta 1953. 10. huhtikuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi Minneapolis Lakers uusi edelliskauden mestaruutensa voitettuaan New York Knicksin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–1.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1951–1952
NBA-kausi 1951–1952 oli NBA-liigan 6. kausi. Runkosarja käynnistyi 1. marraskuuta 1951 ja päättyi 16. maaliskuuta 1952. 25. huhtikuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi mestaruutta juhli Minneapolis Lakers voitettuaan New York Knicksin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
NBA-kausi 1950–1951
NBA-kausi 1950–1951 oli NBA-liigan 5. kausi. Runkosarja alkoi 31. lokakuuta 1950 ja loppui 18. maaliskuuta 1951. Pudotuspelien päätteeksi, 21. huhtikuuta mestaruuden voitti Rochester Royals kaadettuaan New York Knicksin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Jaalangan seisake
Jaalangan seisake tai pysäkki () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Jaalangan kylässä Vaalan kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla .
Jaalangan asemarakennus oli Thure Hellströmin suunnittelema pysäkki-mallinen puinen asemarakennus, joka rakennettiin vuonna 1929. Asemarakennus on purettu ja rakennettu uudelleen Ouluun.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1930. Henkilöliikenteen pysähdykset lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984, ja tavaraliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1985.
Playlist: The Very Best of Backstreet Boys
Playlist: The Very Best of the Backstreet Boys on popryhmä Backstreet Boysin kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen musiikkia vuosilta 1995–2007. Albumi on osa Sony Musicin Legacyn "Playlist"-sarjaa.
Albumi julkaistiin 26. tammikuuta 2010. PDF-tiedosto sisältää kappaleiden tiedot, valokuvia sekä nuotteja.
Backstreet Boys – Live in Concert Tour
Live in Concert Tour on poikabändi Backstreet Boysin toinen kiertue, jolla he lauloivat kappaleitaan ensimmäiseltä sekä toiselta albumiltaan.Encore:
Byrds (albumi)
Byrds on yhdysvaltalaisen The Byrds -yhtyeen maaliskuussa 1973 julkaistu kahdestoista ja viimeinen studioalbumi. Jo kerran hajonnut yhtye koottiin uudelleen ja levyllä esiintyi sen alkuperäinen kokoonpano; Gene Clark, Chris Hillman, David Crosby, Roger McGuinn ja Michael Clarke. Albumi menestyi kaupallisesti kohtuullisen hyvin, mutta sai osakseen heikkoja arvosteluja kriitikoilta. Roger McGuinn pettyi tästä ja hajotti yhtyeen lopullisesti.Nyman 2009, s.205.
Albumilla on muun muassa cover-versio Neil Youngin klassikosta ”Cowgirl in the Sand”.
A-puoli
B-puoli
Aleksi Lehtonen (poliitikko)
Aleksanteri (Aleksi) Lehtonen () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.
Lehtosen vanhemmat olivat torppari, seppä Aleksanter Lehtonen ja Hilma Helminen. Hän työskenteli maa- ja metsätöissä kotitorpallaan, kunnes aloitti vuonna 1921 Suomen Sosialidemokraattisen Työläisnuorisoliiton järjestäjänä. Hän toimi myös kyseisen nuorisojärjestön puheenjohtajana. Vuosina 1923–1927 Lehtonen työskenteli SDP:n piirisihteerinä Vaasan läänin itäisessä vaalipiirissä ja vuodesta 1927 SDP:n Uudenmaan piirin piirisihteerinä.
Lehtonen valittiin kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1939 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän aloitti tehtävässä 1. syyskuuta 1939 ja toimi eduskunnan lakivaliokunnan sekä Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä. Lehtonen kuoli syyskuussa 1940, 43-vuotiaana, ja hänen seuraajakseen eduskuntaan tuli Jorma Tuominen.
Lehtonen oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Ida Elina Viherlehto, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1927.
Miku
Miku tarkoittaa seuraavia henkilöitä:Fiktiivisiä henkilöitä:
Asioita:
Byron Katie
Byron Kathleen Mitchell eli Byron Katie (o.s. Reid) (s. 6. joulukuuta 1942), on yhdysvaltalainen puhuja ja kirjailija, joka opettaa itsetutkiskelun menetelmää "The Work of Byron Katie" eli "The Work."
Eteläkalifornialainen liikenainen ja perheenäiti Byron Kathleen Reid sairastui kolmikymppisenä vakavaan masennukseen. Hän kertoo vaipuneensa vakaviin mielenhäiriöihin. Eräänä aamuna helmikuussa 1986 ollessaan syömishäiriöisille naisille tarkoitetussa hoitolassa hän sai mullistavan oivalluksen. Hän sanoo heränneensä todellisuuteen, ja tuona valaistuksen hetkenä:
Toimittaja Allison Adaton kertoman mukaan pian sen jälkeen ihmisiä alkoi hakeutua Katien puheille kysymään, miten he löytäisivät itse saman vapauden, joka hänessä tuntui olevan. Ihmisiä hänen kotikaupungistaan ja muualtakin tuli hänen luokseen, ja jotkut jäivät sinne jopa asumaan.
Katie ei ole sitoutunut mihinkään uskontoon tai ajatussuuntaan. Hän on naimisissa kirjailija ja kääntäjä Stephen Mitchellin kanssa, ja he kirjoittivat yhdessä Katien ensimmäisen kirjan "Loving What Is" ja kolmannen kirjan "A Thousand Names for Joy."
Katie käyttää itsetutkiskelumenetelmästään nimitystä "The Work".
Katien itsetutkiskelumenetelmä perustuu neljään kysymykseen ja menetelmään, josta hän käyttää nimitystä "käännös".
Neljä kysymystä:
"Oletus, että neljä kysymystä esittämällä ja kääntämällä ajatus toisinpäin voisi käsitellä traumaattisia kokemuksia - - osuu harhaan", sanoo yhdysvaltalainen psykoterapeutti Ron Alexander.
Bakerin kysta
Bakerin kysta on polven nivelkalvon pullistuma. Tavallisimmin se kehittyy keski-iässä, mutta sitä esiintyy myös lapsilla. Bakerin kysta voi olla synnynnäinen. Myöhemmin sen voi aiheuttaa esimerkiksi nivelrikko tai reuma. Pullistuma voi olla oireeton, mutta kipu on mahdollista. Kysta on nimetty sen alun perin kuvanneen lääkärin, William Morrant Bakerin (1839–1896), mukaan.
Honeysuckle Rose
”Honeysuckle Rose” on Thomas ”Fats” Wallerin säveltämä ja Andy Razafin sanoittama jazzstandardi vuodelta 1929. "Load of Coal" -musikaaliin tanssinumeroksi kirjoitettu kappale on muodostunut Wallerin suosituimmaksi kappaleeksi yhdessä Ain’t Misbehavin’in ohella.
Säveltäjä itse levytti kappaleen ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1935. Wallerin suosituimmaksi versioksi muodostui Tommy Dorseyn ja Bunny Beriganin kanssa nauhoitettu versio vuodelta 1937, joka nousi singlelistalla neljänneksi. Benny Goodmanin orkesteri esitti vuoden 1938 Carnegie Hallin konsertissaan 16-minuuttisen jammailuversion kappaleesta. Lavalla esiintyi yhdistelmä mustia ja valkoisia soittajia Goodmanin, Count Basien ja Duke Ellingtonin bändeistä. Tästä esityksestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen nauhoitettu jamisessio.
Belgialainen kitaristi Django Reinhardt nauhoitti ”Honeysuckle Rosen” yhdessä Coleman Hawkinsin ja Benny Carterin kanssa vuonna 1937, ja Hawkins käytti sitä yhtyeensä tunnussävelmänä. Louis Armstrong teki uransa aikana useita levytyksiä kappaleesta. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Fletcher Henderson (1932), Nat King Cole (1945) ja Thelonious Monk (1956). Vuoden 1943 Hollywood-elokuvassa "Sotilasheila" kappaleen lauloi Lena Horne. Wallerin musiikkiin perustuva Broadway-revyy "Ain’t Misbehavin’" nosti kappaleen uudestaan pinnalle vuonna 1978.
Charlie Parkerin bebop-sävellys ”Scrapple from the Apple” perustuu osittain tämän kappaleen sointuihin.
Palmankyyhky
Palmankyyhky ("Columba junoniae") on Kanariansaarten kotoperäinen kyyhky.
Linnun pituus on 37–38 cmja siipien kärkiväli 64–67 cm, eli se on hieman kesykyyhkyä kookkaampi. Väritykselyään se on kuin tumma sepelkyyhky. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Palmankyyhkyä tavataan Kanariansaarten läntisillä saarilla Teneriffalla, La Gomeralla, La Palmalla ja harvinaisena El Hierrolla. Sen kannan koko on 3 000–7 500 yksilöä ja elinympäristön ala 1 200 neliökilometriä. Lajin kanta on kasvussa, ja se poistettiin uhanalaisten lajien listalta 2011. Sitä uhkaa kuitenkin laakeripuumetsiköiden hakkuut, jotka ovat jatkunut jo 1400-luvulta. Kissat, rotat ja muut nisäkäspedot tuhoavat lajin pesiä ja myös salametsästys verottaa osaltaan kantaa.
Ernst Hartert kuvaili lajin holotyypin Palman La Galgasta.
Lajin elinympäristöä ovat jyrkät laaksot ja rotkot, joissa kasvaa laakeripuita, kanarianmäntyjä ("Pinus canariensis") ja puukanervaa ("Erica arborea").
Pesintää voi tapahtua ympäri vuoden, mutta enimmäkseen huhti-elokuun välisenä aikana. Risupesä on kallionulkonemalla, onkalossa tai pienessä luolassa. Naaras munii vain yhden munan, jota haudotaan luultavasti noin 18–20 päivää. Poikanen jättää pesän 22–24 päivää vanhana ollessaan vielä lentokyvytön.
Ravinto koostuu monenlaisista hedelmistä ja siemenistä.
Seminooma
Seminooma on kiveksen sädeherkkä itusolukasvain. Seminoomat ovat tyypillisesti vanhempien miesten kivessyöpiä kuin ei-seminoomat. Seminoomien insidenssin on tutkittu olevan connecticutilaisilla miehillä huipussaan 35 vuoden iässä ja ei-seminoomien noin kymmenen vuotta nuoremmilla.
Suunnilleen joka toinen kivessyöpä on seminooma. Eri seminoomatyyppejä ovat klassinen, anaplastinen ja spermatosyyttinen.
Har Gobind Khorana
Har Gobind Khorana, tai Hargobind Khorana (, ; 9. tammikuuta 1922 Multan, Punjab, Brittiläinen Intia – 9. marraskuuta 2011 Concord , Massachusetts, Yhdysvallat) oli amerikanintialainen molekyylibiologi. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Robert W. Holleyn ja Marshall Nirenbergin kanssa vuonna 1968 geneettisen koodin murtamisesta.
Mujan piiri
Mujan piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1989 perustetun piirin pinta-ala on 25 164 neliökilometriä. Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2009).
Mujan piiri sijaitsee Burjatian koillisosassa. Etelässä se rajoittu Bauntin evenkiläiseen piiriin, lännessä Pohjois-Baikalin piiriin, pohjoisessa Irkutskin alueeseen ja idässä Taka-Baikalian aluepiiriiin. Piirin alue käsittää Vitimiin laskevan Muja-joen laakson.
Piiriin kuuluvat Severomuiskojen ja Taksimon kaupunkimaiset taajamat sekä Mujan maalaiskunta (keskuspaikka Ust-Muja). Hallinnollinen keskus on Taksimo, josta on lentoteitse 1030 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 9.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on vain 0,4 % piirin väestöstä. Venäläisiä on 81,5 %, ukrainalaisia 5,5 %, burjaatteja 5,3 %, tataareja 1,4 % ja valkovenäläisiä 1,0 %. 64 % väestöstä asuu Taksimon piirikeskuksessa.
Piirin kautta kulkee vuonna 2003 valmistunut Baikalin–Amurin rautatie. Yhteydet Ulan-Udeen hoidetaan lentoliikenteen avulla.
Seudulla on huomattavat mineraalivarat. Kaivosteollisuus tuottaa lähinnä kultaa. Lisäksi valmistetaan rakennuskiveä ja puutavaraa.
Seudulla on useita arkeologisia ja luonnonmuistomerkkejä. Taksimossa toimii hotelli.
Paikallislehtenä ilmestyy "Muiskaja nov".
Kyyhkyt (suku)
Kyyhkyt ("Columba") on kyyhkyjen heimoon kuuluva runsaslajinen lintusuku.
Kyyhkyt ovat enimmäkseen keskikokoisia lintuja, joiden höyhenpuku on tavallisesti harmaan tai ruskean sävyinen. Sukupuolet ovat tavallisesti samannäköisiä. Ne syövät yleensä siemeniä, hedelmiä ja marjoja, ja syöttävät poikasilleen kuvussaan tuottamaansa kyyhkynmaitoa, jonka koostumus on samantapainen kuin nisäkkäiden maito. Kyyhkyjen pesä on tavallisesti risuista rakennettu hatara tekele puussa, maassa, kallion- tai puunkolossa, pöntössä tai rakennuksessa. Naaras munii yhden tai kaksi munaa ja parilla on monesti useita pesyeitä vuoden aikana.
Kyyhkyistä on 2000-luvulla erotettu omaksi suvukseen amerikankyyhkyt ("Patagioenas"), jotka eroavat kyyhkyistä geneettisesti, morfologisesti, serologisesti ja käyttäytymiseltään.
Kyyhkyjä on BirdLife Internationalin mukaan 44 lajia.
Lukupulpetti
Lukupulpetti on kirkossa oleva kaluste, jonka ääressä luetaan Raamattua ja rukouksia.
Sam Querrey
Sam Austin Querrey (s. 7. lokakuuta 1987 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan ollut ATP-maailmanlistalla sijalla 11 helmikuussa 2018. ATP-turnausvoittoja hänellä on kaksinpelissä kymmenen ja nelinpelissä viisi. Grand Slam -turnauksissa hän on parhaimmillaan selviytynyt välieriin Wimbledonissa 2017.
Karl Adolf Kovero
Karl Adolf Kovero (8. kesäkuuta 1845 Teisko – 5. huhtikuuta 1929 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja kääntäjä.
Koveron vanhemmat olivat Teiskon Vähä-Koveron rusthollin omistanut Karl Efraim Josefinpoika Kovero ja Karoliina Juhontytär Leppälahti. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta vuonna 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisterikai Helsingin yliopistosta 1873.
Kovero toimi aluksi oppikoulun opettajana Helsingissä 1875–1880 ja hän oli sitten Jyväskylän lyseon latinan ja kreikan kielen lehtorina 1881–1920. Kovero sai professorin arvonimen 1920.
Kovero oli naimisissa vuodesta 1874 Johanna Katariina Richterin kanssa ja heillä oli 8 lasta. Lapsista tunnettuja olivat finanssiopin professori Ilmari Kovero (1877–1963), tilastollisen toimiston ylijohtaja Martti Kovero (1882–1955) ja lehtori Einari Kovero (1892–1976).
Kirjailija Frans Emil Sillanpää kertoi käyttäneensä Koveroa "Elokuu"-romaaninsa päähenkilön Viktor Sundvalin esikuvana. Sillanpää oli tutustunut Koveroon viettäessään kesiään Sotavallan kartanossa Lempäälässä.
NBA-kausi 1949–1950
NBA-kausi 1949–1950 oli NBA-liigan 4. kausi. Runkosarja alkoi 29. lokakuuta 1949 ja päättyi 19. maaliskuuta 1950. Pudotuspelien päätteeksi, 23. huhtikuuta mestaruutta juhli Minneapolis Lakers kaadettuaan finaalisarjassa Syracuse Nationalsin otteluvoitoin 4–2.
Kausi oli ensimmäinen NBA-nimellä BAA- ja NBL-liigojen yhdistyttyä ennen kauden alkua.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
BAA-kausi 1948–1949
BAA-kausi 1948–1949 oli BAA-liigan 3. kausi. Runkosarja käynnistyi 1. marraskuuta 1948 ja päättyi 20. maaliskuuta 1949. Pudotuspelien päätteeksi, 13. huhtikuuta, mestaruuden voitti Minneapolis Lakers kaadettuaan finaalisarjassa Washington Capitolsin otteluvoitoin 4–2.
Kausi oli viimeinen BAA-nimellä, sillä seuraavaksi kaudeksi BAA- ja NBL-liigat yhdistyivät ja uuden liigan nimeksi tuli NBA.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
BAA-kausi 1947–1948
BAA-kausi 1947–1948 oli BAA-liigan 2. kausi. Runkosarja alkoi 12. marraskuuta 1947 ja päättyi 21. maaliskuuta 1948. 21. huhtikuuta päättyneiden pudotuspelien jälkeen mestaruutta juhli Baltimore Bullets voitettuaan hallitsevan mestarin, Philadelphia Warriorsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
BAA-kausi 1946–1947
BAA-kausi 1946–1947 oli BAA-liigan 1. kausi. Runkosarja käynnistyi 11 joukkueen voimin 1. marraskuuta 1946 ja päättyi 31. maaliskuuta 1947. Ensimmäisen mestaruuden voitti 22. huhtikuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi Philadelphia Warriors kaadettuaan finaalisarjassa Chicago Stagsin otteluvoitoin 4–1.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Néstor Gorosito
Néstor Gorosito (s. 14. toukokuuta 1964) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Joulukuusta 2015 lähtien hän on toiminut espanjalaisen UD Almerían päävalmentajana.
Gorosito aloitti pelaajauransa perinteikkäässä argentiinalaisseura River Platessa 1982. Hän nousi nopeasti seuran avainpelaajien joukkoon ja oli voittamassa Argentiinan mestaruutta 1985/86. Gorosito siirtyi River Platesta CA San Lorenzoon 1988, jossa voitti Argentiinan liigan maalikuninkuuden. Euroopan kentille Gorosito siirtyi 1989 edustaen kolme kautta itävaltalaista FC Swarowski Tirolia, jonka kanssa voitti kaksi maan mestaruutta.
Gorosito palasi 1992 kotimaahansa ja pelasi kaksi vuotta San Lorenzossa ennen siirtymistään chileläiseen Universidad Católicaan. Kaudella 1996 hän pelasi kuusi ottelua Japanissa Yokohama F. Marinosissa. Hän päätti pitkän uransa Universidadissa vuonna 2000.
Argentiinan maajoukkuepaidassa Gorosito esiintyi 12 kertaa. Hän oli vuonna 1993 Copa Américan mestaruuden voittaneessa joukkueessa, muttei koskaan edustanut maataan MM-tasolla. Valmennusuransa Gorosito aloitti Club Atlético Nueva Chicagossa vuonna 2002. Tämän jälkeen hän on toiminut lukuisten suurien argentiinalaisseurojen valmentajana, mutta huippumenestystä ei ole tullut. Argentinos Juniorsin Gorosito luotsasi Copa Sudamericaan 12 vuoden tauon jälkeen. Joukkue selvisi aina välieriin saakka, kunnes hävisi Estudiantesille.
Vuonna 2009 Gorosito siirtyi River Platen päävalmentajaksi, mutta erosi pian kauden alettua kehnojen tulosten vuoksi.
Tammikuussa 2010 Gorosito debytoi valmentajana Euroopassa siirryttyään Primera Divisiónin jumboksi juuttuneen Xerez CD:n päävalmentajaksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut nostamaan seuraa pois sarjan hänniltä ja tuloksena oli putoaminen Segundaan.
Syyskuussa 2011 Gorosito palasi valmentajaksi kotimaahansa, kun hänestä tuli Argentinos Juniorsin uusi päävalmentaja. Hän jätti tehtävänsä jo helmikuussa 2012 loukkaannuttuaan vakavasti auto-onnettomuudessa. Hän palasi valmentajaksi jälleen lokakuussa 2012 Club Atlético Tigren päävalmentajana. Gorosito johdatti Tigren Copa Sudamericanan finaaliin 2012. Hyvästä menestyksestä huolimatta Gorosito jätti joukkueen kesällä 2013 riitauduttuaan seuran johdon kanssa. Gorosito palasi kaudeksi 2015 Argentinos Juniorsin peräsimeen.
Joulukuussa 2015 Gorosito palasi Espanjaan, kun hänestä tuli Segunda Divisiónin viimeiseksi vajonneen UD Almerían päävalmentaja.