hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eduardo Galeano
Eduardo Hughes Galeano (3. syyskuuta 1940 Montevideo – 13. huhtikuuta 2015 Montevideo) oli uruguaylainen kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten "Tulen muistot" -teossarjastaan.
Testudinidae
Testudinidae on kilpikonnien lahkoon kuuluva heimo.
Jesse Krohn
Jesse Kurki-Suonio (tunnetaan paremmin nimellä Jesse Krohn) (s. 3. syyskuuta 1990 Nurmijärvi, Uusimaa) on suomalainen moottoriurheilija.
Krohn aloitti uransa karting-sarjoissa kuusivuotiaana voittaen kaksi mestaruutta Suomen Cadet-luokassa vuosina 1997 ja 1999 sekä yhden Mini-class luokassa vuonna 2000. Vuonna 2006 hän kilpaili lukuisissa Formula Ford -luokissa sijoittuen toiseksi Britannian Formula Ford talvisarjassa. Vuonna 2007 Krohn ajois sekä Britannian Formula Ford sarjassa että Suomen Formula 3 sarjassa, jossa sijoittui toiseksi. Vuonna 2008 Krohn voitti sekä Viron Formula Renault, Suomen Formula Renault ja Formula Renault Northen European Zone sarjojen mestaruudet. Vuonna 2009 Krohn kilpaili Formula Renault UK sarjassa saavuttaen yhden voiton ja 277 pistettä sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Vuonna 2010 Krohn kilpaili Italian F3 sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjapisteissä seitsemänneksi. Krohn jatkoi samassa sarjassa vuonna 2011 ajaen neljä kilpailua saavuttaen kahdeksan pistettä. Samana vuonna Krohn voitti Suomen Camaro Cup-sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Krohn kilpaili ADAC GT Masters sarjassa saavuttaen kaksi palkintosijaa sijoittuen sarjan 12:sta.
Vuonna 2013 Krohn kilpaili Suomen Porsche GT3 Cup Challengessa, jossa hän sijoittui hienosti kolmanneksi, vaikka ajoi vanhimman, 1-luokan Porsche 996:lla.
Ursa (täsmennyssivu)
Ursa tarkoittaa latinassa naaraskarhua. Sanaa käytetään myös seuraavissa merkityksissä:
Kouvolan ravirata
Kouvolan ravirata on Kouvolassa Ravikylän kaupunginosassa sijaitseva ravirata. Se on Oulun Äimäraution jälkeen Suomen toiseksi pisimpään samalla paikalla toiminut ravirata.
Vuonna 2012 radalla on 28 kilpailupäivää, joista valtakunnallisia T75-päiviä on kolme.
Vuonna 1905 perustetun "Valkealan Hevosystäväinseura ry:n" omistama ravirata aloitti toimintansa nykysellä paikallaan 1910-luvun alussa. Vuonna 1916 keskikentälle valmistui paviljonki kilpailutuomareita sekä -henkilökuntaa varten. Samalla rataa myös levennettiin.
Vuonna 1948 valmistui "Ravitaloksi" nimetty ravintolarakennus. Kymmenen vuotta myöhemmin rakennettiin keskikentälle totalisaattoripelien vastaanottamista varten pyöreä kioskirakennus, joka purettiin vuonna 1978.
1960-luvun lopulla ryhdyttiin Kouvolaan suunnittelemaan Porin ja Forssan raviratojen mallin mukaista modernia katsomorakennusta. Noin tuhannen hengen istumakatsomon sekä lämmitetyn totohallin käsittävä rakennus valmistui vuonna 1971. Uudessa katsomorakennuksessa oli myös tuomaritorni, kahvila sekä wc-tilat. Vuonna 1974 remontoitiin kaviouraa ja samalla radalle valmistui myös valaistus.
Seuraava suuri rakennushanke oli vuosina 1978–1979, jolloin rakennettiin uudet eläinlääkärin tilat. Lisäksi laajennettiin katsomorakennusta uudella osalla, johon tuli muun muassa ravintolakatsomo. Uusi katsomorakennus otettiin käyttöön maaliskuussa 1980. Viimeisin radan kaviouran kunnostustyö on tehty vuoden 1990 Kuninkuusravien edellä.
Kouvolan raviradalla järjestetään vuosittain useita suurkilpailuja. Merkittävimmät ovat kesäkuussa juostava kansainvälinen Kymi Grand Prix sekä marraskuinen Kymenlaakso-ajo.
Muita suurkilpailuja ovat "Valkeala-ajo", "Jouni Kaikko Memorial" sekä "Kouvola-ajo".
Kuninkuusravit Kouvolassa on järjestetty vuosina 1952, 1964, 1973, 1990 ja 2007.
2-buteeni
2-buteeni on yksinkertaisin alkeeni, jolla on cis-trans-isomeriaa. Isomeerit ovat cis-2-buteeni ja trans-2-buteeni. Isomeerien seoksen CAS-numero on 107-01-2. 2-buteenin kemiallinen kaava on CH ja moolimassa on 56,1 g/mol. Muut ominaisuudet isomeereillä poikkeavat toisistaan.
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2013
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2013 oli 23. kausi nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi Espanjan Alcañizin radalla ja päättyi Espanjan Barcelonassa. Sarjan kalusto muuttui täksi kaudeksi uuden sukupolven autoon.
Sarjan mestaruuden voitti ranskalainen Pierre Gasly. Toiseksi sijoittui brittiläinen Oliver Rowland ja kolmanneksi ranskalainen Esteban Ocon.
Kauteen osallistuvat uusina talleina Jenzer Motorsport ja Prema Powerteam. Varasijalle lisättiin BVM Racing ja Atech Reid GP.
J = Sarjan Junior -luokan kuljettajat kaudella 2013 
G = vieraileva kuljettaja, joka ei ole oikeutettu saamaan pisteitä.
Kymenlaakso-ajo
Kymenlaakso-ajo on vuosittain Kouvolan raviradalla järjestettävä ikäluokkakilpailu 3-vuotiaille lämminveriselle. Ensimmäistä kertaa se juostiin vuonna 1979.
Se ajetaan 2 100 metrin matkana tasoitusajona, jossa enintään 5 000 euroa ansainneet hevoset saavat 20 metrin hyvityksen.
Joonas Konstig
Joonas Konstig (s. 1977 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Konstig on opiskellut kulttuuriantropologiaa ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Konstigin esikoisteos, novellikokoelma "Ahneet ja viattomat" (2008), oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Tiiliskivi-palkinnon saajaksi. Konstigin novelli ”Pajunkissat” oli äidinkielen ylioppilaskokeen aineistona keväällä 2010. Hänen novellejaan on julkaistu myös antologioissa. Englanniksi ovat ilmestyneet Douglas Robinsonin kääntäminä novellit “Pussy Willows” (“Pajunkissat”) ja “The Right Place” (“Sopiva paikka”), joista viimeisin Lola M. Rogersin toimittamassa teoksessa "Words Without Borders" (2014).
Konstigin esikoisromaani "Kaikki on sanottu" (2011) sai Gummeruksen Kalle Päätalo -palkinnon vuonna 2012. Hänen toinen romaaninsa "Totuus naisista" ilmestyi vuonna 2013 ja kolmas romaani "Perkele" vuonna 2015. Joulukuusta 2013 kesäkuuhun 2015 Konstig kirjoitti ruoka-aiheisia kolumneja "Helsingin Sanomiin". Häneltä ilmestyi ruoka-aiheinen teos "Pyhä ruoka: Mitä oikein saa syödä?" syksyllä 2016. Konstig on kritisoinut muun muassa kasvissyöntiä. Tammikuussa 2017 hän oli yhdessä tiedetoimittaja Marko Hamilon kanssa perustamassa Oikea Media-verkkolehteä, mutta hän jätti lehden pian. Vuodesta 2016 alkaen Konstig on toiminut kouluttajana yrityksessä Tarina-akatemia.
Konstig opettaa luovaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2012. Konstig on kirjoittanut lukuisia artikkeleita lehtiin sekä kolumneja Helsingin Sanomien lisäksi mm. Esse-lehteen. Hän on esiintynyt puhujana useissa kirjallisuus-, kulttuuri- ja ruoka-aiheisissa tilaisuuksissa. Konstig on myös kirjoittanut lautapeliaiheista blogia Puutyöläinen.
Elokuussa 2017 Konstigin romaani "Perkele" oli HelMet-kirjallisuuspalkintoehdokkaana.
Hugo Hörtsänä
Hugo Antero Hörtsänä (5. toukokuuta 1880 Orivesi – 27. tammikuuta 1954 Orivesi) oli suomalainen kotiseutumies, maanviljelijä ja puutarhuri.
Hugo Hörtsänän vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Hörtsänä ja Vilhelmiina Toikkanen ja puoliso vuodesta 1915 Hilda Maria Lehtonen. Hän kävi kansa- ja maatalouskoulun ja tuli 1905 Ylä-Hörtsänän talon omistajaksi Oriveden Onnistaipaleen kylällä. 1920-luvulla Hörtsänä alkoi tehdä kukka- ja puulajien koeviljelyä yli kolmen hehtaarin alueella. Hänen kotitalonsa ympärille jo 1909 perustamansa arboretum laajeni sisältämään koristepuutarhan tekolammikkoineen ja juhlakenttineen. Ennen sotia siellä arvioitiin olevan yli 1 300 erilaista kasvi-, pensas- ja puulajia. Hörtsänän arboretumia on myöhemmin kunnostettu talkoovoimin ja EU:n rahoituksen turvin. Vuonna 1986 siitä tuli luonnonsuojelulain perusteella rauhoitettu luonnonsuojelualue, jota on sittemmin inventoitu useaan otteeseen. Alueen hoito- ja käyttösuunnitelma laadittiin 1995. 
Hörtsänä harrasti myös kansankulttuuria, keräten muun muassa esineitä ja muistikuvia ja perustaen Oriveden Museoyhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi 1932-1937 ja jolle hän lahjoitti huomattavan kokoelman keräämäänsä esineistöä.
Aleksandr Bezymenski
Aleksandr Iljitš Bezymenski (, 19. tammikuuta 1898 Žytomyr – 26. kesäkuuta 1973 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Aleksandr Bezymenski syntyi kaupan työntekijän perheeseen ja kävi lukion Vladimirissa. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1916 ja osallistui lokakuun vallankumoukseen Pietarissa. Sen jälkeen hän työskenteli komsomol- ja puoluetehtävissä.
Bezymenskin ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1920. Hän osallistui Molodaja gvardija ja Oktjabr -kirjailijaryhmien perustamiseen ja toimi aktiivisesti Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksessä. Vuonna 1934 Bezymenski valittiin neuvostokirjailijoiden liiton hallitukseen.
Bezymenski on yksi 1920-luvun komsomolrunoilijoista. Hän kirjoitti poliittisesti oikeaoppista ajankohtaislyriikkaa, jonka taiteellinen arvo on vähäinen. Satiirinen runonäytelmä "Vystrel" (”Laukaus”, 1930) herätti ankaraa kritiikkiä, kunnes Stalin asettui puolustamaan sen tekijää. Samaan aikaan Bezymenski osallistui ”vasemmistolaisen” Litfront-kirjailijaryhmän toimintaan. Myöhemmin hän esiintyi lähinnä lehtikirjoittajana ja satiirikkona sekä runouden kääntäjänä.
Käsihuuhde
Käsihuuhde on yleensä alkoholipitoinen desinfektioaine, jota käytetään käsien pesun sijaan tai sen ohella bakteerien ja virusten kulkeutumisen ja tarttumisen ehkäisemiseksi. Käsihuuhteiden tehoaineena on tavallisesti etanoli tai isopropanoli, minkä lisäksi ne sisältävät yleensä glyserolia, joka kasvattaa aineen viskositeettia ja ehkäisee ihon kuivumista.
Käsihuuhde tuhoaa useita bakteereja ja sieniä mutta vähemmän viruksia. Kaikki virukset eivät tuhoudu alkoholin vaikutuksesta viruksen rakenteesta johtuen, esimerkiksi vatsatautia aiheuttava norovirus ja influenssavirukset. Niille varmin käsihygieniatoimenpide on käsien pesu saippualla.
Konstantin Balmont
Konstantin Dmitrijevitš Balmont (, 15. kesäkuuta 1867 Vladimirin läänin Šujan kihlakunnan Gumništšin kylä – 24. joulukuuta 1942 Noisy-le-Grand Pariisin lähellä) oli venäläinen runoilija.
Konstantin Balmont syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa suorittamatta loppututkintoa. Hänen ensimmäinen runokirjansa ilmestyi vuonna 1890.
Vuosina 1898–1903 ilmestyneet runokokoelmat tekivät Balmontista yhden venäläisen symbolismin johtohahmoista. Kirjoista tunnetuin on "Budem kak solntse" (”Olkaamme kuin aurinko”, 1903). Vuosina 1905–1913 runoilija asui poliittisista syistä ulkomailla matkustellen eri puolilla maailmaa. Hän suhtautui myönteisesti helmikuun vallankumouksen mutta tuomitsi bolševikkien vallankaappauksen. Vuonna 1920 Balmont siirtyi Ranskaan, jossa hän jatkoi runoilijantyöntään. Elämänsä viimeisen vuosikymmenen hän vietti köyhyydessä kärsien mielisairaudesta.
Balmontin lyriikka on muodoltaan hienostunutta, intohimoista ja musikaalista. Hänen tuotantoaan leimaavat dekadentit, impressionistiset ja eksoottiset sävyt, luonnonusko ja äärimmäinen individualismi. Oman runoilijantyönsä ohella Balmont oli myös tuottelias kaunokirjallisuuden kääntäjä.
Brad Harris
Brad (Bradford) Harris (16. heinäkuuta 1933 St. Anthony, Idaho – 7. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Kehonrakennusta harrastanut Harris aloitti elokuvauransa sijaisnäyttelijänä Stanley Kubrickin "Spartacuksessa". 1960-luvun alussa hän esitti päärooleja italialaisissa peplumelokuvissa kuten "Sansone" (”Simson”, 1961), "Goliath contro i giganti" (”Goljat vastaan jättiläiset”, 1961) ja "La furia di Ercole" (”Herkuleen raivo”, 1962). Lajityypin muista muskelimiehistä hän poikkesi vaaleilla hiuksillaan ja kunnollisilla näyttelijänlahjoillaan.
1960-luvun puolivälissä Harris siirtyi italowesterneihin sekä italialais-saksalaisiin vakoilujännäreihin, joista tunnetuin on "Miehemme X" ("Komissar X") -sarja. 1970-luvulla hän näytteli sekalaisissa viihde-elokuvissa kuten "Formula I – Nell’Inferno del Grand Prix" (”Formula I – Grand Prix -helvetti”, 1970), "Zambo - viidakon kuningas" ("Zambo il dominatore della foresta", 1972) ja "…questa volta ti faccio ricci!" (”Tällä kertaa rikastun”, 1974). 1980-luvulla Harris palasi peplumgenreen "Herculeessa" ja "Seitsemässä raivoisassa gladiaattorissa". Hän esiintyi myös saksalaisissa ja amerikkalaisissa tv-sarjoissa.
Brevet
Brevet on sotilastermi, jolla viitataan joissakin maissa käytössä olleeseen järjestelmään, jossa sotilaalle myönnettiin lähinnä kunnianosoituksena "brevet"-sotilasarvo. Brevet-sotilasarvot eivät yleensä oikeuttaneet arvon normaalisti tuomiin oikeuksiin tai palkkioihin, ellei sotilas todella toiminut brevet-arvonsa mukaisissa tehtävissä. Brevet-arvo on englannin kielessä merkitty yleensä sanalla brevetted ("brevetted major general Rutherford B. Hayes") tai lyhennettynä muodossa bvt. (esimerkiksi "bvt. brigadier general Benjamin Harrison"). Brevet-arvoja on käytetty ainakin Yhdysvalloissa, Iso-Britanniassa, Ranskassa, Espanjassa ja Saksassa.
Kun Yhdysvaltain sisällissodan lopussa Unioni oli jo käytännössä katsoen varmistanut voittonsa, myönnettiin lähes kaikille Unionin armeijan upseereille jonkin korkean brevet-arvon. Brevet-arvo ei oikeuttanut todelliseen valtaan armeijassa, vaan arvoja käytettiin vain kuvastamaan sotilaan kunniakasta palvelusta armeijassa.
Masvingo
Masvingo on kaupunki Zimbabwessa. Se on samannimisen provinssin pääkaupunki. Masvingossa oli vuonna 2002 arviolta 58 000 asukasta. Kaupungin lähellä sijaitsevat Suur-Zimbabwen rauniot.
Masvingo sijaitsee eteläisen Zimbabawen suhteellisen tasaisella alueella, jota kuitenkin täplittävät yksittäiset "kopje"-nimellä kutsutut vuoret. Kaupungin halki virtaa Muchekejoki, ja sen lähellä sijaitsee Mutirikwejärvi, josta kaupunki saa myös käyttövetensä. Kaupungin ilmasto on kuuma ja kuiva lähes koko vuoden. Suurimmat sateet tulee kesällä, ja vuoden sadanta on noin 600 millimetriä. Kaupunki on suunniteltu ruutukaavan mukaan, ja se sijaitsee liikenneristeyksessä, josta ihmiset kulkevat sisämaahan kohti Suur-Zimbabwea, länteen Bulawayoon tai etelämmäksi kohti Etelä-Afrikan rajaa.
Masvingo on Zimbabwen vanhin siirtomaakaupunki, ja sen perustivat 1890 Pioneer Columnin joukot. Kaupunki tunnettiin alkujaan nimellä Fort Victoria, kunnes sen nimi vaihdettiin 1982 Nyandaksi. Muutaman kuukauden kuluttua nimi muutettiin Masvingoksi, kun paljastui, että Nyanda ei kääntynyt järkevästi alueen murteille.
Tango (juoma)
Tango on Coronan vuonna 1950 kehittelemä ja julkaisema hiilihapotettu virvoitusjuoma. Sitä myydään Britteinsaarilla, Ruotsissa, Norjassa ja Unkarissa. Beetcham Group osti Coronan vuonna 1958 ja Corona Soft Drinksin puolestaan Britvic vuonna 1987 ja jonka juomia se nykyäänkin valmistaa. Skandinavian maissa juomaa jakelee SMX Drinks AB.
Tango oli alun perin ainoastaan appelsiininmakuisen juoman nimi. 1990-luvulla Tango laajentui niin että sitä oli saatavilla muinakin eri makuvaihtoehtoina, joihin kuului omena, sitruuna, kirsikka, mustaherukka ja myöhemmin "Fruit Fling". Joidenkin makuvaihtoehtojen kehitys kuitenkin lopetettiin elokuussa 2011. Nykyisin Iso-Britanniassa saataviin vaihtoehtoihin kuuluu Orange, Apple, Cherry ja Citrus.
Jeff Monson
Jeffrey William Monson (s. 18. tammikuuta 1971 Saint Paul Minnesota) on yhdysvaltalais-venäläinen vapaaottelija ja poliitikko. Hän kuuluu Floridassa toimivaan taistelulajien American Top Team -akatemiaan.
Jeff Monsonilla on lukkopainissa kaksi FILA:n maailmanmestaruutta (2007, 2008) sekä kaksi ADCC-liiton maailmanmestaruutta (1999, 2005). Ammattilaisurallaan hän on otellut yhteensä 60 ottelua. Niistä Monson on voittanut 46.
Ennen ammattilaiseksi ryhtymistään vuonna 1999 Monson työskenteli mielenterveysalalla muun muassa perheneuvojana. Hän on opiskellut psykologiaa Oregonin yliopistossa.
Monson on anarkisti, joka kuuluu syndikalistiseen Industrial Workers of the World -ammattiliittoon. Tammikuussa 2009 hän joutui syytteeseen valtion omaisuuden turmelemisesta ja sai yli 20 000 dollarin sakot. Monson esiintyi ESPN-kanavan julkaisemaa lehteä varten otetuissa kuvissa maalaamassa anarkistien käyttämää tunnusta kotikaupungissaan Olympiassa sijaitsevan hallintorakennuksen seinään.
Venäjän presidentti Vladimir Putin myönsi Monsonille Venäjän kansalaisuuden toukokuussa 2018 ja hän tuli valituksi Krasnogorskin kaupunginvaltuustoon saman vuoden vaaleissa presidenttiä tukevan Yhtenäinen Venäjä -puolueen listalta. Monson tukee aktiivisesti Venäjä-mielisiä separatisteja Ukrainassa ja Georgiassa, minkä vuoksi hänelle on myönnetty myös Luhanskin kansantasavallan kansalaisuus ja Abhasian kunniakansalaisuus.
The Snowman -lempinimellä tunnettu Monson on myös mukana EA Sportsin vuonna 2010 julkaisemassa EA Sports MMA -videopelissä.
Patrik Lundh
Patrik Lundh (s. 12. kesäkuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Djurgårdens IF:ssä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Lundh on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Lundh on Lidingö HC:n kasvatti. Hän pelasi viimeisimmät juniorivuotensa kuitenkin Djurgårdens IF:ssä, jossa Lundh voitti J18 Allsvenskanin hopeaa vuonna 2005 ja J20 SuperElitin hopeaa vuonna 2007. Hän oli joukkueen paras pistemies J18 Elitissä kaudella 2004–2005 sekä J20 SuperElitissä kausina 2005–2006 ja 2006–2007. Noista jälkimmäisellä kaudella Lundh sijoittui tehoilla 18+33=51 koko J20 SuperElitin pistepörssissä neljänneksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä; Lundh pelasi yhdeksän Elitserien-ottelua Djurgårdenissa ja viisi HockeyAllsvenskan-ottelua lainalla Almtuna IS:ssä.
Kaudeksi 2007–2008 Lundh siirtyi HockeyAllsvenskan-joukkue Malmö Redhawksin riveihin, jossa ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 40 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+11=13. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Bofors IK:hon. Lundh oli seuraavalla kaudella 2009–2010 joukkueen kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+24=39.
Maaliskuussa 2010 Lundh teki kaksivuotisen sopimuksen Färjestad BK:n kanssa. Hänen Elitserien-tulokaskautensa 2010–2011 toi 55 runkosarjaottelussa tehot 12+14=26 ja 12 playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Lundh voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Vuotta myöhemmin, kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli Färjestadin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+8=10. Helmikuussa 2012 Lundh teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2012–2013 hänestä tuli Färjestadin varakapteeni. Kauden 2013–2014 päätteeksi Lundh voitti SHL-hopeaa.
Kaudeksi 2014–2015 Lundh siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Växjö Lakersiin. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Lundh palasi kaudeksi 2016–2017 2+1-vuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Lundh voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2008. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006. Ruotsin A-maajoukkueessa Lundh on pelannut kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 15. joulukuuta 2011 Channel One Cupin Chomutovissa pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan.
Lundhin isoveli Niclas on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Ässä-arpa
Ässä-arpa on tammikuussa 1981 myyntiin tullut Veikkauksen pitkäikäisin raaputusarpa. Kappalemäärissä mitattuna Ässä on Veikkauksen myydyin arpa ja liikevaihdolla mitattuna toiseksi myydyin heti Casino-arvan jälkeen.
Ässä-arvassa on kaksi peliä. Ristinollassa pelaaja yrittää saada kolmen ristin tai kolmen nollan suoran. 3 samaa rahasummaa -pelissä pelaaja voittaa rahasumman, jos niitä löytyy pelistä kolme kappaletta.
Arpaa on tuotettu alusta alkaen ulkomailla, aluksi painoteknisistä ongelmista johtuen. Painatuspaikat sijaitsevat Englannissa ja Kanadassa.
Vuonna 1981 Ässä-arvan päävoittona oli 666 666 markkaa ja se maksoi 10 markkaa. Jo julkaisua seuraavana vuonna arpa tuotti 9,5 prosenttia Veikkauksen kokonaismyynnistä. Vuonna 2016 päävoitto oli 100 000 euroa ja hinta 4 euroa.
Marko Maaninka
Marko Maaninka (s. 16. huhtikuuta 1971) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti koko aktiiviuransa ajan Kuusamon Erä-Veikkoja.
Maaningan parhaat saavutukset ovat viestihiihdon Suomen mestaruudet vuosilta 2003 ja 2005. SM-hopeaa saavuttaneessa KEV:n joukkueessa hän hiihti vuonna 1993. Lisäksi Maaningalla on viestihiihdon SM-pronssit vuosilta 2002, 2006, 2008 ja 2009.
Henkilökohtaisella tasolla hän on sijoittunut neljänneksi Keravan SM-sprintissä vuonna 2000 ja kahdeksanneksi 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Tampereella vuonna 2002.
Maaninka on esiintynyt edukseen myös hiihdon Scandinavia Cupissa, parhaana sijoituksenaan 12. sija Ruotsin Skellefteåssa käydyssä vapaan hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa tammikuussa 2006.
Lisa Bjurwald
Lisa Bjurwald (s. 1978) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa reportaasiteoksen "Euroopan häpeä", joka käsittelee äärioikeistolaisten liikkeiden nousua maanosassa. Bjurwald on toiminut "Dagens Nyheterin" ja "Svenska Dagbladetin" pääkirjoitustoimittajana. Hän on ollut myös muun muassa "Fokuksen" sekä "Ny Tidin" kolumnisti ja kuulunut rasisminvastaisen "Expo"-lehden toimituskuntaan. Hän kuuluu asiantuntijana Ruotsin hallituksen nimittämään komissioon, jonka tehtävänä on ksenofobian vastustaminen.
Bjurwaldille myönnettiin vuonna 2010 Euroopan parlamentin journalismipalkinto Sveitsin minareettikieltoa koskeneesta raportoinnista.
Sam Webb
Sam Webb on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimii Yhdysvaltain kommunistisen puolueen kansallisena puhemiehenä. Hänet valittiin tähän tehtävään ensimmäistä kertaa vuonna 2000. Aiemmin hän oli toiminut työväenliikkeessä kotiosavaltiossaan Mainessa ja organisoinut puolueensa toimintaa Michiganissa.
Webb asuu New Yorkissa. Hän valmistui St. Francis Xavierin yliopistosta Nova Scotiassa ja sai "Master of Arts" -arvon taloustieteessä Connecticutin yliopistosta. Hän on ilmaissut julkisuudessa tukensa Obamalle.
Halkivahankivi
Halkivahankivi on vanha Satakunnassa sijaitseva Huittisten, Kokemäen ja Köyliön pitäjien rajakivi. Asiakirjoissa siitä on ensimmäinen maininta vuonna 1486. Kivi on aivan Valtatie 12:n vieressä, noin viisi kilometriä Valtatie 2:n risteyksestä Rauman suuntaan. Sen kohdalla on levähdysalue sekä Huittisten opaskartta. Halkivahankiveen on kiinnitetty pronssinen muistolaatta.
Halkivahankivi on nimensä mukaisesti kahtia haljennut, 2–3 metriä korkea ja useamman metrin pituinen siirtolohkare. Nimen jälkiosa ""vaha"" tarkoittaa Suomen lounaismurteissa suurta kiveä tai lohkaretta.
Samannimisiä kiviä löytyy Lounais-Suomesta useita, esimerkiksi "Halkeevahankivi" Vihdin Ruskealassa. Urjalan ja Punkalaitumen kuntien rajalla sijaitsevassa Halkivahan kylässä on iso siirtolohkare, joka on ollut rajamerkkinä jo 1300-luvulla. Se oli alun perin Satakunnan ja Hämeen maakuntien sekä myöhemmin Urjalan, Punkalaitumen ja Vesilahden pitäjien rajapiste. Myös samasta nimestä johtuvia muita nimeämisiä on lukuisia.
Iiroonkivi
Iiroonkivi (myös "Koppelokivi") on vanha rajakivi Iiroonjärven länsirannalla Etelä-Pohjanmaalla sijaitsevassa Soinin kunnassa. Se oli Satakunnan, Hämeen ja Pohjanmaan historiallisten maakuntien yhteinen rajapiste, jossa kohtasivat vanhojen Pirkkalan, Kyrön ja Pedersören hallintopitäjien rajat. Nykyään Iiroonkivi on Soinin Kuninkaanjoen ja Kukonkylän sekä Karstulan Vahangan kylien yhteinen rajapiste.
Iiroonkivi on aivan vesirajassa sijaitseva suuri soikea kivi. Sen pinnassa on pituussuuntainen ura, joka haarautuu toisesta päästään kahtia. Ura on todennäköisesti luonnon muovaama, mutta sitä on myöhemmin kaiverrettu syvemmäksi. Kiveä on tutkinut muun muassa Samuli Paulaharju 1920-luvulla.
Pari kilometriä Iiroonkivestä koilliseen sijaitsee toinen vanha rajakivi nimeltään Kuninkaankivi.
Nagoya (Indonesia)
Nagoya kaupunki Batamin saarella Indonesiassa Riausaarten provinssissa. Nagoya on saaren ja samannimisen kunnan tärkein kaupunki. Nagoya ja koko Batamin saari on melko suosittu matkailukohde.
Paholaisen masurkka (kappale)
Paholaisen masurkka on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Remun singlejulkaisu vuodelta 1986. Sen molemmat kappaleet ovat albumilta "Live at Café Metropol" ja sävellykset, sanat ja sovitukset ovat Remun eli Henry Aaltosen. Levymerkki on Finnlevyn Rip It Up ja luettelotunnus RIPS 2. Vinyylisingleä on myyty kuvattomassa suojakuoressa.
 – Esa Eloranta: "Isä oppi lentämään" (2012)
Babar (saaristo)
Babar on harvaan asuttu saaristo, joka sijaitsee Indonesiassa Molukkien ("Maluku") provinssissa. Myös saariston pääsaaren nimi on Babar. Sen läpimitta on noin 32 kilometriä. Saaren maasto on mäkistä ja siellä on kaksi kaupunkia, Tepa ja Tutuwawang ja sen rannat ovat tiheiden kasvustojen peitossa. Pääsaaren ympärillä on viisi muuta pienempää saarta Wetan, Dai, Dawera, Daweloor ja Masela.
Ternate (kaupunki)
Ternate on Pohjois-Molukkien provinssin suurin kaupunki, ja se sijaitsee Indonesiassa Molukkien saariryhmässä.. Se sijaitsee Ternaten tulivuorisaarella.
Iiroonjärvi
Iiroonjärvi on Soinin kunnassa Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva järvi. Se kuuluu Kymijoen vesistön Saarijärven reittiin, jonka latvavesistö se on. Lyhyt osa rantaviivaa järven pohjoisosassa kuuluu Karstulan kuntaan.
Järvi laskee noin kuuden kilometrin pituista Iiroonjokea pitkin sen pohjoispuolella olevaan Hankajärveen. Iiroonjärven korkeutta säädellään joen luusuaan vuonna 1996 rakennetun pohjapadon avulla.
Järven länsirannalla sijaitsee Iiroonkivi, joka on vanha kolmen historiallisen maakunnan rajakivi.
Jorma Hynnisen oopperaroolit
Baritoni Jorma Hynninen on tehnyt yli 70 oopperaroolia.
Jorma Hynnisen levytykset
Baritoni Jorma Hynnisen levytyksiä.
Ylioppilaskunnan Laulajat, joht. Matti Hyökki; Akademiska Sångföreningen, joht. Henrik Wikström; Dominante-kuoro, joht. Seppo Murto. BIS 1930.
Adžarialaiset
Adžarialaiset (oma nimitys "Ach’arlebi") ovat pääasiassa Georgian Adžarian alueella ja pienemmissä määrin muualla Georgiassa ja Turkissa asuva etninen ryhmä, tai georgialaisten alaryhmä. historiallisesti heitä on erottanut muista georgialaisista islamin usko. Adžarialaiset puhuvat georgian kielen murretta, johon on vaikuttanut lazi ja turkki.
Viimeisimmän luotettavan väestönlaskennan mukaan vuonna 1989 adžarialaisia oli Adžariassa 324 806 ja he muodostivat noin 83 % alueen väestöstä.
Antiikin aikana Adžaria oli osa Kolkhisia ja Kaukasian Iberiaa. Alueelle tulivat ensin antiikin kreikkalaiset 400-luvulla eaa. ja kolmesataa vuotta myöhemmin siitä tuli osa Rooman valtakuntaa. Paikalliset omaksuivat kristinuskon 400-luvulla ja 900-luvulla alue päätyi Georgian kuningaskunnalle. Adžarialaiset kääntyivät islamin uskoon sen jälkeen, kun Adžaria liitettiin Ottomaanien valtakuntaan vuonna 1614. Muslimivalta alueella päättyi, kun Ottomaanit joutuivat puolestaan luovuttamaan alueen venäjän keisarikunnallevuonna 1878. Neuvostoliiton aikana vuonna 1921 muodostettiin Adžarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Adžarialaiset säästyivät monia muita alueen muslimikansoja kohdanneesta pakkosiirrosta Siperiaan ja Keski-Aasiaan Stalinin valtakaudella. Georgian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta vuonna 1991 Adžariasta tuli "de facto" itsenäinen alue Aslan Abašidzen johdolla, mutta hänen valtansa päättyi maanpakoon vuonna 2004 ja Georgian hallinnon valtaan alueella. Alueella on kuitenkin edelleen autonomia.
Vaikka suuri osa adžarialaisista on edelleen sunnalaisia muslimeja, Georgian itsenäistyttyä monet ovat kääntyneet ortodoksisuuteen. Esimerkiksi Adžarian pääkaupunki Batumissa on vain yksi moskeija, mutta 14 kirkkoa. Perinteinen islamin uskon harjoitus yhdisti uskontoon myös monia kristinuskon piirteitä. Esimerkiksi ristiä käytetään symbolina monissa eri yhteyksissä. Osa adžarialaisista oli myös selvästi vain nimellisesti muslimeja ja he harjoittivat muuten kristinuskoa. Neuvostokaudella uskontoa ei suvaittu, mutta se on sittemmin saanut jälleen lisää merkitystä. Adžarialaisten perinteinen sosiaalinen yksikkö on suku samalla tapaa kuin muualla Georgiassa. Perinteisesti suvut esimerkiksi omistivat yhdessä maan ja vastasivat sen tuotosta. Adžarian ylängöllä harjoitetaan nautakarjan kasvatusta ja pienimuotoista maanviljelyä, kun taas alangolla on keskitytty lampaiden kasvatukseen. Hyvien olosuhteidensa ansiosta alueella on tuotettu jo antiikin ajoista lähtien viiniä.
Mylläri (täsmennyssivu)
Mylläri voi tarkoittaa seuraavia:
Kaikkien aikojen The Beatles -suomennokset
Kaikkien aikojen The Beatles -suomennokset on EMIn julkaisema kolmen CD:n kokoelma The Beatles -yhtyeen suomennoksista vuodelta 2012.
Julkaisupäivä oli 3. marraskuuta 2012.
Santeri Paloniemi
Santeri Paloniemi (s. 8. marraskuuta 1993) on uransa jo lopettanut suomalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili tekniikkalajeissa eli pujottelussa ja suurpujottelussa. Hän voitti nuorten pujottelun MM-kultaa kaudella 2011–2012 ja oli kolmas 2012–2013. Hän kuului kaudella 2013–2014 Suomen alppihiihdon maajoukkueeseen.
Nuorten MM-kilpailuissa helmikuussa 2010 Paloniemi sijoittui pujottelussa yhdeksänneksi. Tammikuussa 2011 hän oli nuorten MM-kilpailuissa pujottelun viides. Samana vuonna käydyissä Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa hän keskeytti pujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 16:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Paloniemi kilpaili ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010. Maailmancupissa Paloniemi sijoittui parhaimmillaan sijalle 17 Schladmingin pujottelun maailmancupin finaalissa maaliskuussa 2012. Cupin finaalissa pisteitä saa vain 15 parasta, joten ensimmäiset maailmancup-pisteensä Paloniemi sai oltuaan 24:s Levin pujottelussa marraskuussa 2012.
Seuratasolla Paloniemi edusti Ruka Slalomia ja valmentajana toimi hänen isänsä Martti Paloniemi. Hänet valittiin Suomen vuoden nuoreksi urheilijaksi 2012.
Paloniemi ilmoitti lokakuussa 2016 lopettavansa uransa jatkuvien loukkaantumisten vuoksi.
Holger Apfel
Holger Apfel (s. 29. joulukuuta 1970 Hildesheim) on saksalainen poliitikko, joka nousi marraskuussa 2011 kansallisdemokraattisen puolueen johtoon. Hän on kuulunut puolueeseen vuodesta 1988. Hän pääsi vuonna 2004 Saksin maapäiville, jossa hän toimii kansallisdemokraattien parlamenttiryhmän puhemiehenä. Apfel toimi vuosina 2000–2009 "Deutsche Stimme" -lehden päätoimittajana. Hän on ollut naimisissa, ja hänellä on kolme lasta. Vuonna 2012 hän ja hänen puolisonsa Jasmin Apfel erosivat, ja vaimo jätti samalla kansallisdemokraattipuolueen.
Vuonna 2005 Apfel ja 11 muuta kansallisdemokraattiedustajaa boikotoivat Saksin maapäivillä hiljaista hetkeä kansallissosialismin uhrien muistolle. Kyseessä oli Auschwitzin vapauttamisen 60-vuotistilaisuus.
...ja naksuvat luupit
...ja naksuvat luupit on rap-artistien Stepan ja Aren yhteinen studioalbumi, joka julkaistiin yhteistyössä Joku Roti Recordsin ja Monsp Recordsin kautta 30. marraskuuta 2012. Albumin kappaleista "Yhtä aikaa siellä täällä", "Syö papu jos oot nälkänen" ja "Sätkät tiskit breikit" on julkaistu musiikkivideot, ja se nousi 49. sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumi julkaistiin rajoitettuna vinyyliversiona 10. toukokuuta 2013, ja se sisältää yhden bonuskappaleen "On aika viedä hipit töihin'" sekä kaksi DJ Massimon kokoaamaa skrätsiraitaa.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1953
Lentopallon TUL:n miesten mestaruudesta kaudella 1953 pelattiin neljässä alueessa, joiden voittajat pelasivat Tampereella lopputurnauksen mitaleista.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa. Varsinaista Suomen mestaruutta ei ratkaistu.
Mestarijoukkue Kymin Palloilijat: Blomqvist, Rinne, Rahikainen, Isakoff, Mäntynen, Penttilä, varamiehet Hirvelä ja Johansson.
Liiton ulkosarja
SKLL:n mestaruuden voittivat Eteläiset, joka uusintaottelussa 26. syyskuuta voitti Käpylän Lentopalloilijat erin 3–1. Mukana sarjassa oli loppuottelijoiden lisäksi Helsingin Lentopalloilijat, Helsingin Ilves, Keski-Helsingin Palloilijat ja Pirkkalan Pirkat.
Mestarijoukkue: Antti Cederberg, Kalevi Elomaa, Erkki Hakuli, Reijo Keurulainen, Kainu Mikkola, Raine Nurminen, Eino Silén ja Jussi Villala.
Sisähallimestaruus
5.-6. huhtikuuta Ruskeasuon hallissa pelatussa turnauksessa SKLL:n sisähallimestaruuden voitti Helsingin Ilves, hopeaa otti Pirkkalan Pirkat ja pronssia Pateniemen Urheilijat. Neljäs loppusarjan joukkue oli Mikkelin Uimaseura. Kaikkiaan sisäsarjaan osallistui 30 joukkuetta.
Ilveksen joukkue: Sauli Haimi, Juhani Hämäläinen, Raimo Ikonen, Olle Nyman, Osmo Palomäki, Simo Sairanen, Hirvo Salonen ja Simo Seppälä.
Jack Hawkins
John Edward Hawkins (14. syyskuuta 1910 – 18. heinäkuuta 1973) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnettuja roolejaan olivat muun muassa Kwai-joen silta (1957), Ben-Hur (1959) ja Arabian Lawrence (1962).
Hawkins oli ketjutupakoitsija ja sairastui kurkkusyöpään, josta hän kuitenkin selvisi, mutta menetti äänensä, kun leikkauksessa hänen koko kurkunpäänsä jouduttiin poistamaan. Hän kuoli 62-vuotiaana 1973 leikkauksen komplikaatioihin, jossa hänen äänensä yritettiin palauttaa keinotekoisen kurkunpään avulla.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2006 – naisten karsinnat
Jääkiekon naisten olympiakarsinnat vuoden 2006 Torinon turnaukseen aloitettiin vuonna 2005. Ja karsintojen kautta turnaukseen selviytyivät Venäjä, Saksa ja Sveitsi.
Lapsuusajan maisemissa
Lapsuusajan maisemissa on Helka Hynnisen yksi tunnetuimmista kappaleista. Kappale on vuodelta 1976. Kappaleen on sanoittanut Helka Hynninen, säveltänyt Lassi Hynninen ja sovittanut Pentti Lasanen.
Kappaleen ensiesitys oli vuonna 1976 Yleisradion 50-vuotisjuhlakonsetissa.
Kappaleen on levyttänyt Hynnisen lisäksi myös Esko Rahkonen, Unto Satoranta ja Eino Lehtinen.
Florida’s tango
Florida’s tango on Helka Hynnisen kappale vuodelta 1997. Kappaleen on sanoittanut Helka Hynninen ja säveltänyt Veikko Laiho. Levy-yhtiö on Tatsia.
Hynninen sai aiheen lauluun, koska on itse vieraillut Floridassa useita kymmeniä kertoja esiintymässä amerikansuomalaisille.
Lokki (kappale)
”Lokki” on alun perin venäläinen valssi, jonka sävel on vanha venäläinen kansansävelmä. Suomenkieliset sanat siihen on tehnyt opetusneuvos Antti Henttonen. Suomessa kappaleesta teki kuuluisan Arja Havakan vuoden 1995 levytyksen lisäksi Mauno Kuusisto.
Chewing the Fat
Chewing the Fat on monikulttuurisen Blue Rondo a la Turk -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka on ilmestynyt vuonna 1982 Virgin Recordsin kustantamana.
Tuottajana on toiminut pääasiassa Mike Chapman, mutta myös Clive Langer ja Alan Winstanley ("I Spy for the F.B.I.", "The Heavens Are Crying"), Pete Wingfield ("Me And Mr. Sanchez") sekä 10cc-yhtyeestä ja omista yhteisistä duolevyistään tunnetut Kevin Godley ja Lol Creme ("Klacto Vee Sedstein").
Albumin musiikki on pääasiassa latino-vaikutteista.
Esitelty LP-levy on valmistettu ja levykansi painettu Ranskassa. Painaja on France Imprimerie – Sorel. LP-levyllä on myös Diable Noir Recordings -logo.Albumilta on julkaistu ainakin single "Klacto Vee Sedstein".
Esittelylevyllä ei ole mainittu yhtyeen jäseniä, mutta muualla yhtyeen kuudesta jäsenestä on mainittu johtohahmo ja laulaja Chris Sullivan sekä Jimmy Hill ja John Motson.
Julie Burchill on kirjoittanut albumista negatiivisen arvion New Musical Express -lehteen. Hänen mukaansa yhtye on esiintynyt The Face -lehden kansikuvajutussa vuonna 1981. Siihen viitaten hän arvelee, että albumi on äänitetty kiireesti, jotta yhtye pääsisi tärkeämpään toimintaan eli poseeraamiseen. Kappaleiden "Coco" ja "Carioca" yhteydessä hän viittaa Roxy Music -yhtyeeseen. Motown-coverin "I Spy for the F.B.I." yhteydessä hän puhuu laulun murhaamisesta. Jazzahtavan kappaleen "The Method" on Burchillin mielestä ollut määrä olla yhtyeen mestariteos, mutta kukaan rockin parissa varttunut ei kuulemma koskaan opi soittamaan jazzia. Hän moittii myös laulusolistin ääntämistä, kun tämä ei osaa lausua "The Methodissa" mainitun Lee Strasbergin nimeä oikein. Burchill mainitsee myös sellaisia nimiä kuin Tony Curtis, John Garfield, Gene Krupa, Santana ja the Savannah Band. Yhtyeen edustama hiirimäisyys on Burchillin mukaan mielentila, jonka Joseph Heller pukisi muotoon "fiery caution and crusading inertia". Burchillin mukaan keskinkertaisuus on jotain mistä ei voi kasvaa ulos. Koko arvion otsikkona on "Two-bit purveyors of Dayglo drabness".
Schweizer Alpen-Club
Schweizer Alpen-Club SAC (, , , SAC) on sveitsiläinen vuorikiipeilyjärjestö. Se perustettiin vuonna 1863, ja se on Sveitsin suurin kiipeilyjärjestö.
SAC:hen kuuluu 113 jaostoa, ja siinä on 135 000 jäsentä (2012). SAC järjestää vuosittain vuorikiipeilykursseja. Se omistaa ja ylläpitää vuoristomajoja sekä julkaisee jäsenlehteä, joka ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Päämaja sijaitsee Sveitsin Bernissä. Se on toiminnan keskus jäsenille, jaostoille, viranomaisille ja osittain myös yleisölle.
SAC oli ensimmäinen Manner-Euroopan alppikerho. Yksi kerhon perustajista oli tohtori Melchior Ulrich, josta tuli myöhemmin kerhon presidentti. Muita jäseniä olivat Gottlieb Samuel Studer ja tohtori Simler.
Järjestön ensimmäisinä tehtävinä oli tutkia, miten vuorille voitaisiin kiivetä vähemmällä vaivalla. Yksi tärkeimmistä ongelmista oli ratkaista yöpyminen vuorilla. Aiemmin oli nukuttu luolissa, kivien alla tai jonkun muun omistamassa vuoristorakennuksessa. Vuorille oli myös kannettava puita lämmitykseen. Ensimmäisen 25 vuoden aikana kerho rakensi 38 vuoristomajaa. Kuuluisimpia majoja ovat vuonna 1865 rakennettu Matterhorn-maja ja vuonna 1876 rakennettu Weisshorn-maja. Vanhin majoista on Grünhornhütte, joka rakennettiin vuonna 1863.
Nooa Takooa
Nooa Takooa (s. 10. maaliskuuta 1993 Tarawa) on kiribatilainen yleisurheilija. Hän osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa miesten 100 metrin juoksuun, mutta ei päässyt karsintakierrokselta jatkoon. Hän kuitenkin teki henkilökohtaisen ennätyksen ajalla 11,53.
Vuonna 2010 Takooa sijoittui yleisurheilun Kiribatin-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi 100 metrin ja toiseksi 200 metrin juoksussa. Hän kilpaili myös yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 Berliinissä. Takooa kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon (mormoneihin).
Chris Wood (rockmuusikko)
Chris Wood oli englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten arvostetun Traffic-yhtyeen saksofonistina ja huilistina. Hän oli yhtyeen perustajajäseniä vuonna 1967 ja mukana yhtyeen kaikilla kymmenellä albumilla.
Ennen Trafficia hän oli ollut keskienglantilaisessa Locomotive-yhtyeessä.
Hän on työskennellyt myös Ginger Bakerin Airforce-yhtyeessä sekä Jimi Hendrixin, Dr. Johnin ja Jim Capaldin kanssa.
Chris Wood kuoli 39-vuotiaana Birminghamissa Queen Elizabeth Hospitalissa tiistaina 12. heinäkuuta 1983. Hän oli kärsinyt jo jonkin aikaa maksan toimintahäiriöistä. Hän oli suunnitellut kaksi vuotta sooloalbumin tekoa.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1952
Lentopallon TUL:n miesten mestaruudesta kaudella 1952 pelattiin viidessä lohkossa kaikkiaan 24 joukkueen voimin. Lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen loppusarjan.
Lentopallo kuului myös Suomen Koripalloliiton ohjelmaan ja liitto ottikin käyttöön nimen Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitto vuonna 1952. Liitto ei vielä järjestänyt valtakunnallista kilpailutoimintaa. Helsingin piirin sisäsarjamestaruuden voitti Helsingin Lentopalloilijat.
Uusintaottelussa Järvensivun Kisa voitti Eiran Riennon 3–1.
Mestarijoukkue: K. Vilenius, E. Antila, A. Niemi, M. Mestola, R. Lehto, R. Roine. Varamiehinä P. Myllymäki ja A. Branthin.
Patrick Thaler
Patrick Thaler (s. 23. maaliskuuta 1978) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka kilpaili enimmäkseen pujottelussa.
Nuorten MM-kilpailuissa Thaler saavutti hopeaa suurpujottelussa vuonna 1997. Aikuisten arvokisoissa hänen paras sijoituksensa on pujottelun seitsemäs sija Val d Iseren MM-kilpailuista 2009. Maailmancupissa Thaler kilpaili ensimmäisen kerran maaliskuussa 1997. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Kranjska Gorassa helmikuussa 2005 oltuaan kahdeksas pujottelussa. Palkintokorokkeelle hän nousi ensimmäisen kerran Kitzbühelissä tammikuussa 2009 oltuaan kolmas. Joulukuussa 2013 hän oli kolmas Val d’Isèren pujottelussa. Tammikuussa 2014 hän laski kolmanneksi Kitzbühelin pujottelussa. Hän sijoittui kauden 2013–2014 pujottelucupissa neljänneksi. Thaler on maailmancupin vanhin palkintokorokkeelle noussut pujottelija (kaudella 2014) sekä niin ikään vanhin kymmenen parhaan joukkoon päässyt pujottelija (kaudella 2017). Thaler lopetti uransa 23. tammikuuta 2018 kilpailtuaan ennätykselliset 22 kautta (1997–2018) maailmancupissa.
Mare Fecunditatis
Mare Fecunditatis (Hedelmällisyyden meri) on halkaisijaltaan 840-kilometrinen kuun meri. Se sijaitsee itäpuolella sitä kuun puolikasta, joka näkyy maahan päin.
Hämeenlinnan Pallokerho (urheiluseura)
HPK eli Hämeenlinnan Pallokerho on vuonna 1929 perustettu urheiluseura. Sen lajivalikoimaan on kuulunut mm. jalkapallo, jääpallo, pesäpallo, maahockey sekä nyrkkeily, mutta nykyään lajeina ovat ainoastaan jääkiekko ja naisten lentopallo.
HPK pelaa jääkiekon SM-liiga eli Suomen korkeinta sarjatasoa. Joukkue on yksi 2000-luvun menestyksekkäimmistä seuroista SM-liigassa. HPK on voittanut yhden kullan, kolme hopeaa sekä yhdeksän pronssia.
Jalkapallo oli usean lajin seurana aiemmin tunnetun Pallokerhon ohjelmassa heti perustamisvuodesta alkaen. Miesten tasolla joukkueen historia päättyi syksyyn 1991, kun HPK ja Pallo-Kärpät yhdistyivät FC Hämeenlinnaksi. Junioriseurana HPK jatkoi vielä vuoteen 1999 asti, jolloin kaupungin seurat muodostivat Hämeenlinnan Jalkapalloseuran.
Miesten tasolla HPK pelasi sotien jälkeen useita kausia Suomensarjassa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vain välillä hakien vauhtia maakuntasarjasta.
HPK Naiset pelaa lentopallossa ja jääkiekossa naisten SM-sarjaa. Kaudella 2009–2010 lentopallojoukkue voitti SM-hopeaa. Aiemmin Hämeenlinnaa edusti lentopallossa Vanajan Racing Club, Tarmo Volleyn naisten edustusjoukkue.
HPK (täsmennyssivu)
HPK-lyhenne voi tarkoittaa:
Uo
Uo tarkoitta seuraavia:
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Asteriski (täsmennyssivu)
Asteriski tai Asterisk voi tarkoittaa seuraavia:
Milorad Mažić
Milorad Mažić (s. 23. maaliskuuta 1973 Vrbas, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2009 lähtien.
Jääpallon Suomensarja 1949
Jääpallon Palloliiton Suomensarja kaudella 1948-1949 pelattiin neljässä lohkossa, jotka jaettiin jokainen kahteen alalohkoon. Lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan ja viimeiset putosivat Maakuntasarjaan. Työväen Urheiluliiton seurat pelasivat omassa Suomensarjassaan.TUL:n Suomensarjassa pelasi 21 joukkuetta neljässä lohkossa. Lohkovoittajiksi selvisivät Kotkan Työväen Palloilijat, Uudenkaupungin Roima, Vuoksenniskan Vesa ja Jakobstads Bollklubb.
Tanskan naisten jääkiekkomaajoukkue
Tanskan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Tanskaa jääkiekon naisten kansainvälisissä otteluissa. Maailmanmestaruuskilpailuihin joukkue on osallistunut vuodesta 1992 lähtien.
Tanskalla on noin 400 naisjääkiekkoilijaa.
Paloniemi
Paloniemi on suomalainen sukunimi ja paikannimi. Paloniemi-nimisiä henkilöitä:Paikannimenä:
Alejandro Pozuelo
Alejandro Pozuelo Melero (s. 20. syyskuuta 1991 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pozuelo on Real Betisin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 2. lokakuuta 2011 ottelussa Levantea vastaan.
Kyläneuvosto
Kyläneuvosto (, lyhennys сельсове́т, "selsovet") oli työtätekevien edustajain neuvostoihin kuulunut paikallinen valtiovallan elin Neuvostoliiton maaseudulla. Muita alimman tason neuvostoja olivat taajamaneuvosto sekä kaupunkineuvosto sellaisissa kaupungeissa, joita ei ollut jaettu piireihin.
Kyläneuvosto käsitti väestön määrästä riippuen 15–35 edustajaa, jotka valittiin yleisillä vaaleilla kahden vuoden kausiksi. Edustajat kokoontuivat vähintään kuudesti vuodessa järjestettyihin istuntoihin valiten joukostaan toimeenpanevan komitean sekä joukon lautakuntia. Kyläneuvoston toimivaltaan kuului paikallista taloutta ja palveluita koskevien asioiden ratkaiseminen, yleinen järjestyksenvalvonta sekä talousarvion laatiminen. Äänestäjien lisäksi ne olivat vastuussa toiminnastaan ylemmän tason neuvostoille.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen kyläneuvosto on säilynyt paikallisena hallintoelimenä eräissä entisissä neuvostotasavalloissa. Venäjällä ne on korvattu vuoden 2003 jälkeisen hallintouudistuksen mukaisella kuntajärjestelmällä, mutta eräillä alueilla kuten Dagestanissa ja Nenetsiassa sana "selsovet" esiintyy yhä maalaiskuntien nimissä.
Zoran Primorac
Zoran Primorac (s. 10. toukokuuta 1969) on kroatialainen pöytätenniksen pelaaja. Soulin kesäolympialaisista 1988 hän saavutti nelinpelistä olympiahopeaa parinaan Ilija Lupulesku. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 Primorac toimi Kroatian lipunkantajana.
Innokenti Annenski
Innokenti Fjodorovitš Annenski (, 1. syyskuuta 1856 Omsk – 13. joulukuuta 1909 Pietari) oli venäläinen runoilija.
Innokenti Annenski valmistui Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli kielten ja kirjallisuuden opettajana. Myöhemmin hän toimi lukion rehtorina Kiovassa, Pietarissa ja Tsarskoje Selossa sekä vuodesta 1906 lähtien Pietarin koulupiirin tarkastajana.
Annenskin tyyliltään dekadentti runous jäi hänen elinaikanaan melko tuntemattomaksi, mutta vaikutti myöhemmin akmeistien tuotantoon. Hän kirjoitti myös antiikin mytologiaan perustuneita näytelmiä ja kirjallisuuskritiikkiä sekä työskenteli kaunokirjallisuuden kääntäjänä.
Viļaka
Viļaka (suomeksi myös "Viljaka", latgallin kielellä "Vileks", saks. "Marienhausen", ven. Виляка) on Itä-Latviassa Latgalen alueella sijaitseva kaupunki. Se on rakennettu baltiansaksalaisen "Marienhausenin kartanon" ympärille. Kartanon entinen päärakennus on nykyisin "Viļakas Valsts ģimnāzija" (Viļaka State Gymnasium) -koulun käytössä. Vilaka-järven saaressa on keskiaikaisen linnan rauniot. Kaupungin suurin työnantaja on Latvian rajavartiosto.
Vuoden 2009 hallintouudistuksessa kaupungeista ja niiden ympäristön kylistä muodostettiin kuntia ("novads"). Viļakan kaupunki ja sen ympäristö muodostavat Viļakan kunnan ("Viļakas novads"). Itse kaupungin pinta-ala on 6,4 km² ja asukasluku 1519 henkeä. Ennen uudistusta Viļaka kuului Balvin piiriin.
Latgale oli 1600-luvulle saakka Puolan vaikutuspiirissä, ja tämä näkyy vieläkin alueen väestön roomalaiskatolisuudessa. Kartanon puolankielinen nimi oli "Maryenhauz". Ennen toista maailmansotaa alueella oli myös juutalaista asutusta. Esimerkiksi israelilainen journalisti Shabtai Daniel on syntynyt Viļakassa.
Vasili Belov
Vasili Ivanovitš Belov (, 23. lokakuuta 1932 Vologdan alueen Harovskin piirin Timonihan kylä – 4. joulukuuta 2012) oli venäläinen kirjailija.
Vasili Belov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän alkoi kirjoittaa 1950-luvun lopulla ja opiskeli Maksim Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa Moskovassa vuosina 1959–1964. Vuonna 1963 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.
Pienoisromaani "Tuttu tarina" ("Privytšnoje delo", 1966) teki Belovista yhden venäläisen maaseutuproosan tunnetuimmista edustajista. Talonpoikaisen luonteen, elämäntavan ja maailmankatsomuksen kuvausta kirjailija jatkoi teoksissa "Plotnitskie rasskazy" (”Kirvesmiehen kertomuksia”, 1968) ja "Lad" (”Arkipäivän kauneutta”, 1979). Kolmiosainen kronikkaromaani "Kanuny" (”Aatot”, 1972–1984) sekä siihen liittyvä "God velikogo pereloma" (”Suuren murroksen vuosi”, 1989–1991) kuvaavat Neuvostoliiton maatalouden kollektivisointia. Nykyaikaisen kaupunkielämän kritiikkiä sisältävät "Vospitanije po doktoru Spoku" (”Kasvatusta tohtori Spockin tapaan”, 1974) sekä aikanaan suurta huomiota herättänyt "Vsjo vperedi" (”Kaikki edessäpäin”, 1986). Belov on kirjoittanut myös kokoelman humoristisia miniatyyrejä "Vologdalaisjaarituksia" ("Buhtiny vologodskije") sekä elokuvanovellin "Kaksi valoisaa vastakkain" ("Tselujutsja zori"). Hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1981.
"Naš sovremennik" -lehden konservatiiviseen kirjailijaryhmään kuulunut Belov esiintyi julkisuudessa kansallisen kulttuurin ja perinteisten arvojen puolustajana. Vuosina 1989–1992 hän toimi Neuvostoliiton kansanedustajana sekä korkeimman neuvoston jäsenenä. Belov oli myös Venäjän kirjailijaliiton aktiivijäsen. Hän asui Vologdassa.