hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antti Saarela (jääkiekkoilija)
Antti Saarela (s. 27. kesäkuuta 2001 Laitila) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kykyjenetsijäpalvelu "ISS Hockeyn" mukaan Saarelan vahvuuksiin kuuluu peliäly, hyökkäyspään vaistot, mailankäsittelytaidot, energisyys, tasaisuus ja ylivoimapelaaminen.
Saarela on Laitilan Jyskeen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Rauman Lukkoon. Saarela toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän voitti C-nuorten SM-karsinnoissa Lukon sisäisen syöttöpörssin 15 syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Saarela voitti joukkueen maalipörssin 20 osumallaan. Hän voitti koko sarjan pudotuspelien maalipörssin ja oli Lukon paras pistemies tehoilla 8+2=10.
Kauden 2017–2018 Saarela pelasi pääosin Lukon A-nuorissa. Hän kärsi kuitenkin pitkin kautta erilaisista vaivoista ja pelasi A-nuorten SM-liigan runkosarjassa 25 ottelua tehopistein 6+9=15. Saarela vahvisti myös Lukon B-nuoria. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Saarela sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 28. lokakuuta 2017 Tampereen Ilvestä vastaan. Hänelle tilaa Lukon kokoonpanossa teki Damien Fleury. Saarela merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Hän jäi kuitenkin lopulta ilman peliaikaa.
Toukokuussa 2018 Saarela teki Lukon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Saarela sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa 21. marraskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin Lukon nelosketjun oikeaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Aaro Vidgrenin viereen. Saarela sai ottelussa jääaikaa 8.35 minuuttia. Hän keräsi myös kaksi syöttöpistettä. Saarela onnistui myös maalinteossa voittomaalikilpailussa. Liigauransa avausmaalin hän teki 18. joulukuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan.
Saarela pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 32 poikien maaottelua.
Saarela valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2016.
Saarelan isoveli Aleksi pelaa NHL-joukkue Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Veljesten isä on Lukon entinen kapteeni Pasi Saarela. Heidän setänsä Ilkka Saarela pelasi puolestaan joukkueessa kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004.
Géri
Géri () on kylä ja kunta (Δήμος Γερίου, "Dímos Geríou") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Géri sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 10 kilometriä kaakkoon pääkaupunki Nikosiasta. Se on itsenäinen kunta vuodesta 2011.
Germasógeia
Germasógeia () on kaupunki ja kunta (Δήμος Γερμασόγειας, "Dímos Germasógeias") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Germasógeia on Limassolin esikaupunki ja sijaitsee noin kuusi kilometriä Limassolin keskustasta koilliseen. Kunta käsittää alueen, joka ulottuu meren rannalle saakka. Germasógeia on itsenäinen kunta vuodesta 1994.
Karavás (Kyrenia)
Karavás (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Καραβά, "Dímos Karavá") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Girnen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Kyrenian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Karaváksen kylän väkiluku (2011).
Karavás sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla noin kymmenen kilometriä länteen Kyrenian kaupungista.
Roswitha Möhring
Roswitha Katariina Möhring (Utriainen-Heikkilä)(s. 9. joulukuuta 1943 Lieksa) on suomalainen entinen malli ja muotinaäytösten järjestäjä.
Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1963 ja opiskeltuaan Jyväskylän yliopistossa, Roswitha muutti Helsinkiin Monsieur Mossen salonkiin.
Ura alkoi jo kuitenkin 1965 Mallorcalla voitolla Suomen kaunein kansikuvatyttö. Hänestä on julkaistu 50 kansikuvaa.
Miss Cinema Finland skabassa hänelle tuli myös voitto.
Avioliittoon 1966 muotidynastia Kaisu Heikkilän perheeseen Tampereelle.
Pariisissa asui 1967 miehensä kauppatieteen maisteri Markku Heikkilän kanssa.
Kävi Haute Couture näytöksissä ja castingeissa malli- ja filmistudioissa.
Järjestänyt satoja muotinäytöksiä. Suurin 1980 Finlandiatalolla Muotioperetti.
Vuoden lieksalaiseksi hänet valittiin 2011.
Jäähyväisnäytös 2014 Lieksassa.
Saanut Wäinö Aaltosen mitalin 1977 työstään nuorten lahjakkaiden taiteilijoiden hyväksi.
Lieksan kaupunginjohtajan Esko Lehdon raportti Roshwithasta ja hänen elämäntyöstään Dokumentti Lieksasta.
Elämäkertakirja "Morsiamen ikävä" ilmestynyt 1998.
Nykyisin hän kuitenkin asuu Joensuussa.
Vuosina 2001-2014 Möhring piti muotimuseota synnyinkodissaan Lieksassa.
Káto Polemídia
Káto Polemídia () on kaupunki ja kunta (Δήμος Κάτω Πολεμιδιών, "Dímos Káto Polemidión") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Káto Polemídia on Limassolin esikaupunki ja sijaitsee noin kuusi kilometriä Limassolin keskustasta luoteeseen. Se on ollut itsenäinen kunta vuodesta 1986. Káto Polemídia (”Ala-Polemídia”) on alun perin hieman koilliseen sijaitsevan Páno Polemídian (”Ylä-Polemídia”) alakylä.
Kióneli
Kióneli (, ) on kaupunki Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Gönyeli muodostaa Gönyelin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Kiónelin kaupungin väkiluku (2011).
Kióneli on Nikosian turkkilaisen puolen esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin seitsemän kilometriä Nikosian keskustasta luoteeseen.
Kythréa
Kythréa (, myös "Kythraía", Κυθραία ja "Tzyrká", Τζυρκά, ) on kylä ja kunta (Δήμος Κυθρέας, "Dímos Kythréas") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Kythréan kylän väkiluku (2011).
Kythréa sijaitsee Kyproksen pohjoisosissa noin 8,5 kilometriä saaren pohjoisrannikosta sisämaahan ja linnuntietä noin 16 kilometriä kaakkoon Kyrenian kaupungista. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Khytroin kaupungista, joka sijaitsi sen lähellä.
Lápithos
Lápithos (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λαπήθου, "Dímos Lapíthou") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Girnen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Kyrenian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Lápithoksen kylän väkiluku (2011). 
Lápithos sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla noin 15 kilometriä länteen Kyrenian kaupungista. Kylä on ottanut nimensä samalla paikalla sijainneesta antiikin ajan Lapethoksen kaupungista.
Léfkara
Léfkara () eli Páno Léfkara (Πάνω Λεύκαρα) on kylä ja kunta (Δήμος Λευκάρων, "Dímos Lefkáron") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Léfkara sijaitsee linnuntietä noin 30 kilometriä länteen Lárnakan kaupungista. Léfkaran asutus jakautuu kahteen kylään, yläkylään eli Páno Léfkaraan, joka on suurempi ja muodostaa kunnan ("dímos"), ja tunnetaan siksi yleensä vain Léfkarana, ja pienempään alakylään eli Káto Léfkaraan, joka on kyläyhdyskunta ("koinótita"). Páno Léfkara sijaitsee Tróodos-vuorten etelärinteessä noin 500 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Kylät ovat saaneet valkoiseen viittaavan nimensä alueen vuorten vaaleasta kalkkikivestä.
Lefkónoiko
Lefkónoiko (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λευκονοίκου, "Dímos Lefkonoíkou") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Lefkónoikon kylän väkiluku (2011).
Lefkónoikon kylä sijaitsee saaren koillisosassa linnuntietä noin 24 kilometriä luoteeseen Famagustan kaupungista.
Livádia (Lárnaka)
Livádia (, myös "Leivádia", Λειβάδια) on kylä ja kunta (Δήμος Λιβαδιών, "Dímos Livadión") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Livádia on Lárnakan esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin viisi kilometriä pohjoiseen Lárnakan keskustasta.
Folke Forsman
Folke Michael Forsman (s. 10. huhtikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen urkutaiteilija ja musiikkipedagogi. Vuosina 1966–2005 hän toimi ruotsinkielisen Olaus Petrin kirkon kanttorina Helsingissä. Vuosina 1963–2001 hän opetti urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa. Vuodesta 1965 hän on kirjoittanut musiikkiarvosteluja "Hufvudstadsbladetiin". Hän on tullut tunnetuksi erityisesti Olivier Messiaenin urkusävellysten esittäjänä ja tuntijana. Vuonna 2005 Forsman nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen Pohjantähden ritarikunnan ensimmäisen luokan ritariksi ansioistaan Suomen ja Ruotsin välisessä yhteistyössä urku- ja kuoromusiikin alalla.
Forsman opiskeli 1950- ja 1960-luvun vaihteessa Sibelius-Akatemiassa Enzio Forsblomin johdolla. Hän suoritti urkudiplomin 1962, filosofian maisterin tutkinnon 1983 ja musiikin tohtorin tutkinnon 1999.
Vuosina 1990–1995 Forsman toimi Organum-seuran puheenjohtajana.
Folke Forsmanin nuorempi veli on "Kyrkpressenin" entinen päätoimittaja sekä nokkahuilunsoiton ja varhaisen musiikin asiantuntija Rabbe Forsman.
Lýsi
Lýsi (, ) on kylä ja kunta (Δήμος Λύσης, "Dímos Lýsis") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän ja kunnan väkiluku on (2011). 
Lýsin kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin 24 kilometriä länteen Famagustan kaupungista.
Mántres
Mántres (, myös "Mándres") eli Chamít Mántres (Χαμίτ Μάντρες, myös "Hámit Mándres", ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Mántres on Nikosian turkkilaisen pohjoisosan esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen Nikosian keskustasta.
Mésa Geitoniá
Mésa Geitoniá () on kaupunki ja kunta (Δήμος Μέσα Γειτονιάς, "Dímos Mésa Geitoniás") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Mésa Geitoniá on Limassolin esikaupunkialuetta ja sijaitsee vain pari kilometriä pohjoiseen Limassolin keskustasta. Sen kaupunginosia ovat Kontováthkeia, Chalkoútsa, Tímios Pródromos ja Pánthea. Mésa Geitoniá on itsenäinen kunta vuodesta 1986.
Pégeia
Pégeia () on kylä ja kunta (Δήμος Πέγειας, "Dímos Pégeias") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Pégeia sijaitsee Kyproksen länsirannikolla Akámaksen niemimaan eteläosassa linnuntietä noin 15 kilometriä luoteeseen Páfoksen kaupungista. Kylä on rakennettu rinteeseen noin 200 metrin korkeuteen merenpinnasta. Kylä on ilmeisesti syntynyt venetsialaisvallan aikana, ja sen nimen oletetaan tulevan venetsialaisesta Begian suvusta. Pégeia on itsenäinen kunta vuodesta 1994.
Pródromos (Limassol)
Pródromos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 123 (vuonna 2011). 
Pródromos sijaitsee Tróodos-vuoristossa. Se on rakennettu noin metrin korkeuteen, ja se on Kyproksen korkeimmalla sijaitseva asutus. Kylässä on tarjolla jonkin verran majoitusta.
Sotíra (Famagusta)
Sotíra () on kylä ja kunta (Δήμος Σωτήρας, "Dímos Sotíras") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Sotíran kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosassa noin seitsemän kilometriä länteen Agía Nápasta. Kunnan alue ulottuu etelärannikolle Agía Théklan rannalle. Rannikolla sijaitsi antiikin aikana Thronoin kaupunki. Nykyisen kylän ”Vapahtajaan” tai ”Pelastumiseen” viittaavaa nimeä on selitetty sekä sillä, että asutus olisi myöhemmin siirretty sisämaahaan turvaan merirosvoilta, tai olevan peräisin paikalla olleesta bysanttilaisaikaisesta Vapahtajan kirkastumisen ("Metamórfosi tou Sotíros") kirkosta.
Tséri
Tséri () on kylä ja kunta (Δήμος Τσερίου, "Dímos Tseríou") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Tséri sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 13 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on itsenäinen kunta vuodesta 2012.
Jean Papineau-Couture
Jean Papineau-Couture (12. marraskuuta 1916 Montreal – 11. elokuuta 2000 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän oli Guillaume Couturen ja Mercédès Papineaun lapsenlapsi. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun äitinsä Marie-Anne Dostalerin johdolla vuonna 1922. Vuosina 1926–1939 häntä opetti Françoise D'Amour. Vuosina 1937–1940 hän opiskeli kontrapunktia Gabriel Cussonin ja vuosina 1939–1940 pianonsoittoa Léo-Pol Morinin johdolla.
Vuonna 1940 Papineau-Couture pääsi Bostonin New England Conservatoryyn Québecin hallituksen stipendillä opiskelemaan sävellystä Quincy Porterin, orkesterinjohtoa Francis Findlayn ja pianonsoittoa Beveridge Websterin johdolla. Vuosina 1941–1943 häntä opetti Nadia Boulanger Cambridgessa, Massachusettsissa.
Papineau-Couture toimi Montrealin yliopiston musiikin tiedekunnan dekaanina vuosina 1968–1973. Hän opetti myös The Conservatory of Musicissa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Marcelle Deschênes, Richard Grégoire, Jacques Hétu, François Morel, André Prévost ja Gilles Tremblay. Säveltäjänuransa aikana Papineau-Couture sai vaikutteita muun muassa impressionismista ja uusklassisesta tyylistä. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa piano- ja kamarimusiikkia. Hän myös kirjoitti lukuisia artikkeleita ja kirja- sekä levyarvosteluja.
Papineau-Couturen vaimo oli kirjailija Isabelle Papineau-Couture. Huilisti François Papineau-Couture on hänen poikansa.
Nina Rahkola
Nina Maarit Rahkola (s. 6. huhtikuuta 1984 Nakkila) on suomalainen toimittaja ja media-alan yrittäjä. Hän on MTV3:n Huomenta Suomen juontaja.
MTV:llä syksyllä 2017 esitetyssä dokumenttiohjelmien sarjassa nimeltä Say What Rahkola kiersi toimittajana eri puolilla maailmaa. Say what voitti vuoden 2017 Kouran uutis-, urheilu- ja ajankohtaissisältöjen sarjan pääpalkinnon. Hänen dokumenttisarjansa on ollut ehdolla Venla-palkinnon saajaksi.
François Papineau-Couture
François Papineau-Couture (s. 1. huhtikuuta 1953 Montreal) on kanadalainen soitinrakentaja ja huilisti. Hän sai vuonna 1972 taiteiden kandidaatin arvon Montrealin yliopistosta ja vuonna 1977 musiikin kandidaatin arvon samaisesta opinahjosta. Opiskeltuaan huilunsoittoa hän vietti vuoden Lontoossa opiskellen näppäiltävien kosketinsoitinten rakentamista John Rawsonin johdolla. Hän on muun muassa työskennellyt Pariisin konservatorion soitinmuseossa. Vuosina 1979–1987 hän omistautui 1600–1700-lukujen italialaisten, englantilaisten ja ranskalaisten koulukuntien instrumentteihin pohjautuvien spinettien ja cembalojen rakentamiselle.
Papineau-Couture meni naimisiin kontra-altto Madeleine Jalbertin kanssa. Hänen vanhempansa olivat säveltäjä Jean Papineau-Couture ja kirjailija Isabelle Papineau-Couture.
DAF (täsmennyssivu)
DAF tai Daf voi viitata:
León Zuckert
León Zuckert (4. toukokuuta 1904 Poltava – 29. toukokuuta 1992 Toronto) oli ukrainalaissyntyinen, vuodesta 1929 Kanadassa asunut säveltäjä, viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli vuosina 1916–1918 Boris Brodskin johdolla viulunsoittoa Poltavan Keisarillisessa musiikkikoulussa. Hän asui ennen Kanadaan muuttamistaan myös Puolassa ja Argentiinassa.
Zuckert toimi niin viulistina ja alttoviulistina kuin kapellimestarinakin lukuisissa orkestereissa. Näitä olivat Winnipegin sinfoniaorkesteri, Toronton sinfoniaorkesteri, Halifaxin sinfoniaorkesteri ja Montrealin sinfoniaorkesteri. Vuonna 1937 hän sai Reginald Stewartilta orkesterinjohdon opetusta Toronton musiikkikonservatoriossa. Hänellä oli 1930-luvulla Winnipegissä oma "To a Wild Rose" -ohjelmansa CRBC:lla. Hän johti omaa radiossa esiintynyttä argentiinalaistyylistä Los Pamperos -kokoonpanoaan.
Säveltäjänä Zuckert otti vastaan monia tilauksia; esimerkiksi "Fantasia ukrainalaisiin teemoihin" syntyi vastauksena Winnipegin CBC-orkesterilta saatuun tilaukseen. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa.
Lise Daoust
Lise Daoust (s. 15. toukokuuta 1950 Montreal) on kanadalainen huilisti. Hän opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa vuosina 1972–1975 Alain Marionin, Christian Lardén ja Jean-Pierre Rampalin johdolla. Hän on opettanut muun muassa Montrealin yliopistossa vuodesta 1980 alkaen. Vuonna 2009 hänet nimitettiin Kanadan musiikkikeskuksen lähettilääksi.
Daoust on kantaesittänyt Alain Gagnonin teoksen "Trois solos d'un personnage" (1977) ja René Lussierin teoksen "Zone grise" (1990). Vuonna 1990 hän piti Karlheinz Stockhausenin "Kathinkas Gesang als Luzifers Requiem" (huilulle ja nauhalle) Pohjoios-Amerikan-ensiesityksen. Tätä teosta hän oli opiskellut säveltäjän itsensä ja huilisti Kathinka Pasveerin johdolla.
Rudy Toth
Rudy Toth (16. joulukuuta 1925 Stare Karasnow – 9. heinäkuuta 2009 Lisle, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, pianisti ja cimbalominsoittaja. Hänen isänsä oli Carl Toth. Hän opiskeli 1940-luvulla Toronton musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Boris Berlin, harmoniassa John Weinzweig ja orkesterinjohdossa Ettore Mazzoleni. Samanaikaisesti hän työskenteli torontolaisissa tanssiyhtyeissä, joita johtivat muiden muassa Stan Patton, Ellis McLintock ja Bert Niosi.
Vuonna 1950 Toth opiskeli pianonsoittoa Pariisissa Gaby Casadesuksen johdolla. Hän viimeisteli orkesterinjohdon opintonsa Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja Walter Susskindin johdolla Torontossa.
Toth aloitti 1940-luvun lopussa uran CBC:llä Howard Cablen pianistina. Hänellä oli oma radio-ohjelma vuonna 1951, ja hän työskenteli vuoteen 1965 saakka musiikillisena johtajana ohjelmissa, joissa esiintyivät muiden muassa Joan Fairfax, Wally Koster ja Denny Vaughan. 1960-luvun puolessavälissä Toth erikoistui jinglejen säveltämiseen. Vuosina 1965–1970 hänen työkumppaneinaan olivat hänen veljensä Jerry Toth, Dolores Claman ja Richard Morris "Quartet Productions" -nimellä. Vuosina 1970–1980 hän ja Jerry työskentelivät "Seven-O Productions" -nimellä.
Toth työskenteli myöhemmin muun muassa Emmy-palkintoehdokkuuden saaneen "Once Upon the Brothers Grimmin" orkestroijana ja kapellimestarina. 1950-luvun lopussa hän soitti pianoa Phil Nimmonsin kokoonpanossa. Hän esitti cimbalomilla Béla Bartókin, Zoltán Kodályn ja Igor Stravinskyn teoksia. Hän esiintyi Toronton sinfoniaorkesterin, Ottawan filharmonikkojen, Buffalon sinfoniaorkesterin ja Ivan Romanoffin orkesterin kanssa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989.
Aimee Semple McPherson
Aimee Semple McPherson, tunnettu myös nimillä Sisar ja Sisar Aimee (9. lokakuuta 1890 – 27. syyskuuta 1944), oli kanadalais-yhdysvaltalainen helluntailiikkeeseen kuulunut parantajaevankelista, joka perusti Kaliforniaan Foursquare Churchin vuonna 1923.
McPherson sai julkisuutta 1920–1930-luvuilla. Häntä pidetään modernin median hyödyntämisen edelläkävijänä, ja hän perusti Yhdysvaltoihin kristillisen radion. Tilaisuuksia järjestettiin McPhersonin Los Angelesiin rakennuttamassa Angelus Templessä. Hän teki saarnamatkoja myös ympäri Yhdysvaltoja.
McPherson tunnetaan uskolla parantajana, jonka tilaisuuksissa kymmenettuhannet ihmiset väittivät parantuneensa. Hän julisti niin sanottua nelinkertaista evankeliumia: Jeesusta pelastajana, Pyhällä Hengellä täyttäjänä, parantajana sekä takaisin palaavana kuninkaana. Tällaista saarnatapaa kutsutaan myös täyden evankeliumin julistamiseksi.
McPhersonin saarnaamistyyli ja parantamistoiminta ovat vaikuttaneet suuresti 1900-luvun ekumeeniseen karismaattiseen liikkeeseen. McPhersonia pidetäänkin karismaattisen liikkeen edelläkävijänä, ja hän oli muun muassa parantajaevankelista Kathryn Kuhlmanin esikuva.
Mari Karppinen
Mari Karppinen (s. 1984 Oulu) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee MTV Uutisten Yhdysvaltain kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan New York. Karppinen oli aikaisemmin MTV:n ulkomaantoimittajana, ja hän on tehnyt Kymmenen uutisten loppukevennyksiä.
Ennen MTV:tä Karppinen työskenteli toimittajana Pohjolan Sanomissa ja tämän jälkeen toimittajana ja juontajana Yle TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa. MTV:n lisäksi Karppinen tekee ohjelmia myös hollantilaiseen Metropolis TV -nettitelevisioon.
Karppinen on tuotantoyhtiö KOKOmedia Oy:n omistaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Beauty and the Beast (vuoden 2012 televisiosarja)
Beauty and the Beast on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu Ron Koslown luomaan vuonna 1987 alkaneeseen "saman nimiseen" televisiosarjaan. Pääosissa näyttelevät Kristin Kreuk ja Jay Ryan.
Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla lokakuussa 2012. Neljännen kauden viimeinen jakso esitettiin syyskuussa 2016.
The CW aloitti sarjan kehitystyön virallisesti syyskuussa 2011. Uuden sarjan kerrottiin saaneen vaikutteita alkuiperäisen "Beauty and the Beast" sarjan romanttisista juonenkäänteistä. The CW tilasi pilottijakson tammikuussa 2012 ja loput ensimmäisestä kaudesta saman vuoden toukokuussa.
Sarjan kuvaukset tehtiin Kanadan Torontossa.
Toinen tuotantokausi tilattiin huhtikuussa 2013, kolmas toukokuussa 2014 ja neljäs huhtikuussa 2015. The CW vahvisti lokakuussa 2015 neljännen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.
"Beauty and the Beast" on voittanut useita People’s Choice -palkintoja vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.
Varsasaari
Varsasaari on pääosin huvilakäytössä oleva saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Miessaarenselän pohjoisosassa puolisentoista kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Varsasaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin kahdensadan metrin levyinen salmi.
Varsasaaren omistaa Helsingin kaupunki ja se on yleistä virkistysaluetta. Saari on melko tiheään mökitetty: huviloita on noin 250. Varsasaarta hallinnoi Varsasaariyhdistys, joka vastaa saaren kunnosta.
Varsasaaren länsiosassa sijaitsee lounaaseen avautuva hiekkaranta, jonka pituus on noin 170 metriä.
Varsasaaren pohjoinen naapurisaari on Tvijälp. Idän suunnassa sijaitsee muun muassa Vehkasaari ja Westendin Korkeasaari. Edellisiä hieman etäämpänä lounaan ja etelän suunnassa sijaitsee muun muassa Iso Vasikkasaari, Miessaari ja Stora Ådholmen.
Hämeenlinnan Mieskuoro
Hämeenlinnan Mieskuoro on perustettu vuonna 1922. Kuoro on kansainvälisesti ja kansallisesti menestynyt, tavoitteellinen ja tasokas harrastajakuoro, joka viettää tänä vuonna 95-vuotisjuhlavuottaan.
Syksyllä 2017 järjestetyssä Canta al Mar -laulukilpailussa kuoro saavutti kulta-tason sekä sakraali- että kamarimusiikkisarjassa.
Kuoron ohjelmisto sisältää useita mieskuorolle sävellettyjä ja sovitettuja kotimaisia ja ulkomaisia lauluja, kirkkomusiikista aina kevyeen musiikkiin asti. Laaja ohjelmisto mahdollistaa esiintymisiä erilaisissa konserteissa ja kuoro on myös tilattavissa juhliin ja tapahtumiin joko täysimääräisenä tai pienemmissä kokoonpanoissa. Kuoron omia perinteisiä esiintymisiä ovat mm. joulu- ja kevätkonsertit sekä vuosittain järjestetyt konsertit eri orkestereiden ja solistien kanssa. Kaikkiaan kuoro esiintyy vuosittain yli 40:ssä erilaisessa julkisessa ja yksityisessä tilaisuudessa.
Hämeenlinnan Mieskuoroa ja sen noin 35 laulajaa on jo vuodesta 2000 lähtien johtanut kansainvälisesti ja kansallisesti palkittu kuoronjohtaja musiikin maisteri Anneli Julén.
Nyppyheinät
Nyppyheinät ("Ehrharta") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 40 lajia.
Priman talo
Priman talo on arkkitehti Frithiof Strandellin suunnittelema jugendrakennus Turussa Kauppatorin vieressä Aurakadun ja Yliopistonkadun kulmassa. Rakennus valmistui vuonna 1904. Katujen kulmaan aukeaa sisäänkäynti, ja kummankin kadun suuntaan on sijoitettu erkkeritorni. Parvekkeet on sijoiteltu Strandellille tyypillisesti epäsymmetrisesti. Talossa toimi sen valmistuttua Turun ensimmäinen elokuvateatteri Maailman ympäri ja sen jälkeen kylpylä. Talon alakerroksessa toimii ravintola ja ylempänä on liike -ja toimistotiloja.
Kruunausviitta
Kruunausviitta on heraldiikassa joko kilpeä tai täydellistä vaakunaa kilvenkannattajineen ympäröivä viitta. Se on yleensä punainen tai purppurainen ja kärpännahalla vuorattu. Sen laskostettua yläosaa pitää koossa arvokruunu, ja viitan molemmat kulmat on sidottu tupsunauhalla tyynymäiseksi mytyksi. Kruunausviittaa käytetään pääasiassa hallitsijoiden sekä itsenäisten ruhtinaiden vaakunoissa. Kruunausviitan ja arvokruunun välissä voi lisäksi olla kupumainen vaakunateltta.
Kaikkialla kruunausviittoja ja vaakunatelttoja ei käytetä. Vaikka ne ovat Manner-Euroopan heraldiikassa melko yleisiä, esimerkiksi brittiläisessä heraldiikassa niitä ei tunneta.
Kastanospermiini
Kastanospermiini (CHNO) on indolitsidiinirakenteisiin alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä ja sen johdannaisia tutkitaan lääkeinä diabetekseen ja eräitä virustauteja vastaan.
Kastanospermiini eristettiin ensimmäinen kerran australialaisesta puupavusta ("Castanospermum australe"). Sitä on erityisesti kuoressa, lehdissä ja siemenissä. Tämän jälkeen sitä on löydetty eräistä muistakin kasveista kuten hernekasveihin kuuluvan suvun "Alexa"-lajeista. Kasveissa kastanospermiini toimii myrkyllisenä puolustuskemikaalina hyönteisiä vastaan, mutta eräät kovakuoriaiset syövät silti sitä ja keräävät kastanospermiiniä elimistöönsä. Kasvit tuottavat kastonospermiiniä lähtien lysiinistä.
Kastanospermiini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen. Kastanospermiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +79,7. Kastanospermiini on tehokas glykosidaasientsyymien inhibiittori. Tämän vuoksi sitä on tutkittu käytettäväksi diabeteksen ja eräiden virusinfektioiden kuten Hepatiitti C:n, HIV:n ja denguekuumeen hoitoon. Kastanospermiini itsessään on kuitenkin liian myrkyllinen ja huonosti imeytyvä. Sille altistumisen haittavaikutuksena on muun muassa voimakas huonovointisuus. Yhdisteen glykosideja on tutkittu diabeteksen hoitoon ja selgosiviiriä, joka on kastanospermiinin butaanihappoesteri ja metaboloituu elimistössä kastanospermiiniksi, tutkitaan hepatiitin ja HIV:n hoidossa.
Four Out of Five
Four Out of Five on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Tranquility Base Hotel & Casino". 13. toukokuuta 2018. Kappale on yhtyeen laulaja Alex Turnerin kirjoittama ja sille kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin muun muassa videopalvelu YouTubessa.
Alain Gagnon
Alain Gagnon (22. toukokuuta 1938 – 26. maaliskuuta 2017) oli kanadalainen säveltäjä. Hän oli alun perin pianonsoitossa itseoppinut, mutta jatkoi sen opiskelemista vuosina 1951–1958 Philippe-Antoine Lavoien johdolla Rimouski-seminaarissa. Vuonna 1960 hän pääsi Québecin musiikkikonservatorioon opiskelemaan urkujensoittoa Henri Gagnonin johdolla. Hän opiskeli myös Roger Mattonin johdolla säveltämistä Lavalin yliopistossa.
Gagnon sai vuonna 1963 Kenraalikuvernöörin mitalin ja vuonna 1964 Ranskan hallituksen palkinnon. Hän opiskeli vuosina 1964–1965 säveltämistä Jocelyne Binet'n johdolla ja sai vuonna 1965 Prix d'Europen sekä stipendit Canada Councililta ja Québecin opetusministeriöltä. Pariisissa Gagnon opiskeli vuosina 1965–1966 Henri Dutilleux'n ja Olivier Alainin johdolla. Hän opiskeli myös Utrechtissa 1966 ja André-François Marescottin johdolla Genevessä 1967.
Vuonna 1967 Gagnon alkoi opettaa musiikin teoriaa, analyysiä ja sävellystä Lavalin yliopistossa. Canada Councilin tukemana Québecin sinfoniaorkesterin Gagnonilta tilaama "Prélude" kantaesitettiin vuonna 1969 Pierre Dervaux'n johdolla. Gagnon oli suuri Claude Debussyn ihailija.
Nionon suurmoskeija
Nionon suurmoskeija on perjantaimoskeija Nionon kaupungissa Malissa. Se on rakennettu kolmessa vaiheessa vuosina 1948–1973. Sudanilaistyylinen rakennus on saanut Aga Khanin arkkitehtuuripalkinnon.
Moskeija sijaitsee Office du Nigerin työläisasutukseksi vuonna 1937 perustetun Nionon keskustassa lähellä torialuetta. Sen ensimmäinen vaihe pystytettiin vuonna 1948. Rakennusta laajennettiin vuosina 1955–1956 ja 1969–1973. Paikallisin voimin suoritettua rakennustyötä johti Djennéstä muuttanut rakennusmestari Lassine Minta.
Djennén suurmoskeijasta ja Moptin Komoguelin moskeijasta vaikutteita saanut rakennus edustaa paikallista sudanilaista tyyliä. Se käsittää 726 neliömetrin laajuisen rukoussalin, 140 neliömetrin laajuisen naisten salin ja joukon sivurakennuksia, joita ympäröi muuri. Entinen talonmiehen asunto muutettiin moskeijan ensimmäisen imaamin hautakammioksi vuonna 1983. Pääasiallisia rakennusaineita ovat auringossa kuivatut savitiilet ja palmupuiset palkit. Tiiliseinät on peitetty savilaastilla, johon on sekoitettu riisiä. Ulkoseinien laastikerros on uusittava joka vuosi ja myös sisätilat vaativat säännöllistä ylläpitoa. Oikein huollettuna savitiilirakennus kestää vähintään yhtä kauan kuin kalliimmista materiaaleista pystytetyt rakennelmat.
Rakennuksen itäsivua torneineen pidetään erityisen kauniina. Pylväsrivien kannattelema pääsali luo sopusointuisen vaikutelman. Naisten rukoussali on tyyliltään vaatimattomampi. Länsisivun suuri minareetti todistaa vieraista vaikutteista. Kaupungin maamerkkinä ja sen asukkaiden yhdistäjänä toimiva Nionon suurmoskeija on onnistunut esimerkki paikallisen rakennusperinteen soveltamisesta nykyaikaan. Se sai ansioistaan Aga Khanin säätiön arkkitehtuuripalkinnon vuonna 1983.
On herran temp'liin tulla
Toivo Kuula sävelsi kappaleen J. L. Runebergin virteen "On Herran templiin tulla" (nyk. virsi 196 "On Herran temppelissä"). 
[Op. 34b On herran templiin tulla = Hur ljuvt det är att komma 1918 (Johan L. Runeberg, suom. Alpo Noponen)]
Virsi lisättiin virsikirjaan vuonna 1986. Tämä teksti on Alpo Noposen kirjoittama alkuperäinen runo.
1. On Herran templiin tulla
suloista lapsenaan;
siell´ sielut saavat olla
kuin liljat tarhassaan.
Ne kääntää katsehensa
janoisna Herrran päin
Hän taivaan kastehensa
suo heitä virkistäin.
2. Siell' yksi Henki liittää
pyhäksi perheeks ne,
ne puhtain mielin kiittää
ja uhraa Herralle.
Näin rauhan kartanoissa
kun Herran kiitos soi,
Ken silloin olla poissa,
taa portin jäädä voi?
3. Saan Herran suloisuutta
mä siellä tuntea,
rukoilla voimaa uutta
valittuin joukossa.
Aarteitaan kyllä tarjoo
tuo turha maailma,
ne tyhjät on kuin varjo
tään riemun rinnalla.
4. Yön teillä kauas harhaan
en tahdo eksyä.
Mä tunnen päivän parhaan,
sit´ aina etsin mä.
Mä Herran kirkkaudessa
vaeltaa tahtoisin,
sen päivän paistehessa
on rauha runsahin.
Suomen ev. lut. kirkon Virsikirja
Virsikirja internetissä - 574 On kaunis synnyinmaamme (http://notes.evl.fi/Virsikirja.nsf/63fe9e50813fe1d6c2256e570039fa80/90102c37931cb13ac22570c8007452d9?OpenDocument)
Tiina Ahva
Tiina Ahva (o.s. Palovuori) on helsinkiläinen Sininen tulevaisuus -puolueen kolmas varapuheenjohtaja. Ahva on myös puolueen nuorisojärjestö Sinisten Nuorten ensimmäinen puheenjohtaja. Hän kuvaa itseään arvokonservatiiviksi, kansallisliberaaliksi ja maahanmuuttokriittiseksi.
Ahva oli aiemmin mukana Perussuomalaisten Nuorten toiminnassa vuodesta 2011 lähtien. Luottamustoimiin lukeutuvat toiminta Pirkanmaan piirin puheenjohtajana sekä edustajiston jäsenenä. Hän työskenteli Perussuomalaisten Nuorten järjestö- ja viestintäsihteerinä 2015-2017 ja toimi järjestön toisena varapuheenjohtajana 2016-2017 mutta erosi kesällä 2017. Hän tuli mukaan Sinisen tulevaisuuden toimintaan myöhemmin samana syksynä.
Ahva on opiskellut aiemmin biotekniikkaa Tampereen teknillisessä yliopistossa. Vuodesta 2016 alkaen Ahva on opiskellut tuotantotaloutta Aalto-yliopistossa. Hän on valmistunut tuotantotalouden kandidaatiksi.
Sara Milazzo
Sara Milazzo (s. 1983) on elektronisen musiikin tekijä. Muusikkona hän on kiinnostunut esimerkiksi kokeellisesta äänen tuottamisesta nimenomaan materiaalin ehdoilla.
Musiikin lisäksi Milazzo tekee myös taidetta kierrätystaiteen parissa, esimerkiksi jäte-elektroniikkaveistoksia, muovikollaaseja ja kollaasimaisia maalauksia. Hän näkee roskan ja käyttökelpoisen materiaalin välillä olevan eron syntyvän useimmiten vain kontekstista, jolloin lialla on symbolinen merkitys. Symbolista likaa edustavat esimerkiksi paikatut tai kierrätetyt vaatteet, jotka tulkitaan usein köyhyydeksi ja välinpitämättömyydeksi. Aiheeseen liittyy myös ongelmallinen tapa sulkea silmät siltä, mikä todella on roskaa. Milazzolla onkin vahva ymmärrys materiaalista ja materiaalisuudesta. Niitä hän hyödyntää herkästi ja hienovaraisesti.
Milazzon viimeisimpiin töihin kuuluu muusikon rooli kuvataiteilija Jani Ruscican teoksessa Flatlands. Kyseessä on Ruscican ja raumalaisen Lönnströmin taidemuseon yhteistyöprojekti, jonka tuotoksena syntyi kolme soitinta. Kukin soitin on oma taideobjektinsa, jolla on vahva kulttuurinen, poliittinen ja materiaalinen lataus. Flatlandsia ja sen soittimia esitellään kiertueella, jolla Milazzo soittaa ready made -soitinta. Muut soittimet ovat bambusoitin ja lasisoitin.
Guillaume Le Gentil
Guillaume Joseph Hyacinthe Jean-Baptiste Le Gentil de la Galaisière (12. syyskuuta 1725 Coutances – 22. lokakuuta 1792 Pariisi) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän löysi Messierin luettelon kohteet M32, M36 ja M38 sekä M8:n tähtisumun ja oli myös ensimmäinen, joka luetteloi pimeän nebulan Le Gentil 3 (joka on Joutsenen tähdistössä).
Andrei Hržanovski
Andrei Hržanovski (; syntynyt 30 marraskuuta 1939 Moskova) on venäläinen animaattori, dokumentaristi, kirjailija ja tuottaja. Hän on ohjaaja Ilja Hržanovskin isä. Hržanovski on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon vuonna 2011.
Nicolas-Claude Fabri de Peiresc
Nicolas-Claude Fabri de Peiresc (1. joulukuuta 1580, Belgia, Var – 24. kesäkuuta 1637, Aix-en-Provence, Ranska) oli ranskalainen tähtitieteilijä ja antikvaari sekä mesenaatti.
Hän opiskeli Italiassa Padovan yliopistossa kolmen vuoden ajan vuosina 1599–1602. Hän asui sen ajan Padovassa ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi. Hän myös tutustui siellä henkilökohtaisesti Galileo Galileihin joka toimi Padovan yliopistossa opettajana.
Peiresc kirjoitti kirjaa "Abridged history of Provence" (lyhennetty Provencen historia), mutta kuoli ennen kuin sai sen valmiiksi. Sen viimeistelivät ja julkaisivat vuonna 1982 Jacques Ferrier ja Michael Feuillas. Peiresc aloitti Kuun karttojen tekemisen kaivertaja Claude Mellanin kanssa ja he tekivät samassa yhteydessä havainnon Kuun libraatiosta. Peirescin kuolema keskeytti myös tämän työn karttojen parissa. Peiresc teki ensimmäisenä yksityiskohtaisia havaintoja Orionin sumusta 26. marraskuuta 1610.
Peirescen kunniaksi nimetty Kuun kraatteri Peirescius vuonna 1935 sekä Asteroidi (19226) Peiresc.
Keuhkojäkälät
Keuhkojäkälät ("Lobaria") on jäkäläsuku, jossa on leveäliuskaisia. Se kuuluu Lobariaceae-nimiseen heimoon. Niiden yläpinta on kuoppainen ja verkkopoimuinen. Alapinnoilla on lyhyttä nukkakarvaa. Suomessa esiintyy neljä eri keuhkojäkälälajia.
The Isle of Pingo Pongo
The Isle of Pingo Pongo (Pingo Pongon saari) on Merrie Melodies -piirroselokuva, joka julkaistiin vuonna 1938 ja jonka ohjasi Tex Avery.
Lyhytelokuva seuraa risteilyaluksen matkaa New Yorkista saarelle, joka oletettavasti sijaitsee Etelämerellä. Alus purjehtii Vapaudenpatsaan ohi, joka toimii liikennepoliisina, "Kanarian saarten" ja "Sandwichsaarten" ohi.
Animaatio pyörii jazzin ja primitivismin teemojen ympärillä, ja se tapahtuu syrjäisellä saarella. Keskeinen hahmo on varhainen versio Elmeristä, joka  tunnetaan Älyniekkana, ja suurin osa elokuvasta koostuu matkakertomus-tyyppisestä kerronnasta ja blackout-piloista, joissa monessa on mukana Älyniekka. Pingopongolaiset ovat enimmäkseen pitkiä, mustaihoisia, ja heillä on isot jalat ja huulet. Kuten muut ajan piirroselokuvat, alkuasukkaat muistuttavat eläimiä ja heijastavat ajan stereotypioita. Alkuasukkaat soittavat ensin rumpuja, ja innostuvat sitten jazziin, jota kuvataan  "primitiiviseksi villiksi rytmiksi", joka johtaa siihen, että yleisö yhdistää viidakon villi-ihmiset viidakon moderniin jazz-musiikkin.
Elokuvassa on pilakohtaus, jossa Älyniekka sanoo, "Joko nyt pomo?", mutta kertoja sanoo "Ei vielä." Kun aurinko ei lopulta laskekaan, kun hän sanoo "kun aurinko laskee hitaasti länteen", Älyniekka ilmestyy ja sanoo, "Joko nyt, Pomo?" Pomo sanoo, että "Joo, nyt!" Munapää ampuu aurinkoon ja saa sen laskemaan länteen ja  elokuva päättyy.
Kyproksen edustajainhuone
Edustajainhuone (, ) on Kyproksen tasavallan parlamentti eli ylin lakia säätävä elin. Sen jäsenet valitaan viisivuotisille kausille.
Kyproksen edustajainhuone perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1960, ja ensimmäiset vaalit järjestettiin 31. heinäkuuta 1960. Edustajien määrä oli alun perin 50. Vuodesta 1985 edustajia on 80. Edustajanpaikoista 56 () on varattu kyproksenkreikkalaisille ja 24 () kyproksenturkkilaisille. Vuodesta 1974 lähtien turkkilaisten paikat ovat täyttämättä.
Kyproksen presidentti
Kyproksen presidentti (, ) on Kyproksen tasavallan valtionpäämies ja samalla Kyproksen hallituksen johtaja, sillä maassa ei ole erillistä pääministerin virkaa. Vuodesta 2013 Kyproksen presidenttinä toimii Níkos Anastasiádis.
Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle kaudelle. Mikäli kukaan ehdokas ei saa yli puolta äänistä, järjestetään vaalien toinen kierros kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan kesken.
Ju Wenjun
Ju Wenjun (pinyin:Jū Wénjūn; s. 31. tammikuuta 1991 Shanghai, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja naisten hallitseva maailmanmestari. Toukokuussa 2018 Kiinan Shanghain ja Chongqingin kaupungeissa pelatussa ottelussa hän riisti mestaruuden maannaiseltaan Tan Zhongyilta 5,5–4,5. Samana vuonna hän puolusti mestaruuttaan voittamalla Venäjän Hanty-Mansijskissa 64 pelaajan cup-turnauksen. Finaalissa hän voitti venäläisen Katerina Lagnon 5-3.
Kyproksen yliopisto
Kyproksen yliopisto (, ) on julkinen yliopisto, joka toimii Nikosian kaupungissa Kyproksella.
Yliopisto perustettiin vuonna 1989 ja aloitti toimintansa vuonna 1992. Yliopistossa on noin opiskelijaa ja noin 900 työntekijää (2018).
Nikosian yliopisto
Nikosian yliopisto (, , , "UNIC") on yksityinen yliopisto, jonka pääpaikka on Nikosian kaupungissa Kyproksella. Se on Kyproksen suurin yliopisto ja koko eteläisen Euroopan suurin ensisijaisesti englannin kielellä opettava yliopisto.
Yliopisto on perustettu vuonna 1980. Nikosian lisäksi yliopisto toimii Limassolissa ja Lárnakassa, ja se tekee laajasti yhteistyötä muunmaalaisten yliopistojen kanssa. Yliopistossa opiskelee yli opiskelijaa (2018).
Páfoksen bysanttilainen museo
Páfoksen bysanttilainen museo (myös "Páfoksen hiippakunnan kirkollinen museo", ) on museo Geroskípoun kylässä Páfoksen lähellä Kyproksella. Se esittelee Páfoksen seudun bysanttilaisen ja jälkibysanttilaisen ajan historiaa ja kulttuuria.
Museo sijaitsi aiemmin Páno Páfoksessa eli Ylä-Páfoksessa piispan palatsin yhteydessä lähellä Páfoksen katedraalia. Se muutti Geroskípouun vuonna 2017, ja toimii nykyisin vanhassa koulurakennuksessa kylän keskusaukion eli Plateía Geroskípoun laidalla.
Museon kokoelmiin kuuluu ikoneita, kirkkojen seinämaalauksia, kirkollisia metalli- ja puuesineitä, kirkkovaatteita ja -tekstiileitä, sekä vanhoja käsikirjoituksia ja painettuja kirjoja. Vanhin ikoni, pieni Pyhää Margareetaa ("Agía Marína") esittävä ikoni, on noin 700-luvulta ja se on Kyproksen vanhimpia ikoneita. Pääosa ikoneista ajoittuu 1100–1800-luvuille.
Thálassa-museo
Thálassa-museo ("Kunnallinen museo Thálassa (”Meri”)", ) on museo Agía Nápan kylässä Kyproksella. Se keskittyy nimensä mukaisesti erityisesti saaren merellisen historian esittelyyn. Museo toimii myös tilana erilaisille muille näyttelyille ja tapahtumille.
Museo on perustettu vuonna 2005. Sitä ylläpitää Pierídis-säätiö. Museorakennus on kolmikerroksinen ja sijaitsee Agía Nápan kylän itälaidalla.
Museossa on sekä arkeologisia löytöjä ja muuta historiallista esineistöä ja niiden ennallistuksia ja jäljennöksiä että luonnonhistoriallista aineistoa, kuten fossiileja, kotiloita ja koralleja. Historialliset esineet kattavat lähes vuoden ajanjakson neoliittiselta kaudelta 6000-luvulta eaa. aina 1700-luvulle.
Agía Nápan luostari
Agía Nápan luostari (, ”Pyhän Metsän luostari”) on ortodoksinen luostari Agía Nápan kylässä Kyproksen saarella.
Agía Nápan luostari on perustettu keskiajalla, todennäköisesti jo bysanttilaisella ajalla. Luostarin alku on luolassa, josta löydettiin Neitsyt Marian ("Panagía") ikoni. Paikan ympärillä on aikaisemmin ollut metsää, ja siksi luostari on omistettu ”Metsän Neitsyt Marialle” ("Panagía tis Nápis"), mistä se on saanut lopulta nimen "Agía Nápa", ”Pyhä Metsä”. Luostari on ollut olemassa viimeistään vuonna 1366. Nykyiset luostarirakennukset ovat peräisin venetsialaisvallan ajalta 1400-luvulta ja edustavat venetsialaista arkkitehtuuria. Luostari on ollut asumaton 1700-luvulta lähtien. Nykyinen Agía Nápan kylä, joka on kehittynyt paikalle 1700-luvulta lähtien, on saanut nimensä luostarista.
Luostarin rakennukset on kunnostettu vuonna 1950. Vuodesta 1978 paikka toimii Kyproksen ja Lähi-idän kirkkojen ekumeenisena kokoontumispaikkana.
Henry Draper
Henry Draper (7. maaliskuuta 1837 – 20. marraskuuta 1882) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja tähtitieteen harrastaja. Hänet tunnettaan parhaiten astrofotografian pioneerina.
Henry Draperin isä, John William Draper, oli etevä lääkäri, kemisti, kasvitieteilijä ja professori New Yorkin Yliopistossa; hän oli myöskin ensimmäinen joka kuvasi Kuun teleskoopin kautta (1840). Draperin äiti oli Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner. Hänen veljentytär, Antonia Maury oli myöskin tähtitieteilijä.
Apostoli Andreaan luostari
Apostoli Andreaan luostari (, myös "Pyhän Andreaan luostari") on ortodoksinen luostari Karpasían niemimaalla Kyproksen saarella. Se on omistettu apostoli Andreaalle.
Apostoli Andreaan luostari sijaitsee lähes Karpasían niemimaan kärjessä luostarista nimensä saaneella Apóstolos Andréaksen niemellä, linnuntietä noin 16 kilometriä itään Rizokárpason kylästä. Legendan mukaan apostoli Andreas kävi paikalla lähetysmatkallaan häntä kuljettaneen laivan pysähdyttyä niemellä. Paikalla on ollut luostari oletettavasti bysanttilaiselta ajalta lähtien. Nykyiset luostarirakennukset ovat peräisin 1700- ja 1800-luvuilta.
Luostari on suositty pyhiinvaelluskohde. Se sijaitsee nykyisin turkkilaisen Pohjois-Kyproksen alueella, ja paikka on sekä kristittyjen että muslimien kunnioittama. Vierailu alueella on ollut helpompaa 2000-luvun alusta lähtien, ja luostaria on kunnostettu YK:n rahoituksella. Luostari juhlii 15. elokuuta ja 30. marraskuuta.
Apostoli Barnabaan luostari
Apostoli Barnabaan luostari (, myös "Pyhän Barnabaan luostari") on entinen ortodoksinen luostari Kyproksen saarella. Se sijaitsee Égkomin ja Ágios Sérgioksen kylien välillä Pohjois-Kyproksen puolella. Luostari on omistettu apostoli Barnabaalle ja sitä pidetään tämän hautapaikkana.
Luostari sijaitsee lähellä antiikin Salamiin arkeologista aluetta ja kuninkaallisia hautoja. Se on perustettu Salamiista kotoisin olleen, Kyproksella lähetystyötä tehneen ja Kyproksen kirkon perustajana pidetyn Barnabaan perimätiedon mukaiselle hautapaikalle. Hauta löydettiin ja tunnistettiin vuonna 477, ja sen ansiosta Kyproksen kirkko sai keisarilta autokefalian eli itsenäisen aseman. Ensimmäinen kirkko ja luostari rakennettiin paikalle heti tämän jälkeen. Se tuhoutui arabien hyökkäyksessä 600-luvulla. Nykyiset rakennukset ovat peräisin vuodelta 1756. Luostari säilyi asuttuna vuoteen 1976.
Luostari on suosittu pyhiinvaelluskohde. Se juhlii Barnabaan muistopäivänä 11. kesäkuuta.
Luostarirakennuksissa toimii vuodesta 1991 arkeologinen ja ikonimuseo. Sen kokoelmiin kuuluu arkeologisia löytöjä neoliittiselta ja pronssikaudelta sekä antiikin ajalta, ja ikoneja kristilliseltä ajalta, kattaen yhteensä noin 9000 vuotta Kyproksen historiaa.
Kýkkoksen luostari
Kýkkoksen luostari (, myös "Kýkkoksen Neitsyt Marian luostari", Μονή της Παναγίας του Κύκκου, "Moní tis Panagías tou Kýkkou", "Kýkkon luostari") on ortodoksinen luostari Kyproksen saarella. Se on omistettu Neitsyt Marialle ("Panagía").
Kýkkoksen luostari on Kyproksen suurin ja vaurain luostari. Se on perustettu bysanttilaisella ajalla keisari Aleksios I Komnenoksen aikana vuosina 1081–1118. Luostarin perustaja hermiitti Esaias (Isaiah) sai tuolloin keisarilta evankelista Luukkaan maalaamaksi väitetyn ja Konstantinopolissa siihen asti säilytetyn ikonin kiitoksena siitä, että oli parantanut keisarin tyttären. Samalla hän sai varat luostarin perustamiseksi ikonin säilyttämistä varten. Kýkkos-nimen alkuperä on epävarma.
Luostari on palanut historiansa aikana usein, ja rakennettu aina uudelleen. Viimeinen palo oli vuonna 1831, ja kaikki rakenteet ovat tämän jälkeiseltä ajalta. Kyproksen entinen arkkipiispa ja ensimmäinen presidentti Makarios III toimi luostarin munkkina vuodesta 1926.
Kýkkoksen luostari sijaitsee Tróodos-vuoriston luoteisrinteessä metrin korkeudella merenpinnasta, noin 15 kilometriä länteen Pedouláksen kylästä. Luostarirakennukset edustavat jälkibysanttilaista tyyliä. Luostari on koristeltu rikkaasti mosaiikeilla ja ikoneilla. Tärkein ikoni on mainittu Luukkaan maalaamaksi väitetty Neitsyt Marian ikoni. Luostarin yhteydessä toimii museo. Luostari juhlii Marian juhlapäivinä 15. elokuuta ja 8. syyskuuta. Arkkipiispa Makarioksen hauta sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä luostarista.
Cadila Healthcare
Cadila Healthcare on vuonna 1952 perustettu intialainen lääketeollisuusyritys. Tällä teollisuudenalalla se lukeutuu viiden suurimman intialaisen yhtiön joukkoon. Yrityksellä on noin 20 000 työntekijää.
Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE).
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)
Edward Lansdale
Edward Geary Lansdale (6. helmikuuta 1908 – 23. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen kenraali. Hänen tunnetuimpia ansioitaan olivat osallisuus perutussa suunnitelmassa Kuuban johtaja Fidel Castron syrjäyttämiseksi vallasta (operaatio Mongoose) ja neuvonantajana toimiminen kommunismin vastaisissa sotilasoperaatioissa Filippiineillä ja Etelä-Vietnamissa.
Lansdale syntyi Detroitissa 6. helmikuuta 1908. Hänen vanhempansa olivat Henry Lansdale ja Sarah Frances Phillips. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa ja toimi mainosalalla, kunnes liittyi armeijaan vuonna 1943. Toisen maailmansodan aikana hän palveli myös OSS:n palveluksessa. Vuonna 1947 hän jätti armeijan majurina ja liittyi samana vuonna ilmavoimiin kapteenina.
Vuosien 1950 ja 1954 välillä Lansdale toimi neuvonantajana Filippiinien hallitukselle Hukbalahap-kapinallisia kukistettaessa. Kapinallisten häviön jälkeen Lansdale toimi Etelä-Vietnamissa CIA:n palkollisena järjestämässä presidentti Ngô Đình Diệmin hallintoa.
Vuonna 1961 Lansdale sai väitetysti presidentti John F. Kennedyltä määräyksen laatia suunnitelma Fidel Castron vallasta syöksemiseksi. Hänen mukaansa suunnitelma ei ollut ollut toteutettavissa, sillä se olisi vaatinut kuubalaisten pakolaisten värväämistä kansannousun aikaansaamiseksi Kuubassa, eikä ryhmää tätä varten oltu muodostettu. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista vuonna 1963, mutta toimi avustajana Yhdysvaltain suurlähettiläille Henry Cabot Lodgelle ja Ellsworth Bunkerille Etelä-Vietnamissa vuoteen 1968 asti.
Lansdale oli mahdollinen esikuva Graham Greenen kirjan "Hiljainen amerikkalainen" Alden Pylen hahmolle, sekä Eugene Burdickin ja William Ledererin kirjan "The Ugly American" eversti Edwin Hillendalen hahmolle. Oliver Stonen elokuvan "JFK – avoin tapaus" "kenraali Y" -hahmo on mahdollisesti myös saanut inspiraationsa Lansdalesta.
Susan Kagan
Susan Kagan on yhdysvaltalainen pianisti, kirjailija ja pedagogi. Hän valmistui kandidaattina Columbian yliopistosta, taiteiden maisterina Hunter Collegesta (City University of New York) ja väitteli filosofian tohtoriksi City University of New Yorkin Graduate Centeristä. Hän opetti musiikin historiaa Hunter Collegessa ennen eläkkeelle jäämistään.
Vuonna 1995 Kagan perusti Yhdysvaltain Beethoven-seuran New Yorkin -osaston. Hän toimi "Fanfare"-lehden kriitikkona ja kirjoitti teoksen "Archduke Rudolph, Beethoven's Patron, Pupil, and Friend" (1988). Hän on myös Yhdysvaltain Beethoven-seuran neuvoa-antavassa lautakunnassa. Hän on levyttänyt muun muassa Ludwig van Beethovenin pianomusiikkia, Wolfgang Amadeus Mozartin konserttoja sekä Christian Gottlob Neefen ja Ferdinand Riesin teoksia, viimeksi mainittuja välillä viulisti Eric Grossmanin kanssa.