hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Phoenix Finance
Phoenix Finance (toiselta nimeltään DART Grand Prix) oli brittiläisen Charles Nickersonin johtama pankkiyritys, joka yritti osallistua Prost-tallin kalustolla Formula 1 -sarjaan kaudella .
Nickersonin yritys Phoenix Finance osallistui ennen vuoden Australian GP:tä Prost-tallin konkurssipesän huutokauppaan kilpaillen Minardin päällikön Paul Stoddartin kanssa, jonka Nickerson voitti paremmalla tarjouksella. Tallin oli tarkoitus osallistua heti Malesian osakilpailuun, jossa sen oli tarkoitus käyttää Prost-tallin kauden Prost AP04-runkoa sekä Arrows-tallin vanhaa V10 moottoria Arrowsin-johtajan Tom Walkinshawin avustamana.
Phoenixin ilmoittautumisessa ja tallikaupassa ilmeni kuitenkin välittömästi ongelmia, koska talli oli hankkinut vanhan tallin kalustoa, jolla aikoisi osallistua kilpailuihin uuden omistussuhteen turvin. FIA hylkäsi tallin osallistumisen Malesian osakilpailuun, koska katsoi tallin ostaneen vain osan Prost-tallista, jolloin heidät laskettaisiin uudeksi talliksi ja he joutuisivat maksamaan 48 miljoonan dollarin osallistumismaksun.
Phoenix ilmestyi Sepangin rata-alueelle Malesian osakilpailua varten kuljettajinaan Tarso Marques ja Gastón Mazzacane, mutta heidän osallistumisensa estettiin kisajärjestäjien toimesta. Talli vei FIA:n antaman päätöksen korkeimpaan oikeuteen, mutta oikeus tuki FIA:n esitystä uudesta tallista ja että tallipaikkoja ei voinut ostaa eikä myydä edes vanhalta tallilta, minkä seurauksena talli hävisi oikeuskäsittelyn eikä voinut osallistua kaudelle.
Talbot Sunbeam
Talbot Sunbeam on pieni henkilöautomalli, jota Chrysler Europe valmisti aluksi Chrysler-merkkisenä vuosina 1977–1979. Se korvasi Hillman Impin. PSA-konsernin ostettua Chrysler Europen Sunbeamia alettiin myydä Talbot-merkkisenä. Valmistus jatkui vuoteen 1981 saakka, jolloin sen korvasi Talbot Samba.
Sunbeam ei ollut tekniikaltaan kovin nykyaikainen, sillä se oli useimmista kilpailijoista poiketen takavetoinen. Suuri osa tekniikasta oli peräisin suuremmasta Avenger-mallista. Ainoana korimallina oli kolmiovinen hatchback, jottei Sunbeam kilpailisi liikaa hieman suuremman viisiovisen Horizon-mallin kanssa.
Vuonna 1979 esiteltiin urheilullinen Talbot Sunbeam Lotus, jolla ajettiin myös rallia. Siinä oli Lotuksen kehittämä 2,2-litrainen (150 hv) moottori ja ZF:n valmistama viisivaihteinen vaihteisto.
Luettelo Sri Lankan presidenteistä
Sri Lankan presidentti on maan valtionpäämies ja hallituksen johtaja, maalla on kuitenkin myös pääministeri. Presidentti valitaan suoralla kananäänestyksellä viisivuotiskaudelle, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Teenage Life
Teenage Life on Daz Sampsonin esittämä kappale, joka edusti Iso-Britanniaa vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa Kreikan Ateenassa.
Koska Iso-Britannia kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, pääsi kappale suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24 maan joukosta sijalle 19. 25 pisteellä.
Touch my Fire
Touch my Fire on Javinen esittämä kappale, jolla hän edusti Iso-Britanniaa vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Ukrainan Kiovassa.
Koska Iso-Britannia kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, pääsi kappale suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24 maan joukosta sijalle 22. 18 pisteellä.
Enontekiön seurakunta
Enontekiön seurakunta on Enontekiön kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Lapin rovastikuntaan.
Kittilän seurakunta
Kittilän seurakunta on Kittilän kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Lapin rovastikuntaan.
Sodankylän seurakunta
Sodankylän seurakunta on Sodankylän kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Lapin rovastikuntaan.
Pellon seurakunta
Pellon seurakunta on Pellon kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Tervolan seurakunta
Tervolan seurakunta on Tervolan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Simon seurakunta
Simon seurakunta on Simon kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Keminmaan seurakunta
Keminmaan seurakunta (vuoteen 1978 "Kemin maaseurakunta") on Keminmaan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Tornion seurakunta
Tornion seurakunta on Tornion kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Jazzmuseo
Jazzmuseo on Tampereella vuonna 2012 perustettu jazzyhtye. Yhtyeeseen kuuluvat saksofonisti Masa Orpana, kitaristi Lauri Hannu, pianisti Arto Piispanen ja basisti Ville Rauhala. Yhtye esiintyi aluksi soittajien omilla nimillä mutta myöhemmin nimeksi vakiintui Jazzmuseo yhtyeen säännöllisen konserttisarjan järjestämispaikan Emil Aaltosen museon mukaan. Konsertit on teemoitettu ja yhden tällaisen teeman, spirituaalien ja jazzin kohtaaminen, kappaleista julkaistiin vuonna 2014 livealbumi "Live in Kangasala". Levy äänitettiin vuonna 2013 Kangasalla kahdessa konsertissa yhtyeen esiintyessä nimellä Holy Land. 7.11.2018 julkaistiin yhtyeen toinen livealbumi "Elävänä Pyynikinlinnassa". Levy sisältää pääasiassa yhtyeen jäsenten omia sävellyksiä.
Kemin seurakunta
Kemin seurakunta (vuoteen 1978 "Kemin kaupunkiseurakunta" erotukseksi maaseurakunnasta, joka vaihtoi tuolloin nimensä vastaavan kunnan mukaan Keminmaan seurakunnaksi) on Kemin kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kemi-Tornion rovastikuntaan.
Tioetikkahappo
Tioetikkahappo (CHSO) on tiokarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Tioetikkahappo on huoneenlämpötilassa keltaista nestettä. Yhdisteellä on hyvin voimakas ja epämiellyttävä pistävä haju. Yhdiste myös aiheuttaa kyynelvuotoa. Tioetikkahappo liukenee veteen ja liukoisuus lämpimään on suurempi kuin kylmään. Yhdiste kuitenkin myös hydrolysoituu vedessä etikkahapoksi ja vetysulfidiksi. Aine liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Tioetikkahappo on heikko happo ja sen pK-arvo on 3,3.
Tioetikkahappoa valmistetaan etikkahapon ja fosforipentasulfidin tai etikkahappoanhydridin tai asetyylikloridin ja vetysulfidin välisellä reaktiolla. Tioetikkahappoa käytetään orgaanisen kemian synteeseissä tiolien valmistuksessa. Yhdiste reagoi tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden kanssa konjugaattiadditiolla muodostaen tioesterin, joka hydrolysoidaan tioliksi. Tioestereitä muodostuu myös tioetikkahapon reagoidessa radikaalimekanismilla alkeenien tai alkyynien kanssa ja nukleofiilisilla substituutioreaktioilla. Yhdistettä on käytetty myös kyynelkaasuna.
Posion seurakunta
Posion seurakunta on Posion kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemen rovastikuntaan.
Sallan seurakunta
Sallan seurakunta on Sallan kunnassa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemen rovastikuntaan.
Kemijärven seurakunta
Kemijärven seurakunta on Kemijärven kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemen rovastikuntaan.
Rovaniemen seurakunta
Rovaniemen seurakunta on Rovaniemen kaupungissa Suomen Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemen rovastikuntaan.
Bleeding Through
Bleeding Through on kalifornialainen metalliyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1999 ja ovat julkaisset uransa aikana kahdeksan studioalbumia ja kaksi DVD-julkaisua. Yhtye hajosi vuonna 2014 mutta palasivat takaisin yhteen vuonna 2018, julkaistuaan yhtyeen kahdeksannen albuminsa Love Will Kill All.
Yhtye on ottanut vaikutteita musiikissaan hardcore punkista, black metallista ja death metallista. Yhtyeen vokalisti Brandan Schieppati kuvailee yhtyeen olevan enemmän hardcore-bändi kuin metallibändi. Yhtye eroaa muista metalcore-bändeistä siitä että yhtyeessä on kosketinsoittaja, joka luo erilaista elementtiä yhtyeen musiikkiin. Yhtyeen musiikki sisältää puhdasta laulua karjumisen rinnalla ja rumpujen soitto on hyvin blast beat-painotteista.
Aimo Koivunen
Aimo Allan Koivunen (17. lokakuuta 1917 Alastaro – 2. elokuuta 1989) oli suomalainen talvisodassa ja jatkosodassa taistellut sotilas, joka on mahdollisesti ensimmäinen kirjattu tapaus metamfetamiinin yliannostuksesta sodassa.
18. maaliskuuta 1944 Aimo Koivunen partioineen hiihti Kantalahdessa Lapissa suorittaen tehtäväänsä kolmatta päivää. Yhtäkkiä neuvostoliittolaiset joukot hyökkäsivät ja syttyi suuri tulitaistelu. Suomalaiset onnistuivat pakenemaan neuvostoliittolaisilta, jotka yrittivät saartaa heidät.
Koivunen hiihti neuvostoliittolaisia karkuun ja alkoi väsymään kunnes hän muisti, että hänellä oli rintataskussaan partionsa koko Pervitin-varasto. Partion piti hiihtää nopeasti, jolloin yksittäisen pillerin esille ottaminen olisi ollut vaikeaa. Koivunen otti käteensä koko varaston, joka oli 30 pilleriä. Pimeässä hän erehtyi ottamaan suuhunsa koko annoksen. Pian tämän jälkeen koko partion hiihtämisestä tuli paljon nopeampaa. Vaikutus kesti tosin vain hetken, ja Koivunen alkoi näkemään hallusinaatioita ja hänen tajuntansa alkoi heiketä. Pillereissä olleen metamfetamiinin yliannostus sai Koivusen hourailemaan useiden päivien ajan ja hänen olotilansa alkoivat vaihtelemaan hereillä olemisesta nukkumiseen ja hallusinointiin.
Koivusen seuraava muistikuva oli seuraavalta aamulta. Hän oli kulkenut 100 kilometriä ja kadottanut partionsa. Hänellä ei myöskään ollut lainkaan ammuksia tai ruokaa. Koivusen ainoa mahdollisuus oli yrittää selvitä. Seuraavien päivien aikana Koivunen pakeni neuvostoliittolaisilta, joutui maamiinan haavoittamaksi ja makasi viikon lumessa odottaen apua. Hän hiihti yli 400 kilometriä 20–30 asteen pakkasessa. Kahden viikon aikana hänen ainoana ruokanaan olivat männynkasvaimet ja kuukkeli, jonka hän nappasi kiinni ja söi raakana.
Kun Koivunen viimein pelastettiin ja vietiin sairaalaan, hänen sydämensä lyöntitiheys oli miltei 200 kertaa minuutissa ja hänen painonsa oli laskenut 43 kiloon.
Karhunvartijan tyhjiö
Karhunvartijan tyhjiö (tai Suuri tyhjiö) on valtava, melko pallomainen alue avaruudessa, joka sisältää hyvin vähän galakseja. Se sijaitsee Karhunvartijan tähdistön lähellä, josta sen nimi juontuu. Sen keskuksen sijainti on rektaskensio 14 ja deklinaatio .
Huikealla lähes 330 miljoonan valovuoden halkaisijallaan (joka on noin 0,27 prosenttia maailmankaikkeutemme halkaisijasta) ja lähes 236,000 Mpc:n tilavuudellaan Karhunvartijan tyhjiö on yksi suurimmista tiedossa olevista tyhjiöistä universumissa, ja sitä kutsutaankin "supertyhjiöksi (). Sen löydön raportoivat vuonna 1981 Robert Kirshner ja muut galaktisia punasiirtymiä koskevassa tutkimuksessa. Karhunvartijan tyhjiön keskusta on noin 700 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
Muut tähtitieteilijät havaitsivat pian, että tyhjiö sisälsi muutamia galakseja. Vuonna 1987 J. Moody, Robert Kirshner, G. MacAlpine sekä S. Gregory julkaisivat löytönsä tyhjiön sisältämästä kahdeksasta galaksista. M. Strauss ja John Huchra ilmoittivat löytäneensä vielä kolme galaksia vuonna 1988, ja Greg Aldering, G. Bothun, Robert P. Kirshner, ja Ron Marzke ilmoittivat vuonna 1989 löytyneen 15 galaksia. Vuonna 1997 Karhunvartijan tyhjiön tiedettiin sisältävän 60 galaksia.
Tähtitieteilijä Greg Alderingin mukaan tyhjiön mittakaava on sellainen, että "jos Linnunrata olisi Karhunvartijan tyhjiön keskellä, emme olisi saaneet tietää muiden galaksien olemassaolosta ennen 1960-lukua."
Herkuleksen Superjoukko muodostaa osan tyhjiön reunaa.
Toistaiseksi Karhunvartijan tyhjiössä on havaittu vasta 60 galaksia. Käyttämällä karkeaa arviota noin 1 galaksista jokaista 10 miljoonaa valovuotta kohti (joka on 4 kertaa kauempana kuin Andromedan Galaksi on maasta) Karhunvartijan tyhiössä pitäisi olla noin 2 000 galaksia.
Karhunvartijan tyhjiön ja kosmologisen evoluution Lambda-CDM-mallin yhteydessä ei ole mitään havaittuja epäjohdonmukaisuuksia . On esitetty teoria, että Karhunvartijan tyhjiö muodostui pienempien tyhjiöiden sulautuessa yhteen, aivan kuten pienet saippuakuplat sulautuvat yhteen isommiksi kupliksi. Tämä voisi selittää tyhjiön läpi kulkevan pienestä galaksimäärästä muodostuvan putkimaisen alueen.
Celebrity Skin
Celebrity Skin on Holen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 1998. Celebrity Skin eroaa huomattavasti yhtyeen aikaisemmista grunge- ja punk-vaikutteisista albumeista. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 9.
Celebrity Skin on yhtyeen ainut studio julkaisu, jossa soittaa basisti Melissa Auf der Maur. Toisin kuin aiemmilla albumeilla, Celebrity Skinin kappaleet ovat tehty yhdessä useiden muusikoiden kanssa. Muun muassa The Smashing Pumpkinsin keulakuva Billy Corgan oli mukana viiden kappaleen teossa. Yhtyeen keulakuva Courtney Love nimesi albumin ja sen nimikkokappaleen kirjoittamansa runon mukaan, johon hän oli ottanut paljon vaikutteita T. S. Eliotin ”The Wasteland”-runosta.Rumpali Patty Schemel soitti albumin demoversiot ja hänet korvattiin Deen Castronovolla albumin tuottajan, Michael Beinhornin ehdotuksesta. Tämä loi riidan Schemelin ja muun yhtyeen välillä, mikä johti siihen, että hän vetäytyi kiertueelta ja erosi yhtyeestä.
Celebrity Skin oli Holen viimeinen albumi ennen yhtyeen hajoamista vuonna 2002. Celebrity Skin oli Holen kaupallisesti menestynein albumi. Tähän mennessä se on myynyt yli 1 400 000 kappaletta Yhdysvalloissa, platinaa Australiassa ja Kanadassa sekä albumin nimikkokappale on päässyt listaykköseksi Modern Rock Tracks-listalle. Kriitikoiden palaute oli positiivista ja albumi nimettiin New Musical Express-lehden vuoden parhaimmaksi albumiksi ja se julkaistiin kirjassa "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Samuli Karjula
Samuli Karjula (s. 3.12.1986) on suomalainen tietokirjailija ja yrittäjä. Hän on kehittänyt sesonkiajattelua edistävän Satokausikalenterin .
Karjulan lapsuudenperheessä Pattijoella oli 12 lasta ja hänen äitinsä opetti lapset jo varhain tekemään ruokaa. Myös lapsista toiseksi vanhin Samuli teki ruokaa jo ala-asteikäisenä. Karjula toimi luutnanttina Santahaminan varuskunnassa, kun hän sai vuonna 2011 esimieheltään tehtävän kehittää komppanian fyysistä suorituskykyä. Hän ehdotti, että komppanian tulisi syödä päivässä puoli kiloa vihanneksia. Alettuaan syödä itsekin kasviksia säännöllisesti, hän huomasi, että esimerkiksi granaattiomena oli heinäkuussa kallista ja maistui pahalta, kun taas marraskuussa se oli halpaa ja maistui mehevältä ja makealta. Karjula oivalsi, että kasviksen oikea sesonki on silloin, kun sen hinta on edullisimmillaan ja alkoi tehdä havainnoistaan Excel-listaa, josta syntyi Karjulan Laura-vaimo ja Johannes-veljen avulla Satokausikalenteri. Syksyllä 2014 Karjula otti virkavapaata päivätyöstään ja keskittyi kalenteriin.
Kesällä 2016 Yle Puheen ohjelmistossa oli viisiosainen sarja "Karjula & Tuomola – Kurkunleikkaajat". Ohjelmassa Samuli Karjula ja Antti Tuomola puhuivat vieraidensa kanssa suomalaisesta ruuasta. Vuosina 2016-2018 Karjula oli mukana munakasravintola Eggissä ja villiruokaravintola Wildissä. Karjula on julkaissut Satokausikalenterin vuosina 2014, 2015 ja 2016 yrityksensä Sesonkia Oy:n kautta, vuonna 2017 sen julkaisi Otava. Otava on julkaissut myös kaksi Satokausikalenteri-brändin alla julkaistua kirjaa:
Thomas Roebuck
Thomas Roebuck (1781 – 8. joulukuuta 1819) oli brittiläinen orientalisti ja kirjailija. Hän syntyi Linlithgowshiressä Skotlannissa ja kävi koulua Alloassa ja Edinburghissa. Hänen setänsä Benjamin Roebuck järjesti hänelle paikan Englannin Itä-Intian kauppakomppaniassa, ja hän matkasi Intiaan alkuvuonna 1801 astuakseen palvelukseen kadettina paikallisen jalkaväen 17. rykmentissä. Korkein hänen saavuttamansa sotilasarvo oli kapteeni vuonna 1815.
Roebuck oppi nopeasti hindustanin kielen täydellisesti, mistä oli hänen yksikölleen hyötyä. Hänen terveytensä kuitenkin kärsi, minkä vuoksi hän vietti vuodet 1806–1809 Britanniassa. Tänä aikana hän avusti tohtori John Gilchristiä englanti–hindustan-sanakirjan laatimisessa. Palattuaan Intiaan hän valvoi Fort Williamissa Madrasissa hindustaninkielisen persialaisia tarinoita käsittelevän kirjan sekä hindustan–persia-sanakirjan julkaisua.
Roebuck kuoli kuumeeseen Kalkutassa 8. joulukuuta 1819. Hänen hindustanin kieltä käsittelevistä julkaisemattomista materiaaleistaan tuli hänen kuollessaan valtion omaisuutta.
Kristian Heinolainen
Kristian Heinolainen (s. 11. toukokuuta 1999 Tallinna, Viro) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä, jonka riveissä pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 7. huhtikuuta 2018 Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan.
Heinolainen kiersi juniorivuosinaan useita pääkaupunkiseudun seuroja. Juniorijalkapalloilun ura alkoi FC Kontusta jatkuen sen jälkeen KOPSE:n, TuPS:n, PKKU:n, KäPa:n, HJK:n, Gnistanin ja HIFK:n riveihin. Pelipaikaksi on vakiintunut laitapuolustajan tontti.
Aikuisissa jalkapalloura käynnistyi Kakkosessa PKKU:n riveissä kaudella 2015. Seuraava vuosi meni Kakkosessa IF Gnistanin riveissä. Siirtyminen Veikkausliigaseura HIFK:n riveihin päättyi loukkaantumiseen. Veikkausliigaura käynnistyi vasta kuntoutumisen jälkeen keväällä 2018 PS Kemin riveissä. Heinolainen vakiinnutti kauden aikana paikkansa PS Kemin puolustuksessa.
Heinolainen on edustanut Suomen ikäkausimaajoukkueita vuosina 2015–2018 kaikkiaan 16 ottelussa.
Mini Coupé ja Roadster
Mini Coupé ja Roadster ovat BMW:n omistaman Minin vuosina 2011–2015 valmistamia pieniä kaksipaikkaisia henkilöautomalleja. Kovakattoinen Coupé esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2011 ja kangaskattoinen Roadster seuraavan vuoden tammikuussa Detroitin autonäyttelyssä.
Edullisimmassa Cooper-mallissa oli vapaasti hengittävä 1,6-litrainen (121 hv) bensiinimoottori. Cooper S- ja John Cooper Works -malleissa moottori oli turboahdettu, ja tehoa on ensin mainitussa 181 hevosvoimaa, jälkimmäisessä 208 hevosvoimaa. Lisäksi saatavana oli myös Cooper SD, jossa oli 2,0-litrainen (141 hv) dieselmoottori.
Martin Rowe
Martin Rowe (s. 24. kesäkuuta 1971 Plymouth, Devon, Englanti) on englantilainen uransa lopettanut ralliautoilija. Hän starttasi urallaan kaikkiaan 33 MM-osakilpailuun pääsemättä kuitenkaan kertaakaan MM-pisteille. Hän ajoi urallaan vuosina 1998 ja 1999 "Renault Elf Dealer Rallying UK" –tallissa etuvetoisella Renault Megane Maxi –ralliautolla kartanlukijanaan Derek Ringer. Hänen tallitoverinaan ajoi Tapio Laukkanen. Kaudella 2003 Rowe kilpaili David Sutton Cars Ltd:n Subaru Imprezalla PWRC sarjassa voittaen sarjan mestaruuden..
Rowen uran parhaat saavutukset ovat Englannin avoimen rallisarjan mestaruus vuonna 2008, N-ryhmän tuotantoautojen PWRC cupin mestaruus vuonna 2003 ja Kiinan rallimestaruus vuonna 2006.
Rowe voitti myös kahdesti Autosport National Rally Driver of the Year äänestyksen kotimaassaan vuosina 1998 ja 2003.
Drache-luokka
Drache-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-luokka, joka oli samalla laivaston ensimmäinen ironclad-luokka. Alusten virallinen luokittelu oli kolmannen luokan panssarifregatti.
Itävalta-Unkarin laivaston pääsuunnittelija Joseph von Romako suunnitteli alukset, joissa oli rautalevyin suojattu puurunko.
Marraskuussa 1867 alukset aseistettiin kymmenellä seitsemän tuuman Armstrongin valmistamalla ML-tykillä ja kahdella pronssisella kahden tuuman MLR-tykillä.
Sakari Westerlund
Sakari Adolf Westerlund (30. syyskuuta 1858 Tornio – 22. helmikuuta 1925 Oulu) oli opettaja, rehtori, urheiluvaikuttaja ja valtiopäivämies.
Sakari Westerlundin vanhemmat olivat postiljooni Zachris Westerlund ja Gustava Stark-Nordberg ja puoliso vuodesta 1883 Sofia Lindborg. Westerlund tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882. Hän oli latinan vt. lehtori Oulun ruotsalaisessa lyseossa 1882–1885 ja latinan ja suomen vt. kollega Oulun lyseossa 1866–1867 ja sitten vakinainen. Koulun vararehtorina hän toimi vuodesta 1890 ja rehtorina vuodesta 1892 vuoteen 1925. Oulun lyseon kreikan opettaja hän oli 1886–1890, Oulun suomalaisen valmistavan koulun osakas ja opettaja 1883–1909 ja Oulun käsityöläiskoulujen johtaja vuodesta 1887. Westerlundilla oli useita luottamustehtäviä koulutuksen, urheilun ja kunnalliselämän piirissä. Muun muassa Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Westerlund oli parikymmentä vuotta ja Oulun hätäapukomitean jäsen noin 30 vuotta, samoin kuin Oulun Hiihtoseuran johtokunnan puheenjohtaja. Oulun VPK:n toiminnassa Westerlund oli mukana 35 vuotta. Hän työskenteli "Oulun Lehden" päätoimittajana 1883–1884 ja toimitti Oulun lyseon vuosikertomukset 1902–1919. Westerlund edusti Kuopion hiippakunnan opettajia valtiopäivillä 1897 ja 1899.
Diplomi-insinööri, opettaja ja oppikirjojen laatija Aarne S. Avela oli Sakari Westerlundin ja Sofia Lindborgin poika.
Festival of Britain
Festival of Britain oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1951 järjestetty tapahtuma, joka juhlisti Britannian saavutuksia tieteessä, taiteissa ja teollisuudessa. Sen pääorganisoijana oli työväenpuolueen poliitikko ja ministeri Herbert Morrison.
Kuningas Yrjö VI avasi Festival of Britainin Lontoossa 3. toukokuuta 1951. Tapahtuma ajoitettiin alkamaan Lontoon vuoden 1851 maailmannäyttelyn satavuotisjuhlavuonna, mutta se ei ollut esikuvansa tavoin kansainvälinen tapahtuma, vaan keskittyi puhtaasti Britanniaan. Tapahtuma ei rajoittunut pelkästään Lontooseen, vaan näyttelyitä ja esityksiä nähtiin myös muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaiken kaikkiaan Festival of Britainin yli 2000 eri tapahtumapaikassa kävi yli 18 miljoonaa vierailijaa ennen tapahtuman loppua syyskuussa 1951.
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Theresa May ehdotti syyskuussa 2018 Festival of Britainin kaltaisen tapahtuman järjestämistä vuonna 2022. Ehdotus sai julkisuudessa ristiriitaisen vastaanoton.
Jacob Esposito
Jacob Esposito (s. 13. toukokuuta 1995 Australia) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelannut Australiassa, Skotlannissa ja Suomessa.
Esposito aloitti uransa Australian juniorisarjoissa ja siirtyi New South Walesin (NSW) pääsarjaan Sydney Unitedin ja Maccabi Hakoahin joukkueissa kausina 2014–2015. Syksyllä 2015 hän siirtyi Skotlantiin kausiksi 2015–2016 ja edusti Livingston FC:tä ja Airdrieonians FC:tä.
Espositio siirtyi keväällä 2018 Suomeen Veikkausliigaseuraan PS Kemi, jossa hän pelasi 21 pääsarjaottelua.
Matka pahuuteen
Matka pahuuteen ("Felicia’s Journey") on Atom Egoyanin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläis-kanadalainen psykologinen trilleri, joka perustuu William Trevorin romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Bob Hoskins ja Elaine Cassidy.
Raskaana oleva nuori irlantilainen maalaisstyttö (Cassidy) saapuu meren yli Englannin Birminghamiin etsimään tulevan lapsensa isää. Hän kohtaa avuliaan catering-kokin, keski-ikäisen herra Hilditchin, joka lupaa auttaa etsinnässä. Miehellä on kuitenkin omat salaisuutensa, ja viattomasti alkaneesta tarinasta kehittyy trilleri.
Cannesissa "Matka pahuuteen" oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi, ja Kanadassa se sai Genie-elokuvapalkinnot parhaasta kuvauksesta (Paul Sarossy), musiikista (Mychael Danna), sovitetusta käsikirjoituksesta (Egoyan) ja parhaasta miespääosasta (Hoskins). Elokuva oli ehdolla kuudessa muussakin Genie-kategoriassa.
77 kivaa kysymystä ja vekkulia vastausta
77 kivaa kysymystä ja vekkulia vastausta on Tampereen paperikonttorin klassinen lasten korttipeli 1900-luvun puolivälistä, josta on otettu uusintapainos 2000-luvulla. Peli on kahdelle pelaajalle, eikä siinä ole voittajia. Toisella pelaajalla on pakallinen kysymyksiä ja toisella vastauksia. Pelin hauskuus syntyy siitä, että pakat on sekoitettu niin, ettei vastauksissa välttämättä ole mitään järkeä kysymyksiin nähden. Esimerkiksi kysymys "Missä tilanteessa tunnet olevasi kaikkein rohkein?" voi saada vastauksen "Välistä sängyn alla." Sekoittamalla pakat uudestaan syntyy korteista paljon eri yhdistelmiä ja peliä voi siksi pelata useita kertoja. Peli löytyy nykyisin myös virtuaalisena versiona netistä.
Vastaavanlainen kysymys-vastauspeli on 2000-luvulla tehty Höpön löpön.
Harry Llewellyn
Henry Morton ”Harry” Llewellyn (18. heinäkuuta 1911 Aberdare, Wales – 15. marraskuuta 1999 Abergavenny, Wales) oli brittiläinen esteratsastaja ja olympiavoittaja.
Llewellyn osallistui toiseen maailmansotaan muun muassa Italiassa ja Normandiassa. Esteratsastajana hän voitti Foxhunter-hevosellaan joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiapronssia Lontoossa 1948. Yksilökilpailussa hän sijoittui Lontoossa seitsemänneksi ja Helsingissä 15:nneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa.
Douglas Stewart
Douglas Norman ”Duggie” Stewart (24. kesäkuuta 1913 Doonholm, Skotlanti – 25. heinäkuuta 1991 Midlem, Skotlanti) oli brittiläinen esteratsastaja, kenttäratsastaja ja olympiavoittaja.
Stewart voitti esteratsastuksessa joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui 12:nneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa. Stewart kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kenttäratsastuksessa. Hänen velipuolensa Alec Scott oli myös ratsastuksen olympiamitalisti.
Temppeli A (Selinus)
Temppeli A on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Letolle. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli A rakennettiin arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 490–480 eaa. Se sijaitsi Selinuksen akropoliin eli yläkaupungin eteläosassa heti niin kutsutun Temppelin O pohjoispuolella. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 14 pylvästä. Pylväiden korkeus oli noin 6,2 metriä. Temppelin stylobaatin koko on noin 16,2 x 40,2 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella, jossa oli myös adyton, sekä opisthodomos. Naos oli askelman verran korkeammalla kuin pronaos, ja adyton puolestaan korkeammalla kuin naos. Pronaoksen ja naoksen välissä kummallakin sivulla oli ylempiin osiin johtaneet kierreportaat, jotka ovat lajissaan vanhimmat tunnetut.
Temppelin itäpuolella sijaitsi sen alttari sekä noin 5,6 x 13,1 metriä kooltaan ollut propylon-porttirakennus. Temppeli uudelleenkäytettiin kaupungin karthagolaisvallan ajalla pyhäkkönä tai asutuksena, sillä sen lattiaan on tehty tuolla ajalla mosaiikki, joka esittää Tanit-jumalatarta. Keskiajalla rakennuksen jäänteet muodostivat osan linnoitusta Temppelin O raunioiden ohella.
Temppeli B (Selinus)
Temppeli B on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli B oli rakennettu hellenistisellä kaudella. Nykyisin se ajoitetaan noin vuosiin 300–275 eaa. Näin se on Selinuksen akropoliin eli yläkaupungin temppeleistä nuorin ja ainoa, joka kertoo kaupungin uudesta elämästä sen jälkeen, kun karthagolaiset tuhosivat kaupungin vuonna 409 eaa. Aiemmin temppelin katsottiin olleen heroon ja omistettu akragaslaiselle filosofi Empedokleelle, joka Diogenes Laertioksen mukaan kuivatti Selinuksen suot. Temppelin myöhäisen ajoituksen perusteella sitä on kuitenkin arveltu ennemmin jonkin hellenisoituneen karthagolaisen kultin temppeliksi (esim. Asklepios-Eshmun).
Temppeli B on pieni temppelirakennus, joka edusti doorilaista tyyliä. Se sijaitsi heti akropoliin temppeleistä suurimman eli niin kutsutun Temppelin C kaakkoispuolella. Rakennuksen pohjan koko on noin 4,6 x 8,4 metriä. Temppelin julkisivussa oli todennäköisesti kaksi pylvästä ("distylos in antis"), vaikkakin aiemmin sitä on pidetty prostylos-temppelinä, jonka julkisivussa olisi ollut neljä pylvästä ("tetrastylos"). Sisällä temppelissä oli pronaos ja naos eli cella. Sisäänkäynti oli idästä, jolta puolelta johti pronaokselle yhdeksänaskelmaiset portaat. Temppeli oli koristeltu monivärimaalatulla rappauksella.
Temppelin rauniot löydettiin vuonna 1823.
Temppeli C (Selinus)
Temppeli C on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Apollonille. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli C oli rakennettu arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla. Se oli oletettavasti omistettu Apollonille, mutta sitä on ehdotetu myös Herakleen temppeliksi. Temppeli ilmeisesti tuhoutui lopullisesti maanjäristyksessä 400-luvulla jaa., vaikka karthagolaiset olivatkin tuhonneet kaupungin jo vuosina 409 eaa. ja 250 eaa.
Temppeli kaivettiin vuonna 1823. Kaivaukset suorittivat brittiläiset arkkitehtien Samuel Angell ja William Harris johdolla. Pohjoisenpuolisen pitkän sivun pylväistä 14 kunnostettiin vuosina 1925–1926. Rauniot kärsivät vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1968.
Temppeli C sijaitsi Selinuksen akropoliilla eli yläkaupungin alueella. Se oli akropoliin temppeleistä suurin ja sijaitsi kukkulan korkeimmalla kohdalla.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Pylväiden halkaisija niiden alaosassa oli noin kaksi metriä. Kulmapylväät olivat vielä paksumpia. Temppelin stylobaatin koko on noin 24 x 63,7 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, pitkä ja kapea naos eli cella sekä adyton. Temppelin arkaaisuus näkyy erityisesti sen pitkänomaisessa muodossa.
Temppelin friisi oli koristeltu triglyfeillä ja kaiverretuilla metoopeilla. Sen päällä oli korniisi, joka oli päällystetty monivärisesti maalatuilla terrakotasta tehdyillä levyillä. Päätykolmiot oli koristeltu muun muassa gorgoilla, jotka olivat myös maalattua terrakottaa. Temppeliin liittyi kaksi alttaria, vanhempi sen kaakkoispuolella ja uudempi itäpuolella.
Temppelin koristeosia ja niiden rekonstruktioita on Palermon arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Antonio Salinas).
Temppeli D (Selinus)
Temppeli D on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Afroditelle. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli D rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 540 eaa. Temppeli sijaitsi Selinuksen akropoliilla eli yläkaupungin alueella ja oli sen temppeleistä pohjoisin. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä, joiden korkeus oli noin 7,5 metriä. Temppelin stylobaatin koko oli noin 24 x 56 metriä.
Temppelissä oli julkisivussa prostyyli portiikki ja sisällä pronaos, pitkänomainen naos eli cella ja adyton. Temppelin alttari, joka oli itse temppeliä vanhempi, sijaitsi heti sen kaakkoiskulmassa. Siitä voidaan päätellä, että temppeli oli rakennettu varhaisemman temppelin paikalle, ja alttari oli peräisin vanhemmasta temppelistä.
Temppeli E (Selinus)
Temppeli E on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Heralle. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään. Temppeli on Selinuksen rakennuksista parhaiten säilynyt.
Temppeli E rakennettiin klassisen kauden alussa noin vuonna 480–460 eaa. Sen oletetaan yleensä olleen omistettu Heralle perustuen eräässä votiivistelessä olevaan piirtokirjoitukseen. Jotkut tutkijat ovat kuitenkin ehdottaneet sitä Afroditen temppeliksi rakenteellisten yhtäläisyyksien vuoksi. Samalla paikalla on ilmeisesti ollut kaksi varhaisempaa temppeliä, joista edellinen oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 510 eaa.
Temppeli kaivettiin vuonna 1823. Kaivaukset suorittivat brittiläiset arkkitehtien Samuel Angell ja William Harris johdolla. Rakennuksen raunioita on kunnostettu huomattavasti vuosina 1956–1959, ja siksi se on nykyisin Selinuksen temppeleistä näyttävin.
Temppeli E sijaitsi niin kutsutulla Itäkukkulalla Selinuksen muurien ympäröimän kaupunkialueen itäpuolella. Se on eteläisin kukkulan kolmesta temppelistä, joista muut tunnetaan nykyisin nimillä Temppeli F ja Temppeli G. Se sijaitsi omalla muurin ympäröimällä temenos-alueellaan. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 15 pylvästä, joiden korkeus oli noin 10,2 metriä. Temppelin stylobaatin koko oli noin 25,3 x 67,8 metriä.
Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella, adyton ja opisthodomos. Temppelissä oli useita porrastuksia. Itäpäässä kymmenen porrasta johti ensin pronaokselle, pronaoksesta kuusi porrasta sisään naokseen ja naoksen perältä jälleen kuusi porrasta sisään adytoniin. Naoksessa oli temppelin jumaluuden, oletettavasti siis Heran, kulttikuva, jonka jalusta on löydetty.
Pronaoksen friisi oli koristeltu metoopeilla, jotka oli tehty paikallisesta kalkkikivestä sekä marmorista. Neljä metoopeista on löydetty, ja ne ovat Palermon arkeologisessa museossa (Museo archeologico regionale ”Antonino Salinas”). Niiden veistokset esittävät Heraklesta surmaamassa amatsoni Antiopen, Zeuksen ja Heran häitä, Artemiin koirien raatelemaksi joutunutta Aktaionia sekä Athenea, joka surmaa gigantti Enkeladoksen.
Temppeli F (Selinus)
Temppeli F on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Athenelle. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli F rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–540 eaa. Temppelin oletetaan yleensä olleen omistettu Athenelle, mutta sitä on ehdotettu myös Dionysoksen temppeliksi.
Temppeli kaivettiin vuonna 1823. Kaivaukset suorittivat brittiläiset arkkitehtien Samuel Angell ja William Harris johdolla.
Temppeli sijaitsi niin kutsutulla Itäkukkulalla Selinuksen muurien ympäröimän kaupunkialueen itäpuolella. Se on keskimmäinen, varhaisin ja pienin kukkulan kolmesta temppelistä, joista muut tunnetaan nykyisin nimillä Temppeli E ja Temppeli G. Temppeli edusti doorilaista tyyliä, ja muistutti monin tavoin kaupungin akropoliilla ollutta niin kutsuttua Temppeliä C. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 14 pylvästä, joiden korkeus oli noin 9,1 metriä. Sen stylobaatin koko oli noin 24,4 x 61,8 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, jonka etupuolella oli neljän pylvään portiikki, sekä naos eli cella ja adyton, mutta ei opisthodomosta.
Pylväiden välit oli suljettu seinämillä, joiden korkeus oli noin 4,7 metriä eli noin puolet pylväiden korkeudesta. Niihin oli maalattu valeovia. Tarkoitus saattoi olla suojata temppelissä säilytettyjä votiiviesineitä varkailta tai pylväikössä harjoitettuja mysteerimenoja ulkopuolisten katseilta.
Temppeli oli koristeltu metoopeilla. Kaksi metoopeista on löydetty, ja ne ovat Palermon arkeologisessa museossa (Museo archeologico regionale ”Antonino Salinas”). Niiden veistokset esittävät kaksi kohtausta gigantomakhiasta, Athenen ja Dionysoksen surmaamassa yhden gigantin kumpikin.
Temppeli G (Selinus)
Temppeli G on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Zeukselle. Temppeli oli yksi koko kreikkalaisen maailman suurimpia.
Temppeliksi G kutsutun pyhäkön rakentaminen alkoi arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 500 eaa. Se oli vielä kesken karthagolaisten tuhottua kaupungin vuonna 409 eaa. Rakentamista ei ilmeisesti jatkettu tämän jälkeen, ja näin temppeli ei koskaan valmistunut.
Temppeliä pidetään nykyisin yleensä omistettuna Zeukselle, mutta aiemmin sitä on ehdotettu myös Apollonin temppeliksi. Koska tunnistus on epävarma, rakennus tunnetaan tutkimuksessa yleensä muiden Selinuksen temppeleiden tavoin perinteisellä kirjainnimellään.
Temppeli G sijaitsi niin kutsutulla Itäkukkulalla Selinuksen akropoliin itäpuolella, varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolella. Se oli pohjoisin kukkulan kolmesta temppelistä, joista muut tunnetaan nykyisin nimillä Temppeli E ja Temppeli F.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli pseudodipteraali, ja siinä oli lyhyillä sivuilla kahdeksan ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Temppelin stylobaatin koko on noin 50,1 x 110,4 metriä. Näin se oli Akragaan Olympoksen Zeuksen temppeliä pidempi, mutta ei yhtä leveä. Koko tekee siitä yhden kreikkalaisen maailman neljästä suurimmasta temppelistä. Pylväiden lukumäärä kahdeksan lyhyillä ja 17 pitkillä sivuilla esiintyy muutoin vain Ateenan Parthenonissa. Temppelin pylväiden korkeus oli noin 16,3 metriä ja halkaisija alaosassa noin 3,4 metriä. Yhden pylvään paino oli noin 100 tonnia.
Temppelissä oli pronaos, jonka julkisivussa oli neljän pylvään levyinen ja yhteensä kuusi pylvästä käsittänyt portiikki, ja suurikokoinen naos eli cella. Naokseen johti pronaoksesta kolme ovea, ja se oli jaettu kahdella kymmenen pylvään rivillä kolmeen laivaan. Näiden pylväiden päällä oli pienemmät pylväät, jotka tukivat kattoa. Keskimmäinen laivoista oli hypetraali eli siinä ei ollut kattoa. Keskimmäisen laivan päässä oli adyton, mikä oli omaperäinen ratkaisu. Temppelin länsipäässä oli opisthodomos, jonka etupuolella oli kaksi pylvästä.
Oletettavasti pitkän rakennusajan vuoksi temppelissä on arkkitehtoonisia erikoisuuksia, jotka voivat johtua siitä, että suunnitelmia muutettiin rakentamisen kuluessa. Temppelin itäpää vaikuttaa arkaaisemmalta ja länsipää enemmän klassisen kauden temppeliltä. Keskeneräisyys näkyy muun muassa siinä, ettei temppelin pylväitä ole uritettu kokonaan. Nykyisin temppelin jäänteet muodostavat jättimäisen rauniokasan. Yksi pylväistä on pystyssä, sillä se kunnostettiin vuonna 1832. Temppelin mittasuhteet tulevat hyvin esiin rakennuskivien suuresta koosta.
Temppelin rakennuskivet olivat peräisin kivilouhimosta, joka on löydetty nykyisestä Cusasta linnuntietä noin yhdeksän kilometriä Selinuksesta luoteeseen. Paikalla on edelleen keskeneräisiä pylväsrumpuja, jotka ovat samaa kiveä kuin Temppelissä G ja sopivat sen mittasuhteisiin.
Temppeli O (Selinus)
Temppeli O on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Artemiille. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Temppeli O rakennettiin arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 490–480 eaa. Se sijaitsi Selinuksen akropoliilla eli yläkaupungin alueella ja oli sen temppeleistä eteläisin. Temppeli on lähes samanlainen kuin heti sen pohjoispuolella sijaitseva niin kutsuttu Temppeli A. Se edusti doorilaista tyyliä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 14 pylvästä. Pylväiden korkeus oli noin 6,2 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella, jossa oli myös adyton, sekä opisthodomos.
Keskiajalla temppelirakennuksen jäänteet olivat osana paikalle rakennettua linnoitusta Temppelin A raunioiden ohella.
Temppeli A
Temppeli A voi viitata seuraaviin:
Temppeli B
Temppeli B voi viitata seuraaviin:
Temppeli D
Temppeli D voi viitata seuraaviin:
Temppeli F
Temppeli F voi viitata seuraaviin:
Voiton temppeli (Himera)
Voiton temppeli oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli Himerassa Sisiliassa Italiassa. Se oli omistettu Athene-jumalattarelle ja rakennettiin noin vuonna 480 eaa. Temppelin rauniot sijaitsevat Buonfornellon kylässä Termini Imeresen kunnassa.
Voiton temppelinä tunnettu temppeli rakennettiin Karthagosta vuoden 480 eaa. Himeran taistelussa saadun voiton kunniaksi. Rakentaminen aloitettiin oletettavasti pian taistelun jälkeen tai viimeistään kun Theron otti vallan kaupungissa vuonna 476 eaa. Rakentamiseen käytettiin todennäköisesti karthagolaisia orjia, jotka oli saatu taistelussa sotavangeiksi. Myös Syrakusaan rakennettiin saman taistelun kunniaksi Athenen temppeli. Temppelit muistuttivat arkkitehtuuriltaan toisiaan monissa suhteissa, ja niitä on kutsuttu arkkitehtonisiksi kaksosiksi.
Voiton temppeli tuhoutui toisessa Himeran taistelussa vuonna 409 eaa., jossa karthagolaiset tuhosivat koko kaupungin.
Temppeli sijaitsi rannikkotasangolla heti Himeran akropoliin eli yläkaupungin pohjoispuolella Himera-joen eli nykyisen Fiume Granden länsirannalla, lähellä saaren pohjoisrantaa.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 14 pylvästä. Temppelin pohjan koko oli 55,9 x 22,4 metriä, ja se oli rakennettu neliportaiselle perustukselle. Temppelissä oli naos eli cella sekä pronaos ja opisthodomos, joiden kummankin edessä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"). Naoksen sisäänkäynnin kummallakin puolella oli ylempiin osiin johtaneet portaat.
Temppelin päätykolmiot oli koristeltu veistoksin, mikä oli Sisilian kreikkalaisille temppeleille harvinaisempaa. Veistoksiin kuuluivat suurikokoisempi naishahmo, mahdollisesti Athene, sekä mieshahmoja ja leijona, mikä esitti mahdollisesti yhtä Herakleen urotöistä. Vaihtoehtoisiksi aiheiksi on ehdotettu myös gigantomakhiaa ja Troijan tuhoa. Katon reunassa oli leijonanpäisiä gargoileja, joita on säilynyt hyvin. Ne ovat nykyisin Palermon arkeologisessa museossa.
Wilfred White
Wilfred Harry ”Wilf” White (30. maaliskuuta 1904 Bickerton, Englanti – 21. marraskuuta 1995 Mansaari) oli brittiläinen esteratsastaja ja olympiavoittaja.
White voitti joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiapronssia Tukholmassa 1956. Yksilökilpailussa hän sijoittui Tukholmassa neljänneksi ja Helsingissä viidenneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa.
Voiton temppeli
Voiton temppeli voi viitata seuraaviin:
Nankai-rautatiet
Nankai-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Osakan metropolialueella ja Wakayaman prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden ("ōte-shitetsu") joukkoon. Nankain rautatielinjojen yhteispituus on 154,8 kilometriä ja vuodessa yhtiö kuljettaa noin 236 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2017). Asemia sillä on käytössään 100 kappaletta. Se on osa Nankai Group -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä muun muassa liikenteen, kiinteistökehityksen ja vähittäiskaupan aloilta.
Yhtiöllä on 2 647 työntekijää (vuonna 2018). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Naniwan suuralueella.
Nankai-rautateiden edeltäjä oli vuoden 1884 kesäkuussa perustettu Osakan-Sakain rautatieyhtiö, Japanin vanhin yksityisin varoin perustettu rautatieyritys. Se aloitti 27. joulukuuta 1885 liikennöinnin Osakan ja Yamatojoen välillä nimellä Hankai-rautatiet (). Sakaihin linjaa jatkettiin kolme vuotta myöhemmin. Erillinen yritys Nankai-rautatiet syntyi vuonna 1895 kahden aiemman yrityksen fuusion myötä ja otti haltuunsa Hankai-rautateiden toiminnan vuonna 1898. Osakan ja Wakayaman välisen rautatien se sai valmiiksi vuonna 1903.
Toisen maailmansodan aikana vuonna 1944 Nankai yhdistettiin Kansai kyūkō -rautateihin, ja uusi yritys otti nimekseen Kinki Nippon -rautatiet. Liitos kuitenkin purettiin sodan päätyttyä vuonna 1947.
Nankai-rautateiden verkosto palvelee Osakan prefektuurin eteläosia ja Wakayaman prefektuurin pohjoisosia. Osakassa merkittävimpänä terminaalina toimii Nanban rautatieasema, jolta lähtevä päälinja liittää kaupungin Wakayamaan. Siitä haarautuvat sivulinjat vievät muun muassa Kansain kansainväliselle lentoasemalle. Toinen linja liittää Osakan Kōyavuoreen ja sen pyhiinvaelluskohteisiin.
George Newberry
George Albert Newberry (6. maaliskuuta 1917 Swadlincote, Englanti – 29. joulukuuta 1978) oli brittiläinen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti.
Newberry voitti 4 kilometrin joukkuetakaa-ajossa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Legacies
Legacies on yhdysvaltalainen Julie Plecin luoma draamasarja, joka on spin-off sarjoista "Vampyyripäiväkirjat" ja "Vampyyrien sukua". Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla 25. lokakuuta 2018. Suomessa sarjaa esitetään HBO Nordicin kanavalla.
Sarjassa seurataan Klaus Mikaelsonin ja Hayley Marshallin tytärtä Hope Mikaelsonia, jonka elämä on vaativaa tasapainottelua vampyyrien, ihmissusien ja noitien juuriensa johdosta. Isänsä ja äitinsä kuolemalle menettänyt Hope opiskelee muiden yliluonnollisten nuorten kanssa Alaric Saltzmanin ja Caroline Forbesin perustamassa Salvatore School for the Young and Gifted -koulussa (Suomennos "Salvatoren koulu nuorille ja kyvykkäille").
Elokuussa 2017 julkaistiin tietoa suunnitelmista jatkaa "Vampyyrien sukua" sarjassa syntyneen Hope Mikaelsonin tarinaa omassa spin-off sarjassa. Tammikuussa 2018 The CW tilasi Julie Plecin kirjoittaman pilottijakson sarjalle.
Poiketen normaalista pilottijaksosta, Legacies sarjasta pyydettiin 15 minuutin pilottijakso esittämään sarjaa. Ensimmäinen kausi sai tilauksen toukokuussa 2018.
Heinäkuussa The CW ilmoitti sarjan alkavan 25. lokakuuta 2018.
Olavinkatu (Savonlinna)
Olavinkatu on Savonlinnassa sijaitseva katu, joka on kaupungin pääkatu Viiskulman ja linja-autoaseman välisellä matkalla. Katu itsessään jatkuu pienempänä sivukatuna idässä Kyrönsalmeen ja lännessä Talvisalon hautausmaalle asti.
Olavinkatu on Savonlinnan merkittävin liikekeskittymä. Sen varrella sijaitsee suurin osa kaupunkikeskustan liikkeistä. Sen varrella sijaitsevia kaupungin merkittäviä paikkoja ja rakennuksia on lueteltu alla olevassa listauksessa.Marraskuuhun 2012 saakka Valtatie 14 kulki Olavinkatua pitkin kaupungin halki. Tuolloin valmistui nk. rinnakkaisväylä, jota pitkin raskas liikenne ohittaa kaupunkikeskustan. Sen jälkeen alkoi Olavinkadun remontin suunnittelu. Remontille myönnettiin rahoitus kuitenkin vasta joulukuussa 2015. Syynä remontin viivästymiseen oli lähinnä se, että sen ehdoksi asetettiin valtionavustus, jota ei saatu. Itse muutostyöt alkoivat alkukesällä 2016. Remontissa mm. katu kavennetaan nelikaistaisesta kaksikaistaiseksi, katuvalot uusitaan, rakennetaan pyörätie kadun pohjoispuolelle, levennetään kevyen liikenteenväyliä, tehdään kadun varteen parkkipaikkoja sekä tehdään katua viihtyisämmäksi istutuksin ja puin. Muutostyöt tehdään useassa vaiheessa. Ensimmäisenä katu uudistettiin Possentorneilta Brahenkadun ja Tulliportinkadun liikenneympyrään. Toisessa vaiheessa katu uudistettiin Possentorneilta kauppatorille asti. Se valmistuu marraskuussa 2018. Kolmas vaihe on kauppatorin liikennejärjestelyiden uusiminen, mutta sen uudelleenkaavoittaminen on aiheuttanut ongelmia, sillä se vaatisi joidenkin toriravintoloiden häätämistä. Töiden olisi tarkoitus jatkua vuonna 2020.
Remontoitu Olavinkatu on otettu pääosin hyvin vastaan. Sen on todettu siistineen ja selkeyttäneen Savonlinnan kaupunkikuvaa. Suurinta kritiikkiä on toistuvasti saanut kadun vanhojen puiden kaataminen ilman, että niitä olisi korvattu uusilla puilla. Alunperin katuremontin strategiaan oli kirjattu tavoite tehdä kadusta ”bulevardimainen ja monikäyttöinen kauppakatu”. Tämä kuitenkin muutettiin syksyllä 2013 muotoon ”turvallinen ja monikäyttöinen kauppakatu”. Puiden istuttamisen katutöiden jälkeen on sanottu olevan ongelmallista maahan vedettyjen kaapeleiden vuoksi. Vanhoja puita yritettiin pelastaa ja uusia puita saada istutetuksi erilaisin kuntalais- ja valtuustoaloittein, mutta ne eivät saaneet riittävää kannatusta, sillä niiden pelättiin jumiuttavan kunnostustyöt. Katu on nyt puuton Sokoksen ja Possentornien väliseltä matkalta.