hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fjodor Romanov
Fjodor Aleksandrovitš Romanov (23. joulukuuta 1898 Pietari, Venäjä – 30. marraskuuta 1968 Cannes, Ranska), ruhtinas, oli venäläissyntyinen aatelinen ja suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanovan ja suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš Romanovin poika.
Fjodorilla oli vanhempi sisko ja veli. Fjodorin äidinisä oli keisari Aleksanteri III, ja isän puolelta hän oli keisari Nikolai I:n pojan Mihailin pojanpoika. Etäinen sukulaisuus hallitsijaan antoi hänelle ruhtinaan arvonimen.
Fjodor sisaruksineen vietti vuoden 1906 jälkeen vanhempiensa kanssa paljon aikaa Etelä-Ranskassa, koska hänen isänsä Aleksandr oli riitaantunut keisari Nikolai II:n kanssa tämän poliittisten päätösten takia.
Lokakuun vallankumouksen aikana vuonna 1917 Fjodor vangittiin Krimillä vanhempiensa ja isoäitinsä ja eräiden muiden Romanov-suvun jäsenten kanssa. Fjodor pakeni perheineen 11. huhtikuuta 1918 Venäjältä Maria Fjodorovnan sisaren puolison Britannian kuningas Yrjö V:n lähettämällä brittiläisen sotalaivalla HMS Marlborough’lla Mustanmeren yli Maltalle ja sieltä edelleen Englantiin, josta muutti myöhemmin Ranskaan.
Viisi ensimmäistä vuotta Fjodor asui Pariisissa sisarensa Irina Jusupovan luona, jonka puoliso oli ruhtinas Feliks Jusupov.
Fjodor Romanov avioitui 1923 ruhtinatar Irina Paleyn (1903–1990) kanssa, joka oli Fjodorin äidin serkku. Irina oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanovin ja ruhtinatar Olga Palein tytär. Pariskunta erosi 1936, kun hän oli pitkään sairastunut tuberkuloosia. Pariskunta sai kaksi lasta.
Peter Aufschnaiter
Peter Aufschnaiter (2. marraskuuta 1899 – 12. lokakuuta 1973) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä, agronomi, kartografi ja maantieteilijä.
Aufschnaiter syntyi Kitzbühelissa Itävallassa ja kävi lukiota Kufsteinissa. Lukion aikana syttyi ensimmäinen maailmansota ja Aufschnaiter joutui kutsunnoihin vuonna 1917. Lukion jälkeen vuonna 1919 Aufschnaiter muutti Müncheniin, Saksaan, jossa hän opiskeli maataloutta.
Aufschnaiter harrasti vuorikiipeilyä ja tutustui Münchenissä moniin saksalaisiin vuorikiipeilijöihin. Vuosina 1929–1931 hän osallistui retkikuntaan, joka oli matkalla Kangchenjungaan, joka on Intian korkein kohta. Vuonna 1939 Aufschnaiter osallistui saksalaisen retkikunnan kanssa matkalle Himalajalle tarkoituksena kiivetä Nanga Parbat -vuorelle, joka on maailman yhdeksänneksi korkein vuori. Vuori sijaitsi tuolloin Brittiläisen Intian ja Tiibetin rajalla. Oli toisen maailmansodan syttymisajankohta ja Britannian siirtomaaviranomaiset pidättivät Aufschnaiterin vihollismaan kansalaisena. Hänet vietiin Dehradunin vankileirille 1 000 muun vihollismaan kansalaisen kanssa.
Aufschnaiter yritti paeta vankileiriltä monta kertaa ennen kuin onnistui 10. toukokuuta 1944 yhdessä itävaltalaisen Heinrich Harrerin sekä kahden saksalaisen, Hans Koppin ja Bruno Treipelin, kanssa. He yrittivät aluksi matkustaa Goaan, joka oli tuolloin Portugalin siirtomaa ja puolueeton territorio. Se oli kuitenkin liian kaukana, joten he päättivät matkustaa Tsang Chok-la -solan kautta Tiibetiin.
Tiibetin vuosinaan Aufschnaiter toimi Tiibetin hallituksen kartografina ja maantieteilijänä ja piirsi monia karttoja Tiibetistä. Hän auttoi rakentamaan Lhasaan pienen vesivoimalan ja monia kanavia.
Yhdessä Heinrich Harrerin kanssa Aufschnaiter kirjoitti kirjan elämästään Tiibetissä. Harrerin kirjan nimi oli "Seitsemän vuotta Tiibetissä", koska hän vietti siellä seitsemän vuotta. Aufschnaiterin kirja taas on nimeltään "Peter Aufschnaiter: Kahdeksan vuotta Tiibetissä".
Lähdettyään Tiibetistä Aufschnaiter saapui vuonna 1951 Nepaliin ja toimi siellä kartografina ja myöhemmin New Delhissä Intian armeijan palveluksessa kartografina. Aufschnaiter sai Nepalin passin, joka salli hänen matkustaa muuten kielletyille alueille, joista Aufschnaiter löysi arvokkaita buddhalaisia freskoja. Aufschnaiter asui monta vuotta Nepalissa ja työskenteli maatalousasiantuntijana sveitsiläisessä avustusjärjestössä. Vuonna 1956 Aufschnaiter nimitettiin maatalousasiantuntijaksi Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön. Joka kolmas vuosi hän kävi lomalla Euroopassa tapaamassa ystäväänsä Heinrich Harreria, jonka kanssa hän kiipeili Alpeilla. Aufschnaiter palasi Itävaltaan ja kuoli Innsbruckissa 73-vuotiaana vuonna 1973. Hänet on haudattu Kitzbüheler Bergfriedhofin hautausmaalle Kitzbüheliin Tiroliin.
Porin majakka
Porin majakka sijaitsee Selkämerellä Tahkoluodon satamaan johtavan väylän suulla. Vuonna 1985 valmistunut majakka on matalikolle teräspaalun varaan perustettu pohjamajakka. Majakan rungossa on joustonivel, joka vaimentaa sen yläosaan kohdistuvaa ahtojäiden aiheuttamaa värähtelyä. Majakan valon korkeus on 18,4 metriä.
Amir El-Falaki
Amir El-Falaki (s. 12. elokuuta 1973 Kööpenhamina) on tanskalainen laulaja. Hän on jäsenenä yhtyeessä nimeltä Toy-Box. Amir on syntyperältään marokkolainen ja puhuu tanskaa, englantia, arabiaa ja ranskaa.
Amir halusi olla lääkäri, mutta hänestä sen sijaan tuli tanssin opettaja. Hän tapasi Anila Mirzan New Year'sin osapuolella. He päättivät perustaa yhtyeen nimeltä Toy-Box. Vuodesta 2006 hän on suunnitellut tanssijan uraa tai soolouraa.
New Young Pony Club
New Young Pony Club on brittiläinen viisijäseninen rockyhtye.
Konstruktiivinen empirismi
Konstruktiivinen empirismi on eräs empirismin muoto. Sen merkittävin kehittäjä on Bas C. van Fraassen erityisesti teoksessaan "The Scientific Image" (1980).
Konstruktiivisessa empirismissä tieteelliset teoriat tulkitaan semanttisesti kirjaimellisesti, ne pyrkivät olemaan empiirisesti riittäviä, ja niiden hyväksymiseen riittää uskomus siihen, että ne ovat empiirisesti riittäviä. Teoria on semanttisesti kirjaimellinen jos ja vain jos teorian käyttämä kieli tulkitaan niin, että teorian esittämät väitteet ovat joko tosia tai epätosia (päinvastoin kuin instrumentalistisessa tulkinnassa). Teoria on empiirisesti riittävä jos ja vain jos kaikki mitä se sanoo havaittavissa olevista entiteeteistä on totta, toisin sanoen teorioilta vaaditaan vain, että ne kuvaavat oikein todellisuuden havaittavissa olevia osia.
Konstruktiivinen empirismi on näin normatiivinen, semanttinen ja tietoteoreettinen teesi. Ajatus siitä, että tiede pyrkii olemaan empiirisesti riittävää, muodostaa normatiivisen osan; että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, muodostaa semanttisen osan; ja että teorioiden hyväksymiseen riittää uskomus empiirisestä riittävyydestä muodostaa tietoteoreettisen osan.
Konstruktiivinen empirismi asettuu tieteellistä realismia, loogista empirismiä ja instrumentalismia vastaan. Konstruktiivinen empirismi ja tieteellinen realismi ovat yhtä mieltä siitä, että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, minkä looginen empirismi ja instrumentalismi kieltävät. Konstruktiivinen empirismi, looginen empirismi ja instrumentalismi ovat yhtä mieltä siitä, etteivät teoriat pyri totuuteen havaitsemattomissa olevien entiteettien suhteen, minkä tieteellinen realismi kieltää.
Kumileimasin (politiikka)
Kumileimasin tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait ja/tai säädökset. Yleisesti se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden jäsenet ovat jo aiemmin sopineet keskenään lain hyväksymisestä. Yleensä "kumileimasimella" on "de jure" mahdollisuus hylätä laki, mutta "de facto" näin ei ikinä tapahdu.
Tämän päivän esimerkki kumileimasinparlamentista on Kiinan kansankongressi, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös edesmennyt Neuvostoliiton korkein neuvosto toimii hyvänä esimerkkinä kumileimasimesta.
Frans Hannula
Frans Willehard Hannula (4. maaliskuuta 1855 Nakkila – 1. huhtikuuta 1914 Turku) oli suomalainen herätyssaarnaaja ja Ambomaalla Saksan Lounais-Afrikassa toiminut lähetyssaarnaaja.
Hannulan vanhemmat olivat talollinen Johan Tuomas Hannula ja Karoliina Vilhelmiina Seppä. Hän kävi Hämeenlinnan normaalilyseota vuodesta 1876, mutta vaihtoi sitten 1880 Suomen Lähetysseuran lähetyskouluun, josta hänet vihittiin lähetyssaarnaajaksi 1886. Hannula toimi Oniipan lähetysaseman johtajana Ambomaalla 1886–1894 ja Suomen Lähetysseuran matkapuhujana kotimaassa 1894–1914. Vuodesta 1901 Turussa asunut Hannula toimi herätyssaarnaajana varsinkin Lounais-Suomessa ("Hannulan herätys"). Hänen ansioistaan Turkuun rakennettiin 1906 Frithiof Strandellin suunnittelema jugendtyylinen Betel-kirkko. Siellä Hannulan aikana järjestettyihin nuoriso- ja lähetysjuhliin saattoi kokoontua kerralla parituhattakin osanottajaa Turun seudulta. Hannula osallistui 1900-luvun alussa myös Vesilahdella pidettyihin lähetysjuhliin, jotka nekin saattoivat kerätä jopa tuhat osanottajaa.
Frans Hannula oli naimisissa vuodesta 1886 Emma Matilda Kennin (k. 1939) kanssa.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1994
Ruotsin valtiopäivävaalit järjestettiin maassa 18. syyskuuta 1994. Sosiaalidemokraattinen työväenpuolue säilytti asemansa valtiopäivien suurimpana puolueena, ja se muodostikin vaalien jälkeen vähemmistöhallituksen. Ympäristöpuolue vihreät palasi valtiopäiville ylitettyään neljän prosentin äänikynnyksen. Valtiopäiville vuoden 1991 vaaleissa noussut populistinen Uusi demokratia menetti suurimman osan kannatuksestaan ja samalla kaikki edustajanpaikkansa.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1998
Ruotsin valtiopäivävaalit 1998 järjestettiin 20. syyskuuta 1998.
Daishō
Daishō () oli japanilaisten samuraiden kantama miekkapari, joka koostui pitkästä katanasta ja lyhyestä wakizashista tai lyhyestä Tantō-tikarista. Näiden kahden miekan kantaminen yhdessä oli Edo-kaudella laissa sallittu ainoastaan samuraille ja joillekin sumopainijoille. Usein daishō-miekat valmistettiin alkujaankin pariksi.
Levytyssopimus
Levytyssopimus on artistin ja levy-yhtiön välinen sopimus, jolla määritellään artistin tekemän musiikin tuotanto, jakelu sekä markkinointi. Sen ensisijainen tarkoitus on määrittää levymyyntituottojen jakoprosentti eli rojalti sekä linjata levy-yhtiön sekä artistin oikeudet ja velvollisuudet levyjen tuottamisen sekä muiden seikkojen osalta.
Levytyssopimuksen tekevät kaksi osapuolta, yhtiö ja artisti.
Levytyssopimuksessa yhtiö saa oikeuden julkaista tietyn määrän artistin tuotantoa. "Tietty määrä" voidaan määritellä joko vuosina tai levyjen lukumääränä. Vastaavasti yhtiö lupaa julkaista levyn tietyn kohtuullisen ajan (esim. 12 tai 18 kuukauden) kuluessa. Julkaisemistaan levyistä yhtiö maksaa artistille rojaltia, jonka suuruus määritellään sopimuksessa.
Baktrian kieli
Baktrian kieli on muinaisessa Baktriassa puhuttu iranilainen kieli.
Baktriaa puhuttiin Amudarjan yläjuoksulla Gissarin harjanteen ja Hindukušin välillä. Ajanlaskumme ensimmäisinä vuosisatoina se oli yksi kušanien ja hefthaliittien valtakuntien virallisista kielistä. Kirjoittamiseen käytettiin aramealaista ja 100-luvulta lähtien kreikkalaista kirjaimistoa. Myöhäisimmät kirjalliset muistomerkit ovat 800-luvulta. Baktrian kieli sulautui persiaan ilmeisesti 1000–1100-luvulle mennessä.
Lasse Lucidor
Lasse Lucidor (oikea nimi "Lars Johansson"), (6. lokakuuta 1638 Tukholma - 12. elokuuta 1674), oli ruotsalainen runoilija.
Lasse Lucidor oli monta vuotta ulkomailla ja taitoi monta kieltä. Hänen lyriikkansa, jonka pääaiheita ovat juominen, naiset ja kuolema, on allegorista tai humoristista. Pohjimmaisena siitä kuitenkin tapaa raskasta mietiskelyä ja unelmointia. Lucidor kirjoitti myös vakavia virsiä, joista nykyisessä Suomen kirkon virsikirjassa on jäljellä virsi 615 "Oi suruton, niin varma menossasi."
Hänet tapettiin krouvissa Kindstugatanilla, Tukholmassa.
Javad Kazemian
Javad Kazemian (s. 23. huhtikuuta 1981 Kashan, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Kazemian on pelannut seuratasolla muun muassa Ajman Clubissa Arabiemiraateissa. Iranin jalkapallomaajoukkueessa hän on tehnyt yhden maalin pelaamissaan 36 ottelussa. Hän kuului Iranin joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt siellä pelaamaan.
Javad Kazemianin veli kuoli vuonna 2004. Tehdessään maalin Kazemian ottaa paitansa pois ja näyttää T-paidassaan olevan veljensä kuvan. Kazemian on todennut: "Minä en koskaan jätä hänen muistojaan pois".
Parthian kieli
Parthian kieli on muinaisessa Parthiassa käytetty iranilainen kieli.
Parthiaa puhuttiin alun perin Kaspianmeren kaakkoispuolella sijainneessa Parthian maakunnassa. Arsakidien dynastian aikana 200-luvulta eaa. 200-luvulla jaa. se oli kreikan ja aramean ohella yksi valtakunnan virallisista kielistä. Tänä aikana se levisi Iranin ja Armenian alueelle, osaan nykyistä Irakia ja Keski-Aasiaan. 200–500-luvuilla parthian käyttöä jatkettiin Sassanidien valtakunnassa, jonka viralliseksi kieleksi tuli persia. Kirjoitusjärjestelmä perustui aramealaiseen kirjaimistoon. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit sisältävät ideogrammeja, manikealaiset tekstit 200-luvulta lähtien ovat kirjoitukseltaan foneettisia.
Sauropus androgynus
Sauropus androgynus, tunnetaan myös muun muassa nimellä katuk, englanniksi sweet leaf on pensas, joka kasvaa trooppisilla alueilla muun muassa Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Malesiassa ja Borneolla, sekä Australiassa ja jonkin verran viljeltynä myös Pohjois-Amerikassa. Kiinassa se tunnetaan nimellä "mani cai" (马尼菜), Malaijiksi se on "cekur manis" tai "sayur manis" sekä Vietnamiksi "rau ngót".
Katukin monihaaraiset pystysuorat varret voivat kasvaa parin metrin korkuisiksi. Sen soikeat, tummanvihreät lehdet ovat noin 5–6 cm:n mittaiset. Se on eteläisessä Aasiassa hyvin suosittu lehtivihannes siksi, että se on erittäin satoisa, ravinteikas sekä maukas nautittuna. Katukista käytetään ravinnoksi nuoria versoja, mutta myös vanhempia lehtiä voi syödä jopa sellaisenaan salaateissa. Yleensä niitä kuitenkin käytetään joko keitoissa tai paistettuna / vokattuna muiden vihannesten seassa. Maultaan katukin on sanottu muistuttavan tuoretta makeaa hernettä.
Katukin lehdet sisältävät jopa 49 % proteiineja. Kuitua niissa on 14–19 %. Niissä on myös A- B- ja C- vitamiineja sekä K-vitamiinia, jota on vain harvoissa kasvikunnan tuotteissa. Katuk sisältää kalsiumia 2,8 %, lisäksi kaliumia, fosforia, magnesiumia ja rautaa. Lehdet ovat tummanvihreitä eli ne sisältävät runsaasti lehtivihreää.
Katuk sisältää papaveriinia, alkaloidia, jota esiintyy myös oopiumunikossa. Tämän vuoksi suurien määrien käyttö voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, muun muassa sileiden lihasten lamautumista, joka näkyy erityisesti hengitysvaikeuksina. Katukia on myös käytetty kansanlääkinnässä muun muassa vatsavaivojen, kuorsauksen, yöllisen hampaiden narskutuksen ja erektiohäiriöiden hoidossa. Siitä tehtyä uutetta on myös kokeiltu laihdutusvalmisteena muun muassa Taiwanissa, mutta sen käytöstä luovuttiin, koska korkean papaveriinipitoisuuden havaittiin aiheuttavan vakavia keuhkovaurioita.
Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix
Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix (usein lyhennetty Blood on the Dance Floor) on Michael Jacksonin vuonna 1997 julkaistu remix-albumi. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 6 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä maailman myydyimmän remix-albumin. Albumi sisältää kahdeksan remix-kappaletta Jacksonin aikasemmalta studioalbumilta HIStory sekä viisi uutta kappaletta. Jackson omisti albumin Elton Johnille, joka auttoi häntä pääsemään irti lääkeriippuvuudesta 1990-luvun alkupuolella.
Hohtolamppu
Hohtolamppu (tunnetaan myös nimellä glim- tai glimm-lamppu) on kaasupurkauslamppuihin kuuluva lampputyyppi, jota käytetään merkkivalona.
Hohtolampussa on lasikuori, johon menee kaksi metallilankaa. Lasikammiossa on neon-kaasua, joka hohtaa kun virta kulkee sen läpi. Hohtolamppu loistaa hyvin myös pienellä virralla, koska kuumennettavaa hehkulankaa ei ole.
Hohtolamppu tarvitsee syttyäkseen n.100 volttia jännitettä, josta tulee 120 voltin alarajajännite. Hohtolampun käyttöikä on lähes sama kuin LED:eillä. Hohtolamppu ei myöskään mene rikki jännitepiikeistä tai lämpötilan vaihtelusta.
Hohtolamppua käytetään merkkivalona ja joissain tapauksissa ylijännitesuojana. Vanhemmassa elektroniikassa hohtolamppua on käytetty tasaamaan pienivirtaisten piirien jännitettä.
Hohtolampulla voidaan myös selvittää sähköisesti varautuneen kappaleen varauksen laji (positiivinen tai negatiivinen varaus) koskettamalla kappaletta hohtolampulla. Kappaleen varauksen ollessa negatiivinen, lampussa välähtää valo kappaleen puoleisessa kohtiossa. Jos taas kappaleen varaus on positiivinen välähtää valo kappaleeseen nähden vastakkaisessa kohtiossa.
The Doobie Brothers (albumi)
The Doobie Brothers on The Doobie Brothersin vuonna 1971 ilmestynyt esikoisalbumi. Sen ovat tuottaneet Lenny Waronker ja Ted Templeman.
Ilmastus
Ilmastus on prosessi, jossa ilmaa johdetaan nesteen läpi.
Tyypillisesti ilmastuksen tarkoituksena on hapettaa vettä. Ilmastuksessa vesimassan alaosiin syötetään ilmapumpulla ilmaa, jonka kuplista liukenee happea veteen. Sitä käytetään esimerkiksi radonin poistamisessa talousvedestä. Ilmastus voidaan myös tehdä tyypillisesti järven happikadon ehkäisemiseksi. Ilmastusta käytetään myös jätevedenpuhdistuksessa mahdollistamaan biologisia hajotusprosesseja. Joskus myös viininmaistelun yhteydessä puhutaan viinin ilmastuksesta tai hengittämisestä.
Herms Niel
Herms Niel (Suomessa joskus virheellisesti ”von Niel”), syntyjään Ferdinand Friedrich Hermann Nielebock (17. huhtikuuta 1882 – 1954) oli saksalainen marssilaulujen säveltäjä ja kapellimestari, joka oli erityisen suosittu natsi-Saksan aikana.
Sotilasmuusikon uransa hän aloitti Saksan keisarikunnan aikana vuonna 1906. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi 423. jalkaväkirykmentin musiikkijoukkojen johtajana. Sodan jälkeen hän ansaitsi elantonsa verovirkailijana ja oli vuonna 1927 perustamassa Potsdamissa "Ritterschaftsorkester"-nimistä kokoonpanoa.
Kansallissosialistien valtaannousun jälkeen Niel liittyi puolueen jäseneksi 1. toukokuuta 1933, minkä jälkeen hän kohosi Saksan musiikkielämässä huomattavaan asemaan. Hän toimi muun muassa kolmannen valtakunnan työjoukkojen ("Reichsarbeitsdienst" eli RAD) musiikillisena johtajana ja johti Nürnbergin puoluepäivillä RAD:n suuria musiikkiparaateja.
Niel sävelsi suuren joukon suosittuja marssilauluja, joista osa jäi elämään vielä natsi-Saksan kukistumisen jälkeenkin. Suomessa Nielin tunnetuin teos lienee marssilaulu ”Erika” vuodelta 1939, sota-ajan menestyssävelmä, jonka Reino Palmroth eli Palle suomensi nimellä ”Kaarina”. Myös muita Nielin sävellyksiä suomennettiin ja levytettiin sota-aikana.
Vampire Weekend
Vampire Weekend on yhdysvaltalainen vuonna 2006 perustettu indie rock -yhtye.
Vampire Weekendin nimi juontaa laulaja Ezra Koenigin samannimisestä harrastelijafilmistä. Yhtye on saanut vaikutteita sekä afrikkalaisesta pop-musiikista että länsimaisesta klassisesta musiikista, ja he ovat käyttäneet tyylistään nimitystä "Upper West Side Soweto". Yhtyeen kappaleista esimerkiksi "Cape Cod Kwassa Kwassa" ja "Oxford Comma" viittaavat kongolaiseen soukous-musiikkiin.
Yhtyeen jäsenet tapasivat opiskellessaan Columbian yliopistossa. Valmistuttuaan he julkaisivat itse tuottaman albuminsa, kun kävivät vielä kokopäivätyössä. Laulaja Ezra Koenig ja rumpali Chris Tomson tekivät yhteistyötä ensimmäisen kerran komedia-rap-yhtyeessä "L'Homme Run". Yhtyeen managerina toimii Ian Montone, joka toimi myös The White Stripesin managerina. Yhtyeellä on sopimus XL Recordingsin kanssa, jonka yhtye halusi levy-yhtiökseen jo ennen kuin yksikään levy-yhtiö oli ottanut heihin yhteyttä.
Yhtye sai paljon huomiota monissa blogeissa kuten Stereogumissa. Vuonna 2007 "Rolling Stone" listasi Vampire Weekendin "Cape Cod Kwassa Kwassa" -kappaleen vuoden 67. parhaaksi. Marraskuussa 2007 yhtye kiersi Isossa-Britanniassa The Shinsin kanssa. "Spin"-lehti nimesi yhtyeen "Vuoden parhaaksi uudeksi bändiksi" maaliskuussa 2008.
Vampire Weekendin nimeä kantava debyyttialbumi ilmestyi 29. tammikuuta 2008. Yhtyeen toinen albumi "Contra" ilmestyy Englannissa 11. tammikuuta ja USA:ssa 12. tammikuuta.
Ierápetra
Ierápetra () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιεράπετρας, "Dímos Ierápetras"), joka sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 551,0 neliökilometriä ja väkiluku 27 602. Varsinaisen Ierápetran kaupungin väkiluku on 12 355 (vuonna 2011).
Ierápetran kaupunki sijaitsee Kreetan etelärannikolla Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Ierápetran kunta käsittää alueen rannikolla saaren kaakkoisossa. Se muodostuu Ierápetran kaupungista, monista pienistä kylistä sekä Chrysín saaresta. Ierápetran kaupunki on Kreetan neljänneksi suurin taajama ja Euroopan eteläisin kaupunki. Kaupungissa sataa vähiten koko Kreikassa ja siellä on eniten aurinkotunteja.
Antiikin aikana nykyisen Ierápetran paikalla sijaitsi Hierapytnan kaupunki. Paikalla sijaitsi todennäköisesti satama jo minolaisella kaudella. Kaupunki perustettiin doorilaisten Kreetan-valloituksen jälkeen, ja se hallitsi laajimmillaan suuria alueita saaren itäosassa. Kreetan jouduttua Rooman valtakunnan osaksi taisteli Hierapytna kauan roomalaisia vastaan, mutta lopulta siitä tuli Rooman valtakunnan eteläisin etuvartioasema. Roomalainen kausi oli Hierapytnan kukoistuskautta, ja siitä kehittyi tärkeä Kreikan, Italian, Lähi-idän ja Afrikan välisen kaupankäynnin keskus. Kaupunkiin rakennettiin suuri määrä muun muassa teattereita ja temppeleitä. Antiikin ajan kaupungista on kuitenkin säilynyt vain vähän jäänteitä.
Varhaisella bysanttilaisella kaudella Hierapytna oli piispanistuin, mikä näkyy edelleen Kreetan kirkon Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan nimessä. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 824 jaa. Myöhemmin paikalle syntyi uusi asutus. Nykyisin se tunnetaan nimimuodossa Ierápetra. Kesäkuussa 1798 Napoleon I yöpyi Ierápetrassa ollessaan matkalla Egyptiin ja rakennus, jossa hän historioitsijoiden mukaan yöpyi, on nykyisin restauroitu.
Nykyinen Ierápetran kunta muodostui, kun Ierápetra ja Makrý Gialós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Ierápetran nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ierápetran arkeologinen museo, venetsialaisten rakentama Ierápetran linna ("Kástro Kalés") sekä Napoleonin talo. Merkittävin kirkko on Pyhän Yrjön ("Ágios Geórgios") katedraali, joka on Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan katedraali. Muita merkittäviä kirkkoja ovat muun muassa Panagítsa- ja Aféntis Christós -kirkot. Kaupungissa on myös vanha turkkilaiskortteli, jossa sijaitsee Tzamí-nimellä tunnettu moskeija.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ierápetran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Helavalkeat
Helavalkeat eli toukovalkeat ovat aikaisemmin Suomessa pelloille ja muille avoimille paikoille sytytettyjä kokkoja "helajuhlan" eli "toukojuhlan" aikana. Muinaissuomalaiset polttivat helavalkeita pahojen henkien pois ajamiseksi. Juhlissa juotiin simaa ja tanssittiin. Karja on usein päästetty ensi kerran laitumelle ja ajettu tulien läpi sairauksien ehkäisemiseksi. Tapa tunnetaan Hämeestä, Satakunnasta ja Uudeltamaalta. Nykyisin tapaa on pidetty yllä esimerkiksi Kuusjoella, Kurussa, Nummi-Pusulassa ja muualla, usein kyläyhdistysten voimin.
Horezmin kieli
Horezmin kieli (muita nimityksiä "horesmi", "hvarezmi") on kuollut iranilainen kieli, jota puhuttiin muinaisessa Horezmissa.
Horezmi kuuluu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään. Sitä puhuttiin keski-iranilaisella kaudella Horezmin keidasalueella Amudarjan alajuoksulla. 100-luvulta eaa. aina 700-luvulle saakka se oli muinaisen Horezmin valtakunnan virallinen kieli. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit ovat 200–100-luvulta eaa. 800-luvulle saakka käytettiin aramealaista kirjaimistoa. 900-luvulla siirryttiin lisämerkein täydennettyyn arabialaiseen kirjaimistoon. Suurin osa kielenmuistomerkeistä (lähinnä sanastoja ja yksittäisiä sanoja arabialaisissa käsikirjoituksissa) on 1100–1300-luvuilta. 1400–1500-luvulla horezmin kielen syrjäyttivät turkkilaiset kielet (ks. horezminturkki).
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut eli Sählyn SM on vuosittain järjestettävä sählyturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä 6. kesäkuuta 2009. Joukkueita ilmoittautui mukaan 263 kappaletta. Viimeisimmät kisat järjestettiin 8.6.2013 Myllypurossa. IBK Reino on voittanut miesten sarjan neljä kertaa (2009-2012) ja VKTP on voittanut sekä miesten, että naisten sarjoissa kolmesti (2009, 2011, 2013).
Joukkueet jakautuivat vuonna 2009 seuraavasti sarjojen kesken:2013
Miehet " VKTP"
Miehet harraste "Luminallet"
Seka "Brazillos"
Naiset "Firgk"
Yritys "Promet Oy"
Miehet M35 "XL"
C-Pojat "CCCP"
E-Pojat "LePy"
D-Pojat "Sedän Enkelit"
C-Tytöt "Sb-yoloilijat"
2012
Miehet "IBK Reino"
Naiset "Firgh"
Yritys "Vartti Salibandy"
Miehet35 "Podet Show"
Seka "The Slapshot Club"
Pojat 96 "Generals"
Pojat 00 "Erä Millenium"
Tytöt 96 "Andy Birds"
2011
Miehet "IBK Reino"
Naiset "VKTP"
Yritys "AH Team"
Miehet M35 "Team Rattis"
Seka "LIK"
Pojat 95 "Laho"
Pojat 99 "Blackhawks"
Tytöt 95 "KaPa-65"
2010
Miehet "IBK Reino"
Naiset "Gimmat"
Yritys "Blast"
Miehet M35 "S.C. Dalmac 2"
Seka "Ymix"
Pojat 94 "Tre Kronor"
Pojat 98 "SBN Shooters"
Tytöt 94 "KaPa White"
2009
Miehet "IBK Reino"
Naiset "VKTP"
Yritys "AH Team"
Miehet M35 "S.C. Dalmac 2"
Seka "Brazillos"
Pojat 93 "Karhu-Kissat"
Pojat 97 "Mosan Tiikerit"
Tytöt 93 "Shakalaka Boom Boom"
Joukkueessa saa olla enintään kuusi kenttäpelaajaa. Kentällä on samanaikaisesti kummaltakin joukkueelta kolme pelaajaa. Maalit tehdään pieniin maaleihin, joissa ei ole maalivahteja. Peliaika on 1x12 minuuttia. Mikäli pelaajaa rikkoo vastustajaa, tulee tästä joko vapaalyönti tai rangaistuslaukaus. Rangaistuslaukaukset suoritetaan puolestäkentästä tyhjään maaliin (ei saattaen).
Pekka Lehtinen
Pekka Lehtinen on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee MTV:n rikostoimittajana. Lehtinen on työskennellyt myös nyt jo lopetetussa MTV3:n 45 minuuttia -ajankohtaisohjelmassa. Lehtinen oli aikaisemmin Yleisradion palveluksessa uutistoimittajana 1993–2005 ja Nelosen tv-uutisten rikostoimittajana ja uutisankkurina 2006–2011. Lehtinen tunnetaan tutkivana journalistina, joka on muun muassa väittänyt suomalaisen maastohiihdon käyttäneen järjestelmällisesti dopingia vuosia ennen Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalia 2001. Huhtikuussa 2008 Lehtinen väitti epo-hormonipullon löytyneen vuonna 1988 silloisen maajoukkuehiihtäjän Marjo Matikaisen hotellihuoneen pöydältä. Marjo Matikainen-Kallström kiisti dopingsyytökset.
Keväällä 2013 Jim-televisiokanava on esittänyt Kari Uotin juontamaa Rekonstruktio-nimistä rikossarjaa, jossa Pekka Lehtinen toimii asiantuntijana.
Lehtinen työskentelee nykyään MTV Uutisten tutkivana rikostoimittajana. Hän on vuodesta 2014 lähtien esiintynyt MTV Oy:n Vinkkimiehet-keskusteluohjelmassa. MTV:llä Lehtinen on toiminut myös Jääkiekon MM-kisojen studio-isäntänä.
Helmikuussa 2017 alkoi MTV3-kanavalla Pekka Lehtisen ja Jarkko Sipilän rikos- ja oikeusalan ajankohtaisohjelma "Rikospaikka". "Rikospaikka" on jatkoa "Vinkkimiehet"-sarjalle.
Górtyna
Górtyna () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Final Four
Final Four on urheilussa käytettävä termi neljälle pudotuspelien tai runkosarjan kautta selvinneelle joukkueelle, jotka siis ovat vielä jäljellä turnauksessa tai sarjassa. Termiä käytettiin ensikertaa NCAA:ssa. Yleensä Final Fourissa pelataan välierät, joiden voittajat etenevät sarjan finaaliin ja häviäjät joutuvat pronssipeliin. Yleensä varsinkin suuremmissa turnauksissa välierien ja mitalipelien välissä on kahden päivän tauko.
Koripallo:
Lentopallo:
Käsipallo:
Vesipallo:
Koripallo:
Jääkiekko:
Leonid Kanevskyi
Leonid Semenovitš Kanevskyi (, , s. 2. toukokuuta 1939) on ukrainalais-venäläinen näyttelijä.
Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet
Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet on Unescon maailmanperintöluettelon kohde Kazakstanissa. Se on noin 4 500 neliökilometrin mittainen alue, johon kuuluu Nawırzımin ja Qorğaljinin luonnonpuisto.
Luonnonpuistoissa kaksi järvialuetta, joissa on sekä makeita järviä että suolajärviä. Ne sijaitsevat vedenjakajalla, joka erottaa Pohjoiseen jäämereen laskevat joet Araljärven altaasta. Ilmastoltaan alue on mantereinen: kesät ovat kuumat sekä kuivat ja talvet kylmät sekä suhteellisen vähälumiset.
Alueen vesistöt ovat merkittäviä lintuvesiä, sillä ne sijaitsevat lintujen muuttoreiteillä. Qorğaljinin luonnonpuistossa ruokailee parhaimmillaan 15–16 miljoonaa lintua, ja puistoissa pesii yhteensä 850 000 vesilintua. Tengizjärvellä on flamingon pohjoisin pesimäpaikka, jossa pesii parhaimmillaan 10 000 paria.
Teijo (Perniö)
Teijo () on kylä ja kylässä sijaitsevien Teijon kartanon ja Teijon rautaruukin ympärille syntynyt ruukkiyhdyskunta ja taajama Perniössä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylän asukasluku on noin 700. Kylässä on Teijon kirkko, ja kylän palveluihin kuuluu kauppa, jonka yhteydessä toimii asiamiesposti, sekä peruskoulun ala-aste, jonka edeltäjänä toiminut Teijon kansakoulu perustettiin vuonna 1869. Teijon kyläkeskuksen vaikutusalueeseen kuuluvat Teijon, Matildedalin, Kirjakkalan ja Mutaisten kylät.
Teijon tienoo on vanhaa teollisuusaluetta. Alueella sijaitsee kaksi vanhaa rautaruukkia: Teijon ruukki, joka on perustettu 1686 ja etelämpänä Matildedalissa sijaitseva Mathildedalin ruukki, joka on perustettu 1852. Vielä nykyäänkin alueella toimii teollisuutta; muun muassa Antti Wihurin 1960-luvulla alueelle perustama telakka, joka jatkaa toimintaansa useiden omistajavaihdosten jälkeen. Museovirasto on määritellyt sekä Teijon että Mathildedalin ruukkialueet valtakunnallisesti merkittäviksi rakennetuiksi kulttuuriympäristöiksi.
Teijolla sijaitsee Meri-Teijon vapaa-ajankeskus, jossa on muun muassa laskettelurinne ja rinneautoilurata. Teijolla on myös Meri-Teijo Golfin omistama golfkenttä. Seudulta löytyy paljon matkailupalveluja, ja vapaa-ajanasuntoja on runsaasti.
Teijon alueen tärkeä toimija on alueen asukkaiden perustama Teijon Alueen Kyläyhdistys, joka julkaisee Kyläkuulumisia-lehteä neljä kertaa vuodessa.
Vuonna 2010 Teijo valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.
Anis Ben Chouikha
Anis Ben Chouikha (, s. 17. syyskuuta 1975) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Ligue Professionnelle 1:ssä pelaavaa CS Hammam-Lifia.
Ben Chouikha aloitti ammattilaisuransa ES Zarzisin joukkueessa, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen CS Hammam-Lifiin vuonna 1996. Sittemmin Ben Chouikha on ollut joukkueensa kantavia voimia. Hän teki muun muassa ratkaisevan maalin vuoden 2001 Tunisian cupin loppuottelussa ES Sahelia vastaan. Ben Chouikha on myös tehnyt parhaimmillaan kuusi maalia kaudella 2005–2006.
Kitaanin kieli
Kitaanin kieli on Mongoliassa ja Koillis-Kiinassa 300–1100-luvuilla asuneiden kitaanien puhuma kuollut mongolikieli.
Kitaanien johtama paimentolaisheimojen liittoutuma valtasi Koillis-Kiinan 900-luvun alussa ja perusti vuonna 916 Liao-dynastian valtakunnan, jonka džurtšenit hävittivät vuonna 1125. Tappion jälkeen osa kitaaneista siirtyi Keski-Aasiaan. Siellä he perustivat Karakitain valtakunnan, jonka mongolit valtasivat vuonna 1218.
Kitaanit käyttivät kahta kirjoitusjärjestelmää. Vuonna 920 luotiin ”suuri kirjoitus”, jonka uskotaan koostuneen useista tuhansista sanamerkeistä. Vuonna 925 laadittiin muutamia satoja merkkejä käsittävä ”pieni kirjoitus”, jota on käytetty kaikissa säilyneissä kielenmuistomerkeissä. Merkit on lainattu kiinasta, mutta yksittäisten sanojen asemasta ne ilmaisevat tavuja ja muodostavat kokonaisia sanamuotoja ilmaisevia ryhmiä. Ainoastaan osa kitaanin kirjoitusmerkeistä on onnistuttu tulkitsemaan. Niiden analyysi on kuitenkin paljastanut, että kyse on mongolinsukuisesta kielestä.
Louis Bullock
Louis Herbert Bullock Jr. (s. 20. toukokuuta 1976, Washington D.C.) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa nykyisin CB Sevillassa.
Bullock pelasi yliopistokoripalloa Michiganin yliopistossa. Hän teki kolmanneksi eniten pisteitä yliopistonsa historiassa ja oli erityisesti kolmen pisteen heitoissa koulunsa parhaimpia. Yliopistourallaan Bullock joutui myös Michiganin yliopiston koripalloskandalin osalliseksi, kun hänen entinen valmentajansa oli lainannut hänelle ja muutamalle muulle pelaajalle laittomia lainoja. Tämän takia kaikki hänen yliopistojoukkueensa voittamat mestaruudet on mitätöity.
Bullock osallistui , jossa Minnesota Timberwolves varasi hänet numerolla 42. Hänen oikeutensa myytiin Orlando Magicille, mutta hän ei koskaan päässyt pelaamaan NBA:han. Vuonna 1999 Bullock päättikin siirtyä Eurooppaan ja hän liittyi Müller Veronaan. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, kunnes liittyi Adecco Milániin. Yhden kauden jälkeen Addeccossa hän siirtyi Espanjaan Unicaja Málagaan, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuonna 2004 hän siirtyi Real Madridiin. Hän voitti seurassa ULEB Cupin vuonna 2007 sekä Espanjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2007.
Kauden 2008–2009 jälkeen Real Madrid ja Bullock tekivät kahden vuoden jatkosopimuksen. Hän pelasi seurassa lopulta vain yhden kauden ja siirtyi CB Sevillaan.
Kesärakkaus
Kesärakkaus ("Foudre") on ranskalainen nuorten televisiosarja, jota tehtiin viisi tuotantokautta vuosina 2007–2011. Ranskassa sarjaa esitettiin France 2 -kanavalla. Pääosissa näyttelivät muun muassa Joséphine Jobert (Alice), Charles Templon (Alex), David Tournay (Léo), Nils Haagensen (Sam) ja Fanny Krich (Maxine).
Suomessa sarjaa on esitetty 1. kesäkuuta 2009 alkaen Yle TV2:lla "Summerissa".
Alex Nelka rakastuu 18-vuotispäivänään kaupungilla tapaamaansa salamyhkäiseen Aliceen. Pian tyttö katoaa Alexin elämästä silmänräpäyksessä, mutta nuorukainen alkaa etsiä tätä. Alex löytää tytön toiselta puolelta maapalloa, Uudesta-Kaledoniasta, jossa hänelle selviää, että Alicella on siellä perhe ja hänen entinen poikaystävä Jess. Alex jää asumaan Uuteen-Kaledoniaan ystäviensä Léon ja Evan kanssa. Vähitellen Alice alkaa kiintyä Alexiin ja heistä tulee pari, mutta Jess yrittää pilata suhteen kaikilla mahdollisilla konsteilla. Yhdessä pari kerää kasapäin unohtumattomia muistoja ja kokemuksia, mutta ne tuhoutuvat, kun Alex katoaa salaperäisesti. Alice käy läpi vaikeaa aikaa ja on hyvin surullinen Alexin katoamisesta. Hän tekee ystävineen kaikkensa löytääkseen Alexin. Samoihin aikoihin Alexin lapsuudenystävä Sam tulee sekoittamaan pakkaa, ja vähitellen, hitaasti, mutta varmasti Alice ja Sam rakastuvat.
Kylän professori Guiloux tekee tutkimusta eri heimoista ja hän lupautuu ottamaan Alicen mukaan projektiinsa. Lopulta projektiin osallistuu professori Guilouxin ja Alicen lisäksi vielä Sam, Léo ja Maxine. Monimutkaisten ja vaarallisten esteiden yli ryhmä selviää saarille ja he pääsevät tutustumaan heimoihin. Yhtäkkiä paikalle pamahtaa Samin entinen tyttöystävä Victoria, joka yrittää havitella Samia takaisin itselleen, mutta tuloksetta. Victoria palaa takaisin Ranskaan, mutta vaikeudet eivät lopu. Kaikki muut pääsevät lähtemään takaisin Nouméaan, mutta Sam jättää itsensä pantiksi näyttääkseen Alicelle kuinka paljon hän tätä rakastaa. Alice tajuaa, että heidät on tarkoitettu yhteen ja hän päättää lähteä Samin luokse heimosaarelle. Juuri kun Alicen pienkone on lähtenyt lentokentältä, Léo saa häkellyttävän puhelun Alexin löytymisestä.
Buzz (Autographin albumi)
Buzz on yhdysvaltalaisen Glam Metal -yhtye Autographin neljäs ja viimeisin studioalbumi, joka äänitettiin ja julkaistiin vuonna 2003. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt julkaisu 6 vuoteen, ja ns. paluulevy 14 vuoden toimintatauon jälkeen. Alkuperäisistä jäsenistä levyllä soittaa tosin vain laulaja/kitaristi Steve Plunkett. Levy menestyi heikosti, ja yhtye hajosi uudelleen kaksi vuotta myöhemmin.
Asahi Health
Asahi tai "Asahi Health" on suomalainen terveysliikunta, joka on saanut vaikutteita itämaisista lajeista kuten taijiquan, qigong (chikung), yiquan sekä jooga. Asahi perustuu kuitenkin täysin länsimaiseen lääketieteeseen. Asahia pystyy harjoittamaan kuka tahansa, riippumatta iästä tai fyysisestä kunnosta. Asahia tehdään yleensä ryhmissä, mutta sitä voi tehdä hyvin yksinkin, esimerkiksi tauko- tai työpaikkaliikuntana.
Asahin kehittivät Suomessa vuonna 2004 neljä liikunta-alan asiantuntijaa: Timo Klemola, Ilpo Jalamo, Keijo Mikkonen ja Yrjö Mähönen. He olivat harjoittaneet ja opettaneet itämaisia lajeja, kuten karatea, taijiquania, qigongia sekä yiquania, ja pitivät niitä suuressa arvossa, mutta olivat samalla todenneet, että kyseisiä lajeja harjoitti Suomessa vain pieni prosentuaalinen osuus liikunnan harrastajista. Perinteiset itämaiset lajit voivat olla hyvinkin monimutkaisia, ja siksi niissä voi olla korkea aloituskynnys. Niissä käytetään myös itämaisia käsitteitä, kuten qi tai ki, mikä voi tuntua länsimaisesta ihmisestä mystiikalta.
Asahia kehittäessä haluttiin ottaa näistä lajeista niiden terveysvaikutukset, kiteyttää ne mahdollisimman yksinkertaisiin liikkeisiin ja perustella kaikki liikkeet länsimaisella liikuntalääketieteellä. Asahista kehitettiin laji, jossa olisi mahdollisimman matala aloituskynnys. Periaatteena oli luoda suomalainen terveysliikunta, jota kaikki voisivat harjoittaa iästä tai kunnosta riippumatta.
Asahi on kehitelty vaikuttamaan erityisesti suomalaisten yleisimpiin ongelmiin, kuten selän ja niska-hartiaseudun kipuihin, tasapainon kehittämiseen sekä stressin synnyttämien psykosomaattisten oireiden lievittämiseen ja ennaltaehkäisyyn.
Asahissa on liikesarjoja, jotka suoritetaan hitaasti ja keskittyneesti, ilman taustamusiikkia tai ylimääräistä hälyä. Ulkoisesti se muistuttaa hieman taijiquania tai qigongia.
Asahissa on kuusi pääperiaatetta:
Asahi-liikkeet ovat pehmeitä, rauhallisia ja ne tehdään hengityksen tahdissa. Liikkeet ovat yksinkertaisia ja helppoja oppia. Liikkeillä on usein myös käytännön sovelluksensa, kuten esimerkiksi raskaan esineen nostaminen maasta tai tasapainon kehittäminen. Asahissa on perusliikesarjan lisäksi myös jatkotasoja.
Asahia on saatavilla kaikilla suurimmilla paikkakunnilla. Kotimainen lentoyhtiö Finnair on käyttänyt asahin istumamuotoa myös lentojensa taukoliikuntana.
Linko
Linko, myös paimenen linko, on primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia. Todennäköisesti kalkoliittisen kauden aikana kehitetty linko on vipukeihään ja jousen ohella ensimmäisiä aseita, joita käytettiin ilmaan singottujen ammusten lentoradan pidentämiseksi. Linkoa käytettiin mm. metsästykseen ja karjan ja viljan suojeluun. Muinaiset kansat suosivat linkoa sodankäynnin aseena, joskin se poistui pääosin käytöstä 1400-luvulle siirryttäessä. Linko saatetaan yhä nähdä aseena joidenkin kehitysmaiden heimokiistoissa. Sodankäynnissä lingon etuna oli sen keveys ja ammusten helppo saanti, mutta se hävisi tarkkuudessa ja tehossa jouselle ja varsinkin varsijouselle.
Linko koostuu narusta, jonka keskelle on tehty pesä kiveä varten. Ammus sijoitetaan pesään ja narun päät otetaan heittokäteen. Tämän jälkeen linkoa pyöritetään ja toinen naruista vapautetaan, jolloin pesässä ollut kivi sinkoutuu ilmaan pyörimisliikkeen tangentin mukaisesti. Linko toimii käden jatkeena heitossa ja pystyy sinkoamaan kiven voimakkaammin ja monta kertaa pitemmälle kuin pelkkää kättä käyttäen.
Vaikka lingon yksi eduista olikin että tarvittaessa aivan tavalliset muotoilemattomat kivet kävivät sille ammuksiksi, niitä myös muotoiltiin jotta ne pysyisivät paremmin pesässä ja lähtisivät lentoon hallitummin. Niitä muotoiltiin myös kiviä raskaammista materiaaleista, kuten lyijystä. Lisäksi ammuksia muotoiltiin myös savesta, jonka jälkeen ne poltettiin koviksi. Usein ammuksiin saatettiin myös lisätä vihollista herjaavia lyhyitä viestejä.
Vaikka aseella on metsästetty näihin päiviin asti, sen hyöty metsästyskäytössä on kuitenkin pieni. Pienikokoista riistaa varten se on suhteellisen epätarkka ja isokokoista riistaa varten se on suhteellisen tehoton. Siksi on pidetty mahdollisena, että linko on ensimmäinen pääasiassa sotimiseen kehitetty ase.
Pliniuksen mukaan asetta käyttivät ensimmäisinä foinikialaiset ja Vegetiuksen mukaan Baleaarien alkuperäisasukkaat. Myös egyptiläisissä seinäkaiverruksista löytyy lingoilla varustettuja soturihahmoja. Varmaa tietoa siitä, ketkä keksivät lingon ensimmäisenä ei ole, sillä linkoa suosivat useat muinaiset kansat. Varhaisimpien löydettyjen todisteiden mukaan linkoa on käytetty Catal Hüyükissa 5500-4500 eaa.
Kuuluisin tarina lingon käytöstä löytyy Raamatun vanhasta testamentista. Tuleva Israelin kuningas Daavid tappoi jättiläismäisen filistealaisen soturin Goljatin paimenen lingon avulla. Tarina jäi vertauskuvaksi älyn ja tekniikan voitolle raa'asta voimasta.
Antiikin Rooman sotajoukot käyttivät linkomiehiä etujoukkoina, joiden tehtävä oli häiritä ja vahingoittaa vastustajaa etäältä. Roomalaiset kutsuivat linkoa nimellä "Funda" ja linkomiehiä "Funditores". Kevyesti aseistetut ja haarniskoimattomat linkojoukot pysyttelivät vihollisesta etäällä eivätkä osallistuneet varsinaiseen lähitaisteluun miekoin ja keihäin aseistautuneiden, haarniskoitujen legioonalaisten lailla. Funditoresit olivat yleensä baleaareilta värvättyjä sotureita, jotka kuuluivat auxilia-joukkoihin.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Vuoden 2010 koripallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Turkissa 28. elokuuta – 12. syyskuuta. Turnauksen järjesti FIBA yhdessä Turkin koripalloliiton kanssa. Kisojen mestaruuden voitti Yhdysvallat.
Alkulohkot pelattiin viidessä eri hallissa, mutta pudotuspeleistä lähtien pelipaikkana oli Sinan Erdem Dome.
28. elokuuta 2010
29. elokuuta 2010
30. elokuuta 2010
1. syyskuuta 2010
2. syyskuuta 2010
28. elokuuta 2010
29. elokuuta 2010
30. elokuuta 2010
1. syyskuuta 2010
2. syyskuuta 2010
28. elokuuta 2010 
29. elokuuta 2010 
31. elokuuta 2010 
1. syyskuuta 2010 
2. syyskuuta 2010
28. elokuuta 2010
29. elokuuta 2010
31. elokuuta 2010
1. syyskuuta 2010
2. syyskuuta 2010
Pisteet
Levypallot
Syötöt
Torjunnat
Riistot
Minuutit
Robert Ouko (yleisurheilija)
Robert Ouko (s. 24. lokakuuta 1948 Manga, Kisii, Nyanza, Kenia) on entinen kenialainen juoksija ja olympiavoittaja.
Ouko osallistui Méxicon 1968 olympialaisissa 800 metrin juoksuun. Alkuerissä hän juoksi ajan 1.47,6 ja välierissä ajan 1.47,1 mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Vuonna 1970 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.46,89 ja 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.03,63. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi ajalla 1.46,5. Hän juoksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa kolmannen osuuden ja voitti kultaa ajalla 2.59,8. Ennakkosuosikki Yhdysvallat ei osallistunut viestiin, kun sen kaksi juoksijaa suljettiin kisoista epäurheilijamaisen käytöksen vuoksi ja kolmas juoksija loukkaantui.
John Robert Ouko
John Robert Ouko (31. maaliskuuta 1931 – 12. helmikuuta 1990) oli kenialainen poliitikko. Hän osallistui maansa politiikkaan sekä siirtomakaudella että Jomo Kenyattan ja Daniel arap Moin presidenttikausilla. Hän oli Kisumun vaalipiirin kansanedustaja ja toimi muun muassa maansa ulkoministerinä.
Ouko murhattiin helmikuussa 1990. Murhatsa tehtiin useita eri tutkintoja, kolmas niistä velmistui vuonna 2005 mutta esiteltiin parlamentille vasta vuonna 2010. Sen mukaan Ouko surmattiin presidentti Daniel arap Moin virka-asunnossa.
Robert Ouko
Robert Ouko:
Munyoro Hezekiah Nyamau
Munyoro Hezekiah Nyamau (s. 5. joulukuuta 1942 Kisii, Nyanza, Kenia) on entinen kenialainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Nyamau saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 2.59,6. Hän juoksi toisen osuuden. Hän oli paras kenialainen 400 metrin juoksussa mutta ei selviytynyt loppukilpailuun; alkuerissä hänen aikansa oli 45,9, toisissa alkuerissä 46,1 ja välierissä 46,3. Vuonna 1970 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.03,63. Münchenin 1972 olympialaisissa hän juoksi viestissä jälleen toisen osuuden ja voitti kultaa ajalla 2.59,8. Ennakkosuosikki Yhdysvallat ei osallistunut viestiin, koska sillä ei ollut tarpeeksi juoksijoita kahden jouduttua suljetuksi kisoista epäurheilijamaisen käytöksen vuoksi ja kolmannen loukkaannuttua. Münchenissä Nyamau karsiutui 400 metrin juoksun toisissa alkuerissä; ensimmäisissä alkuerissä hän juoksi ajan 46,33 ja toisissa 46,80.
Kelttiläiset maat
Kelttiläiset maat nimitystä käytetään niistä maista ja alueista, joissa puhutaan kelttiläisiä kieliä ja joissa kelttiläinen kulttuuri on säilynyt. Kelttiläinen liitto on tunnustanut kuusi aluetta kuuluviksi kelttiläisiin maihin. Nämä ovat Irlanti ("Éire"), Skotlanti ("Alba"), Mansaari ("Mannin"), Wales ("Cymru"), Cornwall ("Kernow") ja Bretagne ("Breizh"). Myös Englanti, Galicia ja Asturia luokitellaan joskus kelttiläisiksi maiksi niiden kelttiläisen historian takia.
Useimmat alueet luokitellaan kelttiläisiksi niissä puhutun kielen perusteella. Jokaisella nykyisin kelttiläisiksi luokitelulla alueella puhutaan kelttiläistä kieltä. Kuitenkin millään näistä alueista kelttiläiset kielet eivät ole valtakieliä, vaan niissä puhutaan englantia, ranskaa tai skottia. Myös eräillä kelttiläisiksi maiksi luokittelemattomilla alueilla puhutaan kelttiläisiä kieliä. Kymriä puhutaan Patagoniassa ja gaelia Cape Bretonissa.
Nykypäivänä kelttiläisiä kieliä puhutaan seuraavasti:
Suurimmassa osassa Länsi- ja Keski-Eurooppaa on ollut kelttiläistä vaikutusta, mutta kelttiläiset kielet eivät ole siellä säilyneet. Iberian niemimaalla eli aikoinaan useita kelttiryhmiä ja osalla paikannimistä on kelttiläinen alkuperä. Kelttiläisissä kielissä Englantia kutsutaan saksien maaksi. Tämä johtuu saksien aikoinaan suorittamasta Englannin valtauksesta. Englannin alueella on puhuttu kelttiläisiä kieliä 1700-luvulle saakka; viimeinen äidinkielenään kornia puhunut kuoli 1676 ja Herefordshiressä puhuttu kymri hävisi samoihin aikoihin. Eräät vallonit pitävät itseään kelttiläisinä.
Paul England
Paul Thomas England (28. maaliskuuta 1929 Melbourne – 17. kesäkuuta 2014) oli australialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun, Saksan GP:hen kaudella 1957. Hän keskeytti kilpailussa eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi F2-luokan autolla Cooper-Climaxilla.
England työskenteli Repco-yrityksessä ja kilpaili omalla Holden-moottorilla varustetulla Auscan-urheiluautolla, jonka lasikuituinen runko perustui A6GCS Maseratiin. Kilpauransa jälkeen hän omisti moottorinvalmistajayrityksen nimeltä Paul England & Staff. Nykyään yritystä pyörittää hänen esikoisensa Lisa Mary Coulton ja tämän puoliso Steven Coulton.
Oliver
Oliver on latinalaisperäinen miehen etunimi, joka tarkoittaa latinaksi oliivipuun istuttajaa. Nimen naispuolinen vastine on Olivia. Oliverin ja myös Olivian nimipäivä on 29. toukokuuta.
Suomessa nimi Oliver oli 1900-luvun alkupuolella varsin harvinainen, mutta on 1980-luvulta lähtien yleistynyt. Toukokuuhun 2017 menneessä nimi oli annettu 14920 henkilölle, joista yli puolet (7400 henkilöä) on 2010-luvulla syntyneitä.
Sorana Cîrstea
Sorana Cîrstea [] (s. 7. huhtikuuta 1990 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006. Hänen parhaat sijoituksena WTA:n maailmanlistalla ovat toistaiseksi olleet kaksinpelissä 21:s elokuussa 2013 sekä nelinpelissä 35:s maaliskuussa 2009.
Cîrstea on voittanut urallaan yhden kaksinpelin WTA-turnauksen. Tämä tapahtui Taškentissa 2008, kun hän voitti loppuottelussa Sabine Lisickin luvuin 2–6, 6–4, 7–6(4). Huhtikuussa 2007 hän selviytyi karsintojen kautta Budapestin turnauksen loppuotteluun, jossa hän hävisi Gisela Dulkolle lukemin 7–6(2), 2–6, 2–6. Nelinpelissä Cîrstea on voittanut neljä WTA-turnausta: vuonna 2008 Fèsissä ja Luxemburgissa, vuonna 2010 Estorilissä ja vuonna 2011 Dallasissa.
Grand Slam -turnausten kaksinpeleissä Cîrstean parhaat saavutukset ovat Ranskan avoimista 2009. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Carly Gullicksonin lukemin 6–4, 6–2, toisella kierroksella 21:nneksi sijoitetun Alizé Cornetin 6–3, 6–2, kolmannella kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Caroline Wozniackin 7–6(3), 7–5 sekä neljännellä kierroksella viidenneksi sijoitetun Jelena Jankovićin 3–6, 6–0, 9–7. Puolivälierissä hän hävisi 30:nneksi sijoitetulle Samantha Stosurille luvuin 1–6, 3–6.
Ennen vuoden 2009 Ranskan avoimia Cîrstea oli Grand Slam -turnausten kaksinpeleissä selviytynyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle vuoden 2008 Ranskan avoimissa, Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Vuonna 2009 hän ylsi kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa.
Vuonna 2010 Ranskan avoimissa Cîrstean pelit päättyivät 1. kierrokselle, kun hän kohtasi hallitsevan mestarin, Svetlana Kuznetsovan. Kuznetsova voitti ottelun 6-3, 6-1, vaikka oli tappiolla 1. erässä jo 3-0. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Petra Kvitoválle ja US Openissa Sofia Arvidssonille.
Vuonna 2011 Cîrstea pääsi Australian avoimissa toiselle kierrokselle voitettuaan Mirjana Lučićin. Toisen kierroksen ottelunsa hän hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Shahar Pe'erille. Ranskan avoimissa Cîrstea selviytyi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Patty Schnyderin ja Alexandra Dulgherun. Kolmannella kierroksella hän hävisi Li Nalle.