Isner–Mahut-ottelu
John Isnerin ja Nicolas Mahut'n välinen ottelu Wimbledonin tennisturnauksessa 2010 on kaikkien aikojen pisin tennisottelu. Ottelussa kohtasivat Yhdysvaltain 23:nneksi sijoitettu John Isner sekä karsintojen kautta turnauksen pääsarjaan päässyt Ranskan Nicolas Mahut. Ottelun voitti Isner luvuin 6–4, 3–6, 6–7(7–9), 7–6(7–3), 70–68, yhteensä 183 pelin jälkeen. Ottelu kesti kaikkiaan 11 tuntia ja viisi minuuttia, ja sitä pelattiin kolmena eri päivänä.
Ottelu alkoi tiistaina 22. kesäkuuta 2010. Peli jouduttiin keskeyttämään ensimmäisenä iltana pimeyden vuoksi. Ottelua jatkettiin keskiviikkona, jolloin meni rikki myös pisimmän ottelun ennätys. Näkyvyyden vähentyessä peli jouduttiin jälleen keskeyttämään illalla, kun viimeinen erä oli tilanteessa 59–59. Ottelua jatkettiin torstaina, jolloin Isner vei ottelun voiton. Viimeinen erä kesti kahdeksan tuntia ja 11 minuuttia.
Molemmat pelaajat rikkoivat lukuisia Wimbledonin ja tenniksen ennätyksiä, sisältäen molempien yli 100 läpisyöttöä, jonka takia ottelua onkin kutsuttu 'loputtomaksi otteluksi'.
Ottelu oli 13-päiväisen Wimbledonin tennisturnauksen 1. kierroksen ottelu vuonna 2010. Mahut, joka ei ollut tarpeeksi korkealla maailmanlistalla päästäkseen suoraan turnauksen pääsarjaan, joutui karsimaan turnaukseen pääsystä. Hän voitti karsinnoissa Frank Dancevicin 6–3, 6–0, Alex Bogdanovicin 3–6, 6–3, 24–22, ja viimeisenä Stefan Koubekin 6–7(8), 3–6, 6–3, 6–4, 6–4.
Isnerin ja Mahut'n välinen ottelu pelattiin kentällä 18.
Ottelu aloitettiin turnauksen toisena päivänä, 22. kesäkuuta. Neljän erän jälkeen, molempien voitettua kaksi erää, peli jouduttiin keskeyttämään pimeyden vuoksi. Ottelua jatkettiin 23. kesäkuuta, jolloin siitä tuli kaikkien aikojen pisin tennisottelu, ohittaen Fabrice Santoron ja Arnaud Clémentin välisen ottelun Ranskan avoimissa 2004, joka kesti kuusi tuntia ja 33 minuuttia. Ottelu keskeytettiin toisen kerran pimeyden takia 23. kesäkuuta ratkaisevan erän oltua tilanteessa 59–59. Katsojat olisivat halunneet ottelun vielä jatkuvan huutaen "We want more".
Ottelua jatkettiin 24. kesäkuuta, ja molemmat pelaajat jatkoivat syöttöjensä pitämistä. Tilanteessa 68–69 Mahut'n ollessa syöttövuorossa, Isner pystyi murtamaan hänen syöttönsä, jolloin ottelu päättyi. Viimeinen erä kesti yhteensä kahdeksan tuntia ja 11 minuuttia – koko ottelu 11 tuntia ja viisi minuuttia. 6–4, 3–6, 6–7(7–9), 7–6(7–3), 70–68 -luvuin päättyneen ottelun jälkeen Isner kertoi olevansa vähän väsynyt. Hän myös kehui vastustajaansa uskomattomaksi taistelijaksi.
Päätuomarina koko ottelun ajan toimi ruotsalainen Mohamed Lahyani. Ottelun jälkeen hän sai kristallikulhon, Wimbledon-solmion ja hopeita kalvosinnappeja kunniakkaasta työstä. Myös pelaajat saivat lahjoja. Toisena ottelupäivänä kaksi 14 hengen linjatuomarin ryhmää ja neljä 28 pallopojan ja pallotytön ryhmää käytettiin vuorotellen.
Ottelun toisena päivänä kentällä ollut tulostaulu pysähtyi tilanteeseen 47–47, ja pimeni myöhemmin kokonaan. IBM-koodaajat sanoivat, että se oli ohjelmoitu vain 47–47 -tulokseen asti, mutta se saataisiin korjattua seuraavaksi päiväksi. Virallisten verkkosivujen online-tulostaulun kuntoon saaminen kesti hieman kauemmin, kun tilanteessa 50–50 se nollaantui 0–0:aan.
Heti ottelun jälkeen Tim Henman ja Ann Haydon-Jones palkitsivat molemmat pelaajat ja päätuomarin kristallikulhoilla ja samppanjalaseilla. Mahut lahjoitti myöhemmin ottelun muistoja nähtäville International Tennis Hall of Famen museoon Newportiin, Rhode Islandiin. 14. kesäkuuta Isner ja Mahut palkittiin ESPY Awardilla "Best Record-Breaking Performance", päihittäen muut ehdokkaat, Roger Federer ja Usain Bolt. Isner vastaanotti palkinnon Los Angelesissa molempien miesten puolesta.
Voitettuaan ottelun Isner selviytyi turnauksessa toiselle kierrokselle, jossa hän kohtasi Thiemo de Bakkerin 25. kesäkuuta kentällä viisi. Isner hävisi De Bakkerille lopulta luvuin 0–6, 3–6, 2–6 vain 74 minuutin pelin jälkeen, joka oli toistaiseksi turnauksen lyhin ottelu. Isner oli väsyneen oloinen, ja hän tarvitsi hoitoa koko ottelun ajan niska- ja hartiaongelmiin.
Isnerin piti pelata myös nelinpeliä Sam Querreyn kanssa, mutta he päättivät kuitenkin vetäytyä turnauksesta, koska Isnerillä oli paha rakko varpaassa.
Mahut'n ja Arnaud Clémentin välinen nelinpeliottelu Colin Flemingiä ja Ken Skupskia vastaan alkoi 24. kesäkuuta. Peli keskeytettiin Mahut'n ja Clémentin hävittyä avauserän. Peliä oli tarkoitus jatkaa seuraavana päivänä, mutta muiden otteluiden venyttyä, ottelu jouduttiin siirtämään seuraavalle päivälle. Lopulta Fleming/Skupski päihitti parivaljakon Mahut/Clément lukemin 7–6(4), 6–4, 3–6, 7–6(4).
Wimbledonin jälkeen pelaajat kohtasivat toisensa seuraavan kerran vuoden 2011 Hopman Cupissa. Isner voitti ottelun lukemin 6–3, 7–6(5).
John Isner ja Nicolas Mahut kohtasivat toisensa myös vuoden 2011 Wimbledonin avauskierroksella. Isner voitti Mahut'n luvuin 7–6(4), 6–2, 7–6(6) ottelun kestettyä tällä kertaa vain noin kaksi tuntia.
Entiset pelaajat ja kommentaattorit ovat kutsuneet ottelua historialliseksi ja arvelleet, että yhtä pitkää ottelua ei enää koskaan pelata. Monet kiittivät myös molempia kilpailijoita. John McEnroe sanoi: "Tämä on parasta mainosta lajillemme. Se saa minut ylpeäksi ollessani osa sitä. Emme useinkaan saa ansaitsemaamme kunnioitusta tenniksen urheilullisuudesta, mutta tämän pitäisi nostaa kunnioitusta."
Muut pelaajat, entiset pelaajat, tuomarit, mediakommentaattorit ja kannattajat kiittivät myös molempien pelaajien käyttäytymistä. Roger Federer sanoi ottelusta: "John tuskin liikkuu enää, mutta silti hän pystyy syöttämään hyvin. Se on niin vaikuttavaa nähdä. Tarkoitan, olin katsomassa tätä. En tiedä itkisinkö vai nauraisinko. Se oli liikaa". Novak Đoković ylisti molempia pelaajia sanomalla: "Teidän täytyy antaa heille tunnustusta. Kuka tahansa tänään voittaakin, mielestäni molemmat ovat voittajia."
"Sports Illustratedin" Jon Wertheim sanoi, että voitto saattaa parantaa Isnerin itsetuntoa. McEnroe arveli, että ottelu saattoi lyhentää molempien pelaajien uraa kuudella kuukaudella. Urheilukirurgi sanoi pelaajien olleen vaarassa kärsiä kuivumisesta, kuumeesta tai munuaisvaurioista pitkän ottelun aikana ja arveli, että toinen tai molemmat saattavat kärsiä "jonkinlaisesta vammasta tai pysyvästä ongelmasta seuraavan kuuden kuukauden aikana".
Ottelu rikkoi monia ennätyksiä: