hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mäkikello
Mäkikello ("Campanula collina") on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon, kellojen ("Campanula") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kaukasuksen alueelta kotoisin oleva monivuotinen ja ruohovartinen kellolaji, jota käytetään myös koristekasvina.
Mäkikello kasvaa noin 20–30 cm korkeaksi. Se muodostaa mättäitä, ja sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä. Tyvilehdet ovat puikeita, noin 5–8 cm pitkiä, tummanvihreitä, pehmeäkarvaisia ja hammaslaitaisia. Varsilehdet ovat tyvilehtiä pienempiä ja suikeita. Mäkikellon kukat ovat kellomaisia, nuokkuvia, tummanvioletinsinisiä. Kukat sijaitsevat yksittäin tai yksipuoleisena terttuna. Mäkikello kukkii kesä–heinäkuussa.
Puutarhassa mäkikello kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa olevilla kasvupaikoilla, joiden maaperän happamuus on neutraali tai hieman emäksinen. Mäkikello vaatii säännöllistä kosteutta. Mäkikello leviää hyvissä kasvuolosuhteissa juuriensa avulla kasvullisesti sekä siemenistä, mutta ei yleensä leviä hallitsemattomasti. Kukkavarsien leikkaamisella kukinnan jälkeen voi ehkäistä leviämistä siementen kautta. Mäkikellon mättäät on jaettava joka kolmas tai neljäs vuosi.
Haley Irwin
Haley Irwin (s. 6. kesäkuuta 1988 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja neljä hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
Irwin voitti olympiakultaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Irwin on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2009, 2011, 2013 ja 2017.
Irwin on seuratasolla edustanut Toronto Aerosia, Mississauga Aerosia, Minnesota Duluthin yliopistoa, Montréal Starsia sekä vuodesta 2014 Calgary Infernoa.
Weltcup-Piste
Weltcup-Piste on laskettelurinne Ofterschwangissa Saksassa.
Weltcup-Pistessä järjestetään alppihiihdon maailmancupin naisten tekniikkalajikilpailuja.
Suurpujottelun lähtö sijaitsee 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella Weltcup-Express-tuolihissin yläaseman vieressä.
Weltcup-Piste alkaa kumpuilevana "Herdebuch" (Kantakirja) -osuudella, jonka jälkeen rinne kääntyy oikealle. Sitten tulee "Sonnenhof" ja "Fäßlers Berg" -osuudet. Sen jälkeen tulee tiukahko oikea-vasen S-mutka, vasemmalle kääntyvän mutkan nimi on "Leitnercorner".
Leitnercornerin jälkeen avautuu loppujyrkänne "Zielhang", jossa sijaitsee koko rinteen jyrkin kohta 47 %. Weltcup-Pisten suur- ja pujotteluradat päättyvät 920 metriä merenpinnan yläpuolella lähelle Ofterschwangin keskustaa.
Prins-reaktio
Prins-reaktio on alkeenien ja karbonyyliyhdisteen, kuten aldehydin tai ketonin, välinen kemiallinen reaktio. Reaktio-olosuhteista riippuen Prins-reaktion tuote voi olla joko dioli, allyylialkoholijohdannainen, dieeni tai 1,3-dioksaanijohdannainen. Reaktion raportoi alankomaalainen kemisti H. J. Prins vuonna 1919, ja se on nimetty hänen mukaansa.
Prins-reaktio tapahtuu useille alkeeneille ja tyypillisimmin käytetty karbonyyliyhdiste on formaldehydi. Alkeeni reagoi sitä helpommin mitä substituoidumpi se on. Katalyyttinä Prins-reaktiossa käytetään joko proottista happoa tai Lewis-happoa. Reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa karbonyyliyhdisteen karbonyyliryhmän happi ottaa vastaan protonin, jolloin siitä tulee entistä elektrofiilisempi. Alkeenit ovat tyypillisesti nukleofiilisia ja reagoivat karbonyyliryhmän kanssa additioreaktiolla. Näin muodostuu karbokationi, jossa on kahden hiiliatomin päässä eli β-asemassa hydroksyyliryhmä.
Tämä karbokationi ei ole stabiili vaan reagoi edelleen, ja reaktiotapa riippuu olosuhteista. Mikäli reaktiossa on ylimäärin karbonyyliyhdistettä, karbonyyliyhdisteen happiatomi reagoi karbokationin kanssa. Näin muodostuu uusi kationi, joka syklisoituu muodostaen 1,3-dioksaanirenkaan. Tämä on oheisessa kuvassa vihreällä esitetty reaktiopolku. Karbokationista voi myös eliminoitua protoni, ja tuotteena muodostuu allyylialkoholijohdannainen. Happamissa olosuhteissa tämä allyylialkoholi reagoi edelleen muodostaen dieenin. Tämä reaktio on esitetty oheisessa kuvassa mustana reaktioreittinä. Mikäli Prins-reaktiossa on läsnä vettä, vesi reagoi nukleofiilina karbokationin kanssa. Tämä reaktio johtaa diolien muodostumiseen, ja tämä reaktio on esitetty ylläolevassa kuvassa sinisellä.
Prins-reaktio on runsaasti käytetty reaktio terpeenien kemiassa. Sitä käyttämällä on terpeeneistä valmistettu useita hajuaineena merkittäviä molekyylejä ja hyödyllisiä synteettisen kemian välituotteita. Formaldehydin ja isobuteenin välinen Prins-reaktio on myös tärkein isopreenin valmistusmenetelmä.
Guyana (täsmennyssivu)
Guyana, Guayana tai Guiana voi tarkoittaa seuraavia asioita:
R.Smg. Torricelli (1934)
R.Smg. Torricelli () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu Archimede-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Cantiere navali Franco Tosilta Tarantosta. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1934.
Espanjan sisällissodassa Italia luovutti huhtikuussa 1937 aluksen kansallismielisille, jotka liittivät sen laivastoonsa nimellä "General Sanjurjo".
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1959.
Mélodie Daoust
Mélodie Daoust (s. 7. tammikuuta 1992 Valleyfield, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut Kanadan maajoukkueen pelaajana olympialaisissa yhden kulta- ja yhden hopeamitalin. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Montréal Canadiennesiä.
Daoust voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Pyeongchangin kisoissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentällisen jäseneksi; hän oli myös turnaksen paras aloittaja voitettuaan aloituksistaan 77,42 %.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Daoust saavutti hopeaa vuonna 2009 ja voitti kultaa vuonna 2010.
Daoust pelasi CWHL:ää jo kaudella 2010–2011 Montréal Starsin riveissä kahden ottelun verran. Vuodet 2011–2017 hän edusti McGill-yliopistoa. Vuonna 2017 hän siirtyi Montréal Canadiennesiin.
Janni Hussi
Janni Johanna Hussi (s. 14. syyskuuta 1991 Kuusankoski) on suomalainen fitnessmalli, bloggaaja, liikunta-alan yrittäjä, juontaja, tubettaja ja mediapersoona.
Hussi tunnetaan useista esiintymisistään eri televisio- ja videoformaateissa, mukaan lukien Huomenta Suomi, Biisonimafia sekä Selviytyjät Suomen toinen tuotantokausi, jossa Hussi sijoittui toiseksi.
Hussilla on myös henkilökohtainen YouTube-kanava omalla nimellään. Hän on näytellyt myös Hannaleena Haurun elokuvassa Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset.
Hussi harrasti kolmetoista vuotta jalkapalloa. Jalkapallon parissa Hussi joutui onnettomuuteen, jossa hän loukkasi polvensa. Loukkaantumisen jälkeen hän oli kuukauden sivussa treeneistä, jonka jälkeen hän ei kuitenkaan enää pystynyt jatkamaan jalkapalloilua. Hänen polvensa eivät kestäneet potkuista aiheutuvaa kovaa ja tärähtävää kuormitusta. Tämän jälkeen Hussi siirtyi salitreenaamisen pariin.
Hussi seurusteli ja asui avoliitossa vuosina 2012–2016 Yhdysvalloissa NHL-jääkiekkoilija Lauri Korpikosken kanssa. Syksyllä 2018 Hussi asui Helsingin Jätkäsaaressa ja seurusteli liikemies Joel Harkimon kanssa.
Hussi kokee olevansa vapaaehtoisesti lapseton. Nuorena Hussi kärsi syömishäiriöistä. Hänellä on laktoosi-intoleranssi.
19-vuotiaana Hussi ryhtyi yrittäjäksi. Hussi on tehnyt laajasti erilaisia mallintöitä kansainvälisesti julkaistuihin fitness- ja muotilehtiin, katalogeihin sekä yritysmainoksiin. Lisäksi hän on juontanut monia tapahtumia, messuja sekä yritystilaisuuksia.
Hussi on valmistunut Suomen urheiluopistosta vuonna 2012 liikuntaneuvojaksi. Lisäksi hän on kouluttautunut Spartan Bodyweight -ohjaajaksi vuonna 2015.
Hussi tunnetaan nykyään myös Kai Rinkisen ja Janne Kaperin luotsaaman YouTube-kanava Biisonimafian näyttelijänä. Hussi on esiintynyt heidän lukuisissa tuotannoissaan, kuten esimerkiksi "MC-Helper 3" -nimisessä tilannekomediasarjassa.
Hussi kilpaili vuonna 2010 Jutta Gustafsbergin luotsaamassa fitnessmallikilpailussa, jonka hän voitti. Voiton ansiosta hän sai sopimuksen Promodel-mallitoimiston kanssa. Hussi kilpaili Helsingissä järjestetyissä Fitness Classics 2013 -kilpailuissa ja sijoittui kolmannelle sijalle. Vuonna 2014 Hussi osallistui ensimmäistä kertaa bikinifitnessin Suomenmestaruuskilpailuihin juniorisarjassa, jossa hän sijoittui toiseksi.
Sittemmin Hussi on lopettanut fitnessurheilun. Hän kertoi syyksi liian stressin ja uupumisen.
Ilse Weber
Ilse Weber (11. tammikuuta 1903 – 6. lokakuuta 1944), omaa sukuaan Herlinger, oli tšekkiläinen runoilija, joka tunnettiin lähinnä saksan kielellä kirjoitetuista lauluista ja teatterikappaleista lapsille. Hän oli juutalainen ja suuntasi tuotantoaan juutalaisille lapsille. Hän meni naimisiin Willi Weberin kanssa vuonna 1930 ja kuoli Auschwitzissa kaasutettuna poikansa Tommyn kanssa oltuaan tätä ennen Theresienstadtissa helmikuusta 1942. Willi Weber eli vaimoaan ja poikaa kolme vuosikymmentä kauemmin.
Weber oli kotoisin Ostravasta ja asettui avioliittonsa myötä asumaan Prahaan. Hän osasi lapsesta saakka soittaa eri kielisoittimia.
Meaghan Mikkelson
Meaghan Mikkelson (s. 4. tammikuuta 1985 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja kuusi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista Luleå HF:ää.
Mikkelson voitti olympiakultaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018, jolloin hän oli joukkueensa vanhin pelaaja. Mikkelson on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2016 ja 2017. Vuosien 2011 ja 2013 MM-kilpailuissa hänet valittiin tähdistökentälliseen ja vuonna 2011 hänet palkittiin turnauksen parhaana puolustajana.
Mikkelson on edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2003–2007, Edmonton Chimosia 2007–2009 ja 2010–2011, Alberta Honeybadgersiä 2011–2013, Calgary Infernoa 2015–2017 sekä Luleå HF:ää kaudella 2017–2018. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016 ja Ruotsin mestaruuden vuonna 2018.
Meaghan Mikkelsonin isä Bill Mikkelson pelasi 1970-luvulla NHL:ssä neljä kautta ja veli Brendan Mikkelson on myös pelannut NHL:ssä.
Marietta Gazzaniga
Marietta Gazzaniga (1824 – 2. tammikuuta 1884) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän syntyi Vogherassa ja opiskeli laulamista Alberto Mazzucaton johdolla Milanossa. Ensimmäisellä kaudellaan vuonna 1840 Vogherassa Gazzaniga esiintyi rooleissa Gaetano Donizettin oopperassa "Anna Bolena" ja Vincenzo Bellinin oopperassa "I Capuleti e i Montecchi".
Gazzaniga esiintyi nimiroolissa Giuseppe Verdin oopperan "Luisa Miller" kantaesityksessä Napolin Teatro di San Carlossa vuonna 1849. Vuotta myöhemmin hän loi Linan roolin saman säveltäjän "Stiffeliossa" Triestessä. Vuodesta 1851 lähtien hän esiintyi La Scalassa. Vuonna 1852 hän tulkitsi Gildan roolin "Rigoletton" esityksessä Bergamossa; esitys ei ollut menestys, ja tästä syytettiin Gazzanigaa. Verdi väitti tällöin, ettei ollut pitänyt edes Gazzanigan esiintymisistä "Luisa Millerin" ja "Stiffelion" kantaesityksissä. Samana vuonna Gazzaniga esiintyi Bolognassa Bellinin "Norman" ja Donizettin "Poliuton" esityksissä.
Myöhemmin Gazzaniga kiersi Pohjois- ja Väli-Amerikan alueella. Ensimmäinen tällainen matka alkoi vuonna 1857; sen aikana Gazzanigan aviomies kuoli merellä matkalla Havannaan. Myöhemmin Gazzaniga esiintyi New Yorkissa (1866–67) ja sai kriitikolta ylistävän arvion. Vuoteen 1870 saakka Gazzaniga esiintyi vuosittain Amerikan mantereella. Uransa lopussa hän tulkitsi myös mezzosopraanolle tehtyjä rooleja esimerkiksi Verdin oopperassa "Trubaduuri". Gazzaniga kuoli Milanossa.
Stadio Nissi
Stadio Nissi on yleisurheilukenttä Lappajärven Kirkonkylässä.
Ensimmäiset kilpailut stadionilla käytiin syksyllä 1985. Stadionin virallisia avajaisia vietettiin vuoden 1986 juhannuksena, urheilukentän kokonaiskustannukset olivat noin 4,5 miljoonaa markkaa.
Stadionin alueelle valmistui vuonna 2018 frisbeegolfrata.
Sinna Virtanen
Sinna Virtanen (s. 1987) on suomalainen dramaturgi ja käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja Ryhmäteatterissa.
Virtanen valmistui dramaturgiksi 2015. Leipälajinaan hän pitää ennen kaikkea käsikirjoittamista. Virtasen lähtökohtana ovat perinpohjaiset kirjoitusprosessit; tekstilähtöisyyden ohella hänen johtotähtenään on lähestyä näyttämöä työryhmän kanssa menetelminään erilaiset työtavat ja materiaalit. Hän on kiinnostunut tekstin käyttäytymisestä näyttämöllä ja teatteritaiteen ennalta arvaamattomuudesta.
Virtasen näytelmäkäsikirjoituksia ovat muun muassa hänen taiteellinen opinnäytteensä "Mary Anning 1739–1839" ja "Farmi – Orwellin eläinidylli", joka kantaesitettiin Ryhmäteatterissa syyskaudella 2016.
Virtanen kuuluu palkittuun taiteilijaryhmään Honkasalo-Niemi-Virtanen, joka operoi vapaasti taiteen ja tieteen välimaastossa fokuksenaan historia ja esihistoria. Ryhmän kaksi muuta jäsentä ovat kuvataiteilija Felicia Honkasalo sekä kuvataiteilija ja trumpetisti Akuliina Niemi.
Virtanen on toiminut myös näyttelijänä. Hän teki muutamia tyttörooleja 1980- ja 1990-luvun televisiotuotannoissa, kuten "Fakta homma" ja "Hynttyyt yhteen". Ensinmainitussa hän esitti 1987 Kaasisten vauvaa ja seuraavalla vuosikymmenellä hän esitti samaisen roolin kymmenvuotiaaksi varttuneena. Tytär-roolien jatkumoon kuuluu niin ikään Kuitusen tyttären rooli Matti Ijäksen televisioelokuvassa "Lahja". Televisiosarjassa "Kylmäverisesti sinun" Virtanen teki Maija Miettisen roolin.
Virtasen aikuisiän rooleja ovat muun muassa tytön osa lyhytelokuvassa "Pyramidi", naispääosa lyhytelokuvassa "Käsilaukku" ja nuorempi ruusu Akseli Tuomivaaran kokoillan elokuvassa "Korso".
Misaki Matsutomo
Misaki Matsutomo (松友 美佐紀, s. 8. helmikuuta 1992 Tokushima) on japanilainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti naisten nelinpelin olympiakultaa yhdessä Ayaka Takahashin kanssa Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän saavutti Takahashin kanssa pronssia vuoden 2017 MM-kilpailuiden nelinpelissä.
Ayaka Takahashi
Ayaka Takahashi (高橋 礼華, s. 19. huhtikuuta 1990 Kashihara) on japanilainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti naisten nelinpelin olympiakultaa yhdessä Misaki Matsutomon kanssa Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän saavutti Matsutomon kanssa pronssia vuoden 2017 MM-kilpailuiden nelinpelissä.
Suola-arhot
Suola-arhot ("Honckenya") on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu yksi tai kaksi lajia.
Suola-arhot ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka muodostavat maanalaisia rönsyjä. Varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia. Varren niveliin voi kehittyä juuria. Varsi on nelisärmäinen. Lehdet ovat soikeita tai puikeita, teräväkärkisiä, möyheitä ja korvakkeettomia. Lehdet ovat tiiviisti varren ympärillä, ja ne ovat asettuneet vastakkaisesti. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa ja varren haarojen kärjissä. Kukat ovat yleensä yksineuvoisia, ja kasvit ovat usein myös kaksikotisia. Verholehdet ovat soikeita ja möyheitä. Terälehdet ovat muodoltaan vastapuikeita. Hedekukissa terälehdet ovat verholehtiä pidemmät, kun taas emikukissa verholehdet ovat terälehtiä pidemmät. Emit ovat kolmivartaloisia. Hedelmä on kota.
Suvun lajeista suola-arhoa ("Honckenya peploides") tavataan Suomessa merenrannoilla.
Suola-arhojen (Honckenya) suvun tieteellinen nimi viittaa saksalaiseen kasvitieteilijään Gerhard August Honckenyyn.
Jocelyne Larocque
Jocelyne Larocque (s. 19. toukokuuta 1988 Ste. Anne, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa yhden kulta- ja yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja viisi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Markham Thunderia.
Larocque voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017.
Larocque on seuratasolla edustanut Calgary Oval X-Tremeä vuosina 2004–2007, Minnesota Duluthin yliopistoa 2007–2011, Manitoba Maple Leafsiä 2011–2012, Alberta Honeybadgersiä 2012–2013, Brampton Thunderia 2014–2017 sekä Markham Thunderia vuodesta 2017. Hän voitti WWHL:n mestaruuden vuosina 2005, 2006 ja 2007, NCAA:n mestaruuden vuosina 2008 ja 2010 sekä CWHL:n mestaruuden vuonna 2018.
Somersby
Somersby on tanskalaisen Carlsbergin valmistama siiderimerkki. Makuja on useita, kuten päärynä, omena, mustikka ja raparperi. Se tuli markkinoille vuonna 2008, aluksi vain Tanskassa, mutta pian myös muissa maissa. Sen alkoholipitoisuus on 4,5 %, mutta sitä valmistetaan myös alkoholittomana.
Béatrice Romand
Béatrice Romand (s. 16. huhtikuuta 1952 Birkadem, Alger, Algeria) on ranskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1970 Lauran roolista Éric Rohmerin elokuvassa "Clairen polvi".
Béatrice Romand syntyi Algeriassa, josta hänen perheensä muutti Ranskaan hänen ollessaan 8-vuotias. Pariisissa hän opiskeli tanssia ja valokuvausta. Jo 16-vuotiaana hän sai roolin televisioelokuvassa Mayerling, mutta hänen läpilyönnikseen tuli yhteistyö Éric Rohmerin kanssa. Hän sai Venetsian elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon roolistaan vuoden 1982 Rohmerin filmissä Ihana avioliitto?
Santa Dorotea (1775)
Santa Dorotea oli Espanjan laivaston vuonna 1775 vesille laskettu 34-tykkinen fregatti.
Alus tilattiin Artillero Realilta Ferrolista. Alus laskettiin vesille 1775.
Vuonna 1798 alus liitettiin kommodori Don Felix O'Neilin johtamaan fregattilaivueeseen, jonka mukana se lähti 8. heinäkuuta Cartagenasta päällikkönään Don Manuel Gerraro. Laivueen muut alukset olivat "Pomona", "Proserpine" ja "Santa Cazílda". Laivueen tehtävänä oli hyökätä kauppalaivastoa vastaan, mikä osoittautui tuloksettomaksi. Manley Dixonin komentama 64-tykkinen linjalaiva "HMS Lion" havaitsi fregatit niiden palatessa Cartagenaan. Dixon lähestyi fregatteja läheten "Santa Doroteaa", joka jäi jälkeen menetettyään maston huippunsa aiemmin.
Havaittuaan tilanteen O'Neill määräsi laivueen muut fregatit palaamaan takaisin. Laivue avasi tulen häiritäkseen linjalaivaa, mutta fregattien tulella ei ollut suurta vaikutusta ja "HMS Lion" avasi tulen päästyään kyljittäin "Santa Dorotean" kanssa. Fregatti menetti nopeasti mesaanimastonsa ja päämasto sekä peräsin vaurioituivat. O'Neill johti laivueen pääosan satamaan jättäen tuomitun aluksen oman onnensa nojaan. Gerraro antautui. Alus oli vaurioitunut pahoin tykkitulessa ja ainakin 20 miestä oli saanut surmansa. Lisäksi 32 oli haavoittunut 371 hengen miehistöstä. "Lionin" takila oli kärsinyt tykkitulessa ja se oli menettänyt taistelussa kaksi miestä haavoittuneina.
Alus lisättiin laivaston kirjanpitoon 25. joulukuuta 1798 ja se liitettiin Välimeren laivastoon päällikkönään Hugh Downman. Alus valtasi 28. marraskuuta "HMS Perseuksen", "HMS Strombolon" ja "HMS Bulldogin" kanssa 16-tykkisen "San Leonin". William Brown vastaanotti aluksen päällikkyyden 1799, mutta Brownin saatua toisen aluksen Downman jatkoi aluksella.
Little Feat
Little Feat on Kaliforniassa vuonna 1969 perustettu bluesrockyhtye, jonka musiikissa on monipuolisesti blues-, R&B-, country- ja rock and roll -vaikutteita. Yhtye saavutti suosiota 1970-luvulla. Se piti taukoa 1980-luvun alussa ja on jatkanut vuoden 1987 jälkeen levyttämistä ja konsertointia. Little Featia pidetään soittoteknisesti poikkeuksellisen taitavana yhtyeenä.
Little Featin perustajajäsenet Lowell George (laulu, kitara ja slide-kitara) ja Roy Estrada (bassokitara) soittivat 1960-luvun lopulla Frank Zappan The Mothers of Inventionissa. George jätti Mothers of Inventionin Zappan aloitteesta ja perusti Little Featin vuonna 1969 yhdessä Estradan sekä rumpali Richie Haywardin ja kosketinsoittaja Billy Paynen kanssa.
Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia "Little Feat" (1971) ja "Sailin’ Shoes" (1972) saivat kriitikoilta tunnustusta mutta eivät vielä myyneet hyvin. Estrada jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen bassokitariksi otettiin Kenny Gradney. Samalla yhtyeeseen liittyivät myös kitaristi Paul Barrére ja lyömäsoittaja Sam Clayton, joiden myötä yhtyeen musiikki sai funkimman ilmeen.
Kolmannella albumillaan "Dixie Chicken" (1973) Little Feat sai kuulijakuntaa maan etelä- ja itärannikoilla. Yhtye jatkoi toimintaansa kuitenkin Kaliforniassa, sillä sen jäsenet työskentelivät siellä studiomuusikoina.
Lowell Georgen epävakaa käytös ja huumeidenkäyttö alkoivat vaivata yhtyeen muita jäseniä, ja Barréresta ja Paynesta tuli Little Featin ensisijaiset lauluntekijät albumin "Feats Don’t Fail Me Now" (1974) jälkeen. Heidän myötään yhtyeen seuraavalle albumille "The Last Record Album" (1975) tuli improvisointia ja jazz-vaikutteita. Tämä ei sopinut Georgelle, ja hän julkaisi sooloalbumin "Thanks I’ll Eat It Here" (1979). Sen jälkeen George kertoi Little Featin hajonneen ja lähti soolokiertueelle, jonka aikana hän kuoli sydänkohtaukseen. Little Feat julkaisi vielä albumin "Down on the Farm" (1979) sekä kokoelman "Hoy-Hoy!" (1981) ennen jäämistään tauolle.
Seitsemän vuoden tauon jälkeen Payne, Barrére, Hayward, Gradney ja Clayton jatkoivat Little Featin toimintaa vuonna 1988. Mukaan tulivat myös laulaja-kitaristi Craig Fuller ja kitaristi Fred Tackett. Paluualbumi "Let It Roll" (1988) myi kultaa. Seuraavat albumit myivät kerta kerralta vähemmän, mutta yhtye säilyi suosittuna konserttiesiintyjänä. Hayward kuoli vuonna 2010, ja hänen tilalleen rumpaliksi tuli Gabe Ford. Little Feat on jatkanut levyttämistä ja konsertointia 2010-luvulle asti. Yhtye on julkaissut studioalbumien lisäksi useita livealbumeja.
Ellen Schwanneke
Ellen Schwanneke (11. elokuuta 1906 – 16. kesäkuuta 1972) oli saksalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli varhainen elokuvanäyttelijä Viktor Schwanneke.
Ellen Schwanneke oli tunnettu natsivallan vastustaja, mikä pakotti hänet maanpakoon. Yhdysvalloissa hän toimi elokuvanäyttelijänä William Castlen tuotannoissa. Julkisuutta saadakseen Castle julkisti Schwanneken natsivastaisen kirjeen, jonka lehdistö selosti otsikolla "Tyttö joka sanoi ei Hitlerille". Castle kärjisti asiaa myös sotkemalla kiertueella olevan seurueen esityspaikkoja hakaristein. Sodan jälkeen Schwanneke palasi Saksaan.
Bahrainin Grand Prix 2018
Bahrainin Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden toinen osakilpailu, ja se ajettiin 8. huhtikuuta Bahrainin moottoriradalla Sakhirissa Bahrainissa. Kyseessä oli neljästoista kerta, kun Bahrainissa ajettiin F1-sarjan osakilpailu.
Ennen Bahrainin GP:tä kuljettajien MM-sarjaa johti Sebastian Vettel seitsemän pisteen erolla Lewis Hamiltoniin ja valmistajien MM-sarjan kärjessä oli Ferrari 18 pistettä Mercedeksen edellä.
Paalupaikalle ajoi Ferrarin Sebastian Vettel, toiseen lähtöruutuun hänen tallikaverinsa Kimi Räikkönen ja kolmanneksi nopein oli Mercedeksen Valtteri Bottas. Neljänneksi ajanut Lewis Hamilton sai viiden lähtöruudun rangaistuksen vaihdelaatikon vaihtamisen takia.
Red Bullin Max Verstappen ajoi seinään ensimmäisessä aika-ajo-osiossa, ja lähti ruudusta 15.
Lähdössä Sebastian Vettel piti ykköspaikkansa, ja Valtteri Bottas ohitti Kimi Räikkösen nousten toiseksi. Molemmat Red Bullit joutuivat keskeyttämään alkukierroksilla, kun Daniel Ricciardon autoon tuli sähkövika ja Max Verstappen osui yhteen Lewis Hamiltonin kanssa, minkä seurauksena Verstappen kärsi rengasrikon, ja joutui hieman myöhemmin keskeyttämään autoon tulleiden vaurioiden takia.
Kärjessä erot pysyivät pieninä, ja ensimmäisenä varikolle tuli Sebastian Vettel. Varikkokäyntien yhteydessä Lewis Hamilton nousi hetkellisesti kilpailun kärkeen ennen omaa varikkopysähdystään, ja Vettel joutui ohittamaan hänet. Draamaa nähtiin, kun Räikkönen tuli toista kertaa varikolle. Mekaanikot eivät saaneet irrotettua vasenta takarengasta ja järjestelmä, joka ilmoittaa kuljettajalle milloin saa lähteä, näytti Kimille vihreää valoa liian aikaisin. Tämän seurauksena yksi vasemman takarenkaan mekaanikoista jäi auton alle ja häneltä murtuivat sääri- ja pohjeluu. Räikkönen joutui keskeyttämään ja Ferrari sai tapauksesta 50 000 euron sakot.
Kilpailun lopussa keskikovilla renkailla ajanut Valtteri Bottas tavoitti pehmeillä renkailla pitkän stintin ajanutta Sebastian Vetteliä. Viimeisten kierrosten aikana Bottas ajoi aivan Vettelin perässä, mutta ei pystynyt ohittamaan häntä. Toro Rosson Pierre Gasly ajoi kilpailussa neljänneksi. Myös Haasin Kevin Magnussen toi tallilleen kauden avauspisteet ajamalla viidenneksi (talli kärsi rengasongelmista ja menetti niiden vuoksi mahdollisuudet pisteille kauden avauskilpailussa).
Eagle Vision
Eagle Vision on Full-size-luokan etuvetoinen henkilöauto, jota Chrysler Corporation valmisti vuosina 1992–1997. Se esiteltiin vuoden 1992 North American International Auto Showissa. Sitä myytiin Eagle -brändin alla. Euroopassa autoa markkinoitiin Chrysler Vision -nimellä.
Vision korvasi AMC:n ja Renaultin suunnitteleman Eagle Premierin.
Hiirenporraskasvit
Hiirenporraskasvit (Athyriaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Heimoon kuuluu 15–25 sukua ja 650–1650 lajia.
Suomessa tavataan kolmea hiirenporraskasvien heimoon kuuluvaa lajia: soreahiirenporras ("Athyrium filix-femina"), tunturihiirenporras ("Athyrium distentifolium") ja myyränporras ("Diplazium sibiricum"). Näistä kolmesta soreahiirenporras on selvästi yleisin.
Kristiina (Holstein-Gottorpin herttuatar)
Kristiina (12. huhtikuuta 1573 – 8. joulukuuta 1625) oli Holstein-Gottorpin herttuatar, josta tuli Kaarle IX:n puolisona Ruotsin kuningatar. Miehensä kuoleman jälkeen hän johti sijaishallitusta kunnes vanhin poika Kustaa II Aadolf oli täysi-ikäinen.
Avioliitto oli Kaarlen toinen - ensimmäinen vaimo Maria oli kuollut vuonna 1589.
Rebecca Johnston
Rebecca Johnston (s. 24. syyskuuta 1989 Sudbury, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja seitsemän hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
Johnston voitti olympiakultaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Johnston on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa hän oli syöttötilaston ykkönen ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Johnston edusti Cornellin yliopistoa vuosina 2007–2009 ja 2010–2012, ja sen jälkeen hän on pelannut Toronto Furiesissa kaudella 2012–2013 sekä Calgary Infernossa vuodesta 2014. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016. Edellisellä kaudella hän voitti liigan pistepörssin ja hänet valittiin kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Pikajuoksijana Johnston saavutti nuorten Kanadan-mestaruuskilpailuissa pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 2006.
Liisa Talonpoika
Liisa Talonpoika on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla, kauppapoliittisella osastolla ja lehdistö- ja kulttuuriosastolla. Hän on ollut virkamiehenä EU-edustustossa Brysselissä ja Suomen Pariisin-suurlähetystössä. Hän oli Suomen suurlähettiläs Haagissa 2013–2015. Hän aloittaa Suomen Tukholman-suurlähettiläänä 16. toukokuuta 2018 ja on ensimmäinen nainen Suomen suurlähettiläänä Ruotsissa. Hänen edeltäjänsä Matti Anttonen siirtyi alkuvuodesta ulkoministeriön valtiosihteeriksi. Talonpoika tuli ulkoministeriön palvelukseen 1989.
TRE! Tampereen viikko
TRE! Tampereen viikko oli Tampereella viikoittain ilmestynyt sitoutumaton kaupunkilehti. Sen ilmestymispäivä oli torstai. Lehti perustettiin vuonna 2017 ja lakkautettiin 2019.
Lehden normaali jakelulevikki oli 145 000 kappaletta. Koko jakelumäärä oli 161 000, ja lehti jaettiin Tampereelle, Kangasalle, Lempäälään, Pirkkalaan, Nokialle, Ylöjärvelle, Hämeenkyröön, Valkeakoskelle ja Akaaseen.
Tietosuojaseloste
Tietosuojaseloste on uuden EU:n tietosuoja-asetuksen mukainen tiedote rekisteröidylle siitä
Tietosuojaseloste vastaa vanhan Henkilötietolain mukaista Rekisteriselostetta. Uusi nimi on kuitenkin osuvampi, sillä käsittelyssä voidaan käyttää monta eri tietojärjestelmää.
Natalie Spooner
Natalie Spooner (s. 17. lokakuuta 1990 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kulta- ja yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja viisi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Toronto Furiesia.
Spooner voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Spooner saavutti hopeaa vuonna 2008.
Spooner edusti Ohion osavaltionyliopistoa vuosina 2008–2012 ja on sen jälkeen pelannut Toronto Furiesin joukkueessa. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2014.
Likainen Harry (kuvitteellinen hahmo)
Murharyhmän rikostutkija Harold Francis "Dirty Harry" Callahan on kuvitteellinen elokuvahahmo, joka esiintyy "Likainen Harry" -elokuvien elokuvasarjassa. Hahmon suomenkielinen liikanimi on "Likainen Harry". Hahmo esiintyy pääosassa kaikkiaan viidessä "Likainen Harry" -elokuvassa: "Likainen Harry" ("Dirty Harry", 1971), "Magnum .44" ("Magnum Force", 1973), "Murskaaja" ("The Enforcer", 1976), "Ratkaiseva isku" ("Sudden Impact", 1983) sekä "Likainen Harry ja murhapooli" ("The Dead Pool", 1988). Hahmoa esittää kaikissa näissä elokuvissa näyttelijä Clint Eastwood, joka lisäksi myös käsikirjoitti, tuotti ja ohjasi vuoden 1983 elokuvan "Ratkaiseva isku".
Ensiesiintymisestään lähtien Likainen Harry on muodostunut "antisankariksi"; poliisiksi, joka ei emmi ylittää lain kirjaimen asettamia, yleisen moraalin mukaisia tai eettisiä esteitä noudattaen vain omaa karskia oikeustajuaan jahdatessaan rikollisia. Elokuvan antisankari moutoutuu samalla ympärillä vallitsevan tehottomaksi koetun byrokraattisen oikeusjärjestelmän kritiikiksi.
Elokuvahahmo sai heti ensimmäisen elokuvan jälkeen julkisuudessa kovaa kritiikkiä fasistisena ja autoritaarisena hahmona, jota mielikuvaa seuraavat elokuvat pehmensivät lisätessään elokuviin monipuolisemmin ideologisia näkemyksiä. Siitä huolimatta myös toisen elokuvan, "Magnum .44":n jälkeen sekä Clint Eastwoodia että muita elokuvan tekijähahmoja kohtasi ankara julkinen ja yksityinen kritiikki, joka leimasi koko tekijäryhmää fasisteiksi.
Elokuvien inspiroimana vuosina 1981-1983 ilmestyi myös kirjailija Dane Hartmanin kirjoittama 12-osainen sarja Dirty Harry-kirjoja. Kirjat julkaisi silloiseen Time Warner -konserniin kuulunut tytäryhtiö Warner Books (nykyisin Grand Central Publishing). Kirjat ovat englanniksi.
Esther Kamatari
Esther Kamatari (s.30. marraskuuta 1951 Bujumbura) on burundilainen malli, kirjailija ja prinsessa.
Esther Kamatari syntyi Burundin hallitsijasuvun jäseneksi. Hänen isänsä oli prinssi Ignace Kamatari. Hän sai koulutuksensa l´Ecole Nationale d´Adminstration du Burundissa. Burundi itsenäistyi vuonna 1962 ja sotilasvallankaappaus lopetti monarkian vuonna 1966. Vuonna 1970 Kamatari katsoi viisaammaksi poistua kotimaastaan. Hän asettui Pariisiin, missä työskenteli mallina.
Itsenäistymisen jälkeen Burundin sisäpolitiikkaa ovat värittäneet levottomuudet, erityisesti maan kansallisuusryhmien hutujen ja tutsien väliset valtakamppailut. Burundissa 1990-luvulla käyty sisällissota ja konfliktit naapurimaiden välillä ovat koskettaneet erityisesti maan lapsia. Kamatari on tehnyt paljon auttamisstyötä burundilaisia auttavassa hyväntekeväisyysjärjestössä.
Sisällissota päättyi Etelä-Afrikan välittämään rauhaan. Kamatari on perustanut Abahuza- puolueen (suom.ihmiset yhteen) joka yrittää palauttaa Burundiin monarkian. Joidenkin mielestä vain puolueista riippumaton ja kansallisuusrajojen yläpuolella oleva hallitsija voi hallita maata.
Kamatarilla on edellisestä avioliitostaan tytär Frédérique Bassez Kamatari ja nykyisestä avioliitostaan kaksi poikaa, Jade Herbulot ja Arthur Herbulot Kamatari.
Radio-Télévision nationale congolaise
Radio-Télévision nationale congolaise (RTNC, ""Kongon kansallinen radio ja televisio"") on Kinshasankongon valtion omistama yleisradioyhtiö. Sen lähetykset ovat kikongon-, lingalan-, ranskan-, swahilin- ja tšilubankielisiä. RTNC:n kanavia ovat pääkanava RTNC1, RTNC2 développement (näkyy vain Kinshasassa), RTNC3 Institutions sekä 11 radiokanavaa ympäri Kongoa. RTNC1:n toimipiste on Lingwalassa. Televisiokanavat ovat satelliittikanavia, eikä suurimmalla osalla television omistavista ollut vuonna 2012 mahdollisuutta katsoa lähetyksiä. Vuonna 2012 kaikki radiokanavista eivät olleet toiminnassa.
RTNC:n johtajana toimii Max-Cesar Lokate.
RTNC:llä on noin 2300 työntekijää.
RTNC:n sitoutumiin periaatteisiin kuuluuvat tasa-arvoinen saatavuus, tasapuolisuus ja oikeudenmukaisuus.
RTNC on perustettu vuonna 1971.
Ennen vuoden 2006 yhdistettyjä parlamentti- ja presidentinvaaleja Kongon lehdistön kuuntelu- ja valvontakeskuksen (CEMPC) mukaan RTNC antoi kolmen viikon aikana eniten lähetysaikaa televisiossa (1 tunti, 56 minuuttia, 59 sekuntia) presidentin virassa jo olevalle ehdokkaalle Joseph Kabilalle; 16 minuuttia 30 sekuntia Pierre Pay-Paylle; 3 minuuttia 11 sekuntia Azarias Ruberwalle; 1 minuutin ja 27 sekuntia Jean-Pierre Bemballe; ja alle 1 minuutin muille ehdokkaille. Toisella kierroksella pääkanava RTNC1 antoi 14.–26. lokakuuta eniten lähetysaikaa televisiossa (2 tuntia 24 minuuttia) Kabilalle ja hänen liittolaisilleen Presidenttienemmistöliitosta (AMP); 10 minuuttia Bemballe ja hänen Kansanliitolleen. Radiossa Kabila ja hänen liittolaisensa saivat tunnin ja 48 minuuttia, Bemba liittolaisineen minuutin ja 55 sekuntia.
Ennen vuoden 2016 presidentinvaaleja RTNC perusti vuonna 2015 uusia paikallisia toimipisteitä eri puolille maata. Se ohjeisti henkilökuntaa välttämään hallintoviranomaisten arvostelua ja välttämään puheajan antamista hallituksen kanssa eri mieltä oleville.
Tutti Frutti (kappale)
Tutti Frutti on laulaja-pianisti Little Richardin säveltämä ja levyttämä rock and roll -kappale, joka julkaistiin vuonna 1955. Richard kirjoitti kappaleen levytetyn version sanat yhdessä Dorothy LaBostrien kanssa. Kappaleen tuotti Robert ”Bumps” Blackwell, ja Specialty Records julkaisi sen singlenä joulukuussa 1955.
”Tutti Fruttia” on kutsuttu kaikkien aikojen rocklevytykseksi sekä kappaleeksi, jossa tiivistyy rock and rollin perusolemus.
Little Richard oli esittänyt ”Tutti Fruttia” vuosien ajan mutta ei ollut ajatellut levyttävänsä sitä. Alkuperäiset sanat olivat hyvin rivot ja kertoivat suorasukaisesti anaaliseksistä. Tuottaja Bumps Blackwell kiinnostui kappaleesta ja päätti antaa Richardin levyttää sen. Blackwell pyysi lauluntekijä Dorothy LaBostrieta siistimään kappaleen sanat singleversiota varten. LaBostrie kirjoitti uuden sanoituksen studiossa, ja kappale saatiin levytettyä kolmella otolla. Kappale alkaa räväkällä karjaisulla ”Awopbopaloopbop-alopbamboom!” ja jatkuu kiihkeänä äkkinäiseen loppuunsa saakka.
”Tutti Frutti” nousi ilmestyttyään Yhdysvaltain singlelistan sijalle 17 ja R&B-listan sijalle 2. R&B-listalla se pysyi 22 viikon ajan. Single myi 200 000 kappaletta puolessatoista viikossa. Vuoteen 1968 mennessä sitä oli myyty jo yli kolme miljoonaa kappaletta.
Kappaleesta tekivät pian sen ilmestymisen jälkeen omat listoilla menestyneet versionsa myös Elvis Presley ja Pat Boone. Moni tunnettu rocklaulaja on kertonut kappaleen olleen heille nuorena merkittävä vaikuttaja.
"Rolling Stone" -lehti sijoitti ”Tutti Fruttin” kaikkien aikojen parhaiden laulujen listallaan sijalle 43. Yhdysvaltain kongressin kirjasto lisäsi ”Tutti Fruttin” kansalliseen rekisteriinsä vuonna 2009. Se kuvaili kappaletta käänteentekeväksi Yhdysvaltain musiikissa ja sanoi kappaleen yhdistäneen R&B:tä, bluesia, boogie woogieta ja gospelia tavalla, joka oli läpimurto rock and rolliksi kutsuttuun uuteen rohkeaan, pelottavaan ja räväkkään maailmaan.
Sarah Nurse
Sarah Nurse (s. 4. tammikuuta 1995 Burlington, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on saavuttanut Kanadan maajoukkueen pelaajana olympiahopeaa Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2013. Seuratasolla hän edusti vuosina 2013–2017 Wisconsinin yliopiston joukkuetta.
Sarah Nursen serkku Darnell Nurse on NHL-jääkiekkoilija. Aikoinaan amerikkalaista jalkapalloa NFL:ssä pelannut Donovan McNabb on myös hänelle sukua.
Jocelyn Newman
Jocelyn Newman, omaa sukuaan Mullett (8. heinäkuuta 1937 Melbourne – 1. huhtikuuta 2018 Berry, Uusi Etelä-Wales) oli australialainen liberaalipuolueen poliitikko. Hän oli naimisissa poliitikko Kevin Newmanin kanssa, ja hänen poikansa oli Queenslandin pääministerinä toiminut Campbell Newman. Newman, joka oli ammatiltaan juristi, pääsi Australian parlamenttiin vuonna 1986 ja palveli Australian senaatin jäsenenä kuudentoista vuoden ajan.
Ensimmäisessä puheessaan parlamentissa Newman puhui raskasta verotusta ja valtion väliintuloa vastaan. Hän oli ministerinä vuosina 1996–2001 sosiaali- ja yhteisöpalvelujen ministeriöissä. Hän toipui uransa aikana sekä kohdunkaulan että rinnan syövistä. Vuonna 2005 Newman nimitettiin Order of Australian upseeriksi. Hän kuoli 80-vuotiaana Alzheimerin taudin uuvuttamana.
Lyla Stevens
Lyla Stevens, myös Betty Sue, on australialainen kirjailija
Aénor de Châtellerault
Aénor de Châtellerault (tunnetaan myös nimellä "Aénor de Rochefoucauld") (n. 1103 – maaliskuu 1130) oli Akvitanian herttuatar ja Eleonoora Akvitanialaisen, joka oli sukupolvensa kenties vaikutusvaltaisin eurooppalainen nainen, äiti.
Aénor'n vanhemmat olivat Châtellerault'n varakreivi ja varakreivitär Aimery I ja Dangereuse de l'Isle Bouchard. Hänen äitinsä jätti miehensä rakastajansa Vilhelm IX:n takia, ja vuonna 1121 Aénor nai Vilhelm IX:n pojan Vilhelm X:n. He saivat kolme lasta:
Versus (televisio-ohjelma)
Versus on 6. huhtikuuta 2018 MTV3-kanavalla alkanut suomalainen versio saman nimisestä kansainvälisesti suositusta TV-ohjelmaformaatista. Ohjelmaa juontaa Mikko Leppilampi.
Ohjelmassa 20 joukkuetta yrittää arvata erilaisten kaksintaisteluiden lopputuloksia. Oikeasta vastauksesta joukkue jatkaa kisassa. Väärästä vastatusta joukkue tippuu kisasta. Jos kaikki joukkueet vastaavat väärin pääsevät kaikki joukkueet osallistumaan kisaan jälleen seuraavalla kierroksella. Kussakin ohjelmassa nähdään 8 kaksintaisteluparia, ja kilpailun pääpotti 10 000 € jaetaan viimeiseen kysymykseen selvinneiden ja siihen oikein vastanneiden kesken.
Ohjelmaan pystyvät osallistumaan myös sen katsojat mobiiliohjelmiston kautta. Kotipelissä katsojat vastaavat samoihin kysymyksiin mitä studiokilpailijat. Kotipelin voittaja saa palkinnoksi 500 euroa ja Haribon makeisia.
Brigette Lacquette
Brigette Lacquette (s. 11. lokakuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on saavuttanut olympialaisissa hopeaa Pyeongchangissa 2018 sekä MM-kilpailuissa hopeaa Ruotsissa 2015 ja Kanadassa 2016. Lacquette on ensimmäinen Kanadan Ensimmäisiin kansakuntiin kuuluva naisjääkiekkoilija, joka päässyt maan olympiajoukkueeseen.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lacquette voitti kultaa vuonna 2010 ja saavutti hopeaa vuonna 2009. Vuoden 2010 turnauksessa hänet valittiin parhaaksi puolustajaksi ja hän oli ykkönen syöttötilastossa ja plus–miinus-tilastossa.
Lacquette on edustanut Manitoban yliopistoa kaudella 2010–2011, Minnesota Duluthin yliopistoa vuosina 2011–2015 sekä CWHL-joukkue Calgary Infernoa vuodesta 2015. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016.
Chrysler LHS
Chrysler LHS on Chryslerin full-size -luokan automalli. Ensimmäinen sukupolvi esiteltiin toukokuussa 1993, ja 1994 oli auton ensimmäinen mallivuosi.
Matias Mäkiranta
Matias Mäkiranta (s. 3. elokuuta 2001) on suomalainen yrittäjä, kolumnisti ja nuorisoaktiivi. Mäkiranta on tullut tunnetuksi nuorena sijoittajana ja yrittäjänä sekä Nuorten Agenda 2030-ryhmän puheenjohtajana. Mäkiranta on toiminut kaupunkilehti Tamperelaisen kolumnistina vuoden 2017 alusta ja tämän jälkeen myös toimituksen avustajana. Mäkiranta on usein ottanut kolumneissaan kantaa esimerkiksi nuoriin ja kestävään kehitykseen liittyviin aiheisiin. Mäkiranta on toiminut useissa nuorisojärjestöissä ja muun muassa nuorisovaltuuston puheenjohtajana. Hän opiskelee Tampereen lyseon lukion Eurooppa-linjalla.
Katariina Kaarlentytär
Katariina Kaarlentytär (1418? – 1450) oli Kaarle VIII Knuutinpoika Bonden puolisona Ruotsin ja Norjan kuningatar.
Katariinan isä oli ritari Karl Ormsson, jonka vaakunassa oli pässinpää, niinpä isän ja tyttären lisänimenä käytetään Gumsehuvud eli pässinpää. Katariina meni vuonna 1438 naimisiin Kaarle Knuutinpojan kanssa, josta tuli Ruotsin kuningas kymmenen vuotta myöhemmin. Jo avioliiton solmimisen aikaan sulhanen oli yksi maan mahtavimmista miehistä. Häitä juhlittiin suuren vierasjoukon kanssa kaksitoista päivää. Häiden yhteydessä oli valtakunnanneuvoston kokous, ja lokakuun lopussa Kaarlesta tuli Ruotsin valtionhoitaja.
Syksyllä 1441 Kristoffer Baijerilainen nousi Ruotsin kuninkaaksi, ja väistyvä valtionhoitaja perheineen muutti Suomeen. Kristofferin kuoltua vuonna 1448 perhe palasi Ruotsiin ja Kaarle valittiin kuninkaaksi.
Katariina kruunattiin Ruotsin kuningattareksi kolme päivää miehensä kruunajaisten jälkeen. Sykyllä 1449 hänestä tuli myös Norjan kuningatar. Siitä, mitä hän teki kuningattarena, tiedetään hyvin vähän. On säilynyt tieto vieralusta Vadstenan luostarissa. Sen sijaan kronikat kuvaavat Katariinan hyviä ominaisuuksia, hänen kauneuttaan ja läheistä suhdettaan miehensä kanssa. Kaksitoista vuotta kestäneen avioliittonsa aikana hän synnytti neljä poikaa ja viisi tytärtä.
Virginia Zeani
Virginia Zeani (s. 21. lokakuuta 1925) on romanialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän debytoi Bolognassa toukokuussa 1948 tulkitsemalla Violettan roolin Giuseppe Verdin oopperassa "La traviata". Hän oli tuolloin viime hetkellä valittu tuuraaja vailla kokemuksia orkesterin kanssa esiintymisestä sekä harjoittelua. Lopulta Zeani esiintyi uransa aikana laulajana yhteensä 648 kertaa. Ura lavalla kesti 34 vuoden ajan; ohjelmisto kattoi kaikkiaan 69 oopperaa ja laajan roolien kirjon. Näihin rooleihin lukeutuivat muiden muassa Lucia di Lammermoor, Gilda, Elvira, Senta, Aida ja Magda Sorel. Vuonna 1957 Zeani loi Blanche de la Forcen roolin Francis Poulencin oopperassa "Karmeliittain tarinoita".
Zeani esiintyi Metropolitan-oopperassa, La Scalassa, Pariisin oopperassa, Covent Gardenissa ja Rooman oopperassa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Beniamino Giglin, Franco Corellin, Alfredo Krausin, Luciano Pavarottin, Plácido Domingon, Shirley Verrettin ja Grace Bumbryn kanssa. Zeani vetäytyi lavalta vuonna 1982 ja jatkoi uraansa musiikin parissa työskentelemällä opettajan ominaisuudessa. Hän piti 22 vuoden ajan Indianan yliopistossa miehensä, basso Nicola Rossi Lemenin kanssa studiota, jolla harjoittelivat muiden muassa Sylvia McNair, Angela Brown, Elizabeth Futral, Elina Garanča, Vivica Genaux ja Ailyn Perez.
Filippa (kuningatar)
Englannin Filippa (4. kesäkuuta 1394 – 5. tammikuuta 1430) oli Englannin Henrik IV:nnen tytär, josta tuli Eerik XIII Pommerilaisen puolisona Tanskan, Ruotsin ja Norjan kuningatar. Eerik ja Filippa vihittiin vuonna 1406, ja he asettuivat asumaan Kalmarin linnaan. Seuraavina vuosina Filippa vieraili usein Vadstenan luostarissa.
Filipan äiti kuoli pian tyttären syntymän jälkeen. Isästä tuli Englannin ensimmäinen Lancaster-sukuinen kuningas vuonna 1399. Neuvottelut hänen lastensa avioliitoista alkoivat pian. Jo vuonna 1401 ehdotettiin, että Filippa menisi Eerikin kanssa naimisiin ja hänen veljensä naisi Eerikin sisaren. Valtuuskunnat esittelivät avioliiton ehtoja, joita Eerikin huoltaja ja isoäiti Margareeta I ei hyväksynyt. Avioliittoa lykättiin. Vuonna 1404 kuuden miehen saattue tuli hakemaan kymmenvuotiasta morsianta Norjaan, missä hänen piti tavata Eerik. Huonon sään vuoksi Filippa ei kuitenkaan matkustanut Norjaan vaan matkaa lykättiin ja hänet julistettiin Englannissa joulukuussa 1405 Kalmarin unionin eli Tanskan, Ruotsin ja Norjan kuningattareksi. Filippa tuotiin Pohjolaan kesällä 1406. Hänet vihittiin Eerikin vaimoksi ja kruunattiin Kööpenhaminassa.
Eerikin ollessa pyhiinvaellusmatkalla Filippa toimi hänen sijaishallitsijanaan vuosina 1423–1425.
Ilona Sekacz
Ilona Sekacz (s. 6. huhtikuuta 1948 Blackpool) on brittiläinen säveltäjä.
Sekacz syntyi puolalais-englantilaiseen perheeseen ja opiskeli teatteri- ja draama-alaa Birminghamin yliopistossa. Hän kouluttautui myös viulistiksi. Ensimmäiset teatterimusiikin työtehtävät hän sai Royal Shakespeare Companysta ja Lontoon Unicorn-teatterista. 1980-luvulla hän laajensi repertuaariaan televisiotuotantoihin ja 1990-luvulla elokuva-alalle.
Sekaczin 1980-luvun televisiosarjojen sävellyksiä olivat "Freud-sarja" (1984), "Dutch Girls" (1985), "The Importance of Being Earnest" (1986), "The Insurance Man" (1986), "Final Run" (1988) ja "The Mountain and the Molehill" (1989). Hänen elokuvatuotantonsa huippukautta oli 1990-luku, jolloin syntyi musiikki filmeihin "Back Home" (1990), "The Countess Alice" (1993), "A Pin for the Butterfly" (1994), "Antonian maailma" (1995), "Ihon alla" (1997), "Mrs. Dalloway" (1997) ja "Solomon and Gaenor" (1999).
Sävelkello
Sävelkello () on musiikin teorian opettamiseen ja oppimiseen kehitetty metodi, joka perustuu Perttu Pölösen (s. 1995) kehittämään apuvälineeseen. Pölösen alkuperäinen idea on kahdesta päällekkäisestä kiekosta muodostuvaa sävelkello, jota pyörittämällä näkee, mitä säveliä mihinkin sävelasteikkoon kuuluu. Sävelkello kertoo myös sointuasteet ja lisävarusteiden avulla eri moodit. Sävelkellosta on kehitetty myös MusiClock-niminen mobiilisovellus.
Sävelkellon kehitti nurmijärveläinen koululainen Perttu Pölönen. Käydessään peruskoulun viimeistä luokkaa vuonna 2011 hän alkoi kehitellä ajatusta musiikin teorian oppimista helpottavasta, kellotaulua muistuttavasta välineestä, ja leikkasi biologian tunnilla ensimmäisen pahvisen prototyypin. Asia jäi sivuun vuoden ajaksi, kunnes Pölönen aloitti lukion ja sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa ja huomasi ilmoituksen lukiolaisille järjestetystä Innolukio-keksintökilpailusta ja voitti Sävelkellolla sen ensimmäisen palkinnon. Kilpailun järjestäjät kehottivat Pölöstä hakemaan keksinnölleen myös patenttia. Seuraavaksi Pölönen voitti Sävelkellolla tiedekeskus Heurekassa järjestetyn Tutki-Kokeile-Kehitä-kilpailun, jonka palkintona oli pääsy Euroopan Unionin Young Scientist -kilpailun finaaliin Prahaan yhdessä 125 muun nuoren keksijän kanssa. Siellä hän sai yhden kolmesta pääpalkinnosta ja kutsun Ruotsin Nobel-juhliin. Helmikuussa 2017 New Yorkissa järjestetyissä Interaction Awards -innovaatiokilpailussa Musiclock voitti oman kategoriansa.. Vuoden 2014 Slush-tapahtumassa Perttu Pölönen nimettiin vuoden luovimmaksi suomalaiseksi. Kesällä 2016 Pölönen kutsuttiin ainoana suomalaisena NASAn tutkimuskeskuksessa Kalifornian Piilaaksossa järjestetylle singularity university -kesäkurssille, johon osallistui 80 nuorta 45 eri maasta.
Sävelkelloa valmistetaan puisena kiekkona sekä MusiClock-nimisenä mobiilisovelluksena, jossa voi improvisoida taustanauhan päälle valitsemallaan asteikolla. Ohjelmistoyhtiö Taisteen suunnittelema ohjelma näyttää soitetut sävelet sekä nuotteina että pianon koskettimina.
Carrie Perrodo
Carrie Perrodo täsmällisemmin Ka Yee (Carrie) Wong Perrodo (o.s. Wong; s. 1950/51) on alkujaan singaporelainen malli ja mallitoimistoyrittäjä, josta tuli ranskalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet perheineen maailmanlaajuisen miljardöörilistansa sijalle 217. Tuolloin hänen ja hänen lastensa yhteiseksi varallisuudeksi arvioitiin 7,2 miljardia dollaria. Hän peri lapsiensa kanssa aviomiehensä Hubert Perrodon (1944-2006) kuoltua tämän perustaman, öljy- ja maakaasualalla toimivan Perrodo-yhtiön, joka on maailman suurimpia perheyhtiönä toimivia öljy-yhtiöitä.
Perrodojen kolmesta lapsesta poika Francois Perrodo (s. 1977) on sittemmin siirtynyt Perrodon hallintoneuvoston johtoon. Tytär Nathalie Perrodo-Samani (s. 1989) hoitaa viinitilaa Bordeauxin alueella. Nuorin lapsista on vuonna 1984 syntynyt Bertrand Perrodo.
Oldsmobile Intrigue
Oldsmobile Intrigue on neliovinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti Oldsmobile -brändin alla vuosina 1997-2002. Se esiteltiin tammikuussa 1996 North American International Auto Showissa. Intrigue oli ensimmäinen malli, jonka valmistus lopetettiin Oldsmobilen lakkauttamissprosessissa.
Oldsmobile Intrigue tuli myyntiin 5. toukokuuta 1997. Ensimmäinen mallivuosi oli 1998. Intrigue korvasi vanhentuneen Oldsmobile Cutlass Supremen. Sitä valmistettiin GM Fairfax -tehtaalla Kansas Cityssä, Kansasissa, Yhdysvalloissa