hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pohjois-Nigerian protektoraatti
Pohjois-Nigerian protektoraatti () oli brittiläisen imperiumin protektoraatti, joka sijaitsi nykyisen pohjoisen Nigerian alueella vuodesta 1900 vuoteen 1914.
Protektoraatin pinta-ala oli 660 000 neliökilometriä ja siihen kuuluivat Sokoton kalifaatin ja Bornun valtakunnan valtiot, jotka Britannia oli valloittanut vuonna 1902.
Protektoraatti kesti 1. tammikuuta 1914 asti, jolloin se yhdistyi Etelä-Nigerian protektoraatin ja Lagosin siirtomaan kanssa. Tällöin protektoraatista tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pohjoinen provinssi.
Nigerjoki oli merkittävä kauppapaikka Länsi-Afrikassa. Brittiläiset kauppiaat olivat navigoineet joessa pitkän aikaa. Alue tunnettiin tosin ”valkoisen miehen hautana”, sillä muun muassa malaria, keltakuume ja monet muut taudit lyhensivät eritoten sisämaan eurooppalaisten elinikää. Alue oli myös tiheästi asuttu eivätkä kaikki afrikkalaiset olleet ystävällisiä eurooppalaisia kohtaan.
Kaikki eurooppalaiset eivät tosin pelänneet ankaran ympäristön tutkimista. Britit kilpailivat erityisesti ranskalaisten kanssa Nigerjoen alkulähteen löytämisestä. Joet olivat tärkeitä kommunikoinnin ja kaupankäynnin kannalta, joten oli tärkeää turvata pääsy koko joelle. Mungo Park, Richard ja John Lander, Dixon Denham sekä Hugh Clapperton yrittivät kaikki löytää joen alkulähteen, matkustaen usein pohjoisesta tai lännestä sillä se oli vaarattomampaa.
Britit olivat olleet tyytyväisiä asuttaessaan vain rannikkoa ja joensuita. 1880-luvulla ranskalaiset näyttivät, että he halusivat lisätä vaikutustaan alueella. He olivat lähettäneet retkikuntia Länsi-Afrikasta ympäröimään Kultarannikon ja Sierra Leonen siirtomaita. Britit yrittivät estää saman tapahtumista myös Etelä-Nigerian tapauksessa. George Goldie oli liikemies, joka oli kiinnostunut alueesta. Hän käytti United African Company -kauppakomppaniaansa ostaakseen maata alueelta ja yhdistääkseen sen Britannian alueeseen.
Myös saksalaisten saapuminen alueelle kannusti toimenpiteisiin. He olivat liittäneet Togomaan ja Kamerunin imperiumiinsa ja näyttivät, että he halusivat lisää alueita. Tässä vaiheessa Euroopan suurvallat pitivät Berliinin konferenssin selvittääkseen asian alueiden omistuksesta. Tämän jälkeen britit ottivat haltuun George Goldien (uudelleennimetyn) Royal Niger Company -kauppakomppanian johtaakseen sitä Goldien sijaan.
Kauppakomppanian oli tosin mahdotonta pärjätä valtioiden tukemia Ranskan ja Saksan protektoraatteja vastaan, jonka johdosta 1. tammikuuta 1900 Royal Niger Company myi alueensa Britannian valtiolle 865 000 punnan hintaan.
Vuonna 1914 kansainvälisten jännitteiden ja sodanuhan takia Pohjois-Nigeria yhdistettiin Etelä-Nigerian kanssa, jolloin siitä muodostui Nigerian siirtomaa ja protektoraatti.
Kimittäjäsarvinokka
Kimittäjäsarvinokka ("Bycanistes fistulator") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa Länsi-Afrikan maissa: Benin, Norsunluurannikko, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Liberia, Mali, Nigeria, Senegal, Sierra Leoneja Togo.
Lintua tavataan laajoilla metsiensuojelualueilla, ja se voi olla yleinen vanhojen metsien ohella myös korkeissa sekundaari- ja viljelymetsissä.
Laji on elinvoimainen. Sen kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan yleinen laajalla alueella. Vaikka laji sietää elinalueiden muutoksia eikä metsästyksen arvioida aiheuttavan sille paineita, kannan epäillään kuitenkin vähenevän yleisesti.
Linnun pituus on 45 senttimetriä. Se on melko pieni, ja sillä on valkoinen vatsa ja perä, mustat siivet. Nokka ja sen päällä oleva ontto rakenne ovat ruskeita, pohjaltaan vaaleita. Silmää ympäröivä iho on koirailla sininen, naarailla vaakea. Alalajilla B. sharpii on laaja valkoinen alue siivissä. Myös ulommat pyrstösulat ovat valkoiset. Ääni on voimakas, karhea nasaali naurumainen ja kimakka piipitys ”piip-piip-piip”.
Lajin elinalueita ovat ainavihannat vanhat metsät ja galleriametsät sekä mangrove- ja suometsät. Se hyödyntää myös sekundaarimetsiä ja viljelmiä. Sitä esiintyy alavilla mailla 600 metrin korkeuteen, yleensä perheryhminä tai pieninä parvina, jotka liikkuvat puiden latvustossa etsimässä hedelmiä, jotka muodostavat 90 % sen ravinnosta. Pesintä tapahtuu tammi-, huhti-, kesäkuussa ja loka-joulukuussa. Yleensä sillä on yksi poikanen.
Maija Poppasen paluu
Maija Poppasen paluu () on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva, jonka on ohjannut Rob Marshall. Elokuva on jatko-osa vuoden 1964 elokuvalle "Maija Poppanen". Elokuvan pääosissa ovat Emily Blunt, Lin-Manuel Miranda, Meryl Streep, Ben Whishaw, Emily Mortimer, Angela Lansbury, Julie Walters ja Colin Firth. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 25 vuotta ensimmäisen elokuvan jälkeen, kun Anna ja Mikko Pankki ovat kasvaneet aikuiseksi ja Maija Poppanen saapuu Mikon ja tämän kolmen lapsen luo.
Elokuva saa ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2018 ja Suomessa 25. joulukuuta 2018.
Elokuva sai neljä Golden Globe -ehdokkuutta parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, naispääosasta, miespääosasta ja musiikista.
Suomeksi puhutussa versiossa muissa rooleissa ovat Sari Ann Stolt, Antti Pääkkönen, Tuomas Uusitalo, Paavo Kerosuo, Jarmo Koski, Jukka Voutilainen, Tuukka Leppänen, Pasi Ruohonen, Carla Rindell, Taisto Oksanen, Katja Aakkula, Jon-Jon Geitel, Antti L. J. Pääkkönen, Antti Timonen, Matti Holi, Raili Raitala, Senja Alexander ja Saara Lehtonen.
Ulrikke Falch
Ulrikke Falch (17. heinäkuuta 1996 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä. Falch on tullut tunnetuksi nuortensarjasta Skam, missä hän näytteli Vilde Hellerud Lieniä. Falch on aktiivinen kuvapalvelu Instagramissa, jossa hän julkaisee kantaa ottavia kuvia.
Ruokolahden linnavuori
Ruokolahden linnavuori on Varsinais-Suomessa Salossa sijaitseva Linnavuori.
Vuonna 2016 löytynyt Linnavuori sijaitsee Salon Halikonlahden länsipuolella Ruokolahden vanhalla etelärannalla, joka on maankohoamisen myötä kuivunut. Muinaislinna on perustettu jyrkälle kalliomäelle. Puolustusrakenteista nähtävissä ovat yhä itärinteen ylempi kivistä ladottu valli sekä alempi hiekasta kasattu valli. Mäen laelle johtavan luoteisrinteen sola on lisäksi tukittu ladotulla kivivallilla.
Muinaislinnan luoteisrinteen valli on rikkoutunut, mutta itärinteen varustusten jäänteet ovat säilyneet hyvin. Vallista on löytynyt kaksi aukkoa ja sen sisäreunaa on tasoitettu hiekalla, joka on mahdollisesti tuotu muualta kuten myös alemman maavallin hiekka. Linnavuoren huipun näytteissä on havaittu nokimaata.
Aluetta ei ole tutkittu, mutta muinaislinnan löytymisen yhteydessä paikalta löydettiin kaksi leveäkantaista naulaa, rautalevyn pala sekä 300-400-luvuille ajoitettu keihäänkärki.
Ina Svenningdal
Ina Svenningdal (s. 16. kesäkuuta 1996 Norja) on norjalainen näyttelijä. Svenningdal on tullut tunnetuksi nuortensarjasta "Skam", missä hän näytteli Chris Bergiä. Svenningdal on myös nuorempana näytellyt sarjoissa "Jul i Svingen" ja "Linus i Svingen".
Brittiläisen Länsi-Afrikan punta
Brittiläisen Länsi-Afrikan punta () oli Brittiläisessä Länsi-Afrikassa käytetty valuutta. Brittiläinen Länsi-Afrikka oli ryhmä siirtomaita, protektoraatteja ja muita Britannian hallitsemia alueita, johon kuuluivat Gambia, Sierra Leone, Ghana sekä Nigeria. Sen arvo oli sama Englannin punnan kanssa.
Vuodesta 1958 alkaen Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa alettiin vaihtamaan muiksi valuutoiksi Länsi-Afrikan eri alueissa. Brittiläisen Länsi-Afrikan punta vaihdettiin seuraavasti:
Ylösnousemus (albumi)
Ylösnousemus on Joose Keskitalon seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2014 levymerkillä Helmi Levyt. Albumi on Keskitalon ensimmäinen soololevy sitten vuoden 2006 "Kaupungit puristuvat puristimissa" -albumin, taustayhtye Kolmannen Maailmanpalon hajottua edeltävän albumin julkaisun jälkeen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 16.
Albumi sai hyvän pääosin vastaanoton. Soundin Asko Alanen antoi albumille neljä tähteä, ja sanoi muuten Keskitalolle ominaisen yksinkertaisen ja pelkistetyn musiikin saavan syvyyttä laulajan vakavuuden ja sävelkulkujen muutosten myötä, ja kuvaili levyä ”tarinatuokioksi”. Kristillisen Sana-lehden Mikko Saari totesi albumin olevan Keskitalon siihenastisesta tuotannosta kantreinta, eikä pitänyt sitä sanoitustensa puolesta lähelläkään perinteistä valtavirtagospelia, johon sanoitukset olivat hänen mielestään liian haastavia ja rujoja. Hän sanoi sanoitusten tärkeyden korostuvat askeettisen soitannan takia. Saari piti albumia välityönä, mutta nosti teoksen neljän tähden arvoiseksi. Keskisuomalaisen Anniina Meronen antoi albumille kaksi tähteä sävellyksistä ja viisi tähteä sanoituksista. Hän sanoi albumin monotonisen melodian kantavan hädin tuskin albumin läpi, ja kehoitti kuuntelemaan albumin kahdessa erässä, jotta sanoitukset pääsisivät oikeuksiinsa. Rumban Joonas Kuismaa albumi ei vakuuttanut, vaan hän piti albumia liian paatoksellisena. Hän korosti Keskitalon olevan agendan omaava lauluntekijä, mikä estää laulajan uusiutumisen, sekä totesi hänen ”seisovan tai kaatuvan alastomana” ilman Kolmas Maailmanpalo -orkesteria taustallaan. Desibelin Heikki Väliniemi antoi albumille täydet viisi tähteä, ja kuvaili sitä Keskitalon haastavimmaksi. Hän sanoi kappaleiden olevan yksisuuntaista viestintää, joiden kohderyhmää määrätietoinen artisti ei ole kiinnostunut tiedostamaan, ja totesi hänen tarvitsevan oman arvosteluasteikon tekstien ja sävellysten arviointiin. Albumin kantavana voimana Väliniemi piti sen kauneutta.
HMAS Oxley (1926)
HMAS Oxley oli Australian kuninkaallisen laivaston Odin-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers-Armstrong Limitediltä Barrow-in-Furnessista osana Australian laivaston vuosien 1924-1929 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1925 nimellä "HMAS OA1". Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1926 ja se valmistui 22. heinäkuuta 1927.
Alus otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1927 päällikkönään Hugh R. Marrack ja se liitettiin tilapäisesti Britannian kuninkaalliseen laivastoon 5. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 8. helmikuuta 1928 Portsmouthista "HMAS Otwayn" kanssa Australiaan.
Suunniteltu siirtomatka oli aikanaan pisin brittiläisen sukellusveneen ilman saattajaa kulkema. Alusten päälliköitä oli kielletty sukeltamasta. Biskajanlahdella alukset joutuivat myrskyyn, ja matkalla Maltalle "Otwayn" konehuoneessa havaittiin murtumia. Maltalla kumpikin alus tarkistettiin ja myös "Oxleylta" löytyi samankaltaisia murtumia. Korjausten vuoksi kumpikin alus viipyi muutaman kuukauden Maltalla. "Oxleyn" päälliköksi tuli Maltalla ollessa Frank Getting.
Alukset jatkoivat matkaansa Maltalta 15. marraskuuta Suezin kanavan ja Singaporen kautta Sydneyyn, jonne ne saapuivat 14. helmikuuta 1929. Australian talous oli vaipunut lamaan ja puolustusmenoista leikattiin. Alusten palvelus jatkui vuoden 1929 loppuun, jolloin ne siirrettiin reserviin. Alukset kävivät kahdesti kuukaudessa merellä sukellusharjoituksissa, mutta tämä osoittautui kalliiksi ja tehottomaksi tavaksi pitää operatiivista valmiutta yllä.
Australian hallitus päätti luovuttaa alukset Britannialle, jolle ne luovutettiin 10. huhtikuuta 1931 Sydneyssä. Alukset siirrettiin Britteinsaarille. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Norjan rannikolla, missä se joutui "HMS Tritonin" torpedoimaksi 10. syyskuuta 1939. Aluksen miehistöstä pelastui ainoastaan kaksi miestä.
Runaways (Brother Firetriben kappale)
Runaways on Brother Firetriben kappale ja toinen single, joka julkaistiin vuoden 2008 albumilta "Heart Full of Fire". Se debytoi Suomen virallisen singlelistan kuudennella sijalla.
HMAS Otway (1926)
HMAS Otway oli Australian kuninkaallisen laivaston Odin-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers-Armstrong Limitediltä Barrow-in-Furnessista osana Australian laivaston vuosien 1924-1929 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin nimellä "HMAS OA2". Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1926.
Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1927 päällikkönään George J. D. Tweedy ja se liitettiin tilapäisesti Britannian kuninkaalliseen laivastoon 5. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 8. helmikuuta 1928 Portsmouthista "HMAS Oxleyn" kanssa Australiaan.
Suunniteltu siirtomatka oli aikanaan pisin brittiläisen sukellusveneen ilman saattajaa kulkema. Alusten päälliköitä oli kielletty sukeltamasta. Biskajanlahdella alukset joutuivat myrskyyn ja matkalla Maltalle "Otwayn" konehuoneessa havaittiin murtumia. Maltalla kumpikin alus tarkistettiin ja myös "Oxleylta" löytyi samankaltaisia murtumia. Korjausten vuoksi kumpikin alus viipyi muutaman kuukauden Maltalla.
Alukset jatkoivat matkaansa Maltalta 15. marraskuuta Suezin kanavan ja Singaporen kautta Sydneyyn, jonne ne saapuivat 14. helmikuuta 1929. Australian talous oli vaipunut lamaan ja puolustusmenoista leikattiin. Alusten palvelus jatkui vuoden 1929 loppuun ja ne siirrettiin 10. toukokuuta 1929 reserviin. Alukset kävivät kahdesti kuukaudessa merellä sukellusharjoituksissa, mutta tämä osoittautui kalliiksi ja tehottomaksi tavaksi pitää operatiivista valmiutta yllä.
Australian hallitus päätti luovuttaa alukset Britannialle, jolle ne luovutettiin 10. huhtikuuta 1931 Sydneyssä. Alukset lähtivät 29. huhtikuuta Sydneystä Maltalle. Toisessa maailmansodassa alus palveli Biskajanlahdella ja Britannian kotivesillä. Alus poistettiin palveluksesta 24. elokuuta 1945 ja se luovutettiin British Iron and Steel Corporationille romutettavaksi. Aluksen romutti lopulta Messrs. T. W. Ward Inverkeithingissä ja se saatiin päätökseen vuoden 1946 lopulla.
I’m on Fire (Brother Firetriben kappale)
I’m on Fire on Brother Firetriben kappale ja toinen single yhtyeen vuoden 2006 albumilta "False Metal". Single debytoi Suomen virallisen singlelistan kymmenennellä sijalla.
Je suis Pierre Rivière
Je suis Pierre Rivière (kansainvälisesti "I Am Pierre Riviere") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Christine Lipinskan ohjaama ja tuottama ranskalainen rikosdraamaelokuva, jonka nimiroolissa on Jacques Spiesser Pierre Rivièrenä (1815–1840). Elokuvan käsikirjoituksen laativat Christine Lipinska ja Régis Hanrion. Les Films de l’Ecluse oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
"Je suis Pierre Rivière" sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli UZ Diffusionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 5 609 katsojaa. Elokuva esitettiin myös vuoden 1976 Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa.
"Je suis Pierre Rivière" kertoo maalla asuvasta Pierre Rivièrestä (Jacques Spiesser), joka murhaa äitinsä ja sisaruksensa menetettyään uskonsa vuoden 1835 Ranskassa.
Mykkäkoulun päättäjäiset
Mykkäkoulun päättäjäiset on ramopunk-yhtye Himanesin EP-levy, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2005.
Albumi juhlistaa yhtyeen albumin julkaisua edeltävänä keväänä loppunutta yli kymmenen vuotta kestänyttä esiintymistaukoa. Kappale ”Rock’n’Roll lukio” on suomenkielinen versio Ramonesin kappaleesta ”Rock ’n’ Roll High School”.
Bromaali
Bromaali eli tribromiasetaldehydi (CHBrO) on halogenoituihin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muiden yhdisteiden valmistukseen.
Huoneenlämpötilassa bromaali on vaaleankeltaista nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja muodostaa kloraalin kaltaisesti vedessä hydraatin, jotka kutsutaan bromaalihydraatiksi. Bromaali liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste voidaan pelkistää tribromietanoliksi tai hapettaa tribromietikkahapoksi. Bromaalia on eristetty "Aspagaropsis"-suvun punalevistä.
Bromaalia voidaan valmistaa bromaamalla paraldehydiä tai etanolia tai nukleofiilisella substituutiolla kloraalista ja natriumbromidista. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Bromaalia ja sen hydraattia on aikaisemmin käytetty lääketieteessä kloraalin tavoin. Nykyään yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden kuten tribromietanolin, tribromietikkahapon sekä hyönteismyrkkyjen, lääkkeiden ja väriaineiden valmistamiseen.
L’Ampélopède
L’Ampélopède on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut ranskalainen fantasiaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Rachel Weinberg. Jean-Marie Marguet oli elokuvan tuottajana. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Nanou Film ja ORTF. "L’Ampélopède" sai ensi-iltansa Ranskassa 26. syyskuuta 1974, oli Nanou Filmin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 1 192 katsojaa.
Nuori ranskalaistyttö paheksuu kaupungistumisen vahingollisia vaikutuksia ympäristössään ja keksii omituisen Ampélopède-olennon, joka asuu metsässä.
Verkkokauppaindeksi
Verkkokauppaindeksi on Vilkas Groupin kehittämä verkkokauppaliiketoiminnan menestystä ja aktiivisuutta mittaava indeksi. Se julkaistaan neljästi vuodessa. Verkkokauppaindeksin tausta-aineisto kerätään Vilkas Groupin asiakkaiden verkkokaupoista vuoden 2006 alusta alkaen.
Indeksi perustuu 1 600 Vilkas Groupin asiakkaana toimivan verkkokaupan myyntilukuihin, joten otanta edustaa vajaata neljäsosaa kaikista Suomen verkkokaupoista.
Indeksi lasketaan kaavalla
formula_1
Tarkasteltavia asioita verkkokauppaindeksissä ovat verkkokaupan myynnin muutos euroina, myyntikertojen muutos (tehtyjen tilausten määrä) sekä keskimääräisen tilauksen arvo. Indeksien muutosta verrataan aina edellisen vuoden vastaavaan aikajaksoon. Tietoturvasyistä verkkokauppaindeksissä ei kerätä yksittäisten kauppojen tietoja.
Ben Small
Benjamin 'Ben' Small (s. 1971) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Tuomas-hahmon ääninäyttelijänä brittiläisissä Tuomas Veturi -animaatioissa.
Portugalin kuningaskunta
Portugalin kuningaskunta (, ) oli kauan kestänyt monarkia Iberian niemimaalla. Se kesti vuodesta 1139 vuoteen 1910. Vuoden 1248 jälkeen se tunnettiin myös "Portugalin ja Algarven kuningaskuntana". Vuosien 1815 ja 1822 välillä se tunnettiin "Portugalin, Brasilian ja Algarven yhdistyneenä kuningaskuntana".
Portugalin kuningaskunnan kansallislaulu oli "Hymno Patriótico" vuosina 1808–1826 ja "Hino da Carta" vuosina 1826–1910.
Valeriu Bularca
Valeriu Bularca (14. helmikuuta 1931 Întorsura Buzăului – 7. helmikuuta 2017 Brașov) oli romanialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Bularca oli Romanian ensimmäinen painin aikuisten maailmanmestari ja ylipäänsä MM-mitalisti.
70–73 kilogramman painoluokissa kilpaillut Bularca saavutti olympiahopeaa Tokiossa 1964. Hän kilpaili myös Rooman kesäolympialaisissa 1960. MM-kilpailuista Bularca voitti kultaa Jokohamassa 1961 ja pronssia Budapestissa 1958.
Bularcasta tuli MM-mitaliensa myötä Romanian ensimmäinen aikuisten painin MM-mitalisti ja maailmanmestari. Hän kuoli Brașovissa 85-vuotiaana 7. helmikuuta 2017.
Isoveltto
Isoveltto ("Totoaba macdonaldi") on rummuttajien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se on sukunsa ainoa laji.
Isoveltto on suuri merikala ja heimonsa suurin laji. Niiden pituudeksi on mitattu yli kaksi metriä ja ne voivat painaa jopa sata kiloa.
Isoveltto on yksi monesta endeemisestä lajista joita tavataan vain Kalifornianlahdesta, Meksikosta.
Ne asuttavat pääosin lahden ylempää puolta ja veden 23 metriä. Coloradojoen suisto on isovelton lisääntymisaluetta. Se tarjoaa kutemiselle välttämäröntä lämmintä, vähäsuolaista vettä, jota ei löydy muualta lahdesta. Veden lämpötila vaihtelee kutuaikana 14–26 asteen välillä.
Aikuisten isovelttojen parvet vaeltavat talvella pohjoiseen Kalifornianlahden itärannikkoa pitkin Coloradojoen suistolle, missä ne pysyvät viikkoja ennen kuin ne kutevat keväällä. Sitten täysikasvuiset yksilöt palaavat etelään länsirannikkoa pitkin ja pysyvät siellä lopun ajan vuodesta. Poikaset pysyvät ylempänä lahdessa kaksi vuotta ennen kuin ne aloittavat vaelluksen. Naaraat alkavat lisääntyä toisen neljän vuoden ja koiraat viiden vuoden jälkeen. Niiden uskotaan voivan elää jopa 25 vuotiaiksi.
Täysikasvuiset isoveltot käyttävät ravinnokseen suuria taskurapuja sekä sardiineja. Poikaset syövät pieniä kaloja ja pieniä pohjanläheisiä eliöitä, kuten katkoja, katkarapuja sekä taskurapuja.
Kiinassa isoveltton uimarakko on erityisen haluttu ruoka-aine, jolla uskotaan olevan myös terveysvaikutuksia. Sen uimarakoista maksetaan jopa 8 500 dollaria kilolta. Sen salakalastaminen on samalla aiheuttamassa kalifornianpyöriäisen sukupuuton.
Itä-Anglian kuningaskunta
Itä-Anglian kuningaskunta ("East Anglia") oli anglosaksien perustama kuningaskunta Isossa-Britanniassa. Itä-Anglian ensimmäisenä hallitsijana pidetään kuningas Uffaa, joka nousi valtaan noin vuonna 570. Itä-Anglia ajautui Mercian ylivaltaan 600-luvun puolivälissä, ja vuonna 792 Mercian valtaistuimelle noussut Kenulf liitti Itä-Anglian kokonaan valtakuntaansa. Wessexin kuningas Egbert kuitenkin valloitti Mercian vuonna 827 ja yhdisti kaikki anglosaksivaltakunnat alaisuuteensa.
Hyyppä (täsmennyssivu)
Hyyppä voi tarkoittaa:
Ranskan avoin tennisturnaus 2017
Vuoden 2017 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 28. toukokuuta – 11. kesäkuuta 2017 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 116. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpelimestaruuden voitti jo kymmenennen kerran Espanjan Rafael Nadal. Naisten kaksinpelin voitti sijoittamattomana pelannut latvialainen Jeļena Ostapenko, joka saavutti samalla ensimmäisen WTA-tason turnausvoittonsa.
Ranskan avoin tennisturnaus 2017 – miesten kaksinpeli
Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi puolivälierissä Dominic Thiemille.
Turnauksen voitti jo kymmenennen kerran Rafael Nadal, joka voitti loppuottelussa Stanislas Wawrinkan.
Mauno Käpyaho
Mauno Pentti Käpyaho (22. maaliskuuta 1941 Mänttä – 5. elokuuta 2003 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Mikkelistä ammattilaisuransa aloittanut Käpyaho teki pitkän työrupeaman Tampereen Teatterissa sekä näytteli sivurooleja Yle TV2:n suosituissa komedia- ja draamasarjoissa.
Mauno Käpyahon vanhemmat olivat Aune ja Lauri Käpyaho. Hänellä oli kiinnitys Mikkelin teatteriin 1967–1973 ja Tampereen Teatteriin vuodesta 1973.
Käpyahon näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Arthur (näytelmässä "Tango"), Kalle ("Iso-Heikkilän isäntä ja hänen renkinsä Kalle"), Tiikeri Braun ("Kolmen pennin ooppera") ja nimiosa näytelmässä "Elias". Minna Canthin tragediassa "Anna Liisa" Käpyaho tulkitsi Johanneksen roolin. Näytelmässä "Ken talonsa jättää" hän näytteli Arvid Järnefeltin roolin. Käpyaho teki useita buffo-rooleja.
Teatteriuransa ohella Käpyaho näytteli useissa televisiotuotannoissa 1970–1990-luvuilla. Hän televisiotehtävänsä olivat yleensä pieniä sivurooleja, tapahtumia sivustaseuraavia kylänmiehiä kuten "Häräntappoaseen" Tuunanen ja "Metsoloiden" Perälä.
Ranskan avoin tennisturnaus 2017 – naisten kaksinpeli
Garbiñe Muguruza oli turnauksen puolustava mestari, mutta hävisi neljännellä kierroksella Kristina Mladenovicille.
Turnauksen voitti Latvian Jeļena Ostapenko, joka voitti loppuottelussa Simona Halepin.
Britit (kelttiläinen kansa)
Britit (myös britannialaiset tai britannit) olivat Isoa-Britanniaa varhaiskeskiajalle saakka asuttanut kelttiläinen kansa. Saari ja sen nykyiset asukkaat britit ovat saaneet nimensä tältä kelttikansalta.
Kelttien saapuminen Britteinsaarille on edelleen hämärän peitossa, sillä saarten vanhat arkeologiset löydöt eivät kerro ajanlaskun alkua edeltäneiden vuosisatojen asukkaiden etnisyydestä tai kielestä. Koska Britteinsaarten asutushistoria on kuitenkin katkeamaton aina pronssikaudesta lähtien, on oletettu että roomalaisaikaa juuri edeltäneen ajan asukkaat olivat mantereelta saapuneita kelttejä, jotka olivat aiemmin syrjäyttäneet paikalliset asukkaat. Näiden kielellä oli kuitenkin vaikutusta Britteinsaarten kelttiläiskieliin, jotka eroavat joiltain osin mannerkelttiläisistä kielistä.
Roomalaiset valloittivat saaren vuoden 43 jaa. jälkeen ja alistivat britit valtaansa. Valloituksen seurauksena brittiläiset heimot alkoivat roomalaistua, vaikka paikallishallinto perustuikin pääasiassa vanhaan heimojakoon. Roomalaiset poistuivat lopullisesti vuonna 407, ja britit joutuivat jälleen huolehtimaan omasta turvallisuudestaan piktien ja saksimerirosvojen hyökkäyksiä vastaan. Näihin aikoihin brittien johtaja oli Vortigern. 400-luvun puolivälissä britit joutuivat vetäytymään saaren pohjois- ja länsiosiin, kun anglit, saksit, juutit, friisit ja frankit saapuivat saarelle ja muodostivat anglosaksien kansan. 500-luvun lopussa britit hallitsivat enää Cornwallin niemimaata, Walesia ja Etelä-Skotlantia. Wessexin kuningaskunnan vallattua Cornwallin suuri joukko brittejä siirtyi Englannin kanaalin yli Bretagneen, samalla antaen niemimaalle nimensä. Myöhempien valloitusten seurauksena 900-lukuun mennessä suurin osa briteistä sulautui anglosakseihin, Walesia lukuun ottamatta. Brittien kielistä korni kuoli uudella ajalla. Edelleen eläviä kieliä ovat kymri ja bretoni.
Lähetystalo
Lähetystalo on Suomen Lähetysseuran toimitalo Helsingin Tähtitorninmäellä Ullanlinnan kaupunginosassa. Lähetystalon vanhempi osa on osoitteessa Tähtitorninkatu 18 ja uudempi osa osoitteessa Tähtitorninkatu 16.
Talon on suunnitellut vapaaherra K. A. Wrede ja se on valmistunut vuonna 1900. Wrede lahjoitti piirustukset Lähetysseuralle ilman korvausta. Talon rakennuskustannukset olivat 199 600 markkaa.
Lähetysseura oli vuonna 1890 ostanut puutalon tontteineen Vuorimiehenkadun varrelta, mutta Lähetystalon rakentamiseen antoi varsinaisen kimmokkeen erään yksityishenkilön vaatimaton 100 markan lahjoitus, joka oli osoitettu Lähetystalon rakentamiseen. Uuteen taloon tuli mm. rukoushuone (nykyinen Lähetyskirkko), kolme luokkahuonetta ja asuintilat Lähetyskoululle, kokoontumistilat ompeluseuroille, huoneisto lähetysjohtajaa varten, toinen huoneisto vahtimestaria varten, tilat seuran toimistolle, kirjavarasto ja Lähetysmuseon tilat.
Talo vihittiin käyttöönsä ensimmäisenä adventtina vuonna 1900. Sitä laajennettiin viereiselle tontille itään päin, kun kauppaneuvos Lars Krogius tarjosi Lähetysseuralle ostettavaksi kyseisen naapuritontin, joka oli vielä rakentamatta. Myös lisärakennuksen suunnitteli Wrede, ja rakentaminen tuli maksamaan 185 000 markkaa tontin hinnan, 35 000 markan lisäksi. Uusi osa valmistui vuoden 1906 puolessavälissä.
Lähetysseura on vuonna 2015 ilmoittanut myyvänsä Lähetystalon. Seuran toiminnot siirretään toisiin tiloihin muualla, mutta vielä ei ole tietoa, minne. Lähetysjohtaja Seppo Rissanen on ilmoittanut, että tämä johtuu siitä, että Sipilän hallitus on leikannut kehitysyhteistyömäärärahoja. “Myynti on yksi niitä välineitä, joilla me koetamme paikata vahinkoja, joita näistä leikkauksista aiheutuu. Kysymys on Suomessa tapahtuvan toimintamme taloudellisesta tehostamisesta”, Rissanen sanoo. Lähetyskirkko tulee säilymään Lähetysseuran omistuksessa ja käytössä.
Amanda Anisimova
Amanda Anisimova (s. 31. elokuuta 2001 Freehold, New Jersey) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 62 tammikuussa 2019. Australian avoimissa 2019 hän selviytyi kaksinpelissä neljännelle kierrokselle.
Anisimovan vanhemmat ovat venäläisiä, mutta hän edustaa itse synnyinmaataan Yhdysvaltoja. Vuoden 2016 Ranskan avoimissa hän eteni tyttöjen kaksinpelin loppuotteluun. Anisimova pääsi villillä kortilla mukaan Ranskan avointen 2017 pääsarjaan, jossa hän pelasi vain 15-vuotiaana.
Storbacka
Storbacka on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Chloé Paquet
Chloé Paquet (s. 1. heinäkuuta 1994 Versailles) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 194 elokuussa 2017.
Paquet pääsi villillä kortilla mukaan Ranskan avointen 2017 pääsarjaan. Siellä hän voitti avauskierroksella Kristýna Plíškován, mutta hävisi toisella kierroksella Caroline Garcialle.
Fukuda
Fukuda on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Quirine Lemoine
Quirine Lemoine (s. 25. joulukuuta 1991 Woerden) on alankomaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 160 toukokuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 179 maaliskuussa 2017.
Lemoine pääsi karsintojen kautta mukaan Ranskan avointen 2017 pääsarjaan.
Tyynysotaa
”Tyynysotaa” on Vilma Alinan, Nelli Matulan, Sini Yaseminin ja Ida Paulin esittämä vuoden 2017 Kesäkumi-kampanjan tunnuskappale. Kappale on esittäjänelikon itsensä säveltämä ja sanoittama ja sen on tuottanut Tido. Kappaleesta julkaistaan 1. kesäkuuta 2017 Viivi Huuskan ja Cristal Snow’n ohjaama musiikkivideo.
Vilma Alina ja Nelli Matula ovat kertoneet, että kappaleen teemoja ovat muun muassa etteivät naiset olisi seksin suhteen ”objekteja vaan toimijoita” ja että nainen voi olla yhtä ”ehdottelevassa ja seksiä hakevassa asemassa kuin mieskin.”
Denys Harmaš
Denys Viktorovytš Harmaš (, s. 19. huhtikuuta 1990 Melovoje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa Dynamo Kiovaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Alberto Anzalone
Alberto Anzalone (s. 27. elokuuta 1984 San Cataldo) on italialainen karateka. Hän voitti Kyokushinissa EM-pronssia 2012.
Liedenpohja
Liedenpohja on kylä Virtain kunnassa Pirkanmaan maakunnan pohjoisosassa. Kylä sijaitsee kantatie 66:n varrella Toisveden rannalla järven pohjoispäässä. Etäisyys Virtain keskustaan on noin 20 kilometriä ja Alavudelle 24 kilometriä. Kylässä on noin 160 ympärivuotista asuntoa ja noin 130 loma-asuntoa.
Liedenpohjan kaksiopettajainen koulu tunnetaan myös nimellä Maaseutu- ja luontokoulu Ilmarinen. Kylässä on myös oma kirkko (os. Hollitie 992), joka on tehty vanhasta koulurakennuksesta 1960-luvun alussa. Toisesta vanhasta koulutalosta on tehty kylätalo, jossa toimii kansalaisopisto ja vuonna 2000 rekisteröity kyläyhdistys. Kylässä on myös opettaja Voipa Nuorukainen Sulkavan vuonna 1968 perustama kylämuseo, joka on naapuripitäjästä Peräseinäjoelta siirretty vanha savupirtti.
Liedenpohjan kylässä on ollut asutusta ainakin 1500-luvun puolestavälistä asti. Ensimmäisiä maatiloja olivat Liedenpohja ja Tulijoki. Paikan nimi lienee peräisin sanasta liete, joka tarkoittaa veden kuljettamaa hienoa hiekkaa tai vesijättömaata.
Vuonna 1895 perustettu Pohjan meijeri toimi Liedenpohjassa 1940-luvun lopulle. Samana vuonna perustettiin kylän ensimmäinen koulu Ylä-Tulijoen taloon. 1900-luvun alussa kauppias Toivo Aleksanteri Peltomäki perusti kylään sahan ja myllyn sekä pienen voimalan, josta kylään saatiin sähkövalo. Nuorisoseura toimi kylässä vuodesta 1902 aina 1950-luvulle, ja työväenyhdistys perustettiin 1915.
1960-luvulla Vainionpää-yhtiö alkoi valmistaa Liedenpohjassa hirsitaloja. Tuolloin kylään saatiin myös muun muassa lasten kesäsiirtola, kirkko, kylämuseo ja pankin sivukonttori. Kauppoja Liedenpohjassa oli enimmillään kolme, mutta nykyisin toimii enää yksi kyläkauppa.
Mauri Akkanen
Mauri Akkanen (s. 10. helmikuuta 1935 Kuolemajärvi) on suomalainen opettaja, urheilija, kirjailija ja toiminnanjohtaja. Hän on toiminut voimistelunopettajana Valkeakosken yhteiskoulussa 1959–1962, voimistelunopettajana Imatran yhteislyseossa 1962–1973, toiminnanjohtajana Suomen kuntourheiluliitossa 1973–1978 ja Suomen Sydäntautiliiton toiminnanjohtajana 1978–1995.
Akkanen sai urheilijana 1 500 metrin ja 800 metrin juoksumatkoilla nuorten sarjoissa neljä Suomen-mestaruutta, kolme toista sijaa ja yhden kolmannen sijan.
Akkanen siirtyi eläkkeelle vuonna 1995. Tämän jälkeen hän on kirjoittanut talvisodasta isänsä muistelmiin perustuvan kirjan "Isäni - Taipaleen taistelija", muistelmakirjan tädistään "Tätini Impi, 102 vuotta Kivennavalta", Sirkka-Liisa Kivelän kanssa tehdyn, muisteluihin vanhuspalveluissa tarkoitetun kirjan "Muistelemme" sekä omaelämäkerran.
Tyynenmerensardiini
Tyynenmerensardiini eli perunsardiini ("Sardinops sagax") on sillikalojen lahkoon kuuluva kalalaji. Se kuuluu sukuun "Sardinops", yhteen kolmesta tavallisesti sardiineiksi kutsutusta kalasuvusta. "Sardinops" sisältää viisi tai neljä erillistä, maantieteellisesti suuresti eriytynyttä kantaa eri puolilla Tyyntämerta ja Intian valtamerta. Tavallisesti niitä on pidetty erillisinä lajeina, mutta muun muassa FishBase luokittelee ne nykyään yhdeksi lajiksi, "Sardinops sagax". IUCN luokittelee Tyynenmeren itärannikon kannan elinvoimaiseksi. "Sardinops"-kalat voivat kasvaa noin 30 senttimetriä pitkäksi, ja ne ovat australialaista kantaa lukuun ottamatta kaupallisesti merkittäviä kaloja. Kalasta käytetyt kauppanimikkeet ovat kannasta riippuen australiansardiini, kaliforniansardiini, perunsardiini, japaninsardiini ja silmäsardiini.
Julie Andem
Julie Andem (s. 1982) on norjalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja televisiotuottaja.
Andem on luonut nuorisodraamasarjan "Skam" ja ollut mukana tekemässä sarjoja "Sara", "MIA" ja "Jenter". Hän on ollut töissä Norjan yleisradioyhtiö NRK:ssa vuodesta 2007.
Itävallan talous
Itävallan talous on pitkälle kehittynyt markkinatalous, joka on vahvasti kytköksissä EU-maiden, erityisesti Saksan talouteen. Monet Itävallan suurimmista yrityksistä olivat 1980-luvulle saakka valtion omistuksessa, mutta niitä on sen jälkeen yksityistetty, eikä valtion osuus yrityksistä ole erityisen korkea muihin Euroopan maihin verrattuna. Itävallassa on vahva ammattiyhdistysliike, jolla on suuri vaikutus työllisyyspolitiikkaan. Teollisuuden ohella turismi on tärkeä osa Itävallan taloutta.
Historiallisesti Saksa on ollut Itävallan tärkein kauppakumppani, joten Itävalta on joutunut usein mukautumaan Saksan talouden muutoksiin. Itävallan EU-jäsenyydestä lähtien taloudellinen riippuvuus Saksasta on kuitenkin pienentynyt, kun maan yhteydet muihin Euroopan maihin ovat vahvistuneet. Vuonna 2004 Itävalta oli EU:n neljänneksi rikkain valtio Luxemburgin, Irlannin ja Alankomaiden jälkeen .
Toisen maailmansodan jälkeen Itävallan talouskasvu on ollut vahvaa. 1950-luvulla Itävallan uudelleenrakentamisen aikana vuotuinen talouskasvu oli keskimäärin 5 % ja suurimman osan 1960-lukua luku oli 4,5 %. Vuonna 1995 Itävallasta tuli EU:n jäsen, ja vuonna 2002 se otti käyttöön eurovaluutan, joka korvasi šillingin. Muista euromaista poiketen kaikissa Itävallan eurokolikoissa on näkyvissä kolikon valmistusvuoden sijaan vuosi 2002.
Viime vuosina Itävallan talouskasvu on ollut heikkoa. Vuonna 2015 se oli 1 %, mutta vuonna 2017 kasvu voimistui 2,3 %:iin. Itävallan työttömyysaste vuonna 2017 oli 5,8 %, joka on Euroopan mittapuulla alhainen, mutta Itävallan korkein sitten toisen maailmansodan. Kasvaneen työttömyyden syynä on pakolaisten ja Euroopan unionin alueelta saapuneiden maahanmuuttajien kasvanut määrä Itävallan työmarkkinoilla. Laajat ammattikoulutusohjelmat ja eläköityminen ovat kuitenkin pitäneet työttömyysasteen suhteellisen alhaisena.
Itävallan maatilat ovat melko pieniä ja tuotantokustannukset tästä johtuen suhteellisen suuria. Vuodesta 1995 lähtien Itävallan maataloussektori on ollut Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan alaisuudessa muutoksien kohteena. Itävalta tuottaa 80 % tarvitsemastaan ruoasta, mutta maataloudella ei ole suurta taloudellista merkitystä: sen vaikutus bruttokansantuotteeseen on vain 1,2 %.
Itävallassa on joitakin suuria teollisia yrityksiä metalli-, kemian- ja öljyteollisuudessa, mutta suurin osa Itävallan yrityksistä on suhteellisen pieniä. Tunnettuja itävaltalaisia teollisuusyrityksiä ovat esimerkiksi Borealis ja OMV.
Itävallan palvelusektori tuottaa suurimman osan maan BKT:sta. Pääkaupunki Wien on ollut viime vuosikymmeninä portti itään, ja erityisesti lakiyritykset ja pankit toimivat laajasti Itä-Euroopan uusissa EU-jäsenmaissa. Turismin osuus Itävallan BKT:sta arvioidaan olevan 10 %. Vuonna 2001 Itävalta oli maailman kymmenenneksi suosituin matkakohde, ja maassa vieraili yli 18,2 miljoonaa turistia. Aikaisemmin suurin turistiryhmä olivat saksalaiset, mutta nykyään turisteja on yhä enemmän Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Yhdysvalloista.
Kompilaatio (albumi)
Kompilaatio on hardcore punk -yhtye Valse Tristen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Six Weeks.
Albumille on sisällytetty kuusi yhtyeen varhaista vuosina 1990–1994 julkaistua Trash Can Records -levymerkillä äänitettyä EP-levyä, sekä neljä ennenjulkaisematonta kappaletta.
Matti Nenonen
Matti Johannes Nenonen (s. 14. lokakuuta 1934 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Helsingin Jyryn kasvatti, 192-senttinen Nenonen pelasi kasvattajaseurassaan, Työväen Maila-Pojissa ja Tapiolan Hongassa Suomen pääsarjassa yhteensä 14 kaudella. Hän saavutti SM-sarjassa Hongassa kolme Suomen mestaruutta ja lisäksi yhteensä yhden SM-hopean, kolme SM-pronssia ja Suomen cup-mestaruuden vuonna 1968. Kaudella 1959 hän oli sarjan korikuningas 25,0 pisteen keskiarvollaan.
Suomen miesten maajoukkueessa Nuutinen pelasi vuosina 1959–1968 18 maaottelua 6,1 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Turkin EM-kilpailuissa 1959 sekä Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa 1968, jonka Suomi voitti.
Maan näkyjä
Maan näkyjä on Joose Keskitalon viides studioalbumi, joka julkaistiin 16. helmikuuta 2011 levymerkillä Helmi Levyt. Se asettuu tyypiltään studioalbumin, koelevyn ja livealbumin välimaastoon. Albumi on kolmas Kolmas Maailmanpalo -yhtyeen kanssa tehty albumi, jota Keskitalo on kuvaillut yhtyeen soitannolliseksi kliimaksiksi. Kappale ”On hyvä että olet surullinen” julkaistiin radiosinglenä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 18.
Albumin kappaleet on äänitetty Keskitalon työhuoneessa sekä useassa eri paikassa eri ajankohtina. Liveotot on äänitetty Jyväskylän Ilokivessä 25. toukokuuta 2008, Tornion Cult Cinema Cafessa 31. lokakuuta 2008, Rovaniemen Roipparissa 1. marraskuuta 2008, Kuopion Henry’s Pubissa 10. huhtikuuta 2009, Porin Bar Kinossa 16. huhtikuuta 2009, Joensuun Ilosaarirockissa 19. heinäkuuta 2009, Helsingin Ateneum-salissa 7. lokakuuta 2010 sekä Pihjalanmäen työhuoneella 2007–2010. Kappale ”Olisin kyllä tullut” julkaistiin alun perin vuoden 2009 albumilla "Tule minun luokseni, kulta", ja ”Toiset ovat menneet jo alas” sekä ”Taipale” ilmestyivät Harmaa getto -yhtyeen albumilla "Suomimorsiamen pyhä tie".
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Desibelin Heikki Väliniemi totesi, ettei albumia tule arvottaa perinteisten studioalbumien tapaan, vaan fiilispohjalta. Hän sanoi useammankin kappaleen olevan kaikessa raakuudessaankin selittämättömän hienoja, mutta kritisoi sitä epätasaisuudesta ja hajanaisuudesta. Jyväskylän Ylioppilaslehti Jylkkärin Rauli Karjalainen sanoi yhtyeen yltävän parhaimmillaan Sielun Veljet -tyyliseen hurmoksellisuuteen, mutta totesi albumin enimmäkseen kompastuvan lakoniseen treenikämppäjammailuun ja piti sitä tallennusteknisistä syistä hankalana kuunneltavana, joka jättää kuulijansa ulkopuolelle. Soundin Sami Nissinen antoi albumille kaksi tähteä viidestä, ja sanoi kappalemateriaalin olevan mitäänsanomatonta paatosta Keskitalon pysyessä vanhoissa taiteellisissa pakkomielteissään. Rumban Oskari Onninen sitä vastoin antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti albumia kiistattomana todisteena, miksi Joose Keskitalo ja Kolmas Maailmanpalo on kovimpia kotimaisia liveyhtyeitä, joka teoksellaan esittelee koko laajamittaisen tyylispektrinsä. Radiosinglenä julkaistua ”On hyvä että olet surullinen” -kappaletta Onninen piti Keskitalon potentiaalisena ensimmäisenä hittikappaleena.
Edis Matusevičius
Edis Matusevičius (s. 30. kesäkuuta 1996) on liettualainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 2017 Ogressa heitetty 84,78 m. Tulos on myös Liettuan ennätys.
Matusevičius on kolminkertainen Liettuan mestari vuosilta 2015–2017. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän ei päässyt loppukilpailuun ollessaan karsinnan 21:s. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Matusevičius jäi karsinnassa ilman tulosta.
Nuorten arvokisoihin Matusevičius on osallistunut neljä kertaa. Paras saavutus hänellä on pronssimitali alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista vuonna 2015. Vuotta aikaisemmin hän oli 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kuudes ja kesällä 2013 hän karsiutui loppukilpailusta sekä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa että alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
To the Bone (Kris Kristoffersonin albumi)
To the Bone on yhdysvatalaisen country-muusikko laulaja-lauluntekijä Kris Kristoffersonin kymmenes albumi, joka julkaistiin vuonna 1981.
Kaikki kappaleet Kris Kristoffersonin, ellei toisin mainita.
Botniarosk
Oy Botniarosk Ab on kahdeksan kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Isojoki, Kurikka, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kristiinankaupunki, Närpiö ja Teuva. Kurikan kaupungin osalta entisen Jurvan alue kuuluu Botniaroskin toiminta-alueeseen, loput Kurikasta on Lakeuden Etapin alaisuudessa. Vuoden 2013 lopussa yhtiön toiminta-alueella asui 45 330 henkilöä.
Botniaroskin toiminta-alueella on noin 100 ekopistettä. Lisäksi alueen jokaisessa kunnassa on hyötykäyttöasema. Isommat jäte-erät toimitetaan Teuvalla sijaitsevaan jätekeskukseen. Botniarosk on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa.
The Transporter Refueled
The Transporter Refueled () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut ranskalainen toimintatrilleri. Elokuvan on ohjannut Camille Delamarre ja sen pääosissa esiintyvät Ed Skrein ja Ray Stevenson.
Se on uudelleenkäynnistys "Transporter"-elokuvasarjalle, joka koostui elokuvista "The Transporter", "Transporter 2" ja "Transporter 3". Refueled ei ole jatkoa vuosina 2012–2014 esitetylle televisiosarjalle "", joka myös pohjautui alkuperäiseen trilogiaan.
Entinen palkkasoturi Frank Martin toimii kuljettajana alamaailman väelle. Frankin kolme sääntöä; ei nimiä, ei kysymyksiä paketista, eikä sopimuksesta poiketa joutuu koville hänen otettua työn vastaan Anna nimiseltä naiselta. Tuon tehtävän aikana Frankin isä kidnapataan ja hän joutuu sotaan paikallisen rikollisjengin kanssa.
EuropaCorp ja Fundamental Films ilmoitti vuoden 2013 Cannesin elokuvajuhlissa aloittavansa uuden Transporter-trilogian tekemisen. Refueledin rahoitusta auttaa myös elokuvan tuottajana ja käsikirjoittajana toimiva Luc Besson.
Kuvaukset aloitettiin elokussa 2014 Pariisissa.
Vuoden 2015 maaliskuussa vaihdettiin elokuvan nimi "The Transporter Legacy" muotoon "The Transporter Refueled".
Taisto Ravantti
Taisto Reino Birger Ravantti (s. 27. lokakuuta 1932 Heinjoki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja pesäpalloilija. Koripallossa hän kuului Suomen vuoden 1955 EM-turnausjoukkueeseen, ja pesäpallossa hän saavutti kolme SM-mitalia.
Elannon Iskun kasvatti, 182-senttinen Ravantti pelasi Helsingin Urheilijat -41:ssä, Työväen Maila-Pojissa ja Helsingin Visassa Suomen pääsarjassa yhteensä viisi kautta vuosina 1954–1958. Suomen miesten maajoukkueessa Ravantti pelasi vuosina 1953–1955 12 maaottelua 2,4 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Unkarin EM-kilpailuissa 1955, missä Suomi sijoittui kymmenenneksi.
Pesäpallossa Ravantti pelasi miesten SM-sarjassa vuosina 1953–1957, 1963 ja 1969. Hän saavutti Työväen Maila-Pojissa SM-hopeaa vuosina 1956 ja 1957 sekä SM-pronssia vuonna 1955.
Karbinoksamiini
Karbinoksamiini (CHNClO) on ensimmäisen sukupolven antihistamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste.
Karbinoksamiini vaikuttaa salpaamalla H-reseptoreja. Yhdistettä käytetään allergisen nuhan, allergisten iho-oireiden, sekä joskus myös matkapahoinvoinnin hoitoon. Yleensä karbinoksamiinia käytetään sen maleiinihapposuolana karbinoksamiinimaleaattina. Sitä voidaan käyttää yhdistelmähoitona pseudoefedriinin ja dekstrometorfaanin kanssa. Yhdistettä käytetään joko raseemisena seoksena tai puhtaana (-)-enantiomeerina.
Karbinoksamiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2-bromipyridiinistä muodostetaan Grignard-reagenssi, joka reagoi additioreaktiolla p-klooribentsaldehydin kanssa. Viimeisessä vaiheessa 2-klooridimetyyliaminoetaani reagoi tämän välituotteen kanssa karbinoksamiiniksi.
Asko Jokinen
Asko Lauri Juhani Jokinen (23. tammikuuta 1932 Helsinki – 5. joulukuuta 2016) oli suomalainen koripalloilija.
Kiri-Veikkojen kasvatti, 181-senttinen Jokinen pelasi kasvattajaseurassaan (myöh. Pantterit), Kipossa ja Karhun Pojissa Suomen pääsarjassa yhteensä vuosina 1952–1959 kahdeksan kautta. Hän voitti Panttereissa Suomen mestaruuden vuonna 1959.
Suomen miesten maajoukkueessa Jokinen pelasi vuonna 1955 Unkarin EM-kilpailuissa kahdeksan maaottelua 1,1 pisteen keskiarvolla Suomen sijoittuessa kymmenenneksi.
Level-5
Level-5 () on japanilainen videopelejä kehittävä yritys. Yrityksen on perustanut Akihiro Hino ja sillä on haarakonttori ja tytäryhtiö Yhdysvalloissa, Kaliforniassa.
Yhtiön tunnetuin pelisarja "Professor Layton" on myynyt yli 15,5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Anna Brigadere
Anna Brigadere (s. 1. lokakuuta 1861 Tērvete – 25. kesäkuuta 1933 Tērvete) oli latvialainen kirjailija.
Brigadere kirjoitti draamaa, komedioita ja omaelämäkerrallisen teoksen "Dievs, daba, darbs" (Jumala, luonto, työ). Hänen kertomuksensa "Sprīdītis" kertoo latvialaisen talonpojan mielikuvituksellisista seikkailuista lähimetsissä. Niissä teoksissaan, joissa hän käsittelee lapsuutta, hän osoittaa yllättävän nykyaikaista näkemystä lasten sisäisestä maailmasta.
Vaikka Brigaderella oli läheinen suhde kustantajaansa, hän ei koskaan solminut avioliittoa. Hänen teoksiaan on käännetty englanniksi, saksaksi, venäjäksi, viroksi ja suomeksi.
Aarne S. Avela
Aarne Sakari Avela (19. maaliskuuta 1885 Oulu – 6. toukokuuta 1966 Turku) oli suomalainen insinööri, yliopettaja ja teknillisen alan oppikirjojen tekijä.
Avelan vanhemmat olivat lyseonrehtori Sakari Westerlund (1858–1925) ja Sofie Lindborg. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1903 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1908.
Avela oli konepajainsinöörinä teollisuuden ja rautateiden palveluksessa 1912–1925. Hän oli Tampereen teknillisen oppilaitoksen koneenrakennusopin lehtorina 1926–1945 ja yliopettajana 1945–1953.
Avela oli naimisissa 1914–1955 musiikinopettaja Saima Maria Snellmanin (k. 1955) kanssa. Avelan sisar filosofian maisteri Alli Avela oli naimisissa kansanedustaja ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja Kyösti Haatajan kanssa.
Kasper kiltti kummitus
Kasper kiltti kummitus () on Harvey Comicsin luoma kummitushahmo, jonka suunnitteli Seymour Reit ja Joe Oriolin kanssa Yhdysvalloissa vuonna ￼￼1939￼￼. Kasper on esiintynyt sarjoissa ja elokuvissa.
Ensi kertaa Kasper esiintyi Paramount Picturesin The Friendly Ghost -animaatiosarjassa 1946. Jatkosarja There's Good Boos Tonight esitettiin 1948 alkaen. 55 lyhytelokuvan jälkeen Kasperista tuli myös sarjakuvahahmo, kun St. John Publishing alkoi julkaista sarjakuvaa vuonna 1949. Kasper nähtiin 1960-luvulla ohjelmassa "The New Casper Cartoon Show". Tauon jälkeen Kasper esiintyi vuonna 1979 Hanna-Barberan "Casper and the Angels (eli Kasper ja avaruusenkelit)" -sarjassa. Kasperin viimeisin esiintyminen oli 1990-luvulla elokuvassa nimeltä Casper. Universal Picturesin teki samannimisen animaatiosarjan Casper.
Suomessa julkaistiin Kasper kiltti kummitus VHS-kasetteja 1980-luvun lopussa ja sitten vielä 1990-luvun alussa. Suomenkielisestä jälkiäänityksistä ovat vastanneet Golden Voice Oy ja Tuotantotalo Werne Oy.
Vuoden 1989 dubbaus
Äänet: Golden Voice Oy Vuoden 1994 dubbaus
Näyttelijät: VHS-julkaisut
Elmina
Elmina on kaupunki Ghanan Centralin alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla kymmenen kilometriä alueen pääkaupungista Cape Coastista länteen. Elmina on Komenda-Edina-Eguafo-Abremin kunnallispiirin sekä Edinan heimoalueen keskus. Kaupungissa on 23 013 asukasta (vuonna 2010, väestönlaskenta).
Portugalilaisten Kultarannikolle 1470-luvulla perustama Elmina oli trooppisen Afrikan ensimmäinen eurooppalainen linnoitus. Se oli tärkeä kulta- ja orjakaupan keskus. Hollantilaiset valtasivat Elminan linnan vuonna 1637. Vuonna 1872 se siirtyi Britannian haltuun.
Elmina on yksi Ghanan huomattavimmista matkailukohteista. Sen tärkeimmät nähtävyydet ovat Unescon maailmanperintökohteiksi julistetut Elminan eli São Jorge da Minan linna (1482) ja Fort Coenraadsburgin linnake (1652) sekä kaupunkia ympäröivät hiekkarannat. Paikallisia elinkeinoja ovat kalastus ja suolan valmistaminen merivedestä.
Zuul
Zuul on sukupuuttoon kuollut nuijahäntäisten dinosaurusten suku, joka eli Pohjois-Amerikassa myöhäisen liitukauden Campania-vaiheella, noin 75 miljoonaa vuotta sitten. Tyyppilaji "Zuul crurivastator" kuvattiin vuonna 2017, ja sen luurangon otti haltuunsa Royal Ontario Museum.
"Zuulin" poikkeuksellisen täydellinen ja hyvin säilynyt luuranko löydettiin pohjoisesta Montanasta, Judith Riverin muodostumasta vuonna 2014. Suvun nimi "Zuul" juontuu "Haamujengi"-elokuvan kuvitteellisestä hirviöstä. Lajinimi "crurivastator" puolestaan on yhdistelmä latinan sanoista "crus", sääri ja "vastator" tuhoaja, viitaten sen häntänuijaan.
"Zuulin" luuranko on huomionarvoinen, sillä se on ensimmäinen ankylosaureista ensimmäinen jonka häntä ja kallo ovat säilyneet kokonaisina. Se on samalla täydellisin pohjoisamerikkalainen ankylosauri.
"Zuul crurivavastator" oli eläessään 6 metriä pitkä ja painoi arviolta 2 500 kiloa. Fossiilissa on säilynyt pehmytkudoksia, samoin kuin panssaria ja ihon painaumia.
Tutkimukset sijoittavat "Zuulin" heimoon Ankylosauridae, alaheimoon Ankylosaurinae ja tribukseen Ankylosaurini. Ankylosaurinin sisällä se on "Dyoplosauruksen" sisartaksoni, "Scolosauruksen" ja "Anodontosauruksen" lähisukulainen, ja hieman etäisempää sukua "Euoplocephalukselle" ja "Ziapeltalle".