hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
M/S Alkyon
M/S Alkyon oli Kreikkaan Pireukseen rekisteröidyn Pireus Maritime Companyn omistama tankkeri. Alus oli ensimmäinen Suomessa valmistettu kokonaan hitsaamalla koottu laiva. Tätä ennen laivat valmistettiin niittaamalla.
Alus tilattiin Wärtsilä Crichton-Vulcanilta Turusta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 876, ja se laskettiin vesille 15. lokakuuta 1949. Alus valmistui 25. huhtikuuta 1950. Se luovutettiin vuonna 1950 Nobel-Standard-yhtiölle.
Nobel myi aluksen vuonna 1951 Essolle, joka nimesi sen "Esso Finlandiaksi". Esso myi aluksen vuonna 1970 Jouko Korpivaaralle, joka nimesi sen "Isla Finlandiaksi". Alus myytiin 26. syyskuuta 1972 Pireus Maritime Companylle, joka nimesi sen "Alkyoniksi". Aluksen romutus alkoi 11. toukokuuta 1986 Eleusisissa.
Silyylienolieetterit
Silyylienolieetterit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden funktionaalinen ryhmä koostuu enolista, jonka happeen on liittynyt orgaaninen silyyliryhmä. Silyylienolieetterit reagoivat usein samankaltaisesti enolien kanssa ja ovat hyödyllisiä välituotteita useissa orgaanisen kemian reaktioissa.
Silyylienolitteereitiä valmistetaan tyypillisesti karbonyyliyhdisteen, kuten aldehydin tai ketonit ja elektrofiilisen piiyhdisteen, kuten trimetyylisilyylikloridin välisellä reaktiolla. Niitä muodostuu myös enolaattien, kuten litiumenolaattien reagoidessa emäksen läsnä ollessa trimetyylisilyylikloridin kanssa. Kolmas tapa silyylienolieettereiden valmistamiseen on enonien pelkistys käyttäen pelkistimenä silaaneja. Tällöin katalyyttinä käytetään platinakomplekseja.
Jos karbonyyliyhdisteenä on epäsymmetrinen ketoni, riippuu tuotteen stereokemia reaktion suoritusolosuhteista. Proottiset liuottimet kuten etanoli, heikot emäkset kuten amiinit ja korkea lämpötila johtavat stabiilimman ja enemmän substituoidun termodynaamisen silyylienolieetterin muodostumiseen. Vahvat emäkset, aproottisen liuottimet ja matala lämpötila johtavat kineettiseen vähemmän substituoituu silyylienolieetteriin. Kiraalisia silyylienolieetterietä voidaan muodostaa kiraalisten katalyyttien avulla
Silyylienolieettereiden etuna muihin samankaltaisiin enolaatteihin on niiden stabiilius ja alhaisempi reaktiivisuus. Silyylienolieetterit hydrolysoituvat suhteellisen helposti veden vaikutuskesta. Ne reagoivat elektrofiilien kanssa, jolloin elektrofiili liittyy ensin enolieetterin kaksoissidokseen additioreaktiolla ja tämän jälkeen reagoi silyyliryhmän kanssa. Muodostuva tuote on karbonyyliyhdiste, johon on liittynyt elektrofiilinen ryhmä. Silyylienolieetterit reagoivat myös muun muassa Michael-additiolla, aldoliadditioissa, eräissä sykloadditioissa ja Mannich-reaktiolla.
Sienirihmasto
Sienirihmasto on rihmastollisten sienten pääasiallinen elämänvaihe. Rihmasto voi kasvaa laajalle alueelle. Se muodostuu haarautuneesta sienirihmasta, joka muodostuu jonossa kasvavista sienisoluista. Rihma kasvaa vain päästään, muualta se voi haarautua. Sienirihmat voivat olla väliseinällisiä tai väliseinättömiä. Peräkkäiset solut ovat solulimayhteydessä väliseinässä olevan pienen aukon kautta. Vierekkäin kasvavista sienirihmoista muodostuu rihmastojänne, jonka voi havaita paljaalla silmällä. Rihmastojänteitä saa esiin vaikka kuorimalla kaarnaa lahonneesta puusta. Itiöpesäkkeet ja itiöemät muodostuvat rihmastosta sopivissa olosuhteissa. Rihmastolliset sienet muodostuvat putkimaisista ja haaraisista sienirihmoista eli hyyfeistä. Sienet lisääntyvät ja leviävät itiöidensä avulla. Sienillä on kahdenlaisia itiöitä, suvuttomia ja suvullisia. Suvuttomat itiöt voivat syntyä vaihtelevilla tavoilla. Niitä voi syntyä kuroutumalla sienirihman ylöspäin kasvavan haaran päästä ("konidiot"), tai yhtymäsienten ja piiskasiimasienten itiöpesäkkeessä eli sporangiossa ("mitosporit"). Piiskasiimasienten itiöt voivat liikkua. Sopivalle kasvualustalle päätyvä itiö itää kärjestään ja alkaa kasvaa sienirihmaksi. Sienirihmasto on sienen osa.
Algerian koripallomaajoukkue
Algerian koripallomaajoukkue edustaa Algeriaa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Maa osallistui ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1965. Tällöin maa saavutti myös ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun se sijoittui turnauksen kolmanneksi. Seuraavan arvokisamitalinsa Algeria saavutti vasta vuonna 2001, jolloin se sijoittui toiseksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Vuoden 2001 sijoituksen myötä maa osallistui ensimmäistä kertaa historiansa aikana koripallon MM-kilpailuihin vuonna 2002. Kyseisessä turnauksessa Algeria sijoittui viidenneksitoista jätettyään taakseen ainoastaan Libanonin.
Heinäveden pitäjäntupa
Heinäveden pitäjäntupa on Heinäveden kirkonmäellä. Se on 4-h-yhdistyksen ja paikallisten kutojien toimitila. Vuoteen 2005 siinä oli Pitäjäntuvan käsityökeskus.
Pitäjäntuvan puutalo on noin 50 metriä kirkkoa alempana, ja sen vieressä on Kotiseutumuseo. Pitäjäntuvassa on toiminut aikojen saatossa muun muassa Heinäveden kunnantalo. Nykyinen Pitäjäntuvan rakennus rakennettiin 1852. Sitä ennen samalla paikalla sijainnut rakennus purettiin lahonneena 1822. 1700-luvulla siellä oli pidetty käräjiä ja sitä oli käytetty viinivarastona. Valmistuttuaan uusi rakennus on toiminut muun muassa kuntakokousten pitopaikkana ja putkana, puhelinkeskuksena, Säästöpankin toimitalona ja kansalaiskouluna.
Vuonna 1973 Pitäjäntuvan käsityökeskuksen tiloihin tuli käsitöiden opetusta, ja kesän 2006 ajan siinä toimi kunnantalon remontin ajan Heinäveden matkailuneuvontapiste.
Lähellä samalla kirkonmäellä on Heinäveden kotiseutumuseo.
Major League Baseball -kausi 1919
Major League Baseball -kausi 1919 päättyi Cincinnati Redsin 5-3 voittoon Chicago White Soxista kauden päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa. Sarja pelattiin aiemmasta poiketen "paras yhdeksästä" -järjestelmällä. Sarja muistetaan Black Sox skandaalista, jonka seurauksena kahdeksan White Soxin sekä yksi St. Louis Brownsin pelaaja suljettiin MLB:n parista loppuiäkseen.
Heinäveden kotiseutumuseo
Heinäveden kotiseutumuseo toimii vanhassa pitäjänmakasiinissa eli lainajyvästössä Heinäveden kirkonmäellä pitäjäntuvan vieressä. Se avattiin 13. elokuuta 1961 museon pihalla pidettävän kotiseutupäivän yhteydessä. Museo toimii lainajyvästön entisessä tilassa. Sen omisti aiemmin 30. toukokuuta 1955 perustettu Heinävesi-seura, joka mhyös perusti sen. Vuodesta 2002 alkaen museo on kuulunut kunnalle. Museossa on noin 2 000 esinettä, joista vanhimmat ovat ajalta 3 000–1 600 eaa. Museo ei ole säännöllisesti yleisölle auki.
Noureen DeWulf
Noureen DeWulf (o.s. Ahmed; s. 28. helmikuuta 1984 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan elokuvissa "West Bank Story", "Pelimiehen painajainen" ja "Varasuunnitelma". Hän esiintyi myös televisiosarjassa "Terapian tarpeessa".
DeWulf syntyi intialaisille muslimivanhemmille New Yorkissa. Hän puhuu sujuvasti englantia, hindiä, urdua ja gujaratia.
Lamivudiini
Lamivudiini on viruslääke, jonka toiminta perustuu viruksen käänteiskopioijaentsyymin toiminnan inhibitioon. Lamivudiinia käytetään HIV:n ja hepatiitti B:n hoitoon.
HBC (yritys)
Hill Brush Co. Ltd. on perheomisteinen siivous- ja hygieniavälineitä valmistava brittiläinen yritys. Yrityksen perustivat Fred ja Bill Coward vuonna 1922.
Yrityksen pääpaikka ja tehdas sijaitsee Mere-nimisessä kylässä Wiltshiressä Britanniassa. Toimintaa on nykyään myös Yhdysvalloissa. Hillbrush:lle on myönnetty kuninkaallisen hovihankkijan asema vuonna 1981.
Yritys on kulkenut pitkän matkan alkuvuosien käsintehdyistä harjoista nykyisiin materiaaleiltaan kehittyneisiin tuotteisiin. HBC työllistää noin sata henkilöä ja valmistaa yli viisi miljoonaa harjaa ja siivousvälinettä vuodessa. Tuotteita myydään yli 85 maahan.
Tuotteita markkinoidaan Salmon Products- ja Salmon Hygiene Technology- sekä uusimmin HBC-logojen suojin, Suomessa HBC-harjat ja -tuotteet tai Salmon-harjat ja -tuotteet. Tuotteet valmistetaan noudattamaan hygienia-olosuhteiltaan vaativien alojen vaatimuksia, esimerkiksi elintarviketeollisuus, catering, ravintola-ala, meijerit, lääketeollisuus ja sairaalat. Salmon Hygiene Technology:in värikoodatut siivousvälineet läpäisevät FEIBP PHB Hygienia vaatimukset ja ne valmistetaan FDA-hyväksyttyjä materiaaleja käyttäen. Värikoodatut siivousvälineet ovat HACCP yhteensopivia. Tuotteet ovat standardi ISO:9001:2008-sertifioituja.
Suomessa Hillbrushia edustaa Harjat.com.
Emtrisitabiini
Emtrisitabiini on HIV-infektion hoitoon tarkoitettu antiretroviraali. Lääke on ei-nukneosidinen käänteiskopioijaentyymin estäjä eli se estää HIV:n RNA:n muuttumista DNA:ksi. Se on hyväksytty myös yhdessä tenofoviirin kanssa ennalta ehkäisevään käyttöön henkilöillä, jotka altistuvat HI-virukselle. Lääkettä myydään yhdessä tenofoviirin kanssa kauppanimellä Truvada. Mahdollisisa haittavaikutuksia ovat päänsärky, pahoinvointi, ripuli ja oksentelu.
Matias Pulli
Matias Pulli (s. 8. maaliskuuta 1995 Raisio) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän laukoo oikealta.
Pulli on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2010–2011 Pulli voitti tehoilla 11+10=21 TPS:n sisäisen piste- ja maalipörssin C-nuorten SM-karsinnoissa. Hän vahvisti kauden aikana myös TPS:n B-nuoria, jotka voitti SM-hopeaa. Pulli vaihtoi C-juniori-ikäisenä myös pelipaikkansa keskushyökkääjästä puolustajaksi. Kausi 2011–2012 B-nuorissa hänellä päättyi SM-pronssiin. Pullin kausi eteni kuitenkin suurimmaksi osaksi TPS:n A-nuorissa.
Kaudeksi 2012–2013 Pulli teki kolmivuotisen juniorisopimuksen TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän ei kuitenkaan tehnyt liigadebyyttiään ensimmäisellä sopimuskaudellaan, vaan seuraavalla kaudella 2013–2014. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 4. helmikuuta 2014 Oulun Kärppiä vastaan. Kaikkiaan Pulli pelasi kauden kolme SM-liigaottelua. Marraskuussa 2014 hän teki kevääseen 2017 asti ulottuvan jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Kaudella 2014–2015 Pulli pelasi 11 SM-liiga- ja neljä Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin TPS:n A-nuorissakin vain seitsemän ottelua.
Kaudeksi 2015–2016 Pulli siirtyi TPS:stä koko kauden kattavalla lainasopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Lähet lainattiin tammikuussa 2016 myös toistaiseksi Savonlinnan Pallokerhoon, mutta Pulli ei pelannut varsin rikkonaisella alkukaudella lopulta otteluakaan Mestiksessä. Tammikuussa 2016 TPS lainasi hänet ja Oskari Siikin loppukaudeksi Espoo Bluesiin, josta vaihdossa TPS:ään siirtyivät lainalle Kalle Kaijomaa ja Jussi Makkonen.
Kesäkuussa 2016 Pulli purki sopimuksensa TPS:n kanssa yhteisymmärryksessä. Hän teki noin viikkoa myöhemmin vuoden mittaisen sopimuksen Savonlinnan Pallokerhon kanssa kaudeksi 2016–2017. Pulli voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Kausi 2017–2018 päättyi pronssiin.
Pulli pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Pulli on pelannut kuusi nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Juovamarliini
Juovamarliini tai "raitamarliini" ("Kajikia audax") on purjekalojen heimoon kuuluva suurikokoinen, piikkikuonoinen merikalalaji. Se on IUCN:n punaisen listan mukaan silmälläpidettävä.
Kala on enimmillään 4 metriä pitkä. Purjemainen pitkä selkäevä on etuosasta korkeampi kuin taempaa. Yläleuka on pitkä ja kapea. Selkäpuolella on sinistä ja mustaa. Alapuoli on vaalea. Kyljissä kalalla on vaaleanvihreitä raitoja.
Juovamarliinia esiintyy Tyynessämeressä, Intian valtameressä, joskus myös Etelä-Afrikan eteläpuolella ja Atlantissa. Laji elää yleensä alle 100 metrin syvyydessä. Rannikolla sitä esiintyy paikoissa, joissa on jyrkästi viettävä pohja.
Juovamarliini kutee avomerellä toukokuulta kesäkuulle. Se syö muita kaloja ja äyriäisiä.
Pallomaneetit
Pallomaneetit "(Cydippida)" on lonkeromaneettien luokkaan kuuluva kampamaneettien lahko.
Pallomaneeteilla on pallomainen tai soikea vartalo. Esimerkiksi "Pleurobrachia"-pikkumaneetilla vartalo on kananmunan muotoinen ja sen kapeammassa päässä on suuaukko. Vartalon molemmilla puolilla on lonkerot, jotka maneetti voi vetää piiloon sisällään oleviin pusseihin.
Itämerestä tunnetut "Mertensia-" ja "Pleurobrachia"-kampamaneetit kuuluvat pallomaneettien lahkoon.
RusSki Gorki
RusSki Gorki tai Russkije Gorki () on kahden hyppyrimäen ja 2,5 km asfaltoidun hiihtoladun muodostama stadion Esto-Sadokin kylässä lähellä Krasnaja Poljanaa ja Sotšia Etelä-Venäjällä. Stadionilla kilpailtiin vuoden 2014 talviolympialaisten mäkihypyn ja yhdistetyn kilpailut.
Mäkikeskus avattiin helmikuussa 2012 ja ensimmäiset maailmancupin kilpailut käytiin saman vuoden joulukuussa. Keskus käsittää suur- ja normaalimäen sekä yhdistetyn ladut, mutta alueelle on suunnitteilla myös pienempiä harjoitusmäkiä.
Mäkikeskuksen alkuperäiseksi hinnaksi ilmoitettiin noin 1,2 miljardia ruplaa, mutta lopullisten kustanusten arvioidaan olevan noin kahdeksan kertaa suuremmat.
Suurmäen virallisen mäkiennätyksen 140,0 metriä on hypännyt Marinus Kraus. Epävirallisen mäkiennätyksen 144,5 metriä on hypännyt Dmitri Vasiljev
Suurmäen kesämäkiennätyksen 147,5 metriä on hypännyt Dmitri Vasiljev, se on samalla kesämäkihypyn maailmanennätys.
Wiriä
Wiriä oli suomalainen vuonna 1871 rakennettu parkkilaiva. Vuonna 1881 parkki huutokaupattiin Turkuun, jossa se toimi aina vuoteen 1900 asti. Alus ostettiin samana vuonna Raumalle. 
"Wiriä" törmäsi parkki "Lainettaren" kanssa vuonna 1903. John Nurminen tuli laivan osakkaaksi vuonna 1916. Laiva myytiin Tanskaan vuonna 1917.
Kuru (rotko)
Kuru, "kurra", "gurra" on syvä, ahdas, tunturien välinen rotko. Esimerkiksi Saariselällä on seuraavat kurut: Rumakuru, Lumikuru, Paratiisikuru ja Pääsiäiskuru. Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa on esimerkiksi Pahakuru.
Marie von Heiroth (Edelfelt)
Marie von Heiroth on taiteilija Albert Edelfeltin kuivaneula- ja viivasyövytys vuodelta 1899. Muotokuvan koko on 16,5×21cm.
"Marie von Heiroth" on Albert Edelfeltin ensimmäinen viivasyövytys eli etsaus, jossa lukemaan keskittynyt nuori nainen on piirretty herkästi laatalle. Tämä työ oli käynnistämässä Edelfeltin uutta aluevaltausta grafiikan parissa. Hän teki kolmen seuraavan vuoden aikana yli seitsemänkymmentä grafiikan työtä. Vedokseen hän kirjoitti merkinnän "min första etsning" -tekstin.
"Marie von Heiroth" on piirretty suurimmaksi osaksi kuivaneulalla eli kaivertamalla kuva kupariselle painolaatalle. Työ on kuin ponnahduslauta muillekin Edelfeltin grafiikan töille, joissa etusijalla on piirustus.
Edelfelt oli jo talvella 1890 seurannut Anders Zornin etsaamista. Zorn oli jo tuolloin arvostettu grafiikan tekijä, joka suosi puhtaasti viivasyövytystä töissään. Edelfelt ei vielä tuolloin päätynyt grafiikan tekijäksi. Hän näki kuitenkin 1890-luvulla grafiikan töitä yhä enemmän Pariisin näyttelyissä ja hankkikin sitä kokoelmiinsa. Edelfelt ihaili esimerkiksi kuivaneulaa käyttävää Paul Helleuta, joka sai tunnustusta varsinkin eleganteista naiskuvistaan. Helleun kuivaneulatöiden katsotaan olleen "Marie von Heiroth" -työn varsinainen inspiraation lähde.
Pahojärven piilokirkko
Pahojärven piilokirkko on lohkareluola Varsinais-Suomessa Laitilassa. Sen pituus on 6 metriä, leveys 6 metriä ja korkeus 5 metriä. Sitä ovat sotapakolaiset käyttäneet asuinpaikkana.
Tarinan mukaan isonvihan aikana sinne pakenivat Varhonkylän kyläläiset piiloon mutta Killun muori paljasti heidät. Kaikki surmattiin, vain muori säästettiin. Tapaus tunnetaan Varhonkylän verilöylynä.
Elias Kahila
Elias Kahila (s. 15. maaliskuuta 1983) on suomalainen pop/rock-sellisti, sellon shufflejousi-tekniikan kehittäjä sekä sellonsoiton opettaja. Kahila on kotoisin Jyväskylästä, alun perin Haapajärveltä. Kahila on levyttänyt, keikkaillut tai tehnyt yhteistyötä muun muassa seuraavien artistien kanssa: Private Line, Petteri Sariola, Timo Rautiainen, Hessu Heinonen, Antony Parviainen, Bill Öhrström, Brian Kramer, Silentium, Hot Bones, Nine Strings, Herätyskerho, Dead By You, Koop Arponen Flute of shame, Johanna Pekkarinen, Christina Sandsengen, Tommi Soidinmäki, Jenna Bågeberg. Lisäksi Kahila soittaa selloa sekä säveltää ja sovittaa omassa yhtyeessään Elias Kahila Band.
Oma albumi "Break Point" ilmestyi 2006.
Kahila on kehittänyt sellonsoittotekniikkaa (”shufflejousi”), joka mahdollistaa pop/rock -pohjaisen sellonsoiton ja tuo bluesin ja funkin lähemmäs sellonsoiton tekniikkaa.
Mini World Cup
Mini World Cup on alle 16-vuotiaiden miesten seurajoukkueiden kansainvälinen jääpallon maailmancupkilpailu. Maailmancupturnaus pelataan vuosittain ennen kansallisten sarjojen alkua Bollnäsissä, Ruotsissa. Ensimmäisen kerran Mini World Cup järjestettiin 1986.
Pekka Liukkonen
Pekka Liukkonen (s. 31. elokuuta 1958) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka edusti urallaan Pieksämäen NMKY:tä, Salon Viestiä ja Varkauden Tarmoa.
Hän pelasi yhteensä 448 pääsarjaottelua ja voitti viisi Suomen mestaruutta vuosina 1978–1981 ja 1989. Suomen lentopallomaajoukkuetta Liukkonen edusti 198 kertaa vuosina 1979–1989. Hän on maaotteluiden määrässä kaikkien aikojen tilastossa sijalla 11.
Pekka Liukkosen poika on uimari Ari-Pekka Liukkonen. Hänen tyttärensä Sofia Liukkonen pelaa lentopalloa naisten 1-sarjassa Kausalan Yrityksen joukkueessa.
Jääpallon alle 17-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut
Jääpallon alle 17-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämä alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueiden kansainvälinen jääpalloturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran 2009. Alle 17-vuotiaiden naisten maailmanmestaruudesta pelataan joka toinen vuosi.
Alle 17-vuotiaiden naisten MM-kilpailuiden menestynein maa on Ruotsi kolmella mestaruudellaan. Venäjä on voittanut yhden mestaruuden.
Tatarstanin jääpallomaajoukkue
Tatarstanin jääpallomaajoukkue edustaa Venäjän federaatioon kuuluvaa Tatarstanin tasavaltaa jääpallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Tatarstanin maajoukkuetta hallinnoi Venäjän jääpalloliitto, eikä Tatarstanilla ole omaa, Venäjän jääpalloliitosta erillistä jäsenjärjestöä Kansainvälisessä jääpalloliitossa, minkä vuoksi Tatarstanin maajoukkue kilpailee vain Venäjän jääpalloliiton alaisissa maajoukkuekilpailuissa kuten Russian Government Cupissa.
Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämissä ja myös Venäjän jääpalloliiton alaisissa kilpailuissa tatarstanilaisten on mahdollista edustaa Kansainvälisen jääpalloliiton jäsenmaita, mikäli Kansainvälisen jääpalloliiton säätämät edustuskelpoisuuskriteerit täyttyvät.
Tatarstanin maajoukkue osallistui vuonna 2000 Russian Government Cupiin Kazanissa, jossa se sijoittui toiseksi Venäjän jälkeen.
Battenberg (suku)
Battenberg on saksalaisen Hessen-Darmstadtin hallitsijasuvun 1800-luvulla erkaantunut morganaattinen haara. Suvun jäseniä on avioliittojen kautta päätynyt useisiin Euroopan hallitsijaperheisiin. Isossa-Britanniassa suku käyttää nimeä "Mountbatten".
Alkuperäinen Battenbergin suku oli keskiajalla Kellerburgin linnassa lähellä Battenbergia vaikuttanut kreivillinen aatelissuku, joka sammui jo vuonna 1314. Kun Hessenin suurherttua Ludvig II:n nuorempi poika prinssi Alexander vuonna 1851 solmi morganaattisen avioliiton kreivitär Julie von Hauken kanssa, puolisoa varten luotiin uusi Battenbergin kreivittären arvo. Vuonna 1858 hänet korotettiin Battenbergin prinsessaksi, ja avioparin lapset saivat samalla myös Battenbergin prinssin tai prinsessan arvon. Heidän vanhin poikansa, Battenbergin prinssi Louis kohosi Ison-Britannian laivaston amiraaliksi ja sai 1917 Milford Havenin markiisin arvon. Samana vuonna suvun Isossa-Britanniassa asuneet jäsenet vaihtoivat kuningas Yrjö V:n pyynnöstä ensimmäisen maailmansodan vuoksi saksalaisen sukunimensä muotoon Mountbatten. Yksi Louisin tyttärenpojista on Ison-Britannian kuningatar Elisabet II:n puoliso prinssi Philip, joka otti äitinsä sukunimen Mountbatten vuonna 1947 tullessaan avioliiton yhteydessä Ison-Britannian kansalaiseksi. Isänsä puolelta Philip kuuluu Glücksburgin hallitsijasukuun.
Paistjärven pirunkirkko
Paistjärven pirunkirkko on lippaluola Heinolassa entisen maalaiskunnan alueella Paistjärvellä. Sen pituus on 40 metriä, leveys 3–8 metriä ja korkeus samoin 3–8 metriä. Se on aikojen kuluessa ollut sotapakolaisten, metsästäjien ja kalastajien asuinpaikka, nykyisin matkailunähtävyys.
Lukeva rabbiini
Lukeva rabbiini on taiteilija Albert Edelfeltin viivasyövytys ja kuivaneulatyö vuodelta 1899. Kooltaan työ on 16×12 cm ja se hankittiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1913.
Albert Edelfelt aloitti vuonna 1899 grafiikan tekemisen ja teki kolmen seuraavan vuode aikana yli seitsemänkymmentä grafiikan työtä. Hän oli jo talvella 1890 Zornin kehotuksesta ollut seuraamassa Zornin viivasyövytystöiden tekemistä, mutta ei itse heti innostunut asiasta. Kuitenkin grafiikan töitä alkoi olla yhä enemmän esillä Pariisin näyttelyissä 1890-luvulla ja Edelfeltin omiin hankintoihinkin niitä alkoi ilmaantua. Vasta vuonna 1899 hän oli kypsä niiden tekemiseen. Hänen ensimmäinen grafiikan työnsä oli "Maie von Heiroth".
Edelfeltin "Lukeva rabbiini" oli toisinto hänen "Puolalainen rabbiini" -öljyvärimaalauksestaan vuodelta 1884. Tuo 55×38 cm:n kokoinen maalaus kuuluu yksityiskokoelmiin. Monet Edelfeltin taiteentukijoista olivat juutalaisia. Edelfelt vastustikin vuonna 1886 Edouard Drumot`n antisemitististä "La France Juive" -kirjaa, jossa esitettiin Ranskan kansalaisuuden saamiseen rajoituksia. Tässä kirjassa esitettiin esi-isien maassaoloajan pidentämistä ennen kansalaisuuden saamista.
Pakankylä
Pakankylä () on entinen ratsutila Espoossa. Tila on ollut Maatalouskoneiden Tutkimussäätiön koetilana, ja vuonna 1976 se siirtyi Asser Uusi-Jaakkolan omistukseen. Päärakennuksen omistaja on Kaisa Kallion Kansalaislahjasäätiö, ja siinä toimii Kaisankoti. Alueella olevassa harmaakivinavetassa toimii Espoon Automuseo.
Ratsutilan historia juontuu 1600-luvulle jolloin jo edellisen vuosisadan puolella olemassa olleet neljä tilaa yhdistettiin. Kantatilan ensimmäinen tunnettu omistaja on 1540-luvulla Erik Michelsson. Vuodesta 1757 sen omistaja oli kihlakunnan kirjuri Anders Kurtèn, ja silloin arvellaan rakennetun päärakennuksen vanhimmat osat. Kartano oli nykyisellä paikallaan ainakin jo 1860-luvulla. Vuodesta 1918 sen omisti insinööri, liikemies Ernst Felix von Freymann, jonka isä oli Venäjän kansalainen ja siten perhe olisi vuonna 1944 joutunut luovutetuksi Neuvostoliittoon, mutta he pakenivat Saksaan. Arkkitehti Jarl Eklund on suunnitellut päärakennuksen nykyisen ulkonäön. Muutostyöt tehtiin vuosina 1937–1938. Freymannin puoliso oli itävaltalaissyntyinen Tolkien-kääntäjä Ebba-Margareta von Freymann.
Säätiö osti päärakennuksen ja kuusi hehtaaria maata vuonna 1957 tarkoituksena siirtää naisten lepokoti siihen Kauniaisista. Toiminta alkoi uusissa tiloissa 1958, ja nykyisin sitä sanotaan kartanohotelliksi.
Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta
Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue vuosina 1675–1788. Se syntyi, kun Piikkiön kihlakunnan tuomiokunta ja Halikon kihlakunnan tuomiokunta yhdistettiin yhdeksi tuomiokunnaksi. Yhdistäminen vahvistettiin vielä 30. joulukuuta 1680 tehdyllä uudistuksella. Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan Piikkiön kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Halikon kihlakuntaan kuuluivat:
Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
Viimeiset isonvihan aikaiset käräjät pidettiin tuomiokunnassa heinäkuussa 1713 ja tuomioistuintoiminta aloitettiin uudelleen syksyllä 1721. Pikkuvihan aikana (1742–1743) aloitettiin käräjien pito kesällä 1743. Vuoden 1776 järjestelyn (perustettiin muun muassa Vaasan hovioikeus) jälkeen tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Kuninkaallisella kirjeellä, joka annettiin 19. helmikuuta 1788, jaettiin Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta kahtia. Näin muodostettiin Piikkiön ja Halikon yläosan tuomiokunta sekä Piikkiön ja Halikon alaosan tuomiokunta. Vaikka nimellinen jako tapahtui 1788, se toimeenpantiin vasta 10. syyskuuta 1795, kun jakamattoman tuomiokunnan tuomari Henrik Ahleqvist jäi eläkkeelle.
Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunnan tuomarit olivat
Pakattulan luola
Pakattulan luola on Varsinais-Suomessa Maskussa oleva luola. Sen pituus on 10 metriä, leveys 10 metriä ja korkeus 2 metriä. Se on ollut historian kuluessa sotapakolaisten asuinpaikka, nykyisin se on matkailunähtävyys. Luola on Härmälän rotkon suulla.
Satya Nadella
Satya Nadella (s. 1967 Hyderabad, Intia) on yhdysvaltalainen liikemies. Hänet nimitettiin 4. helmikuuta 2014 Microsoftin toimitusjohtajaksi, korvaten Steve Ballmerin. Nadella on opiskellut sekä sähkötekniikkaa ja tietojenkäsittelytiedettä että kauppatieteitä.
Ennen toimitusjohtajaksi siirtymistään Nadella oli johtanut Microsoftin pilvipalveluita. Hän on työskennellyt Microsoftilla vuodesta 1992, sitä ennen Sun Microsystemsillä.
Wilhelm Johan Quensel
Wilhelm Johan Quensel (syntyi 6. huhtikuuta 1648 ja haudattiin 21. kesäkuuta 1727 Turussa) oli suomalainen juristi. Hänen vanhempansa olivat sihteeri Konrad Quensel ja Katarina Godhe. Wilhelm Johan Quensel palveli Ruotsin kuninkaallisessa kansliassa 1668–1678, sota-asiain kansliassa 1675–1678 ja hän toimi Ahvenanmaan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina 1682–1694. Hän siirtyi Turun hovioikeuden asessoriksi 1694 ja sieltä Medelpadin vastamuodostetun laamannikunnan laamanniksi 1718. Quensel palasi Turun hovioikeuteen hovioikeudenneuvokseksi 1719.
Quenselin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1675 Maria Broms (kuoli Turussa 1697). Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Olof Broms ja Maria Fredrikintytär. Toinen puoliso oli vuodesta 1698 Maria Wallvijk (Tukholma 1678 – Turku 1726). Hänen vanhempansa olivat hovioikeudenasessori Jöns Wallvijk-Stjernvall ja Magdalena Rudbeckius.
Sing La La La
Sing La La La on italialaislaulaja Carolina Márquezin kappale. Sen julkaisi Subsize Records digitaalisesti ladattavana singlenä 1. huhtikuuta 2013. Kappale sisältää sampleja ATC:n kappaleesta ”Around the World (La La La La La)” ja se sisältää myös Flo Ridan ja Dale Saundersin esittämiä lauluosuuksia.
Digitaalinen lataus
Libertyn huvila
Libertyn huvila on Tallinnan Rocca al Maren alueella sijaitseva rakennus, joka päätettiin vuonna 2014 kunnostaa Viron presidentin virka-asunnoksi. Toistaiseksi presidentti asuu kuitenkin Kadriorgin presidentinpalatsissa, sillä Libertyn kunnostus kestää vuosia. Remontin hinnaksi arvioitiin noin neljä miljoonaa euroa.
Libertyn ensimmäinen päärakennus valmistui 1700-luvulla. Baltiansaksalainen Kochin perhe rakennutti 1900-luvun alussa kesähuvilakseen uuden puisen rakennuksen. Vuonna 1939 he pakenivat Saksaan. Sen jälkeen rakennuksessa on pidetty pioneerileirejä vuoteen 1986 saakka, jolloin koko alueesta tehtiin suojelukohde ja se liitettiin Rocca al Maren ulkoilmamuseoon.
Hakassian jääpallomaajoukkue
Hakassian jääpallomaajoukkue edustaa Venäjän federaatioon kuuluvaa Hakassian tasavaltaa miesten maajoukkueiden jääpallokilpailuissa. Hakassian maajoukkue toimii Venäjän jääpalloliiton alaisuudessa, ja Hakassia ei ole Kansainvälisen jääpalloliiton jäsen, mistä johtuen Hakassian maajoukkue voi osallistua vain Venäjän jääpalloliiton alaisiin kilpailuihin.
Hakassian maajoukkue osallistui Russian Government Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Seuraavan kerran Hakassia esiintyi Russian Government Cupissa 2012, jolloin se saavutti parhaan sijoituksensa turnauksessa oltuaan neljäs.
Belneftehim
Belneftehim () eli Belnaftahim () on huhtikuussa 1997 perustettu Valko-Venäjän öljy- ja kemianteollisuuden valtionkonserni. Konserniyritysten tuotteita viedään yli 90 eri maahan.
Öljy- ja kemianteollisuuden valtionkonserni Belneftehim on Valko-Venäjän ministerineuvoston eli maan hallituksen ohjauksessa muiden keskeisten valtionkonsernien ja Valko-Venäjän rautateiden tapaan. Konsernihallinto sijaitsee Minskissä.
Belneftehim oli vuonna 2013 listattu niiden 80 valtionyrityksen joukkoon, joiden tuli tulouttaa osa voitostaan suoraan Valko-Venäjän valtiolliseen kehitysrahastoon. Konserniin kuuluu useita Valko-Venäjän keskeismpiiä vientiteollisuusyrityksiä ja sen merkitys maan talouselämälle on erittäin keskeinen.
Pikkuviidakkohaukka
Pikkuviidakkohaukka ("Leucopternis semiplumbeus") on haukkojen heimon viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Hondurasissa ja Panamassa.
Linnun populaatio on pienenemässä elinalueiden hävittämisen vuoksi, mutta se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. Sen määräksi arvioidaan alle 10 000 yksilöä, jolloin aikuisia yksilöitä olisi alle 6 700. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset viljelmät ja hävitetyt metsät sekä alavat kosteat metsät.
Ediel
EDIEL on pohjoismaisen Ediel Forumin kehittämä sähköalan sanoma- ja tiedonvaihtomäärittely.
Ediel Nordic Forumin käytäntöihin perustuen EDIFACT-standardien mukaisten sanomien käyttö Suomen sähkömarkkinoilla on määritelty Energiateollisuuden ohjeessa . Sanomat perustuvat Nordic Ediel Forumin laatimaan –dokumentaation kansalliseen versioon 2.4 A.
Mutsi (albumi)
Mutsi on rap-artisti/tuottaja DJ Kridlokkin 28. maaliskuuta 2014 julkaistu albumi. Se julkaistiin Monsp Recordsin kautta. Albumin kappale ”Lokin ipsum” julkaistiin näytekappaleena YouTubessa joulukuussa 2013. "Mutsi" nousi heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle. Albumista julkaistiin rajoitettu määrä kasetteja sekä vinyylejä, jotka molemmat myivät loppuun.
Mestareiden Seurassa 3
Mestareiden Seurassa 3 on Ýleisradion nauhatallenteilta koottu levy jonka kappaleita ei ole julkaistu äänilevyillä. Levyllä soittavat Kullervo Linnan yhtye vuonna 1955 solistina Eerö Väre ja Toivo Kärjen yhtye vuonna 1956 solistina Juha Eirto
Lukeva pariisitar
Lukeva pariisitar on suomalaisen taiteilijan Albert Edelfeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1880. Kooltaan tämä maalaus on 81×100 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se talletettiin vuonna 1893.
"Lukeva pariisitar" -maalaus kuvaa nuorta ranskalaista naista, Virginietä. Virginie oli tullut keväällä 1880 Edelfeltin malliksi ja josta hän kolmen seuraavan vuoden aikana maalasi useita maalauksia.Tässä "Lukeva pariisitar" -maalauksessa roosaan valkoisin röyhelöin koristeltuun mekkoon pukeutunut Virginie lukee kulunutta kirjaa kyljellään maaten. Hänen ruskeat otsalta kiharat hiuksensa kiiltävät ja hän katsoo ruskeilla silmillään suoraan eteensä kohti taiteilijaa.
Maalauksessa taustana on kellertävä beigen värinen silkkinen kangas, jossa on kuviona vihertäviä kevyitä oksastoja. Edelfeltin ateljeessa tiedetään olleen muodikkaita japanilaisia esineitä. Hän ystävystyi Virginiehen, joka on tiettävästi tämän naisen kutsuma-, ei ristimänimi ja josta on tiedossa hyvin vähän faktatietoja. Edelfelt itse käytti tallella olevissa kirjeissään hänestä nimeä "vaaleaverikkö". Lopulta Albertin äiti painosti hänet lopettamaan suhteen ja Edelfeltin palatessa Suomeen toukokuussa 1883 se oli ohi.
Edelfeltille oli tapahtunut muutoksia asuntoasioissa vuonna 1880. Hän oli ostanut kesäksi Haikosta saaristotilalta vanhan tilanhoitajan asunnon ja Pariisissa hän vuokrasi kesäkuussa uuden ateljeen itselleen osoitteesta 147, Avenue des Villiers (toisin sanoen 29, rue Descombes). Taidekauppiaat tilasivat Edelfeltiltä useita historiallisia pukukuvia vuonna 1880. Näitä hän työsti, mutta sai myös salongissa kolmannen luokan mitalli-palkinnon "Lapsen ruumissaatto" -työstä.
Sergei (arkkimandriitta)
Arkkimandriitta Sergei, siviilinimeltään Yrjö Rajapolvi (s. 23. huhtikuuta 1965), on toiminut Heinäveden Valamon luostarin johtajana eli igumeenina vuodesta 1997 asti. Arkkimandriitta Sergei on valmistunut Kuopion ortodoksisesta pappisseminaarista vuonna 1988. Vuonna 1990 hän valmistui ortodoksisen uskonnon aineenopettajaksi Joensuun yliopistosta.
Arkkimandriitta Sergei on ollut Valamon luostarin veljestön jäsenenä vuodesta 1990. Sergei kuuluu Valamon kansanopiston johtokuntaan ja Valamo-säätiön valtuuskuntaan. Arkkimandriitta Sergei on Valamon Ystävät ry:n ja Ortodoksinen Veljestö ry:n hallitusten jäsen. Hän on ollut myös Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokouksen pappisjäsen 2010–2013.
Vuonna 2011 arkkipiispa Leo erotti Sergein Valamon luostarin johdosta. Erottamisen taustalla olivat erimielisyydet luostarin talouden hoitamisesta. Apulaisoikeuskansleri katsoi kuitenkin, ettei johtajan erottaminen ollut lain mukaan mahdollista. Sergei pääsi jatkamaan luostarin johtajana vuoden kuluttua.
Titaani-isopropoksidi
Titaani-isopropoksidi eli titaanitetraisopropoksidi (Ti(OCH(CH))) on titaanin ja isopropanolin alkoksidin, isopropoksidi-ionin muodostama yhdiste. Titaani-isopropoksidi on yleisesti käytetty katalyytti orgaanisen kemian synteeseissä ja lisäksi sitä käytetään titaanidioksidia olevien ohutkalvojen valmistukseen.
Huoneenlämpötilassa titaani-isopropoksidi on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, eettereihin, bentseeniin ja organohalideihin. Vesi hydrolysoi sen, jolloin muodostuu titaanidioksidia. Titaani-isopropoksidi on heikko Lewis-happo. Monet titaanialkoksidit muodostavat liuoksessa dimeerejä tai aggregaatteja, mutta titaani-isopropoksidi on monomeerinä.
Muiden titaanialkoksidien tavoin titaani-isopropoksidia valmistetaan isopropanolin ja titaanitetrakloridin välisellä reaktiolla.
Titaani-isopropoksidilla on paljon käyttöä orgaanisessa synteesissä. Siitä voidaan valmistaa muita titaani-alkoksideja vaihtoesteröintireaktiolla estereiden kanssa. Tärkein käyttö on kuitenkin toimia katalyyttinä useissa reaktioissa. Tärkeitä titaani-isopropoksidin katalysoimia reaktioita ovat muun muassa vaihtoesteröinnit, 2,3-epoksialkoholien nukleofiilinen hajotus, isomerointireaktiot ja nukleofiiliset reaktiot sekä tyydyttyneiden että α,β-tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden karbonyylihiileen. Yksi tärkeimmistä titaani-isopropoksidin reaktioista on kiraalisten epoksidien valmistamiseen käytettävä Sharpless-epoksidointi, jossa titaani-isopropoksidi muodostaa kompleksin dietyylitartraatin kanssa ja hapettimena toimii tert-butyylihydroperoksidi tai kumeenihydroperoksidi. Titaani-isopropoksidia voidaan käyttää myös titaanidioksidiohutkalvojen valmistamiseen ALD-menetelmällä.
Sture (nimi)
Sture on ruotsalainen miehen etu­nimi, joka johtuu muinais­ruotsin "ankaraa", "tiukkaa" tai "jäykkä­luonteista" tarkoittavasta sanasta "stursk". Keski­ajalta saakka Sture on ollut käytössä myös suku­nimenä, ja se on ollut muun muassa kahdella Ruotsin valtionhoitajalla, Sten Sture vanhemmalla ja nuoremmalla.
Suomessa nimi Sture on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 525 henkilölle, joista hieman yli puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla. Sturen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 5. helmikuuta.
K. E. Klint
Kustaa Emil Klint (myös Gustaf Emil Klint, 1865 Oulu – 1938 Pori) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja valokuvaaja.
Oulussa syntynyt Klint oli suvun perimätiedon mukaan puoliksi juutalainen ja hänen isänsä toimi Venäjän armeijan torvensoittaja. Klint kävi koulunsa Turussa ja työkenteli opettajaseminaarin jälkeen muun muassa kiertokoulunopettajana Köyliössä. Vuonna 1896 hänet vihittiin Porissa, jonka jälkeen Klint toimi kaupungissa Laiminlyötyjen lasten koulun opettajana vuosina 1901–1912.
Lopetettuaan työt opettajana Klint siirtyi ammattivalokuvaajaksi. Hän kiersi polkupyörällä ympäri Poria ja Satakunnan maaseutua kuvaten 1930-luvulle saakka maisemia ja kaupunkinäkymiä sekä myös uutiskuvia erilaisista tapahtumista ja onnettomuuksista. Satakunnan museon kokoelmissa on noin 2 000 vedosta Klintin ottamista kuvista sekä lisäksi 2 500 negatiivia. Vuonna 2008 Satakunnan museo julkaisi hänen kuvistaan valokuvateoksen ""Poria ja Satakuntaa: kuvannut K. E. Klint"". Kirja ilmestyi myös englanninkielisenä nimellä ""Pori and Satakunta: photographed by K. E. Klint"".
Ruotsinköynnöskuusama
Ruotsinköynnöskuusama ("Lonicera periclymenum") on kuusamien sukuun kuuluva laji. Se on 2-4(6) m pitkä köynnös. Varsi on joskus karvainen. Lehdet ovat muodoltaan soikeita. Niiden yläpinta on väriltään harmaanvihreä ja alapinta on siniharmaa. Kukinnossa on kolme kiehkuraa. Kukissa on keltaisen ja valkoisen sävyjä, joskus myös punertavaa sävyä. Marjan väri on punainen. Kasvin pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja yöperhoset. Luonnonvaraisena kasvia tavataan Etelä-Skandinavian leveysasteille saakka ja sitä esiintyy metsissä, pensaskasvustoissa ja kallioisilla alueilla. Sitä käytetään myös koristekasvina. Kasvi viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Se menestyy parhaiten Etelä-Suomessa, mutta maan läheisyydessä kasvaessaan se menestyy pohjoisempanakin. Kuivia oksia voidaan leikata vuosittain.
Russian Government Cup 2000
Russian Government Cup 2000 oli Kazanissa Venäjällä 2.-6. helmikuuta 2000 järjestetty jääpalloturnaus. Huonoista jääolosuhteista johtuen toisessa välieräottelussa nähtiin ennenkuulumaton ratkaisu. Koska ottelua ei voitu pelata turvallisesti jäähän tulleiden halkeamien takia, suoritettiin rangaistuslaukauskilpailu, jossa kumpikin joukkue suoritti 13 laukausta. Tatarstanin joukkue oli tässä kamppailussa Ruotsia onnekkaampi. Loppuottelussa Venäjä löi Tatarstanin 10–4. Ruotsi otti turnauspronssit kaatamalla niukasti Suomen.
Said Halim pašša
Said Halim pašša (k. 6. joulukuuta 1921 Rooma, Italia) oli syntyjään egyptiläinen prinssi, joka toimi Ottomaanien valtakunnan suurvisiirinä 1913–1917.
Said Halim syntyi Kairossa vuonna 1863 tai 1864. Hän oli Egyptin kediivien dynastian perustaneen Muhammad Alin pojanpoika. Hän kävi koulua Konstantinopolissa ja suoritti jatko-opintoja Sveitsissä. Vuonna 1888 hänet nimitettiin Ottomaanien valtakunnan valtioneuvoston jäseneksi ja kaksi vuotta myöhemmin Rumelian kuvernööriksi. Said Halim solmi yhteyksiä nuorturkkilaisiin ja näiden salaiseen johtoelimeen, Yhtenäisyyden ja edistyksen komiteaan, minkä paljastuttua sulttaani Abdul Hamid II karkotti hänet. Said Halim asui Egyptissä ja sitten Euroopassa, kunnes palasi Konstantinopoliin vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen jälkeen. Hänestä tuli 1911 valtioneuvoston puheenjohtaja, mutta hän joutui pian eroamaan tehtävästä hallituksenvaihdoksen vuoksi. Tammikuun 1913 vallankaappauksen jälkeen hän kuitenkin palasi asemaansa ja tuli samalla Mahmud Şevket paššan hallituksen ulkoministeriksi. Kun Şevket murhattiin saman vuoden heinäkuussa, Said Halim kohosi hänen tilalleen suurvisiiriksi nuorturkkilaisten tukemana. Hän johti toisen Balkanin sodan jälkeen käytyjä rauhanneuvotteluita.
Elokuussa 1914 Said Halim allekirjoitti Ottomaanien valtakunnan liittosopimuksen Saksan kanssa. Hän ei alkujaan kannattanut maansa osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan, mutta sotaministeri Enver pašša ja sisäministeri Talaat pašša ottivat ohjat käsiinsä. Valtakunnan liityttyä sotaan Said Halim valmistautui marraskuussa 1914 jo eroamaan suurvisiirin paikalta, mutta Yhtenäisyyden ja edistyksen komitean johto suostutteli hänet jatkamaan. Sodan aikana hän kuitenkin ajautui erimielisyyksiin johtavien nuorturkkilaisten kanssa ja erosi lopulta 3. helmikuuta 1917. Hän toimi vielä sen jälkeen valtakunnan senaatin jäsenenä. Sodan päätyttyä Ottomaanien valtakunnan tappioon sotilastuomioistuin tuomitsi Said Halimin karkotettavaksi brittien miehittämälle Maltalle. Hänet laskettiin vapaaksi huhtikuussa 1921, mutta hän ei saanut lupaa palata Turkkiin, joten hän matkusti Italiaan. Armenialainen salamurhaaja ampui hänet Roomassa saman vuoden joulukuussa. Hänet haudattiin Istanbuliin.
Said Halim oli tunnettu ajattelija ja ahkera kirjoittaja, joka arvosteli modernisaatiota. Hänen kirjoituksensa käsittelivät muun muassa tästä aiheutuneita islamin ja Ottomaanien valtakunnan kohtaamia vaikeuksia.
Samuel Magnus Ehrenmalm
Samuel Magnus Ehrenmalm (14. helmikuuta 1731, Turku – 11. huhtikuuta 1814, Finströmin pitäjän Bastön kartanossa) oli suomalainen juristi. Hänen vanhempansa olivat Turun ja Porin läänin maaherra Lars Johan Ehrenmalm ja Elisabet Åkerhielm. Samuel Magnus Ehrenmalm kirjoitti ylioppilaaksi Turussa 1744 ja aloitti työskentelyn oikeusrevision ylimääräisenä kanslistina 1752 edeten kanslistiksi 1758. Hän siirtyi Ahvenanmaan tuomiokunnan tuomariksi 1759 viranvaihdon kautta. Vuonna 1762 hänestä tuli Turun hovioikeuden asessori ja seuraavana vuonna hovioikeudenneuvos. Hän erosi virastaan 1770, mutta aloitti jälleen saman hovioikeuden apulaishovioikeudenneuvoksena 1773. Vuodet 1800–1809 hän työskenteli hovioikeuden apujäsenenä. Ehrenmalm avioitui 1762 Renata Juliana Åkerhielm af Margretelundin (1739–1768) kanssa. Puolison vanhemmat olivat valtaneuvos Samuel Åkerhielm ja Anna Kristina Feif.
Russian Government Cup 1998
Russian Government Cup 1998 oli Nižni Novgorodissa Venäjällä 28. tammikuuta - 1. helmikuuta 1998 järjestetty jääpalloturnaus. Mukana oli joukkueita neljästä maasta, Venäjältä kaksi.
Pensasmedestäjä
Pensasmedestäjä ("Cinnyris manoensis") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pensasmedestäjää tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wilhelm Souchon
Wilhelm Souchon (2. kesäkuuta 1864 Leipzig – 13. tammikuuta 1946 Bremen) oli saksalainen vara-amiraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli mukana tapahtumissa, jotka saivat Ottomaanien valtakunnan liittymään sotaan keskusvaltojen puolelle syksyllä 1914.
Vuonna 1914 Souchon komensi Saksan laivaston Välimeren eskaaderia. Hänen on sanottu aiheuttaneen ensimmäisen maailmansodan ensimmäiset merellä ammutut laukaukset, kun hän 4. elokuuta määräsi aluksensa tulittamaan ranskalaisten satamia Algeriassa. Pelätessään alustensa joutuvan internoiduiksi Souchon ei uskaltanut käydä täydentämässä hiilivarastoja Messinassa, puolueettomaksi julistautuneen Italian alueella, joten hän vei laivansa "SMS Goebenin" ja "SMS Breslaun" Konstantinopoliin. Tämä onnistui brittilaivaston saamattomuuden ansiosta. Konstantinopolissa "Goeben" ja "Breslau" liitettiin Turkin laivastoon ja Souchon nimitettiin Turkin taistelulaivaston komentajaksi. Hän oli Turkin meriministeri Djemal paššan alainen, mutta Saksan sodanjohto toivoi hänen ajavan ensisijaisesti kotimaansa sotilaallisia intressejä. Turkin sotaministeri Enver paššan määräyksestä Souchon lähetettiin 29. lokakuuta 1914 tulittamaan Venäjälle kuulunutta Odessan satamaa Mustallamerellä, mikä merkitsi Turkin liittymistä sotaan.
Souchon ei mielestään saanut Turkin laivastolta tarpeeksi tukea venäläisten alusten hallitsemalla Mustallamerellä. Hän palasi lopulta Saksaan syyskuussa 1917, ja hänet nimitettiin avomerilaivaston neljännen taistelueskaaderin komentajaksi. Souchon oli myös Kielin laivastotukikohdan komentajana loka–marraskuussa 1918, kun Kielin matruusikapina puhkesi.
Kapinpensasmedestäjä
Kapinpensasmedestäjä ("Cinnyris chalybeus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kapinpensasmedestäjää tavataan Namibiassa, Etelä-Afrikassa ja Swazimaassa. Sitä on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mosambikinmedestäjä
Mosambikinmedestäjä ("Cinnyris neergaardi") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mosambikinmedestäjää tavataan Etelä-Afrikassa, Mosambikissa ja Swazimaassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio on pieni ja mahdollisesti pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Ugandanmedestäjä
Ugandanmedestäjä ("Cinnyris stuhlmanni") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunta
Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue vuosina 1788–1876. Tuomiokunta syntyi jaettaessa Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta kuninkaallisella kirjeellä 19. helmikuuta 1788 kahtia Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnaksi ja Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnaksi. Vaikka nimellinen jako tapahtui 1788, jako toimeenpantiin vasta 10. syyskuuta 1795, kun jakamattoman tuomiokunnan tuomari Henrik Ahleqvist jäi eläkkeelle.
Vuoden 1861 lopussa tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnasta sekä Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnasta määrättiin 12. toukokuuta 1876 muodostettavaksi uudet Halikon tuomiokunta ja Piikkiön tuomiokunta. Järjestelystä oli alun perin määrätty 26. elokuuta 1862 annetulla julistuksella. Järjestelyn toimeenpano tuli mahdolliseksi 1876, kun Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomarinvirka tuli avoimeksi Ernst Gustaf Wentzel Rotkirchin kuoltua ja Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomari Göran Erik Axel Silfverhjelm suostui järjestelyyn. Silfverhjelm nimitettiin toivomuksensa mukaisesti uuteen Piikkiön tuomiokuntaan ja uuden Halikon tuomiokunnan tuomarinvirka julistettiin haettavaksi.
Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomareina toimivat:
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunta
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue vuosina 1788–1876. Tuomiokunta muodostettiin jakamalla Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta kahteen osaan Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnaksi sekä Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnaksi. Vaikka kuninkaallisella kirjeellä 19. helmikuuta 1788 määrättiin jaosta nimellisesti, jako toimeenpantiin käytännössä vasta 10. syyskuuta 1795 jakamattoman tuomiokunnan kihlakunnantuomarin Henrik Ahleqvistin jäädessä eläkkeelle.
Vuoden 1861 lopussa tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnasta sekä Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnasta määrättiin 12. toukokuuta 1876 muodostettavaksi uudet Halikon tuomiokunta ja Piikkiön tuomiokunta. Järjestelystä oli alun perin määrätty 26. elokuuta 1862 annetulla julistuksella. Järjestelyn toimeenpano tuli mahdolliseksi 1876, kun Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomarinvirka tuli avoimeksi Ernst Gustaf Wentzel Rotkirchin kuoltua ja Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomari Göran Erik Axel Silfverhjelmin suostuttua järjestelyyn. Silfverhjelm nimitettiin toivomuksensa mukaisesti uuteen Piikkiön tuomiokuntaan ja uuden Halikon tuomiokunnan tuomarinvirka julistettiin haettavaksi.
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomareina toimivat:
Ahmed Izzet pašša
Ahmed Izzet pašša (myöhemmin Ahmed Furgaç; 1864 Monastir, Makedonia – 31. maaliskuuta 1937 Istanbul) oli turkkilainen sotamarsalkka, joka toimi Ottomaanien valtakunnan suurvisiirinä syksyllä 1918 sekä ulkoministerinä 1921–1922. Hänen lyhytikäisen hallituksensa aikana Turkki irtaantui ensimmäisestä maailmansodasta.
Izzet valmistui esikuntaupseerikoulusta vuonna 1887 ja toimi jonkin aikaa samassa oppilaitoksessa maantieteen opettajana. Sitten hänestä tuli Turkin armeijan sotilasneuvonantajana toimineen saksalaisen kenraali Colmar von der Goltzin adjutantti ja vuonna 1891 hän matkusti Saksaan täydentämään sotilasopintojaan. Kreikan–Turkin sodassa vuonna 1897 Izzetillä oli keskeinen rooli Dömeken ja Çatalcan taisteluiden suunnittelussa. Sen jälkeen palveli Syyriassa ja Jemenissä, kunnes 1904 sai ylennyksen kenraaliksi. Hän rauhoitti Jemenin uudelleen vuoden 1911 kapinan jälkeen. Balkanin sotien aikana Izzet nimitettiin pääesikunnan päälliköksi ja 1913 sotaministeriksi, joskin Enver pašša korvasi hänet jälkimmäisessä virassa seuraavana vuonna.
Izzet vastusti Turkin liittymistä maailmansotaan, eikä hän toiminut komentajana sodan ensimmäisinä vuosina. Vuonna 1916 hän kuitenkin tuli komentajaksi Kaukasukselle. Hänen johtamansa operaatiot päättyivät epäonnistumiseen. Heinäkuussa 1918 uudeksi hallitsijaksi tullut Mehmed VI kuitenkin suosi Izzetiä tämän poliittisen maltillisuuden vuoksi ja erotettuaan sodan lopussa Enver ja Talaat paššan johtaman hallituksen hän nimitti Izzetin suurvisiiriksi 14. lokakuuta. Izzet vapautti sotavankina olleen brittiläisen kenraali Charles Townshendin ja neuvotteli hänen kanssaan aselepoehdot Turkille. Aselepo solmittiin Mudroksessa 30. lokakuuta 1918. Izzet joutui eroamaan suurvisiirin paikalta jo marraskuun alussa, sillä hänen hallituksessaan oli liikaa vanhaan hallintoon yhdistettyjä nuorturkkilaisten johtajia. Myöhemmin hän toimi ulkoministerinä Ahmed Tevfik paššan hallituksessa. Turkin itsenäisyyssodassa hän pyrki tasapainoilemaan sulttaanin ja Atatürkin kilpailevien hallitusten välillä.
Monastir (täsmennyssivu)
Monastir voi tarkoittaa ainakin seuraavia: