hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valkonaamiomuura
Valkonaamiomuura ("Pithys albifrons") on Amazonasin alueella Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan valkonaamiomuura on 12–12,5 cm. Sekä koiras- että naarasvalkonaamiomuurat ovat ulkonäöltään samannäköisiä. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään tumman sinertävän harmaat. Niska ja vatsa ovat kirkkaan punaruskeat. Päälaki ja pään sivut ovat mustat. Valkonaamiomuuralla on nokan tyvessä kaksi tunnusomaista kookasta valkoista pystytöyhtöä. Nokka on pitkähkö ja musta. Nuoret linnut ovat väritykseltään vaaleampia ja töyhdöt puuttuvat.
Valkonaamiomuuraa tavataan Venezuelan eteläosista, Surinamesta, Guyanasta, Ranskan Guyanasta, Amazonasin alueen Brasiliasta Amazonjoen pohjoispuolelta, sekä Kolumbia, Ecuadorin ja Perun itäosista. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien ja metsien reunamaiden pohjakerrokset.
Valkonaamiomuurat seuraavat aktiivisesti sotilasmuurahaisparvia ravintoa etsiessään. Ne voivat kerääntyä jopa yli 12 yksilön parviksi seuratessaan muurahaisia. Vaikka linnut ovat hyvin rohkeita, niitä on usein vaikea havaita ja ne piiloutuvat nopeasti aistiessaan vaaran.
Valkonaamiomuuran pesimäkausi kestää maaliskuulta huhtikuulle. Pesä sijaitsee puussa ja naaras munii kaksi vaaleanpunertavaa ruskeapilkullista munaa.
Jarl Sund
Jarl Anders ”Julle” Sund (14. helmikuuta 1932 Vaasa – 21. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen sähköasentaja ja ammattiyhdistysjohtaja.
Sund oli Suomen Elintarviketyöläisten Liiton aluesihteeri vuodesta 1962 ja vuodesta 1969 liiton puheenjohtaja. Hänen valintaansa puheenjohtajaksi vastustivat puoluejohtaja Arvo Hautala ja SKP:n johto. Sund oli omapäinen johtaja, joka ei antanut puolueen vaikuttaa ratkaisuihinsa eikä sitonut liittoa tupoon. Vuoden 1976 lakko oli liiton tiukin vaihe, eikä lakkoja sittemmin järjestetty. Sund jäi tehtävästä eläkkeelle 1992.
Sund oli kotoisin ruotsinkielisestä työläiskodista Vaasan Palosaaresta. Hän harrasti mieskvartettilaulua ja soitti Vaasan kirkon orkesterissa toista viulua. Myös urheilu kuului hänen harrastuksiinsa. Hän työskenteli sähköasentajana Vaasan Sähkö Oy:ssä 1947–1962.
Turun Aikuiskoulutuskeskus
Turun Aikuiskoulutuskeskus on merkittävä varsinaissuomalainen aikuiskoulutuskeskus, joka tarjoaa koulutuspalveluja eri rahoitusmuodoilla (esim. oppisopimuskoulutus ja työvoimakoulutus). Päätoimisilla opiskelijoilla on mahdollisuus anoa Kelan opintotukea. Tietyin ehdoin tukea voi anoa myös Koulutusrahastosta.
Vuosittain koulutuksiin osallistuu noin 9 000 opiskelijaa, opettajia on noin 140. Koulutusta järjestetään Turussa Kärsämäessä ja Artukaisissa. Yritysasiakkaiden on mahdollista ostaa myös räätälöityjä koulutuksia. Tarpeen tullen koulutuksia voidaan järjestää myös yritysten omissa tiloissa.
Thomas Götzl
Thomas Götzl (s. 31. elokuuta 1990 Lauf an der Pegnitz, Baijeri, Saksa) on suomalais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista FC Ambergia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hänellä on sekä Suomen että Saksan kansalaisuus.
Götzl siirtyi Rovaniemen Palloseuraan kaudeksi 2011, mitä ennen hän pelasi Saksassa muun muassa Hansa Rostockin kakkosjoukkueessa. Talvella 2012 Götzlin uutisoitiin siirtyneen Saksan seitsemänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan FC Ambergiin ja keskittyvän jalkapallouran sijasta siviilitöihin.
Götzl on edustanut Suomea poikamaajoukkueissa alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaissa.
Alameda
Alameda on kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Alamedassa oli Vuoden 2000 väestönlaskennassa 72 259 asukasta. Keski-ikä oli tuolloin 38. Kaupungin pinta-ala on 59,5 km², josta 31,5 km² on vettä.
Alamedassa sijaitsee myös luonnonsuojelualueeksi ehdotettu Naval Air Station Alameda, jossa on kuvattu mm. Myytinmurtajia sekä Matrixia.
Victor Young
Albert Victor Young (8. elokuuta 1900 Chicago – 10. marraskuuta 1956 Palm Springs) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja, viulisti ja kapellimestari. Hänen uransa Hollywoodissa kesti yli 20 vuotta, jonka aikana Young sävelsi musiikkia yli 300 elokuvaan.
Hänen isänsä oli Chicago Opera Housen tenori William Young, joka hylkäsi kaksi lastaan perheen äidin kuoltua. 10-vuotias Young muutti siskonsa kanssa isovanhempiensa luokse Puolaan. Hän opiskeli Varsovan konservatoriossa ja teki musiikillisen ensiesiintymisensä Varsovan filharmonisessa orkesterissa 13-vuotiaana. Young kiersi sooloartistina Euroopassa, kunnes ensimmäisen maailmansodan syttymisen takia muutti takaisin Yhdysvaltoihin.
Young toimi 1920-luvulla Ted Fio Rito Orchestran viulistina ja sovittajana. Chicagossa hän toimi orkesterin johtajana Chicago Theaterissa ja State and Lake Theaterissa. Youngilla oli myös tanssiorkesteri Edgewater Beach Hotelilla. Hän aloitti myös uransa radiossa Chicagossa 1920-luvun lopulla, mutta hän muutti New Yorkiin vuonna 1931 ja jatkoi siellä radiouraansa. Vuonna 1935 Young muutti Los Angelesiin ja perusti oman menestyksekkään orkesterinsa. Myöhemmin hän alkoi toimia Paramount Picturesin johtavana säveltäjänä ja sovittajana.
Young oli elämänsä aikana 22 kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi, mutta ei voittanut kertaakaan elämänsä aikana. Hänen ainoa voittonsa tuli postuumisti vuonna 1957 elokuvasta "Maailman ympäri 80 päivässä".
Young kuoli 56-vuotiaana kotonaan aivoverenvuotoon kesken "Sissipartion" musiikin teon.
Jeremy Cronin
Jeremy Cronin (s. 12. syyskuuta 1949) on eteläafrikkalainen poliitikko, apartheidin vastainen aktivisti, filosofi ja runoilija.
Jeremy Cronin opiskeli Kapkaupungin ja Sorbonnen yliopistoissa ja työskenteli myöhemmin Kapkaupungin yliopiston filosofian laitoksella. Vuonna 1976 hänet tuomittiin vankeuteen seitsemästätoista terroriteosta – SACP:n ja ANC:n pamflettien levittämisestä. Hän suoritti rangaistuksen Pretorian vankilassa 1976–1983. Vapauduttuaan vankilassa Cronin toimi United Democratic Frontissa ja muun muassa luki runojaan mielenosoituksissa ja kuolleiden apartheidin vastustajien hautajaisissa. Vuosien 1985–1987 poikkeustilojen aikana hän vältti täpärästi pidätyksen ja vietti lopulta kolme vuotta maanpaossa Lontoossa ja palasi maahan SACP:n ja ANC:n laillistamisen jälkeen.
Cronin osallistui Demokraattisen Etelä-Afrikan kokoukseen ANC:n valtuuskunnassa ja on toiminut SACP:n varapääsihteerinä. Hän on ollut Etelä-Afrikan parlamentin jäsen vuodesta 1999 ja vuonna 2009 hän on toiminut hallituksessa varaministerinä vastuualueenaan liikenne.
Croninin ensimmäinen runokokoelma "Inside" (1983) käsitteli runoilijan kokemuksia vankilassa ja myöhemmät teokset "Even the Dead" (1997) ja "Inside and Out" (1999) osaltaan Etelä-Afrikan suurta muutosta 1990-luvulla.
NBA:n varaustilaisuus
NBA:n varaustilaisuus on vuosittainen kesäisin järjestettävä tilaisuus, jossa NBA-seurat varaavat itselleen oikeuden liigaan tuleviin pelaajiin. Varaustilaisuus on järjestetty vuodesta 1947, jolloin se oli vielä BAA:n alainen.
Varaustilaisuuden kärkivaraukset saavat joukkueet, jotka ovat edellisellä kaudella menestyneet heikoimmin. Varausten järjestys määräytyy arvonnalla, johon osallistuvat pudotuspelien ulkopuolelle jääneet joukkueet.
Varaustilaisuuteen kuuluvat automaattisesti pelaajat, jotka ovat pelanneet neljä vuotta collegessa. Myös 22 vuotta täyttäneet tai täyttävät pelaajat ovat automaattisesti varauskelpoisia. Sen sijaan nuorempien pelaajien on ilmoittauduttava kirjallisesti viimeistään 45 päivää ennen varaustilaisuuden alkua.
Kaikki ensimmäisellä kierroksella varatut pelaajat saavat sopimuksen NBA:han, kun taas toisen kierroksen varauksille sopimusta ei tule automaattisesti.
Staffan Holmström
Staffan Holmström (s. 19. joulukuuta 1985 Karjaa) on suomalainen riistamaaliampuja.
Holmström on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme hopeaa ja lisäksi poikien sarjassa EM-pronssia.
Ivo Canelas
Ivo Canelas (s. 23. joulukuuta 1973 Lissabon, Portugali) on portugalilainen näyttelijä joka tuli aikoinaan tunnetuksi teleanovelasta "O Fura-Vidas", jossa hän näytteli Joca-nimistä henkilöä vuosina 1999–2001. Sen jälkeen hän on voittanut kaksi Golden Globe -palkintoa. Canelas aloitti näyttelemisen vuonna 1994, elokuvassa "Kuningatar Margot". Hänet tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Menos Nove" (1997), "Zona J" (1998), "António, Um Rapaz de Lisboa" (1999), "The Uncertainty Principle" (2002), "Alice" (2005), "Um Tiro no Escuro" (2005), "20,13 Purgatory" (2006), "The Lovebirds" (2007), "The Mystery of Sintra" (2007), "Call Girl" (2007), "The Art of Stealing" (2008) ja "Budapest" (2009).
Hän on opiskellut näyttelemistä Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa.
Viisi protestanttisen reformaation pääperiaatetta
Viisi protestanttisen reformaation pääperiaatetta voidaan tiivistää viiteen latinankieliseen sola- eli ainoastaan/yksin -lauseeseen:
TUL:n liittojuhlat
Työväen Urheiluliiton liittojuhlat on määräajoin järjestettävä Työväen Urheiluliiton suurtapahtuma. Liittojuhlilla järjestetään erilaisia kilpailuja useissa eri urheilulajeissa.
Työväen Urheiluliito oli hyväksynyt Sosialistisen urheiluinternationaalin SUI:n ohjelmapöytäkirjat vuonna 1929. Osana tätä alettiin järjestää liittojuhlia. Ensimmäiset liittojuhlat pidettiin Helsingin Pallokentällä vuonna 1927. IV:n TUL:n liittojuhlien avajaisia vuonna 1954 seurasi Olympiastadionilla 30 000 katsojaa.
Ensimmäiset liittojuhlat Helsingin ulkopuolella järjestettiin vuonna 2009 Tampereella. XII liittojuhlat pidettiin kesäkuussa 2014 Seinäjoella. Ne käytiin teemalla "Lakeuden kisat".
Gimme All Your Lovin’
Gimme All Your Lovin' on ZZ Topin kappale vuoden 1983 albumilta "Eliminator."
”Gimme All Your Lovin'” oli yhtyeen ensimmäinen single, jossa käytettiin syntetisaattoreita. Se onkin hard rockia syntetisaattoreiden säestämänä. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jossa yhtye soittaa huoltoasemalla. Kappale menestyi ainakin Britannian singlelistalla, jossa sen paras sijoitus oli 10.
Sherlock Holmesin seikkailut (kirja)
Sherlock Holmesin seikkailut I–II on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novellien kokoelma. Kokoelman alkuteoksina ovat kolme ensimmäistä Sherlock Holmes -novellikokoelmaa: "The Adventures of Sherlock Holmes", "The Memoirs of Sherlock Holmes" ja "The Return of Sherlock Holmes". WSOY julkaisi sen 1957 kahtena niteenä. Novellit on suomentanut O. E. Juurikorpi (1957 ilmestynyt suomennos oli uudistettu). Myöhemmät painokset ilmestyivät yhtenä niteenä.
Doyle kirjoitti ensimmäisen Sherlock Holmes -novellin 1891 ja tarjosi sitä vastaperustetulle Strand Magazinelle. Päätoimittaja piti siitä ja tilasi 6 novellin sarjan. Ne olivat niin suosittuja, että Strand tilasi toisen 6 novellin sarjan. Pian viimeisen novellin ilmestymisen jälkeen Ne ilmestyivät "The Adventures of Sherlock Holmes" -novellikokoelma 1892.
Sherlock Holmesin suosio oli kasvanut entisestään ja Strand tilasi 12 uutta novellia, jotka ilmestymisensä jälkeen koottiin heti "The Memoirs of Sherlock Holmes" -kokoelmaksi 1894. Tässä vaiheessa Doyle oli jo alkanut kyllästyä Holmesin hahmoon, sillä ne veivät hänen aikaansa 'vakavalta' kirjoittamiselta ja hän halusi paneutua historiallisten romaanien kirjoittamiseen. Niinpä tämän tusinan viimeisessä novellissa "Viimeinen tapaus" Doyle antaa Sherlock Holmesin kuolla. Lukeva yleisö oli tyrmistynyt: Britanniassa vallitsi melkeinpä maansuru ja Doyle sai lukuisia uhkauskirjeitä.
Doyle pysyi päätöksessään ja Holmes pysyi kuolleena. Holmes palasi 1901 romaanissa Baskervillen koira, mutta tapaus sijoittui aikaan ennen "Viimeistä tapausta". 1903 Doylelle tarjottiin 45 000 dollaria, jotta hän kirjoittaisi 13 uutta Holmes-novellia. Tarjous oli niin huima, ettei Doyle voinut siitä kieltäytyä. Ensimmäisessä novellissa "Autio talo" Doyle paljasti, että Holmes oli lavastanut kuolemansa, koska halusi paeta Moriartyn kätyreitä.
Novelli "Keltainen pahvirasia" ("The Adventure of the Cardboard Box") ilmestyi tammikuussa 1893. Se ei kuitenkaan ollut mukana "The Memoirs of Sherlock Holmes" -novellikokoelman ensimmäisessä painoksessa Britanniassa, mutta se lisättiin myöhempiin painoksiin. Sen sijaan se oli mukana ensimmäisessä yhdysvaltalaisessa painoksesta mutta poistettiin myöhemmistä. Suomessa (ja Yhdysvalloissa) se ilmestyi novellikokoelmassa "Viimeinen tervehdys" ("His Last Bow").
Novellikokoelma ilmestyi 1957 kahdessa osassa ("Sherlock Holmesin seikkailut osa 1" ja "Sherlock Holmesin seikkailut osa 2"). 1. osan viimeinen novelli oli ”Reigaten murhaajat” ja 2. osan ensimmäinen ”Kyttyräselkäinen mies”. 1983 ne ilmestyivät yhtenä niteenä nimellä "Sherlock Holmesin seikkailut I-II". Sen 7. painos ilmestyi 2000.
Juurikorven suomennoksia (nimellä O. E. J.) oli alun perin ilmestynyt seuraavissa kokoelmissa:
Werner Wiskari
Werner M. Wiskari (16. toukokuuta 1918 Michigan – 8. joulukuuta 2008 Wakefield, Charlestown, Rhode Island, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja, joka työskenteli "The New York Times" -lehden palveluksessa lähes 40 vuotta. Hänen isänsä oli Jääskestä Etelä-Karjalasta kotoisin ollut, Yhdysvaltoihin muuttanut pastori Matti Wiskari. Wernerin äiti oli kotoisin Nokialta.
Wiskari palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa Tyynellä merellä. Sodan päätyttyä hän opiskeli Columbian yliopistossa ja tuli toimittajaksi "The New York Times" -lehden palvelukseen 1948. Vuosina 1958–1964 Wiskari toimi lehden Pohjois-Euroopan-kirjeenvaihtajana Tukholmassa, jossa hän myös selosti, kuka sai kulloisenkin vuoden Nobelin palkinnon.
Tässä vaiheessa hän perehtyi myös Suomen asioihin ja raportoi Yhdysvaltoihin niin kutsutuista yöpakkasista syksyllä 1958, noottikriisistä syksyllä 1961 ja muista kansainvälistä huomiota herättäneistä tapahtumista. Niinpä silloinen eduskunnan puhemies ja pääministeri Karl-August Fagerholm ristikin Wiskarin ”pahanilmanlinnuksi”, koska hänen mielestään Wiskari ilmestyi Helsinkiin aina kun jotakin ikävää oli tapahtumassa.
Vuonna 1959 Wiskari oli ensimmäinen ulkomainen kirjeenvaihtaja, jolle presidentti Urho Kekkonen myönsi virallisen haastattelun. Wiskari kävi Helsingissä useita kertoja vielä sen jälkeen, kun New York Times oli lakkauttanut asemapaikkansa Tukholmassa, ja miltei jokaisella Helsingin-käynnillään hän pistäytyi myös Tamminiemessä. Max Jakobsonin mukaan Wiskarissa yhdistyivät amerikkalainen tutkiva journalismi ja suomalainen itsepäisyys ja tämän ansiosta Wiskari sai selville paljon sellaista, mitä ei ollut tarkoitettu julkisuuteen.
Wiskari siirtyi New York Timesin ulkomaantoimitukseen 1968 ja oli muun muassa mukana valmistelemassa Yhdysvaltain Vietnamin sotaan joutumista selvittäneitä Pentagonin papereita julkaistavaksi.
Wiskari kirjoitti jo kesällä 1979 presidentti Urho Kekkosen kärsivän muistikatkoksista. Hänen mukaansa Yleisradio leikkasi uutiskatsauksista pois kohdat, joissa presidentti takelteli pitäessään valmistelemattomia puheita. Suomen tiedotusvälineissä asiasta vaiettiin ja se tuli julkisuuteen vasta elokuussa 1981 presidentin Islannin-matkan jälkeen.
Wiskarin raportoi myös Iranin ja Irakin välisestä sodasta 1980-luvulla.
Wiskari jäi eläkkeelle 1984 ja asettui asumaan Charlestowniin Rhode Islandiin. Kokemuksistaan Pohjois-Euroopan kirjeenvaihtajana hän kirjoitti tarinakokoelman "Bad Weather Bird" (suom. "Pahanilmanlintu").
Wiskari osallistui myös kotikaupunkinsa Charlestownin kunnallispolitiikkaan demokraattien riveistä.
Kanstantsin Kaltsou
Kanstantsin Jauhevjevitš Kaltsou (, , s. 17. huhtikuuta 1982 Minsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaa. Hän on pelipaikaltaan oikea tai vasen laitahyökkääjä. Kaltsoun vahvuudet ovat nopeudessa, luovuudessa ja pelinluvussa. Hänen heikkoudet ovat puolustuspelissä, kiekkokontrollissa ja viimeistelytaidoissa. Kaltsou on pelannut urallaan 144 NHL-ottelua tehoin 12+26=38. Jäähyminuutteja on tullut 50.
Kaltsou on Junost Minskin kasvatti, jonka joukkueessa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 1998–1999 Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa. Kaltsou pelasi kauden aikana myös ensimmäiset pääsarjaottelussa Venäjän superliigassa Severstal Tšerepovetsissa, kun hän pelasi 33 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden kolme maalia. Kaltsou pelasi myös Tšerepovetsin kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa.
Kauden 1999–2000 Kaltsou pelasi Metallurg Novokuznetskissa.
Gabrielė Martirosianaitė
Gabrielė Martirosianaitė (s. 23. helmikuuta 1991 Kaunas) on liettualainen malli ja missi. Hänestä tuli vuoden 2008 Miss Liettua, ja hän edusti maataan vuoden 2008 Miss Maailma -kilpailussa Etelä-Afrikan tasavallassa. Hän on valmistunut Kaunasin Ugnė Karvelis -lukiosta vuonna 2009.
Aginskojen piiri
Aginskojen piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 6 300 neliökilometriä. Asukkaita on 32 600 henkeä (vuonna 2009; ilman Aginskojen taajamaa 18 200).
Aginskojen piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluvassa Agan Burjatiassa. Pohjoisessa se rajoittuu Karymskojen, idässä Mogoituin, etelässä Ononin ja lännessä Duldurgan piireihin.
Piirin hallinnollinen keskus on Aginskojen kaupunkimainen taajama, joka vuoden 2009 alussa erotettiin erilliseksi kaupunkipiirikunnaksi. Piiriin kuuluvat Orlovskin ja Novoorlovskin kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Amithaša, Budulan, Gunei, Hoito-Aga, Južnyi Argalei, Kunkur, Sahjurta, Suduntui, Tšelutai, Tsokto-Hangil ja Urdo-Aga. Asutuskeskuksia on yhteensä 20.
Asukkaista 54 % on burjaatteja ja 40 % venäläisiä.
Aginskojen kautta kulkee aluepiirin pääkaupungista Tšitasta Kiinan rajalle johtava maantie.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaiden kasvatukseen. Novoorlovskissa toimii paikallisten litium-, tantaali- ja wolframiesiintymien malmeja louhiva ja rikastava yritys. Lisäksi on elintarvike- ja metsäteollisuutta.
Tero Välimaa
Tero Välimaa (s. 10. elokuuta 1978 Göteborg, Ruotsi) on suomalainen entinen uimari. Hän edusti seuratasolla Tornion Uimaseuraa, ja valmentajanaan toimi Aarne Alatalo. Tero Välimaa nousi perhosuimarina Suomen ja Euroopan huipulle hyödyntämällä erittäin tehokasta delfiinipotkua pysytellen sukelluksissa lähes koko uintisuorituksen ajan.
Välimaa sijoittui Perthin MM-kilpailuissa 1998 200 metrin perhosuinnissa 15:nneksi. Lissabonin lyhyen radan EM-kilpailuissa 1999 hän oli 50 metrin perhosuinnissa seitsemäs ja 100 metrin perhosuinnissa kahdeksas. Helsingin EM-kilpailuissa 2000 hän oli 50 metrin perhosuinnissa kahdeksas ja 100 metrin perhosuinnissa seitsemäs. 4 × 100 metrin sekauintiviestissä hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen. Saman vuoden Sydneyn olympialaisissa hän oli 100 metrin perhosuinnissa 25:s ja 200 metrin perhosuinnissa 34:s. Sekauintiviestissä Suomi hylättiin.
Välimaa sijoittui Fukuokan MM-kilpailujen 2001 perhosuinneissa 50 metrillä seitsemänneksi, 100 metrillä 11:nneksi ja 200 metrillä 16:nneksi. Saman vuoden Antwerpenin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa ajalla 23,59. Lisäksi hän oli kahdeksas 100 metrin ja seitsemäs 200 metrin perhosuinnissa. Riesan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2002 hän kuului Suomen hopeajoukkueeseen 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän oli seitsemäs 100 metrin perhosuinnissa. Seuraavan vuoden Dublinin lyhyen radan EM-kisoissa hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi.
Uintiuransa jälkeen Välimaa on toiminut valmentajana Riihimäen Uimaseurassa, Swimming Jyväskylässä ja Lappeenrannan uimareissa.
Matenrou Opera
Matenrou Opera (摩天楼オペラ?) on japanilainen Visual kei rock -yhtye. Sen perustivat vuoden 2006 lokakuussa Jenivasta tutut vokalisti Sono ja rumpali Yuu. Muutaman kuukauden jälkeen yhtyeeseen liittyivät basistiksi You, kitaristiksi Mika ja koskettimiin naispuolinen Karen, joista Mika ja Karen lähtivät yhtyeestä vuonna 2007.
Matenrou Operan ensimmäinen virallinen keikka oli vuoden 2007 toukokuussa, mutta heillä oli huhtikuussa salainen etukäteen mainostamaton keikka. Yhtye julkaisi toukokuun keikalla ensimmäisen singlensä, alkaloid showcasen, ja sinkun painos rajoittui 1000 kappaleeseen.
Ensimmäisen singlen jälkeen yhtye piti itseään kiireisenä keikkojen ja monien tapahtumien merkissä. Eräänä lokakuussa pidetyn keikan jälkeen yhtye joutui ilmoittamaan, että kosketinsoittaja Karen ja kitaristi Mika eroaisivat yhtyeestä marraskuun 16. päivän keikan jälkeen. Uudet jäsenet oli jo valmiiksi päätetty ja joulukuussa yhtye julkaisi uusien jäsenten nimet. Kitaristiksi tuli Anzi ja koskettimiin tuli Ry:dia nimisestä tuttu Ayame. Samoihin aikoihin yhtye ilmoitti tekevänsä sopimuksen Kamijon levy-yhtiön Sherow Artist Societyn kanssa.
Helmikuussa 2008 Matenrou Opera ilmoitti, että he olivat liittyneet eurooppalaiseen levy-yhtiöön Rock Identity. Maalis- ja huhtikuussa oli yhtyeen Euroopan kiertue Versailles Philharmonic Quintetin kanssa. Suomessa Maternou Opera nähtiin 31.3.2008.
Natalie Griffith
Natalie Olivia Griffith (s. 1990) on kanadalaissyntyinen barbadoslainen missi, josta tuli vuonna 2008 Miss Barbados World. Hän pääsi edustamaan maataan Etelä-Afrikassa järjestettyyn vuoden 2008 Miss Maailma -kilpailuun, jossa hän oli semifinalisti ja Miss World Talent.
Dublin (Kalifornia)
Dublin (Aiemmin Amador ja Dougherty's Station) on kaupunki San Franciscon lahden ympäristön esikaupunkialueella Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Pinta-alaa Dublinilla on 32,6 km². Tämä alue on kokonaan maata eikä sisällä lainkaan vettä. Kaupungin asukasluku on 46 036 (2010). Dublinin pormestari on David Haubert.
Steatorrea
Steatorrea eli rasvaripuli tarkoittaa runsasta rasvaista ulostetta. Se voi olla merkkinä monista erilaisista sairauksista, kuten keliakiasta, abetalipoproteinemiasta, kystisestä fibroosista, Crohnin taudista, Whipplen taudista tai haimasyövästä.. Rasvaripuli voi olla ongelmana myös vähähiilihydraattista dieettiä noudattavilla ihmisillä, jotka saavat ravinnostaan liikaa rasvaa.
Laihdutuslääkkeenä käytetty orlistaatti vähentää rasvan imeytymistä ohutsuolesta. Jos lääkkeen käyttäjä ei vähennä rasvan saantia, voi tästä olla seurauksena steatorrea.
ES Sétif
Entente Sportive de Sétif () on algerialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1958. Sen kotistadionina toimii Stade 8 Mai 1945, joka sijaitsee Sétifissä. Joukkue on voittanut neljä kertaa Algerian-mestaruuden, joista viimeisin on vuodelta 2009.
1990-luku
2000-luku
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1964
Pesäpallon SM-sarja 1964 oli järjestyksessään 43. pesäpallon SM-sarjakausi. Sarjan joukkuemäärä pudotettiin kahteentoista ja se muutettiin kaksinkertaiseksi, ts. jokainen joukkue kohdattiin sekä kotona, että vieraissa. Ottelumäärä kullakin joukkueella nousi siis 22:een, kun se yksinkertaisen sarjan aikana viime vaiheessaan oli ollut 14. Hesperiassa tapahtuneessa SM-sarjan avausottelussa 3.5. oli paikalla itse Suomen tasavallan presidentti Urho Kekkonen, joka suoritti tyylikkään avausheiton. Jyväskylän Kiri voitti mestaruuden, ja toisen kerran peräkkäin kävi niin, että hallitseva mestari putosi suomensarjaan (Sotkamon Jymy). Imatran ja Puurtilan tasapeli sarjan viimeisellä kierroksella osoittautui molemmille onnenpotkuksi.
Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat: Jyväskylän Pesä-Veikot. Keravan Pallokerho, Ilmajoen Kisailijat ja Oulun Lippo.
Kirin joukkue: Alpo Viinikainen, 
Pentti Paavola, 
Martti Kylmälahti, 
Reijo Salo, 
Erkki Korhonen, 
Antti Elomaa, 
Vesa Mäkinen, 
Timo Hakanen, 
Reino Karjalainen, 
Orvo Kokkonen, 
Vilho Hirvi.
Naisten mestaruussarjassa Pallo-Toverit ja Oulun Lippo päätyivät tasapisteisiin ja mestarin selvittämiseksi tarvittiin uusinta, joka pelattiin kaksiosaisena, kerran kummankin kotikentällä. Pronssia otti Puna-Mustat.
Pallo-Toverit: Leena Jääskeläinen,
Eija Lohman,
Auli Liesto,
Riitta Hämäläinen,
Ritva-Liisa Vainio,
Tuula Rantanen,
Vuokko Franck,
Sinikka Sundberg,
Terttu Helminen,
Kirsti Ristlakki,
Seija Happonen,
Riitta Raski,
Irmeli Krogerus.
Yorifuji–Okunon oireyhtymä
Yorifuji–Okunon oireyhtymä on oireyhtymä, jonka piirteitä ovat haiman osittainen ageneesi, diabetes mellitus ja sydämen poikkeavuudet. Sairaus periytyy ilmeisesti autosomissa dominantisti. Oireyhtymä on kuvattu japanilaisessa perheessä, jonka äiti ja ainakin kaksi lasta kärsivät siitä. Perheeseen oli syntynyt myös kaksi muuta lasta, jotka kuitenkin kuolivat pian synnyttyään.
Kristian (albumi)
Kristian on suomalaislaulaja Kristianin eli Bengt Huhdan esikoisalbumi vuodelta 1972. Levyn kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Kristianin omaa käsialaa. Rocket Records julkaisi albumista CD-version yhdessä "Indian Girl" -levyn kanssa 9.6.2010.
Miralem Pjanić
Miralem Pjanić (s. 2. huhtikuuta 1990 Zvornik, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Juventusta ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Pjanić on pelannut nuorisomaaotteluita Luxemburgin paidassa, mutta päätti myöhemmin urallaan kuitenkin edustaa jatkossa Bosnia ja Hertsegovinaa.
Pjanić aloitti junioriuransa luxemburgilaisessa Monnerechissa perheen muutettua Bosnian sodan ja maalivahtina pelanneen isä Fahrudinin jalkapallouran vuoksi maahan, mutta siirtyi pian Schëffleng 95:n riveihin. Schëfflengessä pelatessaan hän herätti kiinnostusta ranskalaisseura Metzissä ja myöhemmin hän liittyi joukkueeseen juniorisopimuksella.
Pjanić liittyi Metziin 14-vuotiaana ja viiden vuoden sopimuksella. Hän pelasi seuran juniorijoukkueessa noin kolme vuotta, kunnes sai kaudella 2007–2008 kutsun edustusjoukkueeseen silloiselta päävalmentajalta Francis De Taddeolta. Hän teki ensiesiintymisensä tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Paris Saint-Germainia vastaan.
Hyvin sujuneen alku kauden jälkeen 30. marraskuuta 2007 Pjanić teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa, joka oli pituudeltaan kolmivuotinen ja pitäisi hänet seurassa vuoteen 2010 asti. Ensimmäisen maalinsa hän teki 15. joulukuuta 2007 ottelussa Sochauxia vastaan. Samalla hänestä tuli yksi nuorimmista pelaajista, joka on onnistunut maalinteossa maan pääsarjassa. Ensimmäisenä kautenaan hän pelasi 32 pääsarjaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Huolimatta Pjanićin henkilökohtaisesta onnistumisesta kauden aikana, Metz tippui maan pääsarjasta.
Monien tarjouksien jälkeen Pjanić päätti siirtyä Lyoniin. Siirtosumma oli 8 miljoonaa euroa ja hän solmi joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Lyonissa hän pelasi kauden 2008–2009 avausottelussa Toulousea vastaan.
Kaudella 2009–2010 Pjanić sai pelinumerokseen 8, samalla paikalla esiintyneen tähtipelaaja Juninhon lähdettyä joukkueesta. Hän aloitti kauden vahvasti ja teki ensimmäisen maalinsa Lyonissa Mestarien liigan karsintaottelussa Anderlechtia vastaan. Maali syntyi vapaapotkusta. Muutama viikko myöhemmin hän onnistui maalinteossa myös pääsarjaottelussa Auxerrea vastaan.
31. elokuuta 2011 Pjanić teki nelivuotisen sopimuksen Roman kanssa. Hänestä maksettiin 11 miljoonan euron siirtokorvaus.
Pjanić teki ensiesiintymisensä Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 20. elokuuta 2008 ottelussa Bulgariaa vastaan.
JS Kabylie
Jeunesse Sportive de Kabylie on algerialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1946. Sen kotistadionina toimii Stade 1er Novembre 1954, joka sijaitsee Tizi Ouzoussa. Joukkue tunnettiin aikaisemmin nimillä JS Kawkabi (1974–1977) ja JE Tizi-Ouzou (1977–1989). Se on myös Algerian menestynein seura niin kotimaassaan kuin kansainvälisillä kentillä.
1970-luku
1980-luku
1990-luku
2000-luku
Indian Girl
Indian Girl on suomalaisen - Kristianinakin tunnetun - laulaja Bengt Huhdan toinen oma albumi vuodelta 1977. Levyn kaikki kappaleet ovat laulajan itsensä tekemiä. Rocket Records julkaisi albumista CD-version yhdessä "Kristian" -levyn kanssa 9.6.2010.
Kalarin piiri
Kalarin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 56 800 neliökilometriä. Asukkaita on 9 600 henkeä (vuonna 2009).
Kalarin piirin sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisimmassa osassa. Pohjoisessa se rajoittuu Irkutskin alueeseen, koillisessa Sahan tasavaltaan, idässä Amurin alueeseen, kaakossa Taka-Baikalian Tungirin-Oljokman piiriin, koillisessa Tungokotšenin piiriin ja lännessä Burjatiaan. Nimensä piiri on saanut Vitimin sivujoesta Kalarista.
Piiriin kuuluu Novaja Tšaran kaupunkimainen taajama ja neljä maalaiskuntaa: Ikabja, Kuanda, Tšapo-Ologo ja Tšara. Hallinnollinen keskus on Tšaran kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 11.
Piirin kautta kulkee 1980-luvulla valmistunut Baikalin–Amurin rautatie. Piirikeskus sijaitsee 
16 kilometriä Novaja Tšaran asemasta pohjoiseen. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan on suorinta tietä 690 kilometriä.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita on nykyään vain 5 % piirin väestöstä. Valtaosa asukkaista on venäläisiä.
Viime aikoihin saakka seudun pääelinkeinona oli poronhoito. Nykyään yhä suurempi merkitys on metsävarojen ja metalliesiintymien hyödyntämisellä.
Seudulla on lukuisia arkeologisia ja luonnonmuistomerkkejä. Novaja Tšarassa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtinä ilmestyvät "Severnaja pravda" (”Pohjoisen totuus”) ja "Kalarskaja zvezda" (”Kalarin tähti”).
Rudolf Klaban
Rudolf Klaban (s. 5. huhtikuuta 1938) on entinen itävaltalainen keskimatkojen juoksija.
Klaban edusti Itävaltaa kolmissa olympialaisissa. Roomassa 1960 hän karsiutui 800 metrin juoksun puolivälierissä ja 1 500 metrin juoksun alkuerissä. Tokiossa 1964 hän pääsi 800 metrin juoksun alkueristä välieriin, joissa hän sijoittui viidenneksi maansa ennätyksellä 1.47,4 ja karsiutui loppukilpailusta. Méxicossa 1968 hän karsiutui 1 500 metrin juoksun alkuerissä.
Klaban voitti Itävallan mestaruuden 800 metrin juoksussa vuosina 1959–1964 ja 1966, 1 500 metrin juoksussa vuosina 1957 ja 1960–1968 sekä 5 000 metrin juoksussa vuosina 1966–1968. Hän paransi Itävallan ennätyksiä eri matkoilla 800 metristä 3 000 metriin yhteensä 15 kertaa vuosina 1957–1968 ja alitti 10 000 metrin juoksussa ensimmäisenä itävaltalaisena puolen tunnin rajan Wienissä 27. huhtikuuta 1968.
Älä sano sanaakaan
Älä sano sanaakaan on yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 2001. Lajityypiltään se on psykologinen trilleri.
Elokuva perstuu Andrew Klavanin menestysromaaniin.
Alfred Grill
Alfred Grill (s. 24. syyskuuta 1926) on entinen itävaltalainen keskimatkojen juoksija.
Grill voitti Itävallan mestaruuden 800 metrin juoksussa vuosina 1947, 1949, 1953, 1955 ja 1956 sekä 1 500 metrin juoksussa vuosina 1949, 1955 ja 1956.
Alizée Poulicek
Alizée Poulicek (s. 26. kesäkuuta 1987) on belgialainen missi. Hänestä tuli vuoden 2008 Miss Belgia, ja hän edusti samana vuonna maataan sekä Miss Universum -kilpailussa Vietnamissa että Miss Maailma -kilpailussa Etelä-Afrikan tasavallassa.
Poulicek syntyi belgialaiselle äidille ja tšekkiläiselle isälle. Hän asui vuosikymmenen Prahassa ja luonnehtii Tšekkiä "kuin toiseksi kodikseen".
Poulicekia seurasi Miss Belgiana Zeynep Sever.
Kai Jämsä
Kai Kullervo Jämsä on suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka syntyi 1960-luvun puolivälissä Kokkolassa.
Jämsän ensimmäinen yhtye oli Vocals, joka kiersi kaksi vuotta yhtyeen Ronski Gang lämmittely-yhtyeenä.
Sen jälkeen yhtyeen solisteina ovat olleet Kaija Koo ja Leena Nilsson.
Jämsä nousi suuren yleisön tietoisuuteen yhtyeessä Puolikuu vuosina 1991–1996. 
Sen jälkeen Jämsä on tehnyt muutamia soololevyjä ja palasi takaisin Puolikuu-yhtyeeseen vuosiksi 2000–2004.
Vuonna 2004 perustettiin yhtye Komboklubi, jossa Jämsä vaikuttaa. Jämsä on ollut myös tekemässä joko yksin tai muiden kanssa lauluja eri artisteille, esim. Yölintu-yhtyeen hittejä ”Preussinpunaista”, ”Haavoittumaton” ja ”Pimeästä valoon”. Muita hänen tuotantoaan levyttäneitä ovat mm. Muska, Finlanders, Anna Hanski, Markku Aro, Marita Taavitsainen, Arja Koriseva, Charles Plogman ja Marko Maunuksela.
Kai Jämsä on pitkään tehnyt uutta soololevyä. Siltä etukäteen julkaistu promosingle ”Sordiino päällä” oli Radio Suomen soittolistan ykkösenä maaliskuussa 2011. Syyskuussa 2011 samaan suoritukseen ylsi kappale ”Jätimme oven raolleen”. "Sordiino päällä" ja "Jätimme oven raolleen" ilmestyivät uudella soololevyllä Harvoja ja onnekkaita vuonna 2012. Kai Jämsältä ilmestyi vuonna 2014 joululevy Joulutaivas ja vuonna 2016 uusin soololevy Aika on.
Martin Ehrlich
Martin Ehrlich (6. tammikuuta 1895 – 3. toukokuuta 1935) oli itävaltalainen pikajuoksija.
Ehrlich voitti Itävallan mestaruuden 400 metrin juoksussa vuonna 1914. Samana vuonna hän paransi Itävallan ennätystä 400 metrillä kolmasti: 52,6 s, 52,3 s ja 52,1 s.
Tungirin–Oljokman piiri
Tungirin–Oljokman piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 42 900 neliökilometriä. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2009).
Tungirin–Oljokman piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kalarin piiriiin, idässä Amurin alueeseen, etelässä Mogotšan ja lännessä Tungokotšenin piireihin. Piirin nimitys perustuu seudulla virtaaviin Tungirin ja Oljokman jokiin.
Piiriin kuuluu kaksi maalaiskuntaa: Tupik ja Zaretšnoje. Hallinnollinen keskus on Tupikin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä viisi.
Tupikista on maantietieyhteys Mogotšan asemalle. Useimpiin kyliin ei ole ympärivuotisia teitä.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita on 18 % piirin väestöstä. Enemmistö asukkaista on venäläisiä.
Perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito ja metsästys. Lisäksi harjoitetaan metsänhankintaa ja kullanhuuhdontaa.
Los Olvidados (yhtye)
Los Olvidados on suomalainen yhtye joka perustettiin vuonna 1991. Yhtyeen ensimmäinen single julkaistiin vuonna 1993.
Baggy-housut
Baggy-housut eli "roikkuhousut" ovat "lötköttävät" ja tilavammat housut kuin farkut. Baggy-housut ovat suosittuja rap- ja hip hop kulttuurissa.
Baggy-housumerkkejä on mm.
Keihäshaarapalmu
Keihäshaarapalmu ("Hyphaene petersiana") on haarapalmujen ("Hyphaene") sukuun kuuluva eteläisen Afrikan alavilla savanneilla kasvava palmulaji. Se voi kasvaa 25 metriä korkeaksi, ja runko on usein turpeampi keskikohdalta. Lehdet ovat suuret, harmaanvihreät, viuhkamaiset ja kasvavat yhtenä töyhtönä puun latvassa. Paikalliset asukkaat käyttävät monipuolisesti kaikkia puun osia hyödyksi. Myös elefantit pitävät tämän puun hedelmistä.
Palmua kutsutaan myös nimellä "makalani".
Iso-orneero
Iso-orneero ("Furnarius figulus") on Brasilian kotoperäinen varpuslintu.
Iso-orneerot elävät kahtena erillisenä populaationa Brasilian itä- ja koillisosassa (nimialalaji "figulus") sekä Amazonin itäosissa (alalaji "pileatus"). Martin Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Bahiasta. Lajin elinympäristön ala on 1,93 miljoonaa neliökilometriä.
Pesä voi olla joko suojaisessa paikassa puussa, rakennuksen katon alla tai mahdollisesti puunkolossa. Se on muodoltaan laakeahko ovaalinmuotoinen kuppi ja rakennettu heinänkorsista, puuvillasta ja muista kasvinosista. Pesän vuorauksena voi olla höyheniä, karvoja tai muovinpalasia. Naaras munii tavallisesti kaksi valkoista, ovaalinmuotoista munaa, joita haudotaan noin 20 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän noin kolmen viikon ikäisinä.
Garcinia livingstonei
Garcinia livingstonei on trooppisessa Afrikassa kasvava hedelmäpuu. Se kasvaa noin 18 metriä korkeaksi. Lehdet ovat sinivihreät, pyöreähköt, noin kuusisenttiset, ja niiden suonet erottuvat vaaleampina. Puu tuottaa halkaisijaltaan 1-4 cm kokoisia oranssinsävyisiä hedelmiä, joita kutsutaan "afrikkalaisiksi mangoiksi", vaikka puu ei ole mangon sukulainen. Hedelmän kuori on ohut, joten se ei kestä kuljetusta.
Arkadi Vorobjov
Arkadi Nikititš Vorobjov (, 8. lokakuuta 1924 Mordovo, Tambov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 22. joulukuuta 2012) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut venäläinen painonnostaja, lääkäri ja tutkija. Hän voitti kahdesti painonnoston olympiakultaa ja viisi maailman- sekä euroopanmestaruutta.
Vorobjov saavutti olympiapronssia Helsingissä 1952 alle 82,5-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 407,5 kg. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän voitti kultaa alle 90-kiloisten sarjassa maailmanennätystuloksella 462,5 kg. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän voitti kultaa alle 90-kiloisissa yhteistuloksella 472,5 kg, joka sekin oli uusi maailmanennätys.
Vorobjov voitti MM-kultaa alle 82,5 kilon sarjassa vuonna 1953 sekä alle 90-kiloisissa vuosina 1954, 1955, 1957 ja 1958. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1950 ja 1959 sekä MM-pronssia vuonna 1961. Hän voitti EM-kultaa alle 82,5 kilon sarjassa vuosina 1950 ja 1953 sekä alle 90 kilon sarjassa vuosina 1954, 1955 ja 1958. Hän saavutti EM-hopeaa vuosina 1952 ja 1959 sekä EM-pronssia vuonna 1961.
Vorobjov teki 26 maailmanennätystä: kaksi punnerruksessa, neljä työnnössä, seitsemän yhteistuloksessa sekä kolmetoista tempauksessa.
Arkadi Vorobjov oli urheilu-uransa jälkeen tunnettu lääkäri ja lääketieteen tutkija. Hän toimi vuosien ajan Neuvostoliiton painonnostomaajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 1995 Vorobjov nimettiin International Weightlifting Federation Hall of Fameen.
Vorobjov kuoli 22. joulukuuta 2012, 88-vuotiaana.
Juan Valera
Juan Valera Espín (s. 21. joulukuuta 1984 Bullas, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Getafea. Valera on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta hän on pelannut myös keskikenttäpelaajana.
Ammattilaisuransa Real Murciassa aloittanut Valera siirtyi vuonna 2005 Atlético Madridiin tehden kolmivuotisen sopimuksen. Vaikeat loukkaantumiset varjostivat Valeran uraa Atléticossa. Keväällä 2006 hänen olkapäänsä vaati leikkaushoitoa ja vain vajaan vuoden kuluttua tästä Valera joutui polvileikkaukseen, joka piti hänet poissa pelikentiltä kuukausien ajan. Kaudella 2008–2009 vähälle peliajalle jäänyt puolustaja lainattiin Racing Santanderiin. Lainakauden päätyttyä Atléticon odotettiin luopuvan Valerasta ja useamman espanjalaisseuran väitettiin olevan halukas hankkimaan hänet. Atlético kuitenkin solmi heinäkuussa 2009 vuoteen 2012 ulottuvan jatkosopimuksen pelaajan kanssa. Uudesta sopimuksesta huolimatta Valera pelasi syyskaudella 2009 vain viisi ottelua ja spekulaatiot hänen tulevaisuudestaan seurassa jatkuivat. Toukokuussa 2010 Valera voitti Eurooppa-liigan Atléticon riveissä ja pelasi kaikkiaan seitsemässä ottelussa. Elokuussa 2011 Atlético vapautti Valeran sopimuksestaan ja hän siirtyi nykyiseen seuraansa Getafeen.
Valera on edustanut maataan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hänen paras saavutuksensa on vuonna 2005 Almeríassa järjestetyissä Välimeren kilpailuissa voitettu kultamitali.
Suonikylä
Suonikylä (, ) oli kolttasaamelaisten lapinkylä eli siida Suomelle vuosina 1920-1944 kuuluneen Petsamon kunnan keskiosassa. Sen ytimen muodosti talvikylä, johon Suonikylän yhteisö kokoontui talvikaudeksi. Kesällä yhteisö siirtyi pois talvikylästä ja hajautui eri suuntiin.
Suonikylän siida kuului Venäjälle aina vuoteen 1920, jolloin suurin osa sen alueesta siirtyi Tarton rauhan myötä Suomelle. Talvikylä jäi rajanvedossa Venäjän puolelle, mutta pääosa sukujen nautinta-alueista Suomen puolelle. Suomen puolelle rakennettiin uusi talvikylä ja Suonikylän yhteisöstä tuli Suomen kansalaisia. Suonikylää on luonnehdittu perinteisen kolttasaamelaisen kulttuurin keskukseksi.
Toisen maailmansodan takia Suonikylän koltat joutuivat lähtemään kotiseudultaan. Suomen valtio asutti heidät sodan jälkeen Inariin Sevettijärvelle. Suonikylässä siidalla oli valta tietyssä puitteissa osoittaa maa-alueita perheiden käyttöön ja siirtää niitä perheeltä toiselle. Muutama kahden hehtaarin tontti tupasineen oli vähäinen korvaus sen 5000 km:n alueen menetyksestä, jonka Suonikylän koltat kokivat.
Suonikylä oli lähes kokonaan Petsamon ortodoksisten kolttien asuttama kylä. Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan kylässä oli 168 asukasta, jotka kaikki olivat kolttasaamelaisia. Ainoa suomalainen oli Suonikylässä koulun opettaja.
Asukasluvun kehitys:
Tungokotšenin piiri
Tungokotšenin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 50 900 neliökilometriä. Asukkaita on 13 900 henkeä (vuonna 2009).
Tungokotšenin piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kalarin piiriin, idässä Tungirin-Oljokman, Mogotšan, Tšernyševskin ja Nertšinskin piireihin, etelässä Šilkan, Karymskojen ja Tšitan piireihin sekä lännessa Burjatian tasavaltaan. Piirin länsirajan muodostaa Vitimjoki.
Piiriin kuuluu Veršino-Darasunskin kaupunkimainen taajama ja 9 maalaiskuntaa: Jumurtšen, Krasnyi Jar, Kyker, Nižni Stan, Tungokotšen, Ust-Karenga, Usugli, Verh-Usugli ja Zeljonoje Ozero. Hallinnollinen keskus on Verh-Usuglin kylä.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan on vain 2,2 % väestöstä. Valtaosa asukkaista on venäläisiä.
Verh-Usuglista on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 320 kilometriä. Huomattava osa kylistä on vailla ympärivuotista tieyhteyttä. Aikaisemmin tärkeimpänä liikennemuotona toiminut lentoliikenne lakkasi 1990-luvulla.
Perinteisten elinkeinojen poronhoidon ja metsästyksen merkitys on nykyään vähäinen. Seudulla on fluoriitti- ja kultakaivokset sekä metsäteollisuutta. Maatalous tuottaa perunaa, vihanneksia, viljaa, maitoa, lihaa, munia ja villaa.
Seppo Nissilä
Seppo Kalevi Nissilä (s. 1. kesäkuuta 1937) on suomalainen säveltäjä ja sanoittaja, joka aloitti työntekemisen paperitehtaalla nuorena miehenä.
Vuonna 1982 pääsi Nissilän ensimmäinen sävellys levylle.
Nissilän sävellyksiä tai sanoituksia on päätynyt Lasse Hoikan ja Souvarit-yhtyeen levyille yli kaksikymmentä kappaletta kahdenkymmenen vuoden yhteistyön aikana.
Kultamaa-humppa on ollut yksi menestyksellisimmistä kappaleista, minkä Nissilä on säveltänyt ja sanoittanut. Myös "Inarijärvi" uusin sanoin on tullut suosituksi, sekä "Älä pyydä mua jäämään " ja useita muita.
R.O.B.
R.O.B (Lyhenne sanoista "Robotic Operating Buddy") on lisälaite Nintendo Entertainment Systemille. Se julkaistiin Japanissa heinäkuussa 1985, myöhemmin samana vuonna Pohjois-Amerikassa ja sen jälkeen Euroopassa syyskuussa 1986. Sillä oli lyhyt elinkaari, ja se tukikin vain kahta NES-peliä, joita olivat "Gyromite" ja "Stack-Up".
R.O.B. on esiintynyt myös muissa peleissä, esim. "Mario Kart DS:ssä", "Super Smash Bros. Brawlissa" ja "Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U:ssa".
Katangan piiri
Katangan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Irkutskin alueella Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 139 000 neliökilometriä. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2009).
Katangan piiri sijaitsee Irkutskin alueen pohjoisimmassa osassa. Pinta-alaltaan se on alueen suurin ja väkiluvultaan pienin. Idässä piiri rajoittuu Sahan tasavaltaan, etelässä Irkutskin alueen Kirenskin, Ust-Kutin ja Ust-Ilimskin piireihin sekä lännessä Krasnojarskin aluepiirin Evenkiaan. Piiri on saanut nimensä sen halki virtaavan Nižnjaja Tunguskan mukaan. Aikaisemmin sen yläjuoksua sanottiin Katangaksi.
Piiriin kuuluu neljä maalaiskunta: Jerbogatšon, Nepa, Podvološino ja Preobraženka. Hallinnollinen keskus on Jerbogatšonin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 15.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita asuu Hamakarin, Nakaninon, Tetejan ja Tokman kylissä. Valtaosa väestöstä on venäläisiä.
Perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito, metsästys ja kalastus. Seudun rikkaat öljy- ja kaasuesiintymät sekä mineraali- ja metsävarat ovat lähes kokonaan hyödyntämättä.
Marc Planus
Marc Planus (s. 7. maaliskuuta 1982 Bordeaux) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Planus on edustanut koko uransa Bordeauxia.
Matthieu Chalmé
Mathieu Chalmé (s. 7. lokakuuta 1980) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Oikeana laitapakkina viihtyvä Chalmé edustaa kotimaassaan Bordeauxia, jossa on pelannut vuodesta 2007 saakka. Ennen "les Girondins"iin siirtymistä 175-senttimetriä pitkä Chalmé pelasi viisi kautta Lillessa.
Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki
Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki voidaan myöntää henkilölle, joka on erittäin ansiokkaasti on työskennellyt pesäpallon ja Suomen pesäpalloliiton hyväksi vähintään 25 vuotta. Sen voi saada vain Suomen kansalainen.
Timanttitalo
Timanttitalo oli Suomessa 1980-luvun alussa toiminut jalokivisijoitusliike, joka lupasi suuria tuottoja muovikasetteihin pakattujen timanttien odotettavaan arvonnousuun perustuen.
Hanke osoittautui kuitenkin huijaukseksi. Timantit olivat tiettävästi aitoja mutta alikokoisia ilmoitettuun nähden. Sijoittaja ei voinut saada selville timantin kokoa tai sen aitoutta, sillä kotelon avaaminen johti palkkion eväämiseen. Toiminta muistutti luonteeltaan pyramidihuijausta.
Wendel
Wendel Geraldo Maurício da Silva, tunnetaan paremmin nimellä Wendel (s. 8. huhtikuuta 1982 Mariana, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laituri. Hän edustaa ranskalaista Bordeauxia.
Wendel aloitti uransa kasvattajaseura Cruzeiron riveissä vuonna 2000. 4 kauden ja 87 liigaottelun jälkeen laiturin tie vei Euroopan kentille ja CD Nacionalin palkkalistoille. Portugalissa brassi ei lyönyt itseään läpi ja viettikin vuodet 2005 ja 2006 lainassa kotimaassaan Santosissa.
Vuonna 2006 siirryttyään Bordeauxiin Wendel murtautui nopeasti avauksen pelaajaksi ja pelasi avauskaudellaan jo 29 liigaottelua, tehden 5 maalia. Toisella kaudellaan (07-08) Wendel vaan paransi otteitaan ja mätti 12 maalia 36 ottelussa. Kolmannella kaudella syntyi 4 maalia 29:ssä ottelussa.
Kim Pyong-il
Kim Pyong-il (, s. 10. elokuuta 1954) on pohjoiskorealainen diplomaatti. Hän on maan pitkäaikaisen johtajan, Kim Il-sungin poika ja maan entisen johtajan, Kim Jong-ilin velipuoli. Kim Pyong-ilin äiti oli Kim Il-sungin sihteeri ja toinen puoliso, Kim Song-ae.
Nuorena Kim Pyong-il opiskeli taloustiedettä Kim Il-sungin yliopistossa ja myöhemmin upseeriksi Kim Il-sungin kansallisessa sotakorkeakoulussa. Hän on toiminut diplomaattina vuodesta 1979 lähtien, aluksi Jugoslaviassa.
Diplomaatin urallaan Kim Pyong-il toimi maansa suurlähettiläänä Suomessa vuoteen 1998 asti, jolloin Pohjois-Korea sulki lähetystönsä säästösyihin vedoten. Nykyään Kim Pyong-il toimii maansa Puolan suurlähettiläänä.
Kim Pyong-il on naimisissa Kim Sun-geumin kanssa ja heillä on kaksi lasta, tytär Eun-song ja poika In-kang.
Fernando Cavenaghi
Fernando Ezequiel Cavenaghi (s. 21. syyskuuta 1983 O'Brien, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Cavenaghi edustaa ranskalaista Bordeauxia.
Cavenaghi aloitti uransa River Platessa, jonka riveissä debytoi kaudella 2000-2001. Debyyttikaudellaan hän teki yhden maalin pelaamassaan viidessä ottelussaan. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän teki 23 ottelussa 17 maalia. Samalla kaudella hän onnistui tekemään myös hattutempun ottelussa Estudiantesia vastaan.
Cavenaghi siirtyi River Platesta kauden 2004-2005 alussa, kun Spartak Moskova hankki hänet 6,5 miljoonalla punnalla.
Kaudella 2005 Cavenaghi teki seitsemän maalia ja muodosti hyökkäysparin maalipörssin voittajan Kirichenkon kanssa.
Vuodesta 2007 lähtien Cavenaghi on edustanut Bordeauxia.
Elokuussa 2010 Cavenaghi teki kauden kestävän lainasopimuksen espanjalaisen RCD Mallorcan kanssa.
Pohjois-Amerikka-sumu
Pohjois-Amerikka-sumu ("NGC 7000" tai "Caldwell 20") on emissiosumu, joka sijaitsee Joutsenen tähdistössä lähellä sen kirkkainta tähteä Denebiä. Nimensä se on saanut siitä, että se muistuttaa muodoltaan Pohjois-Amerikkaa siten, että sen keskelle työntyvä tumma alue vastaa Meksikonlahtea.
Pohjois-Amerikka-sumu on laaja, ja sen näennäinen läpimitta on noin kuusi astetta, huomattavasti suurempi kuin täydenkuun, mutta sen kirkkaus on niin vähäinen, ettei sitä yleensä voi nähdä paljain silmin. Taivaan ollessa tarpeeksi pimeä se näkyy hyvin kiikarilla tai kaukoputkella, jossa on tarpeeksi laaja näkökulma (noin 3°), ja tällöin se näkyy sumuisena taustaansa valoisampana alueena. UHC-suodattimen avulla, joka suodattaa pois tiettyjä näkyvän valon aallonpituuksia, sen voi nähdä ilman kaukoputkeakin. Sumun ominainen muutos ja varsinkin sen vedyn Hα-emissioviivan aiheuttama punertava väri ovat havaittavissa vain sitä esittävissä valokuvissa.
Pohjois-Amerikka-sumu ja sitä lähellä sijaitseva Pelikaanisumu ("IC 5070") ovat osia samasta ionisoituneen vedyn muodostamasta tähtienvälisestä pilvestä. Sumun ja Maan välissä on tähtienvälisen pölyn peittämä alue, joka absorboi sen takana sijaitsevien tähtien ja tähtisumujen valon ja saa tällä tavoin aikaan, että sumu näkyy sen muotoisena kuin se näkyy. Tähtisumun etäisyyttä ei tarkoin tunneta eikä myöskään, mikä tähti saa vedyn ionisoitumaan niin, että se lähettää valoa. On arveltu, että tämän saisi aikaan Deneb. Jos tämä pitää paikkansa, sumu on noin 1800 valovuoden päässä ja sen todellinen läpimitta on noin 100 valovuotta.
Pohjois-Amerikka-sumun löysi William Herschel Englannin Sloughissa 24. lokakuuta 1786.
Benoît Trémoulinas
Benoît Trémoulinas (s. 28. joulukuuta 1985 Bordeaux) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hän on puolustaja.