hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lamminjärvi (Vesilahti)
Lamminjärvi on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Vesilahden Onkemäellä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen. Lamminjärvi kuivatettiin suoksi ja pelloksi hiljalleen 1900-luvun alkupuoliskon aikana.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi piirrettiin saman kokoiseksi kuin esimerkiksi Sarvijärvi ja se sijaitsi keskellä suota. Kartassa ei ole Lamminjärven nimeä, muuta siihen oli piirretty Inhanoja laskuojaksi ja nykyinen Pussimäenoja, joka laskee Iso Arajärvestä, on vain pienempi sivuhaara. Se on piirretty vielä vuoden 1922 Tampereen taloudellisessa kartassa järvenä, jonka nimi kirjoitettiin siinä ”Lammijärvi”. Lamminjärven lyhyt laskuoja laski Hirvijärveen, jonka vedenpinta on voinut olla samalla korkeudella Lamminjärven kanssa. Vuoden 1959 peruskartassa järven avovesi on kuivunut märäksi suoksi. Suon läpi kulkee kapea oja, jota on vuoden 1980 kartassa merkitty huomattavasti leveämpänä ja suorempana Myllykoskesta Hirvijärveen asti. Vuoden 1993 kartassa näkyy, kuinka entisen järven rantapeltoja on annettu joutamaaksi Tervakorven kohdalla ja siitä ojan yli pohjoisessa.
Pelien heuristiikat
Pelien heuristiikat ovat sovellussuunnittelusääntöjä, joiden avulla voidaan arvioida pelien pelattavuutta ja löytää erilaisia käytettävyysongelmia. Pelien heuristiikat ovat luotu pelien suunnittelun, toteutuksen ja arvioinnin avuksi. Pelien heuristiikkoja arvioidaan asiantuntijamenetelmällä.
Peleille on luotu kattava valikoima erilaisia heuristiikkoja, joita voidaan käyttää työkaluina pelien pelattavuuden arvioinnissa. Livingstonin, Mandrykin ja Stanleyn mukaan: ”Heuristiset periaatteet ovat usein suunniteltu yleistettäväksi erilaisille sovelluksille, mutta ne eivät ota huomioon pelityyppien, pelien ohjaustapojen ja pelien käyttöliittymien erilaisuuksia. Pelien kirjavuus on osoitus luovuudesta, mutta johtaa myös suureen määrään käytettävyysvaatimuksia, joten tietyt heuristiikat eivät välttämättä sovellu kaikkiin peleihin".
Videopelien heuristiikkoja on luotu ainakin 1980-luvulta lähtien, todennäköisesti jo aiemmin. Yhden varhaisimmista nimenomaan digitaalisia pelejä koskevista heuristiikkamalleista teki pro gradu -työnään Melissa Federoff (2002). Federoff nostaa esille Malonen yrityksen tuottaa ensimmäisiä peliheuristiikkoja: ”Ohjelmistoille on löydetty heuristiikkoja (Nielsen), mutta sikäli kuin havaintoni pitävät paikkansa, vain T.W. Malone on yrittänyt kehittää heuristiikkoja nimenomaan pelien omalaatuista ohjelmistokategoriaa varten."
Tutkimuksessaan Thomas W. Malone mm. esittelee, miten yksinkertaiseen tikanheittopeliin voidaan rakentaa erilaisia käyttöliittymiä. Malone arvioi samalla pelien hauskuutta kolmen eri perusteen mukaan: haaste, fantasia ja mielenkiintoisuus.
Paavilainen kutsuu Federoffin työtä ”ensimmäiseksi moderniksi videopelispesifiseksi heuristiikkamalliksi, johtuen sen rakenteesta ja suunnittelumetodista (kirjallisuuskatsaus ja empiirinen tutkimus)”.
Tänä päivänä heuristiikkamalleja on useita. Eräs suosittu malli on Heuristic Evaluation of Playability (HEP)-mallin päivitetty ja paranneltu versio Heuristics of Playability (PLAY) vuodelta 2009. PLAY on kehitetty kolmea peligenreä varten: reaaliaikainen strategiapeli, ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja toimintaseikkailu. Täten malli ei kata kaikkia digitaalisten pelien genrejä. Paavilainen on esittänyt kritiikkiä useita muita malleja kohtaan. Hänen mukaansa mm. Federoffin mallissa ja HEP-mallissa on puutteita validoinnin saralla, eikä HEP-mallin heuristiikoista osa sovellu heuristiseen arviointiin.
Digitaalisten pelien saralla heuristiikkoja on luotu konsoli- ja tietokonepelien lisäksi myös mobiili- ja moninpelimobiilipelejä varten. Heuristic Evaluation for Games: Usability Principles for Video Game Design
Kortejärvi (Vesilahti)
Kortejärvi eli nykyään kartalla Kortejärvenletto on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Vesilahden Kahnassa, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen. Kortejärvi kuivatettiin suoksi ja pelloksi 1910-luvulla tai sitä ennen.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kortetjärvi”. Siihen laski etelästä Karstunoja, joka on vieläkin Karstunjärven laskuoja, ja lännestä Onkemäenjärven laskuoja. Kortetjärven ympärillä oli laajat niityt, mutta joitakin peltoja oli raivattu Karstunojan suunnalta. Järvi oli muuten autio. Vuoden 1922 Tampereen taloudellisessa kartassa järveä ei enää näy. Se on kuivatettu suoksi ja pelloksi, jonka matalimpaan kohtaan on avattu Koskenjoelle uusi uoma. Karstunoja käännettiin yhteen uusista kuivatusojista, joka yhtyy suoraan Koskenjokeen. Syntynyttä vetistä suota kutsuttiin vuoden 1959 peruskartassa Kortejärvenletoksi (letto on suo). Osittain järven pohjaa ja ympäröivää suota olivat myös Mustiaiskorpi, Kahnalankorpi ja Kieliö. Vuoden 1976 kartassa Kortejärvenletto sekä Kahnalankorven länsireunaa ja pohjoisreunaa on raivattu pelloksi. Vuoden 1992 kartassa pohjoisimmat palstat Koskenjoen eteläpuolella ei ollut enää suota, vaikka ne eivät vielä olleet raivattu pelloiksi.
Jussi Tuulensuu
Jussi Tuulensuu on suomalainen toimittaja, joka toimii Aamulehden vastaavana päätoimittajana. Hän oli lehden päätoimittaja vuodesta 2015 ja vt. vastaava päätoimittaja syksystä 2017.
Tuulensuu opiskeli Tampereen yliopistossa pääaineenaan tiedotusoppi. Opiskeluaikanaan hän toimi ylioppilaslehti Aviisin päätoimittajana vuosina 2000–2003. Tuulensuu on työskennellyt muun muassa Sanoma Media Finlandin aikakauslehtien ulkoasupäällikkönä, Kauppalehti Option ulkoasuvastaavana ja toimitussihteerinä, Journalisti-lehden AD:na sekä Aamulehden taittavana toimittajana. Lisäksi hän on toiminut konsulttina useissa lehtiuudistuksissa.
Brujas
Brujas on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Álvaro Fernández Armeron ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Ana Álvarez ja Beatriz Carvajal.
"Brujasin" kuvaukset alkoivat 23. elokuuta 1995 ja päättyivät 30. syyskuuta 1995. Elokuva kuvattiin Madridissa, Espanjassa, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Canal+ España, Enrique Cerezo Producciones Cinematográficas ja Televisión Española. Elokuvan tuottajana oli Enrique Cerezo. "Brujas" sai ensi-iltansa Espanjassa 18. huhtikuuta 1996 ja oli Líder Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 342 743 euron lipputulot.
"Brujas" kertoo kolmesta eri-ikäisestä espanjalaisnaisesta. Patricia (Penélope Cruz) on 17-vuotias, joka harhailee ympäriinsä ja etsii tiettyä miestä. 27-vuotias Sol (Ana Álvarez) on ovelta ovelle kulkeva myyjä, joka on taloudellisessa ahdingossa ja heitetty ulos asunnostaan. Virginia (Beatriz Carvajal) on keski-ikäinen kotirouva, joka päättää aloittaa uuden elämän. Patricia, Sol ja Virginia viettävät hyvin ainutkertaisen vuorokauden yhdessä.
Inkeri Numminen
Inkeri Numminen (27. tammikuuta 1938 Rantasalmi – 25. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Mannerheimin lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkö. Hän sai vuonna vuonna 1978 Tiedonjulkistamispalkinnon kirjasta "Vammainen lapsi – anna minun olla ihminen".
Palkintoperusteissa kirjaa arvioidaan: 
Mannerheim lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkönä ollessaan Numminen vaikutti lapsen asemaa eri puolilta valottavan lapsiraporttisarjan monipuolisuuteen. Sitä ennen hän työskenteli toimittajana ensin Viikkosanomissa ja siirtyi 1960-luvun lopulla Me Naisiin.
Numminen oli 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa yhden kauden sosialidemokraattisena valtuutettuna..
Severnaja žizn
Severnaja žizn (, ”Pohjolan elämä”) oli Helsingissä vuosina 1918–1919 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Marraskuussa 1918 aloittanut "Severnaja žizn" oli Suomen ensimmäinen varsinainen emigranttilehti. Sen tehtävänä oli yhdistää kaikki Venäjältä paenneet bolševismin vastaiseen taisteluun. Lehden toimittajina työskentelivät Helsingin yliopiston kirjaston slaavilaisen osaston hoitaja Andrei Igelström ja Pietarista paennut vasemmistolainen kirjallisuudentutkija ja lehtimies Jevgeni Ljatski. Julkaisijana ja toimittajana mainitaan myöhemmin myös T. F. Strandberg ja toimituskunnan jäseninä I. Karatajev, K. Luginin ja Viljo Mansikka. Lehti ilmestyi aluksi kahdesti tai kolmesti ja vuoden 1919 alusta lähtien kuudesti viikossa.
"Severnaja žizn" ja Konstantin Arabažinin toimittama "Russki listok" yhdistettiin maaliskuussa 1919 "Russkaja žizn" -nimiseksi lehdeksi.
Vadim Krasnoselski
Vadim Nikolajevitš Krasnoselski (, mold. Вадим Николаевич Красносельский, , , s. 14. huhtikuuta 1970 Dahuria, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä) on Transnistrian nykyinen presidentti.
BMW 3-sarja (E90)
BMW E90 on BMW 3-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2013. Se korvasi edeltäneen E46-mallin, ja seuraajaksi tuli F30, jonka coupé-, fastback- ja cabriolet-korimallit tunnetaan omana 4-sarjana (F32).
BMW E90 -mallin valmistus alkoi vuoden 2004 joulukuussa. Noin 60 prosenttia auton osista on yhteisiä 1-sarjan (E87) kanssa. Ensimmäisenä markkinoille esiteltiin neliovinen sedan keväällä 2005, ja farmarimalli Touring saapui saman vuoden syksyllä. Sen 460-litrainen tavaratila oli täysin samankokoinen kuin sedanissa. Coupé esiteltiin syksyllä 2006 ja kovakattoinen avomalli keväällä 2007. E90-sukupolven coupé- ja cabriolet-korimallit poikkeavat aiempia 3-sarjalaisia enemmän sedanista ja farmarista. Esimerkiksi etu- ja takavalot on muotoiltu eri tavalla. 
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä BMW E90 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Sedan- ja farmarimallit saivat syksyllä 2008 kasvojenkohotuksen, johon kuului uudenmalliset puskurit ja takavalot sekä leveämpi etusäleikkö. Coupé ja cabriolet puolestaan uudistuivat keväällä 2010.
Mallisarjaa alettiin korvaamaan asteittain vuodesta 2011 alkaen uudella F30-mallilla. Sedanien tuotanto päättyi vuoden 2011 lopulla, farmarin keväällä 2012, coupén kesällä 2013 ja lopulta myös cabrioletin saman vuoden syksyllä.
Urheilumalli BMW M3 esiteltiin konseptina Geneven autonäyttelyssä keväällä 2007, eikä saman vuoden syksyllä Frankfurtissa esitelty tuotantomalli juurikaan eronnut siitä. Ensimmäinen M3-malli oli coupé, neliovinen sedan ja cabriolet täydensivät mallistoa keväällä 2008. Sedan-korisen M3:n keulailme oli perusmalleista poiketen samanlainen kuin coupéssa.
Moottorina M3-malleissa oli 4,0-litrainen V8, jonka teho on 420 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli joko kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsenportainen M DCT -kaksoiskytkinvaihteisto.
Put (lehti)
Put (, ”Tie”) oli Helsingissä vuosina 1921–1922 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Helmikuussa 1921 aloittanut "Put" oli puolueettomaksi ilmoittautunut päivälehti, joka käsitteli etupäässä Neuvosto-Venäjän tapahtumia. Sen ideologinen tausta liittyy Smena veh -liikkeeseen, joka kannatti venäläisemigranttien paluuta kotiin ja osallistumista isänmaansa jälleenrakentamiseen. Samanhenkiset lehdet perustettiin lähes samanaikaisesti Riikaan ja Berliiniin, ja emigranttilehdistössä niitä kaikkia syytettiin neuvostohallituksen äänitorviksi.
Kuudesti viikossa ilmestyneen "Putin" vastaaviksi toimittajiksi ilmoitettiin Paul Leontjeff ja K. I. Šarin. Varsinainen päätoimittaja oli kuitenkin Nikolai Iordanski. Lehti lakkasi ilmestymästä tammikuussa 1922, kun Suomen viranomaiset karkottivat maasta vakoilijoiksi epäillyn Iordanskin ja kaksi muuta lehden toimittajaa.
Plasco-rakennus
Plasco-rakennus (myös nimellä "Plasko", ) oli Iranin pääkaupunkiin Teheraniin vuonna 1962 valmistunut 15-kerroksinen asuin- ja toimistorakennus. Se syttyi palamaan ja romahti 19. tammikuuta 2017. Onnettomuudessa menehtyi tulipaloa sammuttaneita palomiehiä. Talon nimi juontuu sen rakennuttajan Habib Elghanianin omistamasta muovialan yhtiöstä.
Joseph Stadler
Joseph Francis Stadler (12. kesäkuuta 1880 Cleveland – 25. helmikuuta 1950 Temple City) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.
Stadler osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1904 St. Louisissa. Hän saavutti kisoista hopeaa vauhdittomasta korkeushypystä tuloksella 1,44 metriä ja pronssia vauhdittomasta kolmiloikasta tuloksella 9,60 metriä.
Vegaanihaaste
Vegaanihaaste on Suomessa vuosittain tammikuussa järjestettävä kampanja, jonka osallistujat kokeilevat vegaaniruokavaliota kuukauden ajan. Vuonna 2017 kampanja järjestetään neljättä kertaa, ja mukana ovat tällöin muiden muassa Jari Sarasvuo, Maija Vilkkumaa ja Vilma Alina. Tammikuun lopussa järjestetään Suomen ensimmäiset vegaanimessut.
Vegaanihaasteen järjestäjät ovat Vegaaniliitto ja Oikeutta eläimille. Vegemessujen tuottaja on Suvi Auvinen.
Leena Malkki
Leena Malkki on suomalainen terrorismin tutkija ja yliopistonlehtori. Hän työskentelee Eurooppa-tutkimuksen verkostossa Helsingin yliopiston Valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori ja filosofian maisteri. Hän on historioitsija ja politiikan tutkija ja on erikoistunut terrorismiin ja poliittiseen väkivaltaan. Hän on työskennellyt vierailevana tutkijana Leidenin yliopistossa.
Russkaja žizn
Russkaja žizn (, ”Venäjän elämä”) oli Helsingissä vuonna 1919 perustettu venäjänkielinen sanomalehti. Joulukuusta 1919 lähtien sen nimenä oli "Novaja russkaja žizn" (Но́вая ру́сская жизнь, ”Uusi Venäjän elämä”), kesäkuusta 1922 "Russkije vesti" (Ру́сские ве́сти, ”Venäjän viestit”) ja joulukuusta 1923 vuoteen 1926 saakka "Novyje russkije vesti" (Но́вые ру́сские ве́сти, ”Uudet Venäjän viestit”).
Lehti syntyi maaliskuussa 1919, kun Andrei Igelströmin "Severnaja žizn" ja Konstantin Arabažinin "Russki listok" yhdistettiin. Samalla molemmat syrjäytettiin "Russkaja žiznin" toimituksesta. Uutta lehteä toimittivat entisen Venäjän ministerit ja poliitikot ja sen linjan määräsi Venäjän valkoisten sotapolitiikka. Ajan mittaan "Russkaja žizn" muuttui entistäkin taantumuksellisemmaksi, ja loppuvuodesta 1919 sen kilpailijaksi perustettiin uusi lehti "Rassvet".
Lehden tärkeimpiä tehtäviä olivat Neuvosto-Venäjän, Venäjän sisällissodan ja venäläisen emigranttiyhteisön tapahtumista kertominen. Sillä oli omat kirjeenvaihtajat Prahassa, Lontoossa, Berliinissä, Pariisissa ja muissa emigranttien keskuspaikoissa. Lehti toimi myös Suomen venäläisyhteisön yhdyssiteenä ja pyrki luomaan yhteisymmärrystä ja kulttuurisuhteita suomalaisten ja venäläisten välille. Se julkaisi emigranttikirjailijoiden runoja, kuvauksia, kirjallisuus- ja taideartikkeleita sekä kirjallisuus-, teatteri- ja musiikkiarvosteluja.
Kuudesti ja välillä kolmesti viikossa ilmestyneen lehden julkaiseminen kävi taloudellisesti raskaaksi, mikä heijastui useina keskeytyksinä ja nimenmuutoksina. Vastaaviksi toimittajaksi ilmoitettiin Paul Leontjeff (1919), Georg (Juri) Grigorkoff (1919–1922) ja Valerian Voutilainen (1922–1926). Toimituskuntaan kuuluivat "Novaja russkaja žiznin" aikaan Anton Kartašov, David Grimm, Vladimir Kuzmin-Karavajev, Aleksandr Kuprin, Ivan Bunin, Aleksandr Jablonovski, Valerian Voutilainen ja Jevgeni Ljatski. Suurin osa toimittajista muutti muualle Eurooppaan keväällä 1922.
"Novyje russkije vestin" lakattua kesäkuussa 1926 Russkaja kolonija -yhdistys yritti vielä keväällä 1927 julkaista "Listok russkoi kolonii" -nimistä lehteä, johon Suomen venäläisen emigranttisanomalehdistön historia päättyi.
Aerolit
Aerolit () oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Vuonna 1992 perustetun yhtiön solmukohtia olivat Puškinin lentoasema lähellä Pietaria ja Tušinon lentokenttä Moskovassa. Sen toimintalupa peruttiin 29. kesäkuuta 1995.
Aerolitin laivastoon kuului viisi lentokonetta.
RKW Finland
RKW Finland Oy on suomalainen muoviteollisuusyritys. Se on saksalaisen RKW:n tytäryhtiö. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Ulasoorissa. RKW Finland on erikoistunut teollisuuden muovisiin joustopakkauksiin. Tuotevalikoimaan kuuluvat muovisäkit, erilaiset pakkauskalvot ja päällystetyt tuotteet, kuten aluskatteet.
Tilikaudella 2016 RKW Finlandin liikevaihto oli 46,7 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 1,3 miljoonaa euroa. Työntekijöitä tilikaudella 2015 oli 173. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Pekka Saariluoma ja hallituksen puheenjohtajana Matthias Kaufmann.
Vuonna 2015 RKW Finland oli Porin 11. suurin osakeyhtiömuotoinen työllistäjä.
Monialaperheyritys Rosenlew aloitti Porissa paperisäkkien valmistuksen vuonna 1923. Myöhemmin yrityksestä muodostui yksi Euroopan suurimmista muovisäkkien valmistajista. Vuonna 1987 Rauma-Repola osti Rosenlewin.
Vuodenvaihteessa 2000–2001 saksalainen RKW osti Porin tehtaan UPM-Kymmeneltä, jolloin perustettiin uusi yhtiö Rosenlew RKW Finland Oy. Vuonna 2012 yrityksen nimeksi muutettiin konsernin yhtenäisen käytännön mukaisesti RKW Finland Oy.
Alfaketovoihappo
α-Ketovoihappo eli alfaketovoihappo (CHO) on ketokarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy välituotteena aminohappojen biosynteesi- ja hajotusreaktioissa.
α-Ketovoihappoa muodostuu treoniinista treoniinideaminaasin katalysoimana. Yhdistettä muodostuu myös kysteiinin biosynteesin sivutuotteessa, kun kystationiini hajoaa kysteiiniksi ja α-ketovoihapoksi kystationaasin katalysoimana. Näissä reaktioissa muodostunut α-ketovoihappo voidaan prosessoida edelleen propionyylikoentsyymi-A:ksi α-ketohappodehydrogenaasikompleksin katalysoimana. Eräät eliöt kykenevät syntetisoimaan isoleusiinia α-ketovoihaposta.
Sotoloni on laktoneihin kuuluva aromiyhdiste, joka antaa ranskalaiselle viinille Vin jaune sen tyypillisen maun. Sotolonia muodostuu viiniin käymisprosessin aikana asetaldehydistä ja α-ketovoihaposta.
Olli Tikka
Olli Yrjö Julius Tikka (s. 3. lokakuuta 1923 Viipuri) on suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin ja Panssariprikaatin komentajana.
Tikan vanhemmat olivat eversti Yrjö Tikka ja Martta Wennström. Hänen puolisonsa vuodesta 1947 on Anneli Kaisla.
Ylioppilaaksi Tikka tuli Helsingin normaalilyseosta 1945. Talvisodassa Tikka toimi Kannaksen Armeijan esikunnan lähettinä ja jatkosodassa ennen varusmiespalvelustaan suojeluskuntasotamiehenä. Varusmiespalveluksen hän suoritti Jalkaväen koulutuskeskus 17:ssä ja Jalkaväkirykmentti 50:ssä, jossa hän reserviupseerikurssilta valmistuttuaan toimi nuorempana upseerina jatkosodan loppuun asti ja osallistui myös Lapin sotaan.
Kadettikoulun 28. kadettikurssin Tikka suoritti 1946–1947, minkä jälkeen hän toimi nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 3:ssa. Vuodesta 1949 hän toimi Kadettikoulun opetusupseerina ja vuodesta 1953 koulun jääkärikomppanian päällikkönä. Vuodesta 1957 hän oli komppanianpäällikkö Porin prikaatissa ja toimi vuodesta 1958 pataljoonan komentajan sijaisena. Tikka oli toimistoupseeri 2. Divisioonan esikunnassa 1960-1961, Tampereen läntisen sotilaspiirin esikunnan järjestelytoimiston päällikkö 1961–1967, Panssariprikaatin esikunnan päällikkö 1970–1971, Hämeen jääkäripataljoonan komentaja 1973–1975, Pohjan prikaatin komentaja 1975–1976 Eero Eräsaaren jälkeen, Panssariprikaatin komentaja 1976–1979 ja Huoltokoulutuskeskuksen päällikkö 1979–1983.
Tikka erosi aktiivipalveluksesta vuonna 1983. Hänen ylennettiin vänrikiksi 1942, luutnantiksi 1944, kapteeniksi 1951, majuriksi 1961, everstiluutnantiksi 1968 ja everstiksi 1975.
Jussi Lehmusvesi
Jussi Lehmusvesi (s. 1972 Vantaa) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Vainikkala" ilmestyi helmikuussa vuonna 2017. Lehmusvesi työskentelee Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana.
Lehmusvesi on työskennellyt aiemmin Nelosen uutisissa uutis- ja kulttuuritoimittajana (1999-2013) ja sitä ennen MTV:n ajankohtaistoimituksessa. Hän on ollut tekemässä Dokumenttiprojektin dokumenttielokuvaa "Rakastaa, rakastaa, ei rakasta",
Hän on ollut myös ohjaamassa, käsikirjoittamassa ja leikkaamassa musiikkivideoita Radiopuhelimet-yhtyeelle.
Lehmusvesi on filosofian maisteri. Hänen pääaineensa on journalistiikka. Hän on käynyt Sanoman toimittajakoulun.
Hän on naimisissa Ylen Aamu-tv:n juontajan Anna Lehmusveden kanssa. Lehmusvedellä on kaksi lasta ja hän asui vuonna 2017 Helsingin Hakaniemessä.
Baikal Airlines
Baikal Airlines (; IATA: X3, ICAO: BKL) oli venäläinen lentoyhtiö. Se muodostettiin vuonna 1991 Neuvostoliiton hajottua Aeroflotin Itä-Siperian osastosta. Se lensi sekä Venäjän sisäisiä että ulkomaan reittilentoja Irkutskin lentoasemalta ja kuljetti lisäksi rahtia tilauslennoilla.
1990-luvun lopulla yhtiö ajautui talousvaikeuksiin. Huhtikuussa 1998 ilmoitettiin aiotusta yhdistymisestä Chitaavian kanssa. Vuoden 1998 pankkikriisin jälkeen suunnitelmista luovuttiin, ja Baikal Airlines hakeutui konkurssiin syyskuussa. Seuraavan vuoden keväällä yhtiö aloitti toimintansa uudelleen pienemmällä mittakaavalla, mutta joutui pian lopettamaan toimintansa. Sen toimintalupa peruttiin vuonna 2002.
Baikal Airlines käytti toimintansa aikana seuraavia 49 lentokonetta ja helikopteria:
El efecto mariposa
El efecto mariposa (; ) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Fernando Colomon ohjaama ja Beatriz de la Gándaran tuottama espanjalais-ranskalais-brittiläinen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat María Barranco, Coque Malla ja Rosa María Sardá. Elokuvan käsikirjoittivat Fernando Colomo, Joaquín Oristrell ja Anna Klamburg.
Luis (Coque Malla) on 20-vuotias espanjalaisopiskelija, joka matkustaa Madridista Lontooseen suorittamaan taloustieteen kurssin. Hän matkustaa määräilevän äitinsä Noelian (Rosa María Sardá) kanssa ja asuu hetken Oswaldin (James Fleet) kanssa asunnossa, joka on hänen tätinsä Olivian (María Barranco) naapurissa. Vaikka Luis ei ole koskaan tavannut tätiään ennen, hän muuttaa hänen luokseen. Olivialla on myrskyisä parisuhde televisionäyttelijä Duncan McHalen (Peter Sullivan) kanssa, joten asunnossa tilanne on usein aika kaoottinen. Pian Noelia palaa takaisin kotiinsa Madridiin ja Duncan, joka jää kiinni pettämisestä, muuttaa pois asunnosta. Luis ja Olivia jäävät kahdestaan ja huomaavat pian olevansa rakastumassa toisiinsa.
"El efecto mariposan" kuvaukset alkoivat 24. heinäkuuta 1995 ja päättyivät 9. syyskuuta 1995. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Madridin kaupunki Espanjassa ja Lontoon kaupunki Britanniassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat espanjalainen Fernando Colomo Producciones Cinematográficas, ranskalainen Mainstream S.A. ja brittiläinen Kestrel Two Limited. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös espanjalaiset Televisión Española ja Canal+ España sekä ranskalainen Canal+.
"El efecto mariposa" sai ensi-iltansa Espanjassa 20. joulukuuta 1995 ja oli Universal Pictures International Spain S.L.:n teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 973 006 euron lipputulot.
Vainikkala (romaani)
Vainikkala on kirjailija Jussi Lehmusveden (s. 1972) esikoisromaani, joka ilmestyi helmikuussa 2017. Lehmusvesi on Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja.
MagadanAeroGruz
MagadanAeroGruz (; ICAO: MGG) oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Vuonna 1993 perustetun yhtiön kotikenttä oli Sokolin lentoasema Magadanissa. Sen toimilupa peruttiin 27. toukokuuta 1998.
MagadanAeroGruzin laivastoon kuului kymmenen lentokonetta.
Bryostatiinit
Bryostatiinit ovat joukko makrolideihin kuuluvia laktoneja jotka ensimmäisenä löysi George Pettit 1960 luvulla sammaleläimistä ("Bugula neritina"). Bryostatiini 1:n rakenne saatiin selvitettyä 1982. Bryostatiinien vaikutuskohteen arvellaan olevan proteiinikinaasi C. Bryostatiinit ovat AIDSia ja syöpää tutkivien tiedemiesten voimakkaan mielenkiinnon kohteena.
Bryostatiineja on nykyisin ainakin 21 erilaista.
Kurjalan kartano
Kurjalan kartano on Hämeenkoskella Pääjärven etelärannalla sijaitseva kartano joka perustettiin asuin- ja rälssikartanoksi jo keskiajalla. Kurjala mainittiin ensimmäisen kerran nimeltä 1400-luvulla ja rälssisäterinä kartano mainittiin 1516. Kartanoon kuului suuri puutarha joka perustettiin 1600-luvulla.
Kartanon päärakennus on rakennettu 1731 ja sitä laajennettiin 1884 arkkitehti Magnus Schjerfbeckin suunnittelemalla kaksikerroksisella osalla. Päärakennukseen kuuluu myös 1850-luvulla rakennettu uusgoottilaistyylinen ulkokuisti. Kartanopiiriin kuuluu lisäksi sivurakennus ja 1800-luvulta peräisin olevia talousrakennuksia kuten viljamakasiini ja paja. Kartanon ympärillä on jäänteitä vanhasta kartanopuistosta ja puutarhasta ja kartanoon johtaan peltojen halki kulkeva vaahterakuja.
Moscow Airways
Moscow Airways (; IATA: M8, ICAO: MSC) oli venäläinen lentoyhtiö. Vuonna 1991 perustetun yhtiön kotikenttä oli Šeremetjevon lentoasema Moskovassa.
Yhtiön toimilupa peruttiin, kun sen Air Africalle vuokraama An-32 syöksyi epäonnistuneen lentoonlähdön jälkeen torille Kinshasassa vuonna 1996 tappaen yli 220 ihmistä.
Moscow Airways käytti toimintansa aikana seuraavia 16 lentokonetta.
Polititšeskije izvestija
Polititšeskije izvestija (, ”Poliittiset uutiset”) oli Helsingissä vuosina 1919–1920 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Helmikuussa 1919 aloittanut "Polititšeskije izvestija po inostrannym i russkim gazetam" oli noin viidesti viikossa ilmestynyt monistettu lehti, joka seuraavan vuoden alussa muuttui painetuksi viikkolehdeksi. Nimensä mukaisesti se sisälsi venäläisistä ja ulkomaisista lehdistä lainattuja poliittisia uutisia. Lehden rahoittaja ja toimittaja oli Suomeen paennut kadettilehti "Retšin" julkaisija Josif Hessen. Vastaavan toimittajan piti lain mukaan olla Suomen kansalainen, joten sellaisiksi ilmoitettiin Torsten Strandberg (1919) ja Andrei Igelström (1920). Lehden toimittamiseen osallistui myös ukrainalaissyntyinen Vladimir Tukalevski.
"Polititšeskije izvestija" lakkasi heinäkuussa 1920 Hessenin siirryttyä Saksaan.
Orihuela
Orihuela (valenciaksi "Oriola") on kaupunki Valencian itsehallintoalueella, Espanjassa. Orihuelan väkiluku on noin 80 000.
Freddie and the Dreamers
Freddie and the Dreamers oli brittiläinen beat-, pop- ja rockyhtye Manchesterin kaupungista. Yhtye oli suosituimmillaan vuosina 1963–1965, jolloin se julkaisi useita hittejä. Niistä menestyksekkäimpiä olivat Britannian kärkiviisikkoon nousseet ”If You Gotta Make a Fool of Somebody”, ”I’m Telling You Now”, ”You Were Made for Me” ja ”I Understand”. Näistä ”I’m Telling You Now” ylsi myös Yhdysvaltain listaykköseksi, ollen siellä yhtyeen uran ainoa top 10 -hitti.
Entre rojas
Entre rojas on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Azucena Rodríguezin ohjaama espanjalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Cristina Marcos ja María Pujalte. Elokuvan käsikirjoittivat Azucena Rodríguez, Myriam De Maeztu ja Mercedes de Blas sekä tuottivat Fernando Colomo ja Beatriz de la Gándara.
"Entre rojas" sijoittuu vuoden 1974 Madridiin ja kertoo nuoresta Lucíasta (Penélope Cruz), joka tuomitaan kymmeneksi vuodeksi vankilaan yhteydestään poliittiseen militanttiin, joka on Francisco Francon diktaatuuria vastaan. Vankilassa Lucía joutuu elämään erilaisten naisten, niin intellektuellien kuin murhaajienkin, kanssa.
"Entre rojasin" kuvaukset alkoivat 18. toukokuuta 1994 ja päättyivät 15. syyskuuta 1994. Elokuvan kuvauspaikkana oli Yeseríasin entinen vankila Madridissa, Espanjassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L. ja Lucas Ediciones S.A.. Elokuvan tuottamiseen osallistui myös Antena 3 Televisión.
"Entre rojas" sai ensi-iltansa Espanjassa 21. huhtikuuta 1995 ja oli Alta Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 146 171 euron lipputulot.
Mathilda Fogman
Mathilda Fogman (1835–1921) oli suomalainen lestadiolainen kätilö. Hän otti sukupuolelleen epätavallisen johtavan aseman lestadiolaisliikkeessä Ylitorniossa.
Mathilda Fogman ansaitsi nuorena elantonsa karjapiikana Ruskolan kylässä. Hänet lähetettiin opiskelemaan kätilöksi Tukholmaan, josta hän palasi harjoittamaan ammattiaan kotipitäjäänsä. Jatkuvan opiskelun ansiosta hän sai ammattitaidolleen arvostusta. Sanonnan mukaan Ylitorniota hallitsivat rovasti Grape, maaviskaali Ström ja paarmuska Fogman.
Fogman vaikutti lestadiolaisessa herätysliikkeessä. Herätysliike saapui Ylitornioon vuoden 1850 tietämillä. Mathilda Fogmanilla oli myös kiinteät siteet Lars Levi Laestadiuksen perheeseen. Pajalan pappilasta Ruotsissa tuli Leastadiuksen elinaikana lestadiolaisen kristillisyyden keskuspaikka.
Laestadiuksen kuoltua vuonna 1861 Mathilda Fogman teki tiivistä yhteistyötä hänen oppilaansa ja seuraajansa Juhani Raattamaan kanssa. Tästä yhteydenpidosta on säilynyt runsaasti kirjeenvaihtoa. Raattamaan näkökyky oli heikentynyt, joten Fogman hoiti 1870- ja 1880-luvulla paitsi Raattamaan myös muiden Lapin vanhinten kirjeenvaihtoa lähes koko herätysliikkeen levinneisyysalueella. Fogman tulkitsi Raattamaalle ruotsinkielisten lehtien kirjoittelua lestadiolaisuudesta ja huolehti ruotsinkielisen herätysalueen yhteydenpidosta.
Mathilda Fogman toimi Tornionjoen lestadiolaisseurakunnan vanhimpana. Kirjeenvaihtonsa ansiosta hän tunsi herätysliikkeen tilan Pohjoismaiden lisäksi myös Yhdysvalloissa. Yhteistyötä Raattamaan kanssa ei aina hyväksytty. Monen mielestä naisen tuli vaieta seurakunnassa. Raattamaa läheisineen piti Fogmanin sukupuoleen perustuvaa arvostelua kuitenkin turhana eikä löytänyt sille tukea Raamatusta. Hänen mielestään valistuneet vaimot olivat päinvastoin arvokkaita Jumalan valtakunnan työntekijöitä.
Fogman tunnetaan myös ristiriitojen sovittelijana. Kainuussa oli alkanut viritä valtionkirkkoa vastaan kapinoivaa kristillisyyttä. Mathilda Fogman sai yhdessä Ruotsin Ylitornion kappalaisen P. O. Grapen kanssa rauhoitettua tilanteen pitkällisen kirjeenvaihdon avulla. Fogmanin aikana lestadiolainen liike alkoi hajaantua vanhoillislestadiolaisuuteen, esikoisuuteen ja uuteenheräykseen. Eriseuraisuutta ilmeni sekä Pohjoismaissa että Yhdysvalloissa. Raattamaa keskittyi mieluummin saarnatoimintaan eikä kyennyt näkemään ristiriitojen varsinaisia syitä, joten niiden selvittäminen jäi pitkälti Fogmanin vastuulle. Lestadiolaisuuden pysymistä yhtenäisenä liikkeenä Raattamaan aikana pidetään huomattavalta osin juuri Fogmanin ansiona.
Fogman siirtyi viettämään eläkepäiviään Suomen puolelle Ylitorniolle ystävänsä ja apulaisensa Johanna Pietarin kanssa ja eli siellä kuolemaansa saakka.
Rassvet
Rassvet (, ”Sarastus”) oli Helsingissä vuosina 1919–1920 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Konstantin Arabažinin toimittama "Rassvet" perustettiin marraskuussa 1919 Venäjän valkoisten sotapolitiikkaa ajaneen "Russkaja žiznin" kilpailijaksi. Sen tehtävänä oli tuoda ”vallankumouksellisen demokratian valoa taantumuksen pimeyteen”. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden rahoittajana toimi baltiansaksalainen Arnoldt Orntlich. Vastaaviksi toimittajiksi ilmoitettiin Konstantin Samsonoff (1919–1920) ja Paul Leontjeff (1920). Toimituskuntaan kuuluivat Karp Tiander, Fjodor Falkovski, Sergei Životovski ja Vadim Andrejev.
Lehden lakkaamisen syyksi helmikuussa 1920 kerrottiin bolševikkien vastaisen taistelun painopisteen siirtyminen Itämeren alueelta Keski-Eurooppaan.
Miguel Hernández
Miguel Hernández Gilabert oli espanjalainen runoilija.
Hernándezin isä oli omistautunut karjan kasvattamiselle ja laiduntamiselle; hänen äitinsä oli kotiäiti. Perheen huonon taloudellisen tilanteen takia Hernández vietti lapsuudessaan ja kasvuiässään paljon aikaa isänsä apuna karjapaimenena.
Miguel Hernández meni kouluun yhdeksänvuotiaana. Lukuvuonna 1924–1925 hän aloitti Colegio Santo Domingossa Orihuelassa, jossa myös Ramón Sijé oli oppilaana. Maaliskuussa 1925 hän joutui jättämään koulun perheen taloudellisen ahdingon takia, mutta hän jatkoi opiskelua itsenäisesti viettäessään aikaa paimenessa Alicanten ylänkömailla. Ramón Sijén opastuksella hän tutustui klassisiin espanjalaiskirjailijoihin samoin kuin kreikan- ja latinankieliseen kirjallisuuteen. Hän osallistui ahkerasti Orihuelan kirjallisuuspiiriin.
Vuonna 1930 Hernández julkaisi ensimmäisiä säkeistöjään paikallisissa sanomalehdissä. Marraskuussa 1930 hän matkusti ensimmäisen kerran Madridiin. Hän tapasi Federico García Lorcan vuonna 1932. Vuonna 1933 ilmestyi Hernándezin runokokoelma "Perito en lunas".
Vuonna 1934 Hernández julkaisi runot "Eclipse celestial" ja "Profecía sobre el campesino" Sijén toimittamassa julkaisussa "El Gallo Crisis". Hän tapasi Pablo Nerudan heinäkuussa 1934. Nerudasta tuli yksi Hernándezin tärkeimmistä neuvonantajista Madridin kirjallisuuspiireissä. Syyskuussa 1934 hän kihlautui Josefina Manresan kanssa Orihuelassa. Hän meni Manresan kanssa naimisiin 9. maaliskuuta 1937.
Hernández asettui asumaan Madridiin vuonna 1935. Kuuluisa runo "Elegía a Ramón Sijé" runoteoksessa "El rayo que no cesa" ilmestyi 1936 Ramón Sijén kuoleman muistoksi. Hän kirjoitti samana vuonna teatteriteoksen "El labrador de más aire" sekä runot "Égloga a Garcilaso" ja "Sino sangriento".
Runoilija Vicente Aleixandre kävi Hernándezin kanssa intiimiä kirjeenvaihtoa vuosina 1935–1938.
Miguel Hernández osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella ja oli mukana muun muassa Madridin puolustamisessa. Hän vieraili Neuvostoliitossa espanjalaisen kulttuuridelegaation kanssa 1937. Samana vuonna julkaistiin "Viento del Pueblo", "El labrador de más aire" ja "Teatro en la guerra" sekä näytelmä "Pastor de la muerte".
Hernándezin ensimmäinen lapsi syntyi joulukuussa 1937 ja kuoli lokakuussa 1938. Lapsen kuolema kyllästi monet hänen myöhemmistä runoistaan kaihomielisellä sävyllä. Toinen lapsi syntyi 1939.
Francon julistettua sodan päättyneeksi Hernández ylitti Portugalin rajan 29. toukokuuta 1939. Portugalin poliisi palautti hänet Espanjan viranomaisille. Torrijosin vankilassa Madridissa hän kirjoitti kuuluisan runonsa "Nanas de la cebolla". Kesäkuussa hänet tuomittiin kuolemaan ja myöhemmin heinäkuussa 30 vuodeksi vankeuteen. Syyskuussa hänet siirrettiin vankilaan Palenciaan ja sieltä Ocañan vankilaan. Hernándezin viimeinen vankila oli Alicanten aikuisten kasvatuslaitos, jossa hän sairastui tuberkuloosiin. Hän kuoli Alicantessa 28. maaliskuuta 1942.
Uusvasemmisto
Uusvasemmisto viittaa laajaan 1960- ja 1970-luvuilla vaikuttaneeseen vasemmistolaiseen kulttuuriradikaaliin liikkeeseen, joka tavoitteli vapautta muun muassa kansalaisoikeuksien, seksuaalisuuden, abortin, sukupuoliroolien ja huumepolitiikan saralla sekä opintodemokratian ja opetuksen uudistamista.
Uusvasemmisto vastusti myös Vietnamin sotaa, fasismin jäänteitä, imperialismia ja kaupallisuutta.
Uusvasemmisto nähdään usein vastakohtana erityisesti aikaisempaan vasemmistolaisuuteen tai marxilaisuuteen, joka korosti yhteiskuntaluokkia ja ammattiyhdistystoimintaa. Osa uusvasemmistosta hylkäsi työväenliikettä korostavan marxilaisen käsityksen luokkataistelusta, mutta toiset kannattivat marxismi-leninismin myöhempiä suuntauksia kuten maolaisuutta ja trotskilaisuutta.
Uusvasemmiston isänä voidaan pitää yhteiskuntafilosofi Herbert Marcusea.
Yhdysvalloissa uusvasemmisto yhdistettiin hippiliikkeeseen ja Euroopassa opiskelijaliikkeeseen.
The Flintstones: The Surprise at Dinosaur Peak!
The Flintstones: The Surprise at Dinosaur Peak on Taiton Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1994 julkaisema videopeli ja se on jatkoa pelille "". Pelissä pelaaja voi valita pelattavakseen joko Retun tai Tahvon, ja heillä molemmilla on omat hyökkäyksensä ja taitonsa. Peli on yksi NES:in harvinaisimmista peleistä.
Joonas Harald
Joonas Harald (s. 9. tammikuuta 1996 Lahti) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Jokipojissa.
Harald on Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippassa, josta Harald palasi 14-vuotiaana Pelicansiin kaudeksi 2010–2011. Kauden 2011–2012 päätteeksi hän voitti C-nuorten I-divisioonan pronssia. Harald nousi Pelicansin A-nuorten pääasialliseksi vastuunkantajaksi ensimmäisellä täydellä A-juniorikaudellaan 2014–2015. Kaudella 2015–2016 hän debytoi myös miesten peleissä pelattuaan neljä ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Harald paikkasi lainansa aikana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin lähteneen Emil Larmin jättämää aukkoa vuoden 2016 vaihteessa.
Elokuun 2016 lopulla Harald teki Pelicansin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi alkukauden 2016–2017 pääasiassa lainalla Peliitoissa, jossa Harald jakoi tasaisesti torjuntavastuuta toisen lainamaalivahti Joona Voutilaisen sekä Lassi Yrjölän kanssa. Joulukuun 2016 lopulla hän siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella toiseen Mestis-joukkueeseen, Espoo Unitediin, kun Peliitat täydensi maalivahtiosastonsa Timo Niemellä. Espoo United puolestaan tarvitsi uuden maalivahdin kesken kauden lopettaneen Samuli Rasilaisen tilalle.
Harald kutsuttiin Pelicansin SM-liigajoukkueen vahvuuteen 19. tammikuuta 2017 Porin Ässiä vastaan pelattuun otteluun, kun Janne Juvonen oli sairastunut. Lisäksi joukkueen kakkosmaalivahti Joona Voutilainen oli loukkaantunut Peliittojen ottelussa, joten myös kakkosmaalivahtina toimi ilman liigadebyyttiä ollut Sami Suni. Harald torjui Pelicansin 2–3-tappioon päättyneessä ottelussa 13 kertaa. Hän jäi Espoo Unitedissa lopulta selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Rasmus Tirroselle ja pelasi vain yhden ottelun, kunnes ennen siirtotakarajaa Pelicans ilmoitti halunneensa Haraldin takaisin organisaatioonsa. Hän näin ollen jätti Espoo Unitedin ja palasi Pelicansin A-nuoriin. Runkosarjan lopulla Harald kuitenkin palasi loppukaudeksi Peliittoihin Timo Niemen aisapariksi. Huhtikuussa 2017 Pelicans käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Haraldin kanssa.
Kauteen 2017–2018 Harald lähti niin ikään Pelicansin kolmosmaalivahtina Janne Juvoselle ja Joona Voutilaiselle. Hän aloitti kautensa lainalla Peliitoissa, jossa Harald pelasi viisi runkosarjaottelua. Marraskuussa 2017 hän siirtyi kuitenkin loppukauden kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella Jokipoikiin, jonne Harald hankittiin korvaamaan Vaasan Sportin SM-liigajoukkueeseen siirtynyt Jonathan Iilahti. Jokipoikien toisen maalivahdin Timo Niemen loukkaantumisen myötä joukkue hankki loppukaudella maalivahtiosastolleen Sebastian Ylösen, jolla Harald jäi lopulta pääasialliseksi kakkosmaalivahdiksi.
Harald on pelannut kolme poikien maaottelua. Hänet valittiin Pohjola-leirin parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2011.
Harald valmistui merkonomiksi Koulutuskeskus Salpauksesta keväällä 2015.
Your Latest Trick
Your Latest Trick on Dire Straitsin kappale, joka esiintyi heidän "Brothers in Arms" -studioalbumillaan, ja myös livealbumilla "On the Night"; sama liveversio on myös "" -albumilla. Täyspitkä albumiversio sisällytettiin heidän viimeisimpään "" -kokoelmalbumiin.
Randy Becker soitti trumpetti-intron CD-versiossa, mutta se puuttuu vinyyliversiosta. Tämän jälkeen tulee saksofoni-intro, jota soittaa Michael Brecker, joka soittaa myös saksofonisoolon. Chris White soittaa saksofonia liveversioissa "Brothers in Arms -ja "On Every Street" -kiertueilla.
Saksofoni-intro on laajasti käytetty silloin, kun ihmiset kokeilevat saksofonia musiikkikaupoissa. Sitä käytettiin myös File of Justice -sarjan tunnusmusiikkina.
"Your Latest Trick julkaistiin 12 tuuman maxi-singlenä 28. huhtikuuta 1986. Se julkaistiin "Brothers in Arms" -albumin viidentenä singlenä Yhdysvalloissa, kuten myös muissa valikoiduissa alueissa, kuten Brasiliassa. Singleä ei julkaistu Yhdysvalloissa. Se pääsi parhaimmillaan sijalle 26 Iso-Britannian listoilla.
¹ "Your Latest Trick" / "Encores" -EP
Gnostikoi Ha-Shaitan
Gnostikoi Ha-Shaitan on Saturnian Mistin ensimmäinen studioalbumi. Levyn on julkaissut vuonna 2011 suomalainen underground levy-yhtiö Ahdistuksen Aihio Productions.
Levyn nimi on yhdistelmä hepreaa ja muinaiskreikkaa, joka löyhästi kääntyy ""He, jotka kykenevät tuntemaan Saatanan"". Termi ""Gnostikoi"" juontaa juurensa Platonin teoksiin, ja tarkoittaa ""He, jotka kykenevät tietämään"".
Albumilta tehtiin myös musiikkivideo kappaleesta "Aura Mystica".
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Zetekh, ellei toisin mainittu.
Levy sai julkaisun aikaan varsin ristiriitaisia arvioita kriitikoilta, johtuen voimakkaista death metal, hardcore ja heavy metal vaikutteista, jotka kaikki esimerkiksi kuuluivat vahviten Zetekhin laulutyöskentelyssä.
Chaos Magick
Chaos Magick on Saturnian Mistin toinen studioalbumi. Levyn on julkaissut vuonna 2015 brittiläis-amerikkalainen levy-yhtiö Candlelight Records. Levy nauhoitettiin ja miksattiin Blackvox Studiolla, Tampereella huhtikuu-syyskuu välillä vuonna 2014, sekä masteroitiin Turan Audio studiolla Oxfordissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa Tim Turanin toimesta lokakuussa 2014.
Levyn nimi ja teema viittaa Kaaosmagiaan, joka on Peter J. Carrollin ja Ray Sherwinin kehittämä post-moderni okkulttinen traditio, jonka perustamiseen vaikutti vahvasti Aleister Crowleyn ja Austin Osman Sparen teokset.
Albumilta tehtiin kaksi musiikkivideota, molemmat ohjasi ja käsikirjoitti fra. Zetekh itse. Ensimmäinen "The True Law" julkaistiin myös singlenä joulukuussa 2014 ja toinen musiikkivideo "Bloodsoaked Chakrament" julkaistiin viikkoa ennen albumia.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Zetekh, ellei toisin mainittu.
Todo es mentira
Todo es mentira on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Álvaro Fernández Armeron ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Penélope Cruz ja Coque Malla, joka sävelsi myös elokuvan musiikin. Elokuvan tuottajina olivat Enrique Cerezo ja Carlos Vasallo.
"Todo es mentira" on kolmesta Álvaro Fernández Armeron elokuvasta ensimmäinen, joka käsittelee monimutkaisia parisuhteiden ongelmia, kompromisseja ja kaunistelemattomia totuuksia. Kaksi muuta elokuvaa ovat "Nada en la nevera" (1998) ja "El juego de la verdad" (2004). "Todo es mentira" -elokuvasta tehtiin teatteriin näytelmäsovitus, joka sai ensi-iltansa Lara-teatterissa Madridissa vuonna 2016.
"Todo es mentira" kertoo neljän pariskunnan elämistä, rakkauksista ja ongelmista. Elokuvan keskipisteenä on Pablo (Coque Malla), jolla on kielteinen asenne elämään. Kun Lucía (Penélope Cruz) astuu hänen elämäänsä, hän ajattelee tämän olevan unelmiensa nainen ja vastaus kaikkiin hänen ongelmiinsa. Manipuloiva Lucía on kuitenkin juuri sitä, mikä saa Pablon pään räjähtämään. Pablo eikä kukaan hänen ystävistään usko ihanteelliseen pariskuntaan. Pablon ystävät ovat myös parisuhteissa ja jokaisella heistä on omat ongelmansa. Arielin (Jordi Mollà) ja Lolan (Christina Rosenvinge) välillä on ammatillinen kilpailu, mitä he eivät osaa käsitellä. Claudio (Gustavo Salmerón) elää Natalian (Irene Bau) siivellä, mikä ei tunnu kenestäkään hyvältä. Alejandron (Fernando Colomo) ja Beatrizin (Mónica López) välillä on suuri ikäero, joka aiheuttaa heidän välilleen isoakin kuilua. Kukaan ei ole täysin tyytyväinen kumppaniinsa, mutta kaikki antavat asian kuitenkin olla – on syynä sitten konformisuus, pelko, laiskuus tai koska kaikki on valetta.
"Todo es mentiran" kuvaukset alkoivat 18. huhtikuuta 1994 ja päättyivät 30. toukokuuta 1994. Elokuva kuvattiin Cuencassa sekä Madridissa ja sen lähialueilla. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Atrium Productions, S.A..
"Todo es mentira" sai ensi-iltansa Espanjassa San Sebastiánin elokuvajuhlilla 16. syyskuuta 1994. Elokuva sai kotimaan teatteriensi-iltansa 10. lokakuuta 1994 ja oli Sony Pictures Releasing de España, S.A.:n teatterilevittämä. "Todo es mentira" tuotti Espanjassa 1 085 570 euron lipputulot.
Luettelo Oulussa syntyneistä jääkiekon SM-liigapelaajista
Luettelo Oulussa syntyneistä jääkiekon SM-liigapelaajista sisältää kaikki Oulussa syntyneet jääkiekon SM-liigassa tai jääkiekon SM-sarjassa pelanneet pelaajat. Jääkiekon SM-liiga on ollut Suomen jääkiekon korkein sarjataso vuodesta 1975, sitä ennen pelattiin SM-sarjaa.
Open Software Foundation
Open Software Foundation (OSF) oli vuonna 1988 perustettu yleishyödyllinen organisaatio, jonka tavoitteena oli kehittää avoin standardi UNIX käyttöjärjestelmälle.
Organisaation alkuperäiset sponsorit olivat Apollo Computer, Groupe Bull, Digital Equipment Corporation, Hewlett-Packard, IBM, Nixdorf Computer, ja Siemens AG.
Myöhemmin mukaan liittyivät mm. Philips ja Hitachi.
Alussa organisaation katsottiin olevan vastine AT&T:n ja Sun Microsystemsin yhteistyölle UNIX System V kehityksessä. Tämän seurauksena AT&T ja Sun perustivat vuonna 1988 Unix International (UI) organisaation joka oli vastaavanlainen kuin OSF. Vuonna 1993 sekä UI että OSF ilmoittivat "Common Open Software Environment" (COSE) hankkeesta.
Mukaan COSE-hankkeessa liittyivät myös Univel (Novell ja AT&T yhteistyö) ja Santa Cruz Operation (SCO). COSE-hankkeen seurauksena UI ja OSF yhdistyivät vuonna 1994.
Helmikuussa 1996 OSF yhdistyi X/Openin kanssa ja muodostivat The Open Groupin.
Organisaation referenssitoteutus UNIX-käyttöjärjestelmästä oli tunnettu nimellä OSF/1, joka julkaistiin joulukuussa 1991 ja DEC otti sen käyttöön Tru64 UNIX kehityksessä.
Organisaation perustuksessa IBM luovutti AIX käyttöjärjestelmän organisaation käyttöön aikomuksena välittää se suoraan jäsenille. Käyttöjärjestelmän siirtäminen kuitenkin aiheutti huolta ja uuteen referenssitoteutukseen valittiin erilaisia tekniikoita valmistajariippumattomuuden osoittamiseksi.
Uuteen käyttöjärjestelmään valittiin mm. Carnegie Mellon -yliopistossa kehitetty Mach 2.5 mikrokerneli; IBM:n tiedostojärjestelmä; BSD verkko-ohjelmisto; täysin uusi virtuaalimuistikäsittely.
OSF
OSF voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Amerikkalainen pastoraali
Amerikkalainen pastoraali ("American Pastoral") on yhdysvaltalaisen kirjailijan Philip Rothin romaani. Rothia on kuvattu amerikkalaisen yhteiskunnan kriitikoksi ja tulkiksi.
Kirjan tapahtumat-sijoittuvat Yhdysvaltoihin 1960-luvulle, ja Roth käsittelee maata ravistelevaa vuosikymmentä eri puolilta. Hän tutkii maailman muuttumista esittämällä argumentteja eri näkökulmista. Tarina kerrotaan ihanteellisen ydinperheen kautta, jossa tytär radikalisoituu ja ryhtyy terroristiksi. Tarinan kertoja on Rothin "alter ego" Nathan Zuckerman, kuten monissa muissakin Rothin teoksissa.
Roth on saanut kirjasta Pulitzer-palkinnon.
Ewan McGregor on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan "American Pastoral" (2017), joka kriitikko Kari Salmisen arviossa "jää sieväksi ja sliipatuksi melodraamaksi". Tarina on karsittu ja supistettu kuvaamaan perheen ongelmia, kertomukseksi isän, amerikanjuutalaisen bisnesmiehen Seymour "Swede" Levovin ja hänen tyttärensä Merryn suhteesta, jossa tragedian taustalla ovat mielenterveysongelmat.
Johanna Vehkoo
Johanna Vehkoo (s. 1976) on suomalainen tutkiva toimittaja ja tietokirjailija. Hän on yksi Long Play -verkkojulkaisun perustajista.
Vehkoo on tutkinut journalismin faktantarkistusta Washington DC:n Wilson Centerissä ja laatujournalismia Oxfordin Reuters Institutessa. Vehkoo on julkaissut kaksi tietokirjaa ja kirjoittaa Yleisradiolle Valheenpaljastaja-blogia.
Vehkoo kuuluu feministisen ajatushautomo Hatun johtajistoon.
Toimittaja-kirjailija Johanna Vehkoota vastaan on nostettu syyte kunnianloukkauksesta. Rikosasia on tullut vireille Oulun käräjäoikeudessa lokakuussa 2018. Yleisradion faktantarkistajana tunnettua Johanna Vehkoota syytetään oululaisen kaupunginvaltuutetun Junes Lokan halventamisesta.
Detour 33
Detour 33 on suomalainen instrumentaaliyhtye, jonka vahvoihin melodioihin perustuvat kappaleet pitävät sisällään niin musiikillista rikosdraamaa kuin film noiria.