hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cécile de France
Cécile de France (s. 17. heinäkuuta 1975 Namur, Belgia) on belgialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista "Espanjalainen kimppakämppä" (2002), "Haute tension – Switchblade Romance" (2003), "Sinkkuuden huuma" (2005), "The Singer" (2006), "Orchestera Seats" (2006), "Bad Faith" (2006) ja "A Secret" (2007). Hän näyttelee myös vuonna 2010 valmistuneessa elokuvassa "Hereafter", jonka ohjasi Clint Eastwood.
De France elää avoliitossa Guillaume Sironin kanssa. Heillä on kaksi lasta, nimeltään Lino (s. 24. heinäkuuta 2007) ja Joy. De France muutti Ranskaan opiskellakseen näyttelemistä Jean-Paul Denzionin johdolla.
Töllevinjärvi
Töllevinjärvi (myös Valasjärvi, , ) on suvantojärvi Paatsjoen alajuoksulla Venäjän ja Norjan rajalla. Venäjän puoleinen osa kuuluu Petsamon piirin Nikelin kuntaan ja Norjan puoleinen osa Finnmarkin läänin Etelä-Varangin kuntaan. Venäjälle kuuluva itäosa oli osa Suomelle kuulunutta Petsamon kuntaa vuosina 1920–1944.
Paatsjoki virtaa Kontiojärvestä Töllevinjärven eteläpäähän ja jatkaa matkaansa järven pohjoispäästä. Töllevinjärven pinta on 17 metriä merenpinnan yläpuolella. Töllevinjärveen laskee idästä Ryssäjärvestä tuleva Ryssäjoki.
Salmijärveltä Kolttakönkäälle johtava tie kulkee järven itäpuolitse. Järven Norjan puoleisella rannikolla sijaitsevat Holmvikin ja Bekkevolin kylät. Järven itärannalla sijaitsi Suomen aikana Valasjärven kylä (kutsuttiin myös Tölleviksi), mutta se on nykyisin autio.
Pithiviers
Pithiviers on kunta Ranskassa Loiret'n departementissa Centren hallintoalueella.
Kaupunki sijaitsee 48 kilometriä Orléansista pohjoiseen ja 90 kilometriä Pariisista etelään, Beaucen ja Gâtinais'n välissä, Essonne-joen laaksossa. Sen väkiluku on 8 839 (2006). Kaupungin pormestari on Marie-Thérèse Bonneau.
Trois femmes puissantes
Trois Femmes puissantes on Marie NDiayen kirjoittama romaani, joka ilmestyi 20. elokuuta Gallimardin kustantamana. Se on saanut vuoden 2009 Goncourt-palkinnon.
Marie NDiaye on omistanut kirjansa kolmelle lapselleen Laurènelle, Silvèrelle ja Romaricille. Teokselle myönnettiin 2. marraskuuta 2009 Goncourt-palkinto. Muina ehdokkaina olivat Jean-Philippe Toussaintin teos "La Vérité sur Marie" ja Delphine de Viganin teos "Les Heures souterraines" . Kirja oli voittajasuosikki jo varsin varhaisessa vaiheessa ja kriitikoiden yksimielinen suosikki.
Romaanissa on kolme kertomusta, jotka kertovat kolmen naisen, Norah'n, Fantan ja Khadyn, tarinat. He torjuvat nöyryytyksen ja tarttuvat elämään. Ensimmäinen tarina pohjautuu kirjailijan omaan elämään. Ensimmäinen ja kolmas tarina tapahtuvat Dakarissa, toinen Girondessa, jossa Marie Ndiayella ja hänen perheellään on talo.
Parikkalan vaakuna
Parikkalan vaakuna on Parikkalan kunnan tunnus, joka suunniteltiin Parikkalan, Saaren ja Uukuniemen kuntaliitoksessa syntyneelle kunnalle vuonna 2005. Vaakunan hopea-puna-musta väritys on perinteinen Karjalan alueen vaakunoille, ja sen pykäläristit viittaavat yhdistyneisiin kuntiin. Ristien voidaan ajatella myös liittyvän rajoihin, jotka lukuisissa rauhansopimuksissa ovat pilkkoneet kunnan aluetta. Vaakunan vallikoroinen pieli viittaa samaan asiaan kuvaten kuntaa rajaseutuna kolmen valtakunnan – Suomen, Ruotsin ja Venäjän – välillä.
Vaakunan selitys on ”hopeisella kilvellä musta linnakekoroinen vastapieli ja kolme punaista pykäläristiä paaluttain”. Vaakunan on suunnitellut Seppo Siitonen, ja Parikkalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 21. kesäkuuta 2005 tekemällään päätöksellä.
Alkuperäinen Parikkalan kunnanvaltuuston 3. syyskuuta hyväksymä ja sisäasiainministeriön 14. marraskuuta 1956 vahvistama vaakuna oli Aarno Karimon ja Ahti Hammarin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”mustassa kentässä uiva punavaruksinen hopeasiika, saatteena kolme hopeista pykäläristiä, kaksi siian ylä- ja yksi alapuolella”. Siinä kolme pykäläristiä viittasivat kolmeen pitäjään (Parikkala, Saari ja Simpele), jotka on muodostettu Parikkalan emäpitäjästä. Siika symboloi puolestaan alueen kalavesiä.
Ulvilan vaakuna
Ulvilan vaakuna on Ulvilan kaupungin tunnus, joka on saanut aiheensa kaupungin nimikosta. Pyhä Olavi oli myös Ulvilan keskiaikaisen kivikirkon suojeluspyhimys.
Vaakunan selitys kuuluu ”vihreässä kentässä kultainen Pyhän Olavin kuva, käsissään sotakirves ja valtakunnanomena, istumassa hopeisella valtaistuimella”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Ulvilan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 30. kesäkuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. lokakuuta samana vuonna.
Keskijalla Ulvilan kaupungin sinetissä esiintyi W-kirjain lyhenteenä kaupungin ruotsinkielisestä nimestä Wlpsby (Ulfsby). Sinetti on säilynyt vuodelta 1419.
Pyhän juopon legenda
Pyhän juopon legenda eli Juopon legenda () on vuonna 1988 valmistunut Ermanno Olmin ohjaama italiankielinen elokuva. Miespääosassa näyttelee Rutger Hauer. Muiden esittäjien joukossa ovat Anthony Quayle ja Dominique Pinon. Elokuva sai Venetsian elokuvajuhlilla vuoden 1988 Kultaisen leijonan.
Elokuvan ovat Joseph Rothin romaanin "Pyhän juomarin legenda" ("Die Legende vom heiligen Trinker") pohjalta käsikirjoittaneet Ermanno Olmi ja Tullio Kezich.
Mäntsälän vaakuna
Mäntsälän vaakuna on Mäntsälän kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa seudun perinteisistä elinkeinoista. Hirven pää viittaa seudun jahtimaihin, ja apilat symboloivat maataloutta.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kultainen, edestäpäinen hirvenpää, jonka varuksetkin kultaa; saatteena kolme hopea-apilaa asetettuina 1+2”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Mäntsälän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. joulukuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. helmikuuta 1951.
Sinfonia nro 9 (Bruckner)
Sinfonia nro 9 d-molli on Anton Brucknerin viimeinen sinfonia. Teos on sävelletty vuosina 1887–1896. Kantaesitys oli vuonna 1903. Bruckner omisti sinfonian "rakkaalle Jumalalle" ("den lieben Gott"). Sinfonian finaali jäi keskeneräiseksi.
Sinfoniassa on scherzo toisena osana ennen adagiota. Teoksessa on rohkeaa muunnesointujen käyttöä, esimerkiksi scherzon ja adagion alussa. Laajassa, syvämietteisessä adagiossa on muistumia aikaisemmista sinfonioista. Säveltäjä on kuvaillut osaa "jäähyväisiksi elämälle". Sinfoniaa esitetään yleensä kolmiosaisena.
Sinfonian finaalina on esitetty täydennettyjä versioita, jotka perustuvat Brucknerin säilyneisiin käsikirjoituksiin. Brucknerin teosta "Te Deum" on myös esitetty sinfonian finaalina Brucknerin oman ehdotuksen perusteella.
Suicide Season: Cut Up!
Suicide Season: Cut Up! on brittiläisen Bring Me the Horizon -yhtyeen remixlevy aiemmasta "Suicide Season" -levystä. Kyseessä on samat kappaleet, mutta levyllä on niistä eri yhtyeiden uudelleenmiksaamat versiot. Levy ilmestyi Britanniassa 2. marraskuuta 2009. Levyllä esiintyy esimerkiksi Tek-One, Sonny Moore (nykyisin Skrillex), Robot Sonic, Ben Weinman The Dillinger Escape Planistä, Utah Saints ja Shawn Crahan Slipknotista.
Hammer (yhtye)
Hammer on suomalainen black metallia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Lappeenrannassa. Lappeenrantalainen Werewolf Records julkaisi Hammerin debyyttialbumin Shoax vuonna 2008. Lyriikoissa esiintyy vahvasti muun muassa kansallissosialismi ja antisemitismi, joten useimmat luokittelevat yhtyeen kansallissosialistiseksi black metalliksi.
Joseph Roth
Joseph Roth (2. syyskuuta 1894 Brody, Galitsia, Itävalta-Unkari – 27. toukokuuta 1939 Pariisi, Ranska) oli itävaltalainen kirjailija.
Rothin kotikaupunki, Lvivin lähellä sijaitseva Brody, oli tyypillinen galitsialainen pikkukaupunki, jolle antoivat leimansa sekä puolalainen, juutalainen että ukrainalainen kulttuuri. Roth aloitti opinnot ensin Lvivissä, sitten Wienissä, mutta ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot ja hän liittyi Itävallan armeijaan. Sotakokemus vaikutti hyvin pitkään hänen elämäänsä, kuten myös Habsburgien vallan romahtaminen synnyttämällä häneen kodittomuuden tunteen, joka leimasi myös hänen tuotantoaan.
Muutamien romaanien jälkeen syntyivät "Job" ja "Radetzky-marssi", joihin hänen maineensa lähinnä pohjautuu. Hän muutti Hitlerin valtaannousua edeltävänä päivänä 30. tammikuuta 1933 Pariisiin, ja jo helmikuussa hän kirjoitti enteellisesti ystävälleen Stefan Zweigille:
Alkoholiongelmastaan huolimatta Roth oli hyvin tuottelias ennenaikaiseen kuolemaansa saakka. Hänen viimeinen teoksensa, pienoisromaani "Pyhän juomarin legenda", on hänen hienoimpia teoksiaan. Siinä hän kuvaa vanhan juoppolallin yrityksiä palauttaa arvokkuutensa ja maksaa velkansa. Roth on haudattu Pariisiin Thiaisin hautausmaalle.
Honda ZB50
Honda ZB50 on pieni Hondan valmistama 49 cc mopo. ZB50 on hyvin samankaltainen kuin Monkey-R jota markkinoitiin Euroopassa ja Japanissa vuonna 1987–-1988.
ZB50 oli saatavilla vain vuonna 1988 Yhdysvalloissa. Vain 3058 kappaletta oli valmistettu Yhdysvaltojen markkinoille ja mopo osoittautui liian kalliiksi massatuotantoon. ZB50 on 50-State Street oikeudellinen mopo. Siinä on nelitahtinen 49 cc:n moottori yläpuolisella nokka-akselilla ja kolmivaihteinen puoliautomaattinen vaihteisto. Moottori on hyvin samankaltainen kuin Z50:n moottori, mutta siinä on rullalaakeroitu nokka-akseli. Sähköjärjestelmä on 12-volttinen ja sytytysjärjestelmä kärjetöntä kapasitiivista tyyppiä(CDI). ZB50:n huippunopeus on noin 55 km/h. Mopedissa on edessä ja takana rumpujarrut.
Salmijärvi (Paatsjoki)
Salmijärvi (, ) on suvantojärvi Paatsjoen keskijuoksulla Venäjän ja Norjan rajalla. Venäjän puoleinen osa kuuluu Petsamon piirin Nikelin kuntaan ja Norjan puoleinen osa Finnmarkin läänin Etelä-Varangin kuntaan. Venäjälle kuuluva itäosa oli osa Suomelle kuulunutta Petsamon kuntaa vuosina 1920–1944.
Salmijärvi on salmiyhteydessä itäpuolella olevaan Kuotsjärveen. Salmijärven pinta on 21 metriä merenpinnan yläpuolella. Entinen Jäämerentie kulkee Salmijärven itäpuolitse. Järven Venäjän puoleisella rannikolla sijaitsee Salmijärven kylä ja Norjan puoleisella rannikolla Skröytnesin ja Svanvikin kylät.
Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta
Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta (tunnetaan myös nimellä Bernin sopimus) on Euroopan luonnonsuojelusopimus, joka allekirjoitettiin Bernissä 19. syyskuuta 1979. Sen tavoitteena on suojella Euroopan luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä sekä niiden luonnollisia elinympäristöjä.
Bernin sopimus on johtanut muun muassa Euroopan unionin luonto- ja lintudirektiivien laadintaan.
Bernin sopimus
Bernin sopimus voi olla:
Muunnesointu
Muunnesointu on tonaalisen musiikin teoriassa sointu, joka sisältää ainakin yhden sävellajiin kuulumattoman sävelen. Muunnesoinnut voidaan jakaa modaalisiin muunnesointuihin ja lainamuunnesointuihin.
Modaalisessa muunnesoinnussa jokin soinnun sävel on korvattu samalta toonikalta alkavan duuri-, molli- tai modaalisen asteikon sävelellä. Tästä esimerkkinä on mollisävellyksen lopettaminen duurisointuun eli niin sanottu "Picardin terssi", esimerkiksi C-duurisointu c-mollissa kulkevan kappaleen loppusointuna. Picardin terssiä käytettiin usein 1700-luvulle saakka, koska duurisointu koettiin mollisointua konsonoivampana.
Toinen tavallinen modaalinen muunnesointu on "napolilainen sekstisointu", jossa esiintyy fryygisestä moodista lainattu, alennettu moodin toinen sävel. Napolilainen sekstisointu (merkitään N) on alennetun II asteen terssikäännös, joka esiintyy tavallisemmin mollissa, joskus myös duurissa. Esimerkiksi c-mollissa siihen kuuluvat alhaalta lukien sävelet f, as ja des.
Tavallisimpia lainamuunnesointuja ovat "välidominantit". Melkein mikä hyvänsä sävellajin sävel voidaan tulkita uudeksi toonikaksi, jonka sävellajista lainataan useimmiten V, joskus myös VII asteen sointu. Esimerkiksi C-duurissa D-duurisointu (sävelet d, fis, a) on dominantti G:lle, C-duurin V asteelle, joten se on välidominantti, joka merkitään lyhenteellä V/V. Vastaavasti C-duurissa vähennetty septimisointu fis-a-c-es on lainattu g-mollista ja merkitään VII/V.
"Ylinousevat sekstisoinnut" eli niin sanotut maantieteelliset soinnut ovat modaalisesti muunnettuja välidominanttisointuja. Ne purkautuvat yleensä V asteen sointuun tai I asteen kvarttisekstisointuun. C-duurissa "Italialaisessa" soinnussa on sävelet as-c-fis, "ranskalaisessa" as-c-d-fis, "saksalaisessa" as-c-es-fis ja "englantilaisessa" as-c-dis-fis. Kaksi viimeksi mainittua ovat enharmonisesti samanlaisia, mutta englantilainen esiintyy vain duurissa ja purkautuu I asteen kvarttisekstisointuun.
Cantorin lause
Cantorin lause on joukko-opin lause, joka sanoo että joukon mahtavuus ei ole sama kuin potenssijoukkonsa. Tällä tiedolla voidaan helposti osoittaa lisätulos, jonka mukaan potenssijoukko on aina alkuperäistä joukkoa mahtavampi. On nopeasti havaittavissa, että lause pätee äärellisille joukoille, mutta lause on todistettu oikeaksi myös äärettömien joukkojen kohdalla.
Kaksi joukkoa ovat yhtä mahtavat jos ja vain jos niiden välille voidaan muodostaa bijektio, ts mikäli näiden kahden eri joukon alkiot saadaan jollakin tavalla järjestettyä pareiksi kattaen molemmista joukoista kaikki alkiot. Cantorin lauseen todistamiseksi riittää siis osoittaa, että millekään joukolle "A" ei ole olemassa surjektiivista funktiota "A":sta sen potenssijoukkoon, eli täytyy löytää ainakin yksi "A":n osajoukko "B", jolla ei ole alkukuvaa "A":ssa. Se löytyy seuraavasti:
Tämähän tarkoittaa määritelmänsä nojalla, että jokaiselle "A":n alkiolle "x" pätee "x" ∈ "B" jos ja vain jos "x" ∉ "f"("x"). Millekään "x":lle ei päde "f"("x") = "B", toisin sanoen "B" ei kuulu f:n arvojoukkoon. Näin ollen potenssijoukon mahtavuus on suurempi.
Georg Cantor todisti lauseen vuonna 1891 julkaisussa "Über eine elementare Frage der Mannigfaltigkeitslehre". Samassa julkaisussa hän todisti reaalilukujen numeroitumattomuuden.
Mikko Outinen
Mikko Outinen (s. ) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi KooKoossa vuosina 1989–1994, 1995–1996, 1998–2003. Outinen on myös pelannut KooKoon lisäksi urallaan AaKoossa, Ketterässä, Junkkareissa, Ahmoissa, Västervik IKssa ja Waco Wizardsissa
KooKoo on jäädyttänyt Outisen pelinumeron 36.
Mikko Liukkonen
Mikko Liukkonen (s. ) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Mestiksen KooKoossa. Pitkän mestisuran lisäksi hän on pelannut SM-liigassa yhdeksän ottelua JYP:issä vuosina 1997–1999, lainalla Tapparassa, sekä Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HC Thurgaun joukkueessa vuosina 2002–2005.
Kylätappelu
Kylätappelu tarkoittaa kahden eri kylistä olevan miesjoukon tappelua. Ne olivat ennen vanhaan kansanomaisissa kyläyhteisöissä tiettyihin sosiaalisiin käyttäytymisnormeihin liittynyt yleinen ilmiö. Kylätappelut olivat usein nuorten miesten järjestämiä ja säätelemiä sosiaalisia tapahtumia yöjuoksun ja jumin häiden tavalla. Nuorisoporukat ovat tapelleet ja nuoret ovat käyneet yöjalassa myös spontaanisti, mutta järjestäytynyt yöjuoksu sekä järjestetyt kylätappelut kuuluivat mannereurooppalaiseen kyläkulttuuriin, joka levisi Suomeen uudella ajalla. Suomessa niitä esiintyi erityisesti Suomen lounaisosissa, Etelä-Pohjanmaalla ja Etelä-Karjalassa. Ajan saatossa tappelut yleistyivät rajusti, erityisesti 1800-luvun loppupuolella, jolloin kuuluisia olivat muun muassa Pohjanmaan kuulut puukkojunkkarit eli "häjyt". Kulttuuri-ilmiönä järjestäytyneet kylätappelut eivät ehtineet levitä laajasti Sisä- ja Pohjois-Suomeen ennen talonpoikaiskulttuurin murrosta 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, jolloin perinne oli jo katoamassa.
Nikolai Guljajev
Nikolai Aleksejevitš Guljajev (s. 1. tammikuuta 1966 Vologda) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija. Hänen uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvun loppupuolelle, jolloin hän lukeutui maailman parhaimpiin yleisluistelijoihin ja saavutti sekä MM-, EM-, että olympiakultaa.
Nikolai Guljajev, jonka isä Aleksei oli niin ikään menestynyt pikaluistelija, aloitti pikaluistelun vuonna 1976. Hänen valmentajanaan toimi Juri Osadkin. Vuonna 1983 hän muutti Vologdasta Moskovan yliopistoon opiskelemaan liikuntatieteitä ja sai kutsun maajoukkueeseen. Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokisoissaan 1986 EM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi.
Vuonna 1987 Guljajev voitti sekä yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden Heerenveenissä, missä hän luisteli uudet ME-ajat sekä 1 500 metrillä että kokonaiskilpailussa, että Euroopan-mestaruuden Trondheimissa. Seuraavana vuonna Calgaryn olympialaisissa hän voitti kultamitalin 1 000 metrin matkalla ajalla 1.13,03. Kaksi kuukautta ennen olympialaisia hän jäi kiinni anabolisia steroideja sisältävän paketin toimittamisesta norjalaiselle luistelijalle. Guljajev väitti saaneensa paketin neuvostoliittolaiselta valmentajalta ja olevansa tietämätön paketin sisällöstä. Varmojen todisteiden puuttuessa Guljajev vapautettiin syytöksistä kaksi päivää ennen olympialaisten avajaisia.
Guljajev piti Aikavälillä 15. helmikuuta 1987 – 13. helmikuuta 1988 aateliskalenterin ykkössijaa ja hänet palkittiin vuonna 1988 pikaluistelun Oscar-palkinnolla.
Guljajev joutui lopettamaan uransa selkävaivoihin. Hän luisteli vielä vuonna 1992 Albertvillen olympialaisissa 1 000 metrillä kahdeksanneksi ajalla 1.15,46 ja Oslossa sprintterien MM-kilpailuissa seitsemänneksi.
Sittemmin Guljajev on toiminut Venäjän maajoukkueessa valmennustehtävissä.
Juri Krylov
Juri Nikolajevitš Krylov (1930–1975) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
Hän pelasi Moskovan Dynamossa vuosina 1951–1965 sekä hyökkääjän että puolustajan pelipaikalla. Hän pelasi Neuvostoliiton liigassa kaikkiaan 352 ottelua ja teki 144 maalia. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa hän pelasi vuosina 1954–1959 olympialaisissa ja MM-kisoissa yhteensä 37 ottelua ja teki 15 maalia.
Peliuransa jälkeen Krylov toimi Moskovan Dynamon juniorien valmentajana vuosina 1966–1975.
HMS Brazen (H80)
HMS Brazen (viirinumero H80) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus tilattiin 22. maaliskuuta 1929 Palmersin Newcastlen telakalta osana vuoden 1928 laivasto-ohjelmaa. Alus valmistui 8. huhtikuuta 1931, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 221 156 puntaa ilman amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Brazen" liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 4. Hävittäjälaivueeseen, mistä se siirrettiin 1935 Kotilaivastoon. Alus osallistui kesäkuussa 1939 Liverpoolin edustalla koeajossa uponneen sukellusvene "HMS Thetiksen" pelastustoimiin.
"HMS Brazen" liitettiin sodan alkaessa 19. Hävittäjälaivueeseen Doveriin, missä alus suojasi Kanaalin saattueita viirikön osana. Alus pelasti 13. syyskuuta yhdessä "HMS Boreasin" kanssa kolme Saksan laivaston sukellusvene "U-40":n miehistönjäsentä merestä. Sukellusvene oli uponnut osuttuaan miinaan.
"HMS Brazen" suojasi 22. marraskuuta yhdessä "HMS Eskin", "HMS Expressin" ja "HMS Codringtonin" kanssa miinoitusmatkalla apumiinalaiva "HMS Princess Victoriaa", joka laski miinoitteen Doverin kapeikkoon (operaatio GF).
"HMS Brazen" suojasi Norjaan meneviä joukkojenkuljetussaattueita.
"HMS Brazen" upotti 15. huhtikuuta 1940 syvyyspommein yhdessä "HMS Fearlessin" kanssa Saksan laivaston sukellusvene "U-49":n lähellä Narvikia ().
"HMS Brazen" ajoi karille 30. toukokuuta 1940 Washin edustalla. Aluksen vauriot korjattiin pikaisesti, minkä jälkeen se määrättiin 1. Hävittäjälaivueeseen Portsmouthiin. Alus matkasi heinäkuun alussa Portsmouthiin saattueen mukana.
"HMS Brazen" joutui 20. heinäkuuta suojatessaan saattuetta CW7 Saksan ilmavoimien hyökkäykseen Doverin edustalla. Alukseen ei osunut, mutta useat lähelle osuneet aiheuttivat pahoja rakenteellisia vaurioita. Alus otettiin hinaukseen, mutta se upposi paluumatkalla Doveriin. Tapahtuman aikana sai yksi miehistönjäsen surmansa.
La Roux
La Roux on englantilainen synthpop-yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2006 Brixtonissa, Englannissa. Sen ainoa nykyinen jäsen on laulaja Eleanor ”Elly” Jackson. Entinen jäsen on Ben Langmaid (kitara). Kiertuejäsenet ovat Michael Norris (levysoittimet), William Bowerman (rummut) ja Mickey O’Brien (taustalaulu).
La Roux’n ensimmäinen single, ”Quicksand”, julkaistiin joulukuussa 2008. Yhtyeen toinen single "In for the Kill" julkaistiin 16. maaliskuuta 2009. ”Bulletproof”-menestyssingle julkaistiin 22. kesäkuuta 2009 ja se debytoi sijalla 1 Britannian singlelistalla . Tämän jälkeen albumilta on ilmestynyt vielä kaksi singleä.
Yhtyeen ensimmäinen albumi "La Roux" ilmestyi 29. kesäkuuta 2009.
Edustus
Edustus on omatahtoisen toimijan eli edustajan toimintaa toisen henkilön eli päämiehen nimissä tämän lukuun. Edustajalla tulee olla tarvittava kelpuutus eli edustusvalta, jotta hänen antamansa tahdonilmaisu sitoo päämiestä. Edustajan oman harkintansa mukaan tekemän oikeustoimen vaikutukset kohdistuvat välittömästi edustettuun ja edustaja pysyy koko ajan niiden ulkopuolella.
Oikeustoimen tekemisen yhteydessä edustuksella on kolme tunnusmerkkiä. Se on omatahtoista toimintaa toisen nimissä. Siksi asiapoikaa tai lähettiä ei pidetä edustajana, vaikka he toimivatkin toisen nimissä välittäessään toisen henkilön tahdonilmaisun. Toiseksi oikeustoimen vaikutusten kohteena on päämies. Esimerkiksi sopimuksessa päämiehestä tulee osapuoli, jonka velvollisuus on täyttää sopimus. Kolmanneksi edustaja pysyy oikeustoimen vaikutusten ulkopuolella, sillä vain edustettu tulee sidotuksi oikeustoimeen. Välittäjää ei pidetä edustajana, koska hän ei täytä tunnusmerkistöä. Hän ei tee oikeustointa kummankaan sopijapuolen puolesta, vaan saattaa osapuolet vain yhteen. Välittäjälle voidaan tietenkin antaa myös valtuutus toimia edustajana.
Oikeushenkilö tarvitsee aina ihmisen edustajakseen voidakseen tehdä oikeustoimia. Ihminen puolestaan tarvitsee edustajaa, jos hän ei voi tai halua saapua sopimuksentekotilaisuuteen tai hän on alaikäisenä vailla oikeustoimikelpoisuutta tai hän haluaa asiantuntijan toimivan puolestaan. Aina edustajan käyttö ei ole sallittua. Tällainen tapaus on vaikkapa avioliiton solmiminen.
Lakimääräisessä edustuksessa edustajan toiminta perustuu lakiin. Hänen asemansa voi syntyä tuomioistuimen lain nojalla antamalla määräyksellä, jollaisen tarvitsee esimerkiksi täysi-ikäisen henkilön holhooja. Tai asema voi muodostua suoraan lain nojalla, kuten silloin kun vanhemmat toimivat alaikäisen lapsensa holhoojana. Toisinaan edustajan asema ilmenee oikeushenkilön säännöistä. Oikeushenkilön edustajaa nimitetään lailliseksi edustajaksi. Edustus voi perustua myös ihmisen tai oikeushenkilön tekemään oikeustoimeen, jota kutsutaan valtuutukseksi. Tällöin on kyseessa tahdonvaltainen edustus.
Kun edustaja antaa päämiehensä puolesta tahdonilmaisun, nimitetään sitä aktiiviseksi edustukseksi. Passiivisesta edustuksesta puhutaan silloin, kun edustaja ottaa vain vastaan tahdonilmaisuja. Esimerkiksi kauppaedustaja on passiivinen edustaja ottaessaan vastaan osto- tai myyntitarjouksia. Päämiehen nimissä tapahtuva edustus on varsinaista eli välitöntä edustamista. Välillinen edustaja toimii omissa nimissään, vaikka tekeekin sen päämiehen lukuun. Esimerkiksi komissio ja huolinta ovat välillistä edustusta.
Edustusoikeuden saaminen ei velvoita edustajaa toimimaan päämiehen puolesta, vaan tarvitaan lisäksi toimeksianto tai asiaa koskeva sopimus. Jotta päämies tulisi sidotuksi edustajan tekemiin oikeustoimiin, edellytetään että edustus on luvallista, edustaja toimii päämiehen nimissä ja edustus on syntynyt oikein. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että vastapuoli saa tietää kenen kanssa hän tekee oikeustoimen.
Katajiston kartano
Katajiston kartano (myös Kataisto, ) on Aulangolla nykyisessä Hämeenlinnassa, aiemmassa Luhtialan kylässä Vanajassa sijaitseva entinen kartano, joka nykyään toimii tapahtumatilana. Tilan nykyinen päärakennus rakennettiin 1800-luvun alussa ratsutilan päärakennukseksi. Rakennuksen toinen kerros tuhoutui tulipalossa 1950-luvulla. Talo rakennettiin sen jälkeen uudelleen, ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin siltä ajalta.
Päärakennus ympäristöineen on vuodesta 2017 alkaen toiminut tapahtuma -, juhla- ja kokouskäytössä. Toimintansa lopettanut Aulangon kesäteatteri esiintyi vuosina 2006–2007 Katajiston kartanon alueelle rakennetussa ulkoilmateatterissa. Kartanon puistossa kasvanut pihlaja tunnettiin Suomen suurimpana pihlajana. Puistossa on sijainnut myös Aulangon leirintäalue.
Katajiston tilan omistajat tunnetaan vuodesta 1539 alkaen. Kartano on ollut muun muassa Sallmén- ja Klingstedt-sukujen hallussa. Kartanon omisti 1800-luvun alussa everstiluutnantti J. H. af Enehjelm. Hänen poikansa, Anders Otto af Enehjelm oli yksi Hämeenlinnan lukuseuran perustajista. Kartanon viimeinen tilalla asuva omistaja oli eversti Fredrik Johan Klingstedt, joka kuoli kartanossa 76-vuotiaana syksyllä 1883. Klingstedtin lesken Natalian (o.s. Toropoff) kuoltua kesällä 1884, myi perikunta kaksi vuotta myöhemmin kartanon Hugo Standertskjöldille 80 000 markan hintaan. Standertskjöld yhdisti Katajiston viereiseen Karlbergin kartanoon, kutsuen kokonaisuutta nimellä Aulanko. Standertskjöld käynnisti alueella suurisuuntaiset rakennus- ja maanmuokkaustyöt ja rakensi alueelle mahtailevia kivilinnoja. Töiden yhteydessä sattui tilalla vuonna 1896 räjähdysonnettomuus, kun 2 kiloa kivien halkaisuun käytettyä dynamiittia räjähti, ja tuhosi sepän pajan.
Standertskjöldin aikana kartano autioitui ja päärakennus lähes tuhoutui tulipalossa vuonna 1950.
Lintula (Valkeakoski)
Lintula on vuonna 2009 valmistunut kaupunginosa Valkeakosken kaupungissa ja Valkeakosken 8. kaupunginosa. Lintulassa järjestettiin tuolloin asuntomessut.
Lintulan poikki kulkee sen pääkatu, nimeltään "Linnunrata". Asuintalot on sijoitettu pääkadun tai sen sivukujien kuten "Kuikankaaren" ja "Kaakkurinkaaren" varrelle. Lintula sijaitsee taajama-alueen takana "piilossa". Palvelut ja koulut ovat kuitenkin lähellä. Lintula on rakennettu mäntykankaalle, pellon viereen.
Akkajoki
Akkajoki (, ) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Petsamon ja Kuolan piirien alueilla Murmanskin alueen länsiosassa Venäjällä. Akkajoki saa alkunsa Ala-Akkajärvestä, josta se virtaa etelään Rosh-, Patsa-, Neäskim- ja Akmanjärvien läpi ja laskee Luttojokeen Suomen ja Neuvostoliiton entisen rajan tuntumassa. Akkajokeen laskee idästä Huutojärvi ja lännestä Kukkesjärvi.
Akkajoki sijaitsee Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan eteläosassa. Tuolloinkin Neäskimjärven ja Akmanjärvien välinen osuus sijaitsi Neuvostoliiton puolella. Akkajoen valuma-alue kuului Suonikylän kolttasaamelaisten asuin- ja nautintoalueisiin. Suonikylän vanha talvikylä sijaitsi Akkajoen itäpuolella, mutta jäi vuoden 1920 Tarton rauhassa Neuvostoliiton puolelle.
Olavi Järvelä
Kaarlo Olavi Järvelä (21. marraskuuta 1915 Suomusjärvi – 21. lokakuuta 1976 Sysmä) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.
Järvelä toimi Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton SAK:n järjestösihteerinä 1950-luvulla. Vuonna 1959 hän yhdessä SAK:n sihteerinä toimineen Jaakko Rantasen kanssa siirtyi leskisläisten leiriin. Samoihin aikoihin skogilaiset saivat SAK:n hallintaansa kommunistien avulla ja uusi SAK:n puheenjohtaja Vihtori Rantanen (ei sukua Jaakko Rantaselle) erotti kesällä 1960 Jaakko Rantasen, Järvelän ja muut niin sanotun "sihteerijuntan" jäsenet SAK:sta.
Sihteerijuntta oli saanut ennen potkuja hallintaansa merkittävän osan SAK:n omaisuudesta ja alkoi lisäksi kerätä taloudellista tukea sekä kotimaan työnantajilta että myös ulkomailta eri tahoilta muun muassa Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestöltä LO:lta ja joidenkin maiden tiedustelupalveluilta. Rahat kulkivat "Järjestötuki" ja "Järjestöhuolto" nimisten yhdistysten kautta joita Rantanen ja Järvelä valvoivat. Tarvittaessa Rantanen kävi myös rahanhakumatkoilla Ruotsissa ja Sveitsissä.
Uusi SAK:n kanssa kilpaileva keskusjärjestö SAJ perustettiin marraskuussa 1960 ja Rantasesta tuli sen pääsihteeri ja Järvelästä järjestösihteeri ja taloudenhoitaja. SAJ:n puheenjohtajana toimi Kutoma- ja neuletyöväen liiton puheenjohtaja "Veikko Oksanen" oman toimensa ohella, käytännössä kuitenkin Rantanen ja Järvelä johtivat SAJ:ta alusta lähtien.
Rantanen ja Järvelä pysyivät vuonna 1969 tapahtuneen ammattiyhdistysliikkeen eheytymisen jälkeenkin SAJ:n rahoituksesta vastanneiden "Järjestötuen" ja "Järjestöhuollon" johdossa. SAJ:n varat siirrettiin ennen järjestön lopettamista eri säätiöille joita Rantanen ja Järvelä myös hallitsivat. Jaakko Rantanen siirtyi SAJ:n toiminnan loputtua Enso-Gutzeit Oy:n palvelukseen ja Olavi Järvelä jäi eläkkeelle. Lokakuussa 1976 Rantanen ja Järvelä saivat molemmat surmansa Sysmässä kun heidän autonsa törmäsi kallioleikkaukseen.
HMS Brilliant
HMS Brilliant on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Huutojärvi
Huutojärvi (myös Iso Huutojärvi, ) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin Nikelin kunnan kaakkoisosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Järven pinta on 153 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpäähän laskee Uallash-niminen joki. Huutojärven länsipäästä laskee lyhyt laskujoki Akkajokeen.
Huutojärvi sijaitsee Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan itäosassa silloisen valtakunnan rajan läheisyydessä.
Via Finlandia (reitti)
Via Finlandia on läpi Suomen kulkeva, Valtatietä 3 vastaava matkailureitti – mutta ei virallinen matkailutie – Helsingistä Tampereen kautta Vaasaan. Via Finlandia on osa kansainvälistä E12-tietä, joka kulkee Helsingistä Vaasaan ja täältä lautalla Ruotsiin ja Norjan Mo i Ranaan asti. Via Finlandia on yksi Suomen vilkasliikenteisimmistä valtateistä Valtatie 4:n ja Valtatie 5:n rinnalla.
Sébastien Léger
Sébastien Léger (s. 3. helmikuuta 1979 Breda, Alankomaat) on ranskalainen hollantilaissyntyinen house/tekno DJ ja musiikkituottaja.
Légerin hittikappaleita ovat "Hit Girl", "Hypnotized" ja "Aqualight". Ne ovat soineet eri klubeilla ympäri Eurooppaa. Léger pääsi myös "DJ Listalla" sijalle 204.
Mitch Vogel
Mitch Vogel (s. 17. tammikuuta 1956 Alhambra, Kalifornia) on entinen yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän esiintyi 1970-luvun alussa Jamie Hunter Cartwrightin roolissa televisiosarjassa "Bonanza". Lisäksi hänet nähtiin muun muassa elokuvissa "Sinun, minun ja meidän" ("Yours, Mine and Ours", 1968) ja "Veijarit" ("The Reivers", 1969). Roolistaan "Veijareissa" hän oli vuonna 1970 ehdolla parhaan miessivuosan Golden Globen saajaksi.
Miss Kittin
Caroline Hervé (s. 1973 Grenoble), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Miss Kittin, on ranskalainen elektronisen musiikin artisti, DJ ja laulaja.
22-vuotiaana Caroline alkoi harjoittaa DJ-uraansa Ranskan lisäksi Moskovassa ja Chicagossa Mike Dearbornin kanssa. Tavattuaan saksalaisen DJ Hellin Marseillessa Caroline teki levytyssopimuksen tämän International DeeJay Gigolo Records -nimisen levy-yhtiön kanssa.
Miss Kittin julkaisi "First Album" -esikoisalbuminsa ranskalaisen musiikkituottaja The Hackerin kanssa vuonna 2001. Miss Kittin on myös electroclash-nimisen konemusiikin haaran uranuurtajia. Tunnettuja Miss Kittinin electroclash-tyylisiä kappaleita ovat muun muassa ”1982” ja ”Frank Sinatra”.
Hyväntekeväisyyskaupat
Hyväntekeväisyyskaupat olivat Suomessa toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa käytössä ollut järjestely, jolla eri järjestöt ja poliittiset puolueet saivat maahan ulkomailta tullitta ja verottomasti erilaisia kulutustavaroita kuten kahvia, sokeria, nailonsukkia ja jopa henkilöautoja sekä myydä ne sitten Suomessa. Myynnistä saadut tulot piti käyttää kotimaiseen hyväntekeväisyyteen. Viranomaiset hyväksyivät toiminnan koska sen avulla Suomeen saatiin tuotteita joista täällä oli pulaa. Toimintaan liittyi kuitenkin myös väärinkäytöksiä kuten virkamiesten lahjontaa ja sen avulla peitettiin eri järjestöille ja puolueille lännestä tullutta taloudellista tukea.
Järjestely syntyi talvisodan jälkeen helpottamaan ulkomailta tulevia lahjoitusten saamista. Aluksi ainoastaan yleishyödylliset avustusjärjestöt, seurakunnat, säätiöt ja korkeakoulut saivat harjoittaa hyväntekeväisyyskauppaa mutta Mauno Pekkalan hallituksen päätöksellä myös poliittiset puolueet saivat tämän oikeuden.
Hyväntekeväisyyskauppoja harjoittivat muun muassa Suomen evankelis-luterilainen kirkko, Mannerheimin lastensuojeluliitto, Suomen Punainen Risti ja lopulta jopa poliittiset puolueetkin. Säännöstelyajan Suomessa tavaroiden myynnistä sai hyvät tulot. Esimerkiksi Suomen evankelis-luterilainen kirkko hankki Luterilaisen maailmanliiton Amerikan-osaston lahjoittamilla dollareilla ulkomailta elintarvikkeita (pääasiassa kahvia) ja toi niitä Suomeen myytäväksi. Dollareita ei kannattanut tuoda suoraan Suomeen markoiksi vaihdettaviksi koska markan vaihtokurssi oli Suomessa ylihinnoiteltu.
Poliittisista puolueista sosialidemokraatit saivat kylmän sodan aikana tukea lännestä CIA:han kytköksissä olleilta järjestöiltä, muiden pohjoismaiden ammattiyhdistysliikkeiltä ja Oskari Tokoin välityksellä amerikansuomalaiselta työväenliikkeeltä. Avustuksina saaduilla dollareilla hankittiin sellaisia kulutushyödykkeitä joista Suomessa oli pulaa ja ne tuotiin vero- ja tullivapaasti Suomessa myytäviksi. Myyntituloilla rahoitettiin sitten puolueen toimintaa. Lännestä tullut taloudellinen tuki oli vastapainona sille tuelle jota Neuvostoliitto antoi Suomen kommunistiselle puolueelle, Maalaisliiton K-linjalle ja SDP:n skogilaiselle oppositiolle.
Syksyllä 1952 Suomen hallitus kielsi hyväntekeväisyyskaupan, kun se oli alkanut saada usein rikollisia piirteitä ja häiritä markkinoiden toimintaa.
TUL:n pesäpallomestaruus 1945
Pesäpallon TUL:n mestaruussarja 1945 toimi samalla karsintana PPL:n ja TUL:n yhteiseen, PEVA:n järjestämään SM-sarjaan. TUL:n mestaruuden voitti Työväen Mailapojat.
Neljä parasta selvisi yhteiseen SM-sarjaan. Hyvinkään Ponteva putosi TUL:n mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Tampereen Pesä-Peikot ja Forssan Alku.
Mahtisanat
Mahtisanat on suomalaisen Kotiteollisuuden single, joka edelsi "Ukonhauta"-albumia. "Mahtisanat" sisältää kaksi raitaa, "Mahtisanat" ja "Pää kylmänä". "Mahtisanat" julkaistiin kevät-talvella 2009 ja "Ukonhauta" saman vuoden keväällä. Kappaleen "Pää Kylmänä" sanoitukset ovat hieman kristinuskonvastaiset ja synkät. Kappaleen "Mahtisanat" sanoitukset ovat nekin surulliset tai epätoivoiset. Kappaleen sanoituksissa kerrotaan katkerasta ihmisestä, joka ei saa elämältään mitään.
Kauniaisten lukio
Kauniaisten lukio on Kauniaisten Kasavuoressa sijaitseva lukio. Se perustettiin vuonna 1964 Kauniaisten suomalaisena yhteiskouluna, joka jakautui vuonna 1977 koulu-uudistuksessa Kasavuoren yläkouluksi ja Kauniaisten lukioksi, jotka toimivat samoissa tiloissa.
Lukion abiturienttiluokka oli helmikuussa 1984 huvimatkalla Leningradissa Neuvostoliitossa. Kaksi oppilasta tuomittiin törkeästä huliganismista vuoden työleirirangaistukseen, heidän uituaan alasti Pribaltiskaja-hotellin suihkulähteessä.
Lukio sijoittui STT:n lukiovertailussa keväällä 2013 sijalle 287 ja keväällä 2014 sijalle 230..
Pikkulavantauti
Pikkulavantauti on "Salmonella paratyphin" levittämä tartuntatauti. Se muistuttaa oireiltaan "Salmonella typhin" levittämää lavantautia mutta on lievempi. Taudin aiheuttajaksi riittää hyvin pieni määrä bakteereja.
Tautia levittävää bakteeria on kolmea tyyppiä, "Salmonella paratyphi A, S. paratyphi B" (eli "S. schottmuelleri") ja "S. paratyphi C" ("S. hirschfeldii").
Audio Pro
Audio Pro on ruotsalainen kaiutinmerkki, joka on alansa markkinajohtaja Pohjoismaissa ja joita valmistaa Audio Pro AB Sweden.
Audio Pro kaiuttimia on valmistettu vuodesta 1978. Kaiuttimia valmistetaan lähinnä kotikäyttöön.
Subwoofereissa Audio Pro käyttää patentoimaansa ace-bass® (Amplifier Controlled Euphonic Bass) tekniikkaa, jonka avulla valmistetaan pieniä subwoofereita pienillä elementeillä ilman että bassosta menetetään suorituskyky ja voima. 
Suomeen Audio Pro tuotteita maahantuo Hedengren Kodintekniikka Ab
Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta
Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta (lyh. PEVA) perustettiin 1940-luvulla edistämään Pesäpalloliiton ja TUL:n pesäpalloseurojen välistä yhteistoimintaa. Jo sotavuosina oli askeleita siihen suuntaan otettu: Miehet pelasivat ensimmäisen ns. Liitto-ottelunsa vuonna 1940 ja Työväen Mailapojat osallistui 1943 pesäpallon SM-sarjaan ensimmäisenä TUL:n seurana. Vastaavaa yhteistoimintaa harrastettiin myös muissa joukkuelajeissa.
Miesten mestaruussarjatoiminta järjestettiin siten, että PPL ja TUL tahoillaan karsivat joukkueita yhteiseen SM-sarjaan, jossa Suomen mestaruus ratkaistiin. Ohessa TUL ratkaisi oman liittonsa mestaruuden. Naisten, nuorten ja ikämiesten mestaruudet ratkaistiin hieman eri tavoin. Ensiksi kumpikin liitto ratkoi omat mestaruutensa ja mestarit (ja ajoittain myös liittojen kakkoset) kohtasivat sitten toisensa liitto-otteluissa, joissa lopullisesti ratkesi SM-tittelin kohtalo. Tämän vuoksi näiden sarjojen mitalitilastoissa esiintyy lähteistä johtuvia eroavaisuuksia, riippuen siitä tarkoitetaanko pelkästään pesäpalloliiton mitaleita vai liittojen välisten loppuotteluiden mitalijärjestystä.
Yhteistoiminta liittojen välillä katkesi vuonna 1954, jolloin myös PEVA lopetti toimintansa.Lisäksi joukkueet kohtasivat Helsingin olympiakisoissa 1952 näytösottelun merkeissä. Tuon ottelun PPL voitti 8–4.
Nuorissa liitojen ykköset ja toisaalla kakkoset pelasivat keskenään. Liitto-ottelu ratkesi näiden otteluiden yhteistuloksen perusteella. Liiton mestareiden välisen ottelun voittaja tunnustettiin yleisesti Suomen mestariksi.Vuoden 1955 kamppailua ei pidetä varsinaisena liitto-otteluna yhteistoiminnan jo katkettua. Veikot ja Jymy kuitenkin pelasivat kamppailut Suomen mestaruudesta. Veikothan poikkeuksellisena TUL:n seurana osallistuivat myös miesten mestaruussarjaan nimellä Veikot-55.
U.B. Funkeys
U.B. Funkeys on lasten tietokonepeli. Perinteisten pelitallenteiden sijaan peli on rakennettu muovisen hahmon sisään jossa on tietokoneeseen kytkettävä usb liitin. Tämä, 12cm korkea muovinen hahmo on U.B. aloituspakkauksessa. Päähahmon lisäksi pelissä käytetään pienempiä, n.6cm korkeita muovisia hahmoja, jotka kytketään isoon päähahmoon asettamalla ne pään takaa löytyvään liittimeen. Pienillä hahmoilla voi pelissä kulkea teleporteista ja pelata erilaisia pelejä. Isoin päähahmo "U.B." ei varsinaisesti tee pelissä paljon mitään ilman pieniä hahmoja, eli lisäosia. Aloituspakkauksessa tulee U.B. päähahmon lisäksi kaksi pientä funkey hahmoa.
Varsinaisessa pelissä tarina alkaa siitä, kun Funkeyt pelaavat näytöllä hauskoja pelejä ja leikkivät. Heillä on salaisuus jonka Funkey nimeltä "Tohtori Tinker" on keksinyt. Tuo salainen keksintö ovat teleportit, jotka toimivat voimakristallien avulla. Niillä Funkeyt matkustavat silmänräpäyksessä toistensa luo eri maailmoihin. Eräänä päivänä portit räjähtävät, voimakristallit sinkoutuvat eri puolille "Terrapiniaa" (Terrapinia = Funkey maailmankaikkeus) ja Tohtori Tinker katoaa. Jotkut Funkeyt pystyvät matkustamaan toisiin maailmoihin ja jotkut toisiin, mutta matkustus rajoittui räjähdyksen jälkeen paljon. Yhdestä portista tupsahtaa sitten "U.B." Ja siitä alkaa pelin seikkailu Terrapiniassa.
Seppo Keskinarkaus
Seppo Mikael Keskinarkaus (s. 29. syyskuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Tampereen MM-kilpailuissa 1979 Keskinarkaus voitti viestihopeaa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Hannu Kottosen, Risto Nuuroksen, Ari Anjalan suunnistaessa muut osuudet.
Gávdos (kunta)
Gávdos ( eli Δήμος Γαύδου, "Dímos Gávdou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 33,0 neliökilometriä ja väkiluku 152 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kastrí.
Gávdoksen kunta käsittää Gávdoksen saaren. Lisäksi siihen kuuluu pienempi Gavdopoúlan saari. Kunta sijaitsee Välimeressä Kreetan saaresta noin 50 kilometriä etelään. Euroopan eteläisin kohta () Trypitínniemi sijaitsee Gávdoksen saarella.
Nykyinen Gávdoksen kunta syntyi, kun Gávdoksen itsenäinen kyläkunta muutettiin kunnaksi vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Gávdoksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
William Alland
William Alland (4. maaliskuuta 1916 Delmar, Delaware – 11. marraskuuta 1997 Long Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän kuului Orson Wellesin Mercury Theatre -näyttelijäryhmään, ja näyttelemisen ohella toimi "Mercury Theatre of the Air" -radiosarjan apulaisohjaajana. Wellesin elokuvassa "Citizen Kane" hän näytteli toimittaja Jerry Thompsonia.
Toisessa maailmansodassa Alland palveli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa ja osallistui yli 40:lle pommituslennolle Tyynellämerellä. Sodan jälkeen Alland toimi radiokäsikirjoittajana ja hänet palkittiin Peabody-palkinnolla "Doorway to Life" -kuunnelmasta. Vuonna 1952 hän siirtyi Universalille elokuvatuottajaksi. Siellä ollessaan hän tuotti muun muassa tieteiselokuvat "Mustan laguunin hirviö" (1954) ja "This Island Earth" (1955), joita nykyään pidetään lajityyppinsä klassikoina. Alland myös ohjasi vuonna 1961 nuorisoelokuvan "Kielletty ikkuna", jonka jälkeen hän palasi tuottamaan elokuvia.
Neil Fox
Neil Fox voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Opteam
Opteam on vuonna 1999 perustettu henkilöstöpalvelualan franchise-yritys. Opteamilla on yli 30 toimipistettä Suomessa. Suomen lisäksi Opteam toimii Puolassa, Slovakiassa ja Filippiineillä. Opteam on Henkilöstöpalveluyritysten Liiton (HPL/EK), Suomen Franchising-yhdistyksen sekä Yritysvastuuverkosto FIBSin ja Suomen monimuotoisuusverkoston jäsen. Yrityksen toimitusjohtaja on Minna Vanhala-Harmanen. Opteamin liikevaihto oli vuonna 2015 noin 85,4 miljoonaa euroa.
Opteamin palveluita ovat henkilöstövuokraus, rekrytointi ja psykologiset soveltuvuusarvioinnit, henkilöstön kehittämisen ja sopeuttamisen erilaiset valmennukset sekä työkykyjohtaminen. Vuonna 2015 Opteam osti Psykologitoimisto Crescon, joka on Opteamin tytäryhtiö. Vuonna 2017 Opteam liittyi osaksi alan suurinta henkilöstöpalveluyhteisöä Barona Groupia.
Chóra Sfakíon
Chóra Sfakíon () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 212 (vuonna 2011). Chóra Sfakíon on Sfakián kunnan kuntakeskus.
Chóra Sfakíon sijaitsee Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χώρας Σφακίων, "Topikí Koinótita Chóras Sfakíon"), johon kuuluvat varsinaisen Chóra Sfakíonin kylän lisäksi myös Komitádes ja Vritomártis. Koko kyläyhdyskunnan väkiluku on 265.
Toisessa maailmansodassa pääosa liittoutuneiden 10 000 sotilaasta evakuoitiin Chóra Sfakíonin kautta pois Kreetalta hävityn Kreetan taistelun jälkeen. Pääosa kylän kirkoista tuhoutui maailmansodan kuluessa.
Chóra Sfakíonissa on muun muassa kunnantalo, hotelleja, tavernoita ja kauppoja. Chóra Sfakíonista kulkee laivoja muun muassa Gávdoksen saarelle, Loutróon ja Agía Rouméliin. Chóra Sfakíonista on kehittynyt läpikulkupaikka, sillä laivat tuovat Agía Roumélista Samarián rotkon läpi vaeltaneita kylään. Kylästä vaeltajat jatkavat matkaa linja-autoilla.
Ekinokokkoosi
Ekinokokkoosi on muun muassa hirviekinokokki ("Echinococcus granulosus") tai myyräekinokokki ("Echinococcus multilocularis") -heisimatojen aiheuttama, ihmiselle vaarallinen tauti, jossa loisten toukkavaiheet aiheuttavat sisäelimissä nesteen täyttämiä rakkuloita, hydatidikystoja. Tauti tarttuu eläimistä ihmisiin ulosteiden tai saastuneen lihan välityksellä.
Pääisäntinä toimiville koiralle, sudelle ja ketulle loiset eivät aiheuta oireita. Sen sijaan munien siirryttyä ulosteen välityksellä väli-isännäksi valikoituvaan ihmiseen, sikaan tai kasvinsyöjään väli-isännän sisäelimiin muodostuu ekinokokin toukka-asteiden täyttämiä rakkuloita. Ekinokokkoosi onkin yksi tärkeä syy huolehtia koirien säännöllisestä heisimatolääkityksestä.
Sekä lihakarjassa että ihmisessä kystoja muodostuu useimmin maksaan ja keuhkoihin mutta myös munuaisiin ja aivoihin. Yleisemmän hirviekinokokin muodostamat kystat voivat olla halkaisijaltaan jopa 10 cm, mutta monilokeroisia kystoja synnyttävä myyräekinokokki on ihmiselle vaarallisempi.
Taittaja
Taittaja on henkilö, joka kokoaa muun muassa toimittajien teksteistä, ilmoituksista, mainoksista, valokuvista ja muusta kuvitusmateriaalista visuaalisen tuotteen, kuten ilmoituksen, esitteen, lehden tai kirjan. Taittajalta vaaditaan hyvää visuaalista silmää, tarkkuutta ja soveltamiskykyä. Taittajalla voi olla valmiita taittopohjia, joiden pohjalta hän luo samaan visuaaliseen linjaan sopivia taittoja tai sitten hän suunnittelee lehdelle, kirjalle tai vaikkapa esitteelle oman yksilöllisen ilmeen, jota jatkossa noudatetaan. Taittaja työskentelee usein osana toimitustiimiä. Toisinaan myös toimittajat taittavat lehteä.
Taittaja työskentelee esimerkiksi mainostoimistossa, lehtitalossa tai kustantamossa. Hän on yleensä ammatiltaan graafinen suunnittelija, mainospiirtäjä tai Art Director ja hänellä saattaa olla ammatillisen tason koulutus tai hän on käynyt taidekorkeakoulua. Yleensä hänellä on jonkin asteen taidekoulutus tai hän voi olla painopinnanvalmistaja.
Lehden taitto koostuu artikkeleista, mainoksista, ilmoituksista, etu- ja takakannesta, mahdollisesti sarjakuvista, sanaristikosta, sudokusta ja apinalaatikosta. Näistä aineksista lehden taittaja kokoaa mahdollisimman kiinnostavan näköisen julkaisun. Taittajan vastuulla on lehden ulkoasun luominen näyttäväksi ja myyväksi.
Linja 14 (Pariisin metro)
Paris Métro Ligne 14 (linja 14) on uusin Pariisin metron linjoista. Se kulkee Gare Saint-Lazaren asemalta Gare de Lyonin kautta Olympiadesiin. Se on Pariisin metron ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa automatisoitu (kuljettajaton) linja. Linjaan 14 asennettiin myös Pariisin metron ensimmäiset automaattiset laituriovet lisäämään laiturilla olevien turvallisuutta. 
Ennen linjan avaamista se tunnettiin työnimellä "Météor", Métro Est-Ouest Rapide.
Linjan 14 pituus on noin 9 km, ja siinä on 9 asemaa. Keskimääräinen kahden aseman välimatka on 1 129 m. Yhdessäkään muussa Pariisin metron linjassa ei ole yli kilometrin pituista keskimääräistä asemien välimatkaa.
Linjan 14 kalustona on 5-vaunuisia, kumipyöräisiä, täysautomatisoituja MP 89 CA-runkoja. Ennen nykyisen linjan 14 avaamista Pariisin metrossa oli aikoinaan ollut toinen linja 14, mutta se oli liitetty linjaan 13 jo 1970-luvulla.Linjaa 14 suunniteltaessa siinä oli tarpeina mm. helpottaa RER-linja A:n ylikuormitusta Pariisin sisäisellä osuudella. Ranskan hallitus aloitti projektin vuonna 1989. Tunnelit kaivettin vuosien 1993 ja 1995 välillä. Se avattiin vuonna 1998.
Vuonna 2007 avattu osuus Bibliothèque F. Mitterrand-Olympiades ei ollut oikea laajennus; se rakennettiin 1990-luvulla kuten muutkin alkuperäiset tunnelit, mutta rakennustyöt keskeytyivät koulun pihan romahtaessa. Onneksi juuri sinä päivänä koulussa ei ollut ihmisiä.
Linja 14 käsitti avautuessaan muitakin uutuuksia Pariisin metrossa kuin automaattiset junat. Niitä olivat mm. kaikilla asemilla bitumittomat lattiat (sen sijaan kiveä tms.) ja automaattisesti avautuvat ja sulkeutuvat laituriovet.
Linjaa 14 on suunniteltu jatkettavan etelässä Olympiadesista Maison Blancheen, joka on linjan 7 asema. Suunnitelmia on myös linjan jatkamiseksi pohjoiseen St-Lazaresta linjan 13 luoteisen haaran asemalle Porte de Clichy ja pohjoisen haaran asemalle Mairie de St-Ouen.
Alkuperäinen linja oli suunniteltu Nord-Sud-yhtiön linjaksi C. CMP-yhtiön ostettua Nord-Sudin, linjan C suunnitelma muuttui linjaksi 14. Se valmistui vuonna 1937 ja liitettiin linjaan 13 vuonna 1976.
Linja 14 kulkee seuraavien nähtävyyksien läheltä:
Kajo
Kalle ”Kajo” Niskanen (s. 28. syyskuuta 1989 Kaarina) on suomalainen rap-artisti, joka tunnetaan parhaiten osallistumisistaan rapin SM-kilpailuihin. Kajo on kilpaillut kilpailuissa vuosina 2005–2011 ja 2015. Hän on voittanut vuosina 2009, 2011 sekä 2015 ja häntä pidetään yhtenä Suomen parhaista battle-artisteista. Kajo on myös perustanut kaarinalaisen rap-kokoonpanon nimeltä Sakea yhdessä S-Mollin kanssa. Kajo asuu nykyään Kokkolassa. Kajo aloitti räppäämisen viidennellä luokalla. Kajon ensimmäinen soolojulkaisu "Promo EP" julkaistiin 11. maaliskuuta 2011. Kajo on perustanut S-Mollin kanssa Skriivaa ku riivaa (SKR) -nimisen kirjoitettujen battlejen liigan. Ensimmäinen battle järjestettiin vuonna 2012 Old Texasissa Kaarinassa. Kajo oli myös Suomen Kommunistisen Puolueen ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Kajo muodostaa Yhdentekevää-duon yhdessä siskonsa MC Pyhä Lehmän (Karoliina Niskanen) kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi "Yhdentekemää" ilmestyi tammikuussa 2014.
Freestylen ohella Kajo on räpännyt S-mollin kanssa Sakea-yhtyeessä vuodesta 2004 lähtien. Sakean ensilevyä myytiin muun muassa The Funkiest -levykaupassa Helsingissä ja Gangsta Clothing Storessa Turussa. Sakean ensilevy ”Käsikasvattajan” myytiin loppuun Funkiestissä.