hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Otmar Suitner
Otmar Suitner (16. toukokuuta 1922 Innsbruck, Itävalta – 8. tammikuuta 2010 Berliini, Saksa) oli itävaltalainen kapellimestari, joka työskenteli ensin Saksan länsipuolella, sitten vuodesta 1960 Itä-Saksassa, jossa hän toimi Itä-Berliinissä Valtionoopperan ylikapellimestarina. Hän johti myös Bayreuthin musiikkijuhlilla 1960-luvulla.
Suitner opiskeli Salzburgin Mozarteumissa orkesterinjohtoa Clemens Kraussin johdolla ja lied-säestystä. Hän sairasti Parkinsonin tautia ja vetäytyi musiikkielämästä vuonna 1994.
Pardee Home
Pardee Home on Oaklandissa Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa sijaitseva talo, joka on myöhemmin museoitu. Talossa esitellään merkittävän kalifornialaisen perheen elämää yli sadan vuoden ajalta. Sen rakensi Kalifornian osavaltion senaattori Enoch H. Pardee vuonna 1869. Enochin kuoltua talo periytyi hänen pojalleen George Pardeelle, joka oli Kalifornian kuverööri. Kun Georgekin kuoli vuonna 1941, talon omistus siirtyi hänen tyttärilleen Madelinelle ja Helenille, jotka asuivat talossa kunnes kuolivat vuosina 1980 ja 1981.
Museon tärkeimpiin osiin lukeutuu talon sisustus. Georgen vaimo Helen keräsi taloon tavaroita, kuten hirvenpään ja tupakkapiipun Filippiineiltä. Talo aiottiin alun perin purkaa Interstate 980:n rakennustöiden takia, mutta reittiä muutettiin luonnonsuojelijoiden vastustuksesta. Rakennus avattiin museona vuonna 1991.
Davi Banda
Davi John Banda (s. 29. joulukuuta 1983) on malawilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Malawin pääsarjassa pelaavaa Red Lionsia.
Banda on edustanut Malawin maajoukkuetta vuodesta 2006 alkaen yhteensä 17 ottelun verran. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa Banda teki myös uransa ensimmäisen maajoukkuemaalin Algeriaa vastaan.
B. J. Armstrong
Benjamin Roy ”B. J.” Armstrong jr. (s. 9. syyskuuta 1967 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Armstrong pelasi yliopistokoripalloa Iowan yliopiston paidassa, jossa hän teki viimeisenä kautenaan 18,6 pistettä ottelua kohden. Hän ilmoittautui , jossa hän oli Chicago Bullsin 18:s varaus. Armstrong pelasi Chicago Bullsissa aina vuoteen 1995 saakka, jolloin Toronto Raptors varasi hänet laajentumisvaraustilaisuudessa. Hän ei kuitenkaan siirtynyt seuraan, vaan liittyi Golden State Warriorsiin. Kahden kauden jälkeen Armstrong lähti seurasta ja liittyi Charlotte Hornetsiin. Hän pelasi seurassa maaliskuuhun 1999 saakka, jolloin Hornets vaihtoi hänet Los Angeles Lakersin kanssa. Vielä saman päivän aikana Lakers luopui hänen oikeuksistaan. Uuden sopimuksen Armstrong teki Orlando Magicin kanssa muutamaa päivää myöhemmin ja pelasi kauden loppuun seurassa. Armstrong lopetti ammattilaisuransa Bullsin paidassa kaudella 1999–2000.
Ihmisoikeudet Algeriassa
Tämä artikkeli käsittelee ihmisoikeuksien tilaa Algeriassa.
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus. YK:n mukaan Algerian inhimillisen kehityksen indeksi oli keskitasoa vuonna 2004. Arviossa Algeria oli sijalla 102 arvioidusta 177:stä maasta. Amnesty Internationalin arvion mukaan Algerian turvallisuusjoukot ja poliisi ovat tappanut aseellisissa jupakoissa 200 000 ihmistä vuosina 1990-2008.
Algeriassa kuoli vuonna 2008 pommi-iskuissa 60-90 siviiliä. Kahakoissa kuoli tusinoittain aseistautuneita henkilöitä. Ihmisiä on saatettu tappaa ilman oikeudenkäyntejä. YK kehotti toukokuussa 2009 Algeriaa tutkimaan entiset ja tulevat kidutusepäilyt, katoamiset ja raiskausepäilyt. Algeria ei kuitenkaan ryhtynyt selvityksiin. Amnesty Internationalin mukaan hallitukset käyttävät heikkoja terroristinvastaisia lakeja poliittista oppositiota vastaan joissain maissa, kuten Algeriassa.
Lokakuussa 2008 säädettiin laki, joka voisi sallia kolmannen presidenttikauden Abdelaziz Bouteflika huhtikuusta 2009.
Seitsemän algerialaista vapautettiin Guantanamo Baystä vuonna 2008 ja palautettiin kotimaahansa jonka jälkeen heitä syytettiin kuulumisesta terroristijärjestöön ulkomailla. Oikeudenkäynnit Algeriassa eivät olleet reiluja ja niissä hyväksyttiin muun muassa kiduttamalla tai pakottamalla saatuja tunnustuksia.
Amnesty Internationalin mukaan (2009) Algeriaissa toimittajia ja ihmisoikeuksien puolustajia ahdisteltiin. Osa sai syytteitä kritisoidessaan viranomaisia tai järjestöjä.
Perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Vuonna 2008 kristittyjä kirkkoja suljettiin.
Algeriassa oli satoja terroristeiksi väitettyjä kuolemaan tuomittuja vuonna 2008, mutta käytännössä kuolemantuomioita ei ole toimeenpantu ainakaan vuonna 2008. Algeria kannatti YK:n kuolemantuomion lakkautustavoitetta joulukuussa 2008.
Algeriasta lähti pakolaisia Eurooppaan meritse vuonna 2008. Satoja ihmisiä otettiin kiinni merellä.
Aino Niskanen
Aino Elina Niskanen (s. 31. maaliskuuta 1950 Turku) on suomalainen arkkitehti. Niskanen on arkkitehtuurin historian professori Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin laitoksella. Hän on myös kansainvälisen modernismin arkkitehtuurin asiantuntijaorganisaation, "Docomomo international" -työryhmän suomalaisjäsen.
Niskanen väitteli TKK:ssa tekniikan tohtoriksi arkkitehtuurista vuonna 2005 tutkimusaiheenaan Väinö Vähäkallion elämäntyö. Väitöskirja sai Oskari Vilamon säätion palkinnon. Vuonna 2008 Niskanen kirjoitti Arkkitehti-lehteen lehden koko historian laajimman artikkelin, "Kaunista elämää – Näkymiä arkkitehtikoteihin".
Työssään arkkitehtuurin historian professorina Niskanen keskittyy erityisesti modernismin tutkimukseen ja sen korjaamisen problematiikkaan.
José Aurelio Gay
José Aurelio Gay López (s. 10. joulukuuta 1965 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Gay kerkesi valmentamaan Real Zaragozan reservijoukkuetta muutaman kuukauden ajan, kunnes sai kutsun edustusjoukkueen päävalmentajaksi erotetun Marcelino García Toralin tilalle. Aluksi hänen piti toimia vain väliaikasena valmentajana, sillä aikaa kun seura etsii uutta päävalmentajaa. Lopulta seura päätti kuitenkin tehdä Gayn kanssa loppukauden kestävän sopimuksen. Gay pelasti seuran putoamiselta ja johdatti sen sijalle 14. Kausi 2010/11 lähti kuitenkin liikkeelle surkeasti ja Gay sai potkut marraskuun puolivälissä Zaragozan majaillessa sarjan viimeisenä.
Rantavahdit
Rantavahdit ("Bondi Rescue") on australialainen tosi-tv-sarja, jota sarjan alkuperämaassa Australiassa esittää Network Ten. Suomessa sarjaa on esittänyt JIM vuodesta 2009 ja sittemmin Nelonen ja Hero. Sarja seuraa rantavahtien työtä Bondi Beachilla Andrew Günsbergin kertomana.
Bondi Rescueta on esitetty vuodesta 2006 lähtien ja se onkin saanut spin-off-sarjan, joka sijoittuu Balille, Indonesiaan (vuonna 2008). "Bondi Rescue"ta esitetään Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Suomessa, Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Saksassa, Turkissa, Italiassa, Belgiassa sekä maailmanlaajuisesti National Geographic Adventure-kanavalla.
Bondin hengenpelastajat suorittavat noin 2 500 pelastusta pelkästään kesäkauden aikana, käsitellen muun muassa kadonneiden lapsien etsintää, haivaaraa sekä taskuvarkaita. Ohjelmassa nähdään myös paljon rannalla käyviä julkisuuden henkilöitä, kuten Snoop Dogg, Paris Hilton, Steve Irwin, Richard Branson ja Intian krikettimaajoukkue.
Bondilla järjestetään vuosittain myös hengenpelastajien välinen "Iron Man" -kilpailu, joka koostuu kahden kilometrin juoksusta Bondilta läheiseen Tamaramaan, yhtä pitkästä uinnista Bronteen, ja niiden jälkeisestä surffilaudalla melonnasta takaisin Bondille.
Sarjan materiaali kuvataan Australian kesän aikana (yleensä marraskuun ja helmikuun välillä), ja jokaisella tuotantokaudella on erilliset jaksot uudenvuodenpäivälle ja Australian kansallispäivälle. Myöhemmät tuotantokaudet ovat myös sisältäneet materiaalia talvella järjestettävistä hakutilaisuuksista.
Bondilla työskentelee 35 hengenpelastajaa, jotka pukeutuvat siniseen. Viikonloppuisin ja juhlapyhinä rannalla on myös vapaaehtoispelastajia, joiden vaatetus on punakeltainen. Alla oleva lista sisältää suurimman osan sarjassa esiintyvistä hengenpelastajista.Kahdeksan-osainen spin-off-sarja nimeltä "Bondi Rescue: Bali", joka sijoittuu Balille Indonesiaan esitettiin ensimmäisen kerran Ten-kanavalla 10. syyskuuta 2008. Spin-off seurasi useita Bondin rantavahteja kun heidät määrättiin kahdeksi kuukaudeksi Kuta-rannalle.
Spin-off ei saanut erityisen hyviä katsojalukuja ja lopetettiin neljän jakson jälkeen.
"Bondi Rescue" on ollut Ten-kanavalle suurmenestys sen saatua kolmannella tuotantokaudellaan keskimäärin 1,31 miljoonaa katsojaa jaksoa kohden ja voittaen Logie-palkinnon vuosina 2008 ja 2009. Sarjan menestys toi muille kanaville (kuten Seven Networkille ja Nine Networkille) samankaltaisia ohjelmia, esimerkiksi "Surf Patrol" ja "Deadly Surf".
Neil Youngin diskografia
Tämä on rock-muusikko Neil Youngin diskografia.Neil Youngin moniin albumeihin sisältyy livenä äänitettyjä kappaleita, ja hän on julkaissut ennen julkaisemattomia kappaleita sisältäviä albumeita äänitettynä kokonaan tai lähes kokonaan livenä, kuten "Time Fades Away" ja "Rust Never Sleeps". Archives-sarja:
Satoshi Kon
Satoshi Kon (12. lokakuuta 1963 – 24. elokuuta 2010) oli japanilainen anime-ohjaaja.
Kon aloitti uransa mangapiirtäjänä ja toimittajana "Young Magazine" -lehdessä ja sitten teki ensimmäisen työnsä käsikirjoittajana yhdessä "Magnetic Rosen" kanssa osaan antologiaelokuva "Memoriesia". Konin ensimmäinen työ ohjaajana oli "Perfect Blue" vuonna 1997, jonka jälkeen hän ohjasi elokuvat "Millennium Actress", "Tokyo Godfathers" ja "Paprika" sekä televisiosarja "Paranoia Agentin". Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi "Dreaming Machine". Hän teki kaikki ohjaajantyönsä yhteistyössä Studio Madhousen kanssa, jossa hän toimi ohjaajana yhdessä Rintaron ja Yoshiaki Kawajirin kanssa. Hän oli 15-jäsenisen johtoryhmän perustajajäsen Japan Animation Creators Association (JAniCa)-työvoimaryhmässä.
Kon kuoli haimasyöpään 46-vuotiaana 24. elokuuta 2010.
Denderan lamppu
"Denderan lamppu" on kolmen kivireliefin kokonaisuus Hathorin temppelissä Denderan lähistöllä Egyptissä. Egyptologien mukaan reliefi on mytologinen kuvaus Djed-pylväästä ja lootuskukasta, jonka sisällä on synnyttävä käärme.
Reliefistä on kehitelty myös näennäistieteellisiä teorioita joiden mukaan se kuvaa muinaisten egyptiläisten sähköteknistä taitoa. Teoriat perustuvat reliefin esittämän kuvan vastaavuuksiin useiden modernien laitteiden, kuten Geisslerin putken, Crookesin putken ja kaarilampun kanssa. Teorian kannattajat ovat usein perustelleet teoriaa kuparilevyillä, jotka reliefeissä peittävät pylväiden ylempiä napoja. Tiedeyhteisö ei ole kuitenkaan vakuuttunut näistä väitteistä. Tohtori Bolko Stern on kirjoittanut yksityiskohtaisen selostuksen, jonka mukaan kuparilevyjen suojaamat pylväiden päät eivät liity sähköön tai valaistukseen vaan kyseessä on maaginen sovellus.
Karen Dotrice
Karen Dotrice (s. 9. marraskuuta 1955) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvasta "Maija Poppanen" (1964), jossa hän näytteli Anna Pankkia. Hän on näytellyt myös muun muassa musikaalissa "Vekkulit vauhdissa" (1967) ja elokuvassa "39 askelta" (1978).
Dotrice syntyi teatteriperheeseen. Hänen vanhempansa Roy ja Kay Dotrice ovat molemmat olleet tunnettuja näyttelijöitä. Karenilla on kaksi sisarta Michele ja Yvette, joista tuli myös näyttelijöitä.
Where the Wild Roses Grow
Where the Wild Roses Grow on Nick Caven säveltämä ja sanoittama kappale. Se on julkaistu Nick Cave and the Bad Seeds -yhtyeen albumilla "Murder Ballads" (Mute Records, 1996). Kappaleella toisena laulusolistina Caven lisäksi on Kylie Minogue. Minogue esiintyy kappaleen sanoituksessa roolinimellä Elisa Day. Cave itse soittaa piano-osuudet.
Albumiversiolla muut muusikot ovat:
Vilho Tahvanainen
Vilho Johannes Tahvanainen (21. heinäkuuta 1913 Kelsimänsärkän kylä, Ilomantsi – 1. toukokuuta 1992) oli suomalainen kirjailija. Tahvanainen on julkaissut kaksi fiktiivisenä pidettyä muistelmateosta nimeltä "Erikoistehtävä Mannerheimin salaisena asiamiehenä 1932–1945" ja "Miksi Suomi ei käyttänyt etsikkoaikaansa? – Oikaisu Suomen itsenäishistoriaan". Ensimmäisessä hän toimi oman kertomuksensa mukaan vuosina 1932–1945 marsalkka Mannerheimin ja samalla Suomen tasavallan presidenttien Svinhufvud ja Kallio erikoisasiamiehenä. Toisessa esitetään myös Suomen historian tapahtumia, joissa Tahvanainen kertoo olleensa osallisena toimiessaan Mannerheimin asiamiehenä.
Tahvanaiselle myönnettiin ansioista talvisodassa 3. luokan vapaudenristi.
Suhoi P-1
Suhoi P-1 oli neuvostoliittolainen Suhoin valmistama torjuntahävittäjän prototyyppi, jota ei koskaan viety varsinaiseensarjatuotantoon. P-1 kulki suunnittelun aikana nimellä Uragan-1 ("Pyörremyrsky"). Lentokone oli varustettu tutkalla ja kahdella K-7-ohjuksella sekä yhdellä tykillä. Tutkan takia siinä oli kahden hengen miehistö. Kone oli deltasiipinen sen huippunopeuden ollessa 2050 km/h. Koneen ensilento lennettiin lokakuussa 1957.
Arthur Treacher
Arthur Veary Treacher (23. kesäkuuta 1894 – 14. joulukuuta 1975) oli englantilainen näyttelijä.
Treacher oli ensimmäisen maailmansodan veteraani. Sodan päätyttyä hän lähti Yhdysvaltoihin ja aloitti näyttelemisen vuonna 1928. Hän näytteli muun muassa elokuvissa "Swing Out, Sister" (1945), "Keskiyön suudelma" (1949) ja "Maija Poppanen" (1964).
William Herndon
William Herndon voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Iringan alue
Iringan alue on yksi Tansanian 30 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan eteläosassa.
Alueen pinta-ala on 56 864 neliökilometriä. Vuonna 2005 siellä arvioitiin olevan noin 1,6 miljoonaa asukasta. Alueen pääkaupunki on Iringa.
Iringa on Tansanian tärkeimpiä vihannestentuotantoalueita, josta viedään Dar es Salaamiin esimerkiksi tomaatteja. Myös teenviljely on merkittävä elinkeino. Huomattaviin nähtävys on Ruahan kansallispuisto.
Iringa
Iringa on kaupunki Tansanian keskiosassa. Se on Iringan alueen pääkaupunki. Vuonna 2002 siellä oli noin 102 000 asukasta.
Iringa sijaitsee 1 550 metrin korkuisen kukkulan huipulla ja rinteillä. Sen perustivat saksalaiset 1890-luvulla puolustautuakseen kapinoivia hehe-heimon sotilaita vastaan. Kaupungin lähellä on suuri Gangilongan kivi, jonka luona hehejen päälliköt perinteisesti kävivät tärkeitä neuvottelujaan.
Iringassa toimii luterilaisen kirkon omistama 4 000 opiskelijan Iringan yliopisto.
Valtion hienomekaaninen konepaja
Valtion hienomekaaninen konepaja on konepaja, joka perustettiin vuonna 1841. Espoon Otaniemessä sijaitseva konepaja on yksityistetty ja toimii nykyisin nimellä Protoshop Oy.
Protoshop Oy kuuluu nykyään Protoshop Groupiin kuten myös Metsi Oy sekä Green Electronics Hausjärvellä. Konsernin liikevaihto on kuusi miljoonaa euroa ja henkilöstö noin 60 henkeä. Konserni on erikoistunut mekaniikka-, sähkö- ja logiikkasuunnitteluun sekä valmistukseen. Lisäksi Protoshop Oy:n tiloissa Otaniemessä toimii materiaalimyymälä.
Protoshop oy tunnettiin aiemmin nimillä "Mekaaninen instituutti tieteellisten instrumenttien valmistusta ja korjausta varten", "Suomen Tiedeseuran mekaniikan laitos", "Valtion Hienomekaaninen konepaja" sekä "VTT:n hienomekaaninen konepaja", josta koko konepaja ulkoistettiin Protoshopiksi vuonna 2000. Konepaja perustettiin vuonna 1841 keisari Nikolai I:n hyväksynnällä.
Protoshopilla on kokemusta eri toimialoista aina avaruustekniikasta ydinvoimaloihin. Nykyäänkin Protoshop osallistuu useisiin tutkimushankkeisiin niin VTT:n kuin TKK:nkin kanssa. Yrityksen näkyvin tuote lienee Veikkauksen lottokone. Konepaja rakensi ja sytytti Suomen ensimmäisen sähkövalon Helsingissä VR:n varikolla vuonna 1877.
Ruskosuulat
Ruskosuulat ("Sula") on lahkoon Suliformes kuuluva suulasuku. Ruskosuulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kuusi lajia.
Pummien miljonääri
Pummien miljonääri on rap-duo Huge L:n & Moden yhteinen studioalbumi. Sen julkaisi Monsp Records 27. tammikuuta 2010. Kappaleesta "Getonit" sekä "Hetekka haze" on julkaistu musiikkivideo.
Valkosuulat
Valkosuulat ("Morus") on lahkoon Suliformes kuuluva suulasuku. Valkosuulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
Serial Experiments Lain
Serial Experiments Lain on Ryutaro Nakamuran ohjaama animesarja, jonka alkuperäisen hahmosuunnittelun on tehnyt Yoshitoshi ABe, käsikirjoittanut Chiaki J. Konaka. Se oli esityksessä TV Tokyolla heinäkuusta syyskuuhun 1998. Pioneer LDC julkaisi samannimisen PlayStation-pelin marraskuussa 1998.
Sarja keskittyy Lain Iwakura-nimisen teini-ikäisen tytön ympärille. Japanilaisella esikaupunkialueella yhdessä isosiskonsa Mikan, etäisen äitinsä ja tietokonehullun isänsä kanssa elävä Lain tutustuu Wirediin, Internetin kaltaiseen kommunikaatioverkostoon. Samassa koulussa Lainin kanssa opiskelevat tytöt alkavat saada sähköpostia Chisa Yomodalta, rinnakkaisluokalla opiskelleelta tytöltä, joka teki itsemurhan. Kun Lainkin saa viestin Wiredin kautta, Chisa kertoo hänelle chat-keskustelussa ettei hän ole kuollut, hän on vain "jättänyt ruumiinsa" ja löytänyt Jumalan Wiredistä. Siitä lähtien Lain saa tehtäväkseen upota yhä syvemmälle verkostoon ja omiin ajatuksiinsa.
Future Film on julkaissut sarjan Suomessa kolmen DVD:n julkaisuna. PlayStation-peliä ei ole koskaan julkaistu Japanin ulkopuolella. Pelillä ei ole teemaa sekä päähenkilöä lukuun ottamatta juuri mitään yhteistä sarjan kanssa.
Sarjassa on havaittavissa vaikutteita filosofian, tietokonehistorian, kyberpunk-kirjallisuuden ja salaliittoteorian tyyppisistä aiheista, ja se on huomioitu useilla tutkimuksellisilla artikkeleilla. Länsimaalaiset arvostelijat ovat kuvailleet sarjaa usein "oudoksi" ja epätyypilliseksi ja se on yleisesti saanut positiivisen vastaanoton. Sarjaa on pidetty yhtenä genrensä merkittävimmistä animesarjoista. Tuottaja Yasuyuki Ueda on kertonut pettyneensä olettaessaan, että japanilaiset ja länsimaalaiset arvostelijat tulkitsisivat sarjaa eri tavoin, mutta eri maissa sarja saikin samankaltaisia arvosteluja.
Tyrvännön vaakuna
Tyrvännön vaakuna oli Tyrvännön kunnan tunnus. Vaakuna viittaa kunnan järvien rikkaisiin kalavesiin ja ruusu puutarhanhoitoon. Tyrvännön Lepaalla on toiminut Lepaan puutarhaoppilaitos vuodesta 1910.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kaksi kultavaruksista hopeakuhaa pystyssä, selätysten, niiden välissä lakioittain hopearuusu.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Tyrvännön kunnanvaltuusto hyväksyi sen 21. tammikuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. maaliskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1971, kun Tyrväntö yhdistyi Hattulan kuntaan.
D.Gray-man
Mangaa alettiin julkaista sarjana vuonna 2004 Shueishan julkaisemassa "Weekly Shōnen Jump" -lehdessä osana heidän Jump Comics -julkaisuaan, ja siihen mennessä 19 valmista numeroa oli julkaistu. Viikoittain julkaistavasta sarjasta tehtiin kuukausittain julkaistava joulukuussa 2009, kun se aloitti ilmestymisen "Jump Square":ssa. Lisäksi sarjasta on Kaya Kizakin tekemä Spin off -novellisarja nimeltään "D.Gray-man Reverse", mikä syventää useiden hahmojen taustoja. 4. elokuuta alkaen 2009 Viz Media on julkaissut ensimmäiset neljätoista osaa Yhdysvalloissa. Mangan pohjalta on myös tehty 103-jaksoinen animesarja, jota esitettiin 3. maaliskuuta 2006 – 30. syyskuuta 2008 välisenä aikana Japanissa. Videopelejä, korttipeli ja useita muita oheistuotteita on tehty sarjaan perustuen.
Mangasarjasta on tullut yksi Shueishan parhaiten myyvistä sarjoista. Sen toisen julkaisuviikon aikana sarjan 15. osa listattiin toiseksi parhaiten myyneeksi mangaksi Japanissa. Vaikkakin suurin osa kriitikoista vertasi sitä muihin saman genren sarjoihin, sitä ylistettiin originaaleista hetkistä ja hyvin kehitetyistä hahmoista ja heidän persoonallisuuksistaan.
Sharp Cut
Sharp Cut on suomalaisen Sweatmaster-yhtyeen levy. Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun kolmanneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Tom Tom Bullet
Tom Tom Bullet on suomalaisen Sweatmaster-yhtyeen levy. Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun neljänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Mobile Babylon
Mobile Babylon on suomalaisen Jolly Jumpers -yhtyeen levy. "Sue"-lehti valitsi sen 2000-vuosikymmenen viidenneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Risto (albumi)
Risto on rockyhtye Riston levy vuodelta 2004.
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun kuudenneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Marc Torrejón
Marc Torrejón Moya (s. 18. helmikuuta 1986 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Kaiserslauternia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Torrejón on Espanyolin kasvatti. Kauden 2005–2006 hän pelasi lainalla Málagan reservijoukkueessa Segunda Divisiónissa. Palattuaan Espanyoliin hän nousi joukkueen puolustuksen tukipilariksi yhdessä Daniel Jarquen kanssa. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 1. lokakuuta 2006 ottelussa Osasunaa vastaan.
Kaudella 2006–2007 Torrejón pelasi 10 UEFA Cupin ottelua, kun Espanyol selviytyi aina finaaliin saakka. Finaalissa se kohtasi Sevillan, joka vei lopulta voiton rangaistuslaukauskilpailussa.
Seuraavalla kaudella 20. tammikuuta 2008 hän laukoi ensimmäisen maalinsa pääsarjassa ottelussa Real Valladolidia vastaan. Kaudella 2008–2009 Torrejónin peliaika jäi vähemmälle, kun kesän uusi hankinta Nicolás Pareja nousi avauskokoonpanoon.
19. heinäkuuta 2009 Torrejón teki nelivuotisen sopimuksen Racing Santanderin kanssa. Hän pelasi kolme kautta Racingissa, joka putosi pääsarjasta kauden 2011–2012 päätteeksi. Torrejón siirtyi seuraavaksi kaudeksi Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Kaiserslauterniin.
Paul Wesley
Paul Thomas Wesley (oik. Pawel Thomas Wasilewski, s. 23. heinäkuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Aaron Corbettina ABC Familyn televisiosarjassa "Fallen" sekä Stefan Salvatorena The CW:n sarjassa "Vampyyripäiväkirjat".
Wesley syntyi New Brunswickissä, New Jerseyssä puolalaisille vanhemmilleen Agnieszka ja Thomas Wasilewskille ja varttui Marlborossa, New Jerseyssä. Wesleyllä on isosisko Monika (s.1980) ja kaksi pikkusiskoa: Julia (s.1996) ja Leah (s.1998). Näyttelemisestä Wesley kiinnostui kolmannella luokalla kirjoittauduttuaan kesällä näytelmäleirille.
Wesley kävi Christian Brothers Academy -koulua sekä Marlboro High Scoolia. Junior-vuonnaan high schoolissa, Wesley sai roolin saippuasarjasta "Guiding Light" ja vaihtoi koulua Marlboro high schooliin. Wesley valmistui high schoolista vuonna 2000 ja aloitti collegeopinnot Rutgersin yliopistossa, mutta keskeytti opinnot ensimmäisen lukuvuoden jälkeen.
Vuonna 2005 Wesley muutti nimensä Paul Wesleyksi syntymänimensä vaikean lausuttavuuden vuoksi.
Wesley nauttii jääkiekon peluusta ja lumilautailusta. Wesley on näyttelemisen ohella kiinnostunut myös ohjaamisesta ja käsikirjoittamisesta.
Vuonna 2011 Wesley meni naimisiin näyttelijä Torrey DeVitton kanssa yksityisessä seremoniassa New Yorkissa. Pariskunta oli tavannut "Killer Movie" -elokuvan kuvauksissa vuonna 2007. Heinäkuussa 2013 ilmoitettiin heidän jättäneen erohakemuksen. Wesleyn edustaja vahvisti, että pari on päättänyt erota yhteisestä sopimuksesta ja he aikovat pysyä hyvinä ystävinä.
Tällä hetkellä Wesley seurustelee entisen "Vampyyripäiväkirjat"-vastanäyttelijänsä Phoebe Tonkinin kanssa.
Wesleyllä on ollut lukuisia rooleja sarjoissa kuten "24", "Teinitytön kasvatusopas", "American Dreams", "Army Wives", "Cane", "Everwood", "Guiding Light", "Smallville", "O.C." ja "Wolf Lake". Wesley on myös näytellyt Amber Tamblynin vastanäyttelijänä CBS:n sarjassa "The Russell Girl" ja pääroolia minisarjassa "Fallen".
Tällä hetkellä Wesley näyttelee Stefan Salvatore -nimistä vampyyriä draamasarjassa "Vampyyripäiväkirjat", jonka ensiesitys CW:llä oli syyskuussa 2009. Hän on ohjannut yhden jakson "Vampyyripäiväkirjojen" viidennellä tuotantokaudella ("Resident Evil").
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1974
Pesäpallon Mestaruussarjan kausi 1974 oli järjestyksessään 53. Mestaruussarjan kausi. Haminan Palloilijat voitti Suomen mestaruuden. Seinäjoen Maila-Jussit voitti hopeaa ja sen lisäksi Suomen Cupin. Pronssit matkasivat Ouluun. Mestaruutta puolustanut Puna-Mustat jäi sarjan jumboksi.
Haminan kausi ei alkanut mitenkään lupaavasti joukkueen kärsittyä avausottelussaan murskatappion kotonaan Seinäjoelle ja heti perään vierastappion Ulvilalle. Kolmannella kierroksella tuli jo nihkeä kotivoitto Vimpelistä, jonka jälkeen taas Kouvolassa joukkue menetti pisteen. Voittoisan Loimaan vierailun jälkeen menetettiin vielä kotipelissä piste Oululle. Jatkossa otteet paranivat kuitenkin huomattavasti ja sarjan päätöskierroksella oli jopa varaa hävitä uudelleen Seinäjoelle mestaruuden siitä vaarantumatta. Edellisellä kierroksella Seinäjoki oli pudottanut Oulun mestaruuskamppailusta ja "finaalivoittonsa" johdosta Maila-Jusseille ojennettiin hopeiset mitalit. Voittojuoksunsa Maila-Jussit tekivät viimeisellä mahdollisella hetkellä - yhdeksännen vuoroparin tasoittavalla sisävuorollaan.
Oulu päätti kautensa Ulvilassa, ja vaikka joukkue siirtyi neljännen vuoroparin kahdeksalla juoksullaan 8-1 johtoon, oli lopulta tuomisina vain yksi sarjapiste ja tyytyminen pronssimitaliin. Ulvilan tasoitus syntyi - kuinkas muutenkaan - yhdeksännen tasoittavalla.
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Nurmon Jymy ja Hyvinkään Tahko.
Mestarijoukkueeseen kuuluivat Markku Raasu, Risto Kivelä, Matti Toikka, Raimo Pasanen, Kari Lindberg, Hannu Montonen, Jukka Parikka, Ilkka Porras, Jarkko Pakkanen, Olli Leino ja Lassi Forsell. Pelinjohtajana Aarre Huovila
Sherri Stoner
Sherri Stoner (myös Sheri Stoner sekä Sherri Lynn Stoner, s. 16. heinäkuuta 1965, Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja ääninäyttelijä, käsikirjoittaja sekä tuottaja, joka on työskennellyt pääasiassa animaatioelokuvien ja -sarjojen parissa.
Stoner esiintyi 1980-luvulla useissa eri televisiosarjoissa pääasiassa sivurooleissa, mukaan lukien "Pieni talo preerialla", "Murhasta tuli totta" sekä "Knots Landing". 1990-luvulla Stoner toimi pääasiassa käsikirjoittajana sekä tuottajana mm. "Tiny Toonsin" sekä "Animaanisten" parissa. Yhdessä Deanna Oliverin kanssa Stoner käsikirjoitti vuonna 1995 julkaistun animaatioelokuvan "Casper" sekä oli mukana käsikirjoittamassa elokuvaan perustuvaa animaatiosarjaa "Casper the Friendly Ghost". Stoner käsikirjoitti yhdessä kolmen muun kirjoittajan kanssa 1999 julkaistun tieteiselokuvan "My Favourite Martian".
Stoner oli myös Arielin vartalomallina Disney-animaatioelokuvassa "Pieni merenneito" sekä Bellen vartalomallina animaatioelokuvassa "Kaunotar ja hirviö".
HMS Leeds (G27)
HMS Leeds (viirinumero G27) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Caldwell-luokan hävittäjä "USS Conner", joka luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle sopimuksen mukaisesti.
Alus oli sisaraluksensa "HMS Ludlowin" kanssa kuuden vanhimman luovutetun aluksen joukossa ja siten eniten muista poikkeava. Aluksella oli suorasaantimoottoriin kytkettynä kolme akselia, joista keskimmäinen oli kytketty risteilykoneeseen.
"HMS Leeds" luovutettiin 23. lokakuuta 1940 Halifaxissa Nova Scotiassa Kuninkaalliselle laivastolle. Alus purjehti Englantiin, jossa se määrättiin Devonportin telakalle, jossa se oli 17. marraskuuta - 2. maaliskuuta 1941. Telakalla ollessa aluksen voimansiirtoa muutettiin, polttoainetäyttöä suurennettiin ja aseistus muutettiin paremmin saattajalle sopivaksi.
Alukselle asennettiin myöhemmin viisi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alus oli koko palvelusaikansa suojaamassa itärannikon saattueita, joiden välillä se vietti runsaasti aikaa telakoilla.
"HMS Leeds" poistettiin palveluksesta 10. huhtikuuta 1945 Grangemouthissa. Alus myytiin romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947 BISCOlle. Se saapui 19. tammikuuta 1949 Graysiin Essexiin T. W. Wardille romutettavaksi.
Toini
Toini on naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti lyhentymä ranskalaisesta naisennimestä Antoinette, joka taas on nimen "Antoine" () naispuolinen vastine.
Suomessa nimi Toini on vuoden 2016 loppuun mennessä annettu 19 954 naiselle ja noin 20 miehelle. Suurin osa Toineista on syntynyt 1900-luvun alkupuolella. Toinin nimipäivä on 12. tammikuuta.
S-luokka (hävittäjä, 1916)
S-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kaikkiaan 67 alusta vuodesta 1917 valmistettua alusta. Alus pohjautui Amiraliteetin R-luokkaan ja luokan alusten nimet alkavat joko S:llä tai T:llä.
Luokkaan kuuluu kolme alaluokkaa, joista suurin on 55 aluksen muodostama Amiraliteetin S-luokka, joka valmistettiin toukokuussa ja kesäkuussa 1917 tehtyinä tilauksina. Lisäksi tähän kuuluisi kaksi peruutettua alusta. Kaksi muuta alaluokkaa olivat Yarrowin valmistamat seitsemän alusta sekä Thornycroftin valmistamat viisi alusta. Pääosa luokan aluksista toimitettiin ensimmäisen maailmansodan sotatoimien päättymisen jälkeen, mutta siitä huolimatta ainoastaan yksitoista luokan aluksista palveli edelleen toisessa maailmansodassa loppujen tultua romutetuiksi 1930-luvulla.
Kaikissa luokkaan kuuluneissa aluksissa oli kaksi savuhormia, pitkä etukansi sekä korkea komentosilta, joka tavallisuudesta poiketen oli sijoitettu alusten kannen takaosaan.
Luokan aluksista tilattiin huhtikuussa 1917 ensimmäiset kaksikymmentäneljä kappaletta. Tilausta täydennettiin jo kesäkuussa tilaamalla 33 alusta lisää. Jälikimmäisestä tilauksesta peruutettiin 1919 kaksi alusta.
John I. Thornycroft and Companyltä tilattiin viisi S-luokkaan kuuluvaa alusta, joista ensimmäiset kaksi tilattiin huhtikuussa 1917 ja loput kolme kesäkuussa. Alukset perustuivat telakan omiin suunnitelmiin ja ne olivat hieman suurempia kuin Amiraliteetin valmistuttamat alukset. Samoin niiden voimanlähde tuotti 29000 hevosvoimaa.
Yarrowin valmistamat alukset olivat hieman pienempiä kuin Amiraliteetin suunnittelemat alukset ja niiden voimanlähteenä olivat ainoastaan 23000 hevosvoiman koneet. Kaikki alukset tilattiin huhtikuussa 1917. "HMS Torch" ja "HMS Tomahawk" korvasivat Yarrowilta joulukuussa 1917 tilatut Amiraliteetin W-luokan alukset "HMS Wayfarerin" ja "HMS Woodpeckerin", joiden tilaukset peruutettiin.
Viisi luokan alusta luovutettiin kesäkuussa 1919 Australian laivastolle, joka otti luovutetut alukset palveluskäyttöön 27. tammikuuta 1920. Ne viettivät pääosan urastaan reservissä. Alukset palautettiin Kuninkaalliselle laivastolle 1931 vaihdossa V- ja W-luokkien aluksiin, minkä jälkeen ne romutettiin 1937.
Kaksi Thornycroftin valmistamaa luokan alusta siirrettiin maaliskuussa 1928 Kanadan laivastolle. Alukset romutettiin 1937.
Hannes Syrjälä
Hannes Syrjälä (11. lokakuuta 1896 Kärsämäki – 12. lokakuuta 1964 Liminka) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä "Hannes Siloranta".
Johan Munck
Johan Munck voi viitata seuraaviin:
Erkki Valkeila
Erkki Valkeila (sukunimi vuoteen 1935 "Wallenius"; 21. lokakuuta 1896 Kuusankoski – 4. heinäkuuta 1964 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä joka käytti myös nimimerkkiä "Erkki Valkeala".Nimimerkillä "Erkki Valkeala":
Omalla nimellä:
Pop eilen – toissapäivänä
Pop eilen – toissapäivänä oli Hectorin eli Heikki Harman vuosina 2009–2014 Radio Suomessa juontama musiikkiohjelma, jossa soitettiin etupäässä 1960- ja 1970-lukujen popmusiikkia. Ohjelmaa lähetettiin sunnuntaiaamuisin klo 10–11 ellei samalle ajankohdalle sattunut urheilulähetyksiä. Alun perin ohjelmaa piti lähettää vain kesän 2009, mutta suuren suosion myötä ohjelma jatkui yli viisi vuotta.
Heikki Harma ei kertomansa mukaan saanut kunnon perusteluja ohjelman lopettamiselle, mutta arveli että kyse oli säästöistä. Radio Suomen ohjelmapäällikkö Saila Mattila perusteli päätöstä julkisuudessa normaalina kehittämisenä ja ohjelmasuunnitteluna. Ohjelman korvasi "Tarja Närhin Iskelmäradio". Ohjelman lopetuspäätöstä kommentoi jopa ulkoasiainministeri Erkki Tuomioja blogissaan sanomalla ”Miksi Yle ampuu taas itseään jalkaan?" ja ”Nyt protestiliike pystyyn!” Ohjelma jatkui myöhemmin Radio Novassa.
Zolotoretšensk
Zolotoretšensk () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Olovjannajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kukulbein harjanteen pohjoisrinteillä 121 kilometriä Olovjannajasta itään. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2009).
Zolotoretšensk on perustettu vuonna 1988 amazoniittiesiintymän yhteyteen. Kaivoksen, rikastamon ja yhdeksän tuhannen asukkaan taajaman rakentaminen keskeytyi vuonna 1992. Vuonna 1999 otettiin käyttöön rikastamon ensimmäinen vaihe. Taajamassa on keskikoulu, lastentarha ja kerhotalo.
Aikapommi (täsmennyssivu)
Aikapommi voi tarkoittaa seuraavia:
Pervomaiski
Pervomaiski () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Šilkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mogoituin harjanteen koillispuolella lähellä Ingoda-jokea 50 kilometriä Šilkasta lounaaseen. Asukkaita on 12 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930-luvulla perustetusta "Sljudjankan" kaivosasutuksesta. Vuonna 1951 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja nimen "Pervomaiski".
Nykyään Pervomaiskissa toimii malminrikastamo, elintarviketeollisuutta ja teräsbetonirakennetehdas. Taajamassa on neljä keskikoulua, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kotiseutumuseo ja kaksi sairaalaa. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla.
Rolf Arnkil
Rolf Jarl Gösta Arnkil (26. joulukuuta 1923 Mänttä – 8. joulukuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut metsänhoitaja ja uskonnollinen kirjailija. Arnkil aloitti kirjoittamisen sairastuttuaan myeloomaan, kuolettavaan plasmasolusyöpään. Hänen kirjeenvaihtoaan ja uskonnollis-filosofista pohdiskeluaan julkaistiin kolmena teoksena 1960-luvun alussa ja niistä otettiin useita painoksia. Arnkilin vaimo Joan Arnkil-Campbell käsitteli Rolfin sairautta kirjassaan "Ei murheella vaan ilolla".
Mosaiikkimuoto
Mosaiikkimuoto on kreationistisessä kirjallisuudessa käytetty (varsin epäselvästi määritelty) termi, jolla kuvaillaan eliöitä, kuten Archaeopteryx tai vesinokkaeläin. Termin käyttö liittynee alun perin Duane Gishin levittämään Stephen Jay Gouldin virhelainaukseen Archaeopteryxin tiimoilta.
Termin kreationististä käyttöä ei tule sekoittaa biologiassa hyvin määriteltyihin termeihin mosaikismi (joka tarkoittaa tilannetta jossa yhden organismin eri soluilla on erilaiset genotyypit), tai mosaiikkievoluutio (jolla tarkoitetaan eliöiden erillisten osien eri muuttumisvauhtia evoluutiossa).
Viihdekuoro Cantarelli
Viihdekuoro Cantarelli on tamperelainen kuoro. Se perustettiin syksyllä 1996. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 60 laulajaa. Kuoron johtajaksi saatiin musiikkimaailmasta tunnettu Mika Siekkinen ja jo helmikuussa 1997 Cantarelli voitti Viihdekuoroliiton järjestämän, Helismaan tuotantoon perustuvan valtakunnallisen viihdekuorokilpailun.
Jatkoa seurasi ja samainen kilpailu voitettiin myös vuonna 1999 Tampereella aiheena Juice Leskisen laulut. Taiteilija kunnioitti myös läsnäolollaan kilpailua. Tästä alkoi kuoron yhteistyö taiteilija Leskisen kanssa. Kuoron ohjelmistoon kuuluu useita Juicen säveltämiä ja sanoittamia lauluja. Myöhempinä vuosina kuoro on kilpaillut säästeliäästi, vaikka meriittejä niissä on tullutkin, kuten Tampereen joululaulukilpailun 2.sija 2008.
Tällä hetkellä kuoron taiteellisena johtajana toimii Tuija "Gilda" Kallonen ja varajohtajana musiikin ammattilainen Masi Luoma
Cantarellin ohjelmisto on viihteellistä, pianolla säestettyä tai ilman säestystä esitettävää musiikkia. On iskelmiä, musikaalisävelmiä, pop-musiikkia ja swing-sävytteistä amerikkalaista tanssimusiikkia ikivihreistä nykypoppiin. Sovitukset ovat pääasiassa Mika Siekkisen ja Masi Luoman. Solisteja löytyy kuoron sisältä useampikin, muun muassa Gilda.
Cantarellin konserteissa viihdytään iloisessa ja välittömässä tunnelmassa. Sovitukset ovat svengaavia, sooloesitykset upeita ja sen viimeisen säväyksen antavat runot, joita Eila Henriksson koskettavasti tulkitsee laulujen lomaan.
Kuoro konsertoi aktiivisesti Tampereella ja lähiympäristössä. Lisäksi vierailuja on tehty Latviaan, Liettuaan ja itsenäisyyspäivän juhlaan Brysseliin, Belgiaan. Viimeisin kuoromatka oli 2007 itsenäisyyspäivän juhlaan Fuengirolaan Espanjaan, jossa pidettiin myös joulukonsertti ja muita iltakonsertteja. Lauluin on tervehditty konserttien lisäksi hääpareja, ylioppilaita, eläkkeelle lähtijöitä, yrityksiä merkkipäivänään ja onpa saatettu joku viimeiselle matkalleenkin. 
""Jos Cantarelli on ottanut tehtäväkseen löytää lauluista ytimen, sielun ja pohjattoman ihmisyyden kaipuun, voimme olla turvallisilla mielin. Cantarelli osaa asiansa, ja minä ainakin olen siitä ylpeä; elämäntehtäväni ei ole sittenkään ollut pelkkää vastatuuleen kusemista. Samoin uskon ajattelevan kaikkien lauluntekijöiden, jotka Cantarellin käsittelyyn ovat päässeet."" Juice Leskinen 2003
Litiumfluoridi
Litiumfluoridi (LiF) on litium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Litiumfluoridia käytetään muun muassa metallurgiassa ja optisissa sovelluksissa.
Litiumfluoridia valmistetaan käsittelemällä litiumhydroksidin tai litiumkarbonaatin vesiliuoksia vetyfluoridin vesiliuoksella.
Litiumfluoridia käytetään lasin ja emalien valmistuksessa, fluksina hitsattaessa ja juotettaessa alumiinia, rakettien polttoaineissa ja aurinkoenergian talteenotossa.
Litiumfluoridin transmittanssi on UV-säteilyn alueella suurempi kuin millään muulla aineella. Tämän vuoksi yhdistettä käytetään UV-optiikan sovelluksissa. Lisäksi litiumfluoridia käytetään termoluminisenssidosimetreissä.
Litiumfluoridi on ärsyttävä yhdiste ja haitallista hengitettynä tai joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Myrkyllisyys johtuu pääasiassa fluoridi-ionista, joka voi aiheuttaa vakavia palovammoja iholle joutuessaan. Hengitettynä aine aiheuttaa hengenahdistusta ja yskää. Pienet pitoisuudet eivät ole erityisen myrkyllisiä johtuen litiumfluoridin niukkaliukoisuudesta veteen.
Roine Bertel
Roine Tellervo Bertel (os. "Päivärintä", ent. "Swan", 17. huhtikuuta 1886 Jyväskylä – 3. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Holbon
Holbon () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Šilkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilka-joen varrella 15 kilometriä Šilkan kaupungista itään. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1800-luvun alussa perustetusta postiasemasta. Vuonna 1887 sen läheltä löydettiin kivihiiliesiintymä, jota hyödynnettiin rautatien tarpeisiin. Vuosina 1931–1933 rakennettiin sähkövoimala. Vuonna 1938 Holbonista tuli kaupunkimainen taajama. 1960-luvun alussa perustettiin sähköverkkoyhtiö, joka oli taajaman tärkein työnantaja.
Nykyään Holbonissa toimii "Tšitaenergon" sähköverkkolaitos ja maatalousyritys. Taajamassa on keskikoulu, kulttuuritalo ja sairaala.
Ksenjevka
Ksenjevka () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšernyi Urjum, Itaka ja Berezovka -jokien yhtymäkohdassa 108 kilometriä Mogotšasta länteen. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 3 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1863 löydetyn kultaesiintymän yhteyteen. Vuonna 1939 Ksenjevkasta tuli kaupunkimainen taajama. Tärkeimmät työnantajat ovat kultakaivos, metsäteollisuuspiiri ja rautatieliikenne. Taajamassa on keskikoulu, lastentarha ja ensiapuasema.
Luettelo vapaaottelun painoluokista
Tämä on luettelo vapaaottelussa käytetyistä painoluokista.
Yhdysvalloissa vapaaottelutapahtumat valvovat osavaltioiden urheilukomissiot. Kaikki komissiot soveltavat samoja "yhdistettyjä vapaaottelun sääntöjä" (), jotka Kalifornian komissio muotoili vuonna 2000 ja New Jerseyn komissio otti ensimmäisenä käyttöön 2001. Säännöt määrittelevät yhdeksän painoluokan maksimipainot. Superraskaalle sarjalle määritellään alapaino, 265 paunaa eli 120,2 kiloa.
Yhdistettyjen sääntöjen mukainen, paunoihin perustuva painoluokitus on yleinen kaikkialla maailmassa. Sitä noudattavat mm. Ultimate Fighting Championship ja Strikeforce. Suomessa sitä sovelletaan, lähimpään täyteen kiloon muokattuna, Suomen Vapaaotteluliiton alla oteltavissa tapahtumissa.
Japanilainen Shooto-organisaatio perustettiin vuonna 1985. Koska Japanissa ei ole kamppailulajeja valvovia viranomasia eikä vapaaottelun yhdistettyjä sääntöjä ollut vielä kehitetty Yhdysvalloissa, organisaatiolla oli vapaat kädet määritellä omat painoluokkansa.
Suomessa Shooto Finland soveltaa tätä painoluokkajakoa.
Vapaaottelun yhdistetyt säännöt eivät ole määritelleet naisottelijoiden painoluokkia. Suurin naisten otteluita järjestävä organisaatio, Strikeforce, on luonut oman järjestelmänsä.
Keltakurkkurosella
Keltakurkkurosella ("Platycercus icterotis") on pohjoisaustralialainen kaija.
Linnun pituus on noin 26 cm ja paino 45–80 g. Sukupuolet ovat erivärisiä. Koiraan pää ja vatsapuoli ovat punaiset, posket keltaiset, selkä keltaisen ja mustan kirjava, yläperä ja pyrstö vihreät, ja siivillä sekä pyrstön alapinnalla on violettia. Naaraan pää ja kurkku ovat vihertävät ja se on muutenkin koirasta himmeämpi. Nokka on harmaa, iiris tummanruskea ja koivet ruskehtavan harmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta siltä puuttuvat keltaiset poskilaikut.
Keltakurkkurosella elää Australian lounaisosassa. Heinrich Kuhl kuvaili lajin holotyypin Albanysta Lounais-Australiasta. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, rannikon "icterotis" ja sisämaan "xanthogenys". Populaation koko on noin 100 000 yksilöä.
Keltakurkkurosellat asuvat metsien reunoissa, jokien ja teiden varsien metsiköissä ja savanneilla. Ne karttavat sulkeutuneita metsiä.
Pesä on tavallisesti eukalyptuksen kolossa tai onkalossa. Naaras munii kolmesta seitsemään munaa, tavallisesti viisi, joita se hautoo noin 25 päivää. Poikaset jättävät pesän noin viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä useita viikkoja. Aikuisen puvun nuori lintu saa runsaan vuoden ikäisenä.
Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, marjoista, hedelmistä, kukista sekä hyönteisistä ja niiden toukista.
Kljutševski
Kljutševski () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Amazarin harjanteen kaakkoisrinteillä 40 kilometriä Mogotšasta lounaaseen. Asukkaita on 1 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt Šilkan sivujoen Želtugan kultaesiintymien yhteyteen. Vuonna 1950 Kljutševski sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Vuosina 1947–1948 ja 1950–1953 kaivoksen yhteydessä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut Kljutševskin vankileiri.
Tärkein elinkeino on kullankaivuu. Taajamassa on keskikoulu, kerhotalo ja sairaala.
Kokui
Kokui () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Sretenskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilka-joen varrella 12 kilometriä Sretenskistä länteen. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 8 300 henkeä (vuonna 2009).
Nertšan hopeasulattamon talonpojat perustivat paikkakunnan 1700-luvun alussa. Vuodesta 1851 lähtien se kuului Taka-Baikalian kasakkajoukkojen alaisuuteen. Asukkaat harjoittivat lähinnä maanviljelyä. 1800-luvun lopussa rakennettiin rautatie. Vuonna 1938 Kokui sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Nykyään suurin työnantaja on Kokuissa sijaitseva Sretenskin telakka. Taajamassa on kaksi keskikoulua, ammattikoulu, kerhotalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja piirisairaala.
Vukašin Brajić
Vukašin Brajić (s. 9. helmikuuta 1984 Sanski Most, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen pop-rock-laulaja. Hänet valittiin edustamaan maataan Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010. Hän osallistui kilpailuun kappaleella "Thunder And Lightning". Finaalissa hän oli seitsemästoista.
Brajićin kotisivut
Wang Hao (shakinpelaaja)
Wang Hao (; s. 4. elokuuta 1989 Harbin, Heilongjiang, Kiina) on kiinalainen shakin suurmestari.
Maybe Baby
Maybe Baby tarkoittaa seuraavia asioita:
Maybe Baby (vuoden 2000 elokuva)
Maybe Baby, televisioesityksessä käytetty nimeä Vauvakuume, on Ben Eltonin ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva vuodelta 2000. Elokuva perustuu Eltonin romaaniin "Inconceivable". Elokuvan pääosissa ovat Hugh Laurie ja Joely Richardson.
Kaarina Laurent
Kaarina Laurent (29. maaliskuuta 1903 Helsinki – 29. marraskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen Zacharias Topeliuksen tutkijana tunnettu filosofian tohtori.
King Lear
King Lear tarkoittaa seuraavia asioita:
King Lear (vuoden 1987 elokuva)
King Lear on Jean-Luc Godardin ohjaama elokuva vuodelta 1987.
Soissonsin taistelu (486)
Soissonsin taistelu käytiin vuonna 486 Klodvigin johtamien frankkien ja Syagriuksen johtaman Soissonsin gallialais-roomalaisen kuningaskunnan välillä. Frankit voittivat taistelun ja päättivät samalla Rooman herruuden Galliassa.
Länsi-Rooman romahdettua Syagrius perusti Sommen ja Loiren välimaastoon valtakunnan, ja kutsui itseään arvonimellä dux. Klodvig nostatti frankit Syagriusta vastaan ja löi tämän Soissonsin lähellä. Syagrius pakeni visigoottien luo, mutta nämä luovuttivat hänet, kun Klodvig oli uhannut heitä sodalla. Klodvig mestautti sen jälkeen Syagriuksen ja liitti tämän alueet valtakuntaansa. Tällä voitolla frankkien hallitsema alue kasvoi kaksinkertaiseksi.
Elin Munsterhjelm
Elin Vega Munsterhjelm (3. elokuuta 1880 Varkaus – 20. kesäkuuta 1964 Turku) oli suomalainen opettaja ja lastenkirjailija, joka julkaisi kirjoja myös nimillä "Elin Munsterhjelm-Harva" ja "Elin Munsterhjelm-Holmberg".
Elin Munsterhjelmin vanhemmat olivat Tampereen pellavatehtaan konepajan johtaja, insinööri Carl Richard Munsterhjelm ja Hilda Cecilia Heerman. Elin Munsterhjelm toimi Hangon suomalaisen yhteiskoulun rehtorina 1906–1915 ja myöhemmin Helsingissä Suomalaisen tyttökoulun luonnonhistorian ja maantieteen opettajana. Hän oli naimisissa vuodesta 1914 sosiologian professori Uno Harvan (sukunimi vuoteen 1927 Holmberg) kanssa. Heidän poikansa oli Helsingin puhelinyhdistyksen toimitusjohtajana 1970–1987 toiminut vuorineuvos Martti Harva (1920–2010).
Nimellä "Elin Munsterhjelm":
Nimellä "Elin Munsterhjelm-Holmberg"
Nimellä "Elin Munsterhjelm-Harva":
Antawn Jamison
Antawn Cortez Jamison (s. 12. kesäkuuta 1976 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Toronto Raptors varasi Jamisonin NBA:han neljännellä varausvuorolla. Toronto kauppasi hänet kuitenkin heti Golden State Warriorsiin vaihdossa Vince Carteriin. Jamison aloitti NBA-uransa Golden Statessa kaudella 1998–1999. Hän edusti Golden Statea yhteensä viiden kauden ajan. NBA-kaudella 2000–2001 Jamison teki peräkkäisissä otteluissa yli 50 pistettä. Edellisen kerran samaan oli yltänyt Michael Jordan kaudella 1986–1987. Jamison pelasi kausien 2000–2003 aikana kaikissa Golden Staten otteluissa.
Kauden 2002–2003 jälkeen Jamison siirtyi yhdeksän pelaajan suurkaupassa Dallas Mavericksiin. Jamisonin ohella Dallasiin kaupattiin Danny Fortson, Chris Mills ja Jiri Welsch. Golden State sai vaihdossa Nick Van Exelin, Evan Eschmeyerin, Avery Johnsonin, Popeye Jonesin ja Antoine Rigaudeaun. Dallasissa Jamison oli kaudella 2003–2004 vain kahdesti aloituskokoonpanossa, kun Golden Statessa hän oli aloittanut jokaisen pelin kolmen kauden ajan. Dallasissa Jamison pelasi ensimmäiset pudotuspeliottelunsa. Kauden jälkeen hänet palkittiin NBA:n parhaana vaihtopelaajana NBA Sixth Man of the Year Awardilla.
Washington Wizards hankki Jamisonin joukkueeseensa kaudeksi 2004–2005. Washington antoi Dallasille kaupassa Jerry Stackhousen, Christian Laettner ja aiemmin samana päivänä Devin Harrisin. Ensimmäisellä kaudellaan Washingtonissa Jamison pääsi pelaamaan un. Kaudella 2005–2006 hän oli ainoa Washington-pelaaja, joka oli mukana joukkueensa jokaisessa ottelussa. Jamison teki kauden aikana uransa 10 000. pisteensä ja otti 4 000. levypallonsa. Jamisonin lisäksi vain 16 aktiivipelaaja oli ylittänyt molemmat rajapyykit.
Jamison valittiin toista kertaa urallaan tähdistöotteluun kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella hänen pistekeskiarvonsa (22,2) oli Washingtonin paras. Pisteissä hän oli koko liigassa yhdestoista. Jamison teki kauden aikana myös uransa 15 000. pisteensä. Jamison pelasi Washingtonissa lopulta reilut viisi kautta, kunnes hänet kaupattiin helmikuussa 2010 Cleveland Cavaliersiin kolmen joukkueen kaupassa. Washington lähetti Jamisonin Clevelandiin ja Drew Goodenin Los Angeles Clippersiin. Washington sai kaupassa Al Thorntonin Clippersiltä ja Žydrūnas Ilgauskasin, sekä Emir Preldžičin pelioikeudet Cavaliersilta. Lisäksi Cleveland lähetti Sebastian Telfairin kaupassa Los Angelesiin. Jamison oli Washingtonin historian kahdeksanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja.
Heinäkuussa 2012 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Lakersiin. Hän pelasi kauden 2012–2013 pääosin vaihtopelaajan roolissa; aloituskokoonpanossa hän oli kuudesti. Elokuussa 2013 Jamison siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Clippersiin.
Jamison lopetti pelaajauransa lokakuussa 2014 ja siirtyi TV-kommentaattoriksi.
Hitman (vuoden 1997 elokuva)
Hitman on R. Danin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1997.