hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Laivanvarustaja
Laivanvarustaja on henkilö, joka omistaa kauppalaivoja ja/tai osuuksia niistä. Yleensä Suomen laivanvarustajat olivat satamakaupunkien porvareita. Jotkut, kuten ahvenanmaalainen Gustaf Erikson, olivat urallaan menestyneitä merikapteeneja.
Yhtiö, joka omistaa kauppalaivoja, on varustamo. Suomalaisia varustamoita ovat muun muassa Viking Line ja Eckerö Line.
Jim Parsons
James Joseph ”Jim” Parsons (s. 24. maaliskuuta 1973 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten tri Sheldon Cooperin roolista komediasarjassa "Rillit huurussa" (2007–).
Jim Parsons opiskeli näyttelemistä Houstonin yliopistossa, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1996, ja San Diegon yliopistossa, jossa hän suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon vuonna 2001. Opiskellessaan Houstonin yliopistossa hän oli perustamassa Infernal Bridegroom Productions -teatteriryhmää.
Parsons sai ensimmäisen televisioroolinsa sarjasta "Ed" vuonna 2002. Vuonna 2004 hän esiintyi elokuvassa "Garden State". Hän näytteli Rob Holbrookia televisiosarjassa "Amyn lailla" vuosina 2004–2005.
Parsons on näytellyt tri Sheldon Cooperia CBS:n tilannekomediasarjassa "Rillit huurussa" vuodesta 2007 alkaen. Vuosina 2010 ja 2011 hän sai roolistaan parhaan miespääosan Primetime Emmy -palkinnon. Hän oli ehdolla saman palkinnon saajaksi myös vuosina 2009 ja 2012. Parsons sai roolistaan Golden Globe -palkinnon tammikuussa 2011.
Vuonna 2014 Parsons näytteli HBO:n televisioelokuvassa "The Normal Heart", josta hän sai Emmy-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Vuonna 2016 Parsons näytteli draamakomediassa "Hidden Figures – varjoon jääneet".
Elokuvien ja sarjojen lisäksi Parsons on näytellyt myös teatterissa.
Jim Parsons asuu Los Angelesissa. Toukokuussa 2012 The New York Times kertoi Parsonsin olevan homoseksuaali ja olleen parisuhteessa viimeisen kymmenen vuoden ajan. "Rillit huurussa" -sarjan näyttelijät Simon Helberg ja Kaley Cuoco ovat Parsonsin hyviä ystäviä.
Arto Lepistö
Arto Kalevi Lepistö (s. 13. syyskuuta 1954 Peräseinäjoki) on ollut Lapuan kaupunginjohtaja 2012–2017. Sitä ennen hän oli Jyväskylän apulaiskaupunginjohtaja ja Jyväskylän maalaiskunnan viimeinen kunnanjohtaja, kunnes kunta vuonna 2009 yhdistyi vapaaehtoisesti Jyväskylän kaupunkiin. Lepistö on ollut kaupunginjohtajana myös Äänekoskella. Hänet valittiin Jyväskylän maalaiskunnan kunnanjohtajaksi sen jälkeen, kun Tarmo Pipatti oli nimitetty Lahden kaupunginjohtajaksi. Lepistö haki vuonna 2009 Keski-Suomen sairaanhoitopiirin johtajan virkaa, mutta peruutti hakemuksensa.
Mulibrey-nanismi
Mulibrey-nanismi (tunnetaan myös nimellä Perheentupa oireyhtymä, Perheentupa syndrooma) on peittyvästi periytyvä harvinainen kasvuhäiriöoireyhtymä, joka johtuu geenivirheestä 17. kromosomissa. Taudin kuvasi lastenlääkäri Jaakko Perheentupa Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Lastenklinikalta 1970. Tänä päivänä on tiedossa 80 suomalaista potilasta ja parisenkymmentä muuta kansallisuutta olevaa potilasta. Sairauden nimi kertoo sen keskeisimmät piirteet: se aiheuttaa nanismia eli lyhytkasvuisuutta sekä lihas-, maksa-, aivo- ja [silmänpohjan]muutoksia. "Mulibrey" tulee mainittujen elinten englanninkielisten nimien alkukirjaimista: muscle, liver, brain ja eye. Ominaispiirteisiin kuuluu hennot lihakset, suurentunut maksa ja laajat aivokammiot. Usein sairauteen liittyy sydänvaurio. Mulibrey-nanismissa aikuisilla potilailla tyypillistä on rasvamaksa.
Mulibrey-nanismissa naisten aikuispituisuus on 130-155cm ja miesten 145-162cm.
Mulibrey-nanismissa aikuisiällä on vaarana insuliiniresistenssin kehittyminen ja usein metabolinen oireyhtymä. Molemmilla sukupuolilla sairaus alentaa fertiliteettiä. Muuten Mulibrey nanismia sairastava ihminen voi elää lähes normaalia elämää.
Mulibrey-nanismi kuuluu suomalaiseen tautiperintöön. Se on Suomessa kansainvälisillä mittapuilla yleinen (1/37 000). Vuonna 2000 löydettiin Mulibrey-nanismin aiheuttava geeni.
Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö
Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (), jota kutsutaan useimmiten lyhenteellä SADC, on eteläisen Afrikan maiden kansainvälinen yhteisö, joka täydentää Afrikan unionin toimintaa. Siihen kuuluu 15 maata eteläisestä Afrikasta. Järjestön päämaja on Botswanan pääkaupungissa Gaboronessa. Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön pääsihteerinä toimii Tomaz Salomão.
Järjestön tausta on epävirallisessa yhteistyössä, joka alkoi jo 1960- ja 1970-luvulla. Sen suoranainen edeltäjä Southern African Development Coordination Conference (SADCC) perustettiin muodollisesti vuonna 1980. Nykyinen SADC perustettiin SADCC:n pohjalta 17. elokuuta 1992.
Järjestön jäsenmaita ovat: Angola, Botswana, Etelä-Afrikka, Kongon demokraattinen tasavalta, Lesotho, Malawi, Mauritius, Mosambik, Namibia, Sambia, Seychellit, Swazimaa, Tansania, Zimbabwe ja Madagaskar.
Miku (jalkapalloilija)
Nicolás Ladislao Fedor Flores eli Miku (s. 19. elokuuta 1985 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja edustaa espanjalaista Rayo Vallecanoa.
Mikun isänpuoleinen suku on unkarilainen, minkä vuoksi hänellä on myös Unkarin kansalaisuus. Hänen isovanhempansa päätyivät toista maailmansotaa paetessaan Venezuelaan, josta hänen äitinsä on kotoisin. Kutsumanimi Miku, joka on hänen siskonsa keksimä, tulee Nicolásin unkarinkielisestä muodosta Miklós.
Venezuelassa Miku pelasi jalkapalloa koulunsa Santo Tomás de Villanuevan joukkueissa. Perheellä oli tapana lomailla sukulaisten luona Suecassa Valencian maakunnassa Espanjassa, mitä kautta Miku päätyi paikallisen suurseuran Valencian junioreihin 2000-luvun alussa.
Miku pelasi vuosina 2004–2009 Valencian B-joukkueessa sekä lainalla useissa muissa joukkueissa Espanjan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Menestystä hän saavutti Salamancassa, jossa hän teki kahden kauden aikana sarjassa yhteensä 33 maalia. Kaudella 2005–2006 hänen maalinsa karsinnoissa ratkaisi Salamancan nousun Segunda Divisióniin.
Kaudeksi 2009–2010 Miku nousi Valencian edustusjoukkueeseen. 27. elokuuta 2009 hän teki hattutempun Eurooppa-liigan karsintaottelussa Stabækia vastaan. Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän debytoi 4. lokakuuta 2009 ottelussa Racingia vastaan. Kokonaisuudessaan Mikun peliaika Valenciassa jäi kuitenkin vähäiseksi, ja tammikuussa 2010 hän ja seura päättivät purkaa sopimuksensa.
Tammikuussa 2010 Miku teki 4½-vuotisen sopimuksen Getafen kanssa. Hän debytoi uudessa joukkueessaan 20. tammikuuta 2010 Copa del Reyn puolivälieräottelussa Mallorcaa vastaan ja teki ottelun 2–1-voittomaalin.
Miku on pelannut Venezuelan maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki kolme maalia.
Vapina
Vapina eli tremor on jonkin ruumiinosan, kuten käsien tai pään, tahatonta edestakaista liikettä. Vapina on hyvin tavallinen vaiva, ja sillä on runsaasti mahdollisia aiheuttajia. Yleisin vapinasairaus on essentiaalinen vapina, joka usein on periytyvä. Muita vapinaa aiheuttavia sairauksia ovat muiden muassa Parkinsonin ja Huntingtonin taudit. Myös runsas kahvinjuonti ja alkoholivieroitusoireyhtymä voivat aiheuttaa vapinaa. Joskus vapina on lääkkeen sivuvaikutus.
Vapinan päätyypit ovat lepo- ja aktiovapina.
Lainkuuliainen kansalainen
Lainkuuliainen kansalainen () on F. Gary Grayn ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 2009.
Vikingfjord
Vikingfjord on norjalaisen Arcus-yhtiön perunoista valmistettava votka (40 t-%). Sitä myydään Norjan lisäksi muissakin maissa, kuten Suomessa. Vikingfjord-votka lanseerattiin Norjassa vuonna 1985.
Marugamen linna
Marugamen linna (), myös Kameyaman linna tai Horain linna, on alangon ympäröimällä kukkulalla sijaitseva linna Japanissa, Kagawan prefektuurin Marugamen kaupungissa.
Kukkulalle, jolle Marugamen linna rakennettiin, oli jo aikaisemmin pystytetty erinäisiä linnoituksia. Nykyisen linnan juuret juontavat vuoteen 1587, jolloin Sanukin provinssin daimio Ikoma Chikamasa piti linnaa asuinpaikkanaan. Vuonna 1597 Chikamasa sai valmiiksi Takamatsun linnan, jonne hän muutti jättäen Marugamen linnoituksen pojalleen Ikoma Kazumasalle. Kazumasa alkoi välittömästi kunnostaa ja vahvistaa linnaa. Kuitenkin vuonna 1615 annetun määräyksen mukaan jokaisessa provinssissa piti sijaitseman vain yksi linna, minkä vuoksi Marugamen linna purettiin osiin.
Vuonna 1641 Marugamen linnanrauniot sisältänyt pieni osa Sanukin provinssia annettiin läänityksenä Yamazaki Ieharulle tämän ansioista Shimabaran kapinassa. Ieharu rakensi linnan lähes kokonaan uudelleen, ja suuri osa nykyisestä linnasta onkin peräisin Ieharun vuonna 1644 valmistuneesta rekonstruktiosta. Vuonna 1658 linnan hallinta siirtyi Kyōgoku-klaanille, joka paranteli linnan puolustusvalmiutta. Klaanin onnistui pitää linna omanaan Meiji-restauraatioon asti.
Vuonna 1869 linnassa syttyi tulipalo, joka tuhosi useita rakennuksia. Hävitys jatkui, kun keisarillisen hallituksen joukot tuhosivat vuonna 1870 suuren osan linnan jäänteistä. Pian tämän jälkeen ulompi vallihauta täytettiin.
Kivimuurien lisäksi muutama vuonna 1950 peruskorjattu alkuperäinen rakennus on yhä pystyssä. Nämä rakennukset Japanin hallinto on julistanut tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Marugamen linna on yksi harvoista japanilaisista linnoista, joissa on jäljellä alkuperäinen, ennen vuotta 1860 puusta rakennettu keskustorni.
Suolitukos
Suolitukos eli ileus on vakava tila, jossa suolen sisällön kulku estyy.
Suolitukos voi liittyä esimerkiksi Crohnin tautiin, tyrään tai paksusuolen syöpään. Sitä voivat aiheuttaa myös suolen ympärillä olevat yhteenkasvettumat, kasvaimet, suoleen tulleet sappikivet tai esineet suolistossa.
Mekaanisessa suolitukoksessa on kyse siitä, että jokin este tukkii suolen. Paralyyttisessä suolitukoksessa, joka tunnetaan myös suolilamana, on kyse suolen supistelutoiminnan (peristaltiikan) lakkaamisesta.
Sen merkkejä saattavat olla oksentelu, turvotus ja kipu. Tila voi edellyttää leikkaushoitoa. Jos potilas ei ehdi saada hoitoa, voi seurauksena olla verenkierron pysähtyminen osassa suolistoa. Näin ollen suoli ei saa happea ja ravintoaineita ja menee siten kuolioon.
Gerstmann–Sträussler–Scheinkerin tauti
Gerstmann–Sträussler–Scheinkerin tauti (GSS) on äärimmäisen harvinainen, edetessään kuolemaan johtava prionitauti. Se on yleensä perinnöllinen sairaus, jota on tavattu vain muutamissa suvuissa. Keski-ikä on tyypillinen sairastumisikä. Sairastuneen odotettavissa oleva jäljellä oleva elinikä on noin 2–10 vuotta.
Taudin aiheuttaa mutaatio prioniproteiinia PrP koodaavassa PRNP-geenissä kromosomissa 20. Se esiintyy tavallisesti kodonissa 102, jossa proliini-aminohappo on vaihtunut leusiiniksi.
Kun sairaus on periytyvä, se periytyy autosomissa dominantisti. Tyypillisiä sairauden oireita ovat dysartria, ataksia ja dementoituminen.
Battenin tauti
Battenin tauti on lapsilla esiintyvä neuronaalinen seroidilipofuskinoosi. Harvinainen keskushermoston rappeumatauti periytyy autosomissa resessiivisesti. Oireet puhkeavat noin 4–10-vuotiaana. Sairaus aiheuttaa muun muassa sokeutumisen, dementoitumisen ja epilepsiaa. Sairaus johtaa kuolemaan nuorella aikuisiällä.
Battenin tauti on nimetty Frederick Battenin (1865–1918) mukaan.
Sairauden insidenssi on Suomessa 4,8/100 000. Parannuskeinoa tautiin ei tunneta
Buzkashi
Buzkashi eli bozkashi on raskas ratsain käytävä urheilulaji, jota harrastetaan pääasiassa turkkilaisten kansojen keskuudessa Afganistanin pohjoisosassa. Lajissa kilpailijat pyrkivät hevosen selässä sieppaamaan vuohen tai vasikan ruhon.
Buzkashista on olemassa kaksi muotoa: perinteinen "tudabaray"-muoto sekä nykyaikainen hallinnon tukema "qarajay". Molemmissa lajeissa hevosella ratsastavat kilpailijat kamppailevat päättömän ja usein suolistetun 20–50 kilon painoisen vuohenruhon hallinnasta. Kummassakin versiossa on lukuisia sääntöjä, mutta yleisinä sääntöpiirteinä on kiellettyä purra vastustajaa, vetää tämän hiuksista tai ohjaksista sekä aseiden käyttö. Tavoitteena on saada ruho itselleen ja viedä se pois muiden ulottuvilta. "Qarajay"-tyylissä kilpaillaan tarkemmin määritellyllä alueella 10–12 hengen vahvuisin joukkuein, ja päämääränä on kuljettaa ruho ennalta määrätylle suoja-alueella.
Huipputasolla eliittiin kuuluvat rikkaat isännät kasvattavat ja harjoittavat hevosiaan suurella hartaudella ja ratsastajat, joita kutsutaan nimellä "tšapandazan", ovat ammattilaisia. Lajissa pelataan saman päivän aikana useita otteluita, ja voittaja saa palkinnon kilpailun sponsorilta. Isäntien, "qarajay"-tyylissä esivallan, tarkoituksena on todistaa vaikutusvaltaansa ja siten vahvistaa sitä valtasuhteiltaan sekasortoisessa maassa.
Laji on peräisin turkkilaisten paimentolaiskansojen keskuudesta, todennäköisesti ajanvietteestä Mongolian seuduilta 500–1000 vuoden takaa. Laji on säilynyt näiden väestöjen jälkeläisten keskuudessa. Pääalueen Afganistanin lisäksi buzkashia harrastetaan Afganistanin pohjoispuolella sijaitsevissa islamilaisissa turkinsukuisissa maissa sekä Luoteis-Kiinassa. Afganistanissa laji on saavuttanut myös suosiota muiden väestöryhmien kuten persiansukuisten tadžikkien ja hazara-heimon parissa sekä Hindukušin vuoriston eteläpuolen paštunkielisten asukkaiden keskuudessa.
Afganistanin valtio järjesti 1950-luvulta lähtien maanlaajuisia turnauksia, aluksi Mohammed Zahir Shahin syntymäpäivänä tämän valtakaudella ja sittemmin muina merkittävinä juhlapäivinä. Maan sekavan tilanteen ja Afganistanin sodan takia kansallisia kisoja ei ole käyty vuoden 1982 jälkeen, ja sittemmin järjestäjinä ovat toimineet lähinnä mujahideen-kapinallispäälliköt.
Claremontin sarjamurhat
Claremontin sarjamurhissa on kyse kahden australialaisnaisen selvittämättömistä murhista ja yhdestä selvittämättömästä katoamisesta vuonna 1996 ja 1997 Claremontissa, joka on Perthin läntinen kaupunginosa Länsi-Australiassa.
Kaikki kolme naista katosivat samankaltaisissa tilanteissa, vietettyään iltaa ystäviensä kanssa Claremontissa. Poliisi arvelee tapausten liittyvän toisiinsa ja tekijän tai tekijöiden olevan samat.
Tapaukset alkoivat kun Sarah Spiers, 18, katosi 26. tammikuuta 1996, poistuttuaan yökerhosta Claremontin keskustassa vietettyään iltaa ystäviensä kanssa, mutta poistuttuaan yökerhosta yksin. Spiersin epäillään tilanneen taksin läheisestä puhelinkopista, mutta taksin saapuessa paikalle hän oli jo kadonnut. Spiersin vanhemmat ilmoittivat katoamisesta poliisille. Poliisi sai paljon vihjeitä mutta ne eivät johtaneet naisen löytymiseen. Hänen tiedetään seisseen lähellä puhelinkoppia ilmeisesti odottaen taksia ja muutama poika oli nähnyt auton ajaneen häntä kohti mutta kyseisestä autosta tai sen kuljettajasta ei ole tietoa. Hänen kohtalonsa on epävarma.
9. kesäkuuta 1996 Jane Rimmer, 23, katosi samasta osasta Claremontia vietettyään hänkin iltaa ystäviensä seurassa. Ystävien lähdettyä hän jäi vielä keskustaan. Hänet havaittiin valvontakamerassa puhumassa jollekin miehelle mutta hetken sen jälkeen hän katosi. Miehen henkilöllisyyttä ei tiedetä, eikä hän ole ilmoittautunut poliisille kehotuksista huolimatta. Rimmerin ruumis löydettiin pensaikosta läheltä Woolcoot Roadia Wellardista elokuussa 1996.
14. maaliskuuta 1997, lakimies Ciara Glennon, 27, katosi samanlaisissa olosuhteissa istuttuaan iltaa ja poistuttuaan ennen ystäviään. Muutama poika oli nähnyt hänen jutelleen vaalean auton kuljettajalle mutta eivät nähneet nousiko Glennon autoon sisään. Glennonin ruumis löytyi 3. huhtikuuta 1997 Perthin pohjoisosasta. Tämän murhan jälkeen poliisi vahvisti että he etsivät sarjamurhaajaa.
Kukin naisista oli ollut joko pubissa nimeltä The Continental (nykyinen the Claremont Hotel) tai yökerhossa nimeltä Club Bayview.
Toimittaja Liam Bartlett on ehdottanut, että Sarah Spiers ei olisikaan ollut ensimmäinen uhri. Hän oli kirjoittanut poliisin kertoneen neljännen kadonneen naisen, 22-vuotiaan Julie Cutlerin, isälle että tämän tytär olisi luultavasti myös ollut Claremontin sarjamurhaajan uhri. Tämä katoaminen tapahtui vuonna 1988. Hänen kohtalostaan ei ole tietoa.
Seinäjoen Seudun Urheilijat
Seinäjoen Seudun Urheilijat ry on yleisurheilun ja triathlonin erikoisseura, joka perustettiin Nurmon Urheilijat -99:n syyskokouksessa 1.11.2009. Nurmon Urheilijat-99:n nimen ja sääntöjen muutoksella uuden seuran nimeksi tuli Seinäjoen Seudun Urheilijat ry. Seuran uuteen hallitukseen tuli jäseniä Nurmon Urheilijat-99:n, Peräseinäjoen Toiveen, Seinäjoen Urheilijoiden ja Ylistaron Kilpa-Veljien alueilta.
Vuoden 2009 alusta voimaan tulleen kuntaliitoksen myötä Seinäjoen kaupungissa toimi neljä yleisurheilua harjoittavaa seuraa: Nurmon Urheilijat -99, Peräseinäjoen Toive, Seinäjoen Urheilijat ja Ylistaron Kilpa-Veljet. Seurat järjestivät yhteistyössä Seinäjoella 16–17-vuotiaiden nuorten yleisurheilun SM-kisat, jotka onnistuivat erinomaisesti. Jo vuodesta 2007 oli alueen yleisurheiluväki viritellyt ajatusta voimien yhdistämisestä. SM-kisojen jälkeen keskustelut käynnistyivät toden teolla, ja yhteisymmärrys voimien yhdistämisestä löytyi yllättävän nopeasti. Uuden seuran runkona on yleisurheilun ja triathlonin erikoisseura Nurmon Urheilijat-99.
Christina Vukicevic
Ljubica Christina Vukicevic (s. 18. kesäkuuta 1987 Lørenskog) on norjalainen aitajuoksija. Vukicevic edustaa Ski IL -nimistä seuraa ja häntä valmentaa hänen isänsä Petar Vukićević, joka kilpaili 110 metrin aitajuoksussa kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa edustaen Jugoslaviaa. Myös Christinan pikkuveli Vladimir Vukicevic on aitajuoksija. Keihäänheiton olympiavoittaja Andreas Thorkildsen on Christinan entinen poikaystävä. He olivat yhdessä kuusi vuotta, kunnes erosivat vuonna 2011. Vukicevicin vanhemmat ovat muuttaneet Norjaan Serbiasta. Hän voitti vuosina 2004–2010 Norjan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa.
Ensimmäisen mitalinsa Vukicevic sai Pariisissa Euroopan nuorten kesäfestivaaleilla 2003, jossa hän otti kultaa. Hän sijoittui viidenneksi vuoden 2004 nuorten MM-kisoissa, ja voitti hopeaa vuoden 2005 nuorten EM-kisoissa.
Vuoden 2006 nuorten MM-kisoissa Vukicevic otti hopeaa ajalla 13,34 sekuntia, joka on maan nuorten ennätys. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä. Vuonna 2009 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa. Samana vuonna hän voitti kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Kaunasissa ajalla 12,99 sekuntia. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän selviytyi välieriin, kuten myös seuraavana vuonna Dohan sisäratojen MM-kisojen 60 metrin aidoissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Vukicevic sijoittui finaalissa neljänneksi ajalla 12,78 sekuntia. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 Vukicevic voitti pronssia uudella Norjan ennätysajalla 7,83 sekuntia. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Vukicevic ei päässyt finaaliin.
100 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä on Hengelossa vuonna 2009 juostu 12,74 sekuntia.
Osmo Tepsell
Osmo Matias Tepsell (s. 26. heinäkuuta 1934 Sodankylä) on suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Karlstadissa 1963 Tepsell suunnisti viestissä kultaa yhdessä veljensä Aimon, Erkki Kohvakan ja Rolf Koskisen kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän edusti Suomea hiihtosuunnistusmaaotteluissa Ruotsia vastaan vuosina 1962–1969.
Suunnistuksen Suomen-mestaruuskilpailuissa Gamlakarleby Idrottsföreningia edustanut Tepsell voitti viestikultaa vuosina 1958 ja 1965 sekä viestihopeaa vuonna 1963. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän voitti pronssia vuonna 1962. Hiihtosuunnistuksessa hän voitti viestisuunnistuksen SM-kultaa vuosina 1962, 1965 ja 1968 sekä SM-hopeaa 1963, 1964, 1967 ja 1969. Lisäksi hän voitti SM-pronssia henkilökohtaisella matkalla vuonna 1967.
Luettelo Italian sarjoissa pelanneista suomalaisista koripalloilijoista
Tämä on luettelo Italian sarjoissa pelanneista suomalaisista mieskoripalloilijoista. Pelaajien kaikki seurat Italiassa on mainittu sarjatasosta riippumatta. Pelaajista on mainittu kaikki heidän seuransa, sarjakaudet ja pelatut sarjaottelut/tehdyt korit.
Gennadi Barabtarlo
Gennadi Barabtarlo, myös Gennady tai Genny Barabtarlo (s. 1949 Moskova, Neuvostoliitto) on yhdysvaltalainen professori, joka työskentelee Missourin yliopistossa. Barabtarlo on perehtynyt Vladimir Nabokovin tuotantoon ja on kansainvälisesti arvostettu Nabokov-tutkija.
Barabtarlo suunnitteli alkujaan fyysikon uraa, mutta kiinnostui kirjallisuudesta ja aloitti opinnot Moskovan yliopistossa. Hän keskittyi Boris Pasternakiin. Hän muutti Neuvostoliitosta 1979 ja asettui perheineen Yhdysvaltoihin. Hän sai filosofian tohtorin arvon 1984 Illinoisin yliopistosta. Väitöskirjan aiheena oli Nabokovin "Pnin".
Ducati Streetfighter
Ducati Streetfighter on Ducatin esittelemä nakupyörä-tyylinen moottoripyörä. Streetfighter on superbike-luokan pyörä, josta on otettu katteet pois. Streetfighterissä on 1099-kuutioinen nelitahtinen V2 -moottori. Moottoria käytetään myös Ducati 1098 -sporttipyörässä.
Sucre (rahayksikkö)
SUCRE (Sistema Único de Compensación Regional, "Yhtenäinen alueellinen korvausjärjestelmä") tai sucre on alueellinen valuutta, joka on tarkoitus ottaa käyttöön latinalaisamerikkalaisissa ALBA-maissa. Sucren käytöönotosta päätettiin heinäkuussa 2009, ja se aiotaan ottaa virtuaalivaluuttana käyttöön vuoden 2010 alkupuolella. Sucren nimi on lyhenne, mutta viittaa samalla vapaustaistelija Antonio José de Sucreen.
Sucren suunniteltu käyttöönotto virtuaalivaluuttana rinnastuu euron käyttöön tilivaluuttana vuodesta 1999. Sucren arvo määräytyisi jäsenvaltioiden valuutoista muodostetun korin mukaisesti, jossa kunkin valuutan painoarvo riippuu kansantalouden koosta.
Raúl García (nyrkkeilijä)
Raúl García (s 10. syyskuuta 1982) on korsisarjan nyrkkeilijä ja entinen WBO ja IBF-liiton mestari.
García aloitti nyrkkeilyn vuonna 2004 ja kohosi Meksikon hallitsevaksi korsisarjan mestariksi vuonna 2007 voitettuaan Sammy Gutierrezin tuomariäänin täysien erien jälkeen. Vuonna 2008 García voitti IBF liiton mestaruuden hajaäänituomiolla Florante Condesilta.
Mestaruutta Garcia on puolustanut menestyksekkäästi Jose Luis Varelaa vastaan kahdesti, kerran Ronald Barreraa vastaan ja kerran Sammy Gutierrezia vastaan.
Garcia menetti IBF liiton tunnustaman mestaruuden 26. maaliskuuta 2010 käydyssä ottelussa Nkosinathi Joyille häviten kamppailun kaikin tuomariäänin.
Garcia kohosi vielä samana vuonna hallitsevaksi WBO liiton mestariksi voittaen Luis De La Rosan 30. lokakuuta käydyssä ottelussa hajaäänituomiolla. WBO liiton tunnustamaa mestaruutta Garcia on puolusti kerran voitokkaasti voittaen Rommie Asenjon teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. García menetti WBO liiton mestaruuden Moises Fuentesille hajaäänituomiolla. Tämän jälkeen Garcia on päässyt WBC silver, ja WBO liittojen mestaruusotteluihin, mutta hävinnyt molemmissa. WBC silver liiton mestaruusottelussa Garcia hävisi Pedro Guevaralle hajaäänituomiolla ja WBO liiton mestaruusottelussa Donnie Nietesille luovuttamalla ottelun kesken.
boxrec.com
Yhdystie 3071
Yhdystie 3071 on Valkeakoskella vanhan Sääksmäen kunnan alueella sijaitseva paikallinen yhdystie. Tie kulkee maantieteellisesti länsi-itä-suunnassa voimakkaasti mutkitellen.
Tie alkaa seututieltä 130 "Huittulantienä" hieman ennen Sääksmäen kirkonkylää. Tie on kylän pääkatu, jonka varrelle kylä rakentuu. Huittulan kylän jälkeen tien nimi vaihtuu "Ritvalanraitiksi", Ritvalan kylän mukaisesti. Suolahden jälkeen nimi vaihtuu harhaanjohtavasti "Koivukujaksi" ja kulkee Haukilan kylän läpi. Tie päätyy Uskilan asutusalueella yhdystielle 3073, "Uskilantielle".
Tie on osa Vanhaa Hämeenlinnantietä, joka kulki Vanajaveden itäpuolitse maantieteellisen esteen takia. Sääksmäen sillan valmistuttua 1960-luvun alkupuolella, vanha reitti jäi yhdystieksi. Yhdystie on oiva esimerkki vanhasta maalaistiestä, jolta avautuvat mahtavat maisemat harjun alapuolelle Vanajavedelle.
Arkadius Presas
Arkadius Presas (28. lokakuuta 1870 Pietari – 22. maaliskuuta 1952 Hauho) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti suomeksi, ranskaksi ja saksaksi.
Vähäjärvi (Sääksmäki)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla
Valkeakosken kaupungissa entisen Sääksmäen kunnan alueella Ritvalan kylässä sijaitseva pieni järvi. Järvi on ajan saatossa rehevöitynyt.
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueella. Alueella sijaitsee neljännen jakovaiheen Vanajanselän lähialue, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,9 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen laskuoja on Sillansuunoja, joka muuttuu Multiusojaksi ennen laskemistaan Vanajanselän Nuutalanlahteen. Järveen laskee vain kolme lyhyttä ojaa. Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja järvi on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sitä ympäröivät peltomaat lounaista suuntaa lukuun ottamatta. Länsipuolen rinteet kuuluvat taimitarhalle. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja se on pääasiassa heinikkoista tai soistunutta rantaa. Järvi sisältyy kokonaan luonnonsuojelualueeseen, johon sisältyy myös soistuneita ranta-alueita. Sen itärannalla on lintutorni. Järveä kiertää sen eteläpuolelta ja Vanajaveden välistä kulkeva yhdystie 3071.
Järven laskuojan nimi oli vuoden 1956 peruskartassa Multiasoja ja vuoden 1976 kartassa Vähäjärvenoja ja Multiusoja.
Limojärvi
Limojärvi on Pirkanmaalla Valkeakoskella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueeseen. Limojärvi on osa Vanajanselän lähialuetta.
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 99,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee muutama kilometri Ritvalasta pohjoiseen metsämaastossa. Järvi on melko ruohottunut ja sitä uhkaa umpeenkasvaminen. Siihen laskee neljä suo-ojaa, jotka tuovat pohjois- ja itäpuolella sijaitsevan ojitetun suon kuivatusvesiä. Järven oma laskuoja lähtee sen länsipäästä ja se virtaa vajaa 3 kilometriä etelään ja laskee Vanajaveden Vanajanselän pohjoisrantaan Suolahteen. Suolahti on luonnonsuojelualue. Järvi on 300 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Kaikki rannat ovat avosuota ja se onkin autio. Järvelle ei johda tietä, mutta sen lähelle pääsee yhdystieltä 13949 lähteviltä metsäteiltä.
Brittiläinen XIII armeijakunta
Brittiläinen XIII armeijakunta oli brittiarmeijan armeijakunta ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa.
Armeijakunta muodostettiin 15. marraskuuta 1915 ja sen komentajaksi tuli Walter N. Congreve. Armeijakunta osallistui Sommen taisteluun vuonna 1916 sekä Arrasin toiseen taisteluun vuonna 1917.
XIII armeijakunta muodostettiin vuonna 1941 Länsi-Aavikon joukoista ja se osallistui Pohjois-Afrikan ja Italian taisteluihin osana 8. armeijaa ja Yhdysvaltain 5. armeijaa.
Kemmola
Kemmola on kaupunginosa Valkeakosken kaupungissa Sääksmäellä. Kemmola sijaitsee Huittulanharjun alkupäässä, Voipaalan kartanon ja Rapolan linnavuoren läheisyydessä Sääksmäentien varrella. Kemmola on pääosin rakennettu 1990-luvulla ja siellä sijaitsee Valkeakosken toinen vanhainkoti.
Kemmola on osa valtakunnallisesti merkittäväsi rakennetuksi ympäristöksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi maisema-alueeksi arvioitua sääksmäkeläistä maalaismaisemaa. Historiallisesti Kemmola on osa Voipaalan kylää, johon Sääksmäen kunnan 1900-luvulla omistukseensa hankkiman, sittemmin vanhainkodiksi muutetun Kemmolan ratsutilan ohella on kuulunut Voipaalan kartano ja siihen ennen 1900-lukua liitetyt Rääriän ja Sassin kantatalot.
Saarioisjärvi
Saarioisjärvi on Pirkanmaalla Valkeakosken eteläpuolella Tarttilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Saarioisjärvi on osa Oikolanjoen alaosan aluetta.
Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 53 hehtaaria. Järven vedenpinta on 79,4 metriä meren pinnan yläpuolella ja järven tiheän vesikasvillisuuden vuoksi avovettä esiintyy vain järven keskiosissa. Järvi on Karvastenlahden kautta yhteydessä Vanajaveden Rautunselkään. Yhteyttä voidaan kutsua joeksikin, mutta Saarioisjärven ja Vanajaveden vedenpinnat ovat samalla tasolla, jolloin yhteys olisikin salmi. Koska uomaa on rehevän kasvillisuuden vuoksi välillä perattu, kuvaa käsite joki hyvin järvien välistä yhteyttä. Järven suurin laskujoki on Oikolanjoki, joka tuo suuren osan Oikolanjoen valuma-alueen vesistä Saarioisjärven läpi. Sekä jokeen että järveen johdetaan yhdeksän muun suoalueen reuna- ja pelto-ojien kuivatusvesiä. Pajasillanojan vedet ovat peräisin kilometrien päästä ojitetulta Pyhäsuolta asti. Karvasten lahteen virtaa alle 20 metriä leveä ja alle 200 metrinen ”laskujoki”.
Saarioisjärven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa Saarioispuolen suota. Itäpuolella on Vasikkahaanrahka ja lounais- ja eteläpuolella on Santinsuo. Rantaan rajautuu peltomaata kaakkoispäässä ja järven pohjoisosissa. Kaakkoispäässä rantaan työntyy Lapinnokka, joka on lyhyen harjujakson pää. Rantaan johtaa tiet Lapinnokan lintutornille ja luoteisrannalla sijaitsevassa Päivölän Kansanopistolla. Valtatie 3 ohittaa järven 800 metriä etelässä.
Saarioisjärvi on valtakunnallisesti arvostettu lintujärvi, joka on sisällytetty Natura 2000-ohjelmaan Vanajaveden lintualuesiin.
Vuoden 1956 peruskartassa järven ympärillä viljeltiin lähes samoja palstoja kuin tänäänkin. Päivölän kansanopiston alueella toimi myös Maamieskoulu. Vuonna 1976 Vanajaveden ylitti seututie 130 ja vuoden 1986 kartassa ei vielä näkynyt valtatietä 3.
Aapo Laurén
August (Aapo) Laurén (2. maaliskuuta 1897 Bergö – 29. tammikuuta 1953 Turku) oli suomalainen vaatetusteollisuudessa toiminut kauppaneuvos ja kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä "P. Laurila".
Laurénin vanhemmat olivat merikapteeni Viktor Walfrid Laurén ja Aurora Karolina Grönvall. Hän kävi viisi luokkaa Raahen yhteiskoulua ja suoritti 1915 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Laurén lähti sitten merille ja hän ehti osallistua Kanadan armeijan riveissä ensimmäisen maailmansodan taisteluihin länsirintamalla. Suomeen palattuaan Lauren oli Tampereen Puuvillateollisuus Oy:n palveluksessa 1920-1927 ja hän toimi viimeiset kaksi vuotta yhtiön osto- ja kirjanpito-osaston päällikkönä. Tämän jälkeen Laurén oli vielä Vaasan Puuvilla Oy:n apulaisjohtajana 1927–1928 kunnes hänestä tuli turkulaisen Kestilän Pukimon toimitusjohtaja vuonna 1928.
Laurén hoiti toimitusjohtajan tehtävää vuoteen 1945 saakka ja hänen aikanaan Kestilän Pukimo Oy:stä tuli Suomen johtava pukutehdas. Laurén perusti myös 1928 naisille trikooalusvaatteita valmistaneen Kudos Oy Silon josta tuli 1930-luvulla alallaan Suomen toiseksi suurin yritys. Kirjailija Olavi Paavolainen toimi 1930-luvulla Silon mainospäällikkönä ja hän keksi muun muassa mainoslauseen "Silo luo suloa". Lauren perusti 1937 "mainostoimisto Ponsi Oy":n hoitamaan sekä Kestilän Pukimo Oy:n että Silon markkinointia. Silon uusi tehdas valmistui Kupittaan rautatieaseman lähelle 1942. Laurén perusti myös "Lima Oy":n 1931, "Kodinrakentajat Oy":n 1940 ja Kustannus Oy Auran 1942. Lauren omisti lisäksi Maskussa Taipaleen tilan ja "Maskun Saha Oy":n sahan.
Laurén oli "Vaatetusteollisuuden Yhdistyksen" puheenjohtajana ja hän kuului "Trikoo- ja Sukkateollisuuden Yhdistyksen" johtokuntaan. Hän sai 1948 kauppaneuvoksen arvon. Laurén vaikutti ratkaisevasti Turun kauppakorkeakoulun perustamiseen 1950.
Laurén julkaisi 1944 pamfletin "Suomen tie : kansallista itsetutkistelua", jossa hän kannatti läheisempää yhteistyötä muiden Pohjoismaiden ja anglosaksisten suurvaltojen kanssa sekä tuomitsi fasismin ja kansallissosialismin ”pohjoismaiselle maailmankatsomukselle täysin vieraina”.
Tykölänjärvi
Tykölänjärvi on Pirkanmaalla Valkeakoskella ja Pälkäneellä Pykälänkulman lähellä sijaitseva järvi. Järven etelärannalla sijaitsee Tykölän talo.
Järven pinta-ala on 140 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi on lähes ovaalin muotoinen ja sen rannat ovat melko soistuneet. Varsinkin järven eteläpuolella on laajoja peltoja, joiden kuivatusvedet laskevat järveen.
Järvellä on viisi saarta, joista Isosaari on 90 metriä pitkä ja siellä on vapaa-ajan asunto. Sen lisäksi on nimetty Kaijaankivi ja Pöytäkivenkari. Muut kaksi luotoa sijaitsevat rannan tuntumassa.
Järven rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä. Järven lähiympäristössä on viisitoista maatilaa ja saman verran vapaa-ajan asuntoja. Seututie Pälkäneeltä Valkeakoskelle kiertää järven eteläiset rannat. Laskuojien yli kulkee Äimälän kautta kiertävä kylätie. Valkeakosken ja Pälkäneen välinen raja ylittää järven Isosaaren kohdalta lännestä itään. Eteläinen suurempi osa järveä kuuluu Valkeakoskelle.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Mallasveden alueeseen (35.711) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Järveen laskee vain neljä lyhyempää ojaa, mutta sillä on kaksi laskuojaa, jotka laskevat Mallasveteen Kyäntäänniemen molemmilta puolilta. Mallasveden ranta on lähimmillään 350 metrin päässä Tykölänjärven rannasta.
Mallasveden pintaa on laskettu vuosina 1820 ja 1866. Tykölänjärvi oli tuolloin Mallasveden lahti, joka kuroutui erilleen järveksi näiden järvenlaskujen seurauksena. Vuonna 1959 Tykölänjärvelle ruopattiin lasku-uoma.
Tykölänjärvi, sen rannat ja sen pohjoiseen virtaava laskuoja kuuluvat Natura 2000 -hankkeen suojelualueeseen (FI0349006) (pois lukien Isosaari). Järvi on arvokas lintujärvi. Siellä tavataan syys- ja kevätmuuton aikana sekä sulkasadon aikana paljon lintuja. Rannat ovat ruovikkoiset ja kasvavat laajalti saraa. Järvelle on ehdotettu Ramsar-statusta. Järven etelä- ja pohjoisrannalla sijaitsevat lintutornit.
Järven tila on huono. Vesi on tumman väristä ja järvi luetaan mataliin humusjärviin. Järvellä on jäljellä avovettä, mutta verkkokalastusta ei voi harjoittaa kasvillisuuden runsauden vuoksi. Veden ravinnepitoisuudet ovat 1970-luvulta saakka kasvaneet. Vuosina 2011–2015 suoritettujen mittausten mukaan veden fosforipitoisuus on ollut keskimäärin 40 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) (vaihteluvälillä 19–78 μg/l) ja typpipitoisuus on ollut 638 μg/l (vaihteluvälillä 480–1100 μg/l). Rehevöityminen johtuu järvenlaskusta, maataloudesta ja haja-asutuksesta. Vesi on vähähappista ja järvi voi joskus jäätyä pohjaan asti. Järvelle laadittiin vuonna 1977 luonnonsuojeluohjelma, jonka mukainen lasku-uoman pohjapato valmistui 1999. Järven lasku-uomaa on samassa yhteydessä ruopattu.
Sääksmäentie
Sääksmäentie on yksi Valkeakosken kaupungin paikallisteistä. Sääksmäentie alkaa Valkeakosken keskustasta ja päätyy Sääksmäelle. Naakan kohdalle asti Sääksmäentien alkuosa on osa Valkeakosken eteläistä sisääntuloväylää seututietä 310, mutta muodostaa siitä eteenpäin yhdystien 13941, joka Sääksmäen kirkolla yhtyy yhdystiehen 3071.
Tie kulkee Valkeakosken, Naakan, Vallon, Rapolan, Vuorentaan ja Voipaalan kylien alueilla. Naakan jälkeen se sivuuttaa Raikkaan asuntoalueen, ylittää Vallonojan Vallon kylän Uotilan talon luona ja sivuuttaa tämän jälkeen Vallon uuden asuinalueen ja Viuhanjärven sekä Mattilan ja Käpykylän asuinalueet ja Vuorentaan kartanon ja siirtyy sitten seuraamaan Rapolan harjua.
Harjun itäpuolitse kulkeva vanha maantie on maisemallisesti merkittävä. Sen varressa, valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa ympäristössä  sijaitsevat taidekeskuksena toimiva, rakennushistoriallisesti arvokas Voipaalan kartano; nykyisin Tervapääskynä tunnettu kansallisromanttinen Renvallin huvila, jonka on rakennuttanut filosofian tohtori Thorsten Renvall ja suunnitellut todennäköisesti Renvallin ystävä Lars Sonck; seurojentalo Kelhi; sekä Sääksmäen kunnan aikoinaan omistukseensa hankkimalle Kemmolan tilalle perustettu vanhainkoti samannimisessä kaupunginosassa. Tien välittömässä läheisyydessä ovat myös Museoviraston omistuksessa oleva presidentti P. E. Svinhufvudin syntymäkoti Rapolan kartano, muinaisjäännöksenä rauhoitettu Rapolan muinaislinna ja harjun eteläpuolella keskiaikainen Sääksmäen kirkko, jonka puistokäytävä yhdistää Voipaalan kartanoon.
Tie nähdään maantienä nykyisellä reitillään jo Ruotsin armeijan sotilaskartoittajien 1700-luvun lopulla Carl Nathanael af Klerckerin johdolla tekemissä, Suomalaisen kirjallisuuden seuran vuonna 1989 "Kuninkaan kartaston" nimellä julkaisemissa Suomalaisen rekognosointiprikaatin sotilaskartoissa.
Obie Trotter
Obadiah Nelson "Obie" Trotter (9. helmikuuta 1984 Robertsdale) on yhdysvaltalais-unkarilainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin BC Nižni Novgorodia.
Trotter pelasi neljä vuotta yliopistokoripalloa Alabaman yliopistossa. Viimeisellä kaudellaan hän teki 19,3 pistettä ottelua kohden ja antoi 4,4 syöttöä. Ammattilaisuransa Trotter aloitti Saksan Bundesliigassa pelanneessa Giessen 46ersissa. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistään Ranskan Pro B:ssä pelanneeseen Étendard de Brestiin Tuukka Kotin joukkuetoveriksi. Kaudeksi 2009–2010 Trotter siirtyi Torpan Poikiin. Kaudet 2010–2012 hän edusti unkarilaista Szolnokia ja siirtyi tämän jälkeen BC Nižni Novgorodiin.
Cire perdue
Cire perdue eli vahavalu tai menetetyn vahan menetelmä () on yksi taidevalun menetelmistä. Vahavalu lienee kehittynyt pronssinvalutekniikkana Kreikassa 500-luvulla eaa..
Aluksi valettavasta esineestä valmistetaan vahavalos, joka on sisältä ontto ja jonka seinämien paksuus vastaa tulevan pronssiveistoksen vahvuutta. Vahamallin onttoon sisustaan valetaan ydin ("keerna") ennen lopullisen esineen valua.
Sen jälkeen muotti poistetaan, vahamalli viimeistellään ja sen pinta peitetään tulenkestävällä muottimassalla ja tuetaan tapeilla sisustaan. Muottiin tehdään metallin kaatoaukko sekä valukanavat. Muottia kuumennetaan, kunnes vaha sulaa ja valuu pois. Tämän jälkeen sula pronssi kaadetaan vahan jättämään valuonteloon. Lopuksi muottimassa poistetaan valetun pronssiesineen ympäriltä ja pinta viimeistellään poistamalla valusaumat ja valukanaviin jääneet tapit sekä tasoittamalla epätasaisuudet.
Canavanin tauti
Canavanin tauti on autosomissa resessiivisesti periytyvä leukodystrofioiden ryhmään kuuluva progressiivinen aivosairaus. Myrtelle Canavan kuvasi sen vuonna 1931. Sairauden esiintyvyys on suurin aškenasijuutalaista alkuperää olevilla henkilöillä. Sairauden oireet puhkeavat hyvin varhain, ja yleensä sairaus johtaa kuolemaan varhaislapsuudessa. Jotkut voivat elää pidempään, jopa nuorelle aikuisiälle.
Canavanin tauti aiheuttaa muun muassa motoristen kykyjen taantumisen ja sokeutumisen. Sairauteen ei tunneta parannuskeinoa.
Sami Ranta
Sami Ranta (s. 30. elokuuta 1965) on suomalainen jääkiekkoilija ja HC Keski-Uusimaan päävalmentaja. Hän sai potkut Jokereista kesken kauden 2010–2011, ja hänet pestattiin tehtäväänsä kesällä 2011. Hän on aikaisemmin valmentanut Jokereiden ja Pelicansin A-junioreita sekä toiminut Jokereiden edustusjoukkueen apuvalmentajana. Nykyään hän työskentelee Mäntsälän Jää-Tiikereiden valmennuspäälikkönä.
Bafta-palkinto
Bafta-palkinto ("British Academy Film Awards", tai lyhyemmin "BAFTA film award") on brittiläisen Bafta-järjestön vuosittain jakama elokuva-alan palkinto.
Vuosina 2000–2007 gaala järjestettiin Lontoon Odeon Leicester Square -elokuvateatterissa. Vuodesta 2008 lähtien se on järjestetty Royal Opera Housen tiloissa.
Vuoden 2017 gaala järjestettiin 12. helmikuuta 2017.
Parhaan elokuvan Bafta-palkinto
Parhaan elokuvan Bafta-palkinto on yksi Bafta-palkintojen kategorioista.
SC Kaneetti
Sport Club Kaneetti (lyh. SC Kaneetti) on keravalainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioonaa.
SC Kaneetti on keravalainen vuonna 2004 perustettu salibandyn erikoisseura.
Seuran järjestämiä sb-tapahtumia: Seura perustettiin 7. huhtikuuta 2004.
Ensimmäisellä kaudella 2004-2005 seuralla oli kolme miesten joukkuetta; edustusjoukkue nousi III-divisioonaan, II-joukkue pelasi VI-divisioonassa ja M35-joukkue, joka selvitti tiensä aina SM-lopputurnaukseen.
Lisäksi seuralla oli kerran viikossa pelaileva miesten harrasteryhmä. Junioreille toimintaa oli 5-6v. liikuntakerhon ja 7-10v tytöille sb-kerhon muodossa. Jäseniä seurassa 75.
Kaudella 2005-06 seuraan liittyi kolme keravalaista joukkuetta, Sipa, KKV II ja KKV III. Uusina joukkueina perustettiin NAISET sekä seniorijoukkueet M40 ja M45.
Junioripuolella ryhmät olivat sb-kerhon muodossa, tytöt ja pojat 6-10v. Jäseniä seurassa 150. Miesten edustusjoukkue nousi II-divisioonaan sekä naiset III-divisioonaa.
Kaudella 2006-07 seuran alaisuudessa pelasi 9 aikuisjoukkuetta sekä miesten harrasteryhmä.Ensimmäisenä juniorijoukkueena perustettiin Pojat-92. Salibandy-ja liikuntakerhoja järjestettiin 2-10-vuotiaille. Jäseniä seurassa n.180. Naiset nousivat II-divisioonaan.
Adheesioperiaate
Adheesioperiaate tarkoittaa, että riita-asiaa ja rikosasiaa käsitellään samassa oikeudenkäynnissä. Oikeudenkäyntimenettelyn pääperiaate on yksityisoikeudellisten oikeussuojavaatimusten käsitteleminen erillään rikosta seuraavasta rikosoikeudellisesta vastuusta. Tätä kutsutaan erillisyys- eli separaatioperiaatteeksi. Rikosprosessin ja siviiliprosessin yhdistäminen eli adheesioperiaate on poikkeus pääsääntöön.
Käytännössä adheesioperiaate tulee kyseeseen vain yhdessä tapauksessa. Tällöin tuomioistuin tutkii ja ratkaisee rikosasian yhteydessä myös tähän rikokseen liittyvän yksityisoikeudellisen vaatimuksen. Päävaatimuksena on syyte ja sivuvaatimuksena esimerkiksi korvaus rikoksen aiheuttamasta vahingosta tai rikoksella viedyn omaisuuden palauttamisvaatimus. Jos vaatimukset käsitellään yhdessä, noudatetaan rikosprosessin mukaista järjestystä. Jos siviilivaatimusta ajetaan erikseen, toimitaan siviiliprosessin mukaisesti. Syyte on aina päävaatimus, vaikka sivuvaatimus olisi miljoonia euroja. Joskus tuomioistuin erottaa yhteiskäsittelyssä olevan sivuvaatimuksen erilliseksi riita-asiaksi. Tällöin voidaan esimerkiksi ratkaista syyte ennen kuin korvausvaatimuksen tarkasta määrästä saadaan tarvittavat todisteet. Toisaalta tuomioistuin voi yhdistää eli kumuloida aiemmin erillisenä käsitellyt jutut.
Adheesio vähentää tuomioistuimen työtä, koska pää- ja sivuvaatimus perustuvat pääosin samaan oikeudenkäyntiaineistoon. Tuomioistuimen tarvitsee käsitellä asia vain yhteen kertaan. Jos juttu paisuu liian suureksi, voidaan syyte ja sivuvaatimus erottaa eri jutuiksi. Adheesion avulla myös rikoksen uhri saa pienin kustannuksin korvaustuomion. Erillinen siviilikanne on kalliimpi menettely. Vaikka rikoksen uhri ei saisikaan korvausta rikoksen tekijältä, saattaa hän saada korvaustuomion perusteella korvausta valtion varoista rikosvahinkolain (1204/2005) mukaan tai omasta vakuutuksestaan.
Adheesioperiaatteen mukainen menettely ei ole mahdollinen siviili- ja rikosprosessin sekä hallintoprosessin välillä. Hallintoprosesseja käsittelevät hallintotuomioistuimet eli hallinto-oikeudet ja korkein hallinto-oikeus. Hallintoriitaa tai hallintovalitusta ei voida käsitellä yleisessä tuomioistuimessa, eikä riita- tai rikosasiaa hallintotuomioistuimessa. Adheesioperiaatetta noudatetaan lähinnä Suomessa ja Ruotsissa. Muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa riita- ja rikosjutut kuuluvat usein eri tuomioistuimiin ja adheesio on harvinainen.
Natasja Saad
Natasja Saad (31. lokakuuta 1974 – 24. kesäkuuta 2007), tunnetaan myös taiteilijanimillä Lil T, Little T ja Natasja, oli tanskalainen räppäri ja reggaelaulaja.
Saad oli tanskalaisen valokuvaajan Kirstine Saadin ja sudanilaisen isän tytär. Hän aloitti 13-vuotiaana laulamisen Kööpenhaminassa livenä Miss Mukupan ja McEmzeen kanssa yhtyeessä No Name Requested. Niihin aikoihin Saad esiintyi Queen Latifahin kanssa, ja sai näin suosiota Jamaikalla. Vuonna 1998 Saad putosi hevosen selästä, mikä hidasti paljon hänen uransa etenemistä.
Saad kuoli auto-onnettomuudessa Jamaikan Spanish Townissa. Kaksi muuta matkustajaa loukkaantuivat vakavasti, mutta Saadin ystävä, tanskalainen laulaja Karen Mukupa ei loukkaantunut onnettomuudessa juuri lainkaan. Hänet ja muut loukkaantuneet kuljetettiin Spanish Townin sairaalaan, jossa Saad julistettiin kuolleeksi. Hänet haudattiin Assistensin hautausmaalle.
The Fall of Troy
The Fall of Troy on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye Mukilteosta, Washingtonista. Yhtyeen kokoonpanoon kuuluu laulaja-kitaristi-kosketinsoittaja Thomas Erak, rumpali Andrew Forsman ja basisti Tim Ward. Frank Ene toimi basistina vuosina 2007–2010. The Fall of Troy on erottautunut uransa aikana muista post-hardcore-yhtyistä laulaja-kitaristi Erakin monimuotoisten kitarariffien, kappaleiden omaperäisten rakenteiden ja monimutkaisten tahtilajien vuoksi. Yhtye ilmoitti 26. helmikuuta 2010 lopettavansa kevään kiertueen jälkeen, mutta se palasi yhteen alkuperäisellä kokoonpanollaan vuonna 2013. Yhtye on julkaissut neljä kokopitkää albumia, EP-levyn ja singlen.
Marianne Nölle
Marianne Nölle (s. 1938) on Kölnissä vaikuttanut saksalainen sarjamurhaaja, joka tuomittiin vuonna 1993 elinkautiseen vankeusrangaistukseen seitsemästä murhasta. Hän oli sairaanhoitaja, joka myrkytti potilainaan olleita vanhuksia Truxalilla vuosina 1984–1992. Vaikka tuomio tuli vain seitsemästä murhasta, poliisi uskoo Nöllen syyllistyneen jopa seitsemääntoista murhaan ja kahdeksaantoista murhayritykseen.
Nölle itse kiistää edelleen syyllistyneensä murhiin.
Saksalainen ratsuponi
Saksalainen ratsuponi on Saksassa kehitetty ratsuponirotu, joka on kehitetty soveltuvaksi kaikkiin ratsastuksen lajeihin. Ratsuponi sopii myös sellaisille ratsastajille, jotka eivät pidä isoista puoliverisistä.
Rotumääritelmän mukaan saksalaisen ratsuponin tulee olla korkeudeltaan mieluiten 138–148 cm. Sen tulee olla ponityyppinen, urheilullinen ja hienostunut ratsuponi. Pään tulee olla pieni suurin eloisin silmin sekä pienin korvin; kaulan ja leuan liitoksen tulee olla selkeä; kaulan tulee olla pitkä ja hyvinsijoittunut; sään tulee olla selkeä ja lanteen pitkä. Liikkeiden tulisi olla tarkat, rytmikkäät, ilmavat ja joustavat, ja takaosan työnnön tulee olla selkeä. Luonteen tulisi olla rehellinen ja hyväntahtoinen, esiintymishaluinen, rohkea ja tasainen.
Saksalaista ratsuponia alettiin kehittää 1960-luvulla, jolloin Saksan poniyhdistyksissä koettiin tarvetta kehittää suurikokoinen lastenratsu kansallisiin ja kansainvälisiin kilpailuihin. Tärkeänä tavoitteena oli yhdistää poneille tyypillinen luonne, tyyppi ja yhteistyöhalukkuus isompien ratsuhevosten urheilullisuuteen.
Jalostuksen alkuvaiheissa pyrittiin helppoon ratkaisuun. Kilpaponien tuottamiseksi yhdessä sukupolvessa arabianhevos- ja englannintäysioriita käytettiin vuonohevos- ja haflingertammoille. Nämä risteytykset eivät kuitenkaan tuottaneet haluttua tulosta.
Muutamat saksalaiset kasvattajat toivat maahan brittiläisiä poneja, lähinnä welsh-ponia, ja jalostivat niitä keskenään mutta myös risteyttivät paikallisten hevosten sekä arabianhevosten, angloarabien, englannintäysiveristen ja joidenkin lämminveristen hevosten kanssa. Vuoteen 1975 saksalaisen ratsuponin tyyppi oli kehitetty. Ensimmäiset ratsuponityypin yksilöt osoittivat kykynsä paikallisissa, kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa. Joitakin erityisen hyvälaatuisia oreja käytettiin parantamaan rotua entisestään. Myöhemmin näitä oreja sekä parhaita tammoja alettiin testata ja hyväksyä siitokseen jalostuksen järjestelmällisyyden lisäämiseksi ja rotutyypin parantamiseksi.
1990-luvulla rotua yritettiin parantaa risteyttämällä siihen trakehneria, hannoverinhevosta ja holsteininhevosta, mutta yritys epäonnistui; risteytysjälkeläisiin ei tullut tarpeeksi haluttua ponin tyyppiä ja ominaisuuksia. Nykyisin saksalaisen ratsuponin jalostukseen käytetään tiettyjä sukuja.
Saksanratsuponia käytetään kouluratsastukseen, esteratsastukseen, kenttäratsastukseen sekä muihin eurooppalaisen ratsastusperinteen lajeihin.
Laren
Laren on kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Sen pinta-ala on 12,39 km² ja asukasluku oli syyskuun 2009 lopussa 11 294.
Rautaperseajo
Rautaperseajo on moottoripyörällä suoritettava kestävyysajo, jossa ajetaan 24 tunnin aikana vähintään 1 000 mailia (1 600 km). Ajosuoritus aloitetaan ja päätetään kirjallisella todistajien lausunnolla ja polttoainetankkauksella, lisäksi ajon aikana kerätään todisteeksi ajosta huoltoasemien tankkauskuitit reitin kulmapisteissä, joiden mukaan määritetään matkan virallinen pituus kartta-ohjelmiston avulla. Ajoreitin ja ajon suoritusajankohdan voi vapaasti valita. Ajosuoritusten tarkastamisesta vastaa Suomessa IBAF (Iron Butt Association Finland ry). Vuosittain hyväksyttyjä ajosuorituksia kirjataan Suomessa n. 800.