hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hassan El Fakiri
Hassan El Fakiri (s. 18. huhtikuuta 1977 Temsamane, Marokko) on marokkolaissyntyinen norjalainen entinen jalkapalloilija ja sittemmin jalkapallovalmentaja.
Vuonna 2014 päättyneen pelaajauransa jälkeen El Fakiri on toiminut Norjan 3. divisioonan Os TF:n päävalmentajana
El Fakiri siirtyi heinäkuun 2000 siirtoikkunassa Tippeligaenin Brannista Ligue 1:n AS Monacoon. Kauppa oli solmittu ennen kuin aiemmin tammikuussa Lynistä Branniin siirtynyt keskikenttäpelaaja oli ehtinyt pelata uudessa seurassaan yhtään sarjaottelua.
Monacossa viettämänsä viiden vuoden aikana El Fakiri ei onnistunut valtaamaan vakituista paikkaa avauskokoonpanosta. Vuonna 2004 hän oli vaihtopelaajana mukana tappioon päättyneessä Mestarien liigan finaalissa FC Portoa vastaan. Monacon aikoina El Fakirin pelipaikka muuttui laitapuolustajaksi.
Monacon jälkeen El Fakiri pelasi kaudet 2005–2007 Bundesliiga-seura Borussia Mönchengladbachissa, jonka jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa. El Fakiri lopetti uransa vuonna 2014.
Norjan A-maajoukkueessa El Fakiri pelasi urallaan kahdeksan ottelua.
Lalitpurin piirikunta
Lalitpurin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Bagmatin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajautuu pohjoisessa Kathmandun ja Bhaktapurin, idässä Kavrepalanchokin, etelässä ja lännessä Makwanpurin piirikuntaan.
Lalitpurin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 109 797 perhekuntaa, joihin kuului 468 132 ihmistä. Piirikunnan pinta-ala on 385 neliökilometriä ja väestötiheys 1 216 as./km. Hallinnollinen keskus on Lalitpur (Patan, 220 802 as., 2011). Muita piirikunnan kaupunkeja ovat vuonna 2014 perustetut Godawari, Karyabinayak ja Mahalaxmi.
Ekologis-hallinnollisesti tämä Kathmandun laaksossa sijaitseva piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Keskistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 9,9 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 79,3 % subtrooppiseen ja 10,8 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Lalitpurin piirikunta kärsi suuria tuhoja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä.
Kavrepalanchokin piirikunta
Kavrepalanchokin piirikunta (, myös lyhyttä muotoa Kavre käytetään runsaasti) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Bagmatin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajautuu pohjoisessa Sindhupalchokin, idässä Dolakhan ja Ramechhapin, etelässä Sindhulin, lännessä Lalitpurin ja luoteessa Bhaktapurin ja Kathmandun piirikuntaan.
Kavrepalanchokin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 80 720 perhekuntaa, joihin kuului yhteensä 381 937 ihmistä. Piirikunnan pinta-ala on 1 396 neliökilometriä ja väestötiheys 274 as./km. Piirikunnan kaupunkeja ovat Banepa (24 764 as., 2011), Dhulikhel (14 283 as., 2011), Panauti (27 358 as., 2011) ja vuonna 2014 perustettu Kashikhanda.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Keskistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,1 % sisällytetään alempaan trooppiseen, 23,6 % ylempään trooppiseen, 65,3 % subtrooppiseen ja 9,6 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 1,3 % vesistöihin kuuluvaksi.
Kavrepalanchokin piirikunta kärsi suuria tuhoja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä ja sen jälkijäristyksissä.
Pääkaupunki Kathmandusta Kiinan Tiibetin rajalle johtava Aranikon valtatie (H3), joka on Nepalin tärkein maantieyhteys Kiinaan, kulkee piirikuntakeskus Dhulikhelin kautta.
Gorkhan piirikunta
Gorkhan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Gandakin vyöhykkeellä.
Pohjoisessa piirikunta rajautuu Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on 
Dhadingin ja etelässä Chitawanin piirikunta. Lounaassa Gorkhan piirikunta rajautuu Tanahun, lännessä Lamjungin ja Manangin piirikuntaan.
Gorkhan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 271 061 henkeä. Piirikunnan pinta-ala on 3 610 neliökilometriä ja väestötiheys 75 as./km. Hallinnollinen keskus on Gorkhan kaupunki (32 473 as., 2011). Gorkhan kaupungin ohella piirikunta jaettu kyläkehityskomiteoiden alueisiin (VDC), joita vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan oli kaikkiaan 66 kappaletta.
Piirikunta on maaston korkeuseroiltaan erittäin monimuotoinen ja kulkuyhteyksiltään haastava; läheskään kaikkiin kyliin ei ole tietä tai edes hyvää kärrypolkua. Piirikunnassa sijaitsee esimerkiksi maailman kahdeksanneksi korkein vuori (Manaslu, 8163 m) ja maailmanperintölistalle 1996 hyväksytty Gorkhan keskiaikainen linnoitus, joka toimi aiemmin myös kuninkaanlinnana. Nähtävyyksiin kuuluu myös Durga-jumalattarelle omistettu Manakamanan temppeli, jonne on gondolihissiyhteys.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmasta jaottelusta piirikunnan suuri monimuotoisuus käy paremmin ilmi, sillä alueesta 0,1 % voidaan lukea alempaan trooppiseen, 19,8 % ylempään trooppiseen, 14,6 % subtrooppiseen, 13,3 % lauhkeaan, 14,9 % subalpiiniseen, 10,6 % alpiiniseen ja 14,8 Trans-Himalajan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 11,5 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) ja 0,2 % vesistöihin kuuluvaksi.
Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen järistyskeskus sijaitsi Gorkhan piirikunnan pohjoisosissa. Piirikunta kärsi suuria tuhoja tämän seurauksena. Esimerkiksi jopa 90 prosenttia piirikunnan rakennuksista arvioitiin tuhoutuneeksi.
Lamjungin piirikunta
Lamjungin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Gandakin vyöhykkeellä.
Idässä piirikunnan naapurina on Gorkhan, etelässä Tanahun, lännessä Kaskin ja pohjoisessa Manangin piirikunta.
Lamjungin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 167 724 ihmistä. Piirikunnan pinta-ala on 1 692 neliökilometriä ja väestötiheys 99 as./km. Hallinnollinen keskus on Besisaharin kaupunki (Besishahar, 26 640 as., 2011).
Hallinnollis-ekologisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmasta jaottelussa piirikunnasta 18,5 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 34,0 % subtrooppiseen, 20,3 % lauhkeaan,  % 14,1subalpiiniseen, 8,0 % alpiiniseen ja 1,3 % Trans-Himalajan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 3,6 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi.
Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen järistyskeskus sijaitsi lähellä Lamjungin piirikuntaa. Piirikunta kärsi suuria tuhoja tämän seurauksena.
Chautara
Chautara () on pikkukaupunki Nepalin Bagmatin vyöhykkeellä, linnuntietä noin 40 kilometriä Kathmandusta itäkoilliseen. Kaupunki on runsaan 287 798 asukkaan (2011) Sindhupalchokin piirikunnan hallinnollinen keskus.
Vuonna 2014 Chautaran sai kaupungin aseman. Tässä yhteydessä aiempaa 5 952 asukkaan (2011) Chautaran kylä(kehitys)komitean (VDC) aluetta laajennettiin alueliitoksin, jolloin hallinnollisesti muodostetun kaupungin väkilukukin kasvoi.
Vuoden 2015 toukokuussa kaupunki nousi yhdeksi Nepalin maanjäristyksen pelastustöiden ja hätäavun keskeiseksi solmupisteeksi. Sindhupalchokin piirikunnan rakennuksista jopa 90 prosenttia oli raportoitu tuhoutuneiksi. Järistyksen jäljiltä oli raportoitu ainakin 3 360 ihmishengen menetys piirikunnassa, mikä oli suurin uhriluku missään Nepalin piirikunnista (4.5.2015 mennessä).
Kahden pääjäristyksen jälkeisen voimakkaimman jälkijäristyksen (M6,7/ 26.4.2015 ja M7,3/ 12.5.2015) järistyskeskukset (episentrumi) osuivat Sindhupalchokin piirikunnan alueelle.
Dhulikhel
Dhulikhel () on pikkukaupunki Nepalin Bagmatin vyöhykkeellä, linnuntietä noin 25 kilometriä Kathmandusta itäkaakkoon. Kaupunki on 381 937 asukkaan (2011) Kavrepalanchokin piirikunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2011 kaupungin asukasluku oli 14 283.
Kathmandusta Kiinan Tiibetin rajalle johtava Aranikon valtatie (H3), Nepalin tärkein maantieyhteys Kiinaan, kulkee Dhulikhelin kautta.
Damak (Nepal)
Damak () on Nepalin Itäisen kehitysalueen Mechin vyöhykkeen ja sen Jhapan piirikunnan asukasluvultaan suurin kaupunki. Vuonna 2011 Damakin väkiluku oli 75 102.
Kaupunki sijaitsee Nepalin eteläisellä alankoalueella, hieman Ala-Himalajan rinteiden eteläpuolella. Damakin asema muutettiin kylä(kehitys)komiteasta (VDC) kaupungiksi vuonna 1990.
Ilam
Ilam () on Nepalin Itäisen kehitysalueen Mechin vyöhykkeen ja sen Ilamin piirikunnan hallintokeskuksena toimiva kaupunki. Vuonna 2011 Ilamin väkiluku oli 19 427.
Kaupunki sijaitsee Ala-Himalajan vuoristossa. Ilamin seutu on keskeisintä nepalilaisen teen tuotantoaluetta.
Rajbiraj
Rajbiraj () on Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeen ja sen Saptarin piirikunnan keskus. Vuonna 2011 Rajbirajin kaupungin väkiluku oli 37 738. Kaupunki sijaitsee Sagarmathan eteläosan alankoalueella, 16 kilometrin etäisyydellä Intian rajasta.
Nilkantha
Nilkantha () on kaupunki Nepalin Bagmatin vyöhykkeellä, linnuntietä noin 48 kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen. Kaupunki on perustettu 2014, ja se on 336 067 asukkaan (2011) Dhadingin piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin pohjana toimineen Nilkanthan kylä(kehitys)komitean (VDC) alueen väkiluku oli 20 182 (2011). Vuonna 2014 siihen yhdistettiin kolme muuta kyläkomiteaa (VDC): Sunaulabazar, Murali Bhanjyang ja Sangkosh. Uuden kaupungin laskennalliseksi asukasluvuksi tuli 39 578 (2011). Maantieteellisesti laajan ja vuoristoisen Nilkanthan keskuksena toimii Dhadingbesin taajama, joka oli aiemmin Dhadingin piirikunnan keskuskylä.
Baglung
Baglung () on Nepalin Läntisen kehitysalueen 542 296 asukkaan Dhawalagirin vyöhykkeen keskuskaupunki. Baglung sijaitsee linnuntietä noin 37 kilometriä Pokharasta länteen. Pääkaupunki Kathmandu on maanteitse 275 kilometriä itään. Kaupunki sijaitsee Gangesin sivujoki Kali Gandakin yläjuoksun äärellä. Joki virtaa kanjonissa aivan kaupungin itäpuolella.
Vuonna 2011 kaupungissa oli 7 848 perhekuntaa, joihin kuului yhteensä 29 360 asukasta. Baglung toimii myös 268 613 asukkaan Baglungin piirikunnan hallintokeskuksena.
Väestö on etniseltä koostumukseltaan monipuolista. Enemmistö väestöstä harjoittaa hindulaisuutta; muita kaupungissa harjoitettuja uskontoja ovat buddhalaisuus ja islam. Seudulla on runsaasti lääkekasveja. Siellä viljellään riisiä, maissia, hirssiä, vehnää ja perunaa. Paikkakunnalla on useita liuskekivikaivoksia; kiveä käytetään muun muassa kattomateriaalina. Aiemmin siellä toimi myös kuparikaivoksia.
Vuoden 2010 (paikallinen vuosiluku 2067) tilaston mukaan enemmistö (58 %) kotitalouksista käyttää puuta ruuanlaiton energialähteenä; kaasua käyttää 39 %. Sähkövalaistus on 93 prosentilla kotitalouksista, valaistus pohjautuu biokaasuun seitsemällä prosentilla asukkaista. Vesijohtovesi on käytössä 91 prosentilla kaupungin asukkaista, kaivovesi kuudella prosentilla ja runsas kolme prosenttia hankkii vetensä muuten.
Triyuga
Triyuga (, tai "Gaighat") on Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeen suurin kaupunki. Se on myös Sagarmathan runsaan 317 000 asukkaan Udayapurin piirikunnan hallintopaikka. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 70 000.
Tulsipur
Tulsipur () on Nepalin Keskilännen kehitysalueen 1,29 miljoonan asukkaan Raptin vyöhykkeen keskuskaupunki. Vuonna 2011 Tulsipurin kaupungin väkiluku oli 51 537. Kaupunki kuuluu Dang Deukhurin piirikunnan (Dang) alueeseen.
Kemal Jumblat
Kemal Jumblat oli 1900-luvun loppupuolella Libanonin vahva vaikuttaja ja druusipoliitikko, jolla oli perinnöllinen asema druusien johtajana. Hän oli maan sisäministerinä vuosina 1969–1970. Syyrian hyökkäys Libanoniin vuonna 1976 oli suuressa määrin Jumblatin-vastainen operaatio, sillä Syyria ei halunnut druusien aseman vahvistuvan. Tämä johti Libanonin sisällissotaan.
Jublat perusti Libanonin edistyksellisen sosialistipuolueen 1949 ja kasvatti vaikutusvaltaansa erityisesti yhteistyöllä palestiinalaisten kanssa. Sen sijaan hänellä oli huonot välit Libanonin naapurimaan Syyrian kanssa. Jumblat murhattiin vuonna 1977. Hänen pojastaan Walid Jumblatista tuli druusien uusi perinnöllinen johtaja.
Jan P. Syse
Jan Peder Syse (25. marraskuuta 1930 – 17. syyskuuta 1997) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi Konservatiivipuolueen kansanedustajana 25 vuoden ajan. Hän oli Norjan pääministeri 1989-1990, ja sitä ennen teollisuusministeri 1983-1985.
Syse kasvoi Nøtterøyssä lähellä Tønsbergiä. Hän opiskeli oikeustiedettä Oslon yliopistossa ja valmistui vuonna 1957 ja työskenteli aulksi huolintayhtiössä. Hän oli mukana jo opiskelijapolitiikassa, ja pääsi kauppa- ja teolisussministeri Kåre Willochin yksityissihteeriksi. Kun Willochista tuli pääministeri, Sysellä oli tärkeä asema konservatiivien eduskuntaryhmässä, kunnes hän nousi teollisuusministeriksi vuosiksi 1983-1985. Vuoden 1985 vaalien jälkeen konservatiivipuolue oli oppositiossa ja Syse palasi parlamenttiin.
Syse johti kolmen puolueen koalitiohallitusta, joka kaatui, EEA-sopimukseen liittyvien erimielisyyksien takia kun keskustapuolue lähti hallituksesta,
Patachou
Henriette Ragon eli Patachou (10. kesäkuuta 1918 Pariisi, Ranska – 30. huhtikuuta 2015 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen laulaja ja ravintoloitsija. Hän oli näkyvimmillään Pariisin 1950-luvun viihde-elämässä. Hän perusti 1948 Pariisiin Montmartrelle musiikkiravintolan, jossa esiintyivät muun muassa silloin vielä tuntemattomat Jacques Brel ja Charles Aznavour. Patachou näytteli myös monissa elokuvissa, kuten Jean Renoirin "Ranskalaisessa can-canissa" (1954) ja Sacha Guitryn "Napoleonissa" (1955).
HMS Vargen (Vgn)
HMS Vargen (tunnus Vg ja Vgn) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin vuonna 1958 . Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1960 ja se liitettiin laivastoon 15. marraskuuta 1961.
Alus poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1989 ja se romutettiin vuonna 1993 Gävlessä.
HMS Nordkaparen (Nor)
HMS Vargen (tunnus Vg ja Vgn) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin vuonna 1959. Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1961 ja se liitettiin laivastoon 4. huhtikuuta 1962.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1983 ja alusluettelosta 30. kesäkuuta 1988. Alus kunnostettiin, ja se asetettiin vuonna 1993 näytteille Göteborgin merikeskuksessa ().
Christina Hellström
Christina Hellström eläkkeellä oleva ruotsalainen psykologi joka teki ensialbuminsa 2013. "Ett hål i verkligheten" sisältää hänen omia laulujaan. Vuonna 2015 ilmestyi single "San Francisco". Tuleva albumi on nimeltään "En liten bit till". Hellström tekee tekstit itse, sävellykset hän tekee yhdessä Björn Olssonin kanssa.
Hellströmin poika on muusikko Håkan Hellström, joka on tukenut äitiään uuden uran aloittamisessa.
HMS Springaren (Spr)
HMS Springaren (tunnus Sp ja Spr) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin vuonna 1960. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta 1961 ja se liitettiin laivastoon 7. marraskuuta 1962.
Alus poistettiin palveluksesta 1. lokakuuta 1987. Alus oli maalilaivana Hårsfjärdenissä ennen kuin se romutettiin vuonna 1999 Muskön laivastontelakalla.
HMS Delfinen (Del)
HMS Delfinen (tunnus De ja Del) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1958. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1961 ja se liitettiin laivastoon 7. kesäkuuta 1962.
Alus poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1989 ja se romutettiin vuonna 1993 Gävlessä.
Kulttuuriympäristökasvatus
Kulttuuriympäristökasvatus on kasvatuksen osa-alue, jonka avulla edistetään ympäristön kulttuuristen merkitysten tunnistamista, arvioimista ja arvostamista. Se tukee ympäristösuhteen ja kulttuuri-identiteetin muodostumista ja kulttuuristen oikeuksien toteutumista.
Kulttuuriympäristökasvatuksen tavoitteena on edistää ympäristön kulttuuristen merkitysten tunnistamista, arvioimista ja arvostamista. Se tukee ympäristösuhteen ja kulttuuri-identiteetin muodostumista. Myös kulttuuristen oikeuksien toteuminen on osa kulttuuriympäristökasvatuksen periaatteita . Kulttuuriympäristökasvatus auttaa myös tulkitsemaan rakennuksia kysymällä miksi ja miten ne on rakennettu ja mitä ne voivat menneisyydestä kertoa. Rakennusperinnön ymmärtämisen avulla tuetaan etenkin lapsia ja nuoria vastuulliseen aikuisuuteen ja lisätään kykyä ottaa kantaa ympäristön suunnitteluun.
Kulttuuriympäristökasvatus on käsitteenä alisteinen ympäristökasvatukselle. Se liittyy käsitteenä myös kestävän kehityksen kasvatukseen, jonka yksi ulottuvuus on kulttuurisesti kestävä kehitys. Lähikäsitteitä kulttuuriympäristökasvatukselle ovat mm. kotiseutukasvatus, kulttuurisesti kestävä kasvatus sekä kulttuuriperintökasvatus. Arkkitehtuurikasvatus on kulttuuriympärisökasvatuksen osa-alue.
Kulttuuriympäristökasvatusta toteuttavat useat tahot kuten päiväkodit, koulut ja oppilaitokset, museot, kerhot ja vapaat harrastusryhmät sekä erilaiset yhdistykset ja verkostot. 
Kulttuuriympäristökavatuksen alalla toimivia järjestäytyneitä tahoja ovat mm. Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. ja Suomen Ympäristökasvatuksen seura ry.,
Rainbow: Music of Central Asia Vol. 8
Rainbow: Music of Central Asia Vol. 8 on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi ja DVD, joka julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Folkways Records. DVD sisältää 24 minuutisen "Rainbow" dokumentin.
Ruokepuolinen (Jyväskylä)
Ruokepuolinen on järvi Jyväskylän Ruokkeen kylässä. Sen pinta-ala on 28,8 hehtaaria ja suurin syvyys 4,4 metriä. Järven yli kulkee Jyväskylästä Keuruulle vievä valtatie. Järvi on hieman kaarimaisen muotoinen, ja muodostaa kokoonsa nähden suuren niemen. Jyväskylän ja Muuramen rajalla sijaitsee toinen Ruokepuolinen-niminen järvi.
Kulttuuriperintökasvatus
Kulttuuriperintökasvatus on kasvatuksen osa-alue, jonka avulla edistetään kulttuuriperintöön liittyvää osaamista sekä tuetaan kulttuuri-identiteetin muodostumista ja kulttuuristen oikeuksien toteutumista.
Kulttuuriperintökasvatuksen tavoitteena on tukea yksilöllisen kulttuuri-identiteetin tasapainoista kehittymistä. Kaikille halutaan antaa mahdollisuus tuntea itsensä osalliseksi ympäröivästä kulttuurista.
Kulttuuriperintökasvatuksella tuetaan eri tahojen tavoitteellista kasvatustoimintaa ja koulujen opetussuunnitelman perusteiden mukaisten oppimistavoitteiden saavuttamista. Opetussuunnitelman mukaisen opetuksen tavoitteena on esimerkiksi edistää monipuolista kulttuurista osaamista ja kulttuuriperinnön arvostamista sekä tukea oppilaita oman kulttuuri-identiteetin rakentamisessa.
Kulttuuriperintökasvatus
Kulttuuriperintökasvatusta toteuttavat mm. museot, päiväkodit, koulut ja oppilaitokset sekä erilaiset yhdistykset. Järjestäytyneitä tahoja alalla ovat esim. Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura.
Uniko
Uniko on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin, Samuli Kosmisen ja Kimmo Pohjosen albumi, joka julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Ondine.
Kaikki sävellykset Pohjonen ja Kosminen.
Grey Cube Galleriat
Grey Cube Galleriat on paikkasidonnaisen nykytaiteen galleria kolmessa vanhassa karhulinnassa Korkeasaaressa Helsingissä. Grey Cube Galleriat syntyivät vuonna 2014 osana Maaseudun Sivistysliiton alullepanemaa kolmivuotista ympäristösivistyksellistä teemaa Paikan tuntu - paikan identiteetti. 1950-luvusta asti lähes tyhjillään olleet vanhat karhulinnat adoptoitiin nykytaiteen näyttämöiksi paikan adoptio -toimintamallin avulla.
Grey Cube Gallerioiden kesäkauteen ajoittuva ohjelmisto rakentuu näyttelyistä, esitystaiteeseen keskittyvistä Grey Cube Festivaleista ja kutsutaiteilijoiden pitkäkestoisista residensseistä. Vuonna 2014 Grey Cube Gallerioissa esiteltiin paikkasidonnaista nykytaidetta kolmessa näyttelyjaksossa. Kesällä 2015 gallerioissa tai niiden edustalla esitellään teoksia neljältä taiteilijalta. Vuonna 2014 osana gallerioiden toimintaa järjestettiin kolme Grey Cube Festival -päivää. Vuonna 2015 kahdelle eri päivälle levittäytyvä Grey Cube Festival keskittyy esitys- ja tanssitaiteeseen.
Grey Cube Galleriat vie taidetta uusiin ympäristöihin ihmisten keskuuteen. Se sijoittaa itsensä valkoisen kuution (white cube) ja mustan laatikon (black box) välimaastoon ammentaen molempien taiteiden perinteestä. Näyttelyohjelmisto sekä Grey Cube Festival ovat saaneet innoitusta karhulinnojen historiasta, eläintarhojen kulttuurihistoriasta ja paikan identiteetistä. Teoksissa tutkitaan toiseutta, elämänmuotojen erilaisia representaatioita ja moninaisia olemassaolon tapoja sekä ihmisen suhdetta ympäristössä tapahtuviin muutoksiin.
Sirke
Sirke on naisen etunimi. Suomessa se pohjautunee adjektiiviin "sirkeä", joka tarkoittaa pirteää, terhakkaa. Suomessa Sirke on jäänyt harvinaiseksi nimeksi ja sen kantajat ovat syntyneet enimmäkseen 1900-luvun puolenvälin tienoilla. Nimen kantajia on vuoteen 2015 mennessä kolmisensataa.. Nuorten naisten ja tyttöjen nimenä Sirke on Suomessa todella harvinainen. Saksassa Sirke on voittoa tarkoittavan miehennimen Sirk sisarnimi.
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. on kulttuuriperintökasvatuksen edistämiseen, kehittämiseen ja tukemiseen erikoistunut avoin kansalaisjärjestö. Se on perustettu vuonna 2006. Seuran toiminta koostuu kasvattajien tukemisesta, aktiivisesta yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta sekä tiedottamisesta.
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. on valtakunnallinen järjestö. Järjestöön voi liittyä sekä henkilö- tai yhteisöjäseniä. Seura aloitti toimintansa vuonna 2006.
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura edistää kulttuuriperintö- ja kulttuuriympäristökasvatusta. Toiminnan tavoitteena on tukea lasten ja nuorten kulttuurista osaamista ja osallisuutta sekä kulttuuristen oikeuksien toteutumista. Seura toteuttaa kehittämisprojekteja, antaa lausuntoja ja on jäsenenä useissa asiantuntijatyöryhmissä.
Kulttuuriperintö määrittyy pitkälti yhteiskunnassa vallitsevien arvojen perusteella. Seura edistää kulttuuriperinnön tuntemuksen yhteiskunnallista merkittävyyttä sekä tukee yksilöiden valmiuksia osallistua kulttuuriperintöön liittyvien arvojen tunnistamiseen ja määrittelyyn. Lisäksi seura on aloitteellinen ja osallistuu yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Linnoitus (Lappeenranta)
Linnoitus on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Saimaaseen työntyvällä niemellä. Linnoitus on vuonna 1649 perustetun Lappeenrannan ensimmäinen kaupunginosa ja saanut nimensä siellä sijaitsevan Lappeenrannan linnoituksen mukaan.
Varsinaisen linnoituksen ja sen rakennusten ohella kaupunginosan kohteita ovat muun muassa Lappeenrannan satama, Lappeenrannan vanhin puisto Vanhapuisto eli Pusupuisto, Lappeenrannan kesäteatteri ja Lappeenrannan hiekkalinna.
Kaupunginosaan kuuluvat myös mantereeseen täyttömaalla yhdistetty Rapasaari sekä kolmesta pienemmästä saaresta muodostettu Pikisaari, jotka ovat kerrostalovaltaisia asuinalueita. Rapasaaressa sijaitsee entinen Rapasaaren rautatieasema, joka kuului Lappeenrannan vanhimpaan rautatiehen Simola–Lappeenranta-rataan.
Linnoituksen tilastoalueella on 1 259 asukasta.
Karhufestivaali
Karhufestivaali on Ilomantsissa järjestettävä vuotuinen tapahtuma, joka koostuu puunveistokilpailuista, ITE-taiteesta ja karhuun liittyvästä kulttuuriohjelmasta. Tapahtuma on samalla Suomen itäisin kulttuurifestivaali. Se järjestetään elokuussa karhunmetsästyksen alkupäivinä. Pääjärjestäjänä on Maaseudun Sivistysliitto alueellisine yhdistyksineen.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 osana kansainvälistä EU:n osarahoittamaa Puusta pitkään -hanketta. Ensimmäisen festivaalin teemana oli "Karhu mielessä". Tapahtuma koostui karhunveiston maailmanmestaruuskilpailusta, pikaveistokilpailusta ja karhun kulttuuriperintöä esittelevästä ohjelmistosta. MM-kilpailuun osallistui 32 veistäjää seitsemästä eri maasta. Maailmanmestaruuden voitti kuhmolainen Esko Heikura.
Vuonna 2015 festivaalin teema "Kalevan karhut" liittyi Kalevalan juhlavuoteen. Kalevalaseura kuului järjestäjien joukkoon. 20.–22.8.2015 järjestetty festivaali juhlisti myös Ilomantsin kunnan 140-vuotisjuhlavuotta. Tapahtuman yhteydessä järjestetyn karhunveiston pikasahauskilpailun voitti Timo Nevalainen teoksellaan Kalevalaisen näppäilyä.
Vuonna 2016 festivaali toteutettiin 19.-20.8. teemalla "Mie ja karhu". Tapahtuman ytimenä on puunveiston suomenmestaruuskilpailu. Kilpailuun liittyy kuvakisa, jossa osallistujat lähettävät karhuaiheisia selfietä eli "karfieita" valitsemillaan sosiaalisen median kanavilla tunnuksin #miejakarhu.
Vuonna 2017 karhuiltiin 24.-26.8. jolloin teemana oli "Metsän kansaa" ja kilpailu oli luonteeltaan puunveiston maailmanmestaruuskilpailu.
Karhufestivaali kuuluu osana Maaseudun Sivistysliiton Paikan tuntu -toimintaan, jossa tutkitaan ihmisen suhdetta paikkaan ja paikallisten ympäristöjen merkitystä ihmiselle. Vuotuisten Karhufestivaalien tavoitteena on luoda Ilomantsin kylänraitille puuveistospuisto "Tuhannen karhun maa".
Hajen-luokka (1954)
Hajen-luokka oli Ruotsin merivoimien kuuden 1950-luvun lopulla valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka.
Toisen maailmansodan päättyessä Ruotsin merivoimat totesi muiden maiden tavoin, että maan sukellusveneiden suunnittelu oli Kriegsmarinen sodan lopulla käyttöönottamien uusien sukellusveneiden erityisesti tyyppine XXI ja XXIII myötä jäänyt jälkeen ja vanhanaikaiseksi. Voittoisat liittoutuneet suojelivat mustasukkaisesti haltuunsa saamista sukellusveneistä keräämiään tietoja eikä puolueettomalla Ruotsilla ollut siten pääsyä tutustumaan uusiin innovaatioihin.
Onneksi vasta valmistunut Saksan laivaston tyypin XXI sukellusvene "U-3503" (Oberleutnant zur See Deiring) oli sodan lopulla 8. toukokuuta 1945 upotettu Ruotsin aluevesille Göteborgin edustalle (). Laivasto nosti 24. elokuuta 1946 veneen, joka kuljetettiin Karlskronaan tutkittavaksi ennen romuttamista.
Alusten suunnittelu alkoi 1940-luvun lopulla, mutta valmistus viivästyi perehdyttäessä Saksan laivaston tyypin XXI aluksesta tehtyihin löytöihin. Alukset olivat pienempiä kuin tyypin XXI alukset, mutta siitä huolimatta ne olivat aikanaan suurimpia Ruotsissa valmistettuja sukellusveneitä.
Syötävä Puisto
Syötävä Puisto on kaikille avoin, talkoovoimin ylläpidetty hyötykasvipuutarha Mustikkamaalla Helsingissä. Syötävä Puisto perustettiin vuonna 2014 osana Maaseudun Sivistysliiton kolmivuotista teemaa Paikan tuntu käyttämällä paikan adoptio -toimintamallia. Paikan tuntu -hanke päättyy virallisesti vuoden 2016 lopussa, Syötävä Puisto -hankkeen päättymisestä ilmoitettiin lokakuussa 2016.
Syötävä Puisto on yhteisöllinen ja ympäristösivistyksellinen kokeilu, jossa kaupunkilaisille tarjotaan tilaisuus viljellä hyötykasveja avomaalla, tutustua ruokasienten viljelykokeiluun ja hoitaa puiston marjapensaita sekä hedelmäpuita ohjatusti sekä omatoimisesti. Syötävän puiston tarkoituksena on tarjota vaihtoehtoja kaupunkilaisten ympäristösuhteen ylläpitoon, kokeilla paikan adoptointia yhteisöllisessä toiminnassa ja kehittää uudenlaista sisältöä tyhjilleen jääneisiin tiloihin. Syötävä Puisto ottaa toiminnallaan osaa kaupunkilaisten ympäristösuhteeseen, kaupunkiviljelyyn, kaupunkisuunnitteluun ja urbaaneihin jokamiehen ja -naisen oikeuksiin liittyviin keskusteluihin.
Syötävään Puistoon on istutettu omenapuita, luumupuita, tyrnipensaita, mustia ja punaisia viinimarjapensaita, karviaispensaita ja marja-aronioita. Avomaaviljelyksillä kasvatetaan mm. salaattia, yrttejä, hernettä, kurpitsaa ja lehtikaalia. Puistossa kasvaa lisäksi raparperia. Ruokasienten viljelykokeilussa kasvatetaan koivunkantosientä ja kuusilahokkaa. Puiston satoa saa maistella ja poimia pienimuotoisesti omiin tarpeisiin. Vastavuoroisesti kävijöitä pyydetään kitkemään muutama rikkaruoho tai kastelemaan muutama janoinen kasvi, jotta satoa kasvaa seuraavillekin kävijöille. Syksyisin järjestetään kaikille avoimet sadonkorjuutalkoot ja sadonkorjuujuhlat.
Puisto perustettiin keväällä 2014, jolloin alueelle istutettiin monivuotisten hedelmäpuiden ja marjapensaiden taimet talkoovoimin. Avomaaviljelmät ja ruokasieniviljelmät perustettiin koululaisten, kaupunkiviljelijöiden ja eri yhdistysten viljelytyöpajoissa. Peltoalan kääntämisessä avusti Uuras-työhevonen. Eri yhdistykset järjestävät puistossa monenlaisia kaupunkiviljelyyn, permakulttuuriin, villiyrtteihin, hortoiluun ja luontoon liittyviä työpajoja ja kursseja.
Syötävä Puisto on perustettu paikkaan, jossa on viljelty hyötykasveja jo 1860-luvusta lähtien. Kauppiailla Wasili Winogradoff ja Ivan Scharin oli alueella kasvihuoneita ja laajoja kasvimaita 1800–1900-lukujen taitteeseen asti. 1940- ja 1950-luvuilla pihapiiriä asutti Wickmanien telakkasukuun kuuluva perhe. 2000-luvulle tultaessa pihapiiri siirtyi Helsingin kaupungin liikuntavirastolta Korkeasaaren hallintaan ja taloon on majoitettu satunnaisia eläintarhan työntekijävieraita. Pihapiiri jäi vähäiselle käytölle.
Goliath e la schiava ribelle
Goliath e la schiava ribelle (”Goljat ja kapinallinen orja”) on vuonna 1963 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Caiano. Sen sankaria esittää yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Lyydian satraappi Marcius tukee Makedonian Aleksanteria taistelussa Dareioksen johtamia persialaisia vastaan. Hänen neuvonantajansa Artafernes kannattaa liittoa Dariuksen kanssa. Goljatiksi kutsuttu Eumenes pelastaa Aleksanterin liittolaisen tyttären Corin rosvoilta ja pari rakastuu toisiinsa. Artafernes myrkyttää Marciuksen ja ryhtyy vainoamaan Coria ja Goljatia. Goljat pakenee vankilasta, järjestää kapinan ja pelastaa Corin. Artafernes saa surmansa ja Goljat ja Cori nousevat valtaistuimelle.
"Goliath e la schiava ribelle" on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Tor Caldaran luonnonsuojelualueen maisemissa. Taistelukohtaukset on lainattu muista elokuvista.
Elokuva on vaatimattomasti toteutettu peplum-seikkailu, jota kannattaa lähinnä Gordon Scottin energinen näyttelijäsuoritus. Scott teki samaan aikaan kahta samanalaista elokuvaa, toista aamulla ja toista iltapäivällä. Kehonrakentaja Serge Nubret esiintyy sivuosassa toisessa ja viimeisessä peplum-elokuvassaan.
Vaatimattomuudestaan huolimatta elokuva tuotti Italiassa kohtalaiset 316 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki yli 600 000 katsojaa.
Paikan tuntu
Paikan tuntu – paikan identiteetti on osa Maaseudun Sivistysliiton toimintaa. Siinä tutkitaan ihmisen suhdetta paikkaan ja paikallisten ympäristöjen merkitystä ihmiselle. Paikan tuntu sai alkunsa vuonna 2014 osana Maaseudun Sivistysliiton laajempaa ympäristösivistyksellistä toimintaa. Toimintaa järjestetään eri puolilla Suomea, muun muassa Helsingissä, Raumalla, Varkaudessa, Ilomantsissa ja Oulussa. Yhteisiä teemoja ovat luonnon ja ihmisen väliset suhteet, urbaanit jokamiehenoikeudet, hylättyjen paikkojen adoptointi ja kulttuuriympäristökasvatus. Kaikessa toiminnassa paikalliset ihmiset haastetaan osallistumaan ja toimimaan oman kulttuuriympäristönsä puolesta. Erilaiset tapahtumat, näyttelyt, keskustelut ja seminaarit toteutetaan osana rakennettuja ympäristöjä, kaupunkiluontoa, taajamia ja rannikkoseutuja. Toiminnassa on mukana laaja kumppanuusverkosto, muun muassa Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura, Korkeasaari, Koneen Säätiö, Keskitien Tukisäätiö, Maahenki Oy, museoita, kaupunkeja, kuntia, paikallisia yhdistyksiä, taiteilijoita, muotoilijoita ja ympäristökasvattajia.
Amerikan Itsenäisyyspuolue
Amerikan Itsenäisyyspuolue (American Independence Party) on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Puolue muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa, ollen toistaiseksi viimeinen ns. kolmannen puolueen ehdokas joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut valitsijamiehiä.
Mario Caiano
Mario Caiano (13. helmikuuta 1933 Rooma – 20. syyskuuta 2015 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Ohjaaja ja tuottaja Carlo Caianon poika Mario opiskeli yliopistossa filologiaa ja työskenteli 1950-luvulla apuohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli peplum-elokuva "Odysseus vastaan Hercules" vuonna 1962. Myöhemmin Caiano ohjasi yhden ensimmäisistä spagettiwesterneistä "Il segno del coyote" (1963), kauhuelokuvan "Gli amanti d’oltretomba" (1965), jännityselokuvat "L’occhio nel labirinto" (1972), "...a tutte le auto della polizia..." (1975) ja muita eri lajityyppejä edustavia viihde-elokuvia. 1970-luvulta lähtien hän työskenteli etupäässä televisiossa.
Norjan Cup
Norjan Cup (norjaksi "Norgesmesterskapet i fotball for herrer") on norjalainen cup-muotoinen Norjan jalkapalloliiton alainen jalkapallokilpailu. Cupia on pelattu vuodesta 1902 lähtien, jolloin turnaus oli avoinna vain kansallisille mestareille. Vuonna 1933 Cup avattiin myös muille seuroille, mutta Pohjois-Norjan maakuntien seurat tulivat mukaan vasta vuonna 1963, koska niiden ei oletettu kykenevän pelaamaan samalla tasolla muiden kanssa.
Norjan Cupin ensimmäiset kierrokset pelataan huhtikuussa ja tuolloin mukana ovat vain alimpien sarjatasojen amatöörijoukkueet. Pääsarjaseurat tulevat mukaan vasta myöhemmin. Cupin finaali pelataan jalkapallokauden loppupuolella marraskuussa Oslon Ullevaal stadionilla, jossa finaaliottelua on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1948 saakka.
HMS Hajen (Haj)
HMS Hajen (tunnus Hj ja Haj) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1949 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1953. Alus laskettiin vesille 11. joulukuuta 1954 ja se liitettiin laivastoon 28. helmikuuta 1957.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se romutettiin vuonna 1983 Landskronassa.
HMS Sälen (Säl)
HMS Sälen (tunnus Sä ja Säl) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1949 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1953. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1955. ja se liitettiin laivastoon 8. huhtikuuta 1957.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1984 Länsi-Saksaan.
Kenny Schrub
Kenny ”kennyS” Schrub (s. 19. toukokuuta 1995) on ranskalainen tietokonepelaamisen ammattilainen, joka pelaa a. Schrub on pelannut heinäkuusta 2015 lähtien Ranskalaisessa EnvyUs-joukkueessa.
Titaniin Schrub siirtyi huhtikuussa 2014 toisesta ranskalaisjoukkueesta, Clan-Mystikistä. Titanin kanssa hän on voittanut yhden turnauksen, Gamers Assemblyn vuonna 2015. Kaikki joukkueet mukaan lukien Schrubilla on seitsemän turnausvoittoa.
Schrub tunnetaan paremmin pelaajanimellään kennyS.
Danny Jones (rugbypelaaja)
Danny Jones (6. maaliskuuta 1986 Halifax – 3. toukokuuta 2015 Lontoo) oli englantilaissyntyinen walesilainen rugby league -pelaaja, jonka viimeiseksi seuraksi jäi Kingstone Press League 1:n Keighley Cougars.
Jones aloitti uransa vuonna 2003 Kingstone Press Championshipin Halifax RLFC:ssä, jota hän edusti kuusi vuotta vuoteen 2009 asti. Vuonna 2010 Jones siirtyi Kingstone Press League 1:n Keighley Cougarsiin, jota hän edusti kuolemaansa, vuoteen 2015 asti.
Walesin rugby league -maajoukkueessa Jones debytoi vuonna 2010. Hän oli joukkueessa mukana myös vuoden 2013 maailmancupissa, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa tehden yhden maalin.
Jones kuoli toukokuussa 2015 saatuaan sydänkohtauksen vaihtopenkillä Keighley Cougarsin ottelussa. Hänet oli aiemmin otettu kentältä pois. Jonesilla oli kuolinhetkellä viisikuukautiset kaksoset. Hänen pelinumeronsa 6 jäädytettiin Jonesin kuoleman jälkeen.
Mjøndalen IF
Mjøndalen IF on urheiluseura Mjøndalenista, Buskerudin läänistä Norjasta. Seura pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Adeccoligaenissa kaudella 2016. Kaudella 2015 seura pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla Tippeligaenissa, ensimmäistä kertaa 22 vuoteen.
Vuonna 1910 perustettu seura pelaa kotiottelunsa 4 350-paikkaisella Isachsen Stadionilla. Mjøndalen on osallistunut eurocupeihin kolmesti, pelaten Cardiff Cityä, Bayern Müncheniä sekä Werder Bremeniä vastaan.
Mjøndalen IF on myös maan menestyneimpiä seuroja jääpallossa.
Ulla Lehtonen (tietokirjailija)
Ulla Lehtonen (o.s. Holopainen, ent. Antolainen, 3. kesäkuuta 1927 Varkaus – 1. heinäkuuta 2018 Varkaus) oli suomalainen luomuaatteen ja kasvisruokavalion edistäjä ja tietokirjailija. Hän kirjoitti aihepiiristä lukuisia kirjoja, piti kursseja ja antoi neuvontaa.
Lehtosen puoliso oli Uljas Lehtonen, joka yhdessä vaimonsa kanssa puhui julkisuudessa luomuasian puolesta.
Miksjärvi
Miksjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Kaivolassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Kettujoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siihen laskee ympäröivältä suolta suojia. Yksi ojista on samalla järven laskuoja, joka on 5,5 kilometriä pitkä. Se yhtyy Vihonojaan, joka on Kettujoen latvahaara.
Järvellä on on 700 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, jota ympäröi kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Rannalla on yksi loma-asunto, johon johtaa tie Kalannista ja Laitilasta. Ranta on mökin kohdalta ruopattu.
Norsk Tipping
Norsk Tipping AS on norjalainen rahapeliyhtiö. Vuonna 1948 perustetun yhtiön pääkonttori sijaitsee Hamarin kaupungissa.
Norjan valtio on omistanut Norsk Tippingin kokonaan vuodesta 1993 lähtien. Kuten Veikkaus Suomessa, myös Norsk Tipping jakaa tuottonsa Norjan urheilulle, liikuntaan ja kulttuuriin.
Norsk Tipping osallistuu myös Suomessa pelattavaan Vikinglottoon. Yhtiön muihin peleihin kuuluvat muun muassa Lotto, Keno, Jokeri, raaputusarpapeli Flax ja vedonlyöntipelit Tipping sekä Oddsen.
HMS Bävern (Bäv)
HMS Bävern (tunnus Bä ja Bäv) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1952 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta sen köli laskettiin 1955. Alus laskettiin vesille 3. helmikuuta 1958 ja se liitettiin laivastoon 29. toukokuuta 1959.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1981 romutettavaksi Odenseen.
HMS Illern (Iln)
HMS Illern (tunnus In ja Iln) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1952 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin vuonna 1955. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1957 ja se liitettiin laivastoon 31. elokuuta 1959.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1981 romutettavaksi Odenseen.
HMS Uttern (Utn)
HMS Uttern (tunnus Ut ja Utn) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1952 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin vuonna 1955. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1958 ja se liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1960.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1981 romutettavaksi Odenseen.
HMS Valen (Val)
HMS Valen (tunnus Va ja Val) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1949 Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1953. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1955 ja se liitettiin laivastoon 4. maaliskuuta 1957.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja se myytiin vuonna 1984 Länsi-Saksaan.
Sotakone (Rautamies)
Sotakone (), oikealta nimeltään James Rupert ”Rhodey” Rhodes, on Marvel-kustantamon sarjakuvien supersankarihahmo. James Rhodesin hahmo esiintyi ensi kerran "Iron Man" -lehden numerossa 118 (tammikuu 1979) ja Sotakone numerossa 282 (syyskuu 1992). Hahmon loivat David Michelinie ja Bob Layton. Len Kaminski ja Kevin Hopgood taas suunnittelivat hänen taisteluasunsa. 
Hahmo on esiintynyt myös animaatiosarjoissa "Rautamies" ja "", animaatioelokuvassa "The Invincible Iron Man". Terrence Howard näyttelee hahmoa vuoden 2008 elokuvassa "Iron Man" sekä Don Cheadle elokuvissa "Iron Man 2", "Iron Man 3", "", "" ja "".
Magne Havnå
Magne Havnå (16. lokakuuta 1963 – 29. toukokuuta 2004) oli norjalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä ja WBO-liiton alemman raskaansarjan maailmanmestari.
Vuonna 1986 ammattilaiskehiin siirtynyt Havnå voitti MM-tittelin Boone Pultzilta toukokuussa 1990, ja puolusti vyötään kahdesti menestyksekkäästi. Hän lopetti uransa vuonna 1993 hävittyään Roger McKenzielle teknisellä tyrmäyksellä.
Havnå menehtyi 29. toukokuuta 2004 veneilyonnettomuudessa. Hän oli kuollessaan 40-vuotias.
Torgeir Bryn
Torgeir Bryn (s. 8. elokuuta 1964 Oslo) on norjalainen entinen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.
Bryn on ainoa norjalainen NBA:ssa pelannut koripalloilija. Hän pelasi kolme ottelua Los Angeles Clippersissä kaudella 1989–1990. Hän palasi takaisin Eurooppaan vuonna 1993, ja lopetti uransa lopullisesti 45-vuotiaana vuonna 2010.
Bryn on pelannut eniten otteluita (111) Norjan maajoukkueessa.
Triandría
Triandría () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Thessalonikin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Τριανδρίας, "Dimotikí Enótita Triandrías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella ja kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 9 986 (vuonna 2011).
Triandrían kaupunki sijaitsee noin kolme kilometriä Thessalonikin keskustasta kaakkoon ja se on Thessalonikin esikaupunkialuetta. Kaupunki on saanut nimensä, suomeksi ”Triumviraatti”, Thessalonikissa ensimmäisen maailmansodan aikana toimineen niin kutsutun kansallisen puolustuksen hallituksen kolmesta johtajasta, jotka olivat Elefthérios Venizélos, Pávlos Kountouriótis ja Panagiótis Dagklís. Triandría oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Thessalonikin kuntaan.
Agora (Thessaloniki)
Agora (, ”Antiikin agora”) tai Roomalainen forum on roomalaisaikainen agora eli forum Thessalonikissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kaupungin keskustassa lähellä Pyhän Demetrioksen kirkkoa. Sitä reunustavat kadut Filíppou, Agnóstou Stratiótou, Olýmpou ja Makedonikís Amýnis.
Agoran rakentaminen alkoi ilmeisesti 100-luvun lopulla. Se rakennettiin varhaisemman agoran paikalle. Tämä agora oli rakennettu varhaisella keisariajalla ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla tai ensimmäisellä vuosisadalla jaa., jolloin Rooman provinsseihin rakennettiin paljon samanlaisia forumeita. Agora toimi kaupungin poliittisena, kaupallisena, yhteiskunnallisena ja uskonnollisena keskuksena. Roomalaiseen tapaan se sijaitsi linnoitetun kaupungin keskellä kahden pääkadun risteyksessä.
Agora oli suorakulmion muotoinen ja sen sivujen pituudet olivat 146 x 97 metriä. Se oli reunustettu kaikilta paitsi pohjoislaidalta stoilla eli pylväshalleilla sekä muilla julkisilla rakennuksilla, mukaan lukien kylpylä ja rahapaja. Agoran itälaidalla oli odeion eli musiikkiteatteri, johon mahtui 2 000–2 500 kuulijaa. Länsilaidan stoaa kutsuttiin Kupariseppien stoaksi, koska siellä työskenteli lukuisia käsityöläisiä. Läheinen Chalkéonin kirkko on saanut nimensä siitä.
Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1966. Nykyisin esiin on kaivettu lähinnä alueen itä- ja etelälaidan rakennusten raunioita.
Galeriuksen kaari
Galeriuksen kaari () on Thessalonikissa Kreikassa sijaitseva roomalaisaikainen kaari. Se on yksi Thessalonikin maamerkeistä ja sijaitsee kaupungin keskustassa Egnatía- ja Dimitríou Goúnari -katujen risteyksessä. Kaari tunnetaan kaupungissa myös nimellä "Kamára" (Καμάρα, ”Kaari”).
Kaari on rakennettu 200-luvun lopussa tai 300-luvun alussa. Sen rakennutti keisari Galerius, josta kaari on saanut myös nimensä. Rakentamisella juhlistettiin Galeriuksen voittoa Sassanidien Persiasta vuonna 297. Kaari oli osa suurempaa rakennuskokonaisuutta, johon kuuluivat myös muun muassa Galeriuksen palatsi, Rotunda ja hippodromi. Kaaren tarkoitus oli yhdistää palatsi kaaren ali kulkeneeseen tiehen.
Kaaressa oli kahdeksan pylvästä, jotka muodostivat kolme kaarta. Kaarista keskimmäinen oli suurin ja sen leveys oli 9,7 metriä ja korkeus 12,5 metriä. Sitä reunustaneet neljä pylvästä kannattivat kupolin muotoista kattoa. Keskimmäisen kaaren kummallakin puolella oli pienemmät kaaret, joiden kummankin leveys oli 4,8 metriä ja korkeus 6,5 metriä. Nykyisin alkuperäisestä kahdeksasta pylväästä on jäljellä kolme, ja kaarista kaksi eli suurin ja toinen pienemmistä. Kaari oli koristeltu reliefeillä, jotka esittivät Galeriuksen sotavoittoja ja niiden juhlintaa sekä Roomaa tuolloin hallinnutta tetrarkiaa (Galerius, Diocletianus, Maximianus ja Constantius). Koristelusta osa on säilynyt.
Galeriuksen palatsi
Galeriuksen palatsi () oli roomalaisaikainen palatsi Thessalonikissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kaupungin keskustassa.
Palatsi rakennettiin noin vuonna 300. Sen rakennutti keisari Galerius, joka oli yksi Rooman tetrarkian keisareista ja piti Thessalonikia hallintopaikkanaan. Palatsi liittyi suurempaan rakennuskokonaisuuteen, johon kuuluivat myös muun muassa niin kutsutut Rotunda ja Galeriuksen kaari sekä hippodromi.
Palatsista on kaivettu esiin merkittävä osa Plateía Navarínou ja Dimitríou Goúnari -katujen alueella. Löydöksiin kuuluu muun muassa mosaiikkilattioin koristettuja huoneita, peristyylipiha sekä suurikokoisia seinien osia. Alueen lounaisosassa on suuri kahdeksankulmainen rakennus, jonka halkaisija on noin 30 metriä. Sitä käytettiin joko temppelinä tai jonkinlaisena valtaistuinsalina. Palatsin itäpuolella oli 400–500 metriä pitkä hippodromi, jota ei kuitenkaan ole kaivettu esiin. Siitä on kuitenkin tehty joitakin löydöksiä.
Raunioita on kunnostettu vuodesta 1994.
Lankjärvi
Lankjärvi tai myös Langjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Soukaisten kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järven muoto on pitkä, kapea ja hieman kaareva. Siihen laskee neljä metsäojaa ja yksi pelto-oja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 3,8 kilometriä pitkä laskuoja, joka alkaa Pollinkurkunojana ja jatkaa alempana Pihajokena ja yhtyy lopulta Sirppujokeen Laitilan pohjoispuolella.
Järvellä on on 4,4 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet Laitilasta. Lankjärvellä on yleinen uimaranta.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi kirjoitettiin "Pitkäjärvi". SE oli kartan mukaan tuolloin asumaton järvi.
Aksel Hennie
Aksel Hennie (s. 29. lokakuuta 1975 Oslo) on norjalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Vuonna 2005 Hennie sai parhaan ohjauksen Amanda-palkinnon elokuvasta "Uno".
Profeetta Elian kirkko (Thessaloniki)
Profeetta Elian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on rakennettu 1300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla varhaisempien bysanttilaisen ajan rakennusten paikalle niiden tuhouduttua vuonna 1342. Se on kunnostettu vuosina 1956–1961. Kirkko sijaitsee kukkulalla Thessalonikin Áno Pólissa (Yläkaupunki). Ristinmuotoinen, kupolilla varustettu kirkko on rakennettu athosvuoren kirkkojen tyyliin ja sen koristelussa on muun muassa serbialaisen koulukunnan ikonografian vaikutteita.
Pyhien apostolien kirkko (Thessaloniki)
Pyhien apostolien kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on rakennettu vuonna 1310. Se oli alun perin Neitsyt Marialle omistetun luostarin pääkirkko ("katholikon"). Rakennus muutettiin osmanivallan aikana moskeijaksi ja sen seinämaalaukset peitettiin. Maalausten kunnostus suoritettiin vuosina 1926–2002. Malliltaan kirkko on risti neliössä.
Pyhien apostolien kirkko
Pyhien apostolien kirkko voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkoihin:
Pyhän Katariinan kirkko (Thessaloniki)
Pyhän Katariinan kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on rakennettu vuonna 1320. Rakennus toimi osmanivallan aikana moskeijana ja tunnettiin nimellä Yakup Pashan moskeija. Kirkkorakennus kunnostettiin vuosina 1946–1951. Kirkko sijaitsee Thessalonikin Áno Pólin (Yläkaupunki) luoteislaidalla. Se on koristeltu makedonialaista koulukuntaa edustavilla seinämaalauksilla.