hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Juhlasolmiokolibri
Juhlasolmiokolibri ("Lophornis chalybeus") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Venezuelan kaakkoisosan, Kolumbian itäosan, Ecuadorin ja Perun itäosat, Bolivian keskiosat, sekä Brasilian luoteisosan ja kaakkoisosan Espírito Santon, Minas Geraisin ja Santa Catarinan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1823.
Hermh
Hermh on puolalainen sinfonisen black metalin yhtye, joka on perustettu vuonna 1993 Białystokissa, Puolassa.
Kappaleiden sanoitukset liittyvät vampirismiin, pimeyteen ja mystiikkaan.
Nykyiset jäsenet
Entiset jäsenet
Studioalbumit
EP:t
Kokoelma-albumit
Demot
Riikinkukkokolibri
Riikinkukkokolibri ("Lophornis pavoninus") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Tepuin vuoristoalueen Venezuelan, Guyanan ja Pohjois-Brasilian rajaseuduilla. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Osbert Salvin ja Frederick DuCane Godman kuvailivat lajin holotyypin Guyanan Merumévuoristosta vuonna 1823.
Echo (Hermhin albumi)
Echo on puolalaisen metalliyhtye Hermhin kokoelma-albumi, joka on koottu yhtyeen kahdesta demosta. Se on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Entrophy Records.Digipack-bonus (2006)
Doodle Jump
Doodle Jump on Lima Sky:n kehittämä amerikkalainen liikkeentunnistuksella varustetuille laitteille kehitetty videopeli, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti iOS:lle 6. huhtikuuta 2009 ja myöhemmin Androidille, BlackBerrylle, Symbianille ja Samsung Mysticille. Lima Sky ilmoitti 25. kesäkuuta 2010, että pelillä oli yli 5 miljoonan euron myyntivoitot.
Pelissä on nelijalkainen olento jota kutsutaan Doodleriksi. Peli on saanut Ovi Kaupassa viisi tähteä.
Pelissä Doodler pitää saada pomppimaan ylöspäin erilaisille laatoille putoamatta. Doodler liikkuu pelilaitetta kallistamalla haluttuun suuntaan. Pelaaja voi saada lyhyen ajan lisänopeutta erilaisten esineiden avuilla: propellihattu, raketti, rakettireppu, jousi ja trampoliini. Hirviöitä ja ufoja voi ampua klikkaamalla ruutua. Pelissä on myös ennätyslista, jolle kymmenen parasta pelissä tehtyä tulosta pääsevät. Jokaisella pelaajalla on myös lista henkilökohtaisista ennätyksistään, peliaika, pelattujen pelien määrä sekä monia muita merkintöjä osiossa scores&achievements.
Pelissä Doodlerin pitää liikkua ylös eri värisillä laatoilla. Värit saattavat vaihdella teemasta riippuen.
Pelissä on myös apuvälineitä, jotka on sijoitettu joko vihreälle tai siniselle laatalle. Apuvälineitä ovat:
Alla on lista esteistä, joita tulee matkan varrella pelissä.
Alla on vielä lista, jossa on eriteltynä tavat, joilla Doodler kuolee.
Peli loppuu mikäli pelin häviää. pelin häviää seuraavilla tavoilla:
Pelissä on muutamia erilaisia teemoja tavallisen, ruutupaperitaustaisen ja yksinkertaisen teeman lisäksi. Näitä ovat:
Moninpeliä voi pelata 2–8 ihmistä. Peliä ei voi moninpelata Internetin välityksellä tai usean laitteen välillä. Moninpeli on toteutettu siten, että pelaajat pelaavat vuorotellen samalla laitteella, ja korkeimman pistemäärän saanut voittaa pelin. Pelissä moninpelille on myös oma ennätyslistansa.
Doodler on pelissä esiintyvä kuvitteellinen hahmo, joka liikku hyppimällä. Peli on tehty näyttämään piirretyltä, ja sen taustana on ruutupaperi.
Doodler on lähes kokonaan keltainen, nelijalkainen olento. Sillä on kaksi silmää pään samalla puolella, sekä kärsä joka kääntyy pään päälle, kun Doodler ampuu sillä tai sinne suuntaan mihin Doodler pelatessa kääntyy. Pään ja jalkojen välissä on kolme vihreää raitaa. Doodlerin vaatetus muuttuu teemojen mukaan.
Australian liittovaltion poliisi
Australian liittovaltion poliisi () on Australian keskusrikospoliisi. AFP perustettiin vuonna 1979 yhdistämällä kolme liittovaltion lainvalvontavirastoa.
Green Bay
Green Bay on Wisconsinin osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Yhdysvalloissa. Kaupungissa oli 101 025 asukasta vuonna 2008.
Kaupungista on kotoisin amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan menestynein seura Green Bay Packers.
Mustahaivenkolibri
Mustahaivenkolibri ("Lophornis helenae") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon eteläosista Costa Rican itäosiin. Adolphe Delattre kuvaili lajin holotyypin Guatemalan Vera Pazista vuonna 1843.
Viherhaivenkolibri
Viherhaivenkolibri ("Lophornis adorabilis") on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Rican keskiosista läntiseen Panamaan. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Panaman Chiriquín Bugabasta vuonna 1870.
Brasilian ralli
Brasilian ralli on suurin Etelä-Amerikassa järjestettävä rallitapahtuma. Brasilian ralli oli mukana WRC-kalenterissa vuosina 1981 ja 1982, jolloin kilpailun voittivat suomalainen Ari Vatanen Ford Escort RS1800 -autolla ja ranskalainen Michèle Mouton Audi Quattrolla. Nykyään Brasilian ralli on osa rallin Etelä-Amerikan-mestaruussarjaa (SARC).
Puolan talous
Puolan talous on Euroopan unionin kuudenneksi suurin ja samalla Keski-Euroopan nopeimmin kasvava talous (vuosittainen kasvu 6,0 % ennen 2000-luvun lopun finanssikriisiä). Finanssikriisin aikana Puola oli ainut EU:n valtio, jonka bruttokansantuote ei lähtenyt laskuun, mikä tarkoittaa sitä että Puolan talouskasvu oli EU:n nopeinta vuonna 2009. "Central Statistical Office of Polandin" mukaan Puolan vuosittaiskasvu oli 3,8 % vuonna 2010, mikä on Euroopan kärkeä.
Myös finanssikriisin jälkeen Puolan talous on kehittynyt hyvin. Vuosina 2014-2017 talouskasvu oli yli 3 %. Maan tulevia talouskehityksen haasteita ovat tie- ja rataverkoston puutteet, korkeasti koulutettujen nuorten maastamuutto sekä ikääntyvä väestö.
Viherhapsukolibri
Viherhapsukolibri ("Discosura conversii") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbian länsiosien kautta Länsi-Ecuadoriin. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1846.
Kanadan ralli
Kanadan ralli oli Kanadassa järjestetty rallitapahtuma. Kilpailu oli mukana WRC-kalenterissa vuosina 1977–1979. Tätä ennen Kanadassa oli järjestetty ensimmäinen WRC-tapahtuma vuonna 1974, jolloin Ontariossa järjestettiin Rideau Lakes -rallitapahtuma, jonka voitti italialainen Sandro Munari Lancialla. Ensimmäisen virallisen kilpailun voitti suomalainen Timo Salonen Fiat 131 Abarthilla. Samassa kilpailussa Simo Lampinen varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Vuonna 1978 kilpailun voitti saksalainen Walter Röhrl Fiatilla ja vuonna 1979 ruotsalainen Björn Waldegård Ford Escort RS1800 -autolla.
Kultasepänliike J. A. Tarkiainen
Kultasepänliike J. A. Tarkiainen on helsinkiläinen kello- ja kulta-alan erikoisliike.
Kultasepänliike J. A. Tarkiaisen historia alkoi varsinaisesti 12. lokakuuta 1918, jolloin maistraatti antoi Juho Akseli Tarkiaiselle luvan harjoittaa kulta- ja kellosepänliikettä Viipurissa.
Oman kultasepänliikkeen hän perusti siis kotikaupunkiinsa Viipuriin. Kun hänen henkilössään yhdistyivät sekä ammattinsa osaava kultaseppä ja yritteliäs liikemies, kohosi liike nopeasti vaatimattomasta alusta Viipurin yhdeksi huomattavimmaksi yritykseksi. Asiakaspiiriin kuuluivat niin Viipurin kuin ympäristönkin näkyvimmät teollisuus- ja liikeyritykset sekä tuohon aikaan merkittävät nuoriso ja urheiluseurat, puhumattakaan lukemattomista yksityishenkilöistä. Jo näinä vuosina muodosti antiikkihopea merkittävän osan liikkeen myyntivalikoimasta tavanomaisen kultasepäntuotteiden rinnalla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Viipurista tuli vanhan venäläisen hopean osto- ja myyntipaikka.
Viiripyrstökolibri
Viiripyrstökolibri ("Discosura longicaudus"), myös "D. longicauda", on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Venezuelan eteläosista Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan sekä Brasilian pohjois- ja koillisosiin. Johann Friedrich Gmelin kuvailivat lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1788.
Kuparihapsukolibri
Kuparihapsukolibri ("Discosura letitiae") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Bolivian koillisosan alangot. Laji tunnetaan vain kahdesta vuonna 1852 saadusta näytteestä, ja sen status on epävarma. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Boliviasta vuonna 1852.
Mustahapsukolibri
Mustahapsukolibri ("Discosura langsdorffi") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian kaakkoisosista ja Venezuelan eteläosista Ecuadorin ja Perun itäosiin sekä Brasilian länsi- ja itäosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1821.
Jouhihapsukolibri
Jouhihapsukolibri ("Discosura popelairii") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian itäosista Ecuadorin itäosiin ja Perun koillisosiin. Bernard du Bus de Gisignies kuvaili lajin holotyypin Perusta vuonna 1846.
Before the Eden – Awaiting the Fire
Before the Eden – Awaiting the Fire on puolalaisen sinfonista black metalia soittavan Hermh-yhtyeen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2004.
Eden’s Fire
Eden’s Fire on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Josep Irla
Josep Irla i Bosch (24. lokakuuta 1874 – 19. syyskuuta 1958) oli katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian parlamentin puhemiehenä vuosina 1938-1940 ja Katalonian itsehallintoalueen aluejohtajana 1940–1954. Irla kuului Esquerra Republicana de Catalunya -puolueeseen.
After the Fire – Ashes
After the Fire – Ashes on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2008.
Romanian liittyminen euroalueeseen
Romanialla ei toistaiseksi ole määriteltyä tavoitepäivämäärää euroalueeseen liittymiselle. Aiemmin Romanian hallitus suunnitteli euroalueeseen liittymistä vuodeksi 2014. Romanian leu ei ole vielä osa ERM II:ta, johon leu oli tarkoitus liittää vuosina 2011-2012. Vuoden 2012 tietojen mukaan liittyminen euroon ei tule kyseeseen vielä vuonna 2015:kaan.
Kun Romanian uusi leu (10 000 vanhaa leuta = 1 uusi leu) otettiin käyttöön vuonna 2005, uusilla leuseteleillä on samanlaiset mitat kuin euroseteleillä pankkiautomaattien mukauttamiseksi euroa varten, lukuun ottamatta 200 leun seteliä (ei vastaavanmittaista euroseteliä) ja 500 leun seteliä (200 euron setelin mitat). Vanhat leusetelit olivat hieman leveämpiä kuin uudet.
Romanian eurokolikoita ei ole vielä suunniteltu. Romanian ainakin toistaiseksi voimassa olevan lain mukaan valtion vaakunan pitää esiintyä kolikoissa.
Euroopan unionin jäsenmaana Romanialla on mahdollisuus ottaa käyttöön yhteisvaluutta euro. Sen käyttöönottamiseksi pitää kuitenkin täyttää lähentymiskriteerit.
Romanialla on edelleen ongelmia kriteerien täyttämisessä seuraavilta osin:
Lisäksi maan lainsäädäntö ei vielä ole sopusoinnussa Euroopan keskuspankkilainsäädännön kanssa.
Cold Blood Messiah
Cold Blood Messiah on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008.
Tunturinätä
Tunturinätä ("Minuartia stricta") on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen tunturikasvi. Suomessa tunturinätä on harvinainen Lapin kasvilaji ja se on luokiteltu uhanalaiseksi.
Mätästävä tunturinätä kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Punertavat varret ovat pystyjä, jäykkiä, kaljuja ja hyvin ohuita. Vastakkain olevat lehdet ovat ruodittomia, tasasuokkia ja epäselvästi yksisuonisia. Kukkien nuput ovat pitkulaisia. Teriö ja verhiö ovat viisilehtisiä. Valkoisen kukan terälehdet ovat ehyt- tai lanttokärksiä ja pitkulaisia. Teriötä ja kotaa hieman lyhyemmät verholehdet ovat suippoja ja tuoreena lähes suonettomia, kuivina yksi- tai kolmesuonisia. Heteitä on 8–10 kappaletta, emiö on kolmilehtinen. Tunturinätä kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmiliuskaisesti aukeava kota.
Tunturinätää tavataan laajalla mutta hajanaisella alueella pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoissa ja arktisilla alueilla. Euroopassa sitä tavataan Alpeilla, Skotlannissa, Skandeilla, Islannissa sekä Pohjois-Venäjällä ja Uralilla. Levinneisyysalue jatkuu läpi Siperian Alaskaan, Pohjois-Kanadaan ja Kalliovuorille. Lajia kasvaa myös Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Suomessa tunturinätää tavataan ainoastaan Enontekiöllä Kilpisjärven suurtuntureilta. Lisäksi lajista on vanha havainto Sodankylästä.
Tunturinätä on pohjoisten vuoristojen tundran kasvi. Suomessa se kasvaa tuntureiden kosteilla sorarinteillä ja kallionraoissa. Laji on kalkinvaatija.
Massimo D’Alema
Massimo D’Alema (s. 20. huhtikuuta 1949) on italialainen poliitikko, joka edusti aikaisemmin demokraattista puoluetta (entistä Vasemmistodemokraatit-puoluetta). Hän on toiminut Italian pääministerinä vuosina 1998–2000 ja ulkoministerinä vuosina 2006–2008. D’Alema oli ensimmäinen entinen kommunisti, joka nousi pääministeriksi Länsi-Euroopassa. Hänen politiikkansa edusti puolueen keskustalaisinta linjaa, ja hän tuki Naton toimintaa Kosovossa ja hyväksyi budjetteja joiden tavoitteena oli pitää Italian talous euro-yhteistyön vaatimissa rajoissa. Hallituskoalition enemmistö parlamentissa oli niukka alusta alkaen, ja kun vuoden 2000 paikallisvaaleissa hallituspuolueet kokivat suuren tappion, D’Alema erosi pääministerin tehtävästä.
D’Aleman toimiessa ulkoministerinä Romano Prodin hallituksessa Italia palasi näkyvästi takaisin kansainväliseen politiikkaan ja lämmitteli Silvio Berlusconin kaudella jäähtyneitä suhteitaan Yhdysvaltoihin ja muihin länsiliittolaisiin. Libanonin kriisin selvittelyssä D’Alema kuitenkin sooloili jossain määrin Prodin lupausten vastaisesti.
D’Alema oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2006.
Vuoden 2013 presidentinvaalien alla häntä pidettiin varteenotettavana ehdokkaana. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 15 ääntä, mutta kolmannella äänestyskierroksella toiseksi eniten ääniä.
Vuonna 2017 D’Alema erosi Demokraattisesta puolueesta protestina Matteo Renzin politiikalle.
Lapinnätä
Lapinnätä ("Minuartia biflora") on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen pohjoisten alueiden kasvi. Suomessa lapinnätää tavataan pohjoisessa Lapissa.
Mätästävä ja matalakasvuinen lapinnätä kasvaa 3–8 cm korkeaksi. Varret ovat kohenevia tai pystyhköjä ja tavallisesti karvaisia. Vastakkain olevat lehdet ovat ruodittomia, lähes rihmamaisia ja epäselvästi yksisuonisia. Valkoiset tai harvoin punertavat kukat ovat usein pareittain. Kukkien nuput ovat pitkulaisia. Teriötä ja kotaa selvästi lyhyemmät verholehdet ovat tylppiä ja kolmesuonisia. Terälehdet ovat ehyt- tai lanttokärkisiä ja kapean pitkulaisia. Heteitä on 8–10 kappaletta, emiö on kolmilehtinen. Lapinnätä kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmiliuskaisesti aukeava kota.
Muista Suomessa esiintyvistä nätälajeista lapinnätä muistuttaa läheisesti rusonätää ("M. rubella").
Lapinnätää tavataan laajalla alueella pohjoisella pallopuolikolla. Euroopassa lajia tavataan Alpeilla, Skandeilla, Islannissa sekä Pohjois-Venäjän tundra-alueella ja Uralilla. Levinneisyysalue jatkuu läpi Pohjois-Siperian Alaskaan, Kalliovuorille, Pohjois-Kanadaan, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Lisäksi lapinnätää tavataan laajalla alueella Keski-Aasian vuoristoseuduilla. Suomessa lapinnätää kasvaa Pohjois-Lapissa tunturialueilla sekä Kuusamossa. Runsaimmillaan laji on Enontekiöllä Kilpisjärven suurtuntureilla.
Lapinnätä kasvaa tuntureiden lumenviipymäpaikoilla, vuotomailla, puronvarsisoraikoilla ja -niityillä, sorajyrkänteillä, jokien sorarannoilla sekä metsäalueilla ultraemäksisillä kallioilla. Laji on kalkinsuosija.
Metsävyöhykkeen ultraemäksisillä kasvupaikoilla esiintyvät lapinnädät muodostavat ilmeisesti oman rotunsa.
Viron maakunnat
Viron maakunnat () ovat osa Viron aluehallintoa. Viro jakaantuu nykyään viiteentoista maakuntaan. Jokaisen maakunnan hallitusta ("maavalitsus") johtaa maaherra ("maavanem"), ja joka edustaa Viron hallitusta alueellisella tasolla. Viron hallitus valitsee kuvernöörin viideksi vuodeksi kerrallaan. Maakunnat jakaantuvat kuntiin, jotka ovat kaupunkeja ("linn") tai maalaiskuntia ("vald").
Tiina Makkonen
Tiina Makkonen (21. heinäkuuta 1952 - 8. kesäkuuta 2011) oli lavastaja. Hän työskenteli kiinnityksellä Hämeenlinnan kaupungin teatterissa (1979–1981), Vaasan kaupunginteatterissa (1981–1986) ja Turun kaupunginteatterissa (1986-–1988). Vuoden 1988 jälkeen hän siirtyi freelance-lavastajaksi. Hän teki lukuisan määrän lavastusvierailuja lähes kaikissa Suomen suurimmista teattereista. Vuosina 2001–2006 hän toimi Näyttämölavastuksen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Makkonen oli yksi Teatteri Kehä III (nykyinen Teatteri Vantaa) perustajista .
Vuonna 1988 Makkoselle myönnettiin Teatterikeskuksen Vuoden teatteriteko -kunniapalkinto lavastuksista Punahilkka- ja Kohtauksia eräästä teloituksesta -esityksiin. Elokuvan puolella Makkonen palkittiin Lavastus-Jussilla lumoavasta lavastuksestaan Pirjo Honkasalon ohjaamaan Tulennielijä-elokuvaan.
mm.
mm.
Gustav Feiring
Gustav Feiring (20. joulukuuta 1864 Norja – 16. huhtikuuta 1916 New York, Yhdysvallat) oli norjalainen Suomessakin vaikuttanut valokuvaaja.
Feiring toimi ateljeekuvaajana Norjassa ennen muuttoaan Ouluun 1894. Hän meni naimisiin Oulussa ateljeeta pitäneen Karin Zellbergin kanssa samana vuonna. Ruotsista Nederkalixista kotoisin ollut Zellberg oli perustanut ateljeen Ouluun Torikatu 42:een kesällä 1889. Gustav Feiringin johdossa ateljee toimi vuodet 1894–1909 ensin Ojakadulla (nyk. Asemakatu) vastapäätä pappilaa ja myöhemmin Isokadulla. Luultavaa on, että Karin on jatkanut ateljeen kuvaajana, vaikka ateljee olikin siirtynyt hänen miehensä nimiin. Valokuvaamon toiminta päättyi 1909, kun Gustav Feiring muutti Yhdysvaltoihin. Karin Feiring ei seurannut miestään vaan jäi Ouluun, jossa kuoli 1943.
Beatrix Loughran
Beatrix Suzetta Harvey (o.s. Loughran, 30. kesäkuuta 1900 Mount Vernon, New York – 7. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Naisten yksinluistelussa ja myöhemmin pariluistelussa kilpaillut Loughran on ainoa kolme olympiamitalia voittanut yhdysvaltalainen taitoluistelija.
Loughran kilpaili vuosina 1922–1928 naisten yksinluistelussa kuuluen maailman kärkinimiin. Hän voitti olympiahopeaa Chamonix´sta 1924, olympiapronssia Sankt Moritzista 1928 ja MM-pronssia Oslon MM-kilpailuista 1924. Yksinluistelussa Loughran voitti myös kaksi Pohjois-Amerikan mestaruutta ja Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuista kolme kultaa ja kaksi hopeaa.
Vuodesta 1928 Loughran kilpaili arvokisatasolla pariluistelussa Sherwin Badgerin kanssa. Sankt Moritzin olympialaisissa pari sijoittui neljänneksi ja saman vuoden MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuosina 1930 ja 1932 pari ylsi MM-pronssille, ja Lake Placidin kotiolympialaisista 1932 Loughran ja Badger saavuttivat olympiahopeaa. Pari voitti myös Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailuista pronssia vuonna 1931 ja kolme Yhdysvaltain mestaruutta vuosina 1930–1932.
Sherwin Badger
Sherwin Campbell Badger (29. elokuuta 1901 Boston – 8. huhtikuuta 1972) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Badger voitti vuosina 1920–1924 viidesti peräkkäin miesten yksinluistelun Yhdysvaltain mestaruuden. Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1923 ja hopeaa vuonna 1927. Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928 hän sijoittui 11:nneksi.
Ennen keskittymistään yksinluisteluun Badger oli voittanut kahdesti hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen pariluistelussa. Vuonna 1928 hän siirtyi jälleen pariluisteluun, ja sai parikseen Beatrix Loughranin, jonka kanssa hän sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa neljänneksi ja saman vuoden MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuosina 1930–1932 pari menestyi saavuttaen kaksi MM-pronssia, yhden Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailujen pronssin, kolme Yhdysvaltain mestaruutta ja kirkkaimpana saavutuksenaan olympiahopean Lake Placidista 1932.
Ihokeliakia
Ihokeliakia "(Dermatitis herpetiformis)" on viljojen aiheuttama elinikäinen sairaus ja keliakian muoto. Se kuuluu ihon rakkulatauteihin. Ihokeliakia eroaa tavanomaisesta keliakiasta siten, että se ei oireile tavanomaisen keliakian tavoin vatsassa vaan iholla pienirakkulaisena ihottumana. Suomessa ihokeliakiaa sairastaa noin 5 000 ihmistä. Ihokeliakian esiintyvyys on Suomessa yleisintä maailmassa. Tauti alkaa tavallisesti 20-40 vuoden iässä. Ihokeliakia on miehillä yleisempi kuin naisilla.
Ihokeliakia esiintyy usein yhdessä suolistokeliakian kanssa. Geneettisesti alttiilla henkilöillä kehittyy IgA-luokan vasta-aineita ravinnon gluteenia vastaan. Vasta-aineet ristireagoivat dermoepidermaalisten solujen retikuliinin kanssa. Retikuliini on osa dermoepidermaalisten solujen ankkurifibrillejä, joilla ne kiinnittyvät ihon tyvikalvoon. Vasta-aine-retikuliini -ristireagoinnin seurauksena ihoon ilmaantuu subepidermaalisia rakkuloita.
Ihokeliakian tärkeimmät oireet ovat kutina ja noin 2-6 millimetriä läpimitaltaan olevat nesterakkulat pääasiassa kyynärpäissä, polvissa ja pakaroissa. Rakkulat rikkoutuvat niitä raapiessa, ja sen takia ihokeliakiaa diagnosoitaessa ei aina huomatakaan rakkuloita vaan niiden raapimisesta aiheutuneet raapimajäljet. Toisinaan ihokeliakiassa on myös herpesrakkuloita muistuttavia rakkuloita suun alueella.
Ihokeliakia todetaan ottamalla terveen näköiseltä iholta yksi ihokoepala. Usein ihokeliakian diagnosoimisen yhteydessä otetaan koepala myös ohutsuolesta, koska monella ihokeliaakikolla on muutoksia myös suolistossa. Noin neljällä viidesosalla ihokeliaakikoista vasta-aineita on myös veressä.
1970-luvulla huomattiin, että ihokeliakian hoitona on tavanomaisen keliakian tavoin elinikäinen gluteeniton ruokavalio, jonka vaikutus alkaa näkyä muutaman kuukauden kuluttua ruokavaliohoidon aloittamisesta. Tauti pysyy oireettomana tai lähes oireettomana ruokavaliohoidolla.
Ihokeliakia kulki aluksi, noin sata vuotta sitten nimellä "Bullous skin disease". Suomessa ihokeliakiaa kutsuttiin aluksi "rokahdusihottumaksi", ja toinen harvoin käytetty synonyymi ihokeliakialle on "Duhringin tauti". Vasta 1990-luvulla professori Jarmo Visakorpi ehdotti uudeksi nimeksi ihokeliakiaa.
Ranskan vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat'n epäillään sairastaneen ihokelakiaa, joka pakotti hänet viettämään suurimman osan ajastaan yrttikylvyissä.
Leila Itkonen
Leila Iris Itkonen-Makkonen (21. toukokuuta 1926 Helsinki – 6. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli lukuisissa näytelmissä, elokuvissa ja radiokuunnelmissa. Leila Itkonen aloitti teatteriuransa Helsingin Ympäristöteatterissa vuonna 1946. Sen jälkeen olivat vuorossa kiinnitykset Hämeenlinnan Työväenteatterissa 1948–1955, Teatteri Jurkassa 1957–1958 ja Taskuteatterissa 1958–1959, minkä jälkeen hän jättäytyi freelanceriksi. Itkonen oli yksi Teatteri Kehä III:n (nykyinen Teatteri Vantaa) perustajista, yhdessä tyttärensä lavastaja Tiina Makkosen kanssa.
1986–1998 Teatteri Kehä III: "Alaston kauneus – Leni Riefenstahlin vuosisata" (1998), "La Musica II" (1997), "Hautajaiset huvilalla" (1988), "Savannah Bay" (1986)
David Snow
David William Snow (30. syyskuuta 1924 Windermere, Cumbria – 4. helmikuuta 2009) oli englantilainen lintutieteilijä.
Snow sai stipendit Etoniin ja Oxfordin New Collegeen, joissa hän opiskeli antiikin kirjallisuutta ja kieliä. Toisessa maailmansodassa Snow palveli laivastossa. Sodan jälkeen hän vietti vuoden purjehtimalla Kaukoidässä ja Australiassa. Vuonna 1946 hän palasi Oxfordiin ja ryhtyi opiskelemaan eläintiedettä, josta hän väitteli tohtoriksi. 1949 hän sai demonstraattorin viran Oxfordin Edward Grey Institute of Field Ornithology -tutkimuslaitoksessa. Hän toimi virassa vuoteen 1957 asti. 1957–1961 hän työskenteli Trinidadissa New York Zoological Societyn palveluksessa. 1963–1964 hän toimi Charles Darwin Research Stationin johtajana Galápagossaarilla, missä hän asui yhdessä vaimonsa Barbaran Whitakerin ja pienen lapsensa kanssa. 1964–1968 Snow toimi The British Trust for Ornithologyn (BTO) tutkimusjohtajana Englannissa. 1968–1984 hän työskenteli Lontoon Natural History Museumissa eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Snow toimitti useita lintutieteellisiä lehtiä: Ibis, Bird Study ja Bulletin of the British Ornithologists' Club. Hänen kirjallinen tuotantonsa oli laaja, ja hän tutki etenkin hedelmiä syövien lintujen evoluutiota, joista hän julkaisi useita artikkeleita, ja joiden kirjoittamiseen myös Barbara osallistui. Hänen kunniakseen on nimetty alagoasinmuuranen ("Myrmotherula snowi") ja harmaapyrstökotingojen suku "Snowornis". Snow toimi British Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 1987–1990. Vuonna 1972 American Ornithologists' Union palkitsi hänet ja Barbaran Brewster Medalilla.
Charles Darwin Research Station
Charles Darwin Research Station on Galápagossaarilla toimiva biologinen tutkimuslaitos, jonka toimintaa johtaa Charles Darwin Foundation.
Tutkimusasema sijaitsee Puerto Ayorassa Santa Cruzin saarella, ja sillä on sivutoimistot Isabelassa ja San Cristóbalissa. Asema perustettiin vuonna 1964. Asemalla työskentelee sekä ecuadorilaisia tutkijoita että tutkijoita kaikkialta maailmasta. Tavoitteena on Galápagoksen maa- ja vesiluonnon suojelu tutkimuksen avulla.
John Paul Getty III
John Paul Getty III (4. marraskuuta 1956 – 5. helmikuuta 2011) oli vanhin Paul Gettyn ja Gail Harrisin neljästä lapsesta, öljypohatta Jean Paul Gettyn pojanpoika ja näyttelijä Balthazar Gettyn isä.
Getty kaapattiin Italiassa 1970-luvulla, ja kaappaajat leikkasivat häneltä palan korvasta todistaakseen että heillä on hänet hallussaan. Hän joutui olemaan panttivankina viisi kuukautta, ennen kuin sieppaajat saivat lunnasrahat, 2,7 miljoonaa dollaria.
Hän tuli riippuvaiseksi huumeista ja halvaantui ja lähes sokeutui niiden yliannostuksen seurauksena 1981.
Oremus peccatum (Refaim)
Oremus peccatum (Refaim) on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin ensimmäinen demo, joka on julkaistu vuonna 1994 levymerkillä Witching Hour Productions.
Crying Crowns of Trees
Crying Crowns of Trees on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin toinen demo, joka on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Witching Hour Productions.
Vierailijat
The Spiritual Nation Born
The Spiritual Nation Born on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin musiikki-DVD, joka on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Witching Hour Productions.
Black Sun Rising
Black Sun Rising on puolalaisen melodisen black/death metal -yhtye Naumachian kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2009.
Callous Kagathos
Callous Kagathos on puolalaisen melodisen black/death metal -yhtye Naumachian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2007.
KNM Tunsberg Castle
KNM Tunsberg Castle (viirinumero K374) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Norjan laivastolle toisen maailmansodan lopulla lainaama Castle-luokan korvetti.
Alus lainattiin 17. huhtikuuta 1944 Norjan laivastolle korvaamaan tuhoutunut Flower-luokan korvetti "KNM Potentilla". Aluksen omisti Britannian kuninkaallinen laivasto, mutta sen miehistö oli norjalainen. Sen ylläpidon maksoi Britannia. Alus oli koulutettavana Tobermoryssä, ja koulutuksen päätyttyä se liitettiin toukokuussa 1944 Saattajaryhmä B2:een suojaamaan Gibraltarin ja Britteinsaarten välisiä saattueita.
Alus määrättiin elokuussa osallistumaan Finnmarkin takaisin valtaukseen, jolloin se liitettiin muihin norjalaisten miehittämiin aluksiin. Alus lähti merelle suojaten saattuetta JW62, ja siitä vapauduttuaan se lähti 11. joulukuuta Båtsfjordiin. Seuraavana päivänä alus upposi osuttuaan miinaan.
Olga Orgonista
Olga Orgonista (22. helmikuuta 1901 Budapest – 20. marraskuuta 1978) oli unkarilainen taitoluistelija ja Euroopan mestari.
Orgonista kilpaili pariluistelussa yhdessä Sándor Szalayn kanssa. He voittivat kaksi ensimmäistä pariluistelun Euroopan mestaruutta vuosina 1930 ja 1931, MM-pronssia vuonna 1929 ja MM-hopeaa vuonna 1931. Viimeisenä arvokilpailuvuonnaan 1932 pari sijoittui neljänneksi Lake Placidin talviolympialaisissa ja MM-kilpailuissa. Unkarin mestaruuden Orgonista ja Szalay voittivat kolmesti peräkkäin vuosina 1928–1930.
Sándor Szalay
Sándor Szalay (6. kesäkuuta 1893 Budapest – 5. huhtikuuta 1965) oli unkarilainen taitoluistelija ja Euroopan mestari.
Szalay kilpaili pariluistelussa yhdessä Olga Orgonistan kanssa. He voittivat kaksi ensimmäistä pariluistelun Euroopan mestaruutta vuosina 1930 ja 1931, MM-pronssia vuonna 1929 ja MM-hopeaa vuonna 1931. Viimeisenä arvokilpailuvuonnaan 1932 pari sijoittui neljänneksi Lake Placidin talviolympialaisissa ja MM-kilpailuissa. Unkarin mestaruuden Orgonista ja Szalay voittivat kolmesti peräkkäin vuosina 1928–1930.
Rubenshuis
Rubenshuis on Antwerpenissa, Belgiassa sijaitseva museo, joka toimii taidemaalari Rubensin vuonna 1611 ostamassa talossa. Nykyään siellä voi tutustua Rubensin työpajaan ja hänen itse keräämäänsä 1500-luvun taidekokoelmaan. Hänen omia töitään museossa on näytteillä vain muutama.
Janne Suokonautio
Juha Petri “Janne” Suokonautio (s. 20. toukokuuta 1968 Outokumpu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Suokonautio edusti uransa aikana Suomessa pääsarjatasolla muun muassa Helsingin Jalkapalloklubia, Valkeakosken Hakaa ja Finnairin Palloilijoita. Lisäksi hän pelasi ammattilaisena myös belgialaisessa Eendracht Aalstissa, tanskalaisessa Hvidovressa ja israelilaisessa Maccabi Ironi Ashdodissa. Suokonautio voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1987, 1988, 1990 ja 1992. Kaikkiaan Suokonautio pelasi 13 kauden aikana 162 mestaruussarjan ja Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki 19 maalia.
Suokonautio pelasi maajoukkueessa vuosina 1993–1994 neljä maaottelua.
Pelaajauran jälkeen Suokonautio on toiminut myös jalkapallovalmentajana. Hän on valmentanut muun muassa Allianssi Vantaata.
Constance Wilson-Samuel
Constance Montgomery Slatkin (ent. Wilson-Samuel, o.s. Wilson, 8. tammikuuta 1908 Toronto – 28. helmikuuta 1953) oli kanadalainen taitoluistelija.
Wilson-Samuel kilpaili sekä yksinluistelussa että pariluistelussa. Yksinluistelussa Wilson-Samuel kilpaili kaksissa talviolympiakisoissa: Sankt Moritzissa 1928 hän sijoittui kuudenneksi ja Lake Placidissa 1932 neljänneksi. Garmisch-Partenkirchenissä hän vetäytyi kilpailusta. Urheilu-uransa huipennuksen Wilson-Samuel koki koti-MM-kilpailuissaan Montréalissa 1932, missä hän saavutti pronssia. Vuosien 1928 ja 1930 MM-kilpailuissa hän oli neljäs. Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista Wilson-Samuel voitti neljä kultaa ja yhden hopean, ja Yhdysvaltain mestaruuskilpailuista hän jäi mitaleitta vuosien 1923–1935 aikana vain kerran, vuonna 1928. Yhteensä Wilson-Samuel voitti maansa mestaruuskilpailuista yhdeksän kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Pariluistelussa vuonna 1926 Kanadan mestaruuden voittanut Wilson-Samuel osallistui vuodesta 1927 lähtien veljensä Montgomery Wilsonin kanssa pariluistelun arvokilpailuihin. Pari sijoittui Lake Placidin talviolympialaisissa viidenneksi sekä MM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1920 ja kuudenneksi vuonna 1932. Wilsonit voittivat Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin, ja Kanadan-mestaruuskilpailuista viisi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Torsten Svanström
Torsten Svanström (31. heinäkuuta 1904 Helsinki – 9. huhtikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Jalkapallossa Svanström edusti urallaan HIFK:ta ainakin vuosina 1927–1932 ja 1936. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1930 ja 1931. Kaikkiaan Svanström pelasi neljän kauden aikana 17 Mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Hän edusti Suomen maajoukkuetta vuonna 1929 yhdessä maaottelussa, joissa hän teki yhden maalin.
Jääpallossa Torsten ”Tjycken” Svanström edusti niin ikään HIFK:ta. Jääpallouransa hän aloitti vuonna 1921 HIFK:n silloisessa kolmosjoukkueessa 17-vuotiaana. Seuraavana vuonna hän nousi seuran ykkösjoukkueeseen välihyökkääjäksi. Jääpallo oli hänen ykköslajinsa, vaikka jalkapallossakin tuli menestystä. Myöhemmin hän siirtyi joukkueensa puolustuksen keskustueksi, missä roolissa hän esiintyikin pääosan urastaan. Jääpallossa hän saavutti kuusi Suome mestaruutta vuosina 1934, 1935, 1938, 1939, 1941 ja 1944. Viimeisen mestaruuden saavuttaessaan hän oli 39-vuotias. Jääpallomaajoukkueessa hän pelasi 11 A- ja neljä B-maaottelua.
Nuorempana Svanström kilpaili myös pikaluistelussa, uinnissa ja hiihdossa.
Lauri Taipale
Lauri Taipale (11. syyskuuta 1911 Helsinki – 24. helmikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Taipale edusti urallaan Helsingin Jyryä 1929, Helsingin Tovereita 1931–1941, ja Kallion Palloseuraa 1945. Kaikkiaan Taipale pelasi kahdeksan kauden aikana 81 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 44 maalia.
Taipale pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1934–1937 yhdeksän maaottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Taipale oli ammatiltaan rakennusmestari. Hän kuoli sydänkohtaukseen 38-vuotiaana.
Mollie Phillips
Mollie Doreen Phillips (27. heinäkuuta 1907 Lontoo – 15. joulukuuta 1994) oli brittiläinen taitoluistelija ja taitoluistelutuomari.
Phillips oli Yhdistyneen kuningaskunnan lipunkantaja Lake Placidin talviolympialaisten 1932 avajaisissa, mikä teki hänestä maan ensimmäisen naispuolisen lipunkantajan olympiakisojen avajaisissa. Naisten yksinluisteluun Lake Placidissa osallistunut Phillips sijoittui yhdeksänneksi, ja Garmisch-Partenkirchenissä hänen sijoituksensa oli 11.
Urheilu-urallaan Phillips saavutti yhden kansainvälisen arvokisamitalin, pronssin Rodney Murdochin kanssa vuoden 1933 EM-kilpailujen pariluistelusta. Kisat pidettiin Phillipsin kotikaupungissa Lontoossa. Yksinluistelussa Phillips sijoittui MM-tasolla yhdeksänneksi vuosina 1932 ja 1934 sekä seitsemänneksi vuonna 1936. Euroopan-mestaruuskilpailujen yksinluistelussa Phillips sijoittui seitsemänneksi vuonna 1933, yhdeksänneksi vuonna 1934 ja kahdeksanneksi vuonna 1935.
Phillips oli ensimmäinen naispuolinen ISU:n alaisuudessa järjestetyn kilpailun taitoluistelutuomari ja ensimmäinen MM-kilpailuissa (1953) tuomaritehtävissä toiminut nainen.
Orion RX50
Orion RX50 on Kiinassa valmistettu mopo, jossa on Lifanin valmistama 50 cc:n ilmajäähdytteinen nelitahtimoottori.
Lapin yliopiston kirjasto
Lapin Yliopiston kirjasto on kaikille avoin kirjasto, joka sijaitsee Lapin yliopiston tiloissa. Kirjasto on jaettu kahteen eri yksikköön, jotka ovat pääkirjasto yliopiston B-siivessä ja taidekirjasto F-siivessä. Lapin yliopiston kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1979.
Taidekirjasto sijaitsee yliopiston F-siivessä, jossa suurin osa taiteiden tiedekunnan opinnoistakin tapahtuu. Taidekirjaston toiminta alkoi vuonna 1996. Kirjaston kokoelma sisältää 28 000 painettua monografiaa ja kirjastoon tulee 170 painettua lehteä. Lisäksi Taidekirjaston tiloissa toimii Tiede- ja taidekirjakauppa Tila. Euroopan unionin aluekehitysrahasto on tukenut taidekirjaston perustamista vuosina 1998-1999.
Kirjastoista löytyy mm. kurssikirjoja, lehtiä, opinnäytteitä, AV-tallenteita sekä EU-kokoelman kirjoja. 
Kirjastossa on myös kannettavia tietokoneita, joita lainataan yliopiston perusopiskelijoille.
Kirjaston kokoelmista löytyy kirjallisuutta etenkin Lapin Yliopistossa opiskeltavista tieteenaloista. Kokoelmissa on kaikkiaan noin 210 000 nidettä, lisäksi verkkokirjoja noin 30 000. Kirjastoihin tulee noin 700 lehteä. Elektronisia lehtiä on käytettävissä yli 11 000 lehteä. Kirjasto ja sen toiminnot ovat tiiviissä yhteydessä Lapin korkeakoulukirjaston Juolukka-kokoelmatietokantaan. Kirjasto tarjoaa tiedonhakuun yli 70 kotimaista ja ulkomaista tietokantaa.
Kirjastossa sijaitseva Eurotietokeskus toimii EU-tallekirjastona (European Documentation Center), joka asettaa Euroopan unionin julkaisutoimiston lähettämiä vapaakappaleina saatavia julkaisuja kirjaston asiakkaiden käyttöön. Eurotietokeskus on toiminut kirjastossa vuodesta 1995.
Uusille opiskelijoille järjestetään syyslukukauden alussa perehdyttämiskoulutus kirjaston käyttöön. Kirjastoinfo sisältyy tiedekuntien ensimmäisen viikon orientaatio-ohjelmiin. Kirjastoinfo on myös uusien ulkomaisten opiskelijoiden orientaatio-ohjelmassa. Yliopistoyhteisön ulkopuolisille käyttäjille kirjasto järjestää pyynnöstä maksuttomia tutustumis- ja esittelykäyntejä.Lapin yliopiston kirjasto
Svalbard-sopimus
Svalbard-sopimus, virallisesti Huippuvuoria koskeva kansainvälinen sopimus, on kansainvälinen sopimus, joka solmittiin Pariisissa 9. helmikuuta 1920. Sopimuksella määritellään Huippuvuorten asema ja Norjan valtion ylivalta saarilla, kuitenkin tunnustaen tiettyjä oikeuksia kaikille sopijamaille. Svalbard-sopimus tuli voimaan vasta Norjan säätämän Svalbard-lain myötä 14. elokuuta 1925.
Sopimuksen alkuperäisiä allekirjoittajamaita oli neljätoista: Alankomaat, Italia, Japani, Norja, Ranska, Ruotsi, Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat sekä Britannian merentakaiset dominot Kanada, Australia, Intia, Etelä-Afrikka ja Uusi-Seelanti. Tällä hetkellä sopimuksen ratifioineita maita on yhteensä neljäkymmentä.
Sopimus tunnustaa Norjalle täyden ja jakamattoman määräämisoikeuden Huippuvuorten saariin. Huippuvuoret ovat jakamaton osa Norjan kuningaskuntaa, joka säätää saariryhmää koskevat lait, ratifioi ne ja huolehtii niiden täytäntöönpanosta. Sopimus tunnustaa kuitenkin tiettyjä oikeuksia sopijamaiden kansalaisille ja yrityksille, joten Norjan viranomaisten on huolehdittava, että lait ja säädökset ovat sopusoinnussa sopimuksen kanssa.
Sopimusmaiden kansalaisilla ja yrityksillä on yhtäläiset oikeudet päästä ja asettua Huippuvuorille. Oikeus kalastukseen, metsästykseen tai osallistua mihin tahansa merenkulku-, kaivos- tai kauppatoimintoihin on myönnettävä kaikille yhtäläisin oikeuksin. Kaikkien toimijoiden tulee noudattaa Norjan säätämiä lakeja ilman, että kansalaisuuden perusteella myönnettäisiin etuoikeuksia.
Sopimuksen 8. artikkeli määrittelee, että kaikkien verojen, tullien ja maksujen tulee hyödyttää ainoastaan Huippuvuoria. Norjan valtion voi kerätä verotuloja vain sen verran mitä tarvitaan Huippuvuorten hallintoon. Tämän vuoksi Huippuvuorilla on muuta Norjaa pienempi tuloveroprosentti, joka on tällä hetkellä 15,8%. Huippuvuorilla ei ole arvonlisäveroa eikä muita veroja lukuun ottamatta tuloveroa.
Sopimuksen yhdeksännen artiklan mukaisesti Norjan on huolehdittava siitä, että saariryhmälle ei rakenneta linnoituksia eikä laivastotukikohtia. Norjan puolustusvoimien läsnäolo saariryhmällä on vähäistä, rajoittuen lähinnä rannikkovartioston tarkkailuun. Ulkomaisten sotavoimien läsnäolo on kiellettyä.
Sopimus velvoittaa Norjaa suojelemaan Huippuvuorten luontoa.
Avainlukulista
Avainlukulista on pankkien käyttäjätunnuksen ohella toimiva verkkopalveluiden turvallisuuskortti. Esimerkiksi OPn kortissa on useita lukupareja, joita verkkopalvelu kysyy satunnaisesti ja tavallisesti vain kerran jokaisen sisäänkirjautumiskerran jälkeen, mutta vasta silloin, kun henkilö yrittää tehdä varsinaisia pankkitoimia. OP-Pohjolan avainlukulistan lukuparien loppuessa lähettää pankki automaattisesti uuden kortin. Esimerkiksi Sampo Pankki sen sijaan lähettää uuden avainlukulistan eli turvakortin, kun turvalukupareja on jäljellä määrä, jonka asiakas voi itse määrittää verkkopalvelussa. Avainlukulistan turvallisuus perustuu siihen, että jos käyttäjätunnus ja salasana joutuvat vääriin käsiin, ei henkilö pysty tekemään varsinaisia pankkitoimia ilman avainlukulistaa, kuin myös toisinpäin, pelkkä avainlukulista on täysin turha ilman käyttäjätunnusta ja salasanaa.
Avainlukulista lukittuu, jos pyydetty lukupari annetaan kolme kertaa peräkkäin väärin, eikä sitä voi sen jälkeen käyttää ilman henkilökohtaista käyntiä ja uudelleenaktivointia pankissa.
Koska ilmeni vääräinkäytöksiä, joissa väärennetyillä sähköposteilla urkittiin käyttäjätunnus, salasana ja myös viimeksi käytetty ja sitä seuraavat avainlukuparit, monessa pankissa muutettiin käytäntöä, missä järjestyksessä lukupareja käytetään. Oli tavallista, että niitä käytettiin numerojärjestyksessä eikä satunnaisesti sieltä täältä kuten nykyään. Samasta syystä avainlukulistassa lukee, ettei tulisi yliviivata käytettyjä lukuja (OP).
Alexa Internet
Alexa Internet Inc. on vuonna 1996 perustettu yhdysvaltalainen yritys, joka on kehittänyt Alexa.com-verkkoliikenteen seurantaohjelmiston. Yritys on ollut vuodesta 1999 Amazon.comin tytäryhtiö. Alexan pääkonttori sijaitsee Kalifornian osavaltiossa, San Franciscossa.
Alexan perustaja Brewster Kahle nimesi sivuston Egyptissä sijainneen Aleksandrian kirjaston mukaan. Alexa lahjoitti Yhdysvaltain kongressin kirjastolle kaksi teratavua arkistoituja internet-sivuja.
Symantec Corporation pitää Alexa toolbaria trackwarena, kun taas McAfee luokittelee sen adwareksi.
Rauno Alatalo
Rauno Alatalo (10. lokakuuta 1952 Oulujoki – 9. marraskuuta 2012 Laukaa) oli suomalainen biologi ja professori. Hän toimi Jyväskylän yliopiston biologian professorina 1994–2009 opetus- ja tutkimusalanaan ekologia ja ympäristönhoito. Biologina hänen erityisalansa oli lintutiede.
Alatalon intohimo luontoon heräsi murrosikäisenä lintuja tarkkaillessa. Hän opiskeli biologiaa Oulun yliopistossa, missä hän suoritti kandidaatin ja lisensiaatin tutkinnot. Jatko-opintoja hän teki Uppsalan yliopistossa, ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1980. Väitöstyö käsitteli pohjoisten metsien lintuyhteisöjä.
Alatalo asui Uppsalassa seitsemän vuotta. Hän tuli töihin Jyväskylän yliopistoon, jossa hän toimi akatemian nuorempana ja vanhempana tutkijana, yliassistenttina sekä professorina. Vuonna 1994 hänet nimitettiin yliopiston bio- ja ympäristötieteiden professoriksi, ja 1997 hän sai viisivuotisen akatemiaprofessoriuden. Alatalo johti 2000–2005 Suomen Akatemian nimeämää Evoluutioekologian huippututkimusyksikköä. Akatemiakauden jälkeen hän työskenteli jälleen yliopiston ekologia- ja evoluutiobiologian osaston professorina, josta virasta jäi eläkkeelle 1.7.2009. Alatalo kuoli 9.11.2012 Laukaassa pitkän sairauden jälkeen.
Alatalo oli perehtynyt eläinten pariutumismenestykseen ja pariutumisevoluutioon. Tutkimuslajeina ovat olleet muun muassa kirjosieppo ja teeri sekä rummuttava juoksuhämähäkkilaji "Hygrolycosa rubrofasciata". Tiais- ja kirjosieppotutkimuksia varten Alatalon tutkimusryhmä asetti sadoittain linnunpönttöjä ympäri Konneveden metsiä.
Professorina hän ohjasi lukuisia opinnäytteitä, jotka on julkaistu arvostetuissa tieteellisissä sarjoissa. Professoriliitto valitsi Alatalon Vuoden professoriksi 2001.
Alatalo toimi useissa luottamustehtävissä, muun muassa pohjoismaisen ornitologisen liiton (SOU) puheenjohtajana 1991–1993, Behavioral Ecologyn toimitusneuvoston jäsenenä 1995–2000, eurooppalaisen evoluutiobiologian järjestön (ESEB) valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1999 alkaen, sekä brittiläisen eläinten käyttäytymistutkimusjärjestön (ASAB) valtuuskunnan jäsenenä vuoden 2002 alusta.
KNM Trondheim (F302)
KNM Trondheim oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti, joka tilattiin 1960. Alus oli palveluksessa vuodesta 1966 aina vuoden 2006 kesäkuuhun.
Alus tilattiin 1960 Hortenin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1963 ja alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1964. Alus valmistui 2. kesäkuuta 1966.
Alus modernisoitiin 1987-1990, jolloin alukselle asennettiin suojasoihdunheittimet, Spherion TSM-2633 kaikuluotain, MSI 3000 tiedonsiirtojärjestelmä sekä 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin 40 mm/L70 Boforsin ilmatorjuntatykillä. Vuosina 1996-1997 alukselle asennettiin Link 11 ja 14 tietoliikennejärjestelmät, GPS ja Plesseyn AWS-9 tutka.
Alus osallistui syksyllä 2002 ja vuonna 2005 Naton terrorismin vastaiseen operaatioon Active Endeavouriin, jossa seurattiin Välimeren merenkulkua.
"Trondheim" ajoi navigointivirheen seurauksena karille 17. maaliskuuta 2006 Linesfjordenissa. Alus ei vaurioitunut pahoin, mutta rannikkovartioston vartiolaiva "KV Tromsö" saattoi aluksen Haakonsverniin. Kuivatelakalla aluksen vauriot tutkittiin, jolloin todettiin toisen potkurinakselin, kaikuluotaimen kuvun sekä rungon vaurioituminen. Aluksi näytti siltä, että alus poistettaisiin ennen aikaisesti palveluksesta. Lopulta päätettiin rungon ja akseliston vauriot korjata ja ainoastaan kaikuluotain jäi käyttökelvottomaksi.
KNM Stavanger (F303)
KNM Stavanger oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti, joka tilattiin 1960. Alus oli palveluksessa vuodesta 1967 aina vuoteen 1998. Alus upposi maalilaivana 2001 sukellusvene "KNM Utsteinin" laukaiseman torpedon osuttua.
Alus tilattiin 1960 Hortenin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1965 ja alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1966. Alus valmistui 1. joulukuuta 1967.
Alus modernisoitiin 1987-1990, jolloin alukselle asennettiin suojasoihdunheittimet, Spherion TSM-2633 kaikuluotain, MSI 3000 tiedonsiirtojärjestelmä sekä 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin 40 mm/L70 Boforsin ilmatorjuntatykillä. Vuosina 1996-1997 alukselle asennettiin Link 11 ja 14 tietoliikennejärjestelmät, GPS ja Plesseyn AWS-9 tutka.
KNM Narvik
KNM Narvik oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti, joka tilattiin 1960. Alus oli palveluksessa vuodesta 1966 vuoteen 1998. Alus on ollut esillä merimuseossa Hortenissa vuodesta 2008.
Alus tilattiin 1960 Hortenin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1964 ja alus laskettiin vesille 8. tammikuuta 1965. Alus valmistui 30. marraskuuta 1966.
Alus modernisoitiin 1987–1990, jolloin alukselle asennettiin suojasoihdunheittimet, Spherion TSM-2633-kaikuluotain, NFT MSI-3100 -tiedonsiirtojärjestelmä sekä 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin 40 mm/L70 Boforsin ilmatorjuntatykillä. Vuosina 1996-1997 alukselle asennettiin Link 11- ja 14-tietoliikennejärjestelmät, GPS ja Plesseyn AWS-9-tutka.
Alus osallistui 2001-2002 ja 2004 Naton terrorismin vastaiseen operaatioon Active Endeavouriin, jossa seurattiin Välimeren merenkulkua. Alus siirrettiin kesällä 2007 telakalle ennen kuin se sijoitettiin merimuseoon museoalukseksi kesällä 2008.
Nokkakuninkaat
Nokkakuninkaat ("Rhinochimaeridae") on koppapäisiin kuuluva rustokalojen heimo. Nokkakuningaslajit elävät ympäri maailman lämpimissä tai lauhkeissa vesissä.
Nykyiset nokkakuninkaat jaetaan kolmeen sukuun ja kahdeksaan lajiin, joita ovat muiden muassa nokkakuningas ("Harriotta raleighana"), naskalinokkakuningas ("Harriotta haeckeli"), karibiannokkakuningas ("Neoharriotta carri"), atlantinnokkakuningas ("Rhinochimaera atlantica") ja idännokkakuningas ("Rhinochimaera pacifica").
Nokkakuninkaisiin kuuluvien "Amylodon"- ja "Elasmodus"-sukujen fossiileista varhaisimmat on ajoitettu jurakaudelle.
Nokkakuninkaita elää paikoittain Atlantin, Intian ja Tyynen valtameren alueilla. Ne ovat syvissä vesissä eläviä kaloja, joita tavataan 200–2 600 metrin syvyydessä.
Nokkakuninkaiden selvin tuntomerkki on pitkä ja terävä (muttei kova) nokkamainen kuono. Nokassa on tuntoelimiä, joilla kalat etsivät ruokaa ja tunnistavat parittelukumppanin. Koirailla on päässä elin, jolla ne tarttuvat naaraisiin paritellessaan. Nokkakuninkaiden etummainen selkäevä on korkea ja sen etureunassa on myrkyllinen piikki. Taempi selkäevä on matala ja pitkä. Rintaevät ovat suuret ja niitä käytetään uimiseen. "Neoharriotta"-suvun lajeilla peräevä ja pyrstöevä ovat erilliset, muilla yhtenäiset.
Suussa on hampaina luulevyt. Levyt ovat paksut "Harriotta"- ja "Neoharriotta"-sukujen lajeilla ja ohuemmat "Rhinochimaera"-suvussa. Nokkakuninkaat syövät pieniä kaloja ja selkärangattomia eläimiä.
Nokkakuningaslajit kasvavat 65–140 senttimetrin pituisiksi ja ovat yleensä ruskeita. Nokkakuninkaiden munakotelo on päärynänmuotoinen ja noin 15 cm pitkä.
Heinola (täsmennyssivu)
Heinola voi tarkoittaa seuraavia:
Kylmä tila
Kylmä tila oli vuonna 1945 säädetyn maanhankintalain mukainen asutustila, jolla ei ollut kunnollisia rakennuksia. Kylmän tilan maanviljelykseen tarkoitetusta maa-alasta sai enintään 10 prosenttia olla aiemmin raivattua. Tilan asukkaille voitiin myöntää valtion varoista uudistilan perustamispalkkiota. Maanhankintalain mukaisen asutustoiminnan tarkoituksena oli viljelys- ja metsämaan hankinta siirtoväelle, sotainvalideille, sotaleskille, sotaorvoille, perheellisille rintamamiehille sekä ansiomahdollisuutensa menettäneille maataloustyöntekijöille ja maanvuokraajille. Asutustoimintaan tarvittavaa maata hankittiin sekä ostamalla että laajoilla pakkolunastuksilla. Perustamispalkkioiden lisäksi valtio lainoitti asutettavia ihmisiä ja suoritutti tiloilla muun muassa koneellista raivaustyötä.
Cold Cold Ground
Cold Cold Ground oli vuosina 2004-2014 toiminut helsinkiläinen industrial punk -yhtye. Yhtye tuli tunnetuksi muun muassa jänisnaamariin pukeutuvasta kitarististaan. Uransa alkuaikoina yhtye julkaisi kolme omakustanne-EP:tä. Vuonna 2010 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "This Side Of Depravity" Osasto-A Recordsin kautta. Keväällä 2011 saksalainen Danse Macabre Records julkaisi levyn myös muualla Euroopassa.