hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tommi Halonen
Tommi Halonen (s. 14. huhtikuuta 1982 Tornio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä.
Halosen kasvattajaseura on Tornion Pallo -47, josta hän siirtyi Valkeakosken Hakan riveihin 18-vuotiaana.
Halonen palasi kasvattajaseuraansa TP-47:ään, joka oli noussut kaudeksi 2004 Veikkausliigaan. Loukkaantumiset sekottivat kuitenkin hänen debyyttikauttaan pääsarjatasolla. Halonen pelasi kahden vuoden aikana yhdeksässä liigaottelussa. Alkupuolen kaudesta 2005 hän pelasi lainasopimuksella Ykkösen Oulun Luistinseurassa.
Kaikkiaan kolmen Tornio-vuoden jälkeen Halonen siirtyi Kokkolaan, jossa hän on pelasi vuosina 2007–2013 niin GBK:ssa kuin KPV:ssäkin.
Jalkapallon naisten Aasian-mestaruuskilpailut
Jalkapallon naisten Aasian-mestaruuskilpailut on Aasian jalkapalloliittoon (Asian Football Confederation) kuuluvien jäsenmaiden mestaruuskilpailu naisten jalkapallossa. Mestaruuskilpailut on järjestetty vuodesta 1975. Menestynein maa on ollut Kiina.
C. J. Wilson
Christopher John ”C. J.” Wilson (s. 18. marraskuuta 1980 Newport Beach) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa syöttäjänä Los Angeles Angelsissa. Aikaisemmin hän syötti Texas Rangersissa vuodet 2005–2011.
Wilson pelasi nuorena Santa Ana Junior Collegen baseballjoukkueessa, ja hänet valittiin vuoden 2000 parhaaksi pelaajaksi. Texas Rangersin kykyjenmetsästäjä Tim Fortugno kiinnitti huomiota Wilsoniin, ja kutsui tämän pelaamaan Pulaski Rangersiin, joka pelasi alimpaan aloittelijaliigaan kuuluvassa Appalachian Leaguessa. Wilson kuitenkin nousi jo viiden viikon kuluttua ylemmällä tasolla pelaavaan Savannah Sand Gnatsiin.
Vuonna 2002 Wilson nousi jälleen ylemmässä High-A -tasolla pelanneeseen Charlotte Rangersiin, ja edelleen AA-tasolla pelanneeseen Tulsa Drillersiin. Seuraavana vuonna Wilson pelasi AA-tason Frisco RoughRidersissa, mutta joutui keskeyttämään kauden leikkauksen takia. Wilsonin kuntoutuminen esti myös vuoden 2004 peleihin osallistumisen.
Wilson palasi kentälle vuoden 2005 kaudelle 18 kuukauden tauon jälkeen. Kauden aikana nostettiin ensimmäistä kertaa Major Leagueen Texas Rangersin riveihin. Loppukauden aikana Wilson pelasi yhteensä 24 peliä yhdellä voitolla, seitsemällä tappiolla ja 6,94 ERA:lla.
Remmy Ongala
Ramadhani ”Remmy” Mtoro Ongala (1947 – 13. joulukuuta 2010) oli tansanialainen kitaristi ja laulaja. Ongala lauloi muun muassa yhtyeissä Orchestra Makassy ja Remmy Ongala & Orchestre Super Matimila. Remmy Ongala & Orchestre Super Matimila vieraili Suomessa, Provinssirockissa vuonna 1989. Ongala kuoli kotonaan Dar es Salaamissa 13. joulukuuta 2010.
Remmy Ongala syntyi vuonna 1947 Kindun kaupungissa Belgian Kongon (nykyinen Kongon demokraattinen tasavalta) koillisosassa. Hän aloitti keikkailun 16-vuotiaana isänsä kanssa, joka oli tunnettu laulaja, sanzan soittaja ja tanssija. Hän lopetti koulunkäynnin 17-vuotiaana, koska hänellä ei ollut enää varaa maksaa lukukausimaksuja. Myytyään appelsiineja ja purukumia kaduilla hän liittyi Bantu Success -nimiseen nuorisoyhtyeeseen, jossa hän toimi rumpalina ja laulajana. Hänen intohimonsa Francon kitaramusiikkiin sai hänet innostumaan kitaran soiton opettelusta. Kaksi vuotta myöhemmin hän soitti kitaraa useissa ryhmissä, kuten Success Mwachame, Mickey Jazz ja Uganda’s Grand Mika Jazz.
Vuonna 1978 Remmy Ongala muutti Dar es Salaamiin, Tansaniaan liittyäkseen Orchestra Makassy -yhtyeeseen, jossa soitti myös entinen OK Jazz -yhtyeen kitaristi Fan Fan. Yhtyettä johti Remmy Ongalan setä Mzee Makassy.
Vuonna 1980 Orchestra Makassy muutti Keniaan, joten Remmy Ongala perusti Tansaniaan oman yhtyeensä Orchestre Super Matimilan, joka sai nimensä paikallisen liikemiehen mukaan, koska tämä osti ja omisti yhtyeen instrumentit. Vuoteen 1984 mennessä yhtyeeseen kuului kolme kitaraa, saksofoni, trumpetti, basso ja rummut. Vuonna 1987 Orchestre Super Matamilassa soitti kahdeksantoista henkilöä, mutta lavalla esiintyi normaalisti kuudesta kahdeksaan muusikkoa. Orchestre Super Matimilassa yhdistyi kongolainen soukous, tansanialaiset rytmit, latinalainen musiikki ja soul-musiikki.
Vuonna 1988 yhtye kiersi Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa. Vuotta myöhemmin yhtye julkaisi ensimmäisen kansainvälisen albuminsa Songs for the poor man. Vuonna 1992 yhtye nauhoitti toisen levynsä Mambon.
Remmy Ongala on kansainvälisesti tunnetuimpia tansanialaisia muusikoita. Dar es Salaamissa on asuinalue, joka on nimetty hänen mukaansa "Kwa Remmy Sinza". Monet Remmy Ongalan sanoituksista käsittelevät köyhyyttä ja kuolemaa. Remmy Ongalan myös poliittisesti kantaa ottavat sanoitukset herättivät paljon keskustelua Tansaniassa ja hänen maineensa ulottui jopa syrjäisimmille seuduille valtiota.
Remmy Ongalalle myönnettiin Tansanian kansalaisuus ja hän asui myöhäisen uransa aikana Dar es Salaamissa englantilaisen vaimonsa ja neljän lapsensa kanssa. Vuonna 2001 sairaskohtauksen seurauksena hän halvaantui osittain, mutta jatkoi laulamistaan pyörätuolista. Sairaskohtauksen jälkeen hän siirtyi laulamaan gospel-musiikkia ja leikkasi tavaramerkiksi muodostuneet dreadlocksinsa. Hänet löydettiin kotoaan kuolleena 13. joulukuuta 2010.
Meksikon naisten jalkapallomaajoukkue
Meksikon naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Meksikoa kansainvälisissä naisten turnauksissa. Meksiko pelaa kotipelinsä valko-vihreä-punaisessa asussa, vieraspelit puna-mustassa asussa. Joukkueen sijoitus FIFA-rankingissa oli 26. vuonna 2017.
Joseph Hasler
Joseph Hasler (22. huhtikuuta 1900 – 20. joulukuuta 1985) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sankt Gallenin hiippakuntaan 20. maaliskuuta 1926 ja nimitettiin sen piispaksi 16. huhtikuuta 1957. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. toukokuuta Gustavo Testa, jota avustivat Christian Caminada ja Franz von Streng.
Hasler osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 1976.
Saihou Jagne
Saihou Jagne (s. 10. lokakuuta 1986 Banjul, Gambia) on ruotsalais-gambialainen jalkapallohyökkääjä, joka pelaa Veikkausliigajoukkue IFK Mariehamnissa.
Simon Nurme
Nils Simon Erik Nurme (s. 24. marraskuuta 1982 Laxå, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapallomaalivahti.
Nurme edusti Veikkausliigassa pelannutta IFK Mariehamnia kausina 2012–2014.
Endo-ekso-isomeria
Endo-ekso- ja tähän läheisesti liittyvä "syn-anti"-isomeria (molemmat kirjoitetaan aina kursiivilla) ovat diastereomerian lajeja, joita on bisyklisillä ja sillanpäärakenteen omaavilla orgaanisilla yhdisteillä. Näiden yleinen kaava on bisyklo[x.y.z]alkaani, jossa x on yhdisteen pisimmän renkaan hiilten lukumäärä lukuun ottamatta sillänpäärakenteen kahta hiiltä. Hiilten numerointi aloitetaan toisesta sillanpäärakenteen hiilestä. Mikäli yhdisteessä on kaksi yhtä pitkää rengasta, joista toinen tai molemmat on substituoitu, aloitetaan hiilten numerointi siitä sillanpäärakenteen hiilestä, joka on lähimpänä suurimman prioriteetin ryhmää. Tästä edetään hiili toisensa jälkeen seuraavaksi pidempään tai suuremman prioriteetin hiileen.
Isomeeri on
Bounce Tales
Bounce Tales on Rovio Mobilen kehittämä vektoripohjainen tasohyppelypeli kännyköille. Pelissä pelaaja palloa ohjaten ratkoo ongelmia sekä väistelee vaaroja. Pelissä on kaksitoista kenttää, josta kolme ovat bonuskenttiä. Peli on seuraaja Nokian alkuperäiselle "Bounce"-pelille. Pelissä on käytössä kolme palloa: punainen superpallo, harmaa kivipallo (kykenee tuhoamaan esteitä ja uppoamaan nopeasti) sekä rantapallo (pystyy kellumaan vedessä sekä hyppimään korkealle).
Kaarle-herttua herjaa Klaus Flemingin ruumista
Kaarle-herttua herjaa Klaus Flemingin ruumista on Albert Edelfeltin öljymaalaus vuodelta 1878. Sitä pidetään suomalaisen realistisen historiamaalauksen merkkiteoksena ja huipentumana.
Maalaus kuvaa Kaarle-herttuaa tarttumassa Klaus Flemingin ruumiin partaan. Tapahtumapaikkana on Turun linnan Sturen kirkko.
Arkku on avattu ja paikalla on myös vainajan leski Ebba Stenbock. Valo nostaa kuvan keskiosan tapahtumat esille samalla kun reunat jäävät varjoon. Aihe perustuu Zachris Topeliuksen vuonna 1875 julkaistuun "Maamme kirjaan" sisältyvään tarinaan. Sen mukaan Kaarle-herttua olisi vallattuaan Turun linnan syyskuussa 1597 avauttanut Flemingin arkun linnan kappelissa varmistaakseen tämän kuolleen, vetänyt vainajaa parrasta ja sanonut ”Jos nyt eläisit, ei pääsi olisi kovin lujassa”, mihin leski Ebba Stenbock oli vastannut ”Jos minun autuas herravainajani eläisi, ei Teidän armonne olisi koskaan päässyt tänne asti”.
Edelfeltin opiskeluaikana historiamaalaus oli auktoriteettien suosiossa, ja hänestä toivottiin merkittäviä isänmaallisia aiheita maalaavaa historiamaalaria. Edelfelt sai stipendin opiskellakseen historiamaalauksen keskuksessa Antwerpenin taideakatemiassa 1873. Hän siirtyi kuitenkin jo seuraavana vuonna Pariisiin taideakatemiaan, mutta jatkoi historiamaalauksen parissa Jean-Léon Gérômen johdolla.
"Kaarle-herttua herjaa Klaus Flemingin ruumista" sai alkunsa Pariisissa. Edelfelt sai Pariisissa oppia myös Jules Bastien-Lepagelta, johon tutustuttuaan hän alkoi kuvata arkielämää ulkoilmamaalauksen hengessä. Bastien-Lepage kommentoi myös tätä maalausta, ja kehui keskeisten hahmojen kuvausta.
"Kaarle-herttua herjaa Klaus Flemingin ruumista" otettiin hyvin vastaan Pariisin salongissa, vaikka historiamaalauksen aika oli varsinaisesti Pariisissa jo ohi. Tuolloin kuitenkin erilaiset kuolemaan liittyvät aiheet olivat muodissa. Kiinnostavimpana pidettyä ulkoilmarealismia Edelfelt pian sovelsikin "Lapsen ruumissaatossa".
Edelfelt ehti maalaamaan uransa alussa silti muitakin historiamaalauksia, kuten "Kuningatar Blanka" (1877), "Poltettu kylä" (1879). ja "Porilaisten marssi" (1892).
Maalaus hankittiin Ateneumin kokoelmiin pian sen valmistuttua, ja se sijoitettiin Turun linnaan 1960. Vuonna 2010 se sijoitettiin turvallisuussyistä lasivitriiniin linnan aulan ylätasanteelle. Taulu on vakuutettu usean miljoonan euron summasta.
Aarne Örmä
Aarne Fredrik Österlund vuodesta 1932 alkaen Örmä () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän toimi Suomen sisällissodassa muun muassa komppanianvääpelinä Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. Myöhemmin hän toimi talvisodassa komppanianpäällikkönä kranaatinheitinjoukoissa.
Örmän vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Österlund ja Iida Fredrika Rosendahl. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Katri Kaarina Penttalan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Sotilaskoulutusta hän sai Paikallispäällikkökurssilla Porissa vuosina 1919–1920 sekä paikallispäälliköiden täydennyskurssilla ja suojeluskuntaupseerikurssilla vuonna 1922. Lisäksi hän suoritti kurssit Suojeluskuntain päällystökoulussa: ampumatoimintakurssin vuonna 1924, taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1925, komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930 ja luutnanttikurssin vuonna 1936. Reserviupseerikoulun Haminassa hän kävi vuonna 1928.
Örmän harrastuksiin kuului antiikkiesineiden keräily ja ampumaharrastus, jossa hän saavutti vuonna 1938 ensimmäisen palkinnon reserviupseerien ampumakilpailussa.
Örmä työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 30. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Saksassa olo aikanaan hän suoritti myös Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).
Örmä saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan puolijoukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, jossa hän myöhemmin toimi komppanianvääpelinä. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa hän haavoittui vaikeasti vatsaan 28. maaliskuuta 1918.
Örmä palveli sisällissodan jälkeen 11. kesäkuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajana 2. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonassa, josta hänet siirrettiin 12. syyskuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:n 8. komppaniaan. Örmä erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Nakkilan suojeluskuntaan 6. maaliskuuta 1919 alkaen. Nakkilasta hänet määrättiin 1. tammikuuta 1925 alkaen Porin (myöhemmin Satakunnan) suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi, josta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1926 alkaen V (myöhemmin VI) alueen päälliköksi.
Örmä osallistui talvisotaan komppanian päällikkönä JR 18 kranaatinheitinkomppaniassa. Hän osallistui sodan verisimpiin taisteluihin Summassa, jossa hän kaatui rintaman murtumisen aikoihin Kämärän tien läheisyydessä Lähteen lohkolla 13. helmikuuta 1940. Hänet on haudattu Noormarkkuun.
Örmä toimi Satakunnan suojeluskuntapiirin kunnialautakunnan jäsenenä vuonna 1934.
David Opoku
David Osei Opoku (s. 31. tammikuuta 1992 Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapallohyökkääjä.
Opuku kävi Achimotan lukiota, jossa hänet valittiin vuoden 2009 urheilijaksi. Jalkapalloilun ohella hän teki koulun ennätykset 100 ja 200 metrin juoksuissa ja pelasi myös koripalloa, maahockeya ja krikettiä. Vuosina 2010–2011 hän opiskeli Yhdysvalloissa Santa Barbaran yliopistossa ja pelasi yliopistojalkapalloa UC Santa Barbara Gauchosissa. Kaudella 2010 hän pelasi 21 ottelussa ja teki kuusi maalia. Hänet valittiin Big West -konferenssin vuoden tulokkaaksi ja kakkostähdistökentälliseen. Hän on pelannut myös Chelsean akatemiassa.
Huhtikuussa 2012 Opuku teki yksivuotisen sopimuksen suomalaisen Myllykosken Pallon kanssa. Hän pelasi kaudella 2012 Veikkausliigassa 13 ottelua maaleitta.
Opoku on pelannut Ghanan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Aleksi Ristola
Aleksi Ristola (s. 6. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelaa keskellä tai vasemmalla laidalla.
Ristola on Helsingin Palloseuran kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Turun Palloseurassa, jossa voitti A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008. Hän siirtyi tammikuussa 2009 Atlantikseen. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi lainalle HIFK:hon kahdeksi kuukaudeksi, mutta sopimus laajennettiin kauden 2009 loppuun saakka. Hän palasi Atlantikseen elokuussa 2009. Tammikuussa 2010 Ristola siirtyi PK-35 Vantaaseen, jossa hän kuului joukkueen kärkihyökkääjiin. Ristola oli joukkueen paras maalintekijä kaudella 2011, kunnes kausi katkesi polven sivusidevammaan.
Tammikuussa 2012 Ristola teki 1+2-vuotisen sopimuksen Turun Palloseuran kanssa. Hän oli liigacupin 2012 paras maalintekijä kuudella osumallaan FC Lahden Tommi Karin kanssa. Veikkausliiga-kaudella 2012 hän pelasi 32 ottelua ja teki niissä 11 maalia.
Kauden 2013 Ristola aloitti TPS:ssä mutta siirtyi syyskuun alussa FC Honkaan. TPS:ssä hän teki kauden aikana kolme Veikkausliiga-maalia.
Pelattuaan runsaat neljä vuotta FC Hongassa, MYPA:ssa, FC Lahdessa, PK-35:ssä ja HIFK:ssa Ristola palasi Turun Palloseuraan kaudeksi 2018.
Kennedy Eriba
Kennedy Okwe Eriba (s. 21. joulukuuta 1990 Jos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Akil DeFreitas
Akil DeFreitas (s. 7. marraskuuta 1986 Port of Spain, Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ykkösessä pelaavaa FC Jazzia. DeFreitas pelasi juniorivuotensa Yhdysvalloissa, minkä jälkeen hän on edustanut muun muassa Veikkausliigan FF Jaroa sekä Liettuan A Lygan FK Dainavaa.
Porilaisten marssi (maalaus)
Porilaisten marssi on Albert Edelfeltin guassimaalaus vuodelta 1892. Se on yksi tunnetuimmista suomalaisista historiamaalauksista. Maalauksen aiheena J. L. Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" toiseen osaan sisältyvä samanniminen runo, jonka innoittajana taas on Porilaisten marssina tunnettu musiikkikappale.
Maalaus kuvaa marssivia Porin rykmentin rumpalipoikia. Edelfelt maalasi "Porilaisten marssin" nopeasti parin päivän aikana 1892 voimakkaita kokemuksia herättäneen isänmaallisen konsertin jälkeen. Kyseessä oli ensimmäinen Suomen sotaan liittynyt suomalainen historiamaalaus, jossa sotilaiden ylle on kuvattu historiallisesti autenttiset vuoden 1807 mallin mukaiset univormut. Aiemmissa kuvituksissa oli käytetty virheellisesti pohjana vuoden 1802 vanhempaa univormumallia.
"Porilaisten marssi" syntyi spontaanisti, ja se oli yksi syy, miksi Jac. Ahrenberg ehdotti Edelfeltille Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" kuvittamista. Ahrenberg esitti loistopainoksen kustantamista Söderström & Co:n yhtiökokouksessa syksyllä 1894, jossa ideaa kannatettiin. Runebergin Suomen sodasta 1808–1809 kertovat isänmaalliset runot olivat innoittaneet Edelfeltiä piirtämään aiheesta jo lapsena, joten tehtävä oli mieluisa.
Historiamaalauksessa nuorta Edeldeltiä oli haluttu aiemmin ohjata nimenomaan Runebergin aiheisiin - Taideyhdistyksen puheenjohtajan Estlanderin sanoin hänen tuli kuvata ”se sankarimaailma, jonka Runeberg oli tehnyt runoissaan kuolemattomaksi”. Toive toteutui kuitenkin laajemmin vasta kuvitustyön myötä. Kirjankuvitusta ei tosin pidetty yhtä huomionarvoisena kuin suuria öljymaalauksia, mutta 1890-luvulla suhtautuminen kuvittamiseen muuttui arvostavammaksi.
Porilaisten marssissa on läsnä aikansa ajatusmaailmaa. Kuvitusten tulkintaan vaikutti tuolloin sortokausi. Aihe oli ajankohtainen ja Edefeltin kuusivuotisen kuvitustyön aikana se muuttui päivänpolttavammaksi. Helmikuun manifesti vuonna 1899 toi lisäpontta. Sortokauden herättämä vastarinta yleensäkin tukeutui juuri Runebergin runoihin.
Maalauksessa näkyy myös ajan rotu- ja kieliajattelu. Edelfelt ei ollut yhtä jyrkkä svekomaani kuin Gobineaun ajatuksista kiinnostunut Jac. Ahrenberg, vaikka ajatteli samansuuntaisesti. Sivistyskansana ruotsalaisten katsottiin siirtävän perinnettä ja kulttuuria. Suomalaisten ja suomenruotsalaisten välille oletettu ero näkyy taidehistorioitsija Ville Lukkarisen mukaan "Porilaisten marssissa", jossa ruotsalainen nuorukainen johtaa päättäväisenä suomalaista poikaa, joka on passiivinen ja tunteileva. Vaikka tämä ei teoksesta suoraan ilmene, etualan tiukkailmeinen nuorukainen on tulkittu Suomen ruotsinkielisen väestön ja hänen vierellään marssiva rauhallinen poika suomenkielisen väestön vertauskuvaksi.
Vuonna 1892 valmistunut maalaus on Serlachius-museo Göstan kokoelmissa. Ateneumin kokoelmissa on teoksesta pienempi kopio vuodelta 1897-1900.
Porin Itäpuistoon pystytettiin vuonna 1961 Kauko Räikkeen veistämä patsas "Porilaisten muistomerkki" (tunnetaan myös Rumpalipatsaana), joka jäljittelee Edelfeltin maalauksen hahmoja.
Mildred Pierce (minisarja)
Mildred Pierce on viisiosainen minisarja, jonka esitys alkoi HBO-televisiokanavalla 27. maaliskuuta 2011. Sarja on sovitus James M. Cainin samannimisestä romaanista vuodelta 1941. Sarjan ohjasi Todd Haynes ja sen pääosia näyttelevät Kate Winslet, Guy Pearce, Evan Rachel Wood ja Melissa Leo.
Kyseessä on toinen sovitus romaanista. Edellinen on vuonna 1945 ensi-iltansa saanut film noir -elokuva "Mildred Pierce – amerikkalainen nainen", jonka pääosasta Joan Crawford sai Oscar-palkinnon.
Suomessa sarjaa ensiesitettiin Yle TV1:llä tiistai-iltaisin 17.4.–15.5.2012 ja uudelleen perjantaisin 30.5.–4.7.2014.
Danio Bolognini
Danio Bolognini (27. lokakuuta 1901 – 2. joulukuuta 1972) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. maaliskuuta 1926 ja nimitettiin Bolognan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sidonin titulaaripiispaksi 18. kesäkuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Nasalli Rocca di Corneliano, jota avustivat Ruggero Bovelli ja Ersilio Menzani.
Bolognini sai 25. marraskuuta 1952 nimityksen Cremonan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Karl Josef Romer
Karl Josef Romer (s. 8. heinäkuuta 1932) on sveitsiläissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin brasilialaisen São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Columnatan titulaaripiispaksi 24. lokakuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Joseph Hasler ja José Alberto Lopes de Castro Pinto.
13. huhtikuuta 2002 Romer sai nimityksen Paavillisen perheneuvoston sihteeriksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. marraskuuta 2007.
Liike pääkadulla
Liike pääkadulla ("Obchod na korze") on tšekkoslovakialainen elokuva vuodelta 1965. Se voitti Tšekkoslovakian ensimmäisen Oscarin.
Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan aikaan slovakialaiseen pikkukaupunkiin. Juutalaisella melkein kuurolla leskirouvalla on ompelutarvikeliike. Sitä tarjotaan köyhälle kirvesmiehelle. Leskirouva luulee miehen tulleen auttamaan häntä eikä valtaamaan kauppaa arjalaisille. Lopulta juutalaisvainot kiihtyvät ja kaupungin juutalaiset viedään tapettaviksi.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Otmar Mäder
Otmar Mäder (15. marraskuuta 1921 – 25. huhtikuuta 2003) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sankt Gallenin hiippakuntaan 22. maaliskuuta 1947 ja nimitettiin sen piispaksi 23. maaliskuuta 1976. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. toukokuuta Joseph Hasler, jota avustivat François-Nestor Adam ja Anton Hänggi.
Mäder jäi eläkkeelle 24. syyskuuta 1994.
Mika Kankaanpää
Mika Kankaanpää (s. 1. huhtikuuta 1967 Nokia) on suomalainen entinen koripalloilija.
Kankaanpää on Nokian Palloseuran kasvatti, ja hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1985–1986 Tampereen Pyrinnön joukkueessa. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen siirtymistään Forssan Koripoikiin. Kankaanpää pelasi tämän jälkeen vuodet 1991–1999 Uudenkaupungin Urheilijoissa ja Korihaissa. Hän saavutti Uudessakaupungissa SM-hopeaa vuonna 1995, SM-pronssia vuonna 1992 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 1995.
Kankaanpää pelasi 21 juniorimaaottelua ja teki näissä keskimäärin 11,5 pistettä. Vuonna 1987 hän pelasi myös kolme ottelua miesten maajoukkueessa Viroa vastaan.
Ivo Fürer
Ivo Fürer (s. 20. huhtikuuta 1930) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sankt Gallenin hiippakuntaan 3. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin sen piispaksi 28. maaliskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Otmar Mäder, jota avustivat Henri Salina ja Karl Lehmann.
Fürer jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2005.
Genival Saraiva de França
Genival Saraiva de França (s. 3. huhtikuuta 1938) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. tammikuuta 1965 ja nimitettiin Palmaresin hiippakunnan piispaksi 12. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luís Gonzaga Fernandes, jota avustivat José Ivo Lorscheiter ja Acácio Rodrigues Alves.
Renault Cléon-Fonte -moottori
Cléon-Fonte-moottori (kutsutaan myös nimillä Sierra- tai C-moottori) esiteltiin ensimmäistä kertaa vuoden 1962 Geneven autonäyttelyssä, Renault Floride S -mallin voimanlähteenä. Cléon-Fonte -moottorin kampiakseli oli tuettu viidellä runkolaakerilla, edeltäjänsä kolmen sijaan, venttiilikoneisto oli OHV-tyyppinen, eli työntötankomoottori. Lisäksi lohko oli varustettu märillä sylinteriputkilla. Tämä oli insinööri René Vuaillat’n kehittämä täysin uusi ratkaisu. Moottori oli voimanlähteenä useissa eri Renault’n malleissa kolmella eri vuosikymmenellä, pakettiautoista perheautojen kautta turboahdettuihin urheiluautoihin. Myös muut ajoneuvovalmistajat, kuten DAF, Volvo ja romanialainen ARO käyttivät näitä moottoreita.
Moottorien koodinumerointi vaihtelee eri sarjojen sisällä, yksilöiden näin moottorit tarkasti eri versioihin. Aluksi käytetty koodaus oli xxx.yy. Näistä kolme ensimmäistä numeroa kertoi iskutilavuuden koodin, (esim. 956 cm³, koodi 689) ja kaksi viimeistä numeroa version. Merkinnässä pisteen tilalla saattoi myös olla numero 7 (esim. 688.02). 1970–1980 lukujen vaihteessa koodaus muuttui siten, että koodinumero koostui iskutilavuudesta ja versiosta, esimerkiksi C1E 750.
C1C (Type 689) 1,0 (956 cm³), poraus 65 mm, isku 72 mm, puristussuhde 8:1–9,5:1, teho 34–49 hv, vääntö 63–75 Nm. Kaasuttimena Zenith tai Solex.
Sovellukset:C1E (Type 688) 1,1 (1 108 cm³), poraus 70 mm, isku 72 mm, puristussuhde 8,5:1–10:1, teho 34–70 hv, vääntö 74–85 Nm.
Alaversioina:
Sovellukset:C1G 1,2 l (1 237 cm³), poraus 73 mm, isku 71,5 mm, puristussuhde 9,25:1, teho 55 hv @ 5 250 rpm, vääntö 88 Nm @ 3 000 rpm, kaasutin Solex 32BIS tai Zenith 32IF2.
C3G 1,2 l (1 239 cm³), poraus 74 mm, isku 72 mm, puristussuhde 8,8:1, teho 54 hv @ 5 300 rpm, vääntö: 90 Nm @ 2 800 rpm, Marelli 32B -yksipisteruisku, katalysaattori.
Sovellukset:
C1G
C3G
C1J (Type 847) 1,4 l (1 397 cm³)
Sovellukset:C2J, kaasutin kaksikurkkuinen Solex tai Weber, teho 68–72 hv, vääntö 104 Nm, puristussuhde 9,25:1
Sovellukset: C3J 1,4 l (1 390 cm³), Siemens-yksipisteruisku, teho 60 hv @ 4 750 rpm, vääntö 100 Nm @ 3 000 rpm, puristussuhde 9:1.
Sovellukset:C6J 1,4 l (1 397 cm³), puolipallonmuotoiset palotilat, kaasutin Weber 32DIR, ahdin ja välijäähdytin, teho 107–160 hv, puristussuhde 8,6:1 (jatkokehitelminä kisamoottorit 350 hv) Argentiinan, Kolumbian ja Turkin markkina-alueiden versio, jatkokehitelmä CxJ-versiosta, iskutilavuus 1 565 cm³.
Kolumbia:Argentiina:Turkki:
Tekstiiliopettajaliitto
Tekstiiliopettajaliitto ry () on pedagoginen järjestö, joka on perustettu vuonna 1911. Liitto toimii ja valvoo edistäen tekstiiliopettajien ammatillisia, taloudellisia, yhteiskunnallisia ja koulutuksellisia etuja. Tekstiiliopettajaliitossa on 861 jäsentä. Liitto liittyi Akavan jäsenjärjestöksi vuonna 1963 ja Opettajien Ammattijärjestön ulkojäseneksi 1988.
Liiton Tekstiiliopettaja-lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä käsitellään käsityön ajankohtaisia asioita. Lehteä toimittaa toimitusneuvosto ja lehti on Aikakausmedian jäsen.
Markus Büchel (piispa)
Markus Büchel (s. 9. elokuuta 1949) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sankt Gallenin hiippakuntaan Joseph Hasler 3. huhtikuuta 1976. Hänet nimitettiin sen piispaksi 6. heinäkuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ivo Fürer, jota avustivat Amédée Grab ja Kurt Koch.
José Rodrigues de Souza
José Rodrigues de Souza (25. maaliskuuta 1926 – 9. syyskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 27. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Juazeiron hiippakunnan piispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. helmikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Antônio Ribeiro de Oliveira ja Juvenal Roriz.
Rodrigues de Souza jäi eläkkeelle 4. kesäkuuta 2003.
Haukka (yhtye)
Haukka oli suomalainen rock-yhtye, joka vaikutti 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee 1980-luvun alun radiohitti, Pelle Miljoonan sanoittama ”Kukaan ei uskalla tietää”.
Yhtye perustettiin vuonna 1977 Kouvolassa, ja se voitti vuonna 1978 Rockin SM-kilpailun keskisarjan. Sitä kautta yhtye pääsi levyttämään Love Recordsille ja tutustumaan laajemmin suomalaisiin muusikkokollegoihinsa, muun muassa Se-yhtyeen Yariin, jonka kanssa tehtiin yhteistyötä. Myös Rockradiossa yhtyeeseen kiinnitettiin huomiota, ja he äänittivät sille muutamia kappaleita Jake Nymanin pyynnöstä ja Seppo Sillanpään tuottamana.
Francesco Pieri
Francesco Pieri (3. kesäkuuta 1902 Acquapendente – 15. toukokuuta 1961) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. huhtikuuta 1926 ja nimitettiin Orvieton hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Germa in Galatian titulaaripiispaksi 2. tammikuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. tammikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raffaele Carlo Rossi, jota avustivat Luigi Traglia ja Giuseppe Pronti.
Pieristä tuli 6. joulukuuta 1941 Orvieton piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 58-vuotiaana virassa.
Bésame Mucho
Bésame Mucho on alkujaan espanjankielinen laulu vuodelta 1940, jonka on tehnyt meksikolainen lauluntekijä Consuelo Velázquez. Laulun levytti ensimmäisenä Emilio Tuero, mutta Lucho Gatican version myötä se tuli laajemmin tunnetuksi.
Bésame Mucho on yksi maailman eniten levytetyistä kappaleista. Esimerkiksi The Beatles versioi sitä useaan otteeseen sekä konserteissa että studiossa. Pedro Infante esitti laulun englanniksi elokuvassa "A Toda Maquina" vuodelta 1951; sittemmin kappale on sisältynyt lukuisten elokuvien soundtrackiin. Suomenkieliset sanat lauluun on tehnyt Kari Tuomisaari. Sitä aikaisemman suomenkielisen levytyksen sanoittaja on tuntematon.
Sergio Otoniel Contreras Navia
Sergio Otoniel Contreras Navia (27. huhtikuuta 1926 Valparaíso – 5. tammikuuta 2019) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valparaíson hiippakuntaan 21. syyskuuta 1957 ja nimitettiin San Carlos de Ancudin hiippakunnan piispaksi 21. marraskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emilio Tagle Covarrubias, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Gabriel Larraín Valdivieso. Contreras Navia asetettiin virkaansa 14. tammikuuta 1967.
Contreras Navia sai 25. tammikuuta 1974 nimityksen Concepciónin (Santissima Concezionen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Semtan titulaaripiispaksi. Hänet nimitettiin 23. joulukuuta 1977 ja asetettiin 15. tammikuuta 1978 Temucon piispaksi. Hän sai 29. huhtikuuta 1995 lisäksi nimityksen Valdivian hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 8. syyskuuta 1996.
Contreras Navia jatkoi toimintaansa Temucon piispana, kunnes jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2001.
Yolanda Mérida
Yolanda Mérida (20. elokuuta 1929 – 11. huhtikuuta 2012) oli meksikolainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten työstään teatterissa ja televisiossa.
Mérida, syntyjään Yolanda Noemí Alpuche Morales, syntyi Méridan kaupungissa Meksikossa. Hän valitsi taiteilijanimensä, Yolanda Mérida, syntymäkaupunkinsa mukaan. Hän meni naimisiin espanjalaisen Manuel Pérez Ferreiron kanssa ja heillä oli kaksi lasta, Mary Carmen ja Manolo.
Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1951 esiintyessään näytelmässä "Los empeños de una casa." Myöhemmin hän esiintyi saippuaoopperoissa ja telenoveloissa.
Mérida kuoli 82-vuotiaana 11. huhtikuuta 2012.
Sidney Matthew Metzger
Sidney Matthew Metzger (11. heinäkuuta 1902 – 12. huhtikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. huhtikuuta 1926 ja nimitettiin Santa Fen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Birthan titulaaripiispaksi 5. tammikuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Arthur Jerome Drossaerts, jota avustivat Rudolph Aloysius Gerken ja Mariano Simon Garriga.
Metzger sai 26. joulukuuta 1941 nimityksen El Pason koadjuuttoripiispaksi, ja 29. marraskuuta 1942 hänestä tuli sen piispa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 17. maaliskuuta 1978.
Brill Building
Brill Building, alun perin Alan E. Lefcourt Building, on vuonna 1931 rakennettu toimistorakennus New Yorkin Manhattanilla, osoitteessa 1619 Broadway. 1940-luvulta lähtien Brill Building on toiminut tärkeänä musiikkiteollisuuden keskuksena. Art deco -tyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Victor Bark Jr.
Cy Coleman
Cy Coleman, oik. Seymour Kaufman (14. kesäkuuta 1929 New York – 18. marraskuuta 2004 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli New York School of Musicissa ja perusti vuonna 1948 jazztrion ollessaan vielä opiskelemassa. Frank Sinatra nauhoitti 1950-luvulla Colemanin sävellykset ”Try to Change Me Now” ja ”Witchcraft”, mikä toi nuorelle säveltäjälle julkisuutta. Vuonna 1953 Coleman ja sanoittaja Carolyn Leigh tekivät kappaleita revyyhyn "John Murray Anderson’s Almanac". Tony Bennett nauhoitti hänen laulunsa ”Firefly” vuonna 1958.
Colemanin ensimmäinen huomattava menestys oli vuoden 1960 Broadway-musikaali "Wildcat", jossa Lucille Ball esiintyi ensimmäisessä pääroolissaan. Vuonna 1962 Sid Caesar esiintyi hänen musikaalissaan "Little Me". Vuoden 1966 näytelmän "Sweet Charity" hän kirjoitti yhdessä Dorothy Fieldsin kanssa. 1970-luvulla Coleman kirjoitti musiikkia muun muassa musikaaleihin "Seesaw" (1973), "I Love My Wife" (1977) ja "On the Twentieth Century" (1978). Vuoden 1980 näytelmässä "Barnum" säveltäjä toimi ensimmäistä kertaa myös tuottajana.
Vuonna 1974 Coleman voitti kaksi Emmy-palkintoa Robert Wellsin kanssa tehdyllä Shirley MacLainesta kertovalla tv-ohjelmalla "If My Friends Could See Me Now". Kaksi vuotta myöhemmin sekä Coleman että MacLaine palkittiin Emmyillä tv-musikaalista "Gypsy in My Soul". Coleman voitti kaksi Tony-palkintoa musikaaleista "City of Angels" (1990) ja "The Will Rogers Follies" (1991). Jälkimmäisen näytelmän musiikista tehty albumi toi Colemanille lisäksi Grammy-palkinnot sekä säveltäjänä että albumin tuottajana.
Cy Coleman kuoli New Yorkissa vuonna 2004.
Osijek-Baranja
Osijek-Baranja ("Osječko-baranjska županija") on piirikunta Itä-Kroatiassa, Slavonian suuralueella. Piirikunnan keskus on Osijek. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Đakovo, Našice, Valpovo, Belišće, Beli Manastir.
Piirikunnassa on 305 000 asukasta.
Dani Hatakka
Dani Hatakka (s. 12. maaliskuuta 1994 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Tippeligaenissa pelaavaa SK Brannia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja.
Hatakka pelasi alkukauden 2013 lainasopimuksella AC Oulussa.. Kaudella 2014 hän vakiinnutti paikkansa FC Hongan avauskokoonpanossa, pelaten 24 ottelua Veikkausliigassa. Lokakuussa 2014 Hatakka valittiin Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen.
Hatakka pelasi FC Hongan -93–akatemiajoukkueessa, joka pääsi vuonna 2007 ensimmäisenä suomalaisena joukkueena jatkoon Euroopan lohkosta ja pelasi Nike Premier Cupissa Manchesterissa sijoittumalla 11. sijalle. Hän oli mukana voittamassa 18-vuotiaiden Valentin Granatkin -turnausta Pietarissa vuonna 2011. Hatakka on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita eri ikäluokissa yli 30 kertaa. Hän pelasi ensimmäisen U21-maaottelunsa maaliskuussa 2013 Unkaria vastaan. Marraskuussa 2012 Hatakka kävi testileirillä Udinesessa. Tammikuussa 2016 hän siirtyi Norjan pääsarjassa pelanneen SK Brannin riveihin kolmivuotisella sopimuksella.
Moshtagh Yaghoubi
Moshtagh ”Mosa” Hossein Yaghoubi (s. 8. marraskuuta 1994 Kabul, Afganistan) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka on ilman seuraa. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa SJK:a.
Hazaraperheeseen Kabulissa syntynyt Yaghoubi joutui pakenemaan viisivuotiaana perheensä kanssa Iraniin kun hänen kauppiaana työskennellyt isänsä Gholam Sakhi murhattiin kotipihalle Talibanin valtakaudella. Iranissa Yaghoubi pelasi jalkapalloa Teheranin kaduilla serkkujensa kanssa, mutta aloitti joukkueessa vasta tultuaan pakolaisena Suomeen vuonna 2006. Junioritasolla Yaghoubi edusti Haukivuoren Palloa, Mikkelin Palloilijoita, Helsingin Jalkapalloklubia ja Pallokerho-35:a ennen kuin hän vuonna 2011 siirtyi FC Hongan organisaatioon. Hongassa Yaghoubi ehti kolmen kauden aikana saavuttaa Suomen Cupin voiton 2012 ja Veikkausliigan hopeaa 2013.
Talvella 2014 Yaghoubi kävi Dynamo Moskovan testileirillä, jonne hänen spekuloitiinkin siirtyvän, mutta Yaghoubi teki kuitenkin sopimuksen latvialaiseen Spartaks Jūrmalaan. Helmikuun lopussa Yaghoubi siirtyi Spartaks Jūrmalasta lainalle Dynamo Moskovaan loppukauden ajaksi. Hongan mukaan siirto Latviaan tapahtui, jotta Yaghoubista voitaisiin maksaa pienempi kasvattajarahakorvaus.
Hän pelasi myös viisi futsal-ottelua kaudella 2015-2016 Someron Voimassa.
Yaghoubi allekirjoitti tammikuussa 2016 ammattilaissopimuksen ja siirtyi ulkomaille pelaamaan jalkapalloa. Maaliskuussa 2016 hän palasi Spartaks Jūrmalaan, mutta vielä maaliskuun aikana hänet lainattiin Šahtjor Karagandaan. Marraskuussa 2016 hän teki kahden vuoden sopimuksen Helsingin Jalkapalloklubin kanssa.
HJK ja Yaghoubi purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä 16. lokakuuta 2018.
Yaghoubi on saanut Suomen kansalaisuuden ja hän on edustanut Suomen juniorimaajoukkueita ja B-maajoukkuetta. Yaghoubi valittiin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen otteluun Valko-Venäjää vastaan 8. kesäkuuta 2013. Myöhemmin hänet nimettiin myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Yaghoubi oli mukana myös Suomen B-maajoukkueessa Meksikoa vastaan.
Koska Yaghobilla on myös Afganistanin kansalaisuus, hän olisi voinut pelata myös Afganistanistanin maajoukkueessa. Hän teki kuitenkin debyyttinsä Suomen A-maajoukkuessa 24. maaliskuuta 2017 Turkkia vastaan.
Päivitetty 19. heinäkuuta 2017.
Losail International Circuit
Losail International Circuit on moottorirata Al Daayenin kunnassa Qatarissa.
Losail International Circuit valmistui vuonna 2004, josta lähtien radalla on järjestetty vuosittain MotoGP-osakilpailu. Vuonna 2007 radalle asennettiin valaistus iltakisoja varten. MotoGP-historian ensimmäinen iltakilpailu oli vuoden 2008 Qatarin Grand Prix. Vuodesta 2007 lähtien Qatarin osakilpailu on myös aloittanut MotoGP-kauden.
Helmikuussa 2009 radalla järjestettiin Aasian GP2-sarjan iltakilpailu. Pitkän kisan voittajaksi selviytyi saksalainen Nico Hülkenberg, kun lyhyemmän sprinttikilpailun voitti meksikolainen Sergio Pérez.
Barnett Newman
Barnett Newman (synt. "Baruch Newman", 29. tammikuuta 1905 New York, Yhdysvallat — 3. heinäkuuta 1970 New York) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, jota pidetään eräänä abstraktin maalaustaiteen merkittävimmistä edustajista kotimaassaan toisen maailmansodan jälkeen. Newmanille tunnusomaista ovat pelkistetyt maalaukset, joissa usein ohut pystysuora viiva lävistää laajan, yksivärisen kuvapinnan. 
Baruch Newman syntyi puolalaisten maahanmuuttajien perheesen New Yorkissa. Hän opiskeli Art Students League of New Yorkissa vuosina 1922–1926 sekä City College of New Yorkissa, josta hän valmistui 1927. Työskenneltyään aluksi isänsä vaateliikkeessä, hän alkoi vähitellen päätoimiseksi taidemaalariksi 1930-luvulla.
Newman oli yksi Subject of the Artist -taidekoulun perustajista yhdessä William Baziotesin, Robert Motherwellin ja Mark Rothkon kanssa. Koulu aloitti toimintansa vuonna 1948 pitäen avoimia luentoja ja kokoontumisia muille taiteilijoille.
Newman kehitti mystisen abstraktien tyyliä 1940-luvulla ja hänen läpimurtonaan pidetään maalausta "Onement I" vuodelta 1948. Maalauksessa oranssi viiva lävistää pystysuorassa tummanpunaisen kuvapinnan. Tästä geometrisesta tyylistä tulikin Newmanin tavaramerkki. Newmanin ensimmäinen oma taidenäyttely New Yorkissa vuonna 1950 herätti jopa vihamielisyyttä, eikä hänen taidettaan aina ymmärretty. 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla Newmanin työt alkoivat kuitenkin vaikuttaa muihinkin taiteilijoihin, kuten Ad Reinhardtin, Clyffort Stillin, Frank Stellan sekä Larry Poonsin tuotantoon. Lopullisesti Newmanin maineen vahvisti 14 maalauksen sarja, "Stations of the Cross" (1966), joka on esillä New Yorkin Solomon R. Guggenheim -museossa.
Schuyler Grant
Schuyler Grant on näyttelijä, joka näytteli Anna Shirleyn parasta ystävää Diana Barrya "Anna ystävämme" -televisiosarjassa.
N’Gourti
N’Gourti on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Diffan alueen N’Guigmin departementissa. Se sijaitsee Sahelin ja Saharan reuna-alueella 135 kilometriä N’Guigmista pohjoiseen. Kunnassa on 28 800 asukasta (vuonna 2010, arvio).
N’Gourtin kuntaan kuuluu 23 hallintokylää, yksi perinteinen kylä, 16 pikkukylää, 21 leiriä ja 118 juomapaikkaa. Sen pinta-ala on 98 000 neliökilometriä. Asukkaat ovat daza- ja teda-heimoihin kuuluvia tubuja, seudulle 1800-luvulta lähtien muuttaneita arabeja sekä fulbeja. Keskuskylässä asuu lisäksi hausoja ja djermoja. Siellä on myös Nigerin armeijan varuskunta.
Seudun tärkeimmät elinkeinot ovat paimentolaisuuteen perustuva kamelinkasvatus sekä Saharan yli suuntautuva kaupankäynti. Vuosikausia jatkunut kuivuus on pakottanut monet etsimään elantoa muualta. Kunnan arvioitu väkiluku on reilussa kymmennessä vuodessa pudonnut neljällä tuhannella.
Phillip Island Grand Prix Circuit
Phillip Island Grand Prix Circuit on moottorirata Ventnorissa Phillip Islandin saarella Bass Coast Shiressa Australiassa.
Ensimmäinen katurata avattiin 31. maaliskuuta 1928. Katuradan päällysteenä oli sora. Katurata oli eripituinen eri luokille. Vuonna 1936 avattiin uusi katurata joka oli paljon lyhyempi kuin alkuperäinen rata.
Nykymuotoinen moottorirata avattiin 15. joulukuuta 1956. Radan pinnoite oli alkuaikoina huono, joten rata jouduttiin sulkemaan aika-ajoin, kunnes löydettiin rahoitus pinnoitteen uusimiseen. Rata asfaltoitiin vuonna 1988. Omistajayhtiö Linfoxin rahoituksella rataa uudistettiin vuoden 2006 remontissa useilla miljoonilla dollareilla, rataprofiilin säilyessä ennallaan.
Radalla on vuodesta 1989 alkaen ajettu vuosittain MotoGP-osakilpailu. Ensimmäisen kilpailun voitti Australian oma MotoGP-legenda Wayne Gardner. Seuraavasta vuodesta alkaen radalla on ajettu vuosittain myös Superbiken MM-sarjaa.
Bilman hiekka-aavikko
Bilman hiekka-aavikko () on Saharan autiomaahan kuuluva hiekka-aavikko Nigerin itäosassa. Se ulottuu pohjoisessa Kawarin eteläkärjestä Bilmasta Agademin seudulle etelässä. Lännessä Bilman hiekka-aavikko rajoittuu Fachin seudulla Ténéréen ja idässä Tšadiin.
Aavikko koostuu koillis-lounaissuuntaisista korkeista hiekkadyyneistä. Se on yksi Saharan vaikeakulkuisimmista alueista. Bilman hiekka-aavikon läpi kulki 1800-luvulle saakka tärkeä Fezzanin, Kawarin ja Kanem-Bornun välinen karavaanikaupan reitti. Nykyään Bilman, Zoo Baban, Dibellan ja Agademin keitaiden kautta kulkee pieniä kamelikaravaaneja sekä maastoautoilla liikkuvia matkailijoita.
Mats Rosseli Olsen
Mats Rosseli Olsen (s. 29. huhtikuuta 1991 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin mukaan Rosseli Olsen on nopea laitahyökkääjä, jolla on hyvät kädet ja hyökkäyspään vaistot. Hän ei ole kovin isokokoinen, mutta tykkää pelata varsin röyhkeästi ja ärsyttää vastustajia. Rosseli Olsen myös myös aktiivinen karvaaja ja käyttökelpoinen alivoimapelaaja.
Rosseli Olsenin kasvattajaseura on Furuset I.F., jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 2007–2008 Norjan I-divisioonassa. Kaudeksi 2008–2009 17-vuotias Rosseli Olsen nousi Furusetin GET-liigajoukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 10+10=20. Ne riittivät joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin toiseen sijaan. Hänen edellään oli molemmissa vain Marius Mathisrud. Furuset putosi kauden päätteeksi kuitenkin I-divisioonaan.
Furusetin pudottua I-divisioonaan Rosseli Olsenin pääsarjaura jatkui kaudella 2009–2010 Vålerenga IF:n riveissä. Ensimmäinen kausi toi siellä runkosarjassa kahdeksan tehopistettä ja hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Seuraavalla kaudella 2010–2011 Rosseli Olsen teki 23 pistettä. Kaudella 2011–2012 hän teki GET-liigassa läpimurtonsa tekemällä 35 runkosarjaottelussa tehot 17+20=37. Siirtorajan kynnyksellä, tammikuussa 2012 Rosseli Olsen siirtyi Elitserien-joukkue Frölunda HC:hen kevääseen 2+1-vuotisella sopimuksella. Maaliskuussa 2013 joukkue käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Rosseli Olsenin kanssa. Saman vuoden marraskuussa sitä jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2016 saakka.
Kaudella 2014–2015 Rosseli Olsen voitti Mestarien liigan hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän voitti CHL:n mestaruuden. Rosseli Olsen voitti kauden päätteeksi myös Ruotsin-mestaruuden. Tammikuussa 2016 hän teki Frölundan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Rosseli Olsen voitti CHL:n mestaruuden. Joulukuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Rosseli Olsen edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014, Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä jälkimmäisen turnauksen karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2015, 2016 ja 2017. Yhteensä Rosseli Olsen on pelannut 98 A-maaottelua tehopistein 7+25=32. Hän debytoi A-maajoukkueessa 19-vuotiaana kaudella 2010–2011.
Rosseli Olsen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011. Vuoden 2009 turnaus päättyi I-divisioonan B-lohkon pronssiin ja vuoden 2010 turnaus B-lohkon kultaan sekä sarjanousuun. Rosseli Olsen voitti I-divisioonan B-lohkon kultaa myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008. Vuoden 2009 pääsarjaturnauksessa hän oli tehoilla 1+5=6 Norjan paras pistemies ja syöttäjä.
Lipps Inc
Lipps Inc oli yhdysvaltalainen yhtye, jonka tunnetuimmat kappaleet ovat "Funkytown" (1980) ja "Designer Music" (1981). Yhtyeen loi Yhdysvaltain Minnesotan Minneapolisissa Steven Greenberg, joka sävelsi ja tuotti kaikki yhtyeen kappaleet. Hän myös soitti useita instrumentteja. Vokalistina ja saksofonistina toimi Cynthia Johnson, ja loput yhtyeestä muodostivat vaihtuvat studiomuusikot.
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Mouth to Mouth" vuonna 1980. Tältä albumilta otettu single "Funkytown" pysyi Yhdysvalloissa neljä viikkoa listaykkösenä sekä Billboard Hot 100 että Hot Dance Music/Club Play -listoilla. Se saavutti platinalevyn rajan. Isossa-Britanniassa se ylsi listakakkoseksi ja oli hitti myös muualla maailmassa. Myöhemmät julkaisut eivät enää kyenneet saavuttamaan yhtä suurta menestystä, vaikkakin useasta niistä tuli hittejä 1980-luvun kuluessa.
Certina
Certina Kurth Frères SA (puhekielessä Certina) on sveitsiläinen luksuskellojen valmistaja. Adolf ja Alfred Kurthin perustivat Certinan 1888 ja se kuuluu nykyisin Swatch Groupiin. 
Veljekset Adolf ja Alfred Kurth avasivat 1888 koneisto- ja varaosatehtaan Grencheniin Sveitsiin. Vuonna 1906 he alkoivat tuottaa kokonaisia kelloja nimellä Grana. Vuonna 1939 valmistajan nimeksi vaihtui Certina. Ensimmäisen automaattikoneiston, KF 360, tuotanto alkoi vuonna 1947. Neljä vuotta tämän jälkeen Certinan ensimmäinen roottorimallinen automaatti tuli tuotantoon. Vuonna 1954 Certina alkoi toimittaa automaattikoneistojaan yhdysvaltalaiselle Hamilton Watch Company -kellovalmistajalle.
Vuonna 1983 Certina liittyi Swatch Groupiin.
Newport News
Newport News on kaupunki Virginian osavaltion kaakkoisosassa Yhdysvalloissa. Hallinnollisesti Newport News on niin sanottu itsenäinen kaupunki eikä siis kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee Hampton Roads -satama-alueen pohjoispuolella, James River -joen suulla. Yhdessä Portsmouthin, Hamptonin ja Norfolkin kanssa se muodostaa Hampton Roadsin sataman. Kaupungissa sijaitsee myös suurtelakka, sekä merkittävää metalli- ja muutakin teollisuutta.
Kaupungin perusti Daniel Gookin, joka toi alueelle 50 uudisasukasta Irlannista vuonna 1621. Newport News -nimen alkuperä on epäselvä, mutta se liitetään perinteisesti kapteeni Christopher Newportiin, joka teki viisi tutkimusmatkaa Jamestowniin 1606–1612, sekä Sir William Newceen, joka saapui Irlannista 1621.
Kaupungin kehitys pääsi vauhtiin 1870, jolloin paikka valittiin Chesapeake–Ohio-rautatien hiilisatamaksi. Satama aloitti 1882 ja sen menestys varmistui Newport News Shipbuilding and Dry Dock Company -telakan perustamisen myötä 1886. Telakka on eräs maailman suurimmista ja se on tuottanut muun muassa loistoristeilijät "America" ja "United States", lentotukialukset "Forrestal" ja "Enterprise" sekä ydinsukellusveneitä. Satamalla oli tärkeä rooli myös molempien maailmansotien logistiikassa.
Kaupungi itsenäistyi Warwickin piirikunnasta 1952. Samana vuonna Warwickin piirikunnasta tuli Warwick-niminen kaupunki, joka yhdistyi jälleen Newport Newsin kaupunkiin vuonna 1958.
Satamansa lisäksi kaupungissa on useita teollisuuslaitoksia, esimerkiksi tekstiili-, paperi-, ilmailu-, elektroniikka- sekä kemianteollisuutta.
Kaupungissa sijaitsee Virginian sotamuseo ("Virginia War Museum") ja Virginia Living Museum, jossa on suuri akvaario ja planetaario. Christopher Newport University -yliopisto perustettiin vuonna 1960.
Subutai
Subutai oli Tšingis-kaanin sotapäällikkö vuosina 1206-1227 ja Ögödei-kaanin sotapäällikkö vuosina 1227-1241. Hän johti mongolijoukot läpi Aasian kohti Eurooppaa. Hän valloittikin muun muassa Pohjois-Kiinan, Keski-Aasian, Persian ja Itä-Euroopan.
Subutai tapasi Tšingis-kaanin 14-vuotiaana. Silloinen klaanijohtaja kiehtoi Subutaita niin, että tämä karkasi kotoa ja liittyi Tšingis-kaanin joukkoihin seisoakseen vartiossa hänen telttansa ulkopuolella. Vaikka Subutai sepän poikana ei ollut ratsastanut ja käyttänyt jousta pienestä pitäen, hän osottautui lahjakkaaksi molemmissa lajeissa ja sai vähitellen johdettavakseen pieniä taisteluita muita klaaneja vastaan. Strategisesti taitava Subutai saavutti monia voittoja, ja kun Tšingis-kaani vuonna 1206 kokosi mongoliheimoista yhden valtakunnan, hän nimitti Subutain sotapäällikökseen.