hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jakov Fak
Jakov Fak (s. 1. elokuuta 1987 Rijeka, Jugoslavia) on kroatialaissyntyinen ampumahiihtäjä, joka on marraskuusta 2010 ollut Slovenian kansalainen. Hän on harrastanut lajia vuodesta 2001 lähtien. Hän edustaa Bjelolasica-seuraa.
Fak sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan kymmenenneksi pikakilpailussa Ruhpoldingissa 2008 sekä voitti rulla-ampumahiihdon takaa-ajokilpailun nuorten maailmanmestaruuden Haute Mauriennessa kesällä 2008. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Anterselvassa 2007. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui pikakilpailussa 14:nneksi. Se oli vasta hänen uransa kolmas pistesija maailmancupissa: hän oli ollut aiemmin samalla kaudella 37. Östersundin pikakilpailussa ja viidestoista Hochfilzenin normaalimatkalla.
Pyeongchangin MM-kilpailujen normaalimatkalla Fak saavutti pronssia. Hän ampui ainoan sakkominuuttinsa viimeisellä ampumapaikalla ja hävisi kultaa voittaneelle Ole Einar Bjørndalenille 17,1 sekuntia.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Fak saavutti pronssia pikakilpailussa. Fak hävisi kisan voittaneelle Vincent Jaylle 14 sekuntia. Yhteislähtökilpailussa hän oli yhdeksäs. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän hiihti ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Slovenian sekaviestijoukkueessa. Pikakilpailussa hän sijoittui 11:nneksi ja takaa-ajossa kahdeksanneksi.
Ruhpoldingin MM-kilpailujen normaalimatkalla Jakov Fak voitti kultaa. Kilpailussa hän ampui yhden sakkominuutin ja varmisti mestaruuden viimeisellä hiihtolenkillä ohittaen Ranskan Simon Fourcaden. Se oli samalla hänen ensimmäinen maailmancupin osakilpailuvoittonsa.
Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Fak sai nolla-ammunnalla pronssia pikakilpailussa. Takaa-ajossa hän sijoittui kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli yhteislähdössä neljäs, pikakilpailussa kymmenes ja Slovenia viestissä kuudes. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden. Hän ampui yhden ohilaukauksen ja kukisti toiseksi sijoittuneen Ondřej Moravecin yhdellä sekunnilla. Lisäksi hän oli takaa-ajossa kahdeksas, normaalimatkalla kymmenes ja pikakilpailussa 14:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän nousi sprintin 39. sijalta takaa-ajossa viidenneksi sekä oli normaalimatkalla kuudes ja yhteislähtökilpailussa seitsemäs.
Fak saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hopeaa normaalimatkalla. Yhteislähtökilpailussa hän oli kymmenes.
Podunajské Biskupice
Podunajské Biskupiceuňa (, ) on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2005 noin 20 000 asukasta. Se sijaitsee kaupungin itäosassa ja kuuluu Bratislava II -piiriin. Alueella on jäänteitä asutuksesta jo roomalaisten ajoilta asti. Vanhimmat kirjalliset lähteet ovat 1200-luvulta. Alue liitettiin Bratislavaan vuonna 1972.
Juho Torvelainen
Juho Torvelainen (1. heinäkuuta 1868 Viipurin maalaiskunta – 22. huhtikuuta 1929) oli suomalainen osuustoimintamies, toimittaja, kansanopiston johtaja ja matkakirjailija. Torvelainen toimi Pellervo-Seuran konsulenttina ja neuvojana suomalaisen osuustoimintaliikkeen alkuvuosina 1900-luvun alussa.
Viipurin läheltä kotoisin ollut Torvelainen kävi lyseota ja sen jälkeen hän suoritti upseerikurssin valmistuen vänrikiksi 1889. Hän palveli Venäjän armeijassa upseerina, kunnes hän ollessaan alkoholiongelmiensa takia Huvituksen alkoholistiparantolassa Yläneellä tutustui läheisessä Keihäskosken Rekolan talossa vieraillessaan talon isännän sisareen Amalia Rekolaan. Raitistuttuaan hän meni tämän kanssa naimisiin ja erosi sitten vaimonsa toivomuksesta armeijasta. Torvelainen oli sitten kansakoulunopettajana Perniön Mathildedalissa. Hän kiinnostui osuustoiminnasta luettuaan Hannes Gebhardin vuonna 1899 kirjoittaman teoksen "Maanviljelijäin yhteistoiminnasta ulkomailla". Torvelainen ryhtyi paikallisten maanviljelijöiden puuhamieheksi ja hän järjesti maamiesseurojen yhteisostoja. Hän tuli kesällä 1900 mukaan myös Pellervo-seuran toimintaan ja alkoi hankkia uusia jäseniä seuralle. Lokakuussa samana vuonna Torvelaisesta tuli seuran toinen vakinainen konsulentti Viktor Fagerströmin rinnalla. Torvelainen kiersi ympäri Suomea puhujamatkoilla tehden osuustoiminta-aatetta tunnetuksi maaseudulla. Hän hankki jäseniä Pellervo-seuralle, kirjoitti artikkeleita osuustoimintajulkaisuihin, myi seuran julkaisemia kirjasia ja toimi myös Pellervo-lehden ilmoitusten ja tilaajien hankkijana. Torvelainen oli myös mukana perustamassa osuusmeijereitä, osuuskassoja, osuuskauppoja ja maamiesseuroja eri puolille Suomea. Tätä toimintaa Torvalainen jatkoi helmikuuhun 1905 saakka.
Torvelainen oli tämän jälkeen jonkin aikaa suomenmielisten ylioppilaiden perustaman Raataja-lehden päätoimittajana, kunnes hänestä suomalaisen puolueen Viipuri-lehden päätoimittaja maaliskuussa 1905 ja tässä tehtävässä hän oli kevääseen 1906 saakka. Hän muutti sitten perheineen Loimaalle ja oli jonkin aikaa syrjässä aktiivisesta toiminnasta kirjoittaen vain suomalaisen puolueen lehtiin. Vuoden 1906 lopulla Torvelainen valittiin Hannes Gebhardin suosituksesta Haapavedellä toimineen Keski-Pohjanmaan kansanopiston johtajaksi. Torvelainen johti opistoa vuoteen 1909 saakka. Tämän jälkeen hän oli eri tehtävissä matkustellen ympäri maailmaa.
Torvelainen matkusti syksyllä 1917 Suomen senaatin valtuuttamana ostamaan viljaa Kaukoidästä Suomeen. Hän lähti matkalleen syyskuussa 1917 junalla Pietarin ja Siperian kautta. Matka kesti kaksi vuotta ja sen aikana Torvelainen kävi Venäjän kaukoidän ohella Mantšuriassa, Kiinassa, Japanissa ja Koreassa. Torvelainen ei onnistunut ostamaan viljaa, mutta hän avusti Siperiassa Ruotsin Punaista Ristiä sekä pelasti joukon Kaukoitään juuttuneita suomalaisia. Torvelainen palasi Kiinasta laivalla Suezin kanavan kautta Konstantinopoliin ja sieltä edelleen Suomeen Turkuun, jonne hän saapui 19. syyskuuta 1919. Hän kirjoitti matkakokemuksistaan pari vuotta myöhemmin myös kirjan.Torvelainen kirjoitti myös vuonna 1913 Iltalehti-nimiseen lehteen.
Vuoripyy
Vuoripyy ("Alectoris chukar") on aitokanojen heimoon ja punapyiden sukuun kuuluva lintu. Vuoripyy elää luonnonvaraisena Aasiassa ja Kaakkois-Euroopassa. Lisäksi sitä on istutettu Pohjois-Amerikkaan.
Yrjö Kemppainen
Yrjö Adolf Kemppainen (12. helmikuuta 1881 Kittilä – 11. toukokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Ounas Kittilä", "Yrjö A. K." ja "Kanerva".
Kemppaisen vanhemmat olivat metsätarkastaja Adolf Kemppainen ja Agatha Charlotta Ingman. Hän kävi koulua Kuopiossa ja suoritti 1904 Suomen Liikemiesten Kauppaopiston kurssin. Kemppainen oli muutaman vuoden Kustannusosakeyhtiö Otavan konttoristina ja sen jälkeen "Viipurin Uuden Kirjapaino- ja Sanomalehti Oy":n isännöitsijänä 1908–1911, helsinkiläisen "Lång & Leppäaho Oy":n toimitusjohtajana 1911–1917, oululaisen "Pohjolan Kustannus Oy":n toimitusjohtajana 1917–1920 ja Kauppalehti Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1920 alkaen. Hän oli myös Kauppalehden ja Protestilistan toimittajana vuodesta 1922 alkaen.
Lääninreviisori ja runoilija Eino Kemppainen oli Yrjö Kemppaisen veli.
HMS Ark Royal (R07)
HMS Ark Royal (viirinumero R07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Invincible-luokan vuonna 1981 vesillelaskettu lentotukialus. Alus oli hieman suurempi kuin sisaraluksensa ja siihen asennettiin jo rakennusvaiheessa jyrkempi keularamppi (12 astetta verrattuna "Invinciblen" 7 asteen ramppiin) Harrier-koneiden STOVL-kyvyn parantamiseksi. Alus oli huhujen mukaan tarjolla Australian laivastolle vuonna 1981, mutta sen sijaan myynnissä oli HMS "Invincible".
Britannian puolustusministeri Fred Mulley ilmoitti 2. joulukuuta 1978 200 miljoonaa puntaa maksavan aluksen rakentamisesta Swan Hunter Shipbuildersin Wallsendin telakalla HMS "Illustriousin" vesillelaskupuheessaan.
"Ark Royalin" köli laskettiin 14. joulukuuta 1978 Swan Hunterin telakalla Wallsendissä ja alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1981 kumminaan kuningataräiti Elisabetin.Alus piti alun perin nimetä HMS "Indomitableksi", mutta edeltäneen "Ark Royalin" romuttamisen jälkeinen julkinen paine pakotti nimen muutokseen. Se otettiin palveluskäyttöön 1. marraskuuta 1985.
HMS "Ark Royal" siirrettiin toukokuussa 1999 Rosythin telakalle modernisoitavaksi, minä aikana alukselta poistettiin Sea Dart -ohjukset, mikä mahdollisti etukannen kattamisen. Muutos paransi Harrier GR7 -koneilla operointia sekä lisäsi parkkitilaa aluksen kannella. Lisäksi aluksen kantta vahvistettiin kestämään raskaamman Merlin HM.1 -helikopterin paino. Alus palasi palvelukseen 13. heinäkuuta 2001. Muutostöiden kustannuksiksi vahvistettiin 147 miljoonaa puntaa. Laivaston ilmavoimien 700M laivue suoritti 14. heinäkuuta aluksella Merlin HM.1 kalustolla kokeita Skotlannin rannikon edustalla osana koeajoja. Alus suoritti lokakuun loppuun taistelujärjestelmien testausta ja se palasi operatiiviseen käyttöön 22. marraskuuta.
Alus oli vuoden 2003 alussa lippulaivana johtamassa operaatio Telicia. Se siirrettiin huhtikuussa 2004 valmiusreserviin, minkä vuoksi se oli telakalla huollettavana ennen palvelukseen paluuta.
"Ark Royal" hinattiin 19. kesäkuuta 2005 Portsmouthin telakalle, jossa huoltotyö aloitettiin tammikuussa 2006. Telakalla olon aikana alukselle valmistettiin kolmas masto, johon sijoitettiin satelliitti- ja radiovastaanottimet. Alus palasi kuivatelakalta 14. kesäkuuta 2006, jonka jälkeen se aloitti koeajot.
Alus aloitti 29. syyskuuta koeajonsa avomerellä, jolloin alus korvasi elokuussa 2006 telakalle lähtevän HMS "Illustriousin". Aluksen kotisatamana on Portsmouth, jonne se saapui 28. lokakuuta 2006. "Ark Royal" aloitti kymmenen viikon koulutus- ja koeajojakson, kunnes se palasi palvelukseen 8. joulukuuta.
Alus on ollut Kuninkaallisen laivaston lippulaivana 25. toukokuuta 2007 alkaen.
Lokakuun 2010 laivastotarkastus päätti aluksen romuttamisesta ennenaikaisesti, osana hallituksen säästötoimia. Päätös laitetaan toimeen lähes välittömästi. Alus myytiin turkkilaiselle romuttamolle 2,9 miljoonan punnan hinnasta. Alus saapui hinauksessa romutettavaksi Turkin Aliağaan kesäkuussa 2013.
Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki
Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki on vuonna 1920 kuvattu suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon ohjaama ja tuottama mykkäelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Väinö Lehmus, joka esitti elokuvassa Kilu-Kallea. Käsikirjoitus perustuu Emil Norlanderin revyyhyn "Den förgyllda lergöken".
Reaches Out for You
Reaches Out for You on suomalaisen jazz- ja soulmuusikko ja -säveltäjä Tuomo Prättälän toinen sooloalbumi. Se julkaistiin 4. helmikuuta 2009 Texicalli Recordsin alla toimivan Jupiter Recordsin kautta. Albumi on kokonaan Prättälän kirjoittama.
Albumin musiikki on muun muassa Soundin ja Helsingin Sanomien mukaan saanut vaikutteita Stevie Wonderilta ja Curtis Mayfieldiltä sekä edellisestä albumista poiketen myös Terence Trent D'Arbyltä tai Princeltä.
Suomen virallisella albumilistalla levy sijoittui viikolla 7/2009 sijalle 2.
__notoc__
Venusta etsimässä eli erään nuoren miehen ihmeelliset seikkailut
Venusta etsimässä eli erään nuoren miehen ihmeelliset seikkailut on vuonna 1919 kuvattu suomalainen Konrad Tallrothin ohjaama mykkäelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Aleko Lilius, joka esitti elokuvassa nälkätaiteilija Sutia.
Elokuvan ensi-ilta oli 8. joulukuuta 1919 Kino-palatsissa.
Kihlaus (vuoden 1920 elokuva)
Kihlaus on vuonna 1919 kuvattu suomalainen Oski Talvion käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Käsikirjoitus perustuu Aleksis Kiven näytelmään "Kihlaus". Elokuvaa kuvattiin kesällä 1920 Viipurin Neitsytniemessä, Viipurin maalaiskunnan Lihaniemessä sekä sisällä studiossa Viipurin Papulassa. Elokuvan näyttelijät olivat Viipurista.
Elokuvan ensi-ilta oli kutsuvierasnäytäntönä 6. marraskuuta 1920 Scala-teatterissa Viipurissa.
Glas
Glas on ranskalaisen filosofin Jacques Derridan vuonna 1974 julkaistu kirja. Se on Derridan laajin Georg Wilhelm Friedrich Hegeliä ja hänen filosofiaansa käsittelevä teos. Glas on jaettu kahteen palstaan, joista oikean puoleinen keskittyy Jean Genet'n ja vasen Hegelin tarkasteluun. Palstat eivät jatku tasaisesti vaan katkeilevat, sijoittuvat toistensa sisään ja sisällöllisesti kommentoivat toisiaan. Kirjassa esiintyy myös paljon eri fonteilla kirjoitettuja lainauksia, jotka eivät sijoitu kumpaankaan palstaan. Pääteksti ei käsittele lainauksia millään suoralla tavalla, kuten tavallisissa kommentaareissa. Tästä syystä lukija ei tiedä missä järjestyksessä tekstin eri osat tulisi lukea.
Vaikka teoksen pääpaino on Hegelin ja Genet'n tarkastelussa, siinä käsitellään myös lukuisia muita aiheita, kuten Ferdinand de Saussuren semiologiaa.
Mart Saarma
Mart Saarma (s. 29. kesäkuuta 1949 Tartto, Viro) on virolainen molekyylibiologi, joka on työskennellyt Helsingin yliopiston professorina tai akatemiaprofessorina Suomessa vuodesta 1990 lähtien.
Mart Saarma valmistui maisteriksi 1972 ja tohtoriksi 1975 Tarton yliopistosta, jossa hän toimi molekyyligenetiikan laitoksen johtajana 1980–1990. Hänen väitöstyönsä ohjasi Richard Villems. Vuodesta 1990 vuoteen 2008 hän toimi Helsingin yliopiston biotekniikan instituutin johtajana ja vuodesta 2009 jatkaa työskentelyä instituutissa professorina. Samalla hän on toiminut 1997–2007 Tallinnan teknillisessä yliopistossa osa-aikaisena professorina. Saarma johtaa molekulaarisen ja integratiivisen neurotieteen huippuyksikköä, joka on yksi Suomen Akatemian vuosiksi 2008–2013 nimeämistä 18:sta tutkimuksen huippuyksiköstä. Kesäkuussa 2008 Suomen Akatemia nimitti Saarman akatemiaprofessorin virkaan vuosiksi 2009–2013. Tämän jälkeen hänet kutsuttiin Helsingin yliopiston biotekniikan professorin tehtävään (1/2014-).
Helmikuussa 2009 Saarmalle myönnettiin tanskalaisen Lundbeck-säätiön kahden miljoonan Tanskan kruunun (noin 268 000 euron) suuruinen tiedepalkinto hänen tutkimustyöstään, joka palkinnon perustelujen mukaan on merkittävästi lisännyt tietämystä hermokasvutekijöiden ja niiden reseptorien säätelystä ja merkityksestä solujen kehityksessä.
Saarman tutkimusryhmän työ kohdistuu muun muassa ryhmän vuonna 2007 löytämään CDNF-kasvutekijään, josta ollaan kehittämässä lääkettä Parkinsonin tautiin. Tähän tarkoitukseen ryhmä on saanut rahoitusta muun muassa yhdysvaltalaiselta Michael J. Foxin säätiöltä vuosina 2010–2011 yhteensä yli 700 000 dollaria.
Euroopan tutkimusneuvosto nimitti Mart Saarman tammikuussa 2011 yhdeksi tieteellisen neuvostonsa 22 jäsenestä kaudeksi 2011–2013. Helmikuussa 2015 tieteellinen neuvosto nimitti Saarman yhdeksi kolmesta varapuheenjohtajastaan.
Professori Saarma on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2000 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.
Sotagulashi Kaiun häiritty kesäloma
Sotagulashi Kaiun häiritty kesäloma on vuonna 1920 valmistunut suomalainen Erkki Karun käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Elokuva kuvattiin "Raittiusyhdistys Taiston" talon pihalla Tampereella.
Elokuvan ensi-ilta oli 27. maaliskuuta 1920 Kino-Palatsissa.
Ylioppilas Pöllövaaran kihlaus
Ylioppilas Pöllövaaran kihlaus on vuonna 1920 valmistunut suomalainen Erkki Karun käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Elokuva on vauhdikas komedia ja sen ensi-ilta oli 16. helmikuuta 1920 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Rockaway Beach
Rockaway Beach on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin vuonna 1977 julkaistun suositun "Rocket to Russia" -albumin kappale. Se on julkaistu myös singlenä lokakuussa 1977.
Se kertoo Queensin lähistöllä New Yorkissa olevan Rockaway Beachin rantaelämästä. Kappale on tunnettu muun muassa sanoistaan ”Rock Rock Rockaway Beach”.
Rockaway Beach kappaleen on kirjoittanut Dee Dee Ramone ja tuottanut Graig Leon.
Bolshevismin ikeen alla
Bolshevismin ikeen alla on vuonna 1919 valmistunut Venäjän vallankumousta paenneiden venäläisten emigranttien Suomessa tekemä elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 27. lokakuuta 1919 Pallas-teatterissa ja siitä on säilynyt vain yksi kuva.
Itävallan osavaltiot
Itävalta on liittovaltio, joka jakaantuu yhdeksään osavaltioon (saks. "Länder"). Niillä on muun muassa omat parlamentit (saks. "Landtag") ja kuvernöörit (saks. "Landeshauptmann").
Itävallassa osavaltioiden itsehallinto on huomattavasti pienempi kuin Saksassa tai Yhdysvalloissa. Kaikki merkittävä turvallisuuteen, taloudelliseen toimintaan, terveydenhoitoon ja koulutukseen liittyvät asiat on keskitetty liittovaltiolle. Myös oikeuslaitos on kokonaan liittovaltion hallinnon alainen. Osavaltioiden hallintavaltaan kuuluvat paikallispoliisi, pelastuslaitos, kaavoitus, luonnonsuojelu ja metsästys- ja kalastusasiat. Sen lisäksi niillä on tehtäviä liittovaltion lakien ja asetusten toteuttamisessa.
Big Boi
Antwan André Patton (s. 1. helmikuuta 1975 Savannah, Georgia), taiteilijanimeltään Big Boi, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan parhaiten OutKast-duon toisena jäsenenä. Big Boi -taiteilijanimen Patton valitsi humoristisesti, sillä hän oli nuoruudessaan kaveriporukkansa lyhyin.
Patton syntyi Savannahissa, mutta muutti Atlantaan Renee-tätinsä kanssa. High schoolissa opiskellessaan Patton tapasi tulevan OutKast-kumppaninsa André Benjaminin. OutKast on tämän jälkeen pääasiallisesti pysynyt Pattonin eli "Big Boin" pääprojektina. Duon jäsenet päättivät kuitenkin julkaista omat sooloalbuminsa ennen uuden, yhteisen albumin tekoa, ja Big Boin albumi julkaistiin 5. heinäkuuta 2010. Albumi saavutti Grammy-ehdokkuuden, kun levyn ykkössingle "Shutterbugg" oli ehdolla "Paras rap-esitys duolta tai ryhmältä" -kategoriassa. Sama kappale pääsi Entourage-televisiosarjan seitsemännen tuotantokauden avauskappaleeksi ja NBA 2K11 -koripallopelin ääniraidalle. Big Boin seuraava soololevy Vicious Lies and Dangerous Rumors julkaistiin vuonna 2012.
Big Boi toimi yhtenä vastaavista tuottajista Janelle Monáen levyllä The ArchAndroid (Suites II and III), joka oli Grammy-ehdokas "Paras nykyaikainen R&B -albumi" -kategoriassa. Monáen ja Big Boin yhteisesitys levyn ykkössingle "Tightrope"lla taasen oli ehdolla "Paras urbaani-/vaihtoehtoinen esitys" -luokassa.
Patton on naimisissa Sherlita Pattonin kanssa, ja heillä on kaksi lasta: tytär Jordan ja poika Cross. Lisäksi Pattonilla on edellisestä parisuhteestaan Bamboo-niminen poika. Patton harrastaa pitbull-koirien kasvatusta.
Big Boi esiintyi Suomessa Flow-festivaalilla elokuussa 2010 ja myöhemmin osana OutKastia. Hän esiintyi myös Pipe-festivaaleilla 2013.
Bernoulli
Bernoulli on sveitsiläinen suku, johon on kuulunut useita kuuluisia matemaatikkoja ja tiedemiehiä. Suvun kantaisä Leon Bernoulli muutti 1500-luvulla silloin Espanjan Alankomaihin kuuluneesta Antwerpenista Baseliin.
Suvun huomattavampia jäseniä ovat olleet:Suvun eri jäsenten mukaan ovat saaneet nimensä
Bob Orton
Robert Dale "Bob" Orton (21. heinäkuuta 1929 – 16. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnettiin myös nimellä Bob Orton, Sr. erotukseksi hänen pojastaan "Cowboy" Bob Orton Jr:sta. Hän oli myös ammattipainija Barry Ortonin isä ja Randy Ortonin isoisä. Hän oli 1,88 m pitkä ja painoi 111 kg. Debyyttinsä hän teki 1951.
Orton kuoli 16. heinäkuuta 2006 sydänkohtaukseen 76-vuotiaana.
Mikko Viljanen
Mikko Tapani Ilmari Viljanen (s. 30. maaliskuuta 1976, Helsinki) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.
Viljanen on koulutukseltaan filosofian maisteri ja teatteritaiteen maisteri. Hän on työskennellyt muun muassa mainostoimittajana WSOYlla, dramaturgina Radioteatterissa ja draaman ja dramaturgian lehtorina Teatterikorkeakoulussa.
Viljasen esikoisromaani "Todennäkyjä" ilmestyi vuonna 2004 ja toinen romaani "Maan paino" helmikuussa 2009. "Todennäkyjä" yhdistää kasvutarinan runkoon huomioita todellisuudesta, jossa keskeistä on näkeminen ja nähdyksi tuleminen. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana.
"Maan paino" on kuvaus muukalaisuudesta 1990-luvun Helsingissä, keskiössä vakoojan poika ja laiton maahanmuuttaja Oleg, joka palaa Helsinkiin lapsuutensa maisemiin. Kiitetty teos kuvaa muuttuvaa Suomea venäläisyhteisön kautta.
Kolmas romaani "Ensimmäinen elämä" ilmestyi elokuussa 2014. Se on 1990-luvun ekologista aktivismia kuvaava teos, jonka teemoja ovat myös henkilökohtainen ja kollektiivinen syyllisyys.
Viljasen esikoisrunokokoelma "Kesken hengityksen kaiken" ilmestyi 2010. Hänen runojaan on julkaistu myös "Vastakaanonissa" (Poesia 2011).
Viljanen on myös avustanut useita lehtiä, toiminut arvostelijana ja tehnyt käsikirjoituksia, sovituksia ja suomennoksia radiolle, televisiolle, teatterille ja elokuviin. Hänen Marko Järvikallaksen kanssa kirjoittamansa kuunnelmasarja "Sheriffi McGee" sai sokeain kuunnelmapalkinnon 2008.
Ijengra
Ijengra ( ja ) on kylä ja maalaiskunta Nerjungrin piirissä Sahan tasavallan eteläosassa. Se sijaitsee piirin eteläosassa 65 kilometriä Nerjungrista etelään.
Vuonna 1989 kylässä oli noin 1 500 asukasta. Vuonna 2001 asukasluku puolestaan oli 1 294. Ijengra on tasavallan ainoa kylä, jossa on säilynyt elävä evenkien kulttuuri, kielineen ja elinkeinoineen.
Iengrassa on kulttuuritalo, terveyskeskus, koulu ja kauppa.
Intohimon tuulet
Intohimon tuulet () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Edward Zwick. Jim Harrisonin samannimiseen kirjaan perustuvan elokuvan pääosaa näyttelee Brad Pitt.
Nikamavaltimo
Nikamavaltimo () on parillinen valtimo, joka kulkee kaulanikamien poikkihaarakkeissa olevien aukkojen ("foramen transversarium") kautta. Nikamavaltimo saa alkunsa solisvaltimosta.
Vaikka nikamavaltimo kulkee vain 1.–6. kaulanikaman aukkojen läpi, myös seitsemännen kaulanikaman poikkihaarakkeissa on aukko. Ensimmäisen kaulanikaman ohitettuaan nikamavaltimot kääntyvät mediaalisesti taakse ja kiertävät nikaman ja takaraivonluun välisen nivelen takaa nikamassa olevissa painaumissa kulkien.
"Foramen magnumin" kautta kalloon tullessaan kummastakin nikamavaltimosta lähtee pieni aivokalvovaltimohaara. Muita nikamavaltimoista lähteviä haaroja ovat yksi etumainen selkäydinvaltimo, joka muodostuu molemmista nikamavaltimoista tulevista haaroista, sekä parillinen takimmainen selkäydinvaltimo. Juuri ennen kuin oikea ja vasen nikamavaltimo yhdistyvät kallonpohjan valtimoksi, kummastakin nikamavaltimosta haarautuu vielä takimmainen alempi pikkuaivovaltimo.
Kaisa Ijäs
Kaisa Ijäs (s. 1977 Helsinki) on suomalainen runoilija.
Ijäs on opiskellut elokuvaa Turun taideakatemiassa sekä venäjän kieltä, kirjallisuutta ja kotimaista kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa "Siskot, veljet" ilmestyi tammikuussa 2009 ja voitti Katri Vala -palkinnon samana vuonna.
Ijäksen toinen runokokoelma "Pakopiste" ilmestyi vuonna 2013 ja oli ehdolla vuoden 2014 Runeberg-palkinnon saajaksi. Vuonna 2018 ilmestynyt Aurinkokello on ehdolla Ylen Tanssiva karhu -runouspalkinnon saajaksi.
Ijäksen runoja on julkaistu myös "Kulttuurivihkoissa", "Nuoressa Voimassa" ja Gummeruksen Suuren runokilpailun antologiassa vuonna 2007.
Bin Bunluerit
Bin Bunluerit on thaimaalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan elokuvista "Bang Rajan" (2000), "Aleksanteri" (2004) ja "In the Name of the Tiger" (2005). Hän on myös ohjannut elokuvat "Demonic Beauty" (2002) ja "The Groan" (2004).
Leena Parkkinen
Leena Parkkinen (s. 5. lokakuuta 1979 Turku) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Sinun jälkeesi, Max" ilmestyi maaliskuussa 2009. Kirja voitti Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon vuoden 2009 parhaana suomenkielisenä esikoisteoksena. Teos sai myös Akateemisen kirjakaupan palkinnon myydyimmästä esikoiteoksesta. Teos on käännetty tanskaksi, saksaksi, espanjaksi, puolaksi, tšekiksi ja liettuaksi.
Vuonna 2011 Parkkiselta ilmestyi lastenkirja "Miss Milky Ray". Teos on käännetty tanskaksi, saksaksi, englanniksi ja liettuaksi. Vuonna 2013 Parkkinen sai Kalevi Jäntin palkinnon toisesta romaanistaan "Galtbystä länteen". Teoksen käännösoikeudet on myyty Saksaan. Parkkisen uusin teos on historiallinen rakkausromaani "Säädyllinen ainesosa", jonka tapahtumat sijoittuvat pääosin 1950-luvun Helsinkiin.
Parkkinen on opiskellut Turun taideakatemiassa elokuvakäsikirjoittamista ja mainonnan suunnittelua sekä Kriittisessä korkeakoulussa kirjoittamista. Hän on työskennellyt mainostoimittajana, kustannusyhtiössä ja tarjoilijana.
Leena Parkkisen isä on kirjailija Jukka Parkkinen.
Täby IS IBK
Täby IS ("TIS") on ruotsalainen vuonna 1923 perustettu Täbyn suurin urheiluseura. Seurassa on toimintaa jalkapallossa, yleisurheilussa, salibandyssa ja talviurheilussa.
Täbyn naisten salibandyjoukkue nousi Superliigaan kaudeksi 2007-2008. Seura on voittanut myös tyttöjunioreiden Ruotsin mestaruuden salibandyssä.
02 Laura Mertsalmi
05 Sofie Andersson
06 Klara Johansson
08 Emma Jacobsson
09 Monika Lindqvist
10 Angelica Blom
11 Kajsa Åkerman
12 Susanna Jansson
14 Sandra Svegeboe
15 Moa Hedlund
18 Erika Palmeby
19 Natalie Hansson
20 Therese Näsström
21 Emma Rothoff
22 Sandra Linder
25 Amanda Dahlin
29 Sara Karlsson
30 Sarah Hansén
32 Lisa Nerell
36 Mikaela Hedlund
44 Caroline Filipsson
50 Sanna Rådström
51 Sandra Mattsson
67 Cecilia Fredriksson
77 Fia Ununger
81 Hanna Hanve
88 Sara Bergström
89 Matilda Rotevall
94 Malin Westerlund
Täbyn kotisivut
Bolšoi Hatymi
Bolšoi Hatymi (, ) on Tšulmanin kaupunkikuntaan kuuluva kylä Nerjungrin piirissä Sahan tasavallan eteläosassa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 99 kilometriä Nerjungrista pohjoiseen.
Vuonna 1989 kylässä oli noin 1 000 asukasta. Vuonna 2001 asukasluku puolestaan oli 481, vuonna 2007 enää 324.
Bolšoi Hatymissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja klubi.
Moses Sofer
Moses Sofer (; 26. syyskuuta 1762 Frankfurt am Main – 3. lokakuuta 1839 Pressuburg, Unkarin kuningaskunta) oli 1800-luvun merkittävimpiä ortodoksijuutalaisia rabbeja, jota kutsuttiin myös tunnetuimman teoksensa mukaan nimellä Hatam Sofer.
Sofer vastusti voimakkaasti reformijuutalaisuutta ja vaikutti rabbina siihen, että Pressburgissa (nykyinen Bratislava) ortodoksijuutalaisuus säilyi voimissaan. Hän perusti Pressburgiin juutalaisen koulun, ješivan, josta tuli Keski-Euroopan vaikutusvaltaisimpia. Koulusta valmistui satoja rabbeja, jotka vaikuttivat myöhemmin Unkarin juutalaisten keskuudessa. Koulu pysyi toiminnassa toiseen maailmansotaan asti, jonka jälkeen se siirrettiin Jerusalemiin.
Herbet Taylor Ussher
Herbet Taylor Ussher (1836 - 1880) oli brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies ja lintutieteilijä.
Ussher toimi Afrikassa Kultarannikon (nykyään Ghana) asiainhoitajana 1867–1872 ja kuvernöörinä kesäkuusta 1879 joulukuun alkuun 1880. Hollantilaisten vuonna 1642 rakentama linnoitus "Fort Creve Coer" nimettiin hänen kunniakseen "Fort Ussher"iksi linnoituksen siirtyessä englantilaisten haltuun 4. tammikuuta 1868.
Kultarannikolta Ussher komennettiin Tobagon kuvernööriksi vuosiksi 1872–1875.
Ussher nimesi, yhdessä Richard Bowdler Sharpen kanssa, raitahuuhkajan ("Bubo shelleyi") ja punamuurahaispeipon ("Parmoptila rubrifrons"). Ussherin kunniaksi on nimetty ghanankalapöllö ("Scotopelia ussheri"), suomukiitäjä ("Telacanthura ussheri") ja pääskysieppo ("Muscicapa ussheri").
Kierla
Kierla on kylä Salon luoteisosassa Vaskiolla. Kylä sijaitsee hieman erillään Vaskion keskustaajamasta Turilantien varrella. Kierlaan kuuluu myös Marttilan rajalla sijaitseva Heinässuon alue.
Kierla sijaitsee Pirttimäen ja Kuusjoen välissä kulkevan Turilantien varrella. Kutakuinkin kaikki kyläalueen tasaiset alueet on muutettu viljelysmaaksi. Kuusjoen rannat ovat niittyä. Joki kiemurtelee paljon Kierlan kohdalla ja siinä sijaitsee matala Kierlankoski. Kylän länsipuolelta jokeen laskee Rautaoja. Kierlan rakennuskanta sijaitsee Turilantien varrella, ja Heinässuon uudemmalla alueella. Heinässuo on peltomaisemaa, jota rikkovat metsäiset mäet ja suoalueet. Vaskionjoen alkulähteet sijaitsevat Heinässuolla.
Halikkolainen uudisasutus on levinnyt jokia pitkin syvemmälle sisämaahan ja Kierla on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä. Kylässä on ollut 1800-luvulle tultaessa peräti kuusi kantatilaa ja muutamia torppia. Heinässuon alue on asutettu vasta 1940- ja 1950-lukujen aikana.
Ha Ji-won
Ha Ji-won (oik. Hae-Rin Jeon; s. 21. helmikuuta 1978 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Ditto" (2000), "Nightmare" (2000), "Phone" (2002), "Sex Is Zero" (2002), "Daddy-Long-Legs" (2005) ja "Miracle 1 st Street" (2007).
Erkki Vettenniemi
Erkki Vettenniemi (s. 1966) on suomalainen tietokirjailija, historioitsija ja yhteiskuntatieteiden tohtori.
Vettenniemeltä on ilmestynyt useita urheiluaiheisia kirjoja. "Piikit ja pillerit – Suoraa puhetta dopingista" ilmestyi 2009. Urheiluhistoriasta Vettenniemi on julkaissut tutkimukset "Suomalaisen urheilun synty" (SKS, 2008), "Pohjolan helleenit" (SKS, 2007) ja "Joutavan juoksun jäljillä" (SKS, 2005). Hän on myös toimittanut artikkelikokoelman "Piikki lihassa – unelma puhtaasta urheilusta" (Akilles, 1998).
Vettenniemi on kirjoittanut dopingdekkariksi luonnehditun kirjan "Lahden ansa" (Into 2012), jossa hän esittää väitteen, että Harri Syväsalmi olisi järjestänyt dopingtestin Lahden MM-hiihdoissa kostoksi lahjusmatkasta saamastaan tuomiosta. Syväsalmi kiistää väitteen jyrkästi.
Vettenniemi haluaisi kieltää termin "doping" ja puhuu mieluummin "urheilijoiden lääkehuollosta". Hän myös vastustaa dopingtestauksia ja dopingin kieltoa. Testaus on hänen mukaansa autoritaarista kontrollointia, urkintaa ja rankaisumekanismi. Hänen mukaansa urheilijoiden oma päätösvalta asiassa on ihmisoikeuskysymys, ja hän pitää itseään "sorrettujen urheilijoiden äänenä".
Kimmo Pasanen
Kimmo Pasanen (s. 1943) on taidemaalari, kirjailija ja filosofi, joka asuu ja työskentelee Pariisissa. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi Sorbonnen yliopistossa. Lukuisten artikkeleiden lisäksi Pasanen on julkaissut teoksen "Tyhjyys itämaisessa ajattelussa ja taiteessa" (Teos 2008), sekä modernin taiteen perusteita ja taustoja selvittävän kirjan "Musta neliö – abstraktin taiteen salat" (Taide 2004).
Olli Lehtinen
Olli Lehtinen (s. 1966) on helsinkiläinen kirjailija, entinen merimies, rakennusmaalari ja taidemaalari.
Lehtinen on valmistunut Merimiesammattikoulusta ja työskennellyt merillä. Hänellä on ollut maalausalan yritys, ja hän on opiskellut taidemaalausta Lasse Marttisen oppilaana ja Vapaassa taidekoulussa. Hän menetti näkönsä vuonna 2001 näköhermon surkastumisen vuoksi, minkä jälkeen hän opetteli kirjoittamaan kymmensormijärjestelmällä, sai puhuvan tietokoneen ja alkoi kirjoittaa. Hänen pakinoitaan ja kolumnejaan julkaistaan näkövammaisten lehdissä. Lehtinen on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa.
Lehtisen esikoisromaani "Sokea etsivä" ilmestyi toukokuussa 2009. Se ei kriitikon mielestä ole dekkari, vaikka kustantaja teoksen sellaiseksi esitteleekin, vaan kuvaa sokean selviytymistä näkevien maailmassa. Se on pikemminkin sanoilla leikkivä rakkausromaani.
Serebrjanyi Bor
Serebrjanyi Bor ( ja ,"Hopeinen metsä") on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Nerjungrin piirissä Venäjällä Sahan tasavallassa. Se sijaitsee piirin keskiosassa kuusi kilometriä sen pääkaupungista Nerjungrista itään.
Asukasluvun kehitys:
Serebrjanyi Bor on alueen energiatuotannon keskus, ja se on syntynyt lämpövoimalan ympärille sen rakentamisen yhteydessä. Paikkakunnalla on rakennustarviketehdas ja siellä harjoitetaan myös maataloutta, joka tuottaa pääasiassa maitotaloustuotteita, perunoita ja vihanneksia. Serebrjanyi Borissa on tekojäärata, ja voimalan tekojärvellä toimii purjehduskerho.
Serebrjanyi Borista tuli taajama vuonna 1978.
Slavín
Slavín on sotamuistomerkki ja sotilashautausmaa Bratislavassa. Se tehtiin neuvostosotilaille, jotka kaatuivat vapauttaessaan Bratislavaa toisessa maailmansodassa huhtikuussa 1945 Natsi-Saksan miehityksestä.
Hautausmaalla on 6 joukkohautaa ja 278 yksittäistä hautaa. Hautausmaan keskeisin osa on muistomerkki, jonka suunnitteli arkkitehti Ján Svetlík, ja jonka rakennustyöt valmistuivat 1960. Mustomerkki koostuu pylväiden ympäröimästä seremoniarakennukesta ja sen päällä olevasta 39,5-metrisestä graniittisesta pylonista. Pylonin päällä on A. Trizuliakin veistämä 11 metriä korkea voiton patsas.
Muistomerkki sijaitsee lähellä Bratislavan keskustaa pienellä kukkulalla, jota ympäröi puistoja. Muistomerkiltä on hyvä näköala Bratislavan alueelle.
Soili Suonoja
Soili Anitra Suonoja (o.s. "Nevala", s. 3. toukokuuta 1944 Oulu) on suomalainen kauppaneuvos. Hän oli Amica-yhtiöiden toimitusjohtaja vuosina 1989–2000, minkä jälkeen hän on toiminut useiden eri yritysten hallituksissa.
Koulutukseltaan Suonoja on kotitalousopettaja ja MBA. Suonoja opiskeli vuonna 1964 emäntäkoulussa ja valmistui vuonna 1970 kotitalousopettajaksi Järvenpään kotitalousopettajakoulusta. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Marttapiiriliitto. Vuonna 1973 hän aloitti Fazerilla.
Suonoja oli useiden yhtiöiden hallituksen jäsen. Hän oli Alkon, Finavian, Finnpilot Pilotagen ja Leijona Cateringin hallitusten puheenjohtaja. Lisäksi hän on ollut jäsen muun muassa Mandatumin, Outokummun (2003–2007), Lännen Tehtaiden (2003–2011), Lassila & Tikanojan (2001–2008), Eilakaislan (2006–), VR:n ja Destian hallituksissa. Suonoja on halunnut vaikuttaa omalla esimerkillään pörssiyhtiöiden ja muun yritysmaailman tasa-arvoistumiseen.
Suonoja on paneutunut myös ympäristökysymyksiin. Hän oli Reilun kaupan edistämisyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2012. Suonoja on ollut myös mukana Ylen Aamu-tv:n Jälkiviisaissa.
Syksyllä 2014 mediassa kritisoitiin Suonojaan liittyviä nimityksiä. "Iltalehden" mukaan Suonoja vaikutti tyttärensä nimittämiseen Finavian asiakkuus- ja projektipäälliköksi 31 hakijan joukosta. Suonojan väitettiin järjestäneen myös kummipojalleen työpaikan yhtiöstä vuonna 2011, vaikka tämä ei täyttänyt tehtävän vaatimuksia. Hänen on kerrottu järjestäneen myös aiemmin työpaikkoja lähipiirilleen Alkosta ja Itellasta. Kohun seurauksena valtion omistajaohjausyksikkö pyysi Suonojalta selvitystä asiasta. Suonoja kiisti väitteet jyrkästi, mutta erosi neljän valtionyhtiön hallituksesta. Suonoja kertoi Ylelle, että hän erosi, jottei vaarantaisi kyseisten yhtiöiden toimintaa.
Suonoja asuu maatilalla Nurmijärvellä. Hänen miehensä on maanviljelijä Toivo Suonoja. Heillä on tytär Milla.
Hardangerinvuono
Hardangerinvuono, myös "Hardangervuono", () on Hordalandin läänissä Norjassa sijaitseva 179 kilometriä pitkä vuono. Se on Norjan toiseksi suurin ja koko maailman kolmanneksi suurin vuono. Vuonon enimmäissyvyys on 800 metriä. Folgefonnan jäätikkö sijaitsee vuonon varrella. Myös Hardangerviddan ylätasanko ja Hardangerviddan kansallispuisto sijaitsevat vuonon itäpuolella.
Hardangerinvuonon suu aukeaa Pohjanmereen Bergenin eteläpuolella. Vuonon ympärillä sijaitsee 13 kuntaa: Bømlo, Eidfjord, Etne, Granvin, Jondal, Kvam, Kvinnherad, Odda, Sund, Sveio, Tysnes, Ullensvang ja Ulvik. Kuntien yhteisväkiluku on noin 70 000.
Hardangerinvuonossa on Norjan suurin kalankasvattamotiheys.
Hardangerinvuonon sivu- ja osavuonot lännestä itään:
Rača (Bratislava)
Rača (, ) on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2005 noin 20 000 asukasta. Se sijaitsee perinteisellä viininviljelyalueella Pienten Karpaattien juurella niiden itäpuolella, Nove meston alueen pohjoispuolella ja kuuluu Bratislava III -piiriin. Račassa on suuri rautatievarikko ja rahtiterminaali. Sen suurimpia nähtävyyksiä ovat goottilaistyylinen roomalaiskatolinen kirkko 1300-luvulta sekä evankelinen kirkko 1800-luvulta.
Kalliovuortenhevonen
Kalliovuortenhevonen () on 1980-luvulta peräisin oleva yhdysvaltalainen hevosrotu.
Kalliovuortenhevosella on keskikokoinen ruumiinrakenne. Pää on sirorakenteinen ja kaula pitkä. Jalat ovat vahvat ja kaviot vankat, joten kalliovuortenhevonen on erittäin varmajalkainen myös vaikeissa maastoissa. Säkäkorkeudeltaan rodun edustajat ovat 142-163 cm. Halutuin väritys on tummanruskea tai hiilenharmaa ja vaaleaharjainen hopeanmusta, mutta myös muita yksivärisiä esiintyy.
Kalliovuortenhevoset omaavat luonnostaan nelitahtisen passikäynnin, joka on ratsastajalle miellyttävä askellaji. Passikäynnissä matka taittuu jopa 30 kilometrin tuntivauhdilla.
Kalliovuortenhevonen polveutuu mustangista. Rodun kantaisä on Old Tobe -niminen ori, jonka omisti kentuckyläinen Sam Tuttle. Old Tobe toimi vaellusratsuna Natural Bridgen kansallispuistossa ja saavutti suosiota ystävällisen luonteensa ja mukavan passikäyntinsä ansiosta. Ori eli pitkään ja astui paljon tammoja periyttäen erikoista askellajiaan varsoille. Old Tobe esiintyy monen nykyisen kalliovuortenhevosen sukupuussa. Kalliovuortenhevosen kantakirja perustettiin vuonna 1986.
Kalliovuortenhevosta käytetään harraste- ja erityisesti vaellusratsuna, karjahevosena, ajossa sekä näyttelyissä. Useimmat rodun edustajista ovat luonteeltaan rauhallisia ja säyseitä, joten ne sopivat mainiosti perhehevosiksi.
Attikismi
Attikismi tai attikalainen tyyli oli retorinen tyylisuunta, joka sai alkunsa ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Sillä voidaan viitata myös sanavalintoihin ja -muotoihin, jotka olivat tyypillisiä tälle tyylisuunnalle.
Attikismia kuvataan paluuna klassiseen ilmaisuun vastavetona mahtailevalle hellenistisen, sofistisen retoriikan aasialaiselle tyylille palaten pitämään esikuvinaan attikalaisia puhujia, erityisesti Lysiasta, Demosthenesta ja Thukydidestä.
Attikismin tavoitteet määritteli tyylin kukoistuskaudella Dionysios Halikarnassoslainen.
Struve 2398
Struve 2398 on Lohikäärmeen tähdistössä 11,52 valovuoden päässä Maasta sijaitseva kaksoistähti, jonka molemmat komponentit ovat flare-muuttujiksi luokiteltavia punaisia kääpiöitä.
Struve 2398 on tähti numero 2398 Struven kaksoistähtiluettelossa, jonka kehitti Friedrich Georg Wilhelm von Struve. Tähtitieteilijän sukunimi ja siten tähden tunnistajan nimi ilmoitetaan joskus kreikkalaisella kirjaimella Σ.
Hyvinkään maalaiskunnan vaakuna
Hyvinkään maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa kunnan alueella sijainneesta vanhasta kruununkaivoksesta, joka perustettiin Juhana-herttuan aikana. Uusikuu on hopean symboli.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen uusikuu, jonka yläpuolella kultainen kruunu”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 29. kesäkuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1969 Hyvinkään maalaiskunnan liityttyä Hyvinkään kaupunkiin.
First Album
First Album on suomalaisen Pete Parkkosen esikoisalbumi, joka ilmestyi 11. maaliskuuta 2009. Albumin tuottajia on muun muassa Rauli Eskolin, joka on tuottanut Maj Karman ja CMX:n levyjä. Albumille on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita myös Peten veli Ville Parkkonen.
Albumia on myyty yli 29 000 kappaletta, eli kultalevyyn oikeuttava määrä.
Java Database Connectivity
Java Database Connectivity (JDBC) on Java-ohjelmointikielen rajapinta, joka määrittelee standardin tavan, millä asiakassovellus voi käyttää tietokantaa. JDBC tarjoaa tietojen kyselyssä ja päivittämisessä tarvittavat metodit. JDBC on suunnattu relaatiotietokantojen käyttöön.
Java 2 Standard Edition versio 1.4 (J2SE) sisältää JDBC-rajapinnan versio 3.0:n, sekä JDBC-ODBC-sillan mallitoteutuksen. Silta tarjoaa yhteyden ODBC-rajapinnan tarjoaviin tietolähteisiin Java-virtuaalikoneesta käsin. Tämä silta on suljettua natiivikoodia (ei Javaa), ja soveltuu vain kokeelliseen käyttöön tai tilanteisiin joissa muuta ajuria ei ole tarjolla. JDBC-ODBC-silta tarjoaa vain osan JDBC 3.0 -rajapinnan toiminnoista.
Christoph Stephan
Christoph Stephan (s. 12. tammikuuta 1986 Rudolstadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Stephan saavutti junioreiden MM-kilpailuissa pronssia viestissä 2006 sekä voitti pikakilpailun, takaa-ajon ja viestin maailmanmestaruuden 2007. EM-kilpailujen nuorten viestissä hän sai hopeaa 2006.
Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Pyeongchangissa 2009 Stephan saavutti normaalimatkalla hopeaa. Hän ampui yhden sakkominuutin ensimmäisellä ampumapaikalla ja hävisi kultaa voittaneelle Ole Einar Bjørndalenille 14,1 sekuntia. Viestissä hän hiihti toisen osuuden Saksan pronssijoukkueessa. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pikakilpailussa seitsemäs.
Stephan kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kontiolahdella kaudella 2005–2006. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan seuraavalla kaudella neljästoista normaalimatkan kilpailussa Lahdessa. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kahdeksas Ruhpoldingin pikakilpailussa kaudella 2007–2008. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintokorokepaikkansa – hän saavutti Anterselvan yhteislähtökilpailussa 25. tammikuuta 2009.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Stephan sai 2009 kultaa pikakilpailussa ja sekaviestissä sekä hopeaa takaa-ajossa.
Stephan lopetti uransa kauteen 2014-2015.
Henry Akinwande
Henry Akinwande on (s. 12. lokakuuta 1965 Lontoo, Englanti) on englantilainen nyrkkeilijä. Hän on entinen ammattinyrkkeilyn WBO-liiton maailmanmestari. Hän otteli myös WBC-liiton maailmanmestaruudesta, mutta hävisi Lennox Lewisille viidennessä erässä hylkäyksellä. Hän on kohdannut sen jälkeen vaihtelevan tasoisia vastustajia, kuten entisen WBC-liiton maailmanmestarin ja Lennox Lewisin tyrmänneen Oliver McCallin sekä Chris Sirengon.
Labradorinmeri
Labradorinmeri (, ) on merialue Atlantin pohjoispäässä Grönlannin ja Kanadan välissä. Davisinsalmi yhdistää Labradorinmeren Baffininlahteen pohjoisessa ja Hudsoninsalmi Hudsoninlahteen lännessä.
Merivirrat kiertävät Labradorinmeressä vastapäivään. Länsi-Grönlannin virta etenee Grönlannin rannikkoa pitkin pohjoiseen Baffininlahteen asti kuljettaen lämpimämpää ja suolaisempaa vettä. Baffininsaaren virta ja Labradorinvirta puolestaan kuljettavat kylmää, vähäsuolaisempaa vettä etelään pitkin Labradorin rannikkoa.
Labradorinmeri on valtamerten termohaliinikierron kannalta tärkeän Pohjois-Atlantin syväveden muodostumisalue.
Labradorinmeren länsi- ja pohjoisosat ovat jäässä joulukuusta kesäkuuhun. Merijää on hylkeiden lisääntymisaluetta.
Labradorin ja Grönlannin rannikoilla kalastettiin ennen turskaa, mutta kalakantojen ehtymisen takia alueella on vallinnut kalastuskielto vuodesta 1992. Katkarapujen pyydystys kasvoi merkittävästi 1900-luvun loppuvuosina.
Loren (jalkapalloilija)
Lorenzo Juarros García eli Loren, (s. 7. lokakuuta 1966 Mambrillas de Lara, Burgosin maakunta, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti suurimman osan urastaan baskiseura Real Sociedadia. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 354 pääsarjaottelua ja teki niissä 33 maalia. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Nykyään hän työskentelee Real Sociedadin organisaatiossa.
Loren pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa vuonna 1984, kun hän nousi Real Sociedadin juniorijoukkueesta edustusjoukkueeseen. Loren ei pelannut kuitenkaan kuin 4 ottelua kahden ensimmäisen kauden aikana. Vuonna 1987 Loren oli voittamassa Real Sociedadissa Espanjan Cupia. Tilastoiden valossa Loren pelasi uransa parhaan kauden neljännellä kaudellaan Real Sociedadissa, kun hän teki 11 maalia 36 ottelussa.
Vuonna 1989 Loren siirtyi Real Sociedadin naapuriseura Athletic Bilbaon riveihin. Siirtosumma oli noin 300 miljoonaa pesetaa, joka oli silloin suurin maksettu siirtosumma kotimaisesta pelaajasta Espanjassa. Athleticia Loren edusti kahden kauden ajan, kunnes siirtyi vuonna 1991 Real Burgosiin. Ensimmäinen kausi Lorenin osalta Real Burgosissa sujui hyvin. Hän pelasi suurimman osan kauden otteluista ja merkautti niissä seitsemän maalia.
Kun Real Burgosin putosi vuonna 1993 Espanjan pääsarjasta, Loren palasi Real Sociedadiin. Samana vuonna Real Sociedad siirtyi uudelle vasta rakennetulle stadionilleen Anoetalle, ja Loren sai kunnian tehdä stadionin historian ensimmäisen maalin ystävyysottelussa Real Madridia vastaan.
Pelaajauransa Loren lopetti vuonna 2002. Hän pelasi uransa aikana yhteensä 482 ottelua Espanjan pääsarjassa, joka on yhdeksänneksi eniten sarjan historiassa.
Max Baer
Maximilian Adalbert (Max) Baer (11. helmikuuta 1909 Omaha, Nebraska – 21. marraskuuta 1959 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari.
Max Baer tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1933 voittamalla saksalaisnyrkkeilijä Max Schmelingin. Kesäkuussa 1934 hän nousi raskaansarjan maailmanmestariksi voittamalla Primo Carneran, joka putosi ottelussa 11 kertaa kanveesille. Baer piti maailmanmestaruutta hallussaan yhtä päivää vaille vuoden, kunnes hän hävisi altavastaajana otteluun lähteneelle James J. Braddockille eräässä nyrkkeilyhistorian tunnetuimmista mestaruusotteluista. Saman vuoden syyskuussa Baer otteli New Yorkin Yankee Stadiumilla nousevaa tähteä Joe Louisia vastaan ja kärsi uransa ainoan tyrmäystappion. Tuo ottelu oli kaikkien aikojen toinen yli miljoonan dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, joka ei koskenut mestaruutta. Baer päätti nyrkkeilyuransa vuonna 1941.
Max Baer näytteli lukuisissa elokuvissa, muun muassa nyrkkeilyaiheisessa elokuvassa "Mitä kovemmin he kaatuvat..." ("The Harder They Fall") vuonna 1956. Hän esiintyi myös kabareessa toisen entisen nyrkkeilymaailmanmestarin Maxie Rosenbloomin kanssa. Max Baerin veli Buddy Baer oli myös ammattilaisnyrkkeilijä ja elokuvanäyttelijä.
Bisnes.fi
bisnes.fi oli Talentumin perustama, sittemmin Acacomin ja Image Kustannuksen omistama ns uuden talouden aikakauslehti. Myöhemmin lehti keskittyi luovaan talouteen. Image Kustannuksen siirryttyä osaksi A-lehtiä, bisnes.fi-lehden julkaisu lopetettiin. Viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2006.
Deinarkhos
Deinarkhos () (n. 361–292 eaa.) oli viimeinen kymmenestä attikalaisesta puhujasta.
Deinarkhos syntyi Korintissa Sostratoksen pojaksi, mutta siirtyi jo nuorena Ateenaan ja Theofrastoksen oppilaaksi. Metoikkina hän ei voinut toimia itse puhujana, mutta hän kirjoitti puheita muille ja toimi logografina. Hänen kukoistuskautensa ajoittui Demetrios Faleronlaisen hallintokaudelle.
Demetrioksen karkottamisen jälkeen Demetrios I:n palautettua demokratian Deinarkhos joutui makedonialaissympatioidensa vuoksi pakenemaan henkensä uhalla Khalkiiseen Euboiaan maanpakoon. Ystävänsä Theofrastoksen avustuksella Deinarkhos pääsi palaamaan takaisin Ateenaan noin vuonna 292 eaa., jossa hän puolisokeana ja ystävänsä ryöstämänä kuoli yli 70-vuotiaana.
Daniel Mesotitsch
Daniel Mesotitsch (s. 22. toukokuuta 1976 Villach, Itävalta) on itävaltalainen ampumahiihtäjä. Hän on harrastanut lajia vuodesta 1997 lähtien ja edustaa Union Rosenbach -seuraa.
Mesotitsch kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Pokljukan MM-kisoissa 2001. Hän hiihti avausosuudet Itävallan viestijoukkueissa, jotka saavuttivat MM-hopeaa Pyeongchangissa 2009 sekä pronssia Hochfilzenissä 2005 ja 2017. Hän hiihti olympialaisissa toisen osuuden Itävallan hopeajoukkueessa Vancouverissa 2010 ja pronssijoukkueessa Sotšissa 2014. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 hän oli Itävallan viestijoukkueen jäsenenä neljäs, Ruhpoldingissa 2012, Nové Městossa 2013 ja Kontiolahdella 2015 viides sekä Anterselvassa 2007 kuudes.
Henkilökohtaisilla matkoilla Mesotitsch on ollut arvokilpailuissa parhaimmillaan pikakilpailussa ja takaa-ajossa neljäs Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhteislähtökilpailussa viides ja normaalimatkalla yhdeksäs. MM-kilpailuissa hän on ollut normaalimatkalla kahdestoista Hanti-Mansijskissa 2003 ja Anterselvassa 2007 sekä kolmastoista Ruhpoldingissa 2012, jossa hän oli lisäksi yhteislähdössä neljästoista. Hochfilzenissä 2017 hän oli normaalimatkalla viidestoista.
Mesotitsch osallistui ensimmäiseen maailmancup-kilpailuunsa Pokljukassa kaudella 1999–2000. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan normaalimatkalla 22. Salt Lake Cityssä kaudella 2000–2001. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Anterselvan normaalimatkan kilpailussa kaudella 2001–2002. Aiemmin hän ei ollut sijoittunut maailmancupissa kertaakaan kymmenen parhaan joukkoon. Samana viikonloppuna hän sijoittui takaa-ajokilpailussa kolmanneksi. Seuraavan kerran hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon oltuaan toinen Anterselvan normaalimatkan kilpailussa kaudella 2009–2010. Samana viikonloppuna hän voitti takaa-ajokilpailun. Kaudella 2010–2011 hän voitti normaalimatkan maailmancup-kilpailun Pokljukassa. Kaudella 2012–2013 hän oli kolmas Anterselvan takaa-ajokilpailussa ja kaudella 2013–2014 kolmas Östersundin normaalimatkalla. Itävallan viestijoukkueen jäsenenä hän on ollut voittamassa maailmancup-viestiä Pokljukassa kaudella 2001–2002, Hochfilzenissä ja Oberhofissa kaudella 2008–2009 sekä Hochfilzenissä kaudella 2009–2010.
Karjaan maalaiskunnan vaakuna
Karjaan maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta. Kolme muuria viittaa kolmeen Karjaan pitäjän keskiaikaiseen linnan: Raaseporin, Grabbackan ja Junkarsborgin linnoihin. Aaltokoro viittaa Mustionjokeen ja raudan merkki mustalla pohjalla sen varrella olleeseen rautaruukkiin.
Vaakunan selitys on ”aaltokorokatkoisen kilven punaisessa yläkentässä kolme kultaista sakaroitua muuria asetettuina 1 + 2, sen hopeisessa alakentässä musta, aaltokoroinen tyvikenttä, jossa kultainen raudan merkki”. Vaakunan on suunnitellut Gunnar Forsström, ja se vahvistettiin käyttöön 6. helmikuuta 1950. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1969 Karjaan maalaiskunnan liityttyä Karjaan kauppalaan.