hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kerrossänky
Kerrossänky on huonekalu, joka muodostuu kahdesta tai kolmesta päällekkäisestä vuoteesta. Se voi olla seinään kiinnitetty kiinteä kaluste tai omilla jaloillaan seisova irrallinen huonekalu. Ylempään vuoteeseen kiivetään tikkaita myöten, jotka ovat yleensä kiinteä osa kerrossängyn rakennetta. Ylemmän vuoteen etureunassa on usein kaide tai muu este estämässä nukkujan putoamista reunan yli.
Kerrossänkyjä suositaan tilansäästön vuoksi muun muassa lastenhuoneissa, varuskuntien kasarmituvissa, leirikeskuksissa, retkeilymajoissa sekä kulkuneuvoissa kuten junien makuuvaunuissa, matkailuvaunuissa, rahtilaivojen ja sotilasalusten miehistötiloissa ja matkustajalaivojen halvemmissa hyttiluokissa.
Kerrossänky valmistetaan useimmiten massiivipuutavarasta, kalustelevystä tai teräsputkista. Paksun runkopatjan sijasta kerrossängyissä käytetään yleensä ohuempia vaahtomuovipatjoja laudoista tehdyn sälepohjan tai metalliverkon päällä. Kerrossängyn rakenteisiin tai niiden väliin jäävään seinään voidaan kiinnittää lukuvalaisimia ja pieniä hyllyjä toimimaan nukkujien yöpöytänä.
Kerrossängyt yleistyivät Suomessa 1700-luvulla lähinnä Länsi-Suomen maakunnissa. Ne olivat joko seinään kiinnitettyjä tai omilla jaloillaan seisovia. Niissä käytettiin myös sivuverhoja, kuten värikkäitä raanuja, ja puuosat koristeltiin usein kaiverruksin. Sängyt olivat joko päädystä umpinaisia tai avoimia. Makuutiloihin tehtiin myös kaksoiskerrossänkyjä, jotka muodostuivat kahdesta peräkkäisestä kerrossängystä seinän vieressä. "Kaappikerrossänky" oli ulkonäöltään kuin suuri kaappi suljettavine ovineen; se jäi käytöstä pois huonon ilmanvaihtonsa vuoksi.
Suomen markkinoilla toimivia kerrossänkyjen valmistajia ovat Ikea, Jysk, Kiteen Huonekalu (tuotenimi Kuusamo), Laulumaa (Pop), Lundia (Lofty), Muurame (Jolla ja Jungmanni), Niemen tehtaat (Unipuu), Roope-Riikka sekä Rikosseuraamuslaitoksen vankilatyöpajat.
Kerrossängyn eräänlainen muunnelma on parvisänky, jossa vuode sijaitsee ylhäällä lähellä katonrajaa ja sen alle jää tilaa muille kalusteille. Parvisänky voi olla kiinteästi rakennettu ja seinään kiinnitetty tai irtonainen huonekalu, jonka alaosa voi sisältää kirjoituspöydän.
Kalustevalmistajilla on myös etenkin lastenhuoneisiin tarkoitettuja malleja, jotka ovat muunneltavissa kerrossängystä parvisängyksi ja kirjoituspöydäksi tai kahdeksi lattialla seisovaksi sängyksi vaihtuvien tarpeiden mukaan.
Junien makuuvaunuissa ja muissa erityisen ahtaissa tiloissa suositaan päällekkäisiä, seinää vasten saranoiden varassa kääntyviä vuoteita, jotka ovat eräänlaisia kaappisänkyjä.
Callipurbeckia
Callipurbeckia on sukupuuttoon kuollut viuhkaeväisten kalojen suku joka eli jurakaudelta liitukaudelle. Fossiileja on löydetty Saksasta, Tansaniasta ja Englannista. Se käsittää kolme sukua, jotka vuoteen 2012 saakka luokiteltiin sukuun "Lepidotes".
Amatörfotografklubben i Helsingfors
Amatörfotografklubben i Helsingfors rf (AFK) on Helsingissä vuonna 1889 perustettu pohjoismaiden vanhin toimiva valokuvauskerho. AFK on lisäksi Suomen suurin ruotsinkielinen valokuvauskerho (jäsenmäärä n. 150 vuonna 2006).
Kerhon perustamiskokous pidettiin Kleinehin hotellissa Helsingin kauppatorin äärellä. Perustajana toimi aikansa tunnettu kulttuuripersoona vapaaherra Hugo af Schultén, joka oli mm. salakuvaukseen erikoistunut amatöörivalokuvaaja monien merkittävien kulttuuritehtäviensä (mm. Svenska Teaternin hallituksen jäsenenä toimimisen) lisäksi.
Jo ensimmäisessä hallituksessa oli jäsenenä myös merkittävä ammattilaisvalokuvaaja: Daniel Nyblin, joka jo ensimmäisessä kokouksessa piti laajan esitelmän valokuvauksen silloin 50-vuotisesta historiasta aina Daguerren keksinnöstä vuodelta 1839 sen nykypäivään 1880-luvulle, jolloin kameroista oli tullut helpompia käsitellä ja negatiiveista paljon valonherkempiä kuin aiemmin.
Jo kerhon ensimmäisessä kokouksessa pidettiin 300 amatöörivalokuvan näyttely ja jo lokakuun 1889 vuosikokouksessa esiteltiin Daniel Nyblinin Amerikasta tuoma Laterna Magica - aikansa 9 x 9 mm kuville tarkoitettu diaprojektori.
Kokouksia pidettiin mm. hotelli Kämpissä. Ohjelmassa oli esitelmiä, kuvien esittelyjä, kilpailuja ja tekniikan esittelyä - aivan samoin kuin nykyisinkin. Kerhossa on ollut jäseninä myös tunnettuja ammattilaisvalokuvaajia, esim. Thorvald Nyblin, Alfred Nybom, Harald Rosenberg, Nicolai Leibowitsch ja Caj Bremer.
Kerhon kokouksissa kuullaan nykyisinkin usein tunnettujen valokuvaajien pitämiä esitelmiä.
The Settlers (videopeli)
The Settlers () on samannimisen strategiapelisarjan ensimmäinen osa, joka on julkaistu 1. kesäkuuta 1993.
Pelin on tehnyt Blue Byte Software, joka julkaisi sen Amigalle vuonna 1993 ja MS-DOS:lle vuonna 1994. SSI julkaisi pelin pohjois-amerikassa nimellä "Serf City".
Pelissä rakennetaan asutusta sekä hallitaan taloutta ja resursseja.
Amiga Format -lehti antoi pelille arvioksi 94% arvostelussaan.
CU Amiga -lehti antoi pelille arvioksi 90% arvostelussaan.
Trident (purukumi)
Trident on englantilainen sokeriton purukumimerkki, jota myydään yli 70 maassa. Sen omistaa Mondelez International. Se perustettiin vuonna 1960. Trident käyttää makeutusaineena sakariinia.
Setä Pitkäsääri
Setä Pitkäsääri ("Daddy-Long-Legs") on Jean Websterin kirjeromaani vuodelta 1912. Siinä seurataan nuoren tytön Jerusha "Judy" Abbottin elämää collegevuosien ajan. Hän kirjoittaa kirjeet rikkaalle hyväntekijälleen, jota hän ei ole koskaan tavannut. Kirjan alkulehdellä on omistus "Sinulle" ("To You"). Webstr kirjoitti teoksen jatkoksi romaanin "Dear Enemy", joka ilmestyi 1915 ("Paras vihollinen", 1919, suom. Tyyni Haapanen-Tallgren).
Kirja on ollut aikoinaan nuorten tyttöjen suosikkiromaani mutta on aikojen kuluessa menettänyt merkitystään. Se kertoo sisukkaasta orpotytöstä, joka onnistuu saamaan collegekoulutuksen. Kirja on käännetty monille kielille, suomeksikin jo 1918.
Alkujaan Webster kirjoitti romaanin kaikenikäisten luettavaksi, mutta siitä on sittemmin tullut tyttökirja. Kirjoittaja murehti, kun jotkut kustantajat sijoittivat kirjan nuorisokirjojen joukkoon. Romaani on sovitettu myös Broadway-näytelmäksi. Siitä on tehty kolme elokuvaversiota, joista vuonna 1919 valmistuneessa mykkäelokuvassa pääosaa näytteli Mary Pickford, äänielokuvassa vuodelta 1931 Janet Gaynor, ja Leslie Caron oli pääosassa vuonna 1955 valmistuneessa musikaalielokuvassa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Fred Astaire.
Webster osallistui aikansa yhteiskunnallisiin keskusteluihin ja suodatti niitä kirjoihinsa, niin että uusi sukupolvi saattoi osallistua samoihin keskusteluihin. Hän käsittelee teoksissaan naisten koulutusta ja äänioikeutta ja tuolloin kuumia puheenaiheita perinnöllisyyttä ja rotuhygieniaa.
Webster kääntyi yhä enemmän kannattamaan muun muassa ajatusta tiettyjen ryhmien pakollisesta sterilisaatiosta ja kehitysvammaisten eristämisestä, mutta hän ei kuitenkaan edustanut jyrkimpiä näkemyksiä.
Suomennoksen eri painoksia julkaistiin Riksin sarjassa, W.S.O.Y:n koululaiskirjastossa (n:o 43), 10 markan sarjassa, 100 mk:n -sarjassa ja Nuorten toivekirjastossa.
Yhtiöittäminen
Yhtiöittäminen tarkoittaa sellaisten julkisten palvelujen tuottamista yhtiömuodossa, joiden tuottamisesta aiemmin vastasi julkishallinnon yksikkö (kuten kunta tai kuntayhtymä). Mainittuja yhtiömuotoja ovat mm. osakeyhtiö, osuuskunta, yhdistys tai säätiö.
Yhtiöittämistä ei tule sekoittaa yksityistämiseen.
Jos kunta tai kuntayhtymä toimii kilpailluilla markkinoilla, toiminta on pääsääntöisesti vietävä yhtiömuotoon. Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) valvoo yhtiöittämisvelvollisuuden toteutumista kilpailulain nojalla. KKV voi tarvittaessa puuttua kunnan harjoittamaan toimintaan, jos kunnan toiminta vääristää kilpailua. Yhtiöittämisvelvoite kunnille perustuu Euroopan unionin valtiontukisäännöksiin.
Outolintu (romaani)
Outolintu () on yhdysvaltalaisen nuortenkirjailijan Veronica Rothin vuonna 2011 julkaistu debyyttiromaani ja samannimisen trilogian aloitusosa. Sen on suomentanut Outi Järvinen. Kirjasta tehty elokuva "Divergent – Outolintu" tuli ensi-iltaan vuonna 2014.
Kirja kertoo 16-vuotiaan Beatricen elämästä tulevaisuuden maailmassa, jossa ihmiset on jaettu eri ominaisuuksiensa mukaan viiteen eri ryhmään: Vaatimattomat, Terävät, Rehdit, Sopuisat ja Uskaliaat. Beatrice saa luokittelutestissä monimutkaisen tuloksen, jolloin hänet määritellään Outolinnuksi eli Divergentiksi. Valintaseremoniassa hän jättää kotipaikkansa Vaatimattoman, ja lähtee kouluttautumaan Uskaliaiden päämajaan, vaihtaen samalla nimensä Trisiksi. Uskaliaassa hän kuitenkin tapaa salaperäisen ohjaajan nimeltään Neljä, joka myöhemmin paljastuu entiseksi Vaatimattoman jäseneksi. Tris joutuu vaikeuksiin luokittelutestinsä tuloksen vuoksi Uskaliaan johtajan Ericin toimesta. Hän saa selville Terävän johtajan liittoutuneen Ericin kanssa, ja näiden suunnittelevan kaikkien muiden orjuuttamista armeijaksi, joka tottelee vain heitä, jotta he saisivat Vaatimattoman tuhottua. Syttyy sota, jossa ainoastaan Divergentit ja orjuuttamissuunnitelmassa mukana olleet pystyvät käyttämään omia aivojaan.
Monsieur Bertinin muotokuva
Monsieur Bertinin muotokuva on Jean Auguste Dominique Ingresin vuonna 1832 tekemä öljyvärityö kankaalle. Se kuvaa Louis-François Bertiniä, ranskalaista kirjailijaa, taiteen keräilijää ja rojalismia kannattavan Journal des debatsin johtajaa. Ingres sai muotokuvan valmiiksi ensimmäisen menestyskautensa aikana; saavutettuaan tunnustusta historiallisten aiheiden maalaajana hän hyväksyi muotokuvatilauksia vastahakoisesti pitäen niitä huomionviejänä tärkeämmistä teoksista. Bertin oli Ranskan ylemmän keskiluokan poliittisesti aktiivinen jäsen ja ystävä
Ingresin muotokuva Bertinistä oli arvostelu- ja yleisömenestys, mutta muotokuvattava oli yksityinen henkilö. Nykyään taidekriitikot pitävät sitä Ingresin hienoimpana miesmuotokuvana
Gaute Heivoll
Gaute Heivoll (s. 13. maaliskuuta 1978, Finsland, Länsi-Agderin lääni, Norja) on norjalainen kirjailija.
Heivoll syntyi ja vietti lapsuutensa pienessä Finslandin kylässä, joka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä läänin pääkaupungista Kristiansandista. Hän opiskeli oikeustieteitä Oslon yliopistossa, psykologiaa Bergenin yliopistossa ja suoritti kirjailijaopintoja Telemark – Bø:n korkeakoulussa. Hän työskenteli lyhyen aikaa myös opettajana.
Heivoll debytoi vuonna 2002 novellikokoelmallaan "Liten dansende gutt", jota seurasi romaani "Omars siste dager" vuonna 2003. Hänen yhdeksäs teoksensa "Før jeg brenner ned" vuodelta 2010 (suom. "Etten palaisi tuhkaksi", 2012) on käännetty yli 20 kielelle.
Kirjajulkaisujen lisäksi Heivoll on tuottanut myös novelleja, runoja ja esseitä useisiin antologioihin, sanomalehtiin ja kirjallisuuden alan aikakauslehtiin. Hän on pitänyt useita kirjoituskursseja sekä lapsille että aikuisille Norjassa ja Ranskassa. Hän on myös työskennellyt kirjallisuuskriitikkona päivälehdissä. Heivoll on kirjoittanut myös tekstit tanssiesityksiin Skansen ja Kant. Vuonna 2006 Heivoll oli Norjan edustajana Scritture Giovani –nimisessä eurooppalaisessa kirjallisuusfestivaaliprojektissa, ja tässä yhteydessä hänen teoksiaan käännettiin mm. englanniksi, saksaksi, italiaksi ja espanjaksi. Hänen teoksiaan on käännetty myös puolaksi.
Heivoll on edustettuna amerikkalaisessa kansainvälistä kirjallisuutta esiin nostavassa Words Without Borders –verkkolehdessä. Lisäksi hän on edustettuna kansainvälisen lastenkirjaston White Ravens- listalla, johon on koottu taiteellisesti erityisen laadukkaita lastenkirjoja koko maailmasta. Norjalainen ohjaaja Steffan Strandberg on tehnyt elokuvaversion Heivollin lastenkirjasta "Himmelen bak huset". Elokuva esitettiin Chicagon kansainvälisillä lastenelokuvafestivaaleilla, jossa se voitti parhaan kansainvälisen lyhytelokuvan palkinnon.
Carsten Jensen
Carsten Jensen (s. 24. heinäkuuta 1952 Marstal, Ærø) on tanskalainen kirjailija, journalisti ja yhteiskuntakriitikko.
Jensen valmistui Kööpenhaminan yliopistosta kirjallisuustieteen maisteriksi vuonna 1981. Hän tuli 80-luvulla tunnetuksi Politiken-lehdessä julkaistuista yhteiskuntakriittisistä esseistään, artikkeleistaan ja reportaaseistaan. Hän on työskennellyt myös lukuisissa muissa tanskalaisissa lehdissä. Vuosina 1985-1990 hän toimi Fredag-aikakauslehden päätoimittajana.
Vuonna 1997 Jensen sai kirjakauppiaiden jakaman Boghandlernes Gyldne Laurbær -palkinnon matkakertomuksestaan "Jeg har set verden begynde".
Vuonna 2001 Etelä-Tanskan yliopiston humanistinen tiedekunta myönsi Jensenille kulttuurianalyysin dosentin arvon ja vuosina 2000 – 2003 Jensen toimi yhtenä Tanskan ammatillisen keskusjärjestön perustaman ”kulttuuristen viisaiden miesten neuvoston” jäsenenä. Vuonna 2004 hän tuli tunnetuksi myös "Vis Hvad Du Kan"-kykyjenetsintäohjelman tuomarina.
Jensen voitti radiokanava P2:n romaanipalkinnon 2007 teoksellaan "Vi, de druknede" (suom. "Me hukkuneet", 2009). Tästä romaanistaan hän sai myös Danske Bankin 300 000 tanskan kruunun arvoisen kirjallisuuspalkinnon. "Me hukkuneet" on historiallinen romaani, joka kuvaa kirjailijan kotikaupunkia Marstalia vuosina 1848 – 1945, jolloin kaupunki oli merkittävä paikka Tanskan merenkululle.
Jensen vastaanotti vuonna 2010 Olof Palme –palkinnon, koska hän oli "sanoilla ja teoilla taistellut heikkojen ja sorrettujen puolesta sekä kotimaassaan että ulkomailla". Samana vuonna hän otti vastaan myös "Ebbe Kløvedal Reichin demokratiakapulan". Viestikapula annetaan vuoden ajaksi henkilölle, joka toiminnallaan jatkuvasti pyrkii edistämään demokratiaa.
Vuodesta 2012 lähtien Jensen on vastaanottanut Tanskan valtion jakamaa elinikäistä taiteilija-apurahaa.
Jensen asuu yhdessä kirjailija Liz Jensenin kanssa. Hänellä on yksi tytär aiemmasta avioliitosta.
Slayer of Gods
Slayer of Gods on suomalaisen death metal -yhtye Brymirin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2016.
Gianluca Pisanello
Gianluca Pisanello on italialainen entinen Manorin Formula 1 -tallin insinööri. Pisanello aloitti uransa Toyotalla vuonna 2003. Hän toimi Toyotalla ja Team Lotuksella Jarno Trullin kisainsinöörinä vuodet 2006–2011. Vuonna 2012 hän toimi Caterhamilla Vitali Petrovin kisainsinöörinä. Vuonna 2013 hän toimi tallin pääinsinöörinä. Vuonna 2015 Pisanello siirtyi Manorille pääinsinööriksi.
Juan Pablo Ramirez
Juan Pablo Ramirez on meksikolainen entinen Manorin Formula 1 -tallin insinööri. Ramirez aloitti uransa Toyotalla vuonna 2009 toimien Timo Glockin ja Kamui Kobayashin kisainsinöörinä. Vuosina 2010–2012 hän toimi Caterhamilla Heikki Kovalaisen ja 2013 Giedo van der Garden kisainsinöörinä. Vuonna 2016 hän toimi Manorin pääinsinöörinä.
Onnea oi verratonta
Onnea oi verratonta on ruotsalaisen kirjakauppiaan ja vapaakirkollisen saarnaajan Svenning Johanssonin (1827-1898) kirjoittama hengellinen laulu vuodelta 1855.
Laulun melodia on skandinaavinen kansansävelmä.
On luotu mulle koti taivainen
On luotu mulle koti taivainen on Antreasta kotoisin olevan lestadiolaissaarnaaja Antti Ruposen (1881-1954) hengellinen laulu, joka julkaistiin Siionin lähetyslehdessä vuonna 1934.
Laulun melodia on Einari Junturan säveltämä. Juntura toimi kanttorina Kemin seurakunnassa. Pentti Seppänen yhdisti tekstin ja sävelmän toisiinsa vuonna 1950 ilmestyneessä Siionin laulujen nuottipainoksessaan.
Henkensä antoi hän, kaikki ken loi
Henkensä antoi hän, kaikki ken loi on Gustaf Skinnarin kirjoittama laulu vuodelta 1888. Skinnari kirjoitti laulunsa Psalmin 76 sanoman pohjalta.
Laulun sävelmä on suomalainen toisinto Heinrich Albertin sävelmästä. Toisinnon on merkinnyt muistiin Toivo Kuula isänsä Matti Kuulan laulamana.
Oi rakas Jeesus, milloin saavutkaan
Oi rakas Jeesus, milloin noudat sä on ruotsalaisen kansakoulunopettaja Nils Frykmanin kirjoittama hengellinen laulu. Sen on suomentanut O.H. Jussila vuoden 1916 Siionin lauluihin.
Nyt kiitosvirteni riemuin laulan
Nyt kiitosvirren mä riemuin laulan on laajalti tunnettu hengellinen laulu etenkin herätysliikkeiden parissa. Norjalainen pappi Lars Oftedal (1838-1900) kirjoitti laulun sanat vuonna 1874 Fredrik Engelken laulun (1872) pohjalta. Engelken laulu (Vi äro köpta och återlösta) on myös sekin käännetty suomeksi ("Me oomme ostetut ja lunastetut"). Oftedalin versio käännettiin suomeksi vuonna 1920.
Laulun melodia on toisinto norjalaisesta kansansävelmästä. Pohjoismaisissa virsikirjoissa onkin erilaisia muunnoksia kyseisestä melodiasta (esim. Virsikirja nro 925 "Maa järkkyy, murtuu").
Norbert Kreyer
Norbert Kreyer (s. 18. maaliskuuta 1952) on saksalainen entinen Toyotan Formula 1 -tallin insinööri. Kreyer työskenteli Toyotalla vuodesta 1997 lähtien eri tehtävissä. Viimeisimpänä hän työskenteli tallin insinööriosaston johtajana. Hän sai potkut tallista loppuvuodesta 2004.
Kotini on taivahassa
Kotoni on taivahassa on Leonard Typön vuonna 1902 "Siionin kansan matkalaulut"-kokoelmassa julkaistu laulu.
Laulun melodia on suomalainen kansansävelmä. Laulu on käännetty sekä ruotsiksi että englanniksi.
Punanokkatoko
Punanokkatoko ("Tockus erythrorhynchus") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan eteläisestä Mauritaniasta läpi Somalian koilliseen Tansaniaan. Punanokkatokon viisi alalajia on nyttemmin erotettu omiksi lajeikseen, "kempi", "erythrorhynchus", "ruahae", "rufirostris" ja "damarensis". IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi, mutta sisällyttää siihen kaikki taksonit paitsi "damarensiksen".
Lajin pääasiallisia elinalueita ovat kuivat metsät ja savannit, mutta myös pensaikkoalueet aina parin kilometrin korkeuteen saakka.
Kraftwerke Oberhasli
Kraftwerke Oberhasli AG (KWO) on sveitsiläinen sähköntuotantoyhtiö, jonka voimalaitokset ja tekojärvet sijaitsevat Aarejoen latvoilla Bernin kantonissa. Yhtiön kotipaikka on Innertkirchen. KWO:n omistajia ovat Bernin kaupungin energiayhtiö BKW, Bernin vesi- ja sähkölaitos, Baselin kaupungin tekninen laitos ja Zürichin kaupunki. Yhtiön liikevaihto on vuosittain noin 160 milj. Sfr ja tuotetun sähkön määrä noin 2,2 TWh. Osa KWO:n voimalaitoksista on pumppuvoimalaitoksia, jotka kuluttavat sähköä vuosittain noin 0,6 TWh, joten nettosähkötuotanto on noin 1,6 TWh vuodessa.
Kraftwerke Oberhaslin voimalaitokset ja niihin liittyvä vesistöjärjestelmä tekojärvineen ja vesitunneleineen sijaitsevat Guttannenin ja Innertkirchenin kunnissa, Haslitalin laaksossa. Tekojärviä käytetään jäätiköiden sulamisvesien keräämiseen ja toisaalta pumpatun veden varastoaltaana. Isoimmat tekojärvet ovat Grimselsee, Oberaarsee, Räterichsbodensee ja Gelmersee, jotka sijaitsevat 1 800–2 300 metrin korkeudessa Bernin ja Urin Alpeilla.
KWO:n voimalaitosten nimellinen sähköntuotantoteho on yhteensä 1 368 MW ja pumppausteho 424 MW. Voimalaitoksia on yhteensä 12 kappaletta.
KWO harjoittaa junaliikennettä omistamallaan rautatiellä välillä Meiringen–Aareschlucht–Innertkirchen (Meiringen–Innertkirchen-Bahn, MIB). Radan pituus on viisi kilometriä. Se on kapearaiteinen (1 000 mm) ja sähköistetty (1 200 Vdc). Juna kulkee noin 30 minuutin välein ympäri vuoden. Matka-aika on 10–12 minuuttia.
Osa voimalaitosyhtiön köysiradoista on julkisessa käytössä lähinnä kesäkaudella. Radat on rakennettu voimalaitosten ja patolaitteistojen rakentamisen yhteydessä. Ratoja on useita Haslitalissa ja Gadmentalissa.
Peraia
Peraia tai Peraía voi tarkoittaa seuraavia:
Erillinen pataljoona 17 (jatkosota)
Erillinen Pataljoona 17 oli jatkosodan aikainen Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka perustettiin vuoden 1944 huhtikuussa. (Huom. talvisodassa toimi samanniminen pataljoona Sallan suunnalla). Perustaminen tapahtui erottamalla Jalkaväkirykmentti 51:n 1. pataljoona omaksi joukko-osastokseen nimellä Erillinen Pataljoona 17. Tämä liittyi osana joukkojen ikärakenteen muuttamiseen siten, että kussakin pataljoonassa oli eri ikäistä väkeä. Muutos suoritettiin vaihtamalla joukkoja tämän pataljoonan ja Jalkaväkirykmentti 9 sekä Jalkaväkirykmentti 30 kanssa.
Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Niilo Hakulinen
Perustamisvaiheessa Er. P 17 oli sijoitettuna Aunuksen kannakselle Äänisjärven eteläpuolelle. Pataljoona osallistui 7. Divisioonan mukana torjuntataisteluihin jatkosodan loppuun asti.
Pedro Caixinha
Pedro Caixinha (s. 15. lokakuuta 1970) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Caixinha teki peliuransa Portugalin alasarjoissa. Hän edusti maalivahtiurallaan muun muassa kotikaupunkinsa CD Bejaa. Caixinha lopetti pelaajauransa vuonna 1999 ja jatkoi uraansa jalkapallon parissa Bejan juniorivalmentajana. Kaudeksi 2003/04 Caixinha siirtyi amatööriseura CF Vasco da Gama Vidigueiran päävalmentajaksi. Kauden jälkeen Caixinha aloitti yhteistyön José Peseiron kanssa. Hän työskenteli Peseiron apulaisvalmentajana kuusi vuotta Sportingissa, Al-Hilalissa, Panathinaikosissa, FC Rapid Bukarestissa ja Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueessa.
Päävalmentajadebyyttinsä aikuisten tasolla Caixinha teki kaudella 2010/11 UD Leiriassa. Hän luotsasi seuran debyyttikaudellaan Liga Sagresissa hienosti sijalle 10. Hän erosi yllättäen tehtävistään kauden 2011/12 alussa seuran palkanmaksuongelmien vuoksi. Pian Leiriasta lähtönsä jälkeen Caixinha siirtyi CD Nacionalin päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kaudella 2011/12 liigassa seitsemänneksi. Caixinha jätti seuran lokakuussa 2012 surkeasti alkaneen kauden vuoksi.
Tammikuussa 2013 Caixinhan ura jatkui Meksikossa Santos Lagunan päävalmentajana. Caixinhan johdolla Santos voitti kaudella 2014 Meksikon cupin Apertura-mestaruuden ja kaudella 2015 liigan Clausura-mestaruuden. Hän luotsasi vuonna 2013 Santosin myös CONCACAF Champions Leaguen loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin taipui CF Monterreylle 4–2. Caixinhan menestyksekäs Santos-pesti huipentui kaudella 2015, kun Santos voitti Meksikon kauden päättäneen mestaruusturnauksen. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 2015.
Joulukuun lopussa 2015 Caixinhasta tuli Qatar Stars Leaguessa pelanneen Al-Gharrafan päävalmentaja. Caixinha luotsasi Al-Gharrafan liigan yhdeksänneksi kauden 2015/16 päätteeksi. Maaliskuussa 2017 hän jätti liigassa neljäntenä olleen seuransa ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Skotlannin Valioliigan Rangersin päävalmentajaksi. Rangers hävisi Caixinhan alaisuudessa vain kaksi 10 viimeisestä liigaottelusta ja sijoittui kauden päätteeksi kolmanneksi. Kausi 2017/18 alkoi kuitenkin katastrofaalisesti, kun Rangers putosi Eurooppa-liigasta jo karsintavaiheessa luxemburgilaiselle puoliammattilaisjoukkue FC Progrès Niederkornille. Paineet Caixinhan harteilla kasvoivat, kun alkukauden tasapelit ja kaksi tappiota pudottivat Rangersin 10 kierroksen jälkeen liigassa neljänneksi jo kahdeksan pisteen päähän Celticistä. Kun Rangers vielä putosi Skotlannin liigacupissa välierissä Motherwellille, sai Caixinha potkut tehtävistään 26. lokakuuta 2017. Hän ennätti toimia seuran päävalmentajana vain 229 päivää ja on lyhytaikaisin Rangersin päävalmentaja.
Lemonsoft
Lemonsoft Oy on suomalainen ohjelmistoyritys, joka myy ja kehittää toiminnanohjausjärjestelmiä. Lemonsoftin toimipaikat sijaitsevat Vaasassa, Vantaalla, Tampereella, Turussa sekä Joensuussa. Vuonna 2006 perustetun Lemonsoftin liikevaihto on yli 8 miljoonaa euroa, ja yrityksellä on yli 60 työntekijää. Lemonsoft tarjoaa monipuolisia toiminnanohjausjärjestelmiä, jotka soveltuvat useiden eri alojen yritysten käyttöön.
Yli 3 500 yritystä käyttää Lemonsoft-toiminnanohjausjärjestelmää.
Yrjö Viitasaari
Yrjö Johannes Viitasaari (s. 6. kesäkuuta 1941 Lapua) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Viitasaari syntyi tarkastaja Arvo Viitasaaren ja Erika Ruuthin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Liisa Rodas. Myös heidän pojastaan Markusta (s. 1969) tuli ammattiupseeri.
Viitasaari tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1961, Kadettikoulusta hän valmistui 1965 ja Sotakorkeakoulusta 1975. Viitasaari toimi opetusupseerina ja komentotoimiston päällikkönä Kaartin pataljoonassa 1965–1967, toimistoupseerina Viestikoelaitoksella 1967–1973, Pääesikunnan opetusosastolla toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1975–1980 ja apulaissotilasasiamiehenä Moskovassa 1980–1983. Pääesikunnan tiedusteluosaston toimistoesiupseeri ja toimistopäällikön sijainen hän oli 1983–1985 ja Viestikoelaitoksen johtaja 1985–1988. Pääesikunnan tiedusteluosaston päällikkönä Viitasaari toimi 1989–1990 ja tiedustelupäällikkönä vuodesta 1990. Tästä tehtävästä Viitasaari jäi eläkkeelle vuonna 2001.
Viitasaari ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1964, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1985, everstiksi 1990, prikaatikenraaliksi 1996 ja kenraalimajuriksi 1998.
Parhaat 2
Parhaat 2 voi tarkoittaa:
Saattokeikka (suomalainen elokuva)
Saattokeikka on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Samuli Valkama.
Eksoribonukleaasit
Eksoribonukleaasit ovat hydrolaaseihin tai transferaaseihin kuuluvia entsyymejä. Ne katalysoivat RNA-molekyylin hajotusta, joko hydrolyyttisesti, jolloin niistä muodostuu sokerifosfaatti ja lyhentynyt RNA-ketju tai fosforolyyttisesti, jolloin entsyymi hajottaa RNA-ketjun ja sokerifosfaattijohdannaiseen liittyy fosfaatti-ioni, jolloin muodostuu sokeripyrofosfaatti ja lyhentynyt RNA-ketju. Nimitys eksoribonukleaasit tulee siitä että ryhmän entsyymit hajottavat RNA-ketjua ketjun päästä, toisin kuin endoribonukleaasit, jotka hajottavat RNA-ketjun sen keskeltä.
Eksoribonukleaaseja esiintyy kaikissa niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä. Niiden tehtävä on hajottaa RNA:ta, kun esimerkiksi tiettyä lähetti-RNA:ta ei enää tarvita tai mikäli RNA on virheellinen. Reaktiossa muodostuvat nukleotidisokerifosfaatit voidaan käyttää uudelleen RNA-molekyylien muodostamiseen. Eksoribonukleaasit jaetaan kuuteen alaryhmään sen perusteella, miten niitä esiintyy eliöissä, reaktiotyypin mukaan ja reaktion etenemissuunnan mukaan. Eksoribonukleaasit voivat hajottaa RNA-molekyyliä alkaen 3'-suunnasta eli sokerimolekyyliin päättyvästä päästä ja edetä kohti fosfaattiryhmään päättyvää päätä eli 5'-päätä. Näitä entsyymejä kutsutaan 3'→5'-eksoribonukleaaseiksi ja niitä esiintyy sekä esi- että aitotumaisissa soluissa. Aitotumaisilla eliöillä on lisäksi 5'→3'-eksoribonukleaaseja, jotka hajottavat RNA:ta fosfaattipäästä edeten kohti sokeripäätä.
Hardcore ’03
Hardcore ’03 on suomalaisten hardcore punk -yhtyeiden kappaleita sisältävä kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Albumista julkaistiin rajoitettu käsin numeroitu 350:n kappaleen painos, ja sen kustantajina toimivat Kämäset levyt, Roku Records, S.U.P.O. Records sekä Tuska ja Ahdistus.
Gerard Lecoq
Gerard Lecoq (s. 12. heinäkuuta 1958) on ranskalainen entinen Toro Rosson Formula 1 -tallin mekaanikko. Lecoq aloitti uransa Sauberilla testitiimin päämekaanikkona vuonna 1994. Vuonna 2000 hän siirtyi Toyotalle päämekaanikoksi, jossa työskenteli kauden 2009 loppuun saakka. Vuosina 2010–2011 hän toimi Toro Rosso tallin päämekaanikkona.
Högt över havet
Högt över havet on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1987. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Lasse Holm. Suomalainen Arja Saijonmaa esitti sävelteoksen Melodifestivalen-kilpailussa 1987 ja se sijoittui toiseksi. Teos voitti samana vuonna OGAE Second Chance Contest -kilpailun.
"Högt över havet" -single julkaistiin seitsentuumaisena ja sen b-puolella on kappale "Millioner rosor", joka on ruotsinkielinen versio latvialaisesta iskelmästä "Dāvāja Māriņa". "Högt över havet" on saman nimisen, niin ikään 1987 julkaistun musiikkialbumin avausraita.
"Högt över havet" oli Svensktoppen-musiikkilistan kärjessä useita viikkoja keväällä 1987. Sverigetopplistanille kappale nousi 11. maaliskuuta 1987 sijalle 14, joka oli sen korkein sijoitus kyseisellä listalla.
Nopeatempoinen "Högt över havet" on rakenteeltaan tyypillinen iskelmä ensimmäisen kertosäkeen jälkeisellä välisoitolla maustettuna: intro → säkeistö → silta → kertosäe → välisoitto → säkeistö → silta → kertosäe (ei loppuhäivytystä). Sanoituksessa minä-kertoja pyrkii yhteyteen henkilön kanssa, josta hän on romanttisesti kiinnostunut. Sähköteknisiä ja maantieteellisiä metaforia on runsaasti: "kan vi få kontakt nu, genom hjärtats telegrafi", "plus når minus och lyckan är (g)jord" ja "våra zoner är laddade fält".
Lasse Holm
Lars-Eric Gustav "Lasse" Holm (9. joulukuuta 1943 Tukholma) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti.
Lasse Holm vaikutti 1960-luvulla pop- ja rockyhtyeissä Doug and the Millsmen, The Spacemen ja The Moonlighters (viimeksimainitussa pseudonyymillä "Larry Moon"). 1980-luvulla Holm kuului Chips-nimiseen yhtyeeseen sekä country-yhtye Rankarnaan, joka esiintyi yhdessä Mats Rådbergin kanssa.
Holm on tullut tunnetuksi ennen kaikkea ruotsalaiseen Melodifestivalen-televisio-ohjelmaan tekemistään sävellyksistä. Musiikkiuransa ohella Holm on juontanut useita televisio-ohjelmia.
Vuonna 2015 ilmestyi muistelmateos "En hel massa Lasse".
Pascal Vasselon
Pascal Vasselon (s. 20. maaliskuuta 1963) on ranskalainen entinen Toyotan Formula 1 -tallin tekninen johtaja. Vasselon työskenteli rengasvalmistaja Michelinin teknisenä johtana vuosina 2000–2004. Vuonna 2005 hän siirtyi Toyotalle vastaamaan rengaspuolen toimivuudesta. Huhtikuussa 2006 hänet ylennettiin tallin tekniseksi johtajaksi korvaten tehtävässään Mike Gascoynen.
Taiichi Ōno
Taiichi Ōno (, 1912 – 28. toukokuuta 1990, Toyota) oli japanilainen Toyota Motor Corporationilla työskennellyt tuotantomenetelmien asiantuntija, joka kehitti vallankumouksellisen Just-In-Time -järjestelmän (kanban).
Ōno aloitti työskentelyn Toyotalla vuonna 1932, valmistuttuaan Nagoyan teknillisestä opistosta. Noin kahdenkymmenen vuoden kuluttua hän alkoi soveltaa kehittämäänsä tuotantokustannusten säästömenetelmää. Ōno työskenteli aluksi päällikkönä Toyotan kokoonpanolinjalla, mutta yleni pian johtoportaaseen, kun hänen asiantuntemuksensa tunnistettiin. Ōnon Just-In-Time -metodi nosti vararikon partaalla käyneen Toyotan maailman kolmanneksi suurimmaksi autonvalmistajaksi. Ōnon menetelmän perusajatus oli, että osia valmistettiin vain tarvittava määrä ja vain sitä mukaa kuin niitä tarvittiin tuotantolinjan seuraavassa työvaiheessa.
Ōnosta tuli Toyotan varatoimitusjohtaja vuonna 1975. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978, mutta pysyi yhtiön konsulttina aina vuoteen 1982 asti. Ōno on kirjoittanut suositut liikkeenjohdon kirjat "Toyota Production System" (1978), "Workplace Management" (1984) ja "Just-in-Time for Today and Tomorrow" (1988).
Christiaan Tonnis
Christiaan Dirk Tonnis (s. 5. kesäkuuta 1956 Saarbrücken) on saksalainen taidemaalari, videotaiteilija ja kirjailija. Hän edustaa tyylillisesti symbolismia ja realismia.
Hyperdimension Neptunia (pelisarja)
Hyperdimension Neptunia () on japanilaisen Idea Factoryn kehittämä roolipelisarja.
Sarja sisältää parodiaa videopeliteollisuudesta. Esimerkiksi tapahtumat sijoittuvat maailmaan nimeltä "Gamindustri" (, sanaleikki ).
Päähenkilön nimi perustuu julkaisemattomaan Sega Neptune -pelikonsoliin.
Sarjan kehittäjä Mizuno Naoko mainitsee parodian vähäisen määrän yhdeksi motivaatioksi sarjan suunnittelussa:
Päähahmot ovat "Console Patron Unit (CPU)", jotka ovat vastuussa omasta alueestaan. Päähahmot ovat antropomorfismeja ja perustuvat/parodioivat jotakin videopelikonsolia:Pelisarjaan perustuen on tehty manga .
Pelisarjaan perustuen on tehty myös anime-sarja ("Choujigen Game Neptune The Animation").
Fairphone 2
Fairphone 2 (lyhyemmin FP2) on Fairphonen kehittämä kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti valmistettu älypuhelin. Fairphone mainostaa puhelinta modulaariseksi, mutta se ei varsinaisten modulaaristen puhelinten tavoin koostu valmiiksi suunnitelluista, vaihdettavista paloista. Fairphone 2:n osat on kuitenkin helppo vaihtaa itse.
Fairphone 2 koostuu kuudesta moduulista, jotka ovat vaihdettavissa helposti ilman teknistä osaamista. Puhelimesta on vaihdettavissa muun muassa näyttö, akku, kamerayksikkö, emolevy ja mikrofoni-latausliitinmoduuli. Tarvittaessa varaosia voi tilata valmistajalta. Komponenttien vaihdettavuuden ansiosta puhelimen laitteistoa voi tietyin rajoituksin päivittää paremmaksi.
Fairphone 2:n takakuori on pehmeää, läpinäkyvää muovia. Lokakuussa 2016 Fairphone 2 sai uusia, aiempaa ohuempia ja värikkäämpiä, vaihtoehtoja takakuoriksi.
Fairphone 2:n oikeassa kyljessä on käynnistys- ja kamerapainikkeet. Vasemmassa kyljessä on äänenvoimakkuuspainikkeet. Puhelimen yläreunassa on 3,5 millimetrin kuulokeliitäntä ja alareunassa micro-USB-latausliitäntä. MicroSD-muistikortteja tukeva muistikorttipaikka on takakuoren alla. Fairphone 2:ssa on kaksi SIM-korttipaikkaa.
Fairphone 2:ssa on viiden tuuman LCD-näyttö, joka on kestävää Gorilla Glass 3 -lasia. Näytön tarkkuus on 1 920 × 1 080 pikseliä ja pikselitiheys 446 pikseliä tuumaa kohden.
Fairphone 2:ssa on neliytiminen 2,26 gigahertsin taajuudella toimiva Qualcomm Snapdragon 801 -järjestelmäpiiri. Siinä on kaksi gigatavua keskusmuistia ja 32 gigatavua sisäistä tallennustilaa. Puhelimessa on microSD-muistikorttipaikka. Fairphone 2:ssa on vaihdettava 2 420 milliampeeritunnin litiumioniakku. Fairphone 2:ssa on kahdeksan megapikselin takakamera ja kahden megapikselin etukamera.
Fairphone 2:n oletuskäyttöjärjestelmä on Android 5.1, johon Fairphone on tehnyt pieniä muutoksia. Fairphone 2:n on tarkoitus tukea myös Sailfish OS -käyttöjärjestelmää.
Fairphone 2 julkaistiin lokakuussa 2015. Sen ennakkomyynti alkoi kuitenkin jo heinäkuussa 2015. Ensimmäiset tuhat laitetta toimitettiin joulukuussa 2015. Toinen erä laitteita toimitettiin tammikuussa 2016. Fairphone 2 tuli Suomessa myyntiin 31. tammikuuta 2016. Laitteen ohjevähittäishinta maailmalla oli 525 euroa, mutta Suomessa sitä myytiin 535 eurolla. Joulukuussa 2016 Fairphone 2:ta oli myyty 45 000 kappaletta.
Fairphone 2:n myyntipakkauksessa on puhelimen lisäksi akku, takakuori ja käyttöohjeet.
SuomiMobiilin arvostelija Eero Salminen piti Fairphone 2 -puhelinta hinta-laatusuhteeltaan huonona, mutta hyvänä valintana eettisyyttä arvostavalle kuluttajalle. Hän kritisoi puhelinta tylsästä muotoilusta, paksuudesta ja ohjelmisto-ongelmista. Salmisen mukaan laite on teknisten ominaisuuksien ja kameran suhteen keskitasoa, mutta riittävän hyvä normaalikäyttöön.
Tietoteknisten laitteiden korjattavuutta arvioiva iFixit antoi Fairphone 2:lle täydet kymmenen pistettä.
Pyreneiden niemimaan sota
Pyreneiden niemimaan sota (, Espanjan itsenäisyyssota) oli sotilaallinen selkkaus Napoleonin Ranskan sekä Espanjan, Britannian ja Portugalin liiton välillä Pyreneiden niemimaan hallinnasta. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä itsenäisyyssodista, ja se on merkityksellinen laajamittaisen sissisodan käytänteiden muodostumiselle.
Ranska ja Espanja olivat 1700-luvun lopussa liittolaisia. Espanjan pääministeri Manuel de Godoy oli tosin 1792–1795 vienyt maansa kolmanteen liittokuntaan ja sen mukana sotaan Ranskaa vastaan, mutta sen jälkeen maiden suhteet paranivat. Tästä todisteina olivat Aranjuezin sopimus 1801, sotilasliitto 1801, Amiensin rauha 1802 ja Fontainebleaun sopimus 1807, jossa maat sopivat hyökkäävänsä yhdessä Portugaliin. Ranskalainen kenraali Junot vei 20 000 miehen joukkonsa Lissaboniin marraskuun 1807 lopussa, jolloin Portugalin kuningasperhe pakeni Brasiliaan.
Ranskalaisjoukkoja tuli yhä lisää, ja sopimuksen mukaisesti ne kulkivat Espanjan läpi. Godoyn politiikka synnytti kuitenkin vastustusta Espanjan hovissa, ja kruununprinssi Ferdinand VII teki maaliskuussa 1808 palatsivallankaappauksen. Ranska ryhtyi asiassa sovittelijaksi: ensiksi Ferdinand pakotettiin luopumaan kruunusta ja toiseksi Kaarle pakotettiin luovuttamaan kruununsa Napoleonille. Kuninkaaksi tuli 6. kesäkuuta 1808 Napoleonin veli Joosef.
Madridissa puhkesi Ranskan-vastainen kapina 2. toukokuuta 1808. Ranska vastasi siihen teloittamalla satoja kapinallisia. Tämä johti kansannousun laajenemiseen. Espanjan armeijan jäänteet aloittivat sodan ranskalaisia vastaan, ja mukaan liittyi suuri määrä siviilejä. Vapaaehtoiset organisoituivat paikallisiksi kapinajuntta-nimisiksi ryhmiksi, jotka tekivät yllätyshyökkäyksiä ranskalaisten kuljetuksia ja pikku varuskuntia vastaan. Britannia sekaantui tilanteeseen, ja heinäkuussa 1808 alueelle tuli 35 000 brittisotilasta Arthur Wellesley Wellingtonin komennossa.
Sekä Espanjan että Portugalin paikalliset armeijat löivät Ranskan joukot. Vuoden 1808 heinäkuussa 17 000 ranskalaista valiosotilasta antautui Andalusian Bailénissa ja elokuussa 9 000 miestä Portugalin Sintrassa. Napoleon teki kuitenkin diplomaattisen operaation, jolla hän saattoi säilyttää asemansa: lokakuun 1808 Erfurtin kokouksessa hän kasvatti “kuninkaiden katsomon” edessä luottamusta Ranskan politiikkaan. Tämän jälkeen hän toi Espanjaan 200 000 miehen armeijan. Hän valloitti Madridin joulukuussa ja löi brittiarmeijan 16. tammikuuta 1809 Galician La Coruñassa. Tämän jälkeen hän veti joukkojaan pois Espanjasta muihin operaatioihinsa. Tilanne oli kuitenkin edelleen Napoleonin kannalta vaarallinen, koska kansa oli valmis kapinoimaan.
Wellingtonin brittijoukot alkoivat vuonna 1813 saada yliotteen Ranskan joukoista. Tammikuussa Wellington valtasi Madridin ja karkotti Napoleonin nimittämän kuninkaan Joosefin. Ratkaisutaistelu käytiin 21. kesäkuuta 1813 Vitoriassa. Brittien, espanjalaisten ja portugalilaisten joukot voittivat ylivoimaisesti. Sota niemimaalla päättyi Napoleonin tappioon kuudetta liittokuntaa vastaan. Brittijoukot jatkoivat tosin sotaa tunkeutumalla Ranskan alueelle.
Neerja
Neerja on intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Ram Madhvani. Lentoemäntä Neerja Bhanotista ja Pan Amin lennon 73 kaappauksesta kertova elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 2016. Neerja Bhanotia elokuvassa esittää Sonam Kapoor. Muissa päärooleissa ovat Shabana Azmi, Yogendra Tiku, Shekhar Ravjiani, Kavi Shastri ja Sadh Orhan.
"Neerja" voitti vuonna 2016 kuusi Filmfare-palkintoa, muun muassa kriitikoiden palkinnon parhaasta elokuvasta ja naispääosasta (Kapoor) sekä parhaan naissivuosan palkinnon (Azmi).
Jens Marquardt
Jens Marquardt (s. 20. toukokuuta 1967 Sindelfingen) on saksalainen BMW moottoriurheilujohtaja. Marquardt työskenteli Toyotan Formula 1 -tallissa vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 2009 hän toimi tallin tiimimanagerina. Marraskuussa 2010 hänet nimettiin BMW moottoriurheilujohtajaksi. Hän korvasi tehtävässään Mario Theissenin 1. heinäkuuta 2011 lähtien.
Ansa (täsmennyssivu)
Ansa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kuusamo (täsmennyssivu)
Kuusamo voi tarkoittaa seuraavia:
Suomen urheiluhierontakeskus
Suomen Urheiluhierontakeskus (lyh. SUHK) on vuonna 2005 perustettu Helsingissä ja Espoossa toimiva PK-yritys. Vuonna 2015 liikevaihto oli 1 477 000 euroa . SUHK on Suomen suurimpia palveluntarjoajia urheiluhieronnassa.
SUHK perustettiin vuonna 2005 nimellä Espoon Urheiluhierontakeskus. Ensimmäinen toimipaikka sijaitsi Matinkylässä. Vuonna 2014 nimeksi muutettiin Suomen Urheiluhierontakeskus.
SUHK työllistää yli 50 urheiluhierojaa, fysioterapeuttia, osteopaattia ja Personal traineriä. Toimipisteet sijaitsevat Suomenojalla, Leppävaarassa, Kampissa, Tapiolassa, Espoonlahdessa, Käpylässä ja Kirkkonummella. SUHK vastaa Espoo Unitedin kaikkien edustusjoukkueen lihashuollosta ja on taitoluistelun MM2017-kilpailun virallinen kehonhuoltokumppani.
Dying to Try
Dying To Try on irlantilaislaulaja Brendan Murrayin esittämä kappale, jolla hän edusti Irlantia vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta 2017, jossa se sai 86 pistettä, jäi sijalle 13 eikä päässyt finaaliin.
Scheenstia
Scheenstia on kuollut sukupuuttoon viuhkaeväisten kalojen suku liitukaudelta. Fossiileja on löydetty Baijerista Ranskasta ja Englannista.
"Scheenstia" on usein kuvattu suuren dinosauruksen "Baryonyx walkerin" saaliina, sillä näiden kalojen suomuja ja hampaita havaittiin erään fossiilisen "B. walkeri-"yksilön mahan alueelta. Kalan jäänteet olivat aiemmin osoitetut sukuun "Lepidotes" kuuluvaksi, mutta kaikki tämän suvun lajit liitukaudelta on sittemmin uudelleenluokiteltu sukuun "Scheenstia" seuraten yksityiskohtaista fylogeneettistä tutkimusta.
"Scheenstia" kuluu luuhaukikaloihin ja on sukua "Lepidotekselle". Jälkimmäinen on ollut yksi suurimmista viuhkaeväisten roskakoritaksoneista, yhdessä vuoden 2012 tutkimuksessa todetaan lajien olevan viitattavia vähintään kolmeen erilaisiin ja kaukaista sukua toisilleen oleviin sukuihin. "Scheenstia" on myös sukua "Isanichthykselle". Neopterygiin sukulaissuhteet osoittava kladogrammi oli julkaistu reviewissä, ja yksinkertaistettu versio "Lepidotesin" edellisten lajien merkinnöistä näytetään täällä.
Robert Easter Jr
Robert Easter Jr (s 26. tammikuuta 1991 Toledo,Ohio) on amerikkalainen kevytsarjan nyrkkeilijä ja painoluokkansa halitseva IBF liiton mestari.
Easter Jr aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2012. Uran alkuvuodet Easter Jr otteli lähinnä tuntemattomia nyrkkeilijöitä vastaan. Vuonna 2016 Easter Jr pääsi ottelemaan Richard Commeytä vastaan väliaikaisesta IBF liiton mestaruudesta voittaen tämän niukasti hajaäänituomiolla. Vuonna 2017 Easter Jr sinetöi asemansa IBF liiton mestarina voittamalla Luis Cruzin kaikin tuomariäänin.
Kinneret
Kinneret () on pronssi - ja rautakautinen kaupunki, joka sijaitsee Genesaretinjärven luoteisrannalla Israelissa. Se mainitaan Vanhassa testamentissa ja Ugaritin "Aqhat"-eepoksessa. Paikka tunnetaan arabiaksi nimellä Tell el-'Oreimeh ja nykyhepreaksi nimellä Tel Kinrot.
Kaupunki antoi mahdollisesti nimensä myös Genesaretinjärvelle. "Gennesaret" on Kinneret-nimen kreikkalaistettu muoto. Myöhemmin järveä on kutsuttu myös Tiberiaan järveksi etelämpänä sijaitsevan kaupungin, Tiberiaksen mukaan.
Kinneretin pronssi- ja rautakautinen kaupunki sijaitsee rauniokummulla, joka tunnetaan arabiaksi nimellä Tell el-'Oreimeh ja nykyhepreaksi Tel Kinrot. Se sijaitsee Kapernaumin ja Magdalan välillä. Sen vierestä on kulkenut merkittävä kauppareitti. Korkean sijaintinsa vuoksi sieltä voitiin valvoa eteläpuolella sijaitsevaa Ginnosarin tasankoa.
Rauniokummulla on suoritettu useita arkeologisia kaivauksia. Saksalainen professori Volkmar Fritz johti kaivauksia rauniokummun laella vuosina 1982-1985 ja rinteillä 1994-2001. Vuodesta 2002 kaivauksia on jatkanut kansainvälinen tutkimusryhmä. Kinneretin ICS-koordinaatit ovat 200805-1252830.
Joosuan kirjan mukaan Kinneret päätyi Naphtalin heimon alueeseen (Joosua 19:35). Nimi esiintyy yksikössä muodossa "Kinneret" (4. Moos. 34:11, 5. Moos 3:17) ja monikossa "Kinneroth" (Joosua 11:2, 12:3). Uudessa testamentissa nimi esiintyy Genesaretinjärven nimessä (Luukas 5:1).
Rantakatu (Oulu)
Rantakatu on katu Oulun keskustan ruutukaava-alueen luoteislaidalla. Kadun koillinen päätepiste on Pokkisen kaupunginosassa Ojakadun risteyksessä, josta tie kulkee kauppatorin ja kauppahallin ohitse Saaristonkadulle, jossa katu katkeaa. Katu jatkuu Meritullin eteläpuolella Sepänkadulta, kulkee Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukion ja Oulun urheilutalon ohi ja päättyy Limingankadulle. Varsinaiseen keskustan ruutukaavaan kuuluvista kaduista Rantakatu kulkee lähinnä Oulujoen suistoa.
Ojakadun ja Saaristonkadun välisellä osuudella Rantakadun varrella on useita vanhoja rakennuksia, kuten Rantakatu 1:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin talo, Rantakatu 4:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut, nykyisin ravintolakäytössä oleva rakennus sekä Oulun kauppahalli. Etenkin kesäaikaan kadulla on runsaasti kevyttä liikennettä. Autoliikenteelle kadun merkitys on pienempi, joskin sen kautta kulkee Kivisydämeen ja muihin pysäköintilaitoksiin suuntautuvaa liikennettä. Kadulla ei ole joukkoliikennettä. Nykyisin kadulla ei ole erillisiä pyöräteitä tai -kaistoja, mutta Oulun kaupunki suunnittelee kadun kehittämistä pyöräilyn pääreitiksi. Sepänkadun ja Limingankadun välinen osuus sijaitsee ydinkeskustan ulkopuolella, ja Oulun urheilutalon lisäksi sen varrella sijaitsee lähinnä asuntoja.
Pyhä Pancratius
Pyhä Pancratius oli kristitty marttyyri, joka mestattiin Roomassa 14-vuotiaana noin vuonna 304. Hänen muistopäiväänsä vietetään katolisessa kirkossa 12. toukokuuta. Hän on lasten suojeluspyhimys.
Legendan mukaan Pancratius vangittiin keisari Diocletianuksen vainojen aikana ja häntä käskettiin uhraamaan roomalaisille jumalille. Hän kieltäytyi, vaikka keisari lupasi hänelle valtaa ja rikkauksia, joten hänet mestattiin Via Aurelian varrella 12. toukokuuta vuonna 303. Legendan mukainen kuolinaika on ristiriidassa sen kanssa, että Diocletianus ei ollut silloin Roomassa.
Paavi Symmachus rakennutti Pancratiuksen hautapaikan kohdalle basilikan, jossa säilytetään Pancratiuksen pyhäinjäännöksiä. Kun paavi Gregorius Suuri lähetti munkki Augustinuksen Britteinsaarille julistamaan kristinuskoa, tälle annettiin mukaan osa pyhäinjäännöksistä. Englantiin perustettiin paljon Pancratiuksen nimeä kantavia kirkkoja. Lontoon St Pancras Old Church on yksi Britteinsaarten vanhimmista kristillisistä palvontapaikoista. Vuonna 1868 sen viereen valmistui rautatieasema, joka on niin ikään Pyhän Pancratiuksen niminen.
Jutta Jokiranta
Jutta Maria Jokiranta (s. 14. huhtikuuta 1971 Salla) on suomalainen teologi, joka on toiminut Helsingin yliopistossa Vanhan testamentin eksegetiikan yliopistonlehtorina 2009-2018. Hänet valittiin Helsingin yliopiston Vanhan testamentin ja lähialojen tutkimuksen professoriksi vuonna 2017. Hän on erikoistunut Kuolleenmeren kääröjen ja Toisen temppelin ajan juutalaisuuden tutkimukseen. Hän toimii johtajana tutkimusryhmässä "Society and Religion in Late Second Temple Judaism" Suomen Akatemian huippuyksikössä "Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa" (2014–2019, johtaja Martti Nissinen). Hän toimii myös puheenjohtajana kansainvälisessä Qumran-tutkijoiden järjestössä International Organization for Qumran Studies (IOQS).
Varpu Sintonen
Varpu Irja Kaarina Sintonen (7. marraskuuta 1943 Messukylä – 28. marraskuuta 2018 Kotka) oli evankelis-luterilainen pappi ja paikallisvaikuttaja. Hän toimi sukupuolten tasa-arvon edistäjänä Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa.
Sintonen syntyi työläisperheeseen ja hänellä oli kaksi isosiskoa ja yksi nuorempi veli. Sintonen kuului kristilliseen Ylioppilasliittoon ja oli radikaali vasemmistolainen feministi. Hän aloitti teologian opiskelun vuonna 1962 ja valmistui maisteriksi 1969 pääaineenaan kirkkohistoria ja sai lehtorin oikeudet tammikuussa 1970. Sintosen mukaan naispappeuden kieltämiseksi ei ollut teologisia perusteita ja toimi naispappeuden sallimiseksi.
Sintonen vihittiin papiksi 1988. Sintonen toimi Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton (SKY) Helsingin yliopiston jaoston (YKY) "Etsijä"-lehden toimituksessa 1968–1972 joista kahtena viimeisenä vuotena päätoimittajana. Lopetettuaan "Etsijä"-lehden päätoimittajana hän toimi aktiivisena mielipidekirjoittajana.
Margaret Teresia Espanjalainen
Margaret Teresia Espanjalainen (, ; 12. heinäkuuta 1651 Madrid, Espanja – 12. maaliskuuta 1673 Wien, Itävalta) oli avioliiton kautta Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna, Saksan kuningatar, Itävallan arkkiherttuatar sekä Unkarin ja Böömin kuningatar.
Hän oli Espanjan kuningas Filip IV:n ja tämän puolison Maria Annan tytär sekä viimeisen Habsburg-sukuisen Espanjan kuninkaan, Kaarle II:n, vanhempi sisar. Hän on keskeinen hahmo Diego Velázquez kuuluisassa maalauksessa "Las Meninas".
Margaretin ja Leopold I:n avioliittoa suunniteltiin pitkään, ja Diego Velázquez maalasi Margaretistä sarjan muotokuvia, joilla dokumentoitiin morsiamen kehittymistä. Habsburgien dynastian keskinäiset avioliitot korostuvat tässä pariskunnassa: Leopold oli sekä Margaret Teresan eno (äidin veli) että isänpuoleinen serkku.
Margaretin ja Leopoldin ylenpalttiset hääjuhlallisuudet vuonna 1666 olivat barokkiloiston huipentuma Wienin hovielämässä.
Margaret menehtyi 22-vuotiaana, synnytettyään neljä lasta ja koettuaan kaksi keskenmenoa kuusivuotisen avioliiton aikana. Vain yksi lapsista kasvoi aikuiseksi, tytär Maria Antonia Itävaltalainen (1669–1692).
Maria Antonia Itävaltalainen
Maria Antonia Itävaltalainen ("Maria Antonia Josepha Benedicta Rosalia Petronella"; s. 18. tammikuuta 1669 – 24. joulukuuta 1692) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisari Leopold I:n ja tämän vaimon Margaret Teresia Espanjalaisen vanhin tytär ja ainoa aikuiseksi asti elänyt lapsi. Hänestä tuli Baijerin vaaliruhtinatar mentyään naimisiin vaaliruhtinas Maksimilian II Emanuelin kanssa vuonna 1685, mutta hän kuoli ennenaikaisesti jouluaattona vuonna 1692.