hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suvilahti (kulttuurikeskus)
Suvilahti on Helsingin Sörnäisissä sijaitseva kulttuurikeskus. Se sijaitsee Suvilahden entisellä voimalaitosalueella.
Suvilahti on toimintakonseptiltaan Kaapelitehdasta vastaava kulttuurikeskus. Kiinteistö Oy Kaapelitalo on hallinnoinut suurinta osaa alueesta vuoden 2008 alusta. Alueella on yhdeksän rakennusta sekä kaksi kaasukelloa, jotka ovat Helsingin kaupungin hallinnassa. Tiloja vuokrataan kulttuurialan toimijoille sekä sitä tukevalle elinkeinotoiminnalle.
Alueella on vuokralla sirkuksen ja esittävän taiteen toimijoita, valokuvausstudioita, panimo, graffitigalleria, kuvataiteilijoita, kirjailijoita ja yrityksiä. Alueen toimijoita ovat muun muassa kulttuurikeskus Oranssi Valvomo-rakennuksessa, Studio Magito, joka on muuttanut alueelle keväällä 2006 ja Viro-keskus Eesti Maja joka avautui Voimalaitos-rakennuksessa syksyllä 2010. Cirko - Uuden sirkuksen keskus aloitti toimintansa Kojehuone-rakennuksessa sen peruskorjauksen valmistuttua keväällä 2011, ja Circus Helsingin sirkuskoulu muutti samana vuonna Voimalaitokseen remontoituihin tiloihin.
Näkyvimpiä ja suurimpia tapahtumia ovat kesäkuukausina alueella järjestettävät konsertit ja festivaalit. Vuosittaisia tapahtumia ovat muun muassa Flow Festival ja Tuska, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa Suvilahdessa vuonna 2011.
Helsingin kaupunki kunnostaa kaksi kaasukelloa kulttuurikäyttöön. Molempia kaasukelloja kunnostetaan samanaikaisesti, ja niiden puhdistus- ja kunnostustyöt alkoivat syksyllä 2016. Tiilikuorisen kaasukellon teleskooppirakennetta alettiin purkaa syksyllä 2016, ja isomman kaasukellon vastaava on purettu jo aiemmin. Kaasukellon tiilisen suojarakennuksen peruskorjaus maksaa 18,2 miljoonaa euroa. Uusien tilojen käyttötarkoitus on vielä avoin. Niitä on kaavailtu mm. kaupungin nuorisotoimen ja elävän musiikin yhdistyksen Elmun käyttöön.
Matti Numminen
Matti Numminen (ent. Arnkil (2008-2018)) on ollut vuodesta 2015 Riihimäen Teatterin toimitusjohtaja. Hän aloittaa 1. joulukuuta 2018 Tanssin talon toimitusjohtajana. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa teatteritiedettä ja johtamista.
P-tyypin asteroidi
P-tyypin asteroideilla on alhainen albedo ja punertava spektri. On ehdotettu että ne ovat koostunut orgaanisesta silikaatista, hiilestä ja vedettömistä silikaateista, ja mahdollisesti myös vesijäästä niiden ytimessä. P-tyyppejä löydetään asteroidivyöhykkeen ulkopuolilta. On olemassa 33 tunnettua P-tyypin asteroidia.
Varhainen asteroidiluokittelu-systeemi perustettiin David J. Tholenin diplomityöstä vuonna 1975. Tämä diplomityö oli perustettu 110 asteroidin havainnoista. U-tyypin luokittelua käytettiin asteroideille jotka eivät sopineet C ja S-tyyppisiin asteroideihin. Vuonna 1976, jotkut näistä U-tyypin asteroideista joilla oli epätavallinen albedo merkittiin M-tyyppisiksi.
Noin vuonna 1981, M-tyypin asteroideista ilmestyi sivuhaara asteroideille joiden spektra oli samanlainen kuin M-tyyppien, mutta niillä oli myöskin alhainen albedo. Niitä ensin sanottiin X-tyypin asteroidiksi, sitten DM-tyyppi (dark M) tai PM (pseudo-m), ennen kuin ne sai oman ainutlaatuisen luokan, P-tyyppi (jossa P ilmaisee "pseudo-m").
P-tyypin asteroidit ovat yksi tummimista kappaleista Aurinkokunnassa. Niiden albedo on alhainen ja näyttävät olevan rikkaita orgaanisissa aineissa, niin kuin hiilipitoiset kondriitit. Niiden värit ovat jokseenkin punaisempia kuin S-tyypin asteroidit. Niiden punainen väri voi aiheutua orgaanisista aineista jotka liittyy kerogeeniin.
C, D ja P-tyypin asteroidit hallitsevat asteroidivyöhykkeen uloimpaa osaa. Nämä ovat primitiivisiä asteroideja joiden materiaalit voisivat olla muuttuneet veden takia. P-tyyppeihin kuuluu 46 Hestia, 65 Cybele, 76 Freia, 87 Sylvia, 153 Hilda ja 476 Hedwig.
Hakojärvi
Hakojärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Savion rautatietunneli
Savion rautatietunneli on Suomen pisin rautatietunneli ja samalla pisin liikennetunneli. Se sijaitsee pääosin Vantaalla -rataosalla eli Vuosaaren satamaradalla. Tunnelin pituus on 13 575 metriä ja se on yksiraiteinen. Savion tunnelissa on vain tavaraliikennettä, ja siellä liikennöidään vain Sr2-sähkövetureilla, sillä tunnelin suuri kosteus aiheutti ongelmia vanhemmille Sr1-vetureille. Tunneli alkaa Savion aseman eteläpuolelta ja päättyy Kehä III:n viereen. Matkan varrella on neljä ajotunnelia sekä Leppäkorven, Myraksen, Kunkaanmäen ja Hakunilan pystykuilut.
Tunneli rakennettiin osana Vuosaaren satamarataa. Tunnelin louhinta alkoi vuoden 2004 joulukuussa. Louhinta saatiin valmiiksi vuoden 2006 syksyllä. Louhinta maksoi noin 71 miljoonaa euroa. Kiskot saatiin tunneliin 23. huhtikuuta 2008. Koko rataosa ja samalla tunneli avattiin liikenteelle 28. marraskuuta 2008.
Asetonyyliasetoni
Asetonyyliasetoni eli 2,5-heksaanidioni (CHO) on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena sekä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena.
Huoneenlämpötilassa asetonyyliasetoni on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen, etanoliin, dietyylieetteri ja hieman vähemmän asetoniin. Asetonyyliasetoni on ärsyttävää ja voi aiheuttaa narkoottisia oireita. Yhdiste voi aiheuttaa neuropatiaa, koska se muodostaa ristisidoksia proteiinimolekyylien välille. Erityisesti se reagoi proteiinien lysiiniaminohappojen kanssa.
Asetonyyliasetonia valmistetaan hydrolysoimalla happamissa olosuhteissa 2,5-dimetyylifuraania, dekarboksyloimalla diasetomeripihkahapon estereitä, hapettamalla 2,5-heksaanidiolia tai lähtemällä allyyliasetonista. Asetonyyliasetonia käytetään muun muassa maalien, lakkojen ja selluloosa-asetaatin liuottimena, heterosyklisten yhdisteiden valmistukseen ja orgaanisen kemian synteeseissä aminosokereiden ja nukleosidien suojaukseen.
Michael Kilburn
Michael Kilburn (s. 4. elokuuta 1934 Toronto) on kanadalainen sellisti. Hän sai taiteilijadiplominsa Torontossa vuonna 1953. Hänen opettajiaan olivat Cornelius Ysselstyn, Zara Nelsova ja Leonard Rose. Hän soitti muun muassa Toronton sinfoniaorkesterissa 1950–1960-luvuilla. Hän toimi opetustehtävissä McGillin yliopistossa ja Québecin musiikkikonservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Christopher Best, Charles Bernard, Marie Gélinas, Sylvie Lambert, Thérèse Ryan ja Louise Trudel.
Kilburn on Weldon Kilburnin poika sekä Nicholas ja Paul Kilburnin veli. Hänen poikansa on pianisti Raymond Kilburn.
Watrec
Watrec Oy on Forssassa ja Jyväskylässä toimiva, vuonna 2003 perustettu, uusiutuvan energian ja ympäristöteknologian asiantuntijayritys. Yritys on keskittynyt erityisesti biokaasuteknologiaan. Watrec on täyden palvelun talo, joka tarjoaa ratkaisuja biokaasuteknologiian liittyvistä luvituksista ja konsultoinnista lähtien, aina isoihin avaimet käteen -toimituksiin asti. Watrec on biokaasualan markkinajohtaja Suomessa, sekä laitosmäärän että erityisesti laitoskapasiteetin osalta. Watrecin toteuttamissa laitoksissa käsitellään yli 315 000 tn orgaanisia, biohajoavia jakeita vuosittain. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Juhani Suvilampi.
Watrec Oy perustettiin kesäkuussa 2003 yhden miehen yrityksenä. Alun perin yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2001 Stemco -nimen alla. Yrityksen ensimmäinen biokaasulaitosreferenssi valmistui vuonna 2005, sen ollessa ensimmäinen suuren mittakaavan yhteiskäsittelylaitos Suomessa.
Vuonna 2007 Watrec Oy palkittiin Turun alueella sijaitsevan uuden biokaasulaitoksen edistyksellisestä suunnittelusta, projektinhallinnasta sekä laitoksen hallinta- ja valvontajärjestelmästä. Watrec Oy valittiin FUNDTEC -projektin johtoryhmän laatimalle ympäristöalan Best Practice -listalle joulukuussa 2007, Brysselissä.
Elokuussa 2009 Watrec Oy käynnisti 7milj.euron biokaasulaitosprojektin Huittisissa. Saman vuoden syyskuussa Watrec Oy allekirjoitti sopimuksen Vambio Oy:n kanssa biokaasulaitoksen rakentamisesta ja kokonaistoimituksesta avaimet käteen -periaatteella.
Vuosina 2009-2016 valmistui Biotehdas Oy:n (nyk. Gasum Oy) tilaamat biokaasulaitokset Huittisen lisäksi Kuopioon, Honkajoelle, Ouluun ja Riihimäelle.
Watrec Oy:n urakoimien biokaasulaitosten (5) avainluvut
IPX/SPX
IPX/SPX (Internetwork Packet Exchange/Sequenced Packet Exchange) on Novellin kehittämä tietoliikenneprotokollapino Novell Netwaren käyttöön. Protokolla on kehitetty Xeroxin XNS:stä (Xerox Network System).
IPX-protokolla sijaitsee OSI-mallin tasolla 3 ja SPX-protokolla sijaitsee OSI-mallin tasolla 4. Protokollaa käytetään socket-rajapinnalla kuten Winsock ja muun muassa Linuxissa on tukea protokollalle.
IPX-protokolla suoritti pakettien reitityksen vastaavassa kerroksessa kuten IP-protokolla TCP/IP:ssä.
Toimistosovellusten lisäksi eräät videopelit kuten "Descent" ovat tukeneet pelaamista lähiverkossa protokollan yli.
Protokollan on laajalti syrjäyttänyt TCP/IP:n yleistyminen.
Pitkäsalmi
Pitkäsalmi on Saaristomeressä Turun ja Kaarinan edustalla oleva salmi, joka erottaa Hirvensalon saaren manner-Turusta. Pitkäsalmi on noin 3 kilometriä pitkä ja leveimmästä kohdastaan noin kilometrin leveä.
Muutoin kuin vesitse Pitkäsalmen ylitse pääsee ainoastaan Hirvensalonsiltaa, joka valmistui vuonna 1993. Ensimmäinen silta rakennettiin vuonna 1949 ja sitä ennen salmen saattoi ylittää lossilla tai venekyydillä. Nykyinen silta yhdistää Pihlajaniemen ja Moikoisten kaupunginosan.
Pitkäsalmen rannoilla sijaitsevat muiden muassa Uittamon lava sekä Katariinanlaakson ja Rauvolanlahden luonnonsuojelualueet. Pitkäsalmen varrella on useita pienempiä venesatamia sekä 250-paikkainen Uittamon pienvenesatama. Uittamon soutu- ja melontakeskus on myös Pitkäsalmessa. Turun puolella on Ispoisten uimaranta ja Hirvensalon puolella Sorttamäen ja Moikoisten uimarannat.
Kalalajisto koostuu alueelle tyypillisistä merikaloista sekä särkikaloista. Poikasnuottausten perusteella Pitkäsalmi on tärkeä lisääntymis- ja poikastuotantoalue kuoreelle, silakalle, salakalle, kuhalle ja ahvenelle. Runsaimmin tavattuja lajeja ovat kuha, pasuri, ahven, kiiski ja salakka. Alue on rehevää ja suosii siksi särkikaloja.
Nancy Peña
Nancy Peña (13. elokuuta  1979 Toulouse) on ranskalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan erityisesti Besanconissa, jossa hän on hyvin aktiivinen.
Alma Hätönen
Alma Hätönen (s. 4. helmikuuta 1990) on suomalainen radiojuontaja. Hän on työskennellyt Ylen YleX-kanavalla vuodesta 2013. Viime vuodet omassa iltapäiväohjelmassaan "Poikelus ja Hätönen", jota hän juontaa yhdessä Jenni Poikeluksen kanssa.
Hätönen on valmistunut medianomiksi Metropolia ammattikorkeakoulusta opiskeltuaan televisio- ja radiotyötä. Hätösen avopuoliso on näyttelijä Jaakko Ohtonen.
Syksyllä 2018 Hätönen oli yksi kilpailijoista Fort Boyard Suomi -ohjelmassa.
Turun terveydenhuoltomuseo
Turun terveydenhuoltomuseo esittelee lääketieteen ja sairaanhoidon historiaa yli 200 vuoden ajalta. Se sijaitsee Turussa osoitteessa Kunnallissairaalantie 20. Se avattiin museona vuonna 1992. Rakennus toimi ennen iho- ja sukupuolitautien poliklinikkana ja tunnettiin nimellä "Kuppala".
Museoon on kerätty vaikeasti hoidettavien sairauksien kuten koleran, tuberkuloosin ja polion hoitamiseen käytettyjä välineitä. Siellä on myös 1960-luvun leikkaussali. Esillä on myös Heidekenin huonekaluja astiastoja ja synnytyksessä käytettyjä instrumentteja kuten synnytyspihtejä. Mielisairaalapotilaille omistetussa huoneessa on pakkopaitoja, sidontaremmejä ja sähköshokkilaitteita. Nähtävänä on myös henkilöstön virkapukukokoelma.
Dare to Learn
Dare to Learn on kansainvälinen oppimisen tapahtuma Helsingissä. Dare to Learn järjestetään vuosittain syyskuussa Helsingin Kaapelitehtaalla. Ensimmäinen tapahtuma järjestettiin syyskuussa 2017, jolloin tapahtuman osallistujamäärä oli yli 3000, ja kävijöitä oli 25 eri maasta .
Dare to Learnin ideana on koota yhteen oppimisen ammattilaisia eri ammattikunnista, kuten opettajia, HRD-ammattilaisia, tutkijoita, kouluttajia ja opetusteknologian asiantuntijoita. Dare to Learn on Pohjois-Euroopan suurin erityisesti oppimiseen keskittyvä tapahtuma.
Dare to Learnia järjestää voittoa tavoittelematon opiskelijavetoinen yhdistys Sivistyskiihdyttämö ry.
Level 42
Level 42 on englantilainen yhtye, joka perustettiin Wightsaarella vuonna 1980. Yhtyeellä oli useita hittikappaleita 1980-luvulla ja 1990-luvulla.
Level 42:n menestynein single Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli ”Lessons in Love”, joka sijoittui Britannian singlelistan 1. sijalle ja Billboard Hot 100 -singlelistan 12. sijalle vuonna 1986. Yhtyeen aikaisempi single ”Something About You” oli yhtyeen suosituin single Yhdysvalloissa, sijoittuen Billboard Hot 100 -listan 7. sijalle.
Saadessaan aluksi suurta suosiota 1980-luvulla Level 42:n kaupallinen menestys hiipui 1990-luvun alussa, jonka jälkeen yhtyeessä tapahtui muutoksia kokoonpanossa ja musikaalisessa tyylissä.
Jablonec nad Nisou
Jablonec nad Nisou on kaupunki Liberecin läänissä Tšekissä. Kaupungin asukasluku on 45 771 (1.1.2018). Läheiseen Liberecin kaupunkiin on raitiolinjayhteys.
Nicholas Kilburn
Nicholas Weldon Kilburn (21. kesäkuuta 1932 Toronto, Ontario – 31. heinäkuuta 2007 Cobourg, Ontario) oli kanadalainen fagotisti ja musiikkipedagogi.
Kilburn opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttiaan. Häntä opetti aluksi G. Roy Fenwick. Vuosina 1948–1951 hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa fagotinsoittoa Elver Wahlbergin, pianonsoittoa isänsä Weldon Kilburnin, teoriaa ja harmoniaa Samuel Dolinin sekä orkestraatiota John Weinzweigin johdolla. Hän opiskeli myöhemmin vielä fagotinsoittoa Raymond Allardin johdolla New England Conservatoryssa ja Sol Schoenbachin johdolla Curtis Institutessa.
Vuosina 1955–1958 Kilburn oli Kanadan kansallisbaletin orkesterin ja vuosina 1955–1959 n jäsen. Vuonna 1959 hän liittyi Toronton sinfoniaorkesteriin sen ensifagotistina. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, André Jolivetin ja John Weinzweigin teoksia. Hän toimi myös Toronton puhallinkvintetin jäsenenä. Hänen oppilaitaan olivat vuosina 1955–1978 Toronton yliopistossa Mitchell Clarke, William Douglas, James McKay, Gordon Slater ja Norman Tobias. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli sopraano Ilona Kombrink.
Vuonna 1981 Kilburn sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin. Hänen veljiään ovat Michael ja Paul Kilburn.
Nuorajärvi
Nuorajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Dagana (Senegal)
Dagana on kaupunkikunta ja Daganan departementin hallinnollinen keskus Saint-Louisin alueella Senegalissa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 130 kilometriä Saint-Louisista koilliseen. Kunnassa on 25 500 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Kunnan asukkaat ovat etupäässä wolofeja, fulbeja ja maureja. Se kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Dagana on historiallisen Walon alueen keskus. Se oli Ranskan siirtomaa-aikana tärkeä arabikumin kauppapaikka.
Daganan ohi kulkee Saint-Louisin ja Kidiran välinen maantie N2. Sieltä on epäsäännöllinen laivayhteys Saint-Louisiin. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja Socasin säilyketehtaalla jalostettavat tomaatit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat lyseo, ammattikoulu ja terveyskeskus.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Faidherben linnoitus sekä rantalaituri ja sen 1800-luvulla rakennetut kauppahuoneet.
Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981
Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981 oli ensimmäisen kerran järjestetty jalkapallon Naisten Suomen Cup. Kilpailuun ilmoittautui kymmenen joukkuetta, jotka jaettiin kahteen turnausmuotoisena pelattuun alkulohkoon. Niiden kaksi parasta selvisivät välieriin.
Helsingissä pelatussa loppuottelussa kohtasivat Helsingin Jalkapalloklubi ja Kemin Into. HJK hallitsi ottelua, mutta se päättyi jatkoajankin jälkeen maalittomana. Rangaistuspotkukilpailu päättyi HJK:n 4–3-voittoon Hanna-Mari Sarlinin onnistuttua viimeisenä laukojana.
Pelattiin Lahdessa 9.–10. toukokuuta 1981.
Pelattiin Oulussa 9.–10. toukokuuta 1981.
Yleistuki
Yleistuki () on Britannian sosiaaliturvamalli. Mallin on tarkoitus yksinkertaistaa työikäisten tukijärjestelmiä ja kannustaa töihin. Mallin on tarkoitus korvata kuusi erillistä tukijärjestelmää, mm. työttömyystuen, asumistuen ja lapsien verovähennykset.
Järjestelmän toteutuksessa on ollut suuria ongelmia. Alunperin toteuttamisen kustannuksi arvioitiin noin miljardi puntaa, mutta lopulta kustannukset nousivat noin 12 miljardiin puntaan. Alunperin järjestelmän piiriin piti siirtyä kolme miljoonaa nykyisten sosiaalitukien saajaa vuonna 2017, mutta nyt lopullista järjestelmän valmistumista on lykätty vuoteen 2023.
National Audit Office:n mukaan ei ole todisteita että malli auttaisi työllistymisessä. Lopulta järjestelmän odotetaan maksavan valtiolle enemmän kuin sen korvaamat tukijärjestelmät.
Myös tukien saamisen viive on aiheuttanut ongelmia. Tuen hakemisesta sen saamiseen kestää vähintään kuusi viikkoa. Osa malliin siirretyistä ihmisistä on joutunut odottamaan tukia jopa kahdeksan kuukautta.
Alueilla joilla malli on otettu käyttöön on laskettu jopa 52% enemmän kävijöitä ruokajonoissa.
Yleistuki maksataan kotitalouskohtaisesti. Tuki maksetaan aina yhdelle tilille, jolloin parisuhteen toinen osapuoli voi tulla taloudellisesti riippuvaiseksi. Tämä voi vaikeuttaa esimerkiksi väkivaltaisesta parisuhteesta lähtemistä.
Helmikuussa 2018 OECD suositti mallia Suomelle, kokoomus, siniset ja kristillisdemokraatit ehdottivat sellaisen kokeilemista. Myös suuri osa oppositiosta oli samoilla linjoilla . Britannian yleistuki on kotitalouskohtainen. Siihen vaikuttavat asumismenot ja lasten määrä sekä tulot, lähes reaaliajassa. Tämän tarkoituksena on poistaa byrokratialoukun: ihmisen ei tarvitse pelätä tukien katkeavan siksi, että hän ottaa jonkin työurakan vastaan.
Myös sosiaalidemokraattien ehdottama "yleisturva" on yleistuen kaltainen.
Jos malli otettaisiin käyttöön Suomessa, voitaisiin osa Britanniassa koetuista ongelmista välttää. Esimerkiksi sähköinen tunnistautuminen on Suomessa yleisempää, jonka lisäksi reaaliaikainen tulorekisteri on Suomessa valmistumassa erikseen.
Sen sijaan perustuloa on arvosteltu passivoivaksi köyhyysloukuksi, joka myös olisi liian kallis. Valtiovarainministeriön kansliapäällikkö Martti Hetemäki arvioi perustulon laskevan työllisyysastetta. Yleisturvassa näitä ongelmia pidetään lievempinä mutta se silti ratkaisisi samoja ongelmia kuin perustulo.
Näiden suurin ero on ehkä juuri velvoite hakea töitä, mikä on arvioitu nostavan työllisyyttä ja tulevan siten halvemmaksi mutta toisaalta vaativan enemmän byrokratiaa ja valvontaa.
Johannes Hattunen
Johannes "Hatsolo" Hattunen (s. 24.11.1984 Jyväskylä) on suomalainen tanssija. Lisäksi Hattunen on kirjoittanut kirjan, kirjoittaa blogia ja nauhoittaa podcasteja sekä käy puhumassa yrityksille, yhteisöille ja urheiluseuroille.
Hattunen on ollut perustamassa katutanssikoulu Saiffaa ja tuonut Suomeen Training For Warriors -kuntosalikonseptin.
Fiat 242
Fiat 242 on Fiatin vuosina 1974–1987 valmistama pakettiautomalli, joka korvasi edeltäneet 238- ja 241-mallit. Sen lähes identtinen sisarmalli oli Citroën C35.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi Fiatin 2,0-litrainen bensiinimoottori sekä Citroënilta peräisin oleva 2,2-litrainen dieselmoottori, joka korvattiin 2,5-litraisella vuonna 1980.
Luigi Allemandi
Luigi Allemandi (8. marraskuuta 1903 San Damiano Macra – 25. syyskuuta 1978 Pietra Ligure) oli italialainen jalkapalloilija. Allemandin pelipaikka oli puolustaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi ottelua. Italian maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 23 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Allemandi edusti urallaan useaa italialaista jalkapalloseuraa. Suurimman osan urastaan hän edusti Inter Milanin edeltäjää Ambrosianaa.
Luigi Bertolini
Luigi Bertolini (13. syyskuuta 1904 Busalla – 11. helmikuuta 1977 Torino) oli italialainen jalkapalloilija. Bertolini oli keskikenttäpelaaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä ottelua. Italian maajoukkueessa Bertolini pelasi 26 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Hän edusti seurajoukkueurallaan Alessandriaa, Juventusta ja Tigullio Rapalloa.
Suicide (albumi)
Suicide on yhdysvaltalaisen protopunk -duo Suiciden esikoisalbumi, jonka julkaisi Red Star Records joulukuussa 1977. Albumi nauhoitettiin muutaman päivän aikana New Yorkissa vuonna 1977 ja sen tuotti Craig Leon ja Marty Thau.
Albumi tunnetaan Martin Revin säveltämistä karkeista ja toistuvista rytmeistä sekä laulaja Alan Vegan omalaatuisesta laulutavasta, jotka luovat albumille synkän tunnelman. Albumia pidetään vaikutusvaltaisena, koska se vaikutti post punkin, industrialin ja synth popin kehittymiseen. Yhdysvaltalainen laulaja Bruce Springsteen oli yhtyeen fani ja heidän esikoisalbumi vaikutti merkittävästi Springsteenin vuonna 1982 julkaistuun "Nebraska" -albumiin.Albumi sai julkaisun aikana vaihtelevaa palautetta musiikkikriitikoilta, yhdysvaltalaiset kriitikot inhosivat albumia mutta eurooppalaiset kriitikot pitivät siitä. He kuvaavat ensimmäisiä keikkojaan väkivaltaisiksi, vuonna 1978 he esiintyivät lämppäreinä The Clashille ja yleisö heitti kirveen laulajaa kohti. Albumi mainitaan Robert Dimeryn 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa.
Artemísio (vuori)
Artemísio (), antiikin Artemision (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Artemísio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Vuori on saanut nimensä siitä, että sen huipulla oli antiikin aikana Artemiille omistettu temppeli ("Artemision"). Vuori on merkittävää lintualuetta.
Artemísio
Artemísio (), antiikin Artemision (, ), voi viitata seuraaviin paikkoihin:
The Social Network Song
The Social Network Song on Valentina Monettan esittämä kappale, jolla hän edusti San Marinoa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Azerbaidžanin Bakussa.
Kappaleen alkuperäinen nimi oli Facebook Uh Oh Oh, mutta EBU ilmoitti sen rikkovan kilpailun sääntöjä, jotka kieltävät kappaleista kaupallisen sanoman. Kappaleen sanoitusta muokattiin poistamalla siitä kaikki viittaukset yhteisöpalvelu Facebookiin.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja karsiutui finaalista.
Katharó
Katharó ("Katharón ylätasanko", ) on ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Díkti-vuoren koillispuolella noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, noin 12 kilometriä itäkaakkoon Lasíthin ylätasangosta ja noin 26 kilometriä länteen Ágios Nikólaoksesta.
Katharón ylätasanko on ollut pleistoseenikaudella järvi. Tasangolla ei ole pysyvää asutusta, ainoastaan paimenten kesäkäytössä olevia rakennuksia sekä kesällä myös tavernoja.
Windows Sockets
Windows Sockets API (Winsock, WSA) on Microsoftin socket-rajapinta Windows-käyttöjärjestelmälle, joka on vastaavankaltainen kuten yleisesti käytetty Berkeley sockets -rajapinta. Winsock-rajapinnassa on POSIX-määrittelyn mukaiset toiminnot.
Klókova
Klókova () eli Paliovoúna (Παλιοβούνα), antiikin Tafiassos (, ), on vuori Aitolia-Akarnaniassa läntisessä Keski-Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Klókova-vuori sijaitsee Aitolia-Akarnanian etelärannikolla Patraksenlahden rannalla hieman länteen Antírrion niemestä. Antiikin aikana vuoren juurella sijaitsivat Khalkeian ja Makynean kaupungit.
Lilántion tasanko
Lilántion tasanko (), antiikin Lelantonin tasanko (myös "Lelantionin/Lelantoksen tasanko", , ), on tasanko Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla Chalkídan ja Erétrian kaupunkien välillä.
Lilántion tasanko on ilmeisesti vulkaanisen toiminnan tulosta ja syntynyt kuumien mutavirtojen valumisen seurauksena. Alueella on myös kuumia lähteitä. Tasangolla virtaa Lílas-joki (Λίλας) eli antiikin Lelantos (), josta se on saattanut saada nimensä. Kreikkalaisessa mytologiassa tasangon nimi yhdistyi Lelantos-nimiseen titaaniin. Antiikin aikana tasanko tunnettiin viinitarhoistaan, joita ylistetään jo "Homeerisessa hymnissä Apollonille".
Helladisella kaudella ja varhaisella rautakaudella tasangon rannikolla sijaitsi nykyisin nimellä Lefkantí tunnettu merkittävä asutus. Geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa noin 710–650 eaa. Khalkiin ja Eretrian kaupunkivaltiot kävivät hedelmällisen tasangon hallinnasta Lelantoksen sodan. Sota oli varhaisia tunnettuja kreikkalaisten kaupunkivaltioiden välisiä sotia, johon otti osaa myös suuri joukko kyseisten kaupunkien liittolaisia eri puolilta Kreikkaa. Keskiajalla venetsialaisvallan aikana tasanko tunnettiin nimimuodossa "Lilanto".
Alueen nykyisin käsittävä Chalkídan kunnan osa Lilántian kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä tasangosta.
Stand By
Stand By on Senitin esittämä kappale, joka edusti San Marinoa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Limnákaro
Limnákaro () on pieni ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin ylätasangon eteläpuolella Díkti-vuoren Spáthin huipun juurella noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna.
Tasangolta saavat alkunsa monet seudun vaellus- ja kiipeilyreitit. Tasangon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Hengen ("Ágio Pnéfma") kirkko, joka on rakennettu saaren toisella bysanttilaisella kaudella (n. 961–1204).
Francesco Fontana
Francesco Fontana (1580 – n. 1656) oli italialainen asianajaja (Napolin Yliopisto) ja tähtitieteilijä.
Hän teki puupiirroksia Kuusta ja planeetoista kuten hän näki ne teleskooppinsa läpi. Vuonna 1646 hän julkaisi monet niistä hänen kirjassaan "Novae coelestium terrestriumq[ue] rerum observationes, et fortasse hactenus non vulgatae". Vuonna 1645, hän väitti nähneensä Venuksen kuun (Vuonna 1887 Paul Stroobant demonstroi että kaikki samanlaiset havainnot eivät osoittanut kuun olemassaoloa Venuksen ympärillä).
Kuun kraatteri Fontana ja Marsin kraatteri Fontana nimettiin hänen mukaansa.
Fontana myöskin väitti keksineensä mikroskoopin vuonna 1618, keskintö jolla on monta hakijaa kuten Cornelius Drebbel, Zacharias Jansen tai hänen isänsä Hans Martens, ja Galileo Galilei.
Parthénio
Parthénio (), antiikin Parthenion (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Parthénio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Sen kautta kulkee sola, joka oli antiikin aikana merkittävä kulkutie Argoksesta Tegeaan. Vuori oli pyhitetty Pan-jumalalle. Sanansaattaja Feidippides kertoi kohdanneensa Panin vuorella oltuaan viemässä viestiä Ateenasta Spartaan hieman ennen Marathonin taistelua.
Härkävaunu
Härkävaunu tai karjavaunu on alun perin rahtivaunuksi suunniteltu, yleensä puinen junan vaunu. Härkävaunut olivat käytössä useissa maissa varsinkin toisen maailmansodan aikana, myös Suomessa. Niissä on kuljetettu myös ihmisiä tavallisimmin, vankeja taikka sotilaita.
Koska junavaunusta puuttuivat mukavuudet ja eräitä keskeisiä matkustamisen mukavuuteen liittyviä turvatekijöitä, ne olivat junaliikenteen onnettomuuksissa vaaralle hyvin alttiita. Erityisesti talvikautena vaunujen hiili- tai puukaminat saattoivat lisäksi sytyttää herkästi tulipalon, mikäli juna joutuu törmäykseen.
Revmatonísi
Revmatonísi (), myös "Boudariá" (Μπουδαριά) tai "Káto Nisí" (Κάτω Νησί), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saarella ei ole vakinaista asutusta (vuonna 2011). Hallinnollisesti Revmatonísi kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Revmatonísi on Goulandríksen suvun yksityisomistuksessa Níkos Goulandríksen peruja. Antíparoksen saari sijaitsee Revmatonísin länsipuolella ja Páros itäpuolella. Antíparokselta nähtynä saari on Antíparoksen kylän eli Chóran edustalla ja Párokselta nähtynä Poúntan kylän edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pieni Sáliagkoksen saari.
Xirovoúni (Epeiros)
Xirovoúni () eli Xerovoúni (Ξεροβούνι) on eteläiseen Píndos-vuoristoon kuuluva vuori Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Xirovoúni sijaitsee Ártan, Ioánninan ja Prévezan alueyksiköiden rajalla.
Muotikuu
Muotikuu Oy on suomalainen naisten juhla- ja bisnesvaatteita suunnitteleva, valmistava ja myyvä yritys. Sillä on ollut kymmenen myymälää eri puolilla Suomea ja noin kymmenen hengen ompelimo Turussa. Yritys tunnetaan pääsuunnittelijansa Jaana Varkki-Terhon suunnittelemista uniikeista iltapuvuista, joista vuosittain kolmisenkymmentä nähdään Linnan juhlissa. Varkki-Terho on suunnitellut pukuja Linnan juhliin vuodesta 1992 ja ollut 2010-luvulla juhlien tuotteliain pukusuunnittelija. Myös Muotikuu Oy on perustettu 1992.
Muotikuun myymälöitä oli alkuvuodesta 2018 kaksi Turussa ja yksi Helsingissä, Kuopiossa, Savonlinnassa ja Oulussa. Kesäkuussa 2018 yritys ilmoitti lopettavansa Turun ompelimon sekä outlet-myymälät Turussa ja Kuopiossa. Tämän jälkeen Muotikuulle jää kahdeksan myymälää ja 19 työntekijää. Myymälöissä myydään myös ulkomaisten valmistajien vaatteita, mutta noin 70 prosenttia liikevaihdosta tulee omasta tuotannosta.
Jaana Varkki-Terho sai vuonna 2004 "Gloria"-lehden muotipalkinnon, ja vuonna 2016 hänet valittiin Yrittäjänaisten Keskusliiton valtakunnalliseksi Vuoden yrittäjänaiseksi.
Vuonna 2017 Kuopion aluehallintovirasto tutki Muotikuun kahden entisen työntekijän syytöksiä kokemastaan häirinnästä ja kiusaamisesta ja antoi yritykselle toimintaohjeita. Tapaukseen liittyy myös poliisin esitutkinta työsyrjinnästä.
Kasvot ampuma-aukossa
Kasvot ampuma-aukossa (The Trojan horse, 1940) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani.
Paul Severin on oikealta nimeltään Franz Schmidt; hän on Englantiin paennut Itävallan juutalainen insinööri. Natsit ajavat häntä takaa koska haluavat saada hänen keksimänsä uudentyyppisen lentokoneisiin sopivan dieselmoottorin piirustukset. Schmidtin tytär on jo Englannissa. Natsit lavastavat pakolaisen syylliseksi murhaan; tämä kääntyy tarinan kokijahahmon, asianajaja Andrew Kilmartinin puoleen ja luovuttaa tälle vihjeen siitä missä on täydet tiedot hänen tapauksestaan; hän sanoo viimeksi että avain on "RUNNELIN KEILAT".
Tiedot on kätkettu kirjaan nimeltä "Kasvot ampuma-aukossa"; Kilmartin lukee teoksen ja löytää siitä luvun jossa kerrotaan kuinka sen päähenkilö paljasti salasanoman eräästä kirjasta jonka nimi oli "Itämainen keulakuva". Kilmartin ja hänen valokuvaajaystävänsä tekevät kokeen ja aivan oikein, kirjan tyhjillä loppusivuilla on ultraviolettivalossa näkyvä salaviesti. Kokeilemalla selviää että se oli tehty ns. Playfair-koodilla joka aukeaa helposti. Nyt tapahtumat alkavat vyöryä: Kilmartin joutuu natsiagenttien vangiksi mutta onnistuu pakenemaan holvista Lontoon viemäreihin. Hän yrittää soittaa poliisiystävälleen mutta saa todeta että häntä pidetään petkuttajana: eräältä rannalta on löydetty murskautunut auto jossa on ruumis - ja sen väitetään olevan Kilmartin; siis natseille tyypillinen petos.
Pakolainen piiloutuu East Endin slummeihin ja monimutkaisen yrittämisen jälkeen hän pääsee erään lehtimiesystävänsä avulla tämän lehdistökorttia käyttäen pujahtamaan virallisesti Suomeen menossa olevaan ammuslaiva "Thirlmere"en. Laivassa on kansilastina torpedovene - jossa on Schmidtin moottori! Koko hanke onkin natsien juoni viedä kone maasta! Etevä ja yritteliäs Schmidt on pujahtanut laivan kokiksi ja vapauttaa vankeina olleet tyttärensä ja myös vankina olleen Kilmartinin valokuvaajaystävän; kunhan ammuslaivan aluevesirajalle saattanut brittiläinen hävittäjä on poistunut, natsit ottavat komennon aluksessa; hakaristilippu nousee mastoon - mutta saman tien Schmidt ja kumppanit avaavat tulen kannella olevan panssarivaunun tykillä; kunhan komentosilta on hajalla, syntyy neuvottelu; on jo kiire koska kaksi saksalaista hävittäjää lähestyy.
Schmidt käskee laskea torpedoveneen veteen samalla puomilla jolla se oli nostettukin ja joukko pakenee aluksesta. Heidän poistuttuaan rahtilaivasta yllä lentänyt brittipommittaja tuhoaa "Thirlmere"n. Lisäksi paikalle kiitää Doverista kaksi brittiläistä hävittäjäalusta. Saksalaiset hävittäjät eivät saa torpedovenettä kiinni ja nopeasti se onkin kantaman ulkopuolella; natsit yrittävät kaikkensa tuhotakseen veneen lentokoneilla mutta brittihävittäjät ja lentolaivueet torjuvat heidät.
Rannassa odottaakin arvovaltainen vastaanottokomitea; natsien valtava mielenkiinto koneeseen paljastaa sen todellisen merkityksen ja loppusanoissa annetan ymmärtää että lähiaikoina brittikoneet lentävät pommittamaan Saksaa juuri Schmidtin moottorin voimin.
Lazzarella
Lazzarella on Domenico Modugnon ja Riccardo Pazzaglian kirjoittama italialainen iskelmä vuodelta 1957. Aurelio Fierron esittämänä se sai toisen sijan viidensillä Festival della Canzone Napolitana -juhlilla Napolissa. Suomessa kappale tunnetaan Laila Kinnusen ensilevytyksenä vuodelta 1957. Suomenkieliset sanat siihen teki Sauvo Puhtila.
”Lazzarella” oli yksi 1950-luvun lopun italoiskelmäaallon levytyksistä, jolloin Suomessakin suosioon nousi monia italialaisia lauluja. Niiden tekstien asetelma oli lähes aina sama: mies on kiinnostunut nuoresta naisesta, mutta nainen ei miehestä. Toisen samantapaisen hitin ”Maruzzellan” tavoin ”Lazzarella” on kotoisin Napolista. Ari Poutiaisen mukaan Jaakko Salon sovitus Laila Kinnusen levytyksessä on alkuperäistä Aurelio Fierron levytystä jazzillisempi erityisesti puhaltimien käytön osalta.
Kinnusen ohella laulua teki tuoreeltaan tunnetuksi Suomea kiertänyt italialaislaulaja Umberto Marcato. Pian laulun levytti moni muukin artisti Suomessa: Per-Erik Förars, Miliza Kiri, Kalevi Korpi, Olavi Virta ja Brita Wesander. Parikymmentä vuotta myöhemmin kappale nousi taas levylaulajien ohjelmistoon, kun oman versionsa siitä julkaisivat Eino Grön (1979),Kai Lind (1975), Vieno Kekkonen (1979), Raija Ruuska (1978) ja Reijo Taipale (1977). Sitä levytettiin Suomessa vielä 1980- ja 1990-luvuillakin.
Villa del Balbianello
Villa del Balbianello on Comojärven rannalla Italiassa sijaitseva huvila. Se sijaitsee Tremezzinan kunnassa olevassa Lennon kylässä.
Villa del Balbianello on valmistunut vuonna 1787, ja sen rakennutti kardinaali Angelo Maria Durini entisen fransiskaaniluostarin paikalle. Kardinaalin kuoltua huvilan peri hänen pojanpoikansa kreivi Luigi Porro Lambertenghi. Sittemmin huvilan osti markiisi Giuseppe Arconati Visconti, jonka luona vierailivat runoilijat Alessandro Manzoni, Giovanni Berchet ja Giuseppe Giusti. Markiisin poika Gianmartino Arconati Visconti teki parannuksia huvilan puutarhoihin ja loggiaan. Perheen varallisuus kuitenkin hupeni ja vuonna 1919 Villa del Balbianellon osti amerikkalainen sotilas ja liikemies Butler Ames, joka myös palautti huvilan alkuperäiseen loistoonsa. Hänen perillisensä lahjoittivat huvilan vuonna 1974 kuuluisalle italialaiselle yrittäjälle ja tutkimusmatkailijalle Guido Monzinolle. Hän sisusti huvilan retkillään hankkimilla esineillä. Vuonna 1988 Monzino kuoli iilman perillisiä ja hän lahjoitti Villa del Balbianellon Italian ympäristörahastolle Fondo Ambiente Italianolle (FAI).
Nykyään huvila ja sen puutarha ovat yleisölle avoinna. Huvila on myös suosittu häidenpitopaikka, ja se oli monen suomalaisen seurapiiriartikkelin aiheena Kiira Korven mentyä siellä naimisiin vuonna 2018. Lisäksi huvilassa on filmattu elokuvia kuten Casino Royale ja .
San Marinon rautatieasema
San Marinon rautatieasema oli kapearaiteisen Rimini–San Marino-radan pääteasema San Marinon kaupungissa. Se oli käytössä vuosina 1932–1944.
Ratalinjan rakennustyöt alkoivat 3. joulukuuta 1928 San Marinon aseman peruskiven muuraamisella. Peruskiven sisään oli laitettu viestikäärö, hopeaa ja kymmenen liiran kolikko vuodelta 1883. Linjan avajaisjuhlallisuuksia vietettiin Doganan asemalla 12. kesäkuuta 1932, ja liikenne San Marinon asemalta alkoi seuraavana päivänä. Ensimmäisen luokan lippu San Marinon ja Riminin välillä maksoi 12,40 liiraa ja kolmannen luokan lippu 7,50 liiraa. Matka kesti tunnin ja seitsemän minuuttia, ja junat laskeutuivat 642,8 metristä kolmeen metriin merenpinnan yläpuolella.
Liikenne San Marinon asemalta loppui 26. kesäkuuta 1944, kun toisen maailmansodan liittoutuneet pommittivat San Marinoa niin, että rata ja sähköverkko kärsivät vaurioita. Liikenne radalla jatkui kuitenkin 11. heinäkuuta asti Domagnanon ja Riminin välillä, minkä jälkeen rata suljettiin.
San Marinon asema on sittemmin purettu, ja sen tilalla on pysäköintialue. Entisen aseman lähellä avattiin 21. heinäkuuta 2012 liikenteelle noin 800 metrin pätkä kunnostettua rataa, jolla liikennöi entisöity juna. Radan avaamista liikenteelle Borgo Maggioreen, seuraavalle asemalle asti, on suunniteltu.
Luminurmikka
Luminurmikka eli lapinnurmikka ("Poa arctica") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja nurmikoiden ("Poa") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen matalakasvuinen heinälaji, joka lisääntyy joko kokonaan tai osittain apomiktisesti. Luminurmikasta voidaan erottaa useita eri alalajeja. Muista nurmikkalajeista luminurmikka muistuttaa eniten niittynurmikkaa ("Poa pratensis").
Luminurmikka kasvaa 30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa maanalaisia rönsyjä. Varret ovat pyöreitä ja kasvavat joko yksittäin tai mättäinä. Lehdet ovat 1–2 mm leveitä, melko lyhyitä ja tummanvihreitä. Kieleke on noin 2 mm pitkä. Luminurmikan kukinto on harvatähkyläinen röyhy, jonka haarat ovat sileitä tai hieman karheita. Tähkylät ovat usein tummanpunavioletteja, ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Ulkohelpeet ovat melko leveitä sekä tylppäkärkisiä ja niissä on epätyypillinen suonitus. Ulkohelpeiden etuosissa on pilkkuja ja tyvillä suoria silkkimäisiä karvoja. Luminurmikka kukkii heinä–elokuussa.
Luminurmikka kasvaa suurtunturialueilla sekä kuivilla että kosteilla, mutta usein kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Luminurmikkaa tavataan tunturiniityillä, vuotomaa-alueilta, lapinvuokkonummilta sekä rannoilta. Suomessa luminurmikkaa tavataan lähinnä vain Käsivarren Lapin pohjoisosista, mutta havaintoja luminurmikasta on tehty Enontekiön lisäksi myös Utsjoen ja Inarin kuntien alueilta.
Tukahduttava vaikutus
Tukahduttava vaikutus, hyytävä vaikutus tai pelotevaikutus on oikeudellisia tai hallinnollisia toimenpiteitä, joilla on mielipiteenilmaisua rajoittavia vaikutuksia. Esteet voivat tulla julkiselta ja/tai yksityiseltä taholta ja niillä pyritään rajoittamaan sanavapautta. Ilmiö tekee hallaa toimittajien, älymystön ja aktivistien tekemälle työlle. Esimerkiksi epämääräiseksi europarlamentissa mielletty ehdotus "julkiseen yllytykseen terrorismiin" kriminalisoimiseksi tulkittiin sanavapautta tukahduttavaksi vähintään yhden europarlamentaarikon taholta. Myös muilla elämän osa-alueilla esiintyy tukahduttavaa vaikutusta. Muun muassa perusoikeusvirasto totesi homoseksuaalisuuden edistämisen tai levittämisen kieltämisen lamaannuttavan vapaata ilmaisua ja keskustelua.
Mustia ruusuja
Mustia ruusuja on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Levyn on tuottanut Mikko Tamminen. Yhtyeen oli määrä julkaista albumi vuonna 2017, muttei ehtinyt saada tarpeeksi kappaleita ajoissa valmiiksi. Täten laulaja Ilkka Alanko ehdotti, että albumi julkaistaisiin kahdessa osassa. "Mustia ruusuja – Osa I" julkaistiin 27. lokakuuta 2017. "Osa II" julkaistiin 8. kesäkuuta 2018, jolloin levy julkaistiin myös kokonaisuudessaan fyysisessä muodossa. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 12. Fyysisellä albumilistalla levy nousi sijalle neljä.
”Sähkökitara” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä, ja se nousi radiosoittolistan sijalle 49. Levyn nimikkokappale kapusi radiolistan toiselle sijalle ja kolmas single ”Älä luovuta (Noli cedere)” sijalle 11. Albumin CD-painos sisältää myös vuonna 2016 julkaistun ”Saaronin lilja” -singlen, joka nousi radiolistan sijalle 40.
Kaikki san. Ilkka Alanko sekä säv. ja sov. Kode Koistinen.
Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen kuvaili "Mustia ruusuja" tutuksi ”mutta yhtä varmasti toimivaksi”. Hän kehui yhtyeen ”hittivainun” olevan edelleen tallella ja totesi, että ”albumi ei varsinaisesti pääse yllättämään, mikä ei ole yksiselitteisesti heikkous”. Soundin Pertti Ojala nosti "Mustia ruusuja" yhdeksi yhtyeen parhaista levyistä. Hän kuvaili albumin pursuavan ”elinvoimaa”, joka on samalla ”yhtenäinen kokoelma laadukkaita popin ja rockin häilyvällä raja-aidalla tasapainottelevia biisejä”.
Neljä Ruusua
Muut soittajat
Tuotanto
Vain elämää (9. tuotantokausi)
"Vain elämää" -sarjan yhdeksäs tuotantokausi esitetään Nelosella syksyllä 2018. Sen kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa 5. kesäkuuta 2018. Kauden artistit ovat Ellinoora, Evelina, Tuure Kilpeläinen, Anne Mattila, Pyhimys, Pepe Willberg ja Lauri Ylönen.
Alessandro Abbio
Alessandro Abbio (s. 13. maaliskuuta 1971 Racconigi) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Takamiehenä pelannut Abbio voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1995, 1998 ja 2001, Italian cup-mestaruuden vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2002 ja Euroliigan mestaruuden vuosina 1998 ja 2001. Vuonna 1995 Abbio voitti Italian supercupin, ja hänet valittiin sen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Abbio kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1995 EM-kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita.
Carlton Myers
Carlton Ettore Francesco Myers (s. 30. maaliskuuta 1971 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Takamiehenä pelannut Myers voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuonna 2000, Italian cup-mestaruuden vuonna 1998 ja Italian supercup-mestaruuden vuosina 1998 ja 2004. Vuosina 1994 ja 1997 hänet valittiin Italian pääsarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja vuonna 2000 Italian cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Myers kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1993 EM-kilpailuissa.
Asterix ja Caesarin papyrus
Asterix ja Caesarin papurys () on "Asterix seikkailee" -sarjan 36. albumi. Sen on käsikirjoittanut Jean-Yves Ferri ja kuvittanut Didier Conrad.
Jean-Yves Ferri
Jean-Yves Ferri (s. 20. huhtikuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on työstänyt uransa aikana useita ranskankielisiä sarjakuvia. Vuonna 2012 hän aloitti "Asterix seikkailee" -sarjakuvan uutena käsikirjoittajana, kun sarjan alkuperäinen tekijä Albert Uderzo ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Asterixin kuvittajaksi Uderzo valitsi Didier Conradin. Ferrin ja Conradin ensimmäinen Asterix -albumi, "Asterix ja piktit", julkaistiin lokakuussa 2013. Tähän mennessä kaksikko on julkaissut yhteensä kolme Asterix -albumia.
Didier Conrad
Didier Conrad (s. 6. toukokuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on toiminut "Asterix seikkailee" -sarjakuvan kuvittajana vuodesta 2012. Hänet valitsi tehtävään sarjakuvan alkuperäinen kuvittaja Albert Uderzo, joka ilmoitti eläköitymisestään edellisenä vuonna. Käsikirjoittajaksi Uderzo valitsi Jean-Yves Ferrin. Conrad ja Ferri julkaisivat ensimmäisen albuminsa "Asterix ja piktit" lokakuussa 2013. Tähän mennessä he ovat julkaisseet yhteensä kolme "Asterix seikkailee" -sarjan albumia.
Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto
Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto () on Lesothon pääkaupungissa Maserussa toimiva, vuonna 2006 perustettu valtionlaitos. Se hoitaa Lesoton kuningaskunnan kansalliskirjaston ja -arkiston tehtäviä. Hallinnollisestilaitos toimii maansa Turismi-, ympäristö- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa. Lesothon valtionkirjaston ja -arkiston johtajana toimii Motlalepula Lethibelane.
Lesoton kansallinen kirjastopalvelu () perustettiin vuonna 1976 Britannian kehitysavun tuella. Kirjastolle perustettiin sivutoimipisteitä useille alueille ja sen käytössä oli liikkuva kirjastoyksikkö. 1990-luvun lopulla kirjaston tilanne heikkeni merkittävästi kehitysapurahoituksen lakattua ja maan hallituksen organisoitua kirjastopalvelun maan kulttuurihallinnon alaisuteen. Kansalliskirjaston päärakennuksen kunto heikkeni niin, että rakennus päätettiin purkaa. Vuosina 2002-2006 kansalliskirjaston toiminta lakkasi; samaan aikaan kiinalaisten rahoittamana rakennettiin uutta kansalliskirjastorakennusta. Huhtikuussa 2006 uusi päärakennus vihittiin käyttöön. Samalla kansalliskirjaston asema kohotettiin itsenäisemmäksi maan kulttuurihallinnosta. Kansalliskirjastolle nimitettiin uusi johtaja ja laitokseen, saman katon alle yhdistettiin vuonna 1958 alkujaan nimellä "Basutoland Authorities" alkunsa saanut kuningaskunnan kansallisarkisto. Laitoksen kansalliskirjasto raportoi olevansa sivutoimipisteen välityksellä läsnä kahdeksassa maan kymmenestä alueesta.
Aikuisten, yli 15-vuotiaiden lesotholaisten lukutaito oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 79,4 prosenttia vuonna 2015.
Rodolphe Mathieu
Joseph Rodolphe Mathieu (10. heinäkuuta 1890 Grondines – 29. kesäkuuta 1962 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän muutti Montrealiin 16-vuotiaana ja opiskeli vuosina 1906–1908 pianonsoittoa Alphonse Martinin sekä laulua Céline Marierin johdolla. Hän omisti ensimmäisen merkittävän teoksensa ("Le poème de la mer" kuorolle, 1908) Marierille. Marier tutustutti Mathieun Alfred La Libertén, joka johdatti hänet Aleksandr Skrjabinin teosten pariin. Skrjabinin vaikutteet ovatkin nähtävillä muiden muassa Mathieun pianoteoksissa "Chevauchée" (1911) ja "Sonaatti" (1927).
Vuonna 1907 Mathieu sai nimityksen St-Jean-Berchmans-kirkon urkuriksi. Hän aloitti samoihin aikoihin pianonsoiton, solmisaation, harmonian ja kontrapunktin opettamisen. Useat hänen oppilaistaan voittivat Prix d'Europen; näihin lukeutuivat Jean Dansereau, Wilfrid Pelletier, Ruth Pryce ja Auguste Descarries. Alexis Contantin johdolla opiskelun myötä noin vuonna 1910 Mathieu suuntautui sävellykseen. Hänen laulunsa "Un peu d'ombre" (1913) esitti vuonna 1924 Marguerite Bériza Pariisissa ja myöhemmin Sarah Fischer Lontoossa. Pianisti Léo-Pol Morin otti ohjelmistoonsa Mathieun teokset "Chevauchée" ja "Kolme preludia".
Mathieu lähti Pariisiin vuonna 1920. Albert Rousselin neuvosta hän meni opiskelemaan Schola Cantorumiin sävellystä Vincent d'Indyn ja orkestraatiota Louis Aubertin johdolla. Hän sai myös Collège de Francessa orkesterinjohdon opetusta Vladimir Golschmannilta ja psykologian opetusta Pierre Janetilta. Näihin aikoihin Mathieu sävelsi eräät huomattavimmista teoksistaan: jousikvarteton, trion, "Monologeja" viululle sekä "Dialogeja" viululle ja sellolle. Vuonna 1923 Mathieu sai ensimmäisenä säveltäjänä lahjoituksen Québecin hallitukselta ja kykeni siten pidentämään oleskeluaan ulkomailla.
Mathieu palasi Montrealiin vuonna 1927 ja työskenteli pedagogisissa tehtävissä. Hän perusti Kanadan musiikki-instituutin vuonna 1929. Hänen moniin oppilaisiinsa lukeutuivat Fleurette Beauchamp, Lydia Boucher, Pierre Brabant, Paul Lachapelle, Raymond Lévesque ja Cécile Préfontaine. Vuonna 1930 Mathieu ryhtyi järjestämään kuukausittaista Soirées Mathieu -konserttisarjaa, joka jatkui vuoteen 1952.
Vuoden 1934 jälkeen Mathieu omisti suurimman osan ajastaan opettamiselle ja poikansa André Mathieun uran edistämiselle.
Helena Åhman
Helena Åhman (s. Pori) on suomalainen tieto- ja dekkarikirjailija ja yrittäjä, joka on väitellyt työpsykologiasta tekniikan tohtoriksi
Åhman on koulutukseltaan tekniikan tohtori, kasvatustieteiden maisteri ja luokanopettaja. Hän väitteli työpsykologiasta Teknillisessä korkeakoulussa tuotantotalouden osastolla vuonna 2003, hänen väitöskirjansa nimi on "Oman mielen johtaminen : näkemyksiä ja kokemuksia yksilön menestymisestä postmodernissa organisaatiossa". Hänellä on myös suggestoterapeutin koulutus ja hän on opiskellut neurojohtamista Middlesex Universityssä.
Åhman on työskennellyt pitkään rekrytointikonsulttina ja johdon konsulttina muun muassa Nokialla, Mercuri Urvalissa ja Tampereen kaupungilla. Hän perusti johtoryhmien ja yritysjohtajien aivokapasiteetin hyödyntämiseen erikoistuneen Hunting Minds -yrityksensä vuonna 2004.
Åhmanin kirjat käsittelevät muun muassa johtamista ja henkistä kestävyyttä. Hän on myös kuvittanut kirjojaan.Åhmanin ensimmäinen romaani "Vallan varjo" ilmestyi syyskuussa 2016. Se on liike-elämään sijoittuva rikosromaani, joka levittää ymmärrystä vallasta ja ihmismielestä. Kirjan on julkaissut Suomen Liikekirjat. Åhman asuu Helsingissä ja hän harrastaa ja opiskelee valokuvausta vuosittain Italiassa ja Yhdysvalloissa.