hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Diatsiridiinit
Diatsiridiinit ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Diatsiridiinien rengasrakenne kostuu kahdesta typpiatomista ja yhdestä hiiliatomista. Ryhmän yhdisteitä voidaan pitää rengasrakenteisina hydratsiinijohdannaisina.
Huoneenlämpötilassa diatsiridiinit ovat tyypillisesti kiinteitä aineita. Ne liukenevat useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Diatsiridiinit ovat heikosti emäksisiä ja nukleofiilisia. Ne muodostavat suoloja useiden happojen kanssa ja reagoivat elektrofiilien kuten alkyylihalogenidien kanssa substituutioreaktioilla. Happamissa olosuhteissa diatsiridiinit voivat hydrolysoitua karbonyyliyhdisteiksi ja hydratsiineiksi. Ryhmän yhdisteet ovat pelkistimiä ja hapettuvat diatsiriineiksi.
Diatsiridiinien valmistamiseen on useita menetelmiä. Tyypillisimmät tavat ovat aldehydeistä tai ketoneista ammoniakin tai amiinin avulla muodostetun imiinin reaktio klooriamiinin kanssa tai ketonin, amiinin ja hydroksyyliamiini-O-sulfonihapon välinen reaktio.
Cesare Fiorio
Cesare Fiorio (s. 26. toukokuuta 1939 Torino) on italialainen entinen Formula 1 -johtaja.
Fiorio valmistui valtiotieteistä, ja hän oli 25 vuoden ajan yksi tärkeimmistä henkilöistä rallin ammattimaistamisessa. Vuonna 1961 hän voitti GT-luokan nopeusmitalin (1150 kuutiota) Lancia Appia Zagato -ajoneuvollaan.
Vuonna 1963 Cesare Fiorio perusti Lancian HF (High Fidelity) -tallin , josta tuli isojen kansainvälisten rallikilpailuiden vakiokasvo. Cesare Fiorio on voittanut 18 maailmanmestaruutta Lancian ja Fiatin tallipäälliköiden rooleissa ja FIAT-yhtymän kilpailuvastaavan roolissa. Mestaruuksista 10 oli valmistajien mestaruuksia, joista seitsemän oli Lancian (1972, 1974, 1975, 1976, 1983, 1987, 1988) ja loput kolme FIATin (1977, 1978, 1980). Mestaruuksista viisi oli kuljettajien mestaruuksia (Sandro Munari 1977, Markku Alén 1978, Walter Röhrl 1980, Juha Kankkunen 1987, Miki Biasion 1988). Lisäksi Fiorio sai kolme maailmanmestaruutta Endurance-luokassa vuosina 1979, 1981 ja 1982.
Cesare Fiorio on myös ajanut moottorivenettä voittaen kaksi kertaa maailmanmestaruuden ja kuusi kertaa Euroopan mestaruuden. Yhteensä hän on saavuttanut 31 voittoa. Vuonna 1992 hän ylitti Atlannin Destriero-veneellä 58 tunnissa 34 minuutissa lännestä itään ilman kaupallisia navigointilaitteita. Saavutus pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan.
Fiorio oli Ferrarin tallipäällikkö vuodesta 1989 vuoden 1991 alkuun, missä roolissa hän sai 25 palkintosijaa ja 9 voittoa 36 GP:stä. Voitoista kolme tapahtui vuonna 1989 ja kuusi vuonna 1990. Neljän ensimmäisen kilpailun jälkeen vuonna 1991 hän jätti tallin jouduttuaan erimielisyyksiin johdon kanssa. Fiorio siirtyi Ligierille vuonna 1994 ja saavutti toisen ja kolmannen sijan Saksan Grand Prix'ssä samana vuonna (kuljettajina Panis ja Bernard). Hän siirtyi sen jälkeen Fortille aina kauden 1996 puoliväliin asti, kunnes italialainen joukkue vetäytyi kilpailusta. Tämän jälkeen Fiorio palasi Ligierille (voitto Monacon GP:ssä vuonna 1996) ja pysyi siellä, vaikka Alain Prost osti Ligier-tallin vuonna 1997. Vuoden 1998 lopussa hän siirtyi vielä Minardille, jossa hän pysyi vuoden 2000 puoliväliin asti.
Eläköidyttyään hän on tehnyt yhteistyötä televisiokanava Rain kanssa ohjelmassa "Pole Position", ja hänellä on maatilamatkailuun keskittyvä yritys Ceglie Messapican kunnassa Apulian maakunnassa. Hänen lapsensa ovat rallikuski ja autourheilujohtaja Alex Fiorio ja näyttelijä-laulaja-valokuvaaja Giorgia Fiorio.
Seututie 725
Seututie 725 on seututie Pohjanmaalla sekä Etelä-Pohjanmaalla Mustasaaren, Vöyrin ja Kauhavan kunnissa. Tie alkaa Mustasaareen kuuluvan Koivulahden Kunista, aivan Vassorilahden päästä. Tie jatkaa täältä Vöyrin keskustan kautta Kauhavan Ylihärmään. Pituutta tiellä on noin 44 kilometriä. Tiellä on lyhyt yhteinen osuus seututien 718 kanssa Bergbyn ja Vöyrin välillä. Tie on seututieksi hyvälaatuista kaksikaistaista tietä.
Tie oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 68. 70- ja 80 -luvun vaihteessa kantatie 68 linjattiin Virtain ja Pietarsaaren välille. Valtatiet 8 ja 19 sekä seututiet 725 ja 733 muodostavat poikkitieyhteyden Vaasan ja Lappajärven Karvalan välille. Tie käyttää seuraavia osuuksia eri teillä.
Esko Eskelinen
Esko Eskelinen (1933–1995) oli pohjoiskarjalainen valokuvaaja, joka tuli tunnetuksi pohjoiskarjalaisen elämänmenon ja ihmisten kuvaajana. Eskelinen työskenteli aktiivisesti maakunnassaan tallentaen kameralla tavallisten ihmisten arkielämää.
Kaisa Leppänen
Katri Emilia "Kaisa" Leppänen (19. toukokuuta 1899 – 25. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli mykkäfilmin aikainen näyttelijä, joka näytteli neljässä mykkäelokuvassa, "Pohjalaisia" (1925), "Murtovarkaus" (1926), "Noidan kirot" (1927) ja "Työn sankarilaulu" (1929). Hän näytteli Tampereen Teatterissa, jossa hänen aikanaan oli ollut johtajana Teuvo Puro. Myöhemmin hän näytteli todennäköisesti Jyväskylän Työväen Teatterissa.
Muun muassa Panu Rajala on "Tampereen Teatterin historiassaan" (2004) sekoittanut Kaisa ja Kaisu Leppäsen.
Suomen luonnon päivä
Suomen luonnon päivää vietetään 25. elokuuta. Suomen luonnon päivä on vietetty vuodesta 2013 alkaen. Vuonna 2017 päivä on ollut myös liputuspäivä.
Intera Partners
Intera Partners Oy on suomalainen pääomasijoitusyhtiö.
Kaisamari Hintikka
Kaisamari Hintikka (s. 1967 Helsinki) on suomalainen teologian tohtori. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2001 ja sai pappisvihkimyksen Helsingin hiippakunnassa vuonna 2009.
Vuodesta 2011 alkaen hän on työskennellyt Genevessä, jossa on toiminut elokuusta 2012 lähtien Luterilaisen maailmanliiton teologian ja julkisen todistuksen osaston (Department for Theology and Public Witness) johtajana ja ekumeenisten asioiden apulaispääsihteerinä. Ennen Sveitsiin muuttoaan hän toimi muun muassa Kirkon ulkoasiainosaston työalasihteerinä.
Hintikka valittiin Espoon hiippakunnan piispaksi syksyllä 2018. Virassa hän aloitti 1. helmikuuta 2019.
Hintikka on toinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispana toimiva nainen. Ensimmäinen oli Irja Askola Helsingin hiippakunnassa (2010–2017).
Seututie 738
Seututie 738 on Kauhavan Voltista Kortesjärvelle kulkeva seututie. Pituutta tiellä on noin 17 kilometriä. Se on koko matkalta päällystettyä suoraa, jokseenkin huonokuntoista tietä. Tien nopeusrajoitus on lähes koko matkan 80 km/h. Voltin taajamassa nopeusrajoitus on 50 km/h. Muualla Volttissa, Näsissä sekä Perkiömäessä nopeusrajoitus on 60 km/h.
Mestar
Mestar on Kuopion kaupungin kokonaan omistama yhdyskuntarakentamispalveluja tarjoava liikelaitos. Toiminta kattaa katujen, liikenneväylien, viheralueiden ja liikuntapaikkojen kunnossa- ja puhtaanapidon sekä sähkö- ja valaistusverkkojen rakentamisen ja ylläpidon. Pääasiakkaat ovat Kuopion kaupunki, Kuopion Energia ja Kuopion Vesi. Liikelaitoksen liikevaihto on vuodessa noin 30 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 200. Määräaikaisia kausityöntekijöitä on sesonkiaikoina palveluksessa yli sata. Mestarin toimitusjohtaja oli vuonna 2018 Seppo Hiekkala.
Mestar kotisivut
Josh Blue
Josh Blue (s. 27. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko. Hän voitti NBC-televisiokanavan "Last Comic Standing" -tosi-tv -ohjelman neljännen kauden elokuussa 2006. Blue on CP-vammainen, ja iso osa hänen itseironisesta huumoristaan keskittyykin hänen vammaisuutensa.
Linnaisten kartano (Vantaa)
Linnaisten kartano on Vantaan länsirajan äärellä Linnaisten kaupunginosassa Ainontien varrella sijaitseva kartano. Linnaisten kartanon kohdalla Ainontie muodostaa verraten hyvin säilyneen osan keskiaikaisperäistä Turku–Viipuri -maantietä eli Suurta rantatietä (Kuninkaantie), joka on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Kartanon muodostaa entinen Skinnarsin perintötila, joka vuonna 1798 ostettiin perintötilaksi, ja jonka omistajat tiedetään vuodesta 1556 lähtien. Nimenvaihdos Linnaiseksi () tehtiin vuonna 1865. Kartanoalueen rakennukset ovat kulttuurihistoriallisesti merkittäviä.
Kartanon kaksikerroksinen, mansardikattoinen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa. Arkkitehti Birger Brunilan 1912 tekemän suunnitelman mukaisesti rakennusta on muokattu nykyasuunsa. Yläkertaa peittää jyrkkä tiiliverhoiltu, ikkunoilla varustettu mansardikatto, jonka pitkillä sivustoilla on satulakattoinen poikkipääty. Yläkerroksen alaosa on verhoiltu pystysuorin laudoituksin. Alakertaa peittää vaakasuora lautoitus. Rakennuksen etelä- ja länsisivuilla on umpinainen kuisti, pohjoissivulla kahdeksan pylvään reunustama avokuisti. Päärakennuksen ympärillä on englantilaistyylinen puisto.
"(kartanon rakennusten kuvailu on keskeneräinen)"
Riisihärö
Riisihärö ("Oryzaephilus surinamensis") on 2,5-3,5 millimetriä pitkä kaitahäröjen heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen riisihärö on väriltään musta tai tummanruskea, rakenteeltaan litteä ja etuselän reunoissa on piikkimäiset lisäkkeet sekä pyöristynyt piikkimäinen lisäke silmien takana. Riisihärön toukat ovat 3 mm pitkiä ja vaaleita. Riisihärö on pitkäikäinen ja voivat elää jopa kolmevuotiaaksi. Laji tarvitsee lämpöä lisääntyäkseen, sillä 18 C asteen lämpötilassa laji ei enää lisäänny. Kehitys munasta aikuiseksi tapahtuu 20 C asteen lämpötilassa vajaassa kahdessa kuukaudessa.
Riisihärö on haitallinen tuholainen myllyissä, leipä- ja suklaatehtaissa, kaupan ketjussa sekä kotitalouksissa vaikkakaan siitä ei todennäköisesti ole hygieenistä haittaa. Riisihärö leviää mm. leipäviljan, kuivattujen hedelmien, pähkinöiden ja öljyväkirehujen mukana paikasta toiseen. Laji on levinnyt maailmanlaajuisesti kaikille mantereille. Riisihärö luokitellaan Suomessa vieraslajiksi.
Riisihärön torjunta perustuu puhtauteen ja desinfiointiin sekä saastuneiden tuotepakkausten hävittämiseen tai niiden pakastamiseen ainakin yhden viikon ajaksi -25 -30 C asteen lämpötilaan.
Riisihärön saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: Amphibolus venator, Blattisocius tarsalis, latolude ("Lyctocoris campestris"), viljapehkiäinen ("Tenebroides mauritanicus"), vakkakuoriainen ("Tribolium castaneum"), keloheiverölude ("Xylocoris cursitans") ja Xylocoris flavipes.
Pähkinähärö eli kauppahärö ("Oryzaephilus mercator") muistutta riisihäröä sillä erotuksella, että kauppahärön etuselässä ei ole piikkejä.
Sarvenperä
Sarvenperä on entisen Korpilahden kunnan kylä Jyväskylässä. Se sijaitsee Korpilahden pohjoisosassa noin 25 kilometriä Jyväskylän keskustasta länteen. Jyväskylästä Sarvenperälle tultaessa ajetaan ensin valtatietä 18 länteen ja käännytään Kuohulta etelään Sarvenperäntielle. Kylä tunnetaan vuosittaisesta kesätapahtumasta Saunamaratonista, joka on päässyt esille jopa Saksan televisiossa. Uudempi vuosittainen perinne on juoksukilpailu Sarvenperän Säntäys..
Metsäinen kylä on melko harvaan asuttu, ja asukkaita on yhteensä noin sata. Asutus sijoittuu valtaosin Kuohulta etelään johtavien Sarvenperäntien, Piimäsillantie-Hallamäentien ja Raiviokoskentien varsille pieninä ryppäinä. Niistä tärkeimpiä ovat Sarvenperäntien varren Eerolanmäki, Torvilampi ja vanhan koulun alue sekä Raiviokoskentien varren Saarijärven ympäristö. 
Sarvenperän lakkautetun kyläkoulun kiinteistö on nykyisin yksityisomistuksessa. Kylään ei kulje julkista liikennettä..
Kylässä toimii vuonna 2006 rekisteröity kyläyhdistys Sarvenperäset ry, joka sai alkunsa vuonna 1977 perustetusta kylätoimikunnasta. Alueella toimii myös Pohjoisen Korpilahden yhteistyöyhdistys ry (POKO). Kyläläisille jaetaan neljä kertaa vuodessa ilmaiseksi vuonna 2000 perustettua kylälehteä "Meijän Perä", jonka painos on pari sataa kappaletta. Sitä julkaistaan myös PDF-tiedostona verkossa. Vuonna 2005 julkaistiin kyläkirja "Höylillä puheella kuin torppa ruununparkissa".
Tanglewood
Tanglewood on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva musiikin koulutuskeskus ja konserttipaikka, joka tunnetaan etenkin kesällä pidettävistä taidemusiikin mestarikursseista ja vuonna 1937 alkaneista musiikkijuhlista. Se on toiminut 1930-luvulta lähtien Bostonin sinfoniaorkesterin kesäkauden keskuspaikkana.
Noin 200 kilometriä Bostonin länsipuolella sijaitseva, yksityislahjoituksena saatu Tanglewood levittyy Lenox- ja Stockbidge-nimisten paikkakuntien alueille Berkshiren piirikunnassa. Ympärivuotista musiikkikoulutusta Tanglewoodissa antavat kolme oppilaitosta: ammattimuusikoille tarkoitettu Tanglewood Music Center, lapsille tarkoitettu Days in the Arts ja high school -ikäisille suunnattu Bostonin yliopiston Tanglewood Institute.
Tanglewoodin nosti kansainväliseen maineeseen kapellimestari Serge Koussevitzky, joka toimi Bostonin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuodesta 1924 vuoteen 1949. Tanglewoodin kesäkurssien ohjaajina ovat Bostonin orkesterin muusikot, säveltäjät ja kapellimestarit, kuten Leonard Bernstein, Kurt Masur, Seiji Ozawa ja Aaron Copland.
Tanglewoodin kursseille otetaan lahjakkaita muusikoita ympäri maailmaa ja heidän koulutuksensa kustannetaan yksityisten lahjoittajien stipendeillä. Suomalaisista Tanglewoodissa on opiskellut ainakin säveltäjä Einojuhani Rautavaara vuonna 1956. Amerikkalaistunut suomalaisarkkitehti Eliel Saarinen teki 1930-luvulla suunnitelman Tanglewoodiin rakennettavan musiikkikampuksen arkkitehtuurista, mutta se hylättiin liian kalliina.
Calabasas
Calabasas on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 23 058. Calabasas sai kaupunkioikeudet 5. huhtikuuta 1991.
Hyalomma marginatum
Hyalomma marginatum on puutiaisiin lukeutuva, lintujen ja nisäkkäiden verta imevä punkkilaji. Se on lääketieteellisesti merkittävä Krimin-Kongon verenvuotokuumeen levittäjänä.
"Hyalomma marginatum" on melko kookas puutiainen, jonka ruumiin selkäpuolella on selkeitä pitkittäisuurteita ja ruumiin takareunassa poimuttunut reunus. Raajat ovat ohuet ja niissä on hyvin erottuvat vaaleat poikkivyöt. "Hyalomma"-suvun punkeilla on hyvin kehittyneet silmät. Koiraan ruumiin pituus 3,8–4,5 mm ja naaraan 5,0–6,5 mm, veriaterian jälkeen jopa 20 mm.
"Hyalomma rufipes" ja "Hyalomma turanicum" ovat erotettavissa "H. marginatum"ista mikroskooppisten tuntomerkkien perusteella.
"H. marginatum" esiintyy laajalla alueella Pohjois- ja Itä-Afrikassa, Keski- ja Etelä-Aasiassa sekä Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa. Se suosii välimerellistä ilmastoa, jossa on lämpimät ja kuivat kesät, ja lajin vakituisella elinalueella vuotuinen lämpösumma on 3000–4000 astetta. Lintujen mukana kulkeutuneita yksilöitä tavataan kuitenkin säännöllisesti kaukana lajin vakituiselta elinalueelta.
"Hyalomma marginatum" on toukkana ja nymfinä ensisijaisesti varpuslintujen ulkoloinen, harvemmin nisäkkäiden. Aikuiset punkit imevät verta isoista nisäkkäistä. Suvun punkit etsivät isäntäeläimiä ensisijaisesti hyvän näköaistinsa avulla, mutta aistivat myös lämmön ja kemiallisia ärsykkeitä. Näköaistillaan punkki voi havaita kohteen jopa yhdeksän metrin päästä. "Hyalomma"-lajit ovat aktiivisia saalistajia ja liikkuvat maastossa jopa satojen metren matkoja. Linnuissa ja jäniksissä ne kiinnittyvät enimmäkseen pään alueelle, etenkin korvien ympärille, naudoilla ruhon peräpäähän, etenkin utareisiin ja nivusiin. Pikkujyrsijöitä laji ei ilmeisesti kelpuuta isännäksi.
Ensimmäisen isännän löydettyään puutiaistoukka luo nahkansa ja muuttuu nymfiksi. Nymfi jatkaa elämäänsä samassa isännässä. Puutiaisnymfin on todettu pysyneen kiinnittyneenä isäntään jopa 26 vuorokauden ajan. Aikuiset punkit ovat aktiivisia yli 12 °C, nymfit 14–16 °C:n lämpötilassa. Yli 30 °C:n lämpötilassa ne kaivautuvat maaperään.
Parittelu tapahtuu isäntäeläimessä ja yksi koiras parittelee useiden naaraiden kanssa. Kukin naaras tuottaa noin 7 000 munaa, jotka se laskee maaperään. Munimisen jälkeen naaras kuolee. Toukat kuoriutuvat 20–40 vuorokautta myöhemmin.
Nymfit ja veriateraa saamattomat aikuiset yksilöt talvehtivat ja selviytyvät jopa −20 °C:n lämpötilasta. Tätä kylmemmässä kuolleisuus kasvaa huomattavasti.
Lajin on viime vuosina arveltu olevan leviämässä Euroopassa. Ilmastonmuutoksen seurauksena on mahdollista että lintujen mukana kulkeutuvista punkeista muodostuu pysyviä kantoja myös Keski-Eurooppaan.
"Hyalomma marginatum" on Krimin-Kongon verenvuotokuumeen pääasiallinen vektori. Punkin levinneisyys Euroopassa on huomattavasti laajempi kuin verenvuotokuumeen, jota tavataan Itä-Euroopassa, etenkin Balkanilla. Punkki saa virustartunnan emoltaan jo munana. Euroopassa "H. marginatum"ilta on tavattu myös "Rickettsia aeschlimannii" -bakteeria Eläintaudeista sen tiedetään levittävän myös babesioosia sekä bruselloosia
Time Attack
Time Attack -kilpailut ovat autourheilua, ja se on nopein rataluokka Suomessa. Useimmat suomalaisten ratojen rataennätykset ovat Time Attack -kuljettajien hallussa. Kilpailussa nopeimman kierrosajan tehnyt voittaa. Autot ovat jaetut kolmeen eri luokkaan: Club, Modified sekä Unlimited. Suomalaiset kuljettajat ovat menestyneet maailmalla ajettavissa Time Attack -kilpailuissa. Vuonna 2017 kuljettajia kisoissa oli 45 kpl. Suosituin luokka on Modified alle 3000cc osallistujien määrällä mitattuna. Tänä vuonna (2018) kuskeja on mukana 55 kpl.Lajin suosio on noussut medianäkyvyyden myötä.
Suurimmat harrastajamäärät löytyvät Yhdysvalloista ja Saksasta.
Time Attack -kisat alkoivat Japanista 60-luvulla. Mailmalla kisat tunnetaan myös World Time Attack Challenge -nimellä.
Time Attackissa ajetaan kaudella 2018 neljä-viisi osakilpailun sarja. Club-luokassa ajavat tavalliset autot, joita on kevyesti paranneltu ja ehkä hieman kevennetty. Modifed-luokassa saa ajaa lähes sliksirenkailla ja turvavarusteihin kuuluu mm.turvakaaret. Tässä luokassa on viritetyt katuautot eli luokka on periatteessa tehty turvavarusteisille katuautoille ja voisi sanoa että luokassa etsitään Suomen nopeinta katu-autoa.
Modifed Competition -luokka on puhtaasti kilpa-autoiksi rakennetuille autoille sekä modifoiduille katuautoille. Unlimited-luokka on rajoittamaton luokka ja auton rakentelu on vapaata. Turvavarustelu on tiukempaa kuin muissa luokissa. Tähän luokkaan sopivat entiset SuperSaloon-autot, nykyiset Avoimen luokan, GT-luokkien ja Special Saloonin -autot. Luokasta on rajattu pois Formulat, Radicalit ja vastaavat autot joiden lähtökohtana ei ole sarjavalmisteinen tieliikennekäyttö.(Auton ulkomuoto tunnistettavissa.)
Säännöissä on kaikkia luokkia koskevia sääntöjä ja luokkakohtaisia sääntöjä. Autojen maksimimelurajaksi on asetettu 110 dB.Polttoaineena saa käyttää vain yleisiä maantienliikenteeseen sallittuja nesteitä.
Seuraavat merkit ja mallit ovat esiintyneet esim. Suomen Time Attack -sarjassa
Pipin (Italian kuningas)
Pipin (n. 773 tai 777 – 8. heinäkuuta 810 Milano) oli Italian kuningas vuodesta 781. Hän oli Kaarle Suuren toiseksi vanhin avioliitossa syntynyt poika Kaarle Nuoremman jälkeen. Syntyessään hän sai nimen Kaarloman, mutta myöhemmin nimi muutettiin Pipiniksi Kaarle Suuren isän Pipin Pienen kunniaksi. Pipinin äiti oli Kaarlen vaimo Hildegard.
Paavi kruunasi Pipinin Italian kuninkaaksi Lombardian rautakruunulla. Italian kuninkaana Pipin taisteli baijerilaisia vastaan ja avusti isäänsä menestyksekkäästi tämän sotaretkellä avaareja vastaan vuosina 791–796. Pipin johti myös epäonnistunutta Venetsian piiritystä vuonna 810. Kaarle Suuri oli suunnitellut jakavansa maansa poikiensa kesken ja että Pipin perisi hänen kuoltuaan valtakunnan kaakkoisosat, mm. Italian, Kärntenin ja Baijerin, mutta Pipin ehti kuolla neljä vuotta ennen isäänsä. Pipinillä oli ainakin kuusi lasta, joiden kautta monet Euroopan hallitsijasuvut polveutuvat hänestä.
The Good Witch’s Gift
The Good Witch’s Gift (tunnetaan myös nimellä The Good Witch’s Wedding) on vuonna 2010 julkaistu fantasiahenkinen koko perheen televisioelokuva. Sen on ohjannut Craig Pryce ja päärooleissa näyttelevät Catherine Bell ja Chris Potter.
Elokuva on "The Good Witch" -elokuvasarjan kolmas osa ja se esitettiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Hallmark Channelilla 13. marraskuuta 2010.
Vankilasta vapaaksi päästetty Leon Deeks saapuu kaupunkiin hankaloittamaan Jaken ja Cassien suunnitelmia naimisiinmenosta jouluaattona.
Joulukuussa 2009 Hallmark ilmoitti Catherine Bellin ja Chris Potterin palaavan tuttuihin rooleihin uudessa The Good Witch -elokuvassa.
"The Good Witch’s Gift" oli Hallmark Channelin eniten katsojia kerännyt mainoksia sisältävä kaapelielokuva julkaisupäivänään.
Radiotimes.comin arvostelija Sloan Freer antoi elokuvalle 2/5 tähteä. Rotten Tomatoes -sivuston käyttäjät antoivat elokuvalle arvosanaksi 61 %.
Heinolan linja-autoturma
Heinolan linja-autoturma tapahtui 17. huhtikuuta 1999 Heinolassa valtatien 4 Heinolan eteläisessä liittymässä. Tilausajossa ollut Scania-merkkinen linja-auto (rekisterinumero FAB-624), jossa oli kuljettaja ja 39 matkustajaa ajoi liittymän rampin ja risteävän tien T-risteyksessä kaiteen läpi ja putosi alas 8,7 metriä korkealta penkereeltä. Auto pysyi kuitenkin pyörillään ja jatkoi vielä matkaa vanhaa tienpohjaa pitkin 20 metrin matkan, kunnes juuttui hiekkakasaan. Onnettomuudessa kuoli neljä matkustajaa, joista kolme heti ja yksi kuusi päivää myöhemmin sairaalassa. Kuljettaja ja 32 matkustajaa saivat vammoja. Linja-auto oli ollut kuljettamassa pyhiinvaeltajia Uuden Valamon luostariin. Onnettomuusauton kuljettaja tuomittiin myöhemmin sakkoihin kolmesta kuolemantuottamuksesta sekä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta.
Kuljettajan mukaan auton jarrut eivät toimineet, kun hän yritti jarruttaa rampissa ennen rampin loppuosassa ollutta vasemmalle kääntyvää mutkaa. Tutkimuksissa auton jarruista ei kuitenkaan löytynyt teknistä vikaa, eikä myöskään ajopiirturin kiekossa ollut merkkiä jarrujen käytöstä tässä kohtaa. Toisaalta ei kuitenkaan löytynyt myöskään sellaisia seikkoja, jotka olisivat osoittaneet kuljettajan kertomuksen jarrujen pettämisestä vääräksi.
Onnettomuuteen vaikutti se, että linja-auto tuli rampin lopussa olevaan mutkaan vähintään 55 kilometrin tuntinopeudella ja kuljettaja joutui keskittymään siihen, että sai oikealle kallistuvan auton oikaistua. Kuljettaja oli ollut myös viimeiset 15 vuotta poissa linja-auton kuljettajan ammatista, joten hänen auton käsittelynsä oli ollut epävarmaa. Lisäksi Heinolan eteläisen liittymän rampin muoto on sellainen, että rampin loppupäässä oleva jyrkkä kaarre vasempaan tulee yllättäen eteen.
Kuoppala (Pylkönmäki)
Kuoppala on entisen Pylkönmäen kunnan kylä Saarijärven kaupungin länsiosassa, noin 23 kilometriä kaupungin keskustasta länteen ja kahdeksan kilometriä entisen Pylkönmäen keskustasta koilliseen. Karankajärven itärannalla sijaitsevan kylän osia ovat Ostolanperä, Alakylä, Yläkylä, Korpikylä ja Mutkalanperä. Vuonna 2012 Kuoppalassa asui 189 ihmistä, joista 49 oli yli 65-vuotiaita.
Kyläyhdistyksen edeltäjä Kuoppalan kylätoimikunta perustettiin 1980-luvun alussa, ja kylätuvaksi saatiin 1986 entinen rukoushuone. Kylässä toimii myös 1926 perustettu ja 1980-luvulla uudelleen toimintaan herätetty pienviljelijäyhdistys ja vuonna 1958 perustettu metsästysseura Kuoppalan eränkävijät.
Seututie 741
Seututie 741 on Lappajärven Söyringistä Pietarsaaren johtava seututie. Tiellä on pituutta noin 77 kilometriä. Kunnoltaan tie on hyvin vaihteleva.
Tie alkaa Lappajärveltä Söyringin kylästä, jossa se erkanee seututiestä 711. Tie Lappajärveltä Purmojärvelle oli vielä vuonna 2006 päällystämätön. Purmojärvellä tie kääntyy Lappajärveltä tultaessa vasemmalle. Oikelle kääntyy yhdystie 7411, joka johtaa Evijärvelle. Purmojärveltä Kortesjärvelle tie on varsin heikkokuntoista ja mutkaista. Ennen Kortesjärveä tie kulkee lyhyen matkaa kantatien 63 kanssa porrastetussa tasoliittymässä. Tie ohittaa Kortesjärven keskustan itäpuolelta.
Kortesjärven jälkeen tiestä haaraantuu seututie 738 Volttiin. Kortesjärveltä Lillbyhyn on varsin kapea ja mutkainen osuus. Lilbyssä tiehen risteää Jepualta tuleva yhdystie 7390 ja Lappforssista tuleva yhdystie 7450. Purmossa tiestä erkanee yhdystie 7412, joka johtaa Ähtävälle. Pännäisistä alkaa suorempi ja parempi kuntoisempi osuus Pietarsaaren suuntaan.
Pännäisen jälkeen tie risteää eritasoliittymässä valtatien 8. Ennen Pietarsaarta on Hietasalmen kylä. Hietasalmen jälkeen tie risteää seututien 749 kanssa. Pietarsaaressa seututie kulkee katuverkostossa kantatielle 68 risteämiseen asti.
Tie kulkee seuraavissa kunnissa Lappajärveltä Pietarsaareen: Lappajärvi – Kauhava – Pedersören kunta – Pietarsaari.
Tie on vilkkaimmillaan Pännäisten ja Pietarsaaren välillä. Liikennettä on myös Kortesjärven kohdalla ja Lillbyn ja Pännäisten välillä.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2010
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2010 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan kahdeksas kausi. Kauden kahdeksasta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 26.– 27. maaliskuuta. Kaksi viimeistä osakilpailua peruttiin, joten kauden päätti Lausitzin kilpailu 7.–8. elokuuta. Mestaruuden voitti toista kertaa peräkkäin brittiläinen Paul Bonhomme.
Kaudella tapahtui sarjan ensimmäinen onnettomuus, kun Adilson Kindlemannin ohjaama kone syöksyi maahan Perthissä. Lisäksi Matt Hallille kävi läheltä piti -tilanne New Yorkissa. Heinäkuussa 2010 tiedotettiin, että sarjassa pidetään seuraavana vuonna kilpailutauko, jonka aikana sarjassa otetaan käyttöön turvallisuusparannuksia ja selvitetään kaupallisia ja organisaatiollisia ongelmia, jotka johtivat kaudella 2010 kilpailujen perumiseen. Tauko venyi kuitenkin aiottua pidemmäksi, ja seuraavan kerran sarjassa kilpailtiin vasta kaudella 2014.
Pisteet 11 parhaalle 12–10–9–8–7–6–5–4–3–2–1, yksi lisäpiste aika-ajon nopeimmalle.
Adilson Kindlemannin kone syöksyi 15. huhtikuuta Perthin Swan River -jokeen kilpailun harjoituksissa. Kindlemann vietiin sairaalaan tarkastettavaksi, mutta hän selvisi vähin vammoin. Windsorin osakilpailun aika-ajossa Matt Hallin kone oli syöksyä Detroitjokeen. Kone menetti nostetta jyrkässä kaarteessa, laskeutui alaspäin ja osui jo vedenpintaan, mutta Hall sai nostettua koneen takaisin ilmaan. Hall diskattiin Windsorin osakilpailusta ja sai kilpailukiellon sitä seuranneeseen New Yorkin osakilpailuun.
Espanjalainen Alejandro Maclean kuoli kilpailukauden päätyttyä jouduttuaan 17. elokuuta harjoituslennolla onnettomuuteen.
Maj Kuhlefelt
Maj-Britt Kuhlefelt (o.s. Lindfors; 1. toukokuuta 1931 Helsinki – 14. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija. Hän perusti yhdessä sisustusarkkitehti Pi Sarpanevan kanssa vuonna 1970 P & M Design Ab:n.
Kuhlefelt pääsi ylioppilaaksi 1949 ja hän opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen muoti- ja tekstiililinjalla 1950–1953. Hän tutustui opiskeluaikana tulevaan yhtiökumppaniinsa ja ystäväänsä Pi Sarpanevaan.
Kuhlefelt suunnitteli muun muassa Suomen Trikoolle kirkkaita värejä käyttäneen modernin lastenvaatemalliston nimeltä Maj. Hän oli vuosina 1963–1969 vaatevalmistaja Finn-Flare Oy:n suunnittelijana ja suunnitteli kansainvälistä tunnustusta saaneita vaatteita Marjatta Metsovaaran kankaista.
Kuhlefelt ja Sarpaneva perustivat vuonna 1970 yhteisen yrityksen P&M Design Ab:n. He suunnittelivat nykyaikaisia työvaatteita ja Kuhlefelt suunnitteli myös sisustuksia muun muassa Hotelli Hesperiaan ja Hotelli Kämpiin sekä Finnairin lentokoneisiin. Kuhlefelt piti vakinaista ”Bara Hon” -palstaa "Hufvudstadsbladetissa" ja kirjoitti pakinoita myös suomeksi "Me Naiset"- ja "Anna"-lehteen.
Vuonna 1995 Muotitaiteilijat MTO myönsi Kuhlefeltille Vuoden vaatesuunnittelija-kunniamaininnan, ja hänelle myönnettiin 1996 Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki ansioista vaatesuunnittelun ja muodin alalla.
Maj Kuhlefeltin isä oli metsäneuvos Jarl Lindfors. Kuhlefeltin aviomies oli osastopäällikkö Lars-Olof Kuhlefelt vuosina 1953–1971 ja avomies valokuvaaja Kaius Hedenström vuodesta 1973.
Seututie 723
Seututie 723 on Seinäjoen Ylistarosta Kauhavan Ylihärmään johtava seututie. Tien pituus on noin 27 kilometriä. Se on kokonaan päällystetty ja kaksiajoratainen. Tie kääntyy Untamalassa ja Rannanjärvessä.
Pregnenoloni
Pregnenoloni (CHO) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Pregnenoloni on merkittävä yhdiste neurosteroidina ja sillä ja sen metaboliiteilla on hermosoluja suojaavia ja oppimista auttavia vaikutuksia. Yhdiste on myös esiaste useille muille steroidihormoneille.
Pregnenoloni on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee kohtalaisesti orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Pregnenoloni on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on +28.
Eläimissä pregnenolonia muodostuu kolesterolista aivoissa, lisämunuaisissa ja sukupuolirauhasissa. Pregnenolonin biosynteesi tapahtuu näiden elimien mitokondrioissa, joissa entsyymikompleksi hapettaa kolesterolin pregnenoloniksi ja isokapryylialdehydiksi. Pregnenoloni sitoutuu muun muassa σ-reseptoreihin, mikrotubuluksiin ja kannabinoidireseptoreihin. Sillä on hermosoluja vaurioilta suojaavia vaikutuksia ja kannabinoidireseptoreihin sitoutuessaan se muun muassa ehkäisee etanolin aiheuttamia vaurioita hermosoluissa. Pregnenolonista muodostuu steryylisulfataasin katalysoimana pregnenolonisulfaattia, jolla on myös hermosoluja suojaavia ja oppimista parantavia vaikutuksia.
Pregnenoloni on myös useiden steroidihormonien esiaste. Se hapettuu sytokromi P450-ryhmän entsyymien vaikutuksesta progestesteroni, josta muodostuu muun muassa androstenedionia, kortikoideja ja muita hormoneja. Yhdiste voi myös hydroksyloitua 17-hydroksipregnenoloniksi, josta muodostuu dehydroepiandrosteronia.
Seututie 718
Seututie 718 on Vaasan Vähäkyröstä Vöyrin Kaitsoriin johtava seututie. Tien pituus on noin 27 kilometriä. Se on koko matkalta päällystetty ja kaksikaistainen. Sillä on lyhyt yhteinen osuus seututien 725 kanssa Bergbyn ja Vöyrin keskustan välillä.
Palhonniemen kartano
Palhonniemen kartano, aiemmin "Nygård", on maatila Tampereen lähellä Ylöjärven Kurussa. Tilan pinta-ala on 130 hehtaaria, josta 16 hehtaaria peltoa.
Kartanon päärakennus on Birger Federleyn suunnittelema barokki-klassinen rakennus, jonka pinta-ala on 1 600 neliömetriä. Muita rakennuksia tilalla on 1 700 neliön verran. Asunto-osakehtyhtiömuotoisessa rakennuksessa tilan alueella vuokratontilla on lisäksi kuusi asuntoa, joista Tampereen kaupunki omistaa kolme.
Tila oli Tampereen kaupungin omistuksessa vuodesta 1930 alkaen, ja se oli laitoskäytössä. Vuonna 2018 sen osti tamperelainen konepaja-alan yrittäjä Juhani Lehti.
Nykyisen päärakennuksen on rakennuttanut Nils Johan Idman. ja se valmistui 1914. Se tuhoutui pahoin tulipalossa sodan aikana 1918, ja Tampereen kaupunki kunnosti sen. Tupala- ja Johtola -nimiset rakennukset ovat valmistuneet 1900-luvun vaihteessa. Tampereen omistaessa tilan siellä toimi ensin koulukoti ja sitten alkoholistien huoltokoti.
Alueen vanhoissa kartoissa ennen 1900-lukua ei ole merkittynä asutusta. Tehdyn muinaisjäänneinventoinnin perusteella alueella voisi olla muinaisjäännöksiä, mutta sellaisia ei löytynyt. Karjulan kylätontilta on paikalle siirretty siellä nykyisinkin oleva Tyrkkölän talo. Vuoden 1911 kartassa rannassa on satamapaikan merkkinä ankkuri, mutta siitä ei ole löytynyt jälkiä.
Hongkong–Zhuhai–Macao-silta
Hongkong–Zhuhai–Macao-silta on silta- ja tunneliyhteys, joka yhdistää Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueet sekä Zhuhain kaupungin Helmijoen suistossa Kiinan etelärannikolla. Kokonaisuudessaan 55 kilometriä pitkä yhteys koostuu useista silloista, keinotekoisista saarista, yhdysteistä ja tunnelista. Yhteys avattiin liikenteelle 23. lokakuuta 2018. Reitin pisin silta on 23-kilometrinen, ja se on maailman pisin merisilta. Rakennustyöt oli aloitettu loppuvuodesta 2009, ja ne olivat valmistuneet suurelta osin vuonna 2017.
Silta kulkee Hongkongista länteen Zhuhain vesialueelle ja sitten Macaon edustalla olevan tekosaaren Zhuhain puolelle. Saarelta yhteys haarautuu sekä Macaoon että Zhuhaihin. Koska Hongkongilla ja Macaolla on erityishallintoasema, niiden rajalla on rajatarkastukset. Ajojärjestelyissä on pitänyt huomioida myös se, että Hongkongissa ja Macaossa on vasemmanpuoleinen liikenne, kun Manner-Kiinassa on oikeanpuoleinen.
Silta piti alun perin ottaa käyttöön vuoden 2016 lopulla, mutta töitä hankaloittivat onnettomuudet, korruptio, erilaiset viivästykset ja budjetin ylittyminen. Meriolosuhteet aiheuttivat myös omat haasteensa. Rakennustöissä kuoli ainakin kymmenen ihmistä ja yli 600 loukkaantui.
Taiko no Tatsujin
Taiko no Tatsujin (, ”taikomestari”) on Namcon julkaisema rytmipelisarja. Pelissä pelaaja soittaa taiko-rumpua musiikin tahtiin."Taiko no Tatsujin: Drum Session" ja "Taiko no Tatsujin: Drum ‘n’ Fun" ovat tulossa eurooppaan julkaistavina versioina PlayStation 4:lle ja Nintendo Switchille marraskuun 2. päivä. Konsoliin liitettävää rumpusoitinlisälaitetta ei ole tulossa uusien pelien julkaisujen myötä.
Kristen Bellin filmografia
Tämä on Kristen Bellin filmografia.
Westlake (Ohio)
Westlake on kaupunki Cuyahogan piirikunnassa, Ohion osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 32 729. Westlake sijaitsee noin 19 kilometriä Clevelandin keskustasta.
Pontchâteau
Pontchâteau on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Pontchâteau on isännöinyt useasti cyclocross-kilpailuja. Coët-Rotzin metsässä on järjestetty Cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1989 ja 2004 sekä Euroopan-mestaruuskilpailut vuosina 2005 ja 2016. Lisäksi siellä on järjestetty useasti lajin Ranskan-mestaruuskilpailut sekä maailmancupin osakilpailuja.
The Good Witch’s Family
The Good Witch’s Family on vuonna 2011 julkaistu fantasiahenkinen koko perheen televisioelokuva. Sen on ohjannut Craig Pryce ja päärooleissa näyttelevät Catherine Bell ja Chris Potter.
Elokuva on "The Good Witch" -elokuvasarjan neljäs osa ja se esitettiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Hallmark Channelilla 29. lokakuuta 2011.
Matthew Knight sai Brandon Russellin roolista Young Artist-ehdokkuuden vuonna 2012.
Cassandra ja Jake totuttelevat avioelämään kunnen kadoksissa ollut sukulainen, Abigail saapuu kaupunkiin. Hyvin nopeasti Cassie huomaa saaneensa kilpailijan Abigailista, kun heidän näkemyksensä toisten auttamisesta johtavat erinlaisiin ihmissuhdesolmuihin.
"Good Witch" elokuvasarjan hyvän menestyksen myötä neljättä elokuvaa kuvatessa Catherine Bell oli sopinut jo seuraavasta jatko-osasta.
"The Good Witch’s Family" oli Hallmark Channelin parhaiten arvosteltu televisioelokuva vuonna 2011.
Elokuvalle myönteisen arvostelun kirjoittanut South Coast Today -lehden Kevin McDonough myönsi olevan lumoissaan "Good Witch" elokuvista niiden rohkeuden takia. Radiotimes.comin arvostelija Sloan Freer antoi elokuvalle 2/5 tähteä.
Tšehov (täsmennyssivu)
Tšehov tai Tšehova voi tarkoittaa seuraavia:
Aino Pulkkinen
Aino Pulkkinen (s. 2. helmikuuta 1998 Äänekoski) on suomalainen pikajuoksija. Pulkkinen edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä on valmentanut vuodesta 2017 alkaen Petteri Jouste. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Äänekosken Urheilijoita ja ennen Joustetta hänen valmentajanaan toimi Ilpo Vesterinen.
Pulkkinen edusti Suomea Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2017. Vuonna 2015 hän osallistui vain pikaviestiin, mutta 2017 hän eteni 200 metrin semifinaaleihin ja juoksi myös pitkässä viestissä, jossa Suomi sijoittui seitsemänneksi.
Vuoden 2018 Kalevan kisoissa hän voitti 400 metrillä Suomen mestaruuden ja sijoittui 200 metrillä toiseksi. SM-hallikisoista hänellä on vuodelta 2018 60 metriltä pronssimitali.
Hulda Potila
Hulda Maria Potila, vuoteen 1903 Jaatinen (3. maaliskuuta 1894 Askainen – 7. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja kudonnan opettaja.
Hulda Potilan vanhemmat olivat maanviljelijä Abdon Nikoferus ja Anna Potila. Hän valmistui kudonnan opettajaksi 1920, kävi Taideteollisen keskuskoulun 1924–1925 ja oli Suomen Käsityön Ystävien kutoja 1921–1923. Potila teki useita opintomatkoja Skandinaviaan, Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan, Taideteollisen keskuskoulun tekstiiliosaston opettaja hänestä tuli 1928 ja oma näyttely hänellä oli 1932. Potila oli Taideteollisen oppilaitoksen ammattiaineiden opettaja vuoteen 1949 ja sitten yliopettaja eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoteen 1962. Hänen töitään oli esillä Pariisin maailmannäyttelyssä 1937, myös syntymäkuntansa Askaisten kirkkoon hän on suunnitellut tekstiilejä. Potila osallistui alansa järjestötoimintaan, hän oli muun muassa Ornamon jäsen ja Suomen taideteollisuusyhdistyksen johtokunnan jäsen ja Tekstiilitaiteilijat-yhdistyksen puheenjohtaja 1956–1964.
Kaj Nyström
Kaj Eric Gunnar Nyström (s. 12. huhtikuuta 1923 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän oli naimisissa tekstiilitaiteilija Marjatta Metsovaaran kanssa vuosina 1948–1965.
Nyström valmistui diplomiarkkitehdiksi vuonna 1953 ja johti omaa arkkitehtitoimistoaan vuodesta 1955. Hän työskenteli myös Suomen Matto Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1959.
Denise Ziegler
Denise Ziegler (s. 14. lokakuuta 1965 Luzern, Sveitsi) on sveitsiläissyntyinen Suomessa vuodesta 1990 lähtien asunut kuvataiteilija. Hänellä on takanaan taideopintoja Luzernissa Schule für Gestaltungissa vuodesta 1986 vuoteen 1990. Helsingissä hän opiskeli Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa 1990–1991 ja Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja kotimaista kirjallisuutta 1991-1995. Vuosina 1996–1997 hän opiskeli jälleen Kuvataideakatemiassa ja suoritti kuvataiteen maisterin tutkinnon. Ziegler käsitteli lopputyössään epigrammia. Vuosina 2002–2010 hän oli Kuvataideakatemian tohtorikoulutuksessa ja suoritti kuvataiteen tohtorin tutkinnon vuonna 2010. Tohtorintutkinnon opinnäytetyön nimi on "Poeettisen piirteistä. Kuvataiteilijan mimeettinen työskentelytapa". Zieglerin taideteokset ovat jälkiä jostakin, joka on tapahtunut. Hän rakentaa arkiset tai huomaamattomat tilanteet uudelleen uuteen kontekstiin.
Blain
Blain on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Nantes-Brest kanavan varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna "Château de Blain". Se on rakennettu alkujaan 1200-luvulla, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvulla. Linna oli osa Bretagnen puolustusjärjestelmää, jonka muiden linnojen sijaintipaikat olivat Vitré, Fougères, Ancenis, Châteaubriant ja Clisson.
True Stories – tositarinoita Teksasista
True Stories – tositarinoita Teksasista ("True Stories") on Talking Heads -yhtyeestä tunnetun David Byrnen ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen komediaelokuva vuodelta 1986. Se julkaistiin samoihin aikoihin Talking Headsin samannimisen musiikkialbumin "True Stories" kanssa. David Byrne esittää elokuvan stetson-hattuista ”juontajaa", joka kiertelee avoautollaan kuvitteellisessa Texasin pikkukaupungissa nimeltä Virgil, jossa valmistaudutaan osavaltion 150-vuotisjuhliin. Toista pääosaa, vaimoa etsivää ujoa vanhaapoikaa näyttelee John Goodman.
Byrne sai idean elokuvaan keräämistään paikallislehtien jutuista, jotka kertoivat pikkukaupunkien erikoisista tapahtumista. Elokuvan rakenne on episodimainen ja dokumenttielokuvaa jäljittelevä ilman selvää jatkuvaa juonta.
"True Stories" sai Independent Spirit Awards -ehdokkuudet parhaan esikoiselokuvan ja parhaan kuvauksen sarjoissa.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kutsui elokuvaa kuivakkaalla huumorilla ryyditetyksi persoonalliseksi lisäksi Suomen videoelokuvatarjontaan. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Hugo Haš
Martin Hugo Haš (s. 2. helmikuuta 2001 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tapparaa. Hän pelannee tällä hetkellä seuran A-nuorissa. Haš laukoo oikealta.
"ISS Hockey" -sivuston mukaan Haš on kahden suunnan puolustaja, joka luistelee isoon kokoonsa nähden hyvin, tekee fiksuja ratkaisuja kiekollisena, laukoo kovaa ja käyttää ulottuvuuttaan vastustajan syöttöjen katkaisemiseen. Hän on pitänyt itseään peliä tekevänä pelaajana, joka pelaa mieluummin teknisesti kuin kovaa, mutta tarvittaessa myös fyysisesti. Haš on maininnut esikuvikseen Erik Karlssonin ja Victor Hedmanin.
Haš on HC Sparta Prahan kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 10+13=23 ja Haš jakoi Spartan sisäisen tehotilaston voiton Dominik Arnoštin ja Ondřej Havlínin kanssa lukemalla +18. Hän voitti myös Tšekin C-nuorten sarjan pudotuspelien puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 4+6=10 sekä puolustajien tehotilaston lukemalla +13. Haš voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2016–2017 päätteeksi.
Toukokuussa 2017 Haš teki juniorisopimuksen Tapparan kanssa, kun seuran edustajat olivat tarkkailleet häntä alle 16-vuotiaiden maajoukkueturnauksessa. Suomeen vain 16-vuotiaana muuttanut Haš pelasi kauden 2017–2018 lähes kokonaan seuran A-nuorissa, joiden eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli seitsemällä osumallaan. Haš teki runkosarjassa kaikkiaan 16 tehopistettä. Hän vahvisti myös kahden playoff-ottelun verran Tapparan B-nuoria, jossa Haš voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Myös Tapparan SM-liigajoukkue oli nimennyt hänet joukkueeseensa Mestarien liigan otteluihin. Haš sai siellä tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pelinsä 4. lokakuuta 2017 slovakialaista HC Banská Bystricaa vastaan. Tappara merkitsi hänet seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Haš jäi ottelussa lopulta kuitenkin ilman peliaikaa.
Kaudelle 2018–2019 Haš teki Tapparan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen.
Haš pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018. Hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Haš pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 45 poikien maaottelua.
Gernot Kerschbaumer
Gernot Kerschbaumer (s. 1983) on itävaltalainen suunnistaja. Hän saavutti suunnistuksen EM-kilpailuissa 2018 Sveitsin Ticinossa pitkän matkan pronssimitalin. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on pitkän matkan kahdeksas sija Trentinon MM-kilpailuista 2014.
Vay
Vay on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. 
Kunnan nähtävyyksiä on lampi "étang de Clégreuc". Lammella on havaittu yli 160 lintulajia sekä useita harvinaisia kasveja. Linnuista harvinaisimpia on kaulushaikara. Alun perin lampi on tehty myllyä varten.
Tapaus Wilt
Tapaus Wilt ("Wilt") on Michael Tuchnerin ohjaama brittiläinen rikoskomedia vuodelta 1989. Sen ovat käsikirjoittaneet Tom Sharpen romaanin pohjalta Andrew Marshall ja David Renwick. Pääosia näyttelevät television komediasarjoista tuttu parivaljakko Griff Rhys-Jones ja Mel Smith.
Kiltti collegen yhteiskuntaopin opettaja Henry Wilt (Rhys-Jones) on haluttomien opiskelijoidensa masentama ja kotona taistelulajeista ja juppielämästä innostuneen vaimonsa (Alison Steadman) tossun alla. Hän fantasioi vaimostaan eroon pääsemisestä, ja seksinukesta alkunsa saaneiden väärinkäsitysten vuoksi joutuu poliisin (Smith) epäilemäksi tämän murhasta.
"Tapaus Wilt" julkaistiin Suomessa VHS-videona, ja MTV3-televisiokanava esitti sen elokuussa 1996. "Helsingin Sanomien" tv-sivulla Mikael Fränti kutsui elokuvaa tuolloin onnettomaksi ja tympeäksi farssiksi, joka hieman paranee loppupuolen kirkkokohtauksissa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kuvailee "Tapaus Wiltiä" puisevaksi ja keskinkertaiseksi komediaksi, jonka pohjana oleva kirja on parempi. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Hotelli InterContinental Helsinki
Hotelli InterContinental (nimi vuodesta 2000 Scandic Continental ja nykyisin Scandic Park Helsinki) on Helsingissä Mannerheimintien varrella vastapäätä Hesperian puistoa sijaitseva vuonna 1972 avattu hotelli. Hotellin rakennutti Finnairin omistama Nordic Hotell ja yhdeksänkerroksisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Jouko Ylihannu. Samana vuonna 1972 hotellin viereen valmistui myös Hotelli Hesperia. Molemmat hotellit olivat Helsingissä 1973 ja 1975 pidettyjen ETYK-kokousten vieraiden majapaikkoina.
Hotellihankkeen taustalla olivat suomalainen lentoyhtiö Finnair, yhdysvaltalaisen Pan Am -lentoyhtiön omistama InterContinental-hotelliketju ja yhteistyökumppaniksi ryhtynyt suomalainen osuusliike OTK. Helsinkiin haluttiin saada kansainvälinen loistohotelli amerikkalaisia turisteja varten sen jälkeen kun Finnar oli 1960-luvulla avannut uusia reittilentoyhteyksiä Pohjois-Amerikkaan. Hanketta pidettiin niin kiireellisenä, että hotellin perustustyöt aloitettiin keväällä 1969 jo puoli vuotta ennen rakennusluvan myöntämistä. Hotelli InterContinental avattiin 15. tammikuuta 1972. Hotellissa oli alkujaan 293 huonetta, lisäsiiven valmistuttua elokuussa 1984 niitä oli 555. Vuodepaikkoja oli noin 1100. Intercontinental oli pitkään Suomen ja Pohjoismaiden suurin hotelli. Hotellin sisustuksen suunnittelijoihin kuului muun muassa Ilmari Tapiovaara. Hotellissa sijaitsi myös Finnairin terminaali ja toimipiste.
Hotellissa on nykyisin 523 huonetta, baari, ravintola, kokoustiloja, uima-allas ja kuntohuone.
Nykyisten Scandic Parkin ja viereisen Crowne Plazan paikkeille, kaupunkiin johtaneen tien varrelle mutta silloin vielä selvästi kaupungin ulkopuolelle, rakennettiin 1700-luvun lopulla sotilassairaala ja varasto. Myöhemmin, Venäjän vallan aikana alueelle rakennettiin kasarmeja tykistöä varten, ja alue tuli tunnetuksi nimellä Tykistöpiha (), mihin yhä viittaa läheisen Tykistökadun nimi. Suomen itsenäistyttyä Helsingin kaupunki osti alueen rakennuksineen, jotka samoihin aikoihin olivat jo jäämässä keskelle Töölön uutta kerros­talo­kaupungin­osaa. Tämän jälkeen suurin osa Tykistöpihan vanhoista rakennuksista oli pitkään kaupungin puhtaana­pito­laitoksen käytössä. Korttelin pohjoislaidalla, nykyisen Crowne Plazan tontilla Kivelänkadun varressa sijainnut kivirakennus toimi kuitenkin aluksi lastentarhana, myöhemmin vuodesta 1937 lähtien Töölön kirjastona, kunnes alueen koko vanha rakennuskanta vuonna 1968 purettiin paikalle rakennettavien hotellien tieltä.
Aiemmin kulttuurirakennusten sijoituspaikaksi kaavaillun Tykistöpihan korttelin kaavoitus suurhotelleille herätti aikanaan arvostelua. Hankkeella oli kuitenkin Helsingin kaupunginjohdon vahva tuki ja kaupunginvaltuustossa sitä vastustivat pelkästään SKDL ja TPSL. Väitettiin, että edistysmielisen osuustoimintaliikkeen järjestö OTK oli otettu mukaan hankkeeseen, jotta sille saataisiin sosiaalidemokraattien tuki.
Martti (Savukoski)
Martti on pieni Savukosken sivukylä. Kylän halki menee tie joka johtaa Korvatunturin juurelle ja Tulppioon. Marttilaisten pääelinkeino on poronhoito.
Suurta pahaa
Suurta pahaa, Karisto 2004, on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani.
Sorin poliisitalolla eletään normaalia talvikautta; kauan auki olleeseen vakanssiin saadaan helsinkiläinen tulokas Veli-Pekka Simo; hän osoittautuukin erääksi tarinoiden sittemmin värikkäimmäksi hahmoksi - josta Koskinen saa tuon tuosta päänsärkyä.
Pahin auki oleva rikos on sellainen että eräs perheellinen mies on siepattu kadulta - ja kirjaston hyllystä löytyy irtileikattu sormi, josta on sormenjäljet tuhottu, mutta sormessa on kadonneelle kuuluva kihlasormus.
Myöhemmin hautausmaalta löytyy avoimesta haudasta kadonneen vaatteisiin puettu päätön ruumis, jolta löytyy myös lompakko; ratkaisevaa on että lompakossa on paitsi vaimon morsiuskuva myös kahden kouluikäisen lapsen. Patologi huomaa, että ruumiilta on poistettu jo varhain kivekset syövän vuoksi - siis kysymys ei ole kadonneesta.
Lisäksi ruumiin kaula on katkaistu uskomattoman tasaisesti - mikä on teknisesti mahdotonta muulla kuin giljotiinilla. Tästä tuleekin ensimmäinen pitävä johtolanka, koska terään tarvittu erikoisteräslevy oli lopulta helppo jäljittää - tosin aikansa menee ennen kuin se selviää.
Hiukan myöhemmin katoaa toinen mies, suosittu komedianäyttelijä.
Samoin päättömänä löydetyn pää putkahtaa esiin eräästä säilytyslokerosta.
Muitakin yksittäiskohtia nousee esiin uutteralla tutkimustyöllä.
Eläkeläinen Roine sekaantuu asiaan ja hänen ansioitaan onkin, että syyllinen saadaan selville; nyt paljastuu, että kysymys on monin tavoin seonneesta entisestä yrittäjästä, joka on ottanut vaikutteita Ranskan suuresta vallankumouksesta. Hänellä ja hänen miehillään on käytössä esimerkiksi fryygialaismyssy.
Koskinen ja poliisit tekevät aseellisen rynnäkön paikalle ja viime hetkessä onnistutaan estämään karmiva murha, jota yritettiin tehdä giljotiinilla, jonka rikollisjohtaja oli itse rakentanut.
Tosin hinta on kova: myös hullun päärikollisen kaappaama Roine menehtyy vammoihinsa.
Samoin Ulla Lundelin luiskahtaa raittiuskuuriltaan, joskin loppusivuilla annetaan ymmärtää hänen toipuvan.
Kirja päättyy Roineen hautajaisiin, joissa Koskinen, Niiranen, Pekki, Kaatio ja kaksi järjestyspuolen miestä kantavat vainajan hautaansa - rikospuolen miehet ensi kerran vuosiin yhdessä virkapuvuissaan.