hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kenraalikunta
Kenraalikunta on ylimpien upseerien ja muiden korkeiden viranhaltijoiden joukko puolustusvoimissa tai asevoimissa.
Suomen puolustusvoimissa kenraalikuntaan kuuluvat maa- ja ilmavoimien sotilasarvoista prikaatikenraalit, kenraalimajurit, kenraaliluutnantit ja kenraalit sekä merivoimien sotilasarvoista lippueamiraalit, kontra-amiraalit, vara-amiraalit ja amiraalit.
Sotilastehtävissä prikaatikenraali ja lippueamiraali voivat toimia samankaltaisissa tehtävissä kuin eversti tai kommodori. Suomessa näiden sotilasarvojen muodostaminen tuli välttämättömäksi siksi, että suomalaiset palvelivat everstin arvolla tehtävissä, joissa kansainvälisen yhteistyön muut jäsenet palvelivat prikaatikenraalin arvossa. Ennen prikaatikenraalin tehtävän perustamista Suomessa toimivat everstit palvelusarvolla prikaatin kenraali.
Myös Suomen puolustusvoimien ylimmät siviilivirat, kuten pääasessori eli johtava juristi ja kenttäpiispa, on aikaisemmin laskettu kenraalin arvoisiksi ja niiden haltijat kenraalikuntaan kuuluviksi. Pääasessori osastopäällikkönä rinnastettiin 2008 asti kenraalin arvoiseksi.
Kaksisarvinokat
Joskus naurusarvinokka ("Rhinoplax vigil") liitetään kaksisarvinokkiin, mutta nykyään se liitetään yleensä omaan sukuunsa "Rhinoplax".
Vuoriviirikaija
Vuoriviirikaija ("Prioniturus montanus") on Filippiineillä elävä kaijalaji.
Vuoriviirikaija on noin 30 senttimetriä pitkä ja 100–140 grammaa painava keskikokoinen papukaija. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta vaaleamman kellanvihreä. Naama on sininen, päälaella on punainen laikku ja pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan naama on enimmäkseen vihreä ja sen pyrstö on lyhyempi. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien ”lusikat”. Lajista tunnetaan kolme alalajia.
Vuoriviirikaija elää Filippiinien pohjoisella saarella Luzonilla. Sen populaatio on kooltaan alle 10 000 yksilöä.
Laji elää vuoristometsissä yli 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on hyvin äänekäs ja lentelee pikku parvissa ruokailupuiden välillä.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu elo–syyskuussa ja pesä on puunkolossa.
Vuoriviirikaija syö hedelmiä, pähkinöitä ja siemeniä, myös maissin siemeniä.
Amyntas II
Amyntas II (lisänimeltään ”Pieni”, kuoli 394 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 395–394 eaa. Amyntas oli Perdikkas II:n lapsenlapsi tämän pojan Menelaoksen kautta. Erään toisen tulkinnan mukaan Amyntas oli kuningas Arkhelaoksen poika.Borza 1992, s. 178
Kun kuningas Aeropos II kuoli sairauteen vuonna 395/394 eaa., Amyntas II valittiin hänen seuraajakseen. Kuninkuus siirtyi näin pois Arkhelaoksen sukuhaaralta Perdikkas II:n toisen pojan Menelaoksen pojalle. Amyntas kuoli kuitenkin pian erään Derdaan murhaamana. Derdas oli yleinen nimi Ylä-Makedonian Elimeian maakunnan kuningassuvun jäsenillä. Ehkä Amyntaan murhan takana oli elimeialainen vallankaappausyritys. Amyntaan kuoleman jälkeen kuninkuus palasi kuitenkin Arkhelaoksen sukuhaaralle. Kuninkaaksi tuli Aeropoksen poika Pausanias. Ehdolla kuninkaaksi olisi myös ollut Amyntaan poika Filippos. Pausanias kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen, ehkä salamurhan uhrina. Salamurhan takana oli luultavasti Amyntas III.
Mannoosi
Mannoosi (CHO) on aldoheksoosisokeri ja glukoosin epimeeri. Mannoosia esiintyy eläinten lisäksi orkideoissa, mäntykasveissa, mannasaarnissa ("Fraxinus ornus"), sienissä ja bakteereissa.
Mannoosi on glukoosin epimeeri, jolla on kaksi anomeerista muotoa α- ja β-mannoosi. Rengasmaisessa muodossaan mannoosi voi esiintyä sekä furanoosina että pyranoosina. Mannoosi eroaa glukoosista siten, että sen kakkoshiileen liittynyt hydroksyyliryhmä on suuntautunut vasemmalle, kun se glukoosissa on suuntautunut oikealle.
Mannoosi imeytyy huonosti ihmisen elimistössä. Suurin osa mannoosista kulkeutuu ihmisen elimistön läpi muuttumattomana. Sen sijaan esimerkiksi kanit kykenevät hyödyntämään lähes 96 % saamastaan mannoosista.
Aeropos II
Aeropos II (kuoli 395/4 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 398/7–395/4 eaa.
Kuningas Arkhelaoksen kuoltua vuonna 399 eaa. hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Orestes, joka oli alaikäinen. Hallitsijaksi tuli Oresteen setä Aeropos, joka kuitenkin syrjäytti Oresteen vuonna 398/7 eaa. ja julisti itsensä kuninkaaksi. Vuonna 394 eaa. Aeropos ajautui konfliktiin Spartan kuninkaan Agesilaoksen kanssa. Kun Korintti nousi kapinaan Spartan hegemoniaa vastaan Aeropos asettui kapinallisten puolelle. Agesilaoksen spartalaiset kukistivat kuitenkin makedonialaiset taistelussa ja Aeropoksen oli pakko solmia rauha spartalaisten kanssa. Aeropos kuoli sairauteen joskus vuoden 395/4 eaa. loppupuolella. Kuninkaaksi valittiin Aeropoksen jälkeen Perdikkas II:n pojan Menelaoksen poika Amyntas II.
Kaislajärvi
Kaislajärvi on Juvan eteläosassa sijaitseva kylä. Kaislajärven kylä sijoittuu Lentunen-nimisen järven itäpuolelle, Härkölän kylän pohjoispuolelle. Siellä on liikuntatoimen hoitama uimapaikka ja valaistu hiihtolatu.
Kaislajärvellä sijaitsee kunnan omistuksessa oleva leirikeskus. Leirikeskuksessa on päärakennus, jossa on keittiö, kaksi makuuhuonetta ja ruokasali. Ympärivuotiseen käyttöön sopivassa tupasaunassa on sauna, pesuhuone ja takkatupa, jossa keittonurkkaus ja lisäksi tuvassa on kahdeksan vuodepaikkaa.
Varsinaisina majoitustiloina toimivat leirimökit, joita on yhteensä kymmenen. Mökeissä on sähkölämmitys ja kussakin neljä vuodepaikkaa. Mökit ovat kärsineet mm. kosteusvaurioista, koska pienen kävijämääränsä vuoksi keskuksen ylläpito on melko niukkaa.
Walter E. Bryant
Walter E. Bryant (14. tammikuuta 1861 Sonoma, Kalifornia – 21. toukokuuta 1905 San Francisco) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Walter Bryantin vanhemmat olivat Daniel Sharp ja Susan H. Bryant. Hän opiskeli yksityisesti ja oli pienestä pitäen kiinnostunut luonnosta. Jo seitsemänvuotiaana hän sai isältään kiväärin ja tämä opetti hänet ampumaan. Hän tutki ja keräsi kasveja ja linnunmunia sekä täytti lintuja ja nisäkkäitä. Vuosina 1886–1894 hän toimi Kalifornian tiedeakatemian kuraattorina. Hän teki useita tutkimusmatkoja Alaskasta Keski-Amerikkaan. Erityisesti häntä kiinnostivat kolibrit, joita hänellä oli suuri kokoelma.
Bryant liittyi American Ornithologists' Unioniin vuonna 1888. Hän oli perustamassa California Ornithological Clubia, myöhemmin nimeltään Cooper Ornithological Club, ja toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Bryant julkaisi suuren joukon lintutieteellisiä artikkeleita.
Bryant nimesi linnuista guadalupenkeijun ("Oceanodroma macrodactyla") ja nisäkkäistä mustajäniksen ("Lepus insularis").
Gemini 10
Gemini 10 (virallisesti Gemini X) oli kahden astronautin avaruuslento, joka laukaistiin 18. heinäkuuta 1966. Muiden Gemini-ohjelman lentojen tapaan alus nostettiin avaruuteen Titan-kantoraketilla. Lennolla harjoiteltiin telakoitumista kahden Agena-rakettivaiheen kanssa sekä avaruuskävelyä. Harjoitukset olivat välttämättömiä tulevia kuulentoja varten ja Gemini 10 olikin yksi NASA:n siihen asti onnistuneimpia lentoja. Agena-rakettivaiheeseen telakoituneen Gemini 10:n rataa muutettiin useaan kertaan. Gemini 10 laskeutui Atlantin valtameren länsipuolelle 21. heinäkuuta 1966.
Irma (romaani)
Irma on Tuula-Liina Variksen kirjoittama romaani, joka ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 2008. Se kertoo freelance-toimittaja Irma Valtosen elämästä eri ajankohtina ja eri näkökulmista. Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton.
Romaanin ensimmäisessä osassa kertojana on Irma itse, ja hän on kulttuurivaltuuston jäsenenä matkalla juuri itsenäistyneessä Liettuassa. Palattuaan matkalta hän saa lapsiltaan kuulla, että hänen miehellään Martilla on toinen nainen, taidemaalari Ursula Riekonrinta.
Toinen osa on kirjoitettu Tero Tikkasen näkökulmasta. Tero tutustuu Kreikan-matkalla Irmaan ja tämän ystävään Jattaan. Vaikka Tero on enemmän kiinnostunut Jatasta, hän päätyy kuitenkin vuoteeseen Irman kanssa. Heidän suhteensa jatkuu Suomessakin, tosin salassa, sillä Tero on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Irma on juuri eronnut ja rakastuu järjettömästi Teroon, kunnes tulee yhtäkkiä järkiinsä ja lopettaa suhteen Teron kanssa.
Kolmannessa osassa kertoja on Irman ex-mies Markus, joka on asunut jo monta vuotta Lapissa Ursulan kanssa. Heidän suhteensa on ollut myrskyisä, sillä Ursula on alkanut juoda yhä enemmän ja pahoinpitelee Markusta. Sitten Ursula kuolee yllättäen sydänkohtaukseen, eikä Markus tiedä mitä elämässään tekisi. Hän ottaa pitkästä aikaa yhteyttä Irmaan ja omiin lapsiinsa, jotka ovat kasvaneet jo aikuisuuden kynnykselle.
Neljännessä osassa näkökulma on jälleen Irman, ja se sitoo aikaisemmat tapahtumat yhteen. Romaanista Savon Sanomiin kirjoittaneen Eeva Saesmaan mukaan ”romaanin lopussa Irma katsoo itseään peiliin. Tärkeimmäksi nousee sittenkin katse, jonka hän itselleen suo. Sekin on vain heijastus, mutta rehellisesti lihaksi tullut.”
Mervi Kantokorven mukaan "Irman" keskeinen teema on ”naisen kokemus eletystä ruumistaan”, ja Kaisa Kurikka kuvaa sitä ”naisen identiteetin syväluotaukseksi”. Varis on itse kertonut halunneensa kuvata ”yhtä naista eri kulmista”. Sisko Pajun mukaan kirjassa on huomattavasti omaelämäkerrallisia aineksia, ja varsinkin sen lopussa tulee esiin feministinen asenne.
Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton, ja sitä on kiitelty muun muassa kiinnostavasta rakenteesta ja siitä, että erillisistä osista huolimatta tarina muodostaa vahvan jatkumon. Kirjan rakenteessa on havaittu ”sukulaisuutta” Krzysztof Kieślowskin elokuvatrilogiaan "Kolme väriä". Toisaalta on myös huomautettu, että nimisymboliikkaa on selitetty liikaa ja Irman ja lasten suhde on kuvattu ohuesti.
Leena Ahlholm toteaa, että vaikka hän pitääkin "Irmaa" uskottavana ja kiinnostavana, se ei ole Tuula-Liina Variksen paras kirja. Salla Seurin mielestä "Irma" ”ei ehkä ole mullistava kirja, mutta nautittava se on”. Sisko Pajun mukaan kirja on sujuva ja mukaansatempaava, ja hänen mielestään se olisi voinut olla Finlandia-ehdokas.
Juho Jaakonaho
Johannes ”Juho” Jaakonaho (1. syyskuuta 1882 Haapajärvi – 21. tammikuuta 1964 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, suksiseppä ja maantiepyöräilijä.
Pyöräilijänä Jaakonaho edusti Kälviän Tarmoa, Sievin Lylyä, Oulun Pyrintöä ja Kokkolan Veikkoja, sillä hänen kotipaikkakunnallaan Haapajärvellä ei ollut pyöräilyseuraa. Jaakonaho voitti pitkän kilpapyöräilyuransa aikana yhteensä 22 maantiepyöräilyn eri matkojen Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen viiden kilometrin matkalla vuonna 1910 ja viimeisen 30 kilometrin matkalla 49-vuotiaana vuonna 1931. Jaakonaho piti uransa aikana hallussaan Suomen ennätyksiä ainakin yhden, kymmenen, viidentoista, kahdenkymmenen, kahdenkymmenenviiden ja kolmenkymmenen kilometrin matkoilla. Jaakonaho kilpaili Suomen edustajana myös viidensissä kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisen matkansa rengasrikkoon.
Jaakonaho voitti pyöräilyn SM-kisoissa 1910 kaikki kolme matkaa. Hänen voittoaikansa 1 kilometrillä oli 1.25,2, 10 kilometrillä 15.56,4 ja 30 kilometrillä 1.00.19,8. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, tällä kertaa neljä kappaletta. Voittoajat olivat 1 kilometrillä 1.30,3, 10 kilometrillä 16.50,7, 30 kilometrillä 51.06,0 ja 60 kilometrillä 1.49.08,0. Vuonna 1913 hän voitti kaksi SM-kultaa, 1 kilometrin ajalla 1.29,6 ja 10 kilometrin ajalla 15.53,0. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, 1 kilometrin ajalla 1.22,0, 10 kilometriä 15.23,0, 30 kilometriä 50.21,7 ja 60 kilometriä loppuajalla 1.46.07,8. SM-kisoissa vuonna 1915 Jaakonaho voitti 1 kilometrin kilpailun ajalla 1.26,8 ja 60 kilometriä ajalla 1.47.23,0. Vielä vuonna 1922 hän voitti kaksi henkilökohtaista Suomen-mestaruutta. Jaakonaho oli nopein 1 kilometrillä ajalla 1.26,1 ja 10 kilometrillä ajalla 16.20,2.
Jaakonahon muistomerkki, jonka jalustassa on taiteilija Bo Aurenin suunnittelema reliefi, paljastettiin Haapajärvellä Jaakonahon 100-vuotismuiston kunniaksi 1982.
Kemin ortodoksinen kirkko
Kemin ortodoksinen kirkko nimeltään Johannes Kastajan syntymän kirkko on yksi Oulun ortodoksisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Kirkko sijaitsee Kemissä Koivuharjun kaupunginosassa Ruutirannalla.
Alun perin rukoushuoneeksi syksyllä 1962 vihitty rakennus sijoitettiin niin sanotun "Hakalan sairaalan" tontille Lehtokadun varteen. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Ahonen. Ortodoksinen uskonto tuli Kemiin 1920–luvulla itäkarjalaisten pakolaisten mukana. Ennen oman rukoushuoneen valmistumista Kemin ortodoksit pitivät jumalanpalveluksiaan Sauvosaaren kansakoulussa.
Aljaksandar Dubko
Aljaksandar Dubko (, ; 14. tammikuuta 1938 - 4. helmikuuta 2001) oli Hrodnan alueellisen hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1994 hän oli ehdokkaana Valko-Venäjän presidentinvaalissa. Hän oli aiemmin myös jäsenenä Valko-Venäjän neuvostotasavallan sekä Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa.
Presidentti Lukašenkan myönsi hänelle postuumisti 30. kesäkuuta 2001 Valko-Venäjän sankarin arvon pitkäaikaisesta työstään Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän kansalaisten hyväksi.
Mihail Kartšmit
Mihail Kartšmit (; 1948–2004) oli Minskin alueen Njasvižissa sijaitsevan maatalouskombinaatti Snovin (Агрокомбинат "Снов") puheenjohtaja. Hän sai Vital Kramkon tapaan 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Borne (Alankomaat)
Borne () on kunta Alankomaissa Overijsselin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 21 125 (31.12.2008) ja väestötiheys on 813 as./km². Kunnan pinta-ala on 26,15 neliökilometriä, josta vettä on 0,15 km². Bornen pormestari on Cees Brekelmans ja keskuspaikkakunta samanniminen kuin kuntakin.
Bornen naapurikunnat ovat Tubbergen pohjoisessa, Dinkelland koillisessa, Hengelo kaakossa, Hof van Twente lounaassa ja Almelo luoteessa.
Bornen kuntaan kuuluvat myös Hertmen ja Zenderenin asutuskeskukset (). Aikaisemmin kuntaan kuului myös Bornerbroekin kylä, joka 1. tammikuuta 2001 alkaen on kuulunut naapurikunta Almeloon. Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva Rheine on ollut vuodesta 1983 lähtien Bornen ystävyyskaupunki.
Bornessa sijaitsee rautatieasema.
Vital Kramko
Vital Kramko (, ; s. 1941) on Hrodnan alueella sijaitsevan maatalouskombinaatti Oktjabrin (Октябрь, ""lokakuu"") puheenjohtaja. Kramko sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Pavel Maryjaŭ
Pavel Maryjaŭ (, ; s. 1938) on valkovenäläinen poliitikko ja liikemies, joka sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen.
Maryjaŭ oli sankariksi julistamisensa aikaan raskaita maansiirtoajoneuvoja ja kuormaajia valmistavan Valko-Venäjän autotehtaan (БелАЗ) päällikkö. Hän sai sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan kotimaisen autojen valmistuksesta. Tällä hetkellä БелАЗ on jäsenenä "talous-, budjetti-, ja finanssineuvostossa" sekä tasavallan neuvostossa (Совет Республики/Савет Рэспублікі).
Uladzimir Karvat
Uladzimir Karvat (, ; 1959 – 1996) on ensimmäinen Valko-Venäjän sankariksi nimetty henkilö.
Hän oli Valko-Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Karvat sai arvonimen kuolemansa jälkeen urheiden tekojensa vuoksi. 23. toukokuuta 1996 hänen harjoituslennolla ollut Suhoi Su-27 -lentokoneensa syttyi palamaan, ja eteni suoraan kohti asutettua aluetta. Karvat ohjasi konetta niin kauan, että se lopulta törmäsi maahan kilometrin päähän ihmisasutuksesta Hatsištšan alueella. Samana päivänä presidentti Lukašenka julisti hänet Valko-Venäjän sankariksi. Virallinen asetus sankarin asemasta annettiin muutama kuukausi myöhemmin (21. marraskuuta 1996).
Kristillinen kasvatus
Kristillinen kasvatus on kristilliseen uskoon kasvattavaa uskontokasvatusta. Kirkossa kasvatuksen tehtävä on muun muassa kristillisen perinteen siirtäminen, edellytysten luominen hengelliselle elämälle ja vakaumuksen vahvistaminen. Kristillinen kasvatus sisältää asenteiden tapojen ja taitojen opettamista, tunteiden käsittelyä sekä tahdon suunnan ohjaamista.
Kristillinen kasvatus saa piirteensä kristillisestä arvomaailmasta. Kasvatustehtävä on maallisella hallinnolla ja osana lakia. Raamatusta ei löydy yksityiskohtaisia ohjeita ihmisen kasvatuksesta. Kasvatuksen päämääränä nähdään ihmisen pysyminen Jumalan läheisyydessä ja Jumalan kuvana. Kristillinen ihmiskäsitys hyväksyy ihmiseen vaikuttamisen kasvatuksessa, jos menetelmät ja tavoitteet ovat moraalisesti oikeita. Kasvatusta pidetään tärkeänä ja erittäin vastuullisena toimintana, koska kasvatuksen kohde nähdään arvokkaana Jumalan luomistyönä. Kasvattajan täytyy nähdä kaikki yksilöt samanarvoisina, kasvatustapahtumassa tulee siksi ottaa huomioon kaikki ryhmän jäsenet. Kasvattajalla täytyy olla selkeä Raamattuun pohjautuva ihmiskäsitys, jota hän työssään soveltaa joko tietoisesti tai tiedostamatta.
Aihepiiriä on käsitelty Kristillinen kasvatus -lehdessä, jonka viimeinen numero ilmestyi vuonna 2012.
Jarmo Jokila
Jarmo Jokila (s. 13. helmikuuta 1986 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija.
Jokila pelasi SM-liigassa TPS:n riveissä kausina 2004–2006. Samoina kausina Jokila pelasi myös Mestistä TuTossa. Kaudella 2008–2009 Jokila voitti Mestiksen pistepörssin (20+37=57). Mestiksen pudotuspeleissä Jokila oli toiseksi tehokkain pelaaja (3+7=10).
SaiPassa Jokila pelasi 52 ottelua kausien 2009–2011 aikana. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin keväällä 2011. SaiPasta Jokila siirtyi seuraavaksi kaudeksi Slovakian Extraliigan Banská Bystricaan. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi HK Nitraan. Tämän jälkeen hän on muun muassa voittanut Tanskan mestaruuden SønderjyskE:ssä sekä pelannut Puolan pääsarjassa ja monikansallisessa Erste Ligassa MAC Budapestin joukkueessa. Tammikuussa 2018 hän palasi Suomeen ja Tutoon.
Jokila on pelannut alle 18-vuotiaiden Suomen jääkiekkomaajoukkueessa kuusi ottelua tehoin 1+0=1. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Jokila on pelannut seitsemän ottelua tehoin 5+1=6.
Jokilan veli Janne on myös pelannut sekä TPS:ssä että SaiPassa.
Cain’s Offering
Cain’s Offering on suomalainen power metal -yhtye. Kokoonpano koostuu tunnettujen suomalaisten yhtyeiden kuten Stratovariuksen ja Sonata Arctican muusikoista. Esikoisalbumi "Gather the Faithful" julkaistiin Euroopassa 28. elokuuta 2009. Kappaleiden sävellyksistä ja sanoituksista vastasi Jani Liimatainen. Toinen studioalbumi "Stormcrow" julkaistiin keväällä 2015.
Studioalbumit
Väinö Linnan palkinto
Väinö Linnan palkinto on Tampereen kaupunginvaltuuston vuonna 1962 perustamasta Väinö Linnan rahastosta Tampereen kaupunginhallituksen päätöksellä jaettu palkinto ja apuraha vuodesta 1967 lähtien epäsäännöllisin väliajoin etupäässä kertomakirjallisuuden piiriin kuuluvien teosten kirjoittajille. Se on myönnetty vuosina 1967–2016 yhdelletoista kirjailijalle. Markka-aikana palkintorahan suuruus on vaihdellut 20 000 markasta 50 000 markkaan ja euroaikana se on ollut 10 000 €.
Suomen Erillisverkot
Suomen Erillisverkot on Suomen valtion kokonaan omistama erityistehtäväyhtiö, jonka omistajaohjauksesta vastaa valtioneuvoston kanslia. Erillisverkot tarjoaa konesalipalveluita, tietoliikennepalveluita ja tilannekuvapalveluita viranomaisille ja huoltovarmuuskriittisille toimijoille. Palveluja ovat muun muassa viranomaisradioverkko Virve, kriittisten valvomoiden yhteistyötä tukeva Krivat sekä johtojen ja kaapeleiden sijaintitietoja tarjoava Johtotieto.
Erillisverkkojen asiakkaita ovat muun muassa puolustusvoimat, poliisi, pelastustoimi, sosiaali- ja terveyssektori, Hätäkeskuslaitos, Rajavartiolaitos, valtion ja kuntien toimijat sekä huoltovarmuuskriittiset yritykset.
Suomen Erillisverkkojen toimitusjohtaja on Timo Lehtimäki.
Suurvaraani
Suurvaraani ("Varanus giganteus") on varaanien heimoon kuuluva laji. Suurvaraani on Australian suurin varaani ja maailman neljänneksi suurin lisko komodonvaraanin, krokotiilivaraanin ja juovavaraanin jälkeen. Suurvaraani kasvaa noin kaksi metriä pitkäksi ja painaa noin 15 kilogrammaa. Suurvaraanit syövät hyönteisiä, matelijoita, lintuja, linnunmunia, pieniä nisäkkäitä ja haaskoja.
Ässävika
Ässävika eli sigmatismi (puhekielessä myös "sammaltaminen" tai "lespaaminen") on puhevika, jossa henkilöllä on vaikeuksia sibilantti s:n ääntämisessä. Yleisintä s-vika on pienillä lapsilla jäänteenä puheenopettelusta. Ilmiönä se on yleinen, mutta suurin osa lapsista oppii äänteen kuitenkin jo ala-asteen aikana puheterapeutin tai muun harjoituksen myötä eikä ongelmia synny. Puhevika voi kuitenkin jäädä pysyväksi ellei sitä pyritä korjaamaan ennen teini-ikää, koska tämän jälkeen ääntöelinten mukauttaminen uuteen äänteeseen on huomattavasti vaikeampaa.
/s/:n ääntämisen oppimista voidaan edistää, mutta harjoittelussa tulee huomioida myös yksilön oma kehitys. Harvinaisemmissa tapauksissa S-vika voi muiden ääntövaikeuksien tavoin johtua myös vammasta kallon tai ääntöelinten alueella.
Kemin Lapin seurakunta
Kemin Lapin seurakunta oli historiallinen seurakunta Lapissa. Seurakunta aloitti toimintansa 1673, kun Kemin seurakunta, joka käsitti tuolloin koko Lapinmaan alueen jaettiin Kemin seurakunnaksi ja Kemin Lapin seurakunnaksi. Länsipuoli Lapista jäi Kemin seurakuntaan, kun itäinen puoli Inarista Kuusamoon liitettiin uuteen seurakuntaan.
Kemin Lappi oli alkujaan yksi Ruotsin kuudesta lapinmaasta eli historiallisesta kauppa- ja verotusalueesta Lapissa yhdessä Tornion Lapin, Luulajan Lapin, Piitimen Lapin, Uumajan Lapin ja Ångermanlandin Lapin kanssa.
Seurakunnan keskukseksi suunniteltiin alkuvaiheessa Sompion Lapinkylää, mutta sen asukkaat vastustivat hanketta ja saivatkin estetyksi seurakunnan ja kirkon tulon alueelleen. Kun perustetun seurakunnan etelälaidalle oli muuttanut yhä enemmän uudisasukkaita, vaihtoehdoksi nousi Kuusamo. Gabriel Tuderus nimitettiin Alatornion kirkkoherraksi v. 1682 ja hänen seuraajakseen Kemin Lapin kirkkoherraksi nimitettiin Henrik Cajanus. Hän sai aikaan väliaikaisen kirkon ja papin asunnon rakentamisen nykyisen Kuusamon keskustaajaman lähelle Torangintaipaleelle. Väliaikainen kirkko nousi sinne v. 1687 tai 1688. Kappelin lähelle valmistui myös pappila vuonna 1691, mutta Henrik Cajanus ehti juuri kuolla ennen muuttoa sinne. Virkatalon ensimmäinen asukas oli Samuel Julenius, Etelä-Pohjanmaalta Kuusamoon siirtynyt triviaalikoulun lehtori, joka oli yksinäinen ja perheetön pappismies. Varsinainen kirkko valmistui vihdoin vuonna 1695 suunnilleen nykyisen kirkon paikalle. Seurakunnan nimi muuttui Juleniuksen saadessa vuonna 1692 kirkkoherran valtakirjan. Silloin käytettiin ensimmäisen kerran nimitystä Kuusamon Lapin seurakunta.
Kemin Lapissa on vielä 1800-luvulla puhuttu keminsaamen kieltä.
Uskonnon lukutaito
Uskontojen lukutaito on uskonnollisten kertomusten sekä perinteisen uskonnollisen kielen tuntemusta ja ymmärtämistä. Globalisoituvassa maailmassa uskontojen lukutaidon merkitys on sanottu kasvaneen, koska globalisaatio lisää vuorovaikutusta ja erilaisten uskontojen välillä ja siirtymistä uskonnosta toiseen.
Amphionides reynaudii
Amphionides reynaudii on valtamerten äyriäinen, jonka taksonominen asema on pitkään säilynyt arvoituksellisena. Viimeisimpien tutkimusten mukaan se kuitenkin edustanee jonkin katkaravun nuoruusvaihetta.
"A. reynaudii" on parin sentin pituinen planktoneläin, jota tavataan maailman kaikkien trooppisten merten rannikkovesissä. Ulkoisesti sitä on pidetty omalaatuisena siksi, että monet sen ruumiinosista ovat vaikuttaneet surkastuneen osittain tai kokonaan. Toisin kuin muilla äyriäisillä sillä esimerkiksi on vain yksi pari leukaraajoja. Naaraat ja koiraat eroavat monin tavoin toisistaan.
Vuonna 1833 kuvattua "Amphionides"-äyriäistä on aina ollut vaikea sijoittaa kuoriäyriäisten järjestelmään. Alun perin se kuvattiin vain (varhaisena) toukkavaiheena, jolloin se luokiteltiin katkaravuksi. Vuonna 1969 toukka kuitenkin yhdistettiin Zimmerin vuonna 1904 kuvaamaan oletettuun "aikuisvaiheeseen", joka sekin poikkesi kaikista kymmenjalkaisista äyriäisistä (Decapoda) niin paljon, että se vuonna 1973 erotettiin niiden ja krilliäyriäisten (Euphausiacea) rinnalle kolmanneksi lahkoksi Eucarida-ylälahkon sisällä. Tähän lahkoon luettiin vain yksi laji.
Vasta vuonna 2015 "A. reynaudiin" paikka äyriäisten sukupuussa määritettiin DNA-tuntomerkkien perusteella, jolloin se osoittautui sittenkin varsinaisten katkarapujen Caridea-osalahkon jäseneksi, ja siis kymmenjalkaiseksi. Sen lähin määritetty sukulainen kuuluu "Pandalus"-sukuun, ja todennäköisesti kysymyksessä onkin Pandalidae-heimoon kuuluva toukkavaihe. Eri valtameristä havaitut ""A. reynaudii""-äyriäiset saattavat olla eri lajien toukkavaiheita.
Will Oldham
Will Oldham, eli Bonnie 'Prince' Billy (s. 24. joulukuuta 1970 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Will Oldham aloitti uransa näyttelijänä ja esiintyi muun muassa 17-vuotiaana John Saylesin elokuvassa "Matewan". Ennen nykyistä taiteilijanimeään hän esiintyi erilaisten Palace-nimen variaatioiden alla, kuten Palace, Palace Music, Palace Brothers ja Palace Songs. Hän on vuosituhannen vaihteesta lähtien esiintynyt Bonnie 'Prince' Billyn nimellä.
Vuonna 1992 häneltä ilmestyi ensimmäinen levytys, "Ohio River Boat Song" -niminen single. Seuraavana vuonna ilmestyi Palace Brothersin nimellä ensimmäinen kokopitkä levy. Vuosina 1995–1997 Oldham levytti nimellä Palace Music, minkä jälkeen oli vuorossa "Joya" hänen omalla nimellään.
Vuonna 1999 ilmestyneen "I See a Darkness" -levyn Oldham levytti Bonnie 'Prince' Billyn nimellä, ja tuota taiteilijanimeä hän onkin sittemmin käyttänyt harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta. Johnny Cash levytti "I See a Darkness" -levyn nimikappaleen myöhemmin omalle -levylleen yhdessä Will Oldhamin kanssa.
Oldham on julkaissut levyjä ahkerasti ja näytellyt lähinnä pieniä rooleja independent-elokuvissa. Hänen viimeisin albuminsa "Beware" julkaistiin maaliskuussa 2009.
Jugoslavia kesäolympialaisissa 1936
Jugoslavia osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 86 urheilijan joukkueella. Maan ainoan mitalin näistä olympialaisista voitti Leon Štukelj, joka saavutti hopeaa telinevoimistelun renkaissa. Kisojen mitalitilastossa Jugoslavia sijoittui jaetulle 25. sijalle.
Karen McDougal
Karen McDougal (s. 23. maaliskuuta 1971 Merrillville, Indiana) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.
McDougal oli Playboyn joulukuun 1997 "Playmate of the Month" ja vuoden 1998 Playmate of the Year.
McDougal on tehnyt menestyksekkään mallinuran Playboyssa poseeraamisensa jälkeen. Hän esiintyy myös "Charlien enkelit" -elokuvassa, tosin pienessä sivuosassa.
Karen McDougal on lehtitietojen mukaan ollut jonkinlaisessa sukupuolisuhteessa vuonna 2006 Donald Trumpin kanssa. Hänelle on maksettu suhdetta koskevista tiedoista, mutta tietoja ei ole julkaistu. Maksaja oli mediayhtiö American Media, joka toimi yhteistyössä Trumpin silloisen asianajajan Michael Cohenin kanssa.
Ydinfunktio
Ydinfunktioihin perustuvat menetelmät ovat algoritmeja, joilla on erityisesti preferenssioppimisen kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia. Preferenssioppimisella tarkoitetaan ratkaisujen keskinäisen paremmuuden oppimista.
Ydinfunktioihin perustuvat muun muassa eräät koneoppimismenetelmät.
Wesley Newcomb Hohfeld
Wesley Newcomb Hohfeld (8. elokuuta 1879 Oakland, Kalifornia – 21. lokakuuta 1918 Alameda, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen juristi, professori ja oikeusteoreetikko. Hänen vaikutuksensa moderniin käsitykseen (kansalais)oikeuksien luonteesta ja vapauden merkityksestä on ollut huomattava. Osoituksena Hohfeldin panoksesta koko tieteenalansa kehitykseen, hänen mukaansa on nimetty Yalen yliopiston oikeusfilosofian professuuri (Wesley Newcomb Hohfeld Professor of Jurisprudence). Sitä hoitaa nykyään Jules L. Coleman.
Hohfeldin uraauurtava teos "Fundamental Legal Conceptions, As Applied in Judicial Reasoning and Other Legal Essays" vuodelta 1919 on koottu postuumisti, pohjautuen hänen kahteen Yale Law Reviewissa julkaistuun artikkeliinsa vuosilta 1913 ja 1917. Hohfeldin systemaattiseen lähestymistapaan nojaavaa, tyhjentävää (epäselväksi kokemansa terminologian kirkastamisesta lähtien) julkaisua pidetään yhtenä analyyttisen oikeusfilosofian perusteoksista.
Hohfeld pohtii julkaisuissaan muun muassa omistusoikeuden luonnetta, esimerkiksi sitä miten immateriaalioikeudet, kuten tekijänoikeus eroaa fyysisten esineiden omistusoikeudesta. Hohfeldin perusteellinen työ alan fundamenttien parissa johti muun muassa siihen, että hänen käyttämänsä terminologia vakiintui muidenkin käyttöön ja monista hänen kehittämistään näkemyksellisistä malleista tuli pohja alan jatkokehitykselle.
Hohfeld kuoli 21. lokakuuta 1918 siskonsa kotona Alamedassa influenssan aiheuttamaan endokardiittiin. Hän oli kuollessaan vasta 39-vuotias.
Wesley Newcomb Hohfeld syntyi taiteelliseen älymystöperheeseen. Hänen isänsä oli saksalainen maahanmuuttaja, pianonsoiton opettaja Edward Hohfeld. Äiti oli nimeltään Rosalie Hillebrand. Hohfeld kävi high schoolin San Franciscossa, jossa hänet havaittiin erinomaiseksi oppilaaksi. Hän jatkoi lakiopintoihin Berkeleyssä sekä Harvardissa. Valmistuttuaan Hohfeld päätyi akateemiselle uralle, jonka aikana hän toimi professorina sekä Stanfordin yliopistossa että Yalessa.
Valmistuttuaan Hohfeld avusti lyhyen aikaa Harvard Law Schoolin oikeustieteen professori John Chipman Grayta, kunnes sai 1904 luvan harjoittaa lakia Kalifornian osavaltion tuomioistuimissa. Hän aloitti juristina San Franciscossa Morrison, Cope and Brobeckilla, mutta vaihtoi jo 1905 akateemiseen uraan Stanfordin yliopistossa.
Internal Revenue Service
Internal Revenue Service (IRS) eli verohallitus on Yhdysvaltojen liittovaltion hallituksen virasto, joka kerää, verottaa ja valvoo maan sisäisiä veroja. Sillä on edustus Yhdysvaltain valtiovarainministeriön osaston sisällä, ja se on vastuussa liittovaltion verolain tulkinnasta ja soveltamisesta.
Presidentti Abraham Lincoln perusti viraston heinäkuussa 1862, ja sen nykynimi otettiin käyttöön 9. heinäkuuta 1953. Virastoa on organisoitu uudelleen 1950- ja 1990-luvuilla. Viraston päämaja sijaitsee Washingtonissa, ja sillä on yli 80 000 työntekijää.
Proms-festivaali
Proms-festivaali (The Proms, muodollisemmin The BBC Proms tai The Henry Wood Promenade Concerts presented by the BBC) on vuosittainen kahdeksan viikkoa kestävä klassisen musiikin konserttien sarja Lontoossa. Vuonna 1895 aloitettu kesätapahtuma käsittää tätä nykyä yli 70 konserttia Royal Albert Hallissa, sarjan kamarimusiikkia Cadogan Hallissa, puistokonsertteja ympäri Britanniaa viimeisenä iltana ("Last Night of the Proms") sekä erilaisia koulutus- ja lastentapahtumia. Vuonna 2009 konserttien kokonaismäärä saavutti ensi kertaa sadan rajan. Taidemusiikin saralla Jiří Bělohlávek on luonnehtinut Promsia "maailman laajimmaksi ja demokraattisimmaksi musiikkifestivaaliksi".
Si Griffis
Silas Seth (Si) Griffis (s. 22. syyskuuta 1883 Onaga, Kansas, Yhdysvallat - k. 9. heinäkuuta 1950 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija joka voitti Stanley Cupin kahdesti, vuonna 1907 Kenora Thistlesissä ja vuonna 1915 Vancouver Millionairesissa. Hän pelasi urallaan 154 aikuisten ottelua joissa teki 84 maalia. Griffis valittiin Hockey Hall of Fameen heinäkuussa vuonna 1950, hetkeä ennen kuolemaansa.
Earl Nightingale
Earl Nightingale (12. maaliskuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 25. maaliskuuta 1989) oli yhdysvaltalainen motivaatiovalmentaja ja radionäyttelijä.
Nightingale liittyi merijalkaväkeen 17-vuotiaana, ja oli sijoitettuna USS Arizonalle Pearl Harborin hyökkäyksen aikana joulukuussa 1941. Kaikkiaan laivalla oli 88 merijalkaväen sotilasta, joista 15 säilyi hengissä. Sodan jälkeen Nightingale pääsi KTAR-radioasemalle Phoenixiin, jolta hän siirtyi CBS:lle, jossa hän sai pääroolin nuorten seikkailusarjassa "Sky King".
Nightingale osti vakuutuksia välittävän agentuurin, jonka myyntimiehille hän piti joka viikko kannustuspuheen. Nightingalen suunniteltua kahden viikon lomaa, toimistopäällikkö epäili myynnin laskevan, koska puheet jäisivät pitämättä. Nightingale päätti tallentaa puheensa äänilevylle, jota voitaisiin käyttää hänen poissa ollessaan. Hänen palattuaan useat levyn kuulleet halusivat siitä kopion itselleen. Kiinnostus levyyn oli niin suurta, että lopulta Nightingale turvautui Lloyd Conantiin, joka omisti pienen postimyyntiliikkeen. Yhdessä he perustivat Nightingale-Conant Corporation of Chicagon, joka oli ensimmäisiä yrityksiä alallaan. Nightingalen levystä, " The Strangest Secret", tuli ensimmäinen levy lajissaan, jota on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.
Nightingale teki myös yli 40 vuoden ajan radio-ohjelmaa "Our Changing World", jota esitettiin yli 30 maassa.
Benjamin Ståhlberg
Jaakko Benjamin Ståhlberg (16. elokuuta 1859 Pielavesi – 12. marraskuuta 1915 Kuopio) oli kuopiolainen lehtori, luonnontieteilijä ja museomies.
Ståhlbergin vanhemmat olivat Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Henrik Ståhlberg (1799–1878) ja Anna Sofia Wenell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Kuopion lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887. Stählberg toimi matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina ja viimeksi hän oli lehtorina vuodesta 1902 alkaen suomalaisessa tyttökoulussa Kuopiossa. Ståhlberg oli naimisissa vuodesta 1889 Naemi Sofia Thermanin kanssa.
Ståhlberg toimi myös Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksen puheenjohtajana. Tässä roolissa hän vaikutti merkittävästi erityisesti yhdistyksen 20. helmikuuta 1897 perustaman Kuopion luonnontieteellisen museon kehittymiseen. Kyseinen museo katsotaan perustetun Ståhlbergin kolmen pöllön lahjoituksen myötä.
Ståhlberg valittiin aikanaan myös puheenjohtajaksi kansantalovaliokuntaan, jonka tehtäväksi annettiin Kuopion museorakennuksen suunnitteleminen. Vuonna 1907 Kuopion Snellmaninpuiston reunaan valmistuikin linnamainen Kuopion museo, joka on edelleen alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Siellä ovat Kuopion luonnontieteellisen museon ja Kuopion kulttuurihistoriallisen museon näyttelytilat.
Lehtorina fil. kand. Ståhlberg toimi muun muassa Kuopion kauppakoulussa, jossa hän opetti laskentoa (1888–).
Stephanie Parker
Stephanie Parker (29. maaliskuuta 1987 – 18. huhtikuuta 2009 Pontypridd) oli brittiläinen näyttelijä.
Stephanie tunnettiin ehkä parhaiten Stacey Weaverina BBC-kanavan Belonging -draamasarjasta, jossa hän näytteli seitsemän vuotta. Belonging -draamasarjan tekeminen lopetettiin vuoden 2009 alussa ja sen viimeinen jakso esitettiin Englannissa kaksi päivää ennen Parkerin kuolemaa.
22-vuotias Parker teki ilmeisesti itsemurhan, sillä ohikulkija löysi hänet 18. huhtikuuta 2009 hirttäytyneenä kotinsa läheiseltä pellolta. Poliisi ei epäile kuolemaan liittyvän rikosta.
Morot
Morot on Filippiinien muslimiväestölle annettu nimi. Morot ovat suurin ei-kristitty filippiiniläisryhmä ja heihin luetaan useita erikielisiä etnisiä ryhmiä. Morot edustavat 5,25 % koko filippiiniläisväestöstä vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan. Nimitys "moro" on peräisin ajalta, jolloin Filippiinit kuuluivat Espanjaan, jossa muslimiväestöä kutsuttiin maureiksi.
Morot ovat vaatineet autonomiaa Etelä-Filippiinien saarille. He aloittivat vuonna 1967 aseellisen konfliktin itsenäisyyden saavuttamiseksi. Vuonna 1989 Mindanaon saarelle perustettiin Mindanaon autonominen muslimialue. Konflikti kuitenkin jatkui vuoteen 2014 jolloin sovittiin aseiden laskemisesta ja laajemman autonomisen Bangsamoron alueen muodostamisesta.
Johan Magnus Lupaeus
Johan Magnus Lupaeus valittiin vastaperustetun Tuusulan seurakunnan ensimmäiseksi kirkkoherraksi eli pastoriksi 1654. Hän oli aiemmin toiminut Hämeenlinnan vuonna 1639 perustetun kaksiopettajaisen lastenkoulun rehtorina ja vuodesta 1644 lähtien Tuusulan kappalaisena. 1653 mainitaan kenraalikuvernööri Pietari Brahen suositelleen häntä kirkkoherraksi näiden aikaisempien toimiensa perusteella. Seurakunnan erottamiseen Sipoon seurakunnasta vaikutti olennaisesti Vanhakylän kartanon isäntä, ratsumestari Nils Stålhana.
Ensimmäinen kirkkoherra joutui kirjaimellisesti käymään olemassaolon taistelua, kun pappila oli raivattava viljelykseen autiotiloista ja papinmaksujen keruu oli vaikeaa seurakunnan perustamisen aiheuttaman vastarinnan vuoksi.
1644 kappalainen Johannes pyysi käräjätodistusta autiotilasta, jonka hän halusi ottaa viljelykseensä. Kyseessä oli Heikki Tuomaanpojan maakirjaan merkitty puolen manttaalin autiotila, joka oli ollut 13 vuotta viljelemättä. Kappalainen lienee elänyt suuressa taloudellisessa ahdingossa, sillä 1652 hän otti viljelykseensä toisenkin autiotilan Tuusulasta. Tila oli ollut 20 vuotta autiona ja maaherra myönsi sille 6 vuoden verovapauden. Autiotilan kunnostamisessa ei kappalainen joutunut yksin ahkeroimaan, vaan pitäjäläiset auttoivat peltotöissä ja rakentamisessa.. Pappilaan oli 1645 rakennettu tupa, kamari ja sauna, mutta myöhemmin kuntalaisia piti patistaa töihin. 1663 muistutettiin käräjillä tuusulalaisia pappilan korjauksesta ja piti lahelaisille, keravalaisille ja hyryläläisille antaa muistutus riihen rakentamisesta. Työn tekemiselle määrättiin uhkasakko.
Lupaeus kuoli 1680. Yhdeksän vuotta myöhemmin 1689 viranomaiset havaitsivat, ettei kruunu ollut saanut vuodesta 1631 lainkaan osuuksiaan Vanhankylän ratsutilan kymmenyksistä. Kun maaherra sitten vaati takautuvasti maksuja, Vanhakylän perilliset väittivät maksaneensa kymmenykset kirkkoherralle yhdessä tämän osuuden kanssa ja samalla perilliset väittivät kirkkoherran pitäneen kruunun osuuden itsellään. Lupaeuksen perilliset haastettiin oikeuteen. Vastaamassa olivat vävyt kirkkoherra Cramerus, kihlakunnankirjuri Juho Matinpoika ja kihlakunnankirjuri Wijkman. Jälkimmäisen laatimassa selvityksessä kruunun saatavien anastus kiistettiin, mutta siitä huolimatta Lupaeuksen perilliset tuomittiin talvikäräjillä 1691 maksamaan kymmenykset kappalaisen kirkkoherrakaudelta.
Johan Magnus Lupaeuksen puoliso oli Maria Michelsdotter. Heidän lapsiaan olivat:
Arsim Gashi
Arsim Gashi (s. 6. joulukuuta 1983) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2009 hän pelasi Veikkausliigassa IFK Mariehamnin joukkueessa. Hän on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 87 kilogrammaa.
Kaudella 2008 Gashi pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Motala AIF:n joukkueessa ja teki 14 maalia. Vuonna 2009 hän solmi IFK:n kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
Volgan lautturien laulu
Volgan lautturien laulu on venäläinen kansanlaulu, jonka on merkinnyt muistiin Mili Balakirev. Suomalaiset sanat siihen on tehnyt Sauvo Puhtila. Osa laulusta on esitettynä Civilization -pelissä, jossa kappale on venäläisten tunnusmusiikkina heidän diplomatiatilassaan.
Georgius Andreae Kyander
Georgius Andreae Kyander oli vastaperustetun Ristiinan seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja ensimmäisen suomenkielisen ruumissaarnan laatija.
Kun Pietari Brahen puoliso Kristina Stenbock oli 1649 rakennuttanut kirkon Brahe-linnan kartanoon, muodostettiin Ristiinan seurakunta liittämällä siihen osa Pellosniemen nimismieskuntaa. Ensimmäinen kirkkoherra Kyander oli toiminut kappalaisena Mikkelissä vuodesta 1639.
Mikkelin vuosina Kyanderin pellot tuottivat sen verran hyvin, että viljaa riitti myytäväksi. 1639 maltaita toimitti seudulla eniten myyntiin Ristiinan Pekka Rahikainen ja kappalainen Kyander, kolme tynnyriä kumpikin.
Vaikka koulutus oli hyvin kallista, Kyander sai kaksi poikaansa koulutetuksi Tarton yliopistossa. Julkaisi 1654 Turussa "Ruumissaarna Brahelinnan foudin Johan Bomgardin hautamises", jota Yrjö Blomstedt kuvaa suomenkielisen henkilöhistoriallisen kirjallisuuden esikoiseksi.. Kyander vastasi tekstistä ja omaiset painokustannuksista. Julkaisi myös ruumissaarnan J.Blomfårdille "En christeligh lijk-predikan: J. Bomgård, 1653. Åbo 1654"
Puoliso: Agneta, Ruokolahden kappalaisen Olavi Iivanaisen eli Olavus Johanniksen ja tämän vaimon Agneta Larsintyttären tytär. Heidän lapsiaan olivat:
Arapaimat
Arapaimat (Osteoglossidae) on heimo arapaimakalojen lahkossa. Arapaimat ovat makean veden kaloja. Arapaimoja tunnetaan 10 lajia. Arapaimat voivat kasvaa jopa 2,5-metrisiksi, mutta tavallisesti pituus on 90 cm - 1,2 m. Arapaimat voivat hypätä korkealle vedenpinnasta; on tehty havaintoja, joissa arapaimat ovat kahden metrin korkeudesta pyydystäneet lintuja ja hyönteisiä.
Arapaimoja tavataan sekä Etelä-Amerikassa, Aasiassa, Afrikassa että Australiassa. Lajien samankaltaisuutta on käytetty todisteena mannerliikunnoista.
Salamanterikuore
Salamanterikuore ("Lepidogalaxias salamandroides") on kuorekalojen lahkoon kuuluva laji, jonka levinneisyys on Länsi-Australia. Salamanterikuore selviytyy kuivista kausista kaivautumalla mutaan. Se kasvaa noin 7 cm:n pituiseksi.
Salamanterikuore on salamanterimelttien heimon ("Lepidogalaxiidae") ainoa laji.
Barramundi
Barramundi ("Lates calcarifer") on laji ahvenkalojen lahkossa.
Barramundeilla on hopeiset suomut, jotka saattavat vaihtaa väriä ympäristön mukaan. Barramundi saattaa kasvaa 1,8 metrin mittaiseksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 60 kg.
Barramundeja tavataan Indopasifisella merialueella. Niiden levinneisyysalue ulottuu Persianlahdelta Kiinaan, Japaniin ja Australian pohjoisrannikolle. Barramundit pystyvät elämään merivedessä tai makeassa vedessä. Niitä kasvatetaan ruokakalaksi Thaimaassa, Indonesiassa ja Australiassa. Barramundit ovat yleisiä urheilukalastuksen kohteita.
Maccullochella peelii
Maccullochella peelii on laji ahvenkalojen lahkossa. Laji on kasvaa 80 - 100 cm pitkiksi. Kalaa tavataan ainoastaan Australian eteläosan joissa ja järvissä. IUCN luokittelee sen äärimmäisen uhanalaiseksi.
Kreivi (elokuva)
Kreivi on Peter von Baghin ohjaama elokuva vuodelta 1971. Se kertoo naisten huijaajana tunnetusta Pertti Ylermi Lindgrenistä. Pääosaa esittää Lindgren itse. Kreivi on ainoa von Baghin ohjaama kokoillan fiktioelokuva.
Elokuvan katsomäärät jäivät tunnetusta päähahmosta huolimatta vähäisiksi.
Kriitikoista Paula Talaskivi lyttäsi elokuvan, mistä ohjaaja von Bagh oli katkera. Yleisesti ottaen kritiikki jakautui kahtia: osa ei ymmärtänyt elokuvaa vaan leimasi sen anaalihuumoriksi, toisen puolen ymmärtävissä teksteissä nostettiin vertailuun Chaplinin ja Keatonin elokuvat. Kritiikkiä seurasi lehdistössä käyty ankara polemiikki. Myöhemmin, vuonna 1981, Ywe Jalander jopa nosti elokuvan suomalaisen elokuvan parhaimmistoon.
Erkki Sunila
Veijo Erkki Sunila (27. kesäkuuta 1924, Viipuri – 11. tammikuuta 1982, Helsinki) oli varatuomari ja hallintomies, joka oli elinkeinohallituksen pääjohtajana 1973–1981.
Erkki Sunila kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseossa 1945 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1952. Lainopin kandidaatin arvon hän sai anomuksesta aiemmin suoritetun tutkinnon perusteella. Yliopisto-opintojen jälkeen hän toimi hovioikeuden auskultanttina Helsingin hovioikeuden alaisuudessa ja sai varatuomarin arvon 1958.
Sunila aloitti työuransa tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä lakimiehenä 1952–1954, jatkoi ylimääräisenä asiamiehenä 1955–1957, toimi apulaisasianvalvojana 1958–1959 ja toimistopäällikkönä 1960–1961. Valtiovarainministeriön vanhempana hallitussihteerinä hän oli 1962–1964 ja hallitusneuvoksena 1965–1973. Virkaatekevänä valtakunnansovittelijana hän oli 1967–1970 ja työriitojen valtakunnansovittelijana 1970–1973, jona aikana työmarkkinoilla elettiin melskeistä aikaa ja järjestettiin huomattavia lakkoja. Elinkeinohallituksen pääjohtajana Sunila oli viraston perustamisesta alkaen kesään 1981 asti, jolloin jäi työkyvyttömyyseläkkeelle. Virkansa ohella hän toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Monet ammattijulkaisut julkaisivat Sunilan kirjoittamia artikkeleita työmarkkina- ja hintapolitiikasta.
Honda Fireblade
Honda Fireblade tai Honda CBR Fireblade on Hondan valmistama moottoripyörämalli. Se tuli markkinoille vuonna 1992 täysin uutena mallina. Pyörässä on alusta asti ollut nelisylinterinen rivimoottori, jonka tehot ovat kasvaneet alkuperäisestä 124 hevosvoimasta vuonna 2008 markkinoille tulleen uusimman mallin 178 hevosvoimaan. Fireblade kuuluu Hondan CBR -sarjaan.
Honda esitteli uuden mallin CBR sarjaansa. Uudessa Firebladessa oli nelisylinterinen 893 cm³ rivimoottori, joka tuotti tehoa 124 hevosvoimaa. Sen paino oli 185 kg. Pyörällä ei juuri ollut kilpailijoita sen tullessa markkinoille. Esimerkiksi Yamahalla oli tehokkaampi malli FZR 1000, mutta se oli painavampi painaessaan 209 kg.
Firebladen moottorin iskutilavuus nousi 918,5 kuutioon, ja sen tehoalue laajeni. Uuden mallin huipputeho oli 130 hv. Vuonna 1998 malli sai kilpailijakseen Yamaha YZF-R1 moottoripyörän, joka oli tehokkaampi ja kevyempi.
Firebladen moottorin iskutilavuus nousi 929 kuutioon, ja se tuotti 150 hevosvoimaa kierrosnopeudella 11250.
Firebladen moottorin iskutilavuus kasvoi jälleen. Nyt 954 kuutioinen moottori tuotti 154, (Mitattu 152,8) hevosvoimaa, ollen tehokkaampi kuin sen kilpailija Yamaha YZF-R1.
Firebladen moottorin iskutilavuus kasvoi 998 kuutioon, ja se tuotti 172 hevosvoimaa kierrosnopeudella 11250. Moottorin lisäksi mallin ulkoasu muuttui melkoisesti. Uusi pakoputkisto oli nostettu satulan alle. Fireblade painoi 180 kg kuivana.
Uuden Firebladen moottorin tehot pysyivät samana 172 hevosvoimana, mutta ne saavutettiin aiempaa korkeammilla kierroksilla, kierrosnopeudella 12500. Kuivapaino laski 176 kilogrammaan, ja sitä poistettiin mm. pakoputkistosta, nokka-akselista ja sen vetolaitteista.
Firebladen uusin malli esiteltiin vuonna 2008. Pyörän projektijohtajana oli Hirofumi Fukunaga ja muotoiluvastaavana oli Toshiaki Kishi. Mallin moottorin iskutilavuus on 999,8 cm³ ja se tuottaa 178 hevosvoimaa. Uusi moottori on edellistä 1,5 mm lyhytiskuisempi, eli se on aiempaa kierrosherkempi. Polttoaineen syöttönä pyörässä on neljä 46 mm ruiskurunkoa. Mallin pakoputkisto on sijoitettu jälleen alas, takahaarukan oikealle puolelle. Pyörän runko on aiempaa mallia 1460 grammaa painavampi, sillä sitä on vahvistettu useasta paikasta. Koko pyörän paino on laskenut neljä kilogrammaa aiemmasta, ja mallin märkäpainoksi ilmoitetaan 199 kg.
Tiedot ovat vuoden 2008 mallista.
Kirkko-oikeus
Kirkko-oikeus on eri kirkkokuntien ja niiden jäsenten toimia järjestävien oikeussäännösten kokonaisuus, jonka piiriin kuuluu myös alaa koskeva oikeustieteellinen tutkimus. Katolinen kirkko-oikeus eli kanoninen oikeus () liittyy kiinteästi kristinuskoon ja "Raamattua" pidetään keskeisenä oikeuslähteenä. Sen perustana on jumalallinen oikeus ("jus divinum"), jota pidetään varsinaisena kirkko-oikeutena ("jus ecclesiasticum"). Muun kirkollista elämää koskevan lainsäädännön katsotaan liittyvän kirkkopoliittiseen toimintaan.
Muissa kirkoissa käytetään nimitystä autonominen kirkko-oikeus siitä, mikä perustuu kirkon omaan lainsäädäntöön. Kanonisen oikeuden kaltainen perusta on myös ortodoksisessa ja anglikaanisessa kirkko-oikeudessa. Reformoitujen kirkkojen käyttämät oikeusnormit perustuvat suoraan "Raamattuun". Muista poiketen luterilaista kirkko-oikeutta pidetään kokonaan inhimillisenä oikeutena, ei siis jumalallisena.
Kirkko-oikeus jakautuu kahtia: 1. kirkollista elämää ja jäsenten keskinäisiä suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen sekä valtion ja 2. kirkon suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen. Säännökset luo yleensä kirkko itse, mutta valtiokirkoissa valtio tekee lopullisen päätöksen. Valtiokirkkoja koskeva oikeusjärjestys on osa julkisoikeutta. Eri kirkkokuntien välisiä oikeussuhteita käsittelee ekumeeninen kirkko-oikeus, joka kehittyi 1900-luvulla kirkkokuntien omien säädösten rinnalle.
Kirkko-oikeuden perustajana pidetään italialaista kamaldolilaismunkkia Gratianusta, joka eli noin 1100–1160. Hän toimitti noin 1142 oman käsityksensä mukaan voimassa olleista paavin määräyksistä kokoelman, josta käytetään nimeä "Concordia discordantium canonum" tai "Decretum Gratiani". Myöhemmin koottiin lakikokoelma, joka 1500-luvulla sai nimen "Corpus juris canonici". Sen ensimmäisen osan muodostaa Gratianuksen kokoelma.
Lakijäätikkö
Lakijäätikkö, kilpijäätikkö () on vuoriston ylänköalueen peittämä kupera jäätikkö. Koska lakijäätikkö on niin paksu, alustan muoto ei vaikuta juurikaan sen virtauskuvioon. Lakijäätiköitä on muun muassa Norjassa, siellä esimerkiksi Huippuvuorilla. Norjan tunnetuimmat lakijäätiköt ovat Jostedalsbreen ja Svartisen. Islannin Vatnajökull on laaja lakijäätikkö, jonka pinta-ala on nykyisin noin 8100 km. Sen keskipaksuus on 420 metriä, ja maksimisyvyys 1000 metriä. Jääkentät ("ice field") ovat myös vuoristojen lakiosissa, mutta ne ovat lakijäätiköitä ohuempia, eivät ole kuperia ja niiden virtauskuvio riippuu enemmän alustasta kuin jäätikön omasta muodosta.
Seth Godin
Seth Godin (s. 10. heinäkuuta 1960) on yhdysvaltalainen talousalan luennoitsija ja yrityskirjallisuutta julkaissut kirjailija. Godinilta on ilmestynyt yksitoista teosta, joista kaksi on suomennettu.