hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Donna Vekić
Donna Vekić (s. 28. kesäkuuta 1996 Osijek) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 29 tammikuussa 2019.
Syyskuussa 2012 Vekić pääsi 16-vuotiaana Taškentissa, uransa ensimmäisessä WTA-turnauksessaan loppuotteluun, jossa hän hävisi Irina-Camelia Begulle. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän saavutti Kuala Lumpurin turnauksessa huhtikuussa 2014 voitettuaan loppuottelussa Dominika Cibulkován.
Petri Nieminen
Petri Nieminen (s. 26. marraskuuta 1963 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hän edusti SM-sarjassa Porin Pallo-Tovereita vuosina 1984–1987 ja Rovaniemen Palloseuraa 1988–1989. Veikkausliigassa hän pelasi PPT:ssä ja FC Jazzissa kaudet 1991–1992. Yhteensä Nieminen pelasi urallaan 174 pääsarjaottelua ja teki niissä 21 maalia.
SM-pronssia Nieminen voitti molempina RoPS:n kausinaan sekä FC Jazzissa vuonna 1992.
Pelaajauransa jälkeen Nieminen on toiminut juniorivalmennuksen parissa sekä valmentanut muun muassa Pirkkalan Jalkapalloklubia Kolmosessa.
Petri Niemisen veljet Marko ja Rami Nieminen ovat myös entisiä jalkapalloilijoita. Veljekset ovat pelanneet Suomessa yhteensä 768 pääsarjaottelua.
Petri Nieminen (täsmennyssivu)
Petri Nieminen voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Etelänsirkkahaukka
Etelänsirkkahaukka ("Ictinia plumbea") on pieni sirkkahaukkojen sukuun kuuluva haukkalaji, joka syö pääasiassa hyönteisiä. Se elää Etelä- ja Väli-Amerikassa. Laji muistuttaa paljon samaan sukuun kuuluvaa sirkkahaukkaa.
Aikuisen etelänsirkkahaukan pituus on 34–37 senttimetriä, siipien kärkiväli 84–94 senttimetriä ja pyrstön pituus noin 14 senttimetriä. Se painaa keskimäärin 279 grammaa, ja naaras on hieman koirasta isompi. Haukka on pääväriltään tummanharmaa, mutta pyrstö on musta ja jalat ovat oranssit. Silmät ovat verenpunaiset. Mustat ja valkoraidalliset siivet ovat pitkät ja ulottuvat pyrstöön asti. Pää on leveä ja pyöreä. Laji muistuttaa samaan sukuun kuuluvaa sirkkahaukkaa ("Ictinia mississippiensis").
Etelänsirkkahaukka elää ympäri vuoden Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Kesällä lajia tavataan myös Väli-Amerikassa Belizessä, Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Panamassa. Yhteensä lajin elinalue on noin 13 100 000 neliökilometrin laajuinen. Etelänsirkkahaukka viihtyy kosteilla alangoilla, savanneilla, metsien reunoilla ja avoimilla laitumilla. Sitä ei tavata lainkaan tiheistä metsistä eikä 1 500 metriä korkeammalta.
Etelänsirkkahaukan ruokavaliosta yli 90 prosenttia koostuu erilaista hyönteisistä (termiitit, sudenkorennot, kovakuoriaiset, kaskaat ja muurahaiset), joita se nappaa usein suoraan lennosta. Se syö myös lepakoita, lintuja, liskoja ja käärmeitä.
Etelänsirkkahaukan pesä on pienehkö, oksista rakennettu kuppi korkean ja paljaan puun latvassa. Pesä on vuorattu lehdillä. Samaa pesää voidaan käyttää useana vuonna. Pesintä alkaa maaliskuussa. Naaras munii useimmiten yhden, joskus kaksi sinertävänvalkoista munaa, joissa on usein rusehtavia läikkiä. Munien keskimääräinen koko on 41×35 millimetriä. Kummatkin vanhemmat osallistuvat poikasten hoitoon. Kuoriutuneet poikaset ovat kokonaan valkoisia, lukuun ottamatta mustia silmiä. Poikaset ovat untuvikkoja yli kuukauden ikäisiksi asti. Vain noin kolmannes selviää aikuiseksi asti. Laji on todennäköisesti yksiavioinen.
Etelänsirkkahaukka on yleensä hiljainen, mutta eniten se ääntelee pesimäkaudella. Lajin kutsu on kimeä ”phee-phew”. Soidinääntä kuvaillaan usein hiljaiseksi laskevaksi sarjaksi.
Kuningas lähtee Ranskaan (elokuva)
Kuningas lähtee Ranskaan on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1986. Se perustuu Paavo Haavikon näytelmään "Kuningas lähtee Ranskaan" (1974) ja siitä tehtyyn kuunnelmaan, joka on esitetty Yleisradiossa 18.5.1975.
Elokuva Haavikon näytelmästä oli Mänttärin pitkäaikainen haave, joka toteutui monien vaiheiden jälkeen vihdoin 1986. Se on tutkielma vallasta ja vallankäytöstä, Mänttärin mukaan: "Se miten valta kietoutuu eri rooleihin, miten se muovaa ihmistä, vallan salakavala ote ihmisiin - nämä teemat ovat yleispäteviä."
Aikalaisarvioissa elokuvaa sanotaan kauniiksi, ja mustavalkoisuutta pidetään puhuvana. Kriitikoiden näkemykset ovat kuitenkin varovaisia sisällön ja näyttelijätyön suhteen: Haavikon ajatukset eivät pääse esiin, vaan "ovat jääneet hänen yksityisomaisuudekseen, ne eivät koskaan tavoita sitä ironian pintaa johon niiden on tarkoitus katsojan iloksi - - pulpahdella. - - historiaan pakeneminen ja illuusioitten riisuminen jää katteettomaksi. - - ironia jää liian hienoksi. Sen vaistoaa muttei näe" ja "Henkilöt - - pyrkivät käymään vaarallisen mekaanisiksi ja puhekuoron omaisiksi".
Ruskoperälepinkäinen
Ruskoperälepinkäinen ("Lanius schach") on lepinkäisiin kuuluva varpuslintu.
Ruskoperälepinkäinen on 21,5-24 senttimetriä pitkä. Sen päälaki ja etuselkä ovat vaaleanharmaat, takaselkä, hartiat ja alapuoli ovat ruosteenkellertävät. Päässä linnulla on musta naamari.
Ruskoperälepinkäisiä pesii Aasiassa. Harhailijoita on tavattu Euroopassakin.
Vornan taistelu
Vornan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 8.–9. lokakuuta 1808 Vornan sillan luona Lieksan Kelvässä. Taistelussa Pielisjärven nimismiehen Isak Steniuksen ja talonpoika Olli Tiaisen johtamat 100 miehen vahvuiset talonpoikaisjoukot voittivat viisi kertaa suuremman venäläisjoukon. Talonpojat polttivat ennen taistelua Vornan salmen yli johtaneen puusillan ja olivat sitten asemissa salmen rannalla pyrkien estämään Vornantietä pitkin etenevien venäläisten pääsyn Pielisjärvelle.
Taistelupaikalle pystytettiin muistomerkki 1928.
Jauhiaisen salmen taistelu
Jauhiaisen salmen taistelu käytiin Suomen sodan aikana 10. lokakuuta 1808 Jauhiaisen salmen luona Lieksan Vuonislahdessa. Taistelussa olivat vastakkain Pielisjärven nimismiehen Isak Steniuksen ja talonpoika Olli Tiaisen johtamat noin 400 miehen vahvuiset talonpoikaisjoukot ja majuri Bobarinin johtama venäläisten kärkijoukko joka oli lähtenyt muutama päivä aiemmin käydyn Vornan taistelun jälkeen etenemään kohti pohjoista venäläisten pääjoukon jäädessä Kelvälle.
Jauhiasen salmen pohjoisrannalla olleet talonpojat onnistuivat hämäämään venäläisiä luulemaan heitä vakinaisen väen sotilaiksi. Talonpojat liikkuivat suljetuissa osastoissa ja ampuivat yhteislaukauksia. He olivat kiinnittäneet myös tuohinauhoja korkeisiin kirkkohattuihinsa ja käyttivät tuohisia rintahihnoja jolloin kaukaa salmen takaa tähystävät venäläiset luulivat heitä oikeiksi sotilaiksi. Talonpojilla oli myös puusta tehtyjä valetykkejä salmen rannalla.
Bobarin piti vastassa olevaa joukkoa liian suurena ja vetäytyi takaisin Kelvälle. Tiainen ja Stenius yrittivät partioiden avulla sulkea Kelvällä olleiden eversti Gerngrossin johtaman venäläisten pääjoukon paluutien mutta tämä ei onnistunut kun nämä lähtivät nopeasti vetäytymään kohti Joensuuta.
Vuonislahden Kukkumäelle pystytettiin taistelun muistomerkki vuonna 1930. Lieksan Harrastajateatteri esitti kesällä 2008 Vuonislahdessa kirjailija Heikki Turusen käsikirjoittamaa näytelmää "Olli Tiainen – Suomen sodan sankari" jossa kuvattiin taistelun tapahtumia.
HMAS Canberra (FFG 02)
HMAS Canberra (viirinumero FFG 02) oli Australian laivaston vuonna 1981 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1978. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1978 ja se valmistui 21. maaliskuuta 1981.
Alus poistettiin palveluksesta ja se upotettiin sukelluskohteeksi vuonna 2009.
HMAS Sydney (FFG 03)
HMAS Sydney (viirinumero FFG 03) on Australian laivaston vuonna 1983 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 16. tammikuuta 1980. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1980 ja se valmistui 29. tammikuuta 1983.
Alus poistettiin palveluksesta 7. marraskuuta 2015, minkä jälkeen se on ollut Sydneyn satamassa koululaivana.
HMAS Darwin
HMAS Darwin (viirinumero FFG 04) on Australian laivaston vuonna 1984 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 3. heinäkuuta 1981. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1982 ja se valmistui 21. heinäkuuta 1984.
Alus osallistui Persianlahden sotaan 1990-1991 ja se oli Persianlahdella myös 1992, 2002 ja 2004. Alus osallistui Itä-Timorin alueen valvontaan 1999 ja Solomonsaarten pelastustoimiin 2001.
Kukkurukuu (kappale)
Kukkurukuu on Mariska & Pahat Sudet-yhtyeen syyskuussa 2012 julkaistun "Kukkurukuu"-albumin kappale ja sen toinen single. 24. elokuuta 2012 julkaistun singlen on tuottanut Jukka Immonen. Sen ovat säveltäneet Mariska, Jaakko Jakku, Klaus Suominen ja Luis Herrero, ja sen on sanoittanut Mariska.
"Kukkurukuu" kohosi Suomen radioiden soitetuimmaksi kappaleeksi 2012 viikolla 39.
Kappale on saanut nimensä meksikolaisen klassikon ”Cucurrucucú paloman” mukaan, joka tunnetaan muun muassa Perez Pradon esittämänä elokuvassa "Puhu hänelle". Pradon kuolinpäivä (14. syyskuuta) on sama kuin "Kukkurukuu"-albumin ilmestymispäivä.
Ruosteniskakehrääjä
Ruosteniskakehrääjä ("Caprimulgus ruficollis") on kehrääjälintulaji.
Ruosteniskakehrääjä on 30-34 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 60-65 senttimetriä. Se muistuttaa väritykseltään kehrääjää, mutta kaula, kurkku sekä rinnan yläosa ovat ruosteenväriset. Lisäksi niskassa on ruosteenpunaista väriä.
Ruosteniskakehrääjiä pesii Lounais-Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa. Talvehtimisalueet sijaitsevat Länsi-Afrikassa. Linnut saapuvat pesimisalueilleen huhtikuussa ja lähtevät talvehtimaan pääosin lokakuun puoliväliin mennessä.
Ruosteniskakehrääjät pesivät metsiköiden ja pensaikoiden sävyttämillä hiekkaisilla nummialueilla sekä pinjametsiköiden reunoilla.
Nokia 8210
Nokia 8210 on Nokia Mobile Phones Oy:n vuonna 1999 julkaisema puhelinmalli. 8210-malli oli julkaisuhetkenään poikkeuksellisen pienikokoinen ja kevyt matkapuhelin. Se painoi 79 grammaa ja puhelimen mitat olivat 101,5 x 44,5 x 17,4 mm.
Nokia 8210 -malliin mahdollista vaihtaa värikuoria. Mukana puhelimessa tuli neljä peliä (mm. alkuperäinen Snake).
Nokian tuolloisen johtajan Eero Miettisen mukaan 8210-mallin tavoitteena oli herättää kiinnostusta muotitietoisissa ja trendiherkissä ostajissa. Frank Nuovon johdolla muotoiltu Nokia 8210 esiteltiinkin elektroniikkatapahtuman sijasta poikkeuksellisesti Kenzon muotinäytöksen yhteydessä Pariisissa. Lanseerauksen aikoihin Nokian verkkosivuilta saattoi lukea Nuovon ajatuksia muodin kehityksestä, ja linkkien kautta lukija voi edetä erilaisille elämäntapasivustoille ja muotitalojen esittelyihin.
HMAS Melbourne (FFG 05)
HMAS Melbourne (viirinumero FFG 05) on Australian laivaston vuonna 1992 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Australian Marine Engineering Consilatedilta ja sen köli laskettiin 12. heinäkuuta 1985. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1989 ja se valmistui 5. syyskuuta 1992.
Alus oli Persianlahdella vuonna 2002 osana monikansallista laivasto-osastoa valvomassa YK:n asettamien Irakin vastaisten pakotteiden toteuttamista. Alus oli uudelleen Lähi-Idässä vuosina 2010, 2013 ja 2015 osana yhdistettyä laivasto-osastoa turvaamassa alueen merenkulkua ja alueen vakautta.
HMAS Newcastle
HMAS Newcastle (viirinumero FFG 06) on Australian laivaston vuonna 1993 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Australian Marine Engineering Consilatedilta ja sen köli laskettiin 21. heinäkuuta 1989. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1992 ja se valmistui 11. joulukuuta 1993.
Alus on modernisoitu (), jolloin sille asennettiin uusi edistyksellinen taistelunjohtojärjestelmä. Sen mukaisesti alukselle asennettiin uutta valvontaelektroniikkaa ja asejärjestelmiä. ADACS ja päivitetty ilmavalvontatutka sekä VLS-järjestelmän asentaminen paransi aluksen taistelukykyä.
Alus osallistui rauhanturvaoperaatioihin Itä-Timorin alueella, Solomoninsaarilla ja Persianlahdella operaatio Catalystiin.
Thomas Nykopp
Thomas Nykopp (s. 6. maaliskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Nykopp on Karhu-Kissojen kasvatti. Hän siirtyi sittemmin Jokereihin ja jakoi tehoilla 25+27=52 koko C-nuorten SM-sarjan pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Niko Väätäisen kanssa. Nykopp voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2010–2011 Nykopp siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja MWEHL-joukkue Ohio Blue Jacketsiin. Kesällä 2011 Tri-City Storm varasi hänet koko USHL:n varaustilaisuuden toisena pelaajana Brian Christien jälkeen. Nykopp siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, jonka jälkeen hän palasi seuraavaksi kaudeksi 2012–2013 Suomeen ja siirtyi Helsingin IFK:n A-nuoriin. 1. syyskuuta 2012 Jokereita vastaan pelatun European Trophy -ottelun jälkeisten pelikieltojen takia Nykopp nostettiin kuitenkin HIFK:n SM-liigajoukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden toisessa ottelussa 14. syyskuuta 2012 vieraissa Espoo Bluesia vastaan ja sai siinä jääaikaa 4.43 minuuttia. Nykoppin kausi eteni lopulta suurimmaksi osaksi SM-liigassa, jossa tulokaskausi toi 34 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa neljä syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös yhden Mestis-ottelun lainalla HC Keski-Uudenmaan paidassa.
Toukokuussa 2013 Nykoppilla uutisoitiin olevan kauden 2013–2014 kattava sopimus HIFK:n kanssa. Hän teki liigauransa avausmaalin kauden avausottelussa 13. syyskuuta 2013 Espoo Bluesia vastaan. Nykopp kärsi syyskaudella loukkaantumisista, mutta onnistui murtautumaan HIFK:n vakiokokoonpanoon ja teki 42 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 5+2=7. Kaudella 2015–2016 hän pelasi loukkaantumisen vuoksi runkosarjassa vain 27 ottelua. Nykopp voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi loukkaantumisen vuoksi runkosarjaan. Toukokuussa 2017 Nykopp teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Saman vuoden joulukuussa sitä jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2020 saakka. Nykopp teki kaudella 2017–2018 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+12=21. Pudotuspeleissä hän pelasi loukkaantumisen vuoksi vain yhden ottelun. Nykopp voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Nykopp pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten maaottelua.
Nykopp on toisen polven liigapelaaja, sillä hänen isänsä Timo pelasi omalla urallaan neljä SM-liigakautta.
Markku Koivusalo
Markku Johannes Koivusalo (s. 30. toukokuuta 1969 Helsinki) on suomalainen valtio-opin tutkija ja yleisen valtio-opin dosentti Helsingin yliopistossa.
Hän on esitelmöinyt ja kirjoittanut tieteestä, taiteesta, politiikasta, filosofiasta, taloudesta ja historiasta. Koivusalon varsinaisena erikoisalana on poliittinen teoria ja filosofia ja hän on väitellyt Michel Foucault’n ajattelujärjestelmästä. Varsinkin mannermaisen filosofian ja yhteiskuntateorian asiantuntijana Koivusalo on myös luennoinut pitkään Hannah Arendtin, Carl Schmittin, Max Weberin ja Giorgio Agambenin ajattelusta.
Koivusalo on toiminut Suomen tutkijaliiton puheenjohtajana (2005-2015) ja vuodesta 1998 Tiede & edistys -lehden toimitusneuvostossa.
Markku Koivusalo on Martti Koivusalon poika ja hänellä on kaksi lasta muotoilija Annaleena Hakatien kanssa.
Vaahterayökkönen
Vaahterayökkönen ("Acronicta aceris") on melko kookas, iltayökkösiin kuuluva yöperhoslaji.
Verraten kookas vaaleanharmaa yökkönen, jota voi olla vaikea erottaa muista suvun lajeista. Etusiivet ovat vaaleanharmaat ja kauttaaltaan hienokuvioiset. Kuviointi on kuitenkin tasaista ilman voimakkaita kontrasteja. Siiven tyvessä on ohut, tumma tyvijuomu, minkä lisäksi rengas- ja munuaistäplä ovat verraten etäällä toisistaan. Takasiivet ovat valkoiset, mutta naaraalla on siipisuonten kohdalla selvästi mustaa väriä. Siipiväli 40–46 mm.
Toukka on erittäin helposti tunnistettava. Se on täysikasvuisena kauttaaltaan keltaisten, paikoitellen punaisten karvatupsujen peittämä. Lisäksi selkäpuolella on rivi mustareunuksisia valkeita täpliä. Nuori toukka muistuttaa linnun ulostetta.
Vaahterayökköstä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Lisäksi se elää Pohjois-Afrikassa ja idässä Keski-Aasiaan saakka. Etelä- ja Keski-Euroopassa se on sukunsa yleisimpiä lajeja. Sen sijaan Suomessa laji oli aikaisemmin lounainen harvinaisuus, kunnes 1970-luvulla se katosi ilmeisesti kokonaan. Sittemmin vaahterayökkönen on kuitenkin palannut lajistoon ja nykyisin havaintoja on Ahvenanmaalta sekä harvakseltaan rannikkoa pitkin Etelä-Pohjanmaalta itärajalle. Havainnot kuitenkin painottuvat selvästi etelärannikolle. Paikoitellen esimerkiksi Helsingin seudulla se on jopa yleinen.
Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolelta heinäkuun lopulle.
Vaahterayökkönen elää harvakasvuisissa, lämpimissä lehtometsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat kyllä syötille, mutta vain harvoin valolle. Kotelo talvehtii kotelokopan sisällä kuorenraossa tai maassa lehtien alla.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 vaahterayökkönen on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Toukka elää pääasiassa vaahteroilla ("Acer") ja hevoskastanjalla ("Aesculus hippocastanum"), mutta myös muutamilla muilla lehtipuilla.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1988 – miesten nelinpeli
Pöytätenniksen miesten nelinpeli Soulin kesäolympialaisissa 1988 alkoi 23. syyskuuta ja finaali pelattiin 30. syyskuuta 1988. Osallistujia oli 23 maasta yhteensä 64 urheilijaa.
Sijoista 5-8 käytiin sijoitusottelut.
Nuoliyökkönen
Nuoliyökkönen ("Acronicta psi") on iltayökkösiin kuuluva, varsin yleinen yöperhoslaji. Se on keskikokoinen yökkönen, ja se on väritykseltään melko tasaisen vaaleanharmaa. Laji elää lähes koko Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, ja se viihtyy valoisissa lehtimetsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Toukka elää monilla lehtipuilla ja pensailla.
Nuoliyökkönen on keskikokoinen, tasaisen vaaleanharmaa yökkönen, jonka siivissä ei erotu kovin selvää kuviointia. Etusiivissä on kuitenkin selvästi erottuva musta tyvijuomu ja siiven ulkoreunasta sisäänpäin suuntautuu musta, nuolen kärkeä tai kreikkalaisen aakkoston Ψ-kirjainta muistuttava kuvio. Sisempi poikkiviiru on kaksinkertainen, ja siiven etureunassa viirun kohdalla on kaksi yhtä tummaa täplää. Viiru häipyy siiven takareunaa kohti. Ulompi poikkiviiru on ohut ja musta. Rengas- ja munuaistäplä ovat lähellä toisiaan, ja niitä yhdistää musta x-kirjaimen muotoinen kuvio. Takasiivet ovat koiraalla valkoiset, ulospäin tummuvat ja naaraalla harmaat, suunnilleen etusiipien väriset. Siipiväli on 36–43 mm.
Samannäköinen laji on erityisesti vasamayökkönen ("Acronicta tridens"), mutta myös keihoyökkönen ("Acronicta cuspis"). Varma lajinmääritys saattaa vaatia genitaalien tutkimista.
Täysikasvuinen toukka on harvakseltaan pitkäkarvainen, sivuilta musta ja sen kyljillä on punaiset täplät. Sivuilla on myös leveät valkoiset pitkittäisraidat ja selkäpuolella leveä keltainen raita. Selässä pään lähellä on pitkä, musta, sarvimainen kyhmy.
Lajia tavataan lähes koko Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa. Idässä levinneisyysalue ulottuu Itä-Siperiaan. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on erittäin yleinen, joskin se harvinaistuu pohjoista kohti. Havaintojen pohjoisraja kulkee suunnilleen Kemi–Kajaani-linjalla. Perhoset lentävät yleensä yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuun alkupuolelle. Toinen sukupolvi on harvinainen.
Nuoliyökkönen viihtyy valoisissa lehtimetsissä, metsänlaitamilla, pensaikoissa, puistoissa ja puutarhoissa. Lajia tavataan yleensä yksitellen, mutta joskus se voi olla jopa runsas. Perhoset lentävät öisin ja tulevat hyvin sekä valolle että syötille. Kotelo talvehtii kotelokopassa kuoren raossa.
Toukka on polyfagi, joka elää monilla erilaisilla lehtipuilla ja pensailla.
Silmäiltayökkönen
Silmäiltayökkönen ("Acronicta auricoma") on varsin yleinen alku- ja keskikesän yöperhoslaji.
Tumman harmaankirjava yökkönen, jonka siipiväli on 33–38 mm. Etusiipi on pohjaväriltään harmaa tai sinertävän harmaa. Siiven tyvessä on selkeä, musta tyvijuomu. Samoin siiven kärkiosan takanurkassa erottuu musta pitkittäisviiru. Ulompi poikkiviiru on musta, vaaleatäytteinen ja tummanharmaalla varjostunut. Rengastäplä on pieni, keskiosastaan tumma ja verrattain kaukana munuaistäplästä. Siipiripset ovat harmaa-valkoiset. Takasiivet ovat tummat, harmaanruskeat.
Samannäköinen laji on erityisesti suoiltayökkönen ("Acronicta menyanthidis").
Täysikasvuinen toukka on musta ja sen selkäpuolella on kaksi riviä oransseja nystyjä, joista kustakin lähtee oranssinruskeiden karvojen tupsu. Toukan sivuilla karvat ovat mustia.
Silmäiltayökköstä tavataan Euroopasta Itä-Siperiaan. Suomessa sitä tavataan koko maassa. Perhoset ovat lennossa toukokuun keskivaiheilta heinäkuulle.
Perhosta tavataan varsin monenlaisissa lehtipuita ja pensaita kasvavissa ympäristöissä, ei kuitenkaan tunturipaljakalla. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat hyvin syötille, huonommin valolle. Kotelo talvehtii kotelokopan sisällä maassa.
Toukka on erilaisilla lehtipuilla, pensailla ja varvuilla elävä polyfagi.
HMS Chaplet
HMS Chaplet (viirinumero ?) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ch-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista. Sen köli laskettiin 29. huhtikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1944. Alus valmistui 24. elokuuta 1945.
Alus myytiin romutettavaksi 6. marraskuuta 1965.
Rantaheinäyökkönen
Rantaheinäyökkönen ("Simyra albovenosa") on merenrantojen ruovikoissa elävä kesän yöperhonen.
Ulkonäöltään vaihteleva perhonen. Etusiivet ovat useimmiten vaalean kellanruskeat, hieman mustakehnäiset, mutta tummuus vaihtelee suuresti ja joissakin populaatioissa musta väri voi olla jopa hallitseva. Siipisuonet erottuvat aina terävästi vaaleina viiruina. Yökköstäplät puuttuvat, mutta siiven tyvessä on aina vaihtelevan pituinen, musta tyvijuomu. Takasiivet ovat valkoiset, ulkoreunoistaan usein hieman tummemmat. Siipiväli 28–40 mm.
Ulkonäöltään samankaltaisia lajeja ovat etenkin olkiyökköset (suku "Mythimna").
Rantaheinäyökkösen levinneisyys ulottuu Välimereltä ja Länsi-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa lajia tavataan Ahvenanmaalla, saaristossa sekä meren rannikkoa pitkin ainakin Oulun korkeudelle saakka. Lisäksi on muutamia havaintoja sisämaan vesistöalueilta. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuun loppupuolelta heinäkuun alkuun ja heinäkuun loppupuolelta elokuulle.
Rantaheinäyökkönen on elää usein runsaslukuisena merenrantojen ruovikoissa. Perhoset aloittavat lennon illan alkaessa hämärtymään ja tulevat valolle, eivät syötille. Toukat koteloituvat heinien lehdistä kehrätyn kotelokopan sisään. Kotelo talvehtii.
Suomessa lajia on tutkittu sillä esiintyvän melanismin vuoksi. Väritykseltään poikkeuksellisen tummia yksilöitä tavataan pääasiassa Suomenlahden saaristossa, missä jopa 80 % perhosista on tummaa muotoa.
Toukka syö erilaisia rantakasveja, erityisesti ruokohelpeä ("Phalaris arundinacea") ja järviruokoa ("Phragmites australis").
Xavier-Marie Baronnet
Xavier-Marie Baronnet (5. huhtikuuta 1927 – 8. syyskuuta 2012) oli Ranskasta kotoisin ollut, Seychelleillä toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 7. syyskuuta 1960 ja nimitettiin Port Victoria o Seychellesin hiippakunnan johtoon 3. maaliskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Guillaume Marie-Jean Aubry, jota avustivat Maurice Piat ja Jean-Samuel Raobelina.
Baronnet jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 2002. Hänestä tehtiin 18. helmikuuta 1998 Kunnialegioonan "Chevalier" ja 13. heinäkuuta 2012 "Officier".
Teppo Välimäki (toimittaja)
Teppo Välimäki (s. 29. marraskuuta 1961 Pirkkala) on suomalainen toimittaja ja jalkapallovalmentaja. Hän on työskennellyt muun muassa Yleisradiossa, josta Välimäki tunnetaan parhaiten entisenä Poliisi-TV:n juontajana.
Nykyään Välimäki toimii taksiyrittäjänä Valkeakoskella. Välimäki on toiminut opetustehtävissä eri media-alan oppilaitoksissa, FC Hakan B-junioreiden valmentaja, ja jalkapallovalmentajana Sammon urheilulukiossa Tampereella.
Jalkapallossa Välimäki on yli 20 vuoden ajan valmentanut useita Kakkosen, Kolmosen ja Naisten Liigan joukkueita. Lisäksi hän on työskennellyt juniorivalmennuksen parissa, muun muassa Tampereen Ilveksen A- ja B-junioreissa. Kakkosessa Välimäki on valmentanut Musan Salamaa ja BK-46:a. Naisten Liigassa hän on toiminut Ilveksen sekä FC Kontun valmentajana. Vuonna 2012 Välimäki oli sarjasta kesken kauden suljetun Warkaus JK:n kakkosvalmentaja. Vuonna 2013 Välimäki toimi FC Hakan B-junioreiden valmentajana.
Pekka Hyvärinen (tuottaja)
Pekka Olavi Hyvärinen (s. 20. elokuuta 1953 Kuopio) on suomalainen taidenäyttelyiden järjestäjä, taidetapahtumien tuottaja ja taiteen tutkija, joka tunnetaan Helsingin Taidetalon ja Punkaharjun Retretin perustajana.
Hyvärinen kiinnostui kuvataiteesta kehystäjäisänsä ja galleristiäitinsä vaikutuksesta. Vuosien 1978–1982 kesinä Hyvärinen järjesti ensimmäiset taidenäytteynsä Punkaharjun keskustassa sijaitsevalla Punkasalmen koululla. Keväällä 1981 hän järjesti valtavan suosion saaneen Pekka Halosen töitä esittelevän näyttelyn Helsingin Viiskulmaan perustamassaan Helsingin Taidetalossa.
Retretti Oy:n hän perusti 1984 ja kasvatti Punkaharjun Retretistä Pohjoismaiden suurimman taidekeskuksen, joka käsittää noin 9000 neliömetriä valtaosin maan alle louhituissa luolastoissa. Retretti ajautui konkurssiin 1987, ja Hyvärinen vetäytyi vuosiksi julkisuudesta.
Pekka Hyvärinen on uransa aikana koonnut toistasataa kuvataidenäyttelyä, muun muassa Albert Edelfeltin näyttelyt 1979 ja 1983, Vilho Lammen ja Helene Schjerfbeckin näyttelyn 1980, Eero Nelimarkan satavuotisnäyttelyn 1990, Reidar Särestöniemen muistonäyttelyn 1993. Hän on lisäksi tuottanut yli 300 konserttia ja muuta esittävän taiteen tapahtumaa eri puolilla Suomea. Hän on toiminut muun muassa Taidekeskus Salmelan perustamistyöryhmässä, savonlinnalaisen Taidekeskus Pyrrin taiteellisena johtajana 1990–1995 sekä Ikaalisten ja Kymijoen taidekeskusten näyttelysuunnittelijana.
Johanna Hyöty
Johanna Hyöty (s. 15. helmikuuta 1992) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 893 lokakuussa 2012 ja nelinpelissä sijalle 763 lokakuussa 2012. Hän on edustanut Suomea Fed Cupissa vuonna 2012.
Vuonna 2012 Hyöty ja Ella Leivo pääsivät nelinpelissä ensimmäistä kertaa urallaan ITF-turnauksen loppuotteluun Tlemcenissä, Algeriassa. He hävisivät loppuottelun kolmannessa erässä ottelu tie breakilla luvuin 10–12 Aleksandra Romanovia ja Alina Wesseliä vastaan.
Ella Leivo
Ella Leivo (s. 26. heinäkuuta 1994 Tampere) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 1044 heinäkuussa 2014 ja nelinpelissä sijalle 788 marraskuussa 2013. Hän on edustanut Suomea Fed Cupissa vuodesta 2012 lähtien.
Vuonna 2012 Leivo ja Johanna Hyöty pääsivät nelinpelissä ensimmäistä kertaa urallaan ITF-turnauksen loppuotteluun Tlemcenissä, Algeriassa. He hävisivät loppuottelun kolmannessa erässä ottelu-tiebreakilla luvuin 10–12 Aleksandra Romanovaa ja Alina Wesseliä vastaan.
Leivo on voittanut urallaan viisi Suomen mestaruutta kaksinpelissä. Vuosina 2011 ja 2013 sisäkentillä ja vuosina 2009, 2011 ja 2015 ulkokentillä.
Kesken
Kesken (oikealta nimeltään Mikko Kuuluvainen, s.1983) on suomalainen hiphop-artisti, joka on tullut tunnetuksi espoolaisesta rap-yhtyeestä nimeltä Saurus.
Kesken aloitti räppäämisen jo 90-luvulla ja hän vaikutti jo silloin samoissa yhtyeissä Sauruksen toisen osapuolen, Pik3:n kanssa. Saurus perustettiin vuonna 2001, kun Kesken alkoi räppäämään Pik3:n tuottamiin taustoihin. Sauruksen ensimmäinen pitkäsoitto "Shelley Duvallin silmät" julkaistiin vuonna 2003 ja sitä seurasi vuonna 2005 julkaistu albumi 400 000. Kyseiset albumit olivat omakustanteita, eikä yhtye saavuttanut vielä suurta kuulijakuntaa.
Kesken julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Jäi" vuonna 2006. Vuonna 2007 Fjuu Records julkaisi Sauruksen kolmannen albumin, "Son dynyy". Albumilta eräänlaiseksi hitiksi on noussut kappale "Snappmusaa", joka lienee yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Karma Musiikki julkaisi keväällä 2009 albumin "Neon Saurus", jolta julkaistiin singlet "Uuteen maailmaan" sekä "Luonnonvoima". Heinäkuussa 2010 julkaistiin uusi single "Bailataa", ja samalla ilmoitettiin uuden "Graindiapinat"-nimisen studioalbumin olevan työn alla ja ilmestyvän syksyllä 2010. Albumin julkaisu kuitenkin venähti loppuvuoteen 2011 ja samalla sen nimeksi vaihtui "Elossa".
Maaliskuussa 2013 Kesken ilmoitti tekevänsä omakustannelevyä, tarkemmin ottaen mixtapea nimeltä "1/0". Levyltä on julkaistu näytekappaleet "Lentokone" sekä "Ryöstö", johon on kuvattu myös musiikkivideo.
Plos One
Plos One (PLOS ONE) on vertaisarvioitu yhdysvaltalainen open access -tiedejulkaisu, jota on vuodesta 2006 julkaissut Public Library of Science. Lehdessä julkaistaan artikkeleita perustutkimuksesta kaikilta tieteen ja lääketieteen aloilta. Julkaistava aineisto käy läpi vertaisarvioinnin, mutta julkaisupäätökseen ei liity aineiston merkittävyyden arviointi. Julkaisun jälkeen käyttäjät voivat keskustella ja arvioida artikkeleita.
Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) "Journal Citation Reportsin" laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 3,234 vuonna 2014.
Pågen
Pågen AB on Ruotsin suurin leipomoalan yritys., joka valmistaa tuotteita Ruotsin markkinoiden lisäksi vientiin. Etenkin korput ja korvapuustit ovat merkittäviä vientituotteita. Suurin osa yrityksen tuotteista valmistetaan Malmön ja Göteborgin kaupunkien alueella.
Pågen Färskbröd AB on Ruotsin suurin leipomo, joka harjoittaa liiketoimintaa myös Tanskassa ja Norjassa. Pågenin markkinaosuus pehmeässä ruokaleivässä Ruotsissa on 34 %. Suomen tytäryhtiön Oy Pågen Ab:n liikevaihto vuonna 2010 oli 10,7 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 26.
Påhlssonin leipomon perustivat Anders ja Matilda Påhlsson Malmössä vuonna 1878. Pian yritys kasvoi usean leipomon ketjuksi. 1900-luvun alussa avattiin iso uusi leipomo Malmöön, ja yritys alkoi toimittaa pakkaamatonta leipää muihinkin kuin vain omiin myymälöihinsä. Vasta 1950-luvulla leivät saivat ensimmäiset pakkauksensa, joiden ansiosta leipää voitiin toimittaa koko Ruotsiin. Vuonna 1965 yritys vaihtoi nimekseen Pågenin Perheleipomo. Pågen AB yhdistyi vuonna 2000 Pååls-yrityksen kanssa.
Louisiana (taidemuseo)
Louisiana Museum for Moderne Kunst on tanskalainen modernin taiteen museo, joka sijaitsee Humlebækissä noin kymmenen kilometriä Helsingørin eteläpuolella ja noin 35 kilometriä Kööpenhaminasta pohjoiseen.
Taidemuseo vihittiin käyttöön elokuussa 1958, ja sitä on sittemmin laajennettu useasti. Museo sijaitsee Juutinrauman rannalla olevassa puistossa, ja sitä pidetään hyvänä esimerkkinä kuvataiteen, rakennusarkkitehtuurin ja maisema-arkkitehtuurin yhdistämisestä.
Museon kokoelmissa on töitä modernin taiteen kansainvälisiltä nimiltä, kuten Jean Arpilta, Max Ernstiltä, Alberto Giacomettiltä, Henry Moorelta, Pablo Picassolta ja Andy Warholilta. Vuodesta 2000 lähtien taidemuseon johtajana on toiminut Poul Erik Tøjner.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2004 – naisten kaksinpeli
Pöytätenniksen naisten kaksinpeli Ateenan kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta ja finaali pelattiin 22. elokuuta 2004. Olympiakultaa voitti Zhang Yining.
Knopf
Alfred A. Knopf, Inc. New Yorkissa sijaitseva kustannusyhtiö. Sen perusti 1915 Alfred A. Knopf. Yrityksen osti vuonna 1960 Random House, ja nykyisin se kuuluu Random Housen ryhmään Knopf Doubleday Publishing Group, jonka on vuodesta 1998 omistanut yksityinen saksalainen mediayhtiö Bertelsmann. Kustannusyhtiön logo esittää venäjänvinttikoiraa, ja sen suunnitteli toinen perustajista Blanche Knopf. Monet kovakantiset kirjat ilmestyvät myöhemmin pehmeäkantisina kustantajanimellä "Vintage", joka on Knopf Publishing Groupin rinnakkainen kustantajanimi. Vuodenvaihteessa 2008–2009 Knopf Publishing Group sulautui Doubleday Publishing Groupiin, jolloin muodostui Knopf Doubleday Publishing Group.
Eddy Grant
Edmond Montague ”Eddy” Grant (s. 5. maaliskuuta 1948 Plaisance, Guyana) on Guyanassa syntynyt ja nuorena Lontooseen vanhempiensa kanssa muuttanut muusikko. Hänen pääasiallinen musiikkityylinsä on reggae. Hän soitti The Equals -yhtyeessä kitaraa.
Grantin tunnetuimmat kappaleet soolouralta ovat ”Electric Avenue”, ”I Don’t Wanna Dance” ja ”Gimme Hope Jo’anna”. Viimeksi mainittu kappale vuodelta 1988 on apartheidinvastainen hymni, ja Etelä-Afrikan hallitus kielsi sen myymisen ja soittamisen radiossa. Kappaleesta tuli silti valtava hitti niin Etelä-Afrikassa kuin muuallakin maailmassa.
Covenant (täsmennyssivu)
Covenant voi tarkoittaa seuraavia:
Jōmon sugi
Jōmon sugi () on erittäin suuri ja vanha puu Yakushiman saarella Japanin Kagoshiman prefektuurissa. Lajiltaan puuyksilö on sugi ("Cryptomeria japonica"), Japanissa kotoperäinen sypressikasveihin kuuluva havupuu. Jōmon sugi on suurin tunnettu lajin edustaja.
Jōmon sugi on 25 metriä korkea. Sen runko on 5,2 metriä rinnankorkeusläpimitaltaan. Rungon ympärysmitta on 16,4 metriä. Jōmon sugi on mittasuhteiltaan ja rungoltaan suurin tunnettu sugi. Se ei kuitenkaan ole niistä korkein, toinen Yakushimassa kasvava puu on 34,9 metriä korkea ja muualta Japanista on tunnettu yli 50-metrisiä yksilöitä.
Puun on pitkään uskottu olevan useita tuhansia vuosia vanha. Sen nimi viittaa esihistoriallisen Japanin Jōmon-kauteen, joka sijoittuu vuosille 10 000 eaa.–300 eaa.. Sen sanotaan usein olevan noin 7 000–6 000 vuotta vanha. Näin korkeasta iästä ei kuitenkaan ole todisteita. Vuonna 1987 tehdyn radiohiiliajoituksen perusteella Jōmon sugi olisi noin 3 000 vuotta vanha. Puu ei kuitenkaan välttämättä ole aivan niinkään vanha, sillä 1980-luvun radiohiiliajoitus ei ollut kovin tarkkaa ja vanhimmat Yakushiman saaren sugien tarkkaan tunnetut kantojen vuosirenkaista lasketut iät ovat vain 1 300–1 400 vuotta.
Jōmon sugi kasvaa Yakushiman saaren korkeimman vuoren, Miyanoura-daken rinteellä. Saaren metsissä kasvaa useita muitakin hyvin vanhoja suuria sugiyksilöitä, joita kutsutaan yleisnimityksellä "yakusugi" (). Jōmon sugi on yakusugeista tunnetuin ja sen uskotaan olevan myös niistä vanhin. Yakushiman saaren vuoristometsät on julistettu UNESCON maailmanperintökohteeksi lajirikkaan luontonsa sekä myös juuri hyvin vanhojen, suurien puidensa vuoksi.
Jōmon sugi sijaitsee vuorelle johtavan vaellusreitin varrella. Puun suojelemiseksi vierailijat eivät saa koskea siihen.
Tulenkantaja (palkinto)
Tulenkantaja on Aamulehden ja tamperelaisen Tulenkantajien kirjakaupan vuonna 2012 perustama kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään edellisenä vuonna ilmestyneelle suomalaiselle teokselle, jolla arvioidaan olevan mahdollisuuksia menestyä käännöksenä Euroopassa.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran 23. maaliskuuta 2013 Tampereella hotelli Tammerissa Vihtorin kirjamessujen päätösgaalassa. Vuosina 2013–2015 palkinnon arvo oli 5 000 euroa. Vuonna 2016 summa nostettiin 10 000 euroon.
Palkintoidean isä on runoilija, kirjakauppias ja kustannuspäällikkö Ville Hytönen. Palkintoraadin puheenjohtajana toimii vuoden kerrallaan ulkomailla menestynyt suomalainen kirjailija. Hän toimii lisäksi palkitun kirjailijan kummina. Ensimmäinen puheenjohtaja oli Sofi Oksanen.
Vesihuoltolaki
Vesihuoltolaki (, ) on vuonna 2001 säädetty Suomen laki, jonka tavoitteena on turvata sellainen vesihuolto, että kohtuullisin kustannuksin on saatavissa riittävästi terveydellisesti ja muutoinkin moitteetonta talousvettä sekä terveyden- ja ympäristönsuojelun kannalta asianmukainen viemäröinti. Laki määrittelee vesihoitolaitoksen laitoksena, joka huolehtii yhdyskunnan vesihuollosta sekä vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella aluetta, jolla vesihuoltolaitos huolehtii vesihuollosta.
Vesihuoltolaitosten toiminta-alueiden tulee kattaa alueet, joilla kiinteistöjen liittäminen vesihuoltolaitoksen vesijohtoon tai viemäriin on tarpeen asutuksen määrän tai laadun vuoksi. Vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella oleva kiinteistö on liitettävä laitoksen vesijohtoon ja viemäriin.
Vapautus liittämisvelvollisuudesta on myönnettävä, jos: 1) liittäminen verkostoon muodostuisi kiinteistön omistajalle tai haltijalle kohtuuttomaksi, kun otetaan huomioon liittämisestä aiheutuvat kustannukset, vesihuoltolaitoksen palvelujen vähäinen tarve tai muu vastaava erityinen syy; 2) vapauttaminen ei vaaranna vesihuollon taloudellista ja asianmukaista hoitamista vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella; Vapautuksen edellytys on lisäksi se että jätevedenkäsittely voidaan hoitaa asianmukaisesti sekä että kiinteistöllä on tarpeeksi hyvälaatuista talousvettä.
Käytännössä vapautuksen saavat vain kiinteistöt kantovedellä.
Korkein hallinto-oikeus on todennut, että laissa tarkoitettua kohtuuttomuutta arvioitaessa on otettava huomioon erityisinä syinä lähinnä liittymän rakentamiskustannuksiin ja muodostuvan jäteveden vähäiseen määrään tai muuhun näihin verrattavaan objektiivisesti havaittavissa olevaan seikkaan liittyvät syyt. Lainkohdassa tarkoitetun kohtuuttomuuden arviointia ei voida perustaa yksinomaan kiinteistön omistajan tai haltijan henkilöön liittyviin subjektiivisiin syihin. Kunnan ympäristöviranomaisten myöntämät vapautukset ovat näistä syistä kumottu.
Vesihuoltolaitoksen tulee määrätä jokaista verkostoonsa liitettävää kiinteistöä varten liittämiskohdat, joiden tulee sijaita kiinteistön välittömässä läheisyydessä. Käytännössä on katsottu, että tämä etäisyys on enintään 20 metrin päässä tontin tai rakennuspaikan rajasta kaavoitetuilla alueilla sekä 100 metriä haja-asutusalueella, joskaan laissa ei ole mitään tarkkaa metrimäärää.
Jos vesihuoltolaitoksen rakentamassa verkossa haja-asutusalueella on liian vähän, liittyjiä voidaan pakottaa sellaisia kiinteistöjä liittymään, joilla ei objektiivisesti ole tarvetta vesihuoltolaitoksen palveluille siksi, että niiden poisjäänti vaarantaa vesihuollon taloudellista ja asianmukaista hoitamista vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella.
Vesihuoltolaitoksen talous saa näin ollen lain suojan mutta kiinteistönomistajan taloutta se ei suojaa.
Vesihuoltolakia on muutettu 1/9-2014. Laissa on määrättyjä lievennyksiä liittymisvelvoitteeseen. Kesämökit ilman vesikäymälää ja kiinteistöt joissa on asetusten mukaiset investoinnit vapautetaan liittymisvelvoitteesta. Liittymisvelvoite kuitenkin säilyy alueilla joilla toiminta-alue oli voimassa1/9-2014. Tämä velvoite säilyy 31/12-2018 saakka.
Aikajana merkittävistä tietokoneviruksista ja madoista
Tämä on aikajana merkittävistä tietokoneviruksista, -madoista ja Troijan hevosista.
Gibraltarin piiritys (1779–1783)
Gibraltarin piiritys oli Ranskan ja Espanjan epäonnistunut yritys vallata Gibraltar Britannialta vuosina 1779–1783. Piirityksen alkaessa Gibraltarilla oli 5382 brittisotilasta. Ranskan ja Espanjan laivastot saartoivat sitä mereltä, ja mantereen puolella vastassa oli suuri armeija.
Talvella 1779 oli pulaa elintarvikkeista ja polttopuista. Keripukki riehui linnoituksessa. Keväällä amiraali Rodney pääsi vihollisen laivaston läpi ja toi tarvikkeita ja tuhatkunta miestä. Puute alkoi vaivata uudelleen ennen kuin huhtikuussa 1781 seuraavat brittilaivat pääsivät saartorenkaan läpi.
Kun Gibraltarin kuvernööri, kenraali George Augustus Eliott kuuli ranskalaisten ja espanjalaisten valmistelevan maihinnousua, hän suunnitteli yllätyshyökkäyksen yön pimeydessä. Landport Gaten kautta linnoituksesta livahtanut joukko onnistui tunnin kuluessa tekemään vihollisen tykit toimintakyvyttömiksi ja räjäyttämään kolme patteria. Britit menettivät hyökkäyksessä vain viisi miestä. Piirittäjät luovuttivat keväällä 1783. Britit olivat menettäneet noin 1200 miestä ja käyttäneet 8000 tynnyriä ruutia. He olivat tuhonneet vihollislaivoja, joilla purjehti yli 5000 miestä.
Piirityksen aikana kaivettiin Gibraltarinvuoren tunnelit.
Glasriket
Glasriket (merkitys suomeksi "Lasivaltakunta") on Ruotsin Smålandissa sijaitseva alue, joka on 1700-luvulta lähtien ollut tunnettu huomattavasta lasiteollisuudestaan. Nykyään alueella on 14 lasitehdasta ja suuri määrä pienempiä yrityksiä.
Virallisena nimityksenä Glasriket tarkoittaa Emmabodan, Lessebon, Nybron ja Uppvidingen kuntien ja näissä kunnissa sijaitsevan 14 lasitehtaan muodollista yhteistyötä. AB Glasriket on markkinoinninedistämisorganisaatio, josta lasitehtaat omistavat 60 prosenttia ja kunnat 40 prosenttia. Nybro katsoo olevansa Glasriketin "pääkaupunki".
Maantieteellisesti Glasriket sijaitsee pääasiassa Lessebon, Emmabodan ja Nybron kunnissa Lounais-Smålandissa, mutta myös Uppvidingessä. Tämä ei ole sattumaa, vaan 1700- ja 1800-lukujen tietoisen politiikan tulosta. Kronobergin läänin ja Kalmarin läänin maaherrat päättivät yrittää ottaa läänien rajalla sijaitseva alueen teollisuuskäyttöön. Alueella oli jo vanhastaan useita ruukkeja, jotka usein olivat nostaneet järvistä rautaa. Asutuksen houkuttelemiseksi alueelle ruukeille annettiin edullisia ehtoja, jos ne alkaisivat tuottaa lasia. Koska lasinvalmistus vaatii paljon energiaa, ruukeille lahjoitettiin suuria metsäalueita.
Lasiruukit valmistivat aluksi massatuotantona lasia vain kotimarkkinoille. Kun kilpailu väheni 1800-luvun lopussa, useat ruukit palkkasivat taiteilijoita muotoilemaan lasituotteitaan. Etenkin Orreforsin ja Kostan lasiruukit tulivat tunnetuiksi muotoilijoistaan, jotka tekivät läpimurron 1900-luvulla ja tulivat tunnetuiksi kansainvälisestikin. Tällöin myös termi "Glasriket" alkoi viitata Itä-Smålandin lasitehtaisiin, jotka tuottivat ulkomaille myytävää modernia designia erotuksena muista Ruotsin lasitehtaista, jotka tuottivat lasia kotimarkkinoille massatuotantona.
Aikojen saatossa Glasriketin alueella on ollut toiminnassa noin sata lasitehdasta. Nykyään tuotantoa on 14 tehtaassa.
Vuonna 2007 alueella sijaitsivat seuraavat lasitehdaspaikkakunnat:
Minä ja Ville Ahonen (albumi)
Minä ja Ville Ahonen on Minä ja Ville Ahonen -yhtyeen debyyttialbumi, jonka on julkaissut Johanna Kustannus vuonna 2010.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Ville Ahonen sekä sanoittanut Jussi Moila ja Ahonen.
Kelly Bishop
Carole ”Kelly” Bishop (s. 28. helmikuuta 1944 Colorado Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Emily Gilmorena sarjassa "Gilmoren tytöt" (2000–2007) sekä Jennifer Greyn äitinä elokuvassa "Dirty Dancing – kuuma tanssi" vuodelta 1987. Bishop kehitti Sheilan roolin "A Chorus Lineen", josta hän voitti Tony-palkinnon parhaasta sivuosasta musikaalissa. Hän esittää tällä hetkellä Fanny Flowersia komedia draamasarjassa "Bunheads".
Etanersepti
Etanersepti (kauppanimeltään Enbrel) on tuumorinekroositekijää inhiboiva lääke, jota käytetään autoimmuunisairauksien hoitoon. Pfizer kuvaa SEC:n selvityksessä että lääkettä käytetään hoidettaessa mm. reumasairauksia. Myyntiennätys ylitti $3,3 miljardia vuonna 2010.
Etanerseptin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 51234,90 g/mol ja CAS-numero 185243-69-0.
USA:ssa FDA on lisensoinut Enbrel:n käytön seuraaviin hoitoihin :
Palmukorppikotka
Palmukorppikotka ("Gypohierax angolensis") on haukkojen heimoon kuuluva petolintu. Sitä tavataan suurimmassa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa.
Se on sukunsa "Gypohierax" ainoa laji.
Aikuista palmukorppikotkaa on vaikea sekoittaa muihin lajeihin. Se painaa 1,3–1,7 kg, pituus on 60 cm ja siipien kärkiväli 150 cm, ja se on vanhan maailman pienin korppikotka. Sen pitkä koukkunokka on harmaa, vahanahka keltainen. Silmät ovat keltaiset, jalat vaaleanpunaiset.
Lajin höyhenyksessä on paljon valkoista, siivet ja pyrstö ovat mustat, päässä ja kaulassa on runsaasti höyheniä, mutta korppikotkien tapaan naamassa ja silmien ympärillä näkyy vaaleanpunainen iho. Sukupuolet ovat melkein samannäköiset, ja naaras on vain vähän koirasta isompi. Nuoret linnut ovat pääosin ruskeita, siivet osittain mustat, ja kestää kolme neljä vuotta, ennen kuin niiden höyhenys muuttuu aikuismaiseksi.
Palmukorppikotka elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa seuraaviin maihin ulottuvalla laajalla alueella: Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Etelä-Afrikka, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kenia, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon demokraattinen tasavalta, Kongon tasavalta, Liberia, Malawi, Mali, Mosambik, Namibia, Niger, Nigeria, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Ruanda, Sambia, Senegal, Sierra Leone, Sudan, Tansania, Togo, Tšad, Uganda ja Zimbabwe.
Lajin elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat kuivat ja kosteat metsät, mangrovemetsät nousuveden rajan yläpuolella, savannit, viljelmät ja kaupunkialueet.
Toisin kuin muut petolinnut, palmukorppikotka syö pääasiassa kasviravintoa, kuten öljy- ja raffiapalmun hedelmiä ja muita hedelmiä, mutta myös pieniä selkärangattomia, kaloja, rapuja ja nilviäisiä. Sitä näkee harvoin haaskoilla, mutta keskikokoisia vammautuneita lintuja ja nisäkkäitä se voi syödä.
IK Brage
IK Brage on ruotsalaisesta Borlängen kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura. Se pelaa kaudella 2012 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa.
Seura on pelannut historiansa ajan pääosin toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa se on pelannut 18 kauden ajan, ensimmäistä kertaa vuonna 1938 ja edellisen kerran kaudella 1993.
IK Bragen menestyksekkäimmät vuodet osuvat 1980-luvulle. Vuosina 1980 ja 1981 seura sijoittui Allsvenskanissa kolmanneksi. Joukkue saavutti pronssia myös 1940. Seuran yleisöennätys on 14 206 katsojaa vuonna 1965 GAIS:a vastaan pelatussa ottelussa.
Suomalaisista pelaajista IK Bragen riveissä ovat esiintyneet Harri Holli (1972), Jarmo Alatensiö (1988–1989) ja Jesper Johansson (2003–2004).
Jaani Peuhu
Jaani Peuhu (s. 17. elokuuta 1978) on suomalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä. Hän on suomalaisen Iconcrash -yhtyeen perustaja ja on vuodesta 2012 alkanut työstää debyyttisoololevyä.
Peuhu syntyi Anjalankoskella 17. elokuuta 1978. Hänen isänsä on jazzmuusikko Kari Peuhu ja äiti valokuvaaja Heli Ahoniitty. 7-vuotiaana Peuhu aloitti musiikillisen uransa pianonsoitolla ja vuotta myöhemmin hän alkoi soittaa rumpuja. 13-vuotiaana Peuhu perusti ensimmäisen yhtyeen nimeltään Chaoslord. Ensimmäisen keikan Peuhu soitti 14-vuotiaana Ruovedellä.
Peuhu on soittanut rumpuja useissa eri yhtyeissä kuten Scarlet Youth, Varjo, Deadbabes, Myyt, Mary-Ann, Billy-Goats, Jalankulkuämpäri, Kinetic ja Vuk. Vuonna 2004 Peuhu teki ensimmäisen levyn Iconcrashin nimellä. Hän on toiminut vierailevana muusikkona tai tuottajana mm. seuraaville artisteille: Before the Dawn, Swallow The Sun, To/Die/For, Thunderstone, Wiidakko ja Anna Eriksson.
Iconcrashin ensimmäisen julkaisun ("Nude", 2005) jälkeen Peuhu on esiintynyt liveyhtyeen kanssa Suomen lisäksi mm. Englannissa, Venäjällä, Meksikossa, Baltian maissa, Saksassa, Italiassa sekä Yhdysvalloissa.
Peuhun musiikkia on kuultu Blackout elokuvassa (2008), Clive Barkerin The Midnight Meat Train (2008) soundtrackilla sekä Uusi Päivä TV-sarjassa (2012) 
Suomen Euroviisu-finaaleissa Peuhu on ollut kahdesti. 2009 (Kwan) ja 2012 (Iconcrash)
Syyskuussa 2012 Peuhu julkaisi tiedon siirtymisestä soolouralle ja hän työskentelee parhaillaan sooloalbumin parissa Lontoossa sekä Helsingissä. Sooloalbumin pitäisi valmistua syksyllä 2014.
Tulevasta sooloalbumista on julkaistu kolme singleä "My Sky", "No Regrets" sekä aikaisemmin Katatonian julkaisema kappale "Tonight's music".
Degerfors IF
Degerfors IF on ruotsalainen jalkapalloseura. Se pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa.
Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa Degerfors on pelannut yhteensä 33 kautta. Edellisen kerran seura esiintyi Allsvenskanissa vuonna 1997. Seuran yleisöennätys on 21 065 katsojaa vuoden 1963 ottelussa Degerfors-IFK Norrköping.
ŁKS Łódź
ŁKS Łódź on puolalainen urheiluseura. Seura tunnetaan parhaiten jalkapallojoukkueestaan, mutta sen lajivalikoimaan kuuluvat myös muun muassa kori- ja lentopallo sekä yleisurheilu.
ŁKS Łódź pelaa kaudella 2018–2019 Puolan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I Ligassa tehtyään konkurssin vuonna 2013.