hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Alan Duff
Alan Duff (s. 26. lokakuuta 1950) on uusiseelantilainen, Ranskassa asuva kirjailija ja lehtikolumnisti. Hän on kirjoittanut teoksen "Kerran sotureita" ("Once Were Warriors"), josta on tehty myös samanniminen elokuva.
Duffin vanhemmat erosivat tämän ollessa kymmenvuotias, ja hän asui vähän aikaa enonsa ja tätinsä luona. Hänet erotettiin Rotoruan High schoolista, ja jälkeen hän eli jonkin aikaa kiertolaisena, ennen kuin lopulta Hamiltonin poikakotiin. Sieltä hän Duff muutti asumaan toisen enonsa luokse ja jatkoi koulunkäyntiä Christchurchin high schoolissa.
15-vuotiaana Duff sai tuomion väkivaltaisuudesta ja murtautumisesta. ja myöhemmin pieniä tuomioita pikkurikoksista, kunnes muutti Lontooseen, jossa hän kertoo "kasvaneensa aikuiseksi".
Duff muutti sittemmin takaisin Uuteen-Seelantiin, jossa hän perusti ensin useita yrityksiä. Vuonna 1985 hän rupesi päätoimiseksi kirjailijaksi. Ensimmäistä teosta, thrilleriä, ei julkaistu, vaan hän poltti käsikirjoituksen kun kustantamot hylkäsivät kirjan. Duffin esikoisteos "Once Were Warriors" (suom. "Kerran sotureita" 1995) ilmestyi 1990 ja saavutti suuren suosion.
Nån gång måste man landa...
Nån gång måste man landa... on ruotsalaisen blues-yhtye Löpande bandetin ensimmänen ja ainoa albumi, joka julkaistiin vuonna 1975 levymerkillä MNW.
Jan Rahkonen
Jan Rahkonen (s. 1994) on suomalais-venäläinen tietokonepelaamisen ammattilainen, joka pelaa a eli CS:GO:ta. Rahkonen edustaa venäläisessä omistuksessa olevaa Winstrike Team joukkuetta.
Vuosina 2014–2015 Rahkonen oli epäaktiivinen hänen suorittaessaan asepalvelusta Suomen puolustusvoimissa.
Rahkonen tunnetaan paremmin pelaajanimellään "wayLander".
Hän on voittanut mm. Dreamhack Open Leipzigin.
Jan kilpaili myös E-League Boston 2018 Majorissa.
Jennie Johansson
Jennie Caroline Eleonore Johansson (s. 15. kesäkuuta 1988 Hedemora) on ruotsalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin.
Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 Johansson saavutti pronssia 100 metrin rintauinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia 50 metrin rintauinnissa. Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 100 metrin rintauinnissa.
Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2013 Johansson saavutti kolme mitalia; hopeaa 4×50 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 50 ja 100 metrin rintauinnissa. Berliinin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti kolme hopeaa; 50 ja 100 metrin rintauinnissa sekä 4×100 metrin sekauintiviestissä.
Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Johansson voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa Ruotsin ennätysajalla 30,05. Lisäksi hän ui toisen osuuden hopeaa saavuttaneessa 4×100 metrin sekauintiviestijoukkueessa. Lontoon EM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa.
Manólis Anagnostákis
Manólis Anagnostákis (, 10. maaliskuuta 1925 Thessaloniki, Kreikka – 22. kesäkuuta 2005 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen runoilija, joka edusti eksistentialismia. Hän syntyi Thessalonikissa ja opiskeli lääkäriksi erikoistuen radiologiaan.
Anagnostákis oli tunnetuimpia vasemmistolaisia kulttuurivaikuttajia Kreikassa sisällissodan ajoista lähtien. Muun muassa Míkis Theodorákis on tehnyt sävellyksiä Anagnostákiksen runoihin (mm. Miló, Charis 1944).
Yapin osavaltio
Yap on yksi Mikronesian liittovaltion neljästä osavaltiosta. Se on maan osavaltioista läntisin ja on saanut nimensä sen pääsaaren Yapin mukaan. Osavaltion asukasluku oli 11 377 vuonna 2010.
Yapin osavaltion hallinto on jaettu neljään osaan. Paikallisella tasolla ylintä valtaa pitää kaksi neuvostoa, pääsaaren neuvosto "Pilung" ja ulkosaarten neuvosto "Tamol". Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka on samalla hallituksen johtaja. Kuvernööri kokoaa hallituksen ja nimittää sen ministerit. Ministerit johtavat ministeriöitä (engl. "Departments"), jotka vastaavat lainsäädännöstä. Osavaltiolla on myös oma tuomioistuin. Paikallishallinnosta vastaavat kunnat, joita on 22.
For Children
For Children on Eero Koivistoisen albumi, joka julkaistiin vuonna 1970 levymerkillä Kustannusosakeyhtiö Otava.
Kaikki kappaleet säveltänyt Eero Koivistoinen, ellei toisin mainaita.
Köyhät Ritarit (lauluyhtye)
Köyhät Ritarit on suomalainen mieslauluyhtye, joka on perustettu vuonna 1974 Espoossa. Yhtye on erikoistunut vanhaan musiikkiin, ja se esittää gregoriaanista kirkkolaulua, renessanssin ajan eurooppalaista laulumusiikkia, mutta lisäksi ohjelmistoon kuuluu rekonstruoitua suomalaista kansanmusiikkia sekä nykysäveltäjiltä tilattua materiaalia. Esityksissä on mukana lyömäsoittimia, joskus myös instrumentaaliosuuksia tai continuosäestys.
Perustajajäseniä ovat tenorit Seppo ja Sampo Suihko, baritoni Martin Smeds sekä bassot Eero Hirvensalo, Jukka Latola ja Jukka Uosukainen. Vuosien varrella kokoonpanossa tapahtui useita muutoksia, vaikkakin Martin Smeds, Sampo ja Seppo Suihko säilyivät kokoonpanoissa ydinryhmänä.
Köyhien Ritarien muita aktiivijäseninä ovat olleet Kaj-Erik Gustafsson, Juha Haanperä, Eero Hirvensalo, Jan Jansson, Arto Joutsimäki, Veli Kokkonen, Matti Kosonen, Teppo Lampela, Jukka Latola, Petri Lehto, Kurt Lindblad, Jouni Maunula, Paavo Muranen, Seppo Nousiainen, Ilkka Peräläinen, Matti Rantanen, Herman Rechberger, Martin Smeds, Sampo Suihko, Seppo Suihko, Veli-Markus Tapio, Jukka Uuosukainen, Arto Wikla, Pentti Viluksela ja Heikki Yrttiaho.
Toiminta on ollut alusta pitäen hyvin organisoitua, mikä osaltaan selittää yhtyeen pitkäikäisyyden. Talouteen ja hallintoon liittyvät asiat on hoidettu ydinryhmän toimesta ammattimaisesti, kuin myös uuden ohjelmiston valmistelu.
Yhtyeen toiminnan kulta-aikaa oli jakso 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkupuolelle, jolloin ansioitunut toiminta huomioitiin tunnustuksin ja palkinnoin ja joita seurasi parhaimmillaan yli 100 esiintymistä vuodessa.
Köyhien Ritarien taiteellisesti kunnianhimoisin produktio lienee ollut Kaj-Erik Gustafssonin "Missa cum jubilo", joka alkoi kahden osan tilaamisesta kilpailukappaleiksi ja huipentui levytykseen 1984. Messu, jonka väliosat Kaj-Erik Gustafsson improvisoi uruilla, esitettiin kymmenissä kirkkokonserteissa sekä vielä 2004 yhtyeen 30-vuotisjuhlakonsertissa. Levyn kansikuvan otti useissa kansainvälisissä valokuvauskilpailuissa palkittu Markku Lähdesmäki.
Köyhät Ritarit on konsertoinut ympäri Suomea kirkoissa, konserttisaleissa, kouluissa ja päiväkodeissa. Se on vieraillut 16 Euroopan maassa, Arabiemiirikuntien liitossa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Buakaw Banchamek
Sombat Banchamek, tunnetaan paremmin nimellä Buakaw Banchamek (, s. 8. toukokuuta 1982 Bansongnong County, Samrong Thap) on thaimaalainen thainyrkkeilijä. Hän on voittanut useita eri thainyrkkeilyn mestaruuksia, kuten WMC:n ylemmän välisarjan ja keskisarjan mestaruudet, sekä kaksi kertaa K-1 mestaruuden. Banchamek on pelannut myös jalkapalloa 2. divisioonassa RBAC FC:ssä.
Banchamek aloitti thainyrkkeilyn nuorella iällä ja kilpaili ensimmäisen kerran 8-vuotiaana kotiprovinssissaan Surinissa. Myöhemmin 15-vuotiaana hän muutti Chachoengsaoon, jossa hän liittyi Por. Pramuk Gym joukkueeseen. Hän aloitti kilpailemisen aikuisissa 2000, ja voitti aluksi Omnoi Stadiumin höyhensarjan mestaruuden ja myöhemmin 2001 PBA:n Thaimaan höyhensarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Sinchainoi Sor Kittichain tyrmäyksellä neljännessä erässä. Banchamek kilpaili myöhemmin joulukuussa 2001 myös Lumpinee Stadiumin tilapäisestä höyhensarjan mestaruudesta, mutta hävisi ottelun Charlie Sor Chaitaminille tuomariäänin.
2002 Banchamek kilpaili Toyota Muay Thai Marathon turnauksessa 63-kiloisten sarjassa. Hän voitti turnauksessa kaikki ottelunsa tuomariäänin, myös loppuottelussa Satoshi Kobayashin. Seuraavana vuonna hän otteli Omnoi Stadiumin tilapäisestä kevyensarjan mestaruudesta. Banchamek voitti mestaruuden Khunsuk Petchsupapania vastaan tuomariäänin. Vain kuukautta myöhemmin elokuussa 2003 hän otteli Etelä-Koreassa Timor Daalia vastaan KOMA GP:n kevyensarjan mestaruudesta. Banchamek voitto ottelun tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Banchamek osallistui 2004 ensimmäistä kertaa K-1 turnaukseen. Hänen oli määrä aluksi otella karsinnoissa Jordan Taita vastaan ennen kuin pääsisi itse heinäkuussa järjestettävään turnaukseen. Banchamek voitti ottelun tuomariäänin ja eteni turnaukseen. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti John Wayne Parrin hajaäänin lisätuomarin päätöksellä. Toisella kierroksella Banchamek voitti Takayuki Kohiruimakin tyrmäyksellä toisessa erässä. Voiton myötä hän eteni loppuotteluun, jossa Banchamek kohtasi viime vuoden mestarin Masaton. Banchamek voitti neljä erää kestäneen K–1 mestaruuden tuomariäänin.
Pohnpein osavaltio
Pohnpei on yksi Mikronesian liittovaltion neljästä osavaltiosta. Osavaltio koostuu 162 pienestä saaresta ja atollista, joista suurin on Pohnpei eli Ponape. Osavaltion asukasluku oli 36 196 vuonna 2010.
Mikronesian pääkaupunki Palikir sijaitsee Pohnpein saarella.
Pohnpein talous on riippuvainen Yhdysvaltojen maksamasta liittovaltion tuesta. Pohnpein suurin työnantaja on osavaltion hallinto. Väestö saa tuloja myös kalastuksesta, matkailusta, maanviljelystä, rakennustyömailta ja IT-alalta.
Osavaltion hallinto noudattaa vallan kolmijako-oppia. Osavaltion lainsäädännöllinen valta on 23 paikkaisella parlamentilla, jonka jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Osavaltion toimeenpanovalta on sen johtajalla kuvernöörillä, joka myöskin valitaan vaaleilla neljäksi vuodeksi kerrallaan. Lainsäädäntövalta on Pohnpein tuomioistuimella. Paikallishallinnosta vastaavat kunnat, joita on Pohnpeissä 12.
Kosraen osavaltio
Kosrae on yksi Mikronesian liittovaltion osavaltiosta. Se on maan itäisin osavaltio. Kosraen osavaltio koostuu Kosraen saaresta ja tämän lähisaarista, joista merkittävin on Lelu. Osavaltion asukasluku oli 6 616 vuonna 2010.
Chuukin osavaltio
Chuuk on yksi Mikronesian liittovaltion neljästä osavaltiosta. Chuuk muodostuu useista saariryhmistä, joista suurin on Chuuk. Osavaltion asukasluku oli 48 654 vuonna 2010, mikä tekee siitä väkiluvultaan maan suurimman osavaltion. Chuuk jakautuu 35 kuntaan.
Tyrese Cooper
Tyrese Cooper (s. 21. maaliskuuta 2000) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Cooper kilpailee 100 metrin ja 200 metrin juoksussa.
Helmikuussa 2016 Cooper juoksi 100 metriä Miamissa aikaan 10,49.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
La Samaritaine
La Samaritaine on tunnettu tavaratalo Pariisin keskustassa Seinen pohjoisrannalla lähellä Pont Neuf -sillan pohjoispäätä, 1. arrondissementin alueella. Se on ollut vuodesta 2005 toistaiseksi suljettu, ja nykyinen omistaja LVMH aikoo muuttaa sen uudenaikaiseksi kauppakeskukseksi ja hotelliksi. Tavaratalo käsittää useita kortteleita Seinen rantakadun ja Rue de Rivolin välissä.
La Samaritaine sai alkunsa pienestä kaupasta, jonka kauppias Ernest Cognacq ja hänen vaimonsa Louise Jay perustivat vuonna 1869 rue du Pont Neuf -kadulle. Tavarataloa on sen jälkeen laajennettu useassa vaiheessa. Arkkitehti Frantz Jourdainin suunnittelema Art Nouveau -tyylinen tavaratalon ydinosa lasikattoisine päähalleineen valmistui vuosina 1905–1907. Ulkoseinien koristelun toteuttivat arkkitehdin poika Francis Jourdain sekä Eugène Grasset, Édouard Schenck ja Alexandre Bigot. La Samaritainea laajennettiin lisärakennuksilla vuosina 1926–1928 ja 1933, jolloin se sai pääosin nykyisen hahmonsa, mukaan lukien Seinen-puoleinen julkisivu. Henri Sauvagen suunnittelema laajennus toi tavaratalon arkkitehtuuriin myös Art deco -henkeä. Pariisin julkisivulautakunnan toiveesta julkisivujen teräsrakenne verhoiltiin vaalealla kivipinnoituksella.
Parhaimpina aikoinaan La Samaritaine tunnettiin monipuolisesta tarjonnastaan, mutta se menetti asiakkaita 1970-luvulta alkaen. Yrityskonserni LVMH osti La Samaritainen vuonna 2001 ja sulki tavaratalon kesäkuussa 2005, virallisesti turvallisuussyistä. Vuonna 2008 LVMH ilmoitti muuttavansa La Samaritainen tilat nykyaikaiseksi kauppakeskukseksi ja luksushotelliksi. Suunnitelma herätti paljon vastustusta ja sitä on jouduttu muuttamaan useita kertoja. Rakennuksen pääosan vanhat julkisivut on suojeltu vuonna 1990, mutta uudistussuunnitelman mukaan nykyinen Rue de Rivolin puoleinen julkisivu purettaisiin ja korvattaisiin japanilaisen arkkitehtitoimisto SANAA:n suunnittelemalla uudisrakennuksella. Ranskan ylin oikeusaste Ranskan valtioneuvosto hylkäsi kesäkuussa 2015 suunnitelmasta tehdyt valitukset. Uudistushankkeen on ilmoitettu maksavan 460 miljoonaa euroa ja valmistuvan kolmen vuoden kuluttua.
Tavaratalo sai nimensä "pompe de la Samaritaine" -nimisestä julkisesta kaivosta, joka sijaitsi aikoinaan Pont Neuf -sillan luona.
Herbert Fandel
Herbert Fandel (s. 9. maaliskuuta 1964 Kyllburg) on saksalainen jalkapalloerotuomari, joka toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodet 1998–2009. Siviiliammatiltaan Fandel on musiikinopettaja. Hän on toiminut myös konserttipianistina.
Fandel tuomitsi kotimaansa pääsarjassa Bundesliigassa vuodet 1995–2009. Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä hän tuomitsi kolme ottelua, samoin kuin vuoden 2008 MM-kilpailuissa. Vuonna 2007 hän tuomitsi Mestarien liigan AC Milanin ja Liverpoolin välillä. Vuotta aiemmin hän toimi tuomarina UEFA Cupin finaalissa.
Fandel joutui osaksi välikohtausta vuonna 2008 Tanskan ja Ruotsin välisessä EM-karsintaottelussa, kun tanskalainen fani juoksi kentälle ja tarttui Fandelia kurkusta tämän annettua punaisen kortin Tanskan Christian Poulsenille.
Fandel toimii myös Saksan jalkapalloliiton tuomarikomission johtajana.
U.S. Navy Marine Mammal Program
United States Navy Marine Mammal Program (NMMP) on Yhdysvaltain laivaston hallinnoima ohjelma, joka tutkii merinisäkkäiden käyttöä sotilaallisissa tarkoituksissa ja kouluttaa eläimiä suorittamaan tehtäviä, kuten laivan ja sataman suojelua, miinojen havaitsemista ja varusteiden noutamista. Ohjelman tukikohta on Kaliforniassa San Diegossa, jossa eläimiä pidetään ja kaiken aikaa koulutetaan. NMMP:n eläintiimejä on lähetetty käyttöön taistelualueille esimerkiksi Vietnamin sodan ja Irakin sodan aikoina.
"Tursiops" -suvun delfiinit ja kalifornianmerileijonat ovat pääasiallisia käytössä olevia eläimiä.
Pollica
Pollica on kunta Etelä-Italiassa Salernon maakunnassa Campanian alueella. Se sijaitsee Tyrrhenanmeren rannikolla olevalla niemellä Salernonlahden ja Policastronlahden välillä.
Pollican kunnan rannikolla sijaitsevassa Acciarolin kylässä asui vuonna 2016 noin 300 yli satavuotiasta, mikä oli huomattava osa kunnan asukkaista. Arvion mukaan kylän asukkaista olisi jopa kolmasosa yli satavuotiaita. Suunnitteilla on kyläläisten elintapoja ja perimää kartoittava tutkimus.
Davvi Girji
Davvi Girji on saamelainen Norjassa sijaitseva kirjankustantamo ja multimediayhtiö. Yhtiö on suurin saamenkielisten teosten julkaisija. Lisäksi julkaisuja on myös suomeksi, norjaksi, englanniksi ja saksaksi.
Davvi Girji on julkaissut ja kääntänyt muun muassa Pekka Sammallahden, Rauna Kuokkasen ja Kati-Claudia Fofonoffin teoksia.
Karl Alexander Björkstén
Karl Alexander Björkstén (26. kesäkuuta 1868 Porvoo – 22. marraskuuta 1937 Porvoo) oli suomalainen päätoimittaja, opettaja ja kunnallispoliitikko.
Björksténin vanhemmat olivat nimismies Anders Johan Björkstén ja Karolina Wilhelmina Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1886 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1889.
Björkstén oli päätoimittajana Borgåbladet-, Borgå Nya Tidning- ja Östra Nyland-lehdissä. Hän toimi myös opettajana ja osallistui kunnallispolitiikkaan Porvoossa ja Loviisassa.
Björkstén oli naimisissa vuodesta 1925 Signe Charlotta Jägerhorn af Spurilan (s. 1878) kanssa.
The Lunchbox
The Lunchbox on Intian Mumbaihin sijoittuva elokuva vuodelta 2013. Se on romanttinen komedia, jonka päähenkilöt ovat nuori kotirouva, eläkkeelle jäävä virkamies ja tämän tuleva seuraaja.
Intian elokuvaliitto ei nimennyt The Lunchboxia Oscar-ehdokkaaksi, mutta se oli BAFTA-ehdokkaana.
Axel Henrik Antell
Axel Henrik Antell (9. elokuuta 1853 Viipuri – 25. maaliskuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, Helsingin köyhäinhoitotoimen johtaja ja valtiopäivämies.
Antellin vanhemmat olivat senaattori, salaneuvos Samuel Henrik Antell ja Fanny Alexandra Helena Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalikoulusta 1871 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1875 ja maisteriksi 1877.
Antell oli Virallisen lehden päätoimittajana 1886–1899 ja Helsingin köyhäinhoitohallituksen toimitusjohtajana 1899–1908. Hän osallistui myös säätyvaltiopäiville.
Antell oli naimisissa 1879–1885 Hedvig Elisabet af Hellenin (k. 1885) kanssa.
Werner Fabian Blomqvist
Werner Fabian Blomqvist (17. elokuuta 1863 Urjala – 4. joulukuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Blomqvistin vanhemmat olivat kuvernementinsihteeri Anders Niklas Blomqvist ja Augusta Paulina Rostedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1882 ja suoritti kameraalitutkinnon Helsingin yliopistossa 1894. Blomqvist toimi Virallisen lehden päätoimittajana vuodesta 1899 alkaen.
Bloqvist oli naimisissa vuodesta 1896 Nina Maria Krogeruksen, o.s. Kärnä kanssa.
Marskenttä (Pariisi)
Marskenttä eli Champ-de-Mars on entinen aukio ja nykyinen puisto Pariisin keskustassa 7. arrondissementin alueella. Suuri suorakaiteen muotoinen puisto ulottuu luode–kaakko-suunnassa Seinen etelärannalta Eiffel-tornin luota vanhan sotilasakatemian École Militairen eteen. Lukuisten puistokäytävien ohella Marskentän halkaisee kolme poikkikatua: avenue Gustave Eiffel, avenue Joseph Bouvard ja avenue Charles Risler. Marskentän kaakkoispäässä on Jean-Michel Wilmotten toteuttama suuri taideteos "Rauhanmuuri". Puiston pinta-ala on 24,5 hehtaaria.
Aukio toimi vuodesta 1765 École Militairen kadettien harjoitus- ja paraatikenttänä, joten se nimettiin roomalaisen sodanjumalan Marsin mukaan. Sitä alettiin jo 1780-luvulla käyttää myös muihin tarkoituksiin, kuten ensimmäisten kuumailmapallojen nousupaikkana. Ranskan vallankumouksen jälkeen Marskentällä järjestettiin 14. heinäkuuta 1790 näyttävä vallankumouksen yksivuotisjuhla, "Fête de la Fédération", johon osallistui 300 000 ihmistä. Vuonna 1794 kentällä järjestettiin Maximilien Robespierren ideoima ja Jacques-Louis Davidin suunnittelema Korkeimman olennon juhla. Lisäksi vuonna 1791 aukiolla tapahtui vallankumouksen vaiheisiin liittynyt niin sanottu Marskentän verilöyly.
Marskenttä oli 1800-luvulla ja 1900-luvulla useiden Pariisissa pidettyjen maailmannäyttelyiden näyttelyalueena. Eiffel-torni rakennettiin aukion pohjoispäähän vuoden 1889 maailmannäyttelyn yhteydessä. Vuosina 1907–1927 osa näyttelyalueesta muutettiin asuinkortteleiksi ja loput nykyiseksi puistoksi. Aivan puiston päähän École Militairen eteen pystytettiin vuonna 1939 marsalkka Joseph Joffren ratsastajapatsas.
Minun vereni
Minun vereni oli torniolaisen hardcore punk -yhtye Terveiden Käsien suunniteltu yhdestoista studioalbumi vuodelta 2016.
KaaosZinen haastattelussa huhtikuussa 2015 laulaja Läjä kertoi, että "uutta matskua [on] jo suunitteilla" ja kommentoi tulevaa levyä seuraavasti: Kitaristi Ilari Kinnunen kertoi helmikuussa 2016 yhtyeen menevän studioon kuukauden lopulla. Hänen mukaansa albumi oli määrä nauhoittaa viisi miehisellä kokoonpanolla, jossa toista kitaraa olisi soittanut yhtyeessä vuosina 1990–98 ja 2000–11 kitaraa ja bassoa soittanut Lene. Lene ja yhtyeessä vuosina 1980–85 soittanut Timo Wiik olivat säveltäneet albumille uutta materiaalia. Kinnunen kuvaili levyn sisältöä seuraavasti: Maaliskuun puolivälissä yhtyeen laulaja Läjä Äijälä ilmoitti kuitenkin yhtyeen hajonneen. Puheet uudesta albumista hän kuittasi sanoen ”se oli ennenaikaista puhetta”. Äijälä julkaisi lokakuussa 2016 saman nimisen sooloalbumin, joka sisältää myös Terveille Käsille suunniteltuja sanoituksia. Levyn materiaali on kokonaan Äijälän käsialaa ja on tyyliltään ambient- ja industrialvaikutteista elektronista musiikkia.
August Fredrik Airanne
August (Aukusti) Fredrik Airanne, aik. "Andberg" (20. joulukuuta 1871 Joensuu – 28. maaliskuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, nimismies ja suomentaja.
Airanteen vanhemmat olivat postiljooni Henrik August Andberg ja Maria Tapaninen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1893 ja hän suoritti alemman hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1910.
Airanne oli Mikkelin Sanomien päätoimittajana 1895–1901, Pohjois-Karjala-lehden päätoimittajana 1901–1904 ja Satakunnan Kansa-lehden päätoimittajana 1905–1907. Hallintotutkinnon suoritettuaan hän oli nimismiehenä Kontiolahdella ja Pielisensuulla 1913–1918, Nurmeksessa 1918–1922 ja Kuhmoisissa vuodesta 1922 alkaen.
Airanne oli naimisissa vuodesta 1896 Dagmar Eugenia Sofia Fabritiuksen (s. 1873) kanssa.
Nimellä "Aug. Andberg":
Nimellä "Aukusti Airanne":
Grevé
Grevé on ruotsalainen puolikova juusto, joka on valmistettu lehmänmaidosta. Juuston rasvapitoisuus on 30 - 40 %, ja kypsytysaika on 10 kuukautta. Juuston väri on kermanvaalea. Maku on pähkinäinen ja mieto ja muistuttaa emmentalia. Juustossa on suuria koloja. Juuston valmistukseen käytetään "Propionibacterium freudenreichii" -bakteeria. Juustoa valmistetaan 15 kg:n kiekkoina. Juusto suositellaan nautittavaksi oluiden tai hedelmäisten valkoviinien kanssa.
Grevé on emmentalin rinnakkaistuote. Muita emmentalin rinnakkaistuotteita ovat muun muassa svenbo, jarlsberg, maasdamer, leerdamer, comté ja beaufort. Grevé on kehitetty norjalaisen Jarlsberg-juuston pohjalta. Grevén kehittivät yhdessä meijeri-insinööri Åke Berglöf ja meijerityöntekijä Yngve Johansson vuonna 1963. Teollinen tuotanto alkoi Örnsköldvikissä Ruotsissa vuonna 1964. Nykyisin juusto on suosituimpia juustoja Ruotsissa.
Mesoterapia
Mesoterapia on kauneudenhoidoissa käytettävä hoitomenetelmä, jossa ihoon tai ihon alle ruiskutetaan vaikuttavaa ainetta. Aineet ovat yleensä täyteaineita, vitamiineja, kasviuutteita tai lääkeaineita. Aineet voidaan saada kulkeutumaan haluttuun paikkaan myös iontoforeesin tai ultraäänen avulla. Hoidot annetaan sarjahoitoina, ja hoito kestää usein muutaman kuukauden.
Lääketieteen edustajat suhtautuvat mesoterapiahoitoihin varauksella, sillä niillä ei hoideta varsinaisia tauteja vaan kosmeettisiksi haitoiksi miellettyjä poikkeamia ihanteena pidetystä tilasta. Lääketieteellisissä lehdissä mesoterapian tuloksista ei ole juuri raportoitu, vaan julkaisut käsittelevät pääasiassa hoidon haittoja, joita ovat muun muassa verenvuodot, säryt, nokkosihottuma ja infektiot. Haittojen yleisyydestä ei ole tietoa lääketieteellisissä julkaisuissa.
Pohjan Kansa
Pohjan Kansa oli Oulussa vuosina 1919–1923 ilmestynyt sanomalehti. Se aluksi SDP:n ja sittemmin Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen äänenkannattaja. Vuonna 1921 lehti käytti nimiä "Kansan Tahto" ja "Köyhälistön Työ". Vuoden 1923 alusta lähtien se ilmestyi nimellä "Uusi Pohjan Kansa".
Valkoisten sisällissodan aikana tuhoama "Kansan Tahdon" kirjapaino saatiin kuntoon kesäkuussa 1919, jolloin sieltä alkoi ilmestyä uusi työväenlehti nimeltä "Pohjan Kansa". Sen kustantajaksi oli jo marraskuussa 1918 perustettu samanniminen osakeyhtiö. Lehti kannatti työväen luokkataistelua, mutta korosti parlamentaarisen toiminnan merkitystä ja SDP:n paikallisjärjestöistä poiketen tuki puolueen johtoa. SDP:n hajotessa vuoden 1920 aikana "Pohjan Kansasta" tuli sosialistisen työväenpuolueen äänenkannattaja, joka kuitenkin säilytti itsenäisyytensä puolueen ja varsinkin SKP:n johtoon nähden. Sosiaalidemokraatit perustivat sen kilpailijaksi uuden "Kansan Tahdon". "Pohjan Kansa" sai kirjoittelustaan useita viranomaisten nostamia painokanteita, jotka johtivat toimittajien pitkiin vankeustuomioihin. Toukokuussa 1921 lehti määrättiin lakkautettavaksi kolmen kuukauden ajaksi, jolloin se ilmestyi nimillä "Kansan Tahto" ja "Köyhälistön Työ".
Taloudellisesti melko omavaraisesta "Pohjan Kansasta" pyrittiin kehittämään kilpailukykyinen sanomalehti. Vuoden 1923 alussa käyttöön otetun rotaatiopainokoneen myötä se omaksui nimen "Uusi Pohjan Kansa". Samalla sen julkaisijaksi tuli kirjapainoyhtiö Oulun Läänin Kirjateollisuus Oy. Aluksi kolmesti ja lokakuusta 1919 lähtien kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 5 000–8 000 kappaletta. Vastaavina toimittajina työskentelivät Antti Kallio (1919–1920), Arvi Turkka (1920), Paul Brander (1920–1921), Kaarlo Kosunen (1921–1922), Antti Hyvönen (1921), Antti Nylund (1922), Kosti Vihtori Salonen (1923), Toivo Nylund (1923) ja Yrjö Mäkelin (1923). Toimituskunnan keskeisiä jäseniä olivat maaliskuussa 1920 aloittanut Salonen ja vuoden 1922 alussa Ouluun palannut Mäkelin.
Lehti lakkautettiin sosialistisen työväenpuolueen kieltämisen yhteydessä elokuussa 1923. Pidätetyiksi joutuivat toimittajat Yrjö Mäkelin ja Arvi Turkka, yhtiön johtokunnan puheenjohtaja A. J. Tuominen ja kaksi johtokunnan jäsentä. Turkka ja Tuominen tuomittiin vankeusrangaistuksiin, Mäkelin teki vankilassa itsemurhan ja jo aikaisemmin pidätetty Kosti Salonen pakeni vapauduttuaan Neuvostoliittoon. Kirjapainon vapauduttua takavarikosta kesällä 1924 "Pohjan Kansan" jatkajaksi perustettiin "Pohjan Voima".
Vihtori Jaatinen
Vihtori Eemil Jaatinen (16. maaliskuuta 1864 Kuopio – 7. maaliskuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Jaatisen vanhemmat olivat maanviljelijä Tahvo Jaatinen ja Johanna Fredrika Ahlholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1884 ja opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa humanistisia aineita ja oikeustiedettä. Jaatinen toimi sitten lehtimiehenä ja hän oli Viipurin Sanomien päätoimittajana 1888–1891.
Vihtori Jaatinen oli naimisissa vuodesta 1888 Hilma Kuikkasen kanssa.
Lammassaari (Oulu)
Lammassaari on Oulujoen saari Oulun kaupungissa Hupisaarten kaupunginpuiston lähettyvillä, johon saaren yhdistää kevyen liikenteen väylä.
Lammassaarta suunniteltiin puistoksi, Svante Olsson laati vuonna 1909 suunnitelman Lammassaaren, Linnansaaren ja Pokkitörmän alueita varten. Lammassaareen oli hänen suunnitelmassaan sijoitettu paviljonki ja sen yhteyteen istutuksia geometriseen muotoon. Paviljonkia ei koskaan toteutettu, mutta sen sijaan saareen rakennettiin myöhemmin talkoilla tanssilava, joka oli sotien jälkeen varsin suosittu. Lava purettiin 1950-luvun lopulla. Sittemmin saari on tullut tunnetuksi oululaisten pääsiäiskokon poltto- ja ulkoilupaikkana. Saaren puusto ja kasvillisuus ovat luonnontilaisia.
Odysseus (albumi)
Odysseus on Eero Koivistoisen albumi, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Kustannusosakeyhtiö Otava. Koivistoinen esiintyy levyllä kvintettin ja sekstettin kanssa.
Kaikki kappaleet säveltänyt Eero Koivistoinen.
Kansan Pula
Kansan Pula oli vuosina 1932–1936 ilmestynyt Muhoksen pulaliikkeen lehti.
Suomen Kommunistisen Puolueen alulle paneman ja ohjaaman Muhoksen liikkeen lehden taustalla oli puolueen pyrkimys vaikuttaa talonpoikiin taloudellisesti vaikeana pula-aikana. Vasemmistoradikaalien lehtien lakkauttamisen jälkeen vuonna 1930 "Kansan Pula" oli ainoa julkinen lehti, johon puolueella oli huomattava vaikutus. Oulussa painettua lehteä toimitti aluksi Muhoksella maanviljelijä Väinö Mustonen apunaan pulaliikkeen sihteeri Eino Aitamurto. Vuoden 1936 alussa toimittajaksi palkattiin Arvid Oukka, minkä jälkeen lehdelle hankittiin toimitushuoneisto Oulusta. Avustajina toimivat SKP:n pulaliikkeen neuvonantajiksi asettamat kommunistit, joista tärkein oli Yrjö Leino. Muita avustajia olivat Toivo Antikainen, Antti Hyvönen, Leinon jälkeen yhdyshenkilönä toiminut Toivo I. Sormunen, Armas Piirala ja Juho Laamanen. Lehti kirjoitti paljon talouspulasta ja siihen liittyvistä ongelmista sekä käsitteli myös Saksan tilannetta ja Neuvostoliiton oloja. Se hyökkäsi varsinkin maalaisliittoa ja oikeistoradikaaleja vastaan ja suhtautui kielteisesti myös muihin pulaliikkeisiin, Kansanpuolueeseen ja sosiaalidemokraatteihin. Arvid Oukan nimellä julkaistu kirjoitus "Mitä talonpojan tulee tietää" aiheutti lehdelle painokannejutun ja 1500 markan sakot sekä Oukalle että vastaavana toimittajana toimineelle Mustoselle.
Ulkonäöltään vaatimaton ja pienikokoinen "Kansan Pula" ilmestyi epäsäännöllisesti, parhaimmillaan noin joka toinen viikko vuonna 1933. Vuoden 1934 lopussa se lakkasi kokonaan yli puolen vuoden ajaksi, kun Leinon pidätys katkaisi yhteyden SKP:hen. Kaikkiaan lehdestä ilmestyi viiden vuoden aikana vain 62 numeroa. Taloudellisesti "Kansan Pula" oli lähes kokonaan SKP:n avun varassa. Vuonna 1933 perustettiin kustannusyhtiö, joka ilmeisesti kannatuksen puuttuessa jäi rekisteröimättä. Lehdellä oli noin tuhat tilaajaa, jotka asuivat enimmäkseen Muhoksella ja sen lähiympäristössä. Kansanrintamataktiikkaan siirryttyään SKP alkoi saada käyttöönsä muitakin vaikutuskanavia, jolloin "Kansan Pulan" annettiin lakata.
Päivi Sillanaukee
Päivi Sillanaukee (s. 1964 Nokia) on suomalainen virkamies. Hän on toiminut 1. lokakuuta 2012 alkaen sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä. Virkakauden pituus on seitsemän vuotta.
Sillanaukee valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1994 ja väittei lääketieteen tohtoriksi 1997 Tampereen yliopistosta. Hän on suorittanut myös General Executive MBA -ohjelman vuosituhannen vaihteessa. Sillanaukeen väitöskirja käsitteli poti­las­kus­tan­nuksia sairaa­la­hoi­dossa. Hän on työskennellyt lääkärinä Pirkanmaan sairaanhoitopiirissä ja Uppsalan yliopistollisessa sairaalassa.
Sillanaukee on työskennellyt muun muassa Tampereen sosiaali- ja terveydenhuollosta vastaavana apulaiskaupunginjohtajana ja palvelutuotantojohtajana (2002–2007). Hänen kaudellaan nousivat esiin tamperelaisen Koukkuniemen vanhainkodin henkilöstöongelmat. Vuodesta 2008 Sillanaukee toimi STM:n sosiaali- ja terveysosaston ylijohtajana. Häntä ehdotti tehtävään silloinen peruspalveluministeri Paula Risikko (kok.). Sillanaukee on puoluetaustaltaan kokoomuslainen ja sosiaali- ja terveysministerinä toiminut Risikko esitti häntä myöhemmin myös kansliapäälliköksi. Sillanaukeen edeltäjä Kari Välimäki (sd) siirtyi Merimieseläkekassan toimitusjohtajaksi.
Sillanaukee toimii Eläketurvakeskuksen edustajiston puheenjohtajana. Syksyllä 2015 hänet valittiin Tampereen yliopiston Vuoden alumniksi.
Ludvig Unggren
Fredrik Ludvig Unggren (3. huhtikuuta 1856 Vaasa – 29. tammikuuta 1913 Vaasa) oli suomalainen päätoimittaja.
Unggrenin vanhemmat olivat kirjanpainaja Fredrik Wilhelm Unggren ja Maria Silfverkloth. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1877 ja opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita. Unggren toimi vuodesta 1889 lähtien Vasabladet-lehden toimitussihteerinä ja vuodesta 1907 lehden päätoimittajana. Hän oli myös harrastajavalokuvaaja ja kuului vuodesta 1893 alkaen Vaasan harrastajavalokuvaajien yhdistyksen johtokuntaan.
Ludvig Unggrenin sisar Edith Eugenie Unggren (k. 1941) oli naimisissa vuodesta 1890 Vaasan hovioikeuden presidentin Hugo Malmbergin kanssa.
Jo Walton
Jo Walton (s. 1. joulukuuta 1964) on Walesissa syntynyt, Kanadassa asuva fantasia- ja science fiction -kirjailija ja runoilija.
Walton syntyi Aberdaressa, Walesissa. Yliopiston hän kävi Lancasterissa, Englannissa, jonka jälkeen hän asui hetken Lontoossa sekä uudemmin Lancasterissa. Vuonna 2002 Walton muutti Kanadaan, jossa hän nykyisin asuu Montrealissa, Quebecissa.
Walton on harrastanut kirjoittamista 13-vuotiaasta. Hän on ollut osallisena muutamien roolipeliaiheisten lehtien, kuten Pyramidin, kirjoittamisessa. Ensimmäinen romaani, "The King's Peace", julkaistiin vuonna 2000. Hän voitti parhaan romaanin World fantasy -palkinnon romaanillaan "Tooth and Claw" vuonna 2004. Romaani "Ha'penny" sai jaetun Prometheus-palkinnon vuonna 2008 ja romaani "Lifelode" voitti vuoden 2010 Mythopoeic Awardin. "Among Others" sai parhaan romaanin Nebula-palkinnon 2011 ja vuonna 2012 parhaan romaanin Hugo-palkinnon.
Kýros Vassáras
Kýros Vassáras (joskus "Vasáras", , s. 1. helmikuuta 1966 Thessaloniki) on kreikkalainen jalkapalloerotuomari. 186 senttimetriä pitkä ja 84 kilogrammaa painava Vassáras toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodet 1998–2009.
Kotimaansa Kreikan Superliigassa Vassáras tuomitsi vuodet 1995–2009. Vuonna 2004 hän tuomitsi kotimaassaan, Ateenassa käydyn olympiafinaalin Argentiinan ja Paraguayn välillä. Vassáras ei päässyt tuomitsemaan vuoden 2006 MM-kilpailuita, sillä toinen hänen avustavista erotuomareistaan ei läpäissyt vaadittua testiä. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa Vassáras tuomitsi kaksi ottelua.
Uransa jälkeen Vassáras on toiminut Romanian jalkapalloliiton tuomarikomission johtajana.
Asteen diskografia
Tämä artikkeli on Asteen diskografiasta.
Vjatšeslav Ševtšuk
Vjatšeslav Anatolijovytš Ševtšuk (; s. 13. toukokuuta 1979 Lutsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa Šah’tar Donetsk ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Stefano Braschi
Stefano Braschi (s. 6. kesäkuuta 1957 Barberino de Mugello) on italialainen jalkapalloerotuomari. Braschi toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuodet 1996–2002.
Braschi tuomitsi kotimaansa Serie A:ssa vuodet 1992–2002. Vuonna 2000 hän tuomitsi Mestarien liigan finaalin Real Madridin ja Valencian välillä. Kaksi vuotta aiemmin Braschi tuomitsi Cup-voittajien cupin finaalin Chelsean ja VfB Stuttgartin välillä.
Braschi valittiin vuosina 1999 ja 2001 Oscar del calcio -gaalassa Italian vuoden tuomariksi. Vuonna 2014 hänet valittiin maan kunniagalleriaan.
Mäntylä (Lappeenranta)
Mäntylä on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläisellä alueella valtatie 6:n eteläpuolella noin neljän kilometrin päässä keskustasta.
Kaupunginosa on Ihalaisen vanhan maarekisterikylän mailla. Mäntylästä tuli osa Lappeenrantaa välirauhan aikana vuoden 1941 alussa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksessa Mäntylä sekä Mattila, Kuusela ja Ihalainen olivat jääneet vielä kaupungin rajojen ulkopuolelle, mutta Ihalaisen kaivoksen toiminnan laajenemisen vuoksi uusi liitos nähtiin pian tarpeelliseksi. 1960-luvulle asti Mäntylää ja sen pohjoispuolista Mattilaa käsiteltiin vielä yhtenä kaupunginosana, kunnes Mäntylästä tuli erillinen kaupunginosa vuonna 1967. Mäntylässä on sekä pien- että kerrostaloasutusta. Pientaloasutus on peräisin 1960- ja 1970-luvuilta. Kerrostaloista ensimmäiset rakennettiin 1950-luvulla ja suurin osa 1970- ja 1980-luvuilla. Mäntylä ja sen eteläpuolinen Kuusela muodostavat Mäntylän–Kuuselan tilastoalueen, jolla on 1 176 asukasta.
Mäntylän palveluihin kuuluu päivittäistavarakauppa ja asiamiesposti Mattilan rajan tuntumassa sekä Mäntylän päiväkoti. Mäntylän alakoulu lakkautettiin vuonna 2015. Mäntylän sairaalassa sairaalatoiminta lakkasi vuonna 2004 ja rakennukset ovat sittemmin pahoin rapistuneet. Rakennukset omistaa Finnsementti. Sairaalan ympäristössä on kaksi suojeltua puurakennusta: vuonna 1891 Lappeenrannan ensimmäiseksi kunnalliskodiksi rakennettu Juomasillan torppa ja entinen vanhainkoti.
Karjalan rata kulkee Mäntylän eteläpuolitse ja tekee sen jälkeen mutkan kohti pohjoista. Seututie 387 eli Vaalimaantie kulkee Mäntylän itäosan poikki ja erottaa sairaala-alueen asutuksesta. Mäntylän ja Mattilan länsipuolella on Laukkarata, yksi Maasotakoulun lähiharjoitusalueista.
Kaupunginosaa rajaavat Mattilanlampi ja Mattilantien ja Kurjentien risteys pohjoisessa, Karjalan rata idässä ja etelässä ja Laukkarata lännessä. Mäntylän naapurikaupunginosia ovat Mattila, Ihalainen ja Kuusela.
Haunted
Haunted tai The Haunted voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pako Ayestarán
Pako Ayestarán (s. 5. helmikuuta 1963) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Kesäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut meksikolaisen CF Pachucan päävalmentajana.
Ayestaránin oma pelaajaura jäi juniorivuosiin Real Sociedadin organisaatiossa. Hän työskenteli jalkapallon parissa kuntovalmentajana, kunnes aloitti yhteistyön Rafael Benítezin apuvalmentajana CA Osasunassa. Ayestarán teki pitkään yhteistyötä Benítezin kanssa ja oli hänen apuvalmentajanaan myös CF Extremadurassa, CD Tenerifessä, Valenciassa ja viimeiseksi Liverpoolissa. Benítezin aisaparina Ayestarán oli nostamassa sekä Extremaduraa että Tenerifeä pääsarjatasolle. Apuvalmentajauran kruunuina tulivat UEFA Cupin voitto Valenciassa ja Mestarien liigan voitto Liverpoolissa.
Syyskuussa 2007 Ayestarán jätti Liverpoolin ja hänen 11 vuotta kestänyt yhteistyösuhteensa Benítezin kanssa päättyi. Lähdön taustalla oli periaatteellisia erimielisyyksiä liittyen joukkueen valmennukseen.
Liverpoolista lähtönsä jälkeen Ayestarán toimi tammikuussa 2008 lyhyen aikaa Real Sociedadin urheilutoimenjohtajana ja sen jälkeen fysiikkavalmentajana SL Benficassa ja Valenciassa. Hän jätti tehtävänsä Valenciassa kesällä 2010. Lähdön taustalla olivat näkemyserot seuran päävalmentajana toimineen Unai Emeryn kanssa.
Kaudella 2011/12 Ayestarán työskenteli Quique Sánchez Floresin apuvalmentajana Al-Ahli Dubaissa. Päävalmentajadebyyttinsä kokenut Ayestarán teki elokuussa 2013, kun hänestä tuli meksikolaisen Tecosin päävalmentaja. Ayestarán ei hyvistä suorituksista huolimatta onnistunut nostamaan Tecosia Meksikon pääsarjaan ja hän jätti paikkansa kesällä 2014.
Elokuussa 2014 Ayestarán jatkoi uraansa Maccabi Tel Avivin päävalmentajana. Maccabi pelasi loisteliaan kauden 2015/16 Ayestaránin alaisuudessa ja voitti historiansa ensimmäisen triplamestaruuden, kun pokaali tuli liigassa, State Cupissa ja Toto Cupissa. Menestyksestä huolimatta Ayestarán jätti seuran kauden jälkeen. Hänen huhuttiin palaavan Liverpoolin apuvalmentajaksi, mutta lopulta hän palasi valmentamaan Meksikoon Santos Lagunaan. Hän jätti seuran marraskuussa 2015 heikkojen esitysten myötä.
Helmikuussa 2016 Ayestarán palasi Valenciaan, kun hänestä tuli Gary Nevillen apuvalmentaja edustusjoukkueeseen. Seuran peliesitykset Nevillen alaisuudessa olivat heikkoja ja lopulta seura nosti Ayestaránin päävalmentajaksi huhtikuun alussa. Ayestaránin johdolla Valencia heräsi taistelemaan paremmista sijoituksista ja voitti muun muassa FC Barcelonan kotonaan. Lopputuloksissa joukkue oli lopulta 12:s voitettuaan kolme kahdeksasta Ayestaránin alaisuudessa pelaamastaan ottelusta. Kauden jälkeen seura teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2016/17 alkoi Valencian osalta heikosti ja neljä perättäistä tappiota kauden ensimmäisissä otteluissa johtivat Ayestaránin potkuihin syyskuun puolivälissä 2016.
Syyskuussa 2017 Ayestaránista tuli Las Palmasin päävalmentaja. Hän ei saanut Las Palmasin kurssia kääntymään, vaan joukkue ei voittanut yhtään seitsemästä pelaamistaan otteluista. Seurajohto erotti Ayestaránin marraskuun lopussa 2017.
Kesällä 2018 Ayestaránista tuli meksikolaisseura CF Pachucan päävalmentaja.
Leftéris Papadópoulos
Leftéris Papadópoulos (kreik. Λευτέρης Παπαδόπουλος; 14. marraskuuta 1935 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen sanoittaja ja toimittaja.
Papadópoulos syntyi Ateenassa. Hän opiskeli aluksi lakia, mutta vaihtoi alaa työskennelläkseen toimittajana. Vuonna 1959 hän aloitti työskennellä kreikkalaisessa "Ta Nea" -sanomalehdessä. Seuraavan vuosikymmenen alussa Papadópoulos alkoi kirjoittaa laulutekstejä ja runoja. Hän on kirjoittanut arviolta lauluun sanat sekä on tehnyt yhteistyötä muun muassa Míkis Theodorákiksen, Stávros Xarchákoksen, Mános Loḯzoksen, Stélios Kazantzídiksen, Grigóris Bithikótsiksen, Giórgos Ntaláraksen ja María Farantoúrin kanssa.
Papadópoulos on naimisissa ja hänellä kaksi lasta.
Lassi Lappalainen
Lassi Lappalainen (s. 24. elokuuta 1998 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Lappalainen on Espoon Palloseuran ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Hän pelasi Kakkosessaseuran reservijoukkueessa Klubi 04:ssä neljätoista ottelua kaudella 2015 viimeistellen seitsemän maalia. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Lappalainen teki kauden 2016 avauskierroksella IFK Mariehamnia vastaan huhtikuussa 2016.
Lappalainen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita vuodesta 2013.
Coop Eesti
Coop Eesti on virolainen osuustoimintayritys. Ensimmäiset siihen kuuluvat osuuskaupat perustettiin 1902 Antslaan ja Sindiin. Coop Eesti perustettiin vuonna 1917 nimellä "Eesti Tarbijateühistute Keskühistu" (ETK). Nykyisen Coop Eesti -nimen ETK otti käyttöön vuoden 2015 lopulla
Coop Eesti muodostuu 19 paikallisesta osuuskunnasta, joilla oli puolestaan lähes 83 000 asiakasomistajaa vuonna 2015. Coop Eestiin kuuluvat muun muassa "Konsum"- ja "Maksimarket" -kauppaketjut.
Coop Eesti hankki vuonna 2017 yhdessä Inbankin kanssa enemmistöosuuden virolaisesta Eesti Krediidipankista, joka vaihtoi nimensä syksyllä Coop Pankiksi. Pankin tarkoituksena on tuoda palvelunsa paikkakunnille, joista suuret pankit ovat lähteneet ja tarjota pankkipalveluja Coopin kauppojen ja internetin välityksellä Coop Eestin asiakkaille sekä PK-yrityksille. Krediidipankin pääomistaja oli aiemmin venäläinen VTB-pankki noin 60 prosentin osuudella.
Jake Clarke-Salter
Jake Clarke-Salter (s. 22. syyskuuta 1997 Carshalton) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan Clarke-Salter on keskuspuolustaja.
Clarke-Salter on Chelsean kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli voittamassa seuran juniorijoukkueen kanssa FA Youth Cupia ja UEFA Youth Leagueta. Debyyttinsä Valioliigassa Clarke-Salter teki huhtikuussa 2016 Aston Villaa vastaan.
Clarke-Salter on edustanut Englantia alle 18- ja alle 19-vuotiaissa.
Gigi Hadid
Jelena Noura ”Gigi” Hadid (s. 23. huhtikuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli. Hän on esiintynyt muun muassa "Sports Illustrated" -lehdessä, sekä Guessin ja Maybellinen mainoskampanjoissa.
Gigi Hadidin äiti Yolanda Foster on Alankomaista kotoisin oleva entinen malli ja isä Mohamed Hadid palestiinalaista syntyperää oleva kiinteistösijoittaja. Vanhemmat erosivat vuonna 2000, ja vuonna 2011 Yolanda Hadid meni naimisiin musiikkituottaja David Fosterin kanssa. Myös Gigi Hadidin sisar Bella Hadid on malli.
Hadid aloitti lapsimallina jo kaksivuotiaana Guess-merkille. Hän piti sittemmin taukoa keskittyäkseen urheiluharrastuksiinsa, ja jatkoi mallin töitä 17-vuotiaana, jolloin hän teki sopimuksen IMG Models -toimiston kanssa. Hän on esiintynyt Guessin kampanjoissa myös aikuisena.
Valmistuttuaan high schoolista Hadid muutti New Yorkiin. Vuonna 2014 hän käveli ensimmäisen kerran New Yorkin muotiviikkojen näytöksessä. Vuonna 2015 hänestä tuli Maybelline-meikkibrändin kasvo, ja samana vuonna hän käveli Victoria’s Secret -alusvaatemerkin muotinäytöksessä.
Hadid on esiintynyt "Sports Illustrated" -lehden uimapukunumerossa vuosina 2014, 2015 ja 2016.
Hän on esiintynyt myös tositv-ohjelmassa "Beverly Hillsin täydelliset naiset" (The Real Housewives of Beverly Hills), jossa hänen äitinsä on yksi päähenkilöistä.
Virginie De Carne
Virginie De Carne (s. 1977) on entinen belgialainen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Peliurallaan De Carne tunnettiin yhtenä Euroopan parhaista hakkurin peliroolin pelaajista. Ennen uransa päätöstä vuonna 2011 hän ehti voittaa muun muassa Belgian, Sveitsin ja Espanjan mestaruuden sekä Italian, Belgian, Sveitsin ja Espanjan cupin. Lisäksi De Carne pelasi Venäjän liigassa. Myös De Carnen henkilökohtaiset meriitit peliuralta ovat huippuluokkaa: Mestarien liigan paras pistenainen, CEV-cupin paras syöttäjä, Italian liigan paras syöttäjä. De Carne valittiin uransa aikana myös Belgian sekä Sveitsin liigan parhaimmaksi pelaajaksi. Vuoden 2009 EM-kisoissa hän oli kisojen toiseksi paras pistenainen.
Suomessa De Carne pelasi naisten Mestaruusliigassa kaudet 2009-2011 LP Viestin paidassa voittaen kaksi SM-kultaa. Hänet valittiin 2011 kauden naisliigapelaajaksi. Belgialaispelaajan peliura päättyi kauteen 2011. De Carne voitti LP Viestissä kaksi Suomen mestaruutta. Yhden kauden tauon jälkeen De Carne palasi kuitenkin lentopallokentille ja pelasi kauden 2012-13 Italian lentopalloliigassa Igor Gorgonzola Novarassa. Vuonna 2013 hänen peliuransa päättyi lopullisesti ja belgialainen aloitti valmennusuransa toimimalla Salon Viestin päätoimisena juniorivalmennuspäällikkönä. Keväällä 2016 naisten lentopalloliigassa pelaava LP Kangasala ilmoitti pestanneensa De Carnen päävalmentajakseen. Sopimus kattaa vuodet 2016-2018.
Vihreän Kotkan viimeinen lento
Vihreän Kotkan viimeinen lento on kokeellinen suomalainen rikosromaani, joka on ilmestynyt vuonna 1996. Sen on kustantanut Book Studio Oy ja julkaissut Dekkarimaraton ry. Kirjan tuotolla kerättiin rahaa Unicefille ja sitä kautta Nepalin naisten ja lasten luku- ja kirjoitustaidon hyväksi. Kirjan tehneen Dekkarimaratonin keskuspaikkana oli Kalvolan Pirttikosken lintutorni vuonna 1995, ja kirjaan kirjoitti lukuja kymmeniä enemmän ja vähemmän tunnettuja suomalaisia. Tasavallan presidentti Martti Ahtisaari tervehti tapahtumaa, ja tervehdys on kirjassa. Ensimmäisen luvun kirjoitti Arto Paasilinna ja sitä jatkettiin Internetin avulla. Lukuja kirjan tekivät muun muassa Eija Vilpas, Kati Juurus, Panu Rajala, Eve Hietamies, Pekka Vennamo, Simo Salminen, Pekka Haavisto, Jani Uhlenius, Esko Riihelä, Veikko Aaltonen, Erja Tikka, Raija Oranen, Irina Krohn, Riku Suokas sekä monet muut, jotkut ryhmätyönä. Viimeisen luvun kirjoitti Pirttikosken kyläpäällikkö Seppo Holttinen.
Lähtökohta on Vihreä Kotka eli Satupäivi Lonttinen-Jukola, joka lentää viimeisen kerran Uikkulammella. Murhaa ryhtyy ratkaisemaan Suojelupoliisin tutkija Antero Happonen. Ratkaisukin löytyy.
Nitrosyylifluoridi
Nitrosyylifluoridi (NOF) on typen, hapen ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää fluoraavana ja nitrosoivana reagenssina.
Nitrosyylifluoridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua. Yhdiste liukenee veteen, mutta myös reagoi veden kanssa muodostaen typpihapoketta ja vetyfluoridia. Alkoholit reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen alkyylinitriittejä. Nitrosyylifluoridin vesiliuos liuottaa useita metalleja kuningasveden tavoin. Nitrosyylifluoridi reagoi monien metallien kanssa muodostaen metallifluorideja ja eräiden metallifluoridien kanssa muodostuu ioniyhdisteiden kaltaisia komplekseja. Yhdiste kykenee reagoimaan myös lasin kanssa.
Nitrosyylifluoridia voidaan valmistaa typpimonoksidin ja fluorin välisellä reaktiolla 40–50 °C:n lämpötilassa, hopeafluoridin ja typpimonoksidin välisellä reaktiolla tai typpidioksidin ja kaliumfluoridin tai cesiumfluoridin välisellä reaktiolla.
Murlo
Murlo on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee noin kaksikymmentäviisi kilometriä Sienasta etelään. Aluetta ovat asuttanut aikoinaan jo etruskit. Kunnassa on arkeologinen museo "Antiquarium di Poggio Civitate Museo Archeologico".
Aapo Heikkilä (jalkapalloilija)
Aapo Heikkilä (s. 13. huhtikuuta 1994, Haukipudas) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ykkösen AC Oulussa. Heikkilä on pelannut Veikkausliigassa RoPS:in riveissä yhteensä 37 ottelua.
Aapo Heikkilän pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2012, kun hän nousi Kakkosessa pelanneen HauPa:n kokoonpanoon. Heikkilä siirtyi kaudeksi 2013 Ykkösessä pelanneeseen AC Ouluun. Heikkilä pelasi kausina 2013–2015 yhteensä 58 Ykkösen ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Heikkilä siirtyi kaudeksi 2016 Veikkausliigassa pelanneeseen RoPS:iin. Heikkilä debytoi Veikkausliigassa 2. huhtikuuta 2016 ottelussa PK-35 Vantaa–RoPS, ja hän teki ensimmäisen liigamaalin heti debyyttiottelussaan. Heikkilä pelasi kaudella 2016 yhteensä 19 liigaottelua, ja RoPS oli Veikkausliigassa kuudes. Heikkilä loukkaantui vakavasti maaliskuussa 2017, ja hän pelasi kaudella 2017 vain kahdessa viimeisessä liigaottelussa. RoPS oli kaudella 2017 Veikkausliigassa seitsemäs. Heikkilä jatkoi RoPS:in riveissä myös kaudella 2018, ja hän pelasi alkukauden aikana 16 liigaottelua. Liigaotteluita kertyi kausina 2016–2018 yhteensä 37 ja hän teki niissä kaksi maalia.
Heikkilä palasi loppukaudeksi 2018 jälleen Ykkösen AC Ouluun.
Aapo Heikkilä debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 18-vuotiaana 22. maaliskuuta 2013 Traiskirchenissä pelatussa ottelussa Itävalta–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa yhden ottelun.
Etiquette
Etiquette on Juhani Aaltosen albumi, joka julkaistiin vuonna 1974 levymerkillä Love Records. Albumin CD-painos julkaistiin vuonna 2001, ja vuonna 2016 Svart Records julkaisi albumista 500:n kappaleen vinyylipainoksen, joista 200 sinisellä vinyylillä.
Jag har sett fröken Ellen i badet
Jag har sett fröken Ellen i badet on M.A. Nummisen albumi, joka julkaistiin vuonna 1974 levymerkillä Love Records. Levy sissältää useita ruotsiksi käännettyjä kappaleita. Albumin CD-painos julkaistiin vuonna 2006.