Neptuno (1795)
Neptuno oli Espanjan laivaston vuonna 1795 vesille laskettu 80-tykkinen Montañés-luokan kaksikantinen linjalaiva.
José Romero y Fernández de Landan suunnittelema alus perustui San Ildefonso -luokasta saatuihin kokemuksiin, mutta Julién de Retamosa lisäsi alusten kelluvuutta. Alus tilattiin Ferrolista. Alus laskettiin vesille 1795 ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa amiraali José de Córdoba y Ramosin johtamaan Espanjan Välimeren laivastoon Cartagenaan. Pian tämän jälkeen Espanja liittoutui Ranskan tasavallan kanssa liittyen Ranskan vallankumoussotiin Englantia ja sen liittolaisia vastaan. Espanjan laivaston piti avustaa maihinnousussa Britteinsaarille.
Alus lähti 1. helmikuuta 1797 Córdoban johtaman 27 linjalaivan, kahdentoista fregatin, prikin ja joukosta pienempiä aluksia muodostetun laivaston mukana merelle. Laivasto läpäisi Gibraltarinsalmen 5. helmikuuta. Córdoballa oli ohjeet noutaa Algecirasista tykkiveneitä pommittamaan Gibraltaria, suojata neljän urcan elohopeata kuljettanut saattue Málagasta Cádiziin ja sitten purjehtia Brestiin, jossa Ranskan laivasto odotti. Operaation alku meni helposti. "Neptuno", "Bahama" ja "Terrible" sekä fregatti "Nuestra Señora de Guadalupe" erkanivat laivastosta noutamaan tykkiveneitä Algecirasista, jonne "Bahama" ja "Neptuno" jäivät muiden palatessa laivaston luokse.
Voimakas itätuuli esti Córdoban pääsyn Cádiziin ja laivasto hajaantui sataman länsipuolelle ennen kuin alukset kykenivät palaamaan rannikolle. Laivaston lähestyessä 14. helmikuuta Cádizia Sir John Jervisin johtama Britannian kuninkaallisen laivaston osasto havaitsi espanjalaiset Cabo de São Vicenten edustalla. "Neptuno" ei kuitenkaan osallistunut seuranneeseen taisteluun.
Vuonna 1805 "Neptuno" oli Ferrolissa päällikkönään Don Cayetano Valdés y Flores. Heinäkuun lopulla alus liitettiin yhdistyneeseen ranskalais-espanjalaiseen laivastoon, jonka komentajana oli vara-amiraali Pierre-Charles Villeneuve. Yhdistynyt laivasto oli vasta palannut Eurooppaan Länsi-Intiasta, minne se oli väistänyt lordi Nelsonin brittiläistä laivastoa. Yhdistynyt laivasto ei kuitenkaan kyennyt iskemään yhteenkään Karibian meren brittiläisiin siirtokuntiin. Yhdistynyt laivasto, joka pakeni Nelsonia, kohtasi paluumatkalla Cape Finisterren edustalla Robert Calderin johtaman laivaston.
Seuranneessa taistelussa Calder valtasi kaksi alusta, minkä jälkeen Villeneuve irtautui taistelusta Ferroliin ja Corunnaan. Yhdistynyt laivasto lähti 9. elokuuta merelle ottaen mukaansa kaikki löytämänsä espanjalaisalukset mukaan lukien "Neptuno". Villeneuve toivoi kohtaavansa Zacharie Allemandin johtaman Ranskan laivaston Rochefortin laivueen, mikä kuitenkaan ei toteutunut. Villeneuve vetäytyi joukkoineen Cádiziin.
Vietettyään muutaman kuukauden satamassa, jota valvoi Britannian kuninkaallisen laivaston Nelsonin johtama saartolaivasto, Villeneuve päätti lähteä merelle lokakuun puolivälissä. Valdés valmisti "Neptunon" merelle lähtöön ja laivasto lähti 19. lokakuuta Cádizista. Alus oli viimeisenä laivaston purjehtiessa etelään. Brittilaivaston lähestyessä aamulla 21. lokakuuta Villeneuve muodosti taistelulinjan ja määräsi laivaston jatkamaan matkaansa kohti pohjoista, jolloin "Neptunosta" tuli kärkiosan ensimmäinen alus. Seuraavana oli Ranskan laivaston 74-tykkinen linjalaiva "Scipion" ja kärjen johtajaksi tuli siten aiemmin jälkijoukon johtajaksi määrätty kontra-amiraali Pierre Dumanoir le Pelley.
"Neptunon" jouduttua erilleen linjasta brittien iskettyä yhdistetyn laivaston taistelulinjan keskustaan ja perään, alus sai käskyn laskea tuuleen mahdollistaakseen linjan uudelleen rakentamisen. Alus joutui "HMS African", joka saapui myöhässä taisteluun purjehtien taistelulinjan suuntaisesti kohti etelää, tuleen. Tulitus etäisyys kuitenkin piti vauriot vähäisenä. Dumanoir määräsi kello 14 etuosaston palaamaan ja aloittamaan purjehduksen kohti etelää tukeakseen keskustaa taistelussa. Dumanoir pyrki auttamaan Villeneuven lippulaivaa "Bucentaurea". Dumanoiriin kuului "Neptunon" lisäksi neljä ranskalaista linjalaivaa "Formidable", " Scipion", "Duguay-Trouin" ja "Mont-Blanc". "Neptuno" taisteli tiensä "Bucentauren" luokse, mistä Valdés toivoi voivansa vallata lippulaivan takaisin. Aluksen veneet olivat kuitenkin tuhoutuneet tykkitulessa estäen miehistön siirtämisen lippulaivaan. "Neptuno" joutui vaikeuksiin jouduttuaan erilleen "HMS Minotaurin" ja "HMS Spartiaten" liittyessä taisteluun.
Alus taisteli seuraavan tunnin, jona aikana se menetti mesaanimastonsa ja takila vaurioitui pahoin. Valdésiin, joka oli jo haavoittunut taistelussa kahdesti, osui päähän ja niskaan kaatuvan mesaanimaston kappaleita vieden tajunnan. Hänet vietiin kannen alle hoidettavaksi, jolloin päälliköksi tuli ensimmäinen perämies Joaquin Somoza. Seuraavan tunnin aikana alus menetti etumaston yläosan ja päämaston takilan osia. Somoza haavoittui ja ensimmäinen luutnantti Antonio Miranda otti päällikkyyden. Alus laski lippunsa kello 17.10, jolloin se oli viimeinen antautunut alus. Aluksen tappioista on ristiriitaisia tietoja, mutta ne ovat kaikissa tapauksissa pienehköjä. Aluksella sai surmansa 38-42 ja haavoittui 42-47 miehistönjäsentä.
Merijalkäväen luutnantin Thomas Reevesin johtama valtausmiehistö, johon kuului 48 merisotilasta "HMS Minotaurilta", nousi "Neptunon" kannelle vastaanottamaan antautumisen. Valdés oli edelleen hoidettavana, joten Miranda siirrettiin "Minotaurille" luovuttamaan miekkansa Charles Mansfieldille. Reeves kuljetti Mirandan lisäksi 25 muuta espanjalaista Minotaurille, vangitsi loppumiehistön, lukitsi tuliaseet ja asetti vartion ruutivarastoon.
"Minotaur" otti vaurioituneen aluksen hinaukseen ja aloitti seuraavana päivänä hylyn siirron pois taistelualueelta. Myrskyn noustua köysi katkesi jättäen "Neptunon" tuuliajolle ajautumaan matalikolle. Päämasto katkesi 22. lokakuuta murskaten peräkannen alla olleen kapteeninhytin ja hytissä nukkuneen Diego de Soton ja yhden vartiossa olleen brittiläisen merisotilaan. Päämaston katkettua alus oli mastoton ja miehistö pyrki nostamaan hätämaston ja estämään alusta kaatumasta.
Ranskalainen Julien Cosmao ja kommodori Enrique MacDonell lähtivät 23. lokakuuta Cádizista merelle muutamien taistelusta selvinneiden alusten kanssa vallatakseen aluksia takaisin. Osastoon kuului Ranskan laivaston linjalaivat "Neptune", "Indomptable" ja "Pluton" sekä Espanjan laivaston "Rayo" ja "San Francisco de Asis". Lisäksi fregatit "Cornélie", "Thémis", "Hortense", "Rhin" ja "Hermione" sekä prikit "Furet" ja "Argus" lähtivät merelle. Fregattien häiritessä brittejä "Hermione" otti "Neptunon" hinaukseen samalla kun aluksella olleet sotavangit valtasivat aluksensa takaisin. Vangitut britit lähetettiin kannen alle pumppuihin, ja "Neptuno" laski ankkurin Cádizinlahdella. Yöllä myrsky jälleen voimistui. "Neptunon" ankkuri irtosi ja alus ajautui maihin.
Seuraavien päivien aikana aluksen miehistöä siirrettiin maihin veneillä ja kalastusaluksilla mukaan lukien Valdés, kunnes aallokko hakkasi hylyn rikki hukuttaen samalla kaksikymmentä miehistönjäsentä.