hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Judge Death
Judge Death ("Tuomari Kuolema") on Judge Dredd -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen superrikollinen.
Judge Death oli alun perin Mega-City 1:n tuomari Sidney De'ath, sadistisen hammaslääkärin poika. Jo alun perin tuomarina toimiessaan rikollisten pidättäminen ja tuomitseminen, useimmiten kuolemaan, tuotti hänelle sadistista mielihyvää. Hän tapasi myöhemmin "Kuoleman sisaret", Phobian ja Nausean, jotka ottivat hänet oppipojakseen ja veivät hänet omaan kotimaailmaansa. Täällä tuomari Sidney De'ath päätteli, että koska kaikki rikokset ovat elävien tekemiä, täytyy elämän itsessään olla rikos.
Phobian ja Nausean magian avulla tuomari Sidney De'ath muuttui yliluonnolliseksi hirviöksi Judge Deathiksi, joka on ikään kuin vääristymä Mega-City 1:n tuomareista. Hänen sadistisuutensa otti hänet täysin valtaansa ja hänestä tuli psykoottinen massamurhaaja, joka nauttii suunnattomasti tappamisesta. Yhdessä kolmen uuden apurinsa kanssa Judge Death tappoi uuden asuinmaailmansa kaikki 60 miljoonaa asukasta, minkä jälkeen he palasivat Mega-City 1:een jatkaamaan tappamista.
Vaikka Judge Death on rikollinen massamurhaaja, hän itse kuvittelee toimivansa hyvyyden ja oikeuden puolella, puhdistaen maailman kaikkein suurimmasta rikoksesta - eli kaikesta elämästä. Judge Death ja hänen kolme apuriaan ovat epäkuolleita, eläen normaalisti pelkkinä henkiolentoina. Nämä henkiolennot voivat kuitenkin siirtyä kuolleiden ihmisten ruumiisiin ja muuttua täten fyysisiksi tappokoneiksi. Judge Death käyttää asunaan vääristymää Mega-City 1:n tuomarien univormuista. Hänen kypäränsä visiiri ei ole pleksilasilevy vaan rautainen ristikko. Hänen toisena olkapääkoristeenaan on kotkan sijaan lentolisko, ja toisessa olkapääkoristeessa on metallitankojen sijaan sääriluita.
Judge Death tappaa ihmisiä mieluiten teräväkynsisillä käsillään, iskien ne uhrin rintakehän läpi, pirstoen uhrin sydämen. Hänen kolme apuriaan ovat:
Julius Brauns
Julius Brauns (8. tammikuuta 1857 Ludwigslust – 24. helmikuuta 1931 Bergedorf) oli saksalainen pikakirjoitusteoreetikko ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Brauns opiskeli Berliinissä Humboldt-yliopistossa ja Greifswaldin yliopistossa filologiaa ja kieliä, ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1884. Hän toimi opettajana eri kouluissa Schwerinissä, Hampurissa ja Bergedorfissa, ja vuodesta 1919 Hampurin yliopistossa romaanisten kielten lehtorina.
Brauns opiskeli 1870-luvun alussa Gabelsbergerin ja Stolzen pikakirjoitusjärjestelmät. Hän alkoi tehdä vuonna 1882 pikakirjoitustieteellisiä tutkimuksia ja julkaisi vuonna 1887 kirjoituksen, jossa esitteli kymmenen teesiä koulupikakirjoitukselle asetettavista vaatimuksista. Brauns kehitti myös oman pikakirjoitusjärjestelmän, josta hän julkaisi vuonna 1893 oppikirjan. Hänen veljensä Wilhelm Brauns, joka oli muuttanut Ruotsiin, sovitti järjestelmän ruotsin, norjan, englannin, ranskan ja espanjan kielille.
Harvey Atkin
Harvey Atkin (18. joulukuuta 1942 Toronto, Ontario, Kanada – 17. heinäkuuta 2017 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen näyttelijä.
Atkinin isovanhemmat olivat venäläisiä, uskonnoltaan juutalaisia siirtolaisia. Hän aloitti näyttelemisen jo nuorena liittyessään koulunsa näytelmäkerhoon. Hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1976 ja oli vuonna 1980 ehdolla Parhaan sivuosan esittäjän Genie-palkinnon saajaksi elokuvasta "Meatballs" (1979).
Vuosina 1982–1988 hän oli mukana poliisisarjassa "Cagney & Lacey", jossa hän esitti konstaapeli Ronald Colemania. 2000-luvulla hän on esiintynyt muun muassa "Kova laki" -sarjoissa tuomari Alan Ridenourina.
Ääninäyttelijänä hänen tunnetuin työnsä lienee Bowser Koopan rooli kolmessa Nintendon Mario-pelisarjaan perustuvassa piirrossarjassa. Hän oli ensimmäinen näyttelijä, joka on esittänyt kyseistä hahmoa. Hän on myös toiminut mainosäänenä muun muassa Mercedes-Benzin ja Dunkin' Donutsin mainoksissa.
Atkin kuoli syöpään 74-vuotiaana 17. heinäkuuta 2017.
Kauniita kesäpäiviä
Kauniita kesäpäiviä on Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä vuonna 1985 levytetty kappale. Kappaleen on säveltänyt Pave Maijanen, ja sanoittanut Jukka Vieno. Kappaleen on sovittanut Pedro Hietanen, joka myös soittaa kappaleessa syntetisaattoria. Janne Louhivuori soittaa akustista kitaraa, Harri Merilahti bassoa ja Hannu "Hande" Lemola rumpuja.
Kappale julkaistiin Peteliuksen samana vuonna ilmestyneellä studioalbumilla "Pimpparauta".
Kappaleesta on esitetty musiikkivideo Yleisradion sketsiviihdesarjassa "Mutapainin ystävät".
Kappaleeseen tehneen Pave Maijasen sävellys on levyn kansipaperin mukaan kaunis ja melodinen. Jukka Vienon sanoitus on kansipaperin mukaan ironinen, ja sisältää mustaa huumoria. Laulun sanat voi tulkita aika lohduttomaksikin kertomukseksi.
Vieno kertoo kirjoittaneensa tarinaa poikkeuksellisen pitkään. Hänen mukaan kappale kuvaa lapsen näkökulmasta sitä, kuinka toisten kesä voi olla toisten talvi. Kyseessä on eräänlainen kaipuu itsenäisyyteen. Lapsella on tunteet ja orastava tahto, mutta hän ei pääse toteuttamaan niitä, koska hän on ja häntä pidetään lapsena ja näin ollen hän ikävästyy ja tylsistyy.
Vieno selventää, että kertosäkeessä esiin nouseva Afrikan tähti kuvaa tekstin tarinassa sekä suomalaislapsen todellisuutta, koska kaikkihan kyseistä peliä pelaavat - että vanhempien eksotiikan kaipuuta, vieraiden maiden kulttuuria ja muita nautinnon aineita.
Ööliä läikkyy
Ööliä läikkyy (tunnetaan myös nimellä "Ääliö älä lyö, ööliä läikkyy") on Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä vuonna 1985 levytetty kappale. Kappaleen on säveltänyt Jukka Linkola ja sanoittanut Jukka Vieno. Kappaleen sovituksen on tehnyt Pedro Hietanen, joka myös soittaa kappaleessa pianoa. Markku Johansson soittaa kappaleessa trumpettia, Tom Bildo vetopasuunaa, Janne Louhivuori sähkökitaraa, Harri Merilahti bassoa ja Hannu "Hande" Lemola rumpuja.
Kappale julkaistiin Peteliuksen vuonna 1985 ilmestyneellä studioalbumilla "Pimpparauta". Ensimmäisen kerran CD-levyllä kappale julkaistiin Peteliuksen vuonna 2005 ilmestyneellä kokoelma-albumilla "Hyvännäköinen - 36 lemmenlaulua".
Kappaleesta on esitetty Yleisradion sketsiviihdesarjassa "Mutapainin ystävät" musiikkivideo. Musiikkivideossa esiintyvät Peteliuksen lisäksi Ilkka Heiskanen ja Eeva Litmanen. Sarjan kahdeksannessa jaksossa esitetystä musiikkivideosta tuli yksi sarjan suosituimmista musiikkiesityksistä.
Kappale tehtiin alun perin Helsingin kaupunginteatterissa esitettyyn hollantilaiseen Yvonne Keulsin näytelmään "Haavoittunut enkeli".. Vieno kertoo että kappaleesta löytyy "väkivallan vastainen sanoma oluen juonnin puolesta" sekä "institutionaalinen örvellys kontra yksilöllinen örvellys".
Kappaleessa Kyösti-niminen mielenterveyspotilas juoksee yöllä "pöpilän" jääkaapille, ja yrittää ryöstää olutpullon. Yöhoitaja eli "yökkö" Vuokko estää Kyöstin aikeet. Loppujen lopuksi Kyösti onnistuu siinä mihin pyrkikin. Kappaleen sanoituksessa on pyritty käyttämään mahdollisimman paljon y-, ä- ja ö-kirjaimia.
Robert Kanigher
Robert Kanigher (18. kesäkuuta 1915 – 7. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka muistetaan DC Comicsin sota-aiheisista sarjakuvista, sekä työskentelystään Ihmenaisen parissa yli 20 vuotta. Lisäksi hän yhteisloi sarjakuvahahmot Kersantti Rock, Musta Kanarialintu, hopeakauden Salaman, sekä alkuperäisen Rick Flagin ja El Diablon.
Kanigher teki myös useita käsikirjoituksia radioon, elokuviin ja näytelmiin.
Philip S. Lee
Philip S. Lee (), C.M. (s. 1944 Hongkong) on Kanadassa sijaitsevan Manitoban provinssin varakuvernööri. Hän syntyi ja vietti nuoruutensa Hongkongissa, vuonna 1962 hän muutti Kanadaan opiskellakseen University of Manitobassa. Vuosien 1967–1972 välillä Lee toimi Winnipegin kaupungin tutkivana kemistinä, erikoisalanaan vesijohtoveden laadun tarkkailu. Lee meni naimisiin vaimonsa Anitan kanssa 1968 ja heillä on kolme tytärtä: Margaret, Mabel ja Malinda.
Lee tunnetaan aktiivisena toimijana Winnipegin kiinalaiskulttuurin edistämisessä. Leelle myönnettiin "City of Winnipeg Community Service Award" vuonna 1984. Hän toimi Kanadan monikulttuurisuus neuvostossa vuosina 1984–1988, jossa suorittamasta työstään hän sai Winnipegin kaupungilta tunnustuksen 1990. Kanadan liittovaltion 125. juhlavuonna 1993 hänelle myönnettiin kunniamerkki hänen työstään. Vuosina 1995–1999 hän toimi Winnipegin sinfoniaorkesterin johtajana. Order of Canada nimitti Leen 'Companion' jäsenekseen vuonna 1999. Kanadan pääministeri Stephen Harper nimitti Leen manitoban varakuvernööriksi 19. kesäkuuta 2009, virkaanastumispäivänä 1. heinäkuuta 2009 hänestä tuli provinssin 24. varakuvernööri.
MC Puhuva Pää
MC Puhuva Pää oli suomalainen elektronista hip hop-sävytteistä musiikkia esittänyt musiikkiprojekti. Projektin ainoaksi jääneen albumin "Kädet ilmaan!" julkaisi levy-yhtiö Magnum Music. Projektin takana oli R. Orreggano -nimellä esiintyvä artisti, joka aiemmin oli ollut mukana musiikkiprojektissa Pizza Enrico.
Puhuva Pää tuli tunnetuksi alun perin 2000-vuosikymmenellä MTV3-kanavan TV-chat-ohjelmissa, jossa se tietokonehahmona toisti ääneen katsojien lähettämiä tekstiviestejä.
Albumin kappaleesta "Kädet ilmaan" tehtiin musiikkivideo, jota esitettiin ajoittain MTV3:n TV-chat-ohjelmissa. Kyseinen kappale julkaistiin myös singlenä.
Dmitri Gajev
Dmitri Vladimirovitš Gajev (; 21. lokakuuta 1951 Moskova – 27. lokakuuta 2012) oli Moskovan metron johtaja vuosina 1995–2011. Hän erosi jouduttuaan erinäisten väärinkäytössyytteiden kohteeksi. Gajev kuoli Sveitsissä pitkäaikaiseen sairauteen lokakuussa 2012.
Augustin Misago
Augustin Misago (1943 – 12. maaliskuuta 2012) oli ruandalainen hutu ja Gikongoron katolinen piispa (1992–2012). Hänet vihittiin papiksi 25. kesäkuuta 1971. Hänet pidätettiin 14. huhtikuuta 1994 syytettynä osallistumisesta Ruandan kansanmurhaan. Hän on korkein ruandalainen kirkon työntekijä, jota on syytetty kansanmurhasta. Hänet pidätettiin 1999 kansanmurhan suunnittelun avustamisesta, mutta ruandalainen tuomioistuin on vapauttanut hänet syytteistä. Kansanmurhasta selvinneet ihmiset ja ihmisoikeusjärjestöt ovat arvostelleet häntä vaikenemisesta verilöylyn aikana.
Meriankerias
Meriankerias ("Conger conger") on suurikokoinen ankeriaskala, joka kuuluu meriankeriaiden heimoon.
Meriankeriasta tavataan itäisellä Atlantilla Norjasta (harvoin) ja Islannista (harvoin) Senegaliin ja sen reunamerissä Välimeressä ja Mustassameressä. Lajia tavataan joskus eksyneenä Suomenkin vesillä. Laji on yöaktiivinen; päivisin se piileskelee kivenkokoissa ja hylyissä.
Meriankeriasnaaras ja -koiras ovat hyvin erikokoisia; naaras kasvaa noin kaksi kertaa koirasta suuremmaksi sekä pituudeltaan että painoltaan. Naaras voi olla jopa kolmen metrin mittainen ja painaa 110 kg, mutta normaalisti ne jäävät kaksimetrisiksi. Suurin Suomesta saatu meriankerias on noin kahden metrin mittainen.
Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä, keho on sinertävänharmaa, kapea ja pitkä. Evät ovat tummanharmaita.
Meriankerias syö erilaisia pieniä eläimiä, enimmäkseen kaloja, äyriäisiä ja pääjalkaisia. Saaliinsa se tappaa ja repii palasiksi pyörien nopeasti oman akselinsa ympäri ja poimien sitten palat vedestä. Kalan on myös havaittu käyttävän ravinnokseen haaskoja ja jätteitä ihmisasutusten lähistöllä.
Meriankeriaat parittelevat ja kutevat Azorien ja Gibraltarin välillä. Parittelu ja kutu tapahtuu 3 000–4 000 metrin syvyydessä, josta poikaset ajautuvat vähitellen kohti rannikkoa. Naaraskala voi laskea jopa 8 miljoonaa mätimunaa kutuaikana, minkä jälkeen se kuolee. Poikaset ovat sukukypsiä 5–15 vuoden iässä.
Meriankeriaan lihaa pidetään kohtalaisen maukkaana. Sitä kalastetaan pitkälläsiimalla, erilaisin pyydyksin ja troolein. Lisäksi sitä urheilukalastetaan. Lähes jokaisella rannikon kalastuskylällä on oma meriankeriaskantansa. Jo antiikin roomalaisilla oli tapana pyydystää meriankeriaita ja lihottaa niitä altaissa. Sitä myydään kaupoissa sekä pakastettuna että tuoreena, ja siitä tehdään monenlaisia ruokia.
Peregrine Phillips
Peregrine Phillips oli englantilainen etikkakauppias, joka patentoi uuden kontaktimenetelmän tuottaa rikkihappoa vuonna 1831. Prosessissa käytetään platinaa katalyyttinä, ja se on huomattavasti tehokkaampi kuin aiemmin käytetty lyijykammiomenetelmä. Tuohon aikaan rikkihaponkysyntä oli pientä, ja Phillipsin keksintö jäi vähäiselle huomiolle vuosikymmenten ajaksi.
Peregrine Phillips valmisti ja myi etikkaa Bristolissa.
Paulo Duarte
Paulo Duarte (s. 6. huhtikuuta 1969) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut Burkina Fason jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Duarte aloitti ammattilaisuransa Boavistassa 1988. Hän pelasi koko uransa Portugalissa edustaen pääsarjan keskikastin joukkueita sekä ykkösdivisioonan seuroja. Kaudella 1994/95 hän eteni yhdessä CS Marítimon kanssa Portugalin cupin loppuotteluun.
1995 Duarte siirtyi UD Leiriaan, joka putosi pääsarjasta kaudella 1996/97. Paluu tapahtui kuitenkin jo seuraavan kauden päätteeksi ja 1990- ja 2000-lukujen taitteessa Leiria pelasi hienoja kausia sijoittuen liigan ylempään keskikastiin. Duarte toimi noina vuosina Leirian runkopelaajana ja kapteenina. Hän lopetti peliuransa seurassa vuonna 2004.
Duarte aloitti valmennusuransa UD Leirian apuvalmentajana vuonna 2004. Hän nousi seuran päävalmentajaksi maaliskuussa 2007, kun Domingos Paciência sai potkut tehtävistä. Duarten pesti seurassa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän erosi jo marraskuussa 2007 surkeasti alkaneen kauden vuoksi.
Maaliskuussa 2008 Duarte palasi valmennustehtäviin siirtyen Burkina Fason maajoukkuevalmentajaksi. Duarten johdolla piskuinen maajoukkue suoriutui MM2010-karsinnoissa hyvin ja taisteli tosissaan kisapaikasta samassa lohkossa mm. Norsunluurannikon kanssa. Lopulta kisapaikka jäi kuitenkin haaveeksi.
Kesäkuun alussa 2009 Duarte allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ranskan pääsarjassa pelaavan Le Mansin kanssa. Hän jatkaa myös Burkina Fason maajoukkuevalmentajana. Duarten urakka Le Mansin peräsimessä ei alkanut ruusuisesti ja joukkue vajosi syyskaudella Liguen häntäpäähän. Lopulta seura purki Duarten sopimuksen joulukuussa 2009. Lopullinen niitti oli 2–1 tappio Montpellier’lle ja Le Mansin putoaminen toiseksi viimeiseksi. Taustalla oli myös Duarten maajoukkuevalmentajan tehtävät, jotka olisivat pitäneet hänet sivussa valmennuksesta tammikuussa Afrikan mestaruuskisojen ajan.
Afrikan mestaruuskisoissa 2010 Duarte luotsasi Burkina Fason yllättävään tasapeliin Norsunluurannikon kanssa, mutta tappio Ghanalle tiesi putoamista tynkälohkosta, josta Togo oli suljettu pois. Putoamisesta huolimatta Duarte jatkoi päävalmentajana ja luotsasi Burkina Fason myös Afrikan-mestaruuskisoihin 2012. Alkulohko sujui jälleen kehnosti ja maan hävittyä kaikki ottelunsa Duarte sai potkut tehtävistään.
Huhtikuun lopussa 2012 Duartesta tuli Gabonin maajoukkueen uusi päävalmentaja. Maa ei selvinnyt Duarten johdolla Afrikan mestaruuskisoihin 2013 eikä MM-kisoihin 2014. Heikkojen tulosten myötä Duarte joutui jättämään paikkansa syyskuussa 2013.
Huhtikuussa 2015 Duarte palasi valmennustehtäviin tunisialaisen CS Sfaxienin peräsimessä. Hänen pestinsä päättyi kuitenkin potkuihin jo heinäkuussa 2015.
Tammikuussa 2016 Duarte palasi Burkina Fason maajoukkuevalmentajaksi. Portugalilaisen johdolla Burkina Faso eteni Afrikan mestaruuskisoissa pronssiotteluun, jossa se voitti Ghanan 1–0. Mitali oli Burkina Fason historian toinen Afrikan mestaruuskisoissa.
Ranskan naisten koripallomaajoukkue
Ranskan naisten koripallomaajoukkue edustaa Ranskaa koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Ranskan koripalloliitto.
Ranska sai pronssia ensimmäisissä naisten MM-kilpailuissa Chilessä 1953 sijoituttuaan kuuden joukkueen loppusarjassa Yhdysvaltojen ja Chilen jälkeen kolmanneksi. Se on edelleen joukkueen ainoa MM-mitali.
Olympialaisissa Ranskan joukkue on esiintynyt kolme kertaa. Sydneyssä 2000 se hävisi puolivälieräottelussa Etelä-Korealle. Lontoossa 2012 Ranska saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Yhdysvalloille 50–86. Rio de Janeirossa 2016 Ranska hävisi pronssiottelussa Serbialle 63–70 ja sijoittui neljänneksi.
Ranska saavutti ensimmäisen EM-mitalinsa Alankomaiden kisoissa 1970. Se voitti välierässä Bulgarian pistein 69–64, mutta hävisi loppuottelussa Neuvostoliitolle 33–94. Italian kisoissa 1993 Ranska sai hopeaa: voitettuaan välierässä Italian 56–54 se hävisi loppuottelussa Espanjalle 53–63. Puolassa 1999 Ranska kukisti välieräottelussa Slovakian 66–39, mutta hävisi loppuottelussa Puolalle 56–59.
Ranska voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa kotikisoissaan 2001. Se kukisti välierässä Liettuan 74–55 ja Le Mansissa pelatussa loppuottelussa Venäjän 73–68. Ranska voitti Euroopan-mestaruuden myös Latviassa 2009. Kukistettuaan välierässä Valko-Venäjän 64–56 se voitti Riiassa pelatussa loppuottelussa Venäjän 57–53. Puolan kisoissa 2011 Ranska sijoittui kolmanneksi voitettuaan pronssiottelussa Tšekin 63–56.
Kolmissa viimeisissä EM-kilpailuissa Ranska on saavuttanut hopeaa. Vuoden 2013 kotikisoissaan se hävisi loppuottelussa Espanjalle 69–70. Unkarissa ja Romaniassa käydyissä vuoden 2015 EM-kisoissa Ranska hävisi loppuottelussa Serbialle 68–76. Tšekin EM-kisoissa 2017 loppuottelussa oli vastassa Espanja ja tappiolukemat olivat 55–71.
Ranskan naisten maajoukkue EM-kisoissa 2013.
British Formula Renault
British Formula Renault tai Formula Renault UK, FR 2.0 UK oli Isossa-Britanniassa ajettava autourheilusarja.
Formula Renault 2.0 -luokassa ajettiin Isossa-Britanniassa kahta sarjaa. Formula Renault UK oli Renault Sportin virallinen sarja, jonka lisäksi British Automobile Racing Club järjesti omaa BARC Formula Renault -sarjaansa. BARC:n klubisarjassa autojen tehoa oli rajattu ja siihen pystyi osallistua myös nykyistä mallia vanhemmilla Formula Renault -autoilla.
Formula Renault UK:n lisäksi samalla kalustolla ajettiin vuosittain syystalvella Formula Renault UK -talvisarja.
Kimi Räikkönen voitti sarjan mestaruuden vuonna 2000 ja Heikki Kovalainen oli sarjan neljäs vuonna 2001. Vuosi 2011 jäi sarjan viimeiseksi.
World Series by Renault
Renault Sport Series (tunnettiin ennen nimillä World Series by Renault ja World Series by Nissan) on autourheilusarja, johon kuuluvat nykyisin Eurocup Formula Renault 2.0 ja Renault Sport Trophy. Aiemmin mukana ovat olleet Formula Renault 3.5 vuosina 2005–2015, Eurocup Mégane Trophy joka oli mukana vuosina 2005–2013, sekä Eurocup Clio joka toimi vuodet 2011–2014. Vuonna 2015 Renault Sport ilmoitti lakkauttavansa Formula Renault 3.5 -sarjan kauden 2015 päätteeksi. Sarjaa ajettiin vuosina 2016 ja 2017 nimellä Formula 3.5 V8, minkä jälkeen sarja lakkautettiin lopullisesti.
Monet nykyiset Formula 1 -kuskit ovat ajaneet sarjassa. Heitä ovat muun muassa Fernando Alonso, Heikki Kovalainen, Robert Kubica, Sebastian Vettel, Daniel Ricciardo, Jean-Éric Vergne, Kevin Magnussen ja Carlos Sainz Jr..
Kausina 1998–2001 sarjan pääluokassa kilpailtiin kaksilitraisella ja neljäsylinterisellä moottorilla varustetuilla Coloni CN1 -autoilla. Vuonna 2002 otettiin käyttöön Dallaran valmistamat autot ja V6-moottorit. Koneet olivat aluksi kolmelitraisia, mutta kun World Series by Nissan yhdistettiin Formula Renault V6 Eurocupin kanssa World Series by Renault'ksi 2005, otettiin aikaisemmin FRV6-luokan Tatuuseissa käytetty 3,5-litrainen Nissan-moottori uuteen FR3.5-luokkaan. Autona säilyi Nissan-sarjan Dallara T05. Vuonna 2008 luokan kalusto uudistui jälleen, kun se siirtyi Dallara T08-malliin.
Kaudeksi 2012 FR3.5-luokka uudistui jälleen, kun runko vaihtui täysin uuteen Dallara T12 -runkoon ja Zytekin valmistamaan 3,4-litraiseen V8-moottoriin. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sarjassa käytettiin tuotantoautopohjaisen moottorin sijaan aitoa kilpakonetta. Uudet autot pystyivät lähes samoihin kierrosaikoihin GP2:n kanssa.
FR3.5-kisoja ajettiin myös World Series by Renault -sarjan ulkopuolella, muun muassa Formula 1:sten Monacon GP:n yhteydessä.
Nicolas Lapierre
Nicolas Lapierre (s. 2. huhtikuuta 1984 Ranska) on ranskalainen autourheilija. Nykyään hän ajaa FIA World Endurance Championship ja European Le Mans Series -sarjoissa. Lapierre voitti A1 Grand Prix -sarjan mestaruuden kaudella 2005–2006 yhdessä Alexandre Préman kanssa.
Kaudella 2005 Lapierre ajoi Arden International -tallissa Heikki Kovalaisen tallikaverina. Hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi Ranskan GP:n lauantain kilpailussa ajama kolmas sija. Kaudella 2006 Lapierre jatkoi Ardenilla, jolloin hän saavutti yhden kakkosijan Euroopan kilpailusta ja kaksi kolmossijaa Valencian ja San Marinon kilpailuista. Monacon GP:n lähtökolarissa Lapierre loukkasi kaksi selkänikamaansa, jonka vuoksi häneltä jäi Britannian ja Ranskan kilpailut väliin. Kaudelle 2007 Lapierre siirtyi DAMSille. Lapierre voitti Bahrainin ja Belgian kilpailut.
Vuodesta 2012 lähtien Lapierre on kilpaillut Toyotalla FIA World Endurance Championship -kestävyysautosarjassa LMP1 -luokassa. Kaudella 2015 hän siirtyi ajamaan kyseistä sarjaa KC Motorgroup talliin. Samana vuonna hän kilpaili World Touring Car Championship -sarjassa.
Navi Rawat
Navi Rawat (s. 5. kesäkuuta 1977, Malibu, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on intialainen ja äitinsä saksalainen.
Navi tunnetaan parhaiten rooleistaan Thereza Diazina "O.C:ssa" sekä Amita Ramanujana "Num3roissa". Lisäksi hän on näytellyt muun muassa 24:ssä Melanieta.
Rawat on naimisissa Brawley Nolten kanssa, joka on näyttelijä Nick Nolten poika.
Alternative Press
Alternative Press on yhdysvaltalainen punk- ja rockpainottenen kuukausittain ilmestyvä aikakauslehti. Lehden perusti Mike Shea kesäkuussa 1985, jolloin se oli vain pienimuotoinen fanzine. Lehden julkaisija on Alternative Press Magazine, Inc.
"Alternative Press" sisältää yhtyeiden haastatteluja, valokuvia ja tietoa tulevista julkaisuista sekä musiikkilistoja.
Janusz Gortat
Janusz Kazimierz Gortat (s. 5. tammikuuta 1948 Brzozów) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Gortat saavutti Münchenin 1972 olympialaisissa pronssia raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Hän voitti tšekkoslovakialaisen J. Králin pistein 5–0, yhdysvaltalaisen R.N. Russellin pistein 3–2 sekä länsisaksalaisen Rudi Hornigin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä. Välierässään hän hävisi jugoslavialaiselle Mate Parloville pistein 0–5.
Gortat saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1973 raskaassa keskisarjassa hopeaa. Kultamitalin voitti olympiavoittaja Mate Parlov.
Montréalin 1976 olympialaisissa Gortat saavutti jälleen pronssia. Hän voitti jugoslavialaisen M. Popovićin pistein 3–2, bulgarialaisen G. Stoimenovin luovutuksella kolmannessa erässä sekä argentiinalaisen Juan Suárezin pistein 4–1. Välierissä hän hävisi yhdysvaltalaiselle Leon Spinksille pistein 0–5.
Paweł Skrzecz
Paweł Skrzecz (s. 25. elokuuta 1957 Varsova) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Skrzecz saavutti neljästä arvokisamitalistaan ensimmäisen Kölnin EM-kilpailuissa 1979: pronssia raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti raskaassa keskisarjassa hopeaa. Hän sai algerialaisesta M. Bouchichesta luovutusvoiton sekä voitti romanialaisen Georgica Donicin pistein 4–1 ja kuubalaisen Ricardo Rojasin pistein 3–2. Loppuottelussa hän hävisi jugoslavialaiselle Slobodan Kačarille pistein 1–4.
Münchenin MM-kilpailuissa 1982 Skrzecz saavutti raskaassa keskisarjassa hopeaa. Kultaa voitti kuubalainen Pablo Romero. Varnan EM-kilpailuissa 1983 hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa neuvostoliittolaiselle Viktor Kohanovskille. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden boikotoinnin vuoksi.
Paweł Skrzeczin kaksosveli Grzegorz Skrzecz on myös nyrkkeilyn arvokisamitalisti.
Grzegorz Skrzecz
Grzegorz Skrzecz (s. 25. elokuuta 1957 Varsova) on entinen puolalainen nyrkkeilijä.
Skrzecz sijoittui Moskovan 1980 olympialaisten raskaassa sarjassa eli yli 81-kiloisissa sijoille 5–8. Hän voitti tansanialaisen W. Isanguran kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä mutta hävisi puolivälierissä hallitsevalle olympiavoittajalle, Kuuban Teófilo Stevensonille tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Münchenin MM-kilpailuissa 1982 Skrzecz saavutti raskaassa sarjassa eli alle 91-kiloisissa pronssia. Myös Varnan EM-kilpailuissa 1983 hän saavutti raskaassa sarjassa pronssia. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden boikotoinnin vuoksi.
Grzegorz Skrzeczin kaksosveli Paweł Skrzecz on myös nyrkkeilyn arvokisamitalisti.
Kymenlaakson vuoden kylä
Kymenlaakson vuoden kylä on kunniamaininta, jonka myöntävät aluekehityksestä vastaava Kymenlaakson liitto ja kylien maakunnallinen järjestö Kymenlaakson Kylät ry.
Heikki T. Salonen
Heikki Teuvo Salonen (27. huhtikuuta 1932 Helsinki – 25. marraskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja. Hän valmistui ekonomiksi 1953 ja suoritti MBA-tutkinnon Yhdysvalloissa 1957. Hän työskenteli uran alussa Valiolla 1954–1965 muun muassa vientitehtävissä, minkä jälkeen hän siirtyi Fazerille markkinointipäälliköksi. Parin vuoden ajan 1969–1971 hän oli Marimekon toimitusjohtaja, minkä jälkeen hän perusti oman yrityksen Inter Consulting Ky:n. Salonen oli Liikkeenjohdon konsultit ry:n hallituksessa 1977–1986, puheenjohtajana vuodesta 1983 lähtien. 1992 hänet nimitettiin yhdistyksen kunniajäseneksi.
Anja Garbarek
Anja Garbarek (s. 24. heinäkuuta 1970) on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen isänsä on kuuluisa tenori/sopraanosaksofonisti ja jazz-muusikko Jan Garbarek. Anjan tarkoituksena ei ollut tehdä mitään musiikkiin liittyvää urallaan, mutta viettäessään nuoruusaikojaan isänsä mukana tämän kiertueilla, hän tykästyi artisteihin kuten Kate Bush, Brian Eno ja Laurie Anderson, joiden kaikkien levyt löytyivät hänen isänsä levykokoelmista. Esiinnyttyään lukion musikaalissa, musikaalin käsikirjoittaja tutustutti Anjan ystäväänsä musiikkialalla. Myöhemmin tämä kyseinen ystävä kiinnitti Anjan levy-yhtiöönsä.
Dieter Kottysch
Dieter Kottysch (30. kesäkuuta 1943 Gliwice – 9. huhtikuuta 2017 Hampuri) oli saksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Kottysch osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968 mutta ei vielä menestynyt. Hän voitti välisarjan eli alle 67-kiloisten ensimmäisellä kierroksella suomalaisen Mauri Saarivainion kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä mutta hävisi toisessa ottelussaan neuvostoliittolaiselle Volodymyr Musalimoville.
Münchenin 1972 olympialaisissa Kottysch voitti kultaa kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa. Hän voitti kolumbialaisen B. Avilan kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä, kreikkalaisen E. Oikonomakosin pistein 5–0, tunisialaisen Mohamed Majerin pistein 5–0, brittiläisen Alan Minterin pistein 3–2 sekä loppuottelussa puolalaisen Wiesław Rudkowskin pistein 3–2.
Basket Livorno
Basket Livorno on italialainen koripalloseura Livornosta. Kaupungissa toimii myös kaksi muuta koripalloseuraa: Libertas Livorno ja Pallacanestro Livorno.
Seura perustettiin vuonna 1947. Kaudeksi 2001–2002 seura nousi Serie A:han, mutta putosi kuuden kauden jälkeen LegADuehen.
Vjatšeslav Lemešev
Vjatšeslav Ivanovitš Lemešev (, s. 3. huhtikuuta 1952 Lykošino – 27. tammikuuta 1996) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Lemešev voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa keskisarjassa eli alle 75-kiloisissa. Vain yksi hänen viidestä vastustajastaan pysyi kehässä täyden ajan. Hän voitti indonesialaisen W. Gommiesin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä, itäsaksalaisen H-J. Brausken pistein 5–0, turkkilaisen Nazif Kuranin kuten myös yhdysvaltalaisen Marvin Johnsonin kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä sekä loppuottelussa suomalaisen Reima Virtasen tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ajassa 2.17.
Lemešev voitti keskisarjan Euroopan-mestaruuden Belgradissa 1973 sekä Katowicessa 1975.
Ginga Densetsu Weed: Orion
Ginga Densetsu Weed: Orion (, ) on Yoshihiro Takahashin tekemä jatko-osa Ginga Densetsu Weed -mangasarjalle, jolla on jatko-osa . Se kertoo Weedin pennuista Orionista, Rigelistä, Siriuksesta ja Bellatrixistä. Manga alkoi 24. heinäkuuta 2009 ja ilmestyi viikoittain Shūkan Manga Goraku -sarjakuvalehdessä. Ensimmäinen pokkari julkaistiin 18. marraskuuta 2009, ja uusi pokkari ilmestyi joka toinen kuukausi. Sarja päättyi keväällä 2014, ja sen pituudeksi tuli 30 pokkaria.
Sarja julkaistaan suomeksi. Ensimmäinen pokkari ilmestyi 10. marraskuuta 2016.
Tyrell Biggs
Tyrell Biggs (s. 22. joulukuuta 1960 Philadelphia) on entinen yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Biggs voitti maailmanmestaruuden superraskaassasarjassa eli yli 91-kiloisissa Münchenissä 1982. Hän voitti loppuottelussa italialaisen Francesco Damianin. Vuonna 1983 hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa pronssia. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän voitti superraskaassa sarjassa kultaa. Hän voitti puertoricolaisen I. Barrientosin pistein 5–0, kanadalaisen Lennox Lewisin pistein 5–0, jugoslavialaisen Aziz Salihun pistein 5–0 sekä loppuottelussa Francesco Damianin pistein 4–1.
Biggs aloitti ammattilaisuransa marraskuussa 1984. Hän ei voittanut ammattilaisten maailmanmestaruutta. Hän hävisi MM-ottelun Mike Tysonille 16. lokakuuta 1987.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1976
Montrealin 1976 kesäolympialaisissa käytiin nyrkkeilykilpailut 11 painoluokassa. Menestynein maa oli viisi kultaa voittanut Yhdysvallat. Mitaleille pääsi kaikkiaan 16 maata.
Kevyt välisarja (63,5 kg)
Välisarja (67 kg)
Kevyt keskisarja (71 kg)
Keskisarja (75 kg)
Raskassarja (yli 81 kg)
Children of the Korn
Children of the Korn on amerikkalaisen Korn-yhtyeen ja rap-artisti Ice Cuben tekemä single, joka julkaistiin radiosoittoon 1999.
Onni Parviainen
Onni Erkki Parviainen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan adjutanttina Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Parviaisen vanhemmat olivat kauppias Basilius Parviainen ja Henriikka Jumppanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lea Katharina Relanderin kanssa. Hän kävi kaksi luokkaa Joensuun suomalaista lyseota. Hän suoritti hyökkäysvaunukurssin Hämeenlinnassa vuonna1922.
Parviainen työskenteli sähköasentajana Helsingissä ja Pietarissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti vuosina 1917 – 1918 järjestetyn sotakoulun Libaussa.
Parviainen astui Suomen armeijan palvelukseen luutnantiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan adjutantiksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Parviainen toimi sisällissodan jälkeen Kaartin jääkäripataljoonan adjutanttina, josta hänet komennettiin 23. heinäkuuta 1918 alkaen toimistoupseeriksi Yleisesikunnan järjestelyosastolle. Yleisesikunnasta hänet siirrettiin 11. marraskuuta 1918 alkaen Vuoristoprikaatin polkupyöräkomppanian päälliköksi. Seuraavaksi hänet siirrettiin 29. marraskuuta 1918 alkaen 2. Divisioonan esikuntaan yleisesikuntaupseeriksi ja 22. syyskuuta 1920 alkaen Karjalan kaartin rykmentin 8. komppanian päälliköksi. Armeijasta Parviainen erosi 21. maaliskuuta 1923 ja työskenteli sen jälkeen vuonna 1925 lyhyen ajan Rauman suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hänet on haudattu Raumalle.
Falling Away from Me
Falling Away from Me on yhdysvaltalaisyhtye Kornin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta "Issues". Kappale julkaistiin radiosoittoon ja myyntiin lokakuussa 1999.
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Fred Durst, joka ohjasi myös Kornin edellisen musiikkivideon ”Freak on a Leash”. Video alkaakin edellisen loppuanimaatiosta, josta siirrytään melko synkänpuoleiseen videoon.
Tony Hancock
Anthony "Tony" John Hancock (12. toukokuuta 1924 Birmingham – 25. kesäkuuta 1968 Australia) oli brittiläinen näyttelijä ja koomikko.
Muissa sarjoissa aikaisemmin esiintynyt Hancock tuli tähdeksi oman radiosarjansa "Hancock's Half-Hour" (1954–1959) ansiosta, jonka televisioversiota BBC esitti 1956–1960. Hän esiintyi myös ITV:llä "The Tony Hancock Show'ssa" 1956–1957.
Tony Hancock teki itsemurhan alkoholilla ja pillereillä 25. kesäkuuta 1968 ollessaan Australiassa tekemässä uutta televisiosarjaa.
Alexander Petersson
Alexander Petersson (synt. Aleksandrs Pētersons, s. 2. heinäkuuta 1980 Riika, Latvia) on latvialaissyntyinen Islantia edustava käsipalloilija, olympiamitalisti. Vuodesta 2003 lähtien hän on pelannut saksalaisissa seurajoukkueissa.
Islannin kansalaisuuden vuonna 2004 saanut Alexander pelasi Islannin maajoukkueessa sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Vuoden 2010 EM-kilpailuista Islanti ja Alexander saivat pronssia. Alexander valittiin Islannin Vuoden urheilijaksi 2010. Ruotsin MM-kilpailuissa 2011 hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen oikeaksi takarakentajaksi.
Koulukummi
Koulukummi on ala-asteella neljäs- tai kuudesluokkalainen tyttö tai poika, joka saa tulevan ekaluokkalaisen kummioppilaakseen. Koulukummin tehtävä on neuvoa häntä koulunkäynnissä. Kummius kestää kuudennelle luokalle, jolloin kuudesluokkalaiset jatkavat yläasteelle ja entiset kummioppilaat saavat vuorostaan omat kummioppilaansa alaluokalta. Koulukummi ja -oppilas osallistuvat yhdessä koulun järjestämille retkille. Joskus voidaan järjestää yhteisiä matematiikan tunteja ja kuvataidetunteja.
Tikkala (Korpilahti)
Tikkala on kylä Jyväskylässä, entisen Korpilahden kunnan alueella Pata­järven ja Muuratjärven välissä. Kylässä asuu noin 250 asukasta. Mökkejä ja saunoja on vakituisia asutuksia enemmän. Kylän kantatalo Tikkala, josta kylä on saanut nimensä, rakennettiin alueelle jo 1500-luvulla. Myöhemmin alueelle syntyi useita maataloja. Kylässä on kauppa ja Tikkalan koulu.
Kylällä on myös vuonna 1956 valmistunut seurantalo Harjula. Harjulaan valmistui laajennusosa vuonna 1998. Tikkalassa on myös urheilukenttä ja kaukalo.
Tikkalan kylä sijaitsee Korpilahdelta Petäjävedelle menevän seututie 607:n ja Tikkalan ja Keljon välisen yhdystie 16607:n risteyksessä. Jyväskylän Liikenteen vuoro 13 kulkee väliä Jyväskylä–Tikkala.
Tikkala valittiin vuonna 2013 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Bjarni Friðriksson
Bjarni Friðriksson (s. 29. toukokuuta 1956) on islantilainen judoka ja olympiamitalisti.
Bjarni voitti olympiapronssia miesten 95 kilogramman sarjassa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, mikä teki hänestä maansa kaikkien aikojen toisen olympiamitalistin: ennen Bjarnia vain kolmiloikkaaja Vilhjálmur Einarssonin oli onnistunut nousta olympialaisten palkintokorokkeelle. Tämä tapahtui Melbournessa 1956.
Rannikkomoottorivene
Rannikkomoottoriveneet () olivat brittiläistä valmistetta olevia moottoritorpedoveneitä. Nimitys oli tarkoitettu peitenimeksi koska asetyyppinä vene oli uusi: siihen asti kaikki torpedoveneet olivat huomattavasti suurempia aluksia, vastaten kooltaan lähinnä pienehköä korvettia.
CMB-veneet osallistuivat varsinkin saksalaisten sukellusveneiden torjuntaan, sillä ""harmaiden susien"" esi-isät tekivät vaarallisuutensa tietäväksi jo ensimmäisen maailmansodan aikana.
Veneet olivat matalan syväyksen omaavia, suhteellisen raskaasti aseistettuja ja aikakaudellaan erittäin nopeita. Niiden aseistuksena oli useimmiten neljä Lewis-konekivääriä ja yksi torpedoputki. Venettä liikutti Hampdenissa valmistettu Thornycroft V12-bensiinimoottori, jossa oli yksi potkuri. Moottorin teho oli 275 hevosvoimaa, mikä riitti lähes 25 solmun vauhtiin.
Sodan jälkeen brittien torpedoveneet toimivat myös Itämerellä, missä ne taistelivat bolsevikkeja vastaan.
Make Me Bad
Make Me Bad on yhdysvaltalaisen Korn-yhtyeen kappale, joka julkaistiin helmikuussa 2000 "Issues"-albumin toisena singlenä. Musiikkivideoksikin tehty kappale erottui edellisestä tuotannosta melkoisesti, sillä se ei ollut synkkä vaan päinvastoin. Inspiraatio musiikkivideoon saatiin "Alien"-elokuvista. Musiikkivideon lopussa kuullaan kappaletta ”Dead”.
Pappila (täsmennyssivu)
Pappila voi tarkoittaa seuraavia:Pappila esiintyy kylän tai kaupunginosan nimenä useilla paikkakunnilla Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:
Pappila on käytössä myös sukunimenä:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten 1 500 m
Miesten 1 500 metrin juoksu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 7. huhtikuuta. Kilpailu käytiin yhdessä kahdeksan juoksijan erässä, jota Ranskan Albin Lermusiaux johti lähes koko ajan. Muut kilpailijat kuitenkin saivat hänet kiinni hieman ennen loppua ja jättivät ranskalaisen kolmanneksi. Kilpailun voitti Australian Edwin Flack ja toiseksi sijoittui Yhdysvaltain Arthur Blake.
Erik Thompson
Erik Thompson (s. 22. heinäkuuta 1959 La Jolla, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja televisiojuontaja. Hän on työskennellyt useille eri televisioyhtiöille 1990-luvulta lähtien ja toiminut kertojana useissa televisiosarjoissa ja muissa ohjelmissa. Tällä hetkellä Thompson toimii muun muassa National Geographic Channelin mainosäänenä ja oli kertojaäänenä Jimilläkin esitetyissä ohjelmissa Uskomattomat videot ja Esihistoriallinen tappeluklubi.
All England Lawn Tennis and Croquet Club
All England Lawn Tennis and Croquet Club (AELTC), tunnetaan myös nimellä All-England Club, on Wimbledoniin, Englantiin sijoittuva yksityinen tennikseen liittyvä jäsenkerho. Se tunnetaan parhaiten Wimbledonin tenniskentistä. Ainoa ruohokentällä pelattava Grand Slam -turnaus toteutetaan siellä.
Kerholla on yhteensä 375 jäsentä, noin 100 satunnaisesti pelaavaa jäsentä ja lukuisia kunniajäseniä, mukaan lukien Wimbledonin aikaisemmat kaksinpelin voittajat. Yksi syy rajoitettuun jäsenmäärään on se, että jäsenet saavat kukin kaksi lippua vuotuiseen Wimbledonin tennisturnaukseen.
Kerhon aktiivitoiminta alkoi vuonna 1877, jolloin järjestettiin ensimmäiset miesten kaksinpelin mestaruusturnaukset.
Gardner Fox
Gardner Francis Cooper Fox (20. toukokuuta 1911 – 24. joulukuuta 1986) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka muistetaan lukuisten DC Comicsin sarjakuvahahmojen luomisesta, kuten Sandman, Salama, Haukkamies, Doctor Fate, Atomi, Zatanna ja Amazo. Lisäksi hän loi DC:n tunnetuimman ryhmän Oikeuden Puolustajat. Sarjakuvien historioitsijat ovat arvioineet Foxin kirjoittaneen yli 4000 sarjakuvaa.
Airshow China
China International Aviation & Aerospace Exhibition eli Airshow China on vuodesta 1996 lähtien joka toinen vuosi Zhuhaissa järjestetty kiinalainen kansainvälinen ilmailunäyttely.
Ensimmäinen Airshow China järjestettiin 5.–10. marraskuuta 1996. Näyttelyyn osallistuivat mm.
Toinen Airshow China järjestettiin 15.–22. marraskuuta 1998. Sen osallistujia olivat mm.
Kolmas Airshow China pidettiin 6.–12. marraskuuta 2000. Osallistujia olivat mm.
Neljäs Airshow China järjestettiin 3.–7. marraskuuta 2002. Viides Airshow China järjestettiin 1.–7. marraskuuta 2004. Taikonautti Yang Liwei vieraili näytöksessä." Kuudes Airshow China järjestettiin 31.10.–5.11.2006. Osanottajia oli 30 maasta ja 600 yrityksestä. Seitsemäs Airshow China tapahtui 4.–9. marraskuuta 2008. Kahdeksas Airshow China järjestetään 16.-21. marraskuuta 2010
Näsykkä
Näsykkä oli kylä Petsamossa Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Nykyisin Näsykän kylä on osa Petsamon kaupunkityyppistä taajamaa. Näsykän kylä sijaitsi Parkkinan kylän eli Petsamon kirkonkylän länsipuolella Näsykkäjoen suulla vähän ennen Petsamonjoen laskemista Petsamonvuonon perukkaan. Näsykän asutus liittyi läheisesti Parkkinan kylän asutukseen ja ne muodostivat yhtenäisen kyläalueen, ja kun Valtioneuvosto vuonna 1930 vahvisti Petsamon uuden kyläjaon, luettiin kirkonkylään kuuluviksi Parkkinan ja Näsykän kylät. Näsykän väestö oli pääasiassa karjalaista. Asukkaiden pääelinkeino oli kalastus, jonka lisäksi harjoitettiin karjanhoitoa. Kylässä oli muun muassa Petsamon talouskauppa ja kansakoulu. Näsykkäjoen varrella sijaitsi Petsamon luostarin munkkien tiilitehdas ja sähkölaitos. Kylän ja sen länsipuolella olevan Näsykkäjärven välissä on Parkkinatunturit. Jäämerentie kulki kylän läpi ja Näsykän kohdalta siitä erkani tie Petsamonjoen itäpuolelle Kaakkuriin ja Porovaaraan.
Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan kylän 138 asukkaasta oli karjalaisia 103, suomalaisia 23 ja venäläisiä 12. Näsykän kylä oli saanut alkunsa 1870-luvun nälkävuosina, kun alueelle oli muuttanut karjalaista väestöä Vienan Karjalan Uhtuan, Vuokkiniemen ja Oulangan kunnista nälkää pakoon.
John Broome
John Broome (1913 – 1999) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka muistetaan useiden DC Comicsin sarjakuvahahmojen luomisesta, kuten Hal Jordan, Abin Sur, Barry Allen, Wally West, Batgirl, Gorilla Grodd, Sinestro ja Kapteeni Pakkanen.
Amadeus Lundberg
Juha Grigori Amadeus Lundberg (s. 29. maaliskuuta 1989 Helsinki), tunnetaan taiteilijanimellä Amadeus, on suomalainen laulaja. Nykyään Lundberg käyttää artistina nimeä Amadeus Lundberg. Hänet valittiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla tangokuninkaaksi vuonna 2009. Lundberg on julkaissut viisi pitkäsoittoa.
Amadeus Lundberg sai Tangomarkkinoiden superfinaalissa tuomaristolta 58/60 pistettä voittaen Kaija Lustilan kahdella pisteellä. Vuonna 2009 valittiin vain yksi tangokuninkaallinen. Lundberg sai opastusta laulamisessa oopperalaulaja ja muusikko Jyrki Niskaselta.
Vuoden 2010 tammikuussa Amadeus Lundberg oli mukana Suomen euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Anastacia”, jolla hän sijoittui karsinnan finaalissa viidenneksi. Tammikuussa 2010 julkaistiin ensimmäinen albumi "Amadeus".
Tanssilava- ja ravintolaesiintymisten ohella Lundberg on konsertoinut monissa eri konserteissa, muun muassa Valon airueet -kiertueella ja Sielu soi -konserteissa sekä Sinitaivas-konserttikiertueilla (2009, 2011, 2012 ja 2013). Lokakuussa 2010 hän oli mukana Anneli Sarin kanssa yhteisessä musiikkinäytelmäteoksessa "Taivaan portit", joka kiersi lukuisilla paikkakunnilla. Syksyllä 2013 ja keväällä 2014 Lundberg oli mukana Kari Tapio -muistokonserttikiertueella. Vuodesta 2011 alkaen Lundberg on tehnyt yhdessä Riku Niemi Orchestran konsertteja ja levyjä.
Keväällä 2014 julkaistiin Jukka Kuoppamäen Lundbergille tekemä kappale ”Vain rakkaus”. Kesällä 2014 ilmestyi samanniminen albumi, joka tehtiin yhteistyössä Riku Niemi Orchestran kanssa. Riku Niemi toimi levyllä tuottajana ja sovittajana. Levyllä on mukana seitsemän Olavi Virran levyttämää kappaletta. Tangoja levyllä on kahdeksan. Amadeus Lundbergin & Riku Niemi Orchestran "Vain rakkaus" -albumi nousi lopulta ykköseksi Suomen virallisella listalla syyskuussa 2014.
Vuosina 2014 ja 2015 Amadeus Lundberg esiintyi "Laulaja – Olavi Virta" -musiikkinäytöksissä esittämässä Virran musiikkia. Näytökset menestyivät hyvin.
Syksyllä 2015 Amadeus Lundberg julkaisi kolmannen albuminsa "Puhu minulle rakkaudesta" yhdessä Riku Niemi Orchestran kanssa. Niemi toimi levyn tuottajana.
Lundbergin isä on Hortto Kaalosta tunnettu Taisto Lundberg. Hänen äitinsä on Punaviesti-ryhmän laulaja Maarit Lundberg (o.s. Pesonen) ja tätinsä laulaja Anneli Sari ja isoisänsä vuorineuvos Juhani Pesonen. Lundberg avioitui vuonna 2014 Lara Del Marin kanssa. Heillä on vuonna 2015 syntynyt poika.
Islanti olympialaisissa
Islanti osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tukholman kesäolympialaisissa 1912, jolloin maa oli vielä osa Tanskaa. Olympiahistorioitsijat ovat kuitenkin katsoneet että Islanti osallistui Tukholman kisoihin omalla joukkueellaan. Seuraavat neljät kesäolympialaiset maa jätti väliin, mutta palasi itsenäisenä valtiona Berliinin vuoden 1936 olympialaisiin, ja on sen jälkeen osallistunut jokaisiin kesäolympiakisoihin. Mitaleille asti islantilaiset ovat selviytyneet neljästi: yleisurheilusta maa on saavuttanut yhden hopean ja yhden pronssin, judosta yhden pronssin ja käsipallosta yhden hopeamitalin.
Talviolympialaisiin maa on osallistunut Sankt Moritzin vuoden 1948 kisoista lähtien, Sapporon vuoden 1972 olympialaisia lukuun ottamatta. Olympiamitaleille Islannin edustajat eivät talvikisoissa ole kuitenkaan yltäneet. Paras sijoitus on miesten 4×10 kilometrin hiihtoviestijoukkueen 11. sija Oslossa 1952.
Judo kesäolympialaisissa 1980
Moskovan olympialaisissa 1980 kilpailtiin judossa seitsemässä miesten painoluokassa ja avoimessa luokassa. Kilpailut järjestettiin Lužniki-urheilupalatsissa 27. heinäkuuta – 2. elokuuta 1980.
Logi Eldon Geirsson
Logi Eldon Geirsson (s. 10. lokakuuta 1982 Reykjavik) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa on saksalainen TBV Lemgo, jota hän on edustanut vuodesta 2004.
Logi oli Islannin maajoukkueen pelaajana sen voittaessa olympiahopeaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008.
Sverre Andreas Jakobsson
Sverre Andreas Jakobsson (s. 8. helmikuuta 1977 Oslo, Norja) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Vuodesta 2006 lähtien hän on pelannut saksalaisessa VfL Gummersbachissa.
Hän kuului Islannin maajoukkueeseen sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008.
Guðjón Valur Sigurðsson
Guðjón Valur Sigurðsson (s. 8. elokuuta 1979 Reykjavik) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän on pelannut islantilaisissa, saksalaisissa ja tanskalaisissa seurajoukkueissa.
Hän kuului Islannin maajoukkueeseen sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Ateenassa 2004 Islanti oli yhdeksäs. Lisäksi hän saavutti Islannin joukkueessa EM-pronssia vuonna 2010. Vuoden 2012 EM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi vasemmaksi laitapelaajaksi.
Evil Invaders
Evil Invaders on speed/thrash metal -yhtye Razorin toinen studioalbumi vuodelta 1985.
http://ecx.images-amazon.com/images/I/41XX7AE26QL._SL500_AA240_.jpg
Petrus Laestadius
Petrus Laestadius (9. helmikuuta 1802 Arjeplog, Ruotsi – 6. elokuuta 1841 Vibyggerå, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja lähetyssaarnaaja. Lähetyssaarnaajana Laestadius toimi Ruotsin Lapissa saamelaisten keskuudessa.
Petrus Laestadiuksen vanhemmat olivat Carl Laestadius (1746–1832) ja Anna Magdalena Johansdotter (1759–1824). Hän oli Lars Levi Laestadiuksen nuorempi veli. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1820 Uppsalassa ja sai pappisvihkimyksen 1825 Härnösandissa. Maisteriksi hän valmistui 1926. Laestadius toimi Lapissa lähetyssaarnaajana 1827–1832. Vibyggerån kirkkoherrana hän toimi vuodesta 1837. Hänen ehdotuksensa oli Ruotsin Lapin kirkollisten olojen järjestelyn pohjana. Petrus Laestadius kuoli vuonna 1841 ennen kuin lestadiolainen heräys alkoi.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005 järjestettiin Kairossa, Egyptissä 8.–11. syyskuuta 2005. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa sekä avoimet luokat. Kisojen menestynein maa oli 11 mitalia kerännyt Japani (3 kultaa, 5 hopeaa, 3 pronssia).
Uskonnonpedagoginen instituutti
Uskonnonpedagoginen instituutti on yhdessä Seurakuntaopiston lapsityön instituutin kanssa osa Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston työelämän kehittämispalveluita. Uskonnonpedagogisen Instituutin tehtävänä tukea ja edistää koulujen uskonnonopetusta. Sen toimintaa ovat uskontoa opettavien luokan- ja aineenopettajien täydennyskoulutus sekä koulumaailmaan liittyvät asiantuntijapalvelut, materiaalituotanto, tilauskoulutukset ja hankkeet.
Uskonnonpedagoginen instituutti perustettiin 1980-luvun puolivälissä tukemaan uskontoa opettavia luokan- ja aineenopettajia. Silloin havaittiin tarve kehittää uskonnonopetuksen valmiuksia ja sisältöjä tarjoamalla opettajille täydennyskoulutusta ja tuottamalla tarvittavaa materiaalia. Toiminnan esikuvana oli saksalainen malli, jossa uskonnonpedagogiset instituutit harjoittavat opettajien perus- ja täydennyskoulutusta. Uskonnonpedagoginen instituutti on ollut tuomassa maahan ja kehittämässä uusia uskonnonopetuksen menetelmiä, joita ovat esimerkiksi Godly Play, Raamatturäppi ja Lattiakuvat.
Uskonnonpedagoginen instituutti tekee yhteistyötä yliopistojen teologisten ja kasvatustieteellisten tiedekuntien, Kirkkohallituksen sekä uskonnonpedagogiikan alalla toimivien asiantuntija- ja ammattijärjestöjen kanssa niin kotimaassa kuin kansainvälisestikin.
Sami Ahola
Sami Ahola (s. 5. marraskuuta 1968) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti pääsarjatasolla Pattijoen Urheilijoita, Kiteen Palloa ja Oulun Lippoa. Ahola on pelannut miesten Superpesiksen runkosarjassa 422 ottelua ja on kaikkien aikojen lyöjätilastossa kolmantena 958 lyödyllä juoksulla. Hän on voittanut lyöjäkuninkuuden neljästi (1996–1999) ja pelannut Itä–Länsi-ottelussa kuusi kertaa. Aholalla on kolme suomen mestaruutta (1999, 2000, 2008), neljä hopeaa (1997, 2001, 2002, 2006) ja yksi pronssi (1998).