hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jules Clévenot
Jules Clévenot (20. elokuuta 1876 Pariisi – 11. syyskuuta 1933) oli ranskalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kuului lajissa pronssia saaneeseen miesten joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän osallistui samoissa kisoissa myös uintilajeihin.
Pekka Mandart
Pekka Mandart (1. helmikuuta 1949 Kotka – 25. helmikuuta 2018 Kotka) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän ohjasi kolme kokoillan elokuvaa sekä teki lukuisia lyhyitä dokumentteja ja luontoelokuvia.
Mandart sai vuoden ja kahdeksan kuukauden ehdollisen tuomion yhdessä vaimonsa Pamela Mandartin kanssa omistamaansa Mandart Entertainment -yritykseen liittyvistä kahdesta törkeästä velallisen epärehellisyydestä.
Mandartin ohjaamia ovat muun muassa Göran Schildtistä, Pirjo ja Matti Bergströmistä, Per Olov Janssonista sekä Juha Vainiosta kertovat henkilödokumentit.
Beatrice Hill-Lowe
Beatrice Geraldine Hill-Lowe ("Ruxton-", "-Thompson"; 26. tammikuuta 1868 Ardee, Louth, Irlanti – 2. heinäkuuta 1951 Tenby, Pembrokeshire, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa ja sai siellä pronssimitalin kaksoiskansalliskierroksella.
Hans Latscha
Hans Latscha (10. maaliskuuta 1881 Essen – 11. toukokuuta 1967 Frankfurt am Main) oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Marcel van Crombrugghe
Marcel Lucien van Crombrugghe (13. syyskuuta 1880 – 23. syyskuuta 1940) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa kahdeksikossa saaneeseen Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen.
Alfons Dorfner
Alfons Dorfner (27. tammikuuta 1911 Lembach im Mühlkreis – 22. tammikuuta 1982) oli itävaltalainen meloja ja olympiavoittaja. Hän voitti miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa kultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Lisäksi hän osallistui siellä kokoontaitettavalla kajakilla 10 kilometrin kaksikkokilpailuun ja sijoittui neljänneksi.
Venäjän Aika
Venäjän Aika on Oy Novomedia Ltd:n julkaisema, neljä kertaa vuodessa ilmestyvä, Venäjän asioihin erikoistunut aikakauslehti.
Lehden päätoimittaja on Aleksander Borodavkin ja sen yhteistyökumppani on Suomi-Venäjä-Seura.
Frédéric-Albert Bruynseels
Frédéric-Albert Gustave Bruynseels (13. heinäkuuta 1888 – 10. lokakuuta 1959) oli belgialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän osallistui vuoden 1920 kesäolympialaisiin Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa "Edelweissillä" kultamitalia 6mR-luokassa.
Patrick Lefoulon
Patrick Lefoulon (s. 6. toukokuuta 1958 Mantes-la-Jolie) on ranskalainen entinen meloja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hopeaa miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Hän kilpaili myös vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa, jossa hän eteni 500 metrin kajakkiyksikössä semifinaaliin ja sijoittui 1 000 metrin kajakkinelikossa kuudenneksi.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Lefoulon voitti kultamitalin vuonna 1982.
Emilio Salafia
Emilio Salafia (10. lokakuuta 1910 Palermo – 24. toukokuuta 1969) oli italialainen miekkailija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän sai miesten säilän joukkuekilpailussa hopeaa sekä vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa että vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Los Angelesin kisoissa Salafia osallistui myös säilän yksilökilpailuun, mutta jäi kymmenenneksi.
Raymond Talleux
Raymond Émile Julien Talleux (2. maaliskuuta 1901 Boulogne-sur-Mer – 21. maaliskuuta 1982 Saint-Martin-Boulogne) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa miesten perämiehellisessä nelikossa. Lisäksi hän kilpaili siellä perämiehellisessä kaksikossa ja sijoittui siinä neljänneksi.
Louis Gressier
Louis Auguste Gressier (12. toukokuuta 1897 Boulogne-sur-Mer – 14. tammikuuta 1959 Boulogne-sur-Mer) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa perämiehellisessä nelikossa.
Herman Dahlbäck
Nils Herman Dahlbäck (7. maaliskuuta 1891 Malmö – 16. heinäkuuta 1968 Malmö) oli ruotsalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä nelikossa amatööriluokassa. Lisäksi hän osallistui siellä kahdeksikkokilpailuun.
Dahlbäck voitti vuonna 1916 yksikössä Pohjoismaiden-mestaruuden.
François Vergucht
François Vergucht (1887–?) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä hopeaa miesten kahdeksikossa saaneeseen Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen.
Victor Larchandet
Marie Victor Xavier Larchandet tai Lardanchet (29. joulukuuta 1863 Desnes – ?) oli ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Erik Parlevliet
Erik Robert Parlevliet (8. kesäkuuta 1964 Zevenaar – 22. kesäkuuta 2007) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän kuului lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. Parlevliet oli lisäksi mukana voittamassa maailmanmestaruutta (1990) ja Euroopan-mestaruutta (1987).
Phathana Inthavong
Phathana Inthavong (s. 15. heinäkuuta 1997 Vientiane) on laosilainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi siellä miesten 50 metrin vapaauinnissa 56. sijalle. Hänestä tuli Lontoon kisoissa nuorin Laosia olympialaisissa siihen mennessä edustanut urheilija.
Prince Mumba
Prince Moses Mumba (s. 28. syyskuuta 1984 Kitwe) on sambialainen keskipitkän matkan juoksija. Hän putosi miesten 800 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella sekä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa että vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. MM-kilpailuissa hän on edennyt parhaimmillaan välieriin Daegussa 2011. Saman vuoden Afrikan kisoissa hän sijoittui neljänneksi.
Lontoon olympialaisissa Mumba toimi maansa lipunkantajana. Hänen nimissään on 800 metrin Sambian ennätys sekä ulkoradoilla 1.46,14 (2011) että sisäradoilla 1.47,19 (2006).
Matthias Volz
Matthias Max Volz (4. toukokuuta 1910 Schwabach – 26. elokuuta 2004 Spalt) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä kolme mitalia, yhden kultaisen ja kaksi pronssista.
Heinrich Reitz
Heinrich Reitz oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Arnold Landvoigt
Arnold Landvoigt oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Hugo Betting
Hugo Betting oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Eduard Poppe
Eduard Poppe oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Willy Hofmeister
Willy Hofmeister oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Léon Binoche
Léon Binoche (16. elokuuta 1878 Champs-sur-Yonne – elokuu 1962) oli ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Carl Hugo Johansson
Carl Hugo Johansson (16. kesäkuuta 1887 Tukholma – 23. helmikuuta 1977 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja.
Vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa Johansson voitti joukkueen kanssa kultaa 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa ja sai lisäksi pronssia 200–600 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailussa.
Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä Johansson voitti yksilönä kultaa 600 metrin sotilaskiväärin makuukilpailussa. Lisäksi hän sai joukkueen kanssa pronssia 600 metrin sotilaskiväärin makuukilpailussa. Hän sai joukkueen kanssa pronssia myös 300 metrin sotilaskiväärin pystykilpailussa. Johansson kilpaili vielä vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Hugo Johansson
Hugo Valdemar Johansson (28. maaliskuuta 1900 Vårdö – 31. tammikuuta 1983 Finström) oli suomalainen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1939–1945. Hän toimi Maarianhaminan kaupunginjohtajana 1949–1954 ja Ahvenanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana (maaneuvoksena) 1955–1967. Lisäksi hän oli Ahvenanmaan maakuntapäivien puhemiehenä 1946–1954.
Johansson valmistui filosofian maisteriksi 1930 ja työskenteli kansanopiston opettajana 1930–40-luvuilla. Hän meni vuonna 1932 naimisiin Margit Gunhild Mörkin kanssa.
Hans Rudolf Spillmann
Hans Rudolf ”Hansrüdi” Spillmann (s. 7. tammikuuta 1932 Zürich) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt ampuja ja olympiamitalisti. Hän saavutti Rooman kesäolympialaisissa 1960 hopeamitalin miesten 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa, mutta jäi siinä 32. sijalle.
Ion Dumitrescu
Ion Dumitrescu (18. heinäkuuta 1925 Bukarest – 1999) oli romanialainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiahaulikossa kultaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Tämän jälkeen hän jäi siinä vuoden 1964 kesäolympialaisissa viidenneksi, vuoden 1968 kesäolympialaisissa 11. sijalle ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa 30. sijalle.
Hanna Zora
Hanna Zora (13./15. maaliskuuta 1937 Batnaya, Irak – 2. lokakuuta 2016) oli kaldealaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Ahwazin arkkipiispaksi Iraniin 1. toukokuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Youhannan Semaan Issayi, jota avustivat Samuel Chauriz ja Hanna Kello.
Zora lähti Iranista helmikuussa 1987 ja oli tämän jälkeen Roomassa vuoteen 1993. Siitä lähtien hän työskenteli Kanadassa. Hän kuitenkin pysyi Ahwazin arkkipiispana, kunnes sai 10. kesäkuuta 2011 nimityksen uuden Mar Addai of Toronton eparkian johtoon. Hänellä säilyi arkkipiispan henkilökohtainen arvonimi.
Antoine Scopelliti
Antoine Scopelliti (s. 9. huhtikuuta 1939) on italialainen, Madagaskarilla uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu Pyhimmän Kolminaisuuden sääntökuntaan.
Scopelliti sai pappisvihkimyksensä 18. joulukuuta 1965. Hänet nimitettiin 21. tammikuuta 1991 Ambatondrazakan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja hänet konsekroi 5. toukokuuta Francesco Vòllaro, jota avustivat Michel Malo ja Philibert Randriambololona. Scopellitista tuli 6. maaliskuuta 1993 Ambatondrazakan piispa. Vòllaro oli hänen edeltäjänsä tässä virassa.
Philipp Krementz
Philipp Krementz (1. joulukuuta 1819 Koblenz – 6. toukokuuta 1899 Köln) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän opiskeli Bonnin ja Münchenin yliopistoissa.
Krementz vihittiin papiksi Trierin hiippakuntaan 27. elokuuta 1842 ja valittiin Warmian (Ermlandin) piispaksi 22. lokakuuta 1867. Krementzin konsekroi 3. toukokuuta 1868 Paul Ludolf Melchers. Krementz sai 30. heinäkuuta 1885 nimityksen Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 15. joulukuuta. Kardinaali hänestä tehtiin 16. tammikuuta 1893, ja hänet nimitettiin 19. tammikuuta San Crisogonon kardinaalipapiksi.
Krementz toimi Fuldan piispainkokouksen puheenjohtajana 1884–1896.
Krementz osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi Kölnin arkkipiispana kuolemaansa saakka, ja myöhemmin hänen kuolinvuonnaan hänen seuraajakseen valittiin Hubert Theophil Simar.
Ferdinand Joseph Fonseca
Ferdinand Joseph Fonseca (2. joulukuuta 1925 Bombay – 2. lokakuuta 2015) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 5. joulukuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae in Mauretanian titulaaripiispaksi 28. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Ignatius Pimenta, jota avustivat Gilbert Blaize Rego ja Dominic Joseph Abreo.
Fonseca jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 2. joulukuuta 2000.
Venäjän rajavartiolaitos
Venäjän rajavartiolaitos eli nykyiseltä koko nimeltään Venäjän federaation turvallisuuspalvelun rajapalvelu tai Polgranitšnaja služba FSB Rossii () on Venäjän federaation turvallisuuspalvelu FSB:n alaisuudessa toimiva, Venäjän rajavalvonnasta vastaava viranomainen.
Venäjän rajavartiolaitoksen keskushallinto on Moskovassa. Sillä on 39 alueorganisaatiota, joiden kautta se valvoo Venäjän federaation ulkorajoja. Tyypillisesti kunkin alueorganisaation vastuulla on rajavalvonta yhden federaatiosubjektin alueella: esimerkiksi Leningradin alueen tai Karjalan tasavallan rajojen osalta.
Venäjän rajavartiolaitos perustettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1992. Organisaation nimenä oli vuosina 1993-2003 Venäjän federatiivinen rajavartiolaitos () tai joku tämän nimen muunnos.
Ruiskuttajan käsikirja
Ruiskuttajan käsikirja on opas, jossa neuvotaan oikeaoppisesti myrkyttämään rikkakasveja, kasvitauteja ja hyötykasveja vaivaavia hyönteisiä. Ruiskuttajan kuten viljelijän on opiskeltava se suorittaessaan lakisääteisen ruiskuttajan tutkinnon. Oppaan kirjastoluokka on 67.24.
Johanna Gullichsen
Maria Johanna Gullichsen (s. 26. heinäkuuta 1958 Somero) on tekstiilisuunnittelija ja yrittäjä. Hän suunnittelee kudottuja kankaita. Gullichsen opiskeli taidehistoriaa, kirjallisuutta ja ranskaa Helsingin yliopistossa 1980-luvun alussa ja taideaineita Taideteollisen oppilaitoksen iltalinjalla. Sen jälkeen opiskeli vuoden puuseppäkoulussa ja meni sitten Porvoon kotiteollisuuskoulun kudontalinjalle.
Johanna Gullichsenin vanhemmat ovat Anna ja Johan Gullichsen ja hänen isoäitinsä on Maire Gullichsen.
1990-luvulla Gullichsen avasi liiketilan Helsingin työhuoneensa yhteyteen. Hänen yrityksensä Johanna Gullichsen Oy Ab on rekisteröity syyskuussa 1996.
Gullichsen asui vuonna 1995 pari kuukautta Pariisiissa stipendin turvin. Kaksi vuotta myöhemmin hän avasi oman liikkeen Pariisiin, Montparnassen ja Saint-Germain-des-Prés’n väliin, Helsingin liike on Punavuoressa. Aluksi siellä myytiin hänen omien tuotteittensa lisäksi myös muuta suomalaista käsityötä ja designia, mutta sittemmin liikkeessä on keskitytty vain omiin tuotteisiin.
Johanna Gullichsenin suunnittelemat kankaat kudotaan Pohjanmaalla ja laukut ja tyynynpäälliset ommellaan pääosin Somerolla. Lähes puolet tuotteista meni vuonna 2004 vientiin, muun muassa Japaniin, jonne saatiin yhteydet vuonna 1997 Helsingissä olleen Artekin näyttelyn avulla. Japaniin on viety sisustustavaroiden ja laukkujen lisäksi muun muassa omia kuoseja, kylpytakkeja ja käsinkudottuja rottinkilaukkuja.
Yrityksen suosituimpia tuotteita ovat verhoiluun käytettävä, geometrinen, puuvillasta tehty Normandie ja villakangas Papillon . Täyspellavainen Savoy-mallisto on saanut nimensä ravintola Savoyn mukaan, jossa se esiteltiin vuonna 1991. Gullichsen pitää eniten luonnonmateriaaleista, sillä ne ovat kestäviä, miellyttäviä kosketella ja niiden käyttäytymistä on helppo ymmärtää. Tuotteiden suunnittelu lähtee aina piirustuksesta, mutta varsinainen kehittely tapahtuu kangaspuissa, nykyisin tietokone on tosin osittain korvannut kynän ja kangaspuut suunnittelutyössä. Inspiraatiota töihinsä Gullichsen saa esimerkiksi villeistä afrikkalaisista väriyhdistelmistä ja taiteesta, hänen lempisuunnittelijansa on Jasper Morrison.
Keväällä 2012 Kodin1 alkoi ensimmäisenä suomalaisena suurena ketjuna myydä hänen suunnittelemiaan tuotteita, Intiassa käsin luomupuuvillasta kudottuja mattoja.
Yrityksen tuotevalikoimaan kuuluu kankaiden lisäksi valmiita tekstiileitä olohuoneeseen, kylpyhuoneeseen ja keittiöön sekä erilaisia laukkuja ja kukkaroita.
Bryant
Bryant on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bryant University on yksityinen yliopisto Smithfieldissä, Rhode Islandissa
Toriumnitraatti
Toriumnitraatti (Th(NO)) on torium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hehkusukkien valmistuksessa ja tuotettaessa muita toriumyhdisteitä ja luminoivia väriaineita.
Toriumnitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ja hygroskooppista eli vettä imevää ainetta. Siitä tunnetaan kidevedettömän muodon lisäksi seitsemän kidevedellistä hydraattia, muun muassa tetra- ja pentahydraatit (Th(NO)·4HO ja Th(NO)·5HO) ja emäksiset hydroksonitraatit. Liuoksissa voi esiintyä myös kompleksinen heksanitrotoraatti(IV)-ioni ([Th(NO)]). Kuumennettaessa se hajoaa toriumdioksidiksi säteillen valoa. Toriumnitraatti liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, eettereihin, ketoneihin ja estereihin. Toriumnitraatti muodostaa kompleksiyhdisteitä muun muassa amiinien ja amiinioksidien kanssa. Yhdiste muodostaa tributyylifosfaatin kanssa kompleksin ja tributyylifosfaattia käytetään uuttamaan toriumnitraattia sen liuoksista. Toriumin tavoin myös toriumnitraatti on radioaktiivista.
Toriumnitraattia valmistetaan toriumhydroksidin ja typpihapon välisellä neutraloitumisreaktiolla. Reaktion lopuksi neste haihdutetaan ja kiteet kuivataan. Näin saadaan kidevedellistä tuotetta ja kideveden määrä on riippuvainen haihdutetun liuoksen pH-arvosta.
Toriumnitraattia käytetään hehkusukkien valmistuksessa. Se on myös lähtöaine useimpien toriumyhdisteiden valmistuksessa ja siitä voidaan tehdä myös luminoivia väriaineita.
Sähköpurkaus
Sähköpurkaus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hubert Theophil Simar
Hubert Theophil Simar (13. joulukuuta 1835 Eupen – 24. toukokuuta 1902) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin diakoniksi 1. syyskuuta 1858 ja papiksi 2. toukokuuta 1859. Hänet valittiin Paderbornin hiippakunnan johtoon 25. kesäkuuta 1891, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1892. Pääkonsekraattorina toimi Philipp Krementz.
24. lokakuuta 1899 Simar valittiin Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. helmikuuta 1900. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa. Krementz oli hänen edeltäjänsä Kölnin arkkipiispana, ja häntä seurasi Anton Hubert Fischer.
Omero Bonoli
Omero Bonoli (17. syyskuuta 1909 Ravenna – maaliskuu 1934) oli italialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja sai siellä hopeaa hevosessa.
Rowland Wolfe
Merrill Rowland Wolfe (8. lokakuuta 1914 Dallas, Texas – 14. tammikuuta 2010 Conroe, Texas) oli yhdysvaltalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja voitti siellä volttisarjassa kultaa. Wolfella oli oppiarvo kemiassa, ja hän työskenteli muun muassa Manhattan-projektin parissa.
Giovanni Lattuada
Giovanni Lattuada (12. tammikuuta 1905 Caronno Pertusella – 16. huhtikuuta 1984) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän sai siellä pronssia renkaissa ja osallistui myös rekkiin, jossa jäi 12. sijalle.
Heinz Förstendorf
Heinz Förstendorf (28. joulukuuta 1907 Leipzig – 2. syyskuuta 1988) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen miesten joukkueeseen.
George Gulack
George Julius Gulack (12. toukokuuta 1905 Riika, Latvia – 27. heinäkuuta 1987 Boca Raton, Florida, Yhdysvallat) oli latvialaissyntyinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän lähti Yhdysvaltoihin vuonna 1922 ja edusti sitä vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa, jossa hän voitti renkaissa kultaa. Myöhemmin Gulack toimi muun muassa Yhdysvaltain olympiakomitean jäsenenä (1934–1958).
Gulack otettiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 1984.
Vybiti
Vybiti () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Soltsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šelonin sivujoen Kološkan varrella 10 kilometriä Soltsysta kaakkoon. Kylässä on 1 000 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Vybitin kunnan pinta-ala on 304,03 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin alueen Šimskin ja kaakossa Volotin piireihin, etelässä Pihkovan alueeseen sekä lännessä Soltsyn piirin Gorkin, Dubrovon ja Soltsyn kuntiin. Pinta-alasta 48,9 % on metsää ja 26,5 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Ilmajärven alangon länsiosassa. Sen alueella virtaavat Šelon, Ilovjonka, Kološka ja Borovjonka.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 39 muuta kylää: Berežok, Blošno, Dolga, Dovorets, Dudanovo, Gorodok, Grjada, Ilemjonka, Ilovjonka, Kuk, Lanskije Gorki, Malinovka, Mjakovo, Morsino, Nikolskoje Zagorodištše, Novyje Gorki, Oberjotka, Osinovik, Ostrov, Retški, Šapkovo, Šavkovo, Svetlitsy, Selištše, Serednja, Solovjovo, Somino, Staroje Zagorodištše, Strotšitsy, Suhlovo, Tsiviljovo, Tsypino, Upolzy, Vjoska, Volnaja Ljatška, Volnoje Zagorodištše, Zapolje, Zehniha ja Zeljonaja. Vybitin jälkeen toiseksi suurin asutuskeskus on runsaan sadan asukkaan Svetlitsy. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kunnan kautta kulkee Jaželbitsyn, Demjanskin, Staraja Russan ja Soltsyn välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie, jolla on Mjakovon asema. Vybitistä on linja-autoyhteydet Soltsyyn, Volotiin ja Novgorodiin.
Seudun pääelinkeino on maatalous, jota harjoittaa kaksi maatalousyritystä ja kolme yksityistilaa. Teollisuutta edustaa leipomo. Suurin osa elintarvikkeista tuotetaan asukkaiden palstaviljelmillä.
Vybitin kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylän eteläosassa sijaitsee luonnonmuistomerkiksi julistettu entisen kartanon puistoalue. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lastenkoti, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Svetlitsyssa. Vähittäiskaupasta huolehtii piirin kulutusosuuskunta.
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Gorodokin kylässä sijaitseva, 700–1200-luvulta peräisin oleva muinaislinna on valtakunnallinen suojelukohde. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Vybitissä sijaitseva Vasiltšikovin ruhtinassuvun kartanoalue.
Selejevo
Selejevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Poddorjen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lovatjoen rannalla 35 kilometriä Poddorjesta kaakkoon. Kylässä on 330 ja kunnassa 660 asukasta (vuonna 2010).
Selejevon kunnan pinta-ala on 1 006,58 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Staraja Russan, idässä Marjovon ja etelässä Holmin piireihin sekä lännessä Poddorjen kuntaan. Pinta-alasta 89,9 % on metsää ja 5,7 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaa Lovat ja sen sivujoki Redja. Seudulle suunnitellaan Poddorjen rauhoitusaluetta.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 36 kylää: Astratovo, Belohnovo, Bezlovo, Blazniha, Bolšije Jazvištši, Dobrantsevo, Golovenka, Goluzino, Gorki, Gorodnja, Gubino, Kakovka, Kirkovo, Knjaštšino, Kolomno, Kuliki, Kursko, Ljublino, Lobyni, Malyje Jazvištši, Moltšanovo, Ovtšinnikovo, Pankovka, Peregino, Rjabkovo, Šalyžino, Slugino, Starokursko, Stehnovo, Teljatkino, Terebyni, Verhnjaja Pustoška, Vjazki, Vorotavino, Zaretšje ja Zarutševje.
Selejevon jälkeen toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 200 asukkaan Peregino. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta ja useimmissa on vain muutama asukas.
Selejevosta linja-autoyhteydet Poddorjeen ja Novgorodiin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut sekä maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii puunjalostusyrityksiä. 45 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 49 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, yleinen sauna ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Pereginossa.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Lovatin rannalla Židovitšissa ja Kurskossa on kaksi muinaislinnaa.
Ilan Rubin
Ilan Rubin (s. 7. heinäkuuta 1988 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on toiminut rumpalina yhtyeissä kuten Lostprophets, Nine Inch Nails, Angels and Airwaves ja Paramore. Hänellä on myös sooloprojekti nimeltään The New Regime, jonka musiikki on hänen itse kirjoittamaansa ja lisäksi hän soittaa itse kaikkia instrumentteja.
Rubin oli mukana Nine Inch Nailsin kokoonpanossa kesän 2013 paluukiertueella.
Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa
Äärioikeisto, vastajihadismi ja terrorismi Euroopassa () on Øyvind Strømmenin julkaisema kirja, joka käsittelee Anders Behring Breivikin suorittaman Norjan vuoden 2011 terrori-iskun aatteellista taustaa.
Strømmenin mielestä kouluilla ja vanhemmilla on kasvatustehtävä. ”Kun nuoren kykyä kriittiseen ajatteluun vahvistetaan, he saavat rokotuksen ääriaineisten tarjoamaa mielipideaineistoa vastan, ja tämä köyhdyttää ääriajattelun kasvupohjaa tuntuvasti.” Strømmenin mielestä norjalaisten olisi pitänyt ajoissa kiinnittää huomiota siihen vaaraan, jota jihadistien lisäksi äärioikeistolaiset ja monet muutkin ryhmät aiheuttavat avoimelle yhteiskunnalle.
Strømmenin mukaan vastajihadistit ovat kauan flirttaileet terrorismin ajatuksen kanssa. Hänen mukaansa vastajihadistiselle kirjoittelulle on ominaista terrorismin avoimen tukemisen sijasta usko tulevaan sisällissotaan. Suomalaisen painoksen loppusanoissa Strømmen kirjoittaa, että tätä mielikuvaa on viritelty suomeksikin. Hän lukee vihamielistä suuntausta tukeviin kirjoittajiin perussuomalaisten Jussi Halla-ahon ja lainaa tämän tekstiä:
Strømmen lopettaa kirjan sanoihin: ”Kun tanssitaan pogromien kuilun reunalla, on syytä huutaa varoitushuuto. Sen soiton kuunteleminen voi olla vaarallista. Se musiikki voi tappaa.”
Mauri Repo
Mauri Repo (31. tammikuuta 1945 – 19. toukokuuta 2002) oli Suomen Työväen Urheiluliitto TUL:n hiihdon päävalmentaja 1981–1987 ja tätä ennen TUL:n oto-valmentaja. Hän oli koulutukseltaan liikunnanopettaja ja toimi aikanaan myös Jyväskylän kaupungin liikuntatoimenjohtajana.
Revolla oli merkittävä rooli paitsi TUL:n valmentajana myös valmentajien kouluttajana ja materiaalien tekijänä. Hän kirjoitti useita hiihtoon liittyviä valmennus- ja koulutusmateriaaleja. Revon kirjoittamissa valmennusoppaissa "Hiihdon lajiosa" (1974), "Hiihdon lajiosa" (1979), "Nuorten hiihdon valmennusopas" (1983) ja "Hiihdon 2-tason koulutusmateriaali" (1989) hän tuo esille ensimmäisenä kirjoittajana sauvakävelyharjoitukset ja sauvakävelyn merkityksen hiihtäjille. Sauvakävely ei omana kuntoliikuntamuotona ollut vielä tuolloin ollut yleisesti tiedossa. Repo kirjoitti lähes kymmenen valmennuskirjaa.
Borneonkirjorastas
Borneonkirjorastas ("Zoothera everetti") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Borneonkirjorastasta tavataan kotoperäisenä Malesiassa. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä, joista 6 000–15 000 on täysikasvuisia. Borneonkirjorastas on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Borneonkirjorastas on elintavoiltaan piilotteleva. Sitä tavataan metsissä 1 200–2 300 metrin korkeudessa. Laji elää puiden alaosissa ja aluskasvillisuudessa.
Borneonkirjorastaan pesintöjä on todettu toukokuussa. Se tekee pesänsä tiheän kasvillisuuden joukkoon.
Borneonkirjorastas käyttää ravinnokseen selkärangattomia, joita se etsii maasta, erityisesti kosteista kohdista ja purojen reunoilta.
Celebesinkirjorastas
Celebesinkirjorastas ("Geokichla erythronota") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Celebesinkirjorastasta tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 100 000–500 000 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Celebesinkirjorastas elää alankometsissä alle 1 000 metrin korkeudessa.
Tesseract
Tesseract on brittiläinen yhtye, joka soittaa progressiivista metallia. Yhtye on perustettu vuonna 2007. Tesseract on julkaissut tähän mennessä neljä studioalbumia. Niistä ensimmäinen, "One" sai ajankohdaksi 21. maaliskuuta 2011. Yhtyeen toinen levy, "Altered State" julkaistiin 27. toukokuuta 2013. Kolmas albumi "Polaris" julkaistiin 18. syyskuuta 2015 ja uusin, neljäs ja samalla lyhyin albumi, "Sonder" 20. huhtikuuta 2018.
Sacco ja Vanzetti
Nicola Sacco (22. huhtikuuta 1891 – 23. huhtikuuta 1927) ja Bartolomeo Vanzetti (11. kesäkuuta 1888 – 23. huhtikuuta 1927) olivat amerikanitalialaisia anarkisteja, jotka tuomittiin kuolemaan vuonna 1927 ryöstöstä ja murhasta. Heidät teloitettiin sähkötuolissa.
Kumpikin kannatti anarkismin suuntausta, joka puolusti periksiantamatonta sotaa väkivaltaista ja sortavaa hallitusta vastaan.
Vaikka todisteet heitä vastaan osoitettiin pääosin vääriksi, sai heidän radikaalisuutensa tuomariston ja valamiehistön kääntymään heitä vastaan. Heitä epäiltiin South Braintreella, Massachusettsissa 15. huhtikuuta 1920 tapahtuneesta kenkätehtaan ryöstöstä ja sen kassanhoitajan ja vartijan murhista.
Muutaman tunnin harkinnan jälkeen jury tuomitsi Saccon ja Vanzettin syyllisiksi ensimmäisen asteen murhaan 14. heinäkuuta 1921. Yksityinen Sacco and Vanzetti Defence Committee pääasiallisesti rahoitti tuomiosta useita valituksia. Valitukset perustuivat ristiriitaisiin mm. ballistisiin todisteisiin ja ryöstöön osallistuneen tunnustukseen. Tuomion täytäntöön pannut oikeusaste ja lopulta myös Massachusetsin korkein oikeus kumosivat valitukset. Vuoteen 1925 mennessä oikeusjuttu oli saavuttanut suurta julkisuutta. Ympäri maailmaa osoitettiin mieltä tuomittujen puolesta.
Sacco ja Vanzetti teloitettiin sähkötuolissa 23. elokuuta 1927. Tuomiota seurasi mellakoita Pariisissa, Lontoossa ja muissa kaupungeissa.
Vuonna 1935 sai kantaesityksensä tapaukseen väljästi pohjautuva näytelmä "New Yorkin nukkuessa" ("Winterset") ja seuraavana vuonna näytelmän pohjalta tehty samanniminen elokuva.
Caribbean Cup
Caribbean Cup toimii myös Pohjois- ja Väli-Amerikan maiden mestaruusturnauksen CONCACAF Gold Cupin karsintakilpailuna. Sen edeltäjä oli vuosina 1978–1988 järjestetty Karibian mestaruusturnaus.
Harmaakirjorastas
Harmaakirjorastas ("Geokichla princei") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaakirjorastasta tavataan Afrikan länsiosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu hyvin harvinaiseksi, joskin joillain Liberian alueilla paikallisesti yleiseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Himalajankirjorastas
Himalajankirjorastas ("Zoothera dixoni") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Himalajankirjorastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin populaation kokoa ei tiedetä, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sähkökipinä
Sähkökipinä syntyy, kun korkea jännite aiheuttaa äkkinäisen läpilyönnin esim. ilmassa. Kipinää käytetään esim. ottomoottoreissa bensiinin sytyttämiseen sytytystulpan avulla. Sähköstaattinen varaus voi myös purkautua kipinäpurkauksena, välähtävänä ja kehoon osuessa tuntuvana kipinänä.
Intiankirjorastas
Intiankirjorastas ("Geokichla wardii") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Intiankirjorastasta tavataan Bhutanissa, Intiassa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu paikalliseksi ja epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isonokkarastas
Isonokkarastas ("Zoothera monticola") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Isonokkarastasta tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi ja paikalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kameruninkirjorastas
Kameruninkirjorastas ("Geokichla camaronensis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Kameruninkirjorastasta tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu hyvin harvinaiseksi tai harvinaiseksi ja se on huonosti tunnettu. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sä osaat!
Sä osaat! on Erinin 7. kesäkuuta 2013 julkaistu toinen sooloalbumi. Kaikki albumin kappaleet ovat Erinin itsensä sanoittamia ja säveltämiä. Tuottajina ovat toimineet debyyttialbumin tavoin Suvi Vainio ja Vesa Anttila. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. Sä osaat! on myynyt vain viikko julkaisunsa jälkeen 27 594 kappaletta eli platinalevyyn oikeuttavan määrän. "Sä osaat!" pysyi pisimpään vuonna 2013 Suomen virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, kahdeksan viikkoa.
Albumin ensimmäinen single ”Ei taida tietää tyttö” julkaistiin digitaalisesti 15. toukokuuta. Samana päivänä se sai myös radioensisoittonsa.
Sacco
Sacco voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Lassi Hurskainen
Lassi Elias Hurskainen (s. 8. huhtikuuta 1987 Joensuu) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka on tullut tunnetuksi YouTubessa julkaisemistaan jalkapalloaiheisista videoista. Niitä oli joulukuuhun 2013 mennessä katsottu yli yhdeksän miljoonaa kertaa.
Kaudella 2014 Hurskainen pelasi HIFK:n maalivahtina Ykkösessä. Kaudeksi 2015 Hurskainen siirtyi helsinkiläiseen Töölön Taistoon, joka pelaa Kolmosessa.
Hurskainen tekee jalkapallotempuistaan videoita YouTube-palveluun.
Nykyään Hurskainen juontaa Nelosella Elixir-nimistä urheilu- ja hyvinvointiohjelmaa.
Troil
Troil [tru:il], alkujaan Troilius, on alkujaan ruotsalainen sukunimi. Arkkipiispa Samuel Troiliuksen lapset aateloitiin nimellä von Troil.
Robert F. Kennedyn ihmisoikeuspalkinto
Robert F. Kennedy ihmisoikeuspalkinto on vuodesta 1984 jaettu ihmisoikeuspalkinto. Palkinto on nimetty Yhdysvaltain entisen oikeusministerin Robert Kennedyn mukaan.
Roscoe Lockwood
Roscoe Conkling Lockwood (22. marraskuuta 1875 Upper Pittsgrove, New Jersey – 24. marraskuuta 1960 Moorestown, New Jersey) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä miesten kahdeksikossa kultaa voittaneeseen Vesper Boat Club -joukkueeseen. Myöhemmin Lockwoodista tuli alkoholivalvontaviraston Moorestownin-osaston päätarkastaja New Jerseyssä.
Ei taida tietää tyttö
”Ei taida tietää tyttö” on Erinin toisen sooloalbumin, "Sä osaat!", ensimmäinen single. Single julkaistiin digitaalisesti 15. toukokuuta 2013, se sai samana päivänä myös ensisoittonsa radiossa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Erin itse. Kappale kertoo nuoren tytön baarikäyttäytymisestä.
Musiikkikustantajat ry valitsi ”Ei taida tietää tyttö” -kappaleen vuoden biisiksi 25. syyskuuta 2014.
Ákos Vereckei
Ákos Vereckei (s. 26. elokuuta 1977 Budapest) on unkarilainen meloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä Vereckei voitti kultaa 1 000 metrin kajakkinelikossa ja sijoittui neljänneksi 500 metrin kajakkiyksikössä. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa hän voitti toisen kultamitalin 1 000 metrin kajakkinelikossa, ja tällä kertaa hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä viidenneksi. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Vereckei sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä kuudenneksi ja 1 000 metrin kajakkinelikossa viidenneksi.
Vereckei on voittanut ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kuudesti kultaa ja lisäksi hopeaa ja pronssia kahdesti kumpaakin.
Catherine Tate
Catherine Tate (s. 12. toukokuuta 1968) on englantilainen näyttelijä, koomikko ja kirjailija. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Tohtorin matkakumppanina Donna Noblena televisiosarjassa "Doctor Who" sekä omasta sketsisarjastaan "The Catherine Tate Show".
Tate − alkuperäiseltä nimeltään Catherine Ford − syntyi Bloomsburyn kaupunginosassa Lontoossa. Hän kasvoi ainoana lapsena äitinsä ja isoäitinsä kanssa, sillä hänen vanhempansa olivat eronneet jo ennen hänen syntymäänsä.
Lapsena Tate kärsi pakko-oireisesta häiriöstä, joka keskittyi sanasuhteisiin. Hän ei esimerkiksi voinut jättää paitaa (engl. "jumper") lattialle, koska hänen äitinsä nimi alkoi J:llä kuten kyseinen sanakin, ja tämä olisi tuonut hänelle "epäonnea".
Teini-ikäisestä lähtien Tate tähtäsi näyttelijän uralle. Hän pyrki opiskelemaan Central School of Speech and Dramaan neljä kertaa ennen kuin pääsi sisään 21-vuotiaana.
Valmistuttuaan Tate aloitti uransa melko tavallisesti vieraillen televisiosarjoissa kuten "Sairaalaelämää", "The Bill" ja "London’s Burning" sekä pienissä rooleissa Royal Shakespeare Companyn näytelmissä. Vuodesta 1996 alkaen hän alkoi esiintyä myös stand up -koomikkona, ja vuonna 2000 hän osallistui Edinburgh Festivalilla Lee Mackin "New Bits" -show’hun. Seuraavana vuonna hän palasi oman show’nsa kanssa.
Tatea lähestyttiin vuonna 2004 Edinburgh Festivalilla BBC:n sen aikaisen komedian vastaavan Geoffrey Perkinsin toimesta. Hän rohkaisi Tatea kehittämään ideoita omiin hahmoihin. Näin Tate sai idean koululaisteini-Lauren Cooperista, joka myöhemmin päätyi myöhemmin Taten omaan ohjelmaan. Hahmon pääpiirteisiin kuului tarttuva lausahdus, "Am I bovvered?", suomennettuna "Haittaako minua?" jota hahmo hoki aina, kun oli väärässä eri asioista.
Tate sai oman ohjelman, "The Catherine Tate Show"n. Sitä esitettiin BBC Twolla vuosina 2004−2007. Se keskittyi tilannekomiikkaan ja Taten hahmojen elämään. Tunnetuimpiin hahmoihin kuuluivat uhmakas koululaistyttö "Lauren Cooper" ja toisista selän takana pahaa puhuva mummo, "Joannie "Nan" Taylor".
"Doctor Whossa" Tate esiintyi ensimmäistä kertaa joulun 2006 erikoisjaksossa ”Morsian karkuteillä” (”The Runaway Bride”), jonka jälkeen Tohtorin matkakumppanina aloitti kuitenkin Freema Agyemanin näyttelemä Martha Jones. Kesällä 2007 ilmoitettiin, että Tate palaisi rooliinsa koko vuoden 2008 neljännen tuotantokauden ajaksi. Hän jatkoi sarjassa aina vuoteen 2010, jolloin Tohtori ja matkakumppani vaihtuivat Matt Smithiin ja Karen Gillaniin.
Tate on näytellyt "Doctor Whon" jälkeen muun muassa erikoisprojektipäällikkö Nellie Bertramia Yhdysvaltain "Konttorissa" 2011–2013. Hahmo esiteltiin seitsemännen tuotantokauden päätösjaksossa ja esiintyi vierailevana kahdeksannella kaudella, mutta yhdeksännellä ja viimeisellä kaudella Tate korotettiin sarjan päänäyttelijöihin.
Hans Grieder
Hans Grieder (12. marraskuuta 1901 – 1973) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa kultaa joukkuekilpailussa ja sai siinä lisäksi pronssimitalin vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. Yksilönä Grieder sijoittui muun muassa moniottelussa 22. sijalle Pariisin olympialaisissa ja 18. sijalle Amsterdamissa neljä vuotta myöhemmin.
Luukaupunki
Luukaupunki () on ensimmäinen osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2007 ja se suomennettiin vuonna 2009.
Kirjasta on tehty myös elokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2013 nimellä "".
Tarina alkaa, kun 15-vuotias Clary Fray todistaa Pandemonium-nimisellä klubilla nuoren pojan murhaa, jota kukaan muu ei tunnu näkevän. Sitten Claryn äiti katoaa mystisesti ja tyttö tutustuu nuoreen ja ylimieliseen Jace Waylandiin, joka on varjometsästäjä. Varjometsästäjien tehtävänä on suojella ihmiskuntaa pahoilta olennoilta. Clary sukeltaa ystävänsä Simonin kanssa maailmaan, joka on täynnä ihmissusia, vampyyreja, keijuja ja muita mitä ihmeellisimpiä olentoja. Jacen, Isabellen, Alecin ja Simonin kanssa Clary päätyy etsimään äitiään ja saa samalla tietää itsekin olevansa varjometsästäjien sukua, kuten äitinsäkin. Merkillisen piirin lisäksi kuvioon astuu mukaan Valentine, jolla ei ole puhtaita jauhoja pussissaan. Clary ja Jace lopulta rakastuvat, mutta he eivät voi jatkaa niin, koska Valentine kertoo ensin Jacelle, että he ovat sisaruksia ja lopulta se selviää Claryllekin.
Yleistetty Riemannin hypoteesi
Yleistetyn Riemannin hypoteesin (Dirichlet'n "L"-funktioille) muotoili todennäköisesti ensimmäisen kerran Adolf Piltz vuonna 1884. Kuten tavallisella Riemannin hypoteesillä, myös yleistetyllä hypoteesillä on pitkälle meneviä seurauksi alkulukujen jakaumasta.
Formaali muotoilu hypoteesille on seuraava: Dirichlet'n karakteri on täysin multiplikatiivinen aritmeettinen funktio formula_1 siten että on olemassa positiivinen kokonaisluku "k" jolle χ("n" + "k") = χ("n") kaikilla "n" χ("n") = 0 kun gcd("n", "k") > 1. Jos tällainen karakteri on olemassa, määritellään vastaava Drichlet'n L-funktio asettamalla
kaikilla kompleksiluvuilla "s", joiden reaaliosa on suurempi kuin yksi. Tämä voidaan jatkaa analyyttisellä jatkeella koko kompleksitason meromorfiseksi funktioksi. Yleistetyn Riemannin hypoteesi kuuluu seuraavasti: Jos jokaisella Dirichlet'n karakterilla formula_1 ja jokaisella kompleksiluvulla formula_4, joilla formula_5 on voimassa formula_6 niin formula_7
Tapauksessa formula_8 kaikilla formula_9 väite pelkistyy tavalliseksi Riemannin hypoteesiksi.
Reginald Brooks-King
Reginald Brooks-King (27. elokuuta 1861 Monmouth, Monmouthshire – 19. syyskuuta 1938 Honiton, Devon) oli brittiläinen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa miesten kaksoisyorkilaiskierroksella.
Tuhkakaupunki
Tuhkakaupunki () on toinen osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2008 ja se suomennettiin vuonna 2010.
Tuhkakaupunki kertoo, mitä Clarylle ja Jacelle tapahtuu "Luukaupungin" tapahtumien jälkeen.
Lasikaupunki
Lasikaupunki () on kolmas osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2009 ja se suomennettiin vuonna 2011.
Langenneiden enkelten kaupunki
Langenneiden enkelten kaupunki () on neljäs osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2011 ja se suomennettiin vuonna 2012.
Kadotettujen sielujen kaupunki
Kadotettujen sielujen kaupunki () on viides osa kuusiosaisesta kirjasarjasta "Varjojen kaupungit", jonka on kirjoittanut Cassandra Clare. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2012 ja se suomennettiin vuonna 2013.
Alphonse Decuyper
Alphonse Decuyper (1877 – ?) oli ranskalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen Libellule de Paris -joukkueeseen.
Austin Clapp
Austin Rhone Clapp (8. marraskuuta 1910 Farmington, New Hampshire – 22. joulukuuta 1971 Woodside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja. Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa hän oli mukana voittamassa kultamitalia miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän teki tässä tapahtumassa joukkueensa kanssa uuden maailmanennätyksen ajalla 9:36.2. Lisäksi Clapp sijoittui samoissa olympialaisissa 400 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja kilpaili myös 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa Clapp kuului vesipallossa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Clapp voitti NCAA- ja AAU-tittelit. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja työskenteli juristina San Franciscossa.
Erwin Franzkowiak
Erwin Franzkowiak (20. marraskuuta 1894 – 19. maaliskuuta 1984) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen miesten joukkueeseen.
Dorothy Greenhough-Smith
Dorothy Vernon Greenhough-Smith ("Muddock-"; 27. syyskuuta 1882 Yarm, Stockton-on-Tees – 9. toukokuuta 1965 Royal Tunbridge Wells, Kent) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän oli kirjailija J. E. Preston Muddockin tytär ja meni 17-vuotiaana naimisiin toimittaja Herbert Greenhough Smithin kanssa.
Greenhough-Smith sai vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten yksinluistelussa pronssia.
Greenhough-Smith voitti taitoluistelun Ison-Britannian-mestaruuden 1908 ja 1911. Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa hän pääsi hopeasijalle 1912. Hän oli myös tennispelaaja ja kilpaili Wimbledon-turnauksessa.
Philip Schuster
Philip Nat Schuster (24. tammikuuta 1883 Wisconsin – 31. lokakuuta 1926 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä joukkuekilpailussa pronssia saaneeseen Chicagon Central Turnvereiniin. Lisäksi hän kilpaili samoissa olympialaisissa muun muassa moniottelun yksilökilpailussa jääden 51. sijalle.
Helmut Cämmerer
Helmut Cämmerer (5. toukokuuta 1911 Hampuri – ?) oli saksalainen meloja ja olympiamitalisti. Hän sai 1 000 metrin kajakkiyksikössä hopeaa sekä vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä että vuoden 1938 ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa.
Gunnar Åkerlund
Ernst Gunnar Åkerlund (20. marraskuuta 1923 Nyköping – 4. lokakuuta 2006 Nyköping) oli ruotsalainen meloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa Åkerlund ja hänen parinsa Hans Wetterström voittivat 10 000 metrin kajakkikaksikossa kultaa, ja vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä he saivat siinä hopeaa.
Åkerlund voitti maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi kultaista ja yhden hopeisen mitalin.
Minna Leinonen
Minna Leinonen (s. 18. elokuuta 1981 Ristijärvi) on suomalainen urheiluampuja. Hän edustaa seuratasolla Keski-Suomen Ampujia. Leinonen voitti ilmakiväärillä kultaa Ateenan paralympialaisissa 2004. Vuonna 2014 hän voitti MM-kultaa ilmakiväärin makuukilpailussa Saksan Suhlissa.
Leinonen kilpailee vammaisluokassa SH 2. Hänen ennätyksensä 60 laukauksen sarjassa makuulta on 600, jonka hän saavutti muun muassa Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Karstulassa 2007. Samana vuonna hän voitti Euroopan mestaruuden Suhlissa. Siellä hän ampui myös pienoiskiväärillä ja sijoittui neljänneksi. Pekingin paralympialaisissa 2008 Leinonen oli 11:s ja Lontoon paralympialaisissa 2012 14:s. Vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa Sveitsin Sargansissa Leinonen oli ilmakiväärillä neljäs ja pienoiskiväärillä viides.
Vuonna 2013 Leinonen ampui Turkin Antalyan maailmancupissa luokassaan silloisen maailmanennätystuloksen 636,5. Vuoden 2014 MM-kisoissa hän ampui luokassaan Suomen ennätyksen 637,8. Marraskuussa 2014 Suomen Ampumaurheiluliitto valitsi Leinosen toistamiseen vuoden ampumaurheilijaksi.
Knud Vermehren
Knud Frederik Rasmus Vermehren (19. joulukuuta 1890 Kööpenhamina – 1. tammikuuta 1985 Gentofte) oli tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.
Maurice van den Bemden
Maurice van den Bemden (1898 – ?) oli belgialainen maahockey- sekä tennispelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä maahockeyssa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Lisäksi hän osallistui samoissa kisoissa sekä tenniksen kaksin- että nelinpeliin.
Baldo Baldi
Baldo Baldi (19. helmikuuta 1888 Livorno – 21. joulukuuta 1961 Livorno) oli italialainen miekkailija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja voitti siellä kultamitalit sekä floretin että säilän joukkuekilpailussa. Lisäksi hän kilpaili säilän yksilökilpailussa, mutta jäi siinä 12. sijalle.
Octavio Antonio Beras Rojas
Octavio Antonio Beras Rojas (16. marraskuuta 1906 – 30. marraskuuta 1990) oli Dominikaanisesta tasavallasta kotoisin ollut roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän oli maansa ensimmäinen kardinaali.
Beras Rojas syntyi Octavio Beras Zorrillan ja Teresa Rojas Santanan kolmesta lapsesta vanhimpana. Hän opiskeli Santo Domingossa ja vuonna 1926 Roomassa, josta joutui terveyssyistä palaamaan kotimaahansa. Hän sai pappisvihkimyksen Santo Domingon arkkihiippakunnassa 13. elokuuta 1933, ja hänet nimitettiin saman arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Euchaitaen titulaariarkkipiispaksi 2. toukokuuta 1945. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. elokuuta Manuel Arteaga y Betancourt, jota avustivat Enrique Pérez Serantes ja Aloysius Joseph Willinger.
Beras Rojasista tuli Santo Domingon arkkipiispa 10. joulukuuta 1961. Hän sai 8. joulukuuta 1962 lisäksi nimityksen maansa sotilasarkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 24. toukokuuta 1976, jolloin hän sai nimityksen San Siston kardinaalipapiksi. Hän jäi eläkkeelle Santo Domingon arkkipiispan tehtävistä 15. marraskuuta 1981 ja sotilasarkkipiispan tehtävistä 4. huhtikuuta 1982.
Beras Rojas osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja vuonna 1978 kahteen konklaaviin.
Ricardo Pittini Piussi
Ricardo Pittini Piussi (30. huhtikuuta 1876 Tricesimo – 10. joulukuuta 1961) oli syntyjään italialainen, Dominikaanisessa tasavallassa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 22. tammikuuta 1899 ja nimitettiin Santo Domingon arkkihiippakunnan johtoon 11. lokakuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph-Marie Le Gouaze, jota avustivat Luis Antonio de Mena Steinkoft ja Edwin Vincent Byrne.
Vuonna 1958 Pittini Piussi sai lisäksi nimityksen Dominikaanisen tasavallan sotilaspiispaksi. Hän toimi sekä sotilaspiispana että Santo Domingon arkkipiispana kuolemaansa saakka.