hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nicholas Mercator
Nicholas Mercator (, n. 1620 Holstein – 1687 Versailles) oli saksalainen matemaatikko.
Mercator asui Alankomaissa vuodesta 1642 vuoteen 1648. Tämän jälkeen hän muutti Tanskaan ja luennoi Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1648–1654. Vuosina 1655–1657 hän asui Pariisissa. Tämän jälkeen hän muutti Britanniaan ja opetti matematiikkaa Lontoossa vuosina 1658–1682. Hänet kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1666. Mercator suunnitteli kronometrin kuningas Kaarle II:lle sekä suunnitteli ja rakennutti Versaillesin palatsin suihkulähteet.
Matemaatikkona hänet tunnetaan parhaiten logaritmeja käsittelevästä teoksesta "Logarithmo-technica", joka julkaistiin vuonna 1668. Teoksessa hän kuvaa Mercatorin sarjan, joka on luonnollisen logaritmin Taylorin sarja. Saman sarjan keksi myös Gregory Saint-Vincent:
Palkkajäykkyys
Palkkajäykkyys tarkoittaa, että palkat eivät jousta alaspäin kohti tasoa, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret.
Suomessa yksilötason palkkajäykkyys on huomattavasti suurempaa kuin vertailumaissa Norjassa ja Saksassa. Suomi sijoittuu kärkikolmikkoon Ruotsin ja Ranskan kanssa.
Jos (reaali)palkkoja ei lasketa työn kysynnän vähentyessä, työllisyys heikkenee.
Jouko Ylä-Liedenpohjan mukaan ammattiliitoissa valta on "sisäpiiriläisillä" eikä työttömillä "ulkopiiriläisillä" (outsiders). Tästä syystä niiden kannattaa korottaa minimipalkkoja yli työn tasapainohinnan, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret, koska sisäpiiriläisenemmistö hyötyy tällaisesta ulkopiiriläisten jäädessä työttömiksi palkankorotuksen vuoksi. Tämä työttömyys on siis "tahdonvastaista" työttömien mutta "vapaaehtoista" ammattiliiton näkökulmasta.
Liedenpohjan mukaan tämä selittää sen, miksi ammattiliitot ylläpitävät palkkajäykkyyttä. Sitä kannustaa tähän hänen mielestään myös verotuksen ja korkean työttömyysturvan tuottama korkea efektiivinen rajavero: työttömyys pudottaa työntekijän tuloja ehkä vain murto-osalla palkasta (esim. 18,8 %).
Oceans
Oceans on vuonna 2009 valmistunut ranskalainen luontodokumentti, jonka ovat ohjanneet "Siivekäs muutto" -elokuvasta tunnetut Jacques Perrin ja Jacques Cluzaud.
Ilona-lehden Tuomas Riskalan mukaan "Lopputulos on kuin merellistä elokuvasinfoniaa, leuat auki loksauttavan kaunis sukellus vedenalaisen maailman ihmeisiin, mikä pääsee kunnolla oikeuksiinsa vasta isolta kankaalta koettuna."
Mohammed Kasola
Mohammed Kasola (myös Kasoula; s. 13. elokuuta 1986 Gyamase, Ghana) on qatarilais-ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänellä on myös kenialaisia sukujuuria. Kasola edustaa seuratasolla Al-Saddia.
Kasola on pelannut Qatarin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien. Hän oli mukana joukkueen kokoonpanossa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011.
I/JR 48 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 48:n I Pataljoona (I/JR 48) on jatkosotaan kesäkuussa 1941 perustettu pataljoona. Pataljoona oli osa 18. divisioonaan kuulunutta JR 48:tä
Pataljoona perustettiin Pohjois-Hämeen Sotilaslääniin kuluneessa Jyväskylän Suojeluskuntapiirissä Lievestuoreen Seurantalolla.
Pataljoonan miehet olivat pääosin kotoisin Laukaan, Toivakan ja Leivonmäen kunnista.
Pataljoona miesvahvuus oli perustamisen jälkeen 31 upseeria, 156 aliupseeria ja 838 miestä, yhteensä 1025.
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta eivät yksiköt tulleet varustettua kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi.
Pataljoonan sotatie on kuvattu pääosin
II/JR 48 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 48:n II Pataljoona (II/JR 48) on jatkosotaan kesäkuussa 1941 perustettu pataljoona. Pataljoona oli osa 18. divisioonaan kuulunutta JR 48:tä
Pataljoona perustettiin Pohjois-Hämeen Sotilaslääniin kuluneessa Jyväskylän Suojeluskuntapiirissä Vesangassa.
Pataljoonan miehet olivat pääosin kotoisin Korpilahden, Muuramen ja Säynätsalon kunnista.
Pataljoona miesvahvuus oli perustamisen jälkeen 31 upseeria, 149 aliupseeria ja 842 miestä, yhteensä 1022.
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta eivät yksiköt tulleet varustettua kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi.
Pataljoonan sotatie on kuvattu pääosin
Britannian avaruusohjelma
Britannian avaruusohjelma on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja muiden tahojen ohjelma Britannian osallistumisen kansainväliseen avaruusteknologian edistämiseksi. Britannian tavoitteena ei kutienkaan koskaan ole ollut aikaansaada Brittiläisiä astronautteja tai tehdä miehitettyjä avaruuslentoja. Sen sijaan tavoitteena on ollut kehittää satelliittien laukaisussa tarvittavaa teknologiaa. Britannia ei rahoita Kansainvälisen avaruusaseman toimintaa. Britannia on kuitenkin viime aikoina ryhtynyt tukemaan SSTO-avaruussukkulan kehittämisestä vastaavaa Skylon-projektia.
Corendon Airlines
Corendon Airlines on turkkilainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Antalyassa, Turkissa.
Lentoyhtiö perustettiin vuonna 2004 ja lennot alkoivat huhtikuussa 2005.
Yhtiö lentää pääasiassa Alankomaihin, Belgiaan, Israeliin, Italiaan, Ranskaan, Puolaan, Romaniaan, Kosovoon, Albaniaan, Unkariin, Espanjaan, Iraniin ja Saksaan.
Gilbert Manier Muvunyi
Gilbert Manier Muvunyi (s. 3. maaliskuuta 1990 Kigali) on ruandalais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla Dinan-Léhon FC:tä. Muvunyi pelasi vuosina 2007–2010 Stade Rennais FC:ssä.
Pang
Pang on noin 23 kilometriä pitkä Thamesin sivujoki Berkshiren kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se saa alkunsa Comptonin kylän lähistöltä ja laskee Thamesiin Pangbournen kylän jälkeen Whitchurch Bridgen ja Whitchurch Lockin välissä.
Jokivarren eläimistön on arvioitu vaikuttaneen Kenneth Grahamen lastenkirjoihin kuten "Kaislikossa suhisee".
Liisan seikkailut peilimaailmassa
Liisan seikkailut peilimaailmassa () on Lewis Carrollin kirjoittama lasten fantasiaromaani vuodelta 1871. Kirja on suomennettu myös nimellä Alice Peilintakamaassa, ja se on jatkoa romaanille "Liisan seikkailut ihmemaassa" (1865).
Edeltäjänsä tavoin "Liisan seikkailut peilimaailmassa" perustuu peliin: ihmemaata hallitsivat pelikortit, ja peilimaailmaa hallitsevat šakkipelin hahmot. Monet romaanin aihelmat viittaavat peiliin, kuten vastakohdat, ajan kulku takaperin jne. Romaaniin sisältyy kuuluisa nonsenseruno "Pekoraali" (engl. "Jabberwocky"), joka koostuu lähinnä Carrollin sepittämistä uudissanoista ja sekamuodosteista eli "sanataskuista". Šakkinappuloiden lisäksi hahmoina esiintyy englantilaisista lastenloruista tuttuja hahmoja, kuten Tyyris Tyllerö sekä Tittelitom ja Tittelityy.
Romaanin juoni perustuu šakkiotteluun, jonka siirrot on kuvattu romaanin alkusivulla. Liisa on alussa sotilas eli talonpoika, mutta kun hän on edennyt šakkilaudan vastakkaiseen reunaan, hänestä tulee kuningatar.
"Liisan seikkailut peilimaailmassa" on suomennettu kaksi kertaa, vuosina 1974 (Kirsi Kunnas & Eeva-Liisa Manner) ja 2010 (Alice Martin). Molemmissa suomennoksissa käytetään John Tennielin kuvitusta. Kaikkiaan romaani on käännetty 65 kielelle.
Luettelo vaalikauden 2011–2015 kansanedustajista
Tämä on luettelo vaalikauden 2011-2015 kansanedustajista. Edustajat valittiin vuoden 2011 eduskuntavaaleissa.
Kansanedustajista 115 oli miehiä ja 85 naisia. Naisten määrä rikkoi edellisissä vaaleissa syntyneen ennätyksen. Kansanedustajien keski-ikä huhtikuussa 2011 oli 47,8 vuotta. Nuorin kansanedustaja oli Oulun vaalipiiristä valittu perussuomalaisten 25-vuotias Olli Immonen (s. 1986) ja vanhin syyskuussa 2013 eduskuntaan varasijalta noussut RKP:ta edustanut, tuolloin 80-vuotias Jörn Donner (s. 1933).
Lähde:
Arata Isozaki
Arata Isozaki (磯崎 新, "Isozaki Arata"; s. 23. heinäkuuta 1931 Ōita) on japanilainen arkkitehti. Hän valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1954. Izozaki työskenteli Kenzō Tangen arkkitehtitoimistossa kunnes perusti oman vuonna 1963. Izozakille myönnettiin RIBA Gold Medal -arkkitehtuuripalkinto vuonna 1986.
Marc Methot
Marc Methot (s. 21. kesäkuuta 1985 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka NHL-joukkue Dallas Stars. Isokokoinen Methot on pelityyliltään puolustava puolustaja.
Methot pelasi vuodet 2002–2005 OHL-joukkue London Knightsissa. Columbus Blue Jackets varasi hänet ensimmäisen siellä vietetyn kauden jälkeen 168. pelaajana . Methot voitti Knightsissa OHL:n mestaruuden ja Memorial Cupin vuonna 2005.
Kaudeksi 2005–2006 Methot siirtyi Columbus Blue Jacketsin organisaatioon. Hän pelasi ensimmäisen kautensa kokonaan AHL-joukkue Syracuse Crunchissa, mutta seuraavalla kaudella 2006–2007 Methot pelasi 20 NHL-ottelua tehden neljä syöttöpistettä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 25. helmikuuta 2007 Nashville Predatorsia vastaan. Myös kaudesta 2007–2008 Methot pelasi vielä suurimman osan farmissa ja hän pelasi NHL:n puolella yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kauden 2008–2009 Methot pelasi kokonaan NHL:ssä ja vakiinnutti paikkansa siellä. Hän pelasi 66 runkosarjaottelua tehoin 4+13=17, mikä on Methotin NHL:n yhden kauden piste-ennätys. Hän teki NHL-uransa avausmaalin 18. lokakuuta 2008 vieraissa Nashville Predatorsia vastaan. Heinäkuussa 2010 Methot teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Methot pelasi Blue Jacketsissa 275 runkosarjaottelua, kunnes hänet kaupattiin Ottawa Senatorsiin kesällä 2012 vaihdossa Nick Folignoon.
Methot edusti Kanadaa vuosien 2011 ja 2012 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Methotin pikkuveli Mathieu pelaa Ottawan yliopistojoukkueessa.
Rosemary Harris
Rosemary Harris voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Dorothy Gish
Dorothy Gish (oik. Dorothy Elizabeth de Guiche, 11. maaliskuuta 1898 Massillon, Ohio, Yhdysvallat – 4. kesäkuuta 1968 Rapallo, Italia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen äitinsä oli näyttelijä Mary Gish ja Dorothy aloitti näyttelemisen neljävuotiaana yhdessä sisarensa Lillianin kanssa. Perhe muutti New Yorkiin, jossa sisarukset näyttelivät muun muassa Mary Pickfordin kanssa. Pickford muutti Hollywoodiin 1909 ja sai D. W. Griffithin palkkaamaan myös Gishin sisarukset studionsa palvelukseen. Sisarusten ensimmäinen yhteinen lyhytelokuva, "An Unseen Enemy", valmistui vuonna 1912. Tunnetuimpiin Gishin elokuviin kuuluu Griffithin ohjaama "Orpolapset" vuodelta 1921.
Gish keskittyi teatterinäyttelemiseen vuonna 1930 valmistuneen elokuvan "Wolves" jälkeen. Takaisin elokuvien pariin hän palasi vasta 1944, jolloin valmistui romanttinen komedia "Our Hearts Were Young and Gay". Gishin viimeiseksi elokuvaksi jäi cameorooli Otto Premingerin ohjaamassa elokuvassa "Kardinaali" vuonna 1963. Gish kuoli 70-vuotiaana Rapallossa, Italiassa vuonna 1968. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Maria Lohela
Maria Tuulia Lohela (s. 11. kesäkuuta 1978 Nivala) on suomalainen poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi Varsinais-Suomen vaalipiiristä perussuomalaisten ehdokkaana vuonna 2011. Vuonna 2017 hän siirtyi siniseen eduskuntaryhmään ja tammikuussa 2019 Liike Nyt -eduskuntaryhmään. Hän toimi eduskunnan puhemiehenä vuosina 2015–2018.
Lohela oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2009–2012. Eduskuntaan hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2011 vaaleissa. Hän oli kaudella 2011–2015 ulkoasiainvaliokunnan ja Ulkopoliittisen instituutin neuvottelukunnan jäsen. Vuodesta 2014 hän toimi myös perussuomalaisten eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana.
Lohela oli ehdolla kesän 2014 europarlamenttivaaleissa ja sai 4 221 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hänet valittiin uudelleen kansanedustajaksi. Vaalien jälkeen hän toimi 5. toukokuuta alkaen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana, kunnes hänet valittiin 29. toukokuuta eduskunnan puhemieheksi. Perussuomalaisten eduskuntaryhmän hajottua kokoomuksesta tuli toiseksi suurin eduskuntaryhmä, ja Lohela joutui luopumaan puhemiehen tehtävästä helmikuussa 2018.
Kun Perussuomalaiset esittivät Lohelaa puhemieheksi, etenkin ruotsinkielinen lehdistö toi esiin Lohelan ennen kansanedustajuuttaan esittämiä kärkeviä vaatimuksia Suomen yksikielisyydestä ja maahanmuuttopolitiikasta. Lohela itse sanoi silloisten puheenvuorojen kuuluvan nyt historiaan.
36-vuotiaana puhemieheksi valittua Lohelaa nuorempana on eduskunnan puhemieheksi valittu vain Esko Aho (36-vuotiaana 1991), Kullervo Manner (36-vuotiaana 1917) ja Lauri Kristian Relander (35-vuotiaana 1919).
Lohela on ilmoittanut, ettei aio asettua ehdolle vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Lohela on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti Turun yliopistosta pääaineenaan englannin kääntäminen ja tulkkaus. Hän asuu aviomiehensä kanssa Turun Varissuolla.
Sofia Vikman
Maria Sofia Charlotta Vikman (s. 12. toukokuuta 1983 Tampere) on suomalainen kokoomusta edustava poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja Pirkanmaan vaalipiiristä vuodesta 2011 ja Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2008.
Vikman valmistui ylioppilaaksi vuonna 2003 Tampereen Rudolf Steiner -koulusta. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa vuosina 2005–2010 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2008 ja maisteriksi vuonna 2010. Vikman on suorittanut Hyväksytty hallituksen jäsen (HHJ) -tutkinnon. Nuorempana Vikman saavutti juniorien SM-pronssia kenttäratsastuksessa ja kuului Suomen Ratsastajainliiton maajoukkuevalmennettaviin. Vuodesta 2015 Vikman on ollut Suomen Ratsastajainliiton hallituksen jäsen.
Opiskeluaikanaan Vikman toimi vuodet 2006–2008 Tampereen yliopiston kokoomusopiskelijoissa (Tyko ry), joista vuosina 2007–2008 puheenjohtajana. Vuosina 2008–2009 Vikman oli Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan varapuheenjohtaja. Vuosina 2008–2011 Vikman työskenteli kansanedustajan avustajana.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Vikman valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon 715 äänellä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa hänet valittiin uudelleen kaupunginvaltuustoon 2 416 äänellä, mikä oli Kokoomuksen ehdokaslistan suurin äänimäärä. Vuodesta 2009 lähtien Vikman on ollut Pirkanmaan maakuntavaltuuston jäsen ja kaudella 2013–2016 valtuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Vikman on Kokoomusnaisten puheenjohtaja vuodesta 2016 ja Kokoomuksen puoluehallituksen jäsen.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Vikman valittiin kansanedustajaksi 8 279 äänellä Pirkanmaan suurimmalla vertausluvulla. Eduskunnassa hän on suuren valiokunnan ja puolustusvaliokunnan jäsen.
Vikman toimi Kansallisen Lastenliiton Pirkanmaan piirijärjestön puheenjohtajana vuonna 2011 ja oli Suomen YK-liiton puheenjohtaja vuosina 2012–2013. Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi palkitsi Vikmanin vuosina 2012 ja 2014 nuorisomyönteisimpänä kansanedustajana. Allianssin ylläpitämässä Kultainen kypärä -pistepörssissä kansanedustajille annetaan vaalikausittain pisteitä toiminnastaan nuorten ja nuorisotyön hyväksi. Vikman valittiin eniten lasten ja nuorten puolesta eduskunnassa töitä tehneeksi kansanedustajaksi vaalikaudella 2011-2015.
Vikman on toiminut vuodesta 2013 lähtien Särkänniemi Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Vikmanin puheenjohtajakaudella hallitus on uusinut yhtiön strategian, ja yhtiö on kääntänyt tuloksensa positiiviseksi. Särkänniemen vuoden 2015 tulos oli 1,41 milj. euroa positiivinen, ja Tampereen Särkänniemi Oy maksoi osinkoa Tampereen kaupungille 0,5 milj. euroa.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Vikman tuli valituksi 9 473 äänellään ja Pirkanmaan suurimmalla vertausluvulla jatkokaudelle.. Vikman on eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan jäsen..
Vuonna 2015 Vikman teki historiaa noustessaan maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan, MTS, puheenjohtajaksi ensimmäisenä naisena.. Puolustusvoimain komentaja on myöntänyt Vikmanille sotilasansiomitalin.
Maanpuolustusmitalin toimikunta myönsi vuonna 2017 Sofia Vikmanille yhden vuoden kahdestakymmenestäkahdeksasta myönnetystä maanpuolustusmitalista miekkojen kera, numeron 610.
Tom Packalén
Tom Erik Packalén (s. 5. lokakuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kansanedustaja, kaupunginvaltuutettu ja poliisi. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 eduskuntavaaleissa perussuomalaisten listoilta. Packalén uusi paikkansa vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai yhteensä 5 089 ääntä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1 928 henkilökohtaisella äänellä.
Ammatiltaan hän on päivystävä komisario Helsingin poliisilaitoksen johtokeskusyksikössä. Ennen päällystöuraa Packalén työskenteli kymmenen vuotta rikospoliisissa ja viisi vuotta huumausaineiden kenttävalvonnassa Itä-Helsingissä. Hän on työskennellyt Helsingin poliisissa vuodesta 1990 lähtien.
Packalen tuli tunnetuksi, kun hän osallistui ensimmäisessä suomalaisjoukkueessa monipäiväiseen seikkailu-urheilukilpailuun Eco Challengeen Australiassa vuonna 1997. Hän osallistui kilpailuun myös vuosina 1998 ja 1999.
Packalén oli mukana vuonna 2010 esitetyssä "Finnautti"-sarjassa.
Joulukuussa 2013 Packalén herätti huomiota ehdotuksellaan, että Helsingin kaupungin vuokra-asuntojen asukkaat tulisi pisteyttää, ja alimpaan pistekategoriaan kuuluvat vuokralaiset tulisi kaikki siirtää heille tarkoitetulle asuinalueelle, jossa olisi tarjolla tehostettuja sosiaali- ja poliisipalveluja.
Vuonna 2014 Packalén arvioi keväästä elokuuhun asti, että Venäjän asevoimien joukkoja ei ole Itä-Ukrainassa. Hän myös ihmetteli, miksi Yhdysvallat syytti Venäjää malesialaisen matkustajakoneen ampumisesta, joka tapahtui Venäjältä tuodulla Buk-ilmatorjuntajärjestelmällä, ja piti epätodennäköisenä, että Salisburyn myrkkyisku olisi Venäjän tekemä, ja epäili siitä Ukrainen "toimijoita". Venäjän media tietysti siteerasi häntä. Packalén on profiloitunut Nato-jäsenyyden vastustajana ja on sitä mieltä, että Natossa Suomi olisi vaarassa ajautua mukaan konfliktiin Venäjän kanssa.
Huhtikuussa 2018 Packalén kertoi aikovansa jättää tutkintapyynnön toimittaja Timo Haapalan Ilta-Sanomissa julkaistusta kolumnista, jossa Haapala nimitti Packalénia ”ns. Tehtaankadun mieheksi”. Packalénin mukaan Haapala viittasi tällä siihen, että hän olisi Venäjän hallinnon toimija ja siten maanpetturi ja rikollinen. Poliisin mukaan kyse ei ollut kunnianloukkauksesta, vaan nimitys tarkoitti vain perusteettoman voimakasta Venäjän myötäilyä.
2000-luvulla Packalén on osallistunut aktiivisesti reserviläistoimintaan. Hän on muun muassa toiminut Suomen sotilasseitsenottelumaajoukkueen valmentajana. Vuonna 2002 hän toimi Virossa pidetyssä kansainvälisessä sotilastiedustelukilpailussa ERNA:ssa Suomen reserviläisjoukkueen kapteenina. Sotilasarvoltaan hän on ylivääpeli.
Packalén kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon.
Hän on Utopia Analytics Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Yhtiö analysoi tekstimassoja koneälyllä.
Zombie Flesh-Eaters
Zombie Flesh-Eaters (tunnetaan myös nimillä "Zombi 2" ja "Zombie") on italialaisen Lucio Fulcin ohjaama, vuonna 1979 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvaa pidetään Fulcin läpimurtoelokuvana ja yhtenä Fulcin kultakauden helmenä "City of the Living Dead"in, "The Beyond"in ja "Viiltäjän" ("The New York Ripper, 1982)" ohella.
"Zombie Flesh-Eaters" oli ilmestyessään raakuuksien ja äärimmäisen verisyyden takia kielletty useissa maassa, kuten esimerkiksi Suomessa, jossa se esitettiin ensimmäistä kertaa vasta vuonna 2004. Isossa-Britanniassa elokuva joutui useimpien Lucio Fulcin elokuvien tapaan Video Nasty -listalla ikärajana X, joka tunnetaan pornoelokuvien ikärajana.
Elokuva markkinoitiin George A. Romeron ohjaaman "Dawn of the Dead"in epävirallisena jatko-osana, sillä "Dawn of the Dead"in ilmestyi vuotta aikasemmin Italiassa nimellä "Zombi", mistä juontuu "Zombie Flesh-Eaters"in alkuperäinen nimi, "Zombi 2". Huolimatta nimestään kummallakaan elokuvalla ei ole mitään tekemistä toistensa kanssa juonellisesti. Nimi oli vain yritys hyötyä "Dawn of the Dead"in saamasta suuresta suosiosta. "Zombie Flesh-Eaters"ille on myös tehty vuonna 1988 jatko-osa, "Zombi 3", joka tunnetaan myös nimellä "Zombie Flesh Eaters 2".
New Yorkiin lainehtii alus ilman miehistöä. Rannikkopoliisit rupeavat tutkimaan sisältöä ja joutuvat heti elävän kuolleen yllättämäksi. Nuori nainen nimeltään Anne Bowles saapuu paikalle ja tunnistaa sen hänen isänsä laivaksi. Hänen isänsä tutkii kaukaisella Matoolin saarella tauteja ja yrittää valmistaa niitä varten rokotteita. Huolestunut Anne päättää lähteä isänsä luokse peläten asioiden olevan pahasti pielessä ja hänen mukaansa lähtee reportteri Peter West. He vuokraavat veneen, jonka omistajat Brian Hull ja Susan Barrett lähtevät kuljettamaan heitä kohti saarta.
Päästyään perille he kaikki neljä alkavat tutkia autioitunutta saarta. He löytävät saarella vaimonsa kanssa asustavan tohtori David Menardin, joka kertoo saarella olevan tappava tauti, joka muuttaa voodoohon uskovat kyläläiset kuoltuaan jälleen eläviksi. Annen suureksi suruksi hänen isänsä oli myös kohdannut saman kohtalon, minkä takia tohtori oli joutunut tappamaan tämän. Kohta saaren metsän kätköissä satoja vuosia maatuneet konkistadoorit nousevat maan alta ja pian saaren viimeisten selviytyjien on tartuttava kättä pidempään taltuttaakseen verta ja lihaa janoavien elävien kuolleiden valtavan aallon.
Lauri Heikkilä
Lauri Juho Antti Heikkilä (s. 24. kesäkuuta 1957 Rymättylä) on suomalainen, Perussuomalaisia edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja Varsinais-Suomen vaalipiiristä kaudella 2011–2015.
Heikkilä liittyi Perussuomalaisiin heti puolueen perustamisen yhteydessä vuonna 1995. Sitä ennen hän oli Suomen Maaseudun Puolueen listalla ehdokkaana vuoden 1988 kunnallisvaaleissa sitoutumattomana sekä SMP:n jäsenenä vuoden 1992 kunnallisvaaleissa ja vuoden 1995 eduskuntavaaleissa.
Keväällä 1995 Heikkilä valittiin SMP:n Varsinais-Suomen piirin sihteeriksi. Samana vuonna perustettiin uusi puolue Perussuomalaiset ja sille perustettiin uusi piiriyhdistys Perussuomalaisten Varsinais-Suomen piiri. Heikkilä valittiin uuden piirin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja hän toimi PS:n Varsinais-Suomen piirin puheenjohtajana vuoden 2011 loppuun asti.
Vuodesta 1996 alkaen Heikkilä oli pitkään mukana Perussuomalaisten ohjelmatyöryhmissä. Tiiviin ohjelmatyön hän lopetti puolueessa vasta vuonna 2011 ja on sen jälkeen osallistunut vielä PS:n maaseutuohjelman laatimiseen.
Heikkilä valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiiristä 6 199 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2015 hän oli ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi uudelleen.
Heikkilä on Varsinais-Suomen maakuntavaltuuston jäsen ja hän on ollut Marttilan kunnanvaltuuston jäsen vuoden 2000 vaaleista lähtien. Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Heikkilä oli ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi.
Koulutukseltaan Heikkilä on filosofian tohtori elektroniikan ja tietoliikennetekniikan opintosuunnalta. Ennen kansanedustajaksi valintaansa 2011 hän työskenteli mikroelektroniikan erikoistutkijana Turun yliopistossa. Tämän ohella Heikkilä on sivutoiminen maanviljelijä kotitilallaan Marttilassa.
Piramide Vincent
Piramide Vincent () on 4 215 metriä korkea vuori Valais'n Alpeilla, Italiassa. Se on osa Monte Rosan massiivia.
Wendenhorn
Wendenhorn on Urin Alpeilla, Sveitsissä, Wassenin ja Innertkirchenin kuntien rajalla sijaitseva 3 023 metriä korkea vuori.
Sustenhorn
Sustenhorn on Urin Alpeilla, Sveitsissä sijaitseva 3 503 metriä korkea vuori.
Into the Wild (albumi)
Into the Wild on Uriah Heepin 23. studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2011. Sen julkaisi Frontiers Records sekä CD:nä että LP:nä. Albumi jäi basisti Trevor Bolderin viimeiseksi.
Kappaleesta ”Nail on the Head” kuvattiin musiikkivideo. Lisäksi yhtye piti videopäiväkirjaa levyn äänityksistä. Kansikuvasta vastasi kreikkalaisamerikkalainen taiteilija Ioannis, joka on tehnyt kansia myös muun muassa Lynyrd Skynyrdille ja Styxille.
Kauko Tuupainen
Kauko Ilmari Tuupainen (s. 8. toukokuuta 1940 Kalajoki) on entinen perussuomalaisten kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan Keski-Suomen vaalipiiristä 4 977 äänellä vuoden 2011 vaaleissa. Tuupainen oli myös pitkäaikainen Jyväskylän kaupunginvaltuutettu (1977–1985, 1989–2016). Hänet on myös Keski-Suomen liiton maakuntavaltuuston jäsen. Tuupainen on ollut perussuomalaisten Keski-Suomen piirijärjestön II varapuheenjohtaja.
Vuosina 1967–2006 Tuupainen oli sosialidemokraattisen puolueen jäsen ja 20 vuotta valtuustoryhmänjäsen, mutta erosi siitä 2006 ja perusti oman “Suomalaisten perusdemarien Spd-valtuustoryhmän”.
Tuupainen oli vuonna 2011 valitun eduskunnan iäkkäin kansanedustaja, kunnes Jörn Donner nousi varasijalta eduskuntaan vuonna 2013. Tuupainen toimi ensimmäisessä istunnossa ikäpuhemiehenä. Vuoden 2015 vaaleissa hän ei enää ollut ehdokkaana, vaikka ensiksi aikoikin pyrkiä toiselle kaudelle.
Tuupaisen isä on pohjoiskarjalaista sukujuurta ja äiti on Sortavalasta. Tuupainen syntyi evakkona Kalajoella. Hän on koulutukseltaan merkonomi ja ammatiltaan tilintarkastaja (nyt jo eläkkeellä).
Mikko Savola
Mikko Tapio Savola (s. 29. marraskuuta 1981 Ähtäri) on keskustalainen poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 2011. Eduskuntavaaleissa 2007 hän ylsi varaedustajaksi.
Mikko Savola on ollut mukana politiikassa jo nuoresta lähtien. Vuonna 2001 hänet valittiin Ähtärin kaupunginvaltuustoon vasta 19-vuotiaana. Valtuustossa hän on saanut jatkaa sen jälkeen yhtämittaisesti ja vuoden 2009 vaalien jälkeen hänet valittiin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Vuosina 2005-2008 Savola oli kaupunginhallituksen jäsen.
Mikolla on lukuisia luottamusmiestehtäviä. Tällä hetkellä hän toimii Keskustan Etelä-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtajana. Lisäksi hän on edustajana Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin kuntayhtymän valtuustossa ja on Etelä-Pohjanmaan liiton maakuntavaltuuston jäsen.
Savola toimi vuosina 2005–2008 Etelä-Pohjanmaan Keskustanuorten puheenjohtajana.
Savola toimi kaupunginvaltuuston puheenjohtana vuodesta 2009 alkaen, mutta ilmoitti heti eduskuntavaalien jälkeen luopuvansa tehtävästä.
Savola pyrki eduskuntaan jo vuonna 2007 24-vuotiaana, mutta jäi silloin valitsematta keräten 5 281 ääntä. Hänet määrättiin varaedustajaksi Keskustan listoilla, kun Lasse Hautala nousi eduskuntaan.
Kevään 2011 vaaleihin Savolan seutukunta Kuusiokunnat panosti koko seutukunnan voimin, jotta alueelta saataisiin oma kansanedustaja. Lopulta paikka eduskuntaan aukesi Savolalle 5 987 äänen turvin, hänen ollessa kolmanneksi eniten ääniä kerännyt keskustan ehdokas Vaasan vaalipiiristä.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Savola keräsi kaikkiaan 8 476 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle. Savolan äänimäärä oli vaalipiirin kuudenneksi suurin.
Savola on naimisissa. Sotilasarvoltaan hän on reservin ylikersantti. Savola on toiminut vuodesta 2013 Suomen suurimman maanpuolustusjärjestön Reserviläisliitto ry:n puheenjohtajana. Hän työskentelee maatalousyrittäjänä ja on koulutukseltaan tradenomi. Vuosina 2011–2017 hän toimi Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuuston puheenjohtajana.
Ville Vähämäki
Ville Petteri Vähämäki (s. 30. maaliskuuta 1979 Veteli) on perussuomalaisten kansanedustaja ja Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2009. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Oulun vaalipiiristä.
Vähämäki varttui Vimpelissä, missä hän valmistui ylioppilaaksi 1998. Hän valmistui tietotekniikan diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta vuonna 2008.
Vähämäki oli ensimmäistä kertaa ehdolla vuoden 2003 eduskuntavaaleissa sitoutumattomana perussuomalaisten listalla ja liittyi puolueeseen vuonna 2004. Hän oli Vimpelin teknisen lautakunnan puheenjohtaja 2004–2008. Perussuomalaisiin Nuoriin Vähämäki liittyi vuonna 2005 ja toimi kaksi vuotta varapuheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä vuoden 2011 loppuun. Hän on toiminut myös perussuomalaisten puoluevaltuustossa ja puoluehallituksessa.
Vähämäki oli ehdolla eduskuntaan perussuomalaisten listalta ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 2007, mutta ei tullut 243 äänellä valituksi. Vaaleissa 2011 hän sai 5 534 ääntä Oulun vaalipiiristä ja hänet valittiin kansanedustajaksi. Hän uusi paikkansa vuoden 2015 vaaleissa saaden 3 798 ääntä.
Kunnallisvaaleissa 2008 Vähämäki valittiin 325 äänellä Oulun kaupunginvaltuustoon. Vähämäki oli valtuuston 4. varapuheenjohtaja 2011–2012. Hän uusi valtuustopaikkansa vaaleissa 2012 saaden Oulussa 643 ääntä. Kuntavaaleissa 2017 Vähämäki valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 364 äänellä.
Vähämäellä ei ole lapsia. Hän kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon.
Reijo Hongisto
Reijo Henrik Hongisto (s. 16. huhtikuuta 1962 Alajärvi) on suomalainen kansanedustaja vuodesta 2011 ja Vimpelin kunnanvaltuutettu vuodesta 2005. Siviiliammatiltaan Hongisto on vanhempi konstaapeli. Hän työskenteli poliisina vuodesta 1984 eduskuntaan valintaansa saakka.
Hongisto valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Vaasan vaalipiiristä 7 444 äänellä. Vaalikaudella hän oli hallintovaliokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsen sekä liikenne- ja viestintävaliokunnan varajäsen. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Hongisto valittiin jatkokaudelle hänen kerättyään vaaleissa kaikkiaan 6 736 ääntä. Hän toimii varapuheenjohtajana maa- ja metsätalousvaliokunnassa ja jäsenenä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa.
Hongisto valittiin Vimpelin kunnanvaltuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2004 vaaleissa. Hän oli kuntavaalien ääniharava Vimpelissä vuosina 2008 ja 2012. Hongisto valittiin neljännelle kaudelle valtuustoon vuonna 2017. Vuosina 2009–2012 hän oli kunnanhallituksen toinen varapuheenjohtaja ja vuodesta 2013 valtuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän on ollut perussuomalaisten puoluehallituksen jäsen ja Etelä-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtaja.
HMS Agincourt (1914)
HMS Agincourt oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa. Alus osallistui Skagerrakin taisteluun.
Brasilian hallitus tilasi Armstrongin Elswickin telakalta aluksen nimellä "Rio de Janeiro". Sen köli laskettiin jo marraskuussa 1906, mutta tehdyt muutokset keskeyttivät rakentamisen. Aluksen köli laskettiin toistamiseen 10. tammikuuta 1910 ja vielä muutettujen J. R. Perrettin tekemien suunnitelmien pohjalta 14. syyskuuta 1911 telakkanumerolla 792. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1913 ja se valmistui 25. elokuuta 1914.
Kumista saatujen tulojen romahtaessa ja Argentiinan kanssa olevien kiistojen lientyessä alus asetettiin myyntiin. Brasilian hallituksen edustajajn Rotschildin saatua ohjeet aluksen myynnistä Venäjä, Italia, Ranska, Kreikka ja Ottomaanivaltakunta esittivät kiinnostuksensa. Ottomaanivaltakunta osti aluksen 1,2 miljoonalla punnalla sekä lupauksella maksaa aluksen viimeistelyn, mikä nosti lopullisen hinnan noin 3 miljoonaan puntaan. Se nimettiin samalla "Sultan Osman I":ksi. Aluksen valmistuessa juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa Britannia pakkolunasti sen 2. elokuuta 1914 ainoastaan vuorokautta ennen luovutusta estääkseen aluksen joutumisen mahdollisen vihollisen haltuun.
Alus nimettiin "HMS Agincourtiksi' ja se liitettiin Suureen laivastoon. Alukselta poistettiin P ja Q tornien välinen siltarakenne ja samalla vähennettiin veneiden määrää etukannella. Taaempi kolmajalkainen masto muutettiin yksijalkaiseksi 1916 ja se poistettiin seuraavana vuonna kokonaan.
"HMS Agincourt" liitettiin 7. syyskuuta 1914 Suuren laivaston 4. taistelulaivalaivueeseen. Skagerrakin taistelussa alus kuului 1. taistelulaivalaivueen 6. viirikköön ampuen 144 laukausta 12 tuuman pääaseillaan ja 111 laukausta kuuden tuuman apuaseillaan. Alukseen ei taistelussa osunut. Alus siirrettiin 2. taistelulaivalaivueeseen. Sodan päätyttyä alus oli 1919-1921 poistolistalle, mutta se palautettiin 1921 palvelukseen koetehtäviin Rosythissa.
Alukselta poistettiin aseet ja se muutettiin liikuteltavaksi tukikohdaksi. Poiston yhteydessä aluksen torneista poistettiin muut lukuun ottamatta 1 ja 2 tornia. Samalla tehtiin lisäpolttoaine- ja ammussäiliöt. Työt kuitenkin keskeytettiin myöhemmin samana vuonna Washingtonin laivastosopimuksen nojalla. Alus myytiin romutettavaksi 19. joulukuuta 1922 Rosyth Shipbreaking Companylle.
Riachuelo (1914)
Riachuelon piti olla Brasilian laivaston taistelulaiva (), joka tilattiin korvaamaan Ottomaanien valtakunnalle myyty "Rio de Janeiro". Alus nimettiin vuonna 1865 käydyn Riachuelon taistelun mukaan.
Brasilia pyysi Armstrong Whitworthia Elswickistä toimittamaan aluksesta neljä erilaista suunnitelmaa. Suunnitelmassa A pääaseina oli kaksitoista kappaletta 14 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiä ja apuaseina 16 kuuden tuuman 50 pituuskaliiperin tykkiä sekä 12 kolmen tuuman tykkiä. joiden pohjalta tehtiin tilaus toukokuussa 1914. Suunnitelmassa B pääaseina oli kymmenen kappaletta 15 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiä ja apuaseina 20 kuusituumaista ja 10 kolmituumaista. Suunnitelmassa C pääaseet vaihdettiin kymmeneen 16 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiin apuseiden ollessa samat kuin suunnitelmassa B. Suunnitelma D:ssä pääaseina oli kaksitoista suunnitelman B 15 tuumaista ja apuaseet saman kuin B:ssä. Kaikkiin suunnitelmiin sisältyi lisäksi neljä kolmen tuuman ilmatorjuntatykkiä sekä kuusi torpedoputkea. Ensimmäisen maailmansodan syttyminen lopetti ulkomaisten tilausten valmistamisen brittiläisillä telakoilla, kun telakoiden tuli keskittyä oman maan tarpeisiin. Aluksen valmistus ei koskaan edes kerennyt alkamaan.
Ari Jalonen
Ari Kristian Jalonen (s. 5. joulukuuta 1974 Pori) on porilainen kansanedustaja. Hänet valittiin vuonna 2008 Porin kaupunginvaltuustoon ja vuonna 2011 eduskuntaan kolmanneksi suurimmalla äänimäärällä Satakunnasta. Hän oli myös Porin kaupunginhallituksen toinen varapuheenjohtaja. Ammatiltaan hän on paloesimies ja asuu Porin Viasvedellä.
Jalonen oli vaaleissa 2011 yksi Jussi Halla-ahon ennen vaaleja suosittelemista niin sanotulle ”Halla-ahon listalle” kuuluneista ehdokkaista. Kesäkuussa 2017 Jalonen loikkasi uuteen eduskuntaryhmään nimeltä Uusi vaihtoehto.
Kaj Turunen
Kaj Valentin Turunen (s. 27. joulukuuta 1960 Lohja) on savonlinnalainen kokoomuksen kansanedustaja ja yrittäjä. Hän edusti aiemmin perussuomalaisia ja sinistä tulevaisuutta. Hänen äänimääränsä eduskuntavaaleissa 2011 oli 2 631 ja 2015 eduskuntavaaleissa 6 929 ääntä. Turunen on myös Savonlinnan kaupunginvaltuustossa.
Edellisellä kaudella eduskunnassa Turunen oli lakivaliokunnan, talousvaliokunnan, tulevaisuusvaliokunnan "Innostunut yhteiskunta" -jaoston sekä Suomen Pohjoismaiden neuvoston valtuuskunnan jäsen. Vuonna 2014 Turunen valittiin perussuomalaisten eduskuntaryhmän toiseksi varapuheenjohtajaksi.
Tällä kaudella Turunen johtaa talousvaliokuntaa, hän on puhemiesneuvoston jäsen, suuren valiokunnan varajäsen sekä sosiaali-ja terveysvaliokunnan varajäsen. Lisäksi Turunen on jäsenenä kansainvälisten asiain foorumissa ja Suomen teollisuussijoitus Oy:ssä.
Turunen valmistui rakennusmieheksi Savonlinnan ammattikoulusta vuonna 1978. Hän on toiminut yrittäjänä jo nuoresta. Hän perusti ensimmäisen yrityksensä jo 18-vuotiaana toimien ravintoloissa tiskijukkana taiteilijanimellä DJ-Valentin. Hän on toiminut muun muassa kahvilayrittäjänä, torikauppiaana ja jäätelökioskiyrittäjänä. Turunen oli 1980-luvulla mukana myös puusepänliikkeessä, joka meni konkurssiin. Hän on suorittanut yrittäjän erikoisammattitutkinnon Jyväskylän ammattikorkeakoulussa vuonna 2008 sekä johtamisen erikoisammattitutkinnon vuonna 2011 Jyväskylän ja Pohjois-Karjalan ammattikorkeakouluissa.
Turunen on ollut naimisissa Erja Helena Turusen kanssa vuodesta 1984 lähtien. Heillä on kolme lasta.
Lasse Paju
Lasse Paju (s. 25. maaliskuuta 1989) on suomalainen liigatason salibandypelaaja. Hän pelaa hyökkääjänä Turun Palloseurassa salibandyliigaa. Debyyttin miesten edustusjoukkueessa (ykkösdivisioona) Lasse teki kaudella 2005–2006. Hän on edustanut suomen B-maajoukkuetta sekä poikien alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Lasse pitää hallussaan poikien maajoukkueen yhden ottelun maaliennätystä, kuuden muun ennätyksen lisäksi. Yhteensä hän on tehtaillut poikien maajoukkueessa pelaamissaan 15 ottelussa 23 tehopistettä (12+11).
Suora toiminta
Suora toiminta on yksilöiden ja ryhmien toimintaa, jossa tavoitellaan poliittisia, taloudellisia tai yhteiskunnallisia päämääriä. Suoraan toimintaa voi kuulua väkivallatonta ja väkivaltaista toimintaa henkilöitä, ryhmiä ja omaisuutta kohtaan. Väkivallattomaan toimintaan voidaan lukea väkivallaton vastarinta, lakkoilu, kansalaistottelemattomuus, sabotaasi ja graffitit. Väkivaltaista puolta edustavat pahoinpitelyt, uhkailu ja yksityisomaisuuden tuhoaminen.
Suomessa suoraa toimintaa ovat edustaneet muun muassa kyyditystoiminta ja Koijärvi-liike.
Riachuelo (1883)
Riachuelo oli Brasilian laivaston 1883 palvelukseen otettu ironclad taistelulaiva. Alus nimettiin vuoden 1865 Riachuelon taistelun mukaan.
Brasilian laivastoministeri amiraali Jose Rodrigues de Lima Duerte esitti kansanedustuslaitokselle laivaston modernisoinnin tarpeen ja siihen liittyen kahden uuden taistelulaivan hankintaa. Tilaukset lähetettiin kahdelle brittiläiselle telakalle, joista Samuda Brothers Lontoosta sai valmistettavakseen "Riachuelon". Sen köli laskettiin 31. elokuuta 1881 ja alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1883. Brasilian laivasto otti aluksen palvelukseensa 9. marraskuuta 1883. Tilatut taistelulaivat tekivät Brasilian laivastosta läntisen pallonpuoliskon voimakkaimman, mikä pakotti Yhdysvaltain laivaston hankkimaan itselleen ensimmäiset taistelulaivat "USS Mainen" (1889) ja "USS Texasin" (1892).
Aluksessa oli teräsrunko, ja se oli ensimmäinen panssarivyöllä varustettu alus. Sen tykit oli asennettu aluksen keskilaivaan rintamaan niin, että etummainen torni oli enemmän vasemmalla ja takimmainen enemmän oikealla. Aluksen kansirakenteet olivat aluksen koko pituudella, ja siinä oli kaksi savuhormia sekä kolme täystakiloitua mastoa.
Alus modernisoitiin 1893–1895 La Seynen telakalla Ranskassa, jolloin sen aseistus muutettiin. Tämän jälkeen aluksen pääaseina olivat neljä 9,4 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä torneihin asennettuna. Apuaseina oli kuusi 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin ja kuusi 47 millimetrin pikatykkiä. Lisäksi alukselle asennettiin kaksi tulenjohtotornia, jotka poistettiin 1904 modernisoinnin aikana. Alukselle asennettiin jälkimmäisen modernisoinnin aikana uudet kattilat.
Alus romutettiin 1910.
Viva Zapatero!
Viva Zapatero! on Sabina Guzzantin ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva hänen oman poliittisen satiirin, RAIot-televisio-ohjelmansa hyllyttämisestä Italiassa vuonna 2003 ja siihen liittyvistä valta- ja mediakytköksistä. Ärtyneenä arvostelusta Silvio Berlusconi nosti korvauskanteen RAIot-ohjelmaan esittäneen RAI Tre -ohjelmakanavaa vastaan, jolloin ohjelma hyllytettiin. Vaikka oikeus totesi kanteen pätemättömäksi ei Guzzanti ole saanut jatkaa ohjelmaansa Italiassa.
Ari Torniainen
Ari Juhani Torniainen (s. 15. maaliskuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen rakennusinsinööri ja poliitikko.
Torniainen valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Kymen vaalipiiristä keskustan edustajana. Aiemmalla poliittisella urallaan hän on toiminut muun muassa kotipaikkakuntansa Lappeenrannan kaupunginvaltuutettuna, kaupunginhallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Keskustan Karjalan piirin puheenjohtajana ja Etelä-Karjalan maakuntavaltuuston puheenjohtajana. Hän on toiminut myös urheiluseurojen Lappeen Riento ja Catz puheenjohtajana. Vuodesta 2015 Torniainen on ollut Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Reijo Tossavainen
Reijo Sylvester Tossavainen (s. 13. marraskuuta 1948 Kiuruvesi) on suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana perussuomalaisten ryhmässä vuodesta 2011 vuoteen 2015. Hänet valittiin eduskuntaan Kymen vaalipiiristä 5 725 äänellä. Hän on myös Savitaipaleen kunnanvaltuutettu.
Tossavainen työskenteli vuosina 1985–2004 yrittäjä-päätoimittajana paikallislehti "Valkealan Sanomissa". Myytyään lehden hän on toiminut vapaana kirjoittajana. Hän on ollut yrittäjäyhdistyksen puheenjohtajana ja kotiseutuyhdistyksen hallituksen jäsen. Tossavainen kuuluu perussuomalaisten yrittäjien Täysmuutos-ryhmään.
Eduskunnassa Tossavainen oli liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsen. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen, mutta ilmoitti eroavansa neuvostosta Ylen esitettyä helmikuussa 2015 MOT:n perussuomalaisten sisäisiä ristiriitoja käsittelevän ohjelman. Tossavainen ei asettunut ehdolle enää vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Pass på
Pass på oli ruotsalainen sketsiohjelma, jota lähetettiin Ruotsin televisiossa keväällä 2003. Ohjelman käsikirjoittajat olivat Peter Magnusson ja David Hellenius, jotka ovat käsikirjoittaneet myös ohjelmaa Hey Beberiba. Pass pån sketseissä höykytettiin varsinkin Ruotsin kuningasperhettä. Pass påssa lanseerattiin prinsessa Madeleinen poikaystävän Jonas Bergströmin mielikuvitusversio ja hänen fiktiivinen kaverinsa Frans. Kerran Pass påssa gynekologi löysi prinsessa Madeleinen jalkovälistä grogilasin, mikä aiheutti Ruotsissa suuren kohun.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1898
Vuoden 1898 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Torinossa. Kyseessä olivat kautta aikain toiset maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli ainoastaan kivääriammunta ja mitalit jaettiin kaikkiaan viidessä eri lajissa.
Lääkintöhallitus
Lääkintöhallitus (lyhenne LKH) oli Suomen valtion keskusvirasto ja viranomainen, joka vastasi terveydenhoitoasioista. Se toimi eri nimillä vuosina 1811–1991. Lääkintöhallituksen vastuulla olivat muun muassa sairaaloiden, terveyskeskusten, lääkärien (vuoteen 1930 myös eläinlääkärien), kätilöiden, apteekkien ja lääkkeiden valmistuksen valvonta sekä terveydenhoidon kehittäminen. Nykyään samoista asioista vastaa pääasiassa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
Lääkintöhallituksen varhaisin edeltäjä, "Collegium medicum" perustettiin asetuksella 26. marraskuuta 1811. Se oli Turun akatemian viidestä professorista muodostunut kollegio, joka valvoi lääkärilupia, sairaalain hallintoa, apteekkeja ja yleistä terveydenhoitoa. Lääkintöylihallitus syntyi kun erillinen ylitirehtöörin (pääjohtajan) virka perustettiin Collegium medicumin yläpuolelle vuonna 1827. Laitos oli senaatin kansliatoimituskunnan (vuodesta 1869 siviilitoimituskunta, vuodesta 1917 sisäasiaintoimituskunta) alainen. Viraston nimi lyheni Lääkintöhallitukseksi vuonna 1878, kun Collegium medicum ja vuonna 1840 perustettu houruinhoidon johtokunta (ylin mielisairaiden hoitoa valvova elin) sulautettiin yhteen. Lääkintätoimesta paikallistasolla vastasivat kuvernöörien (maaherrojen) alaisuudessa piirilääkärit ja -eläinlääkärit. Kunnallinen terveydenhoito alkoi Suomessa kehittyä 1800-luvun lopulla, jolloin kaupunkeihin ryhdyttiin perustamaan terveydenhoitolautakuntia.
Suomen itsenäistyttyä Lääkintöhallitus jatkoi toimituskunnasta 27.12.1918 ministeriöksi muuttuneen sisäasiainministeriön alaisuudessa; Sosiaali- ja terveysministeriön alaisuuteen se siirtyi vasta 1.7.1968. Eläinlääkintäasiat siirrettiin vuonna 1930 maatalousministeriölle. Vuoden 1972 kansanterveyslaki siirsi terveydenhuollon painopisteen sairaaloilta kunnallisille terveyskeskuksille. Lääkintöhallitus yhdistettiin 1. maaliskuuta 1991 Sosiaalihallituksen kanssa uudeksi Sosiaali- ja terveyshallitukseksi.
Vuoteen 1827 Collegium medicumin puheenjohtajat.
Calvi
Calvi on kaupunki Ranskaan kuuluvalla Korsikan saarella Haute-Corsen departementissa. Erään tarinan mukaan Calvi on Kristoffer Kolumbuksen syntymäpaikka. Vuoden 2009 alussa kaupungissa asui arviolta 6 627 asukasta.
Calvin kaupungin perustivat roomalaiset 100-luvulla jaa. Paikka on kuitenkin toiminut satamana jo ennen heitä. Calvi joutui useaan otteeseen mereltä tulevien hyökkääjien ryöstämäksi ja se toipui näistä hyökkäyksistä vasta Pisan vallan alaisuudessa 1000-luvun ja 1200-luvun välillä. Paikallisen ylimystön keskinäinen kilpailu sai kaupungin asukkaat pyytämään suojelusta Genovalta vuonna 1278. Käyttäen tukikohtinaan Calvia ja sen etelässä omistamaa Bonifaciota Genovan onnistui lopulta vallata koko saari itselleen. Myöhemmin Calvi ja sen asukkaat tulivat tunnetuiksi Genovan vallan kannattajina, monien muiden nähdessä Genovan sortajana. Genovan vallan alaisuudessa Calviin alettiin rakentaa sitadellia. 1500-luvun puolivälissä saari joutui Ranskan ja Espanjan keskinäisen valtataistelun tantereeksi ja vuonna 1553 ranskalaiset ja heitä auttaneet turkkilaiset nousivat maihin Korsikalle. Ranskalaiset valtasivat muun muassa Bonifacion ja Bastian, mutta eivät onnistuneet valtaamaan Calvia. Tämä tapaus synnytti kaupungin moton, "Civitas Calvi Semper Fidelis" eli vapaasti käännettynä "Calvin kaupunki ikuisesti uskollinen".
Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä englantilaiset valtasivat Calvin vuonna 1794 ja kaupunki pysyi heillä kahden vuoden ajan. 1800-luvun lopussa paikallisia soita kuivatettiin ja Calvista alkoi kehittyä turistikohde.
Santa Catalinan lentoasema sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Maata pitkin kaupungista kulkee kaksi päätietä, RN 199 Ajaccioon Cargèsen, Pianan ja Porton kautta sekä RN 197 Bastiaan Saint-Florentin ja Ile Roussen kautta. Calvin satamaan liikennöi kaksi laivayhtiötä, SNCM ja Corsica Ferries.
Xızı
Xızı () on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon reuna-alueella 104 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Xızın piirin keskus. Asukkaita on 1 300 henkeä (vuonna 2010).
Xızıstä tuli hallintopiirin keskus vuonna 1930. Vuonna 1956 alue liitettiin Apšeronin piiriin. Uudelleen piiri perustettiin vuonna 1990. Vuonna 2008 Xızı sai kaupungin statuksen.
Xızın ja sen lähikylien kanta-asukkaat ovat tateja.
Wellingtonin kansainvälinen lentoasema
Wellingtonin kansainvälinen lentoasema on julkinen lentoasema, joka sijaitsee Rongotain esikaupungissa Wellingtonissa.
Lentoasema on Uuden-Seelannin kolmanneksi suurin. Vuonna 2008 kentän kautta kulki 5 021 000 matkustajaa. Lentoyhtiöitä jotka
operoivat kentällä ovat Air New Zealand, Virgin Blue, Jetstar Airways.
Eeva-Johanna Eloranta
Eeva-Johanna Eloranta (s. 4. maaliskuuta 1966 Turku) on suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Hänet valittiin Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuoden 2011 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Elorannalla on sekä filosofian että valtiotieteen maisterin tutkinnot.
Eloranta kuului Raision kaupunginvaltuustoon vuosina 1997–2008 ja toimi kaupunginhallituksen jäsenenä 1997–2000 ja 2003–2008 sekä kaupunginhallituksen puheenjohtajana 2005–2007. Hän on ollut Turun kaupunginvaltuutettu vuodesta 2009 lähtien. Eloranta on toiminut myös kirkon piirissä Raision seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä vuosina 2003-2008 ja sen varapuheenjohtajana 2007–2008. Vuosina 2010-2013 hän on ollut Turun Katariinan seurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen. Eloranta on toiminut Varsinais-Suomen maakuntavaltuuston jäsenenä vuodesta 2005 alkaen.
Eloranta oli ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2003 ja 2007 mutta ei tullut valituksi. Vaaleissa 2011 Eloranta valittiin kansanedustajaksi 3 648 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2015 hänet valittiin uudelleen 6704 äänellä.
Eloranta on toiminut molempien vaalikausien aikana eduskunnan sivistysvaliokunnan jäsenenä ja lyhyempiä kausia myös muiden valiokuntien jäsenenä tai varajäsenenä. Eloranta kuului 2011-2015 Suomen Pohjoismaiden Neuvoston valtuuskuntaan ja neuvoston elinkeinovaliokuntaan. Eloranta jätti 2012 hallitukselle muiden sivistysvaliokunnan sosialidemokraattisten jäsenten kanssa toimenpidealoitteen nykyisen uskonnon oppiaineen korvaamisesta yhteisellä uskontotiedon ja etiikan oppiaineella.
Huhtikuussa 2012 Eloranta valittiin valtakunnallisen Syömishäiriöliiton (SYLI) hallituksen puheenjohtajaksi. Hän on ryhtynyt ajamaan kansanedustajana parannuksia syömishäiriöiden hoitoon Suomessa. Toukokuussa 2012 Eloranta jätti kirjallisen kysymyksen, jossa hän vetosi aikuisten syömishäiriötä sairastavien käypä hoito-suositusten laatimisen puolesta. Hän myös kantaa huolta mielenterveysongelmiin sairastuneiden terapian piiriin pääsyn hitaudesta ja korkeasta kynnyksestä sekä korvauskäytännöistä ja on tehnyt siitäkin kirjallisen kysymyksen toukokuussa 2012. Eloranta on ajanut pitkään muihinkin mielenterveysongelmiin sairastuneiden asiaa. Vuosina 2002-2007 hän toimi muun muassa mielenterveyskuntoutujien klubitalon (Raisio-Naantali Fountain-house yhdistys ry) puheenjohtajana. Valtiopäivätoimina hän on mielenterveysasioihin liittyen tehnyt muun muassa lasten- ja nuorisopsykiatrian yhdistämissuunnitelmiin liittyvän kirjallisen kysymyksen.
Koulutukseltaan Eloranta on filosofian maisteri pääaineena kulttuurihistoria (1995) ja valtiotieteen maisteri pääaineena sosiaalipolitiikka (2002). Hänellä on neljä lasta ja hän on naimisissa.
Eeva-Johanna Elorannan isoisän isä oli Evert Eloranta, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1908–1918.
Lokakuussa 2009 Eloranta jäi kiinni näpistyksestä poistuttuaan maksamatta turkulaisesta tavaratalosta. Hänet tuomittiin 30 päiväsakkoon.