hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Omid
Omid (, "Toivo") on Iranin ensimmäinen kotimaassaan valmistettu satelliitti. Satelliitin vei kiertoradalle iranilaisvalmisteinen kantoraketti Safir 2 ("Lähettiläs") 2. helmikuuta 2009. Satelliitti on tietoliikenne- ja tutkimussatelliitti.. Satelliitin missio päättyi 19. maaliskuuta 2009 mennessä eli se oli yhtä lyhytaikainen kuin suurvaltojen ensimmäiset satelliitit 1950-luvulla.
Iranin television ja läntisten lähteiden mukaan satelliitti kiertää maata 245–440 km korkeudella ja radan inklinaatio on 55,5 astetta . Satelliitti kiertää Maan 15 kertaa vuorokaudessa. Satelliitin massan on arveltu olevan 27 kg.
Omid laukaistiin Iranin vallankumouksen 30-vuotisjuhlapäivänä. Laukaisu tapahtui kaakkoon välttäen mm. Lähi-idän alueiden ylilennon.
Läntisissä tiedotusvälineissä Iranin suoritus noteerattiin perinteiseen tapaan
Iranin käyttöön ottama ensimmäinen satelliitti, Sina-1, laukaistiin Maan kiertoradalle Plesetskistä Venäjältä vuonna 2005. Sinan vei avaruuteen venäläinen kantoraketti.
Pernambucon lippu
Pernambucon lippu on Brasilian Pernambucon osavaltion tunnus ja se on peräisin vuodelta 1817.
Sininen yläosa edustaa Pernambucon taivaan suuruutta ja valkoinen alaosa rauhaa. Kolmivärinen sateenkaari (vihreä, keltainen, punainen) edustaa kaikkien pernambucolaisten yhtenäisyyttä. Sateenkaaren yllä oleva tähti on Skorpionin tähtikuvion Mu Scorpii -tähti, joka on Pernambucon osavaltion symboli Brasilian lipussa
Sateenkaaren alla oleva aurinko edustaa Pernambucon voimaa ja energiaa ja risti uskoa oikeuteen sekä kahdenkeskiseen ymmärrykseen.
Distrito Federalin lippu
Distrito Federalin lippu eli Brasilian liittopiirin lippu vahvistettiin Distrito Federalin lipuksi 26. elokuuta 1960 ja sen on suunnitellut runoilija Guilherme de Almeida. Brasílian risti lipun keskellä symboloi alkuperäiskansojen perintöä ja joka suuntaan leviävää voimaa. Valkoinen tarkoittaa rauhaa ja vihreä alueen kasvillisuutta.
Adolf von Jordans
Adolf von Jordans (29. huhtikuuta 1892 – 23. toukokuuta 1974) oli lintutieteilijä, joka tutki Baleaarien linnustoa.
Von Jordans julkaisi teoksen "Die vogelfauna Mallorcas mit berucksiditign Menorcas und des Pityusen". Paul Rost and Co., G.M.G.H. Bonn. (1914).
Von Jordanas kirjoitti "Falco"-lehteen artikkelit "Vorlaufige kurze beschreihung neuser formen von der Balearen" (Falco, J. G. 9, núm. 1, s. 43-44 (1913)) ja "Nem vogelrassen von del Balearen" (Sonelerh de Falco, s. 3-5 (1923)).
Von Jordans nimesi pajusirkun alalajin "witherbyi", peipon alalajin "balearica", kyläpöllösen alalajin "mallorcae" ja yhdessä Schiebelin kanssa pyyn alalajin "styriacus".
Albertin ikkuna
Albertin ikkuna eli kartesiolainen matriisi on piirtämisessä käytetty vanha apuväline, piirustusmatriisi. Se on saanut nimensä italialaisen tiedemiehen Leon Battista Albertin mukaan. Piirustusmatriisia on käytetty apuvälineenä kolmiulotteisessa arkkitehtuuripiirustuksessa. Samaa periaatetta käytetään tietokonegrafiikassa. Digitaalisen kameran kuvamatriisi toimii Albertin ikkunan periaatteella.
Alberti julkaisi vuonna 1435 oppaan "Della Pittura", jossa hän selostaa menetelmän kolmiulotteisen tilan maalaamiseksi kehystetylle kaksiulotteiselle taululle. Hänen menetelmänsä perustui Aristoteleen käsitykseen katseesta, jossa näkökenttä muodostuu silmästä lähtevistä säteistä. Silmä sijaitsee aivan kuin pyramidin huipulla ja säteet kulkevat kehyksen läpi. Keskeisperspektiivin mukainen kuva muodostuu kehyksen rajapintaan. Taulu jaetaan vielä matriisiksi, joka helpottaa taiteilijaa täsmäämään kuvan osat oikeisiin mittasuhteisiin. Perspektiivimaalaus teki kuvasta ikään kuin ikkunan toiseen todellisuuteen, ja maalauksesta tuli myös liikuteltava. Myös rakennuksia ja mekaanisia laitteita suunnitellut Leonardo da Vinci käytti Albertin matemaattinen perspektiivipiirrosmenetelmää työpiirrosten teossa. Camera obscurasta hän kirjoitti havaintojentekovälineenä. Albertin menetelmän pohjana oli tuon ajan rakennus- ja maanmittaustekniikka, jossa rakennusten suunnittelussa käytettiin vastaavanlaisia menetelmiä. Lopputuloksena on syvyysilluusio.
Kartesiolainen matriisi on toiminut maalauksen ja piirustuksen apuvälineenä myös piirrettäessä camera obscuran avulla. Valokuvaus ei tarvinnut kartesiolaista matriisia, mutta myöhemmin siitä tuli digitaalisen valokuvauksen ja kolmiulotteisen kuvantamisen olennainen osa. Digitaalisessa valokuvassa kaksiulotteisen matriisin soluja kutsutaan pikseleiksi.
Distrito Federalin vaakuna
Distrito Federalin vaakuna on Brasilian liittovaltiopiirin (Distrito federal) tunnus. Se on hyväksytty 12. syyskuuta 1960 ja sen on suunnitellut runoilija Guilherme de Almeida. Vaakuna ei noudattele perinteisiä heraldiikan sääntöjä vaan se hakee innovatiivisia muotoja kuten Oscar Niemeyerin suunnittelema uusi pääkaupunkikin, Brasília.
Vaakuna, jonka muoto perustuu Palácio da Alvoradan pylvään muotoon, on jaettu keskeltä vihreään oikeaan osaan ja keltaiseen vasempaan osaan. Vaakunan keskellä on vihreä neliö, jonka keskellä on niin sanottu "Brasílian risti", neljän eri suuntiin osoittavan keltaisen nuolen muodostama kuvio symboloiden vallan toimia. Kuvion yläpuolella on tyylitelty kokouspöydän kuva, tarkoittaen Brasilian kansankongressin olevan kaupungissa. Kuvion alapuolella on kaupungin latinankielinen motto "Venturis ventis", tuleville tuulille.
Jana (yhtye)
Jana on vuonna 2003 perustettu hämeenlinnalainen popyhtye, jonka ensimmäinen single "Pauliina" ilmestyi marraskuussa 2005. ”Pauliina”-kappaleesta tuli yksi Janan tunnetuimmista kappaleista. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Pelkuri”, ”Suutelit pitkään” ja ”Kuussa”. Janan debyyttialbumi "Pelkuri!" ilmestyi maaliskuussa 2007.
Juthungit
Juthungit () olivat alemanneihin kuulunut germaaniheimo, joka asui Tonavan ja Altmühljoen pohjoispuolella nykyisen Baijerin alueella. Heimo mainitaan muun muassa roomalaisen historioitsija Ammianus Marcellinuksen kirjoituksissa.
Juthungit hyökkäsivät Italiaan vuonna 259, mutta Marcus Simplicinius Genialis löi heidät seuraavana vuonna lähellä Augsburgia. Tämä mainitaan muistomerkissä, joka löydettiin vuonna 1992. Suunnilleen näihin aikoihin roomalaiset menettivät Limesin alueen germaaneille. Vuonna 271 juthungit hyökkäsivät uudelleen Italiaan, mutta keisari Aurelianus kukisti heidät Ticinumissa. Juthungit ja alemannit ryöstelivät Rooman Raetian provinssia vuosina 356-358 tuhoten muun muassa Castra Reginan linnoituksen. Vuonna 383 alaanit ja hunnit löivät juthungien armeijan Raetiassa. Myöhemmin roomalainen kenraali Flavius Aëtius taisteli myös juthungeja vastaan Raetiassa.
Anjalan vaakuna
Anjalan kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta. Vaakunassa valakädet viittaavat Anjalan liittoon, jossa joukko Ruotsin armeijan upseereita kapinoi Kustaa III:tta vastaan laadittuaan Anjalan liittokirjan Anjalan kartanossa vuonna 1788.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 29. lokakuuta 1952. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolme tyvestä nousevaa hopeista valakättä”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi Anjalan ja Sippolan yhdistyttyä Anjalankosken kauppalaksi 1975.
Marie Jay Marchand-Arvier
Marie Jay Marchand-Arvier (s. 8. huhtikuuta 1985 Laxou, Meurthe-et-Moselle, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt etupäässä vauhtilajeissa eli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa.
Marchand-Arvier sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi syöksylaskussa Mariborissa 2004. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Torinon olympialaisissa 2006 ollen syöksylaskussa viidestoista. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui samassa lajissa yhdenneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa Lindsey Vonnin jälkeen. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui viidenneksi ja syöksylaskussa kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja alppiyhdistetyssä kymmenes. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi ja Schladmingissa 2013 syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa 14:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli supersuurpujottelussa neljästoista.
Marchand-Arvier on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa viisi kertaa palkintokorokkeelle: Cortina d'Ampezzon ja Lenzerheiden syöksykilpailuissa kaudella 2006–2007 kolmanneksi, St. Moritzin supersuurpujottelussa kaudella 2009–2010 toiseksi, Lake Louisen syöksylaskussa kaudella 2011–2012 toiseksi ja Meribelin syöksylaskussa kaudella 2012–2013 kolmanneksi. Hän voitti Ranskan mestaruuden supersuurpujottelussa 2008, 2010 ja 2011 sekä alppiyhdistetyssä 2008.
Leppäkoski (Harlu)
Leppäkoski on koski Jänisjoessa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Laatokan Karjalassa. Siellä on myös samanniminen tehdasalue, jossa on toiminut paperi- ja sellutehdas. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat alempana sijaitsevat Läskelänkoski ja ylempänä sijaitseva Hämekoski.
Leppäkoskeen rakennettiin vesivoimala (Harlun vesivoimala) vuonna 1936. Kosken itäisellä rannalla sijaitseva voimala on säilynyt hyvässä kunnossa. Voimalan omistaa TGK-1, josta suomalainen Fortum omistaa 25,66 prosenttia. Voimalan nykyinen nimi on Harlu HPS-22. Voimalan teho on 3,00 MW ja siinä on kaksi turbiinia. Voimalassa on meneillään peruskorjaus.
Matti Järvenpää
Matti Heimo Järvenpää (27. elokuuta 1923 Tyrvää – 14. kesäkuuta 1988 Pori) oli suomalainen SKDL:ää edustanut poliitikko. Järvenpää toimi kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1970–1983. Hän vaikutti myös Tyrvään ja Vammalan kunnanvaltuustoissa sekä Kansan raittiusliiton ja Valtion raittius- ja alkoholiasioiden neuvottelukunnan puheenjohtajana.
Toisen maailmansodan aikana Järvenpää oli aseistakieltäytyjä aatteellisista syistä. Hän pakoili viranomaisia Tyrvään metsissä jatkosodan päättymiseen asti. Kokemuksistaan Järvenpää kirjoitti kirjan "Kieltäydyin sodasta" (1985).
Järvenpää työskenteli vuoteen 1946 maa- ja metsätöissä. Hän suoritti maamieskoulun 1947 ja Sirola-opiston 1951. Vuosina 1951–1954 Järvenpää oli Pienviljelijäin liiton palveluksessa. Tätä seurasi SKDL:n Satakunnan piirijärjestön piirisihteeriys, jota Järvenpää hoiti kansanedustajaksi tuloonsa asti. Eduskunnassa Järvenpää kuului maa- ja metsätalous- sekä valtiovarainvaliokuntaan
Järvenpäällä oli luottamustehtäviä muun muassa OTK:ssa, Lännen Sokerissa, Kulutusosuuskuntien keskusliitossa ja Kansa-yhtymässä.
Järvenpää oli kolmesti ehdokkaana presidentin valitsijamiesvaaleissa 1968, 1978, 1982.
Läskelänkoski
Läskelänkoski on koski Jänisjoessa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Laatokan Karjalassa. Siellä on myös tehdasalue, jossa on toiminut Läskelän paperitehdas. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat ylempänä sijaitsevat Leppäkoski ja Hämekoski.
Läskelänkoski on Jänisjoen suurin koski. Sen pudotuskorkeus on 13,4 metriä. Petroskoi-Värtsilä-tie ylittää kosken Läskelän taajamassa.
Läskelänkoskella on ollut 1780-luvulta alkaen sahalaitos. Nils Ludvig Arppe osti kosken Venäjän tykistöhallitukselta 1860. Arppen perilliset perustivat 1875 alueelle myös naulapajan, joka toimi 1887 saakka.
Läskelän paperitehdas perustettiin 1905 alueelle. Sitä ennen jo 1903 oli perustettu puuhiomo.
Paperitehtaan yhteydessä toimii Läskelänkosken vesivoimala. Voimalan nykyinen nimi on Lyaskelya GES.
Voimalaitos on päätetty kunnostaa. Voimalaan asennetaan kuusi 0,8 MW turbiinia, joiden yhteinen teho on 4,80 MW. Voimalan uoma on kuivana ja vesi on ohjattu pato murtamalla pääuomaan. Vesivoimala on ollut käytössä viimeksi paperitehtaan toiminnan aikana 2000-luvulla.
Harald von Loudon
Harald von Loudon (1876 − 1959) oli lintutieteilijä, joka osallistui Nikolai Zarudnyin kanssa tutkimusmatkalle Persiaan.
Von Loudon nimesi muutamia lintujen alalajeja, muun muassa käenpiian alalajin "sarudnyi" retkitoverinsa kunniaksi.
Paranoid (Waldo’s Peoplen albumi)
Paranoid on suomalaisen Waldo’s People -yhtyeen vuonna 2009 julkaistu albumi. Albumi sisältää muun muassa kappaleen ”Lose Control”, jolla Waldo’s People edusti Suomea vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa. Toinen singlejulkaisu albumilta oli ”New Vibration”.
Kappaleesta ”Lose Control” kuvattiin musiikkivideo.
Paulakengät
Paulakengät, paulapieksut eli lapikkaat on monen kansallispuvun osa. Ne valmistetaan parkitusta nahasta. Kengän kärjessä on suora ommeltu sauma. Kanta on pyöristetty, ja reunareikiin on pujotettu taakse solmittava nahkainen kurepaula. Paulakengät sopivat erityisesti talvijalkineiksi.
Brain Capers
Brain Capers on Mott the Hooplen vuonna 1971 julkaistu studioalbumi.
Albumilla yhtye suuntasi hard rockiin päin hieman kokeellisemman ja rauhallisemman "Wildlife"-levyn jälkeen. Albumi äänitettiin studiossa noin neljässä päivässä.
"Brain Capersia" pidetään yleisesti Mott the Hoople -fanien suosikkina levyistä ennen vuoden 1972 läpimurtoa.
"Brain Capers" on myös yhtyeen ainoa studioalbumi, joka ei noussut listalle sen kotimaassa Britanniassa. Vuonna 2003 albumi julkaistiin uudelleen bonuskappalein varustettuna.
A-puoli
B-puoli
Big Daddy &amp; Rockin’ Combo
Big Daddy & Rockin’ Combo on varsinaissuomalainen rockabilly-yhtye. Yhtyeen single "Dead by X-mas" oli Suomen virallisen singlelistan ykkönen viikolla 45 vuonna 2008, sijalla kolme viikolla 46 ja sijalla 10 viikolla 47. Single "Soittajan vaimo" nousi Suomen virallisella singlelistalla sijalle kuusi viikolla 20 ja sijalle 15 viikolla 21 vuonna 2009. Syyskuussa 2009 yhtye teki pienimuotoisen promootio-kiertueen "Big Daddy & Rockin' Combo Rockin' Trought the Europe tour" esiintymispaikkoina Graceland (Suomi), Viking Isabella (Tku-Sto), Bier- und Wein-Comptor (Saksa), Michieltje, Vlissingen (Hollanti) ja Le Skipper-Mesquer (Ranska). Toukokuussa 2010 yhtye julkaisi singlen "Dead, Jail or Rock'n'Roll". Kuultuaan kappaleen "Tragedy" Michael Monroe ehdotti, että yhtye tekisi hänen kappaleestaan rockabilly-version. Kesäkuussa 2010 Steve Gatlin (Kalifornia, Yhdysvallat) kuvasi Loimaalla yhtyeen ensimmäisen videon, jossa pääosaa esittää Tommi Korpela ja kertojana toimii Michael Pritchard (Kalifornia, Yhdysvallat). Joulukuussa 2010 yhtye teki pitkäaikaiselle roudarilleen Mad-Mikolle syntymäpäivälahjaksi videon, joka kuvattiin Mikon kaupassa. Kuvauksen, ohjauksen ja editoinnin hoiti jälleen Steve Gatlin. Videossa tavoitellaan "Maanalainen armeija iskee jälleen" -tyylistä tunnelmaa, jossa nuoret tytöt ovat "Renen" kimpussa kaupassa. Video julkaistiin 5. maaliskuuta 2011 Mad-Mikon juhlissa.
Yhtye palasi studioon vuoden 2011 tammikuussa, jossa tehtiin neljä kappaletta: kolme coveria ja Jorkke Nurmen kirjoittama kappale 'I wasn't Surprised', joka kuullaan siis uudella videolla. Kappale menee pelkästään lataukseen ja siitä ei paineta lainkaan cd:tä. Loput kappaleet ja 8 uutta tullaan kuulemaan tulevalla pitkäsoitolla.
2012 ja 2013 yhtye oli studiossa ja sai aikaan DON'T THROW ME OUT -pitkäsoiton joka julkaistiin CD.nä ja Vinyylinä. Vinyylissä on kaksi extra kappaletta.
2012 Julkaistiin video "Virginia" joka oli kuvattu Virginian kaupungissa, Minnesotassa. 2013 Steve Gatlin tuli taas Loimaalle kuvamaan "Rebel's" videota jota tähditti Miss Suomi Essi Pöysti ja hänen puolisonsa Ville Mäkäläinen.
Bändi keikkaili ahkerasti 2012-2015,(rumpalina tuona aikana toimi Daniel Venho) kunnes 2016 he pitivät pienen breikin.
Bändi on keikaillut Suomessa, Ruotsissa,Virossa, Saksassa,Hollannissa, Ranskassa ja Unkarissa.
2017 Aika oli taas kypsä ja rumpuihin vaihtui Mercy, joka on tuttumies Buck Jones & his Rhythm Riders bändistä ja Sig orkesterista. 2017 joulukuussa bändi vieraili studio Red Housessa jälleen ja äänitti Samantha Fox:n Do ya Do ya (wanna please me) kappaleen joka tuli ulos 2018 tammikuussa.
Kirjeet Luciliukselle
Kirjeet Luciliukselle (, ”Moraalisia kirjeitä Luciliukselle”) on Seneca nuoremman kirjoittama 124:n kirjeen kokoelma. Seneca kirjoitti kirjeet elämänsä loppupuolella ystävälleen Lucilius Iuniorille, tarkoituksenaan antaa neuvoja siitä, kuinka tämä voi tulla yhä omistautuneemmaksi stoalaiseksi.
Jokainen kirjeistä alkaa sanoilla ”Seneca lähettää terveisensä ystävälleen Luciliukselle” () ja päättyy sanoihin ”Voi hyvin” ("Vale"). Kirjeet käsittelevät kaikenlaisia aiheita Senecan filosofisen ajattelun näkökulmasta, ja antavat samalla hyvän kuvan elämästä tuon ajan Rooman valtakunnassa.
Senecan kirjekokoelma on suomennettu (Basam Books 2011). Aiemmin kirjeistä on suomennettu 32 osana kokoelmaa "Tutkielmia ja kirjeitä" (WSOY 1964).
Kirjeisiin lukeutuvat muiden muassa seuraavat:
Julia jäi henkiin
Julia jäi henkiin on Annika Eklundin keväällä 2009 ilmestyneen "Valonarkaa"-albumin ensimmäinen single. Sävellyksen on tehnyt Kerkko Koskinen.
Jupiter Stroll Records
Jupiter Stroll Records on vuonna 2007 perustettu levy-yhtiö, joka julkaisee musiikkia rock'n'rollista pychobillyyn.
Anna Baijars
Anna Kristina Baijars (s. 27. syyskuuta 1966 Helsinki) on Gummeruksen kustannusjohtaja vuodesta 2013. Hän työskenteli WSOY:n kustannusjohtajana 2008–2009 ja toimitusjohtajana 2009–2011. Baijars työskenteli Gummeruksessa aiemmin vuosina 1996–2008.
Baijars kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän opiskeli yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1994. Lukuvuoden 1992–1993 hän opiskeli Pariisissa Sorbonnen yliopistossa ja teki gradunsa ranskalaiskirjailija Marguerite Yourcenarista.
Vuosina 1989–1990 Baijars oli Ylen TV-nyttin kuvaussihteeri, teki vuosina 1990–1991 vapaaehtoistyötä Ranskassa ja työskenteli Roihuvuoren yläasteen uskonnon tuntiopettajana 1991–1992. Valmistuttuaan yliopistosta hän työskenteli Suomen Kirjailijaliiton projektisihteerinä 1994–1996.
Baijars aloitti vuonna 1996 Gummeruksen suomennetun kaunokirjallisuuden toimituspäällikkönä ja siirtyi vuonna 2000 kustannuspäälliköksi. Vuosina 2005–2008 hän oli Gummeruksen kaunokirjallisuuden kustannusjohtaja. Tuolloin kustantamo alkoi jälleen julkaista uutta kotimaista lyriikkaa.
Vuonna 2008 Baijars siirtyi WSOY:n yleisen kirjallisuuden kustannusjohtajaksi. Helmikuussa 2009 hänet nimitettiin kustantamon toimitusjohtajaksi. Baijars uudisti WSOY:n toimintamallia ja vakautti yhtiön taloutta. WSOY aloitti pokkarikustantamisen vuonna 2009 ja sähkökirjakustantamisen vuonna 2010.
Kustannusalan haasteet näkyivät myös Baijarsin johtamassa WSOY:ssä. Kesällä 2010 huomiota herättivät kustantamon ja kirjailija Sofi Oksasen väliset erimielisyydet. Oksanen kritisoi WSOY:tä ja Baijarsia ja kustantamo purki lopulta Oksasen kustannussopimuksen.
Keväällä 2011 WSOY myytiin Sanomalta Bonnierille. Syksyllä 2011 kustantamo vaihtoi toimitusjohtajaa ja Baijars jätti yhtiön. WSOY:n jälkeen Baijars piti reilun vuoden sapattivapaan, kunnes hän palasi Gummeruksen kustannusjohtajaksi vuonna 2013.
Baijars oli Suomen Kirjasäätiön ja n hallituksen jäsen vuosina 2008–2011. Vuosina 2009–2011 hän oli Suomen Kustannusyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja.
Gummeruksen johtoryhmän jäsen Baijars oli vuosina 2003–2008. Hän on toiminut myös Viestinnän keskusliiton hallituksen jäsenenä.
Baijars on toiminut Suomen Pariisin instituutin neuvottelukunnan jäsenenä vuosina 2007–2012 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2013. Hän oli myös Suomen Lontoon instituutin hallituksen jäsen vuosina 2008–2014.
Baijarsin puoliso oli vuosina 1995–2005 André Pignol, jonka kanssa hänellä on yksi lapsi. Vuodesta 2014 hänen puolisonsa on ollut Raoul Björkenheim.
Kaija Holli
Kaija Anneli Holli (o.s. Ikonen; s. 14. tammikuuta 1950 Ilomantsi) on suomalainen professori. Hän toimi Tampereen yliopiston rehtorina 2009-2015. Holli on Tampereen yliopiston palliatiivisen lääketieteen professori. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tampereen yliopistosta 1988. Hän on myös syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkäri sekä fysioterapeutti.
Holli toimi Suomen yliopistot UNIFI ry:n puheenjohtajana vuosina 2012–13. Hän on myös valtioneuvoston asettaman Tutkimus- ja innovaationeuvoston ja Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n hallituksen jäsen (2015–).
Taitouinti kesäolympialaisissa 2000
Sydneyn kesäolympialaisten 2000 taitouintikilpailut pidettiin Sydney International Aquatic Centre:ssä. Yhteensä 104 kilpailijaa kamppaili kahden lajin, naisten pari- ja joukkuekilpailun, mitaleista.
Fred Wander
Fred Wander (5. tammikuuta 1917 – 10. heinäkuuta 2006) oli itävaltalainen kirjailija ja holokaustista selviytynyt henkilö. Hänen nimensä oli alun perin Fritz Rosenblatt.
Kahdenkymmenen eri leirin kurimuksesta selvinneen Wanderin kirja Seitsemäs kaivo ilmestyi saksaksi ensimmäisen kerran jo vuonna 1971, mutta vasta uudelleenjulkaisun jälkeen se on nopeasti noussut kriitikkojen suosioon ja käännetty lukuisille kielille.
Suomenkielisen painoksen tiedot:
Korpikommunismi
Korpikommunismi on Erik Allardtin Itä- ja Pohjois-Suomen työväenliikkeen radikalismille antama nimitys.
Se tarkoittaa lyhyen aikavälin taloudellisia etuja tavoittelevaa työväenliikettä, jolla ei ole organisatorista historiaa eikä vahvaa poliittista perinnettä.
Mikko Järvinen (poliitikko)
Mikko Järvinen (aiemmin "Kuorrejärvi", 20. syyskuuta 1895 Kangasala – 30. huhtikuuta 1953 Vaasa) oli suomalainen SKDL:ää edustanut poliitikko. Järvinen toimi kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1953. Hän vaikutti myös Vaasan kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa.
Järvinen syntyi työläisperheeseen Kangasalla. Hän meni mukaan poliittiseen toimintaan 13-vuotiaana. Järvinen asui Tampereella, kunnes muutti 1920-luvun alussa Vaasaan. Etelä-Pohjanmaalla Järvinen nousi paikallisen työväenliikkeen johtotehtäviin. Vuonna 1926 hän liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen. Järvinen työskenteli Vaasassa muun muassa jalkinetyöläisenä. Vuosina 1928–1930 hän oli sanomalehti Työn Äänen taloudenhoitaja.
Keväällä 1930 Järvinen kierteli ympäri Pohjanmaata lehtimiehen ominaisuudessa ja hän joutui useamman kerran niin sanottujen muilutusten kohteeksi. Järvinen ei kuitenkaan pelännyt kyyditsijöiden uhkauksia, ja hän jatkoi toimintaansa kunnes viranomaiset pidättivät tunnetun vasemmistoaktiivin. Järvinen kärsi poliittisen vankeustuomion Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Vapauduttuaan Järvinen toimi kommunistien kansanrintamapolitiikan puolesta ammattiyhdistysliikkeessä ja etenkin osuustoimintaliikkeessä.
Jatkosodan päätyttyä Järvinen oli keskeisesti mukana luomassa julkiseksi nousseen SKP:n organisaatiota kotiseudullaan. Järvinen valittiin kansanedustajaksi vaaleissa 1945 suurella äänimäärällä. Vuodesta 1948 kuolemaansa Järvinen oli vaalipiirinsä ainoa SKDL:n listoilta valittu edustaja. Kuoleman jälkeen tilalle nousi Georg Backlund. Järvinen oli myös presidentin valitsijamies vaaleissa 1950.
Järvinen kuoli ollessaan matkalla Vaasaan vappuaattona 1953. Miehen muistoa kunnioitettiin seuraavan päivän vapputilaisuuksissa, ja hautajaisiin osallistui myöhemmin tuhansia työläisiä.
Järvisellä oli luottamustehtäviä muun muassa OTK:ssa, Kulutusosuuskuntien keskusliitossa ja Neste-yhtiössä.
Järvinen oli naimisissa kolmesti.
Luigi Romersa
Luigi Romersa (5. heinäkuuta 1917 Boretto, Italia – 19. maaliskuuta 2007 Rooma, Italia) oli italialainen toimittaja, kirjailija ja sotakirjeenvaihtaja.
Valmistuttuaan Parman yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta Romersa aloitti journalistina vuonna 1937 Gazzetta di Parma -lehdessä.
Toisen maailmansodan aikana Romersa toimi Italian fasistihallituksen sotakirjeenvaihtajana useille sanomalehdille, joista huomattavimpia olivat Corriere della Sera ja Il Messaggero.
Romersa väitti saaneensa olla läsnä todistamassa Saksan onnistunutta atomipommikoetta toimiessaan lyhyen aikaa Benito Mussolinin virallisena lähettiläänä. Myös saksalaisen historioitsijan Rainer Karlschin kirjan mukaan kyseinen ydinkoe tapahtui lokakuun alkupuolella vuonna 1944 Itämeressä sijaitsevalla Rügenin saarella. Romersan todistuksesta huolimatta väitettyä ydinkoetta ei ole saatu pitävästi todistettua muista lähteistä. Joitain löyhiä aihetodisteita löytyy, esimerkiksi Hans-Ulrich Rudelin maininta keskustelusta Adolf Hitlerin kanssa 29. maaliskuuta 1944.
Sodan jälkeen Romersa työskenteli milanolaisen Tempo-lehden erikoislähettiläänä.
Vuoden 1956 Suezin kriisin ja myöhemmin kuuden päivän sodan aikana Romersa raportoi sotien tapahtumista paikan päällä.
Wernher von Braunin ystävänä Romersalla oli myös hyvä tilaisuus kirjoittaa runsaasti lehtijuttuja kuumatkoista.
The Saturday Evening Post
The Saturday Evening Post on yhdysvaltalainen kahdesti kuukaudessa ilmestyvä aikakauslehti Nykyisellä nimellään lehteä on julkaistu vuodesta 1821, mutta sen juuret juontavat Benjamin Franklinin vuonna 1728 perustamaan "Pennsylvania Gazette"en.
Alun perin "The Saturday Evening Post" oli nelisivuinen kuvittamaton sanomalehti, joka käsitteli muun muassa poliittisia aiheita. Vuonna 1839 päätoimittaja George Rex Graham muokkasi lehteä kaupallisempaan suuntaan ja 1855 lehteä myytiin 90 000 kappaletta vuodessa.
Vuonna 1897 Cyrus H. K. Curtis osti lehden 1 000 dollarin kauppahinnalla. George Horace Latimer toimi päätoimittajana vuosina 1899 – 1936, ja hänen aikanaan lehden vuosittainen myyntimäärä kasvoi kahdesta tuhannesta kappaleesta kolmeen miljoonaan kappaleeseen. Tuona aikana lehti tuli tunnetuksi erityisesti kansikuvistaan, joiden piirtäjistä tunnetuin oli Norman Rockwell. Lehdessä myös julkaistiin novelleja useilta tunnetuilta kirjailijoilta, kuten F. Scott Fitzgeraldilta ja Sinclair Lewisilta.
1969 lehden ilmestyminen lakkasi, kunnes 1971 julkaisua jatkettiin uudessa omistuksessa sisällön painottuessa terveyteen ja lääketieteen saavutuksiin.
Kiurukerttu
Kiurukerttu ("Cincloramphus mathewsi") on Australiassa tavattava sirkkalintuihin kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty australialaisen lintutieteilijän G.M. Mathewsin kunniaksi.
Kiurukerttukoiras on naarasta kookkaampi ja voi kasvaa 19 cm pitkäksi naaraan pituuden ollessa noin 16 cm. Väritykseltään kiurukertut ovat pääosin ruskeita. Selässä ja siivissä on tummempia raitoja. Päässä on nokasta silmän taaksa ulottuva tumma viiru. Kaula ja vatsa ovat väriltään valkeahkot. Perä on väritykseltään ruosteenruskea. Pesimäaikana koiraan nokka ja suu muuttuvat mustaksi, mutta naaralla nokan sisäosat muuttuvat vaaleanpunertaviksi. Kiurukerttu muistuttaa isokiurukerttua ("Cincloramphus cruralis"), mutta on selkeästi pienikokoisempi. Isokiurukerttunaaraalta puuttuu ruosteenruskea perä.
Kiurukerttua tavataan koko Australian pääsaarella. Yleisin laji on Uudessa Etelä-Walesissa, läntisessa Australiassa ja Queenslandissa. Kiurukertut elävät avoimilla ruohomailla, avoimissa ruohikkoisissa metsissä, maatalousmailla ja akaasioita kasvavilla alueilla.Tiheämmissä metsissä lajia ei tavata . Lintu pesii Australian eteläosissa ja muuttaa talveksi pohjoiseen.
Kiurukerttu etsii ravintonsa pääosin maasta. Lajin ruokavalioon kuuluvat selkärangattomat ja ajoittan myös siemenet.
Lisääntymisaika kestää yleensä elokuusta joulukuuhun. Pesä on kuppimainen ja se rakennetaan ruohoita tiheän ruohikon sekaan. Naaras munii kolme tai neljä valkoista tai vaaleanpunaista punapilkullista munaa. Ainoastaan naaras rakentaa pesän, hautoo ja hoitaa poikaset.
Ajax-luokka (taistelulaiva)
Ajax-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka. Alusten pääaseet oli sijoitettu tykkitorneihin.
Amiraaliteetilla oli tapana valmistaa onnistuneesta alustyypistä vastaava, mutta pienempi ja halvempi alustyyppi. Tapa perustui säästämiseen, vaikka se harvoin osoittautui onnistuneeksi toimintatavaksi. Samoin kuin "HMS Warriorista" luotiin "HMS Defence tai myöhemmin "HMS Queen Elizabethista" "HMS Revenge" niin luotiin myös "HMS Inflexiblestä" "HMS Ajax".
Luokan alukset rakennettiin samojen periaatteiden mukaisesti kuin "Inflexible" eli raskaasti panssaroituun linnoitukseen asennettiin neljä raskasta tykkiä asennettuna linjaan, jotta mahdollistettaisiin joka suuntaan tulittaminen. Alukselta edellytettiin kuitenkin pienempää uppoumaa ja rajaksi asetettiin 3000 tonnia. Tämän seurauksena tykkien kaliiperia pienennettiin 16 tuumasta 12,5 tuumaan ja aluksen nopeuden laskiessa kahdella solmulla.
Alusten panssarointia kevennettiin ja lopulta osa aluksesta oli suojaamatta. Luokka oli viimeinen suusta ladattavillä pääaseilla varustettu ja ensimmäinen, johon sijoitettiin apuaseet eli kaksi kuuden tuuman tykkiä. Alusten suunnitelmissa ei alun perin ollut takilointia.
Höyrytalo
Höyrytalo () on Jules Vernen romaani vuodelta 1880, joka sijoittuu Intiaan.
Ajankohta on 1860-luku. Englantilainen eversti ja joukko hänen ystäviään haluavat tehdä suuren metsästysmatkan Intiassa, ja kulkuneuvoksi löytyy erään ruhtinaan perikunnan myymä höyrykäyttöinen norsu ja kaksi sen vetämää loistovaunua. Tarina liittyy olennaisesti sepoykapinaan ja sen jälkiselvittelyihin. Se tarjoaa erään selityksen kuuluisan kapinallisen hindujohtaja Nana Sahibin katoamiselle.
Vernen suhtautuminen sepoykapinaan on hyvin tunneperäinen ja täysin puolueellinen: hän kokee kapinalliset vain julmina murhaajina, jotka pakenivat sotilaiden edessä mutta tappoivat kaikki naiset ja lapset jotka käsiinsä saivat. Aika ajoin tuntuu kääntäjän mukaan siltä, että sotahuuto ""Muista Cawnpore!"" sopisi paremmin kirjan nimeksi kuin Höyrytalo, joka viittaa teatterikoneeseen, jolla matka tehtiin.
Kuuluisaa Cawnporen verilöylyä käsitellään kokonaisen luvun verran ja teema toistuu toistumistaan loppuun asti.
Itse Verne ei tiettävästi poistunut Ranskasta tämän ajanjakson aikana, mutta hänen poikansa Michel kylläkin kävi tuolloin Intiassa. Hän lienee kuullut kirjan pohjana olleet tarinat ja esiintyy kirjassa kokijahahmona peitenimellä Maucler.
Vernen ajoittainen taipumus rasismiin saavuttaa tässä kirjassa ehdottoman huippunsa: kun yksi päähenkilöistä, tiikerinmetsästäjä kapteeni Hod, olisi halunnut kaataa matkalla viisikymmentä tiikeriä, hän sanoo saavuttaneensa tavoitteensa: kokonaissaalis oli neljäkymmentäyhdeksän tiikeriä - ja hindukapinallinen Kalagani, jonka hän sanoo vastaavan hyvinkin tiikeriä.
Helvetin historia
Helvetin historia: Pohjalta pohjalle Homeroksesta Manaajaan on dosentti Kari Kuulan tietokirja vuodelta 2006. Kirja käy läpi helvetin historiaa alkaen antiikin maailman Homeroksesta päätyen pohtimaan aina nykykirkon helvettikäsityksiä. Kirja keskittyy pääsääntöisesti kristinuskon helvettiin, vaikkakin kirjan alkupuoli käsittelee antiikin maailman haadesta.
Kirja sai myönteisen vastaanoton Helsingin Sanomien arvioinnissa. Kirjalle myönnettiin Lauri Jäntin säätiön kunniamaininta vuonna 2007. Kuula on pitänyt kirjaan pohjautuvan 13-osaisen luontosarjan Puijon kirkossa 2006-2007.
Kirjan alaotsikko viittaa sanaleikkinä Esa Saarisen teokseen "Länsimaisen filosofian historia huipulta huipulle Sokrateesta Marxiin"
Karneiskos
Karneiskos (300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen aikalainen ja oppilas.
Karneiskos tunnetaan ennen kaikkea "Filistas"-nimisen tutkielman kirjoittajana. Siitä on löydetty katkelmia Papyrusten huvilasta Herculaneumista. Tutkielma käsittelee ystävyyttä ja ystävän kuolemaa. Filistas (tai Filista) oli Karneiskoksen ystävä, ja hänet esitetään esimerkillisenä epikurolaisena. Säilyneissä katkelmissa Karneiskos kirjoittaa Praksifanesta vastaan, asettaen epikurolaisen ystävyyttä ja nautintoa koskevan näkemyksen ja Praksifaneen esittämän peripateettisen näkemyksen vastakkain. Eräs erimielisyys koski sitä, että peripateetikot korostivat koko elämän merkitystä onnellisuudelle, kun taas epikurolaiset pitivät mahdollisena saavuttaa nautintoja ja onnea lyhyessä ajassa.
York-luokka (risteilijä)
York-luokka oli toinen ja viimeinen 8 tuuman (203 mm) pääaseilla varustettu Britannian Kuninkaallisen laivaston vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimuksen mukainen raskas risteilijä luokka. Alukset olivat periaatteessa pienennettyjä edeltäneen County-luokan aluksia. Ainoastaan kaksi alusta rakennettiin tämän luokan suunnitelmien pohjalta, "HMS York" ja "HMS Exeter", vaikka kolme muutakin oli suunnitelmissa ennen kuin 8 tuuman risteilijät katsottiin tehottomiksi suunniteltuun merenkulun valvontaan.
Kuninkaallisella laivastolla oli tarve saada palvelukseen County-luokan tyyppisiä aluksia, mutta Washingtonin laivastosopimuksen rajoitukset edellyttivät pienempiä aluksia. Ainoina mahdollisuuksina oli keventää pääaseistusta, panssarointia tai nopeutta. Kaksi viimeistä katsottiin mahdottomiksi, joten pääaseeksi valittiin 8 tuuman tykit, jotka olivat pienimpiä mahdollisia tarkan tulenjohdon mahdollistavia aseita. Lisäksi alusta kevennettiin poistamalla X-torni. Tällöin kolmeen torniin sijoitettiin kuhunkin kaksi 8 tuuman tykkiä.
X-tornin poistaminen mahdollisti aluksen pienentämisen 50 jalkaa (15 metriä) lyhyemmäksi ja 9 jalkaa (3 metriä) kapeammaksi kuin edeltänyt County-luokka. Alukseen kuitenkin asennettiin vastaava moottori, joten nopeutta saatiin hieman kasvatettua. Lopputuloksena oli 1 750 tonnin säästö uppoumassa.
County-luokkaan verrattuna suojaa voitiin lisätä 3 tuuman paksuinen ja 8 jalan levyinen vyö kiersi aluksen kylkiä. Lisäksi aluksen alakansi panssarointiin. Aluksen lyhentämisen seurauksena keskilaivan ammusvarasto poistettiin ja jäljelle jääneet keulan ja perän ammusvarastot koteloitiin. Aluksen 4-tuuman apuaseita siirrettiin keskilaivasta kohti perää ja keulaa, jotta ne olisivat lähempänä ammustäydennyksiä.
Alusten ilmatorjunta-aseistus koostui kahdesta neliputkisesta puolen tuuman Vickers konekivääristä.
Yhtenäislaki
Yhtenäislaki on kahdessa tai useammassa valtiossa tai osavaltiossa samansisältöisenä voimassa oleva laki. Yhtenäislaki on kansainvälisen tai liittovaltiotason yhteistyön tulos, jonka avulla yhtenäistetään eri valtioiden tai osavaltioiden lainsäädäntöä. Tällaisia lakeja käytetään erityisesti aloilla, joilla erilaiset säännökset haittaavat kauppaa tai muuta yhteistyötä. Lakien yhtenäistäminen on edennyt pisimmälle maantieteellisesti ja kulttuurillisesti läheisten valtioiden välillä. Esimerkkejä tästä ovat Pohjoismaiden ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden lait. Myös valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen keskeiset valtiosopimukset yhtenäistävät alaansa kuuluvia säädöksiä.
Kansainvälisenä lakiyhteistyönä syntyneet yhtenäislait ovat tavallisesti "konventiolakeja", joiden voimaan saattaminen tapahtuu konvention eli valtiosopimuksen avulla. Laajasti ymmärrettynä yhtenäislaki tarkoittaa säädöstä, joka on voimassa useassa valtiossa ainakin keskeisten periaatteiden osalta, vaikka kukin valtio on tehnyt siihen omat tarpeelliseksi katsomansa täydennykset tai muutokset. Tällaisia ovat esimerkiksi useat pohjoismaisena lakiyhteistyönä syntyneet säädökset ja EU:n lainsäädäntöohjeena toimivien direktiivien mukaiset lait.
Yhtenäislakia, johon valtiot tai osavaltiot saavat tehdä haluamiaan muutoksia, kutsutaan "harmonialaiksi" tai "mallilaiksi". Mallilakeja ovat erityisesti Yhdysvaltain osavaltioiden lakeja yhtenäistävät ja kansainvälisten järjestöjen valmistelevat yhtenäislait. Harmonialaki-nimitystä käytetään etenkin oikeustieteellisessä luokittelussa. "Yhtenäispuitelaki" on yhtenäislaki, johon sisältyy ainoastaan sen käsittelemän alan keskeiset periaatteet. Eri nimitysten käyttö on hivenen horjuvaa, esimerkiksi Yhdysvaltain osavaltioiden lakien yhtenäistämisessä yhtenäislailla on tarkoin rajattu tekninen merkitys.
Kaikki pääsevät taivaaseen
Kaikki pääsevät taivaaseen: Välttämättömiä tarkistuksia kristillisiin opinkohtiin on luterilaisen pastorin Antti Kylliäisen teologinen pamfletti vuodelta 1997. Kirjan väittämän mukaan helvettiä ei ole olemassa ja kaikki ihmiset pääsevät taivaaseen. Näkemys edustaa kristinuskossa universalismia. Valtaosa kirkoista ei hyväksy näkemystä, vaikka teologien keskuudessa ajatus on ajoittain esillä.
Kylliäinen ei usko Jeesuksen sovittaneen ihmisten syntejä, mutta sanoo arvostavansa Jeesusta siitä, että ilman häntä ihmisillä ei olisi vieläkään tietoa Jumalan armosta. Kylliäisen mukaan Jumala armahtaa ihmiset tarvitsematta korvaukseksi sovitusta.
Kirja myytiin loppuun samalla viikolla ja se sai osakseen runsaasti huomiota tiedotusvälineissä. Kylläinen sai sekä ihailua että paheksuntaa. Esillä oli myös vaatimuksia Kylliäisen erottamisesta.
Kirjan perusteella Kylläisestä tehtiin viisi kantelua tuomiokapituliin. Kantelijat epäilivät Kylliäisen poikenneen Raamattuun perustuvasta kristillisestä uskosta ja evankelis-luterilaisen kirkon tunnustuksesta. Piispa Eero Huovisen ja Kylliäisen välisen keskustelun jälkeen tuomiokapituli päätti ettei ole tarvetta toimenpiteisiin. Tuomiokapitulin päätös syntyi äänin 4–1.
HMS Lion (1910)
HMS Lion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Lion-luokan taisteluristeilijä. Alus rakennettiin Devonportin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön 4. kesäkuuta 1912, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Risteilijäviirikköön, missä se palveli lippulaivana heinäkuusta 1912 alkaen. Viirikön nimi muuttui tammikuussa 1913 1. Taisteluristeilijäviiriköksi ja alus oli edelleen kontra-amiraali David Beattyn lippulaiva.
"HMS Lion" liitettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon ja se otti osaa Helgolandin taisteluun saksalaisia keveitä laivastoyksiköitä vastaan.
Doggermatalikon taistelussa 24. tammikuuta 1915 alus käytti 243 kranaattia, mutta ainoastaan yksi osuma "SMS Blücheriin", yksi osuma "SMS Derfflingeriin" ja kaksi "SMS Seydlitziin" kirjattiin. Tulitusetäisyys oli taistelussa noin 16 000 jaardia. Alukseen osui 16 11 ja 12 tuuman kranaattia ja yksi 8,3 tuuman kranaatti, mitkä aiheuttivat pahoja vaurioita. Oikean puoleinen konehuone täyttyi vedellä ja vasemman puoleisetkin turbiinit pysähtyivät ja "HMS Indomitable" hinasi aluksen takaisin kotisatamaan.
"HMS Lionille" tehtiin tilapäiskorjaukset Rosythissa, mistä se siirrettiin Palmersin telakalle varsinaisesti korjattavaksi. Alus palasi palvelukseen lippulaivaksi vasta muodostettuun taisteluristeilijäosastoon.
"HMS Lion" kärsi vielä pahemmat vauriot Skagerrakin taistelussa, kun "SMS Lützow" osui alukseen 13 kertaa 12 tuuman pääaseillaan. Pahimmat vauriot aiheutti osuma, joka sytytti raivoisan tulipalon Q-tornissa. Tuli saatiin sammumaan ainoastaan räjäyttämällä ammusvarasto. Varaston räjäytti kuolettavasti haavoittunut merijalkaväen upseeri. Ammusvaraston täyttyminen vedellä sammutti tulen. "HMS Lionin" palattua Rosythiin Q-torni poistettiin korjausten ajaksi ja alus purjehti 20. heinäkuuta alkaen aina 23. syyskuuta asti ilman tornia.
"HMS Lionista" tehtiin kontra-amiraali Pakenhamin lippulaiva marraskuussa 1916, mutta alus pysyi taisteluristeilijäosastossa tammikuuhun 1918, minä aikana alus suoritti lukuisia tehtäviä.
"HMS Lion" oli taisteluristeilijäosaston lippulaivana 1919-1923.
"HMS Lion" poistettiin käytöstä Washingtonin laivastosopimuksen nojalla ja myytiin romutettavaksi tammikuussa 1924.
Kansliakieli
Kansliakieli eli "kuriaalikieli", josta käytetään myös nimityksiä "kansliatyyli" ja "virastotyyli", on kaavamaisuutensa, koukeroisuutensa, mutkikkaan lauserakenteensa ja vanhentuneen sanastonsa vuoksi yleiskielestä eroava kirjakielen muoto. Kansliakieltä käytettiin aiemmin etenkin virallisissa asiakirjoissa ja kuulutuksissa.
Saksan kansliakieli kehittyi maan kanslioissa 1300-luvulta lähtien. Se perustui saksilaismurteeseen ja se oli Saksan kirjakielen muoto, jota Martti Luther käytti kääntäessään Raamattua. Tämän kielen pohjalta muotoutui myös uusyläsaksalainen kirjakieli.
Suomessa ja Ruotsissa nimityksellä tarkoitetaan erityisesti Ruotsissa Kustaa Vaasan aikana kehittynyttä tyyliä, joka vaikutti myös suomenkieliseen kansliatyyliin. Tyylille on ominaista esimerkiksi ilmausten "edellä mainittu" ja "kysymyksessä oleva" runsas käyttö. Vuosiluku kirjoitettiin hyvin harvoin numeroin. Sen sijaan kirjoitettiin "parhaillaan kuluvasta" tai "viimeksi kuluneesta vuodesta". Myös pitkävirkkeisyys oli tyylille hyvin ominaista.
Idomeneus Lampsakoslainen
Idomeneus Lampsakoslainen () (310-270 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen ystävä ja oppilas.
Idomeneuksen elämästä ei tiedetä paljoakaan. Hänen tiedetään olleen naimisissa Batis Lampsakoslaisen, Metrodoroksen sisaren, kanssa. Idomeneus kirjoitti huomattavan määrän filosofisia ja historiallisia teoksia, ja vaikka jälkimmäisiä ei pidetty kovin suuressa arvossa, niiden arvo voidaan nähdä merkittävien kreikkalaisten miesten yksityisen elämän kuvauksissa.
Idomeneuksen teoksista mainitaan nimeltä kaksi: "Samothraken historia" (), joka on todennäköisesti sama teos, johon Apollonios Rhodioksen skoliasti viittaa; sekä "Sokraatikoista" (), josta on säilynyt joitakin katkelmia.
Idomeneus kirjoitti myös teoksen, joka käsitteli useiden henkilöiden elämää. Näihin kuuluivat Peisistratoksen suku, Themistokles, Aristeides, Perikles, Demosthenes, Aiskhines, Hypereides, ja Fokion. On mahdollista, että näitä kaikkia henkilöitä käsiteltiin yhdessä teoksessa, johon myöhempinä aikoina on viitattu useilla eri nimillä. Teoksen oikea nimi saattaa olla "Ateenalaisista johtajista" ().
HMS Princess Royal (1911)
HMS Princess Royal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Lion-luokan taisteluristeilijä. Alus rakennettiin Vickersin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön marraskuussa 1912, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Risteilijäviirikköön. Viirikön nimi muuttui tammikuussa 1913 1. Taisteluristeilijäviiriköksi.
"HMS Princess Royal" liitettiin Suureen laivastoon elokuussa 1914 ja otti osaa Helgolandin taisteluun 28. elokuuta 1914. Alus lähetettiin Länsi-Intiaan osallistumaan Graf Speen komentaman laivasto-osaston metsästykseen. Aluksen palattua tehtävästä siitä tehtiin 1. Taisteluristeilijäviirikön lippulaiva vuoden 1915 alussa. Alus otti osaa Doggermatalikon taisteluun, mutta ei kärsinyt vaurioita eikä miehistötappioita.
"HMS Princess Royal" otti osaa Skagerrakin taisteluun, jossa siihen osui kahdeksan 12 tuuman ja yksi 11 tuuman kranaattia. Ampujina olivat "SMS Derfflinger", "SMS Markgraf" ja "SMS Posen". Osumien seurauksena 22 miehistönjäsentä kuoli ja 81 haavoittui. Aluksessa syttyi lukuisia tulipaloja ja maston kolmesta jalasta kaksi vaurioitui pahoin. Osumista huolimatta alus kykeni jatkamaan toimintaa.
"HMS Princess Royal" palasi Rosythiin 21. heinäkuuta 1916 korjausten jälkeen. Tämän jälkeen alus jatkoi palvelustaan osana 1. Taisteluristeilijäviirikköä aina vuoteen 1922.
"HMS Princess Royal" myytiin romutettavaksi Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena joulukuussa 1922. Alus kuitenkin myytiin edelleen ja sitä ei romutettu ennen kuin 1926.
HMS Queen Mary
HMS Queen Mary oli Britannian kuninkaallisen laivaston muunnettu Lion-luokan taisteluristeilijä. Aluksen lopullinen valmistuminen Palmersin telakalla viivästyi teollisuudessa olleiden ongelmien vuoksi ja alus otettiin palveluskäyttöön syyskuussa 1913, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Taisteluristeilijäviirikköön.
"HMS Queen Mary" liitettiin Suureen laivastoon elokuussa 1914 ja otti osaa Helgolandin taisteluun 28. elokuuta 1914. Alus oli huollossa Doggermatalikon taistelun aikana, joten se ei osallistunut siihen. Pian taistelun jälkeen alus kuitenkin palasi palvelukseen.
"HMS Queen Mary" otti osaa Skagerrakin taisteluun. Alus käytti kaikkiaan noin 150 kranaattia, joista neljä osui "SMS Seydlitziin", jolloin "HMS Queen Maryyn" osui "SMS Derfflingerin" ampuma kranaatti Q-torniin oikeanpuolimmaisen tykin putken yläpuolelle. Tykki joutui epäkuntoon, mutta vasemman puoleinen jatkoi tulitoiminta normaalisti. Sitten kaksi 12 tuuman kranaattia osui alukseen, toinen A- ja B-tornien väliin ja toinen Q-torniin. Lähes välittömästi A- ja B-tornien ammusvarastot räjähtivät kello 17:26 tuhoten aluksen etuosan etummaiseen mastoon asti. Aluksessa tapahtui lisää räjähdyksiä upottaen sen nopeasti 38 minuuttia taistelun alkamisen jälkeen.
Uponneen aluksen mukana hukkui 1 266 miehistönjäsentä.
Markus Varesvuo
Markus Varesvuo (s. 27. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen luontovalokuvaaja, joka on erikoistunut lintujen kuvaamiseen. Varesvuo asuu Helsingissä. Hän on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri.
Varesvuo toimi aiemmin isänsä Kyösti Varesvuon perustaman elokuvatuotantokonsernin Varesvuo Partners Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Valokuvaus on alun pitäen ollut Varesvuon harrastus, mutta muuttunut vähitellen ammatiksi, ja vuodesta 2005 hän on ollut päätoiminen valokuvaaja. Hän on saanut useita palkintoja erityisesti lentäviä lintuja esittävistä kuvista.
Dainmon Gonner
Dainmon Deshunn Gonner (s. 13. syyskuuta 1980 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2008–09 Korisliigassa pelaavaa Team Componentaa. Gonner on pituudeltaan 202cm.
Yliopistoaikanaan Gonner pelasi NCAA:n I-divisioonaa South East Missouri State Redhawksin joukkueessa. Viimeisenä yliopistokautenaan 2004–05 hän teki otteluissa keskimäärin 20,3 pistettä sekä keräsi 6,9 levypalloa. Kauden 2005–06 aikana Gonner pelasi Saksan kakkosbundesliigaa MTV Stuttgartin riveissä neljän ottelun verran sekä Yhdysvaltain NBDL-sarjaa Fort Worth Flyersin joukkueessa.
Kaudeksi 2006–07 Gonner hankittiin Kauhajoen Karhun I-divisioonajoukkueeseen kahden erotetun amerikkalaispelaajan tilalle. Karhu nousi kauden päätteeksi Korisliigaan. Gonner oli sarjan kolmanneksi paras pistemies 24,3 pisteen keskiarvolla. Hänen kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti 51,9% oli sarjan toiseksi paras.
Kaudella 2008–09 Gonner teki paluun Suomeen Team Componentan Korisliiga-joukkueeseen. Tätä ennen hän ehti pelata Uruguayssa, Venezuelassa sekä Meksikossa.
Dainmon Gonnerin veli Josh Gonner on myös koripalloilija. Hän pelaa Suomessa Korisliigaa kaudella 2011–12 Kouvojen joukkueessa.
Dionysios Lamptrailainen
Dionysios Lamptrailainen (k. n. 205/204 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Lamptraista, Attikasta. Diogenes Laertioksen mukaan Dionysios seurasi Polystratosta epikurolaisen koulun johdossa Ateenassa vuonna 219/218 eaa. Hän toimi koulun johdossa ilmeisesti kuolemaansa saakka. Hänen seuraajansa koulun johdossa oli Basileides.
Dionysios Lamptrailainen on joskus sekoitettu Dionysios Herakleialaiseen, joka luopui stoalaisuudesta ja siirtyi kyreneläiseen koulukuntaan.
S/S Ilmatar
S/S Ilmatar oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama matkustajahöyrylaiva, joka oli liikenteessä vuosina 1929–1945. Se luovutettiin 1945 sotakorvauksena Neuvostoliittoon.
Ilmatar rakennettiin 1929 "A/S Burmeister & Wain's Maskin og Skibsbyggerin" telakalla Kööpenhaminassa. Se liikennöi ennen sotia linjoilla Helsinki–Tallinna–Stettin, Helsinki–Lyypekki ja Helsinki–Kööpenhamina–Hull.
Ilmatar luovutettiin 8. tammikuuta 1945 sotakorvauksena Neuvostoliittoon. Se sai uuden nimen "S/S Emba" ja toimi Neuvostoliiton laivaston huoltoaluksena. Alus luultavasti romutettiin Neuvostoliitossa vuoteen 1963 mennessä.
S/S Ilmattaren pituus oli 86,35 metriä, leveys 12,69 metriä, syväys 5,60 metriä, nopeus 13,5 solmua ja uppouma 2 348 bruttorekisteritonnia (1 186 nettorekisteritonnia). Kolmisylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 2 300 hevosvoimaa. Laivassa oli 90 I luokan ja 60 II luokan hyttipaikkaa.
S/S Aavasaksa
S/S Aavasaksa oli suomalainen kuunariksi takiloitu rautarunkoinen matkustajahöyrylaiva.
Aavasaksa rakennettiin 1871 "Hisingen Mekaniska Verkstadin" telakalla Göteborgissa. Sen tilasi "Torneå Ångbåts Aktiebolag" ja laivan kotipaikaksi tuli Oulu. Laiva liikennöi Tornio – Turku – Pietari ja Tornio – Turku – Lyypekki-linjoilla sekä myöhäissyksyisin ja keväisin Pietari – Helsinki – Turku – Tukholma -linjalla.
Aavasaksa myytiin 1888 helsinkiläiselle "Ångfartygs Aktiebolaget Trafik"-varustamolle joka liikennöi sillä Suomenlahden rantakaupunkien kautta Pietariin. Laiva oli 1900-luvun alussa myös Helsinki – Tallinna -linjalla. Se myytiin 1911 Riikaan Latviaan. S/S Aavasaksan upotti ensimmäisen maailmansodan aikana 1915 saksalainen V28 hävittäjä Riianlahdella lähellä Kihnun saarta.
S/S Aavasaksan pituus oli 45,5 metriä ja leveys 7,4 metriä. Sen vetoisuus oli 90 lästiä ja nopeus 11 solmua. Laivassa oli kaksi 80 hevosvoiman höyrykonetta ja siinä oli 50 lämmitettyä hyttipaikkaa matkustajille.
International Wildbird Photographer Awards
IWP eli International Wildbird Competition on vuosittainen valokuvauskilpailu erityisesti lintukuvaajille. Kilpailussa on ammattilaissarjojen lisäksi sarjoja harrastajille. Kilpailu on alan arvostetuimpia.