hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kristian Melartopaeus
Kristian Melartopaeus () oli suomalainen pappi suuren Pohjan sodan ja isonvihan aikana. Vuonna 1716 hänestä tuli Viipurin kirkkoherra ja viimeistään vuonna 1720 Viipurin hengellisen konsistorin esimies. Hän organisoi Itä-Suomen kirkollisia oloja muuttuneeseen tilanteeseen sopiviksi.
Melartopaeus joutui sotilaspappina venäläisten sotavangiksi Perevolotshnassa 1. heinäkuuta 1709, ja hänet vietiin Moskovaan ja edelleen Pietariin, jossa hän toimi vuodesta 1710 alkaen tataarilaisessa esikaupungissa sotavankipappina. Moskovassa toiminut ruotsalainen kenttäkonsistori vahvisti maaliskuussa 1710 hänen oikeutensa pitää suomenkielisiä jumalanpalveluksia. Melartopaeus huolehti vuodesta 1714 Pietarissa olevien sotavankien sielunhoidosta. Hänet vapautettiin sotavankeudesta Viipurin kaupungin asukkaiden pyynnöstä ja nimitettiin Viipurin kirkkoherraksi 1716. Viipurin konsistorin esimies hänestä tuli viimeistään vuonna 1720, ja hänet mainitaan tuomiorovastina vuodesta 1721.
Eurooppatie E16
Eurooppatie 16 on Pohjois-Irlannin Derrystä Skotlannin ja Norjan kautta Ruotsin Gävleen kulkeva tie.
Pohjois-Irlannissa tie seuraa A6:ta Derrystä Randalstowniin ja sen jälkeen M22:sta sekä M2:sta Belfastiin. Skotlannissa tie seuraa A8:a Greenockista ja sen jälkeen M8:a Bishoptonista Glasgowin kautta Edinburghiin (käyttäen uudelleen A8:aa M8-tien liittymänumeroiden 8 ja 6 välillä).
E16 on päätie Norjan kahden suurimman kaupungin, Oslon ja Bergenin välillä ja se on ainoa vuoriston ohittava tie, joka on harvoin suljettu lumimyrskyjen ja tuiskujen takia. Muina vuodenaikoina Valtatie 7 on yhtä suosittu reitti Oslon ja Bergenin välillä, koska se on lyhyempi. Vuonna 2011 E16:sta päätettiin jatkaa Oslosta Kongsvingerin, Torsbyn, Malungin ja Borlängen kautta Ruotsin Gävleen. Tienumeron muuttaminen tapahtui syksyllä 2012.
E16 kohtaa E01:n ja E18:n Belfastissa, E5:n Glasgowissa, E15:n Edinburghissä, E39:n Bergenissä ja viimeinkin E18:n uudelleen Sandvikassa. Eurooppatien pidentämisen jälkeen tie on kohdannut E6:n Gardermoenissa, E45:n Torsbyn ja Malungin välillä ja E4:n Gävlessä.
Johan August Meijerfeldt
Johan August Meijerfeldt (1725–1800) oli ruotsalainen sotamarsalkka. Hänet nimitettiin joulukuussa 1788, kun Anjalan liitto oli kukistunut, Suomen maasotajoukon ylipäälliköksi. Turun yliopiston kirjasto on saanut lahjoituksena hänen sodanaikaisen kirjeenvaihtonsa. Sitä hyödyntäen on Gabriel Rein kirjoittanut teoksen "Kriget i Finland åren 1788, 1789 och 1790" (1860). Meijerfeldt sai kenraalin arvon 1789 ja sotamarsalkan 1790.
Kahlittu rakkaus
Kahlittu rakkaus () on vuonna 1934 julkaistu Clarence Brownin ohjaama draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable. "Kahlittu rakkaus" perustuu Edgar Selwynin tarinaan, jonka pohjalta John Lee Mahin laati käsikirjoituksen. "Kahlittu rakkaus" on viides kahdeksasta Crawfordin ja Gablen yhteistyöelokuvasta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Kahlitun rakkauden" kuvaukset alkoivat huhtikuussa vuonna 1934 ja päättyivät 12. heinäkuuta 1934. Elokuva kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä ja New Yorkissa. Joan Crawford tapasi biologisen isänsä vain kerran "Kahlitun rakkauden" kuvauksissa, kun Crawfordin isä Thomas LeSueur (1868–1938) tuli käymään elokuvan kuvauspaikalla.
"Kahlittu rakkaus" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. elokuuta vuonna 1934. Suomessa elokuva sai ensi-illan 31. maaliskuuta vuonna 1935. "Kahlittu rakkaus" oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti 1 988 000 dollaria. Elokuva tuotti pelkästään Yhdysvalloissa 1 330 000 dollaria.
Elokuvan DVD-julkaisu julkaistiin 23. maaliskuuta vuonna 2009. "Lux Radio Theater" lähetti 60-minuuttisen elokuvan radiosovituksen 27. heinäkuuta vuonna 1936, missä Joan Crawford uusi elokuvaroolinsa.
Diane Lovering (Joan Crawford) on merkittävän manhattanilaisen liikemiehen Richard Field (Otto Kruger) rakastajatar. Vaikka Diane ei oikeastaan rakasta häntä, Diane tuntee velvollisuudekseen mennä naimisiin Richardin kanssa, koska tämä eroaa Louise-vaimostaan (Marjorie Gateson) Dianen takia. Fieldien avioeron täytäntöönpanoon mennessä Diane ihastuu varakkaaseen eteläamerikkalaiseen karjatilan omistajaan Mike Bradleyyn (Clark Gable). Mutta Diane muistaa uskollisuutensa Fieldiä kohtaan ja katkaisee äkillisesti suhteensa Mikeen, joka tekee kaikkensa piilottaakseen tuskansa. Näyttää siltä, että molemmat Diane ja Mike jatkossa kärsii sydänsuruista sisimmissään, kunnes ymmärtäväinen ja erittäin antelias Field ottaa ohjat käsiinsä...
Titanis
Titanis on hirmulintuihin kuulunut esihistoriallisten lintujen suku. Sukuun kuului pelkästään "Titanis walleri" -niminen laji. Se on kaikkien aikojen suurin tunnettu esimerkki saalistavista linnuista. Laji eli vielä kaksi miljoonaa vuotta sitten Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
Suuri egyptiläinen museo
Suuri egyptiläinen museo on Gizaan, Egyptiin rakenteilla oleva muinaisen Egyptin muinaismuistoja esittelevä museo. Museosta tulee valmistuttuaan maailman suurin egyptologinen museo. Museoon sijoitetaan yli 100 000 muinaisegyptiläistä esinettä, joista osa ei ole koskaan aiemmin ollut näytteillä.
Uusi museo päätettiin rakentaa, koska Kairon egyptiläinen museo oli käynyt liian ahtaaksi, eikä näytteillä voitu pitää kuin osaa sen esineistä. Museon kansainvälinen suunnittelukilpailu järjestettiin vuonna 2002, ja sen voitti irlantilainen Heneghan Peng -arkkitehtiyritys. Rakennusprojekti käynnistyi vuonna 2005.
Museon rakennustyöt alkoivat maaliskuussa 2012 ja sen odotettiin alun perin valmistuvan elokuussa 2015. Uudemman aikataulun mukaan museo oli tarkoitus avata osittain toukokuussa 2018 ja kokonaan vuonna 2020.
Marraskuussa 2018 uusi museo oli 70-prosenttisesti valmis. Museoon siirrettiin marraskuun 2018 alussa muun muassa Tutankhamonin kuolinnaamio ja hautaan kuuluvaa esineistöä 11 esineen verran ja kokonaisuudessaan 614 eri esinettä. Kokonaan museon on nyt tarkoitus avautua vuonna 2022.
Museorakennuksen lattiapinta-alaksi tulee 133 tuhatta neliömetriä ja koko tontin pinta-ala on 470 tuhatta neliömetriä. Museon rakentamiskuluiksi on arvioitu 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Yli puolet kuluista rahoitetaan japanilaisilla lainoilla.
Museo sijaitsee kahden kilometrin päässä Gizan pyramideista. Sen edustalle sijoitetaan valtava Ramses II:n patsas, ja sen julkisivuna on 600-metrinen läpikuultava muuri.
Metex
Metex oli vuonna 1948 perustettu osuuskunta, jonka tehtävänä oli huolehtia metalliteollisuusalan viennistä keskitetysti. Sen päätoimipaikka oli Helsingissä, ja sen perustajina olivat merkittävät suomalaiset metalliteollisuusyritykset.
Metexiin kuului vuonna 1962 yhteensä 46 jäsentä, joilla oli runsaat sata tehdasta. Sillä oli tytäryhtiöt Finmetex Ltda, joka perustettiin Brasiliaan São Pauloon, Finnmaskiner ab, joka perustettiin Tukholmaan 1959 ja Finnmetex Spa, joka perustettiin Milanoon 1961. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli professori Jorma Serlachius. Toimitusjohtaja vuodesta 1956 oli diplomi-insinööri Kauko Uusitalo, joka oli tullut osuuskunnan palvelukseen 1949.
Metex siirtyi 26. huhtikuuta 1984 Kaukomarkkinat Oy:n hallintaan. Uusitalo jäi tuolloin 1984 eläkkeelle, ja hänen seuraajakseen tuli Juha Waris..
Berijan tarhat
Berijan tarhat on Unto Parvilahden (ent. Boman) 1957 Otavan kustantamana julkaistu muistelmateos vankeudestaan Neuvostoliitossa. Nimi viittaa sisäasiainkansankomissariaatti NKVD:n johtajaan Lavrenti Berijaan.
Unto Parvilahti pidätettiin 2. syyskuuta 1944 hänen mukaansa ilmiantojen perusteella, jotka liittyivät
hänen toimintaansa suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa.
Liittoutuneiden valvontakomission määräyksestä ja sisäministeri Yrjö Leinon myötävaikutuksella hänet 
kuljetettiin 21. huhtikuuta 1945 Helsingissä Valtiollisen poliisin tiloihin ja edelleen Valvontakomission hallussa olleelle Malmin lentokentälle. Sieltä hänet muiden samalla kertaa kaapattujen henkilöiden (Leinon vangit) kanssa lennätettiin kahdella DC-3-lentokoneella Leningradin kautta Moskovaan ja kuljetettiin edelleen useiden vankiloiden kautta vankileireille ns. Gulagiin.
Parvilahti sai 7. joulukuuta 1945 tiedon viiden vuoden vankeusrangaistuksestaan, joka päättyi 23. huhtikuuta 1950. Rangaistusajan päätyttyä hänet vapauttamisen sijasta vietiin vankijunaan. Junamatkan jälkeen Gorkin kaupungissa hänelle ilmoitettiin karkotuksesta Siperiaan. Josif Stalinin kuoleman jälkeisessä ilmapiirissä hän vapautui kesäkuussa 1954 ja pääsi palaamaan Suomeen 12. joulukuuta samana vuonna.
"Berijan tarhoja" on luonnehdittu samalla kertaa sekä muistelmateokseksi että Stalinin ajan Neuvostoliittoon kohdistetuksi syytekirjelmäksi. Sitä on verrattu myöhemmin julkaistuun Aleksandr Solženitsynin "Vankileirien saaristoon" ja Arvo Tuomisen "Kremlin kelloihin". Kirjan julkaisun jälkeen Parvilahti kutsuttiin esitelmöimään lukuisia kertoja muun muassa Kokoomuksen ja sotaveteraanien järjestämiin tilaisuuksiin.
Suomen valtiollinen johto presidentti Urho Kekkosen johdolla suhtautui teokseen kielteisesti, koska näki sen uhkana Suomen suhteille Neuvostoliittoon. Teoksesta otettiin 11 painosta vuoteen 1959 mennessä. Tuolloin Kekkonen esitti kustantaja Otavalle, ettei uusia painoksia otettaisi ja näin tapahtui.
Vuonna 2004 ilmestyneeseen laitokseen sisältyy Erkki Vettenniemen kirjoittama kriittinen kommenttiosa ”Unto Bomanin salattu elämä”.
Juan Antonio Villacañas
Juan Antonio Villacañas (1922 Toledo – 21. elokuuta 2001 Toledo) oli espanjalainen kirjailija ja runoilija.
Bariumsulfidi
Bariumsulfidi (BaS) on barium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään muun muassa muiden bariumyhdisteiden valmistamiseen.
Bariumsulfidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä jauhetta, jonka epäpuhtaudet usein värjäävät harmahtavaksi. Kosteassa ilmassa se hapettuu bariumin sulfiitiksi, tiosulfaatiksi, saulfaatiksi tai polysulfideiksi ja hiilidioksidin kanssa reagoidessaan se muodostaa bariumkarbonaattia. Kidevedettömän bariumsulfidin lisäksi tunnetaan kidevedellinen heksahydraatti (BaS·6HO). Yhdiste liukenee veteen, jolloin muodostuu bariumvetysulfidia ja bariumhydroksidia, jonka vuoksi bariumsulfidin vesiliuokset ovat emäksisiä. Vesiliuoksissa muodostuu helposti polysulfideja, jotka värjäävät liuokset keltaisiksi.
Bariumsulfidia valmistetaan bariumsulfaatista pelkistämällä hiilen avulla. Tämä reaktio suoritetaan noin 700 °C:n lämpötilassa. Muodostuva tuote pestään vedellä, jolloin bariumsulfidi liukenee ja siten erottuu liukenemattomista epäpuhtauksista kuten bariumkarbonaatista.
Toinen tapa valmistaa yhdistettä on bariumin ja rikin kuumentaminen inertissä ilmakehässä.
Bariumsulfidia käytetään muiden bariumyhdisteiden, kuten bariumkarbonaatin valmistamiseen. Bariumsulfidin ja sinkkisulfaatin välisessä reaktiossa muodostuu sinkkisulfidin ja bariumsulfidin seosta litoponia, jota käytetään valkoisena väriaineena. Bariumsulfidia käytetään myös sähköluminoivina loistaaineena Eu-ionin toimiessa aktivaattorina. Europiumoksidilla ja litiumfluoridilla seostettua bariumsulfidia voidaan käyttää infrapunavaloon reagoivana loisteaineena. Bariumsulfidia voidaan käyttää myös kumien vulkanoinnissa.
SKE48
SKE48 on japanilainen tyttöryhmä. Ryhmän on luonut japanilainen sanoittaja ja tuottaja Yasushi Akimoto vuonna 2008. Ryhmä on nimetty Sakaen, Nagoyan kaupunginosan, mukaan.
Yhtye on jaettu ryhmiin Team S, Team KII ja Team E. Jokaisessa ryhmässä on 16 jäsentä. AKB48:n jäsenet ovat 14-24-vuotiaita. Team KII:n johtaja on Akane Takayanagi ja Team E:n Madoka Umemoto. Team S:llä ei ole johtajaa.
Yhtyeeltä on ilmestynyt 12 singleä ja yksi studioalbumi.
Nagoya valittiin AKB48:n ensimmäisen sisarryhmän kotikaupungiksi vuonna 2008, ja saman vuoden heinäkuussa pidettiin ryhmän ensimmäiset koe-esiintymiset. Näiden pohjalta valittiin yhtyeen ensimmäiset 22 jäsentä, jotka näyttäytyivät yleisölle ensi kertaa Tokiossa järjestetyssä AKB48:n ulkoilmakonsertissa 23. elokuuta 2008. Nagoyan Nakan erillisalueen Sakaen kapunginosan Sunshine Sakae -rakennuksessa avattiin 5. lokakuuta 2008, jossa ryhmä järjestää näytöksiä samaan tyyliin kuin AKB48 Akihabaran AKB48-teatterissa.
5. elokuuta 2008 julkaistu "Tsuyoki mono yo" oli yhtyeen ensimmäinen suuren levy-yhtiön julkaisema single. Singlen julkaisun jälkeen yhtye siirtyi Nippon Crown -levy-yhtiön listoille, ja vuoden 2011 maaliskuussa julkaistu viides single "Banzai Venus" oli ensimmäinen, joka saavutti Oriconin viikoittaisen levymyyntilistan ykkössijan. Singlen jälkeen SKE48 vaihtoi levy-yhtiötä Avex Traxiin, mutta on onnistunut saavuttamaan Oriconin listan ensimmäisen sijan jokaisella singlellään uusimpaan, 12. singleensä "Utsukushii inazuma" asti.
Metsäpalo (vakuutusyhtiö)
Metsäpalo eli Metsänomistajain Keskinäinen Vakuutusyhtiö Metsäpalo, vuoteen 1933 Suomen Metsänomistajain Keskinäinen Metsäpaloapuyhdistys, oli Helsingissä 1916 perustettu vakuutusyhtiö, joka harjoitti metsävakuutusta. Yhtiön toiminta päättyi 1980.
Paksu juttu
Paksu juttu on suomalainen Esko Töyrin ohjaama Fennada-Filmi Juniorin tuottama vuonna 1961 valmistunut lyhytelokuva.
Elokuva on valistusfilmi lihavuutta vastaan, joka Suomessa varsinkin sotien jälkeen alkoi yleistymään. 1960-luvun alussa lihavuus nähtiin jo kasvavana ongelmana Suomessa. Elokuvassa sivutaan vuonna 1950 perustetun Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:n toimintaa.
Tukeva perheenisä (Juhani Kumpulainen) saa postitse vaimonsa (Riitta Degerholm) hänelle salaa lähettämän kirjan "Kuta pitempi vyö, sitä lyhyempi elämä". Kirja innoittaa perheenisän Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:n asiantuntijoiden pakeille ja harkitsemaan laihduttamista.
Brahehus
Brahehus on entisen Brahehusin linnan raunio, joka sijaitsee Jönköpingin kunnan alueella Grännassa Ruotsissa. Rauniolta on upeat näkymät Vätternille ja Visingsön saarelle. 1640-luvulla Pietari Brahelle rakennettu linna sijaitsee Eurooppatie 4:n moottoritien läheisyydessä.
Olavi Meurman
Mauri Olavi Meurman (19. heinäkuuta 1893 Ilmajoki – 1. marraskuuta 1969 Piikkiö) oli suomalainen kasvinjalostuksen kehittäjä ja professori.
Meurman oli Lounais-Suomen kasvinviljely- ja puutarhakoeaseman johtaja 1927–1935, Maatalouskoelaitoksen puutarhaosaston (vuodesta 1957 Puutarhantutkimuslaitos) johtaja ja professori 1935–1959. Hän julkaissut tutkimuksia soluopin ja koetoiminnan alalta.
Meurmanin vanhemmat olivat piirilääkäri Otto Meurman (1859–1929) ja Aina Ignatius (1864–1944). Asemakaavaopin professori Otto-Iivari Meurman ja lääketieteen rofessori Yrjö Meurman olivat Olavi Meurmanin veljiä. Patologian professori Lauri Meurman on hänen poikansa.
Cloetta
Cloetta-konserni on ruotsalainen makeisalan yritys. Sillä on merkittävä markkina-asema Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Hollannissa ja Italiassa. Yritys työllistää 2 600 ihmistä, ja sen tuotteita, esimerkiksi suklaata, purukumia ja sokerivalmisteita, myydään yli 50 maassa. Konserniin kuuluu 13 tuotantolaitosta eri puolilla Eurooppaa. Cloetta on listattu Tukholman pörssissä.
Yhtiön pääkonttori ja päätuotantolaitokset sijaitsevat Ljungsbrossa Ruotsissa, lähellä Linköpingiä. Sillä on 13 tuotantolaitosta kuudessa eri maassa; Ruotsin lisäksi Belgiassa, Italiassa, Irlannissa, Hollannissa ja Slovakiassa.
Konsernin myynnistä 30 prosenttia tulee Ruotsista, 18 prosenttia Suomesta, 13 prosenttia Italiasta ja Hollannista, kuusi prosenttia Tanskasta ja neljä prosenttia Norjasta. Cloetta on markkinajohtaja Ruotsissa (24 %:n markkinaosuus makeisten myynnistä) ja Norjassa (24 %). Suomessa Cloetta on markkinakakkonen Fazerin jälkeen, kun taas Tanskassa Cloettan ohitse menee Haribo ja Hollannissa ja Italiassa Perfetti.
Vuonna 2013 Cloettan arvioitiin olevan maailman 24. suurin makeisvalmistaja noin 840 miljoonan Yhdysvaltain dollarin liikevaihdolla.
Cloetta-konsernin juuret ulottuvat vuoteen 1836, jolloin Italiassa perustettiin ensimmäinen nykyiseen konserniin kuuluva yritys, Sperlari. Cloetta nimi taas on peräisin sveitsiläiseltä Cloëttan perheeltä, jonka kolme poikaa kiinnostuivat suklaan ja makeisten valmistuksesta. Opiskeltuaan alaa Pariisissa he perustivat Cloëtta-yhtiön Tanskaan vuonna 1862. Hollantiin perustettiin ensimmäinen konsernin brändi, lakritsimerkki Venco, vuonna 1878. Maailmanlaajuisesti tunnettu Läkerol-pastilli taas lanseerattiin Ruotsissa vuonna 1909. Suomessa Cloettan historia alkaa vuodesta 1899, jolloin Nuchim Bonsdroff laajensi yritystoimintaansa ja perusti Helsingissä sijainneelle karamellitehtaalle sivuliikkeen Turkuun (Helsingfors Nya Karamellfabik Åbo filial). Sivuliike myytiin vuonna 1910 siirtomaatavarakauppias Rudolf Gardbergille, joka antoi tehtaalle nimen Hellas.
Cloetta on valmistanut lukuisia tunnettuja tuotteita, kuten Guldnougatia (lanseerattu vuonna 1913), Kexchokladia (1938), Mums-mumsia, Ploppia, Centeriä ja Hopea Toffeeta (alun perin Hellaksen ja Leafin valmistama).
Cloettan johtavat brändit eri maissa:Cloetta-konsernilla on 12 tuotantolaitosta eri puolilla Eurooppaa..
Laitosten sijainnit maittain:
Vuonna 2000 yritys fuusioitui suomalaisen Fazerin kanssa muodostuen yhteistyötä tekeväksi Cloetta Fazer AB:ksi, joka kuitenkin jakaantui takaisin Cloettaksi ja Fazeriksi vuonna 2008.
Virtual Villagers
Virtual Villagers on peli, jossa kerrotaan Isola-nimisestä saaresta. Pelin tarkoitus on tehdä kylä, ratkaista ongelmia, selviytyä ja pelata pääpelin läpi. Sarjoja on tehty monenlaisia esim.: 
Jokaisesta sarjasta kerrotaan hiukan alussa:
Pelin luoja on Last Day Of Work.
Luettelo Suomen taajamista 2011
Tämä artikkeli on luettelo Suomen taajamista vuonna 2011 tehdyn taajamarajauksen mukaan. Tilastolliset taajamat määrittelee Suomessa Tilastokeskus. Taajamia on määritelty vuodesta 1960 ja vuodesta 2000 taajamien määrittely on tehty kokonaan koneellisesti rakennusten koordinaattitietoihin perustuen. Taajamien nimet Suomessa eivät ole virallisia. Taajamien nimeämisessä Tilastokeskus on pyrkinyt huomioimaan paikallisesti tunnetut nimitykset. Yleensä nimet pohjautuvat peruskarttaan ja joskus Tilastokeskus on ollut yhteydessä myös kuntiin tai kylätoimikuntiin. Pääperiaatteena tilastollisten taajamien nimenannossa on ollut, että hallinnollisten kaupunkien suurimpien taajamien nimissä käytetään nimen jälkiosaa "keskustaajama" ja hallinnollisten kuntien suurimpien taajamien nimissä nimen jälkiosaa "kirkonkylä". Kun 2000-luvulla on tehty runsaasti kuntaliitoksia, voi nimi kirkonkylä tämän lisäksi nyttemmin esiintyä myös entisten kuntien keskustaajamien nimissä.
Yli 15 000 asukkaan keskustaajamia kutsutaan Ympäristöministeriön aluetypologiassa myös kaupunkialueiksi.
Vuoden 2011 taajamarajauksen mukaan 11 kunnassa ei ollut lainkaan taajamaväestöä. Manner-Suomessa näistä kunnista sijaitsi kaksi (Luhanka ja Suomenniemi) ja loput yhdeksän kuntaa (Brändö, Föglö, Geta, Kumlinge, Kökar, Lumparland, Sottunga, Sund ja Vårdö) sijaitsivat Ahvenanmaalla.
Seuraavassa taulukossa on ensimmäisessä sarakkeessa taajaman nimi, seuraavassa sarakkeessa kunta tai kunnat, joihin taajama kuuluu ja kolmannessa sarakkeessa maakunta tai maakunnat, joissa taajama sijaitsee. Seuraavissa sarakkeissa on lueteltu taajamien väkiluvut, pinta-alat ja väestötiheydet. Jos taajama kuuluu useampaan kuin yhteen kuntaan, niin kussakin kunnassa sijaitsevan osan väkiluku on ilmoitettu vastaavan kunnan nimen perässä suluissa. Luettelon väestö- ja pinta-alatiedot ovat ajankohdan 31.12.2011 mukaiset. Kunta- ja maakuntajako on ajankohdan 1.1.2012 mukainen. Osa luettelossa esiintyvistä kunnista on lakkautettu vuoden 2013 alussa kuntaliitosten myötä.
Tilastollisia taajamia on määritelty Suomessa vuodesta 1960 lähtien. Vuosina 1960–1985 rajaukset tehtiin manuaalisesti kartalla. Vuodesta 1990 rajaukset on tehty koneellisesti rakennusten koordinaattitietojen perusteella. Vuosina 1990–1995 rajauksia tarkistettiin manuaalisesti, mutta vuodesta 2000 rajaus on ollut kokonaan koneellinen, ja kokonaan koneellista menetelmää sovellettiin takautuvasti myös vuosien 1990–1995 tietoihin. Vuoteen 2000 tiedot tilastollisista taajamista julkaistiin painettuna julkaisuna. Vuoden 2005 aineisto on saatavissa Tilastokeskukselta tiedostomuodossa. Muutoksia taajamiin aiheuttaa toisaalta taajamien yhteenkasvu etenkin suurimpien taajamien liepeillä, toisaalta joidenkin pienempien taajamien väkiluvun aleneminen alle taajaman määritelmää vastaavan alarajan.
Musta kivi
Musta kivi on vuonna 1995 ilmestynyt Markku Sadelehdon toimittama kauhunovellien antologia, joka sisältää kaksitoista H. P. Lovecraftin Cthulhu-tarustoon perustuvaa tarinaa."Portti"-lehden arvostelijan Juho-Antti Tuhkasen mukaan "Musta kivi" on onnistunut kokoelma. Tarinoiden asteikko ulottuu hillityistä pastisseista omaperäisiin tulkintoihin.
Julija Ležneva
Julija Ležneva (; s. 5. joulukuuta 1989 Južno-Sahalinsk, Sahalin) on venäläinen sopraano. Hänen uransa lähti nousukiitoon Classical BRIT Awards -tilaisuudessa Kiri Te Kanawan kutsusta tehdystä esiintymisestä vuonna 2010. Hänen vuonna 2013 julkaistu ensimmäinen soololevytyksensä Deccalle sisältää Vivaldin, Händelin, Porporan ja Mozartin motetteja. Hän lauloi myös Deccan levytyksellä Händelin oopperasta "Alessandro" (2012) ja julkaisi Naïvelle albumin "Julia Lezhneva Sings Rossini" (2011).
Ležnevan opettajiin ovat kuuluneet Dennis O'Neill, Elena Obraztsova ja Alberto Zedda.
Ležneva voitti Kansainvälisen Mirjam Helin -laulukilpailun naisten sarjan 2009. Hän on nuorimpana kyseisen kilpailun voittanut laulaja.
Helsinki-ajo
Helsinki-ajo on Vermossa vuosittain järjestettävä lämminveristen ravihevosten suurkilpailu. Se aloitettiin 1972 Käpylän raviradalla, josta kilpailu siirtyi vastavalmistuneelle Vermon raviradalle vuonna 1978. Helsinki-ajo oli alun perin myös osa Helsingin juhlaviikkojen ohjelmaa.
Helsinki-ajo kilpailtiin pitkään tasoitusajona 2 100 metrin matkalla. Nykyiseen muotoon siirryttiin vuonna 1997. Kilpailun ensimmäinen palkinto on vuodesta 2005 lähtien ollut 10 000 euroa.
Kiia Laine
Kiia Laine (s. 19. toukokuuta 1985) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2013 Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa.
Hän on vuonna 2007 perustetun Naisten Liigan kaikkien aikojen seitsemänneksi paras maalintekijä. Pelaamassaan 130 ottelussa Laine on tehnyt yhteensä 49 maalia. Eniten otteluita pelanneiden tilastossa hän on kauden 2012 jälkeen kuudentena. A-maajoukkueessa Laine on toistaiseksi esiintynyt kerran.
Damian Grichting
Damian Grichting (s. 8. huhtikuuta 1973 Leukerbad) on sveitsiläinen entinen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä ja sai siellä lajissa pronssia Andi Schwallerin, Christof Schwallerin, Markus Egglerin ja Marco Ramsteinin kanssa. Lisäksi Grichting muun muassa kuului curlingin Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2006.
Berta Hrubá
Berta Hrubá (8. huhtikuuta 1946 Praha – 24. heinäkuuta 1998 Praha, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Hrubá pelasi Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa.
Ralph Kubail
Ralph Kubail (30. huhtikuuta 1952 Berliini – 15. elokuuta 1981) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja oli siellä Länsi-Saksan joukkueen jäsenenä mukana saamassa pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Siegfried Brietzke
Siegfried Brietzke (s. 12. kesäkuuta 1952 Rostock) on saksalainen entinen soutaja ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Wolfgang Magerin kanssa perämiehettömässä kaksikossa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Perämiehettömässä nelikossa hän oli mukana voittamassa kultaa kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa.
Brietzke voitti myös soudun maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelikossa vuosina 1977 ja 1979. Lisäksi hän saavutti maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1975.
K-System
K-System (oik. Kimmo Kauppinen s. 1978) on suomalainen DJ-tuottaja. K-System on ollut aktiivisena vuodesta 1999. Kimmo Kauppinen aloitti musiikin tekemisen ja DJ-harrastuksen 13-vuotiaana. Muun muassa Guardian Angel-, SupaDupaSound- ja Samba 69 -hiteistään tuttu Kimmo "K-System" Kauppinen on tehnyt suomalaista musiikkihistoriaa : hän on ensimmäinen kotimainen artisti, joka on noussut Suomen arvostetuimman tanssilistan, Finnish Dance Chartin TOP-10-listalle kolmella eri vuosikymmenellä.
Vuonna 1999 uransa käynnistänyt K-System nousi heti ensimmäisellä Come To Me -singlejulkaisullaan Finnish Dance Chartin sijalle kahdeksan vuonna 1999. Ensimmäisen ykkössijan listalla K-System nappasi joulukuussa 2000 singlellään Set You Free. Vuonna 2004 K-System otti toisen kiinnityksensä listan ykkössijaan Sleep Is The Enemy -albumiltaan poimitulla singlellä L.O.V.E. Albumilta nousivat esiin myös singlet Guardian Angel, Sound Of Arena, sekä Dream My Dream, jotka kaikki menestyivät listalla.
Helmikuussa 2008 K-System lähes dominoi Finnish Dance Chartia, kun kärkikymmeniköstä löytyivät hänen oma Samba 69 -kappaleensa, sekä DJ Alex Kunnarille tuotettu Lifter. Samana vuonna suomalaiset DJ:t äänestivät hänet vuoden parhaaksi musiikkituottajaksi.
Joulukuussa 2013 K-Systemin tuorein single, Flaming Sambuca, nousi toisella listaviikollaan Finnish Dance Chartin sijalle 10 ja teki Kauppisesta kaikkien aikojen ensimmäisen suomalaisen artistin, jonka kappale on noussut suomalaisten klubien sekä yökerhojen tanssituimpien kappaleiden listan kärkikymmenikköön kolmella eri vuosikymmenellä.
Koskisorsa
Koskisorsa ("Merganetta armata") on eteläamerikkalainen sorsalintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Koskisorsaa tavataan Etelä-Amerikassa. Alaji "columbiana" esiintyy Venezuelasta Pohjois-Ecuadoriin, "leucogenis" Keski-Ecuadorista Keski-Peruun, "turneri" Etelä-Perussa, "garleppi" Boliviassa, "berlepschi" Pohjois-Chilessä sekä Luoteis-Argentiinassa ja "armata" Andeilla suurimmassa osassa Chileä ja Argentiinaa.
Koskisorsa elää vuoristojen joissa ja koskissa.
Satoshi Tomiie
Satoshi Tomiie () on Japanilainen house-musiikin tuottaja ja DJ, joka on ollut aktiivisena 1980-luvun lopusta asti.
Satoshi Tomiien debyyttisingle oli nimeltään ‘Tears’, jonka hän tuotti vuonna 1989 yhdessä Chicagolaisen houselegendan Frankie Knucklesin kanssa. Se oli klubihitti, ja sitä pidetään yhä merkittävänä tapahtumana housemusiikissa.
Hän oli konserttikiertueella 1990-luvun alussa mm.Yellow Magic Orchestrasta tutun Ryuichi Sakamoton kanssa, jolloin hän soitti kosketinsoittimia.
Taitojensa vuoksi hän pääsi myös remiksaamaan suosittujen artistien kuten U2:n, Mariah Careyn, Photekin, Simply Redin ja David Bowien kappaleita.
Krääsää
Krääsää on Kelpo Pojat -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 
M. Valtonen on tehnyt sävellykset ja T. Kontio sanoitukset, paitsi A5 ja B6 säv. & san. M. Valtonen sekä B4 säv. M. Valtonen, san. T. Kontio & M. Valtonen. Sovituksista vastaa esittävä yhtye eli nelikko Kannas – Mikkola – Roni – Valtonen. Kustantaja on PolyGram Finland Oy, paitsi A1, 2, 3, 6 ja B5 Bark Boat Music Oy.Yhtyeen entinen jäsen Pauli Sivonen on ollut taustalaulajana Samuli Laihon ohella. Laiho on myös soittanut eri instrumentteja.
Jouko Blomberg
Jouko Blomberg (s. 1944) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa ja tuli tunnetuksi "Perjantaiaamua"-nimisestä ohjelmasta, jota hän teki vuodesta 1971 1980-luvun alkupuolelle.
Blomberg aloitti Perjantaiaamua-ohjelman joka kerran toivottamalla kuulijoille "Hyvää huomenta kaikille tasapuolisesti". Lause jäi elämään. Blomberg sanoo, että toivotuksen taustalla oli Yleisradion ohjelmatoiminnan säännöstö, jossa kehotettiin tasapuolisuuteen.
Blombergin tarkoitus oli kriittisellä ohjelmalla haastaa suomalainen yhden totuuden kulttuuri, ja tästä hän sai äärivasemmistolaisen leiman. Ohjelmalla oli pitkät ajat puoli miljoonaa kuulijaa.
Blomberg aloitti Yleisradiossa 1960-luvun puolivälissä uutis- ja ajankohtaistoimituksessa. 1960-luvun lopussa hän siirtyi Ylen Sävelradion toimitukseen. Hänestä tuli ns. juonnettujen ohjelmien vastaava tuottaja, joka kehitteli uusia musiikkiohjelmia ja yhteiskunnallisti niitä. Puhemusiikkiohjelmista suurin osa lakkautettiin Yleisradion hallintoneuvoston poliittisten erimielisyyksien vuoksi.
Blomberg teki myös dokumenttiohjelmia Radioteatterissa ja Dokumenttiryhmässä ja oli perustamassa nykyisin Sisuradiona tunnettua Ruotsin radion suomenkielistä toimitusta. Yhdessä radion ulkotuotannon kanssa hän aloitti suorat stereolähetykset studioitten ulkopuolelta. Terveisiä tehtiin Suomen syrjäkulmilta lähes 10 vuotta. 
Hän aloitti radiojournalismin koulutuksen Birzeitin yliopistossa Länsirannalla journalistijärjestöjen, Ulkoministeriön ja Ylen tuella. Hän oli UNESCOn viestintäasiantuntija Bosnia-Hertsegovinassa 1997-1998. Eläkkeelle Blomberg lähti Yleisradion kehitysyhteistyön (YLE Consulting) päällikön tehtävästä. Päähankkeet olivat Palestiinan television (PSC) ja Länsi-Balkanin (SEE) julkisen palvelun tv-uutistoimintojen kehittäminen.Sen osana aloitettiin Sarajevossa EBUn alueuutisvaihto ERNO, joka toimii yhä.
Jouko Blombergin puoliso oli toimittaja Leena Kaskela.
Sävelradio (radiokanava)
Sävelradio oli vuosina 1999–2006 toiminut suomalainen puolivaltakunnallinen kaupallinen radiokanava. Formaattina Sävelradiolla oli soittaa koti- ja ulkomaisia vanhoja klassikoita yli 40-vuotiaille. Sävelradio oli osa MTV Oy:n MTV Mediaa.
Suomen Sävelradio Oy:n kuuluvuusalue kattoi lähes koko Suomen Oulusta etelään, sillä oli kuuntelijoita noin 430 000.
Radion taajuuksilla soivat vuosikymmenten nostalgiset ulkomaiset ja kotimaiset listasuosikit. Musiikin lomassa kuultiin juttuja kohderyhmää kiinnostavista ajankohtaisista aiheista. Teemoina mm. hyvinvointi ja terveys, asuminen, perhe, ruokakulttuuri, matkailu, kirjallisuus, kulttuuri, lemmikit, luonto sekä turvallisuus. RDS-järjestelmäkelpoisissa radioissa Sävelradion lähetintunnus oli *SAVEL*.
Vuonna 2006 valtioneuvoston päätöksellä Sävelradiolle ei myönnetty toimilupaa jatkaa toimintaansa. Sävelradion lähetykset päättyivät keskiviikkona 20. joulukuuta 2006. Kanavan taajuudella aloitti 11. tammikuuta 2007 Nelonen Median perustama uusi kanava Radio Aalto.
Now Hits 2013
Now Hits 2013 on suomalaisen "Now Hits" -sarjan ensimmäinen albumi. Sen julkaisi Sony Music Entertainment 15. maaliskuuta 2013 ja siinä on kaksi CD-levyä, joille on koottu yhteensä 34 koti- ja ulkomaista kappaletta, jotka olivat Suomessa alkuvuoden 2013 soitetuimpia kappaleita.
Vihtorin kirjamessut
Vihtorin kirjamessut on Tampereella vuosittain järjestettävä kirjatapahtuma. Tapahtuman perustaja on tuottaja, ohjaaja, kirjailija Marko Kulmala.
Kirjamessuilla jaetaan Suomen pienin kirjallisuuspalkinto, Lause-Finlandia. Vuodesta 2013 alkaen tapahtumassa on jaettu myös Tulenkantaja-palkinto.
Tulenkantajat (täsmennyssivu)
Tulenkantaja tai Tulenkantajat tarkoittaa seuraavia asioita:
Lapsivuode
Lapsivuode ja lapsivuodeaika tarkoittavat perinteisesti noin kuuden viikon mittaista synnytyksen jälkeistä aikaa, jolloin naisen elimistö palautuu entiselleen. Vielä 1960-luvulla Suomessa kehotettiin synnyttänyttä pysymään vuoteessa viikon verran, ja tavallisessa kielenkäytössä juuri synnytyksenjälkeistä vuodelepoa kutsutaan lapsivuoteeksi.
Imetys edistää kohdun palautumista normaalikokoonsa. Lantionpohjan lihaksia olisi hyvä harjoittaa muun muassa virtsankarkailun ehkäisemiseksi. Emätinyhdyntää on vältettävä, kunnes jälkivuoto on päättynyt. Jälkivuoto päättyy yleensä parin viikon kuluessa synnytyksestä. Lapsivuodeaikana hormonaaliset muutokset saattavat aiheuttaa äidille mielialan ailahtelua.
Miehen lapsivuode
Miehen lapsivuode eli "couvade" tarkoittaa joissakin kulttuureissa vallalla ollutta tapaa, että mies asettuu muutamaksi päiväksi, jopa viikoiksi, vuoteeseen hoivattavaksi ja nainen ryhtyy pian synnyttämisen jälkeen arkiaskareisiin. Sen uskotaan johtuvan maagis-animistisesta käsityksestä, että isän ja jälkeläisen välillä vallitsee kiinteä yhteys ja kun isä on lapsivuoteessa, lapsi on suojassa pahoilta hengiltä. Käytäntö on ollut vallalla Etelä-Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Lounais-Euroopan alueella lähinnä Etelä-Ranskassa ja Korsikalla.
Heikki Miekk-oja
Heikki Malakias Miekk-oja (vuoteen 1931 Isaksson; 4. kesäkuuta 1908 Tampere – 30. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen metallifyysikko ja professori.
Miekk-oja opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1949. Hän oli Outokumpu Oy:n metallitehtaiden tutkimuslaboratorion päällikkönä 1945–1950 ja Teknillisen korkeakoulun metalliopin vt. professori 1950–1953 ja professori 1953–1972.
Miekk-oja toimi myös Teknillisen korkeakoulun vuoriteollisuusosaston johtajana vuodesta 1962. Hän oli Suomen fyysikkoseuran ja kuparikomitean puheenjohtaja sekä Suomalaisen Tiedeakatemian ja Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Miekk-oja voitti voimistelun Suomenmestaruuden vuonna 1928.
Luettelo Suomen merivoimien komentajista
Luettelo Suomen laivaston ja Suomen merivoimien komentajista.
Lekarydin kirkko
Lekarydin kirkko () on Ruotsissa Alvestan kunnan Lekarydissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu myöhäiskeskiajalla ja siihen mahtuu noin 130 ihmistä.
Kirkon urut on rakentanut Nils Hammarberg vuonna 1991, mutta urkujen julkisivu on peräisin vuonna 1792 valmistuneista Schiörlin-uruista. Alttaritaulun on maalannut Pehr Hörberg 1794.
Junk Culture
Junk Culture on brittiläisen Orchestral Manoeuvres in the Dark (lyh. O.M.D.) -yhtyeen viides studioalbumi. Julkaisuvuosi oli 1984. Levy-yhtiö on Virgin Records ja tuottajina ovat toimineet Brian Tench / O.M.D. C-kasetteja on valmistettu Länsi-Saksassa ja kansipaperin painaja on Güterslohissa toiminut Mohndruck Graphische Betriebe GmbH. C-kasetin (Virgin 406 257-652) lisäksi albumi on julkaistu LP-levynä (Virgin 206 257-620).
Kaikki kappaleet ovat O.M.D:n tekemiä. Kustantaja on Virgin Music (Publishing) Ltd., paitsi päätöskappaleen osalta lisäksi Warner Bros. Music Ltd.
Julia Natšalova
Julia Viktorovna Natšalova (, s. 31. tammikuuta 1981 Voronež, Venäjän SFNT) on venäläinen laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja.
Julia Natšalova syntyi muusikkoperheeseen ja osoitti jo varhain musiikillista lahjakkuutta. Lapsuudessaan hän osallistui menestyksellisesti useisiin television musiikkiohjelmiin, kuten suosittuun kilpailuohjelmaan "Aamutähti" vuosina 1991–1992. Teini-ikäisenä Natšalova juonsi nuorisolle suunnattua televisio-ohjelmaa "Tam Tam -uutiset". Sittemmin hänestä on tullut kuuluisa televisiokasvo.
Natšalovan ensimmäinen studio-albumi "Ах, школа, школа" ("Ah, koulu, koulu" ), julkaistiin vuonna 1995. Samana vuonna hän osallistui kansainväliseen "Big Apple 95" -laulukilpailuun New Yorkissa ja voitti Grand Prixin. Vuonna 2005 ilmestyi albumi "Музыка любви" ("Musiikkia rakkaudesta"), jota seurasivat "Puhutaan rakkaudesta" ja "Erilaisia lauluja rakkaudesta". Laulaminen ei syrjäyttänyt opintoja: Natšalovalla on tutkinto säveltaiteessa ja näyttämötaiteessa.
Vuonna 2009 Natšalova aloitti yhteistyön yhdysvaltalaisen säveltäjä-tuottaja Walter Afanasieffin kanssa. Tuloksena syntyi albumi "Wild Butterfly".
Peter Kersten
Peter Kersten (s. 1. helmikuuta 1958 Magdeburg) on Itä-Saksaa edustanut entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa ja sai siellä pronssimitalin miesten yksikössä.
Pesäpallon nuorisoleiri
Pesäpallon nuorisoleirit ovat Pesäpalloliiton valtakunnallisia pesäpalloleirejä, joilla otellaan epävirallisesti junioreiden Suomen mestaruuksista aina G-ikäisistä C-ikäisiin. Nuorisoleirit otellaan kesäkauden aikana ja kyseessä on ainutlaatuinen järjestelmä. Nuorisoleirit on jaettu neljään eri ikäluokkaan: Naperoleiri (G-F-ikäiset 10-vuotiaat ja nuoremmat), Tenavaleiri (E-ikäiset 11-12-vuotaat), Suurleiri (D-ikäiset 13-14-vuotiaat) ja Nuorisoleiri (C-ikäiset 15-16-vuotaat). Jokainen leiri pelataan omana ajankohtanaan ja yleensä eri paikkakunnilla ympäri Suomen. Nuorisoleirit ovat ainoa Pesäpalloliiton järjestämä valtakunnallinen ottelutapahtuma G-C-junioreille, joten leiriotteluita pidetään Suomen Mestaruus-otteluina.
Vassundan kirkko
Vassundan kirkko () on Ruotsissa Knivstan kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Vanhaa romaanista kirkkoa laajennettiin luultavasti 1300-luvulla ja torni rakennettiin 1400-luvulla. Nykyinen kolmisivuinen kuori rakennettiin oletettavasti joskus vuosien 1682 ja 1696 välillä. Kirkko on rakennettu suurimmaksi osaksi luonnonkivestä. Uusklassinen julkisivu tehtiin vuoden 1804 remontin yhteydessä ja myös sisustuksessa näkyy 1800-luvun alun tyyli.
Magenta (Italia)
Magenta on kaupunki ja kunta Lombardiassa Pohjois-Italiassa. Se on kuuluisa alueella 4. kesäkuuta 1859 käydystä Magentan taistelusta. Väri magenta on nimetty taistelun perusteella ja sillä viitattiin todennäköisesti ranskalaisten joukkojen käyttämän univormun väriin. Magenta on myös pyhimys Gianna Beretta Mollan syntymäpaikka.
Magenta oli aluksi ilmeisestikin insubrien asuttama noin 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Roomalaiset valloittivat alueen 222 eaa. Länsi-Rooman valtakunnan hajottua aluetta hallitsivat langobardit.
Keskiajalla kaupunki hävitettiin kahdesti: vuonna 1162 Fredrik I Barbarossa hyökkäsi kaupunkiin ja vuonna 1356 sen hävittivät Viscontien hallintoa vastustaneet joukot. Tarinan mukaan keisari Henri VII yöpyi kaupungissa jouduttuaan lumimyrskyyn ollessaan matkalla Milanoon. Vuonna 1398 Gian Galeazzo Visconti lahjoitti kaupungin alueet Certosa di Pavian munkeille.
4. kesäkuuta 1859 kaupunki oli Italian toisen itsenäisyyssodan merkittävän taistelun tapahtumapaikkana. Ranskalaisten joukkojen voitto mahdollisti Itävallan keisarikunnan siihen saakka hallitseman Lombardian valloittamisen.
Magenta sai Italian presidentin myöntämän kunniamaininnan 25. toukokuuta 1947.
Tiedon portaat
Tiedon portaat on 1960-luvulla (viimeinen osa vuonna 1970) julkaistu suomenkielinen itseopiskeluun tarkoitettu kahdeksanosainen tietokirja. Sen toimittajia olivat Heikki Eskelinen, Risto Kautto, Sauli Järvinen ja Jaakko Jäntti. Toimituskuntaan kuuluivat Heikki Hosia, Kosti Huuhka, Lauri Järvi, Antero Manninen, Eero Saarenheimo, Hannu Tarmio ja Reino Tuokko. Teossarjan julkaisi WSOY.
Teossarjan sisältönä ovat yhteensä 64 tiedonalan peruskurssit, pääpiirteissään ryhmiteltynä äidinkielen, 9 vieraan kielen, 13 luonnontieteen alan, 23 humanistisen ja yhteiskunnallista alan sekä 18 käytännön elämän oppikurssiin. Esimmäinen osa sisältää lisäksi ohjeita itseopiskelutekniikalle. Kurssit on jaettu ”yhden iltapuhteen” oppitunneiksi ja rakentuvat aina edellisen perustalle portaittain, mistä koko sarja sai nimensä. Jokaisen kurssin lopussa kielikursseja lukuun ottamatta on hakemisto ja viimeisen osan lopussa ne yhdistävä suurhakemisto. Oppimistestit eli värilliselle paperille painetut liite- ja kertaustehtävät olivat uutuus siihenastisissa suomalaisissa tietokirjoissa.
Ensimmäisessä osassa (2. painos 1966) on 555 sivua, 550 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 32 testiliitesivua. Aiheet ovat (kustantajan esipuhe on jokaisen osan alussa):
sekä englannin kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan "Vaivatonta englantia" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Toisessa osassa (2. painos 1966) on 637 sivua, 520 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 28 testiliitesivua. Aiheet ovat:
sekä venäjän kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan "Vaivatonta venäjää" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Kolmannessa osassa (1967) on 619 sivua, 645 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 48 testiliitesivua. Aiheet ovat:
sekä ranskan kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan "Vaivatonta ranskaa" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Neljännessä osassa (1967) on 581 sivua, 495 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 12 moniväriliitettä ja 40 testiliitesivua. Aiheet ovat:
sekä ruotsin kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan "Vaivatonta ruotsia" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Viidennessä osassa (1968) on 520 sivua, 476 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 40 testiliitesivua. Aiheet ovat:
sekä espanjan kielen osiota täydentävän erikoishintaan ostettavissa olevan "Vaivatonta espanjaa" -äänilevyn teksti suomennoksineen.
Kuudennessa osassa (1969) on 592 sivua, 868 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 15 moniväriliitettä ja 44 testiliitesivua. Aiheet ovat:
Seitsemännessä osassa (1969) on 702 sivua, 429 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 11 moniväriliitettä ja 48 testiliitesivua. Aiheet ovat:
sekä italian ja saksan kielten osioita täydentävien erikoishintaan ostettavissa olevien "Vaivatonta italiaa" ja "Vaivatonta saksaa" -äänilevyjen tekstit suomennoksineen.
Kahdeksannessa osassa (1970) on 727 sivua, 365 kuvaa ja kuvaryhmää tekstin yhteydessä, 16 moniväriliitettä ja 32 testiliitesivua. Aiheet ovat:
ja koko teossarjan aakkosellinen hakemisto.
Gary Williams
Gary Williams (s. 7. joulukuuta 1977) on englantilainen jalkapallovalmentaja. Hän toimii Naisten Liigassa pelaavan Åland Unitedin päävalmentajana, jossa tehtävässä Williams aloitti marraskuussa 2012. Aikaisemmin hän on valmentanut HJK:n naisten joukkuetta vajaan kahden kauden ajan.
Williams vaikutti Suomessa jo ennen nimitystään HJK:n päävalmentajaksi elokuussa 2008. Hän toimi vuodesta 2007 lähtien seuran juniorijoukkueiden parissa. Naisten liigajoukkueen valmennustehtävät jätettyään Williams valmensi PK-35:n junioreita sekä toimi SPL:n Helsingin piirijoukkueen valmentajana. Hän on aikaisemmin valmentanut myös Yhdysvalloissa neljän vuoden ajan Lindsey Wilson Collegen yliopistojoukkueita. Miesten joukkueen valmentajana hän toimi vuonna 2001 ja naisten vuosina 2004–2006. Omaa pelaajakokemusta Williamsilla on muun muassa Chelsean sekä AFC Bournemouthin junioriakatemioista.
Puikkokuoreet
Puikkokuoreet ("Microstomatidae") on sillikuorekalojen lahkoon kuuluva heimo. Eräissä lähteissä heimo luokitellaan kuuluvaksi kuorekaloihin. Puikkokuorelajeja tavataan kaikista valtameristä trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta.
Puikkokuoreiden heimoon kuuluu 3 sukua ja noin 19 lajia. Heimon lajit ovat pienehköjä kaloja, jotka kasvavat noin 10–21 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja solakoita. Puikkokuorelajien tyypillisiä piirteitä ovat lyhyehkö kuono, hyvin suuret silmät sekä kylkiviivan ja suomujen jatkuminen pyrstöevään. Selkäevä sijaitsee ruumiin keskikohdan takana ja osalla puikkokuoreiden heimon kaloista on rasvaevä. Väriltään puikkokuoreet ovat hopeanharmaita ja väritys tummenee pyrstöä kohden.
Puikkokuorelajeja tavataan trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta Atlantista, Intian valtamrestä ja Tyynestämerestä. Ne ovat syvän veden kaloja, joita on tavattu aina 2 750 metrin syvyydestä. Ne elävät yksittäin ja niiden ravinto koostuu eläinplanktonista.
Waist Deep
Waist Deep on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Vondie Curtis-Hallin ohjaama toimintaelokuva. Se perustuu löyhästi vuoden 1967 elokuvaan "Bonnie ja Clyde", mukaan lukien joitakin samankaltaisia sivujuonija, kuten kaksi päähenkilöä tiellä, pyrkivät välttämään poliiseja ja syyllistyvät pankkiryöstöön.
Viljo Mikkola
Juho Viljo Mikkola (21. joulukuuta 1871 Kälviä – 5. heinäkuuta 1960 Turku) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.
Mikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Mikkola ja Maria Mikkola ja puoliso vuodesta 1903 Anna Rauha Dargmar Erlund. Heidän tyttärensä oli laulajatar Aulikki Mikkola-Meurman. Mikkola kävi Turun lukkari- ja urkurikoulun 1895 ja opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1897–1899. Pariisissa Mikkola opiskeli laulua ja urkujen soittoa 1900–1901 ja teki opintomatkat Saksaan 1920 ja 1929 ja Italiaan 1929. Mikkola oli Turun tuomiokirkon kanttori 1901–1907 ja Turun Mikaelin kirkon urkuri 1908–1950. Hän toimi myös pedagogina ja musiikkialan luottamustehtävissä. Hänellä oli vuodesta 1905 piano- ja harmoniliike Turussa ja Helsingissä 1912–1932. "Turun Sanomien" musiikkikriitikkona Mikkola työskenteli 1903–1912. Hänelle myönnettiin Director musices -arvonimi vuonna 1919.
Mikkola sävelsi oratorion "Kristus" sekä kirkkomusiikkia, orkesteriteoksia ja lauluja. Hänen sävellyksiään ovayt muun muassa:
Mikkola konsertoi Turussa ja Helsingissä, pitäen muun muassa yli sata kirkkokonserttia, ja toimi orkesterinjohtajana, urkurina ja säestäjäpianistina.
Majnoon
Majnoon on valtava öljykenttä Irakin eteläosassa. Se on yksi Irakin neljästä todella suuresta öljykentästä. Vuonna 2009 siellä arvioitiin olevan 13 miljardia barrelia öljyä. Silloin Shella ja Petronas voittivat tarjouskilpailun ja saivat oikeuden hyödyntää tätä öljykenttää.
Majnoon sijaitsee Tigris-joen itäpuolella Basran maakunnassa. Se on Haziwahin suoalueella, pääosin täyttömaasta tehdyn Majnoonin saaren alla. Aulu ulottuu rannikolta 60 km sisämaahan.
Coleridge Goode
Coleridge George Emerson Goode (29. marraskuuta 1914 Kingston, Jamaika – 2. lokakuuta 2015) oli jazzia soittava kontrabasisti. Hänen isänsä oli urkuri ja kuoromestari, ja hänen äitinsä lauloi kuorossa. Goode opiskeli Glasgow’n yliopistossa ja muutti pysyvästi Lontooseen vuonna 1941. Hän levytti 1940-luvulla Django Reinhardtin ja Stephane Grappellin kanssa. Lisäksi hän muun muassa soitti Joe Harriottin kvinteteissä vuosina 1958–1967 ja teki yhteistyötä Michael Garrickin kanssa.
Goode johti omiakin yhtyeitään ja yhdisteli jazziin intialaisen musiikin vaikutteita. Goode kirjoitti omaelämäkerran "Bass Lines, A Life in Jazz".
Auli Mikkola-Meurman
Milja Anna Aulikki (Auli) Mikkola-Meurman (19. toukokuuta 1906 Turku – 1993) oli suomalainen pianisti ja oopperalaulaja (sopraano). Hänen isänsä oli säveltäjä, kirkkomuusikko Viljo Mikkola.
Mikkola-Meurmanin puoliso oli vuodesta 1935 SMK:n toimitusjohtaja Jaakko Meurman, ja heillä oli viisi lasta.
Reportterin urotyö
Reportterin urotyö () on Harry Beaumontin ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva vuodelta 1931. "Reportterin urotyön" pääosissa ovat Joan Crawford, Lester Vail ja Clark Gable. "Reportterin urotyö" kertoo reportterista, joka tutkii kollegansa murhaa. Elokuva on Crawfordin ja Gablen ensimmäinen kahdeksasta yhteistyöelokuvasta.
"Reportterin urotyö" kuvattiin tuotantoyhtiönsä Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 234 000 dollarin budjetilla. Elokuva sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 7. helmikuuta vuonna 1931. New Yorkin ensi-ilta oli 20. maaliskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 12. helmikuuta vuonna 1932. "Reportterin urotyö" oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti yhteensä 1 268 000 dollaria. Kotimaassaan Yhdysvalloissa "Reportterin urotyö" tuotti 848 000 dollaria.
Yhdysvalloissa "Reportterin urotyö" julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009.
"Reportterin urotyö" viittaa juonessaan tositapahtumiin, jotka tapahtuivat Chicagossa. Elokuvassa viitataan "Chicago Tribunen" reportterin Jake Linglen murhaan (1930) ja Ystävänpäivän verilöylyyn (1929).
Pasi Tuutti
Pasi Mikael Tuutti (s. 21. maaliskuuta 1979 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Tampereen Ilveksen päätoimisena juniorivalmentajana. Aikaisemmin Tuutti valmensi Naisten Liigassa pelaavaa Kuopion Pallokissojen joukkuetta. Hän toimi myös seuran junioripäällikkönä vuodesta 2010 lähtien.
Omalla pelaajaurallaan Tuutti edusti muun muassa Kuopion Palloseuraa, jonka riveissä hän pelasi seitsemän Veikkausliigan ottelua kaudella 2001. Tuutti on aikaisemmin valmentanut myös Kuopion Kingsin joukkuetta jalkapallon Kakkosessa.
Peitsa Mikola
Peitsa Untama Mikola (vuoteen 1937 Mikkola; 15. lokakuuta 1915 Jyväskylä – 9. toukokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston metsänhoitaja 1953–1957 ja metsäbiologian ylimääräinen professori vuosina 1957–1978. Hän julkaisi kirjoituksia metsänhoidosta, metsämikrobiologiasta ja luonnonsuojelusta ja osallistui järjestöalan toimintoihin. Hänen ja Hugh E. Wilcoxin mukaan on nimetty mykoritsasieni "Wilcoxina mikolae". Mikola väitteli filosofian tohtoriksi 1948. Hän on julkaissut myös useita metsäalan oppi- ja tietokirjoja yksin ja yhdessä muiden kanssa.
Mikola sai vuonna 1983 Suomen Kulttuurirahaston 30 000 markan tunnustuspalkinnon ansioista metsäbiologian tutkimuksessa ja uuden metsänhoitokäsityksen edistämisessä. Mikola oli kolmen sodan veteraani. Hän osallistui Linnan juhliin vuonna 2015.
Mikolan veli oli sotahistorioitsija, eversti Keijo Mikola.
Yngve Bützow
Yngve Bützow (20. joulukuuta 1898 Oulu – 16. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja kilparatsastaja. Hänet ylennettiin majuriksi 11. huhtikuuta 1944.
Bützowin tunnetuimpia ratsuja oli suomalaissyntyinen Artturi. Ratsukko osallistui muun muassa Aachenin kansainväliseen kilpailuun vuonna 1937. Mukana oli kilpailijoita 17 maasta, ja kilpailut kestivät kymmenen päivää. Bützow voitti Artturilla ”puolivaikean” kouluratsastuksen. Vuotta myöhemmin Aachenissa ratsukko sijoittui vastaavissa luokissa kahdesti neljänneksi.
Bützow voitti kouluratsastuksen Suomen-mestaruuden vuonna 1948 hevosella Mister X. Hän voitti kouluratsastuksen Suomen-mestaruuden myös seuraavana vuonna. Bützow toimi myös ratsastuksenopettajana ja kirjoitti oppaan "Ratsuhevosen ja ratsastajan koulutus".