hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oskar Forsman
Oskar Edvin Forsman (13. elokuuta 1878 Espoo – 19. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Johan Nyholm
Johan Waldemar Nyholm (3. helmikuuta 1881 Pirkkala – 8. huhtikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Emil Nylund (soutaja)
Emil Nylund (23. marraskuuta 1881 Helsinki – 30. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Edvin Lönnberg
Karl Edvin Lönnberg (13. maaliskuuta 1885 Helsinki – 5. tammikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Valdemar Henriksson
Valdemar Henriksson (18. heinäkuuta 1884 Pietari – 17. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 perämiehenä ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Luettelo yleisurheilun olympiaennätyksistä
Yleisurheilu on kuulunut nykyaikaisten olympialaisten ohjelmaan olympiahistorian alusta alkaen, vuodesta 1896. Nykyisin naisilla on 23 kilpailutapahtumaa ja miehillä 24. Näistä tapahtumista 21 on samoja miehille ja naisille. Miehillä on 50 kilometrin kävely, jota naisilla ei ole. Miesten yhdistelmälaji on kymmenottelu ja naisilla seitsenottelu. Pika-aitajuoksun juoksumatka on miehillä 110 metriä ja naisilla 100 metriä.
Olympiahistorian alkuaikoina ennätykset vaihtuivat huomattavasti nykyistä useammin ja varhaiset ennätykset ovat hyvinkin kaukana nykytasosta. Myöskään tilastointi ei ollut samalla tasolla, automaattinen ajanotto oli käytössä jo vuonna 1932, mutta tuli viralliseksi vasta vuonna 1972. Tietokoneavusteinen tilastointi on ollut käytössä vuoden 1964.
Vanhin edelleen voimassa oleva olympiaennätys on Bob Beamonin pituushyppytulos 8,90 vuoden 1968 Mexicon olympialaisissa. Hänen tuloksensa oli myös maailmanennätys 23 vuoden ajan, ennen kuin Mike Powell hyppäsi kauemmaksi vuoden 1991 Tokion MM-kilpailuissa.
Joitakin olympiaennätyksiä on rikottu, mutta tulokset on myöhemmin kumottu. Vuonna 1988 Ben Johnson teki olympia- ja maailmanennätyksen 100 metrin juoksussa, mutta tulos hylättiin myöhemmin anabolisten steroidien käytön vuoksi. Vuonna 2004 Róbert Fazekas teki kiekonheiton olympiaennätyksen, mutta hänet hylättiin dopingrikkeen vuoksi. Lontoon vuoden 2012 kisojen 50 kilometrin kävelyssä Venäjän Sergei Kirdjapkin voitti olympiakultaa olympiaennätysajalla, mutta hänen tuloksensa hylättiin neljä vuotta myöhemmin dopingrikkeen tultua ilmi. Olympiakulta myönnettiin Australian Jared Tallentille, joka sai myös nimiinsä olympiaennätyksen samassa kilpailussa saavuttaneella ajallaan.
Jamaikan Usain Boltilla on hallussaan eniten voimassa olevia olympiaennätyksiä. Hänen nimissään on henkilökohtaiset olympiaennätykset miesten 100 metrin ja 200 metrin matkoilta, sekä lisäksi Jamaikan 4x100 metrin viestijoukkueen ennätys. Kaksi nykyistä olympiaennätystä on Etiopian Kenenisa Bekelellä, miesten 5 000 ja 10 000 metrin juoksumatkoilta, Florence Griffith-Joynerilla naisten 100 ja 200 metrin matkoilta, sekä Jackie Joyner-Kerseellä naisten pituushypyssä ja seitsenottelussa.
Lähde: 
WR = Nykyinen maailmanennätys
Lähde: 
WR = Nykyinen maailmanennätys
Kala (albumi)
Kala on dance -artisti M.I.A.n toinen studioalbumi, jonka julkaisi XL Recordings ja Interscope Records 8. elokuuta 2017. Albumi oli nimetty M.I.A.:n äidin mukaan, jonka ongelmat oli yleinen aihe albumissa. M.I.A.:n suunnittelemat nauhoitussessiot Amerikassa epäonnistui, koska hänen viisuminsa hylättiin.
Albumissa esiintyy kappale "Paper Planes", jota käytetään paljon mediassa. Kappale esiintyy Far Cry 3 - pelissä ja Slumdog Millionaire - elokuvassa M.I.A järjesti People Vs Money Tourin albumin julkaisun jälkeen. Hän peruutti kesken kiertueen Euroopassa ja Englannissa pidettävät live-esiintymiset henkisen väsymyksen takia.
The Principle of Moments
The Principle of Moments on englantilaisen rocklaulaja Robert Plantin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. heinäkuuta 1983.
Bruttohinta
Bruttohinta tarkoittaa kokonaishintaa, josta ei ole vähennetty alennuksia. Bruttohinnan vastinpari on nettohinta.
Bruttohintaperiaate tarkoittaa kaupankäynnissä hinnoittelua, jossa jakelutien ylempi porras määrää myyntihinnan, jolla alemman portaan (jälleenmyyjän) tulee myydä tuote eteenpäin. Tästä bruttohinnasta lasketaan jälleenmyyjälle alennus. Suomessa bruttohintaperiaatteen käyttö on ilman lupaa kielletty.
Bill Murrayn filmografia
Tämä on Bill Murrayn filmografia.
Nettoverotus
Nettoverotus tarkoittaa sellaista verotusta, jossa bruttotuloista saadaan vähentää verovähennyksinä tulojen hankkimisesta tai säilyttämisestä aiheutuneita menoja.
Suomen tuloverotus on nettoverotusta.
Nettohinta
Nettohinta tarkoittaa hintaa, josta on vähennetty alennukset. Nettohinta voi tarkoittaa myös hintaa, josta ei ole tarkoitettu tehtäväksi mitään vähennyksiä. Nettohinnalla voidaan myös ymmärtää hintaa ilman arvonlisäveroa.
Nettohinnan vastinpari on bruttohinta.
Sakari Paasonen
Sakari Johannes Paasonen (s. 12. lokakuuta 1935 Mäntyharju) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuosina 1988 ja 1992 sekä saavutti joukkuekilpailussa EM-pronssia vuonna 1989.
Paasonen sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 ilmapistoolikilpailussa 18:nneksi ja vapaapistoolikilpailussa 19:nneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli ilmapistoolilla viides ja vapaapistoolilla yhdestoista. MM-kilpailuissa hän oli 22:s vapaapistoolilla ja 58:s ilmapistoolilla vuonna 1983, 28:s vapaapistoolilla ja 43:s ilmapistoolilla vuonna 1986, yhdeksäs ilmapistoolilla vuonna 1987, yhdeksäs ilmapistoolilla ja 30:s vapaapistoolilla vuonna 1990 sekä 26:s vapaapistoolilla vuonna 1994. EM-kilpailuissa hän saavutti ilmapistoolin joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1989 ja oli ilmapistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa parhaimmillaan viides vuonna 1986, kymmenes vuonna 1990, yhdestoista vuonna 1992 sekä kolmastoista vuonna 1982.
Seuratasolla Paasonen edusti Lahden Ampumaseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden henkilökohtaisissa lajeissa 12 kertaa, ilmapistoolilla vuosina 1979-1980, ilmapistoolin sisäratakilpailussa 1980, 1982-1983 ja 1986 sekä vapaapistoolilla vuosina 1980, 1983, 1986,
1988, 1993 ja 1995. Joukkuekilpailuissa hän voitti yhdeksän Suomen-mestaruutta.
Paasosen henkilökohtainen ennätystulos on vapaapistoolilla 572 ja ilmapistoolilla Suomen-ennätys 585, molemmat vuodelta 1991.
Tritonuskorvaus
Tritonuskorvauksella tarkoitetaan musiikissa dominanttiseptimisoinnun korvaamista siitä tritonuksen päässä olevalla toisella dominanttiseptimisoinnulla. Sitä käytetään paljon lähinnä jazzmusiikissa.
Tritonuskorvaus säilyttää dominanttiseptimisoinnulle ominaisen tritonusintervallin eli asteikon 4. ja 7. sävelen. Lisäksi siinä on kaksi asteikkoon kuulumatonta säveltä alennettu 2. ja alennettu 6. sävel. Niillä on pyrkimys purkautua asteikon 1. ja 5. sävelelle eli toonikasoinnulle. Tällöin tritonuskorvaussoinnulla on sama toiminnallinen ominaisuus kuin alkuperäisellä dominanttiseptimisoinnulla eli pyrkimys purkautua toonikalle.
Seuraavassa on C-duurin dominanttiseptimisointu G ja sen tritonuskorvaussointu Db. Siinä tritonusintervalli on G soinnun f ja h sävelten välillä. Vastaavasti Db soinnusta tritonus löytyy f sävelen ja ces sävelen väliltä. Ces sävel on enharmonisesti sama kuin h sävel.
Esimerkkinä tritonuskorvauksen käytöstä olkoon tavanomainen sointukulku IIm-V-Imaj, joka reaalisoinnuilla merkittynä C duurissa on Dm-G-Cmaj. Tritonuskorvauksella se muuttuu muotoon Dm-Db-Cmaj. Jättämällä kvintit pois saadaan seuraavassa olevat sointukulut. Tällöin tritonuskorvauksella on saatu bassoon kromaattisesti eli puolisävelaskelin aleneva sävelkulku.
Nuottien alla olevissa sointuastemerkinnöissä Vs tarkoittaa viidennen asteen soinnun tritonuskorvausta.
Cowpensin taistelu
Cowpensin taistelu käytiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana 17. tammikuuta 1781 yhdysvaltalaisten ja brittiläisten sotilaiden välillä. Taistelussa yhdysvaltalaisia joukkoja johti Daniel Morgan ja brittiläisiä joukkoja johti Banastre Tarleton.
Cowpensin taistelu oli amerikkalaisten kannalta käännekohta South Carolinan valloituksessa englantilaisilta.
Jouni Vainio
Jouni Antero Vainio (s. 13. lokakuuta 1960 Mäntsälä) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuonna 1988 ja voitti joukkuekilpailuissa maailman- ja Euroopan-mestaruuksia.
Vainio sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 olympiapistoolikilpailussa 31:nneksi ja ilmapistoolikilpailussa 39:nneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden vakiopistoolin joukkuekilpailussa vuonna 1994 sekä MM-pronssia isopistoolin joukkuekilpailussa 1982 ja vakiopistoolin joukkuekilpailussa 1986. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi isopistoolilla vuonna 1982 ja 11:nneksi olympiapistoolilla 1986. Vuoden 1987 EM-kilpailuissa hän voitti kultaa iso- ja vakiopistoolin joukkuekilpailuissa sekä saavutti hopeaa isopistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa ja pronssia vakiopistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuoden 1991 EM-kilpailuissa hän sai hopeaa isopistoolin henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa sekä pronssia vakiopistoolin joukkuekilpailussa.
Seuratasolla Vainio edusti Hyvinkään Metsästys- ja Ampumaseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden olympiapistoolilla vuosina 1980, 1983, 1987 ja 1991–1992 sekä isopistoolilla 1983, 1992 ja 1997.
Vuonna 1989 Vainio jäi dopingtestissä kiinni beetasalpaajan käytöstä ja sai Suomen Ampujainliitolta 18 kuukauden kansallisen kilpailukiellon ja 24 kuukauden kansainvälisen kilpailukiellon.
Timo Näveri
Timo Juhani Näveri (s. 6. heinäkuuta 1956 Sodankylä) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuonna 1992 Barcelonassa ja sijoittui vapaapistoolilla 31:nneksi sekä ilmapistoolilla 39:nneksi. MM-kilpailuissa Näveri sijoittui 11:nneksi vapaapistoolilla vuonna 1990 ja 43:nneksi ilmapistoolilla vuonna 1994.
Seuratasolla Näveri edusti Orimattilan Jymyä. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden ilmapistoolilla vuonna 1990.
Maialen Chourraut
Maialen Chourraut Yurramendi (s. 8. maaliskuuta 1983 San Sebastián) on espanjalainen koskimelonnan olympiavoittaja.
Chourraut kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2002. Ensimmäisen arvokisamitalin hän sai kotimaassaan Espanjassa La Seu d'Urgellissa vuonna 2009 järjestetyissä MM-kilpailuissa, joissa hän voitti hopeaa melonnan henkilökohtaisessa kilpailussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai pronssia Bratislavassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut kolme mitalia (yksi kulta ja kaksi hopeaa).
Ensimmäisen olympiamitalin (hopea) Chourrat sai Lontoossa vuonna 2012. Ensimmäisen olympiakultansa hän voitti Riossa 2016.
Chourraut on naimisissa Xabier Extanizin kanssa, ja heillä on tytär Ane (s. 2013).
Kurt Thune
Kurt Einar Thune (s. 18. elokuuta 1953 Tukholma, Ruotsi) on Ruotsia ja Suomea edustanut ampuja. Hän kilpaili kiväärilajeissa ja osallistui olympialaisiin Soulissa 1988.
Thune saavutti EM-kilpailuissa hopeaa vapaakiväärin polviasentokilpailussa vuonna 1981 Ruotsin edustajana. Suomen kansalaisuuden hän sai vuonna 1988 ja kilpaili samana vuonna Soulin olympialaisissa, jossa hän sijoittui pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa 24:nneksi ja 3 × 40 laukauksen täysottelussa 34:nneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden pienoiskiväärin täysottelussa ja ilmakivääriammunnassa vuonna 1985. Seuratasolla Thune edusti Poliisien Ampumaseuraa, jonka riveissä hän voitti myös joukkuekilpailun Suomen-mestaruuksia.
Kurt Thunen vaimo Leena Melartin-Thune (o.s. Melartin) on ilmakivääriammunnan joukkuekilpailun maailmanmestari.
Timo Nieminen (ampuja)
Timo Väinö Nieminen (s. 2. maaliskuuta 1951 Orimattila) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili haulikkoammunnassa olympialaisissa vuosina 1984 ja 1988 sekä saavutti EM-kisoissa mitaleja.
Nieminen sijoittui Los Angelesin olympialaisissa 1984 olympiatrapissa neljänneksi ja neljä vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa 43:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli trapissa 16:s vuonna 1986 ja yhdeksäs vuonna 1990. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1981 sekä pronssia joukkuekilpailussa vuonna 1983 ja henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1983 EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui viidenneksi.
Seuratasolla Nieminen edusti Lahden Ampumaseuraa, Orimattilan Jymyä ja Orimattilan Urheiluampujia. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden olympiatrapissa vuosina 1976–1983, 1985–1986 ja 1992. Lisäksi hän voitti mestaruuksia automaattitrapissa sekä joukkuekilpailuissa.
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista (1994–1995)
Tämä on luettelo Yhdistyneiden kansakuntienturvallisuusneuvoston päätöslauselmista 901 - 1000, jotka hyväksyttiin 4. marraskuuta 1994 ja 23. kesäkuuta 1995 välisenä aikana.
Luettelo Lapinlahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Lapinlahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lapinlahden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Lapinlahteen on liitetty Varpaisjärven kunta.
Juho Grönholm
Juho Emil Grönholm (s. 11. marraskuuta 1975 Helsinki) on suomalainen arkkitehti.
Grönholmin vanhemmat ovat johtaja Birger Grönholm ja tutkija Kaisa Grönholm. Hänen avopuolisonsa vuodesta 2009 on arkkitehti Riikka Ylimäki. Grönholm valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 2001. Hän työskenteli useissa eri arkkitehtitoimistoissa 1996–2004, kunnes tuli 2004 Arkkitehtitoimisto ALAn osakkaaksi. Toimiston palkittuja suunnitelmia, joiden tekemiseen Grönholm on osallistunut, on muun muassa vuonna 2011 valmistunut teatteri- ja konserttitalo Kilden Kristiansandissa Norjassa. Rakennustietosäätiö RTS:n Pietilä-palkinnon toimisto sai 2008. Grönholm on arkkitehdin työnsä ohella toiminut arkkitehtuurin tuntiopettajana 2003–2005 ja vuodesta 2011.
Grönholm voitti kollegoineen Helsingin keskustakirjaston suunnittelukilpailun vuonna 2013.
Nettopalkka
Nettopalkka eli "käteen jäävä palkka" tarkoittaa palkansaajalle palkkapäivänä maksettavaa rahasummaa. Nettopalkka saadaan vähentämällä bruttopalkasta pidätettävät verot ja muut maksut. Vähennettäviä summia ovat ennakonpidätys ja eräät palkasta pidätettävät maksut, kuten työeläkemaksu.
Nettopalkan suuruuteen vaikuttavat bruttopalkan suuruuden lisäksi eri maksujen pidätysprosentit.
Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sauvon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Sauvoon on liitetty Karunan kunta.
Bruttopalkka
Bruttopalkka tarkoittaa palkan määrää ennen palkasta pidätettäviä veroja ja muita maksuja. Bruttopalkka on yleensä suurempi kuin palkansaajalle palkkapäivänä maksettava nettopalkka.
Bruttopalkkaan voi kuulua rahapalkan lisäksi luontoisetuja.
Työsopimuksissa, lehtiartikkeleissa ja tilastoissa esiintyvät palkat ovat tavallisesti bruttopalkkoja. On yleistä, että bruttopalkalla tarkoitetaan kuukausipalkkaa, mutta sillä voidaan tarkoittaa muutakin palkkaa, esimerkiksi tuntipalkkaa.
Samuli Woolston
Samuli William Woolston (s. 19. joulukuuta 1975 Helsinki) on suomalainen arkkitehti.
Woolston syntyi tutkija, arkkitehti George Woolstonin ja aluearkkitehti Taru Tyynilän perheeseen. Woolston opiskeli arkkitehtuuria Edinburghin yliopistossa 1996–1997, arkkitehdiksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 2003. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa 1996 ja 1998–2005, Arkkitehtitoimisto ALAn osakas hänestä tuli 2004. Toimiston palkittuja suunnitelmia on muun muassa vuonna 2011 valmistunut teatteri- ja konserttitalo Kilden Kristiansandissa Norjassa. Rakennustietosäätiö RTS:n Pietilä-palkinnon toimisto sai 2008. Woolston on toiminut myös arkkitehtuurin tuntiopettajana ja arkkitehtuurin teorian opintostudion vetäjänä, samoin kuin ollut muun muassa SAFAn kilpailujaoston puheenjohtaja.
Woolston voitti kollegoineen Helsingin keskustakirjaston suunnittelukilpailun vuonna 2013.
Sähköelin
Kaikilla eläimillä on hieman sähköä hermoissaan ja lihaksissaan, mutta sähköankeriaat ja eräät muut kalat pystyvät kehittämään voimakkaan sähköimpulssin, jolla ne tappavat tai tainnuttavat saaliinsa.
Sähköelimet muodostuvat erilaistuneista soluista, joita kutsutaan elektrosyyteiksi. Solut ovat ohuita laattamaisia muodostelmia. Ankeriaalla laattoja on noin 6000, ja kylkiä mukailevat, pitkät sähköä tuottavat elimet täyttävät melkein koko kalan. Suurin osa sähkölaatoista on kytkeytynyt sarjaan. Alle sata on lisäksi kytkeytynyt rinnakkain. Tästä seuraa noin yhden ampeerin virta.
Sähköelimiin syntyy sähköä ionien liikkeestä samalla periaatteella kuin kemiallisessa patterissa. Sähkö purkautuu selkäydinhermoston käskystä. Kerralla purkautuessaan ankerias tuottaa riittävän suuren jännitteen lähellä uivan kalan tainnuttamiseksi. Joillakin lajeilla jännite saattaa nousta 650 volttiin, joka pökerryttää ihmisenkin.
Lähde: Julkaistu Tiede 2000-lehdessä 1/1997 Hannu Leinonen kalataloustieteen professori Helsingin yliopisto
Nina Ortlieb
Nina Ortlieb (s. 2. huhtikuuta 1996) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Ortlieb saavutti nuorten MM-kultaa suurpujottelussa Hafjellissä 2015 sekä supersuurpujottelussa Sotšissa 2016. Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseen superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2016 oltuaan 11:s.
Tapani Mustonen
Tapani Mustonen (s. 1961 Turku) on suomalainen arkkitehti (SAFA).
Mustonen on kotoisin Karhulasta. Hän on valmistunut Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1993. Hän on perehtynyt Alvar Aallon arkkitehtuuriin ja suunnittelee paljon korjaustöitä. Hän toimi pääsuunnittelijana Viipurin kirjaston korjauksessa.
Mustonen on saanut vuonna 2014 arkkitehtuurin valtionpalkinnon.
Mustonen on perustanut toimiston Arkkitehdit Mustonen, jossa on hänen lisäkseen kaksi muuta SAFA-arkkitehtia, Niina Svartström ja Maren Nielsen. Toimiston erikoisalaa on restaurointi-, korjaus- ja muutossuunnittelu.
Rafael Tšimiškjan
Rafael Tšimiškjan (s. 23. maaliskuuta 1929 Tbilisi, Georgia) on Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Tšimiškjan voitti olympiakultaa höyhensarjassa Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 97,5 kg, tempaustuloksensa 105 kg ja työntötuloksensa 135 kg. Yhteistuloksellaan 337,5 kg hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Nikolai Saksonovin viidellä kilolla. Maailmanmestaruuden hän voitti Wienissä 1954 ja Münchenissä 1955, molemmissa yhteistuloksella 350 kg..
Caio Bonfim
Caio Bonfim (s. 19. maaliskuuta 1991 Brasília) on brasilialainen kilpakävelijä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 20 kilometrin matkalla pronssia ajalla 1.19.04.
Eider Arévalo
Eider Arévalo (s. 9. maaliskuuta 1993 Pitalito) on kolumbialainen kilpakävelijä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 20 kilometrin matkalla kultaa Kolumbian ennätysajalla 1.18.53. Aiemmissa arvokilpailuissaan hän on samassa lajissa sijoittunut 20:nneksi Lontoon olympialaisissa 2012, keskeyttänyt Moskovan MM-kilpailuissa 2013 sekä sijoittunut seitsemänneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja 15:nneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Arévalo saavutti Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 20 000 metrin ratakävelyssä 2013. Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sijoittui 20 kilometrillä viidenneksi.
Arévalo voitti alle 20-vuotiaiden 10 000 metrin ratakävelyn maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 ajalla 40.09,74. Hän voitti 10 kilometrin maantiekävelyn alle 20-vuotiaiden maailmancupin 2010 ja 2012. Alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuden hän voitti 10 000 metrin ratakävelyssä 2011. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden sekä 10 000 metrin ratakävelyssä että 10 kilometrin maantiekävelyssä 2010 sekä alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden 10 000 metrin ratakävelyssä 2011.
Luettelo Suonenjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Suonenjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Suonenjoen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Kai Kobayashi
Kai Kobayashi (s. 28. helmikuuta 1993 Tokio) on japanilainen kilpakävelijä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 50 kilometrin matkalla pronssia ajalla 3.41.19.
Trofim Lomakin
Trofim Lomakin (2. elokuuta 1924 Barantša, Altain aluepiiri, Venäjä – 13. kesäkuuta 1973 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Lomakin voitti olympiakultaa alle 82,5-kiloisten sarjassa Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 125 kg, tempaustuloksensa 127,5 kg ja työntötuloksensa 165 kg. Yhteistuloksellaan 417,5 kg hän voitti hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen Stanley Stanczykin 2,5 kilolla. Melbournen vuoden 1956 olympialaisten ulkopuolelle hänet jätettiin alkoholi- ja käytösongelmiensa vuoksi. Roomassa 1960 hän saavutti alle 90 kilogramman sarjassa olympiahopeaa 15 kiloa maanmiehelleen Arkadi Vorobjoville hävinneenä.
Maailmanmestaruuden Lomakin voitti Teheranissa 1957 yhteistuloksella 450 kg ja Tukholmassa 1958 yhteistuloksella 440 kg.
Lomakin tuomittiin 1960-luvun lopulla kullan salakuljetusyrityksestä viiden vuoden vankeuteen. Hänet vapautettiin kolmen vuoden jälkeen mutta kesäkuussa 1973 hän kuoli pudottuaan 20 metriä juopuneena. Epäselväksi jäi, oliko kyseessä onnettomuus vai murha.
Luettelo Pihtiputaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pihtiputaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pihtiputaan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Danil Lysenko
Danil Lysenko (s. 19. toukokuuta 1997 Birsk, Venäjä) on venäläinen korkeushypyn MM-mitalisti.
Lysenko voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 tuloksella 208. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja voitti kultaa nuorten olympialaisissa Nanjingissa tuloksella 220. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän oli viides.
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Lysenko voitti hopeaa tuloksella 232. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 tuloksella 236.
Lysenko hyppäsi ennätyksensä 240 cm Monacossa 20. heinäkuuta 2018. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 237 Hustopecessä 27. tammikuuta 2018.
Kansainvälinen Yleisurheiluliitto IAAF epäsi Lysenkon osallistumisen vuoden 2018 EM-kisoihin Berliinissä siksi, ettei Lysenko ollut toimittanut kisojen ulkopuolisten tapahtumien olinpaikkansa tietoja doping-testaajille.
Majd Eddin Ghazal
Majd Eddin Ghazal (s. 21. huhtikuuta 1987 Damaskos) on syyrialainen korkeushyppääjä.
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Ghazal voitti pronssia tuloksella 229. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta olympialaisissa 2008 ja 2012, MM-kilpailuissa 2009, 2011, 2013 ja 2015 sekä sisäratojen MM-kilpailuissa 2012.
Ghazal saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa Kobessa 2011 ja pronssia Bhubaneswarissa 2017. Lisäksi hän on ollut viides 2013 sekä kahdeksas 2009 ja 2015. Aasian kisoissa hän saavutti pronssia 2018 ja sijoittui kuudenneksi 2014. Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa 2008, 2014 ja 2016 sekä pronssia 2012, sisäratojen Aasian kisoissa kultaa 2009 ja 2017. Välimeren kilpailuissa hän sai kultaa 2018.
Ghazal hyppäsi ennätyksensä 236 cm Pekingissä 18. toukokuuta 2016. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 228 Dohassa 19. helmikuuta 2016. Molemmat tulokset ovat Syyrian ennätyksiä.
Valeri Pronkin
Valeri Pronkin (s. 15. kesäkuuta 1994 Nižni Novgorod, Venäjä) on venäläinen moukarinheittäjä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti hopeaa tuloksella 78,16.
Nuorten sarjoissa Pronkin voitti Euroopan-mestaruuden alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Sepänkannas
Sepänkannas on asuinalue ja kylä Kirkkonummella, Kantvikin itäpuolella. Sepänkannaksella sijaitsee muun muassa Sepänkannaksen päiväkoti, joka valmistui vuonna 2016.
Jevgeni Minajev
Jevgeni Minajev (21. toukokuuta 1933 Klin, Moskovan alue, Venäjä – 8. joulukuuta 1993 Klin, Moskovan alue, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Minajev saavutti olympiahopeaa alle 60 kilogramman sarjassa Melbournessa 1956. Yhteistuloksellaan 342,5 kg hän hävisi kymmenen kiloa Yhdysvaltain Isaac Bergerille. Ennen Rooman olympialaisia 1960 Minajev oli hävinnyt kuusi peräkkäistä kertaa Bergerille. Roomassa Minajev nosti punnerruksella maailmanennätystä sivuten 120 kg, tempauksella 110 kg ja työnnöllä 142,5 kg saaden yhteistulokseksi maailmanennätystä sivuavat lukemat 372,5 kg, mikä riitti kello neljään aamuyöllä kestäneessä kilpailussa kultamitaliin kymmenen kilon erolla Bergeriin.
Minajev voitti maailmanmestaruuden Teheranissa 1957 ja Budapestissa 1962, molemmissa yhteistuloksella 362,5 kg.. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1958 ja 1961 häviten molemmilla kerroilla Bergerille.
Kirjallisuusvuosi 1887
Kirjallisuusvuosi 1887 käsittelee vuoden 1887 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Viktor Bušujev
Viktor Bušujev (18. toukokuuta 1933 Balahna, Nižni Novgorodin alue, Venäjä – 25. huhtikuuta 2003 Nižni Novgorod, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Bušujev voitti olympiakultaa alle 67,5 kilogramman sarjassa Roomassa 1960. Hänen punnerrustuloksensa oli 125 kg, tempaustuloksensa 122,5 kg ja työntötuloksensa 150 kg. Hänen yhteistuloksensa 397,5 kg oli maailmanennätys ja sillä hän voitti hopealle sijoittuneen singaporelaisen Tan Howe Liangin 17,5 kilolla. Maailmanmestaruuden Bušujev voitti Teheranissa 1957 yhteistuloksella 380 kg, Tukholmassa 1958 yhteistuloksella 390 kg ja Varsovassa 1959 yhteistuloksella 385 kg..
Aleksandr Kurinov
Aleksandr Kurinov (8. heinäkuuta 1934 Gus-Hrustalnyi, Vladimirin alue, Venäjä – 30. marraskuuta 1973 Kazan, Tataarien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Kurinov voitti olympiakultaa alle 75 kilogramman sarjassa Roomassa 1960. Hänen punnerrustuloksensa oli 135 kg, tempaustuloksensa 132,5 kg ja työntötuloksensa maailmanennätys 170 kg. Hänen yhteistuloksensa 437,5 kg oli maailmanennätys ja sillä hän voitti hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen Tommy Konon kymmenellä kilolla. Maailmanmestaruuden Kurinov voitti Wienissä 1961 yhteistuloksella 435 kg, Budapestissa 1962 yhteistuloksella 422,5 kg ja Tukholmassa 1963 yhteistuloksella 437,5 kg. Teheranin MM-kilpailuissa 1965 hän sai pronssia tuloksella 432,5 kg. Vuoden 1964 olympialaisiin hän ei päässyt ajauduttuaan harjoittelumetodeista erimielisyyksiin päävalmentajan kanssa.
Kirjallisuusvuosi 1894
Kirjallisuusvuosi 1894 käsittelee vuoden 1894 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1897
Kirjallisuusvuosi 1897 käsittelee vuoden 1897 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1898
Kirjallisuusvuosi 1898 käsittelee vuoden 1898 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1893
Kirjallisuusvuosi 1893 käsittelee vuoden 1893 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1892
Kirjallisuusvuosi 1892 käsittelee vuoden 1892 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Ireneusz Paliński
Ireneusz Paliński (13. toukokuuta 1932 Nużewo – 9. heinäkuuta 2006 Varsova) oli puolalainen painonnoston olympiavoittaja.
Paliński voitti olympiakultaa alle 82,5 kilogramman sarjassa Roomassa 1960. Hänen punnerrustuloksensa oli 130 kg, tempaustuloksensa 132,5 kg ja työntötuloksensa maailmanennätys 180 kg. Hänen yhteistuloksensa oli 442,5 kg ja sillä hän voitti hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen James Georgen 12,5 kilolla. Neljä vuotta myöhemmin Tokion olympialaisissa Paliński saavutti alle 90 kilogramman sarjassa pronssia yhteistuloksella 467,5 kg. Hän oli yleensä parhaimmillaan työnnössä ja Tokiossakin hän nosti siinä olympiaennätyksen 182,5 kg.
Maailmanmestaruuden Paliński voitti alle 90 kilogramman sarjassa Wienissä 1961 yhteistuloksella 475 kg.
Kirjallisuusvuosi 1890
Kirjallisuusvuosi 1890 käsittelee vuoden 1890 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1889
Kirjallisuusvuosi 1889 käsittelee vuoden 1889 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1886
Kirjallisuusvuosi 1886 käsittelee vuoden 1886 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1885
Kirjallisuusvuosi 1885 käsittelee vuoden 1885 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Yllikkälän sähköasema
Yllikkälän sähköasema on Suomen sähköverkon tärkeä solmukohta. Se sijaitsee Lappeenrannan Yllikkälässä parisataa metriä valtatie 6:lta etelään. Sähköasemalla kantaverkkoon yhdistyvät Viipurin läheltä Yläsäiniöstä tulevat kaksi 400 kilovoltin siirtolinjaa, jotka tuovat Suomen sähköverkkoon 1 400 megawattia sähköä Venäjältä. Yllikkälän sähköasemalta menevät 400 kilovoltin siirtolinjat Visulahden sähköasemalle Mikkeliin ja Korian sähköasemalle Kouvolaan sekä 110 kilovoltin siirtolinjat Luukkalan sähköasemalle Lappeenrannan kaupunkiin ja Purhonojan sähköasemalle Kouvolaan.
Eeva Karppinen
Eeva Karppinen (s. 4. maaliskuuta 1987) on suomalainen kilpasoutaja. Hän edustaa Nesteen Soutajia. Hänen isänsä on soudun kolminkertainen olympiavoittaja Pertti Karppinen.
Karppinen sijoittui Ulla Varvion kanssa pariairokaksikossa vuoden 2014 MM-kilpailuissa 16:nneksi, vuoden 2015 MM-kilpailuissa 14:nneksi ja EM-kilpailuissa 13:nneksi sekä vuoden 2016 EM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Yksikössä hän sijoittui vuoden 2017 EM-kilpailuissa 12:nneksi ja MM-kilpailuissa 16:nneksi.
Karppinen on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2004 pariaironelosessa, 2007 yksikössä, pariairokaksikossa serkkunsa Suvi Karppisen kanssa ja pariaironelosessa, 2009 pariairokaksikossa Marjaana Riskun parina ja kahdeksikossa, 2011 pariairokaksikossa Riskun parina, 2012 pariaironelosessa, 2013 perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa, 2016 yksikössä, pariaironelosessa ja perämiehettömässä nelosessa sekä 2017 yksikössä ja Suvi Karppisen kanssa pariairokaksikossa.
Karppinen opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja suoritti tutkinnon pääaineenaan kansantaloustiede. Tämän jälkeen hän valmistui Lundin yliopistosta taloustieteen maisteriksi.
Myös Karppisen veli Juho Karppinen on kilpasoutaja.. Karppinen sai vuonna 2018 Nooa-nimisen pojan.
Olga Nazarova
Olga Vladimirovna Nazarova (, s. 1. kesäkuuta 1965 Tula) on venäläinen pikajuoksija, joka edusti suurimman osan aktiiviurastaan Neuvostoliittoa. Hän on 4 × 400 metrin viestin maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on pituudeltaan 168 cm.
Nazarova karsiutui 400 metrin välierissä Schwechatin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1983 ja Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986. Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 52,76. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa hän oli 400 metrillä kahdeksas ja juoksi toisen osuuden Neuvostoliiton hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.
Nazarova juoksi 1988 Soulin olympialaisissa 400 metrin välierässä ajan 49,11, mikä on Venäjän ennätys edelleen joulukuussa 2017. Loppukilpailussa hän saavutti pronssia ajalla 49,90. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Neuvostoliiton joukkueessa, joka voitti kultaa edelleen voimassa olevalla maailmanennätysajalla 3.15,17.
Nazarova juoksi Tokion MM-kilpailuissa 1991 kolmannen osuuden, kun Neuvostoliitto voitti 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden ajalla 3.18,43. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän vei pitkässä viestissä kolmatta osuutta Yhdistyneen joukkueen voittaessa kultaa ajalla 3.20,20. 400 metrillä hän sijoittui neljänneksi ajalla 49,69. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Nazarova voitti 400 metrin Neuvostoliiton-mestaruuden ulkoradoilla 1987, 1988 ja 1992 sekä hallissa 1988.
NR = maan ennätys
Vaarojen planeetta
Vaarojen planeetta (engl. "Battle Beyond the Stars") on Jimmy T. Murakamin ohjaama yhdysvaltalainen avaruusoopperaelokuva vuodelta 1980. Se on science fiction -versio Akira Kurosawan elokuvasta "Seitsemän samuraita" (1954).
"Vaarojen planeetan" on tuottanut Roger Corman ja sen erikoistehosteet on suunnitellut James Cameron. Pääosissa ovat Richard Thomas, George Peppard, Robert Vaughn, John Saxon, Sybil Danning ja Darlanne Fluegel. Robert Vaughn näytteli kaksikymmentä vuotta aiemmin myös "Seitsemän samurain" lännenversiossa "7 rohkeata miestä" (1960).
Malmori-planeetan paha sotapäällikkö Sador (John Saxon) uhkaa tuhota pienen ja rauhallisen Akir-planeetan. Pieni pasifistinen maalatalousyhdyskunta ei kykene itse puolustautumaan. Niinpä Nuori Shad (Richard Thomas) lähetetään avaruuteen etsimään apua. Hän onnistuu värväämään kirjavan palkkasoturijoukon torjumaan Sadorin tulevan hyökkäyksen. Avaruuden palkkasoturit tekevät työn akiralaisten puolesta ja uhraavat siinä tehtävässä itsensä. Hauskana yksityiskohtana mainittakoon, että Shadin avaruusaluksella Nellillä on jättimäiset rinnat. Äänensä Nell-aluksen tietokoneelle antoi näyttelijätär Lynn Carlin.
Dolph Lundgrenin filmografia
Tämä on luettelo Dolph Lundgrenin filmografiasta.
Nummipiippo
Nummipiippo ("Luzula congesta") on vihviläkasvien ("Juncaceae") heimoon, piippojen ("Luzula") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa nurmipiippoa ("Luzula multiflora"), ja joskus nummipiippo määritellään nurmipiipon alalajiksi. Lajit ovat erotettavissa toisistaan kukinnon perusteella.
Nummipiippo on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Varret kasvavat yksittäin tai pienissä ryhmissä. Lehdet ovat tasaisia. Kukat sijaitsevat tiiviinä, yleensä perättömänä rykelmänä varren päässä. Joskus kukinto voi kuitenkin koostua yhdestä perällisestä kukkaryppäästä. Nummipiippo kukkii touko–kesäkuussa.
Nummipiippo kasvaa nummilla ja niityillä, yleensä kosteilla kasvupaikoilla.
Nummipiippoa tavataan Euroopassa, mutta ei Suomessa. Suomea lähimmät esiintymät ovat Ruotsin länsirannikolla ja Tanskassa.
Pauli Pyykölä
Pauli Asseri Pyykölä (s. 1937 Kemi) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Pyykölä opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1958–1961 ja Aukusti Tuhkan oppilaana 1962–1963. Pyykölä on osallistunut yhteisnäyttelyihin Suomessa ja muualla vuosina 1960–2001 ja järjestänyt yksityisnäyttelyiyä Suomessa ja muualla vuosina 1966–2007.
Tomi Mikkelsson
Tomi Mikkelsson (s. 12. helmikuuta 1997 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Musan Salamaa.
Mikkelsson on Musan Salaman kasvatti. Hän muutti perheineen pääkaupunkiseudulle 11-vuotiaana ja siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin.
Ensimmäiset miesten sarjaottelunsa Mikkelsson pelasi HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä Kakkosen kaudella 2015. Hän pelasi 17 sarjaottelua ja täydet minuutit kahdessa nousukarsintaottelussa, joissa Klubi 04 hävisi Grankulla IFK:lle yhteismaalein 1–8. Kaudella 2016 Mikkelsson pelasi Kakkosta Gnistanissa kuusi ottelua. Kauden päätteeksi Gnistan nousi Ykköseen voittamalla nousukarsinnassa Mikkelssonin kasvattajaseuran MuSan rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Mikkelsson ei ollut kokoonpanossa nousukarsintaotteluissa.
Kaudeksi 2017 Mikkelsson siirtyi HIFK:hon. Hän pelasi kauden aikana 11 Kolmosen ottelua sarjanousun saavuttaneessa seuran kakkosjoukkuessa ja onnistui maalinteossa HIFK:n 5–2-voittoon päättyneessä päätöskierroksen vierasottelussa Tikkurilan Palloseuraa vastaan. Mikkelsson teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla 28. lokakuuta 2–1 päättyneessä vierasottelussa Fc Lahtea vastaan. Ottelu oli hänen kauden ainoansa Veikkausliigassa. HIFK putosi kauden päätteeksi Ykköseen. Mikkelsson edusti kaudella 2017 myös HIFK:n A-junioreita seitsemässä SM-sarjan ottelussa. A-nuorten kanssa Mikkelsson saavutti SM-pronssia.
Mikkelsson palasi MuSaan kaudeksi 2018.
Suomen poikamaajoukkueissa Mikkelsson on pelannut 14 ottelua.
Narvan kyläkirkko
Narvan kyläkirkko on Vesilahdella Narvan kylässä sijaitseva pieni kirkko, jonka omistaa Vesilahden seurakunta.
Kirkko on aikaisemmin ollut Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen omistuksessa rukoushuoneena, ja yhdistys on sen myös rakennuttanut vuonna 1960. Rakennuksen valmistuminen viivästyi, sillä paikalta löytyi myöhäisrautakautinen kalmisto, joka oli ensin tutkittava. Alttaritauluna on metallinen hautaristi, jonka on takonut seppä Karl Lind 1900-luvun vaihteessa. Vieressä oleva kellotapuli rakennettiin 1984 talkoilla.
CMX:n diskografia
Tämä artikkeli käsittelee CMX:n diskografiaa.
Kasper Kotkansalo
Kasper Kotkansalo (s. 16. marraskuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Bostonin yliopistojoukkueessa. Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Kotkansalo on pelityyliltään yleispuolustaja, joka liikkuu kokoisekseen hyvin, eikä tee paljon virheitä.
Kotkansalo on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Espoo Bluesiin, jossa Kotkansalo voitti kauden 2012–2013 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2013–2014 hän nousi seuran C-nuorten kapteeniksi. Kotkansalo oli C-nuorten SM-karsinnoissa Bluesin paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 4+14=18. Hän voitti koko sarjan pudotuspelien puolustajien pistepörssin tehoilla 2+7=9. Kotkansalo voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 Kotkansalo vietti Bluesin B-nuorissa, mutta hän edusti myös seuran A-nuoria Junior Club World Cupissa. Kauden 2015–2016 päätteeksi Kotkansalo voitti A-nuorten SM-hopeaa.
Neftehimik Nižnekamsk varasi Kotkansalon 121. pelaajaana . Samana kesänä hänet varasi myös USHL-joukkue Sioux Falls Stampede 25. pelaajana. Kotkansalo siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017. Hän pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa. Kaudeksi 2017–2018 Kotkansalo kiinnitettiin Bostonin yliopistoon. Hän voitti kauden päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden.
Kotkansalo pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Kotkansalo pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut 30 nuorten ja 22 poikien maaottelua.
Eemeli Räsänen
Eemeli Räsänen (s. 6. maaliskuuta 1999 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Jokereissa.
"Futureconsiderations.ca " -sivuston mukaan Räsänen on rauhallinen ja kurinalainen puolustaja, joka ei tee hätiköityjä ratkaisuja. Hän avaa peliä hyvin ja omaa hyvän vision. "Hockeyprospect.com" -sivuston mukaan Räsänen on myös fyysinen pelaaja, joka suojaa kiekkoa hyvin ruuhkatilanteissa ja pelaa hyvin laitojen läheisyydessä. Häntä on verrattu pelityyliltään Chris Prongeriin, mutta Räsänen on itse maininnut ottavansa mallia Rasmus Ristolaisesta.
Räsäsen aiemman seuran, OHL-joukkue Kingston Frontenacsin GM ja NHL-legenda Doug Gilmour on luonnehtinut hänestä joukkueessan pelatessa "TSN Toronto 1050" -radiolähetyksessä kesäkuussa 2017:
Räsänen on Jokipoikien kasvatti. Sioux City Musketeers varasi hänet 194. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2015, mutta Räsänen teki kuitenkin saman vuoden kesäkuussa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. 16-vuotias Räsänen pelasi kauden 2015–2016 lopulta suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa ja hän sai tililleen myös neljä ottelua A-nuorissa.
OHL-joukkue Kingston Frontenacs varasi Räsäsen 113. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017, jolloin Räsänen oli tehoilla 6+33=39 Frontenacsin neljänneksi paras pistemies. Hänet valittiin kauden päätteeksi OHL:n ensimmäiseen tulokkaiden tähdistökentälliseen. Räsänen pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Toronto Maple Leafs varasi Räsäsen toisella kierroksella 59. pelaajana . Hän nousi kaudella 2017–2018 Kingston Frontenacsin OHL-joukkueen varakapteeniksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+28=33.
Kaudeksi 2018–2019 Räsänen palasi Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Hän sai tililleen ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa runkosarjan avauskierroksella 3. syyskuuta 2018 kiinalaista Kunlun Red Staria vastaan. Räsänen merkittiin Jokereiden seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän jäi ottelussa lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Räsänen sai ensimmäiset jääaikansa KHL:ssä kauden kolmannessa ottelussa 7. syyskuuta 2018 vieraissa Admiral Vladivostokia vastaan. Hänet merkittiin jälleen Jokereiden seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Räsänen sai ottelussa jääaikaa 11.45 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin hän teki kolmannessa pelaamassaan ottelussa 17. syyskuuta 2018 Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Räsänen keräsi Jokereiden 8–0-murskavoittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +3.
Räsänen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Räsänen valittiin myös Suomen alustavaan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuoden 2018, mutta hänen kisapassinsa jätettiin lopulta kuitenkin leimaamatta. Räsänen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut yhdeksän nuorten ja 22 poikien maaottelua.
George Stephanopoulos
George Stephanopoulos (s. 10. helmikuuta 1961 Fall River, Massachusetts) on yhdysvaltalainen politiikan parissa uransa tehnyt henkilö. Hän on naimisissa näyttelijä Ali Wentworthin kanssa.
Stephanopoulos syntyi 10. helmikuuta 1961 Fall Riverissa, Massachusettsissa. Hän opiskeli ensin alemman korkeakoulututkinnon Columbian yliopistossa pääaineenaan politiikka ja myöhemmin maisteriksi Oxfordissa pääaineenaan teologia.
Valmistumisensa jälkeen Stephanopoulos muutti Washington D.C.:hen, jossa hän pääsi töihin kongressiedustaja Ed Feighanin (Ohio, demokraatit) avustajaksi. Myöhemmin Stephanopoulosista tuli Feighanin henkilöstöpäällikkö ("chief of staff"). Vuonna 1988 Stephanopoulos työskenteli demokraattien presidenttiehdokkaan Michael Dukakisin presidentinvaalikampanjassa. Dukakisin hävittyä vaalit demokraattien entinen puheenjohtaja Dick Gephardt palkkasi Stephanopoulosin omaan henkilökuntaansa.
Stephanopoulos osallistui presidentinvaalikampanjaan jälleen vuonna 1992, jolloin hän työskenteli Bill Clintonin presidentinvaalikampanjan johtotehtävissä. Clintonin voitettua vaalit Stephanopoulos nimitettiin presidentin vanhemmaksi neuvonantajaksi. Stephanopoulos toimi tässä virassa aina vuoteen 1996 asti.
Vuonna 1997 Stephanopoulos siirtyi puoluepolitiikasta median puolelle, missä hän työskentelee edelleen. Stephanopoulos on median puolella muun muassa toiminut ABC-televisiokanavan Washingtonin pääkirjeenvaihtajana ja Good Morning America -ohjelman juontajana.
Junkers G.38
Junkers G.38 oli suuri nelimoottorinen kuljetus- ja matkustajakone, jonka ensilento oli vuonna 1929. Se oli aikansa suurin maalta operoiva matkustajakone. Koneita valmistettiin 2 kappaletta ja ne liikennöivät toisen maailmansodan edellä Euroopassa. 1930-luvulla koneen suunnitelmat lisensioitiin Japaniin Mitsubishille, joka valmisti 6 konetta armeijalle tunnuksella KI-20.
Vuonna 1929 ensilentonsa tunnuksella D-2000 tehneessä koneessa oli kaksi 600 hevosvoiman ja kaksi 400 hevosvoiman dieselmoottorit, joilla se pystyi kantamaan 5000 kg kuorman. Liikennöinnin kone aloitti 1931 Lontoon-Berliini välillä kuljettaen maksimissa 13 matkustajaa. Moottorit vaihdettiin 1932 bensiinimoottoreihin, joiden yhteisteho oli 3200 hevosvoimaa ja kaksikerroksiseksi muutettuun matkustamoon mahtui 30 matkustajaa. Myöhemmin rakennettu sisarkone pystyi ottamaan 34 matkustajaa. Ensimmäinen kone tuhoutui koelennolla huollon jälkeen vuonna 1936 ja toisen tuhosivat brittiläiset hävittäjät Ateenan kentälle vuonna 1941.
G.38 oli tehty Junkersin kehittämällä rakenteella kokometallisena duralumiinisesta aaltopellistä. Paksulla siipirakenteella saavutettiin hyvä nostovoima ja samalla rakenne pystyttiin tekemään tukevaksi. Junkers G.38 erikoisen paksu siipirakenne mahdollisti matkustapaikkoja myös siipiin, joissa oli maisemaikkunat. Siiven sisällä päästiin myös huoltamaan moottoreita. Hugo Junkersin ideana oli rakentaa "lentävä siipi" J1000- matkustajakone, jossa kaikki matkustajapaikat samoin kuin rahtitilat olisivat olleet siivessä rungon sijasta, muta tätä suunnitelmaa hän ei ehtinyt toteuttaa.
Helsingissä kone on vieraillut heinäkuussa 1937.
Luettelo Mynämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Mynämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Mynämäen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Mynämäen kuntaan on liitetty Karjalan ja Mietoisten kunnat.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1953
Vuoden 1953 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 18.–24. toukokuuta 1953 Varsovassa. Kilpailijoita oli 117 nyrkkeilijää 19 maasta. Uusia merkittäviä amatöörinyrkkeilyjoukkueita olivat Neuvostoliitto ja Itä-Saksa.
Likainen kaupunki
Likainen kaupunki on Jarkko Sipilän dekkari, joka on ilmestynyt vuonna 2005. Kirja kertoo virolaisen rekkakuskin murhan poliisitutkimuksista.
Alloksaani
Alloksaani (CHNO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja eläinkokeissa diabetesta aiheuttavana yhdisteenä.
Huoneenlämpötilassa alloksaani on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja etanoliin, asetoniin ja hieman etyyliasetaattiin, mutta ei poolittomiin orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin. Alloksaani muodostaa helposti veden kanssa additiotuotteita eli hydraatteja, ja tunnetaan muun muassa alloksaanin mono- (CHNO·HO) ja tetrahydraatit (CHNO·4HO).
Alloksaanin on havaittu aiheuttavan diabetesta jyrsijöille. Alloksaani muodostaa glutationin läsnä ollessa vetyperoksidia sekä superoksidi- ja hydroksyyliradikaaleja. Nämä radikaalit vaurioittavat haiman β-soluja aiheuttaen niissä kuolion, jolloin insuliinin tuotanto lakkaa ja seurauksena on diabeteksen laukeaminen. Ihmiselle alloksaani ei aiheuta diabetesta.
Alloksaania voidaan valmistaa hapettamalla barbituurihappoa tai virtsahappoa kromitrioksidin, kaliumpermanganaatin tai typpihapon avulla.
Alloksaania käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja diabeteksen laukaisemiseen eläinkokeissa.
Kuolleista herännyt (elokuva)
Kuolleista herännyt on vuonna 1975 valmistunut televisioelokuva, jonka ovat ohjanneet Hannu Kahakorpi ja Jukka Sipilä. Se perustuu Maiju Lassilan samannimiseen teokseen.
Elokuva oli Tauno Palon viimeinen.
Vähävarainen juoppo ja tyhjäntoimittaja Jönni Lumperi saa kauppaneuvos Jöns Lundbergilta lahjaksi hienot vaatteet ja arvan, jolla hän voittaa 2 000 markkaa. Kaupunkilaiset erehtyvät luulemaan Lumperin voittaneen 20 000 markkaa ja luulevat häntä varakkaaksi. Ihastuksensa kohteen Makkara-Liisan Lumperi puolestaan luulee keränneen makkaramyynnillä 20 000 markkan omaisuuden, ja pariskunta alkaa suunnitella olemattomien 22 000 markan omaisuuden turvin yhteistä tulevaisuutta, jota varten Lumperi lähtee maakuntaan ostamaan maatilaa. Eri väärinkäsitysten seurauksena Lumperi luulee voivansa myydä tulevan maatilansa vieressä olevan kosken vesivoimayhtiölle ja hänestä tulisi näin miljonääri. Lumperin rosvoama rosvojoukko luulee juottaneensa Jönnille rikkihappoa, ja Jönni jää odottamaan kuolemaa, jota kuitenkaan ei tule. Samaan aikaan maatilan ja kosken myymiseen ja ostamiseen liittyvät väärinkäsitykset alkavat selvitä, ja Lumperin varattomuus tulee tunnetuksi. "Myrkytyksestään" toipunut rahaton Jönni saa tehtäväksi valmistaa hautaristin, joka osoittautuu hänen omakseen. Lopuksi Jönni palaa arkkuineen ja risteineen Helsinkiin, jossa Lumperin luullaan jo kuolleen.
Kylmä jälki
Kylmä jälki on Jarkko Sipilän Takamäki-dekkari, joka on ilmestynyt vuonna 2007. Kirja kertoo elinkautisvanki Timo Ruosteen pakenemisesta alkavista Takamäen ryhmän tutkimuksista.