hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kimmo Blom
Kimmo Sakari Blom (s. 31. tammikuuta 1970 Orimattila) on suomalainen rock-laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on tunnettu myös artistinimellä Angelo De Nile.
Blom on laulanut muun muassa yhtyeissä Nova Scotia, Mr C, Urban Tale, Heartplay, Dyecrest ja Boys of the Band sekä Raskasta joulua -projektin levyillä ja kiertueilla. Hän on myös laulanut taustalauluja muun muassa useilla Stratovariuksen ja Thunderstonen levyillä.
Vuodesta 2011 alkaen Blom on esiintynyt Freddie Mercuryn roolissa tamperelaisen Musiikkiteatteri Palatsin Queen-musikaaleissa Show Must Go On ja Champions.
Vuonna 2015 Blom osallistui Nelosen The Voice of Finland -laulukilpailuun, jossa hän pääsi jatkoon kaksintaisteluvaiheesta.
Blom kilpaili Suomen euroviisukarsinnoissa vuonna 2010 Boys Of The Band-yhtyeen laulajana. Vuonna 2015 hän kilpaili taiteilijanimellä Angelo De Nile Ylen Uuden Musiikin Kilpailussa, jonka kolmannesta semifinaalista hän pääsi edelleen kilpailun finaaliin. Blom osallistui vuoden 2016 Uuden Musiikin Kilpailuun yhdessä Annica Milánin kanssa kappaleella ”Good Enough”. He sijoittuivat kilpailun finaalissa viidenneksi.
Omien yhtyeidensä lisäksi Blom on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita Ari Koivuselle ja Agnes Pihlavalle.
Brandenburg (F215)
Brandenburg (runkonumero F215) on Saksan laivaston Brandenburg-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1994.
Alus tilattiin 28. kesäkuuta 1989 Blohm + Vossin, Thyssen Nordseewerken ja HDW:n yhteenliittymältä. Sen köli laskettiin 11. helmikuuta 1992 Hampurissa Blohm + Vossin telakalla ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 28. elokuuta. Alus otettiin palvelukseen 14. lokakuuta 1994.
Alus on palveluksessa 2014.
Sluuppi (sotalaiva)
Sluuppi () oli purjelaivakauden laivastotermi, jolla tarkoitettiin luokittelematonta alle 20-tykkistä sotalaivaa. Alukset saattoivat olla joko kolmemastoisia eli täystakiloituja tai kaksimastoisia.
Britannian kuninkaallisen laivaston otettua 1770-luvun lopulla uuden termin priki käyttöön osa sluupeista luokiteltiin uudelleen prikeiksi. Tilannetta muutti sekavammaksi se, että osa pienemmistä aluksista kuten yksimastoiset kutterit saatettiin luokitella sluupeiksi uudelleen aseistettaessa tai mahdollistettaessa päällikölle arvonimi "Master and Commander".
Viktoriaanisen ajan laivastossa alustyyppi tarkoitti pienehköä, suhteellisen pitkän toimintasäteen omaavaa höyryvoimalla toimivaa sotalaivaa, jossa aluksi oli apuvoimanlähteenä purjeet. Alustyyppiä käytettiin nimenomaan siirtomaissa tai kaukana kotimaasta olevilla laivastoasemilla. Alustyypin pienimpiä kutsuttiin toisinaan tykkiveneiksi. 1800-luvun loppupuoliskolla alustyyppi oli hyvin yleinen siirtomaavallan ollessa laajimmillaan. Tämän alustyypin valmistus lopetettiin Britannian laivastolle 1903, kun laivaston aluksia keskitettiin kotimaahan valmistauduttaessa Saksan keisarikunnan laivaston kanssa mahdollisesti käytävään taisteluun.
Sluuppi-nimitys otettiin uudelleen käyttöön 1916, kun se annettiin palvelukseen otetuille Flower-luokan aluksille. Alustyypiltä edellytettiin sopivuutta miinanraivaukseen, saattajaksi sekä kykyä siirtää 1000 sotilasta. Vaatimusten seurauksena aluksista tuli laajarunkoisia merikelpoisia aluksia.
Anthony ja Joe Russo
Anthony ja Joe Russo ovat yhdysvaltalaisia televisio- ja elokuvaohjaajia. Veljekset ohjaavat usein yhdessä ja toimivat toisinaan käsikirjoittajina, tuottajina ja näyttelijöinä. He ovat saaneet Emmy-palkinnon työstään televisiosarjassa "Sukuvika".
Rémi Fraisse
Rémi Fraisse (31. elokuuta 1993 Toulouse – 26. lokakuuta 2014 Lisle-sur-Tarn) oli ranskalainen ympäristöaktivisti, joka työskenteli kasvitieteilijänä France Nature Environnement -järjestössä. Hän oli aikaisemmin opiskellut ympäristötieteitä. Fraisse sai surmansa lokakuussa 2014 Sivensin padon rakentamista vastustavien mielenosoitusten yhteydessä. Hän oli ensimmäinen Ranskassa surmansa saanut mielenosoittaja sitten vuoden 1986. Fraissen kuolema aiheutti lukuisia mellakoiksi kärjistyneitä protesteja eri puolilla Ranskaa.
Rémi Fraisse saapui tyttöystävänsä kanssa padon rakennustyömaalle 25. lokakuuta ja sai surmansa seuraavana yönä mielenosoittajien ja santarmien välisessä yhteenotossa. Hän kuoli tainnutuskranaatista, jonka on tarkoitus räjähtää noin viiden metrin korkeudessa. Ylöspäin ammuttavaksi tarkoitettu kranaatti osui kuitenkin jostakin syystä Fraissea niskaan. Tapauksen jälkeen sisäministeri Bernard Cazeneuve määräsi kyseiset tainnutuskranaatit käyttökieltoon. Fraissen kuolema käynnisti protesteja eri puolilla Ranskaa, joista suurin osa muuttui poliisin ja mielenosoittajien välisiksi yhteenotoiksi.
Sivensin pato on maan eteläosassa Tarnin departementissa rakenteilla oleva pato, jonka tarkoituksena on kasteluveden varastointi lähistön suurtiloille. Sen vastustajiin kuuluu luonnonsuojelijoiden lisäksi paikallisia pienviljelijöitä. Heidän mukaansa patoallas tuhoaa ainutlaatuisen kosteikon, jolla elää yli 90 suojeltua eliölajia. Lisäksi padon arvellaan heikentävän Tarn-joen sivujokiin kuuluvan Tescoun vedenlaatua. Marraskuun lopulla Euroopan komissio ilmoitti vaativansa Ranskalta selvitystä rakennusprojektista, jonka se katsoo olevan ristiriidassa erinäisten vesistönsuojelusäännösten kanssa. Lisäksi kaikkia padon vaikutuksia ei ollut tutkittu ennen rakennusluvan myöntämistä.
Himmaa
Himmaa on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pituus on 150 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee vain Pikku-Lattion ja Iso-Lattion yhteinen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 3,5 kilometriä pitkä Lattio-oja, joka yhtyy Vaunujokeen Siikinpään alapuolella tulvavallien alkamiskohdalla. Järven ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jonne johtaa metsätie.
Selvää suomea
Selvää suomea on Helsingin yliopiston suomen kielen professori Terho Itkosen kirjoittama tietokirja, jonka on julkaissut pehmeäkantisena Kirjayhtymä "Kätevät & pätevät" -sarjassaan vuonna 1985. Kirjastoluokitus on 88.2.
Kirja sisältää 75 Itkosen kirjoittamaa yleistajuista pakinaa, jotka on alun perin julkaistu Helsingin Sanomien Kielikolkka-palstalla vuosina 1983 ja 1984. Pakinat käsittelevät suomen kielen sanoja ja rakenteita ja niiden käyttöön liittyviä heikkouksia.
Kirjan piirrokset (yksi artikkelia kohti) ja kansikuvan on tehnyt Markus Itkonen. Kannen suunnittelija on Juha S. Kalliolahti.
Ladonnan on tehnyt Tammer-Linkki Oy Tampereella. Painatuksesta on vastannut Oy Länsi-Suomi Raumalla.
Kirjan lopussa on hakemisto, jossa on lueteltu sekä käsitellyt sanat että esillä olleet asiat ja henkilöt.
M/S Sancak I
M/S Sancak I () oli Ruotsissa vuonna 1966 rakennettu autolautta. Se sai kasteessa nimen M/S Saga ja luovutettiin tilaajalleen Rederi Ab Svenska Lloyd'lle 2. toukokuuta 1966. Liikenne sillä aloitettiin Ruotsin Göteborgin ja Iso-Britannian Hullin välillä. Käyttöhistoriansa aikana se liikennöi usealla eri nimellä lähinnä Itämeren ja Välimeren alueella. Sen viimeiseksi nimeksi jäi M/S Sancak I, kun sillä sattui tulipalo vuonna 2003 ja alus päätyi romutettavaksi Turkissa samana vuonna.
Varustamo Rederi Ab Svenska Lloyd Göteborg liikennöi aluksella välillä Göteborg – Hull ja Göteborg – Tilbury
Alus myytiin Stena Linelle joka liikennöi sillä välillä Göteborg – Kiel, myöhemmin Göteborg – Kööpenhamina
Suomen Postipankki (PSP-Rahoitus Oy) hankki aluksen omistukseensa ja vuokrasi sen suomalaiselle Folklinelle, joka aloitti liikennöinnin välillä Kaskinen – Gävle. Liikennöinti ei ollut kannattavaa vaan Folkline ajautui konkurssiin 1984
Alus myytiin kreikkalaiselle Minoan Lines Shipping SA:lle. Se liikennöi pääasiassa mantereelta Kreetalle ja Korfulle.
Alus myytiin Turkkiin Ferro Feribot ve Roro Tasimaciligi -varustamolle. Se vuokrasi sen General National Maritime Co:lle joka liikennöi kevään ajan välillä Benghazi – Valletta. Heinäkuusta lähtien liikennöi välillä Brindisi – Igoumenitsa. Vuonna 2000 alus oli vuokrattuna Compagnie Marocaine de Navigationille, joka liikennöi sillä välillä Nador – Sete.
Aluksen ostanut Sancak Line liikennöi sillä välillä Brindisi – Cesme. Sillä syntyi tulipalo ollessaan telakoituna vuonna 2003. Alus todettiin täysin vaurioituneeksi ja romutettiin samana vuonna.
Kuningatarliputtaja
Kuningatarliputtaja ("Parotia carolae") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Kuningatarliputtajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Burmanniaceae
Burmanniaceae on lähes sata lajia käsittävä kasviheimo yksisirkkaisten Dioscoreales-lahkossa, johon mm. jamssikasvit (Dioscoreaceae) kuuluvat.
Heimoon kuuluu melko pieniä sekä lehtivihreättömiä sienijuuren varassa eläviä marraskasveja että yhteyttäviä lehtivihreällisiä ruohoja. Juuret ovat enemmän tai vähemmän meheviä tai niissä on mukuloita. Lehdet sijaitsevat kierteisesti, harvoin kahdessa rivissä ja ovat tavallisesti surkastuneet suomuiksi. Kukat ovat tavallisesti säteittäisiä, harvoin vastakohtaisia, ja väriltään usein sinertäviä. Ulommat kehälehdet ovat tavallisesti selvästi sisempiä kookkaampia, sisemmät voivat joskus puuttuakin. Kehätorvi on hyvin kehittynyt ja laajentunut heteiden kiinnittymiskohdan alapuolelta. Heteitä on kolme, ja niiden lokerositeet ovat leveitä ja ponnenpuoliskot etäällä toisistaan. Ponnet ovat enemmän tai vähemmän yhteydessä vartaloon. Sikiäin on kehänalainen ja usein siipipalteinen. Siemenaiheet sijaitsevat laita- tai harvoin aksiletyyppisissä istukoissa, ja niitä on paljon. Vartalo on pitkä ja luotit pallomaisia. Hedelmä on tavallisesti eri tavoin avautuva ja kehälehtien suojaama. Siemenet ovat vähäpätöisiä.
Heimo kasvaa enimmäkseen tropiikissa ja erityisesti Amerikassa.
Burmanniaceae on jamssikasvien (Dioscoreales) sisaruspari Dioscoreales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille on luonteenomaista siivellinen ja sivultaan avautuva hedelmä.
Heimon 95 lajia kuuluu yhdeksään sukuun, joista runsaslajisimmat ovat "Burmannia", jossa on 63 lajia, ja "Gymnosiphon", jossa on 30 lajia.
Idäntöpöliputtaja
Idäntöpöliputtaja ("Parotia helenae") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Idäntöpöliputtajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saaren kaakkoisosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuningasliputtaja
Kuningasliputtaja ("Parotia wahnesi") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Kuningasliputtajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella Huonin niemimaalla ja Adelbertin vuoristossa. Lajin populaatio on pieni, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Pikku-Lattio
Pikku-Lattio , joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Lattio , on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 10 metriä. Sen kolme tulo-ojaa laskevat läheisiltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 800 metriä pitkä laskuoja Himmaan, josta jatkaa Lattio-oja Vaunujokeen.
Järven rantaviiva on 590 metriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jonka ranta on soistunutta. Rannan läheisyydessä on yksi loma-asunto, jonne johtaa tie Vammalasta.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Laitiojärvi".
Iso-Lattio
Iso-Lattio on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee neljä tulo-ojaa ympäröiviltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 800 metriä pitkä laskuoja, joka päättyy metsään alavalle maalle. Laskevat vedet valuvat 50 metrin päässä olevalle toiselle ojalle, joka laskee Himmaan.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven päädyt ovat soistuneita. Loma-asuntoja on viisi, joiden luo kulkee metsätiet Myllymaan suunnalta.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Laitiojärvi".
Humalisjärvi
Humalisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 2,5 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen Myllymaalle.
Järven rantaviiva on 0,78 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on neljä loma-asuntoa, joihin johtaa metsätiet Myllymaalta.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Humalijärvi".
Jamssikasvit
Jamssikasvit (Dioscoreaceae) on useita satoja lajeja sisältävä yksisirkkaisiin koppisiemenisiin kuuluva kasviheimo, jonka tunnetuimmat edustajat ovat jamssit ("Dioscorea").
Jamssikasvit ovat juurakollisia ruohovartisia köynnöksiä tai liaaneja. Ne kiipeilevät kiertymällä tuen ympärille. Karvat ovat erittäviä. Lehdet ovat erilaistuneet ruodiksi ja lavaksi ja ovat verkkosuonisia. Ruodin molemmissa päissä on paksunnokset eli pulvinukset; lehtikanta ei ole tuppimainen. Kukinnot sijaitsevat lehtihangoissa. Emilehdet ovat erillisiä. Siemenet ovat siivellisiä ja niissä on leveä alkio, jonka sirkkalehti on enemmän tai vähemmän lateraalinen.
Jamssikasveja tavataan enimmäkseen tropiikissa, mutta myös lauhkeilla alueilla, mm. Etelä- ja Länsi-Euroopassa.
Jamssikasvien lajimäärä voi olla jopa 870, joista melkein kaikki ovat jamssien suvun ("Dioscorea") jäseniä. Suvuissa "Stenomeris" ja "Trichopus" on kummassakin vain kaksi lajia.
Edellinen suku kasvaa Länsi-Malesiassa ja sen kasvit ovat paksutyvisiä. Niiden kukan kehätorvi on hyvin kehittynyt ja laajentunut heteiden kiinnittymiskohdan alapuolelta. Heteenponsien konnektiivi on hyvin pitkä ja liittyy luottiin. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, vartalo keilamainen ja luotti pistemäinen.
"Trichopus"-lajit kasvavat Madagaskarissa, Intian eteläkärjessä, Sri Lankassa ja Malakan niemimaalla. Niiden varret ovat köynneliäitä, ja lehtiruodissa on vain pulvinus tyvellä tai sekin puuttuu. Heteet ovat koveria ja ympäröivät vartaloa; ponnen lokeroside on leveä ja kärjestään pidentynyt. Luotti on kaksiliuskainen. Hedelmä on enemmän tai vähemmän avautumaton ja siivellinen samara tai lähes marjamainen; siemenet ovat siivettömiä.
Valkeajärvi (Vaunujoki)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa 300 kilometriä pitkä laskuojan alku, joka päättyy metsään. Alempana alkaa toinen 1,4 kilometriä pitkä oja, johon pintavedet johtuvat ja joka yhtyy Vaunujokeen samassa kohtaa kuin Kyynärjärven laskuoja.
Järven rantaviiva on 0,98 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Walkiojärvi".
Tervalammi (Sastamala)
Tervalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Ovaalin muotoisen lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 250 metriä. Lammen ympäristö kuuluu Uuhisuolle, joka on lammen ympäriltä voimakkaasti ojitettua. Lammen luusua sijaitsee sen etelärannalla, josta saa alkuunsa 850 metriä pitkä laskuoja Joutsijärveen. Uuhisuo on vedenjakajalla, jonka pohjoispuolella olevat järvet laskevat Mouhijärveen.
Järven rantaviiva on 0,73 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda teitä.
Joutsijärvi (Sastamala)
Joutsijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 15,1 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee neljä suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa kaksi kilometriä pitkä laskuoja Miekkajärveen.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on neljäloma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä. Järvessä on yksi luotomainen saari.
Miekkajärvi (Sastamala)
Miekkajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 7,8 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi on Joutsijärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa kolme kilometriä pitkä Metsäjoki, joka laskee Kyynärjärveen.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta järven rannat ovat metsäistä suota. Rannalla ei ole loma-asuntoja, mutta sinne johtaa metsätie Lakkiniemeltä. Itärannalla on rakennettu laavu.
Kyynärjärvi (Sastamala)
Kyynärjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 23,4 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 400 metriä. Järvi on kaksiosainen siten, että itäosa on suurin. Osia erottaa keskeltä kapea salmi, joka on vain 10 metriä leveä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen samaan kohtaan, mihin Valkeajärven laskuoja yhtyy.
Järven rantaviiva on 3,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Rannoilla on kymmenisen loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä. Järven itäosassa on luotomainen saari.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kynerjärvi".
Luettelo Kaija Koon kappaleista
Tämä on luettelo Kaija Koon kappaleista hänen soolouraltaan. Kappaleet on pyritty järjestämään julkaisuajan mukaan vanhimmasta uusimpaan.
Kotajärvi (Sastamala)
Kotajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee yksi tulo-oja suolta ja laskee ojaan, jonka luusua sijaitsee järven etelärannalla. Siitä saa alkuunsa lyhyt laskuoja, joka päättyy metsään. Vedet suotuvat länteen Koiranojaan, joka yhtyy Vaunujokeen sen latvaoilla.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjoisosat ovat soista metsää. Rannat ovat rakentamattomia ja sinne ei johda tietä.
Tove Appelgren
Tove Appelgren (s. 8. heinäkuuta 1969 Turku) on suomenruotsalainen kirjailija ja teatteriohjaaja.
Appelgren on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta, missä hän opiskeli ohjaamista. Hän on opiskellut myös journalistiikkaa ja kirjallisuutta.
Appelgren kirjoittaa Vesta-Linnea-kuvakirjasarjaa, jota kuvittaa Salla Savolainen. Teos "Vesta-Linnéas svartaste tanke" (suom. "Vesta-Linnea mieli mustana") oli vuoden 2008 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Kirjoja on käännetty suomen lisäksi bengaliksi, englanniksi, hindiksi, kiinaksi, norjaksi, puolaksi, romaniaksi, saksaksi, tanskaksi, urduksi, venäjäksi ja viroksi. Lisäksi Appelgren on käsikirjoittanut ja ohjannut sarjaan liittyvän itsenäisen näytelmän "Varo hirviä, Vesta-Linnea!".
Kirjojen lisäksi Appelgren on kirjoittanut näytelmiä ja satukokoelman "Djur" (2005).
Galliumantimonidi
Galliumantimonidi (GaSb, "gallium antimonide") on galliummetallin ja puolimetalleihin kuuluvan antimonin muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa gallium jakaa elektropositiivisena (Linus Paulingin elektronegatiivisuusarvoilla 1,6) elektroninsa elektronegatiivisemmalle antimonille (elektronegatiivisuusarvo 1,9).
Elektronegatiivisuusarvojen pienen eroavuuden vuoksi galliumin ja antimonin välille muodostuu kovalenttinen kolmoissidos. Alkuaineparista johtuen yhdisteellä esiintyy puolijohteen ominaisuuksia. Galliumantimonidi on myrkyllistä ihmiselle ja ympäristölle.
Galliumantimonidin kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia on tutkittu vuosikymmenten ajan sen puolijohdemaisen käyttäytymisen vuoksi. Infrapunakokeissa galliumantimonidikiteiden optisia, sähköisiä sekä termisiä ominaisuuksia on tutkittu joko sellaisinaan tai kiteitä on käsitelty lyijyllä.
Galliumantimonidia käytetään elektronisissa laitteissa, esimerkiksi ympäristöön pääsevien myrkkykaasujen IR-havaitsimissa, LED-valoissa, lasereissa, transistoreissa sekä aurinkoenergiaa keräävissä termisissä valosähköisissä piireissä. Galliumantimonidi on herkkä ilmankosteudelle, minkä vuoksi sitä ei käytetä arjen sähkölaitteissa, vaan kyseisen yhdisteen ovat korvanneet joko indiumin puolijohteet tai germanium.
Wattivaaka
Wattivaaka (tai Kibblen vaaka) on tutkimus- ja kehitysvaiheessa oleva elektromekaaninen painon mittauslaite, jota suunnitellaan käytettäväksi massan yksikön kilogramman mahdolliseen uuteen määritelmään liittyvissä mittauksissa.
Elektrodynamometri on wattivaa’an kaukaisin esikuva, jonka perusteet esitti ensimmäisen kerran 1848 Wilhelm Weber. 
Elektrodynamometri mittaa sähkövirtaa, jännitettä tai tehoa.
Elektrodynamometria kehitti eteenpäin Lordi Kelvin William Thomson tekemällä siitä laboratoriokäyttöön tarkoitetun version, mikä tunnettiin nimellä ampeerivaaka. Wattivaaka on kehittyneempi mittauslaite ampeerivaa’asta ja muutettu mittaamaan sähkövirran sijaan kappaleen painoa. Wattivaa’an periaatteet esitti 1975 brittiläinen fyysikko Bryan P. Kibble National Physical Laboratorystä (NPL).
Wattivaa’alla on monenlaisia toteutustapoja riippuen tutkimusryhmästä.
Avogadron projekti on wattivaa’an kanssa kilpaileva metodi kilogramman uudelleen määrittelyssä. Siinä kilogramma määriteltäisiin käytännössä piipallon mukaan, joka painaisi täsmälleen kilogramman. Projektin virallinen nimi on: International Avogadro Coordination. Piipallojen valmistusta on tehnyt vain yksi konsortio. Wattivaakaa on testattu ainakin 5:ssä eri maassa.
Jurot nuorisojulkkikset (kappale)
Jurot nuorisojulkkikset on helmikuussa 1981 ilmestynyt Hassisen koneen kolmas single. Kappale on myöhemmin samana vuonna julkaistulta yhtyeen toiselta albumilta "Rumat sävelet". Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Singlen B-puolen kappaleet eivät olleet mukana "Rumat sävelet" -albumilla, mutta ne on myöhemmin julkaistu bonuskappaleina levyn CD-versiolla sekä useilla kokoelmilla. "Raha ratkaisee" on Irwin Goodmanin säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama laulu, joka alun perin ilmestyi Irwinin albumilla "Ei tippa tapa" vuonna 1966.
Pekka Pyyhtiä
Pekka Antero Pyyhtiä (28. joulukuuta 1930 Jääski – 1997) oli suomalainen Lahdessa asunut nuortenkirjailija.
Pyyhtiä työskenteli myymälänhoitajana, myyntimiehenä, konttorinhoitajana ja lehtiavustajana. Hän kirjoitti myös pakinoita ja oli Salpausselän kirjailijoiden yhdistyksen johtokunnan sihteerinä vuosina 1973–1978.
Pyyhtiä kirjoitti 1970-luvulla kolme nuorten seikkailukertomusta jotka pohjautuivat hänen omiin lapsuuden ja nuoruuden ajan vaiheisiinsa.
Johanna Hulkko
Johanna Hulkko (s. 1969 Oulu) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja kirjoittamisen ohjaaja.
Koulutukseltaan Hulkko on filosofian maisteri. Hän on kirjoittanut kaksi aikuisten romaania ja geokätköilyyn liittyvää "Geoetsivät"-lastenkirjasarjaa. Hulkko on myös käsikirjoittanut "Uusi päivä" -televisiosarjaa.
Vuonna 2009 Hulkko sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon romaanistaan "Säkeitä Pietarista". Vuonna 2014 hän sai Arvid Lydecken -palkinnon "Geoetsivät"-kirjasarjan ensimmäisestä osasta "Geoetsivät ja rahakäärön arvoitus" (2013). Kirjasarjan toinen osa "Geoetsivät ja vaeltava aave" (2013) oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana vuonna 2014.
Hulkko asui Oulussa vuoteen 1989 ja Tampereella vuosina 1989–1999. Vuodesta 1999 hän on asunut Nokialla. Hulkko on harrastanut lastenkirjojensa aiheena olevaa geokätköilyä vuodesta 2004.
Taavi Vähäsarja
Taavi Johannes Vähäsarja (28. joulukuuta 1930 Kemi – 4. joulukuuta 1975 Kemi) oli suomalainen kirjailija.
Maaselän Kone
Maaselän Kone Oy on Haapajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva maa- ja metsätalouskoneita valmistava yritys, joka on perustettu vuonna 1984. Pääasiallisena tuotteena ovat klapikoneet, tuotenimellä HakkiPilke. Yrityksellä on ollut viime vuosina lähes sata työntekijää ja liikevaihto on ollut reilut 10 milj. €(2014). Maaselän Kone Oy on kuulunut Terra Patris -konserniin vuodesta 2002 lähtien.
Jouko Mustila
Jouko Eemil Mustila (s. 14. joulukuuta 1931 Messukylä) on suomalainen kirjailija. Mustila on käyttänyt myös nimimerkkejä "Rolf Metsä", "Erkki Tunturi" ja "Jouko Huumari".
Mustilan vanhemmat olivat Johan Mustila ja Hilja Kälviäinen. Hän kävi keskikoulun ja suoritti opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Mustila on asunut Hyvinkäällä ja viimeksi Helsingissä. Hän on ollut 1980-luvulta lähtien seurakuntatyössä.
Kirjojen ohella Mustila on kirjoittanut novelleja ja kertomuksia eri aikakauslehtiin.
Sanna Isto
Sanna Isto (myös Sanna Isto-Rodenkirchen, s. 1965) on suomalainen lastenkirjailija.
Vuonna 2012 Isto sai Arvid Lydecken -palkinnon esikoisteoksestaan "Tinka ja Taika". Sarjan toinen osa "Tinka ja Taika: Noidanruohon salaisuus" ilmestyi vuonna 2013. Se oli vuonna 2014 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana. Vuonna 2015 ilmestyi sarjan kolmas osa "Tinka ja Taika: Kielletty metsä". Teokset on kuvittanut Julia Vuori. Iston teos "Maan alaiset" oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas vuonna 2016. Teos voitti Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 2017. Isto on myös tehnyt yhdessä Eppu Nuotion ja kuvittaja Sari Airolan kanssa Typy-kuvakirjasarjaa.
Isto on suomentanut muun muassa E. T. A. Hoffmannin teoksen "Kultainen malja: satu uudelta ajalta" ja Henri Bergsonin teoksen "Nauru: Tutkimus komiikan merkityksestä" (yhdessä Marko Pasasen kanssa). Iston novelleja on julkaistu Ryhmä 99- ja Novellit 1997 -antologioissa.
Koulutukseltaan Isto on filosofian maisteri Helsingin yliopistosta. Hän asuu Berliinissä ja on työskennellyt myös Lontoossa, Tukholmassa ja Pariisissa.
Brunei olympialaisissa
Brunei osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1988 Soulissa, mutta lähetti tuolloin kilpailuun vain yhden toimitsijan, ei urheilijoita. Virallisesti maa osallistui olympialaisiin ensi kertaa vuonna 1996 Atlantassa, jolloin prinssi Jefri Bolkiah osallistui ammuntaan. Vuodesta 1996 alkaen Brunei on osallistunut kesäolympialaisiin joka kerta 1-3 urheilijan joukkueilla, paitsi vuonna 2008 Pekingissä, jolloin maa ei saanut rekisteröityä urheilijoitaan ajoissa. Brunei ei ole saavuttanut yhtään mitalia, eikä maa ole osallistunut talviolympialaisiin.
Hyvä Ässät!
Hyvä Ässät! on Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää duo Visa & Harri. Singlen julkaisi vuonna 1978 elokuvaohjaaja Visa Mäkisen perustama levy-yhtiö Curly Records. Levyn B-puolella on Helen-nimisen artistin versio Paul Ankan hitistä "Diana".
A. J. Muikku
Antti Juho Muikku (22. maaliskuuta 1846 Liperi – 4. helmikuuta 1877 Calumet, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen toimittaja, joka perusti 1876 ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden Yhdysvaltoihin.
Muikun vanhemmat olivat puuseppä Antti Muikku ja Maria Leskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Jyväskylän alkeisopistosta. Muikku opiskeli jonkin aikaa matematiikkaa Helsingin yliopistossa ja toimi laskijana Pietarin lähellä sijainneessa Pulkovon tähtitieteellisessä observatoriossa. Hän muutti 1875 Yhdysvaltoihin ja saapui talvella 1876 Michiganin kuparikaivosalueelle jossa asui suomalaisia siirtolaisia. Muikku perusti keväällä 1876 Hancockiin "Amerikan Suomalainen Lehti" -nimisen lehden jossa kerrottiin muun muassa samoihin aikoihin pidetystä Philadelphian maailmannäyttelystä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876 mutta se ehti ilmestyä vain muutamia kuukausia ennen kuin talousvaikeudet pakottivat lakkauttamaan lehden heinäkuussa 1876.
Muikku julkaisi vielä syksyllä 1876 "Lehtinen"-nimistä pienjulkaisua, joka pyrki hankkimaan suomalaissiirtolaisten ääniä republikaaniselle puolueelle samaan aikaan pidetyissä vaaleissa. Tämän jälkeen Muikku asettui asumaan suomalaissiirtolaisten asuntolaan Quincy Hillissä ja täällä hän myös kuoli talvella 1877. Muikku haudattiin Hancockin hautausmaalle ja vuonna 1879 suomalaissiirtolaiset kustansivat hänen haudalleen hautakiven.
Dominican jalkapallomaajoukkue
Dominican jalkapallomaajoukkue on Dominican kansainvälinen jalkapallomaajoukkue, jota hallinnoi Dominican jalkapalloliitto. Joukkue on CONCACAF:n jäsen. Joukkue ei ole koskaan päässyt jalkapallon maailmanmestaruuskisojen eikä Karibian mestaruuskisojen lopputurnaukseen.
Saostaminen (kemia)
Saostaminen ("precipitation") on kemiallinen erotusmenetelmä, jolla pyritään erottamaan tutkittava tai analyysiä häiritsevä yhdiste pois näytteestä. Saostaminen tapahtuu lisäämällä tutkittavaan näytteeseen reagenssia, joka reagoi tutkittavan tai häiritsevän aineen kanssa muodostaen saostuman eli presipitaatin. Esimerkiksi kaliumjodidin (KI) lisääminen lyijynitraattiliuokseen (Pb(NO)) saa aikaan seuraavanlaisen reaktion:
Reaktiossa vesiliukoiset (vesiliuoksia merkitty aq) kaliumjodidi ja lyijynitraatti reagoivat keskenään, jolloin muodostuu veteen liukenevaa kaliumnitraattia ja astian pohjalle saostuu lyijyjodidia (saostumaa merkitty ↓).
Saostamisessa tärkeintä on näytteestä poishaluttavan aineen kerääminen mahdollisimman huolella, minkä vuoksi kemiallisissa analyyseissä liuosta suodatetaan useamman kerran. Yleensä saostaminen suoritetaan kuumille ja laimeille liuoksille, jotka ovat usein alkuvaiheessa happamia. Saostamisessa on kuitenkin otettava huomioon myös aineiden ionitulo, jonka arvo ei saa ylittää liukoisuustulon arvoa. Muutoin saostuvan aineen ja liuoksen välinen tasapainotila ei asetu ja saostumaa ei välttämättä muodostu.
Saostamista käytetään, kun halutaan poistaa kovan talousveden sisältämiä metallikationeita tai estää pesuvedestä pyykkeihin kerääntyvän harmaan sävyn muodostumista.
Kemiallisissa analyyseissä saostamista käytetään apuna silloin, kun valmistetaan uusia yhdisteitä, poistetaan häiritseviä ioneja tai pyritään määrittämään tutkittavasta näytteestä ionit joko kvalitatiivisesti tai kvantitatiivisesti. Kvalitatiivisessa määrityksessä tutkittavan näytteen sisältämä ioni osoitetaan saostamis- eli sakkakokeilla.
Kvantitatiivisessa määrityksessä ioni joko saostetaan ja punnitaan kuivana tai näytettä titrataan tietyn pitoisella saostusliuoksella. Jälkimmäistä kutsutaan saostustitraukseksi. Esimerkiksi natriumkloridiliuoksen sisältämä kloridi voidaan määrittää titraamalla sitä hopeanitraattiliuoksella, jolloin näyteastian pohjalle muodostuu hopeakloridisaostuma.
Mikulov
Mikulov (, ) on kaupunki Tšekin tasavallassa, Etelä-Määrin läänissä Itävallan rajalla. Kaupungin asukasluku on 7 387 (1.1.2018).
Ässät Going to Win
Ässät Going to Win on vuonna 1986 julkaistu Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää Seventh Heaven. Kyseessä on yhtyeen ainoa julkaisu. Kappaleen sanoituksen on tehnyt porilainen musiikkitoimittaja Johnny-Kai Forssell. "Ässät Going to Win" on myös yksi ensimmäisistä Suomessa tehdyistä rap-kappaleista.
Levyn muusikoista Heikki Elo tunnetaan kapellimestarina ja klassisen musiikin säveltäjänä, joka on tehnyt musiikkia myös useisiin televisiosarjoihin. Juha Haapio puolestaan on soittanut pitkään lukuisten iskelmälaulajien taustaorkesterina esiintyneessä Mistral-yhtyeessä.
Selected Ambient Works Volume II
Selected Ambient Works Volume II on brittiläisen elektronisen musiikin artisti Aphex Twinin (oik. "Richard David James") toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Albumi on tupla-albumi CD:nä.
Kaikki albumin kappaleet, paitsi ”Blue Calx” ovat nimettömiä, joskin kaikille muille kappaleille on myös epäviralliset nimet.
Kappale 4 esiintyy ainoastaan brittiläisissä versioissa albumista, ja kappale 19 ainoastaan brittiläisissä vinyyli -ja kasettipainoksissa.1. levy (CD)2. levy (CD)
Itä-Timor olympialaisissa
Itä-Timor osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja on ollut kesäolympialaisissa mukana 2004, 2008 ja 2012. 2016 Rio de Janeiron kesäolympialaisissa maalla oli ennätyssuuri joukkue, eli kolme urheilijaa. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2014, tuolloin yhden urheilijan joukkueella. Maa ei ole saavuttanut mitaleita.
Tšad olympialaisissa
Tšad osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1964 ja on siitä alkaen osallistunut 1–6 urheilijan joukkueilla jokaisiin kesäolympialaisiin vuosia 1976 ja 1980 lukuun ottamatta. Maa ei ole voittanut mitaleita. Tšad ei ole osallistunut talviolympialaisiin.
Mikronesia olympialaisissa
Mikronesia osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2000 ja on siitä lähtien osallistunut kesäkisoihin 5-6 urheilijan joukkueilla. Maa ei ole voittanut mitaleita. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi vuosina 2000-2012 joka kerta painonnostaja Manuel Minginfel. Talvikisoihin Mikronesia ei ole osallistunut.
Ässät, maaleja
Ässät, maaleja on vuonna 1990 singlenä julkaistu Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu. Sen esittää Iku Tukiaisen kokoama ryhmä porilaisia muusikoita.
Isomäen legenda
Isomäen legenda on vuonna 2012 julkaistu Porin Ässien kannatuslaulu, jonka esittää Remix. Mukana on laulamassa myös Ässien kauden 2012–2013 joukkue. Kyseessä on Remixin ensimmäinen singlejulkaisu. Isomäen jäähallin mukaan nimetty kappale on tavanomaisista kannatuslauluista poiketen hidastempoinen ja jopa melankolinen balladi.
Schleswig-Holstein (F216)
Schleswig-Holstein (runkonumero F216) on Saksan laivaston Brandenburg-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1995.
Alus tilattiin Blohm + Vossin, Thyssen Nordseewerken ja HDW:n yhteenliittymältä. Sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1993 Bremer Vulcanin telakalla ja alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1994. Alus otettiin palvelukseen 24. marraskuuta 1995.
Alus on palveluksessa 2014.
Spin-lasi
Spin-lasi on magneettinen materiaali, jossa aineen atomien spinit eivät ole järjestyneet säännöllisesti. Nimi spin-lasi on analogia tavallisiin laseihin, jotka eivät koostu säännöllisestä kiteestä vaan ovat amorfisia.
Spin-lasin magneettinen suskeptibiliteetti käyttäytyy lämpötilan funktiona eri tavoin riippuen siitä, onko aine jäähdytetty ulkoisessa magneettikentässä vai nollakentässä.
Iso Haukijärvi (Sastamala)
Iso Haukijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 300 metriä. Sillä on neljä tulo-ojaa lähipelloilta ja soilta. Yksi tulo-oja on Pikku Haukijärven laskuoja ja läheisen Paskolammin vedet valuvat myös Isoon Haukijärveen. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Rautajokeen Maajärven kohdalla.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajutuu peltoja ja loma-asuntoja, jonne johtaa tiet Pohjanjärveltä.
Järvi laskettiin vuonna 1852.
Pikku Haukijärvi (Sastamala)
Pikku Haukijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee vain kaksi tulo-ojaa lähisoilta. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 700 metriä pitkä laskuoja Iso Haukijärveen, joka laskee Rautajokeen.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Neljälle loma-asunnolla jotaa tiet Pohjanjärveltä. Järvessä on yksi pieni saari, minne on rakennettu loma-asunto.
Paskolammi (Rautajoki)
Paskolammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Lammen pituus on 130 metriä ja leveys 40 metriä. Sen ranta on metsäistä suota, joka on ojitettu ja suo-ojat laskevat lampeen. Sen luusua sijaitsee lounaisrannalla, josta saa lyhyt metsään päättyvä laskuoja. Vedet kuitenkin suotuvat läheiseen Iso Haukijärveen, joka laskee Rautajokeen.
Kuolemanjärvi (Sastamala)
Kuolemanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Rautajokeen. Järven rantaviiva on 0,56 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota, mutta itärannassa on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Siellä on yksi loma-asunto, jonne johtaa tie Pohjalanjärveltä.
Vuonna 1847 talollinen David Henricsson (Yli Juurakko) Karkusta haki lupaa kuivauttaa Kuolemanjärven ja sai siihen luvuan 1849. Järven vedenpintaa laskettiin vuonna 1863 alemmaksi, mutta järveä ei kokonaan kuivattu. Järvenlaskun seurauksena järven rannoilla voitiin kasvattaa heinää ja laiduntaa karjaa.
Ignoi Vornanen
Ignoi (Ignatei) Vornanen (13. tammikuuta 1827 Korpiselkä – 13. syyskuuta 1889) oli suomalainen metsästäjä ja maanviljelijä.
Vornasen isä oli maanviljelijä Kassun Jeolo Vornanen, hänen äitinsä oma sukunimi oli Puruskainen. Korpiselän Tolvajärven kylässä syntynyt Vornanen kuului tunnettuun Karjalan metsästäjäsukuun. Maanviljelyksen ohella metsästystä harrastanut Vornanen ulotti riistanpyyntiretkensä Raja-Karjalasta aina Inkeriin, Varsinais-Suomeen ja Pohjanmaalle. Suurten nälkävuosien aikaan Vornanen metsästi poikineen senaatin kehotuksesta susia ja ilveksiä Varsinais-Suomessa. Talvella 1880-1881 tehty pyyntiretki toi saaliiksi yhteensä 23 riistaeläintä, enimmäkseen ilveksiä, mikä lisäsi Vornasen mainetta metsästäjänä ja tuotti tapporahojen lisäksi ylimääräisen 2 000 markan palkkion. Vornanen metsästi enimmäkseen koirien avulla. Yhteensä kerrotaan Vornasen poikineen saalistaneen yli 400 ilvestä ja kymmeniä susia sekä olleen mukana 70 karhun pyynnissä. Hän osallistui myös pyyntiretkiin, joille metsästyksen harrastajat tulivat maksua vastaan kaatamaan suurriistaa. Kivennavalla Vornanen oli tällaisen retken oppaana itselleen keisarille ja sai onnistuneen kaadon palkkiona sata hopearuplaa. Kaadettua karhua saatettiin tuolloinkin lepytellä loitsulla "Ole kiitetty Jumala, / ylistetty luoja yksin, / kun annoit otson osaksi, / salo kullan saalihiksi! / Hyvin meihin metsä mieltyi, / taipui ainoinen Tapio."
Vornanen oli naimisissa kaksi kertaa, toisen puolisoista nimi oli Doarie Ratinen. Vornasen pojat Jyrki, Petri ja Iivana 1. avioliitosta tulivat tunnetuiksi metsästäjinä isänsä kanssa tekemillään pyyntiretkillä.
Vornasesta on tehty 2006 Vilho Nissisen säveltämä ja Martti Piston sanoittama laulu "Karhunkaataja Ignoi Vornanen".
Kaivolammi (Sastamala)
Kaivolammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 230 metriä ja leveys 60 metriä. Rautajoki virtaa lammen läpi ja jatkaa etelässä sijaitsevan luusuan jälkeen matkaansa Kaivolamminojana, joka on Rautajoen keskijuoksua. Järven rantaviiva on 0,50 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa tai moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda tietä.
Vanha järven kirjoitusasu oli "Kaivolampi". Järven vedenpintaa on laskettu vuonna 1892.
Mona Brorsson
Mona Brorsson (s. 28. maaliskuuta 1990) on ruotsalainen ampumahiihtäjä.
Brorsson sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 2016 pikakilpailussa kuudenneksi. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 17:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän hiihti naisten viestissä toisen osuuden Ruotsin hopeajoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli kymmenes, yhteislähdössä kolmastoista ja normaalimatkalla neljästoista.
Brorsson on saavuttanut takaa-ajon Euroopan-mestaruuden ampumahiihdon EM-kilpailuissa 2014 Nove Mestossa.
Maailmancupissa Brorsson on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi Nové Měston yhteislähtökilpailussa kaudella 2018–2019.
Maria Strøm Nakstad
Maria Strøm Nakstad (s. 17. joulukuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edusti aktiiviurallaan Byåsen Skiklubia.
Maastohiihdon maailmancupissa Nakstad kilpaili ensimmäisen kerran Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2014 päästen heti maailmancupin pisteille oltuaan 21:s. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2015. Parhaimmillaan hän sijoittui 15:nneksi Nové Měston 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2016. Nakstad lopetti uransa kauden päätteeksi.
Salosjärvi (Sastamala)
Salosjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 150 metriä. Järvi on Rautajoen läpivirtausjärvi, jonka luusua sijaitsee järven lounaisrannalla. Siitä jatkaa Pääjärvenoja, jonka nimi muuttuu keskijuoksulla Kaivolamminojaksi ja alajuoksulla Rautajoeksi. Järven rantaviiva on 0,91 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu kolme loma-asunto, jolle johtaa tiet Pohjalajärveltä. Järven yli kulkee korkeajännitelinja.
Vuonna 1893 järven vedenpintaa laskettiin alemmaksi.
Pääjärvi (Sastamala)
Pääjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 70,6 hehtaaria ja sen pituus on 2,3 kilometriä ja suurin leveys 750 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 12 kilometriä pitkä Rautajoki. Rautajoki on yläjuoksulla nimeltä Pääjärvenoja, keskijuoksulla Kaivolamminoja ja vasta alajuoksulla Rautajoki.
Järven rantaviiva on 6,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on harvakseltaan mökkejä, joille johtaa tiet sekä Mouhijärven Tervamäestä että Vammalasta. Järvellä ei ole saaria. Kapteeninkalliolla on uimaranta ja laavu.
It’s Alive Films
It´s Alive Films Oy on Teemu Nikin ja Jani Pösön omistama elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2013.
Jani Pösö
Jani Pösö on helsinkiläinen käsikirjoittaja ja tuottaja, joka omistaa yhdessä Teemu Nikin kanssa It´s Alive Films Oy:n.
Mustalammi (Sastamala)
Mustalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautajoen valuma-aluetta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Lammen pinta-ala on 0,98 hehtaaria, ja sen pituus on 150 metriä ja leveys 90 metriä. Se sijaitsee metsäisen ja ojitetun suon reunassa ja suo-oja valuvat lampeen. Sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 400 metriä pitkä laskuoja Rautajokeen. Järven rantaviiva on 0,39 kilometriä pitkä, ja ranta on pääosin metsäistä suota, mutta itäranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on yksi loma-asunto, ja lampea kiertää Pohjolanjärven Hornion yhdistävä tie.
Pikku-Poikkelus
Pikku-Poikkelus eli Vähä-Poikelus on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 50 metriä. Siihen laskee yksi tulo-oja ja järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkuunsa 550 metriä pitkä laskuoja Poikkelusojaan, joka yhtyy Rautajokeen Kaivolammin yläpuolella. Järven rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on rannassa metsäistä suota. Ranta on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Järven ylittää korkeajännitelinja.
Iso-Poikkelus
Iso-Poikkelus eli Iso-Poikelus on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Järvellä on kolme tulo-ojaa lähisoilta ja sen luusua sijaitsee järven etelärannan pitkässä ja kapeassa lahdessa, josta saa alkuunsa kaksi kilometriä pitkä Poikkelusoja, joka yhtyy Rautajokeen Kaivolammin yläpuolella.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemestä. Matalassa rannassa on järven ainoa pieni saari.
Rajalammi (Rautajoki)
Rajalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Lammen pituus on 90 metriä ja leveys 40 metriä. Se sijaitsee keskellä ojitettua suota ja sen laskujoki on yksi näistä ojista. Laskuoja päättyy kuitenkin metsään, josta sen valumavedet suotuvat alas Iso-Poikkeluksen suuntaan. Vedet jatkavat siitä eteenpäin Poikkelusojan kautta Rautajokeen. Lampi on rakentamaton eikä sinne johda tietä.
Saarijärvi (Rautajoki)
Saarijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Järven pinta-ala on 15,8 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 400 metriä. Siihen laskee soilta muutama tulo-oja ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa kilometrin mittainen ja metsään päättyvä laskuoja. Järvestä valuvat vedet päättyvät Pikku-Poikkelukseen, joka laskee Poikkelusojaa myöten Rautajokeen.
Järven rantaviiva on 2,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat soistunutta metsää. Järvellä on yksi saari ja se on kasvamassa umpeen siten, että toinen saari muodostuu turpeesta. Loppukesästä umpeenkasvu jakaa järven kahteen altaaseen. Viereinen Saarilammin erottaa tästä ojaton suokannas.
Saarilammi (Rautajoki)
Saarilammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautajoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Rautajoki laskee Rautaveteen Vammalan Kallialassa.
Lammen pituus on 150 metriä ja leveys 90 metriä. Se sijaitsee metsäisen suon keskellä ja siihen laskee pari suo-oja. Lammella ei ole laskujokea, mutta sen vedenpinta pysyy Saarijärven vedenpinnan korkeudella.