hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tuleman masuuni
Tuleman masuuni toimi Laatokan Karjalassa Salmin pitäjän kirkonkylän Tulemassa Tulemajoen suulla lyhyen aikaa vuonna 1896.
Masuunin rakennutti venäläinen yhtiö jonka pääosakas oli suuriruhtinas Peter Nikolajevitš. Yhtiö oli alkanut vupnna 1896 rakentamaan rautatehdasta Venäjän puolelle Aunuksen Tulemajärven pitäjään noin kahdeksan kilometriä Suomen rajasta. Raaka-aineena käytettiin alueelta löytynyttä hematiittipitoista rautamalmia ja osaksi järvimalmia. Raudan jalostusta varten rakennettiin masuuni Suomen puolelle Tulemajoen suuhun jossa oli myös satamapaikka ja tätä varten Suomen valtio myi kesäkuussa 1896 Salmin lahjoitusmaihin kuuluneen Tuleman tilan suuriruhtinaalle.
Tuleman masuuni ehti olla nähtävästi käytössä vain vihkiäisten aikana sillä jo heti sen jälkeen yhtiön talousvaikeudet ja Tulemajoen vesivoiman käytöstä syntyneet kiistat kaatoivat koko hankkeen.
Veikko Korttila
Veikko Alfred Korttila (30. heinäkuuta 1903 Kuopio – 30. tammikuuta 1987) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Veikko Korttila syntyi heinäkuussa 1903 Kuopiossa ja hänen vanhempansa olivat konelatoja Alfred Korttila ja Anna o.s. Hasu. Hänen puolisonsa oli Eine Marita Korttila o.s. Kotkavuori.
Veikko Korttila valmistui Kuopion Lyseosta 1923 ja opiskeli Kadettikoulun 6. kadettikurssilla 1923–1925. Tämän jälkeen hän palveli nuorempana upseerina Polkupyöräpataljoona 2:ssa vuosina 1925–1926 ja Laivaston Koulutuskunnassa 1926–1930. Vuonna 1930 hän suoritti Taistelukoulun luutnanttikurssin ja palasi sitten takaisin PPP 2:n kouluttajaksi vuoteen 1933 asti.
Vuosina 1933–1938 hän toimi komppanianpäällikkönä Karjalan Kaartin Rykmentissä (KKR) Viipurissa. Talvisodan sytyttyä Korttila toimi pataljoonan komentajana JR 6:ssa. Välirauhan aikana hän opiskeli Sotakorkeakoulun yleisesikuntalinjalla ja sai ylennyksen kapteeniksi. Jatkosodan aikana hän toimi ensin pataljoonan komentajana JR 2:ssa mutta komennettiin 1941 esikuntapäälliköksi 17. Divisioonan esikuntaan Syvärille ja Karjalankannakselle.
Sodan jälkeen Korttila toimi esikuntapäällikkönä Helsingin sotilasläänin esikunnassa vuoteen 1948 asti, jonka jälkeen hänet komennettiin Jääkäripataljoona 3:n komentajaksi vuosiksi 1948–1952. Tämän jälkeen hän toimi Lahden sotilaspiirin päällikkönä vuosina 1952–1955 ja 3. prikaatin komentajana vuosina 1955–1956. 1957 hänestä tuli uuden, Porin prikaatin 1. komentaja vuoteen 1958 asti. Säkylästä Korttila siirtyi takaisin Kuopioon, ensin sotilaspiirin päälliköksi vuosiksi 1958–1960 ja tämän jälkeen Savo-Karjalan sotilasläänin komentajaksi vuoteen 1963 asti, jolloin hän siirtyi reserviin.
Siviilitoiminaan Korttila toimi Viipurin kadettipiirin puheenjohtajana vuonna 1935, Lappeenrannan kadettipiirin varapuheenjohtajana vuonna 1940 ja Taipalsaaren piirin varapuheenjohtajana vuonna 1941. Vuonna 1948 hän toimi Helsingin piiritoimikunnan jäsenenä sekä 1949 Lahden piirin puheenjohtajana. Vuosina 1951–1952 hän toimi Kadettikunnan valtuuskunnan jäsenenä. Vuodesta 1960 alkaen hän toimi Kuopion Lyseon senioreiden yhdistyksen puheenjohtajana ja 1964–1965 Rotarypiiri 143:n kuvernöörinä.
Vuosina 1945–1947 Korttila oli 25 kuukautta vangittuna asekätkentäjutun tutkimusten yhteydessä.
Nalle Puh ja Tao
Nalle Puh ja Tao (engl. "The Tao of Pooh") on Benjamin Hoffin kirjoittama filosofinen teos, joka käsittelee taolaisuutta A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoista tuttujen hahmojen kautta. Kirjassa Puh kuvataan taolaisten "wu wei"- ja "pu"-käsitteiden henkilöitymänä yksinkertaisen luonteensa ja huolettoman verkkaisen elämäntyylinsä vuoksi. Teos sisältää myös suoria lainauksia Milnen kirjoista ja taolaisten filosofien teksteistä.
Kirja oli 49 viikkoa "The New York Timesin" Best Seller -listalla.
Liikennekaari
Liikennekaari on Sipilän hallituksen hanke, jossa uudistetaan liikennemarkkinoita säätelevää lainsäädäntöä. Hankkeen yksi tarkoitus on lisätä digitaalisen teknologian käyttöä. Hanke toteutetaan kolmessa eri vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa kootaan yhteen kaareen liikennemarkkinoita ja -palveluja koskevat säädökset liikennepalvelulakiin (). Toinen vaihe koskee ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen sekä tiedonhallinnan säätelyä. Kolmannessa vaiheessa verrataan tuloksia tavoitteisiin.
Liikennekaaressa ehdotetaan taksijärjestelmään olennaisia muutoksia väljentämällä sääntelyä. Liikennekaaressa esitetään, että liikkumispalveluja koskevat olennaiset tiedot avataan. Lippu- ja maksujärjestelmistä pyritään saamaan yhteen toimivia. Taksiliikenteen sääntelyn uudistus hiersi pitkään hallituspuolueiden välejä. Paikallisliikenteen toimijat kokivat maksujärjestelmien muutosten ja säätelyn tapahtuvan liian nopeasti, ja olevan ristiriidassa hallituksen muualla julistaman norminpurkutavoitteen kanssa.
Lain osaa tarkoittava sana 'kaari' on peräisin Ruotsin vallan ajalta, ja sitä on käytetty viime vuosina vain harvoin. Liikennekaaresta tuli Kotimaisten kielten keskuksen kuukauden sana huhtikuussa 2016.
Petersberg
Petersberg on Siebengebirgen vuoristoon kuuluva vuori, jonka huippu on 331 metriä korkea. Se on vuoriston viidenneksi korkein. Vuori tunnettiin ennen nimellä Stromberg. Se sijaitsee Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Vuonna 1834 kölniläinen pankkiiri ja liikemies Joseph Ludwig Mertens ja hänen vaimonsa Sibylle Mertens-Schaaffhausen rakennuttivat vuorelle kesäasunnon.
Kölniläiset veljekset Paul ja Joseph Nelles ostivat kesäasunnon vuonna 1888 ja aloittivat renessanssityylisen hotellin rakentamisen. Vuonna 1892 "Hotel Nelles" avattiin. Lisäksi hotellille rakennettiin hammasrata Petersbergbahn, joka valmistui vuonna 1889. Hotelli sai nimekkäitä vieraita, kuten Preussin keisarinna Viktoria ja Ruotsin kuningatar Sofia. Hotelli ei kuitenkaan menestynyt, ja se lopetettiin vuonna 1912.
Kosmetiikka-alan yrittäjä Ferdinand Mülhens osti hotellin, ja avasi sen kylpylähotellina pari vuotta myöhemmin. Hotelli menestyi hyvin, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyminen pakotti sulkemaan hotellin kuudeksi vuodeksi.
1920-luvulla hotelli avattiin jälleen, ja vuonna 1927 huipulle avattiin myös autotie. 1930-luvulla hotellin ympäristöön rakennettiin terasseja, joista oli näkymät vieressä virtaavalle Reinille ja joen toisella puolella olevaan Bonnin kaupunkiin. Toinen maailmansota pakotti hotellin jälleen sulkemaan ovensa. Sodan aikana hotelli toimi sairaalana.
Toisen maailmansodan jälkeen hotellin otti käyttöönsä liittoutuneiden korkea komissio. Se toimi hotellissa vuosina 1949-1952. 22. marraskuuta 1949 hotellissa kirjoitettiin Petersbergin sopimus, joka oli ensimmäinen merkittävä askel kohti Länsi-Saksan valtiota. Vuonna 1952 komissio siirtyi toisaalle, ja hotelli palautettiin takaisin Mülhensin suvun haltuun, ja vuodesta 1954 lähtien se tunnettiin nimellä Hotel Petersberg.
Länsi-Saksan pääkaupungiksi tuli joen toisella puolella noin 15 kilometrin päässä oleva Bonn, jossa kävi runsaasti valtiovieraita. Liittotasavalta alkoi vuokrata hotellia vierastaloksi, ja siellä on asunut useita valtion päämiehiä, kuten Etiopian keisari Haile Selassie ja Iso-Britannian kuningatar Elisabet II. Hotelli ei kuitenkaan menestynyt, ja se suljettiin vuonna 1969. Hotelli avattiin jälleen hetkeksi vuonna 1973, jolloin Neuvostoliiton johtaja Leonid Brezhnev yöpyi siellä. Länsi-Saksan liittotasavalta kuitenkin tarvitsi pääkaupunkinsa lähettyvillä vierastaloa, joten se osti hotellin vuonna 1979. Sitä kunnostettiin vuosia, ja vuonna 1990 se avattiin Steigenbergerin hotelliketjun vetämänä. Tämän jälkeen valtion päämiehet jälleen yöpyivät hotellissa, aina vuoteen 1999 saakka, jolloin Saksa yhdistyi. Valtion virastot muuttivat Berliiniin, ja liittovaltion vierastaloksi tuli Schloss Meseberg. Hotelli kuitenkin jatkaa edelleen toimintaansa.
Nasu ja Te
Nasu ja Te (engl. "The Te of Piglet") on Benjamin Hoffin kirjoittama filosofinen teos, joka esittelee taolaisen te-käsitteen A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoista tuttujen hahmojen kautta. Kirjan päähenkilö on Nasu, jonka kuvataan edustavan taolaisuuden kolmea aarretta eli yksinkertaisuutta, kärsivällisyyttä ja myötätuntoa.
Kirja oli 59 viikkoa "The New York Timesin" Best Seller -listalla.
Dumjatin kuvernoraatti
Al-Minufiyya () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 910,26 km² ja väkiluku 1 330 843 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Damietta.
Hannu Simpura
Hannu Simpura (s. 10. tammikuuta 1953 Lohja) on suomalainen kirjailija ja Kriittisessä korkeakoulussa työskentelevä kirjallisuuden opettaja. Simpuralla on teoreettisen filosofian lisensiaatin tutkinto Turun yliopistosta. Kriittisessä korkeakoulussa hän on työskennellyt vuodesta 2000 alkaen.
Palli (Hiidenmaa)
Palli on kylä Hiidenmaan kunnassa Hiidenmaan saarella Virossa. Palli kuului Kõrgessaaren kuntaan vuoteen 2013, jolloin Kõrgessaare ja Kärdlan kaupunki yhdistettiin Hiiun kunnaksi. Vuonna 2017 Hiiusta tuli osa Hiidenmaan kuntaa.
Kari Lammenranta
Kari Lammenranta on suomalainen McLarenin Formula 1 -tallin päämekaanikko. Lammenranta on työskennellyt McLarenilla vuodesta 2003 lähtien. Hän toimi Lewis Hamiltonin mekaanikkoryhmässä vuodet 2007–2012 ja Sergio Pérezin 2013. Helmikuussa 2017 Lammenranta ylennettiin tallin päämekaanikoksi korvaten tehtävässään Paul Jamesin.
Lammenranta on kotoisin Salosta.
Tyler Posey
Tyler Garcia Posey (s. 18. lokakuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten pääroolistaan MTV-kanavan televisiosarjassa "Teen Wolf".
Posey syntyi Santa Monicassa John Poseylle ja Cyndi Garcialle, ja hänellä on kaksi veljeä ja yksi sisko. Hänen isänsä on myös näyttelijä. Posey kasvoi Santa Claritassa, Kaliforniassa. Hänen äitinsä Cyndi kuoli joulukuussa 2014 rintasyöpään. "Teen Wolfin" viides tuotantokausi omistettiin hänen muistolleen.
Posey on näytellyt 10-vuotiaasta lähtien ja aloitti uransa televisiosarjassa "Doc". Hän esiintyi myös elokuvassa "Unelmien Manhattan" vuonna 2002.
"Docin" kuvauksissa Posey tutustui sittemmin näyttelijänä ja laulajana tunnetuksi tulleeseen Miley Cyrusiin, jonka isä Billy Ray Cyrus näytteli sarjassa, ja lapset ”seurustelivat” parin vuoden ajan.
Viikin ympäristötalo
Viikin ympäristötalo (myös Helsingin ympäristötalo) on syyskuussa 2011 valmistunut rakennus Helsingin Viikissä, osoitteessa Viikinkaari 2. Ympäristötalo on viisikerroksinen ja sen bruttoala on vajaat 6 800 neliömetriä. Talon sanotaan olevan Suomen vähiten energiaa kuluttava toimistorakennus: kulutus on alle puolet siitä, mitä saman kokoinen rakennus tavallisesti kuluttaa. Sininen rakennus on arkkitehti Kimmo Kuismasen käsialaa.
Rakennusta käyttävät Helsingin kaupungin ympäristökeskus ja Helsingin yliopisto. Maaliskuussa 2018 kerrottiin, että kaupungin ympäristöpalvelut muuttaa rakennuksesta pois kesällä 2020 siksi, että Helsinki keskittää virastojaan Kalasatamaan rakennettavaan Kaupunkiympäristötaloon.
Kun kaupungin ympäristökeskuksen entisissä toimitiloissa vuonna 2008 hiilijalanjäljeksi oli laskettu 5,4 tonnia/työntekijä, Viikin ympäristötaloon muutettaessa 2011 päästiin lukemaan 3,2 tonnia/työntekijä. Vuonna 2015 hiilijalanjälki oli enää 1,07 tonnia/työntekijä eli 74 % vähemmän kuin vuonna 2008.
Rakennus tuottaa itse osan käyttämästään energiasta. Katolla ja kaksoisjulkisivulla olevien aurinkopaneelien teho on 60 kWp eli 20 % rakennuksen sähköntarpeesta. Paneelien yhteispinta-ala on 572 m. Esimerkiksi Helsingin Energian (Helen) Suvivilahden aurinkovoimalan teho on 340 kWp ja Kivikon aurinkovoimalan teho 850 kWp. Vuoden 2015 keväällä ympäristötalo otti käyttöön sähkövaraston, jonka akkuihin varastoidaan rakennuksen aurinkopaneelien tuottamaa sähköä, jota voidaan käyttää sähköautojen lataukseen.
Talon ja veden lämmitys hoituu kaukolämmön avulla. Rakennuksen jäähdytykseen ei kulu kuin kiertovesipumpun vaatima sähkö: jäähdytyksessä käytettävä vesi saadaan 25 porakaivosta, jotka ulottuvat 250 metrin syvyyteen. Myös eteläseinän aurinkopaneelit hillitsevät sisätilojen lämpökuormaa kesällä. Hiilidioksidipäästöjen minimointiin on pyritty muun muassa materiaalivalinnoilla sekä valamalla betonirunko paikan päällä.
Rakennuksen pääjulkisivun puolella katolla pyörii neljä Windside-tuuliturbiinia, joista turvavalot saavat energiansa. Energiaa säätäviä ratkaisuja ovat myös etelään päin antava kaksoisjulkisivu, ikkunoiden lämpölasit, valaistusratkaisut sekä tavallista paksummat eristeet seinissä.
Rakennuksen pääsisäänkäynnin edustalla on Petri Eskelisen metallista ja lasista valmistettu taideteos "Puiden välinen aika". Teoksen nimi viittaa puiden värinmuutokseen kesän vihreydestä ruskan punaisuuteen. Taideteoksen metallirakenteen sisällä on vihreitä, keltaisia, oransseja ja punaisia värilaseja.
Euroopan psykologiliittojen federaatio
Euroopan psykologiliittojen federaatio (lyh. EFPA; ) on psykologien tieteellinen ja ammatillinen edunvalvontajärjestö Euroopassa. Järjestön jäseniä ovat kansalliset psykologien ammattijärjestöt, kuten Suomen Psykologiliitto.
Jäsenjärjestöjensä välityksellä EFPAan kuuluu yli 350 000 eurooppalaista psykologia. Vuodesta 2013 lähtien mukana on ollut jäsenjärjestö 37 maasta (15/07/2017). Järjestön suurimmissa jäsenjärjestöissä on kymmeniä tuhansia jäseniä (Italiasta 80 000, Espanjasta 56 000 ja Britanniasta 42 000) ja pienimmissä vain muutamia kymmeniä (Malta 71, San Marino 40 ja Liechtenstein 40).
Järjestö on perustettu vuonna 1981. Sitä oli perustamassa 13 kansallista psykologiyhdistystä ja järjestön nimi oli aluksi "European Federation of Professional Psychologists’ Associations" (EFPPA). Järjestöstä kehittyi myöhemmin nykyinen EFPA, jonka pääkonttori toimii Brysselissä.
EFPA julkaisee European Psychologist -lehteä ja järjestää kahden vuoden välein yleiskokouksen (tieteellinen kongressi). Järjestö jakaa erilaisia eurooppalaisia tunnustuksia menestyneille psykologeille (vuonna 2017 uran alkuvaiheen Comenius-palkinnot, Aristotele-palkinto ja Robert Roe -palkinto erinomaisesta psykologisesta panoksesta yhteiskunnalle). EFPA on ollut luomassa muun muassa standardisoitua EuroPsy-pätevyysjärjestemää psykologien ammattipätevyyden osoittamiseksi toisessa maassa, minkä uskotaan helpottavan työskentelyä useassa maassa tai siirtymistä töihin maasta toiseen. Suomen psykologiliiton pitkäaikainen puheenjohtaja Tuomo Tikkanen toimi EFPAn puheenjohtajana vuosina 1999–2007.
EFPA on vuodesta 1995 lähtien myöntänyt kahden vuoden välein kongressinsa yhteydessä Aristotele-palkinnon () jollekin eurooppalaiselle psykologille tämän erityisen merkittävistä ansioista psykologialle. Vuonna 2003 tunnustus myönnettiin professori Lea Pulkkiselle Suomesta. Vuonna 2017 palkinto myönnettiin tanskalaiselle, Aarhusin yliopiston psykologian laitoksella toimivalle tutkimuskeskukselle. Aristotele-palkinnon saajina ovat olleet:
Uolevi Anthoni
Väinö Uolevi Anthoni (5. helmikuuta 1932 Toijala – 7. kesäkuuta 2013 Helsinki oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni, (s. 24.2.1906 Rauma, k. 24.7.1965 Kokkola) ja Helvi Kyllikki o.s. Saukko (4.3.1905 Lempäälä - 8.8.1981 Helsinki).
Uolevi Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta 1951 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun 38. kadettikurssilla vuosina 1952–1954. Vuonna 1956 Anthoni suoritti yliupseerikurssin ja 1958 kapteenikurssin. Vuosina 1960–1962 Anthoni opiskeli sotakorkeakoulun aseteknillisellä linjalla.
Uolevi Anthoni suoritti varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 1:ssä vuosina 1951–1952 ja suoritti palvelusaikanaan upseerikoulun. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 3:ssa nuorempana upseerina 1954–1955 ja RUK:n opetusupseerina 1955–1956. Tämän jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana YK-tehtävissä Suezilla 1956–1957. 1959 hänet määrättiin Karjalan Tykistörykmenttiin patterinpäällikön sijaiseksi vuosiksi 1959–1960. 1962–1963 Anthoni toimi opetusupseerina Asekoulussa Harjavallassa kunnes koulu siirrettiin Kuopioon. 1965 Anthoni toimi Pääesikunnan aseosaston toimistoupseerina ja vuosina 1966–1974 PE:n sotatalousosaston esiupseerina ja toimistopäällikkönä. Vuodet 1974–1976 hän toimi PE:n teknisen toimiston toimistopäällikkönä ja 1976–1980 PE:n sotatalousosaston osastopäällikkönä ja vuodesta 1981 alkaen sotavarustepäällikkönä.
Hänen puolisonsa oli Eeva Marjatta o.s Lainpelto (s. 19.7.1933 Lappeenranta) ja heillä oli kaksi tytärtä.
Ruostesarvinokka
Ruostesarvinokka eli aikaisemmalta nimeltään ruskosarvinokka ("Anorrhinus tickelli") on sarvinokkien heimon sukuun kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat eteläinen Myanmar ja kaakkoinen Thaimaa.
Linnun elinalueita ovat vanhat metsät, ja siksi sen kanta varmasti kärsii ainakin kohtalaisesta pienenemisestä. Sen vuoksi se on silmälläpidettävä laji, mutta lisätutkimuksia tarvitaan, jotta voidaan arvioida tilanne kannan pienenemisen, elinalueiden häviämisen ja muiden uhkien kuten metsästyksen aihettaman paineen kannalta.
Lajinimellä kunnioitetaan lintutieteilijä Samuel Tickelliä.
Välimuistin yhtenäisyys
Välimuistin yhtenäisyys () on tietokoneen suorittimen ja välimuistin ominaisuus.
Koska tietokoneen keskumuisti on huomattavasti hitaampaa kuin suorittimen nopeus tätä nopeuseroa lievitetään lisäämällä eri tasoista välimuistia suorittimeen (kuten L3- ja L2-tason välimuistit).
Moniytimellisessä suorittimessa L3-tason välimuisti voi olla jaettu useamman ytimen kanssa L2-tason ollessa rajatumpi pienemmälle määrälle ytimiä.
Moniprosessointi lisää haastavuuden tasoa koska myös L3-tason välimuisteja voi olla useita eri suoritinpiireillä.
Jotta suorittimesta saadaan maksimaalinen hyötysuhde olisi tarvittavan tiedon oltava aina saatavilla mahdollisimman lähellä itse suoritinta (L0-taso). Jotta eri suoritinyksiköt eivät käyttäisi vanhentuneita arvoja ("stale") on tiedot päivitettävä myös ylemmän tason välimuistiin sekä itse keskusmuistiin. Lisäksi on huolehdittava että tieto haetaan keskusmuistista välimuistiin tarvittaessa (tiedon päivittyessä) ja minimoimalla tarpeettomat päivitykset.
Yhtenäisyyden hallinta tulee sitä haastavammaksi mitä suuremmasta järjestelmästä on kyse. Supertietokoneissa käytetään niitä varten kehitettyjä väyläratkaisuja kuten "Remote DMA" RDMA.
Yhtenäisyyden hallintaan on kehitetty useita protokollia ja mekanismeja.
Näitä ovat esimerkiksi MSI, MESI, MOSI, MOESI, MERSI, MESIF protokollat sekä "write-once", Synapse, Berkeley, Firefly ja Dragon protokollat.
Vuonna 2011 ARM ehdotti AMBA 4 ACE protokolla järjestelmäpiirien kanssa käytettäväksi.
Mekanismit voidaan jakaa "write invalidate" ja "write update" kategorioihin sekä "snooping" ja "directory" pohjaisiin.
Snooping-mekanismia on ehdotettu vuonna 1983 julkaistussa paperissa.
Aleksei Utšitel
Aleksei Jefimovitš Utšitel () on venäläinen elokuvaohjaaja, joka on ohjannut elokuvan "Matilda" keisari Nikolai II:n ja venäläisen balettitanssittaren Mathilde Krzesinskan romanssista Nikolain nuoruudessa. Venäjän ortodoksista kirkkoa lähellä oleva järjestö sekä kansanedustaja Natalja Poklonskaja ovat hyökänneet Utšitelia ja elokuvaa vastaan syyttäen sitä pyhimysten loukkaamisesta. Nikolai on kanonisoitu pyhimykseksi.
C11
C11 on C-kielen ISO-standardiversio ISO/IEC 9899:2011, joka julkaistiin joulukuussa 2011.
C11 korvaa aiemman standardin C99.
Europeade
Europeade on suurin Euroopassa järjestettävä kansankulttuurin tapahtuma. Se järjestetään vuosittain vaihtuvassa Euroopan maassa. Vuonna 2016 tapahtuma pidettiin Belgian Namurissa ja vuonna 2017 Suomen Turussa.
Ensimmäinen Europeade järjestettiin 1964. Aloitteen tekivät flandersilainen Mon de Clopper (1922–1998) ja Robert Müller-Kox, syntyjään sleesian-saksalainen. Mon de Clopper oli Europeaden puheenjohtaja vuoteen 1997, ja hänen seuraajansa on Bruno Peeters (s. 1939), myös Flandersista.
Europeaden tavoitteena on edistää Euroopan yhtenäisyyttä, niin että itse kukin voi olla osallinen oman kulttuurinsa kehittämiseen ja edistämisessä, muita kunnioittaen.
Abukar Mohamed
Abukar Mohamed (s. 1. tammikuuta 1999 Mogadishu, Somalia) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Laziota. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Mohamedilla on sekä Suomen että Somalian kansalaisuudet.
Mohamed aloitti uransa Tampereen Pallo-Veikoissa, josta hän siirtyi Turun Palloseuraan alkuvuodesta 2016. Tammikuussa 2017 Mohamed siirtyi italialaiseen Lazioon neljän ja puolen vuoden sopimuksella. Hän pelaa joukkueen alle 19-vuotiaiden joukkueessa.
Mastercam
Vuonna 1983 Massachusettsiin perustettu CNC Software, Inc. on yksi vanhimmista CAD/CAM- ohjelmistojen kehittäjistä. CNC Softwarein tärkein sekä tunnetuin ohjelma on Mastercam jolla luodaan työstöratoja CNC-työstökoneille. Koneistajat ja insinöörit voivat tuottaa tai ladata CAD tiedostoja ohjelmaan ja niiden pohjalta luoda työstöratoja joka CNC-työstökone käyttää ohjaamaan toimintansa. Mastercam on maailman eniten käytetty CAD/CAM-ohjelmisto. CNC Software, Inc. sijaitsee Tolland, Connecticutissa.
Mastercamillä on kattava joukko työstöratatyylejä kuten profiili, poraus, tasku, tasaus, kuorinta, kaiverrus, suurnopeustyöstöradat, moniakseliradat ja monia muita työstöratatyyppejä. Erilaisten työstöratoja käyttäen koneistaja pystyy tuottamaan monimutkaisiakin osia tehokkaasti ja tarkasti. Mastercamissä voidaan myös simuloida työstöradat sekä ajaa niitä virtuaalisesti käyttäen ladattuja tai käyttäjän tuottamia virtuaalisia työstökeskuksia.
Käyttäjät voivat tuoda 3. osapuolten luomia sovelluksia Masteramiin jotka kutsutaan C-hookeiksi. Nämä sovellukset voidaan käyttää vaativissa työstökohteissa tai suunnitelemaan työstöratoja erikoisille työstökonetyypeille.
Mastercamissä on erilaisia tasoja jotka ovat tarkoitettu erilaisille työstökonetyypeille. Päämääräisesti nämä tasot ovat:
Mastercam kehitettiin 1983 olemaan edullinen CAM-ohjelma PC:lle aikana jolloin monet CAD/CAM ohjelmistot olivat vielä hyvin kalliita ja tyyppilisen konepajan ulottamattomissa. Aluksi Mastercam keskittyi 2D työstöratoihin mutta myöhemmin laajensi 3D työstöratojen sekä moniakselikoneiden työstöratojen luontiin. Mastercam oli pitkään DOS-pohjainen ohjelmisto kunnes Mastercam X julkaistiin vuonna 2006 milloin Mastercamistä tuli täysin Windows -pohjainen.
Mastercam on vuodesta 2008 kehittänyt Dynaamista Liikettä hyödyttäviä työstöratatyylejä jotka nopeuttavat työstöaikaa sekä pidentävät työkalujen käyttöikää. Dynaamisessa liikkeessä työkalun koko lastuava pituus käytettään hyväksi rouhimaan materiaalia pois aihiosta ja työkalun liikkeet ovat optimoituja vähentämään työstökoneeseen kohdistuvaa rasitusta.
Nykyinen versio ohjelmistosta on Mastercam 2017.
Mastercam on ollut saatavissa suomenkielisenä vuodesta 1987. Suomessa Mastercamiä maahantuo ja myy Zenex Computing Oy.
Klikinsäästäjä
Klikinsäästäjä on suomalainen verkkosivusto ja Facebook-yhteisö. Yhteisön on perustanut Lauri Skön kesällä 2015 vastalauseena klikkiotsikoiden lisääntymiselle internetissä. Klikinsäästäjä kokoaa päivittäin Facebook-sivulleen juttuja, joiden otsikot antavat turhia lupauksia sisällöstä. Sivustolla kuka tahansa voi ilmiantaa klikkauksia kalastelevan otsikon. Ilmiannon ohessa kerrotaan, mistä jutussa on oikeasti kyse ja miten otsikko kannattaisi muotoilla. Yhteisö on kerännyt Facebookissa yli 160 000 tykkääjää ja Klikinsäästäjä on voittanut Some Awardsien Vuoden someilmiö -palkinnon vuonna 2016.
Klikinsäästäjän ylläpitäjät julkaisivat maaliskuussa vuonna 2016 Momentum-sovelluksen, joka seuloo uutisvirrasta pois klikkiotsikoita. Ensimmäisen vuorokauden aikana sovellus keräsi tuhat testaajaa. Sovellus kokoaa yhteen uutisia suurimpien suomalaisten sanomalehtien ja tv-kanavien verkkosivuilta. Jos käyttäjä pitää jotakin otsikkoa klikkiotsikkona, hän voi ehdottaa tilalle selkeämpää otsikkoa. Mikäli muut käyttäjät äänestävät tämän otsikon alkuperäistä paremmaksi, se korvaa sovelluksessa alkuperäisen otsikon.
Sovellus näyttää käyttäjälleen kohdennettuja mainoksia. Momentum kehittää mainontaa siihen suuntaan, että myös lukijat kokevat sen hyödyllisenä ja kiinnostavana. Momentumin käyttäjä voi kuitenkin halutessaan käyttää sovellusta ilman mainoksia.
Momentum-sovellus ei ole enää saatavilla Google Play -kaupasta.
Jonas Nay
Jonas Nay (20. syyskuuta 1990 Lyypekki, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja muusikko. Suomessa hänet tunnetaan luultavasti parhaiten pääosasta televiosarjassa "Deutschland 83".
Jonas Nay aloitti näyttelijänuransa vuonna 2005 näyttelemällä saksalaisessa lastenohjelmassa "Vier gegen Z". Tämän jälkeen hän vieraili useissa saksalaisissa rikos- ja draamasarjoissa. Vuonna 2010 hän näytteli lyhytelokuvassa "Morgen ist auch noch ein Tag". Vuonna 2013 hän teki ensimmäiset elokuvaroolinsa elokuvissa "Dear Courtney" ja "König von Deutschland". Vuonna 2015 hän tähditti miespääosaa televisiosarjassa "Deutschland 83", josta tuli kansainvälinen menestys. Hän toimii myös Nortern Lights -nimisen yhtyeen päälaulajana.
Hän suoritti siviilipalveluksen työskentelemällä vammaisuudesta kärsivien parissa.
Viestur Kairish
Viestur Kairish () (s. 30. tammikuuta 1971) on latvialainen ooppera-, elokuva- ja teatteriohjaaja. Hän on tehnyt menestyneen uran oopperaohjaajana Saksassa ja Latviassa. Elokuvat ja näytelmät, joita hän on ohjannut, ovat kiertäneet eurooppalaisia festivaaleja.
Kairish valmistui elokuva- ja teatteriohjaajaksi Latvian kulttuuriakatemiasta vuonna 1997. Sen jälkeen hän on ohjannut näytelmiä Latviassa ja ulkomailla. Useat hänen ohjauksistaan ovat saavuttaneet kansainvälistä mainetta ja hän on ohjannut töitä muun muassa Berliinin ja Kölnin oopperaan.
Kairish ohjasi suomalais-latvialaisena yhteistuotantona valmistetun Melanijan tie elokuvan, joka oli Latvian kaikkien aikojen suurin elokuvahanke. Elokuva kuvasi 1940-luvun Latviaa ja Stalinin aiheuttamien karkotusten vaikutusta latvialaisten elämään.
Annika Sandelin
Annika Sandelin (s. 1972 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija.
Sandelin osallistui 12 muun kanssa vuonna 2001–2002 Åbo Akademin ensimmäiseen kirjailijakoulutukseen "Litterärt skapande". Hän on kirjoittanut lasten- ja nuortenkirjoja.
Signe Mörne
Signe Antoinette Mörne, o.s. "Hagelstam" (1875–1952), oli suomalainen näyttelijä, lausuja ja kirjailija.
Signe Mörne kävi Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun ja opiskeli teatterialaa Kööpenhaminassa Betty Henningsin oppilaana. Hän oli Ruotsalaisen teatterin näyttelijä 1915–1920. Hän esiintyi ensimmäisen kerran oppilaskoulun kanssa 1915 Helena Nybomin näytelmässä "Silkeshärvan", Ida Branderin opastuksella. Seuraavana vuonna Mörne näyttelijä jälleen oppilaskoulun kanssa Einar Christiansenin komediassa "Skvaller (Folkesnak)". Viimeisen kerran hän näytteli vuonna 1917, ja kyseessä oli August Strindbergin "Påsk", jossa hänen roolinsa oli Kristina.
Mörnen näyttelijänura oli lyhyt mutta kiinnostus teatteriin säilyi koko eliniän, sillä hän esiintyi lausujana.
Mörne avioitui runoilija Arvid Mörnen kanssa 1899, ja heille syntyi kolme lasta, joista Barbro Mörnestä tuli kääntäjä ja kirjailija. Vuodesta 1923 aivan viime vuosiin saakka hän oli Kauniaisissa Itäisen ruotsalaisen seurakunnan yhdistyksen puheenjohtaja. Hän oli myös mukana espoolaisen Solvallan lastetarhan toiminnassa.
Mörne kirjoitti yhdessä tyttärensä Barbro Mörnen kanssa kirjan "Soldatbrev från Finlands krig 1939–1940" (Söderströms 1940).
Kauniaisissa on Mörnen mukaan nimetty Signenkuja, jonka varrella on perheen rakennuttama huvila.
Saksan 20. vuoristoarmeija
Saksan 20. armeija perustettiin 14. tammikuuta 1942 Lapin armeijana (), jonka tehtävänä oli johtaa Pohjois-Norjassa ja Suomessa olevia Saksan maavoimien joukkoja toisessa maailmansodassa. Yhtymän nimi muutettiin 20. vuoristoarmeijaksi 22. kesäkuuta 1942. Yhtymä lakkautettiin Norjassa Saksan antauduttua.
Johtajan ohjeen No 37 seurauksena 7. marraskuuta 1941 annetuissa täydentävissä OKW:n ohjeissa määrättiin Dietl perustamaan Lapin armeijan päämaja niin pian kuin mahdollista ja Norjan armeijan päämajan palata Norjaan. Lapin armeijan tuli ottaa johtoonsa kaikki Suomessa olevat saksalaiset joukot.Armeijan komentajina olivat:
Espanjan ympäriajo 2014
Espanjan ympäriajo 2014 oli järjestyksessään 69. Espanjan ympäriajo. Se alkoi 23. elokuuta Jerez de la Fronterasta ja päättyi Santiago de Compostelaan 14. syyskuuta 2014. Ympäriajo sisälsi 21 etappia, joiden yhteispituus oli 3 181,5 kilometriä.
Alberto Contador voitti kokonaiskilpailun, Chris Froome oli toinen ja Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti John Degenkolb, mäkikirikilpailun Luis León Sánchez, yhdistelmäkilpailun Alberto Contador ja joukkuekilpailun Team Katusha.
Zagrebin raitiotieliikenne
Zagrebin raitioliikenne on yksi Zagrebin julkisen liikenteen muodoista.
Zagrebin kaupunki kasvoi 1800-luvun lopulla merkittävästi, minkä myötä kaupungin johto alkoi miettiä raitiotien perustamista. Ranskalaisinsinööri Raoul Pierre Alexandre Gautier ehdotti hevosraitiotien rakentamista, mutta varojen puutteen vuoksi kaupunginhallitus ei hyväksynyt suunnitelmia. Tämän myötä Gautier rakennutti raitiotien itse. Lupa rakennustöille annettiin 1890-luvun vaihteessa.
Rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1891 ja hevosraitiotie avattiin saman vuoden syyskuussa. Linjasto oli rakennettu kahdeksan kilometriä pitkäksi.
Hevosraitiotie ei pitkään kuitenkaan vastannut kaupungin kasvavia tarpeita, jonka myötä raitiotie haluttiin sähköistää. Sopimus raitiotien sähköistämisestä allekirjoitettiin vuonna 1909 ja ensimmäinen sähköinen raitiotielinja avattiin virallisesti elokuussa 1910. Hevosraitiotie oli toiminnassa kuitenkin vielä jonkin aika, kunnes hevoset siirrettiin Velika Goricaan.
Ensimmäinen maailmansota vaikeutti raitiotien toimintaa, sillä armeija tarvitsi ajolangoissa käytettyä metallia ja varaosien hankinta oli vaikeaa. Sodan jälkeen, vuonna 1922, kaupunkiin saatiin ensimmäinen kroatialaisvalmisteinen raitiovaunu.
1950-luvulla kalustoa uusittiin hankkimalla Đuro Đakovićilta uusia TMK 101-mallin raitiovaunuja. Uudemmat TMK 201-mallin vaunut toimitettiin vuosien 1973–1974 aikana. Myöhemmin vuosina 1976–1986 raitiovaunuja toimitti tšekkoslovakialainen ČKD Tatra. Yhtiö toimitti kaupunkiin vaunumalleja Tatra T4 Tatra KT4.
Raitiovaunuverkostoa laajennettiin 1970- ja 1980-luvuilla Sopotin kautta Novi Zagrebin alueelle.
Kroatian itsenäistymisen jälkeen Zagrebački električni tramvaj otti raitiotien liikennöinnin vastuulleen. Koska rahaa uusiin kalustohankintoihin ei ollut, joutui kaupunki 1990-luvun puolivälissä ostamaan käytettyjä GT6-vaunuja Saksasta. Linjastoa pystyttiin kuitenkin 2000-luvun alussa laajentamaan Dubeciin sekä Prečkoon. Lisäksi kaupunkiin hankittiin ensimmäiset matalalattiaiset raitiovaunut, jotka valmisti Crotram.
Tomb Raider (vuoden 2018 elokuva)
Tomb Raider on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Roar Uthaug. Se perustuu Crystal Dynamicsin vuonna 2013 julkaisemaan samannimiseen videopeliin. "Tomb Raider" sai maailmanensi-iltansa Berliinissä 2. maaliskuuta 2018. Elokuvateattereihin se ilmestyi 16. maaliskuuta 2018.
Vuonna 2011 GK Films sai elokuvaan oikeudet, ja yhtiö alkoi suunnitella "Tomb Raider" -sarjalle uudelleenkäynnistyselokuvaa.
Maaliskuussa 2013 MGM liittyi GK Filmsin seuraksi kehitys- ja tuotantotiimiin. MGM kertoi kesäkuussa 2013 sopineensa elokuvan käsikirjoittamisesta Marti Noxonin kanssa.
Ensimmäisenä näyttelijänä elokuvaan valittiin ruotsalainen Alicia Vikander Lara Croftin rooliin.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin tammikuussa 2017.
Thanks a Lot
Thanks a Lot on Ernest Tubbin studioalbumi vuodelta 1964. Se sijoittui "Billboard Country Albums" -listan sijalle 7.
Gualicho
Gualicho (nimi viittaa tehuelchet-intiaanien gualichu-nimiseen pahaan henkeen) oli teropodidinosaurusten suku. Suvun tyyppilaji oli Gualicho shinyae. "Gualicho" eli nykyisessä Pohjois-Patagoniassa, joka silloin oli Etelä-Amerikan saari-manner erillään jättiläismanner Gondwanasta. Fossiilit löytyivät Huinculin muodostumasta, myöhäiseltä Cenomanum-vaiheelta varhaiselle Turonia-vaiheelle myöhäisliitukaudella, noin 93 miljoonaa vuotta sitten.
Kuten tunnetulla "Tyrannosauruksella", johon sitä on verrattu, 6–7 metriä pitkällä "Gualicholla" oli lyhentyneet käsivarret ja kaksisormiset kädet. Tämä havainto osoittaa, että carnosaurit olivat kohteena samaan raajojen pienentymiskehitykseen kuin tyrannosauridit ja abelisauridit.
13. helmikuuta 2007, Akiko Shinya, Field Museum of Natural Historyn valmistelija, itään Ezequiel Ramos Mexía Säiliö Rancho Violantelta, löysi tieteelle uudelle teropodille kuuluneen luurangon. Vuonna 2016 näyteen nimesivät ja kuvasivat Sebastián Apesteguía, Nathan D. Smith, Rubén Juarez Valieri ja Peter J. Makovicky. Suvun nimi on johdettu sanasta "gualichu", paikallisen kansanperinteen demonista. Lajinimi on annettu eläimen löytäjän Shinyan kunniaksi.
Sen holotyppi, MPCN PV 0001, koostuu osittaisesta luurangosta josta puttuu kallo. Se sisältää neljä selkänikamaa, kolme nikamaa keskeltä häntää, kylkiluita, vatsa-kylkiluiden kori, vasen hartiavyö, vasen eturaaja, oikea kyynärvarsi, molempien häpyluiden alapäät, oikea reisiluu, vasemman reisiluun alapää, oikean värttinäluun yläpäät ja pohjelbuu, osia molemmista jalkapöydänluista ja kolme varvasta oikeasta jalasta. Useimmat luut olivat paljaana alkuperäisessä anatomisessa asennossaan, mutta paljon luurangosta oli tuhoutunut eroosiosta.
"Gualichon" on ehdotettu oleen synonyymi megaraptori "Aoniraptorin" kanssa, joka myös tunnetaan myös Huincul muodostumista ja paljastui tällä Violante paikalla. Niillä oli yhtäläisyyksiä häntänikamissa.
"Aoniraptor" ei kuitenkaan täytä ICZN:n artikkelin 8.5.3 vaatimuksia, eli se on virheellinen nomen nudum.
Fylogeneeneettisesti "Gualicho" esittelee kaksi vaihtoehtoa: megaraptorit ja neovenatoridit olivat joko carnosaureja, tai teropodeja läheisempää sukua coelurosaureille kuin carnosaureille.
Alla kladogrammi Sebastián Apesteguía, Nathan D. Smith, Rubén Juarez Valieri ja Peter J. Makovicky (2016) tutkimuksen mukaan:
Italian ympäriajo 2017
Italian ympäriajo 2017 oli järjestyksessään 100. Italian ympäriajo. Se alkoi Algherosta 5. toukokuuta ja päättyi Milanoon 28. toukokuuta 2017.
Vähä Kausjärvi
Vähä Kausjärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 13 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kolme metsäojaa lähiympäristön ojitetuilta soilta eikä ojien latvoilla ole enää muita järviä. Vähä Kausjärvi on siten valuma-alueensa latvajärviä. Järven laskuoja Toussunoja lähtee järven lounaispäästä ja se putoaa 11 metriä lähes 600-metrisellä matkallansa Kyynäröjärveen. Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Sen leveintä kohtaa lukuun ottamatta järvi on muutoin hyvin kapea. Lähiympäristö on asumatonta kumpareista moreenimaastoa. Järven pohjoispäätä sivuaa metsätie, joka lähtee seututieltä 130 Lastustenkulmalta ja joka vie Tervajärven pohjoispuolelle. Sivuamiskohdan lähellä sijaitsee laavu ja nuotiopaikka, jotka kuuluvat Birgitan polun reitistöön.
Järvi sijaitsi metsässä ja sen kautta kulki ainoastaa talvite, jonka korvasi myöhemmin vuoden 1975 peruskartassa näkyvä metsäautotie. Hailunrahkan luontainen puro avattiin koneellisesti kaivetulla suo-ojalla samaan karttaan mennessä.
Mörne
Mörne on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Salla Vuorikoski
Salla Vuorikoski (s. 1977) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Suomen Kuvalehdessä. Aikaisemmin hän on työskennellyt MTV Uutisissa sekä Yle Uutisissa.
Hän työskenteli MTV:ssä vuosina 2002–2015 muun muassa "45 minuuttia" -ohjelmassa sekä MTV:n uutistoimituksessa. Vuodesta 2016 lähtien hän oli Ylen ajankohtaistoimittaja, kunnes irtisanoutui tehtävästään pääministeri Juha Sipilää ja Terrafame-kaivoksen rahoituspäätöstä koskeneen kohun seurauksena ja siirtyi Suomen Kuvalehden palvelukseen. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Ylen Radio Keski-Suomessa.
Vuorikoski ja Jussi Eronen saivat vuonna 2009 Bonnierin journalistipalkinnon kategoriassa vuoden journalistinen teko WinCapita-uutisoinnistaan. Vuorikoski sai Lumilapio-palkinnon vuonna 2010 Nova Group -yhtiötä koskeneista jutuista, jotka hän teki yhdessä Erosen ja Raija Kantomaan kanssa. Vuorikoski valittiin Vuoden kellokkaaksi 2016.
Toukokuussa 2017 julkaistiin Vuorikosken, Erosen ja Jarno Liskin kirjoittama kirja "Ylegate", joka käsittelee Ylen kriisiä.
Franssila
Franssila on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Franssiloita:
Norprogesteroni
Norprogesteroni (CHO) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste.
Norprogesteroni muistuttaa rakenteeltaan huomattavasti progesteronia ja poikkeaa siitä ainoastaan siten, että asemassa 19 olevaan hiileen ei ole sitoutunut metyyliryhmää. Norprogesteronin havaittiin olevan vaikutuksiltaan samankaltainen progesteronin kanssa, mutta tätä 4–8 voimakkaampi. Norprogesteronia on tutkittu muun muassa kohdunkaulansyövän hoitoon, jossa se osoittautui ruiskeena annettuna tehokkaaksi. Norprogesteronin ominaisuuksia tutkivat muun muassa Carl Djerassi ja Luis Miramontes ja heidän tutkimuksensa johtivat myöhemmin noretisteronin kehittämiseen.
Ensimmäisen kerran norprogesteronia valmisti Maximilian Ehrenstein vuonna 1944 12-vaiheisella prosessilla lähtien strofantidiinista. Näin saatu tuote oli suhteellisen epäpuhdasta ja vuonna 1951 Djerassi ja Miramontes valmistivat yhdistettä puhtaana Birch-pelkistyksen avulla aromaattisesta lähtöaineesta.
Annika Hicks
Annika Hicks (s. 26. kesäkuuta 1991) on kanadalainen maastohiihtäjä.
Hicks kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 Canmoressa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2017 oltuaan Pyeongchangin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 26:s.
Sadie White
Sadie White (s. 8. tammikuuta 1996) on kanadalainen maastohiihtäjä.
White kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran helmikuussa 2017 Pyeongchangissa. Siellä hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 29:nneksi saavuttaen ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Hän oli kilpailun viimeinen maaliintulija.
Dahria Beatty
Dahria Beatty (s. 7. maaliskuuta 1994) on kanadalainen maastohiihtäjä.
Beatty kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Canmoressa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2016 oltuaan Ski Tour Canadan perinteisen hiihtotavan sprintissä Canmoressa 15:s. Normaalissa maailmancupin kilpailussa hänen paras sijoituksensa on 25:s sija Davosin vapaan hiihtotavan sprintistä joulukuussa 2016.
Suomen Psykologinen Seura
Suomen Psykologinen Seura on psykologian alan tieteellinen yhdistys, joka pyrkii tukemaan ja kehittämään psykologista tutkimus- ja julkaisutoimintaa sekä psykologian alan käytännön toimintaa Suomessa. Vuonna 1952 perustettu yhdistys osaltaan tuo yhteen ja luo kanssakäymistä psykologian perustutkimuksen ja soveltavan psykologian edustajien välille Suomessa.
Suomen Psykologinen Seura kuuluu suomalaisena psykologijärjestönä vuonna 1889 perustettuun Kansainväliseen psykologisten tieteiden unioniin (International Union of Psychological Sciences, IUPsyS) ja psykologisia testejä koordinoivaan järjestöön (International Test Commission). Yhdistys on jäsen myös suomalaisten tieteellisten yhdistysten kattojärjestössä Tieteellisten seurain valtuuskunnassa.
Yhdistys järjestää kahden vuoden välein kansallisen psykologian alan kongressin yhdessä Suomen Psykologiliiton sekä Suomen Psykologian Opiskelijain Liiton kanssa. Lisäksi yhdistyksen jaostot järjestävät tyypillisesti 1-2-päiväisiä kokouksia alaltaan. Suomen Psykologinen Seura järjestää myös muita kokouksia ja esitelmätilaisuuksia. Yhdistys kustantaa vertaisarvioituja empiirisiä tutkimuksia julkaisevaa Psykologia-lehteä
sekä monografisarjoja Acta Psychologica Fennica A ja B. Seuran edustaja osallistuu myös Scandinavian Journal of Psychologyn ja International Journal of Psychologyn toimitusneuvostoihin. Seura jakaa joitain palkintoja ja apurahoja ansiokkaille väitöskirja ja pro gradu -töille.
Chisa Ōbayashi
Chisa Ōbayashi (s. 27. joulukuuta 1984) on japanilainen maastohiihtäjä.
Ōbayashi kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti yli 12 vuotta myöhemmin Pyeongchangissa helmikuussa 2017 sijoituttuaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi. Ennen sitä hän oli ollut parhaimmillaan maailmancupissa 37:s. Ōbayashi osallistui Oberstdorfin MM-kilpailuihin 2005 sijoittuen 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 47:nneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 48:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 52:nneksi.
Herman Koch
Herman Koch (s. 5. syyskuuta 1953 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalainen kirjailija. Hän on kolumnisti ja kirjoittanut novelleja ja romaaneja.
Koch näytteli ennen kirjailijan uraansa radiossa, televisiossa ja elokuvissa. Elokuvissa hänellä on ollut enimmäkseen sivurooleja. Hän on yksi pitkäkestoisen, Alankomaiden television vuosina 1990–2005, esittämän satiiris-absurdin sarjan "Jiskefet" (Roskapönttö) luojista. Hän on myös näytellyt kyseisessä sarjassa.
Koch on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Suomeksi Kochilta on ilmestynyt kolme romaania. Ensimmäinen, "Illallinen" (2012) on ollut kotimaassaan menestys, sitä on myyty lähes 500 000 kappaletta. Sen jälkeen häneltä on ilmestynyt romaanit "Lääkäri" (2013) ja "Naapuri" (2015)
Aimee Watson
Aimee Watson (s. 28. heinäkuuta 1987 Sydney) on australialainen maastohiihtäjä.
Watson kilpaili junioreiden MM-kilpailuissa Strynissä 2004 sijoittuen 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 73:nneksi. Tarvisiossa 2007 hän sijoittui samalla matkalla 72:nneksi ja 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 68:nneksi. Vuoden 2008 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val Venostassa hän oli parhaimmillaan 24:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Vuotta myöhemmin Praz de Lys Sommandissa hän oli parhaimmillaan 28:s vapaan hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa. Hinterzartenissa 2010 hän oli 29:s sekä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa että perinteisen 10 kilometrillä. Hiihdon MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Liberecissä 2009 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 52:nneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 59:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 64:nneksi. Val di Fiemmessä 2013 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 65:s ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 79:s. Falunissa 2015 hän oli Australian viestijoukkueen mukana 14:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 53:s ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 54:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 54:s ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 63:s.
Watson kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä helmikuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Pyeongchangissa helmikuussa 2017 sijoituttuaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 27:nneksi.
Hänen nuorempi veljensä Callum Watson on myös maastohiihtäjä.
Jussi Niemi (professori)
Erkki-Jussi Niemi (s. 10. helmikuuta 1950 Pori) on Itä-Suomen yliopiston yleisen kielitieteen professori emeritus.
Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisessa yhteiskoulussa 1969, valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1976, filosofian lisensiaatiksi 1978 ja väitteli Turun yliopistossa filosofian tohtoriksi 1984. Hän opiskeli myös Yhdysvalloissa Indianan yliopiston (Bloomington) lingvistiikan laitoksella 1978–1979.
Työuransa Niemi aloitti Turun yliopiston tutkimusapulaisena 1976–1977 ja jatkoi Joensuun korkeakoulun (myöhemmin Joensuun yliopisto) englannin kielen assistenttina 1977–1979, fonetiikan ja yleisen kielitieteen lehtorina 1979–1989, yleisen kielitieteen yliassistenttina 1990–1993, apulaisprofessorina 1993–1998 ja professorina 1998–2009. Vuosina 1983–1984 hän työskenteli Jyväskylän yliopiston fonetiikan virkaa toimittavana apulaisprofessorina ja vuodesta 2010 lähtien Itä-Suomen yliopiston yleisen kielitieteen professorina. Turun yliopiston fonetiikan dosentti hän on ollut 1985 lähtien ja Oulun yliopiston psykolingvistiikan dosentti 1999 lähtien. Yhdysvaltalaisen Bostonin yliopiston afasiatutkimuskeskuksen vierailevana professorina hän oli 1989–1990.
Päätyönsä ohessa Niemi on ehtinyt toimia monessa kotimaisessa ja ulkomaisessa järjestössä sekä tieteellisten kokousten järjestelytoimikunnissa. Hän on ollut muun muassa Puhe ja kieli -lehden päätoimittaja 2001–2003, Suomen kielitieteellisen yhdistyksen puheenjohtaja 1995–1996, Suomen kognitiivisen kielentutkimuksen yhdistyksen perustajajäsen ja Nordic Association of Linguistsin puheenjohtaja 2003–2009. Niemi on myös ehtinyt kirjoittaa yli 160 tieteellistä julkaisua. Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi hänet kutsuttiin 2007.
Jussi Niemen puoliso on Sinikka Niemi Itä-Suomen yliopiston ruotsin kielen professori emerita.
Owe Wikström
Owe Wikström (s. 16. huhtikuuta 1945 Överluleån pitäjä) on ruotsalainen teologi, kirjailija, psykoterapeutti ja pappi. Vuosina 1984-2012 hän toimi uskontopsykologian professorina Uppsalan yliopistossa.
Uskontotieteen piirissä Wikström on tunnettu tutkimuksistaan koskien uskonnon suhdetta erilaisiin kliinisiin psykologisiin tiloihin, kuten traumoihin ja fobioihin. Hän on tutkinut modernia kirjailijuutta ja klassisia säveltäjiä käyttämällä sosiaalikonskruktiivisia ja psykodynaamisia teorioita. Tieteellisten julkaisujen lisäksi hän on kirjoittanut kymmeniä kirjoja musiikista, kirjallisuudesta, taiteesta ja populaarikulttuurista.
Wikström nimitettiin professoriksi vuonna 1984. Hänet tunnetaan kansainvälisesti myös Erasmus-ohjelman piirissä. Wikström on usein myötävaikuttanut mediassa kulttuurisissa ja uskonnollisissa kysymyksissä. Wikström on Nathan Söderblom -yhdistyksen jäsen. Hän tuli tunnetuksi suuremmalle yleisölle julkaistessaan teoksensa "Med Långsamhetens Lov" vuonna 2001. Teosta on myyty Ruotsissa 150 000 kappaletta ja se on käännetty kymmenelle kielelle.
Matti Niemi (professori)
Matti Ilmari Niemi (s. 24. helmikuuta 1958 Savitaipale) on Itä-Suomen yliopiston siviilioikeuden, erityisesti varallisuusoikeuden professori.
Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Savitaipaleen yhteislukiossa 1977 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1985, oikeustieteen lisensiaatiksi 1990, väitteli oikeustieteen tohtoriksi Lapin yliopistossa 1996 ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvo 1987.
Työuransa alussa Niemi työskenteli viransijaisena nimismiehenä eri nimismiespiireissä 1985–1986 ja Lapin korkeakoulun ympäristöoikeuden assistenttina 1985–1988. Hän toimi myös Lapin korkeakoulun virkaa toimittavana apulaisprofessorina 1986, taloudellisten suhteiden viransijaisena yliassistenttina 1988–1989 ja Lapin yliopistoksi muuttuneen korkeakoulun oikeustieteen apulaisprofessorina 1989–1996, viransijaisena professorina 1997, apulaisprofessorina 1997–1998 ja lopulta professorina 1998–2001. Lapin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina Niemi oli 2000–2001 ja Englantilaisen Readingin yliopiston vierailevana professorina 1998–1999. Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun, sittemmin Lappeenrannan teknillisen yliopiston yksityisoikeuden professorina hän työskenteli vuodesta 2001 ja Itä-Suomen yliopiston siviilioikeuden professorina vuodesta 2014.