Fiat Fiorino
Fiat Fiorino on Fiatin vuodesta 1977 lähtien valmistama pieni hyötyajoneuvomalli. Ensimmäiset Fiorinot olivat muunnelmia Fiat 127:stä ja toisen sukupolven mallit puolestaan Unosta. Kolmas ja uusin Fiorino-sukupolvi on täysin oma mallinsa, mutta se perustuu Grande Punton alustalle. Nimi "Fiorino" tulee vanhasta eurooppalaisesta rahayksiköstä, floriinista (ital. "fiorino"). Vuodesta 2007 alkaen Fiorinoa on valmistanut Fiatin hyötyajoneuvo-osasto Fiat Professional.
Ensimmäisen sukupolven Fiat Fiorino esiteltiin vuoden 1977 lopussa, ja se perustui Fiat 127:ään. Mallia oli saatavana sekä paketti- että lava-autona. Brasilian markkinoilla avolavamallia myytiin nimellä Fiat 147 Pick-up City. Espanjassa Fiat ja sen yhteistyökumppani SEAT valmistivat autoa nimellä Emelba 127 Poker, joka myöhemmin nimettiin SEAT Fiorinoksi. Sen valmistus päättyi vuonna 1986, jolloin sen korvasi SEAT Terra. 
Fiorinossa käytettiin samoja nelisylinterisiä kahdeksanventtiilisiä moottoreita kuin Fiat 127:ssäkin. Bensiinimoottorit olivat 0,9- (44 hv) ja 1,05-litraiset (49 hv). Dieselvaihtoehto oli 1,3-litrainen (44 hv).
Fiorino koki kasvojenkohotuksen vuonna 1980, jolloin ajovalot, etusäleikkö ja -puskuri vaihdettiin uudenmallisiin.
Toisen sukupolven Fiat Fiorino tuli markkinoille vuonna 1988, ja se perustui Fiat Unoon. Pakettiauton ja avolavan lisäksi mallista valmistettiin myös tila-autoversiota nimeltään Fiorino Panorama. Tuonti Euroopan markkinoille päättyi vuonna 2000, mutta Etelä-Amerikassa autoa myytiin aina vuoteen 2013 saakka.
Bensiinimoottorit olivat 1,0, 1,2nbsp;FIRE, 1,4 ja 1,5. Dieselmoottori oli 1,7-litrainen, ja sitä sai sekä vapaasti hengittävänä että turboahdettuna versiona.
Ensimmäinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1992, jolloin keulan ilmettä muokattiin vastaamaan Fiat Tipoa. Samalla tehtiin myös parannuksia alustarakenteisiin ja uudistettiin sisätiloja.
Euroopassa viimeinen kasvojenkohotus tehtiin vuonna 1997, jossa etusäleikkö vaihtui uudenmalliseen. Tuonti Eurooppaan päättyi vuonna 2000, jolloin Fiorinon korvasi Doblò.
Etelä-Amerikassa Fiorinoa nykyaikaistettiin vuonna 2004 uudella Doblòa vastaavalla etupään ulkoasulla. Viimeinen muutos tehtiin vuonna 2009, kun autoon tuli Fiatin uusi punainen logo. Valmistus päättyi joulukuussa 2013. Fiorinolle esiteltiin seuraajaksi uuteen 2010 esiteltyyn brasilialaisvalmisteiseen Unoon perustuva malli, jota ei viedä lainkaan Etelä-Amerikan markkinoiden ulkopuolelle.
Kolmannen sukupolven Fiat Fiorino esiteltiin vuonna 2007, ja se perustuu Grande Punton perusrakenteeseen. Sen sisarmallit ovat lähes identtiset Peugeot Bipper ja Citroën Nemo. Kolmikko valittiin Vuoden pakettiautoksi 2009. Tavarankuljetusmallin lisäksi joissain maissa on saatavana Fiat Qubo -niminen tila-autoversio.
Vuonna 2010 testattu Citroën Nemo sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä viidestä.Bensiinimoottori on PSA:n valmistama kahdeksanventtiilinen 1,4-litrainen (72 hv). Dieselvaihtoehto on Fiatin 1,3 Multijet (75/95 hv). Vain Quboon on saatavana myös kahdeksanventtiilinen 1,4-litrainen FIRE (68 hv), joka toimii bensiinin lisäksi myös maakaasulla. Viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi dieselin yhteyteen on saatavissa kuusiportainen "Comfort-Matic"-robottivaihteisto.
Fiorinoa uudistettiin vuoden 2016 alkupuoliskolla muiden Fiat-pakettiautojen tyylisuunnan mukaiseksi. Kasvojenkohotuksessa sen ajovaloja nostettiin ylemmäs ja etupuskuri vaihdettiin uuteen. Sisällä uutta oli erilainen ohjauspyörä, mittariston päivitetty grafiikka sekä viisituumainen kosketusnäyttö, jonka yhteyteen saa myös navigointijärjestelmän.