hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kreikkalainen antologia
Kreikkalainen antologia ("Anthologia Graeca", joskus myös "Anthologia Palatina") on kokoelma kreikkalaista runoutta, enimmäkseen epigrammeja, klassiselta ja bysanttilaiselta ajalta.
Vaikka Egyptistä on löydetty papyruksia, jotka sisältävät katkelmia runokokoelmista, kreikkalaisen runouden varhaisin varsinainen antologia oli Meleagros Gadaralaisen "Anthologia". Se sisälsi runoja sekä häneltä itseltään että 46 muulta runoilijalta, mukaan lukien Arkhilokhos, Alkaios, Anakreon ja Simonides. Johdannossaan Meleagros kuvaa järjestäneensä runot teoksen nimen mukaisesti ikään kuin kukkaseppeleeksi. Sanasta ”antologia” on sittemmin tullut synonyymi kirjoituskokoelmille.
Meleagroksen antologia oli niin suosittu, että siihen tehtiin myöhemmin lisäyksiä. Filippos Thessalonikalaisen ja Agathiaan versioiden esipuheet ovat säilyneet osana antologiaa. Konstantinos Kefalos toimitti standardilaitoksen teksteistä (Palatine MS) 900-luvulla. Hän lisäsi uusia kokoelmia: Straton Sardislaisen 100-luvulla kokoamia homoeroottisia säkeitä, kirkoista löydettyjä kristillisiä epigrammeja, kokoelman Diogenianoksen kokoamia satiirisia ja humoristisia epigrammeja, Khristodoroksen kuvauksen bysanttilaisen Zeuksippoksen gymnasionin patsaista sekä kokoelman piirtokirjoituksia kyzikoslaisesta temppelistä.
Maksimos Planudes toimitti myös laitoksen "Kreikkalaisesta antologiasta". Hän sekä lisäsi joitakin runoja että poisti sopimattomina pitämiään kohtia. Hänen antologiansa oli pitkään ainoa, joka läntisessä Euroopassa tunnettiin. Ensimmäinen painettu laitos kokoelmasta ilmestyi vuonna 1494 Johannes Laskariksen toimittamana. Vuonna 1606 Claudius Salmasius löysi heidelbergiläisestä kirjastosta laajemman kokoelman, joka perustui Kefaloksen laitokseen. Tämä julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1776, kun R. F. P. Brunck sisällytti sen teokseensa "Analecta veterum Poetarum Graecorum" (1772–1776).
Ensimmäinen kriittinen laitos oli Friedrich Jacobsin tekemä (13 osaa, 1794–1803; uudistettu 1813–17). J. F. Dübnerin Didotin "Bibliothecassa" julkaistu laitos (1864–1872) sisälsi Antologia Palatinan, siihen kuulumattomat Planudeen antologian epigrammit, muista lähteistä kerättyjä osia sisältävän liitteen, latinankielisen suorasanaisen käännöksen sekä Hugo Grotiuksen runomittaisen latinankielisen käännöksen.
Palatine MS., nykyisen tekstin arkkityyppi, on useiden eri aikoina eläneiden henkilöiden toimittama. Kokoelma on järjestetty seuraavasti (viitenä kirjana):"Kreikkalaisen antologian" epigrammit ovat peräisin pitkältä ajanjaksolta, ja ajan kuluessa niiden tyylissä on tapahtunut muutoksia. Tyylissä voidaan hahmottaa neljä kautta:
Ernie McCoy
Ernie McCoy (19. helmikuuta 1921 Reading, Pennsylvania – 4. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui Formula 1:n MM-sarjaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun kahdesti vuosina 1953 ja 1954, mutta jäi pisteittä molemmissa kilpailuissa.
Johnny McDowell
Johnny McDowell (29. tammikuuta 1915 Delavan, Illinois – 8. kesäkuuta 1952 West Allis, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija, joka osallistui Formula 1:n MM-sarjaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1950, 1951 ja 1952.
McDowell kuoli 37-vuotiaana vuonna 1952 kilpailuonnettomuudessa Milwaukee Milen radalla.
Jim McWithey
Jim McWithey (4. heinäkuuta 1927 Grammer, Indiana – 1. helmikuuta 2009 Gainesville, Georgia) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija, joka osallistui Formula 1:n MM-sarjaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1959 ja 1960, sijoittumatta kuitenkaan kertaakaan pisteille.
Eheytyminen
Eheytyminen tarkoittaa Suomen historiassa ajanjaksoa sisällissodan ja talvisodan välissä, minkä aikana suomalaisten kahtiajako punaisiin ja valkoisiin alkoi häilyä ja kansakunta eheytyi yhtenäiseksi puolustamaan maata Neuvostoliiton hyökkäystä vastaan.
Sisällissodan jälkeen eheytymispolitiikkaa ajoi etenkin K. J. Ståhlberg, joka kannattajineen katsoi, että sisällissodan taustalla olivat yhteiskunnalliset epäkohdat, jotka oli korjattava. Eheyttämisen tarkoituksena oli turvata demokratian säilyminen Suomessa, missä muun muassa Baltian maissa epäonnistuttiin.
Eheytymistä edesautettiin usein lakisäädöksin. Maanviljelijöiden asemaa paransivat torpparilaki kesällä 1918 ja maanhankintalaki Lex Kallio 1922. Kahdeksan tunnin työpäivästä oli päätetty jo ennen sisällissotaa, ja sen rinnalle määrättiin useita sosiaalilakeja, kuten köyhäinhoitolaki, terveydenhuoltolaki ja vanhuus- ja työkyvyttömyyslaki. Tasa-arvoa paransivat yleinen oppivelvollisuus 1921 ja yleinen asevelvollisuus 1922. Kieltolain 1919–1932 katsottiin parantavan työväen sosiaalista hyvinvointia. Merkittävä muutos oli vuoden 1932 kansaneläkelaki, joka takasi koko kansalle sosiaalisen turvan.
Varallisuuden kasvu lisäsi tasa-arvoa, samalla kun verotus muutettiin progressiiviseksi ja alettiin periä omaisuusveroa. Valtio sai siten lisää varoja ylläpitää sosiaalipalveluita. Talous ja elintaso jatkoivat kasvua 1929 suureen lamaan saakka, jonka vaikutukset jäivät Suomessa lopulta vähäisiksi, ja kokonaistuotanto saavutti lamaa edeltäneen tason jo 1934 ja elintaso jatkoi kasvuaan talvisodan syttymiseen saakka.
Eusapia Palladino
Eusapia Palladino (21. tammikuuta 1854 Minervino Murge – 16. toukokuuta 1918 Milano) oli italialainen nainen, jonka väitetään esiintymisissään tehneen useita yliluonnollisia asioita, kuten kanavointia, henkien aineellistamista ja levitointia. Menestyessään hän herätti myös skeptikkojen huomion. Hänen väitettyjä kykyjään tutkittiinkin useaan otteeseen vaihtelevin tuloksin.
Palladino syntyi Barin lähellä ja jäi 12-vuotiaana orvoksi. Hän lähti Napoliin, jossa paikallinen perhe työllisti hänet. Palladinon ympärille keskittyneiden outojen ilmiöiden on sanottu häirinneen perhettä. Ilmiöt jatkuivat, ja Palladino aloitti pian työnsä alueen pienissä spiritualistisissa piireissä. Hänet ”löysi” sitten tohtori Ercole Chiaia, joka kuvasi kirjeessään psykiatri ja kriminologi Cesare Lombrosolle muun muassa tytön levitointia. Lombroso ei aluksi vastannut kirjeeseen, mutta myöhemmin hän kiinnostui aiheesta ja päätti tutkia Palladinon väitettyjä kykyjä. Hän ei löytänyt ilmiöille selitystä. Myöhemmin eri tutkijat kuitenkin päätyivät Palladinon kykyjen suhteen vaihteleviin tuloksiin, ja Palladinon todettiin myös syyllistyneen huijauksiin.
Palladinon kykyjen muiden tutkijoiden joukkoon kuului Charles Richet. Myös Bolesław Prus sekä Marie ja Pierre Curie osallistuivat hänen istuntoihinsa. Marie Curie pidätteli Palladinoa, kun Pierre Curie tarkkaili huoneessa esiintyneitä ilmiöitä. Pierre Curie vakuuttui ilmiöiden aitoudesta ja puolusti näkemystään kirjeissään ystävälleen Georges Gouylle. Pierre Curie kuvasi sellaisia ilmiöitä kuin pöydän leijumista ilmassa, esineiden liikkumista, käsien kosketuksia ja valonväläyksiä. Hänen mukaansa Palladinolla ei ollut paikalla ketään mahdollista avustajaa. Huoneen valaistus oli riittävä, jotta kaiken siellä tapahtuneen saattoi nähdä.
Palladinon ikääntyessä hänen kykynsä heikkenivät. Skeptikkojen mukaan tämä johtui siitä, että tarkkailijat olivat tulleet tietoisemmiksi mahdollisista huijausmenetelmistä, minkä seurauksena istuntojen valvonta oli tiukentunut.
Volksbühne
Volksbühne am Rosa-Luxemburg-Platz, lyhyemmin Volksbühne, on teatteri Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se sijaitsee Berliinin keskustassa Mitten kaupunginosassa Rosa-Luxemburg-Platzilla.
Volksbühnen juuret juontuvat "Freie Volksbühne" -liikkeeseen, joka työsti vision kansanteatterista () vuonna 1892. Nykyinen teatterirakennus rakennettiin vuosina 1913–1914 ja sen suunnitteli unkarinjuutalainen arkkitehti Oskar Kaufmann. Rakennus kärsi muun Berliinin tavoin mittavia vaurioita toisen maailmansodan ilmapommituksissa ja se jälleenrakennettiin vuosina 1950–1954 arkkitehti Hans Richterin johdolla.
Savutapakulo
Savutapakulo ("Scytalopus parkeri") on pienikokoinen eteläamerikkalainen varpuslintu, jota aikaisemmin pidettiin peukaloistapakulon ("Scytalopus latebricola") alalajina.
__notoc__
Savutapakulot elävät Ecuadorin eteläosassa ja Perun pohjoisosassa noin 4 300 neliökilometrin alalla ja lajin populaation on arvioitu olevan ainakin 10 000 aikuista yksilöä. Laji asuu vuoristossa 2 250–3 350 m korkeudella.
Lajin elinaluetta on vuoristometsien alikasvos.
Savutapakulosta on yksi pesälöytö Ecuadorista. Pallomainen pesä oli maanpinnan tasalla ja sammalista ja juurikuiduista rakennettu, noin 15 cm ulkohalkaisijaltaan ja 7–8 cm sisähalkaisijaltaan. Pesäkuppi oli 4,5 cm syvä ja vuorattu vaaleilla kuiduilla ja juurilla. Pesässä oli löytöhetkellä, 7. lokakuuta 2004, kaksi puolikasvuista poikasta.
Poikasia ruokitaan hyönteisravinnolla.
Maattivuono (kylä)
Maattivuono oli kylä Kalastajasaarennon eteläosan, Keskisaarennon eteläosassa Maattivuonon pohjoisrannalla Petsamon kunnan koillisosassa, jonka Suomi vuonna 1940 luovutti Neuvostoliitolle. Nykyisin kylä on asumaton ja se sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä.
Maattivuono kuului Petsamon ensimmäisestä koulupiirijaosta vuodelta 1921 lähtien Pummangin koulupiiriin. Pummanki sijaitsi Keskisaarennon pohjoisrannalla ja sinne piti kulkea saarennon keskiosien tuntureiden halki. Tämä ja oppilasasuntolan puute hankaloittivat maattivuonolaisten koulunkäyntiä.
Vuonna 1939 suunniteltiin Maattivuonoon noin hehtaarin laajuista luterilaista hautausmaata, mutta hanketta ei ehditty toteuttaa ennen talvisotaa.
Maattivuono oli yksi Petsamon vakoilujutun tapahtumapaikkoja 1930-luvun lopulla.
Suurin osa Maattivuonon asukkaista oli saamelaisia, joiden lisäksi oli jonkin verran karjalaisia ja suomalaisia. Maattivuonon saamelaiset eivät olleet Petsamon alkuperäisasukkaita ortodoksisia kolttasaamelaisia, vaan Norjasta ja Inarin kunnasta 1860- ja 1880-lukujen välisenä aikana muuttaneita luterilaisia saamelaisia. Maattivuonon saamelaiset harjoittivat elinkeinonaan kalastusta. Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan kylässä oli 65 asukasta, joista 38 oli saamelaisia, 19 karjalaisia ja kahdeksan suomalaisia.
Asukasluvun kehitys:
Talvisodan syttyessä Maattivuonon evakuointi myöhästyi. Maattivuonon asukkaita yritettiin evakuoida vartiolaus Turjalla, mutta suurin osa jäi Neuvostoliiton miehityksen alaisuuteen. Kyläläiset saivat jäädä aluksi koteihinsa, mutta talvella 1940 heidät siirrettiin Kuolan niemimaalle. Moskovan rauhan solmimisen jälkeen maattivuonolaiset palautettiin yhtä seitsemänvuotiasta pikkupoikaa lukuun ottamatta Suomeen. Tosin kotiinsa Maattivuonoon he eivät päässeet, koska se oli luovutettu muun Kalastajasaarennon mukana Neuvostoliitolle rauhanehtojen mukaisesti.
Jatkosodan aikana Maattivuonoa, kuten muutakaan Kalastajasaarentoa ei vallattu takaisin.
Hoover (Alabama)
Hoover on kaupunki Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on 113 km² ja asukasluku 68 707 (2006). Kaupunki sijaitsee osavaltion suurimman kaupungin Birminghamin esikaupunkialueella.
Golf kesäolympialaisissa 1900
Golf kesäolympialaisissa 1900 käytiin 2. – 3. lokakuuta. Kilpailuissa järjestettiin kaksi lajia, toinen niistä oli miesten 36 reiän kilpailu ja toinen naisten 9 reiän kilpailu.
Miehet pelasivat 36 reikää eli radan läpi kaksi kertaa. Kilpailu käytiin 2. lokakuuta.
Naiset pelasivat yhdeksän reikää. Kilpailu käytiin 3. lokakuuta.
Suluissa maan lähettämien urheilijoiden määrä.
Dothan (Alabama)
Dothan on kaupunki Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on 224,8 km² ja asukasluku 64 053 vuonna 2006. Dothanissa kasvatetaan neljännes Yhdysvaltain maapähkinöistä, ja tämän takia kaupunki on saanut lempinimen "The Peanut Capital of the World" ().
Decatur (Alabama)
Decatur on kaupunki Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on 155,1 km² ja asukasluku 55 778 vuonna 2006.
Juan Muteniac
Juan Muteniac (oik. Juho Mutenia, s. 1. kesäkuuta 1984 Ivalo, Inari) on suomalainen musiikkituottaja. Hänet tunnetaan muun muassa isoveljensä Ezkimon tuottajana. Muteniacin mahtipontisen, sinfonisen ja melodisen tuotannon ansiosta hän on päässyt tekemään aktiivista yhteistyötä yhdysvaltalaisten artistien, kuten Jedi Mind Tricksin, Outerspacen ja Army of the Pharaohsin kanssa.
Juan Muteniac julkaisi keväällä 2010 albumin nimeltä "Koko Suomi". Hän vastasi levyn tuotannosta ja laulajina vieraili eri artisteja.
"The Excellence" (feat. DJ TMB)
Pyhimyskehä
Pyhimyskehä eli nimbus, gloria, gloriola tai aureola on sädekehä, joka kuvaa jumalallisten henkilöiden pyhyyttä. Yleisin pyhimyskehän muoto on päätä ympäröivä pyöreä kiekko. Soikeaa tai mantelinmuotoista kehää nimitetään mandorlaksi.
Kehän käyttö taiteessa juontuu luultavasti aiemmista aurinkouskonnoista, joissa palvottiin aurinkoon liittyviä henkilöitä.
Kehä voi myös viitata poikkeuksellisena pidetyn henkilön auraan, joka liittyi jo muinaisten egyptiläisten uskomuksiin.
Pyhimyskehää on käytetty paljon kristillisessä uskonnollisessa taiteessa. Pyhimyskehät tunnettiin kuitenkin jo ennen vuotta 1000 eaa. intialaisessa, persialaisessa, kreikkalaisessa ja roomalaisessa taiteessa. Pyhimyskehä kuvataan joskus koko vartaloa ympäröivänä pyöreänä tai soikeana kehänä.
Cesare Lombroso
Cesare Lombroso (s. 18. marraskuuta 1835 Verona Italia – 19. lokakuuta 1909 Torino) oli italialainen lääkäri, professori, kriminologi ja kriminaaliantropologian perustaja.
Lombroso toimi sotilaslääkärinä Italian sisällissodan aikana 1859 ja tutki Lombardiassa kretinismiä ja pellagraa.
Lombroso herätti huomiota väitteellään, että rikollisuuden taustalla ovat ihmisen biologiset ominaisuudet. Hän piti rikollisuutta periytyvänä ominaisuutena, joka on myös nähtävissä fyysisinä piirteinä kasvoissa ja muualla ruumiissa. Rikollisuuden syitä pohtiessaan hän kuitenkin kiinnitti huomiota myös sosiaalisiin, kulttuurisiin ja taloudellisiin seikkoihin. Hänen pääteoksensa on fysiognomiaa käsittelevä teos "L’uomo delinquente in rapporto all’ antropologia". Lombroso tutki myös laajasti nerouden ja mielisairauden yhteyttä.
Sivujuonteena Lombroson uralla oli kiinnostus grafologiaan, josta hän kirjoitti luvun teoksen "L’uomo delinquente" toiseen painokseen.
Luettelo 200 metrin juoksun Suomen mestareista
Tämä on luettelo 200 metrin juoksun Suomen mestareista. 200 metrin juoksun Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1910 lähtien. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1951 lähtien.
Miehet
Naiset
Spencer Pratt
Spencer Pratt (s. 14. elokuuta 1983) on yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän on tuttu MTV:n tositelevisiosarjoista "Malibun prinssit" ja "The Hills".
Pratt meni naimisiin "The Hills" -sarjan näyttelijän Heidi Montagin kanssa 25. huhtikuuta 2009. Pariskunta on osallistunut ohjelmaan "I'm a Celebrity... Get Me out of Here".
1. lokakuuta 2017 Spencerille ja Heidille syntyi poika, Gunner Stone. Lapsi on pariskunnan ensimmäinen.
Superior Art Creations
Superior Art Creations (SAC) on tietokonetaidetta tekevä underground-ryhmä, joka tunnetaan erityisesti erilaisille warez-ryhmille tekemistään tuotoksista. SAC:n jäsenet ovat tehneet muun muassa ANSI- ja ASCII-taidetta, VGA-bittikarttagrafiikkaa, tracker-musiikkia ja erilaisia introja. SAC:n merkkigrafiikkaa on käytetty purkeissa ja FTP-palvelimilla ja ryhmän introja taas esimerkiksi kräkkeriryhmien "cracktroina". Lisäksi SAC:n jäsenet ovat laatineet kräkkeriryhmille niiden "julkaisuja" kuvaavia info-tiedostoja (.nfo) ja kirjoittaneet 1990-luvun puolivälissä hetken aikaa erilaisia työkaluja myös aikoinaan suosittua PCBoard-purkkiohjelmistoa varten.
SAC oli alun perin saksalainen, mutta on myöhemmin laajentunut myös muualle. Ryhmän www-sivujen mukaan sen perustivat "Roy" (Carsten Cumbrowski), "Dream Design", "Hetero", "Kaethe", "Raiser", "Toxic" ja "Trancer" joulukuussa 1994. Ensimmäinen ryhmän tuotoksia sisältävä "artpack" julkaistiin pian sen jälkeen. Ryhmän johtohahmona toimi joitakin vuosia Cumbrowski, minkä jälkeen vetovastuun ottivat vuonna 1999 "Idiana" ja "Ferrex". Cumbrowski jätti SAC:n virallisesti vuonna 2001, mutta ylläpitää kuitenkin nykyään ryhmän sivustoa.
Marcus Tullius Tiro
Marcus Tullius Tiro (103–4 eaa.) oli roomalainen vapautettu ja stenografi, joka toimi senaattori Ciceron luotettuna sihteerinä ja kirjallisten töiden toimittajana. Tiron mukaan on nimetty pikakirjoitustyyli, "notae tironiae".
Tiro oli alun perin yksi Ciceron talouteen kuuluneista orjista. Cicero vapautti Tiron tämän viisikymmenvuotispäivänä 53 eaa. Valtiomiehen kuoleman jälkeen Tiro julkaisi kokoelman isäntänsä puheita ja kirjeitä. Hän kirjoitti myös Ciceron elämäkerran ja latinan kielioppia sivuavan teoksen "De usu atque ratione linguae Latinae".
Tiheikkötapakulo
Tiheikkötapakulo ("Scytalopus chocoensis") on eteläamerikkalainen varpuslintu, jota aikaisemmin pidettiin nuohoojatapakulon ("S. vicinior") alalajina.
__notoc__
Tiheikkötapakulo painaa 17–22,5 g, koiras on hieman naarasta painavampi.
Tiheikkötapakulot elävät Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Panamassa noin 20 000 neliökilometrin suuruisella alalla. Populaation koko on vähintään 10 000 aikuista yksilöä.
Vuoriston rotkolaaksot.
Vuoremivuono
Vuoremivuono () on pienehkö ja matala lahti Vuoremijoen suulla Barentsinmeren rannikolla Venäjän ja Norjan rajalla. Lahden länsirannalla Norjassa sijaitsee Grense Jakobselvin kylä. Lahden itäpuoli sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Venäjän Murmanskin alueella. Ennen vuoden 1944 alueluovutuksia tämä itäpuoli kuului Suomelle osana Petsamon kuntaa, ja lahden rannalla sijaitsi Vuoremin kylä, josta käytettiin myös nimeä "Stolbova". Lahden perukkaan laskeva Vuoremijoki on Norjan ja Venäjän rajajoki ja oli aikanaan Suomen ja Norjan raja.
Kellokosken yläaste
Entinen Kellokosken yläaste, nykyinen Kellokosken koulun yläkoulu on Tuusulassa sijaitseva yhtenäiskoulun osa, jota käy noin 200 oppilasta. Koulu aloitti toimintansa vuonna 1976, kun vuonna 1961 perustettu Kellokosken yhteiskoulu jaettiin yläasteeksi ja lukioksi. Perusasteen 7.−9. luokkien opetusta antavan koulun rehtorina toimii Jyrki Aronen.
Valkoposkiluura
Valkoposkiluura ("Grallaria ridgelyi") on erittäin uhanalainen eteläamerikkalainen varpuslintu. Laji on nimetty löytäjänsä, yhdysvaltalaisen lintutieteilijän Robert Ridgelyn mukaan.
Valkoposkiluura on väritykseltään musta-valko-harmaa ja painaa 150–200 g.
Valkoposkiluurat elävät Andien länsirinteillä noin 2,5 kilometrin korkeudella Ecuadorin eteläosassa ja Perun pohjoiskolkassa. Laji kuvailtiin tieteelle uutena vuonna 1999 ja sen kokonaispopulaatio on ehkä 250–999 yksilöä. Kanta elää maantieteellisesti suppealla alueella ja on vaarassa hävitä metsien hakkuiden ja elinympäristön tuhoutumisen seurauksena.
Laji elää kosteiden ikivihreiden vuoristosademetsien alikasvoksessa, aina virtaavan veden (noro, puro tai joki) tuntumassa.
Reviirin koko on 20–40 hehtaaria. Pesintää tapahtuu ainakin loka-marraskuussa.
Laji on hyönteissyöjä.
Charles Sands
Charles Edward Sands (22. joulukuuta 1865 – 9. elokuuta 1945) oli yhdysvaltalainen golfaaja, tennispelaaja, jeu de paumen pelaaja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja Lontoon kisoihin 1908. Sands voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900 golfissa. Hän kilpaili samana vuonna myös tenniksessä, jossa hän putosi ensimmäisellä kierroksella sekä kaksin-, nelin- että sekanelinpeleissä. Sands oli vielä mukana Lontoon olympialaisissa 1908 jeu de paumessa, mutta hävisi siinäkin ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Vesa Kääpä
Vesa Kääpä (s. 1961 Helsinki) on suomalainen kitaristi/laulaja joka soittanut aiemmin myös bassokitaraa. Hän on soittanut useissa yhtyeissä ja lukuisien artistien taustalla, kuten Guitar Slingers, Leningrad Cowboys, Sleepy Sleepers, Geir Rönning &The Lovehandles, Veeti Kallio Duo, Trio ja Band, Tipe Johnson & Vesa Kääpä Duo, The Sensational Savusauna Orchestra joka on säestänyt esimerkiksi Niko Ahvosta, Pave Maijasta, Sami Saarta ja muita.
Hän on soittanut myös useiden yhtyeiden äänitteillä, kuten aiemmin mainittu Guitar Slingers, sekä Timo Turpeinen, Kimmo Helistö, Leningrad Cowboys, Remu ja joitakin yksittäisiä kappaleita useilla levytyksillä. Hän on soittanut myös joidenkin elokuvien taustalla, muun muassa Leijat Helsingin yllä (elokuva) (Peter Lindholm) ja Highway Society (Mika Kaurismäki) LA Without a Map (Mika Kaurismäki) joiden musiikista vastasi Mauri Sumen.
Nykyisin hän esiintyy omassa yhtyeessään Doc Fungus & Medicine Men laulaja/kitaristina, sekä osaltaan Dan Baird vaikutteisessa The Helsinki Satellites yhtyeessä, kitaristi/laulajana.
Hän soittaa myös nykyisin harvakseltaan esiintyvässä legendaarisessa suomalaisessa rock-yhtyeessä The Ronski Gang
Trifonavaara
Trifonavaara (myös Trifonatunturi, , ) on tunturi Petsamonvuonon länsipuolella Petsamon kunnan länsiosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Luoteis-Venäjällä. Tunturi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa. Tunturin eteläpuolella sijaitsi Suomen aikana Trifonan kylä. Trifonavaara on 191 metriä korkea. Tunturin länsipuolella on Trifonajärvi.
Sunette Viljoen
Sunette Stella Viljoen (s. 6. lokakuuta 1983 Rustenburg) on eteläafrikkalainen keihäänheittäjä.
Viljoen sai hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 64,92 sekä pronssia Daegun MM-kilpailuissa 2011 tuloksella 68,38 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 65,79. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui neljänneksi ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 kuudenneksi. Yleisurheilun arvokilpailuissa hän on karsiutunut loppukilpailusta Pariisin MM-kilpailuissa 2003, Ateenan olympialaisissa 2004, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinissä 2009.
Afrikan mestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2004, 2008, 2010, 2014 ja 2016 sekä sijoittunut toiseksi vuonna 2006. Afrikan kisoissa hän on ollut kolmas 2003 ja 2007. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kultaa 2006 ja 2010 sekä sijoittunut toiseksi 2014 ja kolmanneksi 2018. Kesäuniversiadeissa hän voitti kultaa vuonna 2009 ja 2011, sijoittui viidenneksi vuonna 2007 ja 12:nneksi vuonna 2005. Maanosien cupissa hän oli toinen 2010 ja 2014.
Vuoden 2009 kesäuniversiadeissa Viljoen heitti karsintakilpailussa 65,43 m, jolla hän paransi omaa ennätystään yli kolme metriä ja rikkoi maannaisensa Justine Robbesonin Afrikan ennätyksen 63,49 m. Hän paransi omissa nimissään ollutta Afrikan ennätystä lähes metrin Josef Odložilin muistokisoissa Prahassa 14. kesäkuuta 2010 heittäen tasaisen sarjansa päätteeksi 66,38 m. Voittaessaan kultaa kesäuniversiadeissa 2011 hän paransi Afrikan ennätyksensä tulokseen 66,47 m. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän paransi Afrikan ennätystään lähes kahdella metrillä tulokseen 68,38 m.
Timanttiliigan kilpailussa New Yorkissa 9. kesäkuuta 2012 Viljoen kohensi jälleen maanosansa ennätystä heittämällä viidennellä kierroksella tuloksen 69,35 m. Viljoen ilmoitti julkisesti vuonna 2013 olevansa homoseksuaali ja seurustelevansa naisen kanssa. Hän joutui paljastuksensa vuoksi oman veljensä pahoinpitelemäksi ja perhe katkaisi kokonaan välinsä häneen.
Quietus
Titus Fulvius Junius Quietus (k. syksy 261) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja. Hänen isänsä oli Fulvius Macrianus, joka oli yksi keisari Valerianuksen kenraaleista vuonna 260. Hänen veljensä oli Macrianus nuorempi. Quietuksen nuoruusvuosista ei ole juuri mitään tietoa. Epäluotettavan keisarien elämäkerran "Historia Augustan" mukaan Quietus toimi tribuunina Valerianuksen armeijassa, mutta asiasta ei ole varmaa tietoa, eikä se luultavasti ole totta.
Kesällä 260 roomalaiset kärsivät Carrhaen lähistöllä persialaisia vastaan suuren tappion. Valerianus vangittiin, ja persialaiset hyökkäsivät Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. Tilanne oli sekasortoinen, mutta Macrianus vanhemman ja Ballistan (tai Callistuksen) vastatoimet Kilikiassa pysäyttivät persialaisten hyökkäyksen. Persian kuningas Sapor I joutui perääntymään takaisin itään. Macrianus vanhempi ja Ballista ansaitsivat tästä hyvästä sotilaidensa kunnioituksen, ja sotilaat päättivätkin huutaa Macrianus vanhemman keisariksi, vaikka Valerianuksen poika ja laillinen keisari Gallienus oli yhä elossa ja hallitsi valtakunnan läntisiä provinsseja. Macrianus vanhempi kuitenkin kieltäytyi kunniasta vedoten ikäänsä ja terveyteensä ja nimitti keisareiksi sen sijaan poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen. Tämä tapahtui todennäköisesti ennen 17. syyskuuta 260. Quietus otti keisarina nimen Imperator Caesar Titus Fulvius Junius Quietus Pius Felix Augustus ().
Macrianuksilla oli käytössään Valerianukselta jääneet kultavarat, jonka ansiosta voitiin lyödä kolikoita uusien keisarien kunniaksi. Kolikoissa kunnioitettiin armeijaa ja julistettiin voiton olevan varmaa. Molemmat keisarit nimitettiin myös konsuleiksi kuluvalle vuodelle, jolloin koko valtakunnassa oli vuonna 261 itse asiassa kolme konsuliparia: Gallian keisarikunnassa, Roomassa ja Macrianusten hallitsemassa Vähän-Aasian, Syyrian ja Egyptin provinsseissa.
Keväällä 261 Macrianus vanhempi päätti lähteä länteen valtaamaan Gallienuksen hallitsemia provinsseja. Hän otti nuoremman Macrianuksen mukaansa ja jätti Quietuksen ja Ballistan valvomaan idän provinsseja. Gallienuksen kenraalit Aureolus ja Domitianus kuitenkin löivät Macrianusten armeijan syksyllä 261 Illyricumissa. Tappion jälkeen Macrianusten omat sotilaat murhasivat komentajansa.
Quietus menetti idässä pian kannatuksensa. Palmyralainen Septimius Odaenathus otti vallan, ja Quietus joutui perääntymään Ballistan kanssa Emesan kaupunkiin Syyriaan. Kaupunkilaiset kuitenkin surmasivat heidät jo syksyllä 261.
Iktyologia
Iktyologia eli kalatiede on tiede, joka tutkii kaloja. Tieteenala voidaan jakaa edelleen kalaryhmien mukaisiin erikoisaloihin. Iktyologia on merkittävä tiede biologian sisällä, sillä kaloilla on ollut keskeinen asema kaikkien selkärankaisten eläinten evoluutiossa.
Kalojen pääryhmien mukaan iktyologia voidaan jakaa luukalojen ("Osteichthyes"), rustokalojen ("Chondrichthyes") ja leuattomien kalojen ("Agnatha") tutkimukseen. Vaikka todennäköisesti suurin osa nykyisin elävistä kalalajeista on jo löydetty ja kuvattu, tiedeyhteisö on vielä 2000-luvullakin vahvistanut kuvauksen ja luokituksen 100–300 uudelle kalalajille vuosittain. Iktyologisessa tiedossamme arvioidaankin yhä olevan varsin suuria aukkoja.
Kansainvälisen konsortion ylläpitämän FishBase-tietokannan mukaan vuoden 2009 heinäkuuhun mennessä oli kuvattu 31 200 kalalajia. Kalalajeja tunnetaan enemmän kuin kaikkien muiden selkärankaisten eläinten (sammakkoeläimet, matelijat, nisäkkäät ja linnut) lajeja yhteensä.
Yleisten biologian osa-alueiden lisäksi iktyologialla on liittymiä erityisesti meribiologian, limnologian ja kalataloustieteeseen tieteenaloihin.
Indonesian jalkapallomaajoukkue
Indonesian jalkapallomaajoukkue edustaa Indonesiaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Indonesian jalkapalloliitto. Vuoteen 1945, kunnes Indonesiasta tuli itsenäinen, se toimi nimellä Alankomaiden Itä-Intian jalkapallomaajoukkue. Joukkue on pelannut kerran MM-kisoissa, vuonna 1938.
Eurosam
Eurosam on eurooppalainen ilmatorjuntaohjusten valmistaja. Pääkonttori sijaitsee Pariisin eteläpuolella Fontenay aux Rosesissa. Henkilökuntaa on noin sata henkeä. Eurosam on perustettu kesäkuussa 1989 kehittämään hanketta "Famille de missiles Sol-Air Futurs" eli uuden sukupolven ilmatorjuntaohjusten perhe. Alkuaan se oli Aérospatialen, Alenian ja Thomson-CSF:n yhteisyritys. Nykyään Aérospatiale ja Alenian ohjukset ja ohjusjärjestelmät on sulautettu osaksi monikansallista MBDA:ta. Thomson-CSF on nykyään Thales Group. Eurosamin omistus jakaantuu nykyään siis suhteessa 66 % MBDA:lle ja 33 % Thales Groupille. Euroopan suurin ja maailman kolmanneksi suurin puolustusvälineyritys BAE Systems puolestaan omistaa MBDA:sta 37,5 % ja ilmailukonserni EADS myös 37,5 %.
Eurosamin ohjusjärjestelmissä käytetään MBDA Aster 15- ja 30- ohjuksia.
SAMP/T on tarkoitettu suojaamaan valtakunnallisesti merkittäviä kohteita vihollisen lentokoneilta ja ohjuksilta. Tyypillinen patteri sisältää johtoyksikön, tutkayksikön ja neljästä kuuteen kuorma-autoalustaista laukaisuyksikköä. Neljällä laukaisuyksiköllä varustettuna patterin vahvuus on 14 miestä. Järjestelmässä käytettävä ajoneuvo sopii C-130 Hercules kuljetuskoneen rahtitilaan. Järjestelmä kykenee lukittautumaan yhtäaikaisesti kymmeneen maaliin, ilmassa matkalla kohteeseen voi yhtäaikaisesti olla 16 ohjusta. Torjuntasektori on täydet 360 astetta. Maksimikantama on valmistajan mukaan lentokonetta torjuttaessa yli 100 km ja ohjusta torjuttaessa 25 km. Minimietäisyys torjuttavaan kohteeseen on kolme kilometriä. Kokeissa ohjus on käynyt 15 km:n korkeudessa, ilmoitettu lakikorkeus on 20 km. Ohjus saa järjestelmän tutkalta jatkuvasti päivittyvän tiedon kohteen sijainnista. Järjestelmässä käytettävän Aster 30 -ohjuksen pituus on 5,2 m, halkaisija 18 cm, paino 510 kg ja lentonopeus 1 400 m/s.
SAMP/T oli tarjolla Suomen uudeksi alueilmatorjuntaohjusjärjestelmäksi (KKITO 2012), mutta puolustusministeriö valitsi yhdysvaltalais-norjalaisen NASAMS -järjestelmän. SAMP/T:n kaksi kilpailijaa ilmatorjuntaohjusmarkkinoilla ovat yhdysvaltalainen Patriot ja venäläinen S-300PMU, joista kumpikaan ei ollut ehdolla Suomeen. Suorituskyvyltään kilpailun loppuvaiheessa mukana olleet järjestelmät ovat täysin erilaisia ja erään arvion mukaan SAMP/T:n olisi pitänyt olla tarjouskilpailun selkeä voittaja.
Ähtärin Urheilijat
Ähtärin Urheilijat eli ÄhtU on Ähtärissä toimiva urheilun yleisseura, joka on perustettu tammikuussa 1920, kun ähtäriläiset kyläurheiluseurat Ostolan Pojat, Niemisveden Yritys ja Myllymäen Työntö yhdistivät voimansa.. Seuran lajeina ovat hiihto, pesäpallo, ratsastus, suunnistus ja yleisurheilu.
Matti Raivio edusti Ähtärin Urheilijoita sen alkuvuosina 1920–1923. Jo sitä ennen hän edusti ähtäriläistä kyläseuroja, Ostolan Poikia ja Niemisveden Yritystä. Raivio voitti Lahden MM-hiihdoissa 1926 kultaa 30 ja 50 kilometrin kilpailuissa. Hän kilpaili Chamonix'n 1924 ja St. Moritzin 1928 olympialaisissa ja voitti useita Suomen-mestaruuksia.. Anton Collin kerkesi edustamaan ähtäriläistä kyläseuraa, Myllymäen Työntöä, ja Keuruun Kisailijoita ennen kuin Ähtärin Urheilijat perustettiin, jota hän edusti 1920–1922 ennen kuin muutti Lahteen. Collin voitti ensimmäisenä ulkomaalaisena Holmenkollenin kisojen hiihtokilpailun – 50 kilometriä 1922. Hän edusti Suomea 1924 sekä Chamonix'n talviolympialaisten hiihdossa että Pariisin kesäolympialaisten maantiepyöräilyssä. Myös hän voitti useita hiihdon Suomen-mestaruuksia. Myöhempinä vuosikymmeninä ÄhtU:n hiihtäjistä on kansainvälisissä edustustehtävissä kilpaillut Kalevi Leinonen.
Yleisurheilussa Ähtärin Urheilijoita ovat edustaneet muun muassa keskimatkojen juoksija Leevi Väliaho, kuulantyöntäjä Jari Kuoppa, kymmenottelija Petri Nykänen sekä paremmin suunnistajina tunnetut Hannu Mäkirinta ja Riitta Karjalainen. Mäkirinta sai suunnistuksessa kaksi viestin MM-mitalia. Karjalainen sai hiihtosuunnistuksen MM-kilpailujen viestissä kultaa 1990 ja hopeaa 1992.
Tenonvuono
Tenonvuono (, ) on Pohjois-Norjan Finnmarkin läänissä sijaitseva Barentsinmeren lahti. Tenojoki laskee Tenonvuonoon. Vuono sijaitsee Gamvikin, Berlevågin ja Tenon kuntien alueella.
Tenonvuono työntyy etelään Nordkinnin ja Varangin niemimaiden välissä. Se on 66 km pitkä ja sen perä on noin 50 km Suomen rajasta pohjoiseen. Vuonon suulla ovat lännessä Omgangsnesetin ja idässä Skarvenesetin niemet.
Tenonvuono on haaroittunut moniin sivuvuonoihin. Länsirannalla ovat Tyfjorden, Skardfjorden, Rafjorden, Hopsfjorden ja Langfjorden, itäpuolella puolestaan Trollfjorden. Sisäosissaan Tenonvuono jakautuu viiteen haaraan, lännestä lukien Vestertana, Tarmfjorden, Smalfjorden, Tenojoen suu ja Leirpollen. Asutuskeskuksia vuonon peräosassa ovat Vestertana, Smalfjord ja Austertana (Juovlavuotna).
Maasland
Maasland tarkoittaa seuraavia:
Jordanian jalkapallomaajoukkue
Jordanian jalkapallomaajoukkue edustaa Jordaniaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Jordanian jalkapalloliitto.
Maajoukkue ei ole kertaakaan esiintynyt MM-kisoissa.
Englannin Valioliigan kausi 2009–2010
Englannin Valioliigan kausi 2009–2010 alkoi 14. elokuuta 2009 ja päättyi 9. toukokuuta 2010. Chelsea FC voitti mestaruuden. Kyseessä oli seuran kolmas mestaruus sitten Valioliigan perustamisen 1992 ja yhteensä neljäs Englannin mestaruus.
Levesque
Lévesque on ranskalainen koirarotu. Se kuului aiemmin FCI:n listalle, mutta pudotettiin sieltä pois harvinaistuttuaan. Nykyisin se on äärimmäisen uhanalainen eikä Ranskassa ole kuin muutama yksilö. Kotimaansa ulkopuolella sitä ei tunneta.
Lévesque on lyhytkarvainen, ensivaikutelmaltaan tyypillinen ranskalainen ajokoira. Se on suurisilmäinen, leveäkalloinen ja pitkäkorvainen. Sen kuono on leveä ja melko pitkä, korvat riippuvat ja silmät vaalean kastanjanruskeat ja suurehkot. Raajat ja runko ovat pitkät ja rintakehä leveä ja syvä. Kaulanahka on jonkin verran löysää. Häntä on pitkä ja otsapenger selvästi erottuva. Lyhyen, sileän karvapeitteen väri on mustavalkoinen, jossa on poskissa ja silmien päällä erittäin haaleankeltaiset merkit. Urosten säkäkorkeus on 65–72 cm ja narttujen 63–68 cm. Paino vaihtelee 25–35 kg välillä.
Rotu on ystävällinen ja helposti kiintyvä. Sillä on älykäs ja lempeä ilme.
Lévesque on englanninkettukoiran ja gascon saintongeoisn jälkeläinen. Se on saanut nimensä monsieur Levesquesta, joka jalosti sen 1870-luvulla. Sitä käytettiin alun perin villisian ja hirven metsästykseen hevosajueessa.
Cristy Rouge
Cristy Rouge (myös Cristy Ruj ja Cristina Rujitcaia) on moldovalainen laulaja.
Hän otti osaa Moldovan euroviisukarsintoihin vuosina 2005 kappaleella "Night" ja 2006 "Somebody", muttei päässyt kummallakaan kerralla karsinnan finaaliin. Vuonna 2008 hänen kappaleensa "You Make Me Feel Crazy" pääsi karsintojen finaaliin ja ylsi siellä sijalle 10./12. pistein 8. Vuoden 2009 Euroviisukarsinta sijoitus oli paras tähän mennessä. "Women's Winner" keräsi 2 pistettä yleisöäänestyksessä, 7 pistettä TRM komitealta ja 6 pistettä tuomaristolta ja sai siis yhteensä 15 pistettä, mikä oikeutti 6. sijalle. Vuonna 2010 Cristy osallistui jälleen Moldovan euroviisukarsintoihin. Tällä kertaa rockballadilla "Don't Break My Heart". Kappale ei läpäissyt karsinnan semifinaalivaihetta.
"9+"
Meribiologia
Meribiologia on biologian osa-alue, joka tutkii valtamerten ja muiden merialueiden elämää, ekosysteemejä ja eliöstöä.
Meribiologian osa-alueiksi voidaan lukea muun muassa merien eri eläin- ja kasviryhmiä tutkivat erikoisalat, kuten iktyologia eli kalatiede ja fykologia eli levätiede. Myös meriekologia on tärkeä erikoisala, joka tutkii muun muassa ilmastonmuutoksen ja hiilikierron vaikutuksia merten ekosysteemeihin.
Tavallisen systemaattisen luokituksen mukaan merten eliöstö voidaan jakaa muun muassa bakteereihin, kasveihin ja leviin, sieniin ja eläimiin, sekä edelleen näiden alaryhmiin. Meribiologiassa käytetään systemaattisen luokittelun lisäksi runsaasti eliöiden elintavan mukaista jaottelua:Meren eliöyhteisö eli biokenoosi voidaan lisäksi ryhmitellä kolmeen ekologiseen tasoon:
Pat Condell
Patrick Condell (s. 23. marraskuuta 1949) on englantilainen stand-up -koomikko, kirjoittaja ja internetpersoona. Hän esitti vaihtoehtokomediaa 1980- ja 1990-luvilla Britanniassa ja voitti Time Out -lehden komediapalkinnon vuonna 1991 ja oli vakituinen panelisti BBC:n Radio 1:n "Loose Talk"-ohjelmassa. Alkuvuodesta 2007 hän alkoi jakaa uskontokriittisiä monologeja useilla internetin videosivustoilla. Niitä on useiden sivustojen kuten YouTube lisäksi julkaistu myös DVD:llä.
Synnyttyään köyhyydessä Englannissa ja saatuaan roomalaiskatolisen kasvatuksen Condell oli monenlaisissa töissä, kuten kuusi vuotta metsurina Kanadassa.
Linckia
Linckia on meritähtien suku. Siihen on kuulunut kymmeniä lajeja, mutta lajien tunnistaminen ulkonäön perusteella on vaikeaa, sillä saman lajin yksilöitä on eri värisinä, ja toisaalta kaksi hyvin samannäköistä yksilöä voi paljastua täysin eri lajeiksi. Linckioilla on yleensä viisi sakaraa ja nystermäpintainen iho. Pienimmät lajit jäävät alle 4 cm kokoisiksi, mutta suurimpien läpimitta on yli 30 cm. 
Suvun joitakin jäseniä, varsinkin "Linckia laevigata", kasvatetaan myös riutta-akvaarioissa. Koska ne syövät enimmäkseen kivien pinnalla elävää bakteerikalvoa ja jossain määrin levää ja eloperäistä lietettä, "Linckia"-meritähdet eivät menesty kovin uudessa eivätkä kovin pienessä akvaariossa. Nämä meritähdet kestävät huonosti kuljetusta.
"Linckia"-meritähdet voivat lisääntyä sekä suvuttomasti että suvullisesti. Suvuton lisääntyminen alkaa irtoavasta sakarasta, joka kasvattaa uuden keskuslevyn samalla kun vanhaan keskuslevyyn kasvaa uusi sakara. "Linckia"-käärmetähtiä on sekä koiras- että naaraspuolisia. Suvullisen lisääntymisen aluksi tähdet kohottautuvat kahden sakaran kärjen varaan ja laskevat sukusoluja veteen. Syntyneet toukat elävät planktonin joukossa, ja voivat ajautua kauas vanhemmistaan.
Soinin Sisu
Soinin Sisu eli SoSi on Soinissa toimiva urheilun yleisseura, joka on perustettu vuonna 1927 – tosin jo 1917 Soinin nuorisoseuraan liitettiin haarajaostona urheiluseura Sisu. Seuraan kuuluvat nykyisin pesäpallo-, yleisurheilu-, pyöräily- ja naisjaostot sekä yhteinen judo- ja painijaosto. Aiemmin SoSin toimintaan ovat kuuluneet myös voimistelu, hiihto, mäkihyppy ja alppihiihto.
Soinin Sisun Aulis Akonniemi sijoittui kuulantyönnössä kahdeksanneksi Helsingin MM-kilpailuissa 1983 ja yhdeksänneksi Los Angelesin olympialaisissa 1984. Suomen mestaruuden hän voitti 1983 ja 1984. Leena Leppäkangas sai korkeushypyn SM-pronssia 1980 ja 1985 – jälkimmäisellä kerralla hän edusti tosin Joensuun Katajaa. Merja Korpela saavutti pronssia 19-vuotiaiden EM-kilpailujen moukarinheitossa 1999 ja on sittemmin edustanut Suomea monissa aikuisten arvokilpailuissa, muun muassa Pekingin olympialaisissa 2008, sekä voittanut useita Suomen mestaruuksia. Jelena Jaakkola sai keihäänheiton SM-pronssia 2008.
Soinin Sisun nopeuslaskijoista ovat Suomen maajoukkueeseen kuuluneet ainakin Tero Hietala, Virve Mäkelä sekä Antti ja Piia Piipponen. He ovat saavuttaneet useita MM- ja SM-mitaleita. Pesäpallossa SoSi:n miesten joukkue on pelannut parhaimmillaan pari kautta Suomensarjassa 1990-luvun alussa.
Tuamotunkoira
Tuamotunkoira ("tuamotuan dog") oli polynesialainen koirarotu. Paikalliset käyttivät siitä nimitystä "kurio".
Tuamotunkoira oli pitkäkarvainen alkukantainen koira. Se oli väriltään valkoinen.
Rotu pyydysti kalaa suoraan merestä.
Tuamotunkoira oli kotoisin Tuamotun saaristosta ja oli mahdollisesti sukua uudenseelanninkoiralle. 1700-luvulla se luokiteltiin omaksi rodukseen.
Jean Zerbo
Jean Zerbo (s. 27. joulukuuta 1943) on katolisen kirkon malilainen arkkipiispa. Hän syntyi Ségoussa ja sai siellä pappisvihkimyksensä 10. heinäkuuta 1971.
20. marraskuuta 1988 piispaksi vihitty Zerbo toimi vuosina 1988–1994 Bamakon vihkipiispana ja Accian titulaaripiispana. Vuosina 1994–1998 hän oli Moptin hiippakunnan piispana, ja vuodesta 1998 hän on toiminut Bamakon arkkipiispana, jona häntä edelsi Luc Auguste Sangaré.
Luc Auguste Sangaré
Luc Auguste Sangaré (20. kesäkuuta 1925 – 11. helmikuuta 1998) oli katolisen kirkon malilainen arkkipiispa. Hän syntyi Ségoussa ja tuli vihityksi papiksi 12. syyskuuta 1954. Hän sai vihkimyksen piispaksi 26. toukokuuta 1962 tultuaan 10. maaliskuuta nimitetyksi Bamakon arkkipiispaksi. Hän toimi Bamakon arkkipiispana, kunnes kuoli vuonna 1998 ja sai seuraajakseen Jean Zerbon.
Suomen ennätyskalarekisteri
Suomen ennätyskalarekisteri on tietokanta, johon talletetaan tietoa suurimmista Suomesta pyydetyistä kalayksilöistä. Internetissä saatavilla olevaan luetteloon kerätään tietoja kaikista Suomen luonnonvesissä elävistä kalalajeista sekä neljästä rapulajista. Useimmille lajeille on määritelty vähimmäiskoko, jota suuremmat kalat pääsevät rekisteriin, esimerkiksi hauelle tämä on 16 kg, kivisimpulle 10 cm. Harvinaisimmille ei alamittaa ole, eikä kaikista lajeista ole vielä havaintoja tietokannassa.
Tietokantaan otetaan vain vuoden 2000 jälkeen saatuja kaloja, mutta myös vanhemmat ennätyskalat on esitelty verkkopalvelussa.
Tietokantaan otettavat havainnot arvioi ja hyväksyy asiantuntijoista koostuva lautakunta. Havaintojen luotettavuus luokitellaan raportoinnin tarkkuuden perusteella luokkiin A, B ja C. A-luokan kala on pakastettu kokonaisena tai kahtena palana ja lähetetty sellaisenaan tarkastettavaksi. Varsinaiseen Suomen ennätyskalojen listaan hyväksytään vain A- ja B-luokan havainnot.
Ennätyskalarekisteriä ylläpitävä Suomen ennätyskalalautakunta on lukuisten tahojen yhteishanke. Osallisina on harrastaja- ja ammattikalastajajärjestöjä, valtion tutkimuslaitoksia ja yliopistoja sekä sanoma- ja aikakauslehtiä.
Lautakunta ei itse vastaanota yleisöhavaintoja, vaan havainnot lähetetään kalastajajärjestöille tai lehtien kalakilpailuihin.
Laiton sydän
Laiton sydän ("Lawless Heart") on englantilainen draamakomediaelokuva vuodelta 2001. Tom Hunsingerin ja Neil Hunterin ohjaama filmi käy läpi rakastamisen ja menetyksen kysymyksiä kun pikkukaupungin homoravintoloitsija yllättäen kuolee.
Gustavo Munúa
Gustavo Adolfo Munúa Vera (s. 27. tammikuuta 1978 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa.
Munúa aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Club Nacional de Footballista, jossa hän voitti Uruguayn pääsarjamestaruuden vuosina 1998, 2000, 2001 ja 2002. Hän on ensimmäinen maalin tehnyt maalivahti Uruguayn jalkapallohistoriassa, kun hän onnistui vapaapotkusta ottelussa Central Españolia vastaan. Pelatessaan Nacionalissa, hän onnistui maalinteossa vielä kahteen otteeseen rangaistuspotkusta.
Vuonna 2003 Munúa siirtyi espanjalaiseen Deportivoon kuusivuotisella sopimuksella. Deportivossa vastuuta ei kuitenkaan tullut odotetun lailla. Hän joutui José Francisco Molinan, Dudu Aouaten ja Daniel Aranzubian varjoon ja tyytymään enimmäkseen varamaalivahdin asemaan. Kaudella 2007–2008 hän kävi jopa niin kovaa kilpailua israelilaisen Aouaten kanssa, että tammikuussa 2008 harjoitusten päätteeksi kaksikon välillä syntyi tappelu, jonka seurauksena seura hyllytti molemmat määrätyksi ajaksi. Tapausta oli edeltänyt Munúan nousu pelaavaksi maalivahdiksi muutamassa edellisessä ottelussa ja Aouaten julkinen avautuminen vaihtopenkkikomennuksestaan.
Kesällä 2009 Munúa siirtyi yksivuotisella sopimuksella Málagaan. Hän pelasi kaikki kauden sarjaottelut, mutta ei tehnyt jatkosopimusta joukkueen kanssa. 6. elokuuta 2010 hän teki kuusivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.
Uruguayn maajoukkueessa Munúa debytoi vuonna 1998. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2001 Copa Américassa ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa.
Niko Pirosmani
Niko Pirosmanašvili (tunnettu paremmin nimellä Niko Pirosmani, ; 5. toukokuuta 1862 Mirzaani – 9. huhtikuuta 1918 Tbilisi) oli georgialainen taidemaalari. Hänen taidesuuntauksensa oli naivismi.
Hän kuoli aliravitsemukseen huhtikuussa 1918. Pirosmanista tuli kuuluisa vasta kuolemansa jälkeen.
Venäjällä Pirosmani tunnetaan nykyisin myös romanttisesta kohtaamisestaan ranskalaisen näyttelijättären kanssa, joka vieraili Pirosmanin kotikaupungissa. Pirosmani rakastui syvästi naiseen, ja osoittaakseen rakkautensa osti näyttelijättären hotellin edustalla olevan aukion täyteen kukkia. Tämä tempaus ajoi hänet kuitenkin konkurssiin. Alla Pugatšova lauloi aiheesta kappaleen "Million Alyh Roz".
La Maddalena
La Maddalena on kunta Sassarin maakunnassa Sardinian alueella Italiassa. Kunnan pinta-ala on 52 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on runsaat 11 000. La Maddalenan pormestari on Angelo Comiti.
La Maddalenan kunta sijaitsee Sardinian saaren koillisrannikolla Maddalenan saaristossa Välimereen kuuluvassa Tyrrhenanmeressä. Saariston pääsaari ja kunnan hallinnollinen keskus on La Maddalenan saari. Saaristoon ja samalla kuntaan kuuluvat myös saaret Spargi, Budelli, Razzoli, Caprera, Santa Maria ja Santo Stefano. La Maddalenan ja Capreran saaret on yhdistetty toisiinsa penkereellä ja sillalla.
La Maddalenan suojeluspyhimys on Santa Maria Maddalena ja häntä juhlitaan 22. heinäkuuta. Kunnan asukkaita kutsutaan italiaksi nimellä "maddalenini".
La Maddalenan pääelinkeino on kalastus.
Napoleon I:n joukot pommittivat ilman menestystä La Maddalenan satamaa vuonna 1793. Vuosina 1803–1805 La Maddalena toimi Horatio Nelsonin pääpaikkana. La Maddalenan satama oli merkittävä italialainen laivastoasema siihen asti, kun liittoutuneet pommittivat sen toisen maailmansodan aikana.
Vuosina 1973–2008 Yhdysvalloilla oli tukikohta kuntaan kuuluvalla Santo Stefanon saarella. La Maddalenalla oli tarkoitus järjestää 35. G8-maiden kokous vuonna 2009, mutta se siirrettiin maanjäristyksessä kärsineeseen L'Aquilan kaupunkiin Manner-Italiaan.
La Maddalenan väkiluvun kehitys vuodesta 1861 vuoteen 2007:
Älkää koskeko
Älkää koskeko () on Jacques Beckerin 1954 ohjaama ranskalainen rikosdraama. Albert Simoninin romaaniin perustuvan elokuvan päärooleissa esiintyvät Jean Gabin, Jeanne Moreau, Lino Ventura, Dora Doll, Delia Scala, René Dary sekä vuoden 1946 Miss America, Marilyn Buferd (joissakin ohjelmatiedoissa muodossa Marilyn Bufferd).
Elokuvan tunnuskappale on Jean Wienerin säveltämä ”Le grisbi”, jonka Suomessa levytti ensimmäisenä Olavi Virta vuonna 1955 nimellä ”Kun yö saapuu Pariisiin”. Kappale on tunnettu myös Caterina Valenten laulamana saksankielisenä versiona "Wenn es Nacht wirt in Paris".
Brink (videopeli)
Brink on Splash Damagen kehittämä ja Bethesda Softworksin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin toukokuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
"Brink" kertoo ihmisen luomasta paratiisista nimeltä ”The Ark”, joka on kelluva saaristo täysin eristyksissä muusta maailmasta. Pelin tapahtumahetkellä maapallon merien vedenpinnat ovat kohonneet, ja kymmenet tuhannet pakolaiset ovat joutuneet muuttamaan kyseiseen saaristoon. Saariston asukkaiden 25 vuotta kestäneet levottomuudet ovat ajaneet heidät sisällissodan partaalle. Pelissä vastakkain asettuvat kapinalliset () ja vartijat ().
Peli koostuu tarinamoodista, jota voi pelata yksin, enintään kahdeksan pelaajan yhteistyönä verkon yli tai verkkomoninpelinä. Pelaajat voivat luoda oman pelihahmonsa joko turvallisuusjoukkoihin tai vastarintaan, ja kerätä hahmolleen erityyppisiä palkintoja kokemuspisteillä.
Pelissä on myös ominaisuus, jota pelin kehittäjät kutsuvat nimellä SMART ("Smooth Movement Across Random Terrain"). Tämä ominaisuus luo pelaajalle mahdollisuuden kulkea nopeasti paikasta toiseen painamalla SMART-näppäimen pohjaan.
Hispaniolankoira
Hispaniolankoira ("santo domingo dog") on haitilais-dominikaaninen koirarotu. Se tunnetaan myös nimillä "feral dog of santo domingo" ja "santo domingo greyhound".
Sekä Buffon 1700-luvulla että Charles Hamilton Smith vuonna 1840 kuvailivat hispaniolankoiraa. Se on lyhytkarvainen alkukantainen koira, joka muistuttaa vinttikoiraa. Sillä on hurja olemus, litteä pitkä pää, ohut kuono ja laiha runko. Sen raajat ovat pitkät, rintakehä syvä ja korvat puolipystyt ja pienet. Sen väritys on vaalean tuhkansininen ja säkäkorkeus 71 cm. Kotieläinten kerrottiin pelkäävän sen vaikuttavaa olemusta.
Osa rodun kannasta otettiin kiinni ja opetettiin jäljittämään vankikarkureita. Villin taustansa takia niitä ei voitu estää hyökkäämästä löydettyjen ihmisten kimppuun, minkä vuoksi niitä pelättiin suuresti.
Hispaniolankoira on kotoisin Hispaniolan saarelta (joissain kielissä tunnetaan myös nimellä "Santo Domingon saari"). Sen esi-isiä olivat espanjalaisten löytöretkeilijöiden mukana tulleet koirat, joista osa villiintyi 1500-luvulla ja sopeutui vähitellen paikallisiin oloihin. Koska ne hyökkäilivät karjan kimppuun, maanviljelijät tappoivat niitä ja 1900-luvulla rotu alkoi harvinaistua huomattavasti. Osa heistä kuitenkin otti pentuja myös tilojensa vahtikoiriksi. Muutama kotimaansa syrjäisillä alueilla sinnitellyt yksilö tai maanviljelijöiden vahtikoirien jälkeläinen saattaa yhä olla elossa, mutta on myös mahdollista että rotu on kuollut sukupuuttoon.