hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pyyvesi
Pyyvesi on Etelä-Savossa Savonlinnassa ja Enonkosken sijaitseva Saimaan järvenosa, joka jää Hanhivirran ja Savonrannan väliin.
Järven pinta-ala on 2 980 hehtaaria eli 29,8 km². Se on 13,4 kilometriä pitkä ja 6,3 kilometriä leveä. Järvialtaan länsipäässä sijaitsee isojen saarien rikkoma Hanhiselkä, josta työntyy kaakkoon Vuorilahti. Länsi- ja itäpään välissä on melko suora ja yli kilometrin leveä järviosuus. Itäpäässä järvialue laajenee etelään ja siellä aukeaa ensin Syvänniemenselkä, joka haarautuu lahtiin, joista suurin on idänpuoleinen Kokkolahti. Länsipuolella on karttoihin nimetty vain Siikalahti ja Luotolahti. Järven tilavuus on 316 miljoonaa m³ eli 0,316 km³. Järven keskisyvyys on 10,6 metriä ja suurin syvyys on 47,2 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 126 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 322 ha, mikä on noin 9,8 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista 18 on yli hehtaarin suurisia, 100 yli aarin ja loput 8 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saarista ei ylitä neliökilometriä. Hanhiselällä sijaitsevat Hirvisaari, Ristisaari, Pylkönsaari, Sepänsaari ja Peukalosaari jotka ovat luonnonsuojelualueita. Itäpäässä sijaitsee Metsosaari, joka on lähes kokonaan suojeltu, ja Nimetön. Etelään työntyvissä lahdissa sijaitsee esimerkiksi Murtosaari ja Ollinsaari.
Järven rantaviivan pituus on 150,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 52,3 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata. Vapaa-ajan asutusta on harvakseltaan. Savonranta sijaitsee itäpäässä pohjoiseen tyntyvän pienten lahtien pohjukassa. Kokkolahden perällä sijaitsee pieni Kokkolahden kylä.
Pyyvesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) Pyyveden alueeseen (04.23), johon Pyyveden lähialue (04.231) kuuluu.
Sen länsipäähän pohjoisrantaan laskee Kiurunjärvestä Kiurukoski, joka on Kiurunjärven valuma-alueen (04.232) laskujoki. Tästä hieman itään Saunasaaren taakse laskee Metsä-Pyylammesta oja, joka on Metsäpyylammen–Tielammen valuma-alueen (04.233) laskuoja. Kaidan alueen (04.234) reitti virtaa Savonrannan taajamassa kahden padon läpi ennen laskemistaan Pyyjärven Kääpäsaaren suojaan. Pyyveden etelärantaan Luotolahteen laskee Lakianjärveltä Karhukoski, joka on Lakiajärven alueen (04.236) laskujoki. Merkittävä määrä vettä saapuu Pyyveteen lännestä Enonvedeltä Hanhivirran kautta ja kaikki vesi poistuu itään Savonrannan saarien välistä Pukkivirtaa, Vuokalanvirtaa, Orivirtaa ja Vihtakannankanavaa myöten Oriveteen.
Pyyveden lähialueelta laskee suoraan tai välillisesti Pyyveteen 41 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Hietalampi (44 ha), Huosiinen (41 ha), Iso Valkealampi (27 ha), Iso-Musta (18 ha), Koirilampi (18 ha), Ristilampi (17 ha), Rauvaslampi (14 ha) ja Putkonlampi (12 ha).
Asmodeus
Asmodeus, hepreaksi Ashmedai ja kreikaksi Ασμοδαίος, Asmodaios, on juutalaisessa mytologiassa demonien kuningas. Asmodeus on alun perin lainattu vanhasta iranilaisesta uskonnosta.Apokryfisessä Tobitin kirjassa kerrotaan, että Asmodeus oli rakastunut Raguelin tyttäreen Sarahiin, ja demoni tappoi peräjälkeen seitsemän Sarahin aviomiestä heidän hääöinään. Arkkienkeli Rafael neuvoi Tobiakselle, miten demonin pystyisi voittamaan. Tässä onnistuttuaan Tobias nai Sarahin.
Talmudin mukaan Salomo vangitsi Asmodeuksen ja pakotti demonin orjatyöhön Jerusalemin ensimmäisen temppelin rakennustyömaalle. Muissa legendoissa Asmodeus kuvataan hyväntahtoisempana hahmona.
Llandaffin tuomiokirkko
Llandaffin tuomiokirkko on anglikaaninen katedraali Cardiffissa, Walesissa.
Paikalla oli luostarikirkko jo ennen normanniaikaa, mutta piispa Urban päätti rakennuttaa suuremman vanhan tilalle vuonna 1120. Ensimmäisestä kirkosta on jäljellä kaksi oviaukkoa ja joitakin kappaleita, mutta piispa Henry de Abergavennyn 1200-luvun alussa rakennuttama katedraali, joka sekin koki laajennuksia ja muutoksia, korvasi aiemman. John Wood vanhempi palkattiin suunnittelemaan uutta kirkkoa vuonna 1734. Hän toteutti eräänlaisen jäljitelmän Salomon temppelistä.
Suihkujarru
Suihkujarru on lentokoneen moottorin toiminto, jolla sen tuottama työntövoima saadaan käännettyä lentokoneen hidastamiseksi koneen laskeuduttua. Se toimii niin, että moottorista ulos tulevat kaasut ohjataan esimerkiksi erilaisten levyjen avulla eteenpäin, lentokoneen kulkusuuntaa vastaan. Tällöin ne tuottavat negatiivisen työntövoiman tai vähintään kumoavat moottorin tuottaman työntövoiman, jolloin myös moottorin tuottama ilmanvastus hidastaa konetta.
Le Petit Marcel
Le Petit Marcel (kansainvälisesti "Little Marcel") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jacques Fanstenin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jacques Spiesser, Isabelle Huppert ja Yves Robert, joka oli myös elokuvan tuottajana. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Fansten ja Jean-Claude Grumberg. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Zazi Films, Les Productions de la Guéville ja Société Française de Production (SFP).
"Le Petit Marcel" sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 52 046 katsojaa. Elokuva julkaistiin Ranskassa DVD:lle 25. tammikuuta 2012.
Kuusamon rautatie
Kuusamon rautatie eli Akanlahden siirtorata oli Kuusamossa Kitkajärven Akonlahdesta Livojokeen kulkenut rautatie. Sen pituus oli 2,6 km, ja välillä sen katkaisi Kuorikkijärvi. Rautatien rakensi vuonna 1910 turkulainen puutavaraliike K. E. Blomberg Oy, jolta sen osti ranskalainen puutavarayhtiö Berner & Nielsen. Valtion omistukseen rautatie siirtyi keväällä 1912. Siirtorata oli käytössä vuoteen 1929.
Rataa käytettiin puutavaran kuljetukseen Maanselän yli Livojokeen, jota pitkin ne uitettiin Iijokeen ja sitä kautta Pohjanmaan sahoille sahattavaksi. Konevoimana rautatiellä oli kolme 35 hevosvoimaista höyrykonetta. Työväkeä radalla oli viisikymmentä ja koneiden käyttäjinä yhdeksän miestä.
Kenttäefekti
Kenttäefekti eli kenttävaikutus (tunnus "F") on molekyylissä varautuneen ryhmän tai dipolin aiheuttama vaikutus kaukana sijaitsevaan reaktiokeskukseen. Vaikutus voi kohdistua esimerkiksi reaktion nopeuteen tai tasapainon asemaan. Kenttäefekti voi vaikuttaa joko molekyylin sisäisesti tai molekyylien välillä ja vaikutus välittyy avaruuden kautta eikä sidosten välityksellä kuten induktiivisessä efektissä. Kenttäefektiin vaikuttavat muun muassa molekyylin muoto, varautuneen kohdan ja reaktiokeskuksen välinen etäisyys ja väliaineen dielektrinen vakio. Sen sijaan induktiiviseen efektiin vaikuttaa ainoastaan sidoksen luonne. Kenttäefektiä ja induktiivista efektiä kutsutaan toisinaan yhteisellä nimellä polaarinen efekti. Dipolien aiheuttamat kenttävaikutukset ovat tyypillisesti pieniä, mutta selvästi varautuneen ryhmän esimerkiksi tertiäärisen ammoniumryhmän vaikutukset ovat selvempiä.
Kiantajärvi (Sotkamo)
Kiantajärvi (myös Kiantojärvi) on Kainuussa Sotkamossa sijaitsevan laajan Sapsojärven Kuolasalmen taakse jäävä järvenosa.
Järvialtaan pinta-ala on 2 330 hehtaaria eli 23,3 km². Se on 11 kilometriä pitkä ja 4,9 kilometriä leveä. Sen erottaa Sapsojärvestä Kuolaniemessä sijaitseva kapeahko Kuolasalmi. Sitä luonehtii avoin järvenselkä, jossa on vain pari suurempaa saarta, jotka ovat Selkäsaari ja Keinosensaari. Muita pienempiä saaria on viisi. Järviallas on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 137 miljoonaa m³ eli 0,137 km³. Järven keskisyvyys on 5,9 metriä ja suurin syvyys on 29 metriä. Kartan mukaan Hautalahdessa on kuitenkin 32 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 54,4 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota täplittävät kalliot ja pienet peltotilkut. Järvialtaassa on runsaasti vapaa-ajan asuntoja ja sen lähiympäristössä jonkin verran maatiloja. Länsirannassa sijaitsee Kuurikanlahden kylä, jossa rautatie viistää järven rantaa. Sotkamon taajamasta tulee seututie 899, joka ohittaa sen länsipuolelta. Kuolasalmen ylittää kylätie, joka kiertää järven ympäri.
Järven vedenpinnan korkeus on 137,9 metriä mpy. Järven vedenpinta on samalla korkeudella kaikilla Sotkamonjärvillä, joita ovat myös Nuasjärvi, Sapsojärvet, Kiantajärvi, Pirttijärvi-Kaitainjärvi ja Iso-Kiimanen. Niitä voi siten pitää Sotkamonjärvien eri järvialtaina. Tilanne johtuu kuitenkin Kajaaninjoessa olevasta Koivukosken voimalaitoksesta, jonka patoaltaaseen edellä luetellut järvet kuuluvat. Sotkamonjärviä on säännöstelty siten, että Kiantajärven vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 136,20 metriä ja 138,70 metriä mpy.
Järvi kuuluu Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Nuasjärven–Kiimasjärven alueella (59.8) Sapsojärven alueeseen (59.86), jonka Kiantajärven alueeseen (59.862) järvi kuuluu.
Sen eteläpäähään länsirantaan laskee Kivijoki, joka on Kivijoen valuma-alueen (59.868) laskujoki. Eteläpäähän laskee Pohjankoskessa Pohjanlammen kautta Lappajärvestä alkava Lappajoki, joka on Kiantajoen alueen (59.863) laskujoki. Kiantajärvi laskee Kuolasalmen kautta Sapsojärvien lähialueeseen (59.861), joka sislätää Sappojärven. Vesistön reitti jatkaa Sotkamon Hirvenniemessä Hirvensalmen läpi Pirttijärven–Kaitainjärven alueen (59.821) Pirttijärveen, josta se kulkee Nuasjärven kautta Oulujärveen. Oulujärvestä alkava Oulujoki laskee Perämereen Oulussa.
Elisabeth Öhman
Eva Ulrika Elisabeth Öhman (s. 6. helmikuuta 1953 Tukholma) on ruotsalaissyntyinen, uransa pääosin Suomessa tehnyt näyttelijä. Öhman on työskennellyt Suomen ruotsinkielisen teatteritaiteen piirissä ja sen ohella tehnyt sivurooleja muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.
Öhman on näytellyt sekä Turun ruotsalaisen teatterin että Svenska Teaternin musikaaleissa ja puhenäytelmissä. Lisäksi hän on tehnyt uraa improvisaatioteatteri Stjärnfallissa, joka on 1996 perustettu ruotsinkielinen riippumaton teatteriryhmä.
Valkokankailla Öhman on näytellyt muutaman sivuroolin. Hän on niin ikään tehnyt ruotsinkielisen ääniohjauksen elokuvaan "Muumi ja vaarallinen juhannus" (2008) yhdessä Iivo Baricin kanssa. Myös televisiosarjoissa Öhman on näytellyt lähinnä sivurooleja, kuten Kristinan osan 1990-luvun suositussa draamasarjassa "Metsolat". Vuonna 1997 hänellä oli Samantha Hooberin rooli lyhytelokuvassa "Kosminen kaaos" ("The Cosmic Sucker").
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017 pelattiin huhtikuussa 2017. A-lohko pelattiin Ukrainassa ja B-lohko Britanniassa.
Miisa Lindén
Mirja-Liisa (Miisa) Lindén (s. 25. kesäkuuta 1957 Loimaa) on suomalainen ohjaaja, dramaturgi, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on työskennellyt sekä teatterissa että televisiossa ja elokuvataiteessa.
Loimaalaissyntyinen Lindén on dramatisoinut Kalle Päätalon teoksia näyttämölle ja toimittanut useita Päätalon teksteihin pohjautuvia kirjoja. Hän on dramatisoinut ja ohjannut myös Pirkko Saision "Elämänmenon" Kuopion kaupunginteatteriin ja ohjannut "Niskavuoren Hetan" Kokkolan kaupunginteatterissa.
Lindén työskenteli "Uusi päivä" -televisiosarjassa script editorina ja käsikirjoittajana 2010–2014. Vuonna 2017 Lindén dramatisoi "Metsolat" Mikkelin Naisvuoren kesäteatterin näyttämölle.
Lindén opiskeli Tampereen yliopiston draamalinjalla (hum. kand.). Hän on toiminut näyttelijänä, muun muassa Ahaa Teatterissa 1983–1987. 1990-luvulla Lindén näytteli sivurooleja useissa Yle TV2:n draamatuotannoissa. Hänen roolejaan on muun muassa Vanhasen Riitta suositussa televisiosarjassa "Metsolat", jota hän myös käsikirjoitti.
Hr. Ms. K IX
Hr. Ms. K IX oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1922 palvelukseenotettu K VIII -luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 27. kesäkuuta 1917 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1922 ja se otettiin palvelukseen puoli vuotta myöhemmin 21. kesäkuuta 1923.
Alus lähti 28. helmikuuta 1924 Vlissingenistä ja se matkasi ilman saattajaa Portlandin, Plymouthin, Sevillan, Tunisin, Aleksandrian, Port Saidin, Suezin kanavan, Adenin ja Colombon kautta Sabangiin, jonne se saapui 13. toukokuuta. Alus saapui Surabayaan 15. kesäkuuta.
"Hr. Ms. K IX", "Hr. Ms. K II", "Hr. Ms. K VII" ja "Hr. Ms. K VIII" matkasivat 25. maaliskuuta 1926 Tarakanista Manilaan ja takaisin.
Saksa hyökkäsi Alankomaihin 10. toukokuuta 1940. Japani hyökkäsi 6. joulukuuta 1941 Pearl Harboriin, minkä jälkeen Yhdysvallat ja Alankomaat julistivat sodan Japanille. Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat pommitti 14. joulukuuta Tarempahia. Japanilaiset nousivat maihin 27. joulukuuta Borneon ja Singaporen välissä sijaitsevalla Tambelanilla.
Alus oli Surabayan laivastontelakalla huollettavana joulukuun alusta 1941 alkaen, jona aikana se oli alusluettelosta poistettuna. Aluksen miehistö siirrettiin 8. joulukuuta 1941 palvelukseen palautettavalle "Hr. Ms. K X":lle.
"Hr. Ms. K IX" palautettiin maaliskuussa 1942 palvelukseen, jolloin sen miehistöksi tuli Surabayan sukellusvenetukikohdan reserviläisiä. Aluksen piti olla Siaminlahdella partiomatkalla, mutta se joutui palaamaan satamaan konehuoneessa havaittujen vikojen vuoksi. Alus matkasi Fremantleen Surabayan jouduttua japanilaisten haltuun.
Aluksella oli mukanaan seitsemän merkittävää upseeria ja se saapui Fremantleen 13. maaliskuuta. Alus oli 1.-2. huhtikuuta maalialuksena sukellusveneentorjuntaharjoituksessa Fremantlessa.
Alankomaat tarjosi 15. huhtikuuta kahta sukellusvenettä miehistöineen Australian laivastolle. "Hr. Ms. K XII" operatiiviseen palvelukseen ja "Hr. Ms. IX" sukellusveneidentorjunnalle koulutuskäyttöön. Australia hyväksyi tarjouksen huhtikuun lopulla ja "K IX" nimettiin "HMAS K9":ksi.
Luettelo Ruotsin merivoimien alusten nimistä (C)
Luettelo Ruotsin merivoimien alusten nimistä sisältää Ruotsin merivoimissa palveluksessa olleiden C kirjaimella alkaneiden alusten nimet. Luettelossa ei ole listattu saman nimisiä aluksia erikseen.
Iijärvi (Kuusamo)
Iijärvi on Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamossa sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 2 050 hehtaaria eli 20,5 km². Se on 16,9 kilometriä pitkä ja 5,6 kilometriä leveä, mutta sen sokkeloinen muoto johtuu pääasiassa kahdeksan kilometriä pitkän Joutsenniemestä. Se jakaa järven länsiosan pohjoispuoliseen lahteen, jonka perällä ovat Maaselänlahti ja Puukkolahti, ja eteläpuoliseen lahteen, jonka perällä on vastaavasti Saunalahti ja Oijuslahti. Oijuslahdesta työntyy etelään kapea, josta lasku-uoma johtaa Poussunjärveen. Eteläosassa sijaitsee järven suurin saari Kaaperinsaari, joka on 1,1 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Muita lahden saaria ovat Korkeasaari ja Kalliosaari. Pitkä niemi haaroittuu kärjessä Kiviniemeksi ja Isoniemeksi ja niiden väliin jää 3,3 kilometrinen Niemiperä, jonka leveys on 300 metriä. Järven itäosan halkaisee Penikkaniemi, jonka pohjoispuolelle jää 5,7 kilometrinen lahti, jossa Siiransalmen taakse jää leveämpi Tiironhauta, ja eteläpuolelle jää sitä lyhyempi Penikkalahti. Kiviniemeä vastapäätä sijaitsee kapea Lihasaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 105 miljoonaa m³ eli 0,105 km³. Järven keskisyvyys on 5,1 metriä ja suurin syvyys on 20 metriä. Syvin kohta sijaitsee Rantavaaran edustalla Korkeasaaren kaakkoispuolella. Toinen yhtä syvä syvänne sijaitsee Petäjäsaaren kaakkoispuolella Isoniemen eteläpuolella. Järven rantaviivan pituus on 110 kilometriä. Rannat ovat matalaa metsämaata, joka on paikoin hyvin soistunutta. Kapeasta itärannasta kohoaa 90 metrin korkeuteen jyrkkärinteinen Niskavaara. Myös Tiironhaudan pohjukassa kohoaa muutamia mäkiä, joiden takana nousee 200 metrin korkeuteen Iivaara.
Järvi kuuluu Iijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 61) Iijoen yläosan valuma-alueella (61.3) Iijärven valuma-alueeseen (61.34), johon Iijärven lähialue (61.341) kuuluu.
Järveen laskee lännestä Oijusluoman valuma-alueen (61.342) laskujoki Oijusjoki, jonka pääjärvi on Oijusluoma, ja pohjoisesta siihen laskee Perjakkakoski, joka on Naamankajärven valuma-alueen (61.343) reitin laskujoki. Sen pääjärvi on pitkä Naamankajärvi. Järven itäpäähän siihen laskee Matalajoen valuma-alueelta (61.344) Rajajoki, joka on yläjuoksulla nimeltään Matalajoki. Kaakon suunnalta Penikkalahteen laskee leveä Penikkajoki, joka alkaa Penikkajärvestä. Se on Penikkajoen valuma-alueen (61.345) pääjärvi. Iijärven laskujoki on Kapea, jonka pohjapadolla säännöstelty koski johtaa Poussunjärveen. Se kuuluu jo Soivionjärven alueella (61.33) Poussunjärven alueeseen (61.333). Vesireitin kulku on tämän jälkeen pääpiirteittäin Soivionjärvi, Raakunjärvi, Iso-Kero, Irnijärvi, Irnijoki ja lopulta Iijoki, joka laskee Iissä Perämereen.
Konstantin Kovalenko
Konstantin Kovalenko (, s. 14. kesäkuuta 1995 Jekaterinburg, Sverdlovsk) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Euroopan-mestari.
Kovalenko oli mukana World Openissa 2015, jossa hän eteni neljännelle kierrokselle, kunnes hävisi maamiehelleen Vladislav Jekimoville ipponilla.
Huhtikuussa 2016 Kovalenko oli mukana Uralin UFD turnauksessa, jossa hän saavutti kultaa voitettuaan loppuottelussa Alexei Shatunovin. Marraskuussa hän otteli Japanin mestaruuskilpailuissa, jossa Kovalenko sijoittui kuudenneksi.
2017 Kovalenko saavutti Venäjän cupissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Goderdzi Kapanadzelle. Maaliskuussa hän voitti Espanjan Openissa mestaruuden avoimessasarjassa. Toukokuussa hän voitti Euroopan-mestaruuden superraskaassasarjassa. Hän pudotti välierissä puolipisteellä Alejandro Navarron ja loppuottelussa tuomariäänin Damian Galinskin.
2018 toukokuussa Kovalenko saavutti uransa kolmannen Euroopan mestaruuden ja samalla toisen superraskaassasarjassa Bulgariassa. Hän voitti loppuottelussa Goderdzi Kapanadzen.
Millespakka
Millespakka Oy on yhdeksän kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Alajärvi, Halsua, Kyyjärvi, Lappajärvi, Lestijärvi, Perho, Reisjärvi, Soini ja Vimpeli. Perustamisvaiheessa yrityksen nimi oli Järviseudun Jätehuolto Oy.
Millespakan jätteenkäsittelyasema on valmistunut vuonna 2001, ja yhtiö on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa. Lisäksi yhtiön alaisuudessa on ekopisteitä ja hyötyjäteasemia osakaskuntien alueella. Yhtiön nykyinen nimi Millespakka on peräisin alueesta, jossa jäteasema sijaitsee.
Lakeuden Etappi
Lakeuden Etappi Oy on kahdeksan kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on vastata jätehuollon järjestämisestä toiminta-alueellaan. Tähän sisältyy jätteen kuljetus, käsittely sekä tiedotus ja neuvonta. Yhtiön toiminta-alueella on noin 130 000 asukasta, ja osakaskuntia ovat Alavus, Ilmajoki, Kihniö, Kuortane, Kurikka, Lapua, Seinäjoki ja Ähtäri.
Yhtiö on osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa, ja sillä on myös oma biokaasulaitos ja jätehuoltokeskus Ilmajoella. Lisäksi yrityksen toimintaan kuuluu noin 70 ekopistettä ja jäteasemia, joita on vähintään yksi joka kunnassa.
Hätäliukumäki
Hätäliukumäki on lentokoneen hätäuloskäynnin yhteyteen asennettu liukumäki. Se täyttyy tarvittaessa ilmalla, ja sitä pitkin matkustajat voivat poistua hätätilanteessa koneesta nopeasti.
Useimmissa lentokoneissa tyhjät hätäliukumäet on sijoitettu ovien sisäpuolella oleviin koteloihin. Sen sisällä on hiilikuituinen painesuoja, jonka sisällä on itse liukumäki. Liukumäki voi olla sijoitettu myös oven kynnyksen alle tai ikkunahätäuloskäynnin yhteyteen.
Hätäliukumäki täyttyy, kun ovi avataan, mikäli mekanismi on viritetty. Virittäminen tapahtuu oven sisäpuolella olevasta kahvasta, jonka kääntäminen kiinnittää liukumäkimekanismin oven kynnykseen. Tällöin oven avaaminen vetää liukumäen ulos kotelostaan, jolloin mäki alkaa täyttyä.
Mäkien täyttäminen aloitetaan säiliöstä, jossa on paineistettua hiilidioksidia ja typpeä. Tästä säiliöstä tulee noin kolmasosa kaasusta, joka mäen täyttämiseen tarvitaan. Kun paineistetut kaasut kulkevat kovalla vauhdilla aspiraattorin läpi, syntyy imu, joka vetää ympäristöstä ilmaa liukumäkeen.
Hätäliukumäkien toimintavaatimukset ovat kiristyneet huomattavasti vuosien varrella. 1960-luvun alussa Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA vaati, että liukumäet täyttyvät 25 sekunnissa tuulettomissa oloissa ja normaalissa lämpötilassa. Nykyään mäkien tulee täyttyä kuudessa sekunnissa lämpötilan ollessa −50…+70 °C, ja pysyä käyttökuntoisina vielä tuulen ollessa yli 12 m/s.
Hätäliukumäki tai muu ulospääsyä helpottava laite tulee Yhdysvaltain lainsäädännön mukaan asentaa kaikkiin hätäuloskäynteihin, jotka ovat yli kuuden jalan (noin 1,8 m) korkeudella maasta.
Kiitämä
Kiitämä on Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamossa sijaitseva järvi.
Järvellä on suuri järvenselkä. Sen länsipuolella Karankaniemi ja Sonnisaari erottavat taaksensa Takajärven ja Pikku-Kiitämän, josta työntyy itään Karankalahti. Autioniemen kärjessä on Mourusalmi, jonka takana sijaitsee laaja lahti, missä sijaitsee järven luusua. Järven on pinta-ala on 1 890 hehtaaria eli 18,9 km². Se on 11,4 kilometriä pitkä ja 4,9 kilometriä leveä.
Järvessä on laskettu olevan 13 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 51 ha, mikä on noin 2,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista neljä on yli hehtaarin suurisia ja loput 9 ovat yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ole yli neliökilometrin. Sonnisaaren lähellä sijaitsevat vielä Nuottisaari ja Hoikankannansaari. Karankaniemen ja Sonnisaaren välissä on Pyöreäsaari. Järven itäpäässä sijaitsevat isosaari ja Kalliosaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 126,4 miljoonaa m³ eli 0,13 km³. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja suurin syvyys on 21,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä järvenselkää.
Järven rantaviivan pituus on 58,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9,1 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rantaan ulottuu vain muutamassa paikassa peltoamaata. Heikkilän kylä sijaitsee Pikku-Kiitämän lounaisrannassa, Sukula Karankaniemeä vastapäätä ja Hännisten kylä järven pohjoisrannassa. Järvellä on vain muutama maatila, mutta vapaa-ajan asuntoja on jonkin verran.
Järvi kuuluu Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Kuusinkijoen valuma-alueella (73.04) Kiitämän alueeseen (73.044), joka on Koutajoen vesistön latvavesiä.
Järveen laskee lännestä Hiisijoen valuma-alue (73.047), jonka suurin järvi on Hiidenjärvi (124 ha). Idästä Ulkulahteen laskeva Pukarijoki on Kiitämän alueen sisäinen joki, jonka latvavedet alkavat Venäjän puolelta. Alueen suurimmat järvet ovat Taivaljärvi (23 ha), Sorva (65 ha) ja Kivijärvi (244 ha). Myös Muojärven alueeseen (74.02) kuuluvat Muojärvi, ja sen kanssa samalla vedenpinnan korkeudella oleva Kipristö, laskee Kiitämään pienen Heikkilässä sijaitsevan Heikkilän kanavan kautta. Kiitämän lasku-uoma alkaa Kaarelanniemen takana Kapeasalmena, joka virtaa Niskajärven läpi, putoaa Suininginkoskessa ja laskee Suininginjokena Suininkiin. Idästä järven pohjoispäähän laskee Maivajoki, joka on Maivajoen valuma-alueen (73.046) laskujoki. Sen länsipuolella Suomen puolella sijaitsevat muun muassa Eksymäjärvi (168 ha), Iso Papuluoma (135 ha) ja Maivajärvi (130 ha).
Kiitämäjärven alueeseen kuuluu 26 muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Iso Kokkolampi (31 ha), Nuottilampi (27 ha), Kortelampi (25 ha), Piskalampi (11 ha) ja Kaljalampi (10 ha).
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017 pelattiin huhtikuussa 2017. A-lohko pelattiin Romaniassa ja B-lohko Uudessa Seelannissa.
Ziguinchorin alue
Ziguinchorin alue () on hallintoalue Senegalin lounaisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Ziguinchorin kaupunki. Alueen pinta-ala on 7 339 neliökilometriä. Asukkaita on 549 151 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Ziguinchorin alue käsittää 3,73 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Sédhioun alueeseen, pohjoisessa Gambiaan, etelässä Guinea-Bissauhun ja lännessä Atlantin valtamereen.
Alueella virtaavat Casamance ja sen sivujoki Soungrougrou, jotka muodostavat rämealueita. Ilmasto on trooppisen kostea ja kasvillisuus ja eläinkunta runsasta.
Entisestä Casamancen alueesta vuonna 1984 erotettu alue jakautuu kolmeen departementtiin, jotka ovat Bignona, Oussouye ja Ziguinchor. Ne käsittävät kahdeksan arrondissementtia, viisi kuntaa, 25 maalaisyhteisöä ja noin 502 kylää.
Alueella asuu 4 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 45,9 %. Suurimmat etniset ryhmät ovat vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan diolat (57,8 %), mandinkat (11,1 %), fulbet (10,5 %), wolofit (3,9 %), mandjakot (3,5 %), balantet (2,9 %), sererit 2,7 %) ja mankanjat (2,4 %). Vallitsevat uskonnot ovat islam (78 %) ja kristinusko (18 %). Oussouyen departementissa on paljon perinteisen uskonnon harjoittajia (32,7 %).
Alueen kehitysnäkymät perustuu metsien hyödyntämiseen, maatalouteen, karjanhoitoon ja matkailuun. Taloutta haittaavat heikot liikenneyhteydet sekä viimeaikaiset levottomuudet.
Casey Neistat
Casey Neistat (s. 25. maaliskuuta 1981 Gales Ferry, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen YouTube-tähti. Hänellä on ollut HBO-kanavalla oma televisiosarja "Neistat Brothers".
Neistat on kotoisin Connecticutista. Hän lopetti koulunkäynnin 15-vuotiaana. Kun vanhemmat saivat samoihin aikoihin Neistatista tarpeekseen, hän muutti kavereidensa luo asumaan. Neistat sai ensimmäisen, Owen-nimisen lapsensa ollessaan 17-vuotias. Sen jälkeen hän asui silloisen tyttöystävänsä kanssa kolme vuotta asuntovaunualueella. Hän työskenteli erilaisissa pätkätöissä, kuten tiskaajana. Neistat muutti 20-vuotiaana New Yorkiin, jossa hän alkoi tehdä häävideoita ja bar mitsva -videoita saadakseen rahaa. Hän avasi oman videokanavansa YouTubessa vuonna 2008. Kun Neistat alkoi pitää elämästään lähes päivittäistä vlogia 2010-luvun puolivälissä, hän nousi supertähdeksi. Vuoden 2016 lopulla hän myi Beme-yhtiönsä CNN:lle 23 miljoonan dollarin hintaan. Neistatia pidetään vaikutusvaltaisena tubettajana, jonka arvellaan ansaitsevan pelkästään YouTuben mainostuloista noin 90 000 euroa kuukaudessa.
Jussi Huhtala
Jussi Huhtala (s. 30. lokakuuta 1966 Kauhava) on suomalainen toimittaja, elokuvakriitikko ja kirjailija. Hän työskentelee Episodi-lehden toimituspäällikkönä.
Huhtala on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineena venäjän kielen kääntäminen ja tulkkaus.
Huhtalan esikoisromaani "Ukkosenjohdatin" ilmestyi elokuussa 2017 Atenan julkaisemana. Kirja kertoo keski-ikäisen miehen elämän muutoksesta ja nuoruusmuistoista.
Huhtala asuu Helsingissä.
Emer de Vattel
Emer de Vattel (25. huhtikuuta 1714 – 28. joulukuuta 1767) oli sveitsiläistaustainen filosofi, diplomaatti ja oikeusoppinut. Hänen moraalifilosofian ja luonnonoikeuden pohjalta muodostamansa teoriat ovat olleet merkittävässä osassa niin kansainvälisen oikeuden kuin siihen liittyvän poliittisenkin filosofiankin kehityksessä. Hän sai vaikutteita etenkin Gottfried Leibnizilta sekä Christian Wolffilta. Emer de Vattelin tunnetuin teos on vuonna 1758 julkaistu "Le Droit des gens; ou, Principes de la loi naturelle appliqués à la conduite et aux affaires des nations et des souverains". Teos toi kirjoittajalleen mainetta jo hänen elinaikanaan ja kirjan laaja vastaanotto sai Saksin kuninkaan Augustus III:n nimittämään Vattelin hänen neuvonantajakseen.
Mensuvaaran lentokenttä
Mensuvaaran lentokenttä oli Toisen maailmansodan aikana käytössä ollut lentopaikka Uukuniemellä, lähellä Sortavalaa.
Sijainti: 61 41N; 31 10E, Metsäisellä kankaalla Uukuniemi-Niva tie pohjoispuolella, 27km Sortavalasta suuntaan 268 astetta.
Korkeus +90m.
Laskualue 800x1800m.
Pääsuunta E-W. Maaperä kantava hiekkakangas.
Ympäristö metsää.
Konesuojat:Yhdenkoneen suoja. Majoitus 4 taloa. Viestiyhteys 2/2 puhelinlinlinjaa.
Ristilahden keskukseen (8km). Liikenne maantie Nivan rt asema 13km.
Johan de Witt
Johan de Witt tai Jan de Witt (24. syyskuuta 1625 – 20. elokuuta 1672) oli Dordrechtin kaupungissa syntynyt alankomaalainen poliitikko ja valtiomies. De Witt oli aikansa merkittävin vallankäyttäjä Alankomaiden tasavallan (tai Yhdistyneiden provinssien) suuruudenaikana 1650-luvun alusta alkaen. Hänen virallinen nimikkeensä oli hollanniksi "Raadpensionaris" (suom. "Neuvospensionääri"). Virkanimikkeensä turvin hän kykeni hallitsemaan tasavallan instituutioita ja muodosti myös maan ulkopolitiikan suuntaviivat kauppakompanioiden ja lähettiläsverkoston avulla. De Wittin poliittinen filosofia perustui tasavaltalaisuuteen, jossa maakunnilla ja kaupungeilla oli laaja itsehallinto. Käytännössä tämä tarkoitti kuitenkin taloudellisesti voimakkaimman maakunnan, Hollannin ja sen keskuksen Amsterdamin dominanssia valtakunnan politiikassa. De Witt vastusti Orania-Nassaun ruhtinashuonetta, jonka jäsenet olivat pyrkineet keskittämään valtaa itselleen yleiseurooppalaisen monarkismin hengen mukaisesti.
Ranskan Ludvig XIV:n hyökätessä Alankomaihin vuonna 1672 maassa syntyi laajoja levottomuuksia. Johan De Witt sai surmansa yhdessä veljensä Cornelis de Wittin kanssa väkijoukon lynkkauksessa Haagissa. Tämän jälkeen ylimmän vallan käyttäjäksi tasavallassa tuli käskynhaltija, Orania-Nassaun ruhtinas Vilhelm III, josta tuli vuonna 1689 myös Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningas.
Valtiomiesuransa ohella Johan de Witt tutki matematiikkaa ja erityisesti kartioleikkauksia. Hänen kirjoittamansa "Elementa Curvarum Linearum" (1659) on maailman ensimmäinen analyyttisen geometrian oppikirja. Rahoitusmatematiikan alueella de Witt tutki elinkorkoa.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2016
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2016 pelattiin maalis-huhtikuussa 2016 Turkin Istanbulissa. Turnaus pelattiin kuuden joukkueen yksinkertaisena sarjana, jonka voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi MM-kilpailujen 2. divisioonan B-lohkoon. Turnauksen voitti Turkki. Georgia tuomittiin häviämään kaikki ottelunsa maalein 0-5 sen käytettyä edustuskelvotonta pelaajaa. Yhdistyneet Arabiemiirikunnat vetäytyi turnauksesta viime hetkellä.
Kestävän kehityksen yhteiskuntasitoumus
Kestävän kehityksen yhteiskuntasitoumus on Suomen kansallinen linjaus kestävän kehityksen toteuttamisesta. Yhteiskuntasitoumuksen valmistelusta vastasi Suomen kestävän kehityksen toimikunta, ja se julkistettiin vuonna 2013 otsikolla “Suomi, jonka haluamme 2050”. Käytännössä yhteiskuntasitoumus korvasi aiemman kansallisen kestävän kehityksen strategian. Keväällä 2016 yhteiskuntasitoumus päivitettiin yhteensopivaksi YK:n kansainvälisen kestävän kehityksen toimintaohjelman (Agenda 2030) kanssa.
Yhteiskuntasitoumuksen tulevaisuuden visioksi on tiivistetty “Luonnon kantokyvyn turvaava, hyvinvoiva ja globaalisti vastuullinen Suomi”. Vision toteuttamiseksi yhteiskuntasitoumuksessa on määritelty kahdeksan kestävän kehityksen tavoitetta, jotka ovat:
Tavoitteet tulisi toteuttaa viimeistään vuoteen 2050 mennessä. Tavoitteiden toteutumista seurataan kestävän kehityksen indikaattoreiden avulla. Indikaattorit kuvaavat kansallisella tasolla tapahtuvia muutoksia.
Toimenpidesitoumukset ovat keskeinen keino yhteiskuntasitoumuksessa määriteltyjen kahdeksan tavoitteen toteutukseen. Toimenpidesitoumukset ovat vapaaehtoisia julkisia lupauksia kestävää kehitystä edistävien toimien toteutuksesta. Sitoumuksen voi antaa mikä tahansa toimija, yrityksestä julkishallintoon ja järjestöstä yksittäiseen henkilöön. Toimenpidesitoumuksia antavat tahot määrittelevät sitoumustensa sisällön itse, mutta toimenpiteiden tulee täyttää tietyt ennalta määritellyt kriteerit.
Toimenpidesitoumusten on tarkoitus johtaa 5–10 vuoden aikana toteutettaviin konkreettisiin toimenpiteisiin, toimintatapojen muutoksiin ja innovatiivisiin kokeiluihin, jotka edistävät vähintään yhtä kestävän kehityksen kahdeksasta tavoitteesta.
Sitoumuksen muotoilua ja toteutusta tukee verkkopohjainen työkalu, jonka kautta annetut sitoumukset ovat avoimesti nähtävillä. Kestävän kehityksen toimikunta ja sen pääsihteeristö edistävät yhteiskuntasitoumuksen toteutumista keräämällä tietoa sitoumuksista, tuomalla toimijoita yhteen, viestimällä tuloksista ja kannustamalla toimijoita yhteistyöhön.
Ensimmäiset toimenpidesitoumukset julkaistiin vuonna 2014 ja vuoden 2017 toukokuussa niiden määrä oli yli 600.
Toimenpidesitoumuksia ovat tehneet eri tyyppiset organisaatiot, kuten pienyritykset, kansainvälisesti toimivat suuret yritykset, yhdistykset, kunnat, oppilaitokset ja yksittäiset ihmiset. Esimerkkejä toimenpidesitoumuksista:
Ludwig Börne
Karl Ludwig Börne (s. Loeb Baruch, 6. toukokuuta 1786 Frankfurt am Main – 12. helmikuuta 1837 Pariisi) oli saksanjuutalainen poliittinen kirjailija ja satiirikko. Hän kuului Nuori Saksa -liikkeeseen.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017 pelattiin huhtikuussa 2017 Bulgarian Sofiassa. Turnaus pelattiin kahdessa lohkossa, joiden parhaat jatkoivat otteluita noususta 2.divisioonan B-lohkoon.
Red Barrels
Red Barrels on kanadalainen peliyhtiö, jonka perustivat David Chateauneuf, Hugo Dallaire ja Philippe Morin vuonna 2011.
Yhtiön ensimmäinen peli julkaistiin 4. syyskuuta 2013 "Outlast". Vuonna 2017 on julkaistu "Outlast 2".
Hyundai Kona
Hyundai Kona on Hyundain vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017. Kona kilpailee samassa kokoluokassa muun muassa Nissan Juken kanssa. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Hyundai i20 sekä Kia Rio ja Stonic. Portugalissa mallia myydään nimellä Hyundai Kauai, sillä ”cona” tarkoittaa portugalin kielessä naisen sukupuolielimiä. Kiinassa nimenä on Hyundai Encino.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Kona sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivaihtoehtoina ovat 1,0- (118 hv) ja 1,6-litraiset (175 hv) bensiinimoottorit. Pienempi on manuaalivaihteinen ja etuvetoinen, kun taas suurempi moottori on varustettu seitsenportaisella kaksoiskytkinvaihteistolla ja nelivedolla. Pian esittelyn jälkeen tarjolle tuli myös dieselmoottori 1,6 CRDi (113/131 hv).
Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum
Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum (10. tammikuuta 1684 Borken, Nordrhein-Westfalen – 4. maaliskuuta 1754 Buda) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kenraali.
Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum syntyi vanhaan saksalaiseen kreivisukuun. Hänen isänsä oli sotamarsalkka Hermann Otto II von Limburg-Styrum (1646–1704) ja äitinsä kreivitär Charlotte Amalie von Vehlen und Mengen (1662–1727), joka oli katolisen liigan sotamarsalkan Alexander II von Velenin pojatytär. Hänen isänsä haavoittui kuolettavasti Schellenbergin taistelussa 2. heinäkuuta 1704. Hän peri isänsä tilukset eli Limburg-Stirumin ja Bronckhorstin kreivikunnat sekä Gemenin herruuden.
Nuoruudessaan Otto Ernst toimi kamaripoikana keisarillisessa hovissa Wienissä. Tehtävään oli tapana valita aatelisnuori, joka palveli suoraan prinssiä. Palkkiokseen kamaripoika sai suurin piirtein yhtä tasokkaan koulutuksen kuin prinssi.
Vuonna 1704 Limburg-Stirum osallistui Espanjan perimyssotaan ja taisteli kornettina Torinon piirityksessä. Vuonna 1712 hänestä tuli keisarillinen kamariherra. 1716–1732 hän palveli everstiluutnanttina Montecuccolin kyrassieereissa (aik. kyrassieerirykmentti nro 18), jonka riveissä hän osallistui Itävallan–Turkin sotaan 1716–1718. Hän osallistui Petrovaradinin taisteluun 1716. Vuonna 1724 hän yleni everstiksi, ja 1732 hänet nimitettiin keisarilliseksi kamarineuvokseksi. Vuonna 1733 hänet ylennettiin kaartinkenraaliksi ja 1735 sotamarsalkkaluutnantiksi sekä Czeickan rakuunarykmentin komentajaksi. Noihin aikoihin hän peri äitinsä kautta Raesfeldin herruuden. Hän palveli Savoijin prinssi Eugenin alaisuudessa Puolan perimyssodan aikana 1734–1735.
Vuosina 1737–1739 Limburg-Stirum osallistui uuteen Itävallan–Turkin sotaan, ja hänestä tuli ratsuväenkenraali 1739. Heinäkuussa hän osallistui tappiolliseen Grotskan taisteluun Wallisin kreivi George Olivierin alaisuudessa. Sodan päätyttyä samana vuonna hän sai Budan linnakkeen komentajuuden. Hän kuoli Budassa 1754.
Limburg-Stirum meni naimisiin 1706 ruhtinaspiispa Damian Hugo Philipp von Schönborn-Buchheimin sisaren Mainz Amalia Anna Elisabeth von Schönbornin kanssa. Pari sai useita lapsia. Vanhin poika Friedrich Karl (1710–1771) peri isänsä tilukset tämän kuoltua, ja nuorempi Damian August Philipp valitsi hengellisen uran ja hänestä tuli aikanaan Speyerin ruhtinaspiispa.
Seepramureena
Seepramureena ("Gymnomuraena zebra") on ankeriaskalojen lahkoon kuuluva kalalaji, jota joskus pidetään meriakvaariossa.
Seepramureena on valkean ja mustan tai tummanruskean raidallinen, mistä se on saanut nimensä. Se kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Sillä on pyöreähkö nokka ja tiivis rivi kovakuorisen ravinnon murskaamiseen sopivia tylppiä hampaita. Tässä se poikkeaa muista mureenoista, joiden hampaat ovat terävät piikit.
Seepramureena on kotoisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää trooppisissa vesissä 3-50 metrin syvyydessä.
Seepramureenat elävät hiekka- ja kivipohjalla ja koralliriuttojen ulkoreunoilla. Ne syövät pääasiassa Xanthidae-heimon taskurapuja, mutta myös muita äyriäisiä, simpukoita ja merisiilejä.
Seepramureena sopii akvaarioon paremmin kuin muut mureenalajit, sillä se jää pienemmäksi kuin useimmat muut, eikä se syö toisia kaloja kunhan muut kalat ovat tarpeeksi isoja ja mureenaa ruokitaan säännöllisesti - nuorena kaksi kertaa viikossa, aikuisena kerran viikossa.
Axel Tuanzebe
Axel Tuanzebe (s. 14. marraskuuta 1997 Bunia, Kongon DT) on kinshasankongolaissyntyinen englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen ja kentällä vahvana johtajana tunnettu Tuanzebe on keskuspuolustaja.
Manchester Unitedin kasvatti Tuanzebe debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Englannin valioliigassa toukokuussa 2017 Arsenalia vastaan. Hän pelasi Valioliigassa loppukauden aikana neljässä ottelussa.
Tuanzebe on edustanut Englantia nuorten maajoukkuetasolla. Hän voi kuitenkin edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa.
Pikkusydänsimpukka
Pikkusydänsimpukka ("Parvicardium hauniense") on Itämeressä elävä simpukkalaji. Se kasvaa noin 8 mm kokoiseksi, ja sen kuori on ohut ja hauras. Se on väriltään valkeanruskea, ja sen voi erottaa idänsydänsimpukasta pienemmän kokonsa ja epäsymmetrisen kuorensa avulla.
Pikkusydänsimpukka on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi, mutta Ruotsissa ja Puolassa vaarantuneeksi ja Saksassa erittäin harvinaiseksi.
Baphetoidea
Baphetoidea on sukupuuttoon kuollut varhaisten tetrapodien yläheimo. Se sisältää heimon Baphetidae ja useita basaalisempia sukuja, kuten "Eucritta" ja "Spathicephalus" (joka luetaan omaan heimoonsa Spathicephalidae). Yläheimo tunnetaan myös nimellä Loxommatoidea, mutta tämä on Baphetoidean nuorempi synonyymi.
Pariisin ilmailunäyttely
Pariisin ilmailunäyttely (virallisesti ) on Pariisissa Le Bourget’n lentoasemalla parittomina vuosina järjestettävä ilmailunäyttely. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1909 Grand Palais -näyttelyhallissa. Se on maailman vanhin ja suurin ilmailunäyttely.
Vuoden 2011 näyttelyyn osallistui 2 113 näytteilleasettajaa 45 maasta. Siellä kävi 151 500 ammattilaista, 3 250 lehdistön edustajaa ja 204 000 vierailijaa.
Baphetidae
Baptistidae, aiemmin Loxommatidae, on sukupuuttoon kuollut varhaisten tetrapodien heimo, joka eli kivihiilikaudella. Ne tunnetaan enimmäkseen kallojensa perusteella. Hyvin vähän heimon fossiilisia jäänteitä on löydetty pelkästään Skotlannista ja pohjoisesta Englannista. Ne kuvasi alun perin William Dawson vuonna 1850. Nämä eläimet ehtivät olla olemassa 35 miljoonaa vuotta ennen kuin ne kuolivat sukupuuttoon.
Loxommatinae
Loxommatinae on sukupuuttoon kuollut varhaisten tetrapodien alaheimo, joka eli myöhäisellä kivihiilikaudella. Se sisältää suvut "Kyrinion", "Loxomma" ja "Megalocephalus".
Siipilaatikko
Siipilaatikko ( tai "wingbox") on lentokoneen rakenteellinen komponentti, jossa siivet ovat kiinni. Se kiinnittää siivet runkoon ja tukee lisäksi laskusiivekkeitä ja siiven ohjainpintoja. Siihen kuuluu rungon siipien väliin jäävä osa, ja lisäksi joissain koneissa se jatkuu myös jonkin matkaa siiven sisään.
Keijo Vilhunen
Keijo ”Keke” Vilhunen (s. 1960) kuului Helsingin huumepoliisin tärkeimpiin tietolähteisiin ennen paljastumistaan yhteyksistä Jari Aarnioon. Tuohon aikaan Keijo Vilhunen oli vielä United Brotherhood -jengin johtohahmoja. Myöhemmin molemmat tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa kymmenen vuoden vankeusrangaistuksiin suuressa tynnyrijutussa, jossa Suomeen tuotettiin lähes tuhat kiloa hasista. Vilhunen päästettiin kuitenkin 19. kesäkuuta 2018 vapaaksi odottamaan Helsingin hovioikeuden tuomiota, koska sen antaminen siirtyy vuoden 2019 puolelle.
"Keisari Aarnio" -televisiosarjassa Vilhusta esitti Aimo Räsänen.
Nakano
Nakano voi tarkoittaa:
Aeroflotin lento 2306
Aeroflotin lento 2306 oli Aeroflotin reittilento Vorkutasta Syktyvkarin kautta Moskovaan. Lennolla 2. heinäkuuta 1986 käytetyn Tupolev Tu-134AK:n takaosan matkatavaratilassa syttyi tulipalo pian koneen lähdettyä Syktyvkarista. Miehistö joutui lopulta tekemään pakkolaskun metsään koneen täytyttyä savulla. Lennolla oli 94 ihmistä, joista 54 kuoli onnettomuudessa.
Lento lähti Syktyvkarista kello 9.55 Moskovan aikaa. Kello 10.07, kun kone oli 5 600 metrin korkeudella, takaosan matkatavaratilan savuhälytin aktivoitui. Lentoinsinööri kävi tarkastamassa tilanteen, ja kertoi palattuaan nähneensä matkatavaratilassa liekkejä ja savua. Kapteeni päätti myös käydä katsomassa tilannetta, ja he lähtivät lentoinsinöörin kanssa ohjaamosta, vaikka hätäkutsu olisi pitänyt tehdä ja laskeutuminen aloittaa välittömästi. Kapteenin palattua ohjaamoon kello 10.10.46 kone oli ehtinyt nousta jo 6 700 metriin, ja oli 45–50 kilometriä kauempana Syktyvkarista. Hän lähetti perämiehen ja lentoinsinöörin sammuttamaan paloa, aloitti laskeutumisen, käänsi koneen kohti Syktyvkaria ja ilmoitti palosta lennonjohdolle. Laskeutumisen aikana matkustamoon tuli runsaasti savua. Tämä johtui osaltaan siitä, ettei miehistö noudattanut ohjeita, joiden mukaan koneen paineistusta olisi pitänyt vähentää ja moottorien tehoa pienentää, jotta ilmastointi ei olisi kuljettanut savua niin paljon.
Laskeutumisen aikana perämies ja lentoinsinööri yrittivät sammuttaa paloa. Korkean lämpötilan ja voimakkaan savunmuodostuksen vuoksi he eivät kuitenkaan päässeet matkatavaratilaan eivätkä saaneet paloa sammumaan. He palasivat ohjaamoon koneen ollessa 1 000 metrin korkeudella. Kapteeni teki kello 10.18 päätöksen pakkolaskusta. Hän laskeutui pilvien alle 300 metrin korkeuteen ja alkoi etsiä sopivaa laskeutumispaikkaa. Seuraavan yhdeksän minuutin ajan kone kierteli alueella, ja savun määrä matkustamossa lisääntyi.
Kello 10.27 kapteeni teki pakkolaskun metsään lähellä Kopsaa. Kone osui puihin, syöksyi maahan ja hajosi kolmeen osaan. Tulipalossa ja maahansyöksyssä kuoli 52 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lopuista 40 eloon jääneestä 38 loukkaantui.
Sédhioun alue
Sédhioun alue () on hallintoalue Senegalin lounaisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Sédhioun kaupunki. Alueen pinta-ala on 7 330 neliökilometriä. Asukkaita on 452 994 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Sédhioun alue käsittää 3,7 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Koldan ja lännessä Ziguinchorin alueisiin, pohjoisessa Gambiaan sekä etelässä Guinea-Bissauhun.
Alueen läpi virtaavat Casamance ja sen sivujoki Soungrougrou. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on noin 1 000 millimetriä.
Vuonna 2008 perustettu alue jakaantuu kolmeen departementtiin, jotka ovat Bounkiling, Goudomp ja Sédhiou. Kyliä on yhteensä 920.
Alueella asuu 3,35 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 19,2 %. Asukkaat ovat mandinkoja, balanteja, mankanjoja, dioloja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, puuvillaa ja seesamia. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Liikenneyhteydet ovat heikot. Matkailupalveluja on lähinnä Sédhioussa ja Diendéssä.
Suffolkin piirikunta (New York)
Suffolkin piirikunta [ˈsʌfək] on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltion piirikunta, joka sijaitsee Long Islandin saaren itäosassa New Yorkin kaupungin ja Nassaun piirikunnan itäpuolella. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Suffolkin asukasluku oli 1 501 587.
Suffolk on pinta-alaltaan suurin Long Islandin neljästä piirikunnasta. Se käsittää 66 prosenttia saaren pinta-alasta. Itä-länsisuunnassa Suffolk on 138 km ja pohjois-eteläsuunnassa 42 km pituinen. Piirikuntaan kuuluu myös Long Islandin rannikon pienempiä saaria, kuten etelärannikon pitkä ja kapea, riuttamainen Fire Island sekä koilliskulman Plum Island.
Piirikunnan hallintokaupunki on Riverhead ja suurin kaupunki Brookhaven (486 040 asukasta v. 2010). Piirikunnassa on paljon korkeaa teknologiaa kehittäviä yrityksiä ja tutkimuslaitoksia, kuten Brookhaven National Laboratory ja New Yorkin osavaltionyliopistoon (SUNY) kuuluva Stony Brook University.
Pallosimpukka
Pallosimpukka ("Sphaerium corneum") on pienikokoinen makeassa vedessä elävä simpukkalaji. Se voi kasvaa halkaisijaltaan noin 15 mm kokoiseksi. Sen kuori on ohut, soikea ja ruskeanharmaa ja sen keskellä on kohouma, umbo. Kuoren pinnassa on tasavälisiä renkaita. Kuoret ovat hyvin kuperat, mikä saa simpukan näyttää pallolta.
Pallosimpukkaa tavataan laajoilla alueilla Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa.. Suomessa pallosimpukka elää koko maassa, erityisesti kasvillisuuden seassa jokien ja järvien rannoilla sekä hitaasti virtaavissa laskuojissa.
Suurijärvi (Liperi)
Suurijärvi on Etelä-Savossa Heinävedellä ja Pohjois-Karjalassa Liperissä sijaitseva järvi.
Järvi sijaitsee Oriveden länsipuolella. Sen pinta-ala on 1 600 hehtaaria eli 16 km². Se on 8,7 kilometriä pitkä ja 5,9 kilometriä leveä. Se on keskeltä kapeampi, ja kapeikossa sijaitsee suuri Sallisensaari (43 ha). Kapeikon eteläpuolella aukeaa Piippuselkä, joka on 4,3 kilometriä pitkä. Saaren pohjoispuolella aukeaa Kumpuselkä, jonka länsipuolella sijaitsee Poroselkä. Näiden välissä on paljon saaria. Poroselän eteläpuolella työntyy kaakkoon Poroniemen taakse Porolahti. Kumpuselän itäpuolella on kapeasuinen Kokkolanlahti, joka työntyy pohjoiseen.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 87 miljoonaa kuutiometriä eli 0,087 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä, ja suurin syvyys on 26,3 metriä. Syvin kohta sijainnee Kokkolanlahdella, missä on yli kymmenen metriä syvempää kuin muualla järvessä.
Järven rantaviivan pituus on 66 kilometriä, ja rannat ovat metsämaata, joka on paikoin hieman soistunut. Järven lähiympäristössä ei ole maatiloja, mutta järven rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Järven ohitse kulkee Pieksämäki–Joensuu-rautatie, jonne on rantanäkymä Poroselän kohdalla. Liperin ja Heinäveden raja halkaisee järven kahtia niin, että Sallisensaari jää Heinävedelle.
Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Juojärven reitin valuma-alueella (04.7) Suurijärven valuma-alueeseen (04.79), johon Suurijärven valuma-alue (04.792) kuuluu. Suurijärvi on Juojärven reitin latvavesiä, ja se laskee Juojärveen Kytöjokea ja Somerjokea myöten. Järven lähialueella sijaitsee 17 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Iso Porolampi (42 ha), Saarilampi (25 ha), Riihilampi (18 ha) ja Iso Jänislampi (16 ha).
Torsa (Rautjärvi)
Torsa on Etelä-Karjalassa Rautjärvellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 1 600 hehtaaria eli 16 km². Se on 13 kilometriä pitkä ja 4,1 kilometriä leveä. Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 235,6 miljoonaa m³ eli 0,24 km³. Järven keskisyvyys on 14,9 metriä ja suurin syvyys on 56,1 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 2 ha, mikä on noin 0,1 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi on yli hehtaarin suuruinen, 4 yli aarin ja loput 6 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Järven rantaviivan pituus on 47 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 1 kilometriä.
Järvi kuuluu Hiitolanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 03) Torsanjärven valuma-alueella (03.05) Torsan lähialueeseen (03.051).
Sairaalamuseo
Sairaalamuseo on museo jonka tarkoituksena on esitellä pääasiallisesti sairaaloissa nykyisin ja aikaisemmin jo käytöstä poistettua sairaalaesineistöä.
Psykiatrinen sairaalamuseo puolestaan on museo jossa esitellään psykiatrian hoidossa käytettyä esineistöä: kuten esimerkiksi vanhoja sähköhoitolaitteita.
Sairaalamuseoita ovat Suomessa esimerkiksi Törnävän sairaalan yhteydessä oleva psykiatrinen sairaalamuseo, Harjamäen sairaalamuseo, Lahden sotilaslääketieteen museo ja Kellokosken psykiatrinen sairaalamuseo.