hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maltitoli
Maltitoli on sokerialkoholi. Sitä valmistetaan hydraamalla maltoosia.
Maltitolin moolimassa on 334,32 g/mol, sulamispiste 146–147 °C ja CAS-numero 585-88-6. Se on kiinteänä lievästi hygroskooppista. Se on melkein yhtä makeaa kuin pöytäsokeri, suhteelliseksi makeudeksi on ilmoitettu 0,65–0,9.
Maltitolin raaka-aineena käytetään useimmiten maissisiirappia.
Maltitolia käytetään elintarvikkeiden makeutusaineena. Sen E-koodi on E965..
Adolf Fredrik von Willebrand
Adolf Fredrik von Willebrand (24. maaliskuuta 1766 Nousiainen – 15. helmikuuta 1845 Turku) oli suomalainen juristi, Turun hovioikeuden presidentti ja senaatin oikeusosaston jäsen.
Willebrand ryhtyi aluksi sotilasuralle (kersantiksi 1781), mutta siirtyi 1782 opiskelemaan Turun akatemiaan. Von Willebrand toimi Turun hovioikeuden auskultanttina 1784–1785, ylimääräisenä kanslistina ja varanotaarina vuodesta 1785 lähtien. Vuonna 1790 hänet määrättiin sotatuomariksi henkikasakkajoukkoon ja 1792 hän siirtyi Tukholmaan, missä sai 1795 laamannin arvon. Tukholmassa hän työskenteli kenraaliadjutantin toimistossa kanslistina ja sihteerinä. Vuonna 1800 hänet nimitettiin Norrköpingin valtiopäivien lakivaliokunnan jäseneksi. Hän toimi Ruotsissa myös pankkiuralla, mutta siirtyi 1805 Turun ja Porin läänin lakikunnan laamanniksi.
Venäjän valloitettua Suomen alueen von Willebrand nimitettiin 1809 hallituskonseljin oikeusosaston jäseneksi. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1812 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1814. Vaikka von Willebrand toimi Turussa sijaitsevan hallituskonseljin (Suomen hallituksen) senaattorina, hänet nimitettiin 1814 myös Pietarissa sijainneen Suomen asiain komitean (sekin pyrki esiintymään Suomen hallituksena) jäseneksi. Vuonna 1821 von Willebrand teki Pietarissa vararikon ja sai muodollisesti eron komiteasta terveydellisten syiden vuoksi. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Turun hovioikeuden presidentiksi ja korotettiin 1830 vapaaherraksi. Keväällä 1832 von Willebrand erosi omasta pyynnöstään lainkäyttäjän virastaan eläen elämänsä loppuajan yksityishenkilönä koko palkkaa vastaavan elinkautisen eläkkeen varassa.
Von Willebrandin isä oli Turun läänin jalkaväkirykmentin majuri Carl Johan von Willebrand (3. maaliskuuta 1730 – 19. huhtikuuta 1810) ja äiti Carl Johanin ensimmäinen puoliso Agnes Lilliestjerna (18. maaliskuuta 1734 – 30. kesäkuuta 1776). Von Willebrandin puoliso oli Wilhelmina Albertina von Willebrand (17. toukokuuta 1782 – 13. toukokuuta 1824). Wilhelmina oli Turun ja Porin läänin maaherran Ernst Gustaf von Willebrandin ja Wendla Gustava von Wrightin tytär sekä hallituskonseljin jäsenen kenraalimajuri August Fredrik Palmfeltin leski.
Willebrand
Willebrand voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sotahovioikeus
Sotahovioikeus () oli ruotsalainen sotilasasioita käsittelevä erityistuomioistuin, joka toimi toisena oikeusasteena. Se perustettiin 1791, mutta lakkautettiin muutaman vuoden kuluttua, ja perustettiin uudelleen 1797. Se oli ainoa sotilasasioiden ylioikeus niin maalla kuin merelläkin sattuneissa tapauksissa. Vuoden 1798 sota-artiklat määräsivät, että sotahovioikeus oli rauhanaikainen ylioikeus, mutta sodan aikana ylimpänä oikeutena toimi armeijan ylisotaoikeus ("generalkrigsrätt") ja laivaston ylioikeus ("öfverrätt"). Vuoden 1868 sotatuomioistuinasetuksen mukaan sotahovioikeus oli sotaväen toinen oikeusaste. Kuninkaan käskystä voitiin valtakunnan ulkopuolella olevaa armeijaa ja merisotaretkellä olevaa laivastoa varten perustaa ylisotaoikeus ("öfverkrigsrätt"). Vuonna 1948 Ruotsissa lakkautettiin erityiset sotilastuomioistuimet rauhan aikana.
Johannes Fust
Johann(es) Fust (k. 1466) oli saksalainen kirjanpainaja. Hän oli Johannes Gutenbergin liikekumppani mutta ryhtyi kirjapainoasioissa myöhemmin yhteistyöhön vävynsä Peter Schöfferin kanssa.
Philippe Claudel
Philippe Claudel (s. 2. helmikuuta 1962) on ranskalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Claudelin romaaneista on suomennettu "Harmaat sielut" (2003) ja "Varjojen raportti" (2007). Claudelin esikoisohjaus "Olen aina rakastanut Sinua" (2008) sai Bafta-palkinnon.
Pietro Germi
Pietro Germi (14. syyskuuta 1914 Genova – 5. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Germi opiskeli Genovan laivastoinstituutissa ja valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta. Hän työskenteli Alessandro Blasettin ja Amleto Palermin assistenttina ja ohjasi vuonna 1945 käsikirjoittamansa elokuvan "Il testimone" (”Todistaja”). Sen jälkeen hän ohjasi sävyltään neorealistisia rikoselokuvia kuten "Tappava suudelma" ("Gioventù perduta", 1947), "Lain nimessä" ("In nome della legge", 1949), "Toiveitten tie " ("Il cammino della speranza", 1950) sekä "Rahan kirous" ("La città si difende", 1951), joka sai Venetsian elokuvajuhlien palkinnon vuoden parhaana italialaisena elokuvana.
Ohjaajan tunnetuin työ on Marcello Mastroiannin tähdittämä italialainen komedia "Avioero italialaiseen tapaan" ("Divorzio all’italiana", 1961), joka voitti kaksi Nastro d’argentoa ja Golden Globea sekä Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. Satiirinen komedia "Vietelty ja hyljätty" ("Sedotta e abbandonata", 1963) sai David di Donatellon ohjauksesta ja episodielokuva "Hyvät naiset ja herrat" ("Signori e signore", 1965) Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Germin viimeinen elokuva oli "Amici miei" (”Ystäväni”, 1975), jonka viimeisteli Mario Monicelli.
Dark Days Ahead
Dark Days Ahead on suomalainen groove metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Sen kotipaikka on Jyväskylä. Yhtye on julkaissut kaksi albumia albumia, "The Long Road South" (2012) sekä "North Star Blues" (2014) Inverse Recordsin kautta.
Enrico Guazzoni
Enrico Guazzoni (18. syyskuuta 1876 Rooma – 24. syyskuuta 1949 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja taidemaalari.
Taidetta opiskellut Guazzoni aloitti elokuvauransa Alberini & Santoni -yhtiön lavastajana vuonna 1906. Vuodesta 1909 lähtien hän toimi Cinesin lavastajana ja ohjaajana. Hän nousi maailmanmaineeseen Rooman valtakuntaan sijoittuvilla spektaakkelielokuvilla kuten "Quo vadis?" (1912) ja "Giulio Cesare" (”Julius Caesar”, 1913).
Vuonna 1918 Guazzoni perusti oman tuotantoyhtiön, joka meni pian nurin italialaisen elokuvateollisuuden kriisissä. Ohjaajan Cinesille tekemä suurenmoinen miekka ja sandaali -spektaakkeli "Messalina" (1923) toimi muun muassa Hollywoodin "Ben-Hurin" (1925) esikuvana, mutta johti osaltaan yhtiön konkurssiin. Myöhemmin Guazzoni ohjasi useita viihde-elokuvia.
Varatchaya Wongteanchai
Varatchaya Wongteanchai (s. 7. syyskuuta 1989 Chiang Rai) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 212 kesäkuussa 2013 ja nelinpelissä sijalla 118 helmikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä ja 24 turnausta nelinpelissä. Hänen siskonsa Varunya Wongteanchai pelaa myös tennistä.
1,5-syklo-oktadieeni
1,5-syklo-oktadieeni (CH) on rengasrakenteisiin dieeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään polymeerien valmistuksessa ja ligandina organometallikemiassa.
1,5-syklo-oktadieeni on huoneenlämpötilassa kirkas neste. Se ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi tyypillisten alkeenien tavoin, ja klooraus johtaa tetrakloorisyklo-oktaaniin ja selektiivinen pelkistys vedyn avulla muodostaa syklo-okteenia. Korkeassa lämpötilassa ja paineessa vety pelkistää 1,5-syklo-oktadieenin syklo-oktaaniksi.
1,5-syklo-oktadieeniä valmistetaan syklobutadieenin dimerisaatiolla. Katalyyttinä käytetään nikkelikomplekseja ja sivutuotteena muodostuu 4-vinyylisyklohekseeniä. 1,5-syklo-oktadieenin cis-cis-isomeerin saanto on noin 90 %. Tuotteet erotetaan toisistaan tislaamalla.
1,5-syklo-oktadieenin renkaanavauspolymeroinnilla valmistetaan polyoktenameereja, jotka ovat elastomeereja, joita käytetään muun muassa kumeissa ja termoplastisissa polymeereissä. Eräitä 1,5-syklo-oktadieenin halogenoituja johdannaisia käytetään paloa estävinä aineina. Yhdiste reagoi boraanin kanssa muodostaen 9-borabisyklo[3.3.1]nonaania eli 9-BBN:ää, jota käytetään hydroboraatioreaktioissa.
1,5-syklo-oktadieenin π-sidokset muodostavat sidoksen metalliatomien kanssa. Nämä kompleksit ovat hyvin pysyviä ja niitä muodostuu metallikarbonyylien ja 1,5-syklo-oktadieenin välisellä reaktiolla. Metalleja, jotka muodostavat näin kompleksin yhdisteen kanssa ovat muun muassa kromi, volframi, renium ja molybdeeni.
Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) on hyödyllinen lähtöaine muiden nikkeliyhdisteiden synteesissä ja syklo-oktadienyyliligandin syrjäytymiseen perustuu eräiden kompleksien, kuten Crabtreen katalyytin käyttö.
Alberto De Martino
Alberto De Martino (12. kesäkuuta 1929 Rooma – 2. kesäkuuta 2015 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
De Martino valmistui juristiksi, teki vuodesta 1948 lähtien dokumenttielokuvia ja työskenteli apulaisohjaajana. 1960-luvun alussa hän käsikirjoitti ja ohjasi joukon peplumelokuvia. De Martino teki myös kauhuelokuvan "Horror" (1962) ja yhden ensimmäisistä spagettiwesterneistä "Gli eroi di Fort Worth" (”Fort Worthin sankarit”, 1964). 1960-luvun spagettiwesternien jälkeen hän ohjasi kansainvälisestikin menestyneitä jännitysfilmejä. Ohjaaja tunnettiin myös taiteilijanimellä Martin Herbert.
Almir Kajumov
Almir Kajumov (30. joulukuuta 1964 Moskova – 7. elokuuta 2013 Smolensk) oli venäläinen jalkapalloerotuomari ja entinen jalkapalloilija.
Hän pelasi muun muassa Moskovan Spartakissa, jossa voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1987. Kaudella 1992 hän edusti Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa.
Pelaajauransa jälkeen Kajumov toimi erotuomarina. Almir Kajumov kuoli Smolenskin kaupungissa 49-vuotiaana elokuussa 2013.
Toimiessaan erotuomarina Vuonna 2009 Kajumovin epäiltiin manipuloineen ZSKA Moskovan ja FK Moskovan välisen ottelun tulosta tšetšeenimafian haluamalla tavalla. Kajumov jätti ottelussa muun muassa tuomitsematta selvän rangaistuspotkun ZSKA:lle. ZSKA:n tappio aiheutti myös espanjalaisvalmentaja Juande Ramosin erottamisen joukkueen päävalmentajan paikalta. Muutamaa viikkoa ottelun jälkeen Kajumov yritti hypätä seitsenkerroksisen moskovalaisen asuinrakennuksen katolta. Poliisi onnistui kuitenkin suostuttelemaan hänet alas ja Kajumov toimitettiin psykiatriseen hoitoon.
Piero Regnoli
Piero Regnoli (19. heinäkuuta 1921 Rooma – 27. huhtikuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.
Regnoli toimi Vatikaanin "L'Osservatore Romanon" elokuva-arvostelijana ja "L'Eco del Cinema" -lehden toimittajana sekä aloitti elokuvauransa Paolo Moffan assistenttina. Vuodesta 1951 lähtien hän työskenteli mitä erilaisimpiin tyylilajeihin kuuluvien elokuvien käsikirjoittajana. 1970-luvun alussa Regnoli erikoistui eroottisiin komedioihin ja pornoelokuviin. Hänen vuonna 1957 alkanut ohjaajanuransa käsittää joukon tavanomaisia viihde-elokuvia.
Olen aina rakastanut Sinua
Olen aina rakastanut Sinua ("Il y a longtemps que je t’aime") on Philippe Claudelin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2008. Se on kirjailijana kannuksensa hankkineen Claudelin pitkä esikoisohjaus.
Elokuva on kuvattu Claudelin kotikaupungissa Nancyssa. Se sai Ranskassa Césarin parhaan esikoisohjauksen palkinnon ja Britanniassa Baftan parhaan vieraskielisen elokuvan palkinnon.
Tarinassa vankilatuomion kärsinyt kotiseudulle palaava Juliette saa osakseen epäluuloa ja vihaa; jopa lähiomaiset, sisar Léa ja tämän aviomies Luc, karsastavat häntä.
Malakanviirubulbuli
Malakanviirubulbuli ("Ixos malaccensis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Malakanviirubulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Se on edelleen yleinen tai melko yleinen laji, mutta on vähenemässä elinympäristöjen häviämisen seurauksena. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Malakanviirubulbuli elää alankometsissä 1 200 metrin korkeuteen asti. Yleensä sitä kuitenkin tavataan alemmissa korkeuksissa.
Nikobaarienbulbuli
Nikobaarienbulbuli ("Ixos nicobariensis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Nikobaarieenbulbulia tavataan Intian Nikobaarien saarilla. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Nikobaarienbulbuli elää luonnotilaisissa ja hakatuissa metsissä ja metsänreunoilla. Sitä tavataan myös puutarhoissa, kookos- ja kumiplantaaseilla, ihmisasutuksen läheisyydessä ja joskus myös ruohikkoalueilla. Sitä tavataan usein yksittäin tai pareittain.
Giacomo Gentilomo
Giacomo Gentilomo (5. huhtikuuta 1909 Trieste – 16. huhtikuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja taidemaalari.
Taiteesta ja teatterista kiinnostunut Gentilomo työskenteli lavastajana ja aloitti elokuvauransa leikkaajana, käsikirjoittajana sekä Carlo Ludovico Bragaglian apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli dokumenttielokuva "Sinfonie di Roma" (”Rooman sinfoniat”, 1937), jossa käytettiin ensimmäistä kertaa Italiassa Technicolor-värejä. Gentilomon ensimmäinen näytelmäelokuva oli "Ecco la radio!" (”Tässä on radio”) vuonna 1940. Vuonna 1945 valmistunut "O sole mio" sekoitti onnistuneesti neorealismia napolilaisperinteeseen.
Toisen maailmansodan jälkeen Gentilomo ohjasi lukuisia komedioita, melodraamoja ja seikkailuelokuvia. Elokuvauransa loppuvaiheessa hän teki joukon peplumfilmejä kuten "Maciste e la regina di Samar" (1964). 1960-luvun puolivälistä lähtien Gentilomo työskenteli taidemaalarina.
Vuoriviirubulbuli
Vuoriviirubulbuli ("Ixos mcclellandii") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vuoriviirubulbulia tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan. Bangladeshissa se on kuitenkin harvinainen ja mahdollisesti hävinnyt sieltä kokonaan. Vuoriviirubulbulin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ilkka Talasranta
Ilkka Tapani Talasranta (26. toukokuuta 1964 – 6. elokuuta 2013) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja viihteen monitoimimies.
Talasranta toimi YLE Viihteen päällikkönä vuodesta 2004 vuoteen 2007.
Simon Gysbers
Simon Gysbers (s. 7. toukokuuta 1987 Richmond Hill, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue Medveščak Zagrebia. Suhteellisen isokokoisen Gysbersin vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, syöttäminen, kärsivällisyys kiekon kanssa sekä rauhallisuus paineen alla. Hän ei ole koostaan huolimatta kuitenkaan kovin fyysinen tai aggressiivinen. Gysbersillä on parannettavaa myös oman pään pelaamisessa. Hän laukoo oikealta.
OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi Gysbersin 282. pelaajana vuonna 2003, mutta hän ei koskaan siirtynyt CHL:ään. Gysbers pelasi kolme seuraavaa kautta OPJHL:ää Stouffville Spiritissä. Hän oli kahdella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Gysbers palkittiin myös molempina kausina OPJHL:n parhaana puolustajana.
Vuodet 2006–2010 Gysbers kävi Lake Superior State Universitya. Hän oli kolmella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja, joista kahdella viimeisemmällä Gysbers toimi myös LSSU:n varakapteenina. Viimeisimmän yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2010 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin. Pari päivää myöhemmin Gysbers solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän pelasi kuitenkin molemmat sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Marliesissa. Tulokaskausi 2010–2011 toi Gysbersille 60 runkosarjaottelussa tehot 7+24=31, joilla hän oli joukkueen tehokkain puolustaja, kuten myös kaudella 2011–2012 tehoilla 5+24=29. Kevään 2012 pudotuspeleissä Gysbers teki 17 ottelussa tehot 1+1=2. Hänen AHL-uransa toistaiseksi ainoa playoff-maali syntyi 25. toukokuuta 2012 viidennessä konferenssifinaaliottelussa Oklahoma City Baronsia vastaan ja se ratkaisi Marliesille 3-1-voittoon päättyneen ottelun sekä Calder Cup- finaalipaikan. Joukkue hävisi finaalisarjan kuitenkin Norfolk Admiralsille otteluvoiton 4-0. Heinäkuussa 2012 Gysbers teki vuoden mittaisen jatksopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Gysbers pelasi myös kauden 2012–2013 kokonaan farmissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Gysbers nousi joukkueen ykköspuolustajaksi ja oli Ilveksen tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24.. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Turun Palloseuraan. Gysbers oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Ruotsin SHL-liigan Djurgårdens IF:ään.
Kaudeksi 2015–2016 Gysbers siirtyi KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin.
Giorgio Capitani
Giorgio Capitani (29. joulukuuta 1927 Pariisi – 25. maaliskuuta 2017 Viterbo) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Capitanin elokuvaura alkoi vuonna 1946. Hän työskenteli muun muassa Vittorio Cottafavin apulaisohjaajana ja teki ensimmäisen itsenäisen ohjaustyönsä vuonna 1953. Capitani ohjasi joukon tavanomaisia melodraamoja ja erikoistui 1960-luvun puolivälistä lähtien komedioihin. 1980-luvun lopulta lähtien hän teki televisiossa muun muassa suositun sarjan komissaario Roccasta sekä joukon elämäkertaelokuvia. Ohjaaja tunnettiin myös taiteilijanimellä George Holloway.
Paciano Aniceto
Paciano Basilio Aniceto (s. 9. maaliskuuta 1937 Santa Ana) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi San Fernandon hiippakuntaan 23. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Tuguegaraon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tlosin titulaaripiispaksi 7. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Eduardo Martínez Somalo.
Aniceto sai 20. lokakuuta 1983 nimityksen Iban piispaksi ja 31. tammikuuta 1989 San Fernandon arkkipiispaksi.
Sorvalin Veikot
Sorvalin Veikot (SoVe), oli viipurilainen vuonna 1905 perustettu urheiluseura. Sorvali oli samannimisellä saarella sijainnut Viipurin kaupunginosa. Vuonna 1905 perustettiin Sorvalin työväenyhdistyksen alaosastoksi urheiluseura Sorvalin Veikot. Seura liittyi SVUL:n Viipurin piiriin. Seurassa harrastettiin monia urheilulajeja, mutta jääpallossa seura saavutti suurimman menestyksensä.
Talvella 1933 Veikot pääsi ensimmäisen kerran TUL:n jääpallocupin finaaliin, kun se voitti ratkaisevassa välieräottelussa paikallisvastustajansa Talikkalan Toverit maalein 3-2, ottelun ratkaisemiseen tarvittiin kolme jatkoaikaa. Loppuottelun Veikot kuitenkin hävisi Helsingissä Kullervolle 1-0. Vuosina 1938 ja 1939 Veikot pääsi loppuotteluun, mutta hävisi molempina talvina turkulaiselle Maarian Pyrkivälle maalein 2-3 ja 1-4. Kaikkiaan Veikot saavutti TUL:n jääpallosarjoissa kolme hopeaa.
Sotien jälkeen Sorvalin Veikot jatkoi toimintaansa Lahdessa, samaan kaupunkiin evakuoitiin Viipurista myös Reipas. Päälajiksi Veikoille valikoitui uudessa kotikaupungissa jalkapallo. Vuonna 1962 nimi muutettiin Veikoiksi , vuonna 1963 Peli-Veikoiksi ja viimein 1964 Lahden Peli-Veikoiksi.
Massimo Girotti
Massimo Girotti (18. toukokuuta 1918 – 5. tammikuuta 2003) oli italialainen elokuvanäyttelijä, jonka pitkän uran viimeiseksi rooliksi jäi työ Ferzan Özpetekin elokuvassa "Katseet ikkunassa".
Marchen alueella Italian keskiosassa syntynyt Massimo Girotti opiskeli ennen näyttelijänuraansa oikeustieteitä, sekä kunnostautui useissa urheilulajeissa, erityisesti uimarina, toimien myös vesipallomaalivahtina pääsarjatasolla 1930-luvulla.
Atleettisen olemuksensa ja Teresa Franchinin johdolla suoritettujen näyttelijäopintojen myötä Girotti alkoi saada tilaisuuksia elokuvamaailmassa. Ensimmäistä pientä roolia draamassa "Dora Nelson" (1939) seurasi muutamaa vuotta myöhemmin pääosa Alessandro Blasettiin historiallissävytteisessä fantasiaspektaakkelissa Rautakruunu ("La corona di ferro", 1941).
Näyttelijäntöistä arvostetuin lienee kulkuri Ginon rooli Luchino Viscontin neorealistisessa varhaisteoksessa Riivaajat (1943). Yli kuusi vuosikymmentä kestäneen, ja lukemattomia erilaisia tehtäviä niin elokuvissa kuin teatterissa käsittäneen uransa aikana Massimo Girotti ehti työskennellä Viscontin ohella mm. Pietro Germin, Roberto Rossellinin, Vittorio de Sican, Pier Paolo Pasolinin, Bernardo Bertoluccin ja Ettore Scolan kanssa. Vastanäyttelijöistä voidaan mainita esimerkiksi Clara Calamai, Elli Parvo, Alida Valli, Lucia Bosè ja Silvana Pampanini.
Yksityisyydestään tiukasti kiinni pitänyt ja Roomaan juurtunut Marchen kasvatti oli poliittiselta vakaumukseltaan vahvasti vasemmalla.
Alvaro Mancori
Alvaro Mancori (15. syyskuuta 1923 Rooma – 24. kesäkuuta 2011 Rooma) oli italialainen elokuvaaja ja elokuvatuottaja.
Mancori aloitti elokuvauransa kuvaaja Mario Albertellin assistenttina. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli kameramiehenä ja myöhemmin elokuvaajana kuvaten lukuisia lähinnä mustavalkoisia filmejä aina vuoteen 1966 saakka. Vuonna 1963 Mancori perusti Elios-studion, jolla tehtiin monia spaghettiwesternejä. Hän toimi myös elokuvatuottajana ja ohjasi muutaman viihde-elokuvan taiteilijanimellä Al World.
Piero Pierotti
Piero Pierotti (1. tammikuuta 1912 Pisa – 4. toukokuuta 1970 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Pierotti valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1939, teki dokumenttielokuvia sekä työskenteli apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana. Hän ohjasi ensimmäisen näytelmäelokuvansa vuonna 1958. Myöhemmin Pierotti ohjasi ja käsikirjoitti erityisesti seikkailu- ja peplumelokuvia. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä Peter E. Stanley.
Arctic Race of Norway
Arctic Race of Norway on kansainvälinen vuosittainen maantiepyöräilykilpailu, joka käydään Pohjois-Norjassa. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin 8.–11. elokuuta 2013, lähtöpaikkanaan Bodø ja maalialueena 705 kilometrin pyöräilyn jälkeen Harstad.
Vuoden 2013 kilpailu alkoi Bodøstä, kulkien Lofoottien kautta Vesterålenin, ja sieltä Harstadiin. Kilpailuun osallistui 20 joukkuetta sekä 120 pyöräilijää, yhteensä 16 eri maasta.
Kilpailulla oli televisiointioikeudet yli 100 maassa.
Vuoden 2014 kilpailu alkoi Hammerfestista 14. elokuuta ja päättyi Tromssaan 17. elokuuta.
Rein Taaramäe
Porin venäläinen ortodoksinen kirkko
Porin venäläinen ortodoksinen kirkko eli Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko () on Porissa sijaitseva ortodoksinen kirkko.
Venäjän ortodoksisen kirkon alainen kirkko toimii V kaupunginosassa vanhassa puutalossa, joka aikaisemmin palveli paikallisen ortodoksisen yhteisön rukoushuoneena Porin ortodoksinen kirkon valmistumiseen vuoteen 2002 saakka. Kirkkorakennuksen erottaa ympäröivästä rakennuskannasta ortodoksisille kirkoille tyypillinen kullattu liekkikupoli.
Rakennuksen vihki kirkoksi Moskovan patriarkaatti vuonna 2008. Se on nimetty ja pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonin mukaan.
Poltava (1911)
Poltava oli toinen Keisarillisen Venäjän rakentama Gangut-luokan taistelulaiva ennen Ensimmäistä maailmansotaa. Alus nimettiin vuonna 1709 käydyn Poltavan taistelun mukaan.
Keisari Nikolai II tilasi aluksen duuman vastustuksesta huolimatta vuoden 1908 lopulla Amiraliteetin telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 16. kesäkuuta 1909 ja alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1911. Alus valmistui 17. joulukuuta 1914.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Helsinkiin sijoitettuun 1. taistelulaivaprikaatiin, jonka tehtävänä oli suojata pääkaupunkia estämällä kulku Porkkalankapeikosta.
Ensimmäisessä maailmansodan jälkeen alus toimi koulutusaluksena ja melkein upposi tulipalon seurauksena seuraavana vuonna. Alus uudelleennimettiin "Frunze"ksi 7. tammikuuta 1926 Mihail Frunzen mukaan. Alus poistettiin laivaston listalta vuonna 1940 ja sen romutus alkoi seuraavana vuonna. Toisessa maailmansodassa alus upotettiin Leningradin lähistöllä estääkseen alusta joutumasta saksalaisten käsiin. Alus nostettiin vuonna 1944 ja romutettiin vuonna 1949.
Sumatranoliivibulbuli
Sumatranoliivibulbuli ("Ixos virescens") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sumatranoliivibulbulia tavataan Indonesiassa Sumatralla ja Jaavalla. Sen on kuvattu olevan yleinen ylänköalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko
Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko voi viitata seuraaviin kirkkorakennuksiin:
Filippiinienoliivibulbuli
Filippiinienoliivibulbuli ("Hypsipetes philippinus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Filippiinienoliivibulbulia tavataan vain Filippiineillä. Sen on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Puutarhatiede
Puutarhatiede on puutarhakasvien tuotantoa, viheralaa sekä puutarhaympäristöä ja sen vaikutuksia muihin ympäristöihin tutkiva tieteenala. Se tutkii myös kasvutekijöitä biologian ja fysiologian tasolla. Puutarhatiedettä sivuavat kasvibiologiaan kuuluvat tieteenalat ja biotekniikka.
Puutarhatiedettä on opetettu Helsingin yliopistossa 1950-luvulta lähtien. Omat tilat tämä tieteenala sai 1960-luvun alussa. Vuonna 1992 puutarhatiede ja kasviviljelytiede yhdistyivät ja syntyi puutarhaosasto. Tällöin oppiaineisiin lisättiin rikkakasvitiede.
Professoreina ovat toimineet J. E. Hårdh (1959–1980), Erkki Kaukovirta (1981–1995), Irma Voipio (1998–2000), Olavi Junttila (2000–2005) ja Paula Elomaa (2006 alkaen).
Keltabulbuli
Keltabulbuli ("Hypsipetes everetti") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltabulbulia tavataan vain Filippiineillä. Sen on kuitenkin kuvattu olevan melko yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Goggomobil
Goggomobil oli vuosina 1955–1969 valmistettu saksalainen automerkki. Goggomobil-autoja valmisti Hans Glas GmbH, joka oli aiemmin valmistanut maatalouskoneita ja sitten skoottereita. Tehdas valmisti myös Glas-autoja.
Huhtikuussa 1955 esitelty Goggomobil oli kääpiöautoista automaisin, siinä oli neljä pyörää, pikkuautolle tyypillinen ulkonäkö ja erillisjousitus.
Auto oli nelipaikkainen, mutta takapenkin pienuuden vuoksi Goggomobil määritettiin Suomessa kaksipaikkaiseksi, jossa sai kuljettaa kolmea aikuista tai kahta aikuista ja kahta lasta. Suomeen tuotiin vuodesta 1955 alkaen muutamia satoja Goggomobil-autoja. Keveytensä takia ne joutuivat ajoittain ilkivallan tekijöiden kaatamiksi.
Kääpiöautojen suosio Länsi-Saksassa johtui osaksi ajokorttiuudistuksesta. Ennen joulukuuta 1954 hankituilla ajokorteilla sai ajaa moottoripyörää tai alle 250 cm³ -moottorista kääpiöautoa. BMW hankki vuonna 1966 Glas-autotehtaan, joka valmisti Glas- ja Goggomobil-autoja, mutta kaikkien niiden tuotanto loppui vähitellen, viimeisenä 247 cm³:n Goggomobil-autojen tuotanto kesäkuussa 1969. Eräs yksityinen yritys jatkoi kuitenkin vielä vuoden 1969 jälkeenkin 247 cm³:n Goggomobil-autojen tuotantoa alkuperäisin työkaluin ainakin vuonna 1970 .
Goggomobil-autoja valmistettiin kaikkiaan noin 300 000. Autoa valmistettiin lisenssillä Argentiinassa 1958-1963 yli tuhat, Espanjassa 1962–1966 noin 6 500 ja Australiassa 1957–1961 noin 5 000 autoa. Lisäksi Puolassa valmistettiin luvattomasti pieniä määriä Goggomobiliin perustuvia Mikrus-autoja. Australiassa tehtyihin Goggomobil Dart -autoihin muotoiltiin oma urheilullinen kori. Buckle Motors Pty Ltd valmisti näitä autoja Sydneyssä 700 kappaletta. Kaikissa maissa, joissa Goggomobilia valmistettiin, sen kilpailija oli halvin pikkuauto, jonka hinta oli usein liian lähellä Goggomobilia. Saksassa se oli halvin Kupla, Australiassa Mini ja Espanjassa Fiatin lisenssillä tehty Seat 600. Kaikki ne vähensivät Goggomobil-kääpiöauton myyntiä.
Goggomobil TS 400 Coupe:
Cabernet Franc
Cabernet Franc on tumma viinirypälelajike, josta tehdään punaviiniä. Cabernet Francia viljellään paljon Bordeaux'ssa, ja sitä käytetään enemmän tai vähemmän lähes kaikissa bordeauxviineissä. Loiren laaksossa se on merkittävin tumma lajike. Sitä viljellään myös Italiassa, etenkin Friulissa ja Toscanassa, missä se tunnetaan myös nimellä bordo. Cabernet Franc kukkii ja kypsyy melko aikaisin. Cabernet franc -viini on väriltään ohuen punaista. Sen tanniinit ovat usein melko kepeitä ja viinin maku on runsaan marjainen. Tunnetumpi Cabernet Sauvignon on Cabernet Francin ja Sauvignon Blancin risteytys.
Mindanaonbulbuli
Mindanaonbulbuli ("Hypsipetes rufigularis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mindanaonbulbulia tavataan kotoperäisenä Mindanaolla Filippiineillä. Se on melko harvinainen, ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Mindanaonbulbuli elää metsissä ja metsänreunoilla ja on yleisimmillään luonnontilaisissa metsissä.
Negrosinbulbuli
Negrosinbulbuli ("Hypsipetes siquijorensis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Negrosinbulbulia tavataan neljällä saarella Filippiineillä. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut ja kanta pienenemässä.
Suorana: Kortesmäki
Suorana: Kortesmäki on suomalainen Joona Kortesmäen juontama keskusteluohjelma, jota esitettiin Yle TV2:ssa vuoden 2013 maaliskuusta huhtikuuhun 2014. Ohjelmaa esitettiin maanantaista keskiviikkoon kello 20:30.
Keväällä 2013 esitetyllä ensimmäisellä tuotantokaudella ohjelmassa esiintyi Kortesmäen lisäksi myös Ulla Virtanen, jonka kanssa ohjelman alussa käsiteltiin ajankohtaisia aiheita. Ensimmäisellä kaudella nähtiin myös Tero Saleniuksen sketsejä. Syksyllä 2013 Salenius jättäytyi ohjelmasta pois. Ulla Virtasen vetämä alkuosio uudistui myös, kun ajankohtaisia aiheita aloitettiin käsitellä päivittäin vaihtuvalla teemalla.
Keväällä 2014 ohjelman alkuosiot uudistuivat jälleen. Maanantaisin "Armanin kanssa Twitteriin"-osiossa Arman Alizad esitteli järjestämiensä Twitter-haasteiden tuloksia. Tiistaisin Ulla Virtanen esitteli "viikon ilmiön". Keskiviikkoisin Kortesmäki kilpaili YleX-radiokanavan juontajien Mäkkärin ja Vikin kanssa viikoittain vaihtuvissa kilpailuissa "Kortesmäki VS YleX"-osiossa.
Ulla Virtanen juonsi keväällä 2013 YleX -radiokanavalla televisiosarjan sisarohjelmaa "Suorana: Virtanen".
Maaliskuussa 2014 uutisoitiin Ylen lopettavan ohjelman kolmannen tuotantokautensa jälkeen, sillä ohjelma ei tavoittanut katsojia eikä oikeaa katsojaryhmää.
Pinot Blanc
Pinot Blanc on viinirypälelajike, josta tehdään valkoviiniä. Pinot Blanc on Alsacen viljellyin lajike, ja sikäläinen kuohuviini cremant d'alsace tehdään enimmäkseen siitä. Lajike on tärkeä myös Italiassa nimellä Pinot Bianco sekä Saksassa ja Itävallassa nimellä Weissburgunder. Se on Pinot Noirin ja Gouais Blanc -rypäleiden risteytys. Pinot blanc -viini muistuttaa hieman chardonnayta, sillä se on samalla tavalla hedelmäinen. Rakenteeltaan pinot blanc -viini on kuitenkin chardonnayta kepeämpää ja vähemmän hapokasta. Siitä tehdäänkin arkipäiväisiä käyttöviinejä, jotka juodaan nuorina ja usein ruokaviineinä.
Gateshead International Stadium
Gateshead International Stadium (alun perin Gateshead Youth Stadium) on Fellingissa, Tyne and Wearissa, Englannissa sijaitseva urheilustadion. Se rakennettiin vuonna 1955, ja sitä on remontoitu kaikkiaan kolmesti. Stadionin kapasiteetti on noin 11 800.
Stadionia on käytetty pääasiassa yleisurheilukilpailujen järjestämiseen. Siellä on mm. järjestetty Iso-Britannian osakilpailu kansainvälisissä GP-kisoissa vuosina 2003–2010 ja yleisurheilun joukkue-EM-kilpailut kolme kertaa: 1989, 2000 ja 2013. Stadionilla on tehty kaikkiaan viisi maailmanennätyssuoritusta; esimerkiksi seiväshyppääjä Jelena Isinbajeva korjasi lajinsa ME:tä kahdesti 2003 ja 2004.
Yleisurheilun ohella Gateshead International Stadium toimii Englannin viitossarjatason jalkapalloseura Gateshead FC:n ja rugbyjoukkue Gateshead Thunderin kotistadionina. Lisäksi amerikkalaisen jalkapallon joukkue Gateshead Senators pelasi kotiottelunsa siellä vuoteen 2012 saakka.
Stadionilla on myös järjestetty useita konsertteja. Eräitä merkittävimpiä esiintyjiä ovat olleet Bon Jovi, Bryan Adams ja Tina Turner. Konserteissa stadionin yleisökapasiteetti voidaan nostaa 30 000 katsojaan.
FC Lusitanos
Futebol Clube Lusitanos on jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista. Seura pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla ja on voittanut sen mestaruuden kahdesti vuosina 2012 ja 2013. Lusitanos on esiintyny sekä Eurooppa liigassa että Mestarien liigassa kahdesti häviten kaikki kahdeksan pelaamaansa ottelua.
YVP
YVP voi tarkoittaa seuraavia asioita:
SP Tre Penne
Società Polisportiva Tre Penne on jalkapalloseura San Marinon kaupungista. Seura pelaa San Marinon korkeimmalla sarjatasolla ja voittanut sen mestaruuden kolmesti, vuosina 2012, 2013 ja 2016. Seura on esiintynyt vuosina 2010–11 ja 2011–12 Eurooppa-liigassa sekä 2012–13 ja 2013–14 Mestarien liigassa häviten kaikki kahdeksan pelaamaansa ottelua.
Mobiilikäyttöjärjestelmä
Mobiilikäyttöjärjestelmä on käyttöjärjestelmä, joka on suunniteltu älypuhelimille, tableteille, kämmentietokoneille sekä muille mobiililaitteille.
Suosituin älypuhelimissa käytössä oleva mobiilikäyttöjärjestelmä vuoden 2013 toisella vuosineljänneksellä oli Linuxiin perustuva Googlen omistama avoimen lähdekoodin Android, joka oli 79,3 prosentissa älypuhelimista.
Mobiililaitteille suunnattuja käyttöjärjestelmiä:
Kultabulbuli
Kultabulbuli ("Thapsinillas affinis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultabulbulia tavataan Indonesiassa Molukeilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kotkan Palloseura
Kotkan Palloseura (lyhenne KoPS) on 1922 perustettu ja 5.6.1937 rekisteröity kotkalainen palloseura. Seuran toiminta loppui 2000-luvun alussa.
Jäntevä
Jäntevä voi tarkoittaa seuraavia urheiluseuroja:
Glas (auto)
Glas oli vuosina 1958-1968 valmistettu saksalainen automerkki. Autotehdas Hans Glas GmbH valmisti vuosina 1955-1969 aluksi Goggomobil-kääpiöautoja. Goggomobilia tehtiin myös pienenä pakettiautona jota sai useampana versiona käyttötarkoituksen mukaan mm. pienellä lavalla varustettuna.
Ensimmäinen Glas-merkkinen auto oli Glas Isar T600 (ja T700), jota valmistettiin 1958-1965. Isar tunnettiin myös nimellä "suuri Goggomobil" ja alkuun sitä myytiinkin Goggomobil Isar -merkkisenä
Seuraava auto oli kulmikas pikkuauto Glas 1004, 1204, 1304, joita valmistettiin 1962-1968. Tätä mallia valmistettiin avomallisena, coupe-mallina (S1004), sedanina ja farmaria muistuttavana CL-mallina.
Glas valmisti myös urheiluautoja Glas 1300 GT ja 1700 GT vuosina 1964-1967. Näiden autojen korit oli suunnitellut italialainen Pietro Frua. GT-mallia valmistettiin myös avoautona.
Keskikokoinen malli oli Glas 1700 (1964-1968) ja isoja V8-moottorilla varustettuja urheilullisia Gran Tourismo malleja olivat Glas 2600 V8 ja 3000 V8 ("Glaserati"), joita valmistettiin 1966-1968. Glas 1700 sai varsin myönteisen arvion, mutta "Tekniikan Maailma" -lehti 12/1966 huomautti, että Glas näyttää olevan poikkeuksellisen pieni menestyväksi autotehtaaksi. Pian Glas-autotehtaan pienuus muodostuikin ongelmaksi. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja myytiin vuonna 1966 BMW:lle. Vähitellen BMW lopetti kaikkien Glas-autojen tuotannon, viimeisenä 245-kuutioisen Goggomobilin. BMW valmisti vähän aikaa GT- ja V8-malleja. 1700-mallin tuotantolinjan BMW siirsi Etelä-Afrikkaan. Siellä Glas 1700-autoa valmistettiin BMW 1804 SA ja BMW 2004 SA -nimisinä vuoteen 1974 saakka.
Tekniikan Maailma 12/1966
Pakanavuoren kalliomaalaus
Pakanavuoren kalliomaalaus sijaitsee Kymijoen itärannalla Kuusankoskella Voikkaan kohdalla olevassa kalliossa Kouvolassa Kymenlaaksossa. Suomessa kalliomaalauksia tehtiin yleensä vedestä käsin, mutta Pakanavuoren maalaus on tehty varmuudella maan päällä seisten. Maalauksen on löytänyt Timo Miettinen vuonna 1974.
Maalaus sijaitsee noin 30 metriä Kymijoen itärannasta länsilounaaseen aukeavassa pystykalliossa, joka on 12 metrin korkeudella joen vedenpinnasta. Kallio kohoaa pystynä jyrkän rinteen yläpäässä. Ennen voimalaitoksen rakentamista kallio sijaitsi aivan kosken niskalla. Muuten vesistöolosuhteet olivat kivikaudella ilmeisesti pitkään samanlaiset kuin nykyäänkin, joten maalauskallio on aina ollut kauempana joenrannasta. Kallion näyvyys on ilmeisesti ollut merkittävä tekijä maalauspaikan valitsimiselle.
Rapakivikalliolle pääsee joenrannan venesatamaan johtavaa asvaltoitua tietä pitkin mäen juurelle, josta pitää kiivetä jyrkkää rinnettä ylös kalliolle. Kallio on rapakiveä ja kallistuu yläreunastaan hieman ulospäin. Tämä lippa suojaa maalauksia säältä.
Kallioseinämässä on usean neliömetrin alalla punaväriä. Maalausalue levittäytyy 4 metrin matkalle ja se voidaan jakaa neljään osaan. Vasemmalla sivustalla on kaksi aluetta, jossa on punavärivärjäymiä ilman sanottavia kuvioita. Toinen alue rajautuu halkeamien rajaamaan kolmioon, jossa on runsaasti punaväriä. Tässä osassa voi tunnistaa maalialueen alaosassa katkelmia ihmishahmoista, joiden jalat on taipuneet polvista koukkuun. Alueen keskellä erottuu leveitä punavärikaistoja, jotka peittävät mahdollisesti muut kuviot.
Toisen punavärialueen oikealla yläpuolella on kallion pinta värjäytynyt vaaleasta valumasta (piioksidi), joka saattaa osittain peittää punaväriä. Vaalean alueen halkaisee nauhamainen valumaton alue, josta kallion oma väri näkyy. Nauhan vasemmalla puolella on kaksi leveää punaista pystysuuntaista värikaistoja. Nauhan oikealla puolella erottuu 31 senttimetriä pitkä koukkupolvinen ihmishahmo. Sillä on pyöreä pää ja kädet on kohotettuina sivuille olkapäiden korkeudelle. Jalkojen väliin on vedetty viiva miehen sukupuolielimeksi. Jalkaterät osittavat vinosti alaspäin. Miehen oikealla puolella on vielä oikealle katsova eläin ja tämän alla eläinkuvion katkelma. Eläinkuvioita saattaa olla pari muutakin. Ihmishahmon vasemmalla puolella on nähty kämmenen painauma.
Keskeisen sijainnin takia maalaukset ovat olleet ilkivallan kohteina. Vuonna 1977 seinämään maalattiin nimikirjaimet ja vuosiluku. Nämä puhdistettiin vuonna 1980. Vuonna 2008 huomattiin, että maalauksen alla olevassa halkeamassa oli poltettu nuotiota, mikä noetti maalausta ja rapautti kallion pintaa. Vuonna 2010 todettiin taas ylimaalaus. Sinisellä värillä oli ihmiskuviota peitetty maalaamalla se yli samanlaisella kuviolla.
Matagordanlahti
Matagordanlahti on estuaareista muodostunut lahti Pohjois-Amerikassa Texasin rannikolla. Kapea niemimaa erottaa Matagordanlahden Meksikonlahdesta. Matagordanlahden keskisyvyys on noin kaksi metriä ja sen vesipinta-ala 1 093 neliökilometriä.
Alun perin Matagordanlahden rannikko kuului karankawa-intiaaneille. 1500-luvun alkupuolella espanjalaiset löytöretkeilijät purjehtivat Matagordanlahdella ja vuonna 1685 ranskalainen tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle perusti sen rannalle väliaikaisen siirtokunnan.
Suurin osa Matagordanlahden ranta-alueesta muodostuu villiruohoja kasvavasta tasangosta. Lahden itäisin osa, Coloradojoen suistomaa, tarjoaa monipuolisen kasvualustan alueen lukuisille kasveille. Myos lahden villieläin- ja kalakanta on runsas.
Walentina Singers
Walentina Singers on suomalainen kuoro, joka on tehnyt kaksi pitkäsoittoa Okay-levymerkille.
Parmas (yhtye)
Parmas on suomalainen yhtye Paraisilta, joka on tehnyt kaksi pitkäsoittoa Okay-levymerkille.
Myllykosken Kilpa-Veikot
Myllykosken Kilpa-Veikot (lyhenne MyKV) on myllykoskelainen urheiluseura. Seurassa on pelattu mm. jalkapalloa ja pesäpalloa.
Arvo Viitanen hiihto. Mauri ja Markku Seppä, Matti ja Eero Tapola, Heikki Mänttäri, Seppo Ilves, Risto Tapola, Matti Ukkola Suomen Painicupin Suomen mestaruusjoukkue vuonna 1965. Mauri ja Markku Seppä sekä Heikki Mänttäri painin Suomen mestareita.
Heikki Hasu, yhdistetyn olympiavoittaja 1948
Lyöjäkuningas:
Halsbrytarna
Halsbrytarna on suomalainen kansanmusiikkiyhtye joka perustettiin 9. syyskuuta 1973
Tridekaani
Tridekaani eli n-tridekaani (CH) on 13-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, käytännössä veteen liukenematon neste, jolla on bensiinimäinen haju. Liukenee hyvin etanoliin ja dietyylieetteriin. Tridekaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 184,36 g/mol, sulamispiste −5,3 °C, kiehumispiste 235,4 °C, tiheys 0,7564 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 79 °C (c.c.) ja CAS-numero 629-50-5.
Tridekaania esiintyy useiden kasvien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Tridekaanilla (CH) on 802 isomeerista muotoa.
Doble
Doble oli vuosina 1909-1931 valmistettu yhdysvaltalainen höyryauto. Doble oli viimeisiä höyryautoja valmistaneita autotehtaita. Tehdas oli kuitenkin pieni ja autoja valmistui vain vähäinen määrä. Doble-autot olivat teknisesti edistyneitä ja kalliita loistoautoja. Aikana, jolloin Ford Model T maksoi 260 dollaria, Doblen auto maksoi 20 000 dollaria. Tehdas ei kuitenkaan tuottanut koskaan voittoa. Autotehdas ajautui 1931 konkurssiin.
Dobleja valmistettiin viimeisenä kuutena vuonna vain 42 yksilöä. Näistä oli jäljellä vuonna 1971 oli 12 Doblea.
Aikansa autoihin verrattuna Doblet kiihtyivät hyvin. Auto oli melko äänetön. Höyryautot eivät tarvinneet vaihteistoa eikä Doblessakaan sellaista ollut.
Tekniikan Maailma 2/1971
Bryan Rabello
Bryan Martín Rabello Mella (s. 16. toukokuuta 1994 Rancagua, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Leganésia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Rabello siirtyi espanjalaisen Sevillan organisaatioon kesällä 2012 chileläisestä Colo-Colosta. Ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa hän pelasi 3. joulukuuta 2012 Valladolidia vastaan.
Rabello teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa 21. huhtikuuta 2012 ystävyysottelussa Perua vastaan.
Raimo Vertainen
Raimo Vertainen (s. 1964) on suomalainen harmonikkataiteilija, harmonikansoiton opettaja ja kapellimestari. Hänet tunnetaan muun muassa Kokkolan Talviharmonikka -festivaalin ja Guardia Nueva -tango-orkesterin perustajana sekä Trio Fratres -yhtyeen perustajajäsenenä.
Raimo Vertainen opiskeli harmonikansoittoa Keski-Suomen konservatoriossa Vladimir Dolgopolovin ja Alpo Pohjan johdolla. Trio Fratres -yhtye, jonka perustajajäseniin Vertainen kuuluu, aloitti toimintansa 1994. Hän on toiminut aktiivisesti esiintyvänä taiteilijana ja erilaisten musiikkikokoonpanojen jäsenenä konsertoiden 18 eri maassa.
Vertainen asuu Kokkolassa, toimien harmonikansoiton opettajana Keski-Pohjanmaan konservatoriossa, Kaustisen musiikkilukiossa sekä Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa. Hän toimii Kokkolan Talviharmonikka -festivaalin taiteellisena johtajana ja Guardia Nueva -orkesterin johtajana. Talviharmonikka nousi Vertaisen johdolla Finland Festivals -tapahtumaksi vuonna 2006. Vertainen johtaa myös useita musiikinharrastajille tarkoitettuja orkestereita ja kokoonpanoja, kuten Kokkolan Junioriharmonikkoja ja Active Accordion Orchestraa sekä iäkkäämmille musiikinharrastajille suunnattua K-30-orkesteria. Vertainen on myös perustanut Raahessa pidettävän Brahe Classica -konserttisarjan.
Euro Crack
Euro Crack (joskus kirjoitettuna Eurocrack, tyyliteltynä E U R O C R A C K) on suomalainen rap-duo, jonka muodostavat rap-artisti Julma-Henri ja rap-artisti/tuottaja RPK.
Julma-Henrin ja RPK:n yhteistyö alkoi jo vuonna 2010. Kaksikon ensimmäinen yhteinen julkaisu "Kutsu EP" julkaistiin 9. joulukuuta 2010. EP:tä seurasi seuraavan vuoden helmikuussa julkaistu kaksikon ensimmäinen kokopitkäalbumi "”HENRI”". Se nousi Suomen virallisen albumilistan 23. sijalle ja vietti listalla yhteensä kaksi viikkoa. Albumilta julkaistiin musiikkivideoina kappaleet "Kutsu" ja "Pala". Kumpikin julkaisu julkaistiin Mörssi -levy-yhtiön kautta, ja RPK toimii niillä vain tuottajana.
Euro Crack -projekti lähti käyntiin kuitenkin vasta keväällä 2012, kun kaksikon seuraava julkaisu "Euro Crack EP" julkaistiin. Se julkaistiin ilmaisladattavana internetissä sekä vinyyliversiona. Albumin kappaleista "E.U.R.O.C.R.A.C.K." ja "Pommi" julkaistiin musiikkivideot. Aikaisempien julkaisujen sijaan RPK toimii EP:llä tuottajan lisäksi räppärinä.
Ensimmäinen "Euro Crack" -artistinimellä julkaistu julkaisu, "H U U M E" -niminen pitkäsoitto, julkaistiin 28. kesäkuuta 2013. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan seitsemännelle sijalle ja vietti listalla kahdeksan viikkoa. Albumin kappaleista ”S P A C E D O U T”, ”D O U P P I I D O U P P A A”, ”K R Ä K K Ä K R Ä N K K Ä” ja ”O L E N I I N K U O L E T” on julkaistu musiikkivideot. Albumi julkaistiin kaiken kaikkiaan viidessä eri formaatissa: CD:nä, vinyylinä, kasettina, muistitikulla ja digitaalisena versiona. Se julkaistiin Fullsteam Recordsin kautta.
Crisostomo Yalung
Crisostomo A. Yalung (s. 3. joulukuuta 1953 Angeles) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Manilan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ficuksen titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Lachica Sin, jota avustivat Oscar V. Cruz ja Paciano Aniceto.
Yalung sai 18. lokakuuta 2001 nimityksen Antipolon piispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 7. joulukuuta 2002. Eroon johti skandaali, joka liittyi piispan naissuhteeseen.
Lovisa Spelmanslag
Lovisa Spelmanslag on suomalainen kansanmusiikkiyhtye Loviisasta. Yhtye perustettiin vuonna 1975.
2012 ...
Historiaa: Kokoonpano varhaisvuosilta.
Gummeruksen nuorten kirjasto
Gummeruksen nuorten kirjasto (GNK) on K. J. Gummerus Osakeyhtiön kirjasarja, jossa on ilmestynyt sekä suomalaisten että muunmaalaisten kirjailijoiden teoksia.
Kirkonvarkauden silta
Kirkonvarkauden silta on Mikkelissä oleva riippusilta, joka valmistui vuonna 1967. Silta ylittää Pappilanselän ja Annilanselän välisen salmen ja on osa kantatietä 62. Sen pääjänne on 139,2 metriä ja reunajänteet 30 ja 25 metriä. Hyötyleveys on 9 metriä. Sillan suunnittelivat TVH:n siltaosastolla tekniikan lisensiaatti Hannu Myllymäki ja diplomi-insinöörit Erkki Isoksela ja Heino Ollila.
Kirkonvarkauden sillan alkuperäiset riipputangot vaihdettiin uusiin kesällä 2008. Alkuperäiset tangot olivat köysirakennetta ja riippusillan rakenteesta johtuva raskaiden ajoneuvojen aiheuttama rasitus oli avannut köysien säikeitä riipputangon ylä- ja alapäässä. Rakenteeseen tunkeutunut kosteus oli aiheuttanut ruostevaurioita, joita ei voinut korjata muutoin kuin vaihtamalla kaikki riipputangot uusiin. Sillassa on 22 riipputankoa molemmin puolin. Korjausurakan hinta oli 1,3 miljoonaa euroa ja se sisälsi myös sillan kannen yläpuolisesten teräosien pintakäsittelyn. Korjaustyön aikana liikenne sillalla jouduttiin katkaisemaan tilapäisten tukien asentamisen ja siirtämisen ajaksi.
Vuoden 2009 syksyllä kunnostettiin sillan liikuntasaumalaitteet ja ankkurikammiot. Seuraavana vuonna uusittiin reunapalkit ja kaiteet ja kunnostettiin laakerit ja sillan maatuet. Myös kannen alapuolella olevat teräsrakenteet pintakäsiteltiin. Korjaustöiden kokonaiskustannus oli 1,3 miljoonaa euroa.
Eight Voices
Eight Voices on suomalainen lauluyhtye, joka on tehnyt kaksi pitkäsoittoa Okay-levymerkille.
Puhu hiljaa rakkaudesta
Puhu hiljaa rakkaudesta on alun perin Nino Rotan säveltämä teema Francis Ford Coppolan ohjaamasta elokuvasta "Kummisetä" (1972).
Suomessa kappaleen on levyttänyt Fredi samana vuonna ilmestyneelle singlelleen ja laulun englanninkieliseksi nimeksi on merkitty "Godfather" (kappale tunnetaan myös nimellä "Speak Softly Love"). Suomenkieliset sanat on tehnyt Vexi Salmi. Sovituksesta ja orkesterin johdosta vastaa Markku Johansson.
Fredin singlen kääntöpuolella on kappale "Yksin oon tietenkin".
Fredin single oli Mitä Suomi soittaa -listalla ykkösenä tammi-helmikuussa 1973.
Kappale on Fredin kokoelma-albumilla "20 suosikkia – Kolmatta linjaa takaisin" (1995) ja 60-vuotisjuhlalevyllä "Kaikki parhaat" (2002).
Kamarioikeus
Kamarioikeus on eri maissa toimineiden hallintovirastojen, tuomioistuinten tai niiden yhdistelmän nimitys. Sen käsiteltäviksi vietiin tilimoitejutut, verovalitukset ynnä muut vastaavat jutut. Suomessa ei enää nykyisin ole kamarioikeutta, vaan sen tehtävät siirtyivät ensin vuonna 1824 perustetulle Suomen yleiselle revisionioikeudelle ja revisionikonttorille, joka suoritti valtion tilien tarkastuksen. Vuonna 1923 sitä korvaamaan perustettiin valtion revisionilaitos, josta tuli myöhemmin revisiolaitos. Sen seuraaja on vuonna 1947 annetun lain nojalla perustettu valtiontalouden tarkastusvirasto. Ulkomailla kamarioikeus on ollut ylemmän kollegisen tuomioistuimen nimitys. Ruotsissa kamarioikeus () on nykyisin toisena oikeusasteena toimiva hallintotuomioistuin. Ennen vuotta 1695 se oli kamarikollegion osasto ja vuoteen 1799 viraston nimenä oli kamarirevisio ("kammarrevision"). Ruotsissa toimi myös 1695–1811 laivaston yhteydessä amiraliteetin kamarioikeus ("amiralitets-kammarrätt").