Xianrenin luola
Xianrenin luola eli Xianrendong () sijaitsee Kiinassa Jiangxin maakunnassa Wannianin piirikunnassa olevassa Dayuanin kylässä, joka kuuluu Shangraon prefektuuriin. Se on matkailukohde, mutta ennen kaikkea se on kuuluisa maailman vanhimman keramiikan löytöpaikkana.
Luola sijaitsee muutaman neliökilometrin laajuisessa laaksossa, joka on kalkkikivivuorten ympäröimä. Se sijaitsee laakson pohjoisosassa vuoren juurella ja se on 7 metriä korkea, 11 metriä leveä ja 14 metriä syvä.
Luola on löytynyt 1960-luvulla, jolloin se tutkittiin ensimmäisen kerran. Luolan lattiasta avattiin tuolloin 69 m². Löytömateriaali koostui muun muassa kivikauden keramiikasta. Luolaan palattiin kaivamaan uudelleen 1990-luvun alkupuolella. Vuonna 1993 ja 1995 suoritettiin muutamien neliömetrien kaivaukset luolassa sekä kauempana kukkulalla olevassa Diaotonghuanin kallionsuojassa. Kansainvälinen tutkijaryhmä halusi todistaa aiemmin löydetyt keraamiset kappaleet 20 000 vuotta vanhoiksi, vaikka ne olikin jo ajoitettu 10–8 tuhatta vuotta vanhoiksi.
Luolasta kerättiin talteen 1960-luvulla yli 500 keramiikankappaletta, jotka olivat kuuluneet eri aikakauden saviastoihin. Vanhimat astianpalaset on ajoitettu 20 000–19 000 vuotta vanhoiksi. Se tekee niistä Kiinan ja myös maailman vanhimpiin lukeutuviksi keramiikkalöydöksi. Astioiden tekijät olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka viettivät kiertävää elämää jääkauden maksimin aikoihin. Keramiikkaa käytettiin tässä luolassa lähes 10 000 vuotta ennen maanviljelyn alkamista.
Vanhin keramiikka kuuluu ryhmään, joka on vapaasti käännettynä "Xianin laattakeramiikka" () ja sitä valmistettiin Jangtsen jokilaakson monilla asuinpaikoilla tuohon aikaan. Se valmistettiin kietomalla käsin muotoillun kupin päälle ja ympärille savilaattoja, jotka nuijittiin () paikoilleen. Savi valmistettiin sekoittamalla siihen runsaasti kvartsimurua. Sen poltto oli niin vajavaista, ettei ruukku keramoitunut kunnolla. Kaivauksista löytyi ruukun yläreunan reunapaloja, jotka olivat koristeltu työntämällä niihin kaksi kuoppariviä, jotka kiertävät astian reunaa ympäri. Suuaukon reunan päälle oli painettu kynnellä tai muulla terävällä esineellä korsteviivoja. Tämä koristelu on tyypillinen laattakeramiikassa, mutta keramiikkaryhmässä on paljon variaatioita. Variaatiot jaetaan siksi kahteen kategoriaan ( (viivakoristelua) ja (sileäpintainen)). Ruukkujen arvellaan olleen korkeudeltaan ja halakaisijaltaan 20 senttimetriä.
Paikalta löydettiin myös paljon keskineoliittisen tradition ruukkuja (, ja ).
Maakerroksista löytyi paljon eläinjäänteitä. Pyydetyt eläimen käsiteltiin luolassa ja erilaisia luunkappaleita hautautui luolan lattiakerroksiin. Luista on tunnistettu muun muassa hirvieläimet, sika, jänis, kettu, kilpikonna, nauta, bamburotta ("Rhizomys sinensis") ja lintuja. Lattian kerroksissa on säilynyt riisinjyvien käsittelyssä irronnutta kuorta ja muuta akanaa. Kaksi jyvää oli säilynyt hyvin ja ne tunnistettiin varhaiseksi viljellyksi riisiäksi ("Oryza sativa"). Yli 40 muun tunnistetun kasvilajin joukossa oli myös villiriisiä ("Oryza nivara").
Kivityökalut on valmistettu halkomalla kiviä ja retusoimalla ne muotoonsa. Osa välineistä tehtiin säleitä muokkaamalla, mutta heikon kivilaadun vuoksi joukossa on myös suoraan murikoista muotoiltuja. Materiaalina oli piikivi ja kvartsi. Työvälineet tulkittiin esimerkiksi vasaraksi, hakuksi, nuolenkärjeksi ja kaivukeppien painoiksi. Säleistä muotoiltiin kaapimia ja purilaita tai poria. Luista tai sarvista valmistettiin aseiden kärkiä, jotka olivat piikkejä, koukkusivuisia keihään- tai harppuunan kärkiä, nuolenkärviä, neuloja ja paljon muitakin välineitä. Kotilon ja simpukankuorista valmistettiin kaapimia. Löydetyt esimeet ovat tyypillisiä Hoabinhianin kulttuurissa.
Kun 1960-luvulla ajoitettiin luolan materiaalia, saatiin kaksi ajoitusta: 10 870±240 BP ja 8 575±235 BP. Löytömateriaali oli kuitenkin vaikuttanut paljon vanhemmalta. Muilta seutukuntien asuinpaikoilta oli saatu paljon vanhempia ajoituksia, joten myös tämän kohteen ajoitus haluttiin korjata. Vuonna 1993 ja 1995 saaduista löydöistä voitiin teettää uudet ajoitukset nimeen omaan keramiikan löytökerroksista. Näistä vanhin ajoitus antoi 19 770±360 BP, kun taas muut sijoittuivat välille 17 640±60 BP ja 12 430±80 BP, jotka ovat Kiinassa varhais- ja keskineoliittiselta kaudelta. Kalibroituina edellä mainitut ajoitukset vanhenevat vielä yli tuhat vuotta.