hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Robert Johansson
Robert Johansson (s. 23. maaliskuuta 1990) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Søre Ål IL -seuraa.
Johansson kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2013 sijoittuen 13:nneksi. Ensimmäisen sijoituksensa kymmenen joukkoon ja samalla palkintosijansa hän saavutti mäkiviikolla 2017 Innsbruckin yhden kierroksen kilpailussa oltuaan toinen. Lahden MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui normaalimäessä 16:nneksi.
Johansson oli Keski-Euroopan mäkiviikon 2017–2018 kokonaiskilpailussa viides. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hän voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa hän voitti joukkuekilpailun kultaa ja saavutti molemmista henkilökohtaisista kilpailuista pronssia. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui Lillehammerissa ja Trondheimissa kolmanneksi. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Vikersundin lentomäessä 18. maaliskuuta 2018. Raw Air -kiertueen kokonaistuloksissa hän oli toinen ja maailmancupissa viides. Tammikuussa 2019 hän oli Zakopanessa toinen ja Sapporossa kolmas.
Continental Cupissa Johansson on voittanut yhden osakilpailun.
Johansson hyppäsi Vikersundin lentomäen joukkuekilpailussa 18. maaliskuuta 2017 maailmanennätyspituuden 252 metriä. Stefan Kraft rikkoi ennätyksen myöhemmin samassa kilpailussa.
Roman Geizel
Roman Jurjevitš Geizel (, s. 9. maaliskuuta 1981 Kemerovo, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka edustaa Novosibirskilaista Sibselmašia.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Megan Imrie
Megan Imrie (s. 14. helmikuuta 1986 Kenora, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän aloitti ampumahiihtouransa vuonna 1996 ja lopetti vuonna 2014. Hänen valmentajansa oli Matthias Ahrens ja edustamansa seura Falcon Sports Club. Imrie on osallistunut Vancouverin talviolympialaisiin, jossa hän sijoittui parhaimmillaan normaalimatkalle sijalle 62. Imrie on osallistunut myös kolmesti ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa hänen paras sijoituksensa on 39. sija takaa-ajokilpailussa. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa Imrie on parhaimmillaan sijoittunut seitsämänneksitoista pikakilpailussa Oslossa kaudella 2011–2012. Cupin kokonaistilanteessa Imrie on parhaimmillaan ollut 51. kaudella 2011–2012. Imrien pituus on 167 senttimetriä ja paino 56 kiloa.
Helvi Vasara
Helvi Helena Vasara, o.s. "Jaakkola" (6. heinäkuuta 1910 Kiukainen – 18. tammikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja kirjallisuuden kääntäjä.
Helvi Vasaran vanhemmat olivat Väinö Nestori Jaakkola (1886–1964) ja Edla Hellin Maria Eskola (1889–1967). Hän oli naimisissa vuodesta 1936 maanviljelysneuvos Risto Vasaran (1908–1975) kanssa. Lapset: Eero-Heikki (1939), Matti (1941), Heli (1943) ja Ilkka (1946).
Teuvo Pohjolainen
Teuvo Pohjolainen (s. 1945) on suomalainen julkisoikeuden professori.
Pohjolainen suoritti Tampereen yliopistossa hallintotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1970, lisensiaatin tutkinnon 1974 ja hän väitteli hallintotieteiden tohtoriksi vuonna 1980. Hän on toiminut Joensuun yliopiston vararehtorina vuosina 1998-2009 ja Itä-Suomen yliopistohankkeen akateemisena asiantuntijana 2007-2009. Pohjolainen nimitettiin Joensuun yliopiston julkisoikeuden professoriksi 1995. Vuodesta 2010 alkaen Itä-Suomen yliopiston professori emeritus. Sitä ennen hän työskenteli apulaisprofessorina ja professorina Joensuun, Lapin ja Tampereen yliopistoissa. Hän on tutkinut hallinto-oikeutta ja valtiosääntöoikeutta.
Pohjolainen oli valtiosääntökomitean ja toisen valtiosääntökomitean päätoiminen sihteeri vuosina 1973-1974 sekä perusoikeuskomitean sihteeri 1978-1979. Oikeusturva-asiain neuvottelukunnan puheenjohtajana hän toimi 2001-2005. Pohjolainen on ollut jäsenenä useissa komiteoissa ja työryhmissä sekä asiantuntijana lainvalmisteluhankkeissa.
Teuvo Pohjolainen on naimisissa Eva-Lisa o.s. Oksasen kanssa. Heillä on tytär Anna-Elina Pohjolainen s. 1970.
Heinäkutoja
Heinäkutoja ("Ploceus superciliosus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Heinäkutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
George Corliss
George Henry Corliss (2. kesäkuuta 1817 Easton, New York, Yhdysvallat – 21. helmikuuta 1888) oli yhdysvaltalainen koneinsinööri ja keksijä. Hän kehitti uuden höyrykonerakenteen, jota pidetään suorituskyvyn parannuksen vuoksi yhtenä 1800-luvun merkittävimpänä keksintönä. Yhdysvalloista alkoi 1800-luvun puolivälin jälkeen kehittymään maailman suurin teollisuusmaa. Tärkeä keksintö tässä muutoksessa oli Corlissin höyrykone, jonka taloudellisuuden vuoksi pystyttiin ottamaan höyrykoneita käyttöön uusilla teollisuusaloilla. Corlissin parhaiten tunnettu höyrykone oli "vuosisadan kone", joka rakennettiin vuonna 1876 Philadelphiassa "Centennial Exposition"-nimellä pidettyyn maailmannäyttelyyn.
Corliss kävi koulua 14-vuotiaaksi ja toimi sitten kauppa-apulaisena läheisessä Greenvichin kaupungissa. Vuonna 1834 hän jatkoi koulua Castletonissa Vermontin puolella ja valmistui vuonna 1834. Tämän jälkeen hän perusti oman kauppansa Greenvichiin. Corliss oli jo varhain kiinnostunut tekniikasta ja haki patenttia kenkien ja paksujen nahkojen ompelukoneelle vuonna 1841. Vuonna 1844 Corliss muutti Providenceen, Rhode Island etsiäkseen rahoitusta ompelukoneelleen. Providencessä hän aluksi työskenteli Fairbanks, Bancroft & Companyn pajassa piirtäjänä. Samaan aikaan hän kiinnostui höyrykoneiden parantamisesta, joita tuohon aikaan pidettiin tehottomina tai vain vesivoiman täydentäjinä.
Vuonna 1848 Corliss aloitti yhdessä John Barstow'n ja E.J. Nightingalen kanssa yrityksen nimellä Corliss, Nightingale & Company. Samana vuonna yritys rakensi ensimmäisen höyrykoneensa perustuen Corlissin parannuksiin. Yritys perusti uuden tehtaan Providenceen, laajensi vuosien mittaan toimintaansa ja Corlissin kuolinvuonna 1988 yritys työllisti 1000 henkeä. Vuonna 1849 Corliss sai patentoitua höyrykoneissaan käyttämänsä venttiilikoneiston, jossa oli kiertoluistiventtiili.
Corliss kokosi höyrykoneensa standardoiduista osista pitäen siten hinnat kurissa ja samalla helpottaen huoltoa. Tämä teki koneista tehtaiden ja myllyjen omistajien mielestä houkuttelevia. Suurin myyntivaltti oli kuitenkin taloudellisuus, koska hiilen kulutus oli noin 30% kilpailijoita pienempi. Höyrykoneiden avulla myllyt saattoivat siirtyä pois vesistöjen ääreltä. Corlissin höyrykoneet ja pienipalkkaiset maahanmuuttajat olivat Yhdysvaltain teollisen mahdin perusta 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alussa.
Uran kohokohtana voidaan pitää Philadelphian maailmannäyttelyyn vuonna 1876 voimanlähteeksi valittua höyrykonetta. Tämä 1800-luvun höyrykoneista suurin oli 14 metriä korkea, siinä oli kaksi 1,1 metrin sylinteriä ja halkaisijaltaan 9,1 metrin vauhtipyörä. Pyörimisvauhti oli noin 100 kierrosta minuutissa. Tehoa koneessa oli 1400 hevosvoimaa. Luotettavia Corlissin höyrykoneita on yhä käytössä joissakin tislaamoissa.
Kamarimusiikkia
Kamarimusiikkia ("Chamber music") on James Joycen runokokoelma vuodelta 1907. Alkuteoksen on julkaissut Elkin Matthews. Kokoelman on suomentanut Ville-Juhani Sutinen, ja sen on vuonna 2012 suomeksi kustantanut Savukeidas.
"Kamarimusiikkia" on Joycen esikoisteos. Kriitikko Tapio Salomaan mukaan se on puhtoinen ja perinteinen rakkausrunokokoelma. Joyce oli kirjoittanut runot jo aiemmin eikä ollut niiden ilmestymisvaiheessa enää kiinnostunut niistä, niinpä hänen veljensä Stanislaus kokosi runot ja Joyce hyväksyi järjestyksen. Järjestys muodostaa tarinan, jonka alussa runoilija kosiskelee neitoa. Tarina etenee iskurunon kautta huipennukseen, mutta lopuksi runoilija jää yksin.
Joyce on saanut vaikutteita monesta suunnasta, arvioi Salomaa, Elisabetin aikaisesta laululyriikasta, englantilaisesta romantiikasta, irlantilaisista kansanlauluista, Verlainelta ja Yeatsilta, ja hän on runoilijana hyvin perinteinen.
Runoja ovat säveltäneet paitsi itse Joyce, myös monet säveltäjät.
Suomentajan työtä Salomaa pitää sujuvana, sanat ovat oikeassa rekisterissä, mutta hän huomauttaa ongelmista, joiden syyksi hän olettaa kiireen. Hän ruotii käännöstä arviossaan varsin laajasti, mikä ei estä sitä, että kaiken kaikkiaan hän pitää Sutisen käännöstä ansiokkaana.
H. K. Riikonen pitää suomennosta tärkeänä, sillä se luo valoa Joycen kirjoittajanuran varhaisvaiheisiin ja antaa arvon Sutisen käännökselle.
Teoksessa on suomentajan esipuhe ja selityksiä.
Bengalinkutoja
Bengalinkutoja ("Ploceus benghalensis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Bengalinkutojaa tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, mutta Bhutanissa harvinainen. Sen kannankehitys on vakaa ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nasr Allah Khan
Nasr Allah Khan oli Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahmanin poika. Hänet tunnettiin esimerkiksi vierailustaan Britanniaan vuonna 1895. Vanhemman veljensä Habib Allahin kuoltua vuonna 1919 Nasr Allah kävi lyhyen valtakamppailun veljenpoikansa Aman Allahin kanssa. Lopulta Nasr Allah pidätettiin ja hän kuoli vankeudessa hämärissä olosuhteissa.
Nasr Allah syntyi vuonna 1874. Hänen oli isänsä Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahmanin toinen poika ja hänen veljensä Habib Allah. Nasr Allahin isän valtakaudella Afganistan oli saavuttanut suhteellisen sisäisen yhtenäisyyden ja kansainvälisesti tunnustetut rajat maalle. Afganistan oli kuitenkin edelleen alisteinen briteille ja maalta puuttui esimerkiksi oikeus harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa. 'Abd al-Rahman pyrki saavuttamaan täyden itsenäisyyden pyrkien esimerkiksi lähettämään Afganistanin virallisen lähettilään Lontooseen Brittiläisen Intian sijaan. Tavoitteen saavuttamiseksi Lontooseen lähetettiin hänen poikansa Nasr Allah vuonna 1895. Nasr Allah otettiin vastaan prinssille sopivin kunnianosoituksin, mutta afgaanien ehdotukseen ei kuitenkaan suostuttu.
'Abd al-Rahman kuoli vuonna 1901 ja hänen seuraajakseen julistettiin hänen vanhempi poikansa Habib Allah. Usein vallanvaihdosta seuranneelta sisällissodalta vältyttiin ja Habib Allah hallitsi suhteellisen rauhan vallitessa vuoteen 1919 saakka. Nasr Allah toimi emiirin neuvonantajana ja armeijan komentajana. Hänet tunnettiin konservatiivisena ja uskonnollisena, sekä brittiläisvastaisena. Habib Allah murhattiin vuonna 1919. Emiirillä ei ollut selvää seuraajaa ja tilanteesta syntyi valtakamppailu Nasr Allahin ja emiirin poika Aman Allahin kesken. Nasr Allahilla oli tukijoita paštuheimojen, uskonoppineiden ja muiden konservatiivisten piirien keskuudessa. Tuolloin Kabulin kuvernöörinä toiminut Aman Allah oli kutienkin murhahetkellä edullisemmassa asemassa maan pääkaupungissa, kuin Jalalabadissa ollut setänsä. Hän hallitsi näin myös valtion kassaa ja saattoi ostaa itselleen myös maan armeijan tuen. Nasr Allahin tuki suli nopeasti pois ja hän päätyi Aman Allahin pidätyttämäksi. Nasr Allah kuoli hämärissä olosuhteissa vankeutensa aikana helmikuussa 1919. Nasr Allah haudattiin Kabuliin.
Riisikutoja
Riisikutoja ("Ploceus philippinus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Riisikutojaa tavataan laajalla alueella Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Martta Vornanen
Martta Vornanen (13. heinäkuuta 1910 Korpiselkä – 1989) oli suomalainen runoilija.
Nimellä "Martta Vornanen":
Nimellä "Martta Mantsinen-Vornanen":
Himalajankutoja
Himalajankutoja ("Ploceus megarhynchus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Himalajankutojaa tavataan pienellä alueella Intiassa ja Nepalissa. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Metsäkutoja
Metsäkutoja ("Ploceus bicolor") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Metsäkutojaa tavataan Afrikan keski-, itä- ja eteläosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultalakkikutoja
Kultalakkikutoja ("Ploceus preussi") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultalakkikutojaa tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa sekä keskisessä Afrikassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Beznaun ydinvoimalaitos
Beznaun ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä, Aargaun kantonissa. Ydinvoimalaitoksen omistaa Axpo.
Voimalaitos sijaitsee Aarejoen varrella, tekosaarella, noin 15 kilometriä Badenista pohjoiseen sekä kymmenkunta kilometriä Saksan rajalta ja Koblenzista etelään. Voimala on Döttingenin kunnan alueella.
Beznaun voimalaitos koostuu kahdesta samanlaisesta yksiköstä, joiden nettosähköteho on 365 MW. Sähkön tuotantoteho on yhteensä 730 MW ja vuosituotanto yhteensä noin 6 TWh sähköä. Lisäksi voimalaitokselta toimitetaan kaukolämpöä 11 kunnan alueelle suurimmillaan 80 megawatin teholla. Voimalaitoksen reaktori on painevesireaktori. Laitoksella ei ole jäähdytystornia, vaan jäähdytys hoidetaan suoraan jokivedellä. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 220 kilovoltin sähköverkkoon.
Voimalaitosyksiköt on otettu käyttöön vuosina 1969 ja 1971.
Torpedo (albumi)
Torpedo on vuonna 1973 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään kolmas albumi. Suurin osa sen kappaleista julkaistiin myöhemmin uudelleen "Porvari nukkuu huonosti" ja "Kansainvälinen" -albumien CD-painosten bonuskappaleina vuonna 1996. Levyn kannen on suunnitellut Måns Hedström.
A-puoli
B-puoli
Violet Ådahl
Violet Ida Margareta Ådahl (s. 16. elokuuta 1910 Uusikaarlepyy) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Aluniitti
Aluniitti (KAl(SO)2(OH)) on sulfaatteihin kuuluva mineraali. Rakeet ovat kookkaita ja joskus se on kuitumainen. Aluniitin värisävyjä ovat valkoinen, harmaa, keltainen, punainen ja ruskea. Viiru on väriltään valkoinen. Mineraalilla on lasin- tai helmiäiskiilto. Se voi
olla läpinäkyvä tai läpikuultava. Kidejärjestelmä on trigonaalinen tai heksagonaalinen. Aluniittia esiintyy tuliperäisissä kivissä.
Keltalakkikutoja
Keltalakkikutoja ("Ploceus dorsomaculatus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltalakkikutojaa tavataan Afrikan keskiosissa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Muhammad Ja’qub Khan
Muhammad Ja’qub Khan (1849 – 15. marraskuuta 1923) oli Afganistanin Emiiri 21.02.–12.10.1879. Hän edellisen hallitsijan Šir ’Ali Khanin poika. Ja’qub Khan oli Heratin maakunnan kuvernööri. Hän päätti kapinoida isäänsä vastaan vuonna 1870, mutta hänet vangittiin 1874.
Toinen afgaanisota puhkesi vuonna 1878, mikä sai Šir Ali Khanin pakenemaan Afganistanin pääkaupungissa ja lopulta hän kuoli helmikuussa 1879 maan pohjoisosissa. Kuten Sher Ali seuraaja Ja’qub Khan allekirjoitti Gandamakin sopimuksen brittien kanssa toukokuussa 1879 ja antaen Afganistanin ulkopolitiikan brittien käsiin. Kapinaan tätä sopimusta vastaan johti Ja’qub Khan luopumiseen hallitsijan virasta saman vuoden lokakuussa, minkä jälkeen kapinaa johtanut Muhammad ’Aijub Khan nousi hänen tilalleen hallitsijaksi.
Khwaja Nazimuddin
Khwaja Nazimuddin () oli Pakistanin kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951. Hän syntyi varakkaaseen Nawabin aristokraattisukuun silloisen Intian itäosassa Daccassa. 1930-luvulla hän opiskeli Britanniassa muun muassa Cambridgessä ja islamilaisessa yliopistossa. Hänen äidinkielensä oli bengali. Pakistanin itsenäistyttyä hän oli sen kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951 ja pääministeri 1951–1953.
Opiskeluvuosistaan alkaen Nazimuddin ajoi voimakkaasti työtoverinsa Muhammad Ali Jinnahin ‎tavoin erillisen muslimivaltion perustamista Intian muslimialueille. Tämä toteutui vuonna 1947, mutta Länsi- ja Itä-Pakistan olivat hindulaisen Intian länsi- ja itäpuolilla. Pakistanin sisäiset jännitteet näkyivät Punjabin ja Bengalin väestöryhmien jännitteinä. Nazimuddinin kotimaakunta Bengali vaati kielellistä tasa-arvoa, ja mielenosoitukset kärjistyivät verenvuodatukseen helmikuussa 1952. Nazimuddin pyrki tukahduttamaan kapinoinnin. Jännite johti 1970-luvulla Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja Itä-Pakistanin eroamiseen Pakistanista. Hänen seuraajansa kenraalikuvernöörinä oli Malik Ghulam Muhammad.
Douglas Hyde
Douglas Hyde (; 17. tammikuuta 1860 Frenchpark, Roscommonin kreivikunta – 12. heinäkuuta 1949 Dublin) oli irlantilainen kielitieteilijä ja poliitikko, joka toimi maansa ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1938–1945. Hän osallistui näkyvästi irlantilaisten oman kielen iirin suojelemiseen. Hän perusti vuonna 1893 Conradh na Gaeilgen, eräänlaisen "kotikielen seuran", ja toimi sen puheenjohtajana vuoteen 1915. Hyde opiskeli kielitiedettä ja toimi iirin kielen professorina University College Dublinissa vuodesta 1909 eläkkeelle jäämiseensä 1932. Hyde vältteli tieteellisen uransa aikana politiikkaa, mutta kun Irlannin perustuslaki hyväksyttiin ja maahan syntyi presidentin virka vuonna 1938, hänet valittiin siihen ilman vastaehdokkaita.
Kaikki muuttuu (KOM-teatterin albumi)
Kaikki muuttuu on vuonna 1974 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään neljäs albumi, joka sisältää samannimisen musiikkinäytelman lauluja. Sekä näytelmä että albumi ovat kunnianosoituksia vuotta aikaisemmin Chilen sotilasvallankaappauksen yhteydessä murhatun runoilijan ja lauluntekijän Víctor Jaran muistolle.
Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt Kaj Chydenius ja ne on sanoittanut Matti Rossi. Laulu "Victor Jaran kuolema" perustuu osittain hänen kappaleeseensa "Plegaria a un labrador" (Maamiehen rukous). Levyn kannen on suunnitellut Måns Hedström. Joissakin yhteyksissä albumin nimeksi on mainittu myös "Verta Santiagon stadionin nurmikolla".
A-puoli
B-puoli
Leibstadtin ydinvoimalaitos
Leibstadtin ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä, Aargaun kantonissa.
Voimalaitos sijaitsee Reinjoen etelärannalla, Saksan rajalla, noin 50 kilometriä Baselista ja 15 kilometriä Laufenburgista itään sekä viitisen kilometriä Koblenzista länteen. Voimala on Leibstadtin kunnan alueella.
Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on "Kernkraftwerk Leibstadt AG", jonka omistavat Alpiq AG (27,4 %), Alpiq Suisse SA (5 %), Axpo Power AG (22,8 %), Axpo Trading (16,3 %), Centralschweizerische Kraftwerke AG (CKW, 13,6 %), BKW FMB Beteiligungen AG (9,5 % sekä AEW Energie AG (5,4 %).
Leibstadtin voimalaitoksen bruttosähköteho on 1 245 MW ja nettosähköteho 1 190 MW. Kiehutusvesireaktorin teho on 3 600 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 9 TWh sähköä. Laitoksella on jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 420 kilovoltin sähköverkkoon.
Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1984. Laitosta on suunniteltu käyttävän vähintään vuoteen 2045.
Veli Mustonen
Veli Uolevi Mustonen (s. 5. lokakuuta 1910 Kuopio) on suomalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja.
Vidova Gora
Vidova Gora on vuori Bračin saarella Kroatiassa. Se on 778 metriä korkea, ja on samalla Kroatian saariston korkein kohta. Vuorelle lähtee patikointireittejä kolmesta eri kaupungista: Bolista, Nerežišćestä ja Praznicasta.
Savo-Karjalan vaalipiiri
Savo-Karjalan vaalipiiri on Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri, joka käsittää Pohjois-Karjalan maakunnan ja Pohjois-Savon maakunnan alueet. Vaalipiiri muodostettiin vuonna 2013 yhdistämällä Pohjois-Karjalan vaalipiiri ja Pohjois-Savon vaalipiiri. Savo-Karjalan vaalipiirilautakunta kokoontuu Kuopiossa. Vaalipiiriä käytettiin ensimmäisen kerran huhtikuun 2015 eduskuntavaaleissa, jolloin vaalipiiristä valittiin 16 kansanedustajaa. Vaalipiirin nimeä voidaan pitää sekaannusta aiheuttavana, sillä itäisessä Suomessa myös sijaitsevan Kaakkois-Suomen vaalipiirin alue on yhtä lailla valtaosin historiallista Savoa ja Karjalaa.
Vaalipiiriin kuuluvat kunnat ovat Iisalmi, Ilomantsi, Joensuu, Juuka, Kaavi, Keitele, Kitee, Kiuruvesi, Kontiolahti, Kuopio, Lapinlahti, Leppävirta, Lieksa, Liperi, Nurmes, Outokumpu, Pielavesi, Polvijärvi, Rautalampi, Rautavaara, Rääkkylä, Siilinjärvi, Sonkajärvi, Suonenjoki, Tervo, Tohmajärvi, Tuusniemi, Valtimo, Varkaus, Vesanto ja Vieremä.
Vaalipiirin perustamisen jälkeen on lakkautettu kaksi kuntaa: Juankoski ja Maaninka, jotka on molemmat liitetty Kuopioon. Aiemmin lakkautetut kunnat on mainittu Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon vaalipiirien artikkeleissa.
Pohjois-Karjala ja Pohjois-Savo kuuluivat Manner-Suomen pienimpien vaalipiirien joukkoon. Eduskuntavaaleissa 2011 Pohjois-Karjalasta valittiin kuusi ja Pohjois-Savosta yhdeksän kansanedustajaa. Vaalipiirien yhdistämistä perusteltiinkin etenkin suhteellisuuden parantamisella. Uudistuksella vaalipiirin piilevä äänikynnys laski maan keskitasolle noin kuuteen prosenttiin. Eduskunta hyväksyi vaalipiirin muodostamista koskeneet lakiesitykset maaliskuussa 2013 äänin 83–63. Kataisen hallituksen esitystä, jossa samalla muodostettiin myös uusi Kaakkois-Suomen vaalipiiri, vastustivat molemmat oppositiopuolueet perussuomalaiset ja keskusta. Laki tuli voimaan 1. syyskuuta 2013.
Uuden vaalipiirin myötä kokoomus, sosialidemokraatit ja vihreät yhdistivät Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon piirijärjestönsä vuoden 2013 aikana. Piraattipuolue yhdisti piirijärjestönsä 2014.
Mühlebergin ydinvoimalaitos
Mühlebergin ydinvoimalaitos sijaitsee Keski-Sveitsissä, Bernin kantonissa.
Voimalaitos sijaitsee Aarejoen etelärannalla noin 15 kilometriä Bernistä länteen ja viitisen kilometriä Kerzersistä itään. Voimala on Mühlebergin kunnan alueella, kylän pohjoispuolella.
Ydinvoimalaitoksen omistaa berniläinen pörssiyhtiö "BKW Energie AG", josta Bernin kantoni omistaa enemmistön.
Mühlebergin voimalaitoksen nettosähköteho on 373 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 3 TWh sähköä. Reaktori on kiehutusvesireaktori. Laitoksella on jäähdytystorni.
Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1972. Laitosta on suunniteltu käytettävän vuoteen 2019.
Martti Väisänen
Martti Väisänen (18. syyskuuta 1935 Kuhmo – 30. elokuuta 2015 Lieksa) oli suomalainen Lieksan Pankakoskella asunut kirjailija, joka julkaisi varsinkin eräkirjoja, mutta myös sotaromaanin ja savottakirjan.
Väisänen asui aiemmin Kuhmon Jonkerissa, Rovaniemen Marraskoskella ja Valtimolla. Hän työskenteli metsurina ja kirvesmiehenä. Väisänen oli Lapin kirjallisuusseuran, Suomen kirjailijaliiton, Suomen maakuntakirjailijoiden ja Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukrin jäsen. Väisäsen ensimmäinen kirja julkaistiin hänen ollessaan 69-vuotias.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2012–2013
Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2012-2013 kahdessa kahdentoista joukkueen lohkossa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät Elitserienin karsintoihin, kaksi heikointa putosi 1. divisioonaan ja sijoille 9.-10. sijoittuneet joutuivat karsimaan Allsvenskanin sarjapaikastaan.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Åtvidaberg, Blåsut, Falun ja Rättvik säilyivät Allsvenskanissa.
Oscar Nissén
Oscar Fredrik Nissén (s. 6. marraskuuta 1910 Kaskinen) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Kaakkois-Suomen vaalipiiri
Kaakkois-Suomen vaalipiiri on yksi eduskuntavaalien 13 vaalipiiristä. Alueelta valitaan eduskuntaan 17 kansanedustajaa (8,5 % 200:sta). Vaalipiiri kattaa Etelä-Karjalan maakunnan, Etelä-Savon maakunnan ja Kymenlaakson maakunnan alueet.
Vaalipiiriin kuuluvat Enonkoski, Hamina, Hirvensalmi, Imatra, Juva, Kangasniemi, Kotka, Kouvola, Lappeenranta, Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Mikkeli, Mäntyharju, Parikkala, Pertunmaa, Pieksämäki, Puumala, Pyhtää, Rantasalmi, Rautjärvi, Ruokolahti, Savitaipale, Savonlinna, Sulkava, Taipalsaari ja Virolahti.
Etelä-Savon vaalipiiri oli Manner-Suomen pienin vaalipiiri, josta eduskuntavaaleissa 2011 valittiin kuusi kansanedustajaa ja Kymen vaalipiiristä 12. Vaalipiirien yhdistämistä perusteltiin etenkin suhteellisuuden parantamisella. Uudistuksella vaalipiirin piilevä äänikynnys laski maan keskitasolle noin 5,5 %:iin. Kataisen hallituksen esitystä Kaakkois-Suomen vaalipiirin muodostamisesta, jolla samalla muodostettiin itäiseen Suomeen myös uusi Savo-Karjalan vaalipiiri, vastustivat oppositiopuolueet Perussuomalaiset ja Suomen Keskusta. Eduskunta hyväksyi lakiesityksen maaliskuussa 2013 äänin 83–63 ja laki tuli voimaan saman vuoden syyskuussa. Vaalipiiriä käytettiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 2015.
Uuden vaalipiirin myötä Kansallinen Kokoomus, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ja Vihreä liitto yhdistivät Etelä-Savon ja Kymen vaalipiirien piirijärjestönsä vuoden 2013 aikana. Perussuomalaiset, Vasemmistoliitto ja Suomen Kristillisdemokraatit jatkoivat kahdella piirijärjestöllä ja Suomen Keskusta neljällä. Kaakkois-Suomen Sosialidemokraateista tuli perustettaessa puolueen jäsenmäärältään suurin piirijärjestö.
Inga Nyman
Inga Maria Nyman (3. marraskuuta 1910 Helsinki – 23. heinäkuuta 2002) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Inga Nymanin vanhemmat olivat apteekkari Max Theodor Nyman (1875–1939) ja Astrid Maria Roos (1878–1939).
M/S Ilmatar
M/S Ilmatar oli 1964 rakennettu Effoan (aikaisemmin Suomen Höyrylaiva Oy) ensimmäinen moottorimatkustajalaiva. Laiva toimi Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä vuoteen 1973 asti. Laivan myöhempiä nimiä ovat Viking Princess ja Palm Beach Princess.
Chancel Mbemba
Chancel Mbemba Mangulu (s. 8. elokuuta 1994 Kongon demokraattinen tasavalta) on kinshasankongolainen jalkapalloilija. Keskuspuolustajana pelaava Mbemba edusti belgialaista Anderlechtia vuosina 2011-2015. Mbemba siirtyi 26. heinäkuuta 2015 Englannin Valioliigassa pelaavaan Newcastle Unitediin ja teki seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen.
Helvi Jokinen
Helvi Aira Jokinen (s. 4. joulukuuta 1910 Tampere) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Armas Lampinen
Armas Nikolai Lampinen (s. 24. joulukuuta 1910 Töysä) on suomalainen kirjailija.
Nimellä "A. Lampinen":
Alfons Takolander
Gustaf Adolf Alfons Takolander (28. huhtikuuta 1875 Bromarvi – 16. helmikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen koulumies ja historioitsija.
Takolanderin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Reinhold Takolander ja Emma Matilda Holm. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja toimi Ahvenanmaan kansanopiston johtajana 1903–1911, Ahvenanmaan piirin kansakoulutarkastajana 1911–1913, Tammisaaren seminaarin historian ja ruotsin kielen lehtorina 1913–1920 ja kouluneuvoksena 1920–1926. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1926 ja priimustohtori 1927. Tammisaaren seminaarin johtajana Takolander toimi 1926–1933 ja kouluhallituksen ruotsinkielisen osaston päällikkönä 1933–1935. Vuodesta 1930 hän oli Turun ruotsalaisen yliopiston historian dosentti. Takolander julkaisi joukon oppikirjoja sekä tutkimukset "Fredrik Cygnaeus som pedagog" (1910), "Ekenäs seminarium 1871–1921" (1921), "Emma Irene Åström" (1922), "Erik Gabriel Melartin I–II" (1926–1927, I osa väitöskirjana) ja "Ekenäs stads historia I" (1930). Hän saattoi myös loppuun Vilhelm Rosenqvistin aloittaman elämäkerran Frans Ludvig Schaumanista (osat I–II, 1927–1928). Takolander oli jäsen valtionkomiteoissa ja kirkolliskokouksissa 1908, 1923 ja 1928. Hän osallistui lisäksi ruotsalaisen virsikirjakomitean työhön jäsenenä ja sihteerinä sekä itsekin laati ja käänsi ruotsiksi joukon virsiä.
Takolanderin puoliso vuodesta 1915 oli Tea Margit Rosenius.
Älä tuhlaa aikaa
Älä tuhlaa aikaa on vuonna 1975 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään viides albumi. Se julkaistiin vuoden 1977 "Väinämöisen soitto" -albumin tavoin nimellä KOM-kvartetti.
Eero Ojasen johtama kvartetti koostui jo KOM-teatterin edellisellä albumilla soittaneista muusikoista vahvistettuna kahdella laulajalla. Levyn kappaleet on säveltänyt Jukka Hauru ja niiden sanoitukset ovat Claes Anderssonin sekä Tommy Tabermannin yhdessä tekemiä. Yleisradion Fono-äänitetietokannassa levy esiintyy nimellä "Lapsi".
A-puoli
B-puoli
Zmitrok Bjadulja
Zmitrok Bjadulja (, ) oli valkovenäläisen kirjailija Samuil Jafimavitš Plaunikin (, Pasadzetsin kylä, Vilnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta (nykyinen Lahoiskin piiri, Minskin alue) 23. huhtikuuta 1886–3. marraskuuta 1941 Oral, Kazakstanin SNT) kirjallisessa tuotannossaan käyttämä salanimi.
Köyhästä valkovenäläisestä juutalaisperheestä kotoisin olleen Zmitrok Bjaduljan ensimmäinen kirjoitus julkaistiin Naša Niva-lehdessä vuonna 1907. joskin jo hänen ensimmäinen kirjoituksensa oli julkaistu Hänen tuotantonsa nousi suosioon selvemmin Neuvostoliiton aikana. Hän oli 1920- ja 1930-luvulla tunnettu valkovenäläinen runoilija, prosaisti ja poliittinen aktivisti Neuvostoliitossa. Kirjoituksissaan hän käytti sekä valkovenäjän että venäjän kieltä. Hänen tuotantoaan, muun muassa lastenrunoja käännettiin ja luettiin varsin laajalti Neuvostoliitossa myöhemminkin.
Kirjailija sai surmansa evakuointimatkalla maaliskuussa 1941 ja hänet on haudattu Orelin kaupunkiin Kazakstanissa.
V. V. Riihiluoma
Vesa "V. V." Riihiluoma (s. 18. joulukuuta 1967) on suomalainen laulusolisti ja kitaristi. Riihiluoma tunnetaan erityisesti Eurooppa 3 -yhtyeen laulusolistina sekä lauluntekijänä.
Lisäksi Riihiluoman kappaleista on tehty joitakin coverversioita, joita ovat esittäneet muun muassa Matti ja Teppo, Movetron, Neljänsuora, Antti Westman ja Irina.
Venäläinen chanson
Venäläinen chanson on musiikin genre, joka on neologistisesti nimetty ranskalaisen chansonin mukaan. Musiikillisesti tyylin on juuret ovat 1800-luvun romansseissa. Sen esimuotoa ovat laulaneet maaorjat ja tsaarinajan poliittiset vangit. Se on kehittynyt Neuvostoliiton pakkotyöleireillä. Hruštšovin suojasään aikana vapautetut miljoonat pakkotyövangit levittivät musiikkia tehokkaasti koko Neuvostoliiton alueelle. Neuvostojärjestelmä ei kuitenkaan hyväksynyt vankien musiikkia, ja sitä esitettiin vain yksityistilaisuuksissa ja jaeltiin maanalaisesti kaseteilla. Sanoitukset käsittelevät usein romantisoivasti vankiloita ja rikollisia. Tyyli tunnetaan myös nimellä ”blatnaja pesnja” (), joka tarkoittaa lauluja rikollisista (”varkaan laulu”). Sitä on usein verrattu gangsta rapiin. Se on myös samaan tapaan vedonnut huomattavasti varsinaista rikollista alamaailmaa suurempaan yleisöön.
Tunnettuja esiintyjiä ovat Arkadi Severnyi (ven. Аркадий Северный), Mihail Krug (ven. Михаил Круг), Bulat Okudžava (ven. Булат Шалвович Окуджава), Vladimir Vysotski (ven. Влади́мир Высо́цкий) ja Mihail Šufutinski (ven. Михаи́л Шуфути́нский)
Toivio (Pirkkala)
Toivio on Pirkkalan 18. kunnanosa. Toivio sijaitsee valtatien 3 eteläpuolella Pirkkalan itäosassa lähellä Tampereen rajaa. Toiviossa sijaitsee Toivion koulu ja lainausasema.
Matti Kankaanpää
Matti Kankaanpää (s. 1927) on suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän oli Valmetin toimitusjohtaja 1980–1991. Hän tuli Valmetin palvelukseen 1971 oltuaan sitä ennen Jaakko Pöyry & Co:n varatoimitusjohtaja 1968–1971.
Wendell Harrison
Wendell Harrison (s. 1942 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän soittaa sekä klarinettia että tenorisaksofonia. Hän aloitti klarinetinsoiton 7-vuotiaana ja tenorisaksofonin high school -aikanaan. Häntä opetti Barry Harris. Hän muutti vuonna 1960 New Yorkiin, jossa hän soitti Jack McDuffin, Elvin Jonesin, Sonny Stittin, Grant Greenin ja Sun Ran kanssa. Hän oli mukana Hank Crawfordin yhtyeessä yli neljän vuoden ajan.
Vuonna 1970 Harrison palasi Detroitiin työskentelemään sessiomuusikkona ja jazzopettajana. Hän perusti useita levy-yhtiöitä. Hänen kanssaan soittivat Leon Thomas, Marcus Belgrave, Kirk Lightsey, Charles Tolliver ja James Carter. Harrisonin levytysten joukossa ovat "An Evening with the Devil" (1975), "Organic Dream" (1981), "Reawakening" (1985), "Forever Duke" (1991) ja "Eighth House: Riding with Pluto" (2002).
Yahya Khan
Yahya Khan (1917 - 1980) oli pakistanilainen sotilas ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1969-1971.
Intia hyökkäsi joulukuussa 1970, Pakistanin armeija kukistui nopeasti, Itä-Pakistanista tuli Bangladesh. Yahya Khan erosi 20. joulukuuta ja Zulfikar Ali Bhuttosta tuli presidentti.
AIDC F-CK-1 Ching-kuo
AIDC F-CK-1 Ching-kuo (經國號戰機) "IDF, Indigenous Defensive Fighter" on monessa roolissa toimimaan pystyvä (eng. "multirole fighter") kevyt suihkuhävittäjälentokone. Se suunniteltiin ja valmistettiin Taiwanissa, joskin yhdysvaltalaisten avustuksella. Ensilento tapahtui vuonna 1989. Vuosina 1990–2000 tätä konetyyppiä tuotettiin 130 koneyksilöä, ja se on edelleen aktiivisesti palveluskäytössä.
Ching-kuo nimettiin Taiwanin presidentin mukaisesti. Yhdysvallat alkoi lähentää välejään Kiinaan, joten taiwanilaiset eivät enää saaneet ostettua uusia taistelukoneita ikääntyvien F-5 ja F-104 Starfighter -tyyppien korvaajaksi. Tämä ei kuitenkaan estänyt tietotaidon ja konsultoinnin välittämistä Taiwanille. Myöhemmin Taiwan sai omat F-16 Fighting Falcon -hävittäjänsä. Tämä seikka pienensi F-CK-1 -tyypin tuotantomäärää.
Konetyypin maksimi lakikorkeus on 16 800 metriä, ja huippunopeus on 2 200 km/h eli 1,8 Machia. Konetyyppi käyttää sekä 20 mm Vulcan-tyyppistä tykkiä että ilmataisteluohjuksia. Tarkkuusohjattujen täsmäpommien käyttö on tällä koneella mahdollista.
Suihkumoottoritehot ovat: 27 kN kuivana ja 42 kN jälkipoltolla.
Wasim Sajjad
Wasim Sajjad (s. 1941) on pakistanilainen lakimies, joka on toiminut maansa virkaatekevänä presidenttinä kahteen otteeseen: vuonna 1993 ja vuoden 1997 lopussa.
Jean-Louis Tournadre
Jean-Louis Tournadre (s. 17. marraskuuta 1958) on kilpauransa lopettanut ranskalainen ratamoottoripyöräilijä. Hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen maailmanmestari 250-kuutioisissa, kun hän voitti sarjan maailmanmestaruuden vuonna 1982 Yamahalla. Kaikki sarjat huomioon ottaen, Tournadre oli kaikkien aikojen toinen ranskalaismaailmanmestari Kansainvälisen moottoripyöräilyliiton alaisissa kilpailuissa. Patrick Pons voitti kolme vuotta aikaisemmin maailmanmestaruuden vähemmän tunnetussa Formula 750-luokassa.
Jean-Louis Tournadre voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1979 750-kuutioisissa ennen uraansa MM-tasolla. Tournadre ajoi ensimmäisen MM-osakilpailunsa kaudella 1980 350-kuutioisissa Britannian osakilpailussa ja 250-kuutioisissa Tšekkoslovakian osakilpailussa. Ensimmäisen kerran hän oli palkintopallilla niin ikään Tšekkoslovakian osakilpailussa kaudella 1981.
Tournadren ura MM-tasolla oli varsin erikoinen. Hän ajoi vain yhden ehjän täyden kauden ja voitti sillä kaudella maailmanmestaruuden. Muuten Tournadre oli kaukana kärjestä. Jean-Louis Tournadren uran erikoisuutta korostaa sekin, että vaikka hän on maailmanmestari, hän voitti urallaan vain yhden osakilpailun. Senkin osakilpailuvoiton Ranskan osakilpailussa mahdollisti se, että moni huippukuljettaja mukaan lukien Anton Mang ja Carlos Lavado kieltäytyivät ajamasta puutteellisten turvatoimenpiteiden vuoksi. Tournadren ainoaksi jäänyt maailmanmestaruus ratkesi sekin MM-historian pienimmällä erolla eli yhdellä pisteellä. Toiseksi jäänyt Mang voitti enemmän osakilpailuja (5), mutta Tournadren onnistui tasaisuudellaan kerätä enemmän pisteitä. Jean-Louis Tournadre ajoi joka kilpailussa maaliin ja huonoin sijoitus oli seitsemäs. Anton Mangin päätös olla osallistumatta Ranskan osakilpailuun todennäköisesti ratkaisi maailmanmestaruuden Jean-Louis Tournadren hyväksi.
Maailmanmestaruuskauden jälkeen Jean-Louis Tournadre ei yltänyt enää edes MM-pisteille. Kaudella 1983 Tournadre osallistui yhdeksään osakilpailuun ja ajoi vain kahdesti maaliin. Tämän jälkeen hän oli kaksi kautta poissa MM-sarjoista. Kaudella 1986, joka oli Tournadren viimeinen, hän osallistui kahdeksaan osakilpailuun ja ajoi kerran maaliin asti.
Lady Chatterleyn rakastaja
Lady Chatterleyn rakastaja () on englantilaisen kirjailija D. H. Lawrencen romaani vuodelta 1928. Teos julkaistiin alun perin Italiassa Britannian sensuurikiellon vuoksi ja romaani julkaistiin kirjailijan kotimaassa vasta vuonna 1960. Romaani ilmestyi suomeksi vuonna 1950 Olli Nuorton suomentamana.
Kirjassa Sir Clifford Chatterley asettuu sodassa halvaantuneena sukutilalleen Keski-Englantiin. Hänen vaimonsa Constance Chatterley kyllästyy laskelmoivaan ja kylmään mieheensä ja hankkii itselleen rakastajaksi karskin riistanvartija Mellorsin.
D. H. Lawrence vihasi maailman valloittanutta teollista konekulttuuria ja arvosti sen sijaan luontoa ja luonnonmukaista elämää. Niinpä hän teki Lady Chatterleyn halvaantuneesta kartanonherrasta syvästi inhoamansa liikemiehen ja kaivoksen omistajan ja sen sijaan valitsi naisellisen Connien ja miehekkään riistanvartija Mellorsin lemmenhetkien tapahtumapaikaksi kukkia tulvivan metsän.
Romaanissa näkyy realismin ja naturalismin perintö, sillä kerronta kuvaa tarkasti fyysistä ympäristöä. Lawrencen teksti on paikoin myös runollista ja symbolista.
Lawrence sai kovaa kritiikkiä aikalaisiltaan niiden siveettömyydestä, vaikka nykynäkökulmasta Lawrencen teoksissa on vain vähän seksuaalista sisältöä. Toisaalta Lawrence on saanut kritiikkiä osalta feministeistä hänen tavastaan kuvata naisten seksuaalisuutta.
Pääomakanta
Pääomakanta on kansantalouden käsite joka kuvaa tuotantoon käytettäviä kiinteitä varoja. Nämä muodostuvat sellaisista aineellisista ja aineettomista valmistetuista varoista joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotantoprosesseissa yli vuoden ajan. Pääomakantaan kuuluvat rakennukset, koneet, laitteet ja kuljetusvälineet. Pääomakantaan lasketaan myös esim. tietokoneohjelmistot, viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäteokset.
Pääomakannan suuruus Suomessa oli vuonna 2009 514 miljardia euroa. Suurin yksittäinen pääomakannan erä muodostuu asuinrakennuksista joiden arvo oli vuonna 2009 223 miljardia euroa.
Konstantin Savtšenko
Konstantin Vladimirovitš Savtšenko (, s. 7. toukokuuta 1977 Omsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut Venäjän pääsarjassa mm. SKA Sverdlovskia, Dynamo Majakia, Sibselmašia, Baikal-Energijaa sekä viime vaiheessa Habarovskin SKA-Neftjanikia. Venäjän pääsarjassa Savtšenko on pelannut 379 ottelua ja tehnyt niissä 121 pistettä. Sibselmašissa ja Baikal-Energijassa hän pelasi 279 ottelua ja teki 102 maalia.
Savtšenko aloitti keväällä 2013 pelaaja-valmentajana seurajoukkueessaan.
Savtšenko aloitti myös uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2013 kisoissa.
Väinämöisen soitto (albumi)
Väinämöisen soitto on vuonna 1977 ilmestynyt KOM-kvartetin ja Agit Propin albumi, joka on järjestyksessään kuudes KOM-teatterin ja kolmas Agit Propin julkaisema levy. Se on vuoden 1975 "Älä tuhlaa aikaa" -albumin ohella toinen KOM-kvartetin nimellä julkaistu KOM-teatterin levytys.
"Väinämöisen soitto" on Eero Ojasen Kalevalan teksteihin säveltämä kantaatti neljälle laulajalle ja jazzkvartetille. Sen kantaesitys oli vuonna 1974 Pori Jazz -festivaalilla nimellä "Lauluja Kalevalasta". Teos esitettiin Porissa 13. heinäkuuta kolme kertaa saman päivän aikana Porin Teatterissa, Hotelli Otavassa sekä Porin suomalaisen yhteislyseon juhlasalissa. Konserteissa esiintyivät KOM-teatterin kvartetin lisäksi sen omat laulajat Rea Mauranen, Vesa Milonoff, Vesa Repo ja Tom Wentzel. Kantaesityksen jälkeen "Lauluja Kalevalasta" oli KOM-teatterin ohjelmistossa syyskaudella 1974.A-puoli
B-puoli
Silsila (elokuva)
Silsila on vuonna 1981 ilmestynyt intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Yash Chopra. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Jaya Bachchan, Rekha, Shashi Kapoor, Sanjeev Kumar ja Kulbhushan Kharbanda. Elokuvan on sanottu saaneen inspiraationsa Amitabhin, Jayan ja Rekhan väitetystä kolmiodraamasta. Yash Chopra paljasti viimeisenä syntymäpäivänään halunneensa alun perin Smita Patilin ja Parveen Babin Amitabh Bachchanin vastanäyttelijöiksi, mutta keskusteltuaan Bachchanin kanssa hän valitsi Jaya Bachchanin ja Rekhan.
Korkeista odotuksista huolimatta "Silsilan" tuotto jäi keskinkertaiseksi. Vuosien varrella se on kuitenkin noussut kulttimaineeseen ja kolmiodraamojen klassikoksi. Yash Chopra piti sitä suosikkinaan omista elokuvistaan "Lamhen" lisäksi.
Nuorena orvoiksi jääneet kirjailija Amit ja armeijan lentäjä Shekhar ovat veljeksiä ja hyviä ystäviä. Shekhar on onnellisesti kihloissa Shobhan kanssa ja Amit on vasta rakastunut kauniiseen Chandniin. Heitä kohtaa suuri suru, kun Shekharin lentokone ammutaan alas Kashmirissa. Amit katsoo velvollisuudekseen jättää rakastettunsa ja naida veljensä raskaana oleva kihlattu. Kun Amit ja nyt naimisissa oleva Chandni yllättäen kohtaavat taas, heidän rakkautensa osoittautuu häävaloja vahvemmaksi.
Elokuvan musiikin sävelsi säveltäjäkaksikko Shiv-Hari ja suurimman osan sanoituksista kirjoitti Javed Akhtar.
George Wein
George Theodore Wein (s. 3. lokakuuta 1925 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -laulaja sekä impressaari. Hän vaikutti jazziin merkittävästiperustamalla Newport Jazz Festivalin vuonna 1954 ja johtamalla 1950-luvulla omaa Storyville-klubiaan. Wein sai muusikkona vaikutteita Earl Hinesilta, ja hänen tyylinsä soveltuu hyvin swing- ja dixieland-musiikkiin. 1950-luvulla Wein aloitti kiertämisen ja levyttämisen Newport All-Stars -yhtyeessä, johon ovat myös kuuluneet Ruby Braff, Pee Wee Russell, Bud Freeman, Scott Hamilton ja Warren Vache.
Weinin saamiin kunnianosoituksiin lukeutuu muun muassa Ordre des Arts et des Lettres'n komentajan arvo Ranskassa. Hänet kutsuttiin myös Valkoiseen taloon vuosina 1978 ja 1993. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen "Myself Among Others" (2004). Vuonna 2005 hän sai National Endowment for the Artsin myöntämän NEA Jazz Masters- arvon.
Pyrkijä
Pyrkijä Oy oli Turussa ja Liedossa vuosina 1906–1989 toiminut metalli- ja muoviteollisuusyritys, jonka tunnetuimpia tuotteita olivat Pyrkijä- ja Pyry-merkkiset polkupyörät ja Pyrkijä-mopot sekä 1960-luvulta alkaen muovipakkaukset. 1930-luvun lopulla Pyrkijä oli Suomen suurin polkupyörävalmistaja.
Osuuskunnaksi nimeltä Rautateollisuus Osuusliike Pyrkijä perustetun yrityksen tarkoituksena oli metallituotteiden valmistus ja tuontitavaroiden välitys, ja aikomus oli perustaa metallipajoja muuallekin Turun ja Porin lääniin. Suomen itsenäistyessä 1917 osakeyhtiöksi muutetun Pyrkijän tuotteisiin kuuluivat kelkat, lastenreet, sukset ja kärrynpyörät. 1930-luvun mittaan suosioon nousseista polkupyöristä tuli Pyrkijän päätuote, kun yrityksen toimitusjohtajaksi oli nimitetty teollisuusneuvos Mauno Rainto (1887–1952). Turku nousi tuolloin Suomen polkupyörävalmistuksen keskuspaikaksi, jossa Pyrkijä, Pyöräkellari (myöhemmin Tunturipyörä) sekä Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas työllistivät 1930-luvun lopulla yhteensä noin 700 henkeä.
Rautateollisuus Oy Pyrkijä toimi aluksi nykyisen Hotelli Centron kohdalla Turun Yliopistonkadulla, kunnes vuonna 1934 muutti Aurajoen rantaan Jokikadulle, nykyisen Tuomaansillan kupeeseen.
Sotien aikana Pyrkijä kehitti suomalaismaastoon soveltuvan sotilaspolkupyörän ja teki puolustusvoimien tarpeisiin myös parakkitorvia, häkäpönttöjä ja ilmanvaihtolaitteita. Rauhan tultua kansanhuoltoministeriön määräämä polkupyörien jakelusäännöstely miltei keskeytti Pyrkijän tuotannon pariksi vuodeksi. Säännöstelyn päätyttyä 1948 Pyrkijä alkoi taas kasvaa nopeasti ja saavutti yli 30 000 polkupyörän vuosituotantomäärän 1955. Pyrkijän markkinaosuus polkupyörien valmistuksessa oli noin 30 prosenttia, ja se alkoi valmistaa myös mopoja 1955.
Ulkomaankaupan vapauduttua 1957 Suomeen alettiin tuoda polkupyöriä etenkin Ruotsista (Crescent ja Monark) ja Norjasta (Øgland-rungot). Pyrkijän tuotantotekniikalla ei hintakilpailussa menestytty, joten yritys alkoi muuttua metalliverstaasta kotitalouden muoviesineiden valmistajaksi. Vuonna 1962 Pyrkijän tytäryritys Industrial Plast alkoi valmistaa teollisuudelle pakkauksia puhallusmenetelmällä. Vuonna 1966 muovi- ja metalliyritykset yhdistettiin Pyrkijä Oy:ksi, joka keskittyi pian täysin muovituotantoon. Polkupyörien valmistus lopetettiin 1970 ja mopojen 1971.
Vuonna 1973 Huhtamäki-yhtymä osti enemmistön Pyrkijästä, ja tuotanto siirtyi Turusta naapurikuntaan Lietoon. Huhtamäen mukana tuotantoon tulivat mukaan lujitemuovituotteet, joiden valmistus sijaitsi Turussa vuoteen 1978 asti. Huhtamäki-yhtymän keskittyminen yhä harvempiin toimialoihin aiheutti Pyrkijä Oy:n myynnin vuonna 1984. Nimenä Pyrkijä säilyi vuoteen 1989 saakka, jolloin siitä tuli norjalaisomisteinen Dynoplast Oy ja 1999 Polimoon Oy. Vuodesta 2007 Polimoonin toimintaa on jatkanut islantilaisomisteinen Promens Oy.
Somalin niemimaa
Somalin niemimaa sijaitsee Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa, Etiopian ja Somalian alueella. Niemimaan pinta-ala on noin 750 000 neliökilometriä.
Phil Ranelin
Phil Ranelin (s. 1940 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen jazzpasunisti. Hän varttui Indianapolisissa ja muutti New Yorkiin. Sieltä hän suuntasi Detroitiin, jossa hän toimi sessiomuusikkona muun muassa Stevie Wonderin kanssa. Vuonna 1971 hän perusti saksofonisti Wendell Harrisonin kanssa Tribe-konglomeraatin (yhtye, lehti ja levy-yhtiö), joka käytti kokeellista jazzia afroamerikkalaisten poliittisen tietoisuuden lisäämisen välineenä. Vuonna 1971 Ranelin myös julkaisi ensimmäisen albuminsa yhtyeen johtajana; "Message from the Tribea" seurasivat "The Time Is Now!" (1974) ja "Vibes From the Tribe" (1976). Tribe-organisaatio hajosi (folded) vuonna 1978, ja tämän jälkeen Ranelin soitti useiden vuosien ajan Freddie Hubbardin kautta. Hän on jatkanut muusikonuraansa vielä 2000-luvulla muun muassa albumilla "Perserverence on Wide Hive" (2011), jolla kuullaan myös Henry Franklinia ja Big Blackia.
Freddie Keppard
Freddie Keppard (27. helmikuuta 1890 New Orleans, Louisiana – 15. heinäkuuta 1933 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazz-kornetisti. Hän oli Buddy Boldenia seurannut ja King Oliveria edeltänyt kornetin "kuningas" New Orleansissa. Keppard oli aktiivinen noin vuodesta 1906, jolloin hän johti Olympia Orchestraa ja oli vapaana taiteilijana New Orleansissa. Vuonna 1914 hän oli mukana viemässä jazzmusiikkia Los Angelesiin Original Creole Bandin kanssa.
Asetuttuaan Chicagoon 1920-luvun alussa Keppard työskenteli Doc Cookin Dreamland Orchestran, Erskine Taten, Ollie Powersin ja Charles Elgarin kanssa. Vuosina 1923–1927 Keppard teki levytyksiä muun muassa oman Jazz Cardinals -kokoonpanonsa kanssa. Hän kärsi alkoholismista ja tuberkuloosista, johon hän kuoli 43-vuotiaana. Hänen kaikki levytyksensä on julkaistu yhdellä European King Jazz -levy-yhtiön CD:llä.
Vapauden kaiho (albumi)
Vapauden kaiho on vuonna 1979 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään seitsemäs albumi. Se julkaistiin Ponsi-levymerkillä, jonka Henrik Otto Donner oli perustanut Love Recordsin mentyä konkurssiin 1979. Albumi ilmestyi CD-muodossa vuonna 2000. Levyn kannen suunnitteli Måns Hedström.
A-puoli
B-puoli
Pain &amp; Gain
Pain & Gain on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Michael Bayn ohjaama elokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Miamiin Floridaan vuosien 1994 lokakuun ja 1995 kesäkuun välille. Elokuva perustuu löyhästi Pete Collinsin kirjoittamiin lehtiartikkeleihin vuodelta 1999.
Elokuva julkaistiin DVD:nä ja Blu-rayna Yhdysvalloissa 27. elokuuta 2013 ja Suomessa 11. joulukuuta 2013.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1990-luvun puoliväliin. Daniel Lugo (Mark Wahlberg) on miamilainen kehonrakentaja, joka haluaa elää amerikkalaista unelmaa. Kahden kehonrakentajakaverinsa, Adrian Doorbalin (Anthony Mackie) ja kristityn ex-vangin Paul Doylen (Dwayne Johnson), kanssa he sieppaavat rikkaan liikemiehen (Tony Shalhoub) aikomuksenaan rikastua.
Haittaako järki? – KOM-teatterin lauluja vuosilta 1982–83
Haittaako järki? – KOM-teatterin lauluja vuosilta 1982–83 on vuonna 1985 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään kahdeksas albumi. Se sisältää kappaleita kuudesta teatterin vuosina 1982–1983 esittämistä musiikkinäytelmästä.
A-puoli
B-puoli
On matkaa jatkettava
On matkaa jatkettava on vuonna 1986 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään yhdeksas albumi.
Se sisältää laulujaa kahdesta teatterin ohjelmistossa olleesta musiikkinäytelmästä. Levyn A-puoli sekä B-puolen kappaleet 1-3 ovat vuonna 1983 esitetystä Georg Kreislerin näytelmästä "Tänä iltana Lola Blau". Loput albumin laulut ovat vuoden 1985 näytelmästä "Hävinneiden legenda", jonka on kirjoittanut Pirkko Saisio.
A1–A8 ja B1–B3 sävellys ja alkuperäinen sanoitus Georg Kreisler, suomennos Liisa Urpelainen ja sovitus Markus Fagerudd, paitsi B2 sävellys Wolfgang Amadeus Mozart. B4–B7 sävellys Eero Ojanen ja sanoitus Pirkko Saisio.
A-puoli
B-puoli