hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Josef Freundorfer
Josef Freundorfer (31. elokuuta 1894 – 11. huhtikuuta 1963) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Passaun hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1920 ja nimitettiin Augsburgin hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael von Faulhaber.
Freundorfer osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja toimi piispana kuolemaansa saakka.
Ernst Felle
Ernst Felle (26. huhtikuuta 1876 – 1959) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Otto Fickeisen
Otto Fickeisen (24. joulukuuta 1879 Ludwigshafen – 14. joulukuuta 1963) oli saksalainen soutaja. Hän voitti vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa kultaa perämiehellisessä nelikossa ja sai siinä lisäksi pronssimitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Myös Fickeisenin veli Rudolf oli olympiaurheilija.
Antonius Hofmann
Antonius Hofmann (4. lokakuuta 1909 – 11. maaliskuuta 2000) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Passaun hiippakuntaan 13. huhtikuuta 1936 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Berenicen titulaaripiispaksi 20. syyskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Konrad Josef Landersdorfer, jota avustivat Josef Freundorfer ja Josef Hiltl.
Hofmannista tuli Passaun piispa 27. lokakuuta 1968. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 15. lokakuuta 1984.
Josef Hiltl
Josef Hiltl (30. elokuuta 1889 – 20. huhtikuuta 1979) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1914 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Constantinan titulaaripiispaksi 28. huhtikuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Buchberger.
Hiltl osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Otto Licha
Otto Licha (2. marraskuuta 1912 – 9. huhtikuuta 1996) oli itävaltalainen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Friedrich Maurer
Friedrich ("Fritz") Maurer (18. kesäkuuta 1912 – 10. heinäkuuta 1958) oli itävaltalainen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Target Racing
Target Racing tunnetaan myös nimellä BVM Target on italialainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Formula Renault 3.5, Formula Abarth ja Italian F3 sarjoissa. Talli perustettiin vuonna 1997. Talli on voittanut kolme kuljettajien ja valmistajien mestaruutta Italian F3 sarjassa vuosina 2002, 2003 ja 2009. Talli on aiemmin kilpaillut myös Formula Chrysler Euroseries-sarjassa vuonna 2001 sijoittuen sarjan neljänneksi.
Lapin koulutuskeskus REDU
Lapin koulutuskeskus REDU on Rovaniemen koulutuskuntayhtymän ammatillinen oppilaitos. Ammattiopistossa opiskelee noin 5 000 opiskelijaa. Oppilaitos on perustettu 1.1.2006 ja siellä voi suorittaa seuraavat koulutusalat: Humanistinen ja kasvatusala, liiketalouden ja hallinnon ala, luonnotieteiden ala, sosiaali,- terveys- ja liikunta-ala, tekniikan ja liikenteen ala, luonnonvara- ja ympäristöala sekä matkailu,- ravitsemis- ja talousala.
Oppilaitoksella on yksiköitä Rovaniemellä, Ranualla, Kittilässä ja Sodankylässä.
Karkkilan Tienoo
Karkkilan Tienoo on Karkkilaan ja Nummi-Pusulaan Uudellamaalla leviävä paikallislehti. Lehti on perustettu vuonna 1962, ja se ilmestyy kaksi kertaa viikossa keskiviikkona ja perjantaina. Lehteä julkaisee Karprint Oy, ja sen toimitus sijaitsee Karkkilassa. Lehden päätoimittaja on Mari Ahola-Aalto.
Lopen Lehti
Lopen Lehti on Lopelle Kanta-Hämeessä leviävä paikallislehti. Lehti on perustettu vuonna 1935, ja se ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Lehteä on julkaissut vuodesta 1995 Karprint Oy, ja sen toimitus sijaitsee Lopella. Lehden päätoimittaja on Juha Ahola.
A. P. Herbert
Sir Alan Patrick Herbert, yleensä A. P. Herbert tai A. P. H. (24. syyskuuta 1890 – 11. marraskuuta 1971) oli brittiläinen humoristi, kirjailija ja näytelmäkirjailija, joka myös kampanjoi lakiuudistusten puolesta. Hän oli 15 vuotta sitoutumaton parlamentin jäsen Oxfordin yliopiston edustajana, tosin viisi vuotta siitä Britannian kuninkaallisen laivaston palveluksessa.
Kari Ebeling
Kari Ebeling (20. syyskuuta 1940 Helsinki – 12. helmikuuta 2012) oli suomalainen paperinvalmistuksen kehittäjä ja professori.
Helsinkiläissyntyinen Ebeling vietti lapsuutensa Kajaanissa, jossa hänen isänsä Ilmari Ebeling oli Kajaani Oy:n johtaja. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1963 ja väitteli tohtoriksi Yhdysvalloissa.
Ebeling oli Teknillisen korkeakoulun paperinvalmistusteknologian professori vuosina 1978–1987. Hän toimi tutkimus- ja kehitysjohtajana Nokia metsäteollisuudessa, James River Corporationissa 1987–1988 ja viimeksi Kymmene-yhtiössä ja UPM-Kymmenessä 1989-2004.
Keulankärjet
Keulankärjet ("Oxytropis") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu kaikkiaan noin 585 lajia.
Pohjoismaissa tavataan neljä luonnonvaraista keulankärkilajia, jotka ovat harvinaisia. Ne ovat matalakasvuisia ruohoja, jotka muistuttavat ulkonäöltään kurjenherneitä ("Astragalus"). Suomessa tavataan keulankärjistä kenttäkeulankärjen alalajia idänkeulankärkeä harvinaisena harjukasvina sekä tunturikeulankärkeä erittäin harvinaisena tunturikasvina.
Peter Göbl
Peter Göbl (24. toukokuuta 1851 – 15. helmikuuta 1916) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1877 ja nimitettiin Augsburgin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sinopen titulaaripiispaksi 28. helmikuuta 1911. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. huhtikuuta Maximilian von Lingg.
Göbl toimi piispana loppuikänsä.
Karl Reth
Karl Reth (20. lokakuuta 1849 – 27. maaliskuuta 1933) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 26. heinäkuuta 1873 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Leten titulaaripiispaksi 27. huhtikuuta 1916. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximilian von Lingg. Reth toimi vihkipiispana kuolemaansa saakka.
Ulderico Carpegna
Ulderico Carpegna (24. kesäkuuta 1595 – 24. tammikuuta 1679) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa ja kardinaali. Hän toimi Gubbion piispana vuosina 1630–1638 ja sitten Todin piispana vuoteen 1643. Hänet konsekroi piispaksi Luigi Caetani, jota avustivat Antonio Ricciulli ja Benedetto Landi. Hänestä tehtiin kardinaali 28. marraskuuta 1633.
Carl Lehle
Carl Lehle (2. joulukuuta 1872 Eriskirch – 18. syyskuuta 1939 Ludwigshafen am Rhein) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä perämiehellisessä nelikossa pronssia saaneeseen "Ludwigshafener Ruder Verein" -joukkueeseen.
Hermann Wilker
Hermann Wilker (24. heinäkuuta 1874 – 28. joulukuuta 1941) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa, jossa hän kuului kultaa perämiehellisessä nelikossa voittaneeseen joukkueeseen. Kesäolympialaisissa 1900 Pariisissa hän oli saanut siinä pronssia.
John Exley
John Onins Exley nuorempi (23. toukokuuta 1867 Philadelphia, Pennsylvania – 27. heinäkuuta 1938 Milford, Delaware) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän oli kaksinkertainen olympiavoittaja; hän sai kultaa kahdeksikossa sekä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa että vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa.
Joseph Dempsey
Joseph Francis ("Joe") Dempsey (12. lokakuuta 1875 – ?) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän voitti vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa kahdeksikossa kultaa "Vesper Boat Club" -joukkueessa, jota valmensi hänen vanhin veljensä Jim.
Club Life Volume Two – Miami
Club Life Volume Two – Miami on Tiëston miksauskokoelma-albumi. Albumilla Tiësto on mukana kappaleissa Miami, Chasing Summers, We Own the Night, What Can We Do, Somebody I Used to Know, Paradise, Young Blood, Can't Stop Me Now, Make Some Noise ja Maximal Crazy. Ennen albumin julkaisua, Tiësto esiintyi Ultra Music Festivalissa Miamissa.
CD 1CD 2, Deluxe Edition
Vuohenherneet
Vuohenherneet ("Galega") on kasvisuku hernekasvien ("Fabaceae") heimossa. Sukuun kuuluu viisi lajia.Pohjoismaissa tavataan kaksi vuohenhernelajia, jotka ovat tulokkaita. Ne ovat monivuotisia melko korkeaksi kasvavia ruohoja, joiden lehdet muodostuvat soikeista parittaisista lehdyköistä ja kukintona on pitkä latvaterttu. Suomessa viljellään Etelä- ja Keski-Euroopasta kotoisin olevaa rohtovuohenhernettä koristekasvina. Rehuvuohenhernettä, joka on kotoisin Kaukasukselta, viljellään nurmi-, rehu- ja koristekasvina. Laji on harvoin levinnyt viljelykarkulaiseksi tai on tulokas.
George Cattanach
George James Cattanach (25. heinäkuuta 1878 Alexandria, Ontario, Kanada – 29. tammikuuta 1954, East Chicago, Indiana, Yhdysvallat) oli kanadalainen haavipalloilija. Hän kuului vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa kultaa voittaneeseen Winnipeg Shamrocks -joukkueeseen.
Zdravko-Ćiro Kovačić
Zdravko-Ćiro Kovačić (6. heinäkuuta 1925 Šibenik, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 1. huhtikuuta 2015 Rijeka, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kuului hopeaa saaneeseen joukkueeseen sekä Helsingin kesäolympialaisissa 1952 että Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Hän kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948.
Kovačić kuoli 89-vuotiaana Kroatian Rijekassa 1. huhtikuuta 2015.
Sarviapilat
Sarviapilat ("Trigonella") on kasvisuku hernekasvien ("Fabaceae") heimossa. Siihen kuuluu 95 lajia. Suvun tunnetuimpia lajeja on maustekasvina käytetty rohtosarviapila ("Trigonella foenum-graecum").Suomessa on tavattu luonnonvaraisena joitain sarviapilalajeja, muun muassa sinisarviapilaa, satunnaisina ja hyvin harvinaisina tulokaskasveina.
Max Hainle
Max Hainle (3. helmikuuta 1882 Dortmund – 19. huhtikuuta 1961) oli saksalainen uimari ja vesipalloilija. Hän voitti 200 metrin joukkueviestissä kultaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sijoittui lisäksi 1 000 metrin vapaauinnissa neljänneksi. Hän kilpaili samoissa kisoissa myös vesipallossa.
Hermín Negrón Santana
Hermín Negrón Santana (10. marraskuuta 1937 – 10. maaliskuuta 2012) oli puertoricolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. toukokuuta 1969 ja nimitettiin San Juan de Puerto Ricon vihkipiispaksi sekä Gegin titulaaripiispaksi 30. kesäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Aponte Martínez, jota avustivat Enrique Manuel Hernández Rivera ja Rafael Grovas Felix.
P1 Motorsport
P1 Motorsport on brittiläinen pikkuformulatalli, joka kilpailee Formula Renault 3.5 -sarjassa. Tallin perusti Brabham- ja Lotus-talleissa aiemmin työskennellyt Roly Vincini vuonna 1990. Talli kilpaili Britannian F3-sarjassa vuosina 1992–1993 ja uudestaan 2003–2005. Vuodesta 2007 P1 Motorsport on kilpaillut World Series by Renault -sarjoissa. Vuonna 2008 tallin kuljettaja Giedo van der Garde voitti Formula Renault 3.5 -sarjan kuljettajien mestaruuden. Vuosina 2011–2013 talli kilpaili hollantilaisella lisenssillä FR 3.5 -sarjassa. Tallin päämaja sijaitsee Norfolkissa.
Petra Hammesfahr
Petra Hammesfahr (s. 10. toukokuuta 1951) on saksalainen rikoskirjailija. Hän asuu Kerpenissä Saksassa. Hammesfahrin ensimmäinen trilleri julkaistiin 1991. Hammesfahrin ensimmäinen suomennettu teos "Syysuhri" julkaistiin 2004.
Hammesfahr on käsikirjoittanut myös lukuisia tv-elokuvia: Heiß und kalt (1997), Post Mortem - Der Nuttenmörder (1997), Der stille Herr Genardy (1997), Die Mutter (2002), Der Puppengräber (2003), Die Lüge (2008), sekä kaksiosaisen tv-sarjan: Die Cleveren.
Diana Pizzavini
Diana Pizzavini (6. elokuuta 1911 Pavia – 23. tammikuuta 1989) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Bianca Ambrosetti
Bianca Ambrosetti (1. maaliskuuta 1914 Pavia – 1929) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Kilpailuja seuranneena vuonna hän kuoli tuberkuloosiin.
Lavinia Gianoni
Lavinia Gianoni (31. tammikuuta 1911 Pavia – 2005) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Ines Vercesi
Ines Vercesi (5. tammikuuta 1916 Pavia – 1997) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Rita Vittadini
Rita Vittadini (19. maaliskuuta 1914 Pavia – 2000) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
HMS Teazer
HMS Teazer on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Carolina Tronconi
Carolina Tronconi (22. toukokuuta 1913 Pavia – 11. helmikuuta 2008 Pavia) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Jacoba Stelma
Jacoba Cornelia ("Co") Stelma (2. heinäkuuta 1907 Haag – 30. elokuuta 1987 Brielle) oli alankomaalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Olivia Ainali
Olivia Ainali on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli viileää Venlaa elokuvassa "Risto Räppääjä ja viileä Venla" (2012). Hän näyttelee Yle TV1:n rikossarjassa "Sorjonen" (2016–) päähenkilö Kari Sorjosen teini-ikäistä tytärtä Janinaa.
Ainali näytteli Sannia Ylen draamakomediasarjassa "Kynsin hampain" (2016) ja hän ääninäyttelee televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Pikkulapsena Ainali esiintyi Iita-Linta Marian mykässä roolissa oopperassa "Punainen viiva" (2007). Ainali on oopperalaulaja professori Jorma Hynnisen tyttärentytär.
2K12 Kub
2K12 Kub (, suomeksi "Kuutio") on neuvostoliittolainen liikuteltava ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Sen NATO-raportointinimi on SA-6 Gainful. Vientiversion nimi on Kvadrat eli "Квадрат" (suom. "Neliö").
Asejärjestelmä alustana on tela-ajoneuvo. Ohjuksessa (nimeltään 3M9) on kaksivaiheinen moottorimekanismi. Ensivaihe käyttää kiinteätä polttoainetta, ja ajomoottori on patoputkimoottori. Kehittely alkoi jo vuonna 1958 ja koki viivytyksiä. Ensimmäiset koelaukaisut toteutuivat vuonna 1962. Asejärjestelmä hyväksyttiin Neuvostoliiton armeijan sotavarustukseen tammikuussa 1967, kaksi vuotta Krugia myöhemmin. Sitä valmistettiin Neuvostoliitossa 1968–1985. Erilaisia kehitysversioita oli neljää eri tyyppiä. Perusversion jälkeen kehitettiin M1-versio (1973), M3 (1976) ja viimeisimpänä M4-versio (1978). Kehittelyllä haluttiin pienentää katvealueita ja parantaa asejärjestelmän häirinnänsietoa, eli lisätä näin sen tuhoamistodennäköisyyttä.
Ohjustyyppiä on käytetty muun muassa Jom Kippur -sodassa, missä sillä pudotettiin lukuisia israelilaisia sotilaslentokoneita, ja Balkanin sodassa. Asejärjestelmää on käytetty 25 maassa Euroopassa, Lähi-idässä sekä Afrikassa. 2K12 Kub -ohjusjärjestelmää käytettiin keskietäisyyksien alueilmatorjuntaan ja se on 2K11 Krug -järjestelmää keveämpi sekä paremmin liikuteltavissa muttei niin ulottuva. Kub-järjestelmän korvasi myöhemmin Buk M1, jonka ohjusosaa (9M38) jo Kub M4 käytti.
Rubén Wolkowyski
Rubén Oscar Wolkowyski (s. 30. syyskuuta 1973 Juan José Castelli) on argentiinalais-puolalainen koripalloilija.
Wolkowyski debytoi Quilmesin joukkueessa kaudella 1993–1994 ja edusti seuraa vuoteen 1997 asti. Hän voitti seuran paidassa kaksi kertaa maan torjuntatilaston sekä levypallotilaston. Vuonna 1997 Wolkowyski siirtyi Boca Juniorsin koripallojoukkueeseen, jossa hän voitti torjuntatilaston kaudella 1997–1998. Kaudeksi 1999–2000 hän liittyi argentiinalaiseen Estudiantesiin, jossa hän voitti Argentiinan-mestaruuden. Lisäksi hänet valittiin samana kautena sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kauden 2000–2001 Wolkowyski edusti NBA-seura Seattle SuperSonicsia ja teki 2,2 pistettä ottelua kohden. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Dallas Mavericksiin, mutta hänet vapautettiin ennen yhtäkään pelattua ottelua. Tämän johdosta hän palasi Argentiinaan, Quilmesin joukkueeseen. Wolkowyski edusti seuraa muutaman kuukauden ja siirtyi tammikuussa TsSKA Moskovaan, jossa hän pelasi loppukauden. Kaudeksi 2002–2003 Boston Celtics hankki hänen pelioikeutensa. Wolkowyski edusti seuraa seitsemässä ottelussa ennen kuin hänet irtisanottiin. Loppukauden hän pelasi espanjalaisessa Saski Baskoniassa. Kauden 2003–2004 Wolkowyski pelasi Olympiakosissa ja vuodet 2004–2007 venäläisessä Himkissä. Tämän jälkeen hän pelasi Prokom Trefl Sopotissa, josta hän siirtyi kesken kauden italialaiseen Scafati Basketiin.
Tämän jälkeen Wolkowyski on edustanut muun muassa Club Biguáa, Atléticos de San Germánia sekä Libertad de Sunchalesia. Vuonna 2011 hän siirtyi La Uniónin koripallojoukkueeseen.
Cyberbully
Cyberbully (2011) on kanadalainen draamaelokuva. Se kertoo teinitytöstä nimeltään Taylor Hillridge (Emily Osment), jonka äiti Kris (Kelly Rowan) on hyvin tarkka netissä liikkumisen suhteen eikä päästä lapsiaan Tayloria ja Ericiä (Robert Naylor) sopimattomille sivuille. Hän antaa kuitenkin Taylorille tämän 17-vuotissyntynäpäivälahjaksi oman läppärin ja hän kirjautuu suosittuun yhteisöpalveluun nimeltä Cliqster. Joku kuitenkin hakkeroituu Taylorin profiiliin ja Tayloria aletaan kiusata.
Taylor Hillridge (Emily Osment) on teinityttö joka asuu omakotitalossa pikkuveljensä Ericin (Robert Naylor) kanssa yksinhioltajaäitinsä Krisin (Kelly Rowan) kasvattamana Taylorin isän jätettyä perheen. Taylorilla on kaksi hyvää ystävää, Samantha Caldone (Kay Panabaker) ja Cheyenne Mortenson (Meaghan Rath). Aikaisemmin Taylor haukkui yhtä luokkakaveriaan, Lindsay Fordycea (Nastassia Markiewicz) josta Lindsay loukkaantuu.
Taylor saa läppärin 17-vuotislahjaksi äidiltään. Alussa Taylor on innoissaan yksityisyydestä ja siitä, että hän voi mennä nettiin ilman että hänen äitinsä valvoo koko ajan. Myöhemmin hänen ihastuksensa Scott pyytää tätä tansseihin, johon hän vastaa myöntävästi. Cheyenne on iloinen ystävänsä puolesta, mutta Samantha ei pidä Scottista, sillä hän seurusteli aikaisemmin hänen kaverinsa kanssa, joka jätti Samanthan.
Taylor huomaa pian tullessaan verkkokiusatuksi yhteisöpalvelussa nimeltä Cliquester. Asiat alkavat mennä väärin kun Taylorin veli, Eric, hakkeroituu hänen profiiliinsa ja postaa tuhman viestin Taylorista. Koulun oppilaat kirjoittavat kauheita kommentteja hänestä ja häntä pelottaa kohdata kaverinsa koulussa. Taylor myös tapaa "Jamesin" netissä ja luulee että poika on kiva, mutta hän levittääkin huhua että Taylor olisi maannut hänen kanssaan. Tayloria aletaan haukkua, ja luokkakavereiden kiusaaminen saa Taylorin surulliseksi. Scott taas kertoo ettei voikaan tulla Taylorin kanssa tanssiaisiin ja Cheyenne ja Samantha kääntävät selkänsä hänelle.
Masentunut Taylor postaa videon nettiin, jossa hän kertoo ettei voi enää elää itsensä kanssa. Samantha näkee sen ja menee nopeasti Taylorin talolle, missä hän yritti itsemurhaa pillereiden yliannostuksella, muttei saanut korkkia irti. Taylor lähetetään sairaalaan ja hänen äitinsä oppii tapauksesta ja juttelee koulujärjestelmän kanssa lapsista, jotka käyvät läpi samaa mitä Taylorkin. Kris myös ehdottaa, että Taylor liittyisi tukiryhmään saadakseen apua.
Taylorille selviää että hänen luokkakaverinsa Caleb on myös tukiryhmässä ja häntä kiusataan pojista tykkäämisen takia. Taylor saa tukea ryhmästä ja pärjää kiusaamisen kanssa paljon paremmin. Hän saa tietää, että Samantha loi "James"-valeprofiilin ja lähetti sillä kaamean viestin Taylorista. Hän tuntee syyllisyyttä ja alkaa itsekin kärsiä verkkokiusaamisesta. Taylor saa tietää siitä ja kertoo Samanthalle tukiryhmästä antaen hänelle samalla anteeksi. Heistä tulee taas ystäviä ja koulussa pistävät Cheyennen, Calebin ja Scottin ohella vastaan Lindsaylle ja lopussa Krisin avustuksella säädetään laki, jossa verkkokiusaaminen kielletään.
Carlos Deltour
Carlos Deltour (8. huhtikuuta 1864 Guadalajara – 29. toukokuuta 1920 Cambo-les-Bains) oli ranskalainen soutaja, joka edusti Rowing Club Castillonia. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä pronssia perämiehellisessä kaksikossa.
Antoine Védrenne
Antoine ("Erneste") Védrenne (17. syyskuuta 1878 Castillon-la-Bataille – 13. tammikuuta 1937 Castillon-la-Bataille) oli ranskalainen soutaja, joka edusti Rowing Club Castillonia. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä pronssia perämiehellisessä kaksikossa.
Chóra (Kythera)
Chóra () eli Kythera () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 281 (vuonna 2011). Chóra on Kytheran saaren pääkylä sekä Kytheran kunnan kuntakeskus.
Chóra sijaitsee Kytheran eteläosassa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κυθήρων, "Topikí Koinótita Kythíron"), johon kuuluvat varsinaisen Chóran kylän lisäksi Kálamos, Kapsáli, Manitochóri, Poúrko ja Strapódi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 665.
Saaren ollessa Venetsian tasavallan alaisena, siirrettiin saaren pääkaupunki Palaióchorasta, pienestä 1200-luvulla rakennetusta bysanttilaisesta sitadellista, turvallisuussyistä Chóraan. Kahden kilometrin päässä etelässä, sijaitsee Kapsálin kylä, joka toimi venetsialaiskaudella Chóran satamana. Chóran linna rakennettiin vuonna 1503 pienen jo olemassaolleen suojamuurin sisään. Chóran kylä puolestaan rakennettiin linnan ainoan sisäänkäynnin eteen.
Kylän arkkitehtuuri muistuttaa Egeanmeren alueen arkkitehtuuria. Lisäksi havaittavissa on englantilaisia ja venetsialaisia vaikutteita. Chóran rakennukset on rakennettu hyvin lähelle toisiaan ja kadut ovat kapeita, eikä kaikkialle pääse edes kaksipyöräisillä kulkuneuvoilla. Chórassa on kaksi pääaukiota. Toinen on nimeltään Estavroménoksen aukio, jolla ranskalaiset julistivat vuonna 1799 Ranskan suuren vallankumouksen periaatteita. Aukiolla poltettiin samoihin aikoihin myös "Libro d'Oro" -teos, joka oli luettelo Venetsian tasavallan aatelisista. Pääaukioista toisella sijaitsee puolestaan Kytheran kunnantalo, muita julkisia palveluita sekä pankkeja. Kylän itäisimmässä paikassa sijaitsee Belvedere-niminen näköalapaikka, josta näkee esimerkiksi Kapsálin kylän rannat. Belvederestä alkaa laskeutuminen kohti Kapsálin kylää. Chóran linnan ja sen uloimpien muurien välissä sijaitsee Mésa Voúrgos -niminen alue, jolla sijaitsee useita yksityisiä kirkkorakennuksia. Nämä rakennukset ovat vuosisatojen ajan olleet muutamien perheiden omistuksessa.
Chórassa oli Kytheran arkeologinen museo, joka toimi kytheralaisten vuonna 1975 Kreikan valtiolle lahjoitetussa rakennuksessa. Museo suljettiin vuonna 2006, kun maanjäristys vaurioitti sitä. Suurin osa esillä olleista esineistä, kuten kolikoista, maljakoista, hautakivistä sekä patsaista kuljetettiin maanjäristyksen jälkeen pois saarelta. Esineitä säilytetään Manner-Kreikan Pireuksessa arkeologisen museon varastossa.
Walter Middelberg
Walter Middelberg (30. tammikuuta 1875 Zwolle – 15. syyskuuta 1944 Zwolle) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä pronssia kahdeksikossa Minerva Amsterdam -joukkueen jäsenenä. Hän oli kilpaillessaan kemian opiskelija.
Henricus Tromp
Henricus Tromp (19. maaliskuuta 1878 – 17. huhtikuuta 1962) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia kahdeksikossa saaneeseen Minerva Amsterdam -joukkueeseen.
Tromp opiskeli kilpaillessaan kaivosinsinööriksi. Hän työskenteli alalla Alankomaiden Itä-Intialla (nykyisessä Indonesiassa), jossa oli syntynyt. Hän otti vuonna 1925 käyttöönsä sukunimen Van Hettinga Tromp. Hän kuoli 84-vuotiaana Belgian Etterbeekissä.
John Geiger
John Francis Geiger (28. maaliskuuta 1873 Philadelphia, Pennsylvania – 6. joulukuuta 1956 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen soutaja, joka edusti Vesper Boat Clubia. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa kahdeksikossa.
Team RFR
Team RFR, aiemmin tunnettu nimellä KMP Racing, on ranskalainen formulatalli, joka kilpailee nykyään Formula Renault 3.5 -sarjassa. Talli käyttää venäläistä lisenssiä.
Talli perustettiin vuonna 2009, jolloin se debytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa yhteistyössä SG Formulan kanssa. Vuonna 2010 talli käytti Ultimate Motorsportin autoja kilpaillen KMP Racing -nimellä. Vuonna 2012 tallin nimeksi vaihtui Team RFR.
Kaudeksi 2012 talli uudistui muutenkin kuin nimeltään, sillä se yhdistyi Ghislain Boettin BRT Teamin kanssa. Tiimi muutti Colomiersin talliltaan Toulousen läheltä Nogaron radalle BRT:n tiloihin. Tallipäällikkönä jatkaa tallin Bruno Besson.
TTYLXOX
TTYLXOX, eli Talk To You Later Kiss Hug Kiss on Bella Thornen single, joka kuullaan "Shake It Up: Live 2 Dance" -soundtrackillä. Kappaleessa esiintyy useita nettislangissa käytettyjä kirjainyhdistelmiä, kuten IDK (I don't know = en tiedä), LMHO (laughing my head off = nauran katketakseni) ja BFF (best friends forever = parhaat ystävät ikuisesti).
TTYLXOX tuli myyntiin iTunesissa 6.3.2012 ja mash up -musiikkivideo julkaistiin 9.3.2012 Youtubessa.
Chuck Kobasew
Nicholas James "Chuck" Kobasew (s. 17. huhtikuuta 1982 Osoyoos, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-sarjan SC Bernissä. Hän on pelannut NHL:ssä viidessä seurassa yhteensä 11 kautta. Calgary Flames varasi hänet 14. pelaajana vuoden .
Chuck Kobasewin ura käynnistyi juniorina Brittiläisen Kolumbian jääkiekkoliigassa pelaavassa Penticton Panthersissa vuonna 1998. Tykitettyään kaudella 1999–2000 yli sata tehopistettä 58 otteluun, Kobasew muutti Yhdysvaltain puolelle Massachusettsiin. Boston Collegen joukkueessa kanadalaishyökkääjä vietti vuoden, jona aikana hän mm. valittiin NCAA-liigan arvostetun "Frozen Four" -turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudella 2001–2002 Kobasew siirtyi takaisin kotimaahansa, jossa pelipaikka irtosi WHL:ssä kiekkoilevasta Kelowna Rocketsista. Ennen kauden alkua kanadalainen ehdittiin varata Calgary Flamesiin koko tilaisuuden 14. pelaajana. WHL:n pudotuspeleihin päättyneen kauden päätteeksi Flames kutsui Kobasewin riveihinsä ja antoi tälle pelipaikan silloisesta AHL-farmiseurastaan Saint John Flamesista. 2002–2003 laiturille kertyi uudessa joukkueessaan 48 ottelua ja tehot 21+12, kunnes häntä oltiin jälleen viemässä uuteen paikkaan: tällä kertaa NHL-edustusjoukkueen kokoonpanoon.
Kobasew debytoi Calgary Flamesissa loppuvuodesta 2002. Käynnissä ollut kausi jäi kuitenkin kanadalaisen osalta rikkonaiseksi, sillä hän ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa NHL:ssä ja sai palata 23 ottelun jälkeen takaisin AHL:ään. Sen sijaan kausi 2003–2004 tarkoitti Kobasewille lopullista murtautumista NHL-hyökkääjäksi: 70 ottelua, joissa 6 maalia ja 11 maaliin johtanutta syöttöä. Tämän jälkeen ei osoyoosilainen ole toistaiseksi pelannut virallisesti missään muualla kuin NHL:ssä, lukuun ottamatta liigan työsulkukautta 2004–2005, jolloin hän vietti menestyksekkään vuoden Calgary Flamesin jo edesmenneessä AHL-farmiseura Lowell Lock Monstersissa. Kobasew valittiin superkautensa aikana joukkueensa kapteeniksi.
Loppukaudesta 2006–2007 Chuck Kobasew sai siirron Boston Bruinsiin, jonka kanssa hän allekirjoitti sopimuksen 12. helmikuuta 2007. Vaihdossa Calgaryyn siirtyi puolustaja Brad Stuart. Ensimmäinen sopimus päättyi kauteen 2007–2008, mutta toukokuussa 2008 Bruins uusi sopimuksen. Uusi sopimus takasi Kobasewille kolmelta seuraavalta vuodelta yhteensä noin seitsemän miljoonan dollarin tulot. Kanadalaishyökkääjä ei kuitenkaan jatkanut bostonilaisjoukkueessa sopimuksen päivittämisen jälkeen kuin yhden kokonaisen kauden, kun lokakuussa 2009 Minnesota Wild teki tarjouksensa Bruinsin takuumiehestä. 19. lokakuuta siirrosta tuli totta, ja Kobasew muutti Minnesotaan, samaan aikaan, kun laiturit Craig Weller ja Alexander Fallström matkasivat toiseen suuntaan.
Kiekkoiltuaan pari kautta Wildissa vaihtelevalla peliajalla, Kobasewin tie vei jälleen uuteen joukkueeseen. Colorado Avalanche solmi hänen kanssaan kaksivuotisen sopimuksen 1. heinäkuuta 2011.
Avgó (Kythera)
Avgó (, suom. ”muna”) eli Chýtra (; myös "Chítra") on Kreikalle kuuluva pieni asumaton saari Välimeressä Kytheran saaren etelärannikon edustalla. Kytheran asukkaat kertovat rakkauden jumalatar Afroditeen syntyneen Avgólla. Saaren pinta-ala on 0,22 neliökilometriä ja sen korkein kohta on 208 metriä merenpinnasta.
Jooniansaarten saariryhmässä sijaitseva Avgó muodostaa yhdessä lähisaartensa kanssa Kytheran kunnan, joka kuuluu Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Avgón pinta-ala on 0,22 neliökilometriä, ja saaren korkein kohta on 208 metriä merenpinnan yläpuolella. Saarella on hyvin jyrkkiä kallionjyrkänteitä.
Avgó muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen yhdessä Kytheran saaren pohjois- ja itärannikolla olevien alueiden sekä lähistöllä sijaitsevien pienten Dragonéran, Antidragonéran, Prasonísin, Fidonísin, Kapéllon ja Koufón asumattomien kalliosaarten kanssa. Alueella on kokoa 53,9 neliökilometriä. Natura 2000 -alue on tärkeä rannikon jyrkänteiden lajeille, pesiville merilinnuille sekä muuttolinnuille. Alueen uhkana ovat saarille tuodut rotat sekä ohikulkevien laivojen mahdolliset öljypäästöt. Esimerkiksi vuonna 2000 Prasonísin saarelle haaksirikkoutui alus, josta mereen päässyt raskas polttoöljy aiheutti laajan alueen saastumisen. Myös metsästys, hallitsematon laidunnus ja tulipalot uhkaavat ovat suojelualuetta.
Avgó on pinnanmuotojensa ja vaikean lähestyttävyytensä ansiosta säilynyt suhteellisen koskemattomana. Samojen seikkojen vuoksi siellä tehdyt kasvillisuustutkimukset ovat puutteellisia ja tutkimuksia on tehty vain pienellä alalla. Kaikkiaan saarelta on löydetty 14 eri taksonia. Avgólla, kuten muillakin pienillä saarilla, on selkeät kasvillisuusvyöhykkeet. Rantavyöhykkeellä kasvaa suolakkokasveja, kuten Caryophyllales-lahkoon kuuluva "Frankenia hirsuta" ja maitteiden sukuun kuuluva vihmamaite. Seuraavalla vyöhykkeellä sisämaahan päin kasvaa suolakkokasvien lisäksi "phryganan" lajeja. Tämä vyöhyke ei ole enää suolaisen meriveden huuhtomaa aluetta, vaikka saa yhä suolapärskeitä. Sisimmällä vyöhykkeellä kasvaa enimmäkseen "phryganan" kasvilajeja.
Saarella kasvaa esimerkiksi kaunokkien sukuun kuuluva "Centaurea redempta ssp. cytherea", sikojuurten sukuun kuuluva "Scorzonera cretica" ja sauramojen sukuun kuuluva "Anthemis scopulorum", jotka ovat kotoperäisiä lajeja Kreikassa.
Avgón kerrotaan muistuttavan muodoltaan Uranoksen sukuelimiä, jotka titaani Kronos leikkasi irti kreikkalaisen mytologian mukaan ja heitti mereen. Merestä nousi rakkauden jumalatar Afrodite. Kytheran asukkaat kertovat rakkauden jumalatar Afroditeen syntyneen Avgólla.
Jean-Baptiste Mimiague
Jean-Baptiste Narcisse Mimiague (3. helmikuuta 1871 Villefranche-sur-Mer – 6. elokuuta 1929 Nizza) oli ranskalainen miekkailija, joka kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Siellä hän sai miekkailumestarien floretissa pronssia.
Buddhalainen kriisi
Buddhalainen kriisi oli toukokuusta marraskuuhun 1963 Etelä-Vietnamissa tapahtunut poliittisten ja uskonnollisten jännitteiden ajanjakso. Pääasiassa buddhalaisten munkkien johtama väkivallaton vastarinta joutui Etelä-Vietnamin hallituksen sorron alaiseksi.
Kriisi sai alkunsa yhdeksän aseettoman siviilin ampumiseen johtaneista tapahtumista Huến kaupungissa 8. toukokuuta 1963. Siviilit protestoivat buddhalaisen lipun käyttökieltoa. Kriisi päättyi Vietnamin tasavallan armeijan tekemään vallankaappaukseen ja presidentti Ngô Đình Diệmin salamurhaan 2. marraskuuta 1963.
Robert Desmettre
Robert Desmettre (5. elokuuta 1901 Neuville-en-Ferrain – 6. maaliskuuta 1936 Tourcoing) oli ranskalainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului vesipallossa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Suomalainen aarniometsä
Suomalainen aarniometsä on Petri Keto-Tokoin ja Timo Kuuluvaisen kirjoittama aarniometsiä käsittelevä kirja, jonka kuvitus on pääosin heidän ja valokuvataiteilijoiden Ritva Kovalaisen ja Sanni Sepon.
Kirja on saanut Vuoden luontokirja 2011 -palkinnon, Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 2011 ja Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan 2011. Kuvien lisäksi siinä on tietoa luonnonmetsien elämästä, historiasta ja merkityksistä suomalaisille. Siinä kerrotaan aarniometsien lajistosta ja suojelun historiasta.
Kirjan kirjoittajat ovat toimineet luonnonmetsien ekologian opetuksen ja tutkimuksen parissa yli 20 vuotta, ja molemmat ovat koulutukseltaan metsänhoitajia.
Vuoden luontokirjan valinnan tehneen Veikko Neuvosen perusteluina valinnalle oli muun muassa, että teos vie lukijan aikamatkalle Suomen luontoon:
Kirjan korkeatasoinen kuvitus muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden, vaikka kuvituksesta vastaa usea tekijä.
Kirjan artikkeleiden otsikot:
Kirjoittajat toteavat alkusanoissa, että kotimaan metsät ovat monille vieraampia kuin Afrikan ja Etelä-Amerikan luonto, ja siksi he haluavat kirjalla palauttaa metsäkeskustelua taloudellisista ja biologisista näkökulmista takaisin kokemukselliseen. Tutkimustieto luonnonmetsistä on viime vuosina lisääntynyt huimasti ja osoittanut monet aiemmin vallinneet käsitykset vääriksi.
MP Motorsport
MP Motorsport on alankomaalainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään GP2, Eurocup Formula Renault, SMP Formula 4 ja Espanjan Formula 4 -sarjoissa. Talli perustettiin vuonna 1995, jolloin talli kilpaili Formula Ford-sarjassa. Vuonna 2003 kilpailtuaan kahdeksan vuoden ajan Formula Ford-sarjoissa talli debytoi Formula Renault Benelux-sarjoissa. Vuodesta 2006 talli on kilpaillut Formula Renault NEC-sarjassa, vuodesta 2008 Eurocup Formula Renault-sarjassa ja vuodet 2011–2013 Auto GP-sarjassa. Talli on toiminut aiemmin yhteistyössä Manor Motorsportin kanssa.
Vuonna 2013 talli osallistui GP2-sarjaan vetäytyneen Colonin tilalle. Talli saavutti kaksi kakkossijaa ja 51 pistettä sijoittuen sarjan kymmeneksi. Vuonna 2014 Marco Sørensen saavutti tallin ensimmäisen voittonsa. Talli sijoittui loppupisteissä kahdeksanneksi.
† Sisältää muissa talleissa saavutetut pisteet.
Lounaanjuuriperhonen
Lounaanjuuriperhonen ("Hepialus sylvinus") on keskikokoinen ja helposti tunnistettava yöperhoslaji. Se kuuluu alkeellisena pidettyyn juuriperhosten heimoon ja vanhemmassa kirjallisuudessa lajin nimenä on kampasarvinen juuriperhonen.
Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kampamaiset, joskin juuriperhosten tapaan lyhyet. Siipien väri vaihtelee koiraiden oranssinruskeasta naaraiden harmaanruskeaan, mutta sävyssä on myös maantieteellistä eroavaisuutta. Etusiivessä on valkoinen, harmaareunainen kuvio, joka muodostuu siiven tyvestä sen takareunan keskivaiheille ulottuvasta juovasta, joka jatkuu lähes suoran kulman tehden edelleen siiven etureunan kärkeen. Siiven etureunassa on harmaa, valkoreunainen kolmio. Takasiivet ovat yksivärisesti etusiipien väriset, ulkoreunastaan vaaleammat. Siipiväli vahtelee koiraalla 26–40 mm kun naarailla se on ainakin 30–50 mm.
Lounaanjuuriperhosta tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja idässä levinneisyys jatkuu Keski-Aasiaan. Suomessa lajin levinneisyys on kaksiosainen. Sitä tavataan Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Lisäksi vuodesta 2006 alkaen lajia on tavattu myös Etelä-Savossa. Näiden alueiden ulkopuolelta laji puuttuu toistaiseksi kokonaan. Perhoset lentävät yhtenä, lyhyenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä elokuun puoleen väliin.
Lounaanjuuriperhonen elää lämpimillä ja aurinkoisilla paikoilla, niityillä, metsänreunuksilla ja puutarhoissa. Perhoset lentävät hämärän laskeuduttu ja tulevat hyvin valolle. Naaras oleskelee kasvillisuuden joukossa ja houkuttelee feromoneillaan koiraita, jotka lentävät naaraita etsien jonkin aikaa hämärän laskeutumisen jälkeen. Parittelu kestää muutamia tunteja. Naaras aloittaa munimisen parittelua seuraavana iltana ja voi tuottaa jopa 2000 munaa, jotka se pudottaa maahan kasveilla istuen. Toukka elää maan alla syöden kasvien juuria ja talvehtii. Ennen perhosen kuoriutumista kotelosta, kotelo nousee osittain maanpinnan yläpuolelle.
Toukka syö monien erilaisten ruohovartisten kasvien juuria.
Valkoiset (ihmiset)
Valkoiset ihmiset ovat esimerkiksi väestötilastoinnissa ja yleisessä kielenkäytössä määritelty ihmisryhmä, jonka tarkka määritelmä voi vaihdella maittain. Yhdysvalloissa valkoiseksi määritellään väestönlaskennassa henkilöt, joiden tausta on Euroopan, Lähi-idän tai Pohjois-Afrikan alkuperäisväestöissä, sekä henkilöt jotka itse ilmoittavat olevansa valkoisia.
Yhteistyöpeli
Yhteistyöpelit eli co-op-pelit () ovat moninpelattavien videopelien alalajityyppi, jossa kaksi tai useampi ihmispelaaja voi tehdä yhteistyötä päihittääkseen yhteisiä vastuksia.
Yhteistyöpeli on myös lautapeli, jossa pelaajat pyrkivät yhdessä voittamaan pelin. Joissakin yhteistyöpeleissä yksi pelaajista voi olla salainen petturi, joka yrittää sabotoida muiden pelin.
"Yhteistyöpeli" on myös tutkijatohtori Virpi Ruohomäen Teknillisessä korkeakoulussa luoma kortti- ja lautapeli, joka on tarkoitettu apuvälineeksi työryhmien kehittämiseen.
Quban kaanikunta
Quban kaanikunta () oli Quban kaanin hallitsema feodaalivaltio nykyisen Azerbaidžanin tasavallan koillisosassa.
Persian šaahi Suleiman Safavi nimitti Kaitagin utsmiperheseen kuuluneen Husainin Quban ja Salyanin kaaniksi. Husain rakensi linnansa Xudatiin. Hänen pojanpoikansa Husain Ali siirsi pääkaupungin Qubaan ja liitti kaanikuntaan Şabranin ja Kulhanin. Husain Alin kuoltua vuonna 1758 hänen poikansa Fath Ali (azeriksi "Fətəli") vakiinnutti asemansa Venäjän avulla, liitti kaanikuntaan Širvanin ja saavutti laajan vaikutusvallan lähialueilla. Fath Ali kuoli vuonna 1789. Hänen poikansa Ali Agha taisteli venäläisiä vastaan, jotka miehittivät alueen vuonna 1806. Vuonna 1813 solmitussa Gulistanin rauhassa Persia luovutti Quban kaanikunnan Venäjälle.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1962–1963
Jääkiekon SM-sarjakausi 1962–1963 oli jääkiekon SM-sarjan 34. kausi. Rauman Lukko voitti mestaruuden, samalla katkesi tamperelaisseurojen kuuden vuoden mestaruusputki. Tappara sijoittui hopealle ja Ilves pronssille. TP-V ja HIFK tippuivat Suomen sarjaan, josta kaudeksi 1963–1964 SM-sarjaan nousivat TPS ja WU.
Tampereen Pallo-Veikot ja Helsingin IFK putosivat Suomensarjaan, josta tilalle nousivat Turun Palloseura ja Warkauden Urheilijat.
Doubs (joki)
Doubs on Juravuoristosta alkunsa saava joki, joka virtaa Ranskan ja Sveitsin alueella. Doubs laskee Rhônen sivujokeen, Saôneen.
Doubsin alkulähde on Mouthessa, Champagnolen kaupungin itäpuolella. Joki virtaa ensin noin 100 kilometriä koilliseen, lähelle Delémontia, jonka lounaispuolella se kääntyy länteen laskien Saôneen Dijonin eteläpuolella. Doubs on La Chaux-de-Fondsin luoteispuolella 44 kilometrin matkan Sveitsin ja Ranskan rajajokena. Delémontin länsipuolella joki virtaa 30 kilometriä Sveitsin alueella.
Jean-Pierre Coffe
Jean-Pierre Coffe (24. maaliskuuta 1938 Lunéville, Meurthe-et-Moselle – 29. maaliskuuta 2016 Lanneray, Eure-et-Loir) oli ranskalainen radio- ja televisioesiintyjä, ruokakriitikko, kirjoittaja, kokki ja näyttelijä.
Coffe puolusti voimakkaasti aitoa keittiötä ja paikallisia tuotteita, mutta hänen osallistumisensa halpahallin mainoskampanjaan herätti keskustelua.
Hän näytteli muun muassa Volker Schlöndorffin elokuvassa "Swannin rakkaus" (1984) ja Claude Chabrolin elokuvassa "Mustapukuisen naisen arvoitus" (1978), jossa hänellä oli tohtori Déonin rooli.
Helsingin Jalkapalloklubi (jääkiekko)
Helsingin Jalkapalloklubi on helsinkiläinen urheiluseura, jolla oli miesten jääkiekkojoukkue vuosina 1928−1972. Vuonna 1972 seura yhdisti jääkiekkotoiminnan Karhu-Kissojen kanssa, ja toimintaa jatkoi Helsingin Jääkiekkoklubi.
Helsingin Jalkapalloklubin jääpallojoukkue oli noussut 1920-luvulla yhdeksi maan parhaista seuroista, ja Suomeen tullut uusi ja alkuun oudolta tuntunut laji, jääkiekko, otettiin HJK:n ohjelmaan jääpallon jälkeen seuran talviseksi kakkoslajiksi. HJK:n jääkiekkojoukkue osallistui ensimmäiseen jääkiekon SM-kilpailuun 1928. Tuleva mestari Viipurin Reipas pudotti sen jatkosta ensimmäisessä ottelussa. Seuraavana kautena 1929 HJK eteni loppuotteluun asti, missä se voitti Helsingin Palloseuran 5–1. Mestaruus oli helsinkiläisseurojen ensimmäinen jääkiekon Suomen mestaruus.
1930-luvulle tultaessa jääkiekko oli pieni laji, eikä SM-sarjaankaan osallistunut montaa joukkuetta. HJK oli yksi Suomen jääkiekon edelläkävijöistä. Se voitti 1930-luvulla vielä kaksi mestaruutta, vuosina 1932 ja 1935.
1940-luvulle tultaessa HJK käväsi kerran Suomensarjassa pudottuaan SM-sarjasta 1947, mutta muuten se pelasi SM-sarjassa ja sijoittui yleensä sarjan keskivaiheille. 1950-luvun kausina menestys ei myöskään ollut huomattavaa, HJK oli parhaimmillaan neljäs ja pelasi välillä Suomensarjassakin. Uutta nousua HJK teki 1960-luvun alkupuolella, kärkisijoille asti se ei kuitenkaan yltänyt ja vuonna 1966 HJK putosi SM-sarjasta.
1960–1970-lukujen vaihteessa HJK alkoi panostaa jääkiekkoon merkittävästi, ja seura nousi Suomensarjakauden 1969−1970 päätteeksi takaisin SM-sarjaan kaudeksi 1970–1971. SM-sarjakausi sujui nousijalta varsin kelvollisesti, se sijoittui viidenneksi. Seuraavana kautena 1971−1972 HJK voitti alkusarjan, se oli tasapisteissä Tampereen Ilveksen kanssa. Loppusarjassa Ilves kiri kuitenkin HJK:n ohi, ja HJK saavutti hopeamitalit. Mitali jäi HJK:n viimeiseksi jääkiekkomitaliksi.
Hopeakauden jälkeen seura joutui talousvaikeuksiin ja yhdisti voimansa Karhu-Kissojen kanssa. Seuraavana kautena 1972−1973 SM-sarjaan osallistui uusi seura Helsingin Jääkiekkoklubi. HJK:n lyhenne pysyi samana ja yhteisjoukkue sijoittui viidenneksi. Sitä seuraavana kautena 1973−1974 Jääkiekkoklubi erosi yhteistyöstä ja SM-sarjaan osallistuva joukkue pelasi Karhu-Kissojen nimellä. Kausi päättyi putoamiseen.
Syysjuuriperhonen
Syysjuuriperhonen ("Hepialus ganna") on alkeelliseen juuriperhosten heimoon kuuluva perhonen.
Pienehkö, punaruskea tai harmaanruskea perhonen, jonka etusiipien poikki kulkee siiven kärjestä sen keskivaiheille takareunaan valkoinen, tummareunainen juova. Siiven takareunasta juova suuntautuu takaisin etureunaa kohti mutta taittuu puolimatkassa suoraan kohti siiven tyveä. Joskus juovat jakaantuvat erillisiksi laikuiksi. Takasiivet ovat harmaanruskeat, joillakin yksilöillä hieman läpikuultavat.
Syysjuuriperhosen levinneisyys rajoittuu Keski-Euroopassa Alpelle ja Karpaateille. Pohjoisessa sitä tavataan Suomesta Pohjois-Venäjälle ja Siperiaan. Pohjoismaissa sitä tavataan vakinaisena vain Suomesta. Ruotsista laji on tavattu harhailijana kaksi kertaa vuonna 1847. Levinneisyys Suomessa kattaa alueen etelärannikolta ainakin Pohjois-Pohjanmaalle ja Kainuuseen, muutamia havaintoja on huomattavasti pohjoisempaakin. Ahvenanmaalta syysjuuriperhosta ei ole tavattu. Lentoaika on yhtenä lyhytaikaisena sukupolvena elokuun puolivälistä syyskuun alkuun.
Syysjuuriperhonen suosii elinympäristönään havumetsiä ja Keski-Euroopan vuoristoissa se elää puurajan yläpuolella. Laji on esiintymiseltään paikoittainen mutta saattaa sopivalla paikalla olla runsaslukuinen. Naaraat kuoriutuvat koteloistaan aamulla ja alkavat houkutella koiraita feromoneillaan heti, kun siivet ovat lentokykyiset. Koiraiden lento alkaa aamuhämärässä ja jatkuu aamupäivään. Joskus lentoa saattaa olla myös alkuillasta ennen auringonlaskua. Parittelu kestää muutaman tunnin, minkä jälkeen naaras tiputtelee munia maastoon lennosta. Aamulla munivat naaraat saattavat seurata pariutumattomien naaraiden ja niitä seuraavien koiraiden muodostamia ryhmiä. Toukkien kehitys kestää vähintään kaksi, joskus ilmeisesti usein kolmekin vuotta. Ei ole täysin varmaa, viettääkö laji ensimmäisen talven munana vai pienenä toukkana. Toisena ja mahdollisesti kolmantena talvena toukka talvehtii maanalaisessa putkessa ja koteloituu lopulta keväällä maan alle toukan erittämällä silkillä vuorattuun kammioon, josta on silkillä vuorattu käytävä pinnalle. Kotelo ryömii osittain maanpinnan yläpuolelle perhosen kuoriutuessa.
Toukka syö monien eri kasvien juuria, mutta luontaista ravintokasvivalikoimaa ei tunneta. Esiintymispaikoilla kasvaa usein ainakin sananjalkaa ("Pteridium aquilinum") tai hietakastikkaa ("Calamagrostis epigejos").
Tarhajuuriperhonen
Tarhajuuriperhonen ("Hepialus lupulinus") on harvinainen, harmaansävyinen yöperhonen, joka kuuluu alkeelliseen juuriperhosten heimoon. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on arvioitu erittäin uhanalaiseksi (EN).
Koiraan etusiipien väri vaihtelee kellanruskeasta punaruskeaan, naaraan siivet ovat harmaanruskeat. Siiven poikki kulkee leveä valkoinen juova siiven tyvestä siiven takareunaan ja sieltä kärkeä kohti. Juova päättyy siiven etureunassa juuri ennen kärkeä. Joskus juova jakaantuu erillisiksi laikuiksi. Naaraalla juova erottuu huonosti. Siiven ulkoreunassa saattaa olla rivi pieniä, vaaleita täpliä ja etureunassa on usein sumeareunainen valkoinen täplä. Takasiivet ovat kellanruskeat tai harmaanruskeat. Siipiväli koiraalla on 24–31 mm ja naaraalla 29–39 mm.
Tarhajuuriperhosta tavataan paikoittain lähes koko Euroopassa, mutta sen levinneisyys rajoittuu Eurooppaan ja Keski-Aasiaan. Suomessa laji on eteläinen ja harvinainen. Levinneisyys rajoittuu Etelä-Karjalan, Uudenmaan ja Etelä-Hämeen alueille. Perhoset lentävät melko lyhyenä aikana toukokuun lopulta juhannuksen tietämiin.
Tarhajuuriperhonen elää erilaisilla melko avoimilla paikoilla, joilla on runsaasti kasvillisuutta. Erityisesti se vaikuttaa suosivan paikkoja, joissa kasvaa kieloa. Koiraat lentävät parin tunnin ajan auringonlaskun aikaan etsien naaraita. Naaraat oleskelevat kasvillisuudessa ja värisyttävät siipiään levittäen feromoneja ilmaan.
Parittelu kestää vajaan tunnin ja naaras aloittaa munimisen aamulla tai aamupäivällä. Muniessaan se lentää matalalla ja laskeutuu välillä pudottamaan muutaman munan. Munista kuoriutuvat toukat kaivautuvat heti maahan ja elävät noin 10 cm syvyydellä maanalaisessa käytävässä syöden kasvien juuria. Toukkakehitys kestää yhdestä kahteen vuotta. Kotelovaiheen lopussa kotelo nousee toukan tekemää käytävää pitkin osittain maanpinnan yläpuolelle.
Toukka syö monien eri kasvien juuria, ja ilmeisesti etenkin kieloa ("Convallaria majalis").
Pepe Oriola
Josep ”Pepe” Oriola Vila (s. 9. heinäkuuta, 1994 Barcelona) on espanjalainen autourheilija.
Hän debytoi vuonna 2011 WTCC-sarjassa kaikkien aikojen nuorimpana kuljettajana. Ennen sitä Oriola aloitti hänen uransa vuonna 2004 Karting-sarjoissa 9-vuotiaana. Vuonna 2009 Oriola ajoi Espanjan SEAT León Supercopa-sarjassa päätöskilpailun sijoittuen podiumille. Vuonna 2010 Oriola ajoi SEAT León Eurocup-sarjassa voittaen kolme kilpailua ja sijoittui loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2011 Hän kilpaili WTCC-sarjassa. Hänestä tuli 16-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin sarjassa kilpaillut kuljettaja. Hän keräsi 11 pistettä sijoittuen sarjassa 18:ksi. Vuonna 2012 Oriola jatkaa WTCC-sarjassa.
Etelänpyökit
Etelänpyökit ("Nothofagus") on kasvisuku, joka muodostaa heimon Nothofagaceae. Sukuun kuuluu noin 35 alun perin eteläisellä pallonpuoliskolla kasvavaa lajia. Etelänpyökkejä tavataan Etelä-Amerikassa Chilen ja Argentiinan alueella Patagoniassa ja Tulimaassa sekä Oseaniassa muun muassa Uudessa-Seelannissa, Uudessa-Guineassa ja Australian itärannikolla.
Etelänpyökit ovat puita, jotka muistuttavat jokseenkin pyökkejä ("Fagus"). Alun perin suku onkin sijoitettu pyökkikasveihin ("Fagaceae").Muutamia etelänpyökkilajeja viljellään koristepuina ja bonsai-kasveina.