Laiva
Laiva on suuri vedessä kulkeva alus. Veneestä se eroaa suuremmalla koollaan, mutta tarkka rajanveto laivan ja veneen välille on haastavaa. Laivan ja veneen erosta ei tiettävästi ole virallista määritelmää, mutta erään näkemyksen mukaan pituudeltaan yli 24-metrisiä aluksia pidetään laivoina, koska niiden kuljettamiseen vaaditaan Suomessa tutkinto.
Laivoja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin, kuten kaupankäyntiin, risteilyihin, rahdin tai ajoneuvojen kuljetukseen. Risteilylaivat kulkevat usein samaa reittiä säännöllisillä aikatauluilla, toisin kuin muut laivat, joiden reitit vaihtelevat.
Laivan koko määritellään yleensä ensisijaisesti sen kyvyllä kuljettaa lastia, joko painona tai tilavuutena.
Laivan tilavuus eli vetoisuus ilmaistaan joko laivan kokonaisvetoisuutena eli bruttovetoisuutena (GT) tai lastitilojen vetoisuutena eli nettovetoisuutena (NT).
Vetoisuuden mittayksikkönä käytettiin vuoteen 1994 asti rekisteritonnia. Nykyisten mittaussääntöjen mukaan brutto- ja nettovetoisuudet ovat yksiköttömiä, logaritmisesti laskettuja lukuja.
Laivan kantavuus on aluksen lastin, polttoaineen, varusteiden ja henkilöiden suurin sallittu paino. Painon yksikkönä käytetään tonnia, ja sen lyhenteenä on dwt tai joskus myös tdw (, ”kuollut paino”).
Laivan uppouma on aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimäärän paino tonneina ilmaistuna. Etenkin sota-alusten koko ilmoitetaan käyttämällä uppoumaa. Mikäli kauppa-aluksille ilmoitetaan uppouma, on se silloin lastimerkkiin lastatun aluksen uppouma suolavedessä (1,025 t/m³).
Lästi on historiallinen tilavuus- ja painomitta, jota käytettiin myös ennen laivojen koon ilmaisemiseen.
Navigaation kannalta myös laivan ulkomitoilla, kuten suurimmalla pituudella (L.O.A.), leveydellä, korkeudella, syväyksellä ja vesilinjan pituudella, on merkitystä.
Panamax-tyyppiseksi kutsutaan laivaa, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu kulkemaan Panaman kanavan suluista. Myös muilla vesireiteillä on vastaavia alusten kokorajoituksista johdettuja luokkia, kuten Suezin kanavan Suezmax ja Saimaan kanavan Saimax.
Laivat voidaan luokitella käyttövoimansa perusteella esimerkiksi höyrylaivaksi, purjealukseksi ja soutualukseksi eli kaleeriksi.
Käyttötarkoituksensa mukaan laivat luokitellaan matkustaja-, kuivalasti-, säiliö- ja erikoisaluksiksi. 
Laivan liikkeet aallokossa kuvataan koordinaatistossa (x, y, z), jonka origo on aluksen painopisteessä.Sanaa "laiva" arvellaan lainasanaksi germaanisista kielistä; germaaniseksi kantasanaksi on rekonstruoitu "flauja". Sanan vastineita on myös balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Alkuperäinen merkitys lienee ollut jokin esihistoriallinen venetyyppi.
Sanalla "alus" viitattiin alun perin laivoihin ja veneisiin, mutta nykyisin se merkitsee muutakin, kuten esimerkiksi avaruusalusta. Sana "alus" on johdos sanasta "ala" ja viittaa siihen, että alus on kantamansa ihmisen tai lastin alapuolella.
Suomessa ja sukulaiskielissä omaperäisiä nimityksiä laivoille tai veneille ovat "aluksen" lisäksi esimerkiksi "vene", joka merkitsee nykyisin hyvin pientä, kannetonta laivaa, "haapio" ja "honkio", jotka merkitsevät yhdestä puusta tehtyä venettä, "uisko", joka merkitsee tietyntyyppisiä purjealuksia, "saima", joka tarkoitti Laatokalla käytettyä purjealusta, ja "haaksi", joka on vanha laivojen ja veneiden yleisnimitys.