Sakarias (Johannes Kastajan isä)
Sakarias () oli Luukkaan evan­keli­umin mukaan Johannes Kastajan isä, Aaronin sukuun kuulunut pappi ja profeetta. Hänen vaimonsa oli Elisabet, joka oli Jeesuksen äidin Marian sukulainen. Sakarias () mainitaan myös Koraanissa, ja hänet tunnustetaan profeetaksi myös islaminuskossa.
Luukkaan evankeliumin mukaan Sakarias kuului Abian osastoon ja toimi pappina Jerusalemin temppelissä Herodeksen hallitessa. Myös hänen vaimonsa kuului Aaronin papilliseen sukuun. Molempien mainitaan olleen hurskaita ja kaikkien säädösten kannalta nuhteettomia. Evankeliumissa kerrottujen tapahtumien alkaessa he olivat kuitenkin vielä lapsettomia, sillä Elisabet oli hedelmätön ja molemmat olivat jo vanhoja. Papillisia tehtäviä temppelissä suorittivat vuorotellen niiden eri sukujen jäsenet, jotka Daavid oli tehtävään määrännyt. Luukas kertoo, että sen viikon aikana, jolloin Sakarian suku oli velvollinen palvelemaan temppelissä, Sakarian osaksi tuli arvonnan perusteella suitsutus­uhrien suorittaminen. Kesken suitsutuksen hänelle ilmestyi Herran enkeli, joka ilmoitti hänelle, että hänen vaimonsa synnyttäisi pojan, jolle olisi annettava nimi Johannes, ja että tästä pojasta tulisi käymään Herran edellä Elian hengessä ja voimassa. Korkean ikänsä vuoksi Sakarias ilmaisi epäilyksensä siitä, voiko tämä olla mahdollista. Tähän enkeli, joka ilmoitti olevansa Gabriel, sanoi, että epäuskonsa vuoksi Sakarias tulisi täysin mykäksi siihen saakka, kunnes lapsi olisi syntynyt. Näin tapahtuikin. Temppelin ulkopuolella kansa ihmetteli, miksi Sakarias viipyi siellä niin kauan. Kun hän lopulta ulos, hän ei kyennyt puhumaan, ainoastaan viittomaan, ja kansa ymmärsi, että hän oli nähnyt temppelissä näyn.
Kun Sakaria oli palannut kotiinsa Juudean vuori­maille, toden­näköisesti Hebroniin, hänen vaimonsa Elisabet tuli raskaaksi. Hänen raskaus­aikansa kuudentena kuukautena enkeli Gabriel vieraili hänen sukulaisensa Maria luona ja ilmoitti, että hänkin synnyttäisi lapsen, vaikka hän oli neitsyt. Pian tämän jälkeen Maria matkusti suku­laisensa Elisabetin luo ja kertoi tälle, mitä enkeli oli sanonut. Maria viipyi Elisabetin luona yli kolme kuukautta, kunnes tämän poika oli syntynyt ja palasi vasta sen jälkeen kotiinsa.
Elisabet synnytti pojan. Kun tämä kahdeksan päivänä ympäri­leikattiin Mooseksen lain mukaisesti, hänen sukulaisensa ja naapurinsa ehdottivat pojalle tämän isän nimeä Sakarias. Elisabet kuitenkin sanoi, että tälle oli annettava nimi Johannes, vaikka sitä ei ollut kenelläkään hänen sukulaisellaan. Asian ratkaisemiseksi Sakariaan mielipidettä kysyttiin viittomalla. Sakarias pyysi kirjoitus­taulua ja kirjoitti siihen: "Hänen nimensä on Johannes." Kaikki hämmästyivät. Samalla Sakarias sai puhekykynsä takaisin, kiitti Jumalaa ja lausui ennustuksen, "Sakariaan kiitos­virren", joka on tullut tunnetuksi nimellä "Benedictus". Lapsi "kasvoi hengessä", mutta pysyi erämaassa siihen saakka, kunnes hän aloitti tehtävänsä, jonka vuoksi häntä alettiin kutsua Johannes Kastajaksi.
Ortodoksisen perimä­tiedon mukaan Elisabet piileksi poikansa kanssa vuoristossa, kun Herodes kuultuaan Messiaan syntymästä määräsi alle kaksi­vuotiaat poika­lapset surmattaviksi. Kun Johannesta etsittiin, Sakarias palveli temppelissä ja hänet surmattiin.
Koska Luukkaan evankeliumin mukaan Maria oli Elisabetin sukulainen, Sakarias saattoi asua samalla seudulla, josta Marian perhe oli kotoisin. Nykyiset tutkijat kuitenkin pitävät tätä mainintaa sukulaisuudesta hyvin epäluotettavana.
Roomalaiskatolinen kirkko kunnioittaa Sakariasta pyhimyksenä. Hänen ja Elisabetin yhteinen muistopäivä katolisessa pyhimyskalenterissa on 23. syyskuuta. ortodoksisessa kirkossa Sakarian ja hänen vaimonsa Elisabetin yhteistä muistopäivää vietetään 5. syyskuuta. Myös joissakin luterilaisissa kirkoissa kuten amerikkalaisessa Missouri-synodissa Sakariaan ja Elisabetin muisto­päivä on 5. syyskuuta.
Sakarias ja Elisabet mainitaan myös rukouksissa, jotka ortodoksisessa kirkossa luetaan avioliittoon vihittäessä: "Osoittaessasi suosiotasi Sakariaalle ja Elisabetille sinä teit heidän pojastaan edelläkävijän..." sekä edelleen: "Siunaa heidät, Herra, meidän Jumalamme, niin kuin siunasit Sakariaan ja Elisabetin."
Armenialaiset uskovat, että Gandzasarin luostarissa Vuoristo-Karabahissa on Sakariaan pyhäin­jäännöksiä. Hänen jäännöksiään väitetään kuitenkin olevan myös Konstantinopolissa, jonne ne olisi tuonut kaupunginprefekti Ursus 4. syyskuuta 415.
Sen perusteella, että Sakarias kuului Abian osastoon, jonka viikon kestänyt vuotuinen palvelus­vuoro oli kahdeksantena , on yritetty tehdä päätelmiä siitä, mihin aikaan vuodesta Gabriel ilmestyi hänelle sekä siihen perustuen myös, mihin aikaan vuodesta Jeesus syntyi.
Vuonna 2003 Yad Avshalomista, ensimmäiseltä vuosi­sadalta peräisin olevasta muistomerkistä Jerusalemista löydettiin piirtokirjoitus, jossa sanotaan: "Tämä on Sakariaan, marttyyrin, pyhän papin, Johnanneksen isän hauta." Jotkut tutkijat päättelivät, että kyseessä on nimenomaan Sakariaan, Johannes Kastajan isän hauta. Heprealaisen yli­opiston professori Gideon Foersterin mukaan tämä sopii yhteen 500-luvulta peräisin olevan kristillisen tekstin kanssa, jonka mukaan Sakarias haudattiin Simon vanhemman ja Jaakobin, Jeesuksen veljen kanssa, ja hän uskoo molempien olevan autenttisia.
Myös muslimit pitävät Sakariasta profeettana, ja hänet mainitaan useita kertoja Koraanissa. Islamilaisen käsityksen mukaan Sakarias oli, paitsi Johannes Kastajan isä, myös Marian, Jeesuksen äidin kasvatusisä. Jotkut muslimit uskovat myös Sakariaan olleen marttyyri. Vanhan perimätiedon mukaan Sakarias olisi sahattu kahtia, samoin kuin Jesajalle kerrotaan käyneen apokryfisessa kirjassa "Profeettojen elämät"
Koraanissa Sakarias mainitaan seuraavissa kohdissa:
Sakarias oli hurskas pappi ja Jumalan profeetta, jonka tehtävänä oli rukoilla Jerusalemin temppelissä. Hän sai usein tehtäväkseen suorittaa temppelin jumalan­palvelukset , ja hän oli aina valmiina rukoilemaan Jumalaa. Vanhalla iällään hän alkoi huolestua siitä, kuka hänen kuolemansa jälkeen jatkaisi Jumalan sanan saarnaamista ja kuka hänen jälkeensä suorttaisi temppelin päivittäiset palvontamenot. Sakarias alkoi rukoilla Jumalalta poikaa. Tätä hän ei rukoillut vain siksi, että halusi lapsen vaan hän rukoili myös yhteisönsä puolesta, sillä se tarvitsi sanan­saattajaa, Jumalan miestä, joka huolehtisi jumalan­palveluksesta Sakariaan jälkeen. Sakarialla oli vahva luonne, ja hän halusi tehdä pojastaan myös henkisen perillisensä. Hänen unelmanaan oli saada tehtävä pysymään patriarkka Jaakobin jälkeläisillä ja uudistaa Jumalan sanoma Israelille. Koraanissa asiasta kerrotaam näin:
Jumalan lahjana Sakarias sai nimen Johannes (Ya?ya), ainoastaan tälle lapselle varatun nimen. Islamilaisen perimätiedon mukaan Sakarias oli 92-vuotias, kun hänelle ilmoitettiin Johanneksen syntymästä. Sakariaan rukouksen mukaisesti Johannes uudisti Jumalan sanoman, jonka israelilaiset olivat turmelleet ja osittain kadonneet. Koraanissa asiasta kerrotaan näin:
Koraanin mukaan Sakarias oli myös Marian, Jeesuksen äidin kasvatusisä:
Muslimiteologien mukaan Sakarias yhdessä Johannes Kastajan ja Jeesuksen kanssa aloitti uuden profeettojen aika­kauden. He kaikki olivat Amramin profeetta Aaronin isän jälkeläisiä. Se seikka, että kaikista papeista juuri Sakarias sai tehtäväkseen pitää huolta Mariasta, osoittaa hänen asemansa hurskaana miehenä. Sakariasta ylistetään Koraanissa useita kertoja Jumalan profeettana ja vanhurskaana. Yksi sellainen maininta on Al-An'amin suurassa:
Koraanin kääntäjä Abdullah Yusuf Ali on kommentoinut tätä seuraavasti: – olettaen, että nämä profeetat ovat henkisesti yhteydessä toisiinsa. Hän huomauttaa, että Johannes kastaja oli Jeesuksen serkku, kun taas Elia oli yksi niistä, jotka olivat läsnä Kirkastus­vuorella, kuten Uudessa testamentissa sanotaan. Sakarias taas oli avioliittonsa kautta Jeesuksen setä ja hänen poikaansa sanotaan Uudessa testamentissa Eliaaksi.linkit: