hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Miehikkälän Salpalinja-museo
Miehikkälän Salpalinja-museo on 1987 perustettu Suomen Salvan eli Salpalinjan rakennushistoriaa esittelevä sotahistoriallinen museo. Museota hallinnoi Miehikkälän kunnan kunnanhallituksen alainen Miehikkälän museotoimikunta. Museoalue on alun perin rakennettu vahvennetun komppanian puolustuskeskukseksi.
Vuosittain järjestetään Salpavaellus kesä-heinäkuun vaihteessa. Museon alueella järjestetään runsaasti erilaisia tapahtumia. Tapahtumien tiedot löytyvät mm. osoitteista www.salpakeskus.fi ja www.kaakko135.fi. Museolla järjestetään vuosittain mm. sotahistoriallinen luentosarja, johon liittyy aiheesta riippuen myös maastokäyntejä autenttisilla tapahtumapaikoilla.
Salpapolku on 50 kilometriä pitkä retkeilyreitti Virolahdella ja Miehikkälässä. Se kulkee osittain Salpalinjan reittiä. Sen varrella ovat sekä Virolahden Bunkkerimuseo että Miehikkälän Salpalinja-museo. Salpapolun varrella on kaksitoista tauko- tai yöpymispaikkaa kompostikäymälällä, kompostilla, nuotiokehällä ja puuvajalla varustettuna. Yöpymispaikoissa on laavu, eräkämppä tai jonkin muu ratkaisu. Polun varrella on myös kaksi vuokrattavaa 20:n hengen grillikotaa, joista toinen on Miehikkälän Sihkarinkalliolla ja toinen Miehikkälän Jermulan lähellä. Reittiin kuuluu neljä varaussaunaa, joista ensimmäinen on Virolahden Ravijoen paloasemalla, toinen Miehikkälän Muhikossa, kolmas Jermulan veteraanikämpällä Häyhinlammella ja neljäs, nimeltään Motti, Miehikkälän Salpalinja -museolla.
Aluetta on kehitetty myös Euroopan unionin rakennerahastojen ohjelmin. 1. heinäkuuta 2005 perustettiin Salpakeskus, joka koordinoi hankkeita. Hankkeita ovat 1999 alkaen olleet mm. Infraa elämyspalveluille, Avoinna ympäri vuoden -hanke, Elämyksiä Salpa-asemassa -hanke, Miehikkälän pitäjätalon kunnostaminen kulttuuritiloiksi -hanke, Pioneerimuseon toiminnan käynnistämishanke, Ylimaakunnallinen ulkoilu- ja luontomatkailuhanke, Kaakonkulman Salpalinja-hanke, Salpalinjan valtakunnallisen toiminnan käynnistäminen ja suunnitteluhanke, Salpakeskuksen suunnitteluhanke ja Miehikkälän Salpalinja -hanke. Museo on ollut partnerina myös kahdessa kansainvälisessä sotahistoriamatkailuun liittyneessä hankkeessa.
Museo on nykyään osa Salpakeskusta, joka muodostuu Miehikkälän Salpalinja-museon, Virolahden Bunkkerimuseon, Virolahden ja Miehikkälän Salpapolun ja valtakunnallisen Salpalinjan perinneyhdistyksen välisestä yhteistyöstä.
Dan Kuso
Dan Kuso on kuvitteellinen hahmo Bakugan-televisiosarjasta. Hän on noin 13-vuotias debyytissään. Hänen Bakugan-kumppaninsa nimi on Drago. Alkuperäisessä versiossa Danin äänenä on Yu Kobayashi, englanninkielisessä versiossa Scott McCord ja suomenkielisessä versiossa Arttu Ala-Jokimäki.
Dan on ruskeatukkainen poika, jonka elämä muuttui, kun kortteja alkoi sataa taivaalta. Ne olivat peräisin Vestroiasta. Sen jälkeen, kun Bakuganin säännöt oli keksitty, ei Danin päähän muuta mahtunutkaan. Mutta kun hän tapasi Dragon, hän rupesi pikkuhiljaa ymmärtämään, ettei Bakugan olekaan pelkkää peliä.
Discouraged Ones
Discouraged Ones on metalliyhtye Katatonian kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Se on Katatonian albumeista ensimmäinen, jolla kaikki lauluosuudet on laulettu puhtaasti. Lisäksi albumin kappaleet ovat lyhyempiä ja suoraviivaisempia kuin Katatonian aikaisemmilla julkaisuilla.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jonas Renkse ja Anders Nyström.
Květa Fialová
Květa Fialová (ääntäminen [kvjeta fialovaa]; 1. syyskuuta 1929 Veľké Dravce, Tšekkoslovakia, nyt Slovakia – 26. syyskuuta 2017 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen elokuva-, ääni- ja teatterinäyttelijätär. Hänet on nähty muun muassa elokuvissa "Tarkoin vartioidut junat" (1966) ja "Adele ei ole vielä syönyt" (1977).
Tonight’s Decision
Tonight's Decision on metalliyhtye Katatonian neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jonas Renkse ja Anders Nyström, ellei toisin mainita.
Libuše Šafránková
Libuše Šafránková (s. 7. kesäkuuta 1953, Brno) on tšekkiläinen elokuva- ja teatterinäyttelijätär.
Hänet on nähty muun muassa Tuhkimona elokuvassa "Tuhkimo ja kolme pähkinää" (1973).
Brighton Festival
Brighton Festival on vuosittainen Brightonissa, Englannissa pidettävä taidefestivaali, jota vietetään toukokuisin. Festivaali perustettiin vuonna 1966 ja se on Englannin suurin monitaidefestivaali. Vuoden 2006 festivaaleilla oli yli 200 tapahtumaa, ja siellä vieraili yli 500 000 kävijää.
Brighton Festival sisältää kulkueita, kuten "Children's Parade", ulkoilmatapahtumia, joihin kuuluu usein pyrotekniikkaa, sekä teatteriesityksiä, musiikkia, kirjallisuutta ja visuaalista taidetta ympäri kaupunkia. Yksi festivaalille ominainen tapahtuma on Taiteilijoiden avoimet ovet, jossa taiteilijat ja käsityöläiset avaavat kotiensa ovet yleisölle.
Brighton Festivalin puheenjohtajana toimii toimittaja Polly Toynbee.
Taiteilijoiden avoimet ovet
Taiteilijoiden avoimet ovet on Brightonissa, Englannissa vuosittain pidettävä tapahtuma, joka on osa Brighton Festivalia ja Brighton Fringe Festivalia. Siinä taiteilijat ja käsityöläiset avaavat kotiensa ovet yleisölle, jolla on mahdollisuus katsella ja ostaa näiden töitä.
Taiteilijoiden avoimet ovet sai alkunsa vuonna 1982, jolloin Ned Hoskins täytti kotinsa itsensä ja muiden taiteilijoiden töillä vastalauseena visuaalisten taiteiden puuttumiselle Brighton Festivalissa. Tämän jälkeen muodostui useita taideryhmiä, kuten Fiveways Artists Group, Beyond the Level ja Kemptown Artists. Vuoden 2008 festivaalilla oli näytteillä noin 1000 työtä yli 200 talossa.
Sierre
Sierre () on sveitsiläinen kaupunki Valais’n kantonin ranskankielisessä osassa. Sierressä oli vuoden 2015 lopulla 16 711 vakinaista asukasta. Sierren seutu on tunnettu monista hiihtokeskuksistaan. Sierre on viininviljelyaluetta. Sierre on myös samannimisen hallintoalueen keskuspaikka.
Sierre sijaitsee keskisessä Valais’ssa, Rhônen laakson pohjalla, noin 500 metrin korkeudella. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsevat Bernin Alpit ja eteläpuolella Valais’n Alpit.
Sierre sijaitsee Valais’n ranskan- ja saksankielisten alueiden rajalla. Nykyisin alueen enemmistökieli on ranska, jota puhui vuonna 2000 80 prosenttia alueen asukkaista. Tilanne on muuttunut olennaisesti 100 vuodessa, sillä vielä 1800-luvun lopulla alueen enemmistökieli oli saksa.
Sierressä on alumiiniteollisuutta.
Rhônen laaksoa seuraavat eurooppatie E62 (Autobahn A9) sekä valtatie N9 kulkevat Sierren kautta. Sierre on SBB-CFF-FFS:n Geneve-Brig-pääradan varrella. Lisäksi Sierrestä on funikulaariyhteys Crans-Montanan matkailualueelle. Sierrestä lähtee myös yhteensä kymmenkunta linja-autoreittiä lähikyliin ja kaupunkeihin .
HC Sierre on sierreläinen jääkiekkojoukkue.
Sierre Blues Festival pidetään vuosittain heinäkuussa.
Daikokuten
Daikokuten (myös Daikoku tai Daikoku-ten) on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä jumalhahmo eli kami.
Daikokuten on yksi ”seitsemästä hyvän onnen jumalasta” ("shichifukujin"). Hänellä on yleensä ”vaurautta lyövä” nuija, aarresäkki ja hän seisoo riisipaalien päällä. Hän lienee saanut alkunsa intialaisesta Mahākalā-jumalasta ja synkretismin myötä hänet on liitetty japanilaiseen Ōkuninushiin.
Daikokuten tunnetaan nykyisin laajasti iloisena onnea ja vaurautta tuovana hahmona, mutta alkujaan hän oli kiivas taistelija. Vanhin Daikokuteninn kuva on Kanzeonjin temppelissä ja se on ajoitettu Heian-kaudelle (794-1185). Siinä hän on vielä sotilas; nykyinen ulkoasu on tullut käyttöön 1400-luvulla.
Guinea-Bissau olympialaisissa
Guinea-Bissau osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa siitä lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Guinea-Bissau on osallistunut olympialaisissa judoon, painiin ja yleisurheiluun. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia. Pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon on yltänyt vapaapainija Augusto Midana, joka sijoittui seitsemänneksi miesten 74 kilon painoluokassa Lontoossa 2012.
Guinea-Bissau julistautui itsenäiseksi vuonna 1973, ja maan itsenäisyys tunnustettiin seuraavana vuonna. Guinea-Bissaun kansallinen olympiakomitea perustettiin vuonna 1992, ja Kansainvälinen olympiakomitea tunnusti sen vuonna 1995.
Guinea-Bissau osallistui olympiakisoihin ensimmäisen kerran itsenäisenä valtiona Atlantassa 1996, jolloin maa lähetti kisoihin kolme miesurheilijaa: kaksi yleisurheilijaa ja yhden painijan. Maa lähetti myös kolmiin seuraaviin kesäolympialaisiin kolme urheilijaa samalla lajijakaumalla. Ensimmäinen guineabissaulainen naisurheilija kilpaili olympiatasolla Sydneyssä 2000.
Lähde:
Blatchington Mill School and Sixth Form College
Blatchington Mill School and Sixth Form College on toisen asteen oppilaitos 11-18-vuotiaille Brighton ja Hovessa Englannissa. Oppilaitos perustettiin vuonna 1979 ja se sai nimensä koulun lähistöllä sijaitsevan tuulimyllyn mukaan.
Blatchington Mill School and Sixth Form College on saanut joitakin tunnustuksia, muun muassa Hyvän koulun palkinnon sekä ympäristö- ja urheilumerkin.
Komorit olympialaisissa
Komorit osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Komorit on osallistunut olympialaisissa painonnostoon, uintiin ja yleisurheiluun. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Varndean School
Varndean School on vuonna 1884 perustettu toisen asteen oppilaitos, mikä sijaitsee Brightonissa, Englannissa. Nykyiselle paikalleen koulu siirtyi vuonna 1926. Varndean School on painottunut teknologiaan ja musiikkiin, ja se on kaupungin ainoa kahdesti erinomaiseksi tunnustettu koulu. Vuonna 2005 Varndean School listattiin yhdeksi OfSTED-kouluista.
Varndean School jakaa kampusalueensa Balfour Junior School, Balfour Infants School, Dorothy Stringer High School ja Varndean College -oppilaitosten kanssa.
Varndean Schoolissa on luokat seitsemästä yhteentoista ja siellä on noin 1 300 oppilasta.
Alun perin nykyinen Varndean School toimi tyttökouluna ja nykyinen Varndean Collegen rakennus poikakouluna, jotka sittemmin yhdistyivät vuonna 1979. Vuonna 1998 Varndean Schoolista tuli kaupungin ensimmäinen erikoislinjakoulu. Vuonna 2006 koulu sai toisenkin erikoislinjan, musiikkilinjan, ja vuonna 2007 myös ammattilinjan. Vuonna 2002 koulu kehitti Varndean e-Learning-yrityksen, mikä tarjoaa ohjelmiston yli 550 koululle valtakunnallisesti.
Afanasi Nikitin
Afanasi Nikitin (, kuoli 1472) oli venäläinen kauppias, joka dokumentoi matkansa Intiaan yhtenä ensimmäisistä eurooppalaisista. Hän kuvailee matkaansa teoksessa Matka kolmen meren taakse (Hoždenije za tri morja), joka tarjoaa historioitsijoille arvokasta tietoa aikakauden Intiasta.
1466 Nikitin lähti Tveristä ja purjehti Volgaa pitkin Bakuun Kaspianmeren rannalla. Tämän jälkeen hän purjehti Persiaan ja vietti siellä vuoden. 1469 Nikitin ylitti Arabianmeren ja saapui Intiaan. Nikitin vietti Intiassa kolme vuotta matkustellen ja tehden muistiinpanoja alueen kulttuurista ja luonnosta. Paluumatkallaan Nikitin vieraili Somaliassa, Masqatissa nykyisen Omanin alueella ja Turkissa, jonka jälkeen hän ylitti Mustanmeren ja saapui Feodosijan kaupunkiin nykyisen Ukrainan alueella. 1472 hän kuoli lähellä Smolenskia paluumatkallaan takaisin Tveriin.
Nikitinin vuosina 1466–1472 tekemät muistiinpanot sisältävät varhaisimpia tunnettuja kuvauksia aikakauden Intiasta ja sen kulttuurista eurooppalaisessa kirjallisuudessa. Noin 25 vuotta Nikitinin matkan jälkeen Vasco da Gama löysi merireitin Intiaan.
Sergei Orlovin veistämä Afanasi Nikitiniä esittävä pronssipatsas pystytettiin vuonna 1955 Tverin kaupunkiin Volga-joen varrelle. Patsaan pystyttämiseen liittyy tarina, jonka mukaan Nikita Hruštšov oli vieraillessaan Intiassa kertonut pääministeri Jawaharlal Nehrulle, että Venäjälle oli pystytetty Nikitiniä esittävä patsas. Hruštšov oli tarinan mukaan soittanut tämän jälkeen Moskovaan ja käskenyt pystyttämään patsaan ennen Nehrun vastavierailua Neuvostoliittoon. Patsas esiintyi venäläisessä postimerkissä vuonna 2005. Nikitinistä painettiin myös kolikko vuonna 1997 hänen matkansa 525-vuotisjuhlan kunniaksi.
Vuonna 1958 Mosfilm tuotti Nikitinin Intian matkasta kertovan elokuvan "Hoždenije za tri morja", jonka pääosaa esitti Oleg Striženov.
Vuonna 2000 pystytettiin 129 kilometriä Mumbaista etelään sijaitsevaan Revdandan kylään musta obeliski siihen paikkaan, jossa Nikitin oletetaan astuneen ensimmäistä kertaa Intian maaperälle.
Vuonna 2006 Venäjältä lähti 14 tutkimusmatkailijaa jäljittämään Nikitinin matkaa halki Venäjän, Lähi-idän ja Keski-Aasian kohti Intiaa. Tutkimusretki kesti joulukuun 12. päivästä vuoden 2007 puolelle tammikuun 16. päivään. Intialainen sanomalehti The Hindu julkaisi useita raportteja tutkimusmatkan etenemisestä.
Rock-yhtye Akvarium on tehnyt kappaleen "Afanasi Nikitin Boogie" Power metal -yhtye Epidemia on tehnyt Nikitinin kirjoituksista kappaleen "Hoždenije za tri morja". Tveriläinen olut Afanasi on nimetty Afanasi Nikitinin mukaan.
Tatjana Kaširina
Tatjana Kaširina (; s. 24. tammikuuta 1991) on venäläinen painonnostaja, joka kilpailee yli 75-kiloisten sarjassa. Hän pitää hallussaan sarjansa maailmanennätyksiä tempauksessa ja työnnössä sekä yhteistuloksessa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Kaširina sijoittui sarjassaan toiseksi. MM-kilpailuissa hän on voittanut yhteensä 12 mitalia; kuusi kultaa, viisi hopeaa ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän on voittanut 12 mestaruutta.
Kaširina tuomittiin vuonna 2006 vuoteen 2008 saakka kestävään kilpailukieltoon hänen jäätyään kiinni dopingin käytöstä.
Dōsojin
Dōsojin on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin sekä šintolaisuudessa että buddhalaisuudessa esiintyvä jumalhahmo eli kami.
Se on yleisnimitys kylien rajoilla ja tienristeyksissä asuville suojelijakameille. Usein kamit esitetään mies- ja naishahmon muodossa. Kivipatsaat voivat olla myös pelkkiä pylväitä, joissa on kaiverruksia. Joissakin paikoin tätä kamia palvotaan myös helpon synnytyksen kamina.
Piikkihärkylä
Piikkihärkylä ("Polystichum aculeatum", syn. "P. lobatum") on pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa kasvava monivuotinen saniainen. Suomessa laji on löydetty ainoastaan kerran 1920-luvulla.
Piikkihärkylän maavarsi on lyhyt ja pystyhkö. Kimppuina kasvavat lehdet ovat 30–80 cm pitkät. Ne ovat lyhytruotisia, nahkeita ja talvehtivat vihreinä. Soikea lehtilapa on 10–20 cm leveä ja 2–3 kertaa parilehdykkäinen. Lehdyköiden hampaat ovat otakärkisiä. Lehtilavan alapinnassa olevien itiöpesäkkeiden katesuomut ovat kilpimäisiä. Piikkihärkylän itiöt kypsyvät heinä-elokuussa.
Piikkihärkylä saattaa risteytyä samoilla kasvupaikoilla suippohärkylän ("P. lonchitis") kanssa.
Piikkihärkylä kasvaa Euroopassa Espanjasta Kreikkaan, Romaniaan ja Puolaan saakka. Pohjois-Euroopassa lajia tavataan Britteinsaarilla, Tanskassa, Etelä-Norjassa ja -Ruotsissa sekä Baltian maista. Piikkihärkylää tavataan myös Aasiassa Turkissa, Kaukasuksen alueella, sekä hyvin satunnaisena laajalla alueella Iranista Intiaan, Kiinaan ja Japaniin saakka. Lajia tavataan satunnaisesti myös Afrikasta, Pohjois-Amerikasta ja Etelä-Amerikasta. Suomesta piikkihärkylä on löydetty ainoastaan kerran, Pielaveden Taipaleenkylästä vuonna 1923. Esiintymä sijaitsi 600 kilometriä lähimmistä lajin muista esiintymistä. Mahdollisesti Pielaveden esiintymä oli tuulen mukana tulleiden itiöiden synnyttämä satunnaisesiintymä. Lajia ei ole löydetty muualta Suomesta ja se katosi ainoalta kasvupaikaltaan jo 1920-luvun aikana.
Päälevinneisyysalueellaan piikkihärkylä on varjoisten vuoristometsien kalkinsuosijakasvi. Laji ei kestä liiallista auringonvaloa ja kärsii suuresti metsien avohakkuista. Suomen ainoa piikkihärkylän esiintymä kasvoi lehtomaisen sekametsän etelärinteellä. Esiintymä hävisi muutamassa vuodessa keräilyn takia.
Miesten 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailu ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010
Miesten 50 metrin pienoiskiväärin asentojen maailmanmestaruudesta ammuttiin 3.-4. heinäkuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Unkarin Péter Sidi tuloksella 1275,6 (1178+97,6) ja joukkuekilpailun Venäjä tuloksella 3504.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Pikkuvita
Pikkuvita ("Potamogeton berchtoldii") on hentovartinen uposkasvi vitojen suvussa. Se kasvaa 10–70 senttimetriä pitkäksi. Lehdet ovat 2–5 cm pitkät ja 0,8–2 millimetriä leveät. Kalvomaiset kielekekorvakkeet ovat avoimet, 0,5–1,5 cm pitkät. Tähkän pituus on 4–8 mm ja perän 0,5–3 cm. Hedelmä on kooltaan 1,8–2,7 mm.
Pikkuvita on laajalle levinnyt vesikasvi, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Pohjois-Afrikassa. Suomessa se kasvaa koko maassa ja on monin paikoin yleinen, harvinaisempi Pohjois-Lapissa ja Ahvenanmaalla. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat ojat, lammikot ja suojaisat rannat.
Jonas Renkse
Jonas Peter Renkse (s. 19. toukokuuta 1975, Tukholma) on ruotsalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten metalliyhtye Katatonian laulajana. Yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla hän toimi myös rumpalina. Renkse soittaa myös bassoa Bloodbathissa. Hän on myös soittanut October Tidessa ja vieraillut muun muassa Ayreonin ja Swallow the Sunin albumeilla.
Katatonia
October Tide
Bloodbath
Vierailut
Cincinnati Masters
Cincinnati Masters (nykyiseltä nimeltään Western & Southern Open) on elokuussa Cincinnatin esikaupunkialueella Masonissa, Ohiossa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1899. Turnaus pelataan Lindner Family Tennis Centerissä. Miesten turnaus kuuluu ATP World Tour Masters 1000 -sarjaan ja naisten turnaus -sarjaan.
Ashley Leggat
Ashley Margaret Anne Leggat (s.26. syyskuuta 1986, Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjasta "Life with Derek", jossa hän näytteli Casey Macdonaldia vuosina 2005-2009. Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa.Leggat on syntynyt Ontariossa, Kanadassa. Hänen lempiurheilulajinsa on jääkiekko. Hänellä on kolme kissaa. Ashley Leggatilla on 4 veljeä, Rod, Brett, Todd ja Bram. Sisarukset ovat äitinsä puolelta irlantilaisia ja skottilaisia. Leggat pitää eläimistä ja lapsista. Hän vierailee usein SPCA-sairaalassa.
Suosikkinäyttelijöikseen Leggat on nimennyt Johnny Deppin ja Nicole Kidmanin.
Mauritania olympialaisissa
Mauritania osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Mauritania on osallistunut olympialaisissa painiin ja yleisurheiluun. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Kuusjoen kirkko
Kuusjoen kirkko on Salon seurakunnan kirkko Kuusjoella Salossa Varsinais-Suomessa. Kirkko valmistui silloisen Kuusjoen saarnahuonekunnan saarnahuoneeksi vuonna 1823. Hirsirakenteinen kirkko on tyypiltään torniton pitkäkirkko, jossa on runkohuonetta matalammat kylkiäiset. Puinen kellotapuli on vuodelta 1882. Kirkossa on tilaa 350 ihmiselle. Lähellä kirkkoa on kivimakasiini vuodelta 1927.
Kirkko paneloitiin sisäpuolelta 1889 ja ulkopuolelta 1897. Alttari on myös vuodelta 1897, kuten saarnastuolikin, jonka muotoa karsittiin koristeista 1937. Sisäväritys on arkkitehti Elsi Borgin käsialaa vuodelta 1937. Samana vuonna runkohuoneen päätyy lisättiin sakaristo.
Alexandra Frosterus-Såltinin maalaama alttaritaulu on vuodelta 1909. Urkujen fasadi on alkuperäisistä Albanus Jurvan vuonna 1897 rakentamista uruista, urut pillistöineen ovat Veikko Virtasen vuonna 1973 rakentamat.
Erillinen kellotapuli on vuodelta 1882. Sen malli on otettu Uskelan Isokylän emäkirkon kellotapulista, mutta siinä on myös uusgoottisia vaikutteita. Tapulin kirkonkellot ovat vuosilta 1858 ja 1955.
Shichifukujin
Shichifukujin on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä jumalhahmojen ryhmä. Yksi niistä, Ebisu on alkujaankin japanilainen, muiden juuret ulottuvat alkujaan Intian hindulaiseen ja buddhalaiseen perinteeseen (Daikokuten, Bishamonten ja Benzaiten) tai Kiinaan (Hotei, Jurōjin, ja Fukurokuju). Japanilaisen perinteen mukaan nämä seitsemän jumalhahmoa matkustavat taikalaivallaan ja käyvät uudenvuoden aattona tuomassa onnea uskovaisille.
Kamakurassa voi tehdä pyhiinvaellusmatkan, jossa käydään kaikkien seitsemän Shichifukujinin jäsenen temppeleissä.
Ammoniumkarbonaatti
Ammoniumkarbonaatti ((NH)CO) on ammonium- ja karbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kohotusaineena, hajusuolassa ja kemianteollisuudessa.
Ammoniumkarbonaatti on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, joka voi olla myös kokkareista tai levymäistä. Yhdiste liukenee hyvin runsaasti veteen ja saa aikaan emäksisen liuoksen. Kuuma vesi ja kuumennus hajottavat ammoniumkarbonaatin ammoniakiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu ammoniumvetykarbonaattia.
Ensimmäinen ammoniumkarbonaatin valmistustapa oli hirven luiden kuivatislaus ja tämän vuoksi sitä kutsutaan usein hirvensarvisuolaksi, Nykyään teollisuudessa ammoniumkarbonaattia valmistetaan ammoniakin vesiliuoksen ja hiilidioksidin tai ammoniakki-, vesi- ja hiilidioksidihöyryjen välisellä reaktiolla.
Näin valmistetussa tuotteessa on epäpuhtauksina mukana ammoniumvetykarbonaattia ja ammoniumkarbamaattia.
Ammoniumkarbonaattia käytetään kohotusaineena leivottaessa. Kuumuus hajottaa sen hiilidioksidiksi, mikä kohottaa leipomuksen. Yhdisteen E-koodi on E503. Ammoniumkarbonaatti toimii hajusuolassa ammoniakin vapauttajana ja ammoniakki saa aikaan elpymisen. Yhdistettä käytetään lisäksi tekstiiliteollisuudessa ja metallurgiassa.
L’Hospitalet-près-l’Andorre
L’Hospitalet-près-l’Andorre on kunta Ariègen departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Foix’n arrondissementtiin ja Ax-les-Thermesin kantoniin. Kunnassa oli 98 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 3,8 as./km². L’Hospitalet-près-l’Andorren pinta-ala on 26,12 neliökilometriä.
L’Hospitalet-près-l’Andorren naapurikunnat ovat Porté-Puymorens etelässä sekä Mérens-les-Vals pohjoisessa ja idässä. Muualla kunta rajautuu Andorraan. L’Hospitalet-près-l’Andorresta on matkaa Porté-Puymorensiin 5 kilometriä, Portaan 7,1 km, Mérens-les-Valsiin 8,7 km, Orgeixiin 14,7 km, Orluun 14,9 km, Ax-les-Thermesiin 15,1 km ja Latour-de-Caroliin 15,3 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 700 km.
L’Hospitalet-près-l’Andorressa on rautatieasema.
Amundseninlahti
Amundseninlahti () on Kanadan luoteisterritoriossa Banksinsaaren, Victoriansaaren ja Pohjois-Amerikan mantereen välissä sijaitseva lahti, joka rajoittuu luoteessa Beaufortinmereen, on tämän merialueen kaakkoinen jatke.
Lahti on pituudeltaan noin 400 kilometriä ja leveydeltään noin 150 kilometriä. 
Amundseninahti sijaitsee kylmällä lämpövyöhykkeellä, ja sille on ominaista erittäin kylmät talvet. Lahti on keskitalvella jään peittämä, mutta suurin osa jäästä sulaa heinäkuun aikana.
Lahti sijaitsee kuuluisan luoteisväylän länsipäässä. Vuonna 1850 lahdelle saapui lännestä brittiläinen tutkimusmatkailija Robert McClure, joka seurueineen kulki ensimmäisenä Luoteisväylän läpi kelkka- ja laivamatkan yhdistelmällä. Amundseninlahti on nimetty norjalaisen tutkimusmatkailijan Roald Amundsen mukaan, joka kävi siellä tutkimusmatkansa aikana vuosien 1903 ja 1906 välillä ja jonka johtama laiva ensimmäisenä purjehti Luoteisväylän läpi.
Jacobus Somerus
Jacobus Somerus toimi pappina Liivinmaalla ja Narvassa, missä hänet kuitenkin hirtettiin jatkuvan rötöstelyn jälkeen.
Jacobuksen isä oli Someron kirkkoherra ja 1610 Tukholman valtiopäiväen osallistuja Johannes Bartholdi. Isoisä Bartholdus Johannis oli niin ikään Someron kirkkoherra. Veli oli Johannes Johannis Somerus (Tuderus), Maarian ja sitten Kemin kirkkoherra ja veljenpoika kirkkoherra ja runoilija Gabriel Tuderus.
Somerus tuomittiin 1625 ylioppilaana varkaudesta kuolemaan tai vaihtoehtoisesti sadan taalarin sakkoon. Hän kirjoitti tuolloin valtakunnankansleri Axel Oxenstiernalle avunpyyntökirjeen, joka ilmeisesti auttoi, sillä muutama vuosi tämän jälkeen Somerus toimi pappina Liivinmaalla.
Liivinmaalla Somerus jälleen joutui vaikeuksiin ja menetti virkansa sopimattoman elämänsä tähden. Erottamisen lisäksi hänet karkotettiin, jonka jälkeen hän uudelleen syyllistyi varkauteen ja hirtettiin Narvassa.
Tangolla päähän – Kootut levytykset 1970–1972
Eemeli: Tangolla päähän - Kootut levytykset 1970-1972 on vuonna 2010 julkaistu Eemelin kokoelmalevy. Julkaisulle on sisällytetty molemmat Eemelin EMI:lle levyttämät pitkäsoittolevyt.
Porta
Porta on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Pradesin arrondissementtiin ja Saillagousen kantoniin. Kunnassa oli 135 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 2,1 as./km². Portan pinta-ala on 65,19 neliökilometriä.
Portan naapurikunnat ovat Porté-Puymorens pohjoisessa, Enveitg idässä sekä Latour-de-Carol kaakossa. Lännessä kunta rajautuu Andorraan ja etelässä Espanjaan. Portasta on matkaa Porté-Puymorensiin 2,5 kilometriä, L'Hospitalet-près-l'Andorreen 7,1 km, Latour-de-Caroliin 8,4 km, Dorresiin 10,1 km, Enveitgiin 10,1 km, Uriin 11,2 km ja Angoustrine-Villeneuve-des-Escaldesiin 11,8 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 707 km.
Thyreophora cynophila
Thyreophora cynophila on juustokärpästen ("Piophilidae") heimoon kuuluva kärpäslaji, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon mutta joka löydettiin uudestaan 160 vuoden jälkeen. Lajin pää on kirkkaan oranssi ja lajin toukat elävät suurikokoisten nisäkkäiden raatojen luuytimissä. Laji on yöaktiivinen ja sitä tavataan vain kylmänä vuodenaikana. Laji kuvattiin tieteelle Mannheimissa Saksassa koiran raadolta löytyneestä yksilöstä vuonna 1794.
Juustokärpästen heimo on oikeuslääketieteellisesti kiinnostava, sillä heimon lajit esiintyvät 3–6 kuukautta aikaisemmin kuolleiden eläinten raadoissa.
Lajin luultiin kuolleen sukupuuttoon, sillä sitä ei tavattu luonnosta vuoden 1849 jälkeen. Osasyynä häviämiseen pidettiin lajin mieltymystä munia suurikokoisten nisäkkäiden murskattuihin luihin. Tällaisia luita oli kuitenkin harvassa suurpetojen vähenemisen ja karjanhoidossa tapahtuneiden muutosten seurauksena.
Harrastelijavalokuvaaja otti vuonna 2009 Sierra de Cebolleran kansallispuistossa La Riojan maakunnassa Espanjassa valokuvan kärpäsestä, jota ei tunnistanut. Hyönteisasiantuntijat määrittivät lajin kuvasta. Toinen tutkijaryhmä löysi lajin "Thyreophora cynophila" yksilöitä pyydyksistä Madridin lähistöltä ja julkaisi löytönsä "Systematic Entomology" -nimisessä sarjassa.
Roedean School
Roedean School on itsenäinen, Brightonissa, Englannissa sijaitseva tyttökoulu. Brightonin laidalla, huvivenesataman lähellä sijaitsevassa koulussa on oppilaita ympäri maailmaa. Akateemisten oppiaineiden lisäksi Roedean tarjoaa laajan valikoiman oppimäärään kuulumattomia aineita, kuten tanssia, taistelulajeja, urheilua, ratsastusta, musiikkia ja näyttelemistä. "The Good Schools Guide" on sanonut Roedean Schoolilla olevan "hyvä henki ja paljon tarjottavaa". Koulussa on 320-paikkainen teatteri, sisäuima-allas ja kappeli, sekä työpajoja, studioita ja laboratorioita. Tällä hetkellä koulun lukukausi maksu on 4 550-9 750 puntaa, mikä tekee siitä yhden Ison-Britannian kalleimmista kouluista.
Penelope, Millicent ja Dorothy Lawrence perustivat Roedean Schoolin vuonna 1885 nimellä Wimbledon House. Vuonna 1898 koulu siirtyi sen nykyiselle paikalle arkkitehti John William Simpsonin suunnittelemiin rakennuksiin. Roedean Schoolin sisarkoulu, myös nimeltään Roedean School, sijaitsee Etelä-Afrikassa.
Toisen maailmansodan aikana koulun oppilaat ja henkilökunta evakuoitiin Pohjois-Englantiin, Keswickiin.
Koulun oppilaat jaetaan viiteen tupaan opiskeluvuoden mukaan:
Bordeninsaari
Bordeninsaari () on asumaton saari Kuningatar Elisabetin saaristossa Luoteis-Kanadassa. Bordeninsaari on pinta-alaltaan 2 794 neliökilometriä ja kooltaan Kanadan 30. suurin saari. Sen luoteisrannikon voidaan katsoa olevan Pohjoisen jäämeren äärellä, mutta muuten saari luokitellaan kuuluvaksi Luoteisväylien merialueeseen.
Bordeninsaari sijaitsee Mackenzie Kingin saaresta pohjoiseen. Saari kuuluu suurimmalta osaltaan Luoteisterritorioihin, mutta saaren itäisin Nunavutin aluetta.
Saari on noin 93 kilometriä pitkä ja leveimmillään noin 54 kilometriä leveä. Saaren rantaviiva on alavaa, jokiuomien katkomaa maata. Sisempänä saari nousee mäkisemmäksi kohoten ylimmillään 105 metriä keskimerenpinnan yläpuolelle.
Saaren löysi Vilhjalmur Stefansson Kanadan vuoden 1916 arktisen tutkimusretken aikana. Saari on nimetty Kanadan vuosien 1911-1920 pääministerin Robert Bordenin (1854—1937) mukaan.
Ratsastus kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 8. – 12. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli viides kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 113 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.
Robert Tappan Morris
Robert Tappan Morris (s. 8. marraskuuta 1965) on Massachusettsin teknillisen korkeakoulun professori, joka tunnetaan mm. hänen 1988 luomalla haitta-ohjelmamadolla (Morris-mato), joka on tiettävästi ensimmäinen ikinä luotu ja levitetty haitta-ohjelmamato.
Monika Bergmann-Schmuderer
Monika Bergmann-Schmuderer (s. 17. huhtikuuta 1978 Lam) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SpVgg Lamia. Bergmann-Schmuderer on osallistunut olympialaisiin kolmesti, vuosina 1998–2006. Hänen paras olympiasijoituksensa on pujottelun kuudes sija Salt Lake Cityn kisoista 2002.
Bergmann-Schmuderer on ollut maailmancupissa kolmen parhaan joukossa kuudessa osakilpailussa, mutta ei ole voittanut yhtäkään kilpailua.
Trooppinen myrsky Matthew
Trooppinen myrsky Matthew oli 15. nimetty myrsky vuoden 2010 Atlantin hurrikaanikaudella. 23. syyskuuta muodostunut myrsky iski Nicaraguaan ja Hondurasiin, minkä jälkeen se heikentyi matalapaineeksi Belizen yläpuolella. Se aiheutti ainakin seitsemän ihmisen kuoleman Caracasissa Venezuelassa. Guatemalassa se tuotti raskaita tulvia sokeri- ja kahvipelloille, ja noin 500 ihmistä jouduttiin evakuoimaan.
Eglintonsaari
Eglintonsaari () on asumaton saari Kuningatar Elisabetin saaristossa Kanadan Luoteisterritorioissa. Se sijaitsee McClurensalmen pohjoispuolella ja etelään Prinssi Patrickin saaresta. Saari on pinta-alaltaan 1 541 km².
Saaren ensimmäiset eurooppalaiset löytäjät olivat tutkimusmatkailijat Francis Leopold McClintock ja George Mecham.
Yliskylän kirkko
Yliskylän kirkko on Salon seurakunnalle kuuluva kirkko Yliskylässä Perniössä Salossa. Kirkon paikalla on ollut rautakautinen kalmisto ja vanhin kirkko paikalla on ollut olemassa jo keskiajalla. Nykyisen puurakenteisen kirkon, joka on paikallaan kolmas, rakennutti Teijon ruukin patruuna Johan Kijk vuosina 1753–1756.
Peilitön järjestelmäkamera
Peilitön järjestelmäkamera on vaihdettavilla objektiiveilla varustettu järjestelmäkameraluokka, jossa etsimeen tuleva kuva muodostetaan sähköisesti valokuvan muodostavalta kennolta tulevasta kuvasignaalista. Ero yleisimpään järjestelmäkameraluokkaan, yksisilmäisiin peiliheijastuskameroihin, on siis objektiivin ja kennon (filmin) välissä olevan peilin puuttuminen. Peili on aikaisemmin katsottu välttämättömäksi yksinkertaisen mutta hyvälaatuisen etsimen toteuttamisessa. Peili ohjaa objektiivin luoman kuvan kennon sijasta etsimelle ennen valokuvan ottamista. Valokuvaa ottaessaan kamera ensin kääntää peiliä siten, että objektiivin luoma kuva voi projisoitua kennolle sulkimen avauduttua. Täten objektiivin luoma kuva ei näy etsimessä sulkimen ollessa auki valotusta varten. Valotuksen päätyttyä peili kääntyy takaisin alkuperäiseen asentoonsa.
Peilittömissä järjestelmäkameroissa etsin toteutetaan sähköisesti lukemalla kuva kennolta ja näyttämällä se etsimen näyttöelementillä (ja kameran takapuolella olevalla nestekidenäytöllä). Tämän vuoksi etsimessä näkyy se sama kuva, joka syntyy kun valokuva otetaan. Tässä suhteessa peilittömät järjestelmäkamerat saavuttavat saman kuin yksisilmäiset peiliheijastuskamerat. Vanhempi kameratyyppi, mittaetsinkamera, jossa myöskään ei ole peiliä, käyttää erillistä pienempää pääobjektiivista riippumatonta objektiivia etsintä varten. Vaihdettavaobjektiivisissa mittaetsinkameroissa ei tästä syystä juurikaan käytetä esimerkiksi teleobjektiiveja, koska niiden mielekäs käyttäminen edellyttäisi erillisen pitkäpolttovälisen etsinobjektiivin käyttöä.
Peilin puuttuminen johtaa useisiin eroihin yksisilmäisiin peiliheijastuskameroihin nähden.Osa peilittömyyden eduista voidaan saavuttaa puoliläpäisevällä peilillä, jonka ei tarvitse liikkua kuvaa otettaessa. Tämä kuitenkin vähentää kennolle tulevan valon määrää, mikä pidentää valotusaikoja tai huonontaa kuvanlaatua.
Jotkut valokuvaajat pitävät perinteistä etsintä parempana siksi, että optisessa etsimessä kuva on laadukkaampi eikä etsimessä ole lainkaan viivettä. Nämä optisen etsimen edut ovat kuitenkin olleet nopeasti vähenemässä elektroniikan kehittymisen vuoksi. Optisen etsimen näkyvin ongelma on sen himmeys etenkin valovoimaltaan vähäisten objektiivien kohdalla sekä pimeässä. Elektronisten etsimien kuvaan on myös
käytännöllisempää ja joustavampaa liittää monenlaista valokuvaukseen liittyvää informaatiota, kuten valotukset tiedot ja kirkkaushistogrammi.
Olympus ja Panasonic esittelivät vuonna 2008 ensimmäisen nykyaikaisen peilittömän Micro Four Thirds -järjestelmän, joka on tällä hetkellä objektiivi- ja lisälaitetarjonnaltaan kaikkein kattavin järjestelmä.
Tämän jälkeen merkittäviä järjestelmiä ovat esitelleet Sony, Fuji ja Samsung. Perinteisistä järjestelmäkameravalmistajista Canon ja Nikon ovat esitelleet omat peilittömät järjestelmänsä sangen myöhään ja välttäen kilpailemasta omien yksisilmäisten peiliheijastuskamerajärjestelmiensä kanssa, eikä näille ole vielä tarjolla kattavaa objektiivivalikoimaa.
Reaganin oppi
Reaganin oppi on Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin kylmän sodan aikainen ulkopoliittinen oppi, jonka mukaan Yhdysvallat pyrkivät vähentämään kommunistien kansainvälisiä vaikutusmahdollisuuksia. Vaikka oppia noudatettiinkin alle kymmenen vuotta, se oli Yhdysvaltojen ulkopolitiikan keskiössä 1980-luvun alusta aina Neuvostoliiton hajoamiseen vuonna 1991.
Käytännössä oppi merkitsi Yhdysvaltojen apua kommunismin vastaisille sissi- ja vastarintaliikkeille Neuvostoliiton tukemissa maissa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Sen tarkoituksena oli vähentää Neuvostoliiton vaikutusvaltaa sekä luoda toimintaedellytyksiä kapitalismille ja demokraattiselle hallintomallille. Tukea saivat mm. Contra-sissit Nicaraguassa ja islamistiset Mujahdeen-sissit Afganistanissa.
Doktriinin toteuttaminen jatkui vielä George H. W. Bushin kaudella, mutta väheni kohti Kylmän sodan loppua. Opin lopettamiseen vaikutti sekä Neuvostoliiton hajoaminen että presidentti Bushin päätös vähentää puolustusmenoja taloudellisista syistä. Presidentti Bill Clintonin kaudella puolustusmenojen kutistaminen jatkui edelleen.
Yhdysvaltalainen historian professori Greg Grandin kritisoi Reaganin doktriinia siitä, että sitä sovellettaessa tuettiin nicaragualaisia Contra-sissejä, jotka syyllistyivät räikeisiin ihmisoikeusrikkomuksiin.
BBC:lle tekemässään dokumentissa Adam Curtis tutki USA:n 1980-luvun politiikkaa ja sitä, miten vastustaessaan Neuvostoliiton vaikutusvaltaa USA samalla tuki ääri-islamisteja Afganistanissa ja loi näin pohjaa Al-Qaidan toiminnalle.
Noam Chomsky puolestaan on esittänyt, että USA:n toimilla pyrittiin todellisuudessa tukemaan USA:lle myönteisiä tahoja Latinalaisessa Amerikassa ja leimaamaan samalla kaikki niiden vastustajat ja yhteiskunnallista muutosta vaatineet tahot "kommunisteiksi".
Amar Benikhlef
Amar Benikhlef (; s. 11. tammikuuta 1982) on algerialainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Pekingin olympialaisissa 2008 alle 90-kiloisten sarjassa. Benikhlef on voittanut Afrikan-mestaruuskilpailuissa neljä kulta- ja kolme pronssimitalia ja Afrikan kisoissa yhden hopeisen mitalin.
Jean-Honoré Fragonard
Jean-Honoré Fragonard (4./5. huhtikuuta 1732 Grasse – 22. elokuuta 1806 Pariisi) oli ranskalainen rokokookauden taidemaalari.
Fragonard oli täyteläisiä värejä ja rohkeita värieroja käyttänyt rokokooajan maalari, jonka maalauksissa ajan sirosteleva ja kevytmielinen ihanne tulee esille. Hän kuvasi aikansa seuraelämää laatukuvan hengessä. Hänen tunnetuin maalauksensa on keinuvaa naista esittävä "Keinu", jota on pidetty hyvänä esimerkkinä koko rokokootyylistä.
Fragonardin taideopettajia olivat ranskalaiset Jean-Baptiste Chardin ja François Boucher sekä hollantilainen Charles André van Loo. Hän sai vaikutteita myös venetsialaiselta Giovanni Tiepololta ja espanjalaiselta Bartolomé Murillolta. Aluksi hänen aiheensa olivat historiallisia, mutta myöhemmät työt ovat eroottisesti painottuneita.
Oscar Casanovas
Oscar Casanovas (15. toukokuuta 1914 Avellaneda – 1987) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa höyhensarjassa Berliinin olympialaisissa 1936 peitottuaan finaalissa Etelä-Afrikan Charles Catterallin.
Doghouse
Doghouse on brittiläinen vuonna 2009 valmistunut kauhukomedia ja splatter-elokuva, jonka pääosissa on Danny Dyer ja Noel Clarke. Elokuvan ikäraja on Suomessa K-18.
Jätkäporukka päättää lähteä viettämään lomaa syrjäiseen kylään. Porukan tarkoitus on pitää sellainen perus jätkien viikonloppu, jossa ei ole naisia mukana ja olut virtaa hanasta suoraan suuhun. Kaikki ei mene kuitenkaan aivan nappiin, kun he kylään saapuessaan saavat huomata, että jokin on pahasti vialla. Kaikki kylän asukkaat ovat kadonneet jonnekin, ja paikka näyttää muutenkin enemmän aavekaupungilta kuin mukavalta pikkukylältä. Hetken tutkittuaan ympäristöä he huomaavat, että kaikki kylän naiset ovat muuttuneet lihaa syöviksi eläviksi kuolleiksi.
Football Factory
The Football Factory on Nick Loven ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 2004. Se kertoo nuoren Chelseaa kannattavan jalkapallofanin, Tommy Johnsonin, elämästä.
Gangstereiden paratiisi
Gangstereiden paratiisi () on Nick Loven ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen rikoselokuva vuodelta 2005. Sen pääosia näyttelevät Danny Dyer, Tamer Hassan ja Geoff Bell. Elokuva kertoo lontoolaisesta Frankiesta, joka saa tehtäväkseen viedä suuren rahasumman Espanjaan parannuksen tehneelle konnalle.
Izanami
Izanami on japanilaisessa šintouskonnossa ensimmäisen jumalan Izanakin vaimo. joka klassikoiden mukaan loi yhdessä Izanakin kanssa maan. Hän on Amaterasun, auringonjumalan, Tsukuyomin, kuun jumalan, ja pahansuovan Susanoon äiti. Nimi Izanami voidaan kääntää monella tavalla; 'iza' liitynee kutsumiseen ja 'mi'naissukupuoleen.
Tarina kertoo, että hän ja hänen miehensä Izanaki synnyttivät monia saaria, jumaluuksia ja japanilaisten esi-isiä. Kun Izanami kuoli synnytyksessä, Izanaki yritti hakea hänet takaisin Yomista eli kuolleiden valtakunnasta, mutta epäonnistui. Izanaki katsoi vaimoaan ennenaikaisesti ja näki vaimonsa hirviömäisen ja helvetillisen olomuodon. Izanami häpesi ja raivostui miehelleen uhaten tappaa hänet. Kun tappoyritys epäonnistui, hän lupasi surmata 1000 Izanakin kansan jäsentä joka päivä. Tähän jumala vastasi, että heitä vastaavati syntyisi 1500 joka päivä.
Kristillinen eksistentialismi
Kristillinen eksistentalismi on filosofinen suuntaus, jossa korostuvat yksilön vapaus ja valinnat. Lähtökohtana on ajatus siitä, että olemassaolo edeltää olemusta eli ihminen luo itsensä valintojensa kautta. Eksistentialistisia teorioita ovat kehitelleet sekä ateistit että uskonnolliset ajattelijat.
Armen Mkertšjan
Armen Mkertšjan (; s. 6. lokakuuta 1973) on armenialainen entinen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa alle 48-kiloisten sarjassa Atlantan olympialaisissa 1996.
Kylänkapula
Kylänkapula on vanha hallinnollisten viestien kuljetusta tukeva väline, joka kuului pohjalaiselle kyläyhteisölle tunnusomaiseen oltermannihallintoon. Oltermanni pani hallussaan pitämänsä kapulan kiertämään kylää kutsuessaan kyläkokouksia koolle tai tiedottaessaan muista asioista kuten aita-, oja-, tie- tai palotarkastuksista. Kylänkapula kulki kylässä tietyssä järjestyksessä. Kun kapula oli tuotu taloon, asukkaiden velvollisuus oli viedä kapula ja tiedonanto seuraavaan taloon. Kylänkapuloiden vastineita ovat oltermanninsauvat, joita esiintyi eteläpohjalaisissa kylissä kylänkapuloita yleisemmin. Kylänkapuloita on käytetty varsinkin niissä pitäjissä, jossa oltermannihallinto on varhaista perua ja alun perin ne ovat voineet kehittyä vuorokapuloista.
Kylänkapuloita käytettiin ainakin Vähässäkyrössä, Suur-Ilmajoen pitässä, Nurmossa sekä osassa ruotsinkielistä Pohjanmaata kuten Mustasaaressa. Vuonna 1982 tehdyn luettelon mukaan suomenkieliseltä Etelä-Pohjanmaalta oli tallessa 45 kylänkapulaa. Kylänkapuloiden pituus vaihtelee 25 ja 50 senttimetrin välillä.
Ilmajoen kylänkapulatyyppi syntyi noin 1805, jolloin maamiesseura päätti teettää kapuloita maisteri Salomon Hanelleksen antaman mallin mukaan. Ilmajokelainen kylänkapula on yleensä nelitahoinen ja tahojen sivut ovat sileät. Seinäjoen Heikkilän kylänkapulassa ei ole tahoja lainkaan, sillä kapulan keskiosa on sorvattu pyöreäksi.
Vanhimmat vähäkyröläiset kapulat ovat jo 1700-luvulta. Merikaarron kylänkapuloissa esiintyvät vuosiluvut 1724 ja 1810. Vuoden 1724 kapula on tiettävästi ajallisesti vanhempi kuin kyseisen kylän oltermannihallinto. Kyseistä kapulaa onkin siten todennäköisesti käytetty jonkinlaisena vuorokapulana jo ennen varsinaista oltermannilaitosta. Koska kylä sijaitsee kahta puolta Kyrönjokea, kulki oltermannin toimi ensin läpi toisen jokisivun talojen, minkä jälkeen vuoro siirtyi vastarannalle. Kylän sijoittuminen joen vastakkaisille rannoille sai aikaan myös sen, että kylänkapuloita tarvittiin yksi kummallekin kylänpuoliskolle. Täyden kierroksen tehtyään kapulat palasivat takaisin oltermannille.
Kun luku- ja kirjoitustaito 1800-luvun jälkipuoliskolla yleistyivät, ilmaantui perinteisten kylänkapuloiden rinnalle ontoksi sorvattuja kapuloita, joiden sisään kirjallinen tiedonanto voitiin sijoittaa.
Naisten 10 metrin ilmakivääri ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010
Naisten 10 metrin ilmakiväärin maailmanmestaruudesta ammuttiin 1. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Kiinan Yi Siling tuloksella 505,6 (400+105,6), mikä on uusi finaalimaailmanennätys. Myös hänen peruskilpailunsa tulos 400 pistettä on sivuava maailmanennätys. Joukkuekilpailun voi Saksa tuloksella 1190 pistettä.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Texasin yliopisto
Texasin yliopisto voi viitata seuraaviin yliopistoihin:
Oltermanninsauva
Oltermanninsauva oli keskeinen osa pohjalaista oltermannihallintoa ja sen tärkeimpiä tunnusmerkkejä. Oltermanni piti sauvaa hallussaan ja pani sen kiertämään kylää kutsuessaan kyläkokouksia koolle tai tiedottaessaan muista asioista, kuten aita-, oja-, tie- tai palotarkastuksista. Lisäksi oltermanninsauva oli arvonmerkki, joka korosti kylänvanhimman asemaa kyläyhteisön johdossa. Joskus kyläkokous kutsuttiin koolle kahdella sauvalla, jotka lähetettiin kylän eri päistä. Oltermanninsauva kulki kylässä tietyssä järjestyksessä, ja kun sauva oli tuotu taloon, talonväen velvollisuus oli viedä sauva ja tiedonanto seuraavaan taloon. Kirjoitustaidon yleistyttyä oltermannit kiinnittivät sauvaan paperilapun, josta ilmeni kulloinenkin asia.
Monissa oltermanninsauvoissa on kylän talojen puumerkit sekä usein vuosiluku. Joskus sauvoissa on mainittu talojen nimet, ja toisinaan niissä on muutakin kirjoitusta. Sauvojen pituus on tavallisesti 75 senttimetristä runsaaseen metriin, ja niissä on yleensä kädensija. Jotkut oltermanninsauvat ovat seitsemän korttelin mittaisia, mikä oli laillisen aidan korkeus. Varsinkin 1800-luvun puolivälin jälkeen sauvoihin lisättiin erityinen kiinnike tai kannellinen lokero, joihin tiedotukset voitiin panna. Oltermanninsauvoja on tavattu ainoastaan entisen Vaasan läänin pohjalaispitäjistä, ja vuonna 1982 tehdyn luettelon mukaan niitä oli tallella enää noin 90. Vanhimmat oltermanninsauvat ovat 1700-luvun jälkipuoliskolta. Keppimäisten oltermanninsauvojen rinnalla on paikoin ollut käytössä niin sanottuja ryhmysauvoja. Nuorimmat sauvat on voitu tehdä sorvaamalla.
Oltermanninsauvojen vastineina olivat osassa Pohjanmaata käytössä kylänkapulat. Keski-Pohjanmaalla voitiin käyttää vain yhtä käyttöä varten tehtyjä tiedotuskapuloita. Toisinaan oltermannin tiedotukset kuulutettiin ainoastaan kirkossa.
Unoosa
UNOOSA ("United Nations Office for Outer Space Affairs") on Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen organisaatio, jonka vastuulla on toteuttaa kokouksen määrittelemiä ulkoavaruuteen liittyviä toimintaperiaatteita. Se sijaitsee YK:n toimistossa Wienissä. Unoosa ylläpitää ulkoavaruuteen lähetettyjen kappaleiden rekisteriä. Se myös tukee kehittyviä maita avaruusteknologian käyttämisessä talouden kehityksen edistämiseksi.
Toimiston johdossa on malesialainen Mazlan Othman.
Stevie Brown
Stevie Christopher Brown (s. 17. heinäkuuta 1987 Dallas, Texas) on amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan takapuolustaja. Hänet varasi NFL:ään Oakland Raiders vuonna 2010 varausnumerolla 251. Tätä ennen Brown pelasi University of Michiganin yliopistojoukkueessa.
McClurensalmi
McClurensalmi () on Kanadan Luoteisterritorioissa sijaitseva salmi. Se yhdistyy idässä Melvillensalmeen ja lännessä Beaufortinmeren rajautuen Prinssi Patrickin saareen, Eglintonsaareen ja Melvillensaareen pohjoisessa ja Banksinsaareen etelässä. Salmi on nimetty irlantilaisen tutkimusmatkailijan Robert McCluren mukaan.
Elokuussa 2012 uutisoitiin ensimmäisen purjeveneen purjehtineen salmen läpi.
Siperianlillukka
Siperianlillukka ("Rubus humulifolius") on monivuotinen, pääasiassa Venäjällä kasvava kasvilaji. Suomesta siperianlillukka on luonnonvaraisena alkuperäislajina kadonnut.
Siperianlillukka kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, tyvestä puutunut, rönsytön, monilehtinen ja tiheään hentopiikkinen. Lehtilapa on leveänpuikea tai munuaismainen ja 3–5-liuskainen. Liuskat ovat pitkäsuippuisia ja isohampaisia. Valkoiset kukat ovat yksittäin, tai kukinto on 2–5-kukkainen huiskilo. Verho- ja terälehdet ovat suippoja ja noin 10 mm pitkiä. Siperianlillukka kukkii Suomessa kesäkuussa. Hedelmä on punainen kerrannaisluumarja. Kasvi kuitenkin lisääntyy pääasiassa kasvullisesti.
Siperianlillukka muistuttaa jonkin verran matalakasvuista lillukkaa ("R. saxatilis").
Siperianlillukka on mantereinen, euraasialainen laji. Sen yhtenäisehkö kasvualue alkaa Äänisen alueelta Venäjältä ja jatkuu itään päin aina Tyynellemerelle saakka. Lajin läntisin kasvupaikka on ollut Jyväskylässä. Siperianlillukka lienee ollut Suomessa uustulokas, joka saapui Keski-Suomeen venäläisten sotajoukkojen huoltokuljetusten mukana joko isovihan aikana 1710-luvulla tai Suomen sodan aikana 1808–1809. Suurimmillaan kasvusto oli Jyväskylässä 1920-luvun lopulla lähes hehtaarin kokoinen. Jyväskylän siperianlillukkakasvusto alkoi pienetä 1930-luvulla ojitusten ja rakentamisen myötä. Viimeiset alkuperäiset kasviyksilöt tuhoutuivat 1950-luvun lopulla omakotitalojen rakentamisen alle. Tätä ennen kasvia oli kuitenkin siirretty Laukaaseen kahteen metsikköön. Myöhemmin näistä kasviyksilöistä lajia on mikrolisätty ja siirretty luontoon Jyväskylään lähelle alkuperäistä kasvupaikkaa sekä muutamiin puutarhoihin. Siperianlillukka katsotaan Suomesta hävinneeksi lajiksi, koska nykyiset esiintymät ovat istutusperäisiä.
Siperianlillukka on mantereinen sisämaan kasvilaji. Se menestyy parhaiten maaperältään kosteahkoissa ja ravinteikkaissa metsissä. Suomen esiintymä kasvoi lehtomaisessa, rehevässä korvessa.
Huumekartelli
Huumekartelli on laaja ja monimutkainen järjestö, joka koostuu useista huumeita valmistavista, kuljettavista ja myyvistä järjestöistä sekä erilaisiin huumekauppaa tukeviin tarkoituksiin perustetuista soluista. Huumekartelli saattaa olla vain löyhä sopimus tai liikeyritystä muistuttava järjestelmä. Huumekartelli luo aina huumeiden kuljetustien ja siksi toimii sekä huumeiden tuotanto-, jalostus- että kulutusalueilla. Esimerkiksi Latinalaisen Amerikan huumekartellit ulottuvat Yhdysvaltoihin asti. Voimakkailla huumekartelleilla saattaa olla suuri yhteiskunnallinen merkitys huumeiden tuotantomaassa. Vaikka aina ei ole kyse kartellista talouselämän kilpailunrajoittamisen merkityksessä, puhutaan huume-alan monialayrityksistä yleensä kartelleina.
1980-luvulla tulivat suuren yleisön tietoon Kolumbian huumekartellit ja huumekauppaa käyvät sissit. Kolumbiassa muun muassa Calin ja Medellinin huumekartellien johtajista tuli 1980-luvulla yhteiskunnallista vaikutusvaltaa saaneita ”huumeparoneja”, joista tunnetuin oli Medellinin kartellin johtaja Pablo Escobar.
2000-luvulla ovat tulleet erityisen tunnetuksi Meksikon huumekartellit, joita vastaan oli 2000-luvun lopussa käynnissä sota. Meksikon merkittävin kartelli oli Sinaloan huumekartelli, mutta 2012 raportoitiin Zetasin kasvaneen sitä suuremmaksi. Meksikolaiset toimivat myös Etelä-Amerikassa.