hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stadio Renzo Barbera
Stadio Renzo Barbera on jalkapallostadion, joka sijaitsee Italian Palermossa. Se on Serie B:ssä pelaavan Palermon kotistadion, ja sinne mahtuu hieman yli 36 000 katsojaa. Stadion avattiin vuonna 1932 ja se nimettiin Stadio Littorioksi, kunnianosoituksena fasismia kohtaan. Vuonna 1936 se nimettiin ensimmäistä kertaa uudelleen Espanjan sisällissodassa kuolleen sotilaan muistoa kunnioittaen Stadio Michele Marroneksi. Toisen maailmansodan jälkeen stadionin nimi muutettiin, ja tällä kertaa se sai nimen Stadio La Favorita, lähellä stadionia sijaitsevaan Palermon katedraaliin haudatun Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan entisen keisarin Fredrik II:n mukaan. Kyseistä nimitystä käytetään edelleen varsin yleisesti.
Vuonna 1948 kenttää kiertänyt juoksurata poistettiin ja maalien taakse rakennettiin katsomot. 1984 tapahtui toinen suuri muutos, kun katsomoa laajennettiin toisella kerroksella, jolloin sen katsojavetoisuus nousi 50 000:een. Silloinen katsomo saatiin täyteen kuitenkin vain kahdesti, sillä vuosina 1989–1990 toteutettiin suurempi remontti, joka tehtiin vuoden 1990 MM-kisoja varten. Tämä kunnostus laski katsomon kapasiteettia ja vakiinnutti sen lukuun 36 349. Vuonna 2002 stadion sai nykyisen nimensä, US Città di Palermon pitkäaikaisen puheenjohtajan, Renzo Barberan menehdyttyä aiemmin samana vuonna.
Palermon nykyinen puheenjohtaja Maurizio Zamparini julkaisi kesäkuussa 2012 suunnitelmia, joiden mukaan kaupunkiin oltaisiin rakentamassa uutta stadionia, joka olisi täysin seuran omistuksessa.
Ligue 1 -kausi 2013–2014
Ligue 1:n kausi 2013–2014 oli järjestyksessään 76. jalkapallon Ligue 1 -kausi. Kausi alkoi 9. elokuuta 2013 ja päättyi 17. toukokuuta 2014. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Paris Saint-Germain. PSG voitti myös kauden 2013-14.
Monaco menetti ennen kauden alkua kaksi pistettä, koska heidän kannattajat käyttäytyivät sopimattomasti edellisen kauden viimeisessä ottelussa. Päätös kuitenkin peruttiin myöhemmin.
Marcelo
Marcelo-nimisiä henkilöitä:
Taiteilijanimenä:
Etunimenä:
125 Liberatrix
125 Liberatrix on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 11. syyskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja sen nimeämisen arvellaan olleen viittaus Ranskan vapautumiseen asteroidin löytöaikana. Asteroidi voidaan luokitella S-tyypin asteroidiksi.
Liberatrix-asteroidien ryhmä kantaa asteroidin nimeä.
Antti Karppinen
Antti Karppinen (6. toukokuuta 1923 Altona, Saksa – 16. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen ulkoasiainneuvos ja entinen suurlähettiläs.
Karppinen syntyi Altonassa, jonne perhe oli muuttanut isän työn vuoksi Venäjällä viettämiensä vuosien jälkeen. Karppisen isä oli työkomennuksella Latviassa 1927–1941 ja perhe asui Riiassa.
Karppinen kävi koulua ensin Riiassa ja sitten Berliinissä, jossa hän valmistui ylioppilaaksi. Jatkosodan aikana 1942–1944 hän palveli Suomen puolustusvoimissa. Hän valmistui 1954 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja meni samana vuonna Suomen ulkoasiainministeriön palvelukseen.
Karppinen toimi ministerineuvoksena Suomen suurlähetystössä Moskovassa 1968–1971 ja pääkonsulina Leningradissa 1973–1980. Tämän jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1980–1985 ja Bonnissa 1985–1990.
Eläkkeellä Karppinen kirjoitti 1999–2006 kolmiosaisen "Venäjän aatetta jäljittämässä" -kirjasarjan ja toimi ulkoministeriön ja Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin Venäjä-asiantuntijana. Hän sai vuonna 2011 Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan promootiossa kunniatohtorin arvon.
Luke Pither
Lukas Pither (s. 26. huhtikuuta 1989 Burketon, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Eliteprospects.com -sivuston Erik K. Pirin mukaan Pitherin vahvuuksiin kuuluvat hyökkäyspään pelaaminen, viimeistely ja maalipaikkojen luominen. Hän ei ole kuitenkaan kovin aggresiivinen tai fyysinen ja Pitherilla on parannettavaa myös puolustamisessa.
Pither pelasi kauden 2004–2005 juniorijoukkue Clarington Torosissa sekä myös kaksi ottelua OPJHL-juniorisarjaa Bowmanville Eaglesissa. OHL-joukkue Kingston Frontenacs varasi hänet neljäntenä pelaajana kesällä 2005. Pither pelasi viiden OHL-kautensa aikana peräti neljässä eri seurassa; kesken toisen kautensa 2006–2007 hän siirtyi Frontenacsista Guelph Stormiin ja kesken neljännen kautensa sieltä Belleville Bullsiin. Viimeisen OHL-kautensa Pither vietti Barrie Coltsissa, jonka paras pistemies ja syöttäjä hän oli tehoilla 36+58=94. Pither sijoittui koko OHL:n pistepörssissä kolmanneksi edellään vain NHL:ään kahdella ensimmäisellä vuorolla varatut Tyler Seguin ja Taylor Hall. Hän jakoi myös kevään 2010 pudotuspeleissä Coltsin sisäisen pistepörssin voiton Bryan Cameronin kanssa tehoilla 9+11=20. Pither valittiin kauden päätteeksi OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2010 Pither teki vapaana agenttina kolmivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Adirondack Phantomsissa, AHL:ssä, jossa tulokaskausi toi 67 runkosarjaottelussa tehot 9+11=20. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös sarjatasoa alempana ECHL-joukkue Trenton Titansissa. Kauden 2011–2012 Pither pelasi Flyersin organisaatiossa viettämänsä ajan kokonaan ECHL:ssä Titansin ja Wheeling Nailersin joukkueissa, kunnes juuri NHL:n työsulun päätyttyä tammikuussa 2013 hänet kaupattiin Carolina Hurricanesiin vaihdossa Brian Boucheriin ja Mark Altiin. Pither vietti loppukautensa AHL-joukkue Charlotte Checkersissä.
Kaudeksi 2013–2014 Pither siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän ehti kuitenkin pelata vain 20 runkosarjaottelua, kunnes Pitherin kausi todettiin olkapäävamman takia päättyneeksi marraskuussa 2013. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfuter AC:hen.
Lokakuussa 2015 Pither teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Brampton Beastin kanssa. Hänet valittiin kauden 2015–2016 päätteeksi joukkueensa parhaaksi hyökkäväksi pelaajaksi. Joulukuussa 2015 Pither pelasi yhteensä seitsemän AHL-ottelua lainalla St. John’s IceCapsissa ja Syracuse Crunchissa. Heinäkuussa 2016 hän teki Beastin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Pitherin veli Zack on pelannut myös jääkiekkoa.
Emma Madsen
Emma Madsen (s. 18. marraskuuta 1988) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 2013 loppuun mennessä neljä maaottelua, joista ensimmäiset kaksi kesäkuussa 2011 ja seuraavat kaksi vuoden 2013 EM-kisoissa.
Madsen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuodesta 2009. Vuoteen 2008 saakka hän pelasi BSF:ssä.
Edwardjärvenbulbuli
Edwardjärvenbulbuli ("Chlorocichla prigoginei") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Edwardjärvenbulbulia tavataan kotoperäisenä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Siitä tunnetaan kaksi esiintymä, ja sen kannaksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä metsänhakkuiden vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Nanna Christiansen
Nanna Christiansen (s. 17. kesäkuuta 1989) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 89 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän pelasi yhden ottelun vuoden 2013 EM-kisoissa ja kuului myös vuoden 2009 EM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan lopputurnauksessa. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2009.
Christiansen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2007–2013 ja uudelleen vuodesta 2014. Hän on pelannut myös BK Skjoldissa.
Puhdistuksen yö
Puhdistuksen yö () on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut James DeMonacon ohjaama tieteistrilleri. Elokuvan pääosissa esiintyvät Ethan Hawke ja Lena Headey. Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuteen, jossa "Puhdistuksen Yönä" kerran vuodessa mistään rikoksesta ei rangaista.
Rugby World Cup Sevens
Rugby World Cup Sevens on rugbyn seitsemän pelaajan joukkueilla pelattavan rugby-7-muodon maailmanmestaruuskilpailut. Miesten kilpailu on järjestetty neljän vuoden välein vuodesta 1993 ja naisten vuodesta 2009 lähtien.
Kongonruskobulbuli
Kongonruskobulbuli ("Chlorocichla falkensteini") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kongonruskobulbulia tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa ja Gabonissa. Sitä on kuvailtu paikallisesti yleisestä harvinaiseksi..
Karoline Smidt Nielsen
Karoline Smidt Nielsen (s. 12. toukokuuta 1994) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 2013 loppuun mennessä viisi maaottelua. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa yhden ottelun. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2012.
Nielsen on edustanut seuratasolla Fortuna Hjørringia vuodesta 2012.
Karoline Smidt Nielsenin äiti Lone Smidt Nielsen oli myös maajoukkuejalkapalloilija.
Metsäbulbuli
Metsäbulbuli ("Atimastillas flavicollis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Metsäbulbulia tavataan Afrikassa Senegalin, Etiopian ja Angolan välisellä alueella. Sen on raportoitu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkoluomibulbuli
Valkoluomibulbuli ("Chlorocichla simplex") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkoluomibulbulia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on raportoitu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cecilie Sandvej
Cecilie Sandvej (s. 13. kesäkuuta 1990) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 35 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa yhden ottelun. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi heinäkuussa 2009.
Sandvej on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2009–2014 sekä Saksassa SC Sandia vuosina 2014–2017 ja 1. FFC Frankfurtia vuodesta 2017.
Viidakkobulbuli
Viidakkobulbuli ("Chlorocichla laetissima") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viidakkobulbulia tavataan Kongon demokraattinen tasavalta, Keniassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa, Ugandassa ja Sambiassa. Sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lounais-Hämeen vaakuna
Lounais-Hämeen vaakuna on Hämeen historialliseen maakuntaan kuuluvan Lounais-Hämeen epävirallinen tunnus.
Lounais-Hämeellä ei ole koskaan ollut hallinnollista asemaa vaan alue on muodostunut 1900-luvun alkupuolella aatteellisen yhteistoiminnan tuloksena Hämeen historiallisen maakunnan lounaisimpaan osaan. Alueella toimivat muiden muassa vuonna 1923 perustettu Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys ja vuonna 1951 perustettu Lounais-Hämeen luonnonsuojeluyhdistys.
Lounais-Hämeen vaakunan on suunnitellut vuonna 1955 suomalainen heraldikko Gustaf von Numers. Aiheen vaakunaan on antanut historiantutkija Aulis Oja ja se perustuu 1500-luvulla käytössä olleeseen Sääksmäen kihlakunnan sinettiin. Vaakunan aiheena on punaisessa kentässä hopeinen nouseva ilves, jolla varukset ovat kultaiset ja korvatöyhdöt mustat. Ilves on aiheena myös Hämeen historiallisen maakunnan vaakunassa.
Vyjayanthimala
Vyjayanthimala Bali (s. 13. elokuuta 1936), myös pelkästään Vyjayanthimala, on intialainen elokuvanäyttelijä, Bharata Natyam -tanssija, karnaattisen musiikin laulaja ja poliitikko. Hän on myös innokas golfaaja.
20-vuotisen näyttelijän uransa aikana Vyjayanthimala kuului Bollywoodin suurimpiin tähtiin 1950- ja 1960-luvulla. Hän oli ensimmäinen eteläintialainen naisnäyttelijä, josta tuli kansallinen tähti, ja hän teki tietä muille eteläintialaisille näyttelijättärille Bollywoodissa. Vyjayanthimala oli myös yksi niistä, jotka toivat puoliklassisen tanssin Bollywoodiin. Hän sai elokuvien tanssinumeroillaan lempinimen ”Twinkle toes”.
Vyjayanthimala menetti kiinnostuksensa elokuviin mentyään naimisiin ja hän jätti elokuva-alan vuonna 1970, vaikka elokuvantekijä Baldev Raj Chopran mielestä Vyjayanthimala olisi voinut jatkaa helposti vielä yhden vuosikymmenen pääroolien näyttelijänä. Lopetettuaan näyttelemisen hän jatkoi uraansa Bharata Natyam -tanssijana.
Vyjayanthimala meni naimisiin tohtori Chamanlal Balin kanssa vuonna 1968. Heidän ainoa poikansa Suchindra Bali on myös yrittänyt luoda uraa näyttelijänä.
Ursuksen kosto
Ursuksen kosto () on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen päähenkilöä Ursusta esittää kanadalaissyntyinen kehonrakentaja ja showpainija Samson Burke.
Kaarian kuningas Zagro kaappaa Lyykian prinsessan Siran ottaakseen vallan myös tämän kotimaassa. Voimamies Ursus ja hänen pikkuveljensä Dario ystävineen tekevät Zagron aikeet tyhjiksi. Lopuksi Ursus ja Sira saavat toisensa.
Techniscope-tekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu "Ursuksen kosto" on hyvin tavanomainen peplumelokuva. Siinä on komeat lavasteet, kauniita maisemia ja runsaasti toimintaa, mutta kirveellä veistetty Samson Burke ensimmäisessä italialaisroolissaan on näyttelijänä kuin puujumala ja myös muut henkilöhahmot ovat täysin yksiulotteisia. Juoni on heikko ja varsinkin Ursuksen ja Siran rakkaustarina jää täydellisen epäuskottavaksi.
Samson Burkelle "Ursuksen kosto" oli miellyttävä kokemus: ”He tarvitsivat mielellään pitemmän henkilön, koska suurin osa muista näyttelijöistä oli lyhyitä. Sain kuulla tuotannosta ja lähetin sinne valokuvia Stooges-elokuvasta ("The Three Stooges Meet Hercules", jossa Burke näytteli Herkulesta). Italialainen agenttini sopi asiasta tuotantoyhtiön kanssa ja sain osan. Kun koneeni laskeutui Italiaan, kaikki oli jo valmiina. Muistan vain, että minulla oli valtavan hauskaa. Italialaiset olivat hienoa väkeä, ja ruoka oli mahtavaa.”
Burken mukaan "Ursuksen kostossa" käytettiin samaan aikaan kuvatun Joseph L. Mankiewiczin "Kleopatran" lavasteita. Elokuva julkaistiin Länsi-Saksassa nimellä "Herkules, der Held von Karthago" (”Herkules, Karthagon sankari”).
Yhdysvaltalaisen Sinister Cineman DVD-julkaisu on laadultaan heikko ja Alpha Videon julkaisu ala-arvoinen. Italialaiseen "Sfide titaniche" TV-sarjaan kuuluva erinomainen laajakangasversio ei liene ilmestynyt DVD:llä.
Monteforte Irpinon bussiturma
Monteforte Irpinon bussiturma tapahtui Monteforte Irpinon kylän lähellä Avellinon maakunnassa Italiassa 28. heinäkuuta 2013. Linja-auto-onnettomuudessa kuoli 38 ihmistä ja kymmenen loukkaantui. Yksi kuolleista oli kuljettaja. Onnettomuuden syytä ei vielä tiedetä, mutta jarrujen pettämistä epäillään. Eräs eloonjäänyt sanoi kuljettajan menettäneen linja-auton hallinnan, kun yksi auton renkaista puhkesi.
Matkustajia oli noin 50, ja he olivat palaamassa kotiin pyhiinvaellukselta. Syyksi on paljastunut kardaanin irtoaminen, jonka jälkeen se löi käsijarrukellot rikki.
Markus Lauridsen
Markus Holton Lauridsen (s. 28. helmikuuta 1991 Gentofte, Tanska) on tanskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan HV71:ssä.
Lauridsen debytoi kotikaupunkinsa joukkueessa, Gentofte Starsissa jo 15-vuotiaana Tanskan I-divisioonassa kaudella 2006–2007. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Ruotsiin ja Linköpings HC:n J18-junioreihin. Kolmen Linköpingin junioreissa vietetyn vuoden jälkeen Lauridsen siirtyi kaudeksi 2010–2011 USHL-joukkue Green Bay Gamblersiin. Hän voitti siellä toisen kauden 2011–2012 päätteeksi sarjan mestaruuden, Clark Cupin.
Lauridsen kiinnitettiin St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueeseen vuonna 2010 ja olisi siirtynyt sinne USHL:n jälkeen. Hän ei kuitenkaan siirtynyt St. Claud Staten joukkueeseen, vaan Lauridsen liittyi Colorado Avalanchen harjoitusleirille syksyllä 2012. NHL:n työsulku sai hänet tekemään AHL-sopimuksen Lake Erie Monstersin kanssa kaudeksi 2012–2013. Lauridsen vietti syyskautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi CHL-joukkue Denver Cutthroatsin vahvuudessa ja hän palasi Monstersiin koko loppukaudeksi tammikuussa 2013. Lauridsen pelasi kauden aikana AHL:ssä 36 runkosarjaottelua tehden 12 syöttöpistettä.
Maaliskuussa 2013 Lauridsen teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Avalanchen kanssa. Kaudet 2013–2014 ja 2014–2015 hän pelasi kokonaan Monstersissa.
Kaudeksi 2015–2016 Lauridsen palasi Eurooppaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ään. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Andreas Hjelmin kanssa. Lauridsen eteni AIK:n kanssa SHL:n nousukarsintoihin, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua Karlskrona HK:n voitettua ottelusarjan voitoin 4-1. Hän siirtyi kuitenkin itse kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella SHL:n nousijajoukkue Leksands IF:n riveihin. Joukkue putosi kauden päätteeksi kuitenkin Allsvenskaniin.
Lauridsen siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan EHC Müncheniin. Hän voitti kauden päätteeksi Saksan-mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 Lauridsen palasi Ruotsiin ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue HV71:een.
Lauridsen edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Lauridsen pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Ensimmäinen turnaus päättyi A-lohkon hopeaan ja hänet palkittiin turnauksen parhaana puolustajana. Jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Lauridsen voitti puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 1+6=7 ja jakoi koko turnauksen syöttöpörssin voiton Kroatian Mislav Blagusin kanssa.
Lauridsen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Tanska putosi ensimmäisen turnauksen päätteeksi I-divisioonaan, jonka B-lohkon hopeaa Lauridsen voitti jälkimmäisestä turnauksesta.
Lauridsenin isoveli Oliver on Tanskan maajoukkuepuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Jokereissa. Hän on pelannut urallaan myös 16 NHL-ottelua Philadelphia Flyersissa.
Jagdish Raj
Jagdish Raj Khurana (1928 – 28. heinäkuuta 2013) oli intialainen näyttelijä. Bollywoodissa vaikuttanut Raj näytteli vuodesta 1939 vuoteen 2004 asti kaikkiaan 259 elokuvassa. Hän näytteli poliisietsivää 144 elokuvassa.
Tuuli nousee
Tuuli nousee () on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut japanilainen animaatioelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Hayao Miyazaki ja tuottanut Studio Ghibli. Elokuva perustuu samannimiseen mangaan, joka puolestaan ​​perustuu Tatsuo Horin kirjoittamaan pienoisromaaniin. "Tuuli nousee" on Mitsubishi A6M Reisen -hävittäjän suunnittelijan Jirō Horikoshin fiktiivinen elämäkerta.
Miyazaki on ilmoittanut, että hän jää eläkkeelle ja "Tuuli nousee" jää hänen viimeiseksi pitkäksi elokuvakseen.
"Tuuli nousee" on ollut Japanissa suuri yleisömenestys. Elokuva on esitetty Venetsian, Telluriden ja New Yorkin elokuvajuhlilla.
Elokuva oli ehdokkaana parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 2014, mutta palkinto myönnettiin elokuvalle "Frozen – huurteinen seikkailu".
Samuel Koskinen
Samuel Koskinen (1850 Oripää – 1925 Turku) oli turkulainen maalarimestari ja Suomen merkittävimpiä koristemaalareita. Koskisen tekemiä koristemaalauksia löytyy ympäri Suomea muun muassa Turusta lta ja Säästöpankin talosta, Helsingistä Kansallisarkistosta ja Säätytalosta sekä Tampereen raatihuoneelta.
Koskinen aloitti maalaamisen jo nuorena. Hän lähti Turkuun maalarinoppiin ja opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Parikymppisenä Koskinen muutti Tukholmaan, jossa hän kävi teknillistä korkeakoulua ja piti siellä myös vähän aikaa omaa liikettä. Myöhemmin Koskinen työskenteli useita vuosia Euroopassa muun muassa Pariisissa, Wienissä ja Berliinissä. Turkuun paluu tapahtui vuonna 1883, ja saatuaan mestarinarvon Koskinen avasi oman liikkeen, josta tuli myöhemmin aikansa arvostetuin ja suurin. Koskisen maalariliikessä työskenteli parhaimmillaan 70 maalaria, muun muassa Salomo Wuorio työnjohtajana.
Samuel Koskisen ja hänen vaimonsa Ida Koskisen jälkisäädöksen osoittamilla varoilla perustettiin Suomen ensimmäinen maalausalan oppilaitos Turun Ammattiopisto (nyk. Turun Ammattiopistosäätiö) vuonna 1929. Koskinen on Turun maalarimestariyhdistyksen perustajajäsen.
Turussa Hämeenkadulla sijaitsee Koskisen itselleen vuonna 1883 ostama talo, joka on nykyään kulttuurihistoriallisesti arvokas kiinteistö ja tunnetaan nimellä "Samuel Koskisen talo". Turun Ammattiopistosäätiön ja Turun maalarimestariyhdistyksen omistukseen talo tuli vuonna 2003, ja vuodesta 2004 lähtien kiinteistöä on rekonstroitu koristemaalauksilla, jotka Koskisen maalausliike teki eri puolilla Suomea. Talossa on myös restauroitu Koskisen aikaisia koristemaalauksia.
Aleksandr Kaljanin
Aleksandr Igorevitš Kaljanin (ven. Александр Игоревич Калянин) (24. syyskuuta 1987 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Kaljanin menehtyi miltei koko joukkueensa kanssa lento-onnettomuudessa Venäjällä lähellä Jaroslavlin kaupunkia. Joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle, missä joukkueen oli tarkoitus pelata kauden ensimmäinen peli.
Aleksandr Kaljanin aloitti peliuransa Traktor Tšeljabinskin kakkosjoukkueessa kaudella 2003–2004. Seuraavana vuonna hän oli jo ykkösjoukkueessa kahden ottelun verran. Kaudella 2005–2006 hän aloitti Lokomotiv Jaroslavlissa, jossa pelasi ykkösjoukkueessa viisi ottelua ja teki kaksi maalia. Nämä olivat hänen ensimmäiset pelinsä Venäjän pääsarjassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi alemmassa sarjassa Dizel Penzan joukkueessa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi Jaroslavlissa jälleen yhden ottelun, mutta siirtyi pääsarjaan palanneen Tšeljabinskin Traktoriin, jonka vakiokokoonpanoon hän pääsi ja pelasi 30 peliä tehden kuusi maalia ja syöttäen yhdeksän. Traktor pääsi myös playoffseihin, joissa Kaljaninille kertyi kolme peliä. Ammattilaisliiga KHL aloitti toimintansa vuonna 2008, ja siitä asti Kaljanin kuului lähes koko ajan Jaroslavlin vakiomiehistöön kohtalokkaaseen lento-onnettomuuteen saakka.
Jesse Huta Galung
Jesse Huta Galung (s. 6. lokakuuta 1985 Haarlem) on hollantilainen tennispelaaja. Huta Galung voitti heinäkuussa 2013 Tampere Openin, joka oli hänen yhdeksäs ATP Challenger -tason turnauksen voitto.
Luettelo IFK Mariehamnissa Veikkausliiga-otteluita pelanneista jalkapalloilijoista
Jalkapalloseura IFK Mariehamn nousi Suomen pääsarjatasolle Veikkausliigan vuonna 2005 ja on pelannut Veikkausliigassa siitä lähtien. Tämä artikkeli on luettelo IFK Mariehamnissa vähintään yhden Veikkausliiga-ottelun pelanneista jalkapalloilijoista.
Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2013.
Kausi oli hiljaisin miesmuistiin: hurrikaaneja on ollut viimeksi näin vähän vuonna 1982. Trooppisia myrskyjä havaittiin vain 13, ja niistä vain kaksi kasvoi hurrikaaneiksi: Humberto ja Ingrid. Kumpikaan niistä ei noussut voimaakkaaksi hurrikaaniksi, jonka rajana NOAA pitää Saffir-Simpsonin 3. luokkaa.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se on silti aktiivinen yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Trooppista matalapainetta sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuulennopeus ylittää 33 m/s.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedettiin jo ennalta, sillä ne poimittiin listalta: Andrea, Barry, Chantal, Dorian, Erin, Fernand, Gabrielle, Humberto, Ingrid, Jerry, Karen ja Lorenzo. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten nyt käytettiin samoja nimiä kuin 2007. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai jotenkin muuten huomattavien myrskyjen nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...).
Kauden aloitti trooppinen myrsky Andrea, joka aiheutti kaatosateita ja tulvia Kuubassa ja Floridassa 5.-7. kesäkuuta. Noin tuhat ihmistä joutui lähtemään kodeistaan evakkoon.
Toinen trooppinen myrsky Barry jäi lyhytikäiseksi: se laantui 20. kesäkuuta.
Kauden ainoat hurrikaanit olivat Humberto (8.-19. syyskuuta) ja Ingrid (12. - 17. syyskuuta). Molemmat jäivät heikoimpaan eli 1. luokkaan. Humberto kehittyi kaukana Atlantin itäosassa. Ingrid kehittyi joitakin päiviä myöhemmin ja aiheutti hurrikaanivaroituksen Meksikossa. Kummallakin tuulennopeus oli suurimmillaan noin 38 m/s.
Pasi Haaranen
Pasi Haaranen (s. 9. syyskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja.
Haaranen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Reaalilyseon lukiosta 1978. Hän on työskennellyt valokuvaajana 1980-luvulta lähtien ja tehnyt mainoskuvausta, valokuvannut taide- ja näyttelyjulkaisuihin muun muassa Oulun taidemuseolle ja Taidemaalariliitolle sekä dokumentoinut tanssiteoksia.
Haaranen omistaa yrityksen PR-Studio Oy. Aikaisemmin hän on työskennellyt ScanFoto AB:lla Tukholmassa.
Haarasen valokuvia on esitelty näyttelyissä, kuten 2013 Ruotsin Furusundissa Högmarsö Varvin kesäsalongissa.
Luettelo televisiosarjan Matlock jaksoista
Tämä on luettelo Matlock -televisiosarjan jaksoista. Ohjelma alkoi Yhdysvalloissa 3. maaliskuuta 1986 ja päättyi 7. toukokuuta 1995.
Christoph Haberland
Christoph Haberland (latviaksi Kristofs Hāberlands, 1750-1803) oli baltiansaksalainen, nykyisen Latvian alueella asunut ja työskennellyt arkkitehti. Häntä pidetään yhtenä Latvian parhaista klassisista arkkitehdeista.
Haberland opiskeli Berliinissä ja Dresdenissä ja palasi kotimaahansa vuonna 1777. Hänet valittiin seuraavana vuonna Riika pääarkkitehdin assistentiksi. Pääarkkitehdin kuoltua hänet valittiin edeltäjänsä seuraajaksi ja hän hoiti virkaa vuoteen 1789.
Arkkitehtuurissa Haberlandin johtoajatuksena oli muuttaa keskiaikaisena säilynyt Riika vastaamaan valistuksen ajan ihanteita. Haberland suunnitteli Riikaan 20 asuintaloa ja useita kirkkoja. Kaupungin lähiympäristön säätyläiset pyysivät häntä suunnittelemaan kartanoita. Virossa Valgan ja Võrun kirkot ovat hänen suunnittelemiaan.
Sibylla (pikaruokalaketju)
Sibylla on vuonna 1932 perustettu ruotsalainen pikaruokalaketju. Yrityksellä on yli 3 500 ravintolaa eri puolella Eurooppaa.
Suomessa Sibylla aloitti vuonna 1997, ja vuoteen 2013 mennessä shop-in-shop-periaatteella toimivia ravintoloita oli maassa 280. Ne toimivat lähinnä huoltoasemien yhteydessä.
Joaquim Domingues de Oliveira
Joaquim Domingues de Oliveira (4. joulukuuta 1878 Vila Nova de Gaia – 18. toukokuuta 1967) oli Brasiliassa toiminut portugalilaissyntyinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1901 ja nimitettiin Florianópolisin (Santa Caterinan) hiippakunnan johtoon 2. huhtikuuta 1914, ja piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Basilio Pompilj, jota avustivat Leopoldo Duarte e Silva ja Alberto José Gonçalves.
Florianópolisista tehtiin 17. tammikuuta 1927 arkkihiippakunta, ja Domingues de Oliveira nimitettiin sen arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 88-vuotiaana virassa.
Andrei Kirjuhin
Andrei Anatoljevitš Kirjuhin (ven. Андрей Анатольевич Кирюхин; 4. elokuuta 1987 Jaroslavl – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl) oli venäläinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän voitti hopeaa vuoden 2007 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Kirjuhinin isä Anatoli Kirjuhin (1938–2003) oli jalkapalloilija ja valmentaja. Kirjuhin sai surmansa lento-onnettomuudessa 7.9.2011 lähellä Jaroslavlin kaupunkia, kun Lokomotiv Jaroslavlin oli tarkoitus matkata Minskiin Valko-Venäjälle KHL-kauden ensimmäiseen otteluun.
Camillo Faresin
Camillo Faresin (22. toukokuuta 1914 – 25. tammikuuta 2003) oli Brasiliassa toiminut italialaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 9. kesäkuuta 1940 ja nimitettiin Registro do Araguaian koadjuuttoriprelaatiksi sekä Bubastiksen titulaaripiispaksi 13. elokuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francisco de Aquino Correa, jota avustivat Antônio Campelo de Aragão ja Orlando Chaves.
Faresinista tuli 14. syyskuuta 1956 Registro de Araguaian prelaatti; vuodesta 1969 hänen johtamansa alueprelatuurin nimi oli Guiratinga. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja luopui titulaaripiispan arvosta 26. toukokuuta 1978. Alueprelatuurista muodostettiin 3. lokakuuta 1981 Guiratingan hiippakunta, jonka piispana Faresin toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. marraskuuta 1991.
Sjarhei Astaptšuk
Sjarhei Iharavitš Astaptšuk (, , 19. maaliskuuta 1990 – 7. syyskuuta 2011) oli valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Astaptšuk menehtyi Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuudessa 7.9.2011, kun joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle KHL-kauden ensimmäiseen otteluun.
Leopoldo Ruggiero
Leopoldo Ruggiero (8. helmikuuta 1821 Napoli – 11. maaliskuuta 1886) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. maaliskuuta 1845 ja nimitettiin Sorrenton arkkihiippakunnan johtoon 12. maaliskuuta 1877. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Maria Bilio.
Ruggiero kuoli 65-vuotiaana virassa.
Pavel Snurnitsyn
Pavel Sergejevitš Snurnitsyn (ven. Павел Сергеевич Снурницын) (10. tammikuuta 1992 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkoilija. Hänen seuransa oli KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavl. Snurnitsyn kuoli lento-onnettomuudessa 7.9.2011, kun joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle KHL-kauden ensimmäiseen otteluun.
Pavel Trahanov
Pavel Sergejevitš Trahanov (ven. Павел Сергеевич Траханов) (21. maaliskuuta 1978 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkopuolustaja joka pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Trahanov sai surmansa lento-onnettomuudessa 7.9.2011, kun joukkueen piti matkata Minskiin Valko-Venäjälle KHL-kauden ensimmäiseen otteluun.
Florentino Simón y Garriga
Florentino Simón y Garriga (14. maaliskuuta 1868 Murchante – 23. marraskuuta 1935) oli Brasiliassa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin klaretialaisten papiksi 8. marraskuuta 1891 ja nimitettiin São José de Alto Tocantinsin alueprelatuurin johtoon sekä Leucen titulaaripiispaksi 10. huhtikuuta 1931. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leopoldo Duarte e Silva, jota avustivat José Marcondes Homem de Melo ja Francisco de Campos Barreto.
Simón y Garriga kuoli 67-vuotiaana virassa.
Francisco Prada Carrera
Francisco Prada Carrera (27. heinäkuuta 1893 Priaranza del Bierzo, Espanja – 7. kesäkuuta 1995) oli Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin klaretialaisten papiksi 2. kesäkuuta 1917 ja nimitettiin São José de Alto Tocantinsin alueprelatuurin johtoon sekä Bisican titulaaripiispaksi 3. syyskuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Carmelo de Vasconcellos Motta, jota avustivat Ático Eusébio da Rocha ja José Selva e Amaral.
Prada Carrera sai 17. tammikuuta 1957 nimityksen Uruaçun piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. helmikuuta 1976. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Maksim Šuvalov
Maksim Aleksejevitš Šuvalov (ven. Максим Алексеевич Шувалов) (23. huhtikuuta 1993 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka valittiin KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 2011–2012. Šuvalov menehtyi lento-onnettomuudessa matkalla KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin, Valko-Venäjälle.
Šuvalov oli HK Rybinskin kasvatti. Lokomotiv Jaroslavl varasi hänet vuonna 2010 ja hän siirtyi seuran juniorijoukkueeseen MHL-liigan Loko Jaroslavliin vuonna 2010. Šuvalovin oli tarkoitus pelata seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011–2012. Maajoukkuetasolla Šuvalov voitti pronssia jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2011.
Artjom Jartšuk
Artjom Nikolajevitš Jartšuk (ven. Артём Николаевич Ярчук) (3. toukokuuta 1990 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkohyökkääjä joka pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Jartšuk kuoli lento-onnettomuudessa 7.9.2011, kun joukkue oli matkalla KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin Valko-Venäjälle.
Vally Weigl
Vally Weigl (o.s. Pick) (11. syyskuuta 1894 Wien – 25. joulukuuta 1982 New York) oli itävaltalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut säveltäjä ja musiikkiterapeutti.
Weiglin vanhemmat, lakimies Josef Pick ja Charlotte Pick (o.s. Rubinstein), kasvattivat hänet assimiloituneessa ja poliittisesti liberaalissa juutalaiskodissa. Hänellä oli sisko, Katherina (Käthe) Marianne. Vally Weigl opiskeli musiikkitiedettä Guido Adlerin johdolla Wienin yliopistossa. Lisäksi hän muun muassa sai yksityisopetusta säveltäjä Karl Weigliltä, josta myös tuli hänen puolisonsa vuonna 1921. Pariskunnalle syntyi vuonna 1926 poika Wolfgang Johannes.
Itävalta liitettiin Natsi-Saksaan, ja Weiglit pakenivat vuonna 1938 Sveitsin ja Englannin kautta Yhdysvaltoihin. Weiglin äiti teki itsemurhan 1939, ja Käthe-sisko surmattiin Ravensbrückin keskitysleirillä. Weigl sai miehensä kanssa Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1943. Hän aloitti uudessa asuinmaassaan vakavan sävellystyön ja tuotti laajan valikoiman piano-, kamari- ja vokaaliteoksia. Hänen sävellystyylinsä mallina oli 1800-luvun lopun musiikki, ja hän piti etäisyyttä avant gardeen sekä Wienissä että Yhdysvalloissa. Weigl sävelsi vielä vanhoilla päivillään lähes täydellisestä kuulon menetyksestä huolimatta. Hän loi uran musiikkiterapeuttina valmistuttuaan Columbian yliopiston Teachers Collegesta vuonna 1953. Lisäksi hän tunsi kiinnostusta kieliä ja sekä kirjallisuutta kohtaan ja työskentelikin toistuvasti käännöstehtävissä.
Weigl oli pasifisti ja aktiivinen kveekarien jäsen; kveekarit auttoivat häntä pääsemään Yhdysvaltoihin. Pasifismi on esillä joissain hänen teoksistaan ("Requiem for Allison"). Hänen musiikkiinsa vaikutti myös hänen rakkautensa luontoon. Laululla on tuotannossa keskeinen osa. Weigl omisti Jimmy Carterille Carl Sandburgin runoihin säveltämänsä kamarikantaatin "The People, Yes!". Säveltäjä sai vuonna 1976 National Endowment for the Arts -apurahan.
Jäätyään leskeksi vuonna 1949 Weigl vaali kuolleen miehensä musiikillista perintöä ja perusti tätä varten Karl Weigl -muistosäätiön.
Matilde Capuis
Matilde Capuis (1. tammikuuta 1913 Napoli – 31. tammikuuta 2017 Torino) oli italialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Venetsiassa sekä Firenzessä ja osallistui Accademia Chigianan mestarikursseille Sienassa. Hän muodosti esiintyjänä duon sellisti U. A. Scabian kanssa. Hän tuli useaan otteeseen palkituksi omilla sävellyksillään, muun muassa naissäveltäjien kansainvälisessä Rubinstein-kilpailussa Buenos Airesissa 1962. Capuisin teosten joukossa ovat sinfonia g-mollissa, "Leggenda per la Notte di Natale" jousille, viulusonaatti g-mollissa, sellosonaatti c-mollissa ja "Fiaba Armoniosa" pianolle. Hän sävelsi myös paljon lauluja.
Capuis toimi vuodesta 1969 sävellyksen ja musiikin teorian professorina Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983.
Ykkösen kausi 1994
Ykkösen kausi 1994 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta nousivat suoraan Veikkausliigaan Helsingin Ponnistus ja Vaasan Palloseura. Neljä viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Kauden kokonaisyleisömäärä oli 66 610 katsojaa.
15 maalia
14 maalia
12 maalia
11 maalia
Asessorin naishuolet
Asessorin naishuolet viittaa seuraaviin:
Kakkosen kausi 1994
Kakkosen kausi 1994 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Sijalle 10 ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat suoraan Kolmoseen.
Ykköseen nousivat K-Team Hämeenlinnasta, Rakuunat Lappeenrannasta, PP-70 Tampereelta ja GBK Kokkolasta. Etelälohkon Vantaan Pallo-70 keskeytti sarjan.
Lammasaaren laivaonnettomuus 2012
Lammasaaren laivaonnettomuus tapahtui 1. lokakuuta 2012, kun kaksi laivaa törmäsi Hongkongissa lähellä Lamman saarta. Toisessa laivassa oli paikallisen energiayhtiön työntekijöitä perheenjäsenineen, kun taas toinen alus oli vuoroliikenteessä ollut lautta. Onnettomuudessa sai surmansa 39 ihmistä. Kymmeniä ihmisiä loukkaantui, ja yli sata joutui sairaalaan hoidettavaksi. Kaikki kuolleet olivat energiayhtiön työntekijöitä kuljettaneesta aluksesta.
Onnettomuuden jälkeen seitsemän ihmistä pidätettiin epäiltyinä ihmishenkien vaarantamisesta. Onnettomuudessa osallisina olleet alukset olivat nimeltään "Sea Smooth" ja "Lamma IV". Törmäyksestä ei nostettu syytteitä.
Onnettomuus oli tuhoisin merellä tapahtunut onnettomuus Hongkongissa sitten vuoden 1971 onnettomuuden, jossa kuoli 88 ihmistä.
Eva Kuhlefelt-Ekelund
Eva Kuhlefelt-Ekelund (5. syyskuuta 1892 Loviisa – 7. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti..
Kuhlefelt-Ekelund tuli ylioppilaaksi Helsingin Nya svenska samskolanista vuonna 1910 ja opiskeli arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1916. Naimisiin hän meni toisen arkkitehdin, Hilding Ekelundin, kanssa vuonna 1920. Saatuaan valtion stipendin Kuhlefelt-Ekelund jatkoi opiskelua Tukholmassa vuosina 1919–1921. Hän teki myös opintomatkoja muihin maihin kuten Italiaan, Ranskaan ja Pohjoismaihin. Kuhlefelt-Ekelund työskenteli valmistuttuaan Helsingissä ja Tukholmassa eri arkkitehtitoimistojen palveluksessa. Hän myös kartoitti ja dokumentoi ruotsalaisten kartanoiden ja linnojen puutarhoja toisen suomalaisen arkkitehdin, Elsi Borgin, kanssa. Vuonna 1930 tämän työn pohjalta julkaistiin heidän tekemiään piirustuksia sisältävä kirja "Svenska Trädgårdskonsten". Miehensä kanssa Kuhlefelt-Ekelund perusti yhteisen suunnittelutoimiston Helsinkiin 1927.
Kuhlefelt-Ekelund teki uraauurtavaa työtä erityisesti pientalojen tyyppipiirustusten suunnittelussa ja Helsingin Apollonkadulle vuonna 1929 valmistuneesta pohjoismaista klassismia edustavasta ruotsinkielisestä yksityisestä tyttökoulusta (Privata svenska flickskolan). Hänen arkkitehtuurilleen oli tyypillistä monumentaalisuus, mikä käy ilmi hänen Loviisaan suunnittelemastaan sankarihauta-alueesta. Toisaalta hän suunnitteli myöhemmin myös kodikkaita sisustuksia ja keittiöitä.
Kuhlefelt-Ekelundin suunnittelemia kohteita ovat muun muassa seuraavat:
Nuijapääkalat
Nuijapääkalat (Ateleopodiformes) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalahko. Lahkoon kuuluu ainoastaan yksi heimo, nuijapäät (Ateleopodidae), ja siinä neljä sukua ja 12 lajia. Nuijapääkaloja tavataan syvistä vesistä Atlantista, Karibianmereltä ja Tyynestämerestä.
Nuijapääkalat ovat pitkänomaisia ja suuripäisä kaloja, joiden ruumis kapenee voimakkaasti pyrstöä kohden. Suurimmillaan ne saavuttavat 2 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat pehmeä ja hyytelömäinen kuono, korkeahko ja lyhyt selkevä, pitkä peräevä joka yhdistyy pyrstöevään, aikuisilla hyvin pienet vatsaevät ja suomuton ruumis. Selkäranka on vain osittain luutunut ja koostuu suurelta osin rustosta. Väriltään kalat ovat violetinruskeita ja vaaleanruskeita ja evät mustia.
Nuijapääkaloja tavataan Atlantin itäosista, Karibianmereltä ja Tyynestämerestä Keski-Amerikan rannikon läheisyydestä. Ne elävät tyypillisesti noin 2900–800 metrin syvyydessä lähellä pohjaa. Nuijapääkalojen ravintoa ovat pohjalla elävät selkärangattomat eläimet kuten merisiilit ja äyriäiset sekä kalat.
Asiana Airlinesin lento 214
Asiana Airlinesin lento 214 oli Asiana Airlinesin matkustajalento Incheonista, Etelä-Koreasta San Franciscoon, Yhdysvaltoihin 6. heinäkuuta 2013. Lentokoneen laskeutuminen San Franciscon lentoasemalle epäonnistui, kun kone oli laskeutunut liian aikaisin liian matalalle ja pyrstö osui ennen kiitotietä olevaan rantakiveykseen, lentäjien yrittäessä jo vetää laskua ylös. Kone pyöri ja pomppi kiitotiellä hurjasti jä päätyi kiitotien viereen toisen moottorin palaessa. Koneessa oli yhteensä 307 ihmistä, joista suurin osa kiinalaisia, korealaisia ja yhdysvaltalaisia. Onnettomuudessa kuoli kaksi 16-vuotiasta kiinalaista, ja yli 180 loukkaantui. Yksi henkilö kuoli vammoihinsa myöhemmin sairaalassa, jolloin uhriluku nousi kolmeen.
Maakuntakukka
Maakuntakukka on jonkin valtion jonkin maakunnan tunnukseksi valittu nimikkokukka tai -kasvi. Maakuntakukkia on nimetty ainakin Suomessa ja Ruotsissa. Yhdysvalloissa vastaavasti jokaisella osavaltiolla on oma nimikkokasvinsa.
Tania Cagnotto
Tania Cagnotto (s. 15. toukokuuta 1985 Bolzano, Italia) on italialainen uimahyppääjä. Hän on Italian ensimmäinen naisuimahyppääjä, joka on voittanut mitalin MM-kisoissa. Cagnotto on voittanut urallaan 41 arvokisamitalia, joista kymmenen on MM-kilpailuista ja kaksi olympialaisista.
Cagnotto syntyi Bolzanossa, Italiassa vuonna 1985. Ensimmäisen mitalinsa hän voitti jo 14-vuotiaana. Sen jälkeen hän on kerännyt mitaleita tiuhaan tahtiin arvokilpailuissa. EM-tasolla Cagnotto on voittanut 20 kultamitalia vuodesta 2004 lähtien, ja kuuluukin tällä hetkellä Euroopan parhaimmistoon lajissaan.
Cagnotto on voittanut kolme EM-kultamitalia kolmesti vuosina 2009, 2015 ja 2016. Myös vuoden 2013 EM-kilpailuissa Rostockissa Cagnotto voitti kolme mitalia ollen siten kisojen menestynein urheilija. Hän on osallistunut myös olympialaisiin vuodesta 2000 lähtien. Lontoossa 2012 hän hyppäsi kaksi neljättä sijaa ja Riossa 2016 hän saavutti hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa parinaan Francesca Dallapè ja pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailusta.
Cagnotton vanhemmat ovat molemmat entisiä uimahyppääjiä. Isä Giorgio voitti urallaan neljä olympiamitalia, ja vähemmän tunnettu äiti Carmen Casteiner sijoittui parhaimmillaan Montrealin olympialaisissa 10 metrin kerroshypyissä sijalle 19.
Carlo Ludovico Bragaglia
Carlo Ludovico Bragaglia (8. heinäkuuta 1894 Frosinone – 3. tammikuuta 1998 Rooma) oli italialainen valokuvaaja, käsikirjoittaja sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja.
Bragaglia oli elokuvastudio Cinesin ensimmäisen toimitusjohtajan Francesco Bragaglian poika ja kirjailija-ohjaaja Anton Giulio Bragaglian sekä taidemaalari Alberto Bragaglian veli. Vuonna 1922 hän perusti veljensä Antonin kanssa kokeellisen teatteriryhmän ja työskenteli myöhemmin Cinesillä valokuvaajana, leikkaajana ja veljensä apuohjaajana. Bragaglian ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli radiokuunnelmaan perustunut komedia "O la borsa o la vita" (”Rahat tai kuolema”, 1933). Vuonna 1939 hän ohjasi koomikko Totòn elokuvadebyytin "Animali pazzi" (”Hullut eläimet”, 1939). Myöhemmin Bragaglia työskenteli suositun näyttelijäparin Eduardo ja Peppino De Filippon kanssa sekä teki kokonaisen sarjan Totò-elokuvia. 1960-luvun vaihteessa hän ohjasi joukon peplum-filmejä kuten "Hannibal" (1959), "Herkules ja rakkauden kuningatar" (1960) ja "Ursus leijonien laaksossa" (1961).
Barthélemy Yaouda Hourgo
Barthélemy Yaouda Hourgo (s. 31. tammikuuta 1964) on kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi Maroua-Mokolon hiippakuntaan 16. kesäkuuta 1996, ja Philippe Albert Joseph Stevens vihki hänet sinne papiksi 8. marraskuuta 1997. Hänet nimitettiin 31. toukokuuta 2008 Yagouan hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Robert Sarah, jota avustivat Simon-Victor Tonyé Bakot ja Philippe Albert Joseph Stevens.
Anchise Brizzi
Anchise Brizzi (5. lokakuuta 1887 Poppi – 29. helmikuuta 1964 Rooma) oli italialainen elokuvaaja.
Brizzi aloitti uransa 1920-luvun puolivälissä kahden Maciste-elokuvan kuvaajana. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli Alessandro Blasettin suurelokuva "1860" (1933). Myöhemmin Brizzi työskenteli muun muassa Mario Camerinin elokuvissa "Il signor Max" (”Herra Max”, 1937) ja "I grandi magazzini" (”Tavaratalo”, 1939), Mario Soldatin ohjausdebyytissä "Dora Nelson" (1939) sekä useissa Carmine Gallonen musiikkielokuvissa.
Toisen maailmansodan jälkeen Brizzi teki uransa ehkä merkittävimmän kuvaustyön, rakeista uutisfilmiä muistuttavan Vittorio De Sican neorealistisen klassikon "Sciuscià – viattomat" (1945). Hän työskenteli Orson Wellesin "Othellossa" (1952), kuvasi Isä Camillo -filmejä sekä koomikko Totòn suositun elokuvan "Totò, Peppino e le fanatiche" (”Totò, Peppino ja fanaatikot, 1958). Brizzin viimeinen työ oli peplum-elokuva "Ursus e la ragazza tartara" (”Ursus ja tataarityttö”, 1962).
126 Velleda
126 Velleda on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 5. marraskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja se on nimetty germaanisen mytologian papittaren, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella S-tyypin asteroidiksi.
127 Johanna
127 Johanna on suuri ja tumma päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 5. marraskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja se on todennäköisesti nimetty Jeanne d'Arcin, pyhimyksen ja Ranskan kansallissankarin, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella joko C-tyypin tai X-tyypin asteroidiksi tulkinnasta riippuen.
129 Antigone
129 Antigone on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 5. helmikuuta 1873. Asteroidin löysi Christian Heinrich Friedrich Peters, ja se on nimetty Antigonen, kreikkalaisen mytologian Oidipuksen tyttären, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella M-tyypin asteroidiksi.
Luigi Capuano
Luigi Capuano (13. heinäkuuta 1904 Napoli – 20. lokakuuta 1979 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Capuano toimi lentäjänä toisessa maailmansodassa ja työskenteli sen jälkeen urheilutoimittajana. Hän aloitti ohjaajanuransa vasta 43 vuoden ikäisenä. Capuano ohjasi aluksi etenkin melodraamoja ja napolilaiskomedioita, myöhemmin seikkailu- ja jännityselokuvia ja lopulta westernejä ja vakoilutarinoita. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä "Lewis King".
Sosthène Léopold Bayemi Matjei
Sosthène Léopold Bayemi Matjei (s. 26. joulukuuta 1964) on kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Esékan hiippakuntaan 12. helmikuuta 1994 ja nimitettiin Obalan hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Simon-Victor Tonyé Bakot, jota avustivat Jérôme Owono-Mimboe ja Jean-Bosco Ntep.
Kreikan Superliigan kausi 2013–2014
Kreikan Superliigan kausi 2013–2014 oli järjestyksessään Kreikan Superliigan kahdeksas ja kaiken kaikkiaan 55. Kreikan pääsarjan kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2013 ja päättyi 26. huhtikuuta 2014. Mestaruuden voitti Olympiakos FC.
Skoda Xanthi säilytti sarjapaikkansa.
Kuninkuusravit 2013
Vuoden 2013 Kuninkuusravit järjestettiin Kuopion raviradalla 27.–28. heinäkuuta. Kyseessä olivat kolmannet Kuopion nykyisellä Sorsasalossa sijaitsevalla raviradalla pidetyt Kuninkuusravit, edelliset oli järjestetty vuosina 1983 ja 1998. Lisäksi Kuopion vanha ravirata toimi Kuninkuusravien isäntänä vuosina 1959 ja 1967.
Ravikuninkaaksi Kuopiossa kruunattiin edellisen vuoden tapaan Harri Koivusen ohjastama ja Bella Varjosen valmentama Erikasson. Ori saavutti myös toisen kuninkuutensa voittamatta yhtään osalähtöä. Tammojen kuningatartittelin voitti Marimin, jota ohjasti Arto Hammar.
Sebastião Soares de Resende
Sebastião Soares de Resende (14. kesäkuuta 1906 Milheirós de Poiares – 25. tammikuuta 1967) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Porton hiippakuntaan 21. lokakuuta 1928 ja nimitettiin Beiran hiippakunnan johtoon Mosambikiin 21. huhtikuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino de Jesus e Souza, jota avustivat António Antunes ja Joaquim Rafael Maria d'Assunção Pitinho.
Soares de Resende osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 60-vuotiaana virassa.
Pierce-Arrow
Pierce-Arrow oli amerikkalainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1901-1938. Eurooppalaisista autoista sitä on verrattu Rolls-Royceen. Pierce-Arrow arvostettu ja kallis loistoauto, jota käyttivät kuninkaalliset ja elokuvatähdet. Yhdysvaltain presidenteillä on ollut Pierce-Arrow vuosina 1909-1938.
Ensimmäinen Pierce-Arrow-auto oli vuonna 1901 esitelty yksisylinterinen kaksivaihteinen "Motorette", jonka moottori valmistettiin lisenssillä. 1903 tehdas esitteli kaksisylinterisen Arrow-auton. Vuonna 1904 Pierce päätti keskittyä isojen loistoautojen valmistamiseen.
Viimeinen Pierce-Arrow automalli esiteltiin 1933, Silver Arrow. Se oli neliovinen auto, jossa oli V12 työntötankomoottori, teho 175 hevosvoimaa, huippunopeus 180 km/t.