hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arisba
Arisba () eli Arisbe () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi noin 1,2 kilometriä koilliseen nykyisestä Arísvin (ent. Tsoumaïlí) kylästä.
Arkaaisella kaudella Arisba oli yksi Lesboksen kuudesta merkittävimmästä kaupungista lesboslaisen pentapoliin kaupunkien (Mytilene, Methymna, Eresos, Antissa ja Pyrrha) ohella. Methymna valtasi kaupungin jossain vaiheessa ennen Herodotoksen aikaa eli 400-lukua eaa. Plinius vanhemman mukaan kaupunki tuhoutui myöhemmin maanjäristyksessä.
Arisban paikalla on akropolis eli linnavuori sekä joitakin linnoitusmuurien ja muiden rakennusten jäänteitä.
Hiera
Hiera () oli antiikin aikainen kaupunki Lesboksen saarella Kreikassa. Siitä tiedetään suhteellisen vähän. Kaupunki sijaitsi todennäköisesti nykyisen Chalatséen kylän tienoilla Géran Pappádoksessa saaren kaakoisosassa, lounaaseen Mytilenestä. Géra ja Géranlahti ovat ilmeisesti perineet kaupungin nimen muuttuneessa muodossa.
Plinius vanhemman mukaan kaupunkia ei ollut olemassa enää hänen aikanaan eli ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Roomalaisella kaudella Géranlahti tunnettiin kaupungin mukaan nimellä "Portus Hieraeus".
Sinun naisesi
Sinun naisesi on Kaija Koon kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2016. Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Kaivopuiston jää
Kaivopuiston jää on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2016 ensimmäisenä singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään "Joku muu, mikä". Kappale nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle 18 ja radiosoittolistan sijalle 52.
Hyvä ihminen (Maija Vilkkumaan kappale)
Hyvä ihminen on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 11. elokuuta 2017 kolmantena singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään "Joku muu, mikä". Se nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle 19.
Saturn Relay
Saturn RELAY on tila-auto, jota General Motors valmisti vuosina 2004-2006. Ensimmäinen mallivuosi oli 2005, ja viimeinen 2007. Autoa myytiin Saturn-brändin alla.
Pontiac Aztek
Pontiac Aztek on crossover, jota General Motors valmisti heinäkuusta 2000- elokuuhun 2005 Ramos Arizpe Assembly-autotehtaalla Meksikossa.
Pontiac Torrent
Pontiac Torrent on crossover jota General Motors valmisti 2005-2009 Ingersollissa, Ontariossa, Kanadassa.
Cult of Chucky
Cult of Chucky on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Don Mancini. Se on "Child's Play"-elokuvasarjan seitsemäs osa ja vuoden 2013 elokuvan "Curse of Chucky" jatko-osa. Sen pääosissa näyttelevät Brad Dourif, Fiona Dourif, Alex Vincent, Jennifer Tilly ja Summer H. Howell.
"Cult of Chucky" julkaistiin suoraan DVD- ja Blu-raylle 3. lokakuuta 2017. Se esitettiin Lontoon Fright Festival -juhlilla 24. elokuuta 2017.
Mul ei oo rahaa
Mul ei oo rahaa on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2017 neljäntenä singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään "Joku muu, mikä".
Mä en oo sun ainoo
Mä en oo sun ainoo on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2017 toisena singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään "Joku muu, mikä". Se nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle 20.
Pyörii
Pyörii on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2017 viidentenä singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään "Joku muu, mikä". Se nousi Suomen virallisen latauslistan kahdeksanneksi.
Kirjallisuusvuosi 2009
Kirjallisuusvuosi 2009 käsittelee vuoden 2009 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2008
Kirjallisuusvuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Ari Laaksonen (professori)
Ari Johannes Laaksonen (s. ) on aerosolifyysikko, joka on vuodesta 2008 lähtien toiminut Ilmatieteen laitoksen Itä-Suomen yksikön professorina ja yksikönjohtajana Kuopiossa ja osa-aikaisena ympäristöfysiikan professorina Itä-Suomen yliopistolla. Hän kuuluu maailman viitatuimpiin geotieteilijöihin.
Laaksonen kirjoitti ylioppilaaksi Riihikedon lukiosta Porista vuonna 1980. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1990 filosofian maisteriksi (pääaineenaan fysiikka), ja vuonna 1992 edelleen filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa sisälsi kuusi tutkimusartikkelia aerosolien nukleaatiosta ja oli otsikoitu "Theoretical studies on binary homogeneous nucleation". Hän on ollut Helsingin yliopiston fysiikan dosentti vuodesta 1996 lähtien.
Hän työskenteli Helsingin yliopistolla tutkimusavustajana ja assistenttina vuosina 1986-1993. Vuosina 1993-1995 hän oli Chicagon yliopiston vieraileva tutkija Yhdysvalloissa ja vuosina 1995-1997 Suomen Akatemian nuorempi tutkija. Hän toimi vuosina 1998–2007 Kuopion yliopiston ympäristöfysiikan apulaisprofessorina tai professorina.
Laaksosen tutkimuskohteena ovat ilmakehän pienhiukkaset ja ilmastonmuutos, kaasu-aerosoli-pilvi-vuorovaikutukset sekä ilmakehän aerosoli-ilmiöiden havainnointi ja mallinnus. Hän on julkaissut työtovereittensa kanssa yli 140 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia ja yli 200 kokouspaperia. Julkaisujen joukossa on useita tiedemaailman johtavissa lehdissä (kuten Nature ja Science) ilmestynyttä alkuperäisartikkelia. Hänet listattiin geotieteiden alalla maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon vuosina 2015 ja 2016.
Kirjallisuusvuosi 2007
Kirjallisuusvuosi 2007 käsittelee vuoden 2007 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2006
Kirjallisuusvuosi 2006 käsittelee vuoden 2006 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2005
Kirjallisuusvuosi 2005 käsittelee vuoden 2005 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2004
Kirjallisuusvuosi 2004 käsittelee vuoden 2004 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Lissu ja mä
Lissu ja mä on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2015 ensimmäisenä singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan "Aja!". Se sijoittui Suomen virallisen latauslistan kuudenneksi.
Kappaleeseen tehtiin musiikkivideo, ja sen on ohjannut Sami Joensuu.
Kirjallisuusvuosi 2003
Kirjallisuusvuosi 2003 käsittelee vuoden 2003 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2002
Kirjallisuusvuosi 2002 käsittelee vuoden 2002 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kissavideoita
Kissavideoita on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2015 toisena singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan "Aja!". Se nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle 26 ja radiosoittolistan sijalle 74.
Kappaleeseen tehtiin musiikkivideo, ja sen on ohjannut Aino Suni.
Atlantic Airwaysin lento 670
Atlantic Airwaysin lento RC670 oli Atlantic Airways -lentoyhtiön sisäinen reittilento Norjassa Stavangerin lentoasemalta Strodin lentoasemalle. Lentoa operoi British Aerospace BAe 146-200A.
Kone lähti Stavangerin lentoasemalta kello 7:17 paikallista aikaa ja oli määrä laskeutua Strodiin noin puoli kahdeksan aikaan. Koneen lähestyessä pohjoisesta Strodin lentoaseman kiitotietä 33 tuuli tuli tuolloin itä-kaakosta suunnasta 120° noin kuuden solmun nopeudella. Kone laskeutui normaalisti tielle, jolloin ääninauhalta kuului: "Ei spoilereita!". Pilotit kytkivät hätäjarrun, joka oli ainoa tapa saada renkaat lukkoon kyseisessä konemallissa. Kiitotie oli onnettomuushetkellä kostea, jolloin hätäjarrutus sai aikaan harvinaisen höyrypatja -nimisen ilmiön, jolloin jarrujen tekemä kitka lämmittää veden kiehumispisteeseen, vesi höyrystyy ja nostaa koneen ylöspäin. Lentäjät yrittivät luisuen jarruttaa konetta, mutta kone ei pysähtynyt ajoissa. Kello oli onnettomuushetkellä 7:32. Kone suistui lopulta kiitotien eteläpuolen (kiitotien 15) takana olevaa jyrkkää mäkeä pitkin rotkoon, ja kone pysähtyi kesken mäkilaskun.
Onnettomuuden jälkeen vasemmanpuoleinen moottori, eli moottori nro. 2, jatkoi käyntiään useita minuutteja. Edessä olevia hätäulokäyntiovia ei voitu avata. Loput matkustajat pääsivät ulos toisesta vasemmanpuoleisesta hätäovesta. Kuusi matkustajaa sai vakavia palovammoja. Neljä ihmistä menehtyi onnettomuudessa.
Kirjallisuusvuosi 2001
Kirjallisuusvuosi 2001 käsittelee vuoden 2001 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Gilbert Cannan
Gilbert Cannan (1884–1955) oli englantilainen kirjailija, jonka tunnetuimpia teoksia ovat esikoisromaani "Peter Homunculus" (1909) ja näytelmät "The Perfect Widow" (1912) ja "The Release of Soul" (1920).
Cannan opiskeli oikeustiedettä Manchesterissä ja Cambridgen yliopistossa, toimi lyhyesti asianajajana mutta siirtyi sitten sanomalehden toimittajaksi ja kirjailijaksi. Vuonna 1915 hän julkaisi tutkimuksen kirjailija Samuel Butlerista. Cannanin tuotantoon kuuluu myös runoja, novelleja, näytelmiä ja teatteriarvosteluja.
Cannan avioitui J. M. Barrien entisen vaimon Maryn kanssa, sairastui skitsofreniaan ja viimeiset yli 30 vuotta elämästään mielisairaalassa.
Kirjallisuusvuosi 2000
Kirjallisuusvuosi 2000 käsittelee vuoden 2000 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1999
Kirjallisuusvuosi 1999 käsittelee vuoden 1999 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Andrea Conti
Andrea Conti (s. 2. maaliskuuta 1994 Lecco) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Milania ja Italian maajoukkuetta oikeana laitapuolustajana.
Joe Orton
John Kingsley ”Joe” Orton (1. tammikuuta 1933 Leicester – 9. elokuuta 1967 Lontoo) oli englantilainen näytelmä- ja romaanikirjailija, joka tuli lyhyen teatteriuransa aikana 1960-luvun puolessavälissä tunnetuksi monista mustan huumorin sävyttämistä anarkistisista, räävittöminäkin pidetyistä farsseistaan. Suomeksi niistä on esitetty ainakin "Entertaining Mr Sloane" (1964, nimillä "Herra Sloane, Huvia herra Sloanille" ja "Olkaa kilttejä Mr. Sloanelle"), "Loot" (1965, suom. "Saalis") sekä "What the Butler Saw" (postuumi kantaesitys 1969, suomeksi nimillä "Hullun kirjoissa ja vähän Eevankin" ja "Leikitäänkö lääkäriä?").
Orton alkoi kirjoittaa näytelmiä 1960-luvun alussa, teki läpimurron vuonna 1964 mutta kuoli jo vuonna 1967 pitkäaikaisen miesystävänsä Kenneth Halliwellin surmaamana.
John Lahrin kirjoittaman Ortonin elämäkerran (1978) pohjalta ohjasi Stephen Frears vuonna 1987 ensi-iltansa saaneen tragikomediallisen elokuvan "Prick Up Your Ears".
Etelänruusuruoho
Etelänruusuruoho ("Knautia macedonica") on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon ja ruusuruohojen ("Knautia") sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji. Se muistuttaa Suomessakin luonnonvaraisena kasvavaa ketoruusuruohoa ("Knautia arvensis"), mutta lajit on helposti erotettavissa ainakin kukkien värin perusteella.
Etelänruusuruoho on monivuotinen ja kasvaa noin 45–65 cm korkeaksi. Sen kukinto on varren päässä oleva tiivis, useista tummanpunaisista kukista koostuva mykerömäinen kukkarykelmä. Etelänruusuruoho kukkii keski- ja loppukesällä. Etelänruusuruoho kasvaa aurinkoisilla, kuivahkoilla ja tuulettomilla kasvupaikoilla eli samantapaisilla paikoilla kuin ketoruusuruohokin. Etelänruusuruoho suosii neutraalia tai hieman emäksistä maaperää.
Etelänruusuruoho on kotoisin Keski-Euroopasta, mutta se menestyy myös muualla maailmassa, etenkin sellaisessa ilmastossa, jossa kesäyöt ovat viileitä. Etelänruusuruohoa käytetään koristekasvina myös Suomessa ja se sopii myös leikko- tai kuivakukaksi. Suotuisissa oloissa etelänruusuruoho voi lisääntyä myös puutarhassa itsenäisesti siementen kautta.
Etelänruusuruohon tieteellisen nimen lajinimi ("macedonica") viittaa Makedoniaan.
Porkkanat
Porkkanat ("Daucus") on kasvisuku, joka kuuluu sarjakukkaiskasvien heimoon. Suvun tunnetuin laji on tavallinen porkkana ("Daucus carota" subsp. "sativus"), jota viljellään juureskasvina. Saman lajin villimuoto, villi- eli rikkaporkkana ("Daucus carota" subsp. "carota"), kasvaa varsinkin Keski-Euroopassa yleisesti rikkakasvina, mutta lajia kasvatetaan myös leikkokukkana. Porkkanoiden läheisiä sukulaisia sarjakukkaiskasvien joukossa ovat esimerkiksi roomankuminat, karvasputket ja kesäputket.
Jaavankardemummat
Jaavankardemummat ("Amomum") on kasvisuku, joka kuuluu inkiväärikasvien heimoon. Siihen luokitellaan
noin 180 lajia. Sukuun sisältyy muun muassa huone- ja maustekasvina kasvatettu jaavankardemumma ("Amomum compactum"). Toinen suvun maustekasvi on monissa kielissä "mustan kardemumman" nimellä tunnettu "Amomum subulatum".
Veli-Matti Kerminen
Veli-Matti Kerminen (s. ) on suomalainen ilmakehän aerosolitutkimusta tekevä teoreettinen fyysikko, joka toimi vuodesta 2002 lähtien Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessorina. Hänet kutsuttiin Helsingin yliopiston fysiikan professorin tehtävään vuoden 2016 alusta. Hän kuuluu maailman viitatuimpiin geotieteilijöihin.
Kerminen kirjoitti ylioppilaaksi Lauttakylän lukiosta vuonna 1986. Hän valmistui Helsingin yliopistosta pääaineenaan teoreettinen fysiikka ensin filosofian kandidaatiksi 1992, sitten filosofian lisensiaatiksi 1993 ja edelleen filosofian tohtoriksi 1995. Hänen englanninkielinen väitöskirjasa käsitteli troposfäärin alaosassa tapahtuvaa vesi-rikkihappohiukkasten muodostumista homogeenisella nukleaatiolla; työ oli otsikoitu "On the formation of sulfuric acid-water particles via homogeneous nucleation in the lower troposphere". Hän on ollut Helsingin yliopiston fysiikan dosentti vuodesta 1997 ja Kuopion yliopiston (nyttemmin Itä-Suomen yliopiston) ympäristöfysiikan dosentti vuodesta 2000.
Hän toimi Ilmatieteen laitoksen ilmanlaadun tutkijana vuosina 1990–1995, josta 20 kuukauden ajan vierailevana tutkijana Delawaren yliopistossa Yhdysvalloissa (1993-1995), ja erikoistutkijana 1996–2002. Hän toimi Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen professorina 9 kuukauden jakson 2009-2010. Professori Kermisen tutkimuskohteena ovat ilmakehän pienhiukkaset ja niiden ilmastovaikutukset; aerosolien, kaasumaisten yhdisteiden ja pilvien väliset vuorovaikutukset sekä ilmakehän aerosoli-ilmiöiden matemaattinen mallittaminen.
Professori Kerminen oli osa Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon (2009) saaneen kirjan toimituskuntaa. Hän on osallistunut kansainvälisen ilmastopaneelin (IPCC) viidennen arviointiraportin kirjoittamiseen (julk. 2014). Professori Kerminen listattiin vuonna 2015 ja 2016 maailman viitatuimpien geotieteiden tutkijoiden joukkoon.
Pirjetta Brander
Pirjetta Brander (s. 1970 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen laaja-alainen tuotantonsa sisältää muun muassa maalauksia, piirroksia, animaatioita, tilateoksia ja installaatioita, mutta taiteilijanuransa myöhemmässä vaiheessa hän on keskittynyt kivi- ja pronssiveistoksiin.
Brander on opiskellut vuosina 1990–1991 Tukholmassa Konstskolan Basis -oppilaitoksessa, 1991–1994 Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa ja sen jälkeen Tampereen ammattikorkeakoulun taiteen ja median koulutusohjelmassa sekä vuosina 2012–2015 Helsingissä Kuvataideakatemian kuvanveiston koulutusohjelmassa.
Brander oli kulttuurilehti Puolilehden päätoimittaja vuonna 2012, jolloin lehti sai kulttuurilehtien laatupalkinnon kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäeltä. Vuonna 2017 hän toimi Mäntän kuvataideviikkojen kuraattorina. Hän on myös muuttanut Helsingistä Mänttään asumaan ja on luonnehtinut Mänttää ylivertaiseksi taidekaupungiksi Suomessa Helsingin jälkeen.
Kirjallisuusvuosi 1998
Kirjallisuusvuosi 1998 käsittelee vuoden 1998 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1997
Kirjallisuusvuosi 1997 käsittelee vuoden 1997 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1996
Kirjallisuusvuosi 1996 käsittelee vuoden 1996 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1995
Kirjallisuusvuosi 1995 käsittelee vuoden 1995 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1994
Kirjallisuusvuosi 1994 käsittelee vuoden 1994 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1993
Kirjallisuusvuosi 1993 käsittelee vuoden 1993 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1992
Kirjallisuusvuosi 1992 käsittelee vuoden 1992 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1991
Kirjallisuusvuosi 1991 käsittelee vuoden 1991 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1990
Kirjallisuusvuosi 1990 käsittelee vuoden 1990 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1989
Kirjallisuusvuosi 1989 käsittelee vuoden 1989 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1988
Kirjallisuusvuosi 1988 käsittelee vuoden 1988 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1987
Kirjallisuusvuosi 1987 käsittelee vuoden 1987 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1986
Kirjallisuusvuosi 1986 käsittelee vuoden 1986 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1985
Kirjallisuusvuosi 1985 käsittelee vuoden 1985 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1984
Kirjallisuusvuosi 1984 käsittelee vuoden 1984 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1983
Kirjallisuusvuosi 1983 käsittelee vuoden 1983 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1982
Kirjallisuusvuosi 1982 käsittelee vuoden 1982 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1981
Kirjallisuusvuosi 1981 käsittelee vuoden 1981 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1980
Kirjallisuusvuosi 1980 käsittelee vuoden 1980 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tore Renberg
Tore Renberg (3. elokuuta 1972 Stavanger, Norja) on norjalainen kirjailija ja muusikko. Hän on opiskellut kirjallisuutiedettä ja filosofiaa Bergenin yliopistossa. Hän on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkiä ja esseistiikkaa ja ollut juontajana televisio-ohjelmassa "Leseforeningen" (1998 ja 1999) NRK2:lla. Renberg on henkilöhahmo Karl Ove Knausgårdin romaanissa "Taisteluni" osassa 5. Hän on siinä Knausgårdin 20-vuotias ystävä, joka yrittää saada ensimmäistä romaaniaan julkaistuksi.
Renbergin suosittuja teoksia ovat Teksas-sarja ja romaanit Jarle Kleppistä. Hän on saanut muun muassa palkinnot Bokhandlerprisen ja P2-lytternes romanpris. Tarjei Vesaasin esikoisteospalkinnon hän sai teoksesta "Sovende floke" (1995). Suurta huomiota herätti "Matriarkat" (1996), jossa hän käsittelee miehen identiteettikriisiä naisten hallitsemassa yhteiskunnassa. Romaanissa "En god tid" (2000) on vaikutteita tieteiskirjallisuudesta. Elokuva "Mies joka rakasti Yngveä" perustuu hänen romaaniinsa "Mannen som elsket Yngve".
Renberg on kirjoittanut myös lastenkirjoja ja näytelmiä. Hän on yhtyeen Stavanger Energi johtohahmo ja yhtyeen Lemen laulaja.
Physalacriaceae
Physalacriaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu viisi sukua ja 150 lajia. Heimon lajit ovat laajalle levinneitä, vaikka useimpia niistä tavataan tropiikista, etenkin Kaakkois-Aasiasta ja Oseaniasta.
Liz Cheney
Elizabeth Lynne Cheney Perry (s. 28. heinäkuuta 1966 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen asianajaja ja republikaanipoliitikko. Cheney on ollut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Wyomingin osavaltiosta 3. tammikuuta 2017 lähtien.
Hän on Yhdysvaltain entisen varapresidentin Dick Cheneyn vanhempi tytär. George W. Bushin hallinon aikana hänellä oli useita eri virkoja ulkoministeriössä.
Marasmiaceae
Marasmiaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu 54 sukua ja 1 590 lajia. Heimon lajit ovat kosmopoliitteja, mutta vaihtelun keskus on tropiikissa.
Saturn Outlook
Saturn Outlook on viisiovinen katumaasturi jota General Motors valmisti Lansing Delta Township Assembly-tehtaalla Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa.
Broomeiaceae
Broomeiaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo, jonka ainoa suku on Broomeia. Heimon lajit tunnetaan eteläisen Afrikan kuvilta alueilta.
Pontiac G6
Pontiac G6 on henkilöautomalli, jota General Motorsin omistama Pontiac valmisti vuosina 2004-2010. Se korvasi Pontiac Grand Amin. Autoa valmistettiin Lake Orionissa, Michiganin osavaltiossa.
Psathyrellaceae
Psathyrellaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu 12 sukua ja 746 lajia. Heimon lajit ovat kosmopoliitteja.
Private Practice (albumi)
Private Practice on brittiläisen Dr. Feelgoodin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumilta julkaistu kappale "Milk and Alcohol" saavutti sijan 9 Britannian singlelistalla vuonna 1979.
Pterulaceae
Pterulaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu 12 sukua ja 99 lajia. Heimon lajeja tavataan pääasiassa tropiikista, vaikka joitakin tunnetaan Euroopasta ja Uudesta-Seelannista.
Eschweiler–Clarke-reaktio
Eschweiler–Clarke-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa amiini reagoi formaldehydin kanssa muurahaishapon läsnä ollessa muodostaen metyloidun amiinin. Reaktio on nimetty saksalaisen kemistin Wilhelm Eschweilerin ja englantilainen kemistin Hans Thacher Clarken mukaan. Eschweiler raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1905 ja Clarke esitti sille mekanismin vuonna 1933.
Eschweiler–Clarke-reaktiolla reagoivat primääriset ja sekundääriset amiinit. Reaktio on tyypiltään pelkistävä aminointi. Reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa amiinin nukleofiilinen typpiatomi reagoi formaldehydin elektrofiilisen karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa muodostaen imiinin. Reaktion olosuhteissa imiini esiintyy typestä protonoituneena iminiumionina, jonka typen ja hiilen välisen kaksoissidoksen muurahaishappo pelkistää luovuttamalla hiiliatomille protonin. Mikäli alkuperäinen amiini oli primäärinen tapahtuu reaktio kaksi kertaa ja muodostuu dimetyylisubstituoitu amiini. Mikäli lähtöaineena on tyydyttymätön amiini, voi tuotteeksi muodostua rengasrakenteinen heterosyklinen amiini.
Denzel Valentine
Denzel Valentine (s. 16. marraskuuta 1993 Lansing, Michigan) on yhdysvaltainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelaava Valentine pelasi vuodet 2012–2016 Michiganin osavaltionyliopistossa saaden lukuisia palkintoja. Chicago Bulls varasi hänet 14. vuorolla . Yhdysvaltain maajoukkueessa Valentine saavutti pronssia vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa.
Supla
Supla on Nelonen Median suoratoistopalvelu audiosisällöille. Yhtiön tietojen mukaan Suplaa käyttää viikoittain yli 100 000 eri käyttäjää, ja sisältöjä käynnistetään viikon aikana yli miljoona kertaa. Palvelussa voi kuunnella esim. Radio Suomipopin, Radio Rockin, Radio Aallon ja Loopin ohjelmia myös jälkikäteen.
Bolbitiaceae
Bolbitiaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, johon kuuluu 17 sukua ja 287 lajia. Heimon lajit ovat kosmopoliitteja, ja niitä esiintyy kaikilla ympäristövyöhykkeillä.
Maltan protektoraatti
Maltan protektoraatti (, ) oli poliittinen termi Maltalle, kun se oli virallisesti osa Sisilian kuningaskuntaa mutta Britannian vallan alla. Protektoraatti oli olemassa Ranskan sotajoukkojen antautumisesta vuonna 1800 saarien muuttumisesta Maltan kruununsiirtomaaksi vuonna 1813.
Chevrolet Kodiak
Chevrolet Kodiak tai GMC TopKick on kuorma-automalli jota General Motors valmisti vuosina 1980-2009. Yhdysvaltain presidentin virka-auto (Cadillac One) on rakennettu Kodiakin pohjalle.
Laulu ristilukista
Laulu ristilukista ("Sången om korsspindeln") on Jean Sibeliuksen vuonna 1898 säveltämä yksinlaulu (opus 27). Hän sävelsi sen Adolf Paulin ruotsinkieliseen runoon, jonka suomensi Aarni Kouta.
Vaikka teosta pidetään yksinlauluna, se on syntytapansa perusteella näyttämömusiikkia. Paulin näytelmä sijoittuu 1500-luvulle ja se kertoo Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuninkaan Kristian II:n ja hänen rakastajattarensa Dyveken tarinan. Ristilukki-vertauksen kautta Kristian kuvataan tyranniksi, joka säälimättömästi kukistaa vastustajansa ("lukki niin suuri ja musta kuin yö, se saalistaan vaanii ja syö"). Ensiesityksen aikana suomalaisten kuulijoiden mielessä ristilukki rinnastui sortokausien venäläisvaaraan ja siitä tuli suosittu yksinlaulu.
Buick GL8
Buick GL8 on 5-ovinen tila-auto jota SAIC-GM on valmistanut vuodesta 1999 Buick-brändin alla.
Pimeä netti
Pimeä netti on vuonna 2017 julkaistu Jarno Alastalon kirja suomalaisista internetin underground-ilmiöistä ja ihmisistä.
Alastalo on tehnyt uransa foorumien ja yhteisöiden parissa. Hän on ollut vetämässä Suomi24-keskustelupalstaa, toiminut IRC-galleriassa, ja tällä hetkellä hänen työmaanaan on "Heimo"-yhteisöpalvelu. Koska kirja käsittelee sitä mikä verkossa tapahtuu salassa, siinä puhutaan vahvaa salausta käyttävistä ohjelmista kuten Tor-verkosta sekä muista tiedon salassa pysymisen mahdollistavista ohjelmista. Kirja ei kuitenkaan ole mikään näiden ohjelmien käyttöopas vaan siinä kerrotaan 25 ihmisen tarinat, joiden sisältö vaihtelee yhteiskunnan pimeältä puolelta harmaaseen, tai ne kertovat vähemmistöistä.
Kirjassa pimeän netin käsitettä käytetään laajennetussa mielessä, koska muun muassa Kiinassa ja Turkissa esimerkiksi Facebook on pimeää nettiä. Vaikka pimeässä netissä on hakkereita, laittomien aineiden kauppiaita ja ostajia, niin hän kuitenkin näkee sen ennemminkin positiivisena kuin negatiivisena, koska se antaa ihmisille mahdollisuuden keskustella samanhenkisten kanssa. Alastalon mielestä Suomessa keskitytään liian paljon pimeän netin rikollisiin ja muihin negatiivisiin puoliin.
Kirjoittajan mukaan pimeä netti mahdollistaa esimerkiksi Yhdysvalloissa keskustelun aktivismista ja tiededebatin käymisen anonyymina. Ex-lestadiolainen kertoo että uskonnollisen yhteisön painostuksen alla netti oli ainoa paikka, josta sai keskusteluapua ja tukea. Kertoja oli kirjoittanut salaa yli 15 000 viestiä Suomi24-foorumille 10 vuoden aikana. ”Seksibilettäjä” taas oli etsinyt netin kautta samanhenkistä seuraa, jonka kanssa ei tarvinnut solmia pitempiaikaisia suhteita. Pro-anoreksiaryhmä on Alastalon mukaan vertaistukea huonomillaan koska seillä voi ilmapiiri olla väärään suntaan kannustava.
Alastalo uskoo että Tor-verkon käyttö yleistyy, koska ihmiset haluavat hallita omia tietojaan ja sen myötä myös keskustelu anonyymiteetin tarpeellisuudesta voimistuu.
Eugene Bourdon
Charles Eugène Bourdon () oli ranskalainen kelloseppä, insinööri ja instrumenttirakentaja. Hänet tunnetaan erityisesti "Bourdon-putkeksi" (Bourdon tube, Bourdon gauge, Bourdon’s pressure gauge) kutsutun painemittarin kehittäjänä (ranskalainen patentti 17. 7.1849, yhdysvaltalainen 1852). Laitetta voidaan kutsua myös paineputkimanometriksi. Laite perustuu ilmiöön, että paineen lisääntyessä metallinen putki muuttaa muotoaan eli deformoituu; sopivasti kaareva putki oikenee hieman paineen lisääntyessä ja palautuu alkuperäiseen muotoonsa paineen taas alentuessa. Koska liikaa kuumennettujen höyrykoneiden räjähtämisiä sattui runsaasti 1800-luvun puolivälissä, laite höyryn paineen mittaamiseksi saavutti nopeasti suuren suosion. Bourdonin vuonna 1850 käynnistämä liiketoiminta (Bourdon Sedeme Co.) oli menestyksellinen, ja patentti oli voimassa vuoteen 1875 saakka. Höyrykoneisiin liittyneet räjähdysonnettomuudet harvenivat merkittävästi muutaman vuoden kuluessa Bourdonin painemittarien levitessä. Bourdon palkittiin ranskalaisella Kunnialegioonan ritarin (Chevalier de la Légion d’honneur) arvomerkillä jo vuonna 1951.
Ilmeisesti Bourdonin tietämättä saksalainen rautatieinsinööri Rudolf Eduard Schinz oli keksinyt saman ilmiön vuonna 1845 ja saanut asiaan liittyvälle ratkaisulleen preussilaisen patentin. Hän myös asensi kehittelemiään mittareita saksalaisiin höyryvetureihin. Lisäksi saksalainen Bernard Schaeffer (Magdeburgista) oli saanut patentin samantapaiselle paineen keksinnölleen 1949. Bourdon ja Schaeffer tapasivat toisensa vuonna 1851 Lontoon maailmannäyttelyssä. Bourdon palkittiin Bourdon-putkestaan näyttelyssä aneroidityyppisen painemittarin kehittäneen Lucien Vidien (1805-1866) kanssa yhteisesti (Council Medal). Bourdonin patentin rauettua Schaefferin perustama yritys Schaeffer & Budenberg ryhtyi valmistamaan myös Bourdonin putkia; tämä yritys jatkaa toimintaansa yhä 2010-luvullakin. Bourdonin putken modernit toteutukset ovat ovat yleisiä painemittareita myös 2000-luvulla.
Eugene Bourdon kehitteli myös monia muita laitteita ja mittalaitteita, esimerkiksi erilaisia höyrykoneita, boilereiden turvalaitteita ja tuulimittareita. Hän oli 29. syyskuuta 1884 lopettelemassa kokeitaan, joilla hän pyrki mittaamaan tuulen vaikutusta höyryveturiin. Junasta poistuessaan hän menetti kuitenkin tasapainonsa ja putosi junanraiteiden väliin lyöden otsansa. Lääkärin hoidosta huolimatta Bourdon menehtyi perheensä parissa muutaman tunnin kuluttua onnettomuudesta.
Buick Park Avenue
Buick Park Avenue on full-size-luokan henkilöautomalli jota General Motors valmisti Buick-brändin alla.
Three Billboards Outside Ebbing, Missouri
Three Billboards Outside Ebbing, Missouri on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja osin tuottanut Martin McDonagh. Elokuvan pääosissa ovat Frances McDormand, Woody Harrelson, Sam Rockwell, John Hawkes ja Peter Dinklage. Elokuva kertoo naisesta (McDormand), joka syyttää pikkukaupunkinsa poliisia tyttärensä murhatapauksen tutkinnan tyrimisestä.
"Three Billboards" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2017. Teatterilevitykseen se saapui Yhdysvalloissa 10. marraskuuta 2017 ja Suomessa 23. helmikuuta 2018.
Vuoden 2018 Oscar-gaalassa McDormand palkittiin parhaan naispääosan ja Rockwell parhaan miessivuosan palkinnoilla. Se sai yhteensä seitsemän ehdokkuutta muun muassa parhaasta elokuvasta, alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja toinen ehdokkuus parhaasta miessivuosasta (Harrelson). Golden Globe -ehdokkuuksia se sai kuusi, joista se palkittiin neljällä, parhaasta draamaelokuvasta, naispääosasta (McDormand), miessivuosasta (Rockwell) ja käsikirjoituksesta.
"Three Billboards Outside Ebbing, Missouri" on saanut hyvän vastaanoton. Arvosteluja keräävällä Rotten Tomatoes -sivustolla 92 prosenttia kriitikoista on antanut sille myönteisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 8,5/10. Tulos perustuu 314 arvosteluun. Kriitikoiden yleinen mielipide on seuraava: ”"Three Billboards Outside Ebbing, Missouri" tasapainottelee näppärästi mustaa komediaa vasten polttavaa draamaa – – ja ammentaa samalla unohtumattomia suorituksia sen konkarilta näyttelijäkaartilta.” Metacritic-sivustolla sillä on 88 pistettä sadasta.
Suomessa "Helsingin Sanomien" Juha Typpö antoi elokuvalle kolme tähteä. Hän piti McDormandin roolisuorituksesta mutta arvioi elokuvan huumoria halvaksi. Myös "Hufvudstadsbladetin" Sara Ehnholm Hielm antoi elokuvalle kolme tähteä ja kertoi pitävänsä kokonaisuutta televisiomaisena.
Buick Lucerne
Buick Lucerne on full-size-luokan henkilöautomalli jota General Motors valmisti Buick-brändin alla. Sitä koottiin Hamtramckissa, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa.
Lucerne sai nimensä Luzernen kaupungista, joka sijaitsee Sveitsissä. Se oli Buickin malliston lippulaiva LaCrossen toisen sukupolven esittelemiseen saakka.
Agaricaceae
Agaricaceae on helttasienten lahkoon kuuluva sieniheimo, joka sisältää herkkusienet ("Agaricus"), sekä muut sienet, jotka on aiemmin luokiteltiin Tulostomataceae-, Lepiotaceae- ja Coprinaceae-heimoihin. Agaricaceaeen kuuluu 85 sukua ja 1 340 lajia. Heimon lajit ovat laajalle levinneitä.
Lapin Helvetti (yhtye)
Lapin Helvetti on oululainen thrash metal -yhtye, jonka Läjä Äijälä perusti loppuvuonna 2016 hajottamansa Terveet Kädet -yhtyeen tilalle. Yhtye aloitti soittamalla Terveiden Käsien julkaisematta jääneelle "Minun vereni" -albumille nauhoitettuja kappaleita vaihtoehtoisella otteella. Yhtyeen musiikissa on vivahteita myös metallimusiikista sekä yhtyeistä kuten Slayer, Discharge, Motörhead ja Venom.
Yhtyeen eponyymi esikoisalbumi "Lapin Helvetti" julkaistaan 8. joulukuuta 2017 levymerkillä Svart Records.
Yhtyeen nimi tulee Muoniossa sijaitsevasta saman nimisestä rotkojärvestä.
The Disaster Artist
The Disaster Artist on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut James Franco. Scott Neustadterin ja Michael H. Weberin käsikirjoittama elokuva perustuu Greg Sesteron samannimiseen kirjaan, ja se kertoo Tommy Wiseaun kulttielokuvan "The Room" (2003) tekemisestä. Elokuvan pääosia esittävät James ja Dave Franco; sivurooleissa esiintyvät Seth Rogen, Alison Brie, Ari Graynor, Josh Hutcherson ja Jacki Weaver.
"The Disaster Artist" sai ensi-iltansa South by Southwest -festivaaleilla 12. maaliskuuta 2017. Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa 1. joulukuuta 2017 ja Suomessa 2. helmikuuta 2018. James Franco palkittiin parhaan miespääosan Golden Globella vuoden 2018 gaalassa.
Sunjong
Sunjong (; 25. maaliskuuta 1874 Soul, Joseon – 24. huhtikuuta 1926 Keijō (Soul), Japanin keisarikunta) oli Korean toinen ja viimeinen keisari sekä Yi-dynastian 27. hallitsija vuosina 1907–1910. Hänet tunnettiin myös nimellä Yung-hui. Hän oli keisari Gojongin neljäs poika. Hänestä tuli kruununprinssi 18. helmikuuta 1875. Vuonna 1907 Gojong pakotettiin luopumaan vallasta Sunjongin hyväksi. Valtaan noustuaan Sunjong joutui heti allekirjoittamaan Japanin–Korean sopimuksen, joka antoi japanilaisten valvoa ja vaikuttaa Korean sisäisiin asioihin, ja tämä mahdollisti myös japanilaisten ministerien nimittämisen Korean hallitukseen. Sunjongin valtakaudella Korea menetti vähitellen itsenäisyytensä ja lopulta Yi-dynastian 518 vuotta kestänyt valtakausi Koreassa päättyi, kun Japani liitti Korean itseensä 29. elokuuta 1910, minkä jälkeen Korea oli osana Japania 35 vuoden ajan. Sunjong pysyi Korean keisarillisen suvun päämiehenä ja Korean kruununtavoittelijana kuolemaansa asti.
Sunjong nai ensimmäisen vaimonsa, Sunmyeongin (1872–1907) ollessaan 8-vuotias vuonna 1882; tämä kuoli hieman ennen kuin Sunjong asetettiin valtaistuimelle vuonna 1907. Vuosina 1907–1926 Sunjong oli naimisissa keisarinna Sunjeongin (1894–1966) kanssa.
Sunjongin koko nimi oli "hänen keisarillinen korkeutensa, Korean keisari Sunjong Munon Muryeong Donin Seonggyeong" ().
Brother Where You Bound
Brother Where You Bound on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 21. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen perustajajäsenen ja solistin Roger Hodgsonin eron jälkeen.
Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 20. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 21.
Free as a Bird (albumi)
Free as a Bird on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 13. lokakuuta 1987.
Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 93. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 101.
Koominen ooppera
Koominen ooppera voi viitata seuraaviin asioihin:
Pete Turner
Donald Peter ”Pete” Turner (30. toukokuuta 1934 Albany, New York – 18. syyskuuta 2017 Wainscott, New York) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä värivalokuvauksen suurista mestareista. Hänen värikylläiset ja pelkistetyt, realismista etäisyyttä ottavat valokuvansa eri puolilta maailmaa olivat usein kuvauksen jälkeisen jälkikäsittelyn tulosta aikana, jolloin se ei ollut vielä yhtä tavallista kuin nykyään. Niiden tekomenetelminä olivat muun muassa suodattimet, jäljennöskuvaus ja päällekkäisvalotus. Pete Turnerin valokuvat tulivat tunnetuiksi myös levykansista, etenkin Creed Taylorin tuottamista jazzalbumeista kuten Oliver Nelsonin "The Blues and the Abstract Truth" (1961), Antonio Carlos Jobimin "Wave" (1967) ja Milt Jacksonin "Sunflowers" (1972). Vuonna 2006 yli 80 Turnerin levykantta koottiin kirjaksi "The Color of Jazz".
Pete Turner varttui New Yorkin Albanyssä kiertue-elämää viettäneen orkesterinjohtajan poikana. Hän opiskeli valokuvausta Rochester Institute of Technology -korkeakoulussa ja palveli sitten armeijan taistelukuvauskeskuksessa Queensissä, jossa hän toimi laboratoriopäällikkönä ja sai tuntumaa erilaisiin värikuvausprosesseihin. Vapauduttuaan hän ryhtyi freelance-valokuvaajaksi ja sai kuukauden mittaisen toimeksiannon Airstream-matkailuvaunuyhtiöltä seurata 43 vaunun karavaanin matkaa Etelä-Afrikasta mantereen poikki Egyptiin. Värikylläiset Afrikan-kuvat poikivat toimeksiantoja muun muassa "Esquire"- ja "Sports Illustrated" -lehdiltä, mainostoimistoilta ja elokuvayhtiöiltä. Hän toimi stillkuvaajana muun muassa elokuvien "Kleopatra" (1963) ja "Liskojen yö" (1964) kuvauksissa.
Michel-Jean Sedaine
Michel-Jean Sedaine (1719–1797) oli ranskalainen kirjailija, tunnettu varsinkin näytelmästään "Le philosophe sans le savoir" (1765), joka on parhaita ranskalaisia porvarillisia huvinäytelmiä 1700-luvulla. Hän on kirjoittanut myös yli 20 koomista oopperatekstiä ja sepittänyt joukon runoja.
Sedaine jatkoi näytelmärunoilija-libretisti C. S. Favartin (1710–1792) aloittaman uuden oopperataidemuodon kehittämistä lisäämällä realismia ja vähentämällä koomisia aineksia. Hänen librettonsa "Guillaume Tell" oli vastaus Ranskan vallakumoukseen. Sedaine oli Pierre-Alexandre Monsignyn, Gluckin, Philidorin ja Grétryn libretisti. "Le Roy et le fermier" oli mullistava teos kehityskaaressa koomisen oopperan harmittomasta huvinäytelmästä poliittiseksi musiikkiteatteriksi.
Some Things Never Change
Some Things Never Change on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 74.
Royal Ordnance
Royal Ordnance oli Britanniassa valtion asetehtaista 1985 muodostettu yhtiö, joka yksityistettiin ja myyntiin British Aerospacelle huhtikuussa 1987, josta tuli BAE Systems vuonna 1999. Nimi Royal Ordnance oli käytössä vuoteen 2004 asti.
Britannian kuninkaallisten asetehtaiden historia ulottuu 1500-luvulle, jolloin Waltham Abbeyssa valmistettiin ruutia. Kruunu otti ruutitehtaat hallintaansa ennen Napoleonin sotia. Ennen ensimmäistä maailmansotaa merkittävimmät asetehtaat olivat Royal Arsenal Woolwichissa Thamesin etelärannalla ja Royal Small Arms Factory (RSAF Enfield) Enfield Lockissa kanavan varrella Enfieldissä pohjois-Lontoossa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana perustettiin ampumatarvikeministeriö ja ministeriksi nimitettiin David Lloyd George. Vuoden 1917 lopussa maassa oli 143 valtion tehdasta ja 20 000 yksityistä laitosta joissa työskenteli kaksi miljoonaa työntekijää varusteluteollisuudessa.
Toisen maailmansodan edellä aloitettiin uudelleen voimakas varusteluohjelma. Vuodesta 1938 lähtien perustettiin 44 Royal Ordnance Factory -tehdasta, jotka jakautuivat kalustoa valmistaviin tehtaisiin, räjähdysainetehtaisiin ja ammustehtaisiin (Filling Factories).
Nämä täydensivät Woolwichin Royal Arsenalin, Waltham Abbeyn Royal Gunpowder Factoryn (RGPF) ja Royal Small Arms Factory RSAF Enfieldin tuotantoa, joiden laitokset olivat lähellä Lontoota ja niitä pidettiin haavoittuvana saksalaisten pommityksille. Royal Ordnance Factoryt olivat varusteluministeriön ja puolustusministeriön alaisuudessa aina yksityistämiseen asti.
Yhtiöittämispäivänä 2. tammikuuta 1985 muodostettiin kahdestatoista kuninkaallisesta asetehtaasta, Waltham Abbeyn laitoksista ja RSAF Enfieldista sekä kolmesta Agency Factories'ista Royal Ordnance plc. Sen pääkonttori oli Royal Ordnance Factory Chorley'lla, joka sijaitsi Euxtonin kylässä lähellä Chorleyn kaupunkia Lancashiressa.
Yhtiö oli tarkoitus yksityistää viemällä se pörssiin. Tämä ei onnistunut olemassa olevien sopimusten, puolustusministeriön tarpeiden ja yhtiön rahatilanteen vuoksi. Yhtiön arvoksi uskottiin aluksi 400 miljoonaa puntaa. Myöhemmin optimistisena pidettiin 150 miljoonan hintaa.
Ongelmia ratkottiin myymällä Challenger 1 -panssarivaunun oikeudet Vickersille syksyllä 1986. Vaunuja valmistanut Leedsin tehdas suljettiin myöhemmin.
Valtio sai yhtiöstä neljä tarjousta. Lopulta GKN-autotehdas hävisi kilpailun BAE:lle, joka maksoi 190 miljoonaa puntaa.
Myyntihetkellä yhtiöllä oli 16 tehdasta ja noin 19000 työntekijää.
Ensimmäisinä lakkautettiin Patricroftin tehdas Manchesterissa, RSAF Enfield ja Waltham Abbey Lontoossa. Bishoptonin tehdas Erskineissa Skotlannissa lakkautettiin 2000.
Vuonna 2005 BAe Land Systems Munitions and Ordnancella oli noin 1650 työntekijää vanhoilla RO-tehtaiden sijaintipaikoilla Birtley, Bishopton, Bridgwater, Chorley, Glascoed, Radway Green ja Shrivenham.
Supertrampin diskografia
Brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin diskografia.
Duncraigin rautatieasema
Duncraigin rautatieasema on rautatieasema Skotlannissa lähellä Duncraig Castlen kartanoa Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema oli alun perin Duncraig Castlen yksityinen asema, ja sen nimi oli Duncraig Platform. Yleisölle se avattiin 23. toukokuuta 1949, ja nykyinen nimi tuli käyttöön 10. syyskuuta 1962. Asemaa ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiinkin virallisesti 7. joulukuuta 1964. Käytännössä se pysyi kuitenkin avoinna, sillä leikkauksia vastaan kapinoineet paikalliset veturinkuljettajat eivät suostuneet hyväksymään aseman sulkemista ja pysäyttivät edelleen junansa siellä. Lopulta British Railways Board avasi Duncraigin aseman vastentahtoisesti uudelleen 5. tammikuuta 1976.
Duncraigin asema on B-tason suojeltu rakennus. Kaudella 2015–2016 sitä käytti 494 matkustajaa.
Kolme suudelmaa
Kolme suudelmaa on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Matti Ijäs. Käsikirjoitus pohjautuu vapaasti Anton Tšehovin novelliin "Koteloitunut ihminen". Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV1:llä 11. joulukuuta  2006.
Elokuva kertoo omiin kaavoihinsa kangistuneesta lukion historian lehtorista, Jaakko Sakkasesta, joka elokuvan alkupuolella menettää dementoituneen äitinsä ja sen myötä viimeisen ihmissuhteensa. Pian Jaakon elämään astuu kuitenkin uusi rakkaus.
Joel Vilkin muistomerkki
Joel Vilkin muistomerkki ja Joel ja Suoma Vilkin muistolaatta paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla 8. elokuuta 1999 kun Someron yhteiskoulun rehtorina pitkään toimineen Joel Vilkin syntymästä oli tullut kuluneeksi sata vuotta.
Joel Vilkki (1899–1976) tunnettiin edistyksellisenä opettajana ja kasvattajana sekä kansainvälisen kielen esperanton edistäjänä Suomessa. Hän toimi Someron yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana ja rehtorina vuosina 1929–1936, 1936–1941 ja 1941–1960. Vilkki omisti pitkään nykyään Someron kunnan omistuksessa kulttuuritalona olevaa Kiiruun taloa Someron keskustassa ja kasvatti sen ympärille puutarhan, joka 2000-luvulla tunnetaan Kiiruun puistona. Joel Vilkin puoliso Suoma Vilkki (os. "Kallo", 1902–1996) toimi samassa koulussa biologian ja maantieteen opettajana.
Joel Vilkin muistomerkin Kiiruun talon edustalla suunnitteli professori Mauri Favén yhteistyössä kuvanveistäjä Heikki Häiväojan kanssa. Kiven graniitti on samaa, jota käytetty Helsingin suurkirkon perustuksissa. Muistomerkissä se kertoo Joel ja Suoma Vilkille tärkeästä Suomen luonnon rikkaudesta, Vilkin lähellä luontoa olleesta elämäntavasta ja hänen suhteestaan kotikaupunkiinsa Helsinkiin. Kiven geometrinen muoto viittaa Vilkin koulutusalaan matematiikkaan ja hänen elämäntyönsä monitahoisuuteen, sen särmikkyys Vilkin päättäväiseen luonteeseen ja kärjellään seisova asento hänen rohkeuteensa ja kokeilunhaluunsa.
Kiiruun talon seinässä olevan Joel ja Suoma Vilkin toiminnasta kertovan messinkisen muistolaatan graafisesta suunnittelusta vastasi professori Tapani Aartomaa.
Muistomerkin pystyttämisen ja samassa yhteydessä perustetun stipendirahaston mahdollistaneen kansalaiskeräyksen järjestivät Joel Vilkin entisistä oppilaat Helsingin Somero-Seuran toimiessa vastuuorganisaationa.
Muistomerkin paljastustilaisuudessa Kiiruun puistossa 8. elokuuta 1999 puhuivat Helsingin Somero-Seuran puheenjohtaja Pekka Raitanen, Someron kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Mauri Salo sekä Vilkin kummipoika ja Someron yhteiskoulun oppilas, Taideteollisen korkeakoulun professori Severi Parko, ja tilaisuudessa luettiin Suomen esperantoliiton puheenjohtajan Jukka Laaksosen tervehdys. Samassa yhteydessä lahjoitettiin Someron kaupungille Joel Vilkin esperantonkielinen kirjasto.
Mattopiiska
Mattopiiska on siivousväline, jolla "tampataan" eli "tomutetaan" mattoja lyömällä niitä pölyn ja roskien poistamiseksi. Mattopiiskat on perinteisesti punottu rottingista, bambusta tai muusta taipuisasta puuaineksesta, mutta nykyisin mattopiiskoja valmistetaan myös muovista. Mattopiiskassa on puolisen metriä pitkä taipuisa varsi ja levymäinen lyöntiosa, jonka suurista aukoista pöly pöllähtää irti mattoa hakattaessa.
Tamppaamista varten matot ripustetaan ulkona sijaitsevaan "mattotelineeseen" (myös "tuuletusteline"), jossa on vaakasuora orsi parin metrin korkeudella. Teline on sijoitettu pihalle niin, että orren yli taitettu matto päästään tamppaamaan molemmilta puolin telinettä. Ennen tamppausta suurimmat roskat voidaan irrottaa matosta erityisellä harjalla. Matto voidaan vielä kääntää telineessä ympäri, jotta myös maton toinen puoli tulee tampatuksi. Mattotelineitä on myös kerrostalojen siivousparvekkeilla, mutta pöly- ja meluhaitan vuoksi mattojen puhdistus voi niissä olla sallittua vain pudistelemalla ja harjaamalla tai olla kokonaan kiellettyä.
Mattojen tamppaaminen jopa viikottain siivouksen yhteydessä on ollut Suomessa yleistä aiemmin, kun mattoina käytettiin kestäviä räsymattoja eikä pölynimuri ollut vielä yleistynyt kotitalouksissa. Nykyisin muun muassa Marttaliitto ja kotitalousneuvojat pitävät mattojen tamppausta turhana ja mattoja kuluttavana, ja suosittelevat mieluummin imurointia. Tampatessa irronnut pöly imeytyy helposti heti takaisin mattoon siinä olevan hankaussähkön voimasta. Monet nykyiset mattotyypit eivät kestä toistuvaa tamppausta. Juutti- ja muovipohjaiset matot eivät myöskään kestä talven pakkassäitä räsymattojen tavoin. Sen sijaan villamattojen puhdistus pakkaslumella on yhä tehokasta, kunhan matot on ensin jäähdytetty ulkoilmassa.
Mattojen tamppaamiseen on kehitetty erilaisia koneita, jotka tamppaavat maton sitä rikkomatta ja imevät pölyn suodattimeen ja säiliöön. Näitä käytetään nykyisin lähinnä mattopesuloissa.
Kōkaku
Kōkaku (; syntyjään "Tomohito"; 23. syyskuuta 1771 – 11. joulukuuta 1840) oli perinteisen japanilaisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 119. keisari, joka hallitsi Japania Edo-kauden loppupuolella vuosina 1779–1817. Hän oli ensimmäinen keisari, joka kuului Japanin keisarillisen suvun Kan’in-haaraan, jonka jäseniä kaikki myöhemmät keisarit Ninkōsta Akihitoon ovat olleet. Kōkaku luopui toukokuussa 1817 vallasta poikansa Ninkōn hyväksi saaden arvonimet daijō tennō (太上天皇, ) ja Jōkō (上皇). Hän on toistaiseksi Japanin viimeinen daijō tennō, tosin nykyisen keisarin, Akihiton, uskotaan myös suunnittelevan eroamista.
Kōkakun alkuperäinen nimi oli Tomohito, ja hän syntyi 23. syyskuuta 1771. Hän kuului keisarillisen suvun Kan’in-haaraan ja oli prinssi Sukehiton poika. Vuonna 1779 keisari Go-Momozono oli kuolemaisillaan. Hänellä ei ollut yhtään poikaa, joten eronnut keisarinna Go-Sakuramachi taivutteli keisarin adoptoimaan Tomohiton. Go-Momozonon kuoltua 16. joulukuuta 1779 Tomohitosta tuli keisari ja hän sai hallitsijanimen Kōkaku. Vuonna 1781 hänellä oli tärkeä rooli vanhojen keisarillista oikeusistuinta käsittelevien seremonioiden palauttamisessa.
Yksi Kōkakun valtakauden merkittävimmistä tapahtumista oli suuri vuosien 1782–1788 pula-aika, nälkään ja tauteihin kuoli yli 900 000 ihmistä.
Vuonna 1817 Kōkaku luopui vallasta. Hänen seuraajansa on hänen neljäs poikansa Ninkō. Kōkaku kuoli 69-vuotiaana 11. joulukuuta 1840.