hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tere perestroika
Tere perestroika on maaliskuussa 1989 ilmestynyt virolaisen punkyhtyeen J.M.K.E.:n ensimmäinen single, jonka julkaisi suomalainen Stupido Records. Se on yhtyeen tunnetuin kappale, joka kuuluu olenaisesti myös Viron 1980- ja 1990-lukujen vaihteen itsenäistymisprosessiin, vaikka sanoittaja Villu Tammen mukaan laulu ei varsinaisesti olekaan osa Baltian maiden itsenäistymiseen johtanutta ns. laulavaa vallankumousta. Hän on kuitenkin kuvannut sitä jopa kappaleeksi, joka aloitti Neuvostoliiton hajoamiseen johtaneen ketjureaktion. Laulun sanoitus käsittelee presidentti  Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 käynnistämää uudistuspolitiikkaa, perestroikaa.
Villu Tamme kirjoitti kappaleen kesällä 1987 ja seuraavana vuonna se voitti Eesti TV:n järjestämän laulukilpailun. Palkintona ollutta ulkomaanmatkaa yhtye ei kuitenkaan milloinkaan saanut. Kilpailuun osallistunut kappale oli pelkästään kitaralla säestetty akustinen laulu, "Tere perestroikan" punkversio syntyi vasta myöhemmin, kun siihen lisättiin myös basso sekä rummut. Levylle kappale päätyi, kun Helsingin ravintola Kannaksessa oli itsenäisyyspäivänä 1988 tarkoitus järjestettiin virolaisten rockyhtyeiden konsertti. Neuvostoliiton viranomaiset eivät kuitenkaan myöntäneet muusikoille viisumeja ja niin keikalla esiintyi lopulta ainoastaan suomalainen punkyhtye Fucking World. Tapahtuman järjestäjät päättivät kustantaa pääsylipputuloilla kahden virolaisyhtyeen singlet, josta toinen oli Babachin "Russkaya Vodka". Niiden julkaisua varten Joose Berglund ja Jorma Ristilä perustivat levy-yhtiön, joka myöhemmin sai nimen Stupido Records.
Levyjen julkaisukeikka järjestettiin Helsingissä maaliskuussa 1989, mutta J.M.K.E.:n jäsenet eivät edelleenkään saaneet neuvostoviranomaisilta viisumia. Sen sijaan paikalla nähtiin Babachin lisäksi toinen virolainen yhtye Röövel Ööbik. Viisumit järjestyivät vasta kuukautta myöhemmin, kun SKDL kutsui J.M.K.E.:n esiintymään Kulttuuritalolla järjestettyyn vasemmistofoorumiin ja yhtye pääsi lopulta soittamaan ensimmäisen kerran myös Suomessa. "Tere perestroikasta" tuli ilmestyttyään pieni hitti. Se nousi "Rumba"-lehden kokoamalla singelistalla sijalle 11, mutta Suomen virallisilla myyntilistoilla singleä ei nähty.
Single sisältää kaksi eri versiota sen nimikappaleesta. B-puolen nimi on kanteen ja etikettiin kirjoitettu virheellisesti "Lahendus on ratkaisu". "Tere perestroikasta" kuvattiin vuonna 1989 myös Kansan Sivistystyön Liiton tuottama musiikkivideo, jonka ohjasi Hannu Puttonen.
Johannes Miemois
Johan (Johannes) Miemois (12. heinäkuuta 1866 Vöyri – 1. syyskuuta 1924 Vöyri) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja 1914–1917 ja 1919–1924.
Johannes Miemois nousi eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi varasijalta Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä 17. maaliskuuta 1914, kun Johannes Bäck oli saanut vapautuksen tehtävästä. Hänet valittiin uudestaan eduskuntaan samasta vaalipiiristä 1919 ja 1922. Miemois toimi myös Vöyrin kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Kaarle Raade
Karl (Kaarle) Eugen Raade (vuoteen 1906 Randell; 14. lokakuuta 1866 Turku – 16. heinäkuuta 1945 Turku) oli suomalainen hovioikeuden varapresidentti ja kansanedustaja vuonna 1917.
Kaarle Raaden vanhemmat olivat palotorninvartija Karl Henrik Randell ja Maria Gustava Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1890 ja yleisen oikeustutkinnon 1892. Hän sai varatuomarin arvon 1895 ja työskenteli useissa tehtävissä Turun hovioikeudessa 1899–1936, vuodesta 1934 sen varapresidenttinä. Raade valittiin suomalaisen puolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1916. Hän toimi myös Turun Suomalaisen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajana.
Kaarle Raade oli naimisissa vuodesta 1903 taidemaalari Agnes Johanna Wittfoothin (1872–1966) kanssa joka tunnettiin erityisesti kukka-asetelmien maalaajana. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.
Erkki Jauhiainen
Erkki Eemil Jauhiainen (24. marraskuuta 1938 Pielavesi – 14. syyskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen maantieteilijä. Jauhiainen oli Joensuun yliopiston maantieteen professori ja Helsingin yliopiston dosentti.
Tietokirjailijana hänen erityisalojaan olivat maantiede (kulttuuri- ja luonnonmaantiede), aluemaantiede (Aasia, Mongolia ja Siperia), ihminen ja ympäristö sekä maisematutkimus.
Sara Shepard
Sara Shepard on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut 16-osaisen kirjasarjan "Valehtelevat viettelijät", josta on tehty samanniminen televisiosarja. Shepard esiintyy pienessä roolissa sarjan 5. tuotantokaudella.
Shepard on opiskellut New Yorkin yliopistossa ja suorittanut taiteen maisterin tutkinnon (MFA) Brooklyn Collegessa.
Kolme on vielä tulossa.
Peter Didrichsen
Peter Didrichsen (s. 27. syyskuuta 1950) on suomalainen museonjohtaja. Hän Didrichsenin taidemuseon perustajien Gunnar ja Marie-Louise Didrichsenin poika ja johtaa museota.
Eero Varis
Eero Aulis Varis (9. elokuuta 1928 Konnevesi – 18. syyskuuta 2015 Tampere) oli suomalainen kasvinviljelytieteilijä ja professori.
Varis oli Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen kasvinjalostaja 1955–1976, leipävilja- ja perunaosaston esimies 1968–1976, laitoksen apulaisjohtaja 1974–1976, Suomen akatemian maatalous-metsätieteellisen toimikunnan nuorempi tutkija 1972–1974, Helsingin yliopiston kasvinviljelystieteen professori 1976–1990 ja dosentti 1990–1994.
Varis kirjoitti ylioppilaaksi 1947, valmistui agronomiksi 1954, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1953 ja lisensiaatiksi 1969. Hän väitteli tohtoriksi 1970 Helsingin yliopistosta.
Mark Lester
Mark Lester (s. 11. heinäkuuta 1958 Oxford) on entinen brittiläinen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten nimiroolistaan viidellä Oscarilla palkitussa musikaalielokuvassa "Oliver!" vuodelta 1968.
Mark Lester syntyi näyttelijäperheen poikana Englannin Oxfordissa. Häne isänsä on juutalaistaustainen näyttelijä-tuottaja Michael Lester (alun perin Michael Boris Letzer) ja äiti näyttelijä Rita Keene Lester. Mark-poika sai koulutuksensa kolmessa yksityiskoulussa.
Lapsiroolien esittäjänä Lester aloitti pikkurooleissa brittiläisissä televisiosarjoissa. Vuonna 1964 hän oli pienessä roolissa François Truffaut’n englanninkielisessä tieteisdraamassa "Fahrenheit 451" (1966) ja Robert Dhéryn ranskankielisessä elokuvassa "Suu kiinni..." ("Allez France", 1964). Hän näytteli yhtä lapsista Jack Claytonin elokuvassa "Salaisuus" (1967).
Vuonna 1967 kahdeksanvuotias Lester valittiin päärooliin Carol Reedin suuren suosion saaneeseen elokuvasovitukseen Lionel Bartin musikaalista "Oliver!" (1968). Laulunumeroissa Lesterin äänenä käytettiin kuitenkin elokuvasäveltäjä Johnny Greenin tytärtä Kathea.
Lester sai hyviä arvosteluja myös vuoden 1969 elokuvasta "Vapaana ja villinä" ("Run Wild, Run Free"), jossa hän esitti mykkää, eristäytyvää poikaa. Varhaisteinien romanssista kertovassa vuoden 1970 elokuvassa "Melody – suloinen ensirakkaus" Mark Lester näytteli pääosaa yhdessä Tracy Hyden kanssa. Vuosina 1970–1971 Lester teki useita muitakin roolitöitä televisiossa ja muun muassa elokuvissa "Silminnäkijä" (1970) ja "Mustan oriin seikkailut" (1971). Hän teki useita filmejä myös Italiassa, joista viimeinen, "La Prima volta sull’erba", oli ehdolla Kultainen karhu -palkintoon Berliinin 25. elokuvajuhlilla 1975. Viimeisen elokuvaroolinsa Lester teki vuonna 1977 Richard Fleischerin elokuvassa "Prinssi ja kerjäläispoika". 19-vuotias Lester pettyi elokuvan saamiin arvosteluihin ja ryhtyi opiskelemaan osteopatiaa.
Lesterillä on neljä lasta ensimmäisestä avioliitostaan vuosilta 1993–2005. Lester on sanonut ettei ole Michael Jacksonin lapsien isä.
Sakari Huovinen
Sakari Kristian Huovinen (s. 8. kesäkuuta 1951), oikeustieteen tohtori ja valtiotieteen maisteri.
Sakari Huovinen pääsi ylioppilaaksi Turun Klassillisesta Lyseosta 1971. Hän valmistui Turun yliopistosta 1977 pääaineenaan poliittinen historia. Hän oli toimittajana Turun Sanomien ulkomaanosastolla 1975-1979 ja kolumnistina.
Huovinen valittiin Turun kaupunginvaltuustoon 1976 ja oli Turun kaupungin sosiaalilautakunnan jäsen. Hän oli kokoomuksen ehdokkaana Turun eteläisessä vaalipiirissä eduskuntavaaleissa 1979.
Hän siirtyi Helsinkiin Wihuri-yhtymän tiedotuspäälliköksi 1980 ja toimi Oy Partek Ab:n viestintäjohtaja vuosina 1982-1984. Mainostoimisto Turkama&Kumppanit Oy:n projektijohtajana Huovinen oli 1984-1988. Hänen erikoisalansa oli yrityskuvaan liittyvä problematiikka ja hän suunnitteli suurten suomalaisten kauppaketjujen kanta-asiakasohjelmia.
Huovinen perusti 1988 Suomen ensimmäisen sijoittajaviestintään erikoistuneen suunnittelutoimiston H&B Communications Oy:n, joka konsultoi 1990-luvulla kymmenien suomalaisyritysten pörssilistautumiseen ja sijoittajaviestintään liittyvissä kysymyksissä ja toteutuksissa. Huovinen myi omistamansa yrityksen liiketoiminnan ruotsalaiselle Kreab Ab:lle 1998 ja jäi toimitusjohtajana pois yhtiön toiminnasta 2001.
Huovinen väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2004 ja toimi sen jälkeen Helsingin yliopiston Kansainvälisen talousoikeuden instituutin vanhempana tutkijana 2005-2010. Huovisen tutkimuskohteena olivat erityisesti itsesääntelyn keinot ja media. Lukuisia viestinnän asiantuntijatyöryhmien ja neuvottelukuntien jäsenyyksiä.
Vuodesta 2010 lähtien hän on toiminut varainhankinnassa vähävaraisten lasten ja nuorten elinolojen parantamiseksi. Hän on Tukikummit-säätiön hallituksen jäsen vuodesta 2011 ja oli varapuheenjohtajana 2013-2015. Hän oli presidentti Sauli Niinistön käynnistämän lasten ja nuorten syrjäytymistä ehkäisevän hankkeen koordinaattori 2012-2014.
Taunggyi
Taunggyi on Myanmarin Shan-osavaltion pääkaupunki. Taunggyi sijaitsee Inlejärven koillispuolella maan keskiosassa. Brittivallan aikana kaupunkiin sijoitettiin hallintovirastoja.
Paolo Andreucci
Paolo Andreucci (s. 21. huhtikuuta 1965 Castelnuovo di Garfagnana) on italialainen ralliautoilija. Nykyisin hänen kartanlukijanaan toimii Anna Andreussi.
Andreucci osallistui ensimmäiseen rallin maailmanmestaruussarjan osakilpailuun jo vuonna 1989 Portugalissa sijoittuen kahdeksanneksi Lancialla ja saavuttaen uransa ensimmäiset kolme MM-pistettä. Noilla pisteillä Andreucci sijoittui sarjassa sijalle 58. Toisen kerran Andreucci pääsi pisteille vasta kahdennessatoista MM-rallissaan, vuoden 2015 Italian rallissa ollen niin ikään kahdeksas Peugeotilla.
Andreucci on voittanut kahdesti IRC-sarjassa Sanremon rallin.
Gustavo Saba
Gustavo Saba (s. 24. heinäkuuta 1979) on paraguaylainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan toimii argentiinalainen Diego Cagnotti.
Saba debytoi rallin maailmanmestaruussarjassa vuoden 2012 Argentiinan rallissa Mitsubishillä kartanlukijanaan maanmiehensä Victor Aguilera. Tuloksena oli tuolloin keskeytys. Ensimmäiset MM-pisteensä Saba saavutti neljännestä osakilpailustaan, vuoden 2015 Argentiinan rallista.
Mikko Ivalo
Ernst Mikael (Mikko Ernesti) Ivalo (sukunimi aik. "Ingman"; 3. tammikuuta 1903 Maarianhamina – 2. elokuuta 1966) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Valtion rautateiden teknillinen johtaja.
Ivalon vanhemmat olivat lehtori Robert Michael (Mikael) Ingman (1875–1934) ja Maria Emilia Haapanen (1876–1934). Ivalo pääsi ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta 1921 ja hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosaston koneenrakennuksen opintosuunnalta vuonna 1928.
Ivalo oli Valtion rautateillä 2. luokan koneinsinöörinä vuodesta 1937 ja 1. luokan koneinsinöörinä 1941–1942 ja 1945–1949. Hän oli välillä Fiskarsin jousitehtaan johtajana 1942–1945 ja toimi Valtionrautateiden koneosaston johtajana 1949–1960. Ivalo toimi myös opettajana valtionrautateiden järjestämillä oppikursseilla ja hän oli varajohtajana Ammattienedistämislaitoksessa 1937. Ivalo kirjoitti teoksen höyryveturien tekniikasta ja huollosta sekä johtamista käsitelleen teoksen "Henkilökohtainen työnjohto". Jälkimmäisessä kirjassa hän muun muassa määritteli hyvän esimiehen ominaisuudet näin:
Mikko Ivalo oli naimisissa vuodesta 1929 Emma Wieno Ingmanin o.s. Lundgren (s. 1904) kanssa.
Asetoasetyylikoentsyymi-A
Asetoasetyylikoentsyymi-A (CHPSNO) on koentsyymi-A:n johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä välituote muun muassa rasvahappojen, eräiden aminohappojen ja steroidien aineenvaihdunnassa.
Asetoasetyylikoentsyymi-A:ta muodostuu monissa eliöissä kahden asetyylikoentsyymi-A-molekyylin reagoidessa Claisen-kondensaatiolla. Tätä reaktioita katalysoiva entsyymi on asetoasetyylikoentsyymi-A-tiolaasi. Seuraavassa vaiheessa asetoasetyylikoentsyymi-A reagoi edelleen kolmannen asetyylikoentsyymi-A:n kanssa aldoliadditiolla muodostaen 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:ta, josta voi edelleen muodostua steroideja tai se voi hajota maksassa ketoaineiksi kuten asetoetikkahapoksi, asetoniksi ja 3-hydroksivoihapoksi. 3-Hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:n muodostumista asetoasetyylikoentsyymi-A:sta katalysoiva entsyymi on HMG-CoA-syntaasi.
Asetoasetyylikoentsyymi-A on osa myös eräitä muita biologisia reittejä. Eräät mikrobit syntetisoivat yhdisteestä polyhydroksialkanoaatteihin kuuluvaa poly-(R)-3-hydroksibutyraattia ja kondensoimalla asetoasetyylikoentsyymi-A:ta kahden malonyylikoentsyymi-A-molekyylin kanssa muodostuu polyketidien biosynteeseihin tarvittavaa 2-monoasetyylifloroglusinolia. Eräät kasvit muodostavat asetoasetyylikonetsyymi-A:sta alkaloideihin kuuluvaa hygriiniä.
Konduktööri (täsmennyssivu)
Konduktööri tarkoittaa seuraavia:
Moura Lympany
Moura Lympany DBE (oik. "Mary Gertrude Johnstone", 18. elokuuta 1916 Saltash, Cornwall, Britannia – 28. maaliskuuta 2005 Gorbio, Ranska) oli brittiläinen konserttipianisti.
Moura Lympany syntyi brittiupseerin tyttäreksi ja oppi jo lapsena puhumaan sujuvasti myös ranskaa. Kuusivuotiaana hänet lähetettiin katolisten nunnien ylläpitämään sisäoppilaitokseen "Le Convent des Sœurs de Marie" Belgian Tongerenissa. Kolmentoista vuoden iässä vuonna 1929 hän sai stipendin Royal Academy of Musiciin Lontooseen. Pian hänet palkittiin sekä soitto- että sävellystaidoistaan, ja hän aloitti konserttiuransa. 15-vuotiaana hän jatkoi opintojaan Wienissä aluksi Paul Weingartenin ja sitten Clara Schumannin oppilaana olleen Mathilde Vernen johdolla. 18-vuotiaana Lympany alkoi vastahakoisesti opiskella Tobias Matthayn johdolla, mutta muutti käsityksensä jo ensitapaamisessa.
Vuonna 1938 Moura Lympany tuli toiseksi Emil Gilelsin jälkeen Brysselin Ysayë-pianokilpailussa. Siellä hänen soittoonsa ihastui Arthur Rubinstein, joka suostutteli oman managerinsa ottamaan Lympanyn talliinsa. Tästä seurasi monia konsertteja ja kiertueita Euroopassa ja Etelä-Amerikassa.
Tauno Korhonen
Tauno Korhonen (25. elokuuta 1931 Siilinjärvi – 22. elokuuta 2015 Nilsiä) oli suomalainen huonekalukauppias, joka perusti omaa nimeään kantavan huonekaluhallien ketjun.
Korhonen oli aikansa julkisuuden henkilö. Hän aloitti uransa Iskun myyjänä, mutta sai puolen vuoden kuluttua nimityksen päämyymälän johtajaksi. Hän tutustui Ruotsissa Ikean toimintaan ja toi sieltä ideoita Suomeen.
Korhonen käytti tehokkaasti hyväkseen mainontaa, kuten kokosivun ilmoituksia sanomalehdissä. Helsinki-Vantaan lentoaseman lähelle rakennettua suurmyymälää markkinoivan kampanjan harhauttavana teemana oli ”Tauno Korhonen on Seutulassa”, mikä silloisessa puheenparressa viittasi rattijuopumustuomion sovittamiseen lentokenttätyömaalla. Myöhemmin mainoslauseeksi vakiintui osamaksukauppaan kehottava ”Osta kerralla kunnon huonekalut”.
Omassa yrityksessä myymälöitä oli enimmillään yksitoista, ja Seutulan päämyymälässä oli satakunta työntekijää. Korhonen sairastui syöpään 1970-luvulla, mutta siitä parannuttuaan hän aloitti huonekaluviennin Yhdysvaltoihin, jossa hänellä oli parhaimmillaan kymmenen myymälää. 1980-luvulla yritystoiminta loppui, kun käyttöpääoma ei riittänyt ja pankki pani pisteen.
Tuntemattoman primaarikasvaimen syöpä
Tuntemattoman primaarikasvaimen syöpä (CUP, ) viittaa syöpätautiin, joka todetaan etäpesäkkeen perusteella ilman, että primaarikasvaimen sijaintia saadaan selville. Tuntematonta alkuperää olevia syöpiä on syöpätapauksista 3–5 %. Sairauden toteamishetkellä potilaiden mediaani-ikä on 60 vuotta; miehillä tuntemattoman primaarikasvaimen syöpä on hieman yleisempi kuin naisilla. Ennuste on näissä tapauksissa huono; jäljellä olevan eliniän mediaani on 4–12 kuukautta. Jotkut potilaat kuitenkin sairastavat parempiennusteista tautimuotoa; 10 % potilaista on elossa viiden vuoden kuluttua diagnoosista. Joskus primaarikasvain löydetään potilaan vielä eläessä tai ruumiinavauksessa; usein se on pieni nodula keuhkoissa tai sappi-/haimatiehyissä.
Yli puolet tuntemattoman primaarikasvaimen syöpää sairastavista potee useaan kohteeseen levinnyttä tautia, mutta lopuilla etäpesäkkeellä on vain yksi sijainti, joka tyypillisimmin on maksassa, luustossa tai imusolmukkeissa. 60 % tuntemattoman primaarikasvaimen syövistä on adenokarsinoomia. Lymfoomaa tai melanoomaa ei luokitella tuntemattoman primaarikasvaimen syöväksi, vaikka sairauden alkuperäinen sijainti ei olisi selvillä.
Suurimmalla osalla potilaista on taustallaan tupakointia; monesti primaarikasvain ruumiinavauksessa löydetäänkin elimestä, jonka syöpäriskiä tupakointi kohottaa. Oireet riippuvat etäpesäkkeiden sijainnista. Tyypillisiä oireita edenneissä syövissä ovat heikkous, väsymys, ruokahaluttomuus ja laihtuminen.
Crossharbourin asema
Crossharbour (vuosina 1994–2006 Crossharbour & London Arena) on Docklands Light Railwayn asema Cubitt Townissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Se avattiin 31. elokuuta 1987.
Burghley House
Burghley House on englantilainen herraskartano Lincolnshiren kreivikunnassa Peterborough’n kaupungin laitamilla lähellä Stamfordia. Burghley House on näyttävä Elisabetin ajan rakennus. Kartanon pääosan kahdessa alimmassa kerroksessa on 35 suurta huonetta. Näiden lisäksi kartanossa on 80 pienempää huonetta sekä lukuisia halleja, käytäviä, kylpyhuoneita ja huoltotiloja.
Burghley House rakennettiin vuosien 1555 ja 1587 välillä kuningatar Elisabet I:n korkea-arvoiselle virkamiehelle William Cecille, josta tuli Burghleyn 1. lordi. Kartano on italialaistyylinen. Tyyli oli 1500-luvulla suosittua Ranskassa ja Flanderissa. Englantiin tyyli tuli erityisesti alankomaalaisen arkkitehdin Hans Vredeman de Vriesin ansiosta. Muita tyyliin vaikuttaneita arkkitehteja olivat italialainen Sebastiano Serlio sekä ranskalainen Philibert de l’Orme.
Burghleyn lordi David Cecil, tuleva Exeterin 6. markiisi, voitti vuonna 1928 olympialaisissa 400 metrin aitajuoksussa kultamitalin.
Kartanoa hallitsee tällä hetkellä 16. sukupolvi Cecilin sukua, Exeterin 8. markiisi Michael Cecil. Kartano on suosittu matkailukohde, jossa on erilaisia näyttelyitä ja tapahtumia. Myös Burghley Housen taidekokoelmat ja huonekalut sekä kartanon puutarhat ovat vierailun arvoisia. Kartanon mailla järjestetään vuosittainen kenttäratsastuskilpailu Burghley Horse Trials.
Burghley House on ollut kulissina useassa elokuvassa.
Iván Trevejo
Iván Trevejo Pérez (s. 1. syyskuuta 1971 Havanna, Kuuba) on ranskalaistunut kuubalaissyntyinen kalpamiekkailun olympiamitalisti ja maailmanmestari. 184 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava Trevejo on vasenkätinen. Hän edustaa AS Saint Gratieniä ja hänen valmentajaan toimii Hugues Obry.
Trevejo osallistui Kuuban väreissä kaksiin kesäolympialaisiin, vuosina 1996 ja 2000. Vuonna 1996 hän voitti hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta ja vuonna 2000 pronssia joukkuekilpailusta. MM-kilpailuista Trevejo voitti Kuuballe yhden joukkuekullan ja -pronssin vuosilta 1997 ja 1999.
Vuoden 2002 MM-kilpailuiden jälkeen Trevejo loikkasi Ranskaan ja sai maan kansalaisuuden vuonna 2010. Vuoden 2013 MM-kilpailuista hän saavutti uudelle maalleen pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Trevejo voitti kultaa niin henkilökohtaisesta kuin joukkuekilpailustakin.
Marianne Peltomaa
Marianne Peltomaa (s. 12. kesäkuuta 1951 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija.
Peltomaa on filosofian kandidaatti, joka on työskennellyt opettajana Ahvenanmaalla, hallintotehtävissä Åbo Akademissa ja oppikirjojen toimittajana Schildts -kustantamossa.
Peltomaan esikoisteos oli runokokoelma "Det redan sagta" (1990), mutta myöhemmin hän on julkaissut varsinkin rikosromaaneja.
Veera Kauppi
Veera Kauppi (s. 19. heinäkuuta 1997 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja. Jalkapallossa hän edustaa Naisten Liigan Tampereen Ilvestä ja salibandyssä Naisten Salibandyliigan Kooveeta.
Jalkapallossa Kauppi on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän debytoi Ilveksen paidassa Naisten Liigassa toukokuussa 2015 PK-35 Vantaata vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden elokuussa Merilappi Unitedia vastaan. Kauppi teki tuossa ottelussa hattutempun. Hän on voittanut liigassa yhden SM-hopean. Kauppi on edustanut myös Suomen nuorisomaajoukkueita.
Salibandyssä Kauppi on pelannut Naisten Salibandyliigan Kooveessa jo kaudesta 2011–2012 lähtien. Kaudella 2014–2015 hän sijoittui liigan pistepörssin kolmanneksi tehopistein 27+26. Myös salibandyssä Kauppi on pelannut nuorisomaajoukkueissa ja saavuttanut alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa vuosina 2014 ja 2016. Jälkimmäisellä kerralla hän sai välierässä polvikierukkavamman, joka esti hänen pelaamisensa loppuottelussa. Naisten maajoukkueessa hän on saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2015 kotikaupunkinsa Tampereen MM-kilpailuissa sekä vuonna 2017 Bratislavassa.
Myös Kaupin kaksossisar Oona Kauppi pelaa jalkapalloa Ilveksessä ja salibandyä Kooveessa.
Oona Kauppi
Oona Kauppi (s. 19. heinäkuuta 1997 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja. Jalkapallossa Kauppi edustaa Naisten Liigan Tampereen Ilvestä ja salibandyssä Naisten Salibandyliigan Kooveeta.
Jalkapallossa Kauppi on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Ilveksen edustusjoukkueen paidassa Naisten Liigassa elokuussa 2015 Merilappi Unitedia vastaan tullen vaihdosta kentälle viimeiseksi minuutiksi. Hän on voittanut liigassa yhden SM-hopean.
Salibandyssä Kauppi on kuulunut Kooveen kokoonpanoon jo kaudesta 2011–2012 alkaen. Kaudella 2014–2015 hän oli liigan pistepörssin viides tehopistein 32+17. Vuonna 2014 hän voitti Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa MM-hopeaa. Kauppi on toiminut myös tuon maajoukkueen kapteenina. Vuoden 2015 naisten MM-kilpailut häneltä jäivät väliin polvivamman takia. Vuonna 2016 hän voitti toistamiseen alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa. Vuonna 2017 hän saavutti naisten MM-kilpailuissa hopeaa.
Myös Kaupin kaksoissisko Veera Kauppi pelaa jalkapalloa Ilveksessä ja salibandyä Kooveessa.
Ristimäki (Tampere)
Ristimäki on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka rajoittuu pohjoisessa Tohloppiin, idässä Epilänharjuun, lännessä Tesomajärveen sekä etelässä Tampere-Pori-rataan.
Kaupunginosassa sijaitsevat Mediapolis, Yleisradion toimipiste sekä Tesoman koulu.
Kaupunginosa on saanut nimensä nykyisen Ristimäenkatu 1:n kohdalla sijainneen, Kaarilan kartanoon kuuluneen Ristimäen torpan mukaan. Nimen tarkkaa merkitystä on mahdoton selvittää, koska määriteosa "risti" voi viitata uskonnolliseen symboliin, hautapaikkaan, risteykseen tai paikan muotoon. Ristimäen torpan maat ulottuivat nykyiseltä Tesomankadulta Porin radan eteläpuolelle. Alue siirrettiin Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa ja sen asemakaava vahvistettiin vuonna 1956. Kaupunginosassa sijaitsee suuri kerrostaloalue.
Ristimäen keskeiset kadut Kohmankatu ja -kaari on nimetty vanhaan Pirkkalan pitäjän Tohloppilan kylään kuuluneen Kohman talon mukaan. Talo liitettiin Kaarilan kartanoon vuonna 1767.
Karbala (maakunta)
Karbala (, joskus muodossa "Kerbala") on Irakin keskiosassa, Bagdadin lounaispuolella sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 5 034 neliökilometriä, mikä on noin prosentti Irakin pinta-alasta.
Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 594 235. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,012 miljoonaa. Väestöstä 66,5 prosenttia asui kaupungeissa ja 33,5 prosenttia maaseudulla.
Väestön keskimääräinen vuotuinen bruttokansantulo vuonna 2012 oli 11 230 USD henkeä kohden (PPP). Samaa vuotta kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,680. Vuonna 2011 kaikkiaan 11,4 prosenttia väestöstä eli kansallista köyhyysrajaa (2,5 Yhdysvaltain dollaria päivässä) vaatimattomammin. Tämä oli Irakin keskimääräistasoa (keskimäärin 11,5 % väestöstä eli köyhyysrajaa vähemmällä).
Maakunnan elinkeinoista mainittakoon ovat turismi, maatalous, öljynjalostus ja säilyketeollisuus. Seudulla kasvatetaan taatelipalmuja ja sitrushedelmiä.
Kuvernoraatti jakautuu kolmeen piirikuntaan:
Kuvernoraatin pääkaupunki on Karbalan kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä 85 kilometriä Bagdadista etelälounaaseen. Karbala on eräs šiiamuslimien pyhimmistä kaupungeista. Siellä käy miljoonia pyhiinvaeltajia vuosittain. Esimerkiksi vuonna 2013 raportoitiin 15 miljoonasta pyhiinvaeltajasta imaami Hussainin muistoksi järjestettynä pyhiinvaellusajankohtana.
HMS Calendula (K28)
HMS Calendula (viirinumero K28) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1061 ja alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 6. toukokuuta.
Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "USS Ready". Alus palautettiin 1945 Britannialle.
HMS Camellia (K31)
HMS Camellia (viirinumero K31) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1064 ja alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 18. kesäkuuta.
Alus myytiin 1948 ja se liitettiin kauppalaivastoon.
HMS Clarkia (K88)
HMS Clarkia (viirinumero K88) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1060 ja alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 22. huhtikuuta.
Alus myytiin romutettavaksi 1947.
HMS Erica (K50)
HMS Erica (viirinumero K50) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 22. helmikuuta 1940 telakkanumerolla 1067 ja alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta. Alus valmistui vielä samana vuonna 9. elokuuta.
Alus tuhoutui osuttuaan miinaan Benghazin edustalla 9. helmikuuta 1943.
HMS Freesia (K43)
HMS Freesia (viirinumero K43) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 vesille laskettu Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 18. kesäkuuta 1940 telakkanumerolla 1074. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 19. marraskuuta.
Alus myytiin 1946 Hong Kongiin Wheelock Mardenille, joka nimesi sen "Freelockiksi". Alus haaksirikkoutui San Jorgessa huhtikuussa 1947 hinattaessa sitä Lontoosta Shanghaihin.
HMS Gentian (K90)
HMS Gentian (viirinumero K90) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 20. huhtikuuta 1940 telakkanumerolla 1070 ja alus laskettiin vesille 6. elokuuta. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 20. syyskuuta.
Alus myytiin romutettavaksi 1947.
HMS Heartsease (K15)
HMS Heartsease (viirinumero K15) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1063 ja alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 4. kesäkuuta.
Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "USS Courage".
Yhdysvaltain laivasto vastaanotti aluksen 18. maaliskuuta 1942 ja se otettiin palvelukseen 3. huhtikuuta nimellä "USS Courage" ensimmäisenä päällikkönään luutnantti C. S. Barker Jr. Alus lähti 24. huhtikuuta saattueen mukana Pohjois-Irlannista Lough Foylestä Bostoniin, jonne se saapui 5. toukokuuta. Alus liitettiin Karibialle sijoitettuun laivasto-osastoon ja se lähti 19. toukokuuta Bostonista partiomatkalle Guantanamonlahdelle sekä suojaamaan Karibian alueen saattueita aina 21. lokakuuta saakka.
Charlestonissa tehdyn huollon jälkeen alus palasi Karibialle 25. tammikuuta 1943. Se suojasi 13.-28. helmikuuta saattueen Recifeen, mistä palatessa saattue joutui sukellusvenehyökkäyksen kohteeksi. "Courage" pelasti 42 eloonjäänyttä torpedoidulta "SS Thomas Ruffinilta". Alus suojasi saattueita Trinidadista Recifeen sekä kerran Rio de Janeiroon aina 9. helmikuuta 1944 saakka, jolloin se palasi Charlestoniin huollettavaksi.
Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi 1. huhtikuuta 1944 Bostoniin suojaamaan Bostonin ja Argentian välisiä saattueita, kunnes se 10. kesäkuuta lähti partiomatkalle Grönlannin vesille. Alus suojasi 21. kesäkuuta - 16. elokuuta saattueita Narsarssuakin ja Grondalin välillä ollen sijoitettuna Reykjavikiin 29. heinäkuuta - 14. elokuuta, mistä vapauduttuaan alus palasi Bostonin ja Argentian väliselle reitille tehden vain yhden matkan Grönlantiin. Alus siirrettiin huoltoon Bostonissa 11. lokakuuta, mistä se palasi saattuetehtäviin 12. joulukuuta.
Alus lähti 24. tammikuuta 1945 Argentiasta ja se ilmoittautui Reyakjavikissä 31. tammikuuta sääpalveluun ja lentokoneiden pelastusalukseksi. Uudessa tehtävässään se oli 11. huhtikuuta saakka, jolloin se siirrettiin huoltoon Bostoniin. Alus lähti 1. elokuuta Bostonista Harwichiin, jonne se saapui 15. elokuuta. Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta 22. elokuuta ja se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle seuraavana päivänä.
HMS Heather (K69)
HMS Heather (viirinumero K69) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 22. toukokuuta 1940 telakkanumerolla 1073 ja alus laskettiin vesille 17. syyskuuta. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 1. marraskuuta.
Alus myytiin romutettavaksi 1947
HMS Hibiscus (K24)
HMS Hibiscus (viirinumero K24) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1062 ja alus laskettiin vesille 6. huhtikuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 21. toukokuuta.
Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "USS Spry".
"Hibiscus" luovutettiin 2. toukokuuta 1942 Leithissä Skotlannissa Yhdysvaltain laivastolle, joka otti sen palvelukseen nimellä "USS Spry" vielä samana päivänä ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Maxim F. Firth. Alus lähti 20. toukokuuta Pohjois-Irlannista Londonderrystä saattueen mukana Argentiaan. Oltuaan Bostonissa huollettavana alus saapui Guantanamonlahdelle 1. elokuuta, minkä jälkeen se suojasi saattueita Guantanamosta Trinidadiin, kunnes se siirtyi tammikuussa 1943 reitille Trinidadista Recifeen.
Charlestonissa tehdyn huollon jälkeen alus saapui kesäkuussa 1944 Bostoniin, josta se suojasi saattueita sekä teki säämatkoja Newfoundlandin, Grönlannin ja Islannin välillä. Alus poistettiin palveluksesta 20. elokuuta 1945 ja se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle 26. elokuuta. Alus myytiin 1947 ja se nimettiin "Madonnaksi". Alus romutettiin 1955 Hong Kongissa.
HMS Hyacinth (K84)
HMS Hyacinth (viirinumero K84) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 20. huhtikuuta 1940 telakkanumerolla 1071 ja alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 3. lokakuuta.
Alus upotti 28. syyskuuta 1941 Regia Marinan sukellusveneen "Fisalian" Jaffan luoteispuolella. Alus havaitsi 9. heinäkuuta 1942 Regia Marinan sukellusveneen "Perlan" Beirutin edustalla. Sukellusvene vaurioitui syvyyspommein tehdyssä hyökkäyksessä ja se joutui nousemaan pintaan. "Hyacinth" valtasi aluksen ja sukellusvene hinattiin satamaan korjattavaksi, minkä jälkeen se nimettiin "HMS P.712":ksi.
Saksan laivaston sukellusvene "U-617" oli ajettu rantaan sen vaurioiduttu ilmahyökkäyksessä. "Hyacinth" ja "HMAS Wollongong" tuhosivat 12. syyskuuta 1943 sukellusveneen tykkitulella.
Aluksen päällikköinä olivat:
Alus lainattiin 24. lokakuuta 1943 Aleksandriassa Egyptissä Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Apostolis". Alus palveli Välimerellä ja Kreikan sisällissodassa. Alus palautettiin 1952 Britannian kuninkaalliselle laivastolle ja se romutettiin 1961 Italiassa.
HMS Kingcup (K33)
HMS Kingcup (viirinumero K33) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 19. heinäkuuta 1940 telakkanumerolla 1076 ja alus laskettiin vesille 31. lokakuuta. Alus valmistui kaksi kuukautta myöhemmin 30. joulukuuta.
Alus myytiin vuonna 1946.
HMS Mallow (K81)
HMS Mallow (viirinumero K81) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1065 ja alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 2. heinäkuuta.
Alus luovutettiin vuonna 1944 Jugoslavialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Nada". Alus nimettiin seuraavana vuonna "Partizankaksi". Alus palautettiin Britannian laivastolle, joka palautti sen alkuperäiselle nimelle. Vuonna 1948 alus myytiin Egyptille, joka nimesi sen "El Sudaniksi". Se oli 1970-luvun alusta koululaivana, kunnes alus poistettiin palveluksesta 1975.
HMS Orchis (K76)
HMS Orchis (viirinumero K76) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 18. kesäkuuta 1940 telakkanumerolla 1075 ja alus laskettiin vesille 15. lokakuuta. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 29. marraskuuta.
Alus upotti 15. elokuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen "U-741" saattaessaan maihinnoususaattuetta Normandiaan. Sukellusveneestä pelastui ainoastaan yksi miehistönjäsen muiden saadessa surmansa. "Orchis" osui miinaan 21. elokuuta Normandian rannikolla, jolloin se tuhoutui rantaan ajaessaan.
HMS Peony (K40)
HMS Peony (viirinumero K40) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 24. helmikuuta 1940 telakkanumerolla 1066 ja alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 2. elokuuta.
Alus luovutettiin 1943 Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Sakhtouris". Alus palautettiin 1951 Britannian laivastolle, joka palautti sen alkuperäiselle nimelle. Alus romutettiin vuotta myöhemmin Dunstonissa.
HMS Periwinkle (K55)
HMS Periwinkle (viirinumero K55) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1059 ja alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 8. huhtikuuta.
Alus luovutettiin vuonna 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "USS Restless". Alus palautettiin 1945 Britannialle.
QR III
QR III on kalifornialaisen heavymetal-bändi Quiet Riotin tekemä studiojulkaisu. Se julkaistiin 7. heinäkuuta 1986. Albumin musiikkityyli poikkeaa edeltäjistään, mikä tuntuu lukuisissa syntetisaattori-osuuksissa. Yhtyeen tyylilaji on muuttunut huomattavasti (alkuperäisestä kapinahevistä, suorasta metallimusiikista) niin kutsutun popin oloisen diskohevin suuntaan. Basisti on vaihtunut Chuck Wright'iksi. Hän esittää levyllä 1'10" kestoisen bassosoolon, jota ei olla määritelty omana instrumentaali-kappaleenaan levytietoihin. Bassosoolo on kappaleiden 7 ja 8 välivaiheilla. Esiintyvät artistit ovat: (myös Giuffria-yhtyeessä, ennen ja jälkeen Quiet Riotin ajan vaikuttanut) Chuck Wright, Frankie Banali, Kevin DuBrow ja Carlos Cavazo sekä John Purdell, joka soitti kosketinsoittimia.
HMS Pimpernel (K71)
HMS Pimpernel (viirinumero K71) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 19. heinäkuuta 1940 telakkanumerolla 1077 ja alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1940. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 30. joulukuuta.
Alus myytiin romutettavaksi lokakuussa 1948.
HMS Rhododendron (K78)
HMS Rhododendron (viirinumero K78) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 22. toukokuuta 1940 telakkanumerolla 1072 ja alus laskettiin vesille 2. syyskuuta. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 18. lokakuuta.
Alus myytiin 1950.
HMS Armeria (K187)
HMS Armeria (viirinumero K187) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 17. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 1098 ja alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1941. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 28. maaliskuuta.
Alus myytiin 1948.
HMS Aster (K188)
HMS Aster (viirinumero K188) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 15. lokakuuta 1940 telakkanumerolla 1099 ja alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1941. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 9. huhtikuuta.
Alus myytiin romutettavaksi 1946.
Burghley Horse Trials
Burghley Horse Trials on kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1961 lähtien Burghley Housen mailla lähellä Stamfordia Lincolnshiren kreivikunnassa Englannissa. Vuonna 1961 Harewood Housessa jouduttiin perumaan kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Burghley Housen silloinen isäntä, Exeterin 6. markiisi David Cecil, sai innokkaana hevosurheilun ystävänä siirrettyä kilpailun nykyiseen paikkaan. Samalla siitä on tullut yksi suosituimmista ja arvostetuimmista hevosurheilutapahtumista, jota käy paikan päällä seuraamassa jopa 160 000 katsojaa.
Kilpailun menestynein ratsastaja on William Fox-Pitt, joka on voittanut kilpailun kuudesti. Andrew Nicholsonilla on eniten osanottokertoja. Hän on osallistunut kilpailuun peräti 33 kertaa. Vuonna 2003 Pippa Funnell voitti ensimmäisenä ratsastajana kenttäratsastuksen Grand Slamin, eli hän voitti saman vuoden aikana Kentuckyn, Badmintonin ja Burghleyn kenttäratsastuskilpailut.
HMS Bergamot (K189)
HMS Bergamot (viirinumero K189) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 15. lokakuuta 1940 telakkanumerolla 1100 ja alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1941. Alus valmistui kaksi kuukautta myöhemmin 12. toukokuuta.
Alus myytiin 1947.
HMS Bryony (K192)
HMS Bryony (viirinumero K192) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 16. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 1102 ja alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1941. Alus valmistui kolmea kuukautta myöhemmin 16. kesäkuuta.
Alus myytiin elokuussa 1947 Norjalle, joka muutti sen sääalus "Polarfront II":ksi. Alus romutettiin 1979.
HMS Chrysanthemum (K195)
HMS Chrysanthemum (viirinumero K195) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 1940 telakkanumerolla 1104. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1941 ja valmistui vasta 26. tammikuuta 1942, koska se vaurioitui telakalle toukokuussa 1941 tehdyssä ilmahyökkäyksessä.
Alus luovutettiin vuonna 1942 Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "FNFL Commandant Drogou". Vuonna 1948 alus myytiin United Whalersille, joka nimesi sen "Terje X":ksi. Portugali osti 1959 aluksen liittäen sen laivastoonsa nimellä "Carvalho Araujo". Alus poistettiin alusluettelosta 1975.
Tulivuoren juurella (elokuva)
Tulivuoren juurella ("Under the Volcano") on John Hustonin ohjaama yhdysvaltalais-meksikolainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se perustuu Malcolm Lowryn samannimiseen, osin elämäkerralliseen romaaniin, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Guy Gallo. Elokuvan pääosissa näyttelevät Albert Finney, Jacqueline Bisset ja Anthony Andrews.
Elokuva kertoo alkoholisoituneesta Britannian konsulista (Finney) meksikolaisessa kaupungissa marraskuun alussa vietettävänä kuolleiden päivänä.
Cannesin elokuvajuhlilla "Tulivuoren juurella" asetettiin ehdolle Kultaisen palmun voittajaksi. Finney oli roolistaan ehdolla Oscar-palkinnon ja Golden Globen saajaksi. Myös Bisset sai Golden Globe -ehdokkuuden. Alex North oli Oscar-ehdokkaana elokuvan musiikista.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Finneyn ”tukevan sooloilun” pitävän syöksykierretarinan sietokyvyn rajoissa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa kolme tähteä neljästä.
Piilolampi (Vaala)
Piilolampi on Oulujoen vesistöön kuuluva pieni järvi tai lampi Vaalassa. Järven koillispuolelle on yhteys Saarijärven taitse kiertävää metsäautotietä. Järvi laskee koillisesta suo-ojia myöten Saarijärveen. Asumaton järvi on koillis-kaakkosuunnassa noin sataviisikymmentä metriä pitkä ja leveimmillään viitisenkymmentä metriä. Rannat ovat soistuneet.
Igor Smolnikov
Igor Aleksandrovitš Smolnikov (; s. 8. elokuuta 1988 Kamensk-Uralski) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut FK Zenit Pietaria elokuusta 2013 lähtien.
Hän aloitti uransa FK Lokomotiv Moskovassa. Vuosina 2006–2007 hän pelasi FK Torpedo Moskovassa. Lokakuussa 2007 hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan. Maaliskuussa 2009 hän siirtyi lainalle FK Ural Ekaterinburgiin ja heinäkuussa samana vuonna hän siirtyi lainalle FK Tšitaan. Marraskuussa 2009 hän palasi Lokomotiviin. Maaliskuussa 2011 hän siirtyi lainalle Žemtšužina Sotšiin. Elokuussa 2011 hän siirtyi lainalle FK Rostoviin. Kesäkuussa 2012 hän teki neljän vuoden sopimuksen FK Krasnodarin kanssa. Elokuussa 2013 hän siirtyi FK Zenit Pietariin.
Venäjän maajoukkuedebyyttinsä hän teki 19. marraskuuta 2013 Etelä-Koreaa vastaan. Hänet on nimetty Euroopan-mestaruuskilpailujen joukkueeseen vuonna 2016.
Hän on naimisissa Ekaterinan kanssa ja heillä on kaksi poikaa: Aleksandr ja Luka.
Raul Mälk
Raul Mälk (s. 14. toukokuuta 1952 Pärnu) on virolainen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2007 Viron pysyvänä edustajana Euroopan unionissa. Aiemmin urallaan Mälk on toiminut muun muassa Viron ulkoministerinä ja maan suurlähettiläänä Irlannissa, Isossa-Britanniassa ja Portugalissa.
Mälk valmistui Tarton valtionyliopiston taloustieteiden laitokselta vuonna 1975, minkä jälkeen hän työskenteli Viron radion palveluksessa vuosina 1977–1990. Viron uudelleenitsenäistymisen jälkeen Mälk työskenteli eri tehtävissä ulkoministeriössä vuosina 1992–1996, minkä jälkeen hänet nimitettiin Viron suurlähettilääksi Isoon-Britanniaan ja Irlantiin. Mälk toimi myös Viron ulkoministerinä 1998–1999. Ison-Britannian suurlähettiläänä Mälk toimi vuoteen 2001 ja Irlannin vuoteen 2003 saakka. Hän oli myös Viron Portugalin suurlähettiläänä vuosina 2000–2003. Suurlähettilään tehtävien jälkeen Mälk palasi takaisin ulkoministeriön palvelukseen Viroon.
Korpijärvi (Utajärvi)
Korpijärvi on Oulujoen vesistöön kuuluva pienehkö järvi Utajärven kaakkoiskulmassa, Vaalan kunnanraja kulkee aivan järven kaakkoisrannan kohdalla. Järven eteläpuolelle on yhteys metsäautotietä Saarijärven sivuitse. Järvi laskee Saarijärven pohjoiskolkkaan reilun kilometrin mittaista Korpiojaa myöten. Kaakko-luoteissuuntainen järvi on viitisensataa metriä pitkä ja leveimmillään yhtä leveä. Pohjoisrannalla, jonne Sarvisuon-Jerusaleminsuon Natura 2000 -suojelualue yltää, on kämppä nuotiopaikkoineen.
Anthony Andrews
Anthony Corin Gerald Andrews (s. 12. tammikuuta 1948 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan etenkin lordi Sebastian Flyten roolista 1980-luvun alun tv-minisarjassa "Mennyt maailma".
Anthony Andrews syntyi nelilapsiseen taiteilijaperheeseen Lontoon Hampsteadissa: äiti oli tanssija ja isä BBC:n kapellimestari ja sovittaja. Tunnettujen rooliensa vuoksi Andrewsia pidetään usein taustaltaan yläluokkaisena, mutta perhe ei ollut mitenkään varakas. Hän otti tanssitunteja kahdeksanvuotiaasta alkaen ja sai kouluvuosien jälkeen paikan Chichester-teatterista, aluksi näyttämöapulaisena. Koe-esiintymisen kautta hänet valittiin yhdeksi koulupojaksi Alan Bennettin näytelmään "Forty Years On", jossa rehtoria esitti John Gielgud.
Andrews näytteli 1970-luvulla televisiosarjoissa, muun muassa monessa roolissa sarjassa "Kahden kerroksen väkeä", kunnes nousi maailmanmaineeseen "Menneen maailman" toisessa miespääosassa Jeremy Ironsin ohella. Andrews sai roolistaan Golden Globe- ja Bafta-palkinnot ja oli Emmy-palkintoehdokkaana.
"Menneen maailman" jälkeen Andrews sai pääosan vuoden 1982 televisioelokuvassa "Ivanhoe". Hän näytteli yhtä pääosaa John Hustonin elokuvassa "Tulivuoren juurella" ("Under the Volcano", 1984) ja John Frankenheimerin elokuvassa "Verirahat" ("The Holcroft Covenant", 1985). Elokuvien ohella Andrewsia on nähty musikaaliproduktioissa, kuten professori Higginsinä vuoden 2001 "My Fair Ladyssa". Vuoden 2010 elokuvassa "Kuninkaan puhe" hän esitti pääministeri Stanley Baldwinia.
Anthony Andrews on ollut vuodesta 1971 naimisissa Simpsons of Piccadilly -tavaratalon omistajasukuun kuuluvan näyttelijä Georgina Simpsonin kanssa. Heillä on kolme lasta, ja heidän tyttärensä kummitäti on prinsessa Anne.
Lauri Kuusanmäki
Lauri Johannes Kuusanmäki (1894 – 8. huhtikuuta 1967 Oulu) oli suomalainen historian lehtori, paikallishistorioiden kirjoittaja ja kansatieteilijä.
Kuusanmäki toimi opettajantyön ohella Yleisradion ohjelmapäällikkönä Tampereella vuosina 1929–1961. Hänestä tuli Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtori vuonna 1957.