hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kosti Kustaa Kartiokari
Kosti Kustaa Kartiokari (alkujaan Kakola, myöhemmin Lakus;16. heinäkuuta 1923 Kärkölä — 19. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen huumekaupan organisoija ja liikemies. Lehdistö on nimittänyt häntä mm. Pohjolan huumekuninkaaksi. Kartiokari salakuljetti ja salakuljetutti kuriireilla amfetamiinia ja Preludinia (fenmetratsiini, amfetamiiniryhmään kuuluva aine) suurina erinä erityisesti Saksasta sekä Suomeen että muihin Pohjoismaihin. Hänen on arvioitu tuoneen ja tuottaneen 200 kg amfetamiinia Suomeen ja Ruotsiin.
Lisänimillä "Tuplakoo" ja "Kolme Koota" tunnettua miestä on luonnehdittu hienosti pukeutuvaksi herrasmieheksi, mutta toisaalta suorastaan saidaksi. Hänellä oli peltisiä teollisuushalleja rakentanut yritys. Myöhemmin hän perusti maalausalan yrityksen voidakseen hankkia sen nimissä amfetamiinin valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja. Kartiokari esiintyi mahtipontisesti myös julkisuudessa. Hän lähetti sanomalehti "Uuteen Suomeen" kirjeitä, joissa uhosi voivansa säädellä amfetamiinin markkinoita olipa vapaalla tai vankilassa. ""Pystyn myöskin yhdellä ainoalla puhelinsoitolla tyrehdyttämään lopullisesti käytännöllisesti katsoen koko Euroopan amfetamiinisulfaatin ulostulon"", Kartiokari kerskui 14. toukokuuta 1969 lähettämässään kirjeessä.
Poliisi tutki vuonna 1968 amfetamiinipillerien kauppaa, jossa Kartiokarin epäiltiin olevan taustalla. Tämä joutui poliisin kuultavaksi Helsingissä suuri selittämätön rahamäärä hallussaan, mutta laskettiin vapaaksi todisteiden puuttuessa. Tämän jälkeen hän siirtyi pysyvästi Ruotsiin. Kartiokarista annettiin etsintäkuulutus kaikkiin Pohjoismaihin ja hän jäi kiinni Tanskan Kalundborgissa marraskuussa 1969 salanimellä "Anton Lagerlöf". Hänet tuomittiin ensin Ruotsissa kuuden ja sitten Suomessa viiden vuoden ja seitsemän kuukauden pituiseen vankeusrangaistukseen, kun hänen menetelmiinsä tyytymätön apulainen todisti häntä vastaan. Rangaistus oli pisin Suomessa siihen mennessä huumerikoksista annettu. Vankilassa hän otti uudeksi sukunimekseen "Lakus".
Vapauduttuaan Kartiokari jatkoi amfetamiinin valmistuksen organisointia opiskeltuaan vankeusaikanaan uusia menetelmiä. Vankeusaikanaan hankkimansa asiantuntemuksen avulla hän hankki tarvittavia aineita ja organisoi ainakin kaksi tehdasta, toisen kerrostaloasuntoon Helsingin Vuosaaressa ja toisen omakotitaloon Kesälahdelle. Valmistuksen hoitaneet apurit jäivät kiinni varkaudesta ja joku heistä paljasti Kartiokarin olevan valmistuksen taustalla. Hänelle annettiin yli viiden vuoden vankeustuomio.
Kartiokari kuoli sydäninfarktiin 19. heinäkuuta 1981 Helsingin keskusvankilassa ollessaan kärsimässä vuonna 1978 saamaansa 5 vuoden 4 kuukauden vankeusrangaistusta huumausainerikoksen valmistelusta ja puukotuksesta.
Beringinhanhi
Beringinhanhi ("Anser canagica") on eräs hanhilaji.
Beringinhanhi on 66–85 senttimetriä pitkä. Linnun ruumis on siniharmaa ja suomukuvioinen. Pää ja niska ovat valkoiset, mutta kaulan etupuoli on musta. Jalat ovat oranssinkeltaiset.
Beringinhanhia pesii Koillis-Siperiassa ja Alaskassa. Laji on havaittu joissain Euroopan maissa, mutta havainnot koskevat suurella todennäköisyydellä tarhoista karanneita yksilöitä.
Aasianiibikset
Aasianiibikset ("Pseudibis") on iibiksien heimoon kuuluva pelikaanilintusuku. Aasianiibiksiä on BirdLife Suomen luokittelussa kolme lajia.
Toukohärät
Toukohärät (Meloidae) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu neljä alaheimoa, 120 sukua ja 2 500 lajia.
Aikuisen pää on kokonaan näkyvissä ja niska on epätavallisen ohut. Selkäkilpi on etupäästä kapeampi kuin takapäästä, eikä siinä ole harjannetta. Selkäkilvet ovat usein värikkäitä. Jalat ovat pitkät. Toiset lajit ovat lentokyvyttömiä. Puolustautumiskeinona toukohärät erittävät nivelistään kantaridiinia, joka on ihoa ärsyttävää myrkkyä.
Triunguliinit ovat pieniä, veneenmuotoisia ja kuusijalkaisia.
Suurin osa aikuisista on päiväeläimiä. Aikuiset toukohärät viihtyvät aurinkoisilla, avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja hakkuuaukeilla. Ne elävät ryhmissä ja niitä esiintyy keväällä.
Toukohärkänaaras munii maahan, kivien alle tai kasveille suuren määrän munia kerralla, jopa tuhat. Munista kuoriutuu kuusijalkaisia toukkia, triunguliineja. Toukat hakeutuvat erakkomehiläisten pesiin. Eräät lajit kiipeävät kukkiin vaanimaan erokkomehiläisiä, joiden karvoihin kiinnittyineinä ne saavat kyydin pesään, toiset löytävät sinne omin voimin.
Pesässä niistä kehittyy matomaisia ja ne syövät isäntäeläimen munia, toukkia ja ruokavarastoja. Kuudennessa tai seitsemännessä toukkavaiheessa ne talvehtivat lepotilassa ("diapaussi"), jossa iho kovettuu, lihakset rappeutuvat ja hengitys vähenee. Sen jälkeen ne taas kuorituvat matomaisina toukkina ja koteloituvat. Jotkut lajit kaivavat itselleen kolon koteloitumista varten. Koteloista ne kuoriutuvat keväällä. Aikuiset elävät yleensä kolmisen kuukautta, jona aikana ne parittelevat ja munivat useita kertoja.
Tämä peruskuvio voi vaihdella lajeittain ja ympäristötekijöistä johtuen. Eräillä lajeilla ei toisinaan ole lepovaihetta ollenkaan tai ne voivat palata siihen uudestaan. Toisilla lajeilla ei ole erillistä lepomuotoa vaan ne talvehtivat munina, triunguliineina tai aikuisina. Joskus lepotila voi kestää yli vuodenkin.
Yleisintä lajia, sinitoukohärkää, tavataan koko maassa. Isotoukohärkä on uhanalainen, sitä on tavattu 2010-luvulla Hämeessä useina kesinä. Kaksi lajia, huhtihärkä ja typytoukohärkä, ovat hävinneet maasta elinympäristön umpeenkasvun takia.
Seuraavassa listassa on joitakin lajeja heimon noin 2500:sta lajista. Suomessa tavattavat on merkitty tähdellä (*) ja aiemmin tavatut kahdella (**).
Matti Seppälä
Matti Kullervo Seppälä (s. 5. syyskuuta 1941 Vaasa) on suomalainen luonnonmaantieteilijä ja Helsingin yliopiston luonnonmaantieteen professori emeritus. Seppälä on toiminut maantieteen apulaisprofessorina Oulun yliopistossa vuosina 1973–1978, maantieteen apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1998 ja maantieteen professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1998–2009. Hänen tieteellisiin kiinnostuksenkohteisiinsa kuuluvat muun muassa kylmien ympäristöjen geomorfologia, geomorfologinen kartoitus, ilmakuvatulkinta, ikirouta ja eoliset prosessit.
Robert Zurbriggen
Robert Zurbriggen (16. maaliskuuta 1917 Saas-Fee, Valais – 21. huhtikuuta 1952) oli sveitsiläinen maasto- ja ampumahiihtäjä. Zurbriggen osallistui vuoden 1948 talviolympialaisiin Sankt Moritzissa 4x10 km viestihiihdossa ja 18 km:n matkalla, jossa hänen sijoituksensa oli 26. Zurbriggen kilpaili lisäksi myös näytöslajina olleeseen sotilaspartiohiihtoon toimien partion johtajana.
Zurbriggen työskenteli vuoristo-oppaana ja kuoli jäätiköllä tapahtuneessa onnettomuudessa vuonna 1952.
Takaisin pelissä
Takaisin pelissä () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Lorenz. Elokuvan pääosissa esiintyvät Clint Eastwood, Amy Adams, Justin Timberlake, Matthew Lillard ja John Goodman. Elokuva kertoo eläköityvästä baseballin kykyjenetsijästä, joka ottaa tyttärensä mukaan viimeiselle työmatkalleen.
"Takaisin pelissä" on Clint Eastwoodin paluu näyttelijäksi vuoden 2008 elokuvan "Gran Torino" jälkeen.
Gus Lobel on ollut yksi kaikkien aikojen parhaimmista kykyjenetsijöistä baseballissa vuosikymmenten ajan. Hän pystyy esimerkiksi kertomaan syöttäjän tekemän heiton pelkästään mailaan jääneen murtuman perusteella. Gus on vanhentunut, mutta ei suostu jäämään pois Gus kykyjenetsintäkeikasta, joka saattaa jäädä hänen uransa viimeiseksi. Atlanta Bravesin joukkueen johto on alkanut epäillä Gusin arviointikykyä, varsinkin kun rekrytoinnin mahdollisuuksiin on tulossa maan odotetuin lyöjälupaus.
Gusin tytär Mickey, joka toimii juristina arvostetussa atlantalaisessa lakifirmassa, saattaisi kyetä auttamaan. Mickey ei ole koskaan ollut läheinen isänsä kanssa, sillä Gus ei ollut varautunut yksinhuoltajuuteen vaimonsa kuoleman jälkeen. Gusin huomion jakaa aivan liian helposti asia jonka Mickey arvoi olevan tämän ensirakkaus: Baseball. Omaa arviointikykyään vastaan toimien ja Gusin vastustuksista huolimatta Mickey liittyy mukaan kykyjenetsintä matkalle Pohjois-Carolinaan, laittaen vaakalaudalle oman uransa pelastaakseen isänsä uran. Isä ja tytär viettävät aikaa yhdessä ensimmäistä kertaa vuosiin, ja kumpikin tekee uusia löytöjä tahollaan – paljasten pitkäaikaisia salattuja totuuksia heidän menneisyydestään ja nykyisyydestään jotka saattavat muuttaa heidän tulevaisuutensa.
Elokuvan kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2012 Georgiassa Yhdysvalloissa. Tarkkoihin kuvauspaikkoihin kuuluivat Atlantan Virginia-Highland kaupunginosa, mukaan lukien paikkakunnan ”George’s”-ravintola, Athensin kaupunki (joka toimii elokuvan Ashevillen kaupunkina Pohjois-Carolinassa). Yksi kohtaus kuvattiin ”The Globe” -ravintolassa keskustan alueella ja toinen College Avenue ja Clayton Street -katujen luona. Dawsonvillen kaupunki, jossa toteutettiin useita kohtauksia, etenkin paikallisessa motellissa ja sen ympäristössä.
Legions of Perkele
Legions of Perkele on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin vuonna 1998 julkaistu neljäs albumi. Albumin julkaisi Spinefarm Records. Albumin raidat 10 ja 11 ovat ”tyhjiä” kahdentoista sekunnin mittaisia pätkiä, jotka eivät sisällä ollenkaan musiikkia. Myöskään albumin aloittavaa ”Introa” ei ole mainittu albumin kappalelistauksessa. Kappaleet ”Deep from the Depths” ja ”Warmetal” ovat bonusraitoja, jotka on mainittu levyn etukannen vihkossa, mutta ei takakannessa. Albumi uudelleenjulkaistiin yhdessä "Saatana" -albumin kanssa vuonna 2004.
Jyväskyläläinen Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtye levytti kappaleesta ”Last Day in Heaven” suomenkielisen version nimeltään ”Viimeinen päivä taivaan?” vuonna 2000. Kappaleen suomenkielisen käännöstekstin ovat tehneet Timo Rautiainen ja Tomi Tuomaala.
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Demonos Sova.
Astromantic Charm School
Astromantic Charm School on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon kolmas remix-albumi. Se sisältää uudelleenmiksauksia yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Astromantic", joka ilmestyi muutamaa kuukautta aiemmin. Albumi julkaistiin 15. syyskuuta 2004.
Albumilla vierailee useita japanilaisia ja ulkomaisia remiks-artisteja, kuten Free Tempo, Halfby, Comoesta Yaegashi, Lab Tomita, Ugly Duckling ja Space Cowboy. Sitä kuljettaa eteenpäin ”Astromantic Charm School” -koulusta kertova kehystarina. Albumin välisoitoilla kertojana toimii Masaaki Yashima.
Ericus Schroderus
Ericus Johannis Schroderus (viimeistään 1609 Uppsala – 14. tammikuuta 1639 Tukholma) oli ruotsalainen leksikografi. Hänen vuonna 1637 julkaisemansa nelikielinen sanakirja "Lexicon Latino-Scondicum" oli ensimmäinen suomen kieltä sisältänyt sanakirja.
Schroderus oli luultavasti uppsalalaisen porvarin poika ja hän opiskeli lääketiedettä Uppsalan yliopistossa vuosina 1625–1635. Pian maisteriksi valmistumisensa jälkeen hänet lähetettiin marraskuussa 1635 Ouluun hankkimaan kuninkaalliselle kanslialle tietoja Johannes Messeniuksen historiateoksesta "Scondia illustrata". Kuningatar Kristiinan holhoojahallitus halusi tietää kiistanalaisen teoksen sisällön ennen julkaisuluvan antamista. Schroderus asui Messeniuksen luona tammikuusta marraskuuhun 1636, jolloin Messenius kuoli, ja palasi sen jälkeen Tukholmaan jättämään raporttinsa.
Schroderus kuoli tapaturmaisesti tammikuussa 1639 pudottuaan Tukholmassa Norrström-virtaan, jossa myllyn vesiratas ruhjoi hänet kuoliaaksi.
Schroderus valmisteli jo Uppsalassa latina-ruotsi-sanakirjaa. Hän lisäsi siihen mukaan latinankielisten sanojen käännökset myös suomeksi, koska tajusi Oulussa asuessaan ettei yhtään suomen kielen sanakirjaa ollut vielä olemassa, ja saksaksi, mahdollisesti saksalaisen kirjanpainajan toiveesta. Schroderus ei osannut suomea, mutta Oulun kappalainen Marcus Pauli Björneburgensis (Sadelerus) antoi hänelle suomenkieliset sanavastineet noin 2 400 sanaan. Vuonna 1637 julkaistu "Lexicon Latino-Scondicum" oli Schroderuksen töistä ainoa hänen elinaikanaan ilmestynyt. Teoksesta otettiin näköispainos 1941.
Kuollessaan Schroderus jätti jälkeensä käsikirjoituksen myös toiseen suureen nelikieliseen sanakirjaan "Dictionarium quadrilingue", joka sisälsi käännöksiä ruotsin kielen sanoista saksaksi, latinaksi ja kreikaksi. Käsikirjoitus jäi tuntemattomaksi, kunnes kielitieteilijä Bengt Hesselman julkaisi sen vuonna 1929. Sen on sanottu olleen ensimmäinen nykyaikaisen ruotsin kielen sanakirja, sillä muista saman ajan ruotsalaisista sanakirjantekijöistä poiketen Schroderus oli kiinnostuneempi aidosta puhekielestä kuin ikivanhoista sanoista.
Schroderus käänsi latinasta ruotsiksi Johan Amos Comeniuksen teoksen "Janua linguarum reserata aurea". Käännös ilmestyi postuumisti vuonna 1640.
Lars Schroderus
Lars (Lorentz) Larsson Schroderus t. Schroderos t. Schröder (k. noin 1675) oli ruotsalainen, nykyisen Suomen alueella toiminut maanmittari. Hän toimi Länsi-Suomessa, Uudenmaan ja Hämeen läänin maanmittarina 1640-luvulta virkaeroonsa vuoteen 1664 saakka. Hän sai Pietari Brahelta toimeksiannon kartoittaa Suomea ja laatia maantieteellisen kertomuksen. Schoroderuksen mittaamista kartoista on säilynyt toistasataa taloudellisten mittauusten karttaa Sääksmäen, Someron, Urjalan ja Tammelan pitäjistä.
Gustavo Chapela
Gustavo Chapela (s. 8. syyskuuta 1946 México) on meksikolainen entinen miekkailija.
Chapela osallistui Méxicon olympialaisissa 1968 säilässä sekä henkilökohtaiseen että joukkuekilpailuun ja oli mukana myös floretin joukkuekisassa, mutta putosi kaikissa kilpailuissa alkulohkossa. Hän miekkaili Pan-Amerikan kisoissa 1971 maansa säiläjoukkueessa, joka voitti pronssia.
ESV Kaufbeuren
ESV Kaufbeuren on saksalainen jääkiekkojoukkue Kaufbeurenin kaupungista. Joukkue on perustettu jo vuonna 1946 ja se pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL 2-liigassa.
Hugo Schulman
Carl Magnus Hugo Schulman (31. joulukuuta 1850 Hamina – 16. helmikuuta 1919 Kauniainen) oli suomalainen kenraali ja sotahistorioitsija.
Schulmanin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Alexander Leonhard Karl Schulman ja Pauline Glansenstjerna. Hän kävi Pavlovin kadettikoulun ja tuli 1869 Venäjällä kaartin vänrikiksi. Schulman kunnostautui Turkin sodassa, minkä jälkeen hänet määrättiin alikapteenina Haminan kadettikomppanian päälliköksi vuonna 1881. Everstiksi Schulman ylennettiin 1889. Kadettikoulun lakkauttamisen yhteydessä hän erosi palveluksesta 1902 kenraalimajurina. Sen jälkeen hän hoiti Porvoon historiallista museota 1903–1910.
Schulman julkaisi sotahistorialliset teokset "Händelserna i Finland under Krimkriget" (1905, suomennettiin) ja "Striden om Finland 1808-09" (1909, suomennettiin), samoin kuin Sigurd Nordenstrengin kanssa matrikkelin "Finska kadettkårens elever och tjänstemän 1812-1912".
Schulmanin puoliso vuodesta 1886 oli vapaaherratar Augusta Helena Wrede af Elimä (k. 1923).
August Benjamin af Schultén
August Benjamin af Schultén (1856–1912) oli suomalainen kemisti ja vapaaherra. Hän oli Helsingin yliopistossa dosenttina 1883–1904 ja siirtyi Pariisiin 1901. Hänen tutkimuskohteitaan olivat mineraloginen kemia, mineraalisynteesi ja epäorgaanisten suolojen valmistus.
Vuosina 1892–1894 hän toimitti "Naturen" -nimistä aikakauslehteä.
Hänen veljensä oli Maximus af Schultén.
Johannes Schwartzberg
Johannes Schwartzberg (15. helmikuuta 1846 Pyhäjärvi – 18. syyskuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen pappi.
Schwartzbergin vanhemmat olivat Säräisniemen kappalainen Henrik Schwartzberg (1811–1857) ja Laura Katarina Stenbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1864 ja hän suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1867. Schwartzberg vihittiin papiksi 1867.
Schwartzberg oli Kuopion lyseon lehtori 1876–1893 ja koulun rehtori 1887–1893. Kuopion tuomiorovasti hän oli 1893–1915 ja raamatunkäännöskomitean jäsen vuodesta 1886. Hän osallistui valtiopäiville pappissäädyn edustajana 1888–1906 ja oli kirkolliskokouksen jäsen 1886–1913. Kuopion hiippakunnan piispanvaalissa 1900 hän sai eniten ääniä, mutta valtiollisista syistä hänet syrjäytettiin. Teologian kunniatohtorin arvon hän sai 1907.
Schwartzberg oli naimisissa vuodesta 1870 Johanna (Hanna) Rahmin kanssa. Heillä oli kaikkiaan kolmetoista lasta, joista yksi, Paavo, kuoli tulirokkoon n. 2 -vuotiaana. Muut lapset kasvoivat aikuisiksi. Heidän toiseksi vanhin tyttärensä oli tekstiilitaiteilija Maria Schwartzberg, lääkäri ja professori Sakari Mustakallio oli heidän nuorin poikansa. Schwartzbergin veljiä olivat lähetysjohtaja Jooseppi Mustakallio ja rovasti, runoilija Heikki Mustakallio.
Maria Schwartzberg
Maria Emilia Schwartzberg (25. maaliskuuta 1873 Heinävesi – 13. toukokuuta 1923) oli suomalainen taidemaalari ja tekstiilitaiteilija.
Maria Schwartzberg, jonka isä oli Kuopion tuomiorovasti Johannes Schwartzberg, opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1892–1895 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1903–1906. Hän suunnitteli käsityömalleja ja toimi Suomen Käsityön Ystävien taiteellisena neuvonantajana 1903–1913 ja vuodesta 1917 Taideteollisuus Oy:n taiteellisena johtajana. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1901 ja 1902.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1992 – miesten kaksinpeli
Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 alkoi 30. heinäkuuta ja finaali pelattiin 6. elokuuta 1992. Aluksi pelattiin alkulohkot ja niiden voittajat jatkoivat neljännesvälieriin. Olympiakultaa voitti ruotsalainen Jan-Ove Waldner, joka kaatoi loppuottelussa ranskalaisen Jean-Philippe Gatienin suoraan 0-3. Pronssiottelua ei turnauksessa pelattu, vaan välierien häviäjät jakoivat pronssimitalin.
Carl Magnus Schybergson
Carl Magnus Schybergson (19. tammikuuta 1886 Tukholma – 26. elokuuta 1969) oli suomalainen historioitsija. Hän oli filosofian lisensiaatti, Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon lehtori 1920–1952, Åbo akademin dosentti 1922–1924 ja 1928–1943. Hän sai professorin arvon 1956.
Carl Magnus Schybergsonin vanhemmat olivat historian professori Magnus Gottfrid Schybergson ja Johanna Schybergson. Hän julkaisi vuonna 1956 elämäkerran isästään.
Henrik Schybergson
Paul Henrik Schybergson (26. marraskuuta 1898 Helsinki – 5. toukokuuta 1961) oli Svenska handelshögskolanin liiketalouden professori vuodesta 1934 ja myöhemmin Svenska medborgarhöskolanin rehtori 1946–1951.
Schybergson kirjoitti ylioppilaaksi 1916 ja suoritti ruotsinkielisen kauppaopiston 1918 sekä Tukholman kauppakorkeakoulun 1920. Valmistuttuaan valtiotieteen kandidaatiksi Åbo Akademista 1925 hän siirtyi liiketaloustieteen opettajaksi Svenska handelshögskolaniin ja sai professuurin vuonna 1934. Schybergson oli 1930–1932 aikakauslehti "Kontorsvärdenin" ja 1942–1951 "Affärsekonomisk Revyn" päätoimittaja. Hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon vuosina 1941–1950. Hänet vihittiin Svenska handelshögskolanin kunniatohtoriksi.
Henrik Schybergsonin isä oli historioitsija Magnus Gottfrid Schybergson.
Olof Gangius
Olof Mårtenson Gangius (1600-luku) oli ruotsalainen maanmittari ja ensimmäinen maanmittari Suomessa. Hän sai kamarikollegiolta määräyskirjan lähteä Suomeen maanmittariksi, ja tässä tehtävässä hän keskittyi kaupunkeihin ja teki mittauksia Turussa 1634 ja 1636 sekä Viipurin asemakaavakartan 1630-luvun lopulla. Hänen sanotaan olleen myös Helsingissä..
Hänen alaisinaan toimivat maanmittarit Anders Streng ja Lars Schroderus. Kamarikollegio määräsi hänet palaamaan Tukholmaan 1643.
Viimeiset sekunnit
Viimeiset sekunnit ("Ransom") on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Caspar Wrede. Elokuvan keskeisimpiä rooleja esittävät Sean Connery, Ian McShane ja John Quentin. Elokuvassa terroristiryhmittymä kaappaa Britannian suurlähettilään vaatien hänestä lunnaita.
Björn Söderberg
Björn Mikael Söderberg (1. huhtikuuta 1958 Tukholma – 12. lokakuuta 1999 Tukholma) oli ruotsalainen ammattiyhdistysaktiivi, joka kuului syndikalistiseen SAC-ammattiliittoon. Söderberg murhattiin kotiovellaan Tukholman Skärholmenin kaupunginosassa lokakuussa 1999. Söderberg oli saman vuoden syyskuussa paljastanut SAC:n "Arbetaren"-lehdelle, että liikealan-ammattiliitto Handelsin paikallisosaston hallituksessa istunut Robert Vesterlund oli näkyvä hahmo uusnatsien toiminnassa. Lehtiartikkelin jälkeen Vesterlund erotettiin ammattiliitosta ja myöhemmin hän irtisanoutui työpaikastaan.
Lokakuun 12. päivän iltana kolme ruotsalaista uusnatsia surmasi Söderbergin tämän asunnon ulko-ovella. Häntä ammuttiin useita kertoja, muun muassa päähän. Kaksi mukana ollutta uusnatsia tuomittiin 11 vuodeksi vankeuteen murhasta, kolmas sai lyhyemmän rangaistuksen ampuma-aserikoksesta sekä rikoksentekijän suojelusta. Ampuja kertoi oikeudessa syyksi Söderbergin tekemät paljastukset. Robert Vesterlund oli tapauksen johdosta myös pidätettynä, mutta häntä ei pysytytty yhdistämään murhaan. Sen sijaan Vesterlund sai rangaistuksen kotietsinnän yhteydessä löydetyistä laittomista teräaseista sekä dopingaineista.
Söderlingin murha sai Ruotsissa aikaan useita äärioikeiston vastaisia mielenosoituksia ympäri maata. Tukholman Medborgarplatsenille kokoontui 23. lokakuuta yli 20 000 ihmistä. Ammattiliitto SAC perusti Söderbergin muistoksi erityisen siviilirohkeuspalkinnon, joka myönnetään vuosittain hänen kuolinpäivänään.
Human Temple
Human Temple on vuonna 1998 perustettu suomalainen melodista hard rockia soittava yhtye. Sen laulajana toimii ehkä paremmin iskelmälaulajana tunnettu Janne Hurme. Hurme on levyttänyt Human Templen kappaleen "On A Night Like This" suomeksi nimellä "Elämän malja".
Rudolf Belling
Rudolf Belling (28. elokuuta 1886 – 9. kesäkuuta 1972) oli saksalainen kuvanveistäjä.
Hänen teoksensa olivat uran alkuaikoina kubistisia. Myöhemmin hän teki myös realistisempaa taidetta. Natsi-Saksassa Bellingin teoksia pidettiin rappiotaiteena. Ainoa hänen teoksistaan joka kelpasi natseille oli pronssiveistos nyrkkeilijä Max Schmelingistä. Belling muutti Turkkiin vuonna 1933.
Beat Space Nine
Beat Space Nine on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 24. elokuuta 2005.
"Beat Space Nine" oli yhtyeen toinen laulaja Lisan lähdön jälkeen äänitetty albumi. Se jatkoi ”m-flo loves...” -projektia, jossa yhden laulajan sijaan yhtyeen albumeilla vieraili lukuisia muita artisteja. "Beat Space Nine" menestyi hyvin ja nousi m-flon albumeista ensimmäisenä Oricon-listan ykkössijalle. Sille osallistui yhteensä 12 vierailevaa artistia aina Miliyah Katōn ja Emylin kaltaisista teinitähdistä japanilaisen populaarimusiikin veteraaniin Akiko Wadaan. Albumilla vieraili myös yhtyeen alkuperäinen laulaja Lisa kappaleella ”Tripod Baby”.
Albumin julkaisun jälkeen m-flo lähti kiertueelle ja esiintyi ensimmäisen kerran Nippon Budōkan -areenalla Tokiossa 10 000 hengen yleisölle. Yhtye sai kunnian esiintyä myös uudenvuoden Kōhaku uta gassen -laulukilpailussa yhdessä Akiko Wadan kanssa.
m-flon edellisestä, jazzahtavasta studioalbumista "Astromantic" poiketen "Beat Space Ninea" hallitsee voimakkaampi elektroninen saundi. Albumilta julkaistiin useita singlejä: ”Let Go” Yoshikan kanssa, ”Dopamine” Emylin ja Diggi Mo'n kanssa sekä ”Loop in My Heart / Hey!” Emylin, Yoshikan ja Akiko Wadan kanssa. Albumista julkaistiin myöhemmin myös remiks-versio "Dope Space Nine".
Albumin välisoitoilla esiintyvät Coldfeet-yhtyeen Lori Fine ja näyttelijä Kazuo Kumakura.
Gibraltar Music Festival
Gibraltar Music Festival on Gibraltarissa järjestettävä musiikkitapahtuma. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 2012. Gibraltarin kulttuuriministeriö vahvisti 10. elokuuta 2012, että tapahtuma järjestetään Victoria Stadiumilla 8. syyskuuta 2012. Konsertin pääesiintyjä oli brittiläinen Jessie J. Muita konsertissa esiintyneitä artisteja olivat Ali Campbell UB40:stä sekä paikalliset yhtyeet Noiz, Jetstream ja Atomica 4. Liput tapahtumaan maksoivat 30 puntaa. Alle 12-vuotiaat pääsivät ilmaiseksi sisään. Festivaalista odotetaan tulevan vuosittain järjestettävä tapahtuma.
Tapahtuman järjestämisestä vastasi Gibraltarin hallitus. Se oli osa Gibraltarin kansallisviikon juhlintaa. Festivaali on suurin Gibraltarissa järjestetty musiikkitapahtuma.
Suwałki
Suwałki on 69 340 asukkaan kaupunki pohjoisessa Puolassa. Czarna Hańcza -joki kulkee kaupungin läpi. Se on Suwałkin maakunnan pääkaupunki ja yksi Podlasian voivodikunnan tärkeimmistä kaupungeista. Suwałki sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Liettuan rajasta. Kaupungin mukaan on nimetty läheinen suojelualue Suwalski Park Krajobrazowy.
Venäjän keisarikunnan loppuaikoina Suwałki oli Suwałkin kuvernementin (1867–1915) kuvernementti- ja kihlakuntakaupunki. Vuonna 1897 itse kaupungissa asui 22 648, Suwałkin kihlakunnassa 92 910 ja koko kuvernementissä 582 913 henkeä.
Daavidin fuzz / Paratiisin sahakielet
Daavidin fuzz / Paratiisin sahakielet on YUP-yhtyeen maaliskuussa 1992 julkaistu single. Single oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu uudella kokoonpanolla, jossa aiemmin rumpuja soittanut Jussi Hyyrynen oli siirtynyt soittamaan kitaraa ja hänen tilalleen yhtyeen rumpaliksi oli liittynyt Janne Mannonen. "Daavidin fuzz / Paratiisin sahakielet" julkaistiin alun perin 7″-vinyylisinglenä.
Kappaleet on myöhemmin julkaistu cd-muodossa yhdessä "Turpasauna"- ja "Julmasti juhlallista" -EP-levyjen ja "Huuda harkiten" -LP:n kanssa albumilla "1990–1992", ja ”Daavidin fuzz” on mukana yhtyeen kokoelmalevyllä "Helppoa kuunneltavaa". ”Paratiisin sahakielistä” äänitetty uusi versio on julkaistu "Hajota ja hallitse 1993–2001" -kokoelmalla.
Sirppiyökkönen
Sirppiyökkönen ("Laspeyria flexula") on pienehkö ja hentorakenteinen keskikesän yöperhonen.
Hennon olemuksensa ja sirppimäisten siivenkärkiensä vuoksi sirppiyökköstä helposti tunnista yökköseksi. Etusiipien pohjaväri on vihertävän harmaa, siiven kärjestä selvästi mustanruskea. Etusiiven poikki kulkee kaksi vaaleankeltaista viirua, jotka tekevät siiven etureunan tuntumassa jyrkän mutkan sisäänpäin. Siiven kärkikaartuu sirppimäisesti ja heti sen takana ulkosyrjässä on syvä, kaareva lovi antaen siivelle hyvin tunnusomaisen muodon. Munuaistäplän kohdalla on kaksi mustaa pistettä. Takasiivet ovat tasaisen harmaat ja niissä on yksi kellertävä poikkiviiru. Siipiväli 21–32 mm.
Hieman samannäköinen laji on sirppisiipiin kuuluva nyhäsirppisiipi ("Falcaria lacertinaria").
Suomessa laji on tavattu ensimmäisen kerran vuonna 1916 ja se on levinnyt vähitellen lounaasta käsin itään ja sisämaahan päin. Nykyisin perhosta tavataan likimain Vaasa-Lieksa-linjalle saakka. Lentoaika alkaa kesäkuun lopussa ja viimeiset perhoset tavataan elokuun alkupuoliskolla. Lajilla saattaa olla pieni toinen sukupolvi syyskuussa.
Melko harvinainen perhonen, joka saattaa yleistyä muutamaksi vuodeksi huomattavasti kadoten sitten taas lähes täysin. Sirppiyökkönen elää erilaisissa valoisissa metsissä, iäkkäitä puita kasvavissa puistoissa ja kuivissa kallioympäristöissä. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, harvemmin syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii ja koteloituu seuraavana kesänä maahan.
Toukka syö puiden rungoilla kasvavia jäkäliä.
Wildwood Flower
”Wildwood Flower” on yhdysvaltalainen laulu, joka tunnetaan parhaiten Carter Familyn esittämänä ja levyttämänä. Alun perin kappale julkaistiin kuitenkin jo vuonna 1860 nimellä ”I'll Twine 'Mid the Ringlets”. Sanat ovat Maud Irvingin ja sävel Joseph Philbrick Websterin. Carter Family levytti kappaleen toukokuussa 1928.
Myöhemmin kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Joan Baez, Jean Ritchie, Hobart Smith, Mike Ness, Trans Am ja Robin and Linda Williams.
Refleksiivisyys
Refleksiivisyydellä tarkoitetaan matematiikassa sellaista 2-paikkaisten eli binääristen relaatioiden ominaisuutta, että jokainen alkio on relaatiossa itsensä kanssa. Formaalisti muotoiltuna joukon "A" binäärinen relaatio "r" (jolloin siis formula_1) on "refleksiivinen," jos ja vain jos
formula_2.
Esimerkiksi yhtäsuuruusrelaatio on kaikkien lukujoukkojen tapauksessa refleksiivinen.
Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti
Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti on Kari Peitsamon ja hänen Road Hogs -yhtyeensä kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2012. Levy on järjestyksessään Peitsamon 62. albumi. Levyllä vierailee vokalistina Sipe Santapukki.
Simon Clarke
Simon Clarke (s. 18. heinäkuuta 1986 Melbourne) on australialainen maantiepyöräilijä. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä, jossa voitti joukkuetakaa-ajon nuorten maailmanmestaruuden 2004. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Amica Chips - Knauf -joukkueessa 2009, edusti ISD-Neri-tallia 2009–2010, Astana Teamia 2011, Orica-GreenEDGE-joukkuetta 2012–2015 ja vuodesta 2016 yhdysvaltalaistallia, nykyiseltä nimeltään EF Education First.
Clarke saavutti ammattilaisuransa ensimmäisen voiton ensimmäisessä suuressa ympäriajossaan Espanjan ympäriajossa 2012. Hän voitti Valdezcarayn nousuun päättyneen neljännen etapin ennen irtiottokumppaniaan Tony Martinia. Clarke siirtyi samalla mäkikirikilpailun johtoon, menetti kärkipaikkansa kahdeksannen etapin jälkeen Alejandro Valverdelle, mutta nousi uudelleen johtoon 14. etapilla ja piti sijoituksensa kilpailun loppuun asti. Hän voitti viidennen etapin Espanjan ympäriajossa 2018.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Punakoiranköynnös
Punakoiranköynnös ("Bryonia dioica") on monivuotinen koiranköynnöslaji, jota käytetään koristekasvina. Sitä esiintyy Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, mutta viljeltynä levinnyt myös Euroopan länsi- ja keskiosiin. Punakoiranköynnöksen varsi kasvaa enintään neljä metriä pitkäksi. Laji on kaksikotinen. Hedekukinnoissa on keskimäärin emikukintoja enemmän kukkia. Kukat ovat viisilukuisia, teriöt vaaleita. Hedelmät ovat marjoja, jotka kypsyessä vaihtavat väriä tummanvihreistä punaiseksi.
Dukinfield Henry Scott
Dukinfield Henry Scott (28. marraskuuta 1854 – 29. tammikuuta 1934) oli englantilainen kasvipaleontologi. Hän oli professori ja työskenteli Lontoossa, ja hän tutki erityisesti kivihiilikauden kasvien anatomista rakennetta.
Hänen isänsä oli arkkitehti Gilbert Scott.
Laakerinäsiä
Laakerinäsiä ("Daphne laureola") on ainavihanta ja myrkyllinen näsiäpensas, jota esiintyy Euroopassa pohjoisosaa lukuun ottamatta sekä Pohjois-Afrikassa. Se kasvaa matalasti, tavallisesti alle metrin enintään puolitoista metriä korkeaksi. Lehdet ovat nahkeita, tummanvihreitä, osin kiiltäviä. Laji kukkii pienin keltavihrein kukin varhain keväällä. Hedelmät ovat mustia marjoja.
Celebrations
Celebrations on Marsin vuonna 1997 julkaisema makeiskokoelma, joka sisältää Marsin kehittämiä pienoisversioita sen valmistamista suklaapatukoista. Celebrations oli ensimmäinen konvehtirasia, joka sisälsi jo ennestään laatikoissakin myytyjä makeisia. Celebrationsit ovat suosituimpia erilaisten juhlapyhien aikana, kuten joulun, Halloweenin ja pääsiäisen aikaan.
Celebrations sisältää konvehtiversioita näistä Marsin kehittämistä suklaapatukoista.Iso-Britanniassa myynnissä oleva kokoelma sisälsi ennen seuraavia makeisia.Twix paikkasi Galaxy Trufflen vuonna 2011.
Herttavuorenkilpi
Herttavuorenkilpi ("Bergenia cordifolia") on kotoisin Itä-Aasiasta oleva vuorenkilpien suvun laji.
Se kasvattaa juurakkomaisesta lehdettömästä vanasta, joka on 10–40 cm korkea, ruusukkessa olevia ainavihantia nahkeita lehtiä, joiden lavat ovat muodoltaan lajille tunnuksellisesti pyöreästä leveänpuikeaan, tyveltään herttamaisia. Viuhkokukinnossa on runsaasti violettiteriöisiä kukkia. Kukkapohjus on leveän, pyöreän maljamainen. Terälehdet ovat enemmän pyöreän muotoisia, selvästi toisiaan peittäviä. Heteet ovat tavallisesti noin samanpituisia kuin emin vartalo. Kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on kaksiosainen kota.
Pihoilla, puutarhoissa ja puistoissa. Joskus tavataan villiintyneinä joutomailta tai vastaavilta.
Herttavuorenkilpeä käytetään koristekasvina.
Soikkovuorenkilpi
Soikkovuorenkilpi ("Bergenia crassifolia") on Siperiassa esiintyvä vuorenkilpien suvun laji. Se kasvattaa juurakkomaisesta varresta ainavihantia nahkeita lehtiä, joiden lavat ovat muodoltaan lajille tunnuksellisesti soikeasta vastapuikeaan, tyveltään kapeita. Viuhkokukinnossa on runsaasti hieman nuokkuvia teriöiltä vaaleanvioletteja kukkia. Kukkapohjus on kuppimainen. Terälehdet ovat puikeita tai vastapuikeita, eivät juuri toisiaan peittäviä. Heteet ovat tavallisesti selvästi emin vartaloa lyhyempiä.
Soikkovuorenkilpeä käytetään koristekasvina.
Hopeatäpläpeippi
Hopeatäpläpeippi eli täplälehtipeippi eli täpläpeippi ("Lamium maculatum") on monivuotinen peippeihin kuuluva, Euroopassa kasvava kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Hopeatäpläpeippi näyttää valkopeipiltä ("Lamium album"), mutta sen lehdet ovat tavallisesti lyhytsuippuisempia ja toisinaan yläpinnan keskeltä vaaleakaistaisia. Teriö on enintään kolme senttimetriä pitkä, purppuran- tai vaaleanpunaisenvärinen.
Liuskapeippi
Liuskapeippi ("Lamium hybridum") on yksivuotinen peippeihin kuuluva laji. Se on ulkonäöltään kuin "Lamium purpureum" mutta lehdet eivät punerra ja lehtilaidat ovat epätasaisesti isohampaisia–isohalkoisia. Ylempien lehtien lapa kapenee siipipalteiksi ruotiin. Teriö on punainen, sen torvi on sisältä kalju tai karvakiuhkurallinen.
Keltapähkämö
Keltapähkämö ("Stachys annua") on tavallisesti yksivuotinen pähkämölaji, jota esiintyy Euroopassa. Sen varsi tavallisesti haaroo ja kasvaa kymmenestä 40:een senttimetriä korkeaksi. Se on lyhytkarvainen tai kalju. Lehdet ovat tavallisesti soikeita, laidat tylppähampaisia tai nyhäisiä. Alimmat niistä ovat ruodillisia, ylemmät tavallisesti ruodittomia. Kukinnon valekiuhkurat sijaitsevat useimmin toisistaan erillisinä. Teriö on vaaleankeltainen, alahuuli tavallisesti punapisteinen.
Rikkapähkämö
Rikkapähkämö ("Stachys arvensis") on yksivuotinen pähkämölaji, jota esiintyy Etelä- ja Keski-Euroopassa. Se on haarovavartinen ruoho, joka kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat herttamaisen puikeita tai kapeampia, laidoiltaan iso- ja tylppähampaisia. Alemmat niistä ovat ruodillisia, ylemmät ruodittomia. Kukinnon valekiuhkurat sijaitsevat latvaa kohti tihenevästi. Teriö on vaaleanpunainen, alahuuli tavallisesti punapisteinen.
Jalopähkämö
Jalopähkämö ("Stachys macrantha") on monivuotinen pähkämölaji, jota esiintyy Lounais-Aasiassa. Se on kuin rohtopähkämö ("Stachys officinalis"), mutta lehtilavat ovat muodoltaan pitkulaisesta kolmiomaiseen puikeita ja selvästi tyveltä leveneviä. Kukinto on purppuranpunaisista kukista muodostuva latvatähkä. Teriö on 2,5–3,5 senttimetriä pitkä.
Jalopähkämöä käytetään koristekasvina.
Frans Fredrik Sedmigradsky
Frans Fredrik Sedmigradsky (1783 Tukholma, Ruotsi – 1855) oli lahjoittaja ja piirustuksenopettaja. Hän toimi opettajana Pietarissa 1817-1841. Myöhemmin hän asui Helsingissä ja lahjoitti kaiken omaisuutensa ja talonsa pientenlastenkoulun perustamiseen ja ylläpitoon.
Hammasakankaali
Hammasakankaali ("Ajuga genevensis") on monivuotinen akankaalilaji, jota esiintyy Euroopassa. Sen varsi kasvaa kymmenestä 35:een senttimetriä korkeaksi ja on kauttaaltaan hapsikarvainen. Lehdet ovat puikeita tai pitkänsoikeita ja isohampaisia. Kukinnon alimmat tukilehdet ovat niiden kaltaisia, ylemmät pienempiä. Kukan teriö on tavallisesti kirkkaansininen. Heteet ovat sen ylähuulta paljon pidempiä.
Hammasakankaali voi risteytyä rönsyakankaalin ("Ajuga reptans") ja kartioakankaalin ("Ajuga pyramidalis") kanssa.
Hietakurjenherne
Hietakurjenherne ("Astragalus arenarius") on monivuotinen hernekasvi kurjenherneiden suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa.
Se kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehdissä on kolmesta viiteen paria suikeita tai tasasoukkia lehdyköitä. Terttukukinto on harsu, pystyjen kukkien teriö on sinipunainen. Hietakurjenherneen varsi on valkokarvainen, lehdykät tiheäkarvaisia ja palot harmaakarvaisia.
Vuorirevonpapu
Vuorirevonpapu ("Thermopsis montana") on monivuotinen, hernekasveihin kuuluva ruoho, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Vuorirevonpapu kasvaa 40:stä 80:een senttimetriä korkeaksi. Kierteisesti olevat lehdet ovat kolmisormisia ja lehtien korvakkeet isoja ja lehdykkämäisiä. Lehdykät ovat 3–8 cm pitkiä, alta karvaisia ja vaihtelevat muodoltaan vastapuikeasta suikeaan. Vuorirevonpavun kukinto on harsu latvaterttu. Kaksineuvoisten kukkien verhiö on viisilehtinen ja kellomainen. Teriö on hernekasvien tapaan muodoltaan vastakohtainen ja perhomainen: ylinnä on purje, sivuilla siivet ja alinna kahdesta terälehdestä muodostunut venho. Väriltään teriö on keltainen ja kooltaan 20–24 mm pitkä. Suomessa laji kukkii heinäkuussa. Hedelmä on uloskaartuva, karvainen ja monisiemeninen palko.
Ulkonäöltään laji muistuttaa jossain määrin lupiineja, mihin myös viittaa lajin nimi esimerkiksi ruotsiksi (lupinväppling) ja englanniksi (False Lupin).
Vuorirevonpapu kasvaa alkuperäisenä lajina Pohjois-Amerikassa. Laji on villiintynyt luontoon muun muassa Euroopassa. Suomessa vuorirevonpapua voi tavata satunnaisesti eri puolilta maata Keski-Lappia myöten.
Suomessa vuorirevonpapua tavataan luonnosta asutuksen läheisyydestä viljelyjäänteenä tai karkulaisena. Villiintyneenä lajia kasvaa esimerkiksi joutomailla ja tienvarsilla.
Vuorirevonpapua viljellään sekä puutarhojen koristekasvina että pelloilla typpikasvina.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2004 – miesten kaksinpeli
Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Ateenan kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta ja finaali pelattiin 23. elokuuta 2004. Yhteensä osallistujia oli 64 pelaajaa 39 maasta. Olympiakultaa voitti Ryu Seung-Min.
Peltolinnunjalka
Peltolinnunjalka ("Ornithopus sativus") on yksivuotinen hernekasvi, jota esiintyy Lounais-Euroopassa. Se kasvaa 30:stä 60:een senttimetriä korkeaksi. Lehdissä on kahdeksasta kuuteentoista paria soikeita lehdyköitä ja päätölehdykkä. Sarjakukinto on lehtihankainen, pitkäperäinen ja koostuu kahdesta viiteen kukasta, joiden teriö on väriltään valkoisesta vaaleanpunaiseen. Peltolinnunjalan juurissa on ilmakehästä typpeä sitovia typensitojabakteereja, jotka lisäävät maan typpipitoisuutta. Lajista esiintyy kaksi alalajia: etelänpeltolinnunjalka ("Ornithopus sativus subsp. isthmocarpus") ja rehupeltolinnunjalka ("Ornithopus sativus subsp. sativus").
Johan Reinhold Seipel
Johan Reinhold Seipel (1751–1819) oli suomalainen ravintoloitsija. Seipel oli kellarimestari, jota on sanottu "Suomen hotellilaitoksen isäksi", sillä hän rakensi Turkuun Suomen ensimmäisen hotellin. Hotellissa oli myös sen ajan suurin juhla- ja konserttisali.
Catalan Bay
Catalan Bay on pieni lahti ja kalastajakylä Gibraltarinvuoren itäpuolella. Paikka tunnetaan myös nimellä "La Caleta".
Catalan Bay tunnettiin ennen yleisemmin nimellä La Caleta. Nimi mainitaan lähteessä vuodelta 1634, jolloin paikan mainittiin kuuluvan Granadan kuningaskuntaan. Catalan Bayn nimen alkuperä ei ole selvillä. Erään tarinan mukaan paikka sai nimensä katalaaneista, joita olisi tullut asuttamaan paikkaa Gibraltarin valtauksen jälkeen. Tästä ei kuitenkaan ole mitään todisteita. Katalaanien sijaan alueella tiedetään asuneen genovalaisia, jotka asuttivat Gibraltarin rannikkoa 1700-luvulla. Genovan murretta puhuttiin Catalan Baylla vielä 1800-luvulla. Samalla vuosisadalla paikalla saivat asua vain kalastajat, joiden täytyi heidänkin hankkia kuvernöörin lupa. Catalan Bayn kohdalta lähtee Gibraltarinvuoren läpi kulkeva Dudley Ward -tunneli, joka nimettiin vuosina 1962–1965 Gibraltarin kuvernöörinä toimineen Alfred Dudley Wardin mukaan.
Nykyisin Catalan Bayn eteläpäässä sijaitsee Caleta Hotel. Lahden ranta on suosittu turistikohde. Kylän keskustassa sijaitsee Our Lady of Sorrows -kirkko. Kirkkoon liittyvää uskonnollista tapahtumaa vietetään syyskuussa, jolloin Our Lady of Sorrows -patsas tuodaan lahden rannalle ja Gibraltarin piispa siunaa meren. Sukunimien mukaan genovalaistaustaiset muodostavat edelleen suurimman osan Catalan Bayn asukkaista.
Scarboroughin matalikko
Scarboroughin matalikko on Etelä-Kiinan merellä 160 kilometriä Filippiinien rannikolta sijaitseva pienten kalliosaarten joukko. Matalikon hallinnasta on kiistaa. Alueella saattaa olla öljy- ja kaasuesiintymiä.
Kiina pitää Scarboroughin matalikkoa omanaan vedoten yhdeksän viivan rajan vaatimukseensa. Kansainvälinen tuomioistuin päätti 12. heinäkuuta 2016, että Kiinan aluevaatimuksille ei ole perusteita. Kiina on ilmoittanut vastustavansa päätöstä ja todennut, ettei se noudata sitä.
Hans Selye
Hans Selye (26. tammikuuta 1907 Wien, Itävalta – 16. lokakuuta 1982) oli itävaltalaissyntyinen kanadalainen lääkäri, vuodesta 1945 alkaen Montrealissa professori. Hän loi endokrinologisten tutkimustensa perusteella käsitteen adaptaatio-oireyhtymä.
Richard Seppälä
Richard Rafael (R. R.) Seppälä (15. tammikuuta 1905 Pori – 25. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Seppälän vanhemmat olivat kauppias Juho Seppälä ja Aurora Maria Sotka. Seppälä kirjoitti ylioppilaaksi 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1929 ja sai varatuomarin arvon 1936. Työskenneltyään vuoden ajan lakitoimistossa hän tuli ulkoministeriön palvelukseen ja toimi avustajana Suomen edustustossa Riiassa 1930–1932 sekä Rio de Janeirossa 1932–1934. Hän oli välillä jaostosihteerinä Helsingissä, mutta siirtyi 1937 lähetystösihteeriksi Lontooseen. Talvisodan aikana hän edesauttoi englantilaisten vapaaehtoisten tuloa Suomeen. Kun Iso-Britannia julisti Suomelle sodan vuoden 1941 lopussa, Suomen Lontoon-lähestystön toiminta lakkasi ja Seppälä palasi Helsinkiin jaostopäälliköksi. Hän toimi poliittisen osaston apulaisosastopäällikkönä 1943–1947 sekä vt. osastopäällikkönä ja osastopäällikkönä 1947–1948.
Vuosina 1948–1953 Seppälä oli Suomen pääkonsulina New Yorkissa ja Suomen pysyvänä tarkkailijana YK:ssa. Sen jälkeen hän toimi Helsingissä ulkoministeriön kansliapäällikkönä 1953–1956 ja valtiosihteerinä 1955–1956. Seppälän ura huipentui toimintaan Suomen suurlähettiläänä Pariisissa 1956–1958, Washingtonissa 1958–1965 sekä uudelleen Pariisissa 1965–1972. Jälkimmäisellä Pariisin kaudellaan Seppälä oli samalla Suomen pysyvä edustaja Unescossa. Suomen liityttyä OECD:n jäseneksi hän toimi myös Suomen edustajana kyseisessä järjestössä 1968–1969. Diplomaattina Seppälän on sanottu vältelleen politikointia.
Seppälän ensimmäinen vaimo oli englantilainen Isabelle Mary Durrant-Fox, mutta liitto päättyi eroon 1952. Hänen toinen puolisonsa oli vuosina 1953–1982 Patricia Seppälä (o.s. Erkko) ja heidän tyttärensä on Rafaela Seppälä. Toinenkin liitto päättyi eroon.
Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 2002
Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista oli 7. marraskuuta 2002 järjestetty kansanäänestys, jolla otettiin kantaa suunnitelmiin jakaa Gibraltarin suvereniteetti Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan välillä. Kansanäänestyksen tulos oli suunnitelman suuri vastustus. Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja eivät kummatkaan tunnustaneet Gibraltarilla itsenäisesti järjestettyä kansanäänestystä, suunnitelmat alueen suvereniteetin jakamisesta haudattiin toistaiseksi.
Espanjan ja Britannian aluekiista Gibraltarilla juontaa juurensa Gibraltarin valtaukseen vuonna 1704 ja Utrechtin sopimukseen vuonna 1713, jolla Espanja luovutti alueen Britannialle. Espanja on kuitenkin yrittänyt saada alueen myöhemmin takaisin niin sotilaallisesti kuin diplomaattisestikin. Espanjan ja Britannian välillä oltiin käyty keskusteluja alueen suvereniteetin jakamisesta maiden välillä ja tieto näistä keskusteluista vuoti lehdistölle tammikuussa 2002. Tieto johti Gibraltarilla suuriin mielenosoituksiin. Gibraltarin parlamentti alkoi valmistella kansanäänestystä ja pääministeri Peter Caruana antoi tiedon äänestyksen pitämisestä 3. syyskuuta. Britannian Peter Hain oli jo aiemmin samana vuonna todennut, että maa ei tunnustaisi mitään kansanäänestystä, jonka järjestämisessä Britannia ei ollut mukana. Saman toisti Jack Straw.
Britannian vastustuksesta huolimatta Gibraltarilla aloitettiin äänestykseen liittyvät järjestelyt 7. lokakuuta, jolloin valmisteltiin muun muassa äänestyksessä esitettävä kysymys ja lista 25:stä ulkomaalaisesta tarkkailijasta äänestystä varten. Kansanäänestykseen valittu kysymys oli yksinkertainen kyllä tai ei -kysymys:
Äänestyspäivänä äänestyspaikkoja oli yhteensä 16, joista neljä oli liikkuvia. Äänestyspaikat aukesivat kello kahdeksan aamulla ja äänestys alkoi vilkkaana. Noin kolmessa tunnissa neljäsosa äänioikeutetuista oli käynyt äänestämässä. Koko äänestyksen aikana heistä äänestämässä kävi 87,9 %. Äänestyksen lopputulos oli lopulta ei-äänien murskavoitto. Kaikista äänistä niitä oli 98,97 % eli noin 17 900 kappaletta. Kyllä-ääniä oli vain 187. Tyhjiä äänestyslippuja palautettiin 72 kappaletta. Äänestyksen tulos julkaistiin puoli kolmelta aamulla.
Ei-äänien suuri määrä oli voitto asiaa ajaneille gibraltarilaisille poliitikoille. Peter Caruana puhui tulosten julkaisun jälkeen gibraltarilaisten lähettämästä selkeästä viestistä. Britanniassa virallinen kanta oli kuitenkin edelleen se, että äänestyksellä ei ollut mitään sitovaa merkitystä. Espanjassa asenteet olivat samankaltaiset. Ana Palacio kommentoi äänestystä sanomalla, että sillä ei ollut mitään laillista sitovuutta ja että se oli YKn päätöslauselmien vastainen.
Julian Serlachius
Johan Julian Serlachius (20. joulukuuta 1854 Kuopio – 16. huhtikuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen oikeusoppinut ja korkeimman oikeuden jäsen.
Julian Serlachius kuului Serlachiusten sukuun ja hänen vanhempansa olivat kieltenopettaja Karl Ferdinand Reinhold Serlachius ja Julia Charlotta Karsten. Julian Serlachius kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta vain 15-vuotiaana. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1874 ja lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1878, varatuomarin arvon hän sai 1879. Lakitieteen tohtoriksi Serlachius väitteli 1881. Hän toimi Helsingin yliopistossa roomalaisen ja yksityisoikeuden dosenttina 1881–1882 ja jonkin aikaa myös vt. professorina, mutta hävisi vakinaisen viran haun vuonna 1885 R. A. Wredelle. Serlachius jätti tämän jälkeen akateemisen uran, mutta kirjoitti myöhemminkin oikeustieteellistä tutkimuskirjallisuutta ja useita alan oppikirjoja. Hänen erikoisalaansa olivat yksityis- ja talousoikeus. Hän puolusti omaperäistä näkemystään oikeuslähdeopista, jossa hänen pyrkimyksenään oli korvata roomalainen oikeus suomalaisiin oikeuslähteisiin perustuvalla oppirakennelmalla.
Serlachius työskenteli lainvalmistelukunnassa ja Viipurin hovioikeuden eri viroissa sekä 1891–1897 Jämsän tuomiokunnan tuomarina. Hän oli myös valtiopäiväedustajana porvarissäädyssä 1885 Kemin kaupungin edustajana ja 1891 Helsingin kaupungin edustajana. Poliittisilta mielipiteiltään hän oli konservatiivinen. Hänet nimitettiin senaatin oikeusosaston jäseneksi vuonna 1900, mutta hän erosi tehtävästä vain muutaman kuukauden kuluttua protestina kielimanifestille. Sen jälkeen hän oli Suomen kaupunkien hypoteekkikassan toimitusjohtaja 1901–1918, Osuuskassojen Keskuslainarahaston hallintoneuvoston puheenjohtaja 1904–1916 ja Pellervo-seuran johtokunnan jäsen 1901–1917, vuodesta 1903 varapuheenjohtaja. Tammikuussa 1919 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden oikeusneuvokseksi, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuoden 1924 lopussa. Serlachius muistetaan vuoden 1901 osuustoimintalain valmistelijana. Laista hän julkaisi lakikomitean jäsenen Axel Wilhelm Granströmin kanssa myös Pellervo-Seuran julkaiseman käsikirjan.
Serlachius oli vuodesta 1883 naimisissa Paula Emilia Söderhjelmin kanssa. Heidän lapsiaan olivat oikeusministeri Eric J. Serlachius ja tasavallan presidentin puoliso Gerda Ryti. Julian Serlachiuksen veli oli rikosoikeuden professori ja monipuolisen uran luonut poliitikko Allan Serlachius.
Hult
Hult on muiden muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:Hult on myös paikannimi:
Petrus Serlachius
Petrus Serlachius (1655–1738) oli suomalainen pappi, Pernajan kirkkoherra vuodesta 1681. Hänet määrättiin isonvihan aikana 1718 Porvooseen asetetun konsistorin esimieheksi. Hänen onnistui säilyttää konsistori, jonka kenraalikuvernööri Gustav Otto Douglas oli määrännyt lakkautettavaksi.
Hän oli kotoisin Pernajan Särkilahdesta, ja hänen poikansa oli Karl Serlachius.
Toivo Korhonen
Toivo Korhonen voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Karl Serlachius
Karl Serlachius (n. 1687 t. 1693 – 16. toukokuuta 1754 t. 1755 Västerås, Ruotsi) oli suomalainen juristi ja runoilija. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa 1706 ja Tukholmassa 1711 ja oli Svean hovioikeuden asianajaja 1720. Hän joutui maanpakoon 1721 hoitaessaan Ruotsissa asianajajana poliittista tehtävää. Hän palasi armahduksen jälkeen Tukholmaan ja sai 1728 jatkaa asianajajana. Hän menetti Tukholman tulipalossa 1751 talonsa.
Serlachius julkaisi 1726 lauluja sisältävän teoksen "Christeliga fägnetimmar eller 100 sånger".
Hylättyjen vaimojen kerho
Hylättyjen vaimojen kerho () on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1996. Elokuva perustuu Olivia Goldsmithin samannimiseen romaaniin vuodelta 1992. Pääosia näyttelivät Goldie Hawn, Diane Keaton ja Bette Midler.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2008 – naisten kaksinpeli
Pöytätenniksen naisten kaksinpeli Pekingin kesäolympialaisissa 2008 alkoi 18. elokuuta ja finaali pelattiin 22. elokuuta 2008. Yhteensä osallistujia oli 42 maasta, 78 urheilijaa.