hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Braydon Coburn
Braydon Coburn (s. 27. helmikuuta 1985 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Tampa Bay Lightningia. Isokokoisen puolustajan vahvuudet ovat monipuolisuudessa ja luistelussa.
Coburn kävi koulua ja pelasi juniorina Shaunavonnissa ennen siirtoa 14-vuotiaana Notre Dame Houndsiin tarkoituksenaan kehittää taitojaan ja jatkaa opiskeluja. WHL-seura Portland Winterhawks varasi Coburnin koko WHL Bantam Draftin ensimmäisenä pelaajana vuonna 2000. Coburn pelasi Saskatchewanissa SMHL:n Notre Dame Houndsissa kaudella 2000–2001 ja pelasi myös Portland Winterhawksissa pudotuspeleissä. Kauden 2001–2002 hän pelasi Winterhawksissa ja palkittiin WHL:n parhaana tulokkaana Jim Piggott Memorial Trophyllä. Atlanta Thrashers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana NHL:ään kesällä . Coburn oli varaustilaisuuden toisena varattu puolustaja.
Kaudella 2003–2004 Coburn valittiin WHL:n lännen tähdistökentälliseen ja palkittiin panoksestaan hyväntekeväisyyteen Doug Wickenheiser Memorial Trophyllä. Coburn siirtyi Thrashersin organisaatioon kolmivuotisella tulokassopimuksella heinäkuussa 2004, mutta pelasi silti kauden 2004–2005 Winterhawksissa. Kaudella 2004–2005 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja junioriuransa ennätystehoilla 12+32=44 ja valittiin CHL:n toiseen tähdistökentälliseen sekä WHL:n lännen ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Coburn edusti kauden lopussa hänet NHL:ään varanneen Thrashersin farmiseura Chicago Wolvesia. Coburn oli Winterhawksin kapteeni vuosina 2003–2005.
Kaudeksi 2005–2006 Coburn siirtyi Thrashersin organisaatioon, mutta debyyttikausi sujui yhdeksää NHL:n runkosarjaottelua lukuun ottamatta AHL:ssä Chicago Wolvesissa. Kaudella 2006–2007 hän sai jo enemmän vastuuta NHL:ssä, mutta helmikuussa 2007 Thrashers kauppasi Coburnin oikeudet Philadelphia Flyersiin vaihdossa Aleksei Žitnikiin. Kaudella 2007–2008 Coburn teki NHL-uransa ennätystehot 9+27=36, joilla oli Flyersin toiseksi tehokkain puolustaja Kimmo Timosen jälkeen. Hyvät otteet poikivat kaksivuotisen jatkosopimuksen marraskuussa 2007. Kaudella 2008–2009 Coburn oli tehoilla 7+21=28 joukkueen toiseksi tehokkain puolustaja Timosen jälkeen. Kaudella 2009–2010 Coburnin tehot laskivat 5+14=19:een. Flyers pääsi keväällä 2010 Stanley Cup -finaaleihin asti, mutta joukkue hävisi Chicago Blackhawksille otteluvoitoin 4–2.
Heinäkuussa 2010 Coburn jatkoi sopimustaan Flyersin kanssa kahdella vuodella. Kausi 2010–2011 toi Coburnille täyden 82 ottelun runkosarjan ja +/- -tilasto oli joukkueen puolustajien toiseksi paras +15. Marraskuussa 2011 Coburn teki Flyersin kanssa nelivuotisen, 18 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen, jonka cap hit on 4,5 miljoonaa dollaria.
Coburn edusti Kanadaa MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti hopeaa. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2005 voittaen hopeaa 2004 ja kultaa 2005. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin tuli kultaa.
Coburnin veli Greg Coburn on myös jääkiekkoilija.
Sarrià-Sant Gervasi
Sarrià-Sant Gervasi on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Sitä ympäröivät Les Cortsin, Gràcian, Eixamplen ja Horta-Guinardón hallintoalueet sekä Sant Just Desvernin, Sant Feliu de Llobregatin, Molins de Rein ja Sant Cugat del Vallèsin kunnat. Sarrià-Sant Gervasissa oli vuoden 2005 väestönlaskennassa 140 461 asukasta. Se on hallintoalueista harvimmin asutettu. Etenkin Sarriàn alue on säilyttänyt pikkukaupunkimaisen yleisilmeensä, vaikka Barcelonan kaupunki on laajentunut alueen ympärille.
Yksi Barcelonan suosituimmista turistikohteista, Tibidabo-vuori ja sen huipulla oleva huvipuisto, sijaitsevat Sarrià-Sant Gervasin alueella.
Sant Martí
Sant Martí on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se sijaitsee Välimeren rannassa Ciutat Vellan, Eixamplen, Horta-Guinardón ja Sant Andreun hallintoalueiden sekä Sant Adrià de Besòsin kunnan ympäröimänä. Sant Martí oli vuonna 2005 hallintoalueista väkiluvultaan toiseksi suurin 221 029 asukkaallaan.
Headhunterz
Willem Rebergen (s. 12. syyskuuta 1985 Veenendaal, Alankomaat), tunnetaan paremmin nimellä Headhunterz (ennen Nasty D-tuners), on hollantilainen hardstyle-tuottaja ja DJ. Hänellä on oma levy-yhtiö Scantraxx Reloaded, joka aloitti toimintansa vuonna 2006. Scantraxx Reloaded on alayhtiö The Prophetin Scantraxx Recordzille. Headhunterz oli alun perin duo, johon kuului Rebergenin lisäksi myös Bobby van Putten.
Duon ensimmäinen merkittävä esiintyminen oli Defqon 1, joka on suuri hardstyle-tapahtuma Alankomaissa, missä The Prophet löysi heidät.
Sen jälkeen Headhunterz on esiintynyt jokaisessa merkittävässä hardstyle-tapahtumassa, kuten Defqon.1 Festivaali, Qlimax, Q-Base, In Qontrol, Decibel ja monia muita.
Vuonna 2010 Headhunterz oli sijalla 36 Dj Magazinen vuoden TOP 100 DJ listalla. Se oli ensimmäinen kerta, kun kukaan hardstyle-tuottaja pääsi TOP 100 listalle. Headhunterzin lisäksi hardstyle-artisti D-Block & S-Te-Fan oli sijalla 73, Noisecontrollers sijalla 90 ja Showtek 91. Näin Headhunterz oli vuoden 2010 hardstyle-DJ #1
Vuonna 2012 Headhunterz oli 11. DJ Magazinen vuoden TOP 100 listalla, joka on paras sijoitus hardstyle-artistilta tähän mennessä.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat:
Headhunterz liittyi 16.3.2012 Dance4life-organisaatioon. Organisaation tarkoituksena on saada nuoret pysäyttämään AIDSin ja HIV:n leviämisen. Willem siis omisti kaiken vuonna 2012 aikaansaamansa musiikin Dance4life:lle.
Headhunterz pitää omaa internetradio-ohjelmaa nimeltä "'Hard With Style".
Saddam Ben Aziza
Saddam Ben Aziza (s. 8. helmikuuta 1991 Akouda) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Sahelia.
Ben Aziza aloitti ammattilaisuransa ES Sahelissa joulukuussa 2009 allekirjoitettuaan edustusjoukkueen kanssa viiden vuoden sopimuksen. Sittemmin hän on pelannut elokuusta 2011 lähtien lainalla useissa muissa seuroissa, kuten ES Béni Khalledissa, ES Hammam Soussessa ja Olympique Béjassa.
Battletoads
Battletoads on Raren kehittämä beat ’em up/tasohyppely. Peli julkaistiin vuonna 1991 Nintendo Entertainment Systemille ja vuotta myöhemmin se käännettiin myös Amigalle sekä Sega Mega Drivelle.
Pelin tarina kertoo kolmesta taistelusammakosta, jotka joutuvat erilleen toisistaan saattaessaan prinsessa Angelicaa tämän kotiplaneetalle. Pelin hahmot ovat kolme sammakkoa nimeltään Rash, Zitz ja Pimple. Pimple ja prinsessa joutuvat väijytykseen, heidät kaapataan ja viedään Ragnarokin maailmaan Pimeyden Kuningattaren ("The Dark Queen") planeetalle. Jäljelle jääneet taistelusammakot Zitz ja Rash kohtaavat monia vaikeuksia matkallaan Varjojen Tornille ("Tower of Shadows"), jossa Pimeyden Kuningatar odottaa heitä.
Graafisesti peli oli aikanaan todella edistynyt ja se tunnettiin hauskoista hyökkäyksistä, joissa hahmojen ruumiinosat venyivät karikatyyrinomaisesti.
Battletoads on todella vaikea jopa kokeneille pelaajille. Sitä on kutsuttu yhdeksi vaikeimmista koskaan tehdyistä peleistä.
Battletoadsille on julkaistu seuraavat jatko-osat:Pelistä tehtiin myös animoitu sarja, mutta sen tuotanto ei jatkunut pilottijaksoa pidemmälle.
Maurício Rua
Maurício Milani "Shogun" Rua (s. 25. marraskuuta 1981) on brasilialainen vapaaottelija, joka on entinen UFC:n kevyen raskaansarjan entinen mestari. Rua on voittanut myös PRIDE Fighting Championshipsin keskisarjan turnauksen, ja on voittanut useita nimekkäitä vastustajia, kuten Lyoto Machidan, Chuck Liddellin, Quinton "Rampage" Jacksonin, Alistair Overeemin kahdesti, Ricardo Aronan sekä Antonio Rogerio Nogueiran. Rualla on Nino Schembrin myöntämä musta vyö brasilialaisesta jujutsusta. Vapaaottelusivusto Sherdog listasi hänet vuonna 2011 kolmannelle sijalle listalla maailman parhaista kevyen raskaansarjan ottelijoista. Hän tuli kuuluisaksi hurjasta ja aggressiivisesta tyylistään Pride FC:ssä.
Carl-Gustaf Nabb
Carl-Gustaf Nabb (s. 9. syyskuuta 1936) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Nabb edusti urallaan Vasa IFK:a 1956–1964 ja Gamlakarleby Bollklubbia 1965–1966. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan kauden aikana 113 pääsarjatason ottelua. Nabb edusti Suomen maajoukkuetta kolmessa A- ja neljässä B-maaottelussa.
Joshua Nadbornik
Josef "Joshua" Nadbornik (5. elokuuta 1902 Helsinki – 28. marraskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Nadbornik edusti urallaan muun muassa Helsingin Jalkapalloklubia, Stjärnania ja Helsingin Tovereita. Hän voitti Suomen mestaruuden HJK:ssa 1925.
Nadbornik pelasi maajoukkueessa vuosina 1925–1930 kolme maaottelua.
Timo Nevanperä
Timo Nevanperä (s. 1. huhtikuuta 1948) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Nevanperä edusti urallaan Vaasan Palloseuraa 1967–1976 ja Vasa IFK:a 1978–1979 sekä 1981. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 117 mestaruussarjan ottelua. Nevanperä edusti Suomen maajoukkuetta vuosina 1969–1973 kahdeksassa A-maaottelussa.
Armas Niemi
Armas Niemi (s. 5. kesäkuuta 1916) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Niemi edusti urallaan Turun Tovereita 1939–1941 ja 1945–1949 sekä Maarian Kisa-Veikkoja kaudella 1943–1944. Hän voitti TuTossa SM-hopeaa 1947. Kaikkiaan Niemi pelasi kolme mestaruussarjakauden aikana 42 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Niemi pelasi maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1947.
Koivulasisiipi
Koivulasisiipi ("Synanthedon scoliaeformis") on pienikokoinen, pistiäistä muistuttava perhonen.
Pienikokoinen, tumma perhonen. Takaruumiissa on kaksi kapeaa, keltaista poikkivyötä ja sen kärjessä on punainen tupsu. Koirailla tupsu on naaraita rusehtavampi. Tuntosarvet ovat mustat. Kapeat etusiivet ovat läpinäkyvät lukuun ottamatta mustaa kärkiosaa ja siiven poikki kulkevaa leveää mustaa raitaa. Takasiivet ovat läpinäkyvät ja niiden etureunassa on tumma täplä. Siipiväli on noin 30 mm.
Laji esiintyy Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Aasiassa Japaniin saakka. Suomessa koivulasisiipeä on tavattu pohjoisinta Lappia myöten. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppuun
Päiväsaikaan liikkuva perhonen, joka elää aurinkoisissa, iäkkäämmistä puista muodostuvissa koivikoissa. Toukat elävät 2–3 vuotta koivujen rungoissa, kuoren ja puuaineksen välissä. Aikuiset käyvät aterioimassa kukilla. Laji talvehtii toukkana.
Toukan ravintokasveja ovat koivut ("Betula" sp.).
Panamanlörppötangara
Panamanlörppötangara ("Habia carmioli") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Panamanlörppötangara on perinteisesti luokiteltu kuuluvaksi tangaroiden heimoon. Viimeaikaisten molekyylibiologian tutkimusten mukaan panamanlörppötangara olisi läheisempää sukua kardinaalien heimon lajeille.. ITIS-tietokannan luokitellun mukaan panamanlörppötangaralla on neljä alalajia. Joissakin lähteissä Etelä-Kolumbiassa ja Boliviassa tavattavan alalajin "C. c. frenata" katsotaan olevan oma lajinsa "Chlorothraupis frenata".
Kooltaan panamanlörppötangara on noin 17 cm. Väritykseltään laji on päästään, selästään ja siivistään yksivärisen oliivinvihreä. Nokka on melko tukeva ja mustahko. Vatsastaan lintu on kellertävämpi kuin selästään ja myös kurkku on keltainen. Joillakin alalajeilla on kurkussa kellertävää raidoitusta.
Panamanlörppötangaraa tavataan Keski-Amerikassa Nicaraguasta Panamaan ja Etelä-Amerikassa Andeilla alueella, joka ulottuu Kolumbiasta Bolivian pohjoisosiin. Panamanlörppötangaran elinympäristöä ovat vuorenrinteiden kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 500–1 200 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji liikkuu pareittain tai äänekkäissä enimmillään parikymmentä yksilöä käsittävissä parvissa.
Kauluslaatta
Kauluslaatta on sotilaiden univormuun kuuluva, Suomessa maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva verkalaatta, joka ommellaan takin kaulukseen. Kauluslaattojen väri vaihtelee eri aselajeissa. Kauluslaattaan kiinnitetään sotilasarvoa osoittavat arvomerkit. Esimerkiksi prikaatikenraalin kauluslaatassa on yksi leijona, kenraalimajurilla kaksi, kenraali­luutnantilla kolme ja kenraalilla neljä. Merivoimissa ei käytetä kauluslaattoja, vaan puvusta riippuen arvomerkkikaluunat ovat joko olkalaatoissa tai hihassa.
Kauluslaatta on määrätyn mallinen, mittainen ja värinen verkalaatta, jonka reunusta kiertää yksi tai kaksi pohjaväristä poikkeavaa reunaommelta. Miehistön, aliupseerien, yliupseerien ja kapteenien kauluslaatoissa on yksi 3 mm:n levyinen reunaommel. Esiupseereilla on kaksi 3 mm:n levyistä reunaommelta. Kenraalien reunaompeleet ovat 5mm (ulompi) ja 1mm (sisempi). Asteikolla sotamiehestä everstiin kauluslaattatyyppejä on kahdeksan erilaista. Yhdeksäntenä laattatyyppinä on jo käytäöstä poistunut värvätyn laatta. Kenraalilaattoja on kolmea eri pituutta.
Kauluslaatat tulivat suomalaiseen sotilaspukuun puvun m/36 myötä. Nykyisin kauluslaatat kuuluvat pukuihin m/58 ja m/83. Varusmiehet käyttävät kauluslaatallisia pukuja enää poikkeustapauksissa. Kauluslaatat osoittavat sotilasarvon lisäksi aselajin sekä joskus joukko-osaston tai jopa yksikön. Arvomerkit kiinnitetään kauluslaattoihin. Erikoisupseereilla sekä sotilasvirkamiehillä on arvomerkkien lisäksi kauluslaatoissaan ammattimerkit.
Hihamerkki
Hihamerkki on puolustusvoimissa käytössä oleva merkki, joka kiinnitetään palveluspuvun hihaan. Merkkien värit vaihtelevat. Esimerkiksi merivoimissa hihamerkki on amiraaleilla
tummansininen, jossa on keltaisia kaluunanauhoja.
Just Cause 2
Just Cause 2 on Avalanche Studiosin kehittämä ja Eidos Interactiven vuonna 2010 julkaisema avoimeen pelimaailmaan sijoittuva toimintaseikkailupeli, joka on jatko-osa vuonna 2006 julkaistulle "Just Causelle". Pelissä hyödynnetään edeltäjänsä moottorin pohjalta kehitettyä Avalanche 2.0 -pelimoottoria. Moottorin merkittävimpiä muutoksia ovat pintojen topografian reaaliaikainen muuttaminen ja monipuolisempi koukkusysteemi, jolla voi esimerkiksi kiinnittää kappaleita toisiinsa.
Edellisestä osasta tuttu Rico Rodriguez jatkaa pelin päähahmona. Rodriguezin tavoitteena on syöstä Kaakkois-Aasiassa sijaitsevan fiktiivisen Panaun saaren diktaattori pois vallasta sekä kohdata entinen työnantajansa Tom Sheldon. Ricon on sabotoitava armeijan tukikohtia ja aiheutettava kaaosta Panaun saarella, jotta hänelle avautuu uusia tehtäviä. Tarinan edetessä Rico saa käyttöönsä pistooleita, revolvereita, haulikoita, käsikranaatteja ja useita erilaisia konetuliaseita. Tärkein väline on kuitenkin entraushaka, jonka avulla voi kiivetä seiniä ja kallioita pitkin ja kiinnittää kappaleita toisiinsa. Pelialueena toimii tuhannen neliökilometrin kokoinen Panaun saariryhmä. Maisemat vaihtuvat lumihuippuisista vuorista rutikuiviin aavikoihin ja harmaista kaupungeista vihreisiin viidakoihin. Pelaaja voi ajaa erityyppisiä autoja ja moottoripyöriä, sekä ottaa komentoonsa laivoja, lentokoneita ja helikoptereita.
Pelin jatko-osa "Just Cause 3" julkaistiin 1. joulukuuta 2015.
Air India Express
Air India Express () on Intian kansallisen lentoyhtiön Air Indian omistama halpalentoyhtiökonseptia noudattava lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 2004. Air India Express operoi 31 kohteeseen Lähi-idässä ja Kaakkois-Aasiassa 24 koneen laivastollaan.
Air India Express liikennöi 14 kansianväliseen kohteeseen ja 17 kotimaan kohteeseen. Yhtiön tavoitteena on pitää pisimmät lentoajat alle neljän tunnin ja käännyttää koneet kohteessa tunnin sisällä paluumatkalle.
Air India Expressin laivasto koostuu 24 Boeing 737-800-tyyppisestä matkustajakoneesta, joissa on matkustajapaikkoja 186–189. Kuten monilla muillakin halpalentoyhtiöillä, Air India Expressin laivaston kaikki koneet ovat samantyyppisiä huoltokuluissa säästämiseksi ja koneissa on vain turistiluokka perinteisen liikematkustajaluokka-turistiluokkakonfiguraation sijaan.
Toukokuussa 2010 Air India Expressin laivaston keski-ikä oli 2,8 vuotta.
Levon Mirzojan
Levon Isajevitš Mirzojan (, marraskuu 1897 Šušin kihlakunnan Ašanin kylä Vuoristo-Karabahissa – 26. helmikuuta 1939 Moskova) oli armenialaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Levon Mirzojan syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän osallistui vallankumousliikkeeseen Bakussa vuodesta 1912 lähtien ja liittyi bolševikkipuolueeseen maaliskuussa 1917. Vuosina 1920–1925 Mirzojan työskenteli Azerbaidžanin ammattiliittoneuvoston puheenjohtajana, tasavallan työasiain kansankomissaarina ja Bakun puoluekomitean sihteerinä. Vuosina 1925–1929 hän toimi Azerbaidžanin kommunistipuolueen ja vuosina 1929–1933 NKP(b):n Permin piirikuntakomitean ja Uralin aluekomitean sihteerinä. Vuodesta 1933 lähtien Mirzojan oli Kazakstanin aluepiirikomitean ja vuodesta 1937 tasavallan kommunistipuolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteeri. Vuonna 1934 Mirzojan valittiin NKP(b):n keskuskomitean jäseneksi. Hän kuului myös Neuvostoliiton toimeenpanevaan keskuskomiteaan.
Vuonna 1938 Mirzojan arvosteli Kazakstaniin karkotettujen Neuvostoliiton korealaisten siirtämistä tasavallan eteläosasta pohjoisosaan. Hän esiti epäilyksiään myös NKVD:n toiminnasta. Mirzojan pidätettiin toukokuussa 1938 ja tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hänet ammuttiin Moskovassa ja haudattiin Donskoin luostarin alueelle. Mirzojanin maine puhdistettiin vuonna 1955.
Mynämäen Vesa
Mynämäen Vesa ry (MyVe) on vuonna 1920 perustettu mynämäkeläinen pesäpallon erikoisseura, jolla on joukkueita miesten, naisten ja neljällä nuorten tasolla. MyVe:n naisten edustusjoukkue pelaa pesäpalloa korkeimmalla sarjatasolla Superpesiksessä, miesten edustusjoukkue sekä naisten kakkosjoukkue maakuntasarjassa. Nuorten joukkueet pelaavat aluesarjoissa. MyVe on seitsenkertainen miesten maakuntasarjan lounaislohkon voittaja.
The Stand in the Schoolhouse Door
The Stand in the Schoolhouse Door oli Yhdysvalloissa Alabaman yliopiston Foster auditoriossa 11. kesäkuuta 1963 tapahtunut välikohtaus, Alabaman kuvernööri George Wallace pyrki symbolisesti pitämään virkaanastujaislupauksensa rotuerottelun pitämisestä voimassa. Wallace seisoi auditorion oven edessä ja pyrki estämään pääsyn kahdelta mustalta opiskelijalta Vivian Malone Jonesilta ja James Hoodilta.
17. toukokuuta 1954 Yhdysvaltain korkein oikeus antoi tuomionsa tapauksessa Brown vastaan Topekan koulutusvirasto. Päätöksessä katsottiin, että mustien lasten pitäminen erillisissä kouluissa oli perustuslain vastaista.
Päätös tarkoitti, että Alabaman yliopiston oli lakkautettava erilliset mustille tarkoitetut opinnot. Päätöstä seuranneiden vuosien aikana sadat mustat opiskelijat pyrkivät yliopistoon, mutta ketään ei hyväksytty opiskelijaksi. Yliopisto toimi yhteistyössä poliisin kanssa pyrkien löytämään mahdollisia karsivia tekijöitä, ja sellaisia ei löytynyt, yliopisto pelotteli hakijoita. Vuonna 1964 kolme täydellistä hakijaa, Vivian Malone Jones, Dave McGlathery ja James Hood, pyrkivät opiskelemaan. Heidän pelotteleminen ei onnistunut ja heinäkuun alussa oikeus katsoi, että heidät oli hyväksyttävä. Oikeus myös kielsi kuvernööri Wallacea puuttumasta asiaan.
11. heinäkuuta Malone ja Hood saapuivat rekisteröitymään opiskelijaksi. Wallace pyrki pitämään lupauksensa, mutta halusi myös järjestää poliittisen välikohtauksen. Hän seisoi Foster auditorion sisäänkäynnin edessä. Lopulta apulaisoikeusministeri Nicholas Katzenbach, useiden poliisien avustamana vaati Wallacea siirtymään. Wallace kieltäytyi ja piti puheen osavaltion oikeuksista suhteessa liittovaltioon. Katzenbach soitti presidentti John F. Kennedylle, joka määräsi Alabaman kansalliskaartin apuun. Kenraali Henry Graham vaati Wallacea siirtymään sanoen: "herra kuvernööri, surullinen tehtäväni on pyytää teitä siirtymään Yhdysvaltain presidentin käskystä." Wallace jatkoi puhettaan, mutta siirtyi lopulta ja Malone ja Hood rekisteröityivät opiskelijoiksi.
Vuoden 1994 elokuvassa "Forrest Gump" on kohtaus, jossa päähenkilö Forrest Gump esiintyy tilanteessa.
Žambyl Žabajev
Žambyl Žabajev (kazakiksi Жамбыл Жабаев; ; 28. helmikuuta 1846 Semiretšje – 22. kesäkuuta 1945 Almaty) oli kazakkilainen kansanrunoilija.
Žambyl syntyi köyhään paimentolaisperheeseen. Hän lauloi runoja domran säestyksellä ja sai mainetta kansanrunoilijoiden eli "akynien" välisissä kilpailuissa. Žambylin vallankumousta edeltäneestä repertuaarista on myöhemmin kirjoitettu muistiin muun muassa eepokset "Suranši-batyr" ja "Utegen-batyr" sekä joukko satuja.
1930-luvulla Žambyl tuli tunnetuksi koko Neuvostoliitossa ajankohtaisille aiheille ja maan puoluejohtajille omistettujen runojensa ansiosta. Yhdeksänkymmentävuotias kansanrunoilija esitettiin julkisuudessa uutta järjestelmää ylistävänä itämaiden viisaana. Erityistä mainetta hän sai toisen maailmansodan aikaisilla isänmaallisilla teoksillaan.
Žambylin runojen aitous on myöhemmin herättänyt runsaasti keskustelua. On kerrottu, että niitä laativat hänen nimissään muun muassa kääntäjät Andrei Aldan-Semjonov ja Mark Tarlovski. Kazakstanilaisen lehtimiehen Jerbol Kurmanbajevin mukaan Žambyl keksittiin vuonna 1936, jolloin Kazakstanin kommunistipuolueen pääsihteeri Levon Mirzojan käski etsiä Moskovassa järjestetyille tasavallan juhlaviikoille dagestanilaista Suleiman Stalskia vastaavan kansanrunoilijan. Kurmanbajevin mukaan Žambylin nimissä julkaistuja runoja sepittivät hänen kirjallisiksi sihteereikseen nimitetyt kazakstanilaiset ammattirunoilijat.
Žambyl toimi vuodesta 1938 lähtien Kazakstanin SNT:n korkeimman neuvoston kansanedustajana. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä ja Stalin-palkinnolla (vuonna 1941). Runoilijan mukaan oli vuosina 1938–1997 nimetty nykyinen Tarazin kaupunki.
Musa Džälil
Musa Сälil ([džälil] tataariksi Муса Җәлил, ; oikealta nimeltään Musa Mustafovitš Džalilov, ven. Муса Мустафович Джалилов, tat. Муса Мостафа улы Җәлилев, "Musa Mostafa ulı Cälilev"; 15. helmikuuta 1906 Mustafinon kylä, nykyinen Orenburgin alue – 25. elokuuta 1944 Berliini) oli neuvostoliittolainen tataarirunoilija.
Musa Cälil syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Hän opiskeli Orenburgin madrassassa ja alkoi kirjoittaa lehtiin vuonna 1919. Ensimmäinen runokokoelma "Barabız" (”Me menemme”) ilmestyi vuonna 1925. Runojen ohella Сälil kirjoitti libretot oopperoihin "Altınçäç" (”Kultatukkainen”, 1941; Stalin-palkinto 1948) ja "İldar" (1941).
Vuonna 1929 Сälil liittyi NKP(b):n jäseneksi. Vuonna 1931 hän valmistui Moskovan yliopiston kirjallisuuden tiedekunnasta. Сälil työskenteli tataarinkielisten lastenlehtien toimittajana, osallistui hänen nimeään nykyään kantavan Tatarstanin ooppera- ja balettiteatterin perustamiseen ja johti vuosina 1939–1941 Tatarstanin kirjailijaliittoa. Vuonna 1941 hänet kutsuttiin neuvostoarmeijaan.
Kesäkuussa 1942 Cälil haavoittui vakavasti ja jäi saksalaisten vangiksi. Vankileirillä hän liittyi saksalaisten sotavangeiksi joutuneista tataareista kokoamaan Idel-Uralin legioonaan. Sen harjoitusleirillä Cälil organisoi vastarintaryhmän ja auttoi sotavankeja pakenemaan. Helmikuussa 1943 legioonan ensimmäinen pataljoona ryhtyi kapinaan ja liittyi valkovenäläisiin partisaaneihin. Vastarintaan osallistumisen takia saksalaiset teloittivat Cälilin Plötzenseen vankilassa.
Vankilassa Cälil kirjoitti joukon isänmaallisia runoja, jotka hän sai toimitetuksi vapauteen belgialaisen sotavangin välityksellä. Sodan jälkeen ne joutuivat Konstantin Simonovin käsiin, joka vuonna 1953 sai Neuvostoliitossa petturiksi syytetyn runoilijan maineen puhdistetuksi.
Vuonna 1956 Cälilille myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvonimi. Saksalaisten vankina kirjoitettu runokokoelma "Moabit däftäre" (”Moabitin vihko”) sai vuonna 1957 Lenin-palkinnon.
Hannu Konola
Hannu Kari Johannes Konola (s. 31. maaliskuuta 1943 Oulu) on Turussa asuva taidemaalari ja lasitaiteilija, joka tunnetaan muun muassa useisiin sakraalitiloihin tekemistään lasiveistoksista ja -maalauksista.
Konola opiskeli taidehistoriaa Åbo Akademissa vuosina 1970–1973, minkä jälkeen hän debytoi taidemaalarina. Lasimaalausta hän opiskeli Saksassa vuosina 1993–1998. Hän on ollut jäsen muun muassa Turun seurakuntien taidetoimikunnassa 1974–1978 ja Turun taiteilijaseuran hallituksessa 1978–1980.
Konola teki aloitteen ekumeenisen taidekappelin rakentamisesta Turkuun. Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli rakennettiin hänen kotinsa lähelle Hirvensaloon vuonna 2005. Konola toimii kappelin taidetoimikunnan puheenjohtajana. Vuonna 2005 Konola ja Matti Sanaksenaho palkittiin kappelista kirkon kulttuuripalkinnolla.
Järvenselkä
Järvenselkä tai pelkkä selkä on saareton tai erittäin vähäsaarinen suuri järven alue. Suomen järville suuret selät eivät ole kovin ominaisia, vaan Suomen järvet ovat tyypillisesti rikkonaisen niemisiä ja saarisia. Kuitenkin esimerkiksi Oulujärvessä on kaksi todella suurta selkää, nimittäin Ärjänselkä ja Niskanselkä. Suomen suurimpiin selkiin kuuluvat myös Saimaan Pyhäselkä, Päijänteen Tehinselkä, Inarijärven Satapetäjäselkä ja Säkylän Pyhäjärvi.
David Bergelson
David Bergelson (; 12. elokuuta 1884 Kiovan läänin Lipovetsin kihlakunnan Ohrimovo – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli jiddišiksi kirjoittanut venäjänjuutalainen kirjailija.
Bergelson syntyi varakkaaseen venäjänjuutalaiseen perheeseen. Hänen ensimmäinen pienoisromaaninsa "Arum wogsal" (”Aseman ympärillä”) ilmestyi vuonna 1909. Vuonna 1913 julkaistiin juutalaista porvaristoa ja sivistyneistöä kuvaava romaani "Noch alemen" (”Kaiken jälkeen”). Vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumia kuvaa romaani "Opgang" (”Lähtö”, 1920).
Vuonna 1921 Bergelson matkusti Berliiniin, jossa hän työskenteli lehtimiehenä. Venäjän kansalaissotaa kuvaa romaani "Midas hadin" (”Ankaruus”, 1926–1927) ja kertomuskokoelma "In sturm täg" (”Myrskyn päiviä”, 1927). Vuonna 1929 Bergelson palasi Neuvostoliittoon, jossa hänestä tuli yksi jiddišinkielisen kirjallisuuden johtohahmoista. Kirjailijan tärkeimpiä teoksia on 1900-luvun alun kansanelämästä kertova laaja romaani "Baym Dnjepr" (”Dneprillä”, 1932–1940). 1940-luvulla ilmestyivät muun muassa toista maailmansotaa käsittelevä kertomuskokoelma "Naye Darstejlungen" (”Uusia kertomuksia”, 1947) ja historiallinen näytelmä "Printz Reubeini" (1946).
Bergelson pidätettiin tammikuussa 1949 ja ammuttiin maanpetturina niin sanotun Juutalaisten antifasistisen komitean jutun yhteydessä. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.
Kukunor
Kukunor: Satu ihmislapsille on Lauri Viidan kirjoittama saturunoelma, joka ilmestyi 1949.
"Kukunorin" Viita oli tarkoittanut lapsille, mutta Yrjö Varpion mukaan se on niin vaikeatajuinen, ettei sen ymmärtäminen käynyt oikein aikuisiltakaan. Sitä on luonnehdittu muun muassa ”modernismin hengessä uudistavaksi kielileikittelyksi”. Tarinan päähenkilöinä ovat "Kukunor ja Kalahari, kuudenvanha peikkopari". Kukunor on Kiinassa sijaitsevan Qinghaijärven toinen nimi. Kalahari on aavikko eteläisessä Afrikassa.
"Kukunor" on sovitettu kuunnelmaksi, jonka Radioteatteri esitti 1965. Se on sittemmin ollut Radioteatterin suosituimpia kuunnelmia. Runoelman sovitti kuunnelmaksi Harri Kaasalainen ja musiikin sävelsi ja johti Erkki Salmenhaara. Sen ohjasi Sulo Haarla, ja kertojana toimi Pentti Siimes. Ensiesityksen jälkeen se on esitetty kuusi kertaa. Tarina on esitetty Televisioteatterissa 1973, ja siitä on tehty lyhytelokuva vuonna 1988, tekijöinä Heikki Partanen ja Riitta Rautoma.
Luettelo merkittävistä postimerkeistä
Tämä on luettelo tunnetuimmista postimerkeistä.
John F. Haught
John F. Haught on yhdysvaltalainen katolinen teologian professori. Hän työskentelee Georgetownin yliopistossa.
Kirjassaan "God and the New Ateism" (2007) Haught on esittänyt, että tiede sisältää käytännöissään niin paljon uskoa ja toivoa, että niiden rajaaminen tieteen ulkopuolelle tekisi tieteenteosta mahdotonta.
Käppyräinen
Käppyräinen: Runoja on Lauri Viidan kirjoittama runokokoelma, joka ilmestyi 1954.
"Käppyräinen" on Viidan kolmas runoteos. Se on nähty jatkona "Betonimyllärille". Kokoelma ei syntynyt yhtä voimakkaan innoituksen vallassa kuin aiemmat teokset.
Ranvierin kurouma
Ranvier'n kurouma on kahden myeliinitupen välinen aukko neuronin aksonissa. Se on pituudeltaan noin 1 mikrometrin. Myeliinituppi on aksonia ympäröivä päällyste. Ranvier'n kuroumassa aksonin solukalvo ei ole päällystetty, joten ionipumput voivat pumpata ioneja solun sisään ja solusta ulos. Näin ionipumput ylläpitävät solukalvon kalvojännitettä Ranvier'n kuroumassa ja vievät hermoimpulsseja eteenpäin.
Apichatpong Weerasethakul
Apichatpong ”Joe” Weerasethakul (; s. 16. heinäkuuta 1970) on thaimaalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän on opiskellut elokuvaa Yhdysvalloissa ja arkkitehtuuria Thaimaassa.
Hänen elokuvansa rahoittajat ovat Keski-Euroopasta. Thaimaassa hänelle on tarjolla vain action-elokuvien ohjausta.
Hänen pitkiin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Setä Boonmeen edelliset elämät", joka palkittiin vuonna 2010 Cannesin elokuvajuhlilla pääpalkinnolla Kultaisella palmulla. Muita menestyselokuvia ovat "Tropical Malady", joka sai Cannesissa vuonna 2004 tuomariston palkinnon, ja "Blissfully Yours", joka palkittiin Cannesissa vuonna 2002 sarjassa Un Certain Regard. "Syndromes and a Century" sai ensi-iltansa vuonna 2006 Venetsian 63. elokuvajuhlilla. Se oli ensimmäinen siellä kilpaillut thaimaalainen elokuva.
Weerasethakulin elokuvat ovat sekoitus elokuvan eri lajeja, dokumenttia ja fiktiota. Niissä yhdistyvät muisti ja myytit. Weerasethakulille luontokuvaus on keskeinen, ja viidakon äänet ovat elokuvien äänimaailmalle ominaisia. ”Luonto on minun addiktioni”, hän sanoo. Jälleensyntymä on yksi hänen elokuvienssa teemoista, ja siihen kietoutuu muisti. Hän ei tee yhteiskunnallisia elokuvia, sillä niiden teon estää sensuurilaki.
Weerasethakul on paitsi ohjaaja, myös valokuvaaja ja kirjailija, ja hän tekee myös installaatioita. "Setä Boonmeen edelliset elämät" kuuluu Primitive-taidehankkeeseen, johon liittyy myös näyttely Haus der Kunst -museossa Münchenissä.
Elokuvaa "Tropical Malady" pidetään Weerasethakulin päätyönä toistaiseksi. Elokuvan päähahmoja ovat kaksi nuorta miestä, ja sen aiheena on suuri rakkaus..
Vuonna 2016 Apichatpong Weerasethakulin elokuvat "Setä Boonmeen edelliset elämät", "Tropical Malady" ja "Syndromes and a Century" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Glarusin Alpit
Glarusin Alpit (, ) on Länsi-Alppien osa. Se sijaitsee Sveitsissä, Alppi-Reinin () länsipuolella neljän kantonin alueella: Glarus, Graubünden, St. Gallen ja Uri. Alueen korkein huippu on 3 614 metriä korkea Tödi.
Koska vuoristo on syrjäinen eikä siellä ole yli 4 000 metrin huippuja, siellä ei ole yhtä paljon vuorikiipeilijöitä kuin suosituimmilla Alppien osilla. Sen sijaan alueella kulkee kansainvälinen vaellusreitti, joka vie myös Unescon maailmanperintökohteelle, jonka nimi on Sveitsin tektoninen areena Sardona.
Sardona
Sardona ( tai "Sardona", tai "Glarus thrust") on maantieteellinen alue Sveitsissä Glarusin, St. Gallenin ja Graubündenin kantoneissa, Flimsin, Glarusin ja Sargansin välisellä vuoristoalueella. Seutu on tunnettu hyvin näkyvissä olevista kallioperän rakenteista, minkä perusteella se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2008 alkaen. Alueella näkyy selvästi, miten vuoristo on syntynyt poimuttumalla kahden mannerlaatan kohdatessa.
Nimensä alue on saanut keskeisen vuorenhuipun, Piz Sardonan perusteella. Alueen pinta-ala on 328,5 km² ja siihen kuuluu seitsemän yli kolmeen kilometriin kohoavaa huippua.
Guilin
Guilin () on prefektuuritason kaupunki Guangxin zhuangien autonomisella alueella Etelä-Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 27 809 km² ja asukasluku on 4 747 963 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 330 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Nanningista koilliseen.
Guilin on alueen tärkein matkailunähtävyys, sillä kaupunkia ympäröivät karstivuoret muodostavat kuvauksellisen näkymän yhdessä Lijoen kanssa. Karstivuoret ovat merenpohjasta 200 miljoonaa vuotta sitten kohonnutta kalkkikivisedimenttiä, jonka tuuli- ja sade-eroosio ovat hiljakseen muotoilleet sokeritopiksi. Leudon ilmaston ansiosta Guilinissa käy matkailjoita kaikkina vuodenaikoina, ja kävijöiden määrä on 11 miljoonaa vuodessa.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kuuteen kaupunkipiiriin, yhdeksään piirikuntaan ja kahteen autonomiseen piirikuntaan.
Canyellesin metroasema
Canyelles on Barcelonan metron linjan 3 asema. Se sijaitsee Nou Barrisin alueella Barcelonan kaupungin pohjoisosassa. Aseman on suunnitellut Alfons Soldevila.
Canyellesin asema otettiin käyttöön vuonna 2001, kun linjan 3 laajennus Montbaun asemalta pohjoiseen valmistui. Canyelles oli linjan 3 pääteasema vuoteen 2008 asti, jolloin linjan jatke Trinitat Novan asemalle saatiin valmiiksi.
Djamel Zitouni
Djamel Zitouni (s. 2. lokakuuta 1981) on ranskalais-algerialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Zitouni aloitti jääkiekkouransa vuonna 1999 Moselle Amnévillessa, Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, josta hän siirtyi Dauphins d'Épinaliin vuonna 2000. Joukkue pelasi tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Zitouni oli nostamassa seuraa Ranskan pääsarjaan kaudella 2002-2003.
Zitouni on edustanut maajoukkuetasolla Algeriaa. Hän oli mukana vuoden 2008 Arab Cupissa.
Espanyan metroasema
Espanya on yksi Barcelonan metron tärkeimmistä ja vilkkaimmista asemista. Se on TMB:n liikennöimien metrolinjojen 1 ja 3 sekä FGC:n liikennöimän linjan 8 käytössä. Asema sijaitsee Plaça d’Espanya -aukion alla Sants-Montjuïcin alueella.
Espanyan asema avattiin kaupungin ensimmäisten metroasemien joukossa vuonna 1926. Asema rakennettiin mahdollistamaan suuret matkustajamäärät, sillä vuoden 1929 maailmannäyttely keskittyi juuri Espanya-aukion ympärille. Vuonna 1975 asemaa uudistettiin ja se sai uudet laiturit. Vanha asema-alue muutettiin lippuhalliksi ja liiketiloiksi.
Espanya on myös Barcelonan lähijunaverkoston merkittävä asema. Lähijunaverkossa asemaa merkitään nimellä Barcelona-Pl. Espanya. Se on FCG:n linjojen S33, S4, S7 ja S8 sekä Rodalies-junien R5 ja R6 käytössä.
Real Brothas
Real Brothas on rapduo B.G. Knocc Outin ja Drestan esikoislevy. Albumi julkaistiin 15. elokuuta 1995.
Word on Tha Streets
Word on Tha Streets on rap-artisti Bad Azzin debyytti albumi.
Personal Business
Personal Business on rap-artisti Bad Azzin toinen studioalbumi, joka ilmestyi 17. heinäkuuta 2001.
Supertaça Cândido de Oliveira
Supertaça Cândido de Oliveira (tunnetaan myös nimellä Portugalin supercup) on portugalilainen jalkapallokilpailu, jossa kohtaavat edelliskauden maan mestari ja Portugalin cupin voittaja. Mikäli sama joukkue on voittanut kummatkin kilpailut, vastaan tulee cupissa toiseksi sijoittunut eli loppuottelun hävinnyt osapuoli. Perinteikkäästi ottelu on tapana pelata juuri ennen kauden alkua. Turnaus on nimetty entisen Portugalin maajoukkuevalmentaja Cândido de Oliveiran kunniaksi.
Ottelu mestarin ja cup-voittajan välillä pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1943–1944, jonka jälkeen se kuitenkin lakkautettiin reiluksi 30 vuodeksi. Seuraavan kerran kilpailu otettiin epävirallisesti käyttöön kaudella 1978–1979 ja kaksi vuotta myöhemmin siitä tuli jälleen virallinen kilpailu. Kaudesta 1979–1980 kauteen 1999–2000 kilpailu käytiin kaksiosaisena, kumpikin osaanottaja pelasi yhden koti- ja vierasottelun, jonka jälkeen muodostettiin yhteistulos ja mikäli tuloksen ollessa tasan pelattiin vielä yksi uusinta ottelu, josta voittaja lopulta saatiin selville.
Executive Decisions (albumi)
Executive Decision on rap-artisti Bad Azz neljäs studio albumi, joka ilmestyi 4. marraskuuta 2003.
Money Run
Money Run on rap-artisti Bad Azz kolmas studio albumi, joka ilmestyi 11. maaliskuuta 2003. Albumista on myös ilmestynyt 2-levyn versio, jossa toinen levy on dokumentaarinen dvd.
Hollywood (ohjelmointikieli)
Hollywood on Andreas Falkenhahnin (Airsoft Softwair) kaupallisesti levittämä ohjelmointikieli, jonka pääasiallisena tavoitteena on toimia multimediaohjelmien tuottamisessa. Hollywood on saatavissa AmigaOS (68k), AmigaOS 4 (PPC), MorphOS, WarpOS, AROS ja Windows -käyttöjärjestelmille. Tällä hetkellä Mac OS X -järjestelmälle ei ole olemassa omaa versiotaan ohjelmasta vaikkakin ohjelma kykenee tuottamaan käynnistettävän ohjelman tällekin alustalle. Hollywoodissa on sisäärakennettu ristiinkääntäjä, joka kykenee automaattisesti tallentamaan käynnistettäviä tiedostoja kaikille ohjelman tukemille alustoille. Tuotetut käynnistettävät tiedostot ovat täysin itsenäisiä eivätkä ole riippuvaisia mistään ulkopuolisista tiedostoista, joten ne voi haluttaessa käynnistää vaikka USB-muistitikulta.
Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin, jonka avulla Hollywoodia voi käyttää Powerpoint-tyylisten interaktiivisten esitelmien tuottamiseen ilman ohjelmointitaitoa.
Hollywoodin juuret ovat Amiga-tietokoneessa ja se on saanut inspiraatiota muista Amiga-ohjelmointikielistä kuten AMOS, Blitz BASIC, ja Amiga E. Hollywoodin luoja Andreas Falkenhahn aloitti ohjelman tekemisen keväällä 2002. Versio 1.0 ohjelmasta julkaistiin Marraskuussa 2002, mutta ainoastaan 68000-pohjaisille Amiga-järjestelmille. Kuukautta myöhemmin seurasi natiivi versio PowerPC-pohjaisille MorphOS-järjestelmille. Tuki WarpOS-alustalle tuli Hollywood versiossa 1.9 joka ilmestyi keväällä 2004 yhdessä ensimmäisen Hollywood Designerin ensijulkaisun kanssa. AmigaOS 4 -alustaa on tuettu maaliskuusta 2005 lähtien. Versiosta 2.0 (julkaistu tammikuussa 2006) lähtien Hollywood on käyttänyt Lua-ohjelmointikieltä sen virtuaalikoneena, mutta kuitenkin merkittävillä muutoksilla sen syntaksissa ja toiminnassa. Versiosta 3.0 (tammikuu 2008) lähtien Hollywood myös ensimmäistä kertaa toimi myös kahdessa ei Amiga-tyyppisessä alustassa: Windows ja Mac OS X -alustoissa. Versiosta 4.5 (tammikuu 2010) lähtien Hollywood on ollut saatavissa omalla ohjelmointiympäristöllä myös Windows-käyttöjärjestelmälle.
Hello World -ohjelma voisi Hollywoodissa näyttää tältä:
Yllä oleva koodi avaa uuden ikkunan, tulostaa siihen tekstin "Hello World!" valkoisilla kirjaimilla ja odottaa että vasenta hiiren nappia painetaan ennen kuin ohjelma lopetetaan. Hollywood avaa ikkunan automaattisesti. Jos ei muutoin ohjelmaan ole laitettu, niin Hollywood avaa uuden 640x480-resoluutioisen ikkunan automaattisesti ohjelman suoritusta varten.
Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin Powerpoint-tyyppisten interaktiivisten esitysten tekemiseen ilman ohjelmointitaitoa.
Mike Komisarek
Mike Komisarek (s. 19. tammikuuta 1982 Islip Terrance, New York, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Komisarek pelasi kaudella 2000–2001 Michiganin yliopiston joukkuessa. Vuonna Montreal Canadiens varasi Komisarekin itselleen varausnumerolla 7. Komisarek pelasi vielä kauden 2001–2002 Michiganin yliopistossa ennen lähtöään Montreal Canadiensin organisaatioon, jossa hänen kaksi ensimmäistä kauttaan kuluivat osin AHL:n Hamilton Bulldogsissa, jossa hän pelasi myös työsulkukauden 2004–2005. Vuodet 2005–2009 Komisarek pelasi aktiivisesti Montreal Canadiensin riveissä, jonka jälkeen hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin.
Komisarek pelasi Maple Leafsissa yhteensä neljä kautta, kunnes heinäkuussa 2013 seura osti hänen sopimuksensa ulos. Komisarek löysi nopeasti itselleen uuden joukkueen, kun Carolina Hurricanes teki Komisarekin kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Reettiset Alpit
Reettiset Alpit (, ) on Alppien osa. Se sijaitsee pääosin Sveitsissä Graubündenin kantonissa, mutta ulottuu myös Itävallan, Liechtensteinin ja Italian alueelle. Korkein huippu Piz Bernina, 4 049 metriä, kohoaa Italian ja Sveitsin rajalla. Sveitsin ainoa kansallispuisto "Sveitsin kansallispuisto" on vuoriston itäosassa. Vuoristo on saanut nimensä Reetian eli Raetian alueesta tai sitä asuttaneesta samannimisestä kansasta. Raetia oli Rooman imperiumin provinssina vuodesta 15 eaa. lähtien.
Reettisten Alppien korkeimpia huippuja ovat:
USS Washington (BB-56)
USS Washington (BB-56) oli Yhdysvaltain laivaston North Carolina -luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 14. kesäkuuta 1938 ja alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1940 kumminaan Virginia Marshall. Alus otettiin palveluskäyttöön 15. toukokuuta 1941 ensimmäisenä komentajanaan Howard H. J. Benson.
Alus oli koeajoissa ja koulutuksessa Yhdysvaltain itärannikolla ja Meksikonlahdella, mikä keskeytyi Yhdysvaltain liittyessä toiseen maailmansotaan joulukuussa 1941. Alus määrättiin Atlantin laivaston taistelulaivojen komentajan kontra-amiraali John W. Wilcoxin lippulaivaksi taistelulaivaviirikkö 6:een. Alus liitettiin 26. maaliskuuta 1942 Portlandissa Mainessa TF39:n lippulaivaksi ja se lähti vielä samana päivänä Britteinsaarille.
Alus poistettiin palveluskäytöstä 27. kesäkuuta 1947, minkä jälkeen se määrättiin Atlantin reservilaivastoon. Se poistettiin laivaston rekisteristä 1. kesäkuuta 1960 ja myytiin 24. toukokuuta 1961romutettavaksi Lipsett Divisionille.
Niko Kukka
Niko Kukka (s. 30. syyskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Tikkurilan Palloseuraa.
Kukka on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti, mutta ei noussut seurassa reservijoukkue Klubi 04:ää korkeammalle. Kaudeksi 2007 hän siirtyi FC Honkaan, jossa hän pelasi liigaa kaudella 2007, mutta vähän peliajan vuoksi oli myös lainalla Ykkösen Atlantiksessa. Kaudeksi 2008 hän siirtyi AC Ouluun, jota hän oli nostamassa Veikkausliigaan kaudella 2009. Kolmen vuoden jälkeen Kukka siirtyi Myllykosken Palloon kaudeksi 2011.. Kukka pelasi MYPA:ssa kaksi kautta ennen siirtymistään IFK Mariehamniin yksivuotisella sopimuksella.
Kukka on pelannut Suomen poikamaajoukkueissa 30 maaottelua.
Hän on myös vaarallinen erikoistilanteiden antaja.
Pellosniemen hallintopitäjä
Pellosniemen hallintopitäjä on Savossa sijainnut historiallinen hallintopitäjä. Siihen kuuluivat 1500-luvulla myöhemmät Anttolan ja Ristiinan kunnat sekä osia Hirvensalmesta, Mikkelistä, Mäntyharjusta ja Puumalasta.
Leo Paloheimo
Leo Paloheimo (22. tammikuuta 1901 Nurmes – 15. joulukuuta 1976 Helsinki) oli upseeri ja nuortenkirjailija. Tuotanto koostui viidestä nuortenkirjasta, jotka ilmestyivät vuosina 1947–1951.Lisäksi hän on kirjoittanut radiokuunnelman "Musta risti" (1950) ja näytelmän "Koivikkomäki" (1954).
Morristownin ufohuijaus 2009
Morristownin ufohuijaus 2009 oli kahden amerikkalaisen tekemä ufohuijaus, jossa taivaalle päästettiin viisi heliumpalloa. Niihin oli kiinnitetty kiinalaiset lyhdyt. Tapahtuma raportoitiin tammikuussa 2009 ufona. Huijauksen tekijät, parikymppiset miehet, videoivat ”ufot” ja esimerkiksi ilmapallojen lähettämisen taivaalle Mpuurs Plausin ja Hanoverin rajalla olevasta metsästä.
Monet näkivät valot ja Hanoverin poliisi sai niiden takia seitsemän hätäpuhelua. Lentokenttää varoitettiin esineistä. Tapaus levisi nopeasti paikallisiin ja maanlaajuisin uutisiin. Uutisissa haastateltiin muun muassa lentäjä Paul Hurleytä. Muun muassa amerikkalaisen ufojärjestön MUFON:in mielestä tapaus oli aito. Huijauksen tekijät Joe Rudy ja Chris Russo paljastivat pilansa julkisuuteen aprillipäivänä 2009. Heidän mielestään huijaus näytti, miten helppoa ufohavaintoja on huijata.
Perinnöksiosto
Perinnöksiosto eli verolleosto oli mahdollisuus hankkia omistusoikeus kruununtilaan maksamalla määrätty tilan veroja vastaava rahasumma valtiolle. Menettely yleistyi 1700-luvulla ja lakkasi Suomessa 1960-luvulla, kun viimeisetkin kruununtilat oli muutettu perintötiloiksi. Perinnöksioston kohteen tuli olla vakaalla asukasoikeudella hallittu kruununtila. Tällaisia olivat tavalliset kruununtilat, kruununrusthollit, kruununuutistalot, ratsuvelvolliset säterit, verollepannut torpat ja ulkopalstat.
Ensimmäiset määräykset perinnöksiostosta annettiin Juhana III:n aikana kuninkaallisella patentilla vuonna 1582. Perinnöksiostoa säätelevä asetus annettiin 1723. Aluksi tiloja myytiin kenelle tahansa, vaikka enemmistö ostajista oli kruununtilaa viljeleviä talonpoikia. Vuodesta 1789 lähtien vain heillä oli perinnöksiosto-oikeus. Tähän sääntöön oli tosin joitakin poikkeuksia. Kruununtilojen muuttaminen perintötiloiksi oli nopeinta Länsi-Suomessa. Suomen autonomian ajan alkaessa perintömaata oli jokseenkin yhtä paljon kuin kruununmaata.
Kruununtilan asukkaan ostaessa tilan perinnöksi perillisilleen hän sai menettelystä viranomaisen antaman perintökirjan. Perinnöksiostoa koskeva anomus ja määrätyt kuulutusrahat jätettiin lääninhallitukseen tai paikkakunnan nimismiehelle, joka toimitti ne lääninhallitukseen. Siellä laskettiin tilan hinta ja kirjoitettiin perintökirja.
Tilan hinta saatiin vuodesta 1741 lähtien laskemalla yhteen kolmen viimeisen vuoden veroesineiden arvo keskiverohinnan mukaan. Vuonna 1849 annetulla julistuksella hinnaksi määrättiin veroparselien kolminkertainen arvo. Veroparselien arvona pidettiin ostohakemusta edeltävän vuoden keskiverohintaa. Keskiverohintojen määrääminen lakkautettiin lailla 1930 ja tilan hinnaksi tuli kolminkertainen vuoden 1930 keskiverohinta. Vuonna 1951 säädetyllä lailla muutettiin sekamuotoistilojen kruununluontoiset osat viran puolesta ja ilmaiseksi perintöluontoisiksi. Sekamuotoistila oli tila, jossa oli sekä perintö- että kruununluontoista maata.
Vuonna 1963 perinnöksiosto-oikeus koski enää hieman yli tuhatta kruununtilaa. Lopullisesti vanhat, vuosina 1723 ja 1789 annetut säädökset kruununtilojen perinnöksi myymistä kumottiin vasta vuonna 1995 samalla, kun viimeiset vielä voimassa olleet säätyjen erioikeudet lakkautettiin.
Enonvesi (Enonkoski)
Enonvesi eli Ala-Enonvesi on pääosin Enonkoskella sijaitseva, Saimaaseen kuuluva iso järvi Vuoksen päävesistössä Pyyveden ja Haukiveden välillä. Ylä-Enonvesi laskee järveen Enonkosken kautta. Enonveden pohjoisin osa on Koivuselkä-Ruokovesi, johon Kermajärven vedet laskevat.
Enonvesi on sokkeloinen, koska saaria on paljon, ja monet järveen työntyvät niemetkin luovat kapeikkoja. Suurimpia saaria ovat Pyylinsaari (3152 ha, Suomen saarten suuruusjärjestyksessä sijalla 12), Vaajasalo (1220 ha, sijalla 39), Sorsasalo (891 ha, sijalla 63) ja Mäntysalo (750 ha, sijalla 78).
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Heinäveden–Enonveden alueella (04.22), jonka Heinäveden–Enonveden lähialueeseen (04.221) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 196,7 metriä mpy.
Juurusvesi
Juurusvesi on Nilsiän reittiin kuuluva järvi, joka laskee Jännevirran ja Kotkatveden kautta Kallaveteen. Juurusvesi kuuluu Kallaveden kanssa samassa 82 metrin pinnantasossa olevien altaiden muodostamaan Iso-Kallaan.
Juurusveden pinta-ala on 138 km². Juurusvedeltä itään Akonvedelle ulottuvalla, samassa tasossa olevalla järvialueella on pinta-alaa 156,9 km². Saaria järvialueella on 444.
Vuonna 1978 sattui Rissalan lentoturma, jossa ilmavoimien lentokone putosi Juurusveteen heti lentoonlähdön jälkeen.
Onkivesi
Onkivesi on Vuoksen vesistön Iisalmen reittiin kuuluva järvi Lapinlahden ja Kuopion kaupunkiin liittyneen entisen Maaningan kunnan alueella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 113 km², ja pinnankorkeus 84,7 m merenpinnan yläpuolella. Onkivesi saa vetensä pohjoisesta Nerkoonjärvestä Nerohvirran ja Nerkoon kanavan kautta. Muut järveen laskevat vesistöt ovat pieniä, kuten järven eteläosaan virtaava Naarvanjoki. Onkivedestä vedet laskevat etelässä Viannankosken ja Ahkiolahden kanavan kautta Kallaveden tasossa olevaan Maaninkajärveen.
Onkivesi on pohjois–eteläsuunnassa 28 km pitkä ja 2–8 km leveä, rantaviivaltaan hyvin rikkonainen järvi. Onkivettä pirstovat yli 200 saarta ja lukemattomat niemet ja lahdet, kuten Lapinlahti, Jynkänlahti, Leppälahti ja Onkilahdet. Saarista suurimpia ovat Myhkyrinsaari, Harkonsaari, Ulmansaari, Martikkalansaari ja Viitasaari. Järven osa-alueita ovat eteläiset Niskanselkä ja Karvaselkä, keskiosan varsinainen Onkivedenselkä sekä pohjoiset Paasiselkä ja Nerkoonselkä. Järven itärannalla sijaitsee Lapinlahden kirkonkylä. Järvi on hyvin matala, keskisyvyys on vain 3,17 m ja suurin mitattu syvyys 36,49 m. Kuten todettua, rantaviiva on hyvin mutkikas, ja sillä on pituutta 440 km.
Onkiveden vedenlaatu on yleisen käyttökelpoisuusluokituksen mukaan välttävä, eteläisten Karvaselän ja Niskaselän osalta tyydyttävä. Onkiveden vesi on hyvin ruskeaa ja ravinnepitoisuudeltaan rehevää. Vesistön merkittävin kuormittaja on maatalous.
Cubiculum
Cubiculum (latinan sanasta "cubo" "maata, maata pöydän ääressä, aterioida") tarkoittaa roomalaisen yksityistalon makuuhuonetta. Tilan keskeinen funktio on nukkuminen, mikä merkitys sillä on yhä moderneissakin teksteissä. Myöhäisantiikissa sillä on lisäksi kuvaannollista merkitystä. Tila on yksityisyyttä tarjoava rauhallinen, pimeä ja suljettava tila. Siellä vastaanotettiin ystäviä ja hoidettiin yksityisasioita, ja pääsy sinne oli yleensä kutsusta.
Huone oli tarkoitettu vapaille aikuisille. Palvelijoiden nukkumistiloista sanaa ei käytetty. Usein palvelijat nukkuivat cubiculumin ulkopuolella.