hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Trilineaarinen interpolaatio
Trilineaarinen interpolaatio on matematiikassa approksimaatiomenetelmä, joka on lineaarisen- ja bilineaarisen interpolaatiomenetelmien kolmiulotteinen laajennus. Siinä rajatussa tilavuuden sisällä olevia pisteiden arvoja lasketaan lähimpien pisteiden arvojen avulla sovittamalla kolmessa suunnassa lineaarisia polynomeja eli "interpolaatiosuoria". Koska lineaarisia sovituksia on kolme, kutsutaan menetelmää "trilineaariseksi".
Tilavuuden sisällä satunnaisesti sijaitsevat pisteet voidaan aina yhdistää toisiinsa tetraedreiksi, jotka sivuavat toisensa tiiviisti. Tetraedrin sisällä tapahtuva trilineaarinen interpolaatio on siksi aina mahdollista toteuttaa yksinkertaisella tavalla. Satunnaisia tilavuudessa olevia pisteitä ei aina ole helppo yhdistää särmiöiksi, jotka olisivat aina konvekseja. Trilineaarisessä interpolaatiomenetelmässä särmiön vastakkaisten tahkojen väliset suorat tulisi leikata toisensa särmiön sisällä, mikä ei aina onnistu ei-konveksissa särmiössä. Särmiöiden trilineaarinen interpolaatio totetutetaankin yleensä pisteille, jotka sijaitsevat suorakulmaisen särmiön kärjissä. Silloin näytepisteet on otettu hilamaisen verkon solmukohdissa.
Helppo tapa esitellä nopea laskualgoritmi trilineaariseta interpolaatiosta on käyttää origoon sijoitettua 1-särmäistä kuutiota. Kuution kärkien koordinaatit ovat silloin (0,0,0), (0,0,1), (0,1,0), (0,1,1), (1,0,0), (1,0,1), (1,1,0) ja (1,1,1). Kärjissä sijaitsevat funktion arvot f(x,y,z) = f edellä mainituilla koordinaateilla. Kuution sisäpisteen interpoloitu arvo on tällöin
Merkitään suorakulmaisen särmiön kärkiä koordinaateilla formula_2 ja kärjissä olevia funktion arvoja formula_3 formula_4 Silloin särmiön sisäpisteen formula_5 trilineaarinen interpolaatio formula_6 on
Riki Nakaya
Riki Nakaya (, s. 25. heinäkuuta 1989 Matsuyama) on japanilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on saavuttanut kaikki kansainväliset menestyksensä sarjassa alle 73 kg.
Nakaya voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 2011 kukistettuaan loppuottelussa alankomaalaisen Dex Elmontin ja Tšeljabinskissa 2014, jossa voitti finaalissa pohjoiskorealaisen Hong Kuk-hyonin. MM-hopeaa hän saavutti Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa maanmiehelleen Shohei Ōnolle. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän oli seitsemäs. Hän on voittanut joukkuekilpailun maailmanmestaruuden 2014, 2015 ja 2017.
Nakaya saavutti hopeaa Lontoon olympialaisissa 2012. Hän voitti välieräottelussa Dex Elmontin tuomariäänestyksellä, mutta hävisi loppuottelussa venäläiselle Mansur Isajeville yukon arvoisella suorituksella.
Nakaya sai Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa Abu Dhabissa 2011. Hän oli alle 20-vuotiaiden ikäluokassa MM-kilpailuissa kolmas 2008 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa toinen 2007.
Nakaya on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa neljä turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on yksi kakkos- ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Japanin-mestaruutta.
RN Folgore (1886)
RN Folgore () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Folgore-luokan torpedoristeilijä.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1886 ja se liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1887.
Alus vaurioitui kolaroidessaan 5. heinäkuuta 1889 Kaprin edustalla "Bausanin" kanssa, minkä vuoksi se siirrettiin reserviin. Alusta ei koskaan saatu kunnostettua ja se myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1900.
CTC-menetelmä
CTC-menetelmä () on erityisesti mustan teen teollinen tuotantotapa, jossa teelehdet muun muassa murskataan koneellisesti pieniin osiin. Parempilaatuisen teen ortodoksisen valmistuksen sijaan CTC:tä suositaan erityisesti halpoja teelaatuja prosessoidessa ja pussiteen tuotannossa. CTC-teetä on myydään myös irtoteenä, esimerkiksi Ceylonin teen kohdalla ja sen tunnistaa siitä, että tee on pientä ja rakeista.
Valmistusmenetelmän keksi ylitarkastaja William McKercher vuonna 1931 Intian Assamin teealueen Amgoorien teetilalla. CTC-menetelmällä hajotetuista teemurusista syntyi teejuomaa nopeammin, se oli vahvempaa ja muruset helpottivat teepussien täyttämistä.
Vuonna 2012 kiinalainen tutkijaryhmä totesi FAO:n tilastoihin nojautuen mustan CTC-teen osuudeksi maailmanlaajuisesti noin 45 prosenttia kaikesta tuotetusta teestä. Ortodoksisella menetelmällä tuotettiin 25 prosenttia, vihreän teen ja muiden teelaatujen osuus oli 30 prosenttia. CTC-tuotannon suurmaita olivat Intia (57% osuus CTC-teestä), Kenia (24%), Bangladesh (4%) ja Malawi (3%).
CTC-tee on aina rikottua tai raekooltaan pieneksi murskattua teetä, ja on yleensä laatuluokitukseltaan rikottua BOP:ta tai sitä huonompaa. Teejauheiden kaupankäyntiä ja valintaa varten CTC-teelle on myös omia laatuluokkia. Useimmiten raekooltaan pienimmät mustan teen kauppanimikkeet sisältävät lyhenteen B (Broken), F (Fannings, raekooltaan noin 1–1,5 millimetrin teehiukkasia) tai D (dust, Fannings -teelaatua pienirakeisempaa teejauhetta). Näitä täydennetään erilaisilla apulyhenteillä, kuten P (Pekoe) tai O (orange).
RN Saetta (1887)
RN Saetta () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Folgore-luokan torpedoristeilijä.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1887 ja se liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1888.
Alusta käytettiin öljykattiloiden testausten koealuksena vuonna 1892. Vuosina 1897-1900 se oli torpedokoulutusaluksena ja se siirrettiin 1901 tykistökoululaivaksi. Vuonna 1902 alukselle asennettiin koulutuskäyttöön erilaisia keveitä tykkejä. Aluksen aseistuksena oli 1906 yksi kolmen tuuman, neljä 57 millimetrin, kaksi 47 millimetrin ja yksi 37 millimetrin tykki sekä yksi 37 millimetrin revolveritykki. Aluksella ei ollut torpedoputkia. Alus myytiin romutettavaksi 14. toukokuuta 1908.
Puiden tarinoita
Puiden tarinoita on Iiro Küttnerin ja Ville Tietäväisen satukirjasarja, jossa on ilmestynyt seuraavat teokset:
RN Goito
RN Goito () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Goito-luokan torpedoristeilijä.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin syyskuussa 1885. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1887 ja liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1888.
Aluksen hiilikattilat vaihdettiin öljykattiloihin vuonna 1894, jolloin samalla keskimmäinen akseli ja sitä pyörittänyt moottori poistettiin. Koeajoissa aluksen koneisto tuotti 2 521 ihp:ta, jolla se saavutti 17,2 solmun nopeuden. Alus muutettiin vuonna 1897 miinalaivaksi, jolloin miinojen vaatiman tilan saamiseksi takakannen torpedoputket poistettiin. Vuonna 1906 aluksen aseistuksena oli seitsemän 57 millimetrin tykkiä ja neljä 14 tuuman torpedoputkea. Alus myytiin romutettavaksi 15. maaliskuuta 1920.
RN Monzambano
RN Monzambano () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu Goito-luokan torpedoristeilijä.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1885. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1888 ja liitettiin laivastoon 11. elokuuta 1889.
Alus myytiin romutettavaksi 26. elokuuta 1901.
RN Montebello
RN Montebello () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu Goito-luokan torpedoristeilijä.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. syyskuuta 1885. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1888 ja liitettiin laivastoon 21. tammikuuta 1889.
Alus siirrettiin Venetsiaan mekaanikkojen koululaivaksi vuonna 1898, jolloin sen aseistuksena oli neljä 57 millimetrin tykkiä. Aluksen uusien tehtävien vaatimat muutokset toteutettiin vuonna 1903, jolloin alukselle asennettiin kaksi Pattisonin, kaksi Yarrow’n ja kaksi Thornycroftin öljy- ja hiilikattilaa. Samalla sen aseistukseksi jäi ainoastaan yksi 37 millimetrin tykki. Alus myytiin romutettavaksi 26. tammikuuta 1920.
RN Confienza (1889)
RN Confienza () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu Goito-luokan torpedoristeilijä.
Giacinto Pullinon suunnittelema alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1887. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1889 ja liitettiin laivastoon 11. huhtikuuta 1890.
Alus myytiin romutettavaksi 26. elokuuta 1901.
Geologi
Geologi on tieteilijä, joka tutkii Maata ja sitä muodostavia kiinteitä ja nestemäisiä aineita sekä Maata muokanneita prosesseja ja sen historiaa. Geologit opiskelevat enemmän soveltavaa kuin teoreettista tiedettä ja lähestyvät geologiaa käyttäen fysiikkaa, kemiaa ja biologiaa sekä muita tieteenaloja. Muiden alojen tutkijoihin verrattuna geologit ovat usein enemmän taipuvaisempia ulkona kuin laboratoriossa työskentelyyn, joskin jotkut geologit suosivat enemmän tutkimusten tekemistä labrassa.
Geologit etsivät metalleja, öljyä ja muita Maan resursseja kaivosyhtiöille. He ovat myös luonnon uhkien ja katastrofien lieventämisen ja varoittamisen kärkikastissa, sillä he tutkivat maanjäristyksiä, vulkaanista toimintaa, tsunameja, myrskyjä ja muita vastaavia. Geologien tutkimuksia käytetään suuren yleisön varoittamiseen näiden tapahtumien mahdollisesta esiintymisestä. Tätä nykyä geologit ovat myös mukana ilmastonmuutokseen liittyvissä keskusteluissa, sillä he tutkivat todisteita ja historiaa tästä Maan prosessista.
Geologiksi aikovalla koulutukseen tyypillisesti kuuluu merkittävää opiskelua fysiikassa, matematiikassa ja kemiassa geologiaosaston tarjoamien opintojen lisäksi.
Geologit voivat keskittää opintonsa tai tutkimuksensa yhteen tai useampaan seuraavista tieteenhaaroista:
Puiden tarinoita: Merenkulkija
Puiden tarinoita: Merenkulkija on käsikirjoittaja Iiro Küttnerin kirjoittama ja sarjakuvataiteilija Ville Tietäväisen kuvittama satukirja. Sen on vuonna 2015 julkaissut Books North, ja se on kolmas osa kirjasarjassa "Puiden tarinoita", jonka kussakin kirjassa puu kertoo tarinoita ihmisistä.
Sarjan ideoi Küttner, ja kaksi sarjan aiempaa teosta, "" ja "", ilmestyivät vuonna 2014. Kuvittajana kaikissa on Tietäväinen.
Xie Zhenye
Xie Zhenye (, s. 17. elokuuta 1993 Anji) on kiinalainen pikajuoksija. Xie on 185 senttimetriä pitkä. Hän pitää hallussaan 200 metrin ulkoratojen Kiinan ennätystä 20,16.
Xie oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa jääden 200 metrillä alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän jäi samalla matkalla alkueriin ja vuoden 2015 MM-kilpailuissa hänet hylättiin alkuerissä. Vuoden 2015 kisoista hän saavutti hopeaa pikaviestistä. Hän sijoittui Portlandin 2016 MM-hallikilpailuissa 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,53. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Kiinan pikaviestijoukkueeseen. World Relays -kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi.
Vuoden 2014 Aasian kisoista Xie voitti kultaa pikaviestistä. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on yksi henkilökohtainen kulta ja yksi pikaviestipronssi. Vuonna 2010 Xie voitti kultaa 200 metriltä nuorten kesäolympialaisista Singaporesta.
RN Agordat (1899)
RN Agordat () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1900 palvelukseen otettu Agordat-luokan torpedoristeilijä.
Nabor Solianin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Sen köli laskettiin 18. helmikuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1899. Alus liitettiin laivastoon 26. syyskuuta 1900.
Alus luokiteltiin 4. kesäkuuta 1914 tiedusteluristeilijäksi (). Vuonna 1921 alus luokiteltiin edelleen tykkiveneeksi, jolloin sen aseistuksena oli kaksi 4,7 tuuman ja kahdeksan kolmen tuuman tykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 4. tammikuuta 1923.
Huawei Ascend G620S
Huawei Ascend G620S on Huawein valmistama matkapuhelin, jossa on viiden tuuman kosketusnäyttö ja 1,2 gigahertsin neliydinsuoritin. Puhelin julkistettiin syyskuussa 2014 ja myyntiin se tuli saman vuoden marraskuussa.
RN Coatit (1899)
RN Coatit () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1900 palvelukseen otettu Agordat-luokan torpedoristeilijä.
Nabor Solianin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Sen köli laskettiin 8. huhtikuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1899. Alus liitettiin laivastoon 1. lokakuuta 1900.
Alus luokiteltiin 4. kesäkuuta 1914 tiedusteluristeilijäksi (). Se muutettiin miinalaivaksi vuonna 1919, jolloin sen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 4,7 ja neljä kolmen tuuman tykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 11. kesäkuuta 1920.
Delano Williams
Delano Williams (s. 23. joulukuuta 1993 Grand Turk) on Turks- ja Caicossaarilta kotoisin oleva brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 200 metrin juoksussa. Williams edustaa Enfield & Haringey -seuraa ja hänen valmentajaan toimii Neil Harrison.
Williams oli mukana vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa selviytyen semifinaaleihin 200 metrillä. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Williams saavutti pronssia pitkästä viestistä, samoin Amsterdamin EM-kilpailuista 2016. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista hän saavutti kultaa 200 metriltä Turks- ja Caicossaarten edustajana.
Williams sai vuonna 2013 Ison-Britannian, jolle Turks- ja Caicossaaret kuuluu, edustusoikeuden. Hänen äitinsä on haitilainen. Williams muutti vuonna 2008 Jamaikalle hurrikaani Iken tuhottua hänen koulunsa. Williams pitää hallussaan Turks- ja Caicossaarten ennätystä 100, 200 ja 400 metrin juoksussa.
Papy Djilobodji
El Hadji "Papy" Mison Djilobodji (s. 1. joulukuuta 1988 Kaolack) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigan Sunderlandia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Djilobodji on keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Senegalin jalkapallomaajoukkueeseen.
Djilobodjin uran ensimmäinen seura oli ranskalainen Sénart-Moissy, jota hän edusti vuodet 2009–2010 tehden 10 ottelussa yhden maalin. Tammikuussa 2010 Djilobodji siirtyi Ligue 2:n FC Nantesiin. Seura nousi kauden 2012–2013 päätteeksi Ligue 1:een. Djilobodji teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 SC Bastiaa vastaan ja avausmaalinsa saman vuoden lokakuussa Evian Thonon Gaillard FC:n verkkoon. Kaudella 2013–2014 hän pelasi 28 ottelua tehden kolme maalia ja kaudella 2014–2015 31 ottelua ilman maaleja.
Syyskuussa 2015 Djilobodji siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelsea FC:hen. Syyskaudella hän ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään Valioliigan ottelussa, joten tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin.
Djilobodji debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2014 ystävyysottelussa Sambiaa vastaan. Vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Hiwot Ayalew
Hiwot Ayalew Yimer (s. 6. maaliskuuta 1990 Gojjam, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija, jonka päälajit ovat 3 000 metrin estejuoksu ja maastojuoksu. Hiwot Ayalew on toisen menestyneen etiopialaisjuoksijan Wude Ayalewin pikkusisko.
Ayalew voitti esteissä hopeaa Afrikan kisoissa vuonna 2011.
Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän oli 11. henkilökohtaisessa kilpailussa. Joukkuekilpailussa hän oli viides etiopialainen, joka ylitti maaliviivan, kun neljän parhaan tulokset lasketaan yhteispisteisiin. Etiopia voitti joukkuehopeaa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Ayalew sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa viidenneksi ajalla 9.12,98.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa kisassa että joukkuekisassa.
Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 Ayalew sijoittui estejuoksussa neljänneksi ajalla 9.15,25. Kaksi vuotta myöhemmin Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 9.24,27.
Afrikan-mestaruuskilpailuissa Marrakechissa 2014 Ayalew voitti estejuoksun kultaa uudella kisaennätyksellä 9.29,54.
Ayalew voitti 3 000 metrin estejuoksun Timanttiliigan kokonaiskilpailun vuonna 2014. Hän voitti seitsemästä osakilpailusta kolme.
Syöksykierre (elokuva)
Syöksykierre on Tapio Suomisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1981. Se kertoo Pohjois-Suomessa sijaitsevan kylän nuorten paineista teollistumisen ja maaltamuuton puristuksessa. Ohjaaja Tapio Suominen on luonnehtinut "Syöksykierrettä" eräänlaiseksi tiivistelmäksi teollisen vallankumouksen mukanaan tuomasta ihmisen ja luonnon välisestä jännitteestä. Suominen laati myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Yrjö Juhani Renvallin kanssa.
Pohjoissuomalaisessa maalaiskylässä vietetään jouluaattoa. Etelään töihin lähteneitä lapsiaan kotiin odottavat vanhemmat joutuvat taas kerran pettymään. Lisäksi koko kylä on vaarassa joutua patoaltaan alle uuden voimalahankkeen myötä, mikä aiheuttaa eripuraa kyläläisten keskuudessa. Samaan aikaan kylästä kotoisin olevat nuoret miehet viettävät tahoillaan yksinäistä joulua, Mikko sairaala-apulaisena Helsingissä, Tuomas Tukholmassa taksinkuljettajana. Kesällä molemmat pojat palaavat lomalle kotikyläänsä ja joutuvat selvittämään vanhoja ja voimalahankkeen tuomia uusia kaunoja perheidensä ja kotikylään jääneiden vanhojen ystäviensä kanssa.
Ensi-iltakriitikot arvostivat Suomisen elokuvan aihepiiriä ja Markku Toikan pääosasuoritusta, mutta moittivat elokuvan rakennetta, vastakohta-asetelmien jyrkkyyttä ja alleviivaavuutta. Muutama kuukausi "Syöksykierteen" jälkeen ensi-iltaan tuotiin Mikko Niskasen samankaltaisia aiheita käsittelevä "Ajolähtö", johon Suomisen "Syöksykierrettä" verrattiin Niskasen eduksi.
Thomas Lemar
Thomas Lemar (s. 12. marraskuuta 1995 Baie-Mahault, Guadeloupe) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Lemar on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Lemar aloitti ammattilaisuransa SM Caenissa, jonka paidassa hän pelasi kaudella 2013-2014 Ligue 2:ssa seitsemän ottelua. Kaudeksi 2014-2015 Caen nousi Ligue 1:een ja Lemar teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evian Thonon Gaillard FC:tä vastaan. Avausmaali ja kauden ainoa maali syntyi huhtikuussa 2015 FC Nantesia vastaan.
Heinäkuussa 2015 Lemar siirtyi Ligue 1:n AS Monacoon. Hän teki heti avausottelussaan Toulouse FC:tä vastaan maalin.
Lemar on edustanut monia Ranskan nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2014 hän on kuulunut alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen. Aikuisten maajoukkuetasolla Lemar voi edustaa Ranskan sijaan myös synnyinmaataan, Ranskalle kuuluvaa Guadeloupea.
Seppo Kononen
Seppo Kononen on toimittaja. Hän asuu Kaavilla Pohjois-Savossa. Kononen on työskennellyt uransa aikana pääasiassa Savon Sanomissa, mutta myös Pohjolan Sanomissa ja Etelä-Saimaassa. Kononen jäi eläkkeelle vuonna 2014.
Seppo Konosta on luonnehdittu ”vanhan ajan sivistysjournalistiksi”. Vuonna 2011 Kononen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon. Vuonna 1983 Konoselle myönnettiin Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto.
Seppo Kononen syntyi Kiuruvedellä Luupuveden kylässä vuonna 1945. Konosen kotitilalla viljeliin maata ja pidettiin lypsykarjaa. Maatilan työt tulivat tutuksi jo pienestä pitäen. Kononen kertoo tehneensä ensimmäisen savottansa 14-vuotiaana.
Kansakoulussa Seppo Konosen opettajana oli mm. kirjailija Lauri Leskinen. Tuolloin koulussa luettiin paljon kirjoja. Kononen on todennut lehtihaastattelussa, että Leskinen on ollut keskeinen henkilö hänen matkallaan toimittajaksi.
Kansakoulun ja yhteiskoulun jälkeen Seppo Kononen lähti opiskelemaan lukioon. Hän opiskeli kielipainotteisella linjalla. Kononen kertoo latinan olleen kaikkein mieluisin kieli lukiovuosina. Seppo Kononen kirjoitti ylioppilaaksi Kiuruveden lukiosta vuonna 1961.
Kuopion kesäyliopistossa opiskelun jälkeen Kononen opiskeli Jyväskylän yliopistossa mm. historiaa, yhteiskuntatieteitä ja suomen kieltä. Kononen haki toimittajaksi Savon Sanomiin vuonna 1966, koska opettajan töitä ei ollut näköpiirissä.
Kononen työskenteli Pohjolan Sanomissa vuosina 1972–1980. Vuonna 1980 hän siirtyi toimittajaksi Etelä-Saimaa -lehteen, jossa Kononen työskenteli pari vuotta. Tämän jälkeen Seppo Kononen palasi Savon Sanomiin, jossa hän työskenteli vuoteen 2014 saakka. Eläkkeelle jäämisen jälkeen Kononen on edelleen kirjoittanut juttuja Savon Sanomiin ja Koillis-Savoon.
Seppo Kononen on toiminut aktiivisesti kotiseututyössä. Kaavin pitäjäseuran puheenjohtajana ollessaan hän on ollut vetämässä Juutilan valimomuseon kunnostustyötä. Telkkämäen kaskiperinnetilan kehittämisessä Konosella on ollut merkittävä rooli.
Seppo Kononen tunnetaan Savon murteen taitajana. Hän on ollut Savon kielen seuran puheenjohtajana. Kononen on kuulunut Pohjois-Savon kotiseutuyhdistysten liiton hallitukseen. Tasavallan presidentti on myöntänyt toimittaja Seppo Konoselle kotiseutuneuvoksen arvonimen.
Seppo Kononen on toiminut juontajana monissa perinnetapahtumissa ja pelimanniyhtyeiden esiintymisissä Pohjois-Savossa ja Kaustisella. Kononen soittaa yhtyekokoonpanoissa mandoliinia ja viulua. Kononen soittaa myös huuliharppua.
Stephenie Ann McPherson
Stephenie Ann McPherson (s. 25. marraskuuta 1988 George’s Plain) on jamaikalainen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrin juoksussa. McPherson on 173 senttimetriä pitkä, painaa 53 kilogrammaa ja edustaa MVP Track & Field Clubia.
McPherson sijoittui 400 metrillä vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille, kun Antonina Krivošapka hylättiin dopingin vuoksi 2017. Sisäratojen MM-kilpailuista 2014 Sopotista McPherson oli saavuttamassa hopeaa pitkästä viestistä. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow’sta hän saavutti kultaa 400 metriltä ja pitkästä viestistä. Hän sai IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli 400 metrillä viides ja saavutti myös kultaa pitkästä viestistä.
McPherson sijoittui Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 400 metrillä neljänneksi. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui 400 metrillä kuudenneksi. Hän sai IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa hän oli 400 metrillä kuudes.
McPherson hylättiin 400 metrin välieräjuoksussa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä.
McPhersonilla on kaksi Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.
Pepe Enroth
Pepe Enroth on suomalainen laulaja, joka osallistui Seinäjoen tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 1991.
Poltergeist (eksoplaneetta)
Poltergeist on eksoplaneetta, joka on tähtitieteellisellä nimellään PSR 1257+12 c. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 B.
Se on ensimmäinen eksoplaneetta, joka löydettiin aurinkokunnan ulkopuolelta. Se on yksi kolmesta kappaleesta, jotka kiertävät sen emotähteä. Se sijaitsee noin 2 300 valovuoden päässä Auringosta Neitsyen tähdistössä. Koska planeetta PSR B1257+12 d sijaitsee lähellä planeetta c:tä ja se on massaltaan lähellä c:n massaa, ne aiheuttavat toisilleen havaittavia häiriöitä kiertoradoillensa.
Planeetan ja sen tähden nimen valintaa varten järjestettiin julkinen äänestys. Joulukuussa 2015 IAU julkaisi nimet "Poltergeist" planeetalle ja "Lich" pulsarille, jota se kiertää.
Otr
Otr (”Saukko”) on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä kääpiö, Hreidmarrin poika sekä Fafnirin ja Reginnin veli.
Otr meni usein koskeen saukon hahmossa. Kerran hän oli pyydystänyt lohen ja istui joen törmällä syöden kalaa silmät ummessa. Silloin Loki iski Otrin kivellä kuoliaaksi, ja sitten Odin, Hoenir ja Loki nylkivät saukon. Samana iltana aasajumalat saapuivat Hreidmarrin taloon ja näyttivät saalistaan. Silloin Hreidmarr poikinen vangitsi heidät ja vaati heitä lunnasrahaksi täyttämään saukonnahan kullalla ja lisäksi peittämään sen kullalla myös päältä.
Loki pyysi jumalatar Ránilta verkon, jolla hän pyydysti hauen muodossa koskessa asuvan kääpiö Andvarin. Sitten Loki vaati Andvarilta maksuksi vapaudesta virran tulta eli kultaa. Andvari antoi kaiken kultansa Lokille, mutta aikoi pitää itsellään Andvaranautin, taikasormuksen. Loki kuitenkin vaati senkin itselleen. Silloin Andvari kirosi kullan ja sanoi, että se johtaisi kahden veljeksen surmaan ja kahdeksan ylimyksen sotaan, eikä kukaan saisi aarteesta onnea.
Jumalat antoivat Hreidmarrille kullan ja täyttivät sillä saukonnahan. He myös peittivät sen kullalla. Hreidmarr kuitenkin huomasi, että yksi viiksikarva näkyi vielä. Silloin Odin peitti karvan Andvaranautilla. Samalla Loki ilmoitti, että kulta koituisi Hreidmarrin ja hänen poikiensa turmaksi. Suuttunut Hreidmarr ei välitä kirouksesta, vaan ajaa jumalat tiehensä. Mutta myöhemmin Andvarin ja Lokin kirous käy toteen.
Niilo Visapää
Niilo Karl Robert Visapää (sukunimi vuoteen 1932 "Backberg", 1904–1979) oli suomalainen teologian kandidaatti, kouluneuvos, yliopettaja ja rehtori.
Visapään vanhemmat olivat Adolf Daniel Backberg (1868–1937) ja Alina Ingeborg Malmström (k. 1948). Hänen veljensä oli diplomi-insinööri ja kalterijääkäri Harry Backberg.
Visapää pääsi ylioppilaaksi 1922 ja hän suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1926 sekä valmistui teologian kandidaatiksi 1929.
Visapää toimi Kotkan lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina 1929–1935, Helsingin eteläisen seurakunnan virallisena apulaisena 1936–1944 ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton sotaorpotoiminnan johtajana 1944–1946. Hän oli Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa uskonnon, sielutieteen ja filosofian vanhempana lehtorina 1947–1969, yliopettajana 1969–1971 sekä rehtorina 1968–1971. Hän oli myös koulun kirjastonhoitajana 1948–1969. Visapää oli lisäksi kouluhallituksessa tilapäisenä tarkastajana 1950 ja 1952 sekä vt. kouluneuvoksena 1943, 1950–1953 ja 1955–1957. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen 1965.
Visapää oli naimisissa vuodesta 1939 kirjailija Sinikka Kallio-Visapään kanssa.
Morgan Uceny
Morgan Uceny (s. 10. maaliskuuta 1985) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1500 metriä.
Uceny voitti 1 500 metrin Timanttiliigan kokonaiskilpailun vuonna 2011. Hän voitti seitsemästä osakilpailusta kolme. Uceny juoksi 1 500 metrillä myös kauden 2011 kärkituloksen maailmassa 4.00,06. Se on myös hänen ennätyksensä.
Uceny pääsi Daegun MM-kilpailujen loppukilpailuun 2011 ollen yksi kilpailun suosikeista, mutta kaatui ennen viimeisen kierroksen alkua, kun hän kompastui maahan kaatuneeseen Hellen Obiriin. Hän juoksi kuitenkin maaliin ollen alkuperäisissä tuloksissa kymmenes. Nataliya Tobiaksen kärähtäessä testosteronista nousi Uceny lopputuloksissa yhdeksänneksi.
Lontoon olympialaisissa 2012 Ucenylla oli jälleen epäonnea loppukilpailussa, kun hän kompastui viimeisen kierroksen alussa Ekaterina Kostetskayan jalkaan ja kaatui niin rajusti, että joutui keskeyttämään kilpailun.
Ford V8
Ford V8 on Fordin vuosina 1932–1940 valmistama automalli. Ford V8 esiteltiin maaliskuun lopussa 1932. Tuolloin halvin Ford V8 katottomalla 18 Roadster-korilla maksoi Yhdysvalloissa 460 dollaria. Ford V8 osoittautui aluksi niin suosituksi malliksi, että autoja ei ehditty valmistaa kysyntää vastaavaksi. Suomessa Ford V8 esiteltiin kesäkuun 1932 alussa ja myynti alkoi saman vuoden lopussa. Fordin markkinaosuus Suomen automarkkinoilla vuonna 1932 oli jopa 60 prosenttia.
Vuonna 1920 Fordin perustaja Henry Ford antoi määräyksen 8- ja 12-sylinterisen moottorin suunnittelusta. V8-mallia saatiin kuitenkin odottaa pitkään, sillä T-malli oli yhä suosittu Yhdysvaltain automarkkinoilla. Fordin myynti kuitenkin laski vuosikymmenen kuluessa, koska pahimmat kilpailijat olivat teknisesti edellä eikä Ford kehittänyt mallistoaan tarpeeksi. Alentuneen myynnin vuoksi tehdas tuotti tappiota vuosina 1927 ja 1928, mutta ison kassansa ansiosta tehdas ei joutunut rahoitusongelmiin. Piirimyyjiä työllistivät paljon myydyn T-Fordin huoltotyöt.
Lopulta Ford sai V8-mallinsa valmiiksi 1932. Uudessa V8:ssa oli sivuventtiilit ja sylinteriryhmät olivat 90° kulmassa toisiinsa nähden. Vuoden 1932 V8-mallin ongelmana oli jäähdyttimen liiallinen kuumeneminen kuumissa sääoloissa. Tehdas korjasi teknisiä ongelmia, joskin vesipumpun V8-moottori sai vasta vuonna 1937. Ajan myötä V8-moottorista tuli luotettava lujan kampikoneistonsa ja yksinkertaisen rakenteensa ansiosta.
Ensimmäisen 1932 vuosimallin V8:n teho oli 48,5 kW (65 hv, tehonormi ei tiedossa). Moottorin iskutilavuus oli 3 621 cm³. Suurin vääntömomentti oli 176 Nm (130 lbft). Avomalli Roadster painoi 1 090 kiloa. Huippunopeus oli 121 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 16,8 sekuntia. Vuosien 1932–1934 malleja valmistettiin noin miljoona kappaletta. 
Vuosimallin 1933 kori muotoiltiin uudelleen ja akseliväli piteni 284 senttiin. Teho nousi 82 hevosvoimaan (61 kW) ja seuraavana vuonna 85 hevosvoimaan (63 kW). Suhteellisen kevyen korinsa ja V8-moottorinsa ansiosta Ford V8 oli 1930-luvun parhaita kiihtyjiä tavallisten autojen luokassa. Vaihteita oli kolme, joista 2–3 synkronoituja ja ykkönen synkronoimaton. Tyypillinen kulutus oli 9–12 litraa / 100 km. Etujousituksena oli poikittainen lehtijousi ja jäykkä etuakseli.
Vuonna 1935 Ford esitteli pienemmän V8-moottorin iskutilavuudeltaan 2 227 cm³. Sen teho oli 45 kW (60 hv). Sitä valmistettiin pitkään, Ranskassa vielä vuonna 1960 Vedette-mallissa oli sama moottori. Nestejarrut V8-malli sai vuonna 1939.
Yhdysvaltain lisäksi Ford V8-mallia valmistettiin kahdeksassa muussa maassa, lisäksi V8-mallin kokoonpanoa oli 24 maassa.
Ervin Zukanović
Ervin Zukanović (s. 11. helmikuuta 1987 Sarajevo) on bosnialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut AS Romaa tammikuusta 2016 lähtien.
Hän aloitti uransa vuonna 1993 TSV Neussissa. Vuonna 1998 hän siirtyi FK Bubamaraan. Vuonna 2005 hän siirtyi Željezničar Sarajevoon ja vuonna 2006 Austria Lustenaun reservijoukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi Velež Mostarissa. Vuoden 2008 hän aloitti FC Sulzbergissa ja heinäkuussa samana vuonna hän siirtyi KFC Uerdingen 05:een. Tammikuussa 2009 hän siirtyi FCV Dender EH:iin. Kesäkuussa 2010 hän siirtyi KAS Eupeniin, tehden kolmen vuoden sopimuksen belgialaisseuran kanssa. Kesällä 2011 hän siirtyi KV Kortrijkiin. Joulukuussa 2012 hän teki neljän ja puolen vuoden sopimuksen KAA Gentin kanssa. Kesäkuussa 2014 hän siirtyi Chievo Veronaan lainalle. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi UC Sampdoriaan. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle AS Romaan.
Bosnian maajoukkuedebyyttinsä han teki 16. lokakuuta 2012 Liettuaa vastaan.
Hän on naimisissa Eminan kanssa ja heillä on poika Armin.
Hempukka ja hunsvotti
Hempukka ja hunsvotti ("The Duchess and the Dirtwater Fox") on yhdysvaltalainen romanttinen lännenkomedia vuodelta 1976. Sen on ohjannut Melvin Frank ja sen pääosia näyttelevät Goldie Hawn ja George Segal. Ohjaaja Frank teki myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Barry Sandlerin ja Jack Rosen kanssa.
Tanssityttö Duchess (Hawn) ryöstää uhkapeluri Dirtwater Foxin (Segal) pankkirosvoilta huijaaman rahaläjän. Fox lähtee tytön perään, ja rosvot jahtaavat puolestaan miestä. Duchess ja tyttö saavat kyydin Salt Lake Cityyn mormoniseurueen mukana. Matkalla sattuu monia kommelluksia.
Goldie Hawn oli roolistaan Golden Globe -ehdokkaana.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Sam Inkinen kiteytti elokuvan tarjoavan ”epäinnostavia farssiaskeleita” ja antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle yhden tähden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Kikurinjärvi
Kikurinjärvi on Pirkanmaalla Urjalan Honkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Kikurinjärvi on osa Lumijoen valuma-aluetta.
Järven pinta-ala on 57 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,2 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Urjalan kirkonkylästä pohjoiseen.
Rannat ovat metsäistä moreenimaastoa, jota ympäröi joitakin pieniä peltopalstoja. Asutus on harvaa, mutta rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järvessä on kaksi vierekkäistä luotoa, joista toinen on asuttu ja yhdistetty toiseen.
Järven itärantaan laskee kymmenen metsäojaa, joista kaksi merkittävintä ovat etelärantaan laskeva Kuurikaisen suo-ojien johto-oja ja Niitoksen läpi valuva pelto-oja. Järven eteläpäässä on Iisakinlähde-niminen lähde.
Järven laskuoja Kikurinoja lähtee järven itärannasta ja se yhtyy viiden kilometrin päässä pohjoisessa ohittavaan Riehunojaan, joka jatkaa Laadunjärven ja Lumijärven jälkeen Lumijokena. Lumijoki yhtyy Tarpianjokeen ennen Jalantia, joka laskee Vanajaveden Jumuseen. Sen eteläpään ohitse kulkee Halkivahantie ja pohjoispäässä on Kikurin kulmakunta.
Se on erittäin rehevöitynyt, vedenväri on ruskea ja vesi on melko hapanta (pH 5,9).
Onvest
Onvest Oy on merkittävä suomalainen perheyritys, joka on perustettu vuonna 1997, mutta sen historia ulottuu yli sadan vuoden taakse. Yhtiön ja sen edeltäjien omistus on säilynyt koko ajan saman perheen piirissä.
Onvestin omistuksiin kuuluu kiinteistöomistuksia ja terästukkuri Feon Oy, minkä lisäksi se hallinnoi merkittävää sijoitusvarallisuutta. Yhtiön omistajia ovat Marja Toivanen sekä Maria Toivanen-Warras.
Onninen Oy perustettiin vuonna 1913 Turussa, kun liikemies Alfred Onninen päätti ryhtyä vesijohtoalan urakoitsijaksi. Liiketoiminta laajeni asennustoiminnasta LV-tukkukauppaan 1920-luvulla. Vuonna 1927 yhtiörakennetta uudistettiin ja syntyi "Vesijohtoliike Onninen Oy". Samaan aikaan liiketoiminnan painopiste siirtyi Helsinkiin. Jo 1930-luvulla tukkukauppa kasvoi liiketoiminnaltaan suuremmaksi kuin vesijohtojen asennustoiminta. Sotien jälkeen 1940-luvulla Onninen ryhtyi rakentamaan valtakunnallista toimipaikkaverkkoa. Kesäkuussa 2016 Onvest Oy myi Onninen Oy:n koko osakekannan Kesko Oyj:lle.
Huhtikuussa 2018 Onvest Oy:n liiketoiminta jakautui kahteen perustettavaan yhtiöön. Maarit Toivasen ja hänen lastensa omistaman perustetun yhtiön nimi on Conficap Oy. Marja Toivasen ja Maria Toivanen-Warraksen omistaman perustetun yhtiön nimi on Onvest Oy.
Conficapin omistukseen siirtyivät talotekniikkayhtiö Are, sijoitusliiketoiminta, osa kiinteistöliiketoiminnasta sekä huomattavat likvidit varat. Onvestin omistukseen siirtyi valtaosa puretun Onvestin kiinteistöomistuksista, terästukkuri Feon sekä merkittävä sijoitusvarallisuus.
Jakautunut Onvest Oy purkautui järjestelyssä.
Katkuinen kuoleman tie
Katkuinen kuoleman tie ("The Way to Dusty Death") on Alistair MacLeanin samannimiseen kirjaan perustuva televisioelokuva vuodelta 1996. Elokuvan on ohjannut Geoffrey Reeve ja käsikirjoittanut Paul Wheeler. Elokuvan ainoa tähtinäyttelijä oli Linda Hamilton.
Elokuva kertoo Coronado-nimisestä kilpa-tallista ja sen ympärillä tapahtuvasta vehkeilystä.
Nicholas Monsarrat
Nicholas John Turney Monsarrat (22. maaliskuuta 1910 – 8. elokuuta 1979), komentajakapteeni, oli brittiläinen kirjailija. Nykyisin hänet tunnetaan merikertomuksista, joista tunnetuimpiin kuuluvat "Julma meri" (1951) ja "Three Corvettes" (1942–1945), mutta kansainvälisesti hänen tunnetuimpia romaanejaan ovat "Heimo, joka menetti päällikkönsä" ja sen jatko "Richer Than All His Tribe".
Liverpoolissa syntyneen Monsarratin vanhemmat olivat Keith Waldegrave ja Marguerite Turney Waldegrave. Monsarrat opiskeli Winchester Collegessa ja Cambridgen Trinity Collegessa. Hänen aikomuksenaan oli suuntautua lakialalle, mutta kiinnostus siihen hiipui, ja hän ryhtyi sen sijaan kirjoittamaan. Hän muutti Lontooseen ja hankki elantonsa kirjoittamalla juttuja lehtiin. Samaan aikaan hän kirjoitti neljä romaania ja näytelmän viiden vuoden aikana (1934–1939). Omaelämäkerrassaan hän toteaa, että vuonna 1931 sattunut Invergordonin laivastokapina herätti collegen jälkeen hänen kiinnostuksensa politiikkaan sekä sosiaalisiin ja talouskysymyksiin.
Monsarrat palveli pasifismistaan huolimatta toisessa maailmansodassa, aluksi ensiapujoukoissa ja sitten laivastossa vapaaehtoisena. Elinikäinen rakkaus purjehtimiseen loi hänelle edellytykset meriupseerin tehtävään, ja hän palveli pienillä sotalaivoilla, jotka saattoivat saattueita ja suojasivat niitä vihollisen hyökkäykseltä. Monsarrat oli sodan päättyessä fregatin päällikkö ja hyödynsi sodan aikaisia kokemuksiaan sodan jälkeen kirjoittamissaan merikertomuksissa. Monsarrat väittää nähneensä sodan aikana aavelaiva "Lentävän hollantilaisen" Tyynellämerellä lähellä sitä paikkaa, missä nuori kuningas Yrjö V oli kertonut nähneensä sen 1881.
Monsarrat erosi merivoimien palveluksesta 1946 ja siirtyi diplomaattitehtäviin. Hän sai määräyksen ensin Johannesburgiin Etelä-Afrikkaan, sitten 1953 Ottawaan Kanadaan. Hän ryhtyi jälleen kirjoittamaan täysipäiväisesti 1959, jolloin hän asettui ensin asumaan Guernseyyn Kanaalisaarille, myöhemmin Gozon saarelle Maltaan.
Montsarratin omaelämäkerta koostuu kahdesta teoksesta: "Life is a Four Letter Word: Breaking In" (1966) ja "Life is a Four Letter Word: Breaking Out" (1970).
Nicholas Monsarrat haudattiin merelle.
Fredrik Julius Lindström
Fredrik Julius Lindström (28. heinäkuuta 1873 Tampere – 8. elokuuta 1924 Savonlinna) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori. Hän kirjoitti useita teoksia kuvaamataiteista ja taidehistoriasta.
Lindströmin vanhemmat olivat ajuri Erik Johan Lindström ja Amanda Gustava Söderlund. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897, maisteriksi 1900 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1914.
Lindström toimi Helsingin lyseossa tuntiopettajana 1898–1905 ja sitten vuodesta 1905 alkaen saksan ja suomen ylimääräisenä nuorempana lehtorina.
Lindström oli naimisissa vuodesta 1899 Fanny Ulrika Sederholmin kanssa. Heidän tyttäriään olivat taidehistorioitsija ja Ateneumin intendentti Aune Lindström ja kirjallisuudentutkija, lehtori Irja Maliniemi.
Nimellä "Fredr. J. Lindström":
Alex Pritchard
Alex David Pritchard (s. 3. toukokuuta 1993 Orsett) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Citya.
Pritchard aloitti jalkapallon West Ham Unitedin akatemiassa. Hän siirtyi Tottenhamin juniorijoukkueeseen kesäkuussa 2009. Aikuisurallaan Pritchard on edustanut lainalla Peterboroughia, Swindonia ja Brentfordia. Kaudella 2014–2015 Pritchard nosti omaa tekemistään uudelle tasolle. Hän teki Brentfordin riveissä kauden aikana 12 maalia ja valittiin Mestaruussarjan tähdistöön kauden päätteeksi.
Kauden 2015–2016 Pritchard aloitti Tottenhamin riveissä. Hänet vuokrattiin tammikuun siirtoikkunassa loppukauden pituisella lainasopimuksella West Bromwichiin.
Elokuussa 2016 Pritchard siirtyi Norwichiin kirjoittaen nelivuotisen sopimuksen.
Kalevi Rikkinen
Kalevi Vilho Rikkinen (s. 14. toukokuuta 1936 Pietarsaari) on suomalainen maantieteilijä ja Helsingin yliopiston kulttuurimaantieteen emeritusprofessori.
Rikkisen vanhemmat olivat ratavartija Vilho Rikkinen ja rautatieläinen Helmi Maria Mäkitalo. Hän pääsi ylioppilaaksi 1956 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1961, lisensiaatiksi 1962 ja tohtoriksi 1966.
Rikkinen toimi Helsingin yliopistossa assistenttina 1960–1964, dosenttina 1968–1970, apulaisprofessorina 1970–1973, vt. professorina 1971–1972 sekä vuodesta 1973 alkaen kulttuurimaantieteen professorina sekä maantieteen laitoksen esimiehenä vuodesta 1974. Rikkinen oli lisäksi Kustannus Oy Otavan maantieteilijänä 1960–1964 sekä valtion luonnontieteellisen toimikunnan tutkimusassistenttina 1964–1967 ja vt. nuorempana tutkijana 1967–1969. Rikkinen jäi professorin virasta eläkkeelle 1999.
Rikkinen on ollut naimisissa vuodesta 1960 alkaen Helsingin yliopiston maantieteen didaktiikan emeritaprofessori Hannele Rikkisen, o. s. Iso-Ahola kanssa. Helsingin yliopiston kasvitieteen professori Jouko Rikkinen on heidän poikansa.
Rikkinen toimi Filosofisen tiedekunnan promootiossa promoottorina vuonna 1997. Vuosina 1976-1985 hän toimi Eteläpohjalaisen osakunnan inspehtorina.
Ratamestari
Ratamestari oli alempi rautatievirkamies joka johti tietyn rataosuuden ylläpito- ja kunnostustöitä sekä toimi rataosuuden ratavartijoiden esimiehenä. Ratainsinööri oli puolestaan ratamestarin esimies.
Ratamestarilla oli virka-asunto vastuullaan olevan rataosuuden varrella.
J. A. Wecksell
Johan (Juho, Hannes) August Wecksell (18. heinäkuuta 1879 Jämijärvi – 5. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja.
Wecksellin vanhemmat olivat kirkkoherra Hugo Waldemar Wecksell (1847–1910) ja Hulda Augusta Heikel (1853–1926). Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905.
Wecksell toimitti tietosanakirjoja ja hakuteoksia sekä oli myös näiden teosten toimitussihteerinä. Hän oli lisäksi luonnonhistorian opettajana eri oppilaitoksissa kuten Lepaan puutarhaopistossa. Wecksell oli toimittamassa muun muassa 1909–1922 julkaistua Tietosanakirjaa, Otavan Isoa Tietosanakirjaa, Pientä Tietosanakirjaa, Aikalaiskirjaa ja "Maamiehen käsikirjaa".
Wecksell oli Tyrvännön kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Vanamo-seuran varapuheenjohtaja 1923-1924.
Wecksell oli naimisissa 1910–1948 filosofian maisteri Laura Lydia Lovisa Högmanin (k. 1948) kanssa. Kirjailija ja runoilija Josef Julius Wecksell oli J. A. Wecksellin setä.
Samppanjaa ja syrjähyppyjä
Samppanjaa ja syrjähyppyjä ("A Touch of Class") on brittiläinen romanttinen komedia vuodelta 1973. Sen on ohjannut Melvin Frank, joka myös laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Jack Rosen kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät George Segal ja Glenda Jackson, joka voitti roolistaan Oscarin.
Lontoossa asuva amerikkalainen, vakuutusalalla työskentelevä Steve Blackburn (Segal) on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Muotisuunnittelija Vickie Allessio (Jackson) on hiljattain eronnut kahden lapsen äiti. Steve ja Vickie törmäävät yhä useammin toisiinsa hoitaessaan arkisia asioitaan Lontoossa. Steve on vaimolleen uskoton tämän ollessa matkoilla, kuten juuri nyt kun vaimo on käymässä vanhempiensa luona Yhdysvalloissa. Vickie on valmis pieneen seikkailuun Steven kanssa, kunhan se hoidetaan tyylillä eikä missään halvoissa motelleissa. Steve houkuttelee Vickien mukaan työmatkalleen Malagaan ja sen jälkeen yhteiselle lomaviikolle Marbellaan. Asiat eivät kuitenkaan järjesty aivan yksinkertaisesti.
Glenda Jackson sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon, ja elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta. Jackson ja Segal saivat molemmat rooleistaan Golden Globe -palkinnon.
Moulvibazarin piirikunta
Moulvibazarin piirikunta () on yksi Bangladeshin koillisosassa sijaitsevan Sylhetin alueen neljästä piirikunnasta. Piirikunnan keskus Mouvlibazar (56 537 as., 2011). Piirikunnan pinta-ala on 2 799 neliökilometriä ja väkiluku 1 919 062 (VL 2011).
Piirikunnan naapureina ovat lännessä Habiganjin ja pohjoisessa Sylhetin piirikunta sekä idässä Intian Assamin ja etelässä Tripuran osavaltio.
Piirikunta jakautuu paikallistasolla seitsemään upazilaksi kutsuttuun osaan.
Piirikunta on viljelyalaltaan ja tuotantomäärältään Bangladeshin tärkein teealue.
Georg Pimenoff
Georg Pimenoff (15. huhtikuuta 1895 Tervakoski – 8. toukokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, joka tunnetaan vuonna 1942 julkaistun ensimmäisen suomenkielisen Koraanin kääntäjänä.
Tervakoskella syntyneen Pimenoffin isä oli kotoisin Vienan Karjalasta. Vuonna 1904 hän aloitti opinnot Helsingin venäjänkielisessä Aleksanterin kimnaasissa ja toimi myöhemmin opiskeluaikoinaan myös kotiopettajana. Vuonna 1913 Pimenoff valmistui Pietarin valtionyliopiston lakitieteellisestä tiedekunnasta, jonka jälkeen hän työskenteli kääntäjänä ja kieltenopettajana. Pimenoff hallitsi suomen ja venäjän lisäksi myös ruotsin, englannin, saksan ja ranskan kielet sekä myös jonkin verran tanskaa, italiaa, latinaa ja esperantoa. Vuodesta 1927 lähtien Pimenoff toimi Britannian ja ulkomaiden raamattuseuran (British and Foreign Bible Society) Suomen-osaston johtajana sekä myöhemmin vielä Suomen Pipliaseuran toiminnanjohtajana. Vaikka hän oli itse ortodoksi, oli Pimenoff kiinnostunut myös itämaista uskonnoista, joogasta ja teosofiasta sekä muun muassa Freudin ja Jungin ajatuksista.
Jatkosodan aikana Pimenoff toimitti Raamattuja Suomessa olleille neuvostoliittolaisille sotavangeille ja järkyttyi vankileirien huonoista olosuhteista. Hän laati asian vuoksi kirjelmän Kansainväliselle Punaiselle Ristille, jota viranomaiset kuitenkin pitivät valtion turvallisuuden vaarantamisena. Vuonna 1942 Pimenoff tuomittiin kolmen vuoden vankeusrangaistukseen, josta hän vapautui hieman ennen sodan päättymistä kesällä 1944.
Pimenoffin suomentama Koraani ilmestyi vuonna 1942 turkkilaissyntyisen tamperelaisen kauppiaan Zinetullah Ahsen Bören kustantamana. Ajatuksen teoksen kääntämisestä esitti ensimmäisenä liikemies Rafael Haarla jo vuonna 1931. Ahsen Böre valitsi kääntäjäksi ystävänsä Pimenoffin, joka oli aikaisemmin suomentanut myös hänen kustantamansa englantilaisen lordi Headleyn kirjan "Heräämiseni islamiin". Pimenoff aloitti työn lopulta vuonna 1936, mutta arabiaa taitamattomana hän joutui tekemään käännöksen Koraanin englanninkielisestä laitoksesta. Koska Pimenoff oli kristitty, ei Ahsen Böre uskaltanut lisätä teokseen hänen nimeään, vaan se julkaistiin anonyymin suomentajan käännöksenä.
Georg Pimenoffin tytär on kirjailija Veronica Pimenoff.
Suoniemen rautatieasema
Suoniemen rautatieasema (lyh. Snm) on nykyisin junakohtauspaikkana toimiva rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Nokian kaupungissa entisen Suoniemen kunnan alueella.
Suoniemen rautatieasema on yksi Porin radan alkuperäisistä liikennepaikoista. Se avattiin laiturivaihteena silloisen Suoniemen kunnan luoteiskulmalle Urmian kylään junaliikenteen alkaessa vuonna 1895. Paikalle johti kylätie Karkun ja Nokian väliseltä maantieltä Mouhijärven puolelta ja Suoniemen kirkko sijaitsi vastapäätä liikennepaikkaa Kuloveden etelärannalla. Paikalla oli aluksi vain odotussuoja, kunnes vuonna 1904 valmistuivat Bruno Granholmin suunnittelema Platformskjul I -tyyppinen laiturirakennus ja tavarasuoja. Samalla rakennettiin sivuraide. Alkuperäinen liikennepaikkarakennus korvattiin Thure Hellströmin suunnittelemalla uudella asemarakennuksella vuonna 1937.
Suoniemen rautatieaseman sijainti oli varsin syrjäinen ja se palveli käytännössä vain vähäistä kyläasutusta. Paikalta oli usean kilometrin päässä sijaitsevaan Suoniemen kunnan keskustaajamaan Siuroon vain ratayhteys. Suoniemen kunnan pohjois- ja eteläosien välillä ei ollut Kuloveden yli lainkaan maaliikenneyhteyttä. Suoniemen asema muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1970 ja seisakkeeksi tavaraliikenteen loppuessa vuonna 1973. Henkilöliikenne lopetettiin ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1989. Myös asemarakennus on sittemmin purettu. Suoniemi-niminen junakohtauspaikka otettiin käyttöön noin 400 metrin päässä suljetulta asemalta vuonna 1999. Suoniemen kunta lakkautettiin ja liitettiin Nokian kaupunkiin vuoden 1973 alussa.
Suoniemen aseman läheisyydessä sijaitsivat Myrrän ja Aatamin seisakkeet, edellinen kilometrin päässä asemalta Tampereen suuntaan, jälkimmäinen saman verran Porin suuntaan.
Propionyylikloridi
Propionyylikloridi eli propanoyylikloridi (CHClO) on happoklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja propaanihapon johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa propionyylikloridi on väritöntä nestettä ja sillä on erittäin voimakas pistävä haju. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin. Propionyylikloridi reagoi hyvin kiivaasti veden kanssa hydrolysoituen propaanihapoksi. Yhdiste reagoi voimakkaasti myös alkoholien kanssa propionaattiestereiksi ja amiinien kanssa propanamidijohdannaisiksi. Kuumennettaessa yhdistettä propaanihapon kanssa muodostuu propaanihappoanhydridiä. Kuumennettaessa propionyylikloridia emästen kuten di-isopropyylietyyliamiinin kanssa muodostuu metyyliketeeniä.
Propionyylikloridia voidaan valmistaa propaanihaposta klooraamalla sitä, tionyylikloridin, fosgeenin tai fosforipentakloridin avulla. Käytettäessä klooraavana reagenssina kahta ensin mainittua on prosessissa lisäksi katalyytteinä dialkyyliformamideja. Muodostuva tuote puhdistetaan tislaamalla.
Propionyylikloridia käytetään sen suuren reaktiivisuuden vuoksi propionaattiestereiden ja propionamidien valmistamiseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa 2-klooripropionyylikloridia, propaanihappoanhydridiä ja yhdiste reagoi aromaattisten yhdisteiden kanssa Friedel–Crafts-asyloinnilla: esimerkiksi reaktiossa bentseenin kanssa muodostuu propiofenonia.
Matt Targett
Matt Targett voi viitata seuraaviin henkilöihin: