hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Samuel Emmanuel Carter
Samuel Emmanuel Carter (31. heinäkuuta 1919 Kingston – 3. syyskuuta 2002) oli jamaikalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 19. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin Kingston in Jamaican vihkipiispaksi sekä Cenculianan titulaaripiispaksi 1. helmikuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Richard James Cushing, jota avustivat John Joseph McEleney ja Richard Lester Guilly.
Carter sai 1. syyskuuta 1970 nimityksen Kingston in Jamaican arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 1994.
Richard Lester Guilly
Richard Lester Guilly OBE (6. heinäkuuta 1905 Glasgow – 7. kesäkuuta 1996) oli brittiläissyntyinen roomalaiskatolinen piispa, joka kuului jesuiittoihin vuodesta 1924. Hänet vihittiin papiksi 6. syyskuuta 1938 ja nimitettiin British Guianan apostoliseksi vikaariksi sekä Adraan titulaaripiispaksi 18. heinäkuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Raimondi, jota avustivat George Weld ja Kenneth Roderick Turner. Toisen maailmansodan aikana Guilly oli toiminut sotilaspappina.
Apostolisen vikariaatin muuttuessa Georgetownin hiippakunnaksi Guilly sai 29. helmikuuta 1956 nimityksen sen piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja johti hiippakuntaansa, kunnes erosi 12. elokuuta 1972.
Francis Dean Alleyne
Francis Dean Alleyne (s. 3. joulukuuta 1951) on Trinidad ja Tobagolta kotoisin oleva Guyanassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 8. joulukuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 7. heinäkuuta 1985. Hänet nimitettiin Georgetownin hiippakunnan johtoon 30. lokakuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Edward Joseph Gilbert, jota avustivat Lawrence Aloysius Burke ja Benedict Singh.
Patrick Christopher Pinder
Patrick Christopher Pinder (s. 1. marraskuuta 1953 Nassau) on bahamalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nassaun hiippakuntaan 15. elokuuta 1980 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Casae Calanaen titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lawrence Aloysius Burke, jota avustivat Edgerton Roland Clarke ja Robert Joseph Kurtz.
Pinder sai 17. helmikuuta 2004 nimityksen Nassaun arkkipiispaksi.
Robert Joseph Kurtz
Robert Joseph Kurtz (s. 25. heinäkuuta 1939 Chicago, Illinois) on Bermudalla toimiva yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Herramme Jeesuksen Kristuksen ylösnousemuksen kongregaation papiksi 11. maaliskuuta 1967 ja nimitettiin Hamilton in Bermudan hiippakunnan johtoon 1. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugenio Sbarbaro, jota avustivat Brian Leo John Hennessy ja Nino Marzoli.
Francisco João Silota
Francisco João Silota (s. 17. kesäkuuta 1941) on mosambikilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Valkoisten Isien papiksi 11. elokuuta 1974 ja nimitettiin Beiran arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mustin titulaaripiispaksi 18. tammikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Pedro Gonçalves, jota avustivat Paulo Mandlate ja Bernardo Filipe Governo.
Silota sai 19. marraskuuta 1990 nimityksen Chimoion piispaksi.
Bernardo Filipe Governo
Bernardo Filipe Governo (21. tammikuuta 1939 Macuse – 20. lokakuuta 2013) oli mosambikilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 4. lokakuuta 1969 ja nimitettiin Quelimanen hiippakunnan johtoon 31. toukokuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Colasuonno, jota avustivat Jaime Pedro Gonçalves ja Alberto Setele.
Governo erosi tehtävistään Quelimanen piispana 10. maaliskuuta 2007.
Alberto Setele
Alberto Setele (22. marraskuuta 1935 Zavala – 7. syyskuuta 2006) oli mosambikilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Inhambanen hiippakuntaan 9. elokuuta 1964 ja nimitettiin sen johtoon 20. marraskuuta. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. helmikuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre José Maria dos Santos, jota avustivat Ernesto Gonçalves da Costa ja Januário Machaze Nhangumbe.
Setele kuoli 70-vuotiaana virassa.
Tomé Makhweliha
Tomé Makhweliha (s. 2. tammikuuta 1945) on mosambikilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin dehoniaanien papiksi 8. joulukuuta 1973 ja nimitettiin Pemban hiippakunnan johtoon 24. lokakuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Vieira Pinto, jota avustivat Januário Machaze Nhangumbe ja Manuel Chuanguira Machado.
Makhweliha sai 16. marraskuuta 2000 nimityksen Nampulan arkkipiispaksi.
Sekatyömies
Sekatyömies tai sekatyöläinen on tiettyyn osaamisalueeseen erikoistuneen ammattityöläisen vastakohtaan viittaava työntekijän nimitys. Sekatyömiehet tai -työläiset muodostivat aiemmin merkittävän osan erityisesti tehtävästä toiseen liikkuvasta apu- ja sesonkityövoimasta. Sekatyömiehen tehtäviin ei ollut koulutusta, vaan osaaminen kehittyi tekemällä oppimisen kautta. Sekatyöläinen edusti tietynlaista ylijäämäkategoriaa, kaatoluokkaa; sitä ei välttämättä pidetty "oikeana" ammattinimikkeenä.
Sekatyömiehiä oli rakennustyömailla avustavissa tehtävissä. He saattoivat myös tehdä sementti- ja betonitöitä. Heitä toimi paljon satamissa ja maanrakennustöissä. He huolehtivat esimerkiksi tehtaiden polttoainehuollosta halkotarhoilla. Talvisin lumityöt tarjosivat heille paljon työmahdollisuuksia.
Sekatyöläiset järjestäytyivät useaan eri ammatilliseen organisaatioon: "Suomen tehdas- ja sekatyöväen" liitto piti ensimmäisen edustajakokouksensa vuonna 1909. Uusia työntekijäryhmiä liittyi mukaan ja liitto muuttui nimeltään "Suomen saha-, kuljetus- ja sekatyöväen liitoksi" ja sen perustava edustajakokous pidettiin vuonna 1921. "Suomen maa- ja sekatyöväen liitto" puolestaan toimi vuosina 1945-1992. Vuonna 1949 liitossa oli 12 674 jäsentä.
Nykyään sanaa sekatyömies saatetaan Suomessa käyttää tarkoittamaan monialaista, lyhytaikaisissa työsuhteissa toimivaa ammattilaista esimerkiksi media-alalla.
Udraw Pictionary
Udraw Pictionary on Pipeworksin kehittämä ja THQ:n julkaisema taidepeli, joka julkaistiin kaikille seitsemännen sukupolven kotikonsoleille ja Nintendo DS:lle. Pelin julkaisu tapahtui Pohjois-Amerikassa 14. marraskuuta 2010 ja muualla maailmassa alkuvuodesta 2011. Peli pohjautuu tunnettuun lautapeliin, Pictionaryyn, jossa pelaajat piirtävät piirustuksia vihjeiksi arvattavalle esineelle ja heidän joukkuetovereidensa pitää arvata sanoin että mikä esine on kyseessä.
Kun peli on suunniteltu moninpeliksi ja partypeliksi kaiken ikäisille, pelaajat voivat valita tiimiin jopa neljä pelaajaa pelaamaan. Kun Udraw GameTablet tulee Udraw Studion kanssa, jossa pelaajat voivat tutustua miten stylus-kynää ja GameTabletiä käytetään, sekä siihen että miten niillä piirretään ja väritetään kuvia.
Pelatakseen, pelaajat pyörittävät arpakuutiota hipaisemalla GameTabletiä stylus-kynällä ja etenee läpi ruutujen pelilaudalla. Pelaajat piirtävät vihjeitä ja antaa tiimikavereiden arvata minuutin ajan, että mikä kuvassa on. Pelin objekti on olla ensimmäinen joukosta, joka saavuttaa viimeisimmän ruudun pelilaudalla.
Udraw Pictionaryssä on yli 3000 vihjettä tai tehtävää, perinteisiä Adult Cluesejaa, joita ovat esimerkiksi Object, Difficult ja Action tai Junior Clueseja, joihin kuuluu puolestaan esimerkiksi Animal Houses ja At the Zoo, jotka on suunnattu nuoremmille. Peli eroaa klassisesta Pictionary-pelistä siten, että siinä on uusia piirto-moodeja. Normaali Pictionary-moodi antaa pelaajien pelata peliä showtyylillä 3D pelilaudalla valikoimalla piirtovälineitä, harjoja ja värejä saadakseen elävempää ja hahmottavempaa kokemusta. Pictionary Manialla on custom-pelilauta ja seitsemän uutta piirtomoodia, joihin kuuluu Get In Straight, Shape It Up, Rotation Frustration, One Line, Ink Limit, No Peeking ja Off Hand. Free Draw antaa pelaajan käyttää piirtotyökaluja Udraw Game Tabletillä taideteoksien luomiseen.
Udraw Pictionary on saanut pääosin positiivisia vastaanottoja. Kun THQ näytteli Udraw Pictionaryn Gamescom 2010-tapahtumassa, arvostelijat huomioivat että pelin lisätila "tekee hulluja juttuja, kuten rajoittaa mustemäärää, jota on saatavilla piirtämiseen, kiertää kuvan kun vedät tai saa sinut piirtämään ilman nostamatta kynää GameTabletiltä. Tämä lisää raikkautta Pictionaryn kokemukseen, joka on sidottu menemään hyvin alas perheiden ja ystävien pariin". Videopeliarvostelijat Joystiqillä huomioivat että "Udraw-versio sisältää yhden muunnelman, joka tekee pelistä huomattavasti vaikeamman ja luultavasti hauskemman". IGN sanoi että Pictionary on "suunniteltu perheelle kodikkaaseen tunnelmaan", tehden siitä "partypelin" muiden uDraw GameTabletille suunniteltujen pelien keskuudessa. USA Today kirjoitti, että Pictionary voi olla "paras peli ja ehkä jopa kaikista suosituin peli -- uDrawille".
Harjakaisen &amp; Piisisen talkoot
Harjakaisen ja Piisisen talkoot on Suomen ympäristöministeriön ja Yellow Film & TV:n yhteistyössä tuottama MTV3-kanavalla 22. syyskuuta 2012 alkanut viihdeohjelma, jossa remonttimestari Jorma Piisinen ja rakennusmestari Timo Harjakainen (näyttelijä Aku Hirviniemi) yhdistävät voimansa.
Desiree Henry
Desiree Henry (s. 26. elokuuta 1995) on brittiläinen pikajuoksija.
Henry voitti kultaa 200 metrin juoksussa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrillä toiseksi ja voitti Britannian joukkueessa kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Hän oli alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 neljäs 100 metrillä. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa hän oli 100 metrillä seitsemäs ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Britannian pikaviestijoukkueessa.
Henry juoksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi maan ennätysajalla 42,10. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän keskeytti 100 metrin loppukilpailun. Rio de Janeiron olympialaisissa hän juoksi pikaviestissä toisen osuuden Britannian joukkueessa, joka sai pronssia maan ennätysajalla 41,77. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi toisen osuuden hopeaa saaneessa Britannian pikaviestijoukkueessa ja karsiutui 100 metrin välierissä.
Henry oli yksi Lontoon 2012 kesäolympialaisten olympiatulen sytyttäjistä.
Turvalaakso
Turvalaakso oli Vantaan Viinikkalan kaupunginosaan, Tuupakan risteyksen lähelle, Kehä III:n pohjoispuolelle 1990-luvun lopulta saakka suunniteltu mutta vain pieneltä osin toteutettu yrityspuisto, joka ensimmäisenä toimistokeskuksena Suomessa olisi erikoistunut yrityskohtaisiin turvallisuusratkaisuihin ja -palveluihin. Turvalaaksoa kehitti ja markkinoi Turvalaakso Kiinteistöt Oy, joka on Suomen Pankin ja Skanska Etelä-Suomi Oy:n omistama yhtiö.
Turvalaakso oli määrä rakentaa Suomen Pankin omistamalle 60 hehtaarin tontille Kehä III:n pohjoispuolelle, jossa sijaitsee Suomen Pankin entinen setelipaino. Yhtenäiselle alueelle suunnitellun kulunvalvonnan, vartioinnin ja kävijävirtojen ohjaamisen tarkoituksena oli teollisuusvakoilun estäminen. Yritykset oli määrä suojata paitsi vierailta myös toisiltaan yritysten välille rakennettavalla suojauksella. Turvalaakson yrityksille oli kullekin määrä räätälöidä tarvittavat kulunvalvonta- ja lukituspalvelut sekä tietoverkkojen turvatoimet.
Tarpeen mukaan yritys olisi voinut tilata lisäpalveluja, kuten postin läpivalaisun, palomuureja, holveja sekä turvallisuuskonsultointia.
Kiinteistöille ei kuitenkaan tuolloin ilmennyt kysyntää. Ainoana Turvalaaksoon suunnitelluista rakennuksista valmistui vuonna 2002 silloisen Setec Oy:n toimitalo. Tiloissa toimii nyt Setecin toiminnan jatkaja Gemalto Oy sekä turvallisuusalan yritykset Avarn Security Finland (mm. entisen G4S Suomen toiminnot) ja Loomis Suomi. Myös useilla museoilla, kuten Helsingin kaupunginmuseolla ja Helsingin taidemuseolla, on kokoelmiensa säilytystiloja alueella.
Naapurustossa toimii esimerkiksi Forsman tea, Pohjoismaiden suurimpiin lukeutuva teetalo.
Svitlana Azarova
Svitlana Azarova (; s. 1976) on ukrainalais-alankomaalainen säveltäjä. Hän valmistui vuonna 1996 Izmailin pedagogisesta instituutista, vuonna 2000 Odessan A. V. Neždanova -valtionkonservatoriosta ja vuonna 2007 Amsterdamin konservatoriosta. Hänen teoksiaan ovat usein inspiroineet hengelliset ja filosofiset aiheet. Hän on asettunut Haagiin.
Lyell Cresswell
Lyell Cresswell (s. 13. lokakuuta 1944 Wellington) on uusiseelantilainen säveltäjä. Hän opiskeli Wellingtonissa, Torontossa, Aberdeenissa sekä Utrechtissa. Hän oli muun muassa sävellyksen Forman Fellow Edinburghin yliopistolla (1980–1982) ja Cramb Fellow Glasgowin yliopistolla (1982–1985). Nykyisin Cresswell toimii päätoimisena säveltäjänä Edinburghissa. Hän sai vuonna 2002 kunniatohtorin arvon Victoria University of Wellingtonista. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa lukuisia konserttoja sekä ooppera "Good Angel Bad Angel" (2005).
Johannes Prioris
Johannes Prioris oli 1400–1500-lukujen vaihteessa vaikuttanut ranskalais-flaamilaiseen koulukuntaan kuulunut säveltäjä. Hänen tiedetään toimineen urkurina Roomassa vuonna 1490 ja "maître de chapellena" Ludvig XII:lle vuonna 1507. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa requiem, chansoneita ja motetteja.
Mankila
Mankila eli Mankilankylä on Siikalatvan kunnassa, entisen Rantsilan kunnan alueella sijaitseva kylä. Se sijaitsee 50 kilometriä kuntakeskuksesta pohjoiseen. Rantsilan taajamasta on matkaa 15 kilometriä. Vuoden 2012 alussa kylässä asui noin 260 asukasta.
Kylä on saanut nimensä Siikajokivarressa asuneen Antti Mankin mukaan. Nykyiseltään Mankila on laaja viljelymaisema, jonka halki kulkee kylänraitti, jonka varrella on muun muassa rukoushuone ja seurantalo. Mankilassa on ollut oma koulu, joka lakkautettiin keväällä 2012.
Temmeksen taajaman ja Mankilan välinen tieosuus on Suomen sodan aikainen venäläisten rakentama tykkitie, josta on yhä jäänteitä.
Kylässä sijaitsee Rantsilan alueen suurin järvi Mankilanjärvi. Järvi on aiemmin tunnettu nimillä Kärsämänjärvi, Ylijärvi ja Pieni-Kärsämä.
Walter Lambe
Walter Lambe (1450/1 – myöhemmin kuin 1499) oli englantilainen säveltäjä. Hän oli muun muassa yksi Eton Choirbookin pääsäveltäjistä. Hänet valittiin King's Scholariksi Eton Collegeen vuonna 1467, ja vuonna 1479 hän aloitti työskentelyn St George's Chapelissa, Windsorin linnassa. Vuoden 1492 jälkeen hänen liikkeistään on hyvin vähän tietoa. Hänen sävellyksiinsä lukeutuu Eton Choirbookin pisin antifoni, "O Maria plena gratia".
Kitiskari
Kitiskari on pieni kallioinen saari Sipoon edustalla Suomenlahdessa, Sipoonselällä. Kitiskarin ympärillä on muitakin pieniä saaria. Saarella ei ole rakennuksia.
Hypokaleeminen periodinen paralyysi
Hypokaleeminen periodinen paralyysi on perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa jaksoittaista lihasheikkoutta ja joskus vakavaa halvaantumista. Sairauden aiheuttaa viallinen CNA4A-geeni. Se periytyy yleensä autosomissa dominantisti. Tapauksia on kuitenkin todettu myös ilman perinnöllisyyttä. Hypokaleemista periodista paralyysiä sairastaa arviolta yksi ihminen 100 000:sta.
Yleensä hypokaleemisen periodisen paralyysin oireet puhkeavat nuoruusiässä. Oireet ovat kuitenkin mahdollisia jo alle 10-vuotiailla.
Heikkous tai halvaus ilmenee yleensä olkapäissä ja lanteissa, mutta voi koskettaa myös käsivarsia, sääriä, silmien lihaksia sekä lihaksia, jotka auttavat hengittämään ja nielemään. Kohtaukset esiintyvät yleensä hereillä ollessa, tavallisimmin unen tai levon jälkeen. Kesken liikunnan kohtauksia esiintyy vain harvoin. Kohtausten tyypillinen kesto on 3–24 tuntia, ja niiden puhkeamisen saattaa laukaista runsaan hiilihydraatti- ja suolapitoinen ruoka tai alkoholinkäyttö.
Jos kohtaus koskettaa hengittämistä tai nielemistä auttavia lihaksia, kyseessä on hätätila. Kohtausten aikana saattaa myös esiintyä vaarallisia rytmihäiriöitä. Kalium saattaa pysäyttää kohtauksen.
Propp
Propp on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Seitsemän veljestä (televisiosarja)
Seitsemän veljestä oli Jouko Turkan Yleisradion TV2:lle vuonna 1989 ohjaama 12-osainen televisiosarja, joka perustui Aleksis Kiven samannimiseen romaaniin. Sarja herätti aikanaan suurta kohua. Sarjan musiikin oli säveltänyt Atso Almila. Jouko Turkka oli ärhennellyt lehdistölle jo etukäteen leikatessaan itse sarjan esityskuntoon. Projekti oli niellyt TV2:n teatteritoimituksen rahat jo usean vuoden ajan.
Sovituksessaan Turkka nojasi elokuvan keinoihin: dialogin sijaan käytettiin monissa pitkissä kohtauksissa eleitä, ilmeitä ja voimakkaita lähikuvia. Turkan kausi Teatterikorkeakoulun rehtorina oli tuolloin juuri päättynyt, ja myös sarjassa "horkkanäyttelemiseksi" haukuttu intensiivinen, fyysinen näyttelemistapa jakoi mielipiteitä, ja sarja sai sekä moitetta että kiitosta. Sarjan sanottiin muun muassa vääristelevän Kiven teoksen henkeä ja antavan suomalaisista väärän kuvan ulkomaailmalle. Turkan uusi televisiokerronnan estetiikka sai kuitenkin myös kiitosta. Elokuvaa pidettiin myös suomalaisen miehen kunnian palautuksena, kun siinä miehetkin saivat itkeä ja reagoida tunteella.
Sanomalehtien yleisönosastot täyttyivät kannanotoista Turkan Seitsemään veljekseen marras- ja joulukuussa 1989. Helsingin Sanomien toimitus laski, että sarjaa kommentoineista kirjoituksista 137 oli kauhistelevia ja 93 ylistäviä. Viimeksi mainittujen osuus lisääntyi sitä mukaa, mitä pitemmälle sarjan esittäminen eteni. Positiivisia arvioita esittivät lähinnä taiteilijat; varsinkin veljesten paluuta Jukolaan pidettiin upeana. Yksittäisistä roolisuorituksista jäi mieleen Tero Jartin esittämä Eero. Negatiivisissa kommenteissa paheksuttiin äärimmilleen pitkitettyjä kohtauksia ja päiviteltiin, oliko 1800-luvun puolivälin hämäläiskylä todella asutettu näin alkukantaisilla olioilla. Turkan näkemyksen veljeksistä katsottiin lähteneen enemmän sisäisistä oivalluksista kuin tosiasioista, sillä romaanin veljekset olivat ison talon poikia. TV2:n ohjelmapäällikkö Juhani Wiio arvioi Liitto-lehdessä Seitsemän veljeksen saamaa kielteistä palautetta ja päätyi siihen, että sarja oli leikattu, koostettu ja rytmitetty taitamattomasti. Wiion mielestä sarjan hyvät puolet hukkuivat kaaokseen.
Sarjassa antoi vahvan voimannäytön Turkan Teatterikorkeakoulussa kasvattama uusi näyttelijäpolvi. 1990–2000-luvuilla tunnetuiksi tulleista näytteilijöistä olivat mukana muiden muassa Kai Lehtinen, Martti Suosalo ja Jarmo Mäkinen.
Ulkomaita varten Seitsemästä veljeksestä tehtiin Yleisradion teatteritoimituksen päällikön Reima Kekäläisen valvonnassa viisituntinen sarja, joka esitettiin Ruotsin televisiossa myöhäisiltaan sijoitettuna kesäkuussa 1990. Muihin maihin sarjaa ei ostettu.
Yhdystie 8090
Yhdystie 8090 on Siikajoen Metsäperältä Tyrnävän Temmeksen taajamaan johtava yhdystie. Sen pituus on noin 18,5 kilometriä, kulkien Siikajoen, Siikalatvan, Limingan ja Tyrnävän kuntien alueella.
Tie lähtee kantatieltä 86, ja risteytyy Siikalatvan Mankilan kylään johtavan yhdystien 8080 kanssa, josta se kääntyy pohjoisen suuntaan Temmekselle. Tie päättyy valtatielle 4. Metsäperältä Hartaanselälle asti tie on soratietä ja loppuosa Temmekselle asti asfaltoitua.
Mankilan kylän ja Temmeksen välinen tieosuus on Suomen sodan aikainen venäläisten rakentama tykkitie, josta on yhä jäänteitä.
Nazia Hassan
Nazia Hassan (3. huhtikuuta 1965 Karachi – 13. elokuuta 2000) oli pakistanilainen poplaulaja. Hän aloitti ammattilaisuransa 15-vuotiaana, kun hän oli "Aap Jaise Koi" -kappaleen päälaulajana elokuvassa "Qurbani" (1980). Vuonna 1981 Hassan voitti esityksestään Filmfare-palkinnon kategoriassa "Best Female Playback Singer". Hänen menestyneisiin albumeihinsa lukeutuvat "Disco Dewane", "Young Tarang" ja "Hotline". Hassan kuoli 35-vuotiaana keuhkosyöpään, ja Pakistanin hallitus myönsi hänelle "Pride of Performance" -palkinnon vielä postuumisti vuonna 2002.
Hassan sai Lontoossa juristin koulutuksen. Myös hänen veljensä Zohaib ja sisko Zahra ryhtyivät laulajiksi. Hassan meni 30. maaliskuuta 1995 naimisiin Mirza Ishtiaq Baigin kanssa, ja huhtikuussa 1997 parille syntyi poika Arez. Pari erosi 4. elokuuta 2000.
Oktjabrskoje
Oktjabrskoje () on kaupunkityyppinen taajama Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan länsiosassa, Obin itärannalla. Taajama sijaitsee linnuntietä noin 226 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista luoteeseen.
Taajama sijaitse historiallisella ugrien (hantien) mailla, jossa Siperian kaanikunnan aikaan sijaitsi eräs hantiruhtinaskunnan aluekeskuksista. Se liitettiin osaksi Moskovan Venäjää Siperian valloituksen yhteydessä; paikkakunnan perustamisajankohtana mainitaan joskus valloitusajalta oleva 1590.
Neuvostoaikana paikkakunnan elinkeinoihin kuuluivat muun muassa kalastus, metsähallinto ja vointuotanto.
Nykyään tämä 3 640 (2010) asukkaan kaupunkityyppinen taajama toimii yhteensä 32 224 asukkaan Oktjabrskojen piirin hallintokeskuksena. Oktjabrskoje sijaitsee tärkeiden Jamalin Nenetsian Urengoin, Novyi Urengoin ja Nadymin seudulta saapuvien maakaasun siirtoputkistojen lähistöllä; satelliittikuvan mukaan nämä putkistot alittavat Obin runsas 10 kilometriä taajaman luoteispuolella.
Lähin rautatieasema sijaitsee Obin toisella puolella Priobjen taajamassa linnuntietä noin 25 kilometriä Oktjabrskojesta luoteeseen (yhteys Obin yli vesitse). Lähimmät lentoasemat sijaitsevat Njaganissa ja Belojarskissa. Belojarskiin on tieyhteys, josta maantie jatkuu kestopäällysteisenä koilliseen Jamalin Nenetsian keskiosien (Nadym) maantieverkkoon.
George Beattie
George Beattie (28. toukokuuta 1877 Montreal – ?) oli kanadalainen ampuja. Hän sai vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa sekä haulikon yksilö- että joukkuekilpailussa. Kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä hän osallistui jälleen sekä haulikon yksilö- että joukkuekilpailuun sijoittuen jälkimmäisessä viidenneksi.
Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa Beattie sai hopeaa haulikon joukkuekilpailussa, ja yksilökilpailussa hän jäi kuudennelle sijalle.
Erkki Lähderanta
Erkki Lähderanta on Lappeenrannan teknillisen yliopiston fysiikan professori. Lähderannan erikoistumisen alaa ovat puolijohteet ja magnetismi, ja hän on perehtynyt syvällisesti nanohiileen. Edelleen Erkki Lähderannan tutkimuskohteita ovat spintroniikka, suprajohtavuus ja dendrimeerit. Erityistä painoa hän on Lappeenrannassa pannut akateemiselle Venäjä-yhteistyölle. Lähderanta saikin vuonna 2012 Venäjän teknillisten tieteiden akatemian korkeimman kunnianosoituksen, N. N. Semenov -mitalin.
Lähderanta on väitellyt filosofian tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1993. Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorina hän on työskennellyt vuodesta 2004 lähtien. Lähderanta on myös Turun ja Vaasan yliopiston dosentti.
Philip Daubenspeck
Philip Burton ("Phil") Daubenspeck (28. lokakuuta 1905 Los Angeles – 6. maaliskuuta 1951 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija, joka edusti Los Angeles AC:ia. Hän oli kotikaupungissaan järjestetyissä vuoden 1932 kesäolympialaisissa mukana saamassa pronssia. Hän kilpaili vähemmällä menestyksellä myös kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä sijoittuen joukkueineen yhdeksänneksi.
Kurkkusalaatti
Kurkkusalaatti tai kurkkupikkelssi tai kurkkupikkelsi on pääosin maustekurkusta tehtyä salaattia. Eräät kurkkusalaatit sisältävät myös huomattavasti paprikaa.
Kurkkusalaattia käytetään muun muassa hampurilaisten ja nakkisämpylöiden täytteenä. Se on myös grillikioskeissa valmistettavien ruoka-annoksien yleinen lisättävä mauste.
Christian Fuchs
Christian Fuchs (s. 7. huhtikuuta 1986 Neuenkirchen, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän voi pelata myös vasempana keskikenttäpelaajana. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä. Fuchs on pituudeltaan 186 cm.
Fuchs aloitti uransa aikuisten tasolla 1. Wiener Neustädterissa, jossa pelasi kauden 2002–2003. Seuraavat viisi kautta hän edusti Itävallan Bundesliigassa pelannutta SV Mattersburgia. Hän pelasi seuran tappiollisissa Itävallan cupin loppuotteluissa 2006 ja 2007.
Fuchs siirtyi Saksan Bundesliigassa pelanneeseen VfL Bochumiin kesällä 2008. Pelattuaan seurassa kahden kauden aikana 53 bundesliigaottelua hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 lainalle Mainz 05:een. Siirto vakinaistettiin kesällä 2011, mutta hän siirtyi vielä ennen kauden alkua Mainzista Schalkeen. Hän pelasi Schalkessa neljän kauden aikana yhteensä 99 bundesliigaottelua. Hän voitti seurassa DFL-Supercupin 2011.
Fuchs siirtyi ilmaisella siirrolla Leicesteriin kesällä 2015. Hän pelasi 32 valioliigaottelua Leicesterin voittaessa mestaruuden kaudella 2015–2016.
Fuchs pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan toukokuussa 2006. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2008 ottelun Saksaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan marraskuussa 2010. Hän pelasi Itävallan kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2016.
Akilles Bandy
Porvoon Akilles on porvoolainen vuonna 1902 perustettu urheiluseura. Seuran Jääpallotoiminta alkoi vuonna 1920. SM-sarjaan Akilles nousi ensimmäistä kertaa vuonna 1933.
Joukkueen kotikenttä on Porvoon tekojäärata kaupungin keskustassa.
Akilles voitti ensimmäisen jääpallon suomen mestaruutensa vuonna 1981 ja toisen 1985. Seura oli yksi 1980-luvun menestyneimpiä seuroja.
Akilles voitti kauden 2013-2014 runkosarjan Bandyliigassa hävittyään vain kaksi ottelua ja pelattuaan yhden tasan koko runkosarjan aikana. Puolivälierissä vastaan asettui Botnia-69 Helsingistä, josta Akilles otti selvät kaksi voittoa. Ensin kotonaan 5-1 ja sitten vierasottelussa Oulunkylässä 3-6. Akilles jatkoi välieriin ja sai vastaansa JPS:n. Akilles hävisi molemmat välieräottelut ja päätyi pronssiotteluun Mikkelin Kamppareita vastaan. Pronssiottelua siirrettiin ensin puolellatoista tunnilla jään huonon kunnon vuoksi.
Ottelua pelattiin vain kaksikymmentä minuuttia, jonka jälkeen ottelu huonoista olosuhteista johtuen keskeytettiin ja pronssimitallin kohtalo ratkaistiin rangaistuslyöntikilpailulla. Akilles voitti pronssiottelun rangaistuslyönneillä 4-3 ja otti näin seurahistorian seitsemännen pronssin. Jukka Loukkolasta tuli kaudella 2013-2014 ensimmäinen porvoolainen Bandyliigan maalikuningas sitten 1930-luvun.
Marion Barron
Marion Barron (s. 28. maaliskuuta 1958) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Nigeriassa ja kasvoi lapsuutensa Dumfriesissa Skotlannissa. Hänellä on televisiorooleja 1990-luvulta sarjoissa "The Bill" ja "Screen Two" sekä "Pokka pitää", jossa hän esitti pastorin vaimoa. Marion Barronilla on mies Simon ja kaksi lasta.
Shaaban Bin Robert
Shaaban bin Robert alias Shaaban Robert (1. tammikuuta 1909 Vibamba – 22. kesäkuuta 1962 Machui) oli merkittävä tansanialainen kirjailija, runoilija ja esseisti, joka kannatti Afrikan eri traditioiden säilyttämistä. Hän syntyi Vibamban kylässä lähellä Tangaa, Saksan Itä-Afrikassa. Robertia kutsutaan muun muassa ”Swahilin hovirunoilijaksi” ja ”Swahilin isäksi”.
Robert syntyi Yao-heimoon Vibamban kylässä, noin kymmenen kilometriä Tangasta etelään, Koillis-Tansaniassa (siihen aikaan Tanganjikassa). Sukunimen Robert hänelle on mitä todennäköisimmin antanut hänen isänsä Shaabanin aloittaessa peruskoulun. Shaaban itse kirjoitti nimen toisinaan myös muodossa Roberts. Vuosina 1922–1926 Robert opiskeli Dar es Salaamissa brittiläisen siirtomaan koulujärjestelmässä.
Dar es Salaamissa sijaitsee nykyisin yläaste nimeltä Shaaban Robert Secondary School sekä katu nimeltä Shaaban Robert Road, jotka ovat nimetty hänen mukaansa.
Valmistuttuaan koulusta Shaaban työskenteli valtion virkamiehenä useissa siirtomaavallan tehtävissä. Vuosina 1926–1944 hän työskenteli tullivirkailijana Panganissa. Tänä aikana hän tuotti myös suurimman osan kirjallisesta tuotannostaan. Vuosina 1944–1946 hän työskenteli riistaosastolla Tangan maakunnan kansliatoimikunnassa. Vuosina 1946–1952 Robert työskenteli Tangan aluetoimistossa ja vuosina 1952–1960 Tangan maanmittauslaitoksella. Hän teki töitä läheisesti Tanganyika African National Union (TANU) -puolueen ja tulevan presidentin Julius Nyereren kanssa. Useat hänen valtion viroistaan heijastuvat hänen kirjoituksissaan. Shaaban Robert palkittiin hänen elinaikanaan Margaret Wrong Memorial Prize -palkinnolla kirjallisesta työstään sekä Brittiläisen imperiumin jäsenen (MBE) kunniamerkillä.
Shaaban Bin Robert meni naimisiin kolme kertaa ja hänellä oli yhteensä kymmenen lasta. Hän kuoli 53 vuoden iässä 22. kesäkuuta 1962. Hänet haudattiin lähelle kotikyläänsä Machuihin.
Robert omisti kirjallisen uransa swahilin kielen edistämiselle ja taistelulle ihmiskunnan arvokkuudesta. Humanistina hän pyrki edistämään vapautta ja sukupuolitasa-arvoa sekä vastusti rotuun ja uskontoon perustuvaa syrjintää. Hän oli arvostettu Tansaniassa sekä kristittyjen että muslimien toimesta. Shaaban Robertin erikoinen nimi kuvaa hyvin hänen asettumista näiden kahden Tansanian valtauskonnon välimaastoon – Shaaban on islamilainen nimi ja Robert kristitty.
Shaaban Robertin tuotantoon kuuluu romaaneja sekä essee- ja runokirjoja. Osa hänen teoksistaan kuuluu peruskoulun ja kirjallisuuden tutkimuksen pakollisena luettavaan materiaaliin Tansaniassa.
Shaaban Bin Robertin mahdollisesti tunnetuin teos on "Kusadikika" (”tulla uskotuksi”), joka on vertauskuvallinen kertomus kuvitteellisesta valtiosta, jossa epäoikeudenmukaisuus tunkeutuu kaikille hallinnollisille tasoille. Teos herätti erityisen paljon huomiota, koska se julkaistiin siirtomaavallan aikana.
Akilles Fotboll
Akilles Fotboll on urheiluseura Porvoon Akilleksen jalkapallojaosto. Jalkapallo on kuulunut seuran ohjelmaan vuodesta 1907, ja Akilles on yksi Suomen vanhimmista edelleen toimivista jalkapalloseuroista.
Kaudella 2017 Akilles pelaa jalkapallon Nelosessa.
Koripallo kesäolympialaisissa 2012 – naisten turnaus
Naisten koripalloturnaus kesäolympialaisissa 2012 alkoi 28. heinäkuuta ja se päättyi 11. elokuuta. Olympiakultaa voitti Yhdysvallat.
Lindsay Whalen, Seimone Augustus, Sue Bird, Maya Moore, Angel McCoughtry, Asjha Jones, Tamika Catchings, Swin Cash, Diana Taurasi, Sylvia Fowles, Tina Charles, Candace Parker.
Oulun Luistinseura (jääpallo)
Vuonna 1880 perustettu Oulun Luistinseura on Suomen vanhin edelleen hengissä oleva jääpalloseura, tosin seuran jääpallotoiminta ei ole yhtä vanhaa. OLS:ssa jääpalloa on pelattu 1920-luvulta lähtien. Laji oli muutaman vuoden poissa seuran ohjelmasta, mutta palasi pysyvästi jo 1930-luvulla.
SM-sarjassa OLS pelasi ensimmäistä kertaa 1940-luvulla, mutta menestys antoi vielä odottaa itseään. Ensimmäistä kertaa OLS oli mitaleilla vuonna 1962, kun se jäi OPS:n jälkeen hopealle. 1970-luvulla OLS nousi maan suurseuraksi, se voitti ensimmäisen SM-kultansa vuonna 1970, minkä jälkeen se on vakiinnuttanut paikkansa maan huipulla. 1970-luvulta lähtien OLS:n puuttuminen mitalikolmikosta on ollut harvinaista.
OLS nousi ensimmäisen kerran Mestaruussarjaan jo sotavuosina ja on pysyvästi pelannut ylimmällä sarjatasolla 1950-luvun puolivälistä alkaen. OLS on yksi menestyneimmistä suomalaisista jääpalloseuroista, sillä se on voittanut SM-kultaa 16 kertaa. Seura on myös menestynyt erinomaisesti niin naisten SM-sarjassa, juniorisarjoissa kuin ikämiesten SM-kisoissakin.
OLS on ainoana suomalaisena seurana voittanut jääpallon seurajoukkueiden maailmancupin. Voitto tuli vuonna 1976, jolloin kilpailu kulki Dex Cupin nimellä. Seuraavana vuonna joukkue saavutti Euroopan Cupin hopeaa. Saavutuksena on Euroopan Cupin hopeaa myös vuodelta 1990 ja viisi pronssia.
OLS pelaa nykyisin Raksilan urheilupuistoon vuonna 1997 rakennetulla tekojääradalla. Sen virallinen nimi on Raksilan tekojääkenttä. Sitä ennen OLS:n kotikenttinä ovat toimineet Raatin stadion, sekä nykyisin kerrostalojen alle jääneet Keskuskenttä ja Tuiran kenttä. Kotiotteluita on jouduttu pelaamaan satunnaisesti myös muilla kentillä kuten vanhassa Pakkalassa tai Haaparannan Gränsvallenilla.
OLS on tunnettu pitkäjännitteisestä sitoutumisesta edustusjoukkueen kehitystyössä. 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa valmentajia kävi OLS:n ohjaksissa useampia, mutta muuten seuran luotsaamisesta ovat vastanneet pitkälti samat nimet. Nykyinen valmentaja Timo Tiusanen on ollut OLS:n peräsimessä jo tammikuusta 1996, jolloin hän tuli Jukka Palinsaaren ja Risto Kontturin kanssa pelastamaan kriisissä ollutta joukkuetta pudotuspeleihin. OLS:n ylivoimaisesti pitkäaikaisin ja menestynein valmentaja on ollut Reijo Karppinen, joka voitti urallaan 8 mestaruutta ja valmensi pitkälti lähes parikymmentä vuotta. Karppisen ja Tiusasen (2 kultaa) lisäksi menestysvalmentajia ovat olleet Juha Niemikorpi (2) ja Pentti Hiltunen (1).
OLS:n Samuli Niskasesta tuli 10. marraskuuta 2007 pelatussa ottelussa OLS - OPS ensimmäinen Bandyliigan pelaaja, joka rikkoi 1 000 tehopisteen rajan.
Naisten jääpallon SM-sarja oli elinvoimainen 1970- ja 1980-luvuilla noin kymmenen vuotta. OLS kuului sarjan vakiokalustoon ja ehti voittaa kolme SM-kultaa ennen sarjan lakkauttamista joukkueiden vähyyden vuoksi.
Tevo
Tevo Oy on yksityinen suomalainen teollisuusyritys. Sen päätoimialana ovat raskaan teollisuuden koneet ja laitteet, niiden valmistus, huolto ja modernisoinnit. Yrityksen päätoimipaikka on Pohjois-Suomessa Saloisissa Raahen läheisyydessä, jossa yrityksen konepajat valmistavat koneistettuja osia teollisuuteen ja laivanrakennukseen.
Raahessa Tevo Oy valmistaa myös paperikoneen teloja ja huoltaa niitä uusissa toimitiloissa.
Tevo Oy valmistaa laivan potkureita Turengissa, Etelä-Suomessa. Tehdas toimii entisen sokeritehtaan tiloissa.
Potkureista suurimmat ovat halkaisijaltaan seitsemän metriä. Tehtaalla on aikomus käynnistää vuoden 2012 loppuun mennessä iso ns. karusellisorvi, jolla voidaan työstää ja sorvata aina 13m halkaisijaan asti.
Yritys on perustettu 1974 ja työllistää tällä hetkellä 140 työntekijää.
José Manuel Úbeda
José Manuel Úbeda (n. 1760–1823) oli säveltäjä. Hän syntyi Valenciassa, Espanjassa, ja saapui vuonna 1801 Uruguayyn, jossa loi musiikillisen uransa. Hän oli myös pappi. Hänen requieminsa ("Misa para el día de difuntos", 1802) on varhaisin uruguaylainen uskonnollinen sävellys. Se on kirjoitettu neljälle lauluäänelle, huilulle ja continuolle. Teoksesta on kadonnut kaksi osaa.
Etelä-Korean naisten maahockeymaajoukkue
Etelä-Korean naisten maahockeymaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa naisten maahockeyn maaotteluissa. Etelä-Korea on saavuttanut kaksi olympialaisten hopeamitalia vuosilta 1988 ja 1996. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Etelä-Korea on sijalla yhdeksän (huhtikuu 2018).
Etelä-Korea on Aasian kisojen sekä Aasian cupin menestynein naisten maahockeymaajoukkue. Aasian cupissa Etelä-Korea on ollut kuudesti mitaleilla, joista kolme on ollut kultaisia. Aasian kisoissa Etelä-Korea on saavuttanut neljä mestaruutta ja kolme hopeaa.
Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Korean paras saavutus on pronssimitali vuodelta 1990. Vuoden 2010 kisoissa Etelä-Korea oli kuudes.
Segerstam
Segerstam on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Argentiinan naisten maahockeymaajoukkue
Argentiinan naisten maahockeymaajoukkue edustaa Argentiinaa naisten maahockeyn maaotteluissa. Argentiina on saavuttanut neljä olympiamitalia, pronssia vuosilta 2004 ja 2008 sekä hopeaa vuodelta 2000 ja 2012. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Argentiina on sijalla kolme (huhtikuu 2018).
Lajin maailmanmestaruuskilpailut Argentiina on voittanut kahdesti, vuosina 2002 sekä 2010. Hopeamitaleja on neljä (1974, 1976 ja 1994) ja pronssimitaleja kolme (1978 jaettu sijoitus Belgian kanssa, 2006 ja 2014).
Pan-Amerikan kisoissa Argentiina on menestynein valtio. Seitsemästä turnauksesta Argentiina on voittanut kuusi, jääden vuoden 2011 kisoissa hopealle hävittyään Yhdysvalloille.
Luettelo VR:n kalustosta
Tämä on luettelo VR:n kalustosta.
Lähteet:
Etelä-Afrikan naisten maahockeymaajoukkue
Etelä-Afrikan naisten maahockeymaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa naisten maahockeyn maaotteluissa. Etelä-Afrikan paras saavutus olympiaturnauksessa on yhdeksäs sija vuodelta 2004. Etelä-Afrikka on voittanut olympiaturnauksessa vain Kiinan (2000), Saksan (2004), Espanjan (2004) ja Uuden-Seelannin (2008). Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Etelä-Afrikka on sijalla 14 (huhtikuu 2018).
Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikan paras sijoitus on seitsemäs vuodelta 1998. Viralliset MM-kilpailut on pelattu vuodesta 1972, mutta ennen sitä järjestetyissä turnauksissa Etelä-Afrikka menestyi. Se voitti turnauksen vuonna 1956, oli hopealla yhdessä Englannin ja Australian kanssa vuonna 1952 ja saavutti pronssia vuosina 1936, 1959, 1963 ja 1967.
Afrikan maahockeyturnauksissa Etelä-Afrikka on menestynyt. Afrikan kisoissa naisten maahockeyturnaus oli mukana kolmesti, vuosina 1995–2003. Etelä-Afrikka voitti kaikki turnaukset. Afrikan mestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikka on voittanut kaikki neljä turnausta vuosina 1994–2009. Ensimmäiseen turnaukseen vuonna 1990 Etelä-Afrikka ei osallistunut. Etelä-Afrikka on voittanut myös vuosien 2007 ja 2011 olympiakarsinnat.
Juan Arañés
Juan Arañés oli espanjalainen säveltäjä. Hän syntyi ennen vuotta 1600 Alcalá de Henaresissa ja kuoli mahdollisesti Roomassa noin vuonna 1649. Hän julkaisi Roomassa teoksensa "Libro segundo de tonos y villancicos" ("Tonojen ja villancicojen toinen kirja", 1624). Ensimmäinen kirja on kadonnut.
Triskele
Triskele on kolmesta lomittaisesta spiraalista, jaloista tai joistakin muista symboleista koostuva ornamentti, joka perustuu ympyrän jakamiseen kolmeen osaan. Sana tulee kreikan sanasta τρισκέλιον (triskelion) tai τρισκελής (triskeles) ja se tarkoittaa kolmea jalkaa; "tri" ’kolme’ ja "skelos" ’jalka’.
Vaikka triskele on ollut symbolina useissa eri paikoissa ja eri aikakausina, se yhdistetään erityisen vahvasti kelttiläiseen taiteeseen La Tènen kulttuurissa rautakauden aikana. Pronssikauden Irlannissa kivirakennelmien seinäpintoja koristeltiin usein kolmijakokombinaatioilla. Kristinuskon piirissä triskele on Jumalan kolminaisuuden symboli. Nykyään triskele toimii Sisilian ja Mansaarten symbolina, joiden lipuista se löytyy. Nykyään sitä käyttävät symbolina myös niin sanotut uuspakanat.
Vapaa Linux-jakelu Trisquel käyttää triskelionia projektinsa tunnuksena.
Girolamo Arrigo
Girolamo Arrigo (s. 2. huhtikuuta 1930 Palermo) on italialainen säveltäjä. Hän opiskeli konservatoriossa Palermossa ja sittemmin Deutschin johdolla Pariisissa. Hän otti varhaisessa tuotannossa Boulez-vaikutteita teoksiinsa, kuten "Shadows" ja "Infrarosso". Hän on säveltänyt lisäksi muun muassa espanjalaisen fasismin vastaisen teatterikappaleen "Orden" sekä poliittisen satiirin "Addio Garibaldi".
Guerrilla Girls
Guerrilla Girls on vuonna 1985 perustettu yhdysvaltalainen feministinen taide- ja aktivistiryhmä, joka vastustaa taiteen ja visuaalisen kulttuurin seksismiä. Ryhmä keskittyy taidemaailman sukupuoliseen epätasa-arvoon sekä rasismiin, ja se on tullut tunnetuksi esiintymisillään jäsenten anonymiteetin takaavat gorilla-naamiot päässä. Ryhmän jäsenet käyttävät kuuluisien naistaiteilijoiden nimiä pseudonyymeinä (mm. Frida Kahlo, Kathe Kollwitz, Georgia O'Keeffe). Jäsenet, jotka ovat itsekin taiteilijoita, perustelevat tarvetta tunnistamattomina pysymiseen taidemaailman pienellä koolla.
Ryhmän toimintaan kuuluu esimerkiksi mainosjulisteet ja keskustelutilaisuuksien järjestäminen. Ryhmä on myös julkaissut kirjoja, jossa tilastotietojen pohjalta tuodaan esiin naisten ja ei-valkoisten pieni edustus taiteessa ja taidehistoriassa. 
Guerrilla Girls on esiintynyt Suomessa vuonna 2011.
Yhdistyneen kuningaskunnan naisten maahockeymaajoukkue
Yhdistyneen kuningaskunnan naisten maahockeymaajoukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa eli Isoa–Britanniaa naisten maahockeyn olympiaturnauksessa. Muissa kansainvälisissä turnauksissa Englanti, Irlanti (mukaan lukien Pohjois-Irlanti), Skotlanti ja Wales edustavat itsenäisesti. Koska Iso–Britannia osallistuu vain olympiaturnaukseen, sillä ei ole rankingsijoitusta Kansainvälisen liiton rankingissä.
Ison-Britannian parhaat olympiasaavutukset ovat kultamitali vuodelta 2016 sekä pronssimitalit vuosilta 1992 ja 2012. Iso–Britannia pelasi ensimmäisen olympiaturnauksensa vuoden 1988 kisoissa.
József Szabó (uimari)
Jószef Szabó () on unkarilainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa. Szabó osallistui Soulissa myös 200 ja 400 metrin sekauinteihin. 400 metrillä Szabó oli neljäs, jääden pronssia voittaneesta italialaisesta Stefano Battistellistä vain 14 sadasosaa. 200 metrillä Szabón sijoitus oli 23.
Szabó voitti urallaan myös 200 metrin rintauinnin MM-kultaa Madridissa 1987. EM-kilpailuissa Szabó voitti kultaa ja pronssia 200 metrin rintauinnissa sekä hopeaa 400 metrin sekauinnissa. Seuratasolla Szabó edusti "Budapesti Honvéd Sportegyesület"ia.
Japanin naisten maahockeymaajoukkue
Japanin naisten maahockeymaajoukkue edustaa Japania naisten maahockeyn maaotteluissa. Japanin paras saavutus olympiaturnauksessa on kahdeksas sija vuodelta 2004. Japani on onnistunut voittamaan olympiaturnauksessa vain kolme ottelua: Espanjan vuonna 2004 ja Uuden-Seelannin vuosina 2004 ja 2008. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Japani on sijalla 12 (huhtikuu 2018).
Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa Japanin paras sijoitus on viides vuodelta 2006. Viralliset MM-kilpailut on pelattu vuodesta 1972, ja Japani on ollut niissä kuudesti mukana. Japani oli ensimmäinen Aasian valtio MM-kisoissa Intian jälkeen vuonna 1978.
Naisten Aasian cupin Japani on voittanut vuonna 2007 ja ollut kolme kertaa kolmas (1985, 1989 ja 2004). Aasian kisojen maahockeyturnauksessa Japani on ollut mitaleilla kuusi kertaa: kolme hopeaa vuosina 1986, 1994 ja 2006 sekä kolme pronssia vuosina 1990, 2002 ja 2010.
Koko maa on punainen
Koko maa on punainen () on vuonna 1968 julkaistu kiinalainen postimerkki. Se julkaistiin Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana ja siinä on kuvattuna työläinen, maalainen ja sotilas, jotka kohottavat Maon "Pientä punaista kirjaa". Postimerkin arvo oli kahdeksan feniä.
Postimerkki on kuuluisa siihen jääneestä merkittävästä ideologisesta suunnitteluvirheestä: virheellisessä postimerkissä Taiwan, jota Kiina pitää maakuntanaan, on jätetty värittämättä punaisella.
Virheellinen merkki oli myynnissä alle puoli päivää. Virhe huomattiin painossa, ja siitä ilmoitettiin heti Postiministeriöön, joka määräsi merkin välittömästi myyntikieltoon ja palautettavaksi. Vain pieni osa merkeistä pääsi kiertoon. Viralliseksi syyksi merkin takaisinvetoon ilmoitettiin, että Paracel- ja Spratlysaaret puuttuivat merkin kartasta ja että Bhutanin, Burman (nyk. Myanmar) ja Mongolian vastaiset rajat oli piirretty virheellisesti.
Merkin suunnittelija Wang Wei Sheng sanoi pelänneensä pitkän aikaa, että häntä rangaistaisiin virheestä.
Yksi merkki myytiin 3,68 miljoonalla Hongkongin dollarilla (noin 322 000 euroa) hongkongilaisessa huutokaupassa vuonna 2009. Joulukuussa 2010 merkkiä myytiin huutokaupassa 31 050 Englannin punnalla (noin 37 000 euroa) ja syyskuussa 2011 747 500 Hongkongin dollarilla (noin 66 500 euroa).
Almost Alive...
Almost Alive... on saksalaisen Amon Düül II -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1977. Musiikillisesti yhtye palaa albumilla osittain uransa alkuaikojen pelkistetympään ”jamihenkisyyteen”, mutta myös kaupallisempia 1970-luvun loppupuolen AOR-vaikutteita on havaittavissa.
A-puoliB-puoli
sekä:
Pipeworks Software
Pipeworks Software Inc. on yhdysvaltalainen videopelikehittäjä. Se perustettiin Eugeneen Oregoniin vuonna 1999. Nykyään Pipeworks kehittää pelejä Xbox 360-, PlayStation 3-, PlayStation Portable- ja Wii-konsoleille sekä Windowsille.
Osana Foundation 9 Entertainmentiä Pipeworks Software on Pohjois-Amerikan suurin videopelien kehittäjä. Yrityksen julkaisemia pelejä ovat esimerkiksi Wiille ja Monopoly PlayStation Portablelle. Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle julkaistu on yksi heidän viimeisimmistä luomuksistaan.
Pipeworks tunnetaan Xbox- ja Xbox 360 -konsoleiden ROM-laitteistojen kehittämisestä.
Jambolaanit
Jambolaanit ("Syzygium") on yli tuhatlajinen kukkivien kasvien suku myrttikasvien heimossa. Jambolaanit ovat yleensä pienehköjä, lähinnä trooppisten sademetsäalueiden ainavihantia puita. Sukuun kuuluu useita trooppisen Aasian, Afrikan ja Australian hedelmiä, sekä maustekasveja, tunnetuimpana mausteneilikka.
Joitakin jambolaanilajeja viljellään hedelmäpuina. Tähän tarkoitukseen käytetään laajimmin malakanjambolaania, kellojambolaania, jaavanjambolaania, vesijambolaania ja rusojambolaania. Lisäksi mausteneilikkaa ("Syzygium aromaticum") viljellään maustekasvina; puun nupulla olevia kukkia käytetään kuivattuna mausteena joko jauhettuna tai sellaisenaan.
Jambolaanit ovat pieniä tai keskikokoisia ainavihantia puita tai pensaita. Soikeat ja ehytlaitaiset lehdet ovat vastakkaiset tai joskus säteittäiset. Kukinnot ovat joko oksien päädyissä tai hangoissa. Kukinnoissa on kukkia kolme tai useampia. Kukilla on yleensä 4 tai 5 terälehteä, lyhyitä verholehtiä on myös 4–5. Pitkiä heteitä on lukuisia. Hedelmä on rakenteeltaan luumarja, jossa on yksi, tai harvoin kaksi siementä.
Lajeja on noin 1100, tarkka määrä riippuu tulkinnasta. Joitakin tunnettuja ja taloudellisesti tärkeitä lajeja suomenkielisine nimineen:
Jambolaanien suvun lajeja kasvaa luonnonvaraisena Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Aasian trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Uudessa-Kaledoniassa sekä Polynesiassa.
John Janssen
John Janssen (3. maaliskuuta 1835 Keppeln – 2. heinäkuuta 1913) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvaltain Illinoisissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Altonin hiippakuntaan 19. marraskuuta 1858 ja nimitettiin Bellevillen hiippakunnan johtoon 28. helmikuuta 1888. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. huhtikuuta Patrick Augustine Feehan, jota avustivat John Joseph Hogan ja Louis Mary Fink.
Janssen kuoli 78-vuotiaana virassa.
Only Human
Only Human on saksalaisen Amon Düül II-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi joksikin aikaa. Albumilla yhtye muuttaa radikaalisti musiikillista suuntaansa ottamalla vaikutteita tuolloin orastavasta new wave-vaikutteisesta, kaupallisesta, syntetisaattori-voittoisesta pop-musiikista. Myös vaikutteita itämaisesta ja latinalaisesta musiikista on havaittavissa.
Arnaldo Clemente Canale
Arnaldo Clemente Canale (4. marraskuuta 1925 Buenos Aires – 30. heinäkuuta 1990) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan 3. elokuuta 1952 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cabarsussin titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Carlos Aramburu, jota avustivat Guillermo Leaden ja Mario José Serra.
Canale kuoli 64-vuotiaana virassa.
Keenan Allen
Keenan Allen (s. 27. huhtikuuta 1992, Greensboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-seura San Diego Chargersissa.
Kolmatta yliopistovuottaan aloittava Allen on yksi vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden ykkösnimistä, ja häntä pidetään tilaisuuden toiseksi parhaana laitahyökkääjänä USC:n Robert Woodsin jälkeen. Halutessaan Allen voi kuitenkin jatkaa yliopistossa vielä neljännen vuoden, jolloin hän olisi varattavissa vasta vuoden 2014 varaustilaisuudessa.
Allenin velipuoli, Zach Maynard pelaa pelinrakentajana Allenin kanssa samassa joukkueessa.
Daniel Leo Ryan
Daniel Leo Ryan (28. syyskuuta 1930 Mankato, Minnesota – 31. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Joliet in Illinoisin hiippakuntaan 3. toukokuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Suristan titulaaripiispaksi 14. elokuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Leopold Imesch, jota avustivat Raymond James Vonesh ja Daniel William Kucera.
Ryan sai 22. marraskuuta 1983 nimityksen Springfield in Illinoisin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. tammikuuta 1984 ja jossa hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 19. lokakuuta 1999.
Springfield in Illinoisin hiippakunnan elokuussa 2006 julkaiseman tutkimusraportin mukaan Ryan piispana toimiessaan ”osallistui sopimattomaan seksuaaliseen käytökseen ja käytti virkaansa salatakseen toimensa”.
Miguel Raspanti
Miguel Raspanti (31. toukokuuta 1904 Córdoba – 18. helmikuuta 1991) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 8. heinäkuuta 1928 ja nimitettiin Morónin hiippakunnan johtoon 13. maaliskuuta 1957. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. toukokuuta Antonio José Plaza, jota avustivat Roberto José Tavella ja José Borgatti. Piispan virkaan asettaminen seurasi 30. kesäkuuta.
Raspanti osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 1980.