hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Talossa
Talossa on sekä Talossan kuningaskunnan (talossaksi "El Regipäts Talossan") että Talossan tasavallan mikrovaltioista käytetty nimitys.
Talossan perusti 26. joulukuuta 1979 Ben Madison, tuolloin 13-vuotias Milwaukeen asukas, joka oli menettänyt äitinsä. Perustamishetkellä kuningaskunta käsitti Madisonin makuuhuoneen. Nimensä kuningaskunta sai, kun Madison sai tietää että suomen kielen sana "talossa" tarkoitti "sisällä talossa".
Vuosien mittaan Talossan aluevaatimukset laajentuivat kattamaan lähes koko Milwaukeen East Siden, Ranskalle kuuluvan Cézembren saaren sekä suuren osan Antarktista, jolle Madison antoi nimeksi "Pengopäts", talossan kielellä "Pingviinimaa".
Madison ylläpiti mikrovaltiota nuoruusaikansa, jolloin sen asukaskunta koostui noin kymmenestä sukulaisesta ja tuttavasta. 1990-luvun puolivälissä sanomalehdissä, mukaan lukien New York Times sekä Wired, julkaistiin tarina Talossan mikrovaltiosta, ja Talossan internetsivuilla vieraili satoja tuhansia kävijöitä. Uutiset levisivät myös muihin maihin, ja niiden seurauksena useita kymmeniä ihmisiä haki mikrovaltion kansalaisuutta. Näihin aikoihin Madison myös esitti väitteen, että hän olisi mikrovaltio-käsitteen keksijä.
Vuosien 2003–2004 vaihteessa eräät kuningaskunnan kansalaisista alkoivat nähdä Madisonin sietämättömänä eksentrikkona ja autokraattina, kun tämä yritti häätää kansalaisen kuningaskunnasta tekaistuin syyttein. Chris Gruberin (myöhemmin Kane Gruber) johdolla osa kansalaisista perusti Talossan tasavallan 1. kesäkuuta 2004, johon oli vuoteen 2007 mennessä liittynyt 20 entistä kuningaskunnan kansalaista. Talossan kuningaskunta ei tunnusta Talossan tasavallan olemassaoloa, mutta osapuolten välillä on yhteistyö- ja ystävyyssopimus.
Madison jatkoi kuningaskunnan johdossa aina vuoteen 2005 saakka, jolloin hän itse luopui kansalaisuudestaan. Uudeksi kuninkaaksi valittiin hänen lapsenlapsensa Louis, joka kruunattiin mikrovalion kuninkaaksi 16. elokuuta 2005. Tri Gregory Rajala hoiti valtionpäämiehen tehtäviä Louisin kruunusta luopumisesta 29. marraskuuta 2006 alkaen. 14. maaliskuuta 2007 uudeksi kuninkaaksi äänestettiin John W. Woolley.
Vuoden 2009 alussa Talossan kuningaskunta ilmoitti jäsentensä lukumääräksi 120 henkilöä.
Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa
Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa on vuonna 1921 valmistunut suomalainen Teuvo Puron ohjaama mykkäkomedia. Elokuvan ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 1921 Olympia-teatterissa Helsingissä.
Ardennienhevonen
Ardennienhevonen eli ardenner on vanha työhevosrotu. Rotu on nimetty Ranskan ja Belgian Ardennien vuoristoalueen mukaan, jossa se kehittyi yli 1000 vuotta sitten.
Rodun yleisimmät värit ovat päistärikkö, ruunikko ja rautias. Rodun edustaja on tyypillisesti sitkeä, voimakas, kestävä ja lempeäluonteinen. Rodun säkäkorkeus on 152-163cm. Luonteeltaan rotu on melko rauhallinen, tottelevainen, helppo käsitellä ja erittäin kiltti.
Rodun uskotaan polveutuvan Solutré-kulttuuripiirissä esihistoriallisella ajalla eläneestä hevosesta, ja se on Ranskan vanhimpia kylmäverisiä. Sitä on aikoinaan käytetty sekä sotaratsuna että maatyössä, mutta nykyinen ardennienhevonen on raskaampi ja massiivisempi kuin mitä se oli 1600-1800-luvulla. Rodun suuri koko ja voimat ovat peräisin risteytyksistä muiden työhevosrotujen kanssa. Eräitä rodun jalostuksessa käytettyjä rotuja ovat belgiantyöhevonen, perchenhevonen ja boulognenhevonen.
Eveliina Sarapää
Eveliina Sarapää (s. 29. syyskuuta 1976) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Sarapää pelasi urallaan Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja norjalaisessa Asker FK:ssa. Hän voitti Suomen mestaruuden neljästi − HJK:ssa vuosina 1999, 2000 ja 2001 sekä Hongassa 2007. Suomen Cupin Sarapää voitti kolmesti HJK:n riveissä.
Maajoukkueessa Sarapää pelasi vuosina 2000–2007 yhteensä 67 maaottelua, ja hän oli mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa.
Sarapää on pelannut myös ringetteä SM-sarjatasolla sekä jääkiekkoa.
Puerto Ricon vaakuna
Puerto Ricon vaakuna on Yhdysvalloille kuuluvan Puerto Ricon tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Se on Uuden mantereen vanhin edelleen käytössä oleva vaakuna. Sen hyväksyi 1511 Espanjan kuningas.
Vaakunan vihreä tausta kuvaa saaren kasvillisuutta. Lammas ja lippu kuvaavat saaren suojeluspyhimystä Johannes Kastajaa. Lampaan olla oleva seitsemän sinettinen kirja kuvaa apostoli Johannekseen yhdistettävää Ilmestyskirjaa.
Vaakunan ympärillä kiertää Kastilia ja Leónin vaakuna (keltainen linna punaisella pohjalla sekä violetti, keltakruunuinen, leijona valkoisella pohjalla); lippu, jossa on Aragonian ja Sisilian vaakunat ja valkoisella pohjalla keltainen Jerusalemin risti, Jerusalemin kuningaskunnan symboli, jonka kruunu on nykyisin Espanjan kuninkaalla sen siirryttyä sille Sisilian kuningaskunnalta.
Vaakunan vasemmalla puolella oleva F-kirjain ja ies kuvaavat Ferdinand Katolilaista kun taas Y-kirjain ja nuolet kuvaavat Espanjan kuningatarta Isabella Katolilaista.
Vaakunan alla on latinaksi "Joannes Est Nomem Ejus", suomeksi "Hänen nimensä on Johannes". Teksti tulee Raamatun Luukkaan evankeliumin jakeesta 1:63.
Kuten kaikilla Yhdysvaltain hallinnollisilla yksiköillä myös Puerto Ricolla on sinetti, mutta sitä käytetään vähän vaakunaan verrattuna.
Thankful (Kelly Clarksonin albumi)
Thankful on ensimmäisen American Idol kilpailun voittajan, Kelly Clarksonin ensimmäinen studioalbumi. Levy julkaistiin 15. huhtikuuta vuonna 2003.
Kalle Kirjavainen
Kaarlo Einar (Kalle) Kirjavainen (17. huhtikuuta 1899 Teisko – 12. joulukuuta 1968 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Kalle Kirjavainen valmistui ammattinäyttelijäksi Eino Salmelaisen näyttelijäkurssin kautta. Kirjavainen teki elämäntyönsä Tampereen Teatterissa, jossa aloitti ammattilaisuransa vuonna 1928. Hänet nähtiin yleensä pienissä sivurooleissa. Vuosina 1947–1949 Kirjavainen toimi Porin Teatterin johtajana.
Kirjavainen näytteli elämänsä aikana kuudessa elokuvassa. Hän oli amatöörinäyttelijä vielä ensimmäisen elokuvansa "Ei auta itku markkinoilla" aikoihin. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa oli "Kauhavan ruma vallesmanni" elokuvassa "Härmästä poikia kymmenen". Lisäksi Kirjavainen esitti majuria saksalaisessa elokuvassa "08/15 - Zweiter Teil", mikä oli tuohon aikaan erittäin poikkeuksellista. Kirjavainen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1959.
Kirjavainen kuoli Tampereella 69-vuotiaana.
Tiina Salmén
Tiina Salmén (s. 3. elokuuta 1984) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Salmén pelasi urallaan Ponnistuksessa ja Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden 2005 sekä Suomen cupin 2002 ja 2006. HJK:sta hän siirtyi Norjaan ja pelasi siellä Amazon Grimstadissa ja Klepp IL:ssä. Salménin pelaajaura päättyi syksyllä 2011.
Naisten maajoukkueessa Salmén pelasi ensimmäisen ottelunsa huhtikuussa 2004 ja kaikkiaan hänelle kertyi 77 maaottelua ja hän teki niissä 4 maalia. Salmén oli mukana myös Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa.
Salmén valittiin vuoden naispelaajaksi 2007.
LGV Nord
LGV Nord on Ranskassa Pariisin ja Kanaalin tunnelin välillä kulkeva suurnopeusrata. Rata on 333 kilometriä pitkä ja kokonaan kaksiraiteinen. Rataa käyttävät TGV-junien lisäksi Lontoosta Pariisiin ja Brysseliin kulkevat Eurostar-junat sekä Pariisista Belgiaan, Alankomaihin ja Saksaan kulkevat Thalys-junat. Rata kulkee Lillen eteläpuolella suuren osan matkasta A1-moottoritien vieressä.
Rata avattiin liikenteelle vuonna 1993.
Rata alkaa Arnouville-lès-Gonessessa 16 kilometriä Pariisin Gare du Nord -rautatieasemalta. Siitä erkanee Charles de Gaullen lentoaseman pohjoispuolelta LGV Interconnexion Est, joka yhdistää LGV Nordin Pariisista itään ja etelään kulkeviin suurnopeusratoihin. Lillen eteläpuolella radasta erkanee Belgian puolelle kulkeva HSL 1. Rata päättyy Kanaalin tunnelille, jonka suuaukon läheisyydessä sijaitsee autojunaterminaali sekä Calais-Fréthunin asema. Yhteensä asemia radalla on 3.
Lion Feuchtwanger
Lion Feuchtwanger (myös pseudonyymillä J.L. Wetcheek, 7. heinäkuuta 1884 München, Saksa – 21. joulukuuta 1958 Pacific Palisades, Yhdysvallat) oli saksanjuutalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Feuchtwanger syntyi ja kasvoi Münchenissä, jonka yliopistossa hän myös opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Berliinin yliopiston ohella. Hän palveli Saksan armeijassa ensimmäisen maailmansodan rintamilla. Sota sai Feuchtwangerin siirtymään hiukan vasemmalle kirjoituksissaan. Sodan jälkeen Feuchtwanger teki yhteistyötä Bertolt Brechtin kanssa.
Hänen ensimmäinen kuuluisa kirjansa oli historiallinen romaani "Jud Süß", joka kertoi keinottelijasta Joseph Süß Oppenheimerista, joka ajoi Württembergin valtion korruptioon vallan- ja omaisuudenhimossaan. Hän julkaisi myös teoksen "Erfolg", joka oli fiktiivinen kuvaus kansallissosialistien noususta ja tuhosta. Natsit alkoivat vainota juutalaista Feuchtwangeria. Vuonna 1933 Adolf Hitlerin noustua valtaan Feuchtwangerin kotiin tehtiin ratsia, jossa tuhottiin ja varastettiin hänen omaisuuttaan. Kirjailija oli itse tuolloin matkalla Ranskassa, jonne päätti jäädä maanpakoon. Feuchtwangerin teoksia poltettiin natsien kirjarovioissa.
Vuonna 1940 natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels antoi filmata Feuchtwangerin kuuluisimman teoksen, Jud Süssin. Tarinaa maustettiin antisemitismillä, jota ei löydy alkuperäisteoksesta.
Natsi-Saksa miehitti Ranskan kesällä 1940. Feuchtwanger pidätettiin ja lähetettiin internointileirille. Hän pääsi pakenemaan Ranskasta muun muassa yhdysvaltalaisen Varian Fryn avulla. Feuchtwanger asettui Yhdysvaltoihin ja osti talon Pacific Palisadesista vaimonsa Martan kanssa. Hän jatkoi kirjoittamista kuolemaansa 1958 saakka.
Kuuban vaakuna
Kuuban vaakuna on Kuuban tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 24. huhtikuuta 1906. Siinä on vitsakimpun päällä kolmeen osaan jaettu kilpi. Ylimmässä osassa on avaimen muodossa kuvattu Kuuba Uuden ja Vanhan Maailman välissä (La Llave del Nuevo Mundo). Alemmassa osassa alhaalla olevat siniset raidat symboloivat Kuuban kolmea historiallista maakuntaa (jotka olivat "Central", "Occidental" ja "Oriental") ja oikeassa osassa alhaalla on palmu, maan hedelmällisyyden symboli. Vaakunan oikealla puolella on laakeripuun oksa ja tammen oksa vasemmalla puolella. Vaakunan yllä vitsakimpun päällä on punainen fryygialaismyssy, perinteinen vapauden symboli. Fryygialaismyssyssä oleva pentagrammi symboloi maan itsenäisyyttä.
Clinton Hart Merriam
Clinton Hart Merriam (5. joulukuuta 1855 New York – 19. maaliskuuta 1942 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä, lintutieteilijä, hyönteistieteilijä ja etnografi.
Merriamin isä Clinton Levi Merriam oli Yhdysvaltain kongressiedustaja ja äiti Caroline Hart. Merriam opiskeli biologiaa ja anatomiaa Yalen yliopistossa. Maisteriksi hän valmistui Columbian yliopiston lääketieteellisestä (School of Physicians and Surgeons) 1879.
Vuonna 1886 Merriamista tuli Yhdysvaltain maatalousministeriön lintu- ja nisäkäsosaston (Division of Economic Ornithology and Mammalogy of the United States Department of Agriculture) ensimmäinen johtaja. Virasto edelsi myöhempiä ”National Wildlife Research Center” ja ”United States Fish and Wildlife Service” -nimisiä osastoja. Merriam oli yksi National Geographic Societyn perustajista vuonna 1888. Hänet tunnetaan nisäkkäiden taksonomian uudelleenjärjestelijänä, ja hän jakoi eli ”splittasi” suuren määrän nisäkäslajeja eri lajeiksi ja alalajeiksi. Linnuista hän nimesi täpläpöllön ("Strix occidentalis") alalajin "caurina".
Merriam toimi jonkin aikaa Harvardin yliopiston professorina. Hän oli perustamassa American Ornithologists' Unionia vuonna 1883 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1900–1903. Vuodesta 1910 alkaen hän tutki Yhdysvaltain länsiosien alkuperäisasukkaiden kieltä ja kulttuuria. Hänen tutkimuksensa Keski-Kalifornian intiaanien myyteistä ja kulttuurista ovat merkittäviä. Hän julkaisi yli 500 tieteellistä kirjoitusta ja nimesi yli 600 uutta eläinlajia tai -alalajia.
Myös Merriamin sisar Florence Augusta Merriam Bailey oli ansioitunut lintutieteilijä, joka kehitti ajatuksen kansantajuisista kenttäoppaista lintujen määrittämisen apuna.
Pelimannitalo (Kaustinen)
Pelimannitalo on talonpoikaisrakennus, joka sijaitsee Kaustisen keskustassa. Vuoden 1800 vaiheilla rakennetussa kaksikerroksisessa talossa on yleisessä käytössä lähinnä kaksi erillistä tupaa sekä sivukamari. Talo edustaa Perhojokilaakson tyypillistä sivukamarillista talonrakennustyyliä, joka oli vallalla noin vuosina 1750–1850.
Pelimannitalon tilat ovat nykyisin kokous- ja koulutuskäytössä sekä erilaisten perhejuhlien pitopaikkana. Kaustisen kansanmusiikkijuhlien ja Kaustisen kamarimusiikkiviikon aikana Pelimannitalon tupa on esiintymispaikkana ja toinen tupa ravintolana. Keskeisellä paikalla mäen päällä sijaitseva punainen talo onkin yksi kansanmusiikkifestivaalien maamerkeistä.
Alun perin talo valmistui Veteliin suurperheen taloksi. Talon rakensi Matti "Rapakkoleuka" Matinpoika Pulkkinen 1800-luvun vaiheilla. 1960-luvulla Aapintuvaksi nimetyn talon tyhjennettyä ryhdyttiin suunnittelemaan sen säilyttämistä ja siirtämistä. Vuonna 1968 Kaustisen kansanmusiikkijuhlien johto alkoi suunnitella kansanmusiikkimuseon perustamista ja Aapintuvan siirtämistä Kaustiselle museon tiloiksi.
1970-luvun alkuvuodet kiisteltiin talon paikasta, mutta lopulta se siirrettiin vanhan nuorisoseurantalon paikalle keskelle Kaustisen kirkonkylää. Talon vihki nykyiseen käyttöönsä tasavallan presidentti Urho Kekkonen 15. kesäkuuta 1974. Pelimannitalo siirtyi Kansanmusiikkisäätiölle, minkä ohella Kaustisen Nuorisoseuralle jäi käyttöoikeus taloon.
Pelimannitalon teknisen suunnittelun teki 1970-luvun alussa arkkitehti Risto Tilus. Nurkkatakat on muurannut alkuperäisten mallien pohjalta Purppuripelimannien Veli Valo. Taiteilija Veikko Vionoja on osallistunut talon sisustamiseen: Hän on lahjoittanut isoon tupaan Pelimannit-maalauksensa ja valmistanut muita maalauksia talon sisustukseen ja valinnut ovien värit Ullavassa sijaitsevan kotitalonsa Vion talon värien mukaan ja valmistanut myös muutamia muita maalauksia talon sisustukseen.
Vuonna 2006 Pelimannitalon ostivat paikalliset yrittäjät. Tilausravintolan ja festivaalikäytön lisöksi taloa on suunniteltu nuorten pelimannien Näppäriopiston koulutilaksi.
Legio I Isaura Sagittaria
Legio I Isaura Sagittaria () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Nimen perusteella se sijoitettiin Isauriaan, Taurusvuoristoon, Vähään-Aasiaan ja sen sotilaat käyttivät myös jousta aseenaan, mikä on epätavallista legioonalaisten keskuudessa. Sen perusti todennäköisesti keisari Probus, joka soti Isauriassa paikallisia rosvojoukkioita vastaan vuonna 279. "Notitia Dignitatumin" mukaan legioona oli 400-luvulla yksi itäisen armeijan legioonista.
Andokides
Andokides viittaa useaan henkilöön antiikin Kreikassa.
Legio II Isaura
Legio II Isaura () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Sen perusti luultavasti keisari Probus tai Diocletianus. Legioona sijoitettiin yhdessä Legio I Isaura Sagittarian ja sisarlegioonansa, III Isauran kanssa, Isauriaan, Taurusvuoristoon Vähään-Aasiaan. "Notitia Dignitatumin" mukaan Legio II Isaura oli yhä Isauriassa 400-luvun alussa. Sen tehtävänä oli suojella aluetta vuoristokansojen hyökkäyksiltä.
Psk
Lyhenne Psk tai PSK voi tarkoittaa seuraavia:
Ĵ
Ĵ on latinalaisesta J-kirjaimesta johdettu esperanton kirjain. Esperantossa se ilmaisee soinnillista postalveolaarista frikatiivia, jota suomen kielessä vastaa ž ja venäjässä ж, vrt. myös ranskan "je" [ʒə].
Aurinkotervehdys
Aurinkotervehdys (sanskritiksi सूर्यनमस्कार "Sūrya Namaskāra"; jossa "Sūrya" tarkoittaa 'aurinko' ja "Namaskāra" tarkoittaa 'tervehdys') on klassinen joogan liikesarja, jossa on 12 eri asentoa eli asanaa.
Aurinkotervehdystä käytetään usein alkulämmittelyyn, jäykkyyden poistamiseen ja huonosta mielialasta palautumiseen ennen varsinaisia asanaharjoituksia. Harjoitukset venyttävät ja vahvistavat kehon tärkeimpiä lihasryhmiä, taivuttavat selkärankaa eteen ja taakse sekä stimuloivat verenkiertoa. Aurinkotervehdystä ennen voidaan tehdä esimerkiksi hetki hengitysharjoituksia.
Aurinkotervehdyksen juuret ovat Suryan eli hindulaisten auringonjumalan palvonnassa.
Aurinkotervehdyksestä on lukuisia variaatioita, joissa asanat ja hengitysrytmi vaihtelevat. Alla yksi esimerkki aurinkotervehdyksestä.
Legio III Isaura
Legio III Isaura () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Se oli yhdessä I Isaura Sagittarian ja sisarlegioonanssa II Isauran kanssa sijoitettu Isauriaan, Taurusvuoristoon Vähään-Aasiaan. Legioonan perusti luultavasti keisari Probus, jonka tiedetään sotineen Isaurian kansoja vastaan vuonna 279. "Notitia Dignitatumin" mukaan Legio III Isaura oli yhä Isauriassa 400-luvun alussa, jonka jälkeen se katoaa lähteistä.
Kuona (kylä)
Kuona on Haapajärvellä ja osittain Pyhäjärven puolella sijaitseva noin 300 asukkaan kylä. Kylällä on toimiva kyläkoulu ja vuonna 1961 perustettu metsästysseura.
Taidemaalari ja taidegraafikko Erkki Sakari Heinonen (1933–2010) syntyi, työskenteli koko luovan kautensa ajan ja kuoli Kuonalla.
Andokides (puhuja)
Andokides (, n. 440–391 eaa.) oli yksi attikalaisista puhujista. Hänen tarkkaa syntymä- ja kuolinaikaansa ei tiedetä. Andokides kuului vanhaan eupatridien sukuun, joka johti sukujuurensa aina Odysseukseen saakka.
Vuonna 415 eaa. Andokidesta syytettiin Ateenan hermien häpäisemisestä Alkibiadeen tavoin juuri ennen Sisilian sotaretken alkua. Hän säilytti henkensä ryhtymällä ilmiantajaksi, mutta tuomittiin menettämään osittain kansalaisoikeutensa ja lähtemään maanpakoon Ateenasta. Hän palasi takaisin kaupunkiin demokratian palauttamisen yhteydessä annetun yleisen armahduksen jälkeen 403 eaa. Andokides onnistui vastustajiensa hyökkäyksistä huolimatta saamaan valtion viran ja itselleen merkittävän poliittisen roolin.
Vuonna 391 eaa. Korintin sodan aikana hänet lähetettiin Spartaan neuvottelemaan rauhasta yhtenä Ateenan lähettiläistä, mutta neuvottelut epäonnistuivat.
Andokideen puhetyyli oli yksinkertainen ja koruton, ja hänen käyttämänsä kieli arkista.
Notitia dignitatum
Notitia dignitatum () on roomalainen 400-luvun alussa laadittu teos, jossa kerrotaan Rooman valtakunnan hallinnollisesta organisaatiosta ja luetellaan kaikki Länsi- ja Itä-Rooman virkamiehet, näiden asema, tehtävä ja toiminta-alueiden raja. Alkuperäinen teos on kadonnut ja nykyinen on selvinnyt ainoastaan vuonna 1551 kirjoitettuna kopiona.
Glossop
Glossop on pieni kauppala Peak Districtin alueella, Derbyshiren shire-kreivikunnassa, Englannissa, Britanniassa. Asukkaita Glossopissa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 32 428.
Glossop sijaitsee Etherow-joen varrella, noin 23 kilometriä itään Manchesteristä, 39 kilometriä länteen Sheffieldistä ja 48,3 kilometriä luoteeseen Matlockista. Glossop sijaitsee lähellä Derbyshiren, Cheshiren, Suur-Manchesterin, South Yorkshiren ja West Yorkshiren kreivikuntien rajoja.
Glossopin ystävyyskaupunki on Saksan Hessenin osavaltiossa sijaitseva Bad Vilbel.
Nimi "Glossop" on saksilaista alkuperää, vaikka ennen saksejakin alueella on ollut asutusta löydettyjen pronssikautisten hautapaikkojen perusteella. Roomalaiset saapuivat alueelle vuonna 78, jolloin kelttiläinen briganttien heimo hallitsi aluetta. Heimo piti pääpaikkanaan Yorkshireä. Anglit saapuivat Glossopin alueelle 600-luvulla. Vuodelta 1086 peräisin olevassa Domesday bookissa on mainittu Glossopin pitäjään kuuluvan 12 kylää. Vuonna 1066 Glossopin seutu valloitettiin ja siitä tehtiin William Peverelin johtama "kuninkaallinen metsä" ("Royal Forest of the Peak"). Tämän johdosta maanviljely ja asutustoiminta lamaantuivat sadoiksi vuosiksi. Kuningas Henry II antoi Glossopin linnan vuonna 1157 Pohjois-Irlannissa pääpaikkaansa pitävälle Basingwerken luostarille. Luostarin munkit kehittivät tämän jälkeen Glossopin alueen maataloutta. He myös tunkeutuivat kuninkaalliseen metsään. Munkit hankkivat Glossopille kauppaoikeudet vuonna 1290.
Talbotin perhe vuokrasi Glossopin linnaa 1300-luvun alussa. Myöhemmin linna päätyi Earls of Shrewsburyn vuokraukseen ja oli vuokralla vuoteen 1537 saakka. Howardin perhe omisti linnan vuodesta 1606 lähtien 300 vuotta. Kaupunki kehittyi hiljalleen nykyisen Old Glossopin ympärille. Puuvillan- ja villankehruuteollisuus alkoi kehittyä Glossopissa 1500- ja 1600-luvuilla. Jopa 46 kehruutehdasta perustettiin 1700-luvun lopulta 1800-luvun alkuun sijoittuvana ajanjaksona. Vuonna 1840 Glossopiin saatiin rautatie.
Glossopista tuli vuonna 1866 municipal borough. Samoihin aikoihin Glossopiin rakennettiin muun muassa kauppahalli ja kaupungintalo. Puuvillankehruu alkoi taantua 1900-luvulla ja lopulta tehtaat lopettivat toimintansa. Myös Howardin perhe poistui Glossopista.
Manchesterin kaupungin läheisyyden vuoksi moni käy Glossopista töissä siellä.
Malin vaakuna
Malin vaakuna on Malin tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin 20. lokakuuta 1973. Se on ympyrän muotoinen ja siihen on kuvattu keskelle Djennén suuri savimoskeija, jonka ylle on kuvattu lentävä korppikotka. Vaakunan alaosassa on nouseva aurinko ja sen ympärillä on kaksi jousta, joissa nuolet. Vaakunaa kiertää kehä, johon on kirjoitettu ranskaksi maan virallinen nimi "République du Mali", Malin tasavalta, ja maan motto "Un Peuple, Un But, Une Foi", Yksi kansa, Yksi tavoite, Yksi usko.
Yöllinen kauhukohtaus
Yöllinen kauhukohtaus ("pavor nocturnus") eli unikauhuhäiriö on parasomninen unihäiriö, jossa ihminen tai eläin herää kauhun valtaamana. Kauhukohtauksen saanut herää äkillisesti syvästä unesta yleensä henkeä haukkoen, vaikeroiden tai huutaen. Häntä on yleensä mahdotonta saada täysin hereille, ja yleensä kohtauksen jälkeen hän palaa nukkumaan heräämättä kunnolla välillä. Unikauhuhäiriö on harvoin toistuva. Kohtaus ilmenee yleensä NREM-unen aikana. Ilmiön syytä ei vielä tunneta.
Yölliset kauhukohtaukset eroavat painajaisista monin tavoin. Kauhukohtaus tapahtuu, kun nukkuja ei ole täysin unessa, eivätkä yölliset kauhukohtaukset liity uniin, vaikka kokija saattaakin nähdä hallusinaatiota. Kauhukohtauksesta herääminen jättää uhrin rajumman hämmennyksen valtaan kuin tavallinen painajaisuni. Heräämistä saattaa seurata lyhytaikainen muistihäiriökohtaus, jolloin uhri ei muista esimerkiksi omaa nimeään, ikäänsä tai sitä, missä on.
2-6 vuoden ikäiset lapset ovat unikauhuhäiriöille altteimpia, mutta ilmiötä esiintyy kaikissa ikäluokissa. Kauhukohtauksia ilmenee noin 15 % kaikista lapsista. Ilmiö on yleinen yliväsyneillä lapsilla, ja riittävä uni voi auttaa ehkäisemään sitä.
Kauhukohtauksen oireet ovat samankaltaisia aikuisilla ja kasvuikäisillä, mutta tutkimuksessa, ennusteessa ja hoidossa on eroja. Kauhukohtaus voi ilmetä lähes joka yö, jos niistä kärsivä henkilö ei noudata tarpeeksi hyvää ruokavaliota ja unirytmiä tai on stressaantunut.
Aikuisten kauhukohtaukset ovat harvinaisempia kuin lasten ja ovat useammin tilapäisestä traumasta johtuvia kuin perinnöllisiä, kroonisia. Kauhukohtauksista kärsivä aikuinen voi hyötyä psykoterapiasta tai masennuslääkityksestä.
Carina Aaltonen
Carina Aaltonen (s. 19. tammikuuta 1964) on ahvenanmaalainen poliitikko Ahvenanmaan sosiaalidemokraateissa. Hän on istunut maakuntapäivillä ("Lagtinget") vuodesta 2003. Toinen kausi alkoi vuonna 2007. Aaltonen on myös Jomalan kunnanvaltuutettu ja Ahvenanmaan Emmauksen toiminnanjohtaja.
Spider Islands
Spider Islands on pinta-alaltaan pienikokoinen saariryhmä Winnipegjärven pohjoisaltaassa Manitobassa, Kanadassa. Saariryhmä sijaitsee lähellä järven itärantaa Belangerjoen suun pohjoispuolella.
Saariryhmä muodostuu kahdeksasta pienestä saaresta, ja yhdessä riuttojen kanssa saariryhmä muodostaa lähes neljän kilometrin mittaisen ketjun rannikolta järvenselälle päin.
Hermi
Hermi () oli alun perin antiikin Kreikasta kotoisin oleva veistos, jonka nelikulmainen ja tavallisesti tasapintainen pilari päättyy Hermeen päähän. Pilariin oli veistetty fallos luonnolliselle korkeudelle. Hermit asetettiin rajapyykeiksi katujen varsiin ja teiden risteyksiin, mutta niitä käytettiin myös kulttiesineinä.
Myöhemmällä ajalla hermeihin saatettiin liittää muiden jumalien mutta myös julkisuuden henkilöiden päitä.
Vuonna 415 eaa. Alkibiadesta syytettiin osallisuudesta Ateenan hermien häpäisemiseen ja turmelemiseen juuri ennen Sisilian sotaretken alkua. Laivaston lähtöä edeltävänä yönä kaupungin kaikki hermit oli joko kaadettu tai silvottu. Tämän koettiin uhkaavan koko retken onnistumista, ja matkan jo aloittanut Alkibiades kutsuttiin takaisin. Hän kielsi osallistuutensa, mutta siirtyi kuitenkin spartalaisten puolelle, jonka jälkeen hänet tuomittiin Ateenassa poissaolevana kuolemaan. Tapauksen todelliset syylliset ja motiivit ovat säilyneet arvoituksena.
Johanna Lindell
Johanna Lindell (s. 1. lokakuuta 1972) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Maalivahti Lindell pelasi urallaan Ilveksessä, Helsingin Jalkapalloklubissa, Malmin Palloseurassa ja ruotsalaisessa Hammarby IF:ssä. Hän voitti Suomen mestaruuden MPS:n riveissä 2003. Maajoukkueessa Lindell pelasi vuosina 1990-2003 yhteensä 72 maaottelua.
Lindell valittiin vuoden naispelaajaksi 1994.
Gun Carlson
Gun Carlson (s. 17. elokuuta 1939) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003 vuoteen 2011 saakka ja toiminut 1.11.–3.12.2007 maakuntapäivien ensimmäisenä varapuhemiehenä. Hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksessa vuosina 1995–2003 ensin sosiaali- ja ympäristöministerinä, sitten vuodesta 1999 koulutus- ja kulttuuriministerinä.
Carlson on varsinaiselta ammatiltaan terveydenhoitaja ja asuu Hammarlandissa.
Ulla-Britt Dahl
Ulla-Britt Dahl (s. 14. maaliskuuta 1946) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hänestä tuli maakuntapäivien jäsen vuonna 2007, mutta putosi sieltä vaaleissa 2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan järjestösihteeri ja asuu Sundissa.
Kap Verden vaakuna
Kap Verden vaakuna on Kap Verden tunnus. Siinä on valkoisessa ympyrässä sininen kolmio, jonka päällä on valkoinen soihtu. Kolmio symboloi yhtenäisyyttä ja tasa-arvoa, soihtu vapautta. Kolmion ympärille on kirjoitettu portugaliksi maan virallinen nimi "República de Cabo Verde", Kap Verden tasavalta. Kolme sinistä viivaa kolmion alla symboloivat merta. 
Vaakunan ympärillä olevat kymmenen tähteä, viisi kummallakin puolella, kuvaavat maan suurimpia saaria; palmunlehdet kuvaavat itsenäisyyttä ja luoti vaakunan yläosassa symboloi rehellisyyttä ja oikeamielisyyttä.
Ruskon vaakuna
Ruskon kunnanvaakunan on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme kruunattua viikatteen terää alakkain; kaikki kultaa”, ja se on alun perin vahvistettu kunnanvaakunaksi Vahdolle 7. kesäkuuta 1963. Vaakunan kruunatut viikatteet muistuttavat vanhoista pitäjissä olleista kruunun almenningeista, eräänlaisista kylän yhteismaista, joiden käytettiin yhteisinä niittyinä ja joiden heinä korjattiin talteen yhteisniitoissa. Rusko otti vaakunakseen Vahdon vaakunan vuonna 2009 näiden kuntien liitoksen yhteydessä.
Alkuperäinen Ruskolle 10. kesäkuuta 1964 vahvistettu vaakuna oli Ahti Hammarin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”punaisessa kentässä nouseva piispansauva, jossa koristeena aurinko; kaikki kultaa”. Vaakunan aurinko viittaa suoraan kunnan nimeen. Piispansauva symboloi Maunu I:stä, ensimmäistä suomalaisperäistä Turun piispaa, joka oli syntynyt Ruskolla. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa.
Johan Ehn
Johan Ehn (s. 2. heinäkuuta 1975) on ahvenanmaalainen poliitikko ja Ahvenanmaan maltilliset -puolueen puheenjohtaja. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivillä vuodesta 2003. Ensin hän oli Jörgen Strandin varamiehenä; oma kausi alkoi vuonna 2007. Ehn nousi maakuntapäivien toiseksi varapuhemieheksi 10. tammikuuta 2005.
Ehn on varsinaiselta ammatiltaan koulutuskoordinaattori ja asuu Maarianhaminassa.
Raija-Liisa Eklöw
Raija-Liisa Eklöw (s. 12. maaliskuuta 1947) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 1995 vuoden 2011 vaaleihin. Hän on varsinaiselta ammatiltaan röntgenhoitaja ja asuu Lumparlandissa.
Torbjörn Eliasson
Torbjörn Eliasson (s. 18. tammikuuta 1947) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän istui maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003, kunnes aloitti vuonna 2010 Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsenenä. Hän istui maakuntahallituksessa elinkeinoministerinä vuoteen 2011, mistä lähtien hän on istunut maakuntapäivillä. Hän on ammatiltaan yrittäjä ja asuu Godbyssä.
Anders Englund
Anders Englund (s. 10. tammikuuta 1957) on Ahvenanmaan keskustaan kuuluva poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–1995 ja jälleen vuodesta 1999. Vuosina 1995–1999 hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksessa liikenneministerinä. Hän on ammatiltaan maanviljelijä ja asuu Vårdössä.
Anders Eriksson (poliitikko)
Anders Eriksson (s. 9. toukokuuta 1960) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on separatistisen eli itsenäisyyttä ajavan Ahvenanmaan tulevaisuus -puolueen puheenjohtaja. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1987–1991 ja jälleen vuodesta 2003. Hän toimi vuosina 1991–1999 maakuntahallituksessa elinkeinoministerinä.
Ahvenanmaan tulevaisuus osallistui maakuntavaaleihin ensi kertaa vuonna 2003. Ennen uuden puolueen perustamista Eriksson oli ollut Ahvenanmaan keskustassa.
Eriksson on kehottanut ahvenanmaalaisia olemaan äänestämättä eurovaaleissa, koska Ahvenanmaalla ei ole omaa edustajaa Euroopan parlamentissa.
Sirpa Eriksson
Sirpa Eriksson (s. 17. lokakuuta 1959) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007. Vuoden 2011 maakuntapäivävaaleissa hän ei päässyt uudelleen maakuntapäiväedustajaksi. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sosionomi ja asuu Jomalan kunnassa.
Olof Erland
Olof Erland (s. 16. helmikuuta 1944) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivillä vuosina 1991–1999 ja jälleen vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän jäi valitsematta uudelleen. Hän oli maakuntahallituksessa talous- ja Pohjoismaisen yhteistyön ministeri vuosina 2001–2003. Erland edustaa Ahvenanmaan liberaaleja ja hän johti puoluettaan vuosina 1992–2003.
Erland oli Pohjoismaiden neuvoston jäsen 1995–2001. Hän on toiminut myös Ahvenanmaan varamaaneuvoksena.
Erland on naimisissa Viveka Erikssonin kanssa.
Camilla Gunell
Camilla Gunell (s. 7. syyskuuta 1970) on Ahvenanmaan sosiaalidemokraattien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003. Hän pääsi samana vuonna Maarianhaminan kaupunginvaltuustoon. Hän oli vuosina 2005–2007 maakuntahallituksessa kulttuuri- ja koulutusministerinä.
Vuodesta 2011 Gunell on ollut Ahvenanmaan maaneuvos eli maakuntahallituksen johtaja.
Gunnar Jansson
Frey Gunnar Erkki Jansson (s. 25. kesäkuuta 1944 Korppoo) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1983–2003. Ahvenanmaan maakuntapäivillä hän oli vuosina 1991–1995 ja 2007–2015. Hän edustaa Ahvenanmaan liberaaleja.
Jansson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964 ja oikeustieteen kandidaatiksi 1970. Hän on varatuomari. Jansson työskenteli Maarianhaminan poliisimestarina 1971–1973 ja pankkilakimiehenä 1973–1975. Hän oli Ahvenanmaan lääninhallituksen lääninsihteerinä 1975–1976, Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliapäällikkönä 1976–1999 ja Ahvenanmaan lääninoikeuden varajäsenenä 1985–1994. Eduskunnassa Jansson oli muun muassa perustuslakivaliokunnan jäsen vuosina 1983–2003. Hän keskittyi erityisesti ihmisoikeuksien ja vähemmistönsuojan ajamiseen.
Jansson toimi lyhyen aikaa marraskuussa 2007 maakuntapäivien puhemiehenä, ja saman vuoden joulukuussa hänestä tuli ensimmäinen varapuhemies. Hän oli maakuntapäivien jäsen vuoteen 2015, jolloin hän ei ollut enää ehdolla.
Jansson on perustellut Ahvenanmaalla tapahtuvaa "ystävällistä" suomenkielisten syrjintää sillä perusteella, että siten suojellaan maan vähemmistöä. Hänen mukaansa Ahvenanmaan koko itsehallintojärjestelmä perustuu syrjintään.
Jansson avioitui vuonna 1972 Agneta Vivian Mannbergin kanssa, ja he saivat 1970-luvulla kaksi lasta.
Harry Jansson
Harry Jansson (s. 4. lokakuuta 1959) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka edustaa Ahvenanmaan keskustaa. Jansson loikkasi keskustaan keväällä 2009 separatistisesta Ahvenanmaan tulevaisuus -puolueesta. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivillä vuodesta 2007. Vuoden 2011 maakuntapäivävaaleissa hän ei tullut uudelleenvalituksi, mutta pääsi varaedustajaksi.
Fredrik Karlström
Fredrik Karlström (s. 18. toukokuuta 1973) on ahvenanmaalainen sitoutumattoman kokoomuksen poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003. Hän on varsinaiselta ammatiltaan yrittäjä ja asuu Jomalassa.
Anneli Kanto
Anneli Helena Kanto (s. 20. syyskuuta 1950 Pirkkala) on suomalainen kirjailija, näytelmäkirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja.
Kanto valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1976 pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Vuosina 1996–1997 hän opiskeli käsikirjoittamista Teatterikorkeakoulun koulutusohjelmassa. Kanto on työskenteli toimittajana vuosina 1978–1997. Hän oli vapaa toimittaja vuodesta 1992. Vuosina 1987–1997 hän oli "Uusi Nainen" -lehden päätoimittaja. Suomen freelancer-journalistit valitsi Kannon vuoden 2006 freelance-journalistiksi vuonna 2007. Vuonna 2017 Kanto suoritti TAMK:ssa tutkinnon Master of Culture and Art. Hän ollut vapaa kirjailija ja käsikirjoittaja vuodesta 1997 lähtien.
Kanto on käsikirjoittanut televisio-ohjelmia ja saanut Ylen Koura-palkinnon ohjelmista "Presidentit" ja "Valtiopeli 1863". Hän on käsikirjoittanut myös Ylen televisiosarjaa "Uusi päivä".
Kannon esikoisromaani, 1600-luvulle sijoittuva "Piru, kreivi, noita ja näyttelijä", ilmestyi vuonna 2007 ja oli Runeberg-palkintoehdokkaana. Kannon toinen romaani, "Veriruusut" (2008) kuvaa Suomen sisällissodan aikana punakaartissa taistelleita naisia, housukaartilaisia. Se ei ole viihderomaani vaikka onkin vauhdikas ja värikäs. Kanto sai teoksesta Gummeruksen myöntämän Kaarlen palkinnon. Porilainen harrastajateatteri Cont´akti teki romaanista teatteriesityksen keväällä 2009. Sen dramatisoi ja ohjasi Pekka Saaristo. Seuraava historiallinen romaani oli 2015 ilmestynyt "Pyöveli", joka sijoittuu myös 1600-luvulle ja Pohjanmaalle. Se kertoo erään pyövelin elämäntarinan. Vuonna 2017 ilmestynyt "Lahtarit" käsitteli myös sisällissotaa, nyt niiden nuorten maalaispoikien näkökulmasta, jotka kävivät sotaa Vaasasta Viipuriin ja joiden joukossa taisteli myös kirjailijan isoisä.
Kanto on kirjoittanut useita palkittuja lasten- ja nuortenkirjoja, joista erityisen luettu ja suosittu on ollut Noora Katon kuvittama kuvakirjasarja Viisi villiä Virtasta (ks. Palkinnot).
Vuonna 2013 ilmestyi Kannon omakohtainen Alzheimerin tautia käsittelevä kertomuskokoelma "Pala palalta pois". Siinä Kanto kertoo elämästä Alzheimeria sairastavan äidin tyttärenä antaen äänen myös muille sairaudesta kärsiville.
Kannon romaaneja on dramatisoitu paljon, ja dramatisointeja ovat esittäneet mm. Tampereen Työväen Teatteri ja KOM-teatteri.
TS (artisti)
TS (oikealta nimeltään Tomi Tapio Sipikari, s. 24. kesäkuuta 1982) on Lahdesta kotoisin oleva rap-artisti.
TS on tuntenut Brädin jo monia vuosia aikaisemmin, ennen kuin he liittyivät lahtelaiseen rap-ryhmä 5th Elementiin. Monien muidenkin rap-artistien tavoin TS on räpännyt aiemmin myös englanniksi, mutta nykyään vain suomeksi.
Nykyisin hän on osa Herrasmiesliiga-yhtyettä, johon kuuluvat hänen lisäkseen Cheek ja Brädi. TS nähtiin myös usein Cheekin keikoilla tuplaajana.
Abel Resino
Abel Resino González (s. 2. helmikuuta 1960) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Abel pelasi suurimman osan urastaan Atlético Madridissa, jota hän myöhemmin myös valmensi. Abel pelasi kaksi ottelua Espanjan maajoukkueessa.
Hän on toiminut viimeksi espanjalaisseura Granadan päävalmentajana.
Pelaajana Abel pitää hallussaan Espanjan pääsarjan ennätystä. Hän piti maalinsa puhtaana yhteensä 1 275 minuutin ajan, pelatessaan Atlético Madridissa. Putken katkaisi Sporting de Gijónissa pelannut Luis Enrique 19. maaliskuuta 1991. Ennätys oli myös samalla Euroopan pisin yhden kauden sisällä aina vuoteen 2009 asti, kunnes Manchester Unitedin Edwin van der Sar rikkoi ennätyksen 64 minuutilla kotiottelussa Fulhamia vastaan.
Vuonna 2005 Abel aloitti valmentamisen Espanjan toiseksi korkeimman sarjatason joukkueesta Ciudad de Murciasta. Hän valmensi Ciudad de Murciaa yhden vuoden ja kauden päätteksi joukkue jäi vain yhden sijan päähän pääsarjaan noususta. Seuraavaksi hän siirtyi Levanteen, jossa hän korvasi Juan Ramón López Caron.
Valmennettuaan kaudella 2008–2009 Castellónia Resino palasi helmikuussa 2009 Atlético Madridiin, tällä kertaa valmentajaksi. Resinon asema seurassa muuttui kuitenkin syksyllä 2009 tukalaksi Atléticon vajottua pelilliseen kriisiin kotimaassa ja europeleissä. 4–0-tappio Chelsealle Mestarien liigassa lokakuun lopulla oli liikaa seurajohdollekin ja Resino sai potkut tehtävistään. Myöhemmin Atléticon entinen pelaaja Maniche haukkui Resinoa ja kertoi että Resino olisi valehdellut Manichen polvivammasta.
Joulukuun 2010 alussa hänet palkattiin Segunda Divisiónissa pelanneen Valladolidin päävalmentajaksi. Hän ei onnistunut nostamaan seuraa takaisin Primeraan ja jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
22. tammikuuta 2012 hän siirtyi Granadan päävalmentajaksi, potkut saaneen Fabrin tilalle. Resinon johdolla Granada säilytti paikkansa La Ligassa, mutta hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Helmikuussa 2013 Resino palasi valmennustehtäviin Celta Vigon uutena päävalmentajan. Hänen johdollaan Celta säilytti niukasti sarjapaikkansa ollen 17:s.
19. tammikuuta 2015 Resinosta tuli Granadan päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Hän korvasi tehtävästä potkut saaneen Joaquín Caparrósin. Hänet erotettiin tehtävästä kuitenkin vain vajaa neljä kuukautta myöhemmin huonojen tulosten johdosta.
Eurooppatie E105
E105 eli Eurooppatie 105 on Norjan Kirkkoniemen ja Ukrainassa Krimin niemimaalla sijaitsevan Jaltan välinen eurooppatie. Tien pituus on 3 770 kilometriä. Tieosuus Murmanskista Pietariin kulkee Venäjän M18-valtatien (”Kuola") reittiä, Pietarista Moskovaan M10- ja tästä edelleen M2-valtatietä. Ukrainassa eurooppatie yhtyy kansallisiin M20- ja M18-valtateihin.
Kirkkoniemi – Murmansk – Kantalahti – Petroskoi – Pietari – Novgorod – Valdai – Vyšni Volotšok – Tver – Moskova – Tula – Orjol – Belgorod – Harkova – Zaporižžja – Simferopol – Alušta – Jalta
Sven-Erik Järvinen
Sven-Erik Järvinen () oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Järvinen liittyi Tikkurilan työväenyhdistyksen jäseneksi vuonna 1947 ja oli pitkäaikainen vaikuttaja nykyisen Vantaan kunnallispolitiikassa. Hän aloitti Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuonna 1954, kunnallisvaalien 1953 jälkeen, ja hän toimi Vantaan kaupunginvaltuustossa yhtäjaksoisesti vuoteen 1981. Vuodesta 1972 vuoteen 1981 hän oli kaupunginvaltuuston (aluksi kauppalanvaltuuston) puheenjohtaja. Vuodesta 1981 vuoteen 1987, jolloin hän jäi eläkkeelle, hän oli Vantaan apulaiskaupunginjohtaja, vastuualueinaan kaavoitus- ja kiinteistötoimi. Järviselle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi vuonna 1986. Jäätyään eläkkeelle hän palasi kaupunginvaltuuston jäseneksi kaudeksi 1989–1992.
Järvinen toimi kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä syyskuusta 1975 maaliskuuhun 1979. Hän vaikutti laki- ja talousvaliokunnassa, liikennevaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän oli presidentin valitsijamies kaksissa vaaleissa, 1978 ja 1982.
Järvinen työskenteli Tikkurilan Väritehtaiden palveluksessa vuodesta 1950 vuoteen 1981, aluksi laaduntarkastajana (1950–1952), seuraavaksi työnjohtajana (1952–1972) ja lopuksi asuinkiinteistöjen isännöitsijänä. Aikaisemmin hän oli työskennellyt metallityöläisenä, Helsingin autokoritehtaan ja myöhemmin Sarlinin palveluksessa.
Järvinen oli naimisissa vuodesta 1947 ja hänellä oli kaksi lasta, vuonna 1948 syntynyt poika ja vuonna 1954 syntynyt tytär.
Karl-Theodor zu Guttenberg
Karl-Theodor zu Guttenberg (s. 5. joulukuuta 1971 München, Saksan liittotasavalta, koko nimi "Karl Theodor Maria Nikolaus Johann Jacob Philipp Franz Joseph Sylvester Freiherr von und zu Guttenberg") on saksalainen Baijerin kristillissosiaalisen unionin (CSU) poliitikko. Hänet nimitettiin 10. helmikuuta 2009 talousministeriksi Merkelin I hallitukseen. Merkelin II hallituksessa hän oli puolustusministeri 1. maaliskuuta 2011 saakka, kunnes hän erosi plagiointisyytösten vuoksi. Hän oli aiemmin puolueensa puoluesihteeri.
Zu Guttenberg on opiskellut valtiotieteitä ja oikeustiedettä. Hänen vuonna 2007 hyväksytty oikeustieteen alan väitöskirjansa käsittelee perustuslakia Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella. Vuonna 2011 hän ilmoitti luopuvansa tohtorinarvostaan ja myönsi väitöskirjassa olevan "vakavia puutteita". Hän on ollut sukuyrityksen Guttenberg GmbH:n toimitusjohtaja ja Die Weltin toimittaja. Myöhemmin myös Bayreuthin yliopisto epäsi zu Guttenbergin tohtorin arvon.
Hänet valittiin Saksan liittopäiville ensimmäisen kerran 2002 ja uudestaan 2005. Hän on keskittynyt erityisesti ulkopolitiikkaan. Isoisänsä perinnettä noudattaen hän on kannattanut voimakkaasti Saksan ja Yhdysvaltojen ystävyyttä ja Atlantin ylittävää yhteistyötä. Hän on parlamentissa arvostellut voimakkaasti laitavasemmistolaista puoluetta Die Linkeä, jolla hänen mukaansa on yhteyksiä terrorismiin, esimerkiksi kolumbialaiseen terroristijärjestö FARCiin.
Zu Guttenbergin virallinen aatelisarvo on "Reichsfreiherr", jolla viitataan Pyhän saksalais-roomalaiseen keisarikunnan aikana saatuun suvun aatelisarvoon.
HMS Empress (1914)
HMS Empress oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1914-1919 palveluksessaollut vesilentokoneiden emälaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus oli alun perin South East and Chatham Railway Companyn nopea Englannin kanaalin ylittämiseen tarkoitettu höyryalus. Britannian amiraliteetti otti aluksen käyttöönsä 11. elokuuta 1914 ja muutti sen Chathamin telakalla kolmen lentokoneen emälaivaksi.
Muutostöissä aluksesta poistettiin takakannen rakenteet, jotka korvattiin lentokonesuojalla, työpajalla sekä kahdella nosturilla. Myöhemmin alus aseistettiin kahdeksalla 12 naulan tykillä.
Muutostöiden valmistuttua 25. elokuuta "Empress" sijoitettiin Harwichiin, jossa olivat jo vesilentokoneiden emälaivat "HMS Engadine" ja "HMS Riviera". Kaikki Harwichiin sijoitetut vesilentokoneiden emälaivat osallistuivat 25. joulukuuta hyökkäykseen zeppeliinitukikohta Cuxhaveniin.
"Empress" muutettiin vuonna 1915 Cunardin telakalla toimimaan neljän koneen emälaivana. Alus siirrettiin lokakuussa 1915 Queenstowniin ja sieltä edelleen vuonna 1916 Port Saidin tukikohtaan Välimerelle.
Alus palautettiin omistajilleen vuonna 1919.
HMS Riviera
HMS Riviera oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1914-1919 palveluksessaollut vesilentokoneiden emälaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
"Riviera" oli alun perin South Eastern and Chatham Railway Companyn nopea Englannin kanaalin ylittämiseen tarkoitettu höyryalus. Britannian amiraliteetti otti aluksen käyttöönsä 11. elokuuta 1914 ja muutti sen Chathamin telakalla neljän lentokoneen emälaivaksi.
Muutostöissä aluksesta poistettiin takakannen rakenteet, jotka korvattiin lentokonesuojalla, työpajalla sekä kahdella nosturilla. Myöhemmin alus aseistettiin kahdeksalla 12-paunaisella tykillä.
Muutostöiden valmistuttua 13. elokuuta "Riviera" siirrettiin Harwichiin, jonne oli jo sijoitettu vesilentokoneiden emälaivat "HMS Engadine" ja "HMS Empress". Kaikki Harwichiin sijoitetut vesilentokoneiden emälaivat osallistuivat 25. joulukuuta 1914 hyökkäykseen zeppeliinitukikohta Cuxhaveniin. Aluksen lentokonemiehistöihin kuuluneen Robert Erskine Childersin tiedot Saksan rannikosta mahdollistivat hyökkäyksen toteuttamisen.
"Riviera" palveli myöhemmin Doverin partioiden tukena, ja alus päätettiin siirtää Välimerelle kesäkuussa 1918.
Aluksella oli palveluksessa seuraavat lentokoneet: Sopwith Baby (1917), Short 74 (Cuxhaven), Short 135 (No 136), Short 74 (No:t 811 ja 818), Short 184 (No:t N2929, N2930, N2943 ja N2949).
Alus palautettiin omistajilleen 21. toukokuuta 1919, ja aluksen nimi palautettiin alkuperäiseksi RTMS "Laird's Isleksi". Alus palasi 28. elokuuta 1939 sotilaskäyttöön aseistettuna kuljetusaluksena nimellä "HMS Laird's Isle". Alus kuljetti maihinnousualuksia ja panssarivaunuja Normandian maihinnousussa. Alus palasi siviilikäyttöön vuonna 1946.
Sotapolulla
Sotapolulla on vuonna 1921 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjauksesta, käsikirjoituksesta ja lavastuksesta vastasi kirjailija Teuvo Pakkala. Elokuva oli Suomen sisällissotaan sijoittuva viihteellinen seikkailuelokuva, mutta kuvausten helpottamiseksi elokuvan tapahtumat sijoitettiin kesäaikaan. Elokuvan ensi-ilta oli 30. tammikuuta 1922 Kaleva-teatterissa Mikkelissä.
Elokuvan pääosaa valkoisten sissipäällikkö Karunkaa esitti Reino Hirvisepän (R. W. Palmroth) vanhempi veli Mikael Palmroth, joka käytti taiteilijanimeä Yrjö Hirviseppä. Naispääosassa Eliinana oli tanssijatar Lisi Carén ja punaisten kapinallisten päällikköä esitti Kajaanin teatterin johtajana 1920-luvulla toiminut Oskari Oka.
Elokuvan tuotti "Finn Film Osakeyhtiö", jossa osakkaina olivat Pakkalan ohella filosofian tohtori Toivo T. Kaila ja diplomi-insinööri G. H. Michelson. Elokuvaa oli tarkoitus myydä myös ulkomaille, mutta lopulta sitä esitettiin vain Oulussa, Mikkelissä, Jyväskylässä, Kajaanissa, Lahdessa, Savonlinnassa ja Joensuussa. Yhtiön osakkaat riitaantuivat elokuvan heikon menestyksen vuoksi ja yhtiön toiminta päättyi siihen. Teuvo Pakkalan poika Erkki Pakkala, joka oli toiminut elokuvan kuvaajana, lahjoitti 1933 elokuvan ainoan kopion "Kuopion museoseurojen valokuvauskerholle". Kopio hävisi sitten jonnekin ja se löydettiin uudelleen 1958 erään kuopiolaisen liikkeen sementtivarastosta. Kopio on nykyisin Suomen elokuva-arkiston kokoelmissa.
Arvostelu Mykkäelokuvasivustolla
Hieroduuli
Hieroduuli (, pyhä ja "dūlos", orja) oli antiikin aikana mies- tai naispuolinen temppeliorja, jonka katsottiin olevan jumalien omaisuutta. Nämä erityisesti Astarten pyhäköissä palvelleet henkilöt harjoittivat temppeliprostituutiota. Sukupuoliyhteys hieroduulin kanssa oli edellytyksenä pääsystä osalliseksi jumalallisesta vallasta. Kreikkalainen maantieteilijä Strabon (noin 63 eaa–24 jaa) kertoo eräässä Kappadokian maakunnan kaupungissa olleen 6 000 hieroduulia ja Korintin kaupungin Afroditen temppelissä heitä oli tuhat. Hieroduulien olemassaolo ei ollut yleistä eikä vakiintunut tapa, mutta prostituutiota ainakin Korintin Afroditen temppelissä on pidettävä todistettuna.
Hellenismin kaudella hieroduuliksi kutsuttiin vapautettua orjaa, jonka vapaus perustui hänen myymiseensä tai lahjoittamiseensa jumalille.
Fredrik Lööf
Fredrik Lööf (s. 13. joulukuuta 1969) on ruotsalainen kilpapurjehtija. Hän on osallistunut viidesti olympialaisiin ja voitti kultaa Lontoossa 2012 Star-luokassa yhdessä Max Salmisen kanssa. Aiemmin hän voittanut kahdesti pronssia, ensin yksinään vuonna 2000 Finnjollalla ja sitten vuonna 2008 Star-luokassa yhdessä Anders Ekströmin kanssa. Hän osallistui olympialaisiin myös 1996 sijoittuen kuudenneksi Finn-jollalla ja 2004 Star-luokassa sijoituksella 14.