hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Edvard Johan Horelli
Edvard Johan Horelli (14. heinäkuuta 1871 Kokemäki – 11. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi muun muassa Vankeinhoitohallituksen ylilääkärinä vuosina 1928–1943. Lääkintöneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1928.
Kokemäellä syntynyt Horelli kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomenkielisestä yksityislyseosta vuonna 1890 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1899. Valmistuttuaan Horelli oli kunnanlääkärinä eri puolilla Satakuntaa vuoteen 1907 saakka, hoitaen välillä Niuvanniemen sairaalan toisen alilääkärin virkaa 1905–1906. Vuosina 1907–1910 hän toimi lääkärinä Turun lääninvankilassa, 1910–1920 Turun kunnallismielisairaalassa, 1920–1925 Pitkäniemen sairaalassa ja 1925–1928 ylilääkärinä Nikkilän sairaalassa, jonka jälkeen Horelli nimitettiin Lääkintöhallituksen osastopäälliköksi ja Vankeinhoitohallituksen ylilääkäriksi. 70 vuotta täytettyään hän hoiti vankeinhoitolaitoksen ylilääkärin tehtävää viransijaisena vuoden 1943 loppuun saakka.
1920-luvulla Horelli oli jäsenenä valtioneuvoston asettamassa komiteassa, joka pohti kehitysvammaisten, mielisairaiden ja epileptikoiden pakkosterilisointeja. Komitean puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Walter Andersin ja siihen kuuluivat myös dosentti Arne Palmén sekä professori Harry Federley. Horelli kannatti itse sterilisointeja muun muassa taloudellisista syistä. Laki pakkosterilisoinneista tuli voimaan vuonna 1935.
Edvard Johan Horelli kuoli Helsingissä 75-vuotiaana elokuussa 1946. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Horellin vanhemmat olivat valtiopäivämiehenä toiminut Hassalan ratsutilan rusthollari Juho Fredrik Mäki-Horelli (1844–1931) ja Amanda Fransintytär Giers (1850–1922). Perheen kahdeksasta lapsesta tunnettuja ovat myös ministeri Toivo Horelli, professori Väinö Horelli ja asianajaja Veini Metsämies.
Horellin puoliso oli Thyra Landtman (1883–1959), jonka kanssa hän avioitui 1904.
Réjean Boivin
Réjean Boivin (s. 24. elokuuta 1966 Sainte-Foy, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen entinen jääkiekkoilija. Boivin pelasi neljä vuotta NCAA yliopistoliigaa Yhdysvalloissa Colgate Universityn joukkueessa ja toimi kaksi viimeistä kauttaan joukkueen kapteenina. Yliopistouran jälkeen Boivin tuli vielä vuodeksi pelaamaan Suomeen Porin Ässien joukkueeseen. Ainoalla liigakaudellaan Boivin pelasi 38 ottelua ja teki niissä 18 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Jäähyjä hänelle puhallettiin 19 minuuttia.
Viimeisellä yliopistokaudellaan Boivin valittiin NCAA liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hän oli ehdolla Hobey Baker Awardin saajaksi. Palkinnon voitti tuolloin maalivahti Robb Stauber.
Vuonna 2011 Boivin valittiin Colgate Universityn Hall of Honorin jäseneksi.
Curtis Sheptak
Curtis Sheptak (s.19. marraskuuta 1974 Leduc, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Sheptak pelasi puolustajana ja oli pelityyliltään varsin kovaotteinen. Edmonton Oilers varasi Sheptakin vuonna 1994 7. kierroksella kaikkiaan 160. pelaajana. Oilers oli saanut varausvuoron osana Fredrik Olaussonin kauppaa Winnipeg Jetsistä Edmontoniin. Sheptak ei kuitenkaan koskaan pelannut ensimmäistäkään ottelua NHL:ssa.
Sheptak pelasi neljä kautta NCAA yliopistoliigaa Northern Michigan Universityn joukkueessa. Yliopistouran jälkeen Sheptak siirtyi IHL-joukkue Utah Grizzliesin vahvuuteen jossa pelasi 60 ottelua. Kesken kauden hän vaihtoi Utahista AHL-joukkue Portland Piratesin riveihin, jossa pelasi 13 ottelua. Seuraavalla kaudella Sheptak pelasi 21 ottelua Calgary Flamesin farmijoukkue Saint John Flamesin riveissä ja 36 ottelut Kanadan maajoukkueen mukana.
Kaudeksi 2000-2001 Sheptak solmi sopimuksen Porin Ässien SM-liigajoukkueeseen. Porissa Sheptak viihtyi kaksi vuotta pelaten 105 ottelua. Pelaamissaan otteluissa Sheptak teki 14 maalia ja antoi 17 syöttöä. Jäähyllä Sheptak istui 271 minuuttia. Kahden kauden aikana Sheptak tappeli neljästi.
Kahden Suomessa pelatun kauden jälkeen Sheptak siirtyi Saksan DEL-liigaan SERC Wild Wingsin joukkueeseen jossa pelasi 52 runkosarjan ottelua ja niiden päälle kuusi ottelua putoamiskarsinnoissa.
Saksassa vietetyn vuoden jälkeen seuraava pelipaikka löytyi Sveitsin B-liigasta HC La Chaux-de-Fondsin joukkueesta. Sieltä hän kuitenkin siirtyi 11 ottelun jälkeen Englantiin, Bracknell Beesin joukkueeseen ja sieltä edelleen kahdeksan pelatun ottelun jälkeen takaisin Pohjois-Amerikkaan CHL:n Colorado Eaglesiin. Coloradossa Sheptak ehti pelaamaan kuudessa runkosarjan ottelussa ja lisäksi neljässä playoff-ottelussa. Seuraavan kauden Sheptak pelasi ECHL-liigan Fresno Falconsin joukkueessa. 53 ottelussa syntyi tehot 5+13. Jäähyjä hänelle vihellettiin tavanomaiset 120 minuuttia.
Kaudelle 2005-2006 Sheptak palasi Saksaan, kakkostasolla pelaavaan Moskitos Essenin joukkueeseen. Runkosarjan 49 ottelun jälkeen Sheptak pelasi vielä yhdeksän ottelua karsintasarjassa. Kausi jäi Sheptakin uran viimeiseksi.
Goddardin avaruuskeskus
Goddardin avaruuskeskus (Goddard Space Flight Center) on Yhdysvaltain avaruushallinnon tutkimuskeskus, joka on perustettu 1. toukokuuta 1959. Marylandissa sijaitseva keskus on nimetty Robert Goddardin mukaan. Keskus kuuluu Marylandin suurimpiin työnantajiin.
AN/SPY-3
AN/SPY-3 on Raytheonin kehittämä X-aaltoalueen tutka. Määrävalvontatutkan kanssa tutkalla voidaan toteuttaa kahden aaltoalueen tutka.
Turkanajärven tuulipuisto
Turkanajärven tuulipuisto ("Lake Turkana Wind Power") on tuulivoimaa tuottava energiayhtiö ja tuulipuisto Pohjois-Keniassa samburu-heimon alueella, joka on vuokrattu voimalalle 33 vuodeksi. Se on Kenian suurin yksityisinvestointi, joka on maksanut 660 miljoonaa euroa. Sitä ovat rahoittaneet Euroopan investointipankki, Afrikan kehityspankki ja vuodesta 2014 osakkaana ollut Finnfund, joka on sijoittanut siihen 20 miljoonaa euroa.
Tuulivoimala sijaitsee kahden vuoren välisellä 66 000 hehtaarin laajuisella aavikolla, jossa on hyvät tuuliolosuhteet. Voimalan kapasiteetti on 310 megawattia, ja sen 365 turbiinia tuottavat 15 prosenttia Kenian sähköntarpeesta.
Lake Turkana Wind Power -yhtiön alkuperäinen perustaja on Keniassa asunut hollantilainen yrittäjä Carlo van Wageningen. Projektiyhtiössä ovat osakkaina hollantilaisyhtiön KP & P:n ja brittiläisen energiayhtiön Aldwych Internationalin lisäksi Norjan, Tanskan ja Suomen kehitysrahoittajat Norfund, IFU ja Finnfund. Lainarahoituksen järjestämisestä on vastannut African Development Bank yhteistyössä Standard Bankin ja Nedbankin kanssa. Lainoittajia ovat Euroopan investointipankki EIB ja Saksan, Alankomaiden ja Ranskan kehitysrahoittajat DEG, FMO ja Proparco.
Kenialainen ryhmä Sarima Indigenous People's Land Forum on haastanut tuulipuiston hollantilaisen rakennusyhtiön LPTWP:n oikeuteen, ja juttu on vuonna 2018 edelleen kesken, kun puisto kytketään syksyllä 2018 sähköverkkoon.
Hanke on saanut marraskuussa 2013 TCC 2013 Wind Energy Solutions Provider -palkinnon Varsovan ilmastonmuutoskokouksessa.
Pappilanmetsä
Pappilanmetsä on alue Hämeenkyrön kunnassa lähellä Pappilan kylää ja Kyröskosken taajamaa. Alueella sijaitsee Ammatti-instituutti Iisakin toimipiste sekä frisbee-golf -rata. Pappilanmetsässä on omakoti ja rivitaloasutusta.
Puukkofestivaali
Puukkofestivaalit järjestetään joka vuosi viikkoa ennen Juhannusta. Ohjelmassa on työnäytöksiä, myyntinäyttely ja kädentaitoihin liittyvää ohjelmaa koko perheelle.
Puukkofestivaaleilla kisataan mm. puukonheitossa, piian- ja trengintaidoissa ja nimetään vuosittain Kauhavan Ruma Vallesmanni.
Bert Romp
Berend ”Bert” Romp (4. marraskuuta 1958 Veendam, Alankomaat – 4. lokakuuta 2018 Tilburg, Alankomaat) oli alankomaalainen kilparatsastaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultamitalin esteratsastuksessa Alankomaiden joukkueessa 1992 olympialaisissa Barcelonassa.
Kilpauran jälkeen Romp työskenteli valmentajana, ja häntä oli suunniteltu Suomen esteratsastuksen maajoukkuevalmentajaksi.
Romp kuoli 59-vuotiaana hevosen potkaistua häntä 4. lokakuuta 2018.
Välkevita
Välkevita ("Potamogeton lucens") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen ("Potamogeton") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä vankkarakenteinen vesikasvi, joka on erotettavissa muista vitalajeista lyhyiden lehtiruotiensa sekä omanlaisensa lehtisuonituksen perusteella. Välkevita voi kuitenkin risteytyä ainakin ahvenvidan ("Potamogeton perfoliatus"), heinävidan ("Potamogeton gramineus"), uistinvidan ("Potamogeton natans") tai pitkälehtividan ("Potamogeton praelongus") kanssa, ja nämä risteymät ovat usein vaikeasti tunnistettavia.
Välkevidan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä, monihaarainen ja voi kasvaa reilun metrin pituiseksi. Välkevidan kaikki lehdet ovat vedenpinnan alla kasvavia uposlehtiä, eikä sille kasva erillisiä kelluslehtiä. Lehdissä on lyhyet lehtiruodit ja lehtilavat ovat suuria, leveänsoikeita, vaaleanvihreitä sekä välkehtiviä. Lehtilavat voivat kasvaa lähes 20 cm pitkiksi asti ja niissä on hento verkkomainen suonitus. Välkevidan kukintona on pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä.
Välkevita kasvaa runsasravinteisissa järvissä ja melko syvällä. Suomessa välkevitaa on havaittu harvakseltaan eri puolilta maata, lähinnä etelästä sekä Lapista. Ruotsissa välkevitaa kasvaa lähinnä maan eteläosissa.
Talonpojanteijo
Talonpojanteijo () on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Se sijaitsee Halikonlahden rannalla Teijon ja Strömman välissä. Käytännössä Talonpojanteijon nykyistä ydinaluetta on Matildan kylä.
Kyläalueen pohjoisosa on kasvanut kiinni osaksi Teijoa, kun osa Teijon ruukin työväentaloista rakennettiin Talonpojanteijon alueelle. Teijon asutus on myöhemmin levinnyt laajemalle alueelle pitkälle Talonpojanteijon maille. Matildan ruukkikylä syntyi Mathildedalin ruukin ympäristöön 1800-luvulla.
Shastan pato
Shastan pato () on Sacramento-joessa Kaliforniassa sijaitseva kaaripato, jonka omistaa U.S. Bureau of Reclamation. Osana Central Valley Projectia se muodostaa Shasta Lake -tekojärven. Rakentaminen aloitettiin 1938 ja pato valmistui 1945.
Voimalaitos tuottaa 584 000 kilowattia.
Mikko Leppämäki
Mikko Leppämäki on suomalainen taloustieteilijä ja The Graduate School of Financen (GSF) johtaja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa (ent. Helsingin kauppakorkeakoulu). 
Aiemmin hän on toiminut mm. Post Doc-tutkijana Helsingin yliopistossa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman (KAVA) johtajana vuosina 2002-2004 sekä lyhyen aikaa Helsinki Center of Economic Research (HECER) ma. johtajana vuonna 2004. Leppämäki on myös yhteispohjoismaisen rahoituksen tohtorikoulusta koordinoivan Nordic Finance Networkin (NFN) johtaja ja johtoryhmän jäsen. Leppämäki on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi London School of Economicsissa Isossa-Britanniassa vuonna 1997.
Jonathan Kite
Jonathan Kite (syntynyt 2. syyskuuta 1979) on amerikkalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin rooli oli Tyhjätaskuissa ("2 Broke Girls") Oleg Golishevsky.
Kite kasvoi Illinoisissa. Hänen vanhemmat ovat Lynn ja David Kite.
Primera Divisiónin kausi 2018–2019
Primera Divisiónin kausi 2018–2019 on järjestyksessään Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin 88. kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2018 ja se päättyy 26. toukokuuta 2019.
Magnus Paul Ky
Magnus Paul Ky on suomalainen maahantuonti- ja tukkuyritys. Sen perusti Viipurista Helsinkiin muuttanut liikemies Magnus Paul vuonna 1918. Aluksi liike myi muun muassa konttorikoneita. Magnus Paulin poika Harry Paul muokkasi yrityksestä agentuuri- ja maahantuontiliikkeen. Hän alkoi tuoda maahan esimerkiksi kiikareita ja kiikaritähtäimiä, ja optiset laitteet ovat edelleen tärkeä tuoteryhmä valikoimassa. Harry Paulin poika Göran Paul on jatkanut yrityksen kehittämistä uudistuvaksi, dynaamiseksi maahantuojaksi ja tukkuliikkeeksi.
Magnus Paul toimittaa tuotteita erikoispistejakeluun Suomen markkinoilla. Kansainvälisten brändien rinnalle on luotu yrityksen oma tuotemerkki, Magnus Paul 1918.
Kansainvälinen luottoluokitusyritys Soliditet on luokitellut Magnus Paulin luottoluokitusluokkaan AAA.
Glutaarialdehydi
Glutaarialdehydi eli glutaraldehydi tai glutaraali (CHO) on dialdehydi eli kaksi aldehydiryhmää sisältävä orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään desinfiointiaineena, säilöntäaineena, tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena.
Huoneenlämpötilassa glutaarialdehydi on väritöntä nestettä. Glutaarialdehydi liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin. Glutaarialdehydi on reaktiivista ja polymeroituu helposti. Vesiliuoksessa glutaarialdehydi ei esiinny vapaana aldehydinä vaan hydraattinaan ja rengasrakenteisina hemiasetaaleina ja asetaaleina. Myös vesi- ja dietyylieetteriliuoksissa tapahtuu glutaarialdehydin polymeroitumista. Glutaarialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi pelkistää 1,5-pentaanidioliksi tai hapettaa glutaarihapoksi. Glutaarialdehydi ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Glutaarialdehydin valmistamiseen on kaksi pääasiallista menetelmää. Sitä voidaan valmistaa hapettamalla syklopenteeniä tai akroleiinin ja metyylivinyylieetterin välisen Diels–Alder-reaktiotuotteen hydrolyysillä happamissa olosuhteissa.
Glutaarialdehydi on tehokas tuhoamaan monia bakteereja, sieniä ja viruksia ja tämä perustuu siihen, että yhdiste reagoi proteiinien kanssa ristisilloittaen niitä. Yhdistettä käytetään muun muassa lääketieteessä steriloimaan välineitä. Parhaiten se steriloi hieman emäksisissä olosuhteissa. Tämän lisäksi yhdistettä käytetään nahkojen parkituksessa, paperien märkälujuuden parantamiseen, korroosionestoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä.
Eiríksmál
Eiríksmál (”Eiríkrin/Eerikin laulu”) on on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Kyseinen ylistysruno on laadittu edesmenneen Norjan kuninkaan Eerik Verikirveen ("Eiríkr blóðøx") kunniaksi. Fagrskinnan mukaan Eerikin puoliso, Gunnhildr Kuninkaidenäiti (isl. "konungamóðir" Gormsdóttir) antoi laatia runon Eerikin muistoksi vuonna 954 tai hieman sen jälkeen, vaikkakin Fagrskinnan toteamuksen historiallista tarkkuutta on myös epäilty. Runosta on säilynyt Fagrskinnassa yhdeksän säkeistöä, minkä lisäksi yksi säkeistö on säilynyt myös Snorri Sturlusonin Proosa-Eddan osiossa "Skáldskaparmál". Runossa, joka mahdollisesti on ollut pitempi kuin säilyneet säkeistöt antavat olettaa, esitetään kuningas Eerikin vastaanottoa Valhallassa kuvaamalla Óðinnin, runouden jumala Bragin sekä Eddan sankarirunoudesta ja muinaissaagoista tutun sankarin, Sigmundrin välistä keskustelua. "Eiríksmália" ei ole suomennettu.
"Eiríksmálin" kielen osalta on todettu, että siinä olisi vaikutteita muinaisenglannin kielestä, vaikka vastakkaisiakin näkemyksiä on esitetty. Onkin oletettu, että runon laatija on elänyt merkittävän osan elämästään Danelagenin alueella, sekä huomioitu toisaalta myös se, että Eerik ja Gunnhildr viettivät pitkiä aikoja Northumbrian alueella. Saagalähteiden mukaan Gunnhildr olisi Eerikin kuoleman jälkeen viipynyt jonkin aikaa Orkneysaarilla ennen siirtymistään Tanskaan. Jotkut tutkijat ovatkin katsoneet, että runo laadittiin alkujaan Britteinsaarilla kun taas John Lindow (1989) on esittänyt, että runo olisi laadittu Tanskassa Gunnhildrin sinne siirtymisen jälkeen.
"Eiríksmál" muistuttaa skaldi Eyvindr Skaldienturmelijan (isl. "skáldaspillir") Haakon Hyvän ("Hákon góði Aðalsteinsfóstri") kunniaksi laatimaa runoa "Hákonarmál" sekä skaldi Þorbjörn "hornklofin" Haraldr Kaunotukan ("inn hárfagri") kunniaksi tekemää runoa "Haraldskvæði". Useat tutkijat ovat katsoneet, että "Hákonarmál" olisi saanut vaikutteita "Eiríksmálista". Kuitenkin myös vastakkaisia näkemyksiä on esitetty, koska "Hákonarmálin" Valhalla-kuvausta on pidetty arkaaisempana. Kummassakaan runossa ei esitetä pakanajumala Óðinnia kielteisessä valossa. Eerikin loistokasta vastaanottoa kuvataan "Eiríksmálissa" skandinaavisen mytologian kuvastoa käyttäen, huolimatta siitä, että Eerik itse oli vastaanottanut kristillisen kasteen.
"Eiríksmál" edustaa "Hákonarmálin" ja "Haraldskvæðin" ohella varhaisia eddatyylisiä ylistysrunoja eli sen säkeistöt on laadittu käyttäen eddarunoudelle tyypillisiä runomittoja. "Eiríksmál" poikkeaa ylistysrunoille tyypillisestä skaldirunoudesta paitsi runomittojensa osalta myös tyylillisesti ja sanastollisesti.
"Eiríksmálin" kaksi ensimmäistä säkeistöä on laadittu "fornyrðislag-mitan" eli ”vanhan tarinamitan” muunnosta "málaháttr"-runomittaa käyttäen. Runon loppuosassa on käytetty toista eddarunoudelle tyypillistä "ljóðaháttr"-runomittaa eli ”laulu-mittaa”. "Eiríksmál" edustaakin eddarunoutta eikä niinkään skaldirunoutta. Siinä missä skaldirunouden laatijat on yleensä tunnettu nimeltä, on eddarunoudelle tyypillistä anonyymius, minkä jotkut tutkijat ovat nähneet syyksi myös "Eiríksmálin" anonyymiudelle.
Pitkälehtivita
Pitkälehtivita ("Potamogeton praelongus") on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen ja vankkarakenteinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan vedenpinnan alapuolella. Pitkälehtivita on tunnistettavissa pitkien ja leveiden sekä puolittain sepivien lehtiensä perusteella. Pitkälehtivita voi kuitenkin risteytyä useiden muiden lajien kanssa. Risteymiä tunnetaan poimuvidan ("Potamogeton crispus"), heinävidan ("Potamogeton gramineus"), ahvenvidan ("Potamogeton perfoliatus") ja välkevidan ("Potamogeton lucens") kanssa. Risteymät ovat yleensä vaikeasti tunnistettavia.
Pitkälehtividan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä ja voi kasvaa kaksimetriseksi asti. Kaikki pitkälehticidan lehdet ovat keskenään samannäköisiä uposlehtiä, eikä sillä ole lainkaan erillisiä kelluslehtiä. Lehdet ovat ruodittomia ja tyviltään puoliksi sepiviä. Lehtilavat ovat tummanvihreitä ja suuria, usein noin 20 cm pitkiä ja muutaman senttimetrin levyisiä. Pitkälehtividan kukintona on noin parikymmentä senttimetriä pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä. Pitkälehtividan hedelmät ovat voimakkaasti köliselkäisiä.
Pitkälehtivita kasvaa runsasravinteisissa, mutta kirkasvetisissä järvissä ja usein melko syvällä. Suomessa pitkälehtivitaa tavataan siellä täällä ympäri maata Ahvenanmaalta ja etelärannikolta aina Enontekiöön ja Utsjoelle asti.
Johann Hieronymus Schröter
Johann Hieronymus Schröter (30. elokuuta 1745, Erfurt - 29. elokuuta 1816, Lilienthal) oli saksalainen tähtitieteilijä.
Magnesiumperkloraatti
Magnesiumperkloraatti on hapettava aine ja olomuodoltaan valkoista kiteistä kiinteää ja hajutonta ainetta. Sen kemiallinen kaava on Mg(ClO), moolimassa 223,197 g/mol ja CAS-numero 10034-81-8.
Magnesiumperkloraatti on erittäin hygroskooppista eli se imee ilmasta kosteutta. Yhdistettä voidaan valmistaa magnesiumhydroksidin ja perkloorihapon avulla.
NHL:n varaustilaisuus 1985
NHL:n vuoden 1985 varaustilaisuudessa valittiin 12 varauskierroksen aikana yhteensä 252 pelaajaa. Varaustilaisuuden ensimmäinen varaus oli kanadalainen Wendel Clark (Toronto Maple Leafs).
Viafin Service
Viafin Service Oyj on suomalainen teollisuuden kunnossapitopalveluihin erikoistunut yritys, jonka osakkeet on listattu Helsingin pörssissä.
Viafin Service Oyj listautui Helsingin pörssin First North -listalle 20. marraskuuta 2018.
Marraskuun 2018 lopussa Viafin Servicen kahdeksan suurinta omistajaa olivat seuraavat:
Behrouz Boochani
Behrouz Boochani () (s. 23. heinäkuuta 1983 Ilam, Iran) on kurditoimittaja, ihmisoikeuksien puolustaja, runoilija ja elokuvatuottaja. Hän on ohjannut yhdessä Arash Kamali Sarvestanin kanssa dokumenttielokuvan "Chauka, Please Tell Us the Time", julkaissut runsaasti artikkeleita eri maiden johtavissa lehdissä Australian Manussaarella olevien pakolaisten kärsimyksistä ja julkaissut kirjan "No Friend But the Mountains: Writing from Manus Prison" (2018). Häntä on pidetty vuodesta 2013 saarella olevalla Manuksen vankileirillä.
Boochani on suorittanut Tarbiat Modaresin yliopistossa poliittisen maantieteen ja geopolitiikan maisterintutkinnon. Hän työskenteli freelancetoimittajana iranilaisille sanomalehdille "Kasbokar Weekly", "Qanoon", ja "Etemaad", joissa hän julkaisi artikkeleita, jotka käsittelivät Lähi-idän politiikkaa, vähemmistöoikeuksia ja kurdikulttuurin kriisiä. Hän on perustanut yhdessä muiden kanssa ja toiminut tuottajana kurdinkielisessä aikakauslehdessä "Weryassa". "Weryan" toimitukseen hyökkäsi helmikuussa 2013 islamilainen vallankumouskaarti Pasdaran. Boochani piiloutui kolmeksi kuukaudeksi ja 23. toukokuuta 2013 hän pakeni Iranista. Hänen yrittäessään toisen kerran päästä meren yli Indonesiasta Australiaan hänet otettiin kiinni, vangittiin Joulusaarelle ja kuukauden kuluttua elokuussa 2013 hänet siirrettiin Manuksen vankileirille.
Manussaarella olleessaan Boochani on julkaissut useissa sanomalehdissä artikkeleita, esimerkiksi "The Day My Friend Hamid Kehazaei Died" "The Guardianissa" ja "Life on Manus: Island of the Damned" "The Saturday Paperissa". Hän on julkaissut myös runoja, ja hän kertoo tarinansa palkitussa dokumenttielokuvassa "Nowhere Lines: Voices of Manus Island". Boochani on myös aiheena näytelmässä "Manus", jonka on kirjoittanut näytelmäkirjailija Nazanin Sahamizadeh.
Elokuvan "Chauka, Please Tell Us the Time" Boochani kuvasi puhelimella Manuksen vankileirillä. Esittelyn elokuvasta "Chauka, Please Tell Us the Time" on kirjoittanut palkittu kirjailija Arnold Zable. Parlamenttiedustaja Adam Bandt nosti maaliskuussa 2017 Boochanin vaikeudet esille Australian parlamentissa.
Boochanin muistelmateos "No Friend But the Mountains: Writing from Manus Prison" (alkuteos farsiksi, kääntäjä Omid Tofighian) ilmestyi englanniksi heinäkuussa 2018, julkaisijana Pan Macmillan Australia. Hän kuvaa kirjassa venematkaansa Indonesiasta ja eritystä Manussaarella. Hän limittää tekstiin runomuotoisia muistikuviaan ja rakentaa analyyttisen kehyksen, josta hän käyttää nimitystä Manuksen vankilan "kyriarkaalinen järjestelmä" (termin hän on lainannut Elisabeth Schüssler Fiorenzalta). Hän analysoi tarkasti sitä, kuinka vankila toteuttaa järjestelmällisesti kidutusta, jolla vangeilta riistetään inhimillisyys ja ajetaan heidät epätoivoon.
Boochani on Index on Censorshipin ilmaisuvapauden palkintoehdokkaana journalismin sarjassa. Hän sai vuonna 2017 Amnesty Internationalin palkinnon Manus-päiväkirjoistaan. Vuonna 2018 hän sai poissaolevana Anna Politkovskajan journalismipalkinnon.
Putkiperho
Putkiperho on kaikista ylein kalastukseen tarkoitettu viehe. Putkiperhoa voidaan käyttää myös järviin, meriin, mutta pääosin sitä käytetään koskikalastukseen. Putkiperhossa on kaksi -tai yksihaarakoukku , mikä asennetaan putkeen. Putkiperhot ovat tarkoitettu niin jalokaloille , kuin petokaloille. Niiden väriskaalat ovat laajat .
Jaylon Tate
Jaylon Tate (s. 16. tammikuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut ammattilaisurallaan Kanadassa, missä hän oli NBL Canadan vuoden 2018 syöttökuningas ja valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi, ja Suomen pääsarjassa.
Tate pelasi yliopistokoripalloa Illinois’ssa vuosina 2013–2017.
Yliopistovaiheensa päätettyään Tate siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Kanadan NBL-liigassa Niagara River Lionsissa. Tate teki kauden aikana 13,4 pistettä ja antoi 7,6 korisyöttöä, sarjan eniten, ottelua kohden. Hänet valittiin kauden päätteeksi NBL:n vuoden tulokkaaksi.
Kesällä 2018 Las Vegasissa pidetyllä leirillä Tate kiinnitti Suomen pääsarjassa pelanneen Tampereen Pyrinnön huomion. Heinäkuussa Tate teki Pyrinnön kanssa yksivuotisen sopimuksen. 23. marraskuuta 2018 Tate antoi ottelussa Kobria vastaan 15 koriin johtanutta syöttöä, mikä sivusi Pyrinnön seuraennätystä.
Pyrinnön päävalmentaja Sami Toiviaisen mukaan Tatella on luontaiset pelintekijän kyvyt: hän pystyy syöttämään palloa tehokkaasti ja johtamaan peliä. Toiviainen painotti kuitenkin Taten pystyvän myös itse korintekoon.
Université Grenoble-Alpes
Université Grenoble-Alpes eli UGA on teknillinen korkeakoulu Grenoblen kaupungissa Isèreissa Ranskassa. UGA tunnetaan ennen kaikkea luonnontieteiden ja tekniikan opetuksesta sekä tutkimuksesta, mutta yliopistossa opetetaan myös johtamista, taloustieteitä, kieliä, poliittista historiaa ja filosofiaa. Se perustettiin vuonna 1339.
Thônes
Thônes on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Lac d’Annecy -järven rannalla, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista etelään.
Thônes sijaitsee noin 10 kilometrin päässä La Clusazin laskettelukeskuksesta, mikä tekee siitä vilkkaan matkailukaupungin. Thônes oli keskeinen paikka vastarintaliikkeen taisteluissa Plateau des Glières’sä toisessa maailmansodassa. Muistona taisteluista on Moretten hautusmaa ("Nécropole nationale de Morette").
Paikkakunnan erikoisuuksia on Reblochon-juusto.
Nukke- ja pukumuseo
Nukke- ja pukumuseo on tamperelainen museo, joka on erikoistunut nukkejen ja muotipukujen historiaan. Nukke- ja pukumuseon kokoelman omistaa Haiharan museosäätiö, mutta nykyään siitä huolehtii Tampereen kaupungin museotoimi. Nukkemuseolla on pysyvä näyttely museokeskus Vapriikissa.
Haiharan kartanon omistaja Gunvor Ekroos (1907–1982) perusti Haiharaan nukkemuseon vuonna 1966. Ekroos alkoi kerätä nukkeja 1960-luvun alussa, sen jälkeen kun hän oli saanut tuttavaltaan hopi-intiaanien auringonjumalaa esittävän nuken. Ekroos avasi ensimmäisen nukkenäyttelynsä kartanon vanhaan kanalarakennukseen 14. syyskuuta 1966, ja silloin nukkeja oli kokoelmassa jo 300. Hän jatkoi nukkejen keräilyä ja perusti myöhemmin kartanoonsa myös pukumuseon. Ekroosin jälkeen museotoimintaa jatkoi Haiharan museosäätiö. Vuonna 1982 museonjohtajaksi tuli Marketta Franck (1944–2013), jonka ohjauksessa Nukke- ja pukumuseosta kehittyi ammatillisesti hoidettu museo.
Nukke- ja pukumuseo muutti Hatanpään kartanoon vuonna 1994 ja toimi siellä vuoteen 2006 asti. Vuonna 2004 Haiharan museosäätiö ja Tampereen kaupungin museotoimi sopivat, että Nukke- ja pukumuseon kokoelma siirtyy Tampereen museoiden hoitoon. Kaupunki sitoutui huolehtimaan Nukke- ja pukumuseon toiminnasta ja pitämään esillä säätiön omistamaa kokoelmaa. Säästösyistä museotoimi joutui kuitenkin loppuvuodesta 2006 luopumaan Hatanpään kartanon tiloista. Museokokoelma jäi ilman pysyvää esittelypaikkaa, ja se oli jonkin aikaa varastoituna.
Helmikuussa 2009 museokeskus Vapriikissa avattiin nukkemuseo, jonka näyttelytoiminta perustuu pääosin Haiharan museosäätiön lelukokoelmaan. Avausnäyttely ”Aika leikkiä” oli esillä vuosina 2009–2016. Kesällä 2016 avattiin uusi ”Nukkekekkerit”-näyttely, joka juhlistaa Haiharan nukkemuseon 50-vuotista historiaa. Se kuuluu Vapriikin pysyviin näyttelyihin, joten se on esillä pitkään.
Haiharan museosäätiön kokoelmassa on nykyään noin 5 000 erilaista nukkehahmoa.
Pukka
Pukka voi tarkoittaa:
Connecticut Whale (NWHL)
Connecticut Whale on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelaa National Women's Hockey Leaguessa eli Naisten NHL:ssa. Seura perustettiin vuonna 2015. Suomalainen Meeri Räisänen on yksi joukkueen kolmesta maalivahdista. Hän on myös ensimmäinen suomalaispelaaja NWHL:ssa.
Vuosina 2010–2013 pelasi samanniminen AHL-joukkue, joka nyttemmin tunnetaan nimellä Hartford Wolf Pack.
Kauko Moisio
Kauko Moisio (5. lokakuuta 1928 Ypäjä – 26. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen taidetakoja ja seppä. Moisio oli vuonna 1979 perustetun Taidesepät-järjestön kunniajäsen ja hänen vaikutuksestaan sepäntyö hyväksyttiin Suomessa taideteollisuudeksi.
Moisiosta on tehty Simo Helanderin ohjaama tv-dokumentti "Kaupunkilaisseppä" joka esitettiin MTV:ssä 1982.
Super Bowl XXII
Super Bowl XXII oli järjestyksessään 22. Super Bowl. Vastakkain pelasivat Washington Redskins ja Denver Broncos. Ottelu pelattiin Jack Murphy Stadiumilla San Diegossa, Kaliforniassa 31. tammikuuta 1988. Washington Redskins voitti pistein 42–10. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin Washingtonin pelinrakentaja Doug Williams.
Super Bowl XXI
Super Bowl XXI oli järjestyksessään 21. Super Bowl. Vastakkain pelasivat New York Giants ja Denver Broncos. Ottelu pelattiin Rose Bowlilla Pasadenassa, Kaliforniassa 25. tammikuuta 1987. New York Giants voitti pistein 39–20. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin New York Giantsin pelinrakentaja Phil Simms.
Cobra (videopeli)
Cobra on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Peli on julkaistu vuonna Commodore 64:lle ja seuraavana vuonna Amstrad CPC:lle ja ZX Spectrumille.
Peli on saanut Zzap!64 -lehden arvostelussa pisteiksi 13/100.
Wayne Van Dorp
Wayne Van Dorp (s. 19. toukokuuta 1961 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadanhollantilainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Van Dorp pelasi urallaan 125 NHL-ottelua, joissa hän teki 12 maalia ja antoi saman verran maaliin johtaneita syöttöjä. Jäähypenkkiä Van Dorp kulutti 565 minuuttia. Van Dorpin rooli NHL:ssa oli lähinnä olla joukkueen kovanaama, mistä todiseena on lähes viiden minuutin jäähykeskiarvo.
Van Dorp pelasi kaksi kautta juniorisarja WHL:n Seattle Breakersissä 1979–1981. Tämän jälkeen Van Dorp oli kaksi vuotta pelaamatta ja siirtyi sitten Atlantic Coast Hockey Leagueen Erie Golden Bladesin joukkueseen kaudelle 1983–1984. Seuraavalle kaudelle Van Dorp siirtyi pelaamaan Hollannin liigaan Groningenin joukkueeseen. Kauden 29 ottelussa Van Dorp teki tehot 36+46 ja istui jäähyllä 112 minuuttia Hollannin kauden päätyttyä hän palasi takaisin Erien riveihin pelaamaan runkosarjan viimeiset seitsemän ottelua ja 10 playoff-ottelua. Seuraavalle kaudelle Van Dorp palasi Groningeniin, jossa pelasi täyden kauden. Tällä kertaa pisteitä syntyi vain 19+24 29 otteluun. Jäähyjäkin tuomittiin varsin maltilliset 81 minuuttia.
Kaudelle 1986–1987 Van Dorp solmi vapaana agenttina sopimuksen Buffalo Sabresin organisaatioon. Buffalossa hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan kuin AHL-farmijoukkue Rochester Americansin riveissä ennen kuin maaliskuussa 1987 hänet kaupattiin osana neljän pelaajan treidiä Edmonton Oilersiin. Edmontonissa hän pääsi kevään aikana pelaamaan kolmessa NHL-ottelussa ja 11 AHL-ottelussa. Saman vuoden marraskuussa Edmonton treidasi hänet osana isoa kauppaa Pittsburgh Penguinsiin. Kaupassa Edmonton luopui muun muassa Paul Coffeysta. Van Dorp oli ehtinyt alkukauden aikana pelata 12 AHL-ottelua. Pingviinien paidassa hän pääsi pelaamaan loppukauden aikana 25 ottelua tehden niissä uransa ensimmäisen NHL-maalin. Syyskuussa 1988 Penguins kuitenkin myi hänet takaisin Buffaloon myöhemmin sovittavaa korvausta vastaan. Buffalon organisaatiossa Van Dorp pelasi 28 ottelua Rochesterissa ennen kuin helmikuussa hänet kaupattiin jälleen eteenpäin. Uusi osoite löytyi Chicago Blackhawksista ja Buffalo sai vastineeksi 7.kierroksen varausvuoron seuraavan kesän varaustilaisuuteen. Chicagossa Van Dorp pelasi kaudella 1988–1989 kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Seuraavlla kaudella vastuuta tuli paljon enemmän ja Van Dorp pääsi pelaamaan 61 ottelua joutumatta kertaakaan hakemaan vauhtia farmiliigasta. Kauden aikana hänelle kirjattiin peräti 25 tappelua sen aikaisia kovimpia pelaajia kuten esimerkiksi Bob Probertia, Shane Churlaa ja Tony Twistiä vastaan. Lokakuussa 1990 Quebec Nordiques poimi hänet waiver-listalta ilmaiseksi. Quebecissä Van Dorp pelasi kahden kauden aikana 28 ottelua ja niiden lisäksi 15 ottelua AHL:ssa.
Kaudella 1992–1993 Van Dorp pelasi AHL:n Halifaxissa 15 ottelua ja Italian Fiemmessä yhdeksän ottelua ennen lopettamistaan. Seuraavalla kaudella Van Dorp ei pelannut missään, mutta teki comeback yrityksen amatööriliiga Pacific South West Leaguen Las Vegasin joukkueessa kaudella 1994–1995.
Valtuustoryhmä
Valtuustoryhmä on yhden tai useamman kunnanvaltuutetun muodostama ryhmä kunnanvaltuustossa. Laki ei velvoita valtuutettua kuulumaan valtuustoryhmään. Kunta voi tukea valtuustoryhmien toimintaa taloudellisesti, ja mikäli kunta tekee näin, tuki on eriteltävä kunnan tilinpäätöksessä valtuustoryhmittäin. On tavallista, että kunnat antavat valtuustoryhmien käyttöön tietojärjestelmiä ja tiloja, koska tämän on katsottu kuuluvan kunnan toimialaan.
Kuntavaaleissa valtuustoon valitut puolueet muodostavat yleensä omat valtuustoryhmänsä. On myös mahdollista, että puolueet muodostavat yhteisen valtuustoryhmän parantaakseen vaikutusmahdollisuuksiaan. Valtuustoryhmä voi tehdä esimerkiksi ryhmäaloitteita (kaikkien ryhmään kuuluvien allekirjoittama valtuustoaloite) sekä ryhmäpuheenvuoroja. Ryhmäpuheenvuoroja voidaan pitää merkittävissä poliittisissa kysymyksissä, ja mikäli useampi valtuustoryhmä pyytää ryhmäpuheenvuoroa samassa kysymyksessä, valtuuston puheenjohtaja myöntää puheenvuorot yleensä ryhmien suuruusjärjestyksessä.
Goldcorp
Goldcorp on kanadalainen kullankaivaja, jonka pääkonttori on Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Yritys on perustettu vuonna 1994. Se kasvoi omintakeisella tavalla, kun vuonna 2000 toimitusjohtaja Rob McEwen julkaisi yleensä kaivosyhtiöiden salaisuuksiin kuuluvan datan Red Lake -kaivosalueen esiintymistä Internetissä ja lupasi 575 000 dollarin palkkion sille joka pystyy datan perusteella kertomaan mistä kaivosalueella löytyvät seuraavat kuusi miljoonaa unssia kultaa. Datan julkaisu ja kilpailun järjestäminen osoittautuivat hedelmää kantaviksi: kohteita löytyi 110 kappaletta ja niistä 80 prosenttia osuivat oikeaan. Goldcorp on myöhemmin laajentunut yritysostoin ja oli vuonna 2017 maailman neljänneksi suurin kullankaivaja.
Newmont Mining tarjoutui ostamaan Goldcorpin tammikuussa 2019.
Kansallinen vapautusarmeija (Makedonia)
Kansallinen vapautusarmeija (Albaniaksi:Ushtria Çlirimtare Kombëtare, Makedoniaksi:Ослободителна народна армија), joka tunnetaan myös nimellä Makedonian UÇK on Makedoniassa toimiva sotilaallinen järjestö.
Vuoden 2001 konfliktin jälkeen UÇK:n uskotaan riisuutuneen aseista.
UÇK:n perusti entinen Kosovon vapautusarmeijan komentaja Ali Ahmeti. UÇK:n tavoite oli saada Makedonian albaaneille tasa-arvoiset oikeudet. Makedonian hallituksen mielestä UÇK oli terroristijärjestö, joka pyrki liittämään albaanien asuttamat alueet Albaniaan.
22 tammikuuta 2001 UÇK alkoi hyökkäillä Makedonian turvallisuusjoukkojen kimppuun. Vuoden 2001 marraskuun alkupuolella UÇK oli saanut haltuunsa isoja alueita 12 mailin päässä Skopjesta.
Marraskuussa UÇK epäonnistui yrityksessään vallata Tetovo, mutta onnistui hallitsemaan Tetovon ja Kosovon välisiä vuoria. 13 elokuuta osapuolet tekivät rauhansopimuksen lopettaen konfliktin.
Rudolf Erenius
Rudolf Immanuel Erenius (17. elokuuta 1851 Nummi – 17. toukokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies, valtioneuvos ja valtiopäivämies.
Rudolf Ereniuksen vanhemmat olivat rovasti Karl Erenius (Hakkinen) Engel Emelie Hildén. Erenius tuli ylioppilaaksi 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1876 ja lakitieteen kandidaatiksi 1882. Helsingin lyseossa hän opetti 1878–1880. Erenius toimi senaatissa kanslistina 1886–1890, ensimmäisenä apulaiskamreerina 1890–1893 ja kamreerina 1893–1916. Hän oli myös useiden eri komiteoiden jäsen ja opetti Polyteknillisessä opistossa vuodesta 1887. Naantalin kaupunkia Erenius edusti valtiopäivillä 1894, 1899 ja 1900. Hän julkaisi teoksen "Katasteri- ja maaverolaitos Ranskassa ja Belgiassa" (1894).
Eino ja Aapeli
Eino ja Aapeli (oik. Eino ja Aapeli Koivikko, s. 2008) on suomalainen pop-duo. Ensimmäistä kertaa Eino ja Aapeli esiintyivät julkisuudessa esiinnyttyään Robinin ”Hula Hula” -kappaleen musiikkivideolla huhtikuussa 2017.
Einon ja Aapelin ensimmäinen single ”Mä voisin olla se” julkaistiin 3. lokakuuta 2018. Julkaisun jälkeen he markkinoivat kappaletta esiintyen "Enbuske, Veitola & Salminen" ja "Posse" -televisio-ohjelmien suorissa lähetyksissä. Joulukuussa 2018 julkaistiin duon toinen single, ”Jouluralli”, johon on potpurimaisesti yhdistetty joululaulut ”Kulkuset”, ”Tulkoon joulu”, ”Kolme yötä jouluun”, ”Pieni rumpalipoika” ja ”Tonttujen jouluyö”. Kappaleella on mukana Porvoon Keskuskoulun 3A-luokan kuoro.
Eino ja Aapeli ovat kaksoset.
Gérard Mourou
Gérard Mourou (s. 22. kesäkuuta 1944 Albertville, Ranska) on ranskalainen fyysikko, joka on tutkinut erityisesti ultranopeaa optiikkaa ja kehittänyt tekniikkaa, joka on mahdollistanut tehokkaampien lasereiden valmistamisen. Väitöstyöoppilaansa Donna Stricklandin kanssa hän julkaisi vuonna 1985 läpimurtotekniikan. Mourou ja Strickland saivat vuonna 2018 työstään Nobelin fysiikanpalkinnon
Gérard Mourou syntyi Ranskan Albertvillessä vuonna 1944. Hän suoritti vuonna 1967 alemman korkeakoulututkinnon Grenoblen yliopistossa. Hänen väitöskirjansa valmistui vuonna 1973 Pierre ja Marie Curien yliopistoon. Väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Mourou teki Kalifornian San Diegon yliopistossa. Mourou työskenteli muutaman vuoden ajan ENSTA ParisTech -korkeakoulussa, jossa hän perusti ultranopeiden lasereiden tutkimusryhmän. Mourou muutti vuonna 1977 Yhdysvaltoihin, missä hän teki tutkimustyötä vuoteen 2005 saakka.
Mourou toimi 1977–1988 Rochesterin yliopiston laserenergetiikan laboratoriossa ja sen professorina. Hän julkaisi vuonna 1985 väitösohjattavansa Donna Stricklandin kanssa uuden tekniikan, joka tehosti lasereita. Siihen asti laserpulssin voimakkuutta oli rajoittanut vahvistajana käytettyjen materiaalien hajoaminen. Strickland ja Mourou keksivät, että laserpulssia pitää venyttää, jolloin valon aallonpituudet etenevät peräkkäin. Laserin huipputeho väheni tällöin, ja laserpulssi voitiin ohjata vahvistimeen sitä rikkomatta. Strickland ja Mourou kokosivat lopuksi vahvistetut aallonpituudet takaisin yhteen, mikä synnytti lyhytkestoisen mutta voimakkaan laserpulssin.
Mourou aloitti vuonna 1988 Michiganin yliopiston professorina. Hän oli vuonna 1991 perustamassa ultranopean optiikan laboratoriota ja johti sitä 13 vuoden ajan. Laboratorio kehittyi Mouroun alaisuudessa monialaiseksi tutkimuskeskukseksi, ja hänen tutkimusryhmänsä tekivät monia tieteellisiä läpimurtoja.
Mourou jätti vuoden 2004 lopussa paikkansa Michiganin yliopistossa. Hän palasi sen jälkeen Ranskaan ja johti vuosina 2005–2008 ENSTA ParisTechin, CNRS:n ja École polytechniquen yhteistä sovelletun optiikan laboratoriota. Sen jälkeen Mourou on johtanut École polytechniquen Zetta-Exawattin kansainvälistä tiedekeskusta.
Mourou on palkittu urastaan useilla palkinnoilla, ja hän on saanut muun muassa The Optical Societyn ja IEEE:n jakamia palkintoja. Nobelin fysiikanpalkinnon hän jakoi vuonna 2018 Donna Stricklandin ja Arthur Ashkinin kanssa. Mouroun ja Stricklandin kehittämän menetelmän ansiosta lasereista on voitu tehdä huomattavasti voimakkaampia. Heidän tekniikkaansa on käytetty laserlaitteissa, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia. Mourou on tutkinut itsekin silmän laserleikkauksia ja kehittänyt IntraLASIK-tekniikkaa, jota on käytetty miljooniin potilaisiin.
Rancho Cucamonga
Rancho Cucamonga on 165 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, noin 60 km itään Los Angelesin keskustasta.
Gabrielino-kulttuuria edustaneet kukamongat perustivat alueelle kylän 1200-luvulla.
Espanjalaiset sotilaat ja munkit asettuivat sinne 1760-luvun lopulla. Meksikon itsenäistyttyä sotilas ja salakuljettaja nimeltään Tubeco Tapia sai laajan alueen maata Cucamongasta, ja perusti sinne karjatilan ja viinitarhan. Kalifornia liitettiin Yhdysvaltoihin 1848. Cucamongan alueelle syntyi hajanaista asutusta, ja myöhemmin sinne asettui ihmisiä jotka etsivät halpoja tontteja Los Angelesin ympäristöstä. Vuonna 1977 kolme taajamaa, Cucamonga, Alta Loma, ja Etiwanda yhdistettiin Rancho Cucamongan kaupungiksi. Tuohon aikaan alueella kasvatettiin sitrushedelmiä, oliiveita ja persikoita sekä viiniä. Nykyisin Rancho Cucamanga on pääosin asumisaluetta, joss aon joitakin työpaikkoja kaupan ja teoollisuuden aloilla.
Rancho Cucamongassa on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista viinitiloista, ja siellä järjestetään vuosittain sadonkorjuujuhlat.
Hilkka Finne
Hilkka (Hilja) Wilhelmina Finne, ent. Rantaniemi, Salminen-Finne (17. maaliskuuta 1877 Kangasala – 1964 Helsinki) oli suomalainen taiteilija, opettaja ja kuvittaja.
Hilkka Finnen vanhemmat olivat kirjakauppias Johan Adolf Gustaf Finne ja Wilhelmina Westerling. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1903 vuoteen 1914 oli lehtori Ape Rantaniemi ja toinen vuodesta 1924 liikemies Carl H. Salminen. Kirjailija Jalmari Finne oli Hilkka Finnen veli ja näyttelijä Olga Poppius hänen sisarensa. Finne kävi Helsingin suomalaisen tyttökoulun 1893 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1897 ja teki opintomatkoja Eurooppaan. Hän oli piirustuksenopettaja Oulun suomalaisessa yhteiskoulussa 1906–1911 ja Helsingin uudessa suomalaisessa tyttökoulussa 1912–1913, mutta harjoitti samalla taiteellista ja kirjallistakin työtä. Piirustuksenopettajan pätevyyden hän sai vuonna 1914 Helsingissä, mutta paneutui kuitenkin sittemmin kuvittajan ja kirjoittajan työhön. Hän kuvitti muun muassa veljensä Jalmari Finnen kirjojen ohella Arvid Lydeckenin ja Ilmari Krohnin kirjoja sekä laati julisteita ja postikortteja. Avioiduttuaan toistamiseen Finne muutti Duluthiin, josta hän palasi Suomeen 1938. Finnen lähipiiriin Helsingissä kuului Ruusu-Risti -yhteisö.
Garden Grove
Garden Grove on 170 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, noin 40 km kaakkoon Los Angelesista. Se vaurioitui pahoin ensin vuoden 1916 tulvassa ja sitten vuoden 1933 maanjäristyksessä. Kaupunki kasvoi toisen maailmansodan jälkeen, kun sodasta palaavia rintamamiehiä asettui sinne asumaan.
Philip Johnsonin ja John Burgeen suunnittelema Crystal Cathedral (kristallikatedraali) kuuluu kaupungin arvorakennuksiin.
Super Bowl XX
Super Bowl XX oli järjestyksessään 20. Super Bowl. Vastakkain pelasivat Chicago Bears ja New England Patriots. Ottelu pelattiin Louisiana Superdomella New Orleansissa, Louisianassa 26. tammikuuta 1986. Chicago Bears voitti pistein 46–10. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin Chicagon ulompi puolustuksen linjamies Richard Dent.
Super Bowl XIX
Super Bowl XIX oli järjestyksessään 19. Super Bowl. Vastakkain pelasivat San Francisco 49ers ja Miami Dolphins. Ottelu pelattiin Stanford Stadiumilla Stanfordissa, Kaliforniassa 20. tammikuuta 1985. San Francisco 49ers voitti pistein 38–16. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin San Franciscon pelinrakentaja Joe Montana, josta tuli kolmas Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi kahdesti valittu pelaaja.
Strand (katu Lontoossa)
Strand on katu Lontoon Westminsterissä. Katu alkaa Aldwychistä Fleet Streetin länsipäästä ja päättyy Trafalgar Squarelle. Kadun jatkeena etelässä on Whitehall. Kadun eteläpäästä alkaa myös The Mall.
Super Bowl XXIV
Super Bowl XXIV oli järjestyksessään 24. Super Bowl. Vastakkain pelasivat San Francisco 49ers ja Denver Broncos. Ottelu pelattiin Louisiana Superdomella New Orleansissa, Louisianassa 28. tammikuuta 1990. San Francisco 49ers voitti pistein 55–10. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin San Franciscon pelinrakentaja Joe Montana, josta tuli ensimmäinen Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi kolmasti valittu pelaaja.
USS Zumwalt (DDG-1000)
USS Zumwalt (runkonumero DDG-1000) on Yhdysvaltain laivaston Zumwalt-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista, Mainesta, missä köli laskettiin 17. marraskuuta 2011. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 2013 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 2016.
Fontana (Kalifornia)
Fontana on 196 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Kalifornian osavaltiossa, San Bernardinon länsipuolella. Se oli aluksi nimeltään Rosena, mutta A.B. Miller muutti kaupungin nimeksi Fontana italiankielen suihkulähdettä tarkoittavan sanan mukaan. Hän pyrki kehittämään kaupungissa siipikarja- ja sikataloutta ja sitrushedelmien viljelyä. Siellä toimi maan ainoa kaniininkasvatuksen tutkimuskeskus 1920-luvulta 1960-luvulle. Vuonna 1942 kaupunkiin perustettiin terästehdas, joka jatkoi toimintaansa 1900-luvun loppuvuosiin asti.
NASCAR-autourheilurata Auto Club Speedway on lisännyt Fontanan näkyvyyttä myös Kalifornian ulkopuolella.
Super Bowl XXIII
Super Bowl XXIII oli järjestyksessään 23. Super Bowl. Vastakkain pelasivat San Francisco 49ers ja Cincinnati Bengals. Ottelu pelattiin Joe Robbie Stadiumilla Miamissa, Floridassa 22. tammikuuta 1989. San Francisco 49ers voitti pistein 20–16. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin San Franciscon laitahyökkääjä Jerry Rice.
USS Michael Monsoor (DDG-1001)
USS Michael Monsoor (runkonumero DDG-1001) on Yhdysvaltain laivaston Zumwalt-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista, Mainesta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 2013. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 2016 ja otetaan palvelukseen 26. tammikuuta 2019.
Alus on koeajoissa ja viimeisteltävänä ennen suunniteltua palvelukseenottoa.
Kensington Metropark
Kensington Metropark on puisto, joka sijaitsee Milfordin ja South Lyonin välissä Michiganissa. Puisto kattaa 18,13 neliökilometrin alueen. Sillä on metsäinen ja mäkinen maasto ja sitä ympäröi 4,9 neliökilometrin suuruinen järvi Kent Lake. Puistossa on 18-reikäinen golfkenttä, frisbeegolf-rata, kelkkarata, piknik-alueita, rantoja ja sieltä voi vuokrata veneitä. Siellä on 31 kilometrin hevosreitti ja 11 kilometrin vaellusreitti sekä yhteyspolkuja muihin lähellä oleviin puistoihin. Puistossa käy noin 2,5 miljoonaa kävijää vuodessa. Se avattiin vuonna 1947.
Plateau des Glières
Plateau des Glières on ylänkö Ranskan Alpeilla Bornesin massiivilla. Se sijaitsee Auvergne-Rhône-Alpesin alueella, Haute-Savoien departementissa, Fillièren ja Le Petit-Bornand-les-Glièresin kuntien alueella.
Plateau des Glières on vaikeapääsyinen ja harvaan asuttu ylänkö 1 300 – 1 800 metrin korkeudessa. Sen laajoja alppilaitumia ympäröivät mäntymetsät ja kiviset kalliot.
Toisessa maailmansodassa liittoutuneet valitsivat Plateau des Glièresin kohteeksi, jonne he pudottivat laskuvarjoilla aseita Haute-Savoien vastarintaliikkeen käyttöön. Operaatio järjestettiin helmi-maaliskuussa 1944, ja sitä oli toteuttamassa 460 Ranskan vastarintaliikkeen sotilasta eli markiisia. 26. maaliskuuta 1944 Natsi-Saksan armeija hyökkäsi vastarintaliikkeen kimppuun ja he joutuivat vetäytymään ylängöltä. Tämä oli ensimmäinen vastarintaliikkeen suora taistelu miehittäjiä vastaan. Nykypäivänä ylängöllä on tämän tapahtuman muistoksi pystytetty muistomerkki ("Monument national à la Résistance du plateau des Glières") Glièresin markiisien ensimmäisen johtajan luutnantti Tom Morelin haudalle.
Varangin niemimaan kansallispuisto
Varangin niemimaan kansallispuisto (, ) sijaitsee Koillis-Norjassa Finnmarkin läänissä. Alue on perustettu vuonna 2006. Kansallispuisto on kooltaan 1804 neliökilometriä ja levittäytyy Båtsfjordin, Uuniemen, Vesisaaren ja Vuoreijan kuntien alueille.
Kansallispuistossa on joitain avoimia tupia lyhyttä majoittumista varten. Kansallispuiston korkein kohta on 633,8 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Skipskjølen-tunturi.
Jari Elamo
Jari Elamo (s.1969) on Helkama Velox Oy:n ja Suomen Polkupyörätukku Oy:n toimitusjohtaja. Elamo aloitti Helkaman palveluksessa vuonna 2008 myynti- ja markkinointijohtajana ja vastaa molempien yritysten markkinoinnista. Elamo on siirtänyt Helkaman polkupyörien valmistusta Taiwanista takaisin Suomeen: Hangon tehtaan käyttöastetta on nostettu ja kotimaisuus otettu aktiivisesti esille yrityksen markkinoinnissa ja viestinnässä. Elamo on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri sekä markkinointiekonomi. Vuonna 2013 Elamo voitti Suomen markkinointihenkisin insinööri -kilpailun.
Jari Elamo on toiminut myös Funfair Oy:n toimitusjohtajana. Elamo loi vuonna 2011 Huuhkajat-keräilykortti -sarjan.
Elamo on kehittänyt myös vuoden 2005 lautapelin Euroopan omistaja, jonka esikuvana olisi ollut Trivial Pursuit. Peliä myydään ympäri Suomea, mutta sen kotipaikka sijaitsee Turussa.
Jari Elamo asuu Turussa ja hänellä on neljä lasta.
Gubbio
Gubbio on kunta Perugian maakunnassa Keski-Italiassa. Sen väkiluku oli vuonna 2011 32,432 henkeä.
RQ-11
RQ-11 on miehittämätön lentolaite, ja sitä on valmistettu malleja "RQ-11A Raven" ja "RQ-11B Raven". Lennokki suoritti ensilentonsa lokakuussa. 2001. Konetyyppiä käytetään Yhdysvaltojen asevoimissa maa-, meri- ja ilmavoimissa. RQ-11 on käsin ilmaan lähetettävä lennokki.
Raven on Yhdysvaltojen lisäksi myyty eri maiden asevoimille muun muassa Australiaa, Viro, Italia, Tanska ja Iso-Britannia. Valmistajan mukaan yli 11 000 lentolaitetta on toimitettu asiakkaille ympäri maailmaa.
RQ-11 pystyy kuljettamaan enintään noin 900 gramman painoista kuormaa. Moottorina on sähkömoottori, jonka virtalähteenä käytetään akkua. Moottori on malliltaan Aveox 27/26/7-AV. Konetyypillä pystytään lentämään yhtäjaksoisesti noin 80 minuuttia ja sen lentonopeus on 45–95 km/h. Ravenin tyypillinen operaatiokorkeus on 30–150 metriä.
Lentolaitetta voidaan käyttää tiedusteluun valoisalla että pimeällä, valvontaan, kohteiden tai maalien hankkimiseen. Raveniin voidaan kiinnittää kaksi erilaista sensoria esimerkiksi kaksi elektro-optista kameraa. Lennokkia käytetään pienten yksiköiden taistelutehtävissä.
Ravenin hinta on 35 000 USD, mutta järjestelmineen hinta voi olla 250 000 USD.