hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
The Hunting Party
The Hunting Party on yhdysvaltalaisen Linkin Park -yhtyeen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Albumin ovat tuottaneet yhtyeen jäsenet, Mike Shinoda ja Brad Delson. Albumi eroaa musiikilliselta tyyliltään yhtyeen kahdesta edellisestä albumista, jotka olivat elektronista rockia. Mike Shinoda luonnehtii albumia ”rock-äänitykseksi”.
Albumin tuottaminen ja äänittäminen kestivät yli vuoden. "The Hunting Partylla" esiintyvät vierailevina muusikoina Rakim, Helmetin Page Hamilton, System of a Downin Daron Malakian sekä Rage Against the Machinen Tom Morello. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Guilty All the Same” 6. maaliskuuta 2014. Toisena singlenä julkaistiin 5. toukokuuta ”Until It’s Gone”. Kolmantena singlenä julkaistiin 8. kesäkuuta ”Final Masquerade”. Albumilta julkaistiin promootiosingleinä ”Wastelands” ja ”Rebellion”.
Toukokuussa 2013 laulaja Mike Shinoda ilmoitti, että yhtye on aloittanut työstämään kuudetta albumiaan. Rolling Stonen haastattelussa Shinoda sanoi albumin olleen vaikea Rob Bourdonille, koska hänen täytyi ponnistaa vastatakseen musiikin nopeuteen ja tyyliin. Hän kommentoi, että ”se on todennäköisesti kovinta tavaraa, mitä hän on koskaan soittanut heidän albumeillaan. Hänen täytyi parantaa fysiikkaansa juoksemalla ja nostelemalla painoja sekä työskennellä valmentajan kanssa”. Lopulta Bourdon tunsi olevansa parempi rumpali jokaisen päivän lopussa äänitysten jälkeen. "The Hunting Partylla" ovat vierailevina muusikoina Rakim Eric B. & Rakim -hip hop duosta kappaleella ”Guilty All the Same”, Page Hamilton alternative metal -yhtye Helmetistä kappaleella ”All for Nothing”, Daron Malakian metalliyhtye System of a Downista kappaleella ”Rebellion” ja Tom Morello Rage Against the Machinesta kappaleella ”Drawbar”.
Helmikuussa 2014 Mike Shinoda viittasi "kesän 2014" julkaisuajankohtaan. 6. maaliskuuta 2014 yhtye julkaisi ”Guilty All the Same” -kappaleen musiikintunnistuspalvelu Shazamissa. Seuraavana päivänä se julkaistiin yhtyeen ensimmäisenä singlenä tulevalta albumilta. Albumin nimeksi julkistettiin virallisesti "The Hunting Party" 9. huhtikuuta 2014. Albumin toisena singlenä julkaistiin 5. toukokuuta ”Until It’s Gone”. 1. kesäkuuta Linkin Park julkaisi YouTube-tilillään sanoitusvideon kappaleesta ”Wastelands”. 3. kesäkuuta yhtyeen kappale ”Rebellion” sai ensisoittonsa BBC Radio 1 -kanavalla Zane Lowen musiikkiohjelmassa. Kappaleella laulamisesta vastaa Mike Shinoda, Chester Benningtonin hoitaessa kappaleen loppupuolen huuto-osuuden. 8. kesäkuuta yhtyeen kappale ”Final Masquerade” julkaistiin MTV:n kotisivuilla ja siitä tuli albumin kolmas singlejulkaisu.
Linkin Park esitti ensimmäisen kerran albumin kappaleita livenä KMFA Day -musiikkitapahtumassa 24. toukokuuta 2014. Yhtye esitti albumilta kappaleet ”Guilty All the Same”, ”Until It’s Gone” ja ”Wastelands”."The Hunting Party"stä tuli kultalevy Saksassa, Sveitsissa, Itävaltassa ja Puolassa
StarStruck (elokuva)
StarStruck – supertähti ja tavistyttö on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Michael Grossmanin ohjaama nuortenelokuva.
Elokuvassa siskokset Jessica ja Sara lähtevät Michiganista Los Angelesiin tapaamaan isovanhempiaan. Matkalla Jessica törmää sangen kirjaimellisesti poptähteen Cristopher Wildeen. Jessicaa ei kiinnostaisi viettää aikaa Cristopherin kanssa, mutta seuraavana paivänä kun hän tapaa pojan ja he tutustuvat paremmin, selviää Jessicalle, ettei tähden elämä olekaan niin täydellistä miltä ulospäin näyttää. Kumpi lopulta on tärkeämpi totuus vai muiden odotukset?
Fairey Fox
Fairey Fox oli brittiläinen kaksitasoinen hävittäjälentokone, jota käytettiin myös kevyenä pommittajana sekä tiedustelulentokoneena. Konetyyppi kehitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen, saapuen palveluskäyttöön vuonna 1932. 1930-luvulla oli lentokoneiden sekä niiden moottorien kehitys kiivasta. 1940-luvulle saavuttaessa, oli tämä tyyppi jo ehtinyt pahoin vanheta. Toisen maailmansodan syttyessä oli tämä tyyppi käytössä ainakin Belgian ilmavoimissa.
Sulavasti muotoillussa lentokoneessa oli taka-ampujan paikka. Laskeutumisteline oli kiinteä, ja myöhemmin se sai muotosuojukset. Fox Mk.1 oli varustettu Curtiss D-12 -rivimoottorilla. Mk. II oli varustettu Rolls-Royce Kestrel -moottorilla. Mk.VI ja VII olivat Hispano-Suizan tehokkaammalla, 860 hevosvoiman (641 kW) tehoisella V12-moottorilla varustetut. Osa eri kehitysversioista oli merikäyttöön (Seafox) laivastolle tarkoitettuja ja osa koulutuskoneita, jopa 3-paikkaisia.
Lakikorkeus oli 10 000 metriä, mikä oli tuohon aikaan ja sen verrokkeihin suhteutettuna: varsin hyvä saavutus. Tämä edesauttoi sen käyttökykyä tiedustelutoiminnassa. Huippunopeus oli 365 km/h. Enimmäinen toimintamatka oli 600 kilometriä.
Konetyypin aseistukseen saattoi kuulua kaksi 7,62 millimetrin eteenpäin kiinteästi ampuvaa konekivääriä. Lisäksi taka-ampumoon voitiin asentaa yhdestä kahteen samankaliiperista liikuteltavaa konekivääriä. Koneen ulkoista, ripustimiin kiinnitettävää pommikuormaa saatettiin kuljettaa enimmillään 100 kilogrammaa.
Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat poisti tämän tyypin ensilinjan käytöstä, jo hyvissä ajoin ennen Toisen maailmansodan alkamista. Belgian ilmavoimien käyttämät, arviolta 50 lentokonetta — ne kärsivät raskaita tappioita Adolf Hitlerin käynnistämässä Salamasodassa kevätkesällä vuonna 1940.
Rein Lang
Rein Lang (s. 4. heinäkuuta 1957 Tartto) on virolainen poliitikko. Lang on toiminut Viron ulkoministerinä vuonna 2005, oikeusministerinä 2005–2011 ja kulttuuriministerinä vuosina 2011–2013. Hän edustaa liberaalia Reformipuoluetta.
Langin isä työskenteli Neuvostoliiton suurlähetystössä Helsingissä, missä myös Langin perhe asui. Lang puhuu itse sujuvaa suomea ja on sanonut pitävänsä Suomea toisena kotimaanaan. Kuten vanhempansa, myös Lang on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1980.
Viron itsenäistyttyä uudelleen Lang perusti yhdessä Eesti Ekspress -lehden perustajana tunnetun liikemiehen Hans H. Luikin kanssa maan ensimmäisen yksityisomistuksessa olevan ja poliittisesti riippumaton radiokanavan Radio Kukun.
Lang toimi Viron ulkoministerinä lyhyen aikaa helmi–huhtikuun välillä 2005 edeltäjänsä Kristiina Ojulandin jouduttua eromaan, kun useita salaiseksi luokiteltuja asiakirjoja oli kadonnut ulkoministeriöstä. Lang kertoi jatkavansa ulkoministerinä Ojulandin linjalla pitäen huolta Viron suhteista Euroopan unioniin, Natoon, Yhdysvaltoihin ja erityisesti Venäjään.
Lang nimitettiin vuoden 2011 vaalien jälkeen muodostetun Ansipin III hallituksen kulttuuriministeriksi. Hän erosi joulukuussa 2013 Sirp-kulttuurilehden ympärillä syntyneen kuohunnan seurauksena. Kulttuuripiirit syyttivät Langia pyrkimyksistä ottaa Sirp-lehti hallintaansa. Syksyllä 2013 lehdelle oltiin nimitetty Reformipuoluetta lähellä oleva uusi päätoimittaja Kaur Kender, joka erotti neljä pitkäaikaista toimittajaa ja ilmoitti lehden suunnanmuutoksesta. Kulttuuripiirit protestoivat ja epäilivät välittömästi kulttuuriministeri Langia. Myöhemmin selvisi, että lehden toiminta oltiin hyväksytetty hänellä. Protestien seurauksena Sirpistä erotetut toimittajat saivat työnsä takaisin ja päätoimittaja Kender sekä ministeri Lang erosivat. Langin tilalle uudeksi kulttuuriministeriksi nimitettiin Urve Tiidus.
Eeva Sassi-Korhonen
Eeva (Eva-Stina) Sassi-Korhonen (30. joulukuuta 1895 Viipurin maalaiskunta – 7. joulukuuta 1937 Leningrad) oli suomalainen Suomen Kommunistisen puolueen organisaattori joka teloitettiin Stalinin puhdistusten aikana. Hän tuli tunnetuksi 1920-luvulla Suomessa ns. Eeva Korhos-jutun yhteydessä. Sassi-Korhonen käytti 1920-luvulla myös puoluenimiä "Aino Keihänen" ja "Hilja Hiltunen".
Sassi-Korhosen vanhemmat olivat talollinen Aleksander Manni ja Kristina Sassi. Sassi-Korhonen liittyi 1920 Suomen Kommunistiseen puolueeseen ja hän opiskeli 1921–1922 Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa. Hän teki vuosina 1920–1922 useita salaisia matkoja Venäjän ja Suomen välillä SKP:n keskuskomitean lähettinä. Sassi-Korhonen oli SKP:n johtoon kuuluneen Hanna Malmin luottohenkilö. Talvella 1922 Sassi-Korhonen luovutti erehdyksessä Hanna Malmin laatiman SKP:n puoluesoluille tarkoitetun kiertokirjeen sosialidemokraateille ja tämän kiertokirjeen osia julkaistiin Suomen Sosialidemokraatissa 4. maaliskuuta 1922. Kirjeessä kehotettiin muun muassa suomalaisia työläisiä avustamaan vaikeuksissa ollutta Neuvostoliittoa muun muassa varastamalla työkaluja ja muuta materiaalia työpaikoilta. SKP väitti kiertokirjettä aluksi sosialidemokraattien järjestämäksi provokaatioksi mutta parin viikon kuluttua Eeva Sassi-Korhonen ilmoitti laatineensa itse kyseisen kiertokirjeen ilman SKP:n johdon lupaa tai myötävaikutusta.
Sassi-Korhonen opiskeli SKP:n puoluekoulussa 1924–1925 ja toimi stten SKP:n toimitsijana ja piiriorganisaattorina. Sassi-Korhonen oli 1926–1927 Tampereella Pohjois-Hämeen ja Satakunnan piirien piiriorganisaattorina käyttäen puoluenimeä "Hilja Hiltunen". Hänet pidätettiin Tampereella 26. lokakuuta 1927. Sassi-Korhonen tuomittiin 1928 Turun hovioikeudessa valtiopetoksen valmistelusta ja avunannosta ns. rauhanjulistuksen laatimisessa yhteensä 3 vuoden 6 kuukauden kuritushuonerangaistukseen. Tuomiossa mainitun rauhanjulistuksen oli julkaissut 1922 SSTP:n puolueneuvosto ja siinä oli tuomittu suomalaisten osallistuminen Itä-Karjalassa 1920-luvun alussa käytyihin heimosotiin. Tuomionsa Eeva Sassi-Korhonen kärsi Hämeenlinnan naisvankilassa.
Vankilasta päästyään Sassi-Korhonen palasi Neuvostoliittoon ja meni siellä naimisiin Toivo Antikaisen veljen Viljo Antikaisen (1892–1935) kanssa. Hän toimi viimeksi Leningradissa ilmestyneen suomenkielisen Työläis- ja talonpoikaisnainen, myöhemmin "Neuvostonainen"-lehden toimittajana. Hänet pidätettiin 15. lokakuuta 1937 Leningradissa ja tuomittiin vakoilijana kuolemaan. Sassi-Korhonen ammuttiin 7. joulukuuta 1937 Leningradissa ja hänet haudattiin kaupungin ulkopuolelle Levassovan joukkohautaan. Sassi-Korhosta ei tiettävästi myöhemmin rehabilitoitu.
Ylioppilasrykmentti
Ylioppilasrykmentti on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen, Korean sotaan sijoittuva sotaelokuva.
Wilhelm Lindstedt
Wilhelm Lindstedt (3. toukokuuta 1838 Nousiainen – 8. tammikuuta 1915 Huittinen) oli suomalainen pappi ja opettaja.
Lindstedtin vanhemmat olivat varanimismies Wilhelm Lindstedt ja Elisabet Ekebom. Hänet vihittiin papiksi 1867 ja hän toimi aluksi Ilmajoen apulaisena. 1869 hänestä tuli Oulun ja Seinäjoen kappalainen. Samana vuonna hän sai Oulussa perustetuksi yksityisen suomenkielisen lyseon ja toimi sen rehtorina ja palkattomana opettajana vuoteen 1879, jolloin hänestä tuli Kuopion hiippakunnan asessori. 1884 Lindstedt nimitettiin Lapinlahden ja 1893 Huittisten kirkkoherraksi. Hän kirjoitti muun muassa teokset "Havaintoja kristillis-siveellisen elämän alalta, tehty matkoilla Skandinaviassa ja Schweitsissä vv. 1887-88" (1889) sekä "Kirkollinen diakonaatti, sen synty, kehitys ja nykyinen merkitys" (1896). Suomalaisten koulujen historian kannalta merkittävä oli hänen teoksensa "Oulun suomalaisen yksityislyseon synty ja sen ensimmäiset vaiheet" (1907).
Lindstedtin ensimmäinen puoliso vuodesta 1868 oli Hilma Nyholm (k. 1910) ja toinen vuodesta 1913 Hilda Emilia Ekblom, viskaali Gustaf Robert Wallénin leski (k. 1943). Viipurin hiippakunnan piispa ja opetusministeri Yrjö Loimaranta (1874–1942), Orimattilan kirkkoherra Sakari Loimaranta (1885–1954) sekä opettaja, yritysjohtaja Lauri Loimaranta (1879–1939) olivat Lindstedtin poikia hänen ensimmäisestä avioliitostaan. Tytär Siiri Loimaranta (1873–1953) samasta avioliitosta oli puolestaan opettaja ja järjestötyöntekijä.
S/S Wellamo (1906)
S/S Wellamo oli Lehtoniemi & Taipaleen valmistama alus, joka valmistui vuonna 1906.
Alus aloitti liikennöinnin Turku–Kiila- tai vuorotellen Turku–Kiila–Kokkila-reiteillä. Vuosina 1930–1965 se ajoi Turku–Brändö- ja viikonloppuna usein vielä Turku–Naantali-vuoroja. Vuonna 1966 se palveli kahvilalaivana Aurajoessa. Se upposi Aurajokeen vuonna 1969 ja nostettiin keväällä 1970, mutta upposi Airistolle vuonna 1970, kun sitä siirrettiin pois väliaikaisesta laiturista.
Jöran Wilhelm Lode
Jöran (Göran) Wilhelm Lode (19. maaliskuuta 1742 Turku – 11. syyskuuta 1799 Turku) oli Lode -sukuun kuulunut lakimies ja poliitikko, joka toimi Vaasan ja Turun hovioikeuden presidenttinä.
Loden vanhemmat olivat everstiluutnantti Otto wilhelm Lode ja Katarina Agneta Fleming. Hän opiskeli Turussa ja tuli hovioikeuden auskultantiksi 1776. Helsingin ryhmentin auditööri hänestä tuli 1771 ja Vaasan vasta perustetun hovioikeuden asessori 1776. Reuterholmin valtakaudella Loden ura kehittyi nopeasti: hänestä tuli revisiosihteeri ja yliauditööri 1792, oikeuskansleri 1793 ja sen ohella Vaasan hovioikeuden presidentti 1975. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Turun hovioikeuden presidentiksi, mitä virkaa hän kävi hoitamaan Reuterholmin menetettyä asemansa ja Loden samalla oikeuskanslerin tehtävänsä. Lode otti osaa vuosien 1769-1770 ja 1771-1772 valtiopäiviin toimien kiivaasti hattuja vastaan.
Lode kuoli naimattomana.
Charlotte Lydecken
Charlotte Maria Lydecken (18. elokuuta 1833 Viipuri – 10. tammikuuta 1916 Viipuri) oli suomalainen seminaarinjohtaja ja käsityön opettaja.
Lydeckenin vanhemmat olivat vaskiseppä Johan Friedrich Lydecken ja Juliana Eleonora Blindsell. Hän kävi Viipurin saksalaisen tyttökoulun ja tuli 17-vuotiaana opettajaksi Ruokolahdelle ja sitten Parikkalaan. Muutamaa vuotta myöhemmin hän perusti Viipuriin valmistavan koulun ja opetteli samalla suomen kielen taidon. Uno Cygnaeuksen avulla hän pääsi Berliiniin kahdeksi vuodeksi harjoittamaan pedagogisia opintoja. 1863 hänestä tuli Jyväskylän naisseminaarin ensimmäinen historian, maantiedon ja käsityön opettaja, vuosina 1867-1893 hän toimi koulun johtajana. 1889 Lydecken oli jäsen naisten käsityöopetusta pohtineessa komiteassa, 1892 hän julkaisi teoksen "Tyttöjen käsitöiden johtamisen ohjeita kansakouluja varten."
Lydecken kuoli naimattomana.
Länsi-Pohjan keskussairaala
Länsi-Pohjan keskussairaala on Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirin ylläpitämä sairaala Sauvosaaren kaupunginosassa Kemissä.
Sairaala perustettiin vuonna 1938 nimellä Kemin yleinen sairaala. Sairaalan rakentaminen käynnistyi samana vuonna ja sairaala valmistui talvisodan aiheuttaman viivästyksen vuoksi vasta 1940. Sairaalan ensimmäisen osan suunnittelijana toimi arkkitehti Uno Ullberg. Tyyliltään viisikerroksinen luonnonvalkoiseksi rapattu betoni- ja tiilirakennus edustaa 1930-luvun funktionalismia. Vanhaa osaa on sittemmin laajennettu saman tyylisillä vuodeosastosiivellä 1971 ja kaksikerroksisella synnytys- ja silmäosastolla 1987. Molemmat laajennukset ovat arkkitehtien Eva ja Jaakko Paatelan suunnittelemia.
Henkilökunnalle rakennettiin asuntoja 1950–luvun lopulla. Vuonna 1956 valmistuivat kaksikerroksinen lääkäritalo ja kuusikerroksinen pistetalo. Toinen pistetalo valmistui 1958. Pistetalojen soluhuoneistot on myöhemmin muutettu yksiöiksi.
Kemin kauppatorin viereen rakennettiin 1973 sairaalan mittavin laajennus: vanhasta tyylistä poikkeava kaksikerroksinen tasakattoinen betonielementtirakennus, joka niin ikään on Eva ja Jaakko Paatelan suunnittelema.
Sairaalaa käytettiin sotien aikana saksalaisten joukkojen sotasairaalana.
Benjamin Huggel
Benjamin Huggel (s. 7. heinäkuuta 1977) on sveitsiläinen pelaajauransa jo lopettanut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Huggel edusti suurimman osan urastaan Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Baselia, mutta vuosina 2005-2007 hän pelasi Bundesliigan Eintracht Frankfurtissa. Huggel pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 2003-2010.
FC Baselissa ammattilaisuransa vuonna 1998 aloittanut Huggel voitti ensimmäisen Basel-jaksonsa aikana kaksi kertaa Sveitsin cupin, kolme kertaa Sveitsin liigan sekä kerran Uhren Cupin. Vuonna 2005 hän siirtyi Bundesliiga-seura Eintracht Frankfurtin riveihin. Hän teki kahden Saksan-kauden aikana vain yhden maalin. Vuonna 2007 Huggel palasi Baseliin, jonka riveissä hän voitti vielä Sveitsin cupin kolme kertaa, Sveitsin liigan neljä kertaa ja Uhren Cupin kaksi kertaa. Hän lopetti uransa kauden 2011-12 päätteeksi.
Huggel pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 2003-2010 41 ottelua ja teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueeseen vuosien 2004 ja 2008 EM-kisoissa sekä MM-kisoissa 2010. Hän pelasi Sveitsin kaikki ottelut vuosina 2004 ja 2010, kun taas 2008 hän ei päässyt kentälle lainkaan. Vuonna 2005 hän sai kuuden ottelun pannan potkaistuaan Turkin valmentajaa, eikä näin päässyt osallistumaan MM-kisoihin 2006.
Liperin kirkonkylä
Liperin kirkonkylä on Liperin kunnan keskustaajama ja kirkonkylä. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 1 533 asukasta ja väkiluvultaan suurin taajama Liperissä. Kirkonkylässä sijaitsevat muun muassa Liperin kirkko, kirjasto, kunnanvirasto, apteekki, Tokmanni, LähiTapiola ja muita palveluita. Lähin rautatieasema on Viinijärven rautatieasema. Kirkonkylän vesitorni on muodoltaan kartiomainen.
Liperin kaksi muuta taajamaa ovat Viinijärvi ja Ylämylly.
Sie7e
David Rodríguez Labault tunnetaan paremmin nimellä Sie7e (s. 7. heinäkuuta 1977) on puertoricolainen laulaja-lauluntekijä, joka voitti Latin Grammy-palkinnon vuonna 2011. Hän on julkaissut kolme albumia. Sie7en tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Tengo Tu Love" ja "Mucha Cosa Buena". Hänellä on vaimo ja yksi lapsi. Sie7e (siete: espanjaksi seitsemän) on kertonut ottaneensa taiteilijanimen Sie7e, koska hän on syntynyt 7.7.1977.
Etyylidiatsoasetaatti
Etyylidiatsoasetaatti (CHNO) on diatsoetikkahapon ja etanolin muodostama esteri. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä orgaanisella synteesillä.
Etyylidiatsoasetaatti on huoneenlämpötilassa keltainen nestemäinen aine. Se on alifaattiseksi diatsoyhdisteeksi suhteellisen stabiili, mutta voi räjähtää kuumennettaessa tai väkevien happoliuosten vaikutuksesta. Yhdiste liukenee vain pieniä määriä veteen, mutta liukenee paremmin etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
Laimea suolahappo hajottaa yhdisteen typpikaasuksi ja etyyliglykolaatiksi ja väkevän suolahappoliuoksen vaikutuksesta muodostuu typpeä ja etyyliklooriasetaattia.
Etyylidiatsoasetaattia voidaan valmistaa glysiinin etyyliesteristä ja natriumnitriitistä. Reaktio suoritetaan noin 0 °C:n lämpötilassa.
Etyylidiatsoasetaattia käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Kuumennettaessa se muodostaa karbeenin, joka reagoi alkeenien kanssa muodostaen syklopropaanin johdannaisia ja imiinien kanssa muodostaen atsiridiinijohdannaisia. Etyylidiatsoasetaattia voidaan käyttää myös rengasrakenteisten ketonien homologaatioihin, joissa renkaan koko suurenee yhdellä hiiliatomilla ja β-ketoestereiden synteesiin. Yhdiste reagoi myös eteenin kanssa pyratsoliinijohdannaiseksi ja etyynin kanssa pyratsolirakenteiseksi yhdisteeksi.
Rukajärven rintamatunnus
Rukajärven rintamatunnus eli "Rukajärven miesten merkki" on kenraalimajuri Erkki Raappanan johtamien Rukajärven suunnalla jatkosodassa taistelleiden joukko-osastojen epävirallinen tunnus. Se koostuu R-kirjaimesta ja itään osoittavasta miekasta kuvaamassa korpisoturien etenemistä erämaiden halki itään kohti Rukajärveä. Kuva-aiheen reunoilla olevat karhunkäpälät ja ketjut viittaavat heimosotien aikaiseen Itä-Karjalan vaakunaan.
Merkki syntyi vuoden 1941 lopulla 14. divisioonan joukko-osastojen keskuudessa pidetyn suunnittelukilpailun kautta. Kilpailun parhaiksi ehdotuksiksi valittiin alikersantti Martti Sonkamon ja kersantti Bo Bjurströmin ehdotukset. Niitä yhdistellen valistusupseeri, luutnantti Matti Viherjuuri sommitteli merkin muotoon, jonka palkintolautakunta hyväksyi toteutettavaksi. Lautakunnan jäsenenä oli muiden muassa majuri Pentti Perttuli.
Rintamamerkkiä valmistettiin hopeanvärisestä metallista kahta eri kokoa. Merkkiä pidettiin asepuvussa tai komentohihnassa. Valistusupseeri Viherjuuri valmisti merkin myös 16 sentin läpimittaiseksi kohokuvaksi. Sitä jäljennettiin puhdetyönä mäntypuusta veistämällä tuhansia kappaleita.
Israel Castro
Israel Castro Macías (s. 20. joulukuuta 1980) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club Deportivo Guadalajaraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Castro on edustanut koko uransa meksikolaisseuroja. Meksikon jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi vuosina 2007-2012.
Castro aloitti ammattilaisuransa Club Universidad Nacionalissa vuonna 2002. Hän pelasi seurassa peräti kymmenen kautta ja oli myös seuran kapteeni. Hän voitti Meksikon liigan Aperturan kerran ja Clausuran kolme kertaa. Hän teki ratkaisevan maalin Real Madrid CF:ää vastaan Trofeo Santiago Bernabéun loppuottelussa 2004 ja johdatti joukkueensa voittoon. Vuonna 2011 Castro siirtyi Cruz Azuliin, jossa hän viihtyi kaksi kautta ennen kuin siirtyi nykyiseen seuraansa Guadalajaraan.
Castro teki debyyttinsä Meksikon jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2007. Hän pelasi maajoukkueen paidassa 48 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoissa.
Itä–Länsi-ottelu 1960
Vuoden 1960 pesäpallon miesten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 18. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 26. Itä–Länsi-ottelu ja yhdeksästoista ja viides perättäinen, joka pelattiin Helsingissä. Katsojamääräksi ilmoitettiin 3 754.
Kolmas nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Ilmajoella ja se päättyi Lännen 2–3-voittoon.
Vaihtolukkariksi valittu PT:n Rauno Mäntynen loukkasi oikean kätensä kyynärpään niin pahasti, ettei voinut osallistua otteluun.
Avausheiton suoritti SVUL:n puheenjohtaja Akseli Kaskela.Länsi aloitti sisällä.
Jabari Parker
Jabari Ali Parker (s. 15. maaliskuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa iso laitahyökkääjä.
Parker pelasi yliopistokoripalloa Duken joukkueessa. Milwaukee Bucks varasi hänet NBA:han , missä hän oli kärkinimiä ja tilaisuuden mahdollinen ykkösvaraus. Parker edusti ensimmäiset neljä NBA-vuottaan Bucksia. Hän kärsi vuosina 2015 ja 2017 eturistisidevammasta.
Heinäkuussa 2018 chicagolaislähtöinen Parker siirtyi Chicago Bullsiin kaksivuotisella ja 40 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella jälkimmäisen vuoden oltua joukkueen päätettävissä. Parkerin oli tarkoitus pelata Bullsissa pienen laitahyökkääjän pelipaikkaa, mihin hän oli tottunut kahdella edellisellä kaudellaan. Joulukuussa tapahtuneen valmentajanvaihdoksen jälkeen Parkerin peliaika tyrehdytettiin.
Parkerin isä Sonny Parker pelasi myös NBA:ssa.
Angel Haze
Raykeea Angel Wilson (s. 10. heinäkuuta 1992 Detroit), taiteilijanimeltään Angel Haze, on yhdysvaltalainen rap-artisti, jonka levyjä on julkaistu Republic Records- ja Island-levymerkeillä. Hän syntyi Detroitissa ja eli lapsuutensa helluntailaisessa yhteisössä. Muutettuaan perheensä mukana New Yorkiin 16-vuotiaana hän alkoi harrastaa rap-musiikkia.
Vuonna 2013 Angel Haze oli kolmantena BBC:n "Sound of 2013" -listalla ja ehdolla O Music Awards -tapahtuman "Best Web-Born Artist" -sarjassa.
Angel Haze esiintyi Helsingissä Tavastia-klubilla heinäkuussa 2014 ja Flow-festivaalilla elokuussa 2013.
Angel Haze on sosiaaliselta sukupuoleltaan agender ja seksuaalisuudeltaan panseksuaali.
Bruno Martins Indi
Rolando Maximiliano "Bruno" Martins Indi (s. 8. helmikuuta 1992 Barreiro, Portugali) on portugalilaissyntyinen hollantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Pelipaikaltaan Martins Indi on puolustaja.
Martins Indi teki debyyttinsä Alankomaiden maajoukkueessa vuonna 2012. Hän olisi halutessaan voinut edustaa myös synnyinmaataan Portugalia.
Vino Show
Vino Show on Nelosella esitetty viihdeohjelma, jossa neljä vakionäyttelijää ja kaksi vierailevaa näyttelijää osallistuivat improvisoituihin ja käsikirjoitettuihin tehtäviin. Ohjelmaa juonsi Robin Svartström ja vakionäyttelijöinä toimivat Niina Lahtinen, Minttu Mustakallio, Eero Ritala ja Ville Virtanen. Ohjelmassa näyttelijät osallistuivat erilaisiin tehtäviin. Jaksot huipentuivat improvisoituun kohtaukseen, joka esitettiin 22 asteen kulmaan kallistetussa lavasteessa.
Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin elokuussa 2014, ja se esitettiin 28. syyskuuta – 30. marraskuuta. Toinen kausi nauhoitettiin joulukuussa 2014 ja esitettiin Nelosella 28. maaliskuuta – 30. toukokuuta 2015.
"Vino Show" perustuu ranskalaiseen formaattiin "Vendredi, tout est permis avec Arthur".
Trevi
Trevi on Rooman toinen rione, jota ympäröivät lännessä Pigna, pohjoisessa Colonna, Ludovisi ja Sallustiano, idässä Castro Pretorio sekä etelässä Monti. Sen koko on noin 55 hehtaaria, väkiluku 2 500 ja väestötiheys 4 600 asukasta neliökilometrillä (2013). Siihen kuuluu suurin osa Quirinalisin kukkulasta sekä kukkulan länsipuolinen alue Via del Corsolle asti.
Trevi tunnetaan ehkä parhaiten turistien suosimasta Fontana di Trevin suihkulähteestä, josta on tullut koko Rooman symboli. Kaupunginosassa sijaitsee myös useita vaikuttavia palatseja, kuten barokkityylinen Palazzo Barberini ja Italian presidentin virka-asuntona toimiva Palazzo del Quirinale. Merkittävimpiä kirkkoja ovat alueen pääkirkko Santi XII Apostoli sekä barokkityyliset San Marcello al Corso (1603) ja Santa Susanna alle Terme di Diocleziano (1683). Trevin koillisosassa sijaitseva Piazza Barberini on kuuluisa kahdesta Berninin suunnittelemasta suihkulähteestä, Fontana del Tritonesta ja Fontana delle Apista.
Trevin rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2015
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin Sveitsissä 16–25.4.2015. Kyseessä oli järjestyksessä 17:s jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut.
Yhdysvallat voitti mestaruuden kaadettuaan Suomen finaaleissa jatkoajalla luvuin 2–1. Pronssia sai Kanada voittamalla Sveitsin luvuin 5–2.
Pääsarjan kisat 
1. divisioona  A-Lohko
2. divisioona  A-lohko
3. divisioona A-lohko
Paras pelaaja
Tähtikentällinen
IIHF:n valitsemat parhaat pelaajat
Ludovisi
Ludovisi on Rooman kuudestoista rione, jota ympäröivät lännessä Campo Marzio, pohjoisessa Aurelianuksen muuri, idässä Sallustiano sekä etelässä Trevi ja Colonna. Sen koko on noin 33 hehtaaria, väkiluku 1 700 ja väestötiheys 5 200 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa sijaitsee Pincion kukkulan rinteellä.
Ludovisin paikalla sijaitsi Domenichinon suunnittelema Villa Ludovisin maaseutuhuvila, jonka maat liitettiin Rooman kaupunkiin vuonna 1886 yleisestä vastustuksesta huolimatta. Suurin osa villan rakennuksista ja puutarhoista tuhottiin uudisrakentamisen tieltä; jäljellä ovat enää Casino dell’Aurora ja Yhdysvaltain Italian suurlähetystönä toimiva Palazzo Margherita.
Nykyään kaupunginosa tunnetaankin parhaiten kaarevasta Via Vittorio Venetosta, josta tuli maailmankuulu Federico Fellinin "Ihana elämän" (1960) myötä. Katu johtaa Piazza Barberinilta Trevistä antiikinaikaiselle Porta Pincianalle Aurelianuksen muurilla, ja sen varrella on paljon hienoja hotelleja ja ulkoilmakahviloita. Lähellä Piazza Barberinia sijaitsee Santa Maria della Concezionen kirkko, joka on kuuluisa kapusiinimunkkien luilla koristelluista hautakammioistaan. Alueen länsiosassa, lähellä Campo Marziota on puolestaan rokokootyylinen luostarikirkko Sant’Isidoro a Capo le Case, joka on kuulunut 1600-luvulta lähtien irlantilaisille fransiskaaneille.
Ludovisin rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
D. B. Weiss
Daniel Brett (D. B.) Weiss (s. 23. huhtikuuta 1971 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija sekä televisiotuottaja, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän on luonut yhdessä  David Benioffin kanssa HBO:lle fantasiatelevisiosarjan "Game of Thrones", jota on esitetty vuodesta 2011 alkaen. Se perustuu George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjaan. Weissin oma esikoisromaani "Lucky Wander Boy" julkaistiin vuonna 2003.
Kertokaa siitä lapsillenne
Kertokaa siitä lapsillenne (alkuteos: "Om detta må ni berätta") on kouluopetukseen tarkoitettu tietokirja holokaustista. Kirjan nimi perustuu Raamatun Joelin kirjan (1:2–3) säkeisiin: "Kuulkaa tämä, te vanhimmat. Kuulkaa maan asukkaat. Onko tällaista tapahtunut teidän päivinänne tai teidän isienne päivinä? Kertokaa siitä lapsillenne, kertokoot he omille lapsilleen ja lapsenlapset seuraavalle sukupolvelle."
Kirja on syntynyt Ruotsissa 1990-luvun lopussa toteutetun "Levande historia" -tiedotuskampanjan tarpeisiin ja se on julkaistu 1998. Sen kirjoittivat tunnetut holokaustin tuntijat, Uppsalan yliopiston tutkijat Paul A. Levine ja Stéphane Bruchfelt. Tällöin teos julkaistiin ensi kertaa myös suomeksi ruotsinsuomalaisten koululaisten käyttöön.
Suomen opetushallituksen kustantamaan, vuonna 2001 julkaistuun käännökseen lisättiin myös Suomea koskeva luku, jonka ovat kirjoittaneet Gideon Bolotowsky, Jukka Hartikainen ja Tapani Harviainen. Sysäyksenä suomenkielisen version syntyyn oli Ruotsin hallituksen vuonna 2000 järjestämä juutalaisten joukkotuhoa käsitellyt laaja valtionpäämiestason seminaari.
Sofie Gråbøl
Anne Sofie Gråbøl (oik. Graabøl; s. 30. heinäkuuta 1968 Fredriksberg, Tanska) on tanskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa 1980-luvulta alkaen. Hänen tunnetuin roolinsa on rikostutkija Sarah Lund TV-sarjasta "Rikos".
Sofie Gråbøl kasvoi vasemmistolaismielisessä ympäristössä Fredriksbergissä. Hänellä ei ole varsinaista näyttelijäkoulutusta, vaan hän ryhtyi näyttelijäksi äitinsä rohkaisemana. Hän huomasi lehti-ilmoituksen, jossa etsittiin näyttelijöitä, ja sai ensimmäisen sivuroolinsa kansainvälisestä tuotannosta "Oviri" (1986), joka kertoi Paul Gauguinin elämästä. Samana vuonna hän sai pääroolin elokuvasta "Lapsuuteni katu" ja seuraavana vuonna sivuroolin elokuvasta "Pelle Valloittaja". Nämä roolit nostivat Gråbølin kansalliseen ja kansainväliseen maineeseen, mutta 1980-luvun lopulla roolityöt vähenivät ja Gråbøl opiskeli teologiaa ja työskenteli kirjakaupassa.
Seuraavalla vuosikymmenellä Gråbøl alkoi esiintyä myös televisiorooleissa. Uutta kansainvälistä mainetta toi toinen päärooli Ole Bornedalin jännityselokuvassa "Yövahti" (1994), josta tehtiin uusintaversio Hollywoodissa. Vuosikymmenen lopulla Gråbøl esiintyi myös komediarooleissa (mm. "Mifune"). Emmy-palkitussa TV-sarjassa "Nikolaj ja Julie" (2002–2003) hän esitti toista pääosaa.
Gråbølin tunnetuin rooli on rikostutkija Sarah Lund televisiosarjassa "Rikos". Sarja esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008, ja päätösjaksoa seurasi yli kaksi miljoonaa tanskalaista. Sarja keräsi suosiota myös Britanniassa, Saksassa ja Hollannissa. Gråbøl esitti pääroolia myös toisella ja kolmannella tuotantokaudella sekä vieraili sarjan amerikkalaisessa uusintaversiossa "Jälkiä jättämättä" (2011), samoin kuin brittiläisessä TV-sarjassa "Todella upeeta". Viimeaikaisiin rooleihin kuuluvat naispääosat elokuvassa "I lossens time" (2013), joka perustuu Per Olov Enquistin näytelmään, sekä tosipohjaisessa koulukotidraamassa "Der kommer en dag" (2016). Brittiläisessä TV-sarjassa "Fortitude – ikiroudan kirous" (2015–) hän esittää Fortituden kuvernööriä.
Gråbøl on saanut lukuisia Robert- ja Bodil-palkintoja sekä Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkin.
Gråbøl oli naimisissa Jakob Thuesenin kanssa 1994–2006, ja heillä on kaksi lasta.
Connor Wickham
Connor Wickham (s. 31. maaliskuuta 1993) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Crystal Palace FC:tä. Pelipaikaltaan Wickham on kärkihyökkääjä. Hän on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa.
Ipswich Townissa ammattilaisuransa aloittanut Wickham nousi joukkueessa pelaamansa kolmen kauden aikana yhdeksi Englannin lupaavimmista nuorista pelaajista. Monet suurseurat, kuten Arsenal FC, tavoittelivat häntä, mutta hän päättikin vuonna 2011 siirtyä pienempään Sunderland AFC:hen. Wickham on pelannut suuren osan Sunderland-ajastaan lainalla, mutta talvella 2014 hän palasi takaisin Valioliigan jumboseuraan. Hän teki kaksi maalia Sunderlandin pelattua 2-2-tasapelin Manchester Cityä vastaan. Hän osui myöhemmin myös Chelsea FC:tä vastaan. Hänet nimettiin huhtikuussa 2014 Valioliigan kuukauden pelaajaksi. Kaudella 2014-2015 Wickham onnistui maalinteossa 36 pelissä viisi kertaa.
Heinäkuussa 2015 Wickham siirtyi Valioliigan Crystal Palace FC:hen.
Alle 17-vuotiaiden riveissä Euroopan mestaruuden voittanut Wickham kuului vuosina 2010-2013 Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen. Hän pelasi joukkueessa 17 ottelua tehden kuusi maalia.
Moninin–Obuhovin samanlaisuusteoria
Moninin–Obuhovin samanlaisuusteoria kuvaa meteorologiassa tiettyjen rajakerrossuureiden (mm. keskituuli, lämpötila, ominaiskosteus) pystyprofiileja. Se voidaan ajatella laajennuksena logaritmisen tuuliprofiilin ennusteisiin. Siinä missä puhdas logaritminen profiili olettaa ilmakehän olevan neutraali, yrittää Moninin–Obuhovin teoria korjata lukuja sen mukaan, mikä on ilmakehän stabiilisuus. Nimitys "samanlaisuus" viittaa siihen, että teoria esittää rajakerroksen käyttäytyvän kaikkialla samaan tapaan.
Neutraalissa tilanteessa tuulen pystygradientti on muotoa
missä "z" on korkeus, formula_2 kitkanopeus ja "k" von Kármánin vakio (~ 0,4). Ei-neutraalissa tilanteessa Moninin–Obuhovin teoria esittää tätä korjattavaksi "universaalifunktiolla" formula_3, jolloin
Tässä formula_5 on ilmakehän stabiilisuus ja "L" Obuhov-pituus.
Universaalifunktiolle on olemassa vanhemmat, Joost Busingerin ja Arthur Dyerin tutkimuksiin perustuvat muodot, sekä uudemmat, John Wyngaardin (2010) päivittämät muodot.
Universaalifunktio on dimensioton. Businger–Dyer -muodot perustuvat Kansasissa tehtyihin mittauksiin ja ovat stabiilille tilanteelle
ja epästabiilille tilanteelle
Kun Moninin–Obuhovin muodot integroidaan puolittain korkeuden suhteen alkaen niin sanotusta rosoisuusparametrista "z", saadaan
missä on lyhyyden vuoksi merkitty niin sanotut "korjausfunktiot" formula_11. Näin ollen esimerkiksi stabiilissa tilanteessa liikemäärän korjausfunktio on formula_12.
Lämpötilan ja kosteuden vertikaaliprofiileissa kitkatuulen korvaa skaalalämpötila formula_13 tai skaalakosteus formula_14, sekä tuulen korvaa potentiaalilämpötila tai ominaiskosteus. Tällöin universaalifunktionkin lauseke on erilainen.
Campo Marzio
Campo Marzio on Rooman neljäs rione, jota ympäröivät lännessä Tiberjoki, pohjoisessa Aurelianuksen muuri, idässä Ludovisi sekä etelässä Colonna, Sant’Eustachio ja Ponte. Sen koko on noin 88 hehtaaria, väkiluku 6 100 ja väestötiheys 6 900 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa sijaitsee antiikinaikaisen Campus Martiuksen pohjoisosassa, Tiberjoen sekä Pincion ja Quirinaliksen kukkuloiden välissä.
Antiikin roomalaiset rakensivat Campus Martiukselle useita rakennuksia ja muistomerkkejä, joista nykyaikaan ovat säilyneet Augustuksen mausoleumi ja rauhanalttari Ara Pacis. Kaupunginosan eteläosassa, Pincion länsirinteellä sijaitsevat kuuluisat Espanjalaiset portaat, joiden huipulla on Trinità dei Montin kirkko. Pohjoisessa, Aurelianuksen muurin vieressä on Piazza del Popolon uusklassinen aukio, jonka keskelle on pystytetty Egyptin Heliopoliksesta tuotu obeliski 13. vuosisadalta ennen ajanlaskun alkua. Aukion pohjoislaidalla ovat Carlo Rainaldin suunnittelemat kaksoiskirkot Santa Maria dei Miracoli ja Santa Maria in Montesanto (1681) sekä Santa Maria del Popolon kirkkomuseo (1099–1661), jossa on näytteillä maalauksia muun muassa Rafaelilta ja Caravaggiolta.
Campo Marzion rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Silmienvaihtajat
Silmienvaihtajat oli joensuulainen yhtye, joka muistetaan lähinnä Jouni Mömmön Mana Manaa edeltäneenä yhtyeenä. Yhtye on nimetty Uuno Kailaan runon mukaan ja se toimi syksystä 1985 syksyyn 1986.
Yhtye ei levyttänyt olemassaolonsa aikana mitään, mutta Mömmön syksyllä 1986 aloittama yhtye Mana Mana levytti myöhemmin suurimman osan Silmienvaihtajien tuotannosta. Silmienvaihtajien demo- ja livenauhoitteista julkaistiin vuonna 2011 albumi 1985–1986. Levyltä löytyvä liveversio Mana Manankin levyttämästä laulusta "Paniikki on ekstaasin veli" julkaistiin jo vuonna 2000 Eastpop-CD-romilla ja vuonna 2005 julkaistulla Riemu -levy-yhtiön kokoelmalevyllä on "Kesäaika"-laulun demoversio. Jouni Mömmön poistuttua riveistä yhtye vaihtoi nimekseen Kosmonauts. Se julkaisi kaksi albumia.
Matt Jarvis
Matthew Thomas "Matt" Jarvis (s. 22. toukokuuta 1986) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Norwich Citya. Pelipaikaltaan Jarvis on vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut yhden ottelun Englannin jalkapallomaajoukkueessa.
Gillingham FC:ssä ammattilaisuransa aloittanut Jarvis siirtyi Wolverhampton Wanderersiin vuonna 2007. Hän pelasi seurassa kuusi kautta ja oli yksi joukkueensa tärkeimpiä pelaajia. Hän voitti seuran riveissä Englannin Mestaruussarjan vuonna 2009. Hänet valittiin fanien kauden pelaajaksi kaudella 2010-11. Wolwesin pudottua uudestaan Mestaruussarjaan 2012, siirtyi Jarvis Valioliigaan nousseeseen West Ham Unitediin. Kausilla 2012-2013 ja 2013-2014 Jarvis teki kummallakin 32 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2014-2015 hän pelasi vain 11 ottelua.
Jarvis siirtyi syyskuussa 2015 kauden kestävällä lainasopimuksella Norwich Cityyn. Norwich ilmoitti jouluaattona 2015 Jarvisin siirron muuttuvan pysyväksi siirtoikkunan auetessa tammikuussa 2016.
Jarvis pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maaottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueen paidassa maaliskuussa 2011, kun Englanti kohtasi harjoitusottelussa Ghanan. Hän tuli kentälle 70. minuutilla Jack Wilsheren tilalle ja oli näin ensimmäinen Wolverhamptonin pelaaja maajoukkueessa sitten vuoden 1990 ja Steve Bullin.
Alexander Kačaniklić
Alexander "Alex" Kačaniklić (s. 13. elokuuta 1991) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaisseura Nantesia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitalinkki. Kačaniklić kuuluu Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Liverpool FC:ssä nuorena pelannut Kačaniklić siirtyi Fulhamiin yhdessä Lauri Dalla Vallen kanssa, kun Fulhamin Paul Konchesky siirtyi Liverpooliin. Fulham-debyyttinsä Kačaniklić teki maaliskuussa 2012. Tuota debyyttiä aikaisemmin hän oli käynyt lainalla Watford FC:ssä. Maaliskuussa 2013 Kačaniklić lainattiin Burnley FC:hen, jossa hän pysyi reilun kuukauden. Kaudella 2013-14 Kačaniklić oli yksi Fulhamin luottopelaajista. Syyskuussa 2014 Kačaniklić siirtyi Englannin mestaruussarjaan pudonneesta Fulhamista syyskauden 2014 mittaiselle lainalle Tanskan Superliigan FC Kööpenhaminaan, jossa hän debytoi Eurooppa-liigassa. Joulukuussa 2014 Kačaniklić palasi takaisin Fulhamiin.
Kesällä 2016 Kačaniklić siirtyi pelaamaan Ranskaan Nantesin joukkueeseen.
Kačaniklić pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2012. Hän oli joukkueessa mukana vuoden 2014 MM-kisojen karsinnoissa. Itse kisoihin Ruotsi ei selviytynyt.
Richard Davalos
Richard Davalos (5. marraskuuta 1930 New York, New York – 8. maaliskuuta 2016 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli suomalaista ja espanjalaista sukuperää.
Davalos aloitti uransa televisiossa 1950-luvun alussa. Hän näytteli muun muassa elokuvissa "Eedenistä itään" (1955), "Lannistumaton Luke" (1967), "Kellyn sankarit" (1970) ja "Something Wicked This Way Comes" (1983). Televisiossa hän näytteli muun muassa televisiosarjoissa "The Americans" ja "Perry Mason yllättää".
Vuonna 1955 Davalosille myönnettiin Theatre World Award -palkinto suorituksistaan Arthur Millerin Broadway-näytelmissä "Näköala sillalta" ja "A Memory of Two Mondays" (1955).
Sanotaan, että Davalos oli naimisissa kahdesti. Tanssija Ellen van der Hoevenin kanssa hänellä on kaksi tytärtä: näyttelijä-muusikko Dominique Davalos ja näyttelijä Elyssa Davalos. Myös hänen tyttärentyttärensä Alexa Davalos on näyttelijä.
Davalosin kuva on englantilaisen The Smiths -rockyhtyeen albumin "Strangeways, Here We Come" (1987) kansikuvassa sekä kokoelmalevyjen "Best... I" ja "...Best II" (1992) Yhdysvaltain painosten kansikuvissa."
Diane Neal
Diane Neal (s. 17. marraskuuta 1975 Alexandria, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista "" ja "NCIS Rikostutkijat". Ensin mainitussa hän esiintyi ensimmäisen kerran vierailevana tähtenä kolmannen tuotantokauden 10. jaksossa. Viidennen tuotantokauden 5. jaksosta lähtien hänellä oli vakituinen rooli apulaissyyttäjä Casey Novakina. Viimeisen kerran hänet nähtiin 13. tuotantokauden 18. jaksossa.
Näiden lisäksi hän on esiintynyt lähinnä vierailevana tähtenä useissa muissakin televisiosarjoissa sekä joissakin vähemmän tunnetuissa elokuvissa, kuten "Second Born", "Dirty Movie" ja "Santorini Blue".
Diane Neal syntyi Virginian Alexandriassa, josta muutti perheensä mukana Littletoniin, Coloradoon isänsä saatua paikan liittovaltion syyttäjänä Denverissä. Hän on perheen kolmesta tyttärestä nuorin. Vuosina 1994–1999 Neal yritti luoda itselleen uraa mallina ja opiskeli mallin työt lopetettuaan arkeologiaa Israelissa ja Egyptissä. Nealin äiti on ammatiltaan matematiikan professori Denverin yliopistossa.
Neal avioitui heinäkuussa 2005 insinöörin ja entisen mallin Marcus Fitzgeraldin kanssa. Pari oli ollut tätä ennen kihloissa seitsemän vuotta. Liitto päättyi eroon vuonna 2014.
Constantiolus
Constantiolus (; eli 500-luvulla) oli itäroomalainen sotapäällikkö. 700- ja 800-luvuilla elänyt bysanttilainen kronikoitsija Theofanes kutsui häntä virheellisesti Constantinukseksi. Hänen isänsä oli Florentius, joka oli ehkä konsulina vuonna 515.
Vuonna 528 Constantiolus nimitettiin Moesian duxiksi ("dux Moesiae Secundae") ja magister militumiksi edellisen duxin kuoltua taistelussa. Samana vuonna hän johti yhdessä Ascumin ja Godilasin kanssa armeijaa, joka kukisti Scythiaan ja Moesiaan hyökänneet bulgaarit. Voiton jälkeen toinen bulgaariarmeija kuitenkin kukisti roomalaiset, ja Ascum ja Constantiolus jäivät vangiksi. Bulgaarit vapauttivat Constantioluksen lunnaita vastaan, jotka keisari Justinianus maksoi. Aikalaiskronikoitsija Johannes Malalaksen mukaan summa oli 10 000 solidusta, mutta Theofanes puhuu 1 000 soliduksesta.
Callinicumin taistelun tappion jälkeen keväällä 531 keisari Justinianus lähetti Constantioluksen valtakunnan itäosiin tutkimaan sotapäällikkö Belisariuksen toimintaa. Syytteet Belisariusta vastaan hylättiin, mutta tämä joutui luopumaan virastaan.
Nika-kapinan aikana tammikuussa 532 Justinianus lähetti Constantioluksen rauhoittelemaan kapinoivia väkijoukkoja, ja myöhemmin hän vartioi keisarillista palatsia. Kapinan viimeisenä päivänä Constantiolus osallistui yhdessä Munduksen ja Belisariuksen kanssa hyökkäykseen kapinallisia vastaan hippodromilla.
Pigna
Pigna on Rooman yhdeksäs rione, jota ympäröivät lännessä Sant’Eustachio, pohjoisessa Colonna, idässä Trevi sekä etelässä Campitelli ja Sant’Angelo. Sen koko on noin 21 hehtaaria, väkiluku 13 400 ja väestötiheys peräti 65 000 asukasta neliökilometrillä (2013) – se onkin väestötiheydeltään ylivoimaisesti suurin rione.
Pienestä koosta huolimatta Pignan alueella on runsaasti kuuluisia rakennuksia ja muistomerkkejä. Rooman valtakunnan aikana alueella sijaitsi suuri Isiksen temppeli, josta on säilynyt vain muutama särkynyt patsas ja pieni obeliski. Kaupunginosan luoteiskulmassa, Sant’Eustachion ja Colonnan rajalla, sijaitsee Rooman tunnetuimpiin nähtävyyksiin lukeutuva Pantheonin kirkko, joka antiikin aikana oli kaikkien jumalten temppeli. Muita merkittäviä kirkkoja ovat Minervan temppelin raunioille rakennettu Santa Maria sopra Minerva, Andrea Pozzon kattomaalauksesta kuuluisa Sant’Ignazio di Loyola in Campo Marzio sekä jesuiittojen pääkirkko, barokkityylinen Gesù. Pignan kaakkoiskulmassa on valtava, vuonna 1465 valmistunut Palazzo Venezia, joka toimii nykyisin taidemuseona. Alueen lounaiskulmassa, Largo di Torre Argentinan aukiolla, on neljän antiikinaikaisen temppelin rauniot. Temppelialueelle on yleisöltä pääsy kielletty, minkä ansiosta siitä on tullut turvapaikka kulkukissoille.
Pignan rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Myytinmurtajat (12. tuotantokausi)
Myytinmurtajat ("MythBusters") on yhdysvaltalainen televisiosarja. Jokaisessa jaksossa keskitytään kahteen tai useampaan kaupunkitarinaan, yleiseen uskomukseen, elokuvakohtaukseen tai nettihuhuun.
Kauden 12 jaksot 210–222 esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2014.
Suomessa jakso on esitetty kauden 11 yhteydessä.
Myyttejä joita mahdollisesti voi kokeilla kotonakin:
On mahdotonta:
Elyssa Davalos
Elyssa Davalos (s. 30. toukokuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi televisiosarjoissa "Ihmemies MacGyver", "Charlien enkelit", "Terve taas, Kotter", "Matlock" ja "Ritari Ässä". Hänen elokuvaesiintymisiinsä lukeutuu muun muassa "Riemukupla Meksikossa".
Elyssa Davalosin isä on näyttelijä Richard Davalos. Myös hänen tyttärensä Alexa Davalos on näyttelijä.
Ascan
Ascan (; k. 531) oli hunnikomentaja, joka palveli Itä-Rooman armeijassa 500-luvulla. Daran taistelussa kesällä 530 Ascan johti 600 miehen ratsuväkiosastoa yhdessä Simmasin kanssa. Huhtikuussa 531 Ascan osallistui Callinicumin taisteluun, jossa hän kuoli.
1+1 media
1+1 media () on Ukrainassa toimiva kaupallinen media-alan holdingyhtiö. Se on seitsemällä tv-kanavallaan maansa suurimpia tv-yhtiöitä, sisältää useita uutistuotantoon liittyviä palveluja (esimerkiksi yhtä maan tietotoimistoista) ja tuottaa omia sekä sovittaa Ukrainaan kansainvälisiä televisioformaatteja. Yhtiön kotipaikka on Kiova.
Yhtiön toimitusjohtaja on Oleksandr Tkatšenko. Holdingyhtiön omistuspohja ei sen sijaan selviä yhtiön kotisivustolta. Eräs ulkopuolinen lähde kertoo omistajaksi toisen holdingyhtiön (Cyprus Holding Limited). Toinen, seikkaperäisempi lähde raportoi taustalla olevan Ukrainan rikkaimpiin kuuluvan oligarkki Ihor Kolomoiskyin. Miljardööri Kolomoiskyi on sekä Ukrainan että Israelin kansalainen, jolla on Ukrainan yhteiskunnassa monia samanaikaisia rooleja. Maan suurimman liikepankin (PrivatBank) toisena pääomistajana hän voi olla ohjaamassa monien yhteiskunnallisesti tärkeän yrityksen toimintaa. Ukrainan väliaikaishallitus nimitti hänet maaliskuussa 2014 Dnipropetrovskin alueen kuvernööriksi.
Yhtiön päätoimintaa ovat televisiolähetykset. Yhtiön seitsemästä kanavista tunnetuin on Ukrainan suosituimpiin lukeutuva 1+1. 1+1 median televisiokanavia ovat:
Yhtiö ylläpitää useita suosittuja uutistuotantoon keskittyviä palveluita. Näitä ovat esimerkiksi uutissivustot TSN.ua, UNIAN (eräs maan tietotoimistosta) ja Glavred.info. Lisäksi 1+1 median tuottaa kansalliseen ja kansainväliseen viihdealan uutisiin keskittyviä verkkosivustoja (Telekritijka ja Dusia).
Mediayhtiön sisällöntuotanto ylläpitää ja kehittää yhtiön omia ohjelmaformaatteja. Lisäksi se sovittaa erilaisia kansainvälisiä tv-formaatteja yhtiön omille televisiokanaville sopivaan muotoon. Esimerkiksi 1+1 -kanavalla lähetetään Suomestakin tuttuja tv-formatteja paikallisiin olohin sovitettuna, kuten Voice of Finlandia vastaavaa Holos Krainia ja Hell's Kitchenia.