hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vaali
Vaali tai vaalit on äänestys, jossa äänestäjät valitsevat ehdokkaiden joukosta yhden tai useampia henkilöitä toimimaan vallankäyttäjinä merkittävissä luottamustehtävissä.
Modernissa demokraattisesti toimivassa valtiossa tärkeimmät vaalit ovat parlamenttivaalit, joissa kansalaiset valitsevat edustajia käyttämään lainsäädäntövaltaa. Vaaleja käytetään yleisesti myös järjestöissä, yhdistyksissä ja yrityselämässä valittaessa henkilöitä merkittäviin tehtäviin.
Jokaisessa vaalipiirissä järjestetään oma vaali, josta pääsee läpi vaalitavasta riippuen yksi tai useampi ehdokas. Ennen vaaleja on ehdokasasettelu, jossa puolueet, valitsijayhdistykset tai vastaavat laativat omat ehdokaslistansa. Ehdokkaiden täytyy olla vaalikelpoisia. Ehdokkaat käyvät usein vaalikampanjan, jonka he rahoittavat vaalirahoituksella. Kampanjaa johtaa joskus vaalipäällikkö. Jotkin organisaatiot kuten televisiokanavat saattavat laittaa vaaliehdokkaat vaalikaranteeniin, jotta nämä eivät saisi ylimääräistä julkisuutta juuri ennen vaaleja.
Äänestäjillä tulee olla äänioikeus. Joissain vaaleissa voi olla äänestysvelvollisuus. Äänestäjät voivat käytetystä vaalitavasta riippuen äänestää yhtä tai useampaa yksittäistä ehdokasta tai koko vaalilistaa. Äänestystapana voi olla esimerkiksi lippuäänestys, sähköinen äänestys tai käsiäänestys. Äänestystavasta riippuu paljon se, onko vaalissa vaalisalaisuutta. Äänestys tapahtuu viimeistään vaalipäivänä, jota monissa vaaleissa edeltää ennakkoäänestys.
Vaaleissa voi olla vaalitarkkailijoita, jotka valvovat, suoritettiinko vaalit lainmukaisesti ja ilman vaalivilppiä. Vaalitulosta pyritään ennustamaan ennen vaaleja järjestettävillä mielipidetiedusteluilla ja vaalipäivänä tehtävillä ovensuukyselyillä. Nykyisin useilla tiedotusvälineillä on verkkosivuillaan omat vaalikoneet, joiden avulla äänestäjät voivat vertailla omia kantojaan puolueiden ja ehdokkaiden kantoihin.
Kun äänestysaika on loppunut, vaalihuoneistot suljetaan ja ääntenlaskijat alkavat laskea ääniä. Vaalituloksen kehittymistä voidaan kokoontua seuraamaan eri puolueiden vaalivalvojaisissa. Äänten tarkistuslaskennan jälkeen julistetaan vaalitulos.
Vaalitapa on menetelmä, jonka avulla muutetaan vaaleissa annetut äänet edustuspaikoiksi. Vaalitapaan kuuluu vaalilistojen rakentuminen, äänten antamisen tapa, ääntenlaskumenetelmä ja voittajien määrittely. Käytetyllä vaalitavalla on suuri merkitys ehdokasasetteluun, vaalikampanjointiin, vaalin tulokseen, äänestysaktiivisuuteen, vaalien jälkeisiin poliittisiin voimasuhteisiin ja poliittiseen vakauteen, maan puoluerakenteeseen sekä hallintoelinten edustavuuteen paikallisesti, etnisesti sekä naisten kannalta.
Kaksi länsimaisissa demokratioissa yleisintä äänestystapaa ovat yhden voittajan enemmistövaalitapa, joka on yleinen etenkin Yhdysvalloissa, sekä monen voittajan suhteellinen vaalitapa, joka on yleinen etenkin Euroopassa. Enemmistövaalitavassa valitaan vain eniten ääniä saanut ehdokas, ja suhteellisessa vaalitavassa paikat jaetaan suhteessa puolueiden saamiin äänimääriin.
Vompatit
Vompatit ("Vombatidae") ovat australialaisia pussieläimiä. Ne ovat yöeläimiä, joita voi tavata Kaakkois-Australiassa elinalueillaan pitkissä maanalaisissa käytävissä, ruohoalueilla ja harvapuisissa metsissä. Vompatit käyttävät ravinnokseen juuria, ruohoa ja sieniä ja kiskovat ruokaa puiden ja kasvien juurista vahvoilla kynsillään. Niiden hampailla ei ole juuria. Vompatit voivat olla 70–120 senttimetrin pituisia ja 15–35 kilogramman painoisia. Ne ovat eläneet Australiassa jo 15 miljoonaa vuotta.
Vompatteja on kolmea lajia. Paljaskuonovompatti ("Vombatus ursinus") elää Etelä-Australian ja Tasmanian vuoristoissa, karvakuonovompatti ("Lasiorhinus latifrons") Etelä-Australian tasangoilla ja pohjankarvakuonovompatti ("Lasiorhinus krefftii") Queenslandissa, Itä-Australiassa.
Pohjankarvakuonovompatti on äärimmäisen uhanalainen. Niitä on jäljellä alle sata yksilöä Epping Forest National Park -luonnonpuistossa. Kaksi muuta lajia ovat kuitenkin suhteellisen yleisiä.
Täysikasvuinen naarasvompatti saa touko-heinäkuussa yhden poikasen, jonka alkukehitys tapahtuu muiden pussieläinten tapaan emon pussissa.
Miljoonia vuosia sitten eli Australiassa jättiläisvompatti "Phascolonus".
Wei-kuningaskunta
Virallinen nimi Cao-Wei (魏 [wèi], 220-265) oli yksi Kiinassa Kolmen kuningaskunnan kaudella vallasta kilpailleista valtioista. Sen pääkaupunkina toimi Luoyang.
Han-dynastian rappeutuessa Kiinan pohjoisosat olivat viimeisen Han-keisarin konsulin Cao Caon komennossa. Vuonna 213 hän sai tittelin "Wei Gong" (Wein herttua) ja kymmenen kaupunkia alueekseen. Alue sai nimekseen "Wein valtio". Jo tuohon aikaan Kiinan eteläosat olivat jaettuna kahden sotapäällikön hallintaan (myöhemmin Shu Han -kuningaskunta ja Wu-kuningaskunta). Vuonna 216 Cao Cao sai nimikkeen Wei Wang (Wein kuningas).
Cao Cao kuoli 220 ja hänen poikansa Cao Pi peri Wein kuninkaan arvonimen ja viran keisarillisena konsulina. Samana vuonna Cao Pi kaappasi keisarillisen valtaistuimen itselleen ja julisti perustaneensa Cao-Wei-dynastian, mutta Shu (Han)-valtion Liu Bei kiisti heti tämän oikeuden valtaistuimeen ja Wu-valtion Sun Quan teki samoin vuonna 222.
Wei valloitti Shu Han-kuningaskunnan 263. Kuitenkin jo vuonna 265 Sima Yan, Wein keisarillinen konsuli, kukisti Wei-dynastian ja perusti Jin-dynastian.
Wu-kuningaskunta
Wu-kuningaskunta (吳 [wú], 222 – 280), viralliselta nimeltään Itäinen-Wu, oli yksi Kiinassa Kolmen kuningaskunnan kaudella vallasta kilpailleista valtioista.
Han-dynastian loppuaikoina sotapäällikkö Sun Quan hallitsi Wu-valtiota, joka oli alue Jangtse-joen eteläpuolella Suzhoun ympärillä. Sen jälkeen kun Cao-Wei-kuningaskunnan Cao Pi ja Shu Han -kuningaskunnan Liu Bei olivat julistaneet itsensä keisareiksi, Sun Quan teki samoin vuonna 222 väittäen aloittaneensa Itäisen-Wu-dynastian.
Eteläinen Kiina kehittyi yhdeksi Kiinan taloudellisista, kulttuurellisista ja poliittisista keskuksista Wu-vallan aikana. Tältä ajalta ovat myös ensimmäiset kirjalliset merkinnät Taiwanin saaresta. Wu-kuningaskunta oli yhteydessä Taiwanin väestöön ja lähetti sinne viranomaisiaan.
Ensimmäinen Jin-dynastian keisari Sima Yan valloitti kuningaskunnan vuonna 280. 58 vuodellaan siitä jäi pitkäikäisin kolmesta kuningaskunnasta.
Winnie Mandela
Winnie Madikizela-Mandela (26. syyskuuta 1936 Transkei, Etelä-Afrikka – 2. huhtikuuta 2018 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka on toiminut monissa valtiollisissa tehtävissä ja johtanut ANC:n naisjaostoa. Hän oli naimisissa Nelson Mandelan kanssa 38 vuotta kesäkuusta 1958 maaliskuuhun 1996, jolloin johannesburgilainen tuomioistuin myönsi heille avioeron.
Aviomiehensä vankeusvuosien aikana Winnie Mandelasta tuli merkittävä rotusortohallituksen "vastustaja" Etelä-Afrikassa, ja hänet määrättiin useiksi vuosiksi kotiarestiin Brandfortin kaupunkiin. Apartheid-hallinnon kaaduttua hän toimi poliittisissa tehtävissä muun muassa Etelä-Afrikan ensimmäisessä demokraattisessa hallituksessa. Myöhemmin Winnie Mandela oli ANC:n toimeenpanevan komitean jäsen ja kansanedustaja. Hän sai edustajanpaikan Etelä-Afrikan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa.
Glasgow’n yliopiston opiskelijat äänestivät Winnie Mandelan rehtorikseen kaudelle 1987–1990.
Winnie Mandela tuomittiin toukokuussa 1991 kuudeksi vuodeksi vankeuteen osallisuudesta neljän nuorukaisen sieppaukseen ja pahoinpitelyyn. Muilutuksessa kolmea nuorta miestä kidutettiin. Neljänneltä, James Seipeiltä (alias Stompie Moeketsi), leikattiin kurkku auki Winnie Mandelan käskystä. Hän oli 14-vuotias.
Huhtikuussa 2003 Winnie Mandela tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen useista varkauksista ja petoksista. Heinäkuussa 2004 varkaustuomiot kumottiin ja petostuomio lievennettiin ehdolliseksi. Oikeuden mukaan Winnie Mandela ei tavoitellut omaa etua syytteenalaisissa teoissa.
World Trade Centers Association
World Trade Center Association (WTCA) perustettiin vuonna 1970 New Yorkissa. Sen tarkoitus on kerätä yhteen niin julkisia kuin yksityisiäkin yrityksiä ja tarjota näille ulkomaankauppaa edistäviä palveluita ja tietoa. Keskuksia on maailmassa yli kolmesataa noin 90 maassa. Keskusten välistä yhteistyötä organisoi kattojärjestö "World Trade Centers Association", joka on voittoa tavoittelematon epäpoliittinen järjestö.
Suomessa on kolme World Trade Centeriä, jotka sijaitsevat Aleksanterinkadulla Helsingissä, Helsinki-Vantaan lentoasemalla sekä Linnankadulla Turussa.
New Yorkin World Trade Center oli World Trade Centereista tunnetuin. Se oli rakennuskompleksi, johon kuului kokonaisuudessaan seitsemän rakennusta. Projektin suunnitteli amerikanjapanilainen arkkitehti Minoru Yamasaki. Noin 50 000 ihmistä teki töitä päivittäin näissä rakennuksissa. New Yorkin World Trade Centerin rakennukset WTC1, WTC2 ja WTC7 tuhoutuivat syyskuun 11. päivän iskussa vuonna 2001. Iskujen jälkeen alue on rakennettu täysin uudelleen.
Warchalking
Warchalking tarkoittaa avoimesta WLAN-tukiasemasta ilmoittavien symbolien piirtämistä liidulla julkisiin paikkoihin.
Warchalking-symbolit suunnitteli ryhmä kaveruksia kesäkuussa 2002, ja ne julkaisi Matt Jones. Symbolien esikuvana olivat kiertävien työläisten Yhdysvalloissa toisilleen jättämät piirrossymbolit. Sana "warchalking" on ilmeisesti viite vuonna 1983 julkaistuu elokuvaan "Sotaleikit (War Games)". Elokuvassa oli krakkereita, jotka käyttivät ohjelmaa soittaakseen sattumanvaraisiin numeroihin ja toivoivat löytävänsä modeemin. Tämä tekniikka tuli tunnetuksi nimellä "wargames dialing" (joskus väärinkirjoitettu "wardialing"), josta "warchalking" myöhemmin johdettiin.
Wi-Fi-verkon löydettyään "sotaliiduttaja" piirtää erikoismerkinnän läheiseen julkiseen paikkaan, kuten seinään, jalkakäytävälle, tai valopylvääseen. 
Kaikki asiaan tutustuneet tunnistavat sen tarkoituksen ja tulevat nettiin.
Käsite on teoreettinen, käytännössä "sotaliidutusta" harrastetaan hyvin harvoin jos koskaan. Sen sijaan symboleita on käytetty kaupalliseen tarkoitukseen ja WWW:ssä hakemistosymboleina. Esimerkiksi panOULU-verkon kylteissä on avoimen verkon warchalking-symboli.
William Howard Taft
William Howard Taft (15. syyskuuta 1857 – 8. maaliskuuta 1930) oli Yhdysvaltojen 27. presidentti vuosina 1909–1913 ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja vuosina 1921–1930. Hän kuului republikaanipuolueeseen. Taft on ainoa henkilö, joka on toiminut sekä Yhdysvaltain presidenttinä että korkeimman oikeuden tuomarina.
Taftin isä oli tuomari, ja Taft opiskeli oikeustiedettä Yalen yliopistossa. 34-vuotiaana hänet nimitettiin liittovaltion piirituomariksi, minkä jälkeen presidentti McKinley lähetti hänet hallintojohtajaksi Filippiineille vuonna 1900. Taftista tuli sotaministeri presidentti Theodore Rooseveltin hallituksessa, ja sen jälkeen Rooseveltin seuraaja vuoden 1908 presidentinvaaleissa.
Osa republikaaneista ei ollut tyytyväisiä Taftiin, ja kun puolue valitsi Taftin ehdokkaakseen seuraavissa presidentinvaaleissa, tyytymättömät jäsenet perustivat lyhytikäisen progressiivisen puolueen. Taftia edeltänyt presidentti Theodore Roosevelt osallistui vaaleihin puolueen ehdokkaana: republikaanipuolueen jakautuminen auttoi demokraattipuolueen ehdokkaan Woodrow Wilsonin vaalivoittoon.
Presidenttiytensä jälkeen Taft toimi professorina Yalen yliopistossa, kunnes presidentti Warren G. Harding nimitti hänet korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi vuonna 1921. Hän erosi virasta hieman ennen kuolemaansa vuonna 1930.
Woodrow Wilson
Thomas Woodrow Wilson (28. joulukuuta 1856 – 3. helmikuuta 1924) oli Yhdysvaltain 28. presidentti vuosina 1913–1921. Hän oli Andrew Jacksonin jälkeen toinen demokraatti, joka palveli kaksi peräkkäistä kautta Valkoisessa talossa. Wilson on Yhdysvaltain historian oppineimpia presidenttejä.
Wilson valittiin Yhdysvaltain presidentiksi marraskuussa 1912. Toiselle kaudelle hänet äänestettiin 7. marraskuuta 1916.
Woodrow Wilson on Yhdysvaltojen historiassa merkittävä presidentti, sillä hänen presidenttikaudelleen ajoittuvat ensimmäinen maailmansota ja Yhdysvaltojen osallistuminen kyseiseen sotaan, Yhdysvaltain keskuspankin perustaminen sekä Versailles'n rauha, jota Wilson oli neuvottelemassa, jonka vaikutus rauhansopimuksen synnyssä oli merkittävä, sillä se pohjautui Wilsonin esittelemään Neljäntoista kohdan ohjelmaan sekä sisälsi Kansainliiton perustamisen. Kansainliiton perustaminen oli Wilsonin ajatus ja hän kiersi Euroopassa ja Yhdysvalloissa markkinoimassa sen perustamista.
Wilson koki pettymyksen, kun Yhdysvaltain republikaanienemmistöinen senaatti äänesti Kansainliiton jäsenyyttä vastaan. Yhdysvallat ei liittynyt Kansainliittoon.
Wilson valmistui Princetonin yliopistosta ja toimi lakimiehenä jonkin aikaa, mutta kääntyi politologian opiskelujen puoleen väitellen tohtoriksi Johns Hopkinsin yliopistosta.
Hän opetti lakia Princetonissa, Bryn Mawr Collegessa ja Wesleyan Universityssä Connecticutissa.
Vuonna 1915 Wilsonin johdolla Yhdysvallat hyökkäsi Haitiin ja miehitti maata vuoteen 1934 asti
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Wilson pyrki pitämään maansa sodan ulkopuolella. Saksalaisten suorittamasta matkustajalaiva RMS Lusitanian upottamisesta (toukokuu 1915) alkaen Yhdysvalloissa voimistui vaatimus, että sotaan on osallistuttava. Toukokuussa 1916 Wilson totesi, että Yhdysvaltojen saattaa olla pakko liittyä sotaan, jotta se saadaan loppumaan. Samalla hän ehdotti kansainvälisen rauhanjärjestön perustamista. Kun Saksa ilmoitti aloittavansa Atlantilla rajoittamattoman sukellusvenesodan, Yhdysvallat katkaisi 3. helmikuuta 1917 diplomaattisuhteet Saksaan. Yhdysvallat julisti sodan Saksalle 6. huhtikuuta 1917 ja toukokuussa sen joukkoja alkoi saapua länsirintamalle.
Sota päättyi Saksan antautumiseen marraskuussa 1918. Sen jälkeen alkoivat neuvottelut rauhanehdoista. Wilson esitti jo 8. tammikuuta 1918 Neljäntoista kohdan ohjelman, jossa sotaan johtaneita syitä pyrittiin ratkaisemaan, eikä ohjelmassa ollut erityisiä rangaistuksia Saksalle. Rauhaa solmittaessa alkuvuonna 1919 Ranska ja Britannia kuitenkin vaativat kovia rauhanehtoja Saksalle, ja lopullinen Versailles’n rauha 1919 oli Ranskan ja Britannian vaatimusten mukainen. Wilsonin ajatus rauhanjärjestön perustamisesta toteutui, kun Kansainliitto perustettiin 25. tammikuuta 1919, mutta hänen pettymyksekseen Yhdysvallat ei liittynyt sen jäseneksi.
Wilson sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1919 Kansainliiton perustamisesta.
Senaattori Borahin mukaan Wilson käyttäytyi tuohon aikaan kuin ”maailman presidentti”.
Warren G. Harding
Warren Gamaliel Harding (2. marraskuuta 1865 – 2. elokuuta 1923) oli Yhdysvaltain 29. presidentti (1921–1923) ja kuudes presidentti, joka kuoli virassa ollessaan. Hän syntyi Monroen piirikunnassa Ohiossa. Puhujanlahjoistaan tunnettu republikaani tuli puolueensa presidenttiehdokkaaksi mustana hevosena kahden pääehdokkaan ajauduttua pattitilanteeseen.
Hardingin valtakautta värittivät hallinnon virkamiesten epäpätevyys ja korruptio poliittisten skandaalien ohella. Esimerkiksi hänen sisäministerinsä otti lahjuksia eräältä öljy-yhtiöltä.
Joidenkin arvostelijoiden mukaan Harding on Yhdysvaltain presidenteistä saavutuksiltaan heikoin.
Xia-dynastia
Xia-dynastia (夏 [Xià]) hallitsi Kiinassa noin vuosina 2100–1600 eaa. Tältä ajalta ei ole säilynyt kirjoituksia, vaan dynastiaa koskevat tiedot on kirjoitettu yli tuhat vuotta myöhemmin. Niinpä yksityiskohdat ja tarkat vuodet ovat epävarmoja, jopa dynastian olemassaolosta on esitetty epäilyjä vaikka arkeologiset todisteet puhuvatkin sen puolesta.
Arkeologisiin löytöihin kuuluu Xia-dynastian palatsi, joka rakennettiin 1700 eaa. 
Erlitoussa Keski-Kiinassa sijaitsevat palatsialueen jäänteet ulottuvat runsaan kahden tuhannen neliömetrin alueelle. Suhteellisen hyvin säilyneestä palatsista voi päätellä, että se on toiminut mallina myöhempien dynastioiden suurikokoisemmille palatseille.
Pronssikautisen palatsin raunioista löytyi myös pronssista esineistöä.
Kiinan kulttuuri on todennäköisesti vanhin näihin päiviin saakka säilynyt kulttuuri maailmassa. Kiinalaiset sanovat joskus heillä olevan "5000 vuotta historiaa ja 7000 vuotta kulttuuria". Aivan näin pitkistä ajanjaksoista ei ole kiistattomia todisteita, ja suuri osa kertomuksista muinaisista ajoista on sijoitettava mytologian puolelle.
Vanhojen myyttien mukaan ennen Xia-dynastiaa Kiinassa olivat hallinneet Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria. Näiden nimet vaihtelevat eri lähteissä, mutta tavallisimmin mainitaan Kolmena hallitsijana Fuxi (伏羲), Shennon (神农) ja Huangdi eli Keltainen keisari (黃帝), jotka hallitsivat kolmannen vuosituhannen alkupuolella ennen ajanlaskumme alkua. Näitä olisivat seuranneet Viisi keisaria, joista kaksi viimeistä olivat tavallisimman käsityksen mukaan Yao (堯) ja Shun (蕣). Shunin jälkeen valtaan nousi Xia-dynastian perustaja Yu (大禹) eli Dayu, joka toisinaan myös mainitaan Yaon ja Shunin ohella kolmantena kulta-ajan keisareista.
Aiemmat historioitsijat ovat epäilleet Xia-dynastian olemassaoloa, arvelleen sen olleen vain yksittäinen valtio monien kulttuurikeskuksien joukossa, mutta 二里頭 [Erlitou] (二里头) -löydöt viittaavat Xia-dynastian olemassaoloon. Arkeologit ovat löytäneet kaupunkimaista asutusta, pronssiesineitä ja hautoja Anyangista (安陽 / 安阳) Henanin (河南) provinssista, samoista paikoista, joista muinaiset kiinalaiset tekstit kertovat. Löydöissä on merkkejä laajasta kaupankäynnistä.
Ensimmäinen hallitsija, jonka poika astui puolijumalana isältään peritylle valtaistuimelle oli Keltaisen keisarin pojanpojan(pojan)?poika 大禹 [Dayu]. Hän oli siis ensimmäinen Xia-dynastian keisari ja päätti Viiden keisarin valta-ajan. Viisi keisaria olivat valinneet taidoiltaan ja hyveellisyydeltään parhaan henkilön seuraajakseen. Dayun sanotaan saaneen Keltaisenjoen tulvat hallintaan ja perustaneen Yhdeksän Provinssia (九州 [jiuzhou]). Dayun sanotaan hallinneen vuodesta 2205 eaa. vuoteen 2197 eaa., toisten lähteiden mukaan 1989 eaa. – 1978 eaa. Hänen ministereinään toimivat 稷 [Ji], 契 [Xie] ja 皋陶 [Gaotao].
Seuraavat hallitsijat olivat:
Viimeinen Xia-dynastian hallitsija oli turmeltunut kuningas 桀 [Jie], jonka kukisti Shang-dynastian ensimmäinen hallitsija.
Yuan-dynastia
Yuan-dynastia (mongoliksi "Dai Ön Yeke Mongghul Ulus"; kiinaksi 元朝 [Yuán cháo]) hallitsi Kiinaa 1271–1368. 
Sitä kutsutaan myös mongolidynastiaksi. Sitä edelsi Song-dynastia ja seurasi Ming-dynastia.
1231 mongolit valtasivat Korean ja sen kautta myöhemmin hyökkäilivät myös Japaniin. 1200-luvun puoliväliin mennessä mongolit olivat ottaneet haltuunsa Pohjois-Kiinan ja Keski-Aasian muslimivaltiot. Valtavan Mongolivaltion resursseja käyttäen Kublai-kaani jatkoi Eteläisen Song-dynastian valtaamista. Kublai-kaani onnistuikin aloittamaan Yuan-dynastian, ensimmäisen alkuperältään ei-kiinalaisen dynastian, joka hallitsi koko Kiinaa. Kanton vallattiin 1279, mikä lopetti Eteläisen Song-dynastian.
Han-kiinalaiset joutuivat sorron kohteeksi Yuan-dynastian aikana. Valtion virkoihin valittiin mongoleja tai Mongolivaltion alistamien muiden kansojen edustajia mieluummin kuin kiinalaisia.
Kulttuurin alalla tapahtui kehitystä mongolivallan alla. Erityisesti kansankielistä kirjallisuutta alettiin kirjoittaa enemmän. Lisäksi mongolit toivat uusia elementtejä valtaamiltaan alueilta, esimerkiksi eurooppalaisia soittimia.
Laaja ulkomaalaisen vallan vastustus han-kiinalaisten keskuudessa synnytti lukuisia kapinoita, jotka lopulta ajoivat mongolit takaisin Mongolian aroille. Tätä seurasi valtakamppailu, jonka seurauksena syntyi Ming-dynastia.
Yksinkertaistetut merkit
Yksinkertaistetuilla merkeillä tarkoitetaan nykyään Kiinan hallituksen nimittämän uudistuskomitean vuonna 1954 laatimaa merkkien yksinkertaistamissuunnitelmaa (汉字简化方案). Tämä suunnitelma yksinkertaisti useita merkkejä, mutta joidenkin merkkien piirtovetojen määrä ei kuitenkaan vähentynyt muutoksella – vaan jopa lisääntyi –, kun niiden useista käytössä olleista epävirallisista muodoista vakiinnutettiin käyttöön vain yksi muoto. Yksinkertaistetut merkit ovat olleet käytössä manner-Kiinassa vuodesta 1956 lähtien, sen sijaan Taiwanissa ja Hongkongissa käytetään yhä perinteisiä merkkejä. Myös Singaporessa on siirrytty käyttämään yksinkertaistettuja kirjoitusmerkkejä. Merkkejä on toki yksinkertaistettu useita kertoja tätä ennenkin, mutta yksinkertaistukset eivät yleensä ole jääneet käyttöön.
Merkkien yksinkertaistuksen tarkoituksena oli lukutaitoisuuden parantaminen. On vaikeaa arvioida missä määrin yksinkertaistus on asiaan vaikuttanut, mutta lukutaitoprosentti on noussut huomattavasti vuoden 1956 jälkeen ja on nykyään selvästi yli 80 %.
"Yksinkertaistetut merkit" on kiinaksi yksinkertaistetuilla merkeillä 简体字, perinteisillä merkeillä 簡體字 ja lausutaan "jiǎntǐzì".
Luettelo Suomen yliopistoista
Tämä on luettelo Suomen yliopistoista.
Yleinen kymmenluokittelu
Kirjastoluokituksista yleinen kymmenluokitus eli UDK () on Suomessa käytössä monissa tieteellisissä erikoiskirjastoissa, korkeakoulujen, yliopistojen ja muiden oppilaitosten kirjastoissa. UDK perustuu tieteenalojen jakamiseen kymmeneen pääluokkaan
ja tarvittaessa alaluokkiin. Pienempien alaluokkien kautta hierarkia syvenee edelleen kohti yksityiskohtaisempaa tietoa. UDK-luokitusta päivitetään ja laajennetaan jatkuvasti.
Tässä on Tampereen yliopiston kirjaston käyttämä luokittelu, joka on luotu Deweyn luokittelun pohjalta.
Ylikulku
Ylikulku () viittaa tähtitieteessä tapahtumaan, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna.
Yleensä ylikululla viitataan jonkun planeetan kulkemiseen Auringon editse Maasta katsottuna. Aurinkokunnan planeetoista tämä on mahdollista vain Merkuriukselle ja Venukselle, jotka kiertävät Aurinkoa Maan radan sisäpuolella.
Aiemmin Venuksen ylikuluilla oli tähtitieteellistä merkitystä, sillä niiden avulla pystyttiin määräämään Maan ja Venuksen keskinäinen etäisyys suurella tarkkuudella. Kun yksi planeettojen välinen etäisyys tunnetaan, planeettojen etäisyydet Auringosta voidaan johtaa siitä. Nykyään näitä mittauksia tehdään tutkalla, jolloin ei tarvitse odottaa harvinaisia ylikulkuja.
Viimeisin Venuksen ylikulku tapahtui 6. kesäkuuta 2012, seuraava tapahtuu 10. joulukuuta 2117 ja siitä seuraava 8. joulukuuta 2125. Seuraava Merkuriuksen ylikulku nähdään Suomessa 11. Marraskuuta 2019.
Kuun ylikulkua kutsutaan auringonpimennykseksi.
Liikkuessaan taivaalla aurinkokunnan kappaleet (Kuu, planeetat, pikkuplaneetat ja planeettojen kuut) saattavat peittää taustataivaan tähtiä. Tällaisia tapahtumia kutsutaan tähdenpeitoksi.
Ylikuluilla on merkitystä eksoplaneettojen etsinnässä ja tutkimuksessa, sillä kulkiessaan keskustähden ja havaitsijan välisen näkösäteen poikki riittävän suuri eksoplaneetta aiheuttaa muutoksen tähden kirkkaudessa, jolloin planeetan olemassaolo ja kiertoaika voidaan havaita tähden valokäyrästä. Ylikulku voi myös aiheuttaa muutoksia tähden spektriin, mikä mahdollistaa eksoplaneetan ilmakehän koostumuksen määrittämisen. Ylikulkumenetelmällä eksoplaneettoja etsivät esimerkiksi CoRoT- ja Kepler-avaruusteleskoopit.
Kulkiessaan jonkin taustataivaan tähden editse eksoplaneetta voi myös toimia gravitaatiolinssinä, jolloin sen olemassaolo havaitaan taustataivaan tähden kirkastumisesta.
Vapaaehtoisten marssi
Vapaaehtoisten marssi (义勇军进行曲, [Yìyǒngjūn Jìnxíngqǔ]) on ollut Kiinan kansantasavallan kansallislaulu vuodesta 1949 lähtien. Vapaaehtoisten marssin kirjoitti runoilija Tian Han (田汉) ja sävelsi Nie Er (聂耳) Kiinan–Japanin sodan (1937–1945) aikana. Laulu oli alun perin elokuvan ”Pojat ja tyttäret myrskyn aikana” tunnussävel. Elokuva kuvaa kiinalaisten vapaaehtoisten taistelua japanilaista miehittäjää vastaan 1930-luvun Koillis-Kiinassa, antaen samalla kuvallisen ilmauksen Kiinan kansan päättäväisyydestä taistella maansa ja kansansa vapauden puolesta. Mao Zedongin johtamien kommunistien otettua Kiinassa vallan ja julistettua kansantasavallan vuonna 1949 laulusta tuli Kiinan kansantasavallan kansallislaulu.
Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana 1960- ja 1970-luvuilla ”Vapaaehtoisten marssi” oli kielletty ja Tian Han kuoli vankeudessa vuonna 1969. Kansallislaulu korvautui miltei kokonaan maolaisilla ja vallankumouksellisilla lauluilla. Kulttuurivallankumouksen jälkeen vapaaehtoisten marssi tuli jälleen käyttöön. Jonkin aikaa sitä laulettiin toisin sanoin, mutta alkuperäiset palautettiin vuonna 1982. Siitä tehtiin virallinen kansallislaulu 4. joulukuuta 1982.
Yksinkertaistetuilla merkeillä ja pinyin-latinisaatiolla.
Nouskaa! Te jotka ette halua olla orjia,
Omalla verellämme ja lihallamme rakennamme uuden Kiinan muurin!
Erittäin vaikeat ajat ovat koittaneet Kiinan kansalle,
Jokainen on pakotettu huutamaan viimeisen karjahduksensa!
Nouskaa, nouskaa, nouskaa!
Meitä on kymmeniätuhansia samanmielisiä
Kohtaamaan vihollisen tulitus, marssikaamme!
Kohtaamaan vihollisen tulitus, marssikaamme!
Marssikaamme!
Marssikaamme!
Eteenpäin!
Yksipuoluejärjestelmä
Yksipuoluejärjestelmä on valtio, jossa yksi puolue tai koalitio johtaa maata, eivätkä muut puolueet saa asettaa ehdokkaita vaaleissa. Jossain tapauksissa sitoutumattomat ehdokkaat saavat asettua ehdolle.
Useimmissa tapauksissa yksipuoluejärjestelmän takana on ollut sosialistinen, nationalistinen tai fasistinen ideologia. Useat yksipuoluejärjestelmät syntyivät siirtomaiden vapautustaisteluista, kun siirtomaaisännät joutuivat lopulta hyväksymään jonkin suositun liikkeen neuvotteluosapuoleksi ja luovuttamaan tälle vallan. Näin kävi esimerkiksi Algeriassa, jossa FLN nousi valtaan 1962.
Kansandemokratioissa johtava puolue oli marxistis-leninistinen ja näitä valtioita kutsuttiin sosialistisiksi. Useimmissa kansandemokratioissa oli teknisesti ottaen useita puolueita, mutta muut puolueet tunnustivat kommunistisen puolueen johtavan aseman. Esimerkiksi Saksan demokraattisen tasavallan parlamenttiin valittiin kiinteä määrä eri puolueiden ja kansalaisjärjestöjen edustajia siten, että johtavalla puolueella SED:llä ja sen liittolaisilla oli aina enemmistö. Tämä on ollut ja on edelleen käytäntö myös Kiinassa. Tšekkoslovakiassa ja monessa muussa itäblokin maassa kansanrintama muodosti pysyvän hallituskoalition.
Äärioikeistolaiset (muun muassa fasistiset) yksipuoluejärjestelmät ovat yleensä syntyneet oikeistopuolueiden tukemista vallankaappauksista, jotka on tehty vasemmiston toiminnan estämiseksi. Valtaan päästyään äärioikeistolaiset ryhmät ovat kuitenkin lopettaneet ja kieltäneet myös muiden oikeistopuolueiden toiminnan. Näin kävi esimerkiksi Saksassa ja Chilessä. Yksipuoluevaltiot ovat useimmiten diktatuureja (Pohjois-Korea).
Ympäristöpuolue
Ympäristöpuolueet ovat puolueita, joiden poliittisessa ohjelmassa ympäristötavoitteet ovat selkeässä asemassa. Harvan ympäristöpuolueen ohjelmassa on yksinomaan ympäristökysymyksiin liittyviä tavoitteita, vaan etenkin suurimmat ympäristöpuolueet ottavat kantaa kaikkiin poliittisesti merkittäviin kysymyksiin.
Ympäristöpuolueiden lähtökohdat voivat vaihdella suuresti, mutta useimmat nojaavat tavoitteissaan kestävän kehityksen periaatteisiin, joihin kuuluvat ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti kestävä kehitys.
Teoriassa ympäristöpuolueet voivat olla sekä vasemmistolaisia että oikeistolaisia. Käytännössä kaikki länsimaiset ympäristöpuolueet kuitenkin sijoittuvat oman maansa poliittisessa kartassa joko keskustaan tai vasemmistoon, mutta esimerkiksi Italiassa oikeistolaisen Lega Nordin ohjelmaan kuuluu ympäristönsuojelu ja puolue on kuulunut ennen EU:ssa vihreiden ryhmään.
Suomessa merkittävin ympäristöpuolue on Vihreä liitto.
Helsingin keskusta
Helsingin ydinkeskusta sijaitsee päärautatieaseman ympäristössä, jonne suuri osa keskustan palveluista on keskittynyt. Tavallisimmin siihen luetaan kuuluvaksi Kluuvin kaupunginosa Kaisaniemen puistoa lukuun ottamatta sekä Kampin kaupunginosan itäisimmät ja pohjoisimmat korttelit. Täten sen rajoina voi suunnilleen pitää etelässä Bulevardia ja Esplanadin puistoa, idässä Unioninkatua, pohjoisessa Kaisaniemen puiston eteläreunaa, josta se jatkuu päärautatieaseman, Sanomatalon ja Kiasman pohjoispuolitse Rautatiekaduille, sekä lännessä ehkä Fredrikinkatua, jolloin Kampin keskus olisi osa ydinkeskustaa. Helsingin ydinkeskustan vain 2 km² laajuinen alue on yhä yritystoiminnan ja työpaikkojen ehdoton keskittymä. Sen itälaidalla sijaitsee myös Helsingin yliopiston keskustakampus. Keskustassa sijaitsee koko Helsingin seudun työpaikoista kymmenen prosenttia ja toimistotyöpaikoista lähes puolet.
Helsingin keskustan tärkein kauppa-alue ulottuu Sokokselta ja Kampin keskuksesta Stockmannille ja Aleksanterinkadulle. Tällä vyöhykkeellä on suunniteltu keskustan muuttamista autottomaksi kävelykeskustaksi, jos Helsingin keskustatunneli toteutuu. Kävelykeskustan takana ovat vahvimmin Vasemmistoliiton ja Vihreiden kannattajat, autoilukeskustaa taas kannattavat Kokoomuksen ja RKP:n äänestäjät. Vahvimman kannatuksen autoton keskusta saa keski-ikäisiltä, eniten autoilua puolustavat taas 18–24-vuotiaat.
Yli puolet Suomen pääkaupunkiseudun asukkaista kannattaa ydinkeskustan rauhoittamista yksityisautoilta.
Perinteisesti Helsingin keskustassa on ollut sekä liiketoimintaa että asumista. 1960–1970-luvuilla keskustan vanhoja taloja purettiin isompien tieltä, asuntoja muutettiin yhä enemmän toimistoiksi ja keskustasta uhkasi tulla pelkkä liikekeskusta asumisen etääntyessä kauemmas lähiöihin. Lähiöissä oli enemmän luontoa ja asukkaat mieltyivät tilaviin asuntoihin ahtaiden keskusta-asuntojen jälkeen. 1980-luvulla kehitys kääntyi ja keskusta-asumisen arvostus alkoi kasvaa. 2000-luvulla kehitys on mennyt toiseen pisteeseen, eli että keskusta-asuminen ja keskustan viihdepalvelut ovat hyvin suosittuja, mutta työpaikat ovat alkaneet valua moottoriteiden varsille esikaupunkeihin. Helsingin keskustan rooli on siis historiansa aikana ja vielä nykyäänkin elänyt aikakautensa mukana toteuttaen kulloisiakin ihanteita.
Yle Teema
Yle Teema on elokuville, dokumenteille ja musiikille omistautuva Yleisradion kulttuurikanava ja ohjelmakokonaisuus. Teema aloitti toimintansa 27. elokuuta 2001 televisiokanavalla 7. Teema tavoittaa viikoittain 2,5 miljoonaa suomalaista.
Teema muutti jaetulle kanavapaikalle 5 ruotsinkielisen Yle Femin kanssa 24. huhtikuuta 2017. Päätös asiasta tehtiin lokakuussa 2016. Kanavapaikan nimeksi tuli Yle Teema & Fem. Kanavapaikalla nähdään Teeman ohjelmia iltaisin tiistaista lauantaihin klo 20.00 alkaen sekä iltapäivisin joka päivä klo 12.00–17.25 [4]. Lisäksi Yle Teema löytyy Yle Areenasta omana kokonaisuutenaan.
Kanavan ohjelmistoon kuuluu paljon dokumentteja ja kulttuuriin liittyviä asiaohjelmia, kuten historiadokumentteja, Elävän arkiston materiaalia sekä tiededokumentteja.
Teeman katsotuinta ohjelmistoa ovat elokuvat. Vuonna 2012 itsenäisyyspäivänä esitetty "Tuntematon sotilas" oli kanavan katsotuin ohjelma (500 000 katsojaa). Kanava esittää elokuvia vähintään viitenä päivänä viikossa, ja Teemalauantain toinen ohjelma on myös yleensä elokuva. Elokuville omistettuja ohjelmapaikkoja ovat Keskiviikon Kino, Perjantain Kino, Kino Klassikko, Uusi Kino ja torstain Kino Suomi ja loppuvuodesta esitettävä viisipäiväinen Teeman elokuvafestivaali. Teemalauantai koostuu dokumentista ja pitkästä elokuvasta, jotka liittyvät temaattisesti toisiinsa ja usein myös kanavan muuhun ohjelmistoon. Vuonna 2014 Teema esitti suorana Oscar-gaalan.
Kanavalla esitetään myös monipuolisesti musiikkia. Vuonna 2014 Teema valittiin vuoden musiikkimediaksi Musiikki & Media -tapahtumassa.
Yle Teema nousi M&M:n brändimittauksessa vuonna 2009 suomalaisten eniten arvostamaksi tv-kanavaksi ja toiseksi arvostetuimmaksi mediaksi Aku Ankan jälkeen.
Yle Teema HD aloitti lähetyksensä 28. tammikuuta 2014. Kanava tarjosi lähetykset teräväpiirtomuodossa. Tarjolla on myös tilaääni, kun sellainen on saatavilla. Kanavauudistuksen jälkeen Teeman ohjelmistoa voi HD muodossa seurata Yle Teema & Fem HD kanavapaikalta.
Yle Teeman sijaitessa kanavapaikalla 7 ohjelmatarjonta alkoi iltapäivällä ja jatkui noin puoleenyöhön asti. Muina aikoina kanavalla näkyi kanavan tulevia ohjelmia esittelevä Teematieto, jonka taustalla soi Yle Radio 1.
Yle Radio 1
Yle Radio 1 (vuoteen 2003 "(Radio) Ylen Ykkönen", vuoteen 2012 "YLE Radio 1", tyylitettynä yle RADIO 1) on vuonna 1990 toimintansa aloittanut valtakunnallinen Yleisradion radiokanava. Suomen ainoan radiokanavan (1926–1963), "Yleisohjelman" (1963–1985) ja "1-verkon" (1985–1990) jatkajana Yle Radio 1 on kulttuurin, asiapuheen ja radiodraaman (kuunnelmat) sekä klassisen musiikin, jazzin ja kansanmusiikin kanava. Öisin kanavalla esitetään klassista musiikkia ohjelmassa "Yöklassinen".Yle Radio 1:n lähetys kuului vuosina 2001–2017 Yle Teemalta silloin kun kanavalla ei ollut tv-lähetystä sekä päivisin Ylen Uutisikkunan taustaäänenä vuodet 2000–2012. Yle Radio 1:n päällikkö on Kaj Färm. Yle Radio 1:n entisiä ja nykyisiä kuuluttajia ovat Jari Aula, Pertti Eerola (–2003), Charlotta Hagfors, Maaria Holma, Tuija Kurvinen, Heikki Puskala, Matti Rauramo, Simo Häkli, Juha Salomaa, Maaria Seppänen, Marketta Sonninen (–2014), Tatu Tamminen ja Hanna Visapää sekä pääkuuluttaja Timo Teräsvuori.
Vuodesta 2005 lähtien Yle Radio 1:n heinäkuun ohjelmisto on suunniteltu jonkin erityisteeman mukaan. Teemat ovat olleet seuraavia:
Yves Klein
Yves Klein (28. huhtikuuta 1928 – 6. kesäkuuta 1962) oli ranskalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan yksivärisistä maalauksistaan ja installaatioistaan, erityisesti tavaramerkiksi rekisteröimällään sinisellä akryylipigmentillä (International Klein Blue eli IKB®) tehdyistä teoksistaan. Klein avioitui saksalaisen taiteilijan Rotraut Uecker kanssa 21.2.1962. Heille syntyi poika 6.8.1962, vain kaksi kuukautta hänen kuolemansa jälkeen.
Erityisen kuuluisia ovat hänen "antropometriansa", joissa hän elokuvatuissa performansseissa siveli alastomia naisia sinisellä maalilla rinnoista reisiin ja käytti heitä siveltiminään. Kleinin taiteilijanura oli varsin lyhyt, vain kahdeksan vuoden mittainen ja päättyi hänen kuolemaansa sydänkohtaukseen.
Klein saavutti Tokion Kōdōkan-instituutissa 4. asteen mustan vyön judossa vuonna 1952, ja elätti itseään vuosien ajan opettamalla judoa omassa urheiluseurassaan. Ura päätoimisena urheiluvalmentajana antoi hänelle kokemusta ihmisvartalosta, joka johti vartalopainannan käyttöön taiteellisessa työssä. Klein näki mielessään ottelutilanteen jännitteet ja ottelijoiden näkymättömät painaumat tatamilla. Henkisen ja ruumiillisen olotilan yhteyden näyttäminen oli hänelle luontevaa ja ruumiinkielen tulkinta oli jatkuva aihe koko hänen taiteellisen uransa ajan.
Klein teki kaikkiaan yhdeksän luovutusseremoniaa, joista viimeisin oli "Aineettoman kuvallisen herkkyyden vyöhykkeen luovutusseremonia". Se järjestettiin Pariisissa Seine-joen rannalla 10.2.1962. Seremoniassa Klein myi aineettoman taideteoksen amerikkalaiselle kirjailijalle Michael Blankfortille. Teoksen hinta piti maksaa aidolla kullalla ja ostoksesta tehtiin kuitti. Kaupan jälkeen kulta heitettiin seremoniallisesti Seine-jokeen todistajan läsnä ollessa ja kuitti poltettiin. Tapahtumaan osallistuivat taiteilijan ja ostajan lisäksi taiteiden virallinen valvoja François Mathey Musée des Arts Décoratifs -museosta sekä todistaja, joka tässä tilaisuudessa oli kuvataidekriitikko, valokuvaaja ja kirjailija Pierre Descargues.
Seremonian tarkoituksena oli palauttaa kulta luontoon ja saavuttaa siihen osallistujille aineeton kuvallinen herkkyys. Jos seremonian sääntöjä rikottiin tai kulta otettiin taloudelliseen hyötykäyttöön, rikkeen tekijää uhkasi oman herkkyytensä menettämistä ikuisiksi ajoiksi.
Yhteiskuntajärjestelmä
Yhteiskuntajärjestelmällä tarkoitetaan yleensä sitä, miten taloudellinen ja poliittinen valta on järjestetty yhteiskunnan sisällä.
Käytännön yhteiskuntajärjestelmät ovat yleensä olleet valtion laajuisia. Käytännön yhteiskuntajärjestelmiä edustavat mm. kapitalismi eli nk. porvarillinen parlamentarismi, diktatuuri, feodalismi ja ns. reaalisosialismi eli proletariaatin diktatuuri.
Yhteiskuntateorioissa ja utopioissa on esitetty myös muunlaisia yhteiskuntajärjestelmiä, jotka ovat ainakin toistaiseksi jääneet toteutumatta reaalimaailmassa laajassa mittakaavassa. Näitä ovat mm. anarkismi ja kommunismi.
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia (周 [Zhou]) hallitsi Kiinassa 1046 eaa.–256 eaa.
Käytännössä Zhou-dynastia hallitsi koko Kiinaa vain niin sanotun Läntisen Zhoun ajan 1046–771 eaa. noin 300 vuotta. Vuonna 771 eaa. barbaarien tukemat aateliset surmasivat Zhou-dynastiaan kuuluneen kuninkaan, ja uusi pääkaupunki siirrettiin itään. Samaan aikaan maa hajosi itsenäisiin feodaalivaltioihin, ja alkoi poliittisesti hajanainen Itäinen Zhou, jota leimasivat eri maakuntien väliset poliittiset valtataistelut ja sodat Kevään ja syksyn ja varsinkin taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudella. Lopulta taistelevista valtioista yksi, Qin-dynastia, nousi valtaan 221 eaa.
Shang-dynastian läntisillä rajoilla, Wei-laaksossa nykyisessä Shaanxin provinssissa, elänyt Zhou-heimo kukisti melko äkillisesti Shang-dynastian viimeisen hallitsijan, jonka kerrotaan olleen turmeltunut tyranni.
Zhou-dynastian perusti Ji-perhe. Dynastian pääkaupunki oli Hào Wei-joen laaksossa nykyisen Xi'anin kaupungin lähellä, paikassa jossa Wei-joki yhtyy Keltaiseen jokeen.
Varhaiset Zhou-kuninkaat levittivät valloittaen ja kolonialisoiden vähitellen kulttuurinsa kattamaan suurimman osan nykyistä Kiinaa Chang Jiangista (Jangtse-joki) pohjoiseen. Zhou oli dynastioista pitkäikäisin, ja aloitti opin hallitsijan taivaallisesta mandaatista. Tällä opilla selitettiin ja perusteltiin edellisten dynastioiden kaatuminen ja tuotiin laillisuutta nykyiselle ja tuleville hallitsijoille. Hallitsijan nimitykseksi tuli "Taivaan poika".
Zhoun kaudella alettiin valmistaa raudasta työkaluja, ja maanviljely kehittyi tehokkaammaksi. Tieverkostoa ja kanavia kehitettiin, mikä yhdisti valtion eri osia. Kaupankäynti kehittyi ja kolikot otettiin käyttöön.
Hallinto kehittyi muistuttamaan Euroopan feodaalijärjestelmää, jossa paikalliset lääninherrat olivat kuninkaan vasalleja.
Vuonna 771 eaa. vallankumouksellisten aatelisten tukemat hyökkäävät barbaarit tappoivat Zhou-dynastian kuninkaan Youwangin. Pääkaupunki siirrettiin Luoyangiin, joka on nykyisessä Henanin provinssissa. Tämä siirto merkitsi historiankirjoituksessa siirtoa Läntisestä Zhousta Itäiseen Zhou-dynastiaan. Zhoun valta vähitellen heikkeni ja valtion hajaantuminen alkoi. Itäinen Zhou-dynastia jakaantuu kahteen pienempään aikakauteen, joista ensimmäinen, 770 eaa.–476 eaa. on saanut aikansa aikakirjoista nimityksen Kevättä ja syksyä, jälkimmäinen tunnetaan Taistelevien läänitysvaltioiden kautena (475 eaa.–221 eaa.).
Zhou-dynastian alkamisen ajankohdasta on ollut erilaisia käsityksiä. Uusimmat löydöt ajoittavat sen vuoteen 1046 eaa.
6. joulukuuta
6. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 340. päivä (341. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 25 päivää.
6. joulukuuta vietetään Suomen tasavallan itsenäisyyspäivää monin juhlavin menoin. Päivän juhlallisuuksiin kuuluvat sotilaalliset paraatit, sankarivainajien kunnioittaminen sekä muun muassa Suomen tasavallan presidentin järjestämä juhlavastaanotto presidentinlinnassa. Myös Suomen ulkomaanedustustot järjestävät vastaavat vastaanotot.
Monissa Euroopan maissa (varsinkin katolisissa) vietetään Pyhän Nikolauksen päivää ja usein lapset saavat joululahjansa. Nikolausta pidetäänkin Joulupukin esikuvana.Katso myös: kalenteri ~ 5. joulukuuta, 7. joulukuuta
1997
Vuosi 1997 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
24. joulukuuta
24. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 358. päivä (359. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä seitsemän päivää.
24. joulukuuta on jouluaatto.Katso myös: kalenteri ~ 23. joulukuuta, 25. joulukuuta
2000
2000 (MM) oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
Yhdistyneiden kansakuntien julistamia vuoden teemoja olivat kansainvälinen matematiikan vuosi ja kansainvälinen rauhankulttuurin vuosi.
1918
Suomen itsenäisyyden tunnustaminen:
Suomen sisällissota:
2. lokakuuta
2. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 275. päivä (276. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 90 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 1. lokakuuta, 3. lokakuuta
11. lokakuuta
11. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 284. päivä (285. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 81 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 10. lokakuuta, 12. lokakuuta
2000-luku
2000-luku on nykyinen vuosisata, joka sisältää vuodet 2000–2099. Se on kolmannen vuosituhannen ensimmäinen vuosisata.
2000-luvun suurimpia keskustelunaiheita ovat olleet esimerkiksi terrorismi ja sen vastainen sota, Irakin sota, ilmastonmuutos, liikakansoitus sekä 2000-vuosikymmenen lopun finanssikriisi.
1. lokakuuta
1. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 274. päivä (275. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 91 päivää.----
Katso myös: kalenteri ~ 30. syyskuuta, 2. lokakuuta
28. helmikuuta
28. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 59. päivä. Vuodesta on jäljellä 306 päivää (karkausvuonna 307).
28. helmikuuta vietetään Suomessa Kalevalan ja suomalaisen kulttuurin päivää. Päivä on virallinen liputuspäivä.Katso myös: kalenteri ~ 27. helmikuuta, (29. helmikuuta, 30. helmikuuta), 1. maaliskuuta
16. maaliskuuta
16. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 75. päivä (76. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 290 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 15. maaliskuuta, 17. maaliskuuta
5. maaliskuuta
5. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 64. päivä (65. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 301 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 4. maaliskuuta, 6. maaliskuuta
8. maaliskuuta
8. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 67. päivä (68. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 298 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 7. maaliskuuta, 9. maaliskuuta
11. maaliskuuta
11. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 70. päivä (71. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 295 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 10. maaliskuuta, 12. maaliskuuta
17. elokuuta
17. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 229. päivä (230. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 136 päivää.
12. kesäkuuta
12. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 163. päivä (164. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 202 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 11. kesäkuuta, 13. kesäkuuta
27. heinäkuuta
27. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 208. päivä (209. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 157 päivää. 27. heinäkuuta on suomalaisen almanakan mukaan "unikeonpäivä".
1945
__SISLUETTPAKOTUS__
5. heinäkuuta
5. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 186. päivä (187. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 179 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 4. heinäkuuta, 6. heinäkuuta
2001
2001 (MMI) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi maanantaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2001 kansainväliseksi rasisminvastaisuuden vuodeksi.
2003
2003 (MMIII) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi keskiviikosta.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2003 kansainväliseksi makean veden vuodeksi.
1. helmikuuta
1. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 32. päivä. Vuodesta on jäljellä 333 päivää (karkausvuonna 334).Katso myös: kalenteri ~ 31. tammikuuta, 2. helmikuuta
11. syyskuuta
11. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 254. päivä. (255. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 111 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 10. syyskuuta, 12. syyskuuta
2002
2002 (MMII) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi tiistaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2002 kansainväliseksi ekoturismin vuodeksi.
28. lokakuuta
28. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 301. päivä (302. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 64 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 27. lokakuuta, 29. lokakuuta
1. heinäkuuta
1. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 182. päivä (183. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 183 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 30. kesäkuuta, 2. heinäkuuta
24. helmikuuta
24. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 55. päivä. Vuodesta on jäljellä 310 päivää (karkausvuonna 311).
Aikaisemmin karkauspäivä lisättiin kalenteriin 24. helmikuuta, ja 29. helmikuuta oli kalenterissa sen seurauksena. Näin Matin päivä oli kalenterissa 25. helmikuuta viimeisen kerran karkausvuoden takia vuonna 1996.----
Katso myös: kalenteri ~ 23. helmikuuta, 25. helmikuuta
20. elokuuta
20. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 232. päivä (233. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 133 päivää. Suomessa sorsastuskausi alkaa vuosittain 20. elokuuta päivällä kello 12.Katso myös: kalenteri ~ 19. elokuuta, 21. elokuuta
12. lokakuuta
12. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 285. päivä (286. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 80 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 11. lokakuuta, 13. lokakuuta
3. syyskuuta
3. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 246:s päivä (247:s päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 119 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 2. syyskuuta, 4. syyskuuta
24. elokuuta
24. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 236. päivä (237. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 129 päivää.
Suomalaisessa kansanperinteessä Pertun, aikaisemmin Pärttylin nimipäivä 24. elokuuta liitetään intiaanikesään. Intiaanikesää on kutsuttu tämän mukaan "Pärttylin pikkukesäksi."
1. tammikuuta
1. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden ensimmäinen päivä. Vuodesta on jäljellä 364 päivää (karkausvuonna 365 päivää).
1. tammikuuta vietetään laajalti "uudenvuodenpäivää". Suomessa 1. tammikuuta on virallinen vapaapäivä. Suomalaisen kalenterin mukaan kenelläkään ei ole virallista nimipäivää 1. tammikuuta.
Katso myös: kalenteri ~ 31. joulukuuta, 2. tammikuuta
1800-luku
1800-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 1800–1899. Sen ominaispiirteitä olivat Brittiläinen imperiumi ja voimakkaan teollistumisen aikakausi. 1800-luvulla yhteiskunnassa esiintyi paineita egalitarianismiin sekä yhä nopeampiin muutoksiin. Tämä huipentui lopulta vallankumouksiin ja muihin yhteiskunnallisiin levottomuuksiin. Vuosisadan aikana tehtiin lukuisia teknisiä ja tieteellisiä keksintöjä, muun muassa rautatie, puhelin, hehkulamppu ja energian säilymislaki.
12. maaliskuuta
12. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 71. päivä (72. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 294 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 11. maaliskuuta, 13. maaliskuuta
15. maaliskuuta
15. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 74. päivä (75. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 291 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 14. maaliskuuta, 16. maaliskuuta
26. huhtikuuta
26. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 116. päivä (117. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 249 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 25. huhtikuuta, 27. huhtikuuta
28. tammikuuta
28. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 28. päivä. Vuodesta on jäljellä 337 päivää (karkausvuonna 338).
Katso myös: kalenteri ~ 27. tammikuuta, 29. tammikuuta
22. marraskuuta
22. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 326. päivä (327. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 39 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 21. marraskuuta, 23. marraskuuta
3. lokakuuta
3. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 276. päivä (277. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 89 päivää.Katso myös: kalenteri ~ 2. lokakuuta, 4. lokakuuta
6. elokuuta
6. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 218. päivä (219. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 147 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 5. elokuuta, 7. elokuuta
20. heinäkuuta
20. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 201. päivä (202. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 164 päivää.----
Katso myös: kalenteri ~ 19. heinäkuuta, 21. heinäkuuta
25. kesäkuuta
25. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 176. päivä (177. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 189 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 24. kesäkuuta, 26. kesäkuuta
31. elokuuta
31. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 243. päivä (244. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 122 päivää.
Elokuun 31. päivä on ortodoksisen kirkon kirkkovuoden viimeinen päivä eli siihen päättyy kirkkovuosi.Katso myös: kalenteri ~ 30. elokuuta, 1. syyskuuta
2004
2004 (MMIV) oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2004 kansainväliseksi riisin vuodeksi.
2006
2006 (MMVI) oli normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi sunnuntaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2006 kansainväliseksi aavikoiden ja aavikoitumisen vuodeksi.
4. toukokuuta
4. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 124. päivä (125. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 241 päivää.
Katso myös: kalenteri ~ 3. toukokuuta, 5. toukokuuta
24. maaliskuuta
24. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 83. päivä (84. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 282 päivää.
----
Katso myös: kalenteri ~ 23. maaliskuuta, 25. maaliskuuta