Japanin hyökkäys Taiwaniin 1895
Japanin hyökkäys Taiwaniin oli vuonna 1895 ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan jälkeen Japanin suorittama sotilasoperaatio, jossa Japani teki maihinnousun ja kukisti Formosan tasavallan (nyk. Taiwanin). Taistelu alkoi 29. toukokuuta 1895 ja päättyi 21. lokakuuta 1895, jolloin japanilaiset valtasivat saaren itselleen. Taistelun seurauksena Formosan tasavalta lakkasi olemasta ja Taiwan siirtyi Japanin hallintaan. Sodan jälkeen Taiwan oli 50 vuotta Japanin miehittämänä.
Vuonna 1894 alkaneessa Kiinan-Japanin sodassa Japani tuhosi Kiinan Beiyangin laivaston, eristi Kiinan Mantsuriassa olleet joukot ja valtasi Port Arthurin ja Weihaiwein laivastotukikohdat. Vaikka sodan taistelut keskittyivät Kiinan pohjoisosiin oli Japanilla myös eteläosissa tavoitteita. Sodan lopulla Japani varmisti Taiwanin joutumisen hallintaansa rauhanjulistamisen jälkeen ja että saari voitaisiin miehittää. Maaliskuussa 1895 rauhanneuvottelut alkoivat Shimonosekissä. Vaikka Kiinan pohjoisosien sotatoimet oli keskeytetty neuvottelujen ajaksi, jätettiin neuvottelurauhan ulkopuolelle Taiwanin ja Pescadoressaarten alue. Kiinan mantereen ja Taiwanin välissä olevien Pescadoressaarten hallinta oli Taiwanin valtauksen edellytys.
Huhujen mukaan Kiinan hallinto, joka oli kykenemätön estämään saarten joutumisen Japanille, oli tarjonnut niiden tilapäistä siirtämistä Britannialle. Britannian kabinetti keskusteli asiasta ja pääministeri Rosebery sekä ulkoministeri Kimberley kieltäytyivät edes harkitsemasta asiaa.
Vaikka Pescadoressaarille oli sijoitettu 15 pataljoonaa Kiinan vakinaisia joukkoja (yhteensä 5000 miestä) sekä vast'ikään valmistunut Hsi-tain rannikkotykistöpatteri, kohtasivat maihinnousseet japanilaiset ainoastaan vähäistä vastarintaa. Japani miehitti saaret kolmessa päivässä. Laivaston tulitettu rannikkopuolustusta joukot nousivat 24. maaliskuuta maihin Fisherinsaarella sekä P'eng-hunsaarella. Muutaman lyhyen kahakan jälkeen vallattiin Hsi-tain patteri sekä miehittivät Makungin. Seuraavien kahden päivän aikana loppuosa saariryhmän suurimmista saarista miehitettiin. Japanilaisten tappiot olivat valtauksen aikana pienet, mutta pian valtauksen jälkeen puhjennut koleraepidemia surmasi yli 1500 miestä. Antautuneet kiinalaisjoukot siirrettiin mantereelle.
Pescadoressaarten valtauksella oli strateginen merkitys, koska se esti Kiinan Taiwanille sijoitettujen joukkojen täydentämisen. Tämä teki Kiinalle lähes mahdottomaksi saaren menestyksellisen puolustamisen, jolloin Japani painosti Kiinaa rauhanneuvotteluissa luopumaan Taiwanista. Shimonosekin sopimus allekirjoitettiin 17. huhtikuuta 1895 ja se sisälsi Taiwanin ja Pescadoressaarten luovuttamisen Japanille. Amiraali Kabayama Sukenori nimettiin 10. toukokuuta Taiwanin ensimmäiseksi japanilaiseksi kenraalikuvernööriksi.
Taiwanilaisten saatua tiedon neuvottelujen tuloksesta joukko Keski-Taiwanin ylhäisön edustajia, joiden johtajana oli Chiu Feng-chia, päättivät vastustaa Taiwanin siirtoa Japanin hallintaan. Samat henkilöt julistivat 23. toukokuuta Taipeissa Taiwanin itsenäiseksi tasavallaksi. Qing-dynastian määräämä kiinalainen kenraalikuvernööri Tang Ching-sung valittiin ensimmäiseksi presidentiksi ja eläkkeella oleva Kiinan-Ranskan sodan sankari Liu Yung-fu armeijan ylipäälliköksi. Paikallisista japanilaisten maihinnousua vastustamaan koottujen puolisotilaallisten joukkojen komentajaksi määrättiin Chiu Feng-chia.