Kolkanlahti
Kolkanlahti on kylä Saarijärvellä, kuusi kilometriä kaupungin keskustasta luoteeseen Kokkolan suuntaan valtatietä 13 pitkin. Saarijärvi-nimisen järven pohjoisrannalla Kolkanlahden pohjukassa sijaitsevassa kylässä on noin 400 asukasta. Kylä tunnetaan kansallisrunoilija Johan Ludvig Runebergin asuinpaikkana 1820-luvulla; hän toimi opiskelurahoja ansaitakseen Kolkanlahden talossa kotiopettajana. Kylän matkailukohteita ovat J.L. Runebergin lähde ja polku, Kolkanlahden tilan säätyläiskotimuseo, Julmat lammet, Puuhapuisto Veijari ja Ahvenlammen leirintäalue. Kolkanlahdessa 1900-luvun alkuun asti toiminut Kolkanniemen pappila on yksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kylässä on 1980-luvulta alkaen toiminut kyläyhdistys Kolkanlahti ry. Pienviljelijäyhdistys toimi Kolkanlahdessa aktiivisesti vuosina 1925–1945.
Kolkanlahden alakoulussa on 2010-luvun lopulla kolmisenkymmentä oppilasta. Kyläkoulun historia juontaa sadan vuoden taakse: Kolkanlahden kansakoulu perustettiin 1914.
Kolkanlahden kylä on syntynyt kahden säätyläistilan, Kolkanniemen ja Kolkanlahden maille. Ensimmäinen alueen maatila, sukujuuriltaan hämäläisen Erkki Kantalaisen Kantala näkyy maakirjoissa vuonna 1564. Tila jaettiin 1600-luvun alussa Riekon ja Kolkanniemen tiloiksi. Kruunun lampuotitalo Kolkanniemi myytiin 1639 kirkkoherran virkataloksi, ja se toimi pappilana 1900-luvun alkupuolelle asti. Vuonna 1680 Kantalan tila jaettiin Kantalaksi ja Mannilaksi.
Kolkanniemen pappilaan perustettiin 1700-luvun puolivälissä yksi ensimmäisistä pappilapuutarhoista Suomessa. Vanhimmat pappilan torpat ovat peräisin 1700-luvun alusta: Parkatti, Honkala, Kolkanlahti, Lintulahti, Saunaniemi, Kuortunniemi, Lukkarilehto ja Pajuharju. 1900-luvun alussa torppia oli jo 33 ja mäkitupia kuusi. Torppariasutus loi pohjan myöhemmille pientiloille. Alueen nykyinen rakennuskanta koostuukin lähinnä pientilojen pihapiireistä, uudemmista omakotitaloista ja loma-asunnoista. Pappila siirtyi Tarvaalaan vuonna 1945, ja Kolkanniemi myytiin puoliksi yksityiselle ja puoliksi Saarijärven kunnalle, joka piti siellä lastenkotia vuosina 1954–1984. Nykyisin Kolkanniemi on yksityisomistuksessa.
Kolkanlahden kylä on rakentunut 1940-luvulta lähtien pääasiassa Kolkanlahden pohjukan ja Kokkolaan johtavan valtatie 13:n väliselle alueelle. Kokkolantien länsipuolinen osa on enimmäkseen teollisuusaluetta.
Kolkanlahden maatila oli 1700- ja 1800-luvulla säätyläisten omistuksessa ja toimi edistyksellisenä viljelystilana. Sen päärakennus on peräisin 1780-luvulta, ja siinä toimii nyt Saarijärven museon Säätyläiskotimuseo. Talon yläkerran teemana on J. L. Runeberg, joka toimi 1820-luvulla Kolkanlahden talossa kotiopettajana. Vuodesta 1900 tila toimi vaivaistalona ja vanhainkotina, joita varten rakennettiin erilliset rakennukset vuosina 1901 ja 1940.
1880-luvulla Kolkanlahden tilasta erotettiin alue Saarijärven tarkk’ampujapataljoonan kasarmin ja harjoitusalueen tarpeisiin. Siellä toimi vuosina 1883-1889 Hämeen pataljoonan reservipiiriin kuulunut Saarijärven reservikomppania. 1940-luvulta alkaen kiinteistössä toimi metsäoppilaitos, nykyisin Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston luonnonvara-alan koulutusyksikkö.
Ahvenlammen leirintäalue perustettiin vuonna 1958 kasvavan automatkailun tarpeisiin. 1960-luvun keskivaiheilta alkaen sinne on rakennettu yli 40 hirsistä ”moottorimajaa” eli lomamökkiä.
Ahvenlammen ympäristössä järjestettiin 1970-luvun keskivaiheilta 1990-luvulle suosittuja juhannusfestivaaleja Suvirock ja Ahvenlampi-rock.