hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Joakim Didriksson Brand
Joakim Didriksson Brand, myös: Jaakkima Didrikinpoika Brand (k. noin 1614) oli suomalainen sotilas, Muurlan herra. Hän osallistui Eerik XIV:n ja Juhana III:n sotiin. Hän oli vuodesta 1576 Savonlinnan päällikkö ja oli Pontus De la Gardien mukana vallattaessa Käkisalmea. Yhdessä Lauri Torsteninpoika Ramin kanssa sai määräyksen linnan päälliköksi.
Hänen poikansa oli Henrik Joakimsson Brand.
Henrik Joakimsson Brand
Henrik Joakimsson Brand, myös: Henrik Jaakkimanpoika Brand (s. 1605) oli suomalainen sotilas. Hän oli alkuun Sigismundin kannattaja, mutta oli vuodesta 1603 Kaarle IX:n palveluksessa. Hän sai nimityksen sotaeverstiksi ja johti ruotsalaisia joukkoja Liivinmaalla. Jäi Kirkholman taistelussa puolalaisten vangiksi ja mestattiin.
Hänen isänsä oli Joakim Didriksson Brand.
Love Songs
Love Songs voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Zalmai Rassoul
Zalmai Rassoul on afganistanilainen poliitikko, joka valittiin maansa ulkoministeriksi tammikuussa 2010. Hän syntyi Kabulissa ja opiskeli Pariisissa valmistuen lääketieteen tohtoriksi vuonna 1973. Vuonna 2002 hänet valittiin Afganistanin siviili-ilmailuministeriksi, ja myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi, jona hän toimi tammikuuhun 2010.
Rassoul on American Society of Nephrologyn jäsen, ja hän on tehnyt yli 30 kirjoitusta länsimaisiin lääketieteellisiin julkaisuihin.
Jouni Vento
Jouni Vento (s. 9. heinäkuuta 1966 Rautjärvi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Vento edusti kahdeksan kauden ajan kasvattajaseuraansa Forssan Palloseuraa jääkiekon I-divisioonassa ennen siirtymistään SM-liigaan ja Porin Ässien joukkueeseen. Hän pelasi neljän kauden aikana 179 SM-liigaottelua tehopistein 15+45=60. Playoffs-otteluita hänelle kertyi 22 (1+5=6).
Vento pelasi myös useita vuosia Saksan ja Tanskan jääkiekkoliigoissa. Pelaajauransa jälkeen hän on muun muassa toiminut juniorivalmentajana Turun Palloseurassa.
Asterix ja Obelix Britanniassa
Asterix & Obelix Britanniassa ("Astérix et Obélix: Au Service de Sa Majesté") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Laurent Tirard’n ohjaama neljäs näytelty Asterix-elokuva. Elokuva on 3-D.
Asterix lähtee kanaalin toiselle puolelle auttamaan pikkuserkkuaan roomalaisten invaasiossa.
Jouni Vento (muusikko)
Jouni ”Joppe” Vento on suomalainen basisti.
Hänet tunnetaan parhaiten Eläkeläisistä, jossa hän esiintyy taiteilijanimellä Martti Waris. Vento on myös vuodesta 1990 lähtien ollut mukana Kumikameli-yhtyeessä.
Ida Brander
Ida Maria Charlotta Brander (o.s. Reis; 5. lokakuuta 1857 Tukholma – 17. toukokuuta 1931 Kauniainen) oli ruotsalainen näyttelijä, joka esiintyi jonkin verran Tukholmassa mutta lähinnä kuitenkin vuosina 1877–1907 Helsingissä Ruotsalaisessa teatterissa.
Branderin merkittäviä roolejaan olivat Lady Macbeth, Orleansin neitsyt, Hedda Gabler, Regina von Emmeritz ja Kamelianainen. Hän näytteli myös elokuvissa.
Brander avioitui näyttelijä Ernst Branderin kanssa 1885. He erosivat 1894.
Record Union
Record Union on vuonna perustettu 2008 musiikkipalvelu, jonka kautta muusikot voivat jakaa digitaalista musiikkia verkkokauppoihin kuten iTunes, Beatport, Amazon MP3, eMusic, Napster ja Rhapsody sekä suoratoistopalveluihin, kuten Spotify, Rdio, Wimp ja Deezer.
Karl-Axel Bratt
Karl-Axel (K. A.) Bratt (23. joulukuuta 1882 Karlstad, Ruotsi – 28. toukokuuta 1958 Djursholm) oli ruotsalainen sotilas ja kirjailija.
Karl Axel Bratt syntyi 23. joulukuuta 1882 Karlstadissa Ruotsissa upseeriperheeseen. Hänen isänsä oli eversti Claes Bratt. Hän oli vuonna 1904 Värmlannin rykmentin aliluutnanttina, luutnanttina 1907. Vuonna 1908 hän siirtyi kapteenina yleisesikuntaan ja hän oli opettajana Suomen sotakorkeakoulussa 1920-1924. Bratt nimitettiin 1922 Svean henkirykmentin kapteeniksi 1922 ja edelleen majuriksi 1926. Hän palveli sotakorkeakoulussa 1927 ja vuotta myöhemmin henkirykmentissä. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1932 ja everstiksi 1935, jonka jälkeen hänet nimitettiin sotavarustetarkastajaksi.
Hän organisoi Suomessa Sotakorkeakoulua vuosina 1924–1927 yhdessä kahden muun ruotsalaisen upseerin kanssa.
Murmanskin satama
Murmanskin satama (, LOCODE: RU MMK) on Venäjän Murmanskin alueella sijaitseva, rahtimäärältään maailman suurin napapiirin pohjoispuolella sijaitseva jäätön merisatama. Satama sijaitsee Barentsinmeren eteläosassa olevan Kuolanvuonon nimellä tunnetun lahden sivustoilla, erityisesti Murmanskin kaupungissa vuonon itälaidalla.
Murmanskin satama on Venäjän suurin kalastussatama; Murmanskin kautta kulkee yli 15 % maan kalansaaliista. Murmansk on myös useiden ydinvoimakäyttöisten jäänmurtajien kotisatama (laiturialue Atomflot). Laajalla satama-alueella toimii lukuisia satamaoperaattoreita ja näillä on hallinnassaan useita kymmeniä (97 kpl) laituripaikkoja, yhteismitaltaan noin 11,5 kilometriä. Suurimmat laituripaikat on tarkoitettu esimerkiksi enintään 265 metrin pituisille ja syväykseltään enintään 14,2 metrin kuivarahtialuksille (tavarasatama, laituripaikka 14) tai enintään 317,4 pitkille, syväykseltään 8,2 metrin öljytankkereille. Tätä suuremmatkin tankkerit voivat lastata ja purkaa öljyä tai öljytuotteita Kuolanvuonoon ankkuroitujen valtavien varastotankkerien, kuten FSO Belokamenkan (RPK-3) ja sen tammikuussa 2016 korvannut FSO Nord ("Umba", vetoisuus 300 259 dwt) välityksellä.
Sataman on suunnitteilla useita laajennuksia, muun muassa hiiliterminaalia (uusi terminaali 18 miljoonalle tonnille/vuosi) ja öljyterminaaleja on suunniteltu kasvatettavan. Murmanskin satamaan on vuodesta 2010 lähtien ollut mahdollista tehdä myös enintään kolmen vuorokauden viisumivapaita risteilyjä; satamaa ollaan kehittämässä myös risteilyalusliikenteen kannalta toimivammaksi.
Energiaan liittyvien raaka-aineiden (öljy, öljytuotteet ja kivihiili) kuljetus on viime vuosina muodostanut pääosan sataman tavaraliikenteestä.
Murmanskin sataman vuosittainen rahtimäärä:
Winslow Homer
Winslow Homer (1836–1910) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän maalasi dramaattisia maalauksia naturalistiseen tyyliin. Maalausten aiheet liittyivät usein mereen ja metsiin. Maisemien ohella hän teki laatukuvia metsästäjien ja kalastajien arjesta.
Homer aloitti uransa kuvittajana, ensin Bostonissa ja sitten New Yorkissa. Hän opiskeli öjymaalausta jonkin aikaa vuonna 1861 ja jatkoi sitten Harper’s Magazinen kuvittajana. Parin vuoden kuluttua hän teki ensimmäiset sisällissotaa kuvaavat maalauksensa, jotka olivat kuvitusten tapaan kertovia.
Homer oli tuottelias 1860- ja 1870-luvuilla. Hän ansaitsi elantonsa edelleen kuvituksilla, mutta alkoi tulla tunnetuksi myös maalarina. Maalausten aiheet löytyivät Massachusettsin ja New Jerseyn rannikoilta, Adirondackista ja New Yorkin osavaltion harvaan asutuilta seuduilta. Vuonna 1866 hän maalasi vajaan vuoden verran Pariisissa ja Ranskan maaseudulla. Homer tuskin oli kosketuksissa ranskalaisiin avantgardisteihin, vaikka periaatteessa jakoikin heidän kiinnostuksensa ulkoilmamaalaukseen, japonismiin ja työskentelyyn sarjoina.
Vapaa-ajan vietto ja leikki, naiset sekä lapset olivat Homerin yleisimpiä aiheita 1870-luvulla. Näihin aikoihin hän alkoi maalata myös akvarelleja, joiden ansiosta hän saattoi jättää kuvittajan työt vuoteen 1870 mennessä. Homerin tuotanto alkoi saada uutta ilmettä 1880-luvulta alkaen. Hän oleskeli 1881 Cullerboatsissa, englantilaisessa kylässä lähellä Tynemouthia. Hän kuvasi varsinkin kalastajakylän naisten askareita. Tarinallisuus ja kuvittavuus alkoivat jäädä Homerin tuotannossa sivuun, kun meren ja vesimassojen voima nousi maalauksissa etusijalle 1890-luvulla. Homerin loppukauden dynaamisesti sommitellut teokset ovatkin hänen tunnetuinta ja arvostetuinta tuotantoaan.
Aatos Bollström
Roni Aatos Bollström (k. 10. helmikuuta 1971 Pyhtää) oli suomalainen laulaja, joka tunnetaan taiteilijanimellään "Ronny".
Muun muassa Paul Ankaan verrattu Bollström vietti lapsuutensa Karhulan kauppalassa. Hän asui aluksi mummonsa luona sekä myöhemmin lastenkodissa. 1960-luvun alussa Bollström liittyi laulusolistiksi Lahdessa toimineeseen The Loafers -rautalankayhtyeeseen, joka muutti samalla nimensä muotoon "Ronny and The Loafers". Tammikuussa 1964 yhtye levytti suomenkielisen version Gerry & The Pacemakers -yhtyeen kappaleesta "You've got what I like". Juha Vainion sanoittamana nimellä "Se jokin sinulla on" julkaistu kappale on edelleen yksi tunnetuimmista aikakautensa suomalaisista rock-levytyksistä.
Vuoden 1964 lopulla tapahtuneen The Loafersin hajoamisen jälkeen Bollström toimi laulusolistina muun muassa Kari Raution yhtyeessä sekä Kalevi Falk -yhtyeessä, johon hän liittyi vuonna 1969.
Aatos Bollström kuoli liikenneonnettomuudessa Pyhtään Heinlahdella helmikuussa 1971. Hän oli liikkeellä kahden serkknsa kanssa, kun heidän autonsa syöksyi tieltä ilmeisesti rengasrikon vuoksi. Onnettomudessa kuoli myös toinen Bolltrömin serkuista.
Ronny
Ronny on miehen etunimi, alkujaan englantilainen, mutta myös Keski-Euroopassa yleistynyt Ronald-nimen lyhennetty muoto.
Suomessa nimi Ronny on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 
hieman yli 600 henkilölle. Ronnyn samoin kuin Ronaldin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 5. syyskuuta.
Gutzon Borglum
(John) Gutzon de la Mothe Borglum (25. maaliskuuta 1867 – 6. maaliskuuta 1941) oli tanskalais-amerikkalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. 
Hän teki useita suuria muistomerkkejä, joista parhaiten tunnetaan Black Hillsissä Etelä-Dakotassa oleva Mount Rushmore-monumentti 1927–1941. Se on vuoren seinään hakattu 18 metriä korkea ryhmämuotokuva neljästä Yhdysvaltain presidentistä. Mukana ovat George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt ja Abraham Lincoln.
Donald Judd
Donald Judd (1928–1994) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä, jota on pidetty johtavana minimalistina. Juddin veistosten perusmuotona on usein suljettu ja avoin suorakulmainen laatikko tai särmiö. Perusmuodon puitteissa mittasuhteet, materiaalit ja värit vaihtelevat.
Judd opiskeli Art Students League of New Yorkissa 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa, sekä Columbian yliopistossa. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat nimettömiä pelkistettyjä maalauksia. Hän kirjoitti vuosina 1959–1965 taidekritiikkejä, samoihin aikoihin hän siirtyi veistoksiin. Veistokset olivat jatkumoa muun muassa Barnett Newmanin tyyppiselle värikenttämaalaukselle. Judd sijoitti veistokset suoraan lattialle ilman jalustaa.
Thomas Hart Benton
Thomas Hart Benton (15. huhtikuuta 1889 – 19. tammikuuta 1975) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja seinämaalausten tekijä.
Benton edusti Grant Woodin tavoin regionalismia. Bentonin maalaukset kuvaavat veistoksellisia hahmoja erilaisissa tilanteissa.
Anders Johannes Brax
Anders Johannes (Antti Jussi) Brax (6. joulukuuta 1873 Iisalmi – 23. helmikuuta 1940) oli suomalainen teollisuusjohtaja ja tieteilijä. Hän oli vuosina 1918–1930 J. C. Frenckell & Son Ab:n isännöitsijä ja tekninen johtaja, vuodesta 1931 Teknillisen korkeakoulun paperiteknologian professori.
Braxin vanhemmat olivat tehtaanhoitaja Otto Fredrik Brax ja Louise Väänänen. Hänen puolisonsa oli Karin Lindh (s. 1879), metsänhoitaja Kari Harald Brax (s. 1918) oli heidän poikansa.
Streiff
Streiff tai Streif viittaa muun muassa seuraaviin henkiöihin:
Honkalampi-säätiö
Honkalampi-säätiö -konserni on suomalainen palveluorganisaatio, joka tuottaa ja kehittää sosiaalisia, terapeuttisia ja ihmisten hyvinvointia tukevia palveluita. Toiminnan ydin on uutta luova kehitysyksikkö Honkalampi-säätiö. Säätiön on perustanut silloinen Pohjois-Karjalan erityishuoltopiiri sekä joukko alueella toimivia vammais- ja omaisjärjestöjä vuonna 1991.
Säätiötä johtaa kuusijäseninen hallitus, puheenjohtajana kunnallisneuvos Pekka Kettunen. Säätiön toimitusjohtaja on Jouko Liukkonen.
Säätiö toimii ympäri Suomen, säätiön päätoimialue on Pohjois-Karjala.
Odin-luokka (sukellusvene)
Odin-luokka eli O-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut sukellusveneluokka, johon kuului yhdeksän alusta. Prototyyppi "HMS Oberonia" seurasi ensin kaksi Australian laivastolle valmistettua Oxley-luokan alusta, jotka siirrettiin Britannialle 1931 Australian talousvaikeuksien seurauksena. Lisäksi luokkaan kuuluvat varsinaisen Odin-luokan kuusi alusta, jotka olivat paranneltuja versioita edeltäneestä alaluokasta.
Luokan suunnitelmien pohjalta suunniteltiin Chilen laivastolle kolme Capitan O'Brien -luokan sukellusvenettä vuonna 1929.
Luokan alukset suunniteltiin korvaamaan vanhentuneet L-luokan sukellusveneet, joiden toimintasäde ei riittänyt palvelukseen Tyynellä valtamerellä. Luokan alusten sukellussyvyys oli teoreettisesti laskettuna 500 jalkaa, mutta sitä ei testattu yli 300 jalan syvyyteen. Aseistuksena oli kahdeksan torpedoputkea, joista kuusi oli keulassa ja kaksi perässä. Lisäksi aluksilla oli neljän tuuman kansitykki.
Kirje (vuoden 1940 elokuva)
Kirje ("The Letter") on William Wylerin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1940.
Bette Davisin roolityötä kiitetään säkenöiväksi. Seitsemästä Oscar-ehdokkuudesta huolimatta elokuva ei saanut yhtään itse palkintoa. Kuvaus ja valaisu saavat luonnehdinnan ”vaikuttavia”.
Elokuvan tapahtumaympäristö on kumiplantaasi siirtomaahallinnon aikaisessa Malesiassa. Plantaasi-isännän vaimo Leslie Crosbie (Bette Davis) on ampunut tuttavamiehen, jota hän syyttää lähentelystä. Nainen ei ole ihan sitä miltä näyttää, mutta edes hänen miehensä ei näe totuutta, jolta perheen asianajajakin sulkee silmänsä.
Sacrilegious Impalement (EP)
Sacrilegious Impalement on Sacrilegious Impalementin vuonna 2007 julkaisema mini-albumi. Levyn on julkaissut ranskalainen Blasphemous Underground Productions. Levyn on myöhemmin julkaissut myös yhdysvaltalainen Enucleation Records.
Óscar González Marcos
Óscar Javier González Marcos (s. 12. marraskuuta 1982 Salamanca, Salamancan maakunta, Kastilia ja León, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Óscar pelasi juniorivuosiensa jälkeen Real Valladolidin reservijoukkueessa Real Valladolid B:ssä vuoden verran. Kaudeksi 2001–2002 hänet nostettiin edustusjoukkueeseen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä 7. lokakuuta 2001 Las Palmasia vastaan. Yhteensä otteluja kertyi kauden aikana 14, mutta maalit jäivät vielä tekemättä. Toisella kaudellaan Óscar pelasi 30 ottelua ja teki kolme maaliakin, joista ensimmäinen syntyi 4. tammikuuta 2003 Real Betisiä vastaan. Kaudella 2003–2004 maaleja syntyi 37 ottelussa jo 10.
Valladolidin pudottua Segunda Divisióniin kaudeksi 2004–2005, Óscar siirtyi Real Zaragozaan. Hän pelasi Zaragozassa neljä kautta, joista ensimmäisenä teki 31 ottelussa kuusi maalia. Kaudella 2005–2006 Óscar teki kolme maalia 36 ottelussa, kaudella 2006–2007 jälleen kolme maalia 30 ottelussa ja kaudella 2007–2008 kaksi maalia 32 ottelussa. Kaudet 2008–2010 hän pelasi Olympiakosissa, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan 20 ottelussa kolme maalia ja toisella 25:ssä kaksi pudotuspelit mukaan lukien, ennen paluuta Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin kaudeksi 2010–2011.
Kaudella 2010–2011 Óscar pelasi 27 sarjaottelua tehden seitsemän maalia ja nousukarsinnoissa kaksi ottelua, joissa teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella syntyi 34 sarjaottelussa jopa 13 maalia, minkä lisäksi nousukarsintojen neljässä ottelussa yksi maali. Kauden päätteeksi Valladolid nousi pääsarjaan kaudeksi 2012–2013.
World in Ashes
World in Ashes on Sacrilegious Impalementin vuonna 2008 julkaisema 7" EP. Se julkaistiin syyskuussa 2008 levymerkillä Blasphemous Underground Productions.
Steve Reeves
Steve (Stephen) Reeves (21. tammikuuta 1926 Glasgow, Montana – 1. toukokuuta 2000 Escondido, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kehonrakentaja ja elokuvanäyttelijä.
Steve Reeves muutti kymmenvuotiaana äitinsä kanssa Kaliforniaan isän kuoltua työtapaturmassa. Koulussa hän kiinnostui kehonrakennuksesta ja saavutti huomattavia tuloksia kauan ennen lajin nousua tunnetuksi. Toisen maailmansodan aikana Reeves palveli armeijassa Tyynellämerellä.
Sodan jälkeen Reeves teki menestyksekkään uran kehonrakentajana. Hän voitti Mr. Pacific Coast -kilpailun vuosina 1946 ja 1947, Mr. American vuonna 1947 ja Mr. Worldin vuonna 1948. Vuonna 1950 Reeves saavutti NABBA:n Mr. Universe -kilpailun kokonaisvoiton tultuaan toiseksi vuonna 1948.
Myöhemmin Reeves kiinnostui näyttelijänurasta. Vuonna 1954 hän näytteli pieniä rooleja "Athena"-nimisessä musikaalissa sekä Ed Woodin elokuvassa "Jail Bait". Nämä ovat ainoat elokuvat, joissa Reeves esiintyi omalla äänellään. Myöhemmissä Italiassa kuvatuissa elokuvissa hänen vuorosanansa jälkiäänitettiin eri kieliversioihin.
Reeves nousi kansainväliseen kuuluisuuteen Pietro Franciscin ohjaamissa elokuvissa "Voittamaton Herkules" (1958) ja "Herkules ja Lyydian kuningatar" (1959), joissa hän esitti antiikin mytologian voimamiestä Herkulesta. Valtavan yleisömenestyksen saaneet elokuvat aloittivat muskelimiesten tähdittämien peplumfilmien tyylilajin. Reevesin myöhempiin töihin kuuluu myös perinteisempiä seikkailuelokuvia. Hänen viimeinen elokuvansa oli italowestern "Veriset dollarit" ("Vivo per la tua morte") vuonna 1968.
Elokuvauransa jälkeen Reeves keskittyi kuntoilun ja kehonrakennuksen edistämiseen sekä hevosten kasvatukseen. Elämänsä viimeiset vuosikymmenet hän vietti hevostilallaan Kalifornian Valley Centerissä lähellä Escondidoa. Reeves menehtyi imusolmukesyövän aiheuttamiin komplikaatioihin.
Kyberturvallisuus
Kyberturvallisuus on turvallisuuden osa-alue, jolla pyritään sähköisen ja verkotetun yhteiskunnan turvallisuuteen. Kyberturvallisuudessa tunnistetaan, ehkäistään ja varaudutaan sähköisten ja verkotettujen järjestelmien häiriöiden vaikutuksiin yhteiskunnan kriittisiin toimintoihin. Kyberturvallisuusajattelussa yhdistyy tietoturvallisuuden, jatkuvuuden hallinnan ja yhteiskunnan kriisivarautumisen ajattelua.
Useat yhteiskunnan kriittiset toiminnot kuten esimerkiksi rahaliikenne, energiantuotanto,vesihuolto ja lennonjohto ovat riippuvaisia tietojärjestelmien ja verkkojen toimivuudesta. Näitä toimintoja tukeviin järjestelmiin ja verkkoihin kohdistuvien häiriöiden syy voi olla tietoturvakysymyksissä, kuten haittaohjelmissa tai vikaantuvissa laitteissa, mutta häiriön vaikutus yhteiskunnan näkulmasta tarkasteltuna muodostaa kyberturvallisuusuhkan. Olennaista kyberturvallisuusuhkien tarkastelussa on fyysisen maailman vaikutusten tarkastelu erona tietojärjestelmävaikutuksiin.
Suomen valtion ensimmäinen kyberturvallisuusstrategia hyväksyttiin valtioneuvoston yleisistunnossa 24. tammikuuta 2013. Se pohjautuu Tasavallan presidentin ja valtioneuvoston ulko- ja turvallisuuspoliittisen ministerivaliokunnan päätökseen 8. maaliskuuta 2011. Suomessa kyberturvallisuus on määritelty mm. tavoitetilaksi, jossa kyberympäristöön voidaan luottaa ja jossa sen toiminta turvataan. Se pitää sisällään toimenpiteet, joiden avulla voidaan ennakoivasti hallita ja tarvittaessa sietää erilaisia kyberuhkia ja niiden vaikutuksia.
Kokonaisturvallisuuden järjestelyt on kuvattu valtioneuvoston 5.12.2012 periaatepäätöksessä kokonaisturvallisuudesta. Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen turvaamisen periaatteet on puolestaan kuvattu Yhteiskunnan turvallisuusstrategiassa (julkaistu 2010).
Turvallisuuskomitea (tammikuuhun 2013 turvallisuus- ja puolustusasiain komitea "TPAK") seuraa strategian toimeenpanoa. Osana kyberstrategian toteuttamista perustettiin Viestintävirastoon CERT-toiminnat kokoamalla erityinen Kyberturvallisuuskeskus vuoden 2014 alussa. Ensimmäinen kansallisen kyberturvallisuusstrategian toimeenpano-ohjelman Turvallisuuskomitea hyväksyi 11.3.2014.
Vuonna 2018 Suomen kyberpuolustuksen suunnittelun johdossa oleva prikaatikenraali Mikko Heiskanen näki 2013 kyberstrategian tavoitteiden toteutuneen huonosti. Hän kaipasi kipeästi uuden tiedustelulain lupaamia mahdollisuuksia ja sanoi, että kyberturvallisuuden kokoavaksi johtajaksi tarvittaisiin pieni johtoelin, joka loisi yhteisen tilannekuvan ja ennusteen valtiojohdolle.
Ari Siiriäinen
Ari Pekka Siiriäinen (19. marraskuuta 1939, Viipuri – 9. joulukuuta 2004, Helsinki) oli suomalainen arkeologi.
1950- ja 1960-luvuilla osallistui hän Pohjois-Suomen voimalaitostyömaiden arkeologisille hätäkaivauksille. Monissa artikkeleissaan hän käsitteli näissä tutkimuksissa esille nousseita aiheita, joita olivat muun muassa kivikauden talous, kulttuurien kehitys ja ajoituksien ongelmat. Hän jätti Pro Gradu-tutkielmansa vuonna 1969 arkeologiasta ja geologiasta sekä väitteli vuonna 1974 maankohoamisen ja asuinpaikkojen kronologiasta teesillään "Studies Relating to Shore Displacements and Stone Age Chronology in Finland" (1974). Väitös toi ajoitukseen voimakkaan geologisen näkökulman, ja hänen työtään väritti tämän jälkeen voimakkaasti luonnontiede.
Siiriäinen toimi vuosina 1977−1982 Museovirastolla amanuenssina ja intendenttinä, ja hänet valittiin vuonna 1983 professoriksi Helsingin Yliopistoon, josta hän eläköityi vuonna 2003. 1960-luvulla hän osallistui Pohjoismaiden yhteisiin hankkeisiin etelä-Egyptin Nuubiassa, ja 1970-luvulla hän suoritti tutkimuksia Keniassa. Monet hänen hankkeistaan liittyivät Afrikkaan, jossa hän tutki aavikoitumista, ihmisen maankäyttöä ja vaikutusta luontoon. 1980-luvun lopulla hän johti tutkimuksia Perussa, Chilessä ja Boliviassa. Vuosina 1998−2001 hän osallistui Jordaniassa Jabal Harun-projektiin. Osallistuminen ulkomaisiin projekteihin teki hänet kansainvälisesti tunnetuksi samalla kun vastuu kotimaisesta tutkimuksesta jäi vähemmälle huomiolle.
Siiriäinen
Siiriäinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Jorma Aittasalmi
Jorma Osmo Ensio Aittasalmi (s. 9. kesäkuuta 1932 Heinola) on suomalainen opettaja ja kirjailija.
Esko Koivu
Esko Veli Koivu ( 19. lokakuuta 1932 Valkeala – 21. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen hallintojohtaja ja kirjailija.
Koivu valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1957 ja opiskeli sitten Yhdysvalloissa taloustieteitä Fulbright-stipendin turvin.
Koivu oli aluksi jonkin aikaa Englannin suurlähetystön palveluksessa ja sitten hän toimi Turussa Auralan kansalaisopiston rehtorina ja Auralan settlementin isäntänä 1958–1963. Koivu toimi Kristillis-yhteiskunnallisen työkeskusliiton yleissihteerinä Helsingissä 1963–1968, HYKS:in apulaistalousjohtajana 1969–1979 sekä viimeksi Helsingin kaupungin terveysviraston hallintojohtajana 1980–1990. Hän jäi eläkkeelle 1990.
Koivu oli kunnallisen sopimusvaltuuskunnan jäsenenä 1970–1979 ja 1984–1990 sekä kunnallisen työmarkkinalaitoksen valtuuskunnan I varapuheenjohtajana 1987–1989.
Koivu julkaisi 1950-luvulla kaksi romaania joista ensimmäinen "Maanantai – aivan arkinen legenda" ilmestyi myös vironkielisenä käännöksenä Kanadassa 1965.
HMS Onyx (J221)
HMS Onyx (viirinumero J221) Britannian Kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista. Sen köli laskettiin 24. marraskuuta 1941 telakkanumerolla 1141 ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1942. Alus valmistui 26. maaliskuuta 1943.
Maaliskuussa 1947 alus siirrettiin Port Edgariin sijoitettuun 3. laivueeseen, kunnes se poistettiin palveluksesta elokuussa. Alus siirrettiin reserviin Portsmouthiin, josta se siirrettiin Plymouthiin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1966 ja se myytiin BISCOlle. Alus saapui 5. huhtikuuta 1967 hinattuna T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.
Keltapantajäytiäinen
Keltapantajäytiäinen ("Kimunpsocus flavonimbatus") on harvinainen jäytiäisiin kuuluva vanhojen metsien hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT). Se on keskikokoinen jäytiäislaji, joka kuvattiin tieteelle 1879 Virosta. Seuraava havainto lajista tehtiin vasta 1997 Kuhmosta. Tällä hetkellä sen tunnettu levinneisyysalue ulottuu vain Kainuun ja Pohjois-Karjalan alueelle. Lajin elintapoja ei tunneta kovinkaan hyvin.
Keltapantajäytiäinen on keskikokoinen jäytiäinen, jonka etusiiven pituus on 4,4–4,9 mm. Etusiiven kuviointi on tunnusomainen, sillä siiven kärkiosan reuna on leveälti tummanruskea ja muodostuvan kaaren sisäpuolella on kaksi pyöreähköä täplää. Myös pterostigma on yksivärisen tummanruskea. Siiven keskiosassa on epäsäännöllistä tummanruskeaa varjostumaa siipisuonten ympärillä. Muutoin siivet ovat läpinäkyvät. Takasiivissä on yksi tai kaksi tummaa laikkua. Tuntosarvet ovat hieman etusiipiä pitemmät. Pää on tumma ja sen etuosassa suuosien ympäri kiertää selkeä, keltainen poikkivyö. Huulirihmojen kaksi ulointa jaoketta ovat tummat.
Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1879 Virosta löydetystä yksilöstä, mutta siitä ei tehty lainkaan havaintoja ennen kuin vuonna 1997 yksilö löytyi Suomessa Kuhmosta, läheltä Venäjän rajaa. Kainuun ja Pohjois-Karjalan alueilta lajia on sittemmin löytynyt laajalta alueelta enemmänkin, mutta lajin koko nykyisin tunnettu elinalue on edelleen vain Kainuun ja Pohjois-Karjalan alueella. Eteläisimmät löytöpaikat ovat Patvinsuon kansallispuistosta.
Keltapantajäytiäinen on varsin harvinainen laji, joka elää havaintojen perusteella ainoastaan vanhoissa lähes tai täysin luonnontilaisissa, kuusivaltaisissa metsissä. Yksilöitä on löydetty yhteensä useita kymmeniä ja jäytiäisiä on tavattu kuusien oksilta sekä haapojen rungoilta. Laji talvehtii nymfinä ja yhtä, vuonna 2008 löytynyttä koirasta lukuun ottamatta kaikki tavatut yksilöt ovat naaraita. Lajin elintapoja ei muutoin tunneta.
Laji luettiin aikaisemmin sukuun "Psocidus", mutta ensimmäisen koiraan löydyttyä vuonna 2008 koirasgenitaalien tuntomerkit siirsivät sen sukuun "Kimunpsocus"
Glösan kalliopiirrokset
Glösan kalliopiirrokset sijaitsevat Glösan kylän lähellä 500 metriä Alsen-järvestä pohjoiseen Alsenin pitäjässä nykyisessä Krokomin kunnassa Jämtlandin maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Piirroksista kirjoitettiin ensimmäisen kerran jo 1685. Puron rannoille avokallion pintaan on hakattu 45 hirveä tai peuraa ja muutama verkkokuvio. Monessa hirvikuviossa on kehon sisään piirretty viivoja ja mahdollisesti elimen osia. Kuviot ovat osan aikaa vuotta tulvaveden huuhtomia, mutta kesäisin ne ovat kuivana. Arkeologit ovat arvioineet kuvien tyylin perusteella, että ne on tehty kivi- ja pronssikauden taitteessa. Kuvia ja kivikauden elämää esitellään läheisessä ulkoilmamuseossa "Glösa Älgriket".
Piirrosalue sijaitsee noin 20×10 metriä laajalla silokalliolla, josta piirrokset vievät 10,7×3,7 metriä kallion koilliskulmasta ja eräs kuvio 2,5 metriä kaakkoon edellisistä. Kuvakenttä koostuu 45 eläinhahmosta, kahdesta verkkokuviosta, ja 18 tunnistamattomasta tai keskeneräisestä kuviosta. Eläimet ovat yleensä kooltaan 20−66 senttimetriä ja 13 eläimelle on piirretty kehon sisäisiä viivoja. Kallion korkeimmalle kohdalle on piirretty kaksi verkkokuviota. Niiden koko on 25×17 ja 24×20 senttimetriä. Sijainti veden äärellä on kalliopiirroksissa hyvin tavallista.
Hirvet on kaikki kuvattu nelijalkaisiksi, mutta piirrosten käsiala vaihtelee. Voidaan otaksua, että tekijöitä olisi useita. Kuvien sijoittelu veden äärelle lienee tarkoituksenmukaista ja puron tulviessa osa kuvista jäävät veden alle. Piirrosten tekotapa on symbooliseen suuntaan, eli kohteiden kuvaaminen realistisesti ei ole ollut tarkoituksenakaan. Hivien sisään piirretyt ”sisäelimet” liittyvät symboliikkaan ja edustavat jotakin tärkeää asiaa. Tyyli muistuttaa Nämmforsin ja Norrforsin kalliokuvien tyylittelyä.
Piirrosten tekopaikka on valittu metsästyksellisistä syistä. Ympäriltä tunnetaan noin 85 pyyntikuoppaa, joten alue oli hyvää hirvien esiintymisaluetta, koska sitä on niin intensiivisesti pyydetty. Myös piirrosalue saattoi olla ansa, koska puro laskee hyppyrin malliselta kalliolta alas järvelle. Hirvien ajaminen alas jyrkännettä on voinut olla ajon päätekohta. Kuvissa hirvet on piirretty kulkemaan peräkkäin jonossa. Kahden ansaverkon sijoittelussa on pyritty kuvamaan metsätystä ja kuvakentän tarkoituksena on ilmeisesti olla metsästysriittien näyttämönä.
Patrick Ebert
Patrick Ebert (s. 17. maaliskuuta 1987 Potsdam, Brandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa venäläistä Spartak Moskovaa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Ebert pelasi juniorivuosiensa jälkeen Hertha BSC:n reservijoukkueessa Hertha BSC II:ssa parin kauden ajan. Kaudeksi 2006–2007 hänet nostettiin edustusjoukkueeseen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä 13. elokuuta 2006 VfL Wolfsburgia vastaan. Yhteensä otteluja kertyi kauden aikana 19 ja maaleja kaksi, joista ensimmäinen syntyi 19. elokuuta 2006 Hannover 96:n verkkoon. Toisella kaudellaan Ebert pelasi 27 ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2008–2009 maaleja syntyi 21 ottelussa kolme.
Hertha putosi 2. Bundesliigaan kauden 2009–2010 päätteeksi, Ebertin tehtyä 16 ottelussa yhden maalin. Kaudella 2010–2011 Ebert teki jälleen yhden maalin 12 ottelussa, kun Hertha nousi välittömästi takaisin pääsarjatasolle. Kaudella 2011–2012 hän pelasi 26 ottelua ilman maalia ja Hertha putosi jälleen toiselle sarjatasolle. Heinäkuussa 2012 Ebert siirtyi Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaan Real Valladolidiin.
Ebert pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 20. elokuuta 2012 Real Zaragozaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 29. lokakuuta 2012 Real Sociedadin verkkoon.
Ebert pelasi vuosina 2007–2009 Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua tehden yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa mestaruutta alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009.
HMS Opossum (U33)
HMS Opossum (viirinumero U33) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi.
Alus tilattiin 12. elokuuta 1942 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 28. heinäkuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1944 kumminaan rouva Trinder. Alus valmistui 16. kesäkuuta 1945.
Alus määrättiin toukokuussa 1945 Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Sen valmistajan koeajot tehtiin kesäkuussa ja se valmistui 16. kesäkuuta, jolloin aloitettiin vastaanottokokeet, joiden päätyttyä alus lähti Maltalle koulutettavaksi ja varustettavaksi. Koulutuksen päätyttyä alus aloitti matkansa Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon elokuussa.
Alus liittyi 33. saattajalaivueeseen Hong Kongissa ja se kävi 1946 huollossa Sydneyssä. Alus palasi 1947 Britteinsaarille, jossa se siirrettiin reserviin. "HMS Opossum" palasi palvelukseen 1951 Korean sotaan ja se liitettiin 3. fregattilaivueeseen.
Alus lähti Kauko-Idästä 1957 ja se siirrettiin 7. fregattilaivueeseen Etelä-Atlantille. Pari vuotta myöhemmin alus palasi reserviin ja se makasi ankkuroituna Devonportissa aina vuoteen 1960 saakka, jolloin se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin BISCOlle ja se saapui 26. huhtikuuta hinattuna Demmelweek and Reddingille Plymouthiin romutettavaksi.
Amfetamiinit
Amfetamiinit ovat kemiallisia yhdisteitä, jotka sisältävät amfetamiinin (alfametyylifenetyyliamiini) kemiallisen rakenteen. Amfetamiineja voidaan valmistaa efedriinistä, joka on "Efedra sinica" -kasvissa esiintyvä alkaloidi. Amfetamiinit kuuluvat fenyylietyyliamiineihin ja ovat fenyylietyyliamiinin synteettisiä johdannaisia.
Alfametyylifenetyyliamiinissa oleva fenetyyliamiini on amfetamiinin esiaste, jossa ei ole alfa-metyyliryhmää. Fenetyyliamiini on lyhenne fenyylietyyliamiini-sanasta. Laajemmassa mielessä amfetamiineja ovat kaikki alfametyylifenyylietyyliamiinit, eli fenyylietyyliamiinit joilla on samassa hiilessä amiinin kanssa metyyliryhmä, esimerkiksi metamfetamiini jossa amiinin typessä on amfetamiiniin nähden ylimääräinen metyyliryhmä.
Amfetamiineja ovat muiden muassa dekstroamfetamiini, levoamfetamiini ja metamfetamiini. Useita amfetamiineja käytetään päihteinä ja amfetamiinit luokitellaan poikkeuksetta huumausaineiksi. Amfetamiineja käytetään kuitenkin myös lääkkeinä esimerkiksi ADHD:n hoidossa. ADHD:n hoidossa käytetään dekstroamfetamiinin ja levoamfetamiinin seosta lääkeaineena Adderall. MDMA (ekstaasi) on huumeena käytettävä amfetamiini.
Substituoituihin amfetamiineihin ja katinoneihin kuuluva bupropioni on tupakoinnin lopettamisessa ja masennuksen hoitamisessa käytettävä lääke. Khat-kasvin sisältämät kemikaalit katinoni ja katiini ovat myös amfetamiineja.
Lemström
Lemström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pussikiitäjä
Pussikiitäjä ("Tachornis squamata") on kiitäjiin kuuluva lintulaji.
Pussikiitäjiä elää Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Pussikiitäjä on jaettu kahteen alalajiin, joista "semota" elää Itä-Ecuadorista ja Koillis-Perusta Kolumbian ja Luoteis-Brasilian kautta Etelä- ja Itä-Venezuelaan ulottuvalla alueella, ja "squamata" Guyanasta ja Trinidadista Keski- ja Itä-Brasiliaan ulottuvalla alueella.
Afrikansivettikissa
Afrikansivettikissa eli afrikansivetti ("Civettictis civetta") on suurin Afrikassa esiintyvistä sivettikissoista. Afrikansivettejä esiintyy rannikolta rannikolle läpi Saharan eteläpuolisen Afrikan.
Naaraat ovat uroksia suurempia, mutta huomattavia kokoeroja ei ole. Paino vaihtelee 7–20 kg välillä, mutta keskimääräinen paino on 12,5 kg. Ruumiin pituus 67–84 cm ja hännän pituus 34–47 cm. Säkäkorkeus on keskimäärin 40 cm.
Afrikansivettikissa on tanakka. Sillä on pitkä ruumis, lyhyet jalat, joista takajalat ovat huomattavasti suuremmat ja vahvemmat. Kaula on lyhyt ja leveä, kuono terävä. Korvat ovat pienet ja pyöreät, silmät pienet. Häntä on pitkä sekä tuuhea.
Afrikansivettikissalla on tassussaan viisi varvasta, joista yksi on kääntynyt hieman muista taaksepäin. Kynnet ovat pitkät ja kaarevat. Jalat eivät sovellu kaivamiseen tai kiipeämiseen. Jalkapohjat ovat karvattomat.
Kuten monilla nisäkkäillä, afrikansiveteillä on tiheä pohjakarva ja päällyskarva. Karva on useimmiten karkea, mutta vaihtelut ovat yksilöllisiä kuten ihmisen sormenjäljissä. Pohjaväri vaihtelee valkoisesta kermaan ja kermaisesta punertavaan. Raidat, täplät ja läiskät peittävät eläimen syvästä ruskeasta mustaan väritykseen. Vaakasuorat viivat näkyvät selvästi takajaloissa, täplät yleensä keskivartalossa ja pystyraidat näkyvät etujaloissa. Häntä on musta ja siinä on useita valkoisia viivoja, rinkuloita tai pantoja, ja tassut ovat täysin mustat. Päässä ja kaulassa on selkeä maski. Musta alue silmien ympäriltä ulottuu koko kaulan ympäri kaulukseksi samaan tapaan kuin pesukarhulla.
Afrikansivettikissa on pääasiassa yöeläin, joka viettää päivät tiheiköissä. Laji elää varsin erilaisissa ympäristöissä, joihin lukeutuvat esimerkiksi metsät, pensaikko- ja ruohostoalueet sekä vettä sisältävät alueet.
Afrikansivettikissa on kaikkiruokainen ja se syö sekä kasveja että eläimiä. Sen ravintoa ovat esimerkiksi hedelmät, pienet selkärankaiset, munat, hyönteiset ja matelijat.
Sivettikissat ovat saaneet nimensä niiden anaalirauhasista erittyvästä sivetistä. Sivettiä on käytetty jo vuosisatojen ajan esimerkiksi hajusteissa. Sivettikissa erittää kolmesta neljään grammaan sivettiä viikossa ja se maksaa noin neljäsataa dollaria kilolta. Nimi afrikansivettikissa on harhaanjohtava, sillä afrikkalaiset sivettikissat eivät kuulu kissojen sukuun.
Keskimäärin afrikansivettien elinikä on 15–20 vuotta. Parittelu tapahtuu lämpiminä ja kosteina kesäkuukausina elokuusta tammikuulle, koska tällöin on tarjolla runsaasti hyönteisiä. Naaras rakentaa pesän yleensä tiheän kasvillisuuden sekaan ja yleensä pesäkolo on toisen eläimen aikaansaannos.
Flatruetin kalliomaalaukset
Flatruetin kalliomaalaukset on tunnettu kauan aikaa ennen vuonna 1896 tehtyä julkistamista tieteelle. Ne sijaitsevat Tännäsin pitäjässä nykyisessä Härjedalenin kunnassa Pohjois-Ruotsin tunturialueella lähellä Norjan rajaa. Kalliomaalaukset on maalattu pystysuoralle kallioseinämän pinnalle Flatruetin ylängön itäosaan aivan kylmä vuoriston metsärajalle. Maalina on käytetty punamultaa ja kuvien lukumäärän suhteen Ruotsin suurimpia maalauskenttiä.
Arkeologit arvelevat, että kuvat on maalattu kivikauden lopulla yli 4 000 vuotta sitten. Ajoituksessa on käytetty tyylivertailua jo ajoitettujen kalliomaalauksiin. eli ne olisivat myöhäiseltä neoliittiselta kivikaudelta. Arviot maalausten iästä ei perustu arkeologisiin kaivauksiin tai maalauskuvioiden ajoittamiseen, vaan asiantuntijoiden arvioihin. Esitetyt arviot ovat olleet 4 000−1 000 eaa. välillä.
Kuvakentässä, jonka mitat ovat 2,1×1,4 metriä, on noin 30 maalausta. Kuvista noin 20 esittää eläimiä, joista tunnistetaan ainakin hirveä, metsäpeuraa (yksi) tai karhua esittävät motiivit. Joukossa on myös viisi ihmishahmoa. Osa kuvista kuultaa uusien kuvien alta, joten niitä on maalattu useassa eri vaiheessa.
Monet tutkijat ovat nimittäneet eläimet hirviksi, vaikka joukosta on tunnistettu ainakin yksi peura. Myös karhu on helposti tunnistettavissa kentän vasemmasta laidasta. Karhu on maalattu umpeen, mutta hirvet vain ääriviivoin. Eräät ihmiset on piirretty ääriviivoilla yhdistämällä vinoneliön muotoiseen pään ja torson kokonaisuuteen lyhyet raajat. Ihmiset sijaitsevat kuvakentän oikealla laidalla ikään kuin erillään useamman hirven tiiviistä kohdasta. Joidenkin hirvien sisälle on paineltu sydänpiste ja joskus kaksi peräpistettä muiden viivojen ohessa. Sisäisten merkkien merkitystä ei osata tulkita.
Kuvakentän yllä on suuri vinoristi. Se on kuulemma kuninkaan Kustaa V vierailun yhteydessä lisätty merkki.
Kim Il-jin
Kim Il-jin (; s. 1956) on pohjoiskorealainen kapellimestari. Hän on johtanut Mansudae Art Troupea, Korean demokraattisen kansantasavallan valtionsinfoniaorkesteria ja Isang Yun -orkesteria. Hänen pääaineenaan Pjongjangin musiikin ja tanssin yliopistossa oli sellonsoitto, ja lisäksi hän opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän saavutti huomiota Euroopassa voitettuaan Karajan-kilpailun vuonna 1985.
Gronchi Rosa
Gronchi Rosa on harvinainen italialainen vuoden 1961 postimerkki, joka tunnetaan virhepainamastaan. Se oli osa sarjaa, joka julkaistiin presidentti Giovanni Gronchin kolmen Etelä-Amerikan maan vierailun kunniaksi vuonna 1961.
Presidentti Gronchi sai vierailukutsun Argentiinan, Perun ja Uruguayn presidenteiltä vuonna 1960. Tätä juhlistamaan päätettiin julkaista kolmen postimerkin sarja: 170 liiran sininen Argentiinan, 185 liiran virheänharmaa Uruguayn ja 205 liiran lilanpinkki Perun merkki. Näiden merkkien suunniteltu virallinen julkaisupäivä oli Gronchin matkan alkamispäivä 6. huhtikuuta 1961 ja voimassaoloaika päättyi vuoden 1962 lopussa.
Merkkejä annettiin kuitenkin myyntiin jo pääsiäismaanantaina 3. huhtikuuta, jotta ne ehtisivät mukaan presidentin lennolle saadakseen lennon erikoisleiman. Samana pääsiäismaanantaina Perun Italian suurlähettiläs Alfonso Arias, joka oli saanut kolmen merkin sarjan, huomasi, että 205 pinkissä merkissä oleva Perun kartta ei ole ollut oikea vaan vuotta 1942 edeltävältä ajalta. Se sisälsi kiistellyn raja-alueen Perun ja Ecuadorin välillä. Syy väärään karttaan oli, että merkin suunnittelija Renato Mura oli piirtänyt merkin käyttäen De Agostinin vuoden 1939 karttaa.
Välttääkseen poliittisen selkkauksen Italian posti päätti, ettei merkkiä ollut koskaan julkaistu (joka oli teoreettisesti mahdollista, koska virallinen julkaisupäivä oli 6. huhtikuuta). Samalla 6. huhtikuuta kaikki presidentilliselle lennolle menneet aerogrammit varustettiin uudella harmaalla merkillä, jossa oli Perun raja piirretty oikein.
Arvioit liikkeellelasketusta määrästä Gronchi Rosaa vaihtelevat. Italian posti ilmoitti vuonna 1966 määräksi 79 625.
Gronchi Rosasta tunnetaan lukuisia väärennöksiä.
Bruno Gama
Bruno Alexandre Vilela Gama (s. 15. marraskuuta 1987 Vila Verde, Bragan piiri, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Gama pelasi kasvattajaseurassaan Bragassa yhden ottelun vuonna 2004, minkä jälkeen hän siirtyi Portoon, jonka reservijoukkueessa Porto B:ssa pelasi parin kauden ajan. Vuosina 2005–2009 hän pelasi Porton edustusjoukkueessa vain yhden ottelun. Kaudeksi 2006–2007 Gama lainattiin takaisin Bragaan, jossa hän pelasi 15 ottelua ilman maalia ja kausiksi 2007–2009 Vitória Setúbaliin, jossa hän pelasi 53 ottelua tehden kuusi maalia.
Kaudeksi 2009–2010 Gama siirtyi Rio Aveen, jossa teki kahden kauden aikana 59 ottelussa viisi maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Espanjan Segunda Divisiónissa pelanneeseen Deportivo La Coruñaan, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan 29 ottelussa seitsemän maalia. Deportivo nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Gama pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 20. elokuuta 2012 Osasunaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 4. marraskuuta 2012 Mallorcan verkkoon.
Gama edusti Portugalia vuoden 2003 alle 17-vuotiaiden EM- ja MM-kilpailuissa. Vuonna 2006 hän osallistui alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuihin ja seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin.
Probenesidi
Probenesidi (CHNOS) on sulfonamideihin kuuluva urikosuurinen lääkeaine. Se lisää virtsahapon eritystä, minkä vuoksi sitä käytetään kihdin hoidossa.
Probenesidi estää orgaanisten anionien kuljettajaproteiinien toimintaa sitoutumalla niihin. Orgaanisia anioneja kuljettavat polypeptidit siirtävät orgaanisia yhdisteitä virtsasta plasmaan. Probenesidi estää erityisesti uraattia kuljettavien proteiinien toimintaa, jolloin virtsahapon eritys virtsassa lisääntyy ja pitoisuus plasmassa pienenee. Täten myös virtsahapon kiteytyminen jänteisin ja rustoihin vähenee.
Probenesidi metaboloituu ihmisen maksassa lähes täysin ja vain pieni osa siitä erittyy metaboloitumattomana virtsaan. Tyypillisimmät aineenvaihduntareitit ovat glukuronidaatio, jossa muodostuu glukuronihappokonjugaatti. Muita aineenvaihduntareittejä ovat hydroksylointi, sivuketjujen hapetus ja dealkylointi. Myös probenisidin aineenvaihduntatuotteilla voi olla urikosuurista aktiivisuutta.
Probenisidi on suhteellisen hyvin siedetty ja sivuvaikutuksia esiintyy melko harvoin. Tyypillisimpiä ovat ruuansulatuskanavan ja vatsan oireet, kuten vatsakipu ja pahoinvointi. Lisäksi toisinaan esiintyy ihottumaa, pääkipua, huimausta ja anemiaa. Probenesidi vaikuttaa kuitenkin muiden lääkeaineiden metaboliaan estäen sitä. Se estää muun muassa penisilliinien, nitrofurantoiinin, indometasiinin ja metotreksaatin imeytymistä munuaisista. Tämän vuoksi sitä on käytetty ja voidaan edelleen käyttää penisilliinien puoliintumisajan pidentämiseen. Suomessa probenisidia saa vain erikoisluvalla.
Probenesidilääkitys voi lisätä sappikivien muodostumista. Tämän takia probenesidihoidon yhteydessä voidaan ottaa natriumvetykarbonaattia tai asetatsolamidia, jotta virtsan pH on emäksinen, jolloin virtsahapon liukoisuus on suurempi.
Korrepetiittori
Korrepetiittori ( < ’kera’ + "re" ’uudelleen’ + "petere" ’tavoitella’) eli harjoituspianisti on musiikki- ja tanssiharjoitusten pianosäestäjä ja valmentaja, joka auttaa esimerkiksi oopperalaulajia oppimaan oman osansa oopperasta. Oopperan lisäksi korrepetiittoria käytetään baletin ja liedlaulun harjoituksissa.
Korrepetiittorin on hallittava pianopartituurin lisäksi työn alla oleva teos kaikilta puoliltaan: laulajien osuudet ja roolit, lausuminen, soitinnus, rytmitykset, tekstit ja laulutekniikka. Näyttämöteoksen ohjaaja, kapellimestari ja korrepetiittori muodostavat harjoitusvaiheessa tärkeän työkolmikon.
Korrepetiittori toimii etenkin laulajien valmentajana: hän opettaa laulajalle oopperaroolin yksityiskohtineen. Korrepetiittori käyttää tässä apunaan tietoa, jonka on saanut kapellimestareilta tai laulunopettajilta oltuaan mukana säestäjänä laulunopetuksessa.
Etenkään oopperan ja baletin korrepetiittorit eivät välttämättä ole itse esiintyviä taiteilijoita, vaan ovat keskittyneet pedagogiaan ja harjoitusten säestämiseen. Instrumenttikorrepetiittorit ja lied-korrepetiittorit taas varsin usein toimivat samalla solistin esiintymiskumppaneina.
Häggblom
Häggblom on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Harri Holtinkoski
Harri Holtinkoski (s. 1975 Oulu) on esiintyvä runoilija. Hän voitti Poetry Slamin Oulun aluekarsinnan vuonna 2005.
Holtinkoski on esittänyt runojaan eri puolilla Suomea ja pitänyt runonäyttelyitä eri puolilla Pohjois-Suomea.
Peräpäänkoe
Peräpäänkoe () on yhdysvaltaisen "South Park" -animaatiosarjan ensimmäinen jakso. Sen ensiesitys oli Comedy Central -kanavalla 13. elokuuta 1997. Sen ensiesitystä katsoi 980 000 katsojaa.
Kun Kyle, Stan, Kenny ja Cartman odottelevat koulubussia, Cartman kertoo edellisyönä näkemästään oudosta unesta. Muut pojat vakuuttavat, että uni oli totta, mutta Cartman ei usko heitä. Kun pojat istuvat koulubussiin, he näkevät ikkunasta kuinka alienit sieppaavat Kylen pikkuveljen Iken.
Koulussa Kyle pyytää lupaa opettaja Garrisonilta Kylen etsimiseen, mutta Mr. Garrison ei anna Kylelle lupaa. Samalla Cartman pieree tulta. Kun pojat kertovat tapahtuneesta Chefille, tämä auttaa poikia pääsemään koulusta painamalla hälytysnappia. Ulkona Cartman alkaa yhtäkkiä laulamaan ja tanssimaan. Pian tämän jälkeen, avaruusalus ilmestyy poikien ylle. Kyle heittää kiven avaruusalusta päin ja avaruusalus ampuu takaisin heittäen Kennyn tielle, jossa lehmät ja poliisiauto ajavat Kennyn yli.
Stan ja Kyle tapaavat Wendyn lammikolla. Lammikolla Wendy ehdottaa, että he käyttäisivät avaruusolioiden Cartmaniin asettamaa konetta alieneiden kutsumiseen. Cartmanin peräpäästä tulee suuri satelliittilautanen. Avaruusalus saapuu ja Ike hyppää avaruusaluksesta. Samalla alienit puhuvat lehmien kanssa ja kertovat heille, että heidän tutkimusten mukaan lehmät ovat älykkäimpiä eläimiä maapallolla.
Luettelo James Bond -elokuvasarjan näyttelijöistä
† Hahmo kuollut.
Lihavoidulla kirjoitettu hahmo näyttelijän edessä tarkoittaa roolihahmon nimeä, jos sama hahmo on esiintynyt eri nimisenä eri näyttelijöillä (esim. M:llä on ollut neljä näyttelijää ja neljä roolihahmoa).
1 Istuu elokuvan alussa pyörätuolissa. Kasvoja ei näy, mutta katsojan annetaan olettaa kyseessä olevan Blofeld. Bond tiputtaa hänet tehtaan savupiippuun, eikä Blofeld esiinny elokuvissa tämän jälkeen.
2 M kuolee elokuvan lopussa taistelussa saamiinsa vammoihin.
3 Mallory korvaa edellisen M:än tämän kuoltua.
4 R esiintyy elokuvassa Kun maailma ei riitä ja saa tähän elokuvaan ylennyksen Q:ksi.
Luettelo Australian lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, joilla on tai on ollut Australian siviili-ilmailuviranomaisen myöntämä toimilupa (mukaan lukien Australian pienet Tyynenmeren saaret).
Varis (täsmennyssivu)
Varis ja Waris tarkoittavat seuraaviaListan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2004 – naisten nelinpeli
Pöytätenniksen naisten nelinpeli Ateenan kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta ja finaali pelattiin 20. elokuuta 2004. Yhteensä turnaukseen osallistui 68 pelaajaa 26 maasta.
Tietokilpailun Euroopan-mestaruuskilpailut
Tietokilpailun Euroopan-mestaruuskilpailut (European Quizzing Championships) on kansainvälisen tietokilpailujärjestön International Quizzing Associationin (IQA) vuosittain järjestämä tietokilpailutapahtuma. Se sai alkunsa vuonna 2003 Bromleyssa, Englannissa pidetystä Englannin ja Belgian välisestä tietokilpailuottelusta ja kerää nykyisin osallistujia yli 20 maasta. Tapahtuman virallisia kilpailuja ovat henkilökohtainen kilpailu, parikilpailu, maajoukkuekilpailu ja sen kanssa samanaikaisesti järjestettävä Aspirational Cup, seurajoukkuekilpailu sekä vuonna 2013 henkilökohtainen, kaksintaisteluina käyty Masters-kilpailu ja vuodesta 2016 eri alojen erikoiskilpailuja. Kisaohjelmaan tapaa kuulua myös useita vapaamuotoisempia visailuja. Kysymykset esitetään englannin kielellä.
Englanti on isännöinyt EM-kilpailuja neljä kertaa sekä Alankomaat, Belgia ja Viro kahdesti. Muita isäntämaita ovat olleet Ranska, Norja, Romania, Kreikka, Kroatia ja Italia. Suomalaiskaupungeista Turku on hakenut järjestelyoikeutta neljästi vuodesta 2011 alkaen mutta ei ole päässyt kisaisännäksi.
Englanti ja Belgia ovat EM-kisahistorian menestyneimmät maat. Vuonna 2011 Suomi voitti kolmantena maana maajoukkueiden Euroopan-mestaruuden ja vuonna 2018 Norja nousi mestarien joukkoon. Englantilainen Kevin Ashman on voittanut kuusi henkilökohtaista mestaruutta ja lukuisan määrän pari- ja joukkuemestaruuksia. Suomalaisista Tero Kalliolevo on yltänyt henkilökohtaisessa kilpailussa kerran hopealle ja saavuttanut myös monia mitaleja pari- ja joukkuekilpailuissa.