hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Michael Vincent Paschal Rowland
Michael Vincent Paschal Rowland (18. maaliskuuta 1929 Grays, Yhdistynyt kuningaskunta – 23. syyskuuta 2012) oli fransiskaani, joka toimi Dundeen hiippakunnan piispana Etelä-Afrikassa vuosina 1983–2005. Hänet vihittiin papiksi 21. maaliskuuta 1953. Hänet vihittiin piispaksi 17. syyskuuta 1983 Wilfrid Fox Napierin toimiessa pääkonsekraattorina sekä Denis Eugene Hurleyn ja Mansuet Dela Biyasen avustaessa.
Salomo (artisti)
Salomo eli Atte Valontaival (alun perin Atte Lönn, s. 1987 Kuopio) on suomalainen reggaemuusikko. Hänen esikoislevynsä "Askel kerrallaan" julkaistiin elokuussa 2011.
Salomon musiikkiura alkoi 2000-luvun taitteessa. Hän julkaisi taiteilijanimellä Seiska neljä omakustanteista hip-hop-albumia vuosina 2000-2005. Levyn "Omia polkuja" nauhoitti ja miksasi jyväskyläläinen tuottaja Joniveli.
Julkaistuaan "Omia polkuja" -albumin vuonna 2005 Salomo alkoi työstää Matkamiehentie -reggae albumiaan Wolfram -labelille. Albumia ei kuitenkaan koskaan julkaistu, mutta osa kappaleista päätyi Salomon 3. elokuuta 2011 julkaistulle "Askel kerrallaan" -albumille. Kyseinen levy oli Salomon ensialbumi reggaen alalla. Albumilla vierailee muun muassa Suomen tunnetuimpiin reggaeartisteihin lukeutuva Jukka Poika. "Askel kerrallaan" -albumia edelsi "Seppä" -niminen single, joka julkaistiin heinäkuussa 2011.
Salomo julkaisi 5. joulukuuta 2013 toisen pitkäsoittonsa "Kultainen lanka". Albumilta on julkaistu myös singlet "Kevein askelin" ja "Kevät jäällä".
Paul Mandla Khumalo
Paul Mandla Khumalo (s. 5. helmikuuta 1947) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. huhtikuuta 1973. Hän sai 2. lokakuuta 2001 nimityksen Witbankin hiippakunnan piispaksi, ja hänet vihittiin piispaksi 27. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Wilfrid Fox Napier, jota avustivat George Francis Daniel ja Dominic Joseph Chwane Khumalo.
Khumalo nimitettiin 24. marraskuuta 2008 Pretorian arkkipiispaksi ja Etelä-Afrikan sotilaspiispaksi. Hän erosi molemmista tehtävistä 15. joulukuuta 2009 terveyssyistä.
Askel kerrallaan
Askel kerrallaan on reggaeartisti Salomon 3. elokuuta 2011 julkaistu esikoisalbumi. Sen julkaisi tamperelainen levy-yhtiö Eclipse Music. Albumi on julkaistu CD:n lisäksi digitaalisena versiona.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Atte Lönn, paitsi 4. säv. Valtteri Kontturi, 12. säv. Stephen Gibson ja 7. san. Atte Lönn & Jukka Rousu.
Ann Shulgin
Ann Shulgin (s. 22. maaliskuuta 1931) on yhdysvaltalainen tutkija ja kirjailija, joka työskenteli yhdessä aviomiehensä Alexander Shulginin kanssa psykoaktiivisten aineiden parissa. Ann Shulgin toimi myös itseoppineena psykoterapeuttina kolmen vuoden ajan, kun hänen terapiassaan käyttämänsä psykedeelit, kuten MDMA ja 2C-B olivat vielä laillisia. Kyseisten psykedeelien tultua laittomiksi hän päätti mieluummin keskittyä uraansa kirjailijana. Ann Shulgin myös testasi yhdessä miehensä Alexander Shulginin kanssa tämän kehittämiä psykoaktiivisia yhdisteitä.
Sakari Visa
Jouko Sakari Visa (s. 1. toukokuuta 1940 Helsinki) on suomalainen upseeri ja vara-amiraali evp. Visa työskenteli mm. Suomen merivoimien komentajana vuosina 1990–1996.Lisäksi hän on toiminut Reserviläislehden sotilasasiantuntijana 1986–1994.
Visa on suorittanut Kadettikoulun Merisotakoulussa valmistuen laivastolinjalta vuonna 1962.
Nippon Ichi Software
Nippon Ichi Software () on japanilainen videopelien kehittämiseen ja julkaisemiseen keskittynyt yritys. Nippon Ichi tunnetaan erityisesti monien vuoropohjaisten taktisten roolipelien lajityyppiin kuuluvien videopelien kehittäjänä. Näistä laajin on Disgaea -pelisarja joka on myös yksi kyseisen videopeligenren tunnetuimmista edustajista. Pelitalolla on Yhdysvalloissa tytäryhtiö nimeltä Nippon Ichi America, joka vastaa pelien englanninkielisistä käännöksistä ja julkaisuista länsimaissa. Suomeksi käännettynä Nippon Ichi tarkoittaa "Japanin numero yksi".
Pelitalon tunnetuimpiin työntekijöihin kuuluvat taiteilija Takehito Harada ja säveltäjä Tenpei Sato. Harada on toiminut hahmosuunnittelijana, oheistaiteilijana ja yleisilmeen luojana pelitalon tunnetuimmissa peleissä kuten "Disgaea" -sarjassa, "Phantom Bravessa" ja "Makai Kingdomissa". Sato taas on säveltänyt musiikit suurimpaan osaan pelitalon peleistä.
Nippon Ichin tunnetuimmat pelit ovat strategisia vuoropohjaisia roolipelejä, mutta pelitalo on tuottanut myös muihin genreihin kuuluvia pelejä kuten PlayStation Portablen "Prinny" ja "Prinny 2" jotka ovat tyypiltään tasohyppelyitä sekä "Disgaea Infinite" joka on tyypiltään visual novel.
Tytäryhtiö NIS America hoitaa yhtiön pelien julkaisut japanin ulkopuolella.
Siliconeran mukaan NIS on päässyt Guinnessin ennätystenkirjaan vuonna 2012 yhtiönä, joka on julkaissut eniten strategiaroolipelejä.Erityisesti Nippon Ichi America on toiminut julkaisijana kun muutamien muiden japanilaisten pelinkehittäjien pelejä on julkaistu Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Tylene Buck
Tylene Buck (s. 7. maaliskuuta 1972 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli sekä entinen painija taiteilijanimellä Major Gunns.
Buck aloitti painiuransa loppuvuodesta 1999 "World Championship Wrestling" -tapahtumassa yhtenä nWo-tytöistä. Myöhemmin hän lopetti painin ja siirtyi pornoteollisuuden pariin.
Tuomas Tarino
Tuomas Henrik Tarino (s. 16. toukokuuta 1989 Janakkala) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. 84 kilogramman painoluokassa painiva Tarino edustaa Korson Vetoa, ja häntä valmentaa isä Aki Tarino. Hän on edustanut urallaan myös Järvenpään Voimailijoita. Tarino voitti sotilaiden MM-pronssia vuonna 2010 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2009. Hän on edustanut Suomea myös Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Tarinon isoisä vei tämän ensimmäisen kerran painisalille vuonna 1996. Ensimmäiseen kansainväliseen arvoturnaukseensa hän osallistui vuonna 2006, jolloin hän voitti kadettien (alle 17-vuotiaiden) Pohjoismaiden mestaruuden 76 kg:n sarjassa. Samana vuonna hän sijoittui kadettien EM-kilpailuissa samassa painoluokassa kymmenenneksi. Vuonna 2007 Tarino sijoittui juniorien (alle 20-vuotiaiden) MM-kilpailuissa 74 kilogramman sarjassa 11:nneksi, ja seuraavana vuonna hän oli saman kilpailun ja sarjan 14:s.
Vuonna 2009 Tarino siirtyi 84 kilogramman painoluokkaan. Hän osallistui kesäkuussa juniorien EM-kilpailuihin, joissa sijoittui 11:nneksi. Elokuussa Tarino kilpaili juniorien MM-kilpailuissa Ankarassa. Hän voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa antamatta pistettäkään, mutta hävisi kolmannen kierroksen ottelunsa Venäjän Alan Khugajeville jaksoin 1–2. Khugajevin selviydyttyä loppuotteluun pääsi Tarino keräilyotteluihin, joista hän voitti ensimmäisen ja selviytyi pronssiotteluun. Siinä Tarino voitti azerbaidžanilaisvastustajansa jaksoin 2–0 ja voitti MM-pronssia.
Yleisessä sarjassa Tarino kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2010, jolloin hän oli Saksan Grand Prix'n 21:s. Samana vuonna hän kilpaili myös sotilaiden MM-kilpailuissa Lahdessa, joista hän voitti pronssimitalin. Vuonna 2011 Tarino kilpaili ensimmäisen kerran EM-kilpailuissa, missä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella unkarilaiselle Pekingin kesäolympialaisten hopeamitalistille Zoltán Fodorille jaksoin 1–2. Tarinon lopullinen EM-sijoitus oli 22:s. Kuukausi EM-kilpailujen jälkeen Tarino sijoittui Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi.
Tarino on suorittanut Pajulahden urheiluopistolla liikunnanohjauksen perustutkinnon. Tarinon Aki-isä toimii tämän valmentajana. Myös hänen pikkuveljensä Akseli on painija. Painiliiton profiilissaan Tarino nimeää harrastuksekseen elokuvat. Hän on harrastanut myös jalkapalloa.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 31. heinäkuuta – 4. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli neljäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 37 osanottajaa 14 eri maasta. Tapahtumia oli yksi, joka oli ainoastaan miehille. Osakilpailuja olivat ammunta, uinti, miekkailu, ratsastus ja maastojuoksu.
Koko kilpailun voitti se, joka sai vähiten pisteitä. Kustakin osakilpailusta pisteitä sai sijoituksensa verran.
The Condemned
The Condemned on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Scott Wiper, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Rob Heddenin kanssa. Pääosissa näyttelivät Steve Austin ja Vinnie Jones.
Breckel on mediamoguli, joka on luonut tositelevisiosarjan, jota näytetään vain internetissä. Hänen tarkoituksensa on saada ohjelmasta katsotumpi, kuin Super Bowl. Hän kerää kymmenen kuolemaan tuomittua vankia, jotka viedään saarelle taistelemaan hengestään. Ainoastaan yksi voi selvitä hengissä. Yksi saarelle joutuneista on Jack Conrad, joka siirretään saarelle korruptoituneesta Keski-Amerikan vankilasta. Todellisuudessa hän on entinen armeijan erikoisjoukkojen sotilas, joka joutui väärin tuomituksi. Conrad päättää päästä saarelta pois ja loppujen lopuksi kostamaan Breckelille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1932
Vuoden 1932 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 2. – 6. elokuuta 1932 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli viides kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 25 osanottajaa 10 eri maasta. Tapahtumia oli yksi, joka oli ainoastaan miehille. Osakilpailuja olivat ammunta, uinti, miekkailu, ratsastus ja maastojuoksu.
Koko kilpailun voitti se, joka sai vähiten pisteitä. Kustakin osakilpailusta pisteitä sai sijoituksensa verran. Jos kaksi tai useampi sijoittui samalle sijoitukselle osakilpailussa, laskettiin sijoituksista keskiarvo.
Just the Way You Are (Bruno Marsin kappale)
”Just the Way You Are” on kappale yhdysvaltalaiselta laulaja-lauluntekijältä Bruno Marsilta. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen debyyttialbumiltaan "Doo-Wops & Hooligans". Single julkaistiin Yhdysvalloissa 20. heinäkuuta 2010 ja sen kirjoittivat The Smeezingtons, Khalil Walton sekä Needlz ja tuottivat The Smeezingtons ja Needlz. Musiikkivideo, jonka ohjasi Ethan Lader, julkaistiin 8. syyskuuta 2010 ja siinä näyttelee perulaissyntyinen australialainen näyttelijä Nathalie Kelley. Single julkaistiin Isossa-Britanniassa 19. syyskuuta 2010 nimellä "Just the Way You Are (Amazing)". Kappaleen virallisessa remix-versiossa on mukana räppäri Lupe Fiasco. Versio sisältyy "Doo-Wops & Hooligans" -albumin deluxe-painokseen. 13. helmikuuta 2010 kappale voitti Grammy-palkinnon kategoriassa "Best Male Pop Vocal Performance".
Musiikkivideossa on mukana perulais-australialainen näyttelijä Nathalie Kelley. Videon alussa Nathalia kuuntelee kappaletta "Just the Way You Are" musiikkisoittimellaan, kun Bruno astuu sisään. Hän pysäyttää soittimen, ottaa kasetin ja alkaa laulaa kappalettaan. Bruno vetää kasetin nauhan ulos ja muotoilee siitä ensin oman ja sitten kappaleensa nimen. Kappaleen edetässä hän muotoilee nauhasta erilaisia asioita. Video noudattaa koko ajan samanlaista teemaa, nauhasta muotoillaan esimerkiksi Nathalien ja Brunon muotokuvat. Suurin osa kuvista on animoituja. Kappaleen lopussa Bruno soittaa pianoa Nathalien katsoessa ja hymyillessä.
Digitaalinen single
CD Single
Kappaleesta on tehty useita coverversioita. Cory Monteith esitti kappaleen yhdysvaltalaisen "Glee"-televisiosarjan toisen tuotantokauden kahdeksannessa jaksossa. Jakso ensiesitettiin 22. marraskuuta 2010. Brittien "The X Factor" -kilpailun voittaja Matt Cardle esitti kilpailussa oman tulkintansa ja nauhoitti myöhemmin kappaleen albuminsa B-puolelle. Myös The Saturdays ja ukrainalainen post-hardcore-yhtye Make Me Famous ovat coveroineet kappaletta.
Armando Círio
Armando Círio (30. huhtikuuta 1916 Calamandrana, Italia – 11. elokuuta 2014) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului Pyhän Joosefin oblaatteihin, jonka papiksi hänet vihittiin 29. kesäkuuta 1940. Hänet nimitettiin 14. toukokuuta 1960 Toledon hiippakunnan piispaksi, ja hänet vihittiin piispaksi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Manoel da Silveira d’Elboux.
Círio nimitettiin 5. toukokuuta 1978 Cascavelin piispaksi; 16. lokakuuta 1979 Cascavelista tuli arkkihiippakunta ja Círiosta siten arkkipiispa. Hän toimi tehtävässään, kunnes jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 1995.
Círio osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Damián Iguacén Borau
Damián Iguacén Borau (s. 12. helmikuuta 1916 Fuencalderas) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. kesäkuuta 1941 ja tuli nimitetyksi Barbastron piispaksi 10. elokuuta 1970. Hänet vihittiin piispaksi 11. lokakuuta Luigi Dadaglion toimiessa pääkonsekraattorina sekä Pedro Cantero Cuadradon ja Arturo Tabera Araozin avustaessa.
23. syyskuuta 1974 Iguacén Borau sai nimityksen Teruelin ja 14. elokuuta 1984 San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen piispaksi. Hän Teneriffan oli kymmenes piispa. Borau jäi eläkkeelle 12. kesäkuuta 1991.
John Jobst
John Jobst (4. helmikuuta 1920 – 5. heinäkuuta 2014 Innsbruck, Itävalta) oli saksalaissyntyinen, Australiassa työskennellyt roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului pallottiineihin. Hänet vihki papiksi Wilhelm Kempf 9. heinäkuuta 1950. Hänet nimitettiin 13. tammikuuta 1959 Kimberleyn Länsi-Australiassa apostoliseksi vikaariksi ja Pitanaen titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta; pääkonsekraattorina toimi Romolo Carboni, jota avustivat Ottone Raible ja James Patrick Carroll.
13. marraskuuta 1959 apostolisen vikariaatin nimi muuttui Kimberleysiksi, ja 7. kesäkuuta 1966 siitä tehtiin Broomen hiippakunta. Jobst toimi sen piispana, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 1995. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Laurent Noël
Laurent Noël (s. 19. maaliskuuta 1920) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. kesäkuuta 1944. Hän sai 25. kesäkuuta 1963 nimityksen Québecin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Agathopoliin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Lionel Audet ja Louis Joseph Jean Marie Fortier.
Noël nimitettiin Hauteriven apostoliseksi hallitsijaksi 7. syyskuuta 1974. Hän erosi tehtävästä 15. elokuuta 1975 ja sai 8. marraskuuta 1975 nimityksen Trois Rivières'n hiippakunnan piispaksi. Noël jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 1996.
Noël osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1960
Vuoden 1960 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 26. – 31. elokuuta 1960 Roomassa, Italiassa. Tämä oli kymmenes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 60 osanottajaa 23 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1964
Vuoden 1964 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 11. – 15. lokakuuta 1964 Tokiossa, Japanissa. Tämä oli 11. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 37 osanottajaa 15 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1968
Vuoden 1968 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 13. – 17. lokakuuta 1968 Méxicossa, Meksikossa. Tämä oli 12. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 48 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1972
Vuoden 1972 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 27. – 31. elokuuta Münchenissä, Länsi-Saksassa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 59 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1976
Vuoden 1976 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 18. – 22. heinäkuuta 1976 Montrealissa, Kanadassa. Tämä oli 14. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 47 osanottajaa 17 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1980
Vuoden 1980 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 20. – 24. heinäkuuta 1980 Moskovassa, Neuvostoliitossa. Tämä oli 15. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 43 osanottajaa 17 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1984
Vuoden 1984 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 29. heinäkuuta – 1. elokuuta 1984 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 52 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.
Journal d’un curé de campagne
Journal d’un curé de campagne viittaa seuraaviin:
Vladimir Jerofejev
Vladimir Jerofejev (1920 – 18. heinäkuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen diplomaatti ja suurlähettiläs.
Jerofejev opiskeli Moskovan vieraiden kielten instituutin diplomaattilinjalla ja siirtyi valmistuttuaan Neuvostoliiton Tukholman-suurlähetystöön suurlähettiläs Aleksandra Kollontain avustajaksi. Sen jälkeen hän toimi Neuvostoliiton ulkoministeriössä ulkoministeri Vjatšeslav Molotovin avustajana sekä Josif Stalinin tulkkina ja kääntäjänä. Myöhemmin hän työskenteli lähetystöneuvoksena Pariisissa, suurlähettiläänä Senegalissa ja Unescon apulaispresidenttinä.
SALT-neuvotteluissa 1978 Wienissä hän oli Neuvostoliiton pääneuvottelija.
Jerofejev tunsi sekä ranskalaisen että neuvostoeliitin. Hänen poikansa Viktor nostatti skandaalin tekemällä sensuroimattoman Metropol-kirjallisuusalmanakan, minkä vuoksi isä Jerofejev menetti luvatun viran varaulkoministerinä. Poika olisi halunnut esittää vaaditun julkisen katumuksen, mutta isä kielsi: "Et tee sitä. Perheessämme on jo yksi poliittinen ruumis, ja se riittää."
Mihail Gorbatšovia kannattaneen Jerofejevin maine palautui perestroikan aikana. Vaikka hän piti järjestelmän hajoamista väistämättömänä, hän pahoitteli unelman oikeudenmukaisesta maailmasta sortumista.
SALT-neuvottelut
SALT-neuvottelut (lyhenne Salt, engl. Strategic Arms Limitation Talks) oli Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen väliset strategisten aseiden rajoittamisneuvottelut. Neuvottelut aloitettiin 1969, ja vuonna 1972 niiden tuloksena oli SALT I -sopimus. SALT II hyväksyttiin 1979, mutta Yhdysvallat ei ratifioinut sitä maiden välisten suhteiden jäähdyttyä.
STS-88
STS-88 (lento 2A) oli Nasan ensimmäinen avaruussukkulalento kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Endeavourin 13. lento. Endeavour kuljetti avaruusasemalle avaruusaseman ensimmäisen yhdysvaltalaisen moduulin, "Unityn" (eli "Node 1").
Endeavour laukaistiin toisella yrittämällä 4. joulukuuta 1998 Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Seitsenpäiväisen lennon kohokohta oli Unityn yhdistäminen kiertoradalla jo olevaan "Zarya"-moduuliin, mikä vaati kolme avaruuskävelyä yhdistämään moduulien sähkö- ja tietoliikennekaapelit toisiinsa. Boeingin ja Venäjän avaruusjärjestön rakentama Zarya oli laukaistu venäläisellä Proton-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta marraskuussa 1998.
Muita hyötykuormia:
Laukaisun jälkeen sukkula ohjattiin Zaryan kiertoradalle. Unity siirrettiin sukkulan robottikäsivarrella rahtiruumasta sukkulan telakoitumisjärjestelmän päälle. Tämän jälkeen Zarya siirrettiin sukkulan robottikäsivarrella Unityn telakoitumissovittimen (Pressurized Mating Adapter, PMA) päälle. Avaruuskävelyillä kytkettiin moduulien virta- ja tietoliikennekaapelit toisiinsa.
Endeavourin astronautit vierailivat uudella kansainvälisellä avaruusasemalla 11. joulukuuta 1998 menemällä Unity- ja Zarya-moduulien sisälle ensimmäistä kertaa ja asensivat S-aaltoalueen viestijärjestelmän minkä avulla yhdysvaltalaiset lennonvalvojat Houstonissa pystyivät lähettämään komentoja Unityn järjestelmiin ja tarkkailemaan aseman järjestelmien toimintaa. Osoituksena suurimman koskaan rakennetun avaruusaseman rakennustyön vaatimasta kansainvälisestä yhteistyöstä sukkulan komentaja Robert Cabana ja venäläinen kosmonautti Sergei Krikaljov avasivat Unity-yhteysmoduuliin johtavan luukun ja leijuivat yhdessä uuteen avaruusasemaan.
Muu miehistö seurasi perässä ja alkoi kääntää valoja päälle ja siirtää tarvikkeita tilavaan Unity-yhteysmoduuliin mihin muut moduulit tultaisiin yhdistämään tulevaisuudessa. Jokainen Unityn käytävä oli merkitty kyltillä mikä johti tunneleihin mihin uudet moduulit tultaisiin myöhemmin yhdistämään. Tuntia myöhemmin Cabana ja Krikaljov avasivat yhteysluukun venäläisvalmisteiseen Zarya-ohjausmoduuliin mikä oli aseman hermokeskus aseman varhaisvaiheessa. Astronautit totesivat yhteysluukun avaamisen merkinneen uuden aikakauden alkua avaruuden tutkimuksessa.
Astronautit testasivat myös onnistuneesti aseman videoneuvottelujärjestelmää mitä aseman ensimmäinen pitkäkestoinen pysyvä miehistö (Retkikunta 1) tulisi käyttämään.
Avaruuskävelyiden jälkeisenä päivänä "Endeavour" irrottautui moduuleista mikä päätti ensimmäisen avaruusaseman kokoonpanolennon. Sukkula laskeutui 16. joulukuuta 1998 Kennedyn avaruuskeskukseen.
STS-88:lle oli suunniteltu kolme avaruuskävelyä (EVA), mitkä myös toteutuivat
Ventricaria ventricosa
Ventricaria ventricosa on viherleviin kuuluva levälaji, joka on tunnettu myös nimellä "Valonia ventricosa".
Sitä tavataan ympäri maailmaa lämpimillä merialueilla. Se elää matalissa vesissä joita vuorovesi huuhtoo, usein kiinnittyneenä korallimurskaan tai korallin koloihin.
Levän sekovarsi muodostaa halkaisijaltaan 1-4 cm kokoisa yksittäisiä kuplia, joista jokainen on yksi solu. Kuplan alaosa muotoutuu sen mukaan miten levä kiinnittyy alustaansa. Se on yksi maailman suurimpia soluja, ja sen avulla on helppo tutkia solun fysiologiaa.
"Ventricaria ventricosa" on pahamaineisin meriakvaarioiden rikkaruoho. Sitä kutsutaan nimellä kuplalevä. On olemassa muitakin kuplanmuotoisia levälajeja. Tämä erottuu niistä muodostaessaan pallomaisia, yksittäisiä kirkkaanvihreitä kuplia, kun taas muissa lajeissa kuplat ovat pitkulaisia tai ryhminä tai tummanvihreitä tai punertavia. Muita kuplamaisia levälajeja ovat esimerkiksi "Boergesenia forbesii", "Valonia aegagropila", "Valonia fastigiata", "Valonia macrophysa", "Valonia utricularis", "Dictyosphaeria cavernosa" ja "Bornetella sphaerica".
Alkukopioituja
Alkukopioituja on hypoteettinen itsereplikoituva molekyyli tai molekyylijoukko, josta elämän väitetään saaneen alkunsa. Monesti alkukopioitujan väitetään olleen RNA:ta, mutta myös muut molekyylit tulevat kyseeseen. Alkukopioituja olisi myös voinut olla lipidipisara. Jotta alkukopioitujaan olisi kohdistunut luonnonvalintaa:
Hans Conried
Hans Conried (15. huhtikuuta 1917 Baltimore, Maryland – 5. tammikuuta 1982 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli radiossa ja teatterissa, kunnes teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1938 elokuvassa "". Elokuvien ohessa hän jatkoi radionäyttelemistä, sillä radiotyöstä maksettavat palkkiot olivat korkeampia ja radiossa hänellä oli mahdollisuus esiintyä suuremmissa rooleissa. Conriedilla oli vakiorooli professori Kopokinina kuunnelmasarjassa "My Friend Irma" ja hän esiintyi usein muun muassa jännityskuunnelmasarjassa "Suspense". Radion suosion vähetessä 1940-luvun lopulta alkaen Conried keskittyi enemmän elokuvanäyttelemiseen. Broadwaylla hän esiintyi muun muassa Cole Porterin musikaalissa "Can Can". Televisiossa Conried kuului juontaja Jack Paarin suosikkivieraisiin "The Tonight Show'ssa".
Conried toimi ääninäyttelijänä sekä elokuvissa että televisiossa. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Kapteeni Koukku vuonna 1953 valmistuneessa Disney-animaatiossa "Peter Pan". Conried on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Unkarin Grand Prix 2011
Unkarin Grand Prix 2011 oli Formula 1 -kauden 2011 11. osakilpailu, joka käytiin 31. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Mogyoródissa, Unkarissa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Sebastian Vettel, joka otti jo kauden kahdeksannen paalupaikkansa. Kilpailun voitti 200:n kilpailunsa ajanut Jenson Button, jolle voitto oli kauden toinen.
Esko Illi
Esko Antero Illi (s. 18. lokakuuta 1945 Mäntsälä) on eläkkeellä oleva suomalainen upseeri ja vara-amiraali, joka toimi Suomen merivoimien komentajana vuosina 1997–2001.
Illi syntyi toimitusjohtaja Toivo Illin ja Taimi Anttilan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Pirkko Marketta Laurila. Ylioppilaaksi Illi tuli 1964, Merisotakoulusta hän valmistui vuonna 1968 ja Sotakorkeakoulusta 1977. Helsingin yliopistossa Illi suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon 1981, vuonna 1991 hän opiskeli Yhdysvalloissa Naval Command Collegessa ja Naval War Collegessa.
Illi palveli Merivoimien eri aluksilla 1968-1974, muun muassa silloisessa Laivastolippueessa. UNTSO:n sotilaallisena tarkkailijana Illi toimi 1974-1975, Merivoimien esikunnan operatiivisen toimiston päällikkönä 1977-1980, puolustusneuvoston yleissihteerin apulaisena 1981-1983, Miinalaiva Pohjanmaan päällikkönä 1984-1986, Helsingin laivastoaseman esikunnan päällikkönä 1986-1987, Rannikkolaivaston ohjuslaivueen komentajana 1987-1989, esikuntapäällikkönä 1989-1990, maanpuolustuskurssien johtajana 1991-1993 ja ennen merivoimien komentajakauttaan Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina 1994–1996.
Illi ylennettiin luutnantiksi 1968, yliluutnantiksi 1971, kapteeniluutnantiksi 1975, komentajakapteeniksi 1980, komentajaksi 1987, kommodoriksi 1991 ja kontra-amiraaliksi 1994.
Tšekin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Tšekin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Tšekkiä jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2000 ja 2001.
Caramelito Promotions
Caramelito Promotions on suomalainen ammattinyrkkeilytalli, jonka päätoimipaikka on Vaasa. Talliin kuului heinäkuussa 2011 kuusi nyrkkeilijää: Janne Katajisto, Anton Sjomkin, Janne Forsman, Roope Puumalainen, Teemu Tuominen ja Jarkko Jussila.
Tallin managerina ja toisena promoottorina toimii Petro Koskimies, joka on valmentanut aikaisemmin muun muassa Juho Haapojan raskaansarjan Suomen mestariksi. Nykyisin Koskimies valmentaa Jarkko Jussilaa ja Teemu Tuomista. Tallin matchmakerina ja toisena promoottorina toimii Markus Lammi.
Talli oli järjestänyt heinäkuuhun 2011 mennessä kaikkiaan 10 ottelutapahtumaa:
Ammattinyrkkeilytapahtumien järjestämisen lisäksi talli toimii aktiivisesti yhteistyössä paikallisten amatöörinyrkkeilyseurojen kanssa.
http://caramelitopromotions.com/
Pyruvaattikarboksylaasi
Pyruvaattikarboksylaasi on entsyymi, joka katalysoi ensimmäistä glukoneogeneesin vaihetta. Reaktiossa palorypälehappoon liitetään hiilidioksidimolekyyli, jolloin muodostuu oksaloetikkahappoa. Samalla ATP-molekyyli hydrolysoituu ADP-molekyyliksi ja fosfaatti-ioniksi. Entsyymin EC-numero on EC 6.4.1.1 ja CAS-numero 9014-19-1.
Pyruvaattikarboksylaasia esiintyy organismeissa kahta muotoa. Näistä yleisempi, bakteereissa, sienissä ja eläimissä esiintyvä on α-muoto. Se on tetrameeri, joka koostuu neljästä samanlaisesta yksiköstä. Nämä yksiköt ovat kooltaan noin 120–130 kDa. Kussakin yksikössä on eri tehtäviä hoitavat alayksikkönsä. Pyruvaattikarboksylaasin tarvitsema prosteettinen ryhmä on biotiini, joka on sitoutunut entsyymiin lysiiniaminohapon välityksellä. Arkkien pyruvaattikarboksylaasi on rakenteeltaan erilainen, αβ-tyyppiä. Sen alayksiköt koostuvat kahdesta polypeptidiketjusta, jotka ovat liittyneet yhteen tetrameeriksi. Tämän pyruvaattikarboksylaasin muunnoksen polypeptidiketjuista toiseen on sitoutunut biotiini ja toinen siirtää karboksyyliryhmän.
Reaktion ensimmäisessä vaiheessa ATP:n ja magnesiumionin (joissakin tapauksissa myös sinkki- tai mangaani-ioni) muodostama kompleksi reagoi vetykarbonaatti-ionin kanssa muodostaen karboksifosfaattia ja ADP-molekyylin. Karboksifosfaatti karboksyloi biotiinin, jolloin syntyy karboksibiotiinia. Seuraavaksi karboksibiotiinin karboksyyliryhmä vapautuu hiilidioksidina ja entsyymin sisältämä kysteiinitiolaattirakenne deprotonoi palorypälehapon muodostaen enolaatin. Enolaatti reagoi hiilidioksidin kanssa, jolloin muodostuu oksaloetikkahappoa.
Erityisesti α-tyyppinen pyruvaattikarboksylaasi on allosteerisesti säädelty. Jotta biotiini karboksyloituisi, täytyy läsnä olla riittävä konsentraatio asetyylikoentsyymi-A:ta, joka sitoutuu entsyymiin. Tämän jälkeen asetyylikoentsyymi-A ei enää vaikuta entsyymin toimintaan. Asparagiinihappo on entsyymin allosteerinen inhibiittori. αβ-rakenteen omaava pyruvaattikarboksylaasi ei tarvitse asetyyli-koentsyymi-A:ta toimiakseen.
Paitsi glukoneogeeneesissä pyruvaattikarboksylaasilla on tärkeä rooli myös adipogeneesissä ja haimasaarekkeen ja astrosyyttien toiminnalle.
Eräät harvinaiset autosomien kautta resessiivisesti periytyvät mutaatiot aiheuttavat toimimattoman pyruvaattikarboksylaasin tuotantoa. Tämä johtaa eriasteiseen laktiseen asidemiaan. Pohjoisamerikkalaisen fenotyypin (tyypin A puutos) potilailla puutoksesta aiheutuva sairaus ilmenee vakavana noin 12 vuoden iässä. Asidemia on yleensä lievä ja tyypillisiä oireita ovat oksentelu. Potilaat ovat usein myös henkisesti vakavasti taantuneita. Tyypin B (ns. ranskalainen fenotyyppi) pyruvaattikarboksylaasin puutoksesta kärsivät saavat oireita jo muutaman tunnin kuluttua syntymästään, ja osa potilaista kuolee muutaman kuukauden kuluttua. Kolmas, tyypin C fenotyyppi on harvinainen. Tässä laktinen asidemia on lievä ja potilaat ovat usein henkiseltä tasoltaan normaalisti kehittyneitä.
XML Data Package
XML Data Package (XDP) on XML tiedostotyyppi, jonka on vuonna 2003 tehnyt Adobe Systems. Se on XML-pohjainen PDF-formaatti. Se sallii PDF-sisältöä Adobe XML Forms Architecture (XFA) -tekniikan avulla. Resurssit pakataan XML-pohjaisena tiedostona.
On olemassa useita Adobe:n tuotteita, suurin niistä LiveCycle ES Suite, joilla voi tehdä tiedostoja XDP formaatissa.
Desecration Smile
Desecration Smile on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy yhtyeen vuoden 2006 albumilta "Stadium Arcadium". Kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä maailmanlaajuisesti, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta.
Kappale kertoo yhtyeen laulaja Anthony Kiediksestä ja siitä, miten onnellinen hän oli entisen tyttöystävänsä, Heatherin kanssa.
Josafatin kalliot
Josafatin kalliot on kallioinen viheralue Helsingin Alppiharjussa, Helsinginkadun pohjoispuolella.
Alueen ensimmäisessä asemakaavassa vuodelta 1901 nykyinen puistoalue merkittiin rakennuskortteliksi, mutta kaavasta huolimatta tähän kortteliin ei vuosikymmeniin rakennettu mitään. Alue tuli kuuluisaksi 1970-luvulla, kun Urheiluhallit Oy aikoi laajentaa vieressä korttelissa olevaa urheilu­taloa kallioalueelle. Hanketta vastustamaan syntyi Josafatin puistoliike. M. A. Numminen sävelsi kallioista kertovan Josafatin jenkan, josta tuli puistoliikkeen tunnussävel. Kalliossa on puistoliikkeen historiasta kertova kuparilaatta. Puistoliikkeen alkuunpanijoita ja aktiiveja olivat Elma Lindroos ja tämän tytär Ritva Hartzell.
Vuonna 1985 alueelle vahvistettiin uusi asemakaava, jossa tämä rakentamaton kortteli muutettiin puistoksi. Kaupungin puisto-osaston kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1992. Puisto otettiin virallisesti käyttöön 1991. Puisto muodostaa yhtenäisen viheralueen kadun toisella puolen sijaitsevan Tauno Palon puiston kanssa.
Puistoliike on jatkanut taistelua Linnanmäen pysäköintihallia vastaan. Halli on ollut suunnitteilla 1990-luvun alusta, mutta rahoitus puuttuu. Toteutuessaan se uhkaa Alppipuistoa.
Laaksoa, jossa Helsinginkatu nykyisin kulkee ja jonka pohjois­rinteen Josafatin kalliot muodostavat, kutsuttiin 1800-luvulla nimellä "Josafats­dal" (Josafatin­laakso). Alue oli silloin vielä selvästi varsinaisen kaupunki­alueen ulko­puolella ja kuului osana kaupungin Salomon Janssonille vuokraamiin viljelys­maihin. Sen mukaisesti annettiin nykyisen viheralueen pohjoisreunaa pitkin kulkevalle kadulle vuonna 1901 nimi Josafatinkatu.
Laakson ja siten myös kallioiden nimi johtuu raamatullisesta Josafatinlaaksosta, jossa Jumala Joelin kirjan mukaan on tuomitseva pakanakansat. Raamatullisia paikannimiä annettiin 1800-luvulla useille muillekin Helsingin pohjoispuolisille, syrjässä asutuksesta olleille paikoille, esimerkiksi Jerikonniitty ja Kaanaanmaa nykyisessä Toukolassa.
Visa-Basket
Visa-Basket (aikaisemmin Helsingin Visa) on helsinkiläinen koripalloseura.
Vuonna 1907 Raittiusyhdistys Koitolle perustettiin oma voimistelu- ja urheiluseura, joka sai nimekseen Helsingin Visa. Toiminnassa oli urheilun lisäksi mukana muun muassa tanssia ja näyttelemistä.
Koripallossa Visa voitti miesten SM-pronssia vuonna 1946. Pääsarjatasolla seura pelasi kuuden kauden ajan. Naisissa seura voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1956 ja 1959. SM-hopeaa Visa voitti 1957 ja 1958 sekä pronssia vuonna 1955. Vaikka seura menestyi hyvin naisissa, putosi se nopeasti menestysvuosien jälkeen pääsarjasta. Kaiken kaikkiaan Visa pelasi naisten SM-sarjassa seitsemän kautta. Myöhemmin seura pelasi miesten I-divisioonassa nimellä Visa-Basket.
Visa pelasi myös lentopalloa SM-sarjatasolla 1950-1960 -luvuilla.
Mariano De Nicolò
Mariano De Nicolò (s. 22. tammikuuta 1932 Cattolica) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. huhtikuuta 1955 ja nimitettiin Riminin sekä San Marino-Montefeltron piispaksi 8. heinäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rosalio José Castillo Lara, jota avustivat Ersilio Tonini ja Pier Giacomo De Nicolò.
De Nicolò erosi San Marino-Montefeltron piispan tehtävistä 25. toukokuuta 1995 ja jatkoi ainoastaan Riminin piispana, kunnes jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2007.
Franz Kamphaus
Franz Kamphaus (s. 2. helmikuuta 1932 Lüdinghausen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Michael Keller Münsterin hiippakunnassa 21. helmikuuta 1959. Hän sai nimityksen Limburgin hiippakunnan piispaksi 3. toukokuuta 1982, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Höffner, jota avustivat Reinhard Lettmann ja Pierre-Marie Coty.
Kamphaus sai vuonna 1968 tohtorinarvon Münsterin yliopistolta, jonka henkilökuntaan hän itse kuului vuodesta 1972. Vuonna 1973 Kamphausista tuli myös hiippakuntansa pappisseminaarin johtaja.
Kamphaus toimi piispana, kunnes jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään, 2. helmikuuta 2007.
Eighteen with a Bullet
Eighteen with a Bullet on brittiläisen Pete Wingfieldin singlejulkaisu vuodelta 1975. Levy-yhtiö on Island Records. Singlen toisena tuottajana Wingfieldin lisäksi on Barry Hammond. Kappaleiden julkaisijat ovat Island Music Ltd / Uncle Doris Music Ltd. Single on ollut New Musical Express -lehdessä viikon singlenä.
Wingfieldiltä on ilmestynyt ainakin sooloalbumi "Breakfast Special" ja sen lisäksi hän on ollut mukana myös esimerkiksi Nazareth-yhtyeen debyyttialbumilla vuonna 1971 ja Mud-yhtyeen toisella albumilla "Mud Rock Vol II" vuonna 1975.Single on esitelty Soundin numerossa 6/1975. Sen mukaan Pete Wingfield on tunnettu soul-levyjen keräilijänä ja hän on kirjoitellut aiheesta mm. Let It Rock -lehteen. Wingfield on ollut Jellybread-yhtyeen jäsen ja tehnyt yhteistyötä muun muassa Maggie Bellin, Van Morrisonin ja Colin Blunstonen kanssa. Tämä doo-wop-elementtejä sisältävä single ei ole arvioijan musiikkimaun mukainen, vaikka Wingfieldiä onkin muualla kehuttu.
Anton Schlembach
Anton Schlembach (s. 7. helmikuuta 1932) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franz König 10. lokakuuta 1956, ja hän sai nimityksen Speyerin hiippakunnan piispaksi 25. elokuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Friedrich Wetter, jota avustivat Paul-Werner Scheele ja Ernst Gutting.
Schlembach jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2007.
Norvalampi
Norvalampi on pieni lampi Rovaniemellä. Sen erottaa Norvajärvestä Norvatie.
Raymond W. Lessard
Raymond William Lessard (21. joulukuuta 1930 Grafton, Pohjois-Dakota – 3. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. joulukuuta 1956 Fargon hiippakunnassa. Piispaksi hänet vihki Justin Albert Driscollin ja Francis Joseph Gossmanin avustama Thomas Andrew Donnellan 27. huhtikuuta 1973.
Lessard sai 5. maaliskuuta 1973 nimityksen Savannah’n hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi 7. helmikuuta 1995 eläkkeelle kroonisten selkävaivojen takia.
Vuonna 2009 Savannah’n hiippakunta myönsi yli neljän miljoonan dollarin korvaukset Allan Ranta nuoremmalle, joka kertoi joutuneensa entisen pappi Wayland Y. Brownin hyväksikäyttämäksi aikavälillä 1978–1983 (alkaen siitä, kun uhri oli 10-vuotias). Uhri sanoi, että muun muassa piispa Lessard oli tiennyt Brownin vaaraksi lapsille, mutta ei ollut tehnyt asialle mitään.
F. Joseph Gossman
Francis Joseph Gossman (1. huhtikuuta 1930 – 12. elokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen pappi, joka toimi Raleigh'n hiippakunnan piispana vuosina 1975–2006.
Gossman syntyi Baltimoressa, Marylandissa. Hän opiskeli St. Charles Collegessa, St. Mary's Seminaryssa, Pontifical North American Collegessa, Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa (teologian lisensiaatti 1956) ja Amerikan katolisessa yliopistossa (tohtorinarvo kanonisessa laissa 1959).
Gossman sai pappisvihkimyksensä 17. joulukuuta 1955, ja hänestä tuli monsignore 27. kesäkuuta 1965. Hänet nimitettiin Baltimoren vihkipiispaksi ja Aguntumin titulaaripiispaksi 15. heinäkuuta 1968. Lawrence Shehan konsekroi Gossmanin piispaksi 11. syyskuuta Thomas Murphyn ja Thomas Mardagan avustaessa. 8. huhtikuuta 1975 Gossman nimitettiin Raleigh'n piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 2006.
Mr. Saxobeat
"Mr. Saxobeat" on romanialaisen artistin Alexandra Stanin kolmas single, joka julkaistiin tammikuussa 2011.
Se sijoittui monissa Euroopan maissa singlelistojen kärkisijoille. Ykköseksi se kipusi Italiassa, Tanskassa, Sveitsissä ja Itävallassa, sekä toiseksi korkeimmalle sijalle Norjassa, Suomessa ja Belgiassa (Vallonia). Myös mm. Espanjassa, Ruotsissa, Alankomaissa ja Ranskassa single on ollut top 10:ssä.
J. Kevin Boland
John Kevin Boland (s. 25. huhtikuuta 1935) on irlantilaissyntyinen, Yhdysvalloissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Savannah'n hiippakunnassa Georgian osavaltiossa 14. kesäkuuta 1959. Hänet nimitettiin Savannah'n piispaksi 7. helmikuuta 1995 ja konsekroitiin 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Francis Donoghue, jota avustivat Raymond W. Lessard ja Raymond James Boland. Boland jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 2011, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Gregory John Hartmayer.
Irlannissa Boland kävi Christian Brothers Collegea Corkissa ja All Hallows Seminarya Dublinissa. Hän on opiskellut myös Amerikan katolisessa yliopistossa, Fordhamin yliopistossa ja Pontifical North American Collegessa.
Hesseninsääski
Hesseninsääski ("Mayetiola destructor") on äkämäsääskien heimoon kuuluva sääski. Se on viljakasvien tuholainen. Hesseninsääski on aikuisena 2,5 – 3 mm mittainen, pitkät raajat ja tuntosarvet omaava hyönteinen. Aikuiset elävät noin kolme vuorokautta. Hesseninsääsken munat ovat punertavia ja pitkulaisia ja ne munitaan kasvin alimpien kasvulehtien yläpinnalle. Munista kuoriutuvat toukat ovat ensin oranssinpunaisia, mutta täysikasvuisina valkoisia ja liikkumattomia. Toukkavaiheita on kolme: kaksi liikkuvaa toukkavaihetta ja yksi liikkumaton esikotelo. Kotelot ovat ruskeita ja muistuttavat pellavansiementä. Laji talvehtii kotelona kasvin tyvellä.
Hesseninsääski elää syys- ja kevätvehnällä, rukiilla, ohralla, ruisvehnällä, monilla nurmiheinillä ja juolavehnällä. Hesseninsääsken toukat syövät kasvin kasvupisteitä ja tuhoavat niitä aiheuttaen erityisesti haittaa syysvehnän päällekkäisviljelyyn siirtyneille tiloille. Hesseninsääski aiheuttaa viljalle kasvun hidastumista ja versomista ja pahimmassa tapauksessa kasvi kuolee. Viljelykierto vähentää hesseninsääsken aiheuttamaa haittaa viljelylle sekä syysviljan kylvö vasta syyskuun alkupuolella hesseninsääsken lentoajan jälkeen.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1958
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1958 oli 18. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kausi pelattiin kaksinkertaisena. Kauden päätteeksi Kotkan Työväen Palloilijat voitti Suomen mestaruuden. Samalla se oli ensimmäinen mestaruuden voittanut joukkue, joka ei tullut Helsingistä. Myös hopeamitalit menivät Helsingin ulkopuolelle, kun Tampereen Pyrintö saavutti seuran ensimmäisen miesten koripallon SM-mitalin. Pronssijoukkue Helsingin Jyryn Eero Salonen saavutti viidennen peräkkäisen korikuninkuutensa. Turun Urheiluliitto ja Helsingin Visa putosivat pääsarjasta.
SM-sarjan korikuninkuuden voitti viidennen kerran peräkkäin Helsingin Jyryn Eero Salonen, tällä kaudella 26,59:n keskiarvolla. Myös toiseksi ja kolmanneksi korkeimmat tilastolukemat kirjauttaneet Seppo Kuusela ja Raimo Lindholm ylittivät 20 pisteen keskiarvon.
Joukkueessa pelasivat kauden aikana lisäksi yhden ottelun Viljo Eistola ja neljä ottelua Juhani Ollikainen, joka loukkasi jalkansa kevätkaudella.
Heitteillepano
Heitteillepano on Suomen rikoslain 21 luvun 14 §:n tarkoittama henkeen tai terveyteen kohdistuva rikos.
Joka saattaa toisen avuttomaan tilaan tai jättää sellaiseen tilaan henkilön, josta hän on velvollinen huolehtimaan, ja siten aiheuttaa vaaraa tämän hengelle tai terveydelle, on tuomittava "heitteillepanosta" sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.
Heittellepano on rangaistava teko vain, jos se tehdään tahallisesti. Rangaistavuuden edellytyksenä on myös, että teko aiheuttaa vaaraa kohteena olevan hengelle tai terveydelle.
Heitteillepanoa koskeva rangaistussäännös korostaa velvollisuutta huolehtia avuttomaan tilaan joutuneesta, kun tekijä on aiheuttanut tämän tilan tai on tehtävänsä tai asemansa perusteella taikka muuten erityisesti velvollinen huolehtimaan tästä.
Säännöksessä on kysymys ensinnäkin toisen saattamisesta avuttomaan tilaan. Uhri voidaan saattaa tällaiseen tilaan millä tahansa aktiivisella toiminnalla. Rangaistavuuden edellytyksenä ei tässä tapauksessa ole, että tekijällä olisi erityinen velvollisuus huolehtia uhristaan.
Toiseksi rangaistavaksi säädetään sellaisen henkilön jättäminen avuttomaan tilaan, josta tekijä on velvollinen huolehtimaan. Rikosoikeudessa on yleensä seurauksen aiheuttaminen laiminlyönnillä katsottu mahdolliseksi, vaikkei sitä olisikaan erikseen mainittu rikoksen tunnusmerkistössä.
Jotta toisen avuttomaan tilaan jättäminen olisi rangaistavaa, tekijällä tulee olla velvollisuus huolehtia uhrista. Rikosoikeuden yleisten periaatteiden mukaan tällainen velvollisuus voi johtua muun muassa perhesuhteista, tehtäväksi ottamisesta, työtehtävistä taikka tekijän aikaisemmasta toiminnasta.
Säännöksessä ei ole tarkemmin kuvattu, mitä avuttomalla tilalla tarkoitetaan. Avuttomuus voi johtua esimerkiksi uhrin iästä tai terveydentilasta, mutta myös ulkoisista olosuhteista.
Ennen rikoslain 21. luvun uudistusta vuonna 1995 heitteillepano oli erityisen vakava rikos, sillä vuoden 1969 lain mukaan "joka tahallaan saattaa toisen avuttomaan tilaan taikka sellaiseen tilaan jättää henkilön, josta hän on velvollinen huolehtimaan, tuomittakoon kuritushuoneeseen enintään kahdeksaksi vuodeksi tai vankeuteen vähintään kuudeksi kuukaudeksi".
Onkijakala
Onkijakala ("Haplophryne mollis") on krottikaloihin kuuluva syvällä meressä elävä kalalaji, joka tunnetaan erityisesti naaraiden kyljessä loisivista koiraista.
Värittömät onkijakalanaaraat ovat huomattavasti koiraita kookkaampia, sillä ne voivat kasvaa enimmillään 8 cm pituuteen, kun koiraiden enimmäispituus on keskimäärin vain 2 cm. Naarailla on lisäksi otsassaan saaliseläinten houkutteluun tarkoitettu valoa hohtava elin. Lajin kaloilla on terävät hampaat ja bulldoggimainen suu.
Onkijakalaa tavataan kaikilla trooppisilla ja subtrooppisilla merialueilla. Kuten krottikaloille on tyypillistä, myös onkijakala elää syvällä meressä.
Onkijakalakoiraat käyttäytyvät loisen tavoin, sillä löydettyään naaraan ne kiinnittyvät sen kylkeen lopullisesti. Koiras puree naarasta ja vähitellen sen suun iho sulautuu naaraan ihoon. Kudosten sulauduttua toisiinsa myös koiraan ja naaraan verisuonet yhdistyvät. Samalla koiraan aivot, silmät ja sisäelimet surkastuvat, mutta sille kasvaa suuret kivekset. Naaraan kyljessä voi olla kerrallaan jopa viisikin koirasta.
Jousikvartetto nro 10 (Beethoven)
Jousikvartetto nro 10 Es-duuri op. 74 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka julkaistiin vuonna 1809. Jousikvarteton lisänimi "Harppu" viittaa ensimmäisen osan näppäillen (pizzicato) soitettuihin jaksoihin, jotka muistuttavat harpun soittotyyliä. Lisänimi ei ole Beethovenin antama, vaan sen on antanut teoksen julkaisija. Kolmatta osaa ("Presto") hallitsee nelisävelinen rytmi, joka muistuttaa Beethovenin viidennen sinfonian ensimmäisessä osassa käyttämää teemaa. Kolmas osa vaihtuu tauotta neljännen osan muunnelmasarjaan ("Allegretto con Variazioni").
Kufra
Kufra (myös "Al-Kufra", "Al-Kufrah") on keidasalue ja piirikunta Libyan kaakkoisosassa keskellä Saharan autiomaata. Piirikunnassa on 50 100 asukasta (vuonna 2006).
Kufran keidas oli aikoinaan tärkeä Saharan yli suuntautuneen karavaanikaupan pysähdyspaikka. 1800-luvulta lähtien se toimi senusien muslimilahkon keskuksena. Italialaiset valloittivat alueen vasta 1930-luvulla. Toisen maailmansodan aikana siellä oli brittien tukikohta.
Piirikunnan keskus on Al-Džawfin kaupunki, josta on maantieyhteys Välimeren rannikolle Adždabijahiin (905 kilometriä). Kaupungissa on myös kotimaanliikennettä palveleva lentokenttä. Sudanin vastainen raja-asema Džebel al-Uweinatin luona 325 kilometriä Kufrasta kaakkoon on ollut suljettu Darfurin levottomuuksien takia.
Keitaalla kasvatetaan taatelipalmuja sekä viljellään viljaa ja puutarhakasveja. Seudulla on huomattavat pohjavesivarat, joiden avulla on toteutettu karjanhoitoon keskittyneitä maatalousprojekteja. Merkittäviä öljyesiintymiä ei ole löydetty. Alueen nähtävyyksiä ovat Džebel Arknon ja Džebel al-Uweinatin kalliopiirrokset ja -maalaukset lähellä Egyptin ja Sudanin rajaa.
Sebha
Sebha (myös "Sabha") on keidaskaupunki ja samannimisen piirikunnan keskus Libyan lounaisosassa 790 kilometriä Tripolista etelään. Asukkaita on 94 700 henkeä.
Sebha on Fezzanin alueen keskus ja Lounais-Libyan liikenteen tärkein solmukohta, josta on yhteydet Tšadiin, Nigeriin ja Algeriaan. Kaupungissa on kansainvälinen lentokenttä.
Sebhassa toimii elintarviketeollisuutta, joka on keskittynyt taatelien jalostukseen. Keitailla kasvatetaan taatelipalmuja sekä viljellään viljaa ja puutarhakasveja. Sebhan laaksossa on yksi maailman suurimmista rautamalmiesiintymistä, joka on toistaiseksi pääosin hyödyntämättä.
Nykyaikaisesti rakennettu kaupunki on vailla erityisiä nähtävyyksiä. Italialaisten rakentamaan linnoitukseen on sijoitettu varuskunta. Kaupungissa on myös koulu, jossa Muammar Qaddafi opiskeli ja aloitti poliittisen toimintansa.
Slaavilaiset nimet
Slaavilaiset nimet ovat peräisin slaavilaisista kielistä ja niiden antaminen on suosituinta slaavilaisissa maissa, kuten Valko-Venäjällä, Bosnia ja Hertsegovinassa, Bulgariassa, Kroatiassa, Tšekissä, Puolassa, Venäjällä, Serbiassa, Slovakiassa, Sloveniassa, Ukrainassa jne.
Vaalan seurakunta
Vaalan seurakunta (vuoteen 1954 "Säräisniemen seurakunta") on Kuopion hiippakuntaan ja Kajaanin rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Vaalan kunnan alueella.
Seurakunnan pääosa erotettiin vuonna 1779 Paltamon seurakunnasta Säräisniemen kappeliseurakunnaksi. Kirkkoherrakunta Säräisniemestä tuli vuonna 1864, kunnes se muuttui 1955 edellisenä vuonna Säräisniemestä ja Utajärven joistakin osista perustetun uuden Vaalan kunnan seurakunnaksi.
Vaalan seurakunnalla on kuntataajaman kirkon ohella yhä käytössään vanha kultturihistoriallisesti arvokas Säräisniemen kirkko vuodelta 1781. Uudempi kirkko, jonka arkkitehti Dan Englund suunnitteli alun perin seurakuntataloksi, valmistui 1961. Arkkitehti Matti Leiberin suunnitelmaan perustuva kirkon laajennus, johon kuuluivat kellotorni, seurakuntasali ja keittiö, valmistui 1988. Manamansalossa on lisäksi vuonna 1959 valmistunut muistomerkkikirkko Kainuun ensimmäisen eli Oulujärven seurakunnan kirkon muistoksi, joka sijaitsi perimätiedon mukaan samalla paikalla 1559-1585. Kirkon suunnittelivat arkkitehdit Tuomas Väyrynen ja Eero Huotari.
Hautausmaita seurakunnalla on kolme, Vaalan hautausmaa Kurikkavaarassa valtatie 22:n vieressä, Säräisniemen hautausmaa sekä Manamansalon hautausmaa. Vaalan hautausmaalla, joka otettiin käyttöön vuonna 1957, on hirsinen siunauskappeli. Säräisniemen hautausmaalla on ruumishuone vuodelta 1890 sekä uudehko talousrakennus.
Vaalan seurakunnan kirkkoherra on Vesa-Tapio Palokangas.