hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nathanaël Berthon
Nathanaël Berthon (s. 1. heinäkuuta 1989 Romagnat) on ranskalainen moottoriurheilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2006. Vuonna 2008 Berthon kilpaili Formula Renault West European Cup ja Eurocup Formula Renault sarjoissa. Hän jatkoi molemmissa sarjoissa vuonna 2009 sijoittuen kolmanneksi. Samana vuonna hän voitti Ranskan Formula Renault sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 Berthon siirtyi Formula Renault 3.5 sarjaan sijoittuen seitsemänneksi. Hän ajoi myös kolme kilpailua Britannian F3-mestaruussarjassa sijoittuen parhaimmillaan 13:nneksi.
Vuonna 2011 Berthon ajoi neljä kilpailua Aasian GP2-sarjassa Racing Engineering-tallissa saavuttamatta pisteitä. Hän jatkoi myös FR 3.5 sarjassa samana vuonna. Hän keräsi 37 pistettä ja sijoittui loppupisteissä 13:nneksi. Vuonna 2012 Berthon ajoi GP2-sarjassa Racing Engineering-tallissa. Hän sijoittui toiseksi Espanjan sprinttikisassa. Hän keräsi 60 pistettä sijoittuen loppupisteissä 12:ksi. Vuonna 2013 Berthon jatkaa GP2-sarjassa Trident-tallissa. Hän otti ensimmäisen GP2-voittonsa Unkarin sprinttikilpailussa. Hän sijoittui sarjan 20:ksi. Vuonna 2014 Berthon jatkoi sarjassa ja siirtyi Venezuela GP Lazarus -talliin saavuttaen 17 pistettä.
Samana vuonna hän osallistui ensikertaa Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2015 Berthon jatkoi kilpailemista GP2:ssa jatkaen Lazarus -tallissa.
Kaudella 2015–2016 Berthon kilpaili Formula E -sarjassa Team Aguri -tallissa.
Siviili- ja talousvaliokunta
Siviili- ja talousvaliokunta oli Porvoon maapäiville 1809 perustettu ensimmäinen valiokunta, jonka tehtävänä oli käsitellä valtion eli kruununveroja sekä sotalaitosta koskevat esitykset. Porvoon maapäiville perustettiin raha-asiainvaliokuntakin. Myöhemmin 1863-1864 valtiopäivillä valtiopäivämiehet järjestäytyivät useiksi valiokunniksi ja valtiopäivätoiminta alkoi jäsentyä.
Ruotsin kuningaskunnan säätyvaltiopäivillä valiokuntia oli kutsuttu deputaatioiksi.
Plantaasi-festivaali
Plantaasi-festivaali on musiikin ympärille rakentuva kesätapahtuma.
Plantaasi-festivaalin juuret ovat opiskelijoiden järjestämissä kesäbileissä. Tapahtuma tunnettiin vuosina 2001–2009 nimellä Plantaasirock. Plantaasi-nimen tapahtuma on saanut siitä, että se järjestettiin ensimmäisinä vuosinaan paikallisen viljelijän viljelysmailla. Vuonna 2010 tapahtuma laajennettiin julkiseksi. Lisäksi tavoitteeksi asetettiin alueen yleisen kulttuuritarjonnan lisääminen ja väestöryhmien välisen kanssakäymisen kehittäminen. Samalla tapahtuman nimi muuttui Plantaasirockista Plantaasi-festivaaliksi. Vuonna 2012 tapahtuma järjestettiin Kuopiossa.
Ensimmäinen kaupallinen Plantaasi-festivaali järjestettiin Kuntorannassa 9.7.–11.7.2010. Tapahtumaan oli hankittu nimekäs esiintyjäkaarti, ja lavalla nähtiin muun muassa Raappana, Paleface, Haloo Helsinki!, Pelle Miljoona, Raaka-Aine ja Bone5. Tapahtuma järjestettiin pääosin paikallisten nuorten, Savonia-ammattikorkeakoulun ulkomaalaisten opiskelijoiden ja nuorten yrittäjien voimin.
Toista kertaa järjestetty Plantaasi-festivaali kantoi nimeä Plantaasi 11. Perjantaina 8.7. Plantaasi 11 -festivaalissa esiintyivät helsinkiläiset bändit Verga ja Ready for the Rodeo sekä Idols-ohjelmasta tutut Lotta Sandholm ja Jusu Wirekoski. Perjantai-illan pääartistina nähdään Carmen Gray. Lauantaina 9.7. Plantaasin päälavalla nähtiin mm. Tommi Kalenius, blueskitaristi Erja Lyytinen sekä Haloo Helsinki!. Sunnuntaina 10.7. esiintyivät pikkukakkosesta tuttu Tuttiritari sekä Tommi Läntinen ja Pelle Miljoona.
Gabriel Tolpo
Aksel Gabriel Tolpo (1. helmikuuta 1813 Nurmijärvi – 31. maaliskuuta 1886 Vihti) oli Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivien valtiopäivämies ja vuoden 1863 valtiopäiviä edeltäneen säätyvaliokunnan eli tammikuun valiokunnan talonpoikaissäädyn edustaja.
Tolposta itsestään tuli talonpoikaissäädyn valtiopäivämies vuoden 1872 valtiopäiville. Hänet valittiin Lohjan tuomiokunnasta.
Hän kannatti valtiopäivillä mm. hevoskyyditysmaksun korottamista ja tientekovelvollisuuden aikaisempaa tasaisempaa jakamista.
Tolpo oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen vuodesta 1862.
Tolpon tyttärenpoika oli vihtiläinen kansanedustaja Artturi Hiidenheimo.
Pyhän ruumiin juhlapäivä
Pyhän ruumiin juhlapäivä eli Herran ruumiin juhla eli Kristuksen pyhän ruumiin ja veren juhla (, usein lyhemmin "Corpus Christi") on roomalaiskatolisen kirkon juhlapäivä, jota vietetään ehtoollisaineissa palvotun Kristuksen ruumiin kunniaksi. Juhlapäivää alettiin viettää vuonna 1264 paavi Urbanus IV:n määräyksestä.
Pyhän ruumiin juhlapäivää vietetään 60 päivää pääsiäisen jälkeen, Pyhän Kolminaisuuden päivän jälkeisenä torstaina. Se on siten yleensä kesäkuussa, joskus toukokuun lopulla. Vuonna 2015 se oli 4. kesäkuuta.
Päivän viettoon kuuluu katolisissa maissa perinteisesti musiikkia, tanssia ja ilotulituksia.
Pyhän ruumiin juhlapäivää vietetään yleisenä pyhäpäivänä monissa katolisissa Euroopan maissa, muun muassa Itävallassa, Kroatiassa, Puolassa ja Portugalissa, sekä monissa Latinalaisen Amerikan maissa, kuten Brasiliassa, Kolumbiassa, Boliviassa, Chilessä ja Dominikaanisessa tasavallassa.
Varhaisin mahdollinen viettopäivä on 21. toukokuuta (kuten 1818 ja 2285), myöhäisin 24. kesäkuuta (kuten 1943 ja 2038).
Hercules (vuoden 1983 elokuva)
Hercules on vuonna 1983 julkaistu Luigi Cozzin ohjaama italialainen seikkailuelokuva. Se on muunnelma kreikkalaisen mytologian sankarin Herakleen (latinaksi "Hercules") seikkailuista.
Elokuvassa Hercules (kehonrakentaja Lou Ferrigno) taistelee kuningas Minosta vastaan, joka käyttää "tiedettä" valloittaakseen maailman. Herculeen tehtävänä on pysäyttää hänet ja pelastaa rakastamansa prinsessa. Seikkailut sisältävät muun muassa taisteluja animoituja jättiläisrobotteja vastaan. Cannon Filmsin tuottaman elokuvan musiikin on säveltänyt Pino Donaggio.
"Hänet, jolla on sadan raavaan miehen voimat, lähetti Zeus ihmiskunnan pelastukseksi."
Kriitikkojen teilaamasta elokuvasta on myöhemmin tullut eräänlainen kulttisuosikki. Vuonna 1985 julkaistiin sen jatko-osa Voittamaton taistelija (Hercules II).
Elämän tarkoitus (Eppu Normaalin kappale)
Elämän tarkoitus on suomalaisen rockyhtyeen Eppu Normaalin musiikkikappale. Se on neljäs raita yhtyeen "Kahdeksas ihme" -studioalbumilla, joka julkaistiin vuonna 1985. Kappale on julkaistu myös tuplakokoelmalevyllä "Reppu 2" levyn 1 kuudentena raitana.
Kappaleen on säveltänyt Pantse Syrjä ja sanoittaneet Pantse ja Martti Syrjä.
Kappaleen riimityksessä ”elämän tarkoitus on ikävän karkoitus”. Sama riimitys esiintyi tätä ennen Mikko Alatalon kappaleessa ”Maailmanlopun meininki” albumilta "Ikävän karkoitus", joka julkaistiin vuonna 1984.
Radiomafian top 500 -äänestyksessä vuonna 1995 "Elämän tarkoitus" oli 460. menestynein kappale.
Ville Hukkanen
Ville Hukkanen (s. 14. heinäkuuta 1992) on suomalainen nyrkkeilijä.
Hän voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa yleisessä sarjassa jo 16-vuotiaana vuonna 2009. Mutta on sitten urallaan kärsinyt useista käsivammoista johtuneista loukkaantumisista. .
Turkissa käydyissä EM-kilpailuissa 2011 Hukkanen nyrkkeili alle 75 kilon sarjassa ja putosi jatkosta toisella kierroksella tultuaan hylätyksi ottelussa Ukrainan Dmitro Mitrofanovia vastaan. Mitrofanov johti ottelua tuossa vaiheessa pistein 16–4. .
Ville Hukkanen voitti sotilaiden avoimissa EM-kisoissa syyskuussa 2012 hopeaa hävittyään loppuottelussa niukasti saksalaiselle Kevin Kunzelille pistein 10–11..
Venäjän Kaliningradissa käydyissä 22-vuotiaiden EM-kisoissa joulukuussa 2012 Hukkanen ylsi pronssille hävittyään välierässä isäntämaan Dmitri Bivolille pistein 6–11. .
Kazakstanissa käydyissä MM-kilpailuissa 2013 Hukkanen voitti alle 81 kilon sarjassa ensimmäisessä ottelussaan nepalilaisen Deepak Maharjanin mutta hävisi toisella kierroksella isäntämaan Adilbek Niazymbetoville.
Huhtikuussa 2015 Hukkanen voitti 81 kilon sarjan Suomen mestaruuden tyrmäämällä vastustajansa Jere Jokisen ensimmäisessä erässä.
Ville Hukkasta valmentaa hänen isänsä, nyrkkeilyn EM-mitalisti Esa Hukkanen.
Makulaku
Makulaku Lakritsa Oy on vuonna 1994 perustettu suomalainen perheyritys. Yrityksen pääkonttori ja tehdas sijaitsevat Porvoossa. Yhtiö valmistaa sekä mustaa lakritsia että kehittelemiään täytelakritsoja. Vuonna 2011 yhtiö investoi toimitilojen laajennukseen ja kolmanteen tuotantolinjaan noin kolme miljoonaa euroa.
Makulakun lakritsan kansainvälinen myynti on huomattava osa yhtiön liiketoiminnasta. Tuotteita viedään 15 maahan joko Makulakun omilla tuotemerkeillä tai jälleenmyyjien tuotemerkeillä.
Makulaku on valmistanut luomulakritsia vuodesta 1997 lähtien. Täyteluomulakritsien tuotanto alkoi vuonna 2011. Luomulakritsa on kehitetty Viikki Food Centren kanssa ja se on valmistettu EU:n luomutuotevaatimusten mukaisesti. Luomutäytelakritsoita valmistetaan useaa eri makua. Tärkeimmistä raaka-aineista vain vehnäjauho on peräisin Suomesta. Tuotteen kehitystyö kesti kolme vuotta. Luomutäytelakritsa sai Luomuliiton "Vuoden Luomutuote 2011" -valinnoissa kunniamaininnan.
Morsiusneidot
Morsiusneidot ("Bridesmaids") on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuva kertoo Anniesta, jonka paras ystävä on menossa naimisiin, mutta morsiamen uusi ystävä aiheuttaa kilpailutilanteita häiden valmistelussa. Elokuvassa morsianta näyttelee Maya Rudolph ja hänen parasta ystäväänsä Kristen Wiig, joka on myös toinen elokuvan käsikirjoittajista. He ovat näytelleet yhdessä myös amerikkalaisessa "Saturday Night Live" -sketsiviihdesarjassa.
Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi Melissa McCarthy oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi.
Elokuva kertoo Anniesta (Kristen Wiig), jonka paras ystävä Lillian (Maya Rudolph) ilmoittaa menevänsä naimisiin ja pyytää Annieta kaasoksi. Häävalmisteluissa auttaa Lillianin uusi ystävä Helen (Rose Byrne), joka tuntuu Anniesta ärsyttävältä kilpailijalta.
Elokuva julkaistiin Suomessa 22. heinäkuuta 2011, ja se keräsi elokuvateattereissa 54 893 katsojaa.
Narvikin ensimmäinen taistelu
Narvikin ensimmäinen taistelu oli 10. huhtikuuta 1940 Narvikin edustalla käyty meritaistelu, joka oli osa Norjan taisteluita toisessa maailmansodassa. Taisteluun osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan laivastojen hävittäjiä.
Anamanaguchi
Anamanaguchi on newyorkilainen chiptune-rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2004. Yhtyeessä on neljä jäsentä: johtava lauluntekijä ja kitaristi Peter Berkman, basisti James DeVito, kitaristi Ary Warnaar ja rumpali Luke Silas.
Omien sanojensa mukaan yhtye tekee ”äänekästä, nopeaa musiikkia hakkeroidulla Nintendo Entertainment Systemillä vuodelta 1985”. Yhtyeen tyyli yhdistää sähkökitaraa, bassoa ja rumpuja chiptune-musiikkiin luoden yhdistelmän sekä perinteisiä soittimia että 8-bittisiä ääniä. Vaikka Anamanaguchi käyttääkin videopelilaitteistoja musiikin tuottamiseen, Berkmanin mukaan heidän suurin vaikuttajansa ei ole ollut videopelimusiikki vaan yksinkertaisempi popmusiikki kuten Beach Boys ja Weezer.
Kolmen albumin lisäksi yhtye on myös tuottanut musiikit Scott Pilgrim -sarjakuviin perustuvaan videopeliin "". Pelin kehitti Ubisoft ja se julkaistiin PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleiden latauspalveluissa vuonna 2010. Pelin musiikit julkaistiin myös soundtrack-albumina digitaalisissa musiikkikaupoissa kuten iTunesissa.
Vuoden 2010 singlet on julkaistu ladattavaksi ilmaiseksi yhtyeen virallisilla kotisivuilla.
Narvikin toinen taistelu
Narvikin toinen taistelu oli 13. huhtikuuta 1940 Narvikin edustalla käyty meritaistelu, joka oli osa Norjan taisteluita toisessa maailmansodassa. Taisteluun osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan laivastojen osastot.
Britannian laivasto-osasto, johon kuuluivat taistelulaiva "HMS Warspite", Tribal-luokan hävittäjät "HMS Bedouin", "HMS Cossack", "HMS Punjabi" ja "HMS Eskimo" sekä "HMS Kimberley", "HMS Hero", "HMS Icarus", "HMS Forester" ja "HMS Foxhound", tunkeutui 13. huhtikuuta Ofotfjordiin tuhotakseen siellä olleen Kriegsmarinen fregattenkapitän Erich Beyn alaisuudessa olleen kahdeksan hävittäjän osaston. Laivasto-osaston ilmasuojana oli lentotukialus "HMS Furiousin" lentokoneet.
Hieman ennen osastojen kohtaamista "HMS Warspiten" Fairey Swordfish kellukekone upotti Saksan laivaston sukellusveneen "U-64", joka makasi ankkurissa Herjangsfjordissa lähellä Bjerkvikiä. Pian tämän jälkeen seuranneessa taistelussa saksalaisalukset "Z13 Erich Koellner", "Z9 Wolfgang Zenker", "Z11 Bernd von Arnim", "Z18 Hans Lüdemann", "Z19 Hermann Künne", "Z2 Georg Thiele", "Z17 Diether von Roeder", "Z12 Erich Giese" joko tuhoutuivat vihollistulessa tai upottautuivat.
Birger Lindberg
Birger Barnabas Lindberg (25. marraskuuta 1876 Viipuri – 6. tammikuuta 1940 Haag, Hollanti) oli suomalainen insinööri ja kirjailija.
Lindbergin vanhemmat olivat maanmittari Alexander Barnabas Lindberg ja Ida Evelina Sofia o.s. Lindberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1897 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1902 ja maisteriksi 1903. Lindberg suoritti vielä vuori-insinööritutkinnon Saksassa.
Lindberg työskenteli insinöörinä muun muassa Ceylonilla ja Indonesiassa (Batavia). Hän kirjoitti 1910 nimimerkillä "En landsman" ruotsinkielisen matkakuvauksen Sumatralta.
Birger Lindberg oli naimisissa Gerarda Debora van der Poolin kanssa.
Michael Andrews
Michael Andrews voi tarkoittaa:
Giuseppe Cambini
Giuseppe Maria Cambini oli italialaissyntyinen säveltäjä ja viulisti. Hän syntyi todennäköisesti helmikuussa 1746 Livornossa, ja hänen on arvioitu kuolleen 1825, vaikka tämä on saattanut tapahtua jo monta vuotta aiemmin. Cambinin varhaiset vaiheet ovat hämärän peitossa. Hän asettui Pariisiin noin vuonna 1770 ja sai siellä musiikkiaan esitetyksi Concert Spirituel -konserttisarjan yhteydessä. Hän sävelsi yli 700 teosta ja saavutti aikoinaan suosiota soitinmusiikillaan, johon lukeutuu esimerkiksi 149 jousikvartettoa ja runsaasti sinfonia concertanteja. Cambinin teokset edustavat ranskalaista galanttia tyyliä.
Blue Devil
Blue devil oli tiedusteluilmalaiva, jota aiottiin ensiksi käyttää Afganistanin sodassa vuonna 2011. Suurin osa sen hyötykuormasta oli tarkkailusensoreita ja tietokoneita, jotka käsittelevät sensorien antamaa tietoa. Sen lisäksi se toimi viestintälinkkinä maajoukkojen, maassa olevien sensorien ja komentokeskusten välillä.
Ilmalaivan lentokorkeus oli noin 6 kilometriä ja sen rakensi TCOM LP. Pituutta sillä oli 110 metriä. Sen pystyi olemaan ilmassa viikon kerrallaan. Ensilennoksi oli suunniteltu 15. lokakuuta 2011, mutta se viivästyi 15,4,2012 FAA:n käskystä 
Lopullinen Kuolinisku projektille oli että kameravarustus joka oli suunniteltu kattamaan 64 neliökilometriä, vaihdettiin vain 4 neliökilometriä kattavaan fire angel järjestelmään.jonka takia
kesäkuussa 2012 armeija lopetti projektin kannattamattomana. 
Alus varastoitiin odottamaan kohtaloaan.
http://www.wired.com/dangerroom/2011/10/giant-blimp-dwarfs-truck/
Anne-Marie Appelgren
Anne-Marie Appelgren o.s. "Granberg" (9. elokuuta 1903 Helsinki – 29. tammikuuta 1940 Turku) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Anne-Marie Appelgrenin vanhemmat olivat kauppias John Granberg ja Anna Sigelius. Hän oli naimisissa vuodesta 1925 kenraalimajuri Arvid Appelgrenin (1876–1961) kanssa. Anne-Marie Appelgren sai surmansa talvisodan aikana Turun ilmapommituksessa.
Appelgrenin pojantytär on kirjailija Anne Marie Appelgren.
Petroskoin lentoasema
Petroskoin lentoasema tai Petroskoin kansainvälinen lentoasema (, ) (IATA: PES, ICAO: ULPB) on Karjalan tasavallan pääkaupungin Petroskoin kahdesta lentoasemasta suurempi. Lentokenttä sijaitsee noin 12 kilometriä Petroskoin keskustasta luoteeseen Suojoen rannalla lähellä Besovetsin (Pesoutsan) kylää.
Se on Venäjän luokituksessa toisen luokan lentoasema, jota voivat käyttää alle 75 tonnin ilma-alukset kuten esimerkiksi Tu-134, An-24 ja Jak-40 tyyppiä olevat lentokoneet. Lentokentältä on ollut ajoittain kansainvälisiä reittilentoja Suomeen. Kentältä on säännöllistä reittiliikennettä lähinnä Moskovaan. Liikennemääriltään kenttä onkin pienehkö, eikä se ole matkustajamääränsä puolesta kuulunut Venäjän 50 vilkkaimman lentoaseman joukkoon.
Lentoasema perustettiin elokuussa 1939. Lentoasema oli alkujaan sotilaskäytössä. Lentoasema oli Suomen ilmavoimien käytössä jatkosodan vuosina 1941–1944 Äänislinnan sotilaslentoasemana.
Siviililentoja on tehty vuodesta 1964, ja lentokenttä on edelleen yhdistetyssä sotilas- ja siviilikäytössä. Sitä käyttävät Venäjän federaation asevoimien 159. kaartinhävittäjärykmentti sekä rajavartioinnista vastaavan FSB:n lentokoneet. Lentoaseman nimi oli vuosina 1939–1964 Besovets ja 1964–1994 Petrozavodsk-2. Kansainvälisiä lentoja kentältä on tehty vuodesta 1990.
Vuosina 1994–2003 kenttää hoiti yritys GAP Aeroport Besovets ja 2003–2009 ZAO Aeroport Petrozavodsk, jotka kumpikin vuorollaan ajautuivat konkurssiin, ja vuodesta 2009 valtiollinen AU RK Aeroport Petrozavodsk. Vuonna 2009 kentälle valmistui uusi valaistus ja se saatiin ympärivuorokautiseen käyttöön, ja reittiliikenne voitiin käynnistää uudestaan.
Matti Meikäläinen (täsmennyssivu)
Matti Meikäläinen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Von Born
Von Born on ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku, joka sammunut Suomessa kokonaan ja Ruotsissakin mieslinjalta.
Suku on lähtöisin alkujaan Stralsundista Pommerista, jossa se on tunnettu jo 1500-luvulta alkaen. Herman Heinrinch Born aateloitiin Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan aateliin vuonna 1750 nimellä "von Born" ja hänen kaksi poikaansa naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1772 ja esiteltiin 1776 Ruotsin ritarihuoneelle aatelissukuna numero 2083. Suku ei ollut vuoden 1809 jälkeen edustettuna Ruotsin ritarihuoneella, mutta se kirjattiin Suomen Ritarihuoneeseen vuonna 1818 numerolla 153. Sukuun kuulunut valtioneuvos Johan August von Born sai vuonna 1864 vapaaherran arvon, minkä jälkeen hänen jälkeläisensä muodostivat Suomessa suvun vapaaherrallisen haaran. Pelkästään aatelinen sukuhaara sammui Suomessa jo 1867. Osa vapaaherrallisen haaran jäsenistä hyväksyttiin uudelleen Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna vuonna 1929. Vapaaherrallinen sukuhaara sammui Suomessa 1956 ja Ruotsissakin mieslinjalta vuonna 1975.
Suku omisti Suur-Sarvilahden kartanon Pernajassa, jonka lapsettomana kuollut Ernst von Born vaimoineen testamenttasi Svenska Kulturfondenille ja Svenska Litteratursällskapetille.
Suvun tunnettuja suomalaisia jäseniä ovat olleet:Ruotsin vuonna 1986 murhatun pääministerin Olof Palmen isoäiti oli suomalaissyntyinen Hanna von Born. Palme vieraili jonkin aikaa ennen kuolemaansa suomalaisen sosialidemokraatin Ulf Sundqvistin kanssa Pernajan kirkonkylän hautausmaalla von Bornien sukuhaudalla, sekä muutenkin nykyisen Loviisan seudulla Sundqvistin kutsusta sukujuuriinsa tutustuen.
Timo Ahlqvist
Timo Ahlqvist (s. 2. huhtikuuta 1940 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Hän edusti Suomen maajoukkuetta yksissä MM-kilpailuissa.
Ahlqvist edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1959–1965 sekä kolmen ottelun verran Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 110 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 99 + 36 = 135 ja jäähymääränsä 38 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1961 ja 1964 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Ensimmäisellä mestaruuskaudellaan hän oli koko SM-sarjan paras pistemies kerättyään 17 ottelussa tehopisteet 26 + 6 = 32 ja toisella mestaruuskaudellaankin joukkueensa paras pistemies saldonaan 18 ottelussa 21 + 4 = 25.
Ahlqvist edusti Suomen maajoukkuetta 14 maaottelussa. Hän pelasi Geneven ja Lausannen MM-kilpailuissa 1961 ja teki siellä kaksi maalia, maajoukkueuransa ainoat.
Too big to fail
Too big to fail (Liian suuri mennäkseen nurin) on sääntely- ja julkisessa politiikassa puhekielen termi, joka viittaa moraalikatoon, makrotaloustieteeseen, taloudelliseen erikoistumiseen ja rahateoriaan liittyviin markkinahäiriöihin, joita liiketoiminnat kohtaavat.
Tämän teorian mukaan tietyt rahoituslaitokset ovat niin suuria ja niin vahvasti kytköksissä toisiinsa, että niiden meneminen konkurssiin olisi tuhoisaa taloudelle. Teorian kannattajat uskovat, että näiden instituutioiden pitäisi saada hallituksilta tai keskuspankeilta tukea, jos ne joutuvat vaikeuksiin. Tällaiset yhtiöt voivat ottaa riskejä, koska ne voivat luottaa politiikkojen tukeen. Termistä on tullut merkittävä julkisessa keskustelussa 2007–2010 globaalin finanssikriisin jälkeen.
Matti Meikäläinen (1884)
Matti Meikäläinen oli vuosina 1884–1899 ilmestynyt suomalainen poliittinen pilalehti. Sitä on sanottu Suomen ensimmäiseksi yhteiskunnallisesti merkitykselliseksi pilalehdeksi. Lehden painos oli noin pari–kolme tuhatta, mutta sillä oli merkittävä ja monipuolinen lukijakunta.
"Matti Meikäläisen" perusti A. J. Mela serkkunsa A. H. Petanderin kanssa tammikuussa 1884 kirjapainoyhtiön konkurssin vuoksi lakanneen "Pilkkakirves"-lehden seuraajaksi. Mela toimi päätoimittajana 1885–1895 ja hänen kaudellaan lehdessä pilkattiin svekomaaneja, papistoa ja kirkkoa, raittius- ja naisasialiikettä sekä yleisesti ottaen kaikenlaista vanhoillisuutta ja kiihkomielisyyttä missä tahansa asiassa. Mela ei 1880-luvulla pitänyt kielikysymystä enää ensisijaisena, mutta piti lehden linjan kieliasioissa terävänä lukijakunnan miellyttämiseksi. Pakinoita kirjoitti A. B. Mäkelä. Myöhemmin Mela ja Mäkelä pyrkivät levittämään "Matti Meikäläisen" kautta leikkisästi luonnontieteellistä maailmankuvaa. Melalta ei lopulta enää riittänyt aikaa "Matti Meikäläiselle", joten vuoden 1894 lopussa hän myi sen Suomalaisen klubin sihteerille Aapo Kohoselle. Lehti oli ollut Melan aikana lähellä nuorsuomalaisia, mutta siirtyi omistajanvaihdoksen jälkeen 1895 lähemmäs vanhasuomalaisia ja alkoi jälleen esiintyä jyrkemmin kieliasiassa. Kohosen tilalle päätoimittajaksi tuli 1896 Konstantin Kekoni ja 1897 Onni V. Tuisku, joka onnistui vakiinnuttamaan lehden taloudellisen pohjan.
"Matti Meikäläisen" kuvittajiin kuuluivat muun muassa Alex Federley, Uno Zeipel, Albert Gebhard, Antti Favén sekä Kaarlo Kari, joka kantoi päävastuun kuvituksesta vuodesta 1898 alkaen.
Venäläisiäkin pilkannut "Matti Meikäläinen" oli jatkuvasti sensuuriviranomaisten hampaissa. Vuonna 1890 eräs lehden numero määrättiin kokonaan takavarikoitavaksi Pietarin tiedeakatemian presidentin, suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitšin huomautettua pilapiirroksesta, jossa Suomesta kirjoittanutta tutkijaa K. F. Ordinia syytettiin valehtelijaksi. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin määräyksestä "Matti Meikäläinen" lakkautettiin kokonaan lokakuussa 1899. Se oli ainoa suomalainen pilalehti, jonka venäläinen sensuuri lakkautti ainiaaksi. Lakkautuksen syynä oli lehdessä julkaistu Kaarlo Karin pilapiirros, jossa pilkattiin ortodoksista papistoa niin sanotun Kyyrölän kansakoulurettelön innoittamana. Lehden "hautajaisnumero" julkaistiin 13. lokakuuta 1899.
Matti Haapaniemi
Matti Haapaniemi (s. 27. toukokuuta 1939 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Hän edusti Suomen maajoukkuetta kaksissa MM-kilpailuissa.
Haapaniemi edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1956–1959 ja 1960–1962, Turun Palloseuraa kaudella 1959–1960 sekä Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 107 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 12 + 16 = 28 ja jäähymääränsä 48 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959 ja 1961 sekä saavutti yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Haapaniemi edusti Suomen maajoukkuetta 27 maaottelussa, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Hän pelasi Prahan MM-kilpailuissa 1959 sekä Geneven ja Lausannen MM-kilpailuissa 1961.
Live at River Plate
Live at River Plate on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n vuonna 2011 julkaistu konserttitallenne. Tallenne sisältää materiaalia kolmesta Buenos Airesissa joulukuussa 2009 pidetystä konsertista. Se julkaistiin DVD:nä ja Blu-raynä 10. toukokuuta 2011. Konsertit kuvattiin 32 HD-kameralla.
Matti Kaski
Matti Kaski (s. 24. helmikuuta 1939 Kangasala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1957–1970 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun.
Kaski edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1957–1965 ja Tampereen Hilparaa kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 138 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 50 + 27 = 77 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959, 1961 ja 1964 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Matti Meikäläinen (1927)
Matti Meikäläinen oli vuosina 1927–1930 ilmestynyt suomalainen poliittinen pilalehti, joka sai nimensä 1800-luvun lopussa ilmestyneeltä niin ikään suositulta pilalehdeltä.
Kaimastaan poiketen uusi Matti Meikäläinen oli avoimesti kokoomuspuolueen linjoilla. Toimituskunnassa oli paljon Uuden Suomen väkeä, kuten kirjailijat Simo Penttilä (Uuno Hirvonen) ja Tatu Valkonen (Ilmo Lassila) sekä pakinoitsijat Timo (J. W. Tuura) ja Olli (Väinö Nuorteva). Lehteen kirjoittivat myös Vaasan Jaakkoo (J. O. Ikola) sekä Valentin (Ensio Rislakki). Piirtäjiä olivat muun muassa Eric Vasström, Aarno Liuksiala, Hjalmar Löfving ja Yrjö Yrjölä. Lehden linjana oli vastustaa sosialismia, kommunismia, edistyspuolueen liberalismia sekä ruotsinkielisyyttä. Matti Meikäläinen muutettiin viikkolehdeksi 1930, mutta se ei enää kannattanut taloudellisesti.
Simo Liimatainen
Simo Liimatainen (21. joulukuuta 1935 Tampere – 5. syyskuuta 2018) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1970 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun.
Liimatainen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1953–1955, TBK:n toimintaa jatkanutta Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1963 ja Tampereen Hilparaa yhden ottelun verran kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 112 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 13 = 19 ja jäähymääränsä 62 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1955, 1959 ja 1961 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Hän kuului TBK:n kultaa voittaneeseen joukkueeseen myös kaudella 1953–1954 mutta pelasi tuolloin vain yhden ottelun eikä saanut kultamitalia.
13123 Tyson
13123 Tyson on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät C. S. Shoemaker ja D. H. Levy vuonna 1994. Pikkuplaneetta sai nimensä astrofyysikko Neil deGrasse Tysonin mukaan. Ennen kuin asteroidi sai oikean nimensä se tunnettiin tunnuksella 1994 KA. Koska Tysonin absoluuttinen magnitudi (H) on 12,4, sen läpimitta on todennäköisesti kahdeksan ja yhdeksäntoista kilometrin välillä.
Aulis Hirvonen
Aulis Hirvonen (s. 13. maaliskuuta 1933 Viipuri) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1951–1960 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta.
Hirvonen edusti SM-sarjaurallaan Tammerfors Bollklubbia vuosina 1951–1955 ja TBK:n seuraajaksi perustettua Tampereen Tapparaa vuosina 1955–1960. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 94 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 32 + 21 = 53 ja jäähymääränsä 10 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955 ja 1959 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Harri Harvala
Harri Harvala (s. 13. toukokuuta 1941 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Harvala edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1965, lahtelaista Upon Palloa vuosina 1967–1969 sekä Lahden Reipasta kaudella 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 118 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 12 + 15 = 27 ja jäähymääränsä 58 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuosina 1961 ja 1964 sekä saavutti yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Ediacara Hills
Ediacara Hills on matala vuoristo Etelä-Australian osavaltiossa, noin 650 km Adelaidesta pohjoiseen. Alueella on 1800-luvun lopulla käytössä olleita kupari- ja hopeakaivoksia. Vuoristo on myös antanut nimensä geologiselle ediacarakaudelle, sillä vuonna 1946 sieltä löydettiin ensimmäiset kyseisen ajanjakson eliöiden fossiilit.
Vaikka vuoriston nimi on Australian aboriginaalien kieltä, sen merkitys on epäselvä. Se saattaa tarkoittaa "lähdettä" tai liittyä sanoihin "Yata Takarra", "kivinen maa".
Brontosaurus (täsmennyssivu)
Brontosaurus voi tarkoittaa seuraavia:
Ylihärmän Junkkarit
Ylihärmän Junkkarit (lyh. YJ) on vuonna 1908 perustettu ylihärmäläinen urheilun yleisseura. Ylihärmän Junkkarit on Kauhavan vanhin urheiluseura. Seuran on perustanut Bruno Metsämaa ja YJ:n seuramerkin on suunnitellut seuran perustajajäsen ja urheilija Juho Sanfrid Kivimäki. YJ:n päävärit punainen ja musta juontavat juurensa Karjalasta. Jussi Isosaari oli pelannut pesäpalloa Ylihärmässä 1930-luvulla ja hänellä oli kerran ollut päällään Sortavalan seminaarin urheilujoukkueen Sortavalan Kunnon puna-musta pelipaita. Ylihärmäläiset ihastuivat tähän väritykseen, ja siten seura sai tunnusvärinsä.
Ylihärmän Junkkarien nykyiset jaostot ovat lentopallo, nyrkkeily ja voimailu sekä yleisurheilu. Aikaisemmin seurassa ovat olleet myös muun muassa pesäpallo- ja hiihtojaostot, jotka ovat irtautuneet omiksi seuroikseen. Seuran urheilukeskuksena toimii perinteikäs Kiistola, josta löytyy urheilu- ja pesäpallokenttä sekä pururata. Kiistolan toimitalossa on muun muassa kunto- ja nyrkkeilysali. Ylihärmän Junkkarien puheenjohtajana toimii Simo Korkea-aho.
Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu (PLU) valitsi Ylihärmän Junkkarit vuoden 2008 Kunnon seuraksi. Yleisurheilussa seura saavutti Etelä-Pohjanmaan piirin juoksukoulukisassa kolmannen sijan vuonna 2010.Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Pauly D
Paul "DJ Pauly D" DelVecchio (s. 5. heinäkuuta 1980 Providence, Rhode Island) on italialainen DJ ja televisiopersoona. Hän on esiintynyt televisiosarjassa Jersey Shore vuodesta 2009 lähtien. Hänellä on myös oma spin-off ohjelma The Pauly D Project jota on näytetty MTV:llä vuodesta 2012 lähtien.
Paul DelVecchio (DJ Pauly D) on DJ. Hänen tunnetuin kappaleensa on ´´Beat Dat Beat´´. Muita hänen kappaleitaan ovat muun muassa Night of my life sekä Back to love, jossa esiintyy myös laulaja Jay Sean.
Vapaudenpatsas (täsmennyssivu)
Vapaudenpatsas-nimisiä patsaita löytyy eri puolilta maailmaa:
(3708) 1974 FV1
(3708) 1974 FV (kirjoitetaan myös (3708) 1974 FV1) on Jupiterin troijalainen asteroidi, eli pikkuplaneetta joka kiertää Aurinkoa 1:1 rataresonanssissa Jupiterin kanssa. Se sijaitsee kaasujättiläisplaneetan radan L5 Lagrangen pisteessä. 1974 FV löydettiin Cerro El Roble:lla vuonna 1974. 1974 FV:llä on kaikista numeroiduista nimettömistä pikkuplaneetoista alhaisin numero.
Quinn Buckner
William Quinn Buckner (s. 20. elokuuta 1954 Phoenix, Illinois) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Buckner pelasi yliopistokoripalloa Indianassa vuosina 1972–1976. Hän osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet seitsemäntenä pelaajana. Buckner edusti seuraa vuodet 1976–1982. Syyskuussa 1982 hänet kaupattiin Boston Celticsille vaihdossa Dave Cowensiin. Bostonin paidassa Buckner voitti ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1983–1984. Seuraavan kauden jälkeen hänet myytiin Indiana Pacersille, jolloin Boston sai tilalle toisen kierroksen varauksen. Tammikuussa 1986 Buckner irtisanottiin, minkä jälkeen hän ei pelannut enää NBA:ssa.
Pelaajaurallaan Buckner edusti myös Yhdysvaltain koripallomaajoukkuetta. Hän oli mukana vuoden 1974 MM-kilpailuissa MM-kilpailuissa, joissa maa voitti pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana Montrealin olympialaisissa, jolloin Yhdysvallat voitti olympiakultaa.
NBA-uransa jälkeen Buckner piti taukoa ja aloitti Dallas Mavericksin päävalmentajana kaudella 1993–1994. Hänen alaisuudessaan joukkue voitti 13 ja hävisi 69 ottelua.
Adenylaattikinaasi
Adenylaattikinaasi eli myokinaasi on entsyymi, joka katalysoi reversiibeliä fosforylointireaktiota, jossa kahdesta ADP-molekyylistä muodostuu yksi AMP-molekyyli ja yksi ATP-molekyyli. Entsyymillä on tehtävä solujen energiatasapainon ylläpitämisessä.
Adenylaattikinaasin entsyyminumero on EC 2.7.4.3 ja CAS-numero 9013-02-9.
Adenylaattikinaasia tavataan kaikilta eliöiltä. Rakenteeltaan se on monomeeri ja koostuu kolmesta alayksiköstä. Bakteerien ja mitokondrioiden entsyymi eroaa muista entsyymin muodoista siten, että eräs sen alayksikkö on 20–30 aminohappoa pidempi. Selkärankaisilla adenylaattikinaasista tunnetaan kolme isoentsyymiä. AK1 esiintyy sytosolissa, AK2 mitokondrion ulko- ja sisäkalvon välisessä tilassa ja AK3 mitokondrion matriisissa.
Entsyymissä on kaksi kohtaa, johon ADP-molekyyli voi sitoutua. Toiseen niistä sitoutuu ADP:n ja magnesiumionin kompleksi. Substraatin sitoutuessa myös entsyymin konformaatio muuttuu avoimesta suljetuksi aktiiviseksi konformaatioksi. ATP-molekyylin ollessa adenylaattikinaasin substraattina on magnesiumioni koordinoituneena siihen ja ohjaa trifosfaattiryhmän suuntautumista oikeaan asentoon. Fosfaattiryhmän siirto on tyypiltään assosiatiivinen nukleofiilinen hyökkäys fosforiatomiin. Suuret pitoisuudet sekä substraatteja että tuotteita estävät adenylaattikinaasin toimintaa.
Adenylaattikinaasia esiintyy kaikissa kudoksissa, ja erityisen aktiivinen se on maksassa ja lihaksissa, koska näissä energiantarve on suurta. Entsyymin tehtävänä on pitää adenosiininukleotidien määrä tasapainossa. Näin se osallistuu myös solun energiatilan viestintään energia-aineenvaihduntaa sääteleville entsyymeille.
Periytyvä sairaus, joka aiheuttaa erytrosyyteissä adenylaattikinaasin puutetta, on yhdistetty hemolyyttiseen anemiaan. Puute voi aiheuttaa myös psykomotoristen kykyjen kehittymättömyyttä. Entsyymin tarkasta vaikutuksesta sairauteen on kuitenkin epäselvyyttä.
Retikulaarisessa dysgeneesissä autosomaalisesti periytyvä mutaatio aiheuttaa adenylaattikinaasin isoentsyymin AK2:n erittymisen heikentymistä ja puutostilan. Tämä johtaa solumuutoksiin, jotka aiheuttavat sisäkorvaperäisen kuulovian ja kuurouden.
Pikkumaayökkönen
Pikkumaayökkönen ("Ochropleura plecta") on Etelä-Suomessa yleisenä lentävä yöperhonen. Sen siipien kärkiväli on 28-32 millimetriä. Pikkumaayökkösen tuntee etusiipien kellanharmaasta etureunasta ja vaaleista munuais- ja rengastäplistä. Takasiivet ovat valkoiset. Lajilla on kaksi sukupolvea kesäkuusta syyskuuhun. Toukalle maistuvat monenlaiset ruohokasvit.
Lausteen seisake
Lausteen seisake (lyh. Lst, ratakm 193+874) oli rautatieliikennepaikka Turussa Lausteen kaupunginosassa.
Lausteen alkuperäinen seisake otettiin käyttöön vuonna 1931 ja lakkautettiin 1979. Matkustajalaiturin sijaitsi tuolloin radan eteläpuolella. Vuonna 1986 avattiin paikallisliikennekokeilun yhteydessä uusi seisake, joka sijaitsi radan pohjoispuolella. Matkustajamäärät jäivät kuitenkin vaatimattomiksi, ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1987. Seisake nimikyltteineen säilyi lakkauttamisen jälkeen vielä vuosien ajan paikallaan.
Arteesinen akviferi
Arteesinen akviferi on pohjavesi, jossa oleva vesi on paineellista. Pohjavesi on arteesisessa akviferissa muodostunut kahden vettä läpäisemättömän kerroksen väliin. Akviferiin puhkaistua kaivoa kutsutaan nimellä arteesinen kaivo, ja siitä tuleva vesi nousee pintaan omalla paineellaan. Joskus luonnollinen paine voi nousta niin korkeaksi, että arteesisen akviferin vesi nousee maanpintaan itsestään.
Girls’ Generation (albumi)
Girls’ Generation () on ensimmäinen studioalbumi eteläkorealaiselta Girls' Generation -yhtyeeltä, jonka levy-yhtiönä toimii SM Entertainment.
Albumi uudelleenjulkaistiin 17. maaliskuuta 2008. Uudelleenjulkaistun albumin nimeksi tuli Baby Baby. Kolmatta singleä "Baby Baby", käytettiin albumin promootioissa.
Albumin promootiot päätettiin 13. huhtikuuta 2008, Inkigayossa.
Haarukkapuuyökkönen
Haarukkapuuyökkönen ("Lithophane furcifera") on Etelä-Suomessa melko yleinen yöperhonen. Sen siipien kärkiväli on 43-47 millimetriä. Haarukkapuuyökkösellä on kaksi sukupolvea, joista ensimmäinen lentää huhti-toukokuussa pajunkukilla ja toinen syys-lokakuussa. Laji on saanut nimensä etusiipien keskellä olevista juovista, jotka jakautuvat haarukkamaisesti. Haarukkapuuyökkösen toukka elää tervalepällä.
Joseph Pitton de Tournefort
Joseph Pitton de Tournefort (5. kesäkuuta 1656 Aix-en-Provence, Ranska – 28. joulukuuta 1708 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hänen tutkimuksensa olivat merkittäviä kaksiosaisen tieteellisen nimen määrittelyssä.
Tournefort kiinnostui kasvitieteestä jo pienenä. Hän pystyi aloittamaan kasvitieteen opinnot vasta isänsä kuoleman jälkeen, sillä isä oli laittanut hänet opiskelemaan teologiaa. Tournefort opiskeli ensin fransiskaanimunkki Charles Plumier’n alaisuudessa ja myöhemmin Jardin des Plantesissa Pierre Magnolin johdolla. Vuonna 1688 Tournefort nimettin Jardin des Plantesin professoriksi, jona hän toimi kuolemaansa asti.
Tournefort keräsi matkoiltaan Pyreneille, Vähään-Aasiaan ja Kreikkaan laajan kasvikokoelman ja sai mainetta kasvitieteellisillä teoksillaan, erityisesti "Éléments de botaniquella" (1694). Teos oli menestys, ja siitä otettiin latinankielinen painos vuonna 1700. Samana vuonna Tournefort johti tutkimusmatkaa itäisen Välimeren alueella ja Lähi-itään. Matkalla oli mukana taiteilija Claude Aubriet, jonka kanssa Tournefort luetteloi 1 356 kasvilajia. Matkasta kertonut "Relation d’un voyage du Levant" julkaistiin vasta Tournefortin kuoleman jälkeen.
Tournefortin työ oli merkittävä kaksiosaisen tieteellisen nimen kehittymisessä. Hän käytti luokittelussa sukunimeä ja lisäksi määritteli lisäksi lajin muutamalla sanalla. Tournefort perusti luokittelunsa kukan ja hedelmän rakenteelle.
William Billingsley
William Billingsley (1758–1828) oli merkittävä englantilainen posliinimaalari. Hänen suunnittelemansa ruusukuvio on tiettävästi kuningatar Elisabet II:n suosikki.
Billingsley syntyi Derbyssä vuonna 1758. Hän pääsi harjoittelijaksi Royal Crown Derbyn tehtaille, jossa hänen samanniminen isänsä oli jo maalamassa astioihin kukkakuvioita. Nuorempi Billingsley kehitti kukkakuvioihin oman, herkän ja luonnonmukaisen tyylinsä, josta tuli hyvin suosittu. Hänen tekniikkaansa kuului levittää maalia paksusti maaliin kastetulla siveltimellä ja sitten pyyhkiä sitä vähemmäksi lähes kuivalla siveltimellä. Vaikka hänet tunnetaan parhaiten ”Billingsleyn ruusuista”, hän maalasi myös maisemia, rakennuksia ja muita kasveja.
Vuonna 1795 hän oli perustamassa Pinxtonin posliinitehdasta John Coken kanssa. Coke oli Pinxtonin varakkaan kappalaisen pastori D'Ewes Coken poika. Billingsley oli ollut 21 vuotta Royal Crownissa ja tehnyt siellä erilaisia materiaalikokeiluja, ja näki uudessa yrityksessä mahdollisuuden tehdä jotain uutta. Tehdas käytti erityisen valkoista, läpikuultavaa kaoliinipitoista savea. Billingsleyn uusilla resepteillä syntyi kauniita, mutta helposti hajoavia tuotteita, ja hävikki oli suurta. Pixtonin tehdas oli toiminnassa vain seitsemäntoista vuoden ajan, joten sen tuotteista on tullut keräilyharvinaisuuksia.
Vuonna 1813 Billingsley perusti oman tehtaan vävynsä kanssa Nantgarwiin Etelä-Walesiin. Sama ongelma toistui siellä: kokonaiset uunilliset posliiniesineitä hajosivat poltossa. Silloin kun poltto onnistui, tuloksena oli hyvin kauniita tuotteita, mutta hävikki oli suurta. Mukaan haettiin yhtiökumppaneita, mutta ongelmia ei saatu ratkottua. Billingsley lähti Walesista 1820, ja tehdas suljettiin 1822.
Billingsley työskenteli uransa varrella myös Mansfieldissä, Worcesterissä, Swanseassa ja Coalportissa, ja paikalliset posliinimaalarit saivat häneltä vaikutteita.
Rancho Mirage
Rancho Mirage on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki perustettiin 1973 ja se sijaitsee noin 180 kilometriä Los Angelesista itään. Rancho Miragen asukasluku vuonna 2009 oli 16 799.
Ervelän rautatieasema
Ervelän rautatieasema (lyh. Erv, ratakm 122+997) oli rautatieliikennepaikka Perniön Ervelän kylässä joka nykyään on osa Salon kaupunkia. Asema perustettiin paikallisen osuuskaupan pyynnöstä. Alkujaan liikennepaikka sijaitsi radan eteläsivulla, mistä se siirrettiin lopulliselle paikalleen vuonna 1919. Vanhalle paikalle ei olisi ilmeisesti ollut mahdollista rakentaa ratapihaa.
Vuonna 1963 Ervelän liikennepaikka alennettiin laiturivaihteesta miehittämättömäksi seisakevaihteeksi. Henkilöliikenteeltä Ervelä suljettiin vuonna 1977. Se toimi vielä joitakin vuosia linjavaihteena, kunnes vaihde poistettiin käytöstä vuonna 1981. Lopullinen lakkautus tapahtui vuonna 1982. Kun rataa loivennettiin myöhemmin, asemarakennus siirtyi aiempaa kauemmaksi ratalinjasta.
Asema siirtyi yksityisomistukseen vuonna 2006, ja se on kunnostettu alkuperäiseen asuunsa.
Nykyinen Ervelän liikennepaikka (ratakm 119+816) on eri liikennepaikka kuin alkuperäinen asema. Se avattiin käyttöön vuonna 1992, ja se sijaitsee alkuperäisestä Ervelän rautatieasemasta neljä kilometriä etelään päin. Uudessa liikennepaikkarakennuksessa on pieni junasuorittajan koppi sellaisia tilanteita varten, joissa radan kauko-ohjaus ei toimi.
Rondell Bartholomew
Rondell Bartholomew (s. 7. huhtikuuta 1990) on grenadalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Bartholomew voitti Carifta Games -kilpailujen alle 20-vuotiaiden 400 metrin juoksun Basseterressä 2008, mutta karsiutui Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa saman matkan välierissä. Vuonna 2009 hän saavutti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa Vieux Fortin Carifta Gameseissa ja pronssia Port-of-Spainin Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui kuudenneksi Daegun MM-kilpailuissa 2011.
Jouko Klemettilä
Jouko Antero Klemettilä (s. 3. maaliskuuta 1961 Rauma) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt myös useissa suomalaisissa elokuvissa ja tv-sarjoissa sekä toiminut ääninäyttelijänä.
Nixon Chepseba
Nixon Kiplimo Chepseba (s. 12. joulukuuta 1990 Keiyo, Rift Valley) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Chepseba sai hopeaa Bambousin alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailujen 1 500 metrin juoksussa 2009. Hän voitti saman matkan Timanttiliigan kilpailuissa Dohassa, Shanghaissa ja Zürichissä 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 1 500 metrillä 11:nneksi ja voitti samana vuonna Timanttiliigan kilpailun Berliinissä. Hän oli neljäs Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Hal Walker
Hal Walker (1895–1972) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ennen ohjaajanuraansa Walker oli näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Vaarojen laiva" (1937). Walkerin muihin elokuviin kuuluu muun muassa "Tontut toverukset lännessä" (1950).
Bertalan Hock
Bertalan Hock (s. 1953 Budapest) on unkarilainen urkuri. Hän opiskeli Budapestissa ja Weimarissa. Hän aloitti vuonna 1976 työskentelyn Budan Matiaksenkirkossa, jossa valvoi urkujen rekonstruointia. Hock on esiintynyt sekä Unkarissa että ulkomailla, ja hänen soittoaan kuullaan muun muassa Naxoksen levyillä. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu teoksia Bachista nykymusiikkiin.
Mithun Chakraborty
Mithun Chakraborty (oik. Gouranga Chakraborty, s. 16. kesäkuuta 1947) on intialainen näyttelijä, aktivisti ja yrittäjä. Hän on esiintynyt yli 250 hindinkielisessä elokuvassa, ja on näytellyt myös useissa bengalin-, orijan- ja bhodžpurinkielisissä elokuvissa. Hän on voittanut kolme arvostettua National Film Awards -palkintoa.
Chakraborty on naimisissa entisen näyttelijän Yogeeta Balin kanssa ja heillä on neljä lasta, kolme poikaa ja yksi tytär. Heidän vanhin poikansa, Mimoh Chakraborty, on myös näyttelijä.
Imane Merga
Imane Merga (s. 15. lokakuuta 1988) on etiopialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Merga sijoittui Mombasan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2007 junioreiden kilpailussa seitsemänneksi ja sai pronssia joukkuekilpailussa. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa Ouagadougoussa hän oli kolmas 10 000 metrin juoksussa. Hän voitti 10 000 metrin Etiopian-mestaruuden 2008. Seuraavana vuonna hän oli samalla matkalla neljäs Berliinin MM-kilpailuissa ja voitti 5 000 metriä .
Merga voitti 2010 timanttiliigan 5 000 metrin juoksut Oslossa ja Roomassa. Hän voitti myös matkan kokonaiskilpailun. Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän oli 5 000 metrillä viides. Hän voitti maailmanmestaruuden Punta Umbrian maastojuoksun MM-kilpailuissa 2011 ja sai lisäksi hopeaa joukkuekilpailussa. Timanttiliigassa hän voitti 5 000 metriä Roomassa, Eugenessa ja Brysselissä sekä 5 000 metrin kokonaiskilpailun toisena vuonna peräkkäin. Daegun MM-kilpailuissa Merga saavutti pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.19,14. 5 000 metrillä hän sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta hänet hylättiin kilpailun jälkeen hänen juostuaan radan sisäpuolella.
Merga sai Bydgoszczin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2013 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 10 000 metrillä 12:nneksi. Marrakechin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi.
Yenew Alamirew
Yenew Alamirew (s. 27. toukokuuta 1990) on etiopialainen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija.
Alamirew juoksi uransa ensimmäisessä hallikilpailussa, Stuttgartissa helmikuussa 2011, sisäratojen kaikkien aikojen maailmantilaston kolmannelle sijalle 3 000 metrin juoksussa ajalla 7.27,80. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 3 000 metriä Dohan Timanttiliigan kilpailussa. Maputon Afrikan kisoissa hän sai 5 000 metrillä hopeaa ajalla 13.43,33. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Alamirew oli yhdeksäs 3 000 metrillä ajalla 7.45,15. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä 12:nneksi
Alamirew voitti 2013 Timanttiliigan 5 000 metrin juoksut Roomassa, Lausannessa ja Brysselissä. Moskovan MM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla yhdeksäs.
Weyburn
Weyburn on kaupunki Kanadassa Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee Souris River -joen varrella, noin 110 kilometriä kaakkoon provinssin pääkaupungista Reginasta ja 70 kilometriä pohjoiseen Yhdysvaltain rajalta. Kaupungin väkiluku on 9 433 (2006).
Kaupungin nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Joidenkin lähteiden mukaan kaupunki olisi nimetty rautatietä rakentaneen työporukan johtajan mukaan, toisten lähteiden mukaan nimi juontaa juurensa skotin kielestä, kun eräänä kuumana kesäiltana Sourisjoen ylitettyään skotlantilainen tutkimusmatkailija antoi alueelle nimen "Wee Burn", joka taas myöhemmin muutettiin nykyiseen muotoonsa, Weyburn.
Eurooppalainen asutus seudulla sai alkunsa Canadian Pacific Railwayn rautatien valmistuttua itäisestä Kanadasta läheiseen Estevanin kaupunkiin vuonna 1892 ja kaksi vuotta myöhemmin Soo Line Railroad (Nykyisin Canadian Pacificin omistama) rakensi rautatien Yhdysvaltojen Minneapolisista Estevanin ja Weyburnin kautta Moose Jaw’n kaupunkiin. Canadian Pacificin rautatie toi lukuisia siirtolaisia itäisestä Kanadasta ja Soo Line taas vastaavasti Yhdysvalloista. Yksi ensimmäisistä siirtolaisista alueella oli William Hunt, joka perusti Weyburnin postitoimiston 1. elokuuta 1895. Weyburn sai kylän arvon 22. lokakuuta 1900. Vain kolme vuotta myöhemmin 5. elokuuta se sai kaupungin (town) statuksen ja 1. syyskuuta 1913 siitä tehtiin suurempi kaupunki (city). Kaupungin väkiluku kasvoi sen alkuaikoina voimakkaasti. Vuonna 1901 Weyburnin väkiluku oli vain 113 asukasta, ja vuoteen 1916 mennessä väkiluku oli kasvanut 3 050 asukkaaseen. 1950-luvulla väkiluvun voimakkaaseen kasvuun vaikutti öljyteollisuus, kun kaupungin lähellä aloitettiin öljyporaustoiminta.
Weyburn on Kanadan suurin sisämaassa sijaitseva viljankäsittelytoimipiste. Maatalous on kaupungin tärkein teollisuudenala. Toinen merkittävä työllistäjä on öljyteollisuus, ja kaupungin lähialueella sijaitsee noin 600 öljylähdettä. Muita merkittäviä työllistäjiä ovat palvelusektori, etanolin jalostus, kaapeleiden valmistus, muut teollisuudenalat ja rakennustarvikkeiden valmistus.
Kanal – kirottujen tie
Kanal – kirottujen tie () on Andrzej Wajdan ohjaama elokuva vuodelta 1957. Se on toinen osa sotatrilogiasta, jonka ensimmäinen osa on "Sukupolvi" (1954) ja kolmas osa "Tuhkaa ja timanttia" (1958). Elokuvan aiheena on toisen maailmansodan aika, syyskuu 1944 ja vastikään puhjennut Varsovan kansannousu.
Piikkiluppio
Kasvi on voimakkaasti haarova varpu tai pieni pensas, joka jää alle 75 cm korkeaksi. Versot ovat villakarvaisia. Lehdissä on 9-15 lehdykkää. Samassa kasvissa on ylhäällä emikukkia, alhaalla hedekukka. Hedelmät ovat meheviä ja marjamaisia.
Piikkiluppiota tavataan Albaniassa, Kreetalla, Kroatiassa, Kyproksella, itäisen Egeianmeren saarilla, Kreikassa, Israelissa, Italiassa, Jordaniassa ja Libanonissa.