hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jayna Hefford
Jayna Hefford (s. 14. toukokuuta 1977 Trenton, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa viisissä olympialaisissa ja voitti niissä neljä kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä seitsemän kultamitalia. Vuosien 2004 ja 2005 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 267 ottelua ja teki niissä 157 maalia sekä keräsi kaikkiaan 291 tehopistettä.
Hefford edusti seuratasolla Brampton Thunderia. Hänen kunniakseen jääkiekkoliiga CWHL on kaudesta 2015–2016 lähtien jakanut Jayna Hefford Trophyn pelaajien valitsemalle liigan arvokkaimmalle pelaajalle. Vuonna 2018 Hefford nimettiin Hockey Hall of Fameen.
Maeldun
Maeldun (myös Maeldúin tai Mael Dúin) on irlantilaiseen kansanperinteeseen kuuluvan immramm-tarinan ("matkakertomus") sankari. Tarinan nimi on "Immram Curaig Mael Dúin".
Maeldunin äiti oli nunna, jonka aransaarelainen ylimys Ailill raiskasi. Myöhemmin merirosvot surmasivat Ailillin. Maeldun päättää lähteä purjehdusmatkalle, kun druidi on neuvonut häntä etsimään isänsä surmaajan. Maeldun näkee tappajan ensimmäisellä saarella, jota hän ja matkakumppaninsa lähestyvät, mutta myrsky työntää heidät takaisin merelle. He viettävät merillä kolme vuotta ja seitsemän kuukautta. Matkallaan he kohtaavat monia ihmeitä, ja Maeldun vierailee 31 saarella.
Joillakin saarilla on outoja olentoja, yhdellä saarella esimerkiksi muurahaiset ovat varsan kokoisia. Toiset saaret taas ovat hyvin jäsentyneitä. Eräs saari on jakautunut mustaan ja valkeaan osaan, jossa kaikki valkoinen muuttuu mustaksi yhdellä puolella ja toisin päin. Eräällä toisella saarella aidat jakavat saaren aristokraattisen hierarkian perusteella. Naisten saarelta matkamiesten on vaikeaa päästä pois. Saaren kuningatar heitää lankakerän veneeseen, aina kun se on lähdössä, ja joka kerta kun he sieppaavat kerän, heidän on jäätävä saarelle kolmeksi kuukaudeksi. Viimein he katkaisevat kerän sieppaavan miehen käden poikki ja pääsevät pakoon. Toiseksi viimeisellä saarella Maeldun kumppaneineen kohtaa munkin, joka aikoinaan ryösti aarteet kirkoltaan ja vietiin kallioiselle saarelle. Siellä munkki kuitenkin saa kuin ihmeen kautta ruokaa. Munkki neuvoo Maeldunia tekemään sovinnon isänsä tappajan kanssa. Viimeinen saari onkin heidän näkemänsä ensimmäinen saari ja täällä sovitus tapahtuu.
Kaguya
SELENE (Selenelogical and Engineering Explorer), tunnettuna myös nimellä Kaguya, oli Japanin toinen kuuluotain, Hitenin jälkeen. Sen valmisti Institute of Space and Astronautical Science (ISAS) ja National Space Development Agency (NASDA), se laukaistiin syyskuun 14. 2007. Vuoden ja kahdeksan kuukauden jälkeen, se ohjattiin Kuun pinnalle kesäkuun 10. 2009.
Caroline Ouellette
Caroline Ouellette (s. 25. toukokuuta 1979 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti joka kerta kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä kuusi kultamitalia. Vuoden 2012 MM-kilpailuissa hän teki loppuottelussa mestaruuden Kanadalle tuoneen jatkoaikamaalin.
Ouellette edusti CWHL-liigassa Montreal Starsia, joka myöhemmin muutti nimekseen Montreal Canadiennes. Hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 2009 ja 2011. Hänen joukkueensa voitti Clarkson Cupin vuosina 2009, 2011, 2012 ja 2017.
Péter Zwack
Péter Zwack (21. toukokuuta 1927, Budapest – 5. elokuuta 2012, Venturina Terme) oli unkarilainen liikemies ja diplomaatti. Hänet tunnetaan etenkin Unicum-merkkisen alkoholijuomatehtaan johtajana. Zwack oli Unkarin Yhdysvaltain suurlähettiläs vuosina 1990–1991.
Péter Zwack syntyi Budapestissä vuonna 1927. Zwackin suku on pyörittänyt Unicum-juoman tehdasta Budapestissä 1800-luvulta saakka. Toisen maailmansodan jälkeinen kommunistihallinto alkoi kansallistamaan maan yrityksiä ja Unicumia johtanutta Péter Zwackin isää János Zwackia vastaan langetettiin valtionpetostuomio. Koko perhettä uhkasi pakkotyöleirituomio.
János piilotti poikansa, Péterin, yhteen jugoslavialaiseen tavarajunaan, mutta itse hän ei enää päässyt kyytiin. Saavuttuaan Länsi-Jugoslaviaan nuori Péter joutui kävelemään Italian rajalle asti, mistä hän pääsi Triesteen. János lahjoi erään neuvostokuorma-autokuljettajan, joka suostui kuljettamaan hänet tyhjässä öljytynnyrissä pois Unkarista. Jánoksella ei ollut rahaa mukana, ainoastaan henkilöpaperit ja Unicumin resepti takin taskussa. János tapasi poikansa myöhemmin Italiassa ja ennen heidän muuttoa Yhdysvaltoihin, hän teki sopimuksen perheen italialaisen ystävän kanssa, että oikeaa Zwack Unicumia alettaisiin valmistaa Italiassa, mutta ainoastaan Zwackien toimittamilla yrteillä. Tästä lähtien oli kahdenlaista Unicumia: Unkarin valtion Unicum, sekä aito ja perinteinen Zwack Unicum.
Péter Zwack palasi vuonna 1970 Italiaan ja alkoi johtaa Zwack Unicumia.
1980-luvun loppupuolella, sosialistisen ilmapiirin vapautuessaan Péter Zwack pääsi aloittamaan neuvottelut Unkarin valtion kanssa alkuperäisen Budapestissä sijaitsevan Unicum-tehtaan takaisinlunastamisesta. Kauppaan päästiin vuonna 1988 ja virallisesti 10. heinäkuuta 1989 Zwack Unicum Budapest -yhtiö jälleenperustettiin ja Unicumin valmistus palasi takaisin Unkariin. Tuolloin sen alkupääoma oli 60 miljoonaa forintia (siihen aikaan noin 1,7 miljoonaa markkaa), josta Unkarin valtio omisti 50 prosenttia ja Péter Zwack sekä Emil Underberg 50 prosenttia. Vuoteen 1990 asti sekä Unkarin valtion että Zwackin Unicumia oli saatavilla yhtäaikaisesti.
Péter Zwack nimettiin Unkarin Washingtonin-suurlähettilääksi vuonna 1990 ja tämän vuoksi hän joutui luopumaan Yhdysvaltain kansalaisuudestaan. Toimiessaan suurlähettiläänä hänelle myönnettiin George Washington -palkinto kahden maan suhteiden edistämisestä. Péter Zwack ajautui kuitenkin erimielisyyksiin silloisen Unkarin ulkoministerin Géza Jeszenszkyn kanssa ja vuonna 1991 hänet erotettiin tehtävästään.
Péter toimi 1994–1998 sekä vuonna 2002 kansanedustajana Unkarin parlamentissa.
Péter Zwack kuoli 85-vuotiaana Italiassa 5. elokuuta 2012.
Artina 29
Artina 29 on 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla valmistettu suomalainen purjevene. Sen on suunnitellut Hans Groop ja sitä valmisti Artekno Oy Kangasalla. Artekno Oy:ltä hankituista Artina 29 -veneen muoteista valmistettiin 1990-luvun puolivälin tienoilla Siuntiolaisen Swing Yachts Ltd Oy:n toimesta Swing 291 -purjevenettä, jota kutsutaan usein myös nimellä Artina 291.
Artina 29:n suunnittelun lähtökohtana oli luoda avomerikelpoinen, hyvin purjehtiva ja urheilullinen matka- ja perhevene. Veneen oli määrä tarjota mukavat lomanviettotilat neljälle henkilölle. Ensimmäiset piirustukset valmistuivat 1988. Artina 29 oli ensimmäinen Hans Groopin tietokoneavusteisesti suunnittelema vene.
Swing/Artina 291 eroaa Artina 29:stä uimatason ja sisustan yksityiskohtien osalta. Swing 291:n uimataso suunniteltiin uudelleen ja se on tyylikkäästi porrastettu ja suurella ankkurikotelolla varustettu. Sisustaa on muotoiltu uudelleen pyöreämmillä yksityiskohdilla ja WC:n istuin on käännetty veneen kulkusuunnan mukaiseksi käytettävyyden parantamiseksi. 
Artina 29:n tukeva runko on kerrosrakenteinen ja kevlarkuidulla vahvistettu. Veneen pohja on umpilaminaattia ja kyljissä on 15 mm balsakerrosrakenne. Veneen kansilaminaatin väliaineena on Divinycell -matto ja laipiot on laminoitu kiinni runkoon. Artina 29:n eväköli on valmistettu lyijystä, ja sen alaosassa on pienet siivekkeet vähentämässä kärkipyörrettä ja lisäämässä kölin oikaisuvoimaa. Kölin kiinnitys on hoidettu yhdeksällä 16mm haponkestävällä pultilla. Veneen peräsin on elliptinen ja sen edessä on skeg tukemassa peräsintä ja antamassa veneelle suuntavakautta. Pinnaohjaus kuului veneen vakiovarustukseen, mutta rattiohjaus voitiin asentaa lisävarusteena. Artina 29:n avotilaan mahtuu 6 henkilöä. Istuinlaatikon reunat ovat istuinmukavuuden kannalta matalahkot. Avotilan penkit, lattia sekä uimataso ovat teak-päällysteisiä.
Veneessä on makuupaikat viidelle aikuiselle ja yhdelle pienehkölle lapselle.
Vene-lehden testeissä niin Artina 29 kuin Artina/Swing 291 kuvataan mukavaksi ja helposti hallittavaksi veneeksi. Venettä kehutaan kettteräksi, vaikkakin hieman raskaan tuntuiseksi. Lateraalitasapainon mainitaan olevan erittäin hyvä.
Veneen LYS-luku on 1.12.
Kari Wilén: ""Uusi eurokoko. Artina29, Dehler 28, First 285, Gib´sea 282 ja Guyline 822"". Vene 2/1989
Kari Wilén ja Kamu Stråhlmann: ""Artina 291, Kesytetty eurovene"". Vene 6/1995
Kauhanen, Ilpo: ""Hans Groop, suomalainen venesuunnittelija - H-veneestä Kultapokaaliin"". Moreeni, Vantaa, 2012
Pakaslahti
Pakaslahti voi tarkoittaa:
Valtuustoaloite
Valtuustoaloite (kuntalaissa "valtuutetun aloite") on kunnanvaltuutetun tekemä aloite, joka esitetään kunnanvaltuuston kokouksessa.
Valtuustoaloitteiden käsittelystä ei säädetä kuntalaissa. Sen sijaan kuntalaki edellyttää, että kunnan hallintosäännössä on päätettävä, miten valtuutettujen aloitteet on käsiteltävä. Kunta voi siis rajoittaa valtuutettujen aloiteoikeutta.Kuntalaisen aloiteoikeus perustuu vahvemmin kuntalakiin, mutta kuntalaisaloitteenkin käsittelystä säädetään kunnan hallintosäännössä.
Kuntaliiton julkaisemassa hallintosäännön mallipohjassa suositellaan, että valtuustoaloite lähetetään kunnanhallituksen käsiteltäväksi. Asiasta voidaan käydä lähetekeskustelu valtuustossa. Kuntaliiton mallipohjassa myös esitetään, että kunnanhallituksen tulee vuosittain esittää luettelo valtuustoaloitteista, joita ei ole edellisen vuoden aikana käsitelty loppuun. Valtuusto voi todeta, mitkä aloitteista on käsitelty loppuun.
Grönstrand
Grönstrand voi tarkoittaa:
Carstens
Carstens voi tarkoittaa:
John E. Amos Power Plant
John E. Amos Power Plant on kivihiiltä käyttävä voimalaitos Putnamin piirikunnassa Yhdysvaltain Länsi-Virginiassa. Sen omistaa Appalachian Power, joka on American Electric Powerin tytäryhtiö. Sen kapasiteetti on 2 933MW.
AEP teki sopimuksen kansalaisjärjestöjen kanssa voimalan saasteiden vähentämisestä. Järjestöjen tekemän selvityksen mukaan AEP:n kolmen hiilivoimalan, joista yksi on John E. Amos Power Plant, läheisiin vesistöihin laskemat päästöt ylittivät Clean Water Act -lain maksimit. AEP lupasi laskea saastemäärät lain mukaiselle tasolle kesäkuun 2015 loppuun mennessä.
Tuvan kansantasavalta
Tuvan kansantasavalta tai Tannu Tuvan kansantasavalta () oli osittain tunnustettu valtio entisen Venäjän keisarikunnan Tuvan protektoraatin alueella.
Neuvostoliitto ja Mongolia olivat ainoat valtiot, jotka tunnustivat Tuvan itsenäisyyden.
Nykyään Tuva on osa Venäjää.
Ennen kuin Venäjän keisarikunta liitti Tuvan itseensä, se oli osa Mongoliaa, joka taas oli osa Qing-dynastiaa.
Venäjän vallankumouksen ajan kaaos antoi tuvalaisille mahdollisuuden julistaa maansa itsenäiseksi. 4 elokuuta 1921 bolševikit perustivat Tuvan kansantasavallan josta käytettiin nimeä Tannu Tuva vuoteen 1926 saakka.
Pääkaupunki Khem-Beldir nimettiin uudelleen Kyzyliksi. Neuvostoliiton ja Mongolian kansantasavallan sopimus vuonna 1926 vahvisti valtion itsenäisyyden. Vaikka muut valtiot eivät tunnustaneet sen itsenäisyyttä, se näkyi Yhdysvalloissa valmistetuissa kartoissa ja karttapalloissa.
Tuvan ensimmäinen pääministeri oli Donduk Kuular. Hän teki Buddhalaisuudesta valtion virallisen uskonnon ja yritti vähentää Venäjältä tulleiden uudisasukkaiden ja propagandan määrää. Neuvostoliitto huolestui muutoksista, ja vuonna 1929 Kuular pidätettiin ja teloitettiin Tuvan vallankaappauksen aikana.
Vallankaappauksen jälkeen uusi hallitus yritti tuhota buddhalaisuuden ja shamanismin Tuvassa Stalinin rohkaisemana.
On sanottu että Tuva liittyi Toiseen maailmansotaan Neuvostoliiton kanssa 22. tai 25. kesäkuuta 1941, mutta asiasta ei olla varmoja. Joka tapauksessa Tuvasta tulleet vapaaehtoiset auttoivat Neuvostoliittoa sodassa akselivaltoja vastaan.
11. lokakuuta 1944 Tuvan pienen kansanparlamentin pyynnön jälkeen Tuva liitettiin Neuvostoliittoon autonomisena alueena. Saltšak Toka sai Tuvan kommunistisen puolueen ensimmäisen sihteerin tittelin.
Tuva oli autonominen tasavalta vuoden 1961 lokakuusta vuoteen 1992.
Marshall Ashmun Upson
Marshall Ashmun Upson (23. marraskuuta 1828 – 6. lokakuuta 1894) oli yhdysvaltalainen journalisti, postimestari ja kirjailija. Hän oli Pat Garrettin kirjan "An Authentic Life of Billy the Kid" (1882) pääasiallinen kirjoittaja.
Marshall Ashmun Upson työskenteli reportterina muutamille newyorkilaisille sanomalehdille, hankki mainetta "Cincinnati Enquirer" -nimisessä lehdessä ja perusti "Leavenworth Heraldin". Sen jälkeen hän matkusti läntisten osavaltioiden läpi. Hän sai töitä Coloradossa, Utahissa, Kansasissa ja Intiaaniterritoriossa. Hän omisti pienen sanomalehden Missourissa ja osti osan "Mesilla Newsistä". Välillä hän työskenteli opettajana tai konttoristina. Vuonna 1876 Upson tutustui Van C. Smithiin, joka oli karjatilan omistaja ja uhkapeluri. Hän oli Smithin omistaman kaupan johtaja. Lopulta Upson toimi maanviljelijänä, postimestarina, rauhantuomarina ja julkisena notaarina.
Lincolnin piirikunnan sodan (1878–1881) aikana ”Ash” Upson oli Roswellin postimestari. Hän tutustui Pat Garrettiin vuonna 1879 Roswellissa. Upson tunsi Billy the Kidin, vaikka tuskin kovin läheisesti. Garrett ampui Billy the Kidin heinäkuussa 1881, ja Upson muutti asumaan Garrettin karjatilalle elokuussa 1881.
Garrett päätti kirjoittaa oman kertomuksen Billy the Kidistä ja pyysi Upsonia kirjansa haamukirjoittajaksi. Maalis- tai huhtikuussa 1882 ilmestyi Upsonin ja Garrettin yhteistyönä "An Authentic Life of Billy the Kid".
Ash Upson kuoli Uvaldessa Garrettin tilalla lokakuussa 1894.
Johan Korsström
Ernst Johan Axel Göransson Korsström (7. lokakuuta 1938 Helsinki – 23. maaliskuuta 2018) oli suomalainen arkkitehti.
Korsström harjoitteli opiskeluaikanaan muun muassa Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa 1961–1963 ja vuodesta 1963 alkaen hän työskenteli Ålander-Packalén-Korsströmin arkkitehtitoimistossa. Toimiston perustajia olivat arkkitehdit Per-Mauritz Ålander (s. 1928), Rurik Packalén (1929–2013) ja Karl-Erik Hagner (s. 1938). Johan Korrströmistä tuli toimiston osakas 1968. Toimisto teki suunnittelutöitä erityisesti Suomen ruotsinkielisille alueille. Toimisto suunnitteli muun muassa Inkoon kunnantalon (1977), Tuuliniityn koulun Espoossa (1989), Kemijärven kulttuurikeskuksen (1984) ja musiikkiopiston (1995), Espoonlahden hoitokodin (2003) ja useita päiväkoteja. Korsström toimi myös Porvoon vanhankaupungin neuvoa-antavana arkkitehtinä 1989–1990 ja 1992–1993.
Camphin-en-Pévèle
Camphin-en-Pévèle on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Belgian rajalla noin 20 kilometriä Lillestä itään.
Kunnan läpi kulkee polkupyöräkilpailu Pariisi–Roubaix reitti ja siihen kuuluvat kaksi mukulakivikatuosuutta. Kokonaan kunnan alueella kulkeva osuus tunnetaan nimillä "Pavé de Camphin-en-Pévèle" tai "Pavé de la Justice", sekä osittain kunnan alueella kulkeva osuus tunnetaan nimillä "Carrefour de l'Arbre" tai "Pavé de Luchin".
Jalkapalloseura Lille OSC:lla on Camphin-en-Pévèlessä suurikokoinen harjoituskeskus Domaine de Luchin.
Civita di Bagnoregio
Civita di Bagnoregio on Bagnoregion kunnan frazione. Se sijaitsee Keski-Italiassa Lazion alueella Bolsenan järven ja Tiberin jokilaakson välissä. Etruskien perustama Civita tunnetaan myös kaupunkina, joka tekee kuolemaa, "La cittâ che muore".
Civita di Bagnoregio erottuu selkeästi ympäristöstään. Se on rakennettu 443 metriä korkealle kukkulalle Rio Torbidon ja Rio Chiaron eroosiolaaksoon Bagnoregion nykyisen keskustan itäpuolelle.
Etruskit perustivat Civita di Bagnoregion noin 500 vuotta eaa. Roomalaiset ottivat alueen hallintaansa 260-luvulla eaa., ja heidän valtakuntansa romahdettua alueen valloittivat gootit ja langobardit. Sittemmin frankkien kuningas Kaarle Suuri antoi Civitan Kirkkovaltiolle. Eroosio ja maanjäristykset heikensivät Civitan asuttavuutta, ja vuoden 1795 järistyksen jälkeen väestö muutti Rotaan, joka on Bagnoregion nykyinen keskus. 2010-luvulla Civitassa on asunut vakituisesti kymmenkunta ihmistä.
Civitan rakennuskanta periytyy lähinnä keskiajalta ja renessanssin kaudelta. Teologi Bonaventura syntyi Civitassa vuoden 1220 tienoilla.
I borghi più belli d'Italia -yhdistys on valinnut Civita di Bagnoregion yhdeksi Italian kauneimmista kylistä.
Civitassa on kuvattu useita televisio- ja elokuvatuotantoja, kuten Stenon ohjaama komedia "I due colonnelli" (1963). Suomalainen televisioelokuva "Lacrimosa" (2008) kuvattiin osittain Civitan maisemissa.
Ford Escort (Pohjois-Amerikka)
Ford Escort on Fordin vuosina 1980–2003 Pohjois-Amerikan markkinoille valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi sikäläisillä markkinoilla Ford Pinton. Pohjoisamerikkalainen malli erosi Euroopassa myytävästä Escortista.
Mallin ensimmäinen sukupolvi esiteltiin syksyllä 1980. Se muistutti korin muotoilultaan eurooppalaista Escortia, mutta tekniikka oli näissä kahdessa mallissa erilaista. Escortin ylellisempi versio oli nimeltään Mercury Lynx, lisäksi mallin tekniikkaan perustui coupé-malli Ford EXP.
Toisen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1990, ja se perustui Mazdan kehittämälle pohjalevylle. Uutena korimallina oli neliovinen sedan. Aasiassa ja Australaasiassa Escortia myytiin nimellä Ford Laser. Autoa myytiin jälleen myös ylellisempänä versiona Mercury Tracer -nimisenä.
Kolmannen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1996. Ulkoisesti auto koki perusteellisen uudistumisen, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Hatchback-korimallit poistuivat valikoimasta.
Kolmannen sukupolven malliin perustuva kaksiovinen coupé-korinen Escort ZX2 esiteltiin vuonna 1997 korvaamaan Ford Probe. Mallin nimeksi tuli vuonna 2001 pelkkä Ford ZX2. Seuraavana vuonna auto koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulan ilmettä.
Mercury Lynx
Mercury Lynx on Mercuryn vuosina 1980–1987 valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Mercury Bobcatin. Se oli ylellisempi versio pohjoisamerikkalaisesta Ford Escortista, samaan tapaan kuin edeltäjä oli ollut Ford Pinton ylellisempi versio. Lynxin seuraajaksi tuli Mercury Tracer.
Tilapäinen valiokunta
Tilapäinen valiokunta on kunnanvaltuuston asettama tilapäinen toimielin, joka perustetaan erityisen asian käsittelyä varten.
Kuntalaissa säädetään, että tilapäinen valiokunta valmistelee luottamushenkilöiden erottamista koskevan asian tai kunnanjohtajan erottamista taikka toisiin tehtäviin siirtämistä koskevan asian. Tilapäinen valiokunta voidaan myös asettaa hallinnon tarkastamista ja lausunnon antamista varten.
Jos kunnanhallitusta ei saada päätösvaltaiseksi jäsenten ja varajäsenten esteellisyyksistä johtuen, on valtuuston asetettava tilapäinen valiokunta hoitamaan niitä asioita, joita kunnanhallitus ei pysty päättämään esteellisyyksien vuoksi.
Tilapäisen valiokunnan asettamisesta päättää kunnanvaltuusto kunnanhallituksen esityksestä tai kun neljäsosa valtuutetuista sitä aloitteessa vaatii. Tilapäisen valiokunnan jäsenten on oltava valtuutettuja tai varavaltuutettuja. Tilapäisen valiokunnan toimikausi loppuu, kun asian käsittely päättyy kunnassa.
Mercury Tracer
Mercury Tracer on Mercuryn vuosina 1987–1999 Pohjois-Amerikan markkinoille valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Mercury Lynxin.
Ensimmäisen sukupolven Tracer on ylellisempi versio Aasiassa ja Australaasiassa myydystä Ford Laserista, joka puolestaan perustuu Mazda 323 -malliin.
Vuonna 1990 esitelty toisen sukupolven Tracer on pohjoisamerikkalaisen Ford Escortin ylellisempi sisarmalli. Autot perustuvat Mazdan kehittämälle pohjalevylle.
Kolmannen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1996. Ulkoisesti auto koki perusteellisen uudistumisen, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä.
Hem (Nord)
Hem on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Lillestä itään.
Kunnan nähtävyyksiä on kappeli, "Chapelle Sainte-Thérèse-de-l'Enfant-Jésus et de la Sainte-Face". Kappelin suunnitteli sveitsiläinen arkkitehti Hermann Baur vuonna 1956 tekstiiliteollisuuden suurliikemiehen Philippe Leclercqin pyynnöstä. Kappeli sisältää Alfred Manessierin lasimaalauksia sekä useita muita nykytaiteen teoksia.
John Tunstall
John Henry Tunstall (6. maaliskuuta 1853 Lontoo – 18. helmikuuta 1878 Lincoln) oli brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen kauppias ja karjatilallinen. Tunstallin murha helmikuussa 1878 käynnisti Lincolnin piirikunnan sodan New Mexicossa.
John Tunstall syntyi Dalstonissa Hackneyn esikaupunkialueella Lontoossa. Hän työskenteli parissa yrityksessä Lontoossa, joista ensimmäisessä 15-vuotiaana. Kesällä 1869 hän teki kiertomatkan Eurooppaan.
Vuonna 1872 Tunstall lähti Victoriaan Brittiläiseen Kolumbiaan Kanadaan huolehtimaan vuonna 1868 perustetun Turner, Beeton & Tunstall -nimisen perheyrityksen merentakaisesta sivuliikkeestä. Yrityksen johdossa oli Tunstallin isän kanadalainen liikekumppani John Turner. Tunstall työskenteli yrityksessä konttoristina. Tunstall oli tuottelias kirjeiden kirjoittaja. Hän kirjoitti Englantiin isälleen, joka oli hänen päärahoittajansa. Kirjeiden ja päiväkirjan ansiosta hänen elämänsä on dokumentoitu hyvin.
Tunstall oli luonteeltaan etäinen ja tärkeilevä ja teki huonon vaikutuksen kanadalaisiin. Vietettyään neljä vuotta Victoriassa hän lähti Kaliforniaan ottamaan selkoa lampaiden kasvatuksesta. Hän suostutteli isäänsä rahoittamaan hanketta. Lampaiden kasvatus ei onnistunut ja marraskuussa 1876 hän muutti New Mexicoon.
Tunstall tapasi lakimies Alexander McSweenin Santa Fessä ja muutti Lincolniin. Hän investoi noin 15 000 dollaria (nykyrahassa noin 1,5 miljoonaa) kauppaan, karjatilaan ja muuhun yritystoimintaan. Tunstallin ja McSweenin perustaman pankin toimitusjohtaja oli John S. Chisum.
Santa Fe Ring oli paikallinen korruptoitunut karjankasvattajien ja liikemiesten muodostama ryhmittymä. L. G. Murphy & Co. ja sen seuraaja J. J. Dolan & Co., joka tunnettiin nimellä ”Talo” (), olivat vuosia pitäneet otteessaan lähes kaikkia alueen rahantekohankkeita. John Tunstall, Alexander McSween ja John Chisum vastustustivat Murphyn ja Dolanin ”Talon” ylivaltaa.
Helmikuuhun 1878 mennessä molemmat osapuolet olivat levittäneet toisistaan juoruja, hyökänneet julkisesti toistensa kimppuun territorion lehdistössä ja olivat jakaneet henkilökohtaisia uhkauksia. Molemmat olivat palkanneet miehiä, jotka tunsivat aseiden käytön. Tunstall oli ottanut Rio Feliz -joen lähellä olevalle karjatilalleen työmiehiä, joista yksi oli Billy the Kid.
18. helmikuuta 1878 John Tunstall ja neljä hänen palkkalistoillaan olevaa miestä, mukaan lukien Billy the Kid, kuljettivat hevosia Lincolniin. Ruidoso Valleyssa noin kahdenkymmenen ratsastajan joukko oli heidän perässään. Joukko toimi seriffi William Bradyn valtuutuksella. William ”Buck” Morton ja Tom Hill saavuttivat Tunstallin. Morton oli James Dolanin alainen ja Hill oli ”Pojat”-nimisen () rikollisryhmän jäsen; ryhmä toimi Dolanin hyväksi. Morton ampui Tunstallin lähietäisyydeltä, Hill ampui toisen laukauksen.
Antti Aro
Antti Aro (6. helmikuuta 1952 Helsinki – 22. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Aro kävi Suomen Teatterikoulun vuosina 1970–1974. Hänet kiinnitettiin sieltä heti KOM-teatteriin neljäksi vuodeksi. Vuonna 1978 Aro pääsi töihin Turun kaupunginteatteriin. Hän näytteli välillä myös Vaasassa ja palasi Turkuun, mistä siirtyi kuudeksi vuodeksi Lahden kaupunginteatteriin vuonna 1985. KOM-teatterissa Aro näytteli muun muassa "Optimistisessa tragediassa" ja "Rouva Carrarin kivääreissä". Vaasan vuosiin kuului nimirooli Molièren Tartuffessa. Muun muassa "Kuka pelkää Virginia Woolfia" sekä Kolme sisarta olivat Turun kauden näytelmiä. Lahdessa hän alkoi esiintyi suurissa rooleissa. Aro näytteli Akustia Niskavuoren Hetassa ja pastori Salpakaria Täällä Pohjantähden alla -esityksessä. Athol Fugardin "Harold-herra ja pojat" menestyi Lahden kaupunginteatterissa ennätyksellisen pitkän ajan, peräti kolme vuotta. Helsingin kaupunginteatterissa Aro näytteli myös musikaaleissa. Näihin kuuluivat muun muassa roolit "Rosessa", West Side Storyssa ja The Sound of Musicissa. Aro tulkitsi Härkä-Heikin roolin Jussi Kylätaskun "Runarissa ja Kyllikissä". Aro näytteli kaksikin kertaa venäläisen ohjaajan Oleg Tabakovin vierailutöissä, joita olivat "Biloxi Blues" ja "Mekaaninen piano". Eri tehtävät Carin Mannheimerin kirjoittamassa "Rahalla saa"... -näytelmässä olivat Aron viimeisiä Helsingin kaupunginteatterissa. Elokuvissa Aro nähtiin muun muassa Lasse Naukkarisen ohjaamassa "Ottakaa varas kiinni" -elokuvassa sekä Timo Linnasalon Aurinkotuulessa. Aro nähtiin myös televisiossa, joista viimeiset roolit olivat TV1:n Angela ja ajan tuulet -sarjassa sekä Pelkovaarassa. Skaalan laajuus kuului Antti Aron ominaisuuksiin. Ehkä eniten kotonaan hän oli suomalaisen perusmiehen tulkkina. Katsoja saattoi kuitenkin luottaa hänen työskentelyynsä ja rooleihinsa valikoiman kaikilla osa-alueilla. Helsingin kaupunginteatteri oli vuodesta 1991 Antti Aron viimeinen vakituinen työpaikka. Hän erosi sieltä 11 vuoden jälkeen, kun ei ollut neljään vuoteen saanut teatteriltaan ainuttakaan uutta roolia. Aro kuoli pitkään sairastettuaan Lallukan taiteilijakodissa Helsingissä vain 53 vuoden iässä.
Seo Yeong-jun
Seo Yeong-jun (s. 8. maaliskuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Daemyung Killer Whalesissa. Hän laukoo oikealta.
Yeong-jun muutti jo teini-ikäisenä Kanadaan, jossa hän pelasi Calgary Royalsin ja CRAA Goldin junioreissa. Hän palasi kaudeksi 2012–2013 kotimaahansa ja siirtyi Posungin joukkueeseen. Vuosina 2014–2017 Yeong-jun pelasi Korean yliopistojoukkueessa. Kesällä 2016 Yeong-jun osallistui Dallas Starsin kehitysleirille.
Lokakuussa 2017 Yeong-jun siirtyi Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Daemyung Killer Whalesiin. Hänen ensimmäinen ammattilaiskautensa 2017–2018 toi 16 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10, joilla Yeong-jun oli joukkueensa tehokkain puolustaja Shun Sakatan ja Ryan Caldwellin kanssa.
Yeong-jun edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean historian ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Yeong-jun pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa.
Yeong-jun pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina ja voitti pronssia. Yeong-jun jakoi kahdella osumallaan turnauksen puolustajien maalipörssin voiton. Hän pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Yeong-jun voitti kultaa. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 11+5=16. Yeong-jun valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja Etelä-Korean parhaaksi pelaajaksi.
Yeong-jun pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina.
Yeong-junin serkku Sung Woo-je on Etelä-Korean maajoukkuehyökkääjä, joka pelasi kaudella 2017–2018 hänen joukkuetoverinaan Daemyung Killer Whalesin ALIH-joukkueessa.
National Weather Service
National Weather Service (NWS) on Yhdysvaltojen liittovaltion virasto, joka vastaa turvallisuussääpalvelusta. Se on osa Yhdysvaltain kauppaministeriön alaista NOAA'a.
NWS:n alueellinen organisaatio koostuu 122 alueellisesta sääpalvelutoimistosta (Weather Forecast Offices, WFO). Ne huolehtivat myös lentosääpalvelusta. Hydrologisia ennusteita tehdään yhdeksässä jokiennustekeskuksessa. Muita ennuste- ja varoitetyyppejä varten on koko liittovaltion laajuista palveluita antavia erityistoimistoja:
Koko NWS:ssä on henkilökuntaa noin 4500. Budjettileikkauksien yhteydessä henkilökuntaa vähennetään 355:llä vuosina 2018-2019.
Maanpinnan läheisiä sääparametrejä raportoidaan tyypillisesti joka tunti automaattisilta pintasääasemilta (ASOS), joita NWS hallinnoi yhdessä ilmailu- ja puolustusviranomaisten kanssa.
Asemia on noin 900 kappaletta.
Ilmakehän ylemmistä osista saadaan tietoa radioluotausten ja AMDAR-havaintojen avulla. Laajojen alueiden tietoja kootaan kaukokartoituslaittein: säätutkilla ja GOES-satelliiteilla.
Kuopion kansallinen kaupunkipuisto
Kuopion kansallinen kaupunkipuisto on joulukuussa 2017 Kuopioon perustettu, Kuopion historiallista, valtakunnallisesti merkittävää rakennusperintöä tallentavaa keskusta-aluetta hoidettuine puistoineen ja Kallaveden saaristoa vesialueineen sisältävä suuri kansallinen kaupunkipuisto. Perustamisvaiheessaan se oli 72 neilökilometrin pinta-alaltaan suurin Suomen kansallinen kaupunkipuisto. 
Vuoden 2017 lopussa kansallisia kaupunkipuistoja oli Suomessa yhdeksän: Forssassa, Hangossa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Kotkassa, Kuopiossa, Porissa, Porvoossa ja Turussa.
Motorsports Hall of Fame of America
Motorsports Hall of Fame of America on yhdysvaltalainen moottoriurheilun legendoista ja vaikuttajista kertova museo ja kunniagalleria (), joka alun perin sijaitsi Novissa, mutta siirtyi ensin Detroitin tiedekeskukseen () vuonna 2009 ja lopulta Daytona International Speedwaylle vuonna 2017. Museo-osasto koostuu laajasta valikoimasta erilaisia kulkuvälineitä ja muistoesineitä eri kilpasarjoista ja kuljettajilta. Kunniagalleria muodostuu kunniajäseniksi valituista moottoriurheilijoista, jotka valitaan seuraavin kriteerein: "Henkilö, joka on ajanut, ohjannut, omistanut, suunnitellut, rakentanut tai tukenut moottoriurheilua tai motorisoituja kulkuvälineitä tavoitteenaan nopeus-, matka- tai muut ennätykset. Kunniagallerian jäsenen täytyy olla joko eläköitynyt moottoriurheilusta ainakin kolmen vuoden ajan tai hän on osallistunut sitoutuneesti moottoriurheilutoimintaan vähintään kahdenkymmenen vuoden ajan."
+ Henkilö valittiin kunniagalleriaan poikkeusvalinnalla.
Salon Nuorisovaltuusto
Salon nuorisovaltuusto toimii Salon kaupungissa toimiva nuorisovaltuusto. Se on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton, toiminta perustuu vapaaehtoisuuteen ja kiinnostukseen toimia mukana valtuustossa. Nuorisovaltuustoon kuuluu Salossa vähintään 5 ja enintään 15 valtuutettua, jotka valitaan demokraattisesti vaaleilla. Salon nuorisovaltuustolla on läsnäolo- ja puheoikeus Salon kaupungin lautakunnissa ja valtuustossa. Nuorisovaltuustolle valitaan oma puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kaksi sihteeriä.
Nuorisovaltuuston toimikausi on kaksi vuotta. Kausi alkaa, kun kaupunginhallitus asettaa nuorisovaltuuston, ja päättyy, kun uusi nuorisovaltuusto on asetettu.
Nuorisovaltuuston tarkoitus on:
Nuorisovaltuustossa voivat toimia ja sen jäseniksi voidaan valita valintahetkellä 14-20-vuotiaat nuoret, joiden kotikunta on Salo. Nuorisovaltuuston jäsen tai varajäsen on oikeutettu jatkamaan nuorisovaltuustossa toimikautensa loppuun saakka, vaikka hän menettäisi vaalikelpoisuutensa kesken kauden. Nuorisovaltuustoon kuuluu vähintään viisi ja enintään viisitoista valtuutettua, jotka valitaan demokraattisesti vaaleilla. Mikäli nuorisovaltuuston kauden aikana valtuustosta jää jäseniä pois niin, että valtuutettujen määrä alittaa vähimmäismäärän, on heidän valittaan uudet jäsenet sen hetkisen nuorisovaltuuston määrittelemällä tavalla.
Nuorisovaltuusto valitaan demokraattisesti vaaleilla. Nuorisovaltuusto ilmoittaa uuden nuorisovaltuuston valinnasta ainakin yläkouluissa, lukioissa, ammattioppilaitoksessa ja nuorisotiloissa sekä kaupungin verkkosivuilla. Vaaleista ilmoitetaan vähintään kahta kuukautta ennen vaalipäivää. Nuorisovaltuusto suunnittelee vaalien viestintää yhdessä kaupungin hallinnon kanssa. Nuorisovaltuusto vastaa vaalien järjestämisestä yhdessä kaupungin kanssa ja valvoo vaalien demokraattisuutta. Äänestyspaikkoina toimivat kaupungin yläkoulut ja toisen asteen oppilaitokset sekä nuorisotilat nuorisovaltuuston määrittämällä tavalla.
Kaikilla Salon kaupungissa kirjoilla olevilla vaalikelpoisilla nuorilla on oikeus asettua ehdolle vaaleissa ilmoittamalla siitä nuorisovaltuustolle nuorisovaltuuston määrittämään aikarajaan mennessä. Vaaleissa tulevat valituksi eniten ääniä saaneet ehdokkaat. Jos ehdokkaita on vähemmän tai yhtä paljon kuin nuorisovaltuustopaikkoja, vaaleja ei järjestetä, vaan kaikki ehdokkaat valitaan nuorisovaltuustoon.
Salon nuorisovaltuusto näkyy myös ajoittain Salon Seudun Sanomissa ja Salon kaupunginvaltuuston kokouksissa, jotka usein kuvataan (myös suorana) ja tallenne julkaistaan Salon kaupunginvaltuuston sivulle.
Kihnun kunta
Kihnun kunta sijaitsee Länsi-Virossa, valtaosin Kihnun saarella. Kuntaan kuuluu Kihnun saaren lisäksi muutamia pikkusaaria pääsaaren ympärillä. Kihnun kunnassa oli vuoden 2018 alussa virallisesti 702 asukasta. Se on asukasluvultaan maan kolmanneksi pienin kunta. Kunnan keskus on Linaküla.
Kihnu sijaitsee Riianlahden koillisosassa Pärnunlahden suulla. Saarelta on matkaa mantereelle 10 kilometriä ja Pärnuun 40 kilometriä.
Kihnu kuuluu Pärnumaan maakuntaan. Kihnun kunnassa on neljä kylää: Lemsi, Linaküla, Rootsiküla ja Sääre.
Kihnun saarella asui vuonna 2010 yhteensä 489 henkilöä. Valtaosa kihnulaisista on ortodokseja. Historiallisesti saarella on virolaisten lisäksi asunut vironruotsalaisia ja liiviläisiä. Saarella vierailee vuosittain noin 25 000 turistia, joista noin 10 prosenttia on suomalaisia.
Vuonna 2011 Kihnun kunnassa oli 487 asukasta, joista 483 (99,2 %) oli virolaisia, 1 (0,2 %) venäläisiä ja 2 (0,4 %) muita kansallisuuksia.
Kihnun kunnalla on käytössään lippu ja vaakuna. Vaakuna on jaettu vaakasuoraan mustaan ja hopeiseen osaan, joista hopeisen osan yläreunaan on kuvattu aaltoja. Sen alaosan keskellä on kuvattu sininen kahdeksanhaarainen tähti. Mustassa yläosassa on kuvattu hopeinen kyljellään makaava hylje. Hylje viittaa kihnulaisten perinteiseen hylkeenpyyntielinkeinoon. Vaakunaa käytetään kunnanhallituksen virallisissa julkaisuissa sekä kunnanhallituksen rakennuksissa. Lippu on neliönmuotoinen ja sen keskellä on kuvattu vaakunasta tuttu tähti. Lipun mitat ovat 105 × 105 cm.
Kihnulle on laivayhteys ympäri vuoden.
NRP Centauro (P1155)
NRP Centauro (runkonumero P1155) oli Portugalin laivaston Centauro-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 15. kesäkuuta 1999 ja otettiin palvelukseen 26. toukokuuta 2000.
NRP Oríon (P1156)
NRP Orion (runkonumero P1156) oli Portugalin laivaston Centauro-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1999 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 2000.
NRP Pégaso (P1157)
NRP Pégaso (runkonumero P1157) oli Portugalin laivaston Centauro-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus otettiin palvelukseen 31. elokuuta 2000.
NRP Sagitário (P1158)
NRP Sagitário (runkonumero P1158) oli Portugalin laivaston Centauro-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus otettiin palvelukseen 22. tammikuuta 2001.
NRP Viana do Castelo (P360)
NRP Viana do Castelo (runkonumero P360) oli Portugalin laivaston Viana do Castelo -luokan partioalus.
Alus tilattiin Estaleiros Navais de Viana do Castelolta Viana do Castelosta. Alus otettiin palvelukseen 31. elokuuta 2000.
NRP Figueira da Foz (P361)
NRP Figueira da Foz (runkonumero P361) oli Portugalin laivaston Viana do Castelo -luokan partioalus.
Alus tilattiin Estaleiros Navais de Viana do Castelolta Viana do Castelosta. Alus laskettiin vesille 1. lokakuuta 2005 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 2013.
Peter Aalbæk Jensen
Peter Aalbæk Jensen (s. 8. huhtikuuta 1956 Osted) on tanskalainen elokuvatuottaja, joka perusti vuonna 1992 elokuvayhtiö Zentropan yhdessä Lars von Trierin kanssa. Hänen isänsä oli kirjailija Erik Aalbæk Jensen.
Zentropa tunnetaan Dogma 95-manifestistaan ja elokuvista kuten "Dogville" (2003, pääosassa Nicole Kidman), "Dancer in the Dark" (2000, pääosassa Björk), "The Five Obstructions" ja "After the Wedding" (2006).
Peter Aalbæk Jensen on toiminut executive-tuottajana yli 70 elokuvateatterilevityksessä olleessa kokoillan elokuvassa, perustanut useita tytäryhtiöitä ja häntä pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä tanskalaisista elokuvatuottajista alkaen 1990-luvulta.
Jensen toimi tuomarina Tanskan "Got Talent"-kykyjenetsintäohjelmassa vuonna 2008.
NRP São Brás
NRP São Brás (runkonumero A523) oli Portugalin laivaston tankkeri.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta.
Alus kykeni kuljettamaan 3 000 tonnia polttoainetta, 40 tonnia lentopolttoainetta, 50 tonnia voiteluaineita ja 100 tonnia juomavettä. Vuonna 1970 aluksen aseistuksena oli 76 millimetrin tykki sekä kaksi 40 millimetrin ja kaksi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Alus poistettiin palveluksesta 1976.
BQM-167A
BQM-167A on yhdysvaltalainen miehittämätön sotilaslentokone. Kone pystyy lentämään noin 15 metrin korkeudessa (50 jalkaa), ja sekä toimimaan myös korkealla, noin 15 kilometrin korkeudessa (50 000 jalkaa). Lentokone laukaistaan ilmaan rakettikäyttöisellä katapultilla. Lentokoneita operoidaan Tyndallin lentotukikohdasta käsin (82. ilmataistelulaivue)
Koneet on valmistettu hiilikuiduista ja epoksipohjaisista materiaaleista. Komposiittimateriaaleilla saadaan suorituskykyä ja kestävyyttä verrattuna alumiini rakenneteisiin konetyyppeihin. Dronella voi tehdä jopa yhdeksän G -voiman käännöksiä.
Vasco da Gama (1841)
Vasco da Gama oli Portugalin laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu 80-tykkinen linjalaiva.
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta nimellä "Cidade de Lisboa". Alus laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1841 "Vasco da Gamana" ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Alus poistettiin palveluksesta 1876.
McDonnell Douglas KC-10 Extender
McDonnell Douglas KC-10 Extender on ilmatankkaukseen ja rahtikäyttöön tarkoitettu lentokone, jonka Yhdysvaltain ilmavoimat otti käyttöön vuonna 1981. Koneen järjestelmistä 88 % pohjautuu DC-10 -konetyyppiin.
KC-10 pystyy kuljettamaan mm 75 sotilasta ja lähes 76 tuhannen kilon rahdin. Matkaetäisyyttä voi olla 7000 km. Koneessa on kolme suurta polttoainesäiliötä ja mahdollisuus yhteensä kuuteen säiliöön. KC-10 pystyy kuljettamaan n.160 tonnin polttoainekuorman, lähes tuplasti verrattuna malliin KC-135. Konetyyppi on varustettu myös yöllisiin operaatioihin. Puomitankkauksella (engl. boom refueling) polttoainetta siirtyy maks. 4180 litraa minuutissa ja letkulla 1,8 l minuutissa.
NRP Argos (P1150)
NRP Argos (runkonumero P1150) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 2. heinäkuuta.
NRP Dragão (P1151)
NRP Dragão (runkonumero P1151) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta.
NRP Escorpião (P1152)
NRP Escorpião (runkonumero P1152) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 26. marraskuuta.
Gillian Apps
Gillian Apps (s. 2. marraskuuta 1983 North York, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa kolmissa olympialaisissa ja voitti joka kerta kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdeksan kertaa ja voitti niissä kolme kultamitalia.
Apps voitti CWHL-liigan mestaruuden Brampton Thunderin joukkueessa vuonna 2008.
Apps avioitui yhdysvaltalaisen jääkiekkoilijan Meghan Dugganin kanssa syyskuussa 2018.
Gillian Appsin isoisä Syl Apps sr ja isä Syl Apps jr pelasivat jääkiekkoa NHL:ssä ja veli Syl Apps III alemmissa sarjoissa. Hänen serkkunsa Darren Barber on soudun olympiavoittaja.
Ftalonitriili
Ftalonitriili eli 1,2-disyanobentseeni tai o-disyanobentseeni (CHN) on aromaattisiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, erityisesti valmistettaessa väriaineita. Ftalonitriili on isoftalonitriilin ja tereftalonitriilin isomeeri.
Huoneenlämpötilassa ftalonitriili on valkoista, kellertävää, ruskehtavaa tai ruskeaa. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Kuumennettaessa yhdistettä yli sulamispisteensä se reagoi muodostaen polymeerin. Ftalonitriili on myrkyllistä.
Tyypillinen tapa valmistaa ftalonitriiliä teollisessa mittakaavassa on o-ksyleenin ammoksidaatio, jossa se reagoi hapen ja ammoniakin kanssa noin 480 °C:n lämpötilassa. Katalyytteinä reaktiossa käytetään metallien kuten vanadiinin, antimonin, kromin ja molybdeenin oksidien seosta. Muita valmistustapoja ovat ftaalihapon ja sen johdannaisten kuten ftaalianhydridin, ftaaliamidin tai ftaali-imidin reaktio ammoniakin kanssa 300–500 °C:n lämpötilassa. Tässä menetelmässä katalyyttinä käytetään toriumin, kuparin, berylliumin, zirkoniumin tai volframin oksideja.
Ftalonitriiliä käytetään väriaineiden valmistuksessa. Kuumennettaessa sitä metalli-ionien läsnä ollessa muodostuu ftalosyaniinijohdannaisia esimerkiksi kupariftalosyaniinia. Ftalosyaniinista valmistetaan myös optisia kirkasteita, valokuvauskemikaaleja ja voiteluaineita. Yhdistettä voidaan myös käyttää hyönteismyrkkynä.
Luettelo Suomen taajamista 1960
Tämä artikkeli on luettelo Suomen taajamista vuonna 1960 tehdyn taajamarajauksen mukaan. Tilastolliset taajamat määrittelee Suomessa Tilastokeskus. Vuonna 1960 tehtiin Suomen historian ensimmäinen taajamarajaus. Kunta-sarake kertoo, missä kunnassa taajama pääosin sijaitsee. Sen jälkeen on lisäsarake, joka kertoo, minkä muiden kuntien alueelle useamman kunnan alueella sijaitsevat taajamat ulottuvat. Kaupungit on merkitty lihavoituna ja kauppalat "kursivoituna". Vuoden 1960 rajauksessa useaan kuntaan ulottuvien taajamien väkilukutietoja ei oltu vielä eritelty kunnittain.
Tilastollisten taajamien nimenannossa pääperiaatteena oli vuoteen 1990 asti, että hallinnollisten kaupunkien tai kauppaloiden suurimpien taajamien nimenä on vuonna 1960 "Keskusta (kaupunki/kauppala)" tai vuodesta 1970 "Keskustaajama (kaupunki/kauppala)" ja hallinnollisten kuntien suurimpien taajamien nimenä "Kirkonkylä (kunta)". Vuonna 1995 käytäntö muuttui, ja siitä alkaen nimet ovat olleet kaupungeissa "X:n keskustaajama" ja muissa kunnissa "X:n kirkonkylä".
Armeijaryhmä Afrikka
Armeijaryhmä Afrikka () oli Saksan maavoimien Afrikassa ollut armeijaryhmä, joka perustettiin 22. helmikuuta 1943. Armeijaryhmän esikunta muodostettiin saksalais-italialaisen panssariarmeijasta ja osasto Tunisian johto-osista. Joukkoina olivat Italian 1. armeija ja Saksan 5. panssariarmeija. Ryhmän tehtävänä oli puolustaa Tunisiaa.
Kasserinen solassa kärsitty tappio, johti lopulta Tunisian taistelun tappioon. Tunisiassa olleet akselivaltojen joukot antautuivat 13. toukokuuta 1943, jolloin päättyivät myös taistelut Afrikassa.
Armeijaryhmän komentajina olivat:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Lohko B
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2019 B-lohkossa pelaavat Ruotsi, Venäjä, Tšekki, Sveitsi, Norja, Latvia, Itävalta ja Italia.
Luettelo Portugalin laivaston partioaluksista
Luettelo Portugalin laivaston partioaluksista sisältää Portugalin laivaston partioalukset sekä (ulko)vartiolaivat.
Annan
Annan on sukunimi seuraavilla henkilöillä:
Danielle Goyette
Danielle Goyette (s. 30. tammikuuta 1966 Saint-Nazaire, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa kolmissa olympialaisissa ja voitti kahdesti kultaa. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli turnauksen paras maalintekijä ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli syöttötilaston ykkönen. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi yhdeksän kertaa ja voitti niissä kahdeksan kultamitalia. Vuoden 1994 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän pelasi 172 maaottelua ja teki niissä 114 maalia sekä 105 maalisyöttöä.
Goyette nimettiin IIHF Hall of Fameen vuonna 2013 ja Hockey Hall of Fameen vuonna 2017.
Jennifer Botterill
Jennifer Botterill (s. 1. toukokuuta 1979 Ottawa, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti kolmasti kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdeksan kertaa ja voitti niissä viisi kultamitalia. Vuosien 2001 ja 2004 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuoden 2001 kisoissa hän oli paras maalintekijä ja vuonna 2004 hän voitti pistepörssin. MM-kisojen syöttötilaston hän voitti vuosina 2004 ja 2005. Botterill pelasi maajoukkueessa kaikkiaan 184 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 65 + 109 = 174.
Seuratasolla Botterill edusti Harvardin yliopistoa, Toronto Aerosia ja Mississauga Chiefsiä.
Jennifer Botterillin veli Jason Botterill pelasi jääkiekkoa NHL:ssä ja on vuodesta 2017 lähtien ollut Buffalo Sabresin toimitusjohtaja.
Cannesseries
CANNESSERIES on Cannesissa Ranskassa huhtikuussa 2018 käynnistynyt kansainvälinen tv-sarjoille omistettu festivaali. Se operoi osana MipTV -tapahtumaa. Cannesseries -festivaaleilla on täysimittaisten TV-sarjojen kilpasarja, sekä oma sarja lyhyelle muodolle.
Becky Kellar
Becky Kellar (myöh. Duke, s. 1. tammikuuta 1975 Haldimand, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti kolmasti kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi seitsemän kertaa ja voitti niissä neljä kultamitalia.
Seuratasolla Kellar edusti Brownin yliopistoa, Beatrice Aerosia, Toronto Aerosia, Oakville Icea ja Burlington Barracudasia.
Ford Capri (1989)
Ford Capri on Fordin vuosina 1989–1994 Australiassa valmistama kaksiovinen cabriolet. Auto perustuu tekniikaltaan Mazda 323 -malliin, eikä sillä ole nimen lisäksi mitään yhteistä alkuperäisen vuosina 1968–1986 valmistetun Ford Caprin kanssa. Yhdysvalloissa mallia myytiin Mercury-merkkisenä.
Caprissa oli 1,6-litrainen moottori, joka oli aluksi saatavana vapaasti hengittävänä 84-hevosvoimaisena tai turboahdettuna 136-hevosvoimaisena versiona. Vuonna 1990 vapaasti hengittävän moottorin teho nousi 105 hevosvoimaan.
Capria valmistettiin yhteensä 66 279 kappaletta, joista 9 787 myytiin Australiassa.
Korsström
Korsström voi tarkoittaa:
Moreno Valley
Moreno Valley on kaupunki Kaliforniassa Riversiden piirikunnassa. Se on suhteellisen uusi kaupunki, mutta sen nopea kasvu 1980-luvulta 2000-luvulle teki siitä piirikuntansa toiseksi suurimman kaupungin.
Kaupungin alueella on ollut asutusta 2300 vuotta sitten. Kaupungissa on ainakin 200 eshistoriallista arkeologista kohdetta, joista valtaosa on kreosoottimyllykiviä. Kaupungista on löydetty myös kalliotaidetta. Ensimmäiset espanjalaiset tiedustelijat kohtsivat alueella shohoneja ja luiseñoja, joiden lisäksi alueella eli myös serranoja ja cahuilloja.
Alueelle alkoi muuttaa yhdysvaltalaisia vuonna 1850, kun Kalifornia liittyi Yhdysvaltoihin. Maanviljelijät saivat vetensä San Bernardino -vuorten Bear Valleystä, josta Frank Brownin omistama Bear Valley Land and Water Company -niminen yritys pumppasi sitä vuodesta 1883 lähtien. Samoihin aikoihin kaupunki sai nykyisen nimensä, joka viittaa Frank Browniin (sukunimi suom. 'ruskea', esp. "moreno"). Vuonna 1918 Yhdysvaltain ilmavoimat rakensi kaupunkiin tukikohdan, jossa aluksi koulutettiin lentäjiä mutta josta myöhemmin tuli täysi tukikohta.
1980-luvulla kaupunki kasvoi voimakkaasti osavaltion talouspyrähdyksen myötä, mikä vaikutti osaltaan siihen, että vuonna 1984 Edgemontin, Sunnymeadin ja Morenon yhteisöt yhdistyivät ja itsenäistyivät Moreno Valleyn kaupungiksi.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 193 365 asukasta ja asukastiheys 1450,4 as./km.Asukkaista 36 546 (18,9 %) oli ei-latinalaisamerikkalaisia valkoisia, 34 889 (18 %) mustia, 1721 (0,9 %) Amerikan alkuperäisasukkaita, 11 867 (6,1 %) aasialaisia, 1117 (0,6 %) tyynenmerensaarelaisia, 51 741 (26,8 %) muista roduista ja 11 061 (5,7 %) kahdesta tai useammasta rodusta. Latinalaisamerikkalaisia oli kaikista roduista 105 169 (54,4 %).
Kotitalouksia oli 51 592, joista 28 586:ssa (55,4 %) oli lapsia, 29 000 (56,2 %) oli yhdessä asuvia heteropareja, 9990:ssä (19,4 %) oli naimaton nainen ja 4191:ssä (8,1 %) oli naimaton mies. Naimattoia heteropareja oli 3627 (7 %), ja homopareja oli 375 (0,7 %). 6094 (11,8 %) kotitalouksista koostui yksin asuvista, ja 1611:ssä (3,1 %) oli yli 65-vuotias henkilö. Keskimääräinen kotitalouden koko oli 3,74 henkeä. Perheitä oli 43 181 (83,7 %), ja keskimääräinen perheen koko oli 3,99 henkeä.
Alle 18-vuotiaita oli 62 496 (32,3 %), 18–24-vuotiaita 23 563 (12,2 %), 25–44-vuotiaita 53 726 (27,8 %), 45–64-vuotiaita 41 446 (21,4 %) ja yli 65-vuotiaita 12 134 (6,3 %). Mediaani-ikä oli 28,6 vuotta. Sataa naista kohden oli 95,1 miestä.
Asuinrakennuksia oli 55 559 tiheydellä 416,7 neliökilometriä kohden. Niistä 33 393 (64,7 %) oli omistajien asuttamia ja 18 199 (35,3 %) vuokralaisten asuttamia.
Vuosina 2009–2013, kotitalouden mediaanitulot olivat 54 918 dollaria