hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anthracoidea
Anthracoidea on nokisienten alakaareen, Ustilaginales-lahkoon kuuluva sienisuku. Suvun lajit kasvavat sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluvilla kasvilajeilla. Osa suvun lajeista loisii monella eri isäntäkasvilajilla ja osa tavallisesti vain yhdellä tai muutamalla keskenään lähisukuisella isäntäkasvilajilla. "Anthracoidea"-suvun nokisienilajeja tavataan erityisesti saroilla ("Carex") niiden pullakoissa, mutta myös sarakkeilla ("Kobresia") ja sarakeilla ("Uncinia"). Saroilla tavataan myös muihin sienisukuihin kuuluvia nokisieniä. "Anthracoidea"-suvun nokisienilajien isäntäkasvilajeja kasvaa myös Suomessa ja osa isäntäkasvilajeista on aivan yleisiäkin. Monien suvun nokisienien tieteellisten nimien lajinimi on sama tai lähes sama kuin sen tavallisen isäntäkasvilajin tieteellisen nimen lajinimi.
Suomessa on tavattu useita "Anthracoidea"-suvun sarannokilajeja, joista osa on aiemmin luokiteltu silmälläpidettäviksi, mutta myöhemmin jätetty arvioimatta.
Suomalainen Ilkka Kukkonen sekä unkarilainen Kálmán Vánky ovat tutkineet ja nimenneet useita "Anthracoidea"-suvun nokisienilajeja. Heidän mukaansa onkin nimetty lajit "Anthracoidea kukkonenii" sekä "Anthracoidea vankyi".
Kunkin sarannokilajin lajinimien perässä on suluissa isäntäkasvilajien nimet, mikäli isäntäkasvilajeilla on suomenkielinen nimi.
Beata Pietarintytär
Beata Pietarintytär tai Pintarintytär oli viimeinen henkilö, joka tuomittiin noituudesta Suomessa.
Beata oli turkulainen porvarin tytär. Hän joutui oikeuteen syytettynä pahansuovasta noituudesta Pietarsaaressa vuonna 1689. Hän kiisti väitteet, mutta oikeudessa häntä vastaan todisti 20 todistajaa. Tuomioistuin määräsi hänet naisen tekemään ruumiintarkastukseen, jotta löydettäisiin fyysisiä merkkejä noituudesta. Hänet tutkinut nainen löysi "suuren pussin" hänen ruumiistaan. Tämä nähtiin todisteena noituudesta. Beata Pintarintytär tuomittiin kuolemaan syyllisenä esitettyinin syytöksiin. Turun hovioikeus muunsi tuomion vankeudeksi. Hänet vapautettiin vuonna 1701. Beata Pintarintytär on viimeinen henkilö, joka tuomittiin noituudesta Suomessa, ja viimeinen, joka tuomittiin noituudesta kuolemaan Suomessa.
Rakennushistoriallinen selvitys
Rakennushistoriallinen selvitys (RHS) on rakennussuojelun ja korjausrakentamisen avuksi laadittava dokumentti tietyn rakennuksen tai rakennusryhmän historiasta, alkuperäisasusta, käytöstä eri aikoina ja vuosien varrella tehdyistä muutoksista. Sen avulla pyritään antamaan rakennuksen omistajille, käyttäjille ja suunnittelijoille tietoa rakennuksen alkuperästä ja korjaushistoriasta tulevaa käyttöä varten.
Rakennushistoriallinen selvitys tehdään ennen peruskorjaussuunnittelun käynnistämistä yleensä kaikista suojelluista rakennuksista ja kulttuurihistoriallisesti merkittävistä kohteista. Yhdessä kuntotutkimuksen kanssa rakennushistoriallinen selvitys kuuluu hankesuunnitelman lähtötietoaineistoon.
Rakennushistoriallinen selvitys auttaa huomioimaan rakennustaiteelliset näkökohdat peruskorjauksen suunnittelussa ja rakentamisessa sekä toimii ohjaavana tausta-aineistona suunnittelulle, rakentamiselle ja tulevalle ylläpidolle.
Eeva Furman
Eeva Furman (s. 2. toukokuuta 1960) on suomalainen ympäristöasiantuntija. Hän on professori ja Suomen ympäristökeskuksen ympäristöpolitiikkakeskuksen johtaja sekä Sitran järjestämän Suomen kestävän kehityksen asiantuntijapaneelin puheenjohtaja.
Furman valittiin tammikuussa 2017 YK:n kestävän kehityksen raporttia valmistelevaan työryhmään Agenda 2030:een. Ryhmän työ alkaa helmikuussa 2017 ja raportti julkaistaan vuonna 2019. Furman kuului Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saaneen kirjan "Ihminen ja ympäristö" -kirjan toimituskuntaan.
Furmanin puoliso oli professori Ilkka Hanski (k. 2016).
Guy Lönngren
Guy Lönngren (s. 15. lokakuuta 1943) on suomalainen veneensuunnittelija. Hänet on palkittu vuonna 2001 Kaarinan kulttuuripalkinnolla ja vuonna 2001 Pro Finnish Design -palkinnolla. Guy Lönngren yhteistyö Matti Leimun omistaman Muotti-Matti Oyn kanssa Kaarinan mattotehtaalla tuotti huomattavan määrän veneitä ja prototyyppejä. Pisin sarja valmistettiin Guyline-95 veneitä.
Lönngren ei noudata veneensuunnittelun perinteitä, ja esimerkiksi One 40 -vene (Muotti-Matti valmisti sen Kaarinan mattotehtaalla), herätti sen vuoksi paljon huomiota vuonna 1999. Hän on suunnitellut myös kulkuneuvoja, busseja, asuntovaunuja ja hammaslääkärintuoleja. Hän on tehnyt ehdotuksia kelluvista asunnoista muun muassa Helsingin Verkkosaareen.
Lönngren on valmistuut Taideteollisessa korkeakoulusta.
Irmeli Castrén
Irmeli Castrén (ent. "Ohert", ent. "Nordenstreng"; s. 1944) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt uutistoimittajana sekä myös kahden naistenlehden päätoimittajana.
Castrén on ollut Kauneus ja Terveys- ja Madame-lehtien päätoimittaja.
Ernst Degner
Ernst Eugen Wotzlawek Degner (s. 22. syyskuuta 1931 Gleiwitz, Saksa – 10. syyskuuta 1983 Teneriffa, Espanja)) oli puolalaissukuinen itäsaksalainen ratamoottoripyöräilijä, joka loikkasi Länsi-Saksaan. Loikkaamisen jälkeen hän voitti maailmanmestaruuden 50-kuutioisissa Suzukilla.
Ernst Degner syntyi Saksassa Ylä-Sleesian provinssissa Gleiwitzin kaupungissa puolalaiseen perheeseen. Kaupunki sijaitsee nykyisin Puolan puolella ja on nimeltään Gliwice. Ylä-Sleesia oli kaksikielinen alue ja siellä oli vahva puolalainen vähemmistö. Sleesian kansannousujen jälkeen osa Sleesiasta siirtyi Puolalle ja osa, mukaan lukien Gleiwitz, pysyi yhä Saksalla. Sleesian jakamisen jälkeen moni Saksan alueelle jäänyt alkoi muuttaa nimiään saksalaisiksi. Näin teki myös Ernst Degnerin isä, joka muutti sukunimensä Wotzławek kirjoitusasun ja otti uuden sukunimen Degner. Degnerin isä kuoli hieman ennen Toisen maailmansodan päättymistä ja Neuvostoliiton puna-armeija lähestyi, mikä sai Degnerin perheen lähtemään Luckauhun, joka jäi sittemmin muodostetun Itä-Saksan alueelle.
Béchamp-reaktio
Béchamp-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa arseenihappo reagoi kuumennettaessa aktivoidun aktivoidun aromaattisen yhdisteen kanssa muodostaen arsonihapon. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Antoine Béchamp vuonna 1863 ja se on nimetty hänen mukaansa.
Béchamp-reaktio on mekanismiltaan elektrofiilinen aromaattinen substituutio ja tapahtuu aktivoiduille aromaattisille yhdisteille, joita ovat muun muassa aniliini, fenoli sekä niiden eri tavoin substituoidut johdannaiset. Reaktio vaatii tapahtuakseen 100–160 °C:n lämpötilan ja aniliinit reagoivat fenoleja herkemmin. Béchamp-reaktion saannot eivät ole erityisen korkeat ja erityisesti korkeissa lämpötiloissa sivureaktioissa muodostuu arsiinihappoja. Saantoja voidaan parantaa erottamalla ja kierrättämällä reagoimattomia lähtöaineita.
Merkelin III hallitus
Merkelin III hallitus oli liittokansleri Angela Merkelin johtama suuri koalitiohallitus, joka aloitti työskentelyn 17. joulukuuta 2013. Sen muodostivat Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) ja sen sisarpuolue Baijerin kristillissosiaalinen unioni (CSU) sekä Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (SPD). Hallitusta edelsi Merkelin II hallitus.
Saksan liittopäivävaalien 2017 jälkeen hallitus hajotettiin ja muodostettiin Merkelin IV hallitus.
Eija Wager
Eija Wager (s. Helsinki) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja paluumuuttaja. Hän asui 1970-luvulta alkaen Italiassa ja palattuaan on kirjoittanut useita kirjoja kokemuksistaan Italiassa ja Suomessa.
Wager on ollut MTV:n ja Sanomien Italian kirjeenvaihtaja. Hän on Finitalia-sivuston päätoimittaja.Yle Elävä arkisto: Inhimillinen tekijä: Kolme kotiinpaluuta
Junius Bassus
Nimellä Junius Bassus tarkoitetaan Roomassa 300-luvulla jaa. eläneitä isää (Junius Annius Bassus) ja poikaa (Junius Bassus signo Theotecnius, kesäkuu 317 – 25. elokuuta 359). He kuuluivat Bassus-senaattorisukuun.
Junius Annius Bassus toimi pretoriaaniprefektinä 320-luvulla ja konsulina vuonna 331. Hän rakennutti Esquilinus-kukkulalle yksityisen basilikan ("Basilica Iunii Bassi"), jonka sisäseinillä säilyi 1500-luvulle saakka värikäs marmorinen pinnoituskoristelu ("opus sectile"). Osa koristelusta otettiin talteen rakennusta purettaessa. Yhdessä sen kuvista esitetään vuoden 331 konsulin virkaanastujaiset, joissa kuvataan, miten Junius Bassus ottaa konsulinviran vastaan.
Iunius Bassus signo Theotecnius toimi kaupunginprefektinä ja ehti kääntyä kristinuskoon juuri ennen kuolemaansa vuonna 359. Hän sai hautapaikan nykyisen Pietarinkirkon alueelta, jonka kryptassa sarkofagi edelleen on. Näyttävässä sarkofagissa on kuvituksena aiheita Raamatun kertomuksista.
Nina Stojanović
Nina Stojanović (s. 30. heinäkuuta 1996 Belgrad) on serbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 140 marraskuussa 2016 ja nelinpelissä sijalla 107 joulukuussa 2016.
Stojanović edusti Serbiaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2014.
T-pyrstö
T-pyrstö on lentokoneen pyrstötyyppi, jossa korkeusvakaajat on kiinnitetty rungon sijasta sivuvakaajan päähän. Nimensä se on saanut siitä, että pyrstö näyttää tällöin edestä katsottuna T-kirjaimelta.
T-pyrstön etuna tavalliseen pyrstöön verrattuna on se, että korkeusvakaajat saadaan siirrettyä kauemmas moottorien pakokaasuvirrasta ja siipien jättövirtauksista. Niinpä sen korkeusvakaajat ovat tavallista pyrstöä tehokkaammat, jolloin niistä voidaan myös tehdä tavallista pienemmät. Lisäksi suurempi etäisyys jättövirtauksiin tarkoittaa, että T-pyrstön korkeusvakaajat värisevät lennossa vähemmän, joten metallin väsymistä tapahtuu vähemmän ja pyrstön käyttöikä on pidempi. T-pyrstössä myös sivuvakaaja toimii tehokkaammin, sillä korkeusvakaajat toimivat sille ikään kuin päätylevynä. Niinpä myös sivuvakaajasta voidaan tehdä tavallista pienempi. T-pyrstö mahdollistaa myös moottorien kiinnittämisen rungon takaosaan, missä korkeusvakaajat olisivat normaalissa pyrstössä.
T-pyrstö on altis erityiselle syväsakkaukselle. Siinä korkeusvakaaja jää sakkaavan siiven synnyttämään pyörteiseen ilmaan, mikä estää korkeusvakaajan käytön. T-pyrstöisillä koneilla on tällöin myös taipumus kääntyä nopeasti suurempaan kohtauskulmaan, jopa 40 asteeseen. Tämän seurauksena kone lukittuu syväsakkaukseen, sillä nokan laskeminen korkeusvakaajalla ei onnistu. Sakkauksesta poistuminen on tällöin vaikeaa, usein jopa mahdotonta.
T-pyrstö on kokonaisuutena tavallista pyrstöä painavampi. Lisäksi pyrstörakenne altistaa sivuvakaajan tavallista pyrstöä suuremmille kuormituksille, sillä korkeusvakaajan synnyttämän vääntömomentin on siirryttävä sivuvakaajan kautta koneen runkoon. Niinpä T-pyrstön on oltava tavallista pyrstöä vahvempi, mikä johtaa myös osaltaan painon lisääntymiseen.
Kalsidioli
Kalsidioli eli 25-hydroksikolekalsiferoli (lyhennetään 25(OH)D) on aktiivisen D-vitamiinin esiaste. Sen kemiallinen kaava on CHO ja moolimassa 400,6426 g/mol.
Maksa muodostaa kalsidiolia kolekalsiferolista eli D-vitamiinista. Osa kalsidiolista muuttuu elimistössä kalsitrioliksi, joka on varsinainen hormonaalisesti aktiivinen D-vitamiinin aineenvaihduntamuoto.
Elimistön D-vitamiinitilannetta määritettäessä mitataan nimenomaan seerumin kalsidiolipitoisuutta, joka antaa parhaan käsityksen D-vitamiinivarastosta. Kalsidiolilla voidaan hoitaa riisitautia ja osteomalasiaa.
Eila Pajastie
Eila Pajastie-Havia (vuoteen 1942 Paischeff; 1918–1994) oli suomalainen kuvataidekriitikko.
Pajastie opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1936 taidehistoriaa, yleistä valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja englantilaista filologiaa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1942 ja harjoitti vuosina 1946–1948 jatko-opintoja Lontoossa, missä hän suoritti taidehistorian Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän aloitti "Ilta-Sanomien" taidekriitikkona 1940-luvun taitteessa. Hän oli "Nya Pressen" -lehden kuvataidekriitikko vuosina 1953–1967 ja kirjoitti myös muihin lehtiin, kuten "Taide"- ja "Arkkitehti"-lehtiin sekä suomenkielisiin päivälehtiin. Pajastie kirjoitti kuvataiteen ohella kritiikkejä myös taideteollisuudesta, arkkitehtuurista ja viimeksi baletista. Taideteollisuudesta hän kirjoitti "Kaunis Koti" -lehteen vuosina 1949–1964.
Pajastien vanhemmat olivat taidemaalari Alexander Paischeff ja tekstiilitaiteilija Eva Anttila. Hänen tätinsä oli balettitanssija Mary Paischeff ja hän tanssi nuorena itsekin. Pajastie oli 1950-luvun alussa muutaman vuoden naimisissa toimittaja Ilmari Havian kanssa.
Pajastie luopui kriitikon urasta 1970-luvun alussa, minkä jälkeen hän työskenteli kääntäjänä muun muassa Suomen Kansallismuseossa. Hän ruotsinsi näyttelyluettelojen artikkeleita ja suomensi salapoliisiromaaneja. Hän suomensi Agatha Christien teoksen "Kuolema ilmoittaa lehdessä".
Kadriorgin presidentinpalatsi
Kadriorgin presidentinpalatsi () on Kadriorgin alueella Viron pääkaupungissa Tallinnassa sijaitseva uusbarokkirakennus, joka toimii Viron presidentin virka-asuntona. Vuosina 1937–1938 rakennetun rakennuksen on suunnitellut virolainen arkkitehti Alar Kotli.
Vuonna 2014 presidentille päätettiin kunnostaa uusi virka-asunto Libertyn huvilaan Tallinnan länsilaidalla. Kunnostustöiden odotettiin vievän vuosia.
Tiina Itkonen
Tiina Itkonen (s. 1968) on suomalainen valokuvaaja, joka on kuvannut Grönlannissa.
Helsingissä asuva Itkonen on valmistunut 2002 Taideteollisesta korkeakoulusta, jonka lopputyön hän teki Grönlannista ja julkaisi nimellä "Inughuit". Hän kuuluu Helsinki Schoolina tunnettuun valokuvaajaryhmään. Hänen teoksiaan on esitelty yksityis- ja ryhmänäyttelyissä niin Suomessa kuin ulkomaillakin.
Itkosen kuvia on ollut näyttelyissä: Albert Kahn Museum, Pariisi 2013, Scandinavia House, New York 2013, Venetsian biennaali 2011, Sydneyn biennaali 2010 ja New York Photo Festival 2009.
Ohivirtaussuhde
Ohivirtaussuhde (, BPR) on ohivirtaussuihkumoottorin toimintaa kuvaava suhde. Se kertoo, missä suhteessa suihkumoottoriin tulevaa ilmaa virtaa turbiinin ohi. Esimerkiksi ohivirtaussuhde 10:1 tarkoittaa, että jokaista turbiinin ohi virtaavaa 10 kg ilmaa kohti 1 kg kulkee turbiinin läpi.
Moottoreita, joiden ohivirtaussuhde on korkeintaan 2:1, kutsutaan matalan ohivirtaussuhteen puhallinturbiineiksi. Korkean ohivirtaussuhteen moottoreilla ohivirtaussuhde on usein välillä 5:1 – 8:1. Uusimpien moottorien ohivirtaussuhde voi olla jopa 12:1.
Suihkuturbiinissa eli suorassa suihkumoottorissa kaikki sisään otettu ilma kulkee turbiinin läpi. Jotta suihkumoottori säilyisi tehokkaana myös matalilla nopeuksilla, moottorin läpi tulevaa ilmamassaa tulisi kasvattaa. Suihkuturbiinissa se ei kuitenkaan onnistu, sillä ilman ja polttoaineen suhteen moottorin polttokammiossa on pysyttävä samana. Ohivirtaussuihkumoottorissa ahtimen eteen on liitetty puhallin, jota moottori pyörittää. Se ohjaa ilmaa turbiiniin ja lisäksi sen ohi, turbiinin ja nasellin väliseen tilaan. Ahtimen läpi ja turbiinin ohi kulkeva ilma saa hieman vapaata ilmavirtaa suuremman nopeuden, joten moottorista ulos tullessaan se tuottaa työntövoimaa. Ahdin lisää polttoaineen kulutusta vain vähän, mikä tekee ohivirtaussuihkumoottoreista hyvin taloudellisia suoriin suihkumoottoreihin verrattuna.
Riitta Ollikka-Laksola
Riitta Ollikka-Laksola (s. 11. lokakuuta 1956) on uransa päättänyt suomalainen alppihiihtäjä. Hän oli ensimmäinen suomalainen kansainvälisen tason naisalppinisti. Hän voitti nuorten EM-hopeaa 1974, tuli pistesijoille 1973 maailmancupissa ja osallistui 1976 Innsbruckin olympialaisiin. Hänet on valittu vuonna 1992 alppilegendojen kunniagalleriaan. Hänen paras lajinsa oli syöksylasku.
Ollikka-Laksola oli naimisissa jääkiekkoilija Reijo Laksolan (k. 2007) kanssa. He tutustuivat 1976 Innsbruckin olympialaisten olympiakylässä. Heidän tyttärensä Niina Laksola voitti vuonna 2006 taitoluistelun Pohjoismaiden mestaruuden. Hänen isoisänsä oli yleisurheilija Väinö Eskola.
Vähälammi (Pirkkala)
Vähälammi on Pirkanmaalla Pirkkalan Sionkylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähälammi on osa Sikojoen valuma-aluetta.
Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Lampi sijaitsee Sikoluhta nimisellä suoalueella, joka on syntynyt Pyhäjärveen laskevan Sikojoen tulvalaakson reunoille asti. Sikoluhadan lammikoista erottuu Vähälammi suurimpana vaikka se on ruohottumassa umpeen. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimeä ei näy. Vähäjärven kohdalla onkin ”Isolampeen” asti ulottuva pitkä lahti, jonka laajentumassa voi erottaa Vähälammin piirteet. Vähälammi on saattanut syntyä vasta silloin, kun Pyhäjärven vedenpintaa laskettiin parilla metrillä.
Vuoden 1953 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Vähälampi” ja se oli nykyistä paljon suurempi. Sikojoki virtasi Vähälammen lounaista reunaa myöten ja kuului osaksi jokea. Myös Sikoluhta oli monin paikoin nykyistä kapeampi, sillä jotkin peltopalstat ulottuivat joenuomaan asti paikoissa, jotka ovat nykyään suota. Karttaan on myös merkitty pehkun nostoa merkitsevät alueet. Pehkunnoston jäljiltä syntyivät monet Sikoluhdan vesialtaat, jotka näkyvät vuoden 1975 kartassa. Vielä vuoden 1991 kartassa tilanne oli samanlainen kuin vuonna 1975. Myöhemmin Vähälammi kasvaa umpeen ja kuroutuu erilleen Sikojoesta.
APU (lentokonetekniikka)
Auxiliary power unit () eli APU on lentokoneeseen asennettu turbiinimoottori, jota käytetään tuottamaan työntövoiman sijasta energiaa muihin tarkoituksiin. APU on yleensä kytketty generaattoriin, joka tuottaa 115 voltin vaihtovirtaa 400 hertsin taajuudella. Se on suurimmassa osassa konetyypeistä sijoitettu pyrstökartioon.
APU:ta käytetään yleensä lentokoneen ollessa maassa, matkustajien noustessa koneeseen tai poistuessa sieltä. Sen tuottamalla energialla saadaan koneen sähköjärjestelmä toimimaan ilman, että koneen moottoreita tarvitsee käynnistää. Siitä saatavalla paineilmalla voidaan myös käyttää koneen ilmastointia sekä käynnistää moottorit. APU:n ansiosta lentokone ei tarvitse maassa ollessaan ulkoista virtalähdettä. Lennon aikana APU voidaan myös käynnistää, jos jokin lentokoneen generaattoreista lakkaa toimimasta. Vastaavasti paineilmajärjestelmän vioittuessa APU voi tuottaa paineilmaa matkustamon paineistuksen ylläpitoon sekä jäänpoistoon.
Hadrianuksen temppeli
Hadrianuksen temppeli on kuolemansa jälkeen jumalaksi korotetulle keisari Hadrianukselle omistettu temppeli Campus Martiuksella, Roomassa. Sen rakennutti Hadrianuksen seuraaja, keisari Antoninus Pius vuonna 145. Nykyään temppeli on osa myöhemmän ajan rakennusta Piazza di Pietralla. Osa aukion kiveyksestä on peräisin temppelistä. Temppeliä on virheellisesti pidetty Neptunuksen temppelinä.
Temppelin cellasta on jäljellä yksi seinä. Sen julkisivua reunustaa 11 kappaletta 15 metriä korkeaa korinttilaista tyyliä edustavaa pylvästä. Temppeli rakennettiin neljä metriä korkealle vulkaanisesta kivilajista tehdylle korokkeelle. Sen arkkitraavi on korjattu muutostöiden yhteydessä. Temppeliin rakennettiin paavillinen palatsi 1600-luvulla ja muutostöitä johti arkkitehti Carlo Fontana. Nykyään rakennuksessa toimii Borsa Valori di Roma eli Rooman arvopaperipörssi.
Pankin tiloissa on nähtävissä cellan puolipyöreää peräseinää, jota aikoinaan peitti tynnyriholvi. Holvia ympäröiviin pylväisiin oli ripustettu sotasaalista. Pylväiden juuria koristivat provinsseja henkilöivät patsaat symboloiden Hadrianuksen edeltäjäänsä Trajanusta rauhallisempaa politiikkaa. Osa patsaista on nähtävillä nykyään Rooman kansallismuseossa ja Musei Capitolinissa.
Temppeliä ympäröi aikoinaan suuri pylväskäytävä joka aukeni nykyiselle Via del Corsolle. Pylväskäytävän päässä oli riemukaari. Riemukaarta pidetään nykyään kirjallisuudessa mainittuna Antoninusten riemukaarena, joskin sitä on pidetty myös Claudiuksen riemukaarena. Sitä on kutsuttu myös Tosettin rimukaareksi, jolloin nimi on tullut lähistöllä asuneesta Tosettin perheestä. Riemukaaren jäännökset purettiin Via del Corson leventämisen tieltä ja 1700-luvulla paikalle rakennettua katua kutsuttiin riemukaaren vuoksi nimellä Via dell`Archetto.
Siiveke
Siiveke on lentokoneen saranoitu ohjainpinta, jota käytetään kallistuksen hallintaan koneen pituusakselin suhteen. Useimmissa lentokoneissa siivekkeet sijaitsevat siipien vastakkaisten kärkien jättöreunoissa.
Siivekkeiden toiminta perustuu niiden kallistamisen aiheuttamaan siipiprofiilin muutokseen, joka saa aikaan nostovoiman muutoksen siivekkeiden kohdalla olevalla siipiosuudella. Nostovoima kasvaa kun siivekettä lasketaan, siipiprofiilin kaareutuessa enemmän, ja päinvastoin siivekettä nostettaessa. Näin ollen siivekkeet kääntyvät eri suuntiin konetta kallistettaessa; tyyrpuurin puoleinen siiveke nousee ylös ja paapuurin laskee alas, kun konetta kallistetaan tyyrpuurin puolelle siivekkeillä.
Siivekkeillä aikaansaatu kallistuminen synnyttää siiven nostovoimalle sivuttaiskomponentin, joka saa koneen kaartamaan.
Lentokoneen kaarron hallinta on tosin joissakin konetyypeissä toteutettu spoilereilla. Tällöin kaartaminen saadaan aikaan pudottamalla kaarron puoleisen siiven nostovoimaa avaamalla sen puolen spoileri.
Salomonsaaret kesäolympialaisissa 1992
Salomonsaaret osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin vuonna 1992 yhden urheilijan joukkueella. Maata edusti vain painonnostaja Leslie Ata. Hän ei saavuttanut mitalia tai suurempaa menestystä.
Vanha anatomianlaitos
Vanha anatomianlaitos ("Vana anatoomikum") on Tartossa Toomemäellä sijaitseva Tarton yliopiston anatomianlaitoksen vanha rakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti J. W. Krause, ja se on valmistunut vuonna 1805.
Anatomianlaitoksen paikalla oli aikaisemmin Ruotsin vallan aikainen Kaarle Kustaan linnoitus. Rakennus oli alun perin klassisistinen rotunda, mutta siihen rakennettiin siivet 1825–1827, ja suunnittelijana oli jälleen Krause. U:n muotoon se laajeni 1856–1860 arkkitehti Karl Rathausin suunnitelmien mukaan.
Laitosella on työskennellyt merkittäviä tutkijoita, kuten Karl Burdach, Karl Kupffer, August Rauber ja Friedrich Bidder.
Rakennus sai nimeensä sanan "vanha", kun uusi laitos valmistui 1888. Rakennus oli yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan käytössä vuoteen 1999, jolloin tilat olivat jo käyneet pieniksi ja vanhentuneiksi tiedekunnan tarpeisiin. Sinä vuonna valmistui tiedekunnalle Maarjamõisaan uusi Biomedicum. Sen jälkeen tiloissa järjestettiin näyttelyitä siihen asti, kunnes rakennus suljettiin korjaustöiden vuoksi.
Lääketieteellisen tiedekunnan lääketieteelliset kokoelmat on siirretty AHHAA-tiedekeskukseen.
Luettelo lumilautailun olympiamitalisteista
Lumilautailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1998 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Yhdysvallat.
Suvi Aalto
Suvi Aalto (s. 9. huhtikuuta 1994 Oulunsalo) on suomalainen laulaja ja maskeeraaja sekä kansainvälisesti tunnetun Saara Aallon pikkusisko. Hän nousi julkisuuteen vuoden 2013 The Voice of Finlandista.
Aalto osallistui The Voice of Finlandiin vuonna 2013. Hän eteni finaaliin, jonka päätteeksi putosi ja sijoittui neljän parhaan joukkoon. Aalto on tämän jälkeen tehnyt yhteiskiertueita Tomi Metsäkedon, siskonsa Saara Aallon sekä tämän ex-miehen Teemu Roivaisen kanssa.
Aalto työskentelee Make Up Storessa, Helsingissä.
Aallon sisko on laulaja Saara Aalto ja veli pokerinpeluun ammattilainen Samu Aalto. Heidän vanhempansa ovat Markus ja Taina Aalto. Aallon serkku on vatsastapuhuja Sari Aalto sekä setä Simo Aalto on taikuuden maailmanmestari. Aalto seurustelee tanssija ja näyttelijä Antti Kyllösen kanssa.
Toromirohelmipalko
Toromirohelmipalko ("Sophora toromiro") on hernekasveihin kuuluva puu, joka kasvoi endeemisenä Chileen kuuluvalla Tyynenmeren Pääsiäissaarella. Laji on hävinnyt luonnonvaraisena sukupuuttoon.
Toromirohelmipalko oli alun perin saaren pääpuulaji, mutta taantui polynesialaiskansan tuhottua Pääsiäissaaren metsät noin 1600-luvulla. Saaren viimeinen puu hävisi 1930-luvulla. Lajin harvat jäljellä olevat yksilöt kasvavat nyt kasvitieteellisissä puutarhoissa, muun muassa Lontoon Kew Gardensissa.
Rakkopuu
Rakkopuu ("Koelreuteria paniculata") on saippuamarjakasveihin kuuluva puu. Lajin alkuperäalue on Aasiassa: Kiinassa, Koreassa ja Taiwanissa.
Rakkopuu kasvaa 9–12 metriä korkeaksi. Lehdet ovat parilehdykkäiset. Kukat ovat pienet ja keltaiset, ne kasvavat suurissa tertuissa. Hedelmänä on pullea, rakkomainen kota, joka säilyy puussa monta kuukautta. Kotahedelmän sisällä on yhdestä kolmeen mustaa siementä.
Joona Kunnas
Joona Kunnas (s. 8. tammikuuta 1993 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Anglet Hormadissa.
Kunnas on Etelä-Vantaan Urheilijoiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin, josta Kunnas siirtyi edelleen kesken C-juniorikauden 2008–2009 Kiekko-Vantaan paitaan. Kaudeksi 2010–2011 hän lähti vaihto-oppilaaksi Yhdysvaltoihin Santa Margarita High Schooliin. Lukion joukkueen valmentaja Craig Johnson näki Kunnaksessa potentiaalia ja suositteli häntä B-nuorten T1EHL-liigan Los Angeles Jr. Kingsin valmentaja Jack Bowkusille. Kunnaksen toi Kingsiin kuitenkin Bowkusia tuolloin paikannut slovenialaisvalmentaja Matjaž Kopitar, paikallisen NHL-seura Los Angeles Kingsin hyökkääjä Anže Kopitarin isä.
USHL-joukkue Tri-City Storm varasi Kunnaksen 77. pelaajana kesällä 2011. Hän oli siirtymässä joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, mutta Kunnas jätti Stormin kuitenkin jo ennen kauden alkua ja siirtyi kanadalaisen BCHL-junioriliigan Coquitlam Expressiin. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi Suomeen ja siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Kahdeksan siellä pelatun ottelun jälkeen yhdysvaltalaisen EJHL-junioriliigan Islanders Hockey Club kuitenkin otti Kunnakseen yhteyttä ja hän palasi Pohjois-Amerikkaan. Kunnas eteni joukkueen kanssa liigan finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin Jersey Hitmen.
Kaudeksi 2013–2014 Kunnas siirtyi Connecticutin yliopistojoukkueeseen. Kesällä 2014 hän osallistui Washington Capitalsin kehitysleirille. Kesken neljännen yliopistokautensa 2016–2017, joulukuussa 2016 Kunnas siirtyi loppukauden kattavalla ja yhden vuoden option sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa 30. joulukuuta 2016 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Kunnas merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi ja hän jäi lopulta ilman peliaikaa. Kunnas sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa kolmannessa ottelussaan 5. tammikuuta 2017 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan. Hän sai ottelussa peliaikaa 16.46 minuuttia ja keräsi tehomerkinnän +1. Kunnas sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Hän sai tililleen kymmenen SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä, mutta Kunnaksen rooli jäi kuitenkin pieneksi ja hän sai peliaikaa vain kolmessa liigaottelussaan. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2017 Ilves lainasi Kunnaksen loppukaudeksi Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan, jossa hän pelasi kaksi ottelua.
Ilves ei käyttänyt Kunnaksen sopimuksessa ollutta optiota. Hän siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Brûleurs de Loups de Grenobleen. Kunnas eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Dragons de Rouen otteluvoitoin 4–0. Hän edusti Grenoblea kauden aikana myös Continental Cupissa. Huhtikuussa 2018 Kunnas teki vuoden mittaisen sopimuksen samassa liigassa pelaavan Scorpions de Mulhousen kanssa, mutta seura kuitenkin päätti purkaa hänen sopimuksensa jo elokuussa. Vain muutamaa päivää myöhemmin Kunnas teki kauden 2018–2019 kattavan sopimuksen Ligue Magnusin nousijajoukkue Anglet Hormadin kanssa.
Rocca al Maren ostoskeskus
Rocca al Maren ostoskeskus on suuri ostoskeskus Viron Tallinnan Haaberstin kaupunginosassa. Ostoskeskuksessa toimii noin 170 liikettä. Kauppakeskuksen ylläpitäjä on Citycon. Rocca al Maren ostoskeskuksen länsipuolella on Sakun suurhalli ja eteläpuolella Tallinnan eläintarha (Paldiskin maantien toisella puolella). Viron ulkoilmamuseo sijaitsee runsas kilometri ostoskeskuksesta luoteeseen.
Ostoskeskuksen pinta-ala on 87 000 m, josta 54 000 m on vuokrattavaa liiketilaa.
Ülemisten ostoskeskus
Ülemisten ostoskeskus () on Viron Tallinnan Lasnamäen kaupunginosassa, Ülemistejärven pohjoisrannan tuntumassa sijaitseva, maansa suurimpiin lukeutuva ostoskeskus. Siellä on runsaasti vaate-, kenkäalan ja lasten tuotteiden (lelut ja lastenvaatteet) myymälöitä. Ostoskeskuksen suurin vuokralainen on Rimi-ketjun hypermarket. Vuonna 2014 valmistuneen ostoskeskuksen toisen rakennusvaiheen ja syksyn 2016 laajennusten jälkeen sen kokonaispinta-ala on pysäköintitaloineen noin 93 000 m .
Kauppakeskuksen omistaa norjalainen Awilhelmsen AS -konserni kiinteistösijoituksiin keskittyneen Linstow AS -tytäryhtiönsä välityksellä. Norjalaiskonserni tunnetaan myös esimerkiksi Expert- ja Power-kodinkoneketjujen omistajana.
Valkopantterinkita
Valkopantterinkita ("Justicia adhatoda") on akanttikasvilaji, jota käytetään lääkekasvina. Se sisältää erästä kinatsoliini-alkaloidia (vasikiini).
Valkopantterinkita kasvaa pari metriä korkeaksi pensaaksi. Sillä on suuret torvimaiset kaksihuuliset kukat, alempi huuli on kolmiliuskainen. Kukat ovat valkoiset ja punaviiruiset.
Valkopantterinkita kasvaa luontaisesti trooppisessa Aasiassa seuraavilla alueilla: Intia, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Bhutan, Malesia ja Jaava Indonesiassa. Lajia on myös laajasti viljeltynä trooppisella vyöhykkeellä, jolloin se on levinnyt luontoon.
Teksasinlupiini
Teksasinlupiini ("Lupinus texensis") on yksivuotinen pohjoisamerikkalainen hernekasvilaji. Sitä viljellään yksivuotisena koristekasvina.
Teksasinlupiinia esiintyy luonnonvaraisena Yhdysvaltojen eteläosassa Teksasin, Oklahoman, Louisianan ja Floridan osavaltioissa.
Harju Elekter
AS Harju Elekter on Keilan kaupungissa toimiva virolainen osakeyhtiö. Sen päätoimiala on sähkö- ja tietoliikennejärjestelmien suunnittelu, valmistus ja kauppa.
Yhtiö on valmistanut sähkölaitteita vuodesta 1968. Harju Elekter -nimi otettiin käyttöön vuonna 1983. Harju Elekterin osake on noteerattu Tallinnan pörssissä 30. syyskuuta 1997 lähtien.
Arco Vara
Arco Vara on Tallinnassa toimiva virolainen kiinteistöalan osakeyhtiö, joka toimii Virossa, Latviassa ja Bulgariassa.
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssissä.
Teksasinkosmoskukka
Teksasinkosmoskukka ("Thelesperma burridgeanum", syn. "Cosmidium burridgeanum") on yksivuotinen pohjoisamerikkalainen mykerökukkaiskasvi. Sitä viljellään yksivuotisena koristekasvina. Kukinnot ovat suurehkot ja laitakukat kaksiväriset. Teksasinkosmoskukkaa esiintyy luonnonvaraisena Yhdysvalloissa, vain Teksasissa.
Baltika (virolainen yritys)
Baltika on Tallinnassa toimiva virolainen muotialan jälleenmyyjä. Yhtiön Itä- ja Keski-Euroopassa esillä oleviin vaatemerkkein kuuluvat Monton, Mosaic, Baltman, Bastion ja IvoNikkolo. Vuonna 2016 Baltica Groupin liikevaihto (myynti) oli yhteensä 46,974 miljoonaa euroa (laskua 4 % edellisvuoteen).
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla.
LHV Group
AS LHV Group on virolainen finanssikonserni, jonka osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. LHV on perustettu vuonna 1999 ja yhtiöllä on toimintaa Viron lisäksi muissa Baltian maissa.
LHV on lyhenne perustajiensa sukunimistä, mikä on samalla myös yhtiön käyttämä alkuperäinen nimi: "Lõhmus, Haavel & Viisemann". LHV:n perustajat olivat aikaisemmin työskennelleet Hansapankin palveluksessa. Virallisesti LHV-nimi otettiin käyttöön toukokuussa 2009.
Ensimmäiset pankkiautomaattinsa LHV avasi elokuussa 2015 Tallinnassa, yhden automaatin sijaitessa Tartossa.
LHV Group listautui Tallinnan pörssin päälistalle toukokuussa 2016, mikä oli pörssin ensimmäinen listautuminen yli viiteen vuoteen. Kesäkuussa 2016 LHV osti Danske Bankin virolaiset eläkerahastot 11 miljoonan euron kauppahinnalla. Kaupantekohetkellä Danske Bankin rahastoilla oli noin 43 000 asiakasta ja varoja niissä oli yhteensä noin 235 miljoonaa euroa. Danske-kaupan myötä LHV:n osuus Viron pakollisista eläkerahastoista nousi noin 30 prosenttiin.
Ekspress Grupp
Ekspress Grupp on Tallinnassa toimiva virolainen joukkoviestintäalan osakeyhtiö. Tytäryhtiöittensä kanssa yhtiö toimii erityisesti verkkoviestinnän ja painettujen julkaisujen (sanomalehdet, aikakaslehdet, kirjat) parissa sekä painopalvelujen tarjojana.
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla.
Ekspress Gruppin tytäryhtiö As Ekspress Meedia julkaisee Viron suurimpia viikoittaisia sanomalehtiä; Eesti Ekspressiä ja Eesti Päevalehteä.
Luettelo ohjaskelkkailun olympiamitalisteista
Ohjaskelkkailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1964 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Saksa.
Turkestaninkurjenmiekka
Turkestaninkurjenmiekka ("Iris hoogiana") on kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Turkestaninkurjenmiekka kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Sitä viljellään myös koristekasvina.
Nordecon
Nordecon AS on virolainen rakennusalan yhtiö. Nordecon on perustettu vuonna 1989 ja se kuuluu nykyään Viron suurimpiin rakennusyhtiöihin. Yhtiö tunnettiin aiemmin nimillä "AS Eesti Ehitus" ja "Nordecon International AS". Nordeconin pääomistaja on 50,99 %:n osuudella "Nordic Contractors AS" (tilanne 30.6.2018).
Nordeconilla on liiketoimintaa Viron lisäksi myös Ruotsissa, Suomessa ja Ukrainassa. Yhtiö listautui Tallinnan pörssiin 18. toukokuuta 2006.
Bokharankurjenmiekka
Bokharankurjenmiekka ("Iris bucharica") on kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Bokharankurjenmiekka kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Uzbekistanissa ja Afganistanissa.
PRFoods
PRFoods on Tallinnasta käsin toimiva virolainen osakeyhtiö, joka viljelee kalaa Ruotsissa ja Suomessa, valmistaa kalatuotteita näistä ja norjalaisesta kalasta ja myy niitä Suomessa ja Virossa.Kasvatettu taimen ja Norjasta tuotu lohi käsitellään Rengossa Heimon Kalan tuotantolaitoksilla tai Vettel OÜ:n tiloissa Viron Saarenmaalla. Yhtiön kalatuotteissaan Suomen markkinoilla käyttämiä tuotemerkkejä ovat "Heimon Gourmet" ja "Saaristomeren".
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla.
Korolkowinsahrami
Korolkowinsahrami ("Crocus korolkowii") on sahramien sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Korolkowinsahrami kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Uzbekistanissa, Afganistanissa ja Pakistanissa.
Iridium NEXT
Iridium NEXT on Iridium Communicationsin Iridium-konstellaation sukupolvi, jonka satelliittien laukaisut alkoivat tammikuussa 2017. Iridium NEXT -satelliitit korvaavat yhtiön nykyisen konstellaation 66 ikääntynyttä satelliittia, tuoden samalla uusia toiminnallisuuksia.
Iridium NEXT -konstellaatio koostuu aiempien Iridium-konstellaatioiden tapaan 66 polaariradoilla kiertävästä satelliiteista, sekä kuudesta kiertoradalla olevasta ja yhdeksästä maassa odottavasta varasatelliitista.
Uusien satelliittien tiedonvälityskyky on edeltäjiinsä nähden yhdeksänkertainen ja niissä on 125-kertainen muistikapasiteetti vanhempiin satelliitteihin nähden.
Tähtilumikello
Tähtilumikello ("Galanthus elwesii") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Tähtilumikello kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi ja lehdet ovat väriltään sinivihreät. Kaksi tasasoukkaa pyöreähkökärkistä tyvilehteä ovat 10–30 millimetriä leveät. Ylempi lehti kiertyy alemman päälle. Tähtilumikellon kukan kehälehdistä ulommat ovat valkoisia, sisemmät valkovihreitä. Sisäkehälehdissä on tyvessä ja kärjessä vihreä laikku, joita voi yhdistää vihreä juova. Kukan sikiäimen tyvi on tylppä ja hieman leveämpi kuin lähilajeilla. Kukan tuoksu on makeahko. Hedelmä on kolmiliuskainen kota.
Tähtilumikello on lumikelloista aikaisin kukkija Pohjoismaissa viljeltynä.
Tähtilumikello kasvaa luontaisesti Kaakkois-Euroopassa (Balkan, Kreikka, Bulgaria ja Ukraina) ja Turkissa.
Turkinlumikello
Turkinlumikello ("Galanthus woronowii") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Turkinlumikello kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kaksi tasasoukkaa litteää tylppäkärkistä tyvilehteä, jotka ovat 5–20 millimetriä leveät. Lehden väri on kiiltävän kellanvihreä. Turkinlumikellon kukan kehälehdet ovat valkoisia. Sisemmässä kehälehtikiehkurassa on kehälehtien ulkopinnalla pieni vihreä laikku lähellä kärkeä. Hedelmä on kolmiliuskainen kota.
Turkinlumikello kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Turkissa sekä Kaukasiassa, Georgiassa ja Venäjällä.
Skano Group
Skano Group on Pärnusta kotoisin oleva virolainen osakeyhtiö, joka valmistaa rakennusmateriaaleja ja huonekaluja sekä myy huonekaluja ja sisustustuotteita. Yrityksellä on Baltian maissa ja Ukrainassa toimiva sisustusalan kauppaketju.
Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. Yrityksen aiempi nimi on "Viisnurk AS".
Kriminlumikello
Kriminlumikello ("Galanthus plicatus") on lumikelloihin kuuluva monivuotinen sipulikukka. Se on koristekasvina viljelty aikainen kevätkukkija.
Kriminlumikello kasvaa 15–25 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kaksi tasasoukkaa tylppäkärkistä tyvilehteä, jotka ovat 5–25 millimetriä leveät. Lehden väri on sinivihreä tai kellanvihreä. Lehden keskisuoni näkyy usein vaaleana raitana. Kriminlumikellon kukan kehälehdet ovat valkoisia, paitsi kukan sisemmän kehän lehtien kärjessä on vihreä laikku. Kukan tuoksu on makeahko. Hedelmä on kolmiliuskainen kota.
Kriminlumikello kasvaa luonnonvaraisena Turkissa ja Kaakkois-Euroopassa: Ukrainan Krimillä ja Romaniassa.
Next Games
Next Games Oyj on suomalainen vuonna 2013 perustettu videopelejä kehittävä yritys. Se tunnetaan lisenssistään julkaista The Walking Dead -televisiosarjaan perustuvia mobiilipelejä.
Yritys on ostanut Helsinki GameWorks -nimisen yrityksen vuonna 2014.
Yritys on kerännyt 10 miljoonaa dollaria rahoitusta Walking Dead -mobiilipelin kehitykseen vuonna 2016.
Isouikku
Isouikku ("Podiceps major") on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta ovat Argentiina, Brasilia, Chile, Falklandin saaret, Paraguay, Peru, Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret, Uruguay. Sitä on tavattu vaeltavana Espanjassa. Sen kanta on vakaa.
Laji pesii järvillä, muuten sitä esiintyy myös merien rantavesissä.
Luettelo N-Gage-peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista N-Gage -peleistä:
Luettelo PlayStation Vita -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista PlayStation Vita -peleistä:
Farmind
Farmind oli suomalainen vuonna 2005 perustettu pelitalo, joka sijaitsi Oulussa.
"Puzzle Scape" PlayStation Portable -alustalle sai 7.5/10 IGN:n arvostelussa.
"Wacky Races: Crash & Dash" Nintendo DS -alustalle sai 4.2/10 IGN:n arvostelussa.
"World Series of Poker 2008: Battle for the Bracelets" Nintendo DS -alustalle sai 5.5/10 IGN:n arvostelussa.
Yritys kehitti seuraavat pelit:
Publius Decius Mus
Publius Decius Mus vanhempi (k. 340 eaa.) oli Rooman konsuli ja sotapäällikkö. Hän oli konsulina Titus Manlius Imperiosus Torquatuksen kanssa.
Latinalaiset kansat nousivat vuonna 340 eaa. kapinaan Rooman valtakuntaa vastaan. Kapina oli Rooman kannalta vaarallinen ja se oli vähällä jäädä siinä häviölle. Kapinan ensimmäisessä taistelussa Decius Mus kysyi valtion uskonnolliselta johtajalta pontifex maximukselta neuvoa. Tämä muistutti ikivanhasta riitistä, että johtajan tuli näyttää joukoilleen esimerkkiä hyökkäyshengestä uhraamalla oma henkensä. Tätä uhrautumista nimitettiin "devotioksi". Niinpä Decius Mus vihkiytyi uhriksi ja ratsasti kuolemaan vihollisten keskelle.
Publius Decius Mus (vuoden 312 eaa. konsuli)
Publius Decius Mus nuorempi (k. 295 eaa.) oli Rooman sotapäällikkö ja nelinkertainen konsuli (vuosina 312, 308, 297 ja 295). Hän uhrautui sotajoukkonsa puolesta Sentinumin taistelussa.
Samnilaissotien kolmas vaihe alkoi vuonna 298, jolloin samnilaiset saivat liittolaisikseen etruskit, umbrit ja osan Pohjois-Italian galleista. Rooma sai sodassa ratkaisevan voiton vuonna 295 Sentinumin taistelussa. Taistelussa Rooman sotapäällikkönä toiminut Publius Decius Mus tunsi "devotioriitin", jonka mukaan johtajan tuli näyttää joukoilleen esimerkkiä hyökkäyshengestä uhraamalla oman henkensä. Decius Mus vihkiytyi isänsä tavoin uhriksi ja antoi vihollisen surmata itsensä. Taistelun tunnetuimman kuvauksen on laatinut kirjailija Lucius Accius.
Talotohtori (kirja)
Talotohtori. Rakentajan pikkujättiläinen on vuonna 1997 julkaistu Panu Kailan teos rakentamisesta, rakennusmateriaaleista, rakennusten vaurioista ja niiden korjauksesta sekä rakentamisperinteestä.
Kirja ilmestyi alkujaan vuonna 1997 WSOY:n kustantamana, 17. painos ilmestyi vuonna 2015. Kirjan valokuvat on ottanut Kaila, piirrokset on laatinut Marko Huttunen ja kirjan taiton on suunnitellut Olavi Hankimo. Kirjan esipuheessa Kaila korostaa laatineensa teoksen "meille kaikille" perinteisestä rakentamisesta, joka "sisältää vuosisatojen koettelemaa viisautta". Kirjassa käsitellään rakentamismenetelmien ohella huomattavan laajasti myös eri materiaaleja ja niiden käyttäytymistä ja vaurioita, samoin kuin vaurioiden korjaamista. Teos on omistettu Ville Kailan muistolle, se sai Lauri Jäntin säätiön palkinnon vuonna 1998.
Runsaasti kuvitettu laaja teos, jossa on lähes 700 sivua, jakaantuu 22 lukuun, joita seuraavat luettelo kirjallisista lisätiedoista "Jos haluat tietää enemmän" sekä listaus asiantuntijoista "Lähdeihmisiä". Teoksen luvut ja niissä käsitellyt asiat ovat seuraavat:
Jan Andersson
Jan Andersson on seuraavien henkilöiden nimi:
Olga Rotševa
Olga Vladimirovna Rotševa (s. 4. heinäkuuta 1978 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä.
Rotševa oli mukana Liberecin MM-kilpailuissa 2009, jossa hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 11:s ja yhdistelmäkisassa 27:s.
Torinon olympialaisissa 2006 Rotševa oli vapaan hiihtotavan sprintissä 14:s, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 18:s ja hiihti yhdessä Aljona Sidkon kanssa kuudenneksi perinteisen hiihtotavan parisprintissä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Rotševa oli yhdistelmäkisassa 26:s, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 29:s ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 40:s.
Rotševa kilpaili maailmancupissa vuosina 1998–2013. Ensimmäisen maailmancup-kisansa hän hiihti 28. marraskuuta 1998 Muoniossa ollen viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 20:s yltäen heti maailmancupin pisteille. Palkintokorokkeelle Rotševa ylsi henkilökohtaisessa kilpailussa kerran: Canmoressa 22. tammikuuta 2008 yhdistelmäkilpailussa, jossa hän oli kolmas. Alkuvuosi 2008 oli Rotševan menestyksekkäintä aikaa maailmancupissa, sillä Tour de Skillä 2007–2008 hän hiihti kahdella etapilla neljänneksi ja oli kokonaiskilpailussa viides. Venäjän viestijoukkueessa Rotševa oli urallaan palkintokorokkeella kahdesti ja parisprintissä kerran.
Universiadeissa Rotševa oli mukana Zakopanessa 2001 ja Tarvisiossa 2003. Vuonna 2001 hän voitti viiden kilometrin kilpailun sekä perinteisellä että vapaalla hiihtotavalla.
Venäjän-mestaruuskilpailuissa Rotševa on saavuttanut viisi henkilökohtaista mitalia, joista kaksi kultaisia. Hän on voittanut kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun Syktyvkarissa 2008 ja Tjumenissa 2016.
Maailmancup-uransa jälkeen Rotševa on hiihtänyt Ski Classics -kilpailuja edustaen Russian Marathon Teamia. Ensimmäisen palkintopallisijoituksensa ja samalla voittonsa hän saavutti Changchunissa Kiinan Vaasahiihdossa 4. tammikuuta 2017.
Carl Gustaf Avellan
Carl Gustaf Avellan (21. maaliskuuta 1886 Kuopio – 13. toukokuuta 1928 Espoo) oli suomalainen tilanomistaja joka omisti 1900-luvun alussa suuria maa-alueita Pohjois-Espoon alueella. Kiihkomielisenä ruotsinkielisenä tunnettu Avellan sai julkisuutta rakennettuaan vuonna 1908 pari metriä korkean piikkilanka-aidan omistamansa Ala-Luukin tilan päärakennuksen ympärille estääkseen talossa sijainneen Lahnuksen suomenkielisen kansakoulun toiminnan.
Avellanin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, piirilääkäri Georg Avellan (1830–1895) ja Aina Maria Ranin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Nya svenska läroverket i Helsingforsista ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa oikeustiedettä.
Lahnuksen suomenkielinen kansakoulu aloitti toimintansa 1906 Ala-Luukin tilan päärakennuksessa. Koulu vuokrasi talon Mathilda Ahlforsilta jolla oli elinikäinen käyttöoikeus taloon. Ahlforsin vanhemmat olivat Ala-Luukin tilan myydessään jättäneet tyttärelleen elinikäisen asumisoikeuden taloon. Matilda Ahlfors muutti miehensä kanssa Helsinkiin kesällä 1906 ja hän vuokrasi tilan päärakennuksen Lahnuksen koululle kahden vuoden sopimuksella.
Vuonna 1907 Ala-Luukin tilan omistajaksi tuli suuria maa-alueita Pohjois-Espoon alueella omistanut Carl Gustaf Avellan. Kiihkeänä ruotsinkielisenä Avellan ei hyväksynyt suomenkielisen kansakoulun toimintaa maillaan ja yritti jo syksyllä 1907 saada koulun muuttamaan pois. Kun tämä ei onnistunut Avellan rakensi vuoden 1908 alussa tilan päärakennuksen ympärille pari metriä korkean piikkilanka-aidan estääkseen koulun toiminnan. Aidassa oli vain yksi kapea kulkuaukko. Avellan kielsi myös koulun opettajaa Edvard Inkilää jatkamasta koulun toimintaa ja vei vuokrausasian käräjille. Kouluylihallitus valitti asiasta Uudenmaan läänin kuvernöörille ja vaati toimia jotta koulu voisi jatkaa toimintaansa. Käräjäoikeuden päätöstä odoteltaessa koulun toiminta oli keskeytyksissä piikkilanka-aidan takia tammikuun lopusta maaliskuun puoliväliin. Oikeus päätti että koulu sai jatkaa toimintaansa rakennuksessa vuokrasopimuksen loppuun saakka ja määräsi Avellanin poistamaan aidan koulun ympäriltä.
Kesällä 1908 koulun vuokrasopimuksen päätyttyä koulu teki uuden kaksivuotisen vuokrasopimuksen Matilda Ahlforsin kanssa. Kun Avellanin mielipidettä ei oltu kysytty hän vei vuokrausasian uudelleen käräjille syyskuussa 1908. Huhtikuussa 1909 oikeus päätti asiassa Avellanin hyväksi ja Lahnuksen koulu joutui muuttamaan heti Ala-Luukin tilalta. Uudet Snettansin talosta saadut tilat olivat kuitenkin pienempiä, kylmiä ja huonokuntosia joten koulu joutui supistamaan toimintaansa.
Helmikuussa 1913 koulukiistassa päästiin lopulta sopuun kun Lahnuksen koulun johtokunta osti 8000 markan kauppahinnalla Avellanilta Luukkaan tilasta lohkaistun ns. Sundelskan huvilan tontteineen. Koulu aloitti toimintansa täällä jo samana keväänä.
Hembackenin jätinkirkko
Hembackenin jätinkirkko on Pohjanmaalla Pedersören Ähtävässä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Kohde sijaitsee Ähtävän kirkosta 5,5 kilometriä itäkaakkoon Ähtävänjoen mutkasta 200 metriä pohjoiseen Staraholmarnan pohjoispuolella olevalla mäellä. Valtatieltä 68 poiketaan pohjoiseen Humlaan ja Hummelholmista jatketaan suoraan itään kaksi kilometriä mutkaan asti. Kohde on tien sivulla 40 metriä pohjoiseen. Jätinkirkko sijaitsee Hembackenin kaakkoisreunassa.
Jätinkirkkoa ympäröi noin 6–8 metriä leveä kivivalli, joka näyttäisi kiertävän koko alueen. Valli erottuu maastossa matalana ja sammalpeitteisenä. Jätinkirkko on 50 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Vallialueen sisäpiha on 45 metriä pitkä ja 8–10 metriä leveä. Jätinkirkon pituusakselin suunta on 30° pohjoisesta vastapäivään eli lähes luoteeseen. Vallissa on kolme matalempaa kohtaa, joita kutsutaan porteiksi. Niiden suunnat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna ovat 40° pohjoisesta myötäpäivään eli koilliseen, 278° eli länteen ja 329° eli pohjoiskoilliseen.
Kun mäki kohosi maankohoamisen johdosta ylös merestä, oli meri matalaa kivikkoista saaristoa. Koska jätinkirkko sijaitsee vain 42,5 metriä merenpinnan yläpuolella, on se voitu rakentaa vasta noin 2000 eaa. tai sitä myöhemmin. Tämä ajoittuu aivan kivikauden loppupuolelle, mutta jätinkirkko on ollut mahdollista rakentaa tätäkin myöhemmin pronssikaudella. Jos pronssikausi tulisi kyseeseen, olisi jätinkirkko hyvin nuori. Onkin esitetty epäilyjä, ettei tämä kohde olisikaan jätinkirkko vaan jokin muu puhtaaksi raivattu alue.
Jätinkirkon pohjois- ja luoteispuolella on tasainen ja kivistä puhtaaksi raivattu 50 metriä pitkä alue. Tämän arvellaan olevan niin sanottu asuinpaikkapinta. Alueella sijaitsee halkaisijaltaan muutaman metrin suuruisia painanteita. Jätinkirkosta 5–6 metriä etelään sijaitsee matala ja kaareutuva valli, joka voi olla luontainen rantavalli. Jätinkirkosta kaakkoon sijaitsee kaksi halkaisijaltaan 6–8 metristä kiviröykkiötä, joiden korkeus on metri. Toinen röykkiö on osa jätinkirkon kivivallia, mutta toinen sijaitsee siitä 10 metrin päässä. Alempana etelärinteessä sijaitsee tervahaudan kuoppa, jonka halkaisija on 7 metriä.
Jätinkirkon aluetta ei olla tutkittu muulla tavalla kuin kevyesti tarkastelemalla. Näin on toimittu vuosina 1880 (Sandelin), 1900 (U. T. Sirelius), 1968 (Ari Siiriäinen), 1980 (Mirja Miettinen), 2000 (John Finnäs) ja vuonna 2016.
Ähtävällä on kolme muutakin jätinkirkkoa:
Dan Coats
Dan Coats (s. 16. toukokuuta 1943 Jackson, Michigan) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja entinen pitkäaikainen senaattori Indianasta. Tammikuussa 2017 Donald Trump ilmoitti, että Coats on hänen ehdokkaansa kansallisen tiedustelun johtajaksi ("Director of National Intelligence", "DNI"). Senaatti vahvisti Coatsin valinnan 15. maaliskuuta 2017 ja hän astui virkaansa seuraavana päivänä.