hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Spire of Dublin
Spire of Dublin, ("suom. Dublinin torni"), viralliselta nimeltään Monument of Light ("suom. Valon monumentti") on ruostumattomasta teräksestä valmistettu, alaosastaan kolmen metrin ja huipulta noin viidentoista senttimetrin paksuinen, valtavaa neulaa muistuttava monumentti. Se seisoo entisen Horatio Nelsonin muistoksi pystytetyn pylvään paikalla, keskellä O'Connell-katua, Dublinissa, Irlannissa ja on 121,2 metrin korkuisena tällä hetkellä maailman korkein kuvanveistos. Monumentin alimmat kymmenen metriä on kuvioitu kiillottamalla se osittain. Teoksen alaosa on valaistu ja myös sen kärkeen on sijoitettu taivaalle loistava valo. Se painaa noin 126 tonnia ja sen pystytys maksoi noin neljä miljoonaa euroa.
Forssan Salama
Forssan Salama on Forssan kaupungissa toimiva, vuonna 1909 perustettu urheiluseura. Urheiluseuralla on kolme jaostoa: yleisurheilujaosto, hiihtojaosto ja kuntojaosto. Seuran järjestämiä urheilutapahtumia ovat Forssan Lehden puistojuoksu ja Forssan Suvi-ilta.
Etelä-Louisianan satama
Etelä-Louisianan satama (, LOCODE esimerkiksi: US ZSC , US SNJ ,) on Yhdysvaltain eteläosissa Louisianan osavaltiossa sijaitseva suuri satama. Etelä-Louisianan satama sijoittuu New Orleansin luoteispuolelle Mississippi-joen alajuoksulle. Satamaan kuuluvia terminaaleja löytyy joen varrelta noin 54 mailin eli runsaan 80 kilometrin matkalta St. Charlesin, St. John the Baptistin ja St. Jamesin piirikunnissa.
Etelä-Louisianan satama sijoittui vuosina 2010–2011 rahtimäärältään maailman kahdenkymmenen suurimman rahtisataman joukkoon. Satama on tilastosta riippuen kokonaisrahtimäärältään Yhdysvaltain suurin tai yksi kolmesta maan suurimmasta satamasta Los Angelesin sataman ja Houstonin sataman ohella. Rahtitilastoissa sataman rahtimäärä vaihtelee paljon riippuen siitä huomioidaanko tilastossa vain ulkomaan rahtiliikenne (tuonti ja vienti) vai myös kotimaan liikenne.
Amerikkalaisten satamaviranomaisten järjestön AAPA:n maailmantilaston mukaan Etelä-Louisianan kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 215,7 miljoonaa tonnia rahtia (sataman oman tilaston mukaan 274,3 milj. lyhyt tonnia eli 248,8 milj. tonnia). Vuonna 2012 rahtimäärä oli sataman omien tilastojen mukaan 253,0 miljoonaa tonnia (278,9 milj. lyhyt tonnia). Eurooppalaisen Rotterdamin sataman satamalistauksen mukainen vuoden 2011 rahtimäärä oli selvästi pienempi, vain 170,4 miljoonaa tonnia.
Vuonna 2014 sataman kautta kulki sen oman rahtitilaston mukaan 291,8 lyhyt tonnia eli 264,7 milj. tonnia rahtia. Rotterdamin sataman laatimassa vuoden 2014 satamatilastossa Etelä-Louisianan satama sijoittui maailman 16. suurimmaksi rahtisatamaksi.
Colin McDonald
Colin McDonald (s. 30. syyskuuta 1984 Wethersfield, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa AHL-seura Lehigh Valley Phantomsia. Edmonton Oilers varasi McDonaldin 51. pelaajana . Hänen isänsä Gerry McDonald pelasi kahdeksan NHL-ottelua Hartford Whalersissa.
McDonald pelasi uransa alussa kaksi kautta EJHL:n New England Jr. Coyotesissa. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi NCAA:n Providence Collegeen, jota edusti neljä kautta. Kaudet 2007–2010 McDonald pelasi AHL-seura Springfield Falconsissa lukuun ottamatta kolmea ECHL-ottelua Stockton Thunderissa kaudella 2008–2009 ja kahta NHL-ottelua Edmonton Oilersissa kaudella 2009–2010. Hän debytoi NHL:ssä 27. marraskuuta 2009 San Jose Sharksia vastaan ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa seuraavana päivänä Vancouver Canucksia vastaan.
Kauden 2010–2011 McDonald edusti Oilersin farmijoukkuetta Oklahoma City Baronsia tehden 80 ottelussa 42 maalia, joilla voitti AHL:n maalipörssin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, jonka farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scrantonissa pelasi 68 runkosarjaottelua tehopistein 14+35=49 ja 12 pudotuspeliottelua tehopistein 6+7=13. NHL:ssä McDonald pääsi pelaamaan viisi ottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2012–2013 McDonald siirtyi New York Islandersiin. Islandersissa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 24 ottelua, ja lisäksi hän edusti 35 ottelun ajan AHL-seura Bridgeport Sound Tigersia. Kauden jälkeen hän teki jatkosopimuksen Islandersiin. Toisella Islanders-kaudellaan McDonald pelasi 18 ottelua NHL:ssä ja 40 ottelua AHL:n Sound Tigersissa.
Kolmen Islanders-kauden jälkeen McDonald teki vuoden sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 Flyersin farmijoukkueessa Lehigh Valley Phantomsin, jonka kapteeniksi hänet nimettiin. McDonald ja Flyers sopivat kesken kauden monivuotisesta jatkosopimuksesta.
Sevan
Sevan ( "Sevana lich") on Armenian ja Kaukasian alueen suurin järvi. Armenian keskiosassa Geghark'unik'in maakunnassa noin 1 900 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitsevan järven pinta-ala on 1 266 neliökilometriä. Valuma-alue on noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Järveen laskee 28 jokea tai puroa. Radzanjoki saa alkunsa järvestä. Järvi on leveimmillään 78 kilometriä ja pisimmillään 56 kilometriä.
Järven luoteisrannalla sijaitsee Sevanavankin luostari. Luostari rakennettiin alun perin saarelle, kunnes Josif Stalinin valtakaudella alkaneen ojituksen myötä järven vedenpinnan taso laski noin 20 metriä ja saaresta muodostui niemimaa.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee noin 20 600 asukkaan Sevanin kaupunkityyppinen taajama (2011 väestönlaskennan mukaan).
Ola Tuominen
Ola Marko Tuominen (s. 14. lokakuuta 1958) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän näyttelee sekä teatterissa että televisiossa. Televisiossa hänet tunnetaan muun muassa Autovarkaasta, Metsoloista, Röllistä, Syrhämästä sekä Herra Linbergin äänestä Risto Räppääjä -animaatiosarjassa. Tuominen oli myös Satuhäät tositelevisiosarjan spiikkeri eli kertojaääni 2008-2016.
Tuominen valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta (Näty) vuonna 1985 ja oli kiinnitettynä Tampereen teatterissa 1985–1993. Sittemmin hän on työskennellyt freelancerina. Vuonna 2010 Suomen Näyttelijäliitto valitsi Tuomisen vuoden näyttelijäksi.
Tuominen on myös ohjannut muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa, Rovaniemen Teatterissa, Teatteri 2000:ssa, kesäteattereissa ja Teatteri Eurooppa Neljän kesätuotannon "Tankki täyteen" (2011).
Emme
Emme on Sveitsin 10:nneksi pisin joki ja Aaren sivujoki. Joen pituus on 81,9 km. Sen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Biberistissä on 19 m³/s. Virtaama vaihtelee kovasti, sillä suurin mitattu vuorokausivirtaama on ollut 663 m³/s (elokuu 2007) ja pienin 2,3 m³/s (elokuu 1949). Joki saa alkunsa Hohgantvuoren eteläpuolen laaksosta, Brienzjärven pohjoispuolelta.
Emmen laakso on antanut nimensä muun muassa juustolle.
Emme virtaa Bernin ja Solothurnin kantoneissa. Samanniminen, Kleine Emmeksi () kutsuttu joki virtaa aivan Emmen itäpuolella, Luzernin ja Obwaldenin kantonien alueella. Tästä syystä Emmeä kutsutaan toisinaan Grosse Emmeksi ().
Oscar Nordqvist
Oscar Frithiof Nordqvist (1858–1925) oli suomalainen eläintieteilijä ja työskenteli kalatalouden piirissä. Hän osallistui A. E. Nordenskiöldin koillisväyläpurjehdukselle 1878–1880. Hän oli kalastuksen tarkastaja vuodesta 1889. Hän perusti Suomen Kalastusyhdistyksen ja sen julkaiseman aikakauskirjan Suomen Kalastuslehti (Fisketidskrift för Finland), jonka päätoimittaja hän oli 1892–1904. Hän siirtyi 1905 Ruotsiin kalastusintendentiksi, ja 1913 hänestä tuli Ruotsin maanviljelyshallituksen kalastusosaston päällikkö.
Kleine Emme
Kleine Emme () on Sveitsissä virtaava joki ja Reussin sivujoki. Joen pituus on 36,5 km.
Kleine Emme virtaa Obwaldenin ja Luzernin kantoneiden alueella. Joen alkulähteen katsotaan olevan Briezer Rothorn -vuoren ja Brienzjärven koillispuolella. Kleine Emme laskee Reussiin Emmenin ja Luzernin rajalla. Joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Luzernissa on 16 m³/s. Virtaama vaihtelee kovasti, sillä suurin mitattu vuorokausivirtaama on ollut 650 m³/s (elokuu 2005) ja pienin 1,3 m³/s (lokakuu 2005).
Kleine Emme on saanut lisänimensä Kleine () erotukseksi lähellä viraavasta Emmestä, jota toisinaan kutsutaan myös Grosse Emmeksi ().
Isohaukkakehrääjä
Isohaukkakehrääjä ("Chordeiles minor") on amerikkalainen kehrääjälintu.
Isohaukkakehrääjä on 23-25,5 cm pitkä ja sen siipiväli on 54-60 cm. Sen höyhenpuku on väriltään tummanruskeankirjava. Sillä on terävät siiet ja keskipitkä pytstö, jonka kärjessä on matala lovi. Siipien käsisulat ovat kuviottoman mustat ja niiden keskellä on leveä valkoinen poikkijuova, joka on naaraalla epäselvempi kuin koiraalla.
Isohaukkakehrääjiä pesii Pohjois- ja Keski-Amerikassa. Laji talvehtii Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija, jota tavataan syys-lokakuussa lähinnä Isossa-Britanniassa.
FNSU
FNSU, viralliselta nimeltään Föreningen Nordens Socialdemokratiska Ungdom, on pohjoismaiden sosialidemokraattisten nuorisojärjestöjen kattojärjestö. Nykyisin sen jäseninä ovat myös Baltian maiden eli Viron, Latvian ja Liettuan sosialidemokraattiset nuorisojärjestöt. Suomesta järjestön jäsenenä ovat Sosialidemokraattiset Nuoret ja Sosialidemokraattiset Opiskelijat.
Järjestössä ei ole henkilöjäseniä, vaan siihen kuuluu yksinomaan poliittisia nuorisojärjestöjä. Puheenjohtajuus järjestössä kiertää rotaation mukaisesti maalta toiselle. Vuosina 2012–2014 järjestön puheenjohtajuus on Tanskan Sosialidemokraattisilla nuorilla, DSU:lla. Kaudella 2014–2016 järjestön puheenjohtajana toimii Suomen Sosialidemokraattiset Nuoret.
Sumujen laituri
Sumujen laituri ("Le Quai des brumes") on Marcel Carnén ohjaama ranskalainen runollista realismia edustava elokuva vuodelta 1938. Elokuva on sävyltään varjoisa ja surumielinen, ja sitä on myöhemmin pidetty yhtenä seuraavan vuosikymmennen "film noir" -elokuvien innoittajista.
"Sumujen laituri" perustuu Pierre Mac Orlanin vuonna 1927 julkaistuun romaaniin, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Jacques Prévert.
Elokuvassa armeijasta karannut Jean kohtaa Le Havren satamakaupunkiin saavuttuaan nuoren Nellyn ja nousee tämän ”suojelijoita” vastaan tuhoisin seurauksin. Tärkeitä teemoja sumuun kietoutuvassa kuvauksessa ovat viha, rakkaus, kosto ja mustasukkaisuus.
Elokuvan juoni poikkeaa merkittävästi Mac Orlanin romaanista. Jean Gabinin tulkitsema miespääosa on yhdistelmä kahdesta eri romaanihenkilöstä, boheemitaiteilija Jean Rabesta ja sotilaskarkuri Marcel Lannoisista. Elokuvan Nelly on puolestaan monimutkaisesta taustastaan huolimatta suloinen ja viaton, romaanissa taas prostituutioon päätyvä tanssityttö.
Alkuperäinen tapahtumapaikka on kuuluisa kabaree nimeltä Lapin Agile Pariisin Montmartren kaupunginosassa. Kyseessä on merkittävä taide-elämän keskus, jossa myös kirjailija Pierre Mac Orlan vietti 1900-luvun vaihteessa aikaansa.
Elokuvaohjaaja Jean Renoir vihastutti Marcel Carnén muistelmien mukaan käsikirjoituksesta vastanneen Jacques Prévertin nimittämällä "Sumujen laituria" fasistiseksi elokuvaksi.
Ian McEwanin menestysromaanin perustuvassa vuoden 2007 "Sovitus"-elokuvassa käytetään viittauksena taustalla pyörivää Nellyn ja Jeanin ikonista kohtausta.
Mona Lisa (elokuva)
Mona Lisa on brittiläinen elokuva joka sai ensi-iltansa vuonna 1986. Sen ohjasi Neil Jordan.
Bob Hoskins näyttelee siinä hyväntahtoista pahantekijää, jota muut alamaailman hahmot käyttävät hyväkseen.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Mona Lisan" vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Norma (yritys)
Norma, Jälleenvakuutusosakeyhtiö Norma, oli suomalainen jälleenvakuutusyhtiö. Se perustettiin Helsingissä 1923, ja se oli Vakuutusosakeyhtiö Fennian tytäryhtiö ja Henkivakuutusosakeyhtiö Patrian sisaryhtiö.
Nascom
Nascom 1 ja 2 ovat vuonna 1977 ja 1979 julkaistuja mikrotietokoneen rakennussarjoja. Tietokoneet olivat itse koottavia ja perustuivat Zilog Z80 mikroprosessoriiin.
Ensimmäisen mallin suunnitteli brittiläinen Chris Shelton.
Nascom-yrityksen osti myöhemmin Lucas Logic-yhtiö.
Markku Anttila
Markku Matias Anttila on suomalainen viihdetaiteilija. Hän on esiintynyt taikurina yli 30 vuotta. Anttila on opiskellut viulunsoittoa sekä musiikin teoriaa ja ollut Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa viulunsoiton opettajana 1980-luvulta lähtien. Hän on soittanut Seinäjoen kaupunginorkesterissa. Anttila alkoi säveltää kevyttä musiikkia vuonna 1984.
Hänen sävellyksiään on levyttänyt esimerkiksi Lea Laven.
Anttilan sävellys "Sadun tango" voitti vuoden 1992 Tangomarkkinoiden sävellyskilpailun ja hänen kappaleensa "Maan matonen" voitti pilkkalaulukilpailun vuonna 1990.
Markku Anttila on myös levyttänyt kaksi "Muumimaailman taikaa" -muumilevyä.
Vuodesta 1992 lähtien Markku Anttila on tuottanut suomalaisiin teemapuistoihin ohjelmaa, aluksi Wasalandiaan 1992 ja tämän jälkeen Muumimaailmaan 1993-2002. Vuosina 2003-2007 Anttila tuotti ohjelmaa Kalajoen hiekkasärkillä, JukuJukuMaassa sijaitsevaan Merirosvoteatteriin.
Melges 24
Melges 24 on kilpapurjevene, joka lanseerattiin vuonna 1993. Vuonna 1998 kilpailtiin ensimmäisen kerran luokan maailmanmestaruudesta Torquayssa Englannissa 98 veneen voimin.
Nykyään Melges 24 -maailmanmestaruuskilpailuihin ja Euroopan mestaruuskilpailuihin poikkeuksetta yli sata venekuntaa. Myös Suomen ja Viron yhteinen ranking-sarja on tasokas, sillä luokassa purjehtii useita olympiapurjehtijoita.
Luokan houkuttelevuutta lisää veneen helppo ja kustannustehokas kuljetus kilpailupaikalta toiselle.
Vuonna 1992 Buddy Melges voitti America's Cupin America3-veneellä San Diegossa Kaliforniassa. America3-veneen oli suunnitellut Reichel Pugh. Pughin ja Melgesin yhteistyö veneenkehityksessä jatkui ja saman vuoden joulukuussa ensimmäinen Melges 24 näki päivänvalon. Melges 24 esiteltiin 1993 venemarkkinoille ja innovatiivisen suunnittelunsa ansiosta se asetti standardin urheilullisiin kilpaveneluokkiin.
Thelenin veljekset Kenneth ja Henrik toivat ensimmäinen Melges 24:n Suomeen vuonna 1994. Veljekset toimivat myös veneen virallisena maahantuojana muutamien vuosien ajan kiertäen eri kaupungeissa esittelemässä sen ominaisuuksia.
1996 purjehdittiin Suomen ensimmäiset Melges 24 -luokan kilpailut Turussa, Pyytinkarin paluukilpailun yhteydessä. Kilpailuun osallistui kolme venekuntaa. Thelenin edustama Fazer, Kari Heikkilän kipparoima Marinel Thunderboat sekä Antti Niinirannan vene Patu. Kilpailu purjehdittiin upeassa auringonpaisteessa ja reippaassa tuulessa. Melgesit lähes lensivät tavallisten perheveneiden ohi nopeuksien noustessa jopa 20 solmun yläpuolelle. Kilpailun voitti Fazer, seuraavina Marinel Thunderboat ja Patu.
Kenneth Thelen on edelleen Suomen menestynein Melges 24 -kippari. Viisinkertaisen luokkamestaruuden lisäksi hän on saavuttanut Euroopan mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1996 Barcelonassa sekä amatöörien Euroopan mestaruuden 2003 Helsingissä .
Newbear 77-68
Newbear 77-68 on vuonna 1977 julkaistu Bear Microcomputer Systemsin valmistama harrastelijatietokone. Sitä pidetään ensimmäisenä brittiläisenä tietokoneena.
Immanuel (yhtye)
Immanuel (Mikaveli ja Roisi, oikeilta nimiltään Mikael Meklin ja Roni Lempiäinen) on suomalainen rap-duo Keravalta, jonka sanoitukset liittyvät vahvasti kristinuskoon. Duon esikoisalbumi Kilosanomaa julkaistiin Uturn Recordsin kautta syksyllä 2012 . Yhtye julkaisi toisen albuminsa, Jumalanmiehii, syksyllä 2013. Albumin julkaisukonsertti pidettiin Maata Näkyvissä -festareilla Turussa. Jumalanmiehii nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisella listalla sijalle 17.
Immanuelin kappale "King Of The Jungle" on vuoden 2013 paras Rytmibarometri-kappale.
Georg Norman
Georg Norman (k. 1553) oli Kustaa Vaasan neuvonantaja. Hän oli kotoisin Pommerista, ja tuli Ruotsiin vuonna 1539 kruununprinssi Eerikin opettajaksi. Hänet nimitettiin silloin myös superintendentiksi, kirkollisministeriksi, ja myöhemmin kuninkaan ulkopoliittiseksi neuvonantajaksi. Hän välitti ruotsiin mannereurooppalaista poliittista ajattelua ja hallintotapaa. Mikael Agricolalla oli häneen yhteyksiä.
Piirtäjän sopimus
Piirtäjän sopimus on brittiläinen elokuva vuodelta 1982. Se oli ohjaajansa Peter Greenawayn toinen elokuva ja hänen lopullinen läpimurtonsa arvostetuksi brittiohjaajaksi.
Elokuva sijoittuu 1600-luvulle. Rouva Herbert kutsuu nuoren taiteilijan tekemään 12 taideteosta jotka esittävät hänen kartanonsa ja puutarhansa eri puolia.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Piirtäjän sopimuksen" vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta.
Ajojahti (vuoden 1967 elokuva)
Ajojahti on ranskalais-italialainen elokuva vuodelta 1967. Se perustuu Joan McLeodin romaaniin "The Ronin". Alain Delon esittää siinä Jef Costello -nimistä palkkamurhaajaa. Elokuvaa pidetään klassisena eurooppalaisena film noir -elokuvana.
Haukkakehrääjät
Haukkakehrääjät ("Chordeiles") on kehrääjien heimoon kuuluva kehrääjälintusuku. Haukkakehrääjiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan kuusi lajia.
Norman
Norman tai Normann tarkoittaa seuraavia:
Paikkakuntia Yhdysvalloissa
Mark Lindsay Chapman
Mark Lindsay Champman (s. 8. syyskuuta 1954 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa yliperämies Henry Wilden roolista vuoden 1997 elokuvassa "Titanic".
Wilfrid Laurier
Sir Wilfrid Laurier (20. marraskuuta 1841 – 17. helmikuuta 1919) oli kanadalainen liberaalipoliitikko. Hän oli Kanadan 7. pääministeri vuosina 1896–1911. Laurier oli Kanadan ensimmäinen ranskankielinen pääministeri. Hän toimi myös liberaalipuolueen puheenjohtajana 1887–1919.
Laurier’n aikaansaannoksina pidetään muun muassa tullietuuksien myöntämistä Britannialle sekä kanadalaisten lähettämistä toiseen buurisotaan 1899–1903. Sen sijaan yrityksissään parantaa kauppasuhteita Yhdysvaltojen kanssa hän ei onnistunut.
Norman (etunimi)
Norman on englanninkielisessä maailmassa yleinen etunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Runoilijan veri
Runoilijan veri () on ranskalainen elokuva vuodelta 1930. Sen on ohjaajansa Jean Cocteaun ensimmäinen elokuva. Elokuvassa esiintyvät Lee Miller, Enrique Rivero ja Pauline Carton.
Eläinten veri
Eläinten veri ("Le Sang des bêtes") on ranskalainen dokumenttielokuva vuodelta 1949. Siinä esiintyvät Georges Hubert ja Nicole Ladmiral.
Se kuvaa sodanjälkeisen Pariisin köyhiä ihmisiä, ja sijoittuu suurelta osin teurastamoon.
Elokuva on ensimmäinen maineikkaan ranskalaisen ohjaajan Georges Franjun yhdeksästä dokumenttielokuvasta.
Johan Norrlin
Johan Petter Norrlin (6. syyskuuta 1842 Hollola – 7. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja Helsingin yliopiston ylimääräinen kasvitieteen professori 1879–1903.
Norrlinin vanhemmat olivat nimismies Nils Nathanael Norrlin ja Fredrika Charlotta Lang. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Porvoon lukiosta ja valmistui 1866 metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta. Norrlin opiskeli sitten Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879.
Norrlin oli William Nylanderin etevin oppilas, ja hänestä tuli Suomen jäkälien ensimmäinen asiantuntija. Hän julkaisi yhdessä Nylanderin kanssa teoksen "Herbarium lichenum Fenniae" (1875–1882). Teokset "Bidrag till sydöstra Tavastlands flora" ja "Flora Kareliae Onegensis" I (1871) ovat suomalaisen kasvimaantieteen tutkimustyön esikuvia kasvitopografian kannalta. Norrlin osoitti, että Aunus, Vienan Karjala ja Kuolan niemimaa kuuluvat Suomen luonnontieteelliseen alueeseen. Hän tutki myös ensimmäisenä keltanon sukua.
Norrlin kehitti kasvien yleisyyden luokittelemiseksi Norrlinin asteikko -nimisen järjestelmän.
Norrlinin kunniaksi on nimetty Helsingin yliopiston Luonnontieteellisen keskusmuseon Kasvimuseon julkaisusarja Norrlinia.
Leipurin vaimo
Leipurin vaimo ("La Femme du boulanger") on ranskalainen elokuva vuodelta 1938. Sen ohjasi Marcel Pagnol. Sen tapahtumat sijoittuvat kylään Provencessa, jonka elämä järkkyy, kun leipurin kaunis nuori vaimo karkaa paimenen kanssa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Leipurin vaimon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Syvännesimput
Syvännesimput (Abyssocottidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä Siperiasta.
Syvännesimppujen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 6–7 sukua ja noin 20 lajia muun muassa kyrmysyvännesimppu ("Abyssocottus gibbosus"). Ulkonäöltään ne muistuttavat melko paljon simppuja. Tyypillisiä piirteitä ovat suurehkot rintaevät ja kaksi selkäevää. Syvännesimppuja tavataan Baikal-järvestä ja muutamista joista kuten Lena- ja Vitim-joista. Ne elävät yleensä yli 170 metrin syvyydessä ja eräät "Abyssocottus"-suvun lajit voivat elää yli 1 000 metrin syvyydessä.
Mirja Salkinoja-Salonen
Mirja Sinikka Salkinoja-Salonen (o.s. Salkinoja; s. 18. toukokuuta 1940 Hauho) on suomalainen mikrobiologi ja Helsingin yliopiston emeritaprofessori. Hän on toiminut myös akatemiaprofessorina. Salkinoja-Salonen oli 1960–1970-lukujen ajan tutkijana Hollannissa, 1970-luvulta lähtien hän on toiminut tutkijana pääasiassa Suomessa.
Uransa alkuaikoina hän tutki synteettisten ja kloorattujen yhdisteiden hajoamista keskittyen lähinnä puunjalostuksessa käytettäviin sellua valkaiseviin aineisiin. Salkinoja-Salosen tutkimukset edesauttoivat, että puuteollisuus lakkasi käyttämästä myrkyllistä ja vesistöjen pohjiin kertyvää kloorifenolia sellun käsittelyssä. 1990-luvulta lähtien Salkinoja-Salonen on tutkinut mikrobien tuottamia myrkkyjä hometaloista, rehuista ja ruokamyrkytyksiä aiheuttaneista elintarvikkeista.
Mirja Salkinoja-Salonen on toiminut tutkijana myös kahdessa suomalaisessa tutkimuksen huippuyksikössä, jotka tekevät poikkitieteellistä tutkimusta yhteistyössä eri yliopistojen kesken.
Salkinoja-Salonen kutsuttiin vuonna 2013 American Academy of Microbiologyn jäseneksi. Akatemia toimii suurimman mikrobiologian alan tiedejärjestön American Society for Microbiologyn yhteydessä.
Hänen puolisonsa on toimittaja Seppo Heikki Salonen.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2005
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2005 kilpailtiin Shanghaissa, Kiinassa 29. huhtikuuta – 6. toukokuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet.
Pääskykehrääjät
Pääskykehrääjät ("Uropsalis") on kehrääjien heimoon kuuluva kehrääjälintusuku. Pääskykehrääjiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Saksipyrstökehrääjät
Saksipyrstökehrääjät ("Hydropsalis") on kehrääjien heimoon kuuluva kehrääjälintusuku. Saksipyrstökehrääjiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan neljä lajia.
Triangelnin kauppakeskus (Malmö)
Triangelnin kauppakeskus () on Malmön neljänneksi suurin kauppakeskus Mobilian, Entrén ja Emporian kauppakeskusten jälkeen. Rakennus sijaitsee Malmön keskustassa Triangelnin alueella, ja siellä on 150 liikettä. Kauppakeskuksen avajaiset pidettiin 21. syyskuuta 1989.
Restauraatio
Restauraatio () tarkoittaa aiemmin vallinneen poliittisen järjestelmän palauttamista tai syrjäytetyn hallitsijasuvun paluuta valtaan. Termi tulee myöhäislatinan verbistä "restaurare" ’asettaa jälleen’. Nimitystä käytetään varsinkin tietyistä ajanjaksoista eräiden maiden historiassa. Lisäksi restauraatiokaudella tarkoitetaan yleensä Euroopassa Napoleonin kukistumista seurannutta ajanjaksoa vuosina 1815–1830, jolloin vanha järjestys pyrittiin palauttamaan.
Tunnettuja restauraatioita:
Olen vainottu kahlekarkuri
Olen vainottu kahlekarkuri on Mervyn LeRoyn ohjaama yhdysvaltalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1932. Käsikirjoitus perustuu Robert Elliott Burnsin samannimiseen omaelämäkertaan. Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 6.12.1946, sillä se oli Valtion filmitarkastamon kokonaan kieltämä vuodesta 1933 vuoteen 1946 asti.
Talousvaikeuksissa oleva ensimmäisen maailmansodan veteraani joutuu syyttömänä vankilaan, pakenee ja livahtaa Chicagoon. Siellä hän rakentaa elämän toisen nimen turvin, kunnes jää uudelleen kiinni.
Elokuva on valittu Yhdysvaltojen Kongressin kirjasto Kansalliseen elokuvarekisteriin. Oscareitakin sille ropisi: Paul Muni palkittiin parhaana miesnäyttelijänä, itse elokuva parhaana elokuvana ja Nathan Levinson parhaasta äänityksestä.
Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun (elokuva)
Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun ("Saturday Night and Sunday Morning") on brittiläinen elokuva vuodelta 1960. Alan Sillitoen samannimiseen romaaniin perustuvan elokuvan on ohjannut Karel Reisz. Se kertoo Arthur Seatonista, joka rankan työviikon päätteeksi ryyppää ja rietastelee viikonlopun aikana.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun" äänestettiin kaikkien aikojen 14. parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisioammattilaista."The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Valjoux
Valjoux on sveitsiläinen mekaanisten kellokoneistojen valmistaja. Valjoux on osa suurinta sveitsiläistä kellonkoneistojen valmistajaa ETA SA -konsernia, joka puolestaan on osa maailman suurinta kellovalmistajaa, Swatch Groupia.
Valjoux on etenkin tunnettu niin sanotuista ébauche-koneistoista, joita muut kellovalmistajat käyttävät kellojensa pohjana. Valjoux-koneistoja käytetään keskihintaisissa ja kalliissa kelloissa. Valjoux valmistaa esimerkiksi Valjoux 7750 -koneistoa, jota käytetään suuressa osassa markkinoilla olevista keskihintaisista mekaanisista kronografeista .
Valjouxin koneistoja käyttävät muun muassa Omega, Longines, Breitling, Oris, TAG Heuer, IWC, Panerai ja Sinn.
Mephisto (elokuva)
Mephisto on unkarilais-saksalainen elokuva vuodelta 1981. Sen ohjasi István Szabó ja pääosaa näyttelee Klaus Maria Brandauer. Elokuva perustuu Klaus Mannin samannimiseen romaaniin. 1920- ja 1930-lukujen Saksaan sijoittuva tarina kertoo näyttelijästä, joka vertauskuvallisesti myy sielunsa ja ryhtyy myötäilemään natseja saadakseen menestystä ja vaikutusvaltaa.
Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla parhaasta käsikirjoituksesta.
Timo Metsälä
Timo Metsälä (s. 16. kesäkuuta 1980 Tuusula) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2010–2011.
Pelko jäytää sielua
Pelko jäytää sielua on saksalainen elokuva vuodelta 1973. Sen ohjasi Rainer Werner Fassbinder. Hän myös käsikirjoitti, tuotti ja lavasti elokuvan. Sen pääosassa on yksinäinen saksalainen siivooja, joka aloittaa romanssin paljon nuoremman mutta yhtä yksinäisen marokkolaisen miehen kanssa.
Elokuva sai kansainvälisen kriitikoiden palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Charles Ferdinand (Berryn herttua)
Charles Ferdinand de Bourbon, Berryn herttua (24. tammikuuta 1778 Versailles – 14. helmikuuta 1820 Pariisi) oli ranskalainen prinssi, tulevan kuningas Kaarle X:n nuorempi poika. Hänen murhansa vuonna 1820 vaikutti merkittävästi Ranskan poliittiseen ilmapiiriin.
Charles Ferdinand lähti vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 isänsä mukana maanpakoon. Vuosina 1792–1797 hän palveli Joseph de Condén johtamassa emigranttiarmeijassa ja matkusti sen mukana Venäjälle. Vuosina 1801–1814 hän asui Englannissa ja sai englantilaisen Amy Brownin kanssa kaksi aviotonta tytärtä. Charles Ferdinand palasi Ranskaan restauraation yhteydessä vuonna 1815. Napoleonin palattua Elbalta kuningas Ludvig XVIII nimitti Berryn herttuan armeijan ylipäälliköksi, mutta Napoleonin tukijoiden osoittauduttua vahvemmiksi hän joutui pakenemaan Gentiin satapäiväisen keisarikunnan ajaksi. Vuonna 1816 hän nai Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tyttären Carolinan. Heille syntyi yksi tytär.
Berryn herttuan ollessa lähdössä kotiin Pariisin oopperasta ilalla 13. helmikuuta 1820 hän joutui fanaattisen satulasepän Louis-Pierre Louvelin puukottamaksi ja kuoli seuraavana päivänä. Tapaus johti muun muassa pääministeri Élie Decazes’n eroon ja rojalistien asenteiden jyrkentymiseen.
Berryn herttuan ainoa poika, Bourdeaux’n herttua syntyi hänen kuolemansa jälkeen.
General-Admiral Graf Apraksin (1896)
General-Admiral Graf Apraksin oli vuonna 1899 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Admiral Ušakov -luokan rannikkopanssarilaiva. Keisarillisen Japanin laivasto valtasi aluksen Tsushiman meritaistelussa 28. toukokuuta 1905 liittäen sen laivastoonsa nimellä "Okinoshima". Se romutettiin syyskuussa 1939.
Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1894. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1896 ja se valmistui vuonna 1899.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Itämeren laivastoon. Se liitettiin muodostettavaan Tyynenmeren laivaston 3. laivueeseen, joka lähetettiin Port Arthuriin Venäjän–Japanin sodassa. Laivasto-osasto kohtasi Korean ja Japanin välisessä Tsushimansalmessa keisarillisen Japanin laivaston, ja seuranneessa taistelussa "General-Admiral Apraksin" vallattiin 28. toukokuuta 1905.
Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon toisen luokan rannikkopanssarilaivana nimellä "Okinoshima". Ensimmäisessä maailmansodassa alus kuului Japanin 2. laivastoon, jonka mukana se osallistui Qingdaon taisteluun. Alus luokiteltiin 1. huhtikuuta 1921 sukellusveneiden emälaivaksi, ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1924 yksityisyritykselle, joka teki siitä Tsushiman taistelun muistoaluksen Tsuyasakiin Fukuokalle. Alus kuitenkin vaurioitui pahoin myrskyssä vuonna 1939, ja se romutettiin.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2001
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2001 pelattiin Yhdysvalloissa, Minnesotassa 2. huhtikuuta ja 8. huhtikuuta 2001 välisenä aikana. Maailmanmestaruuden voitti Kanada joka kaatoi loppuottelussa isäntämaa Yhdysvallat.
Kazakstan tippui vuoden 2003 MM-kisojen B-sarjaan. Ja B-sarjan voittaja Sveitsi nousi vuoden 2004 pääsarjaan.
Jani Luoma-aho
Jani Luoma-aho (s. 15. syyskuuta 1973 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2010–2011.
Luoma-aholla on takanaan myös mittava pelaajaura keskushyökkääjänä KooKoossa Mestis-, Suomi-sarja- ja II-divisioonatasolla.
Mikko Kaukokari
Mikko Kaukokari (s. 11. kesäkuuta 1980 Espoo) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2009–2010.
Pelaajaurallaan Kaukokari pelasi keskushyökkääjänä. Hänelle kertyi 49 SM-liigaottelua kotikaupunkinsa Espoon Bluesissa sekä yli 200 ottelua Mestiksessä. Kaukokari edusti myös alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2000.
Siviilityössä Kaukokari on varastomiehenä pakastefirma Finnfrostilla.
Dvenadsat Apostolov (1890)
Dvenadsat Apostolov () oli 1892 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston rannikkopanssarilaiva. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1911 ja se myytiin romutettavaksi 28. tammikuuta 1931.
Alus tilattiin Nikolajevin telakalta. Sen köli laskettiin helmikuussa 1888 ja alus laskettiin vesille syyskuussa 1890. Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1892.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Mustanmeren laivastoon ja se poistettiin palveluksesta 1911.
Jari-Pekka Pajula
Jari-Pekka Pajula (s. 21. heinäkuuta 1980 Tampere) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2011–2012.
Pelaajaurallaan Pajula pelasi keskushyökkääjänä. Hänelle kertyi 96 SM-liigaottelua Ilveksessä sekä yli 200 ottelua Mestiksessä. Pajula pelasi uran loppuvuosina myös yhden kauden Ruotsissa ja yhden kauden Norjassa, joiden jälkeen hän palasi vielä yhdeksi kaudeksi Mestiksessä pelaavaan LeKiin.
Imperator Aleksandr II -luokka
Imperator Aleksandr II -luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston pre-dreadnought-taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi alusta, jotka valmistettiin vuosina 1885-1889 Itämeren alueen telakoilla ja nimikkoalus oli palveluksessa aina vuoteen 1925 saakka.
Mikko Vanninen
Mikko Vanninen (s. 10. kesäkuuta 1980 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2011–2012.
Pelaajaurallaan Vanninen pelasi hyökkääjänä. Hänelle kertyi lähes 200 ottelua Mestiksessä ja Suomi-sarjassa.
Élie Decazes
Élie Decazes (28. syyskuuta 1780 Sainte-Martin-de-Laye – 24. lokakuuta 1860 Decazeville) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1819–1820. Bourbon-restauraation aikana hänet tunnettiin maltillisten monarkistien johtajana.
Decazes oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi vuonna 1807 Louis Bonaparten neuvosherrana Hollannissa ja 1811 Pariisin vetoomustuomioistuimen tuomarina. Bourbonien valtaanpaluun jälkeen hänet nimitettiin heinäkuussa 1815 Pariisin poliisin prefektiksi ja pian sen jälkeen valtakunnalliseksi poliisijohtajaksi. Hän kohosi maltillisten perustuslaillisten johtohahmoksi vastustaessaan äärikuningasmielisten niin sanottua valkoista terroria eli aiemman hallinnon kannattajiin kohdistuneita väkivaltaisia kostotoimia. Decazes toimi myös kuningas Ludvig XVIII:n neuvonantajana. Elokuussa 1816 hän sai aikaiseksi ultrarojalistien hallitseman edustajainkamarin (”Chambre Introuvable”) hajotuksen, jonka seurauksena maltilliset nousivat uusissa vaaleissa sen enemmistöksi.
Decazes nimitettiin joulukuussa 1818 Jean Dessoles'n hallituksen sisäministeriksi ja häntä pidettiin hallituksen ”vahvana miehenä”. Hän kannatti sensuurin höllentämistä, valtiontalouden uudistamista ja äänioikeuden laajentamista, joita ultrarojalistit jyrkästi vastustivat. Vallankumouksellisena tunnetun Abbé Henri Grégoiren erottaminen edustajainkamarin jäsenyydestä synnytti Ranskassa poliittisen kriisin, jonka seurauksena Decazes tuli syksyllä 1819 pääministeriksi. Hänen kautensa jäi kuitenkin lyhyeksi. Berryn herttuan salamurha helmikuussa 1820 sai ultrarojalistit hyökkäämään uudelleen Decazes'ta vastaan ja hänen oli erottava muutamaa päivää myöhemmin. Eron vastentahtoisesti hyväksynyt kuningas Ludvig XVIII palkitsi hänet herttuan arvolla ja nimitti hänet lähettilääksi Englantiin.
Vuodesta 1821 Decazes toimi parlamentin ylähuoneen eli päärien kamarin jäsenenä, jossa hän arvosteli kuningas Kaarle X:n taantumuksellista politiikkaa. Hän tuki vuoden 1830 heinäkuun vallankumousta. Decazes johti Aveyronin alueen hiili- ja terästeollisuuden perustamista ja alueen keskuskaupunki nimettiin hänen kunniakseen Decazevilleksi vuonna 1829.
Élie Decazes’n poika oli Louis Decazes, joka toimi Ranskan ulkoministerinä 1873–1877.
Smoke
Smoke on Wayne Wangin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1995. Elokuvan pääosia näyttelevät Harvey Keitel ja William Hurt. Elokuva sijoittuu New Yorkin Brooklyniin, missä päähenkilö pitää tupakkakauppaa. Elokuvan käsikirjoittanut kirjailija Paul Auster mainitaan joissakin lähteissä myös toiseksi ohjaajaksi Wangin ohella.
Paul Auster ja Wayne Wang ohjasivat "Smokelle" vielä samana vuonna ensi-iltansa saaneen jatko-osan "Blue in the Face", jossa esiintyvät samat näyttelijät. Improvisoituihin tilanteisiin perustuva elokuva kuvattiin viidessä päivässä.
Jarno Heikkinen
Jarno Heikkinen (s. 11. joulukuuta 1980 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2010–2011. Vuonna 2005 tuomaroinnin aloittanut Heikkinen valittiin Mestiksen parhaaksi tuomariksi vuonna 2010.
Pelaajaurallaan Heikkinen pelasi neljä kautta kaukalopalloliigassa, jonka jälkeen hän palasi jääkiekon pariin ja pelasi Suomi-sarjaa SaPKossa.
Marko Kovanen
Marko Kovanen (s. 30. syyskuuta 1977) on mikkeliläinen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2012–2013.
Näkymättömät kahleet
Näkymättömät kahleet () on Hall Bartlettin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1963. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Stack, Polly Bergen ja Janis Paige. "Näkymättömät kahleet" kertoo psykiatrisesta sairaalasta.
"Näkymättömät kahleet" perustuu Dariel Telferin romaaniin "The Caretakers" (1959), jonka pohjalta Henry F. Greenberg, ohjaaja Bartlett ja Jerry Paris mukauttivat käsikirjoituksen. Bartlett ja Paris olivat myös tehneet pohjustavan tarinan romaanista käsikirjoitusta varten. Hall Bartlett Productions toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja United Artists jakelijana.
"Näkymättömät kahleet" sai muun muassa Oscar-ehdokkuuden ja kolme Golden Globe -ehdokkuutta vuonna 1964.
Joan Crawford on sanonut, että hän hyväksyi roolin elokuvassa, koska hän piti tarinaa "kiinnostavana". Crawford auttoi elokuvan kuvauksien aikana ikääntyvää ja huonokuntoista veteraaninäyttelijää Herbert Marshallia hänen repliikkien muistamisessa ja muutenkin elokuvaa kuvatessa. Marshall ja Crawford olivat myös ystäviä keskenään. "Näkymättömät kahleet" jäikin Marshallin toiseksi viimeiseksi elokuvaksi. "Näkymättömät kahleet" oli Virginia Munshinin ensimmäinen ja viimeinen elokuva. Hän kuoli aivoverenvuotoon vain 30-vuotiaana 8. heinäkuuta vuonna 1962.
Jerry Paris tekee elokuvassa cameoroolin ohikulkijana, johon Lorna (Polly Bergen) törmää kadulla.
"Näkymättömät kahleet" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa New Yorkissa 21. elokuuta vuonna 1963. Suomessa elokuva julkaistiin 27. elokuuta vuonna 1965. Isossa-Britanniassa elokuvaa levitettiin nimellä "Borderlines".
Vaikka elokuva saikin joitakin negatiivisia arvosteluja, elokuva tuotti yli kolme miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti; "Näkymättömät kahleet" pääsi "Variety"-lehden vuoden 1963 menestyneimpien elokuvien listalle sijalle 57. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tuotti vähän yli kaksi miljoonaa dollaria.
Metro-Goldwyn-Mayer julkaisi "Näkymättömät kahleet" DVD:lle 15. huhtikuuta 2010 ja 15. tammikuuta 2011. VHS:lle elokuva oli julkaistu 3. joulukuuta vuonna 1996.
Cesare Zavattini
Cesare Zavattini (20. syyskuuta 1902 Luzzara, Italia – 13. lokakuuta 1989 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, taiteilija, elokuvakäsikirjoittaja ja -teoreetikko. Hänen yhteistyökumppaninsa oli pitkään ohjaaja Vittorio De Sica, jolle Zavattini käsikirjoitti useita elokuvia.
Zavattini työskenteli hetken toimittajana, mutta muutettuaan 1930 Milanoon hän julkaisi ensimmäisen kirjansa, nimeltään "Parliamo tanto di me". Se menestyi kohtuullisen hyvin, ja Zavattini kirjoitti tämän jälkeen muitakin teoksia. Elokuva-alalle Zavattini siirtyi 1935, jolloin hän käsikirjoitti seuraavana vuonna ilmestyneen Mario Camerinin elokuvan "Darò un milione". Hänen seuraaviin töihinsä kuuluu muun muassa Alessandro Blasettin ohjaama "Quattro passi fra le nuvole". Zavattinin pitkä yhteistyö Vittorio De Sican kanssa alkoi elokuvalla "Lapset katsovat meihin" (1943).
Zavattinin ja De Sican yhteistyö tuotti muutamia neorealistisen elokuvan klassikkoina pidettyjä teoksia, kuten "Sciuscià – viattomat" (1946), "Polkupyörävaras" (1948), "Milanon ihme" (1951) ja "Umberto D. – elämän vanki" (1952). Zavattini oli myös neorealistisen elokuvan tunnetuin teoreetikko ja kirjoitti 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa neorealistisesta elokuvasta. Hän toi ideoitaan esille erityisesti usiden ohjaajien ohjaamissa episodielokuvissa "L’amore in città", "Meidän naisemme" (1953), "Italiatar ja rakkaus" (1961) ja "I misteri di Roma" (1963), jotka eivät kuitenkaan menestyneet Zavattinin toivomalla tavalla. Zavattini jatkoi yhteistyötä De Sican kanssa vielä neorealistisen kaudenkin jälkeen, ja heidän elokuviaan ovat myös "Napolin kultaa" (1954), "Katto" (1956), "Kaksi naista" (1960), "Il boom" (1963), "Finzi Continin puutarha" (1970), "Lo chiameremo Andrea" (1972) ja "Una breve vacanza" (1973).
Zavattini teki elokuvia myös muiden kuin De Sican kanssa. Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat Blasettin ohjaama "Prima comunione" (1950), Luciano Emmerin "Elokuinen sunnuntai" (1950) ja Luchino Viscontin "Bellissima" (1951). Zavattini oli huomattavan arvostettu Italiassa, ja hän toimikin useiden vuosien ajan Kansallisen elokuvakäsikirjoittajen liiton johtajana. Vaikka Zavattini teki pitkän ja monipuolisen elokuvauran, hän ohjasi itse vain yhden elokuvan, vuonna 1981 valmistuneen "La veritàaaan".
Sigurd von Numers
Sigurd Waldemar von Numers (20. maaliskuuta 1903 Viipuri – 25. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hänelle myönnettiin pääkonsulin arvonimi vuonna 1944 sekä erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimi vuonna 1961.
Von Numers valmistui lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1927, väitteli tohtoriksi vuonna 1928 ja sai varatuomarin arvon 1929. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1927 ja palveli aluksi Berliinin, Tukholman ja Washingtonin lähetystöissä. Hänet nimitettiin 1939 ministeriön jaostopäälliköksi ja 1943 apulaisosastopäälliköksi. Sotien jälkeen von Numers oli 1945–1949 lähetystöneuvoksena Washingtonissa ja 1949–1954 ulkoministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä. Sen jälkeen hän oli Ottawassa Suomen asiainhoitajana 1954–1959, New Delhissä lähettiläänä 1959–1960 ja suurlähettiläänä 1960–1961, uudelleen ulkoministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä 1961–1964 ja viimeksi suurlähettiläänä Haagissa 1964–1970.
Ollessaan 1930-luvulla Tukholmassa lähetystösihteerinä von Numers sekaantui niin sanottuun Maydell-juttuun muun muassa myöntämällä Nansen-passin Suomeen epäilyttävää elokuvaa tekemään halunneelle Saksassa asuvalle entiselle Venäjän kansalaiselle, paroni Frederich Karl Viktor von Maydell-Felksille (s. 1899)
Sigurd von Numersin isä oli professorin arvon saanut lääkäri Gustaf von Numers. Von Numersin puoliso oli Eleni Sundwall, professori Johannes Sundwallin tytär. Heidän pojastaan Sigurd Johan von Numersista (s. 1934) tuli lääkäri.
Menestyksen huuma
Menestyksen huuma ("Sweet Smell of Success") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1957. Brittiläisen Alexander Mackendrickin ohjaama elokuva perustuu Ernest Lehmanin pienoisromaaniin.
Newyorkilaisen sanomalehden kyyninen ja vallanhaluinen kolumnisti J. J. Hunsecker (Burt Lancaster) käyttää suurta valtaa julkisuuden henkilöiden maineen parantamiseksi tai pilaamiseksi. Kun hänen pikkusisarensa avioituu jazzkitaristin kanssa, tarvitaan likaisten töiden tekijää. Taitavan manipuloijan neuroottinen apulainen on lehdistöagentti Sidney Falco (Tony Curtis).
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Menestyksen huuman" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Apoteket Lejonet (Malmö)
Apoteket Lejonet tai Teschläinen palatsi () on yksi Malmön kaupungin merkittävimmistä 1800-luvun kertaustyylien aikakauden rakennuksista. Stortorget-torin laidalla sijaitseva rakennus edustaa uusrenessanssia, ja sen rakennutti apteekkari John Tesch vuonna 1896. Rakennuksessa sijaitsevan Apoteket Lejonet -apteekin juuret ovat 1500-luvulla.
Vanhin tunnettu kuninkaallinen privilegiokirje, joka myönnettiin malmöläiselle apteekkarille, on peräisin vuodelta 1571. Sen laati kuningas Fredrik II. Kyrkogatan-kadun varrella sijaitsevan kaupunginapteekin omisti 1600- ja 1700-luvuilla saksalainen Dietrichin apteekkarisuku, ja apteekkia kutsuttiinkin tuolloin ”dietrichläiseksi apteekiksi” (Dietrichska Apoteket). Vuonna 1731 kaupunkiin avattiin uusi apteekki, ja jotta apteekit erotettaisiin toisistaan, niille annettiin omat eläinsymbolinsa. Uutta apteekkia symboloi kotka, ja dietrichläisen apteekin symboliksi tuli leijona ().
Vuonna 1896 apteekkari John Tesch päätti rakennuttaa Apoteket Leijonetille uuden toimipaikan Stortorget-torin itälaidalle. Uusi apteekki varustettiin isoilla näyteikkunoilla, ja myös yläkerrasta pyrittiin tekemään mahdollisimman näyttävä. Rakennuksen koristuksiin kuuluu muun muassa Teschiä itseään kuvaava koristeveistos. Niin apteekin kuin asuinkerroksenkin muotoilusta tuli loistelias sekä ulkoa että sisältä. Rakennuksessa on myös hissi Teschin ylelliseen asuntoon, mikä oli tuohon aikaan hyvin harvinaista.
Apteekin rakentamisen aikoihin Apoteket Lejonetia pidettiin yhtenä Euroopan kaikkein suurimmista apteekeista, lähes yhtä isona kuin Moskovan keisarillista apteekkia.
Tesch lopetti apteekkarin työt 16 vuoden uran jälkeen ja siirtyi pankkialalle. Hänestä tuli myöhemmin myös Malmön Hippodromen-teatterin tärkeä liikkeellepaneva voima. Yksi apteekin uusista omistajista oli Teschin sisarenpoika Hjalmar Andersson-Tesch.
Tounan
Tounan () on taajama Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirin Hiitolan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 14 kilometriä Hiitolan taajamasta luoteeseen. Asukkaita on 545 (vuonna 2011).
Talvi- ja jatkosotaan saakka Suomeen kuuluneen Hiitolan kunnan alueella sijaitseva taajama on perustettu entisen Karjalan työlaitoksen paikalle. Sen nimitys perustuu Laatokan rannalla sijainneen Tounaan kylän asutus- ja metsäpalstaan. Neuvostoaikana siellä toimi karjatila. Palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kirjasto ja lääkintäasema.
Robbie Rogers
Robbie Rogers (s. 12. toukokuuta 1987) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Hän edusti suurimman osan urastaan Pohjois-Amerikan MLS-liigassa pelaavaa Columbus Crew'n joukkuetta. Rogers pelasi myös Hollannissa ja Englannissa. Yhdysvaltain maajoukkueessa hän esiintyi 18 kertaa.
Robbie Rogers lopetti ammattilaisuransa helmikuussa 2013. Hän kertoi brittiläisen The Guardian -lehden haastattelussa halunneensa julkistaa homoseksuaalisuutensa, eikä katsonut sen jälkeen voivansa enää jatkaa pelaamista.
Myöhemmin samana vuonna Rogers päätti kuitenkin jatkaa uraansa, ja pelaa vuodesta 2013 lähtien Los Angeles Galaxyssä.
Yksinäinen ratsastaja (Lucky Luke -albumi)
Yksinäinen ratsastaja on Achden kuudes Suomessa julkaistu Lucky Luke -sarjakuva. Sarjakuva julkaistiin Ranskassa ennen joulua 2012 ja Suomeessa maaliskuun 2013 lopussa.
Daltonin Veljekset riitaantuvat jä lähtevät eri tielle etsimään kukin omaa onneaan. Sen jälkeen Lucky Lukelle on tiedossa paljon hankaluuksia.
Taistelu Algeriasta
Taistelu Algeriasta on Gillo Pontecorvon ohjaama elokuva vuodelta 1965. Elokuva kertoo Algerian sodasta sen algerialaisen johtohahmon Alin näkökulmasta. Algerian hallitus tuki tämän poliittisesti latautuneen elokuvan tuotantoa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Taistelun Algeriasta" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Generation X
Generation X (tunnetaan myös nimellä Gen X) oli englantilainen punk rock -yhtye, joka on perustettiin Lontoossa vuonna 1976. Perustajajäseniä olivat Billy Idol, Tony James ja John Towe.
Taistelu Chilestä
Taistelu Chilestä on Patricio Guzmánin ohjaama kaksi- tai kolmeosainen dokumenttielokuva vuodelta 1975, 1976 ja 1998.
Guzman kuvasi kaksi ensimmäistä osaa 1970-luvulla kun Chilessä tapahtui vallankaappaus. 20 vuotta myöhemmin hän kuvasi kolmannen elokuvan selvittäen mitä ihmiset muistivat tuolloisista tapahtumista.
Shiver Games
Shiver Games on vuonna 2010 perustettu suomalainen pelialan yritys. Shiver Gamesin ensimmäisen pelin Luciuksen julkaisi 2012 Lace Mamba Global. Shiver Games sijaitsee Helsingissä, ja se työllistää kolme henkilöä. Kaikki työntekijät ovat valmistuneet Outokummun pelikoulusta.
Shiver Games kehittää uutta peliä, josta ei ole julkisuuteen annettu sen enempää tietoa.
Viirikehrääjät
Viirikehrääjät ("Macrodipteryx") oli kehrääjälintusuku, joka kuului kehrääjien heimoon. Viirikehrääjiin kuului kaksi lajia.
2000-luvulla tehtyjen fylogeneettisten tutkimusten perusteella suvun lajit ovat siirretty kehrääjien sukuun ("Caprimulgus"), vaikka viirikehrääjillä onkin selkeitä morfologisia eroja muiden kehrääjien kanssa.
Käännekohta
Käännekohta ("The Turning Point") on vuonna 1977 valmistunut elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Anne Bancroft, Shirley MacLaine sekä Mihail Baryšnikov. Elokuvan ohjasi Herbert Ross ja kirjoitti Arthur Laurents. Kyseessä on romanttinen draama, jossa balettitanssijan tytär haluaa seurata äitinsä jalanjälkiä.
Elokuva sai peräti 11 Oscar-ehdokkuutta, mutta ei voittanut yhtään. Elokuva Häivähdys purppuraa on toinen elokuva, jolla on yhtä monta ehdokkuutta ilman voittoa. "Käännekohta" voitti kuitenkin kaksi Golden Globea parhaasta ohjauksesta (Herbert Ross) ja parhaasta draamaelokuvasta.
"Käännekohta" oli balettitanssijana tunnetun Baryšnikovin ensimmäinen elokuva. Hän oli ehdokkaana parhaan sivuosan Oscar-palkintoon.