hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kareem Streete-Thompson
Kareem Streete-Thompson (s. 30. maaliskuuta 1973 Ithaca, Yhdysvallat) on caymansaarelainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja pikajuoksussa. Hän edusti ensin Caymansaaria, mutta vaihtoi kansalaisuuttaan yhdysvaltalaiseksi. Streete-Thompson kuitenkin otti Caymansaarten kansalaisuuden uudelleen vuonna 1999. Hän voitti hopeaa pituushypystä sekä sisäratojen MM-kisoissa 2001 että Pan-Amerikan kisoissa 1999 ja pronssia samasta lajista Kansainyhteisön kisoissa 2002. Streete-Thompson osallistui olympialaisiin kolmesti vuosina 1992–2004. Hän oli pituushypyn lisäksi mukana 100 metrin juoksussa Barcelonan kisoissa 1992 ja Ateenan olympialaisissa 2004. Streete-Thompsonin paras olympiasijoitus oli 13. sija pituushypystä vuodelta 2000. Tuolloin hän jäi vain sentin päähän finaalipaikasta.
"Lähde: IAAF"
Virkkula (Liminka)
Virkkula on Limingan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee Lumijoelle johtavan seututien 813 varressa, noin viisi kilometriä Limingan kirkonkylästä länteen.
Ensimmäiset tiedot Virkkulan asutuksesta on vuodelta 1548. 1800-luvulla Virkkulassa suoritettiin rahdin purkua ja lastausta.
Virkkulassa sijaitsee arkkitehtien Maija Myllylän ja Pentti Myllymäen suunnittelema vuonna 1998 rakennettu Liminganlahden luontokeskus, vuonna 1988 rakennettu lintutorni ja maankohoamisen luontopolku, jossa havainnollistetaan opastetauluilla vuosisatojen aikana tapahtunutta alueelle tyypillistä maankohoamista. Virkkula on Liminganlahden suosituin käyntikohde.
Virkkulassa Lumijoki laskee Perämereen.
Virkkulassa toimii yhteinen kyläyhdistys Rantakylän kanssa.
Nauvon positiivi
Nauvon positiivi on Suomen vanhin säilynyt urkusoitin. Se on rakennettu vuoden 1664 tienoilla ja on nykyään Kansallismuseon kokoelmissa. Nauvon keskiaikaiseen kirkkoon rakennettiin 1660-luvun puolivälissä uudet urut, joita käytettiin seuraavien urkujen tuloon, vuoteen 1791, saakka. Tuolloin vuorineuvos J. A. af Petersén osti positiivin Dragsfjärdiin, jossa se oli käytössä 90 vuotta. 1800-luvun lopussa urut siirrettiin kirkon kellotapuliin pois uusien urkujen tieltä. Vuonna 1915 soitin siirrettiin Kansallismuseoon. Sitä on soitettu eräässä konsertissa vielä 1960-luvun alussa, jonka Yleisradio äänitti, mutta nykyisin se on soittokunnoton.
Kaapin yläosa on 1600-luvun puolivälistä, alaosa 1746 Carl Petter Lenninghin tekemästä korjauksesta. Samassa yhteydessä lisättiin Scharf. Uruissa sanotaan olevan pillejä vielä kaappiakin varhaisemmilta ajoilta. Äänitystapa poikkeaa nykykäsityksestä huomattavasti ja on renessanssille ominainen. Uruissa on ilmalaatikon lovien perusteella arveltu alkujaan olleen myös jokin kieliäänikerta, luultavimmin 8-jalkainen regaali. Kangasalan Urkutehdas korjasi positiivia 1947, mutta sitä ei saatu kunnolla soittokuntoon. Juhani Martikainen on kirjoittanut väitöskirjassaan mm. tästä positiivista.
Kangasalan Urkurakentamo on rakentanut Lahden Mukkulan kirkkoon vuonna 1993 Nauvon positiivin tyyliset urut.
Neuroleptianalgesia
Neuroleptianalgesia on kivunlievitysmenetelmä, jonka kehitti Henri Laborit vuonna 1951. Siinä voitiin käyttää aluksi klooripromatsiinia (nyk. Klorproman, muita lääkeainenimiä lukuisasti - mm. Ruotsissa Hibernal), aiheuttamaan leikkauspotilaalle lämpötilan lasku eli hypotermia. Joidenkintyyppisten leikkausten yhteydessä tätä erikoista ominaisuutta käytettiin hyödyksi. Esimerkiksi vanhuksilla sekä fyysisesti hyvin huonokuntoisten potilaiden kohdalla voitiin neuroleptianalgesia käyttää potilasta nukutusta "säästävämpänä" vaihtoehtona.
Myöhempänä kehiteltiin uusia menetelmiä. Näitä sovellettiin erityisesti niissä leikkausoperaatioissa, joiden aikana potilaan tuli olla tajuissaan taikka narkoosin antaminen oli ollut muutoin vasta-aiheista. Perusperiaatteena oli aiheuttaa leikattavalle kutakuinkin täydellinen tunnottomuuden tila, jonka aikaansaamiseksi käytettiin samaan aikaan annettavaa neuroleptia sekä voimakasta analgeettia.
Neuroleptianalgesia tyyppi I:ssä käytettiin yhdistelmää haloperidoli/droperidoli + fenoperidiini ("Lealgin"). Analgesian induktiovaiheessa voitiin käyttää myös sympatolyytiksi "Hydergin":iä eli ko-dergokriinimesilaattia. Saatettiin käyttää myös valmiiksi sekoitettua kombinaattifarmakaalia nimeltä "Lealgin Comp": siihen kuului "Lealginin" ohella haloperidolia (Haldol, Serenase).
Neuroleptianalgesia tyyppi II pohjautui yhteen käytettävään yhdistelmävalmisteeseen, nimeltään "Thalamonal". Siihen oli kombinoitu sekä droperidolia että fentanyyliä. Droperidoli ("Dridol") lievensi fentanyylin aiheuttamaa pahoinvointi, sillä se on tehokas antiemeettinen lääkeaine. Sen oksentelua ehkäisevän vaikutuksen mainittiin olleen peräti 50-kertainen klorpromatsiiniin verrattuna. Vastaavasti tässä nimenomaisessa käyttötarkoituksessa katsottiin taas fentanyylin olevan jopa morfiiniakin voimakkaampaa. Leikkausanestesiassa Suomessa oli tyyppi II:n käyttö yleisempää, ja "Thalamonal" oli varsin yleisessä käytössä.
Analgesiamuotoon saattoi liittyä ekstrapyrimidaalioireiden (EPS) sekä NMS:n (maligni neuroleptisyndrooma) mahdollisuus. Yllättävästi lähdekirja suositteli parkinsonismin tapaisiin oireisiin klooripromatsiinia, mikä lienee ollut selkeä virhe. Klorpromatsiinihan on kaikkein ensimmäisenä (1951) inventoitu antipsykootti, jonka eräisiin vakaviin sivuoireisiin juuri EPS kuuluu.i
Dixon Entrance
Dixon Entrance () on vesialue Kanadan ja Yhdysvaltojen välillä. Saari erottaa Kanadan Brittiläisen Kolumbian provinssin ja Yhdysvaltojen Alaskan osavaltion toisistaan. Kanadan puolella Dixon Entrance salmi sijaitsee Kuningatar Charlotten saarten (Haida Gwaii) ja Hecatensalmen pohjoispuolella. Alaskassa se rajautuu Clarencensalmeen ja Prince of Wales Island -saareen.
Kanada ja Yhdysvallat ovat olleet vuodesta 1903 saakka eri mieltä missä maiden välinen aluevesiraja sijaitsee ja raja on ollut kiistanalainen. Vuonna 1903 tehdyssä sopimuksessa molemmat maat sopivat rajan kulkevaksi kartalla näkyvien A–B pisteiden välillä, mutta toisin kuin Kanada, Yhdysvallat tulkitsee sopimuksen vain määrittäneen karkeasti maa-alueiden jakatumisen maiden välillä. Yhdysvallat on vaatinut vesialueiden jakamista tasan molempien maiden kesken, jonka mielestä suuri osa Dixon Entrace salmea kuuluisi osaksi Alaskaa.
Salmen nimesi brittiläinen Joseph Banks, tutkimusmatkailija George Dixonin kunniaksi joka kartoitti alueen vuonna 1787.
Skidegate
Skidegate on 781 (2006) asukkaan haida-intiaanireservaatti Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se sijaitsee Kuningatar Charlotten saariin kuuluvan Grahaminsaaren kaakkoiskulmassa, Hecatensalmen rannalla.
Lauttayhtiö BC Ferries liikennöi Skidegatesta läheiselle Moresbynsaarelle ja mantereella sijaitsevaan Prince Rupertiin.
Estadio Helmántico
Estadio Helmántico on jalkapallostadion Salamancassa Espanjassa. Se sijaitsee Salamancan kaupunkialueen ulkopuolella. Stadion on avattu 8. huhtikuuta 1970 ja sen yleisökapasiteetti on 17 341. Se toimii paikallisen jalkapalloseura Unión Deportiva Salamancan kotistadionina.
Stadionilla on myös tapana järjestää kerran vuodessa kansainväliset yleisurheilukilpailut. Ne ovat virallisesti tunnettu nimellä "Javier Sotomayor", entisen kuubalaisen korkeushyppääjä Javier Sotomayorin mukaan, joka hyppäsi stadionilla korkeushypyn maailmanennätyksen 245 senttimetriä vuonna 1993. Stadionin ulottuvissa sijaitsee myös tenniskenttiä ja uima-altaita.
Damir Skomina
Damir Skomina (s. 5. elokuuta 1976 Koper, Jugoslavia) on slovenialainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2003.
Vuoden 2008 EM-kilpailuissa Skomina toimi muutamissa otteluissa neljäntenä tuomarina sekä vuoden 2012 EM-kilpailuissa päätuomarina. Hän on tuominnut otteluita myös Mestarien liigassa.
Markku Nurmi
Markku Nurmi (15. huhtikuuta 1945 Iitti – 16. lokakuuta 2010 Helsinki) oli ympäristöministeriön ylijohtaja ja ympäristöasioissa aktiivinen osallistuja ja keskustelija 1970-luvulta alkaen. Häntä on luonnehdittu esivihreäksi. Hän oli Ympäristö-lehden päätoimittaja vuodesta 2004.
Nurmi väitteli tekniikan tohtoriksi tuotantotaloudesta ja erikoistui ympäristö- ja energiatutkimukseen. Hän työskenteli Kilpailuvirastossa, elinkeinohallituksessa ja opetusministeriössä ennen kuin vuonna 1994 siirtyi ympäristöministeriöön. Hän oli viimeisenä projektinaan johtokunnan puheenjohtajana kumppanuusohjelmassa, jolla pyritään edistämään energian tuottamista uusiutuvista lähteistä ja torjumaan ilmastonmuutosta Väli-Amerikassa.
Nurmi vaikutti asiantuntijana monen keskustapuolueen 1970-luvun poliitikon, kuten Esko Ahon, Matti Vanhasen ja Seppo Kääriäisen, kriittisiin ydinvoimanäkemyksiin.
Toivo Kaukoranta
Toivo Johannes Kaukoranta (11. toukokuuta 1888 Liminka – 3. huhtikuuta 1968 Seinäjoki) oli suomalainen filosofian maisteri, kielitieteilijä ja itsenäisyysaktivisti.
Kaukoranta asui opiskeluaikanaan professori E. N. Setälän luona ja toimi tämän avustajana ja myöhemmin sihteerinä. Hän oli järjestämässä kansanrunojen ja sanaparsien keruuta sekä toimitti "Bibliographisches Verzeichnis der in der Literatur behandelten älteren germanischen Bestandteile in den ostseefinnischen Sprachen"-nimistä teosta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Kaukoranta osallistui jääkäriliikkeen toimintaan. Vuonna 1918 Kaukoranta oli Karjalan retkikunnan tiedustelu-upseerina ja kuului jäsenenä Viron Avustamisen Päätoimikunnan sotilastoimikuntaan sekä "Suunta"-lehden johtokuntaan. Hän toimi myös Pohjois-Savon suojeluskuntapiirin valistusohjaajana ja Karjalan Liiton toiminnanjohtajana.
Vuonna 1921 Kaukoranta teki aloitteen Itä-Karjalasta tulleiden pakolaisten perinteen keräämisestä ja kesällä 1921 seitsenhenkinen tutkijaryhmä, johon kuuluivat Kaukorannan ohella myös muun muassa Jalo Kalima, Heikki Ojansuu ja Y. H. Toivonen, keräsikin kansanperinnettä ja kielitieteellistä aineistoa Sortavalassa, Salmissa, Suojärvellä ja Lieksassa asuneiden pakolaisten keskuudesta.
Kaukoranta oli Sanakirjasäätiön ensimmäinen johtaja vuosina 1927–1932. Säätiön talous joutui ahtaalle ja hän joutui pyytämään eroa. Hän perusti "Sanastaja"-lehden joka oli tarkoitettu suomen kielen murresanoja kerääville harrastajille. Kai Donnerin kuoltua 1935 Kaukoranta toimitti loppuun Donnerin tekemän bibliografian "Verzeichnis der etymologisch behandelten finnischen Wörter".
Tampere Music Award
Tampere Music Award on suomalainen musiikkialan palkinto, joka myönnetään vuodesta 2010 alkaen kansainväliselle musiikkialan vaikuttajalle, jolla on merkittäviä ansioita alan kehittymisessä.
Yorktownin piiritys (1862)
Yorktownin piiritys tapahtui 5. huhtikuuta – 4. toukokuuta 1862 Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Piiritys oli osa Pohjoisvaltioiden kenraali George B. McClellanin johtamaa Virginian niemimaan sotaretkeä.
McClellan uskoi että lyhyin ja helpoin tie Etelävaltioiden pääkaupungin Richmondin valtaamiseksi oli maihinnousu Virginian niemimaalle. Niemimaata rajoittaa etelässa Jamesjoki ja pohjoisessa Yorkjoki. McClellan nousi maihin 2. huhtikuuta niemimaan kärjessä Fort Monroen linnoituksessa, joka oli Pohjoisvaltioiden hallussa ja lähti etenemään länteen kohti Richmondia. Eteneminen pysähtyi Yorktownin tasalle 4. huhtikuuta, kun Pohjoisvaltioiden armeija saavutti kenraalimajuri John B. Magruderin johtaman Etelävaltioiden puolustuslinjan. Magruderilla oli vain 10 000 miestä ja McClellanilla 105 000 miestä. McClellan kuitenkin uskoi Magruderilla olevan ylivoiman ja pysäytti joukkojensa etenemisen. Magruder käytti hyväkseen vapaussodan aikaisia brittien tekemiä maavalleja. McClellan olisi voinut lyödä Magruderin helposti, mutta hän aloitti Etelävaltioiden asemien muodollisen piirittämisen ja vaati presidentti Abraham Lincolnilta apujoukkoja. Lincoln kuitenkin kieltäytyi lähettämästä apujoukkoja, joilla hän halusi turvata pääkaupunki Washingtonia.
McClellanin pysähtymisen vuoksi kenraali Joseph E. Johnstonin komentama Etelävaltioiden pääarmeija ehti saapua alueelle. Johnston pelkäsi Pohjoisvaltioiden joukkojen kiertävän Yorktownin linnoituslinjan ja katkaisevan Etelävaltioiden joukkojen yhteydet selustaan. Tämän vuoksi hän käski joukkojensa vetäytyä Yorktownin linjalta 3.–4. toukokuuta. Vetäytymistä seurasi Williamsburgin taistelu 5. toukokuuta.
McClellanin viivyttelyn vuoksi Richmondin puolustusta vahvennettiin uusilla joukoilla ja kenttälinnoituksilla. Richmondin valtaus epäonnistui.
Tribal-luokka (hävittäjä, 1905)
Tribal-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuuluivat vuosien 1904–1905 laivasto-ohjelmassa tilatut 12 alusta. Luokka nimettiin uudelleen lokakuussa 1913 F-luokaksi. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa 6. Hävittäjälaivueessa sekä Doverin partio-osastossa Pohjanmeren ja Kanaalin sotatoimissa. Jäljelle jääneet myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Edeltäneen River-luokan tai vuoden 1913 lokakuusta alkaen E-luokan alukset olivat saavuttaneet 25,5 solmun nopeuden 7000 hevosvoiman hiilikäyttöisillä höyrykoneillaan. Marraskuussa 1904 ensimmäinen merilordi Fisher esitti, että seuraavan hävittäjäluokan pitäisi saavuttaa 33 solmua käyttäen höyryturbiineja sekä öljyä polttoaineena.
Vaatimusten seurauksena alusten koko kasvoi, jotta tarvittavat voimanlähteet voitiin asentaa. Samanaikaisesti jouduttiin teknologian asettamat vaatimukset ottamaan huomioon, jolloin aluksista tuli jonkinlainen kompromissi. Aluksista tuli keveitä ja vikaherkkiä.
Yksityiskohtainen suunnittelu jätettiin telakoille, mikä oli laivaston politiikkana hävittäjien tuotannon alkuaikoina. Tämän tuloksena luokan aluksissa oli selkeitä eroja esimerkiksi savuhormien lukumäärissä.
Alusten aseistusta lisättiin edeltäneeseen luokkaan verrattuna. Aluksiin tuli neljästä viiteen kaksitoistanaulaisesta tykkiä ja torpedoputkien lukumäärä pidettiin ennallaan. Kuudennesta aluksesta "HMS Saracenista" alkaen aseistukseen lisättiin kaksi 4 tuuman tykkiä.
Luokan aluksista viisi ensimmäistä tilattiin osana vuosien 1905-1906 laivasto-ohjelmaa ja seuraavat kaksi 1906-1907 laivasto-ohjelmaa. Loput viisi tilattiin osana vuosien 1907-1908 laivasto-ohjelmaa.
Lokakuussa 1916 vaurioituneiden "HMS Nubianin" ja "HMS Zulun" korjaamiseksi esitettiin 8. marraskuuta, että niiden ehjät osat yhdistettäisiin toisiinsa. "HMS Zulun" etuosan ja "HMS Nubianin" takaosan yhdisti 7. kesäkuuta 1917 mennessä Chathamin telakka. Näin syntynyt alus otettiin palvelukseen 7. kesäkuuta nimellä "HMS Zubian", joka myytiin romutettavaksi 1919.
Pierre Skawinski
Pierre Skawinski (23. joulukuuta 1912 Bordeaux – 20. maaliskuuta 2009) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Bordeaux EC:tä. Skawinski voitti EM-kisoista kaksi mitalia, hopeaa 400 metrillä sekä henkilökohtaiselta matkalta että viestistä. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1936. Tuolloin Skawinski selvisi 400 metrillä välieriin saakka.
Skawinski voitti maansa mestaruuden 400 metrillä vuosina 1933, 1936 ja 1937. Lisäksi hän oli voittamassa Ranskan mestaruutta 4 × 100 metrin viestissä vuonna 1937.
Emil Almberg
Emil August Almberg (sukunimi vuodesta 1906 Jalava; 12. syyskuuta 1852 Masku – 9. marraskuuta 1929 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja.
Almbergin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Erik Anton Almberg ja Erika Landell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1871 Turun lukiosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistuen filosofian kandidaatiksi 1876 ja maisteriksi 1877. Almberg toimi Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon uskonnon, logiikan ja suomen kielen vanhempana lehtorina 1895–1925 ja oli koulun rehtori 1914–1916.
Almberg oli ensimmäisiä suomalaisia pikakirjoituksen harrastajia ja toimi talonpoikaissäädyn pikakirjoituskanslian päällikkönä 1877-1878 ja säädyn tulkkina 1894-1906. Hän oli kirkolliskokousten jäsen 1898-1918. Myös teatterista hyvin innostunut Almberg teki opintomatkoja Skandinaviaan ja Pariisiin 1878-1904 ja toimi Turun taideyhdistyksen ensimmäisenä sihteerinä 1891-1894. Hän oli myös Suomen taideyhdistyksen Turun piirustuskoulun tarkastaja 1898-1906, Kansanvalistusseuran Turun osaston esimies sekä Uusi Aura-nimisen lehden päätoimittaja 1890 ja sittemmin lehden kirjallisuus- ja taidearvostelija.
Almberg oli naimisissa vuodesta 1884 Nanna Hannilan (k. 1927) kanssa. Kirjailija, opettaja ja toimittaja Antti Jalava oli Emil Almbergin vanhempi veli.
Nelly van Balen-Blanken
Nelly van Balen-Blanken oli alankomaalainen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän voitti hopeaa Wienin EM-kisoissa 1938 tuloksellaan 164 cm. Van Balen-Blanken oli maailman kymmenen parhaan naiskorkeushyppääjän joukossa yhteensä viisi kertaa vuosina 1938–1944 ja jakoi kauden parhaan tuloksen 164 kahden muun hyppääjän kanssa vuonna 1938.
Aasian kisat 2010
Aasian kisat 2010, järjestyksessään 16. Aasian kisat, järjestettiin Kantonissa Kiinassa 12.–27. marraskuuta 2010. Kanton oli toinen kiinalainen kaupunki, joka järjesti Aasian kisat. Pekingissä kisat järjestettiin vuonna 1990. Tapahtumassa järjestettiin 476 kilpailua 42 urheilulajissa.
Kisojen menestynein maa oli isäntämaa, joka keräsi kaikkiaan 316 mitalia (165 kultaa, 88 hopeaa, 63 pronssia). Toiseksi mitalitilastossa sijoittui Etelä-Korea (58 kultaa, 53 hopeaa, 82 pronssia) ja kolmanneksi Japani (50 kultaa, 71 hopeaa, 77 pronssia).
Kilpailupaikkoja on 53 ja harjoituspaikkoja 17. Kokonaan uusia kilpailupaikkoja rakennettiin 12.
Nou Estadi de Tarragona
Nou Estadi de Tarragona on jalkapallostadion Tarragonassa Espanjan Kataloniassa. Se toimii paikallisen urheiluseuran Gimnàstic de Tarragonan jalkapallojoukkueen kotistadionina. Stadion avattiin vuonna 1972, ja sen yleisökapasiteetti on 14 600.
Stadionin yhteydessä olevaan urheilukeskukseen kuuluu myös tekonurmikenttä ja pienempi luonnonnurmikenttä jalkapalloilijoille, liikuntahalli, tennis-, padel- ja pelotakenttiä sekä uima-allas.
H. F. Soveri
Heikki Ferdinand Soveri (sukunimi vuoteen 1906 Silander; 1. marraskuuta 1863 Lammi – 3. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen lyseon rehtori, oppikirjojen tekijä ja kirjallisuuden suomentaja.
Soverin vanhemmat olivat director cantus Henrik Silander ja Lovisa Silén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1912, hänen väitöskirjansa aihe oli "De ludorum memoria".
Soveri toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon latinan ja kreikan kielen yliopettajana 1920–1929 ja oli myös koulun rehtori 1918–1929. Suomen Kirjastoseuran puheenjohtajana hän toimi 1918-1921. Vuosina 1912 ja 1918 hän oli kirkolliskouksen jäsen, 1919-1921 Helsingin suomenkielisten kansakoulujen johtokunnan puheenjohtaja.
Soveri oli naimisissa vuodesta 1893 Alfhild Irene Palmrothin (k. 1932) kanssa. Soverin nuorempi veli oli rovasti, lehtori ja kirjailija Albert Johan Soveri.
Radio Valo
Radio Valo on internetmedia-asema, jonka toimittajat ovat kehitysvammaisia ja ohjelmat on tehty kaikille saavutettavasti kuvana ja äänenä. Radio Valo on lähettänyt ohjelmaa myös Radio Helsingin kautta, jossa ohjelmaa on ollut tekemässä muun muassa punkyhtye Pertti Kurikan Nimipäivien jäseniä.
Radio Valo on osa Helsingin lyhtyaikaiskoti ja työpaja Lyhty ry:n Kulttuuripaja Valoa.
Schneider
Schneider on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:Schneider voi viitata yritykseen nimeltä Schneider Electric (aiemmin Groupe Schneider)
Mikko Lylykorpi
Mikko Valerian Lylykorpi (s. 29. syyskuuta 1917 Hausjärvi) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja ja nuorena Riihimäen Pallonlyöjiä.
Ensimmäisen Suomen mestaruutensa "Lyly" voitti RPL:n nuorten joukkueessa 1934. Miesten mestaruus tuli 1945 ja 1946 Toijalan Pallo-Veikoissa. Itä-Länsi -otteluun Lylykorpi valittiin vuonna 1943 ja Liitto-Lehdistöön 1945.
Lerone Clarke
Lerone Clarke (s. 12. kesäkuuta 1981 Trelawny) on jamaikalainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän oli mukana maansa kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa Berliinin MM-kisoissa 2009. Clarke voitti 100 metrin juoksun Kansainyhteisön kisoissa 2010 ja sai samoista kisoista myös hopeaa 4 × 100 metrin viestistä.
"Lähde: IAAF"
Kauko Salo
Kauko Kalervo Salo (s. 24. huhtikuuta 1922 Akaa) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Suomen Mestaruuden "Kake" voitti 1945 ja 1946, Mailakilpailut 1945, Suurkisamestaruuden 1947 ja valittiin Itä–Länsi-otteluun 1946. Salo harrasti myös yleisurheilua.
Alija Mustafina
Alija Fargatovna Mustafina (, s. 30. syyskuuta 1994 Jegorjevsk) on venäläinen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari sekä olympiavoittaja. Hänen isänsä, Farhat Mustafin, on painin olympiapronssimitalisti Montreálin kesäolympialaisista 1976. Etnisyydeltään Mustafina on tataari.
Vuosi 2010 oli Mustafinan läpimurtokausi kansainvälisellä tasolla: hän oli Venäjän joukkueen jäsen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Birminghamin EM-kilpailuissa, ja henkilökohtaisesti Mustafina saavutti hopeamitalit eritasonojapuilta ja puomilta. Samana vuonna Rotterdamin MM-kilpailuissa Mustafina voitti kultaa moniottelusta sekä joukkuekilpailusta ja hopeaa hypystä, eritasonojapuilta ja permannolta.
Huhtikuussa 2011 Mustafina loukkasi vasemman polvensa hypyn alastulossaan Berliinin EM-kilpailuissa. Vamman vuoksi hän joutui jäämään pois saman vuoden lokakuussa järjestetyistä Tokion MM-kilpailuista. Hän teki paluun kilpailuihin joulukuussa 2011 ja oli voittamassa joukkuekilpailun hopeaa Brysselin EM-kilpailuissa toukokuussa 2012. Vajaat kolme kuukautta myöhemmin hän saavutti neljä mitalia Lontoon olympialaisissa, kultaa eritasonojapuilta, hopeaa joukkuekilpailusta sekä pronssia neliottelusta ja permannolta.
Huhtikuussa 2013 Mustafina voitti kaksi EM-kultamitalia Moskovan kisoissa, eritasonojapuilta ja moniottelusta. Saman vuoden Antwerpenin MM-kilpailuissa hän voitti puomin maailmanmestaruuden sekä sai pronssia moniottelussa ja eritasonojapuilla.
Mustafina saavutti Sofian EM-kilpailuissa 2014 hopeaa eritasonojapuilla sekä pronssia puomilla ja joukkuekilpailussa. Saman vuoden Nanningin MM-kilpailuissa 2014 hän oli kolmas permannolla, puomilla ja joukkuekilpailussa. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän saavutti kultaa neliottelussa, eritasonojapuilla ja joukkuekilpailussa sekä hopeaa permannolla.
Mustafina saavutti Bernin EM-kilpailuissa 2016 kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia eritasonojapuilla. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti jälleen kultaa eritasonojapuilla, hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia moniottelussa, samoin kuin neljä vuotta aiemmin Lontoossa. Dohan MM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Matti Pennanen (pesäpalloilija)
Matti Kalevi Pennanen (s. 2. elokuuta 1921 Lempäälä) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
13- vuotiaasta saakka TPV:n edustusjoukkueessa pelannut Pennanen saavutti Suomen mestaruuden kausilla 1945 ja 1946. Vuonna 1947 tuli vielä SM-hopeaa ja Suurkisamestaruus. Piirinmestaruuksia Pennanen voitti kaikkiaan 11 ja pesäpallon lisäksi pm tuli myös moukarinheitossa.
Pennanen toimi TPV:n puheenjohtajana kahdeksan vuotta. Vuosina 1946–67 hän tuomitsi mestaruussarjaotteluja. Vuonna 1962 hän tuomitsi Itä–Länsi-ottelun Helsingissä. Pennaselle on myönnetty useita ansio- ja tunnustusmerkkejä.
Onni Paavola
Onni Emil Julius Paavola (8. huhtikuuta 1916 Hamina – 19. lokakuuta 1974 Hamina) oli suomalainen kauppaneuvos ja pesäpalloilija. Pesäpallourallaan hän edusti Haminan Palloilijoita.
Onni Paavola aloitti mestaruussarjauransa kesällä 1933. Suomen mestaruutta hän oli voittamassa 1939, 1943 ja 1947 ja valittiin kolme kertaa Itä–Länsi-otteluun. Paavola on saanut useita ansiomerkkejä, muun muassa PPL:n kultaisen ansiomerkin 1956.
Paavolalle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1967. Hän toimi perheensä omistaman tukkukaupan M. Paavola Oy:n toimitusjohtajana.
Sähkön ja lämmön yhteistuotanto
Sähkön ja lämmön yhteistuotanto (CHP, ) on tuotantomuoto, jossa samassa prosessissa tuotetaan samanaikaisesti sähkön lisäksi lämpöä. Yhteistuotannossa sähkö voidaan tuottaa esimerkiksi höyry- tai kaasuturbiineilla ja saatava lämpö hyödynnetään joko kaukolämpönä tai teollisissa prosesseissa. Yhteistuotannon hyötysuhde on korkeampi kuin erillistuotannon, sillä tuotannossa käytettyjen polttoaineiden energiasisältöä voidaan käyttää tehokkaammin hyödyksi.
Tavallisen lauhdevoimalaitoksen tuottama lauhdevesi on niin kylmää, ettei se ole juurikaan käytettävissä lämmön tuotantoon. Yhteistuotantoa varten on voimalaitoksen prosessia siksi jonkin verran muutettava. Teknisiä ratkaisuja ovat vastapainevoimalaitos ja väliottovoimalaitos. Kaasuturbiinivoimalaitoksessa voidaan turbiinin pakokaasujen lämmöllä kuumentaa vettä tai höyryä.
Suomessa sähkön ja lämmön yhteistuotanto on merkittävin sähköntuotantomuoto; vuonna 2009 36 prosenttia sähköntuotannosta tuotettiin yhteistuotannolla. Sähkön ja lämmön yhteistuotanto on taloudellisesti järkevää kylmätalvisissa ilmastoissa, kuten Pohjois- ja Itä-Euroopassa.
István Bagyula
István Bagyula (s. 2. tammikuuta 1969 Budapest) on unkarilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili seiväshypyssä. Hän edusti seuratasolla Csepel SC:tä. Bagyula voitti hopeaa Tokion MM-kisoissa 1991 ja seuraavan vuoden sisäratojen EM-kisoissa. Lisäksi hän sai universiadeista kolme kultamitalia vuosina 1991–1995. Bagyula osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1988 ja 1992. Hän sijoittui seitsemänneksi Soulin kisoissa 1988 ja oli yhdeksäs Barcelonassa 1992.
Bagyula piti hallussaan alle 20-vuotiaiden maailmanennätystä, kunnes nykyinen ennätyksen haltija Maksim Tarasov rikkoi sen. Hän pitää hallussaan maansa ennätystä sekä ulko- että sisäradoilla. Bagyula voitti urallaan yhteensä kuusi Unkarin mestaruutta, viisi ulko- ja yhden sisäradoilta.
"Lähde: IAAF"
Sakari Saressalo
Simo Sakari Saressalo (s. 1. maaliskuuta 1917 Virolahti) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Haminan Palloilijoita ja Katajanokan Haukkoja.
Sakari Saressalo saavutti Suomen mestaruuden vuosina 1947 ja 1948 sekä hopeaa 1945. Itä–Länsi-otteluun Saressalo valittiin vuonna 1946 ja 1947. Keihästä Saressalo heitti ennen sotia 67 metriä.
Pentti Kämäräinen
Pentti Veli Kämäräinen (s. 16. heinäkuuta 1921 Sääksmäki) on entinen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Pentti "Kimura" Kämäräinen saavutti Suomen mestaruuden 1945 ja 1946, SM-hopeaa 1947 ja pronssia 1943. Itä–Länsi-otteluun Kämäräinen valittiin neljä kertaa ynnä kerran vaihtopelaajaksi..
Albumi
Albumi on kokoelma samanlaisia asioita, usein luonteeltaan taiteellisia. Tarkemmin albumi voi tarkoittaa seuraavia:
Vihollisen keskellä: Kolumbia
Vihollisen keskellä: Kolumbia () on Tim Mathesonin ohjaama elokuva vuodelta 2009.
Kolumbiassa vallitsee kaaos ja hallituksen ja sissien välillä riehuu sota. Salaista tarkkailutehtävää osapuolten välisestä neuvottelusta suorittavat SEALit joutuvat lavastetuiksi kummankin puolen johtohenkilön murhista. Oman hallituksensa hylkäämän ryhmän on selviydyttävä hengissä tarpeeksi pitkään todistaakseen syyttömyytensä – ja estettävä julman sodan leviämistä rajan yli.
Pekka Pennanen (pesäpalloilija)
Pekka Pellervo Pennanen (13. tammikuuta 1926 Akaa – 28. marraskuuta 2016 Akaa) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Suomen mestaruuden Pennanen voitti 1945 ja 1946, Suurkisamestaruuden ja SM-hopeaa 1947. Itä–Länsi-otteluun Pennanen valittiin kolmesti ja Liitto–Lehdistöön kahdesti, lisäksi hän pelasi kolmessa PPL–TUL-ottelussa. Vuonna 1946 hänet nimettiin Suomen parhaaksi pesäpalloilijaksi.
Pituushypyssä Pennanen saavutti Suomen B-mestaruuden 1950. Parhaimmillaan hän hyppäsi pituutta 706 ja juoksi 100 metriä ajassa 11,1.
Ilmari Saunamäki
Ilmari Rafael Saunamäki (20. tammikuuta 1917 Peräseinäjoki – 5. syyskuuta 2016 Akaa) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Ilmari Saunamäki saavutti pesäpalloilun Suomen mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. SM-hopeaa hän sai vuonna 1947. Mailakilpailujen voittoa hän oli ottamassa 1945 ja Suurkisojen pesäpalloturnauksen voittoa 1947. Ikämiesten piirin mestaruuden hän voitti vielä vuonna 1960.
Saunamäki kilpaili veteraaniurheilussa vielä 95-vuotiaana. Veteraanien MM-kilpailuista hän saavutti viisi mitalia ja SM-kisoista 12 kultaa, 17 hopeaa ja 7 pronssia.
Simo-Pekka Riikola
Simo-Pekka Riikola (s. 3. helmikuuta 1992 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Hänen suurimmat vahvuutensa ovat kiekollisessa pelissä. Riikola laukoo oikealta.
Riikola syntyi Joensuussa, mutta aloitti jääkiekon Saimaan Pallossa. Hän voitti kaudella 2008–2009 B-nuorten I-divisioonan puolustajien pistepörssin tehoilla 12+20=32 ja voitti keväällä sarjan hopeaa. Kaudeksi 2009–2010 Riikola siirtyi Kalevan Palloon. Huhtikuussa 2010 hän teki kaksivuotisen sopimuksen KalPan SM-liigajoukkueen kanssa.
Kaudella 2010–2011 Riikola debytoi SM-liigassa. Hän teki KalPan liigajoukkueessa 24 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Riikola pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 19. lokakuuta 2010 vieraissa kasvattajaseuraansaa SaiPaa vastaan. Hänet merkittiin Janne Jalasvaaran vierelle KalPan ykköspuolustajapariin ja hän sai ottelussa jääaikaa 20.02 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Riikola teki 25. marraskuuta 2010 vieraissa Pelicansia vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhteensä seitsemän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja Savonlinnan Pallokerhossa. Huhtikuussa 2011 Riikola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi KalPassa 23 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 1+5=6 sekä lainalla SaPKossa kuusi ottelua.
Riikola aloitti kauden 2012–2013 kahden viikon mittaisella lainalla SaPKossa. Syyskuun 2012 lopulla hän siirtyi neljän ottelun mittaisella lainasopimuksella kasvattajaseuraansa SaiPaan paikkaamaan loukkaantumisia. Lokakuussa Riikolan sopimusta pidennettiin marraskuiseen Karjala-turnaukseen asti ja maaottelutauolla hän teki kevääseen 2015 saakka ulottuvan jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Joulukuussa 2014 Riikola teki SaiPan vuoden mittaisen jatkosopimuksen kevääseen 2016 saakka. Kaudella 2014–2015 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+9=14, vaikka Riikola pelasi lähinnä loukkaantumisten takia vain 39 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua.
Kaudella 2015–2016 Riikola pelasi SaiPan lisäksi myös kolme ottelua lainalla Turun Palloseurassa tammikuussa 2016. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Riikola kärsi alkukaudella loukkaantumisista. Hän pelasi syyskaudella 19 runkosarja- ja kuusi Mestarien liigan ottelua sekä neljä ottelua lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, kunnes joulukuussa 2016 hän taittoi epäonnisesti jalkansa KooKoon Mika Koiviston puhtaan taklauksen seurauksena. Riikolan vamma vaati leikkaushoitoa ja hänen kautensa todettiin päättyneeksi. Helmikuussa 2018 Riikola teki Lukon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Riikola pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Riikola on kuulunut myös alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Riikolan pikkuveli Juuso pelaa puolustajana NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Veljekset ovat pelanneet joukkuetovereina Kalevan Pallossa.
Das Leben der Anderen (kirja)
Das Leben der Anderen on Karri Kokon vuonna 2010 kokoama ja Ntamon julkaisema teos, joka rakentuu Kokon ja hänen Facebook-kavereidensa statuspäivityksistä ja muista merkinnöistä syksyltä 2009. Teoksen nimi juontuu samannimisestä saksalaisesta elokuvasta, jota esitettiin Suomessa nimellä "Muiden elämä". Viittauksen kautta kirjailijan Facebook-harrastus rinnastuu hirtehisesti DDR:n salaisen tiedustelupalvelun Stasin urkkijana toimimiseen.
Kokko on omistanut teoksen kaikille ystävilleen.
Osmo Uotila
Osmo Ilmari Uotila (s. 17. kesäkuuta 1922 Toijala) on entinen suomalainen urheilija, jonka lajeja olivat muun muassa seiväshyppy ja pesäpallo.
Suomen mestaruuskilpailuissa Uotila saavutti pronssia 1946 ja 1947 sekä hopeaa 1948 Erkki Katajan voittaessa. Uotilan 1946 hyppäämä tulos 407 oli kauden kotimainen kärkitulos ja seitsemänneksi paras Euroopassa. Uotila hyppäsi ennätyksensä 410 vuonna 1948. Maaotteluedustajana Uotila oli kuusi kertaa vuosina 1946-1948. Neljä metriä rikkoutui ensi kerran 20.6.1946 Helsingin Olympiastadionilla.
Pesäpallossa Uotila edusti Toijalan Pallo-Veikkoja 1936-1945 pelaten mestaruussarjassa vuodesta 1938 lähtien. Suomen mestaruus lohkesi 1945. Vuonna 1940 hän osallistui PPL:n ja TUL:n väliseen liitto-otteluun ja Itä-Länsi-otteluun hänet valittiin 1939 ja 1943.
Uotilalla on myös Koripallon SM-hopeaa vuodelta 1944.
Golden Gloves
Golden Gloves on Yhdysvalloissa järjestettävä nyrkkeilyturnaus amatöörinyrkkeilijöille. Nimekkeellä viitataan useimmiten National Golden Gloves turnaukseen, mutta muita merkittäviä samannimisiä turnauksia ovat myös Intercity Golden Gloves, Chicago Golden Gloves ja New York Golden Gloves. Kilpailun järjestää Golden Gloves Association of America inc.
National Golden Gloves turnaukseen ottavat osaa paikallisissa osavaltion mestaruusturnauksissa voittaneet nyrkkeilijät ja siihen saavat osallistua kaikki yli 16-vuotiaat amatöörinyrkkeilijät. Mestareiden kohtaamista kutsutaan toisinaan myös nimellä The Tournament of Champions.
On olemassa myös Silver Gloves-turnaus, jonka osanottajien ikäraja on 10-15 vuotta.
Refresco Finland
Refresco Finland Oy (1.6.2016 asti Vip-Juicemaker) on suomalainen mehu- ja virvoitusjuomia valmistava yritys. Yrityksen omistaa hollantilainen Refresco. VIP-Juicemaker Oy:n nimi muuttui 1.6.2016 Refresco Finland Oy:ksi.
Yritys aloitti toimintansa Kuopiossa toukokuussa 1996. Liikevaihto vuonna 2011 oli 60 miljoonaa euroa.
Yritys työllistää 70 henkilöä.
Yritys valmistaa seuraavia tuotteita:
Johann Rall
Johann Gottlieb Rall (s. 1725-1726 - k. 27. joulukuuta 1776 Trenton, Yhdysvallat) oli saksalainen eversti. Hänet tunnetaan parhaiten Trentonin taistelusta, jossa hän komensi saksalaista ammattisotilaista koostuvaa rykmenttiä Yhdysvaltain kenraalin George Washingtonin joukkoja vastaan. Rallin joukot joutuivat perääntymään ja perääntyessään Rall sai osuman muskettikuulasta. Hän kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin.
Hotelli- ja ravintolamuseo
Hotelli- ja ravintolamuseo on suomalaisen ruoka- ja juomakulttuurin sekä majoitus-, matkailu- ja ravitsemisalan erikoismuseo. Museo sijaitsee Kaapelitehtaalla, Helsingin Ruoholahdessa. Vuonna 2016 museossa kirjattiin 16 106 musokäyntiä, joista kolmannes (5 354 kpl) oli ilmaiskäyntejä ja kaksi kolmannesta (10 750 kpl) maksettuja käyntejä. Museoon on ilmainen sisäänpääsy joka kuun viimeinen keskiviikko.
Hotelli- ja ravintolamuseo tallentaa ja tutkii majoittumisen ja ruokailun historiaa ja nykypäivää. Museo hoitaa myös Alkon myymälämuseon kokoelmaa. Museossa on esillä perusnäyttelyn lisäksi vaihtuvia teemanäyttelyitä sekä laaja arkisto ja käsikirjasto.
Museon johtajana toimii Anni Pelkonen, jonka lisäksi museossa työskentelee kaksi tutkijaa ja museolehtori.
Elokuussa 2012 avattu "Palveluksessanne!"-näyttely on moniaistinen ja toiminnallinen näyttely. Siellä voi tutustua suomalaiseen ruoka- ja juomakulttuuriin ja sen kehitykseen, tehdä matkan majoittumisen ja matkailun historiaan, tutustua alan työntekijöiden arkeen, asettua asiakkaan rooliin ja viihtyä musiikin, laulun ja tanssin parissa. Näyttely nostaa esille hotelli- ja ravintola-alan ammattilaisia ja heidän työtään.
Pysyvän näyttelyn lisäksi Hotelli- ja ravintolamuseossa on vaihtuvia pienempiä teemanäyttelyjä sekä verkkonäyttelyjä.
Hotelli- ja ravintolamuseon kokoelmat muodostuvat esineistä, valokuvista, arkistosta sekä käsikirjastosta. Aineistoa on 1700-luvulta nykypäivään asti. Museon kokoelmissa on kymmeniätuhansia ruoka- ja juomalistoja, eli menyykortteja, cocktail- ja viinilistoja sekä à la carte -listoja. Vanhimmat menyykortit ovat 1860-luvulta. Osa museon aineistosta on selattavissa Finna-palvelun kautta.
Mario Fischer
Mario Fischer (s. 5. toukokuuta 1989 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan Vienna Capitalsissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta Fischer osaa pelata myös puolustajana.
Fischer on Wiener EV:n kasvatti. Hän siirtyi jo 15-vuotiaana Suomeen ja Rauman Lukon C-nuoriin kaudeksi 2004–2005. Kaudella 2005–2006 Fischer piipahti pelaamassa kasvattajaseurassaan Wiener EV:ssä kaksi ensimmäistä miesten peliään Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa. Hän pelasi kautensa pääosin kuitenkin Lukon B-nuorissa. Kaksi seuraavaa kautta Fischer pelasi seuran A-nuorissa.
Huhtikuussa 2008 Fischer teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhon kanssa. Hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle ja purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa kymmenen ottelun jälkeen lokakuussa. Fischer teki otteluissaan tehot 1+3=4 ja hän palasi loppukaudeksi 2008–2009 kotimaahansa ja siirtyi EC Salzburgin kakkosjoukkueeseen Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Fischer kuitenkin nousi sieltä Salzburgin Erste Bank Eishockey Liga -miehistöön ja teki siellä 25 ottelussa tehot 2+0=2. Huhtikuussa 2009 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ensimmäisellä kokonaisella pääsarjakaudellaan 2009–2010 Fischer teki 47 ottelussa tehot 1+4=5. Hän voitti sekä keväällä 2010 että 2011 Itävallan-mestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vienna Capitalsiin. Kaudella 2012–2013 Fischer pelasi loukkaantumisen takia EBEL:n runkosarjassa vain 12 ottelua. Kaudella 2014–2015 hän eteni Capitalsin kanssa aina liigan finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin Fischerin entinen seura EC Salzburg otteluvoitoin 4-0.
Fischer edusti Itävaltaa MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Fischer on pelannut 36 A-maaottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 12. marraskuuta 2010 Unkarin Székesfehérvárissa Ranskaa vastaan.
Fischer pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Vuoden 2009 turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja hänet valittiin Itävallan parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2008 turnaus päättyi A-lohkon hopeaan. Fischer pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007.
Mistelinapsija
Mistelinapsija ("Zimmerius vilissimus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Mistelinapsija on 10–12 cm pitkä. Sen selkä on oliivinvihreä, ja siivet ja pyrstö ovat ruskeammat. Linnun päälaki on harmaa. Mistelinapsijan rinta ja ylävatsa ovat vaalean harmaat, ja alavatsan höyhenet ovat kellertävät. Laji muistuttaa ulkonäöltään kultakulmanapsijaa ("Zimmerius viridiflavus"), joka eroaa keltaisten silmäkulmajuoviensa perusteella.
Mistelinapsijan elinalue ulottuu Meksikosta Panamaan ja Etelä-Amerikassa Kolumbiaan ja Venezuelan lounaisosiin. Alalajit "Z. v. improbus" ja "Z. v. parvus" luetaan toisinaan itsenäisiksi alalajeiksi, jolloin mistelinapsijan levinneisyysalue ulottuisi Etelä-Amerikassa vain Kolumbian pohjoisosiin. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät, metsien reunamaat ja aukeat. Mistelinapsijan elinympäristöt sijaitsevat yleensä Keski-Amerikassa ja Kolumbian pohjoisosissa 100 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Andeilla lajia tavataan 1 500–2 300 metrin korkeudella kasvavista metsistä.
Mistelinapsijan ravinto koostuu pääasiassa mistelin marjoista. Sen pesimäkausi kestää Costa Ricassa tammikuulta syyskuulle ja Andien itäosissa maaliskuulta marraskuulle. Sammalista rakennetun kupolimaisen pesän sisäänkäynti on sivulta. Naaras munii kaksi valkoista munaa, joissa on kanelinruskeita pilkkuja.
Norman Brookes
Sir Norman Everard Brookes (s. 14. marraskuuta 1877 Melbourne – 28. syyskuuta 1968) oli australialainen tennispelaaja, joka voitti Wimbledonin tennisturnauksen vuosina 1907 ja 1914. Australian avoimet hän voitti vuonna 1911.
Nelinpelimestaruuden hän voitti Australiassa vuonna 1924, Wimbledonissa 1907 ja 1914 sekä Yhdysvaltain avoimissa 1919.
Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1977.
Salomoninluhtakana
Salomoninluhtakana ("Hypotaenidia rovianae") on Salomonsaarten kotoperäinen rantakana. Sitä tavataan New Georgialla, Kolombangaralla, Wana Wanalla, Kohinggolla ja Rendovalla. Jared Diamond kuvaili lajin holotyypin Mundan läheltä vuonna 1991.
Neitsyt Maria taiteessa
Neitsyt Maria on taiteessa yleinen aihe, josta on tehty on tehty paljon maalauksia, sävellyksiä ja veistoksia. Yleisimmin hänet kuvataan Jeesus-lapsi sylissään.
Taiteessa käytetään usein sanaa "Madonna", jolla tarkoitetaankin usein Neitsyt Marian kuvaa, joskus myös enkelimäisen kaunista naista.
Neitsyt Maria on yksi Uuden testamentin henkilöistä, Joosefin puoliso ja Jeesuksen äiti. Maria on enemmän teologinen kuin historiallinen hahmo, ja hänestä annetaan Uudessa testamentissa vain vähän tietoja. Hänet määriteltiin Jumalan synnyttäjäksi Efesoksen kirkolliskokouksessa vuonna 431. Marian arvostus on vahvin katolisessa kirkossa, mutta myös ortodoksinen kirkko pitää Mariaa esikuvana ja esirukoilijana. Näiden kahden kirkkokunnan piirissä onkin tehty eniten Mariaan liittyvää taidetta.
Maria-kultti oli yleistä katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa jo varhaiskeskiajalla, ja se synnytti monia kirkkomusiikin mestariteoksia. Maria-aiheisen musiikin perustaa läntisessä Euroopassa ovat olleet yksiääniset liturgiset laulut sekä Maria-vesperit ja psalmit. Stabat Mater -sävellykset kertovat Marian kärsimyksestä ristin juurella.
Kuten muissakin taiteissa, säveltäjiä on innoittanut Luukkaan evankeliumin kohta 1:28–33, jossa enkeli Gabriel ilmoittaa Marialle, että hänestä tulee Jumalan äiti. Marian ilmestykseen perustuva Ave Maria -teksti on yksi eniten sävellettyjä kirkollisia säkeitä. Myös Luukkaan evankeliumin Neitsyt Marian ylistysvirsi "Minun sieluni ylistää Herran suuruutta" on synnyttänyt satoja teoksia, joita kutsutaan nimellä Magnificat.
Neitsyt Maria oli varhaiskirkon aikana enemmänkin taustahahmo, ja häntä kuvattiin taiteessa runsaasti vasta 1100-luvulta lähtien. Kahtena seuraavana vuosisatana hänen merkityksensä kasvoi. Välimeren seudulla oli palvottu vuosituhansien ajan jumalattaria, kuten Isistä, jonka kultin on nähty vaikuttaneen Neitsyt Marian kunnioitukseen. Isistä kuvattiin muun muassa imettämässä poikaansa Horusta.
Marian kuvaamiseen on kehittynyt monia erityisiä kuvatyyppejä erityisesti keskiajalla. Kuvatyypit ovat saaneet monia muotoja eri maissa ja kulttuuripiireissä ja Neitsyt Marian asento, ilmeet, piirteet, ihonväri ja kuvien rekvisiitta ovat kuvatyypeissä erilaisia.
Modernista taiteesta yksi tunnetuimpia maalauksia on Edvard Munchin "Madonna". Neitsyt Mariasta ovat Suomessa tehneet maalauksia muun muassa Akseli Gallen-Kallela ja Helene Schjerfbeck.
Seepraluhtakana
Seepraluhtakana ("Lewinia striata") on eteläaasialainen rantakana. Sen elinympäristö ulottuu Intiasta ja Sri Lankasta eteläiseen Kiinaan, Taiwanille, Filippiineille, Kaakkois-Aasiaan ja Indonesiaan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Manilasta Filippiineiltä vuonna 1766.
Lonnie David Franklin
Lonnie David Franklin Jr on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka tappoi uhrinsa vuosina 1985–2007. Uhreista 9 oli naispuolisia prostituoituja ja 1 mies. Franklin onnistui olemaan karkuteillä 25 vuoden ajan. Los Angelesin poliisi sai vihjeen Franklinistä tehdessään tutkimuksen vankien DNA:ista. Erään vangin DNA oli lähestulkoon sama kuin murhaajalla, joten poliisit olivat melko varmoja kyseessä olevan vangin isä. Franklin pidätettiin 7. heinäkuuta 2010 syytettynä kymmenestä murhasta ja yhdestä murhan yrityksestä poliisien varmistuttua hänen DNA:staan. Sittemmin hänet on tuomittu kuolemaan yhdeksän naisen ja yhden miehen murhasta ja tapon yrityksestä.
Qinghaijärvi
Qinghaijärvi, myös Tsinghaijärvi, Kukunor tai Kokonor () on Luoteis-Kiinassa Qinghain maakunnassa sijaitseva laskujoeton suolajärvi. Tiibetin ylängöllä sijaitseva Qinghaijärvi on Kiinan suurin järvi. Sen pinta-ala on pienentynyt selvästi 1900-luvulla.
Suomalainen kirjailija Lauri Viita nimesi saturunoelmansa "Kukunor" (1949) järven mukaan. Päähenkilöinä kirjassa ovat "Kukunor ja Kalahari, kuuden vanha peikkopari".
Kävelytuoli
Kävelytuoli on tuolin kaltainen väline, jossa seisomista ja kävelemistä opetteleva lapsi on kiinni siten, että hänen jalkansa on pujotettu kankaan aukoista ja hän voi ponnistaa vauhtia jaloillaan lattiasta.
Kävelytuolissa lapsi voi liikkua yllättävän nopeasti. Lapsi saattaa myös ulottua paremmin aiemmin ulottumattomissa olleisiin paikkoihin.
Heinkel Lerche
Heinkel Lerche ("Kiuru") oli toisen maailmansodan aikainen, saksalaisen lentokonevalmistaja Heinkelin suunnitelma pystysuoraan nousevasta ja laskeutuvasta VTOL-hävittäjästä.
"Lerchessä" ohjaaja makasi vaaka-asennossa ohjaamassa konetta. Sen tarkoitus oli nousta pystysuoraan ja kääntyä sitten vaakalentoon. Laskeutuminen olisi tapahtunut päinvastaisessa järjestyksessä.
Voimanlähteeksi suunniteltiin kahta Daimler-Benz DB605D -mäntämoottoria. Ne pyörittivät kahta vastakkaisiin suuntiin pyörivää potkuria, jotka olivat suljetun rengasmaisen siiven sisällä.
Suunnittelu aloitettiin 1944, ja se päättyi maaliskuussa 1945. Rengasmaisen siiven aerodynaamiset ominaisuudet olivat periaatteellisella tasolla kunnossa, mutta suunnitelma kohtasi joukon valmistusteknisiä ja valvonnallisia ongelmia, joten hankkeesta luovuttiin.
Aseistuksena koneeseen kaavailtiin kahta 30 millimetrin MK 108 -konetykkiä ja kolmea Ruhrstahl X-4 -ilmataisteluohjusta.
Maestà
Maestà () tarkoittaa taidehistoriassa valtaistuimella istuvaa Neitsyt Mariaa, Jeesus-lapsen kanssa tai yksinään. Maestà-hahmon ympärillä on usein enkeleitä ja pyhimyksiä.
Aihe oli yleinen italialaisessa taiteessa 1200- ja 1300-luvulla.
Suomen maakuntien korkeimmat maastonkohdat
Suomen maakuntien korkeimmat maastonkohdat määriteltiin Tilastokeskuksen "Tietoaika"-lehdessä vuonna 2001. Sen jälkeen Itä-Uudenmaan maakunta on tullut osaksi Uudenmaan maakuntaaa.
Goat Perversion
Goat Perversion on suomalaisen metalliyhtyeen Impaled Nazarenen ensimmäinen ep-levy, joka on julkaistu vuonna 1992. Albumi sisältää piilokappaleen "The Black Vomit", joka on yhtyeen Sarcófago cover-versio.
The Laser’s Edge
The Laser’s Edge on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, joka keskittyy progressiivisen rockin tuottamiseen. Yhtiö perustettiin 1990 tarkoituksena uudelleenjulkaista harvinaista 1970-luvun progressiivista ja psykedeelistä musiikkia. Nykyään painopiste on vaihtunut uusien yhtyeiden kanssa työskentelemiseen.
The Laser’s Edge on yksi kolmesta "The Laser’s Edge Group" -levynjakeluyhtiön sisäisestä levy-yhtiöstä. Se oli myös näistä ensimmäiseksi perustettu. Kaksi muuta yhtiötä ovat Sensory Records ja Free Electric Sound.
Sadogoat
Sadogoat on suomalaisen metalliyhtyeen Impaled Nazarenen toinen single, joka on julkaistu vuonna 1993. Singlen painatus on rajoitettu 1000 kappaleeseen.
Alun perin cover-versio "Ghost Riders" oli nimeltään "(Ghost) Riders in the Sky", jonka Stan Jones kirjoitti ja esitti vuonna 1948.
Doris Müller
Doris Lorenz-Müller (25. helmikuuta 1935 Massanei – 25. helmikuuta 2013 Leipzig) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigiä. Müller voitti hopeaa Belgradin EM-kisoissa 1962 tuloksellaan 53,60 metriä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Müller ei läpäissyt karsintaa Rooman kisoissa 1960, mutta oli neljästoista Tokiossa 1964.
Müller voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi mitalia vuosina 1957–1962. Mitaleista viisi oli kultaisia ja yksi hopeinen.
Müller kuoli Leipzigissa 25. helmikuuta 2013, 78-vuotissyntymäpäivänään.
Łukasz Sarnacki
Łukasz Sarnacki (s. 17. huhtikuuta 1982) on puolalainen rumpali. Hän on yhtyeen Abused Majesty pitkäaikainen jäsen sekä on vaikuttanut myös mm. Christ Agonyssa.
Abused Majesty
Hermh
Diseased
Via Mistica
Christ Agony
Naumachia
São Paulon metro
São Paulon metro (, yleisesti "Metrô") on metrojärjestelmä São Paulossa Brasiliassa. Metrojärjestelmä sisältää viisi linjaa ja on maan laajin.
Companhia do Metropolitano de São Paulo -metro perustettiin 24. huhtikuuta 1968. Kahdeksan kuukautta myöhemmin aloitettiin pohjoinen–etelä-linjan rakentaminen. Vuonna 1972 ensimmäinen junamatka tehtiin Jabaquaran ja Saúden metroasemien välillä. Kaupallinen toiminta aloitettiin Jabaquaran ja Vila Marianan välillä vuonna 1974.