hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mekoproppi
Mekoproppi (CHClO) on fenoksipropaanihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Huoneenlämpötilassa mekoproppi on väritöntä tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Mekoproppi on heikko happo ja sen pK-arvo on 3,78. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen biologisesti aktiivisesta R-enantiomeerista käytetään myös nimeä mekoproppi-P (CAS 16484-77-8).
Mekorpoppi ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata polttavaa tunnetta kurkussa, syövytysvammoja, huonovointisuutta, pääkipua ja lihaskramppeja.
Mekopropin synteesin ensimmäisessä vaiheessa kloorataan o-kresolia, jolloin muodostuu p-kloori-o-kresolia. p-Kloori-o-kresoli reagoi 2-klooripropaanihapon kanssa muodostaen mekoproppia. Valmistettaessa mekoproppi-P:tä käytetään 2-klooripropaanihapon S-enantiomeeria.
Mekorpoppia käytetään yleisesti rikkaruohomyrkkynä erityisesti nurmikentillä ja golfkentillä. Lisäksi sitä voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä vehnä-, kaura-, ohra-, viiniköynnös- ja hedelmäpuuviljelmillä. Mekoproppia myydään usein kaliumsuolana jauheena, rakeina, suspensiona tai emulsiona. Yhdistettä voidaan käyttää myös yhdessä muiden herbisidien kuten MCPA:n ja dikamban kanssa.
Jeldos Smetov
Jeldos Bahtybajuly Smetov (, s. 9. syyskuuta 1992 Taraz) on kazakstanilainen judon maailmanmestari. Smetov kilpailee alle 60-kiloisten sarjassa.
Smetov voitti maailmanmestaruuden kotiyleisönsä edessä vuonna 2015. Hän sai hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Aasian kisoista Incheonista 2014 hän voitti kultaa 60-kiloisista ja sai hopeaa joukkuekilpailusta. Smetovilla on myös yksi kulta ja yksi pronssi Aasian-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2010 hän voitti alle 20-vuotiaiden maailman- ja Aasian-mestaruuden 55-kiloisissa ja sai 2011 saman ikäluokan MM-pronssia 60-kiloisissa.
Sotilaiden MM-kilpailuista Smetovilla on yksi hopea vuodelta 2011.
Anttila (Porvoo)
Anttila () on kylä ja taajama Porvoon kaupungissa noin 17 kilometrin päässä Porvoon keskustaajamasta länteen Vanhan Kuninkaantien tuntumassa. Vuoden 1997 kuntaliitokseen asti Anttila kuului Porvoon maalaiskuntaan.
Anttilan kylän vanhin asutus on sijoittunut Mustijoen länsirannalla olevan kallioisen mäen kaakkoisreunaan, jossa sijaitsevat nykyisin Nygrannin ja Påvalsin tilat. Vuonna 1560 kylässä oli kolme taloa. Viimeistään 1700-luvun lopulta lähtien asutusta tuli myös lännemmäksi, savikkoisen laakson pohjoisreunalle, pellon ja metsän reunavyöhykkeelle. Reunavyöhykkeen nykyinen rakennuskanta koostuu vaihtelevan ikäisistä rakennuksista, jotka kuuluvat melko harvaan sijoittuneiden maatilojen pihapiireihin. Rakennukset ovat muutamia luhtiaittoja lukuun ottamatta pääosin 1900-luvun kuluessa rakennettuja.
Rushwal Samaai
Rushwal Samaai (myös muodoissa "Rushwahl" ja "Ruswahl", s. 25. syyskuuta 1991 Paarl) on eteläafrikkalainen pituushyppääjä.
Samaai saavutti vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow'sta pronssia tuloksella 808. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän oli niin ikään kolmas, nyt tuloksella 784. Samaai oli mukana vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä jääden karsintaan tuloksella 779. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän sijoittui viidenneksi Etelä-Afirkan sisäratojen ennätystuloksella 818.
Samaai voitti Afrikan-mestaruuden Durbanissa 2016 tuulituloksella 840. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 797. Lontoon MM-kisoissa 2017 hän oli kolmas, ja nappasi ensimmäisen MM-mitalinsa tuloksella 832. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän sai pronssia tuloksella 822.
Raffaello Gambogi
Raffaello Gambogi (1874 Livorno, Italia – 1943 Livorno, Italia) oli italialainen kuvataiteilija, joka oli naimisissa suomalaisen taiteilijan Elin Danielson-Gambogin kanssa.
Gambogi sai 17-vuotiaana apurahan taideopintoihin taidekorkeakoulussa Firenzessä. Kesällä 1896 hän tutustui tuolloin 35-vuotiaaseen suomenruotsalaiseen taiteilijaan Elin Danielsoniin, joka opiskeli taidetta Italiassa. He menivät naimisiin 1898 paavin erityisluvalla, sillä Danielson oli protestantti. He asettuivat ensin Torre del Lagoon Luccan maakunnassa Toscanassa. Siellä Gambogi viihtyi oopperasäveltäjä Giacomo Puccinin ystäväpiirissä. He muuttivat parin vuoden kuluttua Antignanoon Livornon lähellä. Siellä Gambogilla oli suhde vaimonsa suomalaisen taiteilijaystävättären Dora Wahlroosin kanssa. Tämän seurauksena liitto ajautui ongelmiin ja Danielson muutti takaisin Suomeen pariksi vuodeksi. Matkalla Suomessa 1901 Gambogi sairastui krooniseen psyykkiseen sairauteen, mikä teki hänet myöhemmin riippuvaiseksi vaimostaan. Hän jatkoi kuitenkin maalaamista ja pari muutti Volterraan siksi aikaa, kun Gambogi oli mielisairaalassa psykiatri Luigi Scabian hoidossa. Parin viimeisiä vuosia leimasivat taloudelliset vaikeudet, vaikka he pysyivät jatkuvasti tuotteliaina. Danielson menehtyi keuhkokuumeseen Antignanossa 1919 ja Gambogi kuoli Livornossa 1943.
Gambogin taide yhdistetään useimmiten öljymaalauksiin. Hänen opettajiansa ja vaikuttajiansa olivat italialaiset maalarit Angelo Tommasi ja Giovanni Fattori. Hän kuului italialaiseen taiteilijaryhmään, jota kutsuttiin Macchiaioliksi italialaisen "tahraa" merkitsevän sanan mukaan. Käsitteellä kuvattiin maalaustekniikkaa, jolla oli tiettyä sukulaisuutta impressionismiin. Ryhmä otti vaikutteita ranskalaisesta ulkoilmamaalauksesta ja heitä verrattiin myös venäläisiin peredvizhnikoihin. Heleät ja eloisat värit luonnehtivat Gambogin taidetta. Vaimonsa kautta hän tutustui pohjoismaiseen symbolistiseen maalaustaiteeseen ja väitetään, että sen vaikutukset näkyvät hänen taiteessaan avioliiton solmimisen jälkeisinä vuosina. Hänen taiteensa katsotaan kokonaisuudessaan kehittyneen Elin Danielsonin vaikutuksesta - mahdollisesti sama pätee myös toisinpäin.
Vuonna 1901 hän vieraili Önningebyssä Ahvenanmaalla, ruotsalais-suomalaisessa taiteilijasiirtokunnassa, johon Elin Danielson-Gambogi liittyi. Gambogi maalasi siellä pari maalausta, kuten muotokuvan Victor Westerholmista, siirtokunnan perustajasta.
Gambogin kenties tunnetuin maalaus on monumentaalimaalaus "Hullut" ("Le Pazze", 1906), joka kuvaa mielisairaalan naispotilaita Volterrassa. Keskiosa 2 x 4 m kokoisesta, osista koostuvasta maalauksesta on Turun taidemuseossa, mutta muut osat ovat kadonneet.
Merkittävä osa Gambogin taiteesta sijaitsee kokoelmissa Italian ulkopuolella, etupäässä Suomessa ja Britanniassa.
Kelly Zajac
Kelly Zajac (s. 6. kesäkuuta 1988 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa.
Zajac pelasi vuodet 2006–2008 BCHL-junioriliigaa Salmon Arm Silverbacksissa. Hän oli kaudella 2007–2008 joukkueen toiseksi paras pistemies Derek Leen jälkeen tehoilla 21+41=62. Vuodet 2008–2012 Zajac kävi Union Collegea. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueensa paras pistemies hja syöttäjä tehoilla 13+29=42, joilla Zajac sijoittui ECAC:n pistepörssissä viidenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2011–2012 Zajac nousi Unionin varakapteeniksi ja oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jeremy Welshin jälkeen tehoilla 8+34=42. Hän jakoi ECAC:n syöttöpörssin voiton Colgaten Chris Wagnerin kanssa ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi. Zajac voitti sarjan runkosarjan mestaruuden ja koko ECAC:n mestaruuden. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi ja kolmanteen tähdistökentälliseen.
Viimeisen yliopistokautensa 2011–2012 päätteeksi, huhtikuussa 2012 Zajac siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Albany Devilsiin. Hän pelasi loppukaudella kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja sai joukkueeseen vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudesta 2012–2013 Zajac pelasi noin puolet Devilsissa ja puolet ECHL-joukkue Trenton Titansissa. Hänen ensimmäinen kokonainen AHL-kautensa 2013–2014 toi Zajacille 67 runkosarjaottelussa tehot 12+32=44 sekä neljässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän oli runkosarjassa Devilsin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Joe Whitneyn jälkeen. Kaudella 2014–2015 Zajac pelasi lokakuussa 2014 tulleen ylävartalovamman vuoksi vain 24 ottelua.
Elokuun 2015 lopulla Zajac siirtyi vuoden mittaisella ja kahden kuukauden koeajan sisältäneellä sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän teki kaudella 2015–2016 11 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 ja kahdessa Mestarien liigan ottelussa yhden maalin, mutta Zajac jäi lopulta ilman jatkosopimusta. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla AHL-sopimuksella Manitoba Moosen riveihin. Zajac jätti joukkueen kuitenkin 14 pelaamansa ottelun jälkeen helmikuussa 2016. Muutamaa päivää myöhemmin hän siirtyi South Carolina Stingraysin ECHL-joukkueeseen. Zajac oli pudotuspeleissä joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 3+15=18.
Kaudeksi 2016–2017 Zajac teki sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan Tingsryds AIF:n kanssa, mutta hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen, vaan ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa henkilökohtaisten syiden vuoksi toukokuussa 2016.
Zajacin isoveljet Travis ja Darcy sekä pikkuveli Nolan ovat myös jääkiekkoilijoita. Travis pelaa New Jersey Devilsin NHL-joukkueessa ja Darcy pelasi useita vuosia Kellyn joukkuetoverina farmijoukkue Albany Devilsissa. Nolan pelaa Denverin yliopistojoukkueessa.
Upseerien uimakoulu
Upseerien uimakouluksi kutsuttiin 11. syyskuuta 1917 Viipurissa tapahtunutta venäläisten upseerien surmaamista. Pari päivää aiemmin Pietarissa alkaneesta kenraali Lavr Kornilovin johtamasta oikeistopiirien vallankaappausyrityksestä kiihtyneet bolševikkeja kannattaneet venäläiset sotilaat sieppasivat Viipurin päävartiosta 11 kenraalia ja everstiä. Siepatut upseerit vietiin Turun sillalle, josta heidät heitettiin veteen. Upseerit, jotka yrittivät päästä uimalla rantaan, ammuttiin. Surmattujen joukossa oli muun muassa 42. armeijakunnan komentaja, kenraali Vladimir Oranovski sekä suomalaissyntyinen Viipurin sensuuria aiemmin johtanut everstiluutnantti Karl Kyrenius, joka ehti ennen surmaamistaan ampua yhden rannalla seisseen sotilaan. Tapahtumaa seuraamassa oli myös suuri väkijoukko. Surmaajat kutsuivat tekojaan "upseerien uimakouluksi" ja tämä nimitys levisi myös lehtikirjoitteluun tapauksesta.
Noora Suomilammi
Noora Suomilammi (s. 22. toukokuuta 1989) on suomalainen koripalloilija.
Suomilammi aloitti koripallon Naantalin Koripalloilijoissa mutta on Turun Riennon kasvatti. Hän pelasi Riennossa A-tyttöjen SM-sarjaa kaudella 2007–2008 ja nousi seuran naisten edustusjoukkueeseen, jossa hän pelasi I-divisioonassa vuodet 2006–2009. Suomilammi pelasi myös viisi A-tyttöjen maaottelua 1,6 pisteen keskiarvolla. Lukion loppumisen jälkeen Suomilammi lopetti koripallon pelaamisen 2-3 vuodeksi. Hän aloitti lajin uudestaan opiskellessaan Irlannissa ja palasi Suomen koripallokentille II-divisioonassa. Vuodet 2012–2014 Suomilammi pelasi I-divisioonaa Tampereen Pyrinnössä. Jälkimmäisellä kaudellaan hän kirjautti runkosarjassa tilastolukemikseen 9,8 pistettä, 4,7 levypalloa ja 1,6 syöttöä ottelua kohden.
Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan kaudeksi 2014–2015, mutta Suomilammi siirtyi pitkän harkinnan jälkeen pelaamaan saman sarjan Forssan Alkuun, jossa hän pystyi pelaamaan puoliammattilaisena ja harjoittelemaan hyvin. Alku sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja selviytyi pudotuspeleihin, joissa se hävisi heti puolivälierissä lopulta pronssia voittaneelle Torpan Pojille 3–1-otteluvoitoin. Suomilammi sai Alussa runkosarjassa peliaikaa 13 minuuttia ottelua kohden tehden keskimäärin 2,3 pistettä ja ottaen 1,3 levypalloa. Pääsarjan piste-ennätyksekseen Suomilammi heitti tulokaskaudellaan 13 pistettä 18. lokakuuta 2014 Hyvinkään Pontevaa vastaan.
Syyskuussa 2015 Suomilammi palasi Pyrintöön.
Alun seuratoimija kuvaili Suomilammia kentällä paljon työtä tekeväksi, urheilulliseksi ja lujatahtoiseksi pelaajaksi. Pyrinnön valmentaja Roope Tähkän mukaan Suomilammi on urheilullisuutensa lisäksi kova harjoittelija.
Tampereen yliopistossa opiskellut Suomilammi on koulutukseltaan psykologi.
Regina Heinonen
Regina Heinonen (myöhemmin Regina Keso; 3. helmikuuta 1924 Kruunupyy – 3. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden kuvaussihteeri. Hän aloitti uransa näyttelemällä yhtiön elokuvissa ja myöhemmin jatkoi työtään kuvaussihteerinä 1950- ja 1960-luvuilla. Heinonen oli tunnettu 1940-luvulla roolistaan kahdessa Suomisen perhe -elokuvassa, "Suomisen Olli rakastuu" ja "Suomisen Olli yllättää", joissa hän näytteli Olli Suomisen tyttöystävää Ritvaa.
Muutoin Heinosen elokuvaosat olivat lähinnä avustajatasoisia tehtäviä SF:n elokuvissa, kuten "Uuteen elämään", "Nuoruus sumussa" ja "Valkoiset ruusut".
Avioliiton myötä Regina Heinosen sukunimi vaihtui Kesoksi 1950-luvulla ja hän työskenteli saman elokuvayhtiön kuvaussihteerinä yli kymmenen vuoden ajan. Viimeisen roolinsa hän teki elokuvassa "Kun tuomi kukkii" vuonna 1962.
Gaëtan Bucki
Gaëtan Bucki (s. 9. toukokuuta 1980 Béthune) on ranskalainen kuulantyöntäjä. 194 senttimetriä pitkä ja 117 kilogrammaa painava Bucki edustaa Artois Athletisme -seuraa ja hänen valmentajanaan toimii Éric Lepeuple.
Bucki ei ole osallistunut urallaan yksiinkään kesäolympialaisiin tai MM-kilpailuihin. EM-kilpailuihin hän on osallistunut kahdesti, parhaana sijoituksenaan finaalin 11:s sija vuodelta 2014. Vuoden 2013 Frankofonisista kisoista Nizzasta Bucki saavutti hopeaa tuloksella 19,33.
Bucki on seitsenkertainen ulkoratojen Ranskan mestari ja kaksinkertainen sisäratojen Ranskan mestari.
Osmo Lappalainen
Osmo Lappalainen (12. maaliskuuta 1932 Rantasalmi – 27. elokuuta 2015 Oulu) oli suomalainen oppikirjantekijä ja opetusneuvos (1982). Hän oli Oulun normaalilyseon historian yliopettaja 1965–1992.
Lappalainen sai vuonna 2006 Suomen tietokirjailijat ry:n Oppikirjailijapalkinnon.
Viivi Lehikoinen
Viivi Katariina Lehikoinen (s. 27. elokuuta 1999) on suomalainen juoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa helsinkiläistä HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimii Jussi Ihamäki. Vuosina 2012–2015 valmennuksessa oli mukana myös Mervi Laurén.
Lehikoinen saavutti kultaa 400 metrin aidoissa vuoden 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Georgian Tbilisissä. Hänen voittoaikansa 57,74 oli kisaennätys ja yli kaksi sekuntia seuraavan kilpailijan tulosta parempi. Aika oli myös kauden kotimainen kärkitulos ja 17-vuotiaiden Suomen ennätys. Hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tbilisissä Georgiassa 17. heinäkuuta 2016 Euroopan mestaruuden ajalla 58,28. Kesällä 2017 Lehikoinen saavutti Italian Grossetossa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa pronssia. Hänen aikansa oli 56,49 sekuntia, mikä oli 19-vuotiaiden Suomen ennätys.
Lehikoinen juoksi Oulun Kalevan kisoissa 2016 hopealle 400 metrin aidoissa. Hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai hopeaa 300 metrin aitajuoksussa ja 4 × 300 metrin viestissä 2016. 4 × 200 metrin viestissä hän voitti kultaa 2017.
Lehikoinen on juossut 100 metriä parhaimmillaan aikaan 12,06 ja 200 metriä aikaan 24,12.
Lehikoinen oli 400 metrin aitajuoksussa alle 18-vuotiaiden maailmantilastossa vuonna 2015 viides ajallaan 57,74 ja vuonna 2016 neljäs ajallaan 57,65.
Lehikoinen opiskelee Mäkelänrinteen urheilulukiossa. Hänet valittiin vuoden nuoreksi helsinkiläisurheilijaksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2016.
Sakari Reitamo
Jorma Sakari Reitamo (22. maaliskuuta 1945 Helsinki – 20. kesäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen ihotautilääkäri ja professori. Hän opiskeli lääkäriksi Bernin yliopistossa Sveitsissä ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1979. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri hänestä tuli 1986. Hän työskenteli erikoislääkärinä, kliinisenä opettaja ja vs. professorina HYKSin iho- ja sukupuolitautien klinikalla ja vuodesta 1983 iho- ja allergiasairaalassa. Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi yhä tutkimustyötä kuolemaansa saakka. Professorin arvonimen hän sai 2013.
Reitamon puoliso oli dosentti Anita Remitz-Reitamo.
Palestro-luokka (ironclad)
Palestro-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-tykkiveneluokka.
ASMR
ASMR () tarkoittaa autonomisia, rauhoittavia aistielämyksiä. Kokemuksia on kutsuttu myös aivo-orgasmeiksi. Ihmiset saavat näitä tuntemuksia etenkin kuulon, näön ja tuntoaistin kautta rauhallisissa tilanteissa. Kaikki ihmiset eivät tunne ASMR-tuntemuksia. ASMR voi ilmetä myös erikoisena kihelmöivänä tunteena, jonka voi tuntea eri puolilla kehoa.
Moni ihminen kokee ASMR-kokemuksia, kun kuulee jonkun puhuvan rauhallisesti. Reaktio on joillakin voimakkaampi, mikäli puhe on kuiskintaa. Kaikenlaiset hiljaiset ja hennot äänet voivat aiheuttaa reaktioita, kuten esimerkiksi pintojen raapiminen tai kirjan kansien koputtaminen sormenpäillä.
Samoin esimerkiksi lintujen laulu ja metsien kohina saattavat aiheuttaa ASMR-reaktioita.
Esimerkiksi käsillä tehtävät hitaat liikkeet saattavat aiheuttaa ASMR-kokemuksia. Katsekontakti ja huomion saaminen lisäävät ASMR-reaktion voimakkuutta.
ASMR-kokemuksien on väitetty rauhoittavan mieltä, lievittävän stressiä, nopeuttavan unensaantia ja auttavan unettomuudesta kärsiviä.
ASMR-kokemuksia saa usein elämänsä aikana, mutta ASMR-hoidot perustuvat enimmäkseen YouTube-palvelusta löytyviin ASMR-videoihin sekä -kanaviin.
ASMR:sta ei ole tehty perusteellista tutkimusta, joten sitä ei voida pitää lääketieteellisenä hoitona.
Juho Romakkaniemi
Juho Romakkaniemi (s. 1977 Kuopio) on Keskuskauppakamarin toimitusjohtaja. Hän aloitti tehtävässään 1.3.2018.
Romakkaniemi tunnetaan pitkäaikaisena kokoomuksen taustavaikuttajana. Poliittisen uransa alkuvaiheissa Romakkaniemi avusti muun muassa Reijo Paajasta ja Ville Itälää. Vuosina 2007–2012 hän kuului Kataisen avustajakuntaan tämän toimiessa pää- ja valtiovarainministerinä. Vuonna 2012 Romakkaniemi nimitettiin talouskomissaari Olli Rehnin kabinettiin. Kesäkuusta lokakuuhun 2014 Romakkaniemi oli pääministeri Alexander Stubbin poliittinen erityisavustaja. Syksystä 2014 alkaen hän toimi EU-komission varapuheenjohtaja Jyrki Kataisen kabinettipäällikkönä Euroopan komissiossa.
Romakkaniemi liittyi kokoomukseen 16-vuotiaana. Hän tutustui Jyrki Kataiseen Kokoomuksen Nuorten Liiton toiminnassa. Romakkaniemi oli kokoomusnuorten puheenjohtaja vuosina 2002–2003. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa hän oli ehdolla kotipaikkakunnallaan Kuopiossa, muttei tullut valituksi. Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Romakkaniemi oli ehdolla opiskelupaikkakunnaltaan Pirkanmaan vaalipiiristä. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon, jossa hän istui yhden kauden.
Romakkaniemi valmistui ylioppilaaksi Kuopion Lyseon lukiosta vuonna 1996. Hänet valittiin koulun Vuoden lyseolaiseksi 2015. Romakkaniemi opiskeli tietojenkäsittelytiedettä Tampereen yliopistossa ja on valmistunut filosofian maisteriksi.
Pokémon: The Johto Journeys
Pokémon: The Johto Journeys on televisiosarja Pokémonin kolmannen tuotantokauden nimi.
Suomessa kausi alkoi 15. joulukuuta 2001 jaksolla "Näpit irti Totosta!", ja päättyi 8. kesäkuuta 2002 jaksoon "Miksei sadetta kuulu?", jolloin 15 jaksoa jäi näyttämättä. Suomessa kolmatta kautta näytettiin yhteensä 26:n jakson verran.
Kausi alkoi Kids' WB!:llä Yhdysvalloissa 14. lokakuuta 2000 jaksolla "Don't Touch That 'dile". Kolmas tuotantokausi käsitti 41 jaksoa, joka päättyi jaksoon "The Fortune Hunters" 19. toukokuuta 2001. Kauden loppupuolella Yhdysvalloissa poikettiin alkuperäisestä japanilaisesta esitysjärjestyksestä.
Gunta Latiševa-Čudare
Gunta Latiševa-Čudare (s. 9. maaliskuuta 1995) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Euroopan nuorten kesäolympiafestivaaleilla Trabzonissa 2011 Latiševa-Čudare sijoittui 200 metrin juoksussa neljänneksi. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän osallistui sekä 100 että 200 metrin juoksuihin, päästen jälkimmäisessä välieriin. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 Latiševa-Čudare jäi 400 metrin juoksussa alkueriin ajalla 55,57. Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Latiševa-Čudare juoksi 400 metrin finaalissa ajan 52,76 sijoittuen neljänneksi. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän pääsi 400 metrillä välieriin, mutta karsiutui finaalista ajalla 54,23. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa ja Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Latiševa-Čudare jäi alkueriin 400 metrillä juostuaan ajan 52,17.
Latiševa-Čudare karsiutui 400 metrin välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 400 metrillä Bydgoszczissa 2017 ajalla 52,00. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi 400 metrin alkuerissä ennätyksensä 51,37. Hän karsiutui välierissä. Hän saavutti Taipein universiadeissa 2017 hopeaa 200 metrillä ennätyksellään 23,15.
Nir Biton
Nir Biton (myös muodossa "Nir Bitton", , s. 30. lokakuuta 1991 Ashdod) on israelilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Celtic FC:tä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Biton on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Israelin jalkapallomaajoukkueeseen.
Bitonin kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa FC Ashdod, johon hän liittyi kuusivuotiaana vuonna 1997. Seuran edustusjoukkueessa Ligat ha'Alissa hän pelasi vuosina 2009-2013 123 ottelua tehden 14 maalia.
Elokuussa 2013 Biton siirtyi Skotlannin valioliigan suurseuraan Celtic FC:hen. Hän debytoi avauskaudellaan Mestareiden liigassa voittaen Skotlannin mestaruuden. Kaudella 2014-2015 Biton voitti Celticin kanssa jälleen mestaruuden debytoiden Eurooppa-liigassa ja saavuttaen myös Skotlannin liigacupin voiton.
Biton on edustanut monia Israelin nuorten maajoukkueita. Vuonna 2013 hän toimi alle 21-vuotiaiden kapteenina ikäluokan EM-kilpailuissa tehden myös yhden maalin. Israelin jalkapallomaajoukkueessa Biton debytoi toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan ja teki avausmaalinsa EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan syyskuussa 2015.
Biton kuului Israelin pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen vuoden 2009 makkabiadeissa.
Ennen ammattilaisuraansa Biton palveli Israelin puolustusvoimissa.
Celtic FC
A. J. Slaughter
Anthony Darrell ”A. J.” Slaughter Jr. (s. 3. elokuuta 1987 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalais–puolalainen koripalloilija, joka edustaa Turkin koripalloliigan Banvit BK:ta ja Puolan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 191-senttinen ja 80-kiloinen Slaughter on heittävä takamies.
NBA-varaukseton Slaughter siirtyi yliopistovuosien jälkeen Eurooppaan ja italialaiseen Pallacanestro Biellaan, jota hän edusti kauden 2010–2011. Seuraavan kauden hän pelasi ranskalaisessa Belfius Mons-Hainautissa. Kaudet 2012–2013 ja 2013–2014 kuluivat myös Ranskassa, Cholet Basketissa ja Élan Chalonissa. Kaudella 2013–2014 hänet valittiin Ranskan liigan tähdistöön.
Kauden 2014–2015 Slaughter pelasi Kreikan A1 Ethnikin Panathinaikos BC:ssä, jossa hän voitti Kreikan cupin. Heinäkuussa 2015 Slaughter siirtyi Turkin koripalloliigan Banvit BK:hon.
Slaughter sai vuonna 2015 Puolan kansalaisuuden. Hän edusti maata vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Jon Watts
Jon Watts (s. 28. kesäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Watts on kotoisin Fountainin pikkukaupungista Coloradossa. Hän opiskeli elokuva-alaa New Yorkin yliopistossa ja ohjasi valmistuttuaan muun muassa mainoksia ja musiikkivideoita. Vuonna 2011 hän ohjasi jaksoja televisiouutisia parodioivaan "Onion News Network" -sarjaan.
Watts pääsi ohjaamaan ensimmäisen kokopitkän elokuvansa "Clown" (2014) tehtyään ensin käsikirjoittajaystävänsä Christopher D. Fordin kanssa pilatrailerin kauhuelokuvasta, jossa pellepuku ja -naamio jäävät pysyvästi miehen päälle. He merkitsivät olemattoman elokuvan ohjaajaksi piloillaan Eli Rothin ja latasivat trailerin YouTubeen, jossa se saavutti odottamatonta huomiota. Se kantautui myös Rothin tietoon ja hän tarjosi Wattsille tilaisuuden ohjata pilatrailerin pohjalta oikean elokuvan.
Wattsin seuraava elokuva oli hänen kotiseudullaan Coloradossa kuvattu "Cop Car" (2015), jonka pääosaan hänen onnistui saada Kevin Bacon. Elokuva ensiesitettiin Sundancen elokuvajuhlilla ja laajempaan levitykseen se pääsi elokuussa 2015. "Cop Car" kiinnitti Marvel Studiosin päättäjien huomion, ja Watts valittiin ohjaamaan Marvelin ja Sonyn yhteistuotantona tekemää elokuvaa Hämähäkkimiehestä. "" sai ensi-iltansa 7. heinäkuuta 2017. Watts ohjaa myös elokuvan jatko-osan, "n", joka saa ensi-iltansa 5. heinäkuuta 2019.
Maunu Eerikinpojan maanlaki
Maunu Eerikinpojan maanlaki syntyi Ruotsissa, kun kuningas Maunu Eerikinpoika määräsi kolmen laamannin tehtäväksi eri maakunnissa voimassa olleiden maakuntalakien yhtenäistämisen. Maanlaki perustui monessa kohdin Uplannin ja Itä-Götanmaan maakuntalakeihin. Kuningas esitti lain hyväksymistä Örebron herrainpäivillä 1347, mutta papiston vastustuksen vuoksi uusi laki jäi vaille kuninkaallista vahvistusta. Tästä huolimatta lakia käytettiin yleisesti koko valtakunnassa, vaikka tuomareilla oli edelleen lupa noudattaa paikallista oikeuskäytäntöä epäselvissä tilanteissa.
Maunu Eerikinpojan maanlaki koski vain maaseutua. Kaikkia Ruotsin kaupunkeja varten laadittu Maunu Eerikinpojan kaupunginlaki valmistui luultavasti 1349. Se oli voimassa vuoden 1734 lakiin saakka.
Maunu Eerikinpojan maanlain korvasi vuonna 1442 kuningas Kristofferin maanlaki joka oli täydennetty ja paranneltu versio edeltäjästään. Uusi maanlaki syrjäytti vanhan maanlain lopullisesti vasta 1608 kun kuningas Kaarle IX painatti sen. Tämä maanlaki oli Ruotsin ja Suomen yleisenä lakikirjana vuoteen 1734 saakka, jolloin astui voimaan vuoden 1734 laki.
Suomessa käytössä ollutta vanhaa tapaoikeutta ei koskaan koottu maakuntalaiksi, mutta osassa Suomea oikeudenkäyttö pohjautui ruotsalaiseen Helsinglannin maakuntalakiin. Ruotsin laki otettiin Suomessa yleisesti käyttöön vasta Maunu Eerikinpojan maanlain myötä jota sovellettiin ensimmäisen kerran Suomessa tiettävästi 1370-luvulla.
Maunu Eerikinpojan maanlaki on säilynyt noin 90 keskiaikaisena käsikirjoituksena, joista tunnetuin on Codex Aboensis (""Turun käsikirjoitus"") -nimellä tunnettu käsikirjoitus 1430-luvulta.
Le Mené
Le Mené on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun seitsemän kuntaa Collinée, Langourla, Le Gouray, Plessala, Saint-Gilles-du-Mené, Saint-Gouéno ja Saint-Jacut-du-Mené yhdistyivät.
Le Gourayn nähtävyyksiä on keskiaikainen linna "Château de la Motte-Basse". Linna on kunnostettu 1600- ja 1700-luvuilla. Toinen nähtävyys on Croquelien kivimuodostelma, jonka on muinoin uskottu olevan keijujen asuinpaikka.
Miron Cristea
Miron Cristea (kirkollinen nimi "Elie"; 20. heinäkuuta 1868 Topliţa, Romania – 6. maaliskuuta 1939 Cannes, Ranska) oli Romanian ortodoksisen kirkon ensimmäinen patriarkka. Hän toimi myös Romanian pääministerinä vuosina 1938–1939.
Cristea kävi Bukarestin teologisen seminaarin. Hän toimi vuosina 1910–1919 Caransebeşin piispana. Hän kuului romanialaiseen valtuuskuntaan, joka ensimmäisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1918 matkasi Budapestiin vaatimaan Unkarille kuuluneen Transilvanian liittämistä Romaniaan. Cristea valittiin vuonna 1919 yksimielisesti Valakian metropoliitaksi ja samalla Romanian ortodoksisen kirkon arkkipiispaksi. Kun Romanian kirkko vuonna 1925 korotettiin patriarkaatiksi, hänestä tuli sen ensimmäinen patriarkka. Hänet vihittiin patriarkaksi Bukarestissa lokakuussa 1925. Cristean tavoitteena oli vahvistaa Romanian kirkon ja valtion yhtenäisyyttä. Hän suoritti useita vierailuja ulkomaille ja tapasi muiden maiden arkkipiispoja, kuten Konstantinopolin patriarkan vuonna 1927 Palestiinassa ja Canterburyn arkkipiispan vuonna 1936 Englannissa.
Cristea kuului kolmijäseniseen valtionhoitajakuntaan, joka johti Romaniaa 1926–1930 kuningas Ferdinand I:n sairauden aikana sekä Ferdinandin kuoleman ja Kaarle II:n valtaistuimelle astumisen välisenä kolmen vuoden kautena. Kaarle II nimitti Cristean pääministeriksi samassa yhteydessä kun otti itselleen tosiasiassa diktatorisen vallan helmikuussa 1938. Pian tämän jälkeen kaikki puolueet lakkautettiin ja maahan säädettiin korporatistisen järjestelmän luonut uusi perustuslaki. Cristean terveyden heiketessä tosiasiallinen johtava asema hallituksessa siirtyi sisäministeri Armand Călinesculle, joka myös nimitettiin uudeksi pääministeriksi Cristean kuoltua maaliskuussa 1939.
Cristean hallitus sääti myös uuden kansalaislain, joka poisti 225 000 juutalaiselta Romanian kansalaisuuden. Kun Romanian kansallispankki lyötti vuonna 2010 Cristeaa esittäneen juhlarahan, Yhdysvaltain holokaustin muistomuseo vaati sitä peruutettavaksi Cristean antisemitismin perusteella.
Ford Transit Custom
Ford Transit Custom on Fordin vuodesta 2012 lähtien valmistama keskikokoinen etuvetoinen pakettiauto, joka korvasi etuvetoiset kuudennen sukupolven Transitit. Takavetoisten seuraajaksi esiteltiin vuonna 2013 suurikokoisempi takavetoinen Transit. Mallin pikkubussiversio tunnetaan nimellä Tourneo Custom. Lisäksi valittavana on myös Kombi-malli, jossa on tilat yhdeksälle henkilölle.
Transit Custom valittiin Vuoden pakettiautoksi 2013. Se oli lisäksi ensimmäinen pakettiauto, joka saavutti täydet viisi tähteä Euro NCAP -kolaritestissä.
Koripituuksia (L1, L2) ja -korkeuksia (H1, H2) on molempia tarjolla kaksi kappaletta.
Moottorina Transit Customissa oli aluksi 2,2-litrainen Duratorq TDCi -dieselmoottori, josta oli kolme tehoversiota (100/125/155 hv). Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Vuonna 2016 sen korvasi 2,0-litrainen (105/130/170 hv) EcoBlue-moottori, jonka yhteyteen on valittavissa kuusiportainen automaattivaihteisto.
Suomessa pakettiauton varustetasot ovat ECOnetic, Trend, Limited ja Sport.ECOneticissa on varusteina kuljettajan turvatyyny, ESP, mäkilähtöavustin, 16 tuuman teräsvanteet osittain peittävin pölykapselein, sähköikkunat, ajotietokone, radio, lämmitettävät istuimet, ohjauspyörän korkeuden ja etäisyyden säätö, kauko-ohjattu keskuslukitus ja lämmitettävät sähköpeilit. Ainoa moottorivaihtoehto on 100-hevosvoimainen.
Trendissä on lisäksi 15 tuuman teräsvanteet pölykapselein, manuaali-ilmastointi, korinväriset puskurit, lukuvalot, vakionopeudensäädin, projektioajovalot, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi, CD-soitin ja sumuvalot. Trend-varustelun saa kaikkien moottorien yhteyteen.
Limitediin kuuluu matkustajan turvatyyny, sähkötoimisesti taittuvat sivupeilit ja tavaratilan täysverhoilu. 100-hevosvoimaista moottoria ei ole saatavana.
Parhaiten varustellussa Sportissa on 18 tuuman kevytmetallivanteet, korinmuotoilusarja, konepellin ja katon raidat sekä osittain nahkaverhoillut istuimet. Moottoriksi saa vain 155-hevosvoimaisen.
Tourneo on Suomessa lähtöhintaisena aina Trend-tasoinen. Pakettiauton Trend-varusteiden lisäksi vakiona on sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä) sekä tummennetut takaikkunat.
Titaniumissa on lisäksi 16 tuuman kevytmetallivanteet, korinväriset ovenkahvat, takaosan ilmastointi, pysäköintitutka takana, peruutuskamera, automaattiset kaukovalot, kaistavahti ja kuljettajan vireystilan valvontajärjestelmä.
Transit Custom koki vuoden 2018 alussa kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkoista ilmettä muokattiin vastaamaan uudempia Ford-malleja. Myös ohjaamoon tehtiin perusteellisia uudistuksia.
Armie Hammer
Armand Douglas ”Armie” Hammer (s. 28. elokuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa menestyneissä elokuvissa. Vuonna 2017 Hammer sai parhaan miessivuosan Golden Globe -ehdokkuuden elokuvasta "Call Me by Your Name" (2017).
Hän on öljyliikemies Armand Hammerin pojanpojanpoika.
Hammer avioitui televisiopersoona Elizabeth Chambersin kanssa 22. toukokuuta 2010. Heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär ja 2017 syntynyt poika.
Antti Aalto (mäkihyppääjä)
Antti Aalto (s. 2. huhtikuuta 1995 Kitee) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Kiteen Urheilijoita. Hänen valmentajinaan toimivat päävalmentajana Lauri Hakola ja taustalla Kari Pätäri. Aalto on edustanut Suomea maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on jo neljännen polven mäkihyppääjä.
Aalto on ollut mukana kaksissa nuorten MM-kilpailuissa (2013, 2015) sijoittuen molemmilla kerroilla joukkuemäessä kahdeksanneksi.
Lahden MM-kilpailuissa 2017 Aalto voitti suurmäen henkilökohtaisen kisan karsinnan 128,5 metrin hypyllä. Aalto sijoittui varsinaisessa kilpailuissa 31:nneksi ja normaalimäessa 38:nneksi. Joukkuekilpailussa hän oli Suomen joukkueen mukana kuudes. Lentomäen MM-kilpailuissa 2018 hän oli 32:s ja joukkuekilpailussa kahdeksas. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurmäessä 37:nneksi, normaalimäessä 50:nneksi ja joukkuemäessä kahdeksanneksi.
Aalto kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sapporossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Wisłassa marraskuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Wisłassa marraskuussa 2018. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2018.
Aalto on sijoittunut Continental Cupissa parhaimmillaan neljänneksi joulukuussa 2016 Rukalla. Kesä-GP:ssä hän on yltänyt kymmenneksi Hakubassa elokuussa 2017.
Tuotannon talo
Tuotannon talo on Tampereella Hämeenkatu 26:ssa sijaitseva viisikerroksinen liike- ja toimistotalo, jonka suunnitteli arkkitehti Birger Federley vuonna 1914. Talo edusti alun perin tyyliltään myöhäisjugendia, mutta se vaurioitui talvisodan aikana 1940 pommituksessa ja sitä seuranneessa tulipalossa. Arkkitehti Bertel Strömmerin sodan jälkeen 1941 suunnittelemien muutosten jälkeen talo edustaa nykyisin tyyliltään lähinnä funktionalismia. Talo on saanut nimensä sen omistavan SOK:laisen Osuusliike Tuotannon (nykyinen Pirkanmaan Osuuskauppa) mukaan.
Tuotannon talon rakennutti alun perin "Tampereen Telefooni-Osakeyhtiö" asuin- ja liiketaloksi, jossa oli tilat myös puhelinlaitokselle. Syksyllä 1920 Tampereen Telefooni-Osakeyhtiön kaikki omaisuus siirtyi aiemmin keväällä perustetulle Tampereen Puhelinosuuskunnalle. Tampereen Puhelinosuuskunta toimi sitten talossa aina vuoteen 1933 saakka, jolloin sille valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema toimitalo Aleksis Kiven kadun ja Hallituskadun kulmaan.
Insinööri Arvi Hauvonen perusti Suomen ensimmäisen yleisölle tarkoitetun radioaseman Tuotannon taloon vuonna 1923. Hauvosen 3NB-asema aloitti lähetykset 1. marraskuuta 1923. Vuonna 1954 paljastettiin talon seinällä oleva Suomen ensimmäisen yleisradioaseman muistolaatta.
Jussi-palkinnot 1983
Jussi-palkinnot 1983 jaettiin 20. toukokuuta 1983 Yleisradion televisiostudiossa.
Jussi-palkinnot 1988
Jussi-palkinnot 1988 jaettiin 12. helmikuuta 1988 Elokuvasäätiön K-13-salissa.
Lascăr Catargiu
Lascăr Catargiu (13. marraskuuta 1823 Iași, Moldavia – 11. huhtikuuta 1899 Bukarest) oli romanialainen valtiomies, joka toimi Romanian pääministerinä neljä kertaa vuosina 1866, 1871–1876, 1889, 1891–1895.
Catargiusta tuli vuonna 1858 jäsen niin sanottuun ad hoc -divaaniin, joka oli perustettu päättämään Moldavian ja Valakian ruhtinaskuntien tulevasta hallinnosta. Vuonna 1859 konservatiivit kannattivat häntä Moldavian ruhtinaaksi, mutta häntä ei valittu tähän tehtävään. Moldavian ja Valakian yhdistyttyä Romanian ruhtinaskunnaksi Catargiu osallistui ensimmäisen ruhtinaan Alexandru Ioan Cuzan syrjäyttämiseen ja Hohenzollern-Sigmaringen-sukuisen Kaarle I:n valitsemiseen tämän tilalle. Catargiu kuului helmikuusta toukokuuhun 1866 Romaniaa hallinneeseen kolmijäseniseen valtionhoitajakuntaan. Kaarle I:n noustua valtaistuimelle toukokuussa 1866 Catargiu nimitettiin pääministeriksi, mutta hän joutui väistymään jo saman vuoden heinäkuussa.
Kuningasta vastaan suuntautuneiden levottomuuksien riehuessa Romaniassa Catargiu nimitettiin toisen kerran pääministeriksi vuonna 1871 ja tällä kertaa hän pysyi vallassa viisi vuotta. Vuosina 1876–1888 hän oli oppositiossa ja arvosteli hyvin jyrkästi tuolloin vallassa olleita liberaaleja. Liberaalien hallinto yritti myös asettaa hänet ja hänen entisen hallituksensa syytteeseen. Catargiu oli vuodesta 1880 konservatiivien johtaja ja hän edesauttoi liberaalin Ion Brătianun syrjäyttämistä pääministerin paikalta vuonna 1888. Catargiu oli sen jälkeen itse vielä kahdesti pääministerinä, huhtikuusta marraskuuhun 1889 ja joulukuusta 1891 lokakuuhun 1895. Hänen viimeinen hallituksensa toteutti joitain maltillisia taloudellisia ja maanomistusta koskeneita uudistuksia. Hän johti konservatiivipuoluetta kuolemaansa asti.
Jussi-palkinnot 1982
Jussi-palkinnot 1982 jaettiin 1.kesäkuuta 1982 elokuvateatteri Maximissa.
Stuart Ashen
Stuart Clive Ashen (s. 16. joulukuuta 1976 Norwich, Iso-Britannia), joka tunnetaan myös käyttäjänimellä Ashens, on brittiläinen näyttelijä, koomikko, animaattori sekä YouTube-videoija.
Ashen on kotoisin Heartsease Estatesta, Norwichista ja kävi Open Academya (silloinen Heartsease High School). Hän työskenteli aiemmin PC Worldissa ja Norwich Unionissa.
Ashen esiintyi ensimmäistä kertaa televisiossa "Charlie Brooker's Screenwipessa" vuonna 2008. Vuonna 2010 hän teki loi oman sarjan "Ashen's Tech Dump" BBC Online Comedy -sivustolle. Ashen julkaisi vuonna 2012 kirjan "Fifty-Thousand Shades of Grey", joka parodioi eroottista "Fifty Shades of Grey" -romaania. Nimensä mukaisesti kirja sisältää fraasin ”Shades of Grey” toistettuna 50 000 kertaa.
Ashen käsikirjoitti ja näytteli elokuvassa "Ashens and the Quest for the GameChild", joka julkaistiin elokuussa 2013 YouTubessa. Elokuvan 180 000 dollarin budjetista 41 % tuli joukkorahoitussivusto Indiegogon välityksellä. Elokuva julkaistiin myös DVD:lle ja Blu-raylle 14. heinäkuuta 2014.
Tammikuuhun 2016 mennessä Ashen on julkaissut YouTubessa yli 500 videota saavuttaen yli miljoona tilaajaa sekä 240 miljoonaa näyttökertaa.
Bertus Aafjes
Lambertus Jacobus Johannes ”Bertus” Aafjes, kirjailijanimeltään Jan Oranje ja Sick Sack (12. syyskuuta 1914 – 23. huhtikuuta 1993) oli alankomaalainen kirjailija. Hän kirjoitti runokokoelmia ja matkakuvauksia, proosaa ja esseitä. Hänen teoksiaan ovat esimerkiksi ”Een voetreis naar Rome” (1946) ja ”Het Konings graf” (1948).
Kansallinen tutkimusverkko
Kansallinen tutkimusverkko (National Research and Education Network, NREN) on tutkimuksen ja opetuksen tarpeisiin rakennettu tietoverkko. Suomalainen kansallinen tutkimusverkko on Funet, jonka toiminnasta ja kehittämisestä vastaa valtion omistama CSC – Tieteen tietotekniikan keskus Oy.
Dimitrie Alexandru Sturdza
Dimitrie Alexandru Sturdza (10. maaliskuuta 1833 Miclăuşeni, Moldavia – 21. lokakuuta 1914 Bukarest) oli romanialainen valtiomies, joka toimi neljä kertaa Romanian pääministerinä vuosina 1895–1896, 1897–1899, 1901–1904 ja 1907–1909.
Dimitrie Alexandru Sturdza kuului Sturdzan vanhaan pajarisukuun, joka on vaikuttanut Moldaviassa useita vuosisatoja. Hän opiskeli Iașin akatemiassa ja useissa saksalaisissa yliopistoissa. Vuosina 1857–1858 hän työskenteli Moldavian tulevaisuuden ratkaisemista varten perustetun niin sanotun ad hoc -divaanin sihteeristössä. Sturdza oli Romanian ensimmäisen ruhtinaan Alexandru Ioan Cuzan sihteerinä, mutta osallistui myöhemmin Cuzan syrjäyttämiseen. Hän toimi vuodesta 1866 alkaen useasti eri ministerintehtävissä Ion Ghican ja Ion Brătianun johtamissa hallituksissa. Vaikka Sturdza vastusti 1870-luvun alkupuolella voimakkaasti Romanian konservatiivihallitusten Saksaan ja Itävalta-Unkariin nojannutta ulkopolitiikkaa, hän kääntyi myöhemmin vielä jyrkemmäksi Venäjän vastustajaksi, ja allekirjoitti Brătianun hallituksen ulkoministerinä vuonna 1883 Romanian salaisen liittosopimuksen kolmiliiton kanssa.
Ion ja Dumitru Brătianun kuoltua Sturdza valittiin vuonna 1892 kansallisliberaalin puolueen johtajaksi. Hän oli sen jälkeen itse pääministerinä lokakuusta 1895 joulukuuhun 1896, huhtikuusta 1897 huhtikuuhun 1899, helmikuusta 1901 vuoden 1904 loppuun ja maaliskuusta 1907 tammikuuhun 1909. Hänen viimeisen pääministerikautensa aikana Romaniassa puhkesi vuonna 1907 suuri talonpoikien kapina, joka kukistettiin verisesti. Väkivaltaisuuksissa kuoli tuhansia. Poliittisen uransa ohella Sturdza toimi pitkään Romanian akatemian pääsihteerinä. Hänen johdollaan julkaistiin eräitä mittavia lähdejulkaisusarjoja Romanian historiaa koskevista asiakirjoista. Hän julkaisi myös numismatiikkaa käsitelleitä teoksia.
Mikael Waldenius
Mikael Waldenius, sukunimi aik. "Liuhander" (12. helmikuuta 1727 Lempäälä – 20. huhtikuuta 1792 Lapväärtti) oli suomalainen teologian ylioppilas joka laati pitäjänkuvauksen ja kasviluettelon Lempäälästä 1750-luvulla.
Waldeniuksen vanhemmat olivat Lempäälän Hauralan kylän Kyrsälän talollinen Jakob Michelsson Liuhander (k. 1778) ja Sofia Alcenius. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1748 Turussa. Hän opiskeli sitten teologiaa Turun akatemiassa.
Waldenius laati 1754–1755 pitäjänkuvauksen Lempäälästä. Pitäjänkuvauksen liittyi myös Waldeniuksen tekemä keskeneräiseksi jäänyt tutkimus Lempäälän kasvistosta. Waldeniuksen käsikirjoituksesta on säilynyt kolme jäljennöstä joista ainoa täydellinen versio on Helsingin yliopiston kirjaston käsikirjoituskokoelmassa. Kuvaus julkaistiin ensimmäisen kerran 1889 Borgå Tidning-lehdessä. Pitäjänkuvauksessa Waldenius mainitsi muun muassa Päivääniemen muinaiskalmiston joka tunnettiin siis jo 1700-luvulla sekä hän kuvasi myös Lempäälän seurakunnan syntyhistoriaa. Kasviluettelossa Waldenius luetteli Carl Linnen Flora Suecicaa esikuvana käyttäen pitäjässä esiintyvät kasvit kansanomaisine nimineen ja hän kuvasi myös kasvien käyttötapoja.
Waldenius toimi pedagogina Kristiinankaupungissa ja kotiopettajana Lapväärtin pappilassa. Hän oli naimisissa vuodesta 1779 Karin Withanderin kanssa.
Nahkionkoski
Nahkionkoski eli Massakoski ja siihen rakennettu Nahkionkosken voimala ovat Karkkilassa Karjaanjoessa. Voimala on valmistunut vuonna 1924. Sen putous on 9,8 metriä ja teho 430 kW. Sen on omistanut Kymi-Strömberg ja sittemmin 1989 perustettu Nahkionkosken Voimalaitos Ky, joka on kuitenkin lakannut vuonna 2009.
Koski kuuluu kolmen kosken rypääseen, joista myös Karkkilankoski on rakennettu, sen sijaan Myllykoski on vapaa.
James Stockdale
James Bond Stockdale (23. joulukuuta 1923 – 5. heinäkuuta 2005) oli Yhdysvaltain laivaston upseeri ja vara-amiraali. Hän oli yksi Yhdysvaltain laivaston eniten arvomerkkejä saaneista upseereista.
Osallistuttuaan Tonkininlahden välikohtaukseen vuonna 1964, Stockdale joutui vuonna 1965 Pohjois-Vietnamin vangiksi hänen Douglas A-4 Skyhawk -koneensa tuhouduttua. Hänet vapautettiin lopulta helmikuussa 1973. Vakavia vammoja kärsinyt Stockdale toimi 1970-luvulla Naval War Collegen johtajana ja oli myöhemmin Ross Perotin varapresidenttiehdokkaana vuoden 1992 presidentinvaaleissa.
Saakoski
Saakoski on kylä Korpilahden eteläosassa (nykyisessä Jyväskylässä) Valtatie 9:n molemmin puolin. Kylän läpi virtaa Saajoki Saarijärvestä Päijänteeseen. Asukkaita Saakoskella on noin 300.
Jyväskylän osa-aluejaossa kylän alue kuuluu Korpilahden suuralueeseen ja "Etelä-Korpilahden" tilastoalueeseen, jossa on vain Saakoski-niminen pienalue. Pienalueeseen kuuluvat varsinaisen Saakosken lisäksi myös Painaa, Särkijoki, Puolakka, Ahvenus ja Saalahti.
Ion Ghica
Ion Ghica (1816 Bukarest – 4. toukokuuta 1897 Ghergani) oli romanialainen valtiomies, joka toimi Romanian pääministerinä kolmesti vuosina 1866, 1866–1867 ja 1870–1871.
Ion Ghica kuului Ghican merkittävään ruhtinassukuun ja hänen esi-isiään oli ollut aiemmilla vuosisadoilla Valakian ruhtinaina. Ghica opiskeli Ranskassa. Palattuaan kotimaahansa hän toimi 1840-luvulla Iașissa matematiikan ja taloustieteen opettajana sekä "Progresul"-nimisen liberaalin sanomalehden toimittajana. Hän osallistui näkyvästi vuoden 1848 vallankumousyritykseen Valakiassa ja vallankumouksellisten perustama väliaikainen hallitus lähetti hänet lähettilääkseen Konstantinopoliin, jonne hän jäi maanpakoon kumousyrityksen kukistamisen jälkeen. Ghica sai Turkin hallituksen luottamuksen, minkä ansiosta hänet nimitettiin 1854 Samoksen saaren ruhtinaaksi. Hän johti saaren hallintoa vuoteen 1859, jolloin palasi Valakiaan.
Ghica osallistui vuonna 1866 Romanian ensimmäisen ruhtinaan Alexandru Ioan Cuzan syrjäyttämiseen ja tuli samalla myös itse pääministeriksi interregnum-vaiheen ajaksi. Hän oli mukana järjestämässä Hohenzollern-Sigmaringen-sukuista Kaarle I:tä uudeksi ruhtinaaksi ja sai tämän valinnalle Turkin sulttaanin hyväksynnän. Lascăr Catargiun lyhytikäisen hallituksen erottua Kaarle I nimitti Ghican takaisin pääministeriksi vielä samana vuonna, mutta hän joutui väistymään maaliskuussa 1867. Kolmannen kerran hän oli pääministerinä joulukuusta 1870 maaliskuuhun 1871, mutta joutui eroamaan tuettuaan kuningasta vastaan suuntautunutta liikehdintää. Poliittisen uransa jälkeen Ghica toimi Romanian lähettiläänä Lontoossa 1880–1887. Hän julkaisi useita teoksia taloudellisista kysymyksistä ja historiasta. Ghican tunnetuin teos on hänen julkaisemansa kirjekokoelma "Scrisori către V. Alecsandri" (”kirjeitä V. Alecsandrille”). Ghica oli myös useasti Romanian akatemian puheenjohtajana.
Vuosina 1868–1870 Romanian pääministerinä toiminut Dimitrie Ghica oli Ion Ghican serkku.
Tanskalainen tyttö (elokuva)
Tanskalainen tyttö () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tom Hooper. Elokuva perustuu David Ebershoffin romaaniin "Tanskalainen tyttö" vuodelta 2000. Elokuva pohjautuu tositapahtumiin, mutta on fiktiivinen tarina taiteilija Gerda Wegenerin ja hänen miehensä Einar Wegenerin elämästä.
"Tanskalainen tyttö" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 5. syyskuuta 2015. Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa 27. marraskuuta 2015. Alicia Vikander palkittiin Gerda Wegenerin roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla ja SAG-palkinnolla.
1920-luvun Kööpenhaminassa kuvittaja ja taiteilija Gerda Wegener (Alicia Vikander) pyytää taidemaalarimiestään Einar Wegeneriä (Eddie Redmayne) toiminaan hänen naismallinsa sijaisena. Einar viihtyy naisten vaatteissa ja naisen roolissa. Gerdan maalaamien muotokuvien suosio saa hänet maalaamaan lisää tauluja ja Einar pitää naismallina olemisesta. Pikkuhiljaa Einar tunnustaa itselleen ja vaimolleen haluavansa elää naisena nimellä Lili Elbe. Lopulta Lili Elbestä tulee ensimmäinen leikkauksella miehestä naiseksi sukupuolensa korjannut ihminen. Gerda tukee häntä, vaikka heidän avioliittonsa kärsii kun Lili käy läpi suuren muutoksen. Lilin lapsuudenystävä Hans Axgil (Matthias Schoenaerts) ilmaantuu parin elämään ja hänen ja avioparin välille syntyy mutkikas kolmiodraama.
Arbogast &amp; Bastian
Arbogast & Bastian (myös A&B Meats) oli vuonna 1887 perustettu teurastus- ja lihanpakkauslaitos Allentownissa, Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa. Yritys oli aikoinaan Yhdysvaltain johtava sikateurastamo, joka pystyi käsittelemään suurimman osan Pensylvanian vuosittaisesta 850 000 teurassikamäärästä. Menestyksekkäimpänä kautenaan Arbogast & Bastian teurasti noin 4 000 sikaa päivässä.
Yritys meni konkurssiin vuonna 1985.
IAM Cycling
IAM Cycling oli sveitsiläinen maantiepyöräilytalli. Tallin johtajana toimi entinen kilpapyöräilijä Serge Beucherie. Talli perustettiin tammikuussa 2013 ja se lopetti toimintansa kauden 2016 jälkeen.
Reyare Thomas
Reyare Thomas (s. 23. marraskuuta 1987) on trinidadtobagolainen pikajuoksija
Thomas juoksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kolmannen osuuden pronssia saaneessa Trinidad-Tobagon 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Samojen kisojen 200 metrin juoksussa hän karsiutui välierissä. Viestijuoksun MM-kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2014. Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän oli 200 metrillä seitsemäs.