hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
E.C. Was Here
E.C. Was Here on kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Eric Claptonin livealbumi vuodelta 1975. Sen on julkaissut Robert Stigwood -organisaation RSO Records ja tuottanut ja remiksannut Tom Dowd Floridan Miamissa Criteria Recording –studioilla.
Levy oli rauhallisemman vaiheen jälkeen Claptonin paluu kitaravetoisemman musiikin ja tässä tapauksessa bluesin pariin. Niinpä levyllä onkin esimerkiksi perinnekappale "Rambling on My Mind", joka esiintyi jo klassikkolevyllä John Mayall Blues Breakers with Eric Clapton.
Albumi on äänitetty kolmessa vaiheessa. Ensiksi mainitaan Wally Heider Recording Studio Mobile Unit, jossa äänittäjänä on ollut Ed Barton apunaan Bill Brovas, Brian Engolds, Jim Gehr ja Jack Crymes.
Toisena studiona on ollut Ronnie Lane's Mobile Unit, jossa äänittäjinä ovat olleet Andy Knight ja Ron Fawcus.
Kolmas studio on ollut Record Plant Recording Studio Mobile Unit, ja siellä äänittäjinä ovat olleet Ralph Moss ja Dave Hewitt. Kiitoksissa mainitaan Albhy Galuten.
Albumin teossa järjestelijänä on ollut Bill Oakes, valokuvat on ottanut Frank Moscati ja AD on El & Nell, Ink.
Special Price –sarjan LP-levy on valmistettu Hollanissa ja kannen on valmistanut Essenissä Gerhard Kaiser GmbH.
Sivu 1
1. Have You Ever Loved a Woman
2. Presence of the Lord
3. Drifting Blues
Sivu 2
1. Can't Find My Way Home
2. Rambling on My Mind
3. Further on Up the Road
Levyetiketissä aloituskappaleen tekijäksi on merkitty Billy Miles ja päätöskappaleen tekijöiksi Joel Nedwick Veasey ja Don G. Robey.Yvonne Elliman duetoi laulajana Claptonin kanssa kappaleilla "Presence of the Lord" ja "Can't Find My Way Home".
Breakdown (Transformers)
Breakdown on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
Breakdown on yksi Stunticoneista, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut.
Breakdown on nuori Decepticon, joka on yksi kolmesta Decepticonkampanjan kolmessa viimeisessä tasossa käytettävästä pelihahmosta. Breakdown käyttää aseinaan EMP-haulikkoa ja energonsapelia.
Breakdown toimii lääkintämies Knock Outin assistenttina ja on Bulkheadin vanha vihollinen vuosien takaa. Decepticonien käydessä kärsimättömäksi Megatronin parantumisen hitaudesta, Starscream kutsui Knock Outin ja Breakdownin Maahan, jossa he myös etsivät energonkeräintä () Kreikasta.
Breakdownin jäädessä kerran M.E.C.H.:n agenttien vangiksi. Megatronin mielestä ihmisten vangiksi joutuminen oli häpeällistä ja oli valmis jättämään Breakdownin oman onnensa nojaan. Bulkhead vastentahtoisesti pelasti hänet. Starscream sai tietää tästä, muta lupasi pitää asian salassa. Breakdown sai uuden tilaisuuden lähtiessään etsimään polariteettihanskaa (). Breakdown epäonnistui hanskan saamisessa, mutta sai epäonnistumisensa anteeksi Megatronilta pakottamalla Airachnidin palaamaan Decepticoneihin.
Toisella kaudella Breakdown sai Dreadwingin ohella tehtäväksi salamurhata Airachnidin tämän petosyrityksestä. Mutta Breakdown epäonnistui ja Airachnid repi hänet kappaleiksi. M.E.C.H. löysi hänen jäännöksensä ja yhdistivät ne haavoittuneen johtajansa, Silaksen, elintoimintoihin.
Motormaster
Motormaster on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
Motormaster johtaa Stunticoneja, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan.
Motormaster esiintyi ""-sarjakuvan kolmannessa osassa. Siinä hän tappoi Autobottiveteraani Grimlockin.
Motormaster on pelattavan hahmona pelin Nintendo DS-versiolla.
Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi
Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi eli isopentenyylidisfosfaatti-Δ-isomeraasi on entsyymi, joka katalysoi isopentenyylipyrofosfaatin reversiibeliä isomeroitumista dimetyyliallyylipyrofosfaatiksi. Entsyymi on tärkeä osa steroidien ja terpeenien biosynteesiä.
Isopentanyylipyrofosfaatti-isomeraasia esiintyy useissa kudoksissa. Se on eristetty muun muassa hiivoista, sian maksasta, kurpitsasta, männyn siemenistä ja appelsiinin kuoresta.
Isopentenyylipyrofosfaatin lisäksi entsyymin on todettu katalysoivan myös eräiden isopentenyylipyrofosfaattia muistuttavien yhdisteiden, kuten 3-metyyli-2-pentenyylipyrofosfaatin, isomeroitumista. Pyrofosfaattiryhmällä on tärkeä rooli substraatin sitoutumisessa entsyymin aktiiviseen kohtaan. Isomeroitumismekanismi tapahtuu karboniumionivälivaiheen kautta ja tasapaino suosii allyyllistä dimetyyliallyylipyrofosfaattia.
Entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADH- tai FMN-molekyylin. Lisäksi magnesium- tai mangaani-ionit ovat entsyymin toiminnan kannalta välttämättömiä. Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi toimii eliöstä riippuen tehokkaimmin, kun lämpötila on välillä 15–85 °C ja pH välillä 5,5–8,5. Ihmisellä sopiva pH on 7. Monet orgaaniset pyrofosfaatit ovat isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasin inhibiittoreita. Tällaisia ovat muun muassa geranyylipyrofosfaatti ja farnesyylipyrofosfaatti. Myös pyrofosfaatti-ionin on todettu haittaavan entsyymin toimintaa.
Desto
Desto (oikealta nimeltään Risto Roman, s. 5. huhtikuuta 1981) on helsinkiläinen dubstepin ja grimen parissa kannuksensa ansainnut elektronisen musiikin tuottaja sekä DJ . Isosta-Britanniasta lähtöisin olevan Kmag-lehden artikkelissa (2009) artistin tyylin kuvaillaan sisältävän ""C64-melodioita sekä murskaavan elektronisia bassolinjoja"". Deston kerrotaan saaneen tunnustusta useilta dubstep-genren arvostetuilta artisteilta. Desto ja Tes La Rok isännöivät 2008-2012 omaa dubstep-aiheista erikoisohjelmaansa Bassoradiossa ja vuodesta 2013 Desto on luotsannut grimeen, footworkiin ja muihin moderneihin bassomusiikin tyyleihin keskittyvää 
Signal Life Showta samalla radiokanavalla. Signal Life on Deston ja TWWTH:in (tunnetaan myös artistinimellä MattiP) pienlevy-yhtiö, joka keskittyy modernin elektronisen rytmimusiikin julkaisemiseen. Vuonna 2008 artisti kutsuttiin osallistumaan Barcelonassa järjestettyyn Red Bull Music Academy -musiikkiakatemiaan ja esiintyi grime artisti Skeptan kanssa yli 20000 ihmiselle. Urallaan Desto on esiintynyt niin Lontoon Fabricissa kuin myös Shanghain Shelter-klubilla ja ympäri Eurooppaa. Desto harrasti lapsena kymmenen vuotta pianon soittoa, aloitti elektronisen musiikin tekemisen 1993 Scream Tracker 3 -ohjelmistolla ja hän on myös Rome-1 -nimellä mukana helsinkiläisessä Flow Mo -breakdanceryhmässä.
Omat julkaisut:Kappaleet muilla julkaisuilla:
When the Saints Go Marching In
”When the Saints Go Marching In”, usein lyhennettynä ”The Saints”, on yhdysvaltalainen kansanlaulu 1800-luvulta. Sävellyksen alkuperää ei tiedetä, mutta se sekoitetaan joskus James M. Blackin ja Katherine E. Purvisin vuonna 1896 julkaisemaan lauluun ”When the Saints Go Marching In” ja merkitään Blackin ja Purvisin tekemäksi. Kyseessä on kuitenkin eri kappale.
Louis Armstrong nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1938 ja julkaisi siitä noin 40 versiota uransa aikana. Kappale yhdistetään usein New Orleansin Dixieland-yhtyeisiin, mutta sen ovat nauhoittaneet lukuisat esittäjät eri tyylilajeissa. Muun muassa Judy Garland, Lionel Hampton, Nat King Cole, Elvis Presley, Coleman Hawkins ja The Beatles ovat äänittäneet kappaleen.
Kappaletta toivottiin aikoinaan niin usein Dixieland-konserteissa, että sen toivomisesta veloitettiin korkeampi hinta kuin muiden kappaleiden. New Orleansin Preservation Hallissa oli käytössä hinnasto ”dollari standardin toivomisesta, kaksi dollaria epätavallisesta toivomuksesta ja viisi ’The Saintsista’”.
Marianne (kappale)
Marianne on laulaja ja lauluntekijä Matti Inkisen johtaman SIG-yhtyeen kappale ja single. Sen julkaisi Love Kustannus Johanna-levymerkillä sarjatunnuksella JHNS 130. Singlen kappaleet ovat vuoden 1980 debyyttialbumilta "Matkalla maineeseen".
A-puoli
B-puoli
Maratinvinttikoira
Maratinvinttikoira on intialainen koirarotu. Se on harvinainen ja kotialueensa Maratin maakunnan ulkopuolella tuntematon.
Maratinvinttikoiraa voisi parhaiten kuvailla lyhytkarvaisen salukin näköiseksi, jota hieman pienempi se on. Se antaa vaikutelman kestävästä nopeudesta yhdistettynä aktiiviseen voimaan. Se on tiivisrakenteinen, lihaksikas, syvärintainen ja vahvaselkäinen. Karvapeite on lyhyt ja antaa hyvän suojan Intian olosuhteita vastaan. Yleinen väritys on tummansininen ruosteenruskein merkein. Säkäkorkeus on 53 cm.
Rotu on vaistomaisen rohkea ja metsästyskykyinen. Se käyttää kyseisiä ominaisuuksiaan hyödyksi erinomaisen näkökykynsä, nopeiden raajojensa ja terveiden lihastensa lisäksi. Sitä käytetään lähes yksinomaan metsästykseen; elämä Intiassa tekee pelkän lemmikkikoiran omistamisesta vähäpätöisen harrastuksen. Jos sille kuitenkin annetaan mahdollisuus, siitä voi saada uskollisen seurakoiran.
Maratinvinttikoiran alkuperä on epäselvä. Se on joko salukin jälkeläinen tai muiden kotoperäisten intialaisten vinttikoirien paikallismuunnos. Sen pieni koko rampurinvinttikoiraan ja muihin intialaisiin koiriin verrattuna viittaisi joko saluki-esi-isään tai puhtaaseen, muinaiseen alkuperään. Poikkeuksellisen nopeutensa ja keskitetyn voimansa vuoksi se on menestynyt pienen ja keskikokoisen riistan jäljestyksessä alkuperäismaakunnassaan Maratissa. Yksikään suurempi kenneljärjestö ei ole tunnustanut sitä.
Röyhy
Röyhy on heinäkasveilla tavattava kukintotyyppi. Se on terttumainen, pitkälapakkoinen kerrannaiskukinto, jonka haarojen kärkeen on kehittynyt tähkylöitä tai mykeröitä. Kukkalapakko on se osa kasvin vartta, johon kukat kiinnittyvät. Jos lapakon haarat ovat itsekin haarautuneita, syntyy kerrannaiskukinto. Tähkylä on heinä- ja sarakasvien pieni tähkä eli osakukinto. Tähkylä vastaa toiminnaltaan terälehdellisten kasvien kukkaa. Röyhykasveihin kuuluu mm. järviruoko.
Helsinki – Shangri-La
Helsinki – Shangri-La on suomalaisen rap-artisti Palefacen 15. syyskuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Albumi on Palefacen neljäs studioalbumi ja ensimmäinen, jolla hän räppää suomeksi. Albumilta on julkaistu singlet "Talonomistaja", "Merkit", "Helsinki – Shangri-La" ja "Syntyny rellestää". Albumin julkaisi XO Records ja se julkaistiin CD:n lisäksi vinyylinä. Vuoden 2011 Emma-gaalassa albumi palkittiin sekä "vuoden hip-hop- /elektroninen- /reggaealbumina" että "vuoden etnoalbumina". Paleface palkittiin myös "vuoden miessolistina".
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2. Levy myi kultaa 2010 ja platinaa 2011.
Albumista on myös ilmestynyt remix-versio nimeltä "Palaneen käryä".
Michael Hester
Michael Hester (s. 2. toukokuuta 1972 Sydney, Australia) on uusiseelantilainen jalkapallotuomari. Ammatiltaan hän on laivastoupseeri. Hester on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2007 alkaen; hänen ensimmäinen kansainvälinen ottelunsa oli Tahitin ja Uuden-Kaledonian kohtaaminen elokuussa 2007. Hän tuomitsee muun muassa A-Leaguessa ja Uuden-Seelannin jalkapalloliigassa. Hän on myös tuominnut jalkapallon MM-kilpailuissa, OFC Nations Cupissa ja alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuonna 2009 Hester valittiin Uuden-Seelannin jalkapalloliigan huomattavimmaksi urheiluvaikuttajaksi.
Bad Influence
Bad Influence on yhdysvaltalaisen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Robert Crayn johtaman The Robert Cray Bandin toinen studioalbumi. Albumin on Euroopassa julkaissut vuonna 1984 englantilainen Demon Records Kaliforniassa toimivan High Tone Recordsin lisenssillä. Tuottajina ovat olleet Bruce Bromberg ja Dennis Walker. Levyn esittelytekstin on tehnyt Lee Hildebrand.
Levy on äänitetty Los Angelesissa Music Labissa ja äänittäjänä on ollut Bill Dashiell. Masteroinnin on tehnyt Bernie Grundman A&M Recordsin studiossa.
Levykannen on suunnitellut Terri Lande ja etupuolen valokuvan on ottanut Lynne R. Henderson, kääntöpuolen valokuvan Robert Craysta Ancil Nance ja yhtyekuvan Donna Cline.
Kiitoksissa on mainittu Alby Allen, Jeffrey Sweitzer, Bill Gardner ja Larry Sloven sekä roudarit Greg Thurber ja Gary Newell.
Yhdysvalloissa yhtyeen asioita on hoitanut Mike Kappus sanfranciscolaisesta The Rosebud Agencysta.
Sivu 1
1. Phone Booth - 3:26
2. Bad Influence - 2:53
3. The Grinder - 4:05
4. Got to Make a Comeback - 2:50
5. So Many Women, So Little Time - 3:50
Sivu 2
1. Where Do I Go from Here - 4:00
2. Waiting for the Tide to Turn - 3:30
3. March On - 2:25
4. Don’t Touch Me - 3:20
5. No Big Deal - 4:11
Kappaleiden julkaisijayhtiö on Calhoun Street Music (BMI) paitsi kappaleen "Got to Make a Comeback" osalta Mews Music ja "Don't Touch Me" osalta Modern Music.
The Robert Cray BandTaustalaulu kappaleella "So Many Women": Phillip Walker, Tony Mathews ja Night Train Clemens.
Lyömäsoittimet kappaleella "No Big Deal": David Ii.
The Robert Cray Band LP "Bad Influence" (Demon Records FIEND 23, 1984)
Tirolinajokoira
Tirolinajokoira ("Tiroler Bracke") on itävaltalainen koirarotu. Eteläafrikkalainen taiteilija Bruce Kenselaar on sen ihailija ja on myynyt muutaman sitä kuvaavan maalauksen huutokaupassa.
Rotu on keskikokoinen ajokoira, jolla on leveät, litteät, ylöskiinnittyneet korvat. Karvapeite on kaksinkertainen ja tiheä; pohjavilla on karkea ja takaraajat hapsuiset. On kaksi värivaihtoehtoa: punainen ja musta ruosteenruskein merkein, joissa molemmissa voi olla valkoiset merkit.
Tirolinajokoira polveutuu oletettavasti kelttienvinttikoirasta. Keisari Maximilian I käytti sitä jäniksen ja ketun metsästykseen sekä haavoittuneen riistan jäljittämiseen. Se metsästää yleensä yksin ja sillä on hieno jäljestyskyky. Valikoiva jalostus aloitettiin vuonna 1860, mikä johti rodun viralliseen hyväksymiseen vuonna 1908.
Rodusta oli aiemmin olemassa myös matalaraajainen muunnos "Tiroler Niederbracke", mutta se poistettiin virallisesta rotumääritelmästä vuonna 1994.
Elon Lindenstrauss
Elon Lindenstrauss (; s. 1. elokuuta 1970 Jerusalem, Israel) on israelilainen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010.
Lindenstrauss syntyi vuonna 1970 Jerusalemissa. Hänen vanhempansa ovat Naomi and Joram Lindenstrauss, joka oli tunnettu matemaatikko. Elon Lindenstrauss voitti 18-vuotiaana pronssimitalin kansainvälisistä matematiikkaolympialaisista. Tämän jälkeen hän suoritti asepalveluksensa Israelin puolustusvoimien Talpiot-ohjelmassa. Lindenstrauss opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti matematiikasta ja fysiikasta vuonna 1991, ja maisterin paperit hän sai matematiikasta vuonna 1995. Tohtorin arvon Lindenstrauss sai vuonna 1999, ja hänen väitöskirjansa nimi oli "Entropy Properties of Dynamical Systems".
Lindenstrauss opetti Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa jo ennen valmistumistaan, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaloihin. Hän työskenteli Princetonissa sijaitsevassa Institute for Advanced Studyssä vuodet 1999–2001. Seuraavat kaksi vuotta hän toimi apulaisprofessorina Stanfordin yliopistossa, ja vuodet 2003–2005 hän työskenteli Clay-instituutissa. Vuodet 2004–2010 hän toimi professorina Princetonin yliopistossa, ja vuodesta 2008 hän on ollut myös Jerusalemin heprealaisen yliopiston professori.
Vuonna 2010 Lindenstraussille myönnettiin Fieldsin mitali työstään lukuteorian parissa. Mitali tuli erityisesti ergodisen teorian tutkimuksesta, ja sen soveltamisesta lukuteoriaan.
Sinfonia nro 4 (Mendelssohn)
Felix Mendelssohn Bartholdyn neljäs sinfonia A-duurissa (op. 90) tunnetaan lisänimellä "Italialainen". Teoksen historia juontaa juurensa Mendelssohnin vuosien 1829–1831 Euroopan-kiertueeseen. Säveltäjä luonnosteli teostaan jo Italiassa, mutta jätti työnsä kesken. Se kuitenkin valmistui myöhemmin Berliinissä vastauksena Lontoon filharmonisen seuran pyyntöön. Säveltäjä itse johti teoksensa kantaesityksen Lontoossa 13. toukokuuta 1833. Hän kuitenkin oli tyytymätön siihen ja teki sinfoniasta uudistetun version vuonna 1837. Hän jopa suunnitteli säveltävänsä vaihtoehtoiset versiot kolmesta viimeisestä osasta. Teosta ei julkaistu Mendelssohnin elinaikana, vaan se painettiin vasta vuonna 1851.
Teoksen vaatima orkesteri koostuu kahdesta huilusta, kahdesta oboesta, kahdesta klarinetista, kahdesta fagotista, kahdesta käyrätorvesta, kahdesta trumpetista, patarummuista ja jousista. Riemukas ensimmäinen osa on sonaattimuotoinen. Sitä seuraava osa on d-mollissa ja perustuu vaikutelmaan uskonnollisista menoista, joita säveltäjä todisti Napolissa. Kolmas osa on menuetti. Neljäs osa on mollissa, ja siinä on vaikutteita roomalaisesta saltarellosta sekä napolilaisesta tarantellasta. Koko teoksen tyypillinen esitys kestää puolisen tuntia.
Suomen Chiliyhdistys
Suomen Chiliyhdistys ry on suomalainen chiliharrastajien järjestö, joka on perustettu 2007. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Henry Hietanen.
Yhdistyksen tarkoituksena on levittää chileihin ja niiden kasvatukseen liittyvää tietoutta.
Yhdistys järjesti elokuussa 2010 ensimmäiset Naga Morich -chilin syönnin MM-kilpailut.
Chiliyhdistys ja Poppamies oy järjestävät vuosittain Tampereella Chilifest Finland -tapahtuman.
Montenegronajokoira
Montenegronajokoira ("Crnogorski planinski gonič") on montenegrolainen koirarotu, joka tunnettiin nimellä "jugoslavianvuoristoajokoira" ("jugoslavenski planinski gonič") vuoteen 1997 asti. Se on nykyisin uhanalainen.
Rotu muistuttaa paljon itävallanajokoiraa. Sen karvapeite on sileä ja väritys musta ruosteenruskein merkein. Säkäkorkeus on 46-56 cm ja paino 20-25 kg.
Montenegronajokoira on kotoisin Balkanin vuoristoalueilta. Varmuudella voidaan sanoa, että se on samaa alkuperää kuin muutkin balkanilaiset ajokoirat. Se tunnettiin aiemmin nimellä "musta ajokoira". Sitä käytetään ketun, jäniksen ja pienriistan - toisinaan myös kookkaampien eläinten kuten hirven tai villisian - metsästykseen.
Rodun aiempi nimitys oli jugoslavianvuoristoajokoira, mutta FCI vaihtoi sen nykyiseen muotoon 15. heinäkuuta 1997. Sen ensimmäinen rotumääritelmä aiemmalla nimellä on vuodelta 1924. FCI hyväksyi sen 8. toukokuuta 1969 Varsovassa. Amerikan Harvinaisten Rotujen Yhdistys "ARBA" luokittelee sen uhanalaiseksi.
Ehkäpä kuuluisin kuvaus montenegronajokoirasta on käsinukke "Triumph, the Insult Comic Dog", joka esiintyi säännöllisesti NBC:n TV-ohjelmassa Late Night with Conan O'Brien. Vaikka käsinukella on sille ominaiset ulkonäköpiirteet ja sitä kutsuttiin sellaiseksi monien esiintymisten aikana, teksti joka määritti Triumphin jugoslavianvuoristoajokoiraksi poistettiin nopeasti NATO:n entistä Jugoslaviaa kohtaan tekemän sotilastoimenpiteen jälkeen.
Ngô Bảo Châu
Ngô Bảo Châu () (28. kesäkuuta 1972 Hanoi, Pohjois-Vietnam) on vietnamilais-ranskalainen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hänet tunnetaan erityisesti Langlandsin ohjelman fundamentaalisen lemman todistamisesta.
Châu muutti Ranskaan, kun oli suorittanut toisen asteen koulun Vietnamissa. Hän opiskeli Pariisissa École normale supérieuressa ja Université Paris-Sudissa. Tohtorin arvon hän suoritti Gérard Laumonin ohjauksessa Paris-Sudista. Valmistumisensa jälkeen hän jäi professoriksi Paris-Sudiin. Lisäksi hän ollut Princetonin Institute for Advanced Studyn jäsen, ja syyskuussa 2010 hän aloittaa professorina Chicagon yliopistossa.
Châu palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hän sai mitalin fundamentaalisen todistamisesta. Lemma on osa Langlandsin ohjelmaa, jonka tarkoituksena on yhtenäistää tiettyjä algebran ja lukuteorian elementtejä. "Time"-lehti valitsi Châun suorituksen Langlandsin konjektuurin parissa vuoden 2009 kymmenen tärkeimmän tieteellisen saavutuksen listalle.
ORP Ryś
ORP Ryś () (viirinumero N63) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Ranskasta Ateliers et Chantiers de la Loirelta St. Nazairesta. Sen köli laskettiin 28. toukokuuta 1927 ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1929. Alus otettiin palvelukseen 2. elokuuta 1931.
Toisen maailmansodan puhjetessa 1. syyskuuta 1939 "Ryś" osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Alus joutui seuraavana päivänä lentokoneiden ja pinta-alusten maaliksi, ja päivän aikana ainakin 26 syvyyspommia pudotettiin mereen. Se laski 3. syyskuuta 20 miinan sulun Helin niemimaan kärjestä 10 merimailia itään. Samana yönä alus joutui Saksan laivaston miinanraivaajien ja sukellusveneiden torjunta-alusten piirittämäksi, kun se ei muuten päässyt karkuun alus nousi pintaan tulittaen tykillä. Alus pääsi pakenemaan takaa-ajajiltaan.
Alus joutui 4. syyskuuta lentokoneen hätyyttämäksi. Lentokoneen pudottamat lentopommit aiheuttivat alukselle vaurioita, muun muassa polttoainevuodon. Yön kuluessa alus kävi korjattavana Helin laivastotukikohdassa. Alus joutui lopulta vetäytymään taisteluissa saamiensa vaurioiden takia puolueettomaan Ruotsiin, jossa se internoitiin 17. syyskuuta.
"ORP Ryś" palasi sodan päätyttyä lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se palveli Puolan Kansantasavallan laivastossa aina vuoteen 1955 saakka. Alus romutettiin 1956.
Hold Out
Hold Out on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jackson Brownen studioalbumi vuodelta 1980. Levyn ovat tuottaneet yhteistyössä Browne itse ja Greg Ladanyi. Tuotantoapulaisina ovat olleet Donald "Buddha" Miller ja Rusty Conway. Levy on ilmestynyt Asylum–levymerkillä.
Levy on äänitetty Los Angelesissa studioissa The Sound Factory ja Record One. Kappaleet on äänittänyt Greg Ladanyi apunaan Jim Nipar, George Ybarra, Serge Reyes, Niko Bolas, Karen Siegal, Brent Averill ja James Ledner. Buford Jones on avustanut miksauksessa, joka on tehty Record One -studiossa. Masteroinnin on tehnyt Doug Sax losangelesilaisessa Mastering Labissa. Curt Knoppelia kiitetään Aphexista.
Levykannen tekijä on Dawn Patrol ja valokuvista ja suunnittelusta on vastannut Jimmy Wachtel.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen, Andrew Gold ja Lowell George. Albumi on omistettu Lynnelle.
Jackson Brownen managerina on ollut Peter Golden & Associates, 1592 Crossroads Of The World, Hollywood, Calif. 90028.
Sivu 1
1. Disco Apocalypse (Jackson Browne) – 5:08
2. Hold Out (Jackson Browne) – 5:08
3. That Girl Could Sing (Jackson Browne) – 4:34
4. Boulevard (Jackson Browne) – 3:15
Sivu 2
1. Of Missing Persons (Jackson Browne) – 6:31
2. Call It a Loan (Jackson Browne / David Lindley) – 4:35
3. Hold On Hold Out (Jackson Browne / Craig Doerge) – 8:08
Kappaleen "Hold Out" osalta kiitoksissa mainitaan Moog ja David Horns.
Bill Payne esiintyy Warner Bros. Records Inc:n ja Rick Marotta Phonogram/Mercury Recordsin suosiollisella luvalla.
Jousikvartetto nro 4 (Mendelssohn)
Felix Mendelssohn sävelsi neljännen jousikvartettonsa e-mollissa (op. 44, nro. 2) vuonna 1837. Se on yksi kolmesta jousikvartetosta, jotka säveltäjä omisti Ruotsin kruununprinssille Gustaville. Muut ovat kolmas (op. 44, nro. 1) ja viides jousikvartetto (op. 44, nro. 3).
Ferdinand Davidin kvartetti kantaesitti 28. lokakuuta 1837 teoksen, joka julkaistiin kahden vuoden kuluttua. Teosten järjestyksestä huolimatta se oli sävelletty jo kuukausia ennen kolmatta jousikvartettoa.
Teos on neliosainen, kuten säveltäjän muutkin jousikvartetot:
Cup-voittajien cupin kausi 1982–1983
Cup-voittajien cupin kausi 1982–1983 oli 23. Cup-voittajien cupin kausi. Loppuottelu pelattiin Göteborgissa, Ruotsissa 11. toukokuuta 1983. Loppuottelussa skotlantilainen Aberdeen FC voitti espanjalaisen Real Madridin.
Peter O’Leary
Peter O'Leary (3. maaliskuuta 1972, Hamilton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen jalkapallotuomari. Ammatiltaan hän on opettaja. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2003 ja hänen ensimmäinen kansainvälinen ottelu oli Salomonsaarten ja Australian kohtaaminen lokakuussa 2004.
Latvian ukrainalaiset
Latvian ukrainalaiset ovat Latviassa asuvia ukrainalaisia. He ovat verrattain nuori vähemmistö verrattuna Latvian muihin vähemmistöryhmiin, mutta määrällisesti he ovat kolmanneksi suurin vähemmistö ryhmä heti venäläisten ja valkovenäläisten jälkeen.
Yksittäistapauksia lukuun ottamatta ensimmäiset ukrainalaiset alkoivat saapua Latviaan 1800-luvulla opiskelijoina, sotilaina ja virkamiehinä. Vuonna 1911 Latviaan perustettiin ukrainalainen kulttuuriseura "Gromada", johon kuului muun muassa kuoro ja teatteriryhmä. Tilaisuuksia järjestettiin Latvialaisen seuran tiloissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana moni ukrainalainen taisteli Latvian alueella ja monet Riian tehtaat evakoitiin Ukrainaan Donbasiin, Jekaterinolaroviin ja Odessaan. Vuonna 1935 Latviassa oli 1844 ukrainalaista, eikä heillä ollut virallista kulttuuriautonomiaa, tai omia kouluja muiden suurempien vähemmistöryhmien tapaan. Vuonna 1933 perustettiin Latvialais-ukrainalainen ystävyysseura, mutta sen toiminta lakkautettiin neuvostomiehityksen myötä vuonna 1940. Puna-armeijan mukana Latviaan tuli monia ukrainalaisia. Suurin osa nykyisistä Latvian ukrainalaisista on muuttanut vuoden 1959 jälkeen, jolloin oli aloitettu Latvian laajamittainen teollistaminen, johon tarvittiin työvoimaa Latvian ulkopuolelta. Ukrainalaisia työskenteli pääasiassa teollisuustöissä, rakennuksilla ja liikenteessä. Lisäksi ukrainalaisia palveli edelleen Latviaan sijoitetuissa neuvostojoukoissa. Suurin osa ukrainalaisista asettui kaupunkeihin, maaseudulla heitä oli vain vähän. Vuoden 1989 tilastojen mukaan ukrainalaisista 76% oli syntynyt Ukrainassa ja vain 19% Latviassa. Latvian kansallisen heräämisen yhteydessä perustettiin ukrainalainen kulttuuriseura "Dnipro" vuonna 1988. Latvian kansanrintamaan kuuluneet ukrainalaisnuoret perustivat vuonna 1989 kerhon, jonka tarkoituksena oli ylläpitää siteitä Ukrainan kansanrintamaan. 1989 perustettiin ensimmäinen ukrainalainen sunnuntaikoulu, jossa annettiin ukrainan kielen opetusta.
Ukrainalaisten kansallistunne Latviassa on melko heikko ja he ovatkin kovaa vauhtia venäläistymässä. Ukrainan kielen on korvannut paljolti venäjä ja seka-avioliitot venäläisten ja ukrainalaisten välillä ovat tavallisia. Ukrainan kielellä on Latviassa noin 25 000 puhujaa. Latvian kieltä osataan huonosti, mistä syystä kansallisuuden saaminen on ollut vaikeaa. Ukrainalaisista suhteellisen pienellä osalla onkin Latvian kansalaisuus. Ukrainalaiset ovat kuitenkin hyvin koulutettuja ja vain Latvian juutalaiset ovat vähemmistöryhmistä heitä koulutetumpia. Riiassa toimii Latvian ainoa ukrainalainen koulu, mutta suurin osa ukrainalaisista koululaisista käy venäläistä koulua. Noin puolet ukrainalaisista asuu Riiassa ja loput asuvat hajallaan ympäri Latviaa.
Jukka Loikas
Jukka Petteri Loikas (s. 17. elokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen painija, joka kilpaili 1980-luvun loppupuolella kreikkalais-roomalaisen tyylin arvokisoissa 62:n ja 68 kilon sarjoissa. Hän sijoittui parhaimmillaan MM-kilpailuissa viidenneksi ja EM-kilpailuissa neljänneksi.
Loikas kilpaili arvokisoissa ensimmäisen kerran vuonna 1986, jolloin hän sijoittui EM-kilpailuissa yhdeksänneksi ja MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 1987 hän oli EM-kilpailuissa seitsemäs ja MM-kilpailuissa kuudes. Vuoden 1988 EM-kilpailuissa hän karsiutui alkukierroksilla, ja samana vuonna Soulin 1988 olympialaisten 62 kilon sarjassa hän karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1989 Loikas oli uransa parhaalla arvokisasijoituksellaan EM-kilpailuissa neljäs.
Loikas sai paikan Barcelonan 1992 olympialaisten 68-kiloisten sarjaan, mutta hänen osanotto-oikeudestaan saatiin varma tieto niin myöhään, että hän oli silloin tavoittamattomissa kierrellessään autolla turistina Eurooppaa, joten hän ei kilpaillut Barcelonassa.
Kotimaassa Loikas edusti Helsingin Paini-Miehiä. Hän voitti vuosina 1986–1991 yhteensä viisi Suomen-mestaruutta kreikkalais-roomalaisen tyylin sarjoissa alle 62 ja alle 68 kg sekä vapaapainin sarjassa alle 74 kg.
Rockstar Vancouver
Rockstar Vancouver oli vancouverilainen pelitalo, joka toimi Rockstar Gamesin alaisuudessa. Aiemmin pelitalo tunnettiin nimellä "Barking Dog Studios".
Pelitalo suljettiin heinäkuussa 2012, kun se yhdistettiin Rockstar Toronto-pelitaloon
Barking Dog Studios -nimellä
Rockstar Vancouver -nimellä
Et ole koje
Et ole koje: Manifesti (alkuteos "You Are Not a Gadget: A Manifesto") on Jaron Lanierin vuonna 2010 myös suomeksi ilmestynyt kirja. Teoksen on julkaissut suomeksi Terra Cognita, ja sen suomentaja on Kimmo Pietiläinen. Teos koostuu lyhyistä poleemisista kirjoituksista, joissa hän muun muassa suree digitaalisen maailman humanisminvastaisuutta.
Kirjassaan Lanier arvostelee internetin nykyistä kehitystä. Hänen mielestään internetin kehitys pelkillä kaupallisilla ja teknisillä ehdoilla uhkaa tuhota luovan yksilön. Esimerkiksi Facebookissa ihmisen monimuotoinen persoonallisuus pelkistyy muutamiksi ominaisuuksiksi. Ihmiset eivät enää käytä tekniikkaa, vaan tekniikka käyttää ihmisiä. Hänen arvostelunsa kohteita on myös Wikipedia, joka Lanierin mukaan alentaa ihmisen arvon tukemalla nimettömyyttä ja joukkoidentiteettiä.
Hahmottaessaan tapoja, miten kehityksen voisi ohjata parempaan suuntaan hän antaa esimerkkinä ongelmista tietotekniikan varhaisvaiheissa tehdyt päätökset, jotka ovat lukinneet kehityksen. ”Tiedosto” on yksi niitä lukkiutuneita käsitteitä, joiden elämä jatkuu, koska ohjelmat ovat niistä riippuvaisia.
Lanier on laitonta tiedostojenjakamista, piraattiliikettä ja avoimen lähdekoodin ylivaltaa vastaan. Hänen mielestään ajattelulla ja taiteella on omat tekijänsä, joilla on oikeuksia. Luovan työn tuloksia ei tule paloitella osiin, irrottaa yhteydestään ja jakaa nimettöminä aineksina eteenpäin.
Heikki Poroila toteaa, että vaikka ei pitäisi Lanierin tyylistä, hänen ajatuksiinsa on terveellistä tutustua ja pohtia verkkomaailman liukuhihnalta tuottamia itsestäänselvyyksiä.
Jussi Ahlroth huomauttaa kommentissaan, että kun suomalaisen kustantajan budjetti on tiukka, se näkyy jäljessä: ”käännös on jo kohtuuttoman heikko. Lukeminen on tuskallisen vaikeaa”.
Esa Murtoaro
Esa Rudolf Johannes Murtoaro (s. 27. heinäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen painija, joka kilpaili 1980-luvun loppupuolella kreikkalais-roomalaisen tyylin arvokisoissa 52:n ja 57 kilon sarjoissa. Hän saavutti nuorten sarjassa EM-hopeaa sekä sotilaiden MM-kilpailuissa kultaa.
Murtoaro teki ensiesiintymisensä aikuisten arvokisoissa vuonna 1986, jolloin hän sijoittui MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Samana vuonna hän sijoittui nuorten MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Vuonna 1987 Murtoaro saavutti nuorten sarjassa EM-hopeaa mutta karsiutui aikuisten MM-kilpailujen alkukierroksilla. Soulin 1988 olympialaisissa hän karsiutui kolmannessa ottelussa 52 kilon sarjassa.
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Murtoaro voitti nuorten 52-kiloisten sarjan vuonna 1987 sekä saavutti aikuisten puolella hopeaa 57 kilon sarjassa vuosina 1987 ja 1989. Kotimaassa hän saavutti vantaalaista Ylä-Tikkurilan Kipinää edustaen kuusi SM-hopeaa, joista yhden vapaapainissa, sekä kaksi SM-pronssia vuosina 1983–1993. Lisäksi hän oli voittamassa kahta joukkueiden Suomen-mestaruutta.
"Murtsi" Murtoaro voitti sotilaiden maailmanmestaruuden vuonna 1991 ja MM-hopeaa vuonna 1993. Vuodesta 1995 alkaen hän on toiminut seuravalmentajana ja Puolustusvoimain valmentajana. Hänen henkilökohtaisiin valmennettaviinsa on kuulunut muun muassa Juha Lappalainen.
Jukka-Pekka Tanner
Jukka-Pekka Tanner (s. 24. huhtikuuta 1963 Tampere) on suomalainen painija, joka parhaat painivuodet olivat 1980-luvun puolivälissä. Hän edusti Suomea kreikkalais-roomalaisen tyylin arvokisoissa ja kilpaili kevyimmissä eli 48:n ja 52 kilon painoluokissa.
Tanner saavutti SM-pronssia vapaapainissa jo 15-vuotiaana vuonna 1978 mutta teki läpimurron Suomen huipulle voittamalla kreikkalais-roomalaisen painin Suomen-mestaruuden alle 48 kilon sarjassa vuonna 1983. Vuonna 1984 hän voitti Suomen-mestaruuden lisäksi Pohjoismaiden mestaruuden sekä sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksi. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän loukkaantui jo ensimmäisessä ottelussaan.
Kotimaassa 161 cm pitkä Tanner edusti Tampereen Painiseuraa. Hän voitti useita TUL:n mestaruuksia vuodesta 1978 alkaen.
Atkarsk
Atkarsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin sivujokeen Medveditsaan laskevan Atkara-joen suussa 92 kilometriä Saratovista luoteeseen. Kaupunki on Atkarskin piirin keskus. Siellä risteytyvät Saratoviin, Kalininskiin, Volskiin ja Tamboviin johtavat rautatiet. Asukkaita on 27 400 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on perustettu vuonna 1781. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on mm. koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Kalininsk
Kalininsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Medveditsan sivujoen Balandan varrella 121 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Kalininskin piirin keskus. Siellä on Atkarskista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Balanda-nimisestä taajamasta, joka vuonna 1962 nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kalininskin kaupungiksi. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta.
...And His Mother Called Him Bill
...And His Mother Called Him Bill on Duke Ellingtonin albumi vuodelta 1967. Albumi tehtiin kunnianosoitukseksi samana vuonna syöpään kuolleelle Ellingtonin yhtyeen pianistille Billy Strayhornille, ja sisälsi yksinomaan Strayhornin säveltämää musiikkia.
Strayhornin menetys oli Ellingtonille kova isku. Kerrotaan, että Ellington ei albumin äänittämisen jälkeen enää koskaan soittanut Strayhornin viimeiseksi jäänyttä kappaletta ”Blood Count”. Äänityssession lopussa muiden soittajien jo pakatessa soittimiaan Ellington istui alas ja soitti avoimeen mikrofoniin vielä otoksen ”Lotus Blossomista”. Lopetettuaan hän sanoi: ”Tuota kappaletta hän kaikkein mieluiten kuunteli minun soittavan.”
Albumi palkittiin parhaan suuren kokoonpanon jazzesityksen Grammy-palkinnolla vuonna 1969.
Sävellykset Billy Strayhorn.
American Kennel Club
American Kennel Club (AKC) eli "Amerikan kennelliitto" on rekisteri puhdasrotuisille koirille Yhdysvalloissa. Sukutaulurekisterin lisäksi se myös tukee ja antaa lupia puhdasrotuisten koirien tapahtumille, joita ovat esimerkiksi vuotuinen AKC:n virallista kokoontumista edeltävä "Westminster Kennel Club Dog Show", "National Dog Show" ja "AKC/Eukanuba National Championship". Toisin kuin suuri osa muiden maiden kennelliitoista, AKC ei kuulu Kansainväliseen kennelliittoon FCI:hin. Tämän vuoksi sillä on muun muassa viimeksi mainitusta poikkeavat ryhmittelyt ja osin myös rotumääritelmät.
Yhdysvaltojen 20 suosituinta rotua vuonna 2012 olivat AKC:n rekisterin mukaan:
American Kennel Club luokittelee hyväksymänsä rodut kahdeksaan eri ryhmään. Lisäksi sillä on niin sanottu "Foundation Stock Service" ("FSS"), ohjelma roduille jotka eivät ole vielä täysin hyväksyttyjä. Tämän vuoksi ne eivät vielä kuulu Luokittelemattomien koirien ryhmään, joka olisi niille seuraava askel. Se edellyttää, että vähintään siihen rekisteröitävän koiran vanhemmat tunnetaan. AKC ei anna muotovaliopisteitä näiden rotujen koirille ennen kuin niiden kantakirja on suljettu ja ne ovat saavuttaneet täyden virallisen hyväksymisen.
Sporting Group eli sananmukaisesti "urheiluryhmä" viittaa metsästykseen. Ajo- ja vinttikoirat eivät kuitenkaan lukeudu siihen, vaan se sisällyttää ainoastaan lintukoirat.Ajo- ja vinttikoirien lisäksi ryhmään kuuluu myös joitain alkukantaisia rotuja, kuten "basenji" ja "rhodesiankoira".Ryhmä sisältää myös "suomenpystykorvan", koska Yhdysvalloissa sitä kasvatetaan yksinomaan seurakoiraksi eikä metsästyskoiraksi kuten Suomessa.
Cup-voittajien cupin kausi 1988–1989
Cup-voittajien cupin kausi 1988–1989 oli 29. Cup-voittajien cupin kausi. Loppuottelu pelattiin Wankdorfstadionilla, Sveitsissä 10. toukokuuta 1989. Loppuottelussa espanjalainen FC Barcelona voitti italialaisen UC Sampdorian.
Cup-voittajien cupin finaali pelattiin Wankdorfstadionilla, Bernissä, Sveitsissä. Finaali järjestettiin stadionilla ensimmäistä kertaa.
ORP Żbik
ORP Żbik () oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Toisen maailmansodan puhjetessa 1. syyskuuta 1939 "Żbik" osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Se laski 8. syyskuuta 20 miinaa Gdanskin lahdelle. Alus joutui 25. syyskuuta polttoainepulan vuoksi menemään ruotsalaiseen satamaan, jossa se internoitiin. Saksan laivaston miinanraivaaja M85 osui 1. lokakuuta todennäköisesti aluksen aiemmin laskemaan miinaan.
"Żbik" palasi sodan päätyttyä lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se palveli Puolan Kansantasavallan laivastossa aina vuoteen 1955 saakka. Alus romutettiin 1956.
Stanislav Smirnov
Stanislav Kostantinovitš Smirnov (; s. 3. syyskuuta 1970 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010.
Smirnov syntyi Leningradissa vuonna 1970. Hän opiskeli kotimaassaan matematiikkakoulussa ja Pietarin valtionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi uraansa Kalifornian teknillisessä insituutissa, jossa hän suoritti tohtorin tutkinnon Nikolai G. Makarovin ohjauksessa vuonna 1996. Tämän jälkeen hän työskenteli lyhyen aikaa Yalen yliopistossa, Institute for Advanced Studyssä ja Max Planck -instituutissa matematiikan tutkimuskeskuksessa. Vuodesta 1998 Smirnov asui Ruotsissa, jossa hän toimi professorina Kuninkaallisessa teknillisessa korkeakoulussa ja tutkijana Ruotsin kuninkaallisessa tiedeakatemiassa. Vuodesta 2003 hän on ollut professorina Geneven yliopistossa.
Smirnov on suuntautunut urallaan tutkimaan analyysiä, dynaamisiä systeemejä, todennäköisyysteoriaa ja matemaattista fysiikkaa. Vuonna 2010 hän sai Fieldsin mitalin työstään matemaattisen fysiikan parissa. Smirnovin sai mitalin erityisesti teoreettisista tutkimuksistaan, jotka kuitenkin koskevat arkipäivän asioita, kuten esimerkiksi veden valumista maaperään.
Krasnoarmeisk (Saratovin alue)
Krasnoarmeisk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Golyi Karamyš -joen varrella 75 kilometriä Saratovista etelään. Itäpuolella on Volgan muodostama Volgogradin tekojärvi. Kaupunki on Krasnoarmeiskin piirin keskus. Asukkaita on 24 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa saksalaisten siirtolaisten vuonna 1766 perustamasta "Balzerin" kylästä. Vuonna 1918 siitä tuli "Golyi Karamyšin" kaupunki, joka vuonna 1926 sai venäläisen nimimuodon "Baltser". Volgan saksalaisten karkotuksen ja Volgan saksalaisten autonomisen tasavallan lakkauttamisen jälkeen vuonna 1942 kaupunki nimettiin puna-armeijan mukaan Krasnoarmeiskiksi. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on mm. konepaja- ja elintarviketeollisuutta.
Roni Segoly
Roni Segoly on entinen Israelin armeijan sotilas ja turvallisuuspalvelu Shabakin agentti. Nykyään Segoly toimii rauhan puolesta palestiinalaisten ja israelilaisten perustamassa järjestössä.
Segoly vietti lapsuutensa Jerusalemissa jossa liittyi äärioikeistolaiseen nuorisojärjestöön. Järjestö oli nimeltään Likudin edeltäjäpuolue Herutin nuortenjärjestö Beitar. Segoly ajatteli vuoden 1967 kuuden päivän sodan jälkeen useimpien muiden israelilaisten tavoin kansansa oikeutetusti vapauttaneen Pyhän maan. Vuonna 1975 Segoly meni armeijaan ja palveli Gazan kaistalla. Kun Likud nousi ensi kertaa valtaan vuonna 1977, Segoly oli Likudin voitosta onnellinen. Tämän jälkeen Segoly toimi neljä vuotta Jerusalemissa poliisina ja vuosina 1983-1994 turvallisuuspalvelu Shabakissa. Segoly oppi mm. palestiinalaisten kielen.
Segolyn muuttuminen rauhaa ajavaksi oppositioaktivistiksi oli pitkä prosessi.
Segoly 
alkoi 80- ja 90-lukujen taitteessa ajatella israelilaisten olevan palestiinalaisten sortajia. Segoly vertasi palestiinalaisten intifadaa mielessään juutalaisten taisteluun brittejä vastaan ennen Israelin itsenäistymistä.
Kun Segolyn talossa ennen Israelin vuoden 1967 miehitystä asunut arabiperhe kävi Segolyn ollessa lapsi kylässä, perhe päästi vieraan sisään mutta kohteli näitä epäystävällisesti. Segoly asui ulkomailla 2000-2007 mikä myös lisäsi hänen etäisyyttään Israelin harjoittamaan palestiinalaispolitiikkaan.
Kun Segoly kävi itse 2006 vanhempiensa entisessä kodissa Romaniassa, taloa nykyisin isännöinyt perhe oli epäkohtelias. Segoly alkoi ajatella että israelilaiset tekivät saman palestiinalaisille minkä hänen kotitalonsa romanialaiset asukkaat juutalaisille. Segoly kuuluu entisten palestiinalaisten terroristien ja väkivallan hylänneiden israelilaisten sotilaiden perustamaan "Combatants for peace" ("Taistelijat rauhan puolesta")-järjestöön. Segoly liittyi järjestöön vuonna 2007 nähtyään videolta Israelin puskutraktorien tuhoavan palestiinalaisten oliivilehdon, ja maansa sotilaiden olevan ylpeitä siitä.
Tämä järjestö tavoittelee itsenäistä palestiinalaisvaltiota siten ettei järjestön jäsenistä israelilainen ei saa palvella armeijassa palestiinalaisalueella, ja palestiinalainen taistella Israelia vastaan. Palestiinan johto hyväksyy järjestön mutta
Segolya pidetään kotimaassaan petturina. Omasta mielestään Segoly toimii Israelin, ei palestiinalaisten puolesta. Ystävät ja perhe eivät tue Segolya, ja palestiinalaisten kanssa veljeilevään rauhanaktivistijärjestöön suhtaudutaan Israelissa yleensä kielteisesti niin hallitustasolla kuin yleisessä mielipiteessäkin. Järjestö ei ole varsinaisesti laiton, mutta siihen kuuluvan työpaikan saanti voi vaikeutua Israelissa. Armeija yrittää estää järjestön kokouksia tarkastuspistein.
Segoly pitää Lähi-idän rauhanprosessia vaikeana, koska niin palestiinalaisten kuin Israelinkin johtajat pelkäävät neuvotteluja, joiden olisi oltava tulokseltaan edullisia molemmille.
Cédric Villani
Cédric Villani (5. lokakuuta 1973 Brive-la-Gaillarde, Ranska) on ranskalainen matemaatikko, jolle myönnettiin Fieldsin mitali vuonna 2010.
Villani syntyi Ranskassa vuonna 1973. Hän opiskeli matematiikkaa École Normale Supérieuressä 1992–1996, ja vuonna 1996 hänet nimitettiin yliopistoon apulaisprofessoriksi. Tohtorin tutkinnon hän suoritti vuonna 1998. Vuodesta 2000 Villani on toiminut professorina École Normale Supérieure de Lyonissa. Hän on opettanut myös lukuvuoden ajan Atlantan yliopistossa, Kalifornian Berkeleyn yliopistossa ja Princetonin yliopistossa.
Villani sai vuonna 2009 Henri Poincaré -palkinnon saavutuksistaan matemaattisen fysiikan parissa. Seuraavana vuonna hänelle myönnettiin Fieldsin mitali erityisesti työstään, joka liittyy entropian matemaattiseen tulkintaan.
The Jackson 5 Final Tour
The Jackson 5 Final Tour oli The Jackson 5 -yhtyeen viimeinen kiertue vanhalla Motown Recordsin nimellä, ennen kuin yhtye siirtyi Epic Recordsille ja otti käyttöön "The Jacksons" -nimen. Yhtye esiintyi kuudessa konsertissa Filippiineillä helmikuussa 1976.
Sambou Yatabaré
Sambou Yatabaré (s. 2. maaliskuuta 1989 Beauvais, Ranska) on ranskalais-malilainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana ja piilokärkenä pelaava Yatabaré edustaa Ligue 1:ssa pelaavaa SC Bastiaa.
Yatabaré aloitti pelaamisen Caenin kakkosjoukkueessa vuonna 2007 ja siirtyi helmikuussa 2009 Caenin edustusjoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen Ranskan pääsarjaottelunsa Grenoblea vastaan 7. maaliskuuta 2009 tultuaan vaihdosta kentälle. Yatabaré teki samaisella kaudella uransa avausmaalin pääsarjassa AS Nancya vastaan 18. huhtikuuta 2009.
Yatabaré pelasi Caenissa kesään 2011 saakka ja esiintyi 57 liigaottelussa. Kauden 2011/12 hän edusti Ligue 2:ssa pelannutta AS Monacoa, mutta vastuu jäi vähäiseksi. Kesällä 2012 hän siirtyi liigaan nousseeseen SC Bastiaan.
Yatabaré syntyi Ranskassa malilaisille vanhemmille. Hänen vanhempi veljensä Mustapha Yatabaré pelaa myös jalkapalloa hyökkääjänä Trabzonsporissa.
4x4 (yhtye)
4x4 on ghanalainen hip hop/rap-yhtye. Yhtye laulaa twiksi, gaksi, eweksi ja pidgin-englanniksi. 4x4-yhtyeen manageri on Duke Banson. Yhtyeen suosituimpia kappaleita ovat Kpekpele, Rekpete, Contestant #1, Odo fitaa, Hotgirls.com ja Shaka Zulu.
Naisten 10 metrin ilmapistooli ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010
Naisten 10 metrin ilmapistooli maailmanmestaruudesta ammuttiin 8. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Serbian Zorana Arunovic tuloksella 486,8 (385+101,8) ja joukkuekilpailun Australia tuloksella 1145.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Joukkuekilpailun tulokset määräytyivät peruskilpailun tulosten perusteella.
California Gurls
”California Gurls” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Katy Perryn electropop-kappale hänen vuonna 2010 julkaistulta kolmannelta studioalbumiltaan "Teenage Dreamiltä". Vierailevana artistina kappaleessa esiintyy Snoop Dogg. Kappale julkaistiin singlenä 11. toukokuuta 2010.
Kappale nousi listaykköseksi yli kymmenessä maassa ja Yhdysvalloissa single meni Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle ja pysyi siellä kuusi viikkoa. Maailmanlaajuisesti singleä on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta. Suomessa kappale myi kultaa.
Kalorifeerilaitos
Kalorifeerilaitos on vanha lämmitysjärjestelmä, jossa lämmönkuljettimena käytetään ilmaa. Ilma lämmitetään lämpökammiossa olevissa ilmanlämmitysuuneissa, kalorifeereissa, noin 35–50 °C:een. Lämmin ilma johdetaan kanavia pitkin lämmitettäviin huoneisiin, joihin se luovuttaa osan lämmöstään. Jäähtynyt ilma poistuu huonetilasta joko ulos (ilmanvaihtolämmitys) tai lämpökammioon uudelleen lämmitettäväksi (kiertoilmalämmitys). Ilman kuljettimena käytettiin joko luonnollista vetoa tai ventilaattoreita.
Kalorifeerit valmistettiin yleensä valuraudasta, lukuun ottamatta tulipesää, joka muurattiin. Mallit vaihtelivat eri tehtailla. Polttoainetilan oli oltava suuri, jotta palaminen voi jatkua yhdellä täyttökerralla useita tunteja. Savukanavat piti voida puhdistaa lämpökammion ulkopuolelta, etteivät noki ja tuhka päässeet huonetiloihin. Ilmanjohtokanavat olivat joko muurattuja tai ne valmistettiin esimerkiksi rautalevyistä tai laudoista. Kanavat oli rakennettava niin ettei niissä ollut ilman kulkua haitaavia äkillisiä mutkia ja läpileikkauksen muutoksia. Lämmön määrää säädettiin pelleillä tai venttiileillä rajoittamalla ilmavirran suuruutta, sekoittamalla kylmää ilmaa lämpimän joukkoon tai muuttamalla palamisen voimakkuutta vedon avulla.
Vantaan Pyhän Laurin kirkkoon rakennettiin kalorifeerilaitos, josta vastasi norjalaisyntyinen insinööri Endre Lekve. Kirkon vuonna 1893 tuhonnut tulipalo sai alkunsa lämmitysjärjestelmästä. Vastaavia lämmitysjärjestelmiä rakennettiin muihinkin kirkkoihin, jo aiemmin Helsingin Vanhaan kirkkoon (1867) ja 1890-luvulla Tuusulan kirkkoon. Vielä 1910-luvullakin niitä saatettiin rakentaa, esimerkiksi Terijoen komeaan ortodoksiseen Jumalanäidin Kazanin ikonin kirkkoon (1915). Ne olivat kuitenkin kalliita ja siksi harvinaisia.
Tears On My Pillow (albumi)
Tears On My Pillow on laulaja Johnny Nashin studioalbumi vuodelta 1976. Levy-yhtiö on CBS Records ja tuottajina ovat toimineet Nash (A2, A4, B1-4), Nash ja Bunny Sigler (A1, A3, B5) sekä Nash ja Ken Khouri (A5). Tuotantoyhtiö on Namjac. Musiikkikasettia on valmistettu Hollannissa.
Sivu 1
1. Why Did You Do It - 6:15
2. Rock It Baby (Baby We've Got a Date) - 3:11
3. I'm Comin' Home in the Morning - 3:19
4. Let's Be Friends - 2:55
5. Tears on My Pillow (I Can't Take It)
Päätöskappaleen kesto on jäänyt merkitsemättä albumin tietoihin.
Sivu 2
1. Reggae's on Broadway - 3:58
2. Mellow Mood - 3:22
3. The Edge of Love - 3:28
4. Cream Puff - 2:08
5. Say It Ain't True - 5:52
Johnny Nash MC "Tears On My Pillow" (CBS Records 40-69148, 1976)
Ristilimaska
Ristilimaska ("Lemna trisulca") on vehkakasveihin kuuluva, veden pinnan alla upoksissa keijuva pieni monivuotinen kasvi.
Ristilimaskan versot ovat yksijuurisia tai usein juurettomia. Kukkimattomat versot ovat kooltaan 5–17 mm pitkiä ja pitkulaisia tai puikeita. Verson kärki on hammaslaitainen, tyvi pitkä ja kapea. Versot ovat toisiinsa nähden ristikkäin ja muodostavat kymmenien versojen keijuvia ketjuja. Muiden limaskojen tapaan myös ristilimaska muodostaa suuria kasvustoja. Kukkivat versot ovat kukkimattomia pienempiä ja lyhytyvisiä. Kukkivat versot kelluvat kun taas kukkimattomat ovat upoksissa keijuvia. Kukinto on vaatimaton ja muodostuu kahdesta hedekukasta ja yhdestä emikukasta. Se sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Ristilimaska kukkii kesä-heinäkuussa. Suomessa kukintoja on tavattu hyvin harvoin eikä sen tiedetä tuottaneen Suomessa siemeniä.
Ristilimaskan levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän Japaniin saakka, ja Keski-Aasiasta Intiaan ja Kaakkois-Aasiaan. Sitä tavataan laajalti myös Pohjois-Amerikassa ja monin paikoin Etelä-Amerikassa. Suomessa ristilimaskaa tavataan koko rannikkoalueella, erityisen paljon Pohjanlahden perukasta. Laji kasvaa paikoitellen myös sisämaassa eteläisessä Suomessa ja Länsi- ja Keski-Lapissa.
Ristilimaska kasvaa suojaisissa paikoissa vähäsuolaisessa murtovedessä, rantalaguuneissa sekä neutraalivetisissä, rehevissä järvissä. Kasvi leviää Suomessa – jossa se ei tuota siemeniä – lintujen mukana tai takertumalla kalastusvälineisiin ja veneisiin.
Turvahiekka
Turvahiekka on puhdistettua hiekkaa, joka on tarkoitettu lasten leikkipaikoille pehmentämään alastuloja. Turvahiekasta puuttuu niin sanottu nolla-aines, joten se ei tiivisty kovaksi. Turvahiekan raekoko on 0,2–2 mm.
Turvahiekka on yksi EU-direktiivin EN1177 hyväksymistä turva-alustoista.