hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Markku Eskelinen
Markku Eskelinen (s. 1959) on suomalainen kirjailija ja kulttuurintutkija. Eskelinen on tullut tunnetuksi uusien kirjallisuuden julkaisukanavien ja muotojen, internet, kyberteksti, ergodinen kirjallisuus, sekä tietokonepelien akateemisesta tutkimuksesta.
Eskelinen tuli ensi kertaa julkisuuteen vuonna 1987 yhdessä Jyrki Lehtolan kanssa julkaisemallaan pamfletilla "Jälkisanat: sianhoito-opas". Siinä hyökättiin kovin sanoin aikansa filosofian kirjallisuuden ja kulttuurien ikoneita vastaan. Samoilla linjoilla Eskelinen jatkoi vuosina 1988–1989 toimiessaan "Ilta-Sanomien" kolumnistina nimimerkillä Nuori vihainen mies.
Yhdessä Raine Koskimaan kanssa Eskelinen julkaisi vuonna 2001 teoksen Paavo Haavikosta Hän on julkaissut artikkeleita muun muassa "Parnassossa" ja erilaisissa internetjulkaisuissa, muun muassa gamestudies.org -sivustolla.
Myllytulli (vero)
Myllytulli () on aiemmin käytössä ollut myllyn omistajan saama palkkio viljan jauhatuksesta. Myllytulliksi nimitettiin myös Ruotsissa ja Suomessa 1625–1634 käytössä ollutta välillistä veroa, jota suoritettiin myllyyn jauhettavaksi viedystä viljasta. Veron vuoksi talonpojat alkoivat jauhaa viljansa kotona ja vuoden 1634 valtiopäivät muutti myllytullin välittömäksi veroksi, jota kutsuttiin henkirahaksi eli henkiveroksi. Tämän rahana maksetun veron suuruus oli kolme markkaa jokaisesta 12 vuotta täyttäneestä ihmisestä. Myllytulli otettiin uudelleen käyttöön 1655 Ruotsin suurissa kaupungeissa ja se lakkautettiin vasta 1815. Henkikirjoja edeltäneitä myllytulliluetteloita on säilynyt ja ne ovat tärkeä lähde historian- ja sukututkimuksessa.
Cardinal Syn
Cardinal Syn on Kronos Digital Entertainmentin kehittämä ja Sonyn vuonna 1998 julkaisema tappelupeli PlayStationille.
Komisario Lewis
Komisario Lewis ("Lewis") on brittiläinen etsiväsarja, joka syntyi aiemman "Komisario Morse" -sarjan spin-offina. Sarjan pilottijakso esitettiin vuonna 2006, ja sarjaa on esitetty Britanniassa yhdeksän kautta vuodesta 2007 lähtien ITV-kanavalla. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1 keväästä 2009 alkaen.
Sarjan pääosassa nähdään Kevin Whatelyn esittämä komisario Robert ”Robbie” Lewis, joka toimi aikoinaan komisario Morsen apulaisena. Sarjan alku sijoittuu viitisen vuotta komisario Morsen kuoleman jälkeiseen aikaan. Lewis palaa usean ulkomailla asutun vuoden jälkeen Englantiin ja aloittaa työnsä Oxfordin poliisivoimissa. Hänet ylennetään ylikonstaapelista komisarioksi, minkä jälkeen hän alkaa tutkia henkirikoksia yhdessä rikosylikonstaapeli James Hathawayn (Laurence Fox) kanssa. Hathaway on ennen poliisiksi ryhtymistään opiskellut teologiaa ja hänen yliopistomenneisyyteensä törmätään sarjan jaksojen edetessä.
Tarinoiden pituus on 120 minuuttia, mutta seitsemännestä kaudesta alkaen ne on jaettu kahteen 60 minuutin osaan.
Wendy Boglioli
Wendy Lou Lansbach Boglioli () on yhdysvaltalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Boglioli voitti Montréalin kesäolympialaisissa 1976 kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä, yhdessä Shirley Babashoffin, Jill Sterkelin ja Kim Peytonin kanssa. Lisäksi hän sijoittui pronssille 100 metrin perhosuinnissa, häviten vain Itä-Saksan Kornelia Enderille ja Andrea Pollackille.
Boglioli edusti uintiurallaan seuratasolla "Central Jersey Aquatic Club"ia. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1975 lähtien Bernie Bogliolin kanssa, ja heillä on yhteensä kolme lasta. Boglioli toimii nykyisin luennoitsijana.
Vesakosken paperitehdas
Vesakosken paperitehdas toimi noin vuosina 1820–1840 Ikaalisten Juhtimäessä. Lumpuista käsityönä paperia valmistanut tehdas tuli tunnetuksi myös väärän rahan valmistamisesta.
Tehtaan perustaja Johan Glas (2. elokuuta 1780 Pori – 14. heinäkuuta 1851) kävi kolme vuotta Porin triviaalikoulua, oli sitten puusepän kisällinä ja muutti 1806 Tampereelle. Tampereella Glas oli Hatanpään kartanon omistajan, filosofian maisteri L. G. Lefrénin palveluksessa sahan, myllyjen ja paperitehtaan kirjanpitäjänä ja hoitajana. Lefrén omisti Tammerkosken rannalla sijainneen paperitehtaan sekä muitakin teollisuusyrityksiä.
Vuonna 1812 Glas osti Lefréniltä Erän tilan Ikaalisten Juhtimäestä. Hän myi tilan 1817 ystävälleen Henrik Hellénille ja muutti itse läheiseen Viitaniemen torppaan. Glas ja Hellén rakensivat noin vuoden 1820 tienoilla paperimyllyn Vesakoskeen, nykyiseltä nimeltään Mäkelänkoski. Tässä tehtaassa valmistettiin lumpuista makulatuuri- ja karkeaa käärepaperia. Kerrotaan kuitenkin että tehtaassa olisi todellisuudessa valmistettu salaa vesileimoilla ja sopivalla kohopainanteella varustettua valkoista raitapaperia jota käytettiin Ruotsin vallan peruna vielä Suomessa käytössä olleiden setelien väärentämiseen. Glas piirsi tämän tiedon mukaan käsin väärennetyt riikintalarit ja velkariksit jokaisen erikseen. Glas ei jäänyt koskaan kiinni väärennyksistä vaikka muutamia hänen tekemiään seteleitä joutui viranomisten käsiin ja eräs renki tuomittiin vankeuteen niiden levittämisestä.
Vuonna 1837 tehtaan kolmanneksi omistajaksi tuli Juhtimäeltä kotoisin ollut talollinen Johan Toivonen. Glasin ja Hellén riitautuivat kuitenkin pian tämän jälkeen ja Hellén myi Erän tilan palaten Tampereelle. Vesakosken paperitehtaan toiminta päättyi muutama vuosi tämän jälkeen. Vuonna 1820 rakennettu "Klaasen rahapajana" pidetty hirsirakennus säilyi ehjänä aina 1970-luvulle saakka, mutta nykyisin sitä ei enää ole olemassa. "Viisaana Klaasena" tunnetun Johan Glasin muisto säilyi myös Ikaalisten kansanperinteessä erilaisina tarinoina.
John Ponce
John Ponce ("John Punch", "Johannes Poncius") (1603 Corkin kreivikunta, Irlanti – 1661 Pariisi, Ranska) oli irlantilainen fransiskaanien sääntökuntaan kuulunut filosofi ja teologi. Ponce muutti nuorella iällä Belgiaan ja liittyi irlantilaisiin fransiskaaneihin Leuvenissa. Hän opiskeli filosofiaa Kölnissä, Louvainissa ja Roomassa. Valmistuttuaan hän opetti Roomassa, Lyonissa ja Pariisissa.
Ajattelultaan Ponce oli skotisti. Hän sanoi hyväksyvänsä kaikki Duns Scotuksen johtopäätökset, vaikkakaan ei hyväksynyt kaikkia hänen todistuksiaan. Ponce auttoi Luke Waddingia Scotuksen teosten toimittamisessa. Ponce tunnetaan muun muassa Occamin partaveitsen klassisesta muotoilusta "entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem" (”asioita ei tulisi monistaa tarpeettomasti”).
Ilona Novák
Ilona Novák-Popper (. Imréné Popperin puoliso) on unkarilainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Novák voitti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä, yhdessä Judit Temesin, Katalin Szőken ja siskonsa Éva Novákin kanssa. Heidän voittoaikansa 4.24,4 oli uusi maailmanennätys.
Novák edusti uintiurallaan seuratasolla "Magyar Úszó Egyesület"ia ja "Budapesti Kinizsi"ä. Hänet valittiin vuonna 1973 "International Swimming Hall of Fame"en yhdessä siskonsa kanssa.
William Hamilton (filosofi)
Sir William Hamilton (8. maaliskuuta 1788 Glasgow, Skotlanti – 6. toukokuuta 1856) oli skotlantilainen filosofi ja metafyysikko.
Hamilton opiskeli Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa. Hän aikoi alun perin lääkäriksi, mutta suuntautui sitten filosofisiin tutkimuksiin. Hän tutustui erityisesti tuon ajan saksalaiseen filosofiaan. Ajattelussaan Hamilton yhdisteli Immanuel Kantin ja Thomas Reidin ajattelua. Vuonna 1821 Hamilton nimitettiin Edinburghin yliopiston historian professoriksi, ja hän luennoi muun muassa Euroopan historiasta ja kirjallisuuden historiasta.
Leonard Baumgartner
Leonard Reinhold Baumgartner (1. lokakuuta 1874 Elimäki – 3. kesäkuuta 1946 Loviisa) oli suomalainen vuorineuvos ja Stockfors Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja ja merkittävin osakkeenomistaja.
Sveitsiläistä sukujuurta ollut Leonard Baumgartner käytyään Loviisan reaalikoulun opiskeli ulkomailla Saksassa ja Englannissa, kunnes aloitti vuonna 1896 haminalaisen kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvistin puutavaraliikkeen palveluksessa. Ahlqvistilla Baumgartner työskenteli aina vuoteen 1909 jolloin hänestä tuli Pyhtäällä sijainneen Stockfors Oy:n puuhiomon ja sahan isännöitsijä. Pian Baumgartner alkoi myös hankkia yhtiön osakkeita omistukseensa. Vuonna 1917 Baumgartner oli jo Stockforsin suurin osakkeenomistaja, hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Hän omisti yhtiöstä 81 prosenttia vuonna 1920 ja vuonna 1940 jo 99,5 prosenttia. Yritysjohtajana Baumgartner oli rohkea vastuunkantaja, mutta myös varovainen ja kaukonäköinen. Hän jätti Stockforsin toimitusjohtajan tehtävät vuonna 1940 heikentyneen terveytensä takia, mutta toimi käytännössä yrityksen ylimmässä johdossa aina kuolemaansa saakka. Vuorineuvoksen arvon Baumgartner sai vuonna 1929.
Emergentti materialismi
Emergentti materialismi on mielenfilosofinen kanta, jonka mukaan mieli ja tietoisuus ovat emergenttejä ilmiöitä. Emergentissä materialismissa mieltä ja tietoisuutta ei pyritä redusoimaan eli palauttamaan fyysisiksi tai fysiologisiksi ominaisuuksiksi, eikä myöskään eliminoimaan kokonaan. Samoin mielen ja tietoisuuden tutkimus nähdään itsenäisenä fysikaalisiin tieteisiin nähden. Vaikka tietoisuutta ei kyetäkään havaitsemaan tutkimalla pelkkiä aivoja, tietoisuus kehkeytyy aivojen, ihmisolennon ja ympäristön vuorovaikutuksessa.
Emergentti materialismi voidaan jakaa kahtia näkemykseen, joka kieltää mentaalisen kausaation, sekä näkemykseen, joka sallii kausaaliset vaikutukset. Jälkimmäistä näkemystä, josta on käytetty myös nimitystä biologinen naturalismi, on kannattanut muun muassa John Searle. Suomessa emergenttia materialismia on kannattanut muun muassa Ilkka Niiniluoto (1990).
Ei-emergenttiä materialismia ja siten emergentille materialismille vastakkaista materialismia edustavat muun muassa filosofinen behaviorismi, reduktiivinen materialismi (kuten tyyppi-identiteettiteoria), funktionalismi ja eliminatiivinen materialismi.
Vampyyrimatkija
Vampyyrimatkija ("Mimus macdonaldi") on pienellä Galápagossaariin kuuluvalla Españolan saarella elävä matkijoihin kuuluva varpuslintu. Vampyyrimatkija on yksi niistä lintulajeista, jotka Charles Darwin löysi matkoillaan.
Kooltaan vampyyrimatkija on noin 28 cm. Päästään, selästään ja siivistään laji on harmahtavan ruskean kirjava. Pyrstö on pitkä ja tumma. Vampyyrimatkijan vatsa on väritykseltään vaalean harmaa. Vampyyrimatkijan nokka on huomattavasti pidempi kuin millään muulla sen lähisukulaisilla darwinimatkijalajeilla. Silmiä ympäröi musta täplä. Lintu on taitava laulamaan.
Vampyyrimatkijan elinympäristöä ovat kuivat alankometsät ja pensaikkomaat. Laji luokitellaan vaarantuneeksi sen erittäin pienen elinalueen vuoksi. Vampyyrimatkijakannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Pienen elinalueet lisäksi lajin säilymistä uhkaavat rottalajit.
Pesimäajan ulkopuolella vampyyrimatkijat elävät noin 40 yksilön parvissa. Pesimäaikana maaliskuusta huhtikuuhun linnut muodostavat yhdeksän aikuisen yksilön yhteispesiä. Naaras munii pesimäkerralla vain yhden munan.
Vampyyrimatkijan ravinto koostuu pääasiassa merilintujen munista ja raadoista. Erityisesti laji syö galapagosinalbatrossin ("Diomedea irrorata"), sinijalkasuulan ("Sula nebouxii") ja naamiosuulan ("Sula dactylatra") munia.
Pertti Berg
Pertti Uolevi Erik Berg (9. kesäkuuta 1934 Kokemäki – 5. huhtikuuta 2017 Lahti) oli suomalainen vuorineuvos ja Starckjohann Oy:n toimitusjohtaja.
Berg pääsi ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1954 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1958. Berg aloitti työuransa Suomen Maanviljelijöiden Kauppa Oy:n myyntikonttorien tarkastajana, josta siirtyi tamperelaisen rautakaupan Otra Oy:n konttoripäälliköksi ja hallinnolliseksi johtajaksi. Vuonna 1962 hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Mekes Oy:hyn. Vuosina 1965–1969 Berg oli Oy Kultakönni Ab:n toimitusjohtaja. Oy Starkjohann & Co Ab:n palvelukseen Berg tuli vuonna 1970. Hän oli ensin neljä vuotta yhtiön hallinnollisena johtajana, sitten kuusi vuotta varatoimitusjohtajana, kunnes vuonna 1980 hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja. Pari vuotta aiemmin Berg oli nimitetty myös Oy Telko Ab:n toimitusjohtajaksi pari vuotta aiemmin. Yritykset fuusioitiin ja Berg oli Starckjohann-Telko Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1981–1989 ja pääjohtaja 1989–1994.
Bergin johdolla Starckjohann-Telko kasvoi voimakkaasti 1980-luvulla. Yritysostojen myötä siitä tuli yksi Suomen suurimmista kauppaa harjoittavista yrityksistä. Pääjohtajana toimineelle Bergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1992. 1990-luvun alun lama koetteli kuitenkin myös Starckjohann-Telkoa ja yritys ajautui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Berg siirtyi saneeratun emoyhtiön Starckjohann Oy:n toimitusjohtajaksi. Tehtävässä hän ehti olla kuitenkin vain neljä kuukautta ennen siirtymistään eläkkeelle toukokuussa 1994.
Bergillä oli työtehtävien lisäksi useita luottamustoimia. Suomen Tukkukauppiaiden Liiton ja Teknisen Tukkukaupan Keskusliiton yhdistyessä vuoden 1988 alussa Tukkukaupan Keskusliitoksi Berg valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Noritake Takahara
Noritake Takahara (s. 6. kesäkuuta 1951) on entinen japanilainen F1 -kuljettaja.
Takahara aloitti kilpa-ajajan uransa 1960-luvun lopulla ajamalla alemmissa autoluokissa Honda S800 coupe'lla, josta siirtyi 1970-luvun alussa Tasmanian ja Japanin Formula 2000 -sarjoihin. Vuonna 1973 hän sijoittui viimeiseksi mainitussa sarjassa kolmanneksi, 1975 toiseksi ja ajoi vuosina 1974 sekä 1976 sarjan mestariksi. Ensimmäisen mestaruusvuotensa ohessa Takahara pääsi ajamaan myös Formula 1:sten ulkopuolista International Trophy -kilpailua, jossa sijoittui yhdenneksitoista.
Hän osallistui kahteen F1 -osakilpailuun kausina 1976-1977 ollen parhaimmillaan yhdeksäs Japanin GP:ssä 1976. Toisen kilpailun hän keskeytti. Takahara ajoi Surteesin ja Kojiman autoilla.
Heikon menestyksen jälkeen Takahara palasi ajamaan 1970-1980-luvulla Japanin Formula 2 -sarjoja sekä erilaisia urheiluauto- ja kestävyysajoluokkia.
Aesthetics of Hate
Aesthetics of Hate on groove metal -yhtye Machine Headin nopeampia kappaleita. Kappale on kostoisku William Grimin kirjoittamalle artikkelille, jossa kirjoitettiin, että edesmennyt kitaristi Dimebag Darrell oli muun muassa "tietämätön, barbaarinen ja lahjaton kitaran haltija". Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-kitaristi Rob Flynn.
Natalía Chatziloḯzou
Natalía Chatziloḯzou (o.s. Baranouskaja, , , , ) on valkovenäläistä alkuperää oleva kyproslainen uimari ja Euroopan-mestari.
Chatziloḯzou syntyi Neuvostoliiton Vitsebskissä nykyisellä Valko-Venäjällä Baranouskaja-nimisenä vuonna 1979. Hän edusti Valko-Venäjää Atlantan ja Sydneyn kesäolympialaisissa vuosina 1996 ja 2000. Hän paras sijoituksensa kesäolympialaisissa on Sydneyssä tullut kuudes sija naisten 200 metrin vapaauinnissa. Tuolloin hän jäi pronssimitalista vain 0,47 sekunnin päähän. Yhteensä hän otti näissä kaksissa olympialaisissa viisi starttia.
Baranouskaja voitti vuoden 2000 pitkän radan EM-kilpailuissa Helsingissä EM-kultaa 200 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sijoittui toiseksi 400 metrin vapaauinnissa. Hän oli jo vuotta aikaisemmin Istanbulin EM-kilpailuissa sijoittunut kolmanneksi 200 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän voitti lyhyen radan EM-kilpailuista 1999 Lissabonista yhden hopean ja pronssin.
Uransa aikana Chatziloḯzou on voittanut myös yhden pronssin lyhyen radan MM-kisoista. Tämä tapahtui vuonna 2000, kun sijoittui Ateenassa päämatkallaan 200 metrin vapaauinnissa kolmanneksi.
Baranouskaja meni naimisiin kyproslaisen miehen kanssa ja otti käyttöön miehensä sukunimen Chatziloḯzou. Samalla hän vaihtoi kansalaisuuttaan valkovenäläisestä kyproslaiseksi, minkä takia hän ei voinut osallistua vuoden 2004 kesäolympialaisiin. Chatziloḯzou palasi vielä olympialaisiin, kun hän osallistui Pekingin kesäolympialaisiin vuonna 2008. Tällä kertaa hän osallistui 100 metrin perhosuintiin, sijoittuen sijalle 45., juuri Suomen Emilia Pikkaraisen edelle.
Chatziloḯzou on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 60 kilogrammaa.
Kunimitsu Takahashi
Kunimitsu Takahashi (; s. 29. tammikuuta 1940 Tokio) on entinen japanilainen F1-kuljettaja ja moottoripyöräilijä. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1977 sijoittuen yhdeksänneksi.
Takahashi kilpaili myös moottoripyörillä 125- ja 250-kuutioisissa kausina 1961–1964. Hän voitti 250-kuutioisten kilpailun Hockenheimissa 1961. Hän oli neljäs MM-sarjassa vuonna 1961 250-kuutioisissa ja vuonna 1962 125-kuutioisissa ajaen molemmilla kausilla Hondalla. Hän loukkaantui vakavasti vuoden 1962 kilpailussa Isle of Man TT:llä ja vaihtoi vuodeksi 1965 autourheiluun. Hän voitti moottoripyöräurallaan neljä kilpailua.
Takahashi oli GT Associatonin puheenjohtaja ja Super GT -sarjojen järjestäjä vuosina 1993–2007. Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuosina 1986–1990 ja 1994–1996 voittaen luokkansa vuonna 1995 ollen kahdeksas.
Beautiful Mourning
Beautiful Mourning on groove metal -yhtye Machine Headin kappale, joka löytyy levyltä "The Blackening". Kappale löytyy myös Guitar Hero Metallicasta.
Milenko Tepić
Milenko Tepić (, s. 27. helmikuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija.
Tepić aloitti uransa KK Sports Worldin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi pelaamaan KK Vojvodinaan. Vuonna 2003 hän voitti alle 16-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Kahden vuoden päästä hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Tepić lähti Vojvodinasta kesällä 2006 ja siirtyi KK Partizaniin. Samana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden ja toisti sen vuonna 2007. Partizanin kanssa hän pelasi kaksi kautta myös Euroliigaa. Partizanista hän siirtyi Panathinaikosiin. Tepić oli jo ennen sopimustaan sanonut, että olisi kiinnostunut pelaamaan Panathinaikosissa, jos tilaisuus siihen tulisi. Tärkeimmiksi syiksi hän kertoi Nikola Pekovićin ja valmentaja Željko Obradovićin läsnäolon.
Siteía
Siteía () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Σητείας, "Dímos Siteías"), joka sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 633,2 neliökilometriä ja väkiluku 18 318. Varsinaisen Siteían kaupungin väkiluku on 9 348 (vuonna 2011).
Siteián kunta sijaitsee Kreetan saaren itäpäässä Välimereen kuuluvan Siteíanlahden rannalla. Lännessä kunta rajautuu Ierápetran kuntaan. Siteían kuntaan kuuluvat Dionysadien saaret Dragonáda, Gianysáda ja Paximáda sekä saaret Elása, Koufonísi, Móchlos ja Pseíra.
Siteían kaupungin keskusta muistuttaa L-kirjainta muodoltaan ja on keskittynyt sataman ympärille. Siteía on rantalomakohde, mutta rauhallisempi, kuin Kreetan muut kohteet. Keskustan yläpuolella sijaitsee venetsialainen linnoitus, jonka turkkilaiset aikoinaan miltei tuhosivat. Nykyisin linnoitus on osittain entisöity. Linnoituksen lisäksi muita Siteían kaupungin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Siteían arkeologinen museo sekä kansanperinteen museo. Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Toploún luostari ja Váin palmuranta.
Heti kaupungin vieressä sijaitsee pieni Siteían lentoasema, jolta liikennöidään Ródokselle, Ateenaan, Kárpathokselle ja Kásokselle.
Siteía on saanut nimensä antiikin ajan hellenistiseltä asutuskeskukselta, jonka nimi oli joko "Itia", "Itida" tai "Sitea". Siteía on myös Mysonin, yhden Kreikan seitsemästä viisaasta, kotipaikka. Lisäksi runoilija Vitséntzos Kornáros oli kotoisin Siteíasta.
Siteía tuhoutui suuressa maanjäristyksessä vuonna 1508. Tällöin kaupunki oli venetsialaisten hallussa. Vuonna 1538 merirosvot hyökkäsivät Siteíaan.
Venetsialaiset kutsuivat Siteíaa ”saaren säteileväksi polttopisteeksi” (), ja pitivät sitä ”Regno di Candian” eli ”Candian kuningaskunnan” kaupallisena solmukohtana Afrikkaan ja itään. Venetsialaiset tuhosivat Siteían vuonna 1651, jonka jälkeen se autioitui pitkäksi aikaa. Vasta vuonna 1870 kaupunki jälleenrakennettiin ja se sai nimen "Avnie". Nimi kuitenkin vaihdettiin Siteíaksi vastustuksen vuoksi.
Nykyinen Siteían kunta muodostui, kun Siteía, Ítanos ja Léfki yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Siteían kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Aquarium (albumi)
Aquarium on eurodance-yhtye Aquan ensimmäinen albumi vuodelta 1997.
Haya Bint al-Hussein
Jordanian prinsessa Haya (arabiaksi ھيا‎, koko nimi Haya Bint al-Hussein, s. 3. toukokuuta 1974 Amman) on yksi Jordanian kuningas Husseinin tyttäristä ja šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktumin kahdesta vaimosta nuorempi. Prinsessa Hayan äiti oli Husseinin kolmas vaimo, vuonna 1977 helikopterionnettomuudessa kuollut Alia al Hussein.
Lapsuutensa Jordaniassa viettänyt Haya opiskeli brittiläisessä Badmintonin tyttökoulussa Bristolissa ja Bryanston Schoolissa Dorsetissa. Hän valmistui Oxfordin yliopiston St Hilda’s Collegesta pääaineenaan Politics, Philosophy, and Economics (PPE, politiikka, filosofia ja taloustiede).
Nuoruudessaan Haya kilpaili esteratsastuksessa. 13-vuotiaana hän oli ensimmäinen kansainvälisessä kilpailussa esteratsastuksessa Jordaniaa edustanut nainen. Vuonna 1992 hän voitti Pan-Arabian kisojen esteratsastuksessa pronssia ollen kautta aikojen kisojen ainoa naisesteratsastusmitalisti. Vuonna 1994 hänen isänsä Hussein perusti Team Harmony -esteratsastustallin ja nimesi prinsessan joukkueen urheilujohtajaksi.
Vuonna 2000 Haya osallistui Sydneyn olympiakisojen esteratsastukseen ja toimi avajaisissa Jordanian lipunkantajana. Vuonna 2002 hän oli mukana maailmanmestaruuskilpailuissa Jerezissä, Espanjassa. Hän oli ensimmäinen MM-tasolla esteratsastuksessa kilpaillut arabinainen.
Vuonna 2007 Hayasta tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja vuonna 2006 Ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestön (FEI) puheenjohtaja.
10. huhtikuuta 2004 prinsessa Haya meni naimisiin šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktumin kanssa. Al Maktum on Arabiemiirikuntien pääministeri ja varapresidentti sekä Dubain hallitsija. Pariskunnan ensimmäinen lapsi šeikha Al Jalila bint Mohammed bin Rashid Al Maktoum syntyi 2. joulukuuta 2007 Dubaissa. Šeikki Al Maktumilla on myös toinen vaimo: šeikha Hind Bint Maktoum Bin Juma Al Maktoum.
Prinsessa Haya on ensimmäinen (ja toistaiseksi ainoa) nainen Jordaniassa, joka on suorittanut raskaan liikenteen ja ajoneuvoyhdistelmän ajokortin. Hänet on nimetty Maakuljetusten ja mekaanikkojen liiton kunniapuheenjohtaksi ja hän on Jordanian kuningasperheen ainoa jäsen, joka kuuluu ammattiyhdistykseen.
Prinsessa Haya on vierallut Suomessa kahdesti. Ensimmäisen kerran hän vieraili Suomessa ratsastusurheilijana vuonna 1997 ja toisen kerran vuonna 2011, tällöin ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestön FEI:n puheenjohtajana.
Uno Hildén
Uno Alarik Hildén (4. huhtikuuta 1890 Inkoo – 2. helmikuuta 1951 Inkoo) oli suomalainen Ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko.
Uudenmaan läänin vaalipiiriä edustanut Hildén toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, lokakuusta 1930 elokuuhun 1933 ja syyskuusta 1936 huhtikuuhun 1945. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1930, 1936 ja 1939. Hän oli jäsenenä eduskunnan maatalousvaliokunnassa ja puolustusasiainvaliokunnassa. Hildén vaikutti poliittisella urallaan myös Inkoon kunnallispolitiikassa ja oli sekä kunnan kuntakokouksen että kunnanvaltuuston puheenjohtaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Hildén työskenteli maanviljelijänä Inkoossa vuodesta 1918 ja vuosina 1943–1950 hän toimi Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1911 ja valmistui agronomiksi Uppsalan Ultunasta vuonna 1917. Hildénin luottamustehtäviin lukeutuivat Etelä-Suomen agronomiyhdistyksen, Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön johtokunnan, Ruotsinkielisten maataloustuottajain keskusliiton (Svenska lantbruksproducenternas centralförbund) hallituksen ja Tammisaaren piirimielisairaalan johtokunnan puheenjohtajuudet.
Hildén oli vuodesta 1917 naimisissa Gertrud Elise Lundqvistin kanssa. Hän kuoli helmikuussa 1951, 60 vuoden iässä.
Suzanne Toase
Suzanne Toase on brittiläinen näyttelijä. Hän näyttelee kuolonsyöjä Alekto Carrowia elokuvassa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi". Aiemmin hän on esiintynyt "The IT Crowd" -televisiosarjassa.
Benoît Assou-Ekotto
Benoît Assou-Ekotto (s. 24. maaliskuuta 1984 Arras, Ranska) on kamerunilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on vasen laitapuolustaja. Hän on urallaan edustanut ranskalaisia RC Lensia, Saint-Étienneä ja Metz sekä englantilaisia Tottenham Hotspuria ja lainasopimuksella Queens Park Rangersiä. Hänen sopimuksensa Tottenhamin kanssa purettiin 2. helmikuuta 2015.
Assou-Ekotto kuului Kamerunin joukkueeseen vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Ranskalaissyntyisenä hän tavoitteli pitkään paikkaa Ranskan maajoukkueesta, kunnes päätti lopulta valita Kamerunin.
The Wailers (reggaeyhtye)
The Wailers oli Jamaikassa vuonna 1963 perustettu reggaeyhtye. Yhtyeen jäsenet olivat Bob Marley, Junior Braithwaite, Beverley Kelso, Bunny Wailer, Peter Tosh ja Cherry Smith. Yhtye on tunnettin myös ennen nimillä The Teenagers, The Wailing Rudeboys, The Wailing Wailers, ja lopulta nimellä The Wailers. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Simmer Down", "Trenchtown Rock", "Nice Time", "Stir It Up" sekä "Get Up, Stand Up". Wailers hajosi vuonna 1974.
Tve2
Tve2 on Valtionrautateiden antama tyyppimerkintä pienveturille, joita insinööritoimisto Saalasti toimitti Valtionrautateille vuosina 1962–1964. Vetureita valmistettiin Turengin sokeritehtaalla kaikkiaan 8 kappaletta. Ne olivat valmistajan mallia "OTSO2" ja "OTSO2/VR".
Kun Tve1-vetureiden teho osoittautui riittämättömäksi joillain liikennepaikoilla, päätti Valtionrautatiet hankkia Insinööritoimisto Saalastilta seitsemän vastaavaa, mutta tehokkaampaa pienveturia. Näistä yksi oli valmistajan mallia "OTSO2", joita se oli toimittanut joillekin teollisuuslaitoksille. Loput kuusi veturia olivat valmistajan mallia "OTSO2/VR". Veturit toimitettiin vuoden 1964 aikana.
Vuonna 1976 Valtionrautatiet hankki vielä yhden käytetyn "OTSO2"-veturin, joka oli aikaisemmin ollut käytössä Oy Kaukas Ab:n käytössä Lappeenrannassa. Oston yhteydessä sitä paranneltiin mm. hytin osalta.
Tve2-veturit olivat rakenteeltaan ja mitoiltaan lähes täysin samanlaisia kuin Tve1-veturit. Suurimmat erot olivat Tve2-sarjan suurempi paino ja tehokkaampi Deutzin 175 hv:n ilmajäähdytteinen dieselmoottori. Veturit 441 ja 448, jotka ovat sarjan ainoat OTSO2-tyyppiset veturit, eroavat muista lähinnä vaihteistoltaan. Se antaa niille suurimmaksi nopeudeksi vain 20 km/h, kun se muilla on 45 km/h. Joidenkin vetureiden kyljissä oli tosin myöhemmin ilmoitettu suurimmaksi nopeudeksi 50 km/h.
Tve2-veturit olivat käytössä pääasiassa konepajoilla ja varikoilla sekä sellaisilla liikennepaikoilla, joille Tve1:n teho ei ollut riittävä. Kaikki VR:n käytössä olleet veturit on hylätty viimeistään 1990-luvulla. Viimeinen VR:n käytössä ollut Tve2 työskenteli Pohjankurussa. Nykyään vetureita on museoituina ainakin Hyvinkäällä ja Porvoossa.
Kajaanin Kipinä
Kajaanin Kipinä ry on vuonna 1911 perustettu kajaanilainen yleisurheiluseura. Kajaanin Kipinän lajeja ovat
yleisurheilu, kuntourheilu ja veteraaniurheilu. Kipinässä on jäseniä noin 650. Kipinä on sinettiseura, joka täyttää SUL:n sinettiseuroille asetetut laatuvaatimukset.
Kajaanin Kipinä oli aluksi yleisseura, jonka toimintaan kuuluivat muun muassa voimistelu, nyrkkeily, luistelu, pesäpallo ja yleisurheilu. Aikojen saatossa lajit ovat karsiutuneet, ja nykyään Kipinä on yleisurheilun erikoisseura.
Kipinällä on arvokkaat perinteet. Seuran urheilijoiden joukossa on ollut monia merkkihenkilöitä muun muassa korkeushyppääjä (myöhemmin tasavallan presidentti) Urho Kekkonen, voimistelija Heikki Savolainen ja olympiamitalisti moukarinheittäjä Ville Pörhölä.
Help Me
Help Me on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones toinen studioalbumi.
Peter Ryan
Peter Ryan (10. kesäkuuta 1940 – 2. heinäkuuta 1962) oli yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen moottoriurheilija. Hän osallistui yhteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1961, Yhdysvaltain GP:hen. Hän oli kilpailussa yhdeksäs.
Ryan osallistui useisiin autourheilukilpailuihin Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Nassaussa. Voitettuaan useita kilpailuja Kanadassa hän sai Lotukselta auton F2-kilpailuun Rheimsiin, missä hän kuoli harjoituksissa vuonna 1962.
Ryan valittiin Kanadan Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 1993. Hän on viimeisin kanadalainen, joka on voittanut kotikilpailunsa vuonna 1961, kun kilpailu ei kuulunut F1-sarjaan.
Jean-Claude Rudaz
Jean-Claude Rudaz (s. 23. heinäkuuta 1942) on entinen sveitsiläinen moottoriurheilija.
Rudaz osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1964. Hän kuitenkin karsiutui, kun hänen moottorinsa hajosi jo harjoituksissa eikä päässyt kisaan. Rudaz ajoi lisäksi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Rudaz osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1964, mutta keskeytti kilpailun moottoririkkoon. Kilpailu-uransa jälkeen hän perusti Transvalairin lentoyhtiön vuonna 1973, missä hän nykyään erikoistuu lastaukseen ja tavaranhuoltoon.
Revenge of the Giant
Revenge of the Giant oli myyntinimi Suomen Helsingissä 30.5.2009 järjestetylle ammattinyrkkeilytapahtumalle. Otteluillan oli tarkoitus olla suomalaisen nyrkkeilyhistorian kovatasoisin. Tapahtuman pääottelu kuitenkin peruutettiin sitä edeltävänä iltana Ruslan Tšagajevilla todetun hepatiitti B -tartunnan jälkeen.
Kamppailut käytiin Hartwall Areenalla. Järjestävänä suomalaisena tahona toimi "P3 Boxingin" Pekka Mäki.
Otteluillassa piti iskeä kymmenen ottelua, joista kahdessa olisi ollut panoksena MM-vyö ja kahdessa Euroopan unionin mestaruusvyö. Illassa iskettiin lopulta 6 ottelua. Otteluillan 12-eräisessä pääottelussa, WBA-liiton raskaansarjan mestaruusottelussa, piti kohdata 143,1 kg painava venäläinen Nikolai Valujev ja tuolloin voittamaton 102,3 kg painava uzbekistanilainen Ruslan Tšagajev .Tšagajevin ja Valujevin välinen ottelu olisi ollut toinen Suomessa isketty raskaansarjan MM-ottelu ja samalla Suomen historian toinen MM-ottelu. Valujev piti tulevaa Tšagajevin kohtaamista uransa tärkeimpänä otteluna.
Otteluillan ainoassa toteutuneessa mestaruuskamppailussa kohtasivat norjalainen 65,2 kiloa painava Cecilia Braekhus ja amerikkalainen 66,2-kiloinen Amy Yuratovacia. Välisarjan ottelussa panoksena olivat Braekhusin WBA- ja WBC-liittojen mestaruudet. Braekhus voitti ottelun kaikkien tuomareiden papereissa numeroin 98-92. Amatööriuralla Braekhus on kärsinyt tappion Eva Vahlströmille.
Välisarjan ottelu Saksan 66,3 kg painaneen Frank Shabani ja 66,5 kg paineneen Italian Leonard Bundu välillä peruuntui.
Suomen raskaansarjan hallitsevan mestarin 105-kiloisen Juho Haapojan piti kohdata WBO-liiton entisen mestari Lamon Brewsterin kahdeksaneräiseksi kaavaillussa kamppailussa. Punnituksessa Brewster painoi 106 kiloa. Haapoja olisi ollut ensimmäinen suomalaisiskijä, joka kohtaa entisen raskaansarjan mestarin. Miesten välinen kamppailu peruuntui.
114,3 kg painava Robert Helenius kohtasi Ison-Britannian raskaansarjan mestari Scott Gammerin. Gammer painoi punnituksessa 111,6 kg. Helenius tyrmäsi Gammerin kuudennessa erässä.
Suomalainen Jarno Rosberg tyrmäsi unkarilaisen Viktor Szalain ottelun ensimmäisessä erässä. Kamppailu kesti vain 26 sekuntia.
76 kiloa painava Niko Jokinen kohtasi otteluillassa unkarilaisen Istvan Petroczkin. Petroczki painoi 76,8 kg. Jokinen voitti kamppailun kaikin tuomariäänin.
Venäläinen P3 Boxing -tallissa otteleva 65,4-kiloinen Denis Shafikov kohtasi entisen Australian mestari John Cotterill Juniorin. Cotterill Jr painoi punnituksessa 65,4 kiloa. Shafikov voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä avauserässä.
Illassa olisi otellut myös Kali Meehan, jonka piti kohdata Cerrone Fox. Meehan painoi punnituksessa 104,3 kg ja Fox painoi 97.6 kiloinen. Kamppailu peruuntui.
Juho Tolppola ja Giuseppe Lauri kohtasivat illassa toisen kerran urillaan. Tolppola diskattiin hänen lyötyä Lauria break komennon jälkeen.
Otteluiltaa seurasi raskaansarjan kolminkertainen maailmanmestari Evander Holyfield.
David Miller (ohjaaja)
David Miller (28. marraskuuta 1909 – 14. huhtikuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän ohjasi muun muassa elokuvat "Vaikenevat huulet" (1957), "Billy the Kid" (1941), jossa näyttelivät Robert Taylor ja Brian Donlevy, "Lentävät tiikerit" (1943), jossa näytteli John Wayne, sekä elokuvan "Sardiinimysteerio" (1949), jossa näyttelivät Marx-veljekset.
Brenda ja Wendi Turnbaugh
Identtiset kaksoset Brenda ja Wendi Turnbaugh (s. 13. elokuuta 1977 San Fernando Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) näyttelivät draamasarjassa Pieni talo preerialla Ingallsin perheen nuorinta tytärtä nimeltään Grace. Aivan kuten vanhempaa sisarta Carrieta esittäneet Greenbushin sisarukset, myöskään Brendan ja Wendin kohdalla ei erikseen mainita kumpi sisaruksista kulloinkin roolia näytteli. Roolityö jäi sisarusten ainoaksi valkokankaalla.
Wendi Turnbaugh avioitui 11. syyskuuta 1999 Joshua Leen kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta. Wendi työskentee nykyisin web-suunnittelijana. Heidän esikoistyttärensä Raegan Grace Lee syntyi marraskuussa 2006 ja sai toisen nimensä Grace Ingallsin roolihahmon mukaan.
Ch'ongryŏn
Ch'ongryŏn on Japanissa asuvien etnisten korealaisten järjestö. Sillä on läheiset siteet Pohjois-Koreaan; Mindan on toinen etnisten korealaisten järjestö, ja sillä on siteet Etelä-Koreaan. Ch'ongryŏn perustettiin 25. toukokuuta 1955. Järjestön avulla kymmenettuhannet Japanin korealaiset pääsivät muuttamaan Pohjois-Koreaan. Pohjois-Koreaan lähetettiin myös monia etnisesti japanilaisia naisia, jotka olivat menneet naimisiin korealaisten kanssa. Jotkut Japanista Pohjois-Koreaan muuttaneet pyysivät saada palata uudesta kotimaastaan Japaniin ja joutuivat siksi vangituiksi.
Ch'ongryŏnilla on nykyisin noin 220 000 jäsentä.
Uniondale
Uniondale on asuinalue Hempsteadin kunnassa, New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Long Islandin saarella ja se on New Yorkin kaupungin esikaupunkialuetta.
Uniondalessa sijaitsee NHL-joukkue New York Islandersin entinen kotiareena Nassau Veterans Memorial Coliseum, jota on käyttänyt myös paikallinen amerikkalaisen jalkapallon joukkue, New York Dragons. Elokuva "Kummisetä" on kuvattu Uniondalessa.
Anna Gomis
Anna Gomis (s. 6. lokakuuta 1973 Tourcoing) on ranskalainen naispainija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari.
Gomis voitti olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisista 2004 painoluokassa 55 kg. Gomis'n huippuvuodet sijoittuvat 1990-luvulle, jolloin hän voitti muun muassa neljä Euroopan mestaruutta peräkkäin vuosina 1996–1999 ja seitsemän MM-mitalia. Viimeisin Gomís´n arvokisamitali on pronssi Sofian EM-kilpailuista vuodelta 2007. Painin maailmancupissa Gomis on ollut parhaimmillaan kolmas vuonna 2005.
Vuonna 2009 Gomis nimettiin FILA:n kunniagalleriaan.
Zinaida Lindén
Zinaida Lindén (, o.s. Ushakova/ Зинаида Ушакова; s. 29. joulukuuta 1963 Leningrad, Neuvostoliitto) on suomenruotsalainen ja venäläinen kirjailija. Hän kirjoitaa ruotsiksi ja venäjäksi. Hän on valmistunut Leningradin yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan ruotsin kieli ja kirjallisuus (1986). Lindén muutti avioliiton myötä Suomeen 1991. Vuonna 1996 ilmestyi hänen esikoisteoksensa "Överstinnan och syntetisatorn". Vuosina 1999–2000 hän asui Japanissa. Romaaneista "I väntan på en jordbävning" (Ennen maanjäristystä) sai Runeberg-palkinnon vuonna 2005. Novellikokoelmat "Scheherazades sanna historier", "Lindanserskan" ja palkittut romaanit "Ennen maanjäristystä", "Kirjeitä Japanista" ja "Monta maata sitten" ovat julkaistu myös venäjäksi. "Ennen maanjäristystä" on käännetty myös kroaatin kielelle, ja "Rakkaus kolmeen appelsiiniin" on ilmestynyt tanskaksi. Lindén on kirjoittanut esseitä, elokuva-arvosteluja (Åbo Underrättelserissa, Ny Tidissä) ja kolumneja.
Lindén on kääntänyt venäjäksi Claes Anderssonin, Martin Enckellin, Monika Fagerholmin ja Kjell Westön teoksia. 
Hän on myös kääntänyt Henrik Meinanderin "Finlands historia" ja "Finland 1944" -kirjat venäjäksi (Moskova, Ves Mir, 2008 ja 2014). Vuonna 2017 pietarilainen Pusjinskij Fond julkaisi suomalaisten naisrunoilijoiden runoja venäjän kielellä teoksessa "Golos zjensjtjiny" ("Naisen ääni"). Lindén käänsi kirjaa varten ruotsinkieliset runot venäjäksi, kun taas Eleonora Joffe toimi suomenkielisten runojen kääntäjänä.
Lindén on toiminut Hufvudstadsbladetin kolumnistina vuodesta 2001 lähtien. Hän on Finlands svenska författareföreningin jäsen. Vuonna 2015 hän sai Pietarin kirjailijaliiton kunniajäsenyyden.
Karsinnat koripallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2009
Tällä sivulla seurattiin karsintoja koripallon vuoden 2009 EM-kisoihin.
Ensimmäinen karsintakierros pelattiin 20. elokuuta – 20. syyskuuta 2008. Joukkueet jaettiin neljään lohkoon niin, että kolmessa lohkossa oli neljä joukkuetta ja yhdessä viisi joukkuetta. Jokaisesta lohkosta voittaja pääsi jatkoon. Lisäksi neljän lohkon kolme parasta toiseksi sijoittunutta joukkuetta pääsivät jatkoon. Tästä vaiheesta jatkoon pääsivät Bulgaria, Iso-Britannia, Israel, Latvia, Makedonia, Serbia ja Turkki.
Kuusi seuraavaksi parasta joukkuetta pääsivät jatkokarsintaan, joka pidetään 5. elokuuta – 30. elokuuta 2009. Joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon, joiden voittajat pelasivat toisiaan vastaan. Pelin voittaja pääsi lopputurnaukseen, joka pidetään 7. syyskuuta – 20. syyskuuta 2009.
Ensimmäisen karsintakierroksen neljä viimeiseksi sijoittunutta joukkuetta pelasivat karsintasarjan, joka pelattiin 5. elokuuta – 20. elokuuta 2009. Sarjan kaksi huonointa joukkuetta putosivat B-divisioonaan.
Lohkot arvottiin 16. helmikuuta 2008 Venetsiassa, Italiassa.
Lohkot arvottiin 8. marraskuuta 2008 Varsovassa, Puolassa. 
Sarjan otteluohjelma arvottiin 8. marraskuuta 2008 Varsovassa, Puolassa.
Tina George
Tina George (s. 5. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen naispainija ja arvokisamitalisti.
George paini MM-hopealle sarjassa 55 kg sekä Khalkisissa vuonna 2002 että New Yorkissa vuotta myöhemmin. Molemmilla kerroilla kullan vei Japanin Saori Yoshida.
Pan-Amerikan kisoissa George paini kultaa Santo Domingossa vuonna 2003. Hopealle jäi tuolloin seuraavan vuoden olympiahopeamitalisti, Kanadan Tonya Verbeek. Painin maailmancupissa George on ollut parhaimmillaan neljäs vuonna 2003.
Ape Escape
Ape Escape on Sony Computer Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin 1999 yksinomaan PlayStation-pelikonsolille. "Ape Escape" oli ensimmäinen peli PlayStationille, joka käytti hyödyksi DualShock-ohjaimen analogisia sauvaohjaimia pelaamisessa. Peli uudelleentehtiin PlayStation Portable-käsikonsolille vuonna 2005 nimellä "Ape Escape On The Loose".
"Ape Escapessa" pitää kerätä karanneet apinat 18:sta eri kentästä. Avuksi apinajahtiin pelaaja saa aluksi Aikaverkon () ja Tyrmäysnuijan (). Pelin edetessä saa monenlaisia vempaimia joista hyötyy apinoita pyydystäessä. Pelaaja joutuu usein aika-asemalle jossa pelaaja voi edetä kenttiin, pelata mini-pelejä, tallentaa, katsella apinoita ja harjoitella vempaimilla. Ohjaaminen ja vempaimien käyttö tapahtuu analogisilla ohjaimilla. X,O,kolmio ja neliö sen sijaan ovat näppäimiä joihin voit tallentaa vempaimet. Näin voit tallettaa neljä välinettä.
Kun kentästä pyydystää kaikki apinat, voi kokeilla Time Trialia (), jossa pitää pyydystää annettu määrä apinoita annetussa ajassa. Ajat ovat pronssi, hopea ja kulta.
Hyödyllinen väline, jolla voi tuhota kentässä olevia vihollisia ja esteitä. Tällä voi myös tyrmätä apinan. Tyrmäysnuijaa voidaan myös pyörittää.
Väline, jolla pyydystetään apinoita. Tätä voi myös pyörittää.
Vesiverkko on väline, jota käytetään vedessä. Tätä ei tarvitse asettaa näppäimiin, vaan tulee automaattisesti käyttöön veteen hypätessä. Vesiverkolla voi laukaista verkon, mikä mahdollistaa apinoiden pyydystämisen vedestä. Vesiverkolla voi uida myös nopeasti.
Väline, jolla voidaan löytää piilossa olevia apinoita. mitä lähempänä apinoita on, sitä voimakkaamin ääni kuuluu.
Väline, jolla voidaan ampua kaukana olevia tai luoksepääsemättömiä kohteita. Ritsassa on myös kiikaritähtäin, mikä mahdollistaa tarkan ammunnan. Ritsassa on kolmenlaisia ammuksia: Tavallisia ammuksia, joita on rajattomasti, Salama-ammukset, jotka osuessaan räjähtävät ja Ohjatut ammukset, jotka seuraavat 3:a kohdetta.
Väline, joka antaa pelaajalle lisää nopeutta. käynnistäessään sen se voi tuhota viholliset osumalla niihin.
Väline, jolla voi lentää korkealla ja pitkiä matkoja.
Radio-ohjattava auto on väline, jota ohjataan. sillä voi karkottaa apinan häkistä ja painaa nappeja. Sillä voi myös tuhota vihollisia.
Väline, jota voidaan käyttää heikkojen seinien ja esineiden tuhoamiseen, johon muut välineet eivät pysty. Se tyrmäyttää apinan pidemmäksi aikaa. Vempain on Tyrmäysnuijaa voimakkaampi ase.
Kemira Chemicals
Kemira Chemicals Oy (aiemmin Finnish Chemicals Oy) on sellu- ja paperiteollisuuden valkaisukemikaaleja Sastamalassa valmistava tehdas. Kemira osti Finnish Chemicalsin vuonna 2005. Yhtiön nimeksi muuttui kesäkuun 2009 alusta Kemira Chemicals Oy. Suomessa sillä on tehtaat Joutsenossa, Äetsässä ja Kuusankoskella. Tuotteisiin kuuluvat muun muassa natriumkloraatti, natriumboorihydridi ja klooridioksidi, joita käytetään massavalkaisussa ja vedenpuhdistuksessa.
Yhtiö perustettiin vuonna 1937, ja sen perustajia olivat englantilainen ICI, saksalainen IG Farben ja belgialainen Solvay tasaosuuksilla. Finnish Chemicals aloitti selluloosan valkaisussa käytettävän kloorin valmistamisen Äetsän tehtaallaan vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen IG Farbenin omistusosuus siirtyi saksalaissaatavina vuonna 1946 Neuvostoliiton haltuun. Neuvostoliitto myi osuutensa yhtiöstä vuonna 1953 Enso-Gutzeit Oy:lle.
Vuonna 1983 yhtiö siirtyi Nokian hallintaan, ja vuonna 1991 siitä tuli Nokian ja UPM-Kymmenen yhteisyritys, johon oli yhdistetty molempien kemikaalivalmistus. Vuonna 1996 yhtiön omistajaksi tuli Luxemburgissa toimiva "Erikem Luxembourg S.A.," ja vuonna 2000 yhtiö osti pohjoisamerikkalaisen "Huron Tech Corporationin". Erikem myi Finnish Chemicalsin vuonna 2005 Kemiralle.
Euroopan komissio määräsi vuonna 2008 Finnish Chemicalsille 10,15 miljoonan euron sakon natriumkloraattiliiketoiminnan kilpailulakien rikkomuksista vuosina 1994-2000. Kemiran mukaan sakko ei vaikuta sen tulokseen.
Live! Vol. 1
Live! vol. 1 on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones yhdestoista albumi.
Justin Hoyte
Justin Raymond Hoyte (s. 20. marraskuuta 1984 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. 180 senttimetriä pitkä Hoyte edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Middlesbroughia.Hoyten pikkuveli Gavin on myös jalkapalloilija. Hänen äitinsä Wendy Hoyte ja serkkunsa Chris Clarke taas ovat entisiä pikajuoksijoita.
Fortress
Fortress on kanadalaisen metalliyhtye Protest the Heron toinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2008, Kanadassa Underground Operationsin ja Yhdysvalloissa Vagrantin kautta.
Nuoruustanssi
Nuoruustanssi on Heikki Luoman kirjoittama komedia joka sai kantaesityksensä Rapion Myllyllä vuonna 2006.
Ilkka Malmberg
Ilkka Malmberg (14. maaliskuuta 1954 Turku – 3. joulukuuta 2016 Helsinki) oli Helsingin Sanomien toimittaja, joka tunnettiin laajoista ja syväluotaavista artikkeleistaan. Niitä on julkaistu lähinnä Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä. Kirjoiksi Malmberg laajensi artikkelisarjansa Suomen heimoista, "Seitsemän veljeksen" ja "Tuntemattoman sotilaan" henkilöhahmoista, vuosien 1808–1809 Suomen sodasta sekä Lapin Posiolta ostamastaan hehtaarin maapalstasta.
Malmberg opiskeli valtiotieteitä yliopistossa ja kävi Sanomien toimittajakoulun 1979–1980. Hän aloitti Kuukausiliitteessä satunnaisilla jutuilla 1980-luvun puolivälissä. Malmberg kertoi saaneensa paljon oppia Juha Tantulta sekä muiden muassa Antti Tuurin, Hannu Raittilan ja Veijo Meren niukasta mutta tarkasta proosakerronnasta.
Malmberg sai Suuren journalistipalkinnon vuonna 2005 julkaistulla jutullaan Mervi Nykäsestä. Malmberg oli yksi vuoden 2012 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajista. Palkinto myönnettiin raadin mukaan ”syvällisestä, ajatuksia herättävästi ja ihmisläheisestä journalismista, jota hän on harjoittanut omaperäisellä ja elävällä kirjoitustyylillä”. Vuonna 2014 hän sai Suomen Kulttuurirahaston 30 000 euron arvoisen palkinnon ”oivaltavasta syväjournalismista, lukijoiden arvostamisesta”.
Malmberg kuoli nopeasti edenneeseen haimasyöpään 3. joulukuuta 2016. Hänellä oli aikuinen tytär ja kolme kouluikäistä poikaa.
Shanghai Knights
Shanghai Knights on 2003 valmistunut toimintakomediaelokuva, jossa pääosia näyttelevät Jackie Chan ja Owen Wilson. Elokuva on jatko-osa vuoden 2000 "Shanghai Noonille". Käsikirjoittajina jatkoivat Miles Millar ja Alfred Gough, mutta ohjaajaksi vaihtui David Dobkin.
Gyula Zsengellér
Gyula Zsengellér (27. joulukuuta 1915 Cegléd, Itävalta-Unkari – 29. maaliskuuta 1999 Nikosia, Kypros) oli unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Maajoukkuetasolla Zsengellér edusti Unkaria 39 ottelua tehden 33 maalia. Hän oli mukana voittamassa hopeaa Ranskan MM-kisoissa 1938 tehden turnauksessa neljässä ottelussa kuusi maalia ollen turnauksen toiseksi paras maalintekijä brasilialaisen Leônidaksen jälkeen.
Gibson Corvus
Gibson Corvus oli Gibsonin vuonna 1982 julkaisema kitaramalli. Corvuksen radikaalia muotoilua on useasti kutsuttu "purkinavaajaksi". Muoto oli kuitenkin alun perin suunniteltu muistuttamaan varjokuvaltaan varista, mistä tulee mallin latinankielinen varista tarkoittava nimi "corvus". Muotoilu ei miellyttänyt soittajia, ja soittimen taival jäi vain kahden vuoden mittaiseksi.
Corvuksia oli kolme erilaista, Corvus I, II, ja III. Ne eivät juuri eronneet toisistaan paitsi mikrofonien osalta: Corvus I:ssä oli yksi humbucker, Corvus II:ssa kaksi humbuckeria ja Corvus III:ssa oli kolme yksikelaista mikrofonia.
Cantar de Mio Cid
Cantar de mío Cid (”Cidin laulu", kirjaimellisesti ”Laulu herrastani”) on Espanjan kansalliseepos. Se on tuntemattoman tekijän 1100-luvun lopussa kirjoittama sankarirunoelma. Sen ainut säilynyt alkuperäiskäsikirjoitus on vuodelta 1207.
Eepoksen päähenkilö on Rodrigo Díaz de Vivar eli El Cid, maureja vastaan taisteleva soturi, jonka tärkein päämäärä on vapauttaa kotimaansa arabien vallasta. Nimen El Cid (sayyid, ”herra”) hän sai voittamiltaan arabeilta.
Eepos sijoittuu Reconquistan aikaiseen Espanjaan. Urhoollinen El Cid joutuu Kastilian kuningas Alfonso VI:n epäsuosioon, ja kuningas karkottaa hänet. Cid kerää kuitenkin armeijan, saa joukon voittoja maureista sekä sotasaaliin, josta osan lähettää lahjaksi Alfonsolle. Kuningas liikuttuu Cidin jalomielisyydestä ja sallii tämän palata takaisin kotiin. Kuningas jopa naittaa Cidin tyttäret Carriónin suvun prinsseille. Cidin miehet kuitenkin häpäisevät prinssit syyttämällä näitä pelkureiksi. Tästä loukkaantuneena prinssit pahoinpitelevät vaimonsa. Cid vaatii kuninkaalta oikeutta ja voittaa prinssit. Sen jälkeen Cidin tyttäret menevät uusiin naimisiin Navarran ja Aragonian prinssien kanssa.
Schloss Hohenschwangau
Schloss Hohenschwangau on 1800-luvulla uusgoottilaisella tyylillä romanttisesti rekonstruoitu/jälleenrakennettu linna Etelä-Saksassa. Linna oli menettänyt sotilaallisen merkityksensä keskiajan lopulla ja oli raunioituneessa tilassa 1800-luvulla. Se oli Ludwig II:n lapsuusaikainen residenssi ja sen jälleenrakennutti hänen isänsä kuningas Maksimilian II ja se toimi Maksimilianin kuningasperheen virallisena kesäasuntona ja metsästyslinnana. Se sijaitsee Schwangaun kunnassa lähellä Itävallan rajaa. Linna selvisi vahingoitta kummastakin maailmansodasta ja nykyään siellä vierailee 300 000 turistia vuosittain.