hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uskok-sota
Uskok-sota eli Gradiscan sota oli pääasiassa Venetsian tasavallan ja Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan välinen sota. Sodan taustalla oli krotialaisten uskok-sissien merirosvous ja Triesten sekä Ventesian kiristyneet välit.
Sota päättyi Venetsian voittoon ja Madridin rauhaan vuonna 1618. Venetsian rauha kesti kuitenkin vain vuoteen 1645, jolloin syttyi Kreetan sota Ottomaanien valtakuntaa vastaan.
Aleksei Bušujev
Aleksei Sergevitš Bušujev (s. 11. huhtikuuta 1985) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän on edustanut urallaan ensin kasvattajaseuraansa Kirovin Rodinaa ja vuodesta 2008 Kazanin Dynamoa. Venäjän jääpallon pääsarjaa Bušujev on edustanut vuodesta 2002 eli kaikkiaan 12 kautta.
Venäjän maajoukkueessa Bušujev debytoi kaudella 2011. Hän on ollut voittamassa kahta maailmanmestaruutta vuosina 2013-2014. Hän on edustanut Venäjää kaikkiaan 2 MM-kisoissa, pelannut niissä 13 ottelua ja tehnyt 2 maalia.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Ruukinjärvi
Ruukinjärvi on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva järvi Johannislundissa Kiikalassa Salossa.
Järven pinta-ala on 21,2 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 107,2 metriä ja rantaviivan pituus 2,72 kilometriä. Järvi kuuluu Kiikalan ja Suomusjärven alueella virtaavan Kiskonjoen latvahaaran Varesjoen valuma-alueeseen ja laskee Varesjokeen sen sivuhaaran Huhdanojan kautta. Ruukinjärveen laskee idästä, Salon ja Lohjan rajalta Säräjärvi.
Järven valuma-alue oli Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2016 valmisteilla olleen uuden valuma-aluejakoehdotuksen mukaan suuruudeltaan 6 868 635 m². Valuma-alueen sisään jää ehdotuksessa myös Säräjärvestä jonkin matkan päässä pohjoisessa sijaitseva Kolmperänen. Vuoden 1993 valuma-aluejaossa järven valuma-alueeseen luettiin myös Kolmperäsen luona pohjoisessa sijaitsevat Tervakas ja Suolammi, joiden alapuolisessa maastossa muodostuu bifurkaatio suo-ojien virratessa sekä Karjaanjoen vesistöön Hossojanlähteiden kautta että Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön Säräjärven kautta.
Järven rannalla sijaitsi vuosina 1813-1960 toiminnassa ollut Johannislundin lasitehdas, jonka alue kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Eva &amp; Manu
Eva & Manu on ranskalais-suomalainen pop-folkduo. Jyväskyläläinen Eva Louhivuori ja pariisilainen Emmanuel "Manu" Laudic tapasivat toisensa Bostonissa sijaitsevassa Berklee College of Music -musiikkiopistossa.
Vuonna 2010 Louhivuori ja Laudic muuttivat Lontooseen, jossa he saivat idean lähteä kiertämään Eurooppaa ja tehdä matkan aikana kappaleita. Pari lähti liikkeelle Etelä-Ranskasta ja he kiersivät noin puolen vuoden ajan Ranskaa, Espanjaa ja Italiaa. He julkaisivat joka viikko yhden uuden kappaleen ja sen musiikkivideon blogissaan "Travel in Music". Duo julkaisi yhteensä 16 kappaletta ja videota, joista neljä kappaletta päätyi kesäkuussa 2010 julkaistulle EP:lle "Still Traveling".
Matkan päätyttyä Eva ja Emmanuel asettuivat Suomeen ja he alkoivat äänittämään tekemiään kappaleita studiossa. Warner Music Finland julkaisi duon esikoisalbumin "Eva & Manu" Suomessa 17. elokuuta 2012. Keväällä 2013 albumi julkaistiin myös muualla Euroopassa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Feet In the Water”. Esikoisalbumi toi duolle "Vuoden tulokas" -ehdokkuuden alkuvuodesta 2013 järjestetyssä Emma-gaalassa.
Lokakuussa 2013 Eva & Manu julkaisi ensimmäisen suomenkielisen singlensä, ”Kun aika on”, joka oli joulukuussa 2013 ensi-iltansa saaneen "Ainoat oikeat" -elokuvan tunnuskappale. Toisen studioalbuminsa, "Cinnamon Hearts", duo julkaisi 29. elokuuta 2014.
Pariskunta erosi vuoden 2017 kesällä oltuaan yhdessä seitsemän vuotta, mutta he jatkavat musiikillista yhteistyötään.
Ville Selmgren
Ville Selmgren (s. 28. joulukuuta 1974) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Oulun NMKY:n kasvatti Selmgren pelasi Suomen pääsarjaa 11 kauden ajan. Hän aloitti pääsarjauransa Lahden NMKY:ssä, josta siirtyi Forssan Alkuun. Vuodenvaihteessa 1996–1997 hän siirtyi Pyrbasketiin, jossa pelasi kevääseen 2005 asti. Kaudella 2000–2001 Selmgren ja Pyrbasket saavuttivat SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Vuosina 2012–2014 Selmgren pelasi vielä I-divisioonaa Oulun NMKY:n joukkueessa.
Selmgren tunnettiin hyvänä pelitilanneheittäjänä ja 105 kilogramman painollaan voimakkaana kamppailijana. Vapaaheitoissaan hän onnistui alle 50-prosenttisesti.
Pietu Kätkä
Pietu Kätkä (s. 15. heinäkuuta 1977) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Kätkä pelasi Suomen pääsarjaa yhteensä kahdeksan kauden ajan. Hän pelasi pääsarjauransa Tampereen Pyrinnössä/Pyrbasketissa, jossa saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Hän pelasi myös I-divisioonaa Korikobrissa ja muutaman ottelun Kauhajoen Karhussa sekä Loimaan Korikonkareissa.
Simon Bird
Simon Antony Bird (s. 19. elokuuta 1984) on englantilainen näyttelijä, joka näytellyt Will McKenzien roolia BAFTA-palkitussa komediasarjassa Putoojat ("The Inbetweeners"). Hän esiintyy Willin roolissa myös Putoojat-elokuvissa.
Bird aloitti teatteriharrastuksen opiskeluaikoinaan Cambridgen yliopistossa. Hän osallistui Edinburghin festivaaleille 2007 ja 2008 komediaryhmässä, joka herätti valtakunnallista kiinnostusta Isossa-Britanniassa. Bird esiintyy myös stand up -koomikkona.
James Buckley
James Patrick Buckley (s.14. elokuuta 1987 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, jolla on ollut muun muassa Jay Cartwrightin rooli BAFTA-palkitussa television komediasarjassa "Putoojat" ("The Inbetweeners"). Hän esiintyy Jayn roolissa myös Putoojat-elokuvissa "The Inbetweeners Movie" ja "The Inbetweeners 2". Pienempiä osia Buckley on esittänyt muun muassa draamasarjoissa "Skins – liekeissä" ja "Holby Cityn sairaala".
Säräjärvi (järvi)
Säräjärvi on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva järvi Lohjan ja Salon rajalla. Järven pinta-ala on 33 ha, rantaviivan pituus 2,4 km ja korkeus merenpinnasta 107,3 metriä.
Pääosa järvestä on Lohjalla ja rajoittuu Nummen Leppäkorven kylään, pienempi osa on Salossa ja rajoittuu Kiikalan Säräjärven ja Johannislundin kyliin.
Järvi laskee lännessä Kiikalan puolella sijaitsevaan Ruukinjärveen, joka on yksi Kiikalan ja Suomusjärven alueella virtaavan Varesjoen latvajärvistä.
Järven valuma-alue oli Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2016 valmisteilla olleen uuden valuma-aluejakoehdotuksen mukaan suuruudeltaan 4 788 415 m². Järven valuma-alueen sisään jäävät vuoden 2016 uuden valuma-aluejakoehdotuksen mukaan Kolmperänen pohjoisessa ja Matinlampi etelässä.
Vuoden 1993 valuma-aluejaossa järven valuma-alueeseen on luettu myös pohjoisessa Kolmperäsen luona sijaitseva Tervakas ja siihen laskeva Suolammi. Maastossa Tervakkaan alapuoliset suo-ojitukset muodostavat bifurkaation, kun Tervakkaasta alkunsa saava suo-oja haarautuu kahteen vesistöön, Karjaanjoen vesistöön Hossojanlähteiden suunnassa koillisessa ja Säräjärveen laskevaa suo-ojaa pitkin Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön etelässä.
Jukka-Pekka Kujala
Jukka-Pekka Kujala (s. 5. kesäkuuta 1979) on suomalainen koripalloilija.
Forssan Koripoikien kasvatti Kujala pelasi Suomen pääsarjaa yhteensä seitsemän kauden ajan. Pyrbasketissa hän saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Lisäksi Kujala pelasi pääsarjaa FoKoPo:ssa ja Team Componentassa. Hän on pelannut tämän jälkeen I-divisioonaa Panttereissa ja EBT:ssä.
Riku-Pekka Jokinen
Riku-Pekka Jokinen (s. 7. joulukuuta 1975 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Jokinen pelasi Suomen pääsarjaa yhteensä seitsemän kauden ajan. Namika Lahdessa hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 1999–2000 ja seuranneella kaudella Pyrbasketissa SM-hopeaa. Hän kärsi hopeakaudella loukkaantumisesta, jonka parantumisajaksi ennustettiin kuukausi mutta joka paheni liian aikaisen pelaamisen johdosta neljään kuukauteen. A-nuorten maaotteluita Jokinen pelasi kolme kappaletta.
Giovanni Palatucci
Giovanni Palatucci (31. toukokuuta 1909 Montella, Italia - 10. helmikuuta 1945, Dachau, Saksa) oli italialainen poliisipäällikkö, joka toimi toisen maailmansodan aikana "Fiumen" kaupungissa ("nyk. Rijeka Kroatiassa"). Hänen väitettiin auttaneen jopa 5 000 juutalaista turvaan Italiassa piispana toimineen setänsä, "Giuseppe Maria Palatuccin" luokse. Hänen setänsä oli ilmeisesti myös henkilö, joka aloitti Giovanni Palatuccin myytin pyrkiessään vuonna 1952 saamaan Giovannin vanhemmille valtion eläkkeen. "Italian Schindlerinä" tunnetun Palatuccin mukaan on nimetty katuja, aukioita ja rakennuksia varsinkin Israelissa ja Italiassa.
Palatucci vastaanotti kuolemansa jälkeen useita kunnianosoituksia. Näitä olivat muun muassa New Yorkin kaupungin kunniamaininta, Holokaustin sankariksi nimeäminen Israelin Righteous Among the Nations -listalle vuonna 1990, Italian hallituksen myöntämä "Medaglia d’oro" -mitali vuonna 1995, paavi Johannes Paavali II:n marttyyriksi julistaminen 2000-2004, sekä Anti-Defamation Leaguen "Courage to Care" -palkinto vuonna 2005.
Center for Jewish Historyn tutkimusjohtajan Natalia Indrimin mukaan yli 700 Rijekasta saatua asiakirjaa vahvistavat, että Palatucci itse asiassa auttoi natseja tunnistamalla juutalaisia.
Antti-Jussi Sipilä
Antti-Jussi Sipilä (s. 5. maaliskuuta 1980 Lahti) on suomalainen urheilutoimittaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Lahden NMKY:n kasvatti Sipilä pelasi Lahdessa Suomen pääsarjaa yhteensä seitsemän kauden ajan voittaen Suomen mestaruuden vuonna 2000, Suomen cupin kaudella 2000–2001 ja saavuttaen SM-hopeaa vuonna 2002, SM-pronssia vuonna 2001 ja cup-hopeaa kaudella 2004–2005. I-divisioonassa hän pelasi kolme kautta vuosina 2005–2008 Helsingin NMKY:tä edustaen. A-nuorten maaotteluita Sipilä pelasi viisi kappaletta.
Sipilä työskentelee urheilutoimittajana Yleisradiossa muun muassa Urheiluruutua juontaen ja koripalloa selostaen.
Vesa Kuokkala
Vesa Kuokkala (s. 2. tammikuuta 1983 Tampere) on suomalainen markkinoija ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hänet tunnetaan etenkin työstään Tampereen Pyrinnön markkinointipäällikkönä. Samassa seurassa viimeiset juniorivuotensa pelannut Kuokkala kuului sen edustusjoukkueen kokoonpanoon miesten pääsarjassa kaksi kautta vuosina 2002–2004.
Tampereen NMKY:n kasvatti Kuokkala kuului Pyrbasketin kokoonpanoon kaksi kautta vuosina 2002–2004. Ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 hän kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 19 ottelussa, joissa pääsi kentälle kerran, 20. marraskuuta 2002 hävityssä ottelussa Äänekosken Huimaa vastaan. Ensiensiintymisessään pääsarjatasolla Kuokkala pelasi tasan minuutin ilman tilastomerkintöjä. Pyrbasket ei selviytynyt kyseisellä kaudella pudotuspeleihin sijoituttuaan 14 joukkueen sarjassa 12:nneksi.
Kaudella 2003–2004 Kuokkala kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 12 ottelussa. Kentälle hän pääsi 29. lokakuuta 2003 vierasottelussa Namika Lahtea vastaan. Pyrbasketin selvään tappioon päättyneessä ottelussa Kuokkala heitti tasan kuudessa minuutissa kerran ohi kahden ja kolmen pisteen heitot, otti yhden puolustuspään levypallon ja riiston sekä teki kolme virhettä. Pyrintö paransi runkosarjassa edelliskauden sijoitustaan oltuaan yhdeksäs 14 joukkueen sarjassa mutta karsiutui ensimmäisenä joukkueena pudotuspeleistä.
Kuokkala työskenteli Pyrinnön miesten koripallon edustusjoukkueen markkinointipäällikkönä kuuden vuoden ajan. Hän on koulutukseltaan tradenomi ja kauppatieteiden maisteri. Kuokkala asuu Helsingissä.
Bill Wallace
Bill "Superfoot" Louis Wallace (s. 1. joulukuuta 1945, Portland, Indiana) on yhdysvaltalainen kamppailulajien taitaja, entinen potkunyrkkeilijä ja näyttelijä. Wallace oli aktiiviurallaan PKA liiton potkurnyrkkeilyn keskisarjan mestari vuosien 1974–1980 aikana.
Glassheart Tour
Glassheart Tour oli englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin toinen konserttikiertue. Kiertue vieraili kolmessa maassa, Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Sveitsissä. Glassheart Tour oli ensimmäinen kerta, kun Lewis kiersi lavoja Iso-Britannian ulkopuolella. Hänen edelliseen kiertueeseensa, The Labyrinthiin, sisältyi konsertteja ainoastaan Isossa-Britanniassa. Kiertue alkoi 15. huhtikuuta 2013 Berliinistä ja päättyi 13. heinäkuuta 2013 Kew Gardensiin.
Argentiinanviidakkohaukka
Argentiinanviidakkohaukka ("Leucopternis polionotus") on haukkojen heimon viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa ja myös Urugyayssa, jossa sen alkuperä on kuitenkin tuntematon. Sen populaatio on pieni, sillä sen elinalueita hävitetään. Toistaiseksi se on luokiteltu silmälläpidettäväksi mutta lisätutkimukset saattavat muuttaa sen luokitusta. Aikuisten yksilöiden määräksi arvioidaan alle 10 000, jolloin kokonaispopulaatio olisi alle 15 000.
Se elää alavilla tai keskikorkeilla alueilla kosteissa metsissä, etenkin vuoren juurella. Sitä on tavattu myös sekundaarimetsissä ja Paranássa viljelmillä. Sen uhkana on kaupungistuminen teollistuminen, maanviljelyn laajentuminen asutuksen laajentuminen ja siihen liittyvä teiden rakentaminen. Brasiliassa on huomattu, että se on mukautunut elämään viljellyissä mäntymetsissä.
Näin syntyi nykypäivä 1900–1950
Näin syntyi nykypäivä 1900–1950 on Veikko Itkosen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1951. Se kuvaa maailman ja Suomen historian keskeisiä tapahtumia 1900-luvun alkupuoliskolla. Elokuvan sisältö on leikattu arkistomateriaalista. Elokuvan rahoitti Helsingin Sanomat Oy ja sen ensi-ilta oli tammikuussa 1951 Helsingin Bio-Biossa.
"Näin syntyi nykypäivä 1900–1950" oli vuosien 1930–1968 kotimaisista kokoillan dokumenttielokuvista ainoa, joka joutui verolliseksi. Tuottaja valitti korkeimpaan hallinto-oikeuteen asti, mutta päätös ei muuttunut. Elokuvatarkastamossa todettiin, että selostustekstissä rahoittaja mainitaan viidesti, ja lisäksi sen nimi näkyy uutiskatkelmissa 60 kertaa. Tarkastamo määräsi poistettavaksi elokuvasta sata metriä, joista pieni osa myöhemmässä vaiheessa palautettiin. Poistettavia olivat muun muassa otsikot ”Venäjän hyökkäys Suomeen” sekä ”Suomalaiset saaneet paljon sotavankeja”.
Rahoittajan jälki näkyy elokuvassa. Se alkaa kuvilla lehden kirjapainosta, ja sen jälkeen käydään läpi lehden alkuvaiheiden historiaa. Sen jälkeen elokuva jatkuu kuva-aineistolla, joka etenee vuosilukuotsikoin. Lopuksi elokuva palaa toimitukseen, jossa esitellään lehden johtoa.
Elokuvaa on esitetty joitakin kertoja televisiossa, ja vuonna 2009 se osallistui Tampereen elokuvajuhlille.
Elokuva kiinnosti kriitikoita. Kokoomukselaisen Uuden Auran kriitikko Aake Jermo totesi, ettei kyseessä ollut tavanomainen mainoselokuva vaan ”mielenkiintoinen lyhytkuvista koottu kertauskurssi [– –] vuosisadan alkupuoliskon historiasta”. Vasemmistolehdissä kuitenkin otettiin kantaa elokuvan rahoittajan vaikutukseen elokuvan sisältöön siten, että lopputulos oli ”mainoselokuva”. U. G. Seppänen (Vapaa Sana) ilmaisi paheksuntansa voimakkaasti: ”On jo tavallisen huikeata, että yleisölle esitetään maksullisesti mainosfilmiä [– –] mutta todellista amerikkalaista saippuaoopperaa meidän maaperällämme, lyömätöntä ennätystä merkitsee näin eteen lyöty kokoillanmainos. [– –] Sama häikäilemättömyys ilmenee aineiston valinnassa.”
Silmät hämärässä
Silmät hämärässä on Veikko Itkosen ohjaama elokuva vuodelta 1952.
Elokuvan käsikirjoittaja on Juha Nevalainen, jonka pitkän skenaristiuran tämä elokuva yhdessä Edvin Laineen samoihin aikoihin valmistuneen "Yhden yön hinnan" (1952) kanssa aloitti. Käsikirjoituksen nimi oli "Totuuden varkaat". Elokuva oli ensimmäinen näytelmäelokuva, jossa on näkymiä kesällä 1950 avatusta Linnanmäen huvipuistosta. Studiojaksot kuvattiin Teuvo Tulion studiossa ja hänen kalustollaan. Elokuvan yleisömenestys jäi vuoden keskitason alle.
Alun taustamusiikkiin on sovitettu Anton Karasin sävellys "The Harry Lime Theme" Carol Reedin elokuvasta "Kolmas mies" (1949).
Useat kriitikot huomasivat että Juha Nevalainen oli siirtynyt arviopuolelta tuotantopuolelle. Hän sai kiitosta työstään muun muassa Olavi Veistäjältä (Aamulehti): "Skenaristilla on taitoa punoa jännittäviä tilanteita ja myös psykologista vaistoa". Sen sijaan Itkonen sai kiitoksen lisäksi tylyä tyrmäystä esimerkiksi juuri Veistäjältä: "Hänen avuttomuutensa ohjaajana ilmenee monin paikoin selvästi."
Burmanliitogekko
Burmanliitogekko ("Ptychozoon lionotum") on gekkojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on yöaktiivinen.
Kuten yleensä suvun lajeilla, burmanliitogekolla on räpylämäiset jalat ja litteä häntä. Väri on vaaleanruskea.
Lajia tavataan Myanmarissa, Thaimaassa ja Malakan niemimaalla. Sitä esiintyy lähinnä vanhoissa metsissä.
Burmaliitogekko munii yleensä kaksi munaa. Munimisesta kuoriutumiseen kestää noin 45–62 päivää.
Daniel Shays
Daniel Shays (n. 1747 Hopkinton, Massachusetts, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 1825 Sparta, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen upseeri ja kapinajohtaja, jonka mukaan läntisessä Massachusettsissa 1786–1787 riehunut Shaysin kapina on nimetty.
Shays oli irlantilaistaustaista sukua ja lähtöisin vaatimattomista oloista. Hän liittyi aseistettuihin patriootteihin heti Yhdysvaltain vapaussodan alussa huhtikuussa 1775 ja osallistui Bunker Hillin taisteluun. Sen jälkeen hän palveli Massachusettsin rykmentin aliluutnanttina. Shays ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 1777, ja hän osallistui muun muassa Saratogan taisteluihin. Hän erosi armeijasta vuonna 1780 ja asettui Massachusettsin Pelhamiin, jossa hoiti erilaisia luottamustehtäviä.
Shaysin kapinan tausta oli taloudellisessa lamassa, joka levisi Yhdysvaltoihin pian vapaussodan päättymisen jälkeen. Monet menettivät omaisuutensa maksamattomien velkojen vuoksi, ja ilmeisesti näin kävi myös Shaysille. Kansalaiset alkoivat uhkailla väkivallalla tuomioistuimia, jotka langettivat ulosottopäätöksiä. Lopulta puhjenneella kapinalla oli useita johtajia, joista Shays oli yksi. Syyskuussa 1786 hän oli mukana monisatapäisessä joukossa, joka sulki väkivoimalla oikeustalon Massachusettsin Springfieldissä. Tammikuussa 1787 hän johti noin 1 200 miehen hyökkäystä Springfieldissä ollutta valtion asevarikkoa vastaan, mutta heidät lyötiin takaisin. Shaysin johtamat kapinalliset kukistettiin lopullisesti Petershamin taistelussa 4. helmikuuta, jolloin hän pakeni Vermontiin. Myöhemmin Massachusettsin korkein oikeus tuomitsi hänet eräiden muiden kapinajohtajien ohella kuolemaan. Hän anoi armoa vuonna 1788 ja saikin pian armahduksen.
Shays asui loppuelämänsä New Yorkin osavaltiossa. Vanhoilla päivillään hän sai valtioneläkkeen kiitoksena sotapalveluksesta.
Burmantähtikilpikonna
Burmantähtikilpikonna ("Geochelone platynota") on jättiläiskilpikonnien sukuun kuuluva laji. Se on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton punaisen listan mukaan äärimmäisen uhanalainen.
Kilven pituus on noin 30 senttimetriä. Kilvessä on tähtimäisiä kuvioita, joissa on keltaista väriä ruskealla pohjalla. Suomut ovat kohoumallisia.
Burmantähtikilpikonnaa esiintyy Myanmarissa (eli Burmassa). Se on kotoperäinen maan keskiosassa sijaitsevalla kuivalla alueella.
Burmantähtikilpikonna syö enimmäkseen ruohoa ja lehtiä.
Robert R. Livingston
Robert R. Livingston (27. marraskuuta 1746 New York – 26. helmikuuta 1813 Clermont, New York) oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä ja ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1781–1783.
Livingston kuului tunnettuun suurmaanomistajasukuun, joka vaikutti New Yorkin osavaltiossa. Hänen samanniminen isoisoisänsä oli tullut Skotlannista Pohjois-Amerikkaan vuonna 1673. Livingston valmistui vuonna 1770 lakimieheksi. Hän oli edustajana toisessa mannermaakongressissa 1775–1776 ja 1779–1781, ja työskenteli useissa sen alaisissa komiteoissa, jotka käsittelivät ulko-, talous- ja oikeusasioita. Hän kuului myös viisihenkiseen komiteaan, joka valmisteli luonnoksen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseksi kesäkuussa 1776. Livingston ei kuitenkaan itse allekirjoittanut julistusta. Vuosina 1777–1801 hän toimi New Yorkin osavaltion kanslerina ("Chancellor of New York"), joka oli korkea oikeudellinen virka.
Kun konfederaatioartiklojen alainen keskushallinto vuonna 1781 aloitti toimintansa, Livingstonista tuli maan ensimmäinen ulkoministeri, ja hän kehitti maan ulkoasiainhallintoa. Hän toimi tehtävässä kaksi vuotta, minä aikana Yhdysvallat solmi rauhan Ison-Britannian kanssa Pariisissa. Livingston vaati rauhanneuvottelujen amerikkalaisille neuvottelijoille enemmän liikkumavaraa, mutta arvosteli heitä huonosta yhteistyöstä Yhdysvaltain liittolaisen Ranskan kanssa. Livingston oli myös konfederaation kongressin jäsenenä 1784–1785. Hän toimi 1788 puheenjohtajana New Yorkin perustuslakikonventissa, joka ratifioi Yhdysvaltain perustuslain kyseisen osavaltion osalta. Hän myös vastaanotti ensimmäisen presidentin George Washingtonin virkavalan 30. huhtikuuta 1789 tuolloin pääkaupunkina toimineessa New Yorkissa. 1790-luvun aikana Livingston liittoutui antifederalistien kanssa ja Thomas Jeffersonin tultua presidentiksi hänet nimitettiin 1801 Yhdysvaltain lähettilääksi Ranskaan. Hän auttoi vuonna 1803 Louisianan oston sopimisessa Napoleonin kanssa, mitä on sanottu hänen suurimmaksi palvelukseksi maalleen. Livingston jätti lähettiläänpaikkansa vuonna 1805.
Eläkevuosinaan Livingston tuki innokkaasti insinööri Robert Fultonia, joka kehitteli höyrylaivaa. He olivat tutustuneet Pariisissa. Livingston ja Fulton saivat yksinoikeuden höyryalusliikenteeseen New Yorkin osavaltion alueella. Vuonna 1807 ensimmäinen Fultonin rakentama toimiva höyrylaiva, North River Steam boat liikennöi Hudsonjoella. Sitä alettiin myöhemmin virheellisesti kutsua nimellä "Clermont" Livingstonin sukutilan mukaan.
Poliitikko Edward Livingston oli Robert R. Livingstonin nuorempi veli.
The Labyrinth (Leona Lewisin kiertue)
The Labyrinth oli englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin ensimmäinen konserttikiertue, joka kiersi Britanniaa ja Irlantia touko-heinäkuussa 2010. Kiertueen soittolistalla oli kappaleita Lewisin kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta. Kiertueen teemana oli "Labyrintti"-elokuva. Syksyllä 2010 kiertueelta julkaistiin DVD/CD "The Labyrinth Tour Live from The O2".
Clarkinkorallikäärme
Clarkinkorallikäärme ("Micrurus clarki") on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji.
Yksilön pituus on noin 38–60 cm. Pääväri on musta, ja ihossa on punaisia ja keltaisia tai valkoisia raitoja. Hännässä on vain valkoisia tai keltaisia raitoja.
Clarkinkorallikäärmettä tavataan Costa-Ricassa, Panamassa ja Kolumbian länsiosissa. Sitä esiintyy alankojen kosteissa metsissä ja sademetsissä.
Sparteiini
Sparteiini (CHN) on kinolitsidiinirakenteinen alkaloidi, jota tavataan eräissä hernekasveissa. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisessa asymmetrisessä synteesissä, mutta sillä on myös rytmihäiriöitä helpottavia ominaisuuksia.
Sparteiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sitä esiintyy luonnossa sekä (-)- että (+)-isomeereina. (+)-Sparteiinia voidaan kutsua myös pakykarpiiniksi. Sparteiinin isomeereista (-)-sparteiinia esiintyy muun muassa keltalupiinin ("Lupinus luteus") siemenissä. Toista enantiomeeria (+)-sparteiinia tavataan jänönvihmasta ("Cytisus scoparius"), "Lupinus pusillus"-lupiinista ja eräistä väriherneiden ("Genista")- ja "Sophora"-sukujen hernekasveista. Kasvit syntetisoivat sparteiinia lysiinistä.
Sparteiini on huoneenlämpötilassa valkoisia kiteitä ja se sulaa hieman lämmitettäessä. Hydiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Sparteiinin vesiliuokset ovat emäksisiä.
Sparteiinia käytetään kiraalisena emäksenä orgaanisissa synteeseissä ja usein organosinkki-, organolitium ja organomagnesiumyhdisteiden kanssa. Sparteiinilla on rytmihäiriöitä hillitseviä vaikutuksia Sen vaikutukset perustuvat kalsium- ja magnesium-ionien kelaatioon ja natriumkanavien salpaamiseen. Sparteiinia ei kuitenkaan ole hyväksytty ihmisten lääkintään, koska yhdiste aiheuttaa neuronaalisia vaurioita ja muutoksia elimistön muskariini- ja asetyylireseptoreissa.
Keskiamerikankorallikäärme
Keskiamerikankorallikäärme ("Micrurus nigrocinctus") on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji.
Keskiamerikankorallikäärmettä tavataan Meksikon kaakkoisosissa, Hondurasin luoteisosissa ja Kolumbian pohjoisosassa. Sitä esiintyy alangoilla ja vuoristojen läheisyydessä.
Something Better
Something Better on suomalaisen Softengine-yhtyeen esittämä kappale, jolla yhtye edusti Suomea vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale voitti Suomen viisukarsintana toimineen Uuden Musiikin Kilpailun 1. helmikuuta 2014 järjestyn finaalin saaden 28,28 % annetuista äänistä.
8. toukokuuta Eurovision laulukilpailun semifinaalissa Softengine pääsi Eurovision laulukilpailun finaaliin, joka esitettiin 10. toukokuuta 2014. Kappale sijoittui 11:nneksi Eurovision laulukilpailussa.
Felodipiini
Felodipiini on dihydropyridiinijohdoksiin kuuluva kalsiumkanavan salpaaja eli se on verisuoniselektiivinen kalsiumkanavan salpaaja (kalsiumin estäjä). Se ei haittaa sydämen toimintaa, vaan sen vaikutus perustuu pienten ääreisverisuonten laajenemiseen.
Felodipiiniä käytetään ensisijaisesti kohonneen verenpaineen hoitoon. Se sopii myös rasituksen ja stressin aiheuttaman rintakivun hoitoon ja sitä käytetään joskus myös muiden sairauksien hoidossa. Aloitusannos on 5 mg vuorokaudessa ja annos voidaan nostaa kymmeneen milligrammaan vuorokaudessa.
Yleisiä felodipinin haittavaikutuksia ovat nilkkojen turvotus, kasvojen punoitus ja päänsärky. Harvinaisiin haittavaikutuksiin kuuluu ikenien turpoaminen, joka ilmenee kuitenkin yleisemmin, jos potilaalla on ientulehdus. Lääkkeen käyttäjän on hyvä välttää greippimehua ja sellaisia rohdosvalmisteita, jotka sisältävät mäkikuismaa. Raskaana olevien ei pidä käyttää felodipiiniä.
Pupu Ruutukorva
Pupu ruutukorva ("A kockásfülű nyúl") on unkarilaisen PannóniaFilmin vuonna 1978 tuottama animaatiosarja, jonka kaikkiaan 26 osasta (1978) 13 osaa esitettiin Suomessa vuosina 1978–1982. Lastenkirjailija Veronika Marékin ja animaattori Zsolt Richlyn luoman sarjan päähahmona on ruutukorvainen, lentävä jänis, joka taistelee oikeudenmukaisuuden puolella ilkeyttä vastaan.
Kandesartaani
Kandesartaani on angiotensiinireseptorin salpaajiin lukeutuva verenpainelääke. Lääkeainetta markkinoi AstraZeneca.
Lannevesi (järvi)
Lannevesi on järvi Saarijärven ja aivan eteläosan osalta Uuraisten alueella. Se laskee vetensä Lannejokea pitkin pohjoiseen Summasjärveen. Lanneveden suurimpia saaria ovat Karankasaari, Mankkisaari ja Hirvisaari.
Pekka Lehtimäki
Pekka Raimo Olavi Lehtimäki (26. syyskuuta 1934 Terijoki – 1. maaliskuuta 2013 Pirkkala) oli suomalainen murretutkija ja akateeminen opettaja. Vuoteen 1999 asti hän toimi fennistiikan professorina Greifswaldin yliopistossa Saksassa.
Pekka Lehtimäki syntyi Terijoella, jossa hänen vanhempansa toimivat kansakoulunopettajina, ja kasvoi Hämeenkyrössä. Hän pääsi ylioppilaaksi Ikaalisten lukiosta vuonna 1954 ja muutti Turkuun opiskelemaan suomen kieltä ja Suomen historiaa. Vuonna 1956 hän kuitenkin siirtyi jatkamaan opintojaan Helsingin yliopistoon ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi vuonna 1961. Suoritettuaan humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1959 Lehtimäki aloitti työt vasta perustetun suomen murteiden nauhoitearkiston assistenttina. Vuosien kuluessa hän nauhoitti yli 1 200 tuntia murteita 140 eri pitäjässä.
Pekka Lehtimäki aloitti akateemisen uransa vuonna 1963 Saksan Münsterin yliopistossa, jossa hän toimi suomen kielen lehtorina kahdeksan vuotta. Vuonna 1971 hän palasi Suomeen ja tällä kertaa Tampereen yliopistoon, jossa hän toimi aluksi suomen kielen assistenttina, mutta jo vuonna 1973 hänet nimitettiin suomen kielen apulaisprofessoriksi. Vuosiksi 1981–1983 hän palasi takaisin Saksaan, tällä kertaa Göttingenin yliopistoon suomen kielen ja Suomen kulttuurin vierailevaksi professoriksi. Vuonna 1994 Lehtimäki astui Greifswaldin Ernst-Moritz-Arndt -yliopiston fennistiikan professorin virkaan. Greifswaldissa Lehtimäki ponnisteli laajentaakseen Suomi-tietoutta käsittelevää kirjastoa, jonne sodan jälkeen ja sosialistisena aikana oli päässyt syntymään suuria aukkoja. Hän pyrki täyttämään niitä muun muassa akateemisten kollegojensa jäämistöjen sekä suomalaisten ja saksalaisten ystäviensä avulla.
Pekka Lehtimäelle oli erityisen tärkeää, että hän saattoi jakaa ammattitietämystään myös asiasta kiinnostuneille maallikoille. Tätä työtä hän teki muun muassa julkaisemalla Aamulehdessä kielikolumnejaan. Erityisen hyvin hän tunsi Länsi-Uudenmaan murteet, joita hän tarkasteli myös väitöskirjassaan oi- ja ei-nominit Länsi-Uudenmaan murteissa (SKS, 1972). Lehtimäki julkaisi myös kolme kotiseudun murrekirjaa. Tammelan murrekirjassa (1989) ja Karkkilan murrekirjassa (1997) Lehtimäki liikkui niillä seuduilla, joiden murteita hänen tutkimuksensa suurimmaksi osaksi käsitteli. Hämeenkyrön murrekirjaan (2002) sisältyy sen alueen murrenäytteitä, joissa hän itsekin oli viettänyt lapsuutensa. Kirjojen lopussa olevat yleistajuiset murrekatsaukset sopivat myös maallikoille.
Lehtimäki seurasi tarkoin kaksikielisen poikansa kielellistä kehitystä ja käsitteli sitä muutamissa tutkimuksissaan.
Vuonna 2008 Lehtimäki julkaisi lastenkirjansa "Yllärien ylläri – Venneri vaarin ja muorin mökillä".
Monet Lehtimäen lukuisista oppilaista ovat tehneet ja tekevät edelleen tärkeää työtä suomalais-saksalaisten suhteiden kehittämiseksi sekä kulttuurin ja talouden että myös tieteen alueella. Lehtimäki teki myös hyvin ansiokkaasti työtä sen hyväksi, että suomalainen kielitiede tulisi tunnetuksi Saksassa. Tästä hyvänä esimerkkinä on hänen työnsä suomalais-saksalais-alankomaalaisessa murretutkijoiden ryhmässä.
Malabarinmedestäjä
Malabarinmedestäjä ("Leptocoma minima") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Malabarinmedestäjää tavataan kotperäisenä Intiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rämeikkömedestäjä
Rämeikkömedestäjä ("Leptocoma sperata") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rämeikkömedestäjää tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustamedestäjä
Mustamedestäjä ("Leptocoma aspasia") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustamedestäjää tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sen on kuvattu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aasianmangrovemedestäjä
Aasianmangrovemedestäjä ("Leptocoma calcostetha") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Aasianmangrovemedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Torsten Lieberknecht
Torsten Lieberknecht (s. 1. elokuuta 1973) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Lokakuusta 2018 lähtien hän on toiminut MSV Duisburgin päävalmentajana.
Lieberknecht aloitti uransa FV 1921 Haßlochin juniorijoukkueissa. Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa hän teki 1. FC Kaiserslauternin kanssa vuonna 1992. Hän oli edustanut seuraa jo junioritasolla kahden vuoden ajan. Lieberknecht edusti seuraa kaksi kautta ja oli voittamassa Bundesliigan hopeaa keväällä 1994. Peliaika jäi kuitenkin vähälle ja hän siirtyi vuonna 1994 SV Waldhof Mannheimiin, josta vuotta myöhemmin FSV Mainziin. Hän edusti joukkuetta 2. Bundesliigassa kuuden vuoden ajan, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa avauskokoonpanossa.
Kesällä 2002 Lieberknecht siirtyi Regionalligaan 1. FC Saarbrückeniin, josta vuonna 2003 Eintracht Braunschweigiin. Lieberknecht juhli seuran kanssa nousua 2. Bundesliigaan kauden 2004/05 päätteeksi. Hän pelasi Braunschweigin paidassa kaksi kautta 2. Bundesliigassa, kunnes lopetti vuonna 2007 pelaajauransa.
Maajoukkuetasolla Lieberknecht edusti Saksaa nuorisomaajoukkueissa. U21-maajoukkuessa hän esiintyi yhdeksän kertaa ja oli mukana alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1993.
Lieberknecht aloitti valmennusuransa Eintracht Braunschweigissa heinäkuussa 2007 alle 19-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana. Toukokuussa 2008 hän nousi seuran edustusmiehistön päävalmentajaksi Benno Möhlmannin saatua potkut. Lieberknecht pelasti Eintracht Braunschweigin putoamiselta Saksan neljännelle sarjatasolle uuden 3. Ligan ulkopuolelle. Lieberknechtin ensimmäinen kokonainen kausi seuran päävalmentajana päättyi 13. sijaan Saksan 3. Ligassa. Kaudella 2009/10 hän nosti joukkueen jo nousukahinoihin ja lopulta keväällä 2011 Eintracht Braunschweig juhli 3. Ligan mestaruutta ja nousua 2. Bundesliigaan. Kauden jälkeen seura teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lieberknechtin kanssa. Braunschweigin lento jatkui myös 2. Bundesliigassa. Kaudella 2012/13 joukkue sijoittui toiseksi ja nousi 28 vuoden tauon jälkeen Bundesliigaan.
Pääsarjataival jäi vain yhden kauden mittaiseksi, sillä 18. sijoittunut Braunschweig putosi keväällä 2014 takaisin 2. Bundesliigaan. Kauden vaikeuksista huolimatta seura teki hänen kanssaan kesään 2017 ulottuvan sopimuksen helmikuussa 2014. Kaudella 2017/18 Braunschweigin vaikeudet jatkuivat ja joukkue sijoittui kauden päätteeksi 2. Bundesliigassa sijalle 17 ja putosi seitsemän kauden jälkeen 3. Ligaan. Kauden jälkeen seuran ja Lieberknechtin 10 vuoden yhteistyö päättyi.
Lokakuun alussa 2018 Lieberknechtistä tuli 2. Bundesliigan viimeisenä majailleen MSV Duisburgin päävalmentaja.
Korallipuumedestäjä
Korallipuumedestäjä ("Cinnyris chloropygius") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Korallipuumedestäjää tavataan Afrikassa Senegalista Länsi-Afrikan eteläosien kautta Keniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sen on kuvattu olevan yleinen ja joskus runsaslukuinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guineanpikkumedestäjä
Guineanpikkumedestäjä ("Cinnyris minullus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Guineanpikkumedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Suomen puolustusvoimien joukko-osastoista
Luettelo Suomen puolustusvoimien joukko-osastoista sisältää kaikki maavoimien, merivoimien ja ilmavoimien joukko-osastot sekä niiden varuskunnat.
Ahvenanmaan tuomiokunta
Ahvenanmaan tuomiokunta () oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue tuomiokuntien lakkauttamiseen vuoteen 1993 saakka. Maantieteellisen asemansa vuoksi Ahvenanmaalla oli sekä Manner-Suomesta erillinen kihlakunta että tuomiokunta. Vuonna 1680 Ahvenanmaan kihlakunnan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Viimeiset isonvihan aikaiset käräjät pidettiin heinäkuussa 1714 ja 1721 solmitun rauhansopimuksen jälkeen pidettiin ensimmäiset käräjät 2. marraskuuta 1722. Pikkuvihan aikana (1742–1743) istuttiin ainoastaan vuoden 1742 talvikäräjät. Vuonna 1776 tapahtuneen uudelleenjärjestelyn jälkeen tuomiokunta koostui seuraavista käräjäkunnista:
Vaasan hovioikeuden perustaminen 1776 ja Viipurin hovioikeuden perustaminen 1839 eivät aiheuttaneet muutosta Ahvenanmaan tuomiokunnan asemaan. Vuosina 1776–1862 ei Ahvenanmaan käräjäkuntajaossa tapahtunut mitään muutosta. Vuonna 1862 tapahtunut tuomiokuntien uudelleenjärjestely ei tuonut muutosta vuoden 1776 käräjäkuntajakoon, vaan vasta valtioneuvoston päätös 1919 (voimaan vuoden 1920 alussa) jakoi Ahvenanmaan tuomiokunnan viiteen käräjäkuntaan:
Vuoden 1955 alussa käräjäkunnat yhdistettiin niin, että Ahvenanmaan tuomiokunnassa oli yksi ainoa käräjäkunta, johon kuuluivat seuraavat kunnat:
Valtioneuvoston päätöksellä Maarianhaminan kaupunki liitettiin Ahvenanmaan tuomiokuntaan ja ruotsinkieliseen Ahvenanmaan käräjäkuntaan. Päätös tuli voimaan 1. lokakuuta 1981.
Ahvenanmaan kihlakunnantuomareina ovat toimineet ainakin seuraavat henkilöt:
Feliformia
Feliformia on toinen petoeläinten lahkon kahdesta alalahkoista. Siihen kuuluvat ”kissamaiset” petoeläimet, toiseen alalahkoon Caniformia kuuluvat koiramaiset.
Täydellinen luettelo petoeläinlajeista on sivulla Luettelo petoeläimistä.
Luettelo Karibianmeren valtioista ja saarista
Luettelo Karibianmeren valtioista ja saarista käsittelee nimensä mukaisesti Karibianmeren alueen valtioita ja saaria. Hispaniolan saarta ei luettelossa ole, koska sen on jakanut kaksi itsenäitä valtiota: Dominikaaninen tasavalta ja Haiti
Jere Tuulkari
Jere Tuulkari (s. 13. toukokuuta 1984 Tampere) on suomalainen taidoka, joka edustaa Tampereen taidoa.
Tuulkari aloitti taidouransa Tampereella vuonna 2000 ja hän on vyöarvoltaan 1.dan. Hän on yksi Tampereen taidon ohjaajista ja on edustanut Suomen taidomaajoukkuetta vuodesta 2011 lähtien.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2012
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2012 olivat järjestyksessään 29. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Lausannessa Sveitsissä 14.–21. heinäkuuta 2012.
14. heinäkuuta
17. heinäkuuta
19. heinäkuuta
21. heinäkuuta
14. heinäkuuta
17. heinäkuuta
19. heinäkuuta
21. heinäkuuta
Bizkaia Arena
Bizkaia Arena on urheiluhalli Barakaldossa, Suur-Bilbaon alueella. Hallia käytetään sekä urheilu- että konserttitarkoituksiin.
Liga ACB:n Bilbao Basket käytti areenaa pääsarjapeleissään kaudella 2009–2010 ennen siirtymistään Bilbao Arenalle. Areenalla pelattiin myös Bilbao Basketin sekä Philadelphia 76ersin välinen harjoitusottelu lokakuussa 2013. Bizkaia Arenalla on tarkoitus pelata vuoden 2014 koripallon MM-kilpailuiden alkulohko-otteluita.
Nytkymenjärvi
Nytkymenjärvi eli Nytkyn on pieni erämaajärvi Jämsän länsiosassa. Se kuuluu Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Nytkymenjärven rantojensuojeluohjelma-alue on erämainen kokonaisuus rantametsävyöhykkeineen. Rantametsät ovat vaihtelevasti kuivia kalliometsiä ja tuoreita kangasmetsiä. Moreenikerros on ohut ja alueella on paljon kivikko- ja louhikkorantoja. Suorantoja vähän. Nytkyn on keskisyvyydeltään matala ja veden vaihtuvuus on hidasta.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2013
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään 30. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Sotkamossa Suomessa 6.–14. heinäkuuta 2013.
8. heinäkuuta
12. heinäkuuta
9. heinäkuuta
13. heinäkuuta
8. heinäkuuta
12. heinäkuuta
9. heinäkuuta
13. heinäkuuta
Marcus Monsen
Marcus Monsen (s. 19. helmikuuta 1995) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Aron Skiklubb -seuraa.
Vuonna 2012 Monsen osallistui nuorten talviolympialaisiin Innsbruckissa sijoittuen superalppiyhdistetyssä neljänneksi, suurpujottelussa viidenneksi ja supersuurpujottelussa kuudenneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Monsen kilpaili ensimmäisen kerran St. Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014 sijoittuen heti maailmancupin pisteille oltuaan 26:s.
Mikko Pohjola
Mikko Pohjola on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, jonka tunnetuimpia kappaleita ovat ”Paikkani tiedän”, ”Et nää” ja ”Sängyn reunalla”. Pohjola on syntynyt Kuhmossa, josta hän perheineen muutti Ouluun ollessaan kolmevuotias. Sittemmin hän on muuttanut Helsinkiin.
Ennen varsinaista uraansa Pohjola keikkaili trubaduurina sekä laulajana eri coverbändeissä. Pohjola sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa yhtiöön lähettämänsä demon perusteella. Universal julkaisi Pohjolan esikoisalbumin "Menkää te, minä jään" 16. helmikuuta 2011. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista ”Paikkani tiedän” kävi useiden radiokanavien kymmenen soitetuimman kappaleen joukossa. Kolmas single ”Et nää” oli parhaimmillaan radiokanavien neljänneksi soitetuin kappale alkukesästä 2011.
Vuosina 2012–2013 hän julkaisi kolme singleä, jotka eivät saaneet mainittavaa menestystä. Joulukuussa 2013 julkistettiin tieto, että Pohjola kilpailee seuraavan vuoden Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleellaan ”Sängyn reunalla”. Kappale sijoittui koko kilpailun toiseksi saaden viimeisessä finaalissa 19,48% annetuista äänistä.
”Sängyn reunalla” sisältyi marraskuussa 2016 julkaistulle Pohjolan toiselle studioalbumille "Katkeran laulu".
Pohjola on esittänyt vuodesta 2016 lähtien Uusi päivä -televisiosarjan tunnuskappaleen ”Hyvää ja kaunista”.
Sulo Repo
Sulo Repo (s. 1930) on suomalainen entinen hiihtovalmentaja.
Revolla on ollut kymmeniä henkilökohtaisia valmennettavia, jotka ovat vuosien saatossa voittaneet yli 100 SM-mitalia. Parhaiten hänet tunnetaan kolminkertaisen olympiavoittajan Marja-Liisa Kirvesniemen valmentajana 1970- ja 1980-luvuilta. Repo toimi liikunnanopettajana Kirvesniemen kotipaikkakunnalla Simpeleellä ja havaitsi tämän lahjat jo nuorena.
Muita Revon valmennettavia ovat olleet muun muassa Erja Kuivalainen sekä hänen oma poikansa Sami Repo. Sulo Repo valittiin Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Vuoden valmentajaksi vuonna 1984, jolloin Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti kolme kultamitalia Sarajevon olympialaisissa. Omalla urheilu-urallaan Repo harrasti pika- ja keskimatkojen juoksua. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,7.
Ethan Lader
Ethan Lader on yhdysvaltalainen musiikkivideo-ohjaaja. Hän on ohjannut monien tunnettujen artistien ja yhtyeiden videoita. Lader asuu Kaliforniassa.
Sängyn reunalla
”Sängyn reunalla” on Mikko Pohjolan kappale, jolla hän kilpaili Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2014. Singlenä kappale julkaistiin 7. tammikuuta 2014. Kappale on Pohjolan itse säveltämä ja sanoittama, hän on myös sovittanut kappaleen yhdessä Jukka Immosen kanssa. Immonen on myös tuottanut kappaleen. Kappale sijoittui UMK:n toiseksi saaden viimeisessä finaalissa 19,48% annetuista äänistä.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 9. tammikuuta 2014. Ilta-Sanomat uutisoi videon olevan rohkea, sillä Pohjola esiintyy siinä ilman paitaa ja vastanäyttelijänä olevalla naisella yllään oleva toppi on läpikuultava. Videon on ohjannut Patrick Lindholm.
Baseballin World Cup 2011
Baseballin World Cup 2011 käytiin 1. – 15. lokakuuta Panamassa. Turnaus oli historian 39. ja ainakin toistaiseksi viimeinen World Cup -turnaus (aiemmalta nimeltään "Amateur World Series") baseballissa.
Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, jotka jaettiin kahteen kahdeksan joukkueen alkulohkoon, joissa pelattiin yksinkertaiset sarjat. Kummankin lohkon neljä parasta selvisi toiselle kierrokselle, jossa ne kohtasivat toisesta lohkosta jatkoon päässeet joukkueet. Samasta alkulohkosta jatkoon päässeiden joukkueiden keskinäisten otteluiden tulokset seurasivat mukana myös toisen kierroksen sarjataulukkoon. Toisen kierroksen jälkeen kaksi parasta joukkuetta selviytyi turnauksen loppuotteluun. Alankomaat voitti historian ensimmäisen World Cup -tittelin voitettuaan loppuottelussa Kuuban. Pronssiottelu peruttiin sateen takia, jolloin loppusarjassa kolmanneksi sijoittunut Kanada voitti pronssimitalit IBAF:n säännön C12 perusteella.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
"Yläindeksi tuloksen ohessa tarkoittaa pelattujen vuoroparien määrää, mikäli se poikkeaa normaalista peliajasta, 9 vuoroparia. Otteluita on lyhennetty olosuhteiden takia tai ns. Mercy rule -säännön perusteella. Jatkovuoropareja on pelattu, jos ottelu 9 vuoroparin (tai etukäteen lyhemmäksi sovitussa pelissä 7 vuoroparin) jälkeen on ollut tasan."
"Juoksuerosääntö: Jos joukkue on tappiolla vähintään 15 juoksulla pelattuaan vähintään 5 sisävuoroa tai on tappiolla vähintään 10 juoksulla pelattuaan vähintään 7 sisävuoroa, ottelu päättyy välittömästi."
World Cup -voittaja 2011
1. mestaruus
Sinol
Sinol on suomalaisen Bernerin valmistama polttoneste. Sitä myydään litran, kahden litran, neljän, kymmenen sekä kahdensadan litran pakkauksissa. Aine on denaturoitu juomakelvottomaksi. Sen sisältämät denaturointiaineet ovat:
Sinolia käytetään silti myös väärin suosittuna korvikealkoholina, mahdollisesti siksi että se ei sisällä denatoniumia denaturointiaineena.
Jussi Hämäläinen
Jussi Hämäläinen (s. 20. maaliskuuta 1989) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Hämäläinen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010, jolloin Pyrintö voitti Suomen mestaruuden. Seuranneen kauden hän pelasi I-divisioonan BC Nokiassa 0,8 pisteen ja 0,8 levypallon keskiarvoilla. Syksyllä 2014 Hämäläinen palasi pelaamaan valtakunnallisiin sarjoihin Raholan Pyrkivän I-divisioona B:hen nousseessa edustusjoukkueessa.
Antti Kaivonen
Antti Kaivonen (s. 8. heinäkuuta 1991) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Kaivonen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010 runkosarjaotteluissa KTP-Basketia ja Kauhajoen Karhua vastaan onnistuen kummassakin ottelussa kolmen pisteen heitossa. Syksystä 2013 lähtien hän on pelannut I-divisioonan BC Nokiassa.
Baseballin Viron mestaruussarja 2013
Baseballin Viron mestaruudesta kaudella 2013 pelasi neljä joukkuetta. Kiilin Pantterit voitti mestaruuden.
Loppuotteluissa Kiilin Pantterit voitti OlsStarsin suoraan kahdessa ottelussa juoksuin 16–14 ja 30–14. Pronssiotteluissa Kostivere Amigos voitti ensimmäisen ottelun selvästi 12–1, mutta Tallinna Pesapalliklubi vei kaksi seuraavaa lukemin 12–6 ja 16–14.
Miikka Marttinen
Miikka Marttinen (s. 12. huhtikuuta 1992) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Marttinen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa vuosina 2009–2012 yhteensä viidessä pääsarjaottelussa ja seuran reservijoukkueessa. Hän saavutti Pyrinnössä Suomen cupin hopeaa joulukuussa 2009. Sammon keskuslukiosta ylioppilaaksi valmistunut Marttinen siirtyi opiskelemaan Jyväskylään ja siirtyi vuodenvaihteessa 2012–2013 Säynätsalon Riennon I-divisioona A -joukkueeseen. Syksystä 2013 lähtien hän on edustanut I-divisioona B:n BC Jyväskylää. A-nuorten maaotteluita Marttiselle kertyi 21 kappaletta 3,4 pisteen keskiarvolla.
Toukokuussa 2018 Marttinen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Korihaiden kanssa.
Riku Liljeberg
Riku Liljeberg (s. 15. kesäkuuta 1984) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Liljeberg pelasi Suomen pääsarjaa kasvattajaseurassaan yhteensä viiden kauden ajan. Kaudella 2008–2009 Pyrintö ja Liljeberg saavuttivat SM-pronssia. Lisäksi hän pelasi I-divisioonassa Korikobrissa kolmen kauden ajan.
Isonzon taistelut
Isonzon taistelut olivat osa ensimmäistä maailmansotaa. Ne käytiin Isonzojoella (slov. "Soča"), joka oli silloin kokonaan Itävalta-Unkarin alueella. Ne olivat keskeinen osa Italian rintamaa. Taistelujen osapuolina olivat Itävalta-Unkarin ja Italian joukot. Italia yritti hyökätä vuodesta 1915 alkaen peräti 11 kertaa murtaakseen turhaan vastustajan rintaman. Kahdestoista Isonzon taistelu käytiin vuonna 1917, jolloin Saksan keisarikunta yhdessä Itävallan kanssa voitti italialaiset perusteellisesti. Rintama siirtyi silloin länteen Piavelle.
Isonzon taistelut käytiin toistuvissa rankkasateissa ja tulvissa ja ne olivat sangen veriset. Uhreja oli yhteensä arviolta puolisen miljoonaa kaatunutta. Itävallan joukot menettivät noin 200 000 ja Italia noin 300 000 miestä. Silti on arvioitu, että niiden taktinen merkitys oli vähäinen.
Gustave Whitehead
Gustave Whitehead (synt. Gustav A. Weißkopf, 1. tammikuuta 1874 Leutershausen, Saksa – 10. lokakuuta 1927 Bridgeport, Connecticut) oli saksalaissyntyinen ilmailupioneeri, joka mahdollisesti suoritti ensimmäisen motorisoidun, miehitetyn lennon.
Vuonna 1887 Gustave ja hänen kaksi veljeään – Nicholas and John – jäivät orvoiksi ja siirtyivät asumaan isovanhempiensa luokse Ansbachiin. Vuotta möyhemmin hän jätti Euroopan ja matkasi laivalla Brasiliaan, jossa hän vietti seuraavat vuodet töitä tehden.
Vuonna 1893 Whitehead saapui Yhdysvaltoihin. Vuonna 1897 Whitehead avioitui Louisa Tuban kanssa New Yorkin Buffalossa. Seuraavana vuonna heille syntyi ensimmäinen lapsi.
Väitetty ensilento tapahtui Fairfieldissä Connecticutissa lähellä Bridgeportia 14. elokuuta 1901 yksitasoisella "No. 21" -nimisellä ilma-aluksella, jonka lempinimi oli "Condor". Tapahtumasta ei ole tiedossa olevia valokuvia. Tapauksella oli tiettävästi kuitenkin muutamia silminnäkijöitä ja siitä raportoitiin useissa lehdissä.
8. maaliskuuta 2013 arvostettu ilmailualan julkaisu "Jane's All the World's Aircraft" tunnusti Whiteheadin tehneen "historian ensimmäisen ohjatun, miehitetyn, yhtäjaksoisen lennon moottoroidulla, ilmaa raskaammalla ilma-aluksella." Ainakin ilmailuhistorioitsijat John Brown ja professori A. Zahm, professori J. Crane sekä fysiikan professori John J. Dvorak jakavat julkaisun käsityksen.
26. kesäkuuta 2013 astui Connecticutissa voimaan laki, jonka mukaan Whiteheadin saavutusta juhlitaan virallisena ensilentona.
Vuoriviidakkohaukka
Vuoriviidakkohaukka ("Leucopternis princeps") on haukkojen heimon viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Perussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta sen määrän arvioidaan olevan vähenemässä elinalueiden häviämisen vuoksi.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät.