hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Turku 1300-luvulla
1300-luvulla Turun asema kaupunkina vahvistui. Turun tuomiokirkko vihittiin käyttöön kesäkuussa 1300. On tosin epäselvää, missä määrin nykyisen kivi- ja tiilikirkon osia kuului tällöin vihittyyn rakennukseen, joka joidenkin tutkijoiden mielestä saattoi olla puuta. Turun kaupungin perustamisesta ei ole säilynyt varsinaista perustamiskirjaa, jossa kaupungille myönnettäisiin kaupunkioikeudet. Turun pormestareista, raadista ja raadinkokouksista on olemassa varmat todisteet vuodelta 1324. Turusta kaupunkina on myös maininta jo vuodelta 1309.
Ruotsi yritti 1300-luvun alkupuoliskolla ulottaa valtaansa suuremmalle alueelle ja ajanjakso sisälsikin jatkuvia sotia, ryöstöretkiä ja rajakahakoita, joissa osapuolet pyrkivät joko laajentamaan tai puolustamaan omaa nautinta-aluettaan ja valtapiiriään. Turkua tämä vaihe kosketti etenkin vuonna 1318, jolloin novgorodilaiset joidenkin tulkintojen mukaan polttivat kaupungin niin, että ainoastaan Turun linna säästyi tuholta. Pähkinäsaaren rauhassa vuonna 1323 määriteltiin Ruotsin ja Novgorodin välinen raja.
Turku oli pitkään Suomen merkittävin myös kaupankäynnin saralla. Se lukeutui keskiajalla Hansaliiton kaupan ja merenkulun piiriin. 1300-luvulla kaksi kolmasosaa kaupungin porvareista oli saksalaisia, mutta vähitellen kotimaisten porvarien osuus kasvoi. Kauppiailla oli useita yhteisöjä, kiltoja, joiden kiltataloissa juhlinta saattoi yltyä varsin riehakkaaksi. Vilkkaat kauppasuhteet kohdistuivat etenkin Tukholmaan ja Tallinnaan, mutta myös Pohjanmaalle, Novgorodiin ja Itämeren etelärannikon suurin hansakaupunkeihin. Hämeeseen kulki Turusta tunnettu maantie, Hämeen Härkätie. Viipuriin vei Suuri Rantatie, joka sittemmin tunnettiin Kuninkaantienä.
Lännenvihermamba
Lännenvihermamba ("Dendroaspis viridis") on Afrikasta kotoisin oleva käärme. Lännenvihermamba on erittäin nopealiikkeinen ja tappavan myrkyllinen. Se kuuluu maailman kymmenen myrkyllisimmän käärmelajin joukkoon, mutta ei ole yhtä myrkyllinen kuin mustamamba. Lännenvihermamba syö ravinnokseen lintuja, nisäkkäitä ja liskoja. Se asuu yleensä puissa. Lännenvihermamba on kotoisin Länsi-Afrikasta mukaan lukien Liberian ja Norsunluurannikon. Se kasvaa noin kaksi metriä pitkäksi. Sillä on suuret vihreät suomut, joissa on musta reuna. Suomut sen pitkässä hännässä ovat keltaisia ja niissäkin on musta reuna. Se on pääasiassa päiväeläin, mutta voi saalistaa myös öisin. Sen luonnollista ravintoa ovat linnut, liskot ja nisäkkäät. Lännenvihermamballe hyvin läheistä sukua ovat vihermamba, jamesoninmamba ja mustamamba.
Kustaa Aadolfin kirkko (Iisalmi)
Iisalmen Kustaa Adolfin kirkko eli Iisalmen vanha kirkko on 1780 käyttöön otettu puinen ristikirkko Iisalmessa. Museoviraston on luokitellut kirkon valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Ennen vuoden 1970 alussa tapahtunutta kunta- ja seurakuntaliitosta Kustaa Aadolfin kirkko oli Iisalmen maaseurakunnan kirkkona, kun taas kaupunkiseurakunta käytti vuonna 1934 valmistunutta uutta kirkkoa.
Iisalmen kirkkopitäjä on muodostettu 1620 Kuopion emäseurakunnan pohjoisosista. Aluksi se käsitti koko Ylä-Savon alueet, mutta myöhemmin siitä on erotettu kappeleiksi nykyiset Kiuruveden, Lapinlahden, Pielaveden, Sonkajärven ja Vieremän seurakunnat.
Iisalmen Kustaa Adolfin kirkko eli Iisalmen vanha kirkko on seurakunnan kolmas kirkkorakennus. Ensimmäinen tuhoutui tulipalossa 1700 ja toinen, muodoltaan ristikirkko, purettiin huonon kuntonsa vuoksi nykyisen kirkon valmistuttua.
Puista kirkkoa varten saatiin piirustukset Tukholman yli-intendentinvirastosta ja vuonna 1778 aloitetut rakennustyöt tehtiin kalajokelaisen kirkonrakentaja-rakennusmestari Simon Jylkkä-Silvénin johdolla vuosina 1779–1780. Kirkko vihittiin käyttöön 5. maaliskuuta 1780.
Kellotapuli on 1700-luvun puolivälistä, mutta tarkkaa rakentamisvuotta ei tiedetä. Vuonna 1752 tapuli tervattiin rakennusmestari Anders Brovallin johdolla, ja Mikael Toppelius maalasi sen vuonna 1756.
Kirkkoa on kunnostettu useaan otteeseen. Vuonna 1876 kirkkoa kunnostettiin sisä- ja ulkoarkkitehtuuriltaan ja sisustukseltaan arkkitehti F. A. Sjöströmin laatiman ehdotuksen mukaisesti, jolloin muun muassa sisäholvi purettiin. Vuonna 1927 kirkkoa muutettiin ja sisustusta uusittiin Rafael Blomstedtin suunnitelmien mukaan. Sen jälkeen kirkossa tehdyt muutokset ovat vähäiset.
Kirkon pohjoispuolella sijainnut kirkkoherranpappila siirrettiin Helsingin Seurasaaren ulkomuseoon. Pappilasta jäi jäljelle koivukuja ja suuri kivinavetta.
HMCS Bonaventure
HMCS Bonaventure oli Kanadan laivastossa palvellut Majestic-luokan lentotukialus. Kanada osti 1952 keskeneräisenä telakalla seisseen "HMS Powerfulin" Britannialta. Alus oli laskettu vesille helmikuussa 1945, minkä jälkeen se oli vain odotellut päätöstä kohtalostaan.
Aluksen rakennetta muutettiin ja sille rakennettiin 8 asteen viistokansi, höyrykatapultit sekä vakautettu peililaskeutumisjärjestelmä. Alukselle asennettiin kaksiputkiset 3 tuuman 50 kaliiperin ilmatorjuntatykit neljälle runkoon valmistetulle hyllylle poiketen muista luokkansa aluksista. Hyllyt levensivät aluksen kokonaisleveyden 128 jalkaan. Kannelle asennettiin myös jarruvaijerit.
Aluksen komentosilta suunniteltiin uudelleen, jolloin se samalla valmistui savuhormin ympärille aluksen oikealle puolelle. Sillan yläpuolelle rakennettiin korkea verkkorakenteinen masto alkuperäisen kolmijalkaisen tilalle. Mastoon asennettiin yhdysvalloista hankitut SPS-10-pintamaalitutka, SPS-12-ilmamaalitutka ja SPS-8-korkeudenilmaisututka..
Alus otettiin 17. tammikuuta 1957 Kanadan laivaston palvelukseen "HMCS Bonaventurena". Kanada kääntyi ainoastaan Yhdysvaltojen puoleen hankkiessaan lentokaluston tukialukselleen. Lento-osastoksi hankittiin 30. marraskuuta 1955 -16. kesäkuuta 1958 Yhdysvaltain laivaston Quesant Pointin varikolta Rhode Islandilta 39 kpl McDonnell F2H-3 Banshee -suihkuhävittäjiä, jotka mahdollistivat rajallisen joka sään ilmapuolustuskyvyn lentotukialukselle. Lisäksi hankittiin laivue kaksimoottorisia Grumman Tracker -sukellusveneentorjuntalentokoneita sekä pieni määrä Sikorsky HO4S-3 -sukellusveneentorjuntahelikoptereita. Trackerit valmistettiin lisenssillä Kanadassa, jolloin ne saivat tyyppimerkinnäkseen CS2F-1 ja kehittyneempi versio CS2F-2. HO4S-3-helikopterit korvattiin 1960-luvun alussa American HSS-2 Sea Kingeillä, joista pari toimitettiin Yhdysvalloista ja loput koottiin Kanadassa.
Viimeiset 11 Bansheeta poistettiin palveluskäytöstä 12. syyskuuta 1962, jolloin hankittiin lisää Trackereita. Alus muuttui samalla sukellusveneentorjunta-alukseksi.
Aluksella toteutettiin modernisointi 1960-luvun lopulla, jolloin se oli Davies Shipbuildingin telakalla. Modernisoinnin yhteydessä sille asennetiin Fresnel-laskeutumisjärjestelmä sekä kanneltaputoamisverkot. Aluksen ilmatorjuntatykit korvattiin neljällä yksiputkisilla kolmituumaisilla ja etummaiset hyllyt poistettiin merenkulkuominaisuuksien parantamiseksi.
Alus palveli, kunnes se poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1970 hieman modernisoinnin jälkeen. Alus myytiin romutettavaksi.
INS Vikrant
INS Vikrant ()(aiemmin HMS "Hercules") oli Intian laivaston Majestic-luokan lentotukialus. Aluksen köli laskettiin 12. marraskuuta 1943 Vickers-Armstrongin Tynen telakalla, ja se laskettiin vesille 22. syyskuuta 1945.
Aluksen viimeistely suoritettiin Belfastissa, mutta rakentaminen keskeytettiin toisen maailmansodan päätyttyä, jolloin se jäi odottamaan tulevaa kohtaloaan. Aluksen viirinumero vaihdettiin R11:stä R49:ään.
Intian hallitus osti tammikuussa 1957 aluksen ja aluksen rakentamista jatkettiin Harland and Wolffin telakalla Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Samalla alus modernisoitiin, jolloin sille rakennettiin viistokansi ja asennettiin höyrykatapultit. Samoin aluksen siltarakenteita muutettiin ja tehtiin runsaasti vähäisempiä muutoksia. Alukseen asennettiin täydellinen ilmastointi ja tutkat tyyppejä 277Q/293Q.
Intian Yhdistyneiden kuningaskuntien suurlähettiläs Vijayalakshmi Pandit vastaanotti 4. maaliskuuta 1961 aluksen ja nimesi sen INS "Vikrantiksi", vaikka alus oli edelleen Belfastissa. Aluksen ensimmäiseksi päälliköksi määrättiin kapteeni Pritam Singh.
INS "Vikrant" liitettiin 3. marraskuuta 1961 Bombayssa virallisesti Intian laivastoon, kun aluksella vierailivat pääministeri Jawaharlal Nehru sekä muita korkea-arvoisia vieraita.
Aluksen laivueiden kalustoksi hankittiin aluksi 24 Hawker Sea Hawk FGA.6 -hävittäjäpommittajaa 300. laivue muodostamiseksi heinäkuussa 1960 ja 12 Breguet Alize -sukellusveneentorjuntakonetta 310. laivueen muodostamiseksi.
Pakistan väitti vuonna 1965 upottaneensa "Vikrantin", vaikka alus oli tosiasiassa kuivatelakalla huollettavana.
"Vikrant" osallistui taisteluihin Pakistania vastaan 1971. Aluksen Sea Hawkit hyökkäsivät rannikkoliikennettä ja muita -kohteita Chittagongin alueella, ja Alizet suorittivat miinoitus- ja pommituslentoja.
"Vikrant" siirrettiin 1979 modernisoitavaksi, jonka aikana alukselle asennettiin uusi voimanlähde. Alus palasi palvelukseen 3. tammikuuta 1982. Alus oli uudelleen modernisoitavana joulukuusta 1982 helmikuuhun 1983, jolloin alus muutettiin operoimaan Sea Harrier -koneilla, jotka korvasivat Sea Hawkit. Aluksella palvelleet Alizet poistettiin vuonna 1989 palveluksesta, minkä jälkeen alukselle asennettiin hyppyri.
"Vikrant" oli Intian ainoa tukialus yli kahdenvuosikymmenen ajan, mutta 1990-luvun alussa alus todettiin auttamattomasti vanhentuneeksi sen heikon kunnon vuoksi. Aluksen huoltokaan ei mahdollistanut sen toimimista avomerellä. "Vikrant" poistettiin palveluksesta 31. tammikuuta 1997.
Alus huollettiin, ja se sijoitettiin museoalukseksi Mumbaihin. Se on ainoa säilynyt toisen maailmansodan aikainen brittiläinen lentotukialus.
Claudia Liliana González
Claudia Liliana González (s. 1969 Cali, Kolumbia) on kolumbialainen näyttelijä.
González opiskeli aluksi arkkitehtuuria, mutta päätti ryhtyä näyttelijäksi osallistuttuaan muutamille näyttelemisen kursseille. Vuoteen 1994 asti hän näytteli pienissä televisiorooleissa, kunnes hän sai Daniela Reyesin roolin menestyneessä telenovelassa "Café con aroma de mujer". Mentyään naimisiin González jätti näyttelemisen, mutta tauko jäi lyhyeksi sillä hän palasi vuonna 1998 telenovelaan "Amores como el nuestro". Vuodesta 2009 lähtien hän on näytellyt Lina Vargasin roolissa telenovelassa "Bermúdez".
Iisalmen uusikirkko
Iisalmen uusikirkko tai Pyhän Ristin kirkko on arkkitehti Eino Pitkäsen suunnittelema kirkko Iisalmessa. Vuonna 1933 aloitettiin rakennustyöt, ja kirkko vihittiin 14. lokakuuta 1934. Kirkko on päätytornillinen basilika. Tiilestä ja betonista rakennettu kirkko edustaa klassismiin perustuvaa uusasiallisuutta, joka jo muistuttaa funktionalismia vaaleine seinäpintoineen.
Alttaritaulu on taiteilija Uuno Eskolan tekemä mosaiikkiteos ja esittää Ristiinnaulittua.
Pontema
Pontema on melko pieni järvi Utajärven kunnan Yli-Utoksen kylässä, joka on Sanginkylän sivukylä. Järvelle on yhteys myös Särkijärveltä ja Juorkunasta.
Järvi sijaitsee Yli-Utokselta linnuntietä koilliseen noin viiden kilometrin päässä Utosjoen pohjoispuolella. Sinne menee metsäautotie sekä Yli-Utoksen että Särkijärven suunnalta. Järven laskujoki Pontemanoja laskee Utosjokea myöten Oulujokeen. Pienempi Montosenoja laskee lounaaseen suolle.
Pontemaa ympäröivät joidenkin pienten rämeiden ohella kankaat ja se onkin ollut usean savottatyömaan ympäristönä. Metsäautotiet kiertävät lähes koko järven ympäri. Lähellä järveä, Kettusenkankaan laidalla Pontemanojan varrella on edelleen suuren kämppäkartanon alue päärakennuksineen ja vanhoine hevostalleineen.
Järvi on melko matala ja rannoiltaan ruohottunut, mutta kirkasvetinen ja ympäröivien kangasmaiden takia osin hiekkarantainen. Järven kaloina ovat tyypilliset hauki, ahven ja särki. Pohjoispuolen Tulilahdessa on pieni luoto, etelälaidan niemet on kartassa nimetty Papinniemeksi, Kokkoniemeksi ja Saunaniemeksi. Entisaikojen metsäsaunoihin järven tienoilla viittaa myös järven länsirannan kankaan nimi Kestin Saunamaa ja siitä hieman luoteeseen oleva Lantonukonsaunamaa. Lantto-niminen talo sijaitsi Sanginkylässä Pontemasta kymmenisen kilometriä suoraan länteen. Pontemanhillikko-niminen suo samalla järven laidalla taas kertoo järveä ympäröivien rämeiden olleen hyviä hillan poimintapaikkoja.
William David Sanders
William David "Dave" Sanders (22. lokakuuta 1951 – 20. huhtikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen tietotekniikan opettaja Columbinen lukiossa, Coloradossa. Hän toimi myös tyttöjen koripallo -ja softballjoukkueen valmentajana. Sanders tuli tunnetuksi evakuoidessaan yli 100 oppilasta koulussa sattuneessa verilöylyssä. Hän kuitenkin kuoli samana päivänä ehtimättä pelastaa itseään. Hän oli 47-vuotias.
Kun ampujat saapuivat, kahvila oli melkein tyhjä. Sanders kiiruhti yläkertaan pelastamaan oppilaita piilottamalla heitä luokkahuoneisiin, kunnes Dylan Klebold ampui häntä takaaltapäin. Hän osui Sandersiä rintaan, olkapäihin, päähän ja kaulaan. Kaksi opettajaa raahasi hänet kemianluokkaan, missä hän kuoli verenhukaan ehtimättä saada apua.
Sandersistä tuli kuolemansa jälkeen koulun sankari ja koulun koripallojoukkue nimettiin hänen mukaansa.
Jim (makeinen)
Jim on Fazerin valmistama täytesuklaapatukka, jota myydään 14 gramman kokoisena. Jim tuli myyntiin vuonna 1958. Se kuuluu siis Fazerin ensimmäisiin suklaapatukoihin. Jimin täyte sisältää vaahdotettua marmeladia ja munanvalkuaista.
Sally Pearson
Sally Pearson (o.s. McLellan, s. 19. syyskuuta 1986 Sydney) on australialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, jonka päälaji on 100 metrin aitajuoksu.
Pearson voitti vuonna 2003 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa kultaa 100 metrin aitajuoksussa ja sijoittui 200 metrillä viidenneksi sekä juoksi Australian viestijoukkueessa, joka hylättiin alkuerissä. Pariisin MM-kilpailuissa hän oli myös mukana viestijoukkueessa, joka jäi alkueriin. Vuonna 2004 hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssille 100 metrillä ja neljänneksi 100 metrin aitajuoksussa sekä viidenneksi 4×100 metrin viestissä.
Pearson sai Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 pronssia 4×100 metrin viestissä, sijoittui seitsemänneksi 100 metrillä ja kaatui 100 metrin aitajuoksun loppukilpailussa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän selviytyi sekä 100 metrillä että 100 metrin aitajuoksussa välieriin. Pikaviestissä Australian joukkue jäi alkueriin. Pekingin olympialaisissa 2008 Pearson juoksi 100 metrin aitajuoksussa hopealle. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui viidenneksi.
Pearson voitti maanosien cupissa 100 metrin aitajuoksun 2010. Saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän sai kultaa 100 metrin aitajuoksussa ajalla 12,67. Hän voitti alun perin myös 100 metrin juoksun, mutta hylättiin englantilaisten tekemän protestin jälkeen varaslähdön takia. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Pearson juoksi välierissä uuden Oseanian ennätyksen ja kautta aikain viidenneksi parhaan ajan 12,36. Samana päivänä loppukilpailussa hän paransi aikaansa toistamiseen voitettuaan maailmanmestaruuden kautta aikain neljänneksi parhaalla ajalla 12,28. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti maailmanmestaruuden ajalla 7,73. Samana vuonna hän voitti Lontoon olympialaisissa kultaa olympiaennätyksellä 12,35.
Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Pearson sijoittui 100 metrin aitajuoksussa hopealle ajalla 12,50. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sai hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,85. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 ajalla 12,67. Pearson ei osallistunut Pekingin MM-kilpailuihin 2015 ja Rion olympialaisiin 2016 loukkaantumisten takia. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 12,59. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 60 metrin aitojen välierissä.
Pearson pitää hallussaan 100 metrin aitajuoksun Oseanian ennätystä 12,28 s. Hän on voittanut Australian-mestaruuden 100 metrillä vuosina 2005–2007, 2009, 2011 ja 2014, 200 metrillä vuonna 2011 sekä 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2005–2007, 2009, 2011, 2014–2015 ja 2017–2018.
Sally McLellan avioitui vuonna 2010 Kieran Pearsonin kanssa ja vaihtoi sukunimekseen Pearson.
Paulão (jalkapalloilija, 1985)
Paulão (oik. Paulo Eduardo Rodrigues Lima, s. 16. lokakuuta 1985 Florianópolis, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa PoPaa. 187 senttimetriä pitkän Paulãon pelipaikka on keskuspuolustaja.
Loukkaantuneen Juha Luoman korvaajaksi hankittu Paulão siirtyi PoPaan 30. heinäkuuta 2009 allekirjoittaen loppukauden kattavan sopimuksen, johon sisältyy optio seuraavasta kaudesta.
Turku 1600-luvulla
1600-luvun Turku, oli aiempia vuosisatoja rauhallisempi. Vielä Ruotsin sisällissota 1590-luvulla toi rauhattomuutta Turkuun, mutta 1600-luvulla kaupunki ei enää joutunut taistelutantereeksi. 1600-luvulla Turun asema laajan alueen keskuksena korostui entisestään, kun sinne perustettiin lukuisia uusia hallinto- ja koululaitoksia. Lääninhallitus kaupunkiin perustettiin vuonna 1617, Turun hovioikeus 1623, lukio 1630 ja Turun akatemia, Suomen ensimmäinen yliopisto, vuonna 1640. Ruotsi sai Itämeren alueella itselleen suurvalta-aseman, kun muut valtiot olivat 1600-luvun alun aikana heikentyneet.
Valistunut hallitsija kuningatar Kristiina antoi käskyn perustaa Turkuun Suomen ensimmäinen yliopisto, Turun akatemia, vuonna 1640. Hanketta tukivat vahvasti myös kenraalikuvernööri Pietari Brahe ja Turun piispa Isaacus Rothovius. Suurvaltakaudella koulutukseen ja sivistykseen alettiin kiinnittää Ruotsissa aiempaa enemmän huomiota.
Turun Akatemia oli Ruotsin kolmas yliopisto. Pohjoismaiden vanhinta, Uppsalan yliopistoa kehitettiin, ja kruunu perusti uusia yliopistoja Turun ohella Tarttoon (1632) ja Lundiin (1666). Turussa yliopiston perustaminen toteutettiin käytännössä muuttamalla Turun kymnaasi yliopistoksi ja nimittämällä useimmat sen opettajat professoreiksi. Uuden yliopiston avajaiset pidettiin 15. heinäkuuta 1640.
Turun noin 3 000 hengen väestöä eivät enää 1600-luvulla muodostaneet ainoastaan papit, kauppiaat, käsityöläiset ja palvelijat, vaan myös ensimmäistä kertaa suuri joukko virkamiehiä, opiskelijoita ja yliopiston henkilökuntaa. Ensimmäinen Suomeen nimitetty kenraalikuvernööri otti kaupungin asuinpaikakseen 1620-luvulla. Sittemmin kreivi Pietari Brahe toimi Suomen kenraalikuvernöörinä vuosina 1637–1640 ja 1648–1654 tehtävänään alueen hallinnon hoitaminen. Tätä tehtävää varten Turun linnassa oli kenraalikuvernöörin virasto.
Leväsentie
Leväsentie on Kuopiossa kulkeva kulkuväylä. Tien pituus 4,3 kilometriä, ja se on osa seututietä 553. Tie on 1+1 kaistainen, mutta sillä on erittäin lyhyitä nelikaistaisia osuuksia: Tasa­vallan­kadun risteys, noin 100 metriä ja Kolmisopentien/Rauhalahdentien risteys, noin 100 metriä. Tiellä on kolme liikennevalo-ohjattua risteystä.
Tiellä kulkevat seuraavat linja-autonumerot: 20, 21 ja 27.
S4 league
S4 League on Pentavisionin kehittämä kolmannen persoonan ammuntapeli, jota pelataan online-moninpelinä. Euroopassa S4 Leagueta isännöi Alaplaya (avoin myös Euroopan ulkopuolelle) ja Koreassa Pmang.
Pelin nimen osa "S4" viittaa sanoihin Stylish, eSper, Shooting ja Sports. eSperillä viitataan "kykyihin", mitä hahmoilla on pelin virtuaalimaailmassa.
Käyttövapaus
Käyttövapaus tarkoittaa omistajan oikeutta käyttää esinettä ja oikeutta vaatia, etteivät sivulliset estä tai häiritse esineen käyttöä. Omistusoikeuteen kuuluu omistajan kompetenssi, dynaaminen suoja ja omistajanhallintaoikeus, joka muodostuu käyttövapaudesta ja staattisesta suojasta. Käyttövapaus ei voi olla samanaikaisesti usealla henkilöllä tai oikeushenkilöllä, paitsi jos kyseessä on yhteisomistus. Käsitettä käytetään myös muiden kuin esineen omistajan käyttöoikeudesta. Esimerkiksi käyttö- ja vuokraoikeuden haltija saa käyttää esinettä säädösten ja asianomaisten sopimusten määrittämin tavoin.
Käyttövapauden suojaa voidaan saada omistajankanteella, vahingonkorvauskanteella, turvaamistoimilla, virka-avulla ja esittämällä rangaistusvaatimus. Käyttövapauden rajoitukset koskevat tavallisesti kiinteistöjä. Tällaisia rajoittavia säännöksiä sisältyy ympäristö-, kaavoitus- ja rakennuslainsäädäntöön. Kiinteistöjen käyttöä rajoittavat muun muassa maa-aineslaki, metsälainsäädäntö, jätelaki, terveydensuojelulaki, luonnonsuojelulaki ja muinaismuistolaki sekä jokamiehenoikeus.
Kiinteistön vaihto
Kiinteistön vaihto on kiinteistön luovutustoimi, jossa vastikkeen pääosan muodostaa toinen kiinteistö. Kiinteistön kauppa on vastikkeellinen luovutus, jossa muu kuin kiinteä omaisuus muodostaa vastikkeen pääosan. Kiinteistönvaihto on melko harvoin käytetty toimenpide, mutta sitä tarvitaan esimerkiksi maatilojen tilusjärjestelyissä ja toteutettaessa kaavajärjestelyjä. Kiinteistönvaihtoon sovelletaan soveltuvin osin kiinteistön kauppaa koskevia säännöksiä kaupan muodosta, saannonmoitteesta ja kaupanvastuusta. Vaihtoon ei kuitenkaan sovelleta etuosto-oikeutta. Pelkässä kiinteistönvaihdossa osapuolet yleensä edellyttävät, että kiinteistöt ovat samanarvoiset. Useimmiten toinen sopijapuoli joutuu maksamaan myös muuta vastiketta, kuten rahaa tai osakkeita, välirahana arvojen erotuksen verran.
Esirukous
Esirukous on rukous toisen ihmisen, ihmisryhmän tai asian puolesta. Kristillisten kirkkojen jumalanpalveluksissa on kirkon alkuajoista lähtien luettu esirukouksia kirkon, seurakunnan, papiston, valtakunnan ja sen hallitsijan, köyhien, sairaiden, leskien, orpojen, maailmanrauhan, sadon ja suotuisten ilmojen puolesta.
Raamatussa jo Abraham rukoili kuningas Abimelekin puolesta ja Jumala päästi tämän kirouksesta. Vanhassa testamentissa esirukous oli etenkin profeettojen tehtävä. Uudessa testamentissa kehotetaan pitämään esirukouksia kaikkien ihmisten ja kaikkien vallanpitäjien puolesta, jotta tyyni ja rauhallinen elämä mahdollistuisi.
Aksios
Aksios (, ) on ortodoksisessa kirkossa pappeuteen vihittäessä käytetty huudahdus.
Kheirotonian ja kheirotesian toimittamiseen kuuluu oleellisena osana se, että vihkivä piispa varmistaa kohta kohdalta vihittävän otollisuuden: joka kerta kun vihittävää puetaan toimitusvaatteisiin, piispa näyttää kyseisen vaatteen kirkkokansalle ja papistolle sekä lausuu kysyvään sävyyn: "Aksios". Tähän vastataan: "Aksios, aksios, aksios!", jonka jälkeen kyseinen vaate puetaan. Koko toimituksen jälkeen sama toistetaan vielä kerran ja uusi vihitty on valmis tehtäviinsä. Igumeniaa vihittäessä sana kuuluu ""Aksia""
Samoin silloin kun toimitetun piispan tai papin vaalin tulos luetaan julki, piispa tai vanhin läsnä olevista papeista lausuu: "Aksios", johon vastataan kolminkertaisesti.
Helene (nimi)
Helene on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, Helena-nimen muunnelma. Suomessa on heinäkuun 2017 loppuun mennessä ollut kirjoilla 2 090 Helene-nimistä naista ja alle viisi miestä Nimeä ei tässä muodossa esiinny suomalaisessa almanakassa, mutta Helenan nimipäivä on 31. heinäkuuta.
Ranskassa nimi kirjoitetaan "Hélène", mutta sen loppu-e:tä ei lausuta.
Heinäperhoset
Heinäperhoset ("Satyrinae") on täpläperhosten ("Nymphalidae") alaheimo, joka joskus luetaan omaksi heimokseen. Heinäperhosia tunnetaan maailmanlaajuisesti yli 2400 lajia. Uusimpien tutkimusten mukaan ne eivät välttämättä muodosta monofyleettistä ryhmää.
Heinäperhosilla on hyvin vähän koko ryhmää yhdistäviä ulkoisia tuntomerkkejä. Käytännössä tällaisia ovat etusiipien tyviosan voimakkaasti laajentuneet siipisuonet, takasiipien diskaalisaran sulkeutuminen sekä perhosen keskiruumiin sivujen anepisternum-levyn pieni koko. Toukkien peräpää on kaksihaarainen. Alaheimon lajit ovat yleensä pieniä tai keskikokoisia päiväperhosia, joiden siivet ovat ruskeansävyiset – vain harvoilla lajeilla siniset, valkoiset tai läpinäkyvät – ja siivissä on tyypillisiä silmätäpläkuvioita, joiden määrä vaihtelee suuresti lajista ja joskus yksilöstäkin riippuen. Heinäperhoset ovat yleensä melko hyviä lentäjiä, mutta ne eivät liitele lentonsa aikana, kuten monet muut täpläperhosten heimon lajit. Lento on usein poukkoilevaa ja tanssahtelevaa. Useimmat heinäperhoset vierailevat kukilla mettä imemässä.
Monista muista täpläperhosryhmistä poiketen heinäperhosten lajimäärä on suuri sekä tropiikissa että lauhkeilla alueilla. Heimon levinneisyys on kosmopoliittinen ja joillakin eristyneillä alueilla, kuten Uudessa Seelannissa, Uudessa Kaledoniassa ja Fidžillä, tavataan alueille endeemisiä heinäperhossukuja.
Nimensä mukaisesti monen lajin toukkien ravintokasveina ovat eri heinälajit, mutta joukkoon kuuluu myös joitakin kaksisirkkaisilla kasveilla eläviä lajeja. Joillakin lajeilla esiintymisrunsaus vaihtelee vuodesta riippuen erikoisella tavalla: esim. eräät lajit voivat puuttua lennosta kokonaan parillisina vuosina, ja parittomina vuosina ne taas ovat lennossa. Tämä johtuu siitä, että toukan kehitys vie kaksi vuotta aikaa.
Suomesta on tavattu 22 heinäperhoslajia.
Nuoret siivet
Nuoret siivet on Reino & The Rhinos -yhtyeen huhtikuussa 2009 julkaistu EP. EP on julkaistu Backstage Alliance -levy-yhtiön kautta.
Tähän tyyliin
Tähän tyyliin on Reino & The Rhinos -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Albumi on julkaistu Backstage Alliance -levy-yhtiön kautta 2. huhtikuuta 2008.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 29, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Fabulous Four
Fabulous Four oli vuosina 1964–1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtye sai alkunsa, kun kaksi The Sharks -yhtyeessä soittanutta kaveria, Ulf Arvidsson (kitara ja laulu) ja Björn Magnusson (kitara ja laulu), lyöttäytyivät yhteen kahden entisen The Beatmakers -yhtyeen jäsenen Lalla Hanssonin (basso ja laulu) ja Jan Sandelinin (rummut) kanssa. Levytyssopimus syntyi heti seuraavana vuonna Fontana-nimisen levy-yhtiön kanssa ja yhtye teki ensisinglen ”I still love you / Boom boom”, joka ei vielä kuitenkaan menestynyt. Yhtyeeltä ilmestyi vielä pikkuhitti ”After all”, jonka jälkeen alkoi yhtyeen menestyskausi, sillä tämän jälkeen Ruotsin listan ensimmäiseksi nousi ”Puff the Magic Dragon”, joka on alun perin Peter, Paul and Maryn menestyshitti. Levyllä kosketinsoitinta soittaa vierailevana jäsenenä Hep Starsin Benny Andersson. Tämän jälkeen Ruotsin listoille nousivat vielä ”Island in the sun” (viides lista), ”Rhythm of the rain” (seitsemäs lista) ja ”Don’t go out into the rain” (neljäs lista).
The Hounds
The Hounds oli vuosina 1965–1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen perusti Henrik Salander (kitara), joka tapasi Jan Ahlénin (laulu), joka ehdotti kavereitaan Lars Wallanderia (kitara ja laulu) ja Janne Önnerudia (rummut) mukaan. Mukaan saatiin vielä Jan Bråthe (basso ja laulu) ja The Hounds oli syntynyt. Vuoden kuluttua yhtye teki kaksi ensimmäistä levyään "Very last day" ja "Exodus". Vuonna 1967 yhtye levytti cover-kappaleen "The Lion Sleeps Tonight" joka nousi listan ensimmäiseksi. Tämän jälkeen ilmestyivät vielä coverit "Sealed with a kiss", "A Summer song", "I’ll take you where the music’s playin’" ja "The Gipsy cried".
The Shamrocks
The Shamrocks oli vuosina 1962 – 1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen perustivat Göran Andersson (kitara), Jan Granaht (kitara), Bernt Ek (basso) ja Björn Wrangert (rummut). Kun rautalanka vaihtui laulettavaan beat–musiikkiin, laulusolistiksi tuli Dick Emretzon. Muutaman vuoden kuluttua Andersson ja Ek jättivät yhtyeen ja heidän tilalleen saapuivat Jimmy Lindskog (kitara ja laulu) sekä itävaltalainen Dieter Feichtinger (basso ja laulu). Tämän myötä Granaht ja Wrangert alkoivat myös laulaa. Vaihdettuaan tyyliä yhtye teki ensimmäiset levytykset "We gonna make it" ja "A Lonely man". Käytyään Suomessa yhtye tapasi englantilaisen The Renegades -yhtyeen ja mieltyi "Cadillac"-hittiin, joka päätyi yhtyeen ohjelmistoon. Pian tämän jälkeen Lindskog erosi yhtyeestä ja hänet paikkasi Kent Risberg (kitara ja laulu), jonka kanssa alkoi yhtyeen nousukausi, sillä yhtye kävi esiintymässä Englannissa, Irlannissa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa, Luxemburgissa, Itävallassa, Italiassa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Yhtye oli myös todella suosittu Japanissa, jossa sen single "Don’t you know she’s mine / Day time, night time" oli suosittu. Granaht jätti yhtyeen 1968, minkä jälkeen Risberg, Feichtinger ja Wrangert esiintyivät vähän aikaa triona.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1976
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1976 Münchenissä, Länsi-Saksassa. Kisojen ajankohta oli 21.–22. helmikuuta. Kisapaikkana oli Olympiahalle, jonka juoksurata oli 179 metrin mittainen.
Ebookers
Oy Ebookers Finland Ltd. on vuonna 1999 perustettu nettimatkatoimisto. Ebookers on osa Orbitz Worldwide -matkailukonsernia.
Ebookers tarjoaa palveluja sekä vapaa-ajan matkustukseen että liikematkustukseen. Verkkosivuillaan Ebookers tarjoaa varausjärjestelmät lennoille, hotelleille, autonvuokraukselle ja matkapaketeille.
Ebookersilla on puhelinpalvelukeskus Helsingin ydinkeskustassa.
Ebookers Finlandin toimitusjohtaja on Didrik Von Seth. Suomen toimistossa on noin 40 työntekijää. Vuoden 2007 liikevaihto oli 65 miljoonaa euroa; kasvu oli 34 prosenttia verrattuna vuoteen 2006.
Ebookers kuuluu Orbitz Worldwide -matkailukonserniin, joka on listattu New Yorkin pörssissä (NYSE: OWW).
Orbitz Worldwide -konsernin omistamat brändit:
Herman Ross
Herman Ross eli Herman Hermanninpoika Ross, myös Hermannus Ross, (n. 18. heinäkuuta 1672 Vaasa - 29. lokakuuta 1726 Turku) oli Turun akatemian teologian professori (1709 alkaen) ja akatemian rehtori 1722-1724. Valtiopäivämies 1719.
Hänen isänsä oli vaasalainen suurkauppias ja valtaporvari Herman Williaminpoika Ross, joka toimi myös Vaasan pormestarina, ja äitinsä Margaretha Jesenhaus. Alun perin Rossit tulivat Suomeen 1600-luvun alkupuoliskolla Skotlannista.
Herman Ross oli kaksi kertaa naimisissa, ensin Anna Schäferin, sitten yliopiston rehtori Isak Pihlmanin tyttären Margaretan kanssa. Lapsia hänellä oli 11. Aikuisiksi eläneet pojat saivat akateemisen koulutuksen. Isak Ross päätyi isänsä tapaan professoriksi. Herman Ross oli katedraalikoulun lehtori, Jacob Ross toimi Jomalan kappalaisena ja Wilhelm Ross oli tutkimusmatkailija, joka kuoli karavaanimatkalla lähellä Damaskosta.
Herman Ross, vaikka olikin arvostettu teologian 1. professori, oli merkittävämpi hallintomiehenä kuin tieteenharjoittajana. Venäläismiehityksen aikana hän oli tilapäisen kirkkohallituksen jäsen ja akatemian vararehtori. Hänet valittiin valtiopäiväedustajaksi vuonna 1726.
Everyday Soundtrack
Everyday Soundtrack on rap-artisti Redraman ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin syyskuussa 2003. Albumin tuotannosta vastasa pääasiassa Redrama itse. Albumilla vierailee Alien Allies -ryhmä, johon kuuluivat Redraman lisäksi norjalaiset yhtyeet Madcon ja Paperboys.
Gaius Julius Caesar (preettori)
Gaius Julius Caesar (noin 135 eaa. – 85 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja diktaattori Julius Caesarin isä. Caesarin isä oli Sextus Julius Caesar ja hänen veljensä oli Sextus Julius Caesar. Hänen siskonsa Julia oli naimisissa Mariuksen kanssa.
Caesar eteni urallaan aina preettoriksi asti vuonna 92 eaa. Hänen veljensä Sextus oli konsuli vuonna 91 eaa. Samana vuonna Caesar oli Aasian provinssin maaherrana. Kun Caesar palasi Roomaan syttyi Sullan ja Mariuksen välillä sisällissota. Marius joutui sodassa tappiolle ja tähän loppui myös Caesarin ura. Hän kuoli vuonna 85 eaa. Pisaessa.
Street Music
Street Music on rap-artisti Redraman toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin EMI-levy-yhtiön kautta syyskuussa 2005.
Albumin nimikko kappale menestyi hyvin ja sai runsaasti radiosoittoja. Albumi voitti myös Emma-palkinnon vuoden hiphop/dance-albumista.
Julius Caesar (täsmennyssivu)
Julius Caesar voi viitata seuraaviin:
The Getaway (Redraman albumi)
The Getaway on rap-artisti Redraman kolmas studioalbumi. Albumi oli Redraman ensimmäinen, jonka julkaisi Rähinä Records -levy-yhtiö.
Albumilta on julkaistu singlet "Music" ja "Rise". Niistä on julkaistu musiikkivideot.
’Splosion Man
’Splosion Man on Twisted Pixel Gamesin kehittämä toiminta- ja tasohyppelypeli. Se julkaistiin Xbox 360 -konsolin Live Arcade -latauspalveluun 22. heinäkuuta 2009 osana Microsoftin Summer of Arcade 2009 -kampanjaa.
"’Splosion Man" on toteutettu 3D-pelimoottorilla, mutta pelitapahtumat on sijoitettu kaksiulotteiseen ympäristöön. Pelaajan on tarkoitus ohjata pelihahmo läpi erilaisia esteitä ja pulmia sisältävien kenttien. Hyppääminen on pelissä korvattu räjähdyksellä, joka voi myös tuhota esimerkiksi vihollisia tai osia peliympäristöstä. Pelissä on yhteensä 100 kenttää, joista 50 on yksinpelissä ja 50 moninpelissä. Peli sijoittuu samaan maailmaan Twisted Pixel Gamesin aiemman pelin, "The Maw’n" kanssa.
Birgitan yö
Birgitan yö on Naantalissa vuodesta 2004 lähtien, heinäkuun puolessavälissä järjestettävä Taiteiden yö -tapahtuma. Se järjestetään vuosittain vanhassakaupungissa ja se kerää tuhansia kävijöitä. Sen ohjelmistoon kuuluu muun muassa kuvataide, musiikki, teatteri, tanssi ja kirjallisuus. Paikalliset liikkeet, galleriat ja museot ovat auki koko illan. Illan viimeinen ohjelmanumero on historiallisten hahmojen, Birgitan kulkue, joka päättyy Naantalin kirkossa pidettävään konserttiin. Tapahtuma on saanut nimensä Pyhästä Birgitasta.
Preparoitu kitara
Preparoitu kitara on soitin, jossa tavallisen kitaran kieliin kiinnitetään erilaisia esineitä, jotka muuttavat soittimen ääntä.
Naisen raivo
Naisen raivo ("Rose Madder") on Stephen Kingin teos, joka valmistui vuonna 1995.
Rose Daniels on elännyt 14 vuotta kurjaa avioliittoaan sadistisen aviomiehensä väkivallan uhrina. Mutta eräänä päivänä, kun hän löytää vuoteestaan veripisaran, hän tajuaa heränneensä pitkästä horroksestaan, jonka myötä hän ottaa ja lähtee pakoon aloittaakseen uuden elämänsä jossakin muualla. Hän löytää Sisaret & Tyttäret -nimisen yhdistyksen, joka majoittaa apua tarvitsevia nuoria naisia, kunnes he ovat valmiita pääsemään omille jaloilleen. Kun Rose löytää eräästä puodista "Rose Madder" -nimisen taulun, hän joutuu siihen maalatun naisen lumoihin. Taulu antaa Roselle enemmän tahdonvoimia ja ennen pitkää hän on hyväpalkkaisessa työssä ja asuu omassa yksiössään.
Hänet valtaa kumminkin tunne, että hänen miehensä – joka on ammatiltaan poliisi – löytää hänet ennen pitkää, sillä Norman Daniels tietää, kuinka ihmiset löydetään. Eikä tämä välttämättä halua enää vain rangaista Rosea vaan tuhota hänet. Voiko ainoa toivo olla hänen ostamansa mystinen taulu, joka tuntuu tarvitsevan yhtä lailla Rosea kuin Rose sitä?
Romaanille on ollut suunnitteilla pitkään elokuva. Vuonna 2000 HBO osti oikeudet elokuvan tekoon, mutta se ei saanut mitään aikaiseksi. Vasta vuonna 2011 kertoi Naomi Sheridan, joka tunnetaan yhtenä "In America" -draaman kirjoittajana, laatineen käsikirjoituksen "Naisen raivolle". Elokuvan ilmestymisvuodeksi on suunniteltu vuosi 2014.
Redrama EP
Redrama EP on rap-artisti Redraman vuonna 2001 julkaistu EP. Se julkaistiin Incredible Productionsin kautta.
Jim (täsmennyssivu)
Jim voi tarkoittaa seuraavia:
Nathalie Teppe
Nathalie Teppe (s. 22. toukokuuta 1972 Bourg-en-Bresse, Ain, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seitsenottelu, jonka yksittäisissä lajeissa hän oli vahvimmillaan keihäänheitossa.
Teppe sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 seitsenottelussa 15:nneksi 5 456 pisteellä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän oli 23:s 5 947 pisteellä ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 neljästoista 6 037 pisteellä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui yhdeksänneksi sekä seitsenottelussa että keihäänheitossa. Hän heitti keihäänheiton loppukilpailussa tuloksen 57,52 metriä. Ottelussa hän kokosi 6 171 pistettä ja heitti ottelun yhteydessä keihästä 55,64 metriä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui seitsenottelussa 11:nneksi 6 213 pisteellä ja heitti ottelun yhteydessä keihästä 56,04 metriä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui ottelussa 11:nneksi 6 242 pisteellä ja Sydneyn 2000 olympialaisissa 19:nneksi 5 851 pisteellä.
Teppe sijoittui viisiottelussa Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 yhdeksänneksi 4 416 pisteellä, Tukholman EM-hallikilpailuissa 1996 seitsemänneksi 4 379 pisteellä sekä Maebashin MM-hallikilpailuissa 1999 kuudenneksi Ranskan ennätyksellä 4 472 pistettä.
Nathalie Teppe voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla seitsenottelussa vuosina 1992, 1996 ja 2000 sekä sisäradoilla viisiottelussa vuonna 2002. Hän on pituudeltaan 183-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 61 kiloa.
Venäjän koripallon superliiga-kausi 2007–2008
Kausi 2007–2008 oli 17. kausi, jolloin pelattiin Venäjän koripallon superliigan mestaruudesta. Teemu Rannikko oli kauden aikana ainoa suomalainen, joka pelasi sarjaa. Hänen joukkueensa oli Himki BK. Kauden voitti CSKA Moskova.
First North
NASDAQ OMX First North on OMX:n omistukseen kuuluva vaihtoehtoinen osakepörssi, joka aloitti toimintansa Tanskassa vuonna 2005. First North on tarkoitettu Pohjoismaissa toimiville pienemmille yrityksille. Nykyinen pörssi sai alkunsa, kun markkinapaikkana toiminut Tukholman Nya Marknaden vaihtoi nimensä First Northiksi kesäkuussa 2006. Myöhemmin First North on laajentanut toimintaansa myös Islantiin tammikuussa 2007 ja Helsinkiin huhtikuussa 2007.
First North eroaa tavallisesta osakepörssistä, esimerkiksi normaaleja pörssiyhtiöitä koskevat juridiset velvoitteet eivät koske First North -yhtiöitä. Muutenkin First North on säännöiltään ja vaatimuksiltaan lievempi kuin esimerkiksi Pohjoismainen lista. Yhtiöt jotka ovat listautuneet First Northiin eivät voi kutsua itseään pörssinoteeratuiksi tai pörssiyhtiöiksi.
Jotta yritys voitaisiin ottaa kaupankäynnin kohteeksi, sen on täytettävä First Northin säännöt. Yleiset vaatimukset ovat, että yrityksellä on oltava riittävä tarjonta ja kysyntä. Yrityksen on julkaistava yhtiöesite ja sillä on oltava tiedottamisvaatimusten noudattamista varten tarvittava organisaatio ja henkilökunta. Lisäksi First North -yhtiöllä on oltava koko ajan voimassa oleva sopimus "Certified Adviserin" kanssa, joka valvoo että yhtiö noudattaa First Northin sääntöjä myös osakekaupan alkamisen jälkeen. Yhtiön on myös allekirjoitettava kaupankäyntiä First Northissa koskevat yleiset ehdot.
Suomalaisyritykset:Pörssisäätiön vuoden 2007 kovista odotuksista huolimatta ensimmäinen First North -listautuminen oli Suomessa vasta vuonna 2012. Tällöin IT-konsultti Siili Solutions oli ensimmäinen uusi listayhtiö sen jälkeen, kun rakennusyhtiö SRV listautui päälistalle vuonna 2007. Tämän jälkeen yhtiöitä on tullut muutamia lisää, mutta esimerkiksi Ruotsiin verrattuna First North on Suomessa jäänyt pienemmälle huomiolle.
Lainoituspalveluja tarjoava SAV-rahoitus poistui First North -listalta vuonna 2015.
Yritysten valvojan rooli on First Northissa varattu hyväksytyille neuvonantajille (certified advisors, CA). Kaupankäynnin kohteeksi hyväksytyllä yhtiöllä on oltava sopimus neuvonantajan kanssa ja neuvonantajalla puolestaan sopimus pörssin kanssa. Hyväksytty neuvonantaja varmistaa, että yhtiö täyttää kauppapaikan vaatimukset ja voimassa olevat velvoitteet. Suomessa sertifioituja neuvonantajia ovat muun muassa Aalto Capital Partners Oy, ProMan Oy, Merasco Oy ja Mergertum Oy.
Piitimensaamelaiset
Piitimensaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Norjassa ja Ruotsissa. Ruotsissa heitä tavataan Arjeplogin ja Arvidsjaurin kunnissa Piitimenjoen varrella. Norjassa piitimensaame on jo kuollut, sitä puhuttiin Nordlandin läänissä. Piitimensaamella on vain 20 puhujaa ja se on kuoleva kieli.
Piitimensaamelaisten asuinseuduilla on ollut asutusta jo vuodesta 8000 eaa. Piitimensaamelaiset elivät metsästyksestä ja keräilystä ja säilyivät varsin koskemattomina aina 1600-luvulle saakka, jolloin Ruotsin kuningatar Kristiina määräsi, että alueen saamelaiset on käännytettävä kristinuskoon. Arjeplogiin rakennettiin ensimmäinen kirkko 1642. Alueelta löytyi hopeaa 1635, mikä johti ruotsalaisten massamuuttoon alueelle. Vuonna 1905 Norjan ja Ruotsin raja suljettiin eristäen maissa asuvat piitimensaamelaiset omiksi ryhmikseen.
Piitimensaamelaiset ovat uhanalainen etninen ryhmä. Kielen myötä myös kulttuuri kuolee kiihtyvää tahtia. Piitimensaamelaiset ovat pääosin sulautuneet ruotsalaiseen ja norjalaiseen kulttuuriin ja muista saamelaisista poiketen poronhoitoa ei juurikaan harjoiteta.
Kaya-metsät
Kaya-metsät ovat mijikendojen vanhoja asuinalueita, joissa he asuivat linnoitetuissa kylissä, "kayoissa". Ne ovat nykyään hylättyjä, mutta mijikendoille pyhiä alueita. Yksitoista näistä Keniassa sijaitsevista metsistä muodostaa Unescon maailmanperintökohteen.
Suullisen perimätiedon mukaan mijikendat joutuivat muuttamaan asuinmailtaan Somaliasta Keniaan 1500-luvulla. Perimätiedon mukaan ensimmäinen kaya perustettiin 1560. Varmaa on, että monet kayoista olivat asuttuja 1600-luvun alkupuolella. Linnoitettujen kylien asutus alkoi vähetä 1800-luvulla, kun monet asukkaat muuttivat läheisille maatiloille tai rannikkokaupunkeihin. Muuttoliike oli voimakkainta 1900-luvun alussa, ja 1940-lukuun mennessä lähes kaikki kayat olivat asumattomia.
Kayat muodostuivat normaalisti ympyränmuotoisesta paaluvarustuksesta, jossa oli portteja kylään sisään. Porteille johti polkuja tiheän metsän läpi. Rakennukset olivat yleensä varustusta vasten. Kylän keskellä sijaitsi joko metsikkö tai suuri olkikattoinen rakennus, "moro", jossa kylänvanhimmat kokoontuivat. Rakennukset ja varustukset ovat nykyisen lähes täysin hävinneet, mutta kylien pohjakaava on edelleen nähtävissä.
Kalevan kisat 2009
Kalevan kisat 2009 eli yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin 31.7.–2.8.2009 Espoossa Leppävaaran stadionilla. Suomen-mestaruuksien lisäksi urheilijat tavoittelivat Suomen joukkueen kisapaikkoja Berliinin MM-kisoihin.
Yleisradion listaamia etukäteen mielenkiintoisimpia kilpailuja olivat 110 metrin aitajuoksu, jossa lähelle MM-rajaa 13,62 s päässyt Juha Sonck yritti alittaa sitä, miesten keihään keskustelua herättäneen viimeisen kisapaikan ratkeaminen, naisten keihäs, seiväshyppääjien kamppailu kisapaikasta, pikajuoksukilpailut ja tuplamestaruutta kestävyysjuoksuissa puolustavien Jussi Utriaisen ja Annemari Sandell-Hyvärisen kilpailut.
Viestijuoksun SM-kisat juostiin heinäkuussa.
Francine Landre
Francine Landre (s. 26. heinäkuuta 1970 Guadeloupe) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu ja hän voitti Euroopan mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Landre sijoittui Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 kuudenneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.27,08. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän karsiutui välierissä ajalla 52,72; alkuerissä hän juoksi ajan 52,53. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä ensimmäisen osuuden ja voitti kultaa Ranskan ennätyksellä 3.22,34. Hän ylsi myös 400 metrillä uransa parhaaseen arvokisasaavutukseen sijoittumalla kahdeksanneksi ajalla 52,57; alkuerissä hän juoksi ajan 51,92. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän keskeytti 400 metrin juoksun alkuerissä. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.28,46. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän sijoittui viestissä kuudenneksi 3.27,61. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän karsiutui 400 metrin puolivälierissä ajalla 52,07. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui viestissä kuudenneksi ajalla 3.27,54 ja karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 52,57.
Francine Landre voitti 400 metrin juoksussa Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1993, 1994, 1999, 2001 ja 2002 sekä sisäradoilla vuonna 1992. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 50 kiloa.
Evelyne Élien
Evelyne Élien (s. 24. maaliskuuta 1964 Basse-Terre, Guadeloupe) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu ja hän voitti Euroopan mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Élien sijoittui Soulin 1988 olympialaisissa seitsemänneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.29,37 ja karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 53,36 (alkuerissä hän juoksi ajan 52,90). Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui viestissä viidenneksi Ranskan ennätyksellä 3.25,16 ja karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 53,05 (alkueräaika oli 52,95). Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän osallistui vain viestiin, jossa Ranskan joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 3.27,08. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä kolmannen osuuden ja voitti kultaa Ranskan ennätyksellä 3.22,34. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän karsiutui välierissä ajalla 53,05 (alkuerissä hän juoksi ajan 52,54). Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui viestin välierissä ajalla 3.27,11 ja 400 metrin alkuerissä ajalla 53,34. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.28,46.
Sisäratojen MM-kilpailuihin Élien osallistui Sevillassa 1991 sijoittuen 4 × 400 metrin viestissä viidenneksi ajalla 3.34,05.
Evelyne Élien voitti 400 metrin juoksussa Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1990 ja 1995. Hän on pituudeltaan 160-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 50 kiloa.
Rio Grande (elokuva)
Rio Grande on John Fordin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1950. Pääosissa ovat John Wayne ja Maureen O’Hara.
"Rio Grande" on Fordin ratsuväkitrilogiaksi kutsutun elokuvasarjan kolmas osa. Sitä edelsivät "Apassilinnake" (1948) ja "Keltainen nauha" (1949). Monet pitävät sitä ratsuväkitrilogian parhaimpana elokuvana, vaikka Ford itse ei edes halunnut tehdä koko elokuvaa.
Everstiluutnanni Yorke (John Wayne) on matkalla Rio Grandelle päin taistellakseen sotaisaa heimoa vastaan. Kuitenkin Yorke kohtaa vaikeimman vastuksen, kun hän sotaoikeudessa joutuu puolustautumaan epätavallista hyökkäystä pakenevia apasseja vastaan. Verisen yhteenoton tiimellyksessä hän taistelee palauttaakseen kunniansa ja pelastaakseen perheensä. 
John Ford ei alun perin halunnut lainkaan ohjata "Rio Grandea". Republic Pictures oli suostunut vuonna 1950 rahoittamaan Fordin lempiprojektin "Vaitelias mies" (1952) vain sillä ehdolla, että Ford tekisi sitä ennen "Apassilinnakkeen" ja "Keltaisen nauhan" kaltaisen lännenelokuvan. Republic oli huolissaan "Vaiteliaan miehen" menestyksestä ja halusi suojautua mahdollisilta tappioilta takuuvarmalla menestyselokuvalla.
Ford löysi sopivan aiheen nopeasti ja elokuva kuvattiin kesällä 1950 Utahin Moabissa. Se kuvattiin mustavalkoisena, sillä B-elokuvilla tunnetuksi tullut Republic halusi säästää kustannuksissa. Pääosia näyttelivät Fordin useasti käyttämät vakionäyttelijät John Wayne ja Maureen O’Hara, jotka hiukan myöhemmin näyttelivät myös "Vaiteliaan miehen" pääosia.
Darkstar
Darkstar on vuosina 1995–1999 toiminut saksalainen progressiivista metallia soittanut yhtye. Sen perustaja oli Psychotic Waltz -yhtyeen kitaristi Dan Rock, joka halusi soittaa Pink Floydin kaltaista musiikkia Psychotic Waltzin raskaudella.
Euroopankiertueella vuonna 1991 Psychotic Waltz -yhtyeen kitaristi Dan Rock ystävystyi saksalaisen muusikon Siggy Blaseyn kanssa pian syntyi idea yhteisestä projektista. Kuitenkin vasta vuonna 1995 idea alkoi saada tuulta alleen, ja Dan Rock sai mukaansa projektiin Blaseyn lisäksi saksalaisen Martin Lordaniuksen ja Oliver Wernerin. Yhtye nauhoitti materiaalia Danin makuuhuoneessa ja Siggyn mini-kotistudiossa he saattoivat myös huolitella albumin soundia ja äänimaailmaa. Lopullinen äänitys tapahtui II maailmansodan aikaisessa bunkkerissa Frankfurtissa. Albumi Marching into Oblivion julkaistiin vuonna 1995 ja se sai paljon myönteistä palautetta sekä Psychotic Waltzin faneilta että muiltakin. Julkaisu on täysin instrumentaalinen ja sen tunnelma ja satunnaiset ääniefektit ovat apeita ja Pink Floydmaisia.
Odotetun toisen albumin äänitysten aikana Dan Rock kävi läpi vaikeita aikoja henkilökohtaisessa elämässään, muun muassa isänsä kuoleman, mikä vaikuttikin tulevan levyn synkkyyteen. Albumi Heart of Darkness julkaistiin 1999. Se oli edeltäjäänsä kevyempi, space rock -vaikutteinen. Albumilla kuullaan myös toisen Psychotic Waltz -kitaristin Brian McAlpinin kitarasoolo sekä Sonny Hollis, Dominic Moscatella, Steve Summers vierailevinä ääninä. Yhtye hajosi pian albumin julkaisun jälkeen.