hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Henrik Wright
Henrik von Wright (19. tammikuuta 1685 Narva – 1766) oli Suomeen asettunut ruotsalainen eversti, von Wright -aatelissuvun kantaisä. Wright aloitti sotilasuransa Narvassa, kun hän liittyi vapaaehtoisena kaupungin varuskuntarykmenttiin. Narvasta Wright siirtyi korpraaliksi Viipurin läänin kaksikasjalkaväkeen ja eteni majoitusmestariksi. Hän jäi venäläisten vangiksi Narvan antautuessa 10. elokuuta 1704, mutta karkasi vankeudesta tammikuussa 1705. Tämän jälkeen hänestä tuli Hämeen läänin jalkaväen vänrikki ja myöhemmin luutnantti. Vuoden 1707 organisaatiouudistuksessa Wright jäi kuitenkin ilmeisesti ilman vakinaista virkaa. Tämän vuoksi hänestä tuli perustetun saksilaispataljoonan majoitusmestari. Wright jäi uudestaan venäläisten vangiksi 18. syyskuuta 1708 Tuutarin lähellä. Wright ja myös vangiksi jäänyt luutnantti Anders Lavin antoivat venäläisille tietoja ruotsalaisten liikkeistä alueella ja tulevista operaatioista. Toukokuussa 1710 Wright karkasi vankeudesta kahdeksan muun upseerin kanssa ja saapui heidän kanssaan Savonlinnaan kuukausia myöhemmin.
Vuonna 1713 Wright liittyi Pohjanmaan rykmenttiin ja vuonna 1714 hän johti kapteenina partiota, joka yllätti ja voitti 5. lokakuuta 1715 36 miehisen kasakkapartion. Tämän jälkeen Wright jakoi Raahen makasiinista paikallisille viljaa ja poltti sitten loppuvaraston. Wright yleni majuriksi ja osallistui syksyllä 1718 Carl Gustaf Armfeltin Trondheimin sotaretkelle. Paluumatkalla Wright komensi jälkijoukkona toiminutta värvättyä pataljoonaa, joka kääntyi takaisin lumimyrskyn puhjettua. Pataljoona pääsi myöhemmin Ruotsiin ja sen tappiot olivat paluumatkalla vain kuusi miestä.
Sukukirjan tarinoiden mukaan Wright oli myyty orjaksi ensimmäisen vangiksi jäämisen jälkeen, mutta pakeni uudenvuoden yönä Viipuriin. Toisen vangiksi jäämisen jälkeen venäläiset pitivät häntä kymmenen kuukautta rautakejuissa, joissa hänen piti kerjäämällä hankkia elantonsa Pietarissa ja Pähkinälinnassa. Vuonna 1709 hänet vapautettiin kahleista ja vietiin Pietariin. Pietarissa kenraali Robert Bruce ja Pietari Suuri lupasivat hänelle palkkion, jos hän suostuisi etenemään Venäjän armeijan mukana Viipuriin ja antaisi tietoja kaupungin puolustuksesta venäläisille.
Hsieh Su-wei
Hsieh Su-wei (s. 4. tammikuuta 1986 Kaohsiung, Taiwan) on taiwanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 23 helmikuussa 2013 ja nelinpelissä ykkössijalla toukokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta kaksinpelissä ja 20 nelinpelissä. Hän voitti nelinpelissä Wimbledonin 2013 ja Ranskan avoimet 2014.
Vuonna 2008 Hsieh eteni neljännelle kierrokselle Australian avoimissa, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Neljännellä kierroksella hän hävisi maailmanlistan ykköselle, Justine Heninille. Maaliskuussa 2012 Hsieh saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä, kun hän voitti Malesian avointen loppuottelussa Petra Martićin. Toisen turnausvoittonsa hän otti Kantonin turnauksessa syyskuussa 2012 voitettuaan loppuottelussa Laura Robsonin. Kolmannen kaksinpelivoittonsa hän saavutti Hiroshimassa syyskuussa 2018, kun hän voitti loppuottelussa Amanda Anisimovan.
Kolme muskettisoturia (vuoden 2011 elokuva)
Kolme muskettisoturia () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Paul W. S. Anderson ja käsikirjoittanut Andrew Davies ja Alex Litvak. Elokuva perustuu löyhästi Alexandre Dumas vanhemman samannimiseen kirjaan.
Elokuvan alussa kolme muskettisoturia Athos (Matthew Macfadyen), Porthos (Ray Stevenson) ja Aramis (Luke Evans) ovat Venetsiassa ja havittelevat Leonardo da Vincin suunnitteleman sotakoneen piirustuksia.
Mukaan lyöttäytyy myös Milady (Milla Jovovich), joka uskottelee rakkauttaan Athokselle, mutta luovuttaakin sotakoneen piirustukset Buckinghamille (Orlando Bloom) pistettyään myrkkyä kuppeihin, joista muskettisoturit juovat.
Vuotta myöhemmin nuori d’Artagnan (Logan Lerman) jättää perheensä ja matkaa kohti Pariisia hevosellaan Leinikillä. Matkalla hän törmää Meung sur Loiressa Rochefortiin (Mads Mikkelsen), joka yrittää tappaa hänet, mutta Milady estää sen. Hän jatkaa matkaa Pariisiin, jossa törmää Athokseen, Porthokseen ja Aramikseen ja sattuu haastamaan heidät kaikki kaksintaisteluun.
Juuri kun d’Artagnan ja muskettisoturit aloittavat kaksintaistelun, kardinaalin joukot keskeyttävät heidät. Muskettisoturit ja d’Artagnan taistelevat kardinaali Richelieun (Christoph Waltz) miesten kanssa, ja voittavat reilusti.
Samalla Milady juonii kardinaalin kanssa saadakseen Ranskan ja Englannin sotaan keskenään. Milady tapaa myös kuninkaan (Freddie Fox).
Muskettisoturit ja d’Artagnan saapuvat palatsiin. He odottavat saavansa rangaistuksen, mutta kuningas pyytää heitä paraatiin, jossa muskettisoturit törmäävät Buckinghamiin, jonka kanssa heillä on vanhoja kaunoja.
Kardinaali ja Milady juonivat edelleen kuningasta vastaan ja piilottavat väärennettyjä rakkauskirjeitä Buckinghamilta kuningatar Anna Itävaltalaisen huoneeseen. Kuningas löytää kirjeet ja saa selville, että hänen vaimolleen antamansa koru on nyt Buckinghamilla, mutta luulee, että kuningatar antoi sen rakkaudenosoitukseksi.
Constance (Gabriella Wilde) pyytää d’Artagnania ja muskettisotureita hankkimaan korun takaisin, ettei kuningas voisi syyttää vaimoaan uskottomuudesta. Nelikko lähtee kohti Calais’n satamaa, mutta he törmäävät siellä Jussaciin ja joukkoihin, jotka odottavat satamassa. Constance harhauttaa vartiossa olevat miehet ja muut neljä ja Planchet (James Corden) lähteävät Englantiin.
Englannissa muskettisoturit kaappaavat Buckinghamin ilmalaivan ja nappaavat kyytiin myös Miladyn, jonka hallussa kuningattaren koru on. Athos on juuri ampumassa Miladyn, joka pudottautuu Englannin kanaalin yllä ilmalaivasta.
Rochefort saa Constancen käsiinsä.
Muskettisoturit vaihtavat Constancen koruun, mutta Rochefort alkaa tulittaa heitä. Lopulta d’Artagnan tappaa Rochefortin kaksintaistelun päätteeksi ja nelikko vie korun kuningattarelle.
Lopussa käy ilmi, ettei Milady olekaan kuollut. Buckingham ja hänen joukkonsa nostivat hänet kanaalista ja hän on hengissä. He ovat matkalla kohti Ranskaa.
Punarevonhäntä
Punarevonhäntä ("Amaranthus caudatus") on punaisen värinen kasvilaji revonhäntien suvussa. Se on viljely- ja koristekasvi, jota ei tunneta mistään alkuperäisenä. Pohjoismaissa ja Suomessa punarevonhäntä on harvinainen satunnaistulokas, joka on levinnyt Etelä-Amerikasta.
Punarevonhäntä kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään viherrevonhäntää ("Amaranthus retroflexus"), mutta sen varsi on haaraton tai enintään niukasti haarova. Lajin lehdet ovat 6–15 cm pitkiä, vinoneliömäisen puikeita ja usein punertavia, ainakin punalaitaisia. Punarevonhännän kukinnot sijaitsevat varren latvan pitkissä, kaarevissa, lopulta nuokkuviksi taipuvissa haaroissa. Kukinnon osahaarat voivat olla yli 15 cm pitkiä. Pienten kukkien väri vaihtelee punaisesta violettiin ja joskus kellanvihreään. Kukassa on viisi leveän vastapuikeaa, otakärkistä osin toisiaan peittävää kehälehteä. Punarevonhännän hedelmä on kota, joka on hieman kehää pidempi. Pohjoismaissa kasvaessaan laji kukkii heinä-syyskuussa.
Jeanne Collier
Jeanne Ellen Collier (Sitzberger; s. 15. toukokuuta 1946 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän sai vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hopeamitalin ponnahduslaudalla. Hänen edelleen pääsi Ingrid Krämer-Engel.
Collier voitti vuonna 1963 Amateur Athletic Union -mestaruuden ponnahduslaudalla. Hän meni naimisiin uimahyppääjä Ken Sitzbergerin kanssa.
Kason Sugioka
Kason Sugioka (; 6. maaliskuuta 1913 – 3. maaliskuuta 2012) oli japanilainen kalligrafi. Hän syntyi Narassa, ja hänet otettiin Kulttuuriritarikuntaan vuonna 2000. Naran kaupungin Kason Sugioka -kalliografiamuseo avattiin, kun taiteilija lahjoitti kotikaupungilleen töitään.
Kason Sugioka oli Japanin taideakatemian jäsen ja toimi Osaka Kyoiku -yliopiston professorina sekä Japanin kalligrafia-akatemian puheenjohtajana. Hän kuoli 98-vuotiaana sydämen vajaatoimintaan sairaalassa Narassa.
Jalkapallon Suomen Cup 1958
Jalkapallon Suomen Cup 1958 oli cupin neljäs järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 166 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 31, pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden 33 joukkueen selville saamiseksi pelattiin 3 karsintakierrosta.
Loppuotteluun selvisivät Kotkan Työväen Palloilijat ja Kronohagens Idrottsförening, ja se pelattiin 3.9. Olympiastadionilla. Ottelun voitti KTP 4-1.
Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros
Cup-mestarit: Pentti Tähtinen, Juhani Pellinen, Erkki Rahikka, Eero Parkkinen, Reijo Haltsonen, Pertti Vanhanen, Antti Pirtilä, Jaakko Tiitinen, Mauri Vanhanen, Kaj Sveholm ja Seppo Itkonen.
Kythera (kunta)
Kythera () on Kreikan kunta (Δήμος Κυθήρων, "Dímos Kythíron"), joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 299,4 neliökilometriä ja väkiluku 4 041 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kytheran kylä (Chóra).
Kytheran kunta sijaitsee Välimeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikon edustalla. Kunta käsittää Jooniansaariin kuuluvat Kytheran ja Antikytheran saaret, jotka kuuluvat kuitenkin hallinnollisesti Attikan alueeseen Jooniansaarten alueen sijasta. Kytheran saaren 13 aiemmin itsenäistä kyläkuntaa yhdistettiin yhdeksi Kytheran kunnaksi vuonna 1997. Nykyinen Kytheran kunta muodostui, kun vanha Kytheran kunta ja Antikytheran kyläkunta yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kytheran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Paula Mollenhauer
Paula Mollenhauer (22. joulukuuta 1908 Hampuri – 7. heinäkuuta 1988 Hampuri) oli saksalainen yleisurheilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja sijoittui kiekonheitossa kahdenneksitoista. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä hän sai kiekonheitossa pronssia.
Mollenhauer sai pronssia myös yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938.
Al-Fatiha Foundation
Al-Fatiha Foundation on kansainvälisesti toimiva järjestö, joka pyrkii ajamaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien muslimien asiaa ja vastustamaan muslimien keskuudessa esiintyvää homofobiaa. Järjestön perusti vuonna 1997 yhdysvaltalais-pakistanilainen Faisal Alam, ja Imam Daayiee Abdullah on kuulunut sen johtoon. "Al-Fatiha" tarkoittaa "avausta"; tämä nimi on myös Koraanin ensimmäisellä suuralla.
Maailmanlaajuista islamilaista kalifaattia tavoitteleva Al-Muhajiroun-järjestö julisti Al-Fatihan jäsenet vuonna 2001 uskonluopioiksi ja vaati fatwassa heille kuolemaa.
Jansky
Jansky (lyhenne Jy) on SI-järjestelmään kuulumaton mittayksikkö, jolla ilmoitetaan tähtitieteessä, etenkin radiotähtitieteessä säteilyvuon tiheyttä.. Sen suuruus on 10 wattia per neliömetri per hertsi.
Säteilylähteen säteilyvuon tiheys formula_1 on radianssin formula_2 integraali lähteen avaruuskulman suhteen:
formula_3
Yksikkö on nimetty yhdysvaltalaisen radioastronomian pioneerin Karl Janskyn mukaan. Sen kuvaus on:
formula_4 (SI)formula_5 (SI) formula_6 (cgs)
John January
John Hartnett January (6. maaliskuuta 1882 St. Louis, Missouri – 1. joulukuuta 1917 St. Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelasi Christian Brothers Collegelle. Hän kuului hopeaa vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa saaneeseen joukkueeseen, jossa myös hänen veljensä Charles ja Tom January olivat mukana.
Aina Berg
Aina Berg (7. tammikuuta 1902 Göteborg, Länsi-Götanmaa – 27. lokakuuta 1992 Göteborg, Länsi-Götanmaa) oli ruotsalainen uimari. Hän sai vuoden 1920 kesäolympialaisissa pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä; hänen kanssaan mitalin saivat Emy Machnow, Carin Nilsson ja Jane Gylling. Hän kilpaili myös 100 ja 300 metrin vapaauinnissa.
Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Berg sai jälleen pronssimitalin 4 × 100 m vapaauintiviestissä – tällä kertaa Gulli Ewerlundin, Wivan Petterssonin ja Hjördis Töpelin kanssa.
Carin Nilsson
Carin Maria Nilsson (10. joulukuuta 1904 Tukholma, Ruotsi – 20. joulukuuta 1999 Branchville, New Jersey, Yhdysvallat) oli Ruotsia edustanut uimari. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä Emy Machnowin, Aina Bergin ja Jane Gyllingin kanssa. Hän kilpaili myös 100 ja 300 metrin vapaauinnissa.
Nilsson ui Stockholms KK -seuralle.
Gus Rodenberg
August Henry "Gus" Rodenberg (25. heinäkuuta 1873 Stolzenau, Ala-Saksi, Saksa – 12. huhtikuuta 1933 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen köydenvetäjä. Hän muutti Yhdysvaltoihin, ja vuonna 1895 hän sai sen kansalaisuuden. Hän kuului "St. Louis Southwest Turnverein" -joukkueeseen, joka sai köydenvedossa hopeamitalin vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa.
William Quash
William Francis Patterson ("Bill") Quash (27. joulukuuta 1868 Barking – 17. toukokuuta 1938 Barking) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi Upton Park FC:lle ja voitti kultaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Lisäksi hän pelasi krikettiä seuranaan Barking CC.
Wunibald Kamm
Wunibald Kamm () oli autojen aerodynamiikan kehittäjä.
Kammin perhe muutti Wunibaldin lapsuudessa Sveitsistä Saksaan perheen äidin sairauden vuoksi. Kamm opiskeli insinööriksi ja edelleen tohtoriksi. Hän työskenteli Daimler Motoren Gesellschaftilla vuosina 1922–1925, sen jälkeen Schwäbische Hüttenwerkellä vuonna 1925 ja vuosina 1926–1930 Saksan ilmailuyhdistyksen testikeskuksessa.
Kamm nimitettiin vuonna 1930 Stuttgartin teknillisen yliopiston moottoritekniikan professoriksi. Hän perusti yliopistoon ajoneuvo- ja moottoritekniikan tutkimusinstituutin, mikä antoi hänelle mahdollisuuden perehtyä ajoneuvojen aerodynamiikan kehittämiseen. Vuosina 1938–1944 rakennettiin yhteensä neljä virtaviivaista prototyyppiautoa, joista kaksi perustui BMW:n rakenteeseen.
Kamm suunnitteli vuonna 1938 valmistuneen K-3-nimisen prototyypin yhdessä Reinhard von Koenig-Fachsenfeldin kanssa. Auton perusrakenne pohjautui BMW 328 -malliin ja se tunnetaan yleisesti nimellä "Kamm-coupé". Vuonna 1944 valmistui matalampi "toinen Kamm-coupé".
Kamm havaitsi että virtaviivaisen korin peräpään katkaisulla sopivasta kohdasta oli edullinen vaikutus auton aerodynamiikkaan. Tämän kaltaista muotoilullista elementtiä kutsutaan Kamm-peräksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Kamm internoitiin Ranskaan, missä hänet luovutettiin yhdysvaltalaisten käsiin. Seuraavat kymmenen vuotta Kamm työskenteli Yhdysvalloissa, jossa hän jatkoi tutkimuksiaan. Hän palasi Saksaan vuonna 1955 ja siirtyi luennoimaan Battelle-instituutin Saksan yksikköön Frankfurt am Mainiin. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1958 terveydellisten syiden tähden.
Louis Bach
Louis Désiré Bach (14. huhtikuuta 1883 Pariisi – 16. syyskuuta 1914 Servon-Melzicourt) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Club Français'lle. Hän sai hopeamitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Bach kuoli ensimmäisessä maailmansodassa.
Émile Wegelin
Émile Robert Wegelin (24. joulukuuta 1875 Lyon – 26. kesäkuuta 1962 Lyon) oli ranskalainen soutaja. Hän kuului perämiehellisessä nelikossa hopeaa saaneeseen "Club Nautique de Lyon-2" -joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Wegelin syntyi varakkaille sveitsiläisvanhemmille, ja hän sai kuvataiteellista opetusta Émile Noirot’lta ja Pierre Montezinilta. Wegelin on toiminut taidemaalarina, ja hänen töitään oli säännöllisesti näytteillä Société Lyonnaise des Beaux-Artsissa; hänelle myönnettiin ensipalkinto vuoden 1930 kevätnäyttelyn yhteydessä. Hänen töitään on ollut myös Provencessa, Lausannessa ja Fribourgissa.
Émile Sarrade
Émile Pierre Sarrade (10. maaliskuuta 1877 Pariisi – 14. lokakuuta 1953 Pariisi) oli ranskalainen köydenvetäjä ja rugbypelaaja. Hän voitti kultaa rugbyssa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai samoissa kisoissa lisäksi hopeamitalin köydenvedossa.
Lucien Démanet
Georges Lucien Démanet (6. joulukuuta 1874 Limont-Fontaine – 16. maaliskuuta 1979) oli ranskalainen voimistelija. Hän sai voimistelussa pronssia vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa; toisen pronssimitalin hän sai vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä joukkuekilpailussa. Hän eli 104-vuotiaaksi.
Szawe
Szabo & Wechselmann Automobilfabrik oli Berliinissä, Saksassa toiminut yritys joka valmisti Szawe-merkkisiä henkilöautoja vuosina 1920–1922.
Szabo & Wechselmann oli alun perin korivalmistaja, joka oli aloittanut toimintansa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Yritys aloitti oman automallin tuotannon vuonna 1920. Autot pohjautuivat NAG:n rakenteeseen. Teknisesti autot olivat hyvin tavanomaisia, mutta ne olivat tunnettuja korkeatasoisesta viimeistelystään. Taotut jäähdyttimet oli valmistettu hopeasta, putket ja putkiliitokset oli päällystetty nikkelillä ja moottori sekä alusta oli kiillotettu. Korien muotoilu oli Ernst Neumann-Neanderin käsialaa. Valikoimaan kuuluivat 2,5-litraisella moottorilla varustettu 38-hevosvoimainen sekä 2,6-litrainen ja 50-hevosvoimainen malli. Szawet johtivat Saksan edustusautomarkkinoita luokassa, jossa Horch ja Maybach ottivat myöhemmin vallan.
Vuonna 1922 Szawe yhdistyi Ehrhardtin kanssa, ja tämän jälkeen valmistettujen autojen merkki oli Ehrhardt-Szawe. Tuotanto päättyi vuonna 1924. Autoja tiedetään säilyneen vain yksi kappale, joka on Tanskan ilmailu- ja liikennemuseossa Helsingørissä.
Alapin
Alapin voi viitata seuraaviin:
Henkilö:
Shakki:
Andreas Hietala
Andreas Hietala on suomalainen salibandyn pelaaja, jonka joukkue on Loviisan Tor. Hän siirtyi Loviisaan vuonna 2010 AC HaKista.
Andreas Hietalalla on kenialaiset sukujuuret.
TPC
TPC, Transports Publics du Chablais, on sveitsiläinen liikenneyhtiö, joka toimii lounaisessa Sveitsissä, Aiglen lähiseudulla. TPC on rautatie- ja linja-autoyhtiö.
TPCn liikennöimmät junareitit ovat
Nils Petersen
Nils Petersen (s. 6. joulukuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Bundesliiga-joukkue SC Freiburgia. Petersenin pelipaikka on hyökkääjä.
Kierreportaat (elokuva)
Kierreportaat ("The Spiral Staircase") on Robert Siodmakin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1945.
Goottihenkisen elokuvan päähenkilö on mykkä Helen, joka pelkää eri tavoin vajavaisia ihmisiä surmaavaa sarjamurhaajaa. Murhaajan motiiveissa on nähty yhtäläisyyksiä kansallissosialistisen Saksan tuhoajien kanssa. Siodmak itse joutui juutalaisena lähtemään 1930-luvun lopulla Saksasta, jossa oli aloittanut ohjaajanuransa.
"Kierreportaita" kutsutaan usein jännityselokuvan peruspilariksi, sillä siinä yhdistyvät monet osa-alueet, jotka luetaan nykyään tiivisti kuuluvaksi lajityyppiin. "TV-maailma"-lehden arvostelussa elokuvaa on luonnehdittu "nautinnollisen karmeaksi ja komeaksi". Aavemaisen kartanomiljöön jännitystä korostavat valon ja varjon käyttö ja hidas kameran liike.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kierreportaat" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bruno Bürger
Bruno Bürger (s. 3. joulukuuta 1984 Tallinna) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi 1.3.2012 ensimmäisellä singlellään "Number One", joka ylitti päivässä videopalvelu YouTuben katsojaluvun yli kahdella miljoonalla. Bürger on ensimmäinen suomalainen artisti, jonka musiikkivideo rikkoi ennätyksen katsojaluvuillaan Youtubessa, videon ollessa esillä vain päivän palvelussa. Bürger pääsi Youtuben etusivulle ja päivän katsotuimpiin videoihin.
Bürgerin tyylilajit musiikissa ovat dance, hiphop, R'n'B ja pop. Bürger on säveltänyt ja kirjoittanut musiikkia 13-vuotiaasta asti.
Bruno Bürger on ollut myös mukana kilpailuissa Turun Tähti 2004, Britain's Got Talent 2008, Talent Suomi 2011 ja Best Model of the World 2011.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1955
Vuoden 1955 koripallon EM-kilpailut järjestettiin Unkarissa 7.–19. kesäkuuta. Kisat järjestettiin yhdeksännen kerran. Kisojen mestaruuden voitti Unkari.
Lähde:
Franz Kröwerath
Franz Kröwerath (30. kesäkuuta 1880 – 25. joulukuuta 1945) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai pronssia perämiehellisessä nelikossa osana "Ludwigshafener Ruder Verein-1" -joukkuetta.
Léon Thiébaut
Léon Norbert Amédée Thiébaut (14. kesäkuuta 1878 Nizza – 8. maaliskuuta 1943 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija. Hän sai hopeaa säilässä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän kilpaili myös floretissa ja kalvassa päästen jälkimmäisessä kahdeksannelle sijalle.
Joseph Roffo
Louis Joseph Roffo (21. tammikuuta 1879 Pariisi – 5. helmikuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai hopeaa köydenvedossa osana "Racing Club de France" -joukkuetta, joka hävisi ruotsalaisten ja tanskalaisten muodostamalle joukkueelle.
Lauri Niinistö
Lauri Salomon Niinistö (s. 1. lokakuuta 1941 Helsinki) on suomalainen kemisti ja Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian emeritusprofessori. Hänen puolisonsa on lääketieteen ja kirurgian tohtori, lääkintöneuvos Leena Niinistö (o.s. "Alarmo"). Heidän poikiaan ovat historiantutkija ja perussuomalaisten, sittemmin sinisten kansanedustaja, puolustusministeri Jussi Niinistö ja Vantaan apulaiskaupunginjohtaja, tekniikan tohtori Jaakko Niinistö.
Charles Gondouin
Charles Marius Duma Adolphe Gondouin (21. heinäkuuta 1875 Pariisi – 24. joulukuuta 1947 Pariisi) oli ranskalainen rugbynpelaaja ja köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän kuului kultamitalin voittaneeseen rugbyjoukkueeseen. Samoissa kisoissa hän myös kuului hopeaa saaneeseen köydenvetojoukkueeseen, joka hävisi ruotsalaisten ja tanskalaisten muodostamalle joukkueelle.
Bangladeshin vaakuna
Bangladeshin vaakuna on Bangladeshin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1971.
Vaakunassa on lumme, maan kansalliskukka, juutti ja riisin tähkät, jotka ovat tyypillisiä bangladeshilaisia tuotteita. Vesi lumpeen alla kuvaa maan tärkeimpiä vesiteitä, Ganges- ja Brahmaputra-jokia. Neljä tähteä kuvaavat vallankumouksen poliittisia tavoitteita: nationalismia, sekularismia, sosialismia ja demokratiaa.
Jääpallon Suomensarja 1958
Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1957–1958 nelilohkoisena. Kolme neljästä lohkosta pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä. Lohkojen voittajat selviytyivät SM-sarjakarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Sarjasta luopuivat ennen kauden alkua Rosenlewin Urheilijat-38, Valkeakosken Haka ja Turun Pyrkivä.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: LrPT - KUP 1-6, KUP - LrPT 3-2. Kouvolan Urheilijain Palloilijat karsintaan maalein 9-3.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: OPP - VPP 2-0, VPP - OPP 4-0. Varkauden Pallo-Pojat karsintaan maalein 4-2.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: PIF - SePS 1-6, SePS - PIF 2-1. Seinäjoen Palloseura karsintaan maalein 8-2.
HIFK ja KUP nousivat SM-sarjaan
Auguste Giroux
Auguste Giroux (29. heinäkuuta 1874 Châteauneuf-sur-Loire, Loiret – 9. elokuuta 1953 Portel-des-Corbières, Aude) oli ranskalainen rugbynpelaaja. Hän pelasi Stade Français'lle ja kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Begoña Vía-Dufresne
Begoña Vía-Dufresne Pereña (s. 13. helmikuuta 1971 Barcelona) on espanjalainen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja voitti kultaa 470-luokassa yhdessä Theresa Zabellin kanssa.
Vía-Dufresne aloitti purjehduksen vuonna 1979 ja voitti myös maailmanmestaruuksia.
Sadan vuoden päästäkin (kappale)
Sadan vuoden päästäkin on suomirockyhtye Eppu Normaalin samannimisen studioalbumin avausraita ja single, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2005. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, ja sanat on tehnyt yhtyeen laulaja Martti Syrjä. Kappale on 3:46 minuuttia pitkä, ja se on nauhoitettu Akun tehtaalla elokuussa 2004.
Single meni Suomen virallisen singlelistan viidennelle sijalle avausviikollaan, ja se pysytteli listoilla kahden viikon ajan. Single sisältää lisäksi kolme livekappaletta, jotka on nauhoitettu Oulussa 5. kesäkuuta 2004.
Theresa Zabell
Theresa Zabell Lucas (s. 22. toukokuuta 1965 Ipswich, Suffolk) on espanjalainen purjehtija. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa kultamitalin 470-luokassa yhdessä Patricia Guerran kanssa, ja sama menestys toistui vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa Begoña Vía-Dufresnen kanssa.
Tiotikseeni
Tiotikseeni ("Navane") on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Se ei ole kovin sedatiivinen, joskin sen hoitovaikutusta on pidetty aktivoivana. Niin sanottuihin sairauden negatiivisiin oireisiin kuuluu passiivisuus ja sosiaalisista kontakteista vetäytyminen skitsofreniassa.
Tiotikseeni kuuluu tiaksantiinien lääkeaineryhmään. Lääkeaineen aiheuttamat sivuvaikutukset ovat samansuuntaisia. Tiotikseeni ei saavuttanut kovin laajaa käyttöä psykiatristen sairauksien hoidossa, ja se on voitu poistaa käytöstä Suomessa.
Tiaksanteenit metaboloituvat eli hajoavat elimistössä CYP2D6-entsyymin välityksellä, kuten fentiatsiinitkin. Usean samankaltaisesti vaikuttavan, taikka samaa metaboliareittiä käyttävän lääkeaineen yhteiskäyttö saattaa lisätä haittavaikutuksia. Niiden poistuminen elimistöstä hidastuu metabolisten kanavien tukkeutuessa.
Louis Perrée
Louis Léonce Théophile Perrée (25. maaliskuuta 1871 Pariisi – 1. maaliskuuta 1924 Ivry-la-Bataille) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai kalvassa hopeaa häviten Ramón Fonstille.
Emil Škoda
Emil von Škoda (19. marraskuuta 1839 Pilsen, Böömi – 8. elokuuta 1900 Selzthal, Itävalta) oli böömiläinen insinööri, joka loi Škodan suuryrityksen perustan.
Škoda opiskeli koneenrakennusta Prahan Polyteknillisessa ja Karlsruhen Polyteknikumissa sekä myös Stuttgartissa ja Magdeburgissa. Sen jälkeen hän harjoitteli ulkomailla muun muassa Ranskassa, Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa.
Škoda toimi vuodesta 1866 hän Ernst Fürst von Waldstein-Wartenbergin Pilseniin perustaman konepajan pääinsinöörinä Pilsenissä. 12. heinäkuuta 1869 hän osti tehtaan, jossa silloin oli 33 työntekijää, ja kehitti sen menestyksekkääksi 4 000 työntekijän yritykseksi, joka valmisti koneita ja valutuotteita muun muassa sokeritehtaille ja myllyille. Hän rakensi sinne rautatieyhteyden 1886 ja liitti siihen asetehtaan, joka valmisti aseita Itävalta-Unkarin armeijalle. Yritys laajeni siirtyi käyttämään hänen nimeään (Škodovy závody) ja 1899 se muuttui osakeyhtiöksi, jonka pääjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi hän edelleen jäi, ja yritys keskittyi lähinnä aseiden valmistukseen. Vuonna 1918 laajeni ja ryhtyi valmistamaan vetureita, autoja, lentokoneita ja laivoja, ja työntekijöitä oli 35 000. Vuonna 1925 se yhdistyi olemassaolevaan yhtiöön Laurint & Klement.
Emil Škoda ei ollut vain insinööri ja tuotannonjohtaja vaan myös hyvä kauppamies. Hänellä oli nenää uusille kehityksille ja hän pystyi taitavasti ratkaisemaan ongelmia.
Škoda kuoli 8. elokuuta 1900 Selzthalin (Obersteiermark) lähellä junamatkalla kylpylään Bad Gasteiniin. Hänet on haudattu Nicolasin hautausmaalle Pilseniin. Hautajaiset olivat paikkakunnalla valtava tapahtuma. Hautamuistomerkin on vuonna 1903 tehnyt italialainen kuvanveistäjä Raffaella Romanelliho. Hänen seuraajakseen yrityksessä tuli hänen poikansa Karl Freiherr von Škoda.
Äidiltään saamalla perinnöllä hän hän perusti 1869 osakeyhtiömuotoisen panimon Pilseniin kilpailemaan osuuskuntapanimon kanssa. 22. elokuuta 1871 hän avioitui Pilsenissä Hermine Hahnenkampin kanssa, jonka isoisä oli ollut osuuskuntapainomon merkittävimpiä perustajia. Heille syntyi neljä lasta, joista Karl Emil Ritter von Škoda, s. 29. kesäkuuta 1879, jolle perinnöllinen vapaaherran arvo siirtyi lokakuussa 1914.
Emil Škoda mukaan on nimetty kilpailu, jota järjestää Škoda Holding. 80 000 kruunun arvoinen palkinto myönnetään henkilölle, jonka diplomityö tai väitöskirja arvioidaan parhaaksi.
Autonvalmistaja Škoda Auton nimi juontuu myös Emil Škodasta.
Bill Orthwein
William Robert "Bill" Orthwein (16. lokakuuta 1881 Missouri – 2. lokakuuta 1955 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen uimari ja vesipalloilija. Hän kilpaili Missouri Athletic Clubille.
Orthwein kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa ja sai pronssimitalit vesipallossa ja 4 × 50 jaardin vapaaviestissä. Lisäksi hän kilpaili 100 jaardin selkäuinnissa ja sijoittui neljänneksi. Hän opiskeli Yalessa sekä Washington University School of Law’ssa ja menestyi lakimiehenä Saint Louisissa. Hän oli myös ehdolla Missourin kuvernööriksi.
Olympiamitalistin poika William Orthwein nuorempi omisti New England Patriotsin.
Clement Smoot
Clement Eyer Smoot (7. huhtikuuta 1884 Highland Park, Illinois – 19. tammikuuta 1963 Highland Park, Illinois) oli yhdysvaltalainen golfaaja, joka kuului vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän kilpaili lisäksi miesten yksinpelissä. Hänestä tuli liikemies, ja hän perusti Smoot-Holman Electrical Companyn.
Neurofilosofia (kirja)
Neurofilosofia () on Patricia S. Churchlandin vuonna 2002 ilmestynyt kirja neurofilosofiasta.
Svea Norén
Svea Placida Mariana Norén (5. lokakuuta 1895 Tukholma – 9. toukokuuta 1985 Lidingö) oli ruotsalainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai naisten yksinluistelussa hopeamitalin. Hän sai myös maailmanmestaruuskilpailuissa yhden hopeamitalin (1922) ja kaksi pronssia (1913, 1923).
Magda Julin
Magda Maria Henrietta Julin (o.s. Mauroy) (24. heinäkuuta 1894 Vichy, Allier, Ranska – 21. joulukuuta 1990 Nacka, Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen taitoluistelija. Hän voitti kultamitalin yksinluistelussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän kilpaili ollessaan neljännellä kuulla raskaana.
Julin sijoittui vuoden 1913 taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi.
Vuonna 1917 hän voitti naisten taitoluistelukilpailun Pohjoismaisissa kisoissa Tukholmassa.
Filosofian lohdutukset
Filosofian lohdutukset () on Alain de Bottonin vuonna 2000 ilmestynyt kirja elämänfilosofiasta.
Martin Stixrud
Martin Stixrud (9. helmikuuta 1876 Oslo – 8. tammikuuta 1964 Oslo) oli norjalainen taitoluistelija. Hän sai yksinluistelusta pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän sai lisäksi hopea- (1923) ja pronssimitalit (1912) taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hän toimi myöhemmin Sonja Henien valmentajana.
Samppa Lahdenperä
Samppa (Sampsa) Lahdenperä (s. 22. maaliskuuta 1946 Savonlinna) on suomalainen pukusuunnittelija, lavastaja ja kuvittaja.
Lahdenperä on toiminut lavastajana ja pukusuunnittelijana muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, ja hän on tehnyt pukusuunnittelun myös moniin televisioelokuviin. Teatteri- ja televisiotyönsä ohella Lahdenperä on tehnyt kuvituksen yli sataan kirjaan, muun muassa tietokirjoihin, lastenkirjoihin ja oppikirjoihin. Lahdenperä on tunnettu erityisesti useisiin teoksiin taidokkaasti piirtämistään kasvien värikuvista. Hän on julkaissut lisäksi kaksi tietokirjaa yhdessä Kyllikki Villan kanssa.
Vuonna 1998 Lahdenperä palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Werner Rosenbaum
Werner Rosenbaum (23. heinäkuuta 1927 – 27. heinäkuuta 2008) oli saksalainen maahockeypelaaja. Hän pelasi 43 kansainvälistä ottelua Saksan hockeyjoukkueelle. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1952 ja 1956 kuuluen jälkimmäisessä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Raghbir Lal
Raghbir Lal Sharma (s. 15. marraskuuta 1929) on intialainen maahockeypelaaja. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja; hän kuului kultaa voittaneisiin joukkueisiin Helsingissä vuonna 1952 ja Melbournessa vuonna 1956.
Amir Kumar
Amir Chand Kumar (10. elokuuta 1923 – 25. tammikuuta 1980) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän oli kaksinkertainen olympiavoittaja; hän kuului kultaa voittaneisiin joukkueisiin vuonna 1948 Lontoossa ja vuonna 1956 Melbournessa.
Govind Perumal
Govind Perumal (25. syyskuuta 1925 – 17. syyskuuta 2002 Nala Sopara, Thanen piirikunta, Maharashtra) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän oli kaksinkertainen olympiavoittaja; hän kuului kultaa voittaneisiin joukkueisiin vuonna 1952 Helsingissä ja vuonna 1956 Melbournessa.
Aleksandr Žulin
Aleksandr Vjatšeslavovitš Žulin (; s. 20. heinäkuuta 1963 Moskova) on venäläinen entinen taitoluistelija ja olympiamitalisti, joka edusti uransa alkupuolella Neuvostoliittoa. Hän oli seuratasolla Profsojuz Moskovassa ja Moskovan Spartakissa. Hän oli erikoistunut jäätanssiin.
Žulin aloitti uransa Maja Usovan parina vuonna 1980, ja pari sai ensimmäisen ison saavutuksensa universiadeissa 1985, joissa he voittivat kultaa. He menivät seuraavana vuonna naimisiin, ja nappasivat hopeaa vuoden 1987 universiadeista. Žulin ja Usova voittivat vuonna 1989 jäätanssissa hopeaa sekä MM- että EM-kilpailuissa, ja jatkoivat mitalisateessa seuraavinakin vuosina; vuoteen 1992 mennessä he olivat voittaneet kisoista yhteensä kahdeksan mitalia, joista viisi hopeisia ja kolme pronssisia.
Žulin voitti Neuvostoliiton-mestaruuden yhden kerran, vuonna 1991. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän voitti jäätanssista pronssia Usovan kanssa, ja vuonna 1993 pari voitti kultaa sekä MM- että EM-kisoista. Žulin sai toisen olympiamitalinsa Lillehammerissa 1994, jolloin hän oli hopealla jäätanssissa. Samana vuonna hän myös voitti pronssia Kööpenhaminassa pidetyistä EM-kisoista. Žulin ja Usova ryhtyivät ammattilaisiksi vuonna 1994 ja luistelivat yhdessä vuoteen 1998 asti, kunnes Žulin vaihtoi parikseen Oksana Grištšukin. Lopulta Žulin otti avioeron Usovasta.
Žulin oli seurustellut Tatjana Navkan kanssa jo pitkään ennen kuin he menivät naimisiin vuonna 2000. Saman vuoden toukokuussa parille syntyi lapsi nimeltä Saša. Žulin on valmentanut Navkaa ja Roman Kostomarovia, jotka voittivat yhdessä olympiakultaa Torinon kisoissa 2006.
Nader ja Simin: Ero
Nader ja Simin: Ero (, Jodái-e Náder az Simin eli “Naderin ja Simin ero”) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut, Asghar Farhadin käsikirjoittama ja ohjaama iranilainen draamaelokuva keskiluokkaisen pariskunnan avioerosta ahdasmielisessä, islamilaisten oppineiden hallitsemassa maassa. Teemana on myös ristiriita siitä, muuttaako Eurooppaan perheen tyttären tulevaisuuden takia vai jäädäkö Iraniin hoitamaan Alzheimerin tautia sairastavaa vanhaa isää. Tilanne pahenee, kun miestä syytetään isänsä hoitajaksi palkkaamansa naisen pahoinpitelystä niin, että tämä saa keskenmenon.
Elokuva voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun, molemmat ensimmäisenä iranilaisena elokuvana. Elokuva voitti myös muita palkintoja Berliinissä, parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon ja oli parhaasta käsikirjoituksesta Oscar-ehdokkaana, mikä on harvinaista vieraskieliselle elokuvalle.
Vuonna 2016 "Ero" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan yhdeksänneksi parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Elokuva tuotti lipputuloja yli 19 miljoonaa dollaria.
Dorothy Dermody
Dorothy ”Tommy” McCormack (o.s. Dermody, 26. huhtikuuta 1909 – 10. huhtikuuta 2012) oli irlantilainen miekkailija. Hän kilpaili naisten floretissa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Alun perin hän oli aikonut kilpailla Lontoossa uimahyppääjänä. Hän ylsi molemmissa lajeissa Irlannin mestariksi.
Dermody syntyi Cloughjordanissa, Tipperaryn kreivikunnassa 26. huhtikuuta 1909. Hän oli ensimmäinen Tipperaryssa syntynyt nainen, joka osallistui olympialaisiin. Hän kuoli noin kaksi viikkoa ennen 103-vuotissyntymäpäiväänsä Killineyssä Dublinin lähistöllä. Kuolinhetkellään McCormack (Dermody) oli vanhin elossa ollut irlantilainen olympiaurheilija ja maailman vanhin elossa ollut olympiamiekkailija.
Chalmers (täsmennyssivu)
Chalmers voi tarkoittaa seuraavia:
John Sumegi
John Sumegi (s. 27. lokakuuta 1954 Orange) on australialainen entinen meloja ja olympiamitalisti.
Sumegi voitti useita maansa juniorimestaruuksia ja oli mukana nuorten MM-kisoissa 16 vuoden ikäisenä. Hän sijoittui Montréalin olympialaisissa 1976 500 metrin kajakkikaksikoissa kahdeksanneksi John Southwoodin kanssa ja oli samoissa kisoissa myös Australian välieriin päässeessä 1 000 metrin kajakkinelikkojen joukkueessa. Sumegi osallistui urallaan neljiin MM-kilpailuihin. Vuoden 1979 kisoissa hän sai hopeaa 500 metrin kajakkiyksiköissä ja oli mukana maansa neljänneksi sijoittuneessa 1 000 metrin kajakkinelikkojoukkueessa.
Sumegi voitti Moskovan olympialaisissa 1980 hopeaa 500 metrin kajakkiyksiköistä ja sijoittui kilometrin henkilökohtaisella matkalla neljänneksi jääden 14 sekunnin sadasosan päähän pronssimitalista. Sumegin hopeamitali oli Australian ensimmäinen henkilökohtainen melonnan olympiamitali.
Sumegi jatkoi aktiiviuransa jälkeen valmentajana, ja hän valmensi muutamia olympiatason melojia. Myös hänen siskonsa Eda oli meloja.
William Hinde
William Robert Norris Hinde (25. kesäkuuta 1900 Cupar – 13. heinäkuuta 1981) on brittiläinen entinen poolonpelaaja ja olympiamitalisti. Hinde oli voittamass hopeaa Berliinin olympialaisissa 1936, joissa hän pelasi kaksi ottelua.
Brett Festerling
Brett Festerling (s. 3. maaliskuuta 1986 Quesnel, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut vuodesta 2012 Saksan pääsarjan Nürnberg Ice Tigersissa. Aiemmin urallaan hän on edustanut muun muassa NHL-seuroja Anaheim Ducks ja Winnipeg Jets. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Târgu Jiu
Târgu Jiu on kaupunki Gorjin piirikunnassa Romaniassa Jiu-joen varrella. Kaupungin väkiluku oli 95 669 ihmistä vuonna 2009. Kaupungin merkittävin työllistäjä on hiilikaivos, joka avattiin vuonna 1960. Muita paikallisia työllistäjiä ovat puu-, koneenrakennus-, tekstiili-, lasi- ja rakennusmateriaaliteollisuus.
Târgu Jiun vaakunan keskellä esiintyvä obeliski on kaupungissa sijaitseva "Loputon pylväs". Veistos symbolisoi Romanian taidetta ja kulttuuria. Vaakunassa esiintyvät kultaiset leijonat joilla on mustat miekat kuvaavat asukkaiden rohkeutta ja halua puolustaa kaupunkiaan.Vuoden 2002 tilaston mukaan kaupungin väestöstä oli 97 % romanialaisia, 3 % romaneja ja 0,2 % muita.Paikallisia nähtävyyksiä ovat muun muassa Târgu Jiun kirkko, rautatieasema ja kaupungintalo sekä kuvanveistäjä Constantin Brâncușin (1876–1957) veistokset "Loputon pylväs", "Suudelman portti" ja "Hiljaisuuden pöytä". Brâncuși oli kotoisin Târgu Jiusta, mutta loi uransa Ranskassa.
Michel Budsko
Michel Budsko (s. 1954) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa pääasiassa teattereissa. Hän asuu Helsingissä.
Michel Budsko kävi Helsingin ranskalais-suomalaista koulua, josta hän myös valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974. Vuonna 1979 hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1983. Hänellä oli jo Teatterikorkeakoulun aikana kiinnitys Wasa Teaterissa.
Valmistuttuaan Teatterikorkeakoulusta Budsko on työskennellyt pääasiassa teattereissa, joissa hän on sekä näytellyt että ohjannut näytelmiä.
Hänellä on ollut myös muutamia rooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös dubannut animaatioita. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Nuuskamuikkunen "Muumilaakson tarinoiden" ruotsinkielisessä versiossa. Hän esitti kyseistä roolia myös "Muumipeikko ja pyrstötähti" -elokuvan (1992) ruotsinkielisessä versiossa.
Nykyään Budsko työskentelee freelancerina, ja hän kuuluukin Helsingin freelancenäyttelijöiden liittoon ja Suomen Näyttelijäliittoon.
Michel Budsko on työskennellyt myös ahtaajana, oppaana sekä mielisairaanhoitajana. Häneltä sujuu näytteleminen suomeksi, ruotsiksi, ranskaksi, englanniksi, saksaksi ja espanjaksi.
Lisäksi hän on vieraillut Sinisessä teatterissa sekä Mustion kesäteatterissa.
Isokeltasiipi
Isokeltasiipi ("Lithosia quadra") on siilikkäisiin kuuluva, keskikokoinen ja kapeasiipinen yöperhonen.
Isokeltasiiven sukupuolet ovat täysin erinäköiset. Koiraan etusiivet ovat pohjaväriltään harmaanruskeat, kärjestään tummemmat tai kellertävät ja laajalti kiiltävät. Siiven tyviosa on keltainen ja etureunasta mustanruskea. Takasiivet ovat kellanharmaat, etureunasta tummemman harmaanruskeat. Naaraan etusiivet ovat kirkkaan keltaiset. Niiden keskivaiheilla siiven etu- ja takareunassa on laajat tummanruskeat, sinisen metallinkiiltoiset laikut ja siiven kärjessä on mustanruskeaa väriä. Lepäävällä perhosella siivet menevät osittain päällekkäin, jolloin täplistä näkyy vain kolme. Takasiivet ovat keltaiset, tyveä kohti harmahtavat. Siipiväli on koiraalla 38–46 mm ja naaraalla 39–56 mm.
Isokeltasiipi on laajalle levinnyt laji, ja sitä tavataan läntisimmästä Euroopasta Kiinaan ja Japaniin ulottuvalla alueella. Suomessa ja muualla Pohjoismaissa isokeltasiipi on eteläinen tulokaslaji, jota tavataan vaihtelevissa määrin vuosittain, mutta pohjoisraja on Etelä-Pohjanmaan ja Pohjois-Karjalan korkeudella. Paikoittain laji on jopa runsas ja ainakin joinakin vuosina Suomessa on myös lisääntyviä populaatioita. Perhosia on lennossa heinäkuun loppupuolelta elokuun puoleenväliin.
Isokeltasiipi elää lämpimillä metsänreunoilla ja avoimilla hiekkapohjaisilla mailla, mutta vaeltavia yksilöitä voi tavata hyvin monenlaisissa paikoissa. Perhoset ovat yöaktiivisia, aloittavat lentonsa pimeyden laskeuduttua ja jatkavat lentoa pitkälle aamuyölle. Koiraat lentävät valole, naaraat harvemmin. Päivällä perhonen voi lentää pieniä matkoja häirittynä.
Naaras munii noin 250 munaa muutaman kymmenen munan ryhminä puiden kuorille. Toukat kasvavat aluksi hitaasti ja talvehtivat kuorenraoissa. Ne ovat aktiivisia enimmäkseen öisin ja huonolla säällä toukat voivat hakeutua pieniin ryhmiin. Ravinnokseen ne käyttävät jäkäliä, mutta niiden on havaittu syövän myös havununnan ("Lymantria monacha") munia ja toukkia. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun puolivälissä. Kotelo on kotelokopan sisällä kuorenraossa tai sammalen tai jäkälän alla.
Toukka elää pääasiassa lehtipuiden rungoilla kasvavilla jäkälillä.
Jordanian vaakuna
Jordanian vaakuna on Jordanian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunassa on Saladinin kotka, joka on arabimaissa yleinen tunnus. Se seisoo sinisellä maapallolla, joka symboloi islamin leviämistä maailmassa. Kotkan molemmilla puolilla on Jordanian lippu. Pronssikilpi symboloi tiedon ja oikeuden puolustusta. Kilven ympärillä on vehnän tähkiä ja taatelipalmun lehviä, jotka edustavat tyypillisiä jordanialaisia tuotteita. Alhaalla on al-Nahdan ritarikunnan mitali, korkein jordanialainen ansiomerkki. Nuhassa lukee teksti "Abdullah I ibn Al Hussein Bin Aoun, hašemiittisen Jordanian kuningas, rukoilee Jumalalta onnea ja apua". Kruunu kertoo Jordanian olevan kuningaskunta. Vaakunanpeitteen punainen kuvaa uhrausta ja valkoinen puhtautta.
Matti Wasama
Matti Wasama (14. tammikuuta 1918 Tampere, Suomi – 10. heinäkuuta 1970 Tampere, Suomi) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän voitti urallaan kolme Suomenmestaruutta ja kaksi SM-pronssia.
Wasama pelasi SM-sarjassa Ilveksen ja TaPan riveissä. Hänen ensimmäinen pääsarjakautensa oli Ilveksessä kaudella 1935–1936. Wasama pelasi Ilveksessä seitsemän kautta vuosina 1935–1944. Tuona aikana kaksi kautta jäi pelaamatta sotatapahtumien takia. Wasama voitti Suomenmestaruuden kolmen ensimmäisen kautensa aikana. Kaudella 1937–1938 sarjassa pelattiin vain neljä ottelua, ja Wasama teki niissä seitsemän pistettä ollen Ilveksen paras pistemies. Pisteistä viisi oli maaleja, ja hän oli koko sarjan paras maalintekijä.
Kausilla 1938–1939 ja 1940–1941 Ilves sijoittui pronssille. Wasama oli Ilveksen kapteeni kausilla 1942–1943 ja kausilla 1943–1944. Kausi 1942–1943 oli epävirallinen SM-sarjakausi, ja Ilves sijoittui silloin kolmanneksi. Seuraavaa kautta ei ehditty pelaamaan loppuun, kun jatkosodan pommitukset estivät viimeisen ottelun pelaamisen.
Wasaman poika Jarmo Wasama oli yksi 1960-luvun parhaimpia suomalaisjääkiekkoilijoita. Hän kuoli auto-onnettomuudessa helmikuussa 1966 vain 22-vuotiaana. Matti Wasama oli mukana kolarissa selviytyen siitä aivotärähdyksellä. Matti Wasama ei kuitenkaan toisen poikansa Jukan mukaan toipunut kolarista henkisesti, vaan kuoli 1970 syöpään elämänhalunsa menettäneenä.
Kultakeltasiipi
Kultakeltasiipi ("Eilema sororculum") on siilikkäisiin kuuluva, kirkkaankeltainen yöperhoslaji.
Molemmat sukupuolet ovat jokseenkin yksivärisen keltaisia perhosia. Etusiivet ovat kiiltävät, kärjistään pyöristyneet ja tasaisesti lämpimän keltaiset. Myös takasiivet ovat tasaisen keltaiset, mutta sävyltään hieman vaaleammat. Pää, keskiruumis ja takaruumiin kärkiosa ovat keltaiset, takaruumiin tyviosan ollessa harmaansävyinen. Raajat ja tuntosarvet ovat mustanruskeat. Siipiväli on 25–31 mm.
Samannäköisiä lajeja ovat pikkukeltasiipi ("Eilema lutarellum"), jolla on kuitenkin kapeammat etusiivet ja takasiivissä harmaata väriä sekä vahakeltasiipi ("Eilema cereolum"), jolla puolestaan etusiivet ovat kulmikkaammat, himmeät ja ruumis tummempi.
Kultakeltasiipeä tavataan Britteinsaarilta ja Pohjois-Espanjasta Euroopan ja Aasian poikki Japaniin ja mahdollisesti jopa Vietnamin pohjoisosiin saakka. Pohjoismaissa levinneisyys on hyvin eteläinen. Suomessa laji oli 2000-luvun alkuun saakka hyvin harvinainen harhailija. Sittemmin se on kuitenkin vakiintunut Etelä-Suomeen ja havaintoja on etelärannikolta suunnilleen Turku-Tampere-Joensuu-linjalle saakka. Kultakeltasiipi aloittaa lentonsa huomattavasti ennen muita keltasiipilajeja ensimmäisen sukupolven aloittaessa lentonsa jo toukokuun alkupuoliskolla. Lennon huippu on kesäkuussa. Joskus lajilla on myös osittainen toinen sukupolvi, jonka yksilöitä lentää elo-syyskuussa.
Kultakeltasiipi on lehtimetsien laji, joka viihtyy myös metsien reunamilla ja paikoitellen se saattaa olla runsaslukuinen. Avoimilta paikoilta sitä tapaa vain harvoin, joskin lajilla on taipumusta vaeltaa etsien uusia elinpaikkoja. Perhoset lentävät illan hämärtymisestä keskiyöhön ja koiraat tulevat valolle, naaraat hyvin harvoin. Perhosia tulee myös syötille, mutta muuten ne eivät ilmeisesti käy aktiivisesti kukilla. Laji lentää usein melko korkealla, joskus puiden latvustoissa saakka.
Naaras munii noin 100 munaa puiden oksille tai lehdille, ja munat kuoriutuvat pari viikkoa myöhemmin. Toukat ovat täysikasvuisia syyskuussa ja koteloituvat toukkanahan karvoilla suojatun kotelokopan sisään. Useimmista keltasiivistä poiketen kotelo talvehtii.
Toukka syö puissa kasvavia jäkäliä sekä viherleviä.
Kalvaskeltasiipi
Kalvaskeltasiipi ("Eilema pygmaeolum") on pieni, Suomessa levinneisyydeltään varsin eteläinen siilikäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).
Sukulaistensa tapaan hoikka, keltaisen ja harmaan sävyttämä perhonen. Lajilla esiintyy merkittävää maantieteellistä muuntelua ulkoasussaan. Naaraat ovat siipiväliltään koiraita pienempiä, mutta niillä on tukevampi ruumis. Etusiipien yläpinta on hieman kiiltävä ja siivet ovat väriltään lämpimän oranssinkeltaiset. Siiven keskiosassa on kuitenkin väriä himmentävää harmaata varjostumaa. Joissakin paikallispopulaatioissa etusiivet ovat lähes tasaisen harmaat ilman mainittavaa keltaista väriä. Takasiivet ovat vaaleamman kellertävät, etureunastaan harmaalla varjostuneet. Siipien alapinnoilla on harmaata kehnää, joka etusiivissä puuttuu siipien reunoilta ja takasiivissä rajoittuu siiven etuosaan. Pää ja takaruumiin kärki ovat keltaisia, mutta muutoin ruumis on harmaa. Siipiväli koiraalla 24–29 mm ja naaraalla 19–25 mm.
Pohjois-Afrikasta Lounais-, Keski- ja Itä-Euroopan kautta Kaukasukselle, Turkkiin ja Pohjois-Iraniin tavattava laji. Suomessa sitä tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa sekä idempänä satunnaisesti etelärannikkoa itäänpäin. Harhailijoita on tavattu sisämaassa Etelä-Savoon asti. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta heinäkuun lopulle.
Perhonen, jota tavataan lähes ainoastaan kuivilla ja läpimillä, hiekka- tai kalkkipohjaisilla alueilla lähellä rannikkoa. Lajia ei juuri tapaa tyypillisen elinpaikan ulkopuolella ja samallakin paikalla yksilömäärissä on huomattavaa vuotuista vaihtelua. Perhoset aloittavat lentonsa illan hämärtyessä ja jatkavat keskiyöhön. Koiraat lentävät usein valolle, naaraita tapaa harvemmin. Päivällä perhosia voi tavata juomassa kukkien mettä. Kalvaskeltasiipeä tavataan usein yhdessä pikkukeltasiiven ("Eilema lutarellum") kanssa, mutta vaatii ilmeisesti elinpaikaltaan sisarlajiaan enemmän lämpöä.
Naaras munii noin 100 munaa pieniin ryhmiin. Toukat kasvavat hitaasti ennen talvehtimistaan ja ovat täysikasvuisia seuraavan vuoden kesäkuun lopulla. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen öisin, mutta niitä voi nähdä syömässä jo illalla tai varhain aamulla. Kotelo on ruskean kotelokopan sisällä maassa, sammalten tai jäkälien seassa.
Toukat syövät erilaisia jäkäliä, mutta ilmeisesti myös kuihtuneita kasvinosia.