hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Glenn Cunningham (yleisurheilija)
Glenn Cunningham (4. elokuuta 1909 Atlanta, Kansas, Yhdysvallat – 10. maaliskuuta 1988 Menifee, Arkansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Cunningham sai pahoja palovammoja jalkoihinsa bensiiniräjähdyksessä kahdeksanvuotiaana. Lääkärit epäilivät alkuun, ettei hän pystyisi kävelemään enää koskaan. Cunninghamista tuli kuitenkin 1930-luvun parhaimpia mailereita. Vuonna 1932 Cunningham voitti NCAA:n yliopistomestaruuden ja AAU:n Yhdysvaltain amatöörimestaruuden. Samana vuonna hän selviytyi Yhdysvaltain edustajana Los Angelesin olympialaisiin. Cunningham sijoittui olympialaisten 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 3.53,4.
Cunningham voitti vuonna 1933 AAU:n 800 ja 1 500 metrin mestaruuden. Hän kilpaili vuoden aikana myös Euroopassa, ja voitti kaikki 20 juoksemaansa kilpailua. Cunningham rikkoi vuonna 1934 mailin maailmanennätyksen. AAU:n 1 500 metrin mestaruuden hän hävisi kuitenkin Bill Bonthronille, mutta voitti sen jälleen neljästi perättäin 1935–1938. Berliinin olympialaisissa Cunningham sai hopeaa juostuaan finaalissa ajan 3.48,3. Olympiakultaa voitti Australian Jack Lovelock maailmanennätysajalla 3.47,8. Kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen Cunningham juoksi Tukholmassa 800 metrin maailmanennätyksen 1.49,7.
Sisäradoilla Cunningham teki 1 500 metrillä ja maililla seitsemän maailmanennätystä. Dartmouth Collegen ylipitkällä radalla hän juoksi 4.04,4 vuonna 1938. Aika oli kaksi sekuntia parempi kuin ulkoratojen mailin maailmanennätys. Cunningham juoksi vielä vuonna 1940 uransa nopeimman 1 500 metrin kilpailun AAU:n mestaruuskilpailuissa. Hänen aikansa oli 3.48,0, jolla sijoittui hopealle Walter Mehlin jälkeen.
Cunningham lopetti juoksu-uransa vuoden 1940 jälkeen. Hän oli valmistunut maisteriksi Iowan yliopistosta ja tohtoriksi New Yorkin yliopistosta. Juoksu-uransa jälkeen hän työskenteli iowalaisen Cornell Collegen liikunnallisen koulutuksen johtajana. Hän avasi myöhemmin vaimonsa kanssa nuorten leirin Kansasiin. He auttoivat tilallaan kasvattamaan noin 10 000 heikossa asemassa ollutta lasta.
Glenn Cunningham
Glenn Cunningham voi viitata seuraaviin henkilöihin:
America Olivo
America Athene Olivo (s. 5. tammikuuta 1978 Van Nuys, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja malli, jolla on myös Kanadan ja Italian kansalaisuus. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Valmistuttuaan Juilliard Schoolista Olivo muutti New Yorkista takaisin synnyinpaikkaansa Los Angelesiin. Siellä hän perusti Soluna-nimisen tyttöbändin yhdessä Aurora Rodriguezin, T. Lopezin ja Jessica Castellanosin kanssa. Vähän ajan päästä hyvän menestyksen siivittämänä Soluna teki sopimuksen UPN:n kanssa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2004, jonka jälkeen Olivo jatkoi näyttelijänä ja sooloartistina.
Solunan laulajana oleminen avasi Olivolle monia ovia, ja hän sai Broadway-teatterin lisäksi rooleja useista suosituista tv-sarjoista, kuten "House", "Kova laki", "General Hospital" ja "" . Olivo on myöd näytellyt monissa elokuvissa, joista ehkä tunnetuimmat ovat "", "Bitch Slap" ja "Perjantai 13." uusintaversio.
Vuonna 2009 Olivo esiintyi Playboyn kannessa. Itse lehdessä hän esiintyi seitsemässä alastonkuvassa. Lisäksi hän on esiintynyt kokonaan hopeaksi värjättynä Mötley Crüen Saints of Los Angeles -albumin kannessa.
America Olivon äiti Danica d'Hondt oli Miss Kanada 1959. Hänen isänsä on italialainen viinivalmistaja Nello Olivo.
Olivo on naimisissa näyttelijä Christian Campbellin kanssa. Heillä on yksi tytär, Indira Campbell.
Kawasakin tauti
Kawasakin tauti on lähinnä pienillä lapsilla esiintyvä vaskuliitti eli verisuonitulehdus. N. 30-40 suomalaislasta sairastuu siihen vuosittain. Taudin oireisiin lukeutuvat korkea kuume, silmien sidekalvojen verestys, mansikkakieli, käsien ja jalkaterien punoitus sekä ihottuma. Taudin komplikaationa voi ilmetä sydämen sepelvaltimolaajentumia, jotka voivat aiheuttaa kuolemaan johtavan veritulpan (tromboosi). Kawasakin tauti ei kuitenkaan ajoissa hoidettuna ole hengenvaarallinen. Kawasakin taudin hoitona käytetään suoneen annettavaa immunoglobuliinia ja viikkojen ajan jatkuvaa aspiriinilääkitystä. 
Sairauden laukaisee todennäköisesti infektio. Kuolleisuus on hoitamattomana noin yksi prosentti mutta asianmukaisesti hoidettuna vain sadasosa siitä. Sairauteen voi liittyä myös myokardiitti.
Sairaus on nimetty japanilaisen pediatri Tomisaku Kawasakin mukaan.
Raynald Denoueix
Raynald Denoueix (s. 15. huhtikuuta 1948) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Denoueix pelasi koko uransa puolustajana FC Nantes Atlantiquessa. Hän edusti seuraa 13 vuoden ajan ja kuului José Arribas'n "jeu à la nantaise"-pelitavan lanseeraaneeseen joukkueeseen, joka voitti kaksi Ranskan mestaruutta 1970-luvulla.Pelaajauransa jälkeen Denoueix aloitti amatööriseura US Gétignén valmentajana, kunnes siirtyi 1982 työskentelemään FC Nantes Atlantiquen organisaatioon juniorivalmentajaksi. Hänen aikanaan Nantes'n junioriakatemiasta ponnistivat maailmanmaineeseen muun muassa Didier Deschamps ja Marcel Desailly sekä myöhemmin Claude Makélélén ja Christian Karembeun kaltaisia maailmantähtiä.
Kun Nantes'n päävalmentaja Jean-Claude Suaudeau jätti tehtävänsä kesällä 1997, nousi Denoueix uudeksi päävalmentajaksi. Debyyttikausi ei sujunut kovin ruusuisesti ja Nantes sijoittui Division 1:ssä vasta sijalle 11. Liigasijoitukset olivat keskikastissa myös kahdella seuraavalla kaudella, mutta menestystä tuli kahden Coupe de Francen mestaruuden myötä. Lopulta kausi 2000/01 toi jättipotin myös liigassa, kun Nantes'ssa juhlittiin seurahistorian kahdeksatta ja toistaiseksi viimeistä mestaruutta. Mestaruuden jälkeinen kausi alkoi kuitenkin vaisusti ja Denoueix sai lopulta tammikuussa 2002 potkut tehtävistään.
Kesällä 2002 Denoueix siirtyi espanjalaisseura Real Sociedadin peräsimeen. Menestys oli debyyttikaudella komeaa ja baskiseura sijoittui Primera Divisiónissa komeasti hopealle. Denoueix valittiin menestyksen johdosta vuoden 2003 parhaaksi liigavalmentajaksi Espanjassa. Kaudella 2003/04 Denoueix johdatti Sociedadin Mestarien liigassa kuudentoista parhaan joukkoon, mutta liigassa seura jäi viidenneksitoista ja hän sai lähteä kauden jälkeen.
Sociedad-pestinsä jälkeen Denoueix on toiminut Canal+:n jalkapalloasiantuntijana ja ollut mukana "Les Spécialistes" -ohjelmassa.
Los Angeles Memorial Coliseum
Los Angeles Memorial Coliseum on stadion Los Angelesissa Yhdysvalloissa.
Se sijaitsee Banc of California Stadiumin ja Etelä-Kalifornian yliopiston kampuksen vieressä. Stadionia käyttää yliopiston amerikkalainen jalkapallojoukkue Trojans sekä Los Angeles Rams vuoteen 2019 asti.
Los Angeles Memorial Coliseum on ainoa stadion, joka on ollut kaksi kertaa olympiastadionina. Se isännöi olympialaisia 1932 ja 1984. Lisäksi sillä on pidetty amerikkalaisen jalkapallon Super Bowl ja baseballin World Series. Päivä ennen 1984 olympialaisia stadion julistettiin National Historic Landmarkiksi.
Radium Round
Radium Round on 1999 julkaistu Waltarin seitsemäs albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Mansikkakieli
Mansikkakieli on kirkkaan punainen, pinnaltaan mansikkamainen kieli, jossa on turvonneita näppyjä. Kyseessä on tavanomainen tulirokon oire, joka kehittyy suunnilleen neljässä päivässä sairastumisesta. Mansikkakieli voi myös kuulua Kawasakin taudin suuoireisiin.
Play to Stop – Europe for Climate
Play to Stop – Europe for Climate oli Euroopan komission ja kansainvälisten MTV-kanavien kampanja ilmastonmuutoksen ehkäisemiseksi. Kampanja kesti kuusi kuukautta ja sen tarkoitus oli herättää nuorisossa mielenkiintoa ilmastonmuutoksen vaaroja kohtaan ja toimia Kööpenhaminan ilmastokokouksen vauhdinottajana vuoden 2009 joulukuussa. "Play to Stop" kampanjoi 11 EU:n jäsenvaltiossa ja sisältää TV-mainoksia, "Moby"n konsertin Tukholmassa, kaksi muita esiintyjiä sisältävää konserttia Budapestissa ja Kööpenhaminassa, internet-pelejä yms. Kööpenhaminan ilmastonmuutos konfrenssi avattiin 7. joulukuuta 2009.
Heinäkuun ja joulukuun välisenä aikana "Play to Stop - Europe for Climate" tähtäsi 11 EU:n jäsenvaltion nuorisoon, saadakseen heidät taistelemaan ilmastonmuutosta vastaan. Eurobarometerin arvion mukaan 65% nuorisosta (15-24-vuotiaista) ei usko, että ilmastonmuutos on pysäyttämätön ilmiö eikä sille voi tehdä mitään. "Play to Stop" muistuttaa, että nuorison äänet ovat tärkeitä ja he voivat toimia ehkäistääkseen sitä. Kampanjaa käytiin Bulgariassa, Tšekissä, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Puolassa, Romaniassa, Ruotsissa ja Britanniassa. Kolme menestyviä kansainvälisiä artisteja sisältävää konserttia esitettiin Tukholmassa, Budapestissa ja Kööpenhaminasa ja ne näytettiin MTV:llä.
Ensimmäinen konsertti järjestettiin Tukholmassa, jossa esiintyi Moby; toinen pidettiin Budapestissa brittiläisen "nu wave" rock-bändi Editorsin kanssa; ja kolmas Kööpenhaminassa amerikkalaisen poikabändin Backstreet Boysin kanssa EU:n ilmastokokouksessa. Koko kampanjan ajan musiikkikanavat omistautuivat kaupalliselle sisällölle taistelussa ilmastonmuutosta vastaan ja tuottivat useita erikoisohjelmia.
Jokainen konsertti sijoittui tärkeään ja suureen tapahtumaan, joka liittyi ilmastonmuutokseen: World Water Week -konfrenssiviikolla Tukholmassa, Mobility Week -viikolla Bidapestissa ja ilmastokokouksessa Kööpenhaminassa. Kutakin maata edustaa kuuluisa hyväntekijä, joka auttaa vetämään yleisön huomion tapahtumaan. Heihin kuuluvat muun muassa tenniksen pelaaja Magdalena Maleeva, tanskalainen laulaja Anna David, italialainen TV-tähti Paola Maugeri, puolalainen viihdyttäjä Michal Pirog ja romanialainen ilmastonmuutosaktivisti Serban Miron Copot.
Loïc Amisse
Loïc Amisse (s. 9. elokuuta 1954) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2014 lähtien hän on toiminut FC Nantes'n apuvalmentajana.
Amisse pelasi lähes koko uransa FC Nantes Atlantiquen joukkueessa, jossa hän debytoi kaudella 1973/74. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain seitsemän ottelua, mutta jo kaudella 1974/75 Amisse kuului José Arribas'n avainmiehistöön ja pelasi 28 ottelua. Hän kuului läpi 1970- ja -80 -lukujen Nantes'n avainpelaajiin ollen tärkeä lenkki Arribas'n, Jean Vincentin ja viimeisimpänä Jean-Claude Suaudeaun "jeu à la nantaise"-pelitavassa. Kaudella 1989/90 kokenut Amisse putosi avausmiehistöstä ja siirtyi uransa viimeiseksi kaudeksi SCO Angersiin. Hän lopetti pitkän uransa 37-vuotiaana 1991.
Ranskan maajoukkueessa Amisse pelasi vuosina 1977–83 vain 13 ottelua. Amisse jäi loistavasta seurajoukkueurastaan huolimatta toisen loistavan laitahyökkääjän, Didier Six'n varjoon. Pelaajauransa jälkeen Amisse on toiminut juniorivalmentajana FC Nantes Atlantiquen organisaatiossa. Kesällä 2003 hän nousi seuran päävalmentajaksi ja johdatti seuran kauden päätteeksi liigassa kuudenneksi. Coupe de la Liguessä seura eteni finaaliin saakka, mutta hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen FC Sochaux'lle. Amisse sai potkut joulukuussa 2004 kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Amisse palasi valmennustehtäviin heinäkuussa 2010, kun hänestä tuli FC Nantes Atlantiquen reservijoukkueen valmentaja. Amissen johdolla Nantes voitti CFA2:n G-lohkon mestaruuden kaudella 2012/13 ja nousi sarjaporrasta ylemmäs Ranskan neljännelle sarjatasolle. Kauden 2013/14 jälkeen Amisse siirtyi Nantes'een edustusjoukkueeseen Michel Der Zakarianin apuvalmentajaksi.
Tena
Tena on Napon maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa, noin 250 kilometriä Quitosta kaakkoon. Sen asukasluku on noin 23 000. Kaupunki tunnetaan "kanelipääkaupunkina". Kaupungin keskustassa yhtyvät Tena- ja Pano-joet, jotka laskevat Napo-jokeen ja sitä kautta Amazoniin.
Kaupungin perustivat lähetystyöntekijät vuonna 1560.
Kaupungin yksi tärkeimmistä elinkeinoista on matkailu; kaupungista pääsee helposti Amazonian sademetsiin, jokiretkille ja tutkimaan lukuisia luolia ja kapeita kalliokanjoneita.. Tena on 512 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maisemaa hallitsevat Andit.
Kaupungissa on pieni lentokenttä. Bussimatka Quitosta kestää noin 5 tuntia.
Tenan läheisyydessä on öljynjalostusteollisuutta.
Phenomenon
Phenomenon on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Albumilla soittaa ensimmäistä kertaa saksalainen kitaristi Michael Schenker, joka oli aiemmin hard rock -yhtye Scorpionsin kitaristi. Yhtyeen musiikki muuttuikin selvästi raskaammaksi aiempien albumien space rock -materiaalin sijasta. Se sisältää yhtyeen klassikkokappaleet ”Doctor Doctor” ja ”Rock Bottom”, joista molemmat ovat olleet keskeisessä osassa yhtyeen konserteissa niiden julkaisuista saakka, ja joista ensimmäisenä mainitusta on myös julkaistu single.
Albumi sai julkaisuaikanaan positiivisia arvioita kriitikoilta, vaikka osa kriitikoista ei juuri pitänytkään albumin tuotannosta. "Phenomenon" ei kuitenkaan yltänyt Iso-Britanniassa listoille, mutta Yhdysvalloissa se pääsi melkein kahdensadan myydyimmän albumin joukkoon (paras sijoitus 202). Koska albumilla yhtyeen musiikki muuttui selvästi edellisiä raskaammaksi, monet yhtyeen fanit pitävät Phenomenonia yhtyeen todellisen alkuna.
Kappale ”Built for Comfort” on lainakappale, jonka alkuperäinen esittäjä on blues-muusikko Willie Dixon.
Albumista julkasitiin vuonna 2007 painos, jossa on kuusi bonuskappaletta.
Scenarios of Violence
Scenarios of Violence on saksalaisen thrash metal -yhtye Kreatorin kokoelma-albumi, joka on julkaistu maaliskuussa 1996 levymerkillä Noise Records.
Lauluntekijä – Levytyksiä vuosilta 1968–2010
Lauluntekijä – Levytyksiä vuosilta 1968–2010 on kokoelma-albumi, mikä sisältää suomalaisen lauluntekijän, muusikon ja tuottajan Jarmo Jylhän tekemiä kappaleita eri artisteille. Se on kahden CD:n kokoelma, ja sisältää 47 levytystä; vanhimpina Jylhän oman debyyttisinglen kappaleet vuodelta 1968 (tekijöinään Irwin Goodman ja Vexi Salmi), ja uusimpana kokoelmaa varten levytetty Tapani Pertun "Ihana ihminen". Pertun ja Jylhän itsensä lisäksi kokoelmalla laulavat mm. Tapio Heinonen, Reijo Taipale, Pepe Willberg, Jaakko Teppo, Tapani Kansa, Ossi Ahlapuro sekä Esko Rahkonen.
Kokoelman julkaisi Rocket Records 9.6.2010.
Cantini-museo
Cantini-museo eli Musée Cantini on taidemuseo Ranskan Marseillessa. Sen kokoelmat koostuvat nykytaiteesta, erityisesti ajalta 1900–1960. Museon on perustanut kuvanveistäjä ja mesenaatti Jules Cantini.
Museon kokoelmissa on teoksia muun muassa taiteilijoilta Nicolas de Staël ("Harmonie rouge, bleue et noire", 1951), Fernand Léger ("Nature morte au couteau", 1945), Oskar Kokoschka ("Le port de Marseille", 1925), André Derain ("Pinède Cassis", 1907), Max Ernst ("Monument aux oiseaux", 1927).
Museosta varastettiin vuoden lopussa 2009 siellä näyttelyssä lainassa ollut Edgar Degas'n pastellityö "Les Choristes". Syylliseksi epäiltynä otettiin kiinni museon yövartija.
Lucky Star
Konata ('Kona-chan') on hieman laiska, lapsellinen ja huoleton otaku, mutta pohjimmiltaan hyväsydäminen johtaja. Hän pelaa usein online-roolipelejä opettajansa kanssa ja työskentelee cosplay- kahvilassa vaihto-oppilas Patricia Martinin kanssa. Konata asuu yhdessä leski-isänsä kanssa, ja hänellä on myös nuorempi serkku Yutaka Kobayakawa, joka käy samaa koulua kuin Konata. Konatalla on hyvin pitkät, siniset hiukset ja vihreät silmät. Hän on myös muita päähenkilöitä lyhyempi.
Kagami on Tsukasan vanhempi kaksossisko. Hän on hyvä koulussa, sillä opiskelee ahkerasti (toisin kuin Konata) ja oli jopa luokkansa puheenjohtajana vuoden. Kagami on eri luokalla kuin Konata ja Tsukasa, mutta on ruokatunneilla heidän kanssaan. Kagami on tietyissä tilanteissa ujo ja tunteellinen. Hän pitää videopelien pelaamisesta, mutta toisin kuin Konata, hän pelaa mieluiten ammuntapelejä. Kagamilla on siniset silmät ja pitkät, liilat hiukset, joita hän pitää kahdella poninhännällä.
Tsukasa on Kagamin nuorempi kaksossisko. Hän on samalla luokalla kuin Konata. Tsukasa on mukava ja ystävällinen, mutta hyvin kömpelö hahmo, joka ei ole kovin hyvä opiskelussa tai liikunnassa. Tsukasalla on siniset silmät ja lyhyet, liilat hiukset, joissa hän pitää keltaista pantaa.
Miyuki on kaunis, älykäs ja hyväkäytöksinen tyttö varakkaasta perheestä. Hän puhuu aina kohteliaalla japanilaisella tyylillä, jopa puhuessaan lähimmille ystävilleen. Miyuki on samalla luokalla Konatan ja Tsukasan kanssa. Hän on stereotyyppinen "meganekko", eli ystävällinen, silmälasipäinen tyttö. Hän pelkää hammaslääkärissä käymistä ja asioiden, kuten piilolinssien, laittamista silmiinsä. Miyuki pitää kirjojen lukemisesta ja nukkumisesta, ja hän meneekin yleensä aikaisin nukkumaan.
"Lucky Star" on Kyoto Animationin tuottama 24-jaksoinen animesarja. Sarjaa aloitettiin esittämään japanissa 8. huhtikuuta 2007, ja se lopetettiin 16. syyskuuta 2007. Jokaisen jakson lopussa on osa fiktiivistä "Lucky Channel"- televisiosarjaa, jota juontavat Akira Kogami (Hiromi Konno) ja Minoru Shiraishi.
Vincent (nimi)
Vincent on miehen etunimi
Vincent tulee latinan sanasta "vicere", joka tarkoittaa 'voittajaa'.
Vincent muunnoksineen on yksi suosituimmista nimistä katolisissa maissa; katolisella kirkolla on lähes 40 tämännimistä pyhimystä ja autuaaksi julistettua.
Suomenkielisessä almanakassa nimi oli vuosina 1706–1907 muodossa Wincentius. Vuonna 2010 Vincent otettiin Suomen ruotsinkieliseen nimipäiväkalenteriin, jonka mukaan Vincentin nimipäivä on 3. toukokuuta.
Huhtikuun 2017 loppuun mennessä Vincent on Suomessa Väestörekisterikeskuksen mukaan annettu noin 1320 miehelle ja muutamalle naiselle.
Pekka Soini
Pekka Soini (5. marraskuuta 1941 Helsinki – 8. elokuuta 2004 Iquitos, Peru) oli suomalainen biologi ja Perun Amazonian luonnon tutkija.
Soini oli koulutukseltaan perämies. Perussa Liman satamassa vuonna 1964 sattui onnettomuus, jossa hän loukkaantui pudotessaan laivan lastiruumaan. Toipuessaan Soini rakastui, solmi avioliiton ja jäi asumaan Peruun.
Alkuaikoina Soini työskenteli matkailualalla Iquitosissa. Myöhemmin hän siirtyi keräämään eläviä käärmeitä yritykselle, joka eristi niistä myrkkyä seerumin valmistamiseksi käärmeenpuremien hoitoa varten. Vähitellen hän rupesi samalla keräämään tietoja käärmeistä ja muistakin eläimistä. Soinin mielenkiinnon kohteita olivat matelijat, apinat ja kilpikonnat. Häneltä ilmestyi julkaisuja korallikäärmeistä, liskoista, matoliskoista, kaimaaneista ja kilpikonnista. Soinista tuli Perun maatalousministeriön luonnonsuojelubiologi. Hänen ansiokseen luetaan mm. arraukilpikonnan, maailman suurimman makeanveden kilpikonna, pelastaminen sukupuutolta. 1990-luvun alusta alkaen Soini työskenteli Perun Amazonian tutkimuslaitoksen IIAP:n inventointihankkeissa. Vuonna 1999 hänet kutsuttiin Perun Amazonian kansallisen yliopiston kunniatohtoriksi.
Pacayajoen varteen noin puolen tuhannen kilometrin päähän Iquitosista ylävirtaan päin Soini perusti Cahuanan biologisen tutkimusaseman. Suurelta osin Soinin tutkimusten ansiosta alueelle perustettiin myöhemmin suuri Pacaya-Samirian luonnonsuojelualue. Pekka Soinin valistustyö ja tutkimukset vaikuttivat myös Iquitosin lähelle perustetun Alpahuayo-Mishanan suojelualueen syntymiseen. Hän suunnitteli myös suojelualueista muodostuvan ekologisen käytävän luomista Alpahuayo-Mishanan ja Ecuadorin puolella olevan Yasunin kansallispuiston välille.
Perun Amazoniasta, Allpahuayo-Mishanan luonnonsuojelualueelta vuonna 2010 löydetylle uudelle loispistiäislajille annettiin nimeksi "Ticapimpla soinii", aluetta paljon tutkineen Pekka Soinin kunniaksi.
Viuhkot
Viuhkot (Rhipiduridae) eli aikaisemmalta nimeltään viuhkamonarkit on varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajinen lintuheimo.
Viuhkot ovat pienikokoisia hyönteissyöjälintuja, jotka elävät Australiassa, Oseaniassa ja eteläisessä Aasiassa. Ne ovat 11,5–21 cm pitkiä, niillä on pitkä pyrstö, jonka ne usein levittävät viuhkamaiseksi, ja suvulleen tyypillisesti ne seisoessaan roikottavat siipiään. Viuhkot saalistavat pääasiassa ilmassa lentäviä hyönteisiä. Sukupuolet ovat enimmäkseen samanvärisiä. Molemmat puolisot osallistuvat pesän rakentamiseen ja poikasten hoitoon. Pesä on rakennettu puun oksanhaaraan kuivista ruohoista ja heinistä sekä hämähäkinseiteistä.
Viuhkolajit BirdLife Suomen lajiluettelossa, 47 lajia:
Näistä omat sukunsa muodostavat:
Viuhkojen sukuun kuuluvat lajit:
Yohan Benalouane
Yohan Benalouane (, s. 28. maaliskuuta 1987 Bagnols-sur-Cèze, Ranska) on ranskalais-tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Benalouane edustaa Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä.
Benalouane aloitti ammattilaisuransa Ranskassa Saint-Étiennessa kaudella 2007-2008. Sitä ennen hän vietti seuran junioreissa kolme kautta ennen siirymistään edustusjoukkueeseen.
31. elokuuta 2010 Benalouane siirtyi Italiaan, Cesenaan. Sitä ennen hän kävi neuvotteluja Juventuksen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Cesenan paidassa ja Serie A:ssa 2. lokakuuta 2010 vierasottelussa Udinesea vastaan. Yhteensä Benalouane pelasi kauden aikana 15 Serie A ottelua.
Benalouane siirtyi tammikuussa 2014 lainasopimuksella Atalantaan. Hän pelasi loppukauden aikana seitsemäntoista Serie A -ottelua.
Heinäkuussa 2014 Benalouane siirtyi edelliskauden lainasopimuksen päätteeksi viiden vuoden sopimuksella Atalantaan.
Benalouane on pelannu yhden ottelun alle 21-vuotiaiden Ranskan maajoukkueessa Saksaa vastaan käydyssä EM-karsintaottelussa.
Humberto Coelho oli seurannut Benalouanen otteita vuoden 2010 MM-karsintojen aikana, mutta päätti olla kutsumatta häntä Tunisian maajoukkueeseen. Noin vuosi myöhemmin Benalouane nimettiin toukokuussa 2010 Tunisian joukkueeseen harjoitusotteluun Ranskaa vastaan, mutta ei lopulta päässyt lopulliseen joukkueeseen. Myöhemmin elokuussa 2010 hänet nimettiin Afrikan kisojen karsintaotteluun Tšadia vastaan, mutta osallistuminen peruuntui liian myöhään otettujen rokotusten vuoksi. Benalouane jätti kolmannen kerran maajoukkue kutsun väliin, kun Tunisian Afrikan kisojen karsintaottelu Malawia vastaan oli samoihin aikoihin Juventuksen kanssa käytävien sopimusneuvottelujen kanssa. Neljännen kerran Benalouane nimettiin Tunisian joukkueeseen Togoa vastaan käytävään vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaotteluun, mutta muutamaa päivää nimeämisen jälkeen hän kieltäytyi edustamasta Tunisiaa ja kertoi haluavan edustaa Ranskaa. Kieltäytymisen johdosta FIFA lähetti viestin Benalouanen seuralle Cesenalle, jossa se muistutti puolustajan valinneen jo Tunisian maajoukkueen, eikä voinut enää edustaa Ranskan maajoukkuetta. Mikäli hän kieltäytyisi seuraavasta kutsusta, Benalouane saisi FIFAn sääntöjen mukaan kahden ottelun pelikiellon seuratasolla.
Viidennen maajoukkuekutsunsa Benalouane sai 28. tammikuuta 2011 harjoitusotteluun Algeriaa vastaan. Ottelu jouduttiin kuitenkin perumaan, joka oli tarkoitus pelata 9. helmikuuta 2011. Benalouane ilmoitti twitterissä 25. kesäkuuta 2013 haluavansa edustaa Tunisiaa. Hänet kutsuttiin uudelleen Tunisian maajoukkueeseen 1. elokuuta 2013 harjoitusotteluun Kongoa vastaan, mutta hän kieltäytyi kutsusta.
Helmikuussa 2018 Benalouane hyväksyi maajoukkuekutsun ja pelasi ensimmäisen maaottelunsa 23. maaliskuuta 2018 Irania vastaan ja toisen ottelun 27. maaliskuuta Costa Ricaa vastaan harjoitusottelussa, jossa hän tuli ottelun lisäajalla vaihdosta kentälle.
Kesäkuussa 2018 Benalouane valittiin myös Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kisoissa ensimmäisen ottelunsa Belgiaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle ensimmäisen puoliajan lopulla.
Lihassärky
Lihassärky on kipua, joka tuntuu lihaksissa. Lihassärky voi olla paikallista, säteilevää tai koko lihaksen/lihasryhmän alueella tuntuvaa. Yleisiä syitä lihassärylle ovat lihasten ylikuormitus, vamma tai stressi. Lihassärky voi olla myös taudin, esimerkiksi influenssan oire. Liiallinen rasitus, yksipuolinen liikunta tai äkillinen isku voi saada aikaan kudosvaurion, joka johtaa lihaksen tulehtumiseen. Tulehdus saa lihaksen lähettämään kipusignaalin elimistölle.
Lihassäryn ehkäisytoimenpiteisiin kuuluu keskeisenä osana lihasten alkuvenyttely ennen liikuntasuoritusta ja venyttely liikunnan jälkeen, koska se nopeuttaa lihasten palautumista. Hyvän peruskunnon ylläpito ehkäisee lihassärkyä, lisäksi tärkeänä osana ovat ergonominen ja monipuolinen työskentelyasento sekä taukoliikunta.
Lievän lihassäryn hoitoon on olemassa särkyä lievittäviä itsehoitotuotteita. Hierojalta saa lihashierontaa kipeytyneille tai jumiutuneille lihaksille. Pitkään kestävissä lihassäryissä pitää mennä lääkärin vastaanotolle.
Talventörröttäjät (albumi)
Talventörröttäjät on lapsiduo Ellan ja Aleksin kolmas albumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2008. Talventörröttäjät-albumilla esiintyvät eri lapset kuin kahdella edellisellä albumilla.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 28.
Medal of Honor: Allied Assault: Spearhead
Medal of Honor: Allied Assault: Spearhead on EA Los Angelesin kehittämä ja Electronic Artsin vuonna 2002 julkaisema "Medal of Honor" -pelisarjan osan "" ensimmäinen lisäosa.
"Spearhead" sisältää kolme Eurooppaan sijoittuvaa taistelua, jotka pelaaja pelaa kersantti Jack Barnesin silmin. Lisäosassa isketään Atlantin vallin taakse Normandian maihinnousussa, pidetään linjat Ardennien taistelussa ja vallataan Berliini puna-armeijan avustuksella. Osassa lisäosan tehtävissä on käytetty mallina HBO:n minisarjaa "Taistelutoverit".
Peli sisältää myös moninpelin Internet-verkossa, jossa pystyy pelata liittoutuneiden lisäksi myös akselivalloilla.
Fabio Ferri
Fabio Ferri (s. 13. kesäkuuta 1970 Apulia, Italia) on italialainen näyttelijä. Hän on näytellyt itävaltalaisessa sarjassa "Poliisikoira Rex" henkilöä "Giandomenico Morini" vuodesta 2008.
Delivery – Kuoleman kotiinkuljetus
Delivery – Kuoleman kotiinkuljetus on vuonna 2006 valmistunut jännityselokuva.
Zoltán Horváth
Zoltán Horváth (29. syyskuuta 1979 Satu Mare – 28. joulukuuta 2009 Szombathely) oli unkarilainen koripalloilija. Hän kuoli auto-onnettomuudessa matkalla Sopronista Szombathelyyn.
Horváth aloitti ammattilaisuransa PVSK Panthersin riveissä kaudella 2003–2004. Hän pelasi joukkueen riveissä kaksi kautta ennen siirtymistään Atomerőmű SE:hen. Joukkueen riveissä Zoltán voitti Unkarin mestaruuden vuonna 2006. Kauden 2007–2008 hän aloitti PAOK Thessalonikissa, mutta siirtyi loppukaudesta takaisin Atomerőmű SE:hen. Kauden 2008–2009 Horváth pelasi Falco KC Szombathelyssa.
Filbert Bayi
Filbert Bayi Sanka (s. 23. kesäkuuta 1953 Karutu, Arusha, Tansania) on entinen tansanialainen yleisurheilija. Hän nousi kuuluisuuteen voittamalla Kansainyhteisön mestaruuden 1 500 metrin juoksussa maailmanennätysajalla ja juoksemalla maailmanennätyksen myös maililla. Olympiamitalin hän saavutti 3 000 metrin estejuoksussa.
Münchenin 1972 olympialaisissa Bayi karsiutui sekä 1 500 metrin juoksun että 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Vuoden 1974 Kansainyhteisön kisoissa Christchurchissa, Uudessa-Seelannissa hän voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa maailmanennätysajalla 3.32,2 ennen isäntämaan John Walkeria. Toukokuussa 1975 Bayi juoksi maililla maailmanennätyksen 3.51,0. Walker vei ennätyksen häneltä kolmisen kuukautta myöhemmin. Montréalin 1976 olympialaisiin Bayi ei päässyt Afrikan maiden boikotin vuoksi. Elokuussa 1979 hän menetti 1 500 metrin maailmanennätyksen Sebastian Coelle. Moskovan 1980 olympialaisissa Bayi osallistui 3 000 metrin estejuoksuun. Hän aloitti loppukilpailun maailmanennätysvauhdilla ja johti vielä kaksi kierrosta ennen maalia 35 metrin erolla, mutta lopussa puolalainen Bronisław Malinowski ohitti väsyneen Bayin helposti. Bayi saavutti hopeaa ajalla 8.12,5. Hänestä tuli Tansanian ensimmäinen olympiamitalisti.
Jukka Lindstedt
Jukka Ilmari Lindstedt (s. 17. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen juristi, joka on toiminut eduskunnan apulaisoikeusasiamiehenä ja työskennellyt muun muassa Kansallisarkistossa tutkimusjohtajana, oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena ja tutkijana Oikeuspoliittisessa tutkimuslaitoksessa sekä tasavallan presidentin kansliassa presidentti Tarja Halosen oikeudellisena neuvonantajana ja kabinetin jäsenenä. Hän on ollut myös Syrjintälautakunnan puheenjohtajana.
Keväällä 2012 Lindstedt nimitettiin määräaikaiseksi hallintoneuvokseksi korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Sittemmin hänet nimitettiin ensin määräaikaiseksi ja keväällä 2015 vakituiseksi Helsingin hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi.
Lindstedt on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän on väitellyt vuonna 1999 kuolemanrangaistuksesta Suomessa. Hän on myös auskultoituaan saanut varatuomarin arvon.
Magneettinen suskeptibiliteetti
Magneettinen suskeptibiliteetti eli magneettinen suskeptiivisuus (tunnus formula_1) on sähkömagnetismin piirissä käytetty dimensioton ainevakio, joka yhdistää magnetoitumaa M ja magneettikentän voimakkuutta H seuraavan yhtälön mukaisesti:
Diamagneettisilla aineilla formula_3, paramagneettisilla aineilla formula_4 ja ferromagneettisilla aineilla formula_5.
Kiteillä ja kiteytyneillä aineilla suskeptibiliteetti on usein tensori, jonka arvo on suunnasta riippuvainen.
Magneettivuon tiheyden määritelmän pohjalta voidaan kirjoittaa
missä formula_7 on tyhjiön permeabiliteetti. Koska toisaalta formula_8, missä väliaineen suhteellinen permeabiliteetti formula_9, saadaan suskeptibiliteetille lauseke
Johan nyt on markkinat
Johan nyt on markkinat! on suomalainen elokuva vuodelta 1966. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Aarne Tarkas. Suomi-Filmin tuottama elokuva on yksi monista Suomessa tehdyistä sotilasfarsseista. Se jäi Tarkaksen viimeiseksi ohjaustyöksi, ja sen ideat perustuivat jo edellisenä vuosikymmenenä tyhjäksi ammennettuun huumorikuvastoon.
Väärinkäsityksiin ja kommelluksiin perustuva juoni kertoo erään varuskunnan yliluutnantista (Esko Salminen) ja hänen tapailemastaan everstin tyttärestä (Christina Nilsson). Eversti (Uljas Kandolin) ei katsele hyvällä tyttärensä aikeita. Vankikarkurin (Helge Herala) saapuminen paikkakunnalle ja hänen etsintänsä saavat aikaan vipinää.
Vuonna 1963 alkaneen näyttelijälakon jälkeen syntyneen elokuvan arvioi aikalaisarviossaan Taisto Pohjola ("Päivän Sanomat") tuoneen tutun tuulahduksen 1950-luvun elokuvista, mutta ”kukaan ei kuitenkaan kaivannut niitä lakon aikana, sillä silloin tapahtui ratkaiseva käänne suomalaisessa filmitaiteessa, nuoren polven läpimurto”. Myös Leo Stålhammarin arvio ("Suomenmaa") oli tyly: ”1950-luvun kotimaisen elokuvan helppohintaista perua”. Esko Salminen pääroolissa ja elokuvan kannattelijana sai kuitenkin kiitosta Heikki Eteläpäältä ("Uusi Suomi").
Televisioesityksen yhteydessä elokuvaa on sanottu kankeaksi väärinkäsityskomediaksi, joka tosin poliisien tyhmyyttä pilkatessaan on yhä kekseliäs Tarkaksen vanhalla linjalla (Arto Pajukallio, "Helsingin Sanomat"). Pertti Avola ("Helsingin Sanomat") luonnehtii ohjaajan taitoja: ”Monipuolisuus olikin hänen paras avunsa elokuvantekijänä, sillä paria poikkeusta lukuun ottamatta hänen ohjaustyönsä olivat aika surkeita.”
Finlandia (elokuva)
Finlandia on vuonna 1922 valmistunut, Suomea esittelevä mykkäelokuva. Alkuperäinen elokuva oli 95 minuuttia pitkä ja koostui kuudesta näytöksestä, jotka olivat: Elokuvan tilasi Suomen ulkoministeriö ja sen ohjasi Erkki Karu. Valtion esittely liikkuvalla kuvalla oli ensimmäisiä lajissaan. Atelier Apollo oli tuottanut matkailuelokuvan "Finland" jo 1911. "Finlandian" innoittamana peräti kolmetoista valtiota teki oman filminsä. Pitkään luultiin, että elokuvasta oli säilynyt vain lyhyitä katkelmia, kunnes se onnistuttiin kokoamaan lähes ennalleen vuonna 2008.
Thunder in the Sky
Thunder in the Sky on Manowar-yhtyeen EP, joka julkaistiin 2009. EP:n mukana tulevalla bonus-CD:llä kuullaan kappale "Father" laulettuna saksaksi, italiaksi, romaniaksi, unkariksi, bulgariaksi, norjaksi, espanjaksi, ranskaksi, kreikaksi, turkiksi, puolaksi, japaniksi, kroatiaksi, portugaliksi ja suomeksi. Suomenkielisen version nimi on "Isä".
Suigetsu
Suigetsu on Keski-Japanissa oleva järvi, jonka hyvin vanhoja lustosavikerrostumia on käytetty radiohiiliajoituksen kalibroimiseen. Suigetsujärvestä poratussa näytteessä näkyy viime jääkauden lopun jyrkät ilmastonvaihtelut suunnilleen kaudella 15 000–10 000 vuotta sitten, ja järven kerrostumat ulottuvat ainakin 43 000 vuoden taakse.
Valkokulmaviuhko
Valkokulmaviuhko ("Rhipidura leucophrys") eli aikaisemmalta nimeltään valkokulmamonarkki on yleinen australialainen varpuslintu.
Linnun pituus on noin 20 cm ja paino noin 20 g. Lajin höyhenpuku on muuten musta, paitsi kapea silmäkulmajuova, katkonainen viiksijuova ja alapuoli ovat valkoiset. Pyrstön pituus on 10–11 cm, sukupuolet ovat saman värisiä.
Valkokulmaviuhkot elävät lähes kaikkialla Australian mantereella sekä Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla, Bismarckinsaarilla ja Indonesian itäisimmillä saarilla. John Latham kuvaili lajin holotyypin Sydneystä Australiasta 1801. Lajista tunnetaan kolme alalajia.
Valkokulmaviuhkot asuvat valoisissa metsissä ja aukeilla mailla sekä ihmisasutuksen seuralaisena, ja karttavat sulkeutuneita sademetsiä ja soistuneita metsiä.
Laji on yksiavioinen. Pesä rakennetaan tavallisesti puun vaakasuoran oksan oksanhaaraan. Se on kasvikuiduista punottu riippuva kori, joka on päällystetty hämähäkinseiteillä ja vuorattu karvoilla tai höyhenillä. Sama pesä saattaa olla käytössä useita vuosia, tai pari voi purkaa sen ja käyttää osia uuden pesän rakentamisessa. Naaras munii tavallisesti kolme munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä kaksi viikkoa. Kummatkin emot myös hoitavat ja ruokkivat poikasia, jotka jättävät pesän parin viikon ikäisinä. Pari pesii jopa neljästi vuoden aikana, jos olosuhteet ovat suotuisat.
Valkokulmaviuhkot ovat hyönteissyöjiä, jotka saalistavat sekä maassa liikkuvia että lentäviä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Riksväg 99
Riksväg 99 on Ruotsin Tornionjokilaaksossa sijaitseva maantie, joka yhdistää Haaparannan ja Kaaresuvannon. Tien pituus on noin 360 kilometriä, ja se on pääosin kaksikaistainen. Tien leveys on 6–9 metriä, ja suurimmat sallitut nopeudet ovat 90 ja 110 km/h.
Tien linjaus seurailee rajajokea koko matkan, ja tie johtaa Haaparannasta Vojakkalan, Kukkolan, Karungin, Hedenäsetin, Ylitornion (Matarengin), Korvan, Niskanpään, Svansteinin, Pellon, Pajalan ja Muodoslompolo kautta Kaaresuvantoon. Tie ylittää napapiirin noin 22 kilometriä Ylitornion pohjoispuolella.
Tien linjaus seurailee suurelta osin samaa linjaa kuin 1960-luvulla. Tielinjaus ohittaa Ylitornion keskustaajaman sekä Karungin, Juoksengin, Svansteinin taajamat ja Pajalan taajamat. Karungin ohitustie on rakennettu osin vanhalle Ylitornion radan linjaukselle.
Tornionjokilaakson reitti on eräitä Norrlannin vanhimpia kulkureittejä. Jo 1700-luvun puolessa välissä reitti oli ajokuntoinen kärrytie. 1880-luvulla tien pohjoinen päätepiste oli Svansteinissa, Svansteinin ja Kaaresuvannon välisen osuuden ollessa tietöntä erämaata lukuun ottamatta Ylitornion–Pajalan–Vittangin tietä.
Tie Haaparannasta Kaaresuvantoon sai tunnuksekseen "länshuvudväg 400" vuonna 1951. Vuoden 1962 tienumerointiuudistuksen myötä osuudesta Haaparanta–Ylitornio tuli riksväg 99. Osuus Ylitornio–Kaaresuvanto säilytti vanhan numeronsa, ja sitä jatkettiin eri linjauksella Hedenäsetistä Sangin kylään eurooppatielle 4. Vuonna 1986 Sangin ja Hedenäsetin välinen osuus sai tunnuksen "länsväg 398". Vuonna 2000 myös Övertorneån ja Kaaresuvannon välinen länshuvudsväg 400 otettiin osaksi riksväg 99:ä.
Valentin Hristov (s. 1956)
Valentin Hristov (, s. 16. maaliskuuta 1956 Pernik, Bulgaria) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Hristov osallistui Montréalin 1976 olympialaisissa alle 110-kiloisten sarjaan ja voitti alun perin kilpailun tuloksella 400 kg. Hän nosti tempauksessa 175 kg ja työnnössä 225 kg. Hän menetti kuitenkin mitalinsa jäätyään kiinni dopingtestissä. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti hopeaa samassa sarjassa tuloksella 405 kg; tempauksessa tulos oli 185 kg ja työnnössä 220 kg.
Hristov voitti maailmanmestaruuden alle 110-kiloisten sarjassa vuosina 1975 ja 1977. Hän voitti Euroopan-mestaruuden samassa sarjassa vuosina 1975, 1976 ja 1977. Lisäksi hän saavutti yhteistuloskilpailussa yhden MM-hopean ja kaksi EM-hopeaa vuosina 1974–1980.
Hristov teki kymmenen maailmanennätystä vuosina 1975–1976: kolme tempauksessa, kaksi työnnössä ja viisi yhteistuloksessa.
Avaruushuopa
Avaruushuopa on heijastavalla metallipinnalla päällystetty muovihuopa, jota käytetään esimerkiksi onnettomuustilanteissa uhrin ruumiinlämmön ylläpitämiseen. Se toimii heijastamalla osan ruumiista lähteneestä lämpösäteilystä takaisin. Toisin sanoen se toimii eristeenä, minimoiden lämmönhukan.
Avaruushuopa kehitettiin vuonna 1964 NASAn avaruusohjelmaa varten. Nykyisin pieni ja kevyt avaruushuopa kuuluu usein ensiapulaukkujen ja selviytymispakkausten varustukseen.
Maarit Aura
Maarit Aura on suomalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi. Hän on äänialaltaan mezzosopraano.
Maarit Aura aloitti klassisen laulun opiskelun Joensuun konservatoriossa, josta hän siirtyi Helsingin konservatorioon.
Vuosina 2002-2011 Maarit Aura opiskeli Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolla. Sibelius-Akatemiassa häntä opettivat Seppo Ruohonen, Ritva Auvinen ja Outi Kähkönen. Vuonna 2007 Maarit Aura opiskeli Weimarin Franz Liszt -korkeakoulussa opettajanaan mezzosopraano Bettina Denner. Maarit Aura suoritti laulun A-kurssitutkinnon erinomaisin arvosanoin vuonna 2010 ja valmistui musiikin maisteriksi 2011. Aura valmistelee väitöskirjaa vokologian alalta Tampereen yliopistossa.
Maarit Aura on konsertoinut Suomessa ja ulkomailla. Hänen oopperaroolejaan ovat olleet muun muassa Neiti Julie, Taikahuilun Kolmas nainen sekä Ottavia Monteverdin oopperassa "Poppean kruunaus". Vuosina 2012–2013 Maarit Aura esiintyi "Kristina från Duvemåla" -musikaalissa Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa. Sittemmin Maarit Aura on laajentanut kenttäänsä muihin musiikkityyleihin. Aura säveltää musiikkia itse. Hänen kappaleitaan on julkaistu youtubessa.
Maarit Aura on työskentellyt vapaana toimittajana. Hän on kirjoittanut artikkeleita useisiin lehtiin ja hän toimitti klassisen musiikin ohjelmaa Radio Moreeniin vuonna 2014. Hänen klassista musiikkia käsitteleviä artikkeleitaan löytyy www.yle.fi/klassinen sivustolta.
P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinto
P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinto on jaettu vuodesta 1973 lähtien kauno- tai tietokirjalle, joka on tehty ”P. E. Svinhufvudin hengessä”. Palkinto sisältää mitalin ja kunniakirjan sekä rahapalkinnon, joka vuonna 2009 oli 2 000 euroa.
Stefan Botev
Stefan Botev Hristov (, s. 14. helmikuuta 1968 Harmanli, Haskovo, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen, sittemmin Australiaan muuttanut painonnostaja ja olympiamitalisti.
Botev saavutti Bulgariaa edustaen pronssia Barcelonan 1992 olympialaisissa alle 110-kiloisten sarjassa tuloksella 417,5 kg. Hän nosti tempauksessa 190 kg ja työnnössä 227,5 kg. Atlantan 1996 olympialaisissa hän edusti Australiaa, jonne hän oli muuttanut jo vuonna 1990, ja saavutti pronssia yli 108-kiloisten sarjassa tuloksella 450 kg; hän tempaisi 200 kg ja työnsi 250 kg.
Botev voitti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden alle 110-kiloisten sarjassa vuosina 1989 ja 1990. Lisäksi hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia vuosina 1993–1995 (alle ja yli 108 kg) sekä kaksi EM-hopeaa vuosina 1987–1988 (alle 110 kg).
The Sound of Nightwish Reborn
The Sound of Nightwish Reborn on kokoelma-albumi Nightwishin "Dark Passion Play" -albumin demoversioita, jotka on äänitetty ennen Anette Olzonin valintaa uudeksi laulusolistiksi (lauluosuuksista vastaa Marco Hietala), sekä singlejen B-puolia. Albumi julkaistiin vain digitaalisessa muodossa. Levyn kappaleet oli julkaistu Suomessa jo aiemmin eri singlejen yhteydessä.
Antonio Krăstev
Antonio Krăstev (, s. 10. lokakuuta 1961 Haskovo) on entinen bulgarialainen painonnostaja.
Krăstev voitti maailmanmestaruuden raskaassa sarjassa eli yli 110-kiloisissa vuosina 1985 ja 1986. Hän voitti Euroopan-mestaruuden raskaassa sarjassa vuosina 1986 ja 1987. Lisäksi hän saavutti yhteistuloskilpailussa yhden MM-hopean, kaksi MM-pronssia, kolme EM-hopeaa ja yhden EM-pronssin vuosina 1982–1988.
Peggy Webber
Peggy Webber on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Laredossa, Teksasissa. Webber näytteli pääasiassa radiossa ja televisiossa, muun muassa poliisisarjassa "Dragnet". Televisiossa hän toimi myös tuottajana ja käsikirjoittajana. Hänen harvoihin esiintymisiinsä elokuvissa kuuluvat muun muassa Lady McDuffin rooli Orson Wellesin elokuvassa "Macbeth" (1948) ja perheenäidin rooli Jack Arnoldin ohjaamassa elokuvassa "Avaruuden kosto" (1958). Hän on tehnyt äänirooleja vielä tämän vuosituhannen puolella.
Imre Földi
Imre Földi (8. toukokuuta 1938 Kecskemét, Bács-Kiskun, Unkari – 23. huhtikuuta 2017) oli unkarilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän osallistui viisiin olympialaisiin ja saavutti niissä kolme mitalia. Hän kilpaili pääasiassa kääpiösarjassa eli alle 56-kiloisissa.
Földi sijoittui Rooman 1960 olympialaisten kääpiösarjassa kuudenneksi tuloksella 320 kg, joka koostui 100 kg:n punnerrus-, 90 kg:n tempaus- ja 130 kg:n työntötuloksesta. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 355 kg (115 kg punnerruksessa, 102,5 kg tempauksessa ja 137,5 kg työnnössä). Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa maailmanennätystä sivuavalla yhteistuloksella 367,5 kg; kultamitalin voitti samalla tuloksella Földiä kevyempi iranilainen Mohammad Nassiri. Földi nosti punnerruksessa 122,5 kg, tempauksessa 105 kg sekä työnnössä 140 kg.
Münchenin 1972 olympialaisissa Földi voitti kääpiösarjassa kultaa maailmanennätystuloksella 377,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 127,5 kg, tempauksessa 107,5 kg ja työnnössä 142,5 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa Földin paras nostomuoto punnerrus ei kuulunut enää ohjelmaan mutta hän sijoittui vielä viidenneksi tuloksella 245 kg (105 kg tempauksessa ja 140 kg työnnössä).
Földi voitti maailmanmestaruuden alle 56-kiloisten sarjassa vuonna 1965. Lisäksi hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 56-kiloisissa vuosina 1962, 1968, 1970 ja 1971 sekä alle 60-kiloisissa vuonna 1963. Lisäksi hän saavutti neljä EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia.
Sillbölen kaivos
Sillbölen kaivos (myös "Silvolan kaivokset" tai "Kaivokselan kaivokset") on Vantaan kaupungin länsiosassa Kaivokselassa sijaitseva historiallinen rautamalmikaivos, joka oli toiminnassa vuosina 1744–1866.
Rautamalmiesiintymän Sillbölen ratsutilan mailta, Mätäojan laakson itäpuolelta löysi vuonna 1744 vuorimestari Magnus Linder. Suomalaiset ruukit toivat tuohon aikaan malminsa enimmäkseen Ruotsista, joten esiintymä herätti toiveikkuutta. Malmin laadun takia louhinta kävi kuitenkin kannattamattomaksi ja se lopetettiin 1770. Seuraava vuonna 1785 alkanut louhintakausi taas keskeytyi sotaan kolme vuotta myöhemmin. Kaivostoiminta alkoi jälleen 1820, jolloin löydettiin huomattavan puhdasta malmia, jopa 60 %:n pitoisuuksia. Avolouhoksia kaivettiin aina 50 metrin syvyyteen. Sillbölen kaivos oli varsinkin 1830–1840-luvuilla Suomen suurimpia rautakaivoksia. Toiminta lakkasi lopullisesti vuonna 1866.
1960-luvulla rakennettu Kaivokselan lähiö ("ruots. Gruvsta") on saanut nimensä kaivoksesta. Kaivos sijaitsee taajaman länsipuolella Kaivokselan ala-asteen ja urheilukentän tuntumassa. Alue on virkistyskäytössä puistomaisena ulkoilualueena, joskin yksityisessä omistuksessa, ja se on suojeltu muinaisjäännösalue. Siellä sijaitsee yhä 12 eri kokoista avointa kaivoskuilua, joista syvin on 51 metriä syvä. Useimmat kuiluista on nykyisin aidattu paaluaidoilla.
Leif Jenssen
Leif Gøran Jenssen (s. 19. maaliskuuta 1948 Fredrikstad, Østfold, Norja) on entinen norjalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Leif Jenssen sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 14:nneksi alle 75-kiloisten sarjassa tuloksella 405 kg. Hän nosti punnerruksessa 127,5 kg, tempauksessa 120 kg sekä työnnössä 157,5 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa Jenssen voitti kultaa alle 82,5-kiloisissa tuloksella 507,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 172,5 kg, tempauksessa 150 kg ja työnnössä 185 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa hän ei saanut ylös tempauksen aloituspainoaan 160 kg ja jäi ilman tulosta.
Jenssen saavutti MM-hopeaa alle 75-kiloisissa vuosina 1970 ja 1971 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1974. Hän saavutti EM-hopeaa alle 82,5-kiloisissa vuonna 1972. Vuonna 1973 hän teki tempauksessa maailmanennätyksen.
1,039/Smoothed Out Slappy Hours
1,039/Smoothed Out Slappy Hours on punk-yhtye Green Dayn albumi. Se sisältää kokoelman yhtyeen aiempia levytyksiä, ja yhden uuden kappaleen, "I Want to Be Alone". Tätä julkaisua sanotaan usein yhtyeen ensimmäiseksi albumiksi, mutta se ei ole täysin totta. Green Dayn ensimmäinen albumi oli nimeltään "39/Smooth", ja se sisälsi "1,000 Hours" ja "Slappy"-EP:iden kappaleet, ja muutamia uusia.
Albumi sisältää myös yhden cover-kappaleen, kalifornialaisen punk-yhtye Operation IVYn kappaleesta "Knowledge".
"1,039/Smoothed Out Slappy Hours" julkaistiin 1. heinäkuuta 1991.
Track &amp; Field News
Track & Field News on yhdysvaltalainen yleisurheiluun keskittyvä aikakauslehti, joka perustettiin 1948.
"Track & Field News" käsittelee yleisurheilua laaja-alaisesti, sillä se kirjoittaa Yhdysvaltain high school - ja yliopistourheilusta sekä ammattilaisjuoksuista. Lisäksi se kirjoittaa Euroopan-kiertueesta ja MM-kilpailuista sekä olympialaisista. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Yksi numero on erikoisnumero, joka käsittelee koko vuoden tapahtumia. Lisäksi lehti julkaisee "eTrack"-uutiskirjettä, joka ilmestyy yli 40 kertaa vuodessa.
"Track & Field News" ylläpitää omaa yleisurheilun maailmanrankingia, jota on tehty jo vuodesta 1947. Lehti on myös jakanut miehille vuodesta 1959 ja naisille vuodesta 1974 palkintoa vuoden yleisurheilijalle.
Mikko Välimäki
Mikko Välimäki (s. 25. syyskuuta 1976 Riihimäki) on espoolainen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on tullut tunnetuksi yhtenä EFFI ry:n perustajana ja puheenjohtajana, sekä lakimiehenä lukuisista julkisuutta saaneista, Internetiin liittyvistä sananvapaus- ja tekijänoikeusoikeudenkäynneistä. Välimäki siirtyi keväällä 2009 Tuxera Ltd:n toimitusjohtajaksi. Tätä ennen hän konsultoi yritystä noin vuoden ajan. Tuxera kehittää alustariippumatonta NTFS-3G-tiedostojärjestelmää.
Välimäki on osakas Turre Legal -toimistossa yhdessä Herkko Hietasen ja Ville Oksasen kanssa. Välimäki toimi Finreactor-oikeudenkäynnissä vastaajien avustajana. Hän on muun muassa puolustanut Kemijärven massaliikettä sekä EFFIä rahankeräysrikosjutuissa ja Matti Nikkiä sekä Mikko Rauhalaa sananvapautta koskevissa jutuissa. Välimäki edusti äänestäjiä ja ehdokkaita oikeudenkäynnissä, jossa KHO katsoi oikeusministeriön sähköisen äänestyksen pilottikokeilun lainvastaiseksi.
Välimäellä dosentuuri Aalto-yliopistossa. Hän on tutkinut ohjelmistolisensointia sekä tekijänoikeutta tietoyhteiskunnassa. Hänen julkaisunsa ovat keskittyneet avoimen lähdekoodin ja yleisemminkin tietokoneohjelmien lisensointikysymyksiin, sananvapauteen Internetissä sekä korkeakoulukeksintöihin.
Välimäki on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (Helsingin yliopisto, 1999) ja filosofian tohtori (Teknillinen korkeakoulu, 2005).
Stanley Turrentine
Stanley Turrentine (5. huhtikuuta 1934 Pittsburgh – 12. syyskuuta 2000 New York) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän oli souljazzin ja pehmojazzin edelläkävijöitä. Hänet tunnettiin täyteläisestä, verevästä ja voimakkaasta tyylistä, jossa kuuluivat häneen varhaisvuosina vaikuttaneet blues, rhythm and blues ja soul.
Turrentine oli muusikkona itseoppinut. Hänen tenorisaksofonia itsekin soittanut isänsä harjoitutti häntä kovasti. Isoveli Tommysta tuli trumpetisti, ja veljekset soittivat yhdessä muun muassa Max Roachin yhtyeessä.
Stanley Turrentine liittyi 16-vuotiaana bluesmuusikko Lowell Fulsonin kokoonpanoon. Hän soitti 1950-luvulla myös muun muassa Ray Charlesin, Tadd Dameronin ja Earl Bosticin kanssa. Vuonna 1959 hän julkaisi ensimmäisen oman levynsä "Stan The Man" ja perusti vähän myöhemmin ensimmäisen omaa nimeään kantavan kokoonpanon.
Turrentine levytti 1960-luvulla Blue Note -yhtiölle ja lähestyi tyylillisesti soulia. Hänen tunnetuin ja versioiduin sävellyksensä on vuonna 1971 julkaistu "Sugar". Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi vuonna 1999 ilmestynyt "Do You Have Any Sugar?".
Stanley Turrentine kuoli 66-vuotiaana New Yorkissa, jossa hän oli juuri esiintynyt viikon ajan Blue Note -jazzklubilla.
Ilmola (kylä)
Ilmola on Keminmaan kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee Lautiosaaren ja Maulan kylien välisellä alueella Kemijoen varrella. Kylä kuuluu myös niin sanottuihin "Hilma-kyliin".
Ilmolassa sijaitsee myös koulu, joka ei ole enää nykyisin toiminnassa. Siellä järjestetään kuitenkin erilaista toimintaa, kuten myyjäisiä ja kerhoja. Ilmolan koulun kohdalla pysähtyy myös Keminmaan kirjasto-auto.