hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Margus Tsahkna
Margus Tsahkna (s. 13. huhtikuuta 1977 Tartto) on virolainen poliitikko. Tsahkna toimi Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajana vuosina 2015–2017.
Valmistuttuaan vuonna 1995 Tartu 7. keskkoolista Tsahkna opiskeli Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa vuosina 1996–2002 ja kansainvälistä oikeutta Toronton yliopistossa 1999–2000. Poliittisen toimintansa hän aloitti liityttyään vuonna 2000 konservatiivipuolue Isänmaaliiton jäseneksi. Isänmaaliitto yhdistyi vuonna 2006 Res Publican kanssa, jolloin muodostui Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL). Tsahkna on toiminut Isänmaaliiton nuorisojärjestön Noor-Isamaan puheenjohtajana, Isänmaaliiton ja IRL:n poliittisena sihteerinä, IRL:n pääsihteerinä sekä IRL:n varapuheenjohtajana.
Tsahkna on perustanut vuonna 2000 Tarttoon Kristillisten nuorten kodin. Hän on kenraali Johan Laidonerin seuran ja korkeakouluopiskelijoiden akateemisen miesjärjestön Korp! Sakalan jäsen.
Tsahkna tuli 2009 toiseksi Viron television laulukilpailussa "Laulud tähtedega" (Laulaa tähtien kanssa). Hän lauloi yhdessä Birgit Õigemeelin kanssa, joka on voittanut "Eesti otsib superstaari" -kilpailun.
Riigikoguun Tsahkna valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuoden 2015 Riigikogun vaaleissa Tsahkna sai 2 267 ääntä ja tuli valituksi uudelleen. Vaaleissa IRL kärsi kuitenkin tappion puolueen menettäessä kolmanneksen edustajanpaikoistaan, mutta IRL nousi hallitukseen Tsahknan ottaessa sosiaaliturvaministerin salkun.
Tsahkna valittiin 6. kesäkuuta 2015 Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi. Puoluekokouksen äänestyksessä Tsahkna sai 685 ääntä vastaehdokkaansa Jaan Männikin saadessa 210 ääntä. Äänestyksen jälkeen Tsahkna vetosi IRL:n yhtenäisyyden puolesta. Hän kertoi haluavansa palauttaa puolueen maineen ja sen aiemmat arvot, jotka hänen mukaansa tarkoittavat kamppailua kohti modernia kansallisvaltiota, avointa talouspolitiikkaa sekä selkeää kieli-, kansalaisuus- ja maahanmuuttopolitiikkaa.
Tsahkna joutui eroamaan puheenjohtajan paikalta toukokuussa 2017, koska valtuusto ei hyväksynyt hänen muutosesitystään puolueen sääntöihin. IRL:n puoluekokous valitsi Tsahknan seuraajaksi Helir-Valdor Seederin 13. toukokuuta 2017. Päätöksen jälkeen Tsahkna kertoi kesäkuussa 2017 eroavansa IRL:stä ja jatkavansa sitoutumattomana edustajana Riigikogussa. Hän kertoi samalla ettei ollut aikeissa liittyä toiseen puolueeseen.
Iso-Ahvenisto
Iso-Ahvenisto on Pirkanmaalla Nokian ja Ylöjärven rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Iso-Ahvenisto on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Järvi on 600 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Se sijaitsee kivikkoisella moreenipohjaisen kangasmetsän painaumassa, jonka pohjoisrannat ovat eteläisiä rantoja jyrkempiä. Järveen laskee neljä kaivettua soiden kuivausojaa. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se laskee ensimmäiset 300 metriä jyrkästi ja virtaa viimeiset 700 metriä hitaammin. Oja laskee Pikku-Ahvenistoon, jolla ei ole omaa laskuojaa. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 91 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Etelärannat ovat soistunutta metsää, mutta muut rannat kuivaa metsämaata. Järven rantoihin on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Niille johtavat omat tiet Ylöjärven Soppeenmäeltä Nokian Lähdeniittyyn johtavalta tieltä. Muita kiinteistöjä ei ole. Ylöjärven ja Nokian välinen raja ylittää järven niin, että pinta-alaltaan suurempi osa jää Ylöjärven puolelle. Rajapyykki sijaitsee aivan luoteisrannan tuntumassa.
Iso-Ahveniston vedenlaatua on tutkittu vuosina 1985 ja 2004. Järven vedenväri on erittäin ruskea ja se sisältääkin erittäin paljon humusta. Järveen kaivetut suo-ojat selittävät osan vedenväristä, koska niiden kuivatusvedet ovat peräsin ojitetuilta soilta. Vesi on myös hapanta. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko, joten valuma-alueen vesien happamuus säätelee voimakkaasti järven happamuustasoa. Talvella 2004 järven happitilanne oli hyvä, mutta aivan pohjan lähellä alusvedessä havaittiin selvää happivajetta. Alimmillaan happea esiintyi alusvedessä vielä 2 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Vuonna 1985 järven fosforipitoisuus ylitti erittäin rehevien järvien tason (50 mikrogrammaa litrassa vettä eli µg/l) ja vuonna 2004 taso oli reheville järville ominainen. Myös typen pitoisuudet ylittivät normaalien suojärvien tasot. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi.
Vuoden 1953 peruskartassa ”Ahvenistoon” oli kaivettu lyhyet kuivatusojat ympäröiviltä soilta. Järvi oli silloin autio eikä sinne johtanut teitä. Tilanne säilyi ennallaan, kunnes vuoden 1975 kartassa suo-ojia oli kaivettu lisää, järvelle johti kaksi tietä ja ensimmäiset vapaa-ajan asunnot oli rakennettu rannoille. Tähän karttaan oli järven nimi kirjoitettu ”Iso-Ahvenisto”.
Robert A. Heinleinin muistopalkinto
Robert A. Heinleinin muistopalkinto on "National Space Society"n (NSS) myöntämä palkinto tieteelle. Palkinto jaetaan tasavuosittain (2004, 2006 ja niin edelleen). Palkinto on nimetty kirjailija Robert A. Heinleinin mukaan.
Palkinnon saaneita henkilöitä
Affection
Affection voi tarkoittaa seuraavia:
N-metyylianiliini
N-metyylianiliini (CHN) on aromaattisiin amiineihin kuuluva aniliinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden ja lääkkeiden valmistukseen sekä polttoaineiden lisäaineena.
N-metyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on tyypillinen aniliininkaltainen haju. Ilman vaikutuksesta väri tummuu ruskeaksi. N-metyylianiliini liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. N-metyylianiliini ärsyttää voimakkaasti, ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata oireina huonovointisuutta, pääkipua, yskää, kurkkukipua sekä methemoglobiinin muodostumisesta aiheutuvaa ihon ja kynsien värin muuttumista siniseksi.
N-metyylianiliinia valmistetaan metanolin ja aniliinin välisellä reaktiolla. Katalyytteinä käytetään happoja kuten suolahappoa tai rikkihappoa. Reaktiossa muodostuu myös N,N-dimetyylianiliinia ja tuote voidaan puhdistaa tislaamalla alennetussa paineessa.
N-metyylianiliinista valmistetaan useita eri väriaineita sekä lääkkeitä ja hyönteismyrkkyjä. Yhdistettä voidaan käyttää myös polttomoottoreissa nakutuksenestoaineena.
Somehow Jo!
Somehow Jo! on suomalainen vaihtoehtorock/metalliyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2009 Ylöjärvellä.
Somehow Jo! on perustettu Ylöjärvellä vuonna 2009 Sakari Karjalaisen (kitara) ja Christian Saurénin (kitara ja laulu) johdosta. Bändin alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat myös basisti Miikka Jokela sekä rumpali Tomi Louhesto, jotka kuitenkin myöhemmin korvattiin bändin nykyisillä jäsenillä Eero Aaltosella (basso/laulu) sekä Lassi Peiposella (rumpali).
Yhtye levytti ensimmäisen EP:nsä vuonna 2010, joka julkaistiin vuonna 2011 nimellä Ep:10. Bändin ensimmäinen debyyttialbumi "Satans of Swing" julkaistiin keväällä 2015.
Moulin Rouge (täsmennyssivu)
Moulin Rouge on ranskaa ja tarkoittaa "punaista myllyä". Se voi viitata ainakin seuraaviin:
Nathan Trent
Nathanaele Koll (s. 4. huhtikuuta 1992), tunnettu myös nimellä Nathan Trent, on itävaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Itävaltaa kappaleellaan "Running On Air" vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa.
Trent syntyi vuonna 1992 Innsbruckissa, Itävallassa. Hänellä on itävaltalainen isä ja italialainen äiti, joten hän puhuu sekä saksaa että italiaa. Hän aloitti viulunsoiton kolmivuotiaana ja kasvoi lapsuutensa uppoutuneena musiikkiin ja teatteriin. Vuonna 2003 Trent kilpaili itävaltalaisessa lastenkykykilpailussa nimeltä Kiddy Contest, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi kappaleella ”Fußball”.
Nevada (täsmennyssivu)
Nevada voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Oskari Västilä
Oskari Västilä (s. 25. elokuuta 1994) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa kaudella 2017–2018 Pirkkalan Pirkkoja. Oikealta ampuva Västilä on Tampereen Classicin kasvatti, josta hän siirtyi A-juniorina paikallisvastustaja Kooveen riveihin. Västilä on pelannut Salibandyliigassa 47 ottelua, joissa hän on saavuttanut tehopisteet 3+2.
Nico Andersson
Nico Andersson (s. 12. huhtikuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Kooveeta. Andersson on pelannut Salibandyliigassa kaudesta 2008-2009 lähtien.
10tons Entertainment
10tons Entertainment on vuonna 2003 perustettu suomalainen yritys joka tekee tietokonepelejä. Yritys sijaitsee Tampereella.
Yrityksen peli Neon Chrome on huomioitu 2016 "Indie Sensation" palkinnon ehdokkuudella.
Yrityksen pelejä on julkaistu mm. Steam-palvelussa, PlayStation Network -palvelussa sekä mobiilialustoilla.
Azkend 2 on julkaistu uudelleen vuonna 2016 mm. PlayStation Vita ja Windows -alustoille. PlayStation Plus tilaajille peli on saatavilla ilmaiseksi.
Useat pelit ovat myöhemmin julkaistu uusille alustoille, julkaisuvuosi ensimmäisen julkaisun vuosi.
Action Legion
Action Legion on suomalaisen Aeonic Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tietokonepeli.
Peli on julkaistu Steam-palvelussa.
Pelissä ohjataan pientä sotilasryhmää hiirellä, näppäimistöllä tai peliohjaimella.
Muropaketti antoi pelille arvosanan 3/5 arvostelussaan.
V2 antoi pelille arvosanan 2.5/5 arvostelussaan.
Seppo Toivonen
Seppo Risto Juhani Toivonen (s. 24. heinäkuuta 1957 Kangasala) on suomalainen kenraaliluutnantti.
Toivonen kirjoitti ylioppilaaksi Kangasalan lukiosta vuonna 1976 ja valmistui kadettikoulusta vuonna 1980. Vuonna 2014 hän sai ylennyksen kenraaliluutnantin arvoon. Toivonen oli kenraaliluutnantti Raimo Jyväsjärven seuraaja maavoimien komentajana 2014–2017.
Toivonen toimi monikansallisen taisteluosaston komentajana Kosovon KFOR-operaatiossa vuosina 2009–2010. Hän on arvioinut kansainvälisen kokemuksen hankkimista erittäin hyödylliseksi upseerin uralla.
Toivonen siirtyi reserviin 31. heinäkuuta 2017, ja hänen seuraajakseen maavoimien komentajaksi nimitettiin kenraalimajuri Petri Hulkko.
São Tomé ja Príncipe kesäolympialaisissa 2012
São Tomé ja Príncipe osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 kahden urheilijan joukkueella. Molemmat osallistuivat yleisurheiluun ja olivat saavuttaneet paikkansa kisoissa villin kortin avulla. Heistä nuorempi oli Lecabela Quaresma, iältään kisojen aikaan 22 vuotta ja 224 päivää, ja vanhempi puolestaan Christopher da Costa, ollessaan 24 vuotta ja 199 päivää vanha. Quaresma toimi maan lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä. Kumpikaan heistä ei päässyt jatkoon ensimmäiseltä kierroksella eivätkä siis saavuttaneet mitalia, joten São Tomé ja Príncipe ei vielä saavuttanut ensimmäistä olympiamitaliaan.
Afrikassa sijaitseva saarivaltio São Tomé ja Príncipe osallistui ensimmäisen kerran olympialaisissa vuonna 1996 Atlantan kesäolympialaisissa. Maa on osallistunut jokaisiin kesäolympialaisiin siitä lähtien eli Lontoossa se osallistui viidettä kertaa. Maan olympiajoukkueessa on joka kerta urheillut kaksi tai kolme urheilijaa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Maa sai lähettää yhden miespuolisen ja yhden naispuolisen urheilijan Lontoon olympialaisiin, sillä kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF oli sallinut kaikkien niiden maiden, joista ei tullut yhtään olympiarajan (joko A- tai B-rajan) rikkonutta yleisurheilijaa, lähettää kaksi maan parasta yleisurheilijaa kisoihin villillä kortilla mihin tahansa tapahtumaan lukuun ottamatta moniotteluita, 10 000 metrin juoksuja ja 3 000 metrin estejuoksuja.
Nykyään Portugalia edustava Lecabela Quaresma osallistui olympialaisiin ensimmäistä, ja toistaiseksi myös viimeistä, kertaa Lontoon kesäolympialaisissa 2012. Hän kilpaili naisten sadan metrin aitajuoksussa ja sijoittui omassa alkuperässään kuudenneksi eli viimeiseksi kauden ennätystuloksellaan 14.54, mikä ei riittänyt jatkoon. Alun perin erässä piti juosta kahdeksan urheilijaa, mutta kaksi heistä ei lähtenyt matkaan. Quaresma jäi erän viidenneksi sijoittuneesta kazakstanilaisesta Anastassiya Pilipenkosta 77 sekunnin sadasosaa.
Maan toinen olympiaedustaja, Christopher Da Costa, osallistui niin ikään olympialaisiin ensimmäistä kertaa. Hänen matkanaan oli sadan metrin juoksu, jossa hän karsiutui alkukierroksella oltuaan ensimmäisen erän seitsemäs, eli viimeinen, ennätyksellään 11.56. Hänen edelleen ehtivät muun muassa viidenneksi sijoittunut bangladeshilainen Mohan Khan ajalla 11.25 ja kuudenneksi ajalla 11.30 juossut laosilainen Kilakone Siphonexay.
Muumien taikatalvi
Muumien taikatalvi (, ) on vuonna 2017 suomalais-puolalaisena yhteistyönä valmistunut nukkeanimaatioelokuva, joka perustuu Tove Janssonin vuonna 1957 julkaistuun kirjaan "Taikatalvi". Elokuvan nimeksi ilmoitettiin alun perin "Muumien joulu". "Muumien taikatalvi" on järjestyksessä kolmas "Muumien maailman" pohjalta tehty elokuva. Elokuva on siihen animaatiot tehneelle puolalaiselle Animoonille ensimmäinen elokuvateattereihin levitettävä täyspitkä elokuva.
Elokuvan suomenkielisessä versiossa on uudelleenäänitetty dialogi, toisin kuin kahdessa aikaisemmassa "Muumien maailman" pohjalta tehdyssä elokuvassa, joissa käytettiin sarjan dialogia. Myöskään ääninäyttelijät eivät ole samoja kuin sarjassa. Elokuvan suomenkielisinä ääninä kuullaan muun muassa Vesa Vierikkoa, Oiva Lohtanderia, Maria Sidiä ja Diandra Floresia. Ruotsinkielisessä versiossa esiintyvät muiden muassa Stellan ja Bill Skarsgård, Alicia Vikander ja Stina Ekblad. Elokuvaa levitettiin Suomessa myös saamenkielisenä versiona.
Monen erikielisen version lisäksi elokuva on kuvailutulkattu, jolloin myös näkövammaiset pääsevät nauttimaan siitä.
Talvi tekee tuloaan Muumilaaksoon. Nuuskamuikkunen nostaa repun selkäänsä ja lähtee retkilleen, muumiperhe valmistautuu talviunille. Muumipeikko päättää kuitenkin pysytellä hereillä ja lähteä tutkimaan talven ihmeitä. Tuttujen lisäksi lumen peittämässä laaksossa vilisee monenlaisia vierailijoita. Kun Muumipeikko kuulee pimeimmän vuodenajan erikoisimmasta vieraasta, päättää hän tehdä kaikkensa, jotta vieras tuntisi itsensä tervetulleeksi. Vierasta kutsutaan nimellä Joulu ja hänen tuloonsa liittyy runsaasti salaperäisiä erityisvalmisteluja. Myös vieraan mukanaan tuomat lahjat houkuttelevat Muumipeikkoa.
Milja Viita
Milja Viita (s. 1974) on suomalainen Porvoossa asuva kuva- ja mediataiteilija. Viita on opiskellut Kuvataideakatemiassa, Tila-aikataiteiden laitoksella josta valmistui kuvataiteen maisteriksi vuonna 2005.
Milja Viita on MUU ry:n ja suomalaisen mediataiteen levityskeskus AV-arkin jäsentaiteilija.
Tampereen Luther-talo
Tampereen Luther-talo on Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistysksen (Sley) toimipiste ja kirkkorakennus Tampereella. Se sijaitsee Tampereen keskustassa, Kyttälän kaupunginosassa, osoitteessa Pellavatehtaankatu 19. Luther-talon toiminnasta vastaa pastori Lasse Räty yhdessä lukuisten vapaaehtoisten kanssa. Luther-talossa on toimintaa lähes viikon jokaisena päivänä ja messu joka sunnuntai klo. 11:00.
Armonrohkeaa elämää Jeesuksen seurassa
Luther-talolla on toimintaa lähes viikon jokaisena päivänä. 
Evankeliset opiskelijat (EO) on kristillinen opiskelijajärjestö, joka toimii ympäri Suomea isoissa kaupungeissa. Iltoihin ovat tervetulleita kaikki opiskelijat, työssäkäyvät sekä kaikki nuoret aikuiset.
Tampereen kertsi on Sleyn nuorisotyön järjestämä nuortenilta, joka pidetään joka perjantai Luther-talolla.
Viikonlopun mittaiset Tampereen evankeliumijuhlat järjestetään joka syksy Luther-talolla. Evankeliumijuhlissa on ohjelmaa eri ikäisille ja ne kokoavat lähialueen evankeliset yhteen viikonlopun ajaksi.
Kari Yli-Annala
Kari Yli-Annala (s. 1965) on suomalainen kuvataiteilija, mediataiteen tutkija ja opettaja. Hän valmistui maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 1996. Annalan teoksia on nähty monissa näyttelyissä ja festivaaleilla Suomessa ja ulkomailla. Hän on pedagogisen Kokeellisten taiteiden nomadinen akatemia -projektin perustaja sekä AAVE – Alternative AudioVisual Event -festivaalin taiteellinen johtaja.
Sami van Ingen
Sami van Ingen (s. 1964) on suomalaisen kokeellisen elokuvan veteraaneja, joka on toiminut kuvataiteilijana, tuntiopettajana ja kuraattorina 1980-luvun lopulta lähtien. Van Ingen väitteli taiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2012. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä.
Almost Human (videopeliyritys)
Almost Human Oy on suomalainen tietokonepelejä kehittävä yritys. 
Yritys on perustettu vuonna 2011 Espoossa. Se on kehittänyt vuonna 2012 julkaistun "Legend of Grimrock" -roolipelin sekä sen jatko-osan.
Yrityksen pelit on julkaistu Steam-palvelussa sekä useissa muissa tietokonepelejä myyvissä online-palveluissa.
Sini Mononen
Sini Mononen (s. 4. maaliskuuta 1981, Lappeenranta) on suomalainen taiteen tutkija, musiikkitieteilijä ja kriitikko. Hän on toiminut muun muassa kulttuurilehti "Mustekalan"päätoimittajana vuodet 2014–2015, jolloin lehti sai Taiteen valtionpalkinnon (2014). ​Suomen Taideyhdistyksen Kirjallisuuspalkinto 2016 myönnettiin Monoselle esseestä kirjaan "Sulaminen – Att smälta – To Melt" (Poesia, 2016). Vuonna 2017 Mononen sai Suomen Kulttuurirahaston E. J. Vehmaksen arvostelijapalkinnon. Mononen on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän opettaa kritiikkiä ja estetiikkaa sekä valmistelee väitöskirjaa Turun yliopistossa Musiikkitieteen oppiaineessa.
Raskasta joulua 2
Raskasta joulua 2 on 14. marraskuuta 2014 Spinefarm Recordsin julkaisemana ilmestynyt Raskasta joulua -projektin albumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2014. Sillä suomalaiset rock- ja metallimuusikot esittävät uudelleensovitettuja versioita joululauluista. Se on viides projektin julkaisema levy. Levy sisälsi myös DVD:n, jossa oli taltiointi edellisvuoden kiertueen Kultuuritalon -konsertista. Albumi debytoi Suomen virallisen listan kuudennella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa. Levyä on myyty joulukuuhun 2016 mennessä yli 20 000 kappaletta, mikä oikeuttaa platinalevyyn.
”Joulu, juhla parahin” -kappaleesta, jolla esiintyvät kaikki levyn laulajat, kuvattiin musiikkivideo.
Puolan parlamenttivaalit 2015
Puolan parlamenttivaalit 2015 järjestettiin 25. lokakuuta 2015. Vaaleissa valittiin sejmin 460 jäsentä ja senaatin 100 jäsentä. 30 629 150 äänioikeutetusta äänestämässä kävi 15 595 335 eli noin 50,9 prosenttia.
Parlamenttivaalit voitti Jarosław Kaczyńskin johtama konservatiivinen ja euroskeptinen oppositiopuolue Laki ja oikeus (PiS), joka sai sejmiin enemmistön 235 edustajan turvin. PiS oli jo aiemmin samana vuonna voittanut Puolan presidentinvaalin. Vaalikampanjassaan se kritisoi maahanmuuttoa, vaati eläkeiän alentamista ja torjui euron käyttöönoton. Ennen parlamenttivaaleja vallassa ollut keskustaoikeistolainen Kansalaisfoorumi sai sejmiin vain 138 edustajaa. Puolan uudeksi pääministeriksi nimitettiin 16. marraskuuta PiS:ää edustava Beata Szydło.
Jonas Udjus Frorud
Jonas Udjus Frorud (s. 25. joulukuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Lyn Skitä.
Frorud kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2012. Parhaimmillaan hän on ollut 28:s Vuokatissa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11. joulukuuta 2015.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Frorud on ollut parhaimmillaan 12:s 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Harstadissa 2015. NM-kilpailuissa 2016 hän oli voittamassa kultaa Lyn Skin 3 × 10 kilometrin viestijoukkueessa yhdessä Hans Christer Holundin ja Simen Hegstad Krügerin kanssa.
Myös Frorudin vanhempi veli Espen Udjus Frorud (s. 1991) tunnetaan hiihtäjänä.
Mailis Reps
Mailis Reps, o.s. Rand (s. 13. tammikuuta 1975 Tallinna, Viro) on virolainen poliitikko, Viron keskustapuolueen jäsen. Hän on ollut Viron opetus- ja tiedeministeri 2002–2003 ja 2005–2007 sekä jälleen vuodesta 2016.
Reps opiskeli 1993–1998 oikeustiedettä Tallinnassa yksityisessä Akadeemia Nordissa. Hän on suorittanut maisterin tutkinnon ensin oikeustieteissä yksityisessä Central European Universityssa ja toisen viestinnässä Maastrichtin yliopistossa. Vuodesta 2001 hän opiskeli kansainvälistä ja eurooppalaista oikeutta tohtorintutkintoa varten Uppsalan yliopistossa.
Reps työskenteli 2000–2001 Euroopan komission henkilöstön ja hallinnon pääosastossa. Vuodesta 2000 hän oli Akadeemia Nordissa ja Riga Graduate School of Law'ssa kansainvälisen julkisoikeuden luennoitsija.
Reps nimitettiin 28. tammikuuta 2002 Kallasin hallituksen opetusministeriksi. Häntä pidettiin tuolloin joillakin tahoilla liian nuorena ja kokemattomana. Vaikka hän ei kyennyt ratkaisemaan muutamia Viron opetuksen keskeisiä ongelmia, hän pyrki saamaan opetukseen enemmän rahaa, ja Eesti Haridusfoorum nimitti hänet lokakuussa 2002 "opetuksen ystäväksi". Reps muutti opetusministeriön nimeksi tammikuusta 2003 opetus- ja tiedeministeriö kuvastamaan ministeriön keskeistä asemaa koulutuksen ja tutkimuksen alalla.
Reps yhdisti ministerinä ollessaan Viron kaksi johtavaa akateemista kirjastoa Viron akateemisen kirjaston ja Tallinnan opettajakorkeakoulun kirjaston, joista muodostui Tallinnan yliopiston akateeminen kirjasto. Yhdistyminen allekirjoitettiin 8. huhtikuuta 2003, kaksi päivää ennen hallituksen kaatumista.
Repsista tuli riigikogun jäsen 2003. Hänet valittiin myös Viron keskustapuolueen hallituksen jäseneksi ja nimitettiin puolueen ulkosuhteiden sihteeriksi. Hän oli yksi niistä henkilöistä, jotka valmistelivat joulukuussa 2004 Viron keskustapuolueen ja venäläisen valtapuolueen Yhtenäinen Venäjä kiistellyn yhteistyösopimuksen.
Pääministeri Juhan Partsin hallituksen hajottua hän sai jälleen nimityksen opetusministeriksi 13, huhtikuuta 2005 Ansipin hallitukseen. Toisen ministerikauden tärkeimpiä tehtäviä olivat yleisen opetussuunnitelman valmistelu, uuden ammatillisen opetuksen ohjelman hyväksyminen, viron kielen opetuksen lisääminen ja parantaminen venäjänkielisen vähemmistön kouluissa, koululaisten ilmaisen aterian järjestäminen ja opettajien uusien ammatillisten standardien hyväksyminen.
Reps oli vuodesta 2005 Viron keskustapuolueen varapuheenjohtaja.
Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen (PACE) jäsenenä useissa valmistelevissa komiteoissa.
Repsiä arvosteltiin voimakkaasti kun hän vieraili Marin tasavallassa elokuussa 2005. Useat eurooppalaiset poliitikot ovat kiinnittäneet huomiota mareihin tasavallassa kohdistuvaan syrjintään, kun taas Reps piti Venäjän television haastattelussa alkuperäisväestön nykyistä tilannetta, heidän kulttuuriaan ja koulutustaan, hyvin myönteisenä. Myöhemmin hän totesi, että hänen lausuntonsa oli irroitettu yhteydestään, jolloin hänen tarkoituksensa tuli ymmärretyksi väärin.
Avioiduttuaan latvialaisen juristin Agris Repšsin kanssa hän otti käyttöön yksinkertaistetun muodon Reps miehensä sukunimestä. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Kylian Mbappé
Kylian Sanmi Mbappé Lottin (s. 20. joulukuuta 1998 Bondy, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia.
Mbappé syntyi Bondyssa, Pariisin esikaupunkialueella. Kamerunilaistaustaisen isän ja algerialaisen äidin poika kasvoi alueella, jota varjostivat eriarvoisuus, levottomuudet ja rikokset. Hän aloitti jalkapallouransa paikallisseura AS Bondysta, jota hänen isänsä Wilfried valmensi. Myöhemmin hän liittyi kuuluisaan Clairefontainen junioriakatemiaan, jossa on erikoistuttu valmentamaan ja kehittämään nuoria ranskalaisia jalkapalloilijoita. Lupaavien odotusten ja peliesitysten jälkeen useat ranskalaisseurat olivat kiinnostuneita hankkimaan Mbappén nuorisoakatemiaansa. Muita ranskalaisnuorukaisesta kiinnostuneita olivat muun muassa espanjalalaisseurat Real Madrid ja Valencia. Mbappé kävi myös englantilaisseura Chelsean testeissä 11-vuotiaana ja pelasi jopa yhden ottelun seuran nuorisojoukkueessa. Lopulta hän päätyi Monacon nuorisoakatemiaan.
Mbappé teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 2. joulukuuta 2015 ottelussa Caenia vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle ottelun 88. peliminuutilla. Hänestä tuli samalla seurahistorian nuorin debytantti edustusjoukkueessa 16 vuoden ja 347 päivän iässä. Ennätys oli aiemmin ollut Thierry Henryn nimissä.
20. helmikuuta 2016 Mbappé teki ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa ottelussa Troyesia vastaan lisäajalla. Hänestä tuli niin ikään seurahistorian nuorin maalintekijä edustusjoukkueessa 17 vuoden ja 62 päivän iässä. Myös tämä ennätys oli aikaisemmin ollut Henryn hallussa. 6. maaliskuuta 2016 Mbappé allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa, joka oli pituudeltaan kolmivuotinen ja ulottui näin vuoteen 2019 asti.
Kaudella 2016–2017 Mbappé teki läpimurtonsa Monacon kokoonpanoon. Hän onnistui tekemään 15 maalia Ranskan pääsarjassa ja kuusi maalia Mestarien liigassa. Kaikki kilpailut huomioiden Mbappé sai maalitililleen yhteensä 26 maalia 44 ottelussa. Monaco voitti Ligue 1:n mestaruuden.
Hän teki miesten maajoukkuedebyyttinsä Ranskan kokoonpanossa 25. maaliskuuta 2017.
Hän teki jalkapallon MM-kisoissa 2018 alkusarjan ottelussa maalin Ranskan MM-historian nuorimpana pelaaja (19 vuotta 183 päivää). Hän teki samoissa kisoissa myös kaksi maalia neljännesvälieräottelussa Argentiinaa vastaan, saavutukseen (samassa MM-ottelussa kaksi maalia teini-ikäisenä pelaajana) on pystynyt edellisen kerran brasilialainen Pelé vuonna 1958.
Mbappe lahjoitti vuoden 2018 MM-kisoista saamansa ottelupalkkiot (19 000 euroa ottelua kohti) hyväntekeväisyyteen vammaisten lasten liikuntaan, koska ei halua edustaa maataan rahasta.
Mbappé voitti maailmanmestaruuden Ranskan kanssa Venäjän MM-kisoissa 2018. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Andrei Karlov
Andrei Gennadjevitš Karlov (; 1954 Moskova, Neuvostoliitto – 19. joulukuuta 2016 Ankara, Turkki) oli venäläinen diplomaatti, joka toimi 2001–2006 Venäjän Pohjois-Korean- ja 2013–2016 Turkin-suurlähettiläänä. Turkin poliisiin kuulunut mies ampui hänet Ankarassa 19. joulukuuta 2016.
Karlov valmistui 1976 Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista ja aloitti samana vuonna diplomaattisen uransa. Hän työskenteli sen jälkeen useissa tehtävissä sekä Neuvostoliiton että Venäjän ulkoministeriössä.
Karlov työskenteli 1979–1984 ja 1986–1991 Neuvostoliiton Pohjois-Korean-suurlähetystössä ja vuodet 1992–1997 Venäjän Etelä-Korean-suurlähetystössä. Karlovista tuli vuonna 2001 Venäjän Pohjois-Korean-suurlähettiläs, ja vuodet 2007–2013 hän toimi Venäjän sisäministeriön konsuliasioiden toimiston varajohtajana. Karlov nimitettiin heinäkuussa 2013 Turkin-suurlähettilääksi.
Karlov ammuttiin 19. joulukuuta 2016, kun hän oli valokuvanäyttelyn avajaisissa pitämässä puhetta, ja hän kuoli myöhemmin sairaalassa. Ampuja oli Turkin poliisiin kuulunut Mevlüt Mert Altıntaş, joka ei ollut virkatehtävissä. Ampujan kerrotaan huutaneen ”Allāhu akbar” sekä ”kosto” ja ”Älkää unohtako Aleppoa”. Turkin poliisi ampui Altıntaşin välikohtauksen jälkeen.
Karksi
Karksin kunta () oli kunta Virossa Viljandimaan maakunnassa. Viron kuntauudistuksen osana 24. lokakuuta 2017 Karksin, Abjan ja Hallisten kunnat sekä Mõisakülan kaupunki yhdistyivät uudeksi Mulgin kunnaksi.
Se sijaitsi maakunnan eteläosassa Viljandin eteläpuolella Latvian rajalla. Kunnassa oli arviolta 3 333 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 321,81 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Karksi-Nuian epäitsenäinen kaupunki ("vallasisene linn") ja 20 kylää: Ainja, Allaste, Hirmuküla, Karksi, Kõvaküla, Leeli, Lilli, Metsaküla, Morna, Muri, Mäeküla, Oti, Polli, Pärsi, Pöögle, Sudiste, Suuga, Tuhalaane, Univere ja Äriküla.
Vuonna 2011 Karksin kunnassa (Karksi-Nuian epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 3 212 asukasta, joista 3 123 (97,2 %) oli virolaisia, 33 (1,0 %) venäläisiä ja 54 (1,7 %) muita kansallisuuksia.
Pyhän Stanislauksen ritarikunta
Keisarillinen pyhän Stanislauksen ritarikunta oli venäläinen ritarikunta vuodesta 1831 vuoteen 1917. Ritarikunta oli Venäjän uusin kunniamerkki, ja sitä käytettiin ennen muuta palkitsemaan virkamiesansioita.
Ritarikunnan perusti 7. toukokuuta 1765 Stanislaw Poniatowski, Puolan kuningas sekä Liettuan suuriruhtinas .
Vuonna 1831 Puolan kapinan, tukahduttamisen jälkeen, ritarikunta liitettiin muiden Puolan ritarikuntien myötä venäläisten ritarikuntien lukuun.
Vuonna 1832 pyhän Stanislauksen muotokuva poistettiin ansiomerkistä korvamaalla se nimikirjaimilla SS ja Puolan yksipäinen kotka korvattin Venäjän keisarillisella kaksipäisellä kotkalla. Vuonna 1839 Nikolai I antoi uuden ohjesäännön, jonka mukaan ritarikunta jaettiin kolmeen luokkaan ja voitiin myöntää jokaiselle Venäjän ja Puolan kansalaiselle, sekä sotilaallisista että siviiliansioista. Ei kristityille annettiin vuodesta 1844 ansiomerkki jossa pyhän Stanislauksen nimimerkki korvattiin mustalla venäläisellä kotkalla. Vuodesta 1855 lisättiin sotilasansioista myönnettyyn ansiomerkkiin miekat.
Ritarikunnan kolmannesta luokasta tuli Venäjän yleisimmin myönnetty ansiomerkki. Sen sai lähes kaikki, jotka ovat palvelleet valtion virassa. Kun ritarikunnan jäsenyys nosti saajan samalla perintöaatelin jäseneksi loi aateliston lukumäärän kasvu vähitellen närää entisen perintöaatelin riveissä, ja asetus vuodesta 1855 esitti että perintöaatelin joukkoon enää ei luettu kun ritarikunnan ensimmäisen luokan jäseniä.  Pyhän Stanislauksen ritarikunta oli yleisin keisarillisen Venäjän kunniamerkeistä.
Pelkästään Venäjän-Japanin sodan aikana myönnettiin 37 475 kunniamerkkia.
Berliinin isku 2016
Berliinin isku 2016 tapahtui 19. joulukuuta 2016 noin kello 20 paikallista aikaa, kun tunisialainen mies Anis Amri ajoi Scania-merkkisellä rekka-autolla väkijoukkoon Breitscheidplatzilla Berliinin joulumarkkinoilla Saksassa. Iskussa kuoli 12 ihmistä ja 48 loukkaantui. Liittokansleri Angela Merkelin mukaan kyseessä oli terrori-isku ja myöhemmin terroristijärjestö Isis ilmoitti olleensa iskun takana.
Iskussa kuoli seitsemän saksalaista, yksi Tšekin, yksi Ukrainan, yksi Italian, yksi Israelin ja yksi Puolan kansalainen.
Yksi iskun 12 uhrista oli puolalaisen kuljetusyrityksen omistaman kuorma-auton alkuperäinen kuljettaja, 37-vuotias Lukasz Urban, joka löytyi iskun jälkeen auton hytistä puukotettuna ja ammuttuna. Häntä oli ammuttu päähän noin kolme tuntia ennen iskua, mutta hän saattoi kuitenkin olla hengissä vielä iskun aikanakin. Lehtitietojen mukaan rekan pysäytti sen hätäjarrutusjärjestelmä.
Eräs silminnäkjjä lähti seuraamaan pakenevaa miestä ja oli samalla matkapuhelimellaan yhteydessä poliisiin. Hän kuitenkin menetti välillä näköyhteyden pakenijaan ja poliisi otti aluksi kiinni väärän miehen, joka päästettiin myöhemmin vapaaksi.
Rekan hytistä löytyi tunisialaisen Anis Amrin karkotuspäätöksen keskeyttämisestä kertova asiakirja henkilötietoineen. Hänet etsintäkuulutettiin ja hänen kiinni saamisestaan luvattiin 100 000 euron palkkio.
Iskusta epäilty Anis Amri kuoli tulitaistelussa kahden poliisin kanssa Sesto San Giovannin rautatieasemalla Italian Milanossa aamuyöllä 23. joulukuuta. Polisit kysyivät ensin Berliinistä Hollannin Nijmegeniin, sieltä bussilla Ranskan Lyoniin, josta junalla Chambéryyn, sieltä junalla Torinoon ja sieltä junalla Milanoon tulossa olleelta Amrilta henkilöllisyyspapereita. Silloin Amri veti esiin mukanaan olleen aseen ja ampui haavoittavasti Christian Movio -nimistä poliisia olkapäähän. Tämän jälkeen Luca Scatà -niminen poliisi ampui kaksi luotia Amriin. Poliisit antoivat Amrille ensiapua ja hän eli vielä 10 minuuttia kunnes kuoli.
Amri oli ollut Italiassa pitkään ennen lähtöään Saksaan. Hän tuli Tunisiasta Italiaan, koska hän oli saanut syytteen aseellisesta ryöstöstä kotimaassaan. Italiassa hän haki turvapaikkaa alaikäisenä, mutta joutui pian vangituksi kolmeksi ja puoleksi vuodeksi varkaudesta, uhkailusta ja tulipalon sytyttämisestä koulussa. Vapauduttuaan Italian vankilasta hän sai käännytyspäätöksen, mutta palautus Tunisiaan ei onnistunut ja se vanhentui, koska Tunisia ei tunnustanut Amria. Italian viranomaiset määräsivät hänet poistumaan Italiasta, jonka jälkeen hän matkusti Saksaan, jossa hän haki uudestaan turvapaikkaa.
Tunisiassa pidätettiin jouluaattona 24. joulukuuta kolme ihmistä, joista yksi on Amrin sukulainen. Tunisian sisäministeriön mukaan epäillyt olivat terroristisolun jäseniä ja liittyivät Amriin.
Amrin motiivina tekoonsa oli kosto muslimien pommittamisesta. Hän esiintyy videolla, jonka julkaisi 23. joulukuuta 2016 Isistä lähellä oleva uutistoimisto Amaq.
Marokon tiedustelupalvelu oli varoittanut Saksaa kahdesti, 19. syyskuuta ja 11. lokakuuta 2016 Amrin valmiudesta tehdä terroristinen hyökkäys.
Pettenasco
Pettenasco on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Pettenascon naapurikunnat ovat Armeno, Miasino, Nonio, Omegna, Orta San Giulio ja Pella.
Pella (Italia)
Pella on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Pellan naapurikunnat ovat Cesara, Madonna del Sasso, Nonio, Orta San Giulio, Pettenasco ja San Maurizio d'Opaglio.
Kolga-Jaani
Kolga-Jaani on pienkauppala ja entinen kunta Viron Viljandimaan maakunnassa. Pienkauppala sijaitsee maakunnan koillisosassa Viljandin kunnassa Võrtsjärven pohjoispuolella.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kolga-Jaani ja Tarvastu liittyivät Viljandin kuntaan.
Kuntaan kuului Kolga-Jaanin pienkauppala ("alevik") ja 15 kylää: Eesnurga, Järtsaare, Kaavere, Lalsi, Leie, Lätkalu, Meleski, Oiu, Otiküla, Odiste, Oorgu, Parika, Taganurga, Vaibla ja Vissuvere.
Kunnassa oli arviolta 1 429 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 313,34 neliökilometriä.
Vuonna 2011 Kolga-Jaanin kunnassa oli 1 309 asukasta, joista 1 293 (98,8 %) oli virolaisia, 12 (0,9 %) venäläisiä ja 6 (0,5 %) muita kansallisuuksia.
Lesa
Lesa on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Lesan naapurikunnat ovat Belgirate, Brovello-Carpugnino, Ispra, Massino Visconti, Meina, Nebbiuno, Ranco ja Stresa.
Fright Night
Fright Night voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kõo
Kõon kunta () oli kunta Virossa Viljandimaan maakunnassa. Viron kuntauudistuksen osana 21. lokakuuta 2017 Kõon, Kõpun ja Suure-Jaanin kunnat sekä Võhman kaupunki yhdistyivät uudeksi Põhja-Sakalan kunnaksi.
Kunta sijaitsi maakunnan pohjoisosassa Viljandin pohjois- ja Paiden eteläpuolella. Siellä oli arviolta 1 047 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 149,44 neliökilometriä.
Kuntaan kuului 15 kylää: Arjassaare, Arussaare, Kangrussaare, Kirivere, Koksvere, Kõo, Loopre, Maalasti, Paaksima, Paenasti, Pilistvere, Saviaugu, Soomevere, Unakvere ja Venevere.
Vuonna 2011 Kõon kunnassa oli 1 014 asukasta, joista 999 (98,5 %) oli virolaisia, 9 (0,9 %) venäläisiä ja 9 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Fight Forever
Fight Forever on post-hardcore -yhtye Disco Ensemblen kappale ja single yhtyeen tulevalta 27. tammikuuta 2017 julkaistavalta studioalbumilta "Afterlife". Kappale sai Radio Rockin ”Rautaa vai roskaa” -äänestyksessä 80,9% yläpeukkua. Kappale ylsi radiosoittolistan sijalle 49, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.
Kappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Cyprien Sarrazin
Cyprien Sarrazin (s. 13. lokakuuta 1994) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän asuu Veynes'ssä ja edustaa 
E.C. Champsaur -seuraa.
Sarrazin kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Chamonix'ssa helmikuussa 2016 sijoittuen alppiyhdistetyssä 29:nneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti uransa seitsemännessä maailmancup-kilpailussa, Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2016. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 24:nneksi.
Sarrazin on voittanut yhden Euroopan cupin ja yhden Etelä-Amerikan cupin suurpujottelukilpailun.
Eino Svinhufvud
Eino Gustaf Svinhufvud (28. marraskuuta 1896 Helsinki – 1. elokuuta 1938 Kangasniemi) oli suomalainen agronomi. Hänen isänsä oli presidentti P. E. Svinhufvud.
Svinhufvud kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Uudesta yhteiskoulusta 1914 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa maataloustiedettä, valmistuen agronomiksi vuonna 1919. Tämän jälkeen hän toimi maamieskoulun opettajana Kurkijoella ja Kajaanissa vuoteen 1922 saakka sekä Wärtsilä Oy:n tilanhoitajana Värtsilässä 1922–1924. Vuodet 1924–1934 Svinhufvud oli Suomen Suoviljelysseuran koeaseman johtajana Ilmajoella ja 1934–1938 maatalouskoulun yliopettajana Järvenpäässä. Hän viljeli myös itse Kangasniemen Ohensalon kylässä sijainneita maa- ja metsätiloja aina kuolemaansa saakka. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Svihufvud väitteli vuonna 1934 suon polttoviljelyksen vaikutuksista. Hän kuoli leukemiaan elokuussa 1938 vain 41-vuotiaana.
Svinhufvud osallistui vuoden 1918 sisällissotaan valkoisten joukoissa. Hän kuului eversti Hans Kalmin johtamaan Pohjois-Hämeen rykmentin 1. pataljoonaan. Jääkäriluutnantti Anton Eonsuun muistelmien mukaan Svinhufvud johti jonkin aikaa Hennalan vankileirillä toiminutta teloitusryhmää, kunnes sai tehtävästä tarpeekseen ja hänen tilalleen tehtävään valittiin toinen henkilö. Yhteensä Hennalassa ammuttiin noin 500 punaista, joista 200 oli naisia. Myöhemmin Svinhufvud oli mukana äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen toiminnassa. Keväällä 1932 Svinhufvud oli valmiina osallistumaan Mäntsälän kapinaan, mutta hänen isänsä P. E. Svinhufvud puuttui asiaan ja riidan jälkeen Eino Svinhufvud luopui aikeistaan.
Sugar &amp; Spice (The Searchersin albumi)
Sugar & Spice on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1963 julkaistu toinen albumi. Se nousi Britannian albumilistan viidennelle sijalle. Nimikappale ”Sugar & Spice” ylsi singlelistan toiselle sijalle. Albumi on ajalleen tyypillisesti koottu yhden hitin ympärille, muiden kappaleiden ollessa yhdysvaltalaisia rock and roll -standardeja. The Coasters -cover ”(Ain’t That) Just Like Me” muodostui pieneksi hitiksi Yhdysvalloissa.
Edfs
Edfs on VR:n omistama ja liikennöimä kaksikerroksinen konduktööri-/palveluvaunu. Vaunussa on 71 normaalia ja kaksi invapaikkaa.
Indrek Saar
Indrek Saar (s. 20. helmikuuta 1973 Kingissep) on virolainen näyttelijä ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on Viron kulttuuriministeri Jüri Ratasin hallituksessa ja oli samassa tehtävässä Taavi Rõivasin toisessa hallituksessa.
Saar kävi koulunsa Kuressaaressa ja valmistui Tallinnan Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta. Hän työskenteli näyttelijänä ja ohjaajana Rakveren teatterissa vuosina 1996–2005. Hän oli 2002–2007 Rakveren kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja. Vuosina 2004–2005 hän oli NO99-teatterin johtaja ja neuvonantaja ja 2006–2007 NO99-teatterin ja Vanalinnastuudio-teatterin toimitusjohtaja.
Saar näytteli 1995–2003 Raim Raidverin roolin pitkään jatkuneessa Eesti Televisioonin draamasarjassa "Õnne 13".
Saar sai vuoden 2007 Riigikogun vaaleissa 1 855 ääntä ja tuli valituksi. Uudestaan hänet valittiin vuoden 2011 vaaleissa 3 931 äänellä ja vuoden 2015 vaaleissa 1 944 äänellä.
Revontulet (Luulaja)
Revontulet oli Luulajassa vuosina 1919–1927 ilmestynyt vasemmistolainen sanomalehti.
Suomalaisia punapakolaisia varten julkaistun "Revontulten" kustantajana toimi ruotsalainen vasemmistolehti "Norrskensflamman", ja sitä kutsuttiinkin "Norrskensflammanin" suomenkieliseksi painokseksi. Kahdesti viikossa 2 000 kappaleen painoksena ilmestynyttä lehteä salakuljetettiin tukholmalaisen "Viestin" tavoin Suomeen. "Revontulten" julkaiseminen keskeytyi vuonna 1921, jolloin sisällissodan pakolaiset alkoivat muuttaa Ruotsista Neuvosto-Venäjälle. Lehti ilmestyi uudelleen vuosina 1923–1924, ja vuonna 1927 julkaistiin vielä yksi numero.
Kaia Iva
Kaia Iva (s. 28. huhtikuuta 1964 Türi, Viro) on virolainen poliitikko, joka nimitettiin Jüri Ratasin hallituksen sosiaaliministeriksi marraskuussa 2016. Iva oli Riigikogun jäsen vuosina 2007–2015.
Vuosina 2002–2005 Iva oli Türin kaupunginjohtaja ja 2005–2007 Türin valtuuston jäsen. Vaalikausilla 2007–2011 ja 2011–2015 hän oli Riigikogun jäsen. Iva ei tullut valituksi vuoden 2015 vaaleissa, vaikka hänen henkilökohtainen äänimääränsä oli suurin hänen vaaleissa koskaan saamansa, yhteensä 1 684 ääntä.
Matapupu
Matapupu tai MaTaPuPu oli Helsingin pohjoisissa kaupunginosissa vuosina 1981–2002 ilmestynyt kaupunkilehti. Lehden nimi tuli sen tärkeimpien jakelualueiden nimien aluista: Malmi, Tapanila, Puistola ja Pukinmäki. Nykyisin nimi MaTaPuPu on käytössä alueen kansalaishistoriaa käsittelevällä Helsingin yliopiston verkkosivustolla, jonka sisältö koottiin 2000-luvun alussa osin lehdessäkin julkaistusta aineistosta. Lehden toimintaa jatkaa useista ilmaisjakelulehdistä muodostunut "Helsingin Uutiset".
Games Done Quick
Games Done Quick on internetin kautta lähetettävä speedrun hyväntekeväisyyspelitapahtuma, joka järjestetään kaksi kertaa vuodessa. Awesome Games Done Quick on talvisin järjestettävä ja Summer Games Done Quick kesäisin järjestettävä tapahtuma. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2010 alkaen ja vuoden 2016 loppuun mennessä tapahtumat ovat keränneet yhteensä yli 8 miljoonaa dollaria hyväntekeväisyyteen.
Sinkkiditioniitti
Sinkkiditioniitti eli sinkkihydrosulfiitti (ZnSO) on sinkki- ja ditioniitti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pelkistimenä ja erityisesti sitä on käytetty luonnonkuitujen valkaisuun.
Huoneenlämpötilassa sinkkiditioniitti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on vesiliukoista ja liuokset ovat hieman natriumditioniitin liuoksia stabiilimpia. Sinkkiditioniitti on muiden ditioniittien tavoin voimakas pelkistin.
Sinkkiditioniittia valmistetaan pelkistämällä rikkidioksidia sinkin avulla etanoliliuoksessa.
Aikaisemmin sinkkiditioniittia on käytetty suuria määriä muun muassa sellun ja muiden luonnonkuitujen valkaisussa. Sinkki-ionien aiheuttaman vesien saastumisen vuoksi yhdiste on kuitenkin nykyään yleisimmin korvattu natriumditioniitilla, jota saadaan käsittelemällä sinkkiditioniittiliuosta natriumhydroksidilla.
Lauri Helke
Lauri Helke (s. 12. heinäkuuta 1982) on tamperelainen diplomi-insinööri, kunnallispoliitikko ja halpabussiyhtiö OnniBus.com Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja. Ennen OnniBus.comia Helke työskenteli VR-Yhtymä Oy:ssä lähiliikenteen suunnittelupäällikkönä ja Tampereen kaupungin joukkoliikenneinsinöörinä.
Helke valittiin vuoden 2012 kunnallisvaaleissa varavaltuutetuksi Tampereen kaupunginvaltuustoon. Hän on Kokoomuksen ja RKP:n valtuustoryhmän toinen varavaltuutettu ja ikäihmisten palvelujen lautakunnan jäsen. Tampereen kaupunginvaltuusto valitsi 19.6.2017 Helken Tampereen kaupunkiliikenne -liikelaitoksen (TKL) johtokunnan puheenjohtajaksi kaudelle 2017-2019.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän sai 296 ääntä ja tuli valituksi uudelleen Kokoomuksen ja RKP:n valtuustoryhmän varavaltuutetuksi. Helke on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Haparandabladet–Haaparannanlehti
Haparandabladet–Haaparannanlehti on Ruotsin Haaparannalla ilmestyvä ruotsin- ja suomenkielinen sanomalehti.
Lehden edeltäjä oli vuosina 1873–1882 ilmestynyt "Nyaste Riksgränsen", joka vuodesta 1876 lähtien sisälsi myös suomenkielistä aineistoa. Vuosina 1882–1923 se ilmestyi erillisinä suomen- ja ruotsinkielisinä painoksina nimillä "Haaparannanlehti" ja "Haparandabladet". Lehden linja muuttui vuonna 1916 vapaamielisestä oikeistolaiseksi, jolloin sen kilpailijaksi perustettiin lyhytikäinen lehtipari "Haparanda Nyheter–Haaparannan Sanomat". "Haaparannanlehti" ja "Haparandabladet" yhdistettiin kaksikieliseksi lehdeksi vuonna 1923.
"Haaparannanlehti" ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1897 lähtien kahdesti viikossa. Päätoimittajina työskentelivät "Nyaste Riksgränsenia" toimittanut Theodor Grape (1882–1896), Frans Edvin Nikander (1896–1919), Erik Sixtus Georg Ruhlin (1919–1923), Carl Oscar Ahlberg (1923) ja Axel August Sammuli (1923). Yhdistetyn lehden päätoimittajina työskentelivät Axel Sammuli (1923–1932), Carl Ahlberg (1932–1933), Oscar Rova (1933–1936), Karl Örngrim ja suomenkieliseltä osalta Eva Nikula (1936–1944), Bengt Svanberg (1944–1957), Robert Schützer (1957), Sven Ritseby (1957–1963), Stig Ericsson (1963–1969), Knut Engström (1969–1978), Lars Pekka (1978–1979, 1987 ja 1992–1994), Bo Bergman (1979–1981), Eva Högkvist (1983–1986), Anita Lundström (1986–1987), Larry Havbring (1987–1988), Greger Toolanen (1988–1989), Leif Svanberg (1989–1991), Urban Prytz (1991–1992) ja Marianne Berglund (1994). Vuosina 1923–1987 kolmesti, vuonna 1987 kerran ja vuodesta 1987 kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli enimmillään yli 5 500 kappaletta vuonna 1948.
Nykyään poliittisesti riippumaton "Haparandabladet–Haaparannanlehti" ilmestyy kahdesti viikossa. Sen levikki oli 3 600 kappaletta vuonna 2016. Päätoimittajana työskentelee vuodesta 1997 lähtien Örjan Pekka. Lehden sisällöstä noin kolme neljäsosaa on ruotsia ja loput suomea tai meänkieltä.
Inonotus nodulosus
Inonotus nodulosus on pakurikäävän sukuinen valkolahoa aiheuttava lahottajasieni, joka kasvaa yleensä korkealla pyökissä. Sen on monimuotoinen, ja sen väri vaihtelee kellertävästä tummanruskeaan, toisinaan tiilenpunainen. Toisinaan sen resupinaattinen eli pinnanmyötäinen muoto on katsottu eri lajiksi "Inonotus hastifer". Itiöemä ylittää läpimitaltaan harvoin 2,5 senttimetriä. Laji ei ole ruokasieni. Sitä tavataan Keski-Euroopassa, Skandinaviassa ja Venäjällä.
Eds
Eds on VR:n omistama ja liikennöimä kaksikerroksinen palveluvaunu. Vaunussa on 83 normaalia ja kaksi invapaikkaa.
Rajalta
Rajalta oli Haaparannalla vuosina 1875–1876 ilmestynyt Ruotsin ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti.
Alfred Lundgrenin painaman lehden tarkoituksena oli julkaista paikallisia tiedotuksia sekä koti- ja ulkomaanuutisia. Hanke jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi. Lehden koenumero ilmestyi vuoden 1875 joulukuussa ja viimeinen kuudes numero maaliskuussa 1876. Sen jälkeen Haaparannan suomenkielisestä uutisvälityksestä huolehti "Nyaste Riksgränsen", joka muuttui vuonna 1882 "Haaparannanlehdeksi".
Spyker (1880)
Spyker tai Spijker oli 1880 perustettu alankomaalainen yritys, jonka perustivat Jacobus ja Hendrik-Jan Spijker valmistamaan hevosvaunuja.
Yrityksen 1898 valmistama valjakkovetoinen "Kultainen Vaunu" on yhä alankomaan kuningashuoneen käytössä nykyään.
Yritys valmisti henkilöautoja, kuorma-autoja sekä myös muutamia lentokoneita. Yrityksen innovaatioihin lukeutuu Spyker 60 H.P. vuonna 1903, jossa oli nelipyöräveto yhdellä moottorilla ja mekaanisella voimansiirrolla. 
Yritys lopetti toimintansa 1926.
Nimen otti uudelleen käyttöönsä Spyker Cars, joka on perustettu vuonna 1999.
Pohjolan Sanomia
Pohjolan Sanomia oli Ruotsin Haaparannalla vuosina 1886–1888 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjanpainaja Alfred Lundgrenin julkaisema "Pohjolan Sanomia" perustettiin vanhemman "Haaparannanlehden" kilpailijaksi. Lehti osallistui Länsipohjan kielikysymyksestä käytyyn keskusteluun, mutta sen journalistinen taso oli muuten alhainen. Kerran viikossa ilmestyneiden "Pohjolan Sanomien" toimittajana työskenteli P. A. Mörtberg.
Pohjola (Haaparanta)
Pohjola oli Ruotsin Haaparannalla vuosina 1896–1898 ilmestynyt sanomalehti.
"Haaparannanlehden" kilpailijaksi perustettu "Pohjola", alaotsikoltaan "Sanomalehti pohjoiskansoille" oli ohjelmaltaan vapaamielinen ja raittiusystävällinen. Sen kieltä on kuvattu erikoislaatuiseksi yhdistelmäksi kalevalankieltä ja Tornionlaakson murretta. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden julkaisijoina ja toimittajina työskentelivät kirjanpainaja Carl Johan Berg (1896–1897), entinen kansakoulunopettaja Per Anders Mörtberg (1897), vankilanjohtaja Arthur Burman (1897–1898) sekä Fr. E. Lindroth (1897) ja A. Nielmi (1898).
Haaparannan Sanomat
Haaparannan Sanomat oli Ruotsin Haaparannalla vuosina 1916–1917 ilmestynyt sanomalehti. Sen rinnalla julkaistiin ruotsinkielistä "Haparanda Nyheteriä".
Lehti perustettiin vapaamielisestä oikeistolaiseksi muuttuneen "Haaparannanlehden" kilpailijaksi. Ruotsinkielisen osan päätoimittaja ja molempien lehtien vastaava julkaisija oli Pär Axelsson. Suomenkielistä osaa toimitti Arvi Hällfors. "Haaparannan Sanomat–Haparanda Nyheter" ilmestyi kahdesti viikossa vain vuoden ajan.