hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
British Motor Holdings
British Motor Holdings Ltd (BMH) oli britannialainen autoteollisuusyhtiö, joka toimi 14. joulukuuta 1966 asti nimellä British Motor Corporation (BMC).
Britanniassa pääministeri Harold Wilsonin Työväenpuolueen hallituskausi 1964–1970 oli teollisen tuotannon laskun aikaa, mitä pyrittiin korjaamaan yritysfuusioilla, etenkin ajoneuvoteollisuudessa. Chrysler oli ostanut osan Rootes Groupista, Leyland Motors Company (LMC) oli hankkinut omistukseensa Standard-Triumph Companyn ja Roverin, ja siitä oli tullut autoteollisuuden tärkeä vaikuttaja. British Motor Corporationin (BMC) kotimaan myynnissä oli tapahtunut huomattava puodotus. Vuonna 1965 BMC hankki omistukseensa yhteistyökumppaninsa, autojen koripeltejä valmistavan Pressed Steel Companyn, ja vuoden 1966 syksyllä Jaguarin. Jotta yhtiön liiketoiminnan muuttunut luonne kävisi paremmin ilmi, sen nimi muutettiin muotoon British Motor Holdings 14. joulukuuta 1966.
Jaguar myytiin, koska sen perustaja ja pääjohtaja William Lyons oli eläköitymässä, eikä hänellä ollut jatkajaa. Hänen ainoa poikansa John Lyons oli saanut surmansa auto-onnettomuudessa vuonna 1955, ja muut johtokunnan jäsenet olivat samaa ikäluokkaa hänen kanssaan. Toinen myyntiin vaikuttanut seikka oli, että myös Jaguarille koripeltejä tuottanut Pressed Steel Company, oli nyt BMC:n omistuksessa.
BMC:lle Jaguar Cars oli mielenkiintoinen hankinta, koska sen kaupallinen menestys etenkin Yhdysvaltain markkinoilla oli hyvä ja yhtiö voitollinen. Samaan aikaan BMC kärsi huonon myynnin aiheuttamasta kassavajeesta, joka vaikeutti uusien laiteinvestointien tekemistä ja uusien automallien suunnittelua.
BMH:n alaisuuteen kuului valtava määrä brittiläisiä automerkkejä
Jaguar Cars Ltd:n puolelta siirtyi:
BMC:n puolelta siirtyi:Jo tammikuussa 1968 BMH:n elinkaari tuli päätökseen. Vaikka yhtiö edelleen kamppaili pitääkseen tuloksensa voitollisena, se yhdistyi vakavaraisen Leyland Motor Corporationin kanssa. Tuloksena yhtiöstä tuli British Leyland Motor Corporation (BLMC).
Mitsuo Fuchida
Mitsuo Fuchida (jap. 淵田 美津雄 - Fuchida Mitsuo, 3. joulukuuta 1902 – 30. toukokuuta 1976) oli keisarillisen Japanin laivaston kommodori toisessa maailmansodassa. Hän tuli lähinnä tunnetuksi Pearl Harborin ilmahyökkäyksen johtajana.
Fuchida haavoittui Midwayn taistelussa, mutta pelastui nilkka murtuneena "Akagille". Lisäksi hän oli silminnäkijänä todistamassa Hiroshiman atomipommitusta. Hänen käyttämänsä lentokone, jossa oli matkustajana, laskeutui Hiroshimaan hyvin pian atomipommituksen jälkeen.
Midwayn tappio oli japanilaisille niin vaikea pala niellä, että muiden joukossa Fuchida kannettiin salaa sairaalalaivasta. Taistelussa japanilaisten neljä merkittävintä lentotukialusta tuhoutui. Amerikkalaiset menettivät vain "Yorktownin", jonka japanilainen sukellusvene torpedoi.
Kapteeni Fuchida kääntyi buddhalaisuudesta kristityksi ja aloitti saarnaajan uran. Fuchida kuoli vuonna 1976. Ennen diabeteksesta johtunutta kuolemaansa Fuchida kävi saarnamatkoilla Yhdysvalloissa. Hän sai vieläkin kohtalaisen jäätävän vastaanoton kuitenkin siellä. Fuchida ei ollut enää kovin ilahtunut saamistaan tunnustuspalkinnoista Japanista. Näitä olivat erilaiset mitalit ja kunniamaininnat.
Diplomi
Diplomi (, tarkoittaa "taitettua paperiarkkia") on asiakirja, jolla myönnetään esimerkiksi arvo. Sillä voidaan tarkoittaa myös kunniakirjaa. Diplomin voi myöntää oppilaitos osoitukseksi tutkinnon suorittamisesta. Latinan kielessä se on tarkoittanut matkustavalle annettua suojeluskirjettä.
Sana diplomi- on aikaisemmin tarkoittanut tutkintonimikkeessä korkeakoulutasoista oppiarvoa mutta sen käyttö on laajentunut. Esimerkkejä korkeakoulututkinnoista ovat diplomi-insinööri ja diplomiekonomi.
Samasta kreikan kielen kantasanasta ovat lähtöisin myös sanat diplomaatti ja diplomatia.
AFI:n 100-vuotissarjan 50 suurinta elokuvasankaria ja -roistoa
AFI:n 100-vuotissarjan 50 suurinta elokuvasankaria ja -roistoa () on kuudes American Film Instituten 100-vuotissarjan osa, johon on valittu 100 suurinta elokuvahenkilöhahmoa (sankari- ja roistokategorioista molemmista 50).
Lista julkaistiin kesäkuussa vuonna 2003 CBS-kanavan erikoisjaksossa, jonka juonnossa toimi Arnold Schwarzenegger. Tosi-tv-erikoisjakso oli ehdokkaana Emmy-palkintoon.
Gary Cooper on ainoa näyttelijä, joka esiintyy listalla kolme kertaa; kaikki hänen kolme valittua rooliaan on valittu elokuvasankareihin.
Kymmenen näyttelijää esiintyy kaksi kertaa samalla listalla: James Cagney, Robert Mitchum ja Jack Nicholson elokuvaroistojen listalla ja Humphrey Bogart, Henry Fonda, Harrison Ford, Paul Newman, Robert Redford, Charlton Heston ja James Stewart elokuvasankarien listalla. Kolme näyttelijätärtä myös esiintyy kahdesti samalla listalla; kaikki kolme elokuvaroistoissa: Bette Davis, Glenn Close ja Faye Dunaway.
Al Pacino ja Arnold Schwarzenegger ovat ainoat näyttelijät, jotka esiintyvät molemmilla listoilla; molemmat esiintyvät yhdesti kummassakin.
Listojen kaikista näyttelijöistä 21 heistä — Kathy Bates, Marlon Brando, Gary Cooper, Russell Crowe, Robert Donat, Michael Douglas, Sally Field, Louise Fletcher, Jodie Foster, Gene Hackman, Tom Hanks, Anthony Hopkins, Ben Kingsley, Frances McDormand, Gregory Peck, Julia Roberts, George C. Scott, Kevin Spacey, Spencer Tracy, Denzel Washington ja John Wayne — vastaanotti Oscar-palkinnon heidän roolisuorituksistaan; Gary Cooper voitti kahdesti, kerran Will Kanen roolista ja kerran Alvin Yorkin roolista (hän myös sai kolmannen Oscar-ehdokkuuden Lou Gehrigin roolista, jota hän ei voittanut). Jäljellä olevista näyttelijöistä Judith Anderson, Anne Baxter, Warren Beatty, Linda Blair, Humphrey Bogart, Glenn Close, Bette Davis, Geena Davis, Faye Dunaway, Ralph Fiennes, Henry Fonda, Alec Guinness, Angela Lansbury, Charles Laughton, Paul Muni, Liam Neeson, Paul Newman, Robert De Niro, Laurence Olivier, Peter O'Toole, Al Pacino, Susan Sarandon, Sylvester Stallone, Barbara Stanwyck, James Stewart, Meryl Streep ja Sigourney Weaver olivat myös ehdokkaina rooleistaan, mutta eivät voittaneet.
Listassa joissain tapauksissa on tosielämän henkilöitä (joita näyttelijät näyttelivät) ja jotkut hahmot perustuvat todellisiin henkilöihin.Kaksi sankaria, Jimmy "Popeye" Doyle ja Norma Rae Webster, perustuvat tosielämän henkilöihin. Doyle perustuu newyorkilaiseen etsivään Edward "Eddie" Eganiin (1930–1995) ja Webster perustuu eteläiseen tehdastyöntekijään Crystal Lee Jordan (myöh. Sutton, 1940–2009). Roisto Norman Bates "Psykosta" perustuu löyhästi tosielämän murhaaja Ed Geiniin. Atticus Finch "Kuin surmaisi satakielen" -elokuvasta perustuu löyhästi Harper Leen (kirjan kirjoittaja, jonka romaaniin elokuva perustuu) tosielämän isään. Roisto J. J. Hunsecker "Menestyksen huumasta" pohjautuu kolumnisti Walter Winchelliin.
Sydänten parantaja
Sydänten parantaja on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 2002.
Joku odottaa kirjettäsi
Joku odottaa kirjettäsi on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2004.
Isonkyrön rautatieasema
Isonkyrön rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Vaasa.
Yksiraiteisella rataosuudella Isonkyrön asema oli ainoa välipysäkki, jolla on kaksi laituriraidetta. Tämän takia se toimi junien kohtaamispaikkana usealle henkilöliikenteen junaparille.
Aseman henkilöliikenne loppui kesäkuussa 2016.
Isonkyrön, eli alun perin Orismalan pysäkki avattiin radan valmistuessa vuonna 1883. Alkuperäisen nimensä pysäkki sai sitä ympäröivän kylän, sekä kartanon mukaan, ja Isonkyrön kunnan nimeä kantava laituri sijoitettiin lähemmäs kirkkoa. Orismalan pysäkki kohotettiin asemaksi vuonna 1888.
Asemarakennus rakennettiin Vaasan radan tyyppipiirustusten mukaan, ja myöhemmin sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnitelman pohjalta.
Asemalla oli 1920-luvulle saakka yksipaikkainen veturitalli. Lisäksi 1900-luvun alussa asemalta haarautui pistoraiteet Orisbergin kartanon suuntaan ja läheiselle louhimolle.
Aseman seudulle muodostui tiivistä kyläasutusta, muttei mitään varsinaista taajamaa. Asema nimettiin uudelleen sijaintikuntansa Isonkyrön mukaan vuonna 1968, jolloin entinen Isonkyrön liikennepaikka muutettiin Ventäläksi. Miehitys asemalta poistettiin vuonna 1989 ja asemarakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Henkilöliikenteen pysähdykset Isossakyrössä lopetettiin 20. kesäkuuta 2016, mutta Isoonkyröön on yhä VR:n bussiyhteys.
Roald Larsen
Roald Morel Larsen (2. tammikuuta 1898 Kristiania – 28. heinäkuuta 1959 Oslo) oli norjalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Oslo SK:ta.
Larsen voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa 1922, jolloin hän sai yleisluistelun MM-kisoissa hopeaa ja saavutti myös Norjan-mestaruuden. Hän oli kolmas EM-kilpailuissa 1923 ja sai kultamitalin 1924. Larsen voitti Chamonix'n olympialaisissa 1924 yhteensä viisi mitalia, joista kaksi hopeisia ja kolme pronssisia. Samana vuonna hän sai myös yleisluistelun MM-kultaa ja voitti lajin Norjan-mestaruuden ollen toinen mies, joka pystyi voittamaan samalla kaudella kultaa MM- EM- ja Norjan-mestaruuskisoista.
Larsen voitti MM-pronssia 1925 ja samana vuonna EM-kisojen hopeaa, ja 1926 hän oli MM-kilpailujen hopealla. Kaudella 1928 hän sai EM-kisojen pronssia yleisluistelussa ja voitti olympialaisissa pronssia 500 metrin matkalla. Larsen myös sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi, mutta joutui keskeyttämään 10 000 metrillä. Hän on Rintje Ritsman lisäksi ainoa pikaluistelija, jolla on kuusi olympiamitalia, mutta ei yhtään kultaista. Larsen rikkoi helmikuussa 1928 Davosissa matkan 14 vuotta vanhan maailmanennätyksen luistelemalla ajan 43,1. Seuraavana vuonna hän oli vielä EM-kisojen pronssilla ja sijoittui neljänneksi MM-kilpailuissa, mutta 1930 hän jäi pois kuudentoista parhaan joukosta molemmissa kisoissa.
Larsen lopetti uransa 1936 oltuaan jo useita vuosia pois kansainvälisistä kilpailuista. Hän aloitti kahden veljensä kanssa lasialan yrityksen Roald Larsen AS, ja Larsenin kuoltua yritys siirtyi isomman firman omistukseen.
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta () on 26. kesäkuuta vietettävä kansainvälinen vuosipäivä kidutuksen uhrien hyväksi. Ensimmäisen kerran päivää vietettiin vuonna 1998.
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta kuuluu Yhdistyneiden kansakuntien päiviin. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous valitsi päivän 26. kesäkuuta kahdesta syystä: 26. kesäkuuta 1945 allekirjoitettiin Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja ja 26. kesäkuuta 1987 Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksenvastainen sopimus astui voimaan.
Kansainvälinen päivä kidutuksen uhrien puolesta on vuodesta 2009 asti ollut yleinen vapaapäivä Bosnia ja Herzegovinassa.
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hienointa elokuvalaulua
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hienointa elokuvalaulua () on seitsemäs American Film Instituten 100-vuotissarjan osa, joka julkaistiin 22. kesäkuuta 2004 John Travoltan juontamassa CBS-kanavan erikoisjaksossa.
Elokuvista "Laulavat sadepisarat", "Sound of Music" ja "West Side Story" on listalla kustakin kolme kappaletta. Elokuvilla "Ihmemaa Oz", "Tähti on syntynyt" (sija 11. vuoden 1954 versiolla ja sija 16. vuoden 1976 versiolla), "Funny Girl" ja "Tyttö ja kosija" on jokaisella kaksi sijoitusta listalla.
Esittäjistä Judy Garlandilla, Gene Kellyllä ja Marni Nixonilla on eniten sijoituksia, kullakin viisi. Barbra Streisandilla, Fred Astairella ja Julie Andrewsilla sijoituksia on neljä.
Seuraavaan listaan on valittu sata suurinta elokuvalaulua yhdysvaltalaisen elokuvan historiassa.
We Are Young
”We Are Young” on yhdysvaltalaisen yhtyeen Funin kappale heidän toiselta studioalbumiltaan "Some Nights". Vierailevana artistina kappaleessa esiintyy yhdysvaltalainen laulaja Janelle Monáe. Kappale julkaistiin 20. syyskuuta 2011 albumin ensimmäisenä singlenä. Musiikillisesti ”We Are Young” on voimaballadi, jossa on elementtejä indie popista, vaihtoehtorockista ja voimapopista. Kappale on saavuttanut kaupallista menestystä ja sitä on luonnehdittu yhdeksi vuoden 2012 suurimmista hiteistä.
Kappale sai aluksi huomiota vain verkossa, mutta joulukuussa 2011 sitä coveroitiin televisiosarjassa "Glee". Näyttelijöiden versio kappaleesta nousi iTunesin ykköseksi ja sijalle 12 Yhdysvaltain "Billboard" Hot 100 -singlelistalla. Tämän jälkeen kappaletta käytettiin Chevrolet Sonic -automallin mainoksessa, joka esitettiin Super Bowl XLVI -loppuottelun aikana. Perinteisesti loppuottelu on vuoden katsotuimpia televisiolähetyksiä, ja tälläkin kertaa lähetystä seurasi yli 111 miljoonaa katsojaa. Pian kappale välittyi valtayleisön tietoisuuteen ja siitä tulikin niin sanottu crossover-hitti. Kappale nousi "Billboard" Hot 100 -singlelistan kärkeen ja pysyi siellä kuusi yhtäjaksoista viikkoa. ”We Are Young” on myynyt viisinkertaista platinaa Yhdysvalloissa ja se on sekä Funin että Monáen ensimmäinen listahitti.
Kappale valittiin vuoden 2013 Grammy-gaalassa vuoden kappaleeksi..
Klaudia
Klaudia on suomalainen naisen etunimi, joka on tunnettu etenkin ortodoksisen väestön keskuudessa. Klaudia ja sen kansainvälinen nimimuoto Claudia pohjautuvat roomalaiseen Claudius-sukunimeen. Claudia on sen naispuolinen vastine ja tarkoittaa kyseiseen ylimyssukuun kuuluvaa naista.
"Raamatun" mukaan Paavalilla oli työtoverina Claudia. Katolinen kirkko viettää tämän muistopäivää 7. elokuuta. Suomen ortodoksiseen kalenteriin on puolestaan merkitty 300-luvun alussa eläneen marttyyrineito Kaludian muistopäivä. Se on 18. toukokuuta, ja sama päivä on osoitettu myös Klaudian ortodoksiseksi nimipäiväksi.
Väestörekisterikeskuksen mukaan Klaudia-nimen on saanut Suomessa 1900-luvun alusta elokuuhun 2018 mennessä 1 075 ja Claudia-nimen 1191 naista. Nimi on ollut käytössä jo 1800-luvulla, ja suosituimmillaan se on ollut 1900-luvun alkupuolella. Klaudiat yleistyivät taas 1990-luvulla, kun vanhat nimet tulivat muotiin. Vuodesta 2018 lähtien Claudian nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 7. heinäkuuta.
Venäjällä Klaudia-nimestä käytetään asuja "Klavdija" ja "Klava". Gladys on puolestaan Claudian iiriläis-walesilainen muunnos.
Okatorvijäkälä
Okatorvijäkälä ("Cladonia uncialis") on noin 1-5 cm korkea pensasjäkälä, joka kasvaa tiheinä tuppaina poronjäkälien seassa ja kaukaa katsottuna niitä muistuttaakin. Sen liereät varret ovat yleensä vaalean kellanvihreitä ja yleisemmällä nimialalajilla tiheään haaroittuvia. Haarojen kärjet ovat lyhyitä ja piikkimäisen teräviä, ruskettuneita. Haaranhangoissa on ammottava reikä. Okatorvijäkälä on yleinen koko maassa kangasmetsissä ja kallioilla, mutta Lounais-Suomessa nimialalajia yleisempi on piikkitorvijäkälä (subsp. "biuncialis"). Tuntureilla laji taas on usein niukasti haarova ja yksittäinen kasvaen muiden jäkälien ja sammalien joukossa.
Rakkauden polkuja
Rakkauden polkuja on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1980.
Tarandin hallitus
Tarandin hallitus oli 8. marraskuuta 1994–17. huhtikuuta 1995 toiminut Viron hallitus, jota johti pääministeri Andres Tarand. Hallitus istui yhteensä 161 päivää, mikä tekee siitä uudelleenitsenäistyneen Viron lyhytikäisimmän. Tarandin hallituksen muodostivat Viron Maa-keskustapuolue (EMKE), Isänmaa, Viron reformipuolue – liberaalit, Viron kansallisen riippumattomuuden puolue (ERSP) ja Tasavaltalainen ja konservatiivinen kansanpuolue (VKRE).
300: Imperiumin nousu
300: Imperiumin nousu () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Noam Murro. Elokuva on esiosa vuoden 2007 elokuvalle "300". Se perustuu Frank Millerin Dark Horse Comics -sarjakuviin. Elokuva jatkaa suoraan siitä, mihin edellinen "300"-elokuva päättyi. Elokuva keskittyy siihen, kuinka Themistokles johtaa Kreikan 50 laivan laivaston kohtaamaan persialaisten ylivoimaisen tuhatlaivaisen laivaston.
"Imperiumin nousu" jatkaa suoraan siitä, mihin edellinen "300"-elokuva päättyi. Leonidas ja hänen 300 soturiaan makaavat kuolleina Thermopylain solassa, ja Persian ”jumalkuningas” Xerxes tulee Leonidaan luokse irrottaen tämän pään ruumiista. Elokuva siirtyy taistelukentältä Leonidaan vaimon Gorgon luokse, joka kertoo hopliittisotilailleen, miten urheasti hänen miehensä ja 300 muuta soturia taistelivat persialaisia vastaan. Gorgon mukaan Ateena on vain tuhkaa ja tomua. Persialaisten tuhottua sen jäljelle jäävät vain ateenalaiset. Sen jälkeen hän alkaa kertoa, miten kymmenen vuotta aiemmin Marathonin taistelussa Themistokles surmasi persialaisten kuninkaan Daxosin. Themistokleen itsensäkin mielestä olisi ollut parempi, jos hän olisi surmannut tämän pojan Xerxesin. Näin Themistoklesta pidetään sankarina, mutta sota on vasta alkamassa. Daxoksen lempikenraali Artemisia muokkaa surua potevasta Xerxesistä hullun ”jumalkuninkaan”, joka alkaa riehua ympäri Välimerta. Themistokles haluaa pitää Kreikan vapaana kansana ja lähtee vastustamaan muiden kaupunkivaltioiden (muun muassa Olympia ja Sparta) kanssa Xerxesin ja Artemisian massiivista merihyökkäystä Kreikkaa vastaan.
Tadeusz Gocłowski
Tadeusz Gocłowski (16. syyskuuta 1931 Piski – 3. toukokuuta 2016 Gdańsk) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki lasaristien papiksi Stanislaw Rospond 26. kesäkuuta 1956. Hänet nimitettiin Gdańskin vihkipiispaksi sekä Beneventumin titulaaripiispaksi 22. maaliskuuta 1983, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 17. huhtikuuta Józef Glemp, jota avustivat Lech Kaczmarek ja Albin Malysiak.
Gocłowski sai 31. joulukuuta 1984 nimityksen Gdańskin piispaksi ja 25. maaliskuuta 1992 arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 17. huhtikuuta 2008.
Gocłowski tuli tunnetuksi Solidaarisuus-liikkeelle osoittamastaan kannatuksesta. Hänet otettiin Valkoisen Kotkan ritarikuntaan 10. marraskuuta 2011.
Edmund Nowicki
Edmund Nowicki (13. syyskuuta 1900 Trzemeszno – 10. maaliskuuta 1971) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. maaliskuuta 1924 ja nimitettiin Gdańskin koadjuuttoripiispaksi sekä Hadrianen titulaaripiispaksi 26. huhtikuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Walenty Dymek, jota avustivat Franciszek Jedwabski ja Lucjan Bernacki.
Nowicki sai 1. joulukuuta 1956 nimityksen Thuggan titulaaripiispaksi ja 7. maaliskuuta 1964 Gdańskin piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 70-vuotiaana virassa.
Antoni Baraniak
Antoni Baraniak (1. tammikuuta 1904 Sebastianowo – 20. elokuuta 1977) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki salesiaanien papiksi Adamo Stefano Sapieha 3. elokuuta 1930. Hänet nimitettiin Gnieznon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Theodosiopolis in Armenian titulaaripiispaksi 26. huhtikuuta 1951, ja piispaksi vihkiminen seurasi 8. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński, jota avustivat Tadeusz Pawel Zakrzewski ja Lucjan Bernacki.
Baraniak sai 30. toukokuuta 1957 nimityksen Poznańin arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Szczepan Wesoły
Szczepan Wesoły (16. lokakuuta 1926 Katowice – 28. elokuuta 2018) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Valerio Valeri 28. lokakuuta 1956, ja hänet nimitettiin Gnieznon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dragonaran titulaaripiispaksi 11. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński, jota avustivat Herbert Bednorz ja Władysław Rubin.
Wesoły sai 7. helmikuuta 1994 nimityksen Dragonaran titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi Gnieznon vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 8. huhtikuuta 2003.
Ryszard Kasyna
Ryszard Kasyna (s. 28. syyskuuta 1957 Nowy Staw) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Gdańskiin Lech Kaczmarek 24. tammikuuta 1982. Hänet nimitettiin Gdańskin vihkipiispaksi ja Diceksen titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Tadeusz Gocłowski ja Piotr Libera.
Piotr Libera
Piotr Libera (s. 20. maaliskuuta 1951 Szopienice) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Katowicen hiippakuntaan Herbert Bednorz 15. huhtikuuta 1976. Hänet nimitettiin Katowicen vihkipiispaksi ja Centurian titulaaripiispaksi 23. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
Libera sai 2. toukokuuta 2007 nimityksen Płockin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 31. toukokuuta.
Vjatšeslav Ionov
Vjatšeslav Nikolajevitš Ionov (, 26. kesäkuuta 1940 Moskova, Venäjän SFNT – 25. kesäkuuta 2012) oli Neuvostoliittoa edustanut ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ionov voitti Neuvostoliiton kajakkinelikossa 1 000 metrillä olympiakultaa Tokiossa 1964. Vuonna 1966 hän voitti nelikossa 10 000 metrillä maailmanmestaruuden.
Ionov kuoli 25. kesäkuuta 2012, päivää ennen 72-vuotissyntymäpäiväänsä.
Vuoden 2012 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 2012 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2012.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta, ja se silti elää yli 24 tuntia, ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Sitä sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos tuulen nopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuuli ylittää 33 m/s.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedettiin jo ennalta, sillä ne poimittiin järjestyksessä listalta: Alberto, Beryl, Chris, Debby, Ernesto, Florence, Gordon, Helene, Isaac, Joyce, Kirk, Leslie, Michael, Nadine, Oscar, Patty, Rafael, Sandy ja Tony. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten nyt käytetään samoja nimiä kuin 2006. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai jotenkin muuten huomattavien myrskyjen (kuten Hurrikaani Katrina, Hurrikaani Wilma) nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...).
Kausi oli vilkas, kaikkiaan havaittiin kaikkia 19 trooppista myrskyä, joista kymmenen oli hurrikaaneja. Keskimääräisellä kaudella on 12 trooppista myrskyä joista 6 hurrikaaneja. Kauden viimeinen oli trooppinen myrsky Tony. Ainoa voimakas hurrikaani oli Hurrikaani Michael, joka kasvoi Saffirin-Simpsonin asteikolla kolmosluokkaan. Se pysyi Atlantilla avomeren päällä. Paljon tuhoa aiheuttanut Sandy oli vain kakkosluokkaa.
Trooppinen myrsky Debby aiheutti kesäkuun lopulla ongelmia Floridassa ja Meksikonlahdella. Lokakuussa hurrikaani Sandy tappoi ihmisiä Karibialla.
Trooppisista myrskyistä hurrikaaneiksi asti voimistuivat seuraavat myrskyt:
Tervajoen rautatieasema
Tervajoen rautatieasema () on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Vaasa Isonkyrön Kylkkälän kylässä. Siellä pysähtyvät kaikki rataosan taajamajunat, ja se on myös ainoa välipysäkki Seinäjoen ja Vaasan välillä liikennöivälle pikajunaparille. Helsinki–Vaasa osuudella kulkevasta kahdesta Pendolino-vuoroparista asemaa palvelee toinen. Asemalla ei ole lipunmyyntiä.
Giacomo Antonio Perti
Giacomo Antonio Perti (6. kesäkuuta 1661 Bologna – 10. huhtikuuta 1756 Bologna) oli italialainen barokin ajan säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia aluksi setänsä Lorenzo Pertin sekä Rocco Laurentin johdolla; sittemmin hän sai opetusta kontrapunktissa Petronio Franceschinilta. Hän työskenteli muun muassa maestro di cappellana Bolognan San Pietro -tuomiokirkossa setänsä Lorenzo Pertin seuraajana vuodesta 1690 ja sitten San Petroniossa vuodesta 1696 kuolemaansa. Hänen johdollaan opiskelivat Giuseppe Torelli ja Giovanni Battista Martini. Hänet tunnetaan varsinkin hengellisestä vokaalimusiikistaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa lukuisia messuja, oopperoita ja oratorioita.
Ian Murray (piispa)
Ian Murray (15. joulukuuta 1932 Lennoxtown – 22. tammikuuta 2016) oli skotlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Andrews and Edinburghin arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Argyll and The Islesin hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Keith Michael Patrick O’Brien, jota avustivat Thomas Joseph Winning ja Pablo Puente Buces.
Murray jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2008.
Ian Murray
Ian Murray voi olla:
Joseph Anthony Toal
Joseph Anthony Toal (s. 13. lokakuuta 1956 Roybridge) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi skotlantilaiseen Argyll and The Islesin hiippakuntaan 10. heinäkuuta 1980 ja nimitettiin sen johtoon 16. lokakuuta 2008. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. joulukuuta Keith Michael Patrick O’Brien, jota avustivat Faustino Sainz Muñoz ja Ian Murray.
Esko Rahkonen (kasetti)
Esko Rahkonen on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 1988.
Nicholas Marcus Fernando
Nicholas Marcus Fernando (s. 6. joulukuuta 1932) on srilankalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Grégoire-Pierre XV Agagianian 20. joulukuuta 1959, ja hänet nimitettiin Colombon arkkihiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Benjamin Cooray, jota avustivat Anthony de Saram ja Jacob Bastiampillai Deogupillai.
Fernando erosi tehtävistään arkkipiispana 6. heinäkuuta 2002.
Tallinnan laulu (kasetti)
Tallinnan laulu on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 1984.
Joseph Niangoran Téky
Joseph Niangoran Téky (s. 21. joulukuuta 1932) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Manin hiippakunnan johtoon 17. joulukuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. maaliskuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Bernard Agré ja Alexandre Kouassi.
Niangoran Téky jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 2007.
Tulio Manuel Chirivella Varela
Tulio Manuel Chirivella Varela (s. 14. marraskuuta 1932) on venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Barquisimeton hiippakuntaan 11. marraskuuta 1956 ja nimitettiin Margaritan hiippakunnan johtoon 5. huhtikuuta 1974. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. kesäkuuta José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Luis Eduardo Henríquez Jiménez ja Francisco de Guruceaga Iturriza.
Chirivella Varela sai 18. lokakuuta 1982 nimityksen Barquisimeton arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. joulukuuta 1982 ja jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 22. joulukuuta 2007.
Phoenix Rising
Phoenix Rising on vuonna 2007 perustettu power metallia soittava yhtye Espanjasta.
Adam Dyczkowski
Adam Dyczkowski (s. 17. marraskuuta 1932 Kęty) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bolesław Kominek 24. kesäkuuta 1957, ja hänet nimitettiin Wrocławin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Altavan titulaaripiispaksi 19. syyskuuta 1978. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. marraskuuta Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Stefan Barela ja Wincenty Urban.
Dyczkowski sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Legnican vihkipiispaksi ja 17. heinäkuuta 1993 Zielona Góra-Gorzówin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 29. joulukuuta 2007.
José Angel Divassón Cilveti
José Angel Divassón Cilveti (s. 23. huhtikuuta 1939 Artajona) on Espanjasta kotoisin oleva roomalaiskatolinen piispa, joka on luonut uransa Venezuelassa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 11. helmikuuta 1965 ja nimitettiin Puerto Ayacuchon apostoliseksi vikaariksi sekä Bamaccoran titulaaripiispaksi 23. helmikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Ignacio Velasco Garcia, jota avustivat Ramón Ovidio Pérez Morales ja José Vicente Henriquez Andueza.
Pablo Puente Buces
Pablo Puente Buces (s. 16. kesäkuuta 1931 Colindres) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1956, ja hänet nimitettiin Macrin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Indonesiaan 18. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Juan Antonio del Val Gallo.
15. maaliskuuta 1986 Puente Buces sai nimitykset apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kap Verdelle ja Senegaliin sekä apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauhun ja Mauritaniaan. 12. toukokuuta 1986 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi pro-nuntiukseksi Maliin ja 29. toukokuuta 1987 Guinea-Bissauhun.
31. heinäkuuta 1989 Puente Buces sai siirron apostoliseksi nuntiukseksi Libanoniin ja 25. toukokuuta 1993 sen lisäksi Kuwaitiin. 31. heinäkuuta 1997 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Isoon-Britanniaan, ja hän toimi tässä virassa, kunnes erosi tehtävistään 23. lokakuuta 2004.
Ernest Mesmin Lucien Cabo
Ernest Mesmin Lucien Cabo (s. 15. joulukuuta 1932 Sainte-Rose) on Guadeloupelta kotoisin oleva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Basse-Terren (et Pointe-à-Pitren) hiippakuntaan 4. lokakuuta 1964 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Bocconian titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1983. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. marraskuuta Paul Fouad Naïm Tabet, jota avustivat Gordon Anthony Pantin ja Siméon Oualli.
Cabo sai 2. heinäkuuta 1984 nimityksen Basse-Terren (et Pointe-à-Pitren) piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. toukokuuta 2008.
Pierre Jean Marie Marcel Molères
Pierre Jean Marie Marcel Molères (s. 21. marraskuuta 1932 Dax) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Bayonnen (-Lescar e Oloronin) hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 21. tammikuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. maaliskuuta Jean-Paul-Marie Vincent, jota avustivat Robert Pierre Sarrabère ja François-Marie-Christian Favreau.
Molèresista tuli 13. kesäkuuta 1986 Bayonnen (-Lescar e Oloronin) piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. lokakuuta 2008.
Glen Scanlan
Glen Scanlan on Slaur Internationalin myymä skotlantilainen viski, jota on saatavilla yli 70:ssä eri maassa. Ensimmäinen tuote oli 3-vuotias blended-viski, ja sittemmin markkinoille on tuotu myös seuraavat tuotteet:
Putinka
Putinka () on Kristallin valmistama venäläinen votkamerkki. Se on nimetty Vladimir Putinin mukaan. Se on saanut useita palkintoja ja ollut muun muassa vuoden 2004 "superbrand".
Putinka tuli myyntiin vuonna 2003 Putinin toimiessa presidenttinä. Merkin osuus Venäjän votkamarkkinoilla oli 2,7 prosenttia vuonna 2004 ja 4,4 prosenttia vuonna 2006.
NHL:n varaustilaisuus 1964
NHL:n toinen varaustilaisuus 1964 pidettiin Queen Elizabeth-hotellissa Montrealissa.
Kuten tilaisuudessa sai varata pelaajia, jotka täyttivät 17 1. elokuuta 1964-31. heinäkuuta 1965 välisenä aikana 17, eivätkä olleet minkään NHL-seuran sponsoroimia.
Varausjärjestys oli käytännössä sama kuin edellisvuonna, mutta jokainen joukkue siirtyi yhden vuoron ylemmäs. Näin edellisvuonna ensimmäisenä varannut Montreal Canadiens varasi kuudentena, ja Detroit Red Wings ensimmäisenä. Jokaisella joukkueella oli neljä varausvalintaa, joita sai jättää käyttämättä, vuoron siirtyessä seuraavalle joukkueelle. Kaikki varaukset kuitenkin käytettiin.
24 varatusta pelaajasta vain yhdeksän pelasi NHL:ssa. Syl Apps, Jr, Jim Dorey, Tim Ecclestone ja Mike Pelyk pelasivat kaikki hienot urat NHL:ssa, mutta tilaisuuden paras valinta oli Bostonin kolmas, ja koko tilaisuuden 14. varaus maalivahti Ken Dryden. Dryden ilmoitti alun perin Bostonille, ettei aikoisi siirtyä ammattilaiseksi, vaan pelaisi Cornellin yliopistossa. Boston myi hänen pelaajaoikeutensa Montrealiin, jossa hän pelasi lopulta melkein kahdeksan kautta ja ansaitsi Conn Smythe Trophyn, Calder Memorial Trophyn ja viisi Vezina Trophya. Hän myös pelasi liigan viisi kertaa, tuli valituksi tähdistökentälliseen viidesti ja voitti kuusi Stanley Cupia.
Koopalings
Koopalings (tunnetaan myös nimellä Koopa Kids tai Koopakakrut) on Mario-pelisarjassa esiintyvä ryhmä, johon kuuluvat kaikki Bowserin seitsemän adoptiolasta. Niiden ensiesiintyminen tapahtui Super Mario Bros. 3:ssa ja sen jälkeen Super Nintendo Entertainment Systemsin Super Mario Worldissa ja Yoshi's Safarissa. Näiden näyttäytymisten jälkeen Koopalingit nähtiin seuraavan kerran vasta 15 vuotta myöhemmin julkaistussa New Super Mario Bros. Wii:ssä.
Koopalingeja suunnittelivat lukuisat pelisuunnittelijat, jotka päättivät suunnitella Super Mario Bros. 3 -peliin uudet pomovastukset, parhaimmat ulkonäöt valittiin Koopalingeille. Suurella osalla Koopalingeistä on villi punk-tyylinen tukka ja niiden nimet on otettu lukuisilta artisteilta. Iggy Koopan nimi on Iggy Popilta, Morton Koopa Jr:n nimi on otettu Morton Downey Jr.:lta ja hänen silmässään oleva tähtiarpi on otettu KISS-yhtyeen kitaristilta, Paul Stanleyltä. Lemmy Koopan nimi on otettu Motörhead-yhtyeen jäseneltä, Lemmy Kilmisteriltä, Ludwig Von Koopan nimi ja hiustyyli on otettu Ludvig van Beethovenilta, Roy Koopan nimi ja aurinkolasit tulevat Roy Orbisonilta, Wendy O. Koopan nimi on tullut Wendy O. Williamsilta ja Larry Koopan nimi on otettu Larry Kingistä.
Koopalingit tekivät ensiesiintymisen Super Mario Bros. 3 -pelissä, jossa jokainen Koopalingeistä oli vallannut yhden seitsemästä valtakunnasta, muuttanut niiden kuninkaat ilkeiksi olennoiksi ja ryöstänyt heiltä sauvat. Tämän jälkeen Koopalingit esiintyivät Super Mario Worldissa, jossa jokainen heistä oli kaapannut yhden Yoshi-munan ja odotti Marion tuloa heidän valtaamiensa maiden linnoissa. He ovat esiintyneet myös muissa Mario-peleissä kuten Hotel Mariossa, Yoshi's Safarissa ja Mario is Missingissä. Hotel Marion jälkeen Koopalingit eivät esiintyneet missään Mario-pelissä vuoteen 2003 asti, jolloin he esiintyivät minipomovastuksina Fawfulin ja Bowlettan kaappaamina apureina pelissä . Alun perin heidän suunniteltiin esiintyvän myös Super Princess Peach -pelissä, mutta heidät päätettiin myöhemmin jättää pois pelistä. Tämän jälkeen Koopalingit ovat esiintyneet New Super Mario Bros. Wiissä, New Super Mario Bros. 2ssa ja New Super Mario Bros. Wii U:ssa. Koopalingit ovat esiintyneet myös muutamissa muissa medioissa kuten The Adventures of Super Mario Bros. 3 -sarjassa, jossa heillä ei kuitenkaan ollut vielä virallisia nimiä, vaan heitä kutsuttiin nimillä:
Super Mario Bros. 3 -pelistä lähtien koopalingit ovat saaneet hahmoarvostelijoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Kriitikot ovat valittaneet Koopalingien vähäistä näkyvyyttä peleissä ja kritisoiden myös sitä, miksi Bowser Jr. on esiintynyt heidän sijastaan. Kun Electronic Gaming Monthly toi haastattelussa esille Koopalingit ja kysyi miksi nämä eivät esiintyneet Super Mario Galaxyssä johtaja Yoshiaki Koizumi kommentoi että hän ei uskonut heidän sopivan kyseiseen peliin.
Koopalingsien ääninä ovat toimineet monet näyttelijät. Alla lueteltuina muutamia
Japanissa
Englannissa
Suomessa
Lady Margaret Beaufort
Lady Margaret Beaufort (s. 31. toukokuuta 1443 – k. 29. kesäkuuta 1509) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n äiti sekä hyväntekijä.
Margaret Beaufort oli Somersetin ensimmäisen herttuan John Beaufortin ja Margaret Beauchampin tytär. Hänet naitettiin 12-vuotiaana 1. marraskuuta 1455 Edmund Tudorille (1430–1456). Edmund kuoli 3. marraskuuta 1456, kun Margaret oli kolmetoista ja odotti kuudennella kuulla heidän poikaansa, josta tuli sittemmin kuningas Henrik VII.
Avioliitto Edmund Tudorin kanssa oli Margaretille jo toinen. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli John de la Pole tammikuun lopusta helmikun alkuun 1450. Tämä avioliitto mitätöitiin maaliskuussa 1453. Margeret avioitui vielä kaksi kertaa: noin 1462 Sir Henry Staffordin kanssa ja vuonna 1473 Thomas Stanleyn kanssa.
Margaret oli taitava peluri kruununperimiskysymyksissä, ja vuonna 1485 hänen pojastaan tuli kuningas Henrik VII. Kuninkaan äitinä Margaret laajensi maaomaisuuttaan. Kirjallisuus, musiikki ja koulutus nauttivat hänen suojeluksestaan, ja hänestä tuli esimerkiksi Cambridgen yliopiston merkittävä hyväntekijä. Hän itse osoitti oppineisuuttaan muun muassa niin, että käänsi hurskaita tekstejä englanniksi. Hänen perustamiaan ovat sekä Christ's College että St. John's College Cambridgessa.
Beaufort kuoli 66-vuotiaana Lontoon Westminsterissä 29. kesäkuuta 1509. Hänen viimeinen leposijansa on Westminster Abbey.
Margaret Beaufort oli Edvard III:n pojan Juhana Gentin lapsenlapsenlapsi, minkä vuoksi hänen pojastaan tuli myöhemmin ruusujen sodissa johtava lancasterilainen kruununtavoittelija, kun Henrik VI ja hänen poikansa olivat kuolleet. Henrikin valtaannoususta alkoi Tudor-suvun valtakausi. Kruununperimys vahvistui, kun tämä nai Yorkin Elisabetin kilpailevasta Yorkin suvusta.
HMS Canopus (1897)
HMS Canopus oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 4. tammikuuta 1897 ja se laskettiin vesille 12. lokakuuta 1897. Alus valmistui joulukuussa 1899.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, mistä se palasi 1903 Britteinsaarille. Se myytiin romutettavaksi 1920.
HMS Glory (1899)
HMS Glory oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. joulukuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1899. Se valmistui lokakuussa 1900.
Alus myytiin romutettavaksi 1922.
HMS Goliath (1898)
HMS Goliath oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Chathamin telakalta osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 4. tammikuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1898. Se valmistui maaliskuussa 1900.
Alus upposi 15. toukokuuta 1915 Osmanien laivaston torpedoveneen "Meuvenetin" torpedoimana itäisellä Välimerellä.
HMS Ocean (1898)
HMS Ocean oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Devonportin telakalta osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 15. helmikuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1898. Se valmistui helmikuussa 1900.
Alus upposi 18. maaliskuuta 1915 osuttuaan miinaan Dardanelleilla.
HMS Vengeance (1899)
HMS Vengeance oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1897-1898 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 23. elokuuta 1898 ja alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1899. Se valmistui huhtikuussa 1902.
Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Tuustaipaleen kanava
Tuustaipaleen kanava sijaitsee Mäntyharjulla Lahnaveden ja Tuusjärven välissä. Noin 150 metriä pitkän avokanavan kaivoivat 1770-luvulla seudun talonpojat saadakseen heinää kasvavia rantaniittyjä käyttöönsä vedenpinnan laskun avulla. Vuosina 1832–1835 kanava levennettiin koskenperkaustoimikunnan johdolla nykyiseen noin 20–28 metrin leveyteen. Kanavaa käytettiin alkuun veneliikenteessä mutta myöhemmin se palveli lähinnä uittoa. Kanava ei nykyisin sovi veneilyyn koska siinä käy kova virtaus (korkeusero Lahnaveden ja Tuusjärven välillä on 1,1 metriä) ja uomassa on myös paljon kiviä.
Kanavan eteläpään ylittää maantien 428 silta. Kanavan rannalla kulkee matala kiviaita joka on suureksi osaksi peittynyt kasvillisuuden alle. Kanavan rannalla sijaitsee myös entinen Lauttausyhdistyksen talo joka toimii nykyisin Mäntyharjun maamiesseuran talona.
Yhdysvaltain perustuslain kolmas lisäys
Yhdysvaltain perustuslain kolmas lisäys ( tai "Amendment III") on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka kieltää sotilaiden majoittamisen yksityiskoteihin rauhan aikana. Lisäys kuuluu Bill of Rights -lisäyksiin. Se hyväksyttiin yhdessä muiden Bill of Rights -lisäysten kanssa Yhdysvaltain kongressissa 25. syyskuuta 1789 ja ratifioitiin 15. joulukuuta 1791.
Yhdysvaltain perustuslain kolmas lisäys on yksi vähiten kiistellyistä lisäyksistä, sillä Yhdysvalloilla ei ole ollut puutetta sotilaiden majoitustiloista sitten Amerikan vallankumouksen 1700-luvulla. Lisäyksen taustalla olivat alun perin siirtokunta-ajan lopulla Britannian parlamentissa hyväksytyt niin sanotut majoituslait, jotka olivat herättäneet vastustusta amerikkalaisissa. Yhdysvaltain korkein oikeus ei ole koskaan antanut päätöstä, jonka pääasiallinen peruste olisi ollut kolmas lisäys, ja liittovaltion alemmatkin tuomioistuimet ovat antaneet vain harvoja suoraan lisäykseen liittyviä tuomioita. Merkittävin tällainen tapaus oli tuomio tapauksessa Engblom vastaan Carey vuonna 1982. Kyseisessä tapauksessa newyorkilaisen vankilan vartijat olivat järjestäneet lakon, ja osavaltio oli lähettänyt kansalliskaartin jäseniä täyttämään heidän tehtäviään lakon aikana. Osavaltio oli myös häätänyt lakkoilevat vanginvartijat työsuhdeasunnoistaan ja antanut nämä kansalliskaartin käyttöön. Vetoomustuomioistuin katsoi tuomiossaan, että osavaltion toiminta rikkoi perustuslain kolmatta lisäystä.
Suomennos:
Astrid Cleve
Astrid M. Cleve von Euler (22. tammikuuta 1875 – 8. huhtikuuta 1968) oli ruotsalainen kasvitieteilijä, kemisti ja geologi Uppsalan yliopistossa. Hän oli ensimmäinen nainen Ruotsissa, joka suoritti tohtorin tutkinnon luonnontieteissä.
Cleven vanhemmat olivat kemian professori Per Teodor Cleve ja Alma Öhbom. Hän sai peruskoulutuksen kotonaan ja kirjoittautui vuonna 1891 opiskelemaan luonnonhistoriaa Uppsalan yliopistoon. Hän valmistui tohtoriksi 27. toukokuuta 1898. Hän oli kolmas ruotsalaisnainen, joka suoritti tohtorin tutkinnon ja ensimmäinen luonnontieteen alalta. Tämän jälkeen hän työskenteli vuoteen 1904 asti silloisessa Stockholms högskolassa eli nykyisessä Tukholman yliopistossa. Täällä hän tapasi tulevan miehensä Hans von Euler-Chelpinin. He menivät naimisiin 1902 ja tämän jälkeen hän työskenteli miehensä assistenttina ja kasvatti viisi lasta, joista yhdestä, Ulf von Eulerista tuli myöhemmin nobelisti. Liitto hajosi 1912, ja vuoteen 1917 hän työskenteli opettajana Tukholmassa. Vuosina 1917–1923 hän johti kaivoslaboratoriota. Tämän jälkeen hän muutti maaseudulle, jossa hän johti maatilaa ja opetti yksityisoppilaita. Uppsalan yliopiston hän palasi 1930-luvulla.
HMS Victorious (1895)
HMS Victorious oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 vesillelaskettu Majestic-luokan taistelulaiva.
Spencerin ohjelmaan kuuluvana alus tilattiin Chathamin telakalta osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 28. toukokuuta 1894. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1895 ja se valmistui marraskuussa 1896.
Alus myytiin romutettavaksi 1922.
Läsäkosken kanava
Läsäkosken kanava sijaitsee Kangasniemen ja Mikkelin rajalla Kyyveden ja Puulaveden erottavalla kannaksella. Kaksi kilometriä pitkä kanava rakennettiin nälkävuosina 1866–1870 hätäaputöinä jotta Kyyveden pintaa voitaisiin laskea. Kanavan alapuolella vesi virtaa vielä kolmessa luonnonuomassa noin kilometrin matkan ennen kuin laskee Puulaveteen. Kaikkiaan pudotuskorkeus Kyyveden ja Puulan välillä on 5,1 metriä.
Kyy- eli Läsäkoski oli taloudellisesti merkittävä kalastuspaikka jo 1600-luvulla ja sieltä pyydettiin erityisesti järvitaimenta ja siikaa. 1700-luvulla kalastusoikeus siirtyi kruunulta yksityisen Läsäkosken tilan omistajille. Läsäkoskella toimi 1931–1968 Mikkelin läänin maanviljelysseuran kalanviljelylaitos. Läsäkosken tilan päärakennuksessa toimi sotavuosina 1939–1944 Mannerheimin lastensuojeluliiton lastenkoti sotaorvoille ja sotaleskille sekä rakennuksen toisessa Päämajan viestintäosasto.
Läsäkosken kaksiraaminen vesisaha perustettiin kosken rannalle 1840-luvulla. Kosken rannalle oli jo 1834 perustettu mylly. Parhaimmillaan vientiä harjoittanut saha työllisti 300–400 henkilöä. Saha alkoi 1900-luvun alkupuolella sahaamaan koivutukeista nelikulmaisia koivukeppejä joita ostivat lähinnä englantilaiset sorvaamot. Sahan voimanlähteenä toiminut vesiratas korvattiin 1902 60 hevosvoiman pystyturbiinilla. Vuonna 1928 sahalle hankittiin höyrykone ja lisättiin myös kolmas raami. 1930-luvulla Läsäkosken saha keskittyi yksinomaan koivukeppien sahaamiseen.
Saha lopetti toimintansa 1939 ja mylly lopetettiin 1950-luvulla kun Vakuutusosakeyhtiö Pohjola osti Läsäkoski-yhtymän pääasiassa yhtymän metsäomaisuuden takia. Läsäkoskelle perustettiin 1958 suuri kauppapuutarha ja siellä toimi 1958–1976 Pohjolan henkilökunnan koulutuskeskus. Vuonna 2000 Läsäkosken alueen ostivat Kangasniemen kunta ja Mikkelin kaupunki
Nykyisin Läsäkosken kanavan kautta kulkee kanoottireitti ja siellä harrastetaan myös koskikalastusta.
Yhdysvaltain perustuslain neljäs lisäys
Yhdysvaltain perustuslain neljäs lisäys ( tai "Amendment IV") on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka rajoittaa viranomaisten oikeutta tehdä henkilöntarkastuksia sekä kotietsintöjä. Lisäyksessä viranomaisia kielletään tarkastamasta ihmisten ruumiita, kotia, asiakirjoja ja omaisuutta ilman pätevää syytä. Lisäksi etsintälupia saa myöntää vain vahvojen todisteiden perusteella ja etsintäluvan kohde on määriteltävä tarkoin.
Perustuslain neljännen lisäyksen tulkitseminen on jatkuvasti muuttunut Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ennakkotapauksien mukana. Korkein oikeus on viimeisen parin sadan vuoden aikana tehnyt kymmeniä neljänteen lisäykseen liittyviä ennakkotapauksia (katso ), joista esimerkkeinä voidaan mainita muun muassa "Mapp vastaan Ohio" (väärin perustein kerätyt todisteet eivät kelpaa todisteeksi oikeudessa), "Payton vastaan New York" (vakavaan rikokseen (josta on tuomittava yli vuodeksi vankeuteen) syyllistyneen henkilön pidättäminen ei ole peruste ilman etsintälupaa tehtävälle murtautumiselle toisen kotiin) ja "Yhdysvallat vastaan Warshak" (sähköpostiin murtautuminen vaatii etsintäluvan).
Suomennettuna:
Kalliokanava
Kalliokanava, toiselta nimeltään Järvioja, sijaitsee Alavieskassa. Kanava kaivettiin 1833–1848 paikallisten talonpoikien voimin, jotta noin 380 hehtaarin kokoinen Alavieskanjärvi olisi saatu kuivattua uusien heinämaiden saamiseksi. Kaivutyö kesti kauan, koska kanava täytyi kahden kilometrin matkalla kaivaa kallion läpi ilman räjähdysaineita. Kaikkiaan kaivettavaa väylää oli noin 5 kilometriä, mutta vain kallioon kaivettu kahden kilometrin pituinen osuus tunnetaan Kalliokanavan nimellä. Valmis kanava oli 4,75 metriä syvä ja pohjalta 1,78 metriä leveä.
Alkuperäinen kanava jäi kuitenkin liian matalaksi ja niinpä sitä syvennettiin 1,78 metrillä vuosina 1924–1925. Valtio kuivasi Alavieskanjärven lopullisesti 1953–1958.
Kanavan varrella on kanavan rakentajien muistomerkki, joka paljastettiin 1981. Muistomerkkiin on kaiverrettu sanat "Pala palalta he murusen mursivat".
Kiekan kanava
Kiekan voimalaitoskanava sijaitsee Joroisten kunnassa Maaveden ja Sysmäjärven välisellä kannaksella. Niiden vedenpintojen korkeusero on 11 metriä. Noin 2 kilometriä pitkä kanava kaivettiin 1950-luvulla samalla kun vuosina 1955–1958 rakennettiin kanavan alapäähän Liunan Voima Oy:n 1 900 kW:n Kiekan voimalaitos ja entinen luonnonuoma tukittiin padolla.
HMS Caesar (1896)
HMS Caesar oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta osana niin kutsuttua Spencer-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 25. maaliskuuta 1895 ja alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1896. Alus valmistui tammikuussa 1898. Aluksen tykit oli asennettu mahdollistamaan ympärilataus ja sen tykkiasemat olivat pyöreitä eikä pisaranmuotoisia kuten aiemmilla luokan aluksilla.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, josta se siirrettiin 1903 Kanaalinlaivastoon. Se myytiin romutettavaksi 1921.
Islamilainen pankkijärjestelmä
Islamilainen pankkijärjestelmä (arab. المصرفية الإسلامية‎, pers,. بانکداری اسلامی‎) on rahalaitosjärjestelmä, jonka pohjana on islaminuskoon perustuva sharialaki.
Pankkijärjestelmän eräs tyypillinen piirre on se, että korkoa ei peritä. Pankkijärjestelmässä ei ole lainanottajia ja -antajia, vaan ostajia ja myyjiä eli kauppaa käydään tavaralla osamaksukauppana. Samalla tavoin kaikista spekulatiivisimmat sijoitusmuodot ovat kiellettyjä.
Pankkijärjestelmässä myös voitot ja tappiot jaetaan asiakkaiden kesken. Finanssikriisi on nostanut myös länsimaissa kiinnostusta islamilaista pankkijärjestelmää kohtaan.
Suurin islamilaisen pankkitoiminnan keskus on Malesia, jossa toimii 65 %:a kaikesta islamilaisesta pankkitoiminnasta,