hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Göteborgs Rapé
Göteborgs Rapé on nuuskamerkki, jonka myynnin aloitti Swedish Match -yhtiö vuonna 1917.
Nimi tulee ranskan kielen sanasta "rapé", joka tarkoittaa raastamista. Tupakan ja useiden makuaineiden lisäksi Göteborgs Rapéssa on noin 50 % vettä ja 3 % suolaa. Yksi annospussi sisältää noin 8 mg nikotiinia.
Cabo de São Vicenten taistelu (1797)
Cabo de São Vicenten taistelu käytiin 14. helmikuuta 1797 amiraali Sir John Jervisin komentaman Britannian kuningaskunnan Välimeren laivaston ja Don José de Córdoban komentaman Espanjan laivaston välillä Portugalin rannikolla Cabo de São Vicenten edustalla.
Espanja julisti lokakuussa 1796 sodan Britannialle ja Portugalille, mikä aiheutti Britannian Välimeren laivastolle vakavan uhan toimia alueella. Yhdistyneet Ranskan ja Espanjan laivastot, joissa oli yhteensä 38 linjalaivaa, olisivat lyöneet Britannian Välimeren laivaston 15 linjalaivaa avoimessa taistelussa, mikä pakotti britit vetäytymään Korsikalta ja Elbalta.
Espanjan Cartagenassa olevan 27 linjalaivan laivasto-osaston odotettiin alkuvuodesta 1797 liittyvän Ranskan Brestissä olevaan laivastoon. Espanjalainen laivasto-osasto purjehti Välimerelle saattaen samalla Cádiziin matkalla olevaa 57 rahtialuksen saattuetta, jonka lastina oli pääasiassa elohopeaa.
Laivasto-osasto purjehti 1. helmikuuta Cartagenasta Don José de Cordóban johdolla ja sen olisi pitänyt kyetä purjehtimaan turvallisesti Cádiziin, mutta itätuuli painoi aluksia kauemmas Atlantille kuin oli tarkoitus. Tuulen tyynnyttyä alukset jatkoivat purjehdustaan kohti Cádizia.
Samanaikaisesti amiraali Sir John Jervisin komentaman Brittiläisen Välimeren laivaston kymmenen linjalaivaa purjehti Targusista tavoitteenaan Espanjan laivasto-osaston kohtaaminen. Jervisin osastoon liittyi 6. helmikuuta Cabo de São Vicenten edustalla kontra-amiraali William Parkerin johtamat Kanaalin laivastosta lähetetyt viisi linjalaivaa.
Kuninkaallisen laivaston kommodori Horatio Nelsonin komennossa ollut fregatti "HMS Minerva" purjehti 11. helmikuuta tiheässä sumussa havaituksi tulematta Espanjan laivasto-osaston lävitse. Nelson liittyi muuhun osastoon 13. helmikuuta Espanjan rannikolla ja ilmoitti samalla Jervisille matkalla olevasta Espanjan laivastosta. Nelsonilla ei kuitenkaan ollut tietoa vihollislaivaston koosta, koska sumu oli estänyt alusten laskennan.
Taistelussa Kuninkaallisen laivaston tappiot olivat kaatuneina 73 ja haavoittuneina 327 miestä, joista oli 227 vaikeasti haavoittuneita. Espanjan laivaston aluksista neljä vallattiin. Espanjan laivaston tappiot olivat suuremmat, ainoastaan "San Nicolásin" kannelle kaatui 144 miestä ja yhteensä oletettavasti kaatuneita oli 250 ja haavoittuneita 550. Lisäksi vallattujen alusten miehistöt (noin 3 000 henkeä) joutuivat sotavankeuteen.
AS Casale Calcio
Associazione Sportiva Casale Calcio SRL eli AS Casale Calcio on jalkapalloseura Casale Monferraton kaupungista. Casalella on yksi Italian mestaruus vuodelta 1914.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989
Vuoden 1989 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut () olivat kolmannet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaiset puolivälierät. Niiden voittajat pelasivat yksiosaiset välierät ja mitaliottelut Saksassa. Mestaruuden voitti Saksan liittotasavalta.
OLT Express
OLT Express (aikaisemmat nimet: Jet Air, OLT Jetair, Yes Airways) on puolalainen lentoyhtiö, joka harjoittaa reittiliikennetoimintaa Euroopassa. Yhtiö perustettiin vuonna 2001 ja sen pääkonttori sijaitsee Gdańskissa.
Kansainvälinen humanitaarinen tapaoikeus
Kansainvälinen humanitaarinen tapaoikeus on niin sanottua 'kirjoittamatonta oikeutta', joka sitoo kansainvälistä oikeuskäsittelyä. Kirjoittamattoman oikeuden lisäksi valtioita sitoo kansainväliset sopimukset. Tapaoikeutta voidaan soveltaa sotaoikeudessa, kuten sopimuksiin perustuvaa lakia .
Saima Grönstrand
Saima (tai Saimi) Maria Grönstrand (5. kesäkuuta 1863 Viitasaari – 22. elokuuta 1931 Helsinki) Hän käytti kirjoittaessaan nimimerkkejä Saima, S. G., ja S. G--d. Hän kirjoitti kertomuksia ja lisäksi hän käänsi kirjallisuutta. Hän suomensi Jac. Ahrenbergin teoksen "Kotona : kuvaelmia Itä-Suomesta" (1889), yhdessä kahden muun suomentajan, Sohvi Reijonen ja Hilma Sederholmin, kanssa Émile Zolan teoksen "Sota" (1892) ("La Débâcle", 1892) sekä muutamia muita teoksia.
Potamon Aleksandrialainen
Potamon Aleksandrialainen () oli roomalaisella ajalla elänyt hellenistinen filosofi. Hän oli kotoisin Aleksandriasta.
Diogenes Laertioksen mukaan Potamon oli ”jokin aika sitten” perustanut eklektisen filosofisen koulukunnan. "Sudan" mukaan Potamon eli kuitenkin keisari Augustuksen aikana (ensimmäisen vuosisadan eaa. lopussa), mikä viittaisi siihen, että Diogenes todennäköisesti kopioi ilmaisun sellaisenaan käyttämästään lähteestä.
Diogeneen mukaan Potamon yhdisteli eri filosofikoulukuntien (platonismi, peripateettisuus, stoalaisuus jne.) opetuksista niitä oppeja, jotka miellyttivät häntä eniten. Hän kirjoitti teoksen "Alkeisoppi", jossa hän esitti, että totuuden kriteereitä ovat toisaalta sielun hallitseva osa ("hēgemonikon") ja toisaalta havainto. Kaikkeuden perustoina hän piti ainetta, aikaansaavaa syytä, kvaliteetteja ja paikkaa, koska niiden kautta selviää, mistä ja minkä kautta jokin on tehty sekä millainen ja missä se on. Kaiken toiminnan päämäärä oli hyveellinen elämä.
"Sudan" mukaan Potamon kirjoitti kommentaarin Platonin "Valtioon". Potamon Aleksandrialaista ei voida yhdistää siihen Potamoniin, jonka Porfyrios mainitsee teoksessaan "Plotinoksen elämä".
Tundrahopeatäplä
Tundrahopeatäplä ("Boloria chariclea") on täpläperhosten heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.
Tundrahopeatäplän siipien kärkiväli on noin 32–42 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita suurempia. Siipien yläpinnan pohjaväri on ruskeankeltainen, siipien tyvessä on mustaa kehnää, erityisesti takasiivissä. Etusiipien yläpuolen kapeat mustat kirjaukset ovat yhtyneet usein juoviksi. Takasiiven alapinnan pohjaväri on punaruskea–mustanruskea, jossa on hopeisia täpliä. Laji muistuttaa hyvin paljon pohjanhopeatäplää, mistä sen erottaa takasiipien alapinnan ulkoreunan puuttuvista T-kirjaimen muotoisista kuvioista.
Tundrahopeatäplä esiintyy sirkumpolaarisesti Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa ja Grönlannissa. Suomessa sitä esiintyy Lapin korkeimmilla tuntureilla Utsjoella, Inarissa, Enontekiöllä ja Pallas-Ounastunturin alueella. Se on löydetty myös Sokostilta.
Tundrahopeatäplän elinympäristöä ovat tundra, tunturiniityt, tuntureiden paljakat ja rinteet sekä alempana myös suomainen maasto.
Tundrahopeatäplän lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen säistä. Suomessa lentoaika on yleensä heinäkuun ensimmäisellä puoliskolla. Perhonen talvehtii mahdollisesti keskenkasvuisena toukkana.
Toukan ravintokasveja ovat liekovarpio ("Cassiope tetragona") ja lapinorvokki ("Viola biflora").
Potamon
Potamon voi viitata seuraaviin
Christopher Clark
Christopher Clark (s. 1960 Sydney) on australialainen historioitsija ja uusimman ajan Euroopan historian professori St Catharine’s Collegessa Cambridgen yliopistossa. Hän asuu ja työskentelee Isossa-Britanniassa.
Clarkin ammatillista erikoisalaa ovat 1800-luvun Saksan ja Manner-Euroopan historia.
Clark keskittyi uransa alkupuolella uskontohistoriallisiin kysymyksiin; hänen ensimmäinen kirjansa käsitteli kristittyjen ja juutalaisen vähemmistön suhteita Preussissa vuosina 1728–1941.
Dr. Hauschka
Dr. Hauschka on luonnonkosmetiikkasarja. Sarja sisältää sata erilaista tuotetta kasvojen, hiusten ja vartalon hoitoon sekä värikosmetiikkavalikoiman. Tuotesarja on saanut nimensä sen kehittäjän Rudolf Hauschkan mukaan.
Dr. Hauschka -kosmetiikkaa valmistaa saksalainen WALA Heilmittel GmbH. Dr. Rudolf Hauschka perusti WALA-nimisen yrityksen ja aloitti luonnonlääkkeiden tuotannon vuonna 1935 Ludwigsburgissa, Saksassa. Vuonna 1967 aloitettiin varsinaisten kosmetiikkatuotteiden valmistus.
Eddie Johnson (moottoriurheilija)
Edward 'Eddie' Johnson (10. helmikuuta 1919 Richmond Virginia – 30. kesäkuuta 1974 Cleveland Ohio) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui 15 Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1952–1966, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Hän oli kuudes vuoden 1960 kilpailussa saavuttaen yhden pisteen. Johnson kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjoissa vuosina 1950–1952 ja 1955–1966 ollen parhaimmillaan kolmas Trentonissa 1959. Johnson ajoi Indy 500 -urallaan lähes 5 000 mailia johtamatta kilpailua kertaakaan. Vain Chet Miller on hänen edellään tässä tilastossa.
Johnson kuoli lento-onnettomuudessa Clevelandissa vuonna 1974.
Echoes of Eternity
Echoes of Eternity on progressiivista metallia soittava yhdysvaltalainen yhtye, joka on perustettu vuonna 2005 Los Angelesissa.
Loistuppisieni
Loistuppisieni ("Volvariella surrecta", aiemmin "Volvaria loveiana") on eurooppalainen tuppisienilaji, joka loisii härmämalikan lakeilla. Sieni on punertavaitiöinen sukulaistensa tapaan. Lakki on valkoinen, suhteellisen kookas, jopa 7 cm läpimittainen. Jalka on myös vaalea ja siinä on tuppi. Kyseessä on Suomessa uhanalainen, vaarantunut sienilaji, jota ei tule pitää ruokasienenä. Sillä tunnetaan vain kaksi suhteellisen eteläistä kasvupaikkaa, Vammala ja Porvoo.
Ortodoksi.net
Ortodoksi.net on vapaaehtoisten yksityisten Suomen ortodoksisen kirkon jäsenten ylläpitämä ortodoksinen tietosivusto.
Sivuston avasivat Petja Pyykkönen yhdessä isänsä Hannu Pyykkösen kanssa vuoden 2005 pääsiäisenä ja se on vuosien saatossa kasvanut yhdeksi suurimmaksi suomalaiseksi ortodoksiseksi mediaksi.
Sivusto toimii mediawiki-alustalla, kuten wikipediakin, mutta sivujen sisällön tuottaa wikipediasta poiketen sivuston oma ylläpitoryhmä, jota avustavat lukuisat ortodoksiset papit ja maallikot sekä yksi Suomen piispoistakin, Joensuun piispa Arseni.
Sivusto toimii täysin epäkaupallisella periaatteella, vapaaehtoistyöllä ja yhteistyössä myös Suomen ortodoksisen kirkon ja sen seurakuntien ja laitosten sekä järjestöjen kanssa.
Sivuston materiaali koostuu muiden muassa ortodoksisista tietoiskuista ja laajemmista artikkeleista, laajasta ortodoksisuuden tietopankista, liturgisien tekstien kokoelmasta, opetuspuheista sekä muutamasta blogista (muiden muassa piispa Arsenin blogi ja nunna Kristodulin blogi) sekä ortodoksisesta keskustelufoorumista. Sivuilla julkaistaan myös useitten ortodoksisten lehtien internetlehdet. Sieltä löytyvät Analogi-lehteen yhdistynyt Lahden ortodoksisen seurakunnan vanha tiedotuslehti Harjukirkon viesti, Viitosten tiedotuslehti Ortodoksinen seurakuntaviesti, Oulun hiippakunnan tiedotuslehti Paimen-Sanomat sekä Kuutosten tiedotuslehti Solea.
Sivuston erikoisuuksiin kuuluvat myös kuuden kielen (suomi, ruotsi, englanti, kreikka, venäjä, romania) ortodoksinen sanakirja sekä ensimmäinen suomalainen ortodoksinen virtuaalikirkko, suomalaisen ortodoksisen kirjallisuuden tietokanta, ikonigalleria sekä moderni, ortodoksisten kohteiden POI-lista navigaattoreihin.
Rudolf Hauschka
Rudolf Hauschka (6. marraskuuta 1891 Wien, Itävalta – 28. joulukuuta 1969 Eckwälden, Saksan liittotasavalta) oli itävaltalainen kemisti.
Hän opiskeli kemiaa ja lääketiedettä Wienissä ja Münchenissä vuosina 1908–1913. Oltuaan vuoden luonnontieteiden assistenttina hän saavutti tohtorin arvon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Rudolf Hauschka toimi Itävallan armeijassa yliluutnanttina 1914–1918. Sodan jälkeen hän työskenteli Wienissä kemian- ja lääketieteen teollisuudessa pääkemistinä ja johtajana vuoteen 1925 saakka. Vuosina 1929–1935 Rudolf Hauschka työskenteli Sveitsissä Arlesheimissa Clinical-Therapeutic Institutessa, jonne hänet kutsui antroposofinen lääkäri Ita Wegman (1876–1943). Wegmanin ja Hauschkan tavoitteena oli kehittää luonnollinen lääkkeidenvalmistusmenetelmä, jossa ei tarvita säilöntäaineena alkoholia.
Hauschkan nimeä kantaa kosmetiikkasarja Dr. Hauschka, jota valmistaa myös antroposofisten lääkkeiden valmistajana tunnettu saksalainen lääketehdas Wala Heilmittel.
Albert Namatjira
Albert Namatjira (28. heinäkuuta 1902 – 8. elokuuta 1959) oli australialainen taiteilija. Namatjira oli aboriginaali ja hän kuului läntiseen arrante-heimoon. Hän on luultavasti tunnetuin aboriginaalitaiteilija. Vaikka hänen taideteoksensa eivät ole perinteistä aboriginaalitaidetta, ne ovat saaneet niistä voimakkaasti vaikutteita.
Namatjira syntyi Hermannsburgissa lähellä Alice Springsiä vuonna 1902. Namatjira kastettiin hänen vanhempiensa käännyttyä kristinuskoon ja hänet kasvatettiin lähetysasemalla länsimaiseen tapaan. 16-vuotiaana hän palasi aboriginaalien perinteisen elämäntavan pariin arrante-heimon keskuuteen. Hän palasi sivistyksen piiriin 18-vuotiaana ja meni naimisiin. Namatjira työskenteli kamelinkuljettajana Keski-Australiassa, jota hän kuvasi myöhemmin töissään. Vuonna 1934 hän tutustui länsimaiseen taiteeseen tavattuaan kaksi melbournelaista taiteilijaa. Hän toimi oppaana toiselle heistä vuonna 1936 ja oppi vesivärimaalauksen.
Namatjira maalasi tunnistettavalla tavalla, ja monet hänen maalauksistaan kuvasivat australialaista maisemaa geologiset piirteet taustalla ja australialaista kasvistoa etualalla. Vuonna 1938 hän piti ensimmäisen näyttelynsä Melbournessa, ja sitä seurasivat näyttelyt Sydneyssä ja Adelaidessa. Kuningatar Elisabet II kiinnostui hänen taiteestaan, ja hän sai kuningattarelta palkinnon ja tapasi hänet vuonna 1954. Oman taiteensa ohella William Dargien tekemä muotokuvamaalaus hänestä voitti Archibald-palkinnon 1956.
Arrante-heimon jäsenillä oli tapana jakaa kaikki omaisuutensa keskenään, tämä johti siihen että Namatjira joutui elättämään eräässä vaiheessa yli 600 kerjäläistä. Hän menetti rahaa kun häneltä huijattiin rahaa kahteen otteeseen tonttikaupoilla. Vaikka hän oli aikansa suosituimpia australialaisia taiteilijoita hän eli suhteellisessa köyhyydessä. Hän muutti vaimonsa kanssa Alice Springsin lähistölle.
Namtjiraa syytettiin erään aboriginaalinaisen, Fay Iowan, kuolemasta, kun naisen tappaneet aboriginaalit olivat saaneet alkoholia viskipullosta, jonka Namatjira oli jättänyt autonsa penkille. Alkoholin välittäminen aboriginaaleille oli laitonta ja hänet tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi vankilaan. Tuomio tosin muutettiin julkisen kohun jälkeen yhteiskuntapalveluksi. Namatjiraa vaivasi kuitenkin erään Iowan perheenjäsenen tekemä rituaalimurha, jossa uhria osoitetaan luunkappaleella ja kirotaan. Namatjira sai sydänkohtauksen vuonna 1956 ja joutui sairaalaan. Hän julkaisi vielä kolme maalausta ennen kuolemaansa vuonna 1959.
Michael Wincott
Michael Anthony Claudio Wincott (s. 21. tammikuuta 1958) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa "Crow" (Top Dollar), "Basquiat" (Rene Ricard) ja "Tappava seitti" (Gary Soneji). Hän on myös kuuluisa epätavallisen karheasta ja syvästä äänestään.
Michael Wincott syntyi Scarborough’ssa Torontossa, Kanadan Ontariossa. Hänen isänsä William Wincott oli englantilainen ja äitinsä Lucia italialainen siirtolainen. He tapasivat Italiassa toisen maailmansodan aikana ja menivät naimisiin muutettuaan Kanadaan vuonna 1952. Michael on nuorin heille syntyneistä kolmesta pojasta.
Wincott oli kiinnostunut musiikista jo nuorella iällä, ja muusikon ura oli hänen alkuperäinen tulevaisuuden suunnitelmansa. Hän soitti monien tunnettujen jazzbändien ja -muusikoiden kanssa, yleensä rumpuja, mutta myös kitaraa ja huuliharppua.
Wincott opiskeli jonkin aikaa Toronton yliopistoon kuuluvassa Victoria Collegessa, kunnes innostui näyttelemisestä ja lähti New Yorkissa sijaitsevaan Juilliard Schooliin, joka on arvostettu esittävien taiteiden oppilaitos. Hän ehti esiintyä teatterissa, TV:ssä ja elokuvissa jo kauan ennen valmistumistaan vuonna 1986.
Wincottin ensimmäinen rooli "valtavirran" elokuvassa oli vuonna 1988, kun hän sai pienen osan Oliver Stonen "Talk Radio" -elokuvasta. Tämän jälkeen hän on ollut monissa sivuosarooleissa, mm. Guy of Gisbourne ("Robin Hood – varkaiden ruhtinas"), Rochefort (Disneyn "Kolme muskettisoturia") ja Philo Gant ("Strange Days"). Karhean äänensä vuoksi Wincott on useimmissa elokuvissaan esittänyt antagonistia. Hän onkin usein vitsaillut siitä, kuinka ei koskaan saa tyttöä elokuvan lopussa, koska hänen roolihahmoillaan on taipumus kuolla. Wincott on myös kertonut valitsevansa pienempiä rooleja pitääkseen yksityiselämänsä paremmin salassa.
Wincott on hyvin tarkka yksityiselämästään, ja tunnettu Hollywoodin idealismin kritisoija. Hän pitää omien sanojensa mukaan "taidetta suuremmassa arvossa kuin rahaa" ja haluaa siksi pysyä poissa julkisuudesta. Hän on myös innokas miekkailun harrastaja.
Eugenio Lazzarini
Eugenio Lazzarini (s. 26. maaliskuuta 1945 Urbino) on italialainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 125cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1978 ja 50cc-luokan maailmanmestaruuden kahdesti vuosina 1979 ja 1980.
Eugenio Lazzarini ajoi ensimmäisen osakilpailunsa MM-sarjassa kaudella 1969. Se oli Lazzarinin ensimmäinen ja viimeinen osakilpailu 250-kuutioisissa. Uran alkuvuosina Lazzarini osallistui vain yksittäisiin kilpailuihin. Kaudesta 1973 lähtien hän kiersi MM-sarjaa säännöllisemmin ja silloin hän voitti myös ensimmäisen osakilpailunsa. Ensimmäiseen maailmanmestaruuteensa Lazzarini ajoi kaudella 1978 MBA:lla. Samalla kaudella hän oli 50-kuutioisten MM-sarjan toinen. Seuraavina kausina 1979 ja 1980 Lazzarini voitti 50cc-luokan maailmanmestaruuden Kreidlerilla. Lazzarini lopetti uransa kauden 1984 jälkeen.
Lazzarini sai vuonna 2003 Italian presidentin Carlo Azeglio Ciampin myöntämän kolmannen luokan (Komentaja) Ordine al Merito della Repubblica Italiana -kunniamerkin ja vuonna 2009 hänelle myönnettiin "premio Pesaro Sport" -palkinto.
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Dominikaaninen tasavalta on jaettu hallinnollisesti 31 provinssiin ("provincias", yksikössä "provincia"). Lisäksi valtion pääkaupunki Santo Domingo kuuluu omaan erilliseen hallinnolliseen yksikköönsä, Distrito Nacionaliin.
Provinssit jakautuvat edelleen kuntiin, joita on jokaisessa provinssissa useampia, poikkeuksena Distrito Nacional, johon kuuluu vain Santo Domingon kaupunki.
Provinssit ovat kuvan kartan mukaisessa numerojärjestyksessä.
Australian rajaseutusodat
Australian rajaseutusodat olivat sarja konflikteja eurooppalaisten siirtolaisten ja Australian alkuperäisasukkaiden välillä. Ensimmäiset yhteenotot tapahtuivat vuonna 1788 ja viimeiset 1930-luvun alussa. Aboriginaaleja kuoli taisteluissa arvioiden mukaan vähintään 20 000 ja siirtolaisia noin 2 500. Taisteluja enemmän tappiota aboriginaaleille tuottivat kuitenkin siirtolaisten mukanaan tuomat taudit joille aboriginaaleilla ei ollut vastususkykyä.
Eurooppalaisten ensimmäinen retkikunta Australiaan tapahtui vuonna 1770 James Cookin johdolla. Matka kulki pitkin Australian itärannikkoa. Cookin miehistön ja paikallisen Tharawal-heimon välillä tapahtui pienimuotoinen yhteenotto samana vuonna Botany Bayssä, kun Cookin miehet tulittivat kohti uhkaavasti käyttäytyneitä aboriginaaleja, jotka pakenivat heitettyään ensin miehistöä kohti keihäitä. Cook onnistui kuitenkin luomaan rauhalliset suhteet Kokobujundji-heimoon hänen korjauttaessaan laivaansa nykyisen Cooktownin alueella. Cook valtasi alueen Britannialle 28.8.1770. Britit perustivat Australiaan vankisiirtolan vuonna 1786. Silloinen kuvernööri Arthur Phillip kehotti kohtelemaan aboriginaaleja kohteliaasti konfliktien välttämiseksi. Pian alkoi kuitenkin tulla välikohtauksia siirtolaisten ja aboriginaalien välillä. Eniten konflikteja aiheutui, kun siirtolaiset metsästivät alueen eläimiä, joista aboriginaalit olivat riippuvaisia.
Ensimmäiset vakavammat yhteenotot tapahtuivat vuonna 1788. Paikalliset aboriginaalit suuttuivat brittien kalastuksesta ja tappoivat viisi vankisiirtolan asukasta, minkä lisäksi yksi aboriginaali haavoittui toukokuussa tapahtuneessa yhteenotossa. Phillip yritti edelleen välttää konflikteja, mutta kun aboriginaalisoturi Pemulwuy tappoi hänen metsästäjänsä, hän teki kaksi rankaisuretkeä aboriginaalien kimppuun.
1800-luvulla britit perustivat useita tukikohtia pitkin Australian rannikoita. Yhteenotot kiihtyivät entisestään, kun siirtolaisten ja aboriginaalien kilpailu metsästettävästä riistasta kasvoi. Taisteluihin ei kuitenkaan yleensä osallistunut kuin pieniä joukkoja, ja brittiläiset sotilaat osallistuivat niihin vain harvoin. Huonomman taktiikan takia aboriginaalien tappiot olivat yleensä paljon suuremmat kuin eurooppalaisten. Aboriginaalien taistelutaktiikka perustui lähinnä heidän metsästystapoihinsa, ja toisin kuin esimerkiksi maorit maorisodissa, he eivät oppineet käyttämään länsimaista aseistusta tehokkaasti. 1850-luvulla käyttöön tulleet uudet aseet kuten Colt-pistooli, Snider-Enfield-kivääri ja Martini-Henry-kivääri nostivat eurooppalaisten ylivoimaa entisestään.
Conistonin verilöylyä 1928 pidetään Australian rajaseutusotien viimeisenä vakavana yhteenottona. Verilölyssä Australian poliisi tappoi 31 aboriginaalia Pohjoisterritoriossa. Joidenkin lähteiden mukaan verilöylyssä olisi kuollut jopa 110 henkilöä. Verilöyly tapahtui kostona Frederick Brooks -nimisen dingonmetsästäjän tappamisesta.
Varassaari
Varassaari on kulttuuri- ja teollisuushistoriallisesti paikallisesti merkittävä saari Naissaaren eteläpuolella Vaajavirrassa Jyväskylän kaupungin Haapaniemen kaupunginosassa (aiemmin Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakosken taajamassa). Se rajoittuu itärannaltaan Vaajavirtaan. Lännessä ja pohjoisessa saari rajoittuu kolmiosaiseen lahteen. Lahden keskimmäistä osaa kutsutaan Varaslahdeksi ja pohjoisinta osaa Saunalahdeksi tai Liekkilammeksi. Niiden välissä on Summasalmi. Saarelle on kaksi tieyhteyttä.
Varassaaressa on 1800- ja 1900-luvuilla toiminut useita puunjalostusalan tuotantolaitoksia, ensimmäisenä T. & J. Salvesenin saha, myöhemmin SOK:n Vaajakosken tehtaiden saha, harjatehdas, tulitikkutehdas, kalustetehdas ja puusepäntehdas. Teollisuusajan johdosta alueella on satunnaisia jätteitä ja maaperässä on vuonna 2001 havaittu kohonneita PCB-yhdisteiden pitoisuuksia.
Nykyisin tehdasalue tunnetaan nimellä Yrityssatama Amiraali. Tehdasrakennukset ovat pääasiassa toimistokäytössä, mutta alueella toimii myös Suomen Julkikaluste Oy. Rakennusten pinta-alat ovat yhteensä 12 000 neliömetriä.
Saarella on useita vanhoja tehtaiden henkilökunnalle rakennettuja puutaloja sekä tapahtumapaikka Liekkilä. Saaren arvokkaita rakennuksia on kunnostettu liike- ja asuinkäyttöön.
Lakrisal
Lakrisal on lakritsin- ja salmiakin makuinen pastilli. Lakrisal on Malacon tuotemerkki.
Monista muista lakritsimakeisista poiketen Lakrisal ei sisällä tärkkelystä eikä arabikumia (E414). Yleensä mustista salmiakeista se poikkeaa myös vaalealla värillään (ks. kuva).
1980-luvulla oli myynnissä myös sitruunan makuista Lakrisalia. Toinen maku oli "Tulinen Lakrisal", joka sisälsi chilipippuria sekä pippuriöljyä.
NBA-kausi 1989–1990
NBA-kausi 1989–1990 oli NBA-liigan 44. kausi. Runkosarja alkoi 3. marraskuuta 1989 ja loppui 22. huhtikuuta 1990. Detroit Pistons uusi edelliskauden mestaruutensa kaadettuaan Portland Trail Blazersin 14. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa otteluvoitoin 4–1.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Novelleja (Mika Waltari)
Novelleja on Mika Waltarin novellikokoelma, joka ilmestyi vuonna 1943. Vuoden 1988 toisesta painoksesta lähtien sen nimi on ollut Nainen tuli pimeästä ja muita novelleja. Kokoelma koostuu lähinnä 1930-luvun aikakauslehdissä ilmestyneistä novelleista, ja se on Panu Rajalan mukaan "kevyehkö". Se jakaantuu viiteen osaan, joiden nimet ovat "Poikia", "Päivä paistaa", "Maa", "Kaupunki" ja "Tuolta puolen". Novelleja-kokoelman tunnetuin teksti on "Nainen tuli pimeästä", joka on julkaistu myös Waltarin kokoelmassa "Pienoisromaanit" 1966.
Jokaisen novellin jälkeen on mainittu kirjoitusvuosi.
Tarinan päähenkilöt ovat vanhahko mies, joka elää yksin pienessä talossa maalla, ja sinipukuinen nainen, joka tulee salaa hänen pihalleen. Nainen yrittää viettää yönsä miehen halkoliiterissä, mutta mies löytää hänet. Mies aikoo ensin ajaa naisen tiehensä, mutta heltyy lopulta ja kutsuu tämän sisään. Pian ilmenee, että nainen on menettänyt muistinsa pommituksessa ja sitten karannut laitoksesta, jossa häntä on hoidettu. Miehellä on takanaan epäonnistunut avioliitto, hänen vaimonsa on kuollut ja hän on jäänyt asumaan yksin entiselle kesähuvilalleen.
Kun mies lainaa naiselle vaimonsa vanhoja vaatteita, hän muistelee ja elää samalla uudestaan entistä avioliittoaan. Koska nainen ei muista mitään entisestä elämästään, hän ottaa vastaan miehen ajatukset ja mukautuu niihin. Hän on onnellinen, eikä hänen tarvitse pelätä tai hävetä menneisyyttään, jota hän ei muista. Tarinan lopussa mies ja nainen suutelevat, ja heidän kohtalonsa rinnastuu maailmaan, joka aloittaisi uuden elämän sodan jälkeen.
Lynn Margulis
Lynn Margulis (o.s. Alexander; 5. maaliskuuta 1938 Chicago, Illinois – 22. marraskuuta 2011 Amherst, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen biologi. Hän arvosteli synteettistä evoluutioteoriaa ja korosti symbioosin eli eliölajien yhteistyön merkitystä lajien kehittymisessä. Margulis on kehittänyt yleisesti hyväksytyn endosymbioositeorian, jolla selitetään solujen sisäisten soluorganellien, kuten tumien ja viherhiukkasten, evoluutio. Hän kannatti myös James Lovelockin kehittämää Gaia-hypoteesia.
Lynn Margulis oli vuosina 1957–1963 naimisissa tähtitieteilijä Carl Saganin kanssa.
Ryan Parent
Ryan Parent (s. 17. maaliskuuta 1987 Prince Albert, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Parent pelaa puolustajana.
Viimeiset juniorivuotensa Parent pelasi OHL-liigan Guelph Stormissa, jossa hän aloitti kaudella 2003–2004. Nashville Predators varasi Parentin ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 18. Kaudella 2005–2006 Parent valittiin OHL:n tähdistökentälliseen. Kauden jälkeen Parent pääsi pelaamaan AHL:n pudotuspelejä Nashvillen farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi kuitenkin Guelphiin. Helmikuussa 2007 Parent oli osa suurkauppaa, jossa hän siirtyi Philadelphia Flyersiin Scottie Upshallin ja ensimmäisen sekä kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Peter Forsbergiin. Parent valittiin jälleen kauden päätteeksi OHL:n tähdistökentälliseen, ja loppukaudesta hän pääsi jälleen pelaamaan ammattilaiskaukaloissa. Parent pelasi kuusi peliä AHL-joukkue Philadelphia Phantomsissa, ja NHL-debyyttinsä hän teki Philadelphiassa 5. huhtikuuta 2007 New Jersey Devilsiä vastaan.
Kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 Parent ei vielä pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa Philadelphian NHL-joukkueesta, vaan pelasi paljon myös AHL:n Phantomsissa. Parentin ensimmäinen kokonainen NHL-kausi oli kausi 2009–2010. Hän ei pelannut runkosarjassa kuitenkaan kuin 48 ottelua. Parent oli pitkään sivussa selkävaivojen takia, ja joutui ongelmien takia käymään myös leikkauksessa. Stanley Cup -finaaleihin päässeessä Philadelphiassa Parent pelasi lisäksi 17 pudotuspeliottelua. Kauden jälkeen hänet kaupattiin takaisin Nashvilleen vaihdossa Dan Hamhuisiin. Parent ei pelannut Nashvillessä peliäkään, vaan siirtyi lokakuussa 2010 Vancouver Canucksiin. Kaudella 2010–2011 hän pelasi neljä NHL-ottelua, mutta pääosan kaudesta hän vietti AHL:n Manitoba Moosessa pelaten 39 ottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudella 2011–2012 Parent pelasi AHL-liigan Chicago Wolvesissa vain 22 ottelua, ja seuraavana syksynä hän teki sopimuksen Anaheim Ducksin farmijoukkue Norfolk Admiralsin kanssa. Tammikuussa 2013 myös Ducks teki sopimuksen Parentin kanssa.
Parentia pidetään yleisesti puolustuspelin erikoismiehenä, ja häntä on verrattu NHL-pelaajiin kuten Scott Hannan ja Robyn Regehr.
Parent on edustanut Kanadaa vuosien 2006 ja 2007 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, joista molemmista Kanada on voittanut maailmanmestaruuden.
Creepshow 2
Creepshow 2 on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 1987. Sen on ohjannut Michael Gornick, joka oli alkuperäisen "Creepshow"-elokuvan kuvaaja. Elokuvalle on vielä epävirallinen jatko-osa, "Creepshow III."
Vanha mies omistaa kaupan, jossa on intiaanipäällikön patsas. Myöhemmin mies ja hänen vaimonsa tapetaan, ja puupatsas herää henkiin kostamaan tappajille.
Neljä nuorta uivat rannan lähellä olevalle lautalle. Sen lähellä liikkuu valtava levä, joka yrittää saalistaa nuoria, jos he yrittävät uida takaisin rantaan.
Nainen ajaa kolarin ja kyydissä ollut uhri alkaa vainoamaan naista, yritti tämä miten tahansa karistaa peukalokyytiläisen.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 tätä jatko-osaa kutsutaan heppoiseksi ja se saa vain kaksi tähteä viidestä (= keskinkertainen), kun ensimmäinen osa saa neljä (= erinomainen).
Andreas I
Andreas I (Endre) oli Unkarin kuningas vuosina 1046–1060. Hän oli ollut maanpaossa Kiovassa, mutta palasi Unkariin yhdessä veljensä Leventen kanssa. Kun pakanat nousivat kapinaan kristittyä kuningas Pietaria vastaan, Andreas ja Levente yhtyivät kapinaan, ja Pietari syrjäytettiin ja sokaistiin. Kristitty Andreas nousi kuninkaaksi ja tukahdutti kapinan. Hänen veljensä Levente, joka oli pakana, kuoli pian tämän jälkeen. Turvattuaan asemansa Andreas kääntyi kanssakapinoijiaan vastaan ja julisti pakanuuden laittomaksi. Kannattajat kutsuivat häntä ”Andreas Valkoiseksi” tai ”Andreas Katoliseksi”.
Valtaan noustuaan Andreas kutsui toisen veljensä Bélan takaisin Puolasta ja antoi hänelle kolmanneksen Unkarista herttuakunnaksi.
Pietari oli palanut valtaan vuonna 1044 Saksan kuninkaan Henrik III:n avulla, ja samalla vannonut uskollisuutta Henrikille. Henrik halusi vahvistaa riippuvuussuhdetta ja hyökkäsi Unkariin tuloksetta vuosina 1051–1052.
Andreas oli nimennyt poikansa Salamonin seuraajakseen, mutta herttua Béla hyökkäsi veljensä kimppuun Puolan hallitsijan Boleslaw II:n kanssa, ja Andreas kuoli haavoihinsa.
Pieneläinhoitaja
Pieneläinhoitajan varsinainen tutkintonimike on ollut aiemmin eläintenhoitaja, suuntautumisalana pieneläintenhoito. Vuodesta 2010 ammattinimike on muuttunut Klinikkaeläinhoitajaksi, joka on suojattu ammattinimike ja sitä saavat käyttää vain ammattitutkinnon suorittaneet klinikkaeläintenhoitajat.
Pieneläinhoitajaksi / klinikkaeläinhoitajaksi opiskellaan joko oppisopimuksella, joka kestää kaksi vuotta tai päiväkoulutuksena, joka kestää kolme vuotta. Ammattitutkintoon valmistavia ja päättyviä koulutuksia sekä oppisopimuksen teoriaopetusta tarjoavat muun muassa Amiedu Helsingissä, Pohjois-Savon ammatti-instituutti, Koulutuskeskus Salpaus (Päijät-Häme) Axxell (opetus ruotsinkielistä).
Pieneläinhoitajan / Klinikkaeläinhoitajan opetusohjelmaan kuuluvat:
Pieneläinhoitajat / klinikkaeläinhoitajat työskentelevät kunnan- tai kaupungineläinlääkäreiden vastaanotoilla, yksityisillä eläinklinikoilla tai eläinsairaaloissa. Työmarkkinoilla pieneläinhoitajia on enemmän kuin alalla on työpaikkoja joten työllistyminen ei ole helppoa. Keskimäärin puolet ammattitutkinnon suorittaneista eläintenhoitajista työllistyy omalle alalleen.
Pieneläinhoitajien / Klinikkaeläinhoitajien alalla ei ole työehtosopimusta, joten alalle ei ole määritelty mm. minimipalkkaa.
Palkka on hyvin klinikkakohtainen, haarukka 1200-2500€/kk.
Kunnan- tai kaupungineläinlääkärin vastaanotoilla työskentelevien hoitajien palkoissa sovelleteen KV-TES:ä. 
Yksityisillä klinikoilla ja eläinsairaaloissa palkkaus vaihtelee työnantajien kesken.
Béla I
Béla I oli Unkarin kuningas vuosina 1060–1063. Hän oli ollut maanpaossa Puolassa, mutta palasi Unkariin veljensä Andreas I:n kutsusta, kun tästä tuli kuningas vuonna 1046. Andreas antoi Belalle kolmanneksen Unkarista herttuakunnaksi. Andreas oli nimennyt poikansa Salamonin seuraajakseen, mutta Béla hyökkäsi veljensä kimppuun Puolan hallitsijan Boleslaw II:n kanssa, ja Andreas kuoli haavoihinsa.
Belan hallitusaikana oli Unkarin viimeinen pakanoiden kapina vuonna 1061. Saksan kuningas Henrik IV tuki Salamonia vallantavoittelussa, ja Bela aikoi sotia Saksaa vastaan, mutta kuoli tapaturmaisesti ennen sitä.
Salamon
Salamon (1053–1087) oli Unkarin kuningas vuosina 1063–1074. Hänen isänsä kuningas Andreas I oli nimennyt pienen poikansa Salamonin seuraajakseen, mutta Andreaksen veli Béla I kaappasi vallan. Saksan kuningas Henrik IV tuki Salamonia. Bélan kuoltua Salamonista tuli kuningas, mutta Bélan pojat Géza ja Ladislaus pakottivat hänet ensin myöntämään itselleen suuria läänityksiä ja lopulta kaappasivat vallan. Salamon eli vuosia vankeudessa ja maanpaossa.
Ladislauksen noustua valtaan veljensä jälkeen hän kutsui Salamonin takaisin Saksasta ja antoi tälle virallisen aseman. Pian Salamon kuitenkin vangittiin salaliitosta syytettynä ja teljettiin Visegrádin torniin. Vuonna 1083, samalla kun Tapani I ja tämän poika kanonisoitiin, Ladislaus armahti Salamonin. Salamon muutti Saksaan, ja hänen kerrotaan myöhemmin liittoutuneen kiptšakkien kanssa Ladislausta vastaan. Salamonin viimeisistä vuosista ei ole tietoja.
Taneli Turunen
Taneli Turunen (s. 1975) on suomalainen sellisti, joka toimii vuorottelevana soolosellistinä Berliinin konserttitalon orkesterissa.
Géza I
Géza I oli Unkarin kuningas vuosina 1074–1077. Hänen isänsä, kuningas Béla I:n jälkeen valtaan nousi serkku Salamon. Yhdessä veljensä Ladislauksen kanssa Géza pakotti serkkunsa antamaan laajat herttuakunnat haltuunsa, ja myöhemmin syrjäytti Salamonin kokonaan. Koska Salamon oli vankilassakin kruunattu kuningas, Géza kruunattiin bysanttilaisella kruunulla, josta tuli myöhemmin Unkarin pyhän kruunun alaosa.
Carl Henrik Bjørseth
Carl Henrik Bjørseth (s. 8. helmikuuta 1968) on norjalainen suunnistaja.
Invernessin MM-kilpailuissa 1999 Bjørseth voitti hopeaa normaalimatkalta. Tampereen MM-kilpailuissa 2001 hän voitti hopeaa viestistä ja pronssia normaalimatkalta. Viestissä hänen kanssaan suunnistivat Bernt Bjørnsgaard, Tore Sandvik ja Bjørnar Valstad. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa vuonna 1998 Bjørseth sijoittui kuudenneksi.
Aktiiviurallaan Bjørseth edusti NTHI:ta ja Nydalens SK:ta. Hän voitti Jukolan viestin vuosina 1990 ja 1995 NTHI:n joukkueessa.
Leif Nummela
Leif Nummela (s. 1955) on suomalainen teologi ja kirjailija, joka toimii "Uusi tie" -lehden nykyisenä päätoimittajana. Hän oli 1980-luvulla lähetystyössä Italiassa ja valmistui teologian maisteriksi vuonna 2001. Hän on luonut pitkän uran Suomen Evankelisluterilaisessa Kansanlähetyksessä. Hänestä tuli vuonna 1979 sen nuorisosihteerin apulainen. Vuosina 1987–1993 hän toimi itse sen nuorisosihteerinä.
Vuosina 2004–2005 Nummela oli Suomen teologisen instituutin vastaava pääsihteeri. Hän on yksi nykyisistä evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista. Tervakoskella asuvalla Nummelalla on vaimo ja kolme aikuista lasta Daniel, Hanna ja Mikael. Hänet vihittiin Inkerin kirkon papiksi syyskuussa 2012.
Turussa varttunut Nummela on kaksikielinen. Uusi Tie -kustantamo on julkaissut useita hänen kirjojaan.
Loviisa (nimi)
Loviisa () on pohjoismainen naisen etunimi.
Nimi Lovisa on alkujaan ruotsalainen muunnos ranskalaisesta naisen­nimestä Louise, joka on Louis-nimen naispuolinen vastine. Nimi Louis taas on germaanisperäisen Ludvig-nimen ranskalainen muoto, joka on ollut muun muassa useilla Ranskan kuninkailla.
Loviisan nimipäivä on 25. elokuuta. Nimipäivä oli alkujaan Ranskan kuningas Ludvig IX Pyhän kuolin- ja muistopäivä, mutta Ruotsin ja samalla Suomen almanakassa Ludvig-nimi korvattiin korvattiin vuonna 1750 Lovisa-nimellä silloisen kuningattaren, Loviisa Ulrikan kunniaksi..
Suomessa on 1900-luvun alusta elokuuhun 2016 mennessä on "Väestörekisterikeskuksen" mukaan 4 621 naista saanut nimekseen Loviisa. Muodossa Lovisa nimi on annettu 2 622 naiselle ja muutamalle miehelle.
Ladislaus I Pyhä
Ladislaus I (László) oli Unkarin kuningas vuosina 1077–1095. Hänen isänsä, kuningas Béla I:n jälkeen valtaan nousi serkku Salamon. Yhdessä veljensä Géza I:n kanssa Ladislaus pakotti serkkunsa antamaan veljesten haltuun saman herttuakunnan, jonka Salamonin isä Andreas I oli antanut Béla I:n haltuun. Myöhemmin Salamon syrjäytettiin kokonaan, Gézasta tuli kuningas, ja tämän kuoltua Ladislaus otti vallan. Koska Saksan kuningas Henrik IV oli Salamonin puolella, Ladislaus haki liittolaisekseen Schwabenin Rudolfin. Ladislaus haki vallalleen myös kirkollista oikeutusta, ja aloitti prosessin Tapani I:n julistamiseksi pyhäksi. Vastaavasti Ladislaus itse kanonisoitiin vuonna 1192 Béla III:n aloitteesta.
Ladislaus pyrki laajentamaan valtakuntaansa määrätietoisilla valloitusretkillä; niiden pysyvimmäksi tulokseksi jäi Kroatian liittäminen Unkariin vuodesta 1091 alkaen, mikä antoi Unkarille yhteyden Adrianmerelle.
Kálmán
Kálmán oli Unkarin kuningas vuosina 1095–1116. Hänen isänsä, kuningas Géza I:n jälkeen valtaan nousi setä Ladislaus. Tämän kuoltua lapsettomana Gézan pojat jakoivat vallan niin, että Kálmánista tuli kuningas ja Almos sai saman herttuakunnan, joka oli ollut veljesten isän ja isoisän hallinnassa. Almos pyrki toistuvasti syrjäyttämään veljensä, minkä johdosta Kálmán lakkautti herttuakunnan vuonna 1107 ja määräsi vuonna 1115 veljensä ja veljenpoikansa sokaistaviksi.
Kálmán pyrki jatkamaan setänsä aloittamaa laajentumispolitiikkaa. Unkari alkoi kilpailla Dalmatian rantakaupunkien hallinnasta Bysantin ja Venetsian kanssa.
Kálmán otti kirkon edeltäjiäänsä tarkemmin valtansa alle: esimerkiksi säädätti lakeja kirkon omaisuudesta ja määräsi myös piipat asevelvollisiksi. Hän otti itselleen piispojen nimitysoikeuden, mutta luopui siitä myöhemmin.
Ruskuskasvit
Ruskuskasvit ("Ruscaceae") oli Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo vanhentuneessa kasvien APG II -luokittelussa. Heimoon kuului 26 sukua ja 475 lajia pohjoisella pallonpuoliskolla ja Afrikassa. Uudemmassa APG III -luokittelussa entisen ruskuskasvien heimon lajit muodostavat parsakasveihin ("Asparagaceae") kuuluvan alaheimon "Nolinoideae".
Tieteellisen nimen synonyymejä ovat Aspidistraceae (tuonenkielokasvit), Convallariaceae (kielokasvit), Dracaenaceae (traakkikasvit), Eriospermaceae, Nolinaceae (pullojukkakasvit), Ophiopogonaceae (käärmeenpartakasvit), Peliosanthaceae, Polygonataceae (kalliokielokasvit), Sansevieriaceae (anopinkielikasvit) ja Tupistraceae.
Ruskuskasveihin aiemmin luokitellut suvut:
William Barak
William Barak (1824 – 15. elokuuta 1903) oli australialainen aboriginaalien "wurundjeri"-heimon päällikkö ja taiteilija. Hän vaikutti myös aboriginaalien oikeuksien puolestapuhujana ja wurundjerien kulttuurin säilyttäjänä.
William Barak syntyi Brushy Creekissä "ngurungaetan" (heimopäällikön) perheeseen. Hän oli kuudes lapsi perheessään. Barakin isä osallistui kertoman mukaan muiden heimopäälliköiden kanssa kokoukseen, jossa sovittiin John Batmanin kanssa Melbournen alueen luovuttamisesta Britannialle 1835. Vuosina 1837–1839 Barak opiskeli lähetyssaarnaajien ylläpitämässä koulussa. Virallisesti nimen William Barak hän sai vuonna 1844 liityttyään aboriginaaleista muodostettuun ratsupoliisijoukkoon. Vuonna 1864 Barak muutti Coranderrkiin Victoriaan. 1875 wurundjeri-heimon edellinen päällikkö kuoli ja Barakista tuli uusi ngurungaeta. Hänestä tuli kunnioitettu henkilö sekä aboriginaalien että eurooppalaisten keskuudessa. Barak kuoli vuonna 1903 ja hänet haudattiin Coranderrkin hautausmaalle.
Barakin työt on tehty perinteiseen aboriginaalien tyyliin. Monet töistä kuvaavat aboriginaalien ja eurooppalaisten kulttuurien yhteentörmäyksiä. Hän ei ollut saanut virallista koulutusta taiteilijaksi. Nykyisin hänen työnsä ovat arvokkaita ja niitä on näytteillä useissa australialaisissa taidemuseoissa. Victorian kansallisgalleriassa on Barakin töiden pysyvä näyttely.
Jimmy Clitheroe
Jimmy Clitheroe (24. joulukuuta 1921 Clitheroe, Lancashire – 6. kesäkuuta 1973) oli brittiläinen näyttelijä. Hän oli vain 130 senttimetriä pitkä, ja hän esitti lähes koko uransa ajan lapsirooleja.
Jimmy Clitheroen tunnetuin rooli oli nimiosa radiokuunnelmasarjassa "The Clitheroe Kid", jota BBC esitti vuodesta 1957 alkaen. Sitä esitettiin kaikkiaan 15 vuoden ajan, ja se oli tuolloin BBC:n pitkäikäisin tilannekomediasarja. Televisiossa hän esiintyi muun muassa sarjoissa "That's My Boy" ja "Just Jimmy".
Rukinlapa
Rukinlapa on rukkiin kiinnitettävä lautamainen, usein leikkauksin koristeltu kuontalonpidin.
Koskenkylän laulu
Koskenkylän laulu on Ilmari Unhon 1947 ohjaama romanttinen tukkilaiselokuva talollisen pojasta, joka rakastuu torpan tyttöön.
Kuvausten aikana sattui samantapainen onnettomuus kuin kuvattaessa SF-elokuvaa "Kaksi vanhaa tukkijätkää" Kymin Pernoonkoskella: Tukkilautta pääsi karkuun, mutta Paloa lukuun ottamatta muut ehtivät pelastautua. Palon onnistui vihdoin tarttua siltapalkkiin ja pelastaa kameran akku.
Aikalaiskriitikot suhtautuivat viileästi elokuvaan, joka Olavi Veistäjän mielestä sisälsi vain vanhojen aiheiden uudelleenlämmitystä. Osa kriitikoista yritti löytää siitä myönteisiäkin puolia – suvi-illan lyriikkaa, joka sulautuu yhteen raitilla laulettujen kansanlaulujen kanssa, runsaasti vilkasta ja leppoisaa kansanelämää – mutta päällimmäinen vaikutelma on hutilointi ja vastuunoton puute.
In Hell
In Hell on vuoden 2003 toimintarilleri, jonka on ohjannut Ringo Lam. Yhdysvaltalaisen elokuvan pääosassa nähdään Jean-Claude Van Damme.
Amerikkalainen Kyle LeBlanc (Van Damme) löytää vaimonsa murhattuna Venäjältä. Murhaaja jätetään tuomitsematta, jolloin LeBlanc päättää ottaa oikeuden omiin käsiinsä. Rakkaansa kuoleman kostanut LeBlanc joutuu pahamaineiseen vankilaan, jossa vartijoiden viihdettä on järjestää vankien välisiä tappeluita.
Suomessa elokuvan televisioensi-ilta oli 27. elokuuta 2009 MTV3:lla.
Alan Freeman
Alan Freeman (6. heinäkuuta 1927 Melbourne, Australia – 27. marraskuuta 2006 Twickenham, Iso-Britannia) oli australialaissyntyinen radio-DJ, joka suurimman osan urastaan työskenteli Britanniassa.
Freeman aloitti uransa Australiassa melbournelaisella 3KZ-asemalla 1952. BBC:lle hän siirtyi 1960, oltuaan sitä ennen kaksi vuotta Radio Luxembourgilla. "Pick of the Pops" -ohjelman juontajana hän oli 1961–1972. Vuonna 1979 Freeman siirtyi Capital Radioon, jossa hän oli seuraavat kymmenen vuotta. "Pick of the Popsin" juontajaksi hän palasi BBC:lle 1989.
Vuonna 1988 Freeman sai Sony-palkinnon vuoden radiopersoonana, ja MBE-arvonimen hän sai 1998. Radiossa Freeman esiintyi vuoteen 2001 saakka.
Igloolik
Igloolik (), tunnetaan myös nimellä Iglulik) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee erittäin pienellä saman nimisellä saarella, joka on määritelty Kanadan kansallishistorialliseksi paikaksi. Kylän väkiluku on 1 538 (2006). Nimi Igloolik tarkoittaa suomeksi: "siellä on iglu". Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Igloolikin lentoasema.
Useissa arkeologisissa kaivauksissa on todettu alueen olleen asuttu yli 4 000 vuotta. Ensimmäiset alueelle saapuneet eurooppalaiset olivat William Edward Parryn retikunnan jäsenet. Hän purjehti HMS Fury ja HMS Hecla laivoillaan etsien luoteisväylää. Retikunta leiriytyi talven 1822 yli kylässä. Vuosina 1867–1868 amerikkalainen tutkimusmatkailija Charles Francis Hall vieraili kylässä etsiessään John Franklinin kadonnutta retkikuntaa.
Vuonna 1913 kanadanranskalainen geologi Alfred Tremblay kävi saarella tutkimassa mahdollisia mineraalilöytöjä. 1921 Knud Rasmussenin viidennellä Thule tutkimusretkellään vieraili saarella. Ensimmäinen pysyvän eurooppalaisten asumuksen rakensivat 1930-luvulla Roomalaiskatoliset lähetystyöntekijät. Myöhemmin myös Hudson's Bay Companyllä oli tukikohta saarella.
Kenneth Williams
Kenneth Williams (22. helmikuuta 1926 Lontoo – 15. huhtikuuta 1988 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä.
Williamsilta ilmestyi kaksi omaelämäkertateosta: "Just Williams" vuonna 1985 ja "The Kenneth Williams Diaries" vuonna 1993.
Igloolikinsaari
Igloolikinsaari () on pieni saari Pohjois-Kanadassa Nunavutissa Qikiqtaalukin alueella. Saari sijaitsee Foxen altaassa, lähellä Melvillenniemeä. Nimi Igloolik tarkoittaa suomeksi: "siellä on iglu". Useissa arkeologisissa kaivauksissa on todettu alueen olleen asuttu yli 4 000 vuotta. Saarella asuivat sekä Dorsetin kulttuurin että Thulen kulttuurin edustajat. Saari on noin 16 km pitkä ja 2–11 km leveä. Alue on määritelty Kanadan kansallishistorialliseksi paikaksi.
Al Read
Al Read (3. maaliskuuta 1909 Salford – 9. syyskuuta 1987) oli brittiläinen koomikko. Read esiintyi pääasiassa radiossa, ja hänen viikoittaisilla ohjelmillaan oli jopa 35 miljoonaa kuulijaa 1950- ja 1960-luvuilla. Readillä oli 1960-luvulla myös useita televisiosarjoja, mutta mieluummin hän esiintyi radiossa.
Puolan toinen tasavalta
Puolan tasavalta oli 1918 ensimmäisen maailmansodan lopussa Saksan tappion vuoksi saksalaisten miehittämälle alueelle ensimmäistä kertaa uudelleen muodostunut valtio, joka oli itsenäinen vuoteen 1939 saakka. Tuolloin Saksa ja Neuvostoliitto jakoivat sen saksalaismiehityksen ja sitä edeltäneen salaisen Molotov–Ribbentrop-sopimuksen perusteella. Muodollisesti Puolan tasavalta lakkasi olemasta vasta 1952, kun maan perustuslain muutoksella siitä tuli Puolan kansantasavalta vuonna 1952.
Käytännössä Puolan tasavallan alue oli jakaantunut Saksan ja Neuvostoliiton kesken 1939–1941, Saksan hallussa 1941–1944 ja Neuvostoliiton valvoma vuodesta 1944.
Puolan historiankirjoituksessa Puolan tasavallasta käytetään nimitystä "Puolan toinen tasavalta", siksi, koska Puolan kuningaskunnasta ja Liettuan suuriruhtinnaskunnasta Puolan historiankirjoituksessa ryhdyttiin käyttämään nimitystä "Molempain kansain tasavalta", mikä ei asiallisesti ottaen ollut tasavalta, vaan kahden monarkian, Puolan kuningaskunnan ja Liettuan kuningaskunnan reaaliunioni ja valtioliitto 1569–1795. Kuitenkin aateliston määrä oli melko suuri väestöön nähden ja jokaisella valtiopäivämiehellä oli oikeus liberum veto -oikeudella kieltää mikä tahansa valtiopäivien päätösehdotus sitä erikseen perustelematta.
Nykyisen Valko-Venäjän länsiosat kuuluivat Puolan tasavallan alueeseen Riian rauhasta (1921) alkaen aina vuoteen 1939 asti. Vuonna 1944 läntisin Białystokin maakunta palasi jälkeen osaksi Puolaa.
Rantaorneero
Rantaorneero ("Certhiaxis cinnamomeus") on laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan rantaorneero on 14–15 cm. Päästään laji on väriltään tumman ruosteenruskea ja selästään hieman vaaleampi. Päässä on myös harmaata. Silmän yläpuolella on heikohkosti erottuva valkoinen silmäkulmajuova. Vatsa on linnulla valkoinen ja kurkussa on vaalean keltainen täplä. Osa rantaorneeron pyrstön höyhenistä ovat teräväkärkisiä. Ulkonäöltään rantaorneero muistuttaa valkovatsaorneeroa ("Certhiaxis mustelinus").
Rantaorneeroa tavataan Trinidadissa, Kolumbian pohjoisosissa, lähes koko Venezuelassa, Guyanassa, Ranskan Guyanassa, Surinamessa, Brasiliassa lukuun ottamatta osaa Länsi-Amazoniasta, Boliviassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Argentiinan pohjoisosissa. Rantaorneero vaatii elinalueiltaan veden läheisyyttä. Lajia tavataankin soilla, soiden ruovikoissa, lammikoiden läheisyydessä, kosteilla ruohomailla, mangrovemetsissä ja niitä ympäröivissä pensaikoissa. Toisin kuin useat muut orneerolajit, rantaorneero on alankomaiden laji ja sitä tavataan harvoin metsissä, jotka sijaitsevat yli 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Rantaorneeron pesä sijaitsee veden läheisyydessä. Laji rakentaa paksuista risuista tukevan ja pallomaisen roikkuvan pesän. Pesään kulku tapahtuu pitkän sivulla sijaitsevan tunnelin kautta. Naaras munii kolmesta neljään valkoista munaa. Kaluunakäki ("Tapera naevia") on pesäloinen, joka munii usein juuri rantaorneeron pesään.
Rantaorneeron ravinto koostuu hyönteisistä, joita se etsii ruohikosta. Usein nuoret linnut seuraavat vanhempiaan ruoanetsintämatkoilla..
Tequila Sunrise
Tequila Sunrise voi tarkoittaa seuraavia asioita: