hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Georges Matheron
Georges François Paul Marie Matheron (2. joulukuuta 1930 – 7. elokuuta 2000) oli tilastotieteen erityisalan geostatistiikan perustajia. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja todennäköisyyslaskentaa ensin korkeakoulussa Ecole Polytechnique ja sitten kaivosalaa École des Mines de Paris. Eräs hänen opettajistaan oli Paul Levy, jonka vaikutus oli suuri todennäköisyyslaskennan saralla.
Vuosina 1954–1963 hän työskenteli Algeriassa Bureau de Recherches Géologiques et Minières ja kuuli siellä ensimmäisen kerran eteläafrikkalaisten uusista malmiarvioitimenetelmistä. Niitä olivat tehneet muun muassa Danie Krige, Herbert Sichel, de Wijs, jotka sovelsivat niitä lähinnä kultamalmioiden arvioinnissa. Näiden tutkimusten tuloksena hän julkaisi kaksi kirjaa: "Traité de géostatistique appliquée" ja "Les variables régionalisées et leur estimation: une application de la théorie des functions aléatoires aux sciences de la nature".
Vuosina 1964–1968 Matheron työskenteli matemaattisen morfologian parissa yhdessä Jean Serran kanssa samalla, kun tutki hydrodynamiikkaa julkaisten siitä vuonna 1967 kirjan "Éléments pour une théorie des milieux poreux". Käynnistettyään todennäköisyyslaskennan ja geostatistiikan opetuksen korkeakoulussa "École des Mines de Nancy" Nizzassa, otti hän vetääkseen "École des Mines de Parisin" tutkimuskeskuksen "Centre de Morphologie Mathématique".
Hänen vaikutuksestaan se muuttui monitietellisemmäksi ja siksi sen nimi muutettiin vuonna 1979 "Centre de Géostatistique et de Morphologie Mathématique". Vuonna 1986 keskus jakaantui kahtia, joista keskusta "Centre de Morphologie Mathématique" johti Jean Serra ja keskusta "Centre de Géostatistique" Fontainebleaussa johti Georges Matheron. Täällä alkoi voimallinen kehitystyö, johon osallistuivat muun muassa André Journel, Alain Maréchal, Pierre Delfiner ja Jean-Paul Chilès, jossa syntyivät epälineaarinen geostatistiikka ja ei-stationäärinen geostatistiikka. Koko ajan teorioita sovellettiin myös kaivosteollisuuden tarpeisiin. Vuonna 1975 Matheron julkaisi kirjan "Random sets and integral geometry".
Hän on julkaisuut geostatistiikkaan liittyen seuraavia teoksia :
Ilkka Paunio
Ilkka Kalervo Paunio (19. huhtikuuta 1931 Tukholma – 31. heinäkuuta 2008 Espoo) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Kuopion korkeakoulun hammaslääketieteen professori 1973–1975 ja Helsingin yliopiston kariesopin professori 1975–1995.
Hänen veljiään olivat professorit Jouko Paunio ja Keijo Paunio.
Jouko Paunio
Jouko Juhani Kyösti Paunio (18. toukokuuta 1928 Helsinki – 19. kesäkuuta 2007 Espoo) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori 1966–1993 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessori 1972–1975. Hänen tutkimusalaansa olivat inflaatio-, työllisyys- ja maksutaseongelmat. Paunio kuului suomalaisten taloustieteilijöiden O-ryhmään.
Hänen veljiään olivat professorit Ilkka Paunio ja Keijo Paunio.
Filopat ja Patafil
Filopat ja Patafil oli Günter Raetzin vuosina 1962–1968 tekemä itäsaksalainen nukkeanimaatiosarja, joka toteutettiin stop motion -tekniikalla. Sarjan päähenkilöt olivat pallopäiset nukkehahmot Filopat ja Patafil.
"Filopat ja Patafil" -sarjaa esitettiin Suomessa Yleisradiossa vuosina 1966–1967 ensimmäiset 13 jaksoa ja sen jälkeen vuosina 1969–1972 ja 1975–1977 loput 31 jaksoa.
Lantula
Lantula on kulmakunta ja entinen koulupiiri Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Lantula lähikylineen muodostaa niin sanotun Lantulan seudun, jossa on noin 350 asukasta. Lantula valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2012. Kylä sijaitsee Vesilahdentien varrella kunnan itäosassa.
Lantula ei ole Sastamalan maarekisterikylä, sillä se on syntynyt 1900-luvun aikana usean kylän maille. Lantula oli tuohon saakka ollut eri kylien takamaita, joissa oli hieman torppia ja mäkitupia. 1800-luvun lopulla aloitettiin Vankimusjärven kuivaus joka saatiin päätökseen 1900-luvun puolivälissä. Järven vesijättömaa muutettiin viljelykäyttöön, mikä kasvatti lähialueen kyliä. Lantulaan perustettiin kansakoulu vuonna 1939, joka muuttui myöhemmin alakouluksi. Lantulan koulu lakkautettiin vuonna 2005.
Pääelinkeino Lantulassa on maanviljely, mutta iso osa asukkaista käyvät töissä muualla. Kylän postikonttori, pankki ja kaupat ovat loppuneet jo 1900-luvun lopulla. Lakkautettu koulu on siirtynyt kyläyhdistykselle, joka ylläpitää siinä kylätaloa nimeltä Lantula-talo.
Ari Härkönen
Ari Härkönen (s. 25. marraskuuta 1962 Oulu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen nuorisopäällikkönä. Peliurallaan hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Härkönen on Oulun Työväen Palloilijoiden (OTP) kasvatti. Edustusjoukkueessa Härkönen debytoi syksyllä 1980 OTP:n riveissä Valkeakoskella, ja pelasi kauteen 1986 asti seurassa SM-sarjaa sekä I divisioonaa. Sen jälkeen hän oli nostamassa Oulun Luistinseuraa (OLS) alasarjoista aina I divisioonaan kauteen 1990 mennessä. Oulussa tapahtuneen jalkapallovoimien eli OTP:n ja OLS:n yhdistämisen myötä Härkönen oli mukana uusissa seuroissa FC Oulu ja FC 1991, jotka pelasivat 1990-luvun alussa Veikkausliigaa ja I divisioonaa. Sen jälkeen hän pelasi vielä uudessa oululaisseurassa Tervareissa.
Härkönen toimi 1990-luvun puolivälissä pelaajavalmentajana niin Tervareissa kuin FC Raahessa. Kausina 1999–2001 hän toimi Ykkösessä ja Kakkosessa pelanneen OLS:n päävalmentajana. Härkösestä tuli keväällä 2003 toimintansa aloittaneen uuden oululaisen yhteistyöseuran AC Oulun ensimmäinen päävalmentaja. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi sivuun toimestaan, mutta toimi vielä kaksi vuotta joukkueen valmennusryhmässä. Kausina 2007–2008 Härkönen valmensi Kakkosessa pelannutta OPS-jp:tä.
Härkönen pelasi urallaan yhteensä 32 pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Vuodesta 2010 lähtien Härkönen on toiminut Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirin nuorisopäällikkönä. Jalkapallon ulkopuolella hän on työskennellyt yli 25 vuotta pankkialan tehtävissä.
Peippo (täsmennyssivu)
Peippo tarkoittaa seuraavia:
Obštši Syrt
Obštši Syrt () on Volgan ja Uraljoen välisen vedenjakajan muodostava ylänkö Venäjällä ja Kazakstanissa Uralvuorilta lounaaseen. Sen maaperä on hiekkaa, savea ja kalkkikiveä, ja karsti-ilmiöt esiintyy siellä runsaasti. Ylängön leveys on 500 km ja suurin korkeus 400 m. Siellä on arokasvillisuutta. Idässä on ollut rikkaita kuparilöydöksiä
Pentatsosiini
Pentatsosiini ("Dolapent", "Dolofortin", "Fortralin") on vahvahko kipulääke, eli analgeetti joka kuuluu opioidien ryhmään. Lääke on synteettinen, ei luonnosta suoraan saatava kuten jotkin opiaatit ovat. Sitä on pidetty lähinnä keskivahvana opiaattina. 30 - 40 mg tätä lääkeainetta annettuna ruiskeena lihakseen, vastaa verraten 10 mg morfiinia tai 75 - 100 mg petidiiniä. Pentatsosiiniin kehittyvää riippuvuutta ei pidetty niin vahvana kuin kuten esimerkiksi vahvoilla opiaateilla. Syy on siinä, että pentatsosiini ei euforisoi eikä sedatoi samoissa määrin.
Pentatsosiinin käyttö lienee väistynyt lähinnä sen aiheuttamien sivuvaikutusten (lähinnä huimaus, oksentelu, pahoinvointi ja näköhäiriöt) sekä hengityksen lamaantumisen vaaran takia. Esimerkiksi sydäninfarktin hoitaminen tätä nimenomaista lääkettä käyttäen, on vaatinut erityistä varovaisuutta. Lääkkeen merkittävimmät antotavat ovat olleet suun kautta annettava tablettimuoto sekä lihakseen pistettävä ruiske (i.m.).
Pentatsosiini on psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen valvonnan alainen yhdiste.
Gustaf Wrede af Elimä (ruukinpatruuna)
Gustaf Wrede af Elimä (4. heinäkuuta 1775 Anjalan kartano, Elimäki – 3. elokuuta 1830 Varkaus) oli suomalainen vapaaherra, everstiluutnantti ja Varkauden ruukin perustaja. Wreden vanhemmat olivat Rabbe Gottlieb Wrede af Elimä (1742–1828) ja Beata Sofia Stierncrona (1752–1775).
Wredestä tuli Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentin vänrikki 1788 ja luutnantti 1791, Uudenmaan prikaatin jääkäripataljoonan kapteeni 1796 sekä kuninkaan yliadjutantti ja majuri 1802. Hän erosi armeijasta everstiluutnanttina. Wrede omisti vuoteen 1824 saakka Villikkalan kartanon sekä Anjalan kartanon jonka hänen perillisensä myivät 1837.
Wrede sai vuonna 1815 Suomen senaatilta luvan Varkauden ruukin perustamiseen. Hän rakensi Varkauden Huruskosken rannalle masuunin ja kankirautapajan sekä myöhemmin myllyn ja verkatehtaan. Ruukki käytti järvimalmia takkiraudan valmistukseen mutta lähiseudun järvimalmi osoittautui puutteelliseksi laadultaan ja määrältään. Järvimalmia jouduttiin tuomaan kauempaa ja tämä heikensi ruukin kannattavuutta ja raudan tuotanto jäi vähäiseksi. Wrede myi 1820-luvulla puolet ruukista Gabriel Lindeqvistille mutta hän joutui käyttämään saamansa rahat velkojensa maksuun. Wreden perilliset myivät sitten ruukin vuonna 1834 Erik Johan Längmanille ja Paul Wahlille.
Wrede oli naimisissa 1799–1814 Fredrika Lovisa Tigerstedtin (1780–1814) kanssa ja vuodesta 1816 Catharina Elisabet Lamonin (1796–1831) kanssa. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta 8 ja toisesta 7 lasta. Hänen lapsistaan tunnetuimpia olivat kenraalimajuri Alexander August Peter Wrede af Elimä (1820–1897), hovineuvos Carl Gustaf Wrede af Elimä (1824–1868) ja majuri Vilhelm Otto Casper David Wrede af Elimä (1827–1878).
Corrector Yui
Corrector Yui () on Nippon Animationin ja Studio Pierrotin yhteistyönä luoma shōjo-genren animesarja. Se kertoo Yui Kasuga -nimisen tytön virtuaalimaailmassa tapahtuvasta taistelusta pahaa Grosser-supertietokonetta vastaan. Apunaan hänellä on robotti nimeltä I.R. Sarjaa esitti NHK huhtikuusta 1999 lokakuuhun 2000 52 jakson verran ja siitä on olemassa myös kaksi eri mangasarjaa.
Woolmark
Woolmark eli kansainvälinen villamerkki on uudesta puhtaasta villasta valmistettujen tuotteiden tunnusmerkki. Sitä käytetään myös villapesuohjelman symbolina useiden pesukoneiden ohjelmavalitsimissa. Merkin yhteydessä esiintyvät usein teksti "Puhdasta uutta villaa" ("Pure New Wool", "Pura lana vergine" jne.).
1960-luvun alussa synteettiset kuidut, kuten polyamidi (nailon yms.) ja polyesteri alkoivat vallata alaa tekstiiliteollisuudessa, ja luonnonkuitujen kuten villan valmistajien oli ryhdyttävä ajamaan asiaansa entistä tehokkaammin. Tyyliteltyä lankavyyhtiä kuvaavan villamerkin suunnitteli vuonna 1964 italialainen graafikko Francesco Saroglia ja sitä alkoi tehdä tunnetuksi International Wool Secretariat, kansainvälinen villasihteeristö. Se oli perustettu vuonna 1937 nimellä International Wool Publicity and Research Secretariat, mikä pian lyhennettiin muotoon International Wool Secretariat (IWS). Lontoossa päämajaansa pitäneellä IWS:llä oli 1950-luvun puolivälissä sivutoimisto jokaisessa merkittävässä villantuotantomaassa.
Vuonna 1997 IWS muuttui järjestöstä yhtiöksi nimeltä The Woolmark Company. Vuonna 2007 Woolmark Companyn osti Australian Wool Innovation –järjestö (AWI), joka on nykyisin Woolmark-brändin juridinen omistaja.
Australian Wool Innovation jatkaa International Wool Secretariatin toimintaa koordinoimalla villan tutkimusta ja kehitystä, mainostamalla ja markkinoimalla villaa maailmanlaajuisesti ja määrittämällä laatustandardeja sadan prosentin villatuotteille ja villasekoituksille.
Oikeuden varustaa oman yrityksen villatuotteet Woolmark –merkillä saa täyttämällä AWI:n laatuvaatimukset ja muut ehdot sekä maksamalla Woolmark–lisenssimaksuja. Lisenssin saamiseksi tekstiilivalmistajan tuotteet testataan riippumattomissa laboratorioissa vetolujuuden, nukkaantumisen, joustavuuden, öljyn- ja vedenpitävyyden, hankauksen sietokyvyn ja värinpitävyyden osalta.
Villasekoitelangoille on olemassa oma Woolmark Blend -tunnuksensa.
Rock City (yhtye)
Rock City, tunnetaan myös nimellään R. City ja Planet VI on vuonna 2003 perustettu yhdysvaltalainen musiikki-ryhmä. Ryhmässä on kaksi jäsentä, veljekset Theron ja Timothy Thomas, jotka tunnettaan myös taiteilijanimellän A.I. ja Uptown AP.
Project CARS
Project CARS on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema autosimulaattoripeli. Peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox One:lle ja PC:lle 7. toukokuuta 2015. C.A.R.S. on lyhenne sanoista "Community Assisted Racing Simulator". Ideana on kehittää kaikilla osa-alueilla johtava autosimulaattori aivan uudella tavalla, joka saattaa jatkossa mullistaa alaa isolla tavalla parempaan suuntaan. Peli on täysin joukkorahoitettu. Alun perin peli oli tarkoitus julkaista marraskuussa 2014, mutta sitä haluttiin vielä viilata ja kunnostaa, joten julkaisua siirrettiin maaliskuulle 2015. Peli myöhästyi lisää, ja julkaisua sirrettiin huhtikuulle 2015. Lopulta julkaisupäiväksi tuli 7. toukokuuta 2015. Peli oli tarkoitus julkaista myös edellisen sukupolven konsoleille PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle, mutta myöhemmin ilmoitettiin, että nämä versiot perutaan. Pelistä julkaistiin kaksi versiota, normaaliversio Project CARS ja erikoisversio Project CARS Limited Edition joka sisältää mustan metallikotelon, Project CARS: By Racers 4 Racers –kirjan sekä viisi autoa, joita voi ajaa kaikissa pelitiloissa. Pelistä julkaistiin vielä yksi versio Project CARS Game of the Year Edition 6. toukokuuta 2016.
Slightly Mad Studios ilmoitti 22. kesäkuuta 2015 työstävänsä jatko-osaa "Project CARS 2". Slightly Mad Studios ilmoitti hakevansa peräti 7 miljoonan punnan tukipottia oman WMD-portaalinsa kautta. "Project CARS 2" on julkaistu vuonna 2017.
Assetto Corsa
Assetto Corsa ("kilpailuasetus" italiaksi) on italialaisen Kunos Simulazioni -studion kehittämä autosimulaattoripeli. Peli julkaistiin Windows -alustalle 8. marraskuuta 2013 ja koko peli 19. joulukuuta 2014. PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle peli julkaistiin Euroopassa 26. elokuuta ja Pohjois-Amerikassa 30. elokuuta 2016.
Kehittäjät ovat kertoneet työskentelevänsä läheisessä yhteistyössä sekä autovalmistajien että kilpatallien kanssa, muun muassa Porschen kanssa
Konsoliversion kehittäminen alkoi kun Sony toimitti kehittäjille PlayStation 4-kehityspaketin nähdäkseen voisiko käännös olla mahdollinen.
Kehittäjillä on lisäksi kaupalliseen käyttöön (teollisuus, koulutus, markkinointi ja promootio) tarkoitettu "Assetto Corsa PRO". Tammikuussa 2018 kehittäjät ilmoittivat Blancpain GT -sarjan kanssa "Assetto Corsa Competizione" -versiosta.
Intelin videopelilistauksessa simulaatiomallinnuksesta mainitaan seuraavia ominaisuuksia:
Päivitysversio 1.14 lisää tuulialgoritmin ja parantaa tekoälyä sekä varikkopysähdyksiä.
Muun muassa Nürburgring Nordschleife -rata on mallinnettu laserkeilausteknologialla.
Vuonna 2017 julkaistu Laguna Secan rata on mallinnettu laserkeilauksella ja on julkaistu ilmaisena päivityksenä pelin omistajille.
Päivitysversio 1.13 Windows-alustalla lisää tuen OpenVR/HTC Vive virtuaalitodellisuuslaseille aiemman Oculus Rift tuen lisäksi. Lisäksi muun muassa TrackIR on tuettu.
Suurin osa ohjelmasta on C++ koodia, jonka lisäksi palvelinsovellus on tehty go-kielellä.
Ulkoisista ohjelmakirjastoista käytössä ovat muun muassa ODE ja FMOD.
Sisältöä on laajennettu useilla lisäosilla alkuperäisen julkaisun jälkeen.
Vuoden 2016 loppuun mennessä julkaistuja maksullisia laajennusosia ovat:
Maksullisten lisäosien lisäksi on julkaistu myös ilmaisia lisäyksiä kuten Mazda 787B. Vuonna 2017 julkaistu "Bonus Pack 3" lisää Laguna Secan radan sekä seitsemän autoa.
PlayStation 4 ja Xbox One julkaisuissa osa lisäosista sisältyy varsinaiseen julkaisuversioon.
PlayStation 4 laajennusosat syyskuussa 2017 ovat:
Red Bull sivuston lukijaäänestyksessä "Assetto Corsa" on äänestetty vuoden 2016 parhaaksi kilpapeliksi
Autoihin keskittyvä Evo-lehti kommentoi päivitysversiota 1.6 seuraavasti:
Top Gear -lehti kommentoi konsoliversiota seuraavasti:
Motorsport.com -sivusto kommentoi Windows-versiota vuonna 2015 seuraavasti:
Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla "Assetto Corsa" oli sijalla numero 5 toukokuussa 2017.
Pelaaja-lehti antoi konsoliversion arvostelussaan arvosanan 8/10.
Alphr-sivusto neljä tähteä viidestä arvostelussaan.
Eurogamer-sivusto antoi arvostelussaan arvosanan 9/10.
Windows-version minimivaatimukset:
Laitteistosuositus:
The Wiggles
The Wiggles on australialainen vuonna 1991 perustettu lastenmusiikkia esittävä yhtye. Sen nykyisen jäsenet ovat Anthony Field, Lachlan Gillespie, Simon Pryce ja Emma Watkins. Perustajajäseniä olivat Anthony Fieldin lisäksi Phillip Wilcher, Murray Cook, Greg Page ja Jeff Fatt. Varsinaisten jäsenten lisäksi yhtyeen esiintyessä mukana on yleensä eläinhahmoiksi pukeutuneita ihmisiä.
F1 Championship Season 2000
F1 Championship Season 2000 on EA Sportsin julkaisema Formula 1-aiheinen ajopeli, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2000 PlayStation 2, Windows, Macintosh ja Game Boy Color -alustoille. Peli sisältää kaikki kauden 2000 kuljettajat, tallit ja radat, uuden Jaguar F1 -tiimin, sekä uuden Indianapolis Motor Speedway -radan Yhdysvalloissa.
Pelin Windows-version on kehittänyt Image Space Incorporated ja pelikonsoliversiot Visual Sciences.
HMS Royal Sovereign (1701)
"HMS Royal Sovereign" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1701 vesillelaskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 29. lokakuuta 1697 Plymouthin telakalta, jossa sen vastaavana mestarina oli Fisher Harding. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1701. Rakenusmateriaalina käytettiin muun muassa tulipalossa vuonna 1697 tuhoutuneesta "HMS Royal Sovereignista" pelastettua puutavaraa. Sen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 puolikanuunaa, keskikannella saman verran kulveriineja ja ylimmällä tykkikannella 28 puolikulveriinia. Näiden lisäksi puolikannella oli kaksitoista 6 naulan tykkiä ja etukannella neljä 6 naulan tykkiä.
Alus loi pohjan vuoden 1719 hankintojen () 100-tykkisten alusten suunnittelulle. Lopulta alus oli kuitenkin hankintojen ainoa tilattu ensimmäisen luokan alus, mutta "HMS Royal William" ja "HMS Britannia" muutettiin vastaamaan suunnittelua muutostöiden jälkeen vuonna 1719.
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1702 Cadiziin amiraali Sir George Rooken lippulaivana päällikkönään Thomas Ley, joka sai surmansa 19. syyskuuta 1702. Aluksen toisena päällikkönä oli John Fletcher. Alus osallistui 12. lokakuuta 1702 Vigonlahden taisteluun ja vuoden 1703 alussa James Wishart korvasi edesmenneen Leyn. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1703.
Alus palautettiin palvelukseen helmikuussa 1705 vara-amiraali Sir Stafford Fairbournen lippulaivana päällikkönään John Hartnell. Alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä se palveli Shovellin ja Peterburghin alaisuudessa. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1706.
Alus palautettiin palvelukseen tammikuussa 1708 päällikkönään James Littleton, mutta se poistettiin palveluksesta jo heinäkuussa. Alus palautettiin joulukuussa palvelukseen. Se varustettiin Amiraliteetin 26. helmikuuta 1709 antamalla määräyksellä lippulaivaksi ja alus palasi palvelukseen tammikuussa 1709 amiraali Sir John Leaken lippulaivana päällikkönään Stephen Martin. Alus poistettiin palveluksesta 16. toukokuuta, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Chathamissa.
Alus huollettiin Chathamissa Amiraliteetin 1. tammikuuta 1710 antaman määräyksen mukaisesti ja se oli joulukuussa 1709 amiraali Sir Matthew Aylmerin lippulaivana päällikköinään James Littleton ja James Moneypenny. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa. Alus oli tämän jälkeen reservissä ennen muutostöitä, jotka alkoivat 1723.
Aluksen uudistus tilattiin 18. helmikuuta 1724 Chathamista, missä rakennustöistä vastasi Benjamin Rosewell. Sen köli laskettiin 5. lokakuuta 1723 ja alus laskettiin uudistettuna vesille 5. maaliskuuta 1729. Valmistuskustannukset olivat 34 720 puntaa neljä shillinkiä ja neljä pennyä.
Alus romutettiin 1768.
Grand Prix Challenge
Grand Prix Challenge on Formula 1 -peli, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2002 PlayStation 2:lle. Peli sisältää kaikki kauden 2002 kuljettajat, tallit ja radat.
F1 Racing Championship
F1 Racing Championship on Ubisoft Shanghain tekemä Formula 1 -peli, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2000. Peli ilmestyi PlayStation, PlayStation 2, Sega Dreamcast, Game Boy Color, Nintendo 64 ja Windows -alustoille.
Gran Turismo 6
Gran Turismo 6 (lyhennettynä GT6) on "Gran Turismo" -pelisarjan kuudes osa. Peli on julkaistu Japanissa 6. joulukuuta 2013 PlayStation 3-konsolille.
Pelistä on julkaistu GameStop-yksinoikeudella "Gran Turismo 6 15th Anniversary Edition", jossa on mukana muun muassa 16 lisäautoa ja virtuaaliesineitä.
Gran Turismo Sport
Gran Turismo Sport (lyhyesti GT Sport) on "Gran Turismo" -pelisarjan seitsemäs osa, joka julkaistiin 17. lokakuuta vuonna 2017.
Peli julkaistiin PlayStation 4 -konsolille ja se tukee PlayStation VR -laitetta.
V2.fi antoi pelille arvioksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille arvioksi 4/5 tähteä arvostelussaan.
IRacing.com
iRacing on iRacing.com Motorsport Simulationsin kehittämä ja julkaisema ajosimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 Windowsille.
Pelissä on yhteensä 74 laserskannattua rataa, joista yhdeksän on ilmaisia. Ilmaisista radoista neljä on ovaalin muotoisia ja kolme on tieratoja. Autoja on yhteensä 49, joista kahdeksan on ilmaisia.
iRacingin ympärille on rakennettu monipuolinen sivusto, jonka ympärillä koko homma toimii, statistiikkaa omasta ja muiden kuskien toiminnasta voi tarkkailla. Kisoja ja harjoituksia järjestetään jatkuvasti. iRacing on rakennettu valmiiksi paketiksi, jossa on mm. ranking systeemit ja törmäilyistä rangaistaan automaattisesti.
George Halonen
George Halonen, alun perin Yrjö Halonen (15. joulukuuta 1891 Helsinki – 12. toukokuuta 1954 Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.
Arne Halosen vanhempi veli Yrjö valmistui ylioppilaaksi ja muutti Amerikkaan vuonna 1912. Hän työskenteli Kanadan Port Arthurissa ilmestyneen "Työkansan" toimittajana vuosina 1912–1913 ja Massachusettsin Fitchburgissa ilmestyneessä "Raivaajassa" vuosina 1914–1919. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Halosesta tuli yksi amerikansuomalaisen kommunistisen liikkeen johtajista. Hän työskenteli "Työmiehen" päätoimittajana vuosina 1921–1923, hoiti Neuvosto-Karjalan edustustoa 1920-luvun alussa ja toimi amerikansuomalaisen Keskusosuuskunnan neuvonta- ja valistusosaston johtajana Wisconsinin Superiorissa vuodesta 1924. Kommunistisen Suomalaisen Työväenjärjestön ja Keskusosuuskunnan valtataistelussa Halonen puolusti osuuskunnan itsenäisyyttä, minkä johdosta hänet erotettiin työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta vuonna 1929. Myöhemmin Halonen toimitti Keskusosuuskunnan julkaisemaa "Työväen Osuustoimintalehteä".
Halonen jätti Keskusosuuskunnan vuonna 1942 ja muutti Tyynenmeren rannikolle, jossa hän työskenteli sotatarviketehtaassa, opiskeli Stanfordin yliopistossa ja luetteloi suomenkielistä aineistoa Palo Alton Hoover-kirjastossa.
Likviditeettipreemio
Likviditeettipreemio () on taloustieteessä selitys kahden eri tyyppisen finanssiarvopaperin (esim. osake) eroista, joilla on kaikki samat ominaisuudet paitsi likviditeetti.
Los Pacos
Los Pacos on Espanjan Aurinkorannikolla sijaitsevan Fuengirolan kaupungin lähiö, joka sai alkunsa suomalaisen Teuvo Hakulisen 1960-luvun loppupuolella rakentamasta lomakylästä.
Los Pacosilla, kuten muillakaan Fuengirolan alueilla, ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta lähiö sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Arroyo Pajaresin takana. Los Pacosissa asuu noin 5 000 suomalaista, mikä tekee siitä ilmeisesti suurimman suomalaisyhdyskunnan Pohjoismaiden ulkopuolella.
Yrittäjä Teuvo Hakulinen rakensi 1960-luvulla suomalaisten lomakyläksi aiotut rakennukset mäkiseen Los Pacosin maastoon. Hän oli tullut Espanjan Aurinkorannikolle alun perin reumaansa hoitamaan ja rakensi Los Pacosiin aluksi ratsastustallin perustaakseen ratsastuskoulun. Kun tuttavatkin alkoivat haaveilla asumisesta Espanjassa, Hakulinen muutti suunnitelmiaan ja alkoi rakentaa alueelle rivitaloja. Ensimmäinen valmistui vuonna 1967, ja Hakulisen yhtiö osti vähitellen lisää maata ja pystytti 20 vuoden aikana yli 400 asunnon lomakylän.
Hakulinen sai yhteistyökumppanikseen Suomen Urheiluliiton, ja Los Pacosia alettiin kehittää urheilukeskukseksi. Lomakylä nousikin mäkisen maastonsa ansiosta suomalaisten yleisurheilijoiden suosioon, ja siellä harjoittelivat muiden muassa Lasse Virén, Sari Essayah ja Juha Väätäinen.
Suomalainen kirjasto ja terveydenhoitoasema Los Pacosiin saatiin 1975. Suomen valuuttasäännöstelyn vapauduttua 1980-luvulla yhä useammat suomalaiset halusivat loma- tai eläkeasunnon ulkomailta, ja Los Pacos kasvoi nopeasti. Se oli myös haluttu työpaikka paikallisille asukkaille, koska siinä missä useimmat Aurinkorannikon turistipalvelut sulkivat ovensa talveksi, Los Pacos toimi ympäri vuoden.
Suomen 1990-luvun alun lamassa Hakulinen menetti omaisuutensa ja palasi Suomeen.
Sittemmin Los Pacos on laajentunut isoksi lähiöksi, jossa on sekä omakoti- ja rivitaloja että kerrostaloja. Alkuperäiset Hakulisen rakentamat rakennukset ovat Diakonissalaitoksen Säätiön omistuksessa.
Los Pacosin suomalaisten toimintakeskuksessa Girasolissa toimii muun muassa kylpylä ja suomalaisyhdistys Suomela. Los Pacosissa tai sen liepeillä sijaitsevat muun muassa Aurinkorannikon suomalainen koulu, vuonna 2005 Suomen opetusministeriön tuella perustettu kansalaisopisto Sofia- opisto, Kulttuuriyhdistys Kaleva, Suomen evankelisluterilaisen kirkon toimipiste, vapaiden seurakuntien Pacosin Majakka sekä suomalainen kirjakauppa Hemingway. Tampereen urheiluhierojaopisto kouluttaa Los Pacosissa hierojia.
Markku Veijalainen teki Teuvo Hakulisesta ja Los Pacosista vuonna 2003 Yleisradion Tosi tarina -sarjaan dokumenttiohjelman "Mies joka rakensi kaupungin". Pentti Pirhonen on kirjoittanut seudulle sijoittuvan toimintaseikkailun "Vaarallista peliä Los Pacosissa" (Karisto 1986).
A Head Full of Dreams
A Head Full of Dreams on brittiläisen rockyhtye Coldplayn seitsemäs studioalbumi. Albumi ilmestyi kansainvälisesti 4. joulukuuta 2015 Parlophone-levymerkillä. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi Atlantic Records. Albumin tuottivat yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani Rik Simpson sekä norjalainen Stargate-tuottajakaksikko Tor Erik Hermansen ja Mikkel Storleer Eriksen.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Adventure of a Lifetime” vuoden 2015 marraskuussa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.
Yōji Shinkawa
Yōji Shinkawa (, s. 25. joulukuuta 1971) on japanilainen taiteilija. Hän on kuuluisin "Metal Gear" ja "Zone of the Enders" -pelisarjoihin tekemästään graafisesta työstä.
Shinkawa syntyi Hiroshimassa ja alkoi työskennellä Konami -pelitalolla 1994 valmistuttuaan Kyōto Seika -yliopistosta. Hänen ensimmäinen projektinsa oli PC-98-versio "Policenautsista". Hän toimi vastaavana taiteilijana pelin myöhemmissä konsolikäännöksissä ja tämän jälkeen hahmosuunnittelijana "Metal Gear Solid" -sarjassa. Sittemmin hän on toiminut päätaiteilijana monissa Konamin peleissä.
Shinkawa listaa inspiraatioikseen japanilaisista piirtäjistä Yoshikazu Yasuhikon ja Yoshitaka Amanon, ja länsimaisista taiteilijoista Frank Millerin, Aubrey Beardsleyn, Willy Poganyn ja Mœbiuksen.
Vammalan keskustaajama
Vammalan keskustaajama on Sastamalan kaupungin keskusta. Se sijaitsee Vammaskosken molemmin puolin Rautaveden ja Liekoveden välissä. Vuonna 2011 taajaman asukasluku oli 10 226.
Taajama on hieman suurempi kuin alkuperäinen Vammalan kauppalan alue. Vammala on ollut kauan tärkeä Kokemäenjoen vesistön ylityskohta, ja paikalla on ollut Vammaskosken silta jo 1600-luvulla. Taajamassa sijaitsevat Sastamalan kaupungin tärkeimmät palvelut. Taajamassa ovat muun muassa aluesairaala, kaupungintalo ja Vammalan lukio sekä ammattikoulu.
Keskustassa sijaitsevat Vammalan tori ja kauppakeskus Torikeskus. Tyrvään kirkko sijaitsee aivan Vammaskosken kupeessa.
Yrjö Mäkelä
Yrjö (George) Armas Mäkelä (11. syyskuuta 1886 Pikkarala, Oulujoki – 8. kesäkuuta 1957 Fitchburg, Massachusetts) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti.
Mäkelä kävi kansakoulun ja muutti vuonna 1904 Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli kaivostyöläisenä. Hän opiskeli Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1909 lähtien "Työmiehen" toimittajana. Vuosina 1911–1913 tai mahdollisesti vuoteen 1915 sakka Mäkelä työskenteli kanadalaisessa "Työkansassa", vuosina 1915–1917 "Työmiehessä" ja "Raivaajassa", vuosina 1917–1918 kanadalaisessa "Vapaudessa" ja vuosina 1918–1952 jälleen "Raivaajassa". Hän oli "Raivaajan" päätoimittaja vuosina 1918–1924 ja 1931–1952.
Mäkelä oli Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestön aktivisti. Hän johti Yhdysvaltain Sosialistipuolueen suomalaisen järjestön uudelleen organisointia 1920-luvun alussa.
Colectiv-yökerhon palo
Colectiv-yökerhon palo tapahtui Bukarestissa, Romanian pääkaupungissa 30. lokakuuta 2015. Yökerhossa syttyneessä tulipalossa kuoli 64 ihmistä ja noin 180 loukkaantui. Onnettomuutta seuranneiden mielenosoitusten jälkeen pääministeri Victor Ponta ilmoitti 4. marraskuuta koko hallituksensa eroavan. 31. lokakuuta hallitus ilmoitti kolmen päivän maansurun.
Limca
Limca on The Coca-Cola Companyn valmistama sitruunan- ja limetinmakuinen virvoitusjuoma. Limcaa tuotetaan ja myydään pääasiassa Intiassa.
Limca on Parle Agro -yhtiön vuonna 1971 lanseeraama juoma. Coca-Cola Company osti Limca-tuotemerkin yhdessä monen muun Parle Agron valmistaman tuotteen kanssa vuonna 1993. Kaupan hinta oli 40 miljoonaa dollaria.
Limca on päämarkkina-alueensa kuluttajien keskuudessa suosittu virvoitusjuoma. Sen suurimmat kilpailijat ovat samankaltaiset juomat Sprite, 7 up ja Mirindan sitruunamuunnelma.
HMS Princess Charlotte (1825)
HMS Princess Charlotte oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu 110-tykkinen Princess Charlotte -luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Portsmouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Sen vastaavana rakennusmestarina oli Nicholas Diddams tammikuuhun 1823 ja sen jälkeen John Nolloth. Alus luokiteltiin ensimmäisen luokan alukseksi vuonna 1817. Sen köli laskettiin marraskuussa 1818, ja se laskettiin vesille 11. marraskuuta 1825, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset takiloituna olivat 89 126 puntaa.
Alus oli vuodesta 1837 Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Sir Robert Stopfordin lippulaivana, minä aikana se osallistui Syyrian sotaan sekä Algerin pommitukseen.
Aluksesta tehtiin vuonna 1858 vastaanottoalus Hongkongiin, ja se myytiin vuonna 1875.
Viiksipeukaloinen
Viiksipeukaloinen ("Pheugopedius genibarbis") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Viiksipeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 960 000 km. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustaposkipeukaloinen
Mustaposkipeukaloinen ("Pheugopedius coraya") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustaposkipeukaloista tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 790 000 km. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mayapeukaloinen
Mayapeukaloinen ("Pheugopedius felix") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Mayapeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 296 000 km. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pisamapeukaloinen
Pisamapeukaloinen ("Pheugopedius maculipectus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Pisamapeukaloista tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 582 000 km. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punarintapeukaloinen
Punarintapeukaloinen ("Pheugopedius rutilus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Punarintapeukaloista tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Panamassa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 206 000 km. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
HMS Royal Adelaide
HMS Royal Adelaide oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu Princess Charlotte -luokan 104-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Plymouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Alus luokiteltiin ensimmäisen luokan alukseksi vuonna 1817. Sen köli laskettiin toukokuussa 1819, ja se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1828, jolloin se siirrettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 98 796 puntaa varustettuna. Alus varustettiin heinäkuussa 1835 lippulaivaksi Plymouthissa, jolloin sen kannelle valmistetut majoitustilat poistettiin.
Alus muutettiin emälaivaksi vuonna 1860, ja se myytiin vuonna 1905.
Princess Charlotte -luokka
Princess Charlotte -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 104-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. Luokka tilattiin alun perin 98-tykkisinä toisen luokan aluksina, mutta ne luokiteltiin uudelleen 104-tykkisiksi ensimmäisen luokan aluksiksi tammikuussa 1817 eli ennen alusten kölinlaskua.
Luokka oli alun perin suurennettu versio vuoden 1801 Boyne-luokasta ja siten edelleen kehitetty tyyppi Sladen HMS "Victorystä". Suunnitelmaan lisättiin 19. kesäkuuta 1813 pyöristetty keula. Rakennustöiden aikana aluksia levennettiin 17 tuumalla, jotta lisätty aseistus kyettiin hallitsemaan. Keskilaivaan lisättiin 11 jalan ja 7 tuuman jatkokappale, jotta purjehdusominaisuudet säilyisivät leventämisen jälkeen.
Alusten aseistuksena oli tilattaessa alakannella 26 kappaletta 56 cwt:n tykkiä ja kaksi 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n tykkiä. Keskimmäisellä tykkikannella oli kaksi 32 naulan tykkiä enemmän, mutta ne olivat 48 cwt:n tykkejä. Yläkannella oli jälleen kaksi 32 naulan tykkiä enemmän, ja ne olivat 32 cwt:n tykkejä. Lisäksi yläkannella ei ollut 68 naulan tykkejä. Puolikannella oli kaksi kappaletta 12:n ja 12 kappaletta 32 naulan 17 cwt:n karronadia. Etukannella oli kaksi 32 naulan 17 cwt:n karronadia. Lisätyn pituuden seurauksena aluksille asennettiin vielä kullekin tykkikannelle lisättiin pari 32 naulan tykkiä, jolloin alusten aseistus kasvoi 110 tykkiin.
HMS Trafalgar (1820)
HMS Trafalgar oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1820 vesillelaskettu 106-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus oli virallisesti laivaston pääarkkitehtien yhdessä suunnittelema, mutta todellisuudessa sen suunnittelijana oli Sir William Rule. Suunnitelma 98-tykkisenä kolmikantisena toisen luokan linjalaivana hyväksyttiin 11. kesäkuuta 1807, ja sitä muutettiin HMS "Impregnablen" mukaiseksi. Alun perin alukselle ei pitänyt tulla peräkantta, mutta sellainen lisättiin parantamaan kykyä toimia lippulaivana. Vuonna 1813 aluksen leveyttä kasvatettiin :llä :iin vakauden parantamiseksi. Suunnitelmien mukaisena valmistui vain yksi alus, kun todettiin, että 98-tykkiset kolmikantiset linjalaivat olivat vanhentuneita. Alus muutettiin 106-tykkiseksi 1. tammikuuta 1817.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1806 Chathamin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana, ja sen vastaavana rakennusmestarina oli George Parkin. Sen köli laskettiin toukokuussa 1813, ja se laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1820. Alus valmistui 7. syyskuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 85 082 puntaa, mikä sisälsi varustamisen. Alus siirrettiin Sheernessiin, jossa se katettiin.
Alus nimettiin 22. helmikuuta 1825 uudelleen HMS "Camperdowniksi". Se siirrettiin satamapalvelukseen vuonna 1854, ja siitä tehtiin hiiliproomu kolme vuotta myöhemmin. Alus nimettiin HMS "Pittiksi" 29. heinäkuuta 1882, ja se myytiin toukokuussa 1906.
BES-järjestelmä
BES-järjestelmä (sanasta Betonielementtistandardi) on Suomessa vuosina 1968–1970 kehitetty avoin elementtijärjestelmä. Sen kantavina rakenteina ovat väli- ja päätyseinät, välipohjana ontelolaatat ja ulkoseininä ei-kantavat sandwich-elementit. Suomen ennätyksellinen asuntotuonto 1970-luvulla ei olisi ollut mahdollista ilman BES-järjestelmää. 1980-luvulla järjestelmästä jatkokehitettiin Runko-BES-järjestelmä toimitila- ja teollisuusrakentamista varten. Molemmat järjestelmät ovat edelleen käytössä rakentamisessa.
1960-luvulta lähtien Suomeen oli perustettu lukuisia elementtitehtaita, usein ilman varmuutta tulevasta tuotannosta. Ala oli huonosti järjestäytynyt. Lukuisat 1960-luvulla kehitetyt, suurlevytekniikkaan perustuneet betonielementtijärjestelmät olivat yhteensopimattomia, ja näytti myös siltä, että näin monilla eri järjestelmillä ei kyetty täyttämään vuotuisia asuntotavoitteita. Ongelman ratkaisemiseksi käynnistettiin BES-tutkimus, jonka tarkoituksena oli kehittää ja rationalisoida elementtimuotoista asuntotuotantoa kaikkien käytettävissä olevaksi, avoimeksi kotimaiseksi järjestelmäksi. Asuminen ja arkkitehtuuri eivät ohjanneet suunnittelua, vaan niissä tapahtuvat muutokset olivat alisteisia tuotantotekniikalle.
Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestö aloitti tutkimuksen vuonna 1968, ja sitä rahoitti muun muassa asuntohallitus 220 000 markalla. Tutkimuksen johtajana toimi Teuvo Koivu ja suunnittelijoita oli yhteensä noin 30. Suunnittelua valvoi asuntohallituksen pääjohtaja Olavi Lindblomin johtama toimikunta. BES-järjestelmällä ei pyritty tuottamaan tyyppitaloa, vaan erilaisia toteutustapoja mahdollistava tuotantojärjestelmä. Päätavoite oli kustannusten alentaminen. Teknisenä tavoitteena oli tuottaa mittajärjestelmä, jonka puitteissa yritykset voivat tuottaa ”täysin standardoituja asunnon- ja talonosia pitkinä sarjoina tai massatuontantona”. Osia oli tarkoitus kyetä yhdistelemään eri tavoin, jolloin olisi saanut aikaan erilaisia taloja. Tutkimusta ei rajattu pelkästään kantavaan rakennusrunkoon – tarkoituksena oli selvittää asumisen vaatimukset sekä kaikki suunnitteluun ja rakentamiseen liittyvät osatekijät.
Tutkimuksen aluksi tehtiin kansainvälinen vertailu elementtijärjestelmistä, joista päädyttiin tarkastelemaan 25:ttä. Ne jaoteltiin neljään ryhmään (kantavat seinät, pilaripalkit, pilarilaatat, tilaelementit), joista kantavat seinät -malli todettiin parhaiten järjestelmän vaatimuksiin soveltuvaksi. Se oli jo käytössä muissa Pohjoismaissa ja sen käyttöönottoon tarvittavaa teknistä tietämystä oli myös suomalaisilla valmistaijlla.
BES-Tutkimus valmistui 1970. Tutkimusraporttiin sisältyi tavoite ”siirtojoustavuudesta”: ”BES-järjestelmällä toteutetun rakennuksen tulisi olla purettavissa, siirrettävissä uuteen paikkaan ja pystytettävissä kokonaan uudelleen”.
BES:n merkitys syntyi sen alaa kokoavasta vaikutuksesta, ei niinkään varsinaisten järjestelmien kehittämisestä. Merkittävää oli erityisesti arkkitehtikunnan myötämielinen osallistuminen tutkimukseen; vielä 1960-luvun puolivälissä suhtautuminen oli epävarmempaa.
Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö
Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö () oli Yhdysvalloissa vuosina 1927–1941 toiminut amerikansuomalaisten kommunistien kulttuuri- ja valistusjärjestö.
Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön hajottua sen enemmistö liittyi vuonna 1922 kommunistiseen Workers Party of America -puolueeseen. Vuonna 1924 se otti nimen Workers Partyn Suomalainen järjestö ("Finnish Federation of the Workers Party of America"). Vuonna 1925 Komintern päätti kommunistipuolueiden kansallisten järjestöjen lakkauttamisesta ja puoluetoiminnan organisoimisesta työväenjärjestöjen sisällä toimiviksi monikansallisiksi fraktioiksi. Workers Party vahvisti päätöksen elokuussa 1925 ja perusti päämajansa yhteyteen suomalaisten työväenyhdistysten toimintaa ohjanneen suomalaisen toimiston. Suomalainen järjestö lakkautettiin sen marras-joulukuussa 1925 pidetyssä edustajainkokouksessa.
Järjestön yli seitsemästä tuhannesta jäsenestä vain vajaat kaksi tuhatta liittyi uusien puoluesolujen jäseniksi. Workers Partyn suomalainen toimisto sai tehtäväkseen muodostaa uuden järjestön, jonka avulla laajemmat joukot säilytettäisiin kommunistisen liikkeen tukijoina. Kominternin, puoluejohdon ja suomalaisen toimiston kontrolloima Suomalainen Työväenjärjestö perustettiin Chicagossa tammikuussa 1927. Puolueen tiukka kontrolli ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia sen jäseniä. Erimielisyyksien takia suuri joukko suomalaisia erotettiin työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta vuosina 1928–1930. Erotettujen joukossa olivat muun muassa Henry Askeli, Aaro Hyrske, Aarne Halonen, Elis Sulkanen ja Vilho Boman sekä myöhemmin Yrjö Halonen, Severi Alanne ja Henry Koski. Linjaristiriidat huipentuivat taisteluksi Wisconsinin Superiorissa toimineesta Keskusosuuskunnasta, joka lopulta irtautui kommunistisesta liikkeestä. Työväenjärjestö menetti jäseniään myös 1930-luvun alussa, kun tuhannet amerikansuomalaiset muuttivat Neuvosto-Karjalaan. Viimeisen kriisinsä järjestö koki talvisodan aikana, jolloin kommunistit asettuivat tukemaan Neuvostoliiton tarkoitusperiä Suomessa.
Vuonna 1932 Yhdysvaltain Suomalaisessa Työväenjärjestössä oli 251 yhdistystä ja yli 9 000 jäsentä. Järjestö panosti voimakkaasti nais- ja nuoriso-osastojen toimintaan. Sen johtavina toimitsijoina työskentelivät Henry Puro, Knut Einar Heikkinen, Taavi Heino, Matti Wick, Arne Mynttinen, Ida Rovio, Theodore Mäki, Evi Suvanto, Hans Johnson, Carl Päiviö, Siiri Anderson ja Karl Rautio. Järjestön päämaja siirrettiin Chicagosta New Yorkiin kesällä 1929. Sen äänenkannattajina ilmestyivät sanomalehdet "Työmies", "Eteenpäin", "Toveri", pilalehti "Punikki" ja naistenlehti "Toveritar" (myöhemmin "Työläisnainen" ja "Naisten Viiri"). Järjestön lehtikustantamot julkaisivat vuosittain kymmeniä kirjoja. Sen Näyttämöliittoon kuului yli sata harrastajateatteria.
Suomalainen Työväenjärjestö liittyi toukokuussa 1941 kommunistiseen International Workers’ Order -kattojärjestöön nimellä Amerikan Suomalainen Keskinäisen Avun Järjestö ("Finnish American Mutual Aid Society"). IWO:n lakkauttamisen jälkeen 1950-luvun alussa järjestön toiminta jatkui piirikomiteoiden johdolla.
Godfather (drinkki)
Godfather on viskistä ja mantelilikööristä valmistettava makeahko drinkki. Se tarjoillaan tavallisesti old fashioned -lasissa jäiden kanssa.
Danilo Pereira
Danilo Luís Hélio Pereira, käytetään myös vain nimeä Danilo, (s. 9. syyskuuta 1991 Bissau, Guinea-Bissau) portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Primeira Ligassa pelaavaa FC Portoa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Pereira on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Portugalin jalkapallomaajoukkueeseen.
Pereira siirtyi vuonna 2010 SL Benfican juniorijoukkueesta italialaiseen Parma FC:hen. Kevätpuoliskon kaudesta 2010–2011 Pereira vietti lainalla Kreikan Superliigan Aris FC:ssä. Debyyttinsä Parman paidassa Serie A:ssa Pereira teki joulukuussa 2011 Catania Calciota vastaan. Kauden 2012–2013 hän pelasi jälleen lainalla, nyt Alankomaiden Eredivisien Roda JC:ssä, jossa otteluita kertyi 31 ja maaleja yksi.
Elokuussa 2013 Pereira siirtyi kotimaansa pääsarjan CS Marítimoon. Hän edusti seuraa kahden kauden ajan tehden 57 ottelussa neljä maalia. Heinäkuussa 2015 Pereira siirtyi Primeira Ligan suurseuraan FC Portoon. Hän debytoi seuran paidassa Primeira Ligassa saman vuoden elokuussa ja Mestarien liigassa syyskuussa.
Pereira olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Portugalin sijaan myös synnyinmaataan Guinea-Bissauta. Hän pelasi useissa Portugalin nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Pereira pelasi kaikissa Portugalin seitsemässä ottelussa viimeistellen yhden maalin, kun Portugali saavutti hopeaa. Portugalin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Kap Verdeä vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan syyskuussa 2015. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Viroa vastaan kesäkuussa 2016.
Pereira kuului Euroopan-mestaruuden voittaneeseen Portugalin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016. Hän pelasi kokonaisuudessaan avausottelun Islantia ja välieräottelun Walesia vastaan. Kolmessa muussa ottelussa hän tuli vaihdosta kentälle. Loppuottelussa Ranskaa vastaan hän ei pelannut.
Maajoukkuetasolla
Škoda Octavia (1959)
Škoda Octavia on Škodan keskiluokan perheauto, jota valmistettiin vuosina 1959–1964. Uusi samanniminen malli esiteltiin vuonna 1996.
Tekniikaltaan Škoda 440/445:een perustuvaa Octaviaa valmistettiin Mladá Boleslavin tehtaalla neljällä eri moottorivaihtoehdolla sekä sedanina vuodesta 1959 että farmarimallina vuodesta 1961. Sedania valmistettiin vuoteen 1964 jolloin se korvattiin malleilla Škoda 1000/1100MB. Farmarimallin valmistus lopetettiin 1971. Octaviasta oli myös niin sanottu urheilumalli Octavia TouringSport (1 089 cm³) sekä TS1200 (1 221 cm³). Molemmat mallit oli varustettu kahdella kaasuttimella, erikoiskannella, nokka-akselilla, männillä ja jäähdytetyllä öljypohjalla. TS-malleja käytettiin kilpailuissa, joissa muun muassa Esko Keinänen ja Rainer Eklund loivat mainetta "lentäville suomalaisille".
Sedan
Farmari
International Workers’ Order
The International Workers’ Order oli Yhdysvalloissa vuosina 1930–1954 toiminut kansallisten työväenjärjestöjen katto-organisaatio.
Järjestö sai alkunsa New Yorkissa vuonna 1892 perustetusta juutalaisten työväenyhdistysten kattojärjestöstä Arbeiter Ring – Workmen’s Circle. 1920-luvun alussa se jakautui kommunisteihin ja sosiaalidemokraatteihin. Kommunistit ryhtyivät laajentamaan International Workers’ Orderia kansalliselta pohjalta järjestetyksi keskinäisen avun järjestöksi. 1930-luvun puolivälissä se käsitti juutalaisten ja englanninkielisten lisäksi 13 kansallista liittoa. Yhdysvaltain kommunistisen puolueen johtama järjestö tarjosi jäsenilleen halpoja terveys- ja henkivakuutuksia, ylläpiti siirtolaisten omakielistä kulttuuritoimintaa ja organisoi poliittisia mielenilmauksia. Sen toiminta oli aktiivisinta toisen maailmansodan jälkeen, jolloin liitoissa oli lähes 200 000 jäsentä.
Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö liittyi IWO:n jäseneksi toukokuussa 1941 nimellä Amerikan Suomalainen Keskinäisen Avun Järjestö (eng. "Finnish American Mutual Aid Society"). Sen paikallisyhdistykset järjestettiin "lodgeiksi", jotka erotettiin toisistaan järjestysnumeroilla. Suomalaisen järjestön sihteerinä työskenteli ensin Onni Kaartinen ja sittemmin kuolemaansa saakka Carl Päiviö. Sen toimeenpanevan komiteaan kuuluivat muun muassa Julius Ranta, Toivo Vuorela, Emma Mattila, Michael Wästilä, Helen Kruth, Alex Nyberg, Richard Björkbacka ja Jenny Mulari.
Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kylmän sodan aikana järjestö joutui kommunisminvastaisen ajojahdin kohteeksi. Viranomaiset luokittelivat IWO:n kumoukselliseksi järjestöksi vuonna 1947 ja New Yorkin osavaltion tarkastusvirasto lakkautti sen vakuutuslainsäädännön vastaisena. Yhdysvaltain korkein oikeus vahvisti päätöksen vuonna 1953.
Nefertiti (albumi)
Nefertiti on yhdysvaltalaisen jazzmuusikon Miles Davisin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1968.
Jalkapallon Suomen Cup 1988
Jalkapallon Suomen Cup 1988 on jalkapallon Suomen Cupin 34. järjestämiskerta. Cupin voitti Valkeakosken Haka, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 1–0.
Paavo Pekkanen
Paavo Armas Pekkanen (29. tammikuuta 1922 Ähtäri – 9. lokakuuta 2003 Helsinki ) oli suomalainen juristi. Hän oli varatuomari ja sai maaneuvoksen arvonimen vuonna 1982. Hän oli vuodesta 1970 Suomen Kunnallisliiton toimitusjohtaja.
Pekkanen oli useiden komiteoiden ja neuvottelukuntien jäsen 1950–1980-luvuilla. Lisäksi hän toimi keskeisten urheilu- ja kansanterveysjärjestöjen sekä säätiöiden hallintoelimissä. Pekkanen oli myös vuonna 1974 asetetun liikuntalakikomitean puheenjohtaja.
Hänen veljensä oli Matti Pekkanen.
Jalkapallon Suomen Cup 1987
Jalkapallon Suomen Cup 1986 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Lahden Kuusysi, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 5–4.
Timo Pekkanen
Timo Juhani Pekkanen (23. maaliskuuta 1933 Saari – 22. kesäkuuta 2009) oli suomalainen eläinlääkäri ja professori. Valmistuttuaan eläinlääkäriksi vuonna 1961 Pekkanen toimi aluksi eläinlääkärinä Säkylässä. Hän palasi kuitenkin pian Helsingin yliopistoon, jossa hän oli ensin assistenttina vuodesta 1968 ja sitten yliassistenttina väiteltyään tohtoriksi vuonna 1971. Vuosina 1978–1998 hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun elintarvikehygienian professori. Hänen tutkimusalaansa olivat elintarvike- ja ympäristömyrkkyjen vaikutusmekanismit, ja hän oli myös toksikologian asiantuntija.
Pekkasen veli on kielitieteilijä Tuomo Pekkanen.
Jalkapallon Suomen Cup 1986
Jalkapallon Suomen Cup 1986 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Rovaniemen Palloseura, joka voitti loppuottelussa Kemin Palloseuran 2–0.
Kir Royale
Kir Royale (myös Kir Royal) on samppanjasta ja mustaherukkalikööristä valmistettava aperitiivi. Alun perin siihen käytettiin samppanjan sijasta valkoviiniä, jolloin nimenä oli pelkkä Kir. Samppanjan myötä drinkki sai nykyisen nimensä. Juoma valmistetaan kuohuviinilasiin.
Sisuviina
Sisuviina on suomalainen Altian valmistama viina, jonka vahvuus on 39 prosenttia. Tuotetta myydään sekä 0,70 että 1,0 litran muovipulloissa.