hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jan Oblak
Jan Oblak (s. 7. tammikuuta 1993 Škofja Loka, Slovenia) on slovenialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Oblak on pelipaikaltaan maalivahti.
Oblak aloitti ammattilaisuransa Slovenian pääsarjassa pelanneessa Olimpija Ljubljanassa ja herätti jo varhain italialaisten ja englantilaisten suurseurojen kiinnostuksen. Vuonna 2010 hän siirtyi Benficaan, mutta vietti seuraavat kolme kautta lainalla pienemmissä portugalilaisseuroissa. Oblak teki läpimurtonsa Benfican edustusjoukkueessa kaudella 2013–2014. Seura voitti tuolloin Portugalin liigan, cup-mestaruuden sekä liigacupin. Kauden päätteeksi Oblak äänestettiin liigan parhaaksi maalivahdiksi.
Oblak siirtyi nykyiseen seuraansa kuusivuotisella sopimuksella heinäkuussa 2014. Benfican julkaiseman tiedotteen mukaan Atlético maksoi hänestä 16 miljoonan euron siirtokorvauksen, mikä teki hänestä kaikkien aikojen kalleimman Espanjan liigaan hankitun maalivahdin. Ensimmäisellä kaudella Oblak pelasi 11 ottelua.
Kotimaassaan Sloveniassa Oblak äänestettiin vuoden 2015 parhaaksi jalkapalloilijaksi.
Oblak on pelannut kuusi ottelua maansa Slovenian A-maajoukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa maajoukkueessa Oblak pelasi 11. syyskuuta 2012 Norjaa vastaan.
Adidas Cafusa
Adidas Cafusa on saksalaisen urheiluvälinevalmistaja Adidaksen valmistama jalkapallo vuoden 2013 Confederations Cupiin. Pallon nimi on kontaminaatio sanoista carnaval" (karnevaali), futebol" (jalkapallo) ja "samba". Pallon esitteli joulukuun alussa entinen jalkapallolegenda Cafu. Pallo on koostumukseltaan samanlainen kuin vuoden 2012 EM-kisojen pelipallo Tango 12. Cafusaa käytettiin myös vuoden 2012 seurojen MM-kisoissa Japanissa, sekä muutamissa pääsarjoissa, kuten Veikkausliigassa.
Franz Xaver Winterhalter
Franz Xaver Winterhalter (20. huhtikuuta 1805 Menzenschwand, Schwarzwald – 8. heinäkuuta 1873 Frankfurt am Main) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko, joka tunnetaan parhaiten maalaamistaan Euroopan kuninkaallisia esittävistä muotokuvista.
Winterhalter opiskeli Freiburgissa ja Münchenissä. Hänestä tuli vuonna 1828 Badenin suurherttuakunnan kruununprinssin puolison Sophien piirustuksenopettaja, ja hän pääsi siten Badenin hovimaalariksi. Vuonna 1836 Winterhalter muutti Pariisiin, jossa hänen teoksensa kohosivat pian muotiin. Hän sai suojelijakseen ensin Ranskan kuningas Ludvig Filipin ja sittemmin tätä seuranneen keisari Napoleon III:n sekä hänen vaimonsa keisarinna Eugénien. Vuonna 1841 hänet kutsuttiin myös Englannin hoviin sekä myöhemmin Belgian ja useiden Saksan ruhtinaskuntien hoveihin. Hän ikuisti muotokuviin huomattavan osan aikansa kuninkaallisista ja ylhäisaateliin kuuluneista.
Winterhalter mukautti muotokuvat aina kunkin hovin toiveisiin sopiviksi, ja ne palvelivat siten myös vallanpitäjien poliittisia tarpeita. Joukossa oli myös joitain ryhmämuotokuvia. Hän teki muitakin maalauksia, kuten "Decamerone" (1837) ja "Florinda" (1852). Winterhalterin maalaustyyli oli alkuun varsin perinteinen, mutta myöhemmin hän siirtyi vapaampien siveltimenvetojen ansiosta romanttisempaan tyyliin, joka lisäsi hänen suosiotaan. Hän otti tavaksi maalata suoraan valmis muotokuva tekemättä lainkaan tutkielmia sitä varten. Hänen maalauksensa levisivät ja tulivat tunnetuiksi monina kopiona. Nykyään niitä arvostetaan enemmän historiallisina todistuskappaleina aikansa yhteiskunnasta kuin taideteoksina.
Winterhalterin tunnettuja maalauksia ovat muun muassa "Keisarinna Eugénie hovineitojensa ympäröimänä" (1855) sekä Itävallan keisarinna Elisabetin muotokuva. Winterhalterin veli Hermann Winterhalter (1808–1891) oli myös muotokuvamaalari ja toimi hänen avustajanaan.
Adidas Kopanya
Adidas Kopanya on saksalaisen urheiluvälinevalmistaja Adidaksen valmistama jalkapallo vuoden 2009 Confederations Cupiin Etelä-Afrikkaan. Sana "kopanya" on eteläsothon kieltä (yksi Etelä-Afrikan 11 virallisesta kielestä) ja tarkoittaa ""liittykää yhteen"". Pallossa on monta väriä, kuten sinistä, vihreää, keltaista ja punaista. Sen rakenne on sama kuin +Teamgeist ja Europass-palloissa, jotka olivat käytössä edellisissä MM- ja EM-kisoissa.
Adidas Roteiro
Adidas Roteiro on urheiluvälinevalmistaja Adidaksen valmistama jalkapallo vuoden 2004 EM-kisoihin Portugaliin. "Roteiro" on portugalia ja tarkoittaa tiekarttaa tai merikarttaa, joka juontaa juurensa portugalilaisten tekemiin löytöretkiin 15. ja 16. vuosisadalla. Pallo esiteltiin joulukuussa 2003 Lissabonissa. Adidas valmisti EM-kisoja varten 2300 Roteiro-palloa. Ensimmäistä kertaa jalkapallon historiassa, jokaiselle pelille oli omat Roteiro-pallonsa, eli niihin oli kirjoitettu sen pelin nimi, missä palloa käytettiin.
Bart van Roosmalen
Bart van Roosmalen (s. 29. huhtikuuta 1986 Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija. Hänen paras yksittäinen sijoituksensa alamäkiluistelun Red Bull Crashed Ice-kilpailussa on kolmas hänen kotikilpailussaan Landgraafissa vuonna 2013. Roosmalen aloitti alamäkiluistelun erään kaverinsa kehotuksesta vuonna 2010 Quebecin osakilpailussa. Hän on pelannut myös jääkiekkoa Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla kaksi kautta. Nykyisin Roosmalen kiekkoilee Utrechtin riveissä ykkösdivisioonassa. Hän on pelannut myös Alankomaiden jääkiekkomaajoukkueessa. Roosmalen on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kiloa.
Anil Gurung
Anil Gurung (s. 23. syyskuuta 1988 Pokhara, Nepal) on nepalilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Manang Marsygandia. Hän pelaa myös Nepalin jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2007, jossa hän on pelannut 40 ottelua ja tehnyt kymmenen maalia. Gurung on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pelannut koko uransa Nepalissa lukuun ottamatta yhtä Intian I-Leaguessa vietettyä kautta. Uransa aikana hän on käynyt englantilaisen suurseuran Chelsea FC:n harjoitusleirillä, mutta ei saanut paikkaa joukkueeseen. Gurung on 165 senttimetriä pitkä.
Anton Losenko
Anton Pavlovitš Losenko (, ; 10. elokuuta 1737 Hluh'iv - 4. joulukuuta 1773 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen, Venäjän keisarikunnassa asunut uusklassinen taidemaalari ja akateemikko, joka erikoistui historiallisiin aiheisiin ja muotokuviin.
Anton Losenko syntyi ukrainalaiseen kasakkaperheeseen Hluh'ivissa, nykyisessä Gumyn oblastissa. Hänestä tuli orpo ja seitsemän vuotiaana hänet lähetettiin Pietariin hovikuoroon. Vuonna 1753 hän oli menettänyt äänensä, mutta oli osoittanut lahjakkuutta maalaamisessa ja hänet lähetettiin taiteilija Ivan Argunovin oppiin. Viiden ja puolen vuoden opiskelun jälkeen hänet hyväksyttiin Keisarilliseen taideakatemiaan vuonna 1759. Siellä maalaamiinsa teoksiin kuuluu "Ivan Šuvalovin muotokuva" (1760) ja "Aleksandr Sumarokovin muotokuva" (1760).
Vuonna 1760 Akatemia lähetti Losenkon Pariisiin opiskelemaan ranskalaisen uusklassisen taidemaalarin Jean II Restout'n alaisuudessa. Pariisissa ollessaan sän maalasi suuren Uuteen testamenttiin Luukkaan evankeliumiin perustuneen maalauksen Pietarin kalasaaliista (Luuk. 5:1-11). Vuosina 1766-1769 Losenko työskenteli Roomassa opiskellen Italian taidetta, erityisesti Rafaelin maalauksia. Siellä hän teki maalaukset "Kain" ja "Abel".
Vuonna 1769 Losenko palasi Pietariin. Hänelle tarjottiin mahdollisuus historiamaalauksen tekemiseen keinona saada akateemikon arvonimi Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän maalasi teoksen klassisen teoksen "Volodymyr ja Rohnida" Kiovan rusien historiasta. Tämän teoksen ansiosta hän ei saanut vain akateemikon arvonimeä vaan myös professuurin Keisarillisesta taideakatemiasta (aluksi vuonna 1770 dosentuuri, mutta 1772 alkaen professuuri ja akatemian johtajuus). Tässä asemassa Losenko kirjoitti teoksen "Ihmisen mittasuhteiden lyhyt selostus", joka palveli monia taidemaalarien sukupolvia Venäjän keisarikunnassa. Losenko työskenteli taideakatemian johtajana aina kuolemaansa asti vuonna 1773.
Anton Losenkoa pidetään Venäjän historiamaalauksen htenä perustajana ja yhdessä hänen oppikirjansa kanssa hän vaikutti taiteen opetukseen Venäjän keisarikunnassa. Taidemaalari Ivan Akimov ja kuvanveistäjä Mihail Kozlovski opiskelivat hänen alaisuudessaan.
Losenkon kunniaksi julkaistiin vuonna 1972 Neuvostoliitossa hänestä postimerkki, johon oli kuvattu hänen teoksensa "Fjodor Volkovin muotokuva".
Curtis Moss
Curtis Moss (s. 12. huhtikuuta 1987 New Westminster, Kanada) on kanadalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Kanadassa heitetty 81,21. Moss kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan heitettyään 78,22. Mossin lopullinen sija olympialaisissa oli 22. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 100 kiloa.
Kryosfääri
Kryosfääri on nimitys ympäristöstä, jossa on lunta ja/tai jäätä. Suurimmat mannerjäätiköt sijaitsevat Antarktiksella ja Grönlannissa.
Edellä mainittujen jäätiköiden sisempänä mantereella sijaitsevissa osissa jäätikkö on huomattavasti paksumpaa kuin lähempänä jäätikön reunaa sijaitsevat osat. Jääkauden aikana mannerjäätiköiden globaali laajuus oli enimmillään kaksi kertaa niin suuri kuin nykyiset Grönlannin ja Antarktiksen jäätiköt yhteensä. Laajoja vuoristojäätiköitä ovat Chilessä ja Argentiinassa sijaitseva Patagonian jäätikkö ja Alaskassa sijaitseva St. Eliaksen vuoriston jäätikkö. Lumi- ja jäävyöryjä, jotka aiheuttavat silloin tällöin vahinkoja tapahtuu eniten Alpeilla. Lumipeitteen albedo eli valonheijastavuus on suuri ja samalla sillä on merkittävä viilentävä vaikutus lämpötilaan. Lumi ja jää liittyvät olennaisesti säähän ja näin ollen jäätiköiden sulaminen ilmaston lämmetessä on merkittävä asia ilmastonmuutoksessa. Jäätiköiden sulaminen ilmaston lämmetessä saattaa nostaa tulevaisuudessa merkittävästi valtamerien pintaa.
Fredrik Ludvig de la Myle
Fredrik Ludvig de la Myle (noin 1752 – 17. tammikuuta 1797 Eura) oli suomalainen majuri, vapaamuurari ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
De la Mylen vanhemmat olivat Kuurinmaalta Tuckumista kotoisin ollut Rymättylän Maanpään tilan omistaja, kapteeni Karl Johan de la Myle (1728-1798) ja runoilijana tunnettu Agata Lovisa Brunnengräber. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1768 tai 1769.
De la Myle oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1774 ja kornettina vuodesta 1778. Hän oli sitten luutnanttina venäläisten palveluksessa Pietarin tykistössä ja palasi sitten takaisin Ruotsin palvelukseen kornetiksi 1782. De la Mylestä tuli kapteeni 1788 ja majuri 1791. Hän erosi armeijan palveluksesta 1793. De la Myle vei 1788 Kustaa III:n sodanjulistusilmoituksen Venäjän keisarinna Katariina II:lle. aikana de la Myle osallistui Ruotsinsalmen taisteluun ja hän teki taistelusta myös piirroksen.
De la Myle julkaisi kaksi kirjoittamaansa ruotsinkielistä muistorunoa.
De la Myle oli naimisissa vuodesta 1791 Karolina Charlotta Saloniuksen kanssa.
Bernhard Seifert
Bernhard Seifert (s. 15. helmikuuta 1993) on saksalainen keihäänheittäjä.
Vuonna 2012 Seifert oli Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa neljäs. Vuonna 2013 hän sai hopeaa Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ennätystuloksellaan 82,42. Moskovan MM-kisoissa Seifert sijoittui oman karsintaryhmänsä kahdeksanneksi tuloksella 80,02 eikä päässyt loppukilpailuun.
Vuonna 2015 Seifert sai pronssia Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa.
Lähde
Benjamin Seifert
Benjamin Seifert (s. 9. tammikuuta 1982) on saksalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti TSG Bau Hammerbrücke-seuraa. Hän kilpaili maastohiihdon maailmancupissa vuodesta 2000 vuoteen 2013 asti. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kolmas viestistä vuodelta 2006 ja paras henkilökohtainen sijoituksensa 12. 15 kilometriltä vuonna 2007.
Chauny
Chauny on kunta Pohjois-Ranskassa Aisnen departementissa. Kunnassa oli suuri linna 1400-luvulle saakka. Linna on mainittu useissa kertomuksissa, muun muassa Rabelaisin kirjoituksissa.
Ilmir Hazetdinov
Ilmir Hazetdinov (s. 28. lokakuuta 1991 Ufa (lähteestä riippuen myös Uljanovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen mäkihyppääjä, joka edustaa CSKA-seuraa.
Hän on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2012 asti ja hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 19. Kuopion osakilpailusta maaliskuulta 2015. Hazetdinov oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa, jossa hän oli suurmäen 29. ja normaalimäen 36. Hazetdinov on kilpaillut myös mäkihypyn Continental Cupissa, jossa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Hänen ennätyksensä on 174,5 metriä, joka on hypätty Kulmissa vuonna 2014. Hazetdinov saavutti kultaa normaalimäen joukkuekilpailusta ja hopeaa normaalimäen henkilökohtaisesta kilpailusta vuoden 2015 talviuniversiadeista Štrbské Plesosta.
Etnisyydeltään Hazetdinov on baškiiri.
Denis Suárez
Denis Suárez Fernández (s. 6. tammikuuta 1994 Salceda de Caselas, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Barcelonaa ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Suárez teki sopimuksen 23. toukokuuta 2011 englantilaisen Manchester Cityn kanssa. Manchesteriläisseura maksoi hänestä 850 000 punnan siirtokorvauksen, joka saattoi kohota 2,75 miljoonaan puntaan mikäli sopimukseen asetetut menestysehdot täyttyvät.
22. elokuuta 2013 Suárez palasi takaisin kotimaahansa, kun hän siirtyi Barcelonaan nelivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden 2013–2014 seuran reservijoukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Kaudeksi 2013–2014 Suárez siirtyi lainasopimuksella Sevillaan osana Ivan Rakitićin kauppaamista.
29. elokuuta 2015 hän siirtyi Villarrealiin nelivuotisella sopimuksella. Barcelonalla on pelaajaan takaisinosto-optio ensimmäisen kauden jälkeen.
Andreas Andreae Ulstadius
Andreas Andreae (Anders) Ulstadius (k. 1667 Ii) oli suomalainen kirkkoherra ja latinan kielellä kirjoittanut runoilija.
Oulusta kotoisin ollut Ulstadius pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1641 ja Turussa 1644. Hän valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1647.
Ulstadius toimi Oulun pedagogion rehtorina vuodesta 1649 ja Iin kirkkoherrana vuodesta 1660. Hän oli synodaaliväitöksen preeses pappeinkokouksessa Kokkolassa vuonna 1660.
Ulstadius oli naimisissa Maria Larsdotter Lithoviuksen (k. 1690) kanssa. Heidän poikiaan olivat tunnettu yltiöpietisti Lars Ulstadius ja Pohjanmaan läänin lääninmaanmittari Gustaf Ulstadius (1668-1705).
Ivan Zaitsev (keihäänheittäjä)
Ivan Zaitsev (s. 11. marraskuuta 1988 Taškent, Neuvostoliitto) on uzbekistanilainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on Žukovskissa vuonna 2012 heitetty 85,03. Zaitsev voitti Aasian mestaruuden vuonna 2013 ja sai pronssia vuonna 2011. Aasian kisoista Zaitsev saavutti pronssia 2014. Hän jäi vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa karsintaan heitettyään 73,94. Hän oli lopulta kisan 36. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Zaitsev sijoittui finaalin 11:nneksi heitettyään 78,33. Hän heitti ensimmäistä kertaa yli 80 metrin vuonna 2012.
Ivan Zaitsevin isä on Neuvostoliiton mestari Viktor Zaitsev, keihäänheiton EM-hopeamitalisti vuodelta 1990.
Rolando Fonseca Jiménez
Rolando Fonseca Jiménez (s. 6. kesäkuuta 1974 San José) on uransa lopettanut costaricalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan yhteensä 440 peliä Costa Rican, Guatemalan, Meksikon ja Kolumbian sarjoissa. 
Maajoukkueessa Fonseca, lempinimeltään "El Principito" (pikku prinssi) tai "El Rolo", pelasi 104 ottelua ja teki niissä 45 maalia.
Omavastuu
Omavastuu tarkoittaa taloustieteessä sitä riskiä, joka jää vahinkotapauksessa vahingon aiheuttajan korvattavaksi. Vakuutustoiminnassa omavastuulla tarkoitetaan sitä osaa vastuusta, joka jää vahinkotapauksessa vakuutuksenottajan kannettavaksi. Omavastuulla voidaan tarkoittaa myös sitä osaa maksusta, joka palvelun saajan tai tuotteen ostajan pitää itse maksaa silloin, kun hänellä on oikeus saada korvausta tai verovähennystä maksamistaan kustannuksista.
Vakuutussopimuksissa on yleisesti käytössä omavastuuehto, jonka mukaan vakuutetun on kannettava osa vahingosta itse. Omavastuun määrä voi olla kiinteä euromääräinen summa tai sovittu prosenttiosuus vahingon määrästä.
Omavastuuehdoilla on tyypillisesti kaksi erillistä tarkoitusta:
Käytännössä omavastuuehtojen tarkoitusten erottaminen toisistaan ei ole mahdollista, koska yleensä omavastuuehdoilla pyritään saavuttamaan yhtä aikaa molemmat tavoitteet. Omavastuuehto voi olla esimerkiksi sellainen, että vakuutetun on kaikissa tapauksissa kannettava 250 euron suuruinen omavastuu vahingosta, mutta sen lisäksi kannettava vahingosta myös sovittu prosentuaalinen osuus (kuten 10 prosenttia vahingon määrästä).
Collegehousut
Collegehousut ovat pehmeästä neulemateriaalista valmistetut housut. Collegehousut valmistetaan yleensä puuvillasta tai polyesteristä.
Unkarilainen jalkapallomaalivahti Gábor Király on tullut tunnetuksi siitä, että hän käyttää pelatessaan harmaita college-housuja.
Joseph Kahn
Joseph Kahn (s. 12. lokakuuta 1972), korealaiselta nimeltään An Jun-hui (안준희), on yhdysvaltalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut videoita lukuisille nimekkäille artisteille sekä tunnetuille tuotemerkeille. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa U2, Gwen Stefani, Lady Gaga, BMW, Asics ja Smirnoff.
Kahnin ohjaamia musiikkivideoita on ollut usein ehdolla MTV Video Music Awards -gaalassa, ja vuonna 2002 hän sai parhaan videon ja parhaan ohjaajan palkinnot Eminemille tehdyllä videolla "Without Me". Seuraavana vuonna hän sai Grammy-palkinnon samasta ohjauksesta. Vuonna 2000 Janet Jacksonille tehty "Doesn't Really Matter" on edelleen yksi maailman kalleimmista musiikkivideoista. Tästä ohjauksesta Kahn alkoi käyttää töissään japanilaisen pop-kulttuurin tyylikeinoja.
Kahn on ohjannut vuonna 2010 kauhukomedian "Detention" ja vuonna 2004 toimintaelokuvan "Torque".
Äärirajoille
”Äärirajoille” on Cheekin kappale, joka julkaistiin singlenä 2. heinäkuuta 2014 Iltalehden yhteydessä julkaistun Cheek-lehden kanssa. Digitaaliseen myyntiin kappale tuli 8. elokuuta, jolloin se julkaistiin myös Spotifyssa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Cheek itse. Sitä ovat olleet säveltämässä myös Antti Riihimäki ja tamperelainen rap-musiikkia tuottava muusikkoduo MMEN.
Artisti on kertonut kappaleen syntyneen ajatuksista, joita hänen päähänsä kertyi vuoden 2013 aikana. Kappale kertoo rohkeudesta, kun on uskallettava hypätä, vaikka ei tiedä, minne se kuljettaa.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 1. heinäkuuta 2014. Islannissa kuvatun musiikkivideon on ohjannut Hannu Aukia. Musiikkivideo palkittiin vuoden 2015 Emma-gaalassa "vuoden musiikkivideona".
Piitimenjoki
Piitimenjoki () on joki Pohjois-Ruotsissa, Norrbottenin läänissä. Se saa alkunsa Sulitelman jäätiköltä Norjan rajan lähettyviltä ja virtaa monien kapeiden järvien kautta Perämereen Piitimen kunnassa. Joki virtaa yhteensä kuuden kunnan alueelta, jotka ovat sen yläjuoksulta lukien Jokimukka, Arjeplog, Arvidsjaur, Boden, Älvsbyn, sekä Piitime. Joki on yksi neljästä Ruotsin lähes valjastamattomista ja lainsäädännöllä suojelluista kansallisjoista ja siinä on siten useita vapaita koskia. Sen ainoa voimalaitos on rakennettu vuonna 1912 Sikforsin koskeen ja voimalaitosrakentamisen yhteydessä jokeen on rakennettu kolme patoa Malmesjauriin, Bieskehávrreen ja Rappeniin. 
Piitimenjoki on usein jaoteltu komeen osaan. Tunturiosuus kattaa joen alkulähteen Norjan rajalta päättyen Tijeggelvasiin. Siitä alkava joen metsäinen osuus etenee aina Storforsenin koskille asti ja lopulta joen rannikko-osuus päätyy lopulta Perämereen. Joen yläjuoksuosuus sijaitsee Laponian maailmanperintöerämaa-alueella. Joen yläosa muodostuu yhteensä viidentoista tunturijärven ketjusta, joista suurimpia ovat Bieskehávrre, Tjieggelvas sekä Vuolvojávrre. Järvet ovat kirkkaita ja syviä ja niitä ympyröivät jyrkät tunturirinteet. Metsäosuuden lopussa oleva Storforsen on Pohjoismaiden suurin valjastamaton koski. Joen varrella on myös useita luonnonsuojelualueita, joista suurin on Tjieggelvanin tunturiaarniometsä, kun taas Storforsenin alueella käy eniten matkailijoita.
Piitimenjoki oli aikoinaan tärkeä tukinuittoväylä. Uitot loppuivat vuonna 1982.
Petruška
Petruška (, ) on Igor Stravinskyn säveltämä baletti. Se tehtiin alkujaan Sergei Djagilevin tilauksesta tämän "Ballets russes" -seuruetta varten. Baletin ensi-ilta oli Pariisin Théâtre du Châteletissa 13. kesäkuuta 1911. Alkuperäisen koreografian laati Mihail Fokin. Aleksandr Benois kirjoitti libreton ja suunnitteli alkuperäisessä versiossa käytetyt puvut ja lavasteet. Pääroolin tanssi ensi-illassa Vatslav Nižinski.
Baletin kolme päähenkilöä ovat nukkehahmot Petruška, Ballerina ja Mauri, joiden välillä on kolmiodraama. Mauri ja Petruška kilpailevat Ballerinan suosiosta, kunnes lopuksi Mauri surmaa Petruškan miekalla. Petruška kuitenkin palaa vielä kummittelemaan. Baletti on jaettu neljään kohtaukseen.
Stravinsky oli ennen "Petruškaa" säveltänyt Djagilevin seurueelle menestykseksi muodostuneen baletin "Tulilintu". Kesällä 1910 hän oli säveltämässä musiikillista ilveilyä (burleski) pianolle ja orkesterille, ja antoi teokselle nimen ”Petruškan huuto” venäläisestä nukketeatterista tutun koomisen petruška-nuken mukaan. Stravinsky ryhtyi kuitenkin laajentamaan teosta ja vieraillessaan Nižinskin kanssa Stravinskyn luona Sveitsin Clarensissa Djagilev sai idean muuttaa sen baletiksi. Alkuperäisestä sävellyksestä tuli lopulta baletin toisen kohtauksen musiikki. Benois kirjoitti tämän jälkeen Djagilevin pyynnöstä traagisen juonen petruška-nuken ja Stravinskyn siihen mennessä säveltämän musiikin ympärille. Valmiina ollut musiikki käsitti kaksi kohtausta, ja Benoisin kirjoitettua tarinan nelikohtauksiseksi Stravinsky sävelsi puuttuneen musiikin. Stravinsky käytti tässä useita venäläisten kansanlaulujen melodioita.
"Petruškan" musiikista on sanottu, että siinä Stravinsky alkoi irtautua "Tulilinnussa" käyttämästään tyylistä, ja että äkilliset rytmin- ja temponmuutokset ennakoivat myöhemmän "Kevätuhri"-baletin tyyliä. "Petruškassa" toistuu niin sanottu Petruška-sointu eli päällekkäin soitetut C-duuri- ja Fis-duurikolmisoinnut, jotka luovat bitonaalisuuden tunnun.
Stravinsky teki baletista vuonna 1947 uudistetun version pienemmälle orkesterille. Lisäksi hän teki baletin musiikista vuonna 1921 pianosovituksen "Trois mouvements de Petrouchka" pianisti Arthur Rubinsteinia varten.
Postivaunu
Postivaunu on postin kuljetukseen rakennettu rautatievaunu.
Suomessa ensimmäinen postivaunu otettiin käyttöön vuonna 1870 Helsingin ja Pietarin välisellä rataosuudella. Eniten posti- ja postiljoonivaunuja käytettiin 1950-luvulla, jonka jälkeen niiden käyttö alkoi vähentyä. Viimeiset postivaunulinjat Helsinki – Rovaniemi ja Rovaniemi – Helsinki lakkautettiin 31.joulukuuta 1995.
Luettelo Newfoundland ja Labradorin kunnista
Luettelo Newfoundland ja Labradorin kunnista käsittää Kanadan provinssi Newfoundland ja Labradorin kunnat. Provinssissa jokainen asutuskeskus saa muodostaa oman kunnallishallintonsa. Kuntia provinssissa on tällä hetkellä 276. Kolmella kunnalla on kaupunginoikeudet: St. John’s, Mount Pearl ja Corner Brook.
Arukülan kartano
Arukülan kartano (, ) on kartano Arukülan kunnassa, Harju-Jaanin kihlakunnassa Harjumaalla Virossa.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1997
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1997 järjestettiin Göteborgissa Ruotsissa 17.–20. huhtikuuta 1997. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Isäntämaa
Johan Zacharias Bång
Johan Zacharias Bång (19. huhtikuuta 1782 Lohja – 10. huhtikuuta 1845 Fjällboberg, Ruotsi) oli suomalainen Suomen sotaan osallistunut ruotusotamies, joka muutti sodan jälkeen Ruotsiin. Häntä ovat jotkut pitäneet J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden Sven Dufvan esikuvana.
Bångin vanhemmat olivat tykkimies Per Johan Bång ja Maja Stina Nilsdotter.
Bång kuului Suomen sodan aikana sotamiehenä Vaasan rykmentin Mustasaaren komppaniaan. Omissa kertomuksissaan hän väitti ratkaisseensa Koljonvirran taistelun kulun 27. lokakuuta 1808 ampumalla kolme kertaa kartesseilla sillan tyhjäksi venäläisistä. Hän ei siis ryhtynyt sillalla käsikähmään venäläisten kanssa Sven Dufvan tavoin. Bångin tiedetään haavoittuneen taistelussa.
Sodan jälkeen Bång jäi Ruotsiin ja palveli vuodesta 1813 alkaen jonkin aikaa Länsipohjan rykmentissä. Hän erosi sitten armeijasta, meni 1815 naimisiin Uumajassa ja toimi 1820-luvulla Lyckselessä pitäjänsuutarina. Hänen kerrotaan olleen väkivaltainen ja joutuneen usein tappeluihin. Bång siirtyi sitten vuonna 1830 uudisasukkaaksi Ruotsin Lappiin Vilhelminan pitäjään. Viimeiset vuotensa Bång vietti poikansa Reinholdin uudistalossa Fjällbobergissä. O. P. Pettersson ja Jonas Nensén merkitsivät myöhemmin Bångin pojalleen Reinholdille suullisesti kertomat sotatarinat muistiin.
Oskar Rancken väitti vuonna 1864 ilmestyneessä kirjassaan "Fänrik Ståls hjeltar" että Sven Dufva-runossa kuvattu taistelu sillalla olisi tapahtunut Koljonvirran taistelun aikana ja että Bång olisi ollut Sven Dufvan esikuvana. Väitteensä hän perusti eräältä Suomen sodan veteraanilta saaminsa tietoihin. Vuonna 1909 Johan August Sandelsin pojanpoika kenraali Gustaf Sandels pystytti Lyckselen hautausmaan viereen muistomerkin jossa sanottiin Sven Dufvan lepäävän hautausmaalla. Bång oli todellisuudessa haudattu Vilhelminan hautausmaalle mutta aiheesta edellisenä vuonna 1908 jutun tehnyt toimittaja Valdemar Lindholm erehtyi luulemaan erästä Lyckselen hautausmaan hautaa Bångin haudaksi.
Nykyisin ollaan sitä mieltä että Runeberg ei käyttänyt mitään todellista Suomen sodan taistelua runonsa esikuvana eikä myöskään Sven Dufvalla ollut todellista esikuvaa elävässä elämässä. Runeberg on voinut saada kimmokkeen runoonsa esimerkiksi antiikin Rooman historiasta Horatius Cocleksen taistelusta Tiberin sillalla yksin etruskijoukkoa vastaan vuonna 507 eaa.
S/S Norden
S/S "Norden" oli vuonna 1884 Björneborgs Mekaniska Verkstadin telakalla Porissa rakennettu höyrylaiva, joka liikennöi Suomen rannikkoliikenteessä. Alus romutettiin 1937.
Marwarin kieli
Marwari on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Pohjois-Intiassa ja Etelä-Pakistanissa. Yläkäsitteen marwari alle lasketaan kuusi varianttia, joiden puhujat ymmärtävät vaihtelevasti toisiaan ja joilla jokaisella on lisäksi omia murteita. ISO 639 -standardissa marwari on makrokieli, joka jaetaan kuudeksi eri kieleksi: marwari, pakistaninmarwari, dhundari, merwari, mewari ja shekhawati. Yhteensä marwaria puhuu äidinkielenään 19,7 miljoonaa ihmistä.
Marwaria kirjoitetaan Intiassa devanagarilla ja Pakistanissa arabialaisilla kirjaimilla.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1999
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1999 järjestettiin Hongkongissa Kiinassa 1.–4. huhtikuuta 1999. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Isäntämaa
Wario’s Woods
Wario’s Woods on Nintendon julkaisema pulmapeli, joka julkaistiin vuonna Nintendo Entertainment Systemille ja Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli on viimeinen NES:ille julkaistu peli. Peli julkaistiin myöhemmin myös Virtual Consolelle.
Pelissä ohjataan Toadia, jolla napataan ylhäältä putoavia olentoja ja pommeja. Ideana on saada nämä katoamaan pinoamalla niitä päällekkäin.
A Song &amp; A Reason
A Song & a Reason on suomalaisen popyhtye Kemopetrolin järjestyksessään viides studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi sen 21. syyskuuta 2011. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen sitten vuonna 2006 julkaistun "Teleport"-albumin.
Albumilta julkaistiin 22. elokuuta 2011 single ”Changing Lanes”.
Albumi debytoi Suomen virallisella listalla 12. sijalla. Seuraavalla viikolla albumi putosi 37. sijalle, mutta nousi kolmannella viikollaan kymmenen sijaa ylemmäs, 27:nneksi. Seuraavalla viikolla "A Song & A Reason" putosi ulos viidenkymmenen myydyimmän albumin joukosta.
Aphis (suku)
Aphis on kirvojen heimoon (Aphididae) ja putkikirvojen alaheimoon (Aphidinae) kuuluva suku. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 500 kirvalajia ja Suomessakin lajimäärä on yli 70. Monet lajit ovat merkittäviä viljelykasvien tuholaisia.
"Aphis"-suvun kirvat vaihtelevat kooltaan hyvin pienistä melko kookkaisiin ja ruumiin muoto on poikkeuksetta leveä, ei koskaan pitkänomainen. Vaharauhasputket ovat tasaisen sylinterimäiset tai kärkeä kohti kapenevat, eivät koskaan keskiosastaan pullistuneet. Takaruumiin kärjessä oleva uloke, cauda, on vaihtelevissa määrin pitkänomainen. Raajojen väri vaihtelee, mutta ne ovat hyvin harvoin kokonaan tummat. Täysikasvuiset kirvat voivat olla siivekkäitä tai siivettömiä.
Monet lajit elävät suurissa kirvakolonioissa, joita puolustavat ja hoivaavat kirvojen tuottamasta mesikasteesta kiinnostuneet muurahaiset. Lisääntyminen tapahtuu joillakin lajeilla täysin neitseellisesti, mutta pääsääntöisesti "Aphis"-lajit ovat holosyklisiä eli kesän aikana neitseellisesti lisääntyvien sukupolvien jälkeen syntyy myös suvullisesti lisääntyvä sukupolvi. Holosykliset lajit talvehtivat munina, kokonaan neitseellisesti lisääntyvät aikuisina tai nymfeinä.
Usein suvun lajit ovat monofageja eli erikoistuneet yksittäiseen ravintokasvilajiin tai siihen ja sen lähisukulaisiin, mutta ravintokasveja on monessa kasviheimossa. Ravintokasvi on tyypillisesti ruohovartinen tai pensas ja vain melko harva laji elää puissa. Niin kutsuttu isännänvaihto eli systemaattinen siirtyminen alkuperäiseltä ravintokasvilta (primääri-isäntä) jollekin toiselle (sekundääri-isäntä) on suvussa harvinaista. Joukossa on myös sekundääri-isännän suhteen erittäin polyfageja lajeja, kuten viljelykasvien tuholaisina merkittävät kurkku- ("Aphis gossypii") ja juurikaskirva ("Aphis fabae"), joiden ravintokasvivalikoima on varsin laaja. "Aphis"-suvun kirvoja ei esiinny koskaan saroilla ja hyvin harva laji kelpuuttaa ravinnokseen mitään heinäkasveja.
"Aphis"-lajeja tavataan lähinnä pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta muutama laji esiintyy Australiassa, Uudessa-Seelannissa sekä Etelä-Amerikassa.
Lapinhavukirva
Lapinhavukirva ("Adelges lapponicus") on havukirvoihin kuuluva hyönteislaji. Se kuuluu yhdessä pikkuhavukirvan ("Adelges laricis") ja "Adelges tardus"in kanssa taksonomisesti hankalaan "Adelges laricis" -lajiryhmään.
Äkämistä kuoriutuvat siivelliset yksilöt ovat noin 1,6 mm pitkiä ja väriltään tummanpunaisia. Eräänä keskeisenä tuntomerkkinä muniva naaras ei eritä vahaa munarykelmän päälle.
Lajin äkämä on kuusen oksalla ja muistuttaa pientä ananasta tai käpyä. Se on hyvin samankaltainen kuin lähilajeilla "A. tardus" tai "A. laricis" ja aikuiset kirvat poistuvat äkämästä aikaisin kesällä.
Lapinhavukirvasta on havaintoja Suomen lisäksi Ruotsista, Norjasta, Venäjän pohjoisosista, Itävallasta, Ukrainasta ja Kirgisiasta. Suomessa havaintoja on Keski- ja Pohjois-Lapista.
Lapinhavukirva elää kuusilla ja lisääntyy ainoastaan neitseellisesti, joten elinkierto on havukirvoille poikkeuksellisen yksinkertainen. Kuuselle munituista munista kuoriutuvat yksilöt ("pseudofundratrix") saavat aikaan äkämänkehityksen. Kesä-heinäkuussa äkämistä kuoriutuvat siivelliset yksilöt ("gallicolae") munivat kuusten neulasille uuden sukupolven. Munarykelmä ei ole vahan peittämä.
Lapinhavukirva elää erilaisilla kuusilla ("Picea"), kelpuuttaen metsäkuusen ("Picea abies") ohella myös eksottisempia lajeja.
Lev Kamenev (taidemaalari)
Lev Lvovitš Kamenev (; 1833 tai 1834, Rylsk, Kurskin kuvernementti – 26. tammikuuta 1886 Savvinskaja sloboda, Moskovan kuvernementti) oli venäläinen maisemamaalari.
Lev Kamenev syntyi vuonna 1833 tai 1834. Pian sen jälkeen hänen pienkauppiaana toiminut isänsä muutti perheensä kanssa Astrahaniin, jossa Lev opiskeli oppikoulussa, muttai koskaan valmistunut isänsä tarvitessa apulaista kaupassaan. Myöhemmän taidemaalari Konstantin Korovinin isoisä huomasi Kamenevin lahjakkuuden, ja järjesti tällä studion ja antoi tälle viisituhatta ruplaa, jotta hän voisi opiskella taidekoulussa Pietarissa. Vuonna 1854 kahdenkymmenen yhden vuoden iässä Kamenev meni Moskovaan opiskellakseen Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa yhdessä tulevien kuuluisuuksian Ivan Šiškinin ja Vasili Perovin kanssa Karl Rabusin ohjauksessa ja tämän kuoltua vuonna 1857, Aleksei Savrasovin ohjauksessa. Vuonna 1858 Kamenev sai kolmannen asteen ammattilaismaalarin arvonimen ja hänestä tuli Moskovan harrastelijamaalareiden seuran jäsen, jonka kustannuksella hän teki kahden vuoden opintomatkan ulkomaille oppiakseen länsieurooppalaisilta taidemaalareilta. Matkansa Saksaan ja Sveitsiin hän teki yhdessä Ivan Šiškinin kanssa. Kamenevin luovuus kukoisti 1860-1870-luvuilla, kun hänen teoksensa "Talvinen tie" pääsi Tretjakovin galleriaan. Vuonna 1869 hän sai teoksista "Talvinäkymä Moskovan lähistöltä" ja "Näkymä Poretšjen läheltä" Taideakatemialta akateemikon arvonimen maisemamaalauksista ja hän oli yksi Vaeltajien perustajista. Vuosina 1871-1884 otti osaa Vaeltajien näyttelyihin. Kamenev kuoli köyhyydessä ja yksinäisyydessä vuonna 1886.
Kroketti (täsmennyssivu)
Kroketti voi tarkoittaa seuraavia:
Norden
Norden voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eläin (albumi)
Eläin on rap-artisti Heiniksen ja rap-artisti/tuottaja Ezkin keväällä 2014 julkaistu yhteisalbumi. Albumin julkaisi Yellowmic Records.
Sidney
Sidney voi tarkoittaa seuraavia:
O’Higgins FC
O’Higgins Fútbol Club on chileläinen jalkapalloseura Rancaguan kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1955 ja se pelaa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Seura on voittanut Chilen Primera Divisiónin yhden kerran, vuoden 2013 aperturan.
Primera División
Filmfare Awards South 1999
Filmfare Awards South 1999 oli 22. huhtikuuta 2000 pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 1999 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 47:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Pikkusisar
Pikkusisar on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Taru Mäkelän ohjaama elokuva.
Vuoden 2000 Jussi-gaalassa elokuva oli ehdolla yhdeksässä kategoriassa voittaen yhden. Merja Väisänen sai parhaan puvustuksen Jussin. Taru Mäkelä ja käsikirjoittaja Raija Talvio saivat elokuvasta Suomi-palkinnon.
Elokuva kertoo sotaleski Katri Ruuskasta, joka pestautuu syksyllä 1941 apusisareksi sotasairaalaan Helsinkiin, jonne sairasjunat kuljettavat rintamalla haavoittuneita sotilaita jatkuvana virtana.
Sairaalassa Katri tutustuu päähän haavoittuneeseen savottajätkä Arvoon, joka väittää tavanneensa Katrin jo kauan sitten unissaan. Katri sanoo, ettei usko Arvon uneen, mutta uskoo siihen kuitenkin. Samoihin aikoihin lapsuudenystävä Eero lähettää rintamalta ujoja rakkauskirjeitä Katrille.
Kun Eero palaa kaupunkiin rintamakarkurina, täytyy Katrin tehdä valinta Eeron ja Arvon välillä.
Pormestarinsilta
Pormestarinsilta (myös Kaarisilta) on Porissa sijaitseva kevyen liikenteen silta, joka ylittää Kokemäenjoen sivuhaaran Luotsinmäenjuovan, yhdistäen Kirjurinluodon saaren Pormestarinluodon ja Isosannan kaupunginosiin. Vuonna 2001 valmistunut silta on kuopiolaisen insinööritoimisto Pontekin suunnittelema.
Pormestarinsillan paikalla oli kesäaikaan vuodesta 1968 lähtien joidenkin vuosien ajan armeijan pioneerien rakentama väliaikainen ponttoonisilta. Joen pohjoispuolella sijaitsee Kaarisillan yhtenäiskoulu, joka on nimetty sillan mukaan vuonna 2008. Toisesta nimestään huolimatta Pormestarinsilta ei kuitenkaan ole tyypiltään kaarisilta, vaan langerpalkkisilta.
Aikoinaan sillalla herätti hilpeyttä kyltit, joissa ”Porin kaupunki kieltää sillalta hyppimisen”. Olipa yksi kyltti raahattu toiselle puolelle Suomeakin ja tapaus pääsi lehtiin. Nykyisin kylttejä ei enää ole.
USS Stansbury
USS Stansbury (runkonumero DD-180, DMS-8 ja AG-107) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Alus muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin sen runkonumeroksi tuli DMS-8.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen San Franciscosta Kaliforniasta Union Iron Worksiltä. Sen köli laskettiin 9. joulukuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1919 kumminaan neiti Mary Eleanor Trevorrow. Alus otettiin palvelukseen 8. tammikuuta 1920 Mare Islandin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään J. W. Lewis.
"Stansbury" palveli Tyynenmeren laivastossa kaksi ensimmäistä vuottaan, jona aikana se sai 17. heinäkuuta 1920 runkonumeron DD-180. Alus poistettiin palveluksesta 27. toukokuuta 1922 ja se ankkuroitiin San Diegoon Kaliforniaan. Alus makasi ankkurissa yli 18 vuotta, mutta sodan uhan kasvaessa Euroopassa vuoden 1939 lopulla Yhdysvaltain piti reagoida tilanteeseen. Alus palautettiin 29. elokuuta 1940 San Diegossa palvelukseen päällikkönään Robert N. McFarlane. Alus siirrettiin Mare Islandin laivastontelakalle, jossa aloitettiin sen muuttaminen miinanraivaajaksi. Lokakuussa alus lähti Norfolkiin Virginiaan, jossa sen muutostyöt saatettiin loppuun. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 19. marraskuuta DMS-8.
Alus liitettiin Atlantin laivastoon lokakuussa 1940 ja se osallistui ensimmäisen vuoden ajan erilaisiin miinanraivausharjoituksiin sekä Karibianmerellä järjestettyihin sotaharjoituksiin. Yhdysvaltain liityttyä sotaan joulukuussa 1941 alus siirrettiin saattuetehtäviin itärannikolle. Alus saattoi 30. kesäkuuta 1942 "SS City of Birminghamia" Norfolkista Bermudalle, kun Saksan laivaston sukellusvene "U-202" torpedoi saatettavan aluksen noin 250 merimailia Cape Hatterasista itään surmaten kuusi miehistönjäsentä ja kaksi matkustajaa. "Stansbury" karkotti syvyyspommein sukellusveneen, jonka jälkeen alus pelasti 107 merimiestä, 261 matkustajaa ja viisi tykkimiestä. Alus laski pelastetut maihin Bermudalla 1. heinäkuuta.
Alus lähti Norfolkista 24. lokakuuta 1942 liittyäkseen Task Force 34:ään, jonka tehtävänä oli tehdä maihinnousu Pohjois-Afrikkaan. Alus liitettiin keskiseen maihinnousuosastoon liitettyyn 7. miinalaivueeseen. Osaston tehtävänä oli nousta maihin Fedalassa hieman Casablancan pohjoispuolella. Alus saapui osastonsa mukana maihinnousualueelle 7. marraskuuta, jonka jälkeen "Stansbury" ja muut miinanraivaajat tarkastivat alueen. Tarkastuksen päätyttyä alus liittyi sukellusveneidentorjuntaosastoihin aloittaen partioinnin kuljetusalusten ympärillä. Kuljetusalus "USS Electra" torpedoitiin 15. marraskuuta, mutta se ei uponnut suojueen ripeän toiminnan ansiosta. Vaurioitunut alus ajettiin matalikolle seuraavana aamuna. "Stansbury" palasi Hampton Roadsiin Virginiaan 26. joulukuuta. Seuraavan vuoden alus oli itärannikolla ja Pohjois-Atlantilla aina Islantiin saakka.
Lain ulkopuolella (vuoden 2010 elokuva)
Lain ulkopuolella ("Hors-la-loi") on Rachib Boucharebin ohjaama ranskalais-algerialainen historiallinen toimintadraama vuodelta 2010.
Elokuvan aihe on Algerian vastarintaliikkeen toiminta 1950–1960-luvuilla. Kolme ranskalaisveljestä saapuu Algeriasta Ranskaan. Kaksi heistä on mukana Algerian itsenäisyystaistelussa, jotta maa vapautuisi Ranskan siirtomaavallasta. Elokuva herätti paljon keskustelua. Suomessa elokuvaa on esittänyt Yle Teema.
Kotkan siivet
Kotkan siivet on Tommi Soidinmäen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Yhdysvaltain 2. jalkaväkidivisioona
Yhdysvaltain 2. jalkaväkidivisioona () on Yhdysvaltain armeijan sotatoimiyhtymä. Sen tehtävänä on Etelä-Korean puolustaminen ensivaiheessa mahdolliselta Pohjois-Korean hyökkäykseltä, kunnes lisäjoukot saapuisivat. Divisioonaan kuuluu noin 17 000 sotilasta, joista 10 000 on sijoitettu Etelä-Koreaan muodostaen noin 35 % Yhdysvaltain alueella olevista joukoista.
Muista Yhdysvaltain divisioonista poiketen osa divisioonan joukoista on muodostettu korealaisista, joita kutsutaan lyhenteellä KATUSAt (). Kyseinen ohjelma alkoi jo 1950-luvulla Etelä-Korean silloisen presidentin Syngman Rheen hyväksymänä. Noin 27 000 KATUSAa palveli Yhdysvaltain joukoissa Korean sodan päättyessä. Toukokuussa 2006 noin 1 100 KATUSAa palveli divisioonassa. Lisäksi divisioonaan liitettynä palveli yli 3 000 alankomaalaista sotilasta 1950–1954.
Divisioona määrättiin ensimmäisen kerran perustettavaksi ensimmäisessä maailmansodassa 21. syyskuuta 1917 osaksi vakinaista armeijaa. Se muodostettiin 26. lokakuuta Bourmontissa Haute Marnessa Ranskassa, jolloin divisioonaan kuuluivat 9. ja 23. jalkaväkirykmenttien muodostama 3. jalkaväkiprikaati, 5. ja 6. merijalkaväkirykmentin sekä 6. konekivääripataljoonan muodostama 4. merijalkaväkiprikaati, kenttätykistöpatteristo sekä huoltojoukkoja. Kahdesti ensimmäisen maailmansodan aikana divisioonankomentajana oli merijalkaväenkenraali ensin prikaatikenraali Charles A. Doyen ja myöhemmin kenraalimajuri John A. Lejeune, mitkä olivat samalla ainoat kerrat Yhdysvaltain historiassa, kun maavoimien divisioonaa johti merijalkaväenupseeri.
Skotlantilaiset ja ranskalaiset veteraanit kouluttivat divisioonaa talven 1917–1918. Vaikka amerikkalaiset eivät Ranskan sotilasjohdon mielestä vielä olleet valmiita rintamalle, Yhdysvaltain siirtoarmeija siirrettiin keväällä 1918 rintamalle pyrittäessä pysäyttämään saksalaisten eteneminen kohti Pariisia. Divisioona sai tulikasteensa Belleau Woodin taistelussa sekä sitä seuranneessa Chateau-Thierryn taisteluissa.
Kenraalimajuri Lejeune vastaanotti 28. heinäkuuta 1918 divisioonankomentajan tehtävät. Divisioona taisteli voittoisissa Soissonsin ja Blanc Montin taisteluissa sekä viimeisenä taistelunaan Meuse-Argonnen hyökkäyksessä, jonka seurauksena saksalaiset menettivät mahdollisuuden sodan voittoon. Aselevon alkaessa 11. marraskuuta 1918 ja divisioonan marssittua Saksaan, jossa se oli miehitystehtävissä aina huhtikuuhun 1919 saakka. Yhtymä palasi Yhdysvaltoihin heinäkuussa ja Lejeune luovutti divisioonankomentajan tehtävät seuraajalleen elokuussa.
Sodan aikana divisioonan riveissä sai surmansa 4 478 miestä, joista maavoimien miehiä 1 964. Lisäksi haavoittui 17 752 (9 782) miestä eli yhteensä tappioina tuli 22 230 (11 746) miestä.
Palattuaan Yhdysvaltoihin divisioona sijoitettiin Fort Sam Houstoniin San Antonioon Texasiin yhtenä kolmesta rauhan ajan palveluksessa olevasta divisioonasta. Divisioona oli asemapaikassaan seuraavat 23 vuotta ollen koeyksikkönä testattaessa uusia taistelumenetelmiä ja kalustoa.
Ota minut
Ota minut on Tommi Soidinmäen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2007.
Kanauji
Kanauji on indoarjalainen kieli, jota puhuu äidinkielenään 9,5 miljoonaa ihmistä Uttar Pradeshin osavaltiossa Pohjois-Intiassa. Se on läheistä sukua hindille ja bradžille, ja sen puhujat pitävät sitä yleisesti hindin murteena. Kanaujilla itsellään on kolme toisistaan poikkeavaa murretta. ISO 639 -standardissa kanauji on laskettu omaksi kielekseen ja luokiteltu läntisen hindin kieliryhmään yhdessä muun muassa hindin, urdun, bradžin, bundelin ja haryanvin kanssa.
Kieli on nimetty Kannaujin kaupungin mukaan. Nimi saattaa olla kielentutkijoiden keksimä, eivätkä kanaujin puhujat itse tavallisesti kutsu kieltään tällä nimellä.
Tommi Soidinmäki (albumi)
Tommi Soidinmäki on Tommi Soidinmäen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Petruška (nukke)
Petruška on tärkeä nukkehahmo perinteisessä venäläisessä nukketeatterissa. Se on usein kuvattu hymyilevänä poikana, jolla on suuri koukkunenä ja joka usein on kyttyräselkäinen. Varhaisimmat maininnat hahmosta ovat 1600-luvulta ja se säilyi hyvin suosittuna 1900-luvulle saakka. Vastaavantyyppinen hahmo esiintyy monien maiden nukketeatterissa eri nimellä. Italiassa ja Ranskassa se on Pulcinella, Englannissa Punch ja Saksassa Kasper.
Petruškan hahmo tuli tunnetuksi myös Venäjän ulkopuolella Igor Stravinskyn vuonna 1911 säveltämästä baletista "Petruška", jossa se on pääosassa.
XCOR Lynx
XCOR Lynx on kehitteillä oleva alikiertoradan miehitetty avaruuslentokone. Sen on tarkoistus nousta ja laskeutua tavallisten lentokoneiden tapaan horisontaalisesti.
Lynxin on tarkoitus nousta lennon aikana noin 100 km:n korkeuteen mutta ei kiertoradalle. Aluksen rakettimoottorien ajoaineena on LOX-kerosiini. Sen kapasiteetiksi on suunniteltu 1 lentäjä ja 1 matkustaja tai/ja jonkin verran muuta hyötykuormaa kuten pieniä satelliitteja. Elokuussa 2012 matkustajan lipun hinnaksi arviointiin 95 000 USD.
Lynxiä kehittää kalifornialainen XCOR Aerospace. Kehitystyö alkoi vuonna 2003 nimellä Xerus. Lynx Mark I -aluksen valmistus on aloitettu mutta ensimmäisen lennon ei odoteta tapahtuvan ennen vuotta 2014.
Vapaa elektronipari
Vapaa elektronipari eli sitomaton elektronipari on yhdisteissä yhdelle atomille valenssikuorelle lokalisoituneita kemiallisen sidoksen muodostumiseen osallistumattomia elektronipareja. Lewis-rakenteissa vapaat elektroniparit piirretään kahtena pisteenä sille atomille, jolle ne kuuluvat. Vaikka vapaat elektroniparit eivät osallistukaan kemiallisen sidoksen muodostamiseen yhdisteessä, on niillä vaikutusta yhdisteen rakenteeseen ja ominaisuuksiin.
Nukleofiilisillä neutraaleilla ja negatiivisen varauksen omaavilla anioneilla on tyypillisesti ainakin yksi vapaa elektronipari. Tällaisia ovat esimerkiksi amiinit, vesi, alkoholit, alkoksidi- ja syanidi-ionit. Näissä yhdisteissä vapaa elektronipari on HOMO:lla (korkein miehitetty molekyyliorbitaali) ja yhdisteet reagoivat luovuttamalla elektroniparin elektrofiilin LUMO:lle (alin miehittämätön molekyyliorbitaali). Monet vapaan elktroniparin omaavat yhdisteet ovat siis Lewis-emäksiä.
VSEPR-teorian mukaan yhdisteen sidoskulmiin vaikuttaa sekä sitovien että vapaiden elektroniparien aiheuttamat repulsiovoimat. Repulsiovoimat ovat suurimmillaan kahden vapaan elektroniparin välillä. VSEPR-teorian mukaan vapaat elektroniparit siis tarvitsevat enemmän tilaa ympärillään kuin sitovat elektroniparit, mikä johtaa siihen, että yhdisteessä sidoskulmat ovat pienempiä kuin ne olisivat ilman vapaita elektronipareja. Esimerkiksi VSEPR-teorian mukaan muodoltaan tetraedrisen vesimolekyylin sidoskulma ilman vapaita elektronipareja olisi tetraedrikulmaan perustuen ja 109 °, mutta kahden hapen vapaan elektroniparin vuoksi molekyyli on vääntynyt ja sidoskulma on 104,5 °.
Jos vapaa elektronipari vaikuttaa yhdisteen rakenteeseen kutsutaan sitä stereokemiallisesti aktiiviseksi. Eräillä raskaampien alkuaineiden yhdisteillä on vapaita elektronipareja, jotka eivät vaikuta rakenteeseen VSEPR-mallin ennustamilla tavoilla ja näitä kutsutaan stereokemiallisesti inaktiivisiksi vapaiksi elektronipareiksi.
Vapaa elektronipari voi joko vahvistaa tai heikentää molekyylin dipolimomenttia. Ammoniakissa vety on elektropositiivisempi kuin typpi, jolloin typellä on negatiivinen osittaisvaraus ja vedyllä positiivinen. Tästä aiheutuva dipolimomenttivektori on samansuuntainen kuin typen vapaan elektroniparin aiheuttama ja ne vahvistavat toisiaan ja ammoniakin dipolimomentti on 1,47 D. Typpitrifluoridissa typpi on fluoria elektropositiivisempi ja saa positiivisen osittaisvarauksen. Nyt typen ja fluorin välisen sidoksen aiheuttava momenttivektori on vastakkaissuuntainen typen vapaan elektroniparin aiheuttamaan vektoriin nähden ja dipolimomentti on vain 0,24 D.