Operaatio Orchard
Operaatio Orchard oli israelilainen ilmaisku, joka kohdistui Deir ez-Zorin seudulle Syyriassa, ja joka tapahtui juuri puolenyön jälkeen 6. syyskuuta 2007. Valkoisen talon edustajat ja Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu ilmoittivat myöhemmin rakennustyömaan syyksi ydinaselaitoksen. Syyria kiistää tämän tulkinnan. IAEA:n tutkimus raportoi todisteista uraanista ja grafiitista sekä teki johtopäätöksen, että työmaalla oli ominaisuuksia, jotka muistuttivat ydinreaktoria. IAEA ei onnistunut varmistamaan työmaan tarkoitusta koska IAEA:n mukaan Syyria ei avustanut tutkimuksissa. Syyria kieltää nämä väitteet.
Uutisraporttien mukaan isku toteutettiin Israelin ilmavoimien 69. laivueen F-15I, F-16I sekä ELINT-tiedustelukoneilla; kaiken kaikkiaan kahdeksan lentokonetta otti osaa ja ainakin neljä näistä halkaisi Syyrin ilmatilaa. Hävittäjät oli varustettu AGM-65 Maverick -ohjuksilla, 500 paunan pommeilla sekä ulkoisilla polttoainetankeilla. Yksi raportti osoitti, että ryhmä Israelin Shaldag eliitti-erikoisjoukkojen kommandoja oli saapunut päivää aiemmin seudulle, jotta he pystyivät maalaamaan kohteen lasersäteillä, kun taas myöhempi raportti kertoi Sayeret Matkal -erikoisjoukkojen kommandojen osanotosta.
Heinäkuussa 2007 tapahtui räjähdys Aleppossa, Pohjois-Syyriassa, jossa virallinen Sana-uutistoimisto kertoi 15 syyrialaisen sotilashenkilön kuolleen ja 50 haavoittuneen. Uutistoimisto reportoi ainoastaan, että "hyvin räjähdysherkkiä tuotteita" räjähti, kun tuli pääsi irti laitoksessa. 26. syyskuuta Jane's Defence Weekly väitti, että räjähdys tapahtui testattaessa Scud-C -ohjuksia sinappikaasun kanssa. Yhdysvaltalainen senioriviranomainen kertoi ABC uutisille, että alkukesästä 2007 Israel oli löytänyt epäilyjä syyrialaiselta ydinlaitokselta, ja että Mossad sitten "onnistui joko valitsemaan yhden laitoksen työntekijöistä tai asettamaan vakoojan työntekijänä" epäiltyyn Syyrian ydinlaitokseen, jonka oli mahdollista ottaa valokuvia kohteesta maasta."
The Sunday Timesin mukaan israelilaisen Sayeret Matkalin jäsenet pimeästi iskivät epäiltyyn Syyrian ydinlaitokseen ennen ilmaiskua ja toivat ydinmateriaalit takaisin Israeliin.
Anonyymit lähteet reportoivat, että heti, kun materiaali oli testattu ja varmistettu tulleeksi Pohjois-Koreasta, Yhdysvallat antoi Israelille hyväksyntänsä iskuun. Neue Zürcher Zeitung reportoi, että elokuussa 2007 kaksi helikopteria kuljetti 12 israelilaista paikalle tarkoituksenaan ottaa valokuvatodisteita ja maaperänäytteitä.
Yhdysvaltalaiset senioriviranomaiset myöhemmin kielsivät kaiken sekaantumisen tai iskun hyväksymisen, mutta olivat informoituja etukäteen.
Eräs raportti osoitti, että Israeli suunnitteli hyökkäystä alueella niinkin aikaisin kuin 14 heinäkuuta, mutta jotkut USA:n viranomaiset mukaan luettuna Yhdysvaltain ulkoministeri Condoleezza Rice
suosivat julkista Syyrian tuomitsemista, siten viivästyttäen sotilaallista iskua – Israel kun pelkäsi, että informaatio vuotaisi lehdistölle ennen iskua.
The Sunday Times myös reportoi, että tehtävä oli Israelin puolustusministeri Ehud Barakin "henkilökohtaisesti johtama"
The Washington Postin mukaan nimeämätön USA-expertti Lähi-idässä, joka oli haastatellut Israelin osanottajia iskussa sanoi, että kolme päivää ennen hyökkäystä materiaaleja kuljettanut laiva Pohjois-Koreasta oli rantautunut Syyrian Tartukseen. Iskun jälkeen Pohjois-Korea tuomitsi sen julkisesti. Israelilainen on-line data-analyytikko, Ronen Solomon, löysi internet-jäljen 1,700 -tonnin rahtialuksesta, jonka nimi oli Al Hamed, ja joka väitetysti oli saapunut Tartuksen satamaan syyskuun kolmas päivä.
25.4.2008 alus oli Komorien lipun alla.
Useat sanomalehdet reportoivat, että iranilainen kenraali Ali Reza Asgari, joka katosi helmikuussa mahdollisena loikkauksena länteen, toimitti läntisille tiedustelupalveluille informaatiota paikasta, jonne Israelin koneet iskivät.
Yön aikana israelilainen kuljetushelikopteri meni Syyrin ilmatilan sisään ja pudotti ryhmän Shaldag-yksikön kommandoja alueelle. F-15I "Ra'am" ja F-16 Fighting Falcon -koneet, jotka oli aseistettu vahvoilla laser-ohjatuilla pommeilla, lähtivät tukikohdastaan Israelista ja saivat seuraa ELINT-koneista. Israelin kommandot maalasivat laitokseen maalitaululaserit, jotka opastivat pudotetut pommit kohteeseen. Laitos oli täydellisesti tuhottu.
"Aviation Week and Space Technologyn" mukaan yhdysvaltalaiset teollisuus- ja sotilaslähteet spekuloivat, että israelilaiset olivat saattaneet käyttää samanlaista teknologiaa kuin Yhdysvaltojen Suter tietokoneohjelma saadakseen koneensa Syyrian ilmatilaan ilman havaintoa. Tämä mahdollistaisi tutkasäteilyjen syöttämisen väärille kohteilla ja jopa vihollisen sensoreiden suoran manipuloinnin. Syyrialla on reportoitu olevan uusi venäläinen Pantsir-S1E - järjestelmä. Järjestelmä ei kuitenkaan ollut toiminnassa tuohon aikaan. Syyrian ilmapuolustus, joka oli operatiivinen tuohon aikaan, epäiltiin olevan Tor-M1 ja päivittämättömiä Isajev S-125 ilmatorjuntaohjuksia. Kotimatkallaan Israelin ilmavoimat lensi Turkin ylitse ja poisti koneistaan polttoainetankit Hataynin sekä Gaziantepin maakuntien yläpuolella.
"Aviation Week and Space Technology" myöhemmin reportoi, että Israelin ilmavoimat itse asiassa otti yhteen syyrialaisen tutka-aseman kanssa Tall al-Abuadissa, molemmat tavanomaisilla täsmäpommeilla, elektronisella hyökkäyksellä sekä raaálla voimahäirinnällä. He lisäsivät, että ennen iskua USA antoi Israelille tietoa Syyrian ilmapuolustuksesta. Toukokuussa 2008 IEEE Spectrum -julkaisu osoitti eurooppalaisten lähteiden väittävän, että Syyrian ilmapuolustusverkko oli deaktivoitu salaisella sisäänrakennetulla tappokytkimellä, jonka aktivoivat israelilaiset.
CNN reportoi ensin, että "Hizbollah militanteille tarkoitettu" ilmaisku "jätti ison kuopan erämaahan". Viikkoa myöhemmin "The Washington Post" raportoi, että USA:n ja Israelin tiedustelupalvelut olivat keränneet tietoa ydinlaitoksesta, jota rakennettiin Syyriassa Pohjois-Korean tuella, ja että tämä kohde oli "epätavallisia aseita valmistamaan kykenevä laitos". "The Sunday Timesin" mukaan oli väitteitä pohjoiskorealaisen ydinmateriaalin piiloista. Syyrian varapresidentti Faruq Al Shara ilmoitti 30 syyskuuta, että Israelin kohde oli ollut Arid vyöhykkeen ja kuivan maan arabialainen tutkimuskeskus, mutta keskus itse välittömästi kielsi tämän.
Seuraavana päivänä Syyrian presidentti Bašar al-Assad kuvaili pommituskohdetta "epätäydellisenä ja tyhjänä sotilaskompleksina, joka oli yhä työn alla". Hän ei toimittanut mitään lisätietoja rakennelman luonteesta tai sen tarkoituksesta. 14. lokakuuta "The New York Times" otsikoi USA:n ja Israelin sotilastiedustelulähteiden sanovan, että kohde oli ollut pohjoiskorealaisten teknikoiden rakentama valmisteilla oleva ydinreaktori ja että lukuisat teknikot olivat kuolleet iskussa.
Joulukuun 2. päivä "The Sunday Times" siteerasi Uzi Eveniä, Tel Avivin yliopiston professoria ja Dimonan tutkimuslaitoksen perustajaa. Tämä sanoi uskovansa, että Syyrian rakennustyömaa oli rakennettu plutoniumin prosessointiin ja ydinpommin kokoomiseen käyttäen ase-asteista plutoniumia, joka tuli alun perin Pohjois-Koreasta. Hän sanoi myös, että Syyrian nopea rakennustyömaakohteen hautaaminen tuhansien tonnien maaperällä, oli reaktio säteilyn pelon johdosta.
Maaliskuun 19. päivä, Hans Rühle, Saksan puolustusministeriön entinen suunnitteluosaston johtaja kirjoitti sveitsiläisessä Neue Zürcher Zeitung-sanomalehdessä, että Iran oli rahoittanut Syyrian ydinreaktoria. Rühle ei nimennyt lähdettään. Hän kirjoitti, että USA:n tiedustelu oli havainnut pohjoiskorealaisen laivan tuovan rakennustarvikkeita Syyriaan vuodesta 2002 lähtien ja että rakennelma oli huomattu vuonna 2003 yhdysvaltalaisilla satelliiteilla, jotka eivät havainneet mitään epätavallista enimmäkseen siksi, koska syyrialaiset olivat kieltäneet radiot ja puhelimet työmaalla ja että kommunikointi hoidettiin ainoastaan lähettien avulla. Hän sanoi, että "analyysi oli ratkaiseva, että se oli Pohjoi-korea - tyyppinen reaktori, kaasugraphiittimalli" ja että "Israeli arvioi Iranin maksaneen Pohjois-Korealle 1-2 Miljardia dollaria projektista". Hän kirjoitti myös, että juuri ennen Israelin operaatiota pohjoiskorealainen alus ydinpolttoainesauvoineen oli pysäytetty reitillään Syyriaan.
CNN antoi ensimmäisen virallisen reportin aiheesta. Israel ei aloitteellisesti kommentoinut tapahtumaa, vaikkakin Israelin pääministeri Ehud Olmert sanoi, että "turvallisuuspalvelu ja Israelin puolustusvoimat osoittivat epätavallista rohkeutta.
"Me emme luonnollisesti aina voi näyttää julkisesti kaikkia korttejamme". Israelilaisia sanomalehtiä oli kielletty reportoimasta omatoimisesti ilmaiskusta. Syyskuun 16. päivä Israelin tiedustelupalvelun johtaja Amos Yadlin kertoi parlamentiaariselle komitealle, että Israel saavutti uudelleen "pelotekapasiteettinsa".
Ensimmäinen julkinen tiedonanto Israelin viranomaisilta tuli 19. syyskuuta, kun oppositiojohtaja Benjamin Netanyahu sanoi, että hän oli tukenut operaatiota ja onnitteli pääministeri Olmertia.
Netanyahun neuvonantaja Uzi Arad myöhemmin kertoi "Newsweek:lle" "Minä tiedän mitä tapahtui ja kun tämä paljastuu, se tulee hämmästyttämään kaikkia." 17. syyskuuta pääministeri Olmert ilmoitti, että hän oli valmis tekemään rauhan Syyrian kanssa "ilman esiasetusta ja ilman uhkavaatimuksia". Dahaf-tutkimusinstituutin mielipidetutkimuksen mukaan Olmertin hyväksyminen nousi 25%:sta 35%:n ilmaiskun jälkeen.
Lokakuun 2. päivä 2007 IDF vahvisti, että isku tehtiin, sen jälkeen kun "Haaretz" pyysi sensuroinnin lopettamista; kuitenkin, IDF jatkoi iskuvoiman ja kohteen yksityiskohtien sensurointia.
Amir Oren, israelilaisen "Haaretzin" journalisti arveli, että "me voimme turvallisesti sanoa, että onnistuneen muistikatkoskampanjan takana on huikea virhe", nimittäin virhe, joka provosoi Assadia sotilaallisen vastaukseen: "kuka tahansa odotti hänen vastaavan operaatioon sotilasoperaatioon, oli väärässä".
Lokakuun 28. Israelin pääministeri Ehud Olmert kertoi Israelin hallitukselle, että hän oli pyytänyt anteeksi Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğanilta, jos Israel oli loukannyt Turkin ilmatilaa. Lausunnossa, jonka hän antoi lehdistölle tapaamisen jälkeen hän sanoi: ”Keskustelussani Turkin pääministerin kanssa kerroin hänelle, että jos Israelin koneet todellakin halkaisivat Turkin ilmatilaa, silloin ei ollut tarkoitus vahingoittaa Turkin suvereeniteettia, jota kunnioitamme.”
Syyria väitti ensin, että sen ilmatorjunta-aseet olivat ampuneet Israelin koneita, jotka olivat pommittaneet tyhjiä alueita aavikolla tai myöhemmin, sotilasrakennuspaikkaa.
Kahden hyökkäystä seuranneen päivän aikana Turkin media reportoi, että israelilaiset polttoainetankit olivat löytyneet Hatayn ja Gaziantepin maakunnista ja että Turkin ulkoministeri laotti muodollisen protestin Israelin lähettilään kanssa.
Kirjeessään Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, Ban Ki-moonille Syyria kutsui maahantunkeutumista "Syyrian arabialaisen tasavallan ilmatilan rikkomukseksi" ja sanoi, että "ei ole ensimmäinen kerta kun Israel loukkaa" Syyrian ilmatilaa. Syyria myös syytti kansainvälistä yhteisöä Israelin toimintojen huomiotta jättämisestä. YK:n tiedottaja sanoi, että Syyria ei ollut pyytänyt YK:n turvallisuusneuvoston koollekutsumista ja Ranska, tuohon aikaan turvallisuusneuvoston johtaja, sanoi ettei se vastaanottanut kirjettä Syyriasta.
27. huhtikuuta 2008 Syyrian presidentti Bashar al-Assad teki ensimmäiset julkiset kommentointinsa liittyen iskuun, hyläten syytteet, joiden mukaan se oli ydinaseitten valmistamiseen suunniteltu laitos: "Onko se loogista? Ydinlaitoksella ei ollut ilmapuolustusta. Ydinlaitos satelliittien havaittavissa, keskellä Syyriaa avoimella alueella aavikolla?" Itsenäiset asiantuntijat kuitenkin olivat sitä mieltä, että Syyria ei ollut vahvistanut epäiltyä reaktoria välttääkseen huomiota ja koska rakennus ei ollut vielä operatiivinen. 
Ydinohjelman lisäksi Syyrialla uskotaan olevan laajamittaiset arsenaalit biologisia ja kemiallisia taistelukärkiä pitkän kantaman ohjuksiinsa.
25. helmikuuta 2009 IAEN:n viranomaiset reportoivat, että Ibrahim Othman, Syyrian ydinjohtaja, kertoi suljetussa IAEN:n teknisessä tapaamisessa, että Syyria rakensi ohjusfasiliteetteja alueella.
Mikään arabihallitus Syyriaa lukuun ottamatta ei ole virallisesti kommentoinut syyskuun 6. päivän tapahtumaa.
Egyptiläinen viikkojulkaisu "Al-Ahram" kommentoi "arabimaailman synkronisoidusta hiljaisuudesta." Ei Israelin eikä Syyrian hallitus ole tarjonnut yksityiskohtaista kuvailua siitä mitä tapahtui. Ulkopuoliset asiantuntijat ja mediakommentaattorit ovat täyttäneet datatyhjiön tarjoamalla heidän monipuolisen tulkinnan siitä, mitä tarkalleen tapahtui tuona yönä.
Jopa iranilaiset viranomaiset ovat olleet kommentoimasta Israelin iskua tai Syyrian reaktiota.
Yhdysvaltojen puolustusministeri Robert Gatesiltä kysyttiin oliko Pohjois-Korea auttamassa Syyriaa ydinalueella, mutta hän 
vastasi vain, että "me olemme tarkkailemassa pohjoiskorealaisia hyvin varovaisesti. Me katselemma syyrialaisia hyvin varovasti".
DPRK hallitus tuomitsi vahvasti Israelin toimet: "Tämä on hyvin vaarallinen provokaatio, joka mielivaltaisesti vahingoittaa Syyrian suvereeniteettia ja vakavasti häiritsee seudun rauhaa ja turvallisuutta."
24.12.2010 Wikileaks: Israel tuhosi vuonna 2007 ydinreaktorin Syyriassa.