hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Zupaysaurus
Zupaysaurus (nimen merkitys: ”paholaislisko”) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli noin 221–205 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella. "Zupaysauruksen" fossiileja ollaan löydetty La Riojan maakunnasta Argentiinasta.
"Zupaysauruksen" pituus oli noin neljä metriä ja kallon pituus 45 senttimetriä. Dinosauruksen nimi ”paholaislisko” tulee ketšuan kielen sanasta "zupay", mikä tarkoittaa paholaista. "Zupaysauruksesta" tehtyihin fossiililöytöihin lukeutuu lähes täydellinen kallo, oikea takajalka ja nilkka, hartiavyön oikeanpuoleinen osa sekä 12 selkänikamaa.
Den of Thieves
Den of Thieves on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Christian Gudegast. Joissain maissa elokuva julkaistiin nimellä Criminal Squad. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. tammikuuta 2018.
Helmikuussa 2018 vahvistettiin tieto tulevasta jatko-osasta.
Los Angelesin seriffin erikoisyksikkö yrittävät pysäyttää menestynyttä ryöstäjäjoukkoa joiden uusin idea on päästä käsiksi mahdottomana ryöstettävänä pidetyn Yhdysvaltain keskuspankin Los Angelesin rahavarastoihin.
"Den of Thieves" on ohjaaja Christian Gudegastin esikoisohjaus. Sen kuvaukset tapahtuivat suurimmaksi osaksi Yhdysvalloissa Atlantan kaupungissa.
30 miljoonaa dollaria vaatinut elokuva on menestynyt hyvin keräämällä 80 miljoonaa lipputuloina. Rotten Tomatoes sivuston arvostelijat antoivat sille arvosanaksi 41%, ja sivuston käyttäjät arvosanan 63%. Metacritic sivuston 24 kriitikkoa antoi sille 49/100 pistettä ja käyttäjät 6,5/10. CinemaScopen (asteikolla A+ – D-) elokuvan arvosana on B+. Suomalaisen Episodi.fi-sivuston arvostelija Matti Komulainen antoi elokuvalle 3/5 tähteä kehumalla toimintakohtauksia ja aidolta vaikuttavia autostuntteja.
Helmikuussa 2018 vahvistettiin Gudegastin palaavan käsikirjoittajaksi tulevaan jatko-osaan. Samalla vahvistettiin päänäyttelijöiden jatkavan rooleissaain.
Göremen kansallispuisto
Göremen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Nevşehirin maakunnassa Turkin keskiosassa. Yhdessä Kappadokian kallioiden kanssa se muodostaa Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 1985.
Kansallispuisto sijaitsee vulkaanisesti aktiivisella alueella Hasan- ja Erciyes-vuorten ympäristössä. Göremen laakso on eroosion muovaama. Puiston halkaisija on noin 40 km. Alueella on monia luolia, joissa on asunut ihmisiä 300-luvulta alkaen.
Hitto Heezy!
Hitto Heezy! on rap-artisti Hannes H.:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2018.
Bob Love
Robert Earl ”Bob” Love (s. 8. joulukuuta 1942 Bastrop, Louisiana) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Love edusti urallaan viittä NBA-seuraa, pisimpään Chicago Bullsia, joka on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa.
Love pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1961–1965 Southern Universityn joukkueessa. Cincinnati Royals varasi hänet NBA:han 33. vuorolla . Love pelasi kauden 1965-1966 piensarjassa ja seuraavilla kahdella kaudella Royalsissa ja Milwaukee Bucksissa. Vuodet 1968–1976 Love pelasi Chicago Bullsissa, jossa hän nousi joukkueen kaikkien aikojen pelaajien joukkoon: hänet valittiin kolmesti peräkkäin vuosina 1971–1973, vuosina 1971 ja 1972 sekä n kakkosjoukkueeseen kolmesti peräkkäin vuosina 1972–1974. Bullsin jälkeen Love edusti vielä New York Netsiä ja Seattle SuperSonicsia.
Bulls on jäädyttänyt Loven pelinumeron 10. Love kärsi vaikeasta änkytyksestä aina 1990-luvulle saakka.
Sebük Tegin
Sebük Tegin eli Sabuktagin (s. 940-luku – k. 997) oli turkkilaistaustainen alun perin samanidien alaisuudessa palvellut sotilasorja, josta tuli itsenäisen ghaznavidien hallitsijasuvun perustaja.
Sebük Tegin syntyi todennäköisesti 940-luvulla ja hänen elämänsä varhaisista vaiheista tiedetään vain vähän. Sebük Tegin oli turkkilaistaustainen ja kuului mahdollisesti karlukien heimoon. Hänen kotiseutunsa olivat nykyisessä Kirgisiassa sijaitsevan Issyk Kul -järven rannikkoalueet. Myöhemmin hän toimi Alp Tegin -nimisen samanidien alaisuudessa toimineen turkkilaistaustaisen sotilasorjan sotilaspäällikkönä. Alp Tegin oli samanidien kruununperimyyteen liittyneiden kiistojen jälkeen paennut Ghazniin, jossa hän syrjäytti paikallisen hallitsijasuvun. Alp Tegin ja hänen välittömät seuraajansa tunnustivat kuitenkin samanidien yliherruuden. Sebük Tegin nousi hallitsijaksi vuonna 977 ja häntä pidetään ghaznavidien hallitsijasuvun perustajana. Alkuvuosinaan hän oli kuitenkin muodollisesti edelleen samanidien kuvernööri.
Hieman valtaantulonsa jälkeen uutta hallitsijaa uhkasi Džajapala niminen hindušah. Alivoimaisen Sebük Teginin onnistui kuitenkin torjua tämän hyökkäys Ghaznia vastaan, jonka jälkeen hän alkoi vallata alueita hindušaheilta edeten kohti Panžabia. Sebük Teginin kasvattaessa valtakuntaansa samanideille ilmestyi uusi uhka pohjoisesta. Karakhanidit olivat alkaneet levittäytyä Keski-Aasiata Syrdarjan eteläpuolelle. Samanidien armeijaa hallitsivat turkkilaistaustaiset komentajat, jotka olivat keskittyneet kiistelemään keskenään. Heikentyneet samanidiemiirit kutsuivat apuunsa Sebük Tegin, joka päätyi kuitenkin hylkäämään entiset ylempänsä. Karakhanidien hyökätessä vuonna 996 hän vaihtoi puolia ja samanidien entiset alueet jaettiin karakhanidien ja Sebük Teginin kesken. Amudarjasta tuli kahden valtakunnan raja.
Sebük Tegin kuoli vuonna 997. Kuolemaa seurasi lyhyt veljessota hänen poikiensa välillä, jonka voittajaksi osoittautui ghaznavidien sittemmin kuuluisimmaksi hallitsijaksi osoittautunut Mahmud Ghaznilainen, joka levitti edelleen valtakunnan rajoja Iraniin ja Intiaan.
Zuolong
Zuolong (nimen merkitys: ”Zuon lohikäärme”) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli noin 161–155 miljoonaa vuotta sitten myöhäisjurakaudella. "Zuolongin" fossiileja, kallo ja osittainen luuranko, ollaan löydetty Sinkiangista, Kiinasta.
"Zuolong" oli noin kolme metriä pitkä lihansyöjä. Se oli suhteellisen pienikokoinen jurakautinen teropodi. Pienestä koostaan johtuen se saalisti todennäköisesti pieniä selkärankaisia, kuten liskoja, alkeellisia nisäkkäitä ja jopa pienempiä dinosauruksia. "Zuolongia" itseään saalistivat mahdollisesti suuremmat teropodit, kuten "Monolophosaurus" ja "Sinraptor".
"Zuolong" on saanut nimensä kiinalaisen sotapäällikkö Zuo Zongtangin mukaan, joka hankki Sinkiangin alueen Kiinalle 1800-luvulla. Lajinimi "salleei" ollaan annettu Hilmar Salleen mukaan, joka testamenttasi omasta tahdostaan rahaa tutkimusretkeen.
Claude Corbeil
Paul Claude Corbeil (s. 17. huhtikuuta 1940 Rimouski) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan lyyrinen basso. Hän opiskeli Québecin musiikkikonservatoriossa Dina Maria Naricin ja Ruzena Herlingerin johdolla vuosina 1955–1958 ja voitti oppilaitoksessa ensipalkinnon vuonna 1958. Hän teki debyyttinsä 18-vuotiaana Schaunardin roolissa Giacomo Puccinin "La bohèmessa" Wilfrid Pelletierin johtaman Québecin sinfoniaorkesterin kanssa. Covent Garden -debyyttinsä hän teki Silviona "Pajatsossa" vuonna 1965. Kotimaassaan hän esiintyi muiden muassa Montrealin oopperassa, Québecin oopperassa, Manitoban oopperassa ja Vancouverin oopperassa.
Vuonna 1982 Corbeil teki kaksiviikkoisen Kiinan-kiertueen, josta myös tehtiin dokumentti "Singing: A Joy in Any Language" (1983). Hänen isänsä oli Paul-Émile Corbeil.
Paul-Émile Corbeil
Paul-Émile Corbeil (5. lokakuuta 1908 Montreal – 10. tammikuuta 1965 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja (basso), radiotuottaja ja näyttelijä. Hän opiskeli Salvator Issaurelin johdolla ja teki oopperadebyyttinsä vuonna 1929 Jules Massenet'n "Hérodiaden" esityksessä. Vuosina 1932–1934 hän esiintyi Kanadassa ja Yhdysvalloissa laulukvartetti Imperial Grenadiersin kanssa, jonka hän perusti tenorien François Brunetin ja Gaston Nolinin sekä baritoni Albert Viaun kanssa.
Corbeil teki yhteistyötä runoilija Jean Narrachen kanssa ja muun muassa äänitti tämän runoutta vuonna 1962 kolmella LP:llä. Corbeilin johdolla opiskelivat hänen poikansa Claude Corbeilin ohella muiden muassa Jean-Pierre Comeau, Dolorès Drolet, Guylaine Guy ja Lise Roy.
Henri Miro
Henri (s. "Enrique") Miro (13. marraskuuta 1879 Tarrega, Espanja – 19. heinäkuuta 1950 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja, pianisti ja kriitikko. Hän opiskeli musiikkia katalonialaisessa luostarissa ja Bienvenido Sociasin johdolla Barcelonan konservatoriossa. Hän lähti synnyinmaastaan Ranskaan vuonna 1898 ja asettui Kanadan Montrealiin vuonna 1902. Hänen omien oppilaidensa joukossa olivat Lucio Agostini, Fleurette Beauchamp ja Rafael Masella.
Miron sävellysten joukossa ovat "Messe solennelle" (kantaesitetty 1904), kantaatti "Vox populi" (kantaesitetty 1928) ja "Symphonie canadienne" (kantaesitetty 1931). Hän oli operetti- ja konserttikapellimestari, mutta myös edelläkävijä radiokapellimestarina.
BMW X2
BMW X2 (F39) on BMW:n vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka sijoittuu mallistossa pienemmän X1:n ja suuremman X3:n väliin.
X2 esiteltiin konseptina Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2016. Tuotantomallin ensiesittely oli Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2018. X2 perustuu samalle UKL-pohjalevylle kuin esimerkiksi BMW X1 ja Mini Countryman.
Sylvia Saurette
Sylvia Saurette (avioliiton jälkeen "Hubert"; 27. syyskuuta 1935 Letellier – 14. heinäkuuta 2005 Laval) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Winnipegissä Cora Doig James ja Doris Mills Lewisin johdolla, sitten Montrealissa Pierrette Alarien, Louise Andrén, Bernard Diamantin ja Roy Royalin johdolla. Hän voitti useita palkintoja, joihin kuului Prix Archaumbault (1960). Hän kantaesitti vuonna 1962 Montrealin vaskikvintetin kanssa Alexander Brottin teoksen "World Sophisticate".
Sauretten rooleihin lukeutui Donna Anna, minkä lisäksi hän esiintyi muun muassa "Triptyykin", "Parsifalin" ja "Taikahuilun" tulkinnoissa. Vuodesta 1983 hän opetti Lavalin yliopistossa.
Alp Tegin
Alp Tegin eli Alp Tekin oli samanidien alaisuudessa toiminut turkkilaistaustainen sotilasorja. Vallanperimyskiistan jälkeen hän joutui pakenemaan kohti Kabulin laaksoa ja lopulta hän valtasi itselleen valtakunnan Ghaznita paikallisilta hallitsijasuvuilta. Myöhemmin hänestä tuli jälleen smaanidien alainen Ghaznin kuvernööri. Alp Tegin oli Itä-Afganistanin ensimmäinen turkkilainen hallitsija ja jonkin aikaa hänen jälkeensä alueella nousivat valtaan Alp Teginin sotilaspäällikkö Sebük Teginin ghaznavidit.
Alp Tegin oli ilmeisesti Keski-Aasiata peräisin ollut orja. Taustaltaan hän oli turkkilainen. Sotilasorjien käyttö oli yleistynyt islamilaisten hallitsijoiden parissa 800-luvulta lähtien ja Transoksaniaa hallinneiden samanidien sotilasluokka turkkilaistui nopeasti, kun sotilasorjia otettiin sotaisina pidettyjen pakanataustaisten turkkilaisten kansojen parista. Alp Tegin nousi samanidien armeijan arvoasteikossa, kunnes hänestä oli lopulta tullut samanidiemiiri Nuh ibn Nasrin kaudella henkivartiokaartin päällikkö.
Nuh ibn Nasr seuraajan 'Abd al-Malikin kaudella (954–961) Alp Tegin käytti todellista valtaa heikon emiirin sijaan. Hänestä oli tullut Balkhin kuvernööri ja Khorasanin sotilaskomentaja. Emiirin kuollessa samanidien eri turkkilaisryhmittymät yrittivät nostaa valtaistuimelle omia suosikkejaan. Alp Teginin ehdokas valtaistuimelle oli edellisen emiirin poika Nasr, mutta muiden armeijan vaikuttajien onnistui nostaa valtaistuimelle heidän suosikkinsa ja entisen emiirin veljen Masur ibn Nuhin. Valtataistelussa tappiolle jäänyt Alp Teginiä uhkasi nyt kuolema kilpailijoidensa käsissä. Vuonna 962 hän johtikin itselleen uskolliset joukot kohti samanidien valtakunnan syrjäseutuihin kuulunutta Kabulin laaksoa. Alueella vaikuttivat edelleen pakanalliset niin sanotut hindušahit, eli hindukuninkaat. Alp Tegin kukisti Babejanin ja Kabulin hallitsijat, serkä lopulta Abu ʿAli, Abu Bakr Lavik tai Anuk nimisen hallitsijan Ghaznissa. Hieman myöhemmin hän sai tunnustuksen valloituksilleen myös samanideilta, jolloin hänestä tuli samanidien alainen Ghaznin kuvernööri.
Alp Tegin kuoli vain hieman valloitustensa jälkeen syyskuussa 963. Häntä seurasi hänen poikansa Abu Ešaq Ebrahim. Alp Teginin seuraajat jatkoivat Ghaznin valtiaina samanidien alaisuudessa aina vuoteen 977 saakka, jolloin valtaan nousi sittemmin ghaznavidien perustajana pidetty Sebük Tegin, joka oli aikanaan toiminut Alp Teginin sotilaspäällikkönä.
Jean Bonhomme
Jean Robert Gérard Joseph Bonhomme (14. helmikuuta 1937 Ottawa – 19. kesäkuuta 1986 Ottawa) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän opiskeli vuosina 1961–1964 yksityisesti Raoul Jobinin johdolla ja vuosina 1962–1964 The Royal Conservatory of Musicissa (Toronto) George Lambertin johdolla. Hän debytoi Stratfordin festivaalilla vuonna 1964 ja teki Canadian Opera Company -debyyttinsä vuonna 1965. Hän oli tenorina Covent Gardenissa, kunnes palasi Kanadaan vuonna 1969.
Oopperauransa ohella Bonhomme esiintyi resitalistina ja sellaisten teosten kuin "Johannes-passion" ja Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian tulkinnoissa. Hän vetäytyi laulu-uraltaan vuonna 1976.
Colette Boky
Colette Marie-Rose Élisabeth Boky (o.s. "Giroux"; s. 4. kesäkuuta 1935 Montreal) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Vuonna 1953 Jean Deslauriers kuuli hänen esiintymisensä amatöörikilpailussa ja neuvoi häntä opiskelemaan laulua, kuten hän sitten tekikin École Vincent-d'Indyssä vuosina 1953–1955. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan yksityisesti Laurette Baillyn johdolla. Vuosina 1959–1962 häntä opettivat Raoul Jobin, Roy Royal, Otto-Werner Mueller, Dick Marzollo ja Rémus Tzincoca.
Lavadebyyttinsä Boky teki Chicoutimissa toukokuussa 1961. Vuonna 1962 hän voitti Prix d'Europen ja pääsi opiskelemaan Pariisiin. Euroopan-debyyttinsä hän teki vuonna 1964. Vuoden 1967 Metropolitan-debyytti teki hänestä kansainvälisen tähden. Hänen suosikkiroolinsa oli nimirooli Jules Massenet'n oopperassa "Manon". Laulu-uransa jälkeen hän on toiminut opetustehtävissä.
Renée Maheux
Renée Maheu(x) (o.s. "Anctil"; 14. helmikuuta 1929 Québec City – 19. maaliskuuta 2007 Cowansville, Québec City) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän toimi myös toimittajana ja elämäkertakirjailijana. Hän opiskeli pianonsoittoa ja laulamista Montrealissa Raoul Jobinin ja Louise Andrén johdolla (1957–1960), sitten Bernard Diamantin johdolla (1960–1965). Roomassa häntä opettivat Maestra Fambri ja Giorgio Favaretto (1968–1970) sekä Pariisissa Pierre Bernac (1967–1968) ja Ré Koster (1971–1974). Musiikkitieteen kursseja hän sai Norbert Dufourcqilta Pariisissa.
Debyyttinsä solistina Maheux teki vuonna 1959 Joseph Haydnin "Luominen"-oratorion esityksessä, jonka piti Françoys Bernierin johtama Québecin sinfoniaorkesteri. 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa hän esiintyi Kanadassa, Pariisissa, Lontoossa ja Roomassa. Hän oli ensimmäisiä Kanadassa ranskalaisia 1700-luvun kantaatteja esiin tuoneita taiteilijoita. Loukkaannuttuaan onnettomuudessa Jugoslaviassa Maheux keskittyi kirjoittamiseen ja journalismiin. Hän kirjoitti elämäkertateokset Raoul Jobinista sekä Pierrette Alariesta ja Léopold Simoneausta. Hän osallistui myös dokumenttielokuvien tekemiseen. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1990.
Rémus Tzincoca
Rémus Pétru Tzincoca (15. syyskuuta 1915 Iași – joulukuu 2012) oli romanialaissyntyinen, Kanadan kansalaisuuden vuonna 1965 saanut säveltäjä, kapellimestari ja pedagogi. Hän opiskeli ensin kotimaassaan ja sitten Pariisin konservatoriossa. Hän teki muun muassa yhteistyötä Georges Enescun kanssa. Vuosina 1959–1977 hän opetti Québecin musiikkikonservatoriossa.
Tzincocan sävellyksiin kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa ja kaksikymmentä yksinlaulua ihmisäänelle ja pianolle.
Tsushima
Tsushima () on kahdesta pääsaaresta ja yli sadasta pienemmästä saaresta koostuva Japaniin kuuluva saaristo maan lounaisrannikolla Koreansalmessa.
Tsushiman saari sijaitsee Japanin lounaisrannikolla. Hallinnollisesti se on osa Nagasakin prefektuuria. Saaristo koostuu kahdesta pääsaaresta Kami (255 km²) ja Shimo (450 km²). Kahta saarta erottaa toisistaan vain kapea kanava. Pääsaarien lisäksi saaristoon kuuluu yli 100 pienempää saarta. Korean ja Japanin pääsaarten välinen etäisyys on noin 180 kilometriä ja Tsushima sijaitsee suurin piirtein tämän matkan puolivälissä. Joskus sanotaankin, että hyvän sään vallitessa Tsushimalta on näköyhteys kumpaankin maahan. Maiden välinen merialue Tsushiman kohdalla tunnetaan nimellä Koreansalmi. Japanissa salmesta käytetään yleisemmin nimeä Tsushiman salmi, jolla voidaan viitata myös tarkemmin erityisesti Tsushiman ja Japanin väliin jäävään salmeen.
Metsät peittävät suurta osaa Tsushimasta. Joidenkin arvioiden mukaan metsät kattavat 89 % saarten pinta-alasta. Tatera-, Izuhara- ja Shiratakevuorten vanhat metsät on suojeltu. Saarten keskiosassa sijaitseva Asonlahti on osa Iki Tsushiman kansallispuistoa. Saaret ovat tärkeä muuttolintujen pysähdyspaikka ja ne ovat suosittuja lintuharrastajien keskuudessa. Saarilla tavataan myös leopardikissan paikallista harvinaista alalajia "Prionailurus bengalensis euptilurus".
Japanin ja Korean niemimaan välissä sijaitseva Tsushima lienee ollut koko historiansa ajan etnisesti lähinnä japanilainen. Saaristo on ollut kuitenkin eri vaikutteiden saapumisreitti alueiden välillä. Tsushiman kautta Japaniin saapuivat esimerkiksi pronssiesineet, riisinviljely, buddhalaisuus ja kiinalaiset kirjaimet. Paikallisia asukkaita häiritsivät saarten historian aikana usein japanilaiset ja korealaiset merirosvot. 1100-luvulta vuoteen 1862 Tsushima kuului Sō-suvun daimoiden läänityksiin. Mongolien Japaniin suuntautuneiden sotaretkien aikana vuosina 1274 ja 1281 monet paikalliset surmattiin. Sodat leimasivat myös vuosia 1592–1597, jolloin japanilaiset tekivät sotaretkiä Korean niemimaalle. Edo-kaudella Tsushima oli vain ajoittain Edoon matkanneiden lähetystöjen ja Busanin ohella ainut japanilaisiin nyt varautuneemmin suhtautuneiden korealaisten ja japanilaisten kohtauspaikka. Vuonna 1905 saarten pohjoispuolella käytiin Tsushiman meritaistelu Japanin ja Venäjän keisarikunnan laivastojen välillä. Venäläiset kärsivät taistelussa merkittävän tappion. Vuonna 2004 perustettiin koko Tsushiman käsittävä Tsushiman kaupunki.
Tsushiman asukasluku oli vuonna 2000 yhteensä 41 230. Asukkaiden määrä on laskenut 1960-luvulta lähtien.
René Boutet
René Boutet (s. 16. lokakuuta 1963 Québec City) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän opiskeli vuosina 1983–1984 Québecin musiikkikonservatoriossa ja sitten vuoteen 1990 saakka Louise Andrén johdolla Lavalin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1986 Canadian Music Competitions -finaalin. Hän aloitti säännöllisen esiintymisen vuonna 1985. Hän on Pierre Boutet'n poika ja Benoît Boutet'n veli.
Enrico Mosconi
Enrico Mosconi () oli italialainen insinööri, joka muutti Argentiinaan rakentamaan rautateitä. Rautateiden rakentamisen ohella hän mm. perusti Villa Gobernador Gálvezin ja Rosariossa italiankielisen sanomalehden "L’Italia", jota hän myös toimitti usean vuoden aikana.
Maahanmuuton jälkeen hän asettui Buenos Airesiin, jossa hän tapasi melko pian maahanmuuton jälkeen 16-vuotiaan buenosairelaisen Juana María Canaveryn. He menivät sittemmin naimisiin ja heille syntyi viisi lasta: María, Ernestina, Enrique, Esther ja Ricardo.
Vuonna 1879 hän muutti perheensä kanssa Italiaan. Myöhemmin he lähtivät Ranskaan, jossa 14. syyskuuta 1881 hänen vaimonsa kuoli heidän viidennen lapsen synnytykseen. Vaimonsa kuoleman jälkeen Enrico palasi Buenos Airesiin kahden nuoremman lapsen kanssa ja jätti kolme vanhemmat lapset opiskelemaan Nizzassa sijaitsevaan kouluun. Vuonna 1886 Enrico meni uudelleen naimisiin, tällä kertaa Maria Luisa Nattin kanssa. Heille syntyi neljä lasta: Mario, Raúl, Enriqueta ja María Luisa.
Paluumuuton jälkeen Mosconi teki monta isoja urakoita. Hän mm. tutkii Buenos Airesin satamaa, veti lennätinlinjoja ja rakensi linnoituksia Argentiinan erämaan valloitusta varten, suunnitteli Santa Fen maakunnan rautateitä ja joitakin kyliä, perusti samassa maakunnassa Villa Gobernador Gálvezin nimisen kylän, perusti Rosariossa italiankielisen sanomalehden "L’Italia" ja myös toimitti sitä usean vuoden aikana. Sen lisäksi hän hoiti useita julkishallinnollisia tehtäviä. Esimerkiksi hän arvioi Argentiinan "Banco Nacional"in realisointiarvoa ja vuotta myöhemmin "Banco Hipotecario Nacional"in.
16. kesäkuuta 1910 Mosconi kuoli 67-vuotiaana Buenos Airesissa.
Hombres
Hombres on Eva Santamarían esittämä kappale, joka edusti Espanjaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 11. 58 pisteellä.
Villa Gobernador Gálvez
Villa Gobernador Gálvez on Santa Fen maakunnassa, Argentiinassa sijaitseva kaupunki, joka kuuluu Rosarion suurkaupunkialueelle. Se sijaitsee Paraná-joen länsirannalla, 180 km maakunnan pääkaupungista Santa Festä ja 10 km Rosarion keskustasta etelään. Rosarion ja Villa Gobernador Gálvezin välissä virtaa Saladillojoki. Väkiluvultaan kaupunki on maakunnan neljänneksi suurin ja toiseksi suurin Rosarion suurkaupunkialueella.
Kaupungin nimi on kunnianosoitus santafeläiselle kuvenöörille José Gálvezille, joka on myös antanut nimensä noin 150 km päässä samassa maakunnassa sijaitsevalle Gálvez-kaupungille.
Kaupungin perusti 25. helmikuuta 1888 Milanossa vuonna 1843 syntynyt italialainen insinööri Enrique Mosconi.
A cidade (até ser dia)
A cidade (até ser dia) on Anabelan esittämä kappale, joka edusti Portugalia vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 10. 60 pisteellä.
Elláda, chóra tou fotós
Elláda, chóra tou fotós (, ”Kreikka, valon maa”) on Kaíti Garmpín esittämä kappale, joka edusti Kreikkaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 9. 64 pisteellä.
Magdaleena (kappale)
Magdaleena tai Magdaleenan laulu on Kaj Chydeniuksen säveltämä ja Kaarina Helakisan sanoittama lastenlaulu vuodelta 1968. Sen absurdin humoristiset sanat alkavat ”Magdaleena on pikkuinen tyttö / jolla on kutonen laulussa”. Tytön sanotaan myös muun muassa kylpevän ”yhdeksän pilven alla” ja nukkuvan äitinsä taskussa.
Kaj Chydenius sävelsi laulun Kristiina Halkolan Ylioppilasteatterille ohjaamaan lastennäytelmään "Schiivoavat serafit, eli minkä kaiken värisiä karhuja sitä onkaan", joka perustuu Helakisan runoihin. Halkola myös levytti laulun näytelmän musiikkia sisältävälle EP-levylle "Lastenlauluja Magdaleenan nuottikirjasta".
Laulun ovat myöhemmin levyttäneet ainakin Kirsi Sutinen (1976), Ritva-Leena Kopra (1982), Jorma Hynninen ja Marko Putkonen (1988), Sanni Rasi (1988), Eerika Aho (1995), Lopen lapsi- ja nuorisokuoro (2006), PMMP (2007) ja Rajaton (2012). Laulun nuotit ja sanat on julkaistu muun muassa "Suuri toivelaulukirja" -sarjan osassa 6.
Jotkut taas väittävät
Jotkut taas väittävät on Suomen Kulttuurirahaston tukema antologiajulkaisu, joka on saatavissa verkossa ja 180-sivuisena kertajulkaisuna painettuna. Se syntyi Kulttuurirahaston kulttuurijournalismin mestarikurssilla 2016. Sen päätoimittaja on Noora Vaarala.
Alkuperäisessä painetussa julkaisussa on viidentoista kirjoittajan tekstejä, verkossa on julkaistu lisää. Kirjoittajat ovat kulttuurijournalisteja, kurssin rehtori oli toimittaja Jaakko Lyytinen. Aiheena on marginaalikulttuuri. Verkkoversio on ollut luettavissa 1. helmikuuta 2017 lähtien, ja kirjastoihin, muun muassa kaikkiin Helmet-kirjastoihin, sitä jaettiin samassa helmikuussa.
Suohirvenjäkälä
Suohirvenjäkälä ("Cetrariella delisei") on suohirvenjäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on pensasmainen ja jopa 10 senttimetriä korkea. Muodostaa runsaasti haaroittuneita typpäitä. Väriltään se on vaalean kullanruskea, latvasta tummempi.
Kasvaa soilla ja hyvin märillä paikoilla. Esiintyy lähes koko Suomessa, mutta yleisimpänä Pohjois-Suomessa.
Kusasit
Kusasit ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Ghanan koillisosassa sekä rajaseudulla Togossa ja Burkina Fasossa. Heitä on arvioitu olevan 412 000 henkeä, joista 400 000 asuu Ghanassa. Kusasit ovat mosien sukukansa.
Kansan pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely ja metsästys. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maissi ja pavut. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja käydään ansiotöissä Ghanan eteläosissa.
Pienet kylät koostuvat pyöreistä savitiilitaloista, joissa on kartiomainen olkikatto. Ruokavalio käsittää etupäässä kasviksia ja maitotuotteitta. Naiset pitävät kietaisuhametta ja miehet lannevaatteen ohella pitkiä lyhythihaisia paitoja.
Yhteiskuntajärjestys perustuu suurperheisiin ja patrilineaarisiin sukuyhteisöihin. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä.
Kusasit harjoittavat etupäässä perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja henkien palvontaa, fetisismiä ja noituutta. Osa on sunnimuslimeja tai kristittyjä.
Aapahirvenjäkälä
Aapahirvenjäkälä ("Cetrariella fastigiata") on suohirvenjäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on pensasmainen ja 3–5 senttimetriä korkea. Väriltään jäkälä on harmahtavan ruskea. Liuskat ovat 2–5 senttimetriä leveitä ja kourumaisia. Kasvaa soilla ja muilla märillä paikoilla. Esiintyy lähes koko Suomessa lukuun ottamatta eteläisintä Suomea. Jäkälä on yleisimmillään Pohjois-Suomessa.
Aapahirvenjäkälä muistuttaa suohirvenjäkälää ("Cetrariella delisei"), mutta aapahirvenjäkälän liuskat ovat kourumaiset.
Louis Gravel
Louis Gravel (30. maaliskuuta 1895 Sainte-Anne-de-Beaupré – 22. joulukuuta 1977) oli kanadalainen musiikkipedagogi, kuoronjohtaja ja baritoni. Hän sai varhaisimman opetuksensa kuorossa laulaneelta isältään ja opiskeli sittemmin muiden muassa Frank Damrosthin sekä Adrian Frenin johdolla New Yorkissa.
Gravel loi vuosikymmeniä kestäneen uran kuoromestarina kirkoissa. Hän kiersi Kanadaa pianisti Berthe Royn kanssa. Hänen johdollaan opiskelivat Léonard Bilodeau, Rolande Dion, Raoul Jobin, Guy Lepage, Fernand Martel ja Richard Verreau.
Linux-libre
Linux-libre on Linuxiin pohjautuva vapaa käyttöjärjestelmän ydin. Se eroaa tavan Linux-ytimestä siten, että siitä on poistettu kaikki epävapaat binäärit ja lähdekoodit. Linux-libre on virallisesti osa GNU-käyttöjärjestelmää toisin kuin tavallinen Linux-ydin. Erot Linux-libren ja Linuxin välillä ollaan kuitenkin yritetty pitää mahdollisimman minimaalisena, jotta Linux-libren kehitys ja ylläpito olisi mahdollisimman helppoa ja selkeää.
Bandi-bandi
Bandi-bandi ("Vermicella annulata") on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji. Se on pieni ja hoikka myrkkykäärme, jolla on pieni pää. Silmät ovat pienet ja hännänpää tylppä. Bandi-bandin koko ruumista peittää ainakin 48 mustaa ja valkoista poikkivyötä. Se kasvaa enintään 60–100 senttiä pitkäksi. Bandi-bandia tavataan Australiassa Uuden Etelä-Walesin, Pohjoisterritorion, Queenslandin, Etelä-Australian ja Victorian osavaltioista. Sitä esiintyy erilaisissa elinympäristöissä aina kosteista rannikkosademetsistä saaren keskiosien aavikoihin asti. Bandi-bandin myrkkyhampaat ovat pienet ja myrkky heikkoa, eikä sitä pidetä vaarallisena ihmisille tai kotieläimille. Se on aktiivinen öisin, ja elää kivien ja kantojen alla tai maanalaisissa koloissa. Laji saalistaa hyönteisiä, pieniä liskoja ja erityisesti aitosokkokäärmeitä, jotka ovat sen pääasiallista ravintoa. Bandi-bandi syö harvoin ja selviää pitkiä aikoja ilman vettä ja ravintoa. Käärme ylittää joskus teitä kosteina öinä. Vaaran uhatessa bandi-bandi kiertää ruuminsa tiukoille silmukoille nostaen sen ylös maasta. Tämän uskotaan hämäävän saalistajaa, mutta myös suojaavan sen päätä, jonka se pitää maassa. Naaras munii 2–13 munaa. Vastakuoriutuneet poikaset ovat noin 17-senttisiä.
Zhuchengtyrannus
Zhuchengtyrannus (nimen merkitys: ”Zhuchengin tyranni”) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut kookas petodinosaurus. Se eli noin 84–70 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. "Zhuchengtyrannuksen" fossiileja ollaan löydetty itäisessä Kiinassa sijaitsevasta Shandongin maakunnasta, läheltä Zhuchengin kaupunkia, jonka mukaan kyseinen dinosaurus sai myös nimensä. "Zhuchengtyrannus" kuului tyrannosaureihin.
Tutkijat ovat arvioineet "Zhuchengtyrannuksen" olleen noin 11 metriä pitkä, noin neljä metriä korkea ja lähes kuusi tonnia painava. Se oli sukua "Tyrannosaurus rexille" ja vain hieman sitä pienempi. "Zhuchengtyrannus" olikin yksi suurimmista koskaan eläneistä lihansyöjädinosauruksista. Fossiilien vähäisyyden vuoksi eläimen tarkkaa kokoa on hankala arvioida, mutta löydettyjen luiden ollessa lähes samankokoisia kuin vastaavat suurimman "Tyrannosaurus rex"-yksilön luut, voidaan todeta kyseisen eläimen olleen valtava. "Zhuchengtyrannus" oli myös yksi suurimmista aasialaisista tyrannosaureista.
"Zhuchengtyrannuksen" erottaa muista tyrannosaureista sen uniikkeja piirteitä sisältävä kallo, joka poikkeaa muista teropodeista.
"Zhuchengtyrannus" tunnetaan toistaiseksi vain epätäydellisen kallon, alaleuan sekä melko huonosti säilyneiden hampaiden perusteella. Luut löydettiin vuonna 2009. Fossiilien löytöpaikalta ollaan löydetty myös luokittelemattomia, sahalaitaisia hampaita, jotka saattavat kuulua kyseiselle dinosaurukselle. Jos näin on, "Zhuchengtyrannuksen" hampaat olivat tyrannosaurien joukossa kaikkein omalaatuisimpia. "Zhuchengtyrannus" on ensimmäinen tyrannosauri, jonka fossiileja ollaan löydetty vain Kiinasta.
Suurin osa muista dinosauruksen löytöpaikalta löydetyistä jäänteistä kuuluvat valtavalle "Shantungosaurus"-nimiselle kasvinsyöjädinosaurukselle, joka saattoi olla joidenkin luokittelemattomien ankylosaurien tapaan "Zhuchengtyrannuksen" ravintoa.
Granny (peli)
Granny on DVloperin kehittämä mobiilipeli, joka toimii iOS- ja Android-käyttöjärjestelmillä.
Pelissä on tavallisesti viisi päivää, ja aina päivän alussa pelaaja herää sängystään. Pelaajan on tarkoitus paeta Grannyn talosta lukkoja täynnä olevan oven (tai autolla autotunnelin) kautta. Pelaajan täytyy löytää avaimia, työkaluja, koodi ja jopa hammasrattaita päästäkseen pakoon. Granny yrittää pysäyttää pelaajan laittamalla lattialle karhunrautoja ja lyömällä pesäpallomailalla. Pelaajan tulee liikkua hiljaa, jottei Granny kuule häntä. Grannyn voi nukuttaa nukutusaseella, tainnuttaa haulikolla, lukita saunaan, räjäyttää bensaa käyttämällä tai liiskaamalla hänet autolla.
Pelin uudessa versiossa tuli mukana hämähäkki, se että myös autolla voi paeta Granny talosta ja Slendrinan mummo. Pelissä on vaikeustasot Easy, Normal, Hard, Extreme ja uusimman päivityksen jälkeen myös Practise, jossa Granny ei ole kotona ja voit rauhassa harjoitella talosta pakenemista. Saatavilla on myös Extra locks ja Darker Mode. Grannylla on myös oma tyttärensä (näyttää grannyltä) hän pitää häntä kaapin takana mihin pelaaja pääsee vetämällä yhtä taulun takanaa olevaa vipua. Kaapin takana on pidike johon pelaajan täytyy etsiä kirja, Grannyn tyttären tytär on Slendrina, eli Slendrina on Grannyn lapsenlapsi.
"Grannyn" voi ladata ilmaiseksi joko Google Playsta tai App Storesta:
Gudrun Burwitz
Gudrun Margarete Elfriede Emma Anna Burwitz (o.s. Himmler; 8. elokuuta 1929 – 24. toukokuuta 2018) oli Heinrich Himmlerin tytär ja toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen natsirikollisten avustustyössä toimivassa Stille Hilfe -järjestössä.
Burwitz työskenteli Saksan tiedustelupalvelu BND:n sihteerinä vuosina 1961–1963. Hän uskoi viimeiseen asti, että britit surmasivat Himmlerin. Häntä on kutsuttu natsiprinsessaksi, ja hän on ollut uudet äärioikeistolaiset aatteet omaksuneiden naisten ”kummitäti”.
Gabriella Taylor
Gabriella Taylor (s. 7. maaliskuuta 1998 Southampton) on brittiläinen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 168 kesäkuussa 2018.
Vuonna 2014 ollessaan 16-vuotias, Taylor sai villin kortin Wimbledonin naisten kaksinpelin karsintoihin. Siellä hän voitti maailmanlistan sijalla 29 parhaimmillaan olleen Sofia Arvidssonin. Taylor pelaa Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2018.
Luettelo BC Jyväskylässä pelanneista koripalloilijoista
__notoc__
Tämä on luettelo BC Jyväskylässä pelanneista koripalloilijoista. Luettelossa on mainittu kaikki BC Jyväskylässä miesten edustusjoukkueessa Suomen pääsarjassa vähintään yhden pisteen tehneet pelaajat.
"Luettelo päivitetty 30.6.2018."
Hydroksimetyylibilaani
Hydroksimetyylibilaani eli preuroporfyrinogeeni (CHNO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy eliöissä osana hemiryhmän tai muiden porfyriinien biosynteesiä.
Hydroksimetyylibilaani on pyrrolijohdannainen, jota muodostuu neljän porfobilinogeenimolekyylin kondensoituessa. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on porfobilinogeenideaminaasi eli hydroksimetyylibilaanisyntaasi. Seuraavassa vaiheessa hydroksimetyylibilaani syklisoidaan uroporfyrinogeeni III:ksi ja tämä tapahtuu uroporfyrinogeeni III-syntaasin vaikutuksesta. Hydroksimetyylibilaani on suhteellisen epästabiili molekyyli ja syklisoituu biologisesti hyödyttömäksi uroporfyrinogeeni I:ksi ilman entsyymejäkin ja yleensä tämän yhdisteen muodostuminen on vähäistä.
Pasi Heiskanen
Pasi Kimmo Heiskanen (s. 22. syyskuuta 1962 Elimäki) on suomalainen yritysjohtaja ja arkkitehti. Heiskanen toimi Suomen Asuntomessujen toimitusjohtajana vuosina 2003–2016 ja siirtyi Avain Yhtiöt -konsernin isännöintipalveluista vastaavan tytäryhtiö Aari Isännöinnin toimitusjohtajaksi vuonna 2016. Ennen pitkää uraansa Suomen Asuntomessuissa hän johti Suomen Spar Oyj:n Eurospar-ketjua ja manageroi DuPont JET Oy jakeluasemaketua, joka sittemmin myytiin Teboilille vuonna 2006 . Heiskanen ehti myös vuosina 1990-1993 toimia projektipäällikkönä sekä Kesoililla että Nesteellä. Työnsä lisäksi hän kuuluu useaan rakennus- ja kiinteistöalan järjestöön ja osallistunut ajankohtaiseen rakennettua ympäristöä ja asumista koskevaan keskusteluun muun muassa lehtiartikkeleissa ja asuntoministerin pyöreässä pöydässä ja korostanut näkemyksissään tulevaisuutta, teknologiaa ja monimuotoisuutta .
Renault Express
Renault Express on Renault’n vuosina 1985–2000 valmistama pakettiautomalli, joka perustuu Renault 5:een. Se korvasi Renault 4:n pakettiautoversion. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa mallin nimenä oli Renault Extra, saksankielisissä maissa Renault Rapid. Vuonna 1997 Expressin seuraajaksi esiteltiin Renault Kangoo, mutta valmistusta jatkettiin vuoteen 2000 saakka.
Vuonna 1991 Express koki kasvojenkohotuksen, jossa sen keulan ilmettä muokattiin vastaamaan edellisvuonna esiteltyä Clio-mallia. Myös osa moottoreista tuli Clion valikoimista.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1994, ja jälleen suurimmat uudistukset kohdistuivat keulaan, johon tuli uudet ajovalot ja korinvärinen etusäleikkö. Lisävarusteena saataville tuli kuljettajan turvatyyny, ja myös mukavuusvarustelua parannettiin.
John Travoltan filmografia
Tämä on John Travoltan filmografia.
A. Le Coq (olut)
A. Le Coq on virolaisen A. Le Coq -panimon tunnetuin olutmerkki. Sitä valmistetaan A. Le Coqin tehtailla Tartossa sekä osaa oluista myös Olvin tehtailla Iisalmessa.
Suurin osa merkin oluista on lager-pohjahiivaoluita. Osaa sarjan oluista myydään myös Suomessa, mutta useita vain Virossa.
A. Le Coq -tuotenimellä on myyty oluita aiemminkin. Tuotanto tällä nimellä oli kuitenkin hiipunut, kunnes vuonna 1999 Olvi Oyj osti A. Le Coqin ja uudisti täysin sen panimon Tartossa. Sen jälkeen yhtiö aloitti oluiden tekemisen A. Le Coq -tuotemerkillä.
BMW UKL -pohjalevy
BMW UKL -pohjalevy ("Untere Klasse") on BMW:n kehittämä modulaarinen pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, jota käytetään BMW- ja Mini-merkkisissä autoissa.
Valkoporonjäkälä
Valkoporonjäkälä ("Cladonia arbuscula") on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on Suomen toiseksi yleisin poronjäkälälaji. Lisäksi se on merkittävä poron ravintojäkälä poronjäkälän ohella.
Jäkälä muodostaa laajoja 5–10 senttimetriä korkeita tiheähaaraisia mattoja. Väriltään se on kellertävän vaaleanharmaa. Latvahaarat ovat samaan suuntaan kääntyneitä. Kärkiosat ovat tummettuvia. Kasvaa kuivissa kangasmetsissä, kalliolla, kivillä ja lahopuilla. Se on jäkäläkankaiden valtalajeja. Hyvin yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa niukempi.
Saattaa sekoittua mietoporonjäkälään ("Cladonia mitis"), jonka kanssa se mahdollisesti risteytyy, mutta välimuotoja on ainakin havaittu. Lajit erottaa yleensä siitä, että valkoporonjäkälällä on rotevampi pääranka sekä haarainen ja taipunut latvus.
Haaratorvijäkälä
Haaratorvijäkälä ("Cladonia furcata") on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä.
Haaratorvijäkälän kasvullinen sekovarsi on pienisuomuinen. Podeetiot ovat pitkiä ja hoikkia, enintään 13 senttimetriä korkeita. Niiden pinta on sileän ja hieman epätasaisen kuoren peittämä. Yksittäisiä suomuja on melko usein ja runsaasti. Kasvaa tuoreissa metsissä, tienvarsilla, niityillä ja varjoisella kalliolla. Yleinen Etelä- ja Pohjois-Suomessa.
Harmaatorvijäkälä
Harmaatorvijäkälä ("Cladonia deformis") on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä.
Harmaatorvijäkälän kasvullinen sekovarsi on pienisuomuinen. Suomut ovat kellertävän vihreitä. Pikarinmalliset podeetiot ovat enintään 8,5 senttimetriä korkeita. Pikarit ovat 2–10 millimetriä leveitä. Kasvaa kallioiden ja metsien humuksella. Yleinen koko Suomessa, runsaimmillaan Etelä-Suomessa.
Vuorimyrkkysammakko
Vuorimyrkkysammakko ("Mannophryne trinitatis") on heimoon Aromobatidae kuuluva sammakkolaji. Sen selkä ja pää ovat vaaleanruskeat ja kyljet mustat valkoisilla pilkuilla. Sammakolla on terävä kuono ja suuret silmät. Koiraat ovat 17–20 millimetriä pitkiä ja naaraat 18–22 millimetriä. Naaraalla on kirkkaankeltainen kurkku, kun taas koiraan kurkku on harmaa. Vuorimyrkkysammakkoa tavataan vain Trinidadin saarella vuoristoseuduilta merenpinnan tasolle. Parian niemimaalla Venezuelassa elävää populaatiota pidetään nykyään lajina "Mannophryne venezuelensis". Aikuiset vuorimyrkkysammakot elävät koskemattomien vuoristometsien ja kosteiden metsien kirkkaissa virroissa. Ennen parittelua koiras kurnuttaa ja muuttaa soidinmenoissa väriään ruskeasta mustaan. Naaras munii 2–15 munaa kostealle paikalle kallionhalkeamaan tai lehtien sekaan, muttei veteen. Koiras jää munien luokse 21 päiväksi kunnes ne kuoriutuvat, jolloin nuijapäät tarttuvat kiinni koiraan selkään. Nuijapäitä kantava koiras pysyy päivät maalla, mutta viettää yöt lammikossa. Koiras valitsee tarkkaan lammikon, jossa ei ole sitä saalistavia kaloja ja katkarapuja. Noin viikon kuluttua poikaset irrottautuvat ja uivat vapaina aikuisiksi.
Eicher Motors
Eicher Motors Ltd. on intialainen autoteollisuuskonserni, joka on osa laajempaa Eicher Group -yritysryhmää. Eicher Motorsin osake noteerataan sekä Bombayn (BSE) että Intian kansallisessa pörssissä (NSE); osake on myös osatekijänä NSE:n CNX Nifty-osakeindeksissä.
Eicher Motors -konsernilla on kolme liiketoimintasektoria:
Yhdysvaltain johdon käynnistämän tullisodan seurauksena Eicher Polaris viestitti kesäkuussa 2018 - välttääkseen EU:n Yhdysvalloille asettamia vastatulleja - aikomuksestaan siirtää esimerkiksi Indian-moottoripyörien tuotantoa Yhdysvaltain Iowan osavaltiosta Puolaan.
Eicher Group -yhtymään kuuluu Eicher Motorsin ohella Eicher Goodearth Pvt Limited. Sen liiketoimintaa ovat korkealuokkaiset lifestyle-myymälät (Goodearth Stores), kartat (Eicher Maps) ja matkaoppaiden julkaisutoiminta (Eicher Goodearth Publications).
Historiallisesti Eicher-yhtymä oli mukana useammalla liiketoiminta-alueella, mutta keskittyi toimitusjohtaja Siddhartha Lalin johdolla kahteen teollisuudenalaan aiemman viidentoista sijaan. Esimerkiksi Eicher-traktoreita valmistaa nykyään TAFE.
This Time (William Mangion kappale)
This Time on William Mangionin esittämä kappale, joka edusti Maltaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 8. 69 pisteellä.
Kaupunkisanomat
Kaupunkisanomat on ilmaislehti, jota jaetaan alueilla Kauniainen, Espoo, Helsinki, Vantaa, Hyrylä, Tuusula, Järvenpää, Kerava, Korso. Lehti on perustettu vuonna 1995 ja se ilmestyy perjantaiaamuisin. Lehden päätoimittaja on Merja Nordbäck-Raunio.
Lehden kustantajan nimi on vaihdellut: RHH-kustannus, 1995-, kustantaja myöhemmin: Kaupunkimediat ja vuodesta 2000 Kaupunkilehdet.
Vrede (kappale)
Vrede on Ruth Jacottin esittämä kappale, joka edusti Alankomaita vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 6. 92 pisteellä.
Mama Corsica
Mama Corsica on Patrick Fiorin esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 121 pisteellä.
Moi, tout simplement
Moi, tout simplement on Annie Cottonin esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 148 pisteellä.
Imettäjälehmä
Imettäjälehmä on yksi vasikan vierihoitotavoista. Imettäjälehmien käyttö on yleisempää luomutuotannossa, mutta niitä voidaan käyttää käytetään tavanomaisessa maidontuotannossa. Imettäjälehmältä vaaditaan erityisen hyvää luonnetta koska niiden pitää antaa useammankin vieraan vasikan imeä utareitaan. Tämän lisäksi imettäjälehmän tulisi olla runsasmaitoinen, jotta se pystyisi täyttämään mahdollisemman monen vasikan maidon tarpeen. Yhdellä imettäjälehmällä voi olla 1–5 vasikkaa imetettävää. Vasikoiden määrään vaikuttaa lehmän luonne, maidon tuotto kyky ja sekä karsinan koko. Karsinan on oltava vähintään 13–15m²/lehmä.
Pamela Reed
Pamela Reed (s. 2. huhtikuuta 1949 Tacoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on näytellyt myös teatterissa.
Reedin ensimmäiset isot elokuvaroolit olivat lännenelokuvassa "Lainsuojattomat" (1980) ja toinen päärooli muinaisuuteen sijoittuvassa elokuvassa "Luolakarhun klaani" (1985). Hän oli pääroolissa pienen budjetin elokuvassa "Rachel River" (1987) sekä tv-elokuvassa "Varjot menneisyydestä" (1992). Eräs hänen tunnetuimmista elokuvarooleistaan on toinen pääosa poliisikomediassa "Lastentarhan kyttä" (1990), jossa hän on Arnold Schwarzeneggerin vastanäyttelijänä. Reed näytteli sivurooleja myös elokuvissa "Puhtaana käteen" (1980), "Silminnäkijä" (1981), "Valiojoukko" (1983), "Kasan alimmainen" (1986), "Sodan kahleet" (1989), "Cadillac Man" (1990), "Hervottomat hautajaiset" (1992), "Junior" (1994), "Bean – äärimmäinen katastrofielokuva" (1997) ja "Todistettavasti elossa" (2000)
Reed näytteli keskeisiä hahmoja yhteiskunnallisissa televisiosarjoissa "The Andros Targets" (1977) ja "Tanner '88" (1988) sekä päärooleja lyhytikäisissä tilannekomediasarjoissa "Grand" (1990) ja "The Home Court" (1995). 2000-luvulla Reed on näytellyt useissa suosituissa televisiosarjoissa, vakiohahmo Gail Greeniä jännityssarjassa "Jericho" sekä toistuvia vierailevia hahmoja sarjoissa "Puisto-osasto", "" ja "Taran monta elämää". Lisäksi hän ääninäytteli animaatiosarja "Simpsoneissa" Ruth Powers -hahmoa kolmessa eri jaksossa vuosina 1992, 1993 ja 2003.
Päkihiekka
Päkihiekka on Posion kunnan eteläosassa olevan kalaisan Kuusijärven suojaisa pieni hiekkaranta. Se on kautta aikojen ollut paikallisten asukkaiden suosima uimaranta ja juhannuskokon polttopaikka ja piknik-kohde.
Myyr York Times
Myyr York Times on ilmaislehti ja Myyrmäen kaupunginosalehti, jota jaetaan lisäksi Kivistössä, Honkasuolla, Malminkartanossa sekä Kuninkaantammessa. Sitä saa myös jakelupisteistä. Se alkoi ilmestyä kesäkuussa 2018. Lehden päätoimittaja on Ari Martinaho. Lehden nimi ei ole välttämättä lopullinen, sillä lukijat voivat ilmaista mielipiteensä siitä.
Lehteä kustantavan yhtiön omistavat Myyrmäki-liike ja Myyrmäki-seura.
Lorenzo Jesús Morón
Lorenzo Jesús Morón García, yleensä vain Loren (s. 30. joulukuuta 1993 Marbella, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
29. tammikuuta 2014 Loren teki sopimuksen sevillaisseura Real Betisin kanssa, jossa hän liittyi seuran reservijoukkueeseen maan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda División B:hen.
Kaudella 2015–2016 Loren teki yhteensä 13 maalia, joka päättyi kuitenkin joukkueen osalta pettymykseen sen pudottua sarjaporrasta alemmas. 20. kesäkuuta 2016 hän solmi seuran kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2018 asti. 14. toukokuuta 2017 Loren onnistui maalinteossa kolmesti vierasottelussa CA Espeleñoa vastaan.
30. tammikuuta 2018 hän teki jälleen uuden sopimuksen seuran kanssa, joka ulottuu vuoteen 2021 asti, ja samalla hänet nostettiin seuran edustusjoukkueen vahvuuteen. Loren pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa 3. helmikuuta 2018 Villarrealia vastaan, jossa hän onnistui kaksi kertaa maalinteossa. Seuraavissa viidessä ottelussa, Loren onnistui tekemään maalin neljästi.
Schaumanin linna
Schaumanin linna on Bruno Krookin rakennuttama ja arkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnittelema kivitalo, joka valmistui 1924. Se kuuluu pihapiirinsä kanssa Keski-Suomen maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Schaumanin linnan puiston ja siihen alun perin kuuluneen puutarhan suunnitteli puutarha-arkkitehti Bengt Schalin.
Rakennuksessa on vaikutteita useista kertaustyyleistä, kuten uusrenessanssista ja -barokista, sekä 1920-luvun klassismista. Linna edusti aikansa rakennusteknistä huippua, siinä oli jo 1920-luvulla koneistettu ilmanvaihto, pumpuilla varmistettu salaojajärjestelmä, sadeveden sinne ohjaavat syöksytorvet ja koneellinen kylmiö. Rakennukseen suunniteltiin myös viinikellari, lukuisia salakäytäviä sekä täysmittainen tenniskenttä ylimpään kerrokseen.
Jyväskylän Lutakossa sijainneen Schaumanin vaneritehtaan johtajana toiminut Krook rakennutti linnan itselleen ja perheelleen asuinsijaksi. Krook rakennutti linnan vaneritehtaan nimissä edustuskodikseen kysymättä lupaa tehtaan osakkeenomistajilta. Krook perheineen asui linnassa vuoteen 1929 saakka. Linnassa asuivat myöhemmin lyhyitä aikoja useat tehtaan johtajista, mm. Edvard Hanell ja Uuno Savola. Savola rakennutti myöhemmin itselleen linnan viereen oman talon, Villa Savolan, jota on kutsuttu sittemmin Uunolaksi tai Pikkulinnaksi.
Schaumanin linna siirtyi 2009 Jyväskyläläisen arkkitehdin Jukka Tikkasen omistukseen. 2016 Tikkaselle myönnettiin Jyväskylä-seuran palkinto, jonka myöntämisessä painoi erityisesti hänen tekemänsä työ linnan entisoinnissä. Vuodesta 2015 rakennuksessa on toiminut myös ympäristöteknologiayritys Tana Oy:n pääkonttori.
Koisihikawan kasvitieteellinen puutarha
Koishikawan kasvitieteellinen puutarha (, 16 hehtaaria) on Tokion yliopiston kasvitieteellinen puutarha. Se sijaitsee osoitteessa 3-7-1 Hakusan, Bunkyō, Tokio. Puutarha on avoinna päivittäin maanantaita lukuun ottamatta, ja puistoon on pääsymaksu.
Puutarha perustettiin vuonna 1684, jolloin Tokugawan shogun, Tsunayoshi perusti sinne Koishikawan lääkekasvitarhan. Vuonna 1877 lääketarha siirtyi Tokion yliopiston omistukseen ja siitä muodostui japanilaisen kasvitieteen nykyaikaisen tutkimuksen pääpaikka.
Puutarhan kokoelmissa on noin 4 000 kasvilajia, joista 1 400 puuvartis-, 1 500 ruohovartis- sekä 1 100 trooppista ja subtrooppista lajia. Merkittäviä ulkokokoelmia ovat kameliat, kirsikat, vaahterat, bonsai-puut ja alppikasvit. Kasvikokoelmien huomattavia osia edustavat luonnonvaraisesti kerätyt lajit Japanista, Koreasta, Taiwanista ja Kiinasta.
Puutarhoissa on myös 1,4 miljoonan näytteen herbarium sekä 20 000 kirjan ja lehden kirjasto.
Tokion yliopistolla on Koishikawan ohella myös Nikkōssa sivupuutarha, jossa kasvatetaan Tokiota viileämpien seutujen ja vuoristojen kasveja.
Ksanthos (Lyykia)
Ksanthos on arkeologinen kohde nykyisessä Turkissa, Muğlan ja Antalyan maakunnissa. Se oli muinaisen Lyykian pääkaupunki. Ksanthos ja pari kilometriä sen eteläpuolella sijaitseva Leton temppeli ovat Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1988.
Ksanthos sijaitsee rinteessä Ksanthos-joen suun yläpuolella. Sen varhainen historia on epäselvä, kaupungista ei ole löytynyt jäänteitä pronssikaudelta, vaikka se mainitaan varhaisissa lyykialaisissa kirjoituksissa. 500-luvulla eaa. sen tiedetään olleen lyykialaisten tärkein kaupunki. Noin 540 eaa. persialaiset valloittivat kaupungin, ja lyykialaiset taistelivat viimeiseen mieheen. Kaupunki kuitenkin jälleenrakennettiin nopeasti, ja se kukoisti 400-luvulta vuoteen 42 eaa., jolloin roomalaiset hyökkäsivät sinne.
Cygnus A
Cygnus A (3C 405) on radiogalaksi, joka sijaitsee 600 miljoonan valovuoden etäisyydellä Maasta. Se havaittiin optisilla välineillä vuonna 1951 ja on yksi kirkkaimmista ja ensimmäisenä löydetyistä tähtitieteellisistä radiolähteistä.
Hartiapunos
Hartiapunoksen (Plexus brachialis) muodostavat neljän alimman kaulahermon (C5, C6, C7, C8) ja ylimmän rintahermon (T1) etuhaarat. Se hermottaa yläraajoja ja sijaitsee yläraajaan menevien suurten verisuonten (solisvaltimon ja solislaskimon) ympärillä. Se menee kaulan sivulta käteen solisluun ja ylimmän kylkiluun välistä. 
Hartiapunoksen haaroihin kuuluvat kainalohermo, lihas-ihohermo, värttinähermo, kyynärhermo ja keskihermo.