Bai Bureh
Bai Bureh (n. 1840–1908) oli sierraleonelainen heimopäällikkö, josta on tullut maan itsenäistyttyä merkittävä kansallissankari. Hän kävi lyhyen sodan Britannian siirtomaahallintoa vastaan. Britannia alisti sisämaan päällikkökunnat majaveron alaisuuteen, mistä syntyi vastustusta. Britit pitivät Bai Burehia kapinajohtajana ja käynnistivät 1898 kymmenen kuukautta kestäneen sodan hänen vangitsemikseen. Bai Bureh karkotettiin Sierra Leonesta mutta pystyi palaamaan maahan vuonna 1905.
Bai Burehin isä oli merkittävä lokojen sotapäällikkö, ja hänen äitinsä oli kotoisin nykyisen Makenin lähistöltä ja kuului todennäköisesti temneihin. Bai Bureh sanoi itse haastattelussa olevansa temne, joksi häntä viitataan myös aikalaisasiakirjoissa. Osa nykykirjailijoista pitää häntä kuitenkin lokona.
Bai Burehin isä seurasi sukunsa perinteitä ja lähetti nuoren poikansa Gbendembuun sotureille tarkoitettuun kouluun. Siellä hän sai nimekseen Kebalai, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ”se, jonka kori ei ole ikinä täysi” ja viittaa peräänantamattomaan soturiin.
Bai Burehista tuli tunnettu sotapäällikkö 1860- ja 1870-luvuilla. Hän palveli muun muassa susuhallitsijan alaisuudessa puolustaakseen oikeaoppisia islamin käytäntöjä. Bai Bureh harjoitti itse perinteisiä uskontoja, mutta myös islam vaikutti häneen suuresti.
Hänestä tuli Kassehin hallitsija vuonna 1886, ja tuolloin hän sai myös kuninkaallisen nimensä Bai Bureh. Bai on hallintovaltaan viittaava arvonimi. Bai Bureh sai asemansa sotasaavutustensa ansiosta. Kassehin päällikölle ei ollut tiedossa perinnöllistä seuraajaa, joten Bai Burehille tarjottiin paikkaa.
Päällikkönä Bai Bureh joutui vastaamaan Kassehin päällikkökunnan ja Britannian vuonna 1871 tekemän sopimuksen toteutumisesta. Sopimuksen ehtoihin kuului alueen tiestön pitäminen vapaana kauppiaille ja kaikkien päällikkökuntien riitatilanteiden jättäminen brittien hoidettavaksi. Bai Bureh oli auttanut brittejä sotapäällikkönä, ja brittihallinto vahvisti hänen asemansa 1880-luvun puolivälissä.
Ensimmäinen brittihallinnon edustaja, joka tapasi Bai Burehin, oli luultavasti matkustava asiamies George H. Garrett, joka oli ollut maaseudulla solmimassa rauhaa. Matkallaan hän tapasi Bai Burehin, joka vastusti rauhansopimusta, joka oli tehty hänen poissa ollessaan. Garrett vangitsi Bai Burehin, joka kuitenkin pakeni matkalla Freetowniin. Garrett ei uskaltanut pienen joukkonsa kanssa yrittää vangita häntä uudestaan.
Bai Burehin ja Bai Ingan välille syttyi 1888 rajariita. Siirtomaahallinto muistutti päälliköitä brittien kanssa tekemistään sopimuksista ja vakuutti, että hiljattain valittu kuvernööri James Shaw Hay tulisi ratkaisemaan riitatilanteen. Hay ehdotti Bai Burehille ja Bai Ingalle, että riidan sovittelisi kolme heimopäällikköä. Bai Bureh ilmoitti, ettei hyväksyisi päätöstä tajuttuaan päälliköiden päätöksen menevän häntä vastaan. Lopulta Bai Bureh hyväksyi ratkaisun, kun britit uhkasivat rangaista tahoa, joka rikkoisi rauhan.
Vaikka Bai Bureh joutui muutamia kertoja vaikeuksiin, hän kuitenkin tuki brittien siirtomaahallintoa. Hän oli jopa vuonna 1892 mukana auttamassa brittijoukkoja tukahduttamaan susujen kapinaa. Bureh luokiteltiin kuitenkin brittihallinnossa uppiniskaiseksi, koska hän ajoi myös omia poliittisia päämääriään.
Britannia julisti 1896 myös Sierra Leonen sisämaan kuuluvan siirtomaihinsa. Tämä tarkoitti niin sanottua majaveroa. Bai Bureh oli yksi 24 heimopäälliköstä, jotka allekirjoittivat vetoomuksen veron peruuttamiseksi. Britit vastasivat sierraleonelaisten vastustukseen voimalla ja pidättivät, syöksivät vallasta ja kohtelivat väkivaltaisesti joitakin johtajia.
Bai Burehia epäiltiin kapinajohtajaksi. Brittihallinto käynnisti vuonna 1898 operaation hänen vangitsemisekseen, mikä aiheutti noin kymmenen kuukautta kestäneen sotatilan. Bai Bureh käytti taisteluissa sissitaktiikkaa. Hän oli oppinut brittiarmeijan taktiikan sodittuaan yhteistyössä niiden kanssa. Bai Burehin menestys innoitti muitekin liittymään taisteluihin. Briteillä oli kuitenkin täysin ylivoimainen aseistus, joten heinäkuuhun mennessä oikeastaan vain Bai Burehin joukot pystyivät vastarintaan. Kuvernööri Frederic Cardew tarjosi 100 punnan palkkiota Bai Burehista, jonka sanotaan tehneen vastatarjouksena 500 punnan palkkion Cardew’sta.
Bai Bureh ehdotti useita kertoja rauhanneuvotteluita, mutta Britannian siirtomaahallinto hylkäsi niistä monet. Lokakuussa kuvernööri Cardew’lle tuli rauhanpyyntö, kun kuninkaallinen asiamies David P. Chalmers oli Freetownissa. Cardew ei olisi suostunut tähänkään rauhaan, mutta Chalmers vaati sitä. Bai Burehin antautumisesta marraskuussa liikkuu kahta tarinaa. Toisen mukaan britit olisivat onnistuneet vangitsemaan hänet, ja toisen mukaan hän olisi tullut pensaikoista ja ilmoittanut sodan olevan ohitse.
Bai Burehia syytettiin ensin maanpetturuudesta, mutta kruunun virkamiehet pitivät sitä kuitenkin liian rankkana syytteenä. Bai Bureh ja kaksi muuta vangittua saivat tuomionsa 30. heinäkuuta 1899. Heidät karkotettiin Kultarannikolle. Bai Bureh palasi Sierra Leoneen 1905 ja sai uudelleen asemansa Kassehin päällikkönä. Hän kuoli Kassehissa 1908.
Bai Burehista on tullut Sierra Leonen itsenäistyttyä yksi maan suurimmista kansallissankareista. Jo hänen elinaikainaan liikkui tarinoita hänen taikavoimistaan, kuten kyvystä kadota tai elää veden alla.
Bai Burehista tunnetaan vain kaksi aikalaiskuvaa, valokuva, joka löydettiin vuonna 2013, ja brittilaisen upseerin H. E. Greenin tekemä lyijykynäpiirros. Yhdysvaltain rauhanjoukoissa palvellut Gary Schulze palkkasi 1960-luvulla Sierra Leonen kansallismuseon perustajan M. C. F. Easmonin luvalla J. D. Marsh -nimisen hautamuistomerkin tekijän tekemään oikeankokoisen puuveistoksen Bai Burehista. Siitä tuli todella suosittu, ja se veti museoon tuhansia kävijöitä. Veistoksen kasvot päätyivät myös sierraleonelaiseen seteliin.