hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
I Will Wait for You
I Will Wait for You on englanninkielinen versio kappaleesta ”Je ne pourrai jamais vivre sans toi” ranskalaisesta musikaalielokuvasta "Cherbourgin sateenvarjot". Sävelmää käytetään toistuvana pääteemana läpi elokuvan laulettujen dialogien. Elokuvan musiikin on säveltänyt Michel Legrand, ja alkuperäiset sanoitukset teki elokuvan käsikirjoittaja-ohjaaja Jacques Demy. Elokuvassa naispääroolia näyttelee Catherine Deneuve, jonka lauluäänen kuitenkin dubbasi Danielle Licari. Kappaleen englanninkieliset sanat kirjoitti Norman Gimbel. Tämä versio oli ehdokkaana "Parhaan laulun Oscar-palkinto" -kategoriassa 38. Oscar-palkintogaalassa.
Useat artistit ovat tehneet cover-versionsa kappaleesta, muun muassa Eddie Fisher, Frank Sinatra, Astrud Gilberto, Violetta Villas, Trini Lopez, Bobby Darin, Nana Mouskouri, Cher, Andy Williams, Jason Kouchak, Petula Clark, Tony Bennett, Vikki Carr, Liza Minnelli, Connie Francis, Beverley Craven, The Walker Brothers, Maria Morlino sekä Matt Monro. Jazzmuusikoita, jotka ovat nauhoittaneet oman versionsa kappaleesta ovat muun muassa Oscar Peterson, Gil Evans, Donald Byrd, Louis Armstrong, Kirsti Huke ja Richard ”Groove” Holmes.
Connie Francisin laulama versio kappaleesta kuullaan "Futuraman" jaksossa ”Jurassic Bark”.
Suomeksi laulu tunnetaan Jukka Kuoppamäen suomennoksena nimellä ”Rakkaani hylkää mua ei”. Ranskaksi laulua on levytetty myös nimellä ”(Mon amour,) Ne me quitte pas”; sitä ei pidä sekoittaa Jacques Brelin samannimiseen lauluun ”Ne me quitte pas”, joka taas on suomennettu nimillä ”Älä mene pois” (suom. Aale Tynni), ”Jos nyt menet pois” (suom. Sauvo Puhtila) ja ”Ala vetää vaan” (suom. Liisa Ryömä).
Alexandre Rodrigues
Alexandre Rodrigues (s. 1979) on ranskalainen karateka. Hän on voittanut kerran Kyokushinin Euroopan-mestaruuden ja kerran Ranskan mestaruuden.
Rodrigues voitti jo 18-vuotiaana Ranskan mestaruuden, jonka jälkeen hän sijoittui useaan kertaan toiseksi. Saavutettuaan kolmannen kerran hopeaa hän onnistui voittamaan Bayeux Openin yli 90-kiloisten sarjassa. Rodrigues saavutti ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä joulukuussa 2003 voitettuaan Euroopan mestaruuden avoimessa painoluokassa. Hän voitti Unkarissa käydyn loppuottelun Valentin Krastevia vastaan. Jo seuraavana vuonna Rodrigues saavutti EM-pronssia superraskaassasarjassa.
Maaliskuussa 2005 Rodrigues otteli Ichigekin tapahtumassa Ranskassa Letši Kurbanovia vastaan. Hän hävisi ottelun Ipponilla toisessa erässä.
Beach Samba
Beach Samba on brasilialaisen bossa nova -laulajan Astrud Gilberton albumi, jonka Verve Records -levy-yhtiö julkaisi vuonna 1967.
"Beach Samba" sisältyi "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään" -kirjaan.
Yakuza eiga
Yakuza-elokuva () on japanilainen suosittu rikoselokuvalajityyppi, joka käsittelee "yakuza"-elämää ja järjestäytynyttä rikollisuutta.
Tunnettuja näyttelijöitä ovat muun muassa Takeshi Kitano.
Lajityypin elokuvia ovat ohjanneet muun muassa Kinji Fukasaku ja Takashi Miike.
Amazing Fantasy
Amazing Adult Fantasy, jonka viimeinen painos uudelleennimettiin muotoon Amazing Fantasy, on yhdysvaltalainen sarjakuva-antologia, jonka Marvel Comics julkaisi vuosien 1961 ja 1962 välillä. Viimeinen painos "Amazing Fantasy" No. 15 julkaistiin elokuussa 1962. Kuuluisan supersankarin Spider-Manin ensiesiintyminen oli tässä numerossa.
Carl McCoy
Carl McCoy (s. 18. tammikuuta 1963 Lambeth, Lontoon, Englanti) on Fields of the Nephilim -goottirockyhtyeen johtohahmo ja laulaja. McCoy on esiintynyt kyberpunk-elokuvassa "Hardware".
Pihakurjenpolvi
Pihakurjenpolvi eli matalakurjenpolvi ("Geranium pusillum") on kurjenpolvien ("Geranium") sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se muistuttaa paljolti pehmytkurjenpolvea ("Geranium molle"), mutta eroaa siitä muun muassa varsien erilaisen karvoituksen perusteella.
Pihakurjenpolvi on pienikokoinen, ja sen varret ovat lyhytkarvaisia sekä maanmyötäisiä tai kohenevia. Lehdet ovat melko syvään liuskoittuneet ja ovat muodoltaan sormijakoisia tai sormiosaisia. Pihakurjenpolvi kukkii läpi kesän toukokuusta syyskuulle, ja sen kukat ovat viisilukuisia, pieniä sekä vaaleanpunaisia. Kukissa on viisi tavallista hedettä sekä viisi sellaista hedettä, joiden päissä ei ole pontta. Terälehdet ovat lyhyitä, suunnilleen verholehtien pituisia, ja tyveltä ristissä. Pihakurjenpolven hedelmä on pitkulainen, yleensä noin 2 mm pitkä, lohkohedelmä.
Pihakurjenpolvi kasvaa erilaisilla kuivilla paikoilla, kuten kalliohyllyillä, mäenrinteillä, pelloilla sekä joutomailla. Suomessa pihakurjenpolvea kasvaa lähinnä vain Ahvenanmaalla, lounaissaaristossa sekä aivan lounaisimmalla rannikolla. Monia havaintoja pihakurjenpolvesta on kuitenkin muualtakin maasta Oulun eteläpuolelta sekä yksi yli 50 vuotta vanha havainto Inarista. Etelä-Ruotsissa pihakurjenpolvi on melko yleinen.
Volframiheksafluoridi
Volframiheksafluoridi eli volframi(VI)fluoridi (WF) on volframin ja fluorin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää volframin lähteenä elektroniikkateollisuuden sovellutuksissa.
Volframiheksafluoridi on siirtymämetalliyhdisteille poikkeuksellisesti väritöntä kaasua huoneenlämpötilassa. Aine on yksi tiheimmistä tunnetuista kaasuista ja ilmaan verrattuna sen tiheys on noin 13-kertainen. Nestemäisenä volframiheksafluoridi on kellertävää ja kiinteänä valkoista. Aine on hyvin reaktiivista ja reagoi esimerkiksi veden kanssa hydrolysoituen volframihapoksi. Volframiheksafluoridi liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi dietyylieetteriin, dioksaaniin, sykloheksaaniin tai bentseeniin ja nämä liuokset ovat väriltään punaisia tai violetteja. Alkalimetallifluoridien kanssa volframiheksafluoridi reagoi muodostaen kompleksisia oktafluorovolframaatti(VI)suoloja esimerkiksi K[WF]. Volframiheksafluoridi ärsyttää voimakkaasti ihoa ja hengitysteitä ja voi aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa.
Tyypillisin tapa valmistaa volframiheksafluoridia on volframin ja fluorin tai vetyfluoridin välinen reaktio 350–400 °C:n lämpötilassa. Ainetta voidaan valmistaa myös volframiheksakloridista fluoraavien yhdisteiden esimerkiksi vetyfluoridin, arseenitrifluoridin tai antimonipentafluoridin välisellä reaktiolla. Käytettäessä hyvin puhdasta fluoria ja volframia saadaan hyvin puhdasta volframiheksafluoridia.
Volframiheksafluoridia käytetään suuria määriä elektroniikkateollisuudessa volframi- ja volframisilisidiohutkalvojen valmistamiseen. Ohutkalvot valmistetaan kemiallisella kaasufaasipinnoituksella piisubstraatille. Reaktiossa pelkistimenä käytetään vetyä, silaania, dikloorisilaania tai germaania. Kemiallisella kaasufaasipinnoituksella volframiheksafluoridia voidaan myös käyttää suojaavan volframikarbidikerroksen muodostamiseen teräksen pinnalle ja yhdessä reniumheksafluoridin kanssa volframin ja reniumin hybridiohutkalvojen valmistamiseen.
Friedrichshain
Friedrichshain on Berliinin kaupunginosa, joka kuuluu Friedrichshain-Kreuzbergin hallintoalueeseen. Friedrichshain rajautuu Mitten, Prenzlauer Bergin, Kreuzbergin ja Lichtenbergin kaupunginosiin. Kaupunginosan pinta-ala on 9,78 km² ja sen asukasluku on 127 189 (2016).
Friedrichshain oli vuodesta 1920 vuoteen 2001 oma hallintoalueensa. Se sijaitsee entisen Itä-Berliinin alueella ja on saanut nimensä suurehkon Volkspark Friedrichshainin puiston mukaan. Berliinin muurin murtumisen jälkeen Friedrichshain nousi taiteilijoiden ja anarkistien suosioon, mutta varsinkin 2000-luvun lopulla kaupunginosa on keskiluokkaistunut nopeasti. Friedrichshain tunnetaan kuitenkin edelleen erityisesti vapaamielisyydestä ja katutaiteesta sekä vilkkaasta yöelämästä.
Friedrichshainia palvelevat muun muassa metrolinjat U1 ja U5 sekä S-Bahn-asemat Frankfurter Allee, Ostkreuz, Warschauer Strasse ja Ostbahnhof. Lisäksi raitiovaunulinja M10 kulkee Prenzlauer Bergin ja Mitten kaupunginosiin.
Kattilanvuori
Kattilanvuori (joskus myös "Kattilavuori") on Naantalin ja Maskun kuntien rajalla sijaitseva kymmenien hehtaarien laajuinen kallioalue. Merenrantaan rajoittuvalla kallionosalla on hiidenkirnu ja Metsähallituksen 2,7 hehtaarin luonnonsuojelualue, jotka sijaitsevat Naantalissa. Kallioalue on pääosin metsämaata ja avokalliota, painanteissa on pieniä metsäisiä soita ja soistumia. Kaakkoisosassa on noin hehtaarin laajuinen avosuo. Kattilanvuoren länsiosa rajoittuu mereen, jossa on satojen metrien pituinen jyrkännejakso ja sen alapuolella mökkejä. Kallioalueen korkeimmat kohdat ovat yli 45 metriä merenpinnan yläpuolella. Kattilanvuorella oli ennen kuntaliitoksia Askaisten ja Merimaskun välinen kuntaraja.
Kattilanvuori oli jo 1970-luvulla suojelutavoiteryhmässä, jossa se oli luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettavaksi tarkoitettu luonnonsuojelualue ja sen katsottiin tarvitsevan täydellisen rahoituksen. Tuolloin Metsähallitus oli rauhoittanut Kattilanvuoren 2,7 hehtaarin aarnialueena ja se inventoitiin kansallisesti merkittäväksi. Aarnialuetta pidettiin myös Lounais-Suomen alueella rauhoituspäätöksen piirissä olevista vesiin liittyvistä suojelukohteista tärkeimpinä vesistöjen ja vesimaiseman kannalta. Paikalle perustettiin Metsähallituksen 2,7 hehtaarin Kattilanvuoren luonnonsuojelualue huhtikuussa 2014.
Vesi- ja ympäristöhallituksen vuoden 1995 julkaisussa "Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Turun ja Porin läänissä" Kattilanvuori inventoitiin paikallisesti arvokkaaksi ja vähemmän merkittäväksi kallioalueeksi. Valtakunnallisesti merkittävien kallioalueiden suojelurajauksista Kattilanvuori jäi pois, mutta se kuuluu silti arvoluokkaan 5, eli siinä on sen verran merkittäviä maisema- ja luonnonarvoja, ettei sille tulisi myöntää maa-aineslain mukaisia ottolupia.
Kallioalueen eteläosasta löytyi vuonna 1988 puron kaivuutöiden ohessa kivikaudelle ajoitettu liuskenuolenkärki. Paikalla saattaa olla asuinpaikka-alue, mutta siitä ei ole tehty tarkempia tutkimuksia. Kattilanvuoren keskiosissa on luonnonmuodostama maarakennelma, jota ei ole ajoitettu.
Etsivä löytää
Etsivä löytää () on Stephen Kingin vuonna 2015 ilmestynyt rikosromaani, joka on "Bill Hodges" -trilogian toinen osa. Kirja on julkaistu suomenkielisenä Ilkka Rekiaron kääntämänä ja Tammen kustantamana vuonna 2017.
Baalshamin
Baalshamin, Baal-Sammin tai Baal-Šamem (foinikiaksi "Taivaan herra") on taivaan jumala, jota palvottiin laajalla alueella muinaisessa Lähi-idässä ja Välimeren ympärillä. Jumala tunnettiin muun muassa Palmyrassa, Mesopotamiassa, Kyproksella ja Karthagossa. Baalshamin kuvataan seleukidien kolikoissa puolikuu kulmillaan ja toisessa kädessään aurinko, josta lähtee seitsemän sädettä. Roomalaiset kutsuivat häntä nimellä "Caelus".
Baal-Hammon
Baal-Hammon tai Baal-Hamon (, "baʿal ḥamūn"; ) oli Karthagon pääjumala. Varhaisin jumalan maininta on löydetty kaiverruksesta fonikialaisessa Zindsirlin kaupungissa. Nimen on tulkittu merkitsevän "suitsutusastioiden alttarin herra". Baal-Hammonia palvottiin myös Maltalla, Sisiliassa ja Sardiniassa.
Pohjois-Afrikassa Baal-Hammon oli pääasiassa hedelmällisyyden jumala, ja roomalaisaikana hän sai nimen "Frugifer" (hedelmien kantaja). Baal-Hammonin kulttiin kuuluivat sekä Sisiliassa että Pohjois-Afrikassa lasten uhraukset. Ammonin tavoin Baal-Hammonia pidettiin myös oraakkeli-jumalana. Kreikkalaiset samaistivat hänet Kronokseen, roomalaiset Saturnukseen.
Trump International Hotel Las Vegas
Trump International Hotel Las Vegas on 64-kerroksinen tornitalo Las Vegasissa, Nevadassa, Yhdysvalloissa. Rakennuksessa on asuntoja ja hotellihuoneita. Se on nimetty Donald Trumpin mukaan.
Fallot’n tetralogia
Etiologialtaan tila on monitekijäinen, ja se on liitetty hoitamattomaan äidin diabetekseen, fenyyliketonuriaan sekä retioniinihapon saantiin. Tila on liitetty kromosomaalisiin häiriöihin, kuten trisomia 13:een, trisomia 18:aan ja trisomia 21:een. Potilaista puolet diagnosoidaan jo ennen syntymää. Tilaa sairastavaa vastasyntynyttä leimaa sairauden vakavuudesta riippuva syanoosi.
Otto I (Baijerin herttua)
Otto I (n. 1120 Kelheim – 11. heinäkuuta 1183 Pfullendorf) oli Baijerin pfalzkreivi vuosina 1156–1180 (nimellä Otto VI) ja ensimmäinen Wittelsbach-sukuinen Baijerin herttua vuosina 1180–1183. Hän peri pfalzkreivin arvon isältään Otto V:ltä vuonna 1156. Otto VI oli yksi keisari Fredrik Barbarossan luotetuimmista sotapäälliköistä, varsinkin tämän sotaretkillä Italiassa 1150-luvulla, joten keisari antoi hänelle vuonna 1180 Henrik Leijonalta riistämänsä Baijerin herttuakunnan. Pfalzkreivin arvo periytyi tämän jälkeen Otto I:n veljen jälkeläisille. Oton omat jälkeläiset hallitsivat Baijeria yhtäjaksoisesti 1900-luvun alkuun saakka.
Muukalaistädyke
Muukalaistädyke ("Veronica peregrina") on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja pienikokoinen sekä yleisväritykseltään vaaleanvihreä tädykelaji. Muukalaistädykkeen varsi on pysty ja kasvaa vain noin 10 cm korkeaksi. Varsi on lähes kalju tai jonkin verran nystykarvallinen. Alimmat lehdet ovat lehtiruodillisia, puikeita sekä tylppäsahalaitaisia ja ylemmät lehdet ruodittomia sekä kapeansuikeita. Muukalaistädykkeen kukat ovat pieniä sekä valkoisia ja ne sijaitsevat varren kärjessä latvaterttuna. Kukkien teriö on verhiötä lyhyempi sekä tavallisesti valkoinen, joskus hieman vaaleanpunainen..Muukalaistädyke kukkii huhtikuusta kesäkuuhun.
Muukalaistädyke on alunperin amerikkalainen kasvilaji ja sitä esiintyy Pohjoismaissa harvinaisena siellä täällä. Suomesta muukalaistädyke on löydetty noin 20 kertaa eri puolilta maata, lähinnä pääkaupunkiseudun tuntumasta sekä rannikkoseuduilta, vaikka yksi havainto on myös Inarista. Ruotsista muukalaistädyke on löydetty ensimmäisen kerran vuonna 1971.
Hämeenlinnan oikeustalo
Hämeenlinnan oikeustalo sijaitsee Hämeenlinnan Saaristenmäellä osoitteessa Arvi Kariston katu 5. Oikeustalossa toimivat Kanta-Hämeen käräjäoikeus, Hämeenlinnan hallinto-oikeus sekä Kanta-Hämeen ulosottoviraston päätoimipaikka. Lisäksi rakennuksessa on toimitiloja oikeusministeriön talousyksikölle. Tiloissa työskentelee noin 135 työntekijää. Oikeustalo on 1920-luvulta peräisin oleva entinen Karisto Oy:n painotalo, jonka omistaa kiinteistösijoitusyhtiö Renor Oy. Omistaja vuokraa tiloja Senaatti-kiinteistöille, joka vuokraa niitä edelleen oikeusministeriölle. Rakennuksen vuokrattavien tilojen kokonaispinta-ala on noin 4 700 m².
Emilie Sannom
Emilie Kirstine Valborg Sannom (kutsumanimeltään "Mille", 29. syyskuuta 1886 Kööpenhamina – 30. elokuuta 1931 Grenå) oli tanskalainen näyttelijä ja ilma-akrobaatti.
Emilie Sannom syntyi nørrebrolaisen merimiehen perheeseen. Kun Emilie oli 11-vuotias, perhe muutti Floridaan, mutta palasi takaisin seitsemän vuotta myöhemmin. Sannom työskenteli teatterinäyttelijänä ja aloitti elokuvauransa vuonna 1909. Seuraavana vuonna hän esiintyi Asta Nielsenin kilpakumppanina Urban Gadin ohjaamassa "Kuilussa".
Näyteltyään ensin Nordisk Filmin melodraamoissa Sannom siirtyi vuonna 1912 Skandinavisk-Russisk Handelshus ja Filmfabriken Danmark -tuotantoyhtiölle. Hän tuli kuuluisaksi seikkailuelokuvien rohkeana sankarittarena, joka teki huimapäiset temppunsa ilman sijaisnäyttelijöitä. Sannom näytteli noin 85 mykkäelokuvassa, joista tunnetuimpia ovat vuonna 1915 alkanut "Nattens Datter" ja vuonna 1918 alkanut "Panopta" -sarja.
Sannom aloitti lentäjänuransa vuonna 1918, vaikka hän ei koskaan saanut lentolupakirjaa. Työskenneltyään kesällä 1919 helsinkiläisessä kabareessa hän siirtyi Saksaan ja Italiaan. Alfred Lindin ohjaama viimeinen elokuva "Ilman valtijatar" ("La fanciulla dell’aria", 1922) sisälsi joukon erityisen rohkeita ilmailutemppuja. Sittemmin ilma-akrobaattina työskennellyt Sannom sai surmansa lentonäytöksessä tapahtuneessa laskuvarjo-onnettomuudessa.
Sannom ei koskaan mennyt naimisiin, mutta hänellä oli tytär näyttelijä Axel Schultzin kanssa. Hänen kolme sisartaan olivat myös näyttelijöitä.
Aled Jones
Aled Jones MBE (s. 29. joulukuuta 1970) on walesilainen laulaja ja televisio- ja radiojuontaja. Aled Jones oli nuorena kuoropoika ja tuli tunnetuksi poikasopraanona. Jones vetäytyi laulamisesta 16-vuotiaana äänenmurroksen alkaessa. Jones levytti "Walking in the Air" -kappaleen ja single kipusi musiikkilistalla viidenneksi vuonna 1985. Vuonna 2016 Jonesin uusi "One Voice" -musiikkialbumi kipusi musiikkilistalle. Albumilla on duettoja vanhojen tallenteiden kanssa. Klassisen musiikin listalla albumi kipusi ykkössijalle. Jones on tiettävästi ainoa henkilö joka on julkaissut duettolevyn teini-ikäisen itsensä kanssa.
Costume
Costume oli Allerin julkaisema aikakauslehti. Painettu lehti lopetettiin vuonna 2014, ja verkkoversio yhdistyi Idealistaan.
S113-luokka
S113-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisen maailmansodan lopulla valmistettu suurten torpedoveneiden tai hävittäjien muodostama alusluokka, johon piti kuulua kaksitoista alusta jaettuna neljään alaluokkaan.
Suunnittelu perustui vuonna 1916 hyväksyttyihin piirustuksiin. Alusten runko koostui pituus- ja leveyssuuntaisista teräskaarista ja niissä oli kolmetoista vesitiivistä osastoa ja kaksoispohja. Alusten pituus vaihteli valmistajan mukaan 106 metristä lähes 109 metriin ja niiden leveys 10,2-10,4 metriin.
Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta turbiinisetistä, ja niiden pyörittämistä kahdesta kolmilapaisesta potkurista, joiden halkaisija oli 3,2 metriä. Aluksilla oli neljä öljypolttoista höyrykattilaa. Öljyä alusten säiliöissä oli 660 tonnista aina 720 tonniin, mikä mahdollisti 2 500 merimailin toimintamatkan 20 solmun nopeudella. Lisäksi aluksilla oli kaksi 68 kilowatin 110 voltin turbogeneraattoria. Ohjausta varten aluksilla oli vain yksi peräsin.
Aseistuksena oli neljä 15 cm 45 pituuskaliiperin utof -tykkiä, joihin oli 360 kranaattia. Lisäksi aluksilla oli neljä 60 senttimetrin torpedoputkea, joihin kahdeksan torpedoa. Sähkötoimiset putket oli asennettu keskilaivaan kahteen V-kirjaimen muotoiseen ryhmään. Aseistuksen täydensi neljäkymmentä merimiinaa.
Sairaalaklovni
Sairaalaklovni on sairaalassa tai muussa hoitolaitoksessa työskentelevä klovnihahmoksi pukeutunut henkilö, jonka tehtävänä on viihdyttää erityisesti lapsipotilaita kiertämällä heidän luonaan. Sairaalaklovnin hahmo on useimmiten tunaroiva lääkäri tai hoitaja, joka on tekevinään lapselle tutkimus- tai hoitotoimia. Sairaalaklovnit myös laulavat ja soittavat lapsille ja laulattavat heitä. Klovnien vierailua on usein seuraamassa myös potilaan muuta perhettä. Joskus klovni voi olla mukana lapselle tehtävän toimenpiteen aikana, mutta hygieniasyistä klovnit eivät kosketa lapsipotilaita. Sairaalaklovnit pyrkivät mukauttamaan esityksensä kunkin potilaan kulloiseenkin tilaan ja tarpeeseen.
Sairaalaklovnitoiminnan perustajana pidetään newyorkilaista sirkustaiteilija Michael Christenseniä. Vuonna 1986 toiminta organisoitui ensimmäiseksi alan yhdistykseksi nimeltä Clown Care Unit (CCU), joka toimii nykyisin New Yorkin Big Apple Circusin alaisuudessa.
Sairaalaklovnitoiminnan toi Suomeen vuonna 2002 Lilli Sukula-Lindblom opiskeltuaan alaa New Yorkissa. Hän perusti Sairaalaklovnit ry:n, joka on saanut rahoitusta Raha-automaattiyhdistykseltä, nykyisin Veikkaukselta.
Toni Berkowits
Toni Kristian Berkowits (s. 12. maaliskuuta 1975 Pori) on suomalainen yritysjohtaja.
Hän toimii Markkinointi-instituutin ja Rastorin muodostaman konsernin toimitusjohtajana. Tehtävään hän siirtyi Markkinointi-instituutin toimitusjohtajan paikalta. Berkowits on toiminut kansainvälisessä logistiikassa johtajana ja muun muassa Jari Sarasvuon perustamassa Trainers’ Housessa partnerina sekä valmennuskonsulttina. Hän on vuosina 2014–2016 kirjoittanut "Kauppalehdessä", "Talouselämässä" ja "Markkinointi & Mainonta"-lehdessä liike-elämään liittyviä blogikirjoituksia, joiden aiheet ovat käsitelleet johtamista, asiakaspalvelua, innovaatioita, digitalisaatiota ja liike-elämän murrosta.
Berkowits on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri ja MBA, minkä lisäksi hän on opiskellut Harvard Business Schoolissa. Hän on toiminut myös MARK Suomen Markkinointiliiton hallituksen varapuheenjohtajana.
Villivuori
Villivuori on Naantalissa, Merimaskussa Otavan saarella sijaitseva yli 100 hehtaarin laajuinen kallioylänköalue, jonka korkein kohta on noin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Pieni osa kallioalueesta on Rymättylän puolella. Kallion lakiosassa on vuonna 1994 perustettu noin 10 hehtaarin luonnonsuojelualue, kaksi pronssikautista hautaröykkiötä ja kiveen uurrettu jatulintarha. Villivuori kuuluu Merimaskun nähtävyyksiin. Näköalat kallionlaelta ovat rajoitetut, sillä puusto peittää näkyvyyttä.
Vesi- ja ympäristöhallituksen vuoden 1995 julkaisussa "Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Turun ja Porin läänissä" Villivuori inventoitiin paikallisesti arvokkaaksi ja vähemmän merkittäväksi kallioalueeksi. Valtakunnallisesti merkittävien kallioalueiden suojelurajauksista Villivuori jäi pois, mutta se kuuluu silti arvoluokkaan 5, eli siinä on sen verran merkittäviä maisema- ja luonnonarvoja, ettei sille tulisi myöntää maa-aineslain mukaisia ottolupia. Villivuoren keskiosissa sen lakialueilla sijaitsee kaksi vierekkäistä yksityistä luonnonsuojelualuetta, jotka kummatkin ovat 5 hehtaaria. Ne ovat tunnukseltaan YSA023401 ja YSA023359. Luonnonsuojelualueesta on laadittu luontoselvitys ja hoitosuunnitelma vuonna 2005.
Villivuoren kallioalue yhdessä ympäröivien metsien kanssa on noin 300 hehtaarin laajuinen tyypillinen rannikkometsäalue. Villivuoren lakiosat ovat karua kalliomännikköä ja avokalliota, mutta notkelmissa on pieniä metsäisiä soita ja soistumia. Kallioalueen luoteissivulla on lähes kilometrin pituinen suora ja jyrkkä seinämä, jonka keskikohdilla on kallion korkein kohta. Korkeimmasta kohdasta kallio laskee erittäin loivasti lännen ja etelän suuntaan. Luonnonsuojelualueen läheisyydessä sijaitsee metsälain tarkoittama vähäpuustoinen suo.
Pesimälinnusto edustaa tyypillistä karun rannikkoalueen lajistoa. Paikalla on pesinyt muun muassa kangaskiuru parhaimmillaan neljän parin voimin, isokäpylintuja, kulorastaita, töyhtötiaisia ja uuttukyyhkyjä useita pareja, sekä yksittäispareja teeri, pyy, palokärki, harmaapäätikka, käki, kehrääjä ja tiltaltti. Paikalla on pesinyt aikaisemmin myös metso ja huuhkaja.
Villivuoren huipulla on kaksi pronssikautista hautaröykkiötä. Hautaröykkiöt ovat 2,5 metrin päässä toisistaan. Isompi on halkaisijaltaan 12–13 metriä ja korkeudeltaan 1,3 metriä. Sen on rakennettu kivistä, joiden halkaisija on 30–50 senttimetriä. Pienempi hautaröykkiö on halkaisijaltaan 7–8 metriä ja korkeudeltaan 70 senttimetriä. Kummastakin hautaröykkiöstä on otettu kiviä ja niitä on nähtävillä ympäristössä. Kummassakaan hautaröykkiössä ei ole nähtävillä paasiarkkurakennelmaa. Paikka inventointiin vuonna 1971. Villivuorella on Suomen ainoa kiveen uurrettu jatulintarha. Jatulintarhan ajoitus on kuitenkin auki. Villivuorella on myös Litorina-kauden aikainen rantamuodostuma.
Marschbahn
Marschbahn on rautatieyhteys Jyllannin niemimaan länsirannikolla kulkien suuren osan pitkin rannikon marskimaita (). Rautatie sijaitsee pääosin nykyisen Saksan, osin myös Tanskan alueella. Rata alkaa Hampurin pohjoispuolelta Elmshornista. Rata haarautuu Niebüllissä länteen Syltin saarelle Westerlandiin ja pohjoiseen Tønderiin. Radan pituus on 237 kilometriä. Rautatie on sähköistetty osuudelta Elmshorn–Itzehoe.
Marschbahnin ensimmäinen osuus Elmshorn–Glückstadt otettiin käyttöön vuonna 1845. Yhdessä vuotta aiemmin käyttöönotetun Altona–Elmshorn-radan myötä Schleswigin eteläisimmän osan tavaraliikenne voitiin turvata Elben jäätyessä ja sulkiessa Altonan sataman talvella. Tanskan vallan aikana rataa jatkettiin vielä Glückstadista Itzehoeen vuonna 1857. Preussin aikana rataa jatkettiin ensin Heideen (vuonna 1878) ja 1880-luvun loppuun mennessä Husumin ja Niebüllin kautta Tanskan rajalle Hviddingiin, Tønderiin.
Kielin kanavan rakentamisen seurauksena rata jouduttiin siirtämään rannikolta. Hochdonnin sillan takia rataan tehtiin 25-kilometrinen uusi osuus vuonna 1920. Schleswigin pohjoisosan siirryttyä Saksalta Tanskalle vuonna 1920 Saksa menetti suoran yhteytensä mantereelta Syltin saarelle. Hinderburgin pengersillan myötä Marschbahnia jatkettiin Niebüllistä Westerlandiin vuonna 1927.
Marschbahnilla on Deutsche Bahnin henkilöliikennettä seuraavasti:
Autojunaliikennettä välillä Niebüll–Westerland hoitaa kaksi yhtiötä: DB Fernverkehr AG ja RDC Autozug Sylt GmbH.
Diakonian tutkimus
Diakonian tutkimus on aikakauslehti, jonka tarkoituksena on tukea ja edistää diakonian laaja-alaista ja monitieteistä tutkimusta sen eri muodoissa sekä tehdä diakoniaa tunnetuksi. Diakonian tutkimus julkaisee alaan liittyviä artikkeleita, kirja-arvosteluja ja muita kirjoituksia.
Lehteä julkaisee Diakonian tutkimuksen seura ja se ilmestyy kahdesti vuodessa painettuna ja verkossa open access -julkaisuna. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli professori Heikki Hiilamo.
Kōdansha
Kōdansha, Ltd. () on yksi Japanin suurimmista kirja- ja lehtikustantamoista. Yhtiön perustaja Seiji Noma aloitti vuonna 1909 "Dai Nippon Yuben Kai" -yhtiössä ja perusti "Kodansha"-yhtiön vuonna 1911. Vuonna 1925 Dai Nippon Yuben Kai ja Kodansha yhdistyivät nimellä "Dai Nippon Yuben Kai Kodansha".
Seiji Noma on perustanut ja hänen muistokseen on perustettu useita palkintoja kirjallisuuteen liittyen. Samoin Shoichi Noma on perustanut palkintoja toimiessaan yhtiön johtajana.
Yhtiö on ollut perustamisestaan lähtien Noman suvun johtama:
Yhtiö tuottaa sekä mangalehtiä, kuten "Shūkan Shōnen Magazineä", että kirjallisuuslehtiä.
Luettelo julkaistuista mangalehdistä vuonna 2012.
Yhtiöllä on useita tytäryhtiöitä kuten:
Gerontologia (lehti)
Gerontologia on aikakauslehti, joka julkaisee tieteellisiä artikkeleita ja katsauksia sekä muita kirjoituksia gerontologian alueelta. Lehti tarkastelee ihmisen elämänkulkua, vanhenemista ja vanhuutta eri tieteiden näkökulmista. Uuden tutkimustiedon lisäksi lehti esittelee kehitystyötä ja alan uutta kirjallisuutta sekä tarjoaa tilaa keskustelulle ja kritiikille.
Lehteä julkaisee Kasvun ja vanhenemisen tutkijat ry ja se ilmestyy neljästi vuodessa painettuja ja verkossa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Marjaana Seppänen.
Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto
Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK (1944–1992) oli suomalainen ammatillinen keskusjärjestö, joka edusti julkisen ja yksityisen sektorin toimihenkilöitä ja virkamiehiä. Vuoteen 1956 asti järjestö oli nimeltään Henkisen Työn Keskusliitto (HTK). TVK teki konkurssin syyskuussa 1992. Konkurssin jälkeen suurin osa TVK:n liitoista siirtyi STTK:hon.
HTK perustettiin vuodesta 1922 toimineen Henkisen Työn Yhtymän seuraajaksi toukokuussa 1944. Perustamista edelsi syyskuusta 1942 alkaen toiminut "Toimihenkilöjärjestöjen Keskusvaltuuskunta", johon kuuluivat Henkisen Työn Yhtymä, Suomen Kansakoulunopettajain Liitto, Yksityisvirkailijain Keskusjärjestö ja Finlands Svenska Folkskollärarföre.
Perustettaessa järjestöön kuului 15 liittoa ja 15 000 jäsentä. Vuonna 1991 TVK:n liittoihin kuului lähes 400 000 jäsentä.
Järjestö julkaisi lehteä "TVK-TOC" (aiemmin "Henkisen Työn Tekijä").
TVK koulutustoimintaa järjestivät Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintoliitto (TVO, aloitti 1959, aiemmin Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintokeskus), TVK-Opisto ja Virkailijain kansalaisopisto (aloitti 1961, vuoteen 1962 Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen kansalaisopisto). Henkisen Työn Valistuskeskus perustettiin 1945.
Jäsenliittojen ohella TVK:hon kuului kaksi yhteistoimintajäsentä: Merkonomiliitto (1974–1992) ja Suomen Myyntimiesten Keskusjärjestö (1976–?).
Informaatiotutkimus (lehti)
Informaatiotutkimus on aikakauslehti, joka julkaisee informaatiotutkimuksen ja siihen läheisesti liittyvien tieteenalojen kirjoituksia kuten artikkeleita, katsauksia, kirjallisuusesittelyitä ja -arviointeja sekä tiivistelmiä opinnäytteistä.
Lehteä julkaisee Informaatiotutkimuksen yhdistys ry ja se ilmestyy neljästi vuodessa. Lehti ilmestyy verkossa open access -julkaisuna sekä painettuna vuosikirjana. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Lehden edeltäjä, Kirjastotiede ja informatiikka aloitti ilmestymisensä vuonna 1981.
Vuosina 2000–2004 lehden päätoimittaja oli Jarmo Saarti.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Susanna Nykyri.
Inside No. 9
Inside No. 9 on vuonna 2014 alkanut brittiläinen mustaa huumoria hyödyntävä komediasarja, jonka ovat luoneet Steve Pemberton ja Reece Shearsmith. Antologiatyylinsä mukaisesti "Inside No. 9:n" jokaisessa jaksossa omat erilliset tarinansa ja roolihenkilönsä. Yhdistäviä tekijöitä ovat kaikissa jaksoissa esiintyvät Pemberton ja Shearsmith sekä jollakin tapaa tapahtumapaikkoihin liittyvä numero yhdeksän.
Iso-Britanniassa sarjaa esittää BBC Two. Sarjaa on tehty yhteensä kolme tuotantokautta. Suomessa sarja alkoi Yle TV2 -kanavalla 20. syyskuuta 2017.
Lehtoarhot
Lehtoarhot ("Moehringia") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 30 lajia. Lajeista Euroopassa esiintyvät lähes kaikki. Suomessa kasvavat luonnonvaraisena alkuperäiskasveina lehtoarho ("Moehringia trinervia") ja laaksoarho ("Moehringia lateriflora").
Yonten Gyatso
Yonten Gyatso tai Yon-tan-rgya-mtsho (1589–1617) oli jinong ja neljäs Dalai Lama, syntynyt Mongoliassa Tiibetin kalenterin maa- ja oksan vuoden 12. kuukauden kuudentena päivänä. (Muut lähteet sanovat kuitenkin, että hän on syntynyt Maan Ox -vuoden ensimmäisen kuukauden aikana.) Chokur-heimon Khanin poika Tsultrim Choeje ja T'n'm-Mongolien Altan Khanin pojanpoika ja hänen toinen vaimonsa PhaKhen Nula Yonten Gyatso oli mongoli, joten hänet oli ainoa ei-tiibetiläinen tunnustettu Dalai Laman lisäksi kuudennen Dalai Laman, joka oli Monpa, mutta Monpas voidaan nähdä joko Tiibetin alaryhmänä tai läheisesti toisiinsa läheisinä.
Nechung, Tiibetin valtion orakli ja toinen orakli, Lamo Tsangpa, olivat molemmat ennustaneet, että seuraava reinkarnaatio syntyisi Mongoliassa. Tänä aikana kolmas Dalai Laman pääsihteeri Tsultrim Gyatso lähetti kirjeen Tiibetin viranomaisille siitä, että uudelleensyntyminen oli syntynyt ja yksityiskohtia joistakin hänen syntymästään liittyvistä ihmeistä.
"Hänet tunnusti Drêpungin luostarin valtuuskunta ja Ü, joka oli mennyt Kweisuiin (Köke Qoto, Sisä-Mongoliassa) tapaan hänet 1601." 
Yonten Gyatso lähti Tiibetille vuonna 1599, kun hän oli jo kymmenen vuotta vanha, isänsä, tiibetiläisten munkkien ja virkamiesten kanssa sekä tuhannen mongolilaisen ratsuväen. He saapuivat 1603, kun he pysähtyivät kaikilla reitin tärkeimmillä luostareilla.
Kun hän astui Lhasaan, hänet istutettiin neljänä Dalai-lamaan ja aloitti Tsonkapan suvun päällikkö Sangen Rinchen ja Gadenin luostarin entinen abati.
Hän aloitti opinnot Drepungin luostarissa, jossa hän oli neljännen Panchen Laman Lobsang Chökyi Gyaltsenin opiskelija ja vuonna 1614 hänet palkittiin munkin täydellisestä ordinaatiosta.
Yonten Gyatso tuli Drepungin abati ja myöhemmin Sera-luostarit.
Monet tiibetiläiset eivät tunnustaneet häntä, ja hänellä oli useita yrityksiä palauttaa valtaa, jota Kagyupa-järjestys tukee. Vuonna 1605 yksi Kagyun tukemista prinsseistä hyökkäsi Lhasaan ja ajoi mongolien ratsumiehet ulos. Kun hän oli kaksikymmentäyhdeksän soturi hyökkäsi Drepung luostariin ja Yonten Gyatso oli pakenemaan.
Vuonna 1616 hän vetäytyi luolissa Sangyib Hot Springsin yläpuolella, joka oli kuuluisa Padmasambhavan jalanjäljelle, joka jäi sinne kallionvärisenä, kun hän valtasi kentän 8. vuosisadalla.
Hän kuoli epäilyttävissä olosuhteissa (toiset sanovat että hänet oli myrkytetty, mutta todiste puuttuu) 12-vuotispäivänä Fire Dragon Year (tammikuussa 1617) 27-vuotiaana.
Hänen päätoimonsa oli Sonam Rapten (Sonam Choephel), joka myöhemmin löysi "Chong-Gya-pojan" viidentenä Dalai-lamaa ja joka oli viidennen Dalai Laman, Desin
Jäsenruohot
Jäsenruohot ("Scleranthus") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen luokitellaan neljä hyväksyttyä lajia, mutta todennäköisesti lajeja on enemmän. Euroopassa esiintyy yhdeksän jäsenruoholajia. Suomessa kasvavat luonnonvaraisena viherjäsenruoho ("Scleranthus annuus") muinaistulokkaana ja vaaleajäsenruoho ("Scleranthus perennis") uustulokkaana.
Hoitotiede (lehti)
Hoitotiede on aikakauslehti, joka välittää tietoa hoitotieteestä ja sen tutkimustuloksista sekä toimii tieteellisenä keskustelufoorumina. Lehti julkaisee hoitamiseen ja sen perusteisiin, alan koulutukseen ja tutkimukseen liittyviä tieteellisiä artikkeleita sekä hoitotieteen alueeseen liittyviä katsauksia.
Lehteä julkaisee Hoitotieteiden tutkimusseura ja se ilmestyy neljästi vuodessa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Katja Joronen.
Tyräruohot
Tyräruohot ("Herniaria") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 33 lajia. Lajeista Euroopassa tai lähialueilla esiintyvät jokseenkin kaikki, erityisesti Välimeren maissa. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi tyräruoho, ketotyräruoho ("Herniaria glabra") uustulokkaana. Se on yksi- tai monivuotinen maan pintaa myöden kasvava vihreä ruohokasvi.
Leviathan (elokuva)
Leviathan ("Левиафан, Leviafan") on Andrei Zvjagintsevin ohjaama venäläinen draamaelokuva vuodelta 2014. Kuolan niemimaalla korruptoitunutta pormestaria vastaan taistelevasta miehestä kertovan elokuvan käsikirjoituksen laati ohjaajan kanssa Oleg Negin. Tarina perustuu tositapaukseen, mutta siihen on sekoitettu aineksia Raamatun Jobin kirjasta, Leviatan-myytistä ja Thomas Hobbesin yhteiskuntasopimusta käsittelevästä kirjasta "Leviathan" (1651).
"Leviathan" palkittiin Golden Globe -gaalassa vuoden parhaana vieraskielisenä elokuvana ja oli ehdokkaana myös vastaavissa Oscar- ja Bafta-palkintokategorioissa. Cannesin elokuvajuhlilla "Leviathan" palkittiin käsikirjoituksestaan ja oli ehdolla Kultaisen palmun voittajaksi.
Vuonna 2016 "Leviathan" ja Zvjagintsevin aiempi elokuva "Isän paluu" (2003) äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa .
Ohjaajan mukaan amerikkalaiseen tositapaukseen perustuva "Leviathan" kertoo Jäämeren rannan kylässä asuvasta äkkipikaisesta autonkorjaajasta Koljasta, jonka perheelleen rakentaman talon korruptoitunut pormestari vaatii pakkolunastettavaksi mitättömällä hinnalla. Alkaa tahtojen taistelu, johon hän saa avukseen armeijakaverinsa Diman, menestyvän juristin Moskovasta. Dimalle järjestetään pian valeteloitus, joka saa hänet luopumaan jutusta ja palaamaan Moskovaan. Asioita pahentaa, että Diman ja Koljan vaimon Liljan välille on syntynyt romanssi ja Koljan murrosikäinen poika kärsii perheen tapahtumista. Lilja löydetään surmattuna, Kolja lavastetaan surman tekijäksi ja hänelle langetetaan 15 vuoden vankeustuomio. Koljan talo puretaan ja paikalle rakennetaan pormestarin kirkkoherralle lupaama komea ortodoksikirkko.´
Leviathanin Venäjän-ensi-ilta lykkääntyi kuukausilla, koska viranomaiset vaativat sen runsasta kiroilua poistettavaksi tuoreen lain perusteella, joka kieltää kirjoissa, elokuvissa ja muualla mediassa tapahtuvan kiroilun. Ennen ensi-iltaa miljoonat venäläiset olivat nähneet elokuvan jo sensuroimattomana mutta laittomana kopiona verkossa. Elokuva sai kansainvälisesti erittäin hyvät arvostelut, mutta kotimaassaan sitä myös paheksuttiin Venäjän mustamaalaamisesta kuvaamalla korruptiota ja juopottelua.
Suolayrtit
Suolayrtit ("Salicornia") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu 26 lajia. Suolayrtit ovat möyheävartisia halofyyttejä, joiden lehdet ovat surkastuneet lähes näkymättömiksi. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena merenrantakasvina yksi laji, punasuolayrtti ("Salicornia europaea").
Suolukat
Suolukat eli kesäsypressit ("Bassia") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu 22 lajia. Niistä Euroopassa esiintyy 15.
Tunnettu laji on yksivuotisena koristekasvina viljelty kesäsypressi ("Bassia scoparia"). Se kasvaa luonnonvaraisena myös Suomessa uustulokkaana.
Kilokit
Kilokit ("Suaeda") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Siihen kuuluu 73 lajia. Euroopassa ja Välimeren ympäristön maissa esiintyy kolmisenkymmentä kilokkilajia. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi laji, pikkukilokki ("Suaeda maritima"), joka on harvinainen ja erittäin uhanalainen merenrantakasvi Ahvenanmaalla.
Hämeenlinnan linja-autoasema
Hämeenlinnan linja-autoasema on Hämeenlinnan Saaristenmäessä sijaitseva kaukoliikenteen terminaali. Funktionalismia edustavan asemarakennuksen on suunnitellut kaupunginarkkitehti Olavi Sahlberg ja se valmistui vuonna 1958. Linja-autoasema sijaitsee omassa korttelissaan entisen Rantatorin paikalla ja rajoittuu Palokunnankatuun, Sibeliuksenkatuun, Wetterhoffinkatuun sekä Paasikiventiehen. Itse aseman osoite on kuitenkin Eteläkatu 1. Asemalaitureita on viisi, ja linjat on jaettu niille viiden kaupungista haarautuvan pääväylän mukaan (Lahdentie, Turuntie, Helsingintie, Pälkäneentie ja Tampereentie). Linja-autoasemalta liikennöi päivittäin useita linja-autovuoroja tunnissa joka puolelle Suomea, parhaat yhteydet ovat eteläiseen Suomeen. Asemarakennus on Museoviraston päätöksellä suojeltu.
Linja-autoaseman kortteli sijaitsee hyvin keskeisellä paikalla, vain korttelin päässä Kauppatorista, joten kaupungilla on kiinnostusta alueen kehittämiseen. Ensimmäisenä osana Engelinrannan kehitysprojektia kaupunki käynnisti alkuvuodesta 2017 tontinluovutuskilpailun, jolla tavoiteltiin ehdotuksia korttelin täydennysrakentamiseen. Kilpailun voitti Lehto Groupiin kuuluva Rakennuskartio Oy ehdotuksellaan "Lohkot". Ehdotuksessa kortteliin rakennetaan yhdeksänkerroksisia asuin- ja liiketaloja, hotelli sekä uusi asemarakennus Palokunnankadun varteen. Vanha linja-autoasema säilytetään ja sinne toteutetaan kauppahalli. Rakennusoikeutta ehdotuksessa on käytetty 14 500 kerrosneliömetriä. Kilpailun osana hyödynnettiin uudenlaisella tavalla asukasosallistumista, jossa kaupunkilaiset pääsivät vaikuttamaan suunnitteluprosessiin antamalla palautetta ehdotuksista kilpailuvaiheen aikana. Kaupungin tavoitteena on aloittaa alueen kaavoitus voittajaehdotuksen pohjalta vuoden 2017 aikana.
Kaupunkiliikenteen pysäkit sijaitsevat linja-autoaseman vieressä Palokunnankadulla. Pysäkkejä on viisi, joista kolme itään ja kaksi länteen.
Bere Alstonin rautatieasema
Bere Alstonin rautatieasema on rautatieasema Bere Alstonin kylässä Devonissa. Se sijaitsee Tamar Valley Linen varrella.
Asema avattiin 2. kesäkuuta 1890 nimellä Beer Alston. Nimen kirjoitusasu muutettiin nykyiseen muotoonsa 18. marraskuuta 1897. Asemaa käytti 39 570 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Rustoruohot
Rustoruohot ("Polycnemum") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu viisi lajia. Niistä kaikki esiintyvät Euroopassa tai maanosan lähialueilla Välimeren ympäristössä. Suomessa on yksittäinen havainto luonnonvaraisena kasvaneesta otarustoruohosta ("Polycnemum arvense").
Abdulmecit Aksan
Abdulmecit Aksan (s. 1. tammikuuta 1955 Mardinin maakunta, Midyat, Turkin tasavalta) on Lahden moskeijan imaami. Aksan on toiminut Lahden moskeijan imaamina Turkin tasavallan suurlähetystön, sekä Turkin uskontoministeriön toimesta 6. maaliskuuta 2015 lähtien.
Turkin uskontoministeriö () valitsi Aksanin Şanlıurfan maakunnan uskonnollisten asioiden sekä uskontoministeriön alaisten toimijoiden puheenjohtajaksi vuonna 2010. Virkansa puolesta Aksan toimikin ajoittain Turkin pääkaupunkiseudulla Ankarassa, jossa hänen tehtävänsä liittyivät uskontoministeriön, ministereiden, kansanedustajien sekä pääministerin kanssa käytäviin vuosikokouksiin Şanlıurfan moskeijoiden hallinnollisista asioista. Ennen Suomeen saapumistaan Aksan toimi useiden eri EU-maiden moskeijoiden sekä merkittävien uskonnollisten alueiden parissa mm. Ranskassa, Saksassa, Mekassa, Medinassa, sekä Turkissa.
Aksan on Suomessa olonsa aikana tuonut merkittävää erityisosaamista Lahden muslimiyhteisölle, mikä puolestaan on näkynyt moskeijan kävijämäärien kasvuna viimeisen kolmen vuoden aikana.
Tämän lisäksi Aksan on osallistunut kirkon edustuston, viranomaisten, poliisin aluepääliköiden ja poliisipääliköiden, tataarien yhteisöä edustavien sekä muiden uskonnollisten yhteisöjen puheenjohtajien kanssa järjestettyihin yhteistyötilaisuuksiin, jossa hän on tuonut oman näkemyksensä ja ammattitaitonsa muun muassa turvapaikanhakijoista käytyihin kysymyksiin. Aksan on useaan otteeseen korostanut viranomaisille sitä, että turvapaikanhakijoiden keskuudessa on erittäin suuri virhekäsitys siitä, että hakija saisi automaattisesti oleskeluluvan humanitaarisen, toissijaisen tai kansainvälisen suojelun perusteella, mikäli kääntyisi kristinuskoon heti hakemusvaiheessa.
Luettelo Vaasan puistoista
Luettelo Vaasan puistoista sisältää Vaasan tärkeimpiä kaupunkimaisen ympäristön hoidettuja puistoja sekä puistikkokatuja. Listaan eivät kuulu metsäiset ulkoilualueet.
Kurjentattaret
Kurjentattaret ("Koenigia") on kasvisuku tatarkasvien heimossa. Siihen luokitellaan kuuluvaksi yhdestä muutamaan lajia. Kurjentatar ("Koenigia islandica") on yksivuotinen, hyvin pienikokoinen, enintään viisi senttimetriä korkeaksi kasvava levinneisyydeltään arktinen ruohokasvi. Suku on nimetty 1700-luvulla eläneen luonnontutkijan Johann Gerhard Königin mukaan.
Uusin molekyylifylogenian tutkimus (2015) osoittaa kuitenkin, että kurjentattaret ja röyhytattaret ("Aconogonon") muodostavat yhden kladin, minkä tuloksena tutkijat esittävät kahden suvun yhdistämistä. Tällöin kaikki "Aconogonon"-lajit saavat tieteellisen nimen aiemmin kuvattuun "Koenigia"-sukuun. Röyhytatarlajit on kuitenkin usein vaihtoehtoisesti sisällytetty ukontatarten ("Persicaria") sukuun.
Malta (1964–1974)
Malta oli vuosina 1964–1974 Commonwealth realmina. Valtio oli nykyisen Maltan tasavallan edeltäjä.
"Malta Independence Act 1964" muutti Maltan kruununsiirtomaan itsenäiseksi Commonwealth realmiksi. Tällöin Britannian monarkki, joka oli tuolloin Elisabet II, toimi maan valtionpäämiehenä "Maltan kuningattarena" (). Monarkkia edusti vastaitsenäistyneessä Maltassa Maltan kenraalikuvernööri. Elisabet II vieraili Maltassa sen kuningattarena marraskuussa 1967.
Seuraavat kenraalikuvernöörit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä:Seuraavat pääministerit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä:
Sami Vähäkangas
Sami Vähäkangas (s. 1998 Jyväskylä) on suomalainen runoilija.
Vähäkangas valmistui ylioppilaaksi Schildtin lukiosta 2017. Saman vuoden elokuussa Mediapinnan Suomi 100 runokirjaa-kampanjan kautta julkaistiin hänen esikoisrunoteoksensa "Nuudelidieetti""." Kirja sisältää raakoja havaintoja fatalismista, parisuhteista, seksuaalisuudesta ja itsetuhoisuudesta. Postmodernia runoutta kirjoittava Vähäkangas on nimennyt vaikuttajikseen muun muassa Claes Anderssonin, Miki Liukkosen, Charles Bukowskin, Charles Baudelairen, Morrisseyn, Arno Kotron, Agnes Cecilen ja Jim Morrisonin. Hänen seuraavan runokokoelman on arveltu ilmestyvän syksyllä 2018.
Juho Kaihlajärvi
Juho Antti Kaihlajärvi (s. 13. kesäkuuta 1990) on suomalainen pikajuoksija. Kaihlajärvi edustaa seuratasolla Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hänen valmentajinaan toimivat Jussi ja Esa Kaihlajärvi.
Kaihlajärvi on ollut mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa voittamassa pikaviestistä kultaa vuonna 2014, hopeaa vuosina 2016 ja 217 sekä pronssia vuosina 2010 ja 2013. Lisäksi hän on saavuttanut pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksusta vuonna 2010.
Victor Fagerholm
Victor Erik Alexander Fagerholm (s. 13. kesäkuuta 1996) on suomalainen kymmenottelija, joka edustaa Porvoon Akillesta. Fagerholm on ollut mukana voittamassa pikaviestin SM-kultaa kaksi kertaa vuosina 2016 ja 2017. Hänen valmentajanaan toimii Lars Fagerholm.
Francisco Núñez Olivera
Francisco Núñez Olivera (13. joulukuuta 1904 Extremadura – 29. tammikuuta 2018 Extremadura) oli espanjalainen yli 110-vuotiaaksi elänyt mies. Hänestä tuli maailman vanhin mies Yisrael Kristalin kuoltua 11. elokuuta 2017. Hän liittyi armeijaan 19-vuotiaana ja taisteli Rifin sodassa. Hän on myös Espanjan sisällissodan veteraani. Hänen toinen munuaisensa poistettiin, kun hän oli 90-vuotias, ja 98-vuotiaana hänelle tehtiin kaihileikkaus. Hän sai lempinimen "Marchena" yhdennäköisyydestään espanjalaiseen flamencolaulaja-lauluntekijä Pepe Marchenaan.
Núñez Olivera kuoli kotikylässään 113-vuotiaana 29. tammikuuta 2018.
A Certain Smile, a Certain Sadness
A Certain Smile, a Certain Sadness on brasilialaisten bossa nova -muusikoiden Astrud Gilberton ja Walter Wanderleyn albumi, joka julkaistiin vuonna 1967.
Albumin julkaisi Verve Records -levy-yhtiö bossa novan ollessa suosituinta Yhdysvalloissa ja sisälsi ajan kaksi tunnetuinta bossa nova -muusikkoa: laulajan Astrud Gilberton ja urkurin Walter Wanderleyn. Vuoden 1998 CD-uudelleenjulkaisu lisäsi alkuperäisten kappaleiden lisäksi kaksi kappaletta, jotka nauhoitettiin samoissa kokoontumisissa, joissa albumin muutkin kappaleet nauhoitettiin.
Need for Speed Payback
Need for Speed Payback on Ghost Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Se on "Need for Speed" -videopelisarjan 23. osa. Videopeli paljastettiin trailerilla, joka julkaistiin 2. kesäkuuta 2017. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti 10. marraskuuta 2017.
Kirsi Crowley
Kirsi Maarit Crowley on suomalainen ulkomaantoimittaja, joka on raportoinut Yleisradiolle ja muille medioille erityisesti Afrikan ja Aasian maista.
1990-luvun alkupuolella Kirsi Crowley työskenteli viisi vuotta toimittajana BBC World Servicen suomenkielisellä osastolla Lontoossa. Vuosina 1996–2001 hän toimi Yleisradion kirjeenvaihtajana Etelä-Afrikan Johannesburgissa ja teki raportteja myös muista Afrikan maista. Sieltä Crowley muutti brittimiehensä toimittajantyön takia Pakistaniin ja vuonna 2002 Turkkiin, jossa hän asui vuoteen 2005 asti.
2000-luvulla Crowley opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja työskenteli vuosikymmenen lopulla toimittajana lahtelaisessa "Etelä-Suomen Sanomissa". Vuonna 2011 hän suoritti Helsingin Sanomain Säätiön tuella erikoisjournalismin master-tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.
2010-luvulla Kirsi Crowley on asunut Filippiineillä ja raportoinut myös muun muassa Myanmarista, Japanista ja Ukrainasta. Crowley on tehnyt myös tiedotusmateriaalia muun muassa Euroopan unionin tarpeisiin.
V-Rally
V-Rally on Eden Studiosin kehittämä ajopeli, jonka Infogrames Multimedia on julkaissut PlayStationille vuonna 1997. Videopeli oli "bestseller" Yhdistyneessä kuningaskunnassa kolmen kuukauden ajan.
Peli on julkaistu myös nimellä V-Rally: Championship Edition Game Boylle.
Linux Journal
Linux Journal on vuodesta 1994 lähtien ilmestynyt lehti, joka keskittyy Linux-ytimeen ja Linux-käyttöjärjestelmään. Lehti oli ensimmäinen Linuxiin keskittynyt lehti.
Ensimmäisessä numerossa maaliskuussa 1994 julkaistiin muun muassa Linus Torvaldsin haastattelu.
Lehden viimeinen painettu numero julkaistiin vuonna 2011, jonka jälkeen lehteä julkaistiin ainoastaan digitaalisessa muodossa.
Joulukuussa 2017 lehti ilmoitti julkaisun päättymisestä. Tammikuussa 2018 lehti ilmoitti julkaisun jatkumisesta.
Amiga Format
Amiga Format oli brittiläinen Amiga-tietokoneisiin ja ohjelmiin keskittynyt aikakauslehti. Lehteä julkaisi Future Publishing 136 numeroa vuodesta 1989 vuoteen 2000. Lehti oli aluksi nimellä ST/Amiga Format kunnes se jaettiin kahtia "Amiga Format" ja "ST Format" lehdiksi.
Samalla julkaisijalla oli myös puhtaasti videopeleihin keskittynyt lehti "Amiga Power".
Lehden huippuvuosina se myi yli 170 000 kappaletta kuukaudessa.
Blackpool Northin rautatieasema
Blackpool Northin rautatieasema on rautatieasema Blackpoolin lomakaupungissa Lancashiressä. Se on Blackpoolin radan pääteasema.
Asema avattiin 29. huhtikuuta 1846 nimellä Blackpool. Asema sai uudeksi nimekseen Blackpool Talbot Road vuonna 1872, ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 17. maaliskuuta 1932. Asemaa käytti 1 764 014 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Electronic Games
Electronic Games oli videopeleihin keskittynyt yhdysvaltalainen lehti, jota julkaistiin vuodesta 1981 vuoteen 1997 eri nimillä.
Lehti oli ensimmäisiä ainoastaan videopeleihin keskittyneitä lehtiä.
Lehti muutti nimeksi "Fusion" vuonna 1995.
Lehti aloitti myös palkinnot parhaimmille videopeleille nimellä "Arcade Awards" tai "Arkie Awards".
Lehteä julkaistiin kahdessa jaksossa eri nimillä sen oltua välillä lakkautettuna.
Blackpoolin rautatieasema
Blackpoolin rautatieasema voi tarkoittaa seuraavia: