NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa
NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa () on vuonna 1982 ilmestynyt amerikkalainen animaatioelokuva, joka perustuu palkittuun lasten fantasiaromaaniin "Hiirirouva ja ruusupensaan viisaat". Elokuva on entisen Disney-animaattori Don Bluthin ensimmäinen kokopitkä elokuvaohjaus, joka jäi hänen perustamansa studion, Don Bluth Productionsin, ainoaksi. Elokuva on epätyypillinen kokoperheen elokuva, sillä se yhdistää perinteiseen eläinsatuun runsaita scifi- ja fantasiaelementtejä ja se sisältää väkivaltaisia ja pelottavia kohtauksia. Ohjaajan mukaan elokuva tehtiinkin yhtä lailla aikuis- kuin lapsiyleisölle. Elokuva on sittemmin saanut kulttimaineen, jonka todistavat useat Internetin fanisivustot. Nykyisin elokuvaa pidetään ohjaajansa magnum opuksena.
Elokuva alkaa vanhasta Nicodemus-rotasta, joka kirjoittaa päiväkirjaansa ystävästään Jonathan Brisbystä. Jonathan oli kuollut samana päivänä, kun hän oli ollut auttamassa "Suunnitelman" toteuttamisessa. Nicodemus miettii ystävänsä vaimoa, joka ei tiennyt mitään miehensä suhteesta rottaan tai heidän kokemuksistaan "NIMHissä".
Samaan aikaan peltohiiri rouva Brisby, Jonathanin leski, asuu lastensa kanssa vanhan sementtiharkon sisään rakennetussa talossa maanviljelijä Fitzgibbonsin pellolla. Hän valmistelee perheensä muuttoa, sillä kyntötyöt lähestyvät ja hänen kotinsa on vaarassa jäädä traktorin alle. Hänen Timothy-poikansa on kuitenkin sairastunut ja Brisby lähtee hakemaan apua herra Agesilta, vanhalta hiireltä, joka oli hänen miehensä ystävä. Sairaus paljastuu keuhkokuumeeksi, ja Ages määrää Timothyn vuodelepoon. Hän kertoo, että viileä kevätilma voi tappaa heikkona olevan pojan, joten muuttaminen ei onnistu. Kotiin palatessaan Brisby tapaa Jeremy-variksen, jonka kanssa hän pakenee heidän kimppuunsa hyökkäävää maanviljelijän Lohikäärme-kissaa. Seuraavana aamuna maanviljelijä aloittaa yllättäen kyntötyöt, mutta Brisby onnistuu pelastamaan kotinsa ja lapsensa kiipeämällä liikkuvan traktorin moottoriin ja katkaisemalla polttoaineletkun. Ratkaisu on kuitenkin väliaikainen, ja Brisby lentää Jeremyn selässä kysymään neuvoa läheisessä metsässä asuvalta pelätyltä mutta viisaalta Suureltä Pöllöltä. Pöllö neuvoo Brisbyn siirtää turvaan lapsensa Timmyn terveydestä huolimatta, mutta kun hän kuulee, että hiiri on Jonathan Brisbyn vaimo, hän käskee Brisbyn mennä tapaamaan maanviljelijän pihassa olevan ruusupensaan alla asuvia rottia. Siellä hänen pitää kysyä Nicodemusta ja pyytää rottia siirtämään hänen talonsa pois traktorin kulkureitiltä.
Brisby menee ruusupensaalle, mutta portinvartija, rotta nimeltä Brutus, ajaa hänet pois. Hän törmää kuitenkin herra Agesiin, joka on myös matkalla ruusupensaaseen. Ages on yllättynyt tavatessaan Brisbyn pensaalla ja vielä yllättyneempi, kun Brisby kertoo palanneensa Pöllön luota elossa. Ages johdattaa Brisbyn portinvartijan ohi ruusupensaan alle, jonne rotat ovat rakentaneet maanalaisen kaupungin, jossa heillä on ihmisten teknologiaa ja sähkövirta. Kaupungissa hän tapaa Justinin, vartioston kapteenin, ja Nicodemuksen, rottien vanhan johtajan. Nicodemus kertoo Brisbylle hänen miehensä kohtalosta, ja että hän, herra Ages ja rotat olivat karanneet koe-eläinlaboratoriosta NIMHistä (National Institute of Mental Health, Mielenterveyden kansallinen instituutti).
Nicodemus kertoo, että alun perin he olivat tavallisia rottia ja hiiriä, jotka otettiin kiinni kaupungin kujilta koe-eläimiksi. Heille tehtiin kokeita, joissa heille annettiin pistoksia. Ne kasvattivat heidän älykkyyttään, jonka johdosta heille kehittyi lukutaito ja kyky ymmärtää monimutkaista tekniikkaa. Pistokset myös pidensivät heidän elinikäänsä, minkä takia Jonathan ei ikinä kertonut menneisyydestään vaimolleen, joka oli tavallinen peltohiiri. Hän olisi nimittäin kuollut vanhuuteen, kun Jonathanilla olisi vielä ollut paljon elinvuosia jäljellä. Uuden älykkyytensä turvin rotat ja hiiret pakenivat häkeistään ja ilmastointikanavien kautta ulos rakennuksesta, ja päätyivät Fitzgibbonsin maatilalle, jonne he päättivät rakentaa yhdyskuntansa. He olivat kuitenkin tulleet tyytymättömiksi riippuvuudestaan ihmisiin. He joutuivat varastamaan ruokansa ja sähkönsä Fitzgibbonseilta, mutta he toivoivat voivansa elää itsenäisinä ja omavaraisina. Tämän saavuttaakseen he ovat luoneet "Suunnitelman", jossa he rakentaisivat uuden yhdyskunnan Okalaakso-nimiseen paikkaan erämaassa, jossa he voisivat elää ilman ihmisiä. Sitten Nicodemus antaa Brisbylle amuletin, jonka tämän mies jätti tälle perinnöksi.
Brisby esittää asiansa ja Pöllön ehdotuksen rottien neuvostolle, ja koska hän on rottien kunnioittaman Jonathanin vaimo, he päättävät auttaa. Mutta Jenner-niminen rotta ja hänen apurinsa Sullivan, jotka haluavat jatkaa ihmisten rinnalla asumista, päättävät tehdä lopun Suunnitelmasta murhaamalla Nicodemuksen Brisbyn talon siirron aikana. Justin kertoo Brisbylle, että aina kun rotat liikkuvat ulkona ne huumaavat Lohikäärme-kissan laittamalla unilääkettä sen ruokaan, jotta se ei hyökkäisi heidän kimppuunsa. Jonathan kuoli tällaisen operaation aikana, kun kissa sai hänet kiinni kesken huumaamisen. Justin päättää yrittää sitä vuorostaan, mutta Brisby tarjoutuu vapaaehtoiseksi hänen sijastaan maksaakseen rotille takaisin saamastaan avusta.
Myöhemmin samana iltana Brisby ryömii Fitzgibbonsien keittiöön kaapin alla lattiassa olevan reiän kautta. Hän saa unilääkkeen kissan ruokakuppiin, mutta maanviljelijän poika Billy ottaa hänet kiinni. Billy saa luvan pitää Brisbyä lemmikinään ja hänet suljetaan vanhaan lintuhäkkiin. Häkissä Brisby kuulee puhelinkeskustelun, jossa NIMH ilmoittaa Fitzgibbonseille tulevansa maatilalle tuhoamaan karanneita koe-eläimiä. Brisby pääsee pakoon häkistään ja lähtee varoittamaan rottia.
Sillä aikaa rotat ovat rakentaneet nostolaitteiston, jolla he siirtävät Brisbyjen taloa. Kun talo on ilmassa Nicodemuksen kohdalla, Jenner katkaisee tukiköydet ja talo putoaa ja murskaa vanhan rotan alleen. Kaikki uskovat tapahtuneen olleen onnettomuus, ja Jenner julistaa itsensä uudeksi johtajaksi ja ilmoittaa, että Suunnitelmasta luovutaan. Brisby saapuu paikalle ja talonsa siirron epäonnistumisesta ja Nicodemuksen kuolemasta huolimatta hän kertoo rotille NIMHin tulosta ja käskee heitä lähtemään ruusupensaasta heti. Tämä suututtaa Jennerin, joka lyö Brisbyn maahan. Justin rientää Brisbyn avuksi, ja katumapäälle tullut Sullivan antaa hänelle miekan. Petturuudesta suivaantunut Jenner iskee Sullivania omalla miekallaan. Seuraa miekkataistelu Justinin ja Jennerin välillä, joka johtaa Jennerin yliotteeseen. Kuolettavasti haavoittunut Sullivan kuitenkin pelastaa Justinin hengen heittämällä Jenneriä tikarilla selkään, joka tappaa tämän.
Sitten Brisby kuulee lastensa avunhuudot talostaan ja huomaa, että se on alkanut upota mutaan putoamispaikallaan. Rottien yrityksistä huolimatta taloa ei saada vedetyksi mudasta ja se uppoaa kokonaan. Brisby lähtee hädissään sukeltamaan mutaan, mutta Justin vetää hänet kuiville. Brisbyn surun rikko kuitenkin Nicodemuksen antama amuletti, joka oli kaikessa hätäkässä uponnut mutaan. Amuletti nousi taian avulla pintaan, ja Brisby käyttää sen voimaa nostaakseen kotinsa ja lapsensa kuiville, pois traktorin tieltä. Tämän jälkeen hän pyörtyy.
Seuraavana aamuna NIMHin miehet saapuvat mutta turhan takia: rotat ovat jo lähteneet Justin johtajanaan kohti Okalaaksoa. Brisby on selvinnyt amuletin käyttämisen ponnistuksista, joskin hänen käpälänsä ovat siteissä, koska ne paloivat esineen kuumuuden takia. Hänen lapsensakin ovat kunnossa yön koettelemuksista ja Timothy on alkanut toipua keuhkokuumesta. Loppu on onnellinen myös Jeremy-varikselle, joka kohtaa tosirakkautensa, ja he lentävät kohti auringonnousua lopputekstien alkaessa.
Don Bluth tutustui alkuperäiseen kirjaan ensimmäistä kertaa työskennellessään Disneyllä, kun sitä tarjottiin yhtiölle tuotettavaksi. Hän kiinnostui tarinasta, ja hankki oikeudet kirjaan myöhemmin omalle studiolleen.
Tuotantoyhtiö Aurora, jonka kanssa Don Bluth Productions oli tehnyt yhteistyösopimuksen, antoi elokuvaa varten 7 miljoonan dollarin budjetin ja kahden ja puolen vuoden tuotantoaikataulun. Molemmat olivat tuohon aikaan tavallista vähemmän kokopitkälle animaatiolle. Bluth ratkaisi vähäiset resurssit organisoimalla studionsa niin, etteivät työntekijät olleet pitkiä aikoja toimettomina odottelemassa seuraavaa tehtävää. Lisäksi animaattoreille tarjottiin osinkoja elokuvan tuotoista, jotta he tekisivät pitempiä työpäiviä. Pienestä budjetistaan huolimatta NIMH oli aikanaan kallein muun kuin Disneyn tuottama animaatioelokuva.
Ensin kirjan muokkaamiseksi käsikirjoitukseksi palkattiin ammattilaiskäsikirjoittaja, mutta lopputulokseen ei oltu tyytyväisiä. Studiolla ajateltiin, että animaatioalan ammattilaiset osaisivat parhaiten kirjoittaa animaatioelokuvan, joten käsikirjoituksen tekivät ohjaaja Bluth, tuottajat Gary Goldman ja John Pomeroy ja animaattori Will Finn. He päättivät keskittyä elokuvassa rouva Brisbyn tarinaan ja jättää rotat, joiden taustasta kerrottiin kirjassa huomattavasti enemmän, vähemmälle huomiolle. Lisäksi elokuvaan lisättiin mystisiä fantasiaelementtejä, ja myös muita muutoksia tehtiin kirjan tapahtumiin. Käsikirjoitusta ei tehty ehdottoman lopulliseksi: kohtauksia suunniteltiin koko työryhmän kanssa vielä tuotannon aikana.
Don Bluth ja hänen työryhmänsä etsivät itse näyttelijät elokuvaan sen sijaan, että he olisivat käyttäneet ulkopuolista casting-toimistoa. Sopivia ääniä etsittiin katsomalla elokuvia ja tv-sarjoja. Rooleihin valittiin vähemmän tunnettuja näyttelijöitä, joista monilla ei ollut aikaisempaa ääninäyttelykokemusta. Joillakin valinnoilla oli suuri vaikutus itse elokuvaan. John Carradinen raihnainen mutta ylväs olemus oli innoittajana hänen esittämänsä Suuren Pöllön lopulliselle ulkomuodolle. Dom DeLuise taas toi improvisoinnillaan ja komediakokemuksellaan paljon lisää Jeremyn hahmoon, jonka takia sen osuutta elokuvassa kasvatettiin vähäisestä sivuhahmosta nykyisenlaiseksi.
Bluth halusi palata NIMHissä Disneyn kulta-ajan animaatioiden henkeen. Tämän saavuttamiseksi elokuvassa keskityttiin vahvaan tarinaan ja hahmoihin ja käytettiin perinteisiä työläämpiä animaatiotekniikoita paremman jäljen aikaansaamiseksi.
Monista elokuvassa esiintyvistä esineistä rakennettiin mallit, joita kuvattiin filmille animaattoreille malliksi. Näin haluttiin saada esineiden liikkeet todenmukaisemmiksi. Esimerkiksi vene, jolla Brisby matkustaa rottien kanssa maanalaisessa virrassa, rakennettiin Bluthin uima-altaaseen.
Kesken tuotannon elokuvantekijöihin otettiin yhteyttä Frisbee-heittokiekkoja valmistavasta yrityksestä. Yrityksen mukaan päähenkilön alkuperäisen nimen Frisby käyttäminen elokuvassa rikkoi tekijänoikeuslakeja, sillä se lausutaan samalla tavalla kuin Frisbee. Oikeustoimien välttämiseksi päähenkilön nimi päätettiin vaihtaa Brisbyksi. Näyttelijät kutsuttiin vuorosanojen uusintanauhoituksiin, mutta John Carradine ei ollut enää saatavilla. Niinpä Suuren Pöllön repliikkeihin täytyi korvata "f"-äänteet "b":illä manuaalisesti äänileikkauksessa.
Elokuvan nimi päätettiin myös vaihtaa. Alun perin elokuvalla olisi ollut sama nimi kuin kirjalla, johon se perustui: "Mrs. Frisby and the Rats of NIMH". Muuttuneen päähenkilön nimen lisäksi nimen loppuosasta piti luopua, koska NIMH on oikeasti olemassa oleva instituutti, ja "rat"-sanan, jolla on myös negatiivinen merkitys, olisi voinut tulkita viittaavan sen työntekijöihin.
Tuotannon loppuvaiheessa jouduttiin työskentelemään kellon ympäri, jotta elokuva saataisiin valmiiksi määräaikaan mennessä. Tuottaja Goldmanin mukaan työviikot olivat jopa 110-tuntisia.
Musiikin elokuvaan sävelsi Oscar-voittaja Jerry Goldsmith ja sen esitti Lontoon filharmoninen orkesteri ja kuoro. Sävellystyö oli vaikeaa, sillä Goldsmithillä ei ollut aina käytettävissään lopullisia kohtauksia, vaan hän joutui työskentelemään luonnosten ja keskeneräisten jaksojen pohjalta. Lisäksi Goldsmith sävelsi elokuvaan laulun "Flying Dreams", jonka sanoitti Paul Williams. Laulu esiintyy elokuvassa kaksi kertaa, ensin keskellä elokuvaa Sally Stevensin laulamana ja sitten kokonaisena versiona lopputekstien aikana itse Paul Williamsin esittämänä.
NIMHin ensi-ilta oli elokuvateattereissa kesällä 1982. Bluthin ja hänen kollegoidensa lähtö Disneyltä oli ollut laajalti esillä mediassa, ja hänen ensimmäisen oman elokuvansa julkaisu herätti runsaasti ennakkokohua. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt lippuluukuilla erityisen hyvin, sillä samana kesänä ensi-iltansa sai kaksi suuren budjetin perhe-elokuvaa: Disneyn Tron ja Universalin E.T. – The Extra Terrestrial. Kummallakin elokuvalla oli takanaan suuri markkinointikoneisto, joka NIMHiltä puuttui. United Artists, jonka olisi pitänyt levittää elokuva, myytiin ennen ensi-iltaa MGM:lle. Uusilla omistajilla ei ollut kovin suurta kiinnostusta elokuvaa kohtaan, ja tuotantoyhtiö Aurora joutui rahoittamaan markkinoinnin yksin. Lisäksi elokuva julkaistiin ensi-iltaviikollaan vain sadassa teatterissa, mikä vaikutti myös huonoon tulokseen.
Suomessa NIMH sai ensi-iltansa jouluna 1982. Koska Valtion elokuvatarkastamo antoi elokuvalle ikärajan K-10, joka rajasi nuorimmat katsojat pois, elokuvaa ei dubattu suomeksi, vaan se esitettiin tekstitettynä. VHS-kasetilla elokuva julkaistiin Suomessa vasta vuonna 1991.
NIMH julkaistiin DVD:llä ensimmäisen kerran vuonna 1998. Vuonna 2007 julkaistiin DVD:nä ja Blu-ray:nä elokuvan remasteroitu versio, joka sisälsi myös runsaasti ekstroja. Suomessa DVD-julkaisua ei ole tehty ja videojulkaisustakin on yli kaksikymmentä vuotta aikaa.
NIMH sai pääasiassa kiitettäviä arvosteluja. Erityisesti kauniista animaatiosta, vauhdikkaasta tarinasta ja eläväisistä hahmoista pidettiin. Bluthin katsottiin onnistuneen Disney-klassikoiden hengen saavuttamisessa. "Rotten Tomatoes" -Internet-sivustolla sillä on 95% positiiviset arvostelut.
Elokuva keräsi Yhdysvalloista 12 miljoonaa dollaria, jotka eivät kattaneet kaikkia tuotantokuluja. Rahoittajat pääsivät kuitenkin omilleen ulkomailta ja videojulkaisusta saaduilla tuloilla. Video myi ilmestyttyään Yhdysvalloissa kultaa muutamassa kuukaudessa.