hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lasten hautausmaa
Lasten hautausmaa on suomalainen vuonna 2013 perustettu rockyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä "Lasten hautausmaa" joulukuussa 2014. Single ”Tuulipuut” ilmestyi huhtikuussa 2015. Yhtyeen esikoisalbumi "Lasten hautausmaa" ilmestyi 12. kesäkuuta 2015.
Yhtye on kotoisin Kouvolasta. Sen laulajana toimii Kristiina Vaara. Yhtyeen lauluntekijänä on Tuomo Mannonen. Levy-yhtiönä on Svart Records.
Yhtyeen jäsenillä on aiempaa taustaa yhtyeistä Kivesveto Go Go ja A. Takalo & Takavalot. Sen tyyliä on verrattu yhtyeisiin Kollaa kestää, Mana Mana ja Noitalinna huraa!.
Marraskuussa 2015 Suomen Rock-klubien Liitto myönsi yhtyeelle 2000 euron arvoisen ”Tankki Täyteen” -tunnustuspalkinnon, joka jaetaan livemusiikin edistämisestä.EP:t
Tadelakt
Tadelakt on noin 1000 vuotta vanha marokkolainen rappaustekniikka.
Historiallisen alkunsa se on saanut Marrakeshin kaupungin ympäristöstä, josta kerättyä kalkkikiveä poltettiin ja sammutettiin ja käytettiin sitten rappaamiseen. Rapattua pintaa pienellä kivellä hankaamalla muodostui erittäin tiivis vedenpitävä pinta. Tiettävästi ainoastaan tällä alueella on erityisiä hydraulisia lisäaineita sisältävää kalkkikiveä, joka antaa tadelaktille suuren pintatiiviyden ja vedenpitävyyden. Tadelaktin nimi ei ole tullut materiaalista itsestään, vaan juuri sen käsittelytekniikasta, ja se tarkoittaa suoraan käännettynä ”sisään hankaamista”. Se on vanhin ja arvostetuin marokkolainen kalkkilaasti maailmassa. Alun perin tadelaktia käytettiin juomavesisäiliöiden vedenpitävyyden varmistamiseen, sittemmin jo hamammien, riadien, palatsien julkisivujen, sisäseinien, sisäkattojen ja lattioiden päällystämiseen ja vedenpitävien pintojen saavuttamiseen. Tadelaktin marmorimainen pinta jää silkkiseksi ja sen väri vaihtelee valon muuttuessa. Tadelakt-pinta on hieman aaltoileva, joka syntyy pienellä kivellä kiillottamisen tuloksena. Tavallisista laasteista eroten tadelaktin väri ei ole koskaan tasainen, sillä paikat, joita on hierottu kivellä voimakkaammin, aiheuttavat ns. heijastukseltaan tummemman ja syvemmän jäljen. Jos tadelakt-pinta viimeistellään oliivisaippualla, lopputuloksena on heijastukseltaan syvä pinta. Tadelaktilla päällystetyt pinnat ovat aina erilaisia, koska samanlaista pintamuotoa ja viimeistelyä on käytännössä mahdotonta toistaa. Jokaisella asentajalla on ns. oma käsialansa.
Tadelakt on sukupolvesta toiselle periytynyt viimeistelytekniikka, jolla voi päällystää erilaisia sisustuselementtejä ja muotoja. Tadelaktia voi käyttää seinien, sisäkattojen, lattioiden, työtasojen, pesualtaiden, kylpyammeiden ja myös kuumaa kestävien pintojen päällystämiseen. Laajoista asennusmahdollisuuksista huolimatta tulee aina harkita tilan tai pinnan käyttötarkoitusta. Tadelakt on hyvin kulutusta kestävä, mutta silti se ei sovi paikkoihin, jotka ovat iskulle tai tärinälle alttiita. Tadektia suunniteltaessa tulee ottaa huomioon, että paljon käytävissä paikoissa sekä siellä, missä pintoihin on tiivis kontakti, ei pintojen ulkonurkkia kannata suunnitella kovin teräviksi, sillä tällöin tadelakt-pinnat ovat rikkoutumiselle alttiimpia. Emäksisen reaktion vuoksi fungisidinen tadelakt-pinta estää homeitiöiden syntyä, jonka vuoksi tadelakt-laasti sopii ihanteellisesti kosteisiin tiloihin. Tadelaktille kaikkein sopivimpia pohjapintoja ovat betoni-, kivi- ja savirakenteet. Huomioon tulee ottaa myös rakenteiden ja materiaalien ns. elämisestä johtuvat paisumiset ja supistumiset, koska pohjien tulee olla mahdollisimman vakaita, ettei tadelakt muuta muotoaan. Tadelakt-rappaustekniikka on vanhaa perinteistä käsityötä.
Ominaispiirteiltään ja väriratkaisuiltaan tadelakt sopii käytettäväksi hyvin monenlaisissa tyyleissä. Koostumukseltaan mineraalisen tadelaktin sidosaineena on hydraulinen kalkki, täyteaineena eri koostumuksiset piihiekat, murskatut simpukat, marmorin seulontajäämät, erilaiset savet, selluloosa ja tuhka.
Saab 98
Saab 98 on Saabin henkilöautomalli, joka piti julkistaa vuonna 1974. Se oli kooste Saab 95- ja 96 -malleista, jotka sen oli tarkoitus korvata markkinoilla. Projekti kuitenkin hylättiin kannattamattomana.
Saab 98 -projekti kulki aluksi nimellä X14 ja se alkoi vain kaksi vuotta Saab 99 -mallin ilmestymisen jälkeen. Vuoden 1974 Saab 99:ssä Saab julkisti combi coupé -korimallin ja sitä oli tarkoitus soveltaa nyt uusiksi. Saab 98:n muotoilu perustui Saab 95:een ja siitä vastasi Björn Envall. Mukana oli myös italialainen Sergio Coggiola, joka oli aiemmin työskennellyt Saab Sonett III:n muotoilun parissa.
Muutamia prototyyppejä valmistettiin vuosina 1975 ja 1976, mutta lopulta yhtiön suunnitelmat muuttuivat. Saab 95:ää pidettiin jo valmiiksi käytännöllisenä perheautona, joka ajoi pitkälti samaa asiaa kuin Saab 98. Markkinoilla ei katsottu olevan tilaa uudelle mallille 95:n ja 99:n rinnalla. Niinpä koko projektista päätettiin luopua.
Yhtä Saab 98 -autoa säilytetään Saab-museossa Ruotsin Trollhättanissa.
Kelpo Vohlonen
Kelpo Hyvä Vohlonen (myös muodossa Wohlonen; 16. lokakuuta 1879 Orimattila – 18. tammikuuta 1965) oli suomalainen painija ja maanmittausinsinööri. Hän lukeutui 1900-luvun alussa Suomen ensimmäisiin huippupainijoihin, saavuttaen urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden SM-hopean sekä kaksi SM-pronssia.
Vohlonen syntyi Orimattilan Kuivannon kylässä viisilapsiseen perheeseen. Hänen sisaruksistaan tunnettuja ovat keksijä Tuomas Vohlonen sekä Oma Eeva Vohlonen, joka oli ensimmäinen agrologin tutkinnon suorittanut suomalainen nainen. Vohlosen perhe joutui pian muuttamaan Ruokolahdelle, josta käsin lapset kävivät keskikoulun Lappeenrannassa ja myöhemmin suorittivat ylioppilastutkintonsa Viipurissa. Kelpo ja Tuomas Vohlonen opiskelivat tämän jälkeen maanmittausinsinööriksi Helsingin Polyteknillisessä opistossa. Kelpo Vohlonen työskenteli valmistuttuaan pitkään maanmittarina Porissa, jossa hän muiden töidensä ohessa suunnitteli muun muassa Tiilimäen urheilukentän. Vohlosen tytär avioitui vuonna 1935 maantieteilijä Auvo Säntin kanssa.
Painiurallaan Kelpo Vohlonen edusti Helsingin Atleettiklubia sekä myöhemmin Porin Voimailun Ystäviä. Helsingissä hän oli olympiavoittaja Verner Weckmanin valmennettavana ja voitti kreikkalais-roomalaisen painin raskaan sarjan Suomen mestaruuden vuonna 1903, avoimen sarjan SM-pronssia 1902 sekä raskaan sarjan pronssia 1906. Porin vuosinaan Vohlonen saavutti vielä 1910 raskaan keskisarjan SM-hopeaa tulevan olympiamitalistin Alppo Asikaisen jälkeen.
Vuonna 1939 ilmestyi Eino ”M-o-n-i” Soinion teos "Suomalaisia mestaripainijoita – Carl Allénista Väinö Kokkiseen", jonka kymmenestä artikkelista yksi käsittelee Kelpo Vohlosen uraa.
Kati Kaareskoski
Kati Kaareskoski (s. 11. kesäkuuta 1984) on turkulainen thainyrkkeilijä, joka edustaa Turku Thaiboxing Clubia. Ottelijanurallaan Kaareskoski on saavuttanut amatöörien Suomen, Euroopan ja maailmanmestaruuden painosarjassa -45 kiloa. 18 ottelustaan hän on voittanut 14 ja hävinnyt neljä kertaa. Kaareskosken valmentajana toimii Pasi Luukkanen.
Jukka-Pekka Mecklin
Jukka-Pekka Mecklin (s. 29. syyskuuta 1952) on suomalainen gastroenterologisen kirurgian lääkäri ja Itä-Suomen yliopiston yleiskirurgian professori. Mecklin työskentelee Jyväskylässä Keski-Suomen keskussairaalassa. Hän on lääketieteen tohtori ja dosentti.
Mecklin sai vuonna 2004 Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinnon yhdessä Heikki J. Järvisen kanssa, vuonna 2009 Syöpäjärjestöjen Niilo Voipio -palkinnon, ja vuonna 2015 hänelle myönnettiin Max Siurala -palkinto. Mecklinin vuodelta 1987 olevan väitöskirjan on sanottu olleen perinnöllisen paksusuolensyövän tutkimuksen lähtölaukaus. Hänen aineistonsa avulla suomalais-amerikkalainen tutkimusryhmä löysi 1993 ensimmäisen periytyvälle paksusuolensyövälle altistavan geenin. Hän julkaisi vuonna 2014 kirjan "Keski-Suomen keskussairaala 1954–2014".
RN Cesare Battisti
RN Cesare Battisti () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sauro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 9. helmikuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 11. joulukuuta 1926. Alus liitettiin laivastoon 13. huhtikuuta 1927.
Aluksen miehistö upotti aluksensa 3. huhtikuuta 1941.
RN Nazario Sauro
RN Nazario Sauro () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sauro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 9. helmikuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1926. Alus liitettiin laivastoon samana vuonna 23. syyskuuta.
Alus upotettiin 3. huhtikuuta 1941.
RN Daniele Manin
RN Daniele Manin () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sauro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta. Sen köli laskettiin 9. lokakuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 15. kesäkuuta 1925. Alus liitettiin laivastoon 1. maaliskuuta 1927.
Alus upotettiin 3. huhtikuuta 1941.
RN Francesco Nullo
RN Francisco Nullo () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sauro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta. Sen köli laskettiin 9. lokakuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1925. Alus liitettiin laivastoon 15. huhtikuuta 1927.
Alus upotettiin 21. huhtikuuta 1940.
Pasi Luukkanen
Pasi Luukkanen (s. 27. huhtikuuta 1981) on suomalainen thainyrkkeilijä ja thainyrkkeilyvalmentaja, joka edustaa Turku Thaiboxing Clubia. Vuonna 2002 alkaneella urallaan hän on saavuttanut useita arvokisamitaleja ja otellut lukuisia kansainvälisiä otteluja. 62 ottelustaan Luukkanen on voittanut 40 ja hävinnyt 22 kertaa.
Luukkasen valmennuksessa ovat olleet muun muassa Kati Kaareskoski ja Jussi Santalahti.
RN Carlo Mirabello (1915)
RN Carlo Mirabello () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa palvellut Mirabello-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 21. marraskuuta 1914 ja alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1915. Alus liitettiin laivastoon 24. elokuuta 1916.
Alus upposi osuttuaan miinaan 21. toukokuuta 1941 Albanian rannikolla Dukatonniemen lähistöllä.
Jussi Santalahti
Jussi Santalahti (s. 18. maaliskuuta 1994) on suomalainen thainyrkkeilijä, joka edustaa Turku Thaiboxing Clubia. Santalahti on kolminkertainen Suomen mestari ja 37 ottelustaan hän on voittanut 31 ja hävinnyt 6 kertaa. Häntä valmentaa Pasi Luukkanen, Harri Nieminen ja Jani Lehtola.
Elokuussa 2015 Santalahti saavutti pronssia thainyrkkeilyn MM-kisoissa, Royal World Cupissa, Bangkokissa. Pronssi oli ensimmäinen suomalaismiehen MM-mitali thainyrkkeilyn A-sarjassa kahdeksaan vuoteen.
RN Carlo Alberto Racchia (1916)
RN Carlo Alberto Racchia () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut Mirabello-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 10. joulukuuta 1914 ja alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1916. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 21. joulukuuta.
Alus upposi osuttuaan miinaan 21. kesäkuuta 1921 Mustallamerellä.
RN Augusto Riboty (1916)
RN Augusto Riboty () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa palvellut Mirabello-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 27. helmikuuta 1915 ja alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1916. Alus liitettiin laivastoon 5. toukokuuta 1917.
Alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle. Sitä ei koskaan kuitenkaan siirretty, vaan alus romutettiin Italiassa 1951.
Viktor Erik Amadeus Bosin
Viktor Erik Amadeus Bosin (1. heinäkuuta 1805 Helsinki – 27. heinäkuuta 1862 Viipuri) oli suomalaissyntyinen arkkitehti, joka toimi Viipurin kaupunginarkkitehtina vuodesta 1851 aina kuolemaansa asti.
Bosin oli aatelista sukua, hänen isänsä oli majuri Daniel Erik Bosin (1738–1815) ja äitinsä Maria Kristina Krygerström (1783–1816). Daniel Erik Bosin eli aviottomassa suhteessa emännöitsijänsä Maria Kristina Krygerströmin kanssa ja Viktor Bosin syntyi aviottomana lapsena. Hän jäi orvoksi jo vuonna 1816 ollessaan 11-vuotias ja siirtyi Hauhon Lautsilaan majuri Otto Wilhelm Schulmanin holhottavaksi. Bosin sai Hämeenlinnaassa yksityisopetusta, mitä hän täydensi vielä Porissa neljän vuoden ajan. Keväällä 1821 hänet otettiin oppilaaksi Haminan kadettikouluun, mistä hän valmistui joulukuussa 1824. Helmikuussa 1825 hänet ylennettiin vänrikiksi ja komennettiin Smolenskin rakuunarykmenttiin Kiovaan. Bosin osallistui Turkin sotaan vuonna 1828 ja oli mukana muun muassa valloittamassa Bukarestia sekä Giurgiewon ja Silistrian linnoituksia. Sotaretkellään Bosin kuitenkin sairastui ja hänelle myönnettiin ero palveluksesta 8.10.1832. Erotessaan hän oli saavuttanut luutnantin arvon.
Palattuaan Suomeen Bosin siirtyi takaisin sukutilalleen Kyttälän tilalle (alk. Skyttälä), jossa hän viljeli maata. Bosin avioitui vuonna 1834 holhoojansa tyttären Fredrika Wilhelmina Sofia Schulmanin (1811–1883) kanssa. Hän joutui kuitenkin myymään tilansa, minkä jälkeen hän elätti itsensä rakennus- ja maanmittaustyöllä. Bosin hakeutui Viipurin kaupunginarkkitehdiksi 1851 edellisen kaupunginarkkitehti Lesszigin haettua eroa virastaan.
Bosin nimitettiin kaupunginarkkitehdin virkaan 27.10.1851. Yli kymmenvuotisen uransa aikana hän ehti jättää jälkensä kaupunkikuvaan. Bosinin piirustukset olivat hyvin laadittuja ja jatkoivat edellisten kaupunginarkkitehtien klassista tyyliä, Viipurin maistraatin arkistossa on säilynyt noin 70 Bosinin piirustusta. Hän oli ottanut kadettikoulussa opetusta sekä piirustuksessa että arkkitehtuurissa ja opiskeli siellä myös perspektiivioppia, sovellettua matematiikkaa sekä topograafista ja trigonometrista mittausta. Hän oli Hauholla asuessaan toiminut myös rakentajana. Bosinin työt sisältävät kivirakennusten ja pikkupalatsien suunnitelmia mutta myös pajoja ja varastorakennuksia. Enimmät suunnitelmat on tehty yksityistonteille. Klassismin mukaisesti Bosin suunnitteli täysipainoisia julkisivuja vaatimattomiinkin rakennuksiin ja pikkupalatsien suunnitelmissa hänen tyylinsä saattoi aiheuttaa arvostelua. Bosin oli varsin ansioitunut ja työteliäs kaupunginarkkitehti. Hänen suunnittelemansa rakennukset sopeutuivat ympäristöön ja kaupungin arkkitehtoniseen luonteeseen. Bosin toimi tehtävässä kuolemaansa asti 27.7.1862, jonka jälkeen kaupunginarkkitehdin virkaan tuli Johan E. Johansson.
Arsen Julfalakyan
Arsen Julfalakyan (, s. 8. toukokuuta 1987 Gjumri) on armenialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hänen isänsä on Levon Julfalakyan.
Julfalakyan saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 74 kg:n painoluokassa hävittyään loppuottelussa venäläiselle Roman Vlasoville. Hän voitti maailmanmestaruuden 75 kg:n sarjassa Taškentissa 2014 kukistettuaan finaalissa kroatialaisen Neven Žugaj'n. Hän sai 74-kiloisissa MM-hopeaa Moskovassa 2010 sekä MM-pronssia Istanbulissa 2011 ja Budapestissa 2013.
Julfalakyan voitti Euroopan-mestaruuden 74 kg:n painoluokassa Vilnassa 2009. Hän saavutti EM-hopeaa 75-kiloisissa Vantaalla 2014 ja EM-pronssia 74-kiloisissa Belgradissa 2012.
Julfalakyan voitti junioreiden maailmanmestaruuden 74 kg:n sarjassa 2007. Hän voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 69-kiloisissa 2003 ja 2004 sekä sai junioreiden EM-kilpailuissa 74-kiloisissa hopeaa 2005 ja pronssia 2006.
Yhteiskuntasopimus (työmarkkinapoliittinen käsite)
Yhteiskuntasopimus on Suomen pääministerin ja Suomen Keskustan puheenjohtajan Juha Sipilän käyttämä poliittinen käsite, jolla viitataan hallituksen tavoittelemaan yhteisymmärrykseen työmarkkinakysymyksistä työmarkkinajärjestöjen kanssa. Myös keskustan edellinen puheenjohtaja Mari Kiviniemi ehdotti pääministerinä ollessaan yhteiskuntasopimusta. Kiviniemi esitti alkuvuodesta 2011, että eduskuntavaalien 2011 jälkeen solmittaisiin laaja yhteiskuntasopimus. Sopimuksen tarkoitus olisi ollut huolehtia Suomen kilpailukyvystä, maltillisista palkkaratkaisuista ja ostovoiman riittävyydestä. Yhteiskuntasopimuksessa yritykset olisivat sitoutuneet kotimaisiin investointeihin ja saaneet vastineeksi yritysverotuksen alentamisen.
Useiden kommenttien mukaan Sipilän käyttämänä on kyse uudesta nimestä tulopoliittiselle kokonaisratkaisulle. Raimo Sailaksen mukaan asia kaatui hallituksen asiantuntemattomuuteen, joko suunnittelijoiden ylioptimismiin tai huonoon työmarkkinoiden pelisääntöjen tuntemiseen.
Ahon hallitus käynnisti vuonna 1991 yhteiskuntasopimusneuvottelut, jotka eivät kuitenkaan johtaneet mihinkään..
Alun perin sana yhteiskuntasopimus on ranskalaisen filosofin Jean-Jacques Rousseaun teoksessaan "Yhteiskuntasopimuksesta" käyttämä laajempi yhteiskuntafilosofinen käsite.
RN Calatafimi (1923)
RN Calatafimi () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Curtatone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 1. joulukuuta 1920 ja alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1923. Alus liitettiin laivastoon 24. toukokuuta 1924.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Saksa valtasi aluksen 9. syyskuuta 1943 Pireuksessa ja alus nimettiin 13. syyskuuta palvelukseen otettaessa "Achillekseksi". Alus nimettiin 28. lokakuuta uudelleen "TA15":ksi ja 16. marraskuuta edelleen "TA19":ksi. Kreikan kuninkaallisen laivaston sukellusvene "Pipinos" upotti aluksen torpedoimalla 19. elokuuta 1944 Egeanmerellä.
RN Castelfidardo (1922)
RN Castelfidardo () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Curtatone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 20. heinäkuuta 1920 ja alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta 1922. Alus liitettiin laivastoon 7. maaliskuuta 1924.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Saksa valtasi aluksen 9. syyskuuta 1943 Pireuksessa ja alus nimettiin "TA16":ksi. Liittoutuneiden lentokoneet upottivat aluksen 2. kesäkuuta 1944 Aegeanmerellä.
RN Curtatone (1922)
RN Curtatone () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Curtatone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 3. tammikuuta 1920 ja alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1922. Alus liitettiin laivastoon 21. kesäkuuta 1923.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Alus upposi 20. toukokuuta 1941 osuttuaan miinaan lähellä Ateenaa.
RN Monzambano (1923)
RN Monzambano () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Curtatone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 20. tammikuuta 1921 ja alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1923. Alus liitettiin laivastoon 4. kesäkuuta 1924.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Alus poistettiin palveluksesta 15. huhtikuuta 1951.
Metyylitinatrikloridi
Metyylitinatrikloridi (CHSnCl) on tinan organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovien stabiloijana ja muiden muoveja stabiloivien tinayhdisteiden valmistukseen.
Huoneenlämpötilassa metyylitinatrikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin. Se liukenee myös kohtalaisesti veteen, mutta hydrolysoituu osittain vesiliuoksessa. Metyylitinatrikloridi esiintyy tetraedrinmuotoisena monomeerina ainoastaan kaasufaasissa. Kiinteänä ja nestemäisenä se muodostaa toisiinsa löyhästi klooriatomien kautta sitoutuneen polymeerimaisen rakenteen.
Metyylitinatrikloridin valmistamiseen on useita eri menetelmiä. Käytettyjä ovat muun muassa tina(II)kloridin ja metyylikloridin välinen reaktio tai tina(IV)kloridin reaktio dimetyylitinadikloridin tai metyylitrifenyylitinan kanssa.
Metyylitinatrikloridia voidaan käyttää PVC-muovin lämmönkestävyyttä parantavana lisäaineena ja siitä myös valmistetaan muita tähän tarkoitukseen käytettyjä tinayhdisteitä.
RN Aquila (1917)
RN Aquila () oli Italian kuninkaallisen laivaston Aquila-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta. Sen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1914 ja alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1917. Alus liitettiin laivastoon 8. helmikuuta 1918.
Alus myytiin Espanjalle 6. tammikuuta 1939. Se sai uuden nimen "Melilla".
RN Falco (1919)
RN Falco () oli Italian kuninkaallisen laivaston Aquila-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta. Sen köli laskettiin 19. elokuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1919. Alus liitettiin laivastoon 20. tammikuuta 1920.
Alus myytiin Espanjalle 6. tammikuuta 1939.
Pikkukorpraalisieppo
Pikkukorpraalisieppo ("Poecilodryas hypoleuca") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkukorpraalisieppoa tavataan laajalla alueella Uuden-Guinean saarella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuopio Festivals
Kuopio Festivals ry tuottaa tapahtumia, myy tapahtumapalveluja ja välittää ohjelmapalveluja. Kuopio Festivals toteuttaa tapahtumat ammattitaidolla tai on tukena tapahtuman suunnittelussa. Yhdistyksen kautta löytyvät myös tarvittavat alihankintapalvelut (tekniikka, graafinen suunnittelu yms. ).
Vuonna 2014 yhdistyksen päätuotanto oli Kuopion kaupungin kanssa yhteistyössä järjestettävä Kuopio Juhlii -tapahtuma 29.-31.8.2014. Lisäksi Kuopio Festivals on myynyt tuotantotyötä muun muassa Runopuulaakille, Kirjakantille ja Täydenkuun Tansseille. Kuopio Festivalsin oma tuotanto Minnan päivät järjestettiin tänä vuonna kuudetta kertaa 19.3-21.3.2015.
Kuopio Festivals on aktiivisesti mukana Luovien alojen yhdistys Pro Myllyn toiminnassa.
Kuopio Festivals ry on myös sosiaalinen työllistäjä tarjoten työ- tai harjoittelupaikkoja oppilaitosten opiskelijoille, Työ- ja elinkeinotoimiston kautta työelämävalmennukseen tai työharjoitteluun sekä mahdollisuuksia kuntouttavaan työhön.
Toiminnan perusarvoja ovat läpinäkyvyys, avoimuus, yhteisöllisyys, jatkuva oppiminen ja kehittyminen, ihmisten arvostaminen sekä tahto ja taito aitoon yhteistyöhön julkisen, kolmannen ja yrityssektorin välimaastossa.
Valkokulmasieppo
Valkokulmasieppo ("Poecilodryas superciliosa") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkokulmasieppoa tavataan Australian koillisosissa. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pencak silat
Pencak silat on indonesialainen itsepuolustuslaji. Laji muistuttaa jonkin verran muita itsepuolustuslajeja. 
Nimi Pencak Silat tarkoittaa suomeksi taistelulajeja.
Rusokylkisieppo
Rusokylkisieppo ("Poecilodryas cerviniventris") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Rusokylkisieppoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kotalampi (Jyväskylä)
Kotalampi on lampi Jyväskylän Keltinmäessä. Kotalammen liikuntapuisto on Jyväskylän suurin liikuntapuisto. Lammen ympäri kulkee kuntopolku. Eteläpuolella on Kotalamminmäki. Aikaisemmin Kotalammen rannalla sijaitsi uimaranta.
Vyösieppo
Vyösieppo ("Gennaeodryas placens") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Vyösieppoa tavataan hajanaisella alueella Uuden-Guinean saarella. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio todennäköisesti melko pieni, ja koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Mustarintasieppo
Mustarintasieppo ("Plesiodryas albonotata") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustarintasieppoa tavataan laajalla alueella Uuden-Guinean saarella. Vaikka se on laajalle levinnyt, on sitä kuitenkin kuvattu pääasiassa harvinaiseksi. Lajin kanta on kuitenkin vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Illalliskutsut
Illalliskutsut (videolevitysnimenä Tapaus Wetherby; ) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut näytelmäkirjailija David Haren ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Vanessa Redgrave. Sivurooleissa ovat muun muassa Ian Holm ja Judi Dench. "Illalliskutsut" on David Haren ensimmäinen ohjaustyö elokuvissa.
"Illalliskutsut" sijoittuu West Yorkshiren Wetherbyn pikkukylään ja kertoo menneisyyden haamujen ahdistamasta Jean Traversista (Vanessa Redgrave), keski-ikäisestä naimattomasta opettajasta, joka eräänä iltana kutsuu ystäviään illalliskutsuille. Illalliskutsuille saapuu eräs nuorimies, John Morgan (Tim McInnerny), jota kukaan ei tunne. Jean luulee miehen olevan jonkun vieraansa kutsuma, kun taas vieraat luulevat miehen olevan Jeanin kutsuma. Tuntematon nuori mies saapuu Jeanin talolle seuraavana aamuna ja tuo Jeanille lahjaksi fasaaneja. Kun Jean on keittämässä heille teetä, nuori mies ottaa yhtäkkiä aseen esille ja ampuu itsensä naisen silmien edessä. Tapaus on mysteeri, sillä nuorella miehellä ei ole mitään suhdetta Jeaniin tai tämän ystäviin. Vaikka poliisi tietääkin tapauksen olevan itsemurha, tapaus on sen verran omituinen, että se tutkitaan kuitenkin. Kun miehen taustoja tutkitaan pala palalta ja edellisillan kutsut kerrataan hetki hetkeltä tarkoin, niistä paljastuu yllättäviä kohtia. Illalliskutsut vaikuttivat normaaleilta, mutta todellisuudessa illassa mikään ei ollut normaalia.
Vaikka "Illalliskutsut" sijoittuu Wetherbyn kauppalaan, joka sijaitsee West Yorkshiressa Suur-Leedsin alueella, ainuttakaan elokuvan kohtausta ei kuvattu Wetherbyssä. Elokuva kuvattiin kesällä 1984 Lontoon lisäksi myös North Yorkshiressa ja Middlesexissä, jossa elokuvaa kuvattiin Twickenhamissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Film4 Productions, Greenpoint Films ja Zenith Entertainment.
"Illalliskutsut" sai ensi-iltansa Saksassa, silloisessa Länsi-Saksassa, helmikuussa 1985 Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se voitti parhaan elokuvan Kultaisen karhun. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 19. heinäkuuta 1985. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 1 299 985 dollarin lipputulot. MGM/UA Classics vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa, jossa elokuvaa esitettiin 30:ssa elokuvateatterissa.
"Illalliskutsut" on saanut myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 80% kriitikoista on antanut "Illalliskutsuille" positiivisen arvosanan 7,6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kymmeneen arviointiin. 826 käyttäjästä 44% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 1 006 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10. "Illalliskutsut" julkaistiin VHS:nä ensimmäisen kerran vuonna 1985. DVD:nä elokuva julkaistiin 16. marraskuuta 2004.
Tasmaniansieppo
Tasmaniansieppo ("Melanodryas vittata") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tasmaniansieppoa tavataan Tasmaniassa ja sen lähisaarilla. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Pyhtäänjärvi
Pyhtäänjärvi on Laukaassa pienehkö järvi, joka laskee Pyhtäänjoen kautta Leppäveteen. Se on v-kirjainta muistuttava (v:n sakarat avautuvat etelään) ja väliin jää Oksalanniemi, jonka länsipuolella on Savionlahti ja itäpuolella Naaranlahti. Järvessä on kaksi pientä saarta. Rannalla on Savion kylä.
RN Aldebaran
RN Aldebaran () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta. Sen köli laskettiin 2. lokakuuta 1935 ja alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1936. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 6. joulukuuta.
Alus upposi osuttuaan miinaan 20. lokakuuta 1941.
RN Altair
RN Altair () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta. Sen köli laskettiin 2. lokakuuta 1935 ja alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1936. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta.
Alus upposi osuttuaan miinaan 20. lokakuuta 1941.
RN Andromeda
RN Andromeda () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 6. joulukuuta.
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 17. maaliskuuta 1941.
RN Antares
RN Antares () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta. Sen köli laskettiin 2. lokakuuta 1935 ja alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1936. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta.
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 28. maaliskuuta 1943.
RN Aretusa
RN Aretusa () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta. Sen köli laskettiin 29. lokakuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1938. Alus liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 1. heinäkuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 1. elokuuta 1958.
RN Calipso
RN Calipso () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta. Sen köli laskettiin 29. syyskuuta 1937 ja alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1938. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 16. marraskuuta.
Alus upposi osuttuaan miinaan 5. joulukuuta 1940.
George (Etelä-Afrikka)
George on kaupunki Etelä-Afrikan eteläosissa Länsi-Kapin provinssissa. Vuonna 2011 siellä oli noin 157000 asukasta.
Tátra-luokka
Tátra-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston kuuden aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Alusten propulsiojärjestelmänä oli neljä hiiltä ja kaksi öljyä polttoaineena käyttävää Yarrow-kattilaa, jotka pyörittivät kahteen akseliin kiinnitettyjä AEG-Curtiss-turbiinimoottoreita. Järjestelmä tuotti akseleihin 20 600 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 32,5 solmun huippunopeuden. Alukset kykenivät 12 solmun nopeudella 1 600 merimailin toimintamatkaan.
Itävalta-Unkarin viranomaiset tekivät toukokuussa 1910 tarjouspyynnön kuudesta 800 tonnin turbiinimoottorilla varustetusta hävittäjästä, joiden tuli saavuttaa 32,5 solmun nopeus. Tarjouspyyntö toimitettiin Danubiukselle, Stabilimento Tecnico Triestinolle, Cantiere Navale Triestinolle ja Stettiniin Vulcanille. Lopulta Danubius valittiin toimittajaksi poliittisin perustein varmistettaessa unkarilaisten hyväksyntä Tegethoff-luokan alusten hankinnalle.
Ersatz Tátra -luokka
Ersatz Tátra -luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston neljän aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Osana vuosien 1914-1915 laivasto-ohjelmaa tehtiin 28. toukokuuta 1914 lisätilaus kuudesta Tátra-luokan aluksesta, mutta töitä ei koskaan aloitettu ensimmäisen maailmansodan puhjettua. Sodassa kärsittyjen tappioiden korvaamiseksi sekä kipeästi kaivattujen saattokykyisten alusten hankkimiseksi tilattiin lopulta neljä alusta vuonna 1916.
Neven Žugaj
Neven Žugaj (s. 19. huhtikuuta 1983 Zagreb) on kroatialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on MM- ja EM-mitalisti.
Žugaj saavutti Taškentin MM-kilpailuissa 2014 hopeaa 75 kg:n painoluokassa hävittyään loppuottelussa armenialaiselle Arsen Julfalakyanille. Hän sai MM-pronssia 74-kiloisissa Istanbulissa 2011. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi kahdeksanneksi 74 kg:n sarjassa 2006 ja 2010. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli samassa painoluokassa kymmenes.
Žugaj sai Varnan EM-kilpailuissa 2005 pronssia 74 kg:n sarjassa. Hän oli samassa painoluokassa kymmenes EM-kilpailuissa 2006. Välimeren kilpailuissa hän sai 74-kiloisissa hopeaa 2013 ja pronssia 2009. Hän voitti 74 kg:n painoluokassa Välimeren alueen mestaruuden 2010 ja 2012 sekä sotilaiden maailmanmestaruuden 2008.
Hänen kaksoisveljensä on Nenad Žugaj.
Artur Aleksanjan
Artur Aleksanjan (, s. 21. lokakuuta 1991 Gjumri) on armenialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.
Aleksanjan saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 96 kg:n painoluokassa. Hän voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa 98 kg:n sarjassa voitettuaan loppuottelussa kuubalaisen Yasmany Lugon. Hän voitti maailmanmestaruuden samassa sarjassa Taškentissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa saksalaisen Oliver Hasslerin, Las Vegasissa 2015, jossa voitti finaalissa iranilainen Ghasem Rezaein. ja Pariisissa 2017 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Musa Jevlojevin. Hän sai MM-hopeaa 96-kiloisissa Budapestissa 2013. Hän oli samassa painoluokassa seitsemäs MM-kilpailuissa 2011.
Aleksanjan voitti Euroopan-mestaruuden 96-kiloisissa Belgradissa 2012 ja Tbilisissä 2013, 98-kiloisissa Vantaalla 2014 sekä 97-kiloisissa Kaspijskissa 2018. Hän saavutti EM-hopeaa 96 kg:n sarjassa Dortmundissa 2011 ja 98-kiloisissa Riiassa 2016 sekä EM-pronssia 98 kg:n sarjassa Novi Sadissa 2017.
Aleksanjan saavutti Kazanin universiadeissa 2013 hopeaa 96 kg:n painoluokassa. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai 84-kiloisissa kultaa 2010 ja pronssia 2009. Junioreiden EM-kilpailuissa hän oli toinen 84 kg:n sarjassa 2010 ja 96-kiloisissa 2011 sekä kolmas 84-kiloisissa 2009.
Ben-Hur (vuoden 2016 elokuva)
Ben-Hur on historiallinen 3D-elokuva, jonka on ohjannut Timur Bekmambetov ja käsikirjoittanut Keith R. Clarke ja John Ridley perustuen Lew Wallacen samannimiseen kirjaan vuodelta 1880. Se on kolmas kirjasta tehty elokuva, aikaisemmat valmistuivat 1959 ja 1925. Pääosia esittävät Jack Huston, Morgan Freeman, Toby Kebbell, Nazanin Boniadi ja Rodrigo Santoro. Kuvaukset alkoivat Roomassa helmikuussa 2015. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. elokuuta 2016.
Juudealainen väärin syytetty Judah Ben-Hur (Jack Huston) selviää vuosien orjuudesta saadakseen kostaa hänet pettäneelle lapsuudenystävälleen Messalalle (Toby Kebbell).
Rahtulan seisake
Rahtulan seisake oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari Ylitornion kunnassa. Seisake avattiin 1928, mutta lakkautettiin Lapin sodan takia 1944. Liikennepaikka avattiin uudelleen miehittämättömänä 1951. Aavasaksan rautatieaseman pohjoispuolinen henkilöliikenne loppui 1966, ja Rahtulan liikennepaikka lakkautettiin seuraavana vuonna.
Seisakerakennus siirtyi 2007 Senaatti-kiinteistölle ja edelleen myyntiin.
Juoksengin rautatieasema
Juoksengin rautatieasema oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari samannimisellä kyläalueella Pellossa. Liikennepaikka avattiin laiturivaihteena Tornion radan valmistuessa Pelloon saakka 1964. Miehitys poistettiin kuitenkin jo kahden vuoden kuluttua avaamisesta kun henkilöliikenne rataosalla loppui. Juoksengissa oli kuitenkin tavaraliikennettä vuoteen 2001 saakka. Liikennepaikka lakkautettiin 2003. Aseman vaihteet on purettu.
Flicky
Flicky on Segan kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli on julkaistu vuonna muun muassa MSX:lle, NEC PC-8801:lle, Sharp X1:lle, Sega SG-1000:lle.
Pelissä ohjataan lintua tavoitteena johtaa jälkeläiset pesän turvaan.
Vyörihmat
Vyörihmat ("Ulothrix") on viherlevien suku. Siihen kuuluu AlgaeBasen listauksen mukaan 55 lajia. Suvun jäseniä tavataan meristä ja makeasta vedestä. "Ulothrix"-lajien jokaisessa solussa on erillinen tuma, keskusvakuoli sekä suuri ja ohut viherhiukkanen, jossa on vähintään yksi pyrenoidi.
Ristar
Ristar (julkaistu Japanissa nimellä Ristar the Shooting Star) on Sonic Teamin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli Sega Mega Drivelle ja Sega Game Gear -konsoleille. Peli julkaistiin helmikuussa vuonna 1995.
Pelin päähenkilönä on nuori tähdenlento Ristar, joka käyttää käsiään sekä venyviä käsivarsiaan niin liikkuakseen kuin taistellakseen. Pelin vastaanotto oli aikanaan yleisesti ottaen positiivinen, mutta pelin julkaisuajankohta oli hieman kehno johtuen 16-bittisten konsolien alkaessa väistyä viidennen sukupolven pelikonsolien tieltä. Pelille ei myöskään koskaan julkaistu jatko-osia, mutta pelin alkuperäinen Mega Drive -versio on julkaistu lukuisia kertoja uudelleen esimerkiksi Segan erilaisten pelikokoelmien, kuten Sonic Mega Collectionin tai Sega Mega Drive Collectionin yhteydessä. Ristar on myös tehnyt cameoita muutamissa muissa Segan peleissä, kuten muun muassa Sonic & All-Stars Racing Transformedissa.
Rainbow (eteläkorealainen yhtye)
Rainbow () (tyyliteltynä RAINBOW) oli eteläkorealainen seitsenjäseninen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimi DSP Media. Yhtyeeseen kuuluivat Kim Jae-kyung, Go Woo-ri, Cho Hyun-young, Kim Ji-sook, No-eul, Oh Seung-ah ja Jung Yoon-hye. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Gossip Girl" 12. marraskuuta 2009. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2016.
Rainbowin ensimmäinen musiikkivideo "Gossip Girl" julkaistiin 11. marraskuuta 2009, jota seurasi samannimisen debyyttialbumin julkaisu seuraavana päivänä. Rainbow alkoi markkinoida albumia korealaisessa musiikkiohjelmassa "Show! Music Core", esittäen kappaleen "Gossip Girl" albumin pääsinglenä.
DSP Media julkaisi elokuussa 2010 kuvamateriaalia tulevaan comebackiin, joissa yhtyeen jäsenet poseerasivat sateenkaaren väreissä. Rainbow julkaisi musiikkivideon "A" 11. elokuuta; kaksi päivää myöhemmin yhtye esiintyi KBS-kanavan musiikkiohjelmassa "Music Bank". Yhtye aloitti myöhemmin markkinoinnin seuraavalle singlelleen "Mach" 12. marraskuuta asti.
Rainbow julkaisi toisen EP-levynsä "So Girls" huhtikuussa 2011. Yksi albumin kappaleista "To Me" julkaistiin singlenä sekä myöhemmin musiikkivideona. Kesäkuussa 2011, yhtye julkaisi uuden musiikkivideon "Sweet Dream", jota seurasi EP-levyn "So Girls" uudelleenpakatun version julkaisu seuraavana päivänä. Rainbow julkaisi japaninkielisen debyyttisinglensä "A" 14. syyskuuta 2011, ja ylsi Oriconin singlelistan 3. sijalle. Joulukuussa 2011, yhtye julkaisi toisen japaninkielisen version singlestä "Mach", joka sijoittui Oriconin viikkolistan 9. sijalle.
DSP Media ilmoitti tammikuussa 2012, että jäsenistä SeungAh, Jisook ja HyunYoung muodostettaisiin kolmikko "Rainbow Pixie". Yhtye julkaisi debyyttikappaleensa "Hoi Hoi" 12. tammikuuta 2012. Rainbow julkaisi japaninkielisen singlensä "Gonna Gonna Go!" 14. maaliskuuta 2012, jota seurasi japaninkielisen debyyttialbumin "Over the Rainbow" julkaisu 28. maaliskuuta 2012.
Helmikuussa 2013, Rainbow julkaisi ensimmäisen osan albumistaan "Rainbow Syndrome". Albumin toinen osa julkaistiin kesäkuussa, ja sen pääsinglenä toimii "Sunshine".
Rainbowin jäsenistä muodostettiin toinen yhtye "Rainbow BLAXX", johon kuuluvat Jaekyung, Woori, Seungah ja Hyunyoung. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "RB BLAXX" 22. tammikuuta, jota edelsi albumin pääsinglen musiikkivideon "Cha Cha" julkaisu 19. tammikuuta. Yhtye sai paljon negatiivista kritiikkiä liian seksikkäästä konseptistaan, jonka ikärajaksi arvioitiin 19+.
Rainbow julkaisi kolmannen minialbuminsa "INNOCENT" 23. helmikuuta, palaten musiikin pariin yli vuoden kuluttua. Albumin pääsinglen "Black Swan" musiikkivideo julkaistiin samana päivänä. Yhtye ilmoitti syksyllä 2016 lopettavansa toimintansa.
Android Things
Brillo (myös "Project Brillo") on Googlen kehittämä I/O 2015-konferenssissa julkaistu esineiden internetiä käyttäville laitteille suunnattu käyttöjärjestelmä, jonka kehitysversio tulee saatavilla heinä-syyskuussa 2015. Brillo pohjautuu Androidiin, mutta sisältää vain sen matalimman tason ohjelmistokomponentit ja on siten kevyempi. Brillon on povattu toimivan vain 64 tai jopa 32 megatavun keskusmuistilla varustetuissa laitteissa. Brillo tukee Wi-Fi- ja Bluetooth-yhteyksiä.
Brilloa käyttävät laitteet ja älypuhelimet kommunikoivat keskenään alustariippumattomassa Weave-kommunikointikerroksessa. Weave julkaistaan vuoden 2015 lopulla.
Filibus
Filibus on vuonna 1915 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Mario Roncoronin ohjaaman seikkailuelokuvan pääosaa esittää Cristina Ruspoli.
Filibus on naispuolinen mestarivaras, jolla on kolme identiteettiä. Hän on elegantti paronitar Troixmonde, tummanpuhuva naamiomies ja sliipattu kreivi de la Brieve. Filibus siirtyy paikasta toiseen ilmalaivallaan ja käyttää hyväkseen tekniikan uusimpia keksintöjä. Anarkistinen seikkailija käy kissa- ja hiirileikkiä etsivä Hardyn kanssa, jonka hän lavastaa egyptiläisen kissaveistoksen timanttisilmien varastajaksi. Filibus kaappaa panttivangikseen myös patsaan omistavan Leo Sandyn, mutta tämä onnistuu pakenemaan ja todistamaan Hardyn syyttömäksi. Elokuvan loppu jää avoimeksi jatko-osaa varten.
Torinolaisen Corona Filmsin tuottama "Filibus" on erikoinen ja hauska pienen budjetin jännitysseikkailu, jota voidaan pitää tieteiselokuvien varhaisena edeltäjänä. Sen sankaritarta esittää varsin tuntemattomaksi jäänyt Cristina Ruspoli, joka oli aikaisemmin näytellyt pääosia historiallisissa elokuvissa "Jone o Gli ultimi giorni di Pompei" (1913), "Spartacus" (1913) ja "Salambò" (1914).
"Filibusin" esikuvia ovat Louis Feuilladen "Fantomasin" kaltaiset herrasmiesvarkaista kertovat elokuvasarjat. Sen erikoistehosteet ovat kovin vaatimattomia, mutta filmin sävytys ja värjäys saa ne vetoamaan mielikuvitukseen. Miesten vaatteisiin pukeutuminen, ilmailu ja uudet tekniset vempaimet heijastavat yläluokan naisten vapautumista perinteisistä sukupuolirooleista. Filibus on mainittu jopa yhtenä elokuvahistorian ensimmäisistä lesbohahmoista.
Aikalaiskriitikot pitivät elokuvaa lapsellisena ja naurettavana. Lehtimainoksen perusteella "Filibus" oli tarkoitettu viisiosaiseksi sarjaksi, mutta sen ensimmäinen osa "Gli occhi del gatto egiziano" (”Egyptiläisen kissan silmät”) lienee jäänyt sarjan ainoaksi. Elokuvan värillinen kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa.
SMS V116
SMS V116 oli Saksan keisarikunnan laivaston V116-luokan torpedovene.
Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 456. Alus laskettiin vesille 2. maaliskuuta 1917 ja se valmistui 31. heinäkuuta 1918.
Alus luovutettiin 23. toukokuuta 1920 Ranskasta Cherbourgista sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "RN Premuda". Alus poistettiin palveluksesta 1937 ja se romutettiin.
Alex Kidd in the Enchanted Castle
Alex Kidd in the Enchanted Castle on Segan kehittämä videopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle vuonna .
Pelissä esiintyvää Alex Kidd-hahmoa on pidetty Segan epävirallisena maskottina kunnes Sonic the Hedgehog julkaistiin. Alex Kidd on esiintynyt myös muutamissa muissa Segan videopeleissä.
Generali-luokka
Generali-luokka oli Italian laivaston toisessa maailmansodassa palvellut kuuden aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Nenad Žugaj
Nenad Žugaj (s. 19. huhtikuuta 1983 Zagreb) on kroatialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on MM- ja EM-mitalisti. Hän edustaa zagrebilaista "Lika"-seuraa ja hänen valmentajansa on Davor Jakubek.
Žugaj saavutti Moskovan MM-kilpailuissa 2010 pronssia 84 kg:n sarjassa. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa samassa painoluokassa lisäksi seitsemänneksi 2011 ja 2013 sekä yhdeksänneksi 2009. 85 kg:n sarjassa hän oli MM-kisoissa kahdeksas 2015. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 84-kiloisissa neljästoista.
Žugaj saavutti Tbilisin EM-kilpailuissa 2013 pronssia 84 kg:n sarjassa. Hän oli samassa painoluokassa viides EM-kilpailuissa 2010. Euroopan kisoissa 2015 hän oli viides 85 kg:n sarjassa. Välimeren kilpailuissa hän sai 84-kiloisissa kultaa 2009 ja pronssia 2013. Hän voitti 84 kg:n painoluokassa Välimeren alueen mestaruuden 2011 ja sai sotilaiden MM-pronssia 2008.
Hänen kaksoisveljensä on Neven Žugaj.
Watermael-Boitsfort
Watermael-Boitsfort (hollanniksi Watermaal-Bosvoorde) on yksi Brysselin alueen 19 kunnasta. Sen väkiluku 1. tammikuuta 2006 oli 24 056. Pinta-ala taas on 12,95 km². Kunnan väestötiheys (1 860/km²) on alueen kunnista pienin. Kaupungin pormestari on Olivier Deleuze.
Penn &amp; Teller’s Smoke and Mirrors
Penn & Teller’s Smoke and Mirrors on yhdysvaltalaisen taikuri- ja koomikkokaksikko Penn & Tellerin ideoima, julkaisematta jäänyt videopeli. Se oli kokoelma minipelejä, jotka yhtä poikkeusta lukuun ottamatta tehtiin yksinomaan sitä tarkoitusta varten, että pelin omistaja voisi huijata ystäviään eri keinoin.
"Penn & Teller’s Smoke and Mirrors" jäi julkaisematta vuonna 1995 Sega Mega-CD -formaatin vanhennuttua ja Imagineering-pelitalon ajauduttua konkurssiin. Uutta julkaisijaa pelille ei löytynyt. Joitakin arvostelukappaleita oli kuitenkin ehditty lähettää pelialan lehdille, ja pelistä julkaistiin arvostelu muun muassa Electronic Gaming Monthlyssa ja VideoGamesissa.
Pelissä on useita minipelejä. Ne ovat:
"Desert Busissa" pelaaja ohjaa Las Vegasista Phoenixiin autiomaan halki suoralla tiellä ajavaa linja-autoa, jonka matka kestää kahdeksan tuntia. Pitkästä kestosta ja monotonisuudesta huolimatta ajaminen vaatii pelaajalta valppautta, sillä ratti viettää oikealle. Tien sivuun ajaminen johtaa hinaukseen takaisin lähtöpisteeseen. Perille pääsystä saa yhden pisteen. Penn ja Teller keksivät "Desert Busin" Eddie Gorodetskyn kanssa kannanottona 1990-luvun keskusteluun videopelien väkivaltaisuudesta, tarkoituksenaan keksiä aiheeltaan realistinen ja mahdollisimman tylsä peli.
"Penn & Teller’s Smoke and Mirrorsin" jäätyä julkaisematta "Desert Bus" painui unohduksiin, kunnes syyskuussa 2005 Lost Levels -verkkosivusto sai haltuunsa erään arvostelukappaleen ja tarjosi sen ladattavaksi. Marraskuussa 2007 ryhmä kanadalaisia koomikoita järjesti ensimmäisen Desert Bus for Hope -tapahtuman, jossa he maratonpelasivat "Desert Busia", striimasivat tapahtuman verkkoon ja keräsivät lahjoituksia Child’s Play -järjestölle. Onnistunut tapahtuma on järjestetty vuosittain uudestaan.
Vuonna 2011 "Desert Bus" julkaistiin iOS- ja Android-laitteille. Myös sen tuotot kanavoidaan Desert Bus for Hopen kautta Child’s Playlle.
Vuonna 2013 ilmestyi peli "Desert Bus 2600" Atari 2600:lle. Peli sai Retro Video Game Magazinelta kolme tähteä viidestä.
Riitta Viiperi
Riitta Viiperi (s. 1960) on suomalainen malli, joka myös näytteli 1980-luvulla kolmessa Lauri Törhösen elokuvassa. Hän esitti pääosaa, mielisairaanhoitaja Tuulikkia, Törhösen ensimmäisessä pitkässä elokuvassa "Palava enkeli" (1984) ja näytteli sivuosia Törhösen tv-draamassa "Pano" (1986) ja pitkässä näytelmäelokuvassa "Riisuminen" (1986). Viiperi palasi Törhösen ohjattavaksi vuoden 2012 elokuvassa "Vares – Huhtikuun tytöt".
Riitta Viiperi haki tyttökaverinsa kanssa 14-vuotiaana kesätöihin farkkumerkki Beaversille. He pääsivätkin Hurriganesin kiertueelle, jossa heidän tehtävänsä oli myydä Beavers-tuotteita. Viiperi kävi abiturienttivuonnaan Kerttu Selinin mallikoulua ja lähti mallintöihin heti ylioppilaaksi päästyään. Vuonna 1982 hän voitti Tähtimalli-kisan, mistä alkoi pitkä mallinura muun muassa Anna- ja Jaana-naistenlehdissä sekä Vatevan muotinäytöksissä. Hän tapasi espanjalaisen Rafael Canomanuelin, jäi Espanjaan ja perusti perheen.
Riitta Viiperin poika on malli River Viiperi.
Simpsonit (27. tuotantokausi)
Simpsoneiden 27. tuotantokausi alkoi 27. syyskuuta 2015.
Marge jättää Homerin, joka alkaa tapailla Lena Dunhamin esittämään nuorta apteekkaria. Mukana myös Girls-sarjan tähdet.
Homerin ylivertainen savustuspönttö varastetaan, ja grillikausi on totaallisen pilalla.
Sideshow Bob onnistuu viimein tappamaan Bartin, mutta palauttaa tämän toistuvasti eloon voidakseen tappaa hänet uudestaan. Bart saa viimeisen naurun.
Homerin näköinen valtava hirviölisko hyökkää 1950-luvun japanilaiseen suurkaupunkiin.
Lapset saavat erilaisia supervoimia.
Patty ja Selma päättävät viimeinkin lopettaa tupakoinnin kuultuaan heidän isänsä kuoltua keuhkosyöpään, mutta retkahduksia ei voi välttää.
Lisa joutuu töihin kuitatakseen Homerin pokerivelat.
Simpsonit tutustuvat ökyrikkaaseen perheeseen, mutta Lisan uusi ystävä osaa olla yllättävän moukkamainen.
Halloween saapuu, ja mitään yliluonnollista ja ei tunnu tapahtuvan. Homer ja Bart vain haluavat sisustaa talonsa uskomattoman kauhistuttavaksi.
Lisa yrittää palauttaa 1800-luvun springfieldliäisnaisekeksijän tahratun maineen.
Homer alkaa ostaa uutta halvempaa maitoa, jolla tuntuu olevan kyseenalaisia terveysvaikutuksia.
Tarina nuoren keltaisen pojan matkasta kohti aikuisuutta.
Apun veljenpoika Jamshed kunnostaa Kwik-E-Martin nykyaikaisempaan muotoon, mikä ilahduttaa asiakkaita, muttei myyjää.
Lisa koodaa sosiaalisen median käytön mullistavan sovelluksen.
Yksinäisestä ystävänpäivästä kärsinyt professori Frink päättää valjastaa tieteen voiman rakkauden käyttöön.
Bartin komeron uusi alivuokralainen paljastuu mestarilaulajaksi, ja Lisa haluaa järjestää hänelle konsertin.
Kun Lisa pelastaa pesukarhun hengen, hän löytää kutsumuksensa eläinlääkärinä. Myös Marge keksii uuden, sotkuisen työpaikan.
Koko perhe ilmoittautuu vapaaehtoisiksi Mars-planeetalle lähetettäviksi astronauteiksi.
Waylon Smithers masentuu tajuttuaan, ettei johtaja Burns pohjimmiltaan välitä hänestä. Homer löytää Smithersille poikaystävän, jolloin Smithers eroaa Burnsin palveluksesta, mutta ei lopulta pysty unohtamaan Burnsia.
Lisa ja Marge ajautuvat riitoihin lomamatkan aikana.
Takaumajaksossa nähdään Simpsonien ja Flandersien yhteinen lomaretki Grand Canyon -kanjonille.
Homer lupaa kuljettaa huippusalaisen ja arvokkaan salkun Pariisiin saadakseen samalla ilmaisen romanttisen matkan Margen kanssa.
Homer ryhtyy stand up -koomikoksi.
Marge joutuu naisvankilaan.