Charles M. Jordan
Charles M. "Chuck" Jordan (21. lokakuuta 1927 Whittier, Kalifornia, Yhdysvallat - 9. joulukuuta 2010 Rancho Santa Fe, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen autosuunnittelija. Hän teki 43-vuotisen uran General Motors -yhtiössä ja vaikutti useiden kuuluisien automallien, kuten vuoden 1958 Chevrolet Corvetten ja vuoden 1968 Opel GT:n suunnitteluun. Hänet nimitettiin, neljäntenä henkilönä, General Motorsin suunnitteluhenkilöstön varapääjohtajaksi ("vice president").
Jordanin kiinnostus autosuunnitteluun alkoi jo peruskoulussa. Hän voitti "Fisher Body Craftsman's Guildin" pienoismallisuunnittelukilpailun, minkä johdosta hänelle myönnettiin nelivuotinen stipendi Massachusetts Institute of Technologyyn. Jordan valmistui koneinsinööriksi MIT:sta vuonna 1949.
Jordan oli koko uransa ajan GM:n palveluksessa. Hän aloitti valmistuttuaan yrityksessä nuorempana insinöörinä. 1950-luku kului eri studioissa ja suunnittelutehtävissä. Hän suunnitteli muun muassa uudennäköisen traktorikonseptin. Jordan nimitettiin pääsuunnittelijaksi ("chief designer") 26-vuotiaana, ja hän kehitteli Aerotrain-konseptia tulevaisuuden rautatiekuljetuksiin. Pian hänet siirrettiin tulevaisuuden automallien suunnittelustudiolle, jossa hän kehitteli Motorama "unelma-autoja", kuten Cameo-näytösrekan vuonna 1955 ja Buick Centurion -mallin vuonna 1956. Hän oli keskeisessä asemassa vuoden 1958 Corvetten ja sen sukulaismallin XP-700 "Phantom" Corvetten suunnittelussa.
Hänet nimitettiin Cadillacin pääsuunnittelijaksi 1957. Hänen suunnitteluryhmänsä idea oli muun muassa vuoden 1959 Cadillac Eldoradon tunnusomaiset "hainevät". Jordan nimitettiin autosuunnittelun johtajaksi 1962 vastuualueenaan kaikkien GM:n autojen ja rekkojen muotoilu. Vuodet 1967–1979 Jordan työskenteli suunnittelujohtajana Opelin tehtailla Saksan Rüsselsheimissa. Hän vastasi useisista keskeisistä suunnittelukonsepteista, kuten Opel Mantan coupe-mallista ja vuoden 1968 GT-urheiluautoista. Jopa Opel-aikojen jälkeen hän vaikutti vuoden 1986 Opel Omegan ja vuoden 1991 Opel Astran suunnitteluun.
Palattuaan Yhdysvaltoihin Jordan nimitettiin GM:n ylemmän hintaluokan autojen suunnittelujohtajaksi, ja hänen vastuulleen kuuluivat Oldsmobile-, Buick- ja Cadillac-mallistot. Vuonna 1972 hänen vastuualueekseen tulivat Chevrolet-, Pontiac- ja ammattiautomallistot. Hänet nimitettiin koko suunnitteluhenkilöstön johtajaksi 1977 ja vuonna 1986 hänet nimitettiin suunnittelun varapääjohtajaksi ("vice president of Design"). Loppuaikoina hänen tehtäväkenttäänsä kuului GM:n entisaikojen maineen palauttaminen, mikä osoittautui hankalaksi tehtäväksi ennen hänen eläköitymistään 65-vuotiaana.
Jordanin mottona oli "ei tylsiä autoja" ("no dull cars"). Hänen ryhmänsä tuotti suosittuja malleja, kuten Buick Reatta, 1990-luvun Camaro- ja Firebird-mallistot, Oldsmobile Aurora, sekä vuoden 1992 Cadillac STS. Hän oli erityisen ylpeä kahdesta viimeksi mainitusta mallista. Hänen johdollaan tuotettiin jälleen uusia konseptiautoja, kuten Oldsmobile Aerotech, Ultralite ja Sting Ray III.
Jordan siirtyi eläkkeelle marraskuussa 1992, minkä jälkeen hän opetti autosuunnittelua etelä-Kaliforniassa lukion taideaineiden opiskelijoille. Hän kuoli lymfoomaan kotonaan Kalifornian Rancho Santa Fe:ssa.