hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Helmut Schulte
Helmut Schulte (s. 14. syyskuuta 1957) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Maaliskuusta 2008 lähtien hän on toiminut FC St. Paulin urheilutoimenjohtajana.
Schulten pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti muun muassa SC Fortuna Kölniä ja FC St. Paulia. Valmennusuransa hän aloitti St. Paulin organisaatiossa 1984 seuran juniorivalmentajana. Hän nousi tehtäviin hieman erikoista reittiä, erityisen työllistämisohjelman kautta. Hän toimi myös Willi Reimannin apuvalmentajana edustusjoukkueessa ja nousi päävalmentajaksi marraskuussa 1987 Reimannin siirryttyä Hamburger SV:n valmentajaksi.
Schulten johdolla St. Pauli nousi kauden jälkeen Bundesliigaan sijoituttuaan 2. Bundesliigassa toiseksi. Schulte jatkoi seuran päävalmentajana myös pääsarjatasolla ja seuran sijoitukset hänen johdollaan olivat 10:s ja 12:s. Kausi 1990/91 sujui kuitenkin varsin mollivoittoisesti ja Schulte sai helmikuussa 1991 potkut tehtävistään.
Heinäkuussa 1991 Schulte jatkoi uraansa Dynamo Dresdenissä, joka pelasi Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Bundesliigassa. Hänen johdollaan Dynamo oli kauden jälkeen 14:s, mutta se ei tyydyttänyt seurajohtoa ja Schulte sai lähteä. Tammikuussa 1993 hän palasi vielä valmennustehtäviin nousten Udo Lattekin seuraajaksi FC Schalken peräsimeen. Hänen johdollaan seura oli kauden loputtua Bundesliigassa 10:s ja yhteistyö jatkui. Syyskausi 1993/94 sujui kuitenkin kehnosti ja Schulte sai potkut lokakuussa 1993.
Potkujensa jälkeen Schulte toimi VfB Lübeckin ja St. Paulin managerina. Vuonna 1998 hän palasi Schalkeen juniorivalmennuksen johtajaksi. Hän jätti tehtävänsä seurassa helmikuussa 2008 ja siirtyi maaliskuussa St. Paulin urheilutoimenjohtajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Hän allekirjoitti maaliskuussa 2010 kolmivuotisen jatkosopimuksen Bundesliigaan noususta taistelevan seuran kanssa.
Vuonna 2007 Schulte loukkaantui vakavasti Kyrill-myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa, jossa puu kaatui hänen autonsa päälle.
Vivendi Games
Vivendi Games oli Sierra Entertainmentin ja Blizzard Entertainmentin omistusyhtiö. Se perustettiin vuonna 2002 nimikkeellä Vivendi Universal Games, kun Vivendi osti Universal Studiosin. Sitä ennen se tunnettiin nimellä Universal Interactive Studios.
Vivendi Games oli ranskalaisen Vivendi SA:n tytäryhtiö. Sen päämaja sijaitsi Los Angelesissa, Kaliforniassa ja se työllisti yhteensä yli 3400 ihmistä neljällä eri kehitysdivisioonalla. Yritys yhdistyi vuonna 2008 Activisionin kanssa Activision Blizzardiksi, jolloin monet sen immateriaalioikeudet videopeleihin myytiin eri yhtiöille.
The Switch
The Switch on suomalainen yritys, joka suunnittelee kestomagneettigeneraattoreita ja tehonmuokkaimia tuulivoima-ja meriteollisuussovelluksiin. Yrityksen Suomen tehtaat sijaitsevat Vaasassa ja Lappeenrannassa ja pääkonttori Helsingissä. Kesällä 2014 vaasalainen Vacon ja muut yrityksen osakkaat myivät The Switchin japanilaiselle Yaskawalle.
The Switch perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä kolme olemassaolevaa yritystä: Rotatek Finland (Lappeenranta), Verteco (Vaasa) ja Youtility (Hudson, Yhdysvallat). Viiden ensimmäisen toimintavuotensa aikana yrityksen työntekijöiden määrä kasvoi noin kahdestakymmenestä vajaaseen kolmeen sataan työntekijään.
Yritys valmistaa megawattiluokan kestomagneettigeneraattoreita ja tehonmuokkainpaketteja tuuliturbiineihin sekä muihin uusiutuvaa energiaa hyödyntäviin järjestelmiin.
Yhtiön pääkonttori sijaitsee Helsingissä ja tuotantolaitokset Suomessa Vaasassa ja Lappeenrannassa, Kiinan Pekingissä, Hangzhoussa ja Lu’anissa sekä Yhdysvaltojen Hudsonissa. Lisäksi The Switchillä on toimipisteitä Espanjassa (Barcelona), Intiassa (Chennai), Koreassa (Gumi-City), Saksassa (Hampuri), Kiinassa (Hongkong ja Shanghai) sekä Tanskassa (Silkeborg). 
The Switch kasvoi viiden ensimmäisen toimintavuotensa aikana voimakkaasti ja yhtiön liikevaihto oli vuonna 2011 yli 134 miljoonaa euroa. Liikevoitto oli tuolloin lähes 10 prosenttia liikevaihdosta, mutta sitten tuulivoimabisneksen suhdanteet kääntyivät niin, että vuonna 2012 The Switchin liikevaihto oli runsaat 40 miljoonaa ja tappio 9 miljoonaa. Yrityksen suurimmat omistajat Vacon, Suomen Teollisuussijoitus ja oululaissijoittaja Veijo Karppisen johtama VNT Management Group alkoivat pyrkiä eroon omistuksestaan. Maaliskuussa 2011 yhdysvaltalainen American Superconductor Corporation teki esisopimuksen The Switchistä 190 miljoonan euron hintaan, mutta kauppa peruuntui. Heinäkuussa 2014 yritys myytiin japanilaiselle Yasakawalle.
The Switch on keskittynyt kestomagneettiteknologiaan uusiutuvan energian alalla. Yritys valmistaa kolmen tyyppisiä kestomagneettigeneraattoreita: suuren ja keskisuuren pyörimisnopeuden generaattoreita sekä suoravetoisia (vaihteettomia) alhaisen pyörimisnopeuden generaattoreita. Teholtaan generaattorit ovat 1–9-megawattia. Lisäksi yritys valmistaa kestomagneettiensa kanssa optimaalisesti toimivia tehomuokkainpaketteja.
The Switchin toimintamallina on mallitehdaskonsepti, joka mahdollistaa yrityksen tuotantoteknologiaan perustuvan rinnakkaisen valmistuksen eri tuotantolaitoksissa.
Forssa-yhtiö
Forssan puuvillatehdas oli vuonna 1857 perustettu Forssassa sijainnut yritys.
Tukholmalainen Axel Wilhelm Wahren (1814–1885) perusti Forssaan tehtaan nimellä Forssa Bomullsspinneri Bolag. Siihen yhdistyi vuonna 1859 Fabriksbolaget Wahren & Comp:n Kossilaan Forssan lähelle 1855 perustama puuvillakutomo ja Viksbergin kehräämö. Nimeksi tuli Forssa Ab, ja Forssan omistajat saivat siitä 64 prosenttia ja Viksbergin 36 prosenttia.
Yhtiöllä oli Forssassa puuvillakehräämö, kutomo ja sahalaitos. Finlayson osti vuonna 1934 50,1 prosenttia Osakeyhtiö Forssan osakkeista Isak Julinilta. Osakeyhtiö Forssa fuusioitiin Finlaysoniin samana vuonna ja uuden yhtiön nimeksi tuli Oy Finlayson-Forssa Ab. Myöhemmin se erotettiin työvaatteita valmistavaksi yhtiöksi, ja Finlayson-nimellä jatkui sisutustekstiilien valmistus. Marraskuussa 2008 Finlayson-Forssa Oy ilmoitti konkurssista. Työt tehtaalla päättyivät konkurssipesän lukuun 23. tammikuuta 2009. Forssan tuotantoyksikön tuotanto ajettiin alas syyskuussa 2009, mutta kaupunkiin jäivät vielä yhtiön malliosasto ja logistiikkakeskus.
Tehtaalla oli 1850-luvun lopulla yli 300 työntekijää, ja se oli suurin maaseudulla toiminut tekstiilitehdas. Se työllisti lähinnä oman ja lähipitäjien naisia ja lapsia. Forssa Oy:n kehräämöalueella toimii nykyään kulttuuri- ja koulutuskeskus ja kutomossa kauppakeskus.
Ontrei Malinen
Ontrei Malinen (myös Andrei Sevastjanov Malikin, 1777 – 6. helmikuuta 1855 Vuonninen) oli vienankarjalainen runonlaulaja.
Elias Lönnrot tapasi Malisen vuonna 1833 tullessaan neljännellä runonkeruumatkallaan Vuonnisen kylään Vuokkiniemen pitäjässä. A. J. Sjögren oli laulattanut Malista jo vuonna 1825, mutta hänen kirjaamansa runot tulivat tutkijoiden tietoon vasta kymmeniä vuosia myöhemmin. Lönnrot sai Maliselta 366-säkeisen sampo-aiheisen jakson sekä muita runoja, joihin sisältyvät "Kalevalan" tärkeimmät kertovat ainekset. Vuonnisessa Lönnrot tapasi myös Vaassila Kieleväisen, jonka kanssa käyty keskustelu vaikutti hänen käsitykseensä runojen välisistä yhteyksistä. Neljännen keruumatkan jälkeen Lönnrot koosti "Runokokouksen Väinämöisestä" eli niin sanotun "Alku-Kalevalan".
Malisen runoja kuvaa vahva yksilöllinen tyyli ja "tietynlainen muodon täydellisyys". Hänen samporunonsa on pienoiseepos, jossa kuvataan kosmoksen synty, sammon taonta ja ryöstö sekä maanviljelyksen synty.
Malisen kuoleman jälkeen kerättyjen tietojen mukaan hänet muistettiin karhunmetsästäjänä ja tietäjänä, ja hänen sanotaan olleen lukutaitoinen "kirjamies", mikä oli seudulla harvinaista. Malinen soitti poikineen myös kannelta, ja on mahdollista, että hänen tapaamisensa vahvisti kanteleen ja kalevalamittaisten runojen yhteyttä Lönnrotin mielessä. Ei ole kuitenkaan tiedossa, käyttivätkö Maliset kannelta runonlaulun säestämiseen.
Myös Ontrein poika Jyrki Malinen (1806–1884) oli runonlaulaja, jolta on merkitty muistiin yli 2 400 runosäettä. Jyrkin vanhempi veli Vassilei, Jyrkin pojat Iivana ja Jeremie sekä Vassilein tytär Okahvie osasivat hekin vaihtelevassa määrin runoja. Anni Lehtonen, jolta kerättiin laaja runo- ja muu perinneaineisto 1900-luvun alussa, oli Okahvien tytär.
Finnair Cargo
Finnair Cargo on Finnairin tytäryhtiö, joka on rahtikapasiteettia myyvä yritys. Se on Baltian ja Pohjoismaiden suurin rahtiyritys.
Finnair Cargolla on myös säännöllisiä rahtilentoja, joita operoi aiemmin Nordic Global Airlines MD-11F -rahtikoneilla. Nordic Global Airlinesin lopetettua toimintansa Finnair Cargo teki sopimuksen lentojen operoinnista IAG Cargon kanssa. Lennot Helsingistä Lontooseen ja Brysseliin lentää DHL Air Airbus A300-600F -koneilla.
Von Essen (täsmennyssivu)
Von Essen tai Essen -sukunimeä on käyttänyt usea Itämeren alueella vaikuttanut aatelis- ja porvarissuku. Näistä suvuista kolme on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneseen.
Listassa asteriskilla merkityt kuuluvat suomalaiseen von Essen -sukuun.
New London Schoolin räjähdys
New London Schoolin räjähdys oli maakaasuvuodon aiheuttama räjähdys, joka tuhosi koulurakennuksen New Londonissa Texasissa 18. maaliskuuta 1937. Se vaati 295 oppilaan ja opettajan hengen.
Räjähdys kuului monen mailin päähän. Ensimmäisenä paikalle saapuivat alueen asukkaat ja öljykenttien työntekijät mukanaan raivaamistyökaluja. Kuvernööri James Allred lähetti paikalle Texas Rangereita ja kansalliskaartilaisia.
Luettelo valaista
Tämä on luettelo valaiden ("Cetacea") lahkoon kuuluvista nisäkkäiden alalahkoista, heimoista, alaheimoista, suvuista ja lajeista.
DTUsat
DTUsat oli tanskalainen CubeSat-nanosatelliitti. Sen rakensivat Tanskan teknillisen korkeakoulun (DTU) opiskelijat. Se laukaistiin 30. kesäkuuta 2003 Plesetskin kosmodromilta Rockot-kantoraketilla. Satelliittiin ei saatu yhteyttä, eli se ei toiminut kiertoradalla lainkaan.
Satelliitin seuraaja oli vuonna 2010 kehitteillä DTU-yliopistossa.
PC Explorer
PC Explorer oli Magnesium Median kustantama englantilainen tietokonelehti, jonka päätoimittajana toimi David Nield.
Lehti lakkautettiin melkein 10 vuoden ilmestymisen jälkeen elokuussa 2009.
Thine Eyes Bleed
Thine Eyes Bleed on kanadalainen melodista death metalia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa In the Wake of Separation vuonna 2005, jota seurasi levy Thine Eyes Bleed vuonna 2008.
Héctor Baley
Héctor Rodolfo Baley (s. 16. marraskuuta 1950, San Nicolás de Los Arroyos) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti ja vuoden 1978 maailmanmestari.
Baley kuului Argentiinan joukkueeseen vuoden 1978 MM-kisoissa, joissa se saavutti kultaa, sekä vuoden 1982 MM-turnauksessa. Baley pelasi avauksessa vain muutamassa maaottelussa pitkälti ykkösmaalivahti Ubaldo Fillolin mainioiden otteiden vuoksi.
Ville Ropponen
Ville Ropponen (s. 1977) on helsinkiläinen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hänen tuotantoonsa kuuluu esseitä, tietokirjoja, artikkeleita, reportaaseja, kirjallisuuskritiikkiä. Hän on julkaissut myös yhden runokokoelman ja novelleja lehdissä.
Ropposen kaunokirjallinen esikoinen, esseeteos "Uralilainen ikkuna", ilmestyi vuonna 2012. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas samana vuonna. "Uralilainen ikkuna" on käännetty tsekiksi.
Koulutukseltaan Ropponen on filosofian maisteri. Hän on opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa ja Jyväskylän yliopistossa. Vapaana toimittajana Ropponen on avustanut noin 50 suomalaista lehteä (muun muassa "Kansan Uutisia", "Voimaa", "Vihreää Lankaa", "Aamulehteä", "Kalevaa" ja "Helsingin Sanomia") sekä tehnyt journalistisia matkoja Venäjälle, Ukrainaan, Kazakstaniin, Baltian maihin, Georgiaan, Armeniaan, Yhdysvaltoihin ja Irakin Kurdistaniin.Artikkeleissaan Ropponen on keskittynyt erityisesti kulttuurisiin kysymyksiin, etnisiin vähemmistöihin, ekologiaan ja Euraasian kehitysnäkymiin.
Kirjallisuuskritiikkiä ja esseitä Ropponen on kirjoittanut "Parnassoon", "Nuoreen Voimaan" ja "Kiiltomato.net"-verkkolehteen sekä useisiin sanomalehtiin. Hän on kääntänyt runoja ja proosaa kulttuurilehtiin. Hän oli runousjärjestö Nihil Interitin sihteerinä vuosina 2002–2003. Kirjailija- ja taiteilijayhdistys Kiila ry:n puheenjohtajana hän toimi vuosina 2007–2010. Hän on ollut tuottamassa poikkitaiteellista Kiila-klubia vuosina 2007-2016. Kansainvälistä runokiertue ja -antologiahanketta Bjarmia & Beowulf hän oli tuottamassa 2013–2014. Ropponen kirjoittaa entisen Neuvostoliiton maihin sekä kirjallisuuteen keskittynyttä nettiblogia "Kabaree Kulkukoira".Pienoisnäytelmä on esitetty 20.5 2004 Helsingin Rudolf steinerkoulun Spüldrüse-taideillassa, samassa paikassa 28.8 2004 sekä Tampereella 17.9.2004 Suomen Steinerkoulujen päivillä. Esittäjänä Helsingin Steiner-koulun näytelmäryhmä, ohjaajana Lauri Maijala.
Sheridan Le Fanu
Joseph Thomas Sheridan Le Fanu (28. elokuuta 1814 Dublin – 7. helmikuuta 1873 Dublin) oli irlantilainen kirjailija, joka vaikutti goottilaisen kirjallisuuden kehitykseen 1800-luvulla.
Joseph Sheridan Le Fanu syntyi Dublinissa Emma Lucretia Dobbin ja Thomas Philip Le Fanun perheeseen. Hänen isänsä oli pappi ja näytelmäkirjailija Richard Brinsley Sheridanin veljenpoika. Perhe muutti vuonna 1826 Abingtoniin, Limerickin kreivikuntaan. Sheridan Le Fanu sai koulutuksensa kotona, kunnes hänet hyväksyttiin vuonna 1833 Dublinin Trinity Collegeen. Le Fanu valmistui vuonna 1839. Opiskeluaikanaan hän kiinnostui journalismista ja kirjoitti "Dublin University Magazine" -lehteen, jossa hänen ensimmäinen kertomuksensa "The Ghost and the Bonesetter" ilmestyi vuonna 1838. Monista hänen kirjoittamistaan novelleista tuli myöhemmin hänen romaaniensa pohjia. "The Ghost and the Bonesetter" kertoi irlantilaisesta kansanuskomuksesta, jonka mukaan vastakuolleet kuljettavat vettä kiirastulessa oleville. Novelli esitteli ensimmäisen kerran pappi Purcellin, joka esiintyy myös Le Fanun myöhemmässä tuotannossa.
Joulukuussa 1843 Le Fanu meni naimisiin asianajajan tyttären, Susanna Bennettin kanssa, ja he saivat neljä lasta. Le Fanu julkaisi ensimmäisen romaaninsa "The Cock and Anchor" vuonna 1844 ja toisen romaaninsa "The Fortunes of Colonel Torlogh O'Brien" 1847. Le Fanu ei julkaissut ainuttakaan kaunokirjallista teosta vuosina 1853–1861. Ajanjakso oli Le Fanun perheessä epävakaata aikaa. Le Fanun vaimo kuoli 1858, ja sen jälkeen hän eristäytyi. Le Fanun uran loppu vaimon kuoleman jälkeen olikin hänen kirjailijan uransa tuottoisinta.
Le Fanu julkaisi kirjoitustaukonsa jälkeen teokset "The House by the Churchyard" (1863) ja "Wylder's Hand" sekä "Uncle Silas" (1864). Hän kirjoitti useita romaaneja 1860-luvun lopulla. Le Fanun tunnetuimpia tuotoksia on novellikokoelmassa "In a Glass Darkly", jonka tarinoiden on väitetty olevan lähtöisin saksalaiselta yliluonnollisia ilmiöitä tutkineelta tohtori Martin Hesseliukselta. Le Fanun novelleihin kuuluivat muun muassa "Green Tea" ja "Carmilla" (1872, suom.) joka on brittiläisen kirjallisuuden tunnetuimpia vampyyritarinoita.
Le Fanu kuoli 7. helmikuuta 1873 Dublinissa.
Cocaine (Z-Ron albumi)
Cocaine on Z-Ron kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 24. marraskuuta 2009. Sen "Chopped & Screwed" -painos julkaistiin 26. tammikuuta 2009.
Helsingin Kansanteatteri
Helsingin Kansanteatteri oli vuosina 1899–1965 toiminut helsinkiläinen teatteri, joka oli toinen nykyisen Helsingin kaupunginteatterin edeltäjistä. Se tunnettiin historiansa aikana useilla eri nimillä.
Helsingin Kansanteatterin historia alkaa vuonna 1883 perustetun Helsingin Työväenyhdistyksen näytelmäkerhosta, joka vuonna 1899 aloitti säännöllisen toimintansa Työväen Teatterin nimellä. Sen ensimmäiseksi johtajaksi valittiin näyttelijä Hilma Rantanen. Työväen Teatteri esiintyi aluksi Helsingin Työväenyhdistyksen toimitiloissa Yrjönkadulla, kunnes siirtyi syksyllä 1906 Vanhalle Ylioppilastalolle. 
Maaliskuussa 1907 Työväen Teatterin tukijat perustivat osakeyhtiön ja se jatkoi Kaarle Halmeen johtamana toimintaansa nimellä Kansan Näyttämö. Vuonna 1912 teatteri ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, kun senaatti lakkautti Kansan Näyttämön saaman valtionavun, mutta toiminta kuitenkin jatkui näyttelijöiden rahoittamana. Vuonna 1922 näyttelijä Mia Backman tuli toistamiseen teatterin johtoon ja samalla alkoi suuri nousukausi. Hänen johdollaan esitettiin muun muassa kokeilevia saksalaisia ekspressionistisia sekä moderneja italialaisia näytelmiä. Kansan Näyttämön varsinaisena erikoisalana oli kuitenkin operetti.
1930-luvun laman myötä Kansan Näyttämö ja 1926 perustettu Koiton Näyttämö päättivät yhdistyä vuonna 1933 ja näin syntyi Helsingin Kansanteatteri. Mia Backmanin rinnalle toiseksi johtajaksi tuli Eino Jurkka ja vuotta myöhemmin tehtävään nimitettiin Eino Salmelainen. Hänen yhteistyönsä Hella Wuolijoen kanssa toi Kansanteatterille useiden Niskavuori-näytelmien kantaesitykset.
Helsingin Kansanteatteri esiintyi Vanhan ylioppilastalon lisäksi myös Koiton talolla vuoteen 1948 saakka, jolloin Raittiusyhdistys Koitto lopetti yhteistyön. Tämän jälkeen Kansanteatteri yhdistyi Helsingin Työväen Teatterin kanssa ja uusi teatteri jatkoi toimintaansa nimellä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri. Molemmilla oli kuitenkin oma näyttämö ja johtaja sekä omat näyttelijät. Kansanteatteri esitti omia näytelmiään edelleen Vanhalla ylioppilastalolla. Vuonna 1961 molempien teatterien näyttelijäkunnat yhdistettiin ja Helsingin kaupunginteatteri puolestaan perustettiin Kansanteatteri-Työväenteatterista vuonna 1965.
Luis Galván
Luis Adolfo Galván (s. 24. helmikuuta 1948 Fernández, Santiago del Estero) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajana. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1978 ja pelasi MM-lopputurnauksessa jokaisessa Argentiinan seitsemässä ottelussa.
Sota ja rauha (vuoden 1968 elokuva)
Sota ja rauha () on neuvostoliittolainen elokuvasovitus Leo Tolstoin romaanista "Sota ja rauha". Sergei Bondartšuk ohjasi elokuvan, osallistui sen käsikirjoittamiseen ja näytteli vielä keskeisen Pierre Bezuhovin roolin.
Elokuvan tuotanto kesti seitsemän vuotta ja se maksoi yli 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Inflaation huomioon ottaen se maksaisi nykyrahassa ainakin 700 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria eli sen mukaan "Sota ja rauha" olisi kallein koskaan valmistettu elokuva.
Kahdeksan tuntia ja neljä minuuttia kestävä eepos on myös yksi pisimpiä koskaan tehtyjä elokuvia. Se jakautuu neljään osaan, jotka ovat
Neuvostoarmeija antoi avustajiksi 15 000 sotilasta, joista 1 500 oli ratsumiehiä.
Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.
Suomen elokuvateattereissa "Sotaa ja rauhaa" esitettiin noin kuuden tunnin mittaisena. Yleisradion TV1-kanavalla se esitettiin tunnin mittaisina jaksoina joulukuussa 1971.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo hienon eeppisen elokuvan tekevän sodasta melkein kauniin runollista. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Tanskan teknillinen yliopisto
Tanskan teknillinen yliopisto (, DTU) on Tanskassa Kongengs Lyngbyn lähellä Lyngby-Taarbækin kunnassa toimiva yliopisto. Se on perustettu 1829 Hans Christian Ørstedin aloitteesta Tanskan ensimmäiseksi teknilliseksi oppilaitokseksi. Nykyisin se on Euroopan johtavia teknisiä korkeakouluja..
Fjodor Bondartšuk
Fjodor Sergejevitš Bondartšuk (, s. 9. toukokuuta 1964 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamansa elokuva "9. komppania" on suomalais-venäläistä yhteistuotantoa. "Obitajemyi ostrov" (”Asuttu saari”) perustuu Arkadi ja Boris Strugatskin kirjoittamaan teokseen.
Hänen isänsä on elokuvaohjaaja Sergei Bondartšuk.
Tuhkanaamasirkkunen
Tuhkanaamasirkkunen ("Arremon castaneiceps") on Andeilla Etelä-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan tuhkanaamasirkkunen on noin 15 cm. Lajin pää ja kurkku ovat tuhkanharmaat ja päälaki on väriltään kastanjanruskea. Linnun selkä ja vatsa ovat väritykseltään oliivinvihreät. Siivet ja pyrstö ovat ruskeammat. Ulkonäöltään laji muistuttaa lähinnä rillisirkkua ("Atlapetes leucopis"), joka eroaa valkoisten silmänympärysten ja mustan selänperusteella.
Tuhkanaamasirkkusen levinneisyysalue ulottuu Andien länsipuolenrinteillä Ecuadorista Kolumbiaan ja itärinteillä lajia tavataan paikoitellen Ecuadorin ja Kolumbian lisäksi Perussa. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien tiheä aluskasvillisuus, metsien reunojen ryteiköt ja rotkot veden lähettyvillä. Tuhkanaamasirkkusen elinympäristöt sijaitsevat yleensä 700–2 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Tuhkanaamasirkkuset liikkuvat yleensä pareittain ja saattavat liittyä myös sekaparviin.
Tuhkanaamasirkkusen pesä on kupolimainen ja sijaitsee suuren kiven tai kallion kolosta. Pesä rakennetaan sammalista ja sisäänkäynti on sivulta. Munat ovat väriltään valkoisia.
Madame de Staël
Anne-Louise-Germaine Necker, Staël-Holsteinin paronitar (22. huhtikuuta 1766 Pariisi – 14. heinäkuuta 1817 Pariisi), joka tunnetaan yleisesti nimellä Madame de Staël, oli ranskansveitsiläinen kirjailija ja esseisti. Hän vaikutti kirjalliseen makuun Euroopassa 1800-luvun vaihteessa.
Anne-Louise-Germaine Necker syntyi Pariisissa. Hänen isänsä oli geneveläinen pankkiiri Jacques Necker, josta myöhemmin tuli kuningas Ludvig XVI:n rahaministeri. Tuleva Madame de Staël oli jo lapsena nokkela ja terävä keskustelija. Vuonna 1786 hän avioitui ruotsalaisen paroni Erik de Staël-Holsteinin kanssa. Heille syntyi kolme lasta. Avioliitto päättyi eroon 1797. Madame de Staël asui Napoleonin aikana karkotettuna Saksassa ja sai siellä vaikutteita Goethelta ja Schilleriltä.
Madame de Staël toi ranskalaiseen kirjallisuuteen uusia virtauksia julkaisemillaan tutkielmilla, joissa usein käsiteltiin rinnastuksia: menneisyyttä ja nykyisyyttä, eteläisiä ja pohjoisia Euroopan maita sekä yksinvaltaista ja kansanvaltaista johtamista. Hän kirjoitti myös romaaneja, muun muassa omaelämäkerrallisen teoksen "Corinne". Siitä on suomennettu lyhyt katkelma antologiaan "Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja" (1934).
Thjálfi
Thjálfi ( ) on skandinaavisessa mytologiassa ukkosenjumala Thorin palvelija. Hän oli ihmiskunnan nopein juoksija.
Eddan tarinassa "Thorin matka Utgarduriin" kerrotaan, kuinka Thor ja Loki yöpyivät köyhän talonpojan luona ollessaan matkalla Utgarduriin. Thor teurasti pukkinsa, jotta he saisivat illalliseksi lihaa. Thor sanoi, että aterian jälkeen kaikki luut oli heitettävä nahkojen päälle. Näin pukit voisi herättää aamulla eloon. Talonpojan poika Thjálfi kuitenkin himoitsi maukasta luuydintä, ja imi sen salaa toisen pukin reisiluusta. Kun Thor herätti pukit henkiin loitsulla, hän huomasi toisen pukin ontuvan jalkaansa. Hyvityksenä tästä Thjálfi ja hänen sisarensa Röskva joutuivat lähtemään Thorin palvelijoiksi.
Myöhemmin Thjálfi on aseenkantajana, kun Thor taistelee Hrungnir-jättiläisen kanssa. Taistelussa Thjálfi hakkaa kirveellä Hrungnirin savesta muovatulta apurilta Mökkurkálfilta jalat alta ja tuhoaa sen.
Lars Olsen
Lars Olsen (s. 2. helmikuuta 1961) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen toppari. Marraskuusta 2011 lähtien hän on toiminut Färsaarten maajoukkueen päävalmentajana.
Pelaajaurallaan Olsen oli yksi Tanskan maajoukkueen avainpelaajista ja kantoi kapteeninnauhaa EM-kisoissa 1992, kun Tanska vei mestaruuden.
Olsen aloitti pelaajauransa juniorina Glostrup IF:ssä debytoiden seuran kolmosdivisioonajoukkueessa vuonna 1980. Hän nousi nopeasti isompiin ympyröihin ja pelasi jo kaudella 1981 pääsarjaseura Køgessä. Hän edusti joukkuetta neljän kauden ajan pelaten 105 liigaottelua. Kauden 1984 jälkeen Olsen siirtyi paikallisvastustaja Brøndbyhyn, jossa juhli viittää Tanskan mestaruutta vuosina 1985–1991. Brøndby-vuodet olivat lopullinen läpimurto Olsenin uralla ja 1988 hänet valittiin Tanskan vuoden pelaajaksi.
Viiden mestaruuden jälkeen Olsen siirtyi 1991 Turkin Superliigassa pelaavaan Trabzonsporiin, jossa juhli seuraavana keväänä Turkin cupin mestaruutta. Menestyksesät huolimatta Olsen jätti seuran yhden kauden jälkeen jatkaen uraansa Belgiassa RFC Seraingin joukkueessa. Hän edusti vielä sveitsiläisseura FC Baselia, kunnes palasi 1996 takaisin Brøndbyhyn, jossa voitti uransa viimeisen Tanskan mestaruuden keväällä 1996.
Tanskan maajoukkueessa Olsen pelasi urallaan 84 A-maaottelua. Hän debytoi huhtikuussa 1986 Bulgariaa vastaan ja nousi pian vakiomaajoukkuepelaajien joukkoon. Hän edusti Tanskaa EM-kisoissa 1988, mutta jäi kapteeniksi valitun veteraanipuolustaja Morten Olsenin varjoon.
Neljä vuotta myöhemmin EM-kisoissa 1992 Lars Olsen sai kunnian kantaa maajoukkueen kapteeninnauhaa. Kisat olivat menestys Tanskalle ja Olsenille päättyen mestaruusjuhliin. Seurajoukkueuran jatkuttua Belgiassa ja Sveitsissä 1992–1994 Olsen joutui maajoukkueessakin sivuraiteelle. Hän palasi vielä mukaan joukkueeseen EM-kisoihin 1996 muttei pelannut yhtään ottelua. Pelaajauransa jälkeen Olsen jatkoi työtä jalkapallon parissa toimien Brøndby IF:n organisaatiossa erilaisissa valmennustehtävissä niin reservi- kuin juniorijoukkueidenkin parissa. Hän toimi myös edustusjoukkueen apulaisvalmentajana.
Päävalmentajadebyyttinsä Olsen teki tammikuussa 2003, kun hänestä tuli Randers FC:n päävalmentajana. Hän nosti seuran Tanskan superliigaan kaudeksi 2003/04, mutta visiitti jäi yhteen kauteen. Olsen kuitenkin sai jatkaa seurassa ja juhli Tanskan cupin voittoa 2006. Samalla kaudella seura myös palasi takaisin pääsarjaan ja Olsen valittiin vuoden valmentajaksi.
Tammikuussa 2007 Olsen siirtyi Randersista Odense BK:n päävalmentajaksi. Hänen johdollaan OB taisteli Tanskan mestaruudesta kaudella 2008/09, mutta joutui taipumaan FC Kööpenhaminalle viidellä pisteellä. Olsen sai potkut OB:n päävalmentajan tehtävistä syyskuussa 2010 kehnojen tulosten vuoksi.
Marraskuussa 2011 Olsenista tuli Färsaarten maajoukkueen uusi päävalmentaja.
EAAT3
EAAT3 on eräs ihmisen proteiineista. Proteiinin koodaajana toimii SLC1A1-geeni. Proteiini kuljettaa L-glutamaattia solujen sisälle. Proteiinin arvellaan kuljettavan myös S- ja L-asparaattia. Liiallinen määrä A-vitamiinia heikentää proteiinin toimintaa.
Konstantin Hämäläinen
Konstantin Hämäläinen (16. helmikuuta 1853 Pietari – 29. toukokuuta 1909 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "K. Hämäläinen", "K. H." ja "Ilmari Rautio".
Hämäläisen vanhemmat olivat suutari Johan Hämäläinen ja Katarina Hustin. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1886. Hämäläinen toimi Oulun lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen lehtorina 1892–1906 sekä Turun suomalaisen reaalilyseon historian ja suomen kielen lehtorina 1906–1909. Tämän lisäksi hän toimi myös Alexander Järnefeltin perheen kotiopettajana.
Hämäläinen julkaisi 1905 runokokoelman "Kertomusrunoja" johon sisältyivät eeppiset runoelmat "Thoore Hundin Bjarman-retki" ja "Doora".
Ludvig Albert Emanuel Laurén
Ludvig Albert Emanuel Laurén (13. joulukuuta 1860 Vaasa – 18. joulukuuta 1909 Kuopio) oli suomalainen lyseon lehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "L. L." ja "-u-".
Laurénin vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Mathias Albert Laurén ja Maria Lovisa Peldán. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1879 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888. Laurén toimi Kuopion yksityisen ruotsalaisen yhteislyseon ruotsin kielen opettajana vuodesta 1899.
Laurén oli naimisissa vuodesta 1891 Ester Maria Jungellin kanssa.
Hanna Lindberg
Hanna Maria Eugenie Lindberg (sukunimi vuodesta 1902 "Hecht"; 17. joulukuuta 1869 Loppi – 5. toukokuuta 1909 Basel, Sveitsi) oli suomalainen filosofian lisensiaatti ja suomalaisen kirjallisuuden ruotsintaja. Hän käytti nimimerkkejä "H. L." ja "H. Lbg".
Lindbergin vanhemmat olivat tehtaanomistaja, kauppias Johan August Lindberg ja Amanda Amalia Sohlman. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1897 sekä filosofian lisensiaatiksi 1902.
Lindberg käänsi 1890-luvulla ruotsin kielelle useiden suomalaisten kirjailijoiden novelleja.
Hanna Lindberg oli naimisissa vuodesta 1902 professori Hans Hechtin kanssa.
Liaani (albumi)
Liaani on Vuokko Hovatan toinen sooloalbumi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2010. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan sijalle kymmenen.
Onni W. Arima
Onni Wilhelm Arima (sukunimi aik. "Brummer"; 8. syyskuuta 1865 Joutsa – 28. lokakuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Ariman vanhemmat olivat Joutsan kirkkoherra Robert Wilhelm Brummer (1817–1880) ja Katarina Sofia Rajalin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1884 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Arima oli ylioppilaskirjastossa amanuenssina ja sitten vuodesta 1889 lähtien viitisen vuotta apulaisena Uusi Suometar-lehden toimituksessa. Sen jälkeen Arima oli Suomen sähkösanomatoimiston palveluksessa ja sitten 1898–1901 Wiipuri-lehden aputoimittajana. Arima toimitti Wiborgs Nyheter-lehteä 1901, oli Hämeen Sanomat-lehden päätoimittajana 1904–1906, Talonpojan Lehden toimitussihteerinä 1907 sekä Kaiku-lehden toimittajana 1908. Viimeksi Arima oli lyhyen aikaa Suomalainen Työväenliitto-lehden toimittajana vuoden 1910 alusta lähtien kunnes joutui sairaalaan.
Onni W. Ariman nuorempi veli oli toimittaja ja kirjailija Uno Wilhelm Brummer.Nimellä "Onni W. Brummer" :
Hj. Appelqvist
Karl Hjalmar Appelqvist (22. joulukuuta 1862 Pori – 14. syyskuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Appelqvistin vanhemmat olivat alkeiskoulunopettaja Karl Wilhelm Appelqvist ja Edla Amanda Inberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1881 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1885, lisensiaatiksi 1889 ja tohtoriksi 1890. Appelqvist toimi ensin Läröverket för gossar och flickor -koulun historian ja latinan opettajana Helsingissä 1886-1900, sitten Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon kreikan ja latinan opettajana 1890-1900 ja kielten yliopettajana 1900–1911.
Appelqvist kirjoitti latinan kielen oppikirjoja ja käänsi ruotsin kielelle Tacituksen "Germania" ja "Agricola" -teokset, julkaisi artikkeleita Kasvatusopillisen yhdistyksen aikakauskirjassa sekä toimitti Carl Gustaf Estlanderin kanssa Runebergin koottujen teosten painoksen 1899-1901.
Appelqvist oli naimaton.
Lindberg
Lindberg on ruotsinkielinen sukunimi, joka merkitsee suomennettuna "lehmuskalliota". Nimen muunnoksena esiintyy myös Lindbergh.
Andri Žoldak
Andri Žoldak (, s. 18. marraskuuta 1962 Kiova) on ukrainalainen teatteriohjaaja. Hän valmistui vuonna 1989 GITIS:stä eli Venäjän teatteriakatemiasta. Žoldakin pelkistetyissä klassikkojen tulkinnoissa on usein teemana naiskohtalot, kuten Medeia, Carmen tai Anna Karenina. Häntä on kuvailtu vaativaksi ohjaajaksi. Žoldak voitti vuonna 2004 UNESCO:n esittävien taiteiden palkinnon. Vuonna 2010 Žoldak sovitti ja ohjasi Turun kaupunginteatteriin Anna Kareninan. Hän on ohjannut lisäksi teoksia muun muassa Ukrainassa, Venäjällä, Saksassa, Ranskassa, Japanissa ja Englannissa.
Tahdon olla sulle hellä
”Tahdon olla sulle hellä” on Veikko Samulin säveltämä ja Juha ”Watt” Vainion sanoittama kappale, jonka Danny ja Armi Aavikko levyttivät vuonna 1977.
Säveltäjä Veikko Samuli suunnitteli alun perin sävellystään Kari Tapion laulettavaksi. Vainio, Danny ja levy-yhtiö kuitenkin halusivat laulun Dannylle. Samuli kauhistui kuultuaan ensi kertaa Vainion kirjoittamat sanoitukset, mutta myöhemmin hän suostui niihin. Erikoista oli, että Vainion kirjoittamat sanat kertoivat hellyydestä ja rakkaudesta, vaikka sanoja kirjoittaessa hänen oma avioliittonsa oli hajoamassa.
Kappale julkaistiin samannimisellä albumilla samana vuonna. ”Tahdon olla sulle hellä” julkaistiin singlenä, ja sen B-puolella oli Dannyn kappale ”Beatles”. Kappale pysyi julkaisuvuotenaan listaykkösenä neljä kuukautta, ja siitä muodostui Dannyn suurin menestys. Singleä myytiin hetkessä yli 10 000 kappaletta. Kappale on viimeisin Suomessa julkaistu vinyylisingle, joka on myynyt kultaa. "Tahdon olla sulle hellä" -albumilla oli nimikappaleen lisäksi toinen Dannyn ja Armin duetto ”Päin seinää”. Suuren menestyksen myötä he levyttivät yhdessä kokonaisen albumillisen kappaleita, ja seuraavana vuonna julkaistiin albumi "Danny & Armi".
Kappaleesta tehtiin englanninkielinen versio, nimeltä ”I Wanna Love You Tender”, jonka on sanoittanut Pertti Reponen. Englanninkielisestä kappaleesta tehtyä musiikkivideota on pidetty huonona. Video esitettiin alun perin televisio-ohjelmassa "Armi ja Danny Avaruusajassa". Laulu julkaistiin albumilla "Danny & Armi".
Kappaleen suuresta suosiosta kertoo myös suuri parodiaversioiden määrä. Parodiaversion kappaleesta ovat tehneet muun muassa Vesa-Matti Loiri sketsihahmojensa esittäminä, Osmo's Cosmos, Tony Halme ja Jope Ruonansuu. Loirin versiossa, joka esitettiin Vesku Show'ssa, hänen sketsihahmonsa Tyyne ja Jean-Pierre Kusela laulavat laulun duettona. Ruonansuun versio on nimeltään ”Tahdon olla sulle hellu, Tellu”, ja siinä hän laulaa Mauno Koiviston äänellä hellyydenosoituksia Tellervo Koivistolle. Juha Vainio kuuli Ruonansuun version ja käski päästää Ruonansuun heti levytysstudioon.
Laulun sanoitukset ja nuotit julkaistiin Suuri toivelaulukirja -kirjasarjan kolmannessa osassa.
Kappale alkaa kitaraintrolla, joka on samantapainen kuin kappaleessa ”Keskiyön aikaan” (”I'll Meet You at Midnight”). Kappale on rakenteeltaan muotoa AABA, eli kahden A-osan jälkeen tulee B-osa ja sen jälkeen taas A-osa. Tämä muoto esiintyy kahdesti, minkä jälkeen loppuhäivytys lähenee. Lisäksi ensimmäisen AABA-kierroksen jälkeen tulee välisoitto, joka on sama kuin intro. Sanoitukset ensimmäisessä ja toisessa kertosäkeistössä ovat hieman erilaiset. Kappaleen sävellaji on suurimmaksi osaksi E-molli, mutta kertosäkeessä siirrytään G-duuriin.
Sanoitukset sisältävät hellyydenosoituksia, jotka laulaa ensin Danny ja myöhemmin Armi vuorolaulantana. A-osat alkavat säkeellä ”Tahdon sulle olla hyvin hellä” eli kappaleen nimeä ei varsinaisesti mainita kertaakaan.
Tornionjoen silta
Tornionjoen silta on Tornionjoen ylittävä maantiesilta valtatiellä 29 Torniossa. Silta valmistui 1979 vain muutama sata metriä vanhan Hannulan sillan alapuolelle. Samalla rakennettiin myös uusi tullausalue ja linjattiin Suomen ja Ruotsin välinen tie uudelleen. Hannulan silta jäi edelleen käyttöön, mutta raskas liikenne ja kansainvälinen kauttakulkuliikenne ohjattiin uudelle sillalle.
Tornionjoen sillan on suunnittelut insinööritoimisto Pontek Ky. Tyypiltään se on teräsbetonikantinen jatkuva teräspalkkisilta. Palkkeihin käytetty teräs on niin sanottua säänkestävää terästä. 300 metriä pitkä silta on muodostuu viidestä jänteestä, joista keskimmäiset kolme jännettä ovat 64 metriä pitkiä ja ulommaiset jänteet 54 metriä.
Uno Brummer
Uno Wilhelm Brummer (11. helmikuuta 1871 Joutsa – 6. helmikuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Uno Osmio", "U.B.", "U-r", "K. L. Waurio" ja "W. K. Waurio".
Brummerin vanhemmat olivat Joutsan kirkkoherra Robert Wilhelm Brummer (1817–1880) ja Katarina Sofia Rajalin. Hän pääsi ylioppilaaksi Läroverk för gossar och flickor i Helsingfors-oppikoulusta 1890 ja opiskeli sitten jonkin aikaa lääketiedettä Helsingin yliopistossa. Brummer opiskeli sittemmin omin päin kieliä kotimaassa ja ulkomailla hankkien monipuolisen kielitaidon. Hän toimi kääntäjänä, kirjailijana ja Helsingissä ilmestyneiden suomen- ja ruotsinkielisten sanomalehtien tilapäisenä avustajana.
Uno Brummerin vanhempi veli oli toimittaja ja kirjailija Onni W. Arima.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "K. L. Waurio" :
Nimimerkillä "W. K. Waurio":
Nimimerkillä "Uno Osmio":
Nimimerkillä "U. B." :
Nimimerkillä "U-r":
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "K. L. Waurio" :
Nimimerkillä "Uno Osmio":
Nimimerkillä "U. B." :
Heikki Mustakallio
Heikki Mustakallio (vuoteen 1906 Henrik Schwartzberg; 4. huhtikuuta 1844 Pyhäjärvi Ol. – 29. joulukuuta 1913 Sotkamo) oli suomalainen rovasti ja runoilija.
Schwartzbergin vanhemmat olivat Säräisniemen kappalainen Henrik Schwartzberg (1811–1857) ja Laura Katarina Stenbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi Uleåborgs elementära läroverketistä 1869 ja hänet vihittiin papiksi 1872. Schwartzberg toimi Kestilän kirkkoherrana 1879–1893 ja Sotkamon kirkkoherrana 1893–1913. Hän sai rovastin arvon 1896.
Mustakallio oli naimisissa vuodesta 1875 Johanna Ottelinin kanssa.
Pappi ja runoilija Jooseppi Mustakallio oli Heikki Mustakallion veli.
HMS Alarm (J140)
HMS Alarm (viirinumero J140) Britannian Kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista. Aluksen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1941 telakkanumerolla 1133 ja se laskettiin vesille 5. helmikuuta 1942. Alus valmistui vielä samana vuonna 18. toukokuuta.
"HMS Alarm" liitettiin palvelukseen oton jälkeen toukokuussa 1942 12. Miinanraivaajalaivueeseen. Alus siirtyi koeajojen päätyttyä Tobermoryyn koulutettavaksi sekä valmistautumaan miinanraivaustehtäviin. Koulutuksen päätyttyä alus siirtyi kesäkuussa Port Edgariin harjoittelemaan miinanraivausta Forthin alueella.
"HMS Alarm" siirtyi heinäkuussa Harwichiin, jossa se liittyi "HMS Algerineen" ja "HMS Albacoreen" palvellakseen tilapäisesti 9. Miinanraivaajalaivueessa. Alus raivasi laivueen mukana itärannikon laivareiteillä taatakseen turvallisen meriliikenteen Thamesin suistossa.
12. Miinanraivaajalaivue perustettiin syyskuussa, jolloin"HMS Alarm" sai määräyksen valmistautua siirtymään laivueen mukana Välimerelle tukemaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alus liittyi lokakuussa laivueeseensa, jonka muodostivat "HMS Acute", "HMS Algerine", "HMS Albacore" ja "HMS Cadmus". Alus suojasi 22. lokakuuta Clydestä laivueen mukana saattuetta KMS1 matkalla Gibraltarille.
"HMS Alarm" kolaroi 5. marraskuuta korvetti "HMS Penstemonin" kanssa, jolloin aluksen keula vaurioitui lievästi. Alus erkani seuraavana päivänä saattueesta, minkä jälkeen se liittyi loppumatkaksi saattueeseen KMF1. Gibraltarille saavuttuaan alus valmistautui laivueen mukana tulevaan maihinnousuun.
"HMS Alarm" raivasi 8. marraskuuta laivueen mukana BAKER rannalle menevien alusten edellä. Alus oli 10. marraskuuta sukellusveneentorjuntapartiossa, josta se palasi 13. marraskuuta. Se aloitti matkansa Bougieen maihinnousua tukeviin miinanraivaustehtäviin (operaatio Perpetual).
"HMS Alarm" ja "HMS Algerine" joutuivat 15. marraskuuta Italian laivaston sukellusveneen "Ascianghin" hyökkäyksen kohteeksi, jolloin "HMS Algerine" upposi torpedon osuttua vieden mukanaan kaikki upseerit sekä 80 miehistönjäsentä. "HMS Alarm" pelasti uppoavan aluksen eloonjääneet.
"HMS Alarm" joutui 2. tammikuuta 1942 Bonessa ilmahyökkäykseen, jolloin se kärsi pahoja vaurioita. Alus jouduttiin ajamaan matalikolle vaurioiden selvittämiseksi, jolloin siihen osui uusi pommi. Se todettiin korjauskelvottomaksi ja se romutettiin.
Aluksen ainoana päällikkönä oli komentajakapteeni Russell Patterson 21. helmikuuta 1942 alkaen aluksen tuhoutumiseen.
Albin Lönnbeck
Albin Alexander Lönnbeck (7. heinäkuuta 1856 Tammisaari – 8. heinäkuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, koulun rehtori, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lönnbeckin vanhemmat olivat värjäri Henrik Lönnbeck ja saunanpitäjä Eleonora Aqvilina Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1875 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1891. Lönnbeck toimi kielten opettajana Helsingin oppikouluissa (Helsingin ruotsalainen yksityislyseo, Saksalainen tyttökoulu, Nya svenska läroverket, Nya svenska samskolan) ja vuodesta 1888 hän oli Nya svenska samskolanin rehtorina. Koulu kulki myös nimellä "Lönnbeckska skolan" ensimmäisen rehtorinsa mukaan. Puhekielessä tämä vääntyi muotoon "Lönkan".
Taalintehtaan rautaruukin ja "Ab Dalsbrukin" toimitusjohtaja, vuorineuvos Edwin Lönnbeck (1845–1917) oli Albin Lönnbeckin veli.
Alexandra Dulgheru
Alexandra Dulgheru (s. 30. toukokuuta 1989 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Häntä valmentaa Gonzalo Lopez.
Dulgheru teki WTA-debyyttinsä vuoden 2009 Varsovan avointen karsinnassa. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Agnes Szatmarin 6–3, 6–4. Dulgheru selvitti tiensä puolivälierään voittamalla maailmanlistan sijalla 44 olleen Sara Erranin. Puolivälierässä hän voitti 95:llä sijalla olleen Galina Voskobojevan 6–1, 7–5. Semifinaalissa Dulgheru voitti listan #36:n ja entisen maailmanlistan #5:n Daniela Hantuchován 6–4, 6–7(2), 6–1 ja selvitti tiensä ensimmäistä kertaa WTA-turnauksen finaaliin, jossa hän voitti Alona Bondarenkon 7–6(3), 3–6, 6–0 ja samalla ensimmäisen WTA-turnauksensa.
Rooman WTA-turnauksessa vuonna 2010 hän voitti toisella kierroksella maailmanlistan kolmosen, Dinara Safinan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Nadia Petrovalle. Varsovan avoimissa Dulgheru puolusti voittoaan viime vuodelta. Dulgheru otti toisen turnausvoittonsa voittamalla turnauksen finaalissa Zheng Jien luvuin 6–3, 6–4. Ranskan avoimissa 2010 Dulgheru voitti 1. kierroksella Lucie Hradeckán luvuin 7–6, 4–6, 6–3, vaikka Hradecka tekikin ottelussa peräti 18 läpisyöttöä. Toisella kierroksella hän voitti Timea Bacsinszkyn 6–4, 6–2, mutta hävisi kolmannella Caroline Wozniackille luvuin 6–3, 6–4.
Wimbledonissa 2010 Dulgheru pääsi kolmannelle kierrokselle asti, jossa hän hävisi virolaiselle Kaia Kanepille luvuin 6–1, 6–2. Myös Yhdysvaltain avoimissa Dulgheru pääsi kolmannelle kierrokselle, jossa hän hävisi Vera Zvonarjovalle.
Vuonna 2011 hän hävisi Australian avointen avauskierroksella Ayumi Moritalle. Ranskan avoimissa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Laura Pous Tión, mutta hävisi toisella kierroksella Sorana Cîrstealle.
Marina and the Diamonds
Marina Lambrini Diamandis (s. 10. lokakuuta 1985 Abergavenny, Monmouthshire, Wales), tunnetaan paremmin artistinimellä Marina and the Diamonds, on puoliksi walesilainen ja puoliksi kreikkalainen laulaja-lauluntekijä. Ensimmäisen studioalbuminsa, "The Family Jewels" hän julkaisi vuonna 2010.
Diamandis on esiintynyt Suomessa kolmesti; ensimmäisen kerran Flow-festivaalilla 2010 ja toisen kerran Tavastia-klubilla 2011. Kolmannen kerran artisti nähtiin heinäkuussa 2015 Ruisrock-festivaaleilla.
Marina Diamandis syntyi Abergavennyssa, Walesissa kreikkalaiselle isälle ja walesilaiselle äidille. Kun hänen vahempansa erosivat, Diamandis muutti Kreikkaan 16-vuotiaana isänsä kanssa, mutta palasi Walesiin kaksi vuotta myöhemmin. Marinalla on myös diagnosoitu synestesia.
Diamandisin debyyttialbumi The Family Jewels julkaistiin Britanniassa 22. helmikuuta 2010. Se sijoittui Britannian albumilistan sijalle viisi. Kappale "Hollywood" julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 1. helmikuuta 2010. Ensimmäisen ison kiertueensa hän aloitti 14. helmikuuta 2010, johon sisältyy 49 päivää ympäri Britanniaa, Irlantia, Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Kanadaa.
Marina julkaisi lokakuussa 2011 promotionaalisen singlen "Radioactive", ja lisäksi demoversion kappaleesta "Starring Role". Electra Heart -albumi julkaistiin huhtikuussa 2012 ja se nousi listäykköseksi Britanniassa ja Irlannissa, mutta se menestyi erinomaisesti myös muualla Euroopassa. Ensimmäinen single joka julkaistiin albumilta oli "Primadonna", joka on myös yksi Marinan menestyneimmistä singleistä. Kappale "Power & Control" julkaistiin singleksi pelkästään Britanniassa, mutta viralliseksi toiseksi singleksi julkaistiin "How to Be a Heartbreaker". Electra Heart on konseptialbumi. Marinan Youtube-tilillä on sarja musiikkivideoita, jotka muodostavat tarinan.
Vietettyään kuukauden New York Cityssä, Diamandis kertoi aloittaneensa kappaleiden kirjoittamisen hänen kolmannelle studioalbumille helmikuussa 2013.
Syyskuussa 2014, Marina latasi kuva- ja videopalvelu Instagramiin lyhyen osan hänen uudesta kappaleestaan nimeltä "Froot". Tulevan studioalbumin nimikkokappale julkaistiin kokonaisuudessaan laulajattaren syntymäpäivänä, 10. lokakuuta. Marina Diamandis twiittasi faneilleen ympäri syksyä uusista projekteistaan kuten "Froot of the Month". Albumin ennakkotilaajat saavat puolen vuoden ajan kuukausittain uuden kappaleen, joko iTunesissa, tai fyysisenä versiona.
Toisena julkaistiin "Happy". Vuoden 2015 ensimmäinen single on "Immortal". Helmikuussa julkaistiin neljäs single nimeltä 'I'm A Ruin' 'Forget' julkaistiin 3. maaliskuuta.
Froot-albumi julkaistiin 16. maaliskuuta 2015.
HyTest
HyTest Ltd on turkulainen bioteknologiayritys, joka valmistaa monoklonaalisia vasta-aineita ja antigeenejä diagnostiikkateollisuuden raaka-aineiksi ja tutkimuskäyttöön. HyTest on perustettu 1994 ja se on kasvanut vuosien saatossa alansa merkittäväksi toimijaksi. HyTestin tuotevalikoima sisältää muun muassa sydänmerkkiaineita sekä infektiotauteihin ja autoimmuunisairauksiin liittyviä reagensseja. Yritys on yksi maailman johtavista troponiini I:n ja troponiini I-T-C kompleksin toimittajista. HyTestin troponiini I-T-C kompleksi on valittu kansainväliseksi referenssimateriaaliksi, jota on saatavilla NISTistä. HyTest on ISO 9001:2015 sertifioitu yritys.
Emporea
Emporea on selainpohjainen tietokonepeli. Pelin julkaisi Bigpoint.
Peli perustuu Tolkienin fantasiamaailmaan, jossa pelaaja kuuluu johonkin liittoon ja tekee yhteistyötä armeijan kanssa käyttäen apunaan taikoja tuhotaakseen vastustajat.
Jokaisen pelaajan on valittava Emporean maailmasta yksi rotu: Kääpiö, Haltija, Örkki tai Kuolematon. Pelaaja saa alussa mukaansa kaupungin, raaka-aineita sekä muutaman vapaan paikan, jotta voi aloittaa rakentamisen.
Perusraaka-aineet ovat kulta, puu, kivi ja rauta, joita voidaan valmistaa niille ominaisissa tehtaissa kuite, kultakaivoksessa, sahalla, louhoksella ja rautakaivoksella. Muita raaka-aineta on rikki, kiteet ja elohopea. Rakennuksen taso määrää tuotannon määrän sekä mahdollisen varastoinnin määrän. Samantyyppiä rakennuksia voi olla kaupungissa useampia. Jatkuvalla tuotannolla voi luoda oman valtakunnan.
On olemassa useita erilaisia maastotyyppejä: suot, mäet, aavikot, metsät, niityt ja vuoret. Kukin näistä antaa tietyn bonuksen tai vähennyksen. Louhijat saavat esim. +15 % kullan tuotannosta, mutta vastakohtaisesti saavat –20 % puuntuotannosta vuoristossa.
Ensimmäisenä kaupungissa tulee vastaan luonnon aiheuttamat ongelmat. Pelaajan pitää ensin raivata ne, jotta sen jälkeen voi niihin rakentaa. Rakennukset vaativat eri kokoisia alueita (2x2, 3x3).
Täällä on säilytystilaa pelaajan raaka-aineille. Kaupat palvelevat myös kansalaisia. Kauppiaat voivat siirtää raaka-aineita liittojen sisällä sekä vaihtaa raaka-aineita muiden pelaajien kanssa, kun pelaaja alkaa rakentaa vaikka uutta kaupunkia.
Tutkimuksen taso on riippuvainen palatsin tasosta. Tutkimukset antavat mahdollisuuden rakentaa erilaisia rakennuksia, palkata joukkoja sekä parantaa heidän ominaisuuksiaan.
Anesthetize
Anesthetize on Porcupine Treen toinen live-DVD, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2010.
DVD debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Silmätysten leijonan kanssa
Silmätysten leijonan kanssa () on Simone Arnold Liebsterin (s. 1930) kirjoittama omaelämäkerta. Kirja ilmestyi vuonna 2000, ja se kertoo Liebsterin nuorena tyttönä natsihallinnon aikana kokemista vaikeuksista ja vainosta. Kirjan englanninkielistä laitosta on myyty lähes 20 000 kappaletta ja koreankielistä melkein 6 000 kappaletta. Se on saatavilla myös tanskaksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi, japaniksi, puolaksi, venäjäksi, espanjaksi, suomeksi ja ruotsiksi.
Kirjan tapahtumat keskittyvät Simone Liebsterin lapsuuteen 1930-luvulla, Saksan Ranskan-miehityksen aikaiseen elämään ja toisen maailmansodan jälkeisiin vaiheisiin. Viimeinen luku käsittelee aikaa siitä eteenpäin aina omaelämäkerran kirjoitushetkeen saakka. Teoksen kuvituksena on runsaasti kirjoittajan tekemiä piirroksia ja aiheeseen liittyviä valokuvia.
Teoksen nimessä esiintyvä leijona oli koodisana, jota Jehovan todistajat käyttivät natsihallinnosta.