hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Koneturvallisuus
Koneturvallisuus tarkoittaa koneen teknisiin rakentaisiin, toimintoihin ja varusteisiin sisältyviä ominaisuuksia, joilla suunnittelija ja valmistaja tekevät koneen soveltuvaksi tarkoitettuun käyttöön eikä se tällaisessa käytössä aiheuta tapaturman vaaraa eikä terveyden haittaa. Käyttöön sisältyy myös turvallisuus tilanteissa, joissa kone rikkoontuu ennakoitavalla tavalla. Euroopan unionin alueella koneturvallisuuslainsäädäntö perustuu konedirektiiviin.
Koneiden turvallisuuden määrittämiseksi koneille tehdään suunniteluvaiheessa riskien arviointi, jonka perusteella määritetään koneen vaatimat turvallisuusjärjestelmät. Koneen vikaantumista voidaan arvioida vikapuun avulla.
Turvakriittinen järjestelmä () on järjestelmä, jonka toiminta- tai suunnitteluvirhe voi johtaa henkilövaaraan.
Kielo Tommila
Kielo Tommila (s. 21. huhtikuuta 1950 Kiukainen) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pääosan urastaan teatterissa, mutta on esiintynyt myös useissa elokuvissa sekä televisiossa. Tommila valmistui näyttelijäksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1973. Vuosina 1999–2009 hän oli kiinnitettynä Porin Teatteriin, josta hän siirtyi Vaasan kaupunginteatteriiin yhdessä aviomiehensä Matti Mäntylän kanssa.
Kielo Tommilan veli on näyttelijä Jorma Tommila. Hänen tyttärensä Maiju Tommila on muusikko, joka on soittanut muun muassa Passionworks-yhtyeessä.
Ranskalainen sydänmato
Ranskalainen sydänmato ("Angiostrongylus vasorum") on koiraeläinten sydämessä loisiva, sydänmatotaudin aiheuttava sukkulamatolaji. Se on lankamainen mato, joka elää isäntäeläimen keuhkovaltimossa ja sydämen oikeassa kammiossa. Loisten väli-isäntinä toimivat etanat. Pääisäntä on kettu, mutta myös koira voi saada tartunnan. Sydänmatotartuntoja esiintyy paikoin yleisesti muun muassa Tanskassa, Englannissa, Ranskassa ja Venäjällä.
Isäntäeläin saa tartunnan syömällä loista kantavan etanan. Toukat tunkeutuvat ruoansulatuskanavasta suolen seinämän läpi ja vaeltavat sydämeen ja keuhkovaltimoon. Aikuiset loiset munivat verenkiertoon, ja kuoriutuvat toukat päätyvät keuhkoihin. Isäntäeläimen yskiessä toukat nousevat nieluun. Sieltä ne pääsevät ruuansulatuskanavaan ja lopulta ulosteiden mukana ympäristöön.
Sydänmatotaudin diagnosoiminen on ongelmallista. Tauti todetaan yleensä vasta pitkän ajan kuluttua tartunnasta. Varmistus tartunnalle saadaan, kun toukkia ja munia voidaan löytää koiran ulosteesta tai syljestä. Tautia voidaan hoitaa reseptivalmisteilla.
Silvio Cesare Bonicelli
Silvio Cesare Bonicelli (31. maaliskuuta 1932 Bergamo – 6. maaliskuuta 2009) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin San Severon hiippakunnan piispaksi 2. syyskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrea Mariano Magrassi, jota avustivat Gaetano Bonicelli ja Angelo Paravisi.
Bonicelli nimitettiin 13. joulukuuta 1996 Parman hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 25. tammikuuta 1997. Hän jäi eläkkeelle 19. tammikuuta 2008.
Abdelkrim el-Hadrioui
Abdelkrim el-Hadrioui (, s. 6. maaliskuuta 1972 Taza, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut el-Hadrioui edusti urallaan muun muassa FAR Rabatia, Benficaa, AZ Alkmaaria ja Charleroita. Hän edusti myös Marokkoa vuosien 1994 ja 1998 MM-kisoissa.
Luigi Agazio
Luigi Agazio (19. syyskuuta 1807 – 1. helmikuuta 1887) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Triventon hiippakunnan piispaksi 23. kesäkuuta 1854 ja vihittiin piispaksi 30. kesäkuuta. Hänet asetettiin virkaansa 27. elokuuta. Hän osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 79-vuotiaana helmikuussa 1887.
Dyrrhakhionin taistelu (1081)
Dyrrhakhionin taistelu käytiin 18. lokakuuta 1081 Bysantin valtakunnan ja Etelä-Italian normannien välillä Dyrrhakhionin kaupungin edustalla (nykyinen Durrës Albaniassa). Taistelussa Robert Guiscardin johtamat normannit kukistivat Bysantin keisari Aleksios I Komnenoksen johtaman armeijan.
Vuonna 1081 Apulian ja Calabrian herttua Robert Guiscardin johtama normanniarmeija nousi maihin Avlonassa (nykyinen Vlorë, Albaniassa) tavoitteenaan valloittaa alueita läntiseltä Balkanilta. Bysantin keisari Mikael VII Dukas oli aiemmin kihlauttanut poikansa Konstantinoksen Robertin tyttärelle Helenalle. Mikael oli kuitenkin syrjäytetty vuonna 1078, mistä Robert sai verukkeen hyökätä bysanttilaisia vastaan.
Kesäkuussa 1081 Robert ryhtyi piirittämään alueen pääkaupunkia Dyrrhakhionia, mutta menetti laivastonsa Bysantin liittolaisen Venetsian hyökättyä normanneja vastaan merellä. 18. lokakuuta Bysantin keisari Aleksios I Komnenoksen johtama armeija hyökkäsi normannien joukkoja vastaan kaupungin edustalla. Taistelu alkoi bysanttilaisten kannalta hyvin, kun Bysantin armeijan vasen siipi löi normannien oikean siiven pakoon. Bysanttilaiset ryhtyivät kuitenkin liian innokkaasti takaa-ajoon ja kärsivät tappion. Normannien ritarit löivät bysanttilaisten keskustan, jolloin koko Bysantin armeija kääntyi pakoon keisari Aleksioksen pystyessä vain vaivoin pakenemaan taistelusta. Bysanttilaiset kärsivät raskaita tappioita ja menettivät noin 5 000 miestä, mukaan lukien suurimman osan taisteluun osallistuneesta varjagikaartista.
Taistelun jälkeen Robertin joukot valloittivat Dyrrhakhionin talvella 1082 ja etenivät Makedoniaan ja Thessaliaan. Robert joutui kuitenkin lähtemään Kreikasta Saksan kuningas Henrik IV:n hyökättyä hänen liittolaistaan paavi Gregorius VII:tä vastaan. Hän jätti sotaretken komennon pojalleen Bohemundille, joka taisteli aluksi menestykkäästi aiheuttaen useita tappioita Aleksioksen joukoille, kunnes keväällä 1083 Aleksios kukisti normannit Larissan edustalla käydyssä taistelussa. Bohemund joutui palaamaan takaisin Italiaan ja normannit menettivät kaikki valloituksensa Balkanilla. Syksyllä 1084 Robert hyökkäsi jälleen bysanttilaisia vastaan nousemalla maihin Korfussa ja kukistamalla venetsialaisten ja bysanttilaisten laivastot. Hän kuitenkin sairastui ja kuoli Kefaloniassa heinäkuussa 1085, jonka jälkeen hänen poikansa luopuivat sotaretkestä.
Smahi Triki
Ismaël "Smahi" Triki (, s. 1. elokuuta 1967 Zenata, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Triki aloitti uransa Ranskassa, jossa hän edusti pitkään SC Bastiaa. Hän pelasi myös Al-Nassrin riveissä seurajoukkueiden MM-kisoissa vuonna 2000. Triki edusti myös Marokkoa vuosien 1994 ja 1998 MM-kisoissa.
Unio mystica (Kirja)
Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset on Panu Rajalan vuonna 2008 ilmestynyt elämäkerta ja tutkimus Mika Waltarin tuotannosta.
Teoksen keskeisinä lähteinä ovat Waltarin haastattelut 1970-luvulta, ja niissä välittyy vanhan kirjailijan omia tulkintoja elämästään ja tuotannostaan. Toisena merkittävänä lähteenä on pitkäaikainen, avomielinen ja julkaisematon kirjeenvaihto Waltarin ja hänen nuoruutensa isähahmon Jalo Sihtolan kesken. Kirjeet Rajalalle antoi tytär Satu Waltari, joka avusti muutenkin kirjan teossa, vaikka olikin sitä mieltä, että elämäkerta on aina "eräänlaista ihmissyöntiä".
Waltari opiskeli syksystä 1926 alkaen teologiaa, mutta tavoitteli jo tällöin kirjailijan uraa. Hän liikkui tulenkantajien piirissä ja julkaisi novelleja. Hänen menestyksensä pohjautui vuoden 1937 romaaniin "Vieras mies tuli taloon", jota tulenkantajien piirissä pidettiin oikeistolaisena.
Teoksen alaluku "Villikissa, hulluruoho ja vaaleakiharainen ystävä" kuvaa "Sinuhe egyptiläisen" syntyä, jota Waltari itsekin on epäsuorasti kuvannut romaanissaan "Neljä päivänlaskua". Rajala nimeää naisen, johon Waltari oli rakastunut teosta kirjoittaessaan. Kirjailijalle kehittyi tästä alkaen käsitys, että innoitus vaati rakastumista. Rakkaussuhteet tulivat suurten historiallisten romaanien yhteydessä tavallisiksi, mutta niiden fyysisyydestä ei aina saa selvää näyttöä. Waltari kirjoitti teostaan syrjäisessä paikassa Hartolassa ja rahoitti elämisen kustantajan antamalla lainalla. Rajala pitää hämmästyttävänä, että laaja romaani syntyi ilman muistiinpanoja kolmessa ja puolessa kuukaudessa.
Historiallisten romaanien pohjana oli Waltarin tutkimustyö. Vuoden 1954 tutkimustensa aikana Orvietossa Waltari kulki unissakävelijänä pitkin hotellin käytäviä. Tämän Rajala nostaa esimerkiksi Waltarin eläytymis- ja keskittymiskyvystä. Hänen etruskiaiheinen romaaninsa "Turms kuolematon" on osoitus Waltarin taidosta tehdä lähes virheetöntä historian kuvausta, vaikka etruskeja koskevaa tutkimustietoa oli saatavissa varsin vähän.
Rajala selvittää Unio Mysticassa laajasti Waltarin teosten saamaa vastaanottoa Suomessa ja maailmalla. Varsinkin kriitikoiden taholta kohtelu oli usein kovaa ja epäoikeudenmukaistakin. Kirjailijan ja kriitikoiden väliset henkilökohtaiset ja poliittiset antipatiat vaikuttivat vuosikymmeniä.
Guggenheimin varjossa
Guggenheimin varjossa on Into-pamflettisarjassa vuonna 2012 ilmestynyt teos, joka arvostelee Guggenheim Helsinki -suunnitelmaa. Pamfletin kirjoittajien mukaan hanketta on yritetty ajaa läpi ennennäkemättömällä kiireellä, pätemättömillä perusteilla ja ilman kansanvaltaista keskustelua.
Kirjan toimittanut arkkitehti, kaupunkitutkimuksen tohtori Kaarin Taipale sanoi olevan uskomatonta, että hankkeesta julkaistu selvitys on vain englanniksi, ei suomeksi. Hankkeessa Guggenheim-säätiöllä olisi päätösvalta eikä mitään taloudellisia riskejä. Sen sijaan New Yorkissa, Venetsiassa ja Berliinissä Guggenheimin museo on toiminut yksityisellä rahoituksella.
Pamflettiin kirjoittaneen tilastotieteilijän Aku Alasen mukaan hanke ei ole kannattava sijoitus matkailuun. Hanketta on perusteltu Bilbaon matkailun elpymisellä, mutta siellä oli kyse laajemmasta sijoitusohjelmasta paikkakunnalle. Alasen mukaan perusteluiksi tarjottiin vain tarjoajien omia laskelmia, ei kaupungin omia tutkimuksia.
All I Ever Wanted
All I Ever Wanted () voi tarkoittaa seuraavia:
Gösta Runö
Gösta Otto Runö (9. joulukuuta 1896 Tukholma – 13. marraskuuta 1922 Linköping) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän sai pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän kuoli lento-onnettomuudessa.
Jermu Koskinen
Jermu Koskinen (s. 1976) on turkulainen runoilija, joka on tullut tunnetuksi kirjallisuuslehdistä ja runoantologioista. Hän sai J. H. Erkon novellikilpailussa kunniamaininnan vuonna 2004. Hän myös voitti vuonna 1998 Suomen huonoin kirjoittaja -palkinnon yhdessä Tuomas Takalan kanssa tekstillä "Mallusjokelainen sielunmaisema".
Vuonna 2011 ilmestynyt kokoelma "Niin kauas kuin vyötä riittää" palkittiin Tiiliskivi-palkinnolla, jonka myöntää Tampereen yliopiston kirjallisuudenopiskelijoiden raati.
Mario L. Baltazar
Mario L. Baltazar (1. syyskuuta 1926 Bayombong – 9. heinäkuuta 2012) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen prelaatti. Hänet vihittiin dominikaanien papiksi 8. maaliskuuta 1952 ja nimitettiin Batanesin ja Babuyan-saarten prelaatiksi 18. marraskuuta 1966. Hänet asetettiin tähän tehtävään 7. tammikuuta 1967, ja hän erosi tehtävästään vuonna 1995.
Rayappu Joseph
Rayappu Joseph (s. 16. huhtikuuta 1940) on srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. joulukuuta 1967 ja nimitettiin Mannarin hiippakunnan piispaksi 6. heinäkuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Savundaranayagam, jota avustivat François Robert Bacqué ja Nicholas Marcus Fernando.
Thomas Savundaranayagam
Thomas Savundaranayagam (s. 13. heinäkuuta 1938) on srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jaffnan hiippakuntaan 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Mannarin hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacob Bastiampillai Deogupillai, jota avustivat Nicholas Marcus Fernando ja Frank Marcus Fernando. Savundaranayagam nimitettiin Jaffnan piispaksi 6. heinäkuuta 1992.
François Robert Bacqué
François Robert Bacqué (s. 2. syyskuuta 1936) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Paul-Marie-André Richaud 1. lokakuuta 1966, ja hänet nimitettiin Gradiscan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Sri Lankaan 17. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Marius-Félix-Antoine Maziers ja Thierry Romain Camille Jordan.
Bacqué nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Dominikaaniseen tasavaltaan 7. kesäkuuta 1994 ja Alankomaihin 27. helmikuuta 2001. Hän jäi eläkkeelle joulukuussa 2011.
TV Off
TV OFF on Helsingissä vuonna 2007 perustettu elektronista popmusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen muodostavat Sara Marjoniemi ja Markku Mäkelä.
TV OFFin esikoisalbumi Music Machine julkaistiin toukokuussa 2010. Vuoden 2011 marraskuussa yhtye toimi lämppärinä yhdysvaltalaiselle alternative rock -yhtye 30 Seconds To Marsille Latviassa, Liettuassa ja Valko-Venäjällä .
Thierry Jordan
Thierry Romain Camille Jordan (s. 31. elokuuta 1943 Shanghai, Kiina) on ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Versailles'n hiippakuntaan 17. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Pontoisen hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 6. lokakuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi André Rousset, jota avustivat Louis-Paul-Armand Simonneaux ja René Pierre Louis Joseph Séjourné.
Jordanista tuli Pontoisen piispa 19. marraskuuta 1988. Hänet nimitettiin Reimsin arkkipiispaksi 20. heinäkuuta 1999.
Filippo Giannini
Filippo Giannini (9. toukokuuta 1923 – 10. helmikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Rooman hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Subaugustan titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Canestri ja Belchior Joaquim da Silva Neto.
Giannini jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 1998.
Tero Pulkkinen
Tero Pulkkinen (s. 1969) on helsinkiläinen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. 1990-luvun alussa hän aloitti yhteistyön Veli-Matti Järvenpään kanssa. Hän liittyi Los Olvidadokseen, jossa hän soitti kitaraa, mandoliinia, viulua, banjoa, kosketinsoittimia, haitaria sekä Tex-Mex-musiikille tyypillistä bajo sextoa. V-M Järvenpää Tex-Mex Quintetissä hän toimi myös laulusolistina.
Laulajana ja lauluntekijänä hän on levyttänyt Järvenpään soolo-albumien lisäksi oman yhtyeensä Vibraköörin kanssa. Hän on ollut mukana lauluntekijänä ja muusikkona myös Jorma Kääriäisen, Muskan, Niko Ahvosen, Topi Sorsakosken ja Eero Raittisen albumeilla. Raittisen kanssa hän on esiintynyt eri kokoonpanoissa vuosien varrella, viime vuosina lähinnä NEN-orkesterissa. Muita Tero Pulkkisen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Ali ja Rosvot sekä Freud Marx Engels & Jung, johon hän liittyi vuonna 2009.
Hartmut Warkuß
Hartmut Warkuß (s. 1940, Breslau, Saksa) on saksalainen entinen teollinen muotoilija.
Warkuß kouluttautui kaivertajaksi 1950-luvulla. Iltaisin hän opiskeli metallitekniikkaa ja -muotoilua. Vuonna 1964 hän huomasi sanomalehdessä ilmoituksen, jossa Mercedes-Benz haki teollista muotoilijaa. Hän haki paikkaa, tuli valituksi ja työskenteli seuraavat kaksi vuotta Sindelfingenissä. Tämän jälkeen hän siirtyi töihin Fordille ja vuonna 1968 Audille. Vuonna 1976 hän otti vastuulleen Audin koko muotoiluosaston. Warkußin muotoilemat Audi 80- ja 100 -mallit tekivät Audin tunnetuksi muotoilulähtöisenä valmistajana.
Warkuß siirtyi Volkswagenille vuonna 1993 ja suunnitteli ensi töikseen Passat B5 sedan -mallin. Auton omaleimainen kattolinja miellytti ostavaa yleisöä ja vaikutti osaltaan siihen, että autosta tuli suuri menestys. Vuonna 1994 Detroitin autonäyttelyssä esiteltiin Warkußin muotoilema Concept 1 -tutkielma, josta kehitettiin New Beetle. Tämä vahvisti Volkswagenin asemaa Yhdysvaltain markkinoilla. Tätä seurasi Golf IV -projekti, johon Warkuß muotoili ajattoman näköisen korin tunnusomaisine C-pilareineen.
Vuonna 1999 Tokion autonäyttelyssä esiteltiin Warkußin suunnittelema Bugatti Veyron -tutkielma, joka on saanut osakseen arvostusta muotoilijoiden keskuudessa.
Warkuß jäi eläkkeelle vuonna 2003. Hänen vaikutustaan Volkswageniin pidetään merkittävänä.
Liisa Rautiainen
Kirsti Anna Eliisabet (Liisa) Rautiainen (15. syyskuuta 1919 Kemi – 24. elokuuta 2018 Keminmaa) oli suomalainen kuvataiteilija ja kuvataideopettaja, joka tunnetaan lyijykynätöistään sekä suurikokoisista maalauksistaan.
Rautiainen aloitti opintonsa Taideteollisessa oppilaitoksessa Helsingissä vuonna 1949 ja valmistui 1952. Häntä on luonnehdittu Lapin taiteen ”Grand Old Ladyksi” Eva-Johanna Mäkisen väitöstutkimuksen mukaan. Rautiaiselle myönnettiin Lapin yliopiston kunniatohtorin arvo vuonna 1992.
Tita Jänkälä on ohjannut Rautiaisesta kertovan 26 minuuttia pitkän dokumenttielokuvan "Toinen ovi", joka valmistui vuonna 2010.
Badrinath (elokuva)
Badrinath () on vuonna 2011 ilmestynyt, V. V. Vinayakin ohjaama telugunkielinen elokuva. Elokuvan on tuottanut Allu Aravind, jonka poika Allu Arjun esittää pääosaroolia. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Tamanna Bhatia ja Prakash Raj. Elokuva on dubattu tamiliksi ja malajalamiksi.
Badrinathin temppelin henkinen johtaja, guru Bhisma Narayan (Prakash Raj), antaa uskollisimmalle palvelijalleen Badrille (Allu Arjun) tehtäväksi suojella Taksilassa sijaitsevaa temppeliä. Temppeliin saapuu Alakananda-niminen nuori nainen (Tamanna Bhatia), joka on menettänyt uskonsa jumaliin. Badri käännyttää hänet takaisin uskoon, mutta joutuu siinä sivussa osalliseksi eeppiseen rakkaustarinaan. Guru Bhisma Narayan aikoo tehdä Badrista seuraajansa, ja Badri joutuu tekemään valinnan uskonnon ja rakkauden välillä.
Elokuvan soundtrackin on säveltänyt M. M. Keeravani.
A Tonic for the Troops
A Tonic for the Troops on irlantilaisen The Boomtown Rats -yhtyeen toinen, vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Sen on tuottanut Robert John ”Mutt” Lange ja levy-yhtiö on Ensign Records.
Äänityksestä on huolehtinut Steven Douglas Brown. Albumi on äänitetty Hollannissa Relight-studioilla.
Kappaleiden tekoon ovat osallistuneet The Boomtown Rats -yhtyeen laulaja ja johtohahmo Bob Geldof, basisti Pete Briquette, rumpali Simon Crowe ja kosketinsoittaja Johnny Fingers.Laulujen musiikkikustantaja on Sewer Fire Hits / Zomba. Sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen. Siinä on myös valokuvia yhtyeen kuudesta jäsenestä. Albumin otsikko mainitaan kappaleessa "She’s So Modern".Erään arvostelun mukaan hyvän esikoisalbumin ja Suomen-vierailun yhteydessä pidetyn konsertin jälkeen tämä levy kuulostaa yllättävältä. Levy tuntuu ylituotetulta ja mahtipontiselta. Ylen määrin käytetyt ja luonnottomat taustalauluosuudet tuovat arvioijan mieleen Queen-yhtyeen ja muutoin muistumia on Sparksilta, Steve Milleriltä ja jopa Emerson, Lake & Palmerilta. Yhtye on kehittynyt musiikillisesti ja se soittaa hyvin ja tarkasti, välillä kuitenkin ponnettomasti. Bob Geldofin sävellykset ovat monipuolisia, jopa loistavia, ja sanoituksissa on terävyyttä. Hänen laulutavastaan on hiottu pois raakuutta. Levy on arvioijan mielestä hyvä puutteineenkin.
Albumilta on julkaistu single "She’s So Modern" / "Lying Again" (Ensign ENY 13). Tyyliltään nimikappale muistuttaa arvioijan mielestä yhtyeen esikoissingleä "Looking After No. 1". Sanoitus on "lällätystä" ja Bob Geldof on alkanut muistuttaa Bryan Ferrya. Tanssittava nimikappale on taidokasta "huipputason energiarockia" ja single kokonaisuudessaan "hyvää käyttörockia".
Muut albumilta julkaistut singlet ovat "Like Clockwork" ja "Rat Trap".
Artemio
toveri Artemio eli Florindo Eleuterio Flores-Hala (s. 8. syyskuuta 1961 San Juan de Siguas, Arequipan alue, Peru) on perulaisen ja ideologialtaan kommunistisen sissijärjestön Loistavan polun johtaja.
Helmikuussa 2012 Perun hallituksen joukot pidättivät Artemion viidakossa. Presidentti Ollanta Humala ehti antaa tiedotuksen Artemion kuolemasta, kunnes saatiin selville, että tämä oli säilynyt hengissä vaikkakin vakavasti haavoittuneena. Perun poliisi oli jo vuosien ajan yrittänyt saada Artemion kiinni, ja vuonna 2010 Yhdysvallat oli luvannut viiden miljoonan dollarin palkkion tiedoista, joiden avulla hänet saataisiin pidätettyä. Joulukuussa 2011 Artemio oli kertonut, että hänellä oli käytössään enää 150 sissiä, ja sanonut haluavansa saada aikaan tulitauon Perun hallituksen kanssa.
Elämänsä aikana Artemio on käynyt lähellä kuolemaa useita kertoja. Esimerkiksi 1986 hän säilyi hengissä neljästä ampumahaavasta huolimatta.
Jun’ya Ishigami
Jun’ya Ishigami (, s. 1974) on japanilainen nuoren polven arkkitehti. Hänet tunnetaan muun muassa hyvin ohuista ja kevyistä, eteerisen läpinäkyvistä rakenteista ja installaatioista.
Ishigami valmistui Tokion taideyliopistosta vuonna 2000. Hän työskenteli Kazuyo Sejiman ja Ryūe Nishizawan SANAA-toimistolle, mutta vuonna 2004 hän perusti oman ”junya.ishigami+associates”-nimisen toimistonsa Tokioon. Hänen teoksiaan on sittemmin esitelty kansainvälisesti esimerkiksi Venetsian biennaalissa vuosina 2008 ja 2010, jolloin hän voitti tapahtuman Kultainen leijona -pääpalkinnon. Hänen minimalistiset teoksensa liikkuvat arkkitehtuurin ja taiteen välimaastossa leikkien mittakaavan, aistien ja materiaalien kanssa.
Ishigamin suunnittelemiin installaatiohin kuuluvat muun muassa ”Table” (2005), hyvin ohut, värähtelevä ja ilmassa kelluvalta vaikuttava suuri pöytä, Tokion modernin taiteen museon aulaan rakennettu ”Balloon” (2007), valtava heliumilla täytetty, ilmassa kelluva alumiinikuutio ja Venetsian biennaaliin vuonna 2008 toteutettu kasvihuoneiden ja suurten piirrosten sarja ”Extreme Nature: Landscape of Ambiguous Spaces”. Hänen ensimmäinen totetutettu rakennuksensa oli Kanagawa kōka daigaku -yliopiston opiskelijoille tarkoitettu KAIT Workshop -tila. Avoimen, lasiseinäisen ja neliömäisen tilan kattoa kannattelee 305 ohutta, epäsäännöllisesti aseteltua viisi metriä korkeaa pilaria.
The Return of Swamp Thing
The Return of Swamp Thing on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut scifi-kauhukomediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Swamp Thing – mies suolta". Elokuvan pääosia esittävät Louis Jourdan, Heather Locklear, Dick Durock, Sarah Douglas, Ace Mask, Monique Gabrielle ja Daniel Emery Taylor. Elokuvan on ohjannut Jim Wynorski. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta.
Gibson Sonex
Sonex oli vuonna 1980 esitelty Gibson-sähkökitara. Hinnastossa se sijoittui kaikkein halvimmaksi, ja korvasi Gibsonin katalogissa Marauderin ja S-1:n. Sonex-malleja oli neljä: Deluxe, Standard, Custom ja Artist. Sonex-mallien tuotanto lopetettiin jo 1980-luvun alkupuolella.
Sonexin runko on litteä ja rungon takaosa S-1:n ja Marauderin tapaan Les Paulia laakeampi. Se valmistettiin synteettisestä Resonwood -materiaalista. Kustannusten laskemiseksi ja useimmista Gibsoneista poiketen Sonexin kaula oli pultattu kiinni runkoon. Standard- ja Custom -malleissa oli mustavalkoiset "Dirty Fingers" -humbuckermikrofonit kuorettomina.
Suomalaisista artisteista Gibson Sonexia käytti 80-luvulla keikkakitaranaan Irwin Goodman .
Ardent-luokka (hävittäjä)
Ardent-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (), jonka alukset valmisti John I. Thornycroft and Companyn valmistama ja se oli aseistusta lukuun ottamatta identtinen telakka Daring-luokan alusten kanssa. Alusten torpedoputket asennettiin kääntyviin telineisiin savuhormien rinnalle.
HMS Daring (D05)
HMS Daring (viirinumero D05) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Swan, Hunter and Wigham Richardsonilta Tynejoen varrelta ja sen kone toimitettiin Wallsend Slipway and Engineering Companyltä. Sen köli laskettiin 29. syyskuuta 1945 ja alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1949. Se valmistui 8. maaliskuuta 1952.
"HMS Daring" palveli uransa alussa Välimeren laivastossa ja Kotilaivastossa. Se osallistui Kreikan maanjäristyksen pelastustöihin ja Egyptin vastaisiin sotatoimiin maan vallattua Suezin kanavan 1956.
HMS Dainty (D108)
HMS Dainty (viirinumero D108) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1945 J. Samuel White and Companylta Cowesista. Sen köli laskettiin 17. joulukuuta 1945 ja alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1950. Se valmistui 26. helmikuuta 1953.
20. tammikuuta 1953 "HMS Dainty" luovutettiin telakalta vastaanottotesteihin, joiden aikana alus oli Portsmouthin tukikohdan komentajan alaisuudessa. Testien päätyttyä alus sijoitettiin reserviin Cowesiin, josta se siirrettiin edelleen Välimeren laivaston Daring-luokan aluksista koottuun numeroimattomaan laivueeseen. Laivueen muut alukset olivat "HMS Daring", "HMS Defender" ja "HMS Delight". Alus määrättiin 7. joulukuuta 1955 reserviin varaosiksi siirrettäväksi. Alus palautettiin hetkeksi palvelukseen 8. helmikuuta 1956 Sleeping Beauty -harjoituksen ajaksi. Alus palautettiin reserviin 18. huhtikuuta. Vuoden lopulla alus palautettiin Välimeren laivastoon muodostettuun Daring-luokan aluksista muodostettuun osastoon ja se luokiteltiin 2. lokakuuta 1957 hävittäjäksi.
Alus kolaroi 2. huhtikuuta 1958 "HMS Solebayn" kanssa, jolloin se vaurioitui lievästi. 16. huhtikuuta alus siirrettiin Plymouthin komentajan alaisuuteen ja se siirrettiin telakalle korjattavaksi. Aluksen taaemmat torpedoputket poistettiin ja niiden tilalle rakennettiin majoitustiloja. Alus palasi palvelukseen 20. tammikuuta 1959 ja se siirrettiin Välimeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseen 10. toukokuuta. Alus siirrettiin 21. marraskuuta 1960 Devonportin alaisuuteen telakointia varten. Sen modernisointi oli peruutettu 18. marraskuuta ja alus huollettiin Portsmouthissa 3. syyskuuta 1962 - 29. toukokuuta 1964.
Palvelukseen palattuaan ja läpäistyään koeajot alus siirrettiin 20. lokakuuta 1964 Portsmouthissa reserviin. Indonesian kriisin alettua Amiraliteetti päätti korvata "HMS Cavendishin" 23. saattajalaivueessa "HMS Daintyllä" ja alus palasi Portsmoouthissa palvelukseen 17. maaliskuuta 1965. Alus palveli Välimerellä lukuun ottamatta neljän kuukauden jaksoa Länsi-Intiassa talvella 1965-1966 ennen siirtoaan Kauko-Itään. Alus otettiin huhtikuussa 1967 palvelukseen Kotilaivastossa ja Länsi-Intiassa sekä lopulta yhdeksän kuukautta Kauko-Idässä ennen paluuta Britteinsaarille 31. heinäkuuta 1969.
Alus oli päätetty sijoittaa poistolistalle ja sen ilmoitettiin olevan huonossa kunnossa. Alus myytiin 1. helmikuuta 1971 Shipbreaking (Queensborough) Limitedille romutettavaksi ja se saapui Cairn Ryaniin romuttamista varten vielä helmikuun aikana.
HMS Decoy (D106)
HMS Decoy (viirinumero D106) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Yarrow and Companylta Glasgow’sta. Sen köli laskettiin 22. syyskuuta 1946 ja alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1949. Se valmistui 28. huhtikuuta 1953.
Alus myytiin 1969 sisaraluksensa "HMS Dianan" kanssa Perun laivastolle. Se siirrettiin Cammell Lairdin telakalle Birkenheadiin modernisoitavaksi. Alus nimettiin huhtikuussa 1973 ennen palvelukseen ottoa Angamosin taistelussa kaatuneen Diego Ferrén mukaan "BAP Ferréksi". Modernisoitaessa aluksen etumasto muutettiin asennettaessa Plesseyn AWS-1 ilmavalvontatutka. Lisäksi alukselle asennettiin kahdeksan MM38 Exocet -ohjuksen laukaisualustaa.
Alukselta poistettiin 1975–1976 SIMAn telakalla Callaossa Squid-sukellusveneentorjuntaheitin ja sen takakannelle rakennettiin helikopterikenttä. Samalla telakalla alukselle asennettiin 1977–1978 kaksi kaksiputkista OTO Melara 40 mm L70 DARDO -tykkitornia sekä niihin AESN NA-10 -tulenjohtojärjestelmä sekä AESN RTN-10X -tulenjohtotutka.
Alus poistettiin palveluksesta 13. heinäkuuta 2007.
Tanja Savitševa
Tanja Savitševa (, koko nimeltään "Tatjana Nikolajevna", Татья́на Никола́евна; 23. tammikuuta 1930 Pihkovan alueen Outovan piirin Dvorištši – 1. heinäkuuta 1944 Gorkin alueen Šatki) oli Leningradin Vasilinsaaren toisella linjalla asunut koulutyttö. Hänen Leningradin piirityksen aikana tekemänsä päiväkirjamerkinnät ovat järkyttävä dokumentti sodan kauhuista.
Leningradin syyskuussa 1941 alkanut piiritys aiheutti nopeasti inhimillisen katastrofin. Julkinen liikenne ja sähkönjakelu asuintaloihin keskeytyi joulukuussa 1941. Keskuslämmitys, vedenjakelu ja viemärit lakkasivat toimimasta tammikuun 1942 kovissa pakkasissa. Ruokapulan takia joulukuussa kuoli nälkään 53 000 ja tammi-helmikuussa noin 200 000 kaupunkilaista. Tammikuuhun 1943 asti jatkuneessä piirityksessä kuoli nälkään virallisten tietojen mukaan kaikkiaan 641 000 henkeä, historioitsijoiden mukaan vähintään 800 000. Pommituksissa kuoli noin 17 000 ja haavoittui 34 000 siviiliä.
Tanja Savitševan muistivihkoon tekemät lyhyet merkinnät kertovat hänen perheenjäsentensä kohtalosta:
»Ženja kuoli 28. joulukuuta klo 12.30 aamulla 1941Mummo kuoli 25. tammikuuta klo 3 päivällä 1942Lera kuoli 17. maaliskuuta klo 5 aamulla 1942Vasja-setä kuoli 13. huhtikuuta klo 2 yöllä 1942Ljoša-setä kuoli 10. toukokuuta klo 4 päivällä 1942Äiti 13. toukokuuta klo 7.30 aamulla 1942Savitševit ovat kuolleetKaikki ovat kuolleetVain Tanja on jäljellä»
Äidin kuoltua Tanja joutui lastenkotiin. Elokuussa 1942 hänet evakuoitiin Gorkin alueelle, jossa hän kuoli elimistön surkastumisen jälkiseurauksiin. Muistivihkon kopio on näytteillä Pietarissa Piskarjovkan hautausmaan paviljongissa.
Vuonna 1971 löydetty asteroidi 2127 Tanya on nimetty hänen mukaansa.
Kontukimalainen
Kontukimalainen ("Bombus terrestris") on kimalaisten sukuun kuuluva mesipistiäislaji.
Kontukimalainen on kimalaiseksi melko suurikokoinen. Sen selkäpuolella on kaksi tummankeltaista raitaa, sillä etuselkä ja takaruumiin toinen selkäkilpi ovat keltaiset
Se on helppo sekoittaa Bombus-alasuvun muihin lajeihin, ennen kaikkea mantukimalaiseen ("Bombus lucorum"), isokimalaiseen ("Bombus magnus") sekä kangaskimalaiseen ("Bombus cryptarum"). Myös melanistisia kontukimalaisia esiintyy.
Luontainen esiintymisalue ulottuu Välimereltä Britteinsaarille ja Pohjois-Skandinaviaan. Suomessa laji on havaittu ensimmäisen kerran vuonna 1994 pääkaupunkiseudulla. Sitä on kuitenkin siirretty muun muassa Britanniasta Uuteen-Seelantiin ja kasvihuonetuotannon pölyttäjäksi muun muassa Japaniin. Sitä esiintyy jopa Marokon kuumassa ja kuivassa ilmastossa.
Kontukimalainen pesii maahan. Pesässä saattaa olla jopa 350 kimalaista. Emot heräävät aikaisin keväällä, Suomessa pajujen kukinta-aikaan.
HMS Defender (D114)
HMS Defender (viirinumerot I47 ja D114) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä. Alus piti alun perin nimetä "HMS Dogstariksi", mutta se nimettiin uudelleen huhtikuussa 1946.
Alus tilattiin 16. helmikuuta 1945 Alexander Stephen and Sonsilta Greenockista. Sen köli laskettiin 22. maaliskuuta 1946 ja alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1950. Se valmistui 5. joulukuuta 1952.
"HMS Defender" liitettiin Kaukoidän laivastoon, jossa se palveli lokakuussa 1953 Japanissa Yhdysvaltain laivaston mukana osana 5. risteilijäviirikköä ennen liittymistään 1954 Välimeren laivaston Daring-osasto A:han. Alus oli huollettavana, mistä se palasi palvelukseen 14. kesäkuuta 1955 palvellen sekä Koti- että Välimeren laivastoissa. Se osallistui marraskuussa 1956 "HMS Daringin" kanssa Suezin kanavan vallanneen Egyptin vastaisiin sotatoimiin.
Alus osallistui Malesian kriisiin, jolloin se ampui Johorin alueen kohteita. Se osallistui Kyproksen EOKA-terroristijärjestön etsintään.
Alus luokiteltiin 2. lokakuuta 1957 hävittäjäksi jatkaen palvelustaan 2. hävittäjälaivueessa ennen palveluksesta poistoaan ja siirtoaan Chathamin telakalle 17. helmikuuta 1958. Telakalla aluksen taaemmat torpedoputket poistettiin ja sille rakennettiin lisää majoitustiloja. Huoltoa seuranneiden koeajojen päätyttyä alus palasi 30. huhtikuuta 1959 palvelukseen Välimeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseen, josta se palasi kotivesille huhtikuussa 1960. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1961.
"HMS Defender" oli Chathamissa reservissä aina vuoteen 1965 saakka, jona aikana se siirrettiin 2. huhtikuuta 1962 Chathamin telakalle modernisoitavaksi, jolloin sen etummaiset torpeodputket poistettiin ja alukselle asennettiin tyypin 903 tulenjohtotutka. Se palasi telakalta 1963. Amiraliteetti ilmoitti 9. joulukuuta 1964 aluksen korvaavan "HMS Diamondin", joka palveli 23. saattajalaivueessa. "HMS Defender" palasi palvelukseen maaliskuussa 1965.
Alus oli palveli Koti- ja Välimeren laivastossa lukuun ottamatta talvea 1966-1967, jolloin se oli valmiustehtävissä Karibialla, kun Saint Vincentillä oli levotonta. Alus oli vuonna 1967 suojaamassa laivasto-osastoa sukellusveneiltä, kun brittijoukot vetäytyivät Adenista. Se kolaroi 13. lokakuuta 1967 lievästi "Hr. Ms. Hollandin" kanssa Portsmouthissa. Vaurioiden korjaaminen vei ainoastaan 40 puntaa ja aluksen miehistöä vastaan ei nostettu syytteitä. Alus palasi Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta Devonportissa elokuussa 1969.
Alus siirrettiin syyskuussa poistolistalle romutettavaksi. Sen kaikki käyttökelpoinen poistettiin ja alus myytiin 10. toukokuuta 1972 romutettavaksi G. A. White and Companylle St. David's Harbouriin. Alus romutettiin Inverkeithingissä.
Jyrki Hilpelä
Jyrki Hilpelä (s. 1948) on Itä-Suomen yliopiston yliopistonlehtori ja Helsingin ja Turun yliopistojen dosentti. Hilpelä on opiskellut Turun yliopistossa filosofiaa ja yhteiskuntatieteitä. Hän väitteli 1986 filosofiassa Jyväskylän yliopistossa.
Jyrki Hilpelä aloitti Joensuun korkeakoulun käyttäytymistieteiden metodologian yliassistenttina 1974. Sittemmin hän on toiminut käytännöllisen filosofian vt.apulaisprofessorina, kasvatustieteen ma.professorina sekä vt. yliopistonlehtorina Joensuun yliopistossa ja fuusion jälkeen Itä-Suomen yliopistossa. Hänen julkaisunsa käsittelevät erityisesti sivistystä, valistusta, saksalaista kasvatusajattelua ja koulutuspolitiikkaa. Mm. Eero Ojanen julkaisi Helsingin Sanomissa myönteisen arvion Hilpelän väitöskirjasta Filosofia kritiikkinä (1986).
Jyrki Hilpelä toimi Suomen kasvatustieteellisen seuran Kasvatus-aikakauskirjan päätoimittajana vuodesta 2007 vuoteen 2011. Lehden pääkirjoituksissa näkyi Hilpelän terävän kynän jälki.
British Academy Film Awards 2012
Vuoden 2012 British Academy Film Awards -palkinnot, lyhyemmin BAFTA-palkinnot, jaettiin 12. helmikuuta 2012 Royal Opera House -oopperatalossa Lontoossa. Stephen Fry juonsi seremonian. Hän on juontanut seremonian aikaisemmin vuosina 2001 – 2006. Eniten palkintoja voitti elokuva "The Artist". Jean Dujardin ja Meryl Streep palkittiin parhaina näyttelijöinä. Vuoden parhaaksi brittiläiseksi elokuvaksi nimettiin "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja".
Palkintoja pidetään hyvinä suunnannäyttäjinä helmikuun lopussa jaettavia Oscar-palkintoja ajatellen.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja tummennettu.
Motorola Xoom
Motorola Xoom on Motorolan valmistama tabletti. Alun perin siinä on Android 3.0 -käyttöjärjestelmä. Sen voi päivittää Android 4.0:aan. Myöhemmin on julkaistu Xyboard eli Xoom 2. Paketin mukana tulee kynä ja tablettiin voi ostaa lisävarusteita, kuten näppäimistön.
Yksinäinen ratsastaja (vuoden 1981 elokuva)
Yksinäinen ratsastaja (engl. "The Legend of the Lone Ranger") on vuonna 1981 julkaistu lännenelokuva, joka perustuu George W. Trendlen ja Fran Strikerin luomaan tarinaan hahmosta Yksinäinen ratsastaja. Elokuvan pääosia esittävät Klinton Spilsbury, Michael Horse, Christopher Lloyd, Jason Robards, John Bennett Perry, John Hart, Richard Farnsworth, Lincoln Tate ja Ted Flicker. Elokuvan on ohjannut William A. Fraker. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti kolme Razzie-palkintoa huonoimmasta miespääosasta, huonoimmasta uudesta tähdestä ja huonoimmasta musiikista.
Painostus (elokuva)
Painostus ("The Offence") on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu John Hopkinsin vuonna 1968 kantaesitettyyn näytelmään "This Story of Yours". Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Sean Connery, Trevor Howard, Vivien Merchant, Ian Bannen, Peter Bowles, Derek Newark, Ronald Radd, John Hallam, Richard Moore ja Anthony Sagar. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet.
Elokuvassa kuulusteleva poliisi (Connery) erehtyy tappamaan inhoamansa lastenraiskaajan ja joutuu sitten perustelemaan tekoaan itselleen ja yhteiskunnalle.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kuvaa "Painostusta" tiivistunnelmaiseksi, lähes hysterian partaalle kiihtyväksi psykologiseksi draamaksi. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Lumijyvänen
Lumijyväset ovat pieniä, valkoisia, läpinäkymättömiä lumihitusia. Niitä sataa sumusta tai matalalla olevasta paksusta sumupilvestä samanlaisissa säätiloissa kuin tihkusadetta. Ne eivät sataessaan kimpoa kovasta alustasta eivätkä maahan osuessaan rikkoudu. Lumijyväset ovat yleensä pitkänomaisia tai litistyneitä, ja niiden läpimitta ainakin johonkin suuntaan on alle 1 mm. Ne muistuttavatkin mannaryynejä. Lumijyvässateella lämpötila on yleensä 0…-10 °C.
Lumijyvästen METAR-koodi on SG.
Prakash Raj
Prakash Raj (s. 26. maaliskuuta 1965 Bangalore, Karnataka, Intia) on palkittu intialainen näyttelijä, joka on näytellyt, ohjannut ja ollut tuottajana useassa kannadan-, tamilin-, telugun-, hindin- ja malajalaminkielisessä elokuvassa. Hänen tuotantoyhtiönsä on Duet Movies. Erityisesti Prakash Raj tunnetaan antagonistisista rooleistaan kannadan-, tamilin- ja telugunkielisissä elokuvissa ja näistä rooleista hän on saanut myös paljon palkintoja. Vuonna 2009 hän voitti Intian parhaan näyttelijän kansallisen elokuvapalkinnon elokuvassa "Kanchivaram" näyttelemästään roolista.
Saturometri
Saturometri on laite, jolla mitataan kaasujen kokonaiskyllästystä vedessä. Sen avulla kalanviljelijä voi selvittää, onko vedessä liikaa kaasuja. Tällöin tarvitaan myös tieto ilmanpaineesta. Jos käsi veteen laitettaessa peittyy välittömästi ilmakupliin, on vesi ylikyllästetty.
Kaasujen kokonaiskyllästysprosentti S% voidaan laskea seuraavasti:
formula_1
mssä P on saturometrin lukema ja P vallitseva ilmanpaine.
GG Caravan
GG Caravan on suomalaisista rap- ja hip hop -artisteista sekä eri alojen muusikoista koostuva 14-henkinen yhtye. Rap- ja mustalaismusiikin erilaisia vaikutteita yhdistävän yhtyeen esikoisalbumi julkaistiin 29. helmikuuta 2012. Yhtye soittaa folkahtavaa rap-musiikkia.
GG Caravan sai alkunsa osana sisäasiainministeriön ja EU-komission rahoittamaa Meijän puolue -tiedotuskampanjaa. Kampanjaa varten tehtiin kahdeksan musiikkivideota, joihin musiikin sävelsivät Deep Insight -yhtyeen Tero Roininen ja Samu Wuori. Yhtye syntyi, kun osa videoiden tekemiseen osallistuneista muusikoista päätti tehdä kampanjamateriaaliin pohjautuvan yhtyeen nimeä kantavan musiikkialbumin. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle.
HMS Delight (D119)
HMS Delight (viirinumero D119) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 5. kesäkuuta 1944 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companylta Govanista. Sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1946 ja alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1950. Alus valmistui 9. lokakuuta 1953.
Alus romutettiin 1971.
Stuart Cloete
Edward Fairly Stuart Graham Cloete (23. heinäkuuta 1897 Pariisi, Ranska – 19. maaliskuuta 1976 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija. Häneltä on julkaistu romaaneja, novelleja, runoja sekä elämäkertoja ja muita tietokirjoja.
Cloeten ensimmäinen romaani "Turning Wheels" ilmestyi vuonna 1937 ja se oli miljoonamenestys. Suomeksi sen on kääntänyt J. F. Ruotsalainen nimellä "Vierivät vankkurit" vuonna 1938 WSOY:n kustantamana.
HMS Diamond (D35)
HMS Diamond (viirinumero D35) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1945 John Brown and Companylta Clydebankistä telakkanumerolla 632. Sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1949 ja alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1950. Se valmistui 21. helmikuuta 1952.
Aluksen keula vaurioitui pahoin 29. syyskuuta 1953 sen törmätessä risteilijä "HMS Swiftsuren" kanssa harjoituksissa Islannin vesillä. Alus oli 1956 Suezilla ja se siirrettiin Chathamin telakalle huollettavaksi 1959.
Alus kolaroi toisen kerran 1964 "HMS Salisburyn" kanssa. Se siirrettiin 1970 koululaivaksi Portsmouthiin ja alus romutettiin 12. marraskuuta 1981 Rainhamissa Kentissä.
Parugu
Parugu () on vuonna 2008 ilmestynyt, Bhaskarin ohjaama telugunkielinen elokuva, jonka pääosia esittävät Allu Arjun, Sheela ja Prakash Raj. Elokuvan on tuottanut Dil Raju. Elokuva voitti parhaan vuonna 2008 ilmestyneen telugunkielisen elokuvan Filmfare Awards South -palkinnon.
Elokuva on dubattu malajalamiksi ja se on uudelleenfilmatisoitu orijaksi nimellä "Sanja aau Sanjana" ja bengaliksi nimellä "Sedin Dekha Hoechilo".
Eräs Ramachandrapuramin kylän vaikutusvaltaisimmista miehistä, Neelakanta (Prakash Raj), ei usko rakkausavioliittoihin. Hänen vanhempi tyttärensä Subbalakshmi (Poonam Bajwa) karkaa vanhempiensa järjestämistä häistä alempiluokkaisen Erra Babu -nimisen miehen kanssa. Neelakanta yrittää löytää karkurit, ja hänen miehensä ottavat Erra Babun ystävät vangeiksi. Vankien joukossa on Krishna (Allu Arjun), joka rakastuu Neelakantan nuorempaan tyttäreen Meenaan (Sheela). Krishnan täytyy karata Meenan kanssa tai saada Neelakanta suostumaan heidän avioliittoonsa.
Elokuvan soundtrack julkaistiin 8. huhtikuuta 2008. Sen on säveltänyt Mani Sharma. Kappaleet ovat sanoittaneet Ananth Sreeram, Sirivennela ja Chandrabose.
HMS Diana (D126)
HMS Diana (viirinumero D126) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 16. huhtikuuta 1945 Yarrow and Companylta Clydebankistä nimellä "HMS Druid" telakkanumerolla 1846. Sen köli laskettiin 3. huhtikuuta 1947 ja alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1952 "HMS Dianana" kumminaan amiraali Sir Rhoderick McGrigorin puoliso Lady McGrigor. Se valmistui 29. maaliskuuta 1954.
"HMS Diana" upotti 31. lokakuuta 1956 Punaisella merellä Suezin kriisin aikana torpedoimalla risteilijä "HMS Newfoundlandin" kanssa tykkitaistelua käyvän Egyptin laivaston fregatin "Domiatin".
Alus myytiin 1969 sisaraluksensa "HMS Decoyn" kanssa Perulle. Se nimettiin "BAP Palacioksi". Alus poistettiin palveluksesta 1993.
Rummuttajat
Rummuttajat eli vanhemmalta nimeltään rumpukalat (Sciaenidae) on ahvenkaloihin kuuluva runsaslajinen heimo. Heimon lajeja tavataan ympäri maapalloa lauhkeista ja lämpimistä vesistä.
Vanhimmat rummuttajien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on löydetty Pohjois-Amerikasta ja ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 70 sukua ja noin 270 lajia. Ne ovat litteähkäjä kaloja ja kasvavat kooltaan 5–200 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pyrstöön asti jatkuva kylkiviiva ja pitkä selkäevä, jonka etu- ja takaosaa erottaa selvä notko. Eräillä lajeilla on kuonossaan viiksisäikeitä. Rummuttajat kykenevät muodostamaan uimarakkonsa ja lihaksiensa avulla raakkuvia tai rummunpärinältä kuulostavia ääniä, mistä ne ovat saaneet nimensä. Tyypillinen piirre on myös se, että kaloilla on poikkeuksellisen suuret kuulokivet. Pohjaväriltään rummuttajalajit ovat valkeahkoja, hopeanharmaita tai tummanruskeita. Ruumiissa voi olla tummempia pysty- tai vinoraitoja. Nuorilla kaloilla voi olla ruumiissaan laikkuja tai raitoja.
Rummuttajalajit elävät lämpimissä ja lauhkeissa vesissä lähellä rannikkoa Atlantilla, Välimeri mukaan luettuna, Intian valtameressä ja Tyynessämeressä yleensä lähellä rannikkoa. Pohjois-Amerikassa on yksi ja Etelä-Amerikassa 28 makeassa vedessä elävää lajia. Merien rummuttajia tavataan usein murtovedestä, muun muassa jokien suistoista. Lajit liikkuvat usein lähellä muta- tai hiekkapohjaa yksin tai pieninä ryhminä. Rummuttajat syövät pieniä kaloja ja selkärangattomia eläimiä. Varsinkin suurimmat heimon lajeista ovat myös tärkeitä ihmisen ruokakaloja ja urheilukalastuksen kohteita.
Tiikerihai (täsmennyssivu)
Tiikerihai voi tarkoittaa seuraavia:
Ateenan valtiomuoto (Ksenofon)
Ateenan valtiomuoto () on Ksenofonin nimiin pantu tutkielma, joka käsittelee antiikin Ateenan valtiomuotoa. Teos on kuitenkin epäperäinen.
Teos on säilynyt Ksenofonin aitojen teosten joukossa, mutta tutkijat ovat olleet pitkään yksimielisiä siitä, ettei hän voi olla teoksen todellinen kirjoittaja. Alun perin tämän näkemyksen esitti jo Demetrios Magnesialainen ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Teos voidaan osoittaa epäperäiseksi siksi, että se eroaa tyyliltään Ksenofonin aidoista teoksista; lisäksi sen katsotaan syntyneen viimeistään 415–412 eaa., jolloin Ksenofon oli vielä nuori.
Teosta ei sen sisällöstä päätellen ole kirjoitettu Ateenassa. Tutkijat näkevätkin sen Ateenasta maanpakoon lähteneen yrityksenä selittää kaupungin politiikkaa muille kreikkalaisille. Kirjoittaja selvästikin vastustaa ateenalaista demokratiaa ja kannattaa oligarkiaa. Teos on saatettu kirjoittaa esimerkiksi Peloponnesoksella peloponnesolaissodan aikana.
Teoksen kirjoittajasta käytetään nimitystä Pseudo-Ksenofon, tai ”Vanha oligarkki” sen demokratianvastaisten näkemysten vuoksi.
Thankful
Thankful () voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tukilentolaivue
Tukilentolaivue (TukiLLv) on Suomen ilmavoimiin kuuluva Satakunnan Lennoston joukko-osasto, joka on sijoitettu Pirkkalan lentokentälle.
n
Tukilentolaivueen tehtävänä on puolustusvoimien ja valtiohallinnon tukeminen tukilentotoiminnalla sekä tutkimus- ja koelentotoiminta. Sen muita tehtäviä ovat mm. lentokuljetukset, laskuvarjohyppytoiminta, ilma- ja kartoituskuvaukset ja maalinhinaukset.
Aiemmin itsenäisenä toiminut laivue liitettiin Ilmasotakoulun organisaatioon 1.1.2005 koulun nimenvaihdoksen yhteydessä. Pirkkalaan laivue siirtyi 1.7.2014 ja 1.1.2015 alkaen laivue liitettiin virallisesti Satakunnan Lennostoon.
Joukkoyksikön komentajana vuoteen 2013 toimi everstiluutnantti Kimmo Hyvärinen.
Komentajia:
Laivue operoi ilmavoimien kuljetus- ja yhteyskoneilla kuten EADS Casa C-295 (CC), Fokker F.27 (FF), Learjet 35 (LJ), Pilatus (PI) ja Vinka (VN) sekä tutkimus- ja koelentokoneilla Hawk (HW) ja Hornet (HN) Pirkkalan tukikohdassa. Laivue jakautuu lentueisiin:Vuoden 2012 helmikuussa julkistetussa puolustusvoimauudistuksessa Tukilentolaivue päätettiin siirtää Pirkkalaan vuonna 2014. Samalla siihen liitettiin aiemmin Jämsän Hallissa sijainnut Ilmavoimien Koelentokeskus.
Joukko-osasto muodostettiin vuonna 1996 Tikkakoskella sijanneen "Tiedustelulentolaivueen" (TiedLLv) ja Utista Tikkakoskelle siirtyneistä Kuljetuslentolaivueen (KuljLLv) osista. Tiedustelulentolaivue perustettiin vuonna 1973 Hämeen Lennoston tiedustelulentueesta ja Kuljetuslentolaivue vuonna 1963 Karjalan Lennoston Kuljetus- ja tiedustelulentueesta.
Laivueeseen on kuulunut myös Esikuntalentue. Sen nimeksi muutettiin vuonna 1953 Yhteyslentue, jonka päällikkönä toimi 70-luvulla mm. kapteeni Erkki Ikonen.
Laivueen hihamerkeissä on seuraavat eri lentueiden symbolit:
Itsenäisen joukko-osaston vuosipäivä oli 1. lokakuuta ja kunniamarssi Kotkan pojat. Joukko-osastotunnus vaihtui nimen muuttuessa Tukilentolaivueeksi.
The Hour
The Hour voi viitata:
Mediassa: