hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
August Lilius
August Lilius (14. syyskuuta 1820 Urjala – 21. helmikuuta 1876 Turku) oli suomalainen Lilius-sukuun kuulunut pappi, oppikirjojen laatija ja valtiopäivämies.
Liliuksen vanhemmat olivat kappalainen Karl Fredrik Lilius ja Kristina Gustafva Grönlund. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1843, tuli Vaasan lukion apulaiseksi 1846 ja jumaluusopin lehtoriksi 1853. Hän toimi myös Vaasan kauppaopiston johtajana vuodesta 1846. Lilius vihittiin papiksi 1861, Kokemäen kirkkoherra hänestä tuli 1865 ja Ulvilan 1873. Viimeksi mainittuna vuonna Liliuksesta tuli myös Turun tuomiokapitulin asessori. Lilius toimi papiston edustajana valtiopäivillä 1872, kirkolliskokouksen edustaja hän oli 1876. Hän kuului myös Suomen Talousseuran johtokuntaan ja oli ahkera suomenkielinen kirjailija joka julkaisi taloudellisia ohjekirjoja, teologista kirjallisuutta sekä myös lukemistoa nuorisolle. Lilius toimitti useita oppikirjoja, kuten "Suomalaisen lukemiston" (1850) sanakirjoineen, joka oli ensimmäinen laatuaan ja julkaistiin uusina painoksena 1858 ja 1871. Kauppakouluja varten hän julkaisi teokset "Statistisk tabell öfver all jordens riken i politiskt och kommersielt hänseende" (1854) sekä alun pitäen ruotsiksi ilmestyneen kirjan "Käytännöllinen opastus yksinkertaisessa kirjanpidossa varsinkin tehdastelioille ja ammattilaisille" (1862) joka oli ensimmäinen suomenkielinen kirjanpidon oppikirja. Hän myös suomensi ja laati itsekin suomen kielellä hengellisiä kirjasia.
Liliuksen puoliso vuodesta 1847 oli Karolina Emerentia Ahlstedt (k. 1891).
Nimellä "Aukusti Lilius":
Hiram Mier
Hiram Mier (s. 25. elokuuta 1989) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club de Fútbol Monterreytä. Hän voitti olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuuluu Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen. Mier on Monterreyn kasvatti. Hän on pelannut koko uransa seurassa.
Monterreyssä ammattilaisuransa aloittanut Mier on voittanut CONCACAF Champions Leaguen kolme kertaa peräkkäin, vuosina 2011, 2012 ja 2013. Hän voitti myös Meksikon liigan joukkueen riveissä kaudella 2010-11.
Hiram Mier debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011. Hän oli voittamassa maalle olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2013 Confederations Cupissa.
Shenzhenin pörssi
Shenzhenin pörssi (SZSE, ) on yksi Kiinan kolmesta pörssistä Shanghain pörssin (SSE) ja Hongkongin pörssin ohella. Se sijaitsee Shenzhenin kaupungissa lähellä Hongkongia. Pörssi on perustettu 1. joulukuuta 1990. Tietokoneavusteinen kaupankäyntijärjestelmä otettiin käyttöön 20. maaliskuuta 1991.
Pörssin yritysten markkina-arvo oli tammikuussa 2016 yhteensä 2 651,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Markkina-arvolla mitattuna Shenzhenin pörssi oli tuolloin maailman 7. tai 8. suurin pörssi. Aasialaisista pörsseistä sitä suurempia olivat tällöin ja tällä mittarilla arvioituna Japanin pörssi ja Shanghain pörssi.
Osakekaupan määrällä (982,911 mrd. USD) mitattuna Shenzhenin pörssi oli tammikuussa 2016 maailman 4. suurin (edellään vain NYSE, Bats Global Markets ja Nasdaq) ja Aasian suurin pörssi. Vuoden 2015 Kiinan osakehuuman loppuvaiheessa marras-joulukuussa SZSE oli kaupan arvolla mitattuna maailman vilkkain pörssi ja koko vuoden 2015 tilastossa sen osakekaupan rahallisen arvon (19 611 mrd. USD) ohitti vain Shanghain pörssi (21 343 mrd USD). Päivittäin arvolla mitattuna noin 2,3 % pörssin yritysten osakkeista vaihtaa omistajaa (2/2016).
Helmikuun 26. päivänä 2016 Shenzhenissä listattuja yrityksiä oli 1 751 kappaletta. Vaikka kiinalaisista pörssiyrityksistä merkittävä määrä on valtion ohjaamia (valtiolla osake-enemmistö), Shenzhenin pörssiin oli listautunut huomattavasti enemmän yksityisomisteisia, innovatiivisiä ja pienempiä yhtiöitä kuin Shanghain pörssiin (2015). Shenzenin pörssin ja etenkin sen ChiNext-listan on luonnehdittu muistuttavan tässä suhteessa Nasdaqia.
Shenzenin pörssin osakeindeksejä ovat esimerkiksi SZSE Component-, SZSE A Share- ja ChiNext-indeksit. Näistä tunnetuimpiin kuuluu tammikuussa 1995 esitelty Shenzhenin pörssin komponentti-indeksi (indeksikoodi 399001, tai SZCO), joka kuvaa SZSE-pörssin 500 suurimman ja vaihdetuimman A-osakkeen kurssikehitystä. Suomessa esimerkiksi Yleisradio julkaisee päivittäin tekstitv:ssä Shenzhenin A-osakkeiden indeksiä (indeksikoodi 399107, tai SZSA), joka esiteltiin jo lokakuussa 1992.
Jopa 60 % SZSE:n yrityksistä edustaa valmistavaa teollisuutta, 15 % kaivossektoria ja 7 % rahoitusalaa (SSE:ssa vastaavat osuudet 28 %, alle 3 % ja 32 %).
Vuonna 2016 pörssin viisi markkina-arvoltaan suurinta yritystä olivat: 1. Vanke (199,832 mrd. RMB), 2. Midea (181,941 mrd. RMB), 3. Ping An Bank (156,251 mrd. RMB), 4. Gree (148,107 mrd. RMB) ja 5. Wuliangye Yibin (130,885 mrd. RMB).
Matti Krusius
Franz-Mathias (Matti) Krusius (s. ) on suomalainen fyysikko ja Teknillisen korkeakoulun, myöhemmin Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun O. V. Lounasmaa -laboratorion emeritusprofessori.
Krusiuksen vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Franz-Eduard Krusius ja sairaanhoitaja Lea Mustakallio. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1961, valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1967 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1973. Hän on ollut Turun yliopiston fysiikan professori 1977–1983 ja Teknillisen korkeakoulun O. V. Lounasmaa -laboratorion vanhempi tutkija vuodesta 1982. Emeritusprofessori Krusiuksen tutkimusalaansa ovat aineen ominaisuudet matalissa lämpötiloissa.
Krusius on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1981 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1998.
San Diego Comic-Con International
San Diego Comic-Con International on usealle eri lajityypille omistettu viihde- ja sarjakuvatapahtuma. Tapahtuma tunnetaan yleisesti lyhenteillä Comic-Con tai SDCC.
Comic Conia vietetään joka vuosi San Diegossa Kaliforniassa kesällä San Diego Convention Centerissä. Tapahtuma kestää neljä päivää (torstai-sunnuntai). Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 nimellä Golden State Comic Book Convention, myöhemmin nimellä San Diego Comic Book Convention. Tapahtuma keskittyi alun perin sarjakuviin ja scifi/fantasia aiheisiin elokuviin ja televisiosarjoihin, mutta on myöhemmin laajentunut käsittämään laajemmin kaikenlaisia popkulttuurin eri genrejä, kuten animea, mangaa ja videopelejä.
Pylväskaavio
Pylväskaavio eli pylväsdiagrammi on diagrammi, jossa kuvataan muuttujia pystysuuntaisten palkkien avulla. Se soveltuu hyvin määrien ja niiden muutosten havainnollistamiseen, etenkin silloin kun vaaka-akselin arvoilla on tasavälinen järjestysominaisuus kuten aika.
Pylväsdiagrammi soveltuu muuttujalle, joka saa useita arvoja. Pylväskaavio on usein viivakaavion vaihtoehto ja soveltuu samoihin tilanteisiin. Viivakaavioon ja parvikaavioon verrattuna pylväskaavio ei korosta riippuvuuksia yhtä voimakkaasti. Vaakapylväskaavio taas on tarkoitettu erityyppisiin tilanteisiin kuin pystypylväskaavio.
Ympyrädiagrammiin verrattuna pylväskaaviossa korostuu muuttujien arvojen järjestys, sillä siinä on selvästi ensimmäinen ja viimeinen pylväs. Pylväskaavio ei sovellu hahmottamaan osuuksien suhdetta kokonaismäärästä yhtä hyvin kuin ympyrädiagrammi. Myös yhdistettyjen vierekkäisten osioiden vertailuja toisiin yhdistettyihin osioihin on ympyrädiagrammista helpompi tehdä. Jos muuttujien luokkia on kovin paljon, pylväskuvio on selkeämpi kuin ympyrädiagrammi.
Pylväskaavio tehdään yleensä suorakulmaiseen xy-koordinaatistoon. Siinä on kaksi ulottuvuutta ja kaksi jatkuva-arvoista asteikkoa. Pylväskaavion vaaka- ja pystyakselit ovat normaalisti tasavälisiä ja tasaleveitä. Vaaka-akselilla on yleensä tasavälinen järjestysominaisuus, useimmiten aika. Pystyakselille tulevat määriä kuvaavat arvot. Pystyakselin asteikko lähtee normaalisti nollasta, jotta pylväiden mittasuhteet säilyvät oikeina kuvaamiensa arvojen suhteisiin nähden. Pylväiden väliksi suositellaan 20–50 prosenttia pylväiden leveydestä. Välien leveys ja etenkin pylväiden leveys riippuvat siitä, mikä tilanteessa näyttää parhaalta.
Pylväskaaviossa on usein ohuet vaakasuuntaiset hilaviivat, joiden avulla pylväiden korkeuden voi hahmottaa tarkemmin. Nimiöt voivat olla kaavion alapuolella tai pylväiden päällä.
Madagaskarin vaakuna
Madagaskarin vaakuna (ransk. "Sceau de Madagascar") on yksi Madagaskarin kansallissymboleista.
Vaakuna on pyöreän muotoinen, sen keskiössä on Madagaskarin kartta, jonka alapuolella on Seebun pää. Vaakunan värit ovat keltainen, punainen, vihreä, valkoinen ja musta, mutta keltainen väri on hallitseva tehden siitä lähes auringon näköisen. Vaakunan yläosasta löytyy teksti malagassin kielellä teksti REPOBLIKAN'I MADAGASIKARA mikä tarkoittaa "Madagaskarin tasavaltaa" ja alaosasta löytyy teksti TANINDRAZANA - FAHAFAHANA - FANDROSOANA mikä tarkoittaa "kotimaa-vapaus-kehitys". Nykyinen vaakuna on ollut käytössä vuodesta 1998 lähtien.
Liedon Säästöpankki
Liedon Säästöpankki on suomalainen, itsenäinen ja paikallinen pankki, jonka on perustanut vuonna 1895 Liedon Nuorisoseura. Liedon Säästöpankki on Varsinais-Suomen neljänneksi suurin pankki ja Suomen toiseksi suurin Säästöpankki (huhtikuu 2014). Pankki toimii seitsemällä paikkakunnalla kymmenen konttorin voimin. Henkilökuntaa pankissa on noin 110 ja asiakkaita 54 200. Liedon Säästöpankki on osa valtakunnallista Säästöpankkiryhmää. Pankki on lähtöisin nimensä mukaisesti Liedon kunnasta, mutta nykyisin pääkonttori on Turussa.
Vuonna 2013 pankin tase oli 815,5 miljoonaa euroa, talletukset 599,9 miljoonaa euroa, luotot sisältäen välitetyt luotot 750,7 miljoonaa euroa sekä yritysten ja yhteisöjen luotot 161,2 miljoonaa euroa. Vakavaraisuusprosentti oli 23,73 % (lakisääteinen minimi 8 %), liikevoitto 7,0 miljoonaa euroa ja tilikauden voitto 2,3 miljoonaa euroa.
Erik Kruskopf
Erik Georg Ragnar Kruskopf (s. 29. elokuuta 1930 Helsinki) on suomalainen taidehistorioitsija ja taidekriitikko. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori, ja hän toimi Suomenlinnan Pohjoismaisen Taidekeskuksen johtajana vuodesta 1978–1986. Hän on tutkinut nonfiguratiivisen muotokielen syntymistä 1900-luvun alun maalaustaiteessa. Hän on myös kirjoittanut ja toimittanut runsaasti teoksia muun muassa monista taiteilijoista.
Kruskopf väitteli tohtoriksi vuonna 1976 taidehistoriallisella tutkimuksella "Shaping the Invisible" (1976), jossa hän käsitteli abstraktin maalaustaiteen syntyä 1908–1919. Hän oli vuosina 1956–1978 "Hufvudstadsbladetin" palveluksessa, 1986–1990 Suomen Ranskan-instituutin asiamies ja 1990–1996 Pro Artibus -säätiön projektipäällikkö.
Ardo Hansson
Ardo Hillar Hansson (s. 15. heinäkuuta 1958 Chicago) on virolainen ekonomisti, joka on toiminut vuodesta 2012 lähtien Viron keskuspankin johtajana.
Hansson on syntynyt ja kasvanut Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat virolaisia pakolaisia, jotka olivat lähteneet maasta toisen maailmansodan aikana.
Hansson opiskeli taloustiedettä vuosina 1976–1980 kanadalaisessa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa, minkä jälkeen hän työskenteli yliopistossa tutkimusassistenttina 1980–1982. Taloustieteen opintojaan Hansson jatkoi Harvardin yliopistossa vuosina 1982–1987 suorittaen maisterin ja tohtorin tutkinnon. Hansson työskenteli Harvardin yliopistossa tutkimusassistenttina 1984–1987, minkä jälkeen hän toimi "assistant professor" -tehtävässä Brittiläisen Kolumbian yliopiston taloustieteen laitoksella vuosina 1987–1990.
Viron itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991 Hansson palasi vanhempiensa kotimaahan. Hän toimi vuonna 1992 Viron rahareformista vastanneessa komiteassa ja maan pääministerin taloudellisena neuvonantajana vuosina 1992–1994 ja 1997.
Vuosina 1998–2012 Hansson työskenteli Maailmanpankissa toimien muun muassa Jugoslavian ja Liettuan vanhempana ekonomistina sekä Serbian ja Montenegron ja Länsi-Balkanin johtavana ekonomistina. Vuosina 2008–2012 hän toimi Maailmanpankin talouspolitiikan yksikön päällikkönä Kiinassa.
Hansson valittiin lokakuussa 2011 Andres Lipstokin seuraajaksi Viron keskuspankin johtoon. Hänen seitsemänvuotinen toimikautensa alkoi kesäkuussa 2012.
Suomen Kunto- ja Terveysliikuntakeskusten yhdistys
SKY ry eli Suomen kunto- ja terveysliikuntakeskusten yhdistys SKY on terveysliikunta-alan yritysten toimialajärjestö. Yhdistys perustettiin vuonna 2002 tarkoituksenaan turvata alan yrittäjyyttä. Järjestö on koulutus, edunvalvonta ja palvelujärjestö, joka edustaa terveysliikunta-alaa viranomais- ja mediayhteyksissä. Suomen yrittäjät nimesivät yhdistyksen vuoden 2013 parhaaksi toimialajärjestöksi.
Yhdistys tekee viranomaisille esityksiä uudistusten aikaansaamiseksi toimialalla ja valvoo hyvien liiketapojen noudattamista. Se tarjoaa jäsenilleen koulutusta ja yritystaloudellista neuvontaa. Yhdistys tunnetaan myös Liikuntapäivät -kuntoliikuntatapahtuman järjestäjänä. Yhdistyksellä on edustus Opetushallituksen Kuntoutus- ja liikunta-alan koulutustoimikunnassa.
SKY ry:n nettisivut
Pariisi–Roubaix 2014
Pariisi–Roubaix 2014 oli järjestyksessään 112. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 257 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin 13. huhtikuuta 2014. Kilpailussa ajettiin 28 mukulakiviosuutta, yhteispituudeltaan 51,1 kilometriä.
Niki Terpstra voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä kuusi kilometriä ennen maalia. John Degenkolb sijoittui toiseksi ja Fabian Cancellara kolmanneksi.
Lähde: Cyclingnews
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Itä-Timorin vaakuna
Itä-Timorin vaakuna on yksi Itä-Timorin kansallissymboleista.
Vaakuna esiteltiin ensimmäisen kerran 18. tammikuuta 2007. Se perustuu vaakunamalliin joka esiteltiin maan ensimmäisen kerran julistautuessa itsenäiseksi 28. marraskuuta 1975. Vaakunassa on portugalinkielinen motto "Unidade, Acção, Progresso" ("yhtenäisyys, toiminta, edistys").
Vampulan kirkko
Vampulan kirkko on Vampulan kappeliseurakunnan kirkkorakennus Huittisten kaupunkiin nykyään kuuluvassa Vampulassa, Sallilan kylässä Loimijoen länsirannalla. Kirkko on pohjamuodoltaan erivartinen länsitornillinen ristikirkko. Nikkarityylinen kirkko on valmistunut 1894 ja se on seurakunnan neljäs puukirkko. Kirkko on rakennettu edellisen kirkon paikalle.
Kirkon suunnittelija on lääninarkkitehti Helge Rancken. Puutavaraa ja muita tarvikkeita hankittiin pienissä erissä ja urakatkin oli jaettu moneen osaan. Edellinen kirkko purettiin ja sen rakennusaineita käytettiin myös uudessa kirkossa.
Kirkon molemmista poikkisakaroista on kulku sisälle kirkkoon. Sakaristo on alttaripäädyn jatkeena, muuta kirkkoa kapeammassa ja matalammassa osassa. Kirkon ulkoseiniin palautettiin vuonna 1967 alkuperäinen väri.
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat 20-äänikertaiset.
Alttaritaulu on aiheeltaan "Kristuksen kirkastaminen", sen maalasi yläneläissyntyisen Vihtori Ylinen, taulu valmistui vuonna 1906.
Vampulan kaksi ensimmäistä kirkkoa sijaitsivat Loimijoen itäpuolella, nykyisen voimalaitoksen yläpuolisen Kiltajärven rannalla. Ensimmäinen kirkko oli neljän talonpojan tekemä vaatimaton rakennus, joka on valmistunut ilmeisesti 1590. Sen paikalle rakennettiin uusi kirkko, kun seurakunta sai kappelioikeudet vuonna 1650. Näiden kahden kirkon paikka ympäröity hirsiaidalla. Ensimmäisen kirkon ympärillä sijaitsi hautausmaa.
Kolmas kirkko rakennettiin joen toiselle puolelle – arveltiin, että kirkot kestävät kauemmin paremmalla rakennuspaikalla. Kolmas kirkko valmistui 1764, kirkon rakentaja oli Antti Piimänen. Vuonna 1891 tämän kirkon todettiin tarvitsevan korjausta. Seurakunta päätti kuitenkin rakentaa uuden kirkon samalle paikalle.
Macaon tunnus
Macaon tunnus eli virallisesti Macaon ”alueellinen tunnus” otettiin käyttöön 20. joulukuuta 1999 Macaon siirryttyä Portugalin hallinnasta Kiinan hallintaan. Tunnus löytyy myös Macaon lipusta.
Pyöreänmuotoisen tunnuksen värit ovat vihreä, valkoinen ja keltainen, vihreän ollessa hallitseva väri. Siinä on valkoinen lootus, ja sen alla kuvernööri Nobre de Carvalhon siltaa ja vettä esittäviä viivoja. Lootuksen yläpuolella olevat viisi kultatähteä ovat peräisin Kiinan kansantasavallan lipusta. Tunnuksessa lukee kiinaksi 中華人民共和國澳門特別行政區 eli "Macaon Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue" ja lyhyesti Macaon portugalinkielinen nimi "Macau".
Helge Rancken
Helge Finn Rancken (26. elokuuta 1857 Pietarsaari – 28. marraskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka työskenteli muun muassa Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Hän opetti myös Polyteknillisessä opistossa (nykyinen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu), josta hän oli valmistunut arkkitehdiksi 1878. Rancken oli suorittanut myös insinöörintutkinnon.
Rancken työskenteli insinöörintehtävissä Tampereen ja Jyväskylän välillä ja myös Pohjanmaan radan tutkimustehtävissä. Hän teki 1890-luvun alussa pitkän opintomatkan etelä-Eurooppaan. Matkalta oli tuliaisina runsaasti luonnoksia.
Rancken työskenteli valmistuttuaan Yleisten rakennusten ylihallituksessa, jolloin hän muun muassa toimi Jyväskylän seminaarin tiilirakennuksia suunnitelleen Constantin Kiseleffin avustajana. Hän vei loppuun Kirurgisen sairaalan suunnittelutyön: arkkitehti F. A. Sjöström oli laatinut sairaalan suunnitelmat, mutta hän kuoli 1885. Sairaala valmistui 1888.
Rancken opetti Polyteknillisessä opistossa vuosina 1885–1888 ja vuonna 1888 hänestä tuli Turun lääninrakennuskonttorin arkkitehti, josta virasta hän luopui 1901. Sen jälkeen hänellä oli oma toimisto vuoteen 1906 asti.
Mikronesian liittovaltion vaakuna
Mikronesian liittovaltion vaakuna on yksi Mikronesian liittovaltion kansallissymboleista.
Vaakuna pohjautuu aikaisempaan Tyynenmeren saarten huoltohallintoalueen vaakunaan. Vaakuna otettiin käyttöön 1986 Mikronesian liittovaltion kongressin päätöksellä ja Yhdysvaltain kongressin hyväksynnällä. Vaakunassa lukee Government of the Federated States of Micronesia sekä maan kansallismotto Peace, Unity, Liberty (rauha, yhtenäisyys, vapaus).
Palaun vaakuna
Palaun vaakuna on yksi Palaun kansallissymboleista. Vaakunasta on kaksi versiota. Ensimmäisessa vaakunassa lukee Olbiil era Kelulau ("Palaun kansalliskongressi") ja Republic of Palau. Ja se on maan kansalliskongressin käytössä. Toisessa vaakunassa lukee Office of President ja Republic of Palau ja se on tasavallan presidentin ja maan ulkomaanlähetystöjen käytössä. Vaakuna on saanut vaikutteita maata aikaisemmin hallinneen Tyynenmeren saarten huoltohallintoalueen vaakunasta.
Ching Shih
Ching Shih (1775–1844) oli kuuluisa kiinalainen naispuolinen merirosvokapteeni, joka vaikutti Etelä-Kiinan merellä 1800-luvun alussa.
Hän johti 300 džonkin laivastoa, jossa oli 20 000–40 000 merirosvoa. Toinen arvio on, että džonkkeja oli ollut peräti 1 800 ja merirosvoja 80 000. Hänen miehistöönsä kuului miehiä, naisia ja jopa lapsia. Hän taisteli urallaan niin brittiläistä kuin portugalilaistakin siirtomaavaltaa vastaan sekä tietysti Kiinan Qing-dynastiaa vastaan. Häntä pidetään nykyään yhtenä maailmanhistorian mahtavimmista merirosvoista. Hän oli myös yksi harvoista merirosvokapteeneista, joiden ura päättyi eläköitymiseen eikä kuolemaan. Myöhemmin Ching Shih on ollut aiheena niin kirjoissa, videopeleissä kuin elokuvissakin.
War Eternal
War Eternal on ruotsalaisen metalliyhtye Arch Enemyn yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 10. kesäkuuta 2014 levymerkillä Century Media Records. War Eternal on ensimmäinen Arch Enemyn albumi, missä laulaa kanadalainen Alissa White-Gluz.
Laura Alajääski
Laura Alajääski (s. 1980 Rauma) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja muusikko. Hän on valmistunut Teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta v. 2012 ja Kasvatustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 2007.
Alajääski on työskennellyt kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa syksystä 2015. Näytäntövuonna 2017-18 hän oli nimiroolissa Lasse Mårtensonin säveltämässä suurmusikaalissa Myrskyluodon Maija. Vuosina 2012-15 hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on työskennellyt myös Tampereen Teatterissa, Rauman kaupunginteatterissa ja Turun kaupunginteatterissa sekä Samppalinnan, Hämeenlinnan ja Rauman kesäteattereissa.
Alajääski on näytellyt naispääroolit myös musikaaleissa Shrek (Helsingin kaupunginteatteri, ohjaus Kari Arffman), Evita (Tampereen työväenteatteri, ohjaus Tiina Puumalainen), Prinsessa (Tampereen työväenteatteri, ohj. Arto Halonen), My Fair Lady (Rauman kaupunginteatteri, ohjaus Kari Arffman), West Side Story (Tasalan Talviteatteri, harrast., ohj. Kyllikki Staff) ja Sugar-Piukat paikat (Tasalan Talviteatteri, harrast., ohj. Kyllikki Staff).
Alajääsken viimeaikaisimpia rooleja ovat mm.:
Muusikkona Alajääsken instrumentteja ovat laulu, saksofonit, huilut sekä tina- ym. pillit. Hän on  toiminut 14-vuotiaasta lähtien useissa eri musiikin lajeja (tanssimusiikki, avantgarde experimental jazz/rock, jazz standardit, big band -musiikki, pop, rock, soul, funk, blues, puhallinmusiikki, jne.) esittäneissä kokoonpanoissa. Hän on tehnyt myös lukuisia solistisia esiintymisiä erilaisissa tilaisuuksissa (klassisen ja kevyen musiikin konsertit, kirkkokonsertit, häät, ristiäiset, iltamat, syntymäpäivät, vuosipäivät,  muistotilaisuudet, jne).
Alajääski oli mukana vuoden 2013 "The Voice of Finland" -kilpailussa sekä solistina TV2:n "Tartu Mikkiin" -ohjelmassa marraskuussa 2013.
Magiritsa
Magiritsa tai mageiritsa () on kreikkalainen karitsanlihakeitto. Perinteisesti se tehdään karitsan sisäelimistä ja syödään pääsiäisyön jumalanpalveluksesta palattua ensimmäisenä ateriana paaston jälkeen. Siihen aikaan, kun lampaat teurastettiin kotona, magiritsaan käytettiin pääsiäispäivän aterialle teurastetun lampaan sisäelimet. Keitto suurustetaan kananmunalla.
Keiton ajatellaan olevan sopivaa totuttamaan elimistöä lihansyöntiin neljänkymmenen päivän paaston jälkeen. Siitä on alueellisia versioita: jossain lisätään riisiä, toisin paikoin tomaattimurskaa. Kasvissyöjät tekevät magiritsansa sienistä ja kasviksista ja suurustavat sen munalla kuten perinteisessäkin ohjeessa.
Timothée Jordan
Timothée Jordan (s. 27. helmikuuta 1865) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti.
Jordan pelasi Pariisin olympialaisissa 1900 ranskalaisessa Union des Sociétés Français de Sports Athletiques -joukkueessa, joka sai hopeaa. Jordan oli joukkueen aloittava lyöjä ja ensimmäisessä sisävuorossa hän onnistui lyömään 11 juoksua, toisesessa sisävuorossa tässä kaksivuoroparisessa ottelussa Jordan jäi ilman juoksuja ("duck").
Saksan 9. vuoristodivisioona
Saksan 9. vuoristodivisioona () oli kahden Saksan maavoimien yhtymän nimenä toisen maailmansodan lopulla. Divisioonat erotettiin toisistaan lisämäärein Nord (pohjoinen) ja Ost (itä), mitkä tulivat niiden toiminta-alueista. Todellisuudessa kumpikaan divisioonista ei saavuttanut täyttä määrävahvuutta.
Saksan 3. vuoristodivisioonan siirtyessä vuoden 1941 lopulla Lapista Saksaan, se joutui jättämään Pohjanmeren jäätilanteen vuoksi vuoristojääkärirykmentti 139:n Suomeen. Rykmentistä, joka kuului 20. vuoristoarmeijan XVIII armeijakuntaan, täydennettiin keväällä 1944 lähes divisioonan vahvuinen ryhmä Kräutler (), joka sai 7. syyskuuta nimekseen 140. erillisdivisioona ().
Divisioona muodostettiin Pohjois-Norjassa kenraalimajuri Mathias Kräutlerin komentamasta 140. erillisdivisioonasta, joka nimettiin 9. vuoristodivisioonaksi 6. toukokuuta 1945. Divisioona antautui briteille vain muutamaa päivää myöhemmin.
Divisioona muodostettiin taisteluosasto Semmeringistä, jonka tehtävänä oli puolustaa Semmeringin solaa itäisessä Itävallassa. Osastoon kuului muun muassa Dachsteinin vuoristotykistökoulun henkilöstöä, vuoristodivisioona Steiermark, 13. SS-täydennysvuoristopataljoona Leobenissa sekä poliisin ja RAD-osastojen henkilöstöä. Lisäksi siihen kuului hävittäjälennosto Boelcken maahenkilöstöä. Näistä oli muodostettu vuoristokoulun esikunnasta divisioonan esikunta, vuoristojääkärirykmentit 154 ja 155, vuoristotiedustelupataljoona 56, 48. panssarintorjuntakomppania, vuoristotykistörykmentti 56 ja vuoristopioneerikomppania.
Taisteluosasto Raithel taisteli eversti Heribert Raithelin johdolla etenevää puna-armeijaa vastaan 4. huhtikuuta 1945 alkaen osana Saksan 6. armeijaa. Taisteluosastosta muodostettiin 25. huhtikuuta vuoristodivisioona Steiermark mutta se nimettiin toukokuussa edelleen 9. vuoristodivisioonaksi. Viikkoa myöhemmin toinen maailmansota päättyi Euroopassa Saksan antautumiseen ja divisioonan jäänteet antautuivat pääosin länsiliittoutuneille.
Kello (vene)
Kello oli ensimmäinen suomalainen alumiinivene. Valmistuspaikkakunnan, Tuusulan Kellokosken mukaan nimensä saaneita Kello-veneitä tehtiin vuodesta 1955 alkaen lukuisina malleina lähes 10 000 kappaletta. Oy Fiskars Ab osti Kellokosken Tehdas Oy – Mariefors Bruk Ab:n vuonna 1963 ja siirsi alumiiniveneiden tuotannon vuonna 1974 Inhan tehtaille Ähtäriin, jossa veneiden valmistus jatkui ensin Fiskars- ja myöhemmin vuodesta 1976 lähtien Buster-tuotemerkillä.
Kello-veneiden pituudet olivat 3,2–5,5 metriä, ja versioita oli niin soutu-, purje- ja moottorikäyttöönkin. Aloitteen veneiden valmistamisesta alumiinista teki Kellokosken tehtaiden toimitusjohtaja Torsten Carlanderin vanhin poika Per-Håkan Carlander. Sitä ennen Kellokoskella valmistettiin alumiinisia maitotonkkia, mutta veneiden valmistuksesta ei ollut kokemusta.
Ensimmäinen malli, Kello 1, esiteltiin Helsingin teknillisillä messuilla lokakuussa 1955. Jo seuraavana vuonna venettä valmistettiin yhtä vaille 800 kappaletta. Alun perin soutuveneeksi suunniteltu Kello 1 oli kolme metriä pitkä, ja siihen suositeltiin 1,5–2,5 hevosvoiman perämoottoria. Mallisto laajeni nopeasti 12 venemalliin, mutta laajemmassa sarjatuotannossa oli kuusi perusmallia.
Kello-veneet olivat alumiinirakenteen ansiosta turvallisia, huolettomia ja kestäviä. Malliston tyypillisiä tunnusmerkkejä olivat runkomateriaalin lisäksi tummanruskeat mahonkituhdot, sininen kylkiviiva, hitsaustekniikan käyttö ja aikaansa edellä ollut uppoamaton rakenne. Kellukkeina toimivina ilmasäiliöinä käytettiin aluksi umpinaiseksi hitsattuja maitotonkkia, jotka sijoitettiin tuhtojen alle. 1960-luvulla siirryttiin polystyreenimuoviin, joka suojattiin alumiinipellillä.
Ensimmäinen Kello-vene valmistettiin meijeriastioiden valmistuksessa käytetystä alumiinista, mutta sarjatuotannossa siirryttiin kaksi millimetriä paksuun, korroosionkestävään 5052-sarjan (AlMg2,5) -seokseen.
Kello oli 1960-luvulla merkittävä vientituote. Koko tuotannosta meni vientiin 40 prosenttia, vuonna 1960 valmistetuista veneistä peräti 80 prosenttia.
Sotasankarit
Sotasankarit on Pertti Reposen tuottama ja ohjaama kolmiosainen tv-komediasarja vuodelta 1967.
Santahaminassa kuvatun sarjan käsikirjoituksesta vastasi Juhani Lompolo, ja sen pääosassa näyttelee Vesa-Matti Loiri. Muina esiintyjinä on myös Santahaminan asevelvollisia ja henkilökuntaa. Sarjakuvamaiseksi luonnehditussa komediassa ei ohjaaja Reposen mukaan niinkään naureta varusmiehille, vaan siinä varusmiehet nauravat itselleen ja varuskunnille.
Major League Baseball -kausi 1935
Major League Baseball -kauden 1935 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat Detroit Tigers ja Chicago Cubs. Kolmas MLB:n All-Star -ottelu pelattiin Municipal Stadiumilla, Clevelandissa 8. heinäkuuta 1935. AL voitti juoksuin 4–1.
Palkkikaavio
Palkkikaavio (myös palkkidiagrammi tai vaakapylväskaavio) on diagrammi, jossa kuvataan muuttujia vaakasuuntaisten palkkien avulla. Se soveltuu havainnollistamaan erityisesti ryhmiin tai luokkiin liittyviä määriä, joilla ei ole numeerisesti määrättyä järjestystä, kuten talousalueita, tuotemerkkejä tai ammattiryhmiä. Sitä käytetään myös useiden muuttujien, kuten eri kysymyksistä saatujen vastausten kuvaamiseen.
Palkkikaavion vaaka- ja pystyakselit ovat normaalisti tasavälisiä. Pystyakselilla ovat vertailtavat ryhmät, luokat tai muuttujat. Vaaka-akselille tulevat määriä kuvaavat arvot. Vaaka-akselin asteikko lähtee yleensä nollasta, jotta palkkien mittasuhteet säilyvät oikeina kuvaamiensa arvojen suhteisiin nähden. Palkkien järjestys on vapaa, mutta ne ovat yleensä suuruusjärjestyksessä, pisin ylimpänä. Jos palkkeja on runsaasti, myös aakkosjärjestystä voi käyttää. Palkkien väliksi suositellaan 20–50 % pylväiden leveydestä. Välien leveys ja etenkin pylväiden paksuus riippuvat siitä, mikä tilanteessa näyttää parhaalta.
Luokkien keskiarvoa voidaan kuvata viiteviivalla, joka kulkee pystysuunnassa palkkien poikki. Jotain palkkia voi halutessa korostaa eri värillä. Pitkätkin nimiöt sopivat palkkikaavioon melko hyvin.
Palkkikaaviota käytetään eri tilanteissa kuin pystypylväskaaviota. Sitä käytetään tilastokaavioissa, joissa selitettävän ilmiön mitta-asteikko ja toisen koordinaattiakselin asteikko ei ole jatkuva-arvoinen tai järjestävä, kuten pystypylväskaaviossa. Tähän se sopii muun muassa siksi, koska y-akselia ei mielletä jatkumoksi kuten x-akselia ja koska pitkät nimiöt mahtuvat vaakapalkkien viereen paremmin kuin pystypylväiden päihin.
Saksan 188. reservivuoristodivisioona
Saksan 188. reservivuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Divisioona perustettiin nimellä divisioona Nr 188 () loppuvuodesta 1939, jolloin siihen kuuluivat vuoristojääkärirykmentit 136, 138 ja 139 ja täydennyskenttätykistörykmentti 112 sekä tukevia osia.
Divisioona oli rajanvartiointi tehtävissä Itävallan ja Jugoslavian välisellä vuoristoalueella tärkeimpänä tehtävänään kouluttaa reserviä ja täydennysmiehiä vuoristodivisioonille. Keväällä 1941 divisioona liitettiin Jugoslavian valtaamiseksi koottuihin joukkoihin ja kolme rykmenttiä saivat tehtäväkseen vallata Carniolan ja Carinthian. Rykmentit saivat tehtävän suoritettua kohdaten vain vähäistä vastarintaa.
Taistelutoimien päätyttyä divisioona oli Innsbruckissa reservinä. Se nimettiin 8. lokakuuta 1943 188. reservivuoristodivisioonaksi ja se organisoitiin uudelleen. Siihen kuuluivat kaksi pataljoonaiset reservivuoristojääkärirykmentit 136, 137, 138 ja 139 sekä kaksi patteristoinen reservivuoristotykistörykmentti 112. Divisioona siirrettiin organisoinnin jälkeen Pohjois-Italiaan.
Se siirrettiin 27. helmikuuta 1944 Istriaan partisaanien torjuntaan ja divisioona nimettiin 1. maaliskuuta 188. vuoristodivisioonaksi (), jolloin sen rykmentit numeroitiin uudelleen vuoristorykmenteiksi 901, 902, 903 ja 904 sekä vuoristotykistörykmentti 1088:ksi. Divisioona antautui Istriassa Saksan antauduttua toukokuussa 1945.
Divisioonankomentajana oli:
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0)
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) (Pd[P(CH)]) on kompleksiyhdiste, jossa keskusatomina on palladium. Palladiumia ympäröi ligandeina neljä trifenyylifosfiinimolekyyliä. Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on suhteellisen stabiili kompleksi, jota käytetään katalyyttinä useissa tärkeissä orgaanisissa synteeseissä käytettävissä reaktioissa.
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on huoneenlämpötilassa kirkkaankeltainen kiteinen aine. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten tetrahydrofuraaniin, trikloorimetaaniin, bentseeniin, tolueeniin ja dimetyyliformamidiin. Yhdiste on kiinteänä suhteellisen stabiili, mutta hajoaa valon ja ilman vaikutuksesta ja kuumennettaessa. Liuoksissa tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on tasapainossa tris(trifenyylifosfiini)palladium(0)- ja bis(trifenyylifosfiini)palladium(0)kompleksien kanssa. Yhdiste noudattaa 18 elektronin sääntöä.
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0)ia on saatavissa kaupallisesti, mutta tyypillisesti se valmistetaan juuri ennen käyttöä stabiilimmasta bis(trifenyylifosfiini)palladium(II)kloridista tai -asetaatista, jotka voidaan pelkistää yhdisteeksi hydratsiinin avulla. Toinen tapa tuottaa yhdistettä on tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0)in ja trifenyylifosfiinin välinen reaktio.
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on yksi käytetyimmistä katalyyteistä platinakatalysoiduissa kytkentäreaktioissa kuten Suzuki- ja Stille-kytkentä, joissa muodostetaan uusia hiiliatomien välisiä sidoksia. Yhdessä muiden katalyyttien kanssa sitä voidaan käyttää myös useiden funktionaalisten ryhmien pelkistämiseen, hiilen ja muiden alkuaineiden, kuten hapen, typen, rikin, fosforin ja eräiden metallien välisten sidosten muodostamisessa ja eräiden suojaryhmien poistamiseen.
Geometry Dash
Geometry Dash on RobTopGamesin eli Robert Topalan vuonna 2013 älypuhelimille julkaisema tasohyppelypeli. Peli on saanut paljon vaikutteita muun muassa "Impossible Game" -pelistä. Pelin ideana on hyppiä esteiden päältä toisille esteille. Suomalainen tekno-artisti DJVI on säveltänyt kuuteen eri tasoon teknon ja electron kaltaisia kappaleita.
"Geometry Dashista" on saatavilla ilmainen versio, jossa on puolet maksullisesta versiosta, ja maksullinen versio, joka sisältää kaikki 21 tasoa. "Geometry Dashin" maksullisessa versiossa voi tehdä omia tasoja, joita voi laittaa nettiin muiden pelattavaksi. Muut pelaajat voivat antaa internettiin jaetuista tasoista oman mielipiteensä (tykkään tai en tykkää) ja arvioida niiden vaikeustasoa asteikolla 1−10.
Peli nousi suureen suosioon vuoden 2014 alussa. Joulukuussa 2015 RobTopGames julkaisi pelin nimeltä "Geometry Dash Meltdown", jossa on kolme uutta tasoa. Kuukaudelleen vuosi myöhemmin tuli "Geometry Dash World," jossa on 10 uutta (30-sekuntista) tasoa ja osa muiden pelaajien tasoista. Tässä tosin ei voi tehdä omia tasoja, koska versio on ilmainen ja sisältää mystisen tason, "The Challengen," jossa tulee päivityksen 2.1 asiat. Vuonna 2017 julkaistiin "Geometry Dash SubZero", jossa oli 3 uutta tasoa.
Pelimuotoja on hyppimismuodon eli cuben lisäksi myös muita: Ship - lentävä alus, UFO - lentävä lautanen, joka pomppii ilmassa, Ball - pallo joka muuttaa painovoimaa ylös alas, Robot - Sama kuin cube, mutta hypyn korkeus on kontrolloitavissa, Spider - Sama kuin Ball, mutta Spider menee painovoiman vaihtamisen jälkeen suoraan vastakkaiselle esteelle ja Wave - kolmio, joka tekee siksakkia ilmassa. Peliin on myös tulossa uusi pelimuoto, Swingcopter, joka toimii kuten ball, mutta painovoimaa voi vaihtaa missä tahansa kohtaa.
Gloydius saxatilis
Gloydius saxatilis on kyykäärmeisiin kuuluva matelija. Sitä tavataan Venäjällä, Kiinassa ja Korean niemimaalla.
Laji elää kallioisilla vuorenrinteillä ja metsissä.
Gloydius ussuriensis
Gloydius ussuriensis on kyykäärmeisiin kuuluva matelija. Sitä tavataan Venäjällä, Kiinassa ja Korean niemimaalla.
Nello Pazzafini
Nello Pazzafini (oikealta nimeltään "Giovanni Pazzafini"; 15. toukokuuta 1934 Rooma – 27. marraskuuta 1997 Ostia) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Pazzafinin ensimmäinen elokuvarooli oli Carmine Gallonen "Messalinassa" vuonna 1951. Sen jälkeen hän harjoitti useita eri ammatteja, kunnes vuonna 1958 osallistui ensimmäiselle Italiassa järjestetylle sijaisnäyttelijäkurssille. Pazzafini työskenteli sijaisnäyttelijänä ja esitti sivuosia lukuisissa peplum-elokuvissa ja spagettiwesterneissä. Voimakasrakenteisen ja -piirteisen miehen vakiorooliksi muodostuivat viihde-elokuvien ”pahikset”, joita hän näytteli aina 1990-luvun alkuun saakka.
Michel Chasles
Michel Floréal Chasles (15. marraskuuta 1793 – 18. joulukuuta 1880) oli ranskalainen matemaatikko.
Hän syntyi Éperonissa, Ranskassa, ja opiskeli Pariisin École Polytechniquessa Siméon Denis Poissonin oppilaana. Kuudennen liitto­kunnan sodassa vuonna 1814 hän päätti taistella Pariisin puolustamiseksi. Sodan jälkeen hän toimi insinöörinä ja osakevälittäjänä rahoittaakseen matematiikan opintojaan.
Vuonna 1837 hän julkaisi projektiivisen geometrian historiaa käsittelevän teoksen "Aperçu historique sur l'origine et le développement des méthodes en Géométrie" ("historiallinen näkemys menetelmien alkuperästä ja kehityksestä geometriassa". Teos tuotti hänelle mainetta ja kunniaa. Vuonna 1841 hänet nimitettiin professoriksi École Polytechniqueen ja vuonna 1846 Pariisin yliopistoon, Sorbonneen. Vuonna 1875 teoksesta julkaistiin uusi painos, ja Leonhard Sohncke käänsi sen saksaksi.
Jakob Steiner oli esittänyt probleeman kaikkien sellaisten kartio­leikkausten luettelemisesta, jotka sivuavat kutakin viidestä kartio­leikkauksesta, ja hän oli päätynyt väärään tulokseen. Chasles kehitti niitä koskevan teorian, joka johti oikeaan tulokseen: niitä on 3264. Kysymys kuuluu enumera­tiivisen geo­metrian alaan.
Vuonna 1865 Chaslesille myönnettiin Copley-mitali.
Chasles oli myös innokas kirjeiden ja historiallisten dokumenttien keräilijä, mutta sellaisena hän joutui suuri­suuntaisen huijauksen uhriksi. Vuosien 1861 ja 1869 välisenä aikana hän osti Denis Vrain-Lucas'lta yli 27 000 väärennettyä kirjeitä. Vrain-Lucas oli väärentänyt kirjeet, jotka muun muassa Aleksanteri Suuri oli muka kirjoittanut Aristoteleelle, Kleopatra Julius Caesarille ja Maria Magdalena kuolleista herätetylle Lasarukselle, ja nämä kaikki oli kirjoitettu vanhahtavalla, keski­aikaisella ranskan kielellä. Vuonna 2004 "Critical Inquiry" -lehdessä julkaistiin kirje, jota väitettiin äskettäin löydetyksi ja Vrain-Lucas'in Chaslesille vuonna 1871 vankilassa kirjoittamaksi ja joka esitti Vrain-Lucas'n näkemyksen tapahtuma­sarjasta, mutta tämäkin kirje oli tekaistu.
Geometristen menetelmien historiassaan Chasles viittasi muun muassa Pappus Aleksandria­laisen teoksen seitsemänteen kirjaan. Vuonna 1986 Alexander Jones julkaisi samaan teokseen liittyvän selitys­teoksen, jossa hän esittää Chaslesista, Pappuksesta ja Euklideesta seuraavat kommentit:
Chaslesin nimi on yksi niistä 72:staä, jotka on kirjoitettu Eiffelin torniin.
Chaslesin mukaan on nimetty asteroidi 18510 Chasles.
Daniele Vargas
Daniele Vargas (oikealta nimeltään "Daniele Pitani"; 20. huhtikuuta 1922 Bologna – 7. tammikuuta 1992 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Vargas oli lukiossa Pier Paolo Pasolinin luokkatoveri. Hän opiskeli lääketiedettä ja työskenteli muutaman vuoden lääkärinä, kunnes vuonna 1957 muutti Roomaan päättäen ryhtyä elokuvanäyttelijäksi. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Herkules ja Lyydian kuningatar" (1959). Tukevasta ja kaljusta Vargasista muodostui pian yksi peplum- ja muiden viihde-elokuvien vakioroistoista. Hän on esiintynyt myös vakavemmissa rooleissa muun muassa Dino Risin elokuvissa "Vaikea elämä" ("Una vita difficile", 1961), "La Marcia su Roma" (1962) ja "I mostri" (1963).
120347 Salacia
120347 Salacia on suurikokoinen transneptuninen kohde Kuiperin vyöhykkeellä, joka kuuluu cubewanoihin. Se on myös todennäköisesti kääpiöplaneetan määritelmän täyttävä kappale, jonka läpimitta on todennäköisimmin noin 921 km. Kohteen löysivät H. G. Roe, M. E. Brown ja K. M. Barkume 22. syyskuuta vuonna 2004. Salacia sai nimensä roomalaisen mytologian jumalattarelta. Ennen kuin tämä pikkuplaneetta sai nimensä se tunnettiin tunnuksella . Salacialla tiedetään myös olevan yksi kuu, jonka nimi on Actaea.
Jaarlien pako
Jaarlien paoksi (, ) kutsutaan 14. syyskuuta 1607 sattunutta tapahtumaa, jossa Irlannin merkittävimpien mahtisukujen, O’Neillien ja O’Donnellien, päämiehet yllättäen purjehtivat laivalla pois Irlannista eivätkä koskaan palanneet. Jaarlien pakoa pidetään käännekohtana Irlannin historiassa, sillä sen on katsottu päättäneen tuhat vuotta kestäneen gaelilaisten sukujen vallan Ulsterissa ja avanneen tien niin sanotuille ”istutuksille” eli protestanttisten englantilaisten ja skotlantilaisten maanomistajien asettumiselle Ulsteriin.
Paenneet jaarlit olivat Tyronen jaarli Hugh O’Neill ja Tyrconnellin jaarli Rory O’Donnell. He nousivat saattojoukkojensa kanssa laivaan Lough Swillyn rannalla sijaitsevassa Rathmullanissa tarkoituksenaan purjehtia Espanjaan. Mukana aluksella oli kaikkiaan 99 henkilöä, joiden on arveltu kuuluneen Irlannin gaelilaiseen eliittiin, joskin pääosa oli todellisuudessa vain laivan miehistöä. Historioitsijat ovat kiistelleet paon motiiveista, mutta tyydyttävää selitystä ei ole löydetty. Myös tapahtuman kutsumista ”paoksi” on pidetty kyseenalaisena, joskin lähtö selvästi suoritettiin kiireessä, sillä O’Neill jätti jälkeen vanhimman poikansa ja O’Donnell raskaana olevan vaimonsa. O’Neill oli johtanut irlantilaisten kapinaa niin sanotussa yhdeksänvuotisessa sodassa Englantia vastaan 1594–1603. Sota oli päättynyt vuonna 1603 Mellifontin rauhaan, joka takasi hänen asemansa Irlannissa. Englannin käskynhaltijaksi Irlantiin lähetetty Sir Arthur Chichester ryhtyi kuitenkin toimimaan entisiä kapinallisia jaarleja vastaan ja uhkasi viedä heidän maitaan. Tämän seurauksena O’Neill ja O’Donnell olivat ilmeisesti sekaantuneet juonitteluun espanjalaisten kanssa englantilaisia vastaan. He pakenivat todennäköisesti saatuaan varoituksen, että salaliitto oli paljastunut ja heidän henkensä vaarassa.
Myrskyisän sään vuoksi jaarlien laiva ei päässyt Espanjaan vaan rantautui Ranskan rannikolle. Ranska kieltäytyi luovuttamasta heitä Englantiin, mutta Englannin kanssa vuonna 1604 rauhan tehnyt Espanja ei myöskään ollut halukas ottamaan heitä vastaan. Jaarlit matkustivat tämän vuoksi Roomaan, jossa he asuivat loppuikänsä. O’Donnell kuoli siellä vuonna 1608 ja O’Neill vuonna 1616.
Tapahtuman 400-vuotismuistoa juhlittiin näkyvästi Irlannissa vuonna 2007.
Andrea Scotti
Andrea Scotti (27. elokuuta 1931 Napoli) on italialainen elokuvanäyttelijä.
Scotti valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1956. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Antonio Pietrangelin elokuvassa "Lo scapolo" (”Poikamies”, 1955). Myöhemmin Scotti esitti sivuosia lukuisissa viihde-elokuvissa peplumista spagettiwesterneihin ja rikosjännäreihin. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä "Andrew Scott".
Andrew Scott
Andrew Scott (s. 21. lokakuuta 1976 Dublin, Irlanti) on irlantilainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on saanut urallaan muun muassa kaksi teatterialan Olivier-palkintoa.
Scottin tunnetuin televisiorooli on James Moriarty sarjassa "Uusi Sherlock", josta hän voitti vuonna 2012 parhaan miessivuosan Bafta-palkinnon.
Scott on avoimesti homoseksuaali.
Luettelo Minna Canthia käsittelevästä kirjallisuudesta
Tämä on luettelo Minna Canthia käsittelevästä kirjallisuudesta.
Saksan 9. armeija
Saksan 9. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
Armeija perustettiin 15. toukokuuta 1940 nimeämällä idän esikunta () uudelleen. Armeija tunnettiin toukokuusta kesäkuuhun 1941 myös nimellä varuskuntaesikunta Blaurockia. Heinäkuussa 1944 se muutettiin ryhmä Vormanniksi.
Perustamisen jälkeen armeija miehitti Ranskan valtauksen aikana Siegfried-linjaa ollen strategisena reservinä. Vuonna 1941 armeijan vahvuutta kasvatettiin ja se liitettiin osaksi Keskustan armeijaryhmää, jonka mukana se hyökkäsi Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta operaatio Barbarossassa.
Armeijankomentajina olivat:
Feeniläisveljeskunta
Feeniläisveljeskunta () oli Yhdysvalloissa amerikanirlantilaisten keskuudessa 1860-luvulla toiminut feeniläisten vallankumouksellinen salaseura, jonka tavoitteena oli Irlannin itsenäisyys ja muuttaminen tasavallaksi. Se oli Irlannissa toimineen Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan ("Irish Republican Brotherhood", IRB) sisarjärjestö. Feeniläisveljeskunta teki vuosina 1866, 1870 ja 1871 epäonnistuneita hyökkäyksiä Yhdysvaltain rajan yli brittiläiseen Kanadaan.
Feeniläisveljeskunnan perusti New Yorkissa vuonna 1858 John O’Mahony, entinen Nuori Irlanti -liikkeen kannattaja, joka oli vuoden 1848 epäonnistuneen kapinan jälkeen joutunut pakenemaan Irlannista Ranskaan ja tutustunut Pariisissa saman kohtalon kokeneeseen James Stephensiin. O’Mahony muutti vuonna 1854 Yhdysvaltoihin ja ryhtyi organisoimaan siellä irlantilaisemigranttien salaista toimintaa. Hänen ensimmäinen salaseurahankkeensa, Emmetin muistomerkkiyhdistys (EMA) ei johtanut tuloksiin. Kun Irlantiin palannut Stephens vuonna 1857 pyysi häntä keräämään Yhdysvalloista rahaa muistomerkkiin Philip Gray -nimiselle kuolleelle kapinalliselle, O’Mahony tarjoutui rahoittamaan ja aseistamaan salaista kumousjärjestöä, jos Stephens perustaisi Irlantiin sellaisen. Yhteisymmärrys syntyi,ja Stephens perusti Dublinissa IRB:n ja O’Mahony samanaikaisesti New Yorkissa oman järjestönsä. Vuoden 1859 alussa O’Mahony otti käyttöön nimen feeniläisveljeskunta. Nimessä esiintynyt sana "fenian" viittasi pakana-aikaiseen myyttiseen irlantilaiseen soturijoukkoon, joka tunnettiin nimellä "fianna" ja jota oli legendan mukaan johtanut kuuluisa Finn mac Cumhaill.
Miljoonia ihmisiä oli muuttanut Irlannista Amerikkaan varsinkin 1840-luvun nälänhädän seurauksena, ja monilla heistä oli hyvin vihamielinen suhtautuminen Isoon-Britanniaan ja brittien valtaan Irlannissa. Feeniläisten toiminnan alkuvaiheessa Yhdysvalloissa toimineella feeniläisveljeskunnalla oli tasaveroinen ellei suorastaan johtava rooli yhteistyössä irlantilaisen sisarjärjestönsä kanssa. Feeniläisveljeskunnan toiminta lähti liikkeelle takellellen, mutta vuoteen 1865 mennessä se oli kasvanut niin suureksi ja varakkaaksi, että se saattoi tukea Irlannin IRB:tä sekä raha- että aselähetyksillä. Tämä johtui siitä, että Amerikassa asuneiden irlantilaisten siirtolaisten toimeentulo oli lähes poikkeuksetta paljon parempi kuin Irlantiin jääneillä. Myös irlantilaisten kasvanut poliittinen vaikutusvalta Yhdysvalloissa sekä Yhdysvaltain sisällissodassa saatu sotakokemus edisti veljeskunnan toimintaa. Feeniläisveljeskunnan toiminta huipentui vuonna 1866, jolloin se suoritti kolme epäonnistunutta hyökkäystä Kanadaan. Kanadaan hyökänneet feeniläiset käyttivät itsestään myös nimeä Irlannin tasavaltalaisarmeija (IRA), mikä nimitys esiintyi tuolloin ensi kerran.
Vuoden 1866 ja varsinkin vuoden 1870 hyökkäysten epäonnistumisen jälkeen feeniläisliikkeen painopiste alkoi siirtyä Yhdysvalloista Irlantiin. Feeniläisveljeskunnan toiminta kuihtui 1880-luvulle mennessä ja sen korvasi Clan na Gael -niminen salaseura, josta tuli vuorostaan amerikanirlantilaisten tärkein vallankumousjärjestö.
Antti Aalto (täsmennyssivu)
Antti Aalto tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
McMasterville
McMasterville on kunta lounaisessa Quebecissä, Kanadassa. Kunnan väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskun mukaan 5 615.
Kapodistrias-suunnitelma
Kapodistrias-suunnitelma () oli Kreikassa totettu laaja kuntauudistus. Uudistus hyväksyttiin vuonna 1997 ja se astui voimaan seuraavan vuoden alussa. Uudistus sai nimensä Ioannis Kapodistriasin mukaan.
Kapodostrias-suunnitelma oli osa laajempaa paikallishallinnon uudistusta. Uudistuksen myötä maan kuntien määrä laski 5 775 kunnasta 1 033 kuntaan. Vuonna 2011 toteutettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnettu aluehallintouudistus, joka vähensi kuntien määrää edelleen.
Hilja Varis
Hilja Sofia Varis (s. 1. helmikuuta 1907 Janakkala) on suomalainen kirjailija.
Astrid Öberg
Astrid Ann-Mari Öberg (s. 12. helmikuuta 1907 Dragsfjärd) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Astrid Öbergin vanhemmat olivat agronomi Egfrid Theodor Öberg ja Anna Maria Andersson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja oli toimitusapulaisena Helsingissä ilmestyneessä Församlingsbladet-viikkolehdessä.
Ștefan Radu
Ștefan Radu (s. 22. lokakuuta 1986) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota. Hän on pelipaikaltaan joko vasen puolustaja tai keskuspuolustaja. Hän on pelannut Romanian jalkapallomaajoukkueessa yhteensä 14 ottelua vuosina 2006–2013. Radun kasvattajaseura on Dinamo Bukarest.
Dinamo Bukarestissa ammattilaisuransa aloittanut Radu pelasi seurassa vuoteen 2008. Bukarestin vuosina hän voitti sekä Romanian liigan, cupin että supercupin. Vuonna 2008 Radu siirtyi SS Lazioon, Italiaan ensin lainasopimuksella, mutta myöhemmin roomalaisjoukkue osti puolustajan itselleen. Lazion aikana Radu on voittanut Italian cupin kahdesti sekä Italian supercupin kerran.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessakin esiintynyt Radu pelasi ensimmäisen ottelunsa Romanian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006. Hän sai maan silloiselta presidentiltä Traian Băsesculta mitalin, kun Romania eteni vuoden 2008 EM-kisoihin. Radu lopetti maajoukkueuransa vuonna 2013.