hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suomen ilmavoimien Saab J35 Drakenit
Saab J 35 Draken - hävittäjä oli Suomen ilmavoimien käytössä vuosina 1972 - 2000. Ne oli valmistettu sekä Ruotsissa että lisenssillä Suomessa.
Jo 1960-luvun alussa Suomen ilmavoimat aloittivat neuvottelut Ruotsin kanssa nykyaikaisen lentokaluston hankinnasta. Parlamentaarinen puolustuskomitea nimitettiin 1. lokakuuta 1970 puolustuspoliittisen tahtotilan selvittämiseksi sekä asevoimien kehittämisen suuntaviivojen luomiseksi. Komitea jätti raporttinsa 23. kesäkuuta 1971 ja sen mukaan Suomen ilmavoimille tuli hankkia kahteen lennostoon hävittäjiä. Työn jatkamiseksi nimitettiin 27. maaliskuuta 1975 ja 20. joulukuuta 1979 puolustuskomiteat, joista jälkimmäinen jätti raporttinsa 5. maaliskuuta 1981.
Eduskunnassa tehtiin esitys, ettei Suomen puolustusta saanut sitoa länsimaiseen teknologiaan. Eduskunta teki 8. huhtikuuta 1970 esityksen ostaa Ruotsista Saab J35 Draken koneita siten, että koneiden valmistus toteutettaisiin Suomessa. Asiasta äänestettiin 25. kesäkuuta, jolloin äänin 127 puolesta ja 35 vastaan hankinta hyväksyttiin. Sopimus sisälsi aseet ja niihin liittyvät järjestelmät, varaosat sekä kaksitoista Valmetin Kuorevedellä kokoamaa lentokonetta. Hankintahinta oli 200 miljoonaa Suomen markkaa (100 miljoonaa Ruotsin kruunua). Lentokoneet oli varustettu Falcon-ohjuksin.
Kuusi J35B konetta vuokrattiin Ruotsista vuonna 1972. Koneet lunastettiin 1976 saman aikaisesti kuin hankittiin kuusi käytettyä J35F konetta ja kolme SK35C koulukonetta. Nämä viisitoista konetta maksoivat 63 miljoonaa markkaa. Lisäksi hankintaan sisältyi simulaattori, huoltosopimus sekä yksi J35A Rovaniemelle koulutuskäyttöön. Hankintaan käytetyt varat sisällytettiin vuosien 1976-1980 budjetteihin.
29. maaliskuuta 1980 tehtiin päätös kaksi 35C ja kahdeksantoista 35F konetta, jotka luovutettiin tilaajalle 1984-1986. Tilaukseen sisältyi J35B, joka korvasi tulipalossa tuhoutuneen DK-206:n. Hankittu kalusto sijoitettiin Tampere-Pirkkalaan Hävittäjälentolaivue 21:een. Valmet (myöhemmin Finavitec) vastasi kaluston huollosta, muutostöistä ja modernisoinnista. Lisäksi yhtiö vastasi Falcon-ohjusten tukitoiminnoista.
Syksyllä 1990 tehtiin esitys uuden korvaavan kaluston selvitystyön aloittamisesta. Hallitus teki päätöksen 6. toukokuuta 1992 Hornet kaluston hankinnasta. Hävittäjälentolaivue 21 vastaanotti ensimmäiset uudet Hornetit vuonna 1995. Laivue luopui Drakeneista syyskuussa 1997 Hornetien tullessa operatiiviseen käyttöön. Drakenit keskitettiin Rovaniemelle hävittäjälentolaivue 11:een, jossa ne jatkoivat palvelustaan 16. elokuuta 2000 saakka.
Tyyppi 201
Tyyppi 201 oli Saksan laivaston kolmen aluksen muodostama sukellusveneluokka. Luokkaan piti alun perin kuulua kaksitoista alusta, mutta ainoastaan kolme valmistui.
Alukset valmistettiin antimagneettisesta teräksestä, mikä poisti magneettimiinojen aiheuttaman uhan. Materiaali oli kuitenkin puutteellisesti testattu ja se osoittautui käytössä sopimattomaksi. Painerungon mikroskooppiset halkeamat pakottivat peruuttamaan suunnitelluista kahdestatatoista aluksesta yhdeksän ja poistamaan palveluksesta kolme valmistunutta alusta ennen aikaisesti. Luokan alukset korvattiin tyypin 205 aluksilla, jotka valmistettiin normaalista teräksestä. Maaliskuussa 1959 tilatun alusluokan suunnittelusta ja valmistuksesta vastasi Ingenieurkontor Lübeck (IKL), jota johti Ulrich Gabler.
"U-3" lainattiin 1962 koulutuskäyttöön Norjan laivastolle, jossa se palveli nimellä "KNM Kobben". Alus palautettiin kesäkuussa 1964 Saksalle, joka otti aluksen palvelukseensa koululaivana.
Happy Trails
Happy Trails on Quicksilver Messenger Servicen toinen albumi. Osa levystä äänitettiin kahdella keikalla Fillmore Eastissä ja Fillmore Westissä. Albumi julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Capitol Records.
Shady Grove
Shady Grove on Quicksilver Messenger Servicen levy, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Capitol Records.
2,4-dinitroaniliini
2,4-dinitroaniliini (CHNO) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään väriaineiden ja lääkkeiden valmistuksessa.
2,4-dinitroaniliini on huoneenlämpötilassa keltaisia tai vihertävänkeltaisia kiteitä. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee hieman etanoliin ja asetoniin. 2,4-dinitroaniliini on myrkyllistä ja se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineella altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen elimistössä.
2,4-dinitrobentseeniä valmistetaan 1-kloori-2,4-dinitrobentseenin ammonolyysillä eli kuumentamalla sitä ammoniakin läsnä ollessa. Reaktio tapahtuu 70–120 °C:n lämpötilassa, ja lämpötilaa nostetaan hiljalleen reaktion edetessä. Toinen tapa aineen valmistamiseen on p-nitroaniliinin nitraus väkevän typpihapon ja rikkihapon seoksella.
2,4-dinitroaniliinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan lääkkeitä kuten brimonidiinia. Pelkistys raudan avulla johtaa 1,2,4-triaminobentseeniin ja pelkistys natriumsulfidin avulla 3,4-diaminonitrobentseeniin, joita käytetään typpiheterosyklien valmistamiseen. 2,4-dinitroaniliinin diatsoniumsuolaa käytetään violettien ja sinisten atsovärien valmistuksessa. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa korroosionestoaineita.
Aurinkolahden peruskoulu
Aurinkolahden peruskoulu on peruskoulu Helsingin Aurinkolahdessa. Sen opetuksessa painotetaan teknologiakasvatusta.
Kouluun kuuluu Iiluodonpihan (Aurinkokoulu), Villiruusunkujan (Auringonpilkku) ja Aurinkotuulenkadun (Kanava) toimipisteet. Iiluodonpihan toimipisteessä on luokat 4–9, Villiruusunkujan toimipisteessä luokat 1–5 ja Aurinkotuulenkadun toimipisteessä luokat 1–4.
Koulun rehtorina toimii Leena Sipponen.
Love (albumi)
Love on saman nimisen yhtyeen esikoislevy vuodelta 1966. Sen julkaisi Elektra Records.
Vain elämää (4. tuotantokausi)
"Vain elämää" -sarjan neljäs tuotantokausi esittiin syys–marraskuussa 2015. Kauden ensimmäinen jakso esitettiin perjantaina 18. syyskuuta 2015.
Kauden artistit Anssi Kela, Pave Maijanen, Virve Rosti, Sanni, Antti Tuisku, Maija Vilkkumaa ja VilleGalle paljastettiin 2. kesäkuuta 2015, jolloin kauden kuvaukset alkoivat Hirvensalmella sijaitsevassa Satulinnassa.
Incense and Peppermints
Incense and Peppermints on Strawberry Alarm Clock -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1967. Sen julkaisi Uni Records.
Petri Härkönen
Petri Härkönen (s. 11. maaliskuuta 1968 Helsinki) on ollut Keravan kaupunginjohtaja vuodesta 2010. Härkönen irtisanoutui yllättäen 11.4.2016. Irtisanomisaika on kaksi kuukautta.
Keravan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajaa kesäkuussa 2010 hän sai 27 ääntä 51:stä. Hän on hallintotieteiden maisteri. Hänellä on kolme poikaa. Aiemmin Härkönen on toiminut kunnanjohtajana Vihdissä ja on työskennellyt myös liike-elämän palveluksessa.
Vuonna 2014 Härkönen haki Jyväskylän kaupunginjohtajaksi.
Petri Härkösen veli on keihäänheittäjä Arto Härkönen.
Eero Väätäinen
Eero Väätäinen (s. 22. huhtikuuta 1961, Nilsiä) on suomalainen hallintovirkamies. Hän on toiminut Nokian kaupunginjohtajana vuodesta 2013. Nokian valtuusto valitsi hänet yksimielisesti. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, ja hänellä on myös eMBA-tutkinto. Väätäinen oli Huittisten kunnanjohtaja vuosina 1994–1999. Ennen valintaa Nokian kaupunginjohtajaksi hän työskenteli Oulun Diakonissalaitoksen Säätiön johtajana.
Väätäinen oli Nurmijärven kunnan harjoittelija vuonna 1983 ja vs. toimistosihteeri vuonna 1983 sekä vuosina 1985–1986, Lohjan kunnan vs. kansliasihteeri vuonna 1986, Uuraisten vs. kunnansihteeri 1987–1988, Huittisten apulaiskaupunginsihteeri vuosina 1988–1989, kaupunginsihteeri vuosina 1989–1995, vt. kaupunginjohtaja vuosina 1990–1991 ja kaupunginjohtaja vuosina 1995–1999.
Luettelo Finnish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2015
Tämä on luettelo "Finnish Dance Chart" -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2015.
Swedish Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2015
Norwegian Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2015
Jari Rantala (kaupunginjohtaja)
Jari Rantala on Loimaan kaupunginjohtaja. Loimaan valtuusto valitsi hänet yksimielisesti kaupunginjohtajaksi joulukuussa 2008. Sitä ennen hän oli Säkylän kunnanjohtaja. Hän on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Hänen mukaansa Loimaa on merkittävä kaupallinen keskus ympäröivään maaseutuun nähden. Hänellä on kaksi lasta.
Dennis Diekmeier
Dennis Diekmeier (s. 20. lokakuuta 1989 Thedinghausen, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Hän aloitti uransa Werder Bremenissä, josta hän siirtyi tammikuussa 2009 1. FC Nürnbergiin. Tuolla kaudella Nürnberg nousi 1. Bundesliigaan. Hamburger SV:ssä hän on pelannut vuodesta 2010.
Diekmeier pelasi Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, joka voitti vuonna 2008 Euroopan-mestaruuden.
Jane Froman
Jane Froman (10. marraskuuta 1907 – 22. huhtikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Froman syntyi University Cityssä Missourissa, Elmer Ellsworth Fromanin ja Anna T. Barcaferin tyttärenä. Hänen lapsuutensa ja nuoruutensa kuluivat pienessä Missourin kaupungissa Clintonissa. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli noin 5-vuotias.
Vuonna 1919 Froman ja hänen äitinsä muuttivat Columbiaan, Missouriin, jonka hän katsoi hänen kotikaupungikseen. Hän valmistui Christian Collegesta, nykyisin Columbia College (Missouri), vuonna 1926. Vuonna 1928 Froman muutti Cincinnatiin, jossa hän on opiskeli laulua Cincinnatin konservatoriossa 1930-luvulla.
Vaikka Fromanilla oli klassisen laulun koulutus, varhain uransa alussa hän kiinnostui aikakauden lauluntekijöiden George ja Ira Gershwinin, Cole Porterin ja Irving Berlinin musiikista, joka edusti populaarimusiikkia. Hän tapasi vaudeville-esiintyjä Don Rossin, kun he olivat samassa työssä WLW-radioasemalla Cincinnatissa. Siellä hän liittyi Henry Thiesin orkesteriin ja esiintyi laulajana useissa Thies Victorin tallenteissa. Henry Thies vakuutti Fromanin olevan tähtimateriaalia, Ross tuli hänen epäviralliseksi manageriksikseen ja suostutteli häntä siirtymään Chicagoon, jossa hän työskenteli NBC-radiossa. Vuonna 1933 Froman muutti New Yorkiin, jossa hän esiintyi Chesterfieldin "Music"-radio-ohjelmassa Bing Crosby kanssa. Hän avioitui Don Rossin kanssa syyskuussa 1933. Hän liittyi Ziegfeld Folliesiin, jossa hän ystävystyi Fannie Bricen kanssa, samana vuonna. Vuonna 1934, 27 vuoden iässä, hänestä tuli yksi haastatelluista "tyttölaulajajista", kun kuuluisaa säveltäjää ja tuottajaa Billy Rosea pyydettiin nimeämään kymmenen laulajatarta, hän vastasi, "Jane Froman ja yhdeksän muuta".
Hän oli vuonna 1943 lento-onnettomuudessa, jossa hän sai kroonisia vammoja. Vuonna 1952 Forman esiintyi elokuvassa Laulu sydämessäni, joka perustui hänen eläämänsä. Hän lauloi Ervin Draken säveltämän laulun "I Believe" vuonna 1953. Hän kärsi änkytyksestä, paitsi silloin kun hän lauloi. Forman oli opiskellut laulua Cincinnattin musiikkikonservatoriossa 1930-luvulla. Jane Froman oli tunnettu kontra-alttovokalisti. Jane Fromanilla on kolme tähteä Hollywood Walk of Fame -kadulla.
Yingjiangin maanjäristys 2014
Yingjiangin maakunnassa havaittiin 24. toukokuuta 2014 maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 5,6 magnitudia. Jälkijäristyksiä rekisteröitiin 14 kpl, ja 15 ihmistä sai vammoja.
Luettelo Swedish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2015
Tämä on luettelo Swedish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2015.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2015
Norwegian Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2015
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2015
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2015.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2015
Swedish Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014 – 2013 – 2015
Matildanjärvi
Matildanjärvi on 57 hehtaarin kokoinen metsäjärvi Salon kaupungin Perniössä lähellä Matildan vanhaa ruukkikylää. Järven etelärannalla toimii Teijon luontokeskuksen luontotalo. Alueelle perustettiin 2015 Teijon kansallispuisto. Matildanjärvi on suosittu kalastus- ja retkeilykohde. Järven rannalla on uimaranta, vuokrattava sauna ja vene, laavuja, keittokatoksia, tulentekopaikkoja ja matkailuvaunualue.
Matildanjärven keskellä on Isoholma ja pari pienempää saarta. Järven itäpuolen Puolakkajärvi laskee Matildanjärveen, ja Matildanjärven laskuoja Suomenlahteen. Laskuoja antoi 1800-luvulla vesivoimaa Mathildedalin ruukin tarpeisiin.
Jarmo Ronkainen
Jarmo Ronkainen (s. 1967) on ollut Iisalmen kaupunginjohtaja toukokuun 2013 alusta. Aikaisemmin hän oli Haukiputaan kunnanjohtaja. Iisalmen valtuusto valitsi hänet yksimielisesti Iisalmen kaupunginjohtajaksi joulukuussa 2012. Haukiputaalla Ronkainen vastusti Haukiputaan liittymistä Ouluun. Hän on toiminut myös Oulun elinkeinojohtajana. Ronkainen on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.
Markku Kehus
Markku Kehus oli Iin kunnanjohtaja. Hän oli Kuivaniemen viimeinen kunnanjohtaja ja siirtyi Iin palvelukseen, kun nämä kaksi kuntaa yhdistyivät. Hän jäi eläkkeelle heinäkuun alussa 2015. Kehus on insinööri.
Hosionjärvi
Hosionjärvi on Satakunnassa Ulvilan ja Porin rajalla, aiemmalla Kullaan ja Noormarkun rajalla sijaitseva kuivattu järvi, joka kuuluu Kellahdenjoen vesistöön. Entisen järven paikalla sijaitsee nyt Hosionjärvi niminen suo.
Hosionjärven suoalue on avosuota tai luhtaa. Se on 1,1 kilometriä pitkä ja 150−350 metriä leveä. Noin puolet suosta on luhtaa. Suo jatkuu kummastakin päästä tavallisenä ojitettuna metsäisenä suona. Suoalueen läpi virtaa Hosionoja, joka jatkaa matkaansa Viikerinojana ja muuttuu alajuoksulla Söörmarkunjoeksi. Koskeikon sisällä on pieni saari.
Järvi on piirretty Kalmbergin kartastoon ja kun sen mittakaava tunnetaan, voidaan järven mitat arvioida. Kartan mukaan Hosionjärvi olisi ollut 1,5−1,7 kilometriä pitkä ja sen leveys olisi vaihdellut 200−400 metrin välillä.
Järven nimi oli Kalmbergin kartastossa "Hosiojärvi". Porilainen Gustav Galle jätti järven kuivattamisesta hakemuksen vuonna 1823, mutta veti sen pian takaisin. Joku muu on sitten myöhemmin kuivattanut järven, jonka jäänteet ovat nykyään soistuneet umpeen.
Mesipuukasvit
Mesipuukasvit (Melianthaceae) on pieni kasviheimo koppisiemenisten Geraniales-lahkossa. Lahkon tunnetuimmat edustajat ovat kurjenpolvikasvit (Geraniaceae).
Mesipuukasvit ovat epämiellyttävän tai sinapin tuoksuisia pensaita tai puita, joissa on saponiineja, eräitä glykosideja ja oksalaattikiteitä. Lehdet ovat järjestyneet kierteisesti ja ovat pääteparisia, lehdykät keskiruotiin niveltyviä, sulkasuonisia, voimakassahaisia tai ehytlaitaisia. Kookas korvake on pariton ja sijaitsee ruodin ja verren välissä (intrapetiolaarinen korvake). Kukinto on varsipäätteinen tai lehtihankainen, terttumainen, ja toisinaan sen kärjessä on näyttävä steriilien kukkien muodostama osa. Kukat ovat kookkaita, vaihtelevassa määrässä vastakohtaisia (monosymmetrisiä) ja ylösalaisin kääntyneitä. Verholehtiä on viisi; ne ovat joko erillisiä tai kaksi on kasvanut yhteen; toisinaan yksi niistä on heikosti kannuksellinen. Kynnellisiä terälehtiä on neljä tai viisi keskenään erikokoista, joskus kärjestään ulospäin taipuneita. Mesiäinen on kookas, rengasmainen tai toispuolinen, ja sijaitsee hetiön ulkopuolella. Heteitä on neljä tai viisi, toisinaan tyvestään yhteen kasvaneita. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kolmesta seitsemään, tavallisesti neljästä tai viidestä emilehdestä. Sen lokeron sisäpinta on rauhaskarvainen ja siinä on yhdestä viiteen siemenaihetta kussakin emilehdessä kärki- tai pohjaistukassa. Vartalo on pitkä, luotti pistemäinen tai pallomainen. Hedelmä on selkäluomainen rakokota, ja siemen on "Bersama"-suvussa vaipallinen. Siemenen ravintovarasto eli siemenvalkuainen (endospermi) on tärkkelyspitoinen, ja alkio on pieni tai keskikokoinen.
Mesipuukasvien kotiseutua ovat Afrikan keskiset ja eteläiset osat.
Mesipuukasvien heimossa on kaksi sukua ja kahdeksan lajia. Cronquistin järjestelmässä (1981) se liitettiin lahkoon Sapindales. Yhdessä heimojen Vivianiaceae, Greyiaceae ja Francoaceae kanssa se muodostaa kuitenkin kladin Geraniales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin ominaisuuksia ovat mm. kierteinen lehtiasento, melko leveät lehtikannat ja terminaalinen terttu-kukinto.
Suvut:
Lastenrautatie
Lastenrautatie tai lasten rautatie on lasten ja nuorten vapaa-ajantoimintaa, jossa kouluikäiset hoitavat rautatieliikenteen erilaisia tehtäviä kaupungin puistoon tai kaupungin ulkopuolen kesäsiirtolaan rakennetulla kapearaiteisella rautatiellä. Lastenrautatiet saivat alkunsa Neuvostoliitosta 1930-luvulla ja niistä tuli suosittuja myös muissa sosialistisissa maissa toisen maailmansodan jälkeen. Monet niistä ovat yhä toiminnassa.
Ensimmäinen lastenrautatie avattiin Moskovan Gorkin puistoon vuonna 1932. Neuvostoliiton loppuvaiheessa lastenrautateitä toimi 52 eri puolilla maata, nykyisinkin vielä noin 30. Venäjällä lastenrautateitä on pidetty yllä määrätietoisemmin kuin muissa entisissä sosialistimaissa ja rakennettu jopa lisää. Itä-Saksassa lastenrautatiet tunnettiin nuorisojärjestön nimellä "Pioniereisenbahn" (pioneerirautatie), mutta nykyisin niitä kutsutaan nimellä "Parkeisenbahn" (puistorautatie). Myös Viroon suunniteltiin lastenrautatietä Vääna-Jõesuun pioneerileirille sekä Kohtla-Järven käytöstä poistetulle kapearaiteiselle radalle 1970-luvulla, mutta hankkeet eivät toteutuneet.
Lastenrautatiet paitsi tarjoavat vapaa-ajantoimintaa nuorille, myös esittelevät yleisölle jo käytöstä poistunutta rautatietekniikkaa, kuten höyryvetureita ja kapearaiteisia junia. Useimmat sosialistimaiden lastenrautatiet käyttävät 600 mm rataleveyttä.
Neuvostoliitossa lastenrautateiden ympärille oli kehitetty kesäleiritoimintaa kouluikäisille lapsille. Vastuullisissa tehtävissä lastenrautateillä toimivat 11–15-vuotiaat lapset. Tietyn ”viran” tai kelpoisuuden saamiseksi lastenrautatiellä tuli suorittaa jopa kaksivuotinen perehdytys rautatiekerhoissa, joissa opettivat kokeneet rautatieinsinöörit ja muut ohjaajat. Lasten toimintaa käytännön rautatietyössä valvovat aikuiset ohjaajat. Neuvostoliitossa lastenrautateiden tarkoitus oli myös ohjata ammatinvalinnassa innostamalla ja valmentamalla nuoria rautatiealalle tai muihin vaativiin ja vastuullisiin tehtäviin aikuisena.
Lastenrautateitä on tai on ollut ainakin seuraavissa paikoissa:
Lähde:
Harri Virta
Harri Virta on Kaarinan kaupunginjohtaja. Hänet valittiin kaupunginjohtajan virkaan vuonna 2007, jolloin Kaarinan kaupunginvaltuusto äänesti hänet voittoon äänin 25-18.
Toisena ehdokkana oli Päivi Mikkola.
Virta toimi aiemmin Porin satamajohtajana.
Hän on sitoutumaton.
Raimo Ronkainen
Raimo Ronkainen (s. 21. huhtikuuta 1951 Kuusamo) on Tornion kaupunginjohtaja. Tornion valtuuston valitessa kaupunginjohtajaa vuonna 2010 hän sai 35 ääntä 43:sta. Hän suhtautuu epäilevästi ajatuksiin kuntaliitoksista Tornion ja Kemin seudulla. Koulutukseltaan Ronkainen on diplomi-insinööri. Hän oli Oulun yliopiston vesitekniikan assistentti vuosina 1977–1981, Tornion kaupungin toimistopäällikkö vuosina 1982–1985 ja 1988–1990, Tornion kaupungin vs. kaupungininsinööri 1985–1987, Tornion kaupungin rakennuspäällikkö vuosina 1991–1992 ja apulaiskaupunginjohtaja vuosina 1992–1995.
Juha Majalahti
Juha Majalahti on Euran kunnanjohtaja. Hän sai Euran kunnanvaltuuston äänestyksessä 30 ääntä, Euran hallinto- ja henkilöstöpäällikkönä työskentelevän Johanna Aallon saadessa neljä ääntä. Yksi kunnanvaltuuston jäsenistä äänesti tyhjää. Majalahti on koulutukseltaan sosionomi.
Aiemmin Majalahti oli Karkkilan kaupunginjohtajan virassa vuodesta 2011. Sitä ennen hän työskenteli Julkisten ja hyvinvointialojen liiton talouspäällikkönä. Hän on taustaltaan sosiaalidemokraatti.
Vesa Laakkonen
Vesa Esko Laakkonen (s. 11. helmikuuta 1926 Kuopio – 28. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Hän oli sosiaalipolitiikan, erityisesti osuustoimintaopin varsinainen professori vuodesta 1977, sitä ennen ylimääräinen.
Laakkonen valmistui ylioppilaaksi 1946, voimistelunopettajaksi 1949, valtiotieteiden kandidaatiksi 1953. Lisensiaattitutkinnon hän suoritti 1957 ja väitteli tohtoriksi 1958.
Vivianiaceae
Vivianiaceae on pieni kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Geraniales-lahkoon yhdessä mm. kurjenpolvikasvien kanssa.
Kasvit ovat joskus okaisia. Lehdet ovat vastakkaisia, yksinkertaisia, joskus ehytlaitaisia, korvakkeettomia; lehtiparia yhdistää varren poikki kulkeva uurre. Verholehdissä on kärkisuka, ja teriö on kontortti: terälehdet kiertyvät nupussa. Vartalo on lyhyt ja pitkähaarainen. Hedelmä on selkäluomainen kota. Siemenessä on vaihtelevissa määrin runsas siemenvalkuainen ja käyrä alkio.
Heimo kasvaa hajanaisesti Etelä-Amerikan länsiosissa ja Etelä-Brasiliassa.
Heimossa on neljä sukua ja 18 lajia: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/vivianiaceaegen.html"Rhychotheca", "Viviania" ja "Wendtia" ovat pensaita. Kukassa voi olla ulkoverhiö, mesiäinen puuttuu. Sikiäin koostuu kolmesta tai viidestä yhteen kasvaneesta emilehdestä, ja siinä on paljon siemenaiheita. Siemenessä on niukka endospermi ja sirkkalehdet ovat tavallisesti spiraalimaisesti kiertyneitä.
Piilopaikka (kappale)
Piilopaikka on Juha Vainion sanoittama suomenkielinen versio Roger Cookin ja Roger Greenawayn säveltämästä kappaleesta ”You’ve Got Your Troubles”. Suomeksi kappaleen on ensimmäisenä levyttänyt Danny vuonna 1965. Lisäksi kappaleen ovat levyttäneet Salomon (1980), Muska, Vesa Enne, Aimo Jaara, Paula Karppanen, Marjo-Riita Kervinen, Martti Metsäketo ja Leena Vanamo (1981), Timo Silvennoinen (1982), Keijo Minerva (1987) sekä Ari Klem (1991).
Toivo Laakso
Toivo Albert Laakso (s. 1944) on suomalainen kirjailija ja runoilija. Hänen runoudelleen on ominaista realistinen havainnointi ja surrealistiset kuvat.
Happy New Year (vuoden 2014 elokuva)
Happy New Year on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen toimintakomedia, jonka on ohjannut Farah Khan ja tuottanut Gauri Khan. Pääosia näyttelevät Shahrukh Khan, Abhishek Bachchan, Deepika Padukone, Boman Irani, Sonu Sood, Vivaan Shah ja Jackie Shroff.
Box Office India julisti elokuvan ”superhitiksi”.
Jaime Lusinchi
Jaime Lusinchi (27. toukokuuta 1924 – 21. toukokuuta 2014) oli venezuelalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1984-1989. Kun Lusinchi nousi valtaan, hänen odotettiin pelastavan maansa talouskriisistä. Lusinchin ura romuttui kuitenkin hänen yksityiselämänsä koukeroihin.
Lusinchi nimitti rakastajattarensa yksityissihteerikseen ja antoi tälle huomattavaa valtaa valtionhallinnossa.
Greyiaceae
Greyiaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Geraniales-lahkossa, johon myös mm. kurjenpolvikasvit kuuluvat. Heimossa on vain "Greyia"-suku.
Kasvit ovat pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat pyöreähköjä, yksinkertaisia, tupellisia, kourasuonisia, tylppähampaisia ja korvakkeettomia tai korvakkeellisia; tuppi, ruoti ja lapa karisevat yhtenä kokonaisuutena. Kukat sijaitsevat varsipäätteisissä tertuissa ja ovat isoja ja punaisia sekä sikiäintä lukuun ottamatta erilehtisiä. Verholehtiä on viisi, samoin terälehtiä. Kymmenen varrellista mesiäistä on kilpimäisiä tai alasimenmuotoisia ja sijaitsevat hetiön ulkopuolella. Heteet ulottuvat pitkälle ulos kukasta. Sikiäin on yhdislehtinen ja suippenee vähitellen pitkäksi vartaloksi, joka päättyy hieman laajentuneeseen luottiin. Hedelmä on kotamainen. Siemenen endospermi on tärkkelyspitoinen.
Lajit kasvavat Etelä-Afrikan Swasimaassa.
"Greyia"-suvussa on kolme lajia. Cronquist (1981) vei sen Sapindales-lahkoon. Lähimmäksi sukulaiseksi on kuitenkin osoittautunut heimo Francoaceae Geraniales-lahkossa.
Lajit:
Torsten Laakso
Torsten Toivo ”Totti” Laakso (25. syyskuuta 1930 Helsinki – 17. heinäkuuta 2014 Lahti) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Hän oli Taideteollisen korkeakoulun rehtori 1980–1985.
Laakso valmistui sisustusarkkitehdiksi 1955. Hän oli ensin Askon ja Skannon palveluksessa ja perusti sitten vaimonsa kanssa oman toimiston, jonka kautta hän teki suunnittelutöitä niin Askolle, Skannolle, Merivaaralle kuin monelle muullekin alan yritykselle. 1978 hänet kutsuttiin Taideteolliseen korkeakouluun tuote- ja ympäristösuunnittelun professoriksi, ja vuonna 1980 hänet nimitettiin korkeakoulun rehtoriksi. Sen jälkeen hän suunnitteli paljon laivasisustuksia ja opetti Lahden muotoiluinstituutissa. Työn ohessa hän toimi urheiluvalmentajana.
Torsten Laakson puoliso oli sisustusarkkitehti Vuokko Laakso, jonka kanssa hänellä oli pitkään yhteinen suunnittelutoimisto.
Thanasi Kokkinakis
Thanasis Kokkinakis (; s. 10. huhtikuuta 1996 Adelaide) on australialainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013. 196 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Kokkinakis on oikeakätinen. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Kreikasta, josta hänen nimensäkin on peräisin. Kokkinasin valmentaja on Todd Langman.
Kokkinakisin paras sijoitus ATP-rankinglistalla kaksinpelissä on 69. sija, jolla hän oli kesäkuussa ja heinäkuussa 2015. Australian avoimissa Kokkinakis on parhaimmillaan päässyt toiselle kierrokselle vuosina 2014 ja 2015 sekä Ranskan avoimissa kolmannelle kierrokselle vuonna 2015.
Nelinpelissä Kokkinakis on ollut parhaimmillaan maailmanlistan sijalla 137 heinäkuussa 2015. Paras vuosi hänellä oli 2015, jolloin hän osallistui kolmeen Grand Slamiin ja pääsi Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle häviten turnauksen voittaneelle parille.
Francoaceae
Francoaceae on kaksilajinen kasviheimo koppisiemenisten Geraniales-lahkossa, jossa ovat myös mm. kurjenpolvikasvit.
Heimon lajit ovat monivuotisia ruohoja, joiden lehdet ovat parilehdykkäiset tai yksinkertaiset. Kukinto on vanallinen, joskus haarainen. Kukat ovat säteittäisiä tai vastakohtaisia; verhiö on 4-5-lukuinen, teriö tavallisesti samoin, joskus kynnellinen. Heteiden sisäpuolella on liuskainen mesiäiskehrä. Yhdislehtinen sikiäin (tav. neljä emilehteä) sisältää laitaistukoita, joihin siemenaiheet kiinnittyvät. Vartalo on lyhyt.
Heimo on kotoisin Etelä-Chilestä.
Heimon kaksi sukua ovat:
Luke Saville
Luke Saville (s. 2. tammikuuta 1994 Barmera) on australialainen tennispelaaja. Saville aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012. 188 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Saville pelaa oikealla kädellä. Hänen valmentajanaan toimii Grant Doyle.
Kaksinpelissä Saville on ollut parhaimmillaan ATP-rankingin sijalla 158 marraskuussa 2014. Vuonna 2011 Saville voitti poikien kaksinpelimestaruuden Wimbledonin tennisturnauksessa ja vuonna 2012 niin ikään poikien kaksinpelimestaruuden Australian avoimissa. Ammattilaistasolla hän on päässyt Wimbledonissa parhaimmillaan toiselle kierrokselle vuonna 2014 ja Australian avoimissa ensimmäiselle kierroksella vuosina 2013 ja 2015.
Nelinpelissä Saville on ollut parhaimmillaan rankingissa sijalla 394 marraskuussa 2012. Australian avointen nelinpelissä Saville ei ole päässyt ensimmäistä kierrosta pidemmälle.
Suomen euroviisukarsinta 1986
Suomen euroviisukarsinta 1986 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1986 Eurovision laulukilpailuun. Karsinta pidettiin kolmen avoimen sävellyskilpailun jälkeen jälleen kutsukilpailuna, jossa yhdeksälle suomalaissäveltäjälle lähetettiin kutsu. Säveltäjät saivat itse valita kappaleidensa esittäjät. Karsinta pidettiin Ylen tv-studiossa 2 lauantaina 22. helmikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.40 alkaen. Uutisten kohdalla olleen tauon jälkeen tuloslähetys nähtiin kello 21.00. Kapellimestarina toimi Ossi Runne. Voittajan valitsi asiantuntijaraati, johon kuului esimerkiksi kaksi vuotta aiemmin perustetun Suomen Euroviisuklubi OGAE Finlandin puheenjohtajana toiminut Jaripekka Koikkalainen.
Priscilla Hon
Priscilla Hon (s. 10. toukokuuta 1998 Brisbane) on australialainen tennispelaaja. Hänen valmentajanaan toimii Anthony Richardson.
Honin paras sijoitus WTA-rankingissa on 136. sija, jonka hän saavutti tammikuussa 2019. Nelinpelissä Hon on parhaimmillaan päässyt WTA-rankingissa sijalle 91 huhtikuussa 2018.
Hon edustaa naistenniksen niin sanottua uutta tyyliä. Hänen tyylinsä perustuu vahvoihin kierrelyönteihin.
Franco Vázquez
Franco Damián Vázquez (s. 22. helmikuuta 1989 Tanti) on italialais-argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Vázquez on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Vázquez edusti Argentiinan Primera Divisiónissa pelannutta Club Atlético Belgranoa vuodet 2007-2011. Tammikuussa 2012 Vázquez siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon, jossa hän debytoi tammikuussa 2012 Napolia vastaan. Kauden 2012-2013 hän vietti lainalla Espanjan Primera Divisiónin Rayo Vallecanossa, jossa hän pelasi kauden aikana 18 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Kauden 2012-2013 jälkeen Palermo, johon Vázquez lainapestinsä jälkeen palasi, putosi Serie B:hen. Serie B:ssä Vázquez pelasi 18 ottelua ja teki neljä maalia, kun Palermo voitti Serie B:n ylivoimaisesti ja palasi takaisin Serie A:han. Kaudella 2014-2015 Vázquez teki 10 maalia 37 pelaamassaan Serie A-ottelussa.
Argentiinalaissyntyinen Vázquez sai luvan edustaa maajoukkuetasolla Italiaa, sillä hänen äitinsä on syntynyt siellä. Vázquez debytoi Italian jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Englantia vastaan.
Alas maaseudulle -kampanja
Ylös vuorille ja alas maaseudulle -kampanja oli Kiinassa kulttuurivallankumouksen myöhäisvaiheessa käynnistetty joukkokampanja, jonka yhteydessä kaupunkien opiskelijanuoriso karkotettiin asumaan maaseudulle alkeellisiin oloihin.
Kiinan kommunistisen puolueen johto antoi lokakuussa 1967 määräyksen, jonka mukaan ”koulutetun nuorison” olisi muutettava ”ylös vuorille ja alas maaseudulle”, jossa heidän tulisi ”tarttua vallankumoukseen ja edistää tuotantoa”. Määräyksen tosiasiallisena tarkoituksena oli hajottaa väkivaltaisesti riehuneet punakaartit, jotka toimivat pääosin kaupungeissa. Kansan vapautusarmeija määrättiin toimeenpanemaan käskyä. Alkuvaiheessa jotkut lähtivät vapaaehtoisesti seikkailunhalusta tai uskollisuudesta puhemies Mao Zedongille. Kun vapaaehtoiset lähdöt vähenivät, aloitettiin kesällä 1968 systemaattiset karkotukset. Kampanjan aikana maaseudulla karkotettiin kaikkiaan noin 17–20 miljoonaa nuorta. Karkotukset koskivat sekä miehiä että naisia, eikä niille ei määrätty päättymisaikaa. Käytännössä kaikki vuosina 1966 ja 1967 oppilaitoksista valmistuneet opiskelijat ja kaikki entiset punakaartilaiset määrättiin karkotettaviksi. Pieniä määriä komennettiin maaseudun sijasta töihin kaupunkien tehtaisiin.
Maaseudulla nuoret joutuivat tekemään raskaita maatöitä ja elämään alkeellisissa oloissa Kiinan maatyöläisten tavoin. Maalaiset eivät ottaneet heitä innolla vastaan, sillä he olivat yleensä taitamattomia maatöissä. Monet ajautuivat katkeruuteen ja kyynisyyteen. Osa karkotetuista onnistui 1970-luvun alussa pääsemään takaisin kaupunkeihin.
Vuodesta 1968 alkaen myös kolme miljoonaa kommunistisen puolueen kaaderia ja kulttuurihenkilöä määrättiin maaseudulle perustettuihin ”toukokuun seitsemännen päivän kaaderikouluihin”, joissa he joutuivat raskaisiin maatöihin vaatimattomissa oloissa. Nämä karkotukset olivat kuitenkin määräaikaisia, yleensä vuoden mittaisia, ja karkotusajalta maksettiin palkkaa.
Lauri Ala-Myllymäki
Lauri Elias Ala-Myllymäki (s. 4. kesäkuuta 1997 Pirkkala) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan Ala-Myllymäki on keskikenttäpelaaja. Häntä pidetään yhtenä Suomen lupaavimmista pelaajista omassa ikäluokassaan.
Ala-Myllymäen kasvattajaseura on Tampereen Ilves. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Ykkösessä 2013 pelaten kauden aikana kymmenen ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Toisella kaudellaan Ykkösessä Ala-Myllymäen vastuu kasvoi ja hän esiintyi 25 ottelussa. Ilves nousi Veikkausliigaan kaudeksi 2015 Myllykosken Pallon menetettyä liigalisenssinsä, ja Ala-Myllymäki teki debyyttinsä pääsarjassa huhtikuussa 2015 FC Inter Turkua vastaan. Ensimmäisen Veikkausliiga-maalinsa hän teki saman vuoden elokuussa FC KTP:tä vastaan. Ala-Myllymäki valittiin kauden 2016 päätteeksi Ilveksen päätösgaalassa seuran parhaaksi pelaajaksi.
Ala-Myllymäki nousi ikäluokkansa maajoukkueeseen 2013 ja vakiinnutti pian asemansa avauskokoonpanon pelaajana pelaamalla yhtä vaille kaikissa vuoden maaotteluissa. Hän on edustanut Suomen poikamaajoukkueita yhteensä 31 kertaa heinäkuun 2015 loppuun mennessä. Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa hän on toiminut myös kapteenina.
Boris Gyllenbögel
Karl Volter Boris Gyllenbögel (30. maaliskuuta 1884 Kauhajoki – 22. kesäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen eversti, diplomaatti ja rehtori.
Gyllenbögelin vanhemmat olivat nimismies Karl Natanael Gyllenbögel (1859–1926) ja Alma Maria Rosenlund (1864–1941).
Gyllenbögel kävi Haminan kadettikoulun sekä Pietarin tykistöopiston ja Pietarin sota-akatemian. Hän palveli Venäjällä muun muassa keisari Nikolai II:n esikuntaupseerina sekä sotilastehtävissä Latviassa ja Liettuassa. Everstiksi Venäjän armeijassa ylennyt Gyllenbögel oli 1917 lyhyen aikaa Uudenmaan läänin kuvernöörinä mutta hän erosi virasta heinäkuussa 1917 kieltäydyttyään hajottamasta eduskuntaa Venäjän väliaikaisen hallituksen määräyksestä. Suomen itsenäistymisen jälkeen Gyllenbögel nimitettiin Suomen asiainhoitajaksi Puolaan 1919 ja hän toimi sitten Suomen ensimmäisenä lähettiläänä Varsovassa 1920-1921. Tämän jälkeen Gyllenbögel oli Suomen asiainhoitajana Moskovassa mutta hän joutui palaamaan Suomeen 1922 neuvostohallituksen vaatimuksesta ja hänen tilalleen Moskovaan nimitettiin Antti Hackzell.
Diplomaattiuransa jälkeen Gyllenbögel toimi sitten professori Yrjö Jahnssonin ja kouluneuvos Hilma Jahnssonin perustaman Helsingin suomalaisen yksityislyseon rehtorina 1924–1938 ja opetti koulussa kieliä. Koulu sai Gyllenbögelin mukaan kutsumanimen ""Jylla"" ja tämä lempinimi on säilynyt ja sen seuraajilla nykypäiviin saakka. Koulu toimii nykyisin Espoonlahden koulun ja Espoonlahden lukion nimillä.
Gyllenbögelin nuorempi veli Evald Alfons Rafael Gyllenbögel (s. 1889) oli lähetystöneuvos joka toimi muun muassa Suomen edustajana Kansainliitossa ja vuodesta 1932 ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä.
David Ryall
David Ryall (5. tammikuuta 1935 – 25. joulukuuta 2014) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen uransa kesti yli viisikymmentä vuotta. Hän aloitti teatterissa ja kuului Laurence Olivierin seurueeseen Britannian kansallisteatterissa jo nuorena. Hän esiintyi usissa BBC:n televisiosarjoissa. Vuodesta 2010 hän esitti Elfias Dozea "Harry Potter" -elokuvissa.
Suomen euroviisukarsinta 1987
Suomen euroviisukarsinta 1987 oli kilpailu jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1987 Eurovision laulukilpailuun. Karsinnassa kokeiltiin ensimmäistä kertaa uutta valintamenetelmää, ensimmäistä kertaa kutsukilpailuna järjestetyn karsinnan voittaja valittiin postikorttiäänestyksellä. Kutsukilpailussa kymmentä suomalaissäveltäjää pyydettiin säveltämään kappale karsintoihin.
Finaali lähetettiin lauantaina 21. helmikuuta Ylen tv-studiota 2 ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 18.45 alkaen. Kapellimestarina toimi Ossi Runne. Lähetyksen taustat olivat jo etukäteen nauhoitettuja ja elävänä kuultiin esityksistä vain lauluosuudet ja muutama erikoinen soitin. Euroviisukuppilan Tony Latva piti karsintalähetystä heikkona. Lähetyksen alussa nähtiin viisuhistoriasta kertova video, jonka selostajana toimi ”kimittävä sätkynukke”. Juontajina toimineiden entisten euroviisuedustajien Lasse Mårtensonin ja Laila Halmeen suoritusta Tony Latva piti ala-arvoisena: ”Haastatteluissa jaariteltiin niitä näitä, kunnes – ilmeisesti studio-ohjaajan käskystä – ne keskeytettiin tylysti jopa kesken lauseen.”
Voittaja valittiin postikorttiäänestyksellä, jossa saatiin ääniä 63 836 kappaletta. Äänestyksen tulos julkistettiin perjantaina 13. maaliskuuta kello 21.30.
Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.
Maon uinti Jangtsessa
Maon uinti Jangtsessa oli 16. heinäkuuta 1966 propagandatarkoituksessa järjestetty tapahtuma, jossa Kiinan kommunistijohtaja Mao Zedong ui noin tunnin ajan Jangtsejoessa. Maon uinti oli ympäri maailmaa yksi kesän 1966 näkyvimpiä uutisia, ja se on katsottu Kiinan kulttuurivallankumouksen radikaalin vaiheen symboliseksi lähtölaukaukseksi.
Intohimoisena uimarina nuoruudestaan saakka tunnettu Mao oli uinut Jangtsessa ensi kerran vuonna 1956, ja vuoden 1966 uinti oli tarkoitettu sen kymmenvuotismuistoksi. Ennen uimaretkeään Mao oli ollut kierroksella maakunnissa, eikä hänen olinpaikkaansa tiedetty julkisuudessa. Hän oli jättänyt kulttuurivallankumouksen alkuvaiheen johtamisen Liu Shaoqille ja Deng Xiaopingille antamatta näille tarkempia ohjeita, joten nämä olivat pyrkineet hillitsemään opiskelijoiden kuohuntaa Kiinan oppilaitoksissa. Uinti Jangtsessa oli Maon näyttävä paluu julkisuuteen, ja Kiinan tiedotusvälineet antoivat sille suunnattoman näkyvyyden. Tempaus kumosi ulkomailla liikkuneet huhut Maon terveyden heikkenemisestä, mutta sen tärkein viesti oli sisäpoliittinen: Mao oli voimissaan ja tulisi ottamaan maan ohjat takaisin käsiinsä. Hän palasikin Pekingiin kahden päivän kuluttua ja aloitti Liun ja Dengin arvostelun virheellisestä politiikasta.
Uintiin osallistui Maon kanssa kuusi henkivartijaa ja vedessä kellutettiin lisäksi valtavia Mao-julisteita. Länsimaisia toimittajia ei ollut läsnä. Kiinan virallinen uutistoimisto Xinhua levitti maailmalle tiedotetta, jonka mukaan Mao oli uinut Jangtsessa Wuhanin lähellä 65 minuuttia ja edennyt sinä aikana 15 kilometriä. Hänen sanottiin ”taistelleen tuulta ja aaltoja vastaan” sekä nousseen lopuksi jokilautalle ”osoittamatta väsymisen merkkejä”. Sen jälkeen hän oli pitänyt puheen, jossa hän kehotti kaikkia kiinalaisia uimaan maan joissa ja järvissä. Länsimaissa tiedot Maon uinnista uutisoitiin hyvin ivalliseen sävyyn, sillä luvut näyttivät mahdottomilta. Maon laskettiin uineen koko ajan keskimäärin sata metriä 26 sekunnissa, kun sadan metrin uinnin ennätysaika oli tuolloin 52,9 sekuntia. Todellisuudessa nopea eteneminen johtui siitä, että Mao oli lähinnä ajautunut eteenpäin Jangtsen voimakkaan virtauksen kuljettamana, mikä oli kiinalaisille itsestäänselvä taustatieto.
Maon vuoden 1966 uintia muisteltiin seuraavina vuosina Kiinassa joka vuosi 16. heinäkuuta suurella kansanjuhlalla, jonka yhteydessä lukemattomat kansalaiset uivat Jangtsessa tai muissa vesistöissä osoittaakseen kunnioitusta Maolle. Maon uinnista tehtiin Kiinassa myös dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa jo elokuussa 1966.
Ennio De Concini
Ennio De Concini (9. joulukuuta 1923 Rooma – 17. marraskuuta 2008 Rooma) oli italialainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja.
Toimittajana työskennelleen De Concinin elokuvaura alkoi Vittorio De Sican apuohjaajana elokuvassa "Sciuscià – viattomat" (1946). Hän laati käsikirjoituksia lukuisiin eri lajityyppejä edustaviin viihde-elokuviin, mutta työskenteli usein myös vakavasti otettavien ohjaajien kanssa. De Concinin suurin menestys oli Pietro Germin ohjaama "Avioero italialaiseen tapaan" ("Divorzio all’italiana", 1961), josta hän sai nastro d’argenton ja ja Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. 1980-luvulta lähtien De Concini työskenteli etupäässä televisiossa.
Mongomo
Mongomo on kaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Maan itäosassa Gabonin vastaisen rajan tuntumassa sijaitsevan Mongomon asukasluku on esikaupunkialueet mukaan lukien noin 53 500. Se on muun muassa maan ensimmäisen presidentin Francisco Macías Ngueman ja nykyisen presidentin Teodoro Obiang Nguema Mbasogon syntymäpaikka.
Vuonna 2015 Mongomo on yksi jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuiden pelipaikkakunnista.
Ebebiyín
Ebebiyín on kaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Aivan maan koillisnurkassa Kamerunin ja Gabonin rajan tuntumassa sijaitsevan Ebebiyín asukasluku oli vuoden 2001 laskennassa alle 20 000, arvio vuodelle 2015 on 40 000.
Vuonna 2015 Ebebiyín oli yksi jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuiden pelipaikkakunnista.
Rakkaudella merkitty mies
Rakkaudella merkitty mies on Jari Sillanpään 13. studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014. Albumi nousi julkaisunsa jälkeen suoraan Suomen virallisen albumilistan toiseksi. Albumi on myynyt platinaa yli 20 000 kappaleen myynnillään. Albumin on tuottanut Leri Leskinen.
Albumin myötä Sillanpää sai vuoden miesartisti- ja vuoden artisti Emma-ehdokkuudet. Albumi palkittiin vuoden 2015 Emma-gaalassa "vuoden iskelmäalbumina".
Albumin ensimmäinen single ”Malagaan” julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Kappale nousi kesällä 2014 parhaimmillaan latauslistan 15:nneksi sekä kymmenenneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Syyskuussa 2014 julkaistu toinen single ”Tanssii kuin John Travolta” tilastoitui parhaimmillaan vain radiolistan 36:nneksi. Kolmantena singlenä julkaistusta ”Sinä ansaitset kultaa” -kappaleesta on muodostunut yksi Sillanpään viime vuosien suurimmista hiteistä. Kappale sijoittui latauslistan ensimmäiseksi, eli myydyimmäksi digitaaliseksi kappaleeksi, viikoilla 51–52/2014. Se on sijoittunut myös single- ja radiolistalle. Kappaleen musiikkivideotakin on katsottu YouTubessa yli 6,6 miljoonaa kertaa.
Demokratiamuuri
Demokratiamuuri oli Pekingin Xidanin kaupunginosassa sijainnut muuri, johon ihmisten sallittiin vuosina 1978–1979 Kiinassa vallinneen lyhyen poliittisen suojasään aikana kiinnittää erilaisia poliittisia kannanottoja sisältäneitä viestejä. Muurin ympärille syntyi niin sanottu Demokratiamuuriliike, joka kukoisti jonkin aikaa.
Kyseessä oli erään bussivarikon muuri, josta tuli suosittu kiinnityspaikka julisteille marraskuussa 1978, kun vuoden 1976 Tiananmenin välikohtauksen uudelleenarviointi innosti kiinalaisia vapaampaan mieleipiteiden ilmaisuun. Kiinan johtajaksi kohoamassa ollut Deng Xiaoping ilmaisi julkisen tukensa demokratiamuuriliikkeelle, joka suuntautuikin alkuvaiheessa pääasiassa hänen maolaisia vastustajiaan vastaan. Keväällä 1979 liike levisi Pekingistä eri puolille Kiinaa ja alkoi vähitellen arvostella yhä avoimemmin kommunistista puoluetta mielenosoituksissaan ja lehtisissään. Lopulta Deng kääntyi liikettä vastaan ja sen vaientaminen aloitettiin maalis–huhtikuussa 1979 pidättämällä joukko liikkeen oikeistosiiven johtavia edustajia. Maon ajoista poiketen pidätetyt demokratiamuuriliikkeen johtajat tuomittiin pelkästään vankeuteen, ei kuolemaan. Liikkeen maltillisempi suuntaus sai jatkaa toimintaansa, mutta mielenosoitusten alettua uudelleen liikkeen tukahduttamista jatkettiin marraskuussa 1979. Pekingin kaupunginhallitus ilmoitti joulukuussa 1979 Xidanin demokratiamuurin sulkemisesta. Erääseen Pekingin lähiöön kuitenkin perustettiin sen viralliseksi seuraajaksi uusi muuri, johon sai kiinnittää julisteita rekisteröitymällä omalla nimellään. Osa demokratiamuuriliikkeestä jatkoi toimintaansa vielä 1980-luvun alussa.
Demokratiamuuriliike oli aatteellisesti hajanainen, mutta sitä yhdisti näkemys demokraattisten instituutioiden luomisen välttämättömyydestä. Pääosa liikkeen kannattajista halusi Kiinan sosialismin uudistamista ja demokratisoimista, mutta osa kannatti kokonaan sen hylkäämistä. Jälkimmäiseen ryhmään eli niin sanottuun oikeistoon kuului muun muassa Wei Jingsheng.
Jere Penttilä
Jere Penttilä on Kontiolahden kunnanjohtaja. Kontiolahden valtuuston valitessa kunnanjohtajaa vuonna 2013 hän sai 21 35:stä äänestä. Ennen valintaansa Kontiolahden kunnanjohtajaksi hän työskenteli Joensuun liiketoimintajohtajana. Sitä ennen hän oli toiminut Pyhäselän kunnanjohtajana ja Varkauden henkilöstöpäällikkönä. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Juha Luukko
Juha Luukko on Kurikan apulaiskaupunginjohtaja ja entinen Kurikan vt.kaupunginjohtaja, Jalasjärven kunnanjohtaja. Jalasjärven valtuusto valitsi hänet yksimielisesti vuonna 2013. Aiemmin hän on työskennellyt Suomen pankin ekonomistina, Ylistaron kunnanjohtajana, SEEK:in johtajana sekä kuntaministeri Tapani Töllin valtiosihteerinä. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta.
Rodrigo De Paul
Rodrigo Javier De Paul (s. 24. toukokuuta 1994 Sarandí, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Udinesea ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
9. toukokuuta 2014 espanjalaisseura Valencia ilmoitti hankkineensa De Paulin riveihinsä 4,7 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus on pituudeltaan viisivuotinen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 23. elokuuta 2014 vieraskentällä Sevillaa vastaan, tultuaan vaihdosta kentälle ottelun 65. peliminuutilla. Ottelu päättyi kuitenkin De Paulin osalta lyhyeen, kun hänet ajettiin ulos kentältä suoralla punaisella kortilla vain minuutti saapumisestaan.
1. erillinen autokomppania
1. erillinen autokomppania (1ERAUTOK ja aiemmin 1. ErAutoK) on Suomen puolustusvoimien Kainuun prikaatin Kuopion huoltopataljoonaan kuuluva perusyksikkö, joka antaa huollon johtajakoulutusta ja miehistön yhdistelmäajoneuvokoulutusta.
Ennen talvisodan alkua keskitettiin 15. lokakuuta 1939 Ouluun 38. autokomppania osaksi Pohjois-Suomen ryhmää. 38. komppaniaan liitettiin vuonna 1941 Hanhikoskella perustettu 40. autokomppania. Komppania nimettiin 67. autokomppaniaksi vuonna 1941.
Porissa perustettu 13. autokomppania keskitettiin 18. lokakuuta Nuijamaalle Taliin. 13. autokomppaniaan liitettiin Lappeenrannassa perustettu 1. erillinen autokomppania, joka oli nimetty 47. autokomppaniaksi vuonna 1941.
1. autokomppania perustettiin Lapin sodan lopulla 4. joulukuuta 1944 yhdistämällä Aunukseen sijoitettu 13. autokomppania sekä 67. autokomppania.
1. autokomppania nimettiin 10. maaliskuuta 1952 puolustusvoimien organisaatiomuutosten yhteydessä 1. erilliseksi autokomppaniaksi.
Yksikkö siirrettiin 1. tammikuuta 1997 Oulusta Kainuun prikaatiin.
Erkki Kivi (professori)
Erkki Ilmari Kivi (6. kesäkuuta 1929 Helsinki – 28. joulukuuta 2014 Hyvinkää) oli suomalainen professori (1979). Hän oli Suomen kasvinjalostuksen grand old man. Hän oli kasvinjalostuksen dosentti 1964–1994 ja kasvinjalostaja 1952–1992.
Kivi valmistui ylioppilaaksi 1947, filosofian kandidaatiksi 1951, maisteriksi 1954, lisensiaatiksi 1959 ja tohtoriksi 1962. Maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon hän sai 1990. Hän oli Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen tutkija 1952–1962, johtaja 1963–1992, Helsingin yliopiston kasvinjalostustieteen dosentti vuodesta 1964, vt. professori 1968–1970 ja 1972–1973.
Maataloustoimittajat palkitsivat hänet vuonna 1985 tiedonjulkistamisen Tiedonjyvä-palkinnolla.
Riemuliiteri
Riemuliiteri on Äkäslompolossa Kolarissa sijaitseva tanssipaikka jonka omistaa Irma ja Kåre Lagerbohmin perheyritys.
Erkki Kivi
Erkki Kivi viittaa seuraaviin henkilöihin:
The Sign (kappale)
The Sign on ruotsalaisyhtye Ace of Basen kappale, joka julkaistiin Euroopassa 29. lokakuuta 1993. Kappale oli kansainvälinen hitti; se ylsi Britannian singlelistan toiselle sijalle ja oli Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärjessä yhteensä kuusi viikkoa. Kappale on yhtyeen "Happy Nation" -studioalbumin USA-versiolla, joka julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "The Sign".
Kappale oli "Billboard"-lehden vuoden 1994 ensimmäisella sijalla. Se sijoittui "Billboard Hot 100 All-Time Top Songs" -listan 60. sijalle, kun kyseessä oli kappaleet Hot 100 -listan ensimmäiseltä viideltäkymmeneltä vuodelta. Kappale sai myös ehdokkuuden vuoden 1995 Grammy-palkinto -gaalassa kategoriassa "Paras pop-lauluesitys yhtyeeltä tai duolta".
Kappaleen on coveroinut The Mountain Goats, ja sitä käytettiin runsaasti sarjan "American Dad!" viidennen tuotantokauden päätösjaksossa "Great Space Roaster". Kappale on coveroitu myös TV-sarjassa "Full House", jossa Stephanie Tannerin johdattama fiktiivinen yhtye "Girl Talk" sekoittaa kappaleen esityksen aikana. Kappale esitetään myös "South Parkin" jaksossa "Prehistoric Ice Man" ja se on mukana vuoden 2012 komediaelokuvassa "Pitch Perfect".
Summer In December
Summer In December on maailmanlaajuisesti listasijoituksia saavuttaneiden romanialaisyhtye Morandin ja romanialaisartisti Innan kappale. Kappaleen sanoittivat esittäjät itse yhdessä Marius Mogan kanssa ja sen tuotti yhtye Morandi yksin Famous-Productionsissa. Kappale julkaistiin vain päivää myöhemmin Innan kappaleen Diggy Down musiikkivideon julkaisusta. Inna kertoi haastattelussa, että hän haluaa tuoda kesän hänen monien fanien sydämiin keskellä talvea. Kappale julkaistiin 17. joulukuuta 2014 yhdessä Bogdan Daragiun tekemän lyriikkivideon kanssa. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin 23. joulukuuta 2014 ja sen kuvasi Mihael Mircea "Castel Filmistä". Video sisältää miesnäyttelijät ja tanssijat, Silviu Mircescun ja Alexandra Poianan.
Digitaalinen lataus