hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Möhöjuuri
Möhöjuuri on ristikukkaisilla kasveilla, kuten kaalilla, rypsillä ja rapsilla tavattava kasvitauti. Sen aiheuttaa "Plasmodiophora brassicae" -möhösieni. Eläessään isäntäkasvissa tämä möhösieni aiheuttaa kasvin juuriin suuria muodottomia äkämiä, mistä kasvitauti on saanut nimensä. Juuriin muodostuvat äkämät lahoavat mätäneväksi massaksi.
Mikäli tauti iskee kasvin pääjuureen, seurauksena on kasvin lakastuminen. Sivujuureen muodostuvat tautiäkämät eivät välttämättä haittaa kasvua. Pahimmillaan seurauksena on sadon tuhoutuminen, jolloin taloudelliset vahingot voivat olla mittavia.
Tauti on vaikeasti torjuttava. Möhöjuuren muodostamat lepoitiöt voivat säilyä maassa jopa 10-20 vuotta, minkä vuoksi taudin torjuminen edellyttää sitä, että saastuneilla mailla ristikukkaisten viljelyä on vältettävä ainakin viisi vuotta. Kasvualustan korkealla pH:lla (yli 7,2) on tautia torjuva vaikutus.
Möhösienet eivät ole nimestään huolimatta sieniä, vaan ne luetaan nykyään "Rhizaria"-nimiseen kuntaan. Niiden asema eliökunnan luokittelussa oli pitkään hyvin epäselvä, ja tarkemman tutkimustiedon puuttuessa niitä pidettiin jonkinlaisina alkeellisina sieninä, alkueliöinä tai niiden välimuotoina aina 1900-luvun lopulle saakka.
Möhöjuurella kasvullinen vaihe on infektoituneen isäntäsolun sisälle muodostuva monitumainen haploidi limakko eli plasmodi. Tämä limakko muodostuu juurikarvan soluun, kun lepoitiöstä itänyt parveiluitiö on infektoinut sen. Limakosta muodostuu uintisiimallisia parveiluitiöitä eli sekundaarisia tsoosporeja, jotka infektoivat uusia juurikarvasoluja. Juurikarvasoluista infektio leviää juuren kuoreen, jonka soluissa muodostuu uusia niin sanottuja sekundaarisia limakkoja, ja ilmeisesti tässä vaiheessa limakoiden tumissa tapahtuu karyogamia eli haploidien tumien yhtyminen diploideiksi. Tässä vaiheessa isäntäkasvin juureen syntyy äkämiä. Sekundaarisissa limakoissa tapahtuu meioosi, jonka tuloksena vapautuu haploideja lepoitiöitä. Äkämän lahotessa nämä vapautuvat maaperään.
Keltainen sukellusvene
Keltainen sukellusvene () on The Beatles -animaatioelokuva vuodelta 1968. Elokuvassa Ringo Starr, Paul McCartney, John Lennon ja George Harrison yrittävät pelastaa Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band -yhtyeen. The Beatlesin jäsenet eivät kuitenkaan itse puhu animaatiohahmoissa, vaan niissä on omat ääninäyttelijät. "Keltaisessa sukellusveneessä" esiintyy paljon yhtyeen kappaleita, kuten ”All You Need Is Love” ja ”Nowhere Man”. "Keltainen sukellusvene" on värielokuva.
Aivan lopussa on lyhyt humoristinen katkelma, jossa oikeat The Beatlesin jäsenet näyttäytyvät hupaisine kommentteineen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Keltaisen sukellusveneen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Poktša
Poktša () on kylä ja maalaiskunta Permin aluepiirin Tšerdynin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kolva-joen rannalla 6 kilometriä Tšerdynistä pohjoiseen. Asukkaita on 900 henkeä (vuonna 2002).
Poktša mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1472. Vuoteen 1535 saakka se toimi Permin komien asuttaman Suur-Permin hallinnollisena keskuksena. Mansit hävittivät Poktšan vuonna 1481. 1600–1800-luvuilla kylä oli tärkeä laivanrakennuksen ja kaupan keskus. Se oli tunnettu myös kirkollisesta puunveistotaiteestaan.
Kylässä toimii maatalousyritys ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluu lastentarha, lastenkoti, koulu, kulttuuritalo ja kirjasto. Nähtävyyksiä ovat 900–1200-lukujen asuinpaikka, vuonna 1785 rakennettu Marian ilmestyksen kirkko ja vuonna 1913 pystytetty Jumalanäidin Kazanin ikonin tsasouna.
Poktša-niminen kylä on myös Komin tasavallan Troitsko-Petšorskin piirissä.
Johan Eberhard von Schantz
Johan Eberhard von Schantz (29. lokakuuta 1802 Pori – 3. tammikuuta 1880 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa laivastossa palvellut suomalaissyntyinen amiraali. Hän oli myös laivasuunnittelija ja hän kirjoitti merisodankäynnistä artikkeleita useisiin julkaisuihin.
Von Schantzin vanhemmat olivat everstiluutnantti Johan Eberhard von Schantz ja Johanna Sofia Didron. Hän palveli vuosina 1814–1821 kauppalaivastossa ja suoritti 1821 ensimmäisen perämiehen tutkinnon Viipurissa. Tämän jälkeen von Schantz palveli midshipmanina "26. meriekipaasissa" Viaporissa ja purjehti eri aluksilla 1821–1823 Suomenlahdella ja 1824–1827 Pohjanlahdella. Luutnantiksi ylentämisen jälkeen 1828 von Schantz siirtyi "8. meriekipaasiin". Vuosina 1828–1829 Turkkia vastaan käydyn sodan aikana von Schantz palveli linjalaiva "Fère Champenoise"'lla joka oli mukana sulkemassa Dardanellien salmia.
Turkin sodan päätyttyä von Schantz siirrettiin 1830 "27. meriekipaasiin" ja 1832 "5. meriekipaasiin" jossa hän palveli loggeri "Oranienbaumin" päällikkönä. Vuosina 1833–1838 von Schantz oli Venäjän merivoimien yleisesikunnan päällikön, amiraali, ruhtinas Aleksandr Menšikovin adjutanttina. Hän suoritti 1834–1836 maailmanympäripurjehduksen kuljetusalus "Amerikan" päällikkönä ja löysi matkan aikana Tyyneltä mereltä Schantzin saariksi nimetyn 18 pienen korallisaaren ryhmän joka kuuluu Marshallin saariin. Saaret tunnetaan myös Wotho-atollien nimellä.
1. luokan kapteeniksi 1838 ylennetty von Schantz komennettiin 1839 valvomaan Venäjän laivastolle tilatun höyryfregatti "Kamtšatkan" rakentamista New Yorkissa. Von Schantz perehtyi samalla Yhdysvalloissa myös höyrylaivojen teknologiaan. Aluksen valmistuttua von Schantz toi sen 1841 Kronstadtiin ja toimi sitten 1842–1847 aluksen päällikkönä. Tänä aikana höyryfregatti Kamtšatka teki useita laivastovierailuita Euroopan satamiin.
Kontra-amiraaliksi ylentämisen jälkeen von Schantz johti vuodesta 1848 itse suunnitelemiensa tykkiveneiden ja kuunarilavettien rakentamista Kronstadtissa. Hän valvoi myös höyryfregatti "Rurikin" rakentamista Turussa 1849–1851. Vielä ennen Krimin sodan puhkeamista von Schantz oli opintomatkalla ulkomailla tutustumassa potkurikäyttöisiin aluksiin ja keväällä 1854 hän johti 40 airoilla soudettavan tykkiveneen rakentamista Porissa, Turussa ja Helsingissä.
Krimin sodan aikana von Schantz palveli Venäjän Itämeren laivastossa. Hän torjui elokuussa 1854 englantilaisten maihinnousuyrityksen Turussa ja toukokuussa 1855 hänestä tuli Itämeren laivaston 1. divisioonan eli "Itämeren eskaaderin" höyrylaivaosaston komentaja. Hänestä tuli samana vuonna myös vara-amiraali. Von Schantz komensi Itämeren eskaaderia vuoteen 1861 saakka. Von Schantzista tuli Itämeren laivaston vanhin lippukomentaja 1860, Venäjän amiraliteettineuvoston jäsen 1863 ja amiraali 1866. Von Schantz julkaisi nimimerkillä "en gammal sjöman" vuosina 1870–1871 kaksi muistelmateosta urastaan Venäjän laivastossa.
Von Schantz oli naimisissa vuodesta 1839 Selma Sofia von Schantzin kanssa. Heillä oli yksi Sofia Oneida Emilia-niminen tytär.
Christian Kautz
Christian Kautz (23. marraskuuta 1913 – 4. heinäkuuta 1948) oli sveitsiläinen kilpa-autoilija. Hän ajoi Grand Prix -kilpailuja vuosina 1936–1948. Hän ajoi muun muassa Mercedes Benzillä ja Auto Unionilla. Kautz kuoli Bremgartenin radalla Sveitsin Grand Prix'ssa 1948 ajessaan Maseratia.
Kautz oli sveitsiläisen miljonäärin poika.
Solikamskin piiri
Solikamskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 5 421 neliökilometriä. Asukkaita on 17 700 henkeä (vuonna 2009).
Solikamskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tšerdynin ja Krasnovišerskinin piireihin, kaakossa Aleksandrovskin piiriin, etelässä Usoljen piiriin ja Bereznikin kaupunkiin sekä lännessä Permin Komin Kosan piiriin. Noin 80 % pinta-alasta on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy ja kaliumin suolat. Suurin joki on Kama.
Piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Basim, Kasib, Krasnyi Bereg, Polovodovo, Rodniki, Tjulkino ja Tohtujevo. Hallinnollinen keskus on Solikamskin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asutuskeskuksia on yhteensä 63.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 89,8 % on venäläisiä, 1,8 % komipermjakkeja ja 1,6 % ukrainalaisia. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkevat Tšerdyniin ja Krasnovišerskiin johtavat maantiet sekä Solikamskin ja Tšusovoin välinen rautatie. Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon tuotantoon. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten taide- ja musiikkikoulut, kirjastolaitos sekä kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia. Paikallislehtenä ilmestyy "Solikamski rabotši" (”Solikamskin työläinen”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Gorodištšen, Verh-Borovajan ja Verh-Usolkan kylien kirkot.
Faint
Faint on kappale Linkin Parkilta. Se on toinen single yhtyeen toiselta, vuonna 2003 julkaistulta studioalbumilta, Meteoralta. Single julkaistiin 9. kesäkuuta 2003. Faintin musiikkivideon on ohjannut Mark Romanek ja se on kuvattu Los Angelesissa.
Kappaleesta on julkaistu kaksi singleä, "Faint 1" ja "Faint 2", jotka erottuvat toisistaan kansivärillä ja kappalelistalla ("Faint 1" on sininen ja "Faint 2" ruskean vihreä). "Faint 1" julkaistiin vain Kanadassa, ja siinä on samat kappaleet, mutta se ei sisällä musiikkivideota. "Faint 2" on annettu Linkin Park Street Teamin jäsenille ja joillekin yhtyeen faniklubin, Linkin Park Undergroundin jäsenille.
Kappale sijoittui top 20:een Hot 100 Recurrent Airplay -listalla, ja seuraavalla viikolla se debytoi Billboard Hot 100 -listalla, jossa se oli parhaimmillaan 48:s. "Faint" julkaistiin Australiassa, Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa 22. heinäkuuta 2003. Rock Modern Tracks -listalla kappale otti ykkössijan ja Mainstream Rock Tracks -listalla kakkossijan. Britannian singlelistalla kappale oli parhaimmillaan 15:s, Australiassa 25:s, Irlannissa 26:s ja Itävallassa 27:s.
Elma
Elma on naisen etunimi, joka on eri maissa syntynyt lyhennelmänä useista eri nimistä tai nimiyhdistelmistä. Näitä ovat olleet esimerkiksi Englannissa Elisabet-Mary, Tanskassa Else-Marie ja Italiassa Guglielma, joka on Vilhelm-nimen italialainen naispuolinen vastine.
Suomessa nimi Elma tuli käyttöön 1800-luvun lopulla, mihin luultavasti vaikutti Aleksis Kiven näytelmä "Karkurit" (1867). Siinä esiintyy tämänniminen neito. On arveltu, että Kivi löysi nimen italialaisista lähteistä. Suomessa nimestä tunnetaan myös muunnos Elmi, joka tosin saattaa paikoin olla lyhentymä Elmiinasta. Tällöin se pohjautuisi nimiin Helmiina ja Vilhelmiina.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi Elma on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 9 921 naiselle ja ainakin yhdelle miehelle. Elmi on puolestaan ollut etunimenä 846 naisella ja noin 40 miehellä.
Elman ja Elmin nimipäivä on 12. helmikuuta. Nimi Elma esiintyy sekä suomenkielisessä että suomenruotsalaisessa kalenterissa, Elmi vain suomenkielisessä.
Somewhere I Belong
Somewhere I Belong on kappale Linkin Parkilta. Se on ensimmäinen single yhtyeen toiselta, vuonna 2003 julkaistulta studioalbumilta, Meteoralta. Single julkaistiin 18. maaliskuuta 2003. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Linkin Park -yhtyeen Joe Hahn.
"Somewhere I Belong" ylsi monilla listoilla 20 parhaan joukkoon.
Musiikkivideon on ohjannut tuttuun tapaan yhtyeen jäsen Joe Hahn. Kappaleen musiikkivideo palkittiin Best Rock Video -palkinnolla vuoden 2003 MTV Video Music Awardsissa.
Kappale ylsi julkaisuviikollaan top 30:een Hot 100 Airplay -listalla, ja seuraavalla viikolla se debytoi Billboard Hot 100 -listalla, jossa se oli parhaimmillaan 32:s. "Somewhere I Belong" sijoittui Hot 100 -listan 32:nneksi sen 15:llä viikolla ja palasi listalle takaisin 20 viikon jälkeen. Kappale sijoittui top 10:een monilla Billboardin listoilla. Muiden muassa Hot Modern Rock Tracks ja Hot Mainstream Rock Tracks -listoilla se otti kärkipaikan. Kanadassa kappale oli parhaimmillaan kolmas, ja siitä tuli parhaiten sijoittunut kappale Kanadassa.
Uudessa-Seelannissa kappale oli #1, Irlannissa #4, Britanniassa #10, Saksassa #12, Norjassa #12, Australiassa #13, Suomessa #14, Italiassa #14, Sveitsissä #15, Itävallassa #16, Hollannissa #16 ja Ruotsissa #19.
Unigrafia
Unigrafia Oy (aiempi nimi Yliopistopaino) on Helsingissä toimiva graafisen viestinnän palvelutalo. Se tuottaa painopalveluja, asiakirjapalveluja, graafista suunnittelua ja sähköisen viestinnän palveluja korkeakouluille ja niiden opiskelijoille. Unigrafialla on sekä offset- että digitaalipaino ja pikapainoja Helsingin yliopiston kampuksilla.
Unigrafian omistaa Helsingin yliopiston rahastot, Aalto-yliopiston säätiö, Haaga-Helia ammattikorkeakoulu ja Taideyliopisto.
Unigrafia aloitti toimintansa vuonna 1972 aluksi Monistuspalvelun nimellä. Se perustettiin hoitamaan keskitettyä opetusmonisteiden tuotantoa. Varsinainen painotoiminta alkoi vuonna 1975. Vuonna 1985 nimi muutettiin Yliopistopainoksi. Vuonna 2011 toiminta yhtiöitettiin ja nimeksi tuli Unigrafia Oy.
Yliopistopaino oli myös tiedekustantamo vuodesta 1987 vuoteen 2007, jolloin kustannusoikeudet myytiin Gaudeamukselle. Nykyään Unigrafian kirjamyynti toimii kymmenien kustantajien välitysmyyjänä.
Wimbledonin tennisturnaus 2002
Wimbledonin tennisturnaus 2002 alkoi 24. kesäkuuta ja päättyi 7. heinäkuuta 2002. Kilpailu oli järjestyksessä 116:s. Lleyton Hewitt voitti miesten kaksinpelin. Serena Williams voitti sekä naisten kaksinpelin että naisten nelinpelin. Nelinpelin hän voitti Venus Williamsin kanssa. Miesten nelinpelin voittivat Jonas Björkman ja Todd Woodbridge ja sekanelinpelin Jelena Lihovtseva ja Mahesh Bhupathi.
Lleyton Hewitt – David Nalbandian 6–1, 6–3, 6–2
Serena Williams – Venus Williams 7–6(4), 6–3
Jonas Björkman / Todd Woodbridge – Mark Knowles / Daniel Nestor 6–1, 6–2, 6–7(7), 7–5
Serena Williams / Venus Williams – Virginia Ruano Pascual / Paola Suárez 6–2, 7–5
Jelena Lihovtseva / Mahesh Bhupathi – Daniela Hantuchová / Kevin Ullyett 6–2, 1–6, 6–1
Usoljen piiri
Usoljen piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1940 perustetun piirin pinta-ala on 4 666 neliökilometriä. Asukkaita on 13 700 henkeä (vuonna 2009).
Usoljen piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Solikamskin, idässä Aleksandrovskin, etelässä Dobrjankan ja Jusvan sekä lännessä Kudymkarin ja Kosan piireihin. Piirin keskellä sijaitsee Bereznikin kaupunkipiirikunta. Pinta-alasta noin 70 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kaliumin ja magniumin suolat, kalkkikivi ja keraaminen savi. Kama-joen muodostama Kaman tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan.
Piiriin kuuluu Usoljen kaupunki ja viisi maalaiskuntaa: Berezovka, Orjol, Pyskor, Romanovo ja Troitskoje (keskuspaikka Železnodorožnyi). Hallinnollinen keskus on Usolje. Asutuskeskuksia on yhteensä 76.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 93,8 % venäläisiä, 1,7 % komipermjakkeja ja 1,4 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 51,6 %.
Suurin veronmaksaja on öljynporausta harjoittava Lukoil-Perm. Seudulla on myös metsä-, puunjalostus- ja huonekaluteollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon. Myös matkailua on pyritty kehittämään.
Piirissä toimii lasten taidekoulu, kirjastolaitos, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä historiallinen ja rakennustaiteellinen museo. Paikallislehtenä ilmestyy "Usolskaja gazeta" (”Usoljen lehti”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien kirkot sekä Usoljen ja Orjolin historialliset rakennukset.
Amie Street
Amie Street oli vuosina 2006–2010 toiminut indiemusiikkiin keskittynyt verkkokauppa ja verkkoyhteisö. Sivuston perustivat Brownin yliopiston opiskelijat Elliott Breece, Elias Roman ja Joshua Boltuch. Heidän tavoitteenaan oli auttaa riippumattomia ja kehittyviä artisteja markkinoimaan ja myymään musiikkiaan sosiaalisessa ympäristössä.
Amie Streetissä artistit eivät itse päättäneet levyjensä hintaa, vaan se määräytyi markkinapohjaisesti. Jokaisen kappaleen hinta lähti nollasta ja kasvoi sitä mukaa kun kappaletta ladataan, aina 0,98 dollariin saakka. Levyn hinta muodostui levyllä olevien kappaleiden yhteenlasketusta hinnasta. Artisti sai kaikista yli viiden dollarin yli menevistä tuloista 70 prosenttia.
Loppuvuodesta 2008 Amie Streetissä oli yli miljoona musiikkikappaletta, ja yritys työllisti 21 henkilöä. Sivustolla oli noin 90 000 käyttäjää kuukaudessa.. Amie Street Inc:n pääkonttori sijaitsi Long Islandilla New Yorkissa.
Sivusto suljettiin 22. lokakuuta 2010 Amazonin ostettua Amie Streetin.
EKE-Yhtiöt
EKE-Yhtiöt on suomalainen perheyritys, jonka päätoimialoja ovat rakennussuunnittelu, rakentaminen ja rautatiekuljetukset. EKE keskittyy rakennustoiminnassa kokonaisten pientaloalueiden infrastruktuurien suunnittelemiseen ja rakentamiseen. Yritys on perustettu vuonna 1961.
EKE-Yhtiöiden tärkeimmät rakennuskohteet ovat vuonna 2010 Sundsbergin pientaloalue Kirkkonummella 
, Majtorpin alue Vantaalla sekä Pulkovon Business Center, Pulkovo Sky Venäjällä .
State Route 92 (Kalifornia)
State Route 92 on tie Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se perustettiin vuonna 1964 ja sillä on pituutta 44,690 kilometriä.
Days of Thunder – ukkosta radalla
Days of Thunder – ukkosta radalla on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Sen on ohjannut Tony Scott ja pääosissa näyttelevät Tom Cruise, Nicole Kidman, Robert Duvall, Randy Quaid, Cary Elwes ja Michael Rooker. Elokuva sijoittuu NASCAR-sarjaan ja siinä esiintyy myös useita oikeita kilpa-ajajia kuten esimerkiksi Rusty Wallace, Neil Bonnett ja Harry Gant. Elokuvan tunnussävelmä on nimeltään "Last Note Of Freedom", ja sen esittää David Coverdale. Tom Cruise tapasi tulevan vaimonsa Nicole Kidmanin tätä elokuvaa tehdessään.
Elokuvan tuotantobudjetti oli noin 70 miljoonaa dollaria ja se tuotti maailmanlaajuisesti noin 158 miljoonaa dollaria. "Days of Thunder" oli ehdolla parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saajaksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvaa hyvännäköisesi mutta hitaaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Oskar Rancken
Johan Oskar Immanuel Rancken (23. tammikuuta 1824 Mietoinen – 30. maaliskuuta 1895 Vaasa) oli suomalainen filosofian tohtori, professori ja lyseon lehtori. Hänet tunnettiin erityisesti Pohjanmaan rannikon ruotsinkielisen kansanperinteen kerääjänä.
Ranckenin vanhemmat olivat Mietoisten kappalainen Engelbrekt Rancken ja hänen 1. vaimonsa Anna Maria Hirn. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1840. Rancken valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844 sekä lisensiaatiksi 1850 ja tohtoriksi 1853.
Rancken toimi Vaasan lukion ja lyseon saksan kielen opettajana vuodesta 1846 ja historian lehtorina 1854–1876 sekä Vaasan lyseon historian ja maantiedon lehtorina 1885–1887. Hän sai professorin arvomimen 1891. Eläkkeelle jäätyään Rancken lahjoitti 1886 suuren kirjakokoelmansa ja yksityisarkistonsa Vaasan lyseolle.
Rancken julkaisi vuonna 1860 appensa Carl Henrik Aspin historiallisesti merkittävän päiväkirjan.
Rancken oli naimisissa kaksi kertaa:
Tinyurl
TinyURL on URL-lyhentäjä eli web-palvelu, jonka tarkoituksena on antaa käyttäjälle lyhyempi muoto URL:stä. Kevin Gilbertson, web-ohjelmoija, aloitti palvelun tammikuussa 2002, jotta hän voisi linkittää suoraan uutisryhmien uutisiin, joiden URL:t olivat usein hyvin pitkiä.
TinyURL:in suosio synnytti ainakin 100 samankaltaista sivustoa, jotka
myös tarjoavat linkkien lyhennystä käyttäjälle.
TinyURLin aloitussivulla on kaavake, johon käyttäjät voivat laittaa linkin lyhennystä varten. Jokaista käyttäjän laittamaa URL:ia kohden palvelin lisää uuden aliaksen sen tietokantaan ja palauttaa käyttäjälle uuden lyhyemmän URL:n seuraavalla sivulla. Jos jotain tiettyä URL:ia on aikaisemmin pyydetty, TinyURL palauttaa käyttäjälle jo olemassa olevan lyhennyksen. TinyURL:lla on jo yli 400 miljoonaa URL:ia tietokannassaan.
TinyURL:in kotisivuilta on ladattavissa työkalupalkki selaimeen.
Lyhyempiä aliaksia URL:lle pidetään hyödyllisinä, koska ne on helpompi kirjoittaa ylös, muistaa tai jakaa eteenpäin. Lisäksi on pienempi todennäköisyys tehdä kirjoitusvirhe ja tarvittaessa lyhentää osoitetta jos viestin pituudessa on rajoituksia. Näin voi olla esimerkiksi foorumeilla tai Twitterissä, jossa viestin maksimipituus on 140 merkkiä.
Vuodesta 2008 alkaen TinyURL:in käyttäjien on ollut mahdollista luoda kustomoituja, enemmän merkityksillisiä aliaksia pitkille osoitteille. Tämä tarkoittaa sitä, että käyttäjä voi luoda kuvaavamman lyhenteen.
TinyURL on yhdysvalloissa noin 427. vierailluin sivusto. 36.4% TinyURLin vierailijoista on yhdysvaltalaisia. Keskimääräinen vierailuajan kesto on noin puolitoista minuuttia. Keskimäärin noin 6.5% käyttäjistä päätyi TinyURL:iin jonkin hakukoneen kautta.
TinyURL:it ovat epäselviä, joten ne salaavat käyttäjältä sen mihin ne johtavat. Niitä voi käyttää ohjaamaan ihmisiä sellaisille sivuistoille, jotka saattavat loukata heitä tai kaataa heidän koneensa käyttäen hyväksi selaimen heikkouksia. Taistellakseen tällaista vastaan, TinyURL loi cookie-pohjaisen preferenssin, joka ohjasi haitallisen sivuston sijaan käyttäjän TinyURL sivustolle, antaen käyttäjälle esikatselun sivustosta, johon kyseinen linkki johtaa. Vuonna 2006 MySpace kielsi TinyURL-linkkien laittamisen sivustolle. Myös suomalainen Irc-galleria on kieltänyt lyhennetyt osoitteet.
TinyURL:in metodi lyhentää linkkien pituutta on inspiroinut toimintaa, jota kutsutaan "TinyURL Whacking" nimellä. Periaatteessa tämä on sitä, että käyttäjä yrittää arvata mitä tulee ensimmäisen / jälkeen osoitteeseen.
Hongkongin roomalaiskatolinen hiippakunta
Hongkongin roomalaiskatolinen hiippakunta on katolisen kirkon hiippakunta Hongkongissa, jonka nykyinen piispa on John Tong Hon. Se on osa Guangzhoun arkkihiippakuntaa. Hiippakuntaan kuuluu 52 seurakuntaa, 40 kirkkoa 30 kappelia ja noin 340 000 jäsentä, mikä on noin 5 % Hongkongin väkiluvusta.
Pianokonsertto nro 2 (Tšaikovski)
Pjotr Tšaikovski aloitti toisen pianokonserttonsa (G-duuri, op. 44) säveltämisen lokakuussa 1879. Hän olisi toivonut sitä Nikolai Rubinsteinin esitettäväksi. Teos joutui Rubinsteinin kritiikin kohteeksi, kuten oli käynyt ensimmäisenkin konserton kohdalla. Rubinstein syytti piano-osuutta jaksottaiseksi ja katsoi, ettei se ollut riittävän merkittävä orkesteriosuuteen nähtynä.
Rubinsteinin kuoltua äkisti maaliskuussa 1881 Tšaikovski päätti antaa teoksensa esitettäväksi Tanejeville. Tanejev olikin solistina teoksen Venäjän-kantaesityksessä Moskovassa toukokuussa 1882. Esitystä johti Anton Rubinstein. Tätä ennen teos oli jo esitetty New Yorkissa marraskuussa 1881 Theodore Thomasin johdolla Madeline Schillerin toimiessa pianistina.Soolosoittimen, pianon, lisäksi teoksessa käytetään kahta huilua, kahta oboea, kahta klarinettia (B ja A), kahta fagottia, neljää käyrätorvea (F), kahta trumpettia (D), patarumpuja ja jousia. Vaskisoittimista puuttuvat pasuuna ja tuuba.
Karl Eugen Grönlund
Karl Eugen Grönlund (13. marraskuuta 1831 Helsinki - 18. helmikuuta 1881 Porvoo) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja kirjailija.
Grönlundin vanhemmat olivat Helsingin kaupunginlääkäri Karl Grönlund ja Beata Karolina Sunn. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1847. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1851, maisteriksi 1853 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1857. Grönlund toimi Helsingin yläalkeiskoulun vt. latinan kollegana vuodesta 1857 ja vakinaisena kollegana vuodesta 1858. Grönlund oli Porvoon lukion vt. ja myöhemmin vakinainen kreikkalaisen kirjallisuuden lehtori vuodesta 1862.
Grönlund oli naimisissa vuodesta 1870 Elina Öhmanin kanssa.
Halikon Montola
Montola, epävirallisesti "Muntola", on kylä Salossa entisen Halikon kunnassa Jokikaustan alueella. Kylä sijaitsee rantaradan eteläpuolella Jokikaustan tien ja Purilanjoen välissä.
Montolan kyläalue koostuu metsäisistä Myllymäestä, Isosta Riihenmäestä ja Juhenmäestä, sekä Lokkilan- ja Purilanjokiin laskevista peltoalueista. Kylän pohjoisrajana toimiva Lokkilanjoki laskee Purilanjokeen.
Montolassa sijaitsee arvokas esihistoriallinen kalmisto, joka on ajoitettu viikinkiajalle. Arkeologiset kaivaukset osoittavat Montolan olleen vakinaisesti asuttu jo rautakaudella. 1500-luvulle tultaessa Montolan muodosti yksi iso maatila. Kylässä on ollut myös tuulimylly ja muutama torppa. Kylän uudempi rakennuskanta on rakennettu vanhoille niityille Jokikaustan tien länsipuolelle.
Anders Johan Hornborg
Anders Johan Hornborg (21. joulukuuta 1821 Alastaro – 8. joulukuuta 1883 Porvoo) oli suomalainen Porvoon piispa ja valtiopäivämies.
Hornborgin vanhemmat olivat Karkun kirkkoherra Anders Johan Hornborg ja Katarina Corpolander. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1841. Hornborg valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844 sekä teologian kandidaatiksi 1858, teologian lisensiaatiksi 1860 ja tohtoriksi 1863. Hänet vihittiin papiksi 1858.
Hornborg oli Helsingin yliopiston konsistorin vt. amanuenssina 1844–1845, Turun tuomiokapitulissa amanuenssina 1845–1846 sekä varanotaarina vuodesta 1846. Hän toimi Turun lukion kreikan kielen lehtorina vuodesta 1864 ja hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen vuodesta 1865. Hornborg oli sen jälkeen Mikkelin kirkkoherrana 1867–1872. Helsingin kirkkoherraksi hänet valittiin 1872 ja virkaan hän astui 1876. Hornborg oli Porvoon tuomiokapitulin jäsen 1870–1873 ja 1876–1878, lääninrovasti 1873–1876 ja Porvoon tuomiorovasti vuodesta 1877. Hänet valittiin Porvoon hiippakunnan piispaksi 1878.
Hornborg oli mukana säätyvaltiopäivillä pappissäädyn edustajana 1872, 1877–1878 ja 1882. Hän toimi valtiopäivien puhemiehenä 1882.
Hornborg oli naimisissa vuodesta 1851 Hilda Augusta Henrika Thomén kanssa. Heidän tyttärensä oli Suomen ensimmäinen naisarkkitehti Signe Hornborg.
Tommi Raitolehto
Tommi Olavi Raitolehto (s. 16. lokakuuta 1970 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Pelikaanimies" (2004), "Rööperi" (2009) ja "Havukka-ahon ajattelija" (2010) ja televisiosarjassa "Taivaan tulet" (2007–2014).
Raitolehto opiskeli vuosina 1992–1996 Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi. Vuonna 1997 hänet kiinnitettiin Tampereen Työväen Teatteriin.
Vuonna 2006 Raitolehdolle myönnettiin Eino Salmelaisen säätiön palkinto.
Raitolehden avopuoliso on näyttelijä Karoliina Blackburn. Heillä on yksi lapsi.
Kenraali Pancho &amp; Pojat Pohjoiskalotilla
Kenraali Pancho & Pojat Pohjoiskalotilla on suomalainen kalastusaiheinen televisiosarja- ja viihdeohjelma, jota on esitetty JIM-kanavalla. Ohjelmassa seurataan kahden helsinkiläisen näyttelijän Tommi Korpelan ja Kari Hietalahden sekä Kenraali Pancho -nimisen koiran eränkäyntiä Pohjoiskalotilla. Heidän tavoitteensa on saada kalaa Jäämerestä, tunturijärvistä, puroista ja koskista.
Sarjan kolmas tuotantokausi kuvattiin Keski-Euroopassa akselilla: Italia-Itävalta-Slovenia-Tanska-Belgia-Ranska-Norja.
Sarjasta on saatavilla myös kirja: "Kenraali Pancho ja pojat Pohjoiskalotilla. Suuri kalottikirja" (Helsinki kirjat 2011).
Sarjan kolmesta kaudesta on julkaistu myös DVD:t.
Vampyyriprinssi
Vampyyriprinssi () on Darren Shanin kirjoittaman "Darren Shanin tarina" -nuortensarjan kuudes osa. Se julkaistiin englanniksi 2002 ja suomeksi 2008. Sen suomensi Tanja Falk ja kustansi Tammi.
Darren Shania, vampyyrin oppipoikaa (Crepsleyn oppipoika), uhkaa varma kuolema. Darren on joutunut kovan joen virran vietäväksi. Hänet on leimattu petturiksi, ja vampyyrien klaani jahtaa häntä. Todellinen petturi on kuitenkin tuleva vampyyri prinssi Kurda Smahlt, ja Darren kokee velvollisuudekseen varoittaa veriveljiään oman henkensä uhallakin. Ehtiikö hän ajoissa, vai onko ikivanha vampyyrien suku tuhon oma? Selviääkö hän virran pauloista? Jokeen ei kylläkään kannata hukkua, sillä myytin mukaan virtaavaan veteen kuolevan vampyyrin henki jää ikuisiksi ajoiksi vaeltamaan maan päälle. Eli jokeen hukkuvalla ei ole asiaa paratiisiin.
Fight for California
Fight for California () on Kalifornian yliopiston virallinen taistelulaulu. Laulun sanoitti vuoden 1909 vuosiluokkalainen Robert N. Fitch. Laulua soitetaan mm. yliopiston urheiluseuran, California Golden Bearsin otteluissa.
"Our sturdy Golden Bear" 
"Is watching from the skies;" 
"Looks down upon our colors fair," 
"And guards us from his lair." 
"Our banner gold and blue," 
"The symbol on it too," 
"Means fight! for California," 
"For California through and through!"
"Stalwarts girded for the fray" 
"Will strive for victory;" 
"There all at Mater's feet will lay" 
"That brain and brawn will win the day." 
"Our mighty sons and true" 
"Will strive for us anew." 
"And fight! for California," 
"For California through and through!"
West Sacramento
West Sacramento () on kaupunki Yolon piirikunnassa Kaliforniassa. Kaupunki on kasvanut yhteen Sacramenton kanssa, mutta ne erottaa toisistaan Sacramentojoessa oleva piirikuntaraja. West Sacramento on nopeasti kasvava kaupunki; vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 31 615 asukasta, kun taas vuonna 2006 luku oli jo 44 162.
Nytt Finskt Lexicon
Nytt Finskt Lexicon on Christfried Gananderin kokoama sanakirja. Sen käsikirjoitus valmistui vuonna 1787. Teos on suomalais-ruotsalais-latinalainen sanakirja, jossa on noin 2 900 käsikirjoitussivua ja yli 30 000 sanaa. Se jäi kuitenkin aikanaan painamatta. Ganander poimi teokseensa sanoja järjestelmällisesti kirjallisuudesta ja mukana on myös paljon kansankielisiä sanoja keruupaikkoineen. Sanoista on annettu lisäksi runsaasti käyttöesimerkkejä.
Teos julkaistiin kolmiosaisena näköispainoksena 1930-luvulla. Suomalaisen kirjallisuuden Seura julkaisi siitä vuonna 1997 toimitetun laitoksen, joka pohjautuu alkuperäiskäsikirjoitukseen ja näköispainokseen. Toimitustyön on tehnyt Liisa Nuutinen.
Margot Kidder
Margot Ruth Kidder (17. lokakuuta 1948 Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada – 13. toukokuuta 2018 Montreal) oli kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Lois Lanen roolista neljässä "Teräsmies"-elokuvassa (1978, 1980, 1983 ja 1987). Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa "Kuolemanhiljaista Belfastissa" (1974), "Luojan tähden, paetkaa!" (1979), "Heartaches" (1981) ja "Death 4 Told" (2004). Kidder on näytellyt myös vierailevissa rooleissa useissa televisiosarjoissa, muun muassa sarjoissa "Kova laki", "L-koodi" ja "Smallville".
Margot Kidder on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta liitot ovat päättyneet eroon. Hänellä yksi tytär (s. 1976) ensimmäisestä avioliitostaan Thomas McGuanen kanssa. Kidder oli vuonna 1990 vakavassa auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen hän ei pystynyt työskentelemään kahteen vuoteen.
Yhdysvallat talviolympialaisissa 2010
Yhdysvallat osallistui vuoden 2010 talviolympialaisiin 216 urheilijan (123 miestä ja 93 naista) joukkueella. Lippua avajaisissa kantoi Mark Grimmette ja päättäjäisissä Bill Demong.
Miesten joukkue
Naisten joukkue
Miesten joukkue
Naisten joukkue
Miesten joukkue
Naisten joukkue
Kahden hengen kelkkailu
Miesten joukkue
Walter Frederick Morrison
Walter Frederick Morrison (23. tammikuuta 1920 Richfield, Utah – 9. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen keksijä, joka jäi parhaiten yleisön mieleen nykyaikaisen frisbeen kehittäjänä.
Toiseen maailmansotaan osallistunut Morrison toimi lentäjänä Italiassa, kunnes hänen koneensa ammuttiin alas. Morrison oli sotavankina 48 päivää ennen kuin vapautettiin. Palattuaan kotimaahansa hän aloitti frisbeen kehittelyn vuonna 1948. Aluksi keksintö tunnettiin nimellä "Pluto Platter" kunnes Morrison myi sen tuotanto- ja valmistusoikeudet Wham-O leluyhtiölle vuonna 1957. Tuote nimettiin nykyiseksi "Frisbeeksi" ja siitä tuli kansainvälinen menestys.
Morrisonin pojat vahvistivat uutistoimisto AP:lle isänsä kuolleen vanhuuteen ja sairastaneen sitä ennen syöpää.
Juancho E. Yrausquinin lentoasema
Juancho E. Yrausquin on liikennelentokenttä Saban saarella, Alankomaiden Antilleilla Karibianmerellä. Lentokentällä on yksi kiitotie, maailman lyhin liikennelentokoneiden käytössä oleva kiitotie. Sen pituus on 396 metriä. Saballe lentää vain yksi lentoyhtiö, Windward Airlines, säännöllisiä reittilentoja lähisaarilta. Lentoja tehdään mm. St. Maartenilta ja St. Eustatiukselta. Winair käyttää lentoihinsa De Havilland DHC-6-300 -potkurikonetta. Kone on erikoistunut STOL-, eli lyhyen kiitotien lskuihin ja -lentoihin hyvien lento-ominaisuuksiensa vuoksi.
Kentällä ei ole tapahtunut yhtäkään lentoturmaa erittäin taitavien lentäjien ja vaativan koulutuksen takia. Lentokenttä sijaitsee kallioisella rannalla ja on myös siksi erittäin vaativa laskeutumiskohde.
Astron
Astron oli neuvostoliittolainen avaruusalus, joka laukaistiin 23. maaliskuuta 1983 Proton-kantoraketilla.
Avaruusalus perustui Venera-luotaimeen ja sen toiminta-aika oli kuusi vuotta. Se oli aikanaan suurin ultraviolettiastronomian avaruusteleskooppi.
Astronin tiedejohtaja oli akateemikko Aleksandr Bojartšuk Avaruusaluksen tieteelliset laitteet toteutti Krimin astrofysiikan observatorio ja avaruusaluksen NPO Lavotškin.
Enzo Dara
Enzo Dara (13. lokakuuta 1938 Mantova – 25. elokuuta 2017 Mantova) oli italialainen basso. Hän opiskeli Mantovassa Bruno Suttin johdolla ja teki oopperadebyyttinsä vuonna 1960 Collinen roolissa "La bohèmessa". Allmusic.comin mukaan hän saavutti ihailua varsinkin Rossini-tulkinnoillaan. La Scalan -debyyttinsä hän teki vuonna 1968 Don Bartolon roolissa "Sevillan parturissa", samoin Metropolitan-oopperan-debyyttinsä 1982 ja Covent Garden -debyyttinsä kolme vuotta myöhemmin.
Bình Định
Bình Định on maakunta Vietnamin Nam Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Quy Nhơn.
Bình Địnhin luonnonvaroja ovat metsät, marmori ja muut teollisuusmineraalit sekä kultakaivokset.
Maakunan halki kulkee valtatie 1 ja rautatie etelästä pohjoiseen. Phu Catin lentoasema sijaitsee 30 km Quy Nhơnista pohjoiseen. Quy Nhơnin satama on yksi Vietnamin suurimmista.
Itsepuolustuslaji Võ Bình Định on kehitetty tässä maakunnassa, ja muutkin perinteiset kamppailulajit ovat suosittuja.
Darren Helm
Darren Helm (s. 21. tammikuuta 1987 St. Andrews, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, Stanley Cup -voittaja sekä nuorten maailmanmestari. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-joukkue Detroit Red Wingsiä. Helmin vahvuutena pidetään syöttötaitoa ja luistelunopeutta.
Helm aloitti junioriuransa Selkirk Fishermenin riveissä Keystone Junior Hockey Leaguessa Kanadassa. Hän voitti liigan pistepörssin kaudella 2003–04 merkkauttamalla 73 pistettä 34 ottelussa ja voitti Fishermenin kanssa liigan mestaruuden. Hän pelasi myös kyseisellä kaudella kuusi ottelua Selkirk Steelersin riveissä A-junioreissa Manitoba Junior Hockey Leaguessa.
Kaudella 2004–05 Helm siirtyi Medicine Hat Tigersin riveihin Western Hockey Leagueen. Tuloskaskaudellaan WHL:ssä Helm keräsi 24 pistettä 72 runkosarjaottelussa sekä kaksi maalia ja kuusi syöttöpistettä 13 pudotuspeliottelussa. Kauden päätteeksi Detroit Red Wings varasi Helmin neljännellä kierroksella (132. vuoro) vuoden . Toisella WHL-kaudellaan Helm keräsi 79 pistettä 70 ottelussa Tigersin voittaessa liigan runkosarjan. Joukkue kuitenkin putosi pudotuspeleissä semifinaalivaiheessa. 27. syyskuuta 2006 Helm teki kolmivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän kuitenkin palasi Tigersiin vielä kaudeksi 2006–07 ja johti joukkueen Western Hockey Leaguen mestaruuteen.
Kaudella 2007–08 Helm aloitti ammattilaisuransa Detroit Red Wingsin organisaatiossa. Helm pelasi alkukauden Red Wingsin farmijoukkueessa Grand Rapids Griffinsissä. Hän keräsi 67 AHL-ottelussa 31 pistettä. Kauden loppupuolella Detroit kutsui Helmin ylös ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 13. maaliskuuta 2008. Helm jatkoi Red Wingsissä nelosketjun keskushyökkääjänä pudotuspeleihin asti ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa toisessa konferenssifinaaliottelussa Dallas Starsia vastaan 10. toukokuuta 2008. Helm merkkautti pudotuspeleissä kaksi maalia ja kaksi syöttöpistettä ja oli mukana voittamassa Stanley Cupia Red Wingsin kanssa.
Hyvästä loppukaudesta huolimatta Helm palasi kaudella 2008–09 16 NHL-ottelun jälkeen takaisin AHL:ään. Hänet kuitenkin kutsuttiin jälleen ylös kauden 2009 pudotuspelien alkaessa. Seitsemännessä konferenssivälieräottelussa Anaheim Ducksia vastaan Helm teki elintärkeän 2–0 läpiajomaalin. Red Wings voitti ottelun ja eteni konferenssifinaaleihin Chicago Blackhawksia vastaan. Viidennessä ottelussa Blackhawksia vastaan Helm teki ratkaisevan jatkoaikamaalin ja Red Wings eteni Stanley Cup -finaaleihin.
Tämän maalin ansiosta Helmistä tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt viisi maalia pudotuspeleissä ennen yhtäkään runkosarjamaalia. Tämän jälkeen Helm paransi ennätystään vielä kuuteen maaliin. Red Wings hävisi finaaleissa Pittsburgh Penguinsille seitsemän ottelun sarjassa.
Helm pelasi vuoden 2007 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pelaten kakkos- ja kolmosketjuissa ja voitti Kanadan kanssa maan kolmannen perättäisen nuorten maailmanmestaruuden.
Blue Valentine
Blue Valentine on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tom Waitsin kuudes studiolevy vuodelta 1978. Levyn on julkaissut Asylum Records sarjanumerolla 6E-162 ja sen on tuottanut ja äänittänyt Bones Howe yhtiölle B.H. Production. Äänityksessä ovat avustaneet Geoff Howe ja Ralph Osborne. Masternauhan on valmistanut Terry Dunavan Elektra Sound Recorders -studiolla Hollywoodissa, Kaliforniassa. Äänitys on tehty Hollywoodissa, Kaliforniassa Filmways/Heider Recording -studiolla heinäkuun 24. ja 25. sekä elokuun 10., 17., 23., ja 26. päivä vuonna 1978.
Levyn ulkoasun on suunnitellut Ron Coro ja valokuvat on ottanut Elliot Gilbert. Levyn kappaleet ovat Tom Waitsin tekemiä ja niiden julkaisija on Fifth Floor Music, Inc. (ASCAP) paitsi että kappaleen "Somewhere" ovat kirjoittaneet Stephen Sondheim ja Leonard Bernstein ja sen julkaisijat ovat G. Schirmer, Inc. ja Chappell & Co., Inc. (ASCAP).
Henkilökohtaisissa kiitoksissa on lisäksi mainittu Chuck E. Weiss, Louis Lista, Dee Barnett, Diane Quinn ja Mary Simon.
Bob Alcivar on toiminut kappaleella "Kentucky Avenue" orkesterin sovittajana ja johtajana.
Axel Rudi Pell
Axel Rudi Pell (s. 27. kesäkuuta 1960 Wattenscheid, Bochum, Saksa) on saksalainen kitaristi. Hän aloitti uransa Steeler-yhtyeessä 1984. Vuonna 1989 Axel aloitti soolouran.
Pell käyttää muun muassa Marshallin, ENGL:n ja Peaveyn vahvistimia; sekä Fender Stratocaster -kitaroita joissa on DiMarzion HS-3 -stack-humbucker -mikrofonit. Samanlaiset joita Yngwie Malmsteen käytti uransa alkuaikoina, ennen siirtymistä Seymour Duncanin mikrofoneihin.
Viittomakielen päivä
Viittomakielen päivä on vuosittain helmikuussa vietettävä päivä. Sen viettämisestä päätti Kuurojen Liitton liittokokous vuoden 2009 kokouksessa. Päivä on tarkoitettu Suomen kuurojen äidinkielten, suomalaisen ja suomenruotsalaisen viittomakielen juhlapäiväksi. Viittomakielen päivää vietetään 12. helmikuuta, kuurojenopetuksen isän Carl Oscar Malmin syntymäpäivänä.
Ensimmäistä viittomakielen päivää juhlittiin 12. helmikuuta 2010.
Viittomakielen päivänä luovutetaan Vuoden viittomakieliteko -tunnustuspalkinto. Palkinnon ovat saaneet:
2009: kansanedustaja Erkki Virtanen, 2010: Rikalan perhe, 2011: Kirkkohallituksen viittomakielen kääntäjät, Tarja Sandholm ja Tomas Uusimäki, 2012: Suomen kansallisooppera, 2013: lapsiasiavaltuutettu Maria Kaisa Aula, 2014: kansanedustaja Mikaela Nylander, 2015: ihmisoikeusaktivisti Katja Merentie, 2016: Yleisradio Oy.
Vuonna 2015 Helsingin kaupunki päätti hyväksyä valtuustoaloitteen Viittomakielen päivän liputuksesta.
Hevostalli.net
Hevostalli.net on suomalainen hevosaiheinen verkkosivusto, joka aloitti toimintansa vuonna 1999. Sivuston suosituin palvelu on useisiin eri alueisiin jaettu foorumi. Foorumin alueista aktiivisin on Seniorit, johon kirjoitetaan päivittäin useita tuhansia viestejä. Hevostalli.net erottui muista foorumeista siten, että sinne ei ole voinut rekisteröityä vaan nimimerkki kirjoitetaan viestin yhteydessä ja se on vaihdettavissa jokaisella viestikerralla. Foorumilla ei myöskään ole yleisiä käyttäytymissääntöjä. Sivuston yleisissä kysymyksissä oli kuitenkin linjattu käyttäjien väliset sisäpiirikeskustelut kielletyiksi. Keskustelujen asiallisuuden ylläpito perustui nopeaan jäkimoderaatioon.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999 alkoi 30. elokuuta ja päättyi 12. syyskuuta 1999. Miesten turnauksen ykkössijoitettu Pete Sampras joutui vetäytymään selkävaivojen takia. Andre Agassi voitti miesten kaksinpelin. Serena Williams voitti naisten kaksinpelin ja saavutti samalla ensimmäisen kaksinpelin Grand Slam -voittonsa. Sébastien Lareau ja Alex O'Brien voittivat miesten nelinpelin ja Serena ja Venus Williams naisten nelinpelin. Sekanelinpelin voittivat Ai Sugiyama ja Mahesh Bhupathi.
Andre Agassi – Todd Martin 6–4, 6–7, 6–7, 6–3, 6–2
Serena Williams – Martina Hingis 6–3, 7–6
Sébastien Lareau / Alex O'Brien – Mahesh Bhupathi / Leander Paes 7–6, 6–4
Serena Williams / Venus Williams – Chanda Rubin / Sandrine Testud 4–6, 6–1, 6–4
Ai Sugiyama / Mahesh Bhupathi – Kimberly Po / Donald Johnson 6–4, 6–4
Nodar Kumaritašvili
Nodar Kumaritašvili (; lausutaan [nɔdɑr kʰumɑritʼɑʃvili]; 25. marraskuuta 1988 Bordžomi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 12. helmikuuta 2010 Whistler, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli georgialainen ohjaskelkkailija, joka kuoli tapaturmaisesti Vancouverin talviolympialaisten harjoituksissa. Kumaritašvili on neljäs urheilija, joka on saanut surmansa talviolympialaisissa. Muut ovat brittiläinen kelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypeski, australialainen syöksylaskija Ross Milne (molemmat Innsbruckissa 1964) ja sveitsiläinen nopeuslaskija Nicolas Bochatay (Albertvillessa 1992). Kumaritašvili on myös kuudes urheilija, joka on saanut surmansa kaiken kaikkiaan olympialaisissa.
Nodar Kumaritašvili syntyi 25. marraskuuta 1988 Bordžomissa, silloisessa Georgian sosialistisessa liittotasavallassa, Neuvostoliitossa. Hän varttui alueella, jossa oli paljon laskettelumäkiä, ja hän nautti erilaisista talviurheilulajeista. Itse kelkkailun hän aloitti 13-vuotiaana. Kumaritašvili osallistui ensimmäisen kerran ohjaskelkkailun maailmancupiin kaudella 2008–2009. Kauden lopputuloksissa hän sijoittui 55:nneksi 62:sta osallistujasta. Kaudella 2009–2010 Kumaritašvili oli maailmancupissa 44. Kausi jäi hänen viimeisekseen.
Hänen isänsä David Kumaritašvili on entinen kelkkailija. Nodarin isän serkku Felix Kumaritašvili on puolestaan Georgian kelkkailujärjestön johtaja.
Kelkkailuharjoitusten lisäksi Kumaritašvili valmistui Georgian teknillisestä yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaattitutkinnon vuonna 2009. Kumaritašvili oli myös Georgian patriarkaatin harras jäsen. Hän muun muassa rukoili ennen lähtöä talviolympialaisiin.
Kumaritašvili oli kelkkaillut kilpaa vuodesta 2008 ja hän asui tuohon aikaan Bakurianissa, Georgiassa.
Kumaritašvili laski olympialaisten toisissa harjoituksissa radan viimeiseen jyrkästi oikeaan kaartuvaan mutkaan liian leveällä linjalla ja osui mutkan ylälaitaan, minkä seurauksena hän törmäsi mutkan jälkeisen suoran oikeaan laitaan ja lensi yli toisen puolen matalan laidan. Hän osui radan teräksisiin rakennepaaluihin ja jäi lopuksi makaamaan maahan. Vauhtia koko tilanteessa oli 143,6 km/h. Häntä yritettiin elvyttää välittömästi paikan päällä, mutta matkalla sairaalaan hänet todettiin kuolleeksi.
Radan turvallisuutta oli epäilty jo ennen kisojen alkua. Jotkut olivat nimittäneet ulosajomutkaa "Kuoleman mutkaksi".
Albert Herring
Albert Herring on Benjamin Brittenin säveltämä kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen libreton on kirjoittanut Eric Crozier Guy de Maupassantin novellin "Le Rosier de Madame Husson" pohjalta. Teos sai ensiesityksensä 20. heinäkuuta 1947 Glyndebournessa säveltäjän itse johtaessa The English Opera Groupia. Ooppera kestää noin kaksi ja puoli tuntia. Sen orkesterina on 12 soittajan kamariorkesteri, johon kuuluu huilu (myös alttohuilu ja piccolo), oboe, klarinetti (myös bassoklarinetti), fagotti, käyrätorvi, kaksi viulua, alttoviulu, sello, kontrabasso, harppu ja lyömäsoittaja. Lisäksi piano säestää resitatiivit.
Vantaan ooppera esitti teosta 1990-luvun lopulla Kari Heiskasen ohjauksena nimellä "Albert Silli". Suomen Kansallisooppera toi "Albert Herringin" viimeksi näyttämölle vuonna 2010 Pertti Sveholmin ohjaamana. Se on esittänyt teosta myös vuosina 1960–1961 ja 1984–1986.Teoksen tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Loxfordin kaupunkiin East Suffolkin kreivikunnassa huhti-toukokuussa vuonna 1900. Kaupungin silmäätekevät ja moraalinvartijat kokoontuvat Lady Billowsin luo valitsemaan jokakeväistä Kevään impeä. Käy ilmi, että kaikki seudun nuoret neidot ovat tehtävään käytökseltään sopimattomia, ja hätäratkaisuksi keksitään vihanneskauppiaan ujo poika Albert Herring, jota pidetään kilttinä mutta hieman yksinkertaisena. Albertin kunniaksi järjestetään juhlat. Siellä hän maistaa ensi kerran rommia, jota nuoret rakastavaiset Sid ja Nancy ovat piloillaan sujauttaneet hänen juomaansa. Humaltunut Albert päättää lähteä juhlien jälkeen omille teilleen ja tuhlaa suuren osan saamistaan palkintorahoista juopotteluun ja muihin paheisiin. Koko kaupunki etsii Albertia luullen hänen joutuneen jonkin rikoksen tai onnettomuuden uhriksi, ja närkästys on suuri, kun Albert vihdoin palaa harharetkiltään. Albert itse ja muut nuoret ovat riemuissaan, kun hän on aikuistunut ja päässyt vapaaksi äitinsä talutusnuorasta.
Juha Luhtanen
Juha Jaakko Luhtanen (s. 12. joulukuuta 1969 Lahti) on suomalainen entinen koripalloilija.
Luhtanen edusti Suomen koripallomaajoukkuetta Ateenan EM-kisoissa 1995. Hänet valittiin kaudella 1999–2000 SM-finaalien parhaaksi pelaajaksi.
Olympiakos SC
Olympiakos SC on kreikkalainen lentopalloseura ja osa Olympiakos CFP urheiluseuraa. Seura on perustettu vuonna 1926. Olympiakos on koko Kreikan menestynein seura kautta aikain, myös kansainvälisesti mitattuna. Toinen ateenalainen seura Panathinaikos VC on Olympiakoksen suurin kilpailija Kreikassa samoin kuin muissakin lajeissa kuten jalkapallossa ja koripallossa. Olympiakos on arvostettu yhdeksi Euroopan huippuseuraksi. Olympiakos on voittanut 28 kertaa Kreikan liigan ja 16 kertaa cupin. Se on myös ainoa kreikkalainen seura, joka on onnistunut voittamaan kansainvälisen turnauksen, minkä se on tehnyt kahdesti voittamalla Euroopan Cup-voittajien cupin vuosina 1996 ja 2005.
Jantar
Jantar () oli neuvostoliittolainen vakoilusatelliittien perhe, jonka käyttö alkoi 1970-luvulla. Sen satelliitit kuvasivat strategisesti kiinnostavia kohteita ja palauttivat filmit kapseleissa takaisin maanpinnalle. Venäjä jatkaa näiden satelliittien käyttöä 2010-luvulla.
Jantar-satelliittiohjelma korvasi Neuvostoliiton Zenit-vakoilusatelliitit. Yhdysvalloissa ne luokiteltiin neljännen sukupolven vakoilusatelliiteiksi.
Jantarit aloitti Jantar 2K -tyypin satelliitit. Ne olivat varustetut ohjausmoottorein, joiden avulla satelliitin rataa kyettiin muuttamaan, jotta kuvatietoa saataisiin mahdollisimman laajasti strategisesti mielenkiintoisista kohteista. Tähän satelliittiin kuului myös isompi paluukapseli, jonka mukana pudotettiin maanpinnalle kamera filmeineen. Lisäksi satelliitissa oli pienempiä kapseleita pelkkien filmien lähettämiseen maanpinnalle. Jantar 2K -satelliitin toiminta-aika oli 30 päivää.
Tämän satelliittityypin suunnittelutyö aloitettiin vuonna 1967 ja valmistus vuonna 1970. Ensimmäinen laukaisuyritys tehtiin Plesetskin kosmodromilta 23. maaliskuuta 1974. Laukaisu epäonnistui. Ensimmäinen avaruudessa toiminut Jantar-satelliitti oli Kosmos 697, joka laukaistiin Plesetskistä 13. joulukuuta 1974. Tämä satelliitti oli toiminnassa 12 päivän ajan, jonka jälkeen sen filmimateriaali palautui maanpinnalle. Satelliittien suuret valmistussarjat johtuivat niiden lyhyestä toiminta-ajasta - filmimäärä rajoitti niiden käyttöaikaa. Satelliittien kamerat palautettiin maahan paluukapseleissa ja niitä käytettiin useilla lennoilla.
Jantar 2K -satelliitteja laukaistiin avaruuteen aina vuoteen 1983 saakka. Niistä viimeinen oli Kosmos 1471, joka laukaistiin Plesetskin kosmodromilta 28. kesäkuuta 1983. Tämä satelliitti otti valokuvia tiedustelukäyttöön 30 päivän ajan.
Jantar-3KF on vuonna 1969 tehty tutkielma kehitetystä versiosta. Tätä suunnitelmaa ei viety edes prototyyppituotantoon.
Tämä versio, Jantar-4K2 kehitysversioineen, perustuu Jantar-4K1:n satelliittirunkoon. Se voidaan laukaista Sojuz-U -, Angara- ja Zenit-2 -kantoraketeilla, mutta laukaisuihin on käytetty yksinomaan Sojuz-U -kantoraketteja. Laukaisupaikkana käytetään Venäjän Plesetskin avaruuskeskusta ja satelliitit laukaistaan 170 - 370 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio on 62,8 - 67,2 astetta. Satelliitin kamera kuvaa maanpinnan kohteita. Kuvien erottelukyky on tiettävästi 30 cm luokkaa. Kobalt-M -satelliitin mukana on kaksi filmikapselia, jotka pudotetaan maanpinnalle toimintajakson päätyttyä. Satelliitin toiminta-aika on tyypillisesti 120 päivää. Kobalt-M -satelliitit ovat tiettävästi viimeisiä sotilaallisia satelliitteja, jotka palauttavat kuvamateriaalian kapseleissa maanpinnalle.
Eneimmäinen Kobalt-M -luokan tiedustelusatelliitti laukaistiin avaruuteen syyskuun 24. päivänä vuonna 2004. Se sai nimen Kosmos 2410. Tämän jälkeen avaruuteen on laukaistu viisi muuta Kobalt-M -luokan satelliittia, joista viimeisin Kosmos 2462 laukaistiin huhtikuun 16. päivänä vuonna 2010.