hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Radio Nostalgia
Radio Nostalgia on 11. helmikuuta 2011 toimintansa aloittanut kaupallinen radiokanava. Vuoden 2012 alusta käynnistyi uusi toimilupakausi, jonka myötä kanava laajeni kuulumaan pääkaupunkiseudun lisäksi myös Turkuun, Tampereelle, Espooseen ja Ouluun. Kesällä 2012 Radio Nostalgia laajeni myös Porvooseen, Jyväskylään ja Lahteen. Kanava on Radio NRJ Finland Oy:n omistama.
Radio Nostalgia sai vuonna 2014 toimiluvan Vaasaan. Radio Nostalgialle on myönnetty toimilupalaajennus 5.11.2015 alkaen Loimaalle, Parkanoon, Pihtiputaalle, Rovaniemelle ja Savonlinnaan.
Radio Nostalgialla on toukokuussa 2016 julkaistun Kansallisen Radiotutkimuksen mukaan 426 000 viikkokuuntelijaa. Kuuntelijoista 52 % on naisia ja 48 % on miehiä. Kanavan kuuntelijat ovat pääosin yli 45-vuotiaita.
Radiokanavan kuuluvuusalueella asuu 3,4 miljoonaa suomalaista. Kanava on suunnattu keski-ikäisille suomalaisille. Se soittaa nimensä mukaisesti vanhempaa musiikkia. Kanavalla soivat esimerkiksi kotimaiset ja ulkomaiset hitit 60-, 70- ja 80-luvuilta.
Radio Nostalgia on osa vuonna 1981 perustettua Ranskan NRJ:n hallinnoimaa Euroopan suurinta radioketjua. Suomen lisäksi Radio Nostalgia kuuluu 11 muussa maassa, kuten Ranskassa, Belgiassa, Portugalissa ja Libanonissa.
Radio Nostalgian slogan on ”Hyvän Mielen Radio”.
Radio Nostalgian toimitus ja lähetysstudio sijaitsee NRJ Finland Oy:n toimitiloissa Helsingin Lauttasaaressa.
Nostalgialla on toistotakuu käynnissä joka viikonpäivä. Se tarkoittaa, että mikään kappale ei soi kahdesti päivän aikana klo 6-18 välisenä aikana.
Nostalgian Aamu: Susanna Heikki ja Salsa Sinisalo – Arkisin 7-11
Nostalgian Päivä: Arttu Harkki – Arkisin 11-14
Nostalgian Iltapäivä: Katja Ståhl – Ma-To 14-18
Nostalgian Viikonloppu: Markus Parkkinen – Pe 14-18, La 9-14 ja Su 10-13
Iltalehti toimittaa Nostalgialle radiouutiset tasatunnein.
Sääennusteissa Nostalgia käyttää Forecan sääpalvelua.
Radio Nostalgiaa voi kuunnella myös netissä kanavan nettisivulla tai radiot.fi applikaation kautta.
Radio Nostalgia - Kotimaiset Aarteet, on Nostalgian nettisivuilla soiva nettiradio, jossa soivat pääasiassa suomalaiset vuosikertahitit. Kanavalla soi myös uunituoreita levytyksiä.
Nostalgialla on myös Facebook, Twitter, Instagram ja YouTube sivut.
Glommen-luokka (miinalaiva)
Glommen-luokka oli Norjan laivaston kahden miinalaivan muodostama alus luokka, jonka alukset valmistettiin 1917-1918.
Alukset olivat palveluksessa toiseen maailmansotaan saakka. Saksan hyökätessä maahan huhtikuussa 1940 ne olivat Melsomvikin ympäristössä ja ne antautuivat 14. huhtikuuta 1940 saksalaisille. Ne muutettiin ilmatorjunta-aluksiksi, jolloin ne nimettiin "Nki-01" ja "Nki-05":ksi.
KNM Glommen (1917)
KNM Glommen oli Norjan laivaston Glommen-luokan miinalaiva, joka laskettiin vesille 1917 Akers mekaniske Verkstedillä Oslossa telakkanumerolla 390.
"Glommen" oli edelleen palveluksessa Saksan hyökätessä huhtikuussa 1940 Norjaan. Alus oli liitettynä 1. meripuolustusalueen 1. miinalaivueeseen päällikkönään H. Coucheron-Aamot. Se antautui 14. huhtikuuta Melsomvikissa sisaraluksensa kanssa saksalaisille, jotka muuttivat sen ilmatorjunta-alukseksi nimettynä "NKi-01:ksi". Alus palveli kuitenkin sukellusveneiden emälaivana. Alus tuhoutui liittoutuneiden ilmapommituksessa 20. lokakuuta 1944 Trondheimsfjordissa.
KNM Laugen (1918)
KNM Laugen oli Norjan laivaston Glommen-luokan miinalaiva, joka laskettiin vesille 1918 Akers mekaniske verkstadilla Kristianiassa telakkanumerolla 391.
"KNM Laugen" oli edelleen palveluksessa 1. meripuolustusalueen 1. miinalaivueessa päällikkönään E. W. Schramm Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Alus antautui 14. huhtikuuta Melsomvikissä sisaraluksensa "KNM Glommenin" kanssa. Saksan laivasto muutti sen ilmatorjunta-aluksensa nimeten sen "NKi-05:ksi", mutta se palveli edelleen miinalaivana Hafenschutzflotille Narvikissa. Aluksen nimeksi tuli myöhemmin M22. Euroopan sotatoimien päättyessä Saksan antautumiseen alus palautettiin Norjalle.
Alus palasi Norjan laivaston palvelukseen vanhalla nimellään, kunnes se poistettiin palveluksesta 1948. Alus myytiin 1950 Br. Andalle Stavangeriin. Alus myytiin edelleen 1950 Rosenbergin mekaniske verkstadille Stavangeriin, joka muutti sen rahtialukseksi nimellä "SS Rosenberg VI". Alus myytiin romutettavaksi Br. Andalle maaliskuussa 1978, mutta Norjan ilmavoimat lunasti seuraavana vuonna aluksen maalilaivaksi. Se tuhoutui 6. kesäkuuta maalilaivana testattaessa ilmasta maahan ohjuksia Vigdelin ohjusten ampuma-alueella.
The Clements Checklist of Birds of the World
The Clements Checklist of Birds of the World on kuudes painos James F. Clementsin vuonna 2000 julkaisemasta teoksesta "The Birds of the World. A Check List".
Kuudennen painoksen julkaisi Cornell University Press Clementsin lähes valmiin käsikirjoituksen pohjalta. Clements kuoli vuonna 2005 ja kuudes painos ilmestyi 2007. Kirjassa esitellään kaikki ne maailman yli 9 930 lintulajia, jotka tiedeyhteisö ja lintutieteelliset järjestöt ovat tunnustaneet. Luokittelun lisäksi kirjassa kerrotaan lajin tieteellinen ja englanninkielinen nimi, sekä lajin ja alalajien esiintyminen maapallolla.
Teoksen viisi edellistä laitosta kustansi Clementsin oma kustantamo Ibis Publishing Company. Cornell siirsi lajiluettelon internetiin marraskuussa 2008, ja se päivitettiin joulukuussa 2009. Exceltiedosto on ladattavissa The Cornell Lab of Ornithologyn websivulta.
Clementsin lajiluetteloa käytetään yleisesti. Muun muassa Lynx Edicionsin kustantama Handbook of the Birds of the World ja The Internet Bird Collection käyttävät sitä, sekä myös American Birding Association ja eBird Taxonomy BirdLife käyttää luokittelussa "The Howard and Moore Complete Checklist of the Birds of the World"in kolmatta painosta vuodelta 2003.
KNM Frøya
KNM Frøya oli Norjan laivaston miinalaiva, joka laskettiin vesille 1916.
"Frøya" oli edelleen palveluksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940, jolloin se oli matkalla Finnmarkista Horteniin. Alus ankkuroitui 8. huhtikuuta Brekstadissa Trondheiminvuonon suuhun, koska aluksen päällikkö T. Shröder-Nielsen ei ollut halukas ylittämään huonossa säässä ja täydessä miinalastissa Hustadvikaa. Seuraavana aamuna alkoi saksalaisten tunkeutuminen maahan, ja aluksen miehistö havaitsi Trondheimiin matkanneen Saksan laivaston osaston. Alus jäi vuonoon ansaan, jolloin se päätettiin siirtää läheiseen Stjørnfjordiin.
Uudessa asemapaikassaan alus joutui toistuvasti ilmahyökkäysten ja kenttätykistön kohteeksi. Aluksen päällikkö totesi 13. huhtikuuta, että aluksen saaminen turvaan olisi mahdotonta ja se pitäisi tuhota. Alukselta purettiin sen miinalasti sekä muuta käyttökelpoista materiaalia, minkä jälkeen se ajettiin karille Søtvikassa. Aluksen miehistö avasi tuhon varmistamiseksi aluksen venttiilit ja laukaisivat tuhopanokset.
Saksan laivaston sukellusvene "U-34" päällikkönään kapteeniluutnantti Wilhelm Rollmann havaitsi karilla olevan aluksen ja varmisti sen tuhon torpedoilla.
Klaus Tschütscher
Klaus Tschütscher (s. 7. heinäkuuta 1967) oli Liechtensteinin pääministeri vuosina 2009–2013. Hän on Isänmaallisen liiton ("Vaterländische Union", VU) jäsen. Hän opiskeli lakia Sankt Gallenin yliopistossa ja suoritti oikeustieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1996. Hän on naimisissa ja kahden lapsen isä. Perhe asuu Ruggellissa.
La Pazin departementti (Bolivia)
La Pazin departementti () on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan länsiosassa rajautuen lounaassa Chileen, lännessä Peruun, pohjoisessa Pandon departementtiin, idässä Benin ja Cochabamban departementteihin ja etelässä Oruron departementtiin. Bolivian ja Perun rajalla sijaitseva Titicaca-järvi sijaitsee osittain departementin alueella, samoin matkailukohteena suosittu Copacabanan pikkukaupunki. La Pazin departementti on kooltaan 133 985 neliökilometriä ja se on väkiluvultaan maan suurin departementti. Sen asukasluku oli vuonna 2010 2 839 900. Departementin pääkaupunki on maan hallinnollinen kaupunki La Paz, jonka asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 835 000.
La Pazin departementti
La Pazin departementti voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin:
Oruron departementti
Oruron departementti () on yksi Bolivian yhdeksästä departementistä. Se sijaitsee maan länsiosassa Chilen vastaisella rajalla rajutuen pohjoisessa La Pazin departementtiin, koillisessa Cochabamban departementtiin ja idässä ja etelässä Potosín departementtiin. Oruron departementti on pinta-alaltaan 53 588 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 450 800. Departementin pääkaupunki on noin 216 000 asukkaan Oruro.
Sinileukakolibri
Sinileukakolibri ("Chlorostilbon notatus"), myös "Chlorestes notata", on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan Kolumbiasta Ranskan Guyanaan, Brasiliann pohjois- ja koillisosat, sekä Koillis-Perun. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Gottfried Christian Reich kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1793.
Jyväluku (maatalous)
Jyväluku on historiallinen maan viljavuutta ja viljan satoisuutta kuvaava luku. Jos esimerkiksi kylvettiin yksi hehtolitra viljaa ja satona saatiin 7 hehtolitraa, sanottiin saadun seitsemäs jyvä. Harvaan kylvettäessä jyväluku saattoi saada hyvin suuren arvon, vaikka kokonaissato oli pieni. Siksi sadon suuruus alettiin ilmoittaa kiloina tai hehtolitroina hehtaaria kohti.
Gottfried Christian Reich
Gottfried Christian Reich (1769 - 1848) oli saksalainen eläintieteilijä.
Reich oli taksonomi, joka luokitteli pääasiassa muurahaisia. Linnuista hän nimesi sinileukakolibrin ("Chlorostilbon notatus") vuonna 1793 ilmestyneessä kirjoituksessaan "Kurze Beschreibung neuen, oder noch bekkanten Thiere, welche Herr Le Blond der naturforschenden Gesellschaft zu Paris aus Cayenne als Geschenk überschikt hat". Mag. Thierreichs. 1:128–134.
Meksikonsmaragdikolibri
Meksikonsmaragdikolibri ("Chlorostilbon auriceps") on Meksikon kotoperäinen kiitäjälintu. Handbook of the Birds of the World luokittelee lajin mesismaragdikolibrin alalajiksi. John Gould kuvaili lajin holotyypin Meksikosta vuonna 1852.
Jyväluku
Jyväluku () on kiinteistötoimituksessa määritetty luku, joka osoittaa tietyn tiluksen arvon suhteessa muiden tilusten arvoon.
Jyväluvun määritysperusteena käytetään tiluksen kauppa-arvoa, tuottoarvoa tai kestävää tuottokykyä. Jyvälukuun vaikuttaa tiluksen käyttötarkoitus, käyttömahdollisuudet, laatu, sijainti ja muut tekijät. Kestävää tuottokykyä käytetään määritysperusteena, jos ensisijaisena pidetään maatiluksen käyttöä maatalouteen tai metsätalouteen tai vesitiluksen käyttöä kalastukseen. Jyväluvun perusteena käytetään kauppa-arvoa tai tuottoarvoa, jos jyvitettävällä tiluksella on erityisarvoa esimerkiksi rakentamis- tai virkistyspaikkana tai maa-ainesten ottopaikkana.
Pando
Pando () on yksi Bolivian yhdeksästä departementistä. Departementti on nimetty Bolivian entisen presidentin José Manuel Pandon (1899-1905) mukaan. Se sijaitsee maan pohjoisosassa rajautuen lännessä Peruun, pohjoisessa Brasiliaan, idässä Benin departementtiin ja etelässä La Pazin departementtiin. Pando on pinta-alaltaan 63 827 neliökilometriä ja väkiluvultaan Bolivian pienin departementti. Departementin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 81 200. Pandon pääkaupunki on noin 41 000 asukkaan Cobija.
Pando on Bolivian harvimmin asutuin ja huonojen kulkuyhteyksien vuoksi eristyinein alue, joka sijaitsee maan pohjoisosan viidakkoalueella, Amazonin sademetsässä. Pando kuuluu maan sateisimpaan alueeseen, ja sen ilmasto on kuuma, keskimäärin yli 26 °C. Vaikka alue onkin luonnonvaroiltaan rikas, elää suuri osa sen asukkaista köyhyydessä, johtuen pääosin kulkuyhteyksien puutteesta.
Cozumelinsmaragdikolibri
Cozumelinsmaragdikolibri ("Chlorostilbon forficatus") on väliamerikkalainen kolibrilaji, joskin "Handbook of the Birds of the World" luokittelee sen mesismaragdikolibrin alalajiksi. Sen esiintymisalue käsittää Jukatanin niemimaan edustalla olevat Holboxin, Mujeresin ja Cozumelin saaret. Robert Ridgway kuvaili lajin holotyypin vuonna 1885.
Muunnettu ala
Muunnettu ala on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti maan mitattua pinta-alaa kerrottuna muuntotekijällä tai jyväluvulla. Nimitys liittyy maanmittauksessa käytettyyn jyvitykseen eli tilusten hyvyyden arvioimiseen tiluksia jaettaessa tai vaihdettaessa.
Parálisis Permanente
Parálisis Permanente oli vuoosina 1981-1983 toiminut espanjalainen post-punk -yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristi Eduardo Benavente ja basisti Nacho Canut veljiensä Javier Benaventen ja Johnny Canutin kanssa vuonna 1981. Javierin lähdettyä yhtyeestä Eduardosta tuli uusi laulaja, ja lyriikat muuttuivat synkemmiksi. Yhtyeeseen liittyivät toisen EP:n jälkeen kosketinsoittaja Ana Curra, joka oli keulahahmo Eduardo Benaventen vaimo, ja basisti Rafa Balmaseda Nacho Canutin korvaajaksi. Musiikillinen tuotanto siirtyi suoraviivaisesta punkista synkempään deathrock-vaikutteiseen post-punkiin.
Yhtyeen ura jäi lyhyeen kun vuonna 1983 Ana Curran ohjaama Seat joutui festivaalimatkalla Zaragozaan kaatosateeseen, tuulilasinpyyhkijät eivät toimineet ja auto ajoi ulos tieltä. 20-vuotias Eduardo Benavente menehtyi onnettomuudessa lennettyään tuulilasin läpi pellolle. Ana Curralta murtui vain solisluu ja keho oli mustelmilla.
Pääskysmaragdikolibri
Pääskysmaragdikolibri ("Chlorostilbon canivetii") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Handbook of the Birds of the World luokittelee lajin mesismaragdikolibrin alalajiksi. Sen esiintymisalue käsittää Meksikon kaakkoisosan Tamaulipasin eteläosasta Jukatanin niemimaalle, Belizen, Guatemalan pohjoisosan sekä Hondurasin Bay Islandin. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin vuonna 1832.
Potosí (departementti)
Potosí () on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan lounaisosassa rajautuen etelässä Argentiinaan, lännessä Chileen, pohjoisessa Oruron ja Cochabamban departementteihin, ja lännessä Chuquisacan ja Tarijan departementteihin. Potosí on pinta-alaltaan 118 218 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 788 400. Departementin pääkaupunki on noin 154 000 asukkaan Potosí.
Potosín departementti on pääosin karua ja vuoristoista aluetta. Departementin alueella sijaitsee maailman suurin suolatasanko Salar de Uyuni. Potosí oli Espanjan siirtomaavallan aikaan Bolivian rikkainta aluetta, sillä se tuotti ison osan Eurooppaan laivatusta hopeasta.
Panamansmaragdikolibri
Panamansmaragdikolibri ("Chlorostilbon assimilis") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Handbook of the Birds of the World luokittelee lajin mesismaragdikolibrin alalajiksi. Sen esiintymisalue käsittää Costa Rican lounaisosan ja Panaman Tyynenmeren puoleisen osan. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin vuonna 1861.
Bahamansmaragdikolibri
Bahamansmaragdikolibri ("Chlorostilbon bracei") on sukupuuttoon kuollut kolibrilaji. Lajin esiintymistieto perustuu vain yhteen George Newbold Lawrencen vuonna 1877 kuvailemaan näytteeseen New Providencen saarelta Bahamalta. Saarella tehtyjen fossiililöytöjen perusteella lajin on arveltu eläneen siellä pitkään. Häviämisen syistä ei ole tietoa.
Kuubansmaragdikolibri
Kuubansmaragdikolibri ("Chlorostilbon ricordii") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Kuuban ja Bahamasaaret. Paul Gervais kuvaili lajin holotyypin Kuuban Santiago de Cubasta vuonna 1835.
Tunturikangas
Tunturikangas on tunturipaljakalla yleinen varpuvaltainen kasvillisuustyyppi, joka on joko puutonta tai puuston peittävyys on alle 10%. Tunturien heinäkankaita ei lueta varsinaisiin tunturikankaisiin. Tunturikankaan kasvillisuuteen vaikuttaa mm pinnanmuodoista johtuva maaston korkeuden ja lumensyvyyden vaihtelu ja ilmaston mereisyys ja mantereisuus. Esimerkiksi mantereiset kuivat alueet ovat jäkälävaltaisia, kosteat mereiset alueet sammalvaltaisia ja näiden välillä olevilla alueilla kasvaa suunnilleen yhtä paljon sekä sammalta että jäkälää.
Maaperällä on myös suuri vaikutus. Silikaattikallioilla kasvaa karua tunturikangasta, joka on yleisin tunturikankaiden pääryhmä. Karbonaattikallioilla, useimmiten dolomiittikallioilla kasvaa ravinteista tunturikangasta, joka on Suomessa harvinaista. Karuilla tunturikankailla kasvaa mm. variksenmarjaa, kanervaa, liekovarpiota, vaivaiskoivua ja mustikkaa. Karut tunturikankaat jaetaan tuulikankaisiin (tuulenpieksämäkankaisiin), variksenmarjakankaisiin, vaivaiskoivukankaisiin, mustikkakankaisiin, kurjenkanervakankaisiin, kanervakankaisiin ja liekovarpiokankaisiin. Talvella lumettomilla tuulikankailla kasvaa mm. variksenmarjaa, riekonmarjaa ja sielikköä, mutta vähemmän liekovarpiota ja vaivaiskoivua. Tunturikankaita ovat myös mereiset kanervakankaat ja keskipaljakan liekovarpiokankaat. Ravinteisia tunturikankaita luonnehtivat lapinvuokko ja niukkaravinteisia tunturikankaita runsaampi heinä-, ruoho- ja sarakasvillisuus. Tunturikankailla ei yleensä kasva puita tai niitä on vain vähän.
Santa Cruz (departementti)
Santa Cruz () on yksi Bolivian yhdeksästä departementistä. Se sijaitsee maan itäosassa rajautuen idässä Brasiliaan ja etelässä Paraguayhin. Sen naapuridepartementteja ovat Chuquisacan ja Cochabamban departementit lännessä ja Benin departementti koillisessa pohjoisessa. Santa Cruz on pinta-alaltaan Bolivian suurin departementti (370 621 km) ja väkiluvultaan toiseksi suurin. Santa Cruzin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 2 785 000. Departementin pääkaupunki on noin 1 600 000 asukkaan Santa Cruz.
Jizzaxin alue
Jizzaxin alue () on hallinnollinen alue Uzbekistanin keskiosassa. Alueen pinta-ala on 21 179 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli 1 107 800 asukasta. Alueen pääkaupunki on Jizzax. Jizzaxin alue rajoittuu pohjoisessa Kazakstaniin, idässä Sirdaryon alueeseen, etelässä Tadžikistaniin ja lännessä Navoiyn ja Samarkandin alueisiin.
Tarija (departementti)
Tarija () on yksi Bolivian yhdeksästä departementista. Se sijaitsee maan eteläosassa rajautuen idässä Paraguayhin, etelässä Argentiinaan, lännessä Potosín departementtiin ja pohjoisessa Chuquisacan departementtiin. Tarija on pinta-alaltaan Bolivian pienin departementti (37 623 km) ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 522 000. Departementin pääkaupunki on noin 194 000 asukkaan Tarija.
Suurempaa (kappale)
"Suurempaa" on rap-artisti Uniikin 2. maaliskuuta 2011 julkaistu ensimmäinen single hänen kolmannelta sooloalbumiltaan "Suurempaa". Kappaleella vierailee Jane -yhtyeestä tuttu Mia Huovila, ja sen tuotannosta vastaa Elastinen. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Tunturien hiekkapaljastuma
Tunturien hiekkapaljastuma on tunturialueiden luontotyyppi, jossa on tuulieroosion paljastamia hiekkapintoja. Ne ovat syntyneet harjumuodostumiin, dyyneihin tai muihin hiekkakerrostumiin. Ne vaihtelevat kooltaan pienistä kasvittomista aukoista laajoihin deflaatioaltaisiin.. Hiekkapaljastumia on esimerkiksi Enontekiön Pöyrisjärven pohjoispuolelle, Munnikurkkilassa, Hietatievoilla, Melajärvellä ja Leppäjärvellä, ja Inarissa Kaamasen lähellä, Iijärvellä ja Kielajoella.. Näitä on Suomen lapissa yhteensä muutama nelikkilometri-10 km2.
Hiekkapaljastumia ympäröivä kasvillisuustyyppi on monesti tunturikoivikko tai tunturikangas, mutta tunturipaljakalla hiekkapaljastumia ei yleensä esiinny.
Hiekkapaljastumat ovat joko kasvittomia tai kasvipeite on laikkuinen. Kasvipeite riippuu tuulen kulutuksen voimasta. Hiekkapaljastumien kasvit kestävät hyvin kuivuutta, ja niissä kasvaa muun muassa kataja ja erilaiset varvut. Joskus on vaivaiskoivua ja kurjenkanervaa. Heinistä yleisin on lampaannata. Jäkälistä kasvaa muun muassa poronjäkälää ja sammalista kulosammalta ja hietikkotierasammalta. Enontekiön Hietatievojen deflaatioaltaassa kasvaa matalaa pöytämäistä katajaa ja yleisten tunturivarpujen lisäksi mm. juolukkaa ("Vaccinium uliginosum"). Muita tälle alueelle tyypillisiä kasveja ovat pikkutervakko ("Lychnis alpina"), rantavehnä ("Leymus arenarius"), tunturivihvilä ("Juncus trifidus") ja kultapiisku ("Solidago virgaurea").
Suomen Lapin hiekkapaljastumien hiekka on muodostunut jääkauden aikana, jolloin oli laajoja alueilla kylmää ja kuivaa. Monet nykyisistä hiekkapaljastumista laajenivat pienen jääkauden 1500–1700-luvuilla. Hiekkapaljastumien hiekka kasautuu koko ajan uudelleen paljastumien reunoilla. Enontekiön Munnikurkkion 14 hehtaarin deflaatioalueella on myös yksi niin sanottu vaeltava dyyni, ja joitain aktiivisia dyynejä on myös Kaamajoen laaksoissa.
Deflaatioallas kuluu noin pari senttiä vuodessa siihen asti, kun tuuli on kaivanut altaan pohjaveden pintaan kosteaan maahan tai sorakerrokseen asti. Deflaatioallas voi myös kulua niin syväksi, että syvyys jarruttaa tuulta niin paljon, ettei se pysty viemään altaasta hiekkaa.
Suurempaa
Suurempaa on rap-artisti Uniikin 6. huhtikuuta 2011 julkaistu kolmas sooloalbumi. Albumilla vierailevat muun muassa Elastinen, Spekti ja Tasis.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 24.
Uusateismi
Uusateismi-sanaa on käytetty viittaamaan 2000-luvun ateistiseen uskontokritiikkiin. Sanaa on käytetty viittaamaan tietokirjailijoihin Richard Dawkins, Daniel C. Dennett, Sam Harris, Christopher Hitchens ja Victor J. Stenger.
Filosofi ja uskontotieteilijä Matti Kamppisen mukaan uusateismissa uutta on lähinnä se, että samaan aikaan tuli markkinoille useita uskontokriittisiä puheenvuoroja. Termiä on kritisoinut esimerkiksi Tom Flynn, jonka mukaan ”uusateismi” ei ole liike eikä siinä ole mitään uutta, vaan uutta oli se, että suuret kustantamot julkaisivat ateistista materiaalia tunnetuilta henkilöiltä, ja näitä teoksia lukivat miljoonat ihmiset.
KNM Andenes (K01)
KNM Andenes (viirinumero K01) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Norjan laivastolle toisessa maailmansodassa lainaama Flower-luokan korvetti "HMS Acanthus".
Alus tilattiin Troonista Ailsa Shipbuilding Companyltä. Sen köli laskettiin 21. joulukuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1941. Alus valmistui vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Alus palveli saattajaryhmä B6:ssa ja se otti osaa saattueiden ON122 ja SC104 suojaamiseen vuonna 1942. Alus palasi Norjaan toukokuussa 1945 ja Norjan hallitus lunasti sen seuraavana vuonna muiden laivaston käytössä olleiden alusten mukana.
Alus luokiteltiin 1950 fregatiksi, jolloin sen viirinumeroksi tuli F307.
Peter Kaukonen
Peter Kaukonen (oik. Benson Lee Kaukonen, s. 23. syyskuuta 1945) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on muusikko Jorma Kaukosen nuorempi veli.
Kaukonen osallistui 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa veljensä kanssa tai ilman sekä Jefferson Airplanen, Jefferson Starshipin että Hot Tunan kokoonpanoihin joko levyllä tai lavalla. Lisäksi hän ehti soittaa oman Black Kangaroo -yhteensä lisäksi mm. Johnny Winterin, Terry Allenin ja Link Wrayn kanssa. Black Kangaroo oli myös hänen ensimmäisen levynsä nimi. Tämä bluesia ja rockia sekoittanut levytys ilmestyi 1972. Seuraavaa albumia saatiin odottaa aina vuoteen 2004 saakka eikä Peter Kaukonen ole sen jälkeenkään levyttänyt kovin ahkerasti.
Skenet.fi
Skenet.fi on Helsingin kulttuurikeskuksen julkaisema verkkolehti. Sen pääsisältöjä ovat elokuva-arviot, teatteri- ja tanssiarviot sekä näyttelyarviot. Skenet esittelee myös ennakkoon erilaisia tapahtumia ja festivaaleja. Verkkolehti julkaisee viikoittain kymmenkunta kulttuuriarviota tai ennakkoesittelyä. Kirjoittajat ovat ammattilaisia.
Vuonna 1997 perustetun lehden ideana on kulttuuritapahtumien tiedotusvälineenä tukea taiteilijoita ja taideyhteisöjä ja lisätä kritiikin moniäänisyyttä. Skenetin tavoitteena on nostaa esiin Helsingin monipuolista ja runsasta kulttuuritarjontaa.
Cessna 172 Skyhawk
Cessna 172 Skyhawk on Cessnan 170-sarjaan kuuluva nelipaikkainen, yksimoottorinen, yläsiipinen suosittu yhdysvaltalainen yleisilmailulentokone. Se lensi ensilentonsa vuonna 1955 ja on vieläkin tuotannossa. Konetta käytetään liike- ja huvilennoilla sekä ohjaajien koulutuksessa. Yli 43 000 koneen valmistusmäärällään se on maailman eniten valmistettu siviililentokone.
Ottaen huomioon pitkän valmistusajan ja suuren suosion, Cessna 172 on onnistunein massatuotantosiviilikone historiassa. Skyhawkin pääkilpailijat olivat Beechcraft Musketeer, Grumman AA-5, Piper Cherokee sekä Diamond DA40.
Cessna 172 oli alun perin etulaskutelineversio takapyöräisestä Cessna 170:stä.
Jussi-palkinnot 1963
Jussi-gaala 1963 järjestettiin 18. toukokuuta 1963 Tesvision studiolla Helsingin Punavuoren Insinööritalolla. Kyseessä oli uuden Jussi-järjestäjän, "Filmiauran", ensimmäinen gaalatilaisuus. Edellisenä vuotena "Elokuvajournalistit" oli jakanut palkinnot ilman jakamistilaisuutta ja viimeisestä vuoden 1959 gaalaillasta oli ehtinyt kulua jo neljä vuotta. Tilaisuudessa palkittiin elokuvat, jotka olivat saaneet ensi-iltansa vuonna 1962. Eniten Jusseja keräsivät "Pojat" ja "Tähdet kertovat, komisario Palmu" (molemmat 2 kappaletta).
Mukana oli uusia kategorioita, joista yhteen kertaan jäivät Filmillisin toteutus, Paras mustavalkoinen kuvaus ja Paras värikuvaus. Gaalailta televisioitiin ensimmäisen kerran. Seuraavaa televisiointia saatiin odottaa vuoteen 1969 asti.
Pertti Himberg
Pertti Himberg (15. lokakuuta 1928 Helsinki – 7. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen liikemies, joka tunnettiin mm. Miss Suomi -kilpailujen taustavaikuttajana. Varsinaisen leipätyönsä hän teki elokuva-alalla lyhytelokuvien tuottajana, pitkien elokuvien maahantuojana sekä elokuvateatterinomistajana.
Paul Gervais
François Louis Paul Gervaise (26. syyskuuta 1816 Pariisi – 10. helmikuuta 1879 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä ja paleontologi.
Gervais suoritti Pariisissa tohtorin tutkinnot luonnontieteessä ja lääketieteessä. 1835 hän aloitti paleontologian tutkimuksensa, kun hän pääsi tutkimusapulaiseksi Pariisin Muséum national d’histoire naturellen vertailevan anatomian laboratorioon. 1841 hänet nimitettiin eläintieteen ja vertailevan anatomian professoriksi Montpellier’n yliopistoon, jonka dekaaniksi hänet valittiin 1856.
Vuosina 1848–1852 julkaistiin hänen työnsä "Zoologie et paléontologie françaises", joka täydensi Georges Cuvierin ja Henri Marie Ducrotay de Blainvillen paleontologisia kirjoituksia. Toinen painos julkaistiin 1859. Vuonna 1865 Gervais nimitettiin Sorbonnen yliopiston eläintieteen professoriksi. Tästä virasta hän luopui, kun hänet 1868 nimitettiin Pariisin Muséum national d’Histoire naturellen vertailevan anatomian professoriksi.
Muita Gervaisin teoksia olivat neliosainen "Histoire naturelle des insectes" (1836–1847) yhdessä Charles Athanase Walckenaerin kanssa, "Histoire naturelle des Mammifères" (1853), "Zoologie médicale" (1859) yhdessä Pierre-Joseph van Benedenin kanssa, "Recherches sur l’ancienneté de l’homme et la période quaternaire" (1867), "Zoologie et Paléontologie générales" (1867) ja "Ostéographie des cétacés vivants et fossiles" (1869) yhdessä van Benedenin kanssa.
Hyönteisten ohella Gervais tutki myös muita eläimiä. Linnuista hän nimesi muun muassa kuubansmaragdikolibrin ("Chlorostilbon ricordii") ja harmaahuppusirkun ("Phrygilus gayi").
Hispaniolansmaragdikolibri
Hispaniolansmaragdikolibri ("Chlorostilbon swainsonii") on Hispaniolan kotoperäinen kiitäjälintu. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Hispaniolasta vuonna 1829, ja nimesi lajin William John Swainsonin kunniaksi.
Puertoriconsmaragdikolibri
Puertoriconsmaragdikolibri ("Chlorostilbon maugaeus") on Puerto Ricon kotoperäinen kiitäjälintu. Jean-Baptiste Audebert ja Louis Jean Pierre Vieillot kuvailivat lajin holotyypin Puerto Ricosta vuonna 1801.
Vihertaskukolibri
Vihertaskukolibri ("Elvira chionura") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Rican eteläosista Panaman keskiosiin, ja käsittää pääasiassa Tyynenmeren puoleisen alueen. John Gould kuvaili lajin holotyypin Panaman Chiriquín Davidista vuonna 1851.
Pablo Armero
Pablo Estifer Armero (s. 2. marraskuuta 1986 Tumaco) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Udinesea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Armero nousi América Calin edustusmiehistöön vuonna 2004. Hän edusti joukkuetta seuraavat neljä kautta, jonka jälkeen hän siirtyi brasilialaiseen Palmeirasiin.
Hän kuului brasiliasseurassa olonsa aikana joukkueen avauskokoonpanon vakiopelaajiin. Armero teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa heinäkuussa 2009 ottelussa Náuticoa vastaan.
28. elokuuta 2010 hän siirtyi italialaisseura Udineseen. Kesällä 2013 SSC Napoli osti Armeron riveihinsä 4 miljoonan euron siirtosummalla. Napolissa Armero vietti kuitenkin vain yhden kauden, ja siitäkin osan lainalla Englannin valioliigan West Ham Unitedissa. Udinese osti kesällä 2014 Armeron takaisin joukkueeseensa.
Armero edusti Kolumbiaa vuoden 2014 MM-kisoissa.
Meyer
Meyer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kuparitaskukolibri
Kuparitaskukolibri ("Elvira cupreiceps") on Costa Rican kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää maan keski- ja pohjoisosan vuoristoalueet. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Barrancasta vuonna 1867.
Harry Lewing
Harry Helmer Lewing (s. 16. joulukuuta 1923 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on ansioitunut erityisesti lyhytelokuvien tuotannossa. Lewing toimi "Elokuvajournalistit" -yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1957–1958. Yhdistys tunnettiin elokuva-alan Jussi-palkintojen jakajana vuosina 1944–1962. Lewingin aloitteesta yhdistys nimesi vuosina 1957–1960 joka kuukausi ensi-iltaohjelmistosta ns. "kuukauden elokuvan".
Lewing sai Jussi-patsaan vuonna 1953 lyhytelokuvasta "The Finnish Sculptor Wäinö Aaltonen"Nimimerkillä "Jean-Martin Roe":
Miesten syöksylasku alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011
Miesten syöksylasku alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 12. helmikuuta Kandahar-rinteessä. Kilpailuun osallistui 54 urheilijaa 24 eri maasta.
Carrascon kansallispuisto
Carrascon kansallispuisto () on vuonna 1991 perustettu luonnonsuojelualue Cochabamban departementissa, keskisessä Boliviassa. Puiston korkeus vaihtelee 300-4 700 metrin välillä ja sen ilmasto on pääosin kuumaa ja kosteaa, mutta puistoon kuuluu myös korkeita vuoria sekä puolikuivaa ylänkömaata. Alueella on runsaasti eri metsätyyppejä vaihdellen trooppisesta alangosta vuoriston pilvimetsään. Puiston pinta-ala on noin 622 600 hehtaaria (6 226 km) ja sen alueella elää yli 5 000 kasvilajia, 700 lintulajia, sekä muita villieläimiä kuten silmälasikarhuja, apinoita ja jaguaareja.
Carrascon kansallispuistoa uhkaa useat vaaratekijät, ja se onkin maan uhatuimpia luonnonsuojelualueita. Useat vaaratekijöistä, kuten metsästys, kalastus ja metsäkato, uhkaavat myös muita Bolivian luonnonsuojelualueita, mutta alueen poliittiset ja sosiaaliset erimielisyydet tekevät puiston tehokkaasta valvomisesta lähes mahdotonta.
Ksylenolioranssi
Ksylenolioranssi (CHNOS) on triaryylimetaaneihin kuuluva väriaine ja kompleksometrinen indikaattori. Yhdistettä käytetään kvantitatiivisessa analyysissä niin kemiassa kuin biokemiassakin.
Ksylenolioranssia voidaan valmistaa kresolipunaisesta, iminodietikkahapon natriumsuolasta ja formaldehydistä.
Ksylenolioranssia käytetään indikaattorina kompleksometrisissä titrauksissa. Vapaana se on väriltään keltaista ja metallin kanssa kompleksina punaista. Sitä voidaan käyttää indikaattorina muun muassa vismutin, kuparin, kadmiumin, koboltin, lyijyn, toriumin, elohopean ja sinkin määritykseen. Ksylenolioranssin ja metallien muodostamia komplekseja käytetään myös metallien määritykseen spektrofotometrisesti.
Ksylenolioranssia käytetään biokemiassa lipidien sisältämien peroksidien määrittämiseen. Peroksidit hapettavat happamissa olosuhteissa kahdenarvoisen rautaionin kolmenarvoiseksi, joka muodostaa ksylenolioranssin kanssa punertavan kompleksin. Kompleksin pitoisuus voidaan määrittää spektrometrillä ja saada sitä kautta selville näytteen peroksidipitoisuus.
Josef Lefko
Josef Lefko (17. tammikuuta 1904 – 28. syyskuuta 2001) oli suomalainen jääpallomaalivahti ja Suomen juutalaisyhteisön vaikuttaja.
Lefko pelasi jääpalloa helsinkiläisseura Kiffenissä, jonka edustusjoukkueen maalivahtina hän aloitti vuonna 1926 oltuaan sitä ennen seuran juniori. Hän pelasi kahdentoista kauden ajan lajin SM-sarjassa ja oli voittamassa kolmea SM-hopeaa, vuosina 1926, 1930 ja 1932, sekä yhtä SM-pronssia, vuonna 1931. Lefko edusti Suomen jääpallomaajoukkuetta seitsemässä ottelussa aikana, jolloin maaotteluita pelattiin harvoin. Häntä on pidetty myöhemmin yhtenä Suomen kaikkien aikojen parhaista jääpallomaalivahdeista.
Lefko toimi lähes kuudenkymmenen vuoden ajan Helsingin juutalaisen seurakunnan luottamus- ja johtotehtävissä, muun muassa seurakunnan puheenjohtajana. Hän oli mukana myös sotaveteraanitoiminnassa. Hän oli perustamassa toisen maailmansodan aikana juutalaisten aseveliyhdistystä ja myöhemmin, 1970-luvulla, hän oli yksi Suomen juutalaiset sotaveteraanit -yhdistyksen perustajista.
Lefko oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja hän työskenteli turkisteollisuuden parissa. Hän toimi Helsingin Turkisteollisuus -yrityksen toiminnanjohtajana ja vaikutti alan etujärjestöissä.
Lefkon puoliso oli näyttelijä Hanna Taini, jonka kanssa hänellä oli kolme tytärtä.
Naisten syöksylasku alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011
Naisten syöksylasku alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 13. helmikuuta Kandahar-rinteessä. Kilpailuun osallistui 36 urheilijaa 16 eri maasta.
Miesten superalppiyhdistetty alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011
Miesten superalppiyhdistetty alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 14. helmikuuta. Kilpailun syöksyosuus järjestettiin Kandahar-rinteessä ja pujottelu Gudiberg-rinteessä. Superalppiyhdistettyyn osallistui 41 urheilijaa 22 eri maasta.
Juliet (kuu)
Juliet on Uranuksen sisempi kuu. Se löydettiin 3. tammikuuta 1986 Voyager 2:n ottamista kuvista, ja sille annettiin väliaikainen nimi S/1986 U 2. Se nimettiin William Shakespearen näytelmän "Romeo ja Julia" sankarittaren mukaan. Juliet tunnetaan myös nimellä Uranus XI.
Juliet kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Bianca, Cressida, Desdemona, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda ja Perdita. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Cressidan noin 46 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
On mahdollista, että Juliet törmää Desdemonaan seuraavissa sadassa miljoonassa vuodessa.
Rosalind
Rosalind on Uranuksen sisempi kuu. Se löydettiin 13. tammikuuta 1986 Voyager 2:n ottamista kuvista, ja sille annettiin väliaikainen nimi S/1986 U 4. Se nimettiin William Shakespearen näytelmän "Miten haluatte" hahmon mukaan. Rosalind tunnetaan myös nimellä Uranus XIII.
Rosalind kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Belinda, Bianca, Cressida, Cupid, Desdemona, Juliet, Perdita ja Portia. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Cressidan noin 46 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
Rosalindin pinta on harmaan värinen.
Pellagra
Pellagra on niasiinin liian vähäisestä saannista johtuva puutostauti.
Niasiinia saadaan munasta, kalasta, lihasta, maksasta, täysjyväviljasta ja joistakin hedelmistä.
Pellagra on aiemmin ollut hyvin yleinen puutossairaus, jonka syyksi vitamiininpuutos varmistui varsin myöhään. Vielä 1940-luvulla asiasta keskusteltiin, joskin silloin oli jo näyttöä, että kyse on puutostaudista. Sen näkyvänä iho-oireena on punoittava, karhea ja hilseilevä ihottuma valolle alttiissa ihon osissa. Muita oireita ovat suutulehdukset ja suoliston ärtymisestä johtuva ripuli. Ääreishermosto vaurioituu, ja keskushermosto-oireita ovat unettomuus, masennus ja tylsistyminen. Kuolleisuus oli aiemmin suurta.
Kun maidossa todettiin B-vitamiinia, joka ei tuhoutunut lämmössä, se sai nimen B2-vitamiini. Sen huomattiin auttavan pellagrassa, ja kun sitä löydettiin hiivasta, se sai nimen Pellagra preventive factor, pellagraa ehkäisevä tekijä eli PP-tekijä. Hiivan huomattiin auttavan oireissa hyvin nopeasti, ja sitä alettiin käyttää pellagran ehkäisyyn. Myöhemmin niasiini ja PP-tekijä todettiin samaksi aineeksi, ja näin löydettiin puutostautiin tehoava hoito. Pian aloitettiin myös niasiinin synteettinen valmistus. Kun tutkimus vitamiinien parissa eteni, niasiini nimettiin B3-vitamiiniksi, jota nimitystä siitä tosin harvoin enää käytetään.
Pellagra on nykyisin harvinainen ja liittyy lähinnä tilanteisiin, joissa ravinnonsaanti on vähäistä. Eräät lääkkeet, muun muassa syöpätautien hoidossa käytetyt, voivat haitata niasiinin aineenvaihduntaa elimistössä ja aiheuttaa siten sen puutetta. Eräät aineenvaihduntasairaudet voivat myös aiheuttaa pellagraa sitä kautta, että niihin liittyy niasiinin aineenvaihdunnassa tarpeellisen tryptofaanin aineenvaihduntahäiriöitä.
Hoitamattomana pellagra voi tappaa neljässä tai viidessä vuodessa. Hoitona käytetään nikotiinihappoa, jolla on sama toiminnallinen vaikutus ja kemiallinen rakenne kuin niasiinilla mutta alhaisempi myrkyllisyys. Hoitoon on voitu käyttää myös niketamidia, joka metabolisoituu nikotiinihapoksi elimistössä.
Setebos
Setebos on Uranuksen ulompi kuu. Sen löysi John J. Kavelaars ryhmineen 18. heinäkuuta 1999, ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1999 U 1. Setebos tunnetaan myös nimellä Uranus XIX. Se nimettiin William Shakespearen näytelmän "Myrsky" hahmon mukaan. Epäillään, että Setebos kuuluu samaan ryhmään kuin Sycorax ja Prospero.
Yangoor
Yangoor on Uranuksen kuun Arielin pinnan suurin kraatteri. Se on nimetty Australian alkuperäisasukkaiden mytologisen hahmon, Yangoorin, mukaan. Yangoorin halkaisija on noin 80 kilometriä, ja se sijaitsee noin 450 kilometrin päässä Arielin etelänavasta. Yangoor löydettiin Voyager 2:n tammikuussa 1986 ottamista kuvista.
Henkilökohtainen oppimisympäristö
Henkilökohtainen oppimisympäristö on oppimisympäristö, jossa oppija hallitsee omaa oppimistaan. Henkilökohtaisessa oppimisympäristössä:
PLE (Personal Learning Environment) voi muodostua yhdestä tai useammasta alijärjestelmästä: se voi olla tietokonesovellus yhdellä koneella tai www-pohjainen sovellus.
PLE-ympäristöön voidaan integroida monia "Web2.0"-teknologioita kuten blogeja, wikejä, RSS-syötteitä, Twitter, Facebook jne. Stephen Downes on kuvannut PLE:tä näin "... yksi noodi nettisisällöissä, yhdistettynä muiden opiskelijoiden käyttämiin noodeihin ja sisällöntuotantojärjestelmiin. Tulos ei ole instituution ylläpitämä järjestelmä, vaan henkilökohtainen oppimiskeskus, jossa sisältöjän uudelleenkäytetään ja -järjestetään opiskelijan omien tarpeiden ja mielenkiinnon mukaan. Tulos ei todellakaan ole yksittäinen sovellus, vaan kokoelma yhteensopivia sovelluksia, kyseessä on ympäristö, ei niinkään järjestelmä."
PLE-konsepti sisältää tärkeän integraation formaalin ja informaalin oppimisen episodien muuttumisen yhdeksi osaamiseksi. Sosiaalinen verkosto voi rikkoa institutionaaliset rajat. Ja verkon protokollien käyttö integroi joukon resursseja henkilökohtaisesti hallittuun tilaan.
PLE on varsin uusi termi ja se tuo viimeisen näkökulman E-oppimiseen, jonka juuret juontavat vanhoihin järjestelmiin kuten Colloquia, ensimmäiseen peer-to-peer www-palveluun ja Ali Jafarin Epsilen-ympäristön ilmiöön ja
Dave Toshin sekä Ben Werdmullerin Elgg-järjestelmään ja Pebble Learningin kehittämään PebblePADiin. Nämä vaihtoehtoiset järjestelmät kehitettiin samaan aikaan oppimisjärjestelmän Learning Management System, joka on institutionaalisesti keskitetty oppimisen näkökulmasta toisin kuin PLE.
Sälepyrstökolibri
Sälepyrstökolibri ("Eupherusa eximia") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Meksikon itä- ja kaakkoisosat ja sieltä etelään Nicaraguan keskiosiin, Costa Ricaan ja Länsi-Panamaan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Adolphe Delattre kuvaili lajin holotyypin Guatemalan Cobánista vuonna 1843.
Korpraalikolibri
Korpraalikolibri ("Eupherusa poliocerca") on Meksikon kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää maan eteläosan Tyynenmeren puoleista Guerreroa ja Oaxacan länsiosia. Daniel Giraud Elliot kuvaili lajin holotyypin Oaxacan Putlasta vuonna 1871.
Conquer Records
Conquer Records on brittiläinen levy-yhtiö.
Surukolibri
Surukolibri ("Eupherusa nigriventris") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Karibianmeren puoleisen osan Costa Rican keskiosista läntiseen Panamaan. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Costa Ricasta vuonna 1867.
Turkoosilakkikolibri
Turkoosilakkikolibri ("Eupherusa cyanophrys") on Meksikon kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Oaxacan eteläosan vuoristoseudun. John Stuart Rowley ja Robert Thomas Orr kuvailivat lajin holotyypin Oaxacan Juchatengon läheltä vuonna 1964.
Jussi-palkinnot 1969
Jussi-gaala 1969 järjestettiin 22. helmikuuta 1969 Yleisradion TV1:n keskusteluohjelmassa "Jatkoaika". Kyseessä oli toinen televisioitu Jussi-palkintojen jakotilaisuus. Jussit jaettiin televisio-ohjelman tyylin mukaisesti keskustelupaneelin yhteydessä aiheena suomalainen elokuva. Illan emäntänä ja isäntänä olivat Lenita Airisto ja Hannu Taanila. Paneelissa istuivat Paula Talaskivi, Peter von Bagh, Timo Bergholm, Erik Blomberg, Jörn Donner ja Edvin Laine.
Tilaisuudessa palkittiin vuoden 1968 ensi-illat. Eniten Jusseja sai "Täällä Pohjantähden alla", joka palkittiin parhaasta ohjauksesta, lavastuksesta ja miesnäytteljästä. Lisäksi Väinö Linna sai erikois-Jussin "kansallisesti merkittävän aihemaailman tuomisesta suomalaiseen elokuvaan". Risto Jarva sai parhaan tilauselokuvan Jussin dokumentista "Nainen ja yhteiskunta".
Ibex Moon Records
Ibex Moon Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Johnstownissa, Pennsylvaniassa.
John Stuart Rowley
John Stuart Rowley (6. huhtikuuta 1907 Oakland, Kalifornia – 7. toukokuuta 1968 Oaxaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Rowley opiskeli Berkeleyssä ja Alhambrassa Kaliforniassa. Hän työskenteli Oaklandin museossa ja suoritti tutkimuksia Kalifornian tiedeakatemialle. Vuonna 1930 Rowley avioitui Estelle Peytonin kanssa. Myöhemmin hän tutki Kalifornian niemimaan linnustoa, kunnes muutti Los Angelesiin. 1958 hän asettui San Mateoon ja tutki Meksikon Morelosin ja Oaxacan linnustoa. American Museum of Natural History, Western Foundation of Vertebrate Zoology ja Kalifornian tiedeakatemia tukivat Rowleyn tutkimuksia taloudellisesti.
Rowley kuvaili uuden kolibrilajin, mustaotsakolibrin ("Eupherusa cyanophrys"), yhdessä Robert Thomas Orrin kanssa Oaxacasta vuonna 1964. Rowley kuoli onnettomuudessa Oaxacan Sierra Madre del Surilla 1968.
Robert Thomas Orr
Robert Thomas Orr (17. elokuuta 1908 San Francisco, Kalifornia - 23. kesäkuuta 1994 Larkspur, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Orr valmistui kandidaatiksi San Franciscon yliopistosta 1929, sekä maisteriksi ja filosofian tohtoriksi Berkeleyn yliopistosta Joseph Grinnellin ohjauksessa. Hänen väitöskirjansa käsitteli Kalifornian kaniinien biologiaa. Orr oli American Ornithologists' Unionin ja Kalifornian tiedeakatemian jäsen, sekä Cooper Ornithological Societyn kunniajäsen ja puheenjohtaja useaan otteeseen.
Orr opetti sekä Stanfordin yliopistossa, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä että San Franciscon yliopistossa. Hän toimi Kalifornian tiedeakatemian lintu- ja nisäkäskokoelmien kuraattorina 1936–1963. Hänen johdollaan akatemian tutkijat keräsivät yhden Yhdysvaltain hienoimmista merieläinkokoelmista. Orr toimi myös tiedeakatemian apulaisjohtajana vuosina 1964–1975.
Orr kirjoitti uransa aikana noin 260 tieteellistä ja kansantajuista artikkelia sekä 13 kirjaa. Orr nimesi joitakin uusia eläinlajeja, linnuista mustaotsakolibrin ("Eupherusa cyanophrys") yhdessä John Stuart Rowleyn kanssa vuonna 1964.
MegaCharts
MegaCharts julkaisee viikoittaiset viralliset musiikkilistat Alankomaissa. Näistä tunnetuimmat ovat Mega Top 50 ja Single Top 100 (singlet) ja Mega Album Top 100 (albumit).
Toinen Alankomaiden singlelista, Dutch Top 40, on Stichting Nederlandse Top 40 -nimisen yrityksen kokoama, mutta yritys käyttää listansa kokoamisessa MegaChartsin tietoja.
Mega Top 50 ja Dutch Top 40 -listojen järjestys määräytyy singlejen myynnin lisäksi myös niiden radiosoittoon, Single Top 100 -lista perustuu sen sijaan vain myyntiin.
Mariano Rumor
Mariano Rumor (16. kesäkuuta 1915 – 22. tammikuuta 1990) oli italialainen poliitikko, joka toimi viisi eri kertaa Italian pääministerinä vuosien 1968–1974 aikana. Hän oli myös sisäministeri, ulkoministeri ja maatalousministeri useissa eri hallituksissa 1960- ja 1970-luvuilla.
Rumor oli pääministerinä aikana jolloin Italiassa oli talousvakeuksia ja jatkuvia kahnauksia ammattiliittojen ja työnantajajärjestöjen välillä. Poliittiset ääriliikkeet olivat nousussa.
Rumor edusti Italian kristillisdemokraattista puoluetta ja oli Italian edustajainhuoneen jäsen 1948–1976 ja senaatin jäsen vuodesta 1979 kuolemaansa saakka.
Rumor oli myös Euroopan parlamentin jäsen sen ensimmäisellä toimikaudella 1979–1984.
Hän oli ammatiltaan opettaja.
Swiss Music Charts
Swiss Music Charts () muodostaa viralliset musiikkilistat Sveitsissä. Listat koostuvat parhaiten myynneistä albumeista ja singleistä ja ne julkaistaan viikoittain, aina keskiviikkoisin.
Fernando Tambroni
Fernando Tambroni Armaroli (25. marraskuuta 1901 – 18. helmikuuta 1963) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä neljän kuukauden ajan vuonna 1960. Sitä ennen hän toimi sisäministerinä 1955–1959 ja valtiovarainministerinä 1959–1960. Hän edusti kristillisdemokraattista puoluetta.
Sisäministerinä ollessaan Tambroni päätti kampanjasta, jolla mafian vaikutusta Calabriassa pyrittiin pienentämään järestelmällisillä ratsioilla kuuluisan poliisipäällikkö Carmelo Marzannin johdolla.
Tambroni joutui eroamaan pääministerin paikalta, kun äänestäjät hurjistuivat siitä että hän antoi uusfasistisen Italian sosiaalisen liikkeen järjestää juhlansa Genovassa, joka oli ollut fasistien vastaisen vastarintaliikkeen keskeisiä kaupunkeja.
Arkki (Transformers)
Arkki () on kuvitteellinen avaruusalus "Transformers"-universumissa. Arkki tunnetaan useissa jatkumoissa Autobottien lippualuksena.
Alkuperäisessä sarjassa Arkki oli alus, jolla Autobotit tekivät pakkolaskun Maahan 4 miljoonaa vuotta sitten. Aluksen keskustietokoneena toimi Teletraan 1. Vuonna 1984 Teletraan aktivoitui ja herätti ensin aluksen sisään taistelussa murtautuneet Decepticonit ja myöhemmin aluksen miehistönä toimineet Autobotit.
Alus toimi Autobottien Maan tukikohtana 20 vuotta, kunnes Trypticon tuhosi sen.
issa alus oli neljän pienemmän aluksen: Atlantiksen, Ogygian, Hyperborean ja Lemurian yhdistelmä.
Kahden ensimmäisen elokuvan sivutarinoissa Arkki oli alus, jolla Allspark kuljetettiin pois Cybertronilta, jottei Megatron saisi sitä käsiinsä. Mutta elokuvassa "" sen tarina oli erilainen.
Arkki oli Sentinel Primen komennossa ollut cybertronilainen alus, jolla hän kuljetti mukanaan sadoittain pilareita, korkeatasoisia avaruussiltatekniikan laitteita. Mutta se jouti hyökkäyksen kohteeksi ja jäi avaruuteen leijumaan kunnes teki pakkolaskun Maan Kuuhun vuonna 1961. Ja ensimmäisenä sitä tukivat Neil Armstrong ja Buzz Aldrin vuonna 1969. Sentinel oli aluksen miehistöstä ainut, joka selvisi ja vaipui staasiin. NASA havaitsi Arkin hylyn ja aloitti Apollo-avaruusohjelman tarkoituksenaan tutkia se. Avaruusohjelman päätyttyä, Decepticonit varastivat neuvostoliittolaisten oman avaruusohjelman avulla suurimman osan pilareista jättäen jälkeensä vain neljä tavallista pilaria ja yhden hallintapilarin. Sieltä kuljetettiin myös polttoainesäiliö, joka vietiin Tšernobylin ydinvoimalaitokseen. Vuonna 2011 Optimus Prime ja Ratchet löysivät säiliön ja saivat tiedon Arkin päätymisestä Kuuhun. He matkustivat sinne Xantiumilla ja noutivat sieltä sekä pilarit että Sentinel Primen.
"in" lopussa Arkki oli alus, jolla Optimus Primen johtama Autobottiryhmä lähti Cybertronilta, kun sen ytimen sammuttua koko planeetta oli muuttumassa asuinkelvottomaksi.