hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ressetan kulttuuri
Ressetan kulttuuri () on Venäjällä vaikuttanut varhaismesoliittinen kulttuuri, joka on saanut nimensä Ressetan asuinpaikan mukaan. Muita kulttuurin asuinpaikkoja, kuten Sukontsevo 3 ja 8 (Суконцево) sekä Kultino 3 (Култино), tunnetaan lähinnä Ylä-Volgan läntisellä alueella. Volgan varrelta tiedetään neljä kohdetta, Okan sivuhaaran varrelta aivan Moskovan läheltä yksi ja etelämpänä Okan päähaaran läheltä yksi kohde.
Asuinpaikat valittiin aina vesistön ääreltä joko jokien tai järvien rannoilta. Niiden läheltä tunnetaan myös hyvät piiraaka-aineen esiintymät, jotka joet ja purot ovat kulutuksellaan paljastaneet. Heillä oli hyvät käsityötaidot ja he käyttivät työssään hyvälaatuista piitä, joista saatiin iskemällä säännöllisiä säleitä jatkotyöskentelyä varten.
Ressetan kulttuuri on heikosti tutkittu. Kivi-, luu- ja sarviesineiden ulkonäkö, valmistus ja koristelutavat eroavat selvästi jälkiswidryläisten Kundan ja Butovon kulttuurien esineistä. Esimerkiksi Ressetan nuolenkärjet valmistettiin paikallisesta hyvästä piistä. Pitkä säle taitettiin kärjestään teräväksi ja talttamaiseksi vinoksi kärjeksi. Tyvi ohennettiin kolmanneksen verran toiselta reunastaan kiinnittämistä varten ja muutenkin yhtä ja samaa reunaa nyrhittiin nuolenkärkeä muotoillessa.
Ressetan kulttuurin ryhmillä oli yhteyksiä Butovon naapurikulttuuriin, jonka asuinpaikat sijaitsivat Ressetan kohteiden lomassa. Myös kauempana vaikuttaneeseen Kundan kulttuurin ryhmiin pidettiin yhteyttä. Tämä on huomattu Ressetan asuinpaikoilta löydettyjen niin sanottujen Pullin nuolenkärjistä, jotka on valmistettu tummanharmaasta piistä. Tummaa tai mustaa piitä ei esiinny Ylä-Volgalla, joten se on tuotu etelämpää. Myös Kundan asuinpaikoilta on löydetty Ylä-Volgan punertavaa piitä, joten materiaalia siirtyi myös Itäbaltiaan.
Vaikuttaa siltä, että väestö on siirtynyt paikalle muualta tuoden mukanaan omanlaisen kulttuurin piirteet. Jotkin löytöjen piirteet olivat varhaismesoliittisella kaudella yleisiä luoteessa, lännessä ja lounaassa Ylä-Volgasta katsoen. Nämä ovat toistaiseksi heikosti inventoituja venäläisessä arkeologiassa. Arkeologi M. G. Zhilin pitääkin Smolenskin, Pihkovan tai Valko-Venäjän luoteisosan seutuja todennäköisimpänä Ressetan kulttuurin syntyseutuna.
Piața Romanăn metroasema
Piața Romană on lokakuussa 1987 avattu Bukarestin metron linjan 2 asema. Se sijaitsee Piața Romană -aukiolla, Sektori 1:n alueella, Bukarestissa, Romanian pääkaupungissa.
Piața Romanăn edeltävä asema Berceniin päin mentäessä on Universitate. Piperaan päin mentäessä puolestaan Piața Victoriei.
Memphis-ryhmä
Memphis oli 1980-luvulla toiminut postmodernistinen muotoilijoiden ryhmä. Sen muotoilijat suosivat räikeitä värejä, eläviä kuvioita ja ekspressiivisiä muotoja. Ryhmä vaikutti graafiseen suunnitteluun, ravintolasuunnitteluun sekä tekstiili- ja sisustussuunnitteluun.
Memphisin piirissä suunniteltiin uusia huonekaluja, valaisimia, tekstiileitä, keramiikkaa ja lasiesineitä. 
Ryhmä noudatti Italiassa 1960- ja 1970-luvuilla luotuja antidesignin periaatteita. Memphisiä edelsivät radikaalit italialaiset muotoiluryhmät, kuten Archizoon, Superstudio ja Studio Alchimia, jotka vastustivat kansainvälisen tyylin puhdasta funktionalismia.
Ryhmän perustajahahmo oli aikaisemmin Olivettin muotoilijana toiminut Ettore Sottsass. Kokeneen suunnittelijan piiriin liittyi muotoilijoita eri puolilta maailmaa. Memphis syntyi keskustelun ja juopottelun sekaisen yön jälkeen, jolloin oli kuunneltu yhä uudelleen Bob Dylanin laulua "Stuck Inside of Mobile (With the Memphis Blues Again)".
Ryhmä esiteltiin syyskuussa 1981 Milanon huonekalumessuilla, jossa se kiinnitti muotoilumaailman huomion. 
Uuden kansainvälisen tyylin tavoite oli vedota sekä hienostonaiseen että käyttää populistisempaa palettia. Memphis pyrki hauskuuteen sekä haastamaan ja jopa kieltämään perinteisen maun. Sen ainoa sääntö oli, että mitään sääntöjä ei ollut. Memphis otti vaikutteita pop-taiteesta, Las Vegasista, 1950-luvun campista ja art decosta.
Memphis loi uuden kaupallisen käytännön, jossa ylitettiin käsityön ja teollisen valmistuksen rajat ja käytettiin uusia markkinointikeinoja. Italialaiset vaikutteet sekoittuivat muihin virtauksiin, kuten feminismin inspiroimaan Pattern & Decoration -tyyliin Yhdysvalloissa sekä brittiläisen ja amerikkalaisen käsityön avantgardeen.
Ryhmä piti itseään muotivillityksenä, joka kaikkien muotien tavoin loppuisi pian. Vuonna 1988 Sottsass hajotti ryhmän.
Koltsevaja
Koltsevaja () on Moskovan metron viides linja. Se merkitään metrokarttoihin ruskealla. Linja avattiin 1. tammikuuta 1950.
Koltsevaja on kehälinja. Sen pituus on 19,4 kilometriä ja sillä on asemia 12.
Peloista pahin
Peloista pahin (engl. "The Sum of All Fears") on vuonna 2002 kuvattu toimintaelokuva/poliittinen trilleri, joka perustuu Tom Clancyn samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Ben Affleck, Morgan Freeman, James Cromwell, Ciarán Hinds, Liev Schreiber, Bridget Moynahan ja Michael Byrne. Elokuvan on ohjannut Phil Alden Robinson. Elokuva oli taloudellinen menestys.
Jokikylä (Ii)
Jokikylä on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä oli osa Kuivaniemen kuntaa vuoteen 2007 saakka, jolloin Iin kunta ja Kuivaniemen kunta lakkautettiin ja niiden entisistä alueista muodostettiin Iin kunta. Kylä sijaitsee Kuivajoen varressa, Kuivaniemen keskustaajamasta Asemakylästä viitisentoista kilometriä pohjoiseen Oijärvelle menevän yhdystien 8520 läheisyydessä, pääasiassa joen eteläpuolisella alueella alkaen Kurkelasta ja päättyen Nevalaan. Lemmityn ja Koivuniemen kohdalla joen lähistöllä olevat pohjoispuolen talotkin kuuluvat Jokikylään.
Kylään perustettiin koulu 1908 Kuivaniemen tultua jaetuksi kahteen koulupiiriin 1901. Ensimmäinen koulurakennus valmistui 1912. Koulurakennus poistettiin käytöstä ja purettiin öljyvahingon seurauksena vuonna 2013, ja koulu lakkautettiin. Oppilasmäärä oli tuolloin niin vähäinen, että koulun kunnostus tai uuden rakennus olisi ollut kannattamatonta. Koulun pihapiirissä on edelleen urheilukenttä ja vuonna 1992 valmistunut liikuntahalli.
Kirjailija Antti Hyry on kotoisin Jokikylän Hyrystä ja on kuvannut kotikyläänsä ja sen ihmisiä useissa teoksissaan.
Vääkiönvaara
Vääkiönvaara on kylä Suomussalmella.
Vuonna 1848 perustettiin Suomussalmen kunnan pohjoisosaan Vilhelm Vesterisen Vääkiö-niminen kantatila. Nimensä Vääkiön talo on tarinan mukaan saanut kuivasta ovensaranan äänestä ('vääääk, väääk'), joka kuului ovea avatessa. Vääkiön tila on toiminut kantakievarina ja tilalla asui n. 20 asukasta. Maata oli 932 ha.
Nykyään Vääkiön kylässä asuu noin 90 asukasta ja talouksia on noin 50. Kesäisin ja syksyisin väkimäärä lisääntyy marjastuksen, metsästyksen ja mökkiläisten vuoksi. Vesistöissä on kalaa, ja marjastus- sekä metsästysmahdollisuudet ovat kylällä hyvät.
Suomussalmen kunnan keskustaajama Ämmänsaari on noin 30 kilometrin päässä Vääkiöstä. Kirjastoauto käy taloissa kahden viikon välein.
Vääkiössä on vaalittu vanhaa tervanpolttokulttuuria. Vuonna 1992 kylälle rakennettiin Tervatupa, jonka hirsiosat ovat peräisin Niemelän talosta, 1840-luvulta. Tervahauta palaa muutaman vuoden välein ja tervaa sekä tervankusta tulee aina myytäväksi asti. Viimeksi tervahauta poltettiin 2011 ja Tervatuvalle kokoontui kyläläisiä Tervatapahtumaan. Tervanpolttoperinnettä on esitelty myös ulkomaalaisille nuorille, jotka ovat olleet työleireillä seudulla.
Lisäksi kesäisin on höylätty kattopäreitä tilauksesta. Kattopäreisiin on suositeltu kyllästysaineeksi Vääkiön tervaa ja tervankusta. Tervaperinteen jatkamiseksi vaaditaan hyvälaatuista tervaspuuta.
Sota-aikana Vääkiössä on ollut saksalaisten vankileiri, ja neuvostoliittolaiset sotavangit ovat rakentaneet rautatietä. Heidän muistokseen on Suomi–Neuvostoliitto-seuran Alanäljängän Vääkiön osaston aloitteesta pystytetty hautamuistomerkki 4.9.1957. Muistomerkin tähdet on kaivertanut Emil Oksman.
Bethnal Greenin metroasema
Bethnal Greenin metroasema on Lontoon metron Central Linen asema Tower Hamletsin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Bethnal Greenin kaupunginosassa Lontoon matkakortin maksualueella 2.
Asema on avattu 4. joulukuuta 1946 osana Central Linen itäistä laajennusta. Toisen maailmansodan aikana keskeneräistä asemaa käytettiin pommisuojana. 3. maaliskuuta 1943 suuri ihmisjoukko pyrki yhtäaikaisesti suojaan asemalle, mistä aiheutuneessa tungoksessa 173 ihmistä litistyi kuoliaaksi ja 90 loukkaantui.
Paniikin syynä oli lähellä tapahtunut omien joukkojen uusien aseiden kokeilu. Kyseessä on toisen maailmansodan eniten siviiliuhreja vaatinut onnettomuus Britanniassa.
5. heinäkuuta 2007 Central Linen metrojuna suistui raiteilta Bethnal Greenin ja Mile Endin asemien välillä ajettuaan raiteille lentäneen sammutuspeitteen päälle. Onnettomudessa vältyttiin henkilövahingoilta.
Kueth Duany
Kueth Duany (s. 22. huhtikuuta 1980) on sudanilainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Sudanissa syntynyt Duany pelasi vuosina 1999–2003 Syracusen yliopistossa. Carmelo Anthonyn vahvistama Syracuse voitti NCAA-koripallon I-divisioonan mestaruuden vuonna 2003. Yliopistouransa jälkeen Duany pelasi yhdysvaltalaisissa pienissä ammattilaissarjoissa sekä Saksan ja Suomen pääsarjoissa. Suomessa Duany edusti kaudella 2005–2006 vuodenvaihteesta lähtien Tampereen Pyrintöä, jossa hän pelasi pääsarjassa 20 ottelua 12,6 pisteen ja 6,3 levypallon ottelukohtaisella keskiarvolla. Yhteensä Duany teki Pyrinnölle 259 pistettä.
Nykyisin Duany työskentelee itsenäistyneen kotiseutunsa, Etelä-Sudanin, koripallon parissa.
Peter Hansen (näyttelijä)
Peter Franklin Hansen (5. joulukuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 9. huhtikuuta 2017 Santa Clarita, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan lakimies Lee Baldwinina saippuaoopperassa "General Hospital". Hän esiintyi osassa vuosina 1965–1986 sekä uudelleen 1992–2004, ja hänellä oli sama rooli myös "Port Charles" -sarjassa.
Hansen esiintyi lisäksi muun muassa sarjoissa "The Public Defender", "The Goldbergs" ja "Tyttökullat" sekä tieteiselokuvassa "Maailman sortuessa" (1951).
Hansen oli merijalkaväen lentäjänä toisessa maailmansodassa ja osallistui Peleliun taisteluun syksyllä 1944.
Sokolnitšeskaja
Sokolnitšeskaja () (vuoteen 1990 asti Kirovsko-Frunzenskaja, ) on Moskovan metron ensimmäinen linja. Se merkitään metrokarttoihin punaisella. Linja avattiin 15. toukokuuta 1935.
Linjan pituus on 26,2 kilometriä ja siinä on 19 asemaa.
Peter Hansen
Peter Hansen on ollut seuraavien henkilöiden nimenä:
Kenraalien yö
Kenraalien yö on Anatole Litvakin ohjaama elokuva vuodelta 1967. Elokuva perustuu Hans Hellmut Kirstin menestysromaaniin "Kenraalien yö".
Tarina alkaa saksalaisten miehittämässä Varsovassa vuonna 1942 tehdystä murhasta. Silminnäkijä on nähnyt murhaajan housunlahkeen, jossa on saksalaisen kenraalin univormuun sisältyvä punainen raita. Kolmella kenraalilla ei ole alibia.
"Helsingin Sanomien" kriitikon Timo Peltosen mukaan elokuva hajaantuu moneen suuntaan, ja vaikka niissä on omat vahvat hetkensä, horjahtelua tulee liikaa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa huippunäyttelijöistä huolimatta mitättömäksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Zamoskvoretskaja
Zamoskvoretskaja () (vuoteen 1990 Gorkovsko-Zamoskvoretskaja ) on Moskovan metron toinen linja. Linja avattiin 11. syyskuuta 1938.
Linjan pituus on 37,1 kilometriä ja asemien lukumäärä on 20.
Kalininsko-Solntsevskaja
Kalininsko-Solntsevskaja () on Moskovan metron kahdeksas linja. Linja avattiin 30. joulukuuta 1979.
Linjan itäisen osan pituus on 16,3 ja läntisen osan 3,4 kilometriä. Itäisessä osassa on kahdeksan asemaa ja läntisessä viisi.
Itäinen osa
Läntinen osa
Billy Gilman
Billy Gilman (s. 24. toukokuuta 1988) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi country-musiikin lapsitähtenä. Gilmanilla oli jo 11-vuotiaana poikasopraanona erinomainen laulutekniikka. Aikuisena Gilmanilla on kirkas kontratenorin ääni. Gilman on homoseksuaali.
Gilmanin tulkitsemia kappaleita ovat esimerkiksi "Ben" ja "O Holy Night" ja hänen omat hittinsä, kuten "One Voice" ja "Oklahoma". Gilman osallistui Yhdysvaltojen The Voice -kykyjenetsintäohjelmaan vuonna 2016 ja sijoittui kilpailussa toiseksi. Kilpailun alussa Gilman esitti Adelen kappaleen "When We Were Young" ja kaikki neljä tuomaria käänsivät tuolinsa. Gilman valitsi kilpailussa valmentajakseen Adam Levinen.
Mathis Baby
Mathis Baby oli straßburgilaisen E.E.C. Mathisin vuosina 1912–1914 valmistama henkilöautomalli.
Autossa oli nelisylinterinen moottori, jossa oli mekaanisen pumpun avulla toiminut painevoitelu. Alkuperäisessä Baby-1-mallissa oli vapaakiertojäähdytys, mutta myöhemmissä oli kiertovesipumppu.
Voimansiirtoon kuului kartiokytkin sekä nelivaihteinen vaihteisto, joka välitti voiman tasauspyörästöllä varustetulle taka-akselille. Jarrut vaikuttivat takapyöriin sekä voimansiirtoon. Korivaihtoehdot olivat kaksi- tai nelipaikkainen torpedo.
Autonvalmistusta aloitellut Emile Mathis halusi panostaa massatuotantoon ja rakennutti tätä varten uuden tehtaan Straßburgin Meinau'hun. Tehdas rakennettiin maaliskuun ja syyskuun välillä 1911. Babyletten ohella tehtaassa valmistettiin kevytauto Babylettea, Populairea sekä eräitä suurempia malleja.
1 846-kuutioisella moottorilla varustetulla Baby-3-mallilla saavutettiin Dragutin Esserin kuljettamana kahdeksas sija kesäkuussa 1912 järjestetyssä Ranskan Grand Prix'ssä. Kilpailun kokonaispituus oli 1 550 km ja se kesti kaksi päivää. Esserin kuljettaman Mathisin keskinopeus oli 77 km/h.
Kalužsko-Rižskaja
Kalužsko-Rižskaja () on Moskovan metron kuudes linja. Sen ensimmäinen osuus avattiin 1. toukokuuta 1958. Alun perin erilliset Rižskajan (rakennettu 1958) ja Kalužskon (rakennettu 1962) linjat yhdistyivät, kun osuus Oktjabrskajan ja Prospekt Miran asemien välillä valmistui vuonna 1971.
Linjan pituus on 37,6 kilometriä ja siinä on 24 asemaa.
Malta olympialaisissa
Malta osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Amsterdamissa 1928, ja on ollut siitä lähtien mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta vuosien 1932, 1952, 1956, 1964 ja 1976 kisoja. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäisen kerran Sotšissa 2014.
Malta ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet miesten vesipallojoukkue, joka oli viides Amsterdamissa 1928 ja ampuja William Chetcuti, kahdeksas miesten kaksoistrapissa Pekingissä 2008.
Maltan olympiakomitea on perustettu vuonna 1928.
Steve Foster
Stephen "Steve" Brian Foster (s. 24. syyskuuta 1957 Portsmouth, Hampshire) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Peliurallaan Foster oli kuuluisa otsanauhastaan ja parrastaan.
Foster aloitti ammattilaisuransa vuonna 1973 Portsmouthissa, jossa hänen pelipaikkansa oli sillon keskushyökkääjä. Myöhemmin manageri Ian St John alkoi kuitenkin peluuttaa häntä topparina ja debyytissään uudella pelipaikalla Foster teki oman maalin ottelussa Burya vastaan marraskuussa 1976. Foster pelasi kotikaupungissaan aina vuoteen 1979 saakka kunnes siirtyi Brightoniin. Brightonia aina vuoteen 1984 saakka edustanut Foster pelasi tuona aikana 3 maaottelua Englannin paidassa ja kuului maansa joukkueeseen vuoden 1982 MM-kilpailuissa. Vuonna 1983 Brighton selviytyi FA Cupin finaaliin jossa se kohtasi Manchester Unitedin. Finaali päättyi tasan 2–2, mutta uusintaottelussa manchesterilaiset olivat vahvempia lukemin 4–0. Brighton tippui liigasta kauden päätteeksi mutta Foster jäi siitä huolimatta vielä seuraan.
Maaliskuussa 1984 Foster myytiin Aston Villaan, jossa hän vietti vain 8 kuukautta ennen siirtoaan Luton Towniin. Lutonissa Fosterista tuli joukkueen keskuspuolustuksen rautainen johtaja ja vuonna 1988 Luton Town juhli Englannin liigacupin voittoa.
Foster läksi Lutonista vuonna 1989 ja siirtyi Oxford Unitediin. Vuonna 1992 95 liigaottelun ja 9 maalin jälkeen Foster palasi Brightoniin, jossa hän lopetti pelaajauransa vuonna 1996.
Gambia olympialaisissa
Gambia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Gambialaisurheilijat ovat kilpailleet olympialaisissa yleisurheilussa, painissa, uinnissa ja nyrkkeilyssä. Maa ei ole saavuttanut yhtään mitali- eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Gambian olympiakomitea perustettiin vuonna 1972 ja KOK:n jäseneksi maa hyväksyttiin 1976.
Tagansko-Krasnopresnenskaja
Tagansko-Krasnopresnenskaja () (vuoteen 1989 Ždanovsko-Krasnopresnenskaja, ) on Moskovan metron seitsemäs linja. Linja avattiin 31. joulukuuta 1966.
Linjan pituus on 40,7 kilometriä ja siinä on 22 asemaa.
Rolls-Royce Griffon
Rolls-Royce Griffon oli englantilainen Rolls-Roycen valmistama lentokonemoottori. Griffon oli 36,7-litrainen V-12 -tyyppinen kaasutinmoottori, jossa oli malliversiosta riippuen joko yksi- tai kaksivaiheinen kaksinopeuksinen mekaaninen ahdin. Griffonia käytettiin Supermarine Spitfiren ja Seafiren viimeisissä versioissa sekä Fairey Fireflyssa ja Avro Shackletonissa. Moottori oli hieman tehokkaampi kuin Merlinin viimeisimmät mallit. Yleisimmän malliversion, Griffon 65:n suurin teho oli 1 650 kW (2 250 hv).
Kitai-gorodin metroasema
Kitai-gorod () on Moskovan metron Tagansko-Krasnopresnenskaja- ja Kalužsko-Rižskaja-linjojen asema. Asema sijaitsee linjalla Tagansko-Krasnopresnenskaja asemien Kuznetski Most ja Taganskaja välissä ja linjalla Kalužsko-Rižskaja asemien Turgenevskaja ja Tretjakovskaja välissä. Asema avattiin 3. tammikuuta 1971. Sen nimi oli 5. marraskuuta 1990 asti Ploštšad Nogina ().
Otrantonsalmi
Otrantonsalmi (, ) on salmi, joka yhdistää Adrianmeren ja Joonianmeren sekä erottaa Italian Albaniasta. Salmi on saanut nimensä Otranton kaupungin mukaan.
Salmessa käytiin meritaistelu ensimmäisessä maailmansodassa toukokuussa 1917.
Toisessa maailmansodassa Ison-Britannian merivoimat ja Italian laivaston saattue taistelivat salmella 12. marraskuuta 1940. Taistelu päättyi liittoutuneiden voittoon.
S’brent – se palaa
S’brent – se palaa on suomalainen televisiolle tuotettu musiikkielokuvatuotanto vuodelta 1979. Laulu- ja runoesityksiä sisältävässä dramatisoinnissa Seela Sella ja Elis Sella esittävät pääasiassa jiddišin kielellä toisen maailmansodan aikaisia juutalaisia lauluja Puolan ja Baltian getoista. Ohjelma esitettiin televisiossa ensi kerran 1979.
JK Racing Asia Series -kausi 2011
JK Racing Asia Series -kausi 2011 oli JK Racing Asia Series-sarjan ensimmäinen kausi. Sarja korvasi entisen Formula BMW Pacific -sarjan. Kausi alkoi Malesian Kuala Lumpurista ja päättyi samalla radalla. Sarjan mestaruuden voitti itävaltalainen Lucas Auer. Toiseksi sijoittui malesialainen Afiq Ikhwan Yazid ja kolmanneksi malesialainen Nabil Jeffri.
Gerald Wilson
Gerald Wilson (4. syyskuuta 1918 Shelby, Mississippi – 8. syyskuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, joka toimi trumpetistina, yhtyeenjohtajana, säveltäjänä ja sovittajana. Hän sai suosiota lähinnä Yhdysvaltain länsirannikolla.
Keskeinen kokemus Wilsonin varhaisella uralla oli vuosien 1939–1942 toiminta Jimmie Luncefordin yhtyeessä. Tämän jälkeen hän soitti Los Angelesissa Les Hiten, Benny Carterin ja Willie Smithin yhtyeissä. Ensimmäisen big bandinsa Wilson perusti vuonna 1944. Swingiä ja bopia yhdistelleessä kokoonpanossa olivat mukana muiden muassa Melba Liston ja Snooky Young. Yhtye toimi kolmen vuoden ajan; vuosina 1947–1948 Wilson soitti Count Basien sekä Dizzy Gillespien kanssa, ja tämän jälkeen hän jätti musiikkiuransa tilapäisesti kokeillakseen työskentelyä elintarvikekaupan alalla. Vuonna 1952 hän teki comebackin yhtyeenjohtajana, ja vähitellen hänestä tuli jälleen täysipainotteinen jazzmuusikko. Hän esiintyi myös televisionäyttelijänä.
Sittemmin Wilson johti eri yhtyeitä, ja hänen kanssaan esiintyivät esimerkiksi Harold Land, Teddy Edwards, Bud Shank, Jack Wilson ja Joe Pass. Hän levytti suosittuja albumeja, sävelsi elokuviin ja televisioon ja sovitti musiikkia esimerkiksi Al Hibblerille, Bobby Darinille, Johnny Hartmanille ja Duke Ellingtonin yhtyeelle. Hänen kappaleestaan ”Viva Tirado” tuli hitti latinorockyhtye El Chicanolle vuonna 1970. Wilson järjesti yliopistokursseja jazzin historiasta ja piti omaa radio-ohjelmaansa.
Wilson kuoli kotonaan Los Angelesissa 96-vuotiaana 8. elokuuta 2014.
Fredrik Johan Wiik
Fredrik Johan Wiik (16. joulukuuta 1839 Helsinki – 15. kesäkuuta 1909 Kerava) oli suomalainen geologi ja mineralogi. Hän oli Suomen ensimmäinen virkaansa nimitetty geologian professori.
Wiikin vanhemmat olivat lääninarkkitehti Johan Erik Wik ja Gustafva Fredrika Meijer.
Kun Turun Akatemia oli siirretty vuonna 1828 Helsinkiin, uudessa Aleksanterin-Yliopistossa heräsi seuraavina vuosikymmeninä ajatus geologian oppituolin perustamisesta. Professuuri perustettiinkin sitten vuonna 1852, mutta aluksi virkaa ei saatu täytettyä. Vasta vuonna 1877 nimitettiin Wiik yliopiston ensimmäiseksi geologian professoriksi, hänen tuolloin julkaistun väitöskirjansa aiheena oli "Öfversigt af Finlands geologiska förhållanden" (1876). Wiik oli valmistunut filosofian kandidaatiksi vuonna 1863, maisteriksi 1864 ja lisensiaatiksi 1865 sekä saanut tohtorin arvon vuonna 1869. Väitellyt hän oli jo 1865, väitöskirjan aiheenaan "Helsingforstraktens mineralogi och geognosi". Ennen nimitystään professoriksi hän oli ollut yliopiston mineralogian ja geologian dosenttina 1867–1877. Jo sitä ennen eli 1865-1866 hän oli opiskellut Freibergin vuoriakatemiassa ja julkaissut tutkimuksen "Försök till framställining af Helsingforstraktens gneis- och granitformationer" (1866).
Wiik oli ensimmäinen suomalainen geologi, joka käytti mineraalianalyyseissaan apuna petrografista mikroskooppia. Se toi uusia mahdollisuuksia esikambrisen kallioperän rakenteen tutkimiseen ja johti kallion kivilajien entistä systemaattisempaan luokitukseen ja niiden muodostumisen teoriaan. Tutkimustulokset julkaistiin pääosin sarjassa "Mineralogiska och petrografiska meddelanden I–X" (1869-1885). Wiik loi näillä tutkimuksillaan perustan Suomen kallioperän ja mineraalien järjestelmälliselle tutkimiselle. Toisaalta hän omaksui ns. antiaktualistisen ja kehitysopin vastaisen kannan, pyrkien sen sijaan luomaan filosofisen järjestelmän, joka perustui aktiivisen, passiivisen ja indifferentin kolmijakoon. Teoriastaan hän julkaisi kirjasen "Utkast till en allmän teori med särskild tillämpning för minerologin och geologin" (1892). Samaa teoriaa koskevasta suurteoksen suunnitelmasta toteutui vain johdanto-osa "Den triadisk-monistiska världsåskådningen I. Utkast till en komparativ kosmologi. Prolog till ett världsdrama" (1901). Käsikirjoituksen muut osat hän talletti Helsingin yliopiston kirjastoon.
Wiik oli myös yksi Suomen Geologisen Seuran perustajista ja seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Wiik jätti professorinvirkansa sairauden takia vuonna 1898. Hänen oppilaitaan ja työnsä jatkajia olivat muun muassa Geologian tutkimuslaitoksen johtaja Jakob Sederholm sekä maailmankuuluihin geologian tutkijoihin lukeutunut Wilhelm Ramsay, joka tutki laajasti kvartäärigeologiaa ja erityisesti muun muassa Kuolan alkalikivimassiiveita. Wiikin mukaan on nimetty mineraali "wiikiitti", joka on Laatokalta 1889 löydetty harvinaisia maametalleja sisältävä niobaattimineraali.
Wiik kuoli naimattomana Keravalla vuonna 1909. Kuvataiteilija Maria Wiik (1853–1928) oli hänen sisarensa.
Angus
Angus () on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta ("council area"). Siellä on arviolta 116 900 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2 182 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Forfar.
Ylämaa (hallintoalue)
Ylämaa (, , ) on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta ("council area"). Siellä on arviolta 234 110 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 25 659 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Inverness.
Hallintoalue muodostettiin jo vuonna 1975 ja pysyi vuoden 1996 aluehallintouudistuksessa sellaisenaan. Siihen kuuluu suuri osa Skotlannin ylämaista.
Ruskopöllönen
Ruskopöllönen ("Otus rufescens") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kaakkois-Aasiassa Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Thaimaassa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset suot ja kosteat alankoalueet sekä huonokuntoiset entiset metsät.
Se painaa keskimäärin 77 grammaa.
Sillä on kaksi alalajia:
Eden Billnäs
Eden Billnäs on Fiskarsin rakennuttama talo Pinjaisissa, Raaseporissa entisen Pohjan kunnan alueella. Kiinteistö nimeltä "Eden" syntyi, kun Fiskars vuonna 1960 rakennutti aivan Billnäsin ruukin lähettyville Bastuvillan naapuriin ensin suuremman päärakennuksen (noin 240 m ja kellari 110 m) Billnäsin kylään Mustion­joen rannalle. Edenissä asui Fiskarsin työntekijöitä, ja tilavassa kellarissa oli myös tuotekehittelyä. Koska asunnoista oli pulaa, pihapiiriin rakennettiin parakkimainen rakennus, jossa oli kuusi kahden hengen makuuhuonetta miespuolisille asukkaille.
Eden vaihtoi viimeksi omistajaa vuonna 2010, jolloin aloitettiin mittava remontti rakennusten korjaamiseksi ja pihapiirin siistimiseksi. Vuonna 2011 avattiin Eden Billnäs eli tilat aamiaismajoituspalvelua, kursseja ja kokouksia varten. Makuuhuoneiden lisäksi vieraiden käytössä on oleskelutila takkoineen, täysin varusteltu keittiö, uusitut suihku- ja wc-tilat, sauna sekä kylpytynnyri keväästä syksyyn. Uiminen ja melominen ovat myös mahdollisia, koska Eden Billnäs sijaitsee aivan Mustionjoen rannalla. Billnäsin Ruukki ja Rakennusapteekki sijaitsevat parin sadan metrin päässä Eden Billnäsistä. Fiskarsin kylään on 10 km:n matkaa.
Pikku Suorasuu
Pikku suorasuu on Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1962. Se perustuu Anni Swanin nuortenromaaniin "Iris rukka" (1916).
Käsikirjoituksen laati Swanin romaanin pohjalta varsin vapaasti Toivo Kauppinen, mutta sitä on muokannut vielä Paula Talaskivi. Pääosan esittäjä ei tahtonut löytyä, mutta lopulta siihen valittiin Kansallisteatterissa Laineen ohjauksessa "Ihmeidentekijässä" näytellyt suomalais-intialainen Nora Haque. Rooli on Haquen ainoa elokuvarooli. Elokuvan avustajina olivat samat lapset kuin Kansallisteatterin "Ihmeidentekijä"-näytelmässä.
Elokuva oli lavastuksesta 1963 postuumisti palkitun Karl Fagerin viimeinen elokuvatyö. Hän kuoli seuraavana vuonna.
Aikalaisarvioissa elokuva sai sekä kiitosta että kriittisiä huomioita. Karl Fagerin lavastus todettiin hyväksi, Nora Haquea sekä kehuttiin vuolaasti luontevuudesta että moitittiin välittömyyden puutteesta.
Myöhemmässä kritiikissä elokuvaa on pidetty vanhakantaisen teatraalisena ja näyttelijäkeskeisenä sekä hyvin alleviivaavana. Keskelle metsää viety orpotytön tarina aiheuttaa kriitikoissa myös kyynelehtimistä.
Jevgeni Ševtšuk
Jevgeni Vasiljevitš Ševtšuk (, , , s. 19. kesäkuuta 1968 Rybnitsa, Moldavian SNT, Neuvostoliitto nykyään Rîbnița, Transnistria, Moldova) on transnistrialainen poliitikko. Hän on ollut maan parlamentin, korkeimman neuvoston jäsen vuodesta 2000, sen puhemies 2005–2009 ja reformistisen Obnovlenije-puolueen johtaja 2006–2010 ja joulukuusta 2011 vuoteen 2016 Moldovasta irtautuneen maan presidentti.
Ševtšuk on opiskellut Ukrainan maatalousakatemiassa, Venäjän sisäministeriön hallintoakatemiassa sekä ulkomaankauppa-akatemiassa sekä Transnistrian valtionyliopistolla lakia. Hän väitteli 2003 taloustieteen tohtoriksi.
Ševtšuk työskenteli tasavallan sisäministeriössä 1992–1998, myöhemmin Sheriffin varajohtajana ja Agroprombankin paikallisjohtajana.
Ševtšuk voitti vuoden 2011 presidentinvaaleissa sekä Moldovasta irtautunutta maata 20 vuotta johtaneen Igor Smirnovin, että Venäjän tukeman parlamentin puhemies Anatoli Kaminskin.
Jason Zucker
Jason Zucker (s. 16. tammikuuta 1992 Newport Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa laitahyökkääjänä Minnesota Wildissa. Kaudella 2013–2014 hän on pelannut yhden NHL-ottelun ja edustanut kolmessa ottelussa AHL:n Iowa Wildia.
Wild varasi Zuckerin toisella kierroksella 59. pelaajana . Zuckerin vahvuudet ovat monipuolisuudessa. Hän pitää esikuvanaan Zach Parisea.
Zucker aloitti jääkiekon kolmivuotiaana pelaamalla rullaluistinhockeya kotikaupungissaan Las Vegasissa, Nevadassa. 10-vuotiaana hän muutti Los Angelesiin kehittyäkseen Los Angeles Hockey Clubissa kahden vuoden ajan. Zucker palasi kotiin vuonna 2006 pelaamaan Las Vegas Outlawsin AAA-joukkueessa.
WHL-joukkue Seattle Thunderbirds varasi Zuckerin neljännellä kierroksella 84. pelaajana kesällä 2007. Hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen, vaan pelasi kauden 2007–2008 Midgetin Detroit Compuwaressa. Hän oli tehoilla 46+56=102 joukkueen paras pistemies sekä paras maalintekijä. Zucker pelasi kaudella 2008–2009 Yhdysvaltain alle 18- ja 17-vuotiaiden maajoukkueissa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja teki USNTDP:ssä tehot 29+24=53 voittaen USDP:n maalipörssin 29 osumalla.
Zucker siirtyi Denverin yliopiston joukkueeseen syksyllä 2010. Hän oli kaudella 2010–2011 joukkueen toiseksi paras pistemies ja paras maalintekijä Drew Shoren kanssa. Zucker valittiin WCHA:n vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä toiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2012, kahden yliopistokauden jälkeen, Zucker teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hän teki NHL-debyyttinsä 29. maaliskuuta, jolloin Wild kohtasi voitokkaassa kotiottelussa Florida Panthersin, ja pelasi kauden 2011–2012 lopulla yhteensä kuusi runkosarjaottelua tehoin 0+2=2. Kaudella 2012–2013 Zucker pelasi 20 NHL-ottelua tehopistein 4+1=5 ja 55 farmiliiga Houston Aerosin ottelua.
Zucker oli voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2010 ja vuonna 2011 hän voitti pronssia. Hän pelasi myös vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa toimi Yhdysvaltain joukkueen kapteenina.
Zucker pelasi kahdesti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010 ja voitti kummallakin kerralla kultaa. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Yhdysvaltain varakapteenina.
Zucker on syntyperältään juutalainen. Zuckerin veljet Adam Zucker ja Evan Zucker pelaavat myös jääkiekkoa.
Nick Bjugstad
Nick Bjugstad (s. 17. heinäkuuta 1992 Blaine, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Florida Panthersia. Panthers varasi Bjugstadin 19. pelaajana .
Bjugstad pelasi kaudet 2010–2013 NCAA-yliopistosarjaa Minnesotan yliopiston joukkueessa. Kolmannen yliopistovuotensa jälkeen, huhtikuussa 2013, hän teki sopimuksen NHL-seura Florida Panthersin kanssa. Vuoden 2014 viimeisenä päivänä hän teki joukkueen kanssa kauden 2020-2021 loppuun asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Emerson Etem
Emerson Etem (s. 16. kesäkuuta 1992 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiossa.
Etem pelasi kaudet 2009–2012 WHL-joukkue Medicine Hat Tigersissa. Hän voitti viimeisellä juniorikaudellaan WHL:n maalipörssin. Keväällä 2012, WHL-kautensa päätyttyä, hän pelasi myös kaksi runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. Kauden 2012–2013 Etem aloitti AHL:n Norfolk Admiralsissa, mutta NHL:n työsulun päätyttyä hän pääsi debytoimaan Anaheim Ducksissa.
Etem teki ensimmäisen NHL-maalinsa 18. maaliskuuta 2013 San Jose Sharksia vastaan.
27. kesäkuuta 2015, toisena päivänä, Etem siirtyi New York Rangersiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai hänen lisäkseen toisen kierroksen varausvuoron ja jossa Ducks sai vaihdossa hyökkääjä Carl Hagelinin sekä toisen ja kuudennen kierroksen varausvuorot. Matka jatkui jo seuraavan kauden aikana uuteen seuraan, kun Etem vaihdettiin 8. tammikuuta 2016 Vancouver Canucksia edustaneeseen Nicklas Jenseniin ja Vancouverin kuudennen kierroksen varausoikeuteen.
Etem ei mahtunut kaudella Vancouverin kokoonpanoon ja hänet laitettiin vapaiden pelaajien listalle, josta Anaheim Ducks poimi hänet.
Kyle Rau
Kyle Rau (s. 24. lokakuuta 1992 Eden Prairie, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Minnesotan yliopistoa.
T. J. Tynan
T. J. Tynan (s. 25. helmikuuta 1992 Orland Park, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Columbus Blue Jacketsin organisaatiota. Sitä ennen Tynan edusti Notre Damen yliopistoa.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005 käytiin 15. toukokuuta Varkaudessa. Järjestävänä seurana oli Varkauden Kenttä-Veikot. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Simo Wannas ja 12 kilometrillä paras oli Tuomo Lehtinen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Maija Oravamäki.
Adam Clendening
Adam Clendening (s. 26. lokakuuta 1992 Niagara Falls, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiossa.
Clendening edusti vuodet 2010–2012 NCAA:n Bostonin yliopistoa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatioon.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2004
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2004 käytiin 16. toukokuuta Porvoossa. Järjestävänä seurana oli Porvoon Urheilijat. Jussi Utriainen voitti sekä neljän kilometrin että 12 kilometrin kilpailun. Tämä oli ensimmäinen kerta maastojuoksun SM-kisojen historiassa, kun sama juoksija onnistui voittamaan sekä lyhyen että pitkän matkan mestaruuden. Naisten kuuden kilometrin matkalla mestari oli edellisvuoden tapaan Johanna Risku.
Austin Watson
Austin Watson (s. 13. tammikuuta 1992 Ann Arbor, MI, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Nashville Predatorsia.
Watson pelasi vuosina 2008–2012 OHL:ää Windsor Spitfiresissa, Peterborough Petesissa ja London Knightsissa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös viisi runkosarja- ja kolme pudotuspeliottelua NHL-seura Nashville Predatorsin farmijoukkueessa AHL:n Milwaukee Admiralsissa. Kauden 2012–2013 Watson aloitti Admiralsissa, mutta huhtikuussa 2013 hänet nostettiin Predatorsiin.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003 käytiin 17. toukokuuta Liedon Parmaharjulla. Järjestävänä seurana oli Liedon Parma. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Jari Matinlauri ja 12 kilometrillä paras oli Jussi Utriainen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Johanna Risku.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2002
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2002 käytiin 12. toukokuuta Lapualla. Miesten 4 kilometrin kilpailun voitti Samuli Vasala ja 12 kilometrillä paras oli Jari Matinlauri. Naisten 6 kilometrin nopein oli Marjo Venäläinen.
Jarred Tinordi
Jarred Tinordi (s. 20. helmikuuta 1992 Burnsville, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Nashville Predatorsin organisaatiota. Vuonna 2010 hänet varattiin seitsemännellä kierroksella numerolla 184 Metallurg Magnitogorskiin ja numerolla 22 Montreal Canadiensiin.
Tinordi pelasi vuodet 2010–2012 OHL-seura London Knightsissa. Toisella kaudellaan hän toimi myös joukkueen kapteenin roolissa.
Kaudeksi 2012–2013 Tinordi siirtyi NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatioon. Hän aloitti kauden AHL-seura Hamilton Bulldogsissa, mutta pääsi debytoimaan NHL:ssä avaten maalitilin heti ensimmäisessä ottelussa.
Vuoden 2016 tammikuussa Canadiens vaihtoi Tinordiin Arizona Coyotesiin kaupassa Victor Bartleyta ja John Scottia vastaan.
Maaliskuussa 2016 NHL ilmoitti antaneen Tinordille 20 ottelun mittaisen palkattoman pelikiellon hänen rikottuaan liigan sääntöjä () koskien kiellettyjen aineiden käyttöä. Lokakuussa 2016 Arizona Coyotes asetti Tinordin waivers-listalle, josta hän siirtyi Tucson Roadrunnerseihin seuraavana päivänä.
Jacob Trouba
Jacob Trouba (s. 26. helmikuuta 1994, Rochester, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kaudella 2016-2017 Winnipeg Jetsn joukkuetta
Trouba on NHL-seura Winnipeg Jetsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden .
Trouba oli osana Yhdysvaltain mestarijoukkuetta vuoden 2013 nuorten MM-kisoissa. Lisäksi Trouba valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen yhdessä turnauksen pakkiparinsa Jake McCaben kanssa.
Trouba teki NHL-uransa ensimmäisen maalin uransa ensimmäisessä ottelussa, lokakuussa 2013 Edmonton Oilersia vastaan.
Jon Merrill
Jon Merrill (s. 3. helmikuuta 1992 Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia
Merrill edusti Michiganin yliopistoa vuodet 2010–2013. Maaliskuussa 2013 hän siirtyi NHL-seura New Jersey Devilsin farmijoukkueeseen Albany Devilsiin.
Bill Arnold
Bill Arnold (s. 13. toukokuuta 1992 Needham, MA, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Bostonin yliopistoa.
Leena Reikko
Leena Reikko (s. 1959 Pori) on suomalainen toimittaja ja entinen Yleisradion kirjeenvaihtaja. Uutisraporttien lisäksi hän on tehnyt myös pidempiä dokumentteja.
Reikko kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1978 Porin Lyseosta. Vuonna 1987 hän valmistui Tukholman yliopiston sosiaalikorkeakoulusta sosiaalityöntekijäksi. Kolme vuotta myöhemmin Reikko aloitti freelance-toimittajana Yleisradion kirjeenvaihtajana Istanbulissa, josta hän muutti vuonna 1998 Libanonin pääkaupunkiin Beirutiin. Vuosina 2001–2006 Reikko toimi Yleisradion avustajana Jerusalemissa. Israelin lisäksi hän teki reportaaseja myös muista Lähi-idän maista, kuten Libanonista, Irakista ja Syyriasta.
Irakissa Riekko ystävystyi silloisen Kurdistanin isänmaallisen liiton johtajan Jalal Talabanin kanssa josta tuli myöhemmin Irakin presidentti
Haastatteluissa Reikko kertoi kyllästyneensä levottomaan Lähi-itään, minkä vuoksi hän palasi takaisin Suomeen vuonna 2006. Hän muutti kotiseudulleen Satakuntaan ja asuu nykyään Nakkilassa.
Jennifer Egan
Jennifer Egan (s. 6. syyskuuta 1962 Chicago) on yhdysvaltalainen kirjailija. Eganilta on ilmestynyt novellikokoelma sekä neljä romaania. Vuonna 2011 Egan sai Pulitzerin kirjallisuuspalkinnon ja National Book Critics Circle -palkinnon romaanistaan "Aika suuri hämäys" (2010).
Egan syntyi Chicagossa ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa San Franciscossa. Hän opiskeli kirjallisuutta ja luovaa kirjoittamista Pennsylvanian yliopistossa. Valmistuttuaan hän opiskeli kaksi vuotta Isossa-Britanniassa Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa. Nykyään hän asuu Brooklynissä, New Yorkissa.
Eganin esikoisteos, novellikokoelma "Emerald City", ilmestyi Britanniassa hänen opiskellessaan siellä vuonna 1993. Teos ilmestyi Yhdysvalloissa vasta 1996. Maailmanmaineeseen Egan nousi romaanilla "Aika suuri hämäys". Kirja koostuu useista keskenään risteävistä tarinoista, ja siinä liikutaan useassa eri aikatasossa. Egan hyödyntää teoksessa erilaisia kerrontatekniikoita kuten PowerPoint-esitystä. Musiikkimaailma muodostaa tärkeän taustan kirjalle, ja se on jaettu kahteen osaan, A- ja B-puoleen, kuin vinyylilevy.
Hän kirjoittaa fiktiivisiä kertomuksia muun muassa "The New Yorkeriin" ja "Harper’s Magazineen" sekä journalistisia juttuja "The New York Timesin" sunnuntailiitteeseen.
Eganin puoliso on teatteriohjaaja David Herskovits, ja heillä on kaksi lasta.
Eli Guttman
Eli Guttman (, s. 24. helmikuuta 1958) on israelilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut Hapoel Tel Avivin päävalmentajana.
Guttmanin pelaajaura jäi miehen myöhempää valmennusuraa vaatimattomammaksi ja hän lopetti aktiiviuransa jo vuonna 1985 aloittaen saman tien Maccabi Kiryat Bialikin valmentajana. Guttman valmensi useita eri seuroja kotimaassaan 1980-1990-lukujen taitteessa toimien myös Maccabi Haifan apulaisvalmentajana 1990–1992.
Kaudella 1996/97 Guttman luotsasi Hapoel Be'er Shevan Israelin State Cupin mestariksi ja voitti näin uransa ensimmäisen pokaalin. Menestys jatkui myös seuraavina vuosina Hapoel Haifan peräsimessä, kun kaudella 1998/99 tuli seurahistorian ensimmäinen liigamestaruus. Guttman valmensi seuraa kauden 1999/2000 loppuun siirtyen sitten Beitar Jerusalemin päävalmentajaksi. Menestystä ei kuitenkaan tullut toivotulla tavalla ja pesti jäi yhteen kauteen. Hän kokeili siipiään myös ulkomailla valmentaen 2005–2006 kyproslaista Paralimnia.
Kaudeksi 2006/07 Guttman palasi Israeliin Maccabi Netanyan päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo tammikuussa 2007 Guttmanin riitauduttua seuran pelaajien kanssa.
Kevätkaudella 2007 Guttman valmensi kyproslaista AEL Limassolia, kunnes palasi kotimaahansa Hapoel Tel-Avivin päävalmentajaksi. Hän pelasti seuran nöyryyttävältä putoamiselta liigasta ja rakensi seuralle uuden menestyksen pohjan. Kaudella 2009/10 Hapoel Tel-Aviv voitti Israelin tuplamestaruuden ja kaudella 2010/11 se eteni ensimmäistä kertaa Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Guttmanin valmennusuran kolmas State cupin mestaruus tuli Hapoelin peräsimessä keväällä 2011. Menestyksestä huolimatta hän jätti seuran kauden jälkeen.
Joulukuun lopulla 2011 Israelin jalkapalloliitto ilmoitti, että Guttmanista tulee A-maajoukkueen uusi päävalmentaja vuoden 2012 alusta alkaen. Guttmanin johdolla Israel haki paikkaa MM-kisoihin 2014, mutta viisi tasapeliä verottivat pistesaalista ja tuloksena oli karsintalohkon kolmas sija ja jääminen lopputurnauksen ulkopuolelle. EM2016-karsintoihin Israel lähti suurin odotuksin ja alku olikin lupaava, kun joukkue voitti kolme ensimmäistä karsintapeliään mukaan lukien MM-kisoissa pelanneen Bosnia ja Hertsegovinan 3–0. Maaliskuussa 2015 kärsitty kotitappio Walesille synkensi karsintoja ja kuudesta viimeisestä karsintapelistään Israel voitti vain yhden Andorraa vastaan. Tuloksena oli lohkon nelossija ja jääminen EM-kisojen ulkopuolelle. Karsintojen jälkeen Guttman erosi tehtävistään. ¨
Tammikuussa 2016 Guttman palasi Hapoel Tel Avivin päävalmentajaksi.
Tokion metron 6000-sarja
Tokion metro 6000-sarja on Tokion metron käytössä oleva metromalli.Se on valmistettu vuonna 1971. Tokion metro on tilannut uusia 16000-sarjanmetrojunia.
Otto Pérez Molina
Otto Pérez Molina (s. 1950) on guatemalalainen kenraali evp. ja poliitikko. Hänet valittiin vuoden 2011 vaaleissa maan presidentiksi.
Pérez on opiskellut Escuela Politécnica -sotilasakatemiassa, Inter-American Defense Collegessa ja School of the Americasissa.
Sotilastiedustelua hän johti 1991–1993.
Hän oli presidentti Ramiro de León Carpion henkilökunnan päällikkönä 1993–1995, vuodesta 1996 armeijan tarkastajana ja myöhemmin edustajana Amerikan valtioiden järjestön puolustusneuvostossa Washingtonissa. Hän jäi eläkkeelle armeijasta 2000.
Vuonna 2001 hän perusti Partido Patriotan ja hänet valittiin kongressiin 2004 ja hän toimi puolustusministerinä 2006–2007. Vuoden 2007 presidentinvaaleissa hän jäi toiseksi.
Elokuussa 2015 Perez erosi virastaan ja hänet pidätettiin epäiltynä lahjusskandaalissa.
Rautaruukin ratapiha
Rautaruukin ratapiha on ratapiha Raahen Rautaruukilla Raahen radan varrella. Se palvelee Rautaruukin tehtaiden kuljetuksia.
Pattijoen seisake
Pattijoen seisake oli rautatien seisake Pattijoella Raahessa Raahen radalla.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 5. joulukuuta 1899. Henkilöliikenne lakkautettiin 25. syyskuuta 1966 ja liikennepaikka lakkautettiin 28. toukokuuta 1972.
Tervahovin seisake
Tervahovin seisake oli seisake Raahen Lapaluodossa Raahen radalla.
Maivaperän seisake
Maivaperän seisake oli rautatien seisake Raahen Lapaluodossa Raahen radalla.
Ristikarin seisake
Ristikarin seisake oli rautatien seisake Raahen Lapaluodossa Raahen radalla.
Topin seisake
Topin seisake on seisake Relletin ja Tuomiojan välissä nykyisen Siikajoen kunnan alueella Raahen radalla.
Liikennepaikka avattiin henkilö- ja tavaraliikenteelle 5. joulukuuta 1899. Tavaraliikenne lakkautettiin 1. heinäkuuta 1964 ja matkustajaliikenne 25. syyskuuta 1966. Itse liikennepaikka lakkautettiin 28. toukokuuta 1972.
Koskuenkolu
Koskuenkolu (joskus myös "Kaskuenkolu") on pieni luontokaistale Nekalassa, Tampereella. Alue myötäilee Vihiojaa ja sijaitsee Nekalan siirtolapuutarhan vanhan puolen eteläpuolella. Koskuenkolun molemmin puolin kulkee kävelytiet.
Norwichin tuomiokirkko
Norwichin tuomiokirkko, jonka rakentamistyöt alkoivat vuonna 1096, on Englannin kirkon tuomiokirkko Norwichissa, Norfolkissa.
Piispa Herbert de Losinga muurasi katedraalin peruskiven vuonna 1096. Seuraavan piispan aikana saatiin valmiiksi kirkkolaiva ja koko rakennus valmistui vuonna 1140.
Yksi syistä miksi katedraali on säilynyt alkuperäisessä muodossaan, on se että munkeilla ei ollut huomattavan pyhimyksen pyhäinjäännöksiä, jotka olisivat tuottaneet pyhiinvaeltajilta tuloja, joita olisi voinut käyttää laajennustöihin kulloistenkin arkkitehtuuristen trendien mukaan. 1150-luvulla kirkolle yritettiin saada oma pyhimys, kun väkivaltaisesti kuollut oppipoika löydettiin kuolleena kaupungin ulkopuolelta. Hänen kuolemastaan syytettiin paikallisia juutalaisia, joiden väitettiin ristiinnaulinneen hänet. Pyhäksi Williamiksi kutsutun pojan ruumis haudattiin katedraaliin 1151. Munkkien yritys perustaa pyhimyskultti unohtui ajan saatossa.
Kirkon ja kaupunkilaisten välit leimahtivat väkivaltaisiksi vuonna 1272 jolloin väkijoukko poltti useita luostarirakennuksia ja surmasi munkkeja. Henrik III määräsi kaupungin maksamaan suuren summan kirkon korjaamisesta. Jälleenrakennus saatiin valmiiksi 1278 ja kuningas Edvard I oli paikalla kun uusi kirkko vihittiin käyttöön. Vuonna 1362 myrsky romahdutti tornin.
Maximum Conviction
Maximum Conviction on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman. Pääosassa esiintyvät Steven Seagal ja Steve Austin.
Entinen CIA-agentti Tom Steele ja hänen työparinsa Manning saavat tehtäväkseen matkata vanhaan vankilaan, jonne pitäisi ilmaantua kaksi salaperäistä naisvankia. Kaksikko saa lopulta seuraa, kun erikoisjoukkojen palkkamurhaajat hyökkäävät vankilaan myöskin etsimään kahta uutta tulokasta. Steele saa pian huomata olevansa paljon isomman asian keskellä, kuin hän aluksi kuvittelikaan.
Elokuvan kuvaukset käytiin Vancouverissa, Kanadassa marras-joulukuun välisenä aikana. Elokuvalle harkittiin rajallista teatterilevitystä Yhdysvalloissa.
Paphiopedilum micranthum
Paphiopedilum micranthum on Etelä-Kiinassa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
"P. micranthum" on pienehkö, rönsyillen kasvava venuksenkenkä. 5-15 cm pitkiä lehtiä on kolmesta viiteen kappaletta. Väritys on päältä tumman- ja vaaleanvihreän läikikäs, alta violettipilkkuinen. Kukkavana on 9-25 cm pitkä, valkonukkainen, ja väriltään harmaanvihreä violetein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on 5-10 cm leveä ja 7-14 cm korkea. Kukan huuli on vaaleanpunainen ja muodoltaan pallomainen. Petalit ja sepalit ovat keltaisen ja punaisen kirjavat violetein raidoin. Kukan väritys vaihtelee taajaan. Laji kukkii luonnossa maaliskuusta toukokuuhun.
"P. micranthum" kasvaa puolivarjossa kalkkipitoisten vuorien kosteissa rotkoissa ohuessa maassa, sammalessa tai hajoavissa lehtikerroksissa 460-1600 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Kiinan ja pohjoisimman Vietnamin alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 9 ja 20 celsiusasteen välillä.
Musta blokki
Musta blokki () on mielenosoittajien käyttämä taktiikka. Sitä voidaan pitää myös erittäin löyhänä antifasistisena ja äärivasemmistolaisena liikkeenä, mutta ennemminkin se on taktiikka ja mielenosoitusten pukeutumistyyli, joka yhdistää erilaisia anarkisti- ja vasemmistolaisryhmiä. Antifa-liike käyttää usein mustaa blokkia tai ottaa osaa muiden järjestämiin mustiin blokkeihin.
Mustaan blokkiin osallistuvat henkilöt pukeutuvat mustiin vaatteisiin ja peittävät kasvonsa esimerkiksi aurinkolaseilla, hiihtomaskeilla, moottoripyöräkypärillä ja huiveilla. Yhtenäisen vaatetuksen ansiosta mielenosoitukseen osallistuneiden ja sen mukana lakia rikkoneiden henkilöiden jäljittäminen on hankalaa. Identiteetin peittämisellä estetään myös virkavallan mahdollisuus kerätä protestoijien henkilöllisyydet ylös esim. kuvamateriaalilla. Maskit myös suojaavat silmiä muun muassa pippurisumutteelta.
Mustaa blokkia käytettiin ensimmäisen kerran Saksassa 1980-luvulla, kun viranomaiset pyrkivät häätämään talonvaltaajia. Euroopan ulkopuolella taktiikka tuli tunnetuksi vuonna 1999, kun Maailman kauppajärjestön vastaisissa protesteissa Seattlessa ryhmä mustana blokkina toimineita mielenosoittajia tuhosi suuryritysten toimitiloja Seattlen keskustassa.
Bentsomorfaani
Bentsomorfaani on kemiallinen yhdiste, joka on perustana useille huumeille, jotka vaihtelevasti vaikuttavat opioidi- ja sigma-reseptoreissa. Niihin kuuluvat muun muassa seuraavia yhdisteitä:
Joitain näistä yhdisteistä käytetään kivunlievityksessä, kuten detsosiini, pentatsokiini, fenatsokiini, ja eptatsokiini. Jotkut niistä katsotaan huumausaineiksi.