hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mia Laiho
Mia Kaarina Laiho (s. 28. lokakuuta 1969 Helsinki) on kokoomuslainen kansanedustaja ja kansanedustaja Uudeltamaalta. Hän toimii myös kaupunginvaltuutettuna kotikaupungissaan Espoossa. Laiho on koulutukseltaan lääketieteen tohtori ja sisätautien erikoislääkäri.
Laiho nousi eduskuntaan vuoden 2018 kevään aikana. Laiho sai kokonaisuudessaan 3952 ääntä kevään 2015 eduskuntaavaleissa yltäen varasijalle. Hänelle avautui paikka, kun kokoomuksen kansanedustaja Outi Mäkelä siirtyi Nurmijärven kunnanjohtajaksi.
Hän toimii jäsenenä perustuslakivaliokunnassa sekä liikenne- ja viestintävaliokunnassa. Laiho on myös sosiaali- ja terveysvaliokunnan varajäsen. Eduskunnassa Laiho on keskittynyt ammattiosaamisensa myötä sosiaali- ja terveyspolitiikan kysymyksiin. Hän on vaatinut esimerkiksi harvinaissairauksien hoidon keskittämistä. Hän on ottanut myös kantaa esimerkiksi pentutehtailun lopettamiseksi.
Laiho oli ehdolla kokoomuksen Uudenmaan piirin puheenjohtajaksi huhtikuussa 2018, mutta ei tullut valituksi tehtävään, kun äänestys päättyi tasatulokseen ja puheenjohtajuus ratkaistiin arvalla.
Laiho on tehnyt töitä perusterveydenhuollosta aina vaativaan erikoissairaanhoitoon asti. Hän työskenteli yli 10 vuotta päivystyksessä. Ennen eduskuntaan nousua hän johti Helsingissä Haartmanin ja Malmin päivystyksiä sekä sosiaali- ja kriisipäivystystä. Kyseessä on Suomen suurimmat päivystykset.
Laiho on aktiivinen kuntapolitiikassa. Hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran 2013 ja uudelleen vuoden 2017 kuntavaaleissa. Hän toimi myös kaupunginhallituksen jäsenenä vuosina 2013–2017.
Laihon perheeseen kuuluu mies ja kolme lasta, joista kaksi on peruskoulussa ja vanhin lukiossa. Hänellä on myös kaksi pientä terrieriä. Vapaa-aikansa hän viettää pääasiassa perheeni kanssa. Hän ulkoilee paljon ja harrastaa juoksemista.
Omien sanojensa mukaan hän lähti mukaan politiikkaan, kun hänen perheensä alkoi käyttämään julkisia palveluita säännöllisesti lasten varttuessa. Laiho halusi olla mukana vaikuttamassa palveluiden toimivuuteen sen sijaan, että olisin seurannut sivusta. Hän on todennut tärkeimmiksi arvoikseen oikeudenmukaisuuden sekä toisten kunnioittamisen ja välittämisen.
Meteoro (P41)
Meteoro (runokonumero P41) on Espanjan laivaston vuonna 2009 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 2007. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 2009 ja otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 2011.
Alus on palveluksessa 2017.
Kankaanpään patteristo
Kankaanpään patteristo (lyhenne KanPsto) oli Niinisalon varuskunnassa Kankaanpäässä vuosina 1992–2001 toiminut Tykistöprikaatin alainen joukkoyksikkö.
Patteristo perustettiin uutena joukkoyksikkönä Tykistöprikaatin aloittaessa toimintansa 1. maaliskuuta 1992. Sen tehtäviksi määrättiin sotilaskuljettajien koulutus Niinisalon varuskunnan käyttöön ja päävastuu prikaatille käskettyjen kertausharjoitusten järjestämisestä.
Niinisalon varuskunnassa vuodesta 1955 toiminut Eläinlääkintäkoulu lakkautettiin maaliskuun alussa 1994, jolloin sille kuuluneista tehtävistä sotakoirien ohjaajien ja sotilaspoliisien koulutus sekä eläinklinikka siirrettiin patteristolle. Näistä muodostettiin patteristoon uusi esikuntapatteri.
Patteriston kertausharjoituspatteri järjesti 1990-luvun aikana Niinisalossa ja Rovajärven ampuma-alueella vuosittain 30–40 kertausharjoitusta, joissa koulutettiin yhteensä runsaat 2 000 reserviläistä.
Patteristo lakkautettiin vuoden 2001 alussa, jolloin se sulautettiin Tiedustelupatteristoon.
Kankaanpään patteriston vaalittaviksi perinteiksi määrättiin vuosina 1937–1939 toimineen Kankaanpään kertausharjoituskeskuksen, Niinisalossa talvisotaan perustetun Kenttätykistörykmentti 10:n III patteriston sekä jatkosotaan perustettujen Kenttätykistörykmentti 12:n esikunnan ja III patteriston sekä Kevyt patteristo 15:n perinteet. Kankaanpään patteriston perinnepäiväksi määrättiin talvisodan aikaisen KTR 10:n III Patteriston perustamisen ja kokoamisen vuosipäivä 9. lokakuuta.
Graafikko Juhani Vepsäläisen suunnittelema Kankaanpään Patteriston pöytästandaari vihittiin käyttöön 9. lokakuuta 1994.
Jari Niemi (päätoimittaja)
Jari Onni Niemi (s. 12. syyskuuta 1957 Vihanti) on Heinolassa ilmestyvän "Itä-Häme"-lehden päätoimittaja.
Niemi syntyi työnjohtaja Onni Niemen ja Maija Pääkön perheeseen. Hänen puolisonsa on lastenhoitaja Maija-Liisa Koirikivi. Niemi on opiskellut oikeustiedettä Lapin yliopistossa ja suorittanut poliisin virkatutkinnon. Hän toimi Oulun lääninhallituksen vanhempana konstaapelina 1978–1985, "Kaleva"-sanomalehden kirjeenvaihtajana 1981–1985, aluetoimittajana 1985–2000 ja oikeustoimittajana 2000–2004. "Pyhäjokiseutu"-lehden päätoimittaja Niemi oli 2004–2007, "Itä-Häme"-lehden päätoimittajaksi hän tuli vuonna 2007. Hän oli Nivala Cowboys -jääkiekkoseuran puheenjohtaja 1995–1999. Niemi on julkaissut teokset "Kalajokilaakson kuvateos" (1992) ja "Pyhäjokilaakson kuvateos" (1993).
Painonnosto kesäolympialaisissa 1920 – miesten 75 kg
Vuoden 1920 kesäolympialaisten painonnoston keskitsarjaan otti osaa 11 kilpailijaa. Kilpailun voitti Ranskan Henri Gance. Kolmen nostokierroksen jälkeen Italian
Pietro Bianchi ja Ruotsin Albert Pettersson olivat tasatuloksessa, jolloin hopeamitali ratkaistiin arvalla.
ANS Finland
Air Navigation Services Finland Oy (ANS Finland) vastaa Suomen ilmatilan käytön hallinnasta sekä lentoreitti- ja lennonvarmistuspalveluista 22 lentoasemalla Suomessa. Se julkaisee myös Suomen ilmailukäsikirjaa. ANS Finland on valtion kokonaan omistama erityistehtäväyhtiö. Omistajaohjaajana toimii Liikenne- ja viestintäministeriö.
ANS Finlandin vastuulla on myös lennonvarmistuksen tarvitseman infrastruktuurin sekä järjestelmien suunnittelu ja ylläpitäminen kansainväliset vaatimukset täyttäen. Yhtiön asiakkaita ovat lentoasemat, kaupallinen ilmailu, Suomen valtion ilmailu ja sotilasilmailu, yleisilmailu sekä lentokoulut.
Vuoden 2019 alussa ANS Finlandista tuli valtionyhtiö Traffic Management Finlandin tytäryhtiö.
Prikaatin kosto
Prikaatin kosto on Jarkko Sipilän Takamäki-dekkari, joka on ilmestynyt vuonna 2009. Kirja kertoo poliisin ja Pääkalloprikaati-rikollisjengin väliseestä taistelusta.
Bolaget för Österbottniska Kustfarten
Bolaget för Österbottniska Kustfarten oli Suomen länsirannikolla vuosina 1825–1830 liikennöinyt osakeyhtiö. Se kuului Suomen ensimmäisiin osakeyhtiöihin.
Yhtiö perustettiin vuonna 1825 tapahtuneella osakeannilla. Yhtiön purjelaiva oli nimeltään "Alkaja". Laivan päävarustaja ja asiamies oli Erik Julin.
Yhtiön tulot olivat pienet eikä toiminta jatkunut pitkään. Navigointi länsirannikon kaupunkeihin oli vaikeaa, koska monien satamien sisääntulot olivat kapeita. Yhtiö purettiin vuonna 1830 myymällä alus pois.
Rayo (1749)
Rayo oli Espanjan laivaston vuonna 1749 vesille laskettu 80-tykkinen linjalaiva.
Alus tilattiin Havannasta Kuubasta, missä köli laskettiin vuonna 1748. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1749 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1751.
Alus ei kyennyt lähtemään merelle miehistön puutteen vuoksi ja se lähti Havannasta Cadiziin 453 hengen minimimiehistöllä yhdessä "Princesan", "Infanten" ja "Galician" kanssa rahtinaan sokeria ja puutavaraa.
Vuonna 1765 alus päällikkönään Don José de Rojas Recaño liitettiin amiraali Juan José de Navarro Viana y Búfalon laivastoon, jonka muut alukset olivat "Arrogante", "Triunfante", "Atlante", "Galicia", "Princesa", "Guerrero", "Velasco", "Poderoso", kaksi chambequinesia ja viisi pienempää alusta. Laivasto lähti 17. toukokuuta Cadizista. Pysähdyttyään hetkeksi Cartagenassa laivasto jatkoi matkaansa Genovaan, jonne se saapui 17. heinäkuuta. Genovaan laivasto jätti kuningatar Doña Luisa Maria Teresa de Parman Parman hallitsijan Felipe I:n tyytären ja vastaanotti kuningas Carlos III.n tyttären Maria Luisan. Laivasto palasi Cartagenaan 11. elokuuta laskien maihin matkustajansa. Amiraalin jäädessä Cartagenaan laivaston komentajaksi nimettiin amiraali Don Luis de Córdova y Córdova. Osasto, johon kuuluivat "Rayo", "Princesa" ja "Guerrero", lähti Cartagenasta 23. elokuuta tehtävänään suojata kaksi tartaania ja saetia takaisin Cadiziin.
Aluksen aseistus riisuttiin vuonna 1769 ja ankkuroitiin Cadiziin päällikkönään Don Pedro Moyano. Helmikuusta huhtikuuhun 1769 alus oli tarkastettavana ja huollettavana.
Alus osallistui Trafalgarin taisteluun, jossa se menetti mastonsa. Joitakin päiviä myöhemmin alus lähti merelle yrittääkseen vallata takaisin taistelussa menetettyjä aluksia. "HMS Donegal" valtasi aluksen. Brittien valtausmiehistö ajoi aluksen myrskyssä karille 26. lokakuuta. Hylky poltettiin 31. lokakuuta.
The Mountain Will Fall
The Mountain Will Fall on DJ Shadow’n viides studioalbumi, jonka julkaisi Mass Appeal Records 24. heinäkuuta 2016. Kappaleille "The Mountain Will Fall" ja "Nobody Speak" on julkaistu musiikkivideot.
Nakajima E8N
Nakajima E8N (Liittoutuneiden raportointinimi "Dave") on japanilainen kaksitasoinen vesilentokone. Sitä käytettiin Keisarillisen Japanin laivaston lyhyen kantaman (alle 1 000 km) lentotiedusteluun. Konetyyppi ensilensi vuonna 1934, ja oli tuotannossa vuosina 1935 - 1940, jolloin sitä valmistettiin 755 koneyksilön verran.
Koneen miehistön määrä oli 2 henkeä. Aseistuksena siinä olivat 2x 7,7 mm konekiväärit sekä 2x 30 kg:n pommit. Kantama oli 900 kilometriä. Huippunopeus oli 300 km/h, matkanopeus 185 km/h ja voimalaite yksirivinen "Nakajima Kotobuki Kai-2" tähtimoottori, teholtaan 630 hv (470 kW). Nousuaika 3 000 m 6 min. 30 sek. ja lakikorkeus 7 250 m.
E8N "Dave" palveli lähinnä tenderi-tyyppisillä kevyillä tukialuslaivoilla sekä raskailla risteilijöillä ja taistelulaivoilla: kuten "Nagato", "Haguro" ja "Haruna". Konetyypin korvasivat myöhemmin Aichi E13A "Jake" sekä Mitsubishi F1M "Pete".
Jack Taylor (uimari)
Jack George Neil Taylor (31. tammikuuta 1931 Akron, Ohio – 30. toukokuuta 1955 Guantanamo Bayn laivastotukikohta, Kuuba) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Taylor voitti 100 selkäuinnissa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän työskenteli Yhdysvaltain armeijassa hävittäjälentäjänä ja sai surmansa harjoitteluonnettomuudessa Kuuban Guantanamo Bayssä 24-vuotiaana.
Leo Ahonen
Leo Vilhelm Ahonen (s. 6. helmikuuta 1944 Anjala) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari.
Ahonen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Münchenissä 1972 hän karsiutui finaaleista perämiehellisessä kaksikossa Leif Anderssonin ja perämies Antero Yli-Ikkelän kanssa. Montrealissa 1976 hän sijoittui Kari Hanskan kanssa perämiehettömässä kaksikossa B-finaalissa toiseksi eli kokonaistuloksissa kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa Ahonen sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa 1975 ja yhdeksänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1970. Hän osallistui MM-kilpailuihin myös vuosina 1966 ja 1974. EM-kilpailuissa hän sijoittui perämiehellisessä kaksikossa 11:nneksi vuonna 1971, 12:nneksi 1967 ja 14:nneksi 1969. Pohjoismaiden-mestaruuden Ahonen voitti vuosina 1971 ja 1975.
"Leksa" Ahonen voitti eri luokissa yhteensä 22 Suomen-mestaruutta vuosina 1966–1976. Hän edusti Nesteen Soutajia.
Kari Hanska
Kari Juhani Hanska (s. 23. maaliskuuta 1949 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari.
Hanska sijoittui Montrealin olympialaisissa 1976 parinsa Leo Ahosen kanssa perämiehettömässä kaksikossa B-finaalissa toiseksi eli kokonaistuloksissa kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa Hanska sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa 1975 ja osallistui heikommalla menestyksellä vuosien 1977 ja 1979 MM-kilpailuihin. EM-kilpailuissa hän kilpaili yksikössä vuonna 1971 mutta karsiutui loppukilpailuista. Pohjoismaiden-mestaruuden Hanska voitti perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1975.
Kari Hanska voitti eri luokissa yhteensä 26 Suomen-mestaruutta vuosina 1969–1981, muun muassa yksikössä vuonna 1971, pariairokaksikossa 1971, perämiehettömässä kaksikossa 1973–1976 ja 1978–1979 sekä perämiehellisessä kaksikossa 1973–1975 ja 1979. Hän edusti Nesteen Soutajia.
Evelyn Kawamoto
Evelyn Tokue Konno (o.s. Kawamoto, 17. syyskuuta 1933 Honolulu, Havaiji – 22. tammikuuta 2017 Havaiji) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Kawamoto voitti Helsingissä 1952 olympiapronssia 400 metrin vapaauinnissa ja 4×100 metrin vapaauintiviestissä.
Kawamoto avioitui nelinkertaisen uinnin olympiamitalistin Ford Konnon kanssa. Kawamoto-Konno kuoli Havaijilla 83-vuotiaana 22. tammikuuta 2017.
Leif Andersson (soutaja)
Leif Bertel Andersson (s. 27. joulukuuta 1944 Porvoo) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari.
Andersson kilpaili Münchenin olympialaisissa 1972 Leo Ahosen ja perämies Antero Yli-Ikkelän kanssa perämiehellisessä kaksikossa mutta he ei selviytyneet loppukilpailuun. MM-kilpailuissa Andersson sijoittui kaksikossa yhdeksänneksi vuonna 1970 ja karsiutui loppukilpailuista vuonna 1966. EM-kilpailuissa hän sijoittui kaksikossa 11:nneksi vuonna 1971, 12:nneksi 1967 ja 14:nneksi 1969. Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti vuonna 1971.
"Life" Andersson voitti eri luokissa yhteensä 12 Suomen-mestaruutta vuosina 1966–1972, muun muassa perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1972 sekä perämiehellisessä kaksikossa 1967 ja 1969–1972. Hän edusti huippuvuosinaan Nesteen Soutajia.
Antero Yli-Ikkelä
Arvi Antero Yli-Ikkelä (s. 5. maaliskuuta 1956 Dragsfjärd) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari.
Yli-Ikkelä kilpaili 16-vuotiaana Münchenin olympialaisissa 1972 Leo Ahosen ja Leif Anderssonin kaksikon perämiehenä mutta he ei selviytyneet loppukilpailuun. Jo vuotta aiemmin hän oli sijoittunut EM-kilpailuissa 11:nneksi ja voittanut Pohjoismaiden-mestaruuden.
Yli-Ikkelä voitti perämiehellisessä kaksikossa Suomen-mestaruuden vuosina 1971–1972. Hän edusti Nesteen Soutajia.
Vuonna 1993 Yli-Ikkelä saavutti autourheilun taloudellisuusajossa PM-hopeaa.
Little Dark Age
Little Dark Age on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2018. Sen on tuottanut muun muassa The Flaming Lips -yhtyeen kanssa työskennellyt Dave Fridmann ja Chairlift-yhtyeen Patrick Wimberly.
Albumin ensimmäinen single, nimikkokappale ”Little Dark Age” julkaistiin 17. lokakuuta 2017. Toinen single ”When You Die” julkaistiin 12. joulukuuta 2017.
Lasse Grönlund
Lasse Henrik Grönlund (s. 6. helmikuuta 1939 Tampere) on suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla.
Grönlund voitti 21 Suomen-mestaruutta kanadalaiskaksikoissa, 1 000 metrillä vuosina 1958, 1961–1962 ja 1970–1975 sekä 10 000 metrillä vuosina 1958–1959, 1961–1962, 1964, 1968–1969 ja 1971–1975. Hänen parinaan meloivat Reijo Molin 1958–1959 ja 1964, Timo Horppu 1961–1962, Hannu Koskinen 1968–1969 sekä hänen serkkunsa Timo Grönlund 1970–1975. Hän edusti seuratasolla Pirkka-Melojia.
Efektiivinen tuotto
Efektiivinen tuotto eli ”todellinen” tuotto tarkoittaa arvopaperin tuottoa verrattuna sen hankintamenoon tai markkinahintaan. Efektiivinen tuotto kertoo, kuinka monta prosenttia osinko, korko tai muu sellainen tuotto on laskettuna arvopaperin hinnasta.
Kun efektiivinen tuotto lasketaan suhteessa hankintamenoon, menoksi lasketaan ostohinnan lisäksi hankintaan liittyvät kulut ja verot, esimerkiksi välityspalkkio ja leimavero.
Osinkotuotto
Osinkotuotto ("osinkotuottoprosentti") tarkoittaa osakkeelle maksettavan osingon määrää suhteessa osakkeen hintaan.
Osinkotuotto ilmoitetaan Suomessa nykyisin efektiivisenä tuottona eli kuinka monta prosenttia osinko on osakkeen markkinahinnasta. Aiemmin osinkotuotto ilmoitettiin kertomalla, kuinka monta prosenttia osinko oli osakkeen nimellisarvosta.
Pörssiosakkeen osinkotuotto tarkoittaa osinkoa suhteessa osakkeen pörssikurssiin. Osakkeita, joiden osinkotuottoprosentti on korkea, kutsutaan toisinaan arvo-osakkeiksi.
Monet sijoittajat arvostavat osinkotuottoa. Pörssiyhtiön jakama korkea osinko tuo osakekurssille tasaisuutta ja suojaa markkinaromahduksissa. Osingon kasvulla on tapana nostaa yhtiön pörssikurssia. Pitkällä aikavälillä osingon kasvuvauhdin ja osakkeen arvonnousun korrelaatio on mm. Helsingin pörssissä ollut erittäin vahva.
Tulokseen nähden korkea osinko (osinkosuhde) voi kuitenkin kieliä siitä, ettei yhtiö tarvitse rahaa kasvuun, mikä vaimentaa tulevaisuuden odotuksia. Toisinaan korkeat osingot aiheuttavat huolta siitä, että yritykset eivät käytä voittojaan investointeihin riittävästi, vaan rahat kuluvat osingonjakoon.
Sijoittaja voi tulkita pörssiyhtiöiden keskimääräisestä osinkotuottoprosentista osakkeiden yleistä arvostustasoa. Korkea osinkotuottoprosentti voi merkitä sitä, että osakkeet ovat halpoja. Alhainen osinkotuottoprosentti taas voi merkitä kurssihuippua ja vaaran merkkiä sijoittajille. Toisaalta se voi olla seuraus yhtiöiden osingonmaksukyvyn katoamisesta laman vuoksi.
Osinkotuotto eli osinkoprosentti ilmoitettiin Suomessa aiemmin nimellistuottona eli prosentteina osakkeen nimellisarvosta. Koska pörssikurssit yleisesti ylittivät osakkeiden nimellisarvon, sijoituksen todellinen efektiivinen tuotto oli tavallisesti pienempi kuin osinkoprosentti. Osinkoprosentti ylitti efektiivisen tuoton vain silloin, kun osakkeiden hinta alitti niiden nimellisarvon.
1970-luvulla harvat yhtiöt Suomessa uskalsivat näyttää korkeaa osinkoprosenttia. Jotta osinkoprosentti voitiin pitää samana ja siitä huolimatta kasvattaa osinkoa, yhtiöt nostivat osakkeiden lukumäärä osakeanneilla. Annissa osakkeenomistajat saivat lisää osakkeita joko ilmaiseksi tai edullista maksua vastaan. Vaikka osakekohtainen osinko ja siten osinkoprosentti pysyivät entisellään, osingonmaksun kokonaissumma nousi, koska osakkeita oli annin jälkeen enemmän.
Naoto Niidome
Naoto Niidome (s. 3. marraskuuta 1974 Helsinki) on palkittu suomalainen suunnittelija ja muotoilija.
Niidomen vanhemmat ovat kiinteistövälittäjä Naoki Niidome ja Helena Tirronen. Hän tuli ylioppilaaksi 1995 ja opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa sekä tila- ja kalustesuunnittelun että vaatesuunnittelun koulutusohjelmissa. Taiteiden kandidaatiksi Niidome valmistui vuonna 2000. Hän on työskennellyt omassa suunnittelutoimistossaan vuodesta 2002. Niidome oli japanilais-suomalaisen yhteistyöprojektin Bamboo housen perustaja 2005 ja toimi Euroopan kulttuurien välisen teemavuoden lähettiläänä 2008. Hän on suunnitellut muun muassa Marimekon ja Nanson asusteita, mutta myös oman vaatemalliston, samoin kuin tehnyt tila- ja kalustesuunnittelua. Niidomen töitä on ollut esillä useissa kansainvälisissä muotoilu- ja suunnittelunäyttelyissä ja -tapahtumissa. Hän oli Vuoden nuori suunnittelija 2002. Vuoden nuori muotoilija hän oli 2008, yhdessä Nathalie Lahdenmäen kanssa. Valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan Niidome sai 2007.
Il padrone delle ferriere
Il padrone delle ferriere (”Rautatehtailija”) on vuonna 1919 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Georges Ohnetin romaaniin perustuvan draaman on ohjannut Eugenio Perego. Sen pääosaa esittää Pina Menichelli.
Omaisuutensa menettäneen markiisi Beaulieun tytär Clara joutuu luopumaan avioliittosuunnitelmistaan Blignyn herttuan kanssa. Pelastaakseen perheensä köyhyydeltä hän menee naimisiin alhaissyntyisen rautatehtailijan Filippo Derblayn kanssa. Clara ei rakasta Filippoa, mutta tämä onnistuu lopulta voittamaan hänen sydämensä.
Itala Filmin tuottama "Il padrone delle ferriere" perustuu ranskalaisen Georges Ohnetin aikoinaan hyvin suosittuun romaaniin "Rautatehtailija" ("Le Maître de forges", 1882; suomennettu 1911). Romaani oli filmatisoitu ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1912, ja myöhemmin siitä tehtiin vielä useita elokuvaversioita. Tuottaja Giovanni Pastronen versio oli suunniteltu erityisesti Pina Menichellin pääosaa varten. Elokuvan keskeinen teema ovat aristokraattiset ennakkoluulot ja niiden voittaminen.
Vuotta ennen ensi-iltaa alkaneen mainoskampanjan siivittämä elokuva oli valtava yleisömenestys. Aikalaiskritiikki ylisti varsinkin sen kuvausta ja Menichellin näyttelijäntyöskentelyä, tosin eräät pitivät hänen suoritustaan ulkokohtaisena ja elokuvan tarinaa heikkona. Myöhemmän arvion mukaan Eugenio Peregon ohjaustyön vahvuuksia ovat keskittyminen henkilöhahmoihin sekä Menichellin ja Amleto Novellin vastakkaiset, mutta toisiaan täydentävät näyttelijäluonteet.
"Il padrone delle ferriere" on restauroitu vuonna 2005 Torinon kansallisen elokuvamuseon ja Bolognan elokuva-arkiston yhteistyönä. Restaurointi on nähtävissä museon Vimeo-sivustolla.
Sofia Sula
Sofia Sula (s. 27. joulukuuta 2002 Lahti) on suomalainen taitoluistelija. Hän asuu ja harjoittelee Ranskan Vaujanyssä. Hän opiskelee etänä Mäkelänrinteen Urheilulukiossa
Hänen valmentajansa on ranskalainen vuoden 2011 Euroopan mestari Florent Amodio. Sula harjoittelee Amodio Figure Skating Academyssä Ranskassa. Hänen ohjelmiensa koreografiat ovat laatineet venäläinen Nikolai Morozov sekä Florent Amodio. Aikaisempien ohjelmien koreografiat on tehnyt italialainen Edoardo De Bernardis.
Sula aloitti luistelun vuonna 2007 Mäntsälässä.
Sula kuuluu Suomen Taitoluisteluliiton maajoukkueeseen.
Hän on vuosien 2017 ja 2018 junioreiden Suomen mestari. Hän on ensimmäinen suomalainen junioriluistelija, joka on tehnyt kilpailutilanteessa kaikki 5 kolmoishyppyä (Tallinn Trophy 2017).
Sula voitti toisen sijan maaliskuussa 2017 järjestetyssä Nordics 2017 - kilpailussa. Hän voitti toisen sijan uudestaan seuraavana vuonna helmikuussa 2018 järjestetyssä Nordics 2018 - kilpailussa.
Sula esiintyi jouluna 2017 Ranskan Vaujanyssä "Les Stars de la Glace" -esityksessä yhdessä Florent Amodion, Miki Andon ja Philippe Candeloron kanssa.
Henkilötyövuosi
Henkilötyövuosi tai miestyövuosi on työmäärän mittayksikkö. Se tarkoittaa työpanosta, jonka yksi henkilö saa aikaan vuodessa.
Yrityksessä tehtyjen henkilötyövuosien määrä lasketaan jakamalla kaikki palkatut tunnit (säännöllinen työaika ja ylityötunnit) kokoaikaisten palkansaajien keskimääräisillä palkatuilla tunneilla vuodessa.
Henkilötyöpäivä
Henkilötyöpäivä tai miestyöpäivä on työmäärän mittayksikkö. Se tarkoittaa työpanosta, jonka yksi henkilö saa aikaan yhdessä työpäivässä.
Työpäivän pituus henkilötyöpäiviä laskettaessa on sopimuskysymys. Se voi olla esimerkiksi 7, 7,5 tai 8 tuntia.
Alijäämä
Alijäämä tarkoittaa tappiota, joka syntyy, kun tuotot ovat pienemmät kuin kulut.
Alijäämä-nimitystä käytetään lähinnä järjestöjen ja osuuskuntien tappioista. Sitä käytetään myös budjetoinnissa silloin, kun budjetin menot ovat suuremmat kuin tulot.
Sören Lillkung
Sören Alf Johan Lillkung (s. 21. kesäkuuta 1962 Pietarsaari) on suomenruotsalainen oopperalaulaja (baritoni), kuoronjohtaja ja valtiotieteilijä, joka on toukokuusta 2018 alkaen työskennellyt Svenska kulturfondenin toimitusjohtajana.
Lillkung valmistui Åbo Akademista yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1989 ja suoritti Sibelius-Akatemiassa lauludiplomin 1993 sekä musiikin kandidaatin tutkinnon 1995. Hän on esiintynyt ooppera- ja oratoriotuotannoissa, johtanut perustamaansa His Master’s Noise -nuorisokuoroa vuosina 1988–1993 ja Wegelius-kuoroa sekä opettanut laulua Teatterikorkeakoulussa ja johtanut Yrkeshögskolan Novian kulttuuriyksikköä.
Baitul Mukarram
Baitul Mukarram (, ) on moskeija Bangladeshin pääkaupungissa Dhakassa. Se on maan kansallismoskeija ja valmistui vuonna 1968.
Dhaka kasvoi 1950-luvun lopulla nopeasti, ja kaupunkiin alettiin suunnitella suurta moskeijaa. Abdulhusein M. Thariani sai tehtäväkseen suunnitella rakennuksen, jonka rakennustyöt aloitettiin 27. tammikuuta 1960. Sitä rakennettiin useassa vaiheessa.
Moskeijan päärakennus on noin 30 metriä korkea. Se on valkoinen ja lähes kuution muotoinen. Päärakennuksesta puuttuu kupoli, mutta kummallakin sivulla on portiikki, jonka päällä on kupoli. Päärukousalueen ala on 2 464 neliömetriä. Tharianin alkuperäisen suunnitelman mukaan minareetti olisi rakennettu päärakennuksen eteläpuolelle. Uudet minareetit on kuitenkin rakennettu uudempien suunnitelmien mukaan.
Max Esposito
Max Esposito (s. 15. kesäkuuta 1997) on australialainen nykyaikainen viisiottelija. Hän kilpaili vuoden 2016 olympialaisissa nykyaikaisessa viisiottelussa sijoittuen sijalle 7.Lajeista parhaimman sijoituksen hän sai ratsastuksessa ollen kolmas.
Vuonna 2013 hän voitti Oseanian mestaruuden.. Myös hänen siskonsa Chloe Esposito ja isänsä Daniel ovat olympiatason nykyaikaisia viisiottelijoita.
Voitonjako
Voitonjako tarkoittaa yrityksen tekemän voiton jakamista yrityksen omistajille. Voitonjaon tavat riippuvat yrityksen yhtiömuodosta.
Osakeyhtiön voitonjako tapahtuu tavallisimmin osinkoina. Muita voitonjakotapoja ovat mm. pääoman palautus ja omien osakkeiden ostaminen.
Osuuskunnan voitonjako tapahtuu ylijäämän palautuksena, asiakashyvityksenä (bonus) tai osuuskorkona.
Avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön voitonjako tapahtuu yksityisottoina ja voitto-osuuksien maksuina. Kommandiittiyhtiössä yksityisoton voi tehdä vain vastuunalainen yhtiömies.
Yksityisen elinkeinonharjoittajan voitonjako tapahtuu yksityisottojen muodossa. Yksityisotto tarkoittaa, että yrittäjä ottaa yrityksestä itselleen rahaa tai muuta omaisuutta.
Osakekanta
Osakekanta tarkoittaa osakeyhtiön kaikkia osakkeita.
Jos yhtiöllä on yhteensä esimerkiksi 1000 osaketta, ne muodostavat tuon yhtiön osakekannan. Jos joku omistaa osakeyhtiön koko osakekannan, hän omistaa silloin kyseisen yhtiön kokonaan. Osakeyhtiön osakekannan koko rekisteröidään Suomessa kaupparekisteriin.
Scott Tingle
Scott David Tingle (s. 19. heinäkuuta 1965 Attleboro, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Tingle valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009 ja on osallistunut vuonna 2017 Sojuz MS-07 -lennolle Retkikunnan 54 jäsenenä.
Aleksi Riikonen
Aleksanteri (Aleksi) Riikonen (22. joulukuuta 1937 Tihkovitsa, Hatsina, Inkeri – 17. maaliskuuta 2006 Outokumpu) oli neuvostoliittolainen Suomeen muuttanut harmonikkataiteilija, säveltäjä, sanoittaja ja musiikinopettaja.
Riikosen isä oli suomensukuinen veturinkuljettaja Herman Riikonen. Hän kävi Petroskoissa musiikkiopiston 1953–1957 pääsoittimenaan konsertti eli melodiabassoharmonikka. Hän perusti Petroskoihin Karelia-trion ja esiintyi sen kanssa. Vuodesta 1959 alkaen Riikonen oli kansankuoron taiteellisena johtajana kiertäen kuoron kanssa ympäri Neuvostoliittoa. Vuosina 1964–1968 Riikonen suoritti Gorkin kuusivuotisen konservatorion.
Riikonen asui sitten perheineen Petroskoissa toimien musiikinopettajana ja kansantaidekeskuksen säestäjänä. 1980-luvulla hän oli Petroskoin suomenkielisen kansanteatterin sekä Petroskoin filharmonikkojen palveluksessa soittaen, säveltäen ja sovittaen musiikkia.
Riikonen muutti vaimonsa Lempin kanssa Suomeen 1991. Hän toimi musiikinopettajana Ilmajoella 1991–1993, Laihialla 1993–1996 ja Ivalossa 1996–1997. Riikosen sävellyksiä on julkaistu Suomessa äänitteinä ja niitä on myös esitetty konserteissa. Hän esiintyi myös itse eri tilaisuuksissa.
Aleksi Riikonen oli naimisissa Ljubov (Lempi) Semjonovna Aljushkinan (1938–2007) kanssa. Lempi Riikonen toimi Petroskoin suomenkielisen kansanteatterin sekä Petroskoin filharmonikkojen apulaisjohtajana.
Lost Planet (pelisarja)
Lost Planet on Capcomin kehittämä toimintapelisarja.
Luettelo Halsuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Halsuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Halsuan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Maa jonka saimme
Maa jonka saimme ("Landet vi ärvde") on Åke Lindmanin Yleisradiolle ohjaama, vuonna 1980 ensiesitetty viisiosainen television minisarja. Sen on käsikirjoittanut Erik Andrén romaaninsa "Byn" (1980) pohjalta. Pietarsaaren seudulla kuvattu ruotsinkielinen sarja kertoo sotien jälkeistä aikaa 1944–1954 Grimgårdenin tilalla Pohjanmaan rannikolla. Sarjan näyttelijät ja avustajat, kaikkiaan noin 150, ovat pääosin sikäläisiä amatöörejä. Perheen isää näyttelee Erik Sandvik, äitiä Kerttu Jansson sekä sodasta palaavia veljeksiä Tor Göran Åsbacka ja Tage Åsbacka. Sarjan on kuvannut Pauli Sipiläinen ja sen musiikin on tehnyt Leif Segerstam.
Luettelo Kannuksen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kannuksen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kannuksen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kaustisen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kaustisen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kaustisen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Lestijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Lestijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lestijärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Perhon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Perhon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Perhon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Toholammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Toholammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Toholammin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Vetelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Vetelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vetelin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1959
Vuoden 1959 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 24.–31. toukokuuta 1959 Luzernissa, Sveitsissä.
Bristol Rovers FC
Bristol Rovers Football Club on jalkapalloseura Bristolin kaupungista Englannista. Kaudella 2018–2019 se pelaa Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykkösliigassa. Seura perustettiin vuonna 1883 nimellä The Black Arabs.
Seura perustettiin vuonna 1883 nimellä The Black Arabs. Vuonna 1897 siitä tuli ammattilaisseura Eastvillessa ja samalla nimeksi vaihdettiin Eastville Rovers. Lopulta vuonna 1899 nimi vaihtui lopulliseen muotoonsa Bristol Roversiksi. Samana vuonna seura liittyi Southern Leagueen ja voitti sen mestaruuden. Vuonna 1920 Bristol Rovers nousi English Football Leagueen. Vuonna 1953 se nousi Englannin 2. divisioonaan, mutta putosi takaisin Englannin 3. divisioonaan 1962. Takaisin 2. divisioonaan se nousi 1974, mutta putosi jälleen 3. divisioonaan 1981.
Vuonna 1986 seura siirtyi Eastville Stadiumilta toiselle stadionille Twerton Parkiin, Bathiin. Vuonna 1990 Rovers nousi 2. divisioonaan, mutta putosi takaisin 3. divisioonaan 1993. Kotikenttä vaihtui jälleen vuonna 1996, jolloin uudeksi stadioniksi tuli nykyinen Memorial Stadium. Kaksi vuotta myöhemmin Roversista tuli stadionin omistaja. Vuonna 2001 seura putosi uuteen 3. divisioonaan, ja seuraavana vuonna Rovers sijoittui siinä sijalle 23, mikä oli seuran historian huonoin sijoitus. Nykyisessä Ykkösliigassa Rovers on pelannut kaudesta 2016–2017.
Vuosina 1951 ja 1958 Rovers ylsi FA Cupin välieriin ja vuosina 1971 ja 1972 Liigacupin välieriin.
Seuran kotikenttä on Memorial Stadium, jonka kapasiteetti on 11 000 katsojaa.
Vera Henriksen
Vera Margrethe Henriksen, o.s. "Roscher Lund" (22. maaliskuuta 1927 Oslo, Norja – 23. toukokuuta 2016)oli norjalainen kirjailija.
Henriksenin tuotanto on laaja, hän on kirjoittanut tai ollut yhtenä tekijänä noin 50 kirjassa. Tuotannon keskeisen osan muodostavat historialliset romaanit. Lisäksi hän on kirjoittanut aikalaisromaaneja ja asiaproosaa. Hänen isänsä Alfred Roscher Lund oli Norjan puolustusvoimien ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeisen ajan päällikkö. Henriksenin puoliso oli Olaf G. Henriksen. He tutustuivat toimiessaan sodan aikana salaisessa tiedusteluorganisaatiossa XU:ssa.
Henriksen muutti 1944 Ruotsiin, jossa hän suoritti tutkinnon Uppsalan norjalaisessa koulussa. Hän lähti 1945 Yhdysvaltoihin ja opiskeli 1946–1948 Yalen yliopistossa arkkitehtuuria ja 1948–1949 Columbian yliopistossa taidehistoriaa ja journalistiikkaa. Vuodet 1948–1963 hän asui perheensä kanssa New Jerseyssä. Hän opiskeli laulua Norjassa ja Yhdysvalloissa mutta oli monipuolisesti kiinnostunut eri aiheista, kuten matematiikasta, filosofiasta, arkeologiasta, antropologiasta ja psykologiasta, erityisesti C. G. Jungista.
Samtidenissa 1959 julkaistu artikkeli Tro og tvil on keskeinen hänen tuotantonsa kannalta. Esikoisromaani "Sølvhammeren" hylättiin ensin mutta ilmestyi 1961, sai myönteisen vastaanoton ja palkittiin Bokhandlerprisenillä. Seuraavina vuosina ilmestyivät "Jærtegn" ja "Helgenkongen", ja niistä muodostui trilogia, jonka keskeinen henkilö on Olav Haraldsson, joka Norjan historiassa tunnetaan kuningas Olavi Pyhänä. Trilogia on suomennettu.
Vuodesta 1970 hän kirjoitti viisi uskonpuhdistuksen jälkeiseen aikaan sijoittuvaa romaania. Hän tutki teoksissaan "Sagaens kvinner" ja "Skjebneveven" naisen asemaa saagojen aikaan. Hän oli itse katolinen ja kirjoitti myös Norjan katolisen kirkon keskiajan historiasta. Kaksiosaisen "Luftforsvarets historie" kattaa ajan 1912–1945. Hän on kirjoittanut myös paikallishistorioita, lasten- ja nuortenkirjoja sekä näytelmiä.
Kerttulinmäki
Kerttulinmäki () on Turun keskustassa I kaupunginosassa sijaitseva mäki. Se on yksi Turun seitsemästä kukkulasta.
Kerttulinmäkeä kutsutaan myös nimellä Kerttuli, vaikka Kerttulin voi katsoa viittaavan enemmän mäen ympärillä olevaan epäviralliseen Kerttulin asuinalueeseen. Kerttulin alueella toimii Asukasyhdistys Kerttuli ry, joka määrittelee Kerttulin Hämeenkadun, Hämeentien, Helsingin valtatien, Hippoksentien, Uudenmaantien ja Uudenmaankadun rajoittamaksi alueeksi.
Mäen korkein kohta on 27 metriä merenpinnan yläpuolella. Turun seitsemästä kukkulasta Kerttulinmäen vieressä ovat Vartiovuorenmäki ja Yliopistonmäki.
Kerttulinmäellä toimii Kerttulin lukio vuonna 1912 valmistuneessa koulurakennuksessa. Kerttulin koulua kävi myös presidentti Mauno Koivisto. Kerttulin lukion viereisessä rakennuksessa toimii Turun ammatti-instituutin Kellonsoittajankadun toimipiste.
Kerttulin alueelta löytyy historiallinen Sirkkalan kasarmialue, joka on määritelty yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kerttulinmäen historia ulottuu pitkälle keskiaikaan. Keskiaikainen Turku oli keskittynyt Vanhan Suurtorin ympäristöön, ja Kerttulinmäki oli ensimmäinen Turun kukkuloista, jonne asutus levisi. Kerttulinmäen historia on verinen, koska se tunnettiin aikaisemmin Hirsipuumäkenä ja se toimi kaupungin mestauspaikkana 1700-luvulla.
Aikaisemmin keskiajalla Kerttulinmäellä toimi Pyhän Kerttulin kiltatalo. Kiltatupa on sijainnut Kuninkaantien ja sen osan, Karjakadun, varrella, nykyisen Uudenmaankadun kohdalla. Kiltatuvan yhteydessä toimi kestikievari ja kirkko. Kievarissa vahvistettiin Suomen säätyjen osalta Kristian I Ruotsin kuninkaaksi.
Kerttulinmäkeä pitkin on virrannut 1700-luvulla Kupittaanpuistosta lähteneistä, turkulaisten juomaveden lähteinä toimineista puroista toinen, Krooppi. Krooppi on ollut yhteydessä Mätäjärveen, ja puhutaankin Mätäjärven korttelista.
Populaarikulttuurissa Kerttulinmäen on tulkittu näyttelevän roolia Reijo Mäen Vares-kirjoissa ja Turun Matkailuoppaat ry järjestää Vares-kävelykierroksia, jotka ulottuvat Kerttulinmäelle. Muusikko Rauli Nordbergin Kuninkaantiestä kertova albumi sisältää kappaleen Kerttulinmäki. Kerttulinmäen ja muiden Turun kukkuloiden inspiroimana Turun filharmoninen orkesteri toteutti vuonna 2015 esityksen 7 kukkulaa soi! Vappu-Tuuli Fagersonin kirja Kauhea kertomus Uolevista sijoittuu Kerttulinmäelle.
Kerttulinmäen yhteen asuinrakennukseen tuli brittiläistaiteilija Wasp Elderin seinämuraali osana UPEA17-kaupunkitaidefestivaalia.
Kerttulinmäellä toimii Kerttulin Kievari -anniskeluravintola.
Aninkaistenmäki
Aninkaistenmäki () on Turun keskustassa, VI kaupunginosassa sijaitseva mäki. Se on yksi Turun seitsemästä kukkulasta. Aninkaistenmäki on vilkas liikenteen solmukohta. Aninkaistenkatu on kaupungin sisääntuloväylä, joka kulkee Aurajoelta Turun linja-autoasemalle. Aninkaistensilta on rautatien ylittävä silta, joka on osa valtatie 9:ää.
Aninkaisten kylä liittyi kiinteämmäksi osaksi Turkua 1414, kun hallitsija Eerik Pommerilainen kehotti kirjeitse Turun päättäjiä rakentamaan Aurajoen yli sillan, joka palvelisi torielämää. Silta valmistui todennäköisesti seuraavana vuonna. Vielä 1600-luvun alkupuolelle asti kylä oli lähes täysin maatalousvaltainen. Hiljalleen paikalle alkoi tulla mökkiasutusta. Väestö oli vähävaraista: siihen kuului leskiä, laivamiehiä, lammaspaimenia ja myllynpitäjiä. Sekava yhdyskunta aiheutti viranomaisille päänvaivaa, kun rakennusjärjestystä ei ollut. 1653 annetun määräyksen perusteella useita taloryhmiä purettiin. Aninkaisten asukasmäärä oli tuolloin noin 150. 1800-luvulle tultaessa se oli jo 881 ja Turun palon aattona 1873 asukasta.
Turun palo vuonna 1827 alkoi Aninkaistenmäellä sijainneesta puutalosta. Aninkaistenmäen nimi viittaa kylännimeen Aninkainen. Nimi on mainittu jo vuonna 1363 sen aikaisessa muodossaan henkilönnimessä Peter aff Anynghos.
Turun konserttitalo, Puutori ja Turun ammatti-instituutin Aninkaisten koulutalo sijaitsevat Aninkaistenmäellä.
Savo Volley
Savo Volley on vuonna 2017 virallisesti perustettu lentopalloseura, joka pelaa lentopallon miesten Mestaruusliigassa kaudella 2018–2019. Seura syntyi lentopalloliigassa pelanneiden paikallisseurojen, Pielavedellä ja Siilinjärvellä kotipaikkaansa pitäneen Sampo Volleyn eli Pielaveden Sammon ja Kuopiossa toimineen LEKA Volleyn toiminnan yhteenliittymisestä, ja seuran johtokunta muodostui näiden seurojen taustahahmoista. Sammon ja Lekan voimassa olleisiin pelaajasopimuksiin fuusioituminen ei aiheuttanut muutoksia.
Savo Volleyn tavoitteena on nousta koko Pohjois-Savon lentopallojoukkueeksi ja se aikoo pelata kotiotteluitaan useammalla eri paikkakunnalla ympäri maakuntaa. Savo Volley tukee paikallisia junioriurheiluseuroja antamalla jokaisen liigaottelunsa ennakkolipunmyynnin tuotoista ottelupaikkakuntien junioriseuroille yli lajirajojen. Seuran kotipaikaksi on nimetty Kuopio. Uusi seura keskittyy huippulentopalloon, jolloin muutoksia paikalliseen juniorilentopallon seuratyöhön ei ole luvassa, vaan Pielaveden Sampo ja Puijo Wolley jatkavat juniorityötään.
Savon Volleyn hallituksessa istuu tuttuja nimiä Sammon ja Leka Volleyn taustavoimista sekä menestyksekkäitä lentopalloilijoita, kuten Antti Siltala ja Tatu Säisä. Seuran toimitusjohtajana aloitti toukokuussa 2018 Sammon pitkäaikainen taustahahmo ja manageri Timo Perälä.
Savo Volley teki ensimmäiset sopimuksensa kaudelle 2018–2019 valmentaja Jukka Tuovisen, maajoukkuehakkuri Olli-Pekka Ojansivun ja Vantaa Ducksista seuraan siirtyneen Miro Määttäsen kanssa.
Alkuteos
Alkuteos on CMX:n 16. studioalbumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2018. Albumin kappaleiden teemat keskittyvät länsimaisen kulttuurin alkukuvastoon sekä äärimmäisiin tietoisuudentiloihin. Albumin julkaisemisen myötä yhtye lähtee 24. helmikuuta 2018 maaliskuun loppuun ulottuvalle ”Kolmen vuosikymmenen lauluja” -kiertueelle.
Ennen lopullisen nimen muodostumista albumi kulki työnimellä ”TROGOAUTOEGOCRAT, HEPTAPARAPARSHINOKH, TRIAMATZIKAMNO!”, jonka termit perustuvat George Gurdjieffin psykologiaan.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut A. W. Yrjänä, ellei toisin mainita. Sovitukset CMX ja Erno Laitinen.
Princesa (1750)
Princesa eli Santa Barbara oli Espanjan laivaston vuonna 1750 vesille laskettu 70-tykkinen linjalaiva.
Alus tilattiin Havannasta ja laskettiin vesille vuonna 1750.
Espanjan ja Britannian välinen sota alkoi kesäkuussa 1779. Alus osallistui 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taisteluun, jossa se vallattiin. Alus rekisteröitiin ja nimettiin "HMS Princessaksi" 3. huhtikuuta. Alus varustettiin Portsmouthissa 5. toukokuuta - 22. elokuuta, mikä maksoi 16 236 puntaa yhden shillingin ja kolme dimeä.
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa ensimmäisenä päällikkönään Sir Thomas Rich liitettynä Darbyn laivasto-osastoon. Alus lähti 29. marraskuuta Hoodin mukana Länsi-Intiaan. Alus saapui St. Eustatiukselle 3. helmikuuta 1781 ja Martiniquelle 29.-30. huhtikuuta. Toukokuussa alus oli Draken laivueessa Tobagossa, jolloin se oli Sir Francis Samuel Draken lippulaivana päällikkönään Charles Knatchbull. Alus lähti Hoodin mukana Pohjois-Amerikan rannikolle osallistuen Cheasapeaken taisteluun 5, syyskuuta.
Alus palasi 5. joulukuuta Hoodin laivaston mukana Länsi-Intiaan ollen St. Kittsissä 25.-26. tammikuuta 1782. Alus osallistui 12. huhtikuuta Saintesin taisteluun. Pigotin laivasto-osaston mukana alus lähti 21. heinäkuuta Pohjois-Amerikkaan ollen New Yorkissa 5. syyskuuta-24. lokakuuta, minkä jälkeen alus palasi Leewardsaarille.
Aluksen päälliköksi tuli joulukuussa 1782 Lambert Brabazon ollen edelleen Draken lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1783. Alus varustettiin Plymouthissa reserviin sijoitettavaksi elokuussa ja se oli varastoaluksena heinä-elokuun 1784. Alus myytiin romutettavaksi Plymouthissa joulukuussa 1809.
Luettelo Kaavin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kaavin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kaavin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Antti Nousjoki
Antti Ilari Nousjoki, vuoteen 2005 Lassila (s. 10. lokakuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen arkkitehti.
Nousjoki syntyi tutkimusjohtaja Jukka Lassilan ja Inkeri Koski-Lammin (o.s. Nousjoki) perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2005 on toimittaja Josetta Mykkänen. Nousjoki valmistui arkkitehdiksi 2003 ja opiskeli Delftin teknillisessä yliopistossa 1998–1999. Työskenneltyään useissa koti- ja ulkomaisissa arkkitehtitoimistoissa hänestä tuli 2004 Arkkitehtitoimisto ALAn osakas. Toimiston palkittuja suunnitelmia, jotka Nousjoki on laatinut Juho Grönholmin, Janne Teräsvirran ja Samuli Woolstonin kanssa, ovat muun muassa teatteri- ja konserttitalo Kilden Kristiansandissa Norjassa (1. palkinto 2005), Viron kansallismuseo (2. palkinto 2006) ja Hanasaaren asuinalue Espoossa (1. palkinto 2007). Rakennustietosäätiö RTS:n Pietilä-palkinnon toimisto sai 2008.
Nousjoki voitti kollegoineen Helsingin keskustakirjaston suunnittelukilpailun vuonna 2013.
Rayo (P42)
Rayo (runokonumero P42) on Espanjan laivaston vuonna 2010 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 2009. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 2010 ja otettiin palvelukseen 26. lokakuuta 2011.
Alus saapui marraskuun lopulla Cartagenaan ja saapui kotisatamaansa Las Palmasiin 20. joulukuuta 2011. Alus oli Las Palmasissa 16. tammikuuta 2012 saakka, jolloin se lähti koeajoihin ja koulutukseen sisaraluksensa "Atalayan" kanssa Alboráninmerelle. Alus matkasi myöhemmin Palermoon, missä se viipyi 23. tammikuuta saakka, jolloin se jatkoi matkaansa Izmiriin Turkkiin.
Alus osallistui joulukuussa 2013 operaatioon, joka johti Kanarian aluevesillä 550 kg kokaiinia kuljettaneen Triton 2000 -purjealuksen pysäyttämiseen.
Joulukuussa 2014 alus vapautti "Navarren" Atalanta-operaatiosta, mistä se palasi 26. toukokuuta 2015 kotisatamaansa. Lokakuun lopulla alus osallistui Atlantiin pudonneen Espanjan ilmavoimien SAR-helikopterin miehistön pelastamiseen. Alus kuljetti miehistön ruumiit Las Palmasiin.
Luettelo Keiteleen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Keiteleen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Keiteleen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Relámpago (P43)
Relámpago (runokonumero P43) on Espanjan laivaston vuonna 2010 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 2009. Alus laskettiin vesille 6. lokakuuta 2010 ja otettiin palvelukseen 6. helmikuuta 2012.
Alus on palveluksessa 2017.
Pihlajamäen hiidenkirnut
Pihlajamäen hiidenkirnut sijaitsevat Helsingin Pihlajamäessä kallion rinteessä Rapakiventien varressa. Ne ovat Suomen vanhimmat tunnetut hiidenkirnut ja ovat ainakin 50 000 vuotta vanhoja. Ne ovat Suomen ainoat tunnetut hiidenkirnut, jotka ovat syntyneet jo ennen viimeistä jäätiköitymistä.
Kahdesta kirnusta isompi on nimeltään "Aarnipata", kooltaan 6,9 metriä (halkaisija) ja 8,45 metriä (syvyys). Pienempi kirnu "Rauninmalja" on halkaisijaltaan 1,6 metriä ja syvyydeltään 3,2 metriä. Nimet annettiin vuonna 2008 järjestetyn nimikilpailun tuloksena.
Hiidenkirnut löysi vuosina 1993 ja 1994 arkkitehti Sulo Savolainen, joka itse oli 1960-luvulla osallistunut Pihlajamäen suunnitteluun. Ne löytyivät parannettaessa vieressä sijaitsevan, Rapakiventien alittavan tunnelin kulkuyhteyksiä. Kirnut rauhoitettiin luonnonmuistomerkkeinä vuonna 1995. Vuonna 2008 niiden viereen rakennettiin katselutasanne.
Luettelo Kiuruveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kiuruveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kiuruveden kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Ashin Wirathu
Ashin Wirathu (""Herra Wirathu""), yleensä vain Wirathu (s. 1968) on tunnettu Myanmarilainen buddhalaisten hengellinen johtaja ja kiihkeän kansallismielinen vaikuttaja. Hän on 969-liikkeen hengellinen johtaja sekä Myanmaria ja buddhalaisuutta puolustavan Ma Ba Tha-liikeen johtaja. Wirathun harjoittaman laajan rasistis-kiihkouskovaisen saarnaamisen on katsottu merkittävästi auttaneen nykyisä Myanmarin rohingyoihin kohdistuneita vainoja.
Wirathu liittyi 2000-luvulla vanhoillisbuddhalaiseen 969-liikkeeseen. Wirathu on kiihkeästi vastustanut islamia, jonka pelkää aikaa myöten valtaavan koko Myanmarin.
Hallitus pidätti Wirathun vuonna 2003 kansan kiihotuksesta. Vuonna 2007 vapaana olleet buddhalaismunkit alkoivat osoittaa mieltään hallitusta vastaan. Myanmarin demokratisoimisprosessin takia Wirathu pääsi vapaaksi vuonna 2011. Wirathu oli ylpeä siitä, että oli jyrkkä kovan linjan buddhalainen. Wirathu lietsoi tämän jälkeen vuonna 2012 alkaneita levottomuuksia, jotka johtivat suureen Rohinghya-kansan vainoon vuodesta 2013 alkaen. Wirathu levitti ideoitaan muun muassa Internetissä. Wirathu kiisti buddhalaisten muslimeita vastaan käyttämän väkivallan, tyytyen syyttämään muslimeja buddhalaisten vastaisesta väkivallasta. Myanmarin hallinto kielsi vuoden ajaksi Wirathua vuonna 2017 pitämästä
saarnojaan.
Tornado (P44)
Tornado (runokonumero P44) on Espanjan laivaston vuonna 2011 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 2010. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 2011 ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 2012.
Alus on palveluksessa 2017.
Pekka Puustinen (toimittaja)
Pekka Puustinen on suomalainen toimittaja. Hän on ollut aikaisemmin Karjalan Maan päätoimittaja ja toiminut sen jälkeen sanomalehti Karjalaisessa.
Puustinen on koulutukseltaan opettaja, mutta siirtyi heti toimittajaksi. Hän tuli Karjalan Maan palvelukseen 1978 ja oli sen päätoimittaja vuoteen 2011, jolloin lehti lakkautettiin.
Audaz (P45)
Audaz (runokonumero P45) on Espanjan laivaston vuonna 2017 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 7. toukokuuta 2014 Navantialta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 2016. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 2017 ja se otettanee palvelukseen vuonna 2018.
Alus on rakenteilla vuonna 2017.
Furor (P46)
Furor (runokonumero P46) on Espanjan laivaston vuonna 2017 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva ().
Alus tilattiin 7. toukokuuta 2014 Navantialta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 2016. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 2017 ja se otettanee palvelukseen vuonna 2018.
Alus on rakenteilla vuonna 2017.
Pekka Puustinen (diplomaatti)
Pekka Puustinen on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Pariisin pysyvän OECD- ja Unesco-edustuston päällikkö 1. syyskuuta 2016 alkaen. Hän siirtyi tehtävään ulkoasiainministeriön kehityspoliittisen osaston osastopäällikön virasta ja on sitä ennen ollut eri tehtävissä kehityspoliittisella osastolla, muun muassa toimialapolitiikan yksikön päällikkönä.
Puustinen tuli ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1991. Hän on työskennellyt valtiosihteerien virkamiessihteerinä, henkilöstöhallintotehtävissä sekä Amerikan ja Aasian osaston apulaisosastopäällikkönä. Hän on työskennellyt 1997–2000 suurlähetystöissä Bonnissa ja Berliniissä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä. Ennen ulkoministeriönuraansa hän oli vapaana toimittajana toimittajana Latinalaisessa Amerikassa sekä YK:n kehitysohjelman UNDP:n palveluksessa Keski-Amerikassa.
Puustinen valittiin ulkoasiainhallinnon Vuoden esimieheksi 2005.
Sähköherkkyyssäätiö
Sähköherkkyyssäätiö sr on säätiörekisteriin rekisteröity suomalainen säätiö, jonka tarkoituksena on tukea sähköherkkien toimintakykyä ja hyvinvointia ja edistää sähköherkkyyden tutkimusta.
Sähköherkkyyssäätiö on perustettu ja rekisteröity marraskuussa 2016 ja aloittanut toimintansa keväällä 2017. Säätiöllä on toimipaikka Helsingissä ja Turussa. Lokakuussa 2017 Sähköherkkyyssäätiö avasi vertaistukipuhelimen ja sähkömagneettisten kenttien mittauspalvelun.
Axel Haglund
Axel Matias Haglund (16. joulukuuta 1884 Helsinki – 21. helmikuuta 1948 Riihimäki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912, jossa hän karsiutui yksikössä ensimmäisellä kierroksella hävittyään sittemmin pronssia saavuttaneelle Kanadan Everard Butlerille.