hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Égkomi (Famagusta)
Égkomi (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Égkomin kylä sijaitsee lähellä Kyproksen itärannikkoa noin seitsemän kilometriä luoteeseen Famagustasta. Kylä tunnetaan erityisesti sen lähellä sijaitsevasta pronssikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta. Se on saanut nimensä nykyisestä kylästä, koska sen muinaisaikaista nimeä ei tunneta. Égkomin kylää ei tule sekoittaa suurempaan Égkomin kaupunkiin, joka on Nikosian esikaupunkeja.
Égkomin pronssikautinen kaupunki (usein translitteroituna "Enkomi") on ajoitettu myöhäiselle pronssikaudelle. Kaupunki perustettiin noin 1800-luvulla eaa. Varsinaista kukoistuskauttaan se eli 1200–1100-luvuilla eaa., jolloin sen asuttivat mykeneläiset. Kaupunki hylättiin 1000-luvulla eaa. tapahtuneen maajäristyksen jälkeen, jolloin sen asukkaat ilmeisesti perustivat läheisen Salamiin kaupungin ja siirtyivät sinne.
Kaupungin muinaista nimeä ei tunneta. Sen oletetaan nykyisin olleen kirjallisista lähteistä tunnetun Alasian valtakunnan mahdollisesti samanniminen pääkaupunki, ja siksi siihen viitataan usein nimellä Égkomi-Alasia ("Enkomi-Alasia"). Alasian valtakunta käsitti ilmeisesti koko saaren, josta siitäkin ilmeisesti käytettiin samaa nimeä. Alasia tunnettiin erityisesti kuparistaan, mikä sopii yhteen sen oletuksen kanssa, että se sijaitsi juuri Kyproksella. Égkomi oli tärkeä kansainvälinen kauppakeskus, jolla oli laajalti yhteyksiä Välimeren itäosiin, muinaiseen Egyptiin, Levantin kaupunkivaltioihin ja Egeanmerelle saakka.
Égkomin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896. Arkeologinen alue sijaitsee noin 1,2 kilometriä nykyisestä kylästä länsiluoteeseen (). Égkomin tunnetuimpiin löytöihin lukeutuvat kyproslais-minolaista kirjoitusta sisältä savitaulu sekä sarvekas jumalpatsas 1100-luvulta eaa.
Marcelo Ferreira
Marcelo Ferreira (s. 26. syyskuuta 1965) on brasilialainen kilpapurjehtija. Hän on Star-veneellä yhdessä Torben Graelin kanssa voittanut kolme olympiamitalia, joista kaksi kultaisia. Hän on voittanut myös kaksi maailmanmestaruutta ja seitsemän Brasilianmestaruutta.
Ska Keller
Franziska Maria ”Ska” Keller (s. 22. marraskuuta 1981 Guben, Itä-Saksa) on saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Hänet valittiin europarlamenttiin vuonna 2009 Liittouma 90/Vihreät -puolueesta. Hän on kehitysyhteistyövaliokunnan jäsen ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan varajäsen. Keller on erikoistunut maahanmuuttokysymyksiin ja Euroopan unionin ja Turkin suhteisiin.
Keller on ollut vuodesta 2001 Saksan vihreiden nuorten jäsen. Vuosina 2005–2007 hän toimi Euroopan vihreiden nuorten puheenjohtajana. Vuonna 2002 Keller liittyi Saksan vihreisiin (Liittouma 90/Vihreät) ja on ollut muun muassa Brandenburgin vihreiden puheenjohtajana.
Keller äänestettiin vuoden 2014 europarlamenttivaaleihin Vihreiden toiseksi kärkiehdokkaaksi EU:n laajuisessa nettiäänestyksessä.
Ska Keller on opiskellut Freie Universität Berlinissä islamin tutkimusta, turkin kieltä ja judaistiikkaa. Hän on naimisissa suomalaisen aktivistin Markus Draken kanssa.
British Forces Broadcasting Service
British Forces Broadcasting Service on Ison-Britannian sotaministeriön (nykyinen Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö) vuonna 1943 perustama radio- ja televisiopalvelu. Se välittää ohjelmistoa Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimille Afganistanissa, Belizellä, Bosniassa, Bruneissa, Kanadassa, Kyproksella, Falklandinsaarilla, Saksassa, Gibraltarilla, Kosovossa, Lähi-idässä, Pohjois-Irlannissa ja Tristan da Cunhalla. Lisäksi BFBS välittää ohjelmia satelliittien välityksellä Royal Navyn aluksille. Toimituksellinen sisältö on riippumaton puolustusministeriöstä ja asevoimista.
Lola (albumi)
Lola on The Kinksin lokakuussa 1971 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin kappaleet ovat vuosilta 1964–1970.
A-puoli
B-puoli
Sven-Gösta Jonsson
Sven-Gösta Jonsson (30. heinäkuuta 1939 Ammarnäs – 14. joulukuuta 2013 Farsta) oli ruotsinsaamelainen rocklaulaja, joka levytti 1959–1963. Hänen ensimmäiset levytyksensä "Jokkmokk Rokk" ja "Vid foten av fjället" saavuttivat suuren suosion kotimaassaan ja Jonssonia alettiin kutsua "rokkaavaksi saamelaiseksi". Hän palasi vielä myöhemminkin suosioon useaan otteeseen.
Ganderin kansainvälinen lentoasema
Ganderin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Ganderin kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää "Gander International Airport Authority". Lentoaseman alueella sijaitsee myös Kanadan ilmavoimien tukikohta, joka käyttää samoja kiitoteitä.
Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1936, ja ne saatiin päätökseen 1938. Ensimmäinen kentälle laskeutunut kone oli 11. tammikuuta 1938 kapteeni Douglas Fraserin ohjaama, Imperial Airwaysin Fox Moth. Seuraavien vuosien aikana asemalle rakennettiin kaikkiaan neljä kiitotietä, ja se oli aikansa suurin lentoasema maailmassa. Lentoaseman virallinen nimi oli vuoteen 1941 saakka Newfoundland Airport.
Toisen maailmansodan aikana lentokentästä tuli tärkeä välitankkausasema Eurooppaan suuntaaville sotilaskoneille. Vuonna 1942 lentoasema siirtyi Kanadan valtion omistukseen ja jatkoi toimintaansa lähinnä sotilaslentokenttänä. Kenttä nimettiin "RCAF Station Ganderiksi".
Sodan päätyttyä vuonna 1945 lentoasema siirtyi jälleen Newfoundlandin omistukseen. Saman vuoden lopussa Pan American World Airways, Trans World Airlines, Trans Canada Airlines (myöhemmin Air Canada) ja British Overseas Airway Corporation (myöhemmin British Airways) aloittivat säännölliset reittilennot tehden välilaskun Ganderissa. Lentoaseman kautta kulki noin 13 000 lentokonetta ja 250 000 matkustajaa vuosittain. Liikenteen kasvusta johtuen lentoasemalle rakennettiin 3 000 000 dollaria maksanut terminaalirakennus, joka avattiin 19. kesäkuuta 1959. 1950-luvulla Gander oli yksi vilkkaimmista lentoasemista maailmassa Atlantin yli johtavien lentojen johdosta.
1960-luvun alkupuolella lentoyhtiöt siirtyivät käyttämään enenevässä määrin suihkukoneita, joiden kantama oli huomattavasti pidempi, eikä välitankkaukselle ollut enää tarvetta. Nykyisin asemalla välitankkauksia tekevät lähinnä lentorahtikoneet. Kenttä on myös edelleen Kanadan ilmavoimien käytössä.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 39 lentokonetta, 6 122 matkustajaa ja 473 miehistön jäsentä. Matkustajien majoittaminen ja ruokahuollon järjestäminen matkustajille oli valtava urakka kaupungin asukkaille jonka väkiluku oli alle 10 000.
Lentoasemalla on kaksi vuorokauden ympäri käytössä olevaa kiitotietä, kiitotie 13/31 on 2 712 metriä pitkä ja 61 metriä leveä, kiitotie 03/21 (aikaisemmin 04/22) on 3 109 metriä pitkä ja 61 metriä leveä. Kolmas vain päiväsaikana käytettävä kiitotie 09/27 on 571 metriä pitkä ja 15 metriä leveä, kiitotie on suljettu vuosittain 1. joulukuuta – 30. huhtikuuta välisenä aikana.
Kiitotie 03/21 oli avaruussukkulan varalaskeutumispaikka.
Bjarezinan biosfäärialue
Berezinan biosfäärialue tai Bjarezinan biosfäärialue tai Bjarezinan luonnonpuisto (, ) on biosfäärialueen tasoinen luonnonpuisto Valko-Venäjällä, Minskin ja Vitsebskin alueilla, noin 120 kilometriä Minskistä pohjoiseen. Osia Berezinan biosfäärialueesta kuuluu kansainvälisesti merkittävänä pidettyihin Ramsarin sopimuksen määrittelemiin kosteikko-alueisiin.
Luonnonpuisto on perustettu 1925 Dneprin sivuhaaran Berezinan (eli Bjarezinan) yläjuoksulle alun perin majavan ja muun riistan sekä monipuolisen luonnon suojelemiseksi. Puiston pinta-ala on nykyään 851,49 neliökilometriä, josta 86 % on metsää. Suojelualueen toimisto on puistosta parinkymmenen kilometrin päässä koilliseen sijaitsevassa Lepelin kaupungissa.
Tieteellisen tutkimusyhteistyön ja ekologisen matkailun ohella luonnonpuiston suojavyöhykkeelle kaupataan myös metsästysmatkoja ulkomaalaisille turisteille.
Kreivitär (elokuva)
Kreivitär on näyttelijänä parhaiten tunnetun Julie Delpyn toinen ohjaustyö. 2009 valmistunut elokuva kertoo pahamaineisen Erzsébet Báthoryn (1560–1614) tarinan. Delpy esittää itse unkarilaista kreivitärtä, joka uskoi pysyvänsä ikuisesti nuorena ja kauniina neitsyiden veressä kylpemällä.
Roadkill Cafe
Roadkill Cafe suomalaisen psychobilly-yhtye Vulture Clubin vuonna 2008 julkaistu ensialbumi. Sanoitukset, sävellykset ja sovitukset ovat Vulture Clubin lukuun ottamatta coverkappaletta ”About A Girl”, jonka alkuperäinen versio on Nirvanan albumilla "Bleach".
Johnny Vulture at Club Nightmare
Johnny Vulture at Club Nightmare on tanskalaisen Johnny Nightmaren ja suomalaisen Vulture Clubin yhteis-ep, jonka julkaisi porilainen Jungle Records tammikuussa vuonna 2009. Kuuden kappaleen ep sisältää kolme kappaletta kummaltakin orkesterilta.
Kuilukaupunki
Kuilukaupunki () on Alastair Reynoldsin vuonna 2001 ilmestynyt tieteisromaani. Kirjan tyylissä yhdistyvät avaruusooppera ja tummasävyinen jännityskirjallisuus. Kirja voitti vuoden 2002 British Science Fiction Award -palkinnon.
Vulture Club
Vulture Club on vuonna 2006 perustettu tamperelainen rock-orkesteri, jonka musiikilliset vaikutteet on ammennettu pääosin psychobillystä, punkista ja rockista.
Ensimmäisen promolevyn julkaistuaan yhtye teki sopimuksen Jungle Recordsin kanssa, ja sovittiin ensimmäisen levyn, "Roadkill Cafen" (2007), julkaisusta. Jungle Records julkaisi vuonna 2009 Vulture Clubin ja tanskalaisen Johnny Nightmaren yhteis-ep:n "Johnny Vulture at Club Nightmare". Vuonna 2010 Jupiter Stroll Records julkaisi Vulture Clubin ja tanskalaisen Hola Ghostin yhteisen joulusinglen. Vuonna 2012 Vulture Club julkaisi toisen täysimittaisen levynsä Mary Had A Little Lamb, tällä kertaa jälleen Jungle Recordsin kautta. 
Vuonna 2013 yhtye vaihtoi rumpalia.
St. John'sin kansainvälinen lentoasema
St. John'sin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Torbayn kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää "St. John's International Airport Authority Inc".
Vuonna 1939 Kanadan hallitus pelkäsi saksalaisten suunnittelevan hyökkäyksiä Newfoundlandiin. Päätös lentokentän rakentamisesta tehtiin seuraavana vuonna ja sijainniksi valittiin Torbayn kylä. Alueelle rakennettiin kaksi kiitotietä, hangaari ja muita rakennuksia, jotka olivat toiminnassa vuoden 1941 loppupuolella. Asema avattiin virallisesti 15. joulukuuta 1941. Lentoasemaa käyttivät yhteistyössä Kanadan, Britannian ja Yhdysvaltain ilmavoimat. Asema siirtyi siviilihallintoon 1. huhtikuuta 1946, mutta palatasi takaisin sotilashallintoon 15. huhtikuuta 1953. Lopullisesti siviilihallintoon lentoasema siirtyi 1. huhtikuuta 1964 ja asema nimettiin St. John's Airportiksi. Lentoaseman kautta kulkee noin 1 200 000 matkustajaa vuodessa, lähes 1 200 sotilaslentokonetta suorittaa kentällä välitankkauksen tai pitää lepotauon.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa, lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 21 lentokonetta.
Krister Åberg
Krister Åberg (s. 6. lokakuuta 1958 Porvoo) 
on suomalainen iskelmälaulaja, jonka ensimmäinen single "Mä poltan loppuun tätä kynttilää" / "Yössä Tokion" ilmestyi vuonna 1985.
Vuonna 1986 Åberg osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Sä häivyit yöhön".
Åberg on soittanut useamman yhtyeen kitaristina mm. Kirkan, Muskan ja Dannyn.
Psychobilly Wreckage Vol.1
Psychobilly Wreckage Vol.1 espanjalaisen Wreckin’ Bones -levy-yhtiön vuonna 2007 julkaisema kokoelma-albumi.
Stephenvillen kansainvälinen lentoasema
Stephenvillen kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Kanadan Newfoundland ja Labradorin provinssissa Stephenvillen kaupungissa. Kenttää ylläpitää Stephenville Airport Corporation.
Lentoasema on yksi avaruussukkulan varalaskeutumispaikoista.
Vuonna 1941 Yhdysvaltain ilmavoimat teki Newfoundlandin kanssa 99 vuoden vuokrasopimuksen maa-alueesta Stephenvillen laidalla. Alue valittiin lentotukikohdan sijainniksi suotuisten sääolosuhteiden perusteella. Valmistuttuaan se oli Yhdysvaltain suurin tukikohta maan ulkopuolella. Kenttää kutsuttiin aluksi Stephenvillen lentotukikohdaksi, mutta nimi muutettiin myöhemmin Ernest Harmon lentotukikohdaksi.
Kanadan ilmailuvirasto rakennutti vuonna 1957 kentälle Trans-Canada Airin (nykyisin Air Canada) käyttöön matkustajaterminaalin. Vuonna 1966 Yhdysvallat sulki tukikohdan, ja lentoasema siirtyi siviilihallintoon. Nykyisin lentoasema toimii lähinnä lentorahtikoneiden välitankkauspaikkana ja pienkonekenttänä.
Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana kahdeksan lentokonetta.
Pistoksenos-maalari
Nimellä Pistoksenos-maalari tunnetaan noin vuosina 480-460 eaa. Ateenassa työskennellyt maljakkomaalari, joka on kuuluisa erityisesti valkopohjaisista teoksistaan.
Hieron (savenvalaja)
Hieron oli 400-luvulla eaa. elänyt kreikkalainen savenvalaja, joka vaikutti Ateenassa. Hänen terrakottatöidensä pääasiallinen maalari oli punakuviotekniikkaa edustanut Makron. Heronin ja Makronin yhteistuotannosta on säilynyt paljon esimerkkejä jälkimaailmalle. Niissä kuvataan naturalistisesti antiikin Ateenan jokapäiväistä elämää, urheilijoita tai erotiikkaa.
Joplin (täsmennyssivu)
Joplin voi tarkoittaa seuraavia:
Huculponi
Huculponi on ponirotu, joka on kotoisin Etelä-Puolasta. Sen alkuperäinen käyttötarkoitus on maatilan työponi, kantojuhta. Nykyään sitä käytetään ajoon, maatilan työponina ja kantojuhtana. Se on luonteeltaan rauhallinen, ja fyysisesti vahva ja kestävä. Säkäkorkeus on 120–140 cm, väri ruunikko, hallakko, hiirakko, mustankirjava, rautiaan- tai ruunikonkirjava. Huculponi on ikivanha rotu, joka on kotoisin Karpaattien vuoristosta.
Forever, Michael
Forever, Michael on yhdysvaltalaisen laulaja Michael Jacksonin neljäs sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975.
Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuoteen 1998 saakka kilpailut järjestettiin kahden vuoden välein, minkä jälkeen ne on järjestetty vuosittain. Osallistumisoikeus on suunnistajilla, jotka ovat täyttäneet tai täyttävät kyseisenä vuonna enintään 20 vuotta.
Vuonna 1994 kilpailtiin normaalimatkalla, pikamatkalla ja viestissä. Vuonna 2000 normaalimatkan nimi muutettiin pitkäksi matkaksi. Sprinttisuunnistuksessa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. Samalla pikamatka korvattiin keskimatkalla. Viestisuunnistuksessa kilpaillaan kolmen suunnistajan joukkueilla.
Nykyiset kilpailumatkat ovat:
Vuoteen 2000 saakka pitkästä matkasta käytettiin nimeä normaalimatka.
Reine Brynolfsson
Reine Brynolfsson (s. 15. tammikuuta 1953 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.
Brynolfsson on esiintynyt useissa ruotsalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa 1980-luvulta lähtien. Hän on yksi Ruotsissa töitä tekevän brittiohjaaja Colin Nutleyn luottonäyttelijöistä ja näyttelee muun muassa tämän elokuvissa "Enkelten talo" (1992), "Viimeinen tanssi" (1993) ja "Uutispommi" (2001). Brynolfsson on näytellyt myös kansainvälisissä yhteistuotannoissa, kuten Bille Augustin Victor Hugo -filmatisoinnissa "Kurjat" (1998) ja islantilaisessa viikinkielokuvassa "Korpin varjossa" (1988).
Lamparerahkasammal
Lamparerahkasammal ("Sphagnum platyphyllum") on sammallaji. Se kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Lamparerahkasammalta esiintyy koko Suomessa. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään lamparerahkasammal on ruskeanvihreää.
Torinon yliopisto
Torinon yliopisto (, UNITO) on vuonna 1404 perustettu yliopisto Torinossa Piemonten maakunnassa luoteis-Italiassa. Sitä pidetään Italian neljänneksi tärkeimpänä yliopistona ja se on jaetulla 57 sijalla Euroopan yliopistojen vertailussa. Yliopistossa opiskelee noin 67 000 opiskelijaa.
Yliopisto perustettiin vuonna 1404 Ludovico di Savoian aloitteesta. Se kuitenkin suljettiin vuonna 1536 ja avattiin uudelleen herttua Emanuele Filiberton päätöksellä 30 vuotta myöhemmin. Tällöin se alkoi muuttua nykyaikaisempaan suuntaan Bolognan yliopiston esimerkin mukaan, vaikkakaan suurta kehitystä ei tapahtunut ennen Vittorio Amedeo II:n tekemiä uudistuksia.
Vittorio Amedeo II:n uudistusten ansiosta Torinon yliopistosta tuli uusi vertailukohde monille muille yliopistoille. 1800-luvulla yliopisto kasvoi niin tiedekuntien kuin lahjakkuuksien määrän suhteen, ja siitä tuli Italian positivismin kiintopiste.
1900-luvulla oli Italian fasismin vastaisia keskipisteitä. Sodan jälkeen oppilasmäärät kasvoivat ja kampuksen rakenne parani, joskin yliopiston merkitys väheni, kunnes uudet investoinnit paransivat taas sen asemaa vuosisadan lopulla.
Yliopisto jakautuu 55 osastoon, jotka sijaitsevat 12 tiedekunnassa:Lisäksi yliopisto on perustanut tietyille akateemisille alueille keskittyneitä kouluja, joko yksin tai yhdessä toisten instituutioiden kanssa. Tällä hetkellä näitä ovat:
Yliopistolla on lisäksi useita tiedekuntia Torinon ulkopuolella, lähinnä Luoteis-Italiassa. Näitä yksiköitä ovat:
Kurjenrahkasammal
Kurjenrahkasammal ("Sphagnum pulchrum") on sammallaji. Se kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Kurjenrahkasammal on yksi Suomen 55:stä vastuulajista lehtisammalissa. Se on valtakunnallisessa uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Lajia esiintyy koko Suomessa Ahvenanmaata ja Sompion Lappia lukuun ottamatta. Se on alueellisesti uhanalainen Lounais- ja Itä-Suomessa ja Tunturi-Lapissa. Yleisväritykseltään kurjenrahkasammal on ruskeaa, vihreänruskeaa tai vihreänkeltaista.
Kathy McMillan
Kathy Laverne McMillan (s. 7. marraskuuta 1957 Raeford, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
McMillan saavutti Moskovan 1980 olympialaisten pituushypyssä hopeaa tuloksella 666 cm. Ensimmäisen yliastutun suorituksensa jälkeen hän hyppäsi 631 ja 643 cm ja oli kilpailussa kolmen kierroksen jälkeen kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi 647 cm ja viidennellä mitalille riittäneen hyppynsä 666 cm. Hänen kuudes hyppynsä oli mitätön. Vuoden 1980 olympiakarsinnoissa hän sijoittui toiseksi mutta Moskovan olympialaisiin hän ei päässyt Yhdysvaltain boikotoidessa kisoja.
McMillan voitti Pan-Amerikan kisoissa pituushypyn San Juanissa 1979 tuloksella 646 cm ja Caracasissa 1983 tuloksella 670 cm.
Andrei Lamov
Andrei Lamov (; s. 9. maaliskuuta 1986) on venäläinen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari.
Nuorten MM-kilpailuissa 2004 Vuokatissa Lamov voitti hopeaa pikamatkalta ja pronssia viestistä. Nuorten MM-kilpailuissa 2005 S-chanfissa hän voitti kultaa viestistä ja pronssia pitkältä matkalta. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Ivanovossa hän voitti kultaa kaikilta neljältä matkalta.
Ensimmäisiin aikuisten MM-kilpailuihinsa Lamov osallistui vuonna 2007 Moskovassa. Siellä hän sijoittui keskimatkalla viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Rusutsussa Lamov voitti kultaa pitkältä matkalta ja sprintistä. Viestissä hän sijoittui toiseksi joukkuetovereidensa Vladimir Bartšukovin ja Andrei Grigorjevin kanssa. Keskimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Ridderin MM-kilpailuissa 2013 Lamov voitti kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa sprintissä ja keskimatkalla.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin 2007–2008 kokonaiskilpailussa Lamov sijoittui kolmanneksi.
Särmärahkasammal
Särmärahkasammal ("Sphagnum quinquefarium") on sammallaji. Se kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Särmärahkasammalta esiintyy koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään särmärahkasammal on ruskeaa tai vihreää.
Rusorahkasammal
Rusorahkasammal ("Sphagnum rubellum") on sammallaji. Se kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Rusorahkasammalta esiintyy koko Suomessa pohjoisinta Lappia ja Lapin kolmiota lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään rusorahkasammal on ruskeanpunaista.
Jarmila Nygrýnová
Jarmila Strejčková (o.s. Nygrýnová, 15. helmikuuta 1953 Plzeň, Tšekkoslovakia – 5. tammikuuta 1999) oli tšekkoslovakialainen pituushyppääjä. Hän saavutti kuusi EM-mitalia sisäradoilla sekä yhden EM-mitalin ulkoradoilla.
Jarmila Nygrýnová sijoittui kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1972–1979 sisäratojen EM-kilpailuissa neljän parhaan joukkoon pituushypyssä. Grenoblessa 1972 hän saavutti pronssia tuloksella 639 cm ja Rotterdamissa 1973 hopeaa tuloksella 630 cm. Göteborgissa 1974 oli neljäs tuloksella 638 cm ja Katowicessa 1975 jälleen neljäs tuloksella 626 cm. Münchenissä 1976 hän saavutti hopeaa tuloksella 657 cm. Kultaa hän voitti San Sebastiánissa 1977 tuloksella 663 cm ja Milanossa 1978 tuloksella 662 cm. Wienissä 1979 hän saavutti vielä hopeaa tuloksella 642 cm.
Pituushypyn ulkoratojen loppukilpailuissa Nygrýnová kilpaili seitsemän kertaa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 624 cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 628 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän oli kuudes tuloksella 654 cm (loppukilpailun hypyt: 604 – 615 – 654 – 0 – 636 – 650). Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti pronssia tuloksella 669 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 683 cm (loppukilpailun hypyt: 679 – 646 – 638 – 683 – 671 – 676). Strejčková-nimisenä hän sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 kymmenenneksi tuloksella 643 cm ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983 vielä kymmenenneksi tuloksella 656 cm. Helsingissä hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Tšekkoslovakian joukkue sijoittui kahdeksanneksi ajalla 43,78 s.
Nygrýnová voitti Rooman universiadeissa 1975 kultaa tuloksella 648 cm.
Ildikó Szabó
Ildikó Erdelyi (o.s. Szabó, s. 19. heinäkuuta 1955 Vásárosnamény, Unkari) on entinen unkarilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Ildikó Szabó sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 632 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän oli viides tuloksella 657 cm (loppukilpailun hypyt: 651 – 651 – 657 – 640 – 647 – 0). Montréalissa hän osallistui myös 200 metrin juoksuun ja karsiutui alkuerissä. Hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa San Sebastiánissa 1977 tuloksella 655 cm ja Erdelyi-nimisenä Milanossa 1978 tuloksella 649 cm.
Kari Fall
Kari Fall (s. 5. maaliskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hän on urallaan laulanut monipuolisesti jazzia, iskelmää ja rokkia.
Fall asui lapsuudessaan Argentiinassa, josta perhe palasi Suomeen vuonna 1952. Tämän jälkeen Fall lauloi pari vuotta Cantores Minores -poikakuorossa. Vuonna 1958 hän perusti ensimmäisen yhtyeensä yhdessä Teemu Hauta-ahon ja Seppo ”Paroni” Paakkunaisen kanssa. Vuonna 1960 Fall voitti kaksi laulukilpailua: iskelmälaulun SM-kisojen englanninkielisen sarjan ja rockin SM-kilpailut. Ensisingle PSO:lle ”Kuiskaile hiljaa” ilmestyi vielä samana vuonna. Vuosikymmenen alussa Fall keikkaili Leo Lindblomin ja Reino Lehtevän orkestereissa. Vuonna 1965 hän perusti Jorma Tommolan ja Alpo Jussilan kanssa kantrilauluyhtyeen Me kolme, jolta ilmestyi pari singleä. Vuonna 1966 Fall perusti oman yhtyeensä, Kari Fall Syndikaatin, jonka varsin nimekäs miehistö soitti popjazzia ja tijuana-musiikkia. Tämän kokoonpanon jälkeen tuli Explosion Brass, joka esiintyi muun muassa Tapani Kansan taustaorkesterina. Tämän jälkeen Fall alkoi kiertää ravintoloita (muun muassa InterContinental) yökerholaulajana erityisesti yhdessä Miso Misicin kanssa, joskus vieraana esiintyi myös Monica Aspelund. Vuonna 1973 ilmestyi Fallin single ”En pidättää mä voi”/”Kaikki muuttuu” (RCA Victor YFPA 1-604).
Vuonna 1975 Fall osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Kaj Backlunin sävellyksellä ja Monica Aspelundin sanoituksella ”Maailman tie”. Vuonna 1977 hän oli mukana Euroviisuissa Monica Aspelundin taustakuorossa. InterContinental-kauden jälkeen Fallista tuli Kalastajatorpalla esiintyneen Teuvo Nummelan orkesterin solisti. Tämä työ jatkui vuoteen 1986. Tämän jälkeen Fall on esiintynyt useiden jazz- ja big band- kokoonpanojen solistina. MTV:n "BumtsiBum"-ohjelmassa hän on esiintynyt pari kertaa. Vuonna 1999 häneltä ilmestyi omakustanne-CD "Everybody Loves Somebody". Kesällä 2009 Suomen Big Band Yhdistys, Suomen Jazz & Pop Arkisto ja Imatra Big Band Festival valitsivat Fallin 17. jazzlegendaksi.
Bianca Perie
Bianca Ghelber-Perie o.s Perie (s. 1. kesäkuuta 1990) on romanialainen moukarinheittäjä.
Perie hallitsi moukarinheittoa nuorten arvokilpailuissa. Hän voitti lajinsa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän sai pronssia universiadeissa 2011.
Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 72,04 m. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 67,24 m. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Perien ennätys moukarinheitossa on 73,52 metriä vuodelta 2010.
Jörg Freimuth
Jörg Freimuth (s. 10. syyskuuta 1961 Rathenow, Brandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen korkeushyppääjä.
Freimuth saavutti 19-vuotiaana Moskovan 1980 olympialaisten korkeushypyssä pronssia tuloksella 231 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1981 Grenoblessa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 219 cm. Hän lopetti uransa jo vuonna 1982. Ennen korkeushyppyuraansa hän kilpaili kymmenottelussa, jonka parissa hänen kaksosveljensä Uwe Freimuth jatkoi pidempään.
Tennis kesäolympialaisissa 1896 – miesten kaksinpeli
Miesten tenniksen kaksinpeli kesäolympialaisissa 1896 käytiin 8. – 11. huhtikuuta. Kuusitoista ilmoittautunutta jaettiin cup-muotoiseen kaavioon, mutta lopulta vain 13 osallistui. He edustivat kuutta eri valtiota. Turnauksen voitti Yhdistyneen kuningaskunnan John Pius Boland.
Henry Lauterbach
Henry Lauterbach (s. 22. lokakuuta 1957 Buttstädt, Thüringen, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija, joka päälajinsa korkeushypyn rinnalla kilpaili myös pituushypyssä.
Lauterbach karsiutui Montréalin 1976 olympialaisten korkeushypyn loppukilpailusta tuloksella 213 cm. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 226 cm. Wienin EM-hallikilpailuissa 1979 hän oli kuudes tuloksella 221 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 229 cm. Uransa ainoan arvokisamitalin hän saavutti kakkoslajissaan pituushypyssä Milanon EM-hallikilpailuissa 1982 voittamalla kultaa tuloksella 786 cm.
Lauterbachin uran parhaat tulokset olivat korkeushypyssä 230 cm vuonna 1978 sekä pituushypyssä 835 cm vuonna 1981.
Frank Paschek
Frank Paschek (s. 25. kesäkuuta 1956 Bad Doberan, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen pituushyppääjä.
Paschek voitti vuonna 1979 Moskovan spartakiadeissa kultaa tuloksella 825 cm. Berliinissä 28. toukokuuta 1980 hän hyppäsi Itä-Saksan ennätyksen 836 cm, jonka Lutz Dombrowski ylitti vajaat kuusi viikkoa myöhemmin. Moskovan 1980 olympialaisissa Paschek saavutti hopeaa tuloksella 821 cm (loppukilpailun hypyt: 781 – 821 – 0 – 0 – 785 – 794). Hän hävisi Dombrowskille 33 senttimetrillä.
Valeri Pidlužni
Valeri Vasiljevitš Pidlužni (, s. 22. elokuuta 1952 Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen pituushyppääjä, joka saavutti urallaan olympiapronssia ja Euroopan-mestaruuden.
Podlužni sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kymmenenneksi tuloksella 768 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 772 cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti uransa ainoan arvokisavoiton; hän voitti kultaa tuloksella 812 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 788 cm, jonka hän hyppäsi toisella hyppykierroksella. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli kuudes tuloksella 789 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 818 cm. Hänen ensimmäiset hyppynsä kantoivat 807, 808 ja 797 cm, ja hän oli kolmen kierroksen jälkeen kilpailussa kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi parhaan tuloksensa 818 cm, viides hyppy oli yliastuttu ja kuudennella hypyllä oli mittaa 782 cm.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Podlužni sijoittui neljänneksi Göteborgissa 1974 tuloksella 797 cm sekä saavutti hopeaa Münchenissä 1976 tuloksella 779 cm ja Wienissä 1979 tuloksella 786 cm.
Podlužni voitti universiadimestaruuden Moskovassa 1973 tuloksella 815 cm ja Méxicossa 1979 tuloksella 816 cm.
Sinimonarkki
Sinimonarkki ("Hypothymis azurea") on Aasian etelä- ja itäosissa tavattava monarkkeihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan sinimonarkki on 16 cm. Koiras on päästään, selästään, siivistään ja pyrstöstään kirkkaan sininen. Koiraan päälaella on musta täplä ja kurkussa kulkee musta poikkijuova. Koiraan vatsa on väriltään valkoinen. Naaras on hieman vaaleampi ja naaraan siivet ovat väritykseltään ruskat. Sinimonarkkinaaraalta puuttuvat myös koiraan musta päälaki ja kurkun juova.
Sinimonarkkia tavataan alueelta, joka ulottuu Nepalista ja Intiasta Sri Lankaan, Indonesiaan, Taiwaniin ja Filippiineille. Sinimonarkit elävät monenlaisissa metsäympäristöissä muun muassa vuoristometsissä, sademetsissä, bambumetsissä ja jokilaaksoissa. Lajia tavataan vuoriston juurelta aina 1 200 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Sinimonarkit elävät yleensä yksin tai pareittain ja muodostavat usein sekaparvia yhdessä muiden lintujen kanssa. Pesimäkausi lajilla on huhtikuusta elokuuhun. Kuppimainen pesä rakennetaan sammalista oksan haarukkaan. Naaras munii kolmesta neljään munaa.
Sinimonarkit syövät ainoastaan hyönteisiä. Laji onkin taitava pyydystämään lentäviä hyönteisiä ilmasta.
And the Lefthanded
And The Lefthanded on suomalainen vuonna 1994 perustettu rockyhtye. Yhtye tunnettiin aiemmin nimellä Larry and the Lefthanded, mutta kitaristi Larry Guitarin erottua yhtyeestä vuonna 1999 nimi muutettiin nykyiseen muotoon. Jäsenistä Mikko Viljakainen ja Timo Kaukolampi tunnetaan myös -yhtyeestä.
Vesa Nuotio
Vesa Nuotio (s. 16. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen muusikko, juontaja ja televisio-ohjaaja. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Finn Trio ja Alan Miehet. Lisäksi hän ollut jäsenenä Kivikasvot-ryhmässä. Nuotio työskennellyt myös Yleisradiossa, MTV3:lla ja videotuotannon yrittäjänä.
Vesa Nuotion isä oli Kipparikvartetin laulaja, kuoronjohtaja Auvo Nuotio (1917–1985).
Vesa Nuotio opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, toimi kameramiehenä TV1:ssä 1963–1968 ja sitten toimittajana TV1:n ajanvietetoimituksessa. Hänen tuottamansa ja ohjaamansa "Muscle and Blood" edusti Suomea Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa 1970. Yhdessä Pertti ”Pertsa” Reposen kanssa Nuotio tuotti ja osin käsikirjoitti Yleisradiolle 1970-luvun alussa sketsisarjat "Ilkamat", "Ällitälli", "Leo Lastumäen musikaalinen tunti" ja "Merirosvoradio". Vuonna 1976 Nuotio siirtyi MTV:lle ohjaajaksi ja teki muun muassa "Iltalintu"-ohjelmaa. Hän ohjasi 1980-luvun alussa televisiosarjoja "Valehtelijoiden klubi" ja "Ollaan kuin kotonanne". Lisäksi hän ohjasi "Kivikasvot Show" -ohjelmat vuosina 1980–1985 ja oli itse Kivikasvojen jäsenenä vuonna 1989.
Sound of Silver
Sound of Silver on LCD Soundsystemin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2007.
Kaikki kappaleet kirjoittanut James Murphy, ellei toisin mainita.
Rafael Sperafico
Rafael Sperafico (22. huhtikuuta 1981 Toledo, Paraná – 9. joulukuuta 2007) oli brasilialainen autourheilija. Hän oli Ricardo ja Rodrigo Speraficon serkku ja sukua myös Alexandre Speraficolle.
Sperafico kilpaili Yhdysvaltain Barber Dodge -sarjoissa vuodesta 2000 vuoteen 2002, sijoittuen mestaruussarjassa toiseksi viimeisenä vuotenaan.
Sperafico siirtyi Eurooppaan kilpaillakseen Euro Formula 3000 -sarjassa, missä hän sijoittui mestaruussarjassa viidenneksitoista kahdella pisteellä. Näin ollen hän seurasi sukulaistensa Ricardon, Rodrigon ja Alexandren jalanjälkiä, jotka kaikki aikaisemmin olivat kilpailleet Formula 3000 -sarjassa.
Vuonna 2006 Sperafico otti osaa Renault Super Clio Cup Braziliin, tullen maailmanmestaruussarjassa loppupisteissä neljänneksi.
9. joulukuuta 2007, Sperafico ajoi "Stock Car Light" -kilpailussa Autódromo José Carlos Pacessa kauden finaalissa tärkeässä Stock Car Brasilin -mestaruussarjassa, jossa hänen serkkunsa, Ricardo ja Rodrigo, molemmat olivat kilpailleet. Kisan kuudennella kierroksella Sperafico menetti autonsa hallinnan nopeassa oikeanpuoleisessa kulmassa välittömästi ennen loppusuoran alkua ja ajautui kohti radan oikealla puolella olevaa vallia huimalla nopeudella. Iskun voimasta auto ajautui takaisin radalle, missä se kolaroi Renato Russon kanssa, laukaisten ketjukolarin, johon joutui monta muuta kuljettajaa. Kisa keskeytettiin ja kilpailun lääkintähenkilöt tulivat törmäyspaikalle nopeasti, mutta Sperafico oli jo kuollut vakaviin päävammoihin. Russo kärsi myös vakavista päähän kohdistuneisiin vammoihin ja hänet vietiin sairaalaan, missä hänelle analysoitiin vakava mutta vakaa terveydentila. Muilta kuljettajilta jouduttiin hoitamaan pieniä vammoja. Russo pääsi sairaalasta 17. joulukuuta 2007.
Samana päivänä Speraficon serkku, Rodrigo, sijoittui vuoden 2007 Stock Car Brasilin mestaruussarjassa toiseksi
Afrikanpikkukotka
Afrikanpikkukotka ("Hieraaetus ayresii") on Afrikassa elävä kotka.
Linnun pituus on 45–61 cm ja paino 685–1 045 g. Se on kotkaksi pienikokoinen ja on päältä musta ja alapuolelta vaalea tummin juovin ja täplin. Päälaella on pieni töyhtö ja koivet ovat höyhenpeitteiset. Naaras on koirasta suurempi, ja siltä yleensä puuttuu koiraalla esiintyvä valkoinen otsatäplä.
Afrikanpikkukotka elää laikuittaisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa Sierra Leonesta Somaliaan ja sieltä Namibian pohjoisosiin ja Etelä-Afrikann koillisosiin. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka sadekauden alkaessa siirtyy sademetsistä avoimille metsästysmaille.
Laji asuu sademetsissä ja jokivarsien metsiköissä, metsänreunoissa, puutarhoissa ja toisinaan esikaupunkialueilla.
Risupesä sijaitsee korkealla puun latvuksessa. Naaras munii tavallisesti yhden munan, jota haudotaan 35–43 päivää. Poikanen on lentokykyinen 73–75 päivän ikäisenä.
Afrikanpikkukotka saalistaa pääasiassa kyyhkynkokoisia lintuja sekä pieniä nisäkkäitä, kuten oravia ja hedelmälepakoita.
Joe Halpin
Joe Halpin on brittiläissyntyinen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja, joka siirtyi myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän on syntyisin Lutonista, Englannista. Useimmissa elokuvissa hän on tehnyt yhteistyötä Steven Seagalin kanssa. Halpinin genrejä ovat toiminta, jännitys, draama ja kauhu.
Thomas Ayres
Thomas Ayres (1828–1913) oli Englannissa syntynyt ja Etelä-Afrikassa vaikuttanut lintutieteilijä.
Ayres muutti vanhempiensa kanssa Nataliin 1850. Täällä hän ryhtyi ammattimaiseksi lintujen keräilijäksi. Vuonna 1865 hän muutti Potchefstroomiin Etelä-Afrikkaan, jossa hän veljensä Jack Ayresin kanssa jatkoi metsästystä ja eläinkauppaa. Hän tutustui anglikaanisen kirkon arkkidiakoniin Robertsiin ja koulutti tämän pojasta Austin Robertsista maineikkaan lintutieteilijän.
Ayresin kunniaksi on nimetty afrikanpikkukotka ("Hieraaetus ayresii"), pilkkarääkkiäinen ("Sarothrura ayresi") ja päristäjäherttu ("Cisticola ayresii").
Keoni Waxman
Keoni Waxman (30. kesäkuuta 1968 Honolulu) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja sekä -tuottaja. Hän on saanut Mystfestin parhaan elokuvan palkinnon vuonna 1995 elokuvasta I Shot a Man in Vegas. Hän on käyttänyt vaihtoehtoista nimeä Darby Black.
Kadonneen jäljillä
Kadonneen jäljillä on suomalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin MTV3-kanavalla neljä tuotantokautta vuosina 2009–2014. Ohjelmaa on syksystä 2016 alkaen esitetty Nelosella kahden tuotantokauden verran. Sarja perustuu alankomaalaiseen formaattiin "Spoorloos", joka on saavuttanut suuren suosion maailmalla. Ohjelmassa autetaan etsimään maailmalle kadonnutta henkilöä, jonka ohjelmaan osallistunut haluaa löytää.
MTV3 esitti 9. marraskuuta 2010 alkaen sarjan yhdysvaltalaista versiota nimellä "Kadonneen jäljillä USA".
Sarjan tunnuskappale ja muu musiikki olivat neljällä ensimmäisellä tuotantokaudella Ville Pusan ja Kalle Torniaisen käsialaa.
Jenni Pääskysaaren juontama ensimmäinen tuotantokausi esitettiin syys–marraskuussa 2009. Kausi sisälsi 12 jaksoa. Sarja palkittiin ensimmäisen kauden esittämisen jälkeen Venla-palkinnolla vuoden 2009 parhaana kotimaisena tosi-tv-sarjana.
Sarjan toisen tuotantokauden avausjakso esitettiin 31. elokuuta 2010. Sarjan katsojaluvut kasvoivat huomattavasti toisella tuontantokaudella. Finnpanelin mittausten mukaan kauden viides jakso keräsi keskimäärin 813 000 katsojaa, mikä teki ohjelmasta yhden MTV3:n suosituimmista. Toinen tuotantokausi palkittiin Kultaisella Venlalla vuoden 2010 parhaana realityohjelmana.
18. tammikuuta 2010 esitettiin erikoisjakso ""Miten tarina jatkui?"", jossa nähtiin ensimmäiseltä ja toiselta tuotantokaudelta kadonneita ihmisiä etsineitä henkilöitä. Ohjelmassa nähtiin, miten heidän elämänsä on muuttunut ja onko yhteys löytyineisiin läheisiin säilynyt.
Sarjan kolmas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2012. Kausi sisälsi yhteensä kymmenen jaksoa, joista puolet juonsi Jenni Pääskysaari ja puolet Antero Vartia. Sarjan neljäs tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 19. maaliskuuta 2014. Kaudella Jenni Pääskysaaren korvasi Eva Kela, joka juonsi puolet jaksoista ja puolet Antero Vartia.
Sarja siirtyi Nelosen ohjelmistoon seuraavalla kaudella ja sen juontajaksi tuli Anni Hautala. Haku ohjelmaan käynnistyi huhtikuussa 2016 ja ohjelman esittäminen vielä saman vuoden syyskuussa. Kuudennella kaudella ohjelman tulee juontamaan Ellen Jokikunnas.Sarjaa on esitetty lisäksi Espanjassa, Tanskassa, Belgiassa ja Puolassa.
Stig Fransman
Stig Fransman (s. 30. toukokuuta 1934 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Stig Fransman opiskeli ylioppilaaksi päästyään ensin opettajakorkeakoulussa 1955–57 ja sitten Teatterikoulussa 1957–59. Vuonna 1961 Fransmanista tuli Helsingin Kaupunginteatterin vakituinen näyttelijä. Tämä työ jatkui vuoden 1994 eläkkeelle jäämiseen saakka. Hän näytteli 1960-luvun alussa muutamissa Suomi-filmeissä, muun muassa vuoden 1962 elokuvassa "Ihana seikkailu" hän esitti miespääosaa vastanäyttelijänään Pirkko Mannola. 1980-luvulta lähtien hänellä on ollut rooleja useissa elokuvissa ja myös televisiosarjassa "Tähtitehdas" ja "Hovimäki".
Fransman levytti ensimmäisen singlensä "Elämäni tarina"/"Ota tai jätä" (Rytmi) toukokuussa 1958. Vuonna 1962 hän levytti neljä singleä RCA-merkille ja oli mukana vuoden 1964 euroviisukarsinnoissa kappaleella "Unen ihme".
Stig Fransman on käyrätorvitaiteilija Holger Fransmanin poika. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Heidi Krohnin kanssa. Heidän tyttärensä Sanna Fransman on myös näyttelijä.
Punavatsakotka
Punavatsakotka ("Hieraaetus kienerii") on aasialainen kotka.
Linnun pituus on 46–61 cm ja siipien kärkiväli 105–140 cm. Punavatsakotka on kotkaksi pienikokoinen. Sen vatsapuolen ja jalkojen höyhenpeite on punaruskea, selkä ja päälaki mustat ja otsa valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "kienerii" ja "formosus".
Punavatsakotkat elävät trooppisessa Aasiassa Intian niemimaalla, Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa, Filippiineillä ja läntisessä Indonesiassa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on vähintään 10 000 yksilöä.
Punavatsakotka elää metsissä.
Risupesä rakennetaan korkealle, jopa 25–30 m, puuhun ja naaras munii yhden munan.
Punavatsakotkat saalistavat keskikokoisia lintuja ja pieniä jyrsijöitä.
Pascal Dupuis
Pascal Dupuis (s. 7. huhtikuuta 1979 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija.
Dupuis aloitti uransa QMJHL:n Rouyn-Noranda Huskiesissa. Hän pelasi neljä kautta QMJHL:ssä mutta ei tuona aikana onnistunut saamaan NHL-varausta. 18. elokuuta 2000 Dupuis teki sopimuksen NHL-seura Minnesota Wildin kanssa. Ensimmäisen Minnesota-sopimuskautensa Dupuis pelasi kuitenkin kokonaan IHL:n Cleveland Lumberjacksissa lukuun ottamatta neljää ottelua jotka hän pääsi pelaamaan NHL:ssä.
Toisella ammattilaiskaudellaan 2001–2002 Dupuis pelasi jo vakituisesti NHL:ssä ja teki Minnesotassa 76:ssa ottelussa tehopisteet 15+12=27. Kaudella 2002–2003 Dupuis vakiinnutti lopullisesti paikkansa NHL:ssä tehtyään tehot 20+28=48 80:ssä ottelussa.
Kaudella 2004–2005 Dupuis pelasi Sveitsin toisella sarjatasolla HC Ajoiessa koska .
Työsulun jälkeen Dupuis pelasi vielä yhden kokonaisen kauden Minnesotassa ennen kuin siirtyi kesken kauden 2006–2007 New York Rangersiin vaihdossa Adam Halliin. Dupuis ehti pelata Rangersissa vain 6 ottelua tehoilla 1+0 ennen kuin hänet kaupattiin Atlanta Thrashersiin vaihdossa Alex Bourretiin.
26. helmikuuta 2008 Dupuis siirtyi Pittsburgh Penguinsiin ja oli auttamassa Pittsburghia Stanley Cup -finaaleihin, joissa Detroit Red Wings oli kuitenkin parempi voitoin 4–2. Kaudella 2008–2009 Dupuis pääsi juhlimaan Stanley Cupin voittoa Pittsburghissa kun finaaleissa kaatui edelliskauden finaalivastustaja Detroit voitoin 4–3.
11. joulukuuta 2008 Dupuis teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun ottelussa New York Islandersia vastaan.
Dupuis pelasi Pittsburgh Penguinsissa lopulta yli puolet ammattilaisurastaan, yhdeksällä kaudella. Hän lopetti pelaajauransa joulukuussa 2015, kesken kauden 2015–2016, terveydellisistä syistä. Dupuis pelasi NHL-urallaan yhteensä 871 runkosarja- ja 97 pudotuspeliottelua. Pittsburghin voittaessa Stanley Cupin 2016, Dupuis puki kuitenkin pelipuvun vielä päälle ja hyppäsi jäälle, hän tiesi sen olevan hänen viimeinen kerta kun pukee ne kamat päälle. Hän pyysikin omaa nimeään Stanley Cup pokaaliin, jonka siihen sai.
Ivan Regen
Ivan Janez Regen, myös Johann Regen' (9. joulukuuta 1868, Lajše – 27. heinäkuuta 1947, Wien) oli slovenialainen biologi, joka tunnetaan parhaiten bioakustiikan tutkimuksestaan.
Regen kiinnostui lapsena hyönteisten aikaansaamista äänistä. Regenin perheellä ei ollut varaa kustantaa hänen koulutustaan, mutta hän sai paikalliseen seminaariin stipendin ja säästi tarpeeksi maksaakseen lukukausimaksut Wienin yliopistossa. Hän opiskeli luonnonhistoriaa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1897. Hän aloitti työnsä lukion professorina ensin Wienissä, sitten Hranicessa, mutta palasi lopulta Wieniin, jossa hän työskenteli kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1918.
Opettajan työn ohella Regen teki myös eläinten fysiologian tutkimusta ja oli yksi ensimmäisistä ulkomailla työskennelleistä tutkijoista ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Hän tutki hepokattien ja sirkkojen tapaa tuottaa ääntä ja osoitti, että hyönteiset reagoivat muiden yksilöiden aiheuttamiin akustisiin ärsykkeisiin. Regen sai mys hyönteiset reagoimaan keinotekoisesti aiheutettuihin ääniin. Myöhemmin hän osoitti, että hyönteisten kuulo riippuu ehjästä täryontelosta. Regen oli ensimmäinen joka kuvasi miten hyönteisten kuulo toimii. Tämän vuoksi häntä pidetään bioakustiikan keksijänä. Regen tutki myös hyönteisten hengitystä, talvihorrosta sekä hyönteisten värin muodostumista.
Regenin suurin tutkimustyö oli niin sanottu "geobiologinen laboratorio", joka oli suuri terraario. Hän käytti laboratoriota erityisesti sen tutkimiseen miten hyönteisten käyttävät ääntä suunnistuksessa.
Hän työskenteli yksityisenä tutkijana vuodesta 1911 lähtien, mutta säilytti yhteyden Sloveniaan tukemalla useita paikallisia yhteisöjä ja luomalla Slovenian-kielistä sanastoa tutkimusalalleen. Vuonna 1921 häntä pyydettiin Ljubljanan yliopiston professoriksi, mutta Regan kieltäytyi. Vuonna 1940 hänestä tuli Slovenian tiede- ja taideakatemian jäsen. Regan oli myös Slovenian luonnonhistorian yhdistyksen jäsen.
Dragsfjärdin myrkkyskandaali
Dragsfjärdin myrkkyskandaali oli tapahtumasarja, joka liittyi laivuri Jukka Ojarannan 1980-luvun alussa tekemään törkeään ympäristörikokseen. Ojaranta upotti Oy Euro Industrin toimeksiannosta vaarallisia, PCB:tä sisältäviä ongelmajätteitä mereen Dragsfjärdin saaristoon.
Dragsfjärdin pieneltä ulkoluodolta löytyi 1. heinäkuuta 1982 ajelehtimasta kolme 200 litran tynnyriä, jotka sisälsivät myrkyllisiä aineita. Tynnyreissä oli eri kokoisia pulloja ja astioita, joihin oli liimattu myrkkyvaroituksia, sekä etikettejä, joissa oli maahantuojien ja käyttäjien nimiä. Osa aineista oli ilmeisesti jo valunut mereen.
Keskusrikospoliisi sai nopeasti selville että kysymyksessä olivat Nokian ja Keskuslaboratorio Oy:n jätemyrkyt, jotka Oy Euro Industri-niminen yhtiö oli sopinut toimittavansa Itä-Saksaan tuhottavaksi. Hävitettäväksi viennin sijaan yhtiö upotutti myrkyt tynnyreissä mereen. Kysymyksessä oli törkeä jätehuoltorikos ja myrkkylain rikkominen.
Ongelmajätteen kuljetukset ja upotukset oli suorittanut turkulainen laivuri Jukka Ojaranta "Normandie"-nimisellä troolarillaan. Ojaranta oli tuomittu useita kertoja muun muassa alkoholin salakuljetuksesta, sekä varastetun tavaran kätkemisestä.
Alueella aloitettiin laajat tuloksettomiksi jääneet etsinnät sukeltajien, palomiehen sekä varusmiesten voimin. Väliin Ojarannan epäiltiin upottaneen mereen jopa 20 000 kiloa vaarallisia teollisuusmyrkkyjä. Todellinen määrä oli kuitenkin huomattavasti vähäisempi, 33 tynnyriä.
Poliisi etsintäkuulutti Ojarannan ja pidätti 5. heinäkuuta Euro-yhtiön puolesta asiaa hoitaneen asianajajan, sekä useita muita asiaan sekaantuneita henkilöitä, muun muassa Ojarannan puolison. Jukka Ojaranta antautui poliisille ja pidätettiin 4. elokuuta Tampereella. Syyttäjä vaati 19. elokuuta alkaneessa oikeudenkäynnissä kaikille syytetyille rangaistusta törkeästä jätehuoltorikoksesta. Marraskuussa 1982 käräjäoikeus jakoi tuomiot, jotka vaihtelevat kahden vuoden ja neljän kuukauden ehdottomista vankeusrangaistuksista kahdeksan kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Kovimmat tuomiot luettiin Ojarannalle sekä Euro Industri -yhtiön lakimiehelle. Yhteisvastuulliset korvaukset ovat liki miljoona markkaa. Hovioikeudessa tuomiot ja korvaukset kuitenkin alenivat. Ongelmajätteen tuottajat saivat sakot.
Staphylococcus epidermidis
Staphylococcus epidermidis on stafylokokkien sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri. Se luokitellaan koagulaasinegatiivisiin stafylokokkeihin, ja se on fakultatiivisesti anaerobinen. "S. epidermidis" on osa ihmisen ihon normaaliflooraa. Terveillä henkilöillä se ei normaalisti ole patogeeninen, mutta se voi aiheuttaa infektion potilaille, joiden immuunipuolustus on alentunut. Bakteeri pystyy muodostamaan biofilmejä muovisten esineiden, kuten katetrien tai kirurgisten implanttien, pinnoille.
Martta
Martta on alkujaan arameankielinen naisen etunimi, joka alkukielessä tarkoittaa valtiatarta. Nimen on tehnyt laajalti tunnetuksi Uudessa testamentissa mainittu Martta, Betanian Marian ja Lasaruksen sisar, joka tunnetaan erityisesti tunnollisena taloudenhoitajajana Martta ei näin ollen ole Martin sisarnimi, vaikka nimen asun perusteella niin voisikin päätellä. Raamatun Martan mukaan on saanut nimensä myös Marttaliitto, jonka jäsenistä käytetään toisinaan martta-nimitystä. Nimen englanninkielinen vastine on Martha.
Suomessa Martan nimipäivä on 26. heinäkuuta. Vuoden 2018 loppuun mennessä nimi on Suomessa annettu 36 520 naiselle, joista noin puolet on syntynyt vuosina 1900–1919.
Suomessa toimii puolueeton käytännön apua organisoiva liitto nimeltään Marttaliitto, konserni sekä sen alaisuudessa toimivat paikallisyhdistykset jotka tunnetaan Marttayhdistyksinä.
Anatoli Solovjov
Anatoli Solovjov (venäjäksi Анатолий Яковлевич Соловьёв, s. 16. tammikuuta 1948 Riika, Latvian sosialistinen neuvostotasavalta) on entinen venäläinen sotilaslentäjä ja kosmonautti. Hänellä on vielä vuonna 2009 ennätys avaruuskävelyiden lukumäärässä - 16 avaruuskävelyä, yhteensä 82 tuntia.
Anatoli Solovjovin isä Jakov Solovjov kuoli vuonna 1980. Hänen äitinsä Antonia Pavlovna asuu Riiassa. Anatoli Solovjov on naimisissa Natalia Solovjovan kanssa, ja perheessä on kaksi poikaa: Gennadi (s. 1975) ja Ilja (s. 1980). Solovjovin perhe asuu Tähtikaupungissa Venäjällä.
Solovjov valmistui Lenin Komsomolin l. Tsernigovin sotilaskorkeakoulusta vuonna 1972. Vuosina 1972-76 hän toimi Kaukoidän sotilaspiirissä. Elokuussa 1976 hän pääsi kosmonauttikoulutukseen, joka päättyi tammikuussa 1979. Solovjovin ensimmäinen avaruuslento tapahtui vuonna 1988. Hän lensi Mir-asemalla 11.2.-9.8.1990.
Varvikkorahkasammal
Varvikkorahkasammal ("Sphagnum russowii") on sammallaji. Se kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Varvikkorahkasammalta kasvaa esimerkiksi rämeillä. Lajia esiintyy koko Suomessa. Uhanalaisuusluokittelussa varvikkorahkasammal on elinvoimainen. Yleisväriltään se on vihreää tai punertavaa.