hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kuvamuseo
Kuvamuseo () on Uumajan keskustassa, Ruotsissa sijaitseva nykytaiteen museo. Museon on perustanut vuonna 1981 Uumajan yliopisto. Se on nykytaiteen ja visuaalisen kulttuurin keskus, kuten myös paikka, jossa voi saada kokemuksia, pohdiskella ja keskustella. Museossa on esillä kansainvälistä nykytaidetta, valokuvia, arkkitehtuuria ja muotoilua sekä taidehistorian takaumia. Siellä järjestetään näyttelyitä, opastettuja kierroksia, luentoja, seminaareja, elokuvia ja esityksiä.
Museo perustettiin vuonna 1981 Gammlian alueelle, Västerbottenin museon lähelle. Kesäkuussa 2012 se muutti Uumajan yliopiston taidekampuksella sijaitsevaan uuteen rakennukseen, jonka on suunnitellut tanskalainen Henning Larsen Architects yhdessä White arkitekter -toimiston kanssa. Rakennus on 36 metriä korkea, seitsemänkerroksinen, ja siinä on kolme suurta näyttelytilaa.
Museossa on esillä arkkitehtuuria, muotoilua, nykytaidetta sekä valokuvia. Kolmessa alimmassa kerroksessa on putiikkeja, kuvamyymälä ja monikäyttöinen kokoussali.
Kuvamuseo oli yksi kolmesta ehdokkaasta Euroopan neuvoston vuoden 2014 museopalkinnon saajaksi ja Ruotsin vuoden museo 2014 -palkinnon saajaksi.
The Thirteenth Guest
The Thirteenth Guest (myös "The 13th Guest"; Isossa-Britanniassa nimellä "Lady Beware") on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediasävytteinen jännityselokuva, jonka ohjasi Albert Ray ja tuotti M. H. Hoffman. Elokuvan pääosissa ovat Ginger Rogers, Lyle Talbot, J. Farrell MacDonald ja Paul Hurst. Monogram Pictures Corporation toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
"The Thirteenth Guest" perustuu Armitage Trailin romaaniin "The 13th Guest" (1929), jonka pohjalta Frances Hyland ja Arthur Hoerl laativat käsikirjoituksen. "The 13th Guest" -romaani uudelleenfilmatisoitiin vuonna 1943 nimellä "Mystery of the 13th Guest". "The Thirteenth Guest" kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa ja Culver Cityssä sijaitsevilla RKO:n studioilla. "The Thirteenth Guest" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. elokuuta vuonna 1932. Elokuvan tekijänoikeuksia ei uusittu koskaan, joten elokuva vapautui public domainiin. Elokuvasta on saatavilla useita VHS- ja DVD-julkaisuja.
13 vuotta ennen elokuvan tarinan alkua oli päivälliskutsut, joihin 13. vieras ei saapunut. Talon herra oli kuollut ja jättänyt suurimman osan omaisuudestaan tälle 13. vieraalle, mutta kukaan ei tiedä kuka hän on. Nyt joku murhaa päivälliskutsuvieraita ja asettaa heidän ruumiinsa pöydän ääreen samalle paikalle, jossa he olivat istuneet 13 vuotta aikaisemmin.
Johannes Faustus
Johannes Faustus on saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Zum Teufel!. Levyn on tarkoitus olla kolmiosaisen äänituotannon ensimmäinen osa.
Hellweg
Hellweg (saksaa) oli keskiajalla virallinen ja yleinen nimitys, joka annettiin Saksan huomattavimmille kulkuteille. Teiden leveys oli määrätty noin kolmeksi metriksi ja maanomistajien velvollisuus oli pitää tie kunnossa.
Saksassa pelkällä "Hellweg"-nimityksellä tarkoitetaan yleensä Westfalenin Hellwegiä, josta on runsaasti tutkimusta. Westfalenin Hellweg oli pääkulkuyhteys Reinin alajuoksulta itään Teutoburgin metsää kohti. Tie ulottui Duisburgista Reinin ja Ruhrin yhtymäkohdasta Paderbornin keisarilliseen kaupunkiin. Sen eteläpuolelle jäivät Sauerlandin rinteet. Paderbornista tie jatkui hyvin todennäköisesti kahdelle muulle merkittävälle keisarilliselle tielle itään Harz-vuoristoon ja Elben keskijuoksulle sekä pohjoiseen Elben alajuoksulle ja Weser-joelle.
Westfalenin Hellweg oli tärkeä kulkuyhteys, joka toimi kaukokaupan kauppareittinä. Kaarle Suuri käytti tietä saksilaissodissaan ja myöhemmin tietä ylläpidettiin keisarillisessa valvonnassa. 900- ja 1000-luvuilla tie oli Liudolfingien ja saalilaisten kuninkaiden ja keisarien suosima reitti näiden matkatessa ainakin vuosittain Saksissa sijainneiden päätilustensa ja Aachenin keisarillisen kaupungin välillä
Varhaismodernina aikana hiili- ja terästeollisuuden syntyessä Westfalenin Hellwegin muodostaman kauppareitin varrella sijainneet keskiaikaiset kaupungit, kuten Gelsenkirchen, Bochum, Essen ja Dortmund, kehittyivät teollisuuskeskuksiksi ja ottivat vastaan suurimman osan alueen talouskasvusta.
Nimitys "Hellweg" viittaa leveään "kirkkaaseen" puhdistettuun reittiin ("heller Weg") metsän läpi, ja se on peräisin samaa asiaa tarkoittavasta alasaksan kielen sanasta "helwech". Muita mahdollisia merkityksiä ovat "Suolatie" tai "Kuolleiden tie". Kreikan kielen "hál-s" ja keltin kielen "hal" merkitsevät suolaa; toisaalta "Helvegr" tarkoittaa reittiä vainajalaan "Hel"iin.
Tanskan kuntauudistus 1970
Tanskan kuntauudistus 1970 () oli tähän asti suurin Tanskassa toteutettu kunnallishallinnon uudistus. Uudistus toteutettiin 1. huhtikuuta 1970, jolloin kuntien lukumäärä väheni 1 098 kunnasta 277 kuntaan ja 25 amtista jäi jäljelle 14 amtia. Kuntien määrä laski vielä 1. huhtikuuta 1974 kahdella kappaleella 275 kuntaan, jonka jälkeen luku pysyi muuttumattomana vuoteen 2003.
Vuoden 1841 kuntauudistuksen aikaan Tanskassa oli 1 021 maalaiskuntaa. Tämän jälkeen kuntien määrä oli noussut koko ajan. Kaupunkioikeudet myönnettiin viimeisenä Skjernille vuonna 1958. Vuonna 1965 Tanskassa oli enimmillään 1 345 kuntaa, joista 88 oli kaupunkikuntia ja 1 257 maalaiskuntia. Vuonna 1966 alkoivat kuntien vapaaehtoiset liitokset, joten vuoteen 1970 mennessä kuntien määrä laski 1098:aan.
Vuonna 2007 toteutettiin samantapainen Strukturreformen-nimellä kulkenut uudistus, jossa kuntien määräksi tuli 98 ja amtien tilalle muodostettiin 5 aluetta.
Civil parish
Civil parish (usein pelkästään "parish", ) on Englannissa käytössä oleva hallinnollinen alueyksikkö, jolla on hoidettavanaan tiettyjä kunnallisia tehtäviä. Civil parish on hallintohierarkian alimman tason alue siellä missä kyseinen aluejako on käytössä. Hallintotehtävistä huolehtii "parish council", jonka nimitys voi olla myös "town council" tai "city council", jos civil parishilla on kaupunkioikeudet. Walesissa sitä vastaavat "community" ja "community council". Skotlannissa on myös community council -toimielimet, mutta niillä ei ole samoja oikeuksia kuin Englannin ja Walesin vastaavilla. Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa jakoa civil parisheihin ei ole koskaan muodollisesti lakkautettu, mutta se on menettänyt merkityksensä lähes kokonaan.
Civil parishien alkuperä on Englannin kirkon jako seurakuntiin (parish), joiden hallintoon kuului sekä kirkollisia että maallisia tehtäviä vastaavalla tavalla kuin Pohjoismaiden pitäjillä ja pitäjänkokouksillä. Seurakuntien maalliset tehtävät siirrettiin erillisille hallintoelimille 1800-luvun aikana.
Nya Pressen (1921–1974)
Nya Pressen oli Helsingissä vuosina 1921–1974 ilmestynyt ruotsinkielinen iltapäivälehti. Vuonna 1921 sen nimenä oli "Svenska Tidningen – Dagens Press" ja vuosina 1922–1944 "Svenska Pressen".
"Hufvudstadsbladetin" kustannusyhtiön julkaisema "Svenska Pressen" perustettiin "Dagens Pressin" ja "Svenska Tidningenin" yhdistyessä. Lehti oli tappiollinen, mutta sitä ylläpidettiin yhtiön päälehden tuottaman voiton turvin. "Svenska Pressen" oli sisällöltään kulttuuripitoinen, mutta myös poliittisesti kantaa ottava. 1930-luvulla se oli omistajaansa Amos Andersonia lähempänä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoa. Anderson erotti lehden vapaamielisen päätoimittajan Max Hanemannin jouduttuaan Lapuan liikkeen ankaran painostuksen kohteeksi. Hänen jälkeensä päätoimittajaksi tuli Fredrik Valros, joka tunnettiin jyrkkänä natsismin vastustajana.
"Svenska Pressen" oli koko jatkosodan ajan sensuurin ja etenkin Hitlerin Saksan silmätikkuna. Jo pian sodan alettua se otti Valrosin johdolla selvän linjan varoittaakseen suomalaisia uskomasta Saksan mahdollisuuksiin suursodan voittamiseksi. Lehti pyrki kaikissa sopivissa tilanteissa korostamaan liittoutuneiden ylivoimaa Saksaan nähden ja tuomaan esille saksalaisten miehitysalueillaan – etenkin Tanskassa ja Norjassa – toimeenpanemia raakuuksia. Valros tuki vuoden 1943 aikana avoimesti rauhanoppositiota ja oli yksi kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista. Jo keväällä 1943 "Svenska Pressenin" yksi numero oli valtioneuvoston määräyksestä takavarikoitu. Marraskuussa 1943 lehti julkaisi sensuurin määräysten vastaisesti otteita silloisen sosiaaliministerin K.-A. Fagerholmin puheesta, jossa tämä oli tuominnut jyrkin sanoin saksalaisten suorittamat norjalaisten vastarintataistelijoiden teloitukset. Viranomaiset lakkauttivat lehden elokuussa 1944, mutta Moskovan välirauhansopimuksen jälkeen se sai jälleen luvan ilmestyä. Anderson käytti tilaisuutta hyväkseen vaihtaakseen "Svenska Pressenin" päätoimittajan ja jatkoi sen julkaisemista vasta marraskuun puolivälistä alkaen.
Vuoden 1945 alussa lehden nimeksi tuli perinteikäs "Nya Pressen". 1950- ja 1960-luvuilla lehti joutui taloudellisesti yhä ahtaammalle, jolloin sen kuluja ja samalla toimintaedellytyksiä oli pakko supistaa. "Hufvudstadsbladetin" kannattavuuden heikennyttyä tappiollinen iltapäivälehti päätettiin lopettaa helmikuun 1974 lopussa.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden rinnalla julkaistiin kolmipäiväistä painosta vuosina 1921–1922. Sen levikki oli enimmillään 19 700 kappaletta vuonna 1944 ja lähes 15 900 vuonna 1972, mutta kävi 1960-luvulla myös reilusti alle kymmenen tuhannen. Päätoimittajina työskentelivät Edvin Rautell (1921–1928), Max Hanemann (1929–1930), Fredrik Valros (1930–1944), Axel Grönvik (1944–1966) ja Henrik von Bonsdorff (1966–1974).
Ella Henderson
Gabriella Michelle "Ella" Henderson (s. 12. tammikuuta 1996 Tetney, Lincolnshire, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän pääsi Ison-Britannian X Factorissa vuonna 2012 finaalivaiheeseen ja sijoittui kuudenneksi, vaikka oli yksi voittajasuosikeista. Kilpailun jälkeen Henderson solmi levytyssopimuksen Syco Musicin kanssa.
Hendersonin esikoissingle, "Ghost", julkaistiin kesäkuussa 2014. "Chapter One" -niminen debyyttialbumi julkaistiin lokakuussa. Sen tekijöihin kuuluu muun muassa OneRepublicin laulaja Ryan Tedder. Albumi ylsi parhaimmillaan Britannian albumilistan kärkeen, ja se myi platinaa.
Ella Henderson syntyi ja varttui Tetneyssä, lähellä Grimsbyä. Hänen perheeseensä kuuluu vanhemmat Sean ja Michelle sekä kaksi veljeä ja sisko. Lapsena hän kiinnostui muodista, varsinkin vintagemuodista.
Henderson aloitti laulamisen kolmevuotiaana ja opetteli itse soittamaan pianoa muutama vuosi myöhemmin. Henderson on kertonut, että hänen isoisänsä, Bill, rohkaisi häntä musiikintekoon. Laulajan mielenkiinto musiikkiin syveni koulussa. Ensin hän kävi St Martin's Preparatory School -nimistä koulua Grimsbyssä, mutta haki myöhemmin taidekouluun Hertfordshireen, jonne hän pääsi sisään.
Vuoden 2012 alussa Henderson esiintyi ensimmäistä kertaa televisiossa, Come Dine with Me -ohjelman erikoisjaksossa. Hän lauloi Mariah Careyn kappaleen "All I Want for Christmas Is You". Jakso kuvattiin ennen Hendersonin osallistumista X Factoriin.
Vuonna 2012 Henderson osallistui The X Factorin yhdeksännen kauden koelauluihin. Hän eteni kilpailussa aina livejaksoihin asti. Seitsemännen viikon show'ssa Henderson ja James Arthur saivat vähiten ääniä, joten tuomareiden piti päättää putoaja. He eivät saaneet päätöstä aikaan, joten yleisön äänet ratkaisivat putoajan. Arthur pääsi jatkoon saatuaan 13,7 prosenttia äänistä, kun taas Henderson sai 12,1 prosenttia. Henderson oli yksi voittajasuosikeista, joten lopputulos yllätti monet. Ohjelman juontaja, Dermot O'Leary kuvaili tilannetta "yhdeksi isoimmista shokeista, mitä meillä on koskaan tulosohjelmassa ollut".
Kilpailun aikana ja tippumisen jälkeen monet julkisuuden henkilöt, kuten Adele, Simon Cowell ja Lily Allen osoittivat tukensa Hendersonille. O'Leary kertoi Hendersonin olleen X Factorin lahjakkain ihminen sinä aikana, kun hän sitä juonsi.
Maaliskuussa 2014 Henderson paljasti esikoisalbuminsa nimeksi tulevan "Chapter One". Albumin kappaleita on ollut työstämässä artistin itsensä lisäksi muun muassa Ryan Tedder, Babyface ja Emeli Sandé. Maaliskuussa Henderson kertoi myös debyyttisinglensä nimen olevan "Ghost". Singlen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 23. huhtikuuta 2014. Itse single julkaistiin kesäkuussa 2014. Albumi ja toinen single, "Glow", julkaistiin lokakuussa. Julkaisunsa jälkeen "Chapter One" nousi Britannian albumilistan kärkeen. Tammikuussa 2015 sen ilmoitettiin myyneen platinaa.
Timo Lahtinen
Timo Lahtinen (s. 24. toukokuuta 1947 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Lahtisen virallinen kasvattajaseura oli Tampereen Ilves.
Lahtinen aloitti pääsarjatasolla kasvattajaseurassaan Ilveksessä kaudella 1964–1965 ja pelasi sen riveissä kuusi kautta ennen siirtymistään Helsinkiin HJK:n riveihin. HJK:ssa Lahtinen pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään Italiaan, Gherdëinan joukkueeseen. Kaudella 1974–1975 Lahtinen pelasi jääkiekkoa myös Etelä-Afrikassa, Johannesburgissa joukkueessa nimeltään Jungle Jets. Etelä-Afrikasta Lahtinen palasi vielä kaudeksi 1975–76 Italiaan, Cortina d'Ampezzon joukkueseen. Tämän jälkeen hän jatkoi vielä kaksi kautta Ruotsin 1.divisioonassa Tingsrydin joukkueessa pelaaja-valmentajana.
Kaudesta 1978–79 alkaen pelaaminen sai jäädä nuoremmille ja Lahtinen siirtyi täysipäiväisesti penkin taa. Seuraavat kaksi kautta hän toimi Ruotsin 1.divisioonassa Karlskronan päävalmentajana ennen kuin siirtyi Jönköpingiin HV71:n päävalmentajaksi. Jönköpingissä kului kolme kautta ja sen jälkeen Lahtinen jatkoi valmennusuraansa Elitserienin Södertäljessä. Kahden Södertäljen vuoden jälkeen oli aika katsella muitakin maisemia ja Lahtinen siirtyi valmentamaan Sveitsin A-liigaan, ensin vuodeksi Arosaan ja sen jälkeen kahdeksi vuodeksi SC Bernin joukkueeseen. Bernistä hän siirtyi B-liigassa pelanneen ZSC Lions Zürichin peräsimeen kaudeksi 1988–1989. Lionsin johto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Lahtisen suorituksiin ja niinpä hänet korvattiin kesken kauden kanadalaisella Neil Nicholsonilla.
Kaudeksi 1989–90 Lahtinen palasi Ruotsiin, Malmö IF:n päävalmentajaksi. Malmö pelasi tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa mutta tavoitteli nousua pääsarjaan. Lahtisen johdolla nousu toteutuikin ja Lahtinen jatkoi joukkueen päävalmentajana neljä seuraavaakin kautta. Lahtisen valmennuksessa Malmö voitti kaksi Ruotsin mestaruutta, vuosina 1992 ja 1994. Kaudelle 1994–1995 Lahtinen vaihtoi jälleen Sveitsiin, Luganon joukkueen valmentajaksi. Luganon vuoden jälkeen Lahtinen piti välivuoden valmentamisesta.
Kauden 1996–1997 alusta Lahtinen aloitti jälleen päävalmentajana Ruotsin Elitserienissä, tällä kertaa AIK:n joukkueessa. Solnassa Lahtinen valmensi kaksi kautta, kunnes siirtyi Saksaan EC Kölnin joukkueen valmentajaksi. Kölnistä Lahtinen lähti helmikuussa kesken kauden Helsinkiin, Jokereiden päävalmentajaksi Hjallis Harkimon erottaman Hannu Kapasen korvaajaksi.
Jokeri-pestin jälkeen Lahtinen oli vailla valmennustöitä liki neljä kautta kunnes sai kesken kauden 2002–2003 tarjouksen Elitserienistä Södertäljen joukkueesta. Södertäljen valmentajana Lahtinen ehti olemaan reilut kaksi kautta. Kesken kauden 2004–2005 seurajohto korvasi hänet ruotsalaisella Mats Hallinilla.
Tämä jälkeen Lahtinen piti jälleen muutaman välivuoden kunnes kauden 2008–2009 alusta hän aloitti päävalmentajana unkarilais-romanialaisessa MOL Liigassa HSC Csíkszeredan joukkueessa, jossa voitti liigan mestaruuden heti ensi yrittämällä.
Erkki Kanto
Erkki Kanto on suomalainen tenorilaulaja, toimittaja ja mediatuotantoyrittäjä, joka on asunut 1980-luvun puolestavälistä Yhdysvaltain Hollywoodissa. Hän on Golden Globe -palkintoja myöntävän Hollywood Foreign Press Associationin jäsen ja on toiminut yhdistyksen johtokunnan jäsenenä.
1970–1980-luvuilla Suomessa Kanto tunnettiin romanttisen viihdemusiikin laulajana taiteilijanimellä Enrico Canto, jonka hän kertoo saaneensa lauluopiskelijoiltaan Britanniassa 1970-luvulla. Tenoriääninen Kanto levytti monia albumeja usein suurten viihdeorkesterien solistina, piti Nykypostissa romantiikka-aiheista vakiopalstaa ja teki Yleisradiolle musiikkiohjelmasarjaa "Romantiikan ystäville".
1980-luvun puolenvälin paikkeilla Erkki Kanto muutti vaimonsa Ilonan kanssa pysyvästi Hollywoodiin, josta käsin hän on kirjoittanut elokuva- ja viihdeaiheista suomalaisiin lehtiin. Me Naiset -lehdessä hän piti Hello Hollywood -palstaansa läpi 1990-luvun.
Timo Haapaniemi (valmentaja)
Timo Haapaniemi (s. 29. syyskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkovalmentaja. Hän valmensi Helsingin IFK:n edustusjoukkuetta vuosina 1984–1987. Tämän lisäksi hän on toiminut HIFK:n juniorijoukkueiden valmentajana.
Miina Turunen
Miina Turunen (s. 1973) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1997.
Turunen on näytellyt elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi myös teattereissa. Hän on ollut kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatteriin ja Ylioppilasteatteriin sekä näytellyt muun muassa Espoon Kaupunginteatterissa, Ryhmäteatterissa, Q-teatterissa, Kansallisteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa.
Johnnie Johnson
James Edgar ”Johnnie” Johnson (9. maaliskuuta 1915 Melton Mowbray, Leicestershire – 30. tammikuuta 2001 Derbyshire) oli brittiläinen sotilas ja taistelulentäjä, joka otti osaa toisen maailmansodan ilmataisteluihin. Urallaan ilmavoimien varamarsalkan (Air Vice Marshal) arvon saavuttanut Johnnie Johnson rikkoi eversti ”Sailor” Adolph Malanin aiemman pudotusennätyksen, saaden pudotettua ainakin 32 vastustajan eli natsi-Saksan sotilaslentokonetta.
Johnnie Johnsonin palvelusura alkoi vuonna 1939 ja päättyi vuonna 1966.
Johnson oli jo lapsesta lähtien kiinnostunut lentämisestä. Kun hän yritti liittyä ilmavoimiin, hänet hylättiin ensin sosiaalisista ja sitten lääketieteellisestä syystä: hänen palvelusuransa alku viivästyi rugbypelissä saadun solisluun murtuman vuoksi. Murtuma vaikeutti Johnsonin lentämistä suuresti ja hänen rohkeuttaan epäiltiin hänen lentouransa alussa sen johdosta.
Myöhemmin Johnson itse arvioi hänelle tärkeän metsästysharrastuksen olleen merkittävä tekijä siinä, että sai niinkin paljon ilmavoittoja ilmataistelutoiminnassa. Johnson toimi myöskin Douglas Baderin siipimiehenä, mitä voitaneen pitää arvonantona.
Johnson käytti kutsutunnusta ”Greycap” (”harmaalakki”). Hänen käyttämänsä taistelukoneen merkintä oli usein JE-J. Johnson taisteli Supermarine Spitfiren eri versioiden koneilla, vaikka hän syöksyi maahan ensimmäisellä Spitfire-lentokoneellaan vain neljän päivän lentämisen jälkeen. Pääosa Johnsonin ilmataisteluvoitoista tuli saksalaisten Messerschmitt Bf 109 (joista eri muunnoksia) ja Focke-Wulf Fw 190 ""Würger"" hävittäjälentokoneista.
Johnson oli sodan päättyessä sotilasarvoltaan everstiluutnantin ja keräsi 34 pudotusta. Osa pudotuksista oli (tämän lisäksi) jaettuja ja todennäköisiä, joita ei siten siksi laskettu "varsinaiseen tiputustilastoon".
Useita sotilasmitaleja ja -palkintoja, kuten Distinguished Flying Crossin kahdella ansiosoljella, saanut Johnson jäi eläkkeelle kuninkaallisista ilmavoimista vuonna 1966.
Myöhemmin Johnnie Johnson kirjoitti kirjan "Spitfire-ässä" omista taistelukokemuksistaan, joista suuri osa oli käyty yhdessä kanadalaisten taistelulentäjien kanssa. Johnson perusti myös nimeään kantavan säätiön "Johnnie Johnson Housing Trust", joka tarjosi asumispalveluja vammaisille ja vanhuksille.
Johnson kuoli syöpään 30. tammikuuta 2001 85-vuotiaana.
Gamla bron
Gamla bron () on Uumajan vanhin säilynyt silta. Se ylittää Uumajajoen, ja on pituudeltaan 301 metriä.
Ennen kuin Uumajassa oli siltoja, asukkaat ylittivät Uumajajoen käyttäen talvella jääteitä ja muina vuodenaikoina lauttoja.
Suomen sodan aikaisen toisessa Venäjän Uumajan miehityksessä vuonna 1809 venäläiset rakensivat tukeista tehdyn kelluvan sillan joen yli. Kuitenkin myöhemmin se tuhoutui kevättulvassa.
Sillan rakentemista Uumajajoen yli pidettiin pitkään liian kalliina, mutta maaherra Gustaf Munthe kiinnostui asiasta, kun hän astui virkaan vuosina 1856 ja 1858. Hän antoi valtuudet tutkia minne silta sopisi parhaiten, sekä tehdä ehdotuksia piirtämällä ja laskemalla, mitä se tulisi maksamaan. Tutkimus osoitti, että aivan kaupungin ulkopuolella, joen ylävirrassa, joen pohja olisi suosiollisin sillalle. Sillan arvioidut kustannukset olivat 65 450 kruunua. Hoitokustannusten myötä kokonaiskustannukset olisivat 86 000 kruunua.
Silta avattiin vuonna 1863 kaupungin ensimmäisenä joen ylittävänä siltana, ja kauan aikaa ihmisten piti maksaa sillan käyttämisestä. Alun perin silta oli tehty puusta, mutta vuosina 1894–1895 se korvattiin teräksellä.
Nykyisin silta on käytössä vain jalankulkijoille ja pyöräilijöille. Loppuvuodesta 2013 sillalla havaittiin puutteita, ja sillä oli huoltotöitä noin kolmen viikon ajan.
854 Naval Air Squadron
854 Naval Air Squadron (854 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka perustettiin tammikuussa 1944 ja se lakkautettiin 1945. Uudelleen laivue perustettiin helikopterilaivueena joulukuussa 2006 ja se on edelleen palveluksessa.
Laivueen henkilöstö koottiin 15. marraskuuta 1943 Townhill Campiin, josta heidät kuljetettiin Yhdysvaltoihin. Laivue perustettiin 1. tammikuuta 1944 Squantumin lentotukikohdassa Yhdysvalloissa meritorjuntalaivueena kalustonaan kaksitoista Grumman Avenger II -konetta. Huhtikuussa laivue siirrettiin "HMS Indomitablelle" kuljetettavaksi Britteinsaarille Hawkingen tukikohtaan, jossa se liitettiin toukokuussa RAF:n rannikkolennoston 157. lennostoon.
Laivue luopui kalustostaan, kun se siirrettiin syyskuussa "HMS Activitylle" kuljetettavaksi Kauko-Itään. Määränpäässä laivue varustettiin Avenger I -konein, joilla se sai koulutusta Katukurundassa. Laivue siirtyi joulukuussa "HMS Illustriousille" osallistuakseen Sumatran operaatioihin Belawan Delissä ja Palembangissa joulukuussa 1944 ja tammikuussa 1945. Maalis-huhtikuussa laivueen koneet hyökkäsivät öljynjalostamoille sekä muihin Sakishima Gunton alueen kohteisiin, kunnes laivue toukokuussa siirrettiin maihin ilman kalustoaan ollen reservilaivueena.
Laivue varustettiin Avenger III -konein heinäkuussa ja pian sen jälkeen se liittyi 3. lentotukialusrykmenttiin (). Toisen maailmansodan päättyessä laivue luovutti syyskuussa koneensa ja sen henkilöstö kuljetettiin "Ss Strathedenillä" Britteinsaarille, missä laivue lakkautettiin 8. joulukuuta 1945.
Laivue perustettiin uudelleen 849 laivueen A lentueesta 13. joulukuuta 2006 Culdrosessa kalustonaan Sea King ASaC.7 -helikopterit. Maaliskuusta heinäkuuhun 2007 laivue osallistui huumekuljetusten torjuntaan "HMS Oceanilla", jolloin laivasto takavarikoi tonnin kokaiinia.
Laivueenpäällikköinä olivat:
857 Naval Air Squadron
857 Naval Air Squadron (857 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka perustettiin huhtikuussa 1944 ja se lakkautettiin 1945. Uudelleen laivue perustettiin helikopterilaivueena joulukuussa 2006 ja se on edelleen palveluksessa.
Laivueen henkilöstö koottiin 23. helmikuuta 1944 Townhill Campiin, josta heidät kuljetettiin Yhdysvaltoihin. Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1944 Squantumin lentotukikohdassa Yhdysvalloissa torpedotiedustelulaivueena kalustonaan kaksitoista Grumman Avenger II -konetta. Laivue siirrettiin kesäkuussa "HMS Rajahille", joka kuljetti sen Belfastiin. Maihin siirretyn laivueen konevahvuus nostettiin 21:een. Machrihanishissa järjestetyn sukellusveneentorjuntakurssin jälkeen laivue siirrettiin takaisin "HMS Rajahille" kuljetettavaksi Ceylonille.
Laivue siirrettiin marraskuussa koulutusjakson päätyttyä "HMS Indomitablelle". Sen koneet iskivät seuraavien kahden kuukauden aikana Sumatralle Belawan Deliin, Pangkalan Brandaniin ja Palembangiin. Operaatioista vapauduttuaan laivue täydennettiin Australiassa ennen paluutaan lentotukialukselle helmikuussa 1945, jonka jälkeen laivue teki seuraavien kahden kuukauden aikana iskuja Itä-Kiinanmerellä Sakishima Guntolle ja myöhemmin Formosalle. Laivueen vahvuus supistettiin viiteentoista koneeseen, mutta Japanin antauduttua se ei kerennyt enää mukaan operaatioihin. Laivue siirtyi sen sijaan Hong Kongiin, jossa se torjui japanilaisten itsemurhaveneitä 31. elokuuta ja 1. syyskuuta 1945. Laivue kuljetettiin sotatoimien päätyttyä Australiaan, missä se luovutti kalustonsa "HMAS Albatrosissa" ennen paluuta Britteinsaarille. Laivue lakkautettiin 20. marraskuuta 1945.
Laivue perustettiin uudelleen 849 laivueen A lentueesta 13. joulukuuta 2006 RNAS Culdrosessa kalustonaan Sea King ASaC.7 -helikopterit. Laivue osallistui ensimmäisen kerran koulutuksen jälkeen palvelukseen "RFA Fort Austinilla" viiden kuukauden partiomatkaan Lähi-Itään ja Afrikan sarven alueelle, jossa sen tehtävänä oli estää Al Qaidan, merirosvojen ja salakuljettajien toiminta alueella. Tehtävästä vapauduttuaan laivue siirtyi aluksen mukana Yhdysvaltoihin NAS Norfolkiin Virginiassa harjoittelemaan yhteistoimintaa Yhdysvaltain laivaston hävittäjien ja lentotukialusten kanssa.
Laivue palasi Lähi-Itään vuoden 2008 alkupuoliskolla operaatio Calashiin vapauttaen 854 laivueen valvontatehtävästä alueelta. Operaatiosta vapauduttuaan laivue oli merenkulunturvallisuustehtävissä Pohjanmerellä. Se testasi kalustonsa ilmavalvontakykyä "HMS Illustriousilla". Vuonna 2011 osa laivueen kalustosta liitettiin osaksi Response Forceen lähetettävää osastoa.
The Kingdom of the Golden Hammer
The Kingdom of the Golden Hammer on suomalaisen stoner rock -yhtye Steel Mammothin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Super Metsä.
Nuclear Ritual
Nuclear Ritual on suomalaisen stoner rock -yhtye Steel Mammothin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Musapojat.
Radiation Funeral
Radiation Funeral on suomalaisen stoner rock -yhtye Steel Mammothin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Full Contact Records.
Nuclear Rebirth
Nuclear Rebirth on suomalaisen heavy metal -yhtye Steel Mammothin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Ektro Records.
Puolustusvoimien tiedustelulaitos
Puolustusvoimien tiedustelulaitos (PVTIEDL) on Pääesikunnan alainen puolustusvoimien laitos, joka on perustettu 1. toukokuuta 2014. Tiedustelulaitoksen pääosat sijaitsevat Helsingissä ja Jyväskylässä, mutta laitoksen osia toimii valtakunnallisesti myös muilla paikkakunnilla. Tiedustelulaitoksen organisaatio, vahvuus, seurattavat kohteet ja toimintatavat eivät ole julkista tietoa.
Laitokseen on organisoitu 30. huhtikuuta 2014 lakkautettujen Puolustusvoimien Tiedustelukeskuksen, Viestikoelaitoksen ja Pääesikunnan tutkintaosaston toimintoja.
Puolustusvoimien Tiedustelulaitoksen johtajana on toiminut huhtikuun 2018 alusta kommodori  Juhani Karjomaa. Apulaisjohtajana toimii komentaja Janne Huusko 1.1.2016 alkaen.
Tähänastiset johtajat ovat:Puolustusvoimien tiedustelulaitos vastaa Suomen signaalitiedustelusta.
Laitos vastaa myös sotilasstrategisen ja Suomen lähialueen sotilaallisen tilanteen seurannasta, analysoinnista ja siitä raportoimisesta. Laitoksen tehtäviin kuuluvat myös muun muassa vastuu puolustushallinnon paikka- ja olosuhdetietopalvelusta, sotilastiedustelu- ja turvallisuustoimialojen täydennyskoulutuksen antaminen sekä kriisinhallintaoperaatioiden tukeminen.
Rannalla (Alvar Cawén)
Rannalla on suomalaisen taiteilijan Alvar Cawénin öljyvärimaalaus paperille vuodelta 1912. Kooltaan maalaus on 49×31 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1970.
"Rannalla" mielletään arkaidiseksi teokseksi johtuen Cawénin muistinvaraisesta maalaamisesta sekä subjektiivisten elämysten esille tuonnista siinä. Cawén maalasi vuonna 1912 useampiakin arkadia-aiheita. Hän oli tehnyt vuosina 1911–1912 matkan Bretagneen, minkä johdosta häneltä syntyi myös tämä utopinen maalaus. Siinä kaksi naista on kelteisillään hiekkarannalla auringon valaistessa näkymää keltaiseksi.
Matissella ja Derainilla oli vuosina 1905–1906 samantyylisiä dekoratiivisia pyrkimyksiä heidän maalatessaan omia maalauksiaan omassa paratiisissaan Välimeren rannalla Etelä-Ranskassa. Aihepiiri on sinänsä jo Homerokselta tuttua kulta-ajan yltäkylläisyyden kuvausta.
1-naftyylitiourea
1-naftyylitiourea eli α-naftyylitiourea tai Antu (CHSN) on orgaaninen yhdiste ja tiourean johdannainen. Yhdistettä käytetään rotanmyrkkynä.
Puhtaana 1-naftyylitiourea on huoneenlämpötilassa valkoisia kiteitä. Epäpuhtaudet värjäävät kaupalliset tuotteet siniharmaiksi. 1-naftyylitiourea liukenee vain pieniä määriä veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten kuumaan etanoliin ja asetoniin. Kuumennettaessa 1-naftyylitioureaa klooribentseenin toimiessa liuottimena yhdiste hajoaa muodostaen 1-naftyyli-isotiosyanaattia ja ammoniakkia.
1-naftyylitiourea on hyvin myrkyllistä isorotalle ("Rattus norvegicus") ja sen LD-arvo isorotalle on 6 mg/kg. 1-naftyylitiourea on spesifisesti myrkyllistä juuri isorotalle, muut rottien suvun lajit sietävät yhdistettä hieman paremmin. Muille nisäkkäille se ei ole aivan yhtä myrkyllistä esimerkiksi oravilla LD-arvo on 600 mg/kg. 1-naftyylitiourea ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä ja aineelle altistumisesta voi seurata yskää, hengityksen vaikeutumista ja huonovointisuutta.
1-naftyylitioureaa voidaan syntetisoida 1-naftyyliamiinista ja jostain tiosyanaattisuolasta kuten natrium-, kalium- tai ammoniumtiosyanaatista. Reaktio suoritetaan happamassa vesiliuoksessa ja seosta kuumennetaan 14–16 tunnin ajan. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on naftyyli-isotiosyanaatin ja ammoniakin välinen reaktio.
1-naftyylitioureaa käytetään rotanmyrkkynä.
891 Naval Air Squadron
891 Naval Air Squadron (891 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka perustettiin 1942 ja se lakkautettiin 1945. Laivue perustettiin uudelleen 1952 ja se lakkautettiin 1961.
Laivue perustettiin hävittäjälaivueena 1. heinäkuuta 1942 kalustonaan kuusi Hawker Sea Hurricane IB -hävittäjää RNAS Lee-on-Solentissa. Laivue oli alun perin suunniteltu sijoitettavaksi "HMS Stalkerille", mutta alus ei ollut palveluksessa Pohjois-Afrikan maihinnousun alkaessa ja laivue siirrettiin mistä se siirrettiin elokuussa "HMS Dasherille" kalustonaan kuusi Sea Hurricane IIC -konetta suojatakseen maihinnousua. Joulukuussa laivueen lentokoneiden määrä nostettiin yhdeksään ja helmikuussa 1943 laivue liittyi aluksen mukana Kotilaivastoon. Laivue siirtyi Islantiin, mutta suunnitellut kolme seuraavaa matkaa peruuntuivat kolmen koneen tuhoutuessa saattuetukialuksen räjähtäessä Clydessä 27. maaliskuuta vieden mukanaan runsaasti miehistöä. Onnettomuuden seurauksena laivue lakkautettiin 5. huhtikuuta 1944.
Laivue perustettiin uudelleen 1. kesäkuuta 1945 Eglintonissa hävittäjälaivueeksi Tyynenmeren sotatoimiin kalustonaan kuusitoista Hellcat II(NF) -konetta. Sodan päättyessä perustaminen oli edelleen kesken ja laivue lakkautettiin virallisesti 24. syyskuuta 1945 Nutts Cornerissa.
Laivue perustettiin 8. marraskuuta 1954 Yeoviltonissa kalustonaan de Havilland Sea Venom FAW.20 joka sään hävittäjät ja sen ensimmäisenä komentajana oli M. A. Birrell. Aluksi kuitenkin kalustona oli ainoastaan kaksi Sea Venomia ja niitä täydennettiin neljällä Sea Vampire T.22 -koulukoneella. Uuteen vuoteen mennessä laivueen konevahvuus oli nostettu yhdeksään. Laivueeseen muodostettiin 1. maaliskuuta 1955 X-lentue (891X NAS), jonka tehtävänä oli kouluttaa Australian laivaston lentäjiä 808 RAN Squadronin perustamiseksi 10. elokuuta. Laivue vietti vuoden 1956 alussa muutaman viikon "HMS Ark Royalilla" Välimerellä. Laivueen kalusto vaihdettiin kesäkuussa Sea Venom FAW.21 -koneiksi. Laivue lakkautettiin 17. huhtikuuta 1956 Yeoviltonissa.
Laivue perustettiin uudelleen 3. syyskuuta Yeoviltonissa kalustonaan kahdeksan Sea Venom FAW.21 -hävittäjää. Marraskuusta alkaen laivue oli RNAS Merryfieldissä, koska Yeoviltonin kiirorataa kunnostettiin. Laivue siirrettiin "HMS Bulwarkille" maaliskuussa 1957, minkä jälkeen se vietti Kauko-Itään palaten Britteinsaarille Adenin kautta. Laivue siirrettiin "HMS Centaurille", jonka mukana se purjehti Kauko-Itään kesäkuussa 1959. Matkalla laivue vieraili muun muassa marraskuussa Australiassa. Laivue palasi aluksen mukana Britteinsaarille huhtikuussa 1960, jonka jälkeen se oli pääasiassa sijoitettuna Yeoviltoniin. Se vieraili Norjassa syyskuussa 1960. Laivue lakkautettiin 27. heinäkuuta 1961.
Vesa Kähkölä
Vesa Kähkölä (s. 30. tammikuuta 1959) on suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija. Urallaan hän edusti vuoteen 1980 Tervolan Terävää ja uransa huippuvuodet Tornion Pyryä .
Kähkölä saavutti pronssia Kalevan kisojen kympillä vuonna 1984, mutta alkoi vähitellen keskittyä maratonille. Heti syksyn 1984 SM-maratonilla Liperissä irtosi hopeamitali kuten seuraavan kevään maastoista. Vain kaksi viikkoa maastojuoksukisan jälkeen Vesa Kähkölä saavutti ensimmäisen yleisen sarjan Suomen mestaruutensa SM-maratonilla Valkeakoskella. Mitalisarja jatkui vuonna 1987 SM-maratonilla Uudessakaupungissa hopeamitalilla ja SM-maastojuoksussa mestaruudella. Kittilän ruskamaratonilla Kähkölä saavutti huippuajan 2.12.25, mutta matka osoittautui alimittaiseksi, eikä tulos jäänyt ennätyskirjoihin. Nämä saavutukset eivät riittäneet Rooman MM-kisoihin. Radalla tuli 10 000 metrillä vuoden 1984 hopean lisäksi pronssia 1986.
Vuodesta 1988 tuli uran paras – samalla oli olympiavuosi. Keväällä Kähkölä oli Bostonin maratonilla paras suomalainen ennätyksellään 2.16.17 ja kesäkuussa 1988 hän saavutti Suomen mestaruuden Kotkassa. Tulos ei riittänyt silloiselle SUL:n juoksujen valmennusjohtajalle Juha Väätäiselle esittää Kähkölää Soulin olympialaisiin maratonedustajaksi.
Ura päättyi syksyyn 1988. Kähkölä saavutti urallaan vuosina 1976–1988 yhteensä 23 SM-mitalia, kolme Euroopan cup -edustusta, kolme MM-maastoedustusta, kerran nuorten EM-kisoissa, neljä nuorten maaottelua.
Uransa jälkeen Kähkölä toimi urheilun järjestötehtävissä. Hän toimi Tornion Pyryn yleisurheilujaoston puheenjohtaja vuosina 1991–1992, Tornion Pyryn puheenjohtajana vuosina 1992–2002. Siirryttyään Torniosta Etelä-Savoon Kähkölä on toiminut paikallisen Mäntyharjun Virkistyksen yleisurheilujaoston puheenjohtajana vuosina 2004–2007 ja sen jälkeen yleisurheilujaoston jäsenenä. Vuonna 2009 hän sai opetusministeriön ansiomitalin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun hyväksi tekemästä työstä.
Väinö Mäkelä
Väinö Mäkelä -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Maisema Korpilahdelta
Maisema Korpilahdelta on taiteilija Yrjö Ollilan dekoratiivinen öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1913. Kooltaan tämä maalaus on 100,5×120,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon (Hallonbladin) kokoelmiin, jonne se hankittiin sen valmistumisvuoden jälkeisenä vuonna 1914.
"Maisema Korpilahdelta" on Yrjö Ollilan dekoratiivista kolorismia. Kolme kylpevää naista on siinä saapunut rantaan viettääkseen ainakin hetken siellä kylpytunnelmissa. Ranta on hieman varjoisa ja puiden runsaat lehdet antavat kuvaa raikkaasta ilmasta.
Kylpyaihe oli tavallinen 1500-luvun keskiaikaisissa maalauksissa, joissa luvattiin naisille ikuista nuoruutta kylpemisellä. Ollila käytti aihetta, joka oli eräs vallalla oleva aihe ajankohdan mytologiassa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella. Terveys ja onni ovat onnentäyteistä alkutilaa, jota kaivattiin ja johon ihminen oli menettänyt yhteytensä historiallisessa ajassaan. Maalaus voidaan lukea arkaaisiin maalauksiin.
Porvoon Amisto
Porvoon Amisto tai lyhyemmin Amisto on ammatillinen oppilaitos Itä-Uudellamaalla lähellä pääkaupunkiseutua. Porvoon ammattiopistossa Amistossa opiskelee yli tuhat opiskelijaa neljässä toimipisteessä Porvoossa, Askolassa ja Loviisassa. Porvoon Perämiehentien toimipiste on Amiston päätoimipiste ja siellä työskentelee myös hallinto. Porvoon ammattiopisto eli Amisto on osa Itä-Uudenmaan koulutuskuntayhtymää, johon Amiston lisäksi kuuluvat aikuiskoulutuskeskus Edupoli sekä Oppisopimuskeskus.
Porvoon Amistossa voi opiskella 17 erilaista ammatillista perustutkintoa 25 eri koulutusohjelmassa. Amistoon haetaan opiskelemaan yhteishaun, lisähaun tai harkintaan perustuvan valinnan kautta. Opiskelu Amistossa kestää keskimäärin kolme vuotta ja perustutkinnon jälkeen opiskelijalla on yleinen jatko-opintokelpoisuus. Tämä tarkoittaa sitä, että opiskelija voi hakea opiskelemaan ammattikorkeakouluun, korkeakouluun tai yliopistoon samalle tai muulle alalle. Perustutkinnon lisäksi Amistossa on myös perustutkintoon valmistavaa ja valmentavaa koulutusta esimerkiksi ilman opiskelupaikkaa jääneille ja maahanmuuttajille.
Amiston toiminnot jatkuvat Edupolin osana vuoden 2018 alusta.
Uumajan yliopiston muotoilukorkeakoulu
Uumajan yliopiston muotoilukorkeakoulu () on Uumajan yliopiston teknis-luonnontieteelliseen tiedekuntaan kuuluva muotoiluoppilaitos. Se on perustettu vuonna 1989 ja sijaitsee yliopiston taidekampuksella Uumajajoen rannalla.
Muotoilukorkeakoulun kolmivuotiseen, ruotsinkieliseen koulutusohjelmaan otetaan vuosittain 12–15 opiskelijaa. Ohjelma tähtää teollisen muotoilun kandidaattitutkintoon. Sen jatkona koulu tarjoaa kaksivuotiset englanninkieliset maisteriohjelmat liikennevälinemuotoilussa, tuotemuotoilussa ja käyttöliittymämuotoilussa.
Muotoilukorkeakoulun toiminta alkoi 1989 kahdentoista opiskelijan ja kolmen työntekijän voimin vanhassa Uumajan puuhiomon sähkölaitosrakennuksessa vuodelta 1926. Samalla alettiin sen kylkeen suunnitella neljä kertaa suurempaa uudisrakennusta, joka valmistui 1992 arkkitehti Olle Qvarnströmin suunnittelemana. Keväästä 2012 alkaen muotoilukorkeakoulua ja muuta taidekampusta (arkkitehtikorkeakoulu, taidekorkeakoulu, Humlab-X ja Kuvamuseo) yhdistävät maanalaiset ravintolatilat.
Uumajan yliopiston muotoilukorkeakoulu on päässyt mukaan BusinessWeek-lehden luetteloon maailman parhaista muotoilukoulutuksista. Vuonna 2010 se pääsi mukaan 18 parhaan muotoiluoppilaitoksen luetteloon. Vuonna 2011 saksalainen Red Dot -designmuseo arvioi sen toiseksi parhaaksi muotoilukoulutukseksi Euroopan, Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan alueella ja seuraavana vuonna parhaaksi. Vuonna 2013 koulu arvostettiin parhaaksi muotoilukouluksi IDEA-kilpailussa (International Design Excellence Awards).
Muotoilukorkeakoulun rehtorina toimi 2009–2014 suomalainen Anna Valtonen, joka siirtyi sieltä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun dekaaniksi maaliskuusta 2014 alkaen.
Skylanders: Trap Team
Skylanders: Trap Team on Toys for Bobin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 5. lokakuuta ja Euroopassa 10. lokakuuta 2014. Pelin jatko-osa, julkaistiin syyskuussa 2015.
Aiemman pelin, n tapahtumien jälkeen Skylanderien päävihollinen Kaos lähettää pahimmat alaisensa hyökkäämään Skylandsiin räjäyttämällä Cloudcracker-vankilan, jossa he olivat vangittuna. Tämä vapauttaa kaikki Trap Master Skylanderit ja Traptaniumin, jotka olivat vangittuna maahan. Portaalimestarin roolissa olevan pelaajan täytyy käyttää Trap Mastereitä ja Traptaniumin sirpaleita ansamuodossaan saadakseen kaapattua kaikki paenneet rikolliset.
Kuten aiemmissa peleissä, pelaaja ohjaa hahmoja asettamalla lelufiguureita Portal of Power -laitteeseen, joka aktivoi hahmon peliin. "Trap Teamin" kohdalla on kuitenkin uudenlainen avuste: ansa. Toisin kuin figuurit, jotka tuovat hahmon peliin, ansoja voidaan käyttää pelistä löydettyjen vihollishahmojen haltuunottoon, ja heitä voidaan ohjata sen jälkeen hyvinä hahmoina. Näitä haltuunotettuja hahmoja voidaan käyttää myös muilla konsoleilla.
Belgorodin taistelu
Belgorodin taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Belgorodin kaupungin hallinnasta. Taistelu oli osa operaatio Polkovodets Rumjantsevia. Se alkoi 23. heinäkuuta 1943 ja päättyi Neuvostoliiton voittoon 14. elokuuta, jolloin Neuvostoliiton 69. armeijan ja 7. kaartinarmeijan joukot saivat vallattua kaupungin. Taistelun seurauksena puna-armeija pystyi keskittämään joukkonsa Harkovan valtaamiseen.
Odessankoira
Odessankoira ("odesskaja domašnaja idealnaja sobaka") on ukrainalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Ukrainan ja Valko-Venäjän kansalliset kennelliitot ovat hyväksyneet sen virallisesti.
Odessankoira on pitkäkarvainen, hieman polski owczarek nizinnyä tai schapendoesia muistuttava seurakoira, joskin paikalliset kasvattajat kuvaavat sen olevan kuin etelävenäjänkoira pienoiskoossa. Sallittu säkäkorkeus on uroksilla 28–32 cm (ihanne 30 cm) ja nartuilla 26–30 cm (ihanne 28 cm). Värivaihtoehdot ovat a) valkoinen minkä tahansa värisin (paitsi maksanruskein) merkein; b) harmaa; c) hiekka ("fawn") eri sävyissään (oranssia lukuun ottamatta).
Rotu luotiin kääpiövillakoirasta, japanese chinistä, maltankoirasta ja kettuterrieristä 1970-luvun lopulla Odessassa. Tämä uusi rotu tunnettiin lyhenteellä "odis", mikä tuli suoraan sen pidemmästä "odessalaista ihanteellista kotikoiraa" tarkoittavasta venäjänkielisestä nimestä. Rouvat T.F. Shargorodskaya ja I.V. Bakharyeva aloittivat yhteistyön muiden asiantuntijoiden kanssa rodun ominaisuuksien yhdenmukaistamiseksi. Vuonna 1999 syntyneen rouva Bakharyevan omistaman nartun nimeltä "Franshika Dio Present" ja vuonna 2001 syntyneen rouva Shargoroskayan omistaman nartun nimeltä "Lapuna Dio Present" katsotaan toimineen esikuvina nykyiselle rotumääritelmälle.
Cola Song
"Cola Song" on romanialaisartisti Innan kappale hänen neljänneltä, LatINNA-studioalbumilta. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana albumin ensimmäisenä singlenä 15. huhtikuuta 2014. Kappale tehtiin FIFA World Cup 2014-kipailua varten ja sillä vierailee myös kolumbialainen reggaetonartisti J. Balvin. Kappaleen tuotti TJR sekä Axident ja sanoitti Breyan Isaac sekä Andrew Frampton. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 14. huhtikuuta 2014. Kappale on tähän mennessä päässyt kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja Puolassa.
Digitaalinen lataus
Passio – rakkaus G. H:n mukaan
Passio – rakkaus G. H:n mukaan ("A Paixão segundo G. H.") on Clarice Lispectorin romaani vuodelta 1964. Sen on suomentanut Tarja Härkönen, ja suomennos ilmestyi Teoksen kustantamana vuonna 2014. Teos on hänen ehkä järkyttävin ja tunnetuin teoksensa. Se kertoo naisesta, joka mukavan riolaisen kattohuoneistonsa palvelijanhuoneessa saa mystisen kokemuksen ja sen seurauksena syö palan torakkaa. Kirjan nimessä G. H. on lyhenne sanoista ”Gênero Humano”, 'ihmiskunta'.
Omakustanteena ilmestynyt "Passio" on Lispectorin seitsemäs kirja, romaaneista viides "Passio" kertoo rajan ylittävästä porvarisnaisesta, joka asuu Rio de Janeiron hienostokaupunginosassa. Nainen menee kotiapulaisen huoneeseen, jossa häntä tuijottaa torakka. Hän yrittää turhaan tappaa sitä, ja se jää vainoamaan häntä. Nainen ja torakka siirtyvät toiselle tasolle..
Teosta on tulkittu emansipaationäkökulmasta siten, että nainen on yksi lenkki naisten ikiaikaiseessa ketjussa. Näin tulkitsee jälkisanoissa kirjan suomentaja Tarja Härkönen, ja samaa näkemystä edustaa feministifilosofi Hélène Cixous. Puoli vuosisataa sitten – 1964 – ilmestynyt teos näyttää kriitikko Herman Raivion silmissä nykyisin elämäntaitokirjalta. Raivio ottaa kirjasta esiin Lispectorin lauseen ”Luopuminen on pyhin valinta elämässä.”
Accountor
Accountor (entinen Pretax) on suomalainen talous- ja palkkahallintopalveluja tarjoava yritys. Sillä on toimintaa seitsemässä maassa: Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Venäjällä, Ukrainassa ja Hollannissa.
Vuonna 2016 yritys työllisti Suomessa ja Pohjoismaissa yhteensä 2 300 henkilöä. Suomessa Accountorilla on tuhat työntekijää ja liki 30 toimistoa.
Pretax vaihtoi 30. huhtikuuta 2014 nimekseen Accountor.
Accountor muuttaa entiseen Fortumin pääkonttoriin Espoon Keilaniemeen vuonna 2020. Tunnetun tornitalon nimeksi tulee Accountor Tower.
Accountorin tarjoamat talous-, palkka- ja henkilöstöhallinnon ulkoistuspalvelut:
Konserniin kuuluvat seuraavat ohjelmistotytäryhtiöt:
Pasi Lahtinen
Pasi Lahtinen (s. 5. helmikuuta 1968) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Lahtinen pelasi Suomen koripallomaajoukkueeessa vuosina 1987–1993 21 maaottelussa 3,8 pisteen keskiarvolla. Lisäksi hänelle kertyi otteluja A- ja B-nuorten maajoukkueissa sekä haastajamaajoukkueessa.
Seuratasolla Lahtinen aloitti pääsarjauransa kasvattajaseurassaan Tampereen Pyrinnössä vuosina 1986–1989. Uransa tehokkaimmalla kaudella 1988–1989 hän pelasi runkosarjassa 15,8 pisteen ja 6,1 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Vuosikymmenen vaihteessa hän pelasi Yhdysvaltain yliopistokentillä ja palasi Suomeen, jossa siirtyi Lahden NMKY:hyn kaudeksi 1993–1994. Tämän jälkeen hän palasi Pyrintöön vuonna 1995, jossa pelasi pääsarjauransa kaksi viimeistä kautta, viimeisen Pyrbasketiksi nimensä vaihtaneessa joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan 1996–1997 Lahtinen pelasi vain 14 runkosarjaottelussa mutta heitti kolmen pisteen heittonsa 44,0 prosentin ja vapaaheittonsa 82,1 prosentin tarkkuudella antaen lisäksi uransa parhaat 0,8 syöttöä ottelua kohti.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1969
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1969 järjestettiin 12.–13. heinäkuuta Kokkolassa.
Hieron (kaupunki)
Hieron oli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan pääkaupungin vieressä sijainnut kaupunki, jossa perittiin tullimaksut Bosporinsalmen läpikulusta sekä seurattiin laivaliikennettä.
Vuonna 941 Bysantin laivasto tuhosi Kiovan suuriruhtinas Igorin suuren laivaston siellä Rusien-Bysantin sodassa.
Umedalenin patsaspuisto
Umedalenin patsaspuisto () on veistospuisto Uumajassa, Ruotsissa. Se sijaitsee Uumajajoen rannalla, ja siellä on esillä merkittävien ruotsalaisten sekä kansainvälisten taiteilijoiden, kuten Louise Bourgeoisen, Anthony Gormleyn, Tony Craggin ja Anish Kapoorin teoksia.
Umedalenin alue toimi 1930-luvulla mielisairaalana, mutta se lopetti ja lääninvaltuusto myi alueen vuonna 1987 kiinteistöyhtiö Balticgruppenille. He päättivät muuttaa entisen hoitolaitoksen moderniksi ja houkuttelevaksi paikaksi eri yrityksille. Osa tätä visiota oli muuttaa alueen maine. Tämä saavutettiin yhteistyössä Galleri Andersson/Sandströmin ja taideprojekti Umedalen Skulpturin kanssa. Galleria on vastuussa taiteellisesta sisällöstä ja Balticgruppen vastaa rahoituksesta.
Taidenäyttely järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994 ja nykyään se on pysyvä näyttely veistospuistossa. Puisto sijaitsee viiden kilometrin päässä Uumajan keskustasta. Vuonna 1994 avatussa puistossa on 44 pysyvää veistosta. Siellä on ollut esillä vuosien saatossa veistoksia 190 eri taiteilijalta. Siellä vierailee vuosittain yli 20 000 kävijää, jolla se on yksi läänin suosituimmista nähtävyyksistä. Se on saavuttanut myös useita palkintoja. Se on auki kaikkina vuodenaikoina. Taidenäyttely järjestettiin joka vuosi vuoteen 2000 saakka, ja siitä lähtien se on järjestetty joka toinen vuosi. Joka toinen vuosi järjestettävässä erillisessä taidenäyttelytapahtumassa on esillä niin pysyviä kuin vain taidenäyttelyn ajan esillä olevia taideteoksia.
Vuonna 2010 puistossa oli seuraavat 35 pysyvää veistosta:
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1968
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1968 järjestettiin 13.–14. heinäkuuta Turussa.
Shadows of the Dying Sun
Shadows of the Dying Sun on Insomniumin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2014.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Kappaleesta "While We Sleep" kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet "The Emergence", "The Swarm" ja "The Descent" ilmestyivät alun perin "Ephemeral"-EP:llä.