hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Keisari Nero (elokuva)
Keisari Nero (myös "Keisari Nero ja Rooman palo", , myös "Nerone o L’incendio di Roma") on vuonna 1909 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Luigi Maggin ja Arturo Ambrosion ohjaaman lyhyen historiallisen elokuvan pääosia esittävät Alberto Capozzi ja Lydia De Roberti.
Nero tapaa kauniin Poppean ja hylkää vaimonsa Octavian. Kunnianhimoinen Poppea ei tyydy jalkavaimon rooliin, vaan suostuttelee Neron tappamaan Octavian. Keisarin julmuuksiin kyllästynyt kansa nousee kapinaan, jolloin Nero sytyttää Rooman palamaan. Senaatin kuolemaan tuomitsema keisari pakenee ja tekee takaa-ajettuna itsemurhan.
Ambrosio Filmin tuottama "Keisari Nero" on edellisenä vuonna valmistuneen "Pompeijin viimeisten päivien" ohella yksi italialaisen historiallisen mykkäelokuvan prototyypeistä. Tyyliltään teatterimainen elokuva koostuu erillisistä kohtauksista, joiden visuaalinen huipentuma on punaiseksi värjätty Rooman palo trikkikuvineen. Kristittyjen vaino on "Keisari Nerossa" vain sivujuonne eikä roomalaisteemaa vielä käytetä italialaisen nationalismin lietsomiseen toisin kuin esimerkiksi Enrico Guazzonin ohjaustöissä.
"Keisari Nero" oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys sekä Italiassa että ulkomailla. Aikalaiskriitikot ylistivät varsinkin sen lavastusta, joka ei tosin nykynäkökulmasta vaikuta kovin loistavalta kolmiuloitteisuutta tavoittelevine teatterikulisseineen. Elokuvasta tehtiin 342 kopiota ja se aloitti Maggin ohjaaman "Spergiuran" kanssa Ambrosion arvostetun ”kultasarjan”.
Suomessa Neron tarinaa esitettiin hieman vaihtelevilla nimillä kolmena tai neljänä kopiona vain muutamaa päivää Italian ensi-illan jälkeen, tosin jokin niistä saattoi olla edellisenä vuonna valmistunut yhdysvaltalainen "Nero and the Burning of Rome". "Turun Sanomien" mukaan ”kuva on todellakin uskomattoman loistelias, eikä sen vertaisia usein saa nähdä”. Kuopiolaisessa "Otavassa" todettiin, että ”kuvan harvinaisen taiteelliseen arvoon nähden voi sitä kaksikin kertaa katsella. Huomattava on erittäinkin luonnollinen tulipalokohtaus.”
Elokuva on julkaistu "The Movies Begin" -sarjan viidennellä DVD:llä vuonna 2002. Noin 12 minuutin pituinen versio on varustettu Robert Israelin musiikilla.
Kaljaasi Valborg
Kaljaasi Valborg on Porvoon maalaiskunnassa vuonna 1948 rakennettu puurakenteinen purjealus. Alunperin alus oli kaksimastoinen hiekkajaala. Sotien jäkeen rannikon rahtiliikenne hoidettiin juuri Valborgin kaltaisilla aluksilla, kun suuri osa maan rahti- ja kauppalaivastosta oli luovutettu sotakorvauksina Neuvostoliittoon. Tällaisia aluksia oli aikoinaan maassamme satoja. Nyt niitä on jäljellä enää muutama. Valborg hyväksyttiin toisena aluksena Museoviraston perinnelaivarekisteriin vuonna 1994.
1970-luvulla Valborgin ura rahtilaivana loppui ja vuonna 1977 Pääkaupunkiseudun Meripartiolaiset ry otti aluksen käyttöönsä. Valborg oli Pääkaupunkiseudun Partiolaisten koulupurjelaivana ja siellä järjestettiin muun muassa partioleirejä, leirikouluja ja myös rippileirejä. Nyt tervantuoksuisen perinnepurjelaivan omistaa Valborg Oy ja laivan kotisatama on Halkolaituri Helsingin Pohjoisrannassa.
Klaukkalan urheilualue
Klaukkalan urheilualue sijaitsee Klaukkalassa. Urheilualueella on uusittu, lämmitettävä tekonurmikenttä, jalkapallohalli Nurmijärven Sähkö-areena, urheilukenttä, tenniskenttiä ja monitoimitalo Monikko. Urheilualueen katsomot tullaan uusimaan vuonna 2018.
Alueen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat myös jäähalli ja yksityinen tennishalli. Urheilualueen pukukopit sijaitsevat Monikossa. Nurmijärven Sähkö-areenan taakse, on tulossa pieni parkkipaikka, ja tie Klaukkalantien toisesta päästä. Alueen takaa tulee myös uusi kevyenliikenteenväylä. Urheilualueen ympärille ollaan rakentamassa paljon uutta asutusta. Alueen vieressä on myös kaksi koulua, Urheilupuiston koulu ja Klaukkalan koulu.
Alueen keskelle on rakenteilla tapahtumakenttä, jossa voi järjestää esim. sirkusesityksiä, näyttelyitä, tai urheilukilpailuita. Tapahtumakentällä on myös ulkokuntoilulaitteita, sekä katukoripallokenttä. Tapahtumakenttä valmistui marraskuussa 2017.
Reko Paulo
Reko Paulo, nimi vuoteen 1931 "Grigori Pawlow" (22. tammikuuta 1891 Tedre, Viro – 10. toukokuuta 1957) oli virolaissyntyinen suomalainen ravintoloitsija ja liikemies. Hän perusti vuonna 1917 vaimonsa kanssa Helsinkiin venäläistä ruokaa tarjoilevan Ravintola Bellevuen joka on oman ilmoituksensa mukaan Suomen, Euroopan ja jopa maailman vanhin yhtäjaksoisesti Venäjän ulkopuolella toiminut venäläinen ravintola.
Petserin maakunnassa kaakkois-Virossa syntynyt Paulo muutti Suomeen 1912 ja oli asevelvollisena Venäjän armeijassa Helsingissä ja Suomenlinnassa. Hän tutustui venäläisten laivastoupseerien klubilla tulevaan vaimoonsa Hulda Hildegard Heléniin (1884–1963) joka oli klubilla kassanhoitajana. Kun laivastoklubi lopetti toimintansa he perustivat yhdessä kahvila-ruokalan Uudenmaankadun varrelle Helsinkiin. Vuonna 1917 he perustivat Katajanokalle Rahapajankatu 3:een kahvila Bellevuen josta tuli myöhemmin samanniminen ravintola. Paulo johti ravintolaa 35 vuoden ajan. Ravintola Bellevue on edelleen toiminnassa ja sen omistaa nykyisin rouva Ragni Rissanen.
Paulo hankki vuonna 1934 omistukseensa Kiinteistö Kaisaniemenkatu 4 Oy:n ja hän teki myös useita muita kiinteistokauppoja. Kieltolain aikana Paulo joutui usein pidätetyksi pirtun salakuljetuksesta epäiltynä ja ravintolassa tarjottiin salaa pirtua "kovana teenä". Paulolla oli huvila Harajoella Tuusulassa ja sotien jälkeen Espoon Siikajärvellä. Sotavuosina hänellä oli Espoon Bembölessä maatila jossa pidettiin muun muassa kanalaa.
Reko Paulolla ja hänen vaimollaan Hulda Paulolla oli kaksi lasta, tytär Marja Paulo (1921–1965) ja jatkosodassa kaatunut poika, oikeustieteen ylioppilas Teppo (Stefan) Paulo (1922–1944). Hulda ja Marja Paulo perustivat testamentillaan vuonna 1966 toimintansa aloittaneen Paulon Säätiön. Paulon Säätiö jakaa apurahoja lääketieteellisen tutkimustyön, liikesivistyksellisen tutkimus- ja koulutustyön sekä kuvataiteen ja säveltaiteen edistämiseen.
Odin-luokka (rannikkopanssarilaiva)
Odin-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kaksi alusta.
Chevrolet Tahoe
Chevrolet Tahoe tai GMC Yukon on iso katumaasturi, jota General Motors valmistaa kahdenmerkkisenä, Chevrolet ja GMC. Molemmat mallit ovat teknisesti samanlaisia.
Särmälaukka
Särmälaukka ("Allium angulosum") on laukkojen sukuun kuuluva monivuotinen sipulikasvi. Sitä käytetään koristekasvina.
Särmälaukka kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään jokseenkin ruoholaukkaa. Särmälaukalla yhdestä sipulista kasvaa kolme, neljä, viisi tai kuusi tyvilehteä. Varsi on teräväsärmäinen. Kukinto on tiheä sarja, 2,5–5 cm leveä, kukissa on 1–3 cm pitkä perä. Kukkien kehälehdet ovat vaalean violetit, 4–6 millimetriä. Hedelmänä on kota.
Särmälaukka on kotoisin Keski- ja Itä-Euroopasta. Suomessa se on harvinainen uustulokas, joka on kasvanut muun muassa monissa satamakaupungeissa toisen maailmansodan aikaisena tulokkaana. Kahdella alueella, Torniossa ja Forssassa, särmälaukkaa pidetään vakiintuneena tulokaskasvina.
Chevrolet Avalanche
Chevrolet Avalanche on lava-auto jota General Motors valmisti Chevrolet-divisioonan alla. Auton valmistus alkoi syyskuussa 2001 ja se päättyi huhtikuussa 2013.
Voitonlaukka
Voitonlaukka ("Allium victorialis") on laukkojen sukuun kuuluva monivuotinen sipulikasvi. Sitä käytetään koristekasvina. Laji kasvaa alkuperäisesti Keski- ja Etelä-Euroopassa, Kaukasiassa, Venäjällä Uralin seudulla.
Voitonlaukka kasvaa 30–50 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja liereä, sen tyveltä kohoaa kaksi tai kolme leveää lehteä. 
Kukinto on tiheä pallomainen sarja. Kukkaperät ovat eripituisia, 1–3 cm pitkiä. Kukat ovat kooltaan 3–5 cm, niiden kehälehdet ovat valkoiset tai kellanvihreät. Hedelmänä on kota.
Juhani Saraste
Juhani Vilhelm Saraste, sukunimi vuoteen 1942 "Sarlin" (12. toukokuuta 1918 Kuopio – 26. marraskuuta 1998 Tampere) oli suomalainen lääketehtaan toimitusjohtaja ja pääkonsuli.
Sarasteen vanhemmat olivat maaherra Bruno Sarlin ja Signe Dagmar Johanna Hallberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1939 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1946.
Saraste toimi Huhtamäki-yhtymä Oy:n myynnin- ja menekinedistämispäällikkönä 1949, lääketehdas Leiraksen myyntipäällikkönä 1950–1959, Lääketukku oy:n johtokunnan jäsenenä 1954–1959, Suomen UCB oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä 1959–1960, Lääketehdas Oy Star Ab:n toimitusjohtajana ja hallituksen varapuheenjohtajana 1960–1977 sekä Oy Pharmacal Ab:n hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana vuodesta 1977 alkaen. Hän sai pääkonsulin arvonimen 1972.
Saraste oli Lääketeollisuusyhdistyksen puheenjohtajana 1966–1968, Kemian keskusliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1969, lääkevaltuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 1969 sekä Suomen virallisena edustajana EFTA Working Pharmaceuticalsissa Genevessä 1966–1968. Hän oli Sydäntautiliiton puheenjohtajana vuodesta 1970, Kansallisen Edistyspuolueen nuorisoliiton puheenjohtajana, Vapaamielisten liiton varapuheenjohtajana 1964–1966 ja Tampereen kaupunginvaltuutettuna 1964–1968.
ProtonMail
ProtonMail on sähköpostipalvelu, jolla voi lähettää viestit päästä-päähän-salattuna. Palveluun tallennetut tiedot on salattu siten että palveluntarjoajakaan ei pääse niihin käsiksi. ProtonMailin palvelimet sijaitsevat Sveitsissä, minkä vuoksi tietojen saaminen palveluntarjoajalta vaatii sveitsin viranomaisten päätöksen, eikä esimerkiksi Yhdysvaltojen ja Euroopan Unionin lainsäädäntöä sovelleta. Palvelua voidaan käytää täysin anonyymisti eikä se seuraa käyttäjiensä toimintaa. ProtonMailin avulla voi lähettää itsetuhoutuvia viestejä. Palvelun avulla voidaan lähettää salasanalla suojattuja salattuja viestejä jotka vastaanottaja voi lukea klikkaamalla ProtonMail palveluun johtavaa linkkiä. Palvelun avulla voidaan myös lähettää tavanomaisia salaamattomia viestejä.
Suolilja
Suolilja ("Narthecium ossifragum") on monivuotinen Euroopassa kasvava suokasvi. Aikaisemmin ennen "Nartheciaceae"-heimoon luokittelua se on sijoitettu karhunruohokasvien ("Melanthiaceae") heimoon.
Suolilja muodostaa kasvustoja maavarsin ja kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Lehdet pieniä varsilehtiä lukuun ottamatta kasvavat kimppuna tyvellä. Kukintona on 6–20 kukasta muodostuva terttu. Kukat ovat neilikantuoksuiset ja keltaiset, paitsi kehälehtien ulkopinta on vihreä ja heteen kärjet oranssit.
Suolilja esiintyy Länsi- ja Lounais-Euroopassa Norjasta Espanjaan. Pohjoismaissa se kasvaa yleisenä, Norjassa, Tanskassa, Färsaarilla ja Lounais-Ruotsissa.
Japaninruttojuuri
Japaninruttojuuri ("Petasites japonicus") on monivuotinen ruttojuurten sukuun kuuluva asterikasvilaji. Sitä viljellään koristekasvina. Laji on muiden ruttojuurten tapaan kaksikotinen. Pohjoismaissa esiintyy vain hedeyksilöitä, joten se ei voi siementää, vaan leviää kasvullisesti vankasta juurakosta.
Japaninruttojuuren kukintoverso kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Sen alaosassa on runsaasti lehtiä, varsilehtiä/suomulehtiä, jotka ovat puikeita, pyöreäkärkisiä ja vaaleanvihreitä. Kukintoverson päässä kasvava mykeröstö on kukinta-aikana tiheä ja koostuu 25–35 mykeröstä. Mykerön kaikki kukat ovat samanlaisia: pieniä, torvimaisia, viisiliuskaisia, kellertävän värisiä. Japaninruttojuuri kukkii maalis-toukokuussa. Kesäksi kasvavat ruusukelehdet ovat hyvin suurilapaisia, jopa 80 senttimetriä leveitä, munuaismaisen muotoisia, sahalaitaisia.
Japaninruttojuuri esiintyy alkuperäisenä Itä-Aasiassa: Japanissa, Etelä-Koreassa, Kiinassa, Venäjällä Sahalinin ja Kuriilien saarilla. Se kasvaa lisäksi viljelykarkulaisena monin paikoin Pohjoismaissa sekä joissain Keski-Euroopan maissa. Suomessa tavataan koristekasvina, viljelykarkulaisena ja -jäänteenä japaninruttojuuren alalaji "giganteus".
Kuolanruttojuuri
Kuolanruttojuuri ("Petasites radiatus", syn. "Petasites laevigatus") on monivuotinen ruttojuurten sukuun kuuluva asterikasvilaji. Se on kuvattu alun perin leskenlehtien sukuun nimellä "Tussilago radiata".
Kuolanruttojuuri kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Se kasvaa muista ruttojuurista poiketen vesikasvina matalassa vedessä. Sen pitkäruotiset lehdet nousevat yksittäin veden päälle samaan tapaan kuin intianlootuksella. Lehdet muistuttavat suurta leskenlehden lehteä. Varren päässä kasvaa harsu mykeröstö, jossa on useita perällisiä mykeröjä.
Kuolanruttojuuri esiintyy Venäjällä, sen levinneisyysalue yltää Euroopan puolelta Itä-Siperiaan. Fennoskandiassa laji kasvaa Kuolan niemimaalla jokien varsilla. Suomalaisten kasvitieteilijöiden havaitsemana se on löytynyt Murmanskin alueen Olenitsa- ja Salnitsa-joista.
Tataarisinivalvatti
Tataarisinivalvatti ("Lactuca tatarica") on monivuotinen salaattien sukuun kuuluva asterikasvilaji.
Tataarisinivalvatti kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi haaroo yläosasta ja päättyy mykeröstöön, joka koostuu noin 2,5 cm leveistä sinikukkaisista mykeröistä. Tataarisinivalvatti muistuttaa paljon siperiansinivalvattia, mutta se kasvattaa maarönsyjä ja sen lehdet ovat varren ala- ja keskiosassa pariliuskaisia.
Tataarisinivalvatti esiintyy alkuperäisenä Itä-Euroopassa. Se kasvaa Pohjoismaissa harvinaisena uustulokkaana Etelä-Ruotsissa, Etelä-Suomessa ja Tanskassa. Suomessa se kasvaa myllyjen, rautateiden ja kaatopaikkojen alueella, Helsingissä ja Hangossa myös merenrannoilla.
Aare Leikola
Aare Victor Leikola (29. huhtikuuta 1893 Artjärvi – 21. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Leikola toimi Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1951–1958 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä ja Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Leikola nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Lassi Hiekkalan tilalle. Leikola toimi myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Leikola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1913 ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1921 ja valmistui Vöyrin koulusta vuonna 1918. Politiikan ulkopuolella Leikola toimi Teknillisen korkeakoulun assistenttina, perustamansa Metalliteos Oy:n teknillisenä johtajana ja toimitusjohtajana, Physica Oy:n teknillisenä johtajana ja toimitusjohtajana, opettajana Helsingin Teollisuuskoulussa ja perustamansa Metava Oy:n toimitusjohtajana. Leikolan vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leidenius ja Matilda Lovisa Landén. Leikolan puoliso vuodesta 1918 oli Olga Aleksandra Valanto.
Merisaunio
Merisaunio ("Tripleurospermum maritimum") on kaksi- tai monivuotinen asterikasvilaji, joka muistuttaa paljon samaan sukuun kuuluvaa peltosauniota.
Se kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on monivartinen, varret ovat kohenevia-pystyjä, kaljuja ja usein tyveltään punertavia. Lehdet ovat kierteisesti, lyhytruotisia-lähes ruodittomia, 2–3 kertaa pariliuskaisia, liuskat rihmamaisen kapeita, lyhyitä-pitkiä, pyöreä-suippokärkisiä, joskus möyheitä. Mykeröstö on huiskilomainen, mykeröitä on 2–20. Mykerö on 4–6 senttimetriä leveä, kehtosuomut ovat keskenään saman- tai erikokoisia, 1,5–5 millimetriä leveitä, ruskea-mustalaitaisia. Mykeröpohjus on kekomainen ja täyteinen. Laitakukat ovat kielimäisiä ja valkoisia, kehräkukat ovat torvimaisia ja keltaisia. Hedelmä on litteähkö, harjuinen, tummanruskea pähkylä, jossa on kaksi pitkulaista keltaista-punertavaa öljytäplää. Pappus on vähäinen, kalvomainen rengas. Merisaunio risteytyy peltosaunion kanssa.
Lajilla on Suomessa kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan levinneisyydessä ja kasvupaikoissa.
Antti Kemppi
Antti Kemppi (9. heinäkuuta 1893 Antrea – 2. lokakuuta 1974 Nurmijärvi) oli suomalainen poliitikko. Kemppi toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1927–1945 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Kemppi kävi kansakoulun ja suoritti kristinopin opettajan tutkinnon ja saarnalupatutkinnon vuonna 1921. Kemppi oli myös maanviljelijä ja toimi tässä ammatissa Antreassa, Viipurin maalaiskunnassa, Sipoossa, Kankaanpäässä ja Vihdissä. Antreassa hän oli myös metsätöissä. Hän toimi myös tilapäisenä saarnaajana ja rippikoulunopettajana Nuijamaalla, Muolaassa ja Äyräpäässä sekä Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistuksen saarnaajana ja Sairalan Evankelisen Kansanopiston asiamiehenä. Kempin vanhemmat olivat torppari Antti Kemppi ja Anni Finni.
Dorothe Engelbretsdatter
Dorothe Engelbretsdatter (16. tammikuuta 1634 Bergen, Norja – 19. helmikuuta 1716 Bergen, Norja) oli norjalainen kirjailija. Häntä pidetään Norjan ensimmäisenä naiskirjailijana. Hän kirjoitti virsi- ja rukouskokoelmia. Hänen isänsä oli Bergenin koulun rehtori ja Bergenin tuomiokirkon pappi Engelbret Jørgenssøn (1592–1659).
Dorothe Engelbretsdatter meni vuonna 1652 naimisiin rovasti Ambrosius Hardenbeckin kanssa (1621–1683). He saivat yhdeksän lasta.
Dorothe Engelbretsdatter kävi Tanskassa, ja hänet esiteltiin Tanskan hovissa. Hän tapasi piispa Thomas Kingon, ja koska molemmat olivat runoilijoita, he kävivät runomuotoista keskustelua, Heidän yleisön edessä käymänsä keskustelut ovat säilyneet.
Ensimmäinen teos "Siælens Sang-Offer" (1678) oli valtava menestys.
Dorothe Egelbretsdatter sai verovapauden 1684, ja näin häntä pidetään ammattikirjailijana. Norjan virsikirjassa vuodelta 1985 on kaksi hänen tekstiään, numerot 805 ja 848
Soidenlampi
Soidenlampi on lampi tai pieni järvi Jyväskylän Taka-Keljossa. Sen pinnankorkeus merenpinnasta on 203,0 metriä. Itäpuolella on Soidenmäki ja eteläpuolella Soidensuo.
Il diavolo zoppo
Il diavolo zoppo (”Ontuva paholainen”) on vuonna 1910 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Luigi Maggin ohjaaman lyhyen komedian pääosia esittävät Ernesto Vaser, Gigetta Morano ja Ercole Vaser.
Nuori opiskelija Leandro joutuu naimisiin haluavan ystävättärensä Tomasan asettamaan ansaan. Paetessaan tämän palkkasotureita Lendro päätyy alkemistin taloon. Siellä hän vapauttaa pulloon vangitun paholaisen, joka kiitollisena päättää auttaa Leandroa. Paholaisen avulla Leandro kostaa Tomasan palkollisille ja pääsee naimisiin kauniin ja rikkaan prinsessa Serafinan kanssa.
Ambrosio Filmin tuottama "Il diavolo zoppo" on italialaisittain harvinainen esimerkki Georges Mélièsin tyylisestä trikkikuviin perustuvasta satunäytelmästa. Sen Espanjaan sijoittuva tarina on lainattu Alain-René Lesagen romaanista "Ontuva paholainen" ("Le Diable boiteux", 1707).
Espanjan elokuva-arkistossa säilynyt "Il diavolo zoppo" sisältyy "L’Infernon" italialaisen DVD-julkaisun lisämateriaaleihin. Se on nähtävissä myös Bolognan elokuva-arkiston sivustolla.
Liinalampi (Tikkakoski)
Liinalampi on lampi Jyväskylän Tikkakoskella. Sen pinnankorkeus merenpinnasta on 127,6 metriä. Lammen etelärannalla on asutusta ja pohjoisrannalla on käytöstä poistunut teollisuustontti ja virkistysalue. Lammen lähellä Liinalammin kylässä on Liinalammin koulu ja päiväkoti.
Sekaemissio
Sekaemissio tarkoittaa osakeantia, joka on uusmerkinnän ja rahastoannin välimuoto.
Sekaemissiossa osakeyhtiö järjesti alihintaisen uusmerkinnän, jossa osakkeen merkintähinta alitti osakkeen nimellisarvon. Osakepääomaa kuitenkin korotettiin nimellisarvoa vastaavalla määrällä. Nimellisarvon ja merkintähinnan erotus korvattiin siirtämällä osakepääomaan vastaava summa muusta omasta pääomasta.
Sekaemissiota tarvittiin Suomessa vanhan osakeyhtiölain aikana. Lain mukaan osakkeilla oli oltava nimellisarvo. Laissa oli myös ns. "alikurssikielto": uusmerkintää ei saanut järjestää alikurssiin siten, että merkintähinta olisi alittanut nimellisarvon. Ongelmaksi tuli uusmerkintöjen järjestäminen yhtiöissä, joiden kurssi alitti nimellisarvon. Uusmerkintä olisi ollut vaikea järjestää korkeampaan merkintähintaan kuin mitä vanhojen osakkeiden hinta oli. Ratkaisuksi sallittiin sekaemissio, jossa osakkeet voitiin merkitä nimellisarvoa alempaan arvoon. Alitus korvattiin siirtämällä erotus osakepääomaan muusta omasta pääomasta.
Alikurssikielto on poistettu, minkä johdosta sekaemissiota koskevaa sääntelyäkään ei enää tarvittu nykyisessä osakeyhtiölaissa.
Sekaemissio voitiin toteuttaa esimerkiksi siten, että neljällä maksullisella osakkeella sai merkitsijä myös yhden ilmaisen osakkeen.
Sekaemissio on ollut mahdollinen myös mm. Ruotsissa ja Norjassa.
Ernesto Vaser
Ernesto Vaser (31. maaliskuuta 1876 Torino – 23. marraskuuta 1934 Torino) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Piemontelaisen murreteatterin näyttelijänä työskennellyt Vaser siirtyi vuonna 1905 Ambrosio Filmille, jossa hänestä tuli Italian ensimmäinen elokuvakoomikko. Vuosina 1910–1916 hän teki Ambrosiolle suositun Fricot-komedioiden sarjan, mutta näytteli myös muita tyylilajeja edustavissa elokuvissa. Vaser työskenteli ohjaajana ja näyttelijänä myös Itala Filmillä, jossa hänen koomikkohahmonsa nimi oli Fringuelli. Hänen elokuvauransa päättyi 1920-luvun alussa.
Vaserin veli Ercole oli myös näyttelijä.
Buwaydah
Buwaydah () on kylä Syyriassa, joka sijaitsee Surassa Haman alueella. Syyrian tilastokeskuksen mukaan (CBS), vuonna 2004 Buwaydahin väestö oli 486.
Mseibin
Mseibin () on kylä Syyriassa, joka sijaitsee Ariha Nahiyahissa Arihan alueella, Idlibissä. Syyrian Tilastokeskuksen (CBS) mukaan Mseibin väestö oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 2021.
Shorlin
Shorlin () on kylä Syyriassa, joka sijaitsee Kafr Nabl Nahiyahissa Maarrat al-Nu ' man-alueella, Idlibissä. Syyrian Tilastokeskuksen (CBS) mukaan Shorlin kylän asukasluku oli 650 vuonna 2004.
Branin linna
Branin linna on linna Romaniassa, joka sijaitsee lähellä Brania Brasovin alueella. Branin linna on romanialainen kansallismonumentti ja maamerkki. Linnoitus sijaitsee Transilvanian ja Valakian rajalla 762 metrin korkeudessa. Vuonna 1382 valmistunut Branin linna edustaa keskiaikaista arkkitehtuuria. Linnoituksen tarkoitus oli puolustaa Transilvanian rajaa.
Kirjailija Bram Stokerin luoma Kreivi Draculan myytti on liitetty Branin linnaan.
Logan Lucky
Logan Lucky on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut Rebecca Blunt ja ohjannut Steven Soderbergh. Elokuvan pääosia esittävät Channing Tatum, Adam Driver, Riley Keough, Daniel Craig, Seth MacFarlane, Katie Holmes, Hilary Swank, Katherine Waterston ja Sebastian Stan. Elokuva kertoo kolmesta sisaruksesta, jotka aikovat ryöstää Charlotte Motor Speedwayn.
"Logan Lucky" sai ensi-iltansa Knoxvillessä 9. elokuuta 2017, ja se sai teatteriensi-illan Yhdysvalloissa 18. elokuuta 2017 levittäjänään Bleecker Street. Elokuva sai myönteisiä arvioita ja monet kriitikot kehuivat Soderberghin ohjaustyötä ja näyttelijöiden suorituksia. Elokuva on tuottanut lipputuloja maailmanlaajuisesti 41 miljoonaa dollaria.
Ercole Vaser
Ercole Vaser (27. joulukuuta 1860 Torino – 20. joulukuuta 1918 Torino) oli italialainen näyttelijä.
Piemontelaisen murreteatterin näyttelijänä työskennellyt Vaser siirtyi vuonna 1906 Ambrosio Filmille, jolle hän teki yli 40 elokuvaa. Vaserin veli Ernesto oli myös näyttelijä.
U.S. Route 2 (Michigan)
US Highway 2 (US 2) on osa Yhdysvaltain numeroitua valtatiejärjestelmää, joka yhdistää Everettin kaupungin Washingtonissa ylempään niemimaahan Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Michiganissa valtatie kulkee ylemmän niemimaan läpi kahdessa osassa osana valtion kaukolinjojen valtatiejärjestelmää. Tie kulkee hetken aikaa myös Wisconsinin osavaltion alueella. Tien varrella useita historiallisia siltoja, jotka ovat rakennettu 1910–1920-luvuilla.
10000 BC
10000 BC ("10,000 BC") on vuonna 2008 julkaistu yhdysvaltalainen esihistoriallisesta aikakaudesta kertova eeppinen seikkailuelokuva Warner Bros:lta. Sen on ohjannut Roland Emmerich ja päänäyttelijöinä nähdään Steven Strait sekä Camilla Belle. Maailman ensi-ilta pidettiin 10. helmikuuta 2008 Sony Centerissä Potsdamer Platzin alueella Berliinissä.
The Edge of Seventeen
Edge of Seventeen on vuonna 2016 julkaistu amerikkalainen draama-komediaelokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Kelly Wolfson Craig. Elokuvassa nähdään näyttelijät, Hailee Steinfeld, Woody Harrelson, Kyra Sedgwick, ja Haley Lu Richardson. Kuvaukset alkoivat lokakuun 21, 2015, Vancouverissa ja päättyivät 3. joulukuuta 2015.
Elokuva sai ensi-iltansa 2016 Toronton kansainvälisillä elokuvajuhlilla 16. syyskuuta, 2016, ja se julkaistiin elokuvateattereissa 18. marraskuuta, 2016, by STX Entertainment:n toimesta. Se sai myönteisiä arvioita ja lipputulot tuottivat yli $18 miljoonaa euroa.
Diedriryhmä
Diedriryhmä on säännöllisen monikulmion symmetriaryhmä. Diedriryhmän kukin alkio on jokin sellainen tason kierto, peilaus tai kierron ja peilauksen yhdistelmä, joka kuvaa kyseisen monikulmion takaisin itselleen. Kun monikulmiossa on "n" sivua, on sen diedriryhmässä 2"n" alkiota ja sitä merkitään formula_1.
Esimerkiksi kahdeksankulmion diedriryhmässä on 16 erilaista kuvausta, joiden vaikutukset 8-kulmaiseen STOP-merkkiin näkyvät seuraavassa kuvassa. Ylärivissä merkkiä on kierretty vastapäivään 45 astetta kerrallaan. Alarivissä merkki on ensin peilattu vaaka-akselin suhteen ja sitten kierretty vastapäivään.
Diedriryhmä ei ole vaihdannainen (kun formula_2). Esimerkiksi kierto 90 astetta vastapäivään ja sen jälkeen peilaus vaaka-akselin suhteen tuottaa eri tuloksen kuin jos samat operaatiot tehdään eri järjestyksessä (ensin peilaus ja sitten kierto).
Oldsmobile Silhouette
Oldsmobile Silhouette on tila-auto jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1989-2004. Mallin valmistus loppui kun General Motors lakkautti Oldsmobile-brändin.
Buick Terraza korvasi Silhouetten vuonna 2005.
Bestla (mytologia)
Bestla on Eddassa Bolthorn-jättiläisen tytär, Borin puoliso ja Odinin, Vilin ja Ven äiti. Bestlan nimen on tulkittu merkitsevän "niinen antaja", mikä tarkoittaisi, että hän on marjakuusen jumalatar. Toisaalta nimi voi merkitä kaarnaa, jolloin Odin olisi syntynyt puusta.
Nick Cousins
Nick Cousins (s. 20. heinäkuuta 1993 Belleville, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Arizona Coyotesia. Hän on Philadelphia Flyersin kolmannen kierroksen varaus . Cousins on laukoo vasemmalta puolelta ja on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Sault Ste. Marie Greyhounds varasi Cousinsin vuoden 2009 21. pelaajana. Debyyttikaudellaan, 2009–2010 Cousins pelasi Greyhoundsissa 67 ottelua, joissa teki tehot 11+21=32. Viidessä pudotuspeliottelussa hän sai yhden syöttöpisteen. Toisella kaudellaan Cousins oli joukkueen sisäisen pistepörssin toinen Daniel Catenaccin jälkeen tehtyään 68 runkosarjaottelussa tehot 29+39=68. Kauden päätteeksi hänet valittiin edustamaan Kanadan maajoukkuetta alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän teki turnauksen seitsemässä ottelussa neljä maalia sekä neljä syöttöpistettä ja kärsi kymmenen rangaistusminuuttia.
Kesän Philadelphia Flyers varasi Cousinsin kolmannella kierroksella 68. pelaajana. Kaudella 2011–2012 Cousins teki 65 ottelussa 35+53=88 tehopistettä ja oli koko liigan pistepörssin viides. Maaliskuussa 2012 Cousins solmi Flyersin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kauden lopussa Cousins teki vielä ammattilaisdebyyttinsä Flyersin AHL-farmiseura Adirondack Phantomsin paidassa.
Kaudeksi 2012–2013 Cousins palasi Greyhoundsiin, jossa hän pelasi 64 ottelua tehden 27 maalia sekä 76 syöttöpistettä eli yhteensä 103 tehopistettä. Tällä hän sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Pudotuspelien kuudessa ottelussa hän teki kuusi pistettä. OHL-kauden päätyttyä Cousins siirtyi vielä Phantomsiin, jossa ehti pelata seitsemän runkosarjaottelua. Kausi 2013–2014 oli Cousinsin ensimmäinen kokonainen ammattilaistasolla. Hän pelasi Phantomsissa 74 ottelua ja teki niissä 29 tehopistettä.
Cousins pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 17. maaliskuuta 2015 Vancouver Canucksia vastaan. Hän sai jääaikaa 10.04 minuuttia. Yhteensä hän pelasi kauden 2014–2015 aikana 11 NHL-ottelua. Flyersin uudessa farmiseurassa Lehigh Valley Phantomsissa Cousins pelasi 64 ottelua tehden tehot 22+34=56. Tammikuussa 2015 hänet valittiin kuukauden pelaajaksi. Kaudella 2015–2016 Cousins pelasi 36 NHL-ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja neljä syöttöpistettä. AHL:ssä hän pelasi 38 ottelua tehden yhtä monta pistettä ja pääsi pelaamaan tähdistöottelussa.
Heinäkuussa 2016 Cousins ja Flyers solmivat kauden 2016–2017 kattavan sopimuksen. Cousins pelasi koko kauden NHL:n puolella, jossa hän teki 60 pelissä kuusi maalia sekä kymmenen syöttöpistettä.
Kauden päätyttyä, kesäkuussa 2017 Flyers kauppasi Cousinsin pelaajaoikeudet Arizona Coyotesille. Coyotes teki Cousinsin kanssa kahden vuoden mittaisen sopimuksen.
Baban
Baban (, ) on kurditaustainen suku ja dynastia, joka hallitsi nimellisesti Osmanien valtakuntaan kuuluneita alueita 1600-luvulta 1800-luvulle nykyisessä Irakissa ja läntisessä Iranissa vuoteen 1851, jolloin viimeinen suvun hallitsija menetti asemansa.
Babanin suvun tausta on epäselvä ja se nousi historiankirjoihin 1600-luvulla. Babanin dynastian perustajana pidetään Aḥmad Faqihia. Merkittävä tekijä suvusta tuli kuitenkin vasta hänen pojanpoikansa Sulayman Begin valtakaudella, jolloin hänen johtamansa ruhtinaskunta sai vähintään osittaisen tunnustuksen Osmanien valtakunnan sulttaanilta. Babanien varhainen tukikohta oli Kara Colan, kunnes se siirtyi Sulaimaniyyan kun kaupunki perustettiin vuonna 1784.
1700-luvulta 1800-luvulle Babanien emiirikunnan historiaa leimasi kilpailu muiden kurdiruhtinaskuntien kuten Botanin ja Soranin kanssa, sekä Osmanien valtakunnan ja Persian välinen kilpailu alueella. Babanin tuki Khana Paššan valtakaudella Osmanien Bagdadin "walille" osoittautui ratkaisevaksi näiden Persian vastaisen sodan aikana 1723-1747. Hänen seuraajansa Sulayman Paššan valtakaudella Babanien emiirikunta käsitti Koyn sanjakin ja suuria alueita Länsi-Persiasta. Babanien valta oli kuitenkin huteralla pohjalla suvun sisäisen kilpailun takia. Osmanit ja persialaiset tukivat omia suosikkejaan toisiaan vastaan ja hallitsijat vaihtuivatkin usein vain muutamien vuosien tai jopa kuukausien välein. Babanien vaikutusvalta kärsi merkittävästi Osmanien valtakunnan uudistuksista ja rajasopimuksista Persian kanssa vuosina 1823 ja 1847. Babanien hallitsijoiden autonomia päättyi Aḥmad Pašša Babanin tappioon Ḵoyissa vuonna 1847, jolloin hänen hallitsemansa alue liitettiin kiinteästi Osmanien valtakuntaan. Osmanit asettivat valtaan hänen veljensä Abd-Allah Paššan arvonimellä "qāʾem-maqām", mutta hänetkin vaihdettiin turkkilaiseen virkamieheen vuonna 1851. Babanien hallitsijoiden jälkeläisiä elää yhä Sulaimaniyyan alueella.
Sanna Ukkola
Sanna-Kaisa Ukkola (s. 1975) on suomalainen toimittaja, juontaja ja kolumnisti. Hän työskentelee Yleisradiossa toimittajana ja "Sannikka & Ukkola" -ohjelman juontajana.
Vuonna 2013 julkaistiin Ukkolan yhdessä Lasse Lehtisen kanssa tekemä kirja "Vastarannan kiiski: Paavo Väyrysen ihmeellinen elämä".
Ukkola oli mukana nettivihaa käsitelleessä "Me tiedämme missä asut" -projektissa, joka voitti Suuren journalistipalkinnon 2014. Projekti sai myös Koura-kunniamaininnan.
Toukokuussa 2018 Julkisen sanan neuvosto antoi Ylelle langettavan ratkaisun tapauksesta, jossa Yle oli julkaissut Sanna Ukkolan kolumnin, jossa tämä arvosteli tunnistettavissa olevaa yksityishenkilöä. Ukkola oli aiemmin ollut yhteydessä saman henkilön työnantajaan, mitä neuvosto piti paheksuttavana.
Ukkola opiskeli broadcast-journalismia Leedsin yliopistossa. Hän työskenteli uransa alussa lehtitoimittajana "Ilta-Sanomissa". Vuonna 2002 hän kirjoitti lehteen uutisen jossa kerrottiin ministeri Suvi Lindénin myöntäneen valtionavustusta golfkentälle, jossa oli itse osakkaana. Uutinen johti ministerin eroon.
Ukkola on työskennellyt myös "Ilta-Sanomien" kirjeenvaihtajana Lontoossa sekä politiikan toimittajana. Vuonna 2009 Ukkola siirtyi Yleen. Hän on työskennellyt juontajana ja toimittajana televisio-ohjelmissa "A-studio", "Aamu-tv", "Pressiklubi" ja "Sannikka & Ukkola". Hän aloitti "Pressiklubin" vakituisena juontajana syksyllä 2017 Ruben Stillerin jätettyä ohjelman. Hän oli toiminut aiemmin muutaman kerran Stillerin tuuraajana. "Pressiklubi" päättyi toukokuussa 2018 ja Ukkola siirtyi juontamaan uutta, syksyllä 2018 alkavaa "Sannikka & Ukkola" -ajankohtaisohjelmaa yhdessä Marja Sannikan kanssa. 
Paitsi televisiojuontajana ja -toimittajana, Ukkola on toiminut Yle-vuosinaan myös verkkokolumnistina.
Ukkola on naimisissa toimittaja Matias Turkkilan kanssa. Ukkolan vanhemmat Jukka ja Tuulikki Ukkola ovat molemmat toimittajia. Tuulikki Ukkola on toiminut aiemmin myös LKP:n ja kokoomuksen kansanedustajana.
Kiyomi Katsuki
Kiyomi Katsuki (s. 1919, Fukuokan prefektuuri, Japani) oli japanilainen hävittäjälentäjä ja ässä. Hän taisteli toisessa maailmansodassa Tyynellämerellä saavuttaen ainakin 16 ilmavoittoa. Katsuki käytti kaikkia tunnettuja ilmataisteluihin soveltuvia japanilaisia kellukekonetyyppejä. Hän saavutti Henry Sakaidan mukaan, 7 varmistettua ilmavoittoa vesitasoilla. Nämä tyypit olivat: Mitsubishi F1M "Pete", Mitsubishi A6M2-N "Rufe" ja Kawanishi N1K Kyōfu "Rex". Katsuki oli kaikkein ensimmäisin "Rex"-konetyypillä ilmavoiton saavuttanut.
Hän selvisi sodasta hengissä, vaikka teki törmäysvoiton Boeing B-17 "Lentävästä Linnoituksesta". Katsuki joutui törmäämään raskaaseen vihollispommittajaan estääkseen vesilentokoneiden tukialus Nisshinin pommittamisen. Hän tuhosi myös B-25 Mitchell-koneen, sekä PBY- Catalinan, B-24 Liberatorin ohella. Nämä paitsi nelimoottorinen B-24 olivat kaksimoottorisia.
Kellukehävittäjien etuna oli niiden helppo liikuteltavuus ja maastouttaminen, toisin sanoen asemapaikkaa voitiin vaihtaa ja koneiden sijoittelua hajauttaa. Lisäksi tukikohdat voitiin pystyttää suhteellisen alkeellisiin olosuhteisiin. Miehistö saattoi asustaa teltoissa, kuten myös huoltohenkilökunta. Kellukekoneet eivät tarvinneet kiitotietä taikka lentotukialusta toimiakseen, sillä useat, paitsi kallioiset saaren rannat soveltuivat lentotoimintaan. Varjopuolena olivat usein trooppiset taudit, kuten malaria, myös vajaaravitsemus, josta Saburo Sakai teoksessaan ""-Samurai!"" mainitsee. Lentäjiä menehtyi paljon näistä syistä, joihin laskettaneen heidän huonokuntoisina lentäessään.
Syksyllä 1942 Ylikersantti Katsuki oli toiminut vesilentokoneiden huoltotukialus "Chitose"lta käsin. Hänen tähystäjänään toimi kersantti Michio Takarada. Saavutetuista ansioistaan Katsuki ylennettiin sotilasmestariksi, joka arvo olisi Suomessa ollut lentomestari. Sodan lopussa Katsuki lensi Mitsubishi A6M Reisen "Zero" ja Mitsubishi J2M "Jack"-konetyypeillä maatukikohdista käsin.
http://surfcity.kund.dalnet.se/japan_katsuki.htm
Hämeenlinnan nuorisovaltuusto
Hämeenlinnan nuorisovaltuusto eli NuVa on 12-21 vuotiaiden hämeenlinnalaisten nuorten muodostama kaupunginhallituksen nimittämä nuorten edunvalvojana ja äänitorvena toimiva vaikuttajaryhmä. Nuorisovaltuustolla on läsnäolo- ja puheoikeus Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa sekä lautakunnissa. Nuorisovaltuusto on kuntalain edellyttämä toimielin, joka jokaisen kunnan tulee perustaa ja taata sille toimintaedellytykset.
Hämeenlinnan nuorisovaltuusto koostuu 25-50 nuoresta, jotka valitsevat keskuudestaan nuorisovaltuustolle toimihenkilöt ja 10-15 henkisen hallituksen. Nuorisovaltuustolla on neljä alueryhmää: kantakaupungin, Kalvolan, Hauhon ja Lammin alueryhmät. Nuorisovaltuusto aloitti toimintansa nykyisessä muodossa elokuussa 2017. Ennen vuotta 2017 nuorisovaltuusto toimi nimellä nuorten vaikuttajaryhmä jakautuen neljään erilliseen vaikuttajaryhmään, joista toimintasääntöuudistuksen myötä muotoutui nuorisovaltuuston alueryhmät. Kaudelle 2017-2018 nuorisovaltuusto valitsi puheenjohtajakseen Eero Roslanderin.
Bestla (täsmennyssivu)
Bestla voi viitata seuraaviin asioihin:
SMS Prinz Adalbert (1864)
SMS Prinz Adalbert oli Preussin laivaston ensimmäinen ironcladalus. Alus kuului vuodesta 1867 alkaen Pohjois-Saksan liiton laivastoon ja edelleen vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikunnan laivastoon.
Alus oli M. L. Armanin suunnittelema vuonna 1862. Sen pituus vesirajassa oli 50,48 metriä ja kokonaispituus oli 56,96 metriä. Aluksen leveys oli 9,92 metriä ja sen syväys etuosassa oli 4,96 ja perässä 5,02 metriä. Aluksen suunnitelman mukainen uppouma oli normaalikuormalla 1 440 metristä tonnia ja taisteluun kuormattuna jopa 1 560 tonnia. Aluksen runko oli rakennettu perinteisesti kylkikaarten varaan ja siinä oli käytetty sekä puuta että rautaa. Loisten varalta runko oli päällystetty kuparilla.
Preussin laivasto piti aluksen merikelpoisuutta huonona törmäyskeulan aiheuttaessa suuren vedenvastuksen. Aluksella oli kuitenkin hyvä ohjausvaste ja sen kääntösäde oli pieni. Aluksella oli 121 hengen miehistö, joista kymmenen oli upseereita.
Aluksen propulsiojärjestelmä koostui kahdesta Le Havressa Mazelinen valmistamasta 2-sylinterisestä höyrykoneesta ja saman valmistajana kahdesta höyrykattilasta, jotka tuottivat 1,5 ilmakehän paineen. Aluksella oli vain yksi kattila- ja yksi konehuone. Koneisto pyöritti kahta nelilapaista potkuria, joiden halkaisija oli 3,6 metriä. Ohjattavuudesta huolehti kaksi peräsintä.
Alus oli lisäksi varustettu prikitakilalla, jonka purjepinta-ala oli 740 neliömetriä.
Aluksen alkuperäisenä aseistuksena oli kolme rihlattua 36 naulan tykkiä. Näistä yksi oli sijoitettu viisiporttiseen keulakasemattiin ja kaksi muuta kahdeksankulmaiseen kaksi porttiseen torniin keskilaivaan. Vuonna 1865 keulakasemattiin vaihdettiin yksi Kruppin 21 cm 19 pituuskaliiperin tykki, johon oli 76 kranaattia. Samalla porttien lukumäärä laskettiin kolmeen. Keskilaivaan vaihdettiin kaksi 17 cm 25 pituuskaliiperin tykkiä, joihin oli 142 kranaattia.
Aluksen suojana oli puurunkoon kiinnitetty kankirautapanssari. Vesirajaan oli kiinnitetty 127 millimetrin panssarivyö ja tykkitornien seinän paksuus oli 114 millimetriä.
Konfederaatiohallitus tilasi aluksen Ranskasta Bordeaux'sta Arman Freres'ltä nimellä "Cheops" ja sen köli laskettiin vuonna 1863. Alus laskettiin vesille 1864. Preussin kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen kesäkuussa 1865 ja se luovutettiin 10. heinäkuuta. Alus otettiin palvelukseen vasta seuraavana vuonna.
Alus siirrettiin reserviin lokakuussa 1871 lahonneiden puuosien vuoksi ja sen aseistus riisuttiin 1875-1876. Alus romutettiin vuonna 1878.
Ahti Paulaharju
Ahti Ilmari Paulaharju (21. helmikuuta 1906 Oulu – 1971 Espoo) oli suomalainen eversti, museonjohtaja ja kotiseutututkija.
Ahti Paulaharjun vanhemmat olivat opettaja, kirjailija, kansanperinteen kerääjä, professori Samuli Paulaharju ja Kreeta Liisa Isokorpi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja valmistui kadettikoulusta 1928 sekä sotakorkeakoulusta 1939. Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja Skandinaviaan 1946–1961 sekä asutushistoriallisia tutkimus- ja keräysmatkoja muun muassa Lappiin ja Ruijaan 1924 ja 1947–1961.
Paulaharju oli Erillisen mittauspatteriston adjutanttina ja topografiupseerina 1928–1932, Jääkäritykistörykmentin patterin varapäällikkönä 1932–1933 ja Kenttätykistörykmentti 1:n mittauskunnan johtajana 1933–1935. Hän oli yleisesikunnan topografiupseerina 1935–1938, puolustusministeriön topografiupseerina 1938–1940, puolustusvoimien pääesikunnan topografisen toimiston päällikkönä 1941–1946 sekä topografisen osaston päällikkönä 1946–1952. Paulaharjusta tuli vänrikki 1928, luutnantti 1930, kapteeni 1935, majuri 1940, everstiluutnantti 1942 ja eversti 1949. Talvisodan aikana 1939–1940 Paulaharju oli topografikomppanian päällikkönä ja jatkosodassa topografipataljoonan komentajana 1941–1944. Hän toimi Sotakorkeakoulun geodesian ja topografian tuntiopettajana 1946-1952. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 1952.
Armeijan palveluksesta erottuaan Paulaharju oli Pohjois-Pohjanmaan museon intendenttinä 1952–1966. Hän oli Sotamuseoseuran johtokunnan jäsenenä alkaen vuodesta 1949 eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Hän peruskartoitti Hailuodon vuosina 1948–1951, sen ohessa inventoi saaren asutuksen sekä keräsi kansantarinoita ja kertomuksia Hailuodosta.
Ahti Paulaharju oli naimisissa vuodesta 1929 Etti Margaretha Högströmin kanssa. Heidän poikansa on eversti, sotahistorioitsija Jyri Paulaharju (s. 1932).
Fosfodiesterisidos
Fosfodiesterisidos muodostuu, kun kaksi fosforihapon hydroksyyliryhmää reagoi muiden molekyylien hydroksyyliryhmien kanssa muodostaen kaksi esterisidosta.
Nukleiinihappoketjut pysyvät koossa fosfodiesterisidoksilla. DNA:ssa ja RNA:ssa fosfodiesterisidos yhdistää yhden sokerimolekyylin 3'-hiilen toisen sokerin 5'-hiileen. Näin fosfaattiryhmän ja kahden pentoosisokerin välille muodostuu vahvoja kovalenttisia sidoksia.
Jyri Paulaharju
Jyri Paulaharju (s. 1932) on suomalainen tykistöeversti, ase- ja sotahistorioitsija ja sukututkija. Puolustusvoimien Kuvakeskuksessa toimiessaan Paulaharju kehitti tiedustelu- ja ilmakuvausta sekä kuvamateriaalin arkistointia. Hän kokeli myös High Speed -kuvauksen käyttöä sotilaallisissa ja teollisissa tarkoituksissa.
Itkijä
Itkijä on itämerensuomalaisten kansojen ja slaavilaisten kansojen keskuudessa määrätyissä tilanteissa, kuten kuten häissä ja hautajaisissa, itkuvirsiä esittävä henkilö.
Rautakaudella itkijällä oli tietäjän ohella tärkeä roolia yhteisössä. Itkijöillä oli kyky puhua kuolleiden kieltä ja he ylläpitivät suhteita yhteisön esivanhempiin.
Itkijät vierailivat kalmistoilla ja viestivät siellä erityisellä kielellä olettaen että vainajat kykenivät vastaamaan heille unissa tai vierailemalla heidän luonaan linnun tai perhosen hahmossa. Kalmistoilla koettiin olevan yliluonnollisia voimia ja niillä itkijät suorittavat vainajan ruumiin ruumiin polttamiseen ja hautaamiseen liittyviä rituaaleja. Itkijät kuvailivat rituaaleissaan vainajan matkaa tuonpuoleiseen. Ei ole kuitenkaan selvää, pitivätkö itkijät yhteyttä vainajaan tämän hautapaikalla vai muualla. Vaikka sana hiisi viittaa nykyään hirviöön, niin aiemmin se tarkoitti paikallista vainajiin ja rituaaliseen vainajalaan pääsyyn liittyvää tilaa. Pirkkalankylän Hiidenmäki luultavasti oli tämän fyyppinen rituaalinen paikka. Toisaalta hiisi saattoi myös viitata muhinkin riittipaikkoihin, joista oli mahdollista päästä yliluonnollisiin maailmoihin.
We’re Only in It for the Drugs
We’re Only in It for the Drugs on Ebba Grönin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Levy nauhoitettiin Mistlur mobiilin 8-kanavaisella mikseripöydällä lähellä sijaitsevassa suljetussa teollisuuskeskuksessa.
Kaikki kappaleet Ebba Grön, ellei toisin mainita.
Rakul Preet Singh
Rakul Preet Singh (s. 10. lokakuuta 1990 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka toimii pääosin Telugu elokuvateollisuudessa. Hän on myös esiintynyt muutamassa Tamil, Hindi ja Kannada elokuvassa.
Hän aloitti uransa mallinna yliopistoaikanaan, jolloin hän teki myös näyttelemisen debyyttinsä Kannada-elokuva "Gilli:ssä" (2009). Vuonna 2011 hän osallistui Femina Miss Intia - kauneuskisaan, jossa hän oli sijoittui viidenneksi ja voitti viisi titteliä, mukaan lukien ”Miss India People’s Choice” eli Miss Intia yleisön suosikki. Tämän jälkeen hän päätti ryhtyä kokopäiväiseksi näyttelijäksi. Hänen Telugu-debyyttinsä "Keratam julkaistiin" samana vuonna ja hänen Tamil-debyyttinsä "Thadaiyara Thaakka "seuraavana vuonna. Vuonna 2014 hän teki myös Bollywood debyyttinsä "Yaariyan" jossa hänen roolisuorituksensa sai paremman vastaanoton.
Luca Zidane
Luca Zidane Fernández (s. 13. toukokuuta 1998 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka kuuluu Espanjan Primera Divisiónissa pelaavan Real Madridin edustusjoukkueeseen. Hän pelaa kuitenkin reservijoukkue Real Madrid Castillan otteluita. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Zidane pelasi Real Madridin juniorijoukkueissa vuodesta 2004 alkaen. Kaudeksi 2016–2017 hän nousi reservijoukkue Castillaan, jossa hän on pelannut kolmannen sarjatason Segunda División B:n otteluita. Zidane debytoi Real Madridin edustusjoukkueessa 19. toukokuuta 2018 Primera Divisiónin kauden päätöskierroksen ottelussa Villarrealia vastaan.
Zidane on pelannut myös Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015 ja pelasi myös saman vuoden MM-kisoissa.
Zidane isä on entinen Ranskan maajoukkueen kapteeni ja entinen Real Madridin edustusjoukkueen päävalmentaja Zinédine Zidane. Zidanen isoveli Enzo ja pikkuveljet Theo ja Elyaz ovat myös jalkapalloilijoita. Välttääkseen huomiota veljekset ovat käyttäneet urallaan myös äitinsä Véroniquen sukunimeä Fernández. Luca käyttää kuitenkin nykyisin isänsä nimeä Zidane.
Mahanandi (elokuva)
Maha Nandi on vuonna 2005 julkaistu Telugu-elokuvan jonka on ohjannut V Samudra. Pääosia näyttelevät Sumanth, Anushka Shetty sekä Srihari. Elokuva julkaistiin 3. joulukuuta 2005. Maha Nandi toi lipputuloja kohtalaisella menestyksellä. Se on dubbattu hindiksi: "Ek aur Mahayudh-nimellä".
Monadnock Building
Monadnock Building (tunnetaan myös nimellä Monadnock Block) on pilvenpiirtäjä joka sijaitsee osoitteessa 53 West Jackson Boulevard, eteläisessä Chicagossa, Illinois:n osavaltiossa. Rakennuksen pohjoisen puolen on suunnitellut yritys nimeltä Burnham & Root. Rakentaminen alkoi vuonna 1891. Sen koristeelliset portaat ovat ensimmäinen alumiinirakenne jota käytettiin rakennustekniikassa. Eteläpuoli, joka rakennettiin vuonna 1893, oli Holabird & Roche:n suunnittelema ja väriltään ja ja profiililtaan alkuperäinen kaltainen, mutta muuten se edustaa koristeellisempaa tyyliä. Valmistuessaan se oli suurin toimistorakennus maailmassa. Rakennuksen menestys innoitti rakentamaan uuden ja tärkeän yrityskeskuksen etelämmäs.
Bedworthin rautatieasema
Bedworthin rautatieasema on rautatieasema Bedworthin kaupungissa Warwickshiressä. Se sijaitsee Coventry–Nuneaton-radan varrella.
Asema avattiin 12. syyskuuta 1850. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja asema suljettiinkin 18. tammikuuta 1965. Se avattiin kuitenkin uudelleen 16. toukokuuta 1988.
Asemaa käytti 83 086 matkustajaa kaudella 2015–2016.’
Pekka Wallin
Pekka Tapio Wallin (s. ) on Teknillisen korkeakoulun (myöh. Aalto-yliopisto) sähkötekniikan (mittaustekniikka) professori emeritus.
Wallin kirjoitti ylioppilaaksi Rauman lyseosta vuonna 1962. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1968 ja Oulun yliopistosta tekniikan lisensiaatiksi 1971.
Hän toimi Oulun yliopistossa vuonna 1969 laboratorioinsinöörinä ja vuosina 1969-75 määräaikaisena professorina. Teknillisen korkeakoulun määräaikaisena apulaisprofessorina hän toimi vuosina 1974–78; sähkötekniikan professoriksi (mittaustekniikka) hänet nimitettiin vuonna 1978. Hän johti TKK:n Sähkö- ja tietoliikennetekniikan osastoa vuosina 1990–2007. Hän siirtyi eläkkeelle professorin virasta vuoden 2007 lopussa.
Wallinin tuotantoon kuuluu useita oppikirjoja mittaustekniikan alalta ja noin 100 tieteellistä julkaisua sähkötekniikan alalta. Hänen kirjoittamiinsa oppikirjoihin kuuluu esimerkiksi Otatiedon julkaisema teos "Sähkömittaustekniikan perusteet" (1991; 4. painos: 1997, 6. p. 2001). Hän harrastaa muun muassa tähtitiedettä.
Tahvo Soranen
Tahvo Soranen ("Barney Rubble") on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa "Kiviset ja Soraset". Hän on Retu Kivisen paras ystävä. Tahvon loivat sarjan kehittäjät William Hanna ja Joseph Barbera. Hahmo teki ensiesiintymisensä sarjan alkaessa vuonna 1960 ja on sen jälkeen esiintynyt televisiosarjoissa, elokuvissa ja mainoksissa aina nykypäivään asti.
Tahvo on Betty Sorasen aviomies ja heillä on yksi lapsi Bamm-Bamm. Sorasten naapurissa asuvat Retu ja Vilma Kivinen. Tahvo asuu samassa paikassa Retun kanssa kuvitteellisessa esihistoriallisessa kaupungissa nimeltä Kivikylä, jossa ihmiset elävät modernia paljasjalkaista luolamieselämää. Tahvo Sorasen ääninäyttelijöinä ovat toimineet muun muassa Mel Blanc, Daws Butler, Frank Welker ja muun muassa Jeff Bergman.
Kaba (joki)
Kaba on joki Länsi-Afrikassa, joka alkaa Guineasta ja virtaa Sierra Leoneen, josta se päätyy Atlantin valtamereen. Se tunnetaan myös nimeltä Little Scarcies. Joki on marskimaan ympäröimänä. Kaban pituus on noin 280 kilometriä ja sen valuma-alue on 12 900 neliökilometriä.
Kolenté virtaa samaan Atlantin valtameren lahteen kuin Kaba, ja joensuu on vain hieman Kaban joensuusta pohjoiseen. Temnet asuttivat tämän alueen muuttaessaan nykyisen Guinean Fouta Djallonin alueelta nykyisen Sierra Leonen alueelle.
Joen aikaisempi kirjoitusmuoto oli "Scassos"; englanninkielinen nimi "Little Scarcies" tulee portugalinkielisestä nimestä "Rio dos Carceres".
Mano
Mano on joki Länsi-Afrikassa. Se alkaa Liberian Guinean ylätasangoilta ja muodostaa osan Liberian ja Sierra Leonen välisestä rajasta.
Joki virtaa Liberian Lofan sekä Sierra Leonen Konon ja Kailahunin piirikuntien läpi. Timantinlouhinta on suuri teollisuudenala näillä alueilla.
Liberia ja Sierra Leone perustivat Manojoen unionin vuonna 1973. Guinea liittyi unioniin vuonna 1980 ja Norsunluurannikko vuonna 2008.
Marokon kansalliskirjasto
Marokon kansalliskirjasto (, , lyh. BNRM) on Rabatin kaupungissa sijaitseva Marokon kansalliskirjasto.
Kirjasto perustettiin vuonna 1924 nimellä "Bibliothèque Générale", ja se avattiin yleisölle 1. marraskuuta 1926 annetulla asetuksella. Kirjaston nimi muutettiin nykymuotoonsa vuonna 2003. Kansalliskirjaston uudisrakennus vihittiin käyttöön 15. lokakuuta 2008.