hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HMS Argonaut (61)
HMS Argonaut (viirinumero 61) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Argonaut" tilattiin Cammell Lairdin telakalta osana vuoden 1939 kriisiohjelmaa ja se otettiin palveluskäyttöön 8. elokuuta 1942. Aluksen valmistumista viivästytettiin Dunkirkin vetäytymisen vuoksi.
"HMS Argonaut" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jonka mukana se osallistui lokakuussa Huippuvuorten ja Pohjois-Venäjän operaatioihin ennen marraskuista siirtoa Force H:hon tukemaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alus siirrettiin Bônen niemimaalle Force Q:hon yhdessä "HMS Auroran" kanssa.
"HMS Argonautiin" osui 14. joulukuuta kaksi torpedoa, jotka aiheuttivat suuria vaurioita aluksen keulaan ja perään. Alus valmistui marraskuussa 1943 Philadelfiasta telakalta palaten Englantiin, minkä jälkeen alus liitettiin Kotilaivastoon. Alus kuului Normandian maihinnousun aikana Force K:hon, joka tuki Gold Beachin maihinnousua. Alus siirrettiin elokuussa Välimerelle tukemaan maihinnousua Etelä-Ranskaan.
"HMS Argonaut" siirrettiin syyskuussa Aegean merelle, mutta jo marraskuussa alus sai määräyksen siirtyä Itä-Intiaan suojaamaan tukialusryhmiä. Tyynellä valtamerellä alus osallistui joulukuussa 1944 Sumatran ja Arakanin operaatioihin.
"HMS Argonaut" siirrettiin tammikuussa 1945 Brittiläiseen Tyynenmeren laivaston 5. Risteilijäviirikköön, jonka mukana se osallistui Okinawan ympäristön operaatioihin ja myöhemmin Japanin pääsaarten vastaisiin operaatioihin, kunnes elokuussa siirrettiin Shanghain miehitykseen.
"HMS Argonaut" palasi 6. heinäkuuta 1946 Portsmouthiin ja siirrettiin reserviin palaamatta palvelukseen. Alus saapui 19. marraskuuta 1955 Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
Palawaninviirikaija
Palawaninviirikaija ("Prioniturus platenae") on Filippiineillä elävä uhanalainen kaijalaji.
Palawaninviirikaija on noin 28 cm pitkä. Aikaisemmin sen katsottiin olevan filippiinienviirikaijan alalaji. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, pää ja alapuoli ovat sinertävät ja paikoin vatsan höyhenten reunat ovat keltaiset. Pyrstön alapeitinhöyhenet ovat kellanvihreät ja vihreäkärkiset. Pidentyneiden pyrstösulkien "lusikat" ovat mustat ja vihreäkiiltoiset.
Palawaninviirikaija elää Filippiinien länsiosassa Palawanin saarella ja sen lähisaarilla. Sen populaatio on kooltaan 2 500–10 000 yksilöä. Laji on ollut aikaisemmin yleinen, mutta on nykyisin erittäin uhanalainen. Taantumisen pääasiallisina syinä ovat metsien hävitys ja pyynti lemmikkieläinkaupan tarpeisiin.
Laji elää alavien maiden metsissä ja myös lähellä ihmisasutusta 300 m:n korkeudelle merenpinnasta.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on puun kolossa.
Palawaninviirikaija syö ainakin pähkinöitä ja hedelmiä.
Gone Baby Gone
Gone Baby Gone on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Ben Affleck. Elokuvan perustuu Dennis Lehanen samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta Affleck ja Aaron Stockard työstivät elokuvan käsikirjoituksen.
"Gone Baby Gone" kertoo kahdesta yksityisetsivästä, jotka etsivät kaapattua nelivuotiasta tyttöä. Tapahtumat sijoittuvat Dorchesterin kaupunginosaan Bostonissa.
Koripallon Suomen Cup 2008
Koripallon Suomen Cup 2008 oli kaikkiaan 21. koripallon Suomen Cupin järjestämisvuosi. Mukana oli 35 joukkuetta. Loppuottelu pelattiin 14. joulukuuta 2008. Turnauksen voitti Lappeenrannan NMKY, jolle mestaruus oli neljäs perättäinen. Toiseksi sijoittui Torpan Pojat.
"* Pyrintö 2 luopui Suomen cupista, jolloin BSL pääsi suoraan toiselle kierrokselle."
Holdridgen elämänvyöhykeluokitus
Holdridgen elämänvyöhykeluokitus on kasvillisuus- ja ilmastoalueiden
jaottelu lämpötilan ja kosteuden mukaan. Kosteuden määrittelyssä otetaan huomioon vuotuinen biolämpötila ja haihdunta. Biolämpötila on nollan ylittävien tuntien lämpötilojen summa jaettuna tuntien määrällä. Kosteus kuvataan vuotuisen potentiaalisen kokonaishaihdunnan (PET) ja sadannan suhteena. Haihdunta riippuu lämpötilasta. Holdridgen malli antaa oikeita kasvillisuusarvioita lämpötilan ja kosteuden pohjalta esimerkiksi tropiikissa, mutta huonompia napojen lähellä ja valtamerillä. Luokitus on nimetty yhdysvaltalaisen kasvi- ja ilmastotieteilijä Leslie Holdridgen mukaan.
Holdridgen järjestelmässä oletetaan kasvillisuuden määräytyvän lämpötilan ja kosteuden mukaan säännönmukaisesti.
Määrittelyssä otetaan huomioonHaihduntaan vaikuttavat lämpötila, tuuli ja kosteus.
Holdridgen järjestelmässä oletetaan etteivät kasvit kasva alle 0 asteessa.
Jos biolämpötila on alle 0 °C, alueella on jäätä, ellei se ole liian kuiva jään muodostumiseen, Vuoden biolämpötila saadaan laskemalla kaikki vuoden nollan ylittävät tuntilämpötilat yhteen ja jakamalla tuntien määrällä. Esimerkiksi alpiinisella tai subpolaarisella vyöhykkeellä lämpötila on 1,5–3 °C, eli kasvit kasvavat, mutta kasvu on ainakin kohtalaisen kituliasta, koska biolämpötila on niin alhainen.
Koska yli 30 °C vuosikeskilämpötila on liian kuuma kasveille, sen ylittävät lämpötilat sivuutetaan.
Biolämpötila eli voi kulkea joko leveysasteen mukaan tai vuoristossa korkeuden mukaan.
Arvio biolämpötilalle ulkotropiikissa:
TkeskiC-0,3*leveysaste-(TkeskiC-24)^2
Holdridgen luokittelu on melko yksinkertainen, ja pohjautuu vähäiseen kokemusperäisen tietoon. silloin se on melkoisen helppo käyttää. Järjestelmää käytetään trooppisessa Amerikassa. Monesti järjestelmä esitetään kaksiulotteisena kolmiona. Kolmiulotteisena pyramidina järjestelmä tuo esille vuorten kasvillisuusvyöhykkeiden alenemisen napoja kohti mentäessä ja lämpötilan laskun kiivettäessä vuoren rinnettä ylös.
Alkujaan Holdridge teki järjestelmän trooppisia ja subtrooppisia alueilta varten.
Luokittelu toimii hyvin Välimeren maissa, trooppisella vyöhykkeellä ja boreaalisella vyöhykkeellä, mutta huonommin valtamerillä, kylmällä vyöhykkeellä ja hyvin kosteilla alueilla.
Vyöhykkeen nimi leveysasteen mukaan, vuorella korkeuden mukaan
Ilma kylmenee ylös mennessä noin 10 astetta kilometriä kohti.
Tropiikissa, kun vuoden keskilämpötila on yli 24 °C merenpinnan tasallaMutta subtropiikissa 24–18 °C merenpinnan tasalla
Patrik Berglund
Patrik Berglund (s. 2. kesäkuuta 1988 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa Buffalo Sabresissa NHL-liigassa.
Berglundin kasvattajaseura on VIK Västerås HK. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla kaudella 2005–2006 ja hän edusti Västeråsia HockeyAllsvenskanissa, Ruotsin toiseksi korkeimmalla jääkiekon sarjatasolla, kauteen 2007–2008 asti. Hän oli joukkueensa paras maalin- ja pisteidentekijä kausina 2006–2007 ja 2007–2008. Kauden 2007–2008 päätyttyä jääkiekkotoimittajien Hockeyjournalister-järjestö nimesi hänet vuoden junioripelaajaksi. Juniorivuosinaan Berglund osallistui kolmesti TV-pucken-turnaukseen Västmanlandin joukkueessa ja vuonna 2003 hänet nimettiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi.
St. Louis Blues varasi Berglundin NHL:ään numerolla 25 ensimmäisellä kierroksella ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 10. lokakuuta 2008, jolloin Blues kohtasi kotiottelussa Nashville Predatorsin. Ottelu päättyi Bluesin voittoon maalein 5–2 ja Berglund oli syöttämässä Keith Tkachukin tekemää 4–2 maalia ottelun toisessa erässä. NHL-uransa ensimmäisen maalin hän teki 13. lokakuuta 2008, Bluesin vierasottelussa Toronto Maple Leafsiä vastaan, joka päättyi Bluesin 5–4 voittoon rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. Hän teki 2–3 kavennusmaalin ottelun toisessa erässä ja syötti Paul Kariyan tekemän 4–4 tasoitusmaalin ottelun kolmannessa erässä.
Berglund pelasi NHL:n tulokaskaudellaan, 2008–2009, 76 runkosarjaottelua ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies tehtyään 21 maalia ja annettuaan 26 maalisyöttöä. Hän oli myös joukkueensa plusmiinustilaston kärkinimi, lukemalla +19. NHL:n tulokkaiden pistepörssissä hän sijoittui neljänneksi ja tulokkaiden maalipörssissä jaetulle sijalle viisi. Hän pelasi myös neljässä pudotuspeliottelussa, joissa hän jäi ilman tehopisteitä. Berglund muodosti tulokaskaudellaan tehokkaan ketjun T. J. Oshien ja David Perronin kanssa. Ketju sai lempinimen The Kid Line.
Kesäkuussa 2011 Berglund teki kaksivuotisen jatkosopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Sopimuksen mukaan hänen caphit on 2,25milj. dollaria kaudessa.
Berglund on edustanut Ruotsia kaksissa aikuisten jääkiekon arvokilpailuissa, maailmanmestaruuskilpailuissa 2009, joissa hän oli voittamassa pronssia, ja maailmanmestaruuskilpailuissa 2011. Hän on pelannut myös kaksissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, 2007 ja 2008, ja yksissä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, 2006. Vuonna 2008, jolloin Berglund oli voittamassa nuorten MM-hopeaa, hänet nimettiin nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden tähdistökenttään.
Berglundin isä on entinen jääkiekkoilija, Västeråsin riveissä Elitserienissä pelannut Anders Berglund.
Mustion rautatieasema
Mustion rautatieasema (, ) sijaitsee Mustiolla Karjaan ja Hyvinkään välisellä rataosuudella, jolla ei ole ollut henkilöliikennettä vuoden 1983 jälkeen. Asemarakennuksen on suunnitellut Knut Nylander, ja se valmistui 1873 kaksikerroksisena. Rakennusta laajennettiin Bruno Granholmin suunnitelmien mukaan vuonna 1907. Mustion asemarakennus on yksi kolmesta nykypäiviin säilyneestä Hyvinkää–Hanko-radan alkuperäisestä asemarakennuksesta; muut ovat Hyvinkään ja Tammisaaren asemat. Mustion asemarakennuksen ulkonäköä on vuosien aikana muutettu niin, että se ei enää vastaa Knut Nylanderin alkuperäisiä suunnitelmia. Rakennuksesta on muun muassa purettu siinä alkujaan ollut kaksikerroksinen poikkipääty.
Rata rakennettiin yksityisenä hankkeena, ja Mustion kartanon omistaja Fridolf Linder lahjoitti asemalle maa-alueen. Asemalta kulki tehtaalle kapearaiteinen rata. Aseman lähimmistä rakennuksista ovat jäljellä kestikievari ja maakauppa. Mustion asemalla oli myös kaksipaikkainen veturitalli sen sijaitessa lähellä Hyvinkään ja Hangon puoliväliä. Mustio oli rautatien alkuaikoina sen vilkkaimpia asemia, mutta Karjaan muodostuttua rantaradan risteysasemaksi Mustion merkitys jäi lähinnä paikalliseksi. Mustion asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1969 ja henkilöliikenne Hyvinkään ja Karjaan välisellä rataosalla lopetettiin kokonaan vuonna 1983. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille ja edelleen myyntiin vuonna 2007.
Haltia (kylä)
Haltia on kylä Pälkäneellä (vuoteen 2006 saakka Luopioisissa), Länsi-Suomen läänissä. Haltia sijaitsee Kukkian vesistön, Haltianselän rannalla. Haltialla on vakituisia asukkaita noin 60 ja kesäasukkaita toistasataa.
Wilhelm Blasius
August Wilhelm Heinrich Blasius (5. heinäkuuta 1845 Braunschweig - 31. toukokuuta 1912 Braunschweig) oli saksalainen lintutieteilijä.
Wilhelm Blasiuksen isä oli lintutieteilijä Johann Heinrich Blasius ja samoin hänen veljensä Rudolf Heinrich Paul Blasius (1842-1907). Hän opiskeli lääketiedettä Würzburgissa, Göttingenissä ja Zürichissä, ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 1868. Vuosina 1869 ja 1870 hän toimi opettajana Würzburgin yliopistossa. Saksan ja Ranskan välisessä sodassa 1870–1871 hän toimi sotilaslääkärinä ja sai ansioistaan rautaristin.
Vuonna 1871 Wilhelm Blasius peri isänsä viran Braunschweigin museon ja kasvitieteellisen puutarhan johtajana. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Braunschweigin teknillisen yliopiston eläin- ja kasvitieteiden professoriksi. Hänen tärkein kirjoituksensa oli siivetönruokin ("Alca impennis") lajimonografia "Neue Naumannn"-julkaisussa. Blasius perehtyi myös arkeologiaan ja paleontologiaan. Hän oli sekä American Ornithologists' Unionin että British Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen ja toimi pitkään Saksan lintutieteellisen yhdistyksen johtoelimissä. 1892 Padovan yliopisto nimitti hänet kunniatohtoriksi.
Wilhelm Blasius perehtyi etenkin Kaakkois-Aasian linnustoon. Hän nimesi linnuista ainakin palawaninviirikaijan ("Prioniturus platenae") ja celebesinluhtakanan ("Aramidopsis plateni").
Big Bird
Big Bird on yhdysvaltalaisessa lastenohjelmassa "Seesamtie" esiintyvä ihmisenkokoinen muppet-hahmo, joka näyttää suurelta keltaiselta linnulta. Häntä kutsutaan lyhyesti "Birdiksi". Ohjelman suomenkielisessä versiossa hänen nimensä on Tipu Tilava.
Big Birdiä esitti alun perin 1960-luvulta lähtien Caroll Spinney. Big Bird osaa rullalautailla, luistella, tanssia, laulaa, kirjoittaa runoja, piirtää ja ajaa jopa yksipyöräistä. Hän asuu suuressa pesässä Sesamtie 123:n takana ja hänellä on nalle nimeltä Radar, mikä viittaa Radar O'Reilly -nimiseen henkilöön televisiosarjassa "M*A*S*H". Gary Burghoff antoi Radarin Big Birdille, kun hän esiintyi sarjassa vieraana.
Big Birdillä on myös tähti Hollywood Walk of Famellä.
Jean Forest
Jean Beatrice Forest O.C. (s. 24. heinäkuuta 1926) on kanadalainen poliitikko. Hän toimi Albertan yliopiston rehtorina vuosina 1978–1982 ja istui Kanadan senaatin jäsenenä vuosina 1996–1998. Hänestä tuli vuonna 1987 Kanadan ritarikunnan "Officer". Hän on Waterloon yliopiston kunniatohtori, jolle on myönnetty myös muun muassa Newmanin teologisen opiston Kevin Carr Christian Leadership Award.
Leonella Sgorbati
Leonella Sgorbati (9. joulukuuta 1940 – 17. syyskuuta 2006) oli roomalaiskatolinen nunna ja sairaanhoitaja Italiasta. Hän työskenteli pitkään Afrikassa ja kuoli Somaliassa henkirikoksen uhrina. Pelättiin, että murha olisi liittynyt paavi Benediktus XVI:n islamilaista maailmaa tuolloin kuohuttaneisiin puheisiin islamista.
Mogadishussa ammuttu Sgorbati oli asunut Somaliassa vuodesta 2002 ja työskenteli paikallisessa sairaalassa.
Twilight (soundtrack)
Twilight: Original Motion Picture Soundtrack on soundtrack vuoden 2008 yhdysvaltalaiseen elokuvaan "Twilight – Houkutus". Elokuvaa varta vasten tehdyt sävellykset sävelsi Carter Burwell. Chop Shop Recordsin Alexandra Patsavas valitsi muut sille tulleet kappaleet. Chop Shop Records julkaisi soundtrackin yhdessä Atlantic Recordsin kanssa 4. marraskuuta 2008.
Heinäkuussa 2008 "Twilight – Houkutuksen" ohjaaja Catherine Hardwicke paljasti MTV:n haastattelussa, että vaihtoehtorockbändi Musen kappale olisi mukana soundtrackillä. Myöhemmin paljastettiin kappaleen olevan "Supermassive Black Hole". Hardwicke kertoi, että Muse saattaisi tehdä alkuperäisestä kappaleesta remixin, joka sopisi paremmin kohtaukseen. Samassa haastattelussa hän kertoi elokuvassa olevan kaksi Robert Pattinsonin kirjoittamaa ja esittämää kappaletta. Vain toinen Pattinsonin kappaleista on mukana soundtrackilla.
Soundtrack sisältää kaksi kappaletta Paramore-yhtyeeltä. Heidän kappaleensa "Decode" valittiin elokuvan ensimmäiseksi singleksi. Levyllä esiintyvät myös MuteMath sekä Perry Farrell, joka kirjoitti kappaleen "Go All the Way (Into the Twilight)" varta vasten soundtrackia varten.
24. lokakuuta 2008, viikkoa ennen julkaisemispäivää, fanit saivat Yhdysvalloissa kuunnella koko levyn.
AllMusic antoi levylle kolme tähteä viidestä, ja "Entertainment Weekly" antoi sille arvosanaksi A-. Albumi myi Yhdysvalloissa ensimmäisellä julkaisuviikollaan 165 000 kappaletta, joista 29 % eli 48 000 kappaletta oli digitaalisia latauksia, ja debytoi Billboard 200 -listan ykkösenä. Se on myynyt Yhdysvalloissa yli 2,8 miljoonaa kappaletta.Twilight – The Score sisältää Carter Burwellin elokuvaa varten tekemät sävellykset. Carter Burwell sävelsi ja organisoi "Score"-albumin noin 9-10 viikossa. Se nauhoitettiin noin kahdessa viikossa myöhään syyskuussa 2008. Burwell aloitti sävellyksen teon Bellan ja Edwardin "rakkausteemalla", jonka pohjalta muodostui "Bella's Lullaby". Rakkausteema soi läpi elokuvan, ja Burwellin mukaan sen tarkoitus on tuoda esiin romantiikka, joka ajaa juonta eteenpäin. Toinen tärkeä sävellys on "Predator Theme", joka aloittaa elokuvan ja jonka on tarkoitus tuoda esiin Edwardin vampyyriluontoa. "Twilight: The Score" julkaistiin digitaalisesti 25. marraskuuta 2008, ja kauppoihin se ilmestyi Yhdysvalloissa 9. joulukuuta 2008.
Belinda Peregrin
Belinda Marisol Peregrín Schüll, taiteilijanimeltään Belinda, (s. 15. elokuuta 1989 Madrid, Espanja) on meksikolainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä.
Belinda syntyi Madridissa. Hänen isänsä on espanjalainen Ignacio Peregrín ja äitinsä ranskalainen Belinda Schüll. Belindan ollessa nelivuotias perhe muutti Méxicoon, jossa se asuu edelleen.
Belinda aloitti näyttelijänuransa kymmenvuotiaana saippuasarjassa "¡Amigos X Siempre!". Hän osallistui myös sarjan soundtrackin luomiseen. Belindan läpimurto tapahtui kaksoisroolissa sarjassa "Cómplices Al Rescate", jossa hän esitti syntymähetkellä toisistaan erotettuja identtisiä kaksosia Mariana Cantúa ja Silvana Del Vallea. Hän sai tämän sarjan soundtrackista ensimmäisen Latin Grammy -ehdokkuutensa.
Vuonna 2006 Belinda näytteli Disney Channelin elokuvassa "The Cheetah Girls 2", jonka ensinäytös on edelleen Disney Channelin suurin elokuvaensi-ilta. Elokuvan näki yli 8,1 miljoonaa katsojaa, mikä on noin puoli miljoonaa enemmän kuin aikaisemmin samana vuonna esitetyllä "High School Musicalilla".
Kanadanranskalaiset
Kanadanranskalaiset () ovat Kanadassa asuva ranskalainen kansa eli etninen ryhmä, joka muodostuu alueelle 1600-luvulta lähtien muuttaneista ranskalaisista siirtokuntalaisista. He muodostavat Kanadan ranskankielisen väestön pääosan. Kanadanranskalaisella voidaan tarkoittaa myös Kanadassa asuvaa äidinkieleltään ranskankielistä henkilöä, joka ei kuitenkaan etnisesti ole ranskalainen.
1700-luvun puolivälissä Ranskan Kanadassa syntyneitä uudisasukkaita siirtyi asumaan myös Pohjois-Amerikan muihin osiin, kuten Alabamaan, Louisianaan, Mississippiin, Missouriin, Illinoisiin, Detroit-Windsorin alueelle ja Kanadan preerialle erityisesti Etelä-Manitobaan. 1840- ja 1930-lukujen välillä 900 000 kanadanranskalaista muutti Uuteen-Englantiin, kuten Gall Riveriin ja New Bedfordiin. Yhdysvaltojen puolelle jääneet, kuten Acadian ranskalaisväestö, muodostivat lopulta suuren amerikanranskalaisen yhteisön. Samaan aikanaan lukuisia kanadanranskalaisia muutti Etelä-, Pohjois- ja Itä-Ontarioon. Nämä muodostavan ontarionranskalaisen yhteisön.
Quebeciin jäänyt kanadanranskalaisten enemmistö kuitenkin käyttää mieluummin itsestään nimitystä "Québécois". Quebecin ranskalaisia on noin 6 miljoonaa ja 80 prosenttia Quebecin väestöstä. Kanadanranskalaisia kokonaisuudessaan on reilu 10 miljoonaa. Äidinkielenään kanadanranskalaiset käyttävät ranskaa ja toisena kielenä englantia.
Ranskalaiset muodostavat Kanadan toiseksi suurimman etnisen ryhmän englantilaisten jälkeen. Taakseen he jättävät skotit.
Aleksanteri-sarkofagi
Aleksanteri-sarkofagi on Sidonista löydetty antiikin aikainen sarkofagi. Sarkofagi on koristettu kuudella kohokuvalla jotka kuvaavat taistelua ja metsästystä. Kuvissa esiintyy sekä kreikkalaisia tai makedonialaisia ja persialaisia. Sarkofagi on tehty noin vuosina 325 eaa. – 311 eaa. Sen teetti ilmeisesti Sidonin viimeinen kuningas Abdalonymos. Sarkofagi löydettiin Sidonin nekropoliista, jossa oli myös muita sarkofageja. Kohokuvat esittävät melkein varmasti Abdalonymosta ja Aleksanteri Suurta.
Phạm Văn Đồng
Phạm Văn Đồng (1906 – 29. huhtikuuta 2000 Hanoi) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi Pohjois-Vietnamin ja sittemmin yhdistyneen Vietnamin pääministerinä yhteensä yli 30 vuotta ja häntä pidetään maansa 1900-luvun yhtenä vaikutusvaltaisimpana poliitikkona Ho Tši Minh, Võ Nguyên Giápin ja Lê Duẩnin ohella.
Phạm Văn Đồng oli keisarillisen hovin sihteerin poika ja hän opiskeli Huến perinteikkäässä lyseossa, jota myös Hồ Chí Minh oli käynyt. Siellä hän tutustui kansallismielisiin aatteisiin. Vuonna 1925 hän organisoi Hanoissa Ranskan siirtomaavallan vastaisen opiskelijalakon ja joutui pakenemaan Kiinaan, jossa hän tutustui Ho Tši Minhiin ja kommunistiseen aatemaailmaan.
Toisen maailmansodan jälkeen Phạm oli Vietnamin edustajana Pariisin rauhanneuvotteluissa ja pettyi siellä erityisesti Kiinan asenteeseen. Hän toimi ministerinä Ho Tši Minhin perustamassa hallituksessa ja johti vuonna 1954 sen valtuuskuntaa Genevessä, jossa päätettiin Vietnamin jakamisesta Pohjois- ja Etelä-Vietnamiin. Phạmista tuli Pohjois-Vietnamin pääministeri ja hän pysyi virassa myös Vietnamien yhdistyttyä sodan päätteeksi vuonna 1975. Tosin hänen näkyvyytensä väheni Ho Tši Minhin kuoltua vuonna 1969.
Phạm vieraili myös Suomessa vuonna 1977 yrittäessään houkutella Vietnamiin läntisiä sijoituksia. Sittemmin Vietnam kuitenkin ajautui tiiviimpään yhteyteen Neuvostoliiton kanssa. Kesällä 1987 Phạm erosi pääministerin paikalta kommunistipuolueessa tehdyn sukupolvenvaihdoksen myötä. Tämänkin jälkeen hän jatkoi vielä vaikuttamistaan hallituksen neuvonantajan tittelillä.
Strahlerin ilmastoluokitus
Strahlerin ilmastoluokitus on ilmastojen jaottelu, joka perustuu maapallon ilmamassoihin ja kosteuteen. Näin ilmastot jaetaan matalien, keskileveyksien ja korkeuden leveyksien ilmastoihin sekä lähinnä kosteuden ja lämpötilan mukaisiin alatyyppeihin. Luokituksen loi Arthur Newell Strahler.
Arja Lehtinen
Arja Vellamo Paatsalo (o.s. Lehtinen, s. 23. huhtikuuta 1936 Helsinki) on entinen suomalainen telinevoimistelija ja uimahyppääjä.
Arja Lehtinen sijoittui Helsingin 1952 kesäolympialaisissa yhteisvoimistelukilpailussa viidenneksi, telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi, 8-ottelussa 63:nneksi sekä yksittäisistä telineistä permannolla 41:nneksi, puomilla 52:nneksi, hypyssä parhaana suomalaisena 62:nneksi ja nojapuilla 95:nneksi . Hypyssä hän sijoittui parhaana suomalaisena 62:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuonna 1954.
Lehtinen edusti seuratasolla Helsingin Voimistelijoita, Helsingin Suomalaista Naisvoimisteluseuraa ja Helsingin Telinetyttöjä. Hän voitti Suomen mestaruuden moniottelussa vuosina 1954 ja 1955, hypyssä vuonna 1951 sekä nojapuilla ja puomilla vuonna 1954.
Arja Lehtinen kilpaili myös uimahyppääjänä edustaen Helsingin Uimareita. Hän saavutti SM-pronssia ponnahduslautahypyissä vuonna 1955.
Arja Paatsalon aviomies oli vuonna 1996 kuollut uinnin olympiaedustaja Pentti Paatsalo. He avioituivat vuonna 1957. Arja Paatsalon veljenpoika on jääkiekon maailmanmestari ja Stanley Cup -voittaja Jere Lehtinen.
James Callis
James Callis (s. 4. kesäkuuta 1971 Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Gaius Baltarina televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica" (2004–2009) ja sitä edeltäneessä samannimisessä minisarjassa vuodelta 2003. Hän voitti roolistaan Gaius Baltarina Saturn-palkinnon vuonna 2006. Callis on esiintynyt muun muassa myös Bridget Jonesin ystävänä Tomina vuoden 2001 elokuvassa "Bridget Jones – elämäni sinkkuna" ja sen jatko-osassa "" vuodelta 2004. Hän on naimisissa Neha Callisin kanssa. Callis on juutalainen.
King Nothing
King Nothing on heavy metal -yhtye Metallican single heidän albumiltaan "Load". Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen laulaja/kitaristi James Hetfield, rumpali Lars Ulrich, sekä kitaristi Kirk Hammett. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo, joka kuvattiin talvisissa Salt Lake Cityn maisemissa joulukuussa 1996. Video sai ensi-iltansa tammikuussa 1997.
"King Nothing" kertoo pakkomieleestä omistaa kaikki.
Kappale on rakenteeltaan ja tyyliltään hyvin samantapainen kuin Enter Sandman. Kappale sisältyy myös -peliin.
Show Your Colors
Show Your Colors on Amoralin neljäs albumi. Se ilmestyi Spinefarm-levymerkillä 6. toukokuuta 2009. Albumi julkaistiin Isossa Britanniassa 11.5.2009, Saksassa 22.5.2009, USA:ssa ja Kanadassa 9.6.2009 ja Japanissa 22.7.2009.
Rock- ja metallielementtejä hyödyntävä albumi poikkeaa vokaaleiltaan edellisten julkaisujen screamo-laulun muututtua puhtaaksi ja särölauluksi sekä melodisempana edeltäjistään. Edellä mainittu muutos on aiheuttanut paljon huomiota etenkin metallimusiikkiharrastajien palstoilla niin Suomessa kuin Euroopassa. Ensimmäistä kertaa Amoralin levyllä debytoivat yhtyeeseen liittyneet vokalisti Ari Koivunen (2008) sekä basisti Pekka Johansson (2008).
Albumin ensimmäinen single ”Year of the Suckerpunch” sai ensisoittonsa radiossa 16.tammikuuta 2009. Levyn toinen single radiosoittoon oli Gave Up Easy. Molemmista singleistä on julkaistu musiikkivideot. ”Year of the Suckerpunch” oli Ylex Himotuimmat soittolistan eniten soittotoiveita saanut kappale vuonna 2009 .
Show Your Colors sijoittui kotimaisten albumeiden sarjassa sijalle 5. ja kansitaide sijalle 7. Finnish Metal Awards 2009 äänestyksessä .Japanin painoksen bonuskappale
Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (Jyväskylä)
Kristuksen ylösnousemuksen kirkko on Jyväskylän ortodoksisen seurakunnan pääkirkko. Kirkko on valmistunut vuonna 1954, ja se vihittiin käyttöön saman vuoden lokakuun alussa. Kirkko sijaitsee Jyväskylässä Nisulan kaupunginosassa Taulumäen kirkon läheisyydessä.
Jyväskylän ortodoksinen kirkko oli ensimmäinen vuoden 1950 lain nojalla Suomeen pystytetty jälleenrakennuskauden kirkkoa. Kirkon suunnitteli arkkitehti Toivo Paatela, ja jälleenrakennustoimikunta halusi häneltä eräänlaiset ortodoksiseen perinteeseen pohjautuvan pienen kirkon tyyppipiirrustukset. Kirkkoa on laajennettu viimeksi vuonna 1995.
Kirkko on satulakattoinen pitkäkirkko ja kirkon yhteydestä löytyy myös erillisiä toimitiloja. Kirkko pyhitettiin Kristuksen ylösnousemuksen muistolle. Tito Collianderin 1956 maalaama alkuperäinen ikonostaasi on siirretty kirkkosalin ovien yläpuolelle. Uudet alttarimaalaukset maalasi Petros Sasaki.
Jääkiekon Elitserien-kausi 2008–2009
Elitserien-kausi 2008–2009 oli Ruotsin jääkiekon pääsarjan Elitserienin 34. kausi. Kausi alkoi 15. syyskuuta 2008 ja päättyi Färjestads BKn voittoon 28. helmikuuta 2009.
Taulukossa lihavoidulla merkityt pisteet riittivät playoffis-paikkaan.
Färjestads BK - HV71 4-1
Rock Lee
Rock Lee on Masashi Kishimoton luoma fiktiohahmo Naruto-sarjassa. Lee on Konoha-kylän ninja ja Team Guy -ryhmän jäsen. Muita ryhmän jäseniä ovat Neji Hyuuga, Tenten ja Might Guy (ryhmän johtaja, engl. Might Guy). Lee ei pysty käyttämään ninjutsua tai genjutsua, joten hänen on ollut pakko keskittyä pelkästään taijutsuun eli kamppailulajeihin. Lee uneksii tulevansa täysikykyiseksi ninjaksi puutteistaan huolimatta. Lee on ihastunut Sakuraa Harunoon ja sanoo Sakuralle, että suojelee tätä henkensä puolesta.
Stentor
Stentor oli kreikkalaisessa mytologiassa kreikkalainen sanansaattaja, jonka ääni oli yhtä voimakas kuin viidenkymmenen tavallisen miehen. Hänen nimensä on jäänyt elämään termissä Stentorin ääni, joka tarkoittaa puhumista epätavallisen voimakkaalla äänellä. Tosin hänet mainitaan ainoastaan kerran lyhyesti Homeroksen Iliaassa, jossa Hera ottaa tämän hahmon rohkaistakseen kreikkalaisia nousemaan taisteluun. Tämä merkitys oli vakiintunut jo Aristoteleen teoksessa "Politiikka".
Pro A (koripallo)
Pro A on Saksan toiseksi korkein koripallosarja. Ennen sarjan perustamista oli olemassa 2. Basketball-Bundesliga, mutta se lopetettiin kauden 2006-2007 jälkeen, jolloin perustettiin Pro A ja Pro B.
Sarjan kaksi parasta joukkuetta nousevat Basketball-Bundesligaan ja kaksi huonointa putoavat Pro B:hen. Joukkueiden täytyy täyttää myös tiettyjä kriteereitä. Esimerkiksi:
Dick Wolf
Richard ”Dick” Anthony Wolf (s. 20. joulukuuta 1946) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja. Hänet tunnetaan erityisesti tuottamastaan rikossarjasta "Kova laki" ja sen sisarsarjoista.
Wolfin luoma "Kova laki" on tällä hetkellä toiseksi pisimpään jatkunut draamasarja television historiassa. Wolf on toiminut vastaavana tuottajana alkuperäisessä sarjassa ja sen kaikissa spin-offeissa ("", "" ja "", ""). Wolfin tuotantoyhtiö Wolf Films tuotti vuonna 2003 Oscar-palkitun, syyskuun 11. päivän iskuja käsittelevän dokumenttielokuvan "Twin Towers".
Vuonna 2007 Wolf sai tähden Hollywood Walk of Famelle. Hän on myös Monacon kunniakonsuli ja aktiivisesti mukana maan vuotuisen televisiofestivaalin järjestämisessä.
Wolf on luonut myös neljä Chicago-aiheista sarjaa "Chicago Fire", "Chicago P.D.", "Chicago Med" ja "Chicago Justice".
Wolf on julkaissut neljä kirjaa, Kova laki -sarjaan liittyvän "Law & Order: Crime Scenes" ja trillerit "The Intercept", "The Execution" ja "The Ultimatum".
Lucie Böhm
Lucie Böhm (nyk. Rothauer, s. 12. lokakuuta 1974) on itävaltalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Aktiivivuosinaan hän edusti ruotsalaista IFK Lidingöä.
Böhm voitti pikamatkan maailmanmestaruuden Grimstadissa 1997. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä hän voitti MM-hopeaa pikamatkalla. EM-kilpailuissa Böhm on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi pitkällä matkalla ja viidenneksi sprintissä.
HMS Bonaventure (31)
HMS Bonaventure (viirinumero 31) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Bonaventure" tilattiin Scottsin telakalta osana vuoden 1936 laivastoohjelmaa ja se otettiin palveluskäyttöön 24. toukokuuta 1940.
"HMS Bonaventure" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon. Alukselle asennettiin tutkajärjestelmä lokakuussa 1940. Alus saattoi WS-saattueita. Saattue WS5a joutui 25. joulukuuta 1940 saksalaisen risteilijän "Admiral Hipperin" hyökkäyksen kohteeksi, mutta "HMS Bonaventure" ei kärsinyt vaurioita. Pian tämän jälkeen alus siirrettiin Välimerelle, jossa se osana operaatio Excessin Force F:ää joutui Italian laivaston torpedoveneiden "Circe" ja "Vega" hyökkäyksen kohteeksi Pantellarian eteläpuolella. Taistelussa "HMS Bonaventure" upotti 10. tammikuuta 1940 "Vegan".
Alus saattoi Välimeren laivastoon liitettynä Maltan saattueita ja se vaurioita 22. maaliskuuta lähelle osuneesta lentopommista Maltalla. Alus osallistui Kreikan operaatioihin. Aluksen ollessa 31. maaliskuuta suojaamassa saattuetta Aleksandriasta Kreikkaan siihen osui italialaisen sukellusveneen "Ambran" laukaisema torpedo. Osuma upotti aluksen Kreetan eteläpuolelle.
Luettelo postuumeista Oscar-palkinnon voittajista ja ehdokkaista
Tämä on luettelo postuumeista Oscar-palkinnon voittajista ja ehdokkaista. Ehdolla on ollut 60 henkilöä, joista 15 on voittanut. Yhteensä eri ehdokkuuksia on kertynyt 75. Lisäksi 13 henkilöä on voittanut erikoispalkinnon kuolemansa jälkeen.
Ensimmäinen postuumi ehdokas oli käsikirjoittaja Gerald Duffy vuonna 1929 ja ensimmäinen voittaja oli kirjailija-käsikirjoittaja Sidney Howard vuonna 1940. 
Viimeisin postuumisti palkittu on tuottaja Gil Friesen vuonna 2014. Viimeisin postuumisti ehdolla ollut henkilö on äänittäjä Walt Martin vuonna 2015.
Viisi henkilöä on ollut ehdokkaana kahtena perättäisenä vuotena: säveltäjä Jerome Kern (1946 ja 1947), puvustaja Gile Steele (1952 ja 1953), näyttelijä James Dean (1956 ja 1957), lavastaja William A. Horning (1959 ja 1960) ja sanoittaja Howard Ashman (1992 ja 1993). Horning on ainoa henkilö, joka on voittanut kahdesti ja perättäisinä vuosina.
Varsinaisiin Oscar-palkintoihin on ollut ehdolla kahdeksan naista: näyttelijä Jeanne Eagels (1930), käsikirjoittajat Tess Slesinger (1946), Carol Sobieski (1992) ja Bridget O’Connor (2012), lavastaja Gretchen Rau (2007), puvustajat Marit Allen (2008) ja Eiko Ishioka (2013), ja dokumenttielokuvaaja Gail Dolgin (2012). Näyttelijä Audrey Hepburn on ainoa postuumisti erikoispalkinnon voittanut nainen.
Luettelossa ei ole niitä henkilöitä, jotka eivät alun perin olleet virallisia ehdokkaita ja kuolivat ennen kuin Yhdysvaltain elokuva-akatemia päätti myöntää heille takautuvasti Oscar-palkinnon. Esimerkiksi Dalton Trumbo palkittiin 17 vuotta kuolemansa jälkeen Oscarilla elokuvasta "Loma Roomassa" vuonna 1993. Alun perin parhaan tarinan Oscar-palkinto jaettiin Ian McLellan Hunterille. Hunter toimi kuitenkin vain Trumbon "edustajana", sillä Hollywoodin mustalla listalla oleva Trumbo ei voinut saada nimeään ehdokaslistaan.
Kaikki postuumisti voittaneet henkilöt
Kaikki postuumisti ehdokkaina olleet henkilöt
Solifer SM
Solifer SM on suomalaisen Soliferin mopomalli. Se esiteltiin ensimmäisen kerran 1974, ja sitä valmistettiin aina vuoteen 1986 asti.
Eri SM-vuosimallit erottaa helpoiten toisistaan tarkastelemalla polttoainesäiliön ja sylinterin kokoa. Myös keulassa on eroa esim. vuosina 1977–80 keulan alaputket olivat kromatut, 1981–86 olivat maalatut.
“Läskitankki”-SM:issä käytetty pieniripainen sylinteri vaihdettiin vuonna 1977 suurempiripaiseen malliin, koska pieniripainen sylinteri ylikuumentui liian herkästi kaikkein kuumimpina kesäpäivinä. Suurempien jäähdytysripojen lisäksi uudemman mallin sylinterissä on myös aikaisempaa suuremmat ohivirtauskanavat.
Vuoden 1977 jälkeen valmistettujen SM:ien moottoreissa on kampikammion kokonaistilavuutta suurentava lisäkammio, joka yhdistyy varsinaiseen kampikammioon sen seinämiin poratun kahden reiän kautta. Uudemman moottorityypin lohkoissa on myös uudenmallisen sylinterin mukaisesti suuremmat ohivirtauskanavat.
Vuosien 1974–1981 SM-malleissa pakoputki kulkee yläkautta satulan vierestä. Pieniripaisen sylinterin pakoputken kiinnitys pulttien väli on pienempi kuin 1977–81 vuosimalleissa, joten näiden alkukauden laipat ovat erilaiset. Vuodesta 1982 vuoteen 1986 pakoputki kulkee tankin ja satulan alta, jolloin jalkaa ei pääse polttamaan putkeen. Muutoksen myötä 1982–1986 SM-malleissa työkalulaatikko on huomattavasti aiempia malleja pienempi. Satulan vierestä kulkevat pakoputket ovat läski- ja luikkutankissa muuten samanlaiset, paitsi läskitankissa laipan reikien etäisyys on hiukan pienempi kuin luikkutankkisessa Soliferissa.
“Läskitankeissa” on Maillardin navat joko 100 mm kaksijousisilla tai 90 mm yksijousisilla jarrukengillä. Ainakin uudemmissa “luikkutankeissa” on Leleun navat isommilla ja paremmilla kaksijousisilla jarrukengillä parantaen näin jarrutustehoa.
Koska vanhan ja uuden mallisissa sylintereissä on erikokoiset ohivirtauskanavat, ei niiden käyttäminen ristiin eri sylinterityypille tarkoitetun moottorin kanssa ole suotavaa. Fyysisesti osat kyllä ovat keskenään vaihtokelpoisia, mutta moottorilohkojen ja sylinterissä olevien huuhteluaukkojen kokoero aiheuttaa häiriöitä seoksen virtaukseen, mistä taas on seurauksena moottoritehon huonontuminen.
Bam Bam Bigelow
Scott Charles "Bam Bam" Bigelow (1. syyskuuta 1961 Asbury Park, New Jersey – 19. tammikuuta 2007 Hudson, Florida) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hänet muistetaan kaljusta, tatuoidusta päästään, liekkikuvioisesta puvustaan sekä huomattavasta koostaan (191 cm, 180 kg). Charles kuoli vuonna 2007 kotonaan Floridassa. Kuoleman syyksi selvisi myöhemmin huumeiden yliannostus.
Bigelow paini Extreme Championship Wrestlingin, World Championship Wrestlingin ja World Wrestling Federationin riveissä. Hän oli myös maailmanmestari ja kantoi ECW World Heavyweight Championship -vyötä.
James Heuga
James Frederic Heuga (23. syyskuuta 1943 – 8. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän sai vuonna 1964 Innsbruckin talviolympialaisissa pronssia pujottelusta. Hän sairastui olympiapronssin jälkeen MS-tautiin, joka alkoi oireilla vuonna 1967. Sairastumisestaan huolimatta Heuga kilpaili vielä vuoden 1968 talviolympialaisissa.
Heuge perusti vuonna 1984 The Heuga Center for Multiple Sclerosis -järjestön.
Solifer
Solifer (viralliselta nimeltään SoliferPolar Ab) on suomalainen polkupyörien, matkailuvaunujen, veneiden ja mopojen valmistaja.
Soliferin mopoista tunnetuimpia ovat Solifer SM ja Solifer Export. Solifer Exportin ja usean muun Solifer-tuotteen suunnitteli muotoilija Richard Lindh.
Nykyään Soliferin tuotemerkillä myytävät veneet tehdään Suomessa, mopedit Kiinassa, asuntoautot ja -vaunut Ruotsissa ja polkupyörät Puolassa. Valmistajana toimii useampi tehdas, aiemmin Sanli.
Solifer-tuotemerkin tarina alkaa Matti Saurion vuonna 1948 Helsingin Herttoniemeen perustamasta metallitehdas Sauriosta, joka valmisti polkupyörien ajovalaisimia ja niille virtaa kehittäviä dynamoja muun muassa Solifer-merkillä, joka on latinaa ja tarkoittaa suomeksi ”auringon kantajaa”.
Vuonna 1956 yrityksen osti Saariolta tuonti- ja tukkuliike Oy Bensow Ab ja otti valmistusohjelmaan myös mopot ja polkupyörät sekä 1960-luvun puolivälissä matkailuvaunut sittemmin Hackmanin toimitusjohtajaksi siirtyneen Heinz Ramm-Schmidtin johdolla ja Richard Lindhin muotoilemina. 1970-luvun alusta matkailuvaunujen pääsuunnittelijaksi tuli Per-Olof Eklund ja 1974 niiden muotoilusta alkoi hänen rinnallaan vastata Kai Salo.
Vuonna 1975 matkailuvaunujen valmistus myytiin Oy Lohja Ab:lle, mutta niiden myynti jäi Bensowille. Vuonna 1979 Soliferin oheen ostettiin teuvalainen vaunuvalmistaja Kafi. 1980-luvun lopussa Lohjasta tuli Euroopan kolmanneksi suurin matkailuvaunujen valmistaja Hobbyn ja LMC:n jälkeen, kun se osti Ruotsista Polar- ja Sävsjö-matkailuvaunutuotannon. Vuonna 1991 Lohja ja Wärtsilä fuusioituivat Metraksi ja matkailuvaunutuotanto yhtiöitettiin Oy Lohja Caravan Ab:ksi. Vuonna 1993 tämän yhtiön pääomistajaksi tuli pääomasijoitusyhtiö Capman.
Vuonna 2003 etupäässä suomalaisten omistama Nuukari Oy osti Lohja Caravanin, muutti sen SoliferPolar Ab:ksi ja keskitti vaunutuotannon Ruotsiin. Toukokuussa 2004 valmistui viimeinen Suomessa suunniteltu ja valmistettu asuntovaunu, koivukylän tehdas lakkautettiin ja yli 100 työntekijää irtisanottiin. Jarkko Mourujärvi toimi viimeisenä asuntovaunusunnittelijana Suomessa.
Vuonna 2011 ruotsalaiset pääomasijoittajat ja yrityksen johto ostivat yhtiön ja siirsivät matkailuvaunutuotannon 2014 Hymerin tehtaille Saksaan. Samana vuonna Salossa aloitettiin polkupyörien kokoaminen Solifer-merkillä.
Solifer Export
Solifer Export oli suomalaisen Solifer-tehtaan mopomalli, jota valmistettiin vuodesta 1960 aina 70-luvun alkuvuosiin. Tämän "alkuperäisen" Solifer Exportin lisäksi nimeä on käytetty 70-luvun lopulla täysin erilaisen mallin sekä 2000-luvulla eräiden kaukoidässä valmistettujen moposkoottereiden myyntinimenä.
Solifer Export julkistettiin Suomessa maaliskuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1960 valtavan ennakkokohun säestämänä. Sen on suunnitellut Arabia-keramiikkatehtaalla muotoilijana työskennellyt Richard Lindh. Sen nimen julkisti suzuki moottoripyörien ja mopojen maahantuoja Aarne Silander. Mopo voitti elinkaarensa aikana monia palkintoja kansainvälisissä näyttelytilaisuuksissa.
Exportista piti tulla vientituote ja sitä vietiinkin mm. Ruotsiin ja Englantiin. Englannin vienti tyrehtyi kuitenkin yhteen erään, ilmeisesti ostajan maksuvaikeuksista johtuen, ja muutenkin vienti jäi odotettua paljon vähäisemmäksi.
Vuonna 1961 Solifer Export sai uuden Solifer Express -moottorin. Moottori oli valmistettu hollantilaisessa Motorenfabriek Pluvier -tehtaassa eikä sillä ollut nimensä lisäksi muita yhteyksiä aiempaan Express-moottoriin. Moottori sai kansan suussa lisänimen “kuumapää”; nimitys johtui moottorin taipumuksesta ylikuumentua ja tämän vuoksi leikata kiinni. Värivalikoima säilyi niukkana: sininen ja punainen. Värivalikoima laajeni vasta vuonna 1963, jolloin tuli kullanruskea ja valkoinen runko; valkoiseen runkoon oli moottorin suojapellit ja etulokasuoja saatavana pastellinsinisenä, tiilenpunaisena tai tummansiniharmaana. Viimeinen “kuumapäämalli” oli kolmivaihteinen vuonna 1964, jolloin Thermomat-moottori jo tuli jatkamaan Pluvier-moottorien sarjaa.
Vuosina 1962–64 Solifer Exportia tehtiin ajoviimajäähdytteisen moottorin rinnalla myös puhallinjäähdytteisenä. Moottorina käytettiin itävaltalaisen Puchin lisenssillä Jugoslaviassa valmistettua Tomos-moottoria. Moottori oli ulkonäöltään yhtenevä Puch-moottorin kanssa mutta osat eivät kuitenkaan olleet vaihtokelpoisia keskenään. Tomos-moottorista kokeiltiin useita eri versioita mutta ne eivät laadullisesti vastanneet Soliferin tarpeita. Tomoksen käytöstä luovuttiin vähin äänin vuonna −64. Vuonna −62 oli Tomos-moottorisessa Exportissa maalatut vanteet ja tavarateline, myöhemmät mallit erosivat vain moottorinsa osalta, −64 mallin ollessa jo Thermomat-moottorilla.
Vuonna 1971 Tomos palasi Exportin moottoriksi Thermomat-moottorin tuotannon loputtua. Moottori oli nyt ajoviimajäähdytteinen ja laadukkaampi kun aiemmat M-102- ja M-103-puhallinmallit. Vuonna 1973 Exportin runkoon lisättiin jarruvalo ja siihen vuoteen Exportin tarina katkesikin moneksi vuodeksi kunnes vuonna 1979 esiteltiin täysin uusi malli, Export Automat.
Puutiaiset
Puutiaiset (Ixodidae) on punkkien tunnetuin heimo. Se on lahkonsa ainoa heimo. Puutiaisiin kuuluu noin 900 lajia, jotka jaetaan noin 18 sukuun.
Aikuisilla puutiaisilla on kahdeksan jalkaa. Koiraat ovat mustia, naarailla on punainen vatsapuoli. Niiden muodonmuutosketjussa munasta tulee toukka, siitä nymfi ja siitä sukukypsä aikuinen. Sekä nuoruusmuodot että aikuiset imevät verta villieläimistä, kotieläimistä tai joskus myös ihmisistä.
Puutiaiset saattavat tartuttaa tauteja purressaan ihmistä. Ne levittävät borrelioosia ja puutiaisaivotulehdusta, jänisruttoa ja joitakin muita tauteja.
Aihe
Aihe, motiivi tai teema on taideteoksen lähtökohtana oleva ajatus tai ympäristöstä löytyvä esikuva. Motiivi voi olla muotoaihe, taideteoksen hallitseva idea tai teema.
Brännbacka
Brännbacka on venevalmistaja alun perin Keski-Pohjanmaalta Luodosta. Brännbacka on valmistanut useita eri venemalleja, puuveneitä sekä lasikuituveneitä.
HUOM! Kaikkia malleja ei ole listattuna.
Nireus
Nireus () oli kreikkalaisessa mytologiassa usean mieshahmon nimi.
Päätösteoria
Päätösteoria on keino käyttää tilastollisia menetelmiä valintatilanteissa, joissa eri vaihtoehtojen seurauksiin liittyy epävarmuutta. Tyypillisesti erilaisten lopputulosten tuottama hyöty kvantifioidaan, ts. esitetään lukuina, ja lasketaan vaihtoehtoisten päätösten tuottaman hyödyn odotusarvo.
"Päätöksentekijän on valittava kahdesta vaihtoehdosta. Vaihtoehto 1 tuottaa 90% todennäköisyyden voittaa 1000 euroa ja 10% todennäköisyyden jäädä täysin ilman voittoa. Vaihtoehto 2 takaa 30% todennäköisyyden voittaa 10000 euroa ja 70% todennäköisyyden jäädä ilman voittoa. Kumpi vaihtoehto on parempi?"
Suoraviivainen tapa ratkaista ongelma on laskea voitetun rahasumman odotusarvo vaihtoehdoille 1 ja 2. Vaihtoehdossa 1 se on formula_1 ja vaihtoehdossa 2 se on formula_2. Siten vaihtoehtoa 2 voisi pitää parempana. Joissain tilanteissa päätöksentekijälle voi kuitenkin olla erityisen tärkeää voittaa edes pieni rahasumma, ja tällöin vaihtoehto 1 voi olla subjektiivisesti parempi. Tällaista tilannetta voidaan mallintaa siten, että hyötyä ei pidetä suoraan verrannollisena voitettuun rahamäärään, vaan saatu hyöty kasvaa vähitellen loivemmin voittosummaa kasvatettaessa. Tällaista päätöksentekijää kutsutaan riskejä vältteleväksi. Vastaavasti päätöksentekijä, joka on valmis ottamaan suuren riskin suuremman voittosumman takia, kutsutaan riskihakuiseksi.
Päätösteoriaa voidaan soveltaa taloustieteessä, teknisessä suunnittelussa, lääketieteessä ja muilla aloilla joissa tehdään päätöksiä joihin liittyy riskejä. Päätösteoriaan ja siihen liittyviin peliteoriaan ja riskianalyysiin kohdistui suurta kiinnostusta kylmän sodan aikaan, jolloin suurvallat halusivat välttää tuhoisan ydinsodan joutumatta silti joustamaan liikaa vastapuolen vaatimuksiin.
Voulpaix
Voulpaix on Ranskan kunta Aisnen departementissa Pohjois-Ranskassa. Kunnassa on arviolta 416 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 11,55 neliökilometriä.
Rein Taaramäe
Rein Taaramäe (s. 24. huhtikuuta 1987 Tartto) on virolainen maantiepyöräiljä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2008, ja edusti Cofidis-tallia vuoteen 2014. Kaudella 2015 hän kilpaili Astana Teamissä, 2016–2017 Katjuša-joukkueessa ja vuodesta 2018 alkaen Direct Énergiessä.
Taaramäe voitti GP Ouest-France -kilpailun nuorten sarjan vuonna 2006. Seuraavana vuonna hän voitti Circuit des Ardennes -kilpailun neljännen etapin ja saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen aika-ajossa Sofiassa. Vuonna 2008 hän voitti Tour de l'Avenir -kilpailun kuudennen osuuden sekä kaksi etappia GP du Portugal -kilpailussa.
Taaramäe voitti vuonna 2009 Baskimaan ympäriajon mäkikilpailun ja sijoittui kolmanneksi Tour de Romandien kokonaiskilpailussa. Hän voitti Viron mestaruuden sekä aika-ajossa että maantieajossa. Elokuussa hän voitti Tour de l'Ain -ajon kokonaiskilpailun ja viidennen etapin. Vuonna 2010 hän sijoittui kolmanneksi Katalonian ympäriajossa.
Taaramäe sijoittui Pariisi–Nizza-ajon 2011 kokonaiskilpailussa neljänneksi ja voitti nuorten kilpailun. Critérium Internationalissa hän oli kolmas. Hän voitti Viron aika-ajomestaruuden. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui 11:nneksi ja nuorten kilpailussa toiseksi. Espanjan ympäriajossa 2011 hän voitti 14. etapin.
Taaramäe sijoittui Vuelta a Andalucían kokonaiskilpailussa toiseksi 2012. Hän voitti Viron-mestaruuden aika-ajossa 2012 ja maantieajossa 2013. Hän voitti Turkin ympäriajossa 2014 kolmannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Hän voitti samana vuonna Tour du Doubs -kilpailun.
Taaramäe voitti 2015 Vuelta a Murcia -kilpailun sekä Vuelta a Burgosin ja Arctic Race of Norwayn kokonaiskilpailut. Richmondin MM-kilpailuissa hän oli maantieajossa neljästoista.
Taaramäe voitti Italian ympäriajossa 2016 vuoristossa ajetun 20. etapin 52 sekunnin erolla Darwin Atapumaan. Muutama viikko myöhemmin hän voitti kokonaiskilpailun ja toisen etapin Slovenian ympäriajossa. Vuonna 2018 hän sijoittui Ranskan ympäriajossa kymmenennellä etapilla kolmanneksi ja Coppa Agostoni -kilpailussa toiseksi.
Gunnar Domeij
Gunnar Domeij (s. 18. elokuuta 1976) on ruotsalainen salibandymaalivahti. Hän saavutti salibandyn maailmanmestaruuden vuosina 2004 ja 2006.
Vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen Domeij oli valmis lopettamaan uransa kauteen 2005–2006, mutta teki paluun pelikentille siirtyessään helmikuussa 2007 1-divisionassa pelaavaan Örnsköldsvikiin. Hän vietti seurassa yhteensä kaksi kautta, jonka jälkeen Domeij siirtyi takaisin Ruotsin pääsarjaan tammikuussa 2010 Umeån riveihin.Henkilökohtaiset
Suippopyrstöpeippo
Suippopyrstöpeippo ("Poephila acuticauda") on Australiasta kotoisin oleva loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Laji on myös suosittu lemmikkilintuna.
Kooltaan suippopyrstöpeippo on noin 17 cm. Suippopyrstöpeipon pää on väriltään sinertävän harmaa. Päässä on nokasta silmiin ulottuva musta juova. Nokka on keltainen tai punainen. Selkä ja vatsa ovat vaaleanpunertavan ruskeat. Kurkussa on musta alue. Ylä- ja alaperät ovat valkoiset ja alaperässä kulkee alaspäin suippeneva leveä musta pystyraita. Pyrstö on musta ja kaksi keskimmäistä höyhentä ovat pidentyneet. Koirassuippupyrstöpeipon kurkun musta alue on hieman suurempi kuin naaraalla, mutta sukupuolet muistuttavat niin paljon toisiaan, että tämäkään ei aina riitä määrittämään linnun sukupuolta.
Suippopyrstöpeippoa tavataan alueelta, joka ulottuu Länsi-Australian osavaltiosta Fitzroy River-joelta Carpentarianlahdelle Queenslandin osavaltioon. Lajin luontaiset elinympäristöt ovat kuivat savannit, joilla voi kasvaa myös eukalyptuspuita.
Suippopyrstöpeipot elävät pieninä ryhminä, joissa yksittäiset parit pysyvät lähellä toisiaan. Pesimäaika on sadekaudella. Pesän laji rakentaa puuhun ruohoista, kasvien kuiduista ja höyhenistä. Naaras munii pesään viidestä kuuteen munaa. Hautominen kestää noin kaksi viikkoa ja poikaset poistuvat pesästään noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan Vanhemmat ruokkivat poikasiaan hyönteisravinnolla. 
Suippopyrstöpeippojen ravinto koostuu pääasiassa heinien, kuten "Eragrostis"-suvun lajien, siemenistä. Ruokansa lintu etsii maasta. pesimäkaudella suippopyrstöpeipot kuitenkin vaihtavat ravinnokseen lähes pelkästään muurahaiset ja termiitit.
Suippupyrstöpeipot vaativat suurikokoisen häkin. Yhdessä häkissä ei kannata pitää useampaa kuin yhtä suippopyrstöpeippoparia, koska parien välille voi tulla kiivaita taisteluita. Muiden peippolajien kanssa linu kuitenkin tulee hyvin toimeen lukuun ottamatta sen lähisukulaisia naamioseeprapeippoa ("Poephila personata") ja nyökyttäjäpeippoa ("Poephila cincta").
Suippopyrstöpeipot voivat pesiä, joko itse rakentamaansa ruohopesään tai käyttää hyödykseen pesintälaatikkoa. Lajia ruokitaan esimerkiksi hirssin siemenillä. Poikasille on tarjolla oltava esimerkiksi hyönteisten toukkia tai matoja.
Mahé
Mahé on Seychellien suurin saari (155 km²). Se on 25 km pitkä. Mahélla sijaitsee Seychellien pääkaupunki Victoria ja Seychellien taloudellinen keskus. Saaren asukasluku on 80 000 asukasta, mikä on 90 % koko valtion väkiluvusta. Saari on saanut nimensä ranskalaisesta Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais’n mukaan, joka toimi kuvernöörinä Mauritiuksella. Valtaosa väestöstä on keskittynyt saaren itäisille ja pohjoisille osille. Saaren kansainvälinen lentoasema avattiin vuonna 1971. Mahélla on yli 75 hiekkarantaa, ja lisäksi se on myös vuoristoinen. Sen korkein kohta on Morne Seychellois, 905 m.
Dipsochelys
Dipsochelys on maakilpikonnien heimoon kuuluva suku. Sen kuudesta lajista kolme on kuollut sukupuuttoon. Aikaisemmin osa suvun lajeista liitettiin sukuun "Geochelone" ja mukaan kelpaamattomat sukuun "Aldabrachelys". Madagaskarilla eläneet kaksi lajia ovat mitä ilmeisimmin kuolleet sukupuuttoon 1000-luvulla. Lajeja tavataan nykyisin alkuperäisinä vain Seychelleillä, kaksi on säilynyt vain vankeudessa ja yksi on vaarantunut.