hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Richmond K. Turner
Richmond Kelly Turner (27. toukokuuta 1885 Portland, Oregon – 12. helmikuuta 1961 Monterey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi lukuisten maihinnousujoukkojen komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Turner valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1908. Hän palveli ensimmäisen maailmansodan aikana usealla eri taistelulaivalla. Hän hankki vuonna 1927 myös lentokoulutuksen ja toimi sen jälkeen laivaston lentojoukkojen yhteydessä. Vuosina 1938–1940 hän oli raskaan risteilijän "USS Astorian" kapteenina. Lokakuussa 1940 Turner nimitettiin laivaston päämajan sotasuunnitelmaosaston johtajaksi ja seuraavana vuonna hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi. Hän ei luottanut saamiinsa tiedustelutietoihin, joiden mukaan Japani suunnitteli iskua Pearl Harborin laivastotukikohtaan, eikä hän siksi varoittanut Tyynenmeren laivaston komentajaa Husband E. Kimmeliä. Joulukuussa 1941 Turnerista tuli laivaston ylipäällikön apulaisesikuntapäällikkö. Heinäkuussa 1942 Turner nimitettiin eteläisen Tyynenmeren alueen maihinnousujoukkojen komentajaksi. Hän johti useita suuria maihinnousuja, joista ensimmäisenä oli maihinnousu Guadalcanalille elokuussa 1942. Vain kaksi päivää maihinnousun alkamisen jälkeen maihinnousujoukkojen huoltoa turvannut Turnerin laivasto kärsi tappion japanilaisille Savon saaren taistelussa, jossa amerikkalaiset tekivät useita kohtalokkaita virheitä. Virallinen tutkinta nimesi myöhemmin pääsyylliseksi Turnerin alaisen, kapteeni Boden, joka teki lopulta itsemurhan.
Menetettyään lippulaivansa "USS McCawleyn" Rendovan saaren maihinnousun yhteydessä kesällä 1943 Turner luopui tehtävästään, mutta jo saman vuoden elokuussa hänet nimitettiin 5. laivaston maihinnousujoukkojen komentajaksi. Yhdessä kenraalimajuri Holland M. Smithin kanssa hän valtasi Betion, Makinin, Kwajaleinin ja Roi-Namurin saaret osana Gilbert- ja Marshallinsaarten valtausta. Turner oli alkuaan vastustanut tätä operaatiota liian vaarallisena, mutta toteutti sen menestyksellä. Maaliskuussa 1944 hänet ylennettiin vara-amiraaliksi ja nimitettiin koko Tyynenmeren alueen maihinnousujoukkojen komentajaksi. Hän johti vielä Saipanin, Tinianin, Guamin, Iwo Jiman ja Okinawan maihinnousuja. Kesäkuussa 1945 hänet ylennettiin amiraaliksi ja hänen vastuulleen annettiin suunniteltu maihinnousu Japaniin, jota ei lopulta toteutettu. Turner jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1947, mutta jatkoi sen edustajana YK:n esikuntavaliokunnassa vuoteen 1952.
Turner kärsi alkoholiongelmasta.
Travellink
Travellink on yksityishenkilöille suunnattu nettimatkatoimisto, jolla on toimintaa Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa. Travellinkin tuotteisiin kuuluvat muun muassa lennot, hotellit, lennot ja hotellit sekä vuokra-autot, joita myydään verkkosivujen kautta. Travellinkin omistaa espanjalainen Opodo USL, joka on osa eDreams ODIGEO -konsernia.
Travellink perustettiin vuonna 2000, kun osakkaat SAS, Amadeus ja Tele2 ostivat SMART AB:n tuotemerkin Travellinkin. Peter Carlsson oli yhtiön toimitusjohtajana vuosina 2000–2016, jolloin uudeksi Pohjoismaiden johtajaksi siirtyi Erik Wikander.
Maaliskuusta 2005 lähtien Travellink on ollut osa Opodo-ryhmää. Opodo toimii Pohjoismaissa nimillä Travellink ja Opodo ja Isossa-Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Belgiassa, Itävallassa, Puolassa, Portugalissa, Sveitsissä ja Espanjassa nimellä Opodo. Travellink oli aiemmin suunnattu sekä yksityishenkilöille että yritysasiakkaille, mutta australialaisen Flight Centre Travel Groupin (FCTG) ostettua Travellink Corporaten vuonna 2016 on Travellinkin tarjonta suunnattu nykyään ainoastaan yksityishenkilöille.
Travellink on osa eDreams ODIGEO -konsernia. Yhtiöllä on viisi tuotemerkkiä, Opodo, eDreams, Go Voyages, Travellink ja Liligo. Yhtiö toimii yhteensä 44 markkinoilla. eDreams ODIGEOn pääkonttori sijaitsee Barcelonassa, ja se listautui Madridin pörssiin vuonna 2014 (kaupankäyntitunnus EDR).
Joulukuussa 2016 Travellink solmi sopimuksen teleyhtiö Mobitrotterin kanssa, jotta matkailijat voisivat soittaa ja surffata ilman roaming-maksuja. Mobitrotter-sovellus yhdistää tavallisen matkapuhelimen ja IP-puhelimen, ja se on suunniteltu ensisijaisesti EU:n ulkopuolella matkustaville.
Philippen ensimmäinen hallitus
Philippen ensimmäinen hallitus on 17. toukokuuta 2017 nimitetty Ranskan hallitus, jonka pääministeri oli Édouard Philippe. Seuraavassa sen alkuperäinen kokoonpano. Ennen hallituksen hajottamista siitä erosivat MoDem-puolueen rahoitussotkujen vuoksi ministerit Marielle de Sarnez, François Bayrou Sylvie Goulard ja Richard Ferrand.
FC Fastav Zlín
Football Club Fastav Zlín on jalkapalloseura Zlínin kaupungista, Kaakkois-Tšekistä. Fastav Zlín pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Synot ligassa. Maansa merkittävimmän jalkapallocupin MOL Cupin seura voitti kaudella 2016–2017, mikä takasi seuralle sen historian ensimmäisen Eurooppa-liigan paikan.
Das eiserne Gebet
Das eiserne Gebet on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitter studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996.
KV Oostende
Koninklijke Voetbalclub Oostende on jalkapalloseura Oostenden kaupungista, Länsi-Flanderista. Seura pelaa Belgian korkeimmalla sarjatasolla Jupiler Pro Leaguessa.
KV Oostende pelasi Belgian pääsarjassa ensimmäisen kerran 1990-luvulla, ensin kaksi kautta 1993–1995 ja sitten yhden kauden 1998–1999. Kaudella 2004–2005 se käväisi jälleen pääsarjassa. Viimeksi joukkue nousi pääsarjaan vuonna 2013 ja on pelannut siellä siitä lähtien sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi kaudella 2016–2017.
Space Race (kolikkopeli)
Space Race on Atarin vuonna julkaisema kolikkopeli. Peli on Atarin toinen julkaisu ensimmäisen ollessa "PONG".
Peli on ensimmäinen kilpa-ajopeli.
Pelissä kaksi pelaajaa pelaavat toisiaan vastaan väistellen vastaan tulevia esteitä kuten meteoriitteja.
Germania (albumi)
Germania on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitter studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.
Alexander Vandegrift
Opiskeltuaan kaksi vuotta Virginian yliopistossa Vandegrift aloitti sotilasuransa merijalkaväen luutnanttina vuonna 1909. Hän osallistui Yhdysvaltain interventioihin Nicaraguassa (1912), Haitilla (1915) ja Kiinassa (1927), ja hallitsi siten hyvin viidakkosodankäynnin. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan hänet nimitettiin maaliskuussa 1942 merijalkaväen 1. divisioonan komentajaksi ja määrättiin kouluttamaan joukot Tyynenmeren saarilla käytäviä taisteluja varten. Hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Vandegrift komensi yhdysvaltalaisia joukkoja, jotka 7. elokuuta 1942 tekivät maihinnousun Japanin miehittämälle Guadalcanalin saarelle. Tehokkaalla tulivoiman keskittämisellä hän yllätti vihollisen ja onnistui toistuvasti torjumaan japanilaisten vastahyökkäykset ja siten säilyttämään sillanpääaseman saarella, vaikka hänen joukkonsa joutuivat pärjäämään useita kuukausia vain minimaalisen huollon varassa. Hänen joukkonsa muun muassa ottivat haltuunsa strategisesti tärkeän Henderson Fieldin lentokentän ja löivät japanilaiset takaisin Tenarun taistelussa 21. elokuuta sekä Edsonin harjun taistelussa 12. syyskuuta. Lopulta kenraali Alexander Patchin komentama 14. armeijakunta vapautti Vandegriftin merijalkaväen 14. joulukuuta 1942.
Vandegrift nimitettiin heinäkuussa 1943 merijalkaväen 1. maihinnousuarmeijakunnan komentajaksi. Hän johti maihinnousua Bougainvillelle marraskuussa 1943. Vandegrift nimitettiin vuoden 1944 alusta merijalkaväen komentajaksi ja maaliskuussa 1945 hänet ylennettiin kenraaliksi. Hän oli ensimmäinen merijalkaväen upseeri, joka ylennettiin täyden kenraalin arvoon ollessaan aktiivipalveluksessa. Hän oli myös ensimmäinen merijalkaväen sotilas, joka sai sekä Navy Cross- että Medal of Honor -kunniamerkin. Sodan päättymisen jälkeen Vandegrift myötävaikutti siihen, että kongressi hyväksyi puolustushallinnon uudistuksen muodossa, joka turvasi merijalkaväen säilymisen itsenäisenä yksikkönä. Hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1948. Hänet vihittiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1946.
Riikinvoima
Riikinvoima Oy on Leppävirralla sijaitsevan jätteenpolttolaitoksen omistaja ja ylläpitäjä. Yhtiön omistajia ovat jätehuoltoyhtiöt Jätekukko Oy, Ekokymppi, Keski-Savon Jätehuolto, Metsäsairila Oy, Puhas Oy, Sammakkokangas Oy, Savonlinnan Seudun Jätehuolto Oy, Ylä-Savon Jätehuolto Oy sekä paikallinen kaukolämpöyhtiö Varkauden Aluelämpö Oy. Vuosittain laitoksessa poltetaan noin 145 000 tonnia jätettä, josta tuotetaan 90 GWh sähköä ja 180 GWh kaukolämpöä. Laitos otettiin tuotannolliseen käyttöön helmikuussa 2017 ja sen polttoaineteho on 54 MW. Ennen polttoa laitokselle toimitettu jäte murskataan ja siitä erotellaan metallit. Laitoksen kattila on kiertopetityyppinen, ja siellä vallitsee 850 asteen lämpötila.
Politischer Soldat
Politischer Soldat on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitter studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.
Pictures at an Exhibition
Pictures at an Exhibition on Emerson, Lake & Palmerin kolmas levy. Albumi äänitettiin livenä 26. maaliskuuta 1971 Newcastlessa ja julkaistiin marraskuussa 1971 Island Recordsilla. Levy on progressiivista rockia, ja se on versio Modest Musorgskin teoksesta "Näyttelykuvia". Syy siihen, että levy on äänitetty livenä on pilliurkujen tarve.
Auftrag Deutsches Reich
Auftrag Deutsches Reich on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitter studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Das Hohelied der Herkunft
Politischer Soldat (Neuauflage) on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitter studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2013.
Walter Short
Walter Campbell Short (30. maaliskuuta 1880 Fillmore, Illinois – 9. maaliskuuta 1949) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka oli vastuussa Havaijin puolustuksesta Japanin hyökätessä Pearl Harborin laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941. Häntä pidettiin yhtenä päävastuullisista siihen, etteivät amerikkalaiset olleet varautuneet kunnolla hyökkäyksen torjumiseen.
Short valmistui Illinoisin yliopistosta ennen siirtymistään sotilasuralle vuonna 1902. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli esikuntaupseerina länsirintamalla Ranskassa, viimeksi 3. armeijan apulaisesikuntapäällikkönä. Maailmansotien välisenä aikana hän jatkoi esikuntaupseerina ja koulutustehtävissä, ja yleni kenraalimajuriksi. Helmikuussa 1941 Short nimitettiin Havaijin joukkojen komentajaksi ja hän sai samalla tilapäisen kenraaliluutnantin arvon. Short katsoi tehtäväkseen lähinnä sotilaiden koulutuksesta huolehtimisen ja laiminlöi puolustuksen, sillä hän ei uskonut Japanin hyökkäävän Havaijille. Hän pyrki suojaamaan lentokentillä olleita koneita ensisijaisesti sabotaasilta eikä vihollisen ilmahyökkäykseltä. Sekä Short että Tyynenmeren laivaston komentaja, amiraali Husband E. Kimmel suhtautuivat ylimalkaisesti päämajasta 27. marraskuuta lähetettyyn varoitukseen, että Japani aloittaisi pian sodan. Vain kymmenen päivää Japanin hyökkäyksen jälkeen, 17. joulukuuta, Short siirrettiin reserviin ja korvattiin kenraaliluutnantti Delos Emmonsilla. Short alennettiin samalla takaisin kenraalimajuriksi. Kun virallinen tutkinta Pearl Harborin tapahtumista syytti Shortia ja Kimmeliä velvollisuuksiensa laiminlyönnistä, Short erosi kokonaan armeijasta helmikuussa 1942 ja siirtyi Ford Motor Companyn palvelukseen Dallasiin.
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain kongressi käynnisti uuden tutkinnan Pearl Harborin tapahtumista. Short antoi kongressin tutkintakomitealle kaksi julkista todistajanlausuntoa vuosina 1945 ja 1946. Hän myönsi tehneensä arviointivirheitä, mutta kiisti velvollisuuksien laiminlyömisen, koska hänen mukaansa päämaja ei ollut antanut hänelle selkeää varoitusta odotettavasta hyökkäyksestä eikä riittävästi resursseja ilmapuolustukseen. Tämäkin selvitys totesi Shortin ja Kimmelin päävastuullisiksi. Short jäi vuonna 1946 kokonaan eläkkeelle ja kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänsairauteen.
Kongressi hyväksyi vuonna 1999 aloitteen Shortin ja Kimmelin kunnian palauttamisesta sekä kenraaliluutnantin arvon palauttamisesta Shortille postuumisti, mutta yksikään presidentti ei ole vahvistanut päätöstä.
Koottavat seikkailut
Koottavat seikkailut on kanadalainen teinitilannekomediasarja, jota esitetään Netflixissä maailmanlaajuisesti. Sarjan on luonut Dan Signer & Howard Nemetz, ja pääosissa ovat Kolton Stewart, Charlie Storwick, Harrison Houde, Sydney Scotia, Dylan Playfair, Travis Turner, ja Ellie Harvie. Ensimmäinen kausi sisältää 26 jaksoa, jotka kaikki olivat saatavilla Netflixistä 19. kesäkuuta 2015 alkaen. Kolmas ja viimeisin tuotantokausi esitettiin 6. kesäkuuta 2016.
Stählerne Romantik
Stählerne Romantik on saksalainen RAC -yhtye Stahlgewitterin studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2013.
Luettelo Digimon Frontierin jaksoista
Tämä on luettelo Digimon Frontierin jaksoista.
Luettelo Epyxin peleistä
Tämä on luettelo Epyxin peleistä.
Heinolainen
Heinolainen oli Heinolassa vuosina 1922–1941 ilmestynyt sanomalehti.
Edistyspuolueen äänenkannattajaksi perustettu "Heinolainen" pyrki olemaan itähämäläinen uutislehti. Se menestyi paremmin kuin "Heinolan Sanomat", mutta jäi kilpailussa jälkeen sysmäläisestä "Itä-Hämeestä". "Heinolaisen" kirjapaino tuhoutui talvisodan ilmapommituksessa, minkä jälkeen lehden omistajat sopivat sen yhdistämisestä "Itä-Hämeeseen".
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1926 lähtien kolmesti viikossa. Sen päätoimittajina työskentelivät Kustaa Vilho Helander (1922–1923) ja Antti Kauppi (1924–1941).
Anssi Lassila
Anssi Pellervo Lassila (9. maaliskuuta 1973 Soini) on suomalainen arkkitehti ja perustamansa Oopeaa-arkkitehtitoimiston johtaja ja pääosakas. Aiemmin Lassila työskenteli muun muassa arkkitehtitoimisto Lassila & Hirvilammessa. Hän opiskeli arkkitehtuuria Oulun yliopistossa 1993–2002 ja on toiminut Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikössä myös luennoitsijana. Lassila on suunnitellut muun muassa useita kirkkoja.
Lassila oli vuonna 2013 Helsinkiin suunnitellun Guggenheim-museon arkkitehtuurikilpailun tuomariston jäsen. Hänelle myönnettiin vuoden 2015 arkkitehtuurin Finlandia-palkinto Jyväskylän Kuokkalan Puukuokka-puukerrostalosta. Vuonna 2017 Lassila sai arkkitehtuurin valtionpalkinnon.
Marvin Marsilainen
Marvin Marsilainen (engl. Marvin the Martian) on piirretty marsilaishahmo Warner Bros.:in Looney Tunesissa ja Merrie Melodiesissa. Marvin tapaa Väiski Vemmelsäären, Repe Sorsan, Putte Possun ja Tasmanian tuholaisen avaruusseikkailuissa. Hänellä on avaruuslemmikkikoira K-9. Marvin yrittää usein tuhota Maan dynamiitin näköisellä Uranium PU-36:lla.
Marvinin hahmon ovat luoneet Friz Freleng ja Chuck Jones. Äänenä ovat toimineet poisnukkunut Mel Blanc, Joe Alaskey, Rob Paulsen, Maurice LaMarche, Bob Bergen, Eric Goldberg, Neil Ross, Samuel Vincent ja nykyään Eric Bauza.
Jägalan vesiputous
Jägalan vesiputous ( eli "Jägalan vesiputous") sijaitsee Jägala jõen alajuoksulla 4,3 kilometriä joensuusta ja Suomenlahden rannasta Pohjois-Virossa Harjumaan Jõelähtmessä. Vesi putoaa siinä noin 8 metriä. Kyseessä on Viron korkein luonnollinen vesiputous erotuksena Valasten putoukseen ja muihin Pohjois-Viron törmärannikon korkeampiin putouksiin, jotka sijaitsevat maatalouden kuivatuskanavien suuaukoissa..
Putous sijaitsee Jõelähtmen kunnassa Jägala-Joan kylässä noin 25 kilometriä Tallinnasta itään. Sinne johtaa Tallinnasta valtatie 1, josta poistutaan tielle 13, mutta jatketaankin liittymän jälkeen pohjoiseen. Siellä tullaan tielle 260, josta poiketaan heti länteen johtavalle osuudelle. Pian tullaankin Koogiin, missä käännytään tielle 261. Ennen kuin ylitetään Jägala jõgi, tulee tienviitat kahdellekin vesiputoukselle. Aikaisempi on tie Jõelähtme jõen putouksille ja myöhäisempi on tie Jägala jõen putoukselle. Paikalla on parkkipaikka ja opastus putoukselle.
Putous on muodostunut joessa kohtaan, missä vesi on puhkaissut karstialueella kalkkikiven kovan kerroksen ja alkanut syövyttää sen alla olevia pehmeämpiä kerroksia. Tämä kalkkikiven reuna-alue tunnetaan nimellä Baltian klintti. Joki on kuluttanut klintin reunaa U-kirjaimen muotoiseksi terassiksi, jonka alla olevat kivikerrokset ovat kuluneet tai irronneet pois. Vesiputouksen reunan eroosion aiheuttama keskimääräinen vetäytymisnopeus, joka on 17 senttimetriä vuodessa . Terassin alla oleva vedenpinta sijaitsee nykyään sellaisella korkeudella, että vesi putoaa vapaasti 7,8–8,1 metriä. Terassin kaareva reuna on noin 60–70 metriä pitkä. Jägala jõen keskivirtaama on noin 10–12 m³/s, mutta esimerkiksi kevättulvien aikana se on paljon suurempi. Joki ja vesiputous jäätyy talvella.
Vesiputouksen jälkeen on Jägala jõessa ollut pitkä koski, joka jatkuu 300 metrin päässä olevan Jõelähtme jõen yhtymäkohdan ohi ja jatkuu siitä vielä 700 metriä eteenpäin. Matkalla koski ohittaa pienitehoisen Jägala joan voimalaitoksen, joka lisää hieman joen vettä juoksuttamalla sitä vesiputouksen ohi 850 metristä kanavaa myöten. Siellä alkaa vaikuttaa alapuolella sijaitsevan Linnamäen patoaltaan korkea vedenpinta, joka peittää loput koskesta alleen. Linnamäen voimalaitoksen putouskorkeus on 11 metriä ja voimalan alla joki jatkaa eteenpäin luontaisessa uomassaan.
Putous on syntynyt Itämeren kolmannen Ancylusvaiheen jälkeen, jolloin Jägala jõgi laski klintin yli mereen. Kun klintin terassin laskukynnys maankohoamisen seurauksena kohosi meren vedenpinnan yläpuolelle, syntyi paikalle vesiputous samalla, kun putoava vesi alkoi kuluttamaan alla olevia kalkkikiven kerroksia. Itämeren Litorinameren jälkeiseen Limneavaiheeseen mennessä joki oli kuluttanut terassiin 280 metriä pitkän ja 12–14 metriä syvän laakson, missä joki nykyään virtaa.
Vesiputous ja sen alla virtaava koski on ollut suojeltu vuodesta 1959 saakka Jõelähtme jõen haaraan asti. Suojelualueen pinta-ala on 6 ha suuruinen.
Leena Laitinen
Leena Laitinen on Alkon toimitusjohtaja. Hän aloitti tehtävässään syksyllä 2017. Aiemmin Laitinen oli Snellman Groupin konsernijohtaja, mitä ennen hän työskenteli S-ryhmässä muun muassa SOK:n käyttötavarakaupan johtajana.
Uiakatsi järv
Uiakatsi järv (myös "Hiuakatsi järv, Väike Kooraste järv, Valgejärv") on Virossa Kanepin kunnassa Põlvamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Järvi sijaitsee Tõrvamäen alla ja se kohoaa yli 25 metriä järven vedenpintaa korkeamalle. Järven pinta-ala on 19 ha ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järveen laskee muutama lyhyt metsä- tai pelto-oja, joten valuma-alueen laajuuskin on vain 2,0 km². Järven laskuoja on 150 metriä pitkä ja se laskee Koorasten Suurjärveen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6 metriä ja suurin syvyys 18,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsä- ja peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järvessä on runsaasti kalaa. Järvessä esiintyy yleisenä lahna, hauki, särki, ahven, suutari ja karppi.
Laanemaa järv
Laanemaa järv tai myös Orkjärv on Virossa Nissin maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Järven pinta-ala on 9 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 280 metriä leveä. Saaria on kaksi, joiden yhteinen pinta-ala on 0,47 ha. Saariksi voidaan tulkita muutkin ruovikkosaaret, joita järvellä esiintyy monia.
Järven suurin syvyys noin 2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja rannat ovat suomaata tai ruovikkoa. Se kuuluu Orkjärven luonnonsuojelualueeseen ja sijaitsee sen luoteispäässä. Sillä ei ole ollut luontaista laskuojaa, mutta sellainen on kaitettu ja juhdettu pohjoisessa olevan metsäalueen ojiin. Ne laskevat edelleen Munalaskme ojaan, joka yhtyy Vasalemma jõgeen.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Sinijärv (Endla)
Sinijärv (Endla) on Virossa Jõgevan kunnassa Jõgevamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Järvi sijaitsee Endla raban () ja Linnusaare raban välissä. Järven pinta-ala on 42 ha ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,12 ha. Sen läpi virtaa Põltsamaa jõgi, jota ninitetään tässä Räägu kanaliksi. Se on kaivettu tasaamaan Endla järven ja Sinijärven vedenpintoja. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat metsämaata tai suota.
Väinjärv
Väinjärv (myös "Veinjärv") on Virossa Järvan kunnassa Järvamaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se on maakunnan suurin järvi.
Järvi sijaitsee Pandiveren ylängön eteläosassa Ervitan ja Väinjärve kylien lähellä itä-länsi-suuntaisessa matalassa laaksossa. Järven pinta-ala on 36 ha ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Luontaisia saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,33 ha, mutta länsipään niemi on katkaistu toiseksi saareksi. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja sen tilavuudeksi on arvioitu 0,00232 km³ eli 2,32 miljoonaa m³. Siihen laskee ojia laajalta alueelta, jonka pinta-ala on 26 km². Sen laskuoja on Väinjärve oja, joka lähtee järven itäpäästä ja joka yhtyy Preedi jõgeen 800 metrin jälkeen.
Järven rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä ja rannat ovat metsä- tai puistoaluetta. Järven pohjois- ja lounaispuolen pellot ovat vaikuttaneet ojiensa takia järven rehevöitymiseen. Oman osansa on antanut kaakkoispuolen turpeentuotantoalue. Vesi on kirkasta ja pohjoisrannalle on kunnostettu uimaranta, jossa on hyppytornikin.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Järven vesi on nykyään selkeää, mikä voi olla seurausta kuormituksen vähenemisestä ja järven pohjassa olevien lähteiden yhteisvaikutuksesta. Veden näkösyvyys on 2,5–3 metriä. Järvestä saadaan varsin isoja kaloja. Yleisimmät lajit ovat hauki, ahven, ruutana, suutari ja lahna. Järveltä voi vuokrata veneitä.
Kaunissaaren tekojärvi
Kaunissaaren tekojärvi () on Virossa Anijan maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Tekojärvi on muodostunut patoamalla Jägala jõen uoma 50 metriä pitkällä padolla. Myös järven pohjoisranta on korotettu reunavallilla, jotta varastoitava vesimäärä olisi suurempi ja vedenpinta korkeampi. Järven pinta-ala on 30 ha ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen itäpäässä on kaksi saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,52 ha. Saaret ovat 100 metriä ja 85 metriä pitkät. Jägala jõgi on järven läpi virtaava joki, mutta siihen laskee myös myös Kõrgimäe kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 830,7 km².
Järvn keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys 5 metriä. Järvialtaan maksimitilavuudeksi on arvioitu 0,00160 km³ eli 1,60 miljoonaa m³, mutta annetulla keskisyvyydellä järven tilavuudeksi tulee vain 0,69 miljoonaa m³. Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Sen pohjoisrannat ovat metsämaata ja etelärannat peltoa, niittyjä ja asuinaluetta. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Kaunissaaren kylä ja luoteispuolella Jägala jõen länsirannoilla Lehtmetsän kylä.
Tekojärvi on muodostettu Tallinnan vesihuoltoa varten. Sen koillispäähän on johdettu luoteen suunnalta Aavoja-Kaunissaare kanal, joka johtaa 2,8 kilometrin päästä Aavojan tekojärvestä vettä Kaunissaaren tekojärveen. Järven lounaispäästä lähteen länteen Jägala-Pirita kanal, joka laskee vedet 25 kilometrin päähän Pirita jõgeen.
Patoaukon vasemmalla puolella sijaitsee Kaunissaaren voimalaitos (), joka voi tuottaa kahdella turbiinilla 0,246 MW sähköenergiaa. Samalla puolella patoa on myös kalaportaat.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Linnamäen patojärvi
Linnamäen patojärvi (myös "Linnamäe veehoidla" tai "Linnamäe paisjärv") on Virossa Jõelähtmen maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas. Linnamäellä viitataan tunnettuun Jägalan linnamäkeen, joka sijaitsee padon itäpuolella järven rannassa.
Tekojärvi on syntynyt, kun Jägala jõen yli on rakennettu 130 metriä pitkä pato. Pato liittyy Linnamäen voimalaitokseen. Tekojärven pinta-ala on 31 ha ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järven muoto seuraa Jägala jõen jokilaakson muotoa, minkä takia siinä on viisi mutkaa. Saaria on kuusi ja niiden yhteinen pinta-ala on 1,86 ha. Jägala jõen valuma-alueen suuruus on 1 572,3 km². Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa ja sen itäpuolelta kulkee Ihasaluun johtava maantie.
Järvi on kirkasvetinen, jossa humuspitoisuudet ovat alhaiset.
Kubija järv
Kubija järv (myös "Kublitsi järv") on Virossa Võrun kunnassa Võrumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Järven pinta-ala on 15 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järven pohjoispäähässä on kiinni pieni Veskijärv. Se sijaitsee Võrun ja Meegomäen välissä ja osa Võrun taajama-aluetta ulottuu järven itärannoille. Järven pohjoispuolella kulkee Kubja tee, joka lähtee Võrun keskustasta. Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Sen rannat ovat hiekkapohjaista lehtimetsikköä, jota asutus rikkoo voimakkaasti.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys 5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000340 kuutiokilometriä eli 0,34 miljoonaa kuutiometriä. Järven valuma-alueen laajuus on 13 neliökilometriä ja valuma-alueen tärkeimpiä tulo-ojia ovat eteläpäähän laskeva Vähkjärven laskuoja ja lounaisrantaan laskeva Kubija oja. Vähkjärven kautta laskevat myös pienet lammet esimerkiksi Edejärv ja Peräjärv. Kubija ojan valuma-alue on järvetön, mutta idästä laskevalla ojaan on rakennettu pato, jonka taakse jää Kubija paisjärv. Sen laskuoja, Meegomäe oja eli Haraku oja, lähtee järven pohjoisosasta ja virtaa Veskijärven läpikohti luodetta, missä se laskee Tamula järveen.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vaskjalan tekojärvi
Vaskjalan tekojärvi (myös "Vaskjala paisjärv") on Virossa Raen maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Patojärvi on muodostettu patoamalla Pirita jõen uoma. Tekojärven pinta-ala on 31 ha ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järviallas on kaksiosainen. Pohjoisosan vedenpinta on alempana kuin eteläosan vedenpinta. Yläaltaasta otetaan vettä Vaskjala–Ülemiste kanaliin ja vastaava määrä vettä tuodaan Kaunissaaren tekojärvestä muutama kilometri yläjuoksulle Pirita jõgeen Jägala-Pirita kanalia myöten. Järven valuma-alueen laajuus on 637,7 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000730 km³ eli 0,73 miljoonaa m³. Saaria on kahdeksan, joiden yhteinen pinta-ala on 1,4 ha. Järven rantaviivan pituus on 10,0 kilometriä, josta pohjoisrannat ovat asuinaluetta ja etelärannat metsä- tai niittymaata. Asuinalue on Vaskjala, joka kuuluu Jürin pienoiskauppalaan.
Võhmetu järv
Võhmetu järv (Võhmetu Suurjärv ) on Virossa Tamsalun maalaiskunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu alueen karstijärviin.
Järvi sijaitsee Pandiveren ylängöllä. Sen pinta-ala on 9 ha ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Vaikka järvi kuuluu niin sanottuihin karstijärviin, on se suuruutensa vuoksi melko pysyvä. Sen ympärillä olevat pienet lammet kuten Laks järv ja Toomra järv kuivuvat kesäisin kokonaan. Võhmatu järvelle voi käydä myös näin, mutta ilmeisesti sen suuruus ja länsirantaa seuraava harju estää sen. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven pohja on kova ja se muodostuu sekä hiekka- ja kalkkikivestä että sorasta. Järvi on autio eikä sillä ole laskuojaa. Järveen ei myöskään tule ojia, mutta se saakin vetensä sadannasta ja pohjassa olevien lähteiden kautta. Järvessä ei elä kaloja.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi ().
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
Lemküla järv
Lemküla järv (myös "Lemmküla järv") on Virossa Tamsalun maalaiskunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu alueen karstijärviin.
Järvi kuuluu karstijärviin, jotka sijaitsevat karstimaan alueella ja saavat vetensä sadannasta, pohjavedestä ja kalkkikivikallion maanalaisista lähteistä. Siinä on tämän vuoksi eniten vettä keväisin, kun lumet sulaavat. Silloin sen pinta-ala on noin 6 ha ja se on silloin 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Kun kesällä karstialueen kalliossa vesi vähenee, laskee myös karstijärven vedenpinta ja järvi kutistuu voimakkaasti. Vaikka järvi on suuri, voi se kuivua kokonaan. Järven järvialtaan rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja se on autio. Lemküla järven ympäristössä on viisi pientä lampea. Ne sijaitsevat järven länsirantaa seuraavan harjun samalla puolella lukuun ottamatta Süsijärveä, joka kuivuu myös silloin tällöin. Pohjoisimman lammen Suur Roogjärven rannalla sijaitsee kiinteistö.
Järven vesi on samanlaista kuin alueen muidenkin järvien vesi. Se on kirkasvetinen, kovavetinen ja alkalitrofinen järvi.
Piisupi järv
Piisupi järv on Virossa Tamsalun maalaiskunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu alueen karstijärviin.
Järven itärantaa seuraa harju, joka osaltaa vastaa järven vedentarpeesta. Karstialueen järvenä se saa osan vedestänsä pohjassa olevien lähteiden kautta. Keväisin lumien sulettua, nousee järven vedenpinta korkeimmilleen. Silloin järven pinta-ala on noin 5 ha ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Silloin järvessä on yli 60 metriä pitkä saari, jonka pinta-ala on 0,24 ha. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja se on metsämaata. Kesällä karstimaan alla veden määrä vähenee ja järven vedenpinta alenee. Järven lähellä sijaitsee kaksi lampea Sahkjärv ja Ratasjärv.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi ().
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.
Kohila paisjärv
Kohila paisjärv on Virossa Kohilan kunnassa Raplamaalla sijaitseva padottu järviallas.
Patojärven pinta-ala on 4,8 ha ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on muodostunut, kun Keila jõen vedenpintaa on patoamalla nostettu normaalia korkeammalle. Padon ylittää katu "Töötuse". Patojärven keskisyvyys on ilmoitettu olevan 2,5 metriä. Silloin voidaan laskea patoaltaan vesitilavuus kertomalla pinta-ala syvyydellä ja tästä saadaan tulokseksi 120 000 m³ eli 0,00012 km³. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Patoallas sijaitsee Kohilan taajama-alueen laidalla.
Savalduman karstijärvi
Savalduman karstijärvi on Virossa Tamsalun maalaiskunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se sijaitsee Pandiveren ylängön reuna-alueeseen ja järvi kuuluu karstijärviin, joiden vedenpinta muuttuu vuodenaikonen kuluessa suuresti.
Järvi sijaitsee karstialueella, jota sadevesi rapauttaa voimakkaasti. Se on syövyttänyt kalkkikivikallioon uurteita, syviä koloja ja maanalaisia onkaloita. Sadevedet imeytyvät tavallisesti näihin maanalaisiin onkaloihin ja vedet kulkeutuvat maanalaisissa puroissa alemmaksi purkautuen esille karstilähteistä. Keväällä, kun lumet sulavat, ei maan alle mahdu niin paljon vettä kuin sinne olisi tarjolla. Maanalaiset onkalot täyttyvät ja loput sulamisvesistä jäävät maan pinnalle.
Savaluduman kylän vieressä sijaitsee Savalduma soo, joka sijaitsee turpeen peittämän karstialueen päällä. Suon reunassa kalkkikivipinta on rapautunut rikki niin, että maastossa voidaan erottaa jopa 4,5 metriä korkea penger. Sen muodostaa sarja karstikuoppia (), joita on yli 60. Ne ovat läpimitoiltaan 2–75 metriä ja noin 2,5 metriä syviä.
Muutaman viikon vuodessa keväällä, kun suon ja ympäristön sulamisvedet valuvat suon laidassa sijaitsevan penkerettä vasten, syntyy suon reunaa seuraava pitkä karstijärvi. Sen kokonaispinta-ala voi kasvaa jopa 100 hehtaarin suuruiseksi. Sen suurimmaksi syvydeksi on mitattu 6 metriä, mutta keskisyvyydeksi vain 1,7 metriä. Kun kesä lähestyy ja vesi imeytyy maan alle, laskee vedenpinta alemmaksi ja suurjärvestä kuroutuu erilleen pienempiä järviä ja lampia. Ensin se katoaa pohjoispuolelta (Eesjärv), missä on matalinta. Vesi jää lopuksi karstikuoppiin ja muutamaan suon reunassa olevaan pysyvään järveen. Alueen eteläpuolella sijaitsee Tagajärv, jossa pysyy vesi koko kesän ajan. Sinne lasketaan jätevettä, joka rehevöittää sen voimakkaasti. Järven pinta-ala on 3 ha ja sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Koska järvi sijaitsee suon reunalla, valuu siihen ruskeaa humuspitoista vettä. Tällainen järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi. Karstialueen järviin liukenee runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Tällainen järvi luokitellaan alkalitrofiseksi järveksi (, AL). Kun siihen lasketaan vielä runsaasti ravintoaineita sisältävää jätevettä, rehevöityy järvi voimakkaasti. Järven rehevöityminen on niin voimakasta, että se on muuttunut hypertrofiseksi järveksi. Järven vesi vaihteleekin eri vuodenaikojen mukaan punaisesta ruskeaan ja keltaisesta oliivin vihreään.
Kose veskijärv
Kose veskijärv (myös "Kose paisjärv") on Virossa Kosen maalaiskunnassa Harjumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Patojärven pinta-ala on 1,9 ha. Se on muodostunut, kun Pirita jõgi on padottu pengerpadolla, jonka ylittää katu "Pikk" ja josta jatkuu "Kehra maantee". Joki on patoaltaassa 30–40 metriä leveä ja patoaltaan katsotaan loppuvan juoluan kohdalla. Silloin se on 650 metriä pitkä. Järvi sijaitsee kokonaan Kosen pienoiskauppalan taajama-alueella. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys 1,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen valuma-alueen laajuus on 167 km².
Oskar von Hindenburg
Oskar Wilhelm Robert Paul Ludwig Hellmuth von Beneckendorff und von Hindenburg (31. tammikuuta 1883 Königsberg – 12. helmikuuta 1960 Bad Harzburg) oli saksalainen kenraaliluutnantti. Hänen isänsä oli sotasankari ja Saksan valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburg ja hänen äitinsä oli filantrooppi Gertrud von Sperling.
Vuonna 1903 Oskar von Hindenburg seurasi isäänsä Preussin armeijaan, missä hän ei aluksi menestynyt, sillä häntä pidettiin ”vähä-älyisenä”, mutta kun hänen isästään tuli maineikas sotasankari Tannenbergin taistelun 1914 jälkeen, nuoremman Hindenburgin ura alkoi kehittyä, lähinnä hänen sukunimensä ansiosta; hän kohosi kapteeniksi ("hauptmann"). Sodan jälkeen hän siirtyi uuteen "Reichswehriin", missä hänet ylennettiin majuriksi. Hänestä tuli isänsä adjutantti sen jälkeen, kun tämä valittiin valtakunnanpresidentiksi vuonna 1925.
Hän vastusti aluksi Adolf Hitleriä kuten isänsäkin, mutta ryhtyi myöhemmin kannattamaan hänen kansleriksi nimittämistään, ja oli yhdessä mm. Franz von Papenin kanssa mukana taivuttelemassa iäkästä isäänsä nimittämään Hitlerin kansleriksi tammikuussa 1933. Hänestä tuli kenraaliluutnantti, "generalleutnant", vuonna 1942. Hän kuului Wehrmachtin komentajareserviin. Sodan loppupuolella, puna-armeijan edetessä hän pakeni Medingeniin, Ala-Saksiin. Sodan jälkeen hän asui pitkään Medingenissä ja toimi todistajana Franz von Papenia vastaan Nürnbergin oikeudenkäyntien aikana. Papen kuitenkin todettiin syyttömäksi. Hindenburg kuoli kylpylässä Bad Harzburgissa, Ala-Saksissa 12. helmikuuta 1960 kärsittyään jo aiemmin samana vuonna sydänvaivoista.
Hindenburg oli avioitunut Margarete von Marenholtzin (1897–1988) kanssa vuonna 1921, ja he saivat neljä lasta.
Nestetasapaino
Nestetasapaino on veden saannin ja poistamisen välillä elimistössä vallitseva tasapaino. Elimistöstä poistuu tietyn lyhyehkön ajan kuluessa nestettä normaalisti sama määrä kuin siihen saapuukin, normaalisti syövällä ihmisellä noin 2,6 litraa. Ihminen saa ja menettää vuorokaudessa nestettä juomavedestä, ravinnosta sekä aineenvaihdunnan kautta. Elimistö menettää nestettä ympäristöön iholta, hengitysteistä, ruoansulatuskanavista ja virtsateistä.
Solunulkoisen nesteen koostumuksen on pysyttävä lähes vakiona, jotta elimistön solut toimisivat normaalisti. Solunulkoisen nesteen tilavuutta on säädeltävä verenpaineen vakauden vuoksi, ja sen osmolaliteettia on säädeltävä, jotta solut eivät kutistu eivätkä turpoa. Osmolaliteetista yli 90 % aiheutuu natriumsuoloista. Solunulkoisen nesteen natriumpitoisuutta säätelevät ADH-järjestelmä ja janomekanismi. Solunulkoisen nesteen osmolaliteetti suurenee juomiskertojen välillä. Se tehostaa ADH-eritystä, joka taas vähentää nestehävikkiä. Kun osmolariteetti nousee tietylle tasolle, janokeskus stimuloituu ja ihminen juo.
Nestettä saapuu elimistöön kahdesta lähteestä: ruoasta ja juomasta sekä 8–12 prosenttia omasta aineenvaihdunnasta solujen mitokondrioiden hapetusprosesseissa. Normaalisti syövä ja juova ihminen saa vuorokaudessa nestettä noin 2,6 litraa. Hän saa nestettä juomavedestä 1,2 litraa, ravinnosta 1,1 litraa sekä aineenvaihdunnan kautta 0,3 litraa.
Elimistö menettää nestettä ympäristöön iholta, hengitysteistä, ruoansulatuskanavista ja virtsateistä. Lisäksi imettävät naiset menettävät nestettä maidon kautta. Iholta ja hengitysteiden limakalvoilta tapahtuva haihtuminen vaihtelee ympäristön lämpötilan ja kosteuden, ilman liikkeiden ja ruumiinlämmön mukaan. Hävikki suurenee hikoiltaessa ja hengitettäessä nopeasti ja syvään. Tätä huomaamatonta nestehävikkiä ei voida säädellä nestetasapainon ylläpitämiseksi.
Normaalisti syövä ihminen menettää nestettä hengitysilman kautta 0,5 litraa, virtsan kautta 1,5 litraa, ulosteessa 0,1 litraa sekä haihtumisen kautta 0,5 litraa. Jos ympäristön lämpötila on eritysen suuri, hikoilu tehostuu niin paljon, että virtsaneritys jää vähäiseksi.
Nesteen menetystä virtsaan pystytään säätelemään elimistön nestetasapainon ylläpitämiseksi. Jos vettä ei ole saatavilla, nestehävikki virtsan kautta pienenee oleellisesti. Normaalisti syövä aikuinen erittää virtsaa 1,5 litraa vuorokaudessa, mutta jo hän ei syö eikä juo, hän menettää vain 0,5 litraa.
Nestetasapainon ylläpitämiseen riittää 1,1 litran saanti vuorokaudessa. Jos ihminen ei syö eikä juo lainkaan, hän menettää nestettä virtsan kautta vain 0,5 litraa vuorokaudessa mutta saa nestettä 2,3 litraa normaalia vähemmän. Tällöin hänen tilanteensa muuttuu kriittiseksi jo muutamassa päivässä.
Luis Fonsi
Luis Fonsi (oikealta nimeltään Luis Alfonso Rodríguez López-Cepero, s. 15. huhtikuuta 1978 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen laulaja ja lauluntekijä.
Fonsi aloitti laulamisen lapsikuorossa Puerto Ricossa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltojen Floridan Orlandoon hänen ollessa kymmenvuotias. High school -vuosina Fonsi jatkoi lauluharrastustaan yhtyeessä, jonka jäseniin kuului myös Joey Fatone, joka tuli myöhemmin tunnetuksi poikabändi NSYNC:stä. Myöhemmin hän opiskeli musiikkia yliopistotasolla Florida State Universityssa.
Fonsin vuonna 2017 levyttämä kappale ”Despacito” menestyi espanjankielisen maailman lisäksi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Despacito saavutti 3 miljardia näyttökertaa YouTubessa elokuun alussa ja on ensimmäinen video YouTubessa, jolla on 5 miljardia näyttökertaa.
Medulin
Medulin () on pieni kaupunki ja kunta Istrian niemimaan eteläosassa Kroatiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 6 481 ja varsinaisen kaupungin 2 777. Medulin sijaitsee kahdeksan kilometriä Pulasta kaakkoon.
Medulinissa on seuraavat kylät: Premantura, Banjole, Pješčana uvala, Vinkuran, Pomer ja Vintijan.
Medulinin talous perustuu matkailuun. Heinä- ja elokuussa kaupungin asukasmäärä kasvaa turismin myötä yli 10 000:een. Medulinissa on leirintäalueita ja uimarantoja.
Medulinista ovat kotoisin jalkapallojoukkue NK Medulin 1921 ja kickboxing-klubi "Lav" Medulin
Gennadi Kolbin
Gennadi Vasiljevitš Kolbin (, , 7. toukokuuta 1927, Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä – 15. tammikuuta 1998 Moskova, Venäjä) toimi Kazakstanin kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä (Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan puoluejohtaja) 16. joulukuuta 1986 — 22. kesäkuuta 1989.
Lola B12/60
Lola B12/60 on brittiläisen Lolan valmistama LMP1-luokan mukainen kilpa-auto, jolla sveitsiläinen Rebellion Racing -talli kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa vuosina 2012–2013.
Sopila
Sopila (monikossa sopile, tai istr. roženica, monikossa roženice) on muinainen perinteinen kroatialainen puupuhallin. Sopila muistuttaa oboeta ja skalmeijaa. 
Sopilaa on käytetään pääasiassa Kvarnerinlahden alueella, Kastavissa, Vinodolissa, Krkin saarella ja Istriassa. Sopileja soitetaan aina pareittain, jolloin samaan aikaan soittavat suuri ja pieni tai ohut ja paksu sopila. Siksi soittimeen viitataankin useimmiten monikkomuodossa "sopile". Sopila on soittimena monipuolinen, ja se on tunnettu erityislaatuisesta läpitunkevasta äänestään. Sitä jäljitellään nykyisin modernissa Kvarnerin alueen musiikissa käyttämällä oboeta tai sopraanodulzainaa. Sopila on nykyään mihjn ja šurlen ohella suosituimpia soittimia Istrian, Kvarnerin ja Krkin kansanperinteessä.
Luettelo norjalaisista sanomalehdistä
Tämä on luettelo norjalaisista sanomalehdistä.
Adresseavisen
Adresseavisen, puhekielessä Adressa, on Norjassa Trondheimissa ilmestyvä sanomalehti.
Adresseavisen on Norjan vanhin sanomalehti. Lehti alkoi ilmestyä 1767 nimellä "Trondhiems Adresse Contoirs Efterretninger" ja sai nykyisen nimen 1927. Sen omistaa Polaris Media, joka on pörssinoteerattu yritys, joka muodostui, kun Adressavisen yhdistyi lokakuussa 2008 Harstad Tidenenen kanssa. Pääkonttori on Heimdalissa Trondheimissa. Lehden levikki on 60 653 (2016).
Lehti on ilmestynyt syyskuusta 2006 alkaen tabloidina.
Lehti julkaisi kesäkuussa 2008 piirroksen itämaisesta miehestä, ja sen ohessa oli teksti "Jeg er Muhammed og ingen tør trykke meg!" (Minä olen Muhammed, eikä kukaan saa koskea minua) vastauksensa edellisenä päivänä tehtyyn hyökkäykseen Tanskan Pakistanin-suurlähetystöä vastaan.
Keijo Savolainen
Keijo Artturi Savolainen (s. 22. helmikuuta 1929 Tampere) on suomalainen entinen päätoimittaja, SKDL:n poliitikko ja Yleisradion johtaja.
Savolaisen vanhemmat olivat Kiteeltä kotoisin ollut puuseppä August Savolainen ja tamperelainen varastonhoitaja Fanny Maria Stenman. Hän kävi keskikoulun ja opiskeli kansankorkeakoulussa 1960–1961. Savolainen teki opintomatkat Neuvostoliittoon 1964 ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan 1970.
Savolainen oli tamperelaisessa SKDL:n Hämeen Yhteistyö-lehdessä toimittajana 1953–1963 ja päätoimittajana 1963–1968. Hän oli ohjelmatoiminnan tarkkaajana Yleisradion PTS-elimessä 1968–1971 ja toimi Yleisradion Hämeen alueradion päällikkönä 1971–1974 ja Radio 2:n johtajana 1975–1984. Viimeksi Savolainen oli radion ohjelmajohtajana vuoteen 1989 saakka. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1990.
Savolainen oli jäsenenä SKDL:n liittohalltuksessa 1967–1970, TUL:n liittoneuvostossa 1959–1967, Pirkanmaan maakuntaliiton hallituksessa 1957–1968, Tampereen yliopiston valtuuskunnassa 1966–1968, television ohjelmaneuvostossa 1964–1968 sekä vuodesta 1976 ETYK-toimikunnassa ja Suomi-Tsekkoslovakia-seuran johtokunnassa. Savolainen oli 1960-luvulla Kerho 66 ja Aikamme kasvot-keskusteluryhmien vetäjänä. Keskusteluryhmiin kuuluivat muun muassa Urpo Harva, Raino Vehmas ja Yrjö Littunen.
Keijo Savolainen on ollut naimisissa vuodesta 1949 Liisa Johanna Hollin kanssa. Keijo Savolaisen vanhempi veli oli näyttelijä Heikki Savolainen.
HTTP Live Streaming
HTTP Live Streaming (HLS) on HTTP-pohjainen multimedialle tarkoitettu tietoliikenneprotokolla, joka on Apple-yhtiön kehittämä.
Tekijät ovat julkaisseet protokollasta dokumentin RFC 8216 informatiivisena normaalin menettelyn ulkopuolisena. Protokolla ei ole virallinen IETF-standardi.
Georg Wigström
Georg August Wigström (8. toukokuuta 1891 Hanko – 31. tammikuuta 1957) oli suomalainen arkkitehti ja rakennusneuvos.
Wigströmin vanhemmat olivat tullivartija August Emil Wigström ja Ida Josefina Dahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi 1918.
Wigström oli rakennushallituksessa arkkitehtinä 1920–1937, toimistoarkkitehtinä 1937–1940, vt. yli-insinöörinä 
1940–1943 sekä vuodesta 1945 alkaen rakennushallituksen rakennusneuvoksena ja rakennusosaston päällikkönä. Hän toimi myös yksityisenä arkktehtinä.
Johann Heinrich Rosenplänter
Johann Heinrich Rosenplänter (23. heinäkuuta, J. 12. heinäkuuta 1782 Wolmar – 27. huhtikuuta, J. 15. huhtikuuta 1846 Pärnu) oli baltiansaksalainen kielitieteilijä ja estofiili. Hän oli ensimmäisiin vironkielisiin tieteellisiin lehtiin kuuluvan lehden "Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache" (usein lyhyesti: "Beiträge...") päätoimittaja.
Rosenplänter oli itämerenmaakuntalainen pappi ja kirjailija. Hän syntyi Wolmarin kaupungissa, latvialaisessa osassa Liivinmaata, ja aloitti monien vastoinkäymisten jälkeen 1803 opiskelun Tarton yliopistoossa, jossa hän 1806 suoritti pappistutkinnon. Hän oli vuodesta 1809 kuolemaansa asti Pärnun kaupungissa virolaisen seurakunnan pappina. Rosenplänter on kirjoittanut viroksi ja latviaksi muutamia kirjasia. Hänen huomattavin kirjallinen ansionsa on kuitenkin aikakausijulkaisu "Beiträge zur genauern Kenntniss der ehstnischen Sprache" (yhteensä 20 vihkoa vuosina 1813–1822), jonka tarkoituksena oli viron kielen tuntemisen edistäminen. Lehti pyrki ensi sijassa kehittämään viroa kirjakielenä. Oli turvattava puhtaaseen kansankieleen, lainattava sopivia sanoja esimerkiksi suomesta. Rosenplänter harrasti viron samoin kuin latvian kielen viljelyä etupäässä kansansivistyksen kohottamista silmällä pitäen. Hänestä oli myös luonnollista, että papit ja muut virkamiehet osasivat virolaisalueella kunnollisesti viroa ja latvialaisalueella latviaa. Siksi näitä kieliä oli hänen mielestään opiskeltava jo kymnaaseissa. Rosenplänterin aloitteesta esitettiin ensimmäiset vironkieliset näytelmät Pärnussa 1816, 1824, 1829. Kansansivistystä hän edisti muun muassa perustamalla kyläkouluja. Suomalaisuuden harrastukset Turussa 1820-luvulla saivat ainakin osittain virikettä Rosenplänterin Beiträgessä esitetyistä mielipiteistä.
Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache
Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache (usein lyhyesti: Beiträge) oli ensimmäinen vironkielinen tieteellinen lehti. Se ilmestyi vuosina 1813–1832. Lehteä toimitti Johann Heinrich Rosenplänter.
Julkaisu on luettavissa vapaasti tekstikokoelmassa Eesti vanema kirjanduse digitaalsest tekstikogust (EEVA).
Alain Berset
Alain Berset (s. 9. huhtikuuta 1972 Fribourg) on sveitsiläinen poliitikko. Hän on ollut vuodesta 2012 lähtien Sveitsin liittoneuvoston jäsen ja johtanut sisäministeriötä. Vuoden 2017 hän on varaliittopresidentti. Berset oli Sveitsin liittokokouksen ylähuoneen jäsen vuosina 2003–2011.
Nigerian punta
Punta oli Nigerian valuuttana vuodesta 1907 vuoteen 1973. Nigeria oli käyttänyt vuoteen 1958 asti Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa, jonka jälkeen valtio alkoi painamaan omaa valuuttaansa. Nigerian punta jaettiin 20 šillinkiin. Kun naira esiteltiin vuonna 1973, vaihtui Nigerian punta kyseiseen valuuttaan.