hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Euroopan Kirjailijaliitto
Euroopan Kirjailijaliitto ("Europäische Schriftsteller-Vereinigung", "ESV") oli Saksan perustama Goebbelsin organisoima vuosina 1941–1945 toiminut kulttuurijärjestö, johon kuului jäseninä myös suomalaisia kirjailijoita.
Järjestö perustettiin syksyllä 1941 Weimarissa pidetyillä runoiljapäivillä, ja sen puheenjohtajaksi valittiin saksalainen kirjailija Hans Carossa. Liiton varapuheenjohtajaksi valittiin vuonna 1942 suomalainen V. A. Koskenniemi. Liiton jäsenosastoja perustettiin Suomeen ja 15 muuhun maahan.
Kirjailijaliiton Suomen osastossa oli jäseninä noin 40 kirjailijaa, joista 15 oli suomenruotsalaisia. Suomen osaston puheenjohtaja oli Arvi Kivimaa. Suomesta liittoon kuuluivat muun muassa Mika Waltari, V. A. Koskenniemi, Tatu Vaaskivi, Maila Talvio, Viljo Kajava, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander, Bertel Gripenberg, Hjalmar Dahl, Harald Hornborg, Lorenz von Numers, Jarl Gallén, J. C. Fabritius, E. R. Gummerus, Ulla Biaudet (Ulla Bjerne), Joel Rundt, Ture Janson, Göran Stenius, Olof Enckell ja Jarl Hemmer.
Euroopan kirjailijaliitto järjesti lokakuussa 1942 Weimarissa kirjailijakokouksen, johon osallistuivat Suomesta Viljo Kajava, Mika Waltari, Maila Talvio, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander ja Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja Yrjö Soini.
Euroopan kirjailijaliitto myönsi ulkomaisille kirjailijoille vierailustipendejä Saksaan. Kirjailija Irja Salla oleskeli liiton stipendin turvin Saksassa heinäkuusta 1943 tammikuuhun 1944, ja myös Helvi Hämäläiselle myönnettiin stipendi, mutta hän jätti sen käyttämättä.
Intiankraitti
Intiankraitti ("Bungarus caeruleus") on myrkkytarhakäärmeisiin kuuluva kraittilaji, jota esiintyy Intian, Pakistanin, Nepalin ja Sri Lankan viidakoissa ja savanneilla. Intiankraitti on väriltään kiiltävän sinimusta valkoisin raidoin, mutta myös yksivärisen tummia yksilöitä on tavattu. Vartalo on liereä ja pehmeäsuomuinen. Pituutta sille kertyy 0,8-1,7 metriä. Intiankraitin pää on kaulaa hieman leveämpi ja sen silmät ovat pienehköt. Päivisin käärme oleilee termiittikeoissa, mutta yöaikaan se lähtee ravinnonhakuun. Lajin ruokalistalle päätyy muita käärmeitä, skinkkejä ja pikkunisäkkäitä. Intiankraitti lisääntyy munimalla 8-12 munaa. Tämän lajin aiheuttamia puremia tunnetaan maakraiteista eniten. Sillä on 12 alalajia.
Intiankraitin myrkky on neurotoksista ja aiheuttaa nopeasti lihashalvauksia. Se on paljon vaarallisempaa kuin tavallisten kobrien myrkky. Intiankraitin purema aiheuttaa vain vähän tai ei lainkaan kipua, mutta monet pureman saaneet ovat valittaneet kovista vatsakivuista. Myrkky aiheuttaa eteneviä halvauksia. Paikallisia oireita ei ole, joten potilaiden kuntoa seurataan tarkasti halvausoireiden varalta, jotta voidaan antaa vastamyrkkyä. Uhri voi kuolla 6-8 tunnissa ja yleensä kuoleman syynä on hengityksen lamaannus.
Joel Rundt
Anders Joel Rundt (3. joulukuuta 1879 Uusikaarlepyy – 2. kesäkuuta 1971 Vaasa) oli suomenruotsalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja runoilija.
Rundt valmistui opettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista 1903. Hän toimi opettajana Kaarlelassa, Kokkolassa ja viimeksi 14 vuoden ajana Helsingissä. Vuosina 1909–1910 Rundt oli myös Österbottningen-lehden toimittajana. Opettajan uran jälkeen hän toimi Svenska folkskolans vänner-järjestön sihteerinä 1925–1929 ja vuosina 1935–1943 virsikirjakomitean jäsenenä ja sihteerinä. Tea Helenelundin veistämä Rundtin rintakuva (1970) sijaitsee Uudenkaarlepyyn kirkon vieressä.
Ensimmäisen runokokoelmansa "Ödemark" Rundt julkaisi 1912 ja viimeisen lähes 90-vuotiaana. Hän myös käänsi suomenkielistä lyriikkaa ruotsiksi, muun muassa Kantelettaren ja Saima Harmajan runoja, sekä sanoitti lauluja ja virsiä.
Seppo Miettinen
Seppo Juhani Miettinen (s. 12. marraskuuta 1947 Lappeenranta) on entinen Lappeenrannan kaupunginjohtaja. Hän toimi kaupunginjohtajana lokakuusta 2004 joulukuuhun 2011 asti. Koulutukseltaan Miettinen on oikeustieteen kandidaatti (1975) ja varatuomari (1983). Ennen kaupunginjohtajaksi valintaansa hän toimi kahdeksan vuotta Lappeenrannan kaupunginjohtajan 1. varamiehenä ja laki- ja liiketoimintajohtajana. Miettinen oli kaupunginjohtajana toimiessaan vuonna 2009 Etelä-Karjalan maakunnan suurituloisin kunnanjohtaja.
Boondock Saints 2
Boondock Saints 2 ("The Boondock Saints II: All Saints Day") on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka on jatko-osa elokuvalle "Boondock Saints – Etelä-Bostonin enkelit". Elokuvan on ohjannut Troy Duffy.
Matemaatikkoja vastaan
Matemaatikkoja vastaan (; ) on Sekstos Empeirikoksen kirjoittama filosofinen teos, joka edustaa pyrrhonistista skeptisismiä. Teos tunnetaan myös nimillä "Professoreita vastaan" ja "Oppineita vastaan".
Teos koostuu osista, jotka on suunnattu erilaisia tiedon lajeja vastaan, ja niitä vastaan, jotka katsovat omaavansa jotain tietoa. Teoksen nimen "mathēmatikos" tarkoittaa oppineita yleensä, mutta sen voidaan katsoa viittaavan erityisesti platonilaisiin. Kirjat laajentavat Sekstoksen teoksen "Pyrrhonismin pääpiirteet" kirjojen II ja III esitystä aiheesta.
Teokseen "Matemaatikkoja vastaan" luetaan joko kuusi tai yksitoista kirjaa. Tämä on seurausta siitä, että säilyneissä käsikirjoituksissa yksitoista Sekstokselta säilynyttä kirjaa on luettu yhteen otsikon "Matemaatikkoja vastaan" alle. Nimellä "Matemaatikkoja vastaan" on kuitenkin alun perin tarkoitettu viitata vain kuuteen ensimmäiseen kirjaan. Tämä käy ilmi ensimmäisen kirjan alusta ja kuudennen kirjan lopusta.
Teoksen kuusi ensimmäistä kirjaa tunnetaan perinteisesti myös omilla nimillään:Teoksen kirjat VII–XI ovat säilyneet epätäydellisesti. Tutkijat ovat arvelleet, että tämän kirjajoukon alusta puuttuu ainakin yksi ja mahdollisesti jopa viisi kirjaa. Säilyneitä kirjoja on kutsuttu perinteisesti seuraavilla nimillä:Nämä kirjat erotetaan joskus erilliseksi teokseksi kirjoista I–VI käyttämällä niistä nimitystä "Dogmaatikkoja vastaan" (, "Pros dogmatikous"). Tällöin "Loogikkoja vastaan" muodostaa tämän teoksen kirjat I–II, "Fyysikkoja vastaan" kirjat III–IV ja "Eetikkoja vastaan" kirjan V, huolimatta siitä, että todellisuudessa teoksen alkuosa puuttuu. Dogmaatikkojen voidaan tässä katsoa viittaavaan erityisesti stoalaisiin. Sekstos itse käyttää näistä viidestä kirjasta nimitystä "Skeptika hypomnēmata" () viitatessaan niihin muualla. Ne vaikuttavat olevan kirjoja I–VI varhaisempia.
Nimet "Matemaatikkoja vastaan" ja "Dogmaatikkoja vastaan" eivät esiinny alkuperäisissä käsikirjoituksissa, vaan ne on kehitetty myöhemmin.
Pokerisivut.com (lehti)
Pokerisivut.com-lehti oli vuonna 2008 perustettu suomenkielinen pokeriin keskittyvä aikakauslehti. Lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa. Ensimmäisen numeron kansikuvassa esiintyi Patrik Antonius, ja sen jälkeen kansikuvissa ovat olleet muun muassa Doyle Brunson, Ilari Sahamies, Jens Kyllönen ja Ville Wahlbeck. Lehden vakiokolumnisteina toimivat muun muassa Sami Kelopuro, Juha Helppi ja Phil Galfond.
Pokerisivut.com-lehden julkaiseminen lopetettiin vuonna 2010 lokakuun alussa voimaan tulevan arpajaislain takia. Lehden viimeinen numero ilmestyi elokuussa 2010.
Toimi Waltari
Toimi Armas Waltari (17. helmikuuta 1882 Helsinki – 5. heinäkuuta 1914 Nummela) oli suomalainen pappi ja opettaja, joka julkaisi lukuisia uskonnollisia kirjoja. Parhaiten hänet tunnetaan kirjailija Mika Waltarin isänä.
Toimi Waltarin isä Gustaf Helenius oli Hattulan Katinalasta kotoisin ollut ja Helsinkiin muuttanut muurari joka otti uudeksi sukunimekseen Waltari kotitalonsa mukaan. Toimi Waltari ja hänen veljensä Toivo Waltari valmistuivat kumpikin papeiksi. Toimi Waltari oli sitten muun muassa työssä Kalliolan setlementissä ja toimi Sörnäisten vankilan vankilapastorina. Hän meni naimisiin 18.11.1906 Olga Johanssonin (18.11.1886 Pietari – 12.6.1945 Helsinki) kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta, Samuel 1907, Mika Toimi 1908 ja Erkki Kustaa 1913.
Toimi Waltari oli Mikkelin lyseon uskonnon ja historiallisen lukemisen vanhempana lehtorina vuosina 1912-1914, ja hän valmisteli samalla myös teologian väitöskirjaansa, jonka nimenä oli "Raamatunhistoria uskonnon opetuksessa". Mikkelissä asunut Waltarin perhe palasi Helsinkiin 1914 mutta pian sen jälkeen Toimi Waltari kuoli 32-vuotiaana.
Kirjailija Mika Waltari kuvasi "Helsinki-trilogiassaan" (1933–1935) sukunsa vaiheita. Trilogian päähenkilöiden esikuvina olivat kirjailija itse, hänen isänsä Toimi ja isoisänsä Gustaf.
The Agonist
The Agonist (aikaisemmin The Tempest) on kanadalainen melodista deathmetalia soittava yhtye. Montrealista kotoisin olevaan yhtyeeseen kuuluu laulaja Alissa White-Gluz kitaristi Danny Marino, basisti Chris Kells, rumpali Simon McKay ja kiertuekitaristi Chris Adolph. The Agonist tunnetaan erityisesti Alissa White-Gluzin tavasta yhdistellä murinalaulua ja puhdasta laulua. Yhtye levyttää Century Media Recordsille.
17.3.2014 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan laulaja Alissa White-Gluzin jättäneen yhtyeen. Uudeksi laulajaksi ilmoitettiin Vicky Psarakis.
Kit Kat
Kit Kat on Nestlén valmistama suklaapatukka. Niitä myydään tavallisina patukoina ja pusseissa. Kit Kat muodostuu keksistä, joka on kuorrutettu suklaalla. 
"Guinness World Recordsin" mukaan Kit Katilla on kaikkein eniten eri makuja, esimerkiksi wasabi, kurkku, suola ja vesimeloni.
Antoni Piechniczek
Antoni Piechniczek (s. 3. toukokuuta 1942) on puolalainen poliitikko, jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Vuodesta 2007 lähtien hän on istunut Puolan parlamentin ylähuoneessa.
Piechniczek pelasi urallaan puolustajana. Hän aloitti uransa Zryc Chorzówin juniorijoukkueessa, josta siirtyi 1960 Naprzód Lipinyn kautta Legia Varsovaan. Hän oli voittamassa seuran paidassa Puolan cupin mestaruutta 1964 ja seuraavana vuonna hän pelasi joukkueen kanssa Cup-voittajien Cupin puolivälierissä. Hän siirtyi Ruch Chorzówiin 1965 ja edusti seuraa vuosikymmenen loppuun saakka. Ruchissa hän juhli Puolan mestaruutta 1968. Viimeiseksi seuraksi Piechniczekin uralla jäi ranskalainen LB Châteauroux, jota hän edusti kaudella 1972/73.
Puolan maajoukkuepaidassa Piechniczek esiintyi kolmesti.Piechniczek opiskeli pelaajauransa ohella Varsovan yliopistossa liikunnanopettajaksi valmistuen vuonna 1965. Pelaajauransa jälkeen hän aloitti uran valmentajana BKS Bielskossa. Hän toimi 1970-luvun lopulla pitkään Odra Opolen päävalmentajana, kunnes palasi 1980 Ruch Chorzówiin.
Puolan maajoukkuevalmentaja Ryszard Kuleszan saatua yllättäen potkut joulukuussa 1981 nousi Piechniczek uudeksi maajoukkuevalmentajaksi. Hän johdatti joukkueensa MM-kisoihin 1982, joissa Puola eteni komeasti pronssiotteluun. Kisojen päätteeksi Piechniczekin ja pelaajien kaulaan ripustettiin mitalit, kun Ranska kaatui 3–2. Vaikka Puola jäikin rannalle EM-kisoista 1984, sai Piechniczek jatkaa tehtävissään. Hän luotsasi Puolan toistamiseen MM-kisoihin, mutta Meksikosta tuomisina oli vain paikka kuudentoista parhaan joukossa.
Kisojen jälkeen Piechniczek siirtyi KS Górnik Zabrzen päävalmentajaksi ja luotsasi joukkueen Puolan mestariksi 1987. Tämän pestinsä jälkeen hän toimi Tunisian ja Arabiemiirikuntien maajoukkueiden päävalmentajana. Hän palasi Puolan maajoukkueeseen 1996, mutta jätti tehtävänsä maan jäätyä rannalle MM-kisoista 1998. Vuonna 1997 hän toimi vielä qatarilaisen Al-Rayyanin päävalmentajana.Piechniczek on 2000-luvulla ollut aktiivisesti mukana Puolan politiikassa. Hänet valittiin vuonna 2002 Sleesian alueparlamenttiin ja hän toimi myös varapuheenjohtajana. Vuonna 2007 hän nousi Puolan parlamentin ylähuoneeseen.
Ihmisoikeudet Australiassa
Tämä artikkeli kertoo Australian ihmisoikeustilanteesta.
Helmikuussa 2009 Australian hallitus pyysi anteeksi alkuperäiskansoihin kuuluvilta ihmisiltä ja Torresin salmen alueen alkuperäisasukkailta, joiden lapsia valtion lain nojalla riistettiin lapsina perheiltään vuosina 1910–1970. Hallitus ei maksanut korvauksia. Australian hallitus vastustaa YK:n sopimusta alkuperäiskansojen oikeuksista.
Australia tuki YK:n aloitetta kuolemanrangaistusten lakkauttamiseksi maailmassa joulukuussa 2008.
Australia on ratifioinut YK:n sopimuksen naisiin kohdistuvan syrjinnän ehkäisemiseksi. (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women CEDAW) ja lasten oikeuksien sopimuksen (CRC). Toukokuussa 2008 hallitus asetti neuvoston ehkäisemään naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.
Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.
Australian laki salli ainakin vielä joulukuussa 2008 kansainvälisen oikeuden vastaisesti terrorismista epäiltyjen pidätyksen ilman oikeudenkäyntiä, mutta Australian hallitus arvioi lain kehitystarvetta.
Victorian mielenterveyshäiriöiden tietoisuusneuvoston vuonna 2013 tekemä tutkimus paljasti, että 85 % asiakkaista pelkää turvallisuutensa puolesta mielisairaalahoidossa Victoriassa. 67 % oli joutunut hoidossa seksuaalisen ahdistelun kohteiksi ja 45 % raiskauksen kohteeksi. 61 % kertoi raiskauksesta hoitajille. Raiskauksesta ilmoittaneista 82 % kertoi, etteivät työntekijät (hoitajat) auttaneet ja 18 %, että heistä oli liian vähän apua. Hoitajat eivät ole valvoneet käyttäytymistä ja ovat jättäneet huomiotta asiakkaiden ilmoitukset ahdistelusta. Väkivalta on johtanut ainakin yhden kohteeksi joutuneen itsemurhayritykseen.
Tutkimus tehtiin 9 sairaalassa. Väkivaltaa tuli ilmi mm. Werribeen sairaalassa ja St Vincentin sairaalassa Melbournessa. Raportti suositteli velvollisuutta ilmoittaa väkivallasta pääpsykiatrille ja naissukupuolisten asiakkaiden ovien lukitsemista. Victorian mielenterveysministeri Mary Wooldridge reagoi ehdottamalla vain naissukupuolisille suunnattuja sairaaloita. St. Vincentin sairaalan mukaan sen toimintaohjeen mukaan epäilyksistä ja rikoksista kuuluu ilmoittaa poliisille ja asiakkaan perheenjäsenille. Se aikoo rakentaa vain toiselle sukupuolelle (naisille) suunnatun tilan ja on lisännyt vaarojen arviointia tunnistaakseen ja suojellakseen "haavoittuvia potilaita".
Arthur Kennedy
John Arthur Kennedy (17. helmikuuta 1914 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 1990 Branford, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kennedy oli viisi kertaa Oscar-ehdokkaana. Parhaasta miespääosasta hän oli ehdolla elokuvasta "Kirkas voitto" (1951). Sivuosaehdokkuudet hän sai elokuvista "Nyrkkeilysankari" (1949), "Murhaajako?" (1950), "Peyton Place – vihan tyyssija" (1957) ja "Yli kaiken ymmärryksen" (1958).
Teatterissa Kennedy kuului 1940- ja 1950-lukujen taitteessa useiden Arthur Millerin näytelmien alkuperäismiehityksiin. Tony-palkinnon hän sai vuonna 1949 roolistaan Biffinä näytelmässä "Kauppamatkustajan kuolema".
Kennedy on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Vojakkalan koulu
Vojakkalan koulu on lakkautettu peruskoulu Tornion Vojakkalassa. Toimiessaan koulu oli Tornion toiseksi pohjoisin kyläkoulu. Vuonna 2009 koulussa oli 50 oppilasta, ja koulun rehtori oli Pekka Tilja.
Vojakkalan koulu perustettiin vuonna 1896 sekä Ala- että Ylivojakkalaan. Alavojakkalan koulu lakkautettiin vuonna 1971 pienentyneen oppilasmäärän takia. Viimeksi käytössä oleva koulurakennus Ylivojakkalassa on rakennettu vuonna 1964. Koulu lakkautettiin vuonna 2015.
Randolph Engineering
Randolph Engineering Inc. (RE) on kahden insinöörin, Jan Waszkiewiczin ja Stanley Zaleskin vuonna 1972 perustama yhtiö. Alun perin yhtiö valmisti silmä- ja sotilasoptiikan valmistuksessa tarvittavia koneita.
Vuonna 1982 Randolph Engineering valittiin Yhdysvaltain puolustushallinnon (US Department of Defence) aurinkolasien päätoimittajaksi. Aurinkolasituotteiden myynti siviileille aloitettiin 1980-luvun lopussa. Samoihin aikoihin tuotevalikoima laajeni kattamaan myös urheiluampujille tarkoitetut tuotteet.
Yhtiö ja sen tuotteet on palkittu moneen kertaan teknisestä laadusta, optiikasta sekä innovatiivisuudesta. Yhtiön tärkein tuote on Randolph Aviator-aurinkolasi, joka on mm. US. Airforcen sotilaslentäjien ja NASA:n astronauttien vakiovaruste.
Yhdysvaltain puolustushallinto on edelleen Randolph Engineering Inc:in tärkein asiakas. Asiakkaiden joukkoon on liittynyt myös useiden NATO-maiden vastaavia laitoksia. Yhtiön käyttämä teknologia, koneet ja laitteet ovat kaikki yhtiön itsensä kehittämiä ja valmistamia.
Randolph Engineering Inc. on perheyhtiö, jonka toimiva johto on pääosin perustajien jälkikasvua. Yhtiön tuotantolaitokset ja pääkonttori sijaitsevat Randolphin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
P. Chidambaram
P. Chidambaram ("Palaniappan Chidambaram", s. 16. syyskuuta 1945 Kandanur, Tamil Nadu, Brittiläinen Intia) on intialainen poliitikko ja nykyinen sisäministeri.
Hän kuuluu kolmestatoista puolueesta koostuvaan hallituskoalitioon, Yhdistyneeseen edistykselliseen allianssiin (UPA), jota johtaa pääministeri Manmohan Singh. Chidambaram oli Intian talousministeri toukokuusta 2004 marraskuuhun 2008. Chidambaram nimitettiin pääministeriksi Shivraj Patilin erottua virasta. Chidambaram on koulutukseltaan juristi.
Carl Elliot
Carl Elliot (s. 9. huhtikuuta 1983 New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavaa Espoon Honkaa.
Elliott pelasi kaksi kautta D-liigaa Sioux Fallsin paidassa. Tämän lisäksi hän on pelannut Venezuelassa.
Oulunsalon lukio
Oulunsalon lukio on Oulussa, Oulunsalon kaupunginosassa toimiva lukio. Se toimii Oulunsalo-talossa, kaupunginosan keskuksessa. Koulun rehtorina toimii Tuula Tervonen.
Tàyt
Tàyt on Vietnamissa elävä etninen ryhmä, joka on elänyt nykyisen Vietnamin alueella tuhansia vuosia. Siihen kuuluu noin 1,2 miljoonaa henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Tàyt elävät maan koillisosan laaksoissa: Quảng Ninh, Bắc Giang, Lạng Sơn, Cao Bằng, Bắc Kạn, Thái Nguyên, Hà Giang, Tuyên Quang, Lào Cai ja Yên Bái. Tày-kansan perinteinen elinkeino on riisinviljely. Tyypillinen uskonto on esi-isien palvonta.
Vietnamin kommunistisen puolueen (Đảng Cộng sản Việt Nam) pääsihteeri Nông Ðức Mạnh on tày, ja ensimmäinen vähemmistökansan edustaja korkeassa asemassa Vietnamin valtiojohdossa.
Hoat
Hoat eli vietnaminkiinalaiset on Vietnamissa elävä etninen ryhmä. Siihen kuuluu noin 900 tuhatta henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Hoat ovat tulleet Vietnamiin useissa eri aalloissa, 1400-luvulta alkaen. He ovat asettuneet etenkin suuriin kaupunkeihin kuten Hồ Chí Minhin kaupunkiin, Hanoihin, Hải Phòngiin, Cần Thơhon, Kiến Giangiin ja Đà Nẵngiin. Vaikka useimmat hoa-suvut ovat asuneet Vietnamissa sukupolvien ajan, he ovat säilyttäneet kiinan kielen ja oman identiteettinsä. Kun kommunistit tulivat valtaan koko Vietnamissa, monet hoat pakenivat ulkomaille. Vielä vuoden 1979 väestönlaskennassa he olivat suurin vähemmistö, mutta 20 vuotta myöhemmin enää viidenneksi suurin.
Vietnaminkiinalaisten lukumäärästä on ristiriitaisia tietoja. Vietnamin virallinen etninen luokittelujärjestelmä ei laske kaikkia vietnaminkiinalaisia hoa-kansaan, vaan vuoristoalueen san diut ja ngoit lasketaan erikseen.
Ap Lei Chau
Ap Lei Chau () tai Aberdeen Island on saari Hongkongissa. Saari sijaitsee Hongkongin saaresta lounaaseen. Saaren pinta-ala on 1,32 km². Hallinnollisesti saari kuuluu eteläiseen piiriin. Saaren asukasluku oli 86 782 vuonna 2007 tehden siitä yhden tiheimmin asutuista saarista maailmassa. Linja-autoliikenne on toistaiseksi pääasiallinen julkisen liikenteen muoto. Suunnitelmissa on ulottaa Hongkongin metron South Islandin metrolinja saarelle asti tulevaisuudessa.
Sean Price
Sean Price (17. maaliskuuta 1972 Brooklyn, New York – 8. elokuuta 2015 Brooklyn) oli yhdysvaltalainen rap-artisti.
Price tuli tunnetuksi 1990-luvun puolivälissä ollessaan Heltah Skeltah -duon toinen osapuoli, ”Ruck”. Duo oli osa Boot Camp Clik -hip hop -kollektiivia. Hän levytti myös sooloartistina omalla nimellään.
Juggling 9 or Dropping 10
Juggling 9 or Dropping 10 on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin viides studioalbumi. Enchantilla ei ollut albumin äänityshetkellä kosketinsoittajaa, joten kitaristi Douglas Ott ja rumpali Paul Craddick soittivat kosketinsoittimien osuudet.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1966
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1966 pelattiin Jugoslaviassa 3.-13. maaliskuuta.
EM-kilpailussa laskettiin viimeisimmän tulkinnan (1999) mukaan vain eurooppalaisten keskinäiset pelit. Perinteisellä tavalla mitattuna pronssijoukkue olisi ollut Ruotsi MM-kilpailun kolmanneksi parhaana eurooppalaisena joukkueena.
Romania sai paikan B-sarjassa.
Ranska ja Bulgaria eivät pelanneet.
Mườngit
Mườngit on Vietnamissa elävä etninen ryhmä, johon kuuluu noin 800 000 jäsentä. Heidän kielensä muistuttaa vietnamia, mutta kulttuuri on saanut enemmän vaikutteita thailta.
Muongit elävät Pohjois-Vietnamin keskiosan vuoristoalueilla, etenkin Hòa Bìnhin maakunnassa, ja puhuvat mon-khmer-kieliä.
Luettelo Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajista
Tämä on luettelo Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajista. Suomen Punainen Risti (SPR) perustettiin vuonna 1877 nimellä "Suomen yhdistys haavoitettujen ja sairasten sotilaiden hoitoa varten". Nimi muuttui nykyiseen muotoonsa vuonna 1919, kun järjestön säännöt uudistettiin silloisen puheenjohtajan Richard Faltinin johdolla. Koska tuolloin vanha yhdistys haavoitettujen ja sairasten sotilaiden hoitoa varten muodollisesti lakkautettiin ja sen toimintaa jatkoi nykyinen järjestö, on tässä luettelossa eritelty johtokunnan puheenjohtajat ennen vuotta 1919 ja Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen puheenjohtajat tämän jälkeen.
Vuoden 2005 tasavallan presidentin asetuksen mukaan Suomen Punaisen Ristin puheenjohtaja valitaan nykyisin virkaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan kolmen vuoden välein kokoontuvassa järjestön yleiskokouksessa. Yleiskokouksessa valitaan keskushallitukseen puheenjohtajan lisäksi kolme varapuheenjohtajaa ja kuusi muuta hallituksen jäsentä. Kaikkien hallitusten jäsenten peräkkäisten toimikausien määrä on rajattu kahteen. Puheenjohtajuus on luottamustoimi, kun taas järjestön käytännön toimintaa johtaa palkattu pääsihteeri.
Viimeisen sadan vuoden aikana Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajina on toiminut pääasiassa korkean profiilin yhteiskunnan merkkihenkilöitä. Järjestön pitkäaikaisimpana puheenjohtajana toimi marsalkka Mannerheim vuosina 1921–1951. Nykyinen puheenjohtaja on entinen ulkoasiainministeriön valtiosihteeri Pertti Torstila ja varapuheenjohtajina toimivat Henri Backman, Otto Kari ja Christel von Frenckell-Ramberg.
Alfred Nordman
Johan Alfred Nordman (20. tammikuuta 1848 Vöyri – 7. toukokuuta 1942) oli suomalainen virkamies. Nordmanin vanhemmat olivat lääninrovasti Carl Johan Adolf Nordman ja Ulrika Sofia Thodén. Hän oli naimisissa Hedvig Maria Cedercreutzin ja myöhemmin Sigrid Anna Helena de la Chapellen kanssa. Nordman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1867, suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1871 ja sai varatuomarin arvon 1874. Hän työskenteli mm. senaatissa ja esittelijäsihteerinä. Nordman toimi Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1885–1890 ja 1893–1901, eri pankkien hallintoneuvostoissa ja eri vakuutusyhtiöiden johtokunnissa ja niiden puheenjohtajina sekä Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana vuosina 1908–1918.
Nùngit
Nùngit on Vietnamissa elävä etninen ryhmä. Siihen kuuluu noin 700 tuhatta henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Nùngit elävät maan pohjoisosassa, Bắc Giangin, Bắc Kạnin, Cao Bangin, Lang Sonin, Thái Nguyênin ja Tuyên Quangin maakunnissa.
Nùngit ovat muuttaneet Vietnamiin Kiinasta parisataa vuotta sitten.
Tàyt ovat nùngien lähisukulaisia; puhuvat samaa kieltä ja asuvat usein samoissa kylissä. Nùngit viljelevät perinteisesti riisiä vesirattaiden avulla kastelluilla pelloilla, ja he ovat rakentaneet monien vuorten alarinteille pengerrettyjä riisipeltoja. Heidät tunnetaan myös monipuolisesta viljelykasvien valikoimasta: riisin ohella he kasvattavat maapähkinöitä, maissia ja monia vihanneksia. Buddhalaisuus on nùngien yleisin uskonto.
Aleksandr Panžinski
Aleksandr Eduardovitš Panžinski (, s. 16. maaliskuuta 1989) on venäläinen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut sprinttihiihtoon.
Panžinski voitti junioreiden maailmanmestaruuden perinteisen hiihtotavan sprintissä Praz de Lys Sommandissa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä hävittyään kullan niukasti Nikita Krjukoville. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden perinteisen sprintissä 2011. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai Krjukovin kanssa pronssia parisprintissä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 11:nneksi.
Panžinski kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Trondheimissa maaliskuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Kuusamon sprinttikilpailussa marraskuussa 2009. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Drammenin perinteisen sprintissä maaliskuussa 2012.
Umgestülpte Zuckerhut
Der Umgestülpte Zuckerhut () on historiallinen ristikkorakennetalo Hildesheimissä Saksassa.
Erikoinen nimi tulee rakennuksen muodosta: ensimmäinen kerros on pienin (17 m²), toinen on suurempi, ja kolmas kerros kaikista suurin (29 m²).
Talo rakennettiin vuonna 1509, mutta arkkitehdin nimi on tuntematon.
Käännetty sokeritoppa tuhoutui ilmahyökkäyksessä (22. maaliskuuta 1945) ja rakennettiin uudelleen sodan jälkeen. Jälleenrakentaminen alkoi 27. lokakuuta 2009.
Pakaste
Pakaste (vanh. syväjäädytystuote) on elintarvike, joka on jäädytetty mahdollisimman nopealla pakastamisella, jonka lämpötila on kauttaaltaan vähintään -18 celsiusastetta tai sitä kylmempi (lyhytaikaisesti kuitenkin alle -15 °C, esimerkiksi lastauksen ja purkamisen yhteydessä) ja joka myydään pakastettuna. Pakaste on varustettava vähimmäissäilyvyysaikaa ja säilytysohjeita koskevien merkintöjen lisäksi sanalla ”pakastettu” ja/tai ”pakaste”. Pakasteita ei saa jäädyttää uudelleen sulatuksen jälkeen.
Sana pakaste saatiin Pauligin järjestämässä kilpailussa vuonna 1946. Ennen tätä käytettiin sanaa syväjäädytystuote.
Maccabi Tel Aviv FC
Maccabi Tel Aviv FC on israelilainen jalkapalloseura Tel Avivin kaupungista. Se on osa Maccabi Tel Aviv -urheiluseuraa, joka on yksi suurimmista urheiluseuroista Israelissa. Maccabi Tel Aviv FC perustettiin vuonna 1906. Seura on historian aikana voittanut Israelin liigan ennätykselliset 21 kertaa. Se on voittanut myös Israelin cupin 23 kertaa, mikä on maan ennätys.
Israelin Liiga (21): 1935–36, 1936–37,1941–42, 1946–47, 1949–50, 1951–52, 1953–54, 1955–56, 1957–58, 1966–68, 1969–70, 1971–72, 1976–77, 1978–79, 1991–92, 1994–95, 1995–96, 2002–03, 2012–13, 2013–14, 2014–15 (Ennätys)
Israelin Cup (23): 1929, 1930, 1933, 1941, 1946, 1947, 1953–54, 1954–55, 1957–58, 1958–59, 1963–64, 1964–65, 1966–67, 1969–70, 1976–77, 1986–87, 1987–88, 1993–94, 1995–96, 2000–01, 2001–02, 2004–05, 2014–15 Ennätys
Israelin Liigacup (4): 1992–93, 1998–99, 2008–09, 2014–15
Israelin Supercup (5): 1964–65 (jaettu mestaruus), 1967–68, 1976–77, 1978–79, 1987–88
Aasian Mestareiden Liiga (2): 1968–69, 1970–71
Esko Koskela
Esko Juhani Koskela (s. 17. syyskuuta 1939 Tyrvää, Suomi – 21. tammikuuta 2010 Trelleborg, Ruotsi) oli suomalainen harmonikansoittaja.
Esko Koskela syntyi Tyrvään Kotajärvenmaassa. Hän jäi orvoksi varhain ja varttui kahden enonsa kanssa, jotka hankkivat hänelle ensimmäisen, Majaniemen valmistaman, harmonikan huomattuaan pojan musikaalisesti lahjakkaaksi ja innostuneeksi soittajaksi. Hän perusti pian soittamaan opittuaan oman orkesterin.
Hän soitti myöhemmin useissa erilaisissa kokoonpanoissa toimien 1950-luvulta lähtien myös useiden ajan nimekkäiden artistien, kuten Olavi Virran ja Tapio Rautavaaran säestäjänä. Hän soitti myös pianoa ja kitaraa. Avioiduttuaan 1960-luvulla Koskela muutti Keuruulle jatkaen soittamista ja tanssitoiminnan järjestämistä. Käytyään tuttaviensa mukana soittomatkalla Ruotsin Trelleborgissa, Koskela muutti pian pysyvästi perheineen sinne.
Soittamisen ohella Koskela työskenteli Ruotsissa Trelleborgin kumitehtaalla, mistä toimesta hän jäi myös eläkkeelle. Hän vieraili kesäisin säännöllisesti kotiseudullaan Vammalassa järjestäen kesätansseja. Hän vieraili usein myös Pohjois-Amerikassa esiintyen suomalaissiirtolaisille.
Esko Koskela tuotti joitakin viihteellisiä sävellyksiä, joista tunnetuin lienee "Vancouverin ilta".
C. F. von Wahlberg
Carl Ferdinand Immanuel (Emanuel) von Wahlberg (vuoteen 1904 Wahlberg; 30. syyskuuta 1847 Jekaterinograd, Venäjän keisarikunta – 28. maaliskuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Wahlbergin vanhemmat olivat konsistoriaalineuvos Carl Fredrik Wahlberg ja Anna Dorotea von Buck. Hän oli naimisissa Maria Sinebrychoffin kanssa. Wahlberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1866, valmistui 1869 filosofian kandidaatiksi ja 1871 lääketieteen kandidaatiksi sekä lisensiaatiksi ja väitteli tohtoriksi 1873. Hän toimi Suomen kaartin apulaislääkärinä vuosina 1876–1878, pataljoonanlääkärinä 1881–1895 ja Suomen sotaväen ylilääkärinä 1895-1902. Hän perusti "Finsk Militär Tidskriftin" ja oli sen päätoimittaja 1881–1882 ja toimituksen jäsen 1884–1901. Wahlberg oli 1902–1906 lääkintöhallituksen pääjohtaja. Vuosina 1901–1903 hän oli Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana.
Wahlberg oli vuodesta 1871 naimisissa kauppaneuvos Pavel Sinebrychoffin tyttären Marian kanssa.
Wahlberg sai vuonna 1883 hovineuvoksen, 1892 kollegineuvoksen, 1896 valtioneuvoksen ja vuonna 1903 todellisen valtioneuvoksen arvonimet. Hänet aateloitiin vuonna 1904 nimellä "von Wahlberg". Hän toimi aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä 1904–1905. Aatelissuku sammui hänen viimeisen poikansa kuollessa vuonna 1930.
Valtioneuvos C. F. ja Maria von Wahlbergin rahaston varoista jaetaan taiteilija-apurahoja ja tuetaan maatalousalan ammattitaidon edistämistä.
Wahlber kirjoitti ammatillisten tekstien lisäksi useita näytelmiä, kuten "Det omöjliga möjligt" (1881), "Samhällsuppfostran" (1882) ja "Hörnstenar" (1883), kertomuksen "De kärleksrike" (1882) ja novellikokoelman "Vilsekommen" (1884), jotka olivat merkittäviä alkusysäyksinä nykyaikaiselle suomalaiselle kaunokirjallisuudelle, mutta jäivät sittemmin unohduksiin. Vuodesta 1910 von Wahlberg julkaisi useita kertomuksia saksaksi.
Tekijänimillä: C. Ferdinand Wahlberg, C. F. Wahlberg, Ferdinand von Wahlberg.
Georg von Winther
Georg Gustaf von Winther (vuoteen 1890 "Winter"; 23. huhtikuuta 1825 Puumala – 25. marraskuuta 1901) oli suomalainen lääkäri. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1842, filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi 1847 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1853. Hän toimi Henkikaartin 3. suomalaisen tarkk'ampujapataljoonan lääkärinä vuosina 1854-1881, Suomen sotaväen ylilääkärinä 1881-1894 ja Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana 1896-1901.
Winter aateloitiin vuonna 1890.
Leo Noro
Leo Kaarlo Noro (1. marraskuuta 1915 – 3. joulukuuta 1980) oli suomalainen lääkäri ja professorin arvonimen saanut terveydenhuollon johtohenkilö.
Noron vanhemmat olivat August Kaarle Noro ja Mandi Laurio ja puoliso vuodesta 1940 arkkitehti Eva Emilia Leisio. Noro tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1915 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943, jolloin hän myös väitteli tohtoriksi. Helsingin yliopiston ammattitautiopin dosentti hän oli vuodesta 1950. Noro toimi lääkärinä ja opettajana, mutta ennen muuta hänet muistettaneen Työterveyslaitoksen johtajana 1950–1970 ja Lääkintöhallituksen pääjohtajana 1970–1977. Suomen Punaisen Ristin puheenjohtaja hän toimi 1972–1979. Noron rooli oli tärkeä suomalaisen työterveydenhuollon ja ammattitautien hoidon ja ehkäisyn kehittäjänä. Hän luennoi ja toimi asiantuntijana myös Suomen ulkopuolella. Norolle myönnettiin professorin arvonimi 1956.
Maurice Goldenhar
Maurice Goldenhar (15. tammikuuta 1924 – 11. syyskuuta 2001) oli lääkäri, jonka mukaan Goldenharin oireyhtymä on nimetty. Hän muutti Yhdysvaltoihin Belgiasta vuonna 1940. Hän palasi Eurooppaan vielä opintoja varten ja työskenteli myöhemmin Yhdysvalloissa. Hän raportoi Goldenharin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1952.
Maple Ridge (Brittiläinen Kolumbia)
Maple Ridge on 68 949 asukkaan (2006) piirikunta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Kunta kuuluu Vancouverin metropolialueeseen. Se sijaitsee Frasejoen ja Rannikkovuorten välisellä alueella, noin 45 kilometriä Vancouverista itään. Maple Ridge tunnetaan suosittuna ulkoilualueena, ja kunnassa järjestetään lähes vuoden ympäri erilaisia tapahtumia, joista tunnetuimpia ovat "Jazz and Blues Festival", "Maple Ridge Fair" ja "The Santa Claus Parade".
Satoja vuosia ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui rannikon salisheihin kuuluvia -intiaaneja. Heillä oli tiettävästi ainakin kymmenen erillistä kylää Maple Ridgen alueella.
Tiettävästi ensimmäiset vakituisesti alueella asuvat eurooppalaiset olivat kaksi skotlantilaista Hudson's Bay Companyn työntekijää MacIvor ja Robertson, jotka saapuivat Fraserjoen vastarannalla sijainneesta Fort Langleyn tukikohdasta (sijaitsee nykyisessä Langleyn kunnassa). He perustivat maatilansa alueelle vuonna 1858. Samoihin aikoihin Fraserjoella tapahtuneen kultaryntäyksen seurauksena alueelle saapui arviolta 30 000 siirtolaista, joista suuri osa jäi alueelle pysyvästi. Siirtolaiset toivat tullessaan alkuperäisasukkaille tuntemattomia tauteja, kuten isorokkoa, johon alueen asukkailla ei ollut vastustuskykyä. Tämän seurauksena alueen stó:lō-intiaanien väkiluku supistui voimakkaasti, arvioiden mukaan jopa 90–95 prosenttia. Maple Ridgen piirikunta perustettiin 12. syyskuuta 1874, kun eurooppalaisten siirtokuntien asukkaat päättivät yhdistää yhteisen hallinnon alaisuuteen.
Kaksi vuotta myöhemmin 1876 Cape Bretonista kotoisin oleva liikemies Thomas Haney saapui alueella ja hankki omistukseensa suuria maa-alueita Fraserjoen rannalta, alue tunnettiin myöhemmin nimellä "Haney's landing". Haney perusti omistamalleen alueelle useita palveluja ja yrityksiä. Vuonna 1882 hän perusti "Port Haneyn" kaupungin, ja sen kaava valmistui 1889. Canadian Pacific Railway rakensi rautatien alueelle ja valitsi ratalinjauksen Port Haneyn kautta, mikä kasvatti kaupungin merkittävyyttä. Alueella oli erittäin vähän maantieyhteyksiä muualle maahan, ja ensimmäinen maantieyhteys New Westminsteriin valmistuikin vasta vuonna 1913. Haneyn kaupunki oli pitkään kunnan keskus, ja se liitettiin myöhemmin osaksi Maple Ridgen kuntaa.
1900-luvun alkupuolella alueelle muutti parantuneiden liikenneyhteyksien ansiosta runsaasti ranskalaisia ja aasialaisia siirtolaisia, joista japanilaiset siirtolaiset kuitenkin lähetettiin keskitysleireihin toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1995 kunta liittyi osaksi Vancouverin metropolialuetta, väkiluvun ollessa 65 000 asukasta.
Laurence Harvey
Laurence Harvey synt. Lauruska Mischa Skikne (1. lokakuuta 1928 Joniškis, Liettua – 25. marraskuuta 1973) oli liettualaissyntyinen näyttelijä, joka näytteli sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Harvey syntyi Liettuassa ja varttui Etelä-Afrikassa. Toisessa maailmansodassa hän palveli Egyptissä ja Italiassa, jonka jälkeen hän palasi Etelä-Afrikkaan, josta hän siirtyi Isoon-Britanniaan. Elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1948 kauhuelokuvassa "House of Darkness". Harvey oli ehdolla parhaan miespääosan Oscarin saajaksi elokuvasta "Tilaa huipulla". Harveyn muihin elokuviin kuuluvat muun muassa "Alamo" (1960), "Ei rahasta" (1960) ja "Mantshurian kandidaatti" (1962).
Leopardimies
Leopardimies ("The Leopard Man") on Val Lewtonin tuottama ja Jacques Tourneurin ohjaama kauhu- ja jännityselokuva vuodelta 1943. Se perustuu Cornell Woolrichn romaaniin ja pääosassa oli Dennis O'Keefe.
"Leopardimies" oli Val Lewtonin ja Jacques Tourneurin kolmas ja viimeinen yhteistyö. Se oli samanlainen menestys kuin kaksi edellistäkin elokuvaa ("Kissaihmiset" ja "Yö voodoo-saarella"). Ne olivat kaikki B-elokuvia ja niiden menestyksen ansiosta Tourneur pääsi ohjaamaan A-luokan elokuvia.
Consuelaa näyttelevä Tula Parma on suomalainen näyttelijä Tuulikki Paananen.
New Mexicon pikkukaupungissa tapahtuu sarja murhia. Syylliseksi epäillään mustaa pantteria. Manning ja Clo-Clo eivät kuitenkaan ole vakuuttuneita siitä vaan uskovat murhaajan olevan ihminen.
"Leopardimies" perustuu Cornell Woolrichin romaaniin "Black Alibi" (1942). RKO:n johtaja Cahrles Koerner muutti nimeksi "Leopardimies", koska hän toivoi elokuvan siten hyötyvän "Kissaihmisten" menestyksestä. Käsikirjoittajat joutuivat muokkaamaan romaania paljon, jotta se olisi mennyt sensuurin läpi (romaanissa yksi päähenkilöistä oli prostituoitu ja murhaajana oli poliisi) ja pysyisi budjetissaan (maksimi oli 150 000 dollaria).
Tim Jitloff
Tim Jitloff (s. 11. tammikuuta 1985 Reno, Nevada) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Jitloff kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Alta Badiassa 17. joulukuuta 2006. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2008 oltuaan 20:s. Jitloffin paras maailmancupin sijoitus on viides sija Sestrieren suurpujottelusta 21. helmikuuta 2009 ja Alta Badian suurpujottelusta 22. joulukuuta 2013.
Åren MM-kilpailuissa 2007 Jitloff sijoittui suurpujottelussa 18:nneksi ja pujottelussa 25:nneksi. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa 26:s ja pujottelussa 22:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä neljästoista ja Schladmingissa 2013 suurpujottelussa kuudestoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksitoista ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 yhdeksänneksi.
Maiju Mutikainen
Maiju Mutikainen (s. 29. syyskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä HJK:ssa. Hän pelasi kaudella 2008 ensimmäisen kerran Naisten Liigassa. Maaliskuussa 2009 Mutikainen sai polvivamman, joka piti häntä sivussa puoli vuotta. Hänellä on sopimus HJK:n kanssa kauden 2010 loppuun.
Mutikainen on myös pelannut nuorten maajoukkueessa 14 maaottelussa.
Tšusovaja
Tšusovaja (, yläjuoksulla "Poludennaja Tšusovaja", Полуденная Чусовая) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Sverdlovskin alueella ja Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 592 kilometriä, valuma-alueen laajuus 23 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 222 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Uralvuoriston keskiosasta ja laskee Kaman tekojärven Tšusovajanlahteen. Tärkeimmät sivujoet ovat Meževaja Utka, Serebrjanka, Koiva, Usva, Revda ja Lysva. Tšusovajan varrella sijaitsevat Pervouralskin ja Tšusovoin kaupungit. Se on liikennöintikelpoinen Tšusovoihin saakka.
Jarl Gallén
Jarl Wilhelm Erik Gallén (23. toukokuuta 1908 Helsinki – 27. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja Helsingin yliopiston historian professori.
Gallén oli Helsingin yliopiston historian dosenttina 1950–1964 ja ruotsinkielisenä historian professorina 1964–1975.
Gallén erikoistui tutkimuksissaan erityisesti keskiajan historiaan mutta hän kirjoitti myös uudemmasta sotahistoriasta. Hän esitti 1968 oman tulkintansa Pähkinäsaaren rauhan rajan kulusta teoksessa "Nöteborgsfreden och Finlands medeltida östgräns". Gallén ja tanskalainen John Lind esittivät, että sopimukseen sisältyi kaksi rajalinjaa, joista itäisempi kulkisikin Vienanmerelle Kantalahden seudulle. Tämän näkemyksen mukaan vaihtoehtoisten rajalinjojen välinen alue olisi jäänyt valtakuntien yhteisomistukseen molempien hallitsijoiden verotusalueeksi. Novgorodin ja Norjan välillä oli sopimus samanlaisesta yhteisverotusalueesta Finnmarkissa. Gallénin-Lindin teoriaan kohdistettu kiivasta kritiikkiä, mutta se on myös saanut kannatusta tutkijoiden keskuudessa.
Gallénin mukaan ruotsalaisten Birger-jaarlin johdolla Hämeeseen 1249–1250 tekemä ristiretki olisi tapahtunutkin jo 1238 tai 1239 välittömästi hämäläisten kapinan jälkeen.
Jarl Gallén –palkinto on jaettu vuodesta 2004 alkaen ansioituneille keskiajan tutkijoille.
Just Dance
"Just Dance" on Lady Gagan ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan "The Fame". "Just Dance" oli vuoden tanssikappaleen Grammy-ehdokkaana vuonna 2008. Kappaleen on tuottanut RedOne ja sen ovat sanoittaneet RedOne, Gaga ja Akon.
Tapahtuipa Hollywoodissa
Tapahtuipa Hollywoodissa ("A Star Is Born", Suomessa myös nimillä "Tähti on syntynyt" ja "Tähti on syttynyt") on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1937. Elokuvan pääosissa ovat Janet Gaynor, Fredric March ja Adolphe Menjou. Se kertoo nuoren näyttelijän noususta maailmankuuluksi elokuvatähdeksi samaan aikaan, kun hänen aviomiehensä näyttelijänura hiipuu tyystin.
Elokuva valittiin vuonna 2000 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet:
Elokuvasta on tehty kolme uudelleenfilmatisointia:
Tähti on syntynyt
Tähti on syntynyt voi olla:
Syyrialaisesta jumalattaresta
Syyrialaisesta jumalattaresta (; ) on Lukianoksen nimiin pantu teos, joka kuvaa erilaisia uskonnollisia kultteja, joita harjoitettiin Syyrian Hierapolis Bambykessä. Teoksen nimen ”syyrialainen jumalatar” viittaa Atargatikseen.
Lukianos kirjoitti teoksen Herodotosta jäljittelevällä joonialaisella kreikalla. Koska Lukianos tunnetaan ennen kaikkea satiireistaan, teoksen arvo todenmukaisena kuvauksena toisen vuosisadan jaa. Syyrian uskonnollisesta elämästä on usein kyseenalaistettu. Nykyisin tutkijat ovat kuitenkin antaneet sen kuvaukselle enemmän arvoa, mutta samalla on kyseenalaistettu se, että teos olisi Lukianoksen kirjoittama. Jotkut tutkijat kuitenkin katsovat, että teoksessa on tarpeeksi yhtäläisyyksiä Lukianoksen muiden teosten kanssa.
"Syyrialaisesta jumalattaresta" antaa kuvauksen Hierapoliksessa sijainneesta temppelistä sekä siellä harjoitetuista palvontamenoista. Temppeli oli tyyliltään joonialainen ja se oli koristeltu laajalti kullalla. Temppelin sisällä oli pyhä kammio, johon vain papit saivat astua. Kammiossa oli jumalattaren ja jumalan patsaat, mutta ensin mainittu vaikuttaa olleen rikkaammin koristeltu sekä korukivin että ornamentein. Patsaiden välissä oli koristeltu "ksoanon", kulttipatsas, joka vaikuttaa kannetun ulos aina kulttimenojen aikana. Teos kuvaa myös muita koristeluja, sekä Apollonin "ksoanonin" liikkeisiin perustuvan ennustustavan. Temppelin edessä oli suuri pronssinen alttari. Esipihalla eli paljon pyhitettyjä nelijalkaisia (mutta ei sikoja) ja lintuja, joita käytettiin uhrimenoissa.
Temppeliä palveli noin kolmesataa pappia. Vähäisempiä palvelustehtäviä oli lukuisia. Juhlamenojen keskus oli järvi, ja osallistujien oli tapana uida siinä ja koristella keskellä vettä seissyt alttari. Järvessä oli myös pyhiä kaloja, jotka kuuluivat Atargatiksen ikonografiaan. Myös Plinius vanhempi ja Aelianus mainitsevat kalat.
Teoksen mukaan temppelissä harjoitetut palvontamenot olivat luonteeltaan fallisia. Uhraajat toivat temppeliin pieniä miespuolisia hahmoja esittäviä patsaita, jotka oli tehty puusta ja pronssista. Temppelin eteen oli sijoitettu suuria falloksia ikään kuin obeliskeiksi. Niihin kiivettiin ja ne koristeltiin seremoniallisesti kerran vuodessa. Kaupungissa oli myös tietty rituaali kaupunkiin tulemiselle ja temppeliin tutustumiselle paikallisten oppaiden opastuksella.
Walter Pidgeon
Walter Pidgeon (23. syyskuuta 1897 Saint John, New Brunswick, Kanada – 25. syyskuuta 1984 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen näyttelijä. Bostoniin hän muutti vuonna 1919. Hän oli kahdesti ehdokkaana parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi. Ensimmäinen ehdokkuus tuli vuonna 1942 elokuvasta "Rouva Miniver" ja toinen vuotta myöhemmin elokuvasta "Madame Curie". Pidgeonin muita elokuvia olivat muun muassa "Vihreä oli laaksoni" (1941) ja "Kielletty planeetta" (1955).
Pidgeon on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Turkcell
Turkcell on Turkin suurin matkapuhelinoperaattori. Yhtiön osakkaina ovat Telia Company, venäläisen Mihail Fridmanin Alfa Group ja turkkilaisen Mehmet Emin Karamehmetin omistama Çucurova –yritysryhmä.
Turkcell tekee läheistä yhteistyötä Turkin hallituksen kanssa, vaikka Erdoğanin hallitus rajoittaa mm. kansalaisten sananvapautta. Vuonna 2012 Turkcell yhdistettiin hallitusta arvostelevien tahojen laajaan salakuunteluun. Maaliskuussa 2016 Turkcell vaati, että tuomioistuin määräisi Twitterin poistamaan tuhansia Turkcellin ongelmallisina pitämiä twiittejä. Kaksi vuotta aiemmin Erdoğan oli yrittänyt estää kansalaisten pääsyn koko Twitteriin, koska hallitusta vastustavat mielenosoittajat käyttivät sitä julkisena viestintäkanavana. Tuomioistuin määräsi Turkcellin vaatimat viestit poistettavaksi, mutta Twitter ei vastannut vaatimukseen. Turkin vuoden 2016 vallankaappausyritystä seuranneen hallituksen suorittaman puhdistuksen aikana Turkcell on mainostanut Turkin demokratian voimistuvan.
Hiljainen amerikkalainen (vuoden 2002 elokuva)
Hiljainen amerikkalainen on Phillip Noycen ohjaama, Graham Greenen samannimiseen romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2002. Elokuva oli toinen saman romaanin filmatisointi. Edellisen elokuvaversion ohjasi Joseph L. Mankiewicz, ja se valmistui vuonna 1958. Michael Caine oli parhaan miespääosan Oscar-ehdokkaana roolistaan Thomas Fowlerina.
Caine saa roolisuorituksestaan kiitosta: sitä pidetään yhtenä hänen parhaistaan ja itse elokuva saa kiitosta uskollisuudesta Greenen teokselle, toisin kuin Mankiewiczin 1950-luvun ohjaus.
Elokuva alkaa kun yhdysvaltalainen avustustyöntekijä Payle (Audie Murphy), jonka nimeä ei elokuvassa mainita, löytyy surmattuna saigonilaisesta joesta. Siirtomaapoliisi pyytää Thomas Fowleria (Michael Redgrave) tunnistamaan ruumiin. Fowler on huumeisiin sotkeutunut kovanahkainen mutta uuvahtanut Timesin kirjeenvaihtaja.
Takaumana kerrotaan kuinka amerikkalainen rakastuu brittitoimittaja tyttöystävään. Kostoksi Fowler kertoo kommunisteille yhdysvaltalaisten ja kommunismin vastustajien välisistä asekaupoista.
Tšusovoin piiri
Tšusovoin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 3 505 neliökilometriä. Asukkaita on 72 700 henkeä (vuonna 2009).
Tšusovoin piirin sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Gubahan ja Gremjatšinskin, idässä Gornozavodskin, etelässä Lysvan ja Kungurin sekä lännessä Permin ja Dobrjankan piireihin. Seudulla on huomattavat metsävarat. Hyötykaivannaisia ovat öljy, sepeli, kalkkikivi, dolomiitti ja kivihiili. Piirin läpi virtaa Tšusovaja-joki.
Piiriin kuuluu Tšusovoin kaupunki ja 7 maalaiskuntaa: Kalino, Komarihinski, Nikiforovo, Sjola, Skalnyi, Verhneje Kalino ja Verhnetšusovskije Gorodki. Hallinnollinen keskus on Tšusovoi. Asutuskeskuksia on yhteensä 77.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,4 % venäläisiä ja 5 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 82,0 %.
Piirin kautta kulkee Kungurin ja Bereznikin sekä Permin ja Sverdlovskin alueen väliset maantiet sekä Permin–Nižni Tagilin ja Permin–Solikamskin rautatiet. Talous perustuu metalli-, metsä-, puunjalostus-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuuteen. Tärkein yritys on Tšusovoin metallitehdas. Maatalous on erikoistunut maidon tuotantoon.
Piirissä toimii lääketieteellinen ja ammattiopisto, teollisuusteknikumi, lasten taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo, kansatieteellinen puisto, Viktor Astafjeville omistettu kirjallisuusmuseo sekä poliittisten vainojen ja totalitarismin muistokeskus Perm-36. Tšusovskojessa on paikallinen televisioasema. Paikallislehtenä ilmestyy "Tšusovskoi rabotši" (”Tšusovoin työläinen”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien kirkot sekä Tšusovoin, Vereinon ja Kopalnon historialliset rakennukset.
Silvestre Varela
Silvestre Manuel Gonçalves Varela (s. 2. helmikuuta 1985 Almada, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Portoa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Varela on lissabonilaisen Sportingin kasvatti. Ammattilaisuransa alkuvuosina hän pelasi lainalla Casa Piassa ja Vitória Setúbalissa. Kauden 2005–2006 lainapestien välissä hän pelasi Sportingin edustusjoukkueessa, jossa vastuuta ei kertynyt kuin kahden ottelun verran.
Kaudeksi 2007–2008 Varela lainattiin espanjalaiseen Recreativoon, jossa pelasivat myös entiset Sporting-pelaajat Beto ja Carlos Martins. Hän pelasi kauden aikana 22 ottelua, joissa ei syntynyt maaleja. Heinäkuussa 2008 Varela palasi kasvattajaseuraansa, josta hänet kuitenkin myytiin Estrela Amadoraan.
Kausi 2008–2009 sujui Varelan osalta hyvin, mutta joukkue tippui maan pääsarjasta. Heinäkuussa 2009 hän siirtyi ilmaisella siirrolla ja nelivuotisella sopimuksella Portoon.
Varela teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 3. maaliskuuta 2010 ystävyysottelussa 
Kiinaa vastaan. Hän pelasi ottelusta toisen puoliajan ja se päättyi Portugalin voittoon numeroin 2–0.