Yttriumbariumkuparioksidi
YBCO eli "yttriumbariumkuparioksidi" on kiteinen kemiallinen yhdiste, jonka kaava on YBaCuO. Aine on tunnettu "korkean lämpötilan suprajohde" ja samalla ensimmäinen aine, joka saatiin supra­johtavaksi typen kiehumispistettä (77 K) korkeammassa lämpötilassa.
Huhtikuussa 1986, 75 vuotta supra­johtavuuden keksimisen jälkeen, IBM:llä Zürichissä työskennelleet Johannes Bednorz ja Karl Müller havaitsivat, että jotkut puolijohtavat metallioksidit tulivat suprajohtaviksi jo noin 35 kelvinissä, muihin aineisiin verrattuna melko korkeassa lämpötilassa. Tässä suhteessa lupaavilta vaikuttivat varsinkin lantaanibariumkuparioksidit. Vuonna 1987 he saivat havainnoistaan Nobelin fysiikan­palkinnon.
Heidän havaintoonsa perustuen Maw-Kuen Wu ja hänen oppilaansa Ashburn ja Torng Alabaman yliopistossa Huntvillessä sekä Paul Chu ja hänen oppilaansa Houstonin yliopistossa totesivat vuonna 1987, että jos tässä aineessa lantaani korvataan yttriumilla, saadaan vielä korkeammassa lämpötilassa suprajohtavaksi tuleva aine, YBCO, jonka kriittinen lämpötila on 93 K. Ensimmäisen valmisteen koostumus oli tosin YBaCuO.) Havainto johti pian monien uusien aikaisempaa korkeammassa lämpö­tilassa supra­johtaviksi tulevien aineiden löytämiseen.
YBCO oli ensimmäinen tunnettu aine, joka tulee supra­johtavaksi neste­typen kiehumispisteen (77 K) ylä­puolella. Ennen sitä supra­johtavuus tunnettiin vain lämpö­tiloissa, jotka ovat lähellä nestemäisen vedyn (20,28 K) tai heliumin kiehumispistettä (4,2 K); korkein tunnettu kriittinen lämpötila, 23 K, oli niobiumin ja germaniumin yhdisteellä NbGe. Paljon korkeamman kriittisen lämpötilansa vuoksi YBCO voidaankin jäähdyttää suprajohtavaksi paljon pienemmin kustannuksin.
Jokseenkin puhdasta yttrium-barium-kupari­oksidia valmistettiin ensin kuumentamalla metallikarbonaattien seosta 1 000 ja 1 300 kelvinin välillä. Tällöin tapahtunut reaktio oli:
Nykyisin YBCO:n valmistukseen käytetään samojen metallien oksideja ja nitraatteja.
YBCO:n (YBaCuO) supra­johde­ominaisuudet riippuvat vahvasti kaavassa esiintyvästä parametrista "x", yhdisteen happi­pitoisuudesta. Vain jos "x" on välillä 0...0,65, aine tulee kriittisen lämpötilan ala­puolella supra­johtavaksi, ja jos "x" on noin 0,07, se tulee suprajohtavaksi jo 95 kelvinin lämpö­tilassa, ja suprajohtavuus säilyy magneettikentän suunnasta riippuen 120 tai jopa 250 teslan kentässä.
Paitsi yhdisteen happipitoisuudesta, YBCO:n ominaisuudet riippuvat myös siitä, miten se on kiteytetty. Varsinkin sen sintrauksella on suuri vaikutus. YBCO on kiteinen aine, ja parhaat suprajohdeominaisuudet saadaan, jos kiteiden rajapinnat on lämpökäsittelyn avulla saatu tarkoin säädetyiksi tietyssä lämpötilassa.
Myöhemmin YBCO:lle on keksitty useita muitakin valmistumenetelmiä kuten kemiallinen höyrypinnoitus (CVD) sol-gel, ja aerosolimenetelmät. Näitäkin menetelmiä käytettäessä tuote on parhaan laadun aikaansaamiseksi lopuksi sintrattava.
Jos valmistuksessa kuitenkin käytetään fluorin lähteenä trifluorietikkahappoa (TFA), vältytään bariumkarbonaatin (BaCO) syntymiseltä haitallisena sivutuotteena.
YBCO kiteytyy kerroksittain samaan tapaan kuin perovskiitti. Jokaisen kerroksen rajoina on CuO-yksiköt, joilla on neljä yhteistä särmää. Näitä vastaan kohtisuorassa ovat CuO-nauhat, joilla on kaksi yhteistä särmää. Yttriumatomit ovat CuO-tasojen välissä, bariumatomit taas näiden ja CuO-nauhojen välissä, kuten oikealla oleva kaavio osoittaa.
Vaikka YBaCuO on tarkoin määritelty kemiallinen yhdiste, jolla on tietty rakenne ja stoikiometria, on olemassa myös materiaaleja, joissa on vähemmän kuin seitsemän happiatomia yksikköä kohti. Sellaiset ovat ei-stoikio­metrisiä yhdisteitä, ja niiden rakenne riippuu niiden happi­pitoisuudesta. Tämä ei-stoikio­metrisyys ilmaistaan kaavalla YBaCuO. Jos "x" = 1, happiatomien kohdat Cu(1) -tasolla ovat tyhjiä ja rakenne on tetragonaalinen. Tällöin aine on eriste eikä tule matalissakaan lämpö­tiloissa supra­johteeksi. Happipitoisuuden kasvaessa yhä suurempi osa näistä aukko­kohdista tulee täytetyiksi. Kun "x" < 0,65, kiteen "b"-akselin suunnassa syntyy Cu–O-ketjuja. Akselin "b" pidetessä rakenne tulee ortorombiseksi, ja hilavakioiden arvot ovat "a" = 3,82, "b" = 3,89, and "c" = 11,68 Å. Parhaat supra­johde­ominaisuudet saadaan, kun "x" ≈ 0,07, jolloin useimmat happi­atomien kohdat ovat täytettyjä, mutta aukkoja on jonkin verran.
YBCO on tyypin II suprajohde. Sen kriittinen lämpötila on 93 K, kriittinen magneettikenttä 250 T CuO-tasojen suunnassa ja 120 T niihin nähden kohtisuorassa suunnassa.
Korkean lämpötilan suprajohteilla on useita kaupallisia käyttötarkoituksia. Niitä käytetään enenevässä määrin magneetteina, magneettikuvauksessa, magneettisen levitaation aikaansaamiseen sekä Josephsonin liitoksissa.
YBCO:n käyttö on kuitenkin jäänyt toistaiseksi vähäiseksi lähinnä kahdesta syystä: