hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
YKSK
YKSK (myöhemmin YKSK 1) oli YK:n Suezin rauhanturvaoperaatiossa vuosina 1956–1957 toiminut Suomen ensimmäinen rauhanturvatehtäviin lähetty yksikkö, "YK:n Suomen Komppania". Vahvennettuun komppaniaan kuului 258 miestä. Upseereita komppaniassa oli alle kymmenen. Komppanian päällikkönä toimi majuri Uolevi Kettinen ja yhteysupseerina majuri Björn Kontionpää. Molemmat olivat aiemmin palvelleet pääesikunnan ulkomaaosastolla.
YKSK perustettiin pikaisesti Suomen hyväksyttyä YK:n pääaihteeri Dag Hammarskjöldin esittämän pyynnön joukkojen lähettämisestä. Ensimmäiset upseerit nimettiin 19. marraskuuta 1956 ja lähtövalmius piti saavuttaa 10. joulukuuta mennessä. Lyhyestä hakuajasta huolimatta komppaniaan haki peräti 1779 tarjokasta.
Komppaniaa ei varustettu Suomessa sen tarvitsemilla ajoneuvo- ja viestintäkalustolla ja majoitusvälineillä, vaan näiden oletettiin tulevan YK:n järjestelyin käyttöön Egyptissä. Järjestelyt eivät toimineet, vaan Suomen osasto joutui tukeutumaan samalla alueella toimivan ruotsalaisen pataljoonan apuun. Palvelusasuna oli suomalainen kenttäpuku olosuhteisiin paremmin sopivasta gabardiini-kudoksisesta kankaasta valmistettuna versiona ja jalkineet olivat Mono-merkkiset.
Saapumisensa jälkeen komppania siirrettiin Port Saidiin, missä toimi muita pohjoismaisia yksiköitä tanskalaisen everstiluutnantti Engholmin komennossa. Tehtävänä oli valvoa englantilaisten ja egyptiläisten joukkojen välistä puskurivyöhykettä länsijoukkojen poistumiseen saakka.
Port Saidin tehtävän jälkeen YKSK valvoi egyptiläisten ja israelilaisten välistä demarkaatiolinjaa El Torin kylässä.
Komppanian kolmas tehtävä oli valvoa Sharm el-Sheikhistä käsin Tiranin salmea, jota pitkin kulki Israelin liikenne idän suuntaan.
Sharm el-Sheikhistä komppania siirrettiin UNEF:in Gazassa sijaitsevalle leirialueelle odottamaan kotiinkuljetusta. YKSK kotiutettiin ja uusi komppania YKSK 2 saapui sen tilalle 8. kesäkuuta 1957. Osa henkilöstöstä siirtyi nyt YKSK 1:nä tunnetusta komppaniasta sen seuraajan riveihin.
Frank Chamizo
Frank Chamizo Marquez (s. 10. heinäkuuta 1992) on kuubalais-italialainen vapaapainin maailmanmestari ja olympiamitalisti. Chamizo on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa. Hän edustaa Pol Mandraccio Genovaa ja hänen valmentajanaan toimii Filiberto Delgado.
Chamizo voitti Kuuban väreissä MM-pronssia 55-kiloisista vuoden 2010 MM-kilpailuista. Hän voitti samana vuonna Pan-Amerikan-mestaruuden. Sittemmin hän muutti Italiaan ja alkoi edustaa maata. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 65 kg:n painoluokassa 2015. Saman vuoden Euroopan kisoista Bakusta Chamizo saavutti hopeaa. Las Vegasin MM-kilpailuista 2015 hän saavutti kultaa 65-kiloisista. Kultamitali oli Italian historian ensimmäinen vapaapainista MM-kilpailuissa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 65-kiloisissa Riiassa 2016 ja sai samassa painoluokassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016.
Chamizo voitti 70-kiloisissa 2017 Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa ja maailmanmestaruuden Pariisissa. Hän sai Kaspijskin EM-kilpailuissa 2018 pronssia 74 kg:n painoluokassa. Hän voitti samassa sarjassa kultaa Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018.
Yanick Moreira
Yanick Pires Moreira (s. 31. heinäkuuta 1991 Luanda) on angolalainen koripalloilija, joka kuuluu Angolan koripallomaajoukkueeseen. 211 senttimetriä pitkän ja 100 kilogrammaa painavan Moreiran pelipaikka on sentteri.
Moreira pelasi vuosina 2008-2011 Angolan liigan Primeiro de Agostossa. Hän voitti maan mestaruuden kahdesti ja Afrikan mestareiden cupin yhtä monta kertaa. Vuosina 2011-2015 Moreira pelasi yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Vuodet 2011-2013 hän opiskeli South Plainsin yliopistossa ja vuodet 2013-2015 Southern Methodist Universityssä. SMU:n Mustangs-joukkueessa hän pelasi myös 57 ottelua noin yhdeksän pisteen ottelukeskiarvolla, tehden yhteensä 515 pistettä.
Alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kanssa Afrikan-mestaruushopeaa vuonna 2007 saavuttanut Moreira debytoi Angolan koripallomaajoukkueessa vuonna 2010. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa, jossa hän teki turnauksen suurimman pistemäärän yhdessä ottelussa, 38 kappaletta, ja myös eniten hyökkäyspään levypalloja yhdessä ottelussa, kymmenen kappaletta. Molemmat tulokset syntyivät ottelussa Australiaa vastaan.
CD Primeiro de Agosto
Angola
Älä käännä heille selkääsi
Älä käännä heille selkääsi ("Blackboard Jungle") on Richard Brooksin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955. Se perustuu Evan Hunterin vuotta aiemmin julkaistuun romaaniin "Blackboard Jungle".
Elokuva kertoo köyhän kaupunginosan high schooliin saapuvasta nuoresta opettajasta (Glenn Ford), joka yrittää saada otteen huonosti käyttäytyvistä nuoristaan.
"Älä käännä heille selkääsi" aloitti osaltaan rock and roll -musiikin suosion, sillä sen musiikkina kuullaan muun muassa Bill Haley & His Cometsin esittämä ”Rock Around the Clock”. Elokuva nosti kuukausia aiemmin julkaistun kappaleen Billboardin listaykköseksi, ja elokuvanäytöksissä esiintyi nuorison ilakointia ja paikoin myös rettelöintiä.
Elokuva on esitetty Suomen televisiossa ainakin vuosina 1992 Yle TV1 -kanavalla sekä 2013 ja 2014 Yle Teemalla.
Vilhelm Buhl
Vilhelm Buhl (16. lokakuuta 1881 Fredericia – 18. joulukuuta 1954 Kööpenhamina) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Tanskan pääministerinä kahdesti, ensimmäisen kerran miehitysaikana vuonna 1942 ja uudelleen toisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1945.
Buhl oli koulutukseltaan lakimies ja ennen poliittista uraansa hän toimi Kööpenhaminassa verovirkailijana, vuodesta 1924 kaupungin verojohtajana. Hän oli liittynyt jo opiskeluaikanaan Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Buhl valittiin maapäiville ensi kerran vuonna 1932 ja hän oli edustajana kansankäräjillä vuosina 1939–1953. Vuonna 1937 Thorvald Stauning muodosti Tanskan ensimmäisen sosiaalidemokraattisen hallituksen, johon Buhl nimitettiin valtiovarainministeriksi. Stauningin hallitus jatkoi virassaan myös sen jälkeen, kun natsi-Saksa miehitti Tanskan toisessa maailmansodassa. Stauningin kuoltua toukokuussa 1942 Buhl tuli hänen tilalleen pääministeriksi. Hän oli kuitenkin haluton yhteistyöhön miehittäjän kanssa. Saksalaiset painostivat hänet eroamaan marraskuussa 1942 niin sanotun sähkekriisin seurauksena. Kun saksalaiset hajottivat myös seuraavan, Erik Scaveniuksen johtaman hallituksen elokuussa 1943, Tanskalle ei jäänyt virallisesti lainkaan omaa hallitusta. Tanskalaiset kuitenkin kohtelivat Buhlia epävirallisena hallituksen johtajana sodan loppuun asti. Hän teki myös yhteistyötä vastarintaliikkeen keskusorganisaationa toimineen Tanskan vapausneuvoston kanssa.
Buhl palasi pääministeriksi ensimmäiseen sodan jälkeen muodostettuun hallitukseen toukokuussa 1945. Hän jätti paikkansa vaalien jälkeen saman vuoden lokakuun lopussa. Vuosina 1947–1950 hän oli Hans Hedtoftin sosiaalidemokraattisessa vähemmistöhallituksessa talousasioista vastanneena salkuttomana ministerinä ja viimeisen puolen vuoden ajan oikeusministerinä.
Ivonne Leal
Ivonne Leal (s. 27. helmikuuta 1966 San Nicolas de Bari, Kuuba) on kuubalainen entinen keihäänheittäjä. Hänen uransa kohokohta oli kultamitali 1985 Japanin Kōbessa pidetyissä universiadeissa tuloksella 71,82. Tulos on myös hänen henkilökohtainen ennätyksensä.
Leal edusti maataan myös vuoden 1987 yleisurheilun MM-kisoissa Roomassa, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 64,90. Aiemmin samana vuonna Leal voitti myös Pan-Amerikan kisojen kultamitalin Yhdysvaltain Indianapolisissa.
Älä katso taaksesi (vuoden 1980 elokuva)
Älä katso taaksesi ("Delusion" tai "The House Where Death Lives") on Alan Beattien ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1980. Siinä kodinhoitajatar (Patricia Pearcy) saapuu hoitamaan ikääntynyttä miljonääriä (Joseph Cotten). Pian mystisessä onnettomuudessa orpoutunut 16-vuotias pojanpoika tulee asumaan isoisän luo, ja palveluskuntaa alkaa yksi toisensa jälkeen joutua pöydänjalalla tapetuksi.
Peter Stadius
Peter Stadius (s. 1970) on Pohjoismaiden tutkimuksen professori Helsingin yliopistossa. Stadius on tutkinut pääasiassa kuvaa Pohjoismaista. Hän on kiinnostunut etenkin ”pohjoisen” ja ”etelän” teemoista Euroopassa ja on tutkinut, kuinka tämä jaottelu on muuttunut ajan myötä.
Stadius väitteli tohtoriksi historiasta Helsingin yliopistossa vuonna 2005. Hänen väitöskirjansa "Resan till norr – Spanska Nordenbilder kring sekelskiftet 1900" käsittelee, kuinka Pohjoismaihin matkustavat espanjalaiset kuvasivat aluetta ja olivat mukana rakentamassa kuvaa Pohjoismaista. Stadius oli vuosina 2006–2013 Pohjoismaiden tutkimuksen yliopistonlehtori.
Älkää syökö päivänkakkaroita
Älkää syökö päivänkakkaroita ("Please Don’t Eat the Daisies") on Charles Waltersin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Jean Kerrin romaaniin "Please Don’t Eat the Daisies" pohjautuvan elokuvan on käsikirjoittanut Isobel Lennart. 
Elokuva on komedia New Yorkin ahtaasta asunnosta maaseudulle muuttavasta neljän lapsen perheestä, ja sen pääosia näyttelevät Doris Day ja David Niven.
Suomessa Yle TV1 on esittänyt elokuvan 1971 ja 1999.
Kiviniemen veneilysatama
Kiviniemen veneilysatama sijaitsee Oulussa Kellon kaupunginosassa. Satamaa ylläpitää Kiviniemen Laituriyhdistys ry. Satama-alue on vuokrattu Oulun kaupungilta, joka myös osallistuu sataman ylläpitoon.
Satamassa on 136 vuokrattua laituripaikkaa ja 20 maksullista vierasvenepaikkaa, joiden maksu suoritetaan satamavartijalle. Satamassa on myös polttoaineen myyntiasema ja halli veneiden talvisäilytystä varten. Sataman vieressä on Kiviniemen kalasatama.
Älkää jättäkö minua
Älkää jättäkö minua () on Georgi Danelijan ja Igor Talankinin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1960. Vera Panovan suomeksikin julkaistuun romaaniin "Serjoža" perustuvassa elokuvassa leskeksi ja pienen pojan yksinhuoltajaksi jäänyt nainen on menossa uusiin naimisiin.
Elokuva voitti pääpalkinnon Karlovy Varyn elokuvajuhlilla Tšekkoslovakiassa ja sai Yhdysvalloissa National Board of Review’n vuoden parhaan ulkomaisen elokuvan palkinnon.
Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue
Turks- ja Caicossaarten jalkapallomaajoukkue edustaa Turks- ja Caicossaaria miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Turks- ja Caicossaarten jalkapalloliitto. Se on sekä maanosaliitto CONCACAFin että kansainvälisen jalkapalloliitto FIFA:n jäsen. Se on osallistunut vuoden 2002 MM-kilpailujen karsintojen jälkeen kaikkiin MM-kilpailujen karsintoihin, mutta ei ole koskaan selviytynyt lopputurnaukseen. Se ei ole koskaan selviytynyt myöskään Gold Cupin tai Caribbean Cupin lopputurnaukseen.
"Tilanne 11. syyskuuta 2015" 
Turks- ja Caicossaarten maajoukkue on pelannut yhteensä 19 maaottelua. Näistä suurin osa on pelattu arvokisojen karsinnoissa. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi Bahamaa vastaan 24. helmikuuta 1999. Virallisista otteluista se on voittanut kolme ja tasapeliin on päättynyt yksi ottelu.
Niklas Jensen-Eriksen
Niklas Jensen-Eriksen (s. 22. heinäkuuta 1974 Espoo) on yrityshistorian professori Helsingin yliopistossa. Hän on tutkinut etenkin liike-elämän ja muun yhteiskunnan välisiä suhteita sekä Suomen ja suomalaisten asemaa maailmantaloudessa. Jensen-Eriksenin muita tutkimuskohteita ovat olleet Euroopan taloudellinen yhdentyminen, kylmän sodan talous- ja yrityshistoria, liike-elämän poliittinen vaikuttaminen, media-alan yrityshistoria, metsäteollisuuden historia, sellu- ja paperiteollisuuden kartellit, talouspolitiikka, valtion sääntely, yritysjohtajien urat ja yritysten kansainvälinen yhteistyö. Hän on perehtynyt erityisesti energia-, metalli- ja metsäteollisuuteen.
Jensen-Eriksen valmistui ylioppilaaksi Leppävaaran lukiosta vuonna 1993. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen historia vuonna 1998. Vuonna 2004 hän valmistui filosofian tohtoriksi London School of Economicsin taloushistorian laitokselta. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen valtio-oppi vuonna 2008.
Jensen-Eriksen toimi Helsingin yliopistossa tutkijana ja tutkijatohtorina vuosina 1999–2002 ja 2003–2008. Hän oli Kansallisarkistossa erikoistutkijana 2008–2009 ja Helsingin yliopiston tutkijatohtorina 2009–2011. Jensen-Eriksen nimitettiin Helsingin yliopiston Euroopan historian dosentiksi vuonna 2009. Hän toimi vuonna 2012 Suomen Kulttuurirahaston tukemana post doc -tutkijana, kunnes hänet nimitettiin akatemiatutkijaksi Helsingin yliopistoon. Hän toimi virassa vuosina 2012–2013. Vuodesta 2013 lähtien Jensen-Eriksen on ollut Helsingin yliopiston yrityshistorian Casimir Ehrnrooth -professori.
Äitini linna
Äitini linna ("Le Château de ma mère") on Yves Robertin ohjaama ranskalaiselokuva vuodelta 1990. Lämmin komedia on jatkoa elokuvalle "Isäni kunnian päivä" ja kertoo sen tavoin opettajaperheen kesänvietosta Marseillen lähistön vuorilla 1900-luvun alkuvuosina. Molemmat elokuvat perustuvat kirjailija-elokuvantekijä Marcel Pagnolin lapsuudenmuistelmiin, romaaneihin "La Gloire de mon père" (, Karisto 1964) ja "Le Château de ma mère". Tässä sarjan jälkimmäisessä osassa Provencen maaseudulla koululomiaan viettävä Marcel Pagnol on lähestymässä murrosikää ja kohtaamassa ensirakkauden mahdollisuuden.
Molemmat elokuvat on esitetty Yle TV1 -kanavalla elo- ja joulukuussa 1996. Future Film on julkaissut ne Suomessa DVD-levyillä.
Mikael Fränti kirjoitti "Helsingin Sanomissa" elokuvan televisioesityksen alla, ettei mitään näin aurinkoista ja elämäniloista ole näkynyt pitkään aikaan elokuvassa. Hän sanoi "Äitini linnan" olevan ranskalaista laatutyötä, jossa ei ole mitään pingotettua tai tekotaiteellista:
Isäni kunnian päivä (elokuva)
Isäni kunnian päivä ("La Gloire de mon père") on Yves Robertin ohjaama ranskalaiselokuva vuodelta 1990. Sen jatko-osa on samana vuonna valmistunut "Äitini linna". Molemmat elokuvat ovat lämpimiä komedioita, jotka kertovat opettajaperheen kesänvietosta Marseillen lähistön vuorilla 1900-luvun alkuvuosina. Elokuvat perustuvat kirjailija-elokuvantekijä Marcel Pagnolin lapsuudenmuistelmiin, samannimisiin romaaneihin (ensimmäinen kirja Karisto 1964).
Molemmat elokuvat on esitetty Yle TV1 -kanavalla elo- ja joulukuussa 1996. Future Film on julkaissut ne Suomessa dvd-levyillä.
Alfredo Cappellini -luokka
Alfredo Cappellini -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän F. Fiasellan suunnitteleman panssaroidun kahvelitakiloidun ketsin muodostama tykkiveneluokka.
Alukset oli suunniteltu Venetsiaan tehtävää hyökkäystä varten, mutta kaupungin siirtyminen sodan seurauksena Italian hallintaan teki aluksista tarpeettomia ja ne poistettiin melko pian palvelukseen oton jälkeen laivastosta.
Lissan taistelun jälkeen kaksi alusta nimettiin uudelleen taistelussa surmansa saaneiden sankareiden kunniaksi. "Temeraria" nimettiin "Palestron" päällikön komentaja Alfredo Cappellinin mukaan ja "Impavida" "'Re d'Italian" päällikön kapteeni Emilio Faá di Brunon mukaan.
Ferenc Kiss
Ferenc Kiss (5. tammikuuta 1942 Nick, Vas – 8. syyskuuta 2015) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
97 ja 100 kilogramman painoluokissa kilpaillut Kiss voitti olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili myös Méxicossa 1968 ja Tokiossa 1964 jossa sijoittui viidenneksi. MM-kilpailuista Kiss saavutti hopeaa vuosina 1965 ja 1970, ja lisäksi hän sijoittui neljänneksi vuosina 1966, 1967 ja 1973. EM-kilpailuista hän voitti kultaa vuosina 1967 ja 1968 sekä hopeaa vuonna 1970. Lisäksi hän oli kuudes vuonna 1966.
Kiss kuoli 73-vuotiaana 8. syyskuuta 2015.
Salaisuus (vuoden 1967 elokuva)
Salaisuus (tai Äitimme talo, "Our Mother’s House") on Jack Claytonin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1967. Siinä seitsemän orvoksi jäänyttä lasta eivät halua orpokotiin äidin kuoltua, vaan hautaavat tämän puutarhaan ja salaavat kuoleman. Kateissa ollut isä ilmestyy omine aikeineen.
Opel Arena
Opel Arena on Opelin vuosina 1997–2000 valmistama keskikokoinen pakettiautomalli, jonka myötä Opel teki vuosia kestäneen tauon jälkeen paluun hyötyajoneuvomarkkinoille. Arena oli ensimmäisen sukupolven Renault Traficin sisarmalli, ja Isossa-Britanniassa sitä myytiin Vauxhallin merkillä. Samana vuonna esiteltiin myös suuremman kokoluokan malli, Movano, joka puolestaan perustui Renault Masteriin. Arenan korvasi toisen sukupolven Traficin kanssa lähes identtinen Opel Vivaro.
Moottoriksi oli valittavana 1,9- (60 hv) ja 2,5-litraiset (75 hv) dieselmoottorit, joiden voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Arena oli tekniikaltaan monin paikoin vanhanaikainen, sillä Trafic oli tullut markkinoille vuonna 1980, eli se oli Arenan esittelyajankohtana jo 17 vuoden ikäinen.
Dynamo Riihimäki
Dynamo Riihimäki on vuonna 2011 perustettu Riihimäkeläinen käsipalloseura jonka edustusjoukkue pelasi vuoteen 2017 saakka SM-liigassa.
Dynamo Riihimäen historia alkoi vuodenvaihteessa 2010–2011, kun seuran perustajajäseniin kuuluvat Olli Kuparinen, Viljami Saastamoinen ja Jimi Kalliomäki päättivät perustaa käsipallojoukkueen, joka toisi yhteen ikäluokat 1987–1989. Seuran pelaajisto koostui pääasiassa pelaajista, jotka olivat joko ehtineet jo lopettaa käsipalloilun kokonaan tai pitivät välivuotta lajista. Kyseistä ikäluokkaa pidetäänkin yhtenä menestyneimmistä riihimäkeläisessä käsipallossa.
Dynamo Riihimäki aloitti taipaleensa kaudella 2011–2012 käsipallon II-divisioonassa, menestyen siellä kohtalaisen hyvin, sijoittuen lopulta runkosarjassa kolmanneksi ja alemmassa loppusarjassa toiseksi.
Kausi 2012–2013 päättyi juhliin, seuran noustessa II-divisioonasta I-divisioonaan. Merkityksellisen kaudesta teki se, että edustusjoukkue ei menettänyt kauden aikana pistettäkään.
Dynamon edustusjoukkue jatkoi menestyksekästä taivaltaan myös seuraavana kautena. Seuran historian ensimmäinen I-divisioonakausi päättyi niin ikään nousujuhliin, Dynamo Riihimäki oli tehnyt vakuuttavan nousun II-divisioonasta aina käsipallon SM-liigaan kolmessa kaudessa.
Seuran pelaajisto koostuu pääasiassa Riihimäkeläisen käsipallojuniorityön tuotoksista, seura on myös saanut jäsenikseen edustusjoukkueen lisäksi kakkosjoukkueen sekä uusimpana lisäyksenä, A-juniorijoukkueen.
Dynamo Riihimäki pelasi SM-liigassa lopulta vuoteen 2017 asti, jolloin seura putosi liigasta. Liigasta puotoamisen jälkeen, Dynamo yhdisti toimintansa paikalliskilpailija Cocksin kanssa. Dynamon sarjapaikka I-divisioonassa siirtyi Cocksin akatemiajoukkueelle, jonka rungon muodosti edelliskauden akatemiajoukkueen junioripelaajat, sekä Dynamon edelliskauden edustusjoukkueen ja A-nuorten SM-sarjaa pelanneen A-juniorijoukkueen pelaajat. Dynamo jatkoi kilpatoimintaansa II- ja III-divisioonajoukkueiden voimin.
Saint-Martinin jalkapallomaajoukkue
Saint-Martinin jalkapallomaajoukkue edustaa Saint-Martinia miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Saint-Martinin jalkapalloliitto. Se kuuluu CONCACAFiin, mutta ei kansainväliseen jalkapalloliitto FIFAan. Maajoukkue ei ole koskaan selviytynyt Caribbean Cupin lopputurnaukseen.
Sint Maartenin jalkapallomaajoukkue
Sint Maartenin jalkapallomaajoukkue edustaa Sint Maartenia miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Sint Maartenin jalkapalloliitto. Se kuuluu maanosaliittoon CONCACAFiin, mutta ei kansainväliseen jalkapalloliitto FIFAan. Se ei ole koskaan päässyt CONCACAF Gold Cupin lopputurnaukseen. Caribbean Cupin lopputurnaukseen Sint Maarten pääsi vuonna 1993, jolloin se jäi lohkovaiheeseen.
Äiti! Sängyssäsi on valkoinen mies!
Äiti! Sängyssäsi on valkoinen mies! ("Romuald et Juliette") on Coline Serreaun käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1989. Kevyt komedia sukeutuu monikulttuurisen avioliiton ympärille. Elokuvan pääosia näyttelevät Daniel Auteuil ja Firmine Richard.
Maitoyrityksen toimitusjohtaja, huippukokki Romuald Bindet joutuu sotketuksi ruokamyrkytysskandaaliin. Ainoa, joka tuntuu voivan auttaa on yrityksen tiloja siivoava karibialaistaustainen Juliette Bonaventure, viiden lapsen äiti, jolla tuntuu olevan taito olla aina oikeassa paikassa oikeaan aikaan.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo elokuvaa erinomaiseksi ranskalaiskomediaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Carmen Valdés
Carmen Laura Valdés Capote (s. 23. marraskuuta 1954) on kuubalainen entinen pikajuoksija, joka oli mukana maansa bronssia voittaneessa 4 x 100 metrin viestijoukkueessa Münchenin olympialaisissa 1972. Valdés juoksi kilpailussa toisen osuuden.
Olympiabronssin lisäksi Valdés on voittanut kaksi kultaa vuonna 1974 Dominikaanisen tasavallan Santo Domingossa käytyjen Keski-Amerikan ja Karibian kisojen 100 ja 200 metrin kisoista.
Marlene Elejarde
Marlene Elejarde Díaz (3. kesäkuuta 1951 Havanna, Kuuba – 29. huhtikuuta 1989) oli kuubalainen pikajuoksija joka oli mukana sekä maansa hopealle juosseessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Méxicon olympialaisissa 1968 että neljä vuotta myöhemmin Münchenissä pronssille juosseessa kvartetissa. Méxicon olympialaisten viestihopea oli kaikkien aikojen ensimmäinen mitalisuoritus kuubalaisilta naisurheilijoilta.
Marlene Elejarde kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1989.
Tommi Tikka
Tommi Santeri Tikka (s. 28. elokuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Tikka osaa pelata myös laidassa.
Tikka on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin myös Espoon Jääklubissa, josta Tikka siirtyi Espoo Bluesin C-nuoriin kaudeksi 2010–2011. Hän toimi joukkueen kapteenina ja johdatti Bluesin kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuteen. Kauden 2011–2012 päätteeksi Tikka voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 hän toimi Bluesin B-nuorten kapteenina.
Kaudeksi 2013–2014 Tikka siirtyi Vaasan Sportin A-nuoriin. Hän pelasi kauden aikana seurassa myös yhden Mestis-ottelun. Kauden 2014–2015 lopulla, helmikuussa 2015 Sport lainasi alkukauden kokonaan A-nuorissa pelanneen Tikan loppukaudeksi Heinolan Peliittojen Mestis-joukkueeseen, jossa hän teki kahdeksassa runkosarjaottelussa piste per peli -tahdilla tehot 4+4=8. Koska Sport oli nimennyt Tikan ns. nuorten pelaajien listalle, hän palasi Mestis-kauden jälkeen takaisin seuran A-nuorten vahvuuteen.
Huhtikuussa 2015 Tikka teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Sportin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2015–2016 avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 JYPiä vastaan. Tikka sai ottelussa jääaikaa 6.53 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 14. lokakuuta 2015 ylivoimalla Saimaan Palloa vastaan. Tikan osuma jäi Sportin 4-2-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa SM-liigassa toi 32 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Tikka pelasi kauden aikana miesten pelejä myös seitsemän Mestis-ottelua lainalla Kokkolan Hermeksessä. Sportin A-nuorissa hän pelasi kahdeksan ottelua ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Carl-Axel Braskénin ja Robin Salon kanssa lukemalla +8.
Kaudella 2016–2017 Tikka nousi loukkaantumistenkin myötä Sportin kärkiketjuihin ja teki 57 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18. Joulukuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 Tikka teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä 20 syöttöpisteellään. Hän ylsi näin ollen varsin erikoiseen, epäviralliseen liigaennätykseen, sillä Tikasta tuli eniten tehopisteitä pelkillä syöttöpisteillä yhden kauden aikana tehnyt pelaaja. Hän keräsi runkosarjassa myös 108 jäähyminuuttia, joilla Tikka sijoittui jäähypörssissä neljänneksi. Hänen kautensa päättyi lopulta peräti yhdeksän ottelun pelikieltoon, kun Tikka taklasi runkosarjan neljänneksi viimeisellä kierroksella 2. maaliskuuta 2018 HPK:n Otto Paajasta päähän. Hänen pelikieltoaan ankaroitettiin aiempi kurinpitohistoria huomioon ottaen neljällä ottelulla.
Tikka valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseon lukiosta keväällä 2015.
Kolmas neuvostoliittolainen Etelä­mantereen tutkimusretkikunta
Kolmas neuvostoliittolainen Etelä­mantereen tutkimusretkikunta (1957–1959) oli kolmas neuvostoliittolaisten tekemä Etelä­mantereen tutkimusretkikunta. Retkikuntaa johti neuvostoliittolainen tutkija Jevgeni Tolstikov. Retkikuntaan kuului kaikkiaan 445 miestä (mukaan lukien alusten RV "Ob" ja "Kooperatsija" miehistöt), joista 183 aikoi talvehtia mantereella. Vietettyään talven Mirnyi-tutkimusasemalla retkikunta jatkoi matkaansa syyskuussa 1958. Yksi ryhmä saavutti Etelämantereen luoksepääsemättömyyden navan, jonne perustettiin tukikohta 14. joulukuuta.
Järilänvuori
Järilänvuori (myös Järilänharju) on pääosin Kokemäellä sijaitseva noin neljän kilometrin pituinen kapea harjujakso, joka on osa Pusulasta Oripään, Säkylän ja Köyliön kautta Poriin kulkevaa Lounais-Suomen pisintä harjumuodostumaa. Luoteessa Järilänharjuun liittyy Harjavallan Hiittenharju ja kaakossa se puolestaan jatkuu Koomankankaana kohti Köyliötä. Järilänvuori ei kuitenkaan varsinaisesti muistuta harjua, vaan on lähinnä suhteellisen tasaista hiekkakangasta, joka kohoaa korkeimmillaan noin 30 metriä ympäröivää maastoa korkeammalle. Alueen korkein osa on säästynyt soranotolta ja se on vuodesta 1984 lähtien kuulunut valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan.
Järilänvuoren halki kulkevat Kokemäenjoen suun ja Turun seudun yhdistänyt historiallinen Huovintie sekä Järilän ja Kiukaisten välinen yhdystie 2194. Alueella sijaitsevat muun muassa kartingrata sekä Kokemäen kaupungin ylläpitämä valaistu kuntopolku/hiihtolatu. Järilänvuori on myös merkittävä pohjavesialue, jolla toimivat Harjavallan kaupungin ja Nakkilan kunnan omistamat vedenottamot.
Matinharju
Matinharju (aik. Viasvuori) on Harjavallan Hiittenharjulla sijaitseva muinaisjäännös, joka käsittää neljä Skandinavian pronssikauden hautaröykkiötä. Ne ovat aivan Hiittenharjun harjumuodostuman itäpään koillisrinteessä valtatie 2:n tuntumassa. Matinharjun röykkiöitä on pidetty ulkonäöltään poikkeuksellisen komeina ja 1800-luvulla niitä kutsuttiin "Pohjolan pyramideiksi".
Varsinaisia hautaröykkiöitä on nykyään jäljellä kolme ja lisäksi paikalla on nähtävissä yksi röykkiön pohjakiveys. Röykkiöt ovat halkaisijaltaan 15–18 metriä, mutta pohjakiveys on niitä pienempi, sen halkaisija on ainoastaan 5–6 metriä. Korkein röykkiöistä on nykyään noin 2,3 metrin korkuinen. Ne ovat aikaisemmin olleet ilmeisesti paljon korkeampia, mutta röykkiöt ovat aikojen kuluessa vaurioituneet pahoin. Niiden alapuolella on näkyvissä kaksi päällekkäistä Litorinameren rantavallia. Röykkiöt on aikoinaan rakennettu paikkaan, josta ne näkyivät muinaiselle merenlahdelle.
Alun perin hautaröykkiöitä oli ilmeisesti kahdeksan, joista kuusi on rakennettu suoraan linjaan. Kustaa Killisen tutustuessa niihin 1870-luvulla, oli yksi kuitenkin juuri hävitetty kivisillan rakennusaineiksi. Myös muut röykkiöt olivat tuolloin jo vaurioituneita, niistä oli otettu kiviä muun muassa navettoja ja muita maatalousrakennuksia varten. Röykkiöiden kiviä käytettiin vielä 1940-luvulla jatkosodan aikana lähelle rakennetun armeijan varikon tarpeisiin.
Aikaisemmin Viasvuoreksi kutsutun alueen röykkiöt mainitsi ensimmäisen kerran jo vuonna 1737 Satakuntaan tutkimusmatkan tehnyt ruotsalainen vuoritieteilijä Daniel Tilas, joka kutsui niitä kolme vuotta myöhemmin julkaistussa raportissaan "lapinhaudoiksi". Vuonna 1792 hautaröykkiöistä kerrotaan Turun Akatemian professorin P. A. Gaddin laatimassa Porin läänin mineraalihistoriassa. Hänen "lapinraunioiksi" nimeämänsä röykkiöt sijaitsivat tuolloin Kokemäenkartanosta Euraan johtaneen maantien molemmin puolin. Paikalliset asukkaat selittivät ne pakanuuden ajan ruhtinaiden ja päälliköiden haudoiksi. Ensimmäinen tunnettu kuva Matinharjun röykkiöistä on vuonna 1877 julkaistussa Kustaa Killisen kertomuksessa. Sama kuva sisältyy myös J. R. Aspelinin teokseen "Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumusaloilta" (1880).
Århus by Night
Århus by Night on Nils Malmrosin ohjaama tanskalainen elokuva vuodelta 1989. Se kertoo kuvausryhmästä, joka kuvaa nuoren ohjaajan nuoruusmuistoihin perustuvaa elokuvaa, tämän ensimmäistä, ohjaajan kotikaupungissa Tanskan Århusissa.
Tämä ”metaelokuva” (elokuva elokuvasta) on ohjaajan mukaan paitsi omakohtainen, myös kunnianosoitus François Truffaut’n elokuvalle "Amerikkalainen yö".
Elokuvan toi Suomen teattereihin Walhalla ry ja sen ensi-ilta oli Helsingin Yrjönkadun Nordia-teatterissa 28. syyskuuta 1990.
Åken maailma
Åken maailma ("Åke och hans värld") on ruotsalaisen, näyttelijänä paremmin tunnetun Allan Edwallin ohjaama elokuva vuodelta 1984. Kuusivuotiaan pojan elämää ruotsalaisessa lääkäriperheessä 1920-luvulla kuvaava elokuva perustuu Bertil Malmbergin omaelämäkerralliseen romaaniin "Pojan maailma" vuodelta 1924. Ohjaaja Edwall esittää rehtori Godemania.
Elokuvan toi Suomeen Walhalla ry, ja sen ensi-ilta oli 20. joulukuuta 1985 Helsingin Yrjönkadun Nordia-teatterissa. Elokuva on julkaistu Suomessa myös VHS-videona ja esitetty Yleisradion tv-kanavilla 1988, 1994 ja 1996. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa hieman kuivakkana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Zappa (elokuva)
Zappa on Bille Augustin ohjaama tanskalainen nuortenelokuva vuodelta 1983. Bjarne Reuterin samannimiseen romaaniin perustuvassa draamassa noin 13-vuotiaat herkkä Bjørn ja työväenluokkaan kuuluva iloinen Mulle joutuvat rikkaan perheen sadistisen Steenin jengiin.
Elokuvan nimi tulee Steenin akvaariokalasta nimeltä Zappa. Viiltävän julma nuorisoelokuva oli Bille Augustin läpimurtoelokuva. Hän ohjasi elokuvalle jatko-osan vuonna 1984 nimellä "Usko, toivo ja rakkaus". Sekin perustuu Bjarne Reuterin nuortenromaaniin nimeltä "Når snerlen blomstrer".
"Projektio"-elokuvakerholehdessä 1/1984 Hans Sundström kiittää Augustin hienoa otetta nuoriin amatöörinäyttelijöihinsä. Hänestä elokuva saattaa pelottaa pessimismillään, mutta sen loppuratkaisu jättää kuitenkin kaikki mahdollisuudet avoimiksi. Sundström kuvaa "Zappaa" yhdistelmäksi Truffaut’n "400 kepposta" ja Buñuelin "Los Olvidadosia". Myös "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti arvostaa elokuvan avointa loppua, koska se pakottaa katsojaa miettimään asioita syvempään kuin valmis ratkaisu.
"Zappa" sai Suomen teatterikierroksellaan vain 415 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 213.
Luettelo televisiosarjan Lucky Luke – Uudet seikkailut jaksoista
Tämä artikkeli sisältää luettelon "Xilam Animation" -tuotantoyhtiön sarjan "Lucky Luke – Uudet seikkailut" jaksoista.
Pelle Valloittaja
Pelle Valloittaja () on Bille Augustin ohjaama tanskalais-ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1987. Augustin kansainvälinen läpimurtotyö kertoo köyhästä ruotsalaisesta maatyöläisestä (Max von Sydow) ja tämän nuoresta pojasta 1800-luvun Tanskassa. Elokuva perustuu Martin Andersen Nexøn samannimiseen omaelämäkerralliseen romaaniin. Käsikirjoituksen teossa Augustin apuna toimivat kirjailijat Per Olov Enquist ja Bjarne Reuter.
Perheen äidin kuoltua köyhä ruotsalaisisä Lasse ja noin kymmenvuotias poika Pelle joutuvat lähtemään työnhakuun Tanskaan. Sikäläisen maanomistajan tilalla vallitsee tarkka järjestys ja luokkajako. Pelle unelmoi renkiystävänsä kanssa lähdöstä Amerikkaan, kun taas Lasse-isä tuntee voimiensa hupenevan ja muistinsa pätkivän.
Elokuva sai vuonna 1988 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja Golden Globen. Von Sydow oli lisäksi Oscar-ehdokkaana parhaasta miespääosasta. Bille August palkittiin elokuvasta Kultaisella palmulla Cannesissa. "Pelle Valloittaja" oli muutenkin yksi elokuvavuoden 1987 palkituimpia teoksia maailmassa.
Suomessa "Pelle Valloittaja" tuotiin valkokankaille vasta 1989. Se julkaistiin myös VHS-videokasettina ja esitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla 1993.
Vuonna 2006 "Pelle Valloittaja" oli yksi 12 elokuvasta, jotka valittiin mukaan Tanskan kulttuurikaanoniin. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
PROUT
Edistyksellisen hyödyntämisen teoria eli PROUT (Progressive Utilization Theory) on kokoelma sosioekonomisia ja poliittisia ideoita, joita on ehdottanut intialainen filosofi, kirjailija, joogi ja hengellinen opettaja Prabhat Ranjan Sarkar.
PROUT painottaa ekologisia ja henkisiä arvoja, kestävää kehitystä sekä omavaraisille paikallistalouksille perustuvaa yhteiskuntamallia. Se edistää osuuskuntapohjaista yritystoimintaa ja maapallon vaurauden järkiperäistä jakamista. PROUTin filosofia uskoo, että planeettamme kehitys voidaan suunnata kohden tervettä, ihmistä ja luontoa tukevaa tulevaisuutta.
Professori Narasingha P. Sil kirjoittaa artikkelissaan Sarkarin ajatuksista yhteiskunnan kiertokulusta, joka on PROUT:in taustalla. Hän näkee sillä olevan vain "vähän omaleimaisuutta ja historiallista pätevyyttä" ja sen olevan peräisin "heikoin muutoksin" perinteisestä hindujen kastilaitoksesta. Kirjailija Ravi Batra käytti PROUT:in ajatuksia kirjoissaan kuten menestyskirjassaan "The Great Depression of 1990". Ekonomisti Paul Erdman arvioi kirjaa Los Angeles Times –lehden kirja–arvostelussa "oudoksi sekoitukseksi voodoon historiallisia teorioita ja järkeviä talousanalyysejä".
Kunnes siitä tuli totta
Kunnes siitä tuli totta on Apulannan 12. studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015. Albumin ensimmäinen single Sun kohdalla julkaistiin 14. tammikuuta. Apulanta julkaisi sanoituskilpailun, jonka voittajakappale "Tivoli" julkaistiin 17. heinäkuuta 2015. Kappaletta ei sisällytetty albumiin. Toinen single "Valot pimeyksien reunoilla" julkaistiin 18. syyskuuta. Albumi nousi heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi.
Peter James
Peter James (s. 22. elokuuta 1948 Brighton) on englantilainen rikoskirjailija. Hänen tunnetuimmat teoksensa käsittelevät brightonilaista ylikomissaario Roy Gracea. Tämän sarjan teoksia on myyty yli 13 miljoonaa kappaletta ja käännetty 36 kielelle. Hänen teoksilleen on myönetty useita palkintoja: Best Crime Writer of the year, Prix Polar International, Prix Cœur Noir, Sounds of Crime Award for best novel, Sainsbury Popular Fiction book of the Year sekä People's Bestseller Dagger for Crime Novel of the Year.
Immortalized
Immortalized on Disturbedin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 2015. Se on myös ensimmäinen albumi vuonna 2010 julkaistun "Asylumin" jälkeen, mikä on yhtyeen pisin tauko kahden albumin välillä.
Yhtye aloitti materiaalin kirjoittamisen tammikuussa 2014, ja tulevasta albumista tiedotettiin 23. kesäkuuta 2015. Samana päivänä julkaistiin albumin ensimmäinen single "The Vengeful One", josta julkaistiin myös musiikkivideo 24. heinäkuuta. Singlet "Fire It Up" julkaistiin 31. heinäkuuta ja "What Are You Waiting For" 7. elokuuta. Yhtye konsertoi albumin julkaisupäivänä Chicagon House of Bluesissa. Yhtye tiedotti myös maailmankiertueesta, joka alkaa vuonna 2016.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Mekan nosturionnettomuus
Mekan nosturionnettomuus tapahtui Saudi-Arabian Mekassa 11. syyskuuta 2015. Masjid al-Haramin moskeijan laajennustyömaalla käytetty nosturi kaatui perjantairukousten aikaan moskeijan katon läpi surmaten ainakin 107 ihmistä.
Bancor
Bancor oli John Maynard Keynesin ja E.F. Schumacherin ehdottama maailmanvaluutta, jonka he luonnostelivat vuosina 1940–1942 ja jota olisi käytetty tarkoitusta varten luodun kansainvälisen selvitysunionin (International Clearing Union, ICU) valuuttana, mutta jota ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön. ICU:n roolin otti lopulta paljon toimistaan kritisoitu Kansainvälinen valuuttarahasto IMF.
Helen Glover
Helen Rachel Mary Glover, MBE (s. 17. kesäkuuta 1986 Truro) on brittiläinen soudun olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 178 senttimetriä pitkä ja 70 kilogrammaa painava Glover edustaa Minerva Bath Rowing Clubia.
Glover saavutti parinsa Heather Stanningin kanssa kultaa kaksikosta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta ja 2016 Rio de Janeirosta. Glover ja Stanning ovat saavuttaneet olympiakullan lisäksi kolme MM-kultaa, kaksi MM-hopeaa ja kaksi EM-kultaa. Lisäksi Gloverilla on myös toinen EM-kulta entisen parinsa Polly Swannin kanssa. Uutenavuotena 2013 Glover nimettiin brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE).
Glover ei ollut soutanut ennen vuotta 2007, jolloin hän ilmoittautui UK Sportin järjestämään kykyjenetsintäohjelmaan.
Lizzy Yarnold
Elizabeth Anne ”Lizzy” Yarnold, MBE (s. 31. lokakuuta 1988 Sevenoaks) on brittiläinen skeletonin kaksinkertainen olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Yarnold on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 78 kilogrammaa. Hänen valmentajanaan toimii Eric Bernotas.
Yarnold saavutti olympiakultaa vuosina 2014 ja 2018. MM-kilpailuista hänellä on yksi kulta vuodelta 2015 ja yksi pronssi vuodelta 2012. Vuonna 2015 Yarnold saavutti kultaa myös EM-kilpailuista. Kaudella 2013-2014 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun oltuaan vain kerran palkintokorokkeen ulkopuolella.
Yarnold nimettiin vuonna 2014 brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE). Hän kilpaili aiemmin seitsenottelussa, mutta sai lajikseen kelkkailun UK Sportin kykyjenetsintäohjelman myötä.
Guillermo Hernangómez
Guillermo Gustavo ”Willy” Hernangómez Geuer (s. 27. toukokuuta 1994 Madrid) on espanjalainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa Charlotte Hornetsia ja Espanjan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 210-senttinen ja 110-kiloinen Hernangómez on sentteri.
Hernangómez pelasi kaudella 2012-2013 kuusi ottelua Real Madridin paidassa Liga ACB:ssa. Kaudet 2013-2014 ja 2014-2015 hän oli lainassa saman sarjan CB Sevillassa, jossa hän pelasi yhteensä 68 liigaottelua ja 16 Eurocup-ottelua. Heinäkuussa 2015 hän palasi takaisin Real Madridiin.
Philadelphia 76ers varasi Hernangómezin numerolla 35 mutta myi samana iltana hänen oikeutensa New York Knicksille.
Kesällä 2016 Hernangómez siirtyi Knicksiin tiettävästi monivuotisella sopimuksella. Helmikuussa 2018 hän siirtyi Charlotte Hornetsiin.
Alle 18-vuotiaiden EM-kultaa ja alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa juniorimaajoukkueiden kanssa saavuttanut Hernangómez debytoi Espanjan koripallomaajoukkueessa vuonna 2015 ja kuului Espanjan joukkueeseen saman vuoden EM-kilpailuissa, joissa maa voitti kultaa. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Espanja voitti pronssia.
Espanja
Eliittikisat 2013
Eliittikisat järjestettiin vuonna 2013 viidellä paikkakunnalla: Joensuussa, Lahdessa, Lapinlahdella, Kuortaneella ja Tampereella.
Joensuun eliittikisat järjestettiin 9. kesäkuuta 2013.
Miehet
Naiset
Lahden eliittikisat järjestettiin 17. heinäkuuta 2013.
Miehet
Naiset
Lapinlahden eliittikisat järjestettiin 21. heinäkuuta 2013.
Miehet
Naiset
Kuortaneen eliittikisat järjestettiin 3. elokuuta 2013.
Miehet
Naiset
Tampereen eliittikisat järjestetään 25. elokuuta 2013.
Miehet
Naiset
51 Eridani
51 Eridani on Virran tähdistössä oleva himmeä tähti.
Etäisyys noin 96 valovuotta, spektrityyppi F0V.
Tähdeltä on löydetty Jupiteria muistuttava eksoplaneetta 51 Eridani b.
51 Eridani b
51 Eridani b on Jupiteria muistuttava eksoplaneetta, joka kiertää tähteä 51 Eridani. Planeetta on noin kahden Jupiterin massainen. Sen pintalämpötila on noin 420 celsiusastetta. Se on iältään 20 miljoonaa vuotta. Planeetta sijaitsee noin sadan valovuoden päässä maapallosta.
Pintaa syvemmältä
Pintaa syvemmältä on Jussi Alangon ja Jukka Mäkisen käsikirjoittama suomalainen kuusiosainen draamasarja, joka esitettiin syksyllä 2015 Yle TV1 -kanavalla.
Sarjaa kuvattiin Pälkäneellä ja tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Kessinkosken kylään.
Sarja kertoo toimittaja Teija ”Tellu” Hongistosta (Eriikka Väliahde), joka avioeron jälkeen jättää työpaikkansa kaupungissa ja muuttaa maalle vanhalle kotipaikkakunnalleen. Tellu huomaa mökkijärvensä huonon tilan ja ryhtyy toimiin turvetuotannon pilaaman järven puolesta. Samalla hän pyrkii kirjoittamaan esikoiskirjaansa ja huolehtimaan dementoituvasta äidistään.
Tammikuussa 2014 Perussuomalaisten kansanedustaja ja silloinen hallintovaliokunnan puheenjohtaja Pirkko Mattila kritisoi blogissaan sarjaa turvetuotannon vastaisena ja kummeksui julkisin varoin tuetun Ylen roolia yhteiskunnallisessa keskustelussa.
Myös perussuomalaisten toinen kansanedustaja Kaj Turunen arvosteli sarjaa ja kyseenalaisti Ylen roolin. Hänen mukaansa sarja on Ylen ”propagandaa”, jolla muokataan kansalaisten mielipiteitä. Turunen kritisoi erityisesti sarjan tuottajan Anna-Maija Halosen blogikirjoitusta. Halosen mukaan sarja ”ravistelee kansalaisia ottamaan kantaa puhtaan luonnon puolesta lain sallimin keinoin”.
Sarjan toinen käsikirjoittaja, Jussi Alanko, on itse vastustanut Vapon turvetuotantoa mökkijärvellään Keuruun Martinjärvellä.
Digitaalijulkaisu
Digitaalijulkaisu tai digijulkaisu on musiikin julkaisuformaatti, jossa musiikki julkaistaan internetissä joko ladattavina äänitiedostoina esimerkiksi mp3-muodossa tai suoratoistona esimerkiksi Spotify- tai iTunes-palveluissa. Digijulkaisujen myynti on ohittanut jo CD-myynnin.
http://yle.fi/ylex/uutiset/cdn_aikakausi_virallisesti_ohi_digimusiikki_ohitti_levymyynnin/3-7556281
Timanttiliiga 2015
Vuoden 2015 Timanttiliiga oli neljäntoista yleisurheilukilpailun sarja. Se alkoi 15. toukokuuta Dohasta, Qatarista ja päättyi 11. syyskuuta Brysseliin, Belgiaan.
Yhdessä lajissa kilpailtiin seitsemän kertaa vuoden aikana. Osakilpailun kolme parasta palkittiin pisteillä niin, että lajin osakilpailun voittaja sai neljä pistettä, toiseksi tullut kaksi pistettä ja kolmanneksi sijoittunut yhden pisteen. Kauden lopuksi järjestettiin lajien syklin vuoksi kaksi eri finaalia, jotka käytiin Zürichissä ja Brysselissä. Finaaleista saatavat sijoituspisteet tuplattiin, eli jaossa oli 8–4–2 pistettä.
Usko, toivo ja rakkaus
Usko toivo rakkaus ("Tro håb og kærlighed") on Bille Augustin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se on jatko-osa nuortenelokuvalle "Zappa", ja perustuu sen tavoin Bjarne Reuterin romaaniin. Elokuvassa on samoja henkilöhahmoja ja samoja näyttelijöitä "Zappaa" hieman varttuneempina.
On vuosi 1963, The Beatles soi ja lukiolaiset opettelevat elämää. "Zappan" päähenkilö Bjørn on nyt noin 16-vuotias, seurustelee yläluokkaisen tytön kanssa ja saattaa tämän raskaaksi. Rinnakkaisjuonena elokuva käsittelee samanikäisen Erikin ongelmia psyykkisesti sairaan äidin ja ankaran isän välissä.
Neljänsillätoista Moskovan elokuvafestivaaleilla Erikiä näyttelevä Lars Simonsen palkittiin parhaana näyttelijänä.
Suomessa "Usko, toivo ja rakkaus" sai teatteriensi-iltansa vasta toukokuussa 1987. Elokuva on esitetty Yleisradion tv-kanavilla 1990, 1997 ja 2002. Se julkaistiin myös VHS-videotallenteena.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa humoristisena draamana, jossa August käsittelee 1960-lukua tuoreesti ja mukaansa tempaavasti. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retrieverin" mielestä elokuva ylittää kirkkaasti tavanomaiset teinit-ja-seksi-elokuvat ja saa kolme tähteä neljästä.
Aurele Sydney
Aurele Sydney (myös "Aurèle Sidney", "Aurelio Sidney" ja muita kirjoitusasuja, oikealta nimeltään "Aurèle Labat de Lambert", 1876 – 22. toukokuuta 1920 Sitges) oli ranskalaissyntyinen australialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, joka työskenteli Ranskassa, Britanniassa, Italiassa ja Espanjassa.
Australiassa Shakespeare-näyttelijänä aloittanut Sydney kävi teatteriseurueensa kanssa kiertueella Lontoossa ja Pariisissa. Seurueen hajottua hän otti vastaan elokuvaohjaaja Albert Capellanin tarjouksen työskennellä André Deedin Boireau-komedioissa. Vuonna 1915 Sydney esitti pääosia Abel Gancen jännityselokuvissa. Sittemmin hän siirtyi Britanniaan, jossa ohjaaja George Pearson loi Ultus-nimisen Fantomas-jäljitelmän. Sydney esitti Ultusta vuosina 1915–1917 toteutetussa suositussa elokuvasarjassa ja oli aikanaan Britannian parhaiten palkattu näyttelijä.
Vuonna 1918 Sydney siirtyi Italiaan, jossa hän teki joukon jännityselokuvia Cinesille ja muille tuotantoyhtiöille. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä hän palasi Britanniaan, jossa hän esiintyi muutamissa Ultus-henkisissä seikkailuissa. Vuonna 1919 Sydney lähti Espanjaan, jossa hän ohjasi kolme elokuvaa. Hän kuoli tartuntatautiin neljännen Espanjan-elokuvansa viimeistelyvaiheessa.
Uranus (elokuva)
Uranus on ranskalainen Claude Berrin ohjaama elokuva vuodelta 1990. Sen pääosia näyttelevät Gérard Depardieu, Philippe Noiret ja Michel Galabru. Puhelias draamakomedia kertoo sotaosapuolten välienselvittelystä ranskalaisessa pikkukaupungissa toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1945.
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa maaliskuussa 1992. Televisiossa se on ensiesitetty Yle TV2 -kanavalla 1997.
Uskonpuute
Uskonpuute ("Leap of Faith") on Richard Pearcen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1992. Siinä lipevä huijarisaarnaaja 
juuttuu show’nsa kanssa köyhään maaseutupitäjään ja on tekevinään ihmeparannuksia työryhmänsä ja tietokoneiden avulla. Elokuvan pääosaa näyttelee Steve Martin.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa hieman ylipitkänä, mutta sanoo Martinin olevan saarnaajan roolissaan todella hyvässä vedossa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Jeffery Taylor
Jeffery Matthew Taylor (s. 23. toukokuuta 1989 Norrköping, Ruotsi) on ruotsalais-yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:n Real Madridia ja Ruotsin koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 201-senttinen ja 102-kiloinen Taylor on pieni laitahyökkääjä.
Vanderbiltin yliopiston Commodores-joukkueessa yliopistokoripalloa vuosina 2008-2012 pelannut Taylor varattiin NBA:han vuonna 2012 numerolla 31 Charlotte Bobcatsin toimesta. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi NBA:ssa 77 ottelua tehden 472 pistettä. Tuo oli hänen paras NBA-kautensa. Kaudet 2013-2014 ja 2014-2015 eivät sujuneet yhtä hyvin. Taylor pelasi kausilla yhteensä 54 ottelua ja teki 335 pistettä. Taylor ja Bobcats purkivat sopimuksensa kesäkuussa 2015.
Elokuussa 2015 Taylor solmi sopimuksen Espanjan Liga ACB:n Real Madridin kanssa.
Taylor debytoi Ruotsin koripallomaajoukkueessa vuoden 2013 EM-kilpailuissa, joissa hän oli maansa paras pistemies 21,2 pisteen ottelukeskiarvolla.
Taylorin isä Jeff Taylor pelasi urallaan NBA:ssa. Hän pelasi pitkään myös Ruotsissa, jossa Jeffery myös syntyi. Jeffery Taylor kävi kuitenkin koulunsa isänsä synnyinmaassa, mutta valitsi maajoukkueekseen oman synnyinmaansa.
Davy Pröpper
Davy Pröpper (s. 2. syyskuuta 1991 Arnhem) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa PSV Eindhovenia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Pröpper on keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Pröpper on kotikaupunkinsa SBV Vitessen kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa tammikuussa 2010 NEC Nijmegeniä vastaan ja teki avausmaalinsa saman vuoden elokuussa AFC Ajaxin verkkoon. Tuloksellisesti Pröpperin paras kausi oli kausi 2013-2014, jolloin hän teki 33 ottelussa kuusi maalia. Yhteensä Pröpper pelasi Vitessen paidassa 133 Eredivisie-ottelua tehden 15 maalia.
Heinäkuussa 2015 Pröpper siirtyi Eredivisien hallitsevaan mestariin PSV Eindhoveniin, jonka kanssa hän voitti seuraavassa kuussa Alankomaiden supercupin.
Pröpper on pelannut monissa Alankomaiden nuorten maajoukkueissa. Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa hän debyyttinsä tapahtui kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Myös Pröpperin pikkuveli Robin Pröpper on jalkapalloilija. Hän pelaa Eredivisien De Graafschapissa.
PSV Eindhoven
Kuno Nevakari
Kuno Meriso Nevakari (vuoteen 1935 Nylund; 9. maaliskuuta 1913 Luvia – 30. joulukuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli Turun yliopiston hammasproteesiopin professori 1961–1963 ja sen jälkeen vuoteen 1978 Helsingin yliopiston hammas- ja leukaproteesiopin professori. Hänen tutkimusalaansa ovat purentaelimien fysiologia ja protetiikka.
Esko Nevalainen
Esko Ilmari Nevalainen (10. toukokuuta 1925 Kittilä – 23. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti kuvaajana 1953 ja kuvasi kymmeniä kameratyön puolesta hyvin jäsenneltyä pitkää elokuvaa ja muutamia televisiosarjoja.
Nevalainen sai Jussi-palkinnon Matti Kassilan ohjaaman elokuvan "Elokuu" (1956) kuvauksesta ja kolmesta muusta elokuvasta. Hän teki Kassilan kanssa yhteistyössä useita elokuvia.
Timo Nevalainen
Timo Juhani Nevalainen (s. 1939) on suomalainen lääkäri ja professori. Hän työskenteli Turun yliopiston patologisen anatomian professorina vuodesta 1981. Hän tutki erityisesti haiman ja sydänlihaksen solujen vaurioitumista ja ruoansulatuselimistön kasvainten hienorakennetta.