hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bengt Hultqvist
Bengt Karl Gustaf Hultqvist (s. Hemmesjö, nyk. Växjön kunta) on ruotsalainen avaruusfysiikan emeritusprofessori. Häntä pidetään eräänä ruotsalaisen avaruustutkimuksen isänä. Hän oli Ruotsin avaruusfysiikan instituutin ensimmäinen ja pitkäaikainen johtaja (vuosina 1956–1994). Hän kehitti merkittävästi Ruotsin avaruustutkimusta ja oli voimahahmo esimerkiksi eurooppalaisen EISCAT-ionosfääritutkaverkoston synnyttämisessä. Professori Bengt Hultqvist kutsuttiin vuonna 1995 Suomen ulkomaiseksi tieteen akateemikoksi.
Hultqvist opiskeli luonnontieteitä Tukholman yliopistolla. Perustutkinnon suorittamisen jälkeen Tukholman radiofysikaalisen instituutin professori Rolf Sievert palkkasi hänet tutkimusryhmäänsä. Tämän työn tuloksista, fysiikan pääaineesta Hultqvist väitteli huhtikuussa 1956 filosofian tohtoriksi (Tukholman yliopisto).
Hänen esimiehensä professori Sievert oli Kiirunan geofysikaalista observatoriota (Kiruna Geofysiska Observatorium, KGO) valmistelleen Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian komitean puheenjohtaja. Hän ehdotti keväällä 1956, että Hultqvist muuttaisi Kiirunaan ja ottaisi vastuun uudesta observatoriosta. Kiirunan geofysikaalinen observatorio vihittiin käyttöön 2. heinäkuuta 1957. Hultqvist johti observatoriota 37 vuotta eläkkeelle jäämiseensä saakka (1994). Tänä ajanjaksona alkujaan 6 hengen observatorio (1957–1973) ja sitä seuraannut Kiirunan geofysikaalinen instituutti (Kiruna Geofysiska Institut, KGI, 1973–1987) kehittyi oheistoimintoineen 450 hengen (sis. 100 opiskelijaa) yhteisöksi. Ruotsin avaruusfysiikan instituutti (Institutet för rymdfysik, IRF, 1987–) nousi kansainvälisesti tunnustetuksi avaruustutkimuskeskukseksi. Vuonna 2007 IRF:ssä työskenteli 110 henkeä, joista 70 päätoimipisteessä Kiirunassa. Observatorion johtamisen rinnalla Hultqvist toimi ensin Uumajan yliopiston ja sitten Kiirunan geofysikaalisen observatorion geokosmofysiikan professorina (1967–1973 ja 1973–1987) sekä vuosina 1987–1994 IRF:n avaruusfysiikan professorina. 
Eläkkeelle jäätyään professori Hultqvist hän siirtyi johtamaan uutta Kansainvälistä avaruustieteen instituuttia (International Space Science Institute, ISSI) Sveitsin Berniin neljäksi vuodeksi (1995–1999). Hän oli vielä vuosina 2001–2009 luottamustehtävänään kansainvälisen geomagnetismin ja aeronomian yhdistyksen pääsihteeri (International Association of Geomagnetism and Aeronomy (IAGA), general secretary).
Professori Hultqvist sai useita kotimaisia ja ulkomaisia tunnustuksia työstään.
Hanne Ørstavik
Hanne Ørstavik (28. marraskuuta 1969 Tana, Finnmark,Norja) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksen "Hakki" ilmestyi 1994. Teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Ørstavikon opiskellut yliopistossa psykologiaa ja sosiologiaa, mutta keskeytti opiskelun omistautuakseen kokonaan kirjoittamiselle. Kirjoissa kuitenkin ilmenee kiinnostus näihin aiheisiin.
Ørstavik on merkittävimpiä nykynorjalaisia kirjailijoita. Hänen teoksensa ovat saaneet kriitikoilta hyvän vastaanoton. Hän käsittelee kirjoissaan eksistentiaalisia kysymyksiä. Hänen tyylinsä on yhdistelmä psykologisesti terävää kerrontatekniikka ja ihmisen mielen havainnoivaa kuvausta ja tulkintaa.
Ideonella sakaiensis
Ideonella sakaiensis on "Ideonella"-sukuun ja Comanodacea-heimoon kuuluva bakteeri, joka kykenee hajottamaan polyetyleenitereftalaatti- eli PET-muovia.
"I. sakaiensis" -bakteerin löysi Japanissa Kioton teknologian instituutin ja Keion yliopiston tutkijaryhmä vuonna 2016. Ryhmä etsi muovinkierrätyskeskuksen ulkopuolelta otetuista PET-näytteistä muovin hiiltä elämiseensä käyttäviä bakteereita.
"I. sakaiensis" on aerobinen ja sauvamainen gramnegatiivinen bakteeri, joka ei muodosta itiöitä. Bakteerit ovat liikkuvia ja niillä on yksi siima. Oksidaasi- ja katalaasitestit ovat bakteerille positiiviset. Bakteeri kasvaa 5.5-9 (optimaalisesti 7-7.5) pH:n happamuudessa ja 15-42 °C:n (optimaalisesti 30-37 °C) lämpötilassa. Bakteeri on lajien välisen sukulaisuustutkimuksen perusteella sijoitettu "Ideonella"-sukuun samankaltaisten "Ideonella dechloratans" ja "Ideonella azotifigens" -lajien kanssa. Bakteerin kolonniat ovat värittömiä, tasaisia ja pyöreähköjä.
"I. sakaiensis" pilkkoo PET-polymeeriä veden kanssa toimivan petaasientsyymin avulla monomeerisiksi mono-2-hydroksietyylitereftalaatti (MHET) -molekyyleiksi. MHET hajoaa edelleen vedessä toimivan mhetaasin vaikutuksesta tereftaalihapoksi ja etyleeniglykoliksi, jotka eivät ole ympäristölle haitallisia, sillä ne hajoavat edelleen hiilidioksidiksi ja vedeksi.
Lajia saatetaan voida käyttää PET-muovin kierrätyksessä. Ennen lajin löytymistä ainoat tunnetut PET-muovia hajottavat eliöt olivat tietyt sienet, muun muassa "Pestalopsis microspora". Bakteereilla kestää kuitenkin ohuen PET-kalvon hajottamisessa hieman yli kuusi viikkoa, joten sen käytännöllinen käyttö vaatii bakteerin geneettistä muuntelua.
Huhtikuussa 2018 tutkijaryhmä muokkasi "I. Sakaiensis"-bakteerin tuottaman petaasientsyymin rakennetta ja huomasi, että entsyymin kyky pilkkoa PET-muovia oli samalla tehostunut 20 prosenttia suhteessa luonnossa esiintyvään entsyymiin.
Richard B. Spencer
Richard Bertrand Spencer on tunnettu amerikkalainen valkoisen ylivallan kannattaja, valkoinen nationalisti, alt-right -aktivisti ja identitaari. Spencer on opiskellut eri yliopistoissa muun muassa kirjallisuutta ja humanistisia aineita. Vuonna 2007 Spencer erotettiin amerikkalaisesta konservatiivilehdestä äärimmäisten mielipiteidensä takia. Vuonna 2010 Spencer perusti alternetiveright.com-sivuston. Hän loi omien sanojensa mukaan nimityksen alt-right. Vuonna 2017 Spencer johti monia 
ääri­oikeistolaisia mielen­osoituksia Yhdysvalloissa. Spencer on esittänyt muun muassa "rauhan­omaista etnistä puhdistusta". Tavoitteena oli pelkästään valkoisista koostuva Yhdysvallat.
Spencerin puhe elokuussa 2017 johti mellakoihin, jossa äärioikeisto ja sen vastustajat ottivat yhteen. Yksi nainen kuoli.
Lokakuussa 2017 Spencer piti Floridassa kannattajineen yliopistossa äärioikeistolaisen puheen. Puhe oli yliopistossa sallittu Yhdysvaltain sananvapauslain perusteella. Jo etukäteen varauduttiin kalliin turvatoimin. Puhe herätti voimakkaan vastalausemyrskyn ja kyselyjä Spenceriltä. Spencer haukkui puheensa vastustajia.
Tämä synnytti yliopistolla Spenceriä tukevan ja varsinkin vastustavan mielenosoituksen.
Leningradin eläintarha
Leningradin eläintarha on eläintarha Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen perustivat Sofia ja Julius Gerhardt vuonna 1865. Eläintarhan nimeä vaihdettiin muutamaan otteeseen, kunnes vuonna 1952 alettiin käyttää nykyistä nimeä, joka on edelleen käytössä kunnianosoituksena työntekijöille, jotka pelastivat eläimiä Leningradin piirityksen aikana. Virtahepo nimeltä Kaunotar () selvisi piirityksestä hengissä ja siitä tuli Leningradin vastarinnan symboli.
Nykyisin eläintarhassa on yli 600 eri lajia, muun muassa jääkarhuja. Jääkarhu on kuvattuna eläintarhan tunnuksessa.
Slow Motion
Slow Motion on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin yhdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 23. huhtikuuta 2002.
Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta (, ) on Kentuckyssa Yhdysvalloissa toimiva roomalaiskatolinen arkkihiippakunta, joka erotettiin Baltimoren hiippakunnasta vuonna 1808. Siihen kuului yli 200 000 jäsentä vuonna 2013.
Håndboldligaen
Håndboldligaen (viralliselta nimeltään 888ligaen) eli Tanskan käsipalloliiga on Tanskan käsipallon korkein sarjataso. Sarjan voittaja on virallisesti Tanskan mestari.
Seuraavat 14 joukkuetta pelaavat 888ligaenissa kaudella 2017-2018:
Täydellinen luettelo Tanskan käsipallon mestareista vuodesta 1936.
Wendi McLendon-Covey
Wendi McLendon-Covey(s. 10. lokakuuta 1969) on amerikkalainen näyttelijä, kirjailija, tuottaja ja koomikko.
Hän aloitti uransa improvisaatiossa Comedy Central -sarjassa, pääosassa olevan Clementine Johnsonin sijaisena vuosina 2003-2008. Hänellä oli myös johtava rooli Comedy Lovespring Internationalissa (2006).
McLendon-Covey on esiintynyt useissa elokuvissa, kuten "Mitä odottaa, kun odotat" (2012), "The Single Moms Club" (2014), "Blended" (2014), "Think Like a Man Too" (2014), ja "Hello, My Name Is Doris" (2015). Vuonna 2013 hän esiintyi "Goldbergit" sarjassa, esittäen Beverly Goldbergiä.
Wendy Anne McLendon syntyi Bellflowerissa Kaliforniassa. Hänellä on nuori sisar, joka toimii terapeuttina Portlandissa, Oregonissa. Hänet kasvoi baptistiksi, ja hänellä on skotlantilaiset ja englantilaiset syntyperät. Hän valmistui Kalifornian valtionyliopistosta, Long Beachista.
Abrenuntiaatio
Abrenuntiaatio () eli perkeleestä luopuminen oli vanhastaan kristillisessä kasteessa ollut osio, jossa pappi kysyi kummeilta lupaavat luopua paholaisesta ja pahoista tavoista kummilapsensa vuoksi.
Buick Terraza
Buick Terraza on tila-auto jota General Motors valmisti 2005-2007 Buick-brändin alla.
Andros (antiikin kaupunki)
Andros () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Androksen saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Palaiópolin kylän alueella saaren länsirannikolla.
Kreikkalaisessa mytologiassa Andros sai nimensä joko näkijä Androksesta, Eurymakhoksen tai Anioksen pojasta, tai Rhadamanthyksen sotapäälliköstä Andreuksesta, jolle kuningas antoi saaren. Geometrisella kaudella saarelta tunnetaan asuinpaikka Zagorássa.
Androksen kaupunki oli alun perin joonialaisten siirtokunta. 700-luvulla eaa. se oli riippuvainen Eretriasta. Kaupunki kukoisti poliksena erityisesti 600- ja 500-luvuilla eaa., ja se perusti omia siirtokuntia, kuten Akanthoksen ja Stageiran Khalkidikellä noin vuonna 654 eaa.
Persialaissodissa androslaiset joutuivat antautumaan persialaisille vuonna 490 eaa. ja antamaan laivastonsa Kserkseen käyttöön vuonna 480 eaa. Themistokles yritti vallata kaupungin, mutta tämä epäonnistui. Sodan jälkeen kaupunki liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Vuosina 450–440 eaa. kaupunki oli Ateenan alainen klerukhia. Vuosina 378–377 eaa. kaupunki kuului toiseen Ateenan liittoon.
300-luvun eaa. loppupuolella Andros tuli Makedonian vallan alle. Vuonna 200 eaa. sen valtasivat Pergamonin ja Rooman joukot, ja se ryöstettiin. Roomalaiset antoivat saaren Attalokselle.
Antiikin aikana koko Androksen saari oli pyhitetty Dionysokselle, ja se tunnettiin muun muassa viinistään.
Kaupungin alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1956.
Androksen kaupunki sijaitsi Androksen saaren länsirannikon keskivaiheilla. Kaupungissa oli akropolis eli yläkaupunki, jonka muureja ja yhden portin jäänteet ovat säilyneet. Kaupungissa tiedetään olleen Dionysokselle, Apollonille, Hestialle ja Athenelle omistetut temppelit sekä Zeuksen lähde. Kaupungissa tiedetään olleen myös teatteri.
Kaupungin agoralta on löydetty 200- tai 100-luvulla eaa. rakennetun stoan eli pylväshallin rauniot. Suuri osa agorasta on nykyisin meren peittämänä. Kaupungin satamana toimi Gaurion (myös Gaureleon) nykyisen Gávrion kylän paikalla, noin 12 kilometriä pohjoisempana, mutta myös kaupungin kohdalla olevan sataman rakennelmista on säilynyt joitakin mereen uponneita jäänteitä. Ágios Pétroksen kylässä on hellenistisellä kaudella rakennetun tornin jäänteet. Marmoria louhittiin saaren pohjoisosasta.
Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Palaiópolin arkeologisessa museossa ja Ándroksen arkeologisessa museossa.
Mórian akvedukti
Mytilenen akvedukti, nykyisin yleensä Mórian akvedukti, oli antiikin aikainen akvedukti Lesboksen saarella Kreikassa. Se johti vettä vuorilta Mytilenen kaupunkiin. Akvedukti on saanut nykyisen nimensä Mórian kylästä, jonka lähellä ovat sen parhaiten säilyneet jäänteet.
Akvedukti rakennettiin roomalaisella kaudella 200- ja 300-lukujen taitteessa. Akveduktin pituus oli noin 26 kilometriä, ja se koostui sekä tunneliosuuksista että paikallisesta harmaasta marmorista tehdyistä kaarisiltaosuuksista. Akvedukti sai alkunsa Megáli Límni -nimellä nykyaikana tunnetulta, myöhemmin kuivatulta järveltä Lesboksen Ólympos-vuoren pohjoispuolelta, nykyisen Agiásoksen läheltä. Matkan varrella se sai vettä muista lähteistä. Akvedukti kulki nykyisen Mytilínin paikalla sijainneeseen Mytileneen reittiä Aneraída – Paspalá – Lámpou Mýloi – Lársos – Kamaroúdia –Mória – Koutzoúk-Loútza. Vesijohdon arvioidaan kyenneen kyljettamaan Mytileneen päivittäin noin kuutiometriä vettä. Vettä käytettiin muun muassa kaupungin lähteissä ja kylpylöissä.
Akveduktin parhaiten säilyneet osat sijaitsevat noin 600 metriä etelälounaaseen Mórian kylästä ja noin seitsemän kilometriä luoteeseen Mytilínistä. Paikalla akveduktista on jäljellä noin 170 metrin osuus ja 17 kaarta. Akveduktia on säilynyt jonkin verran myös Lámpou Mýloin kylän lähellä noin 15 kilometriä Mytilínistä länteen, sekä muutamissa muissa paikoissa.
Akveduktin raunioita on kunnostettu vuodesta 1995 lähtien.
Pyrrha (kaupunki)
Pyrrha (; myös "Pyrra") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren keskiosissa kaupungin mukaan ”Pyrrhan Euripoksena” tunnetun Kallonínlahden itärannalla, lähellä nykyistä Achladerín kylää.
Pyrrha oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Methymna, Eresos ja Antissa). Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 428 eaa. Pyrrha liittyi Mytilenen kapinaan Ateenan valtaa vastaan, mutta Ateena valtasi sen Pakheen johdolla. Pyrrha ei ollut olemassa enää Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla. Plinius vanhemman mukaan kaupunki olisi uponnut mereen maanjäristyksen seurauksena.
Pyrrhan akropoliilla eli linnavuorella on joitakin muurien sekä muiden rakennusten jäänteitä. Noin viisi kilometriä kaupungista pohjoiseen sijaitsi lesboslaisen pentapoliin yhteinen Zeuksen ja Heran pyhäkköalue, joka tunnetaan nykyisin Mésan pyhäkköalueena. Kaupungista oli kotoisin muun muassa filosofi Menedemos (n. 350 eaa.).
Hornio
Hornio on kylä Sastamalan kaupungin Karkussa, Pirkanmaalla. Hornio on syntynyt Karkun kylien takamaille Hornionjärven läheisyyteen, eikä Hornio sen vuoksi ole Karkun maarekisterikylä.
Horniossa on aikoinaan ollut oma kansakoulu, joka nykyisin on Karkun metsästysseuran omistuksessa. Hornion ympäristössä sijaitsee useampi pieni järvi, näistä suurin on Hornionjärvi. Hornion eteläpuolella sijaitsee Ritajärven luonnonsuojelualue.
Roger Hodgson
Charles Roger Pomfret Hodgson (s. 21. maaliskuuta 1950 Portsmouth, Hampshire, Iso-Britannia) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten pop rock -yhtye Supertrampin solistina ja perustajajäsenenä.
Hodgson tunnetaan erityisesti yhdessä Supertrampin kanssa tekemistään hiteistä, kuten "Dreamer", "Breakfast in America", "Give a Little Bit" ja "The Logical Song".
Vuonna 1969 Hodgson perusti Daddy-nimisen yhtyeen yhdessä Rick Daviesin kanssa. Seuraavana vuonna yhtyeen nimi vakiintui Supertrampiksi. Hodgson ja Davies kirjoittivat suurimman osan kappaleista erikseen, mutta levyillä tekijöiksi mainittiin aina kummatkin.
Yhtye sai levytyssopimuksen A&M Recordsilta vuonna 1970 ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa "Supertramp". . Vuonna 1974 Supertramp julkaisi kolmannen studioalbuminsa, "Crime of the Centuryn". Albumi menestyi kohtalaisesti Isossa-Britaniassa, mutta jäi sijalle 38. Yhdysvalloissa Albumilla julkaistu kappale "Dreamer" nousi Hodgsonin ensimmäiseksi hitiksi. Vuonna 1979 julkaistiin yhtyeen tunnetuin albumi, "Breakfast in America". Albumi nousi ensimmäiselle sijalle Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla, ja se on myynyt yli 20 miljoonaa kappaletta. Albumilta hiteiksi nousivat Hodgsonin säveltämät singlet "Breakfast in America", "The Logical Song" ja "Take the Long Way Home".
Vuonna 1983 Hodgson erosi Supertrampista viettääkseen enemmän aikaa perheensä ja lastensa kanssa. Vuonna 1982 julkaistu "...Famous Last Words..." jäi Hodgsonin viimeiseksi studioalbumiksi yhdessä Supertrampin kanssa.
Hodgson julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "In the Eye of the Stormin" vuonna 1984. Levy myi yli kaksi miljoonaa kappaletta. Seuraavan albumin "Hai Hain" Hodgson julkaisi vuonna 1987. Samoihin aikoihin Hodgson mursi onnettomuudessa kummatkin ranteensa, mikä esti häntä soittamasta hetkeen. Hodgson julkaisi viimeisimmän studioalbuminsa, "Open the Doorin" vuonna 2000. Hodgson palasi takaisin kiertueelle vuonna 2001 Ringo Starr & His All-Starrs -yhtyeen riveissä.
M242 Bushmaster
M242 Bushmaster on yhdysvaltalainen 25×137mm -kaliiperinen chain gun -tyyppinen konetykki, eli lataus- ja laukaisukoneistoa käyttää erillinen sähkömoottori. Tykki on käytössä Yhdysvaltain maavoimien M2 ja M3 Bradley -rynnäkköpanssarivaunuissa ja laivaston LAV-ajoneuvoissa sekä useissa laivaston aluksissa.
Aseen kehitti Hughes Ordnance, jonka osti McDonnell Douglas jonka osti myöhemmin Boeing.
Aseen jatkokehitelmiä ja 30×173 mm kaliiperin Bushmaster II, 35 mm Bushmaster III ja 40 mm Bushmaster IV.
Royal Small Arms Factory
Royal Small Arms Factory (RSAF Enfield) oli Britannian kruunun asetehdas joka sijaitsi Lontoon Enfieldissa Enfield Lockissa. Tehdas perustettiin 1816 ja lakkautettiin 1988.
Tehdas perustettiin brittien petyttyä olemassa olleiden aseiden laatuun ja hintaan Napoleonin sodissa. Tätä ennen aseita oli rakennettu lähinnä Birminghamissa Gun Quarterissa. Sijaintipaikaksi valittiin saari suomaastossa Leajoen varrella. Tarkoituksena oli käyttää vesivoimaa koneiden pyörittämiseen ja jokia kuljetusreittinä.
Tehdas kasvoi Krimin sodan myötä. Vuonna 1856 perustettiin konepaja, jossa käytettiin höyrykoneiden pyörittämiä amerikkalaisvalmisteisia koneita. Työntekijöitä oli noin tuhat. 1860-luvulla valmistettiin 1744 kivääriä viikossa.
Vuonna 1889 aloitettiin uuden James Paris Leen suunnitteleman kiväärin tuotanto. Kuuluisa Lee-Enfield suunniteltiin 1895.
Tehdas yksityistettiin 1987 osana kuninkaallisista asetehtaista yhtiöitettyä Royal Ordnance -yritysrypästä ja lakkautettiin 1988.
FGM-148 Javelin
FGM-148 Javelin on yhdysvaltalainen kolmannen sukupolven "ammu ja unohda" -tyyppinen panssarintorjuntaohjus, joka voidaan laukaista kannettavasta ampumalaitteesta.
Laukaisulaite koostuu kertakäyttöisestä laukaisuputkesta joka sisältää ohjuksen ja uudelleenkäytettävästä Command Launch Unit (CLU) -yksiköstä, joka sisältää elektroniikan ja infrapunatähtäimen. Yksikön paino on 28 kg. Ohjus lukittuu kohteeseen infrapunasensorilla. Ohjus pyrkii myös osumaan panssarivaunun heikommin panssaroituun kattoon. Kantomatka on 2000–2500 metriä.
Yhdysvaltain asevoimat havaitsi puutteita M47 Dragon -ohjuksessa jo vuoden 1978 raportissa.
Myös M72 LAW -singolle oltiin kehittämässä korvaajaa, mutta General Dynamicsin kehittämä FGR-17 Viper -projekti peruutettiin 1983.
Tämän jälkeen Yhdysvaltain armeija antoi joulukuussa 1983 vaatimuslistan jalkaväen AAWS-M-panssarintorjuntaohjuksesta ("Advanced Anti-Tank Weapon System - Medium") ja järjesti tarjouskilpailun elokuussa 1986 kolmen kilpailijan välillä. Kehitysprojektin saivat hoitaakseen Texas Instruments ja Martin Marietta (nykyisin Raytheon ja Lockheed Martin).
Ohjuksen ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui huhtikuussa 1991 ja maaliskuussa 1993 ensimmäinen laukaisu siirrettävästä ampumalaitteesta. Tuotanto alkoi kesäkuussa 1994 ja ohjus tuli käyttöön Yhdysvaltain armeijassa 1996.
USS Gerald R. Ford (CVN-78)
USS Gerald R. Ford (runkonumero CVN-78) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 2013 vesillelaskettu Gerald R. Ford -luokan lentotukialus, joka on nimetty Yhdysvaltain 38. presidentin Gerald Fordin mukaan. Aluksen rakentaminen maksoi arviolta 13 miljardia yhdysvaltain dollaria.
Alus tilattiin Huntington Ingalls Indutriesin Newport Newsin telakalta Newport Newsistä Virginiasta ja sen köli laskettiin 14. marraskuuta 2009. Alus kastettiin 9. marraskuuta 2013 kumminaan presidentti Gerald R. Fordin tytär Susan Ford Bales ja alus laskettiin vesille 17. marraskuuta. Alus luovutettiin 31. toukokuuta laivastolle ja se otettiin palveluskäyttöön 22. heinäkuuta 2017.
Aluksen koeajot jatkuvat ainakin vuoden 2017 loppuun.
Royal Arsenal
Royal Arsenal oli Britannian kruunun asetehdas, varastoalue, koealue ja tutkimuslaitos Thamesin etelärannalla Lontoon Woolwichissa Greenwichissä. Alue oli käytössä 1600-luvulta lähtien. Asetehdas suljettiin 1967 ja puolustusministeriö luopui alueesta 1994.
Woolwich Warrenia käytettiin koealueena ensi kerran 1651.
Kuninkaallinen vaunutehdas perustettiin Woolwichiin 1664.
Vuonna 1695 perustettiin Royal Laboratory, joka valmisti räjähteitä, sytyttimiä ja ammuksia.
Vuonna 1716 perustettiin kuninkaallinen pronssivalimo
ja alueelle koottiin tykistörykmentti ja rakennettiin parakit.
Nimen Royal Arsenal alue sai 1805 Yrjö III:n aikana.
Kuninkaallinen sotilasakatemia siirrettiin Woolwich Commoniin 1808, jossa se sijaitsi vuoteen 1939.
Kun Woolwichin telakka suljettiin 1869 alue luovutettiin sotaministeriölle liitettäväksi Royal Arsenaliin.
Alueen käyttö tykistön ampuma-alueena jatkui vuoteen 1860.
Royal Arsenaliin perustettiin kemiallinen tutkimusosasto vuonna 1907. Tämä sai seuraavana vuonna nimen Research Department. Vuonna 1912 tästä muodostettiin High Explosive Research Department. Osasto kehitti myöhemmin Britannian ydinaseen.
Royal Arsenalin huippukausi oli ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin alue käsitti 1 285 eekkeriä ja siellä oli työssä 80 000 ihmistä.
Vuonna 1936 hallitus päätti siirtää arsenaalin Chorley'en Lancashiressa, Bridgendiin Walesissa ja Bishoptoniin. Tutkimusosasto siirrettiin 1942 Fort Halsteadiin.
Kuninkaallinen tykistörykmentti siirtyi pois 1998.
Alueella oli oma kapearaiteinen rautatie. Osaan varastorakennuksia ei ollut lainkaan tieyhteyttä edes 1960-luvulla. Kahden neliömailin alueella oli 147 mailia rautatietä ja sillä oli käytössä 1000 vaunua.
Richard Villems
Richard Villems (s. ) on virolainen Tarton yliopiston evoluutiobiologian emeritusprofessori ja akateemikko. Hän on toiminut myös Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014) ja Viron tiedeakatemian pääjohtajana (2004–2014). Professori Villems kutsuttiin vuonna 2000 Suomen ulkomaiseksi tieteen akateemikoksi.
Hän kävi lukion (Koidula Gymnasium) Pärnussa, ja suoritti yliopisto-opintonsa Tarton yliopistossa, josta valmistui tohtoriksi (ja lääkäriksi) lääketieteellisestä biokemiasta (1972 Cand.Sc.). Tämän jälkeen hän jatkoi Moskovan valtionyliopistossa ja sai molekyylibiologian alalta ylemmän tieteen tohtoripätevyyden (1984 D.Sc.). Hänen vironkielinen väitöskirjansa (1984) käsitteli ribosomien alirakenteita ja työn otsikkona oli "Ribosoomi subribosoomsed kompleksid" (Subribosomal complexes of ribosome)".
Hän toimi Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014). Tämäön ohella hän oli Tarton yliopiston molekyyligenetiikan professori (1987–1991), molekyylibiologian professori (1991–1996), ja evoluutiobiologian professori (1996–2004), Viron tiedeakatemian apulaispääjohtaja ja Tähtitieteen ja fysiikan toimialan johtajana (1994–1999), osa-aikainen ylimääräinen professori (12/2004–12/2007) sekä Viron tiedeakatemian pääjohtaja (2004–2014). Hän on jatkanut osa-aikaisena professorina myös tämän jälkeen.
Professori Villems on julkaissut työtovereineen runsaasti alkuperäisartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä (esim. Nature, Science, Plos One). Hän on ohjannut yhteensä 18 vuosina 1975–2015 valmistunutta väitöskirjatyötä. Tieteellinen tutkimus- ja ohjaustyö on jatkunut vuoden 2015 jälkeenkin.
Luettelo Vihdin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Vihdin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vihdin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Jonne Jantunen
Jonne Jantunen (s. 9. elokuuta 1996 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän pelannee lähinnä lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Jantunen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Jantunen on Pelicansin oma kasvatti. Kaudella 2011–2012 hän oli C-nuorten II-divisioonan karsinnoissa Pelicans Akatemian paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jasse Mertarannan kanssa tehoilla 1+9=10. Kaudella 2012–2013 Jantunen oli B2-nuorten SM-karsinnoissa Pelicansin paras maalintekijä Samuel Fagerlundin kanssa seitsemällä osumallaan. B2-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Niki Huovisen ja Eetu Rissasen kanssa tehoilla 10+19=29. Kaudella 2016–2017 Jantunen oli Pelicansin A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+18=31.
Kaudella 2017–2018 Jantunen nousi Pelicansin SM-liigarinkiin ja hän pelasi joukkueessa harjoitusotteluita. Jantunen teki liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2017 KooKoota vastaan. Hänestä tuli Pelicansin ja sitä edeltäneen Lahden Reippaan seurahistorian ensimmäinen toisen polven pääsarjakiekkoilija, kun Jantusen isä Marko loi Lahdessa pääsarjauraa Hockey-Reippaassa vuosina 1990–1992 ja Pelicanissa vuosina 2006–2010. Jonne Jantunen merkittiin Pelicansin nelosketjun oikeaan laitaan Antti Tyrväisen ja Arttu Heikkisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.53 minuuttia. Jantunen keräsi myös heti kaksi syöttöpistettä oltuaan kakkossyöttäjänä kahteen ylivoimamaaliin. Jarkko Hämäläinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Liigauransa avausmaalin Jantunen teki seitsemännessä ottelussaan 14. marraskuuta 2017 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kaikkiaan hän teki SM-liigassa kauden aikana 21 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Jantunen pelasi miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Huhtikuussa 2018 Jantunen teki Pelicansin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet Peliittojen Mestis-joukkueeseen.
Jantusen isä Marko teki pitkän pelaajauran SM-liigassa ja Ruotsin Elitserienissä. Hän pelasi myös kolme NHL-ottelua Calgary Flamesissa kaudella 1996–1997 sekä kuului Suomen vuoden 1997 MM-joukkueeseen. Jonne Jantusella on myös pikkuveli Jesse.
Nuoria ihmisiä (vuoden 1969 elokuva)
Nuoria ihmisiä ("Căldura") on Șerban Creangăn ohjaama romanialainen komediaelokuva vuodelta 1969. Sen pääosia näyttelevät Emilia Dobrin, Vladimir Gaitan ja Nikolaus Wolcz. Tämä Creangăn esikoisohjaus on esitetty Suomen televisiossa kesäkuussa 1971.
Elokuva seuraa kolmen nuoren aikuisen, lukionsa päättäneen Sergiun ja Smachen ja heidän ikätoverinsa Lauran ihmissuhteita ja tulevaisuuden suunnittelua. Sergiu ja Laura seurustelevat, mutta Sergiu lähtee vuosiksi armeijaan. Vuosien päästä kolmikko tapaa uudestaan. Laura on valmistunut pianonopettajaksi ja juuri eronnut miehestään.
Aleksi Ek
Aleksi Ek (s. 21. lokakuuta 1998 Heinola) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia.
Ek on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Pelicansiin, jonka B2-nuorten varakapteenina Ek toimi kaudella 2014–2015. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 Ek siirtyi Vierumäki Unitedin A-nuorten Mestisjoukkueeseen, mutta hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Päijät-Häme Unitedin B2-nuorissa. Kaudella 2016–2017 Ek pelasi Vierumäen lisäksi myös seitsemän ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Pelicansin A-nuorten SM-liigajoukkueessa.
Kaudeksi 2017–2018 Ek siirtyi Pelicansin A-nuoriin, joiden kapteenistoon hän nousi. Ek nousi jo harjoituskaudella seuran SM-liigarinkiin ja pelasi joukkueessa harjoitusotteluita. Hän teki liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2017 KooKoota vastaan. Ek merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 4.41 minuuttia. Ek keräsi ottelusa teholukeman –1. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ek pelasi valtaosan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa tehden 18 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä.
Tammikuussa 2018 Ek teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen.
Pontuksen koulu
Pontuksen koulu on peruskoulu, joka sijaitsee Lappeenrannassa Mälkiän kaupunginosassa, noin kahdeksan kilometriä keskustasta. Koulu on otettu käyttöön syksyllä 2017. Kanavansuun, Mustolan, Muukonniemen ja Partalan koulujen toiminta siirtyi tuollon Pontuksen kouluun. Samoissa tiloissa toimivat myös päiväkoti sekä Lappeenrannan kaupunginkirjaston Pontuksen toimipiste.
Esu Niemelä
Esu Evert Niemelä (16. kesäkuuta 1921 Sääminki – 30. marraskuuta 1999 Savonlinna) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen kansanedustajana vuosina 1958–1972 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän istui myös muun muassa Yleisradion, Imatran Voiman ja Metsäliiton hallintoneuvostoissa. Hän toimi vuodesta 1954 syntymäkuntansa Säämingin kunnanvaltuustossa, kymmenen vuotta sen puheenjohtajana, ja kuntaliitoksen jälkeen Savonlinnan kaupunginvaltuustossa ja lopulta kahdeksan vuotta kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Esu Niemelä sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Niemelä oli sotilasarvoltaan korpraali. Niemelä kävi kansakoulun lisäksi kansanopiston vuonna 1938 ja maamieskoulun vuonna 1939.
Esu Niemelän isä oli tilanomistaja, agronomi ja talousneuvos Esaias Evert Niemelä ja äiti Hilja Maria Pulliainen (e. Finér). Niemelän puoliso vuodesta 1945 oli Kirsti Maria Kosonen.
Stromeferryn rautatieasema
Stromeferryn rautatieasema on rautatieasema Skotlannissa Stromeferryn kylässä Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema avattiin 19. elokuuta 1870. Kaudella 2015–2016 sitä käytti 1 560 matkustajaa.
USS John F. Kennedy (CVN-79)
USS John F. Kennedy (CVN-79) on rakenteilla oleva, Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford -luokan lentotukialus, joka on nimetty Yhdysvaltain 35. presidentin John F. Kennedyn mukaan.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 2009 ja sen köli laskettiin 22. elokuuta 2015. Aluksen vesillelasku tapahtuu luultavasti 2018. On odotettu, että alus luovutetaan laivastolle 2020.
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto () on Japanin arvostetuin kirjallisuuspalkinto, jonka Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 elinikäisen ystävänsä Ryūnosuke Akutagawa kunniaksi.
Palkinto jaetaan kahdesti vuodessa ja sitä sponsoroi "Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura" ().
Palkintoon viitataan Naoki-palkinnon kanssa saman kolikon kääntöpuoliksi.
Naoki Sanjūgo -palkinto
Naoki Sanjūgo -palkinto on japanilainen kirjallisuuspalkinto, jonka Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 Naoki Sanjūgon muistoksi. Kikuchi oli tuolloin Bungeishunjū-lehden toimittaja.
Palkinto jaetaan kahdesti vuodessa ja sitä sponsoroi "Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura" ().
Palkintoon viitataan Akutagawa-palkinnon kanssa saman kolikon kääntöpuoliksi.
Luettelo kirjallisuuspalkinnoista
Tämä on luettelo kirjallisuuspalkinnoista joille on wikipediassa artikkeli.
Levi Henriksen
Levi Henriksen (15. toukokuuta 1964 Kongsvinger, Norja) on norjalainen kirjailija ja muusikko.
Kun Henriksenin ensimmäinen novellikokoelma "Feber" ilmestyi 2002, yleisö lumoutui heti hänen ainutlaatuisesta ja karismaattisesta äänestään. Seuraava teos oli 2003 ilmestynyt "Ned, Ned, Ned", sekin novellikokoelma. Läpimurtoteos oli 2004 ilmestynyt romaani "Lunta sataa lumen päälle joka on jo satanut". Siitä tuli myyntimenestys, ja se sai samana vuonna Norjan kirjakauppiaiden palkinnon.
Henriksenin tavaramerkki on kyky yhdistää vahva, toisinaan aggressiivinen, maskuliininen ääni herkkyyteen. Teosten tapahtumaympäristö on yleensä kova, tunteeton maalaisympäristö, joka on urbaanin nykyelämän laitamilla, missä vanhat ja uudet arvot törmäävät ja missä miehet kamppailevat maskuliinisuuteensa kohdistuvien urbaanien vaatimusten kanssa.
Ennen täysitoimiseksi kirjailijaksi ryhtymistään Henriksen työskenteli pitkään toimittajana paikallislehdessä Kongsvingerissä, pienessä kaupungissa joka muistuttaa hänen teoksissaan esiintyvää ympäristöä. Hänellä on oma yhtye Levi Henriksen & Babylon Badlands, jossa hän soittaa kitaraa ja laulaa ja jolle hän säveltää ja kirjoittaa sanoituksia.
Bent Hamer on ohjannut elokuvan "Jouluksi kotiin" (2010), joka perustuu Henriksenin teokseen "Bare mjuke pakker under treet".
Henriksenin teoksista on käännöksiä yli kymmenelle kielelle.
Bram Stoker Award
Bram Stoker Award on Horror Writers Associationin (HWA) myöntämä Bram Stokerin mukaan nimetty kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään englanninkieliselle kauhukirjallisuudelle.
Palkinto on myönnetty ensi kerran vuonna 1988 (vuoden 1987 teokselle). Kilpailullisuuden välttämiseksi palkinto myönnetään "laadukkaalle saavutukselle" eikä "vuoden parhaalle".
Vuodesta 2011 eteenpäin sarjat ovat:
Vastanaineet
Vastanaineet on Turmion Kätilöiden kappale ja single, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2015.
Single julkaistiin digitaalisen formaatin ohella myös rajoitettuna 200 kappaleen CD-singlenä, jota myytiin paidan kanssa. Julkaisun johdosta yhtye vuokrasi Kuopiosta M/S Ukko -sisävesialuksen ja järjesti kolmena päivänä sinkkuristeilyn.
Piritta Maavuori
Piritta Maavuori (s. 1968) on helsinkiläinen tuottaja, valmentaja ja kustannustoimittaja, joka työskentelee vuonna 2015 perustamassaan yrityksessä: https://pirittamaavuori.weebly.com. Maavuori tekee yhteistyötä yksityisasiakkaiden, kustantajien, valmennusyritysten ja oppilaitosten kanssa.
Maavuori on työskennellyt WSOY:llä digitaalisten ja fyysisten äänikirjojen tuottajana (2011–2014), ulkomaanviennin projektipäällikkönä ja ulkomaanvientipäällikkönä (2007–2010) sekä kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana (2003–2007). Kustannustoimittajana Maavuori on työskennellyt monien kymmenien kirjailijoiden ja suomentajien kirjahankkeissa: Risto Ahti, Nina Banerjee, Anja Erämaja, Paavo Haavikko, Vilja-Tuulia Huotarinen, Maritta Lintunen, Mirkka Rekola, Tuula-Liina Varis ja Johanna Venho.
Maavuori on tehnyt yli 200 toimitettua radio-ohjelmaa kirjallisuudesta ja kulttuurista Yle Radio 1 -kanavalle (1993–2001) ja hänellä on ollut keskeinen rooli Yleisradion jakaman Tanssiva karhu -runopalkinnon julkaisu-, ohjelma- ja raatityössä. Helsingin Sanomiin Maavuori on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkiä ja näkökulmajuttuja (2001–2003). Kirja-alalla Maavuori on edelleen kysytty haastattelija ja juontaja.
Maavuori on toiminut myös aikuiskoulutustehtävissä useissa oppilaitoksissa. Hän on opettanut etenkin luovaa kirjoittamista sekä kehittänyt ja tuottanut Laajasalon Opistossa (2015–2016) vuoden mittaisen kirjoittamisen koulutuksen. Kouluttajana hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa seuraavien kirjailijoiden kanssa: Jaakko Heinimäki, Laura Paloheimo ja Miina Supinen.
Maavuori on pätevöitynyt valmentajaksi Valmentamosta (2014) ja valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta (2000) pääaineenaan englannin kieli ja kirjallisuus.
Toimitettuja teoksia
Toimitettuja julkaisuja
Margaret Starbird
Margaret Starbird (s. 18. kesäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut seitsemän teosta, jotka pohjautuvat väitteelle, että Jeesus oli naimisissa Maria Magdalenan kanssa.
Ensimmäisessä kirjassaan "The Woman with the Alabaster Jar" Starbird kehitteli idean, että Maria Magdalena olikin oikeasti Jeesuksen puoliso ja että Pyhä tai Musta Saara olisi heidän lapsensa. Hän väitti lisäksi, että Saaran nimi tarkoitti hepreaksi prinsessaa, millä tarkoitettaisiin, että hän on juutalaisten kuninkaan verta, "sang réal". Asia on hänen mukaansa salatietoa, mutta siitä olisi löydettävissä merkkejä mm. taiteesta. Starbirdin tuotanto luetaan näennäishistorian alaan ja tulkintojen katsotaan perustuvan lähinnä väärinkäsityksiin. Hänen ja muiden vastaavia ajatuksia esittäneiden kirjailijoiden teokset ovat olleet innoittamassa Dan Brownin kirjaa "Da Vinci -koodi".
BRA Braathens Regional Airlines
BRA Braathens Regional Airlines (yleensä vain lyhyesti BRA) on vuonna 2016 perustettu virtuaalilentoyhtiö ja yksi Ruotsin suurimmista kotimaanlentoja lentävistä lentoyhtiöistä. Todellisuudessa yhtiön kaikkia lentoja operoivat sen sisaryhtiöt Braathens Regional Airways ja Braathens Regional Aviation. Yhtiön pääkonttori on Tukholmassa. Yhtiö lentää pääasiassa Ruotsin sisäisiä lentoja Bromman lentoasemalta Tukholmasta. Lisäksi yhtiö lentää tilauslentoja sekä lentoja muille lentoyhtiöille. 
BRA liikennöi esimerkiksi Finnairin lennot Helsingin ja Uumajan lentoasemien sekä tammikuusta 2018 alkaen osan Finnairin lennoista Helsingin ja Bromman lentoasemien välillä.
BRA perustettiin vuonna 2016. Uuden virtuaalilentoyhtiön tarkoituksena oli yhdistää aikaisemmin erillisillä nimillä toiminteet "Malmö Aviation" ja "Sverigeflyg", ja luoda näin yhtenäinen tuotemerkki Ruotsin kotimaan lentomarkkinoille. BRA:lla ei ole omaa lentolupaa eikä omia lentokoneita, vaan sen reittejä operoivat sen tytäryhtiöt Braathens Regional Airways ja Braathens Regional Aviation.
BRA-nimen alla markkinoidaan lentoja seuraaviin kohteisiin (helmikuu 2017):
Marraskuussa 2017 BRA:n laivasto koostui seuraavista konetyypeistä:
Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat
Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat () on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1966. Elokuvan ohjaaja oli Norman Jewison ja pääosissa olivat mm. Jonathan Winters, Alan Arkin, Carl Reiner ja Eva Marie Saint.
Elokuva pohjautuu Nathaniel Benchleyn kirjaan "The Off-Islanders".
Neuvostoliittolainen sukellusvene ajaa karille Massachusettsin osavaltion rannikolla. Saadakseen aluksensa irti sukellusveneen miehistö joutuu rantautumaan ja etsimään apua, mutta huhut Neuvostoliiton maihinnoususta Yhdysvaltain maaperälle alkavat pian levitä.
Olof Peter Swartz
Olof Peter Swartz (21. syyskuuta 1760 Norrköping, Ruotsi – 19. syyskuuta 1818 Tukholma) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja akateemikko. Hän oli Carl Linnén oppilas Uppsalan yliopistossa, jossa hänestä tuli lääketieteen tohtori. Vuosina 1783–1786 hän matkusti Pohjois- ja Etelä-Amerikassa tutustuen myös Länsi-Intian saaristoon. Hän teki merkittävää putkilokasvien, sammalten ja sienten ja jäkälien tutkimusta ja jäsentelyä Ruotsissa , mutta huomattavassa määrin myös Amerikassa. Hänestä tuli Bergiuksen puutarhan intendentti 1791 ja vuonna 1813 hänet nimitettiin Karoliinisen instituutin luonnonhistorian professoriksi. Hän nautti suurta kansainvälistä arvostusta ja oli jäsenenä muun muassa Saksan kansallisessa tiedeakatemia Leopoldinassa, Baijerin tiedeakatemiassa sekä yhdysvaltalaisessa American Academy of Arts and Sciences'ssä. Swartz oli myös tuottelias, hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa "Methodus museorum" (1781), "Nova genera et species plantarum" (1791) ja "Dispositio systematica museorum frondosum Sueciae" (1800) sekä kolmiosainen "Flora Indiæ occidentalis".
Pelastustehtävä Usvasaari
Pelastustehtävä Usvasaari () on brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2010. Se perustuu televisiosarjaan "Tuomas Veturi". Elokuva oli neljäs sarjasta tehty suoraan videolle julkaistu erikois-DVD. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Nitrogen Studios.
Kimmo Kahma
Kimmo Kaarlo Kahma (s. ) on suomalainen merentutkija ja Ilmatieteen laitoksen fysikaalisen meritieteen tutkimusprofessori (emeritus). Hänet tunnetaan erityisesti aallokkoon liittyvistä tutkimuksistaan.
Hänen isänsä oli professori Aarno Kahma. Kimmo Kahma kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhtenäiskoulusta vuonna 1967. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1973, lisensiaatiksi 1979 ja filosofian tohtoriksi 1981 (geofysiikka). Hänen englanninkielisen väitöskirjansa (1981) käsitteli pyyhkäisymatkan vaikutusta tuulen synnyttämän aallokon kasvuun. Työn otsikkona oli "On the growth of wind waves in fetchlimited conditions". Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti on ollut vuodesta 1982.
Kahma työskenteli Merentutkimuslaitoksella tutkijana vuosina 1972–1991. Tästä ajanjaksosta hän oli Kanadassa (NSERC, post-doct fellow) vuosina 1983–1986 ja Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1986–1989. Vuosina 1992-2005 tohtori Kahma toimi Merentuutkimuslaitoksen erikoistutkijana. Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut fysikaalinen oseanografian tutkimusprofessorina ensin Merentutkimuslaitoksella ja organisaatioliitoksen jälkeen Ilmatieteen laitoksella eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Kahma on työtoveriensa kanssa julkaissut kymmeniä tutkimuksia fysikaalisen oseanografian alalta. Hän osallistui esimerkiksi aallokkomittauksia selvittäneen COST-714 -tutkimushankkeen loppuraportin ("Measuring and Analysing the Directional Spectra of Ocean Waves", 2005) kirjoittamiseen. Tohtori Kahma on myös tuonut meritieteellistä asiantuntemusta selvitettäessä suomalaisia koskettaneita, mereen liittyviä suuronnettomuuksia. Hän toimi pysyvänä meritieteellisenä asiantuntijana presidentti Martti Ahtisaaren johdolla 2005 laaditussa Kaakkois-Aasian tsunamin (26.12.2004) jälkeisessä onnettomuusselvityksessä.
Kahmalle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Vuonna 2017 hän sai Geofysiikan seuran Palmén-mitalin ansiokkaasta työstään meritieteen alalla.
Herra Päätarkastaja
Herra Päätarkastaja (, oikealta nimeltään "Sir Topham Hatt") on pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa The Railway Series-kirjasarjassa esiintyvä kuvitteellinen henkilö. Hän myös esiintyy myös "Tuomas Veturi"-televisiosarjassa. Hän on North Western Rautatien johtaja, hänellä on vaimo nimeltään Lady Hattunen.
Transvaalin siirtomaa
Transvaalin siirtomaalla (, hollanniksi ja afrikaansiksi "Transvaalkolonie") tarkoitettiin Transvaalin aluetta Britannian vallan ja sotilasmiehityksen alaisena toisen buurisodan päättymisestä vuonna 1902, kun Transvaal purettiin, Etelä-Afrikan unionin perustamiseen vuonna 1910. Transvaalin siirtomaan rajat eivät olleet identtiset päihitetyn Etelä-Afrikan tasavallan eli Transvaalin kanssa, joka oli ollut olemassa vuodesta 1856 vuoteen 1902, vaan oli suurempi. Vuonna 1910 koko alueesta tuli Etelä-Afrikan unionin Transvaalin provinssi.
Loving Vincent
Loving Vincent on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen animaatioelokuva taiteilija Vincent van Goghista. Se on elokuvahistorian ensimmäinen täysin käsinmaalattu pitkä elokuva. Se kertoo van Goghin elämästä ja mysteeriksi jääneestä kuolemasta. "Loving Vincentissä" nähdään kaikkiaan 66 960 käsin maalattua öljyväriteosta. Maalausurakkaa varten elokuvaan etsittiin kuvataiteilijoita kaikkialta maailmasta mittavilla koemaalauksilla. 150 mukaan valitun piti osata maalata van Goghin tekniikkaa jäljitellen ja heidät opetettiin filmin animaattoreiksi.
Elokuvan ovat ohjanneet Hugh Welchman ja Dorota Kobiela. "Loving Vincentin" käsikirjoitus perustuu van Goghin kymmeniin maalauksiin ja yli 800 kirjeeseen. Kobiela teki ensin seitsemän minuutin mittaisen lyhytelokuvan maalaamalla ruutuja itse, yksi kerrallaan. Kobielan tavattua nykyisen aviomiehensä Welchmanin syntyi pariskunnalle vielä suurisuuntaisempi idea pitkän, maalauksista animoidun elokuvan tekemisestä.
Luettelo supernovajäänteistä
Tämä on luettelo havaituista supernovajäänteistä.
Ruth Wegelius
Ruth Alice Margaretha Wegelius (21. tammikuuta 1915 Helsinki – 8. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lasten leukemian hoidon uranuurtaja.
Wegeliuksen vanhemmat olivat insinööri Thor Freywind Wegelius ja Agda Alice Allenius. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1948 ja sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1951. Sota-aikana Wegelius palveli kenttä- ja sotasairaalassa, sotien jälkeen hän työskenteli Arvo Ylpön johtamassa Lastenklinikassa.
Wegelius perehtyi lastenhematologiaan Yhdysvalloissa 1948 ja hoiti lasten veritauteja Lastenklinikalla apulaislääkärinä ja -opettajana. Marian sairaalassa hän työskenteli 1953–1956 ja sitten Auroran sairaalassa apulaisylilääkärinä. Vuonna 1967 hänestä tuli Auroran sairaalan lastenosaston ylilääkäri, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1978. Ensimmäinen Wegeliuksen hoitama pysyvästi parantunut leukemiapotilas, 12-vuotias tyttö, diagnosoitiin vuonna 1959. Wegelius oli lasten leukemiaryhmän eli myöhemmän Lastenhematologian ja onkologian yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja sittemmin yhdistyksen kunniajäsen ja -puheenjohtaja.
Lastentautiopin dosentti Helsingin yliopistossa Wegeliuksesta tuli 1956, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1975.
Els Segadors
Els Segadors (katalaania, "elonkorjaajat") on Katalonian kansallislaulu. Laulu periytyy 1600-luvulta, mutta nykyiset sanat teki Emili Guanyavents 1899 ja sävelen sovitti Francesc Alió 1892. Laulu on ollut vuodesta 1993 virallisesti Katalonian autonomisen maakunnan kansallislaulu.
Laulu kertoo kolmikymmenvuotiseen sotaan liittyvän Elonkorjaajien sodan tapahtumista 1600-luvun puolivälissä.
Tero Suominen (kirjailija)
Tero Suominen on Kaarinassa asuva kirjailija. Suomisen esikoiskirja "Diileri – Tie helvettiin" julkaistiin syksyllä 2017, ja se kertoo voimailun ja dopingaineiden maailmasta sekä muista päihteistä.
Suominen on harrastanut nuorena painia SM-tasolla edustaen Turun Voimamiehiä. Painiuran jälkeen hän kilpaili penkkipunnerruksessa voittaen mm. Pohjoismaiden mestaruuden. Hän on nostanut sarjaan 100 kg 237,5 kg. Hän on toiminut myös vapaaottelun parissa valmentaen suomalaista ammattilaisvapaaottelijaa. Hän työskentelee nykyään sosiaalialalla ohjaajana.
Suomisen toinen kirja Diileri Helvetin portilla ilmestyy syksyllä 2018. Kustantajana Revontuli kustannusosakeyhtiö.
Frances Xavier Cabrini
Frances Xavier Cabrini (15. heinäkuuta 1850 Italia – 22. joulukuuta 1917 Yhdysvallat), tunnettu myös nimellä Äiti Cabrini, oli amerikanitalialainen nunna ja ensimmäinen kanonisoitu yhdysvaltalainen. Vuonna 1880 hän perusti Missionary Sisters of the Sacred Heart of Jesus -instituutin, joka ansioitui amerikanitalialaisten maahanmuuttajien auttamisessa. Cabrinin muistopäivää vietetään 13. marraskuuta.
Doug Messier
Doug Messier (s. 5. syyskuuta 1936 Wainwright, Alberta, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hänen poikansa Mark ja Paul ovat myös entisiä ammattilaisjääkiekkoilijoita.
Messier aloitti pelaajauransa Edmontonissa Oil Kings -joukkueessa Western Canada Junior Hockey Leaguessa vuonna 1954. Vuosina 1956—1961 Messier pelasi amatöörikiekkoa Central Alberta Hockey Leaguessa ensin Edmonton Oil Kingsien ja myöhemmin Lacombe Rocketsien riveissä. Vuodesta 1960 alkaen Messier siirtyi pelaamaan ammattilaisena Western Hockey Leaguen Seattle Totemsin riveihin. Seattlessa pelejä kertyi tilille vain viisi kappaletta. Täysipainoisesti ammattilaisura alkoi sykysyllä 1961 Edmonton Flyersin riveissä. Siellä Messier pelasi kaksi täyttä kautta ennen siirtymistään AHL:n Pittsburgh Hornetsin riveihin. AHL:ssa Messier pääsi pelaamaan kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Tilille kertyi myös 16 ottelua Indianapolis Capitolsin ja Cincinnati Wingsien riveissä CPHL:ssa ennen paluuta länsirannikolle. Messier pelasi kauden loppuun Portland Buckaroosin riveissä. Myös viisi seuraavaa kautta kuluivat Portlandissa. Kauden 1969—1970 Messier toimi Alberta Senior Hockey Leaguen Edmonton Monarchsien pelaaja-valmentajana ja lopetti sitten peliuransa. Seuraavalla kaudella Messier toimi joukkueen täysiaikaisena päävalmentajana.
Kausi ASHL amatööriliigassa toimi Messierille eräänlaisena valmennuskurssina ja vuodesta 1973 alkaen Messier toimi päävalmentajana Alberta Junior Hockey Leaguessa Edmonton Metsin, Spruce Grove Metsin ja St. Albert Saintsin joukkueissa. Kaikkiaan Messier valmensi AJHL:ssa kuusi kautta joskaan ei aivan yhtäjaksoisesti.
Kauden 1982—1983 alusta Messier ryhtyi valmentamaan AHL-seura Moncton Alpinesin joukkuetta. Kaksivuotisen valmennusjakson aikana Alpines kuitenkin jäi molempina vuosina pudotuspelien ulkopuolelle.
Messierin poika Mark Messier toimi Kanadan MM-kisajoukkueen General Managerina vuoden 2010 kisoissa ja valitsi isänsä yhdeksi kolmesta apulais-GM:sta.
Kaudella 2012—2013 Doug Messier toimi New York junior Rangersin PW AA Elite -joukkueen (13-vuotiaat) päävalmentajana. Seuraava ja uran viimeinen valmennuspesti oli kaudella 2015—2016 New York Americans organisaation 13-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana.
CHERRSEE
CHERRSEE (jap. チェルシー, tyyliteltynä CHEЯRSEE) on vuonna 2016 perustettu viisijäseninen japanilainen tyttöyhtye, jonka on luonut K-Pop-tuottaja Brave Brothers. Yhtyeeseen kuuluvat Miyu, Sayuri, Nene, Lena ja Hikaru. Yhtye debytoi 25. toukokuuta 2016 kappaleellaan "Mystery".
Valkoinen poika
Valkoinen poika (, ) on Yves Allégret’n ohjaama italialais-länsisaksalainen televisiosarja vuodelta 1976. 13-osainen sarja perustuu Alberto Manzin romaaniin, ja se esitettiin Suomen ykköskanavalla Mainos-TV:n ohjelmistossa 2. heinäkuuta 1976 alkaen.
Seikkailusarja valkoisesta pojasta Afrikassa alkaa vuodesta 1858, kun Etelä-Afrikan swazeihin kuuluvat ihmiset löytävät hylätyistä vankkureista pienen valkoihoisen poikavauvan. Huolimatta vihamielisestä asenteestaan valkoisia kohtaan heimon jäsenet adoptoivat lapsen ja antavat hänelle nimen Orzowei, ”löytölapsi”. Poika varttuu syrjittynä ja kiusattuna heimon jäsenenä, ja 15-vuotiaana hänen on selviydyttävä heimon miehuuskokeesta. Samoihi aikoihin swaziheimo tutustuu valkoisten uudisasukkaiden kautta tuliaseisiin ja yrittää saada niitä itselleen Orzowein avulla.