Scarlett O’Hara
Scarlett O’Hara (koko nimi Katie Scarlett O’Hara Hamilton Kennedy Butler) on kuvitteellinen henkilö Margaret Mitchellin vuonna 1936 julkaistussa kirjassa "Tuulen viemää". Hahmo tunnetaan myös romaanista tehdystä samannimisestä elokuvasta. Scarlett O’Hara on myös päähenkilönä Alexandra Ripleyn "Tuulen viemälle" kirjoittamassa jatko-osassa "Scarlett" (1991) ja tämän pohjalta tehdyssä samannimisessä vuoden 1994 minisarjassa. Alun perin Mitchell kirjoitti kirjansa päähenkilön nimeksi Pansy, mutta päätti kustantajan kehotuksesta vaihtaa nimen viime hetkellä Scarlettiksi.
Scarlett O’Haraa ei kuvailla perinteisellä tavalla kauniiksi, mutta häntä pidetään hyvin viehättävänä ja naisellisena, mistä johtuu hänen suosionsa miesten keskuudessa. Scarlett on perinyt sievät kasvonsa ranskalaissyntyiseltä äidiltään, Elleniltä, mutta luonteeltaan hän muistuttaa enemmän Irlannista kotoisin olevaa isäänsä, Geraldia. Häneltä Scarlett on perinyt helposti kuohahtavan luontonsa, itsekkyytensä, oveluutensa ja vahvan tahtonsa. Äitiään, joka on hyvin kasvatettu lady, Scarlett ihailee ja pyrkiikin hänen kaltaisekseen. Usein äidin opit kuitenkin unohtuvat Scarlettin huomatessa, kuinka vähän iloa epäitsekkäät ihmiset elämässään saavat kokea.
Scarlett kuuluu varakkaaseen säätyläisperheeseen, joka asuu Georgian Claytonin piirikunnassa. Perheen toimeentulo perustuu plantaasilla tuotettavaan puuvillan viljelyyn. Plantaasilla, jonka hänen isänsä on nimennyt Taraksi, Scarlett viettää nuoruusvuotensa. Huhtikuussa 1861 Scarlett on 16-vuotias ja perheen kolmesta tyttärestä vanhin. Hänellä on kaksi sisarusta, vuoden Scarlettia nuorempi Susan Elinor, jota kutsutaan Suelleniksi ja Caroline Irene, jota puolestaan kutsutaan Carreeniksi. Suellen on laiska, valittava ja itsekäs, Carreen puolestaan hiljainen, uneksuva ja kiltti. Heidän lisäkseen Ellen on synnyttänyt kolme pikkupoikaa, joiden kunkin nimi oli Gerald Jr. ja jotka kuolivat jo ennen kuin oppivat kävelemään.
Scarlettin isältä perittyä suoraa käytöstä pyrkivät muokkaamaan niin hänen äitinsä kuin hänen musta Mammy-hoitajansakin. 16-vuotiaana Scarlett vaikuttaa ulkoisesti herttaiselta, viehättävältä ja ajattelemattomalta, mutta todellisuudessa hän on itsekäs ja turhamainen. Hän osaa temput, joilla saa miehet ihastumaan ja joita hän hyvin tuloksekkaasti käyttääkin. Miesten lisäksi todellisen luontonsa hän yrittää kätkeä äidiltään ja Mammyltä.
Lähes jokainen piirikunnan ja lähiseudun nuori mies on rakastanut hurmaavaan Scarlettiin. Scarlett pitää hauskaa heidän kanssaan, mutta todellisuudessa hän uskoo olevansa rakastunut toisen rikkaan puuvillaplantaasin omistajan poikaan, Ashley Wilkesiin. Ashley ei tavoittele Scarlettin suosiota yhtä hanakasti kuten muut pojat. Hän rauhallinen ja mietteliäs ja Scarlettin mielestä hiukan kummallinen. Ashley ja Scarlett eroavat toisistaan mitä suuremmissa määrin. Ashley nauttii lukemisesta, musiikista ja maalaamisesta, joita Scarlett ei ollenkaan ymmärrä. Usein Ashleyn kanssa puhuessaan Scarletista tuntuu siltä, kuin he puhuisivat eri kieltä. Scarlett on suoraviivainen, siinä missä Ashley on monimutkaisempi.
Kun Scarlett kuulee, että hänen rakastamansa Ashley aikoo kihloihin atlantalaisen serkkunsa Melanie Hamiltonin kanssa, Scarlett järkyttyy. Melanie on hänen silmissään mitäänsanomaton, hiljainen ja kiltti kakara, ihan erilainen kuin hän itse. Todellisuudessa Melanie on epäitsekäs, uskollinen ja rohkea. Samana iltana, jolloin Ashleyn ja Melanien kihlaus on kerrottu julkistettavan, Scarlett tunnustaa Ashleylle rakkautensa. Ashley myöntää rakastavansa häntä, mutta sanoo menevänsä silti naimisiin Melanien kanssa. Hän yrittää selittää Scarletille, kuinka erilaisia he ovat. Scarlett ei ymmärrä häntä ja lopulta turhautuneena lyö Ashleytä suutuksissaan kasvoille. Kostaakseen Ashleylle Scarlett nai Charles Hamiltonin, Melanien veljen. Tämän jälkeen alkaa sisällissota, jonne lähtevät kaikki piirikunnan pojat, myös Ashley. Myös Charles lähtee sotaan, mutta kuolee jo parin kuukauden päästä, jolloin Scarlettista tulee leski. Scarlett synnyttää Charlesin pojan, Wade Hamptonin. Kaikkeen ikävystyneenä Scarlett päätyy lopulta asumaan lapsensa kanssa Charlesin omaisten luo Atlantaan, Melanien ja Pittypat-tädin luokse. Vaikka Scarlett inhoaakin Melanieta, vähittellen, Scarlettin itsekään sitä huomaamatta, hän alkaa vähitellen tarinan kuluessa arvostaa ja rakastaa Melanieta, mutta huomaa sen tietoisesti vasta, kun on liian myöhäistä.
Elämä Atlantassa tarjoaa Scarletille paljon uusia mahdollisuuksia ja hän tutustuu paremmin seurapiirien syrjimään Rhett Butleriin. Rhettin vaikutuksesta Scarlett poikkeaa yhä useammin yhteiskunnan asettamilta poluilta ja äitinsä opetuksista. Viimeisenä oljenkortena hän luopuu mustasta surupuvusta, josta alkaa hänen hauska, helppo elämänsä Atlantassa ja sen juhlissa. Hauskuus loppuu aikanaan ja lopulta elämä pakottaa Scarlettin tekemään lujasti töitä pysyäkseen hengissä. Palatessaan Atlantasta Taraan Scarlett saa nimittäin kokea, miltä tuntuu nähdä nälkää ja kylmää ja puutetta. Scarlettin tehdessä lujasti töitä, hän alkaa vähitellen muuttua kylmäksi ja häikäilemättömäksi naiseksi. Hän jättää lopullisesti nuoruusvuotensa taakse ja hänestä tulee nainen.
Koko sodan Scarlett jaksaa vain sen voimalla, että ajattelee Ashleyä ja tietää tämän rakastavan häntä. Melaniella ei ole aavistustakaan tästä. Scarlettin loppumaton taistelu köyhyyttä vastaan kävi suoraan ihmisten sydämiin kirjan ilmestymisvuonna 1936. Ihmiset olivat juuri käyneet läpi samankaltaisen taistelun, jonka syynä on suuri lama.
Yhtenä kirjallisuuden ja elokuvan historian määrätietoisimmista naissankareista Scarlett O'Hara haastaa toistuvasti oman aikansa naisille määrätyn roolin. Tuloksena hänestä tulee hyvin inhottu Atlantan ihmisten silmissä. Ainoa joka häntä puolustaa, on uskollinen Melanie, mutta valitettavasti Scarlett ei koskaan pääse perille omista tunteistaan, ei niin Melanieta tai Ashleytä tai Rhett Butleria kohtaan.
Sekä "Tuulen viemää" -kirjaa että -elokuvaa pidetään yleisesti Scarlett O’Haran ja Rhett Butlerin rakkaustarinana. Tämä on hieman virheellinen käsitys, sillä vaikka heidän tarinansa kulkeekin kaiken muun taustalla, keskittyy kirja kertomaan hyvin suurelta osin Yhdysvaltain sisällissodan vaikutuksista siviileihin ja Scarlettin kamppailusta puutteen keskellä.
Scarlett tapaa Rhettin ensimmäisen kerran kuusitoistavuotiaana, samassa tilaisuudessa, jossa Melanien ja Ashleyn kihlaus julkistetaan. Rhett on hieman vanhempi, lihaksikas, mustatukkainen ja mustaviiksinen mies, jota ei suvaita seurapiireissä. Tämä sattuu vahingossa todistamaan varsin epämiellyttävän ja raivokkaan kohtaamisen Scarlettin ja Ashleyn välillä, mikä saa Scarlettin suunniltaan.
Seuraavan kerran kun he tapaavat, Scarlett on jäänyt jo ensimmäisen kerran leskeksi, ja asuu Atlantassa Melanien kanssa. Noihin aikoihin hänen elämänsä on mitä surkeinta ja ikävystyttävintä, suurimmaksi osaksi leskiä rajoittavien sääntöjen vuoksi. Rhett Butlerin astuessa kuviohin Scarlettin elämä alkaa muuttumaan kuitenkin taas parempaan suuntaan. Rhett auttaa häntä pääsemään pois lesken roolistaan, mikä paheksuttaa ihmisiä hyvin paljon. Rhettistä ja Scarlettista tulee ystäviä, vaikka heidän välillään onkin jonkinlainen viha-rakkaussuhde. Välillä Scarlett ajattelee, että Rhett saattaisi todella rakastaa häntä joidenkin tämä tekojen vuoksi, mutta sitten Rhett ottaa taas esiin ikuisen kilpensä; sarkasmin ja terävät sanat, ja Scarlettin luulot haihtuvat.
Kun Scarlettin toinen aviomies, Frank Kennedy, on kuollut, Rhett pyytää Scarlettia vaimokseen, vaikka vakuuttaakin ettei rakasta tätä. Lopulta Scarlett suostuu ja huomaa avioliiton Rhettin kanssa olevan hyvin hauskaa. Koko ajan hän kuitenkin rakastaa edelleen Ashleyä ja on varma siitä, ettei Rhettkään rakasta häntä, kuten ei hänkään tätä.
Vuonna 1939 ensi-iltansa saanut "Tuulen viemää" -elokuva nousi heti suureen suosioon, ja on yhä nykypäivänä usein pidetty yhtenä maailman parhaista elokuvista. Rhettin rooliin valittiin yksimielisellä päätöksellä Clark Gable, mutta sopivan Scarlettin löytäminen ei ollut yhtä yksinkertaista. Ehdolla oli monia ajan suosituimpia näyttelijättäriä, kuten Bette Davis, Katharine Hepburn ja Clara Bow. Maailman parhaaksi naisnäyttelijäksi valittu Katharine Hepburn oli jopa sanonut elokuvan ohjaajalle David O. Selznickille ”Minä olen Scarlett! Rooli on käytännössä kirjoitettu minulle!” Tähän Selznick oli vastannut suorasti ”En pysty kuvittelemaan Rhett Butleria jahtaamassa sinua kymmentä vuott.” Lopulta rooliin valittiinkin nuori englantilainen näyttelijä Vivien Leigh, joka oli lähes tuntematon Yhdysvalloissa. Aluksi yleisö protestoi roolin olevan liian amerikkalainen englantilaiselle, mutta lopulta Leigh voitti roolistaan Oscar-palkinnon.
Muun muassa seuraavat näyttelijät olivat ehdolla Scarlett O’Haran rooliin: