hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aarne Pietarinen
Aarne Pietarinen (18. syyskuuta 1902 Liperi – 16. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.
Vuonna 1923 ylioppilaaksi Joensuun lyseosta tullut Pietarinen valmistui Kadettikoulusta 1926 sekä Sotakorkeakoulusta 1937. Hän toimi KTR 1:ssä mm. patterin päällikkönä 1926-1935 ja 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1937-1939. Talvisodassa hän toimi 1. divisioonan operatiivisen toimiston päällikkönä 1939-1940. Välirauhan aikana hän työskenteli Suomenlahden sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1940-1941. Jatkosodassa Pietarinen toimi 8. divisioonan esikuntapäällikkönä 1941-1944. Samalla hän toimi lyhyen aikaa JR 4:n väliaikaisena komentajana.
Sodan jälkeen Pietarinen toimi pääesikunnassa toimistopäällikkönä ja erikoistehtävissä 1944-1948. Kevyen prikaatin esikuntapäällikkönä hän työskenteli 1948-1952. Topografikunnan päällikkönä hän työskenteli 1952-1954 ja 1956-1959.
Ylennykset: vänrikki 1926, luutnantti 1928, kapteeni 1933, majuri 1940, everstiluutnantti 1942, eversti 1952, kenraalimajuri 1959.
Serena (vuoden 2014 elokuva)
Serena on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Susanne Bierin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Ron Rashin samannimiseen romaaniin vuodelta 2008. Elokuvan on käsikirjoittanut Christopher Kyle. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Lawrence ja Bradley Cooper. He näyttelevät George ja Serena Pembertonia, jotka perustavat puutavaraimperiumin. Kun Serena huomaa, ettei hän voi saada lapsia, heidän suhteensa alkaa rakoilla. Cooper ja Lawrence näyttelivät pääosaparia myös elokuvassa "Unelmien pelikirja" (2012).
Alun perin Darren Aronofskyn oli määrä ohjata elokuva ja pääosaan oli valittu Angelina Jolie. Heidän lähdettyään projektista tanskalainen Susanne Bier valittiin uudeksi ohjaajaksi. Elokuva kuvattiin vuoden 2012 alussa, Prahassa Tšekissä. Bieriltä kului 18 kuukautta elokuvan viimeistelyyn, vaikka esimerkiksi uusintakuvauksia ei ollut.
Jan Smeekens
Smeekens sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 500 metrillä kuudenneksi. Hän sai samalla matkalla MM-pronssia Inzellissä 2011 kahden luistelun yhteisajalla 69,430 ja Sotšissa 2013 ajalla 69,860. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 500 metrillä toinen yhteisajalla 69,310. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Gangwonissa 2017 ajalla 34,58. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 500 metrillä kymmenes.
Smeekens voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013, sijoittui toiseksi kaudella 2009–2010 ja kolmanneksi 2013–2014. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 500 metrillä 2008, 2009, 2010, 2012, 2014 ja 2015.
Shiny Entertainment
Shiny Entertainment oli yhdysvaltalainen videopeliyritys, jonka perusti David Perry vuonna .
Yritys fuusioitui 2007 The Collectiven kanssa ja fuusion tuloksena syntyi Double Helix Games.
Yritys on julkaissut pelin "Earthworm Jim" (1994) ja sen jatko-osia, sekä "MDK" -pelin.
"Earthworm Jim" kehitettiin humoristisena parodiana sen ajan maskoteista.
Punapukuinen morsian
Punapukuinen morsian () on vuonna 1937 ensi-iltansa saanut Dorothy Arznerin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Franchot Tone, Robert Young ja Billie Burke.
"Punapukuinen morsian" perustuu Ferenc Molnárin näytelmään "The Bride from Trieste". Tässä ”ryysyistä rikkauksiin” -tarinassa Crawford näyttelee kabaree-laulajatarta, joka tekeytyy aristokraatiksi. "Punapukuinen morsian" on seitsemäs ja viimeinen Crawfordin ja Franchot Tonen (silloinen aviopari) yhteinen elokuva.
"Punapukuisen morsiamen" tuotanto alkoi 5. kesäkuuta 1937 ja päättyi 10. elokuuta. Elokuvaa kuvattiin Itävallassa ja Mammoth Lakesin kylässä Kaliforniassa. "Punapukuisen morsiamen" budjetti oli sen ajan mittakaavaan katsottuna suuri – 960 000 dollaria. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Luise Raineria suunniteltiin aluksi Annin rooliin, mutta rooli meni Joan Crawfordille.
"Punapukuinen morsian" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 8. lokakuuta vuonna 1937. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. maaliskuuta vuonna 1938. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys – "Punapukuinen morsian" tuotti vain 1,2 miljoonaa dollaria. "Punapukuinen morsian" sai aikaan sen, että Joan Crawford leimattiin ”box-office poisoniksi”, mutta Crawford pääsi tästä leimauksesta eroon pari vuotta myöhemmin. "New York Herald Tribune" kehui Crawfordin roolisuoritusta.
Kjeld Nuis
Kjeld Nuis (s. 10. marraskuuta 1989) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.07,95 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,01.
Nuis voitti Gangwonissa 2017 maailmanmestaruuden 1 000 metrillä ajalla 1.08,26 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,36. Hän saavutti 1 000 metrillä MM-hopeaa Inzellissä 2011 ajalla 1.08,67 ja Heerenveenissä 2012 ajalla 1.08,79 sekä MM-pronssia Heerenveenissä 2015 ajalla 1.08,71 ja Kolomnassa 2016 ajalla 1.08,47. Sotšissa 2013 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi. 1 500 metrillä hän sai MM-hopeaa Kolomnassa 2016 ajalla 1.45,66. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Soulissa 2016 ja Changchunissa 2018 sekä pronssia Calgaryssa 2017. Lisäksi hän oli viides Heerenveenissä 2011. Sprintti-EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 2017.
Nuis voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2011–2012, 2015–2016 ja 2016–2017. Hän sijoittui kaudella 2011–2012 toiseksi 1 500 metrin ja kolmanneksi 1 000 metrin maailmancupissa. Hän voitti 1 000 metrin maailmancupin kaudella 2012–2013 ja sijoittui saman matkan cupissa kolmanneksi kaudella 2013–2014. Seuraavalla kaudella hän oli 500 metrin maailmancupissa toinen ja 1 000 metrin cupissa kolmas. Kaudella 2015–2016 hän voitti 1 000 metrin cupin ja oli toinen 1 500 metrin cupissa. Kaudella 2016–2017 hän voitti 1 000 ja 1 500 metrin cupit. Hän voitti 1 000 metrin cupin kaudella 2017–2018. Hän on voittanut 18 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 19 kertaa toiseksi ja 14 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).
Nuis on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 1 000 metrillä 2013, 2014, 2015 ja 2016 sekä 1 500 metrillä 2013 ja 2016.
Jordanka
Jordanka, Yordanka, Jurdanka (, ; = , ) on seuraavien henkilöiden etunimi:
Julian Fellowes
Julian Fellowes (s. 17. elokuuta 1949 Kairo, Egypti) on brittiläinen näyttelijä, kirjailija, elokuvaohjaaja ja Oscar-palkittu käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Gosford Park" -elokuvan käsikirjoittajana sekä palkitun "Downton Abbey" -draamasarjan luojana ja käsikirjoittajana.
Aapo Savolainen
Aapo Aatos Savolainen (18. joulukuuta 1921 Heinävesi – 10. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnatti.
Savolainen oli talvisodan aikana vartiotehtävissä Lahdessa, kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940 ja palveli jatkosodan alussa 14. divisioonassa Rukajärvellä. Hän valmistui upseeriksi sodan aikana 1943 ja toimi sodan loppuajan panssaritykkikomppanian joukkueenjohtajana Karjalankannaksella. Sodan jälkeen Savolainen oli kouluttajana JR 6:ssa vuonna 1945 ja Hämeen ratsurykmentissä 1945–1948 sekä adjutanttina 1948–1950 ja eskadroonanpäällikkönä 1951–1958. Yleisesikuntaupseeriksi hän valmistui 1958. Hän työskenteli Kokkolan sotilaspiirin esikunnassa toimistopäällikkönä 1958–1959 ja 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1960–1964 sekä osastopäällikkönä 1965–1966. Hämeen Ratsujääkäripataljoonaa hän komensi 1966–1968. Savolainen palveli Kadettikoulun johtajan apulaisena 1968–1971, minkä jälkeen hän oli pääesikunnassa osastopäällikkönä 1971–1974 ja päämajamestarina 1974–1977. Viimeksi hän oli Sotakorkeakoulun johtajana 1977–1980 sekä Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentajana 1980–1981.
Ylennykset: Vänrikki 1941, luutnantti 1942, kapteeni 1948, majuri 1958, everstiluutnantti 1965, eversti 1971, kenraalimajuri 1975, kenraaliluutnantti 1980.
Stojan Župljanin
Stojan Župljanin on Bosnian serbi, joka johti Bosnia ja Hertsegovinan alueen turvallisuuspalvelua. Župljaninista tuli myöhemmin serbijohtaja Radovan Karadzicin neuvonantaja. Kansainvälinen tuomioistuin tuomitsi Župljaninin 22 vuodeksi vankeuteen Bosnian sodan ajan tapahtumista 27. maaliskuuta 2013. Župljaninia syytettiin sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Oskari Niemi
Oskari Edvart (Edward) Niemi (26. lokakuuta 1886 Kangasala – 13. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Niemi kävi Taideteollisen keskuskoulun 1912–1914 ja opiskeli Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1925. Hän toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa 1918–1920. Hän oli Kansallismuseon ja muinaistieteellisen toimikunnan konservaattori 1916–1956, ja siitä vuosina 1946–1950 ylikonservaattori Alfred Nilsonin apulainen Ruotsissa. Hän on entisöinyt useiden kirkkojen maalaukset, kuten esimerkiksi Turun tuomiokirkko, Laitilan, Rymättylän, Hollolan, Hattulan, Lohjan ja Paltamon kirkot sekä Juseliuksen mausoleumi Porissa.
Oskari Niemelle myönnettiin ylikonservaattorin arvonimi 11. tammikuuta 1957.
Armas Nieminen
Armas Vilhelm Nieminen (7. helmikuuta 1913 Helsinki – 4. toukokuuta 1995 Tampere) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun (myöhempi Tampereen yliopisto) sosiaalipolitiikan professori, rehtori ja kansleri. Tutkijana hän erikoistui perhepolitiikkaan ja oli tämän alan uranuurtaja Suomessa.
Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932, valmistui filosofian kandidaatiksi 1937 ja maisteriksi 1939 sekä väitteli tohtoriksi vuonna 1951. Hän työskenteli Väestöpoliittisen tutkimuslaitoksen tutkijana vuosina 1945–1956 ja oli Helsingin yliopiston väestötieteen dosenttina 1952–1955 sekä sosiaalipolitiikan dosenttina 1955–1960. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja sen seuraajan Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1956–1976, rehtori 1957–1962, vararehtori 1965–1968 ja kansleri 1978–1984. Korkeakoulun muutto Helsingistä Tampereelle tapahtui Niemisen rehtorikaudella vuonna 1960. Hän kieltäytyi jatkamasta rehtorinvirassa kahden kauden jälkeen, koska hallinnolliset tehtävät veivät tuolloin hänen kaiken aikansa. Eläkkeelle jäätyään hän toimi kuitenkin vielä kaksi kautta yliopiston kanslerina. Hän oli myös Tampereen kesäyliopiston rehtori 1959–1962 ja 1966–1968.
Nieminen kuului Heikki Wariksen ja Eino Kuusen ohella suomalaisen sosiaalipolitiikan akateemisiin ja teoreettisiin kehittelijöihin. Hänen vuonna 1955 julkaisemansa alan yleisteos "Mitä on sosiaalipolitiikka" tuli hyvin tunnetuksi. Nieminen julkaisi tutkimuksen "Suomalaisen aviorakkauden ja seksuaalisuuden historia" eläkepäivillään vuonna 1993. Hän kokosi siihen 1950-luvulla keräämäänsä aineistoa, ja se oli alkujaan tarkoitettu hänen väitöskirjansa "Taistelu sukupuolimoraalista" jatkoksi, mutta nimitys professorin virkaan ja myöhemmin rehtoriksi oli keskeyttänyt työn.
Nieminen kuului Väestöliiton hallitukseen vuosina 1957–1962 ja valtion yhteiskuntatieteelliseen toimikuntaan 1961–1967. Hän oli Suomen kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston hoitokunnan puheenjohtaja 1961–1967. Nieminen oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1965.
The Monuments Men
The Monuments Men on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-saksalainen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut George Clooney. Elokuva perustuu Robert M. Edselin samannimiseen romaaniin, jossa ryhmä taidehistorioitsijoita kokoaa yhteen natsien varastamia arvokkaita taideteoksia ennen kuin Adolf Hitler tuhoaa ne. Clooney on myös tuottanut ja käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Grant Heslovin kanssa ja näyttelee pääosaa yhdessä Matt Damonin ja Bill Murrayn kanssa.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 7. helmikuuta 2014. Suomessa ensi-ilta oli 28. helmikuuta 2014.
Grant Heslov
Grant Heslov (s. 15. toukokuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvan "Argo" tuottajana, josta hänet palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla vuonna 2013.
Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Tosi valheita", "Dante's Peak", "Valtion vihollinen", "Skorpionikuningas" ja "Good Night, and Good Luck.". Hän sai Oscar-ehdokkuuden tuottajana elokuvasta "Good Night, and Good Luck." ja oli myös ehdolla George Clooneyn kanssa parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Hän ohjasi elokuvan "Vuohia tuijottavat miehet" vuonna 2009. Hän on tuottaja ja käsikirjoittaja yhdessä George Clooneyn kanssa vuoden 2013 elokuvassa "The Monuments Men".
Captain Phillips
Captain Phillips on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo kapteeni Richard Phillipsistä, joka joutui panttivangiksi vuonna 2009. Elokuvan on ohjannut Paul Greengrass ja käsikirjoittanut Billy Ray. Phillipsiä elokuvassa näyttelee Oscar-palkittu Tom Hanks ja Abduwali Musea näyttelee Barkhad Abdi.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 2013 ja Suomessa 18. lokakuuta 2013.
Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta muun muassa kategorioissa paras elokuva, miessivuosa (Barkhad Abdi) ja sovitettu käsikirjoitus. Elokuva sai myös neljä Golden Globe -ehdokkuutta kategorioissa: paras draamaelokuva, ohjaus, miespääosa draamaelokuvassa (Tom Hanks) ja miessivuosa (Barkhad Abdi). Elokuva sai yhdeksän BAFTA-ehdokkuutta ja voittaen parhaasta miessivuosasta (Barkhad Abdi).
"Captain Phillips" sai ensi-iltansa vuoden 2013 New Yorkin elokuvajuhlilla. Elokuva sai yleisesti positiivisen vastaanoton ja erityisesti kehuttiin elokuvan ohjausta, käsikirjoitusta, kuvausta ja Tom Hanksin ja Barkhad Abdin näyttelijätyötä. Monet kriitikot kutsuivat elokuvaa Hanksin todelliseksi paluuksi ja hänen parhaaksi elokuvakseen sitten elokuvan "Cast Away – tuuliajolla" (2000). Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 95% oli positiivisia perustuen 220 arvosteluun.
Gerald V. Kuss
Gerald V. Kuss (1920 Navan, Irlanti – 8. kesäkuuta 1969) oli irlantilainen matkailija ja pakinoitsija. Hänen huumorinsa tyyli oli ajalleen tyypillistä, mutta suomalaiseen sieluun hänen kirjansa sattuivat lempeän satiirin kera.
Kuss oli kertomansa mukaan ollut Suomessa talvisodan aikana ja hän oli jopa joutunut pakenemaan Liinahamariin asti väistellessään sotilasosastoja. Hän kertoo tavanneensa elämänsä ensimmäisen suomalaisen vuonna 1939 ja siitä lähtien heidän elämäntavalleen hyväntahtoisesti nauraneensa. Kuss matkusteli myös muun muassa Espanjan Kataloniassa ja Pohjoismaissa. Hän osasi käyttää sekä ruotsia että suomen kieltä, mistä oli hänelle paljon iloa matkoillaan. Häntä on kutsuttu myös suomineuvokseksi ja Dublinin hulluksi.
Nordmalingin kirkko
Nordmalingin kirkko () on Ruotsissa Nordmalingin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on yksi Luulajan hiippakunnan viidestä vanhimmasta keskiaikaisesta kirkosta. Nordmalingissa on ollut kirkko jo vuonna 1480, mutta silloin se oli katolinen. Ensimmäinen luterilainen pappi saapui Kustaa Vaasan käskystä vuonna 1533.
Kirkko on muodoltaan yksilaivainen ja sen harmaakivestä tehdyt slammatut seinät ovat 1,7 metriä paksut. Asehuone ja sakaristo on rakennettu jälkikäteen. Kirkon katto paloi vuonna 1658 ja venäläiset poltivat pappilan 1721, jolloin kirkko säästyi, mutta oli käytössä hevostallina.
Amagi-luokka
Amagi-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama taisteluristeilijäluokka. Alusten rakennustyöt keskeytettiin, ja lopulta kolme keskeneräistä alusta romutettiin "Akagin" valmistuessa vuonna 1927 lentotukialuksena. Alusluokka oli pidennetty versio taistelulaiva "Tosasta", mutta samalla alusten panssarointia kevennettiin ohentamalla panssarivyötä ja -kantta. Alusten apuaseet oli myös sijoitettu uudelleen.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka presidentit ovat tehneet virkakautensa aikana.
Luettelossa ei ole mahdollisen Yhdysvaltain varapresidenttinä olon aikaisia, eikä presidenttikauden jälkeisiä matkoja.
Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut presidentit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa.
Ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti joka teki ulkomaanmatkan oli Theodore Roosevelt, hän vieraili Panaman kanavan rakennustyömaalla vuonna 1909. Yhdysvaltain presidenttien vierailut ovat suuntautunet alkuvuosina pääasiassa vain Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. Woodrow Wilson oli ensimmäinen presidentti joka vieraili Euroopassa. Franklin D. Roosevelt oli ensimmäinen Aasiassa vierailut presidentti. Jimmy Carter oli ensimmäinen presidentti, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrkkaan.
Suomen matkoista on oma artikkeli, joka on myös alla olevassa luettelossa. Ensimmäinen Suomessa virkakautensa aikana vierailut presidentti oli Gerald Ford joka kävi Helsingissä Etykin kokouksen aikana.
Chikuma (1911)
Chikuma () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1907 hankintoja. Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909, ja alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1911. Se valmistui 17. toukokuuta 1912.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931. Hylky nimettiin "Hai Kan No. 3":ksi
Eino Nieminen (kielitieteilijä)
Eino Vilho Kalervo Nieminen (23. toukokuuta 1891 Helsinki – 24. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopistossa puolalaisen ja balttilaisen filologian ylimääräinen professori 1939–1952 ja slaavilaisen filologian professori 1952–1961.
Tone (täsmennyssivu)
Tone voi tarkoittaa seuraavia:
Nigritia
Nigritia (”mustien maa”) on 1960-luvun lähteessä käytetty merkitsemään Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Antiikin maantieteilijä Strabo käytti sanaa teoksissaan viittaamaan erääseen Länsi-Saharan berberiheimoon. Arabikirjailija Leo Africanus (n. 1494 – n. 1554) taas alkoi käyttää Nigritia-nimitystä keskiaikaisesta Sudanista.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1981
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1981 Heinolassa Vierumäellä 7.-8. helmikuuta. Kilpailut olivat avoimet eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. Moniotteluiden mestaruuksista kilpailtiin Turussa 31. tammikuuta-1. helmikuuta.
Sisäratojen SE-tuloksiin ylsivät Tapani Haapakoski seiväshypyssä, Helena Heikkinen 1 500 metrin juoksussa ja Tuula Kivi kuulantyönnössä.
Sissipuutarhurit
Sissipuutarhurit on Ylen tv-ohjelma.
Sissipuutarhureissa talkooväki yhdessä agitaattori Minna Kivelän kanssa kohentaa yhteistä ympäristöä. Puistojen ja pihojen häpeäpilkut saavat kyytiä ja pihamaat vallataan yhteiseen käyttöön. Sissipuutarhurit esitettiin Yle TV2:ssa ensimmäisen kerran kesäkaudella 2012. Kesäkaudella 2013 nähdään sarjan toinen tuotantokausi.
Onni Savola
Onni Felix Jatko Mathias Savola (14. tammikuuta 1876 Piikkiö – 11. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, opettaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Savolan vanhemmat olivar maanviljelijä Johan Gustaf Savola ja Serafia Selander. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1898. Savola toimi Kansallisteatterin näyttelijänä 1898–1899 ja kansakoulunopettajana Vesannolla ja Ilmajoella 1899–1901, Turussa 1901–1918 ja Helsingissä 1918–1943. Häm toimi lausunnan opettajana vuodesta 1906 alkaen muun muassa Turun kaupungin työväenopistossa 1914–1918, Helsingin kaupungin työväenopistossa 1920–1926, Työväen akatemiassa 1924–1925, Jyväskylän kesäyliopistossa 1912, 1914 ja 1916 sekä metodistien pappisseminaarissa 1921–1927.
Savola oli perustamansa Turun näyttämön johtaja ja näyttelijä 1907–1910, Kiertue Onni Savola piti teatterinäytäntöjä eri näyttämöillä vuosina 1916–1917 sekä 1923–1925. Savola piti lausuntailtoja useilla kiertueilla Suomessa vuodesta 1903 alkaen, Saksassa 1910 ja Virossa 1931. Hänne kirjalliseen tuotantoonsa kuului kaunoluvun oppikirja, lausuntaohjelmistoa ja näytelmäsuomennoksia.
Eino Niini
Eino Markus Niini (vuoteen 1925 Lind; 2. elokuuta 1902 Pori – 26. joulukuuta 1987) oli suomalainen teollisuudentutkija ja professori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1945 ja toimi vuosina 1945–1969 opinahjonsa Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professorina. Hän työskenteli 1930–1940-luvulla myös Valtion lentokonetehtaan sekä SOK:n palveluksessa. Hän kuului Työterveyslaitoksen johtokuntaan vuodesta 1949 alkaen ja toimi sen puheenjohtajana 1966–1970.
Niinen poika oli taloudellisen geologian professori Heikki Niini, ja hänen veljiään olivat ylijohtaja Aarno Niini ja teoreettisen fysiikan professori, Akavan puheenjohtaja Risto Niini.
Risto Niini
Risto Ilmari Niini (vuoteen 1926 Lind; 16. tammikuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori sekä Akavan puheenjohtaja. Hän oli 1945–1950 Helsingin Teknillisen Oppilaitoksen matemaattisten aineiden yliopettaja ja vuodesta 1950 Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan ylimääräinen professori. Vuosina 1950–1956 hän oli Akavan hallituksen puheenjohtaja ja vuodesta 1957 Akavan puheenjohtaja.
Jatkosodan aikana Niini tutki ydinasetta. Hänen tiedetään selostaneen ydinpommin periaatetta opiskelijoilleen ja tutkineen atomiräjähdyksen kriittistä massaa jo vuonna 1939.
Erkki Niinivaara
Erkki Niinivaara (27. joulukuuta 1907 Helsinki – 29. elokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen pappi.
Erkki Niinivaaran vanhemmat olivat rovasti Werner Niinivaara (vuoteen 1906 Lindberg) ja Helmi Pakarinen. Niinivaara kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1926, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1930 ja hänet vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1933. Hän toimi Lohjan kirkkoherran viran välivuoden saarnaajana vuonna 1933, uskonnon lehtorina Porvoon yhteislyseossa vuosina 1934–1938, virallisena apulaisena Helsingin pohjoisessa suomalaisessa seurakunnassa vuosina 1938–1941, Töölön seurakunnassa vuosina 1941–1943 ja Keski-Helsingin seurakunnassa vuosina 1943–1945. Hän valmistui teologian lisensiaatiksi 1948 ja toimi Porvoon suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana 1945–1957 ja Helsingin Meilahden seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1957–1972. Hän oli Vartijan päätoimittaja vuodesta 1952.
Niinivaaran kirjanen "Maallinen ja hengellinen" synnytti Suomen evankelisluterilaisen papiston keskuudessa syksyllä 1952 kiivaan väittelyn uskonpuhdistaja Martti Lutherin opeista. Kirjanen oli laadittu keskustelun avaukseksi lokakuussa 1952 pidettyyn Tampereen hiippakunnan synodaalikokoukseen, mutta siitä tuli sanomalehtien palstoilla käydyn kirjoittelun myötä myös suuren yleisön kiinnostuksen kohde. Teoksessaan Niinivaara pohti Jumalan maailman ja maallisen elämän välistä kuilua toisaalta Lutherin ajatusmaailmassa ja toisaalta nykyelämän keskellä. Syntyneessä väittelyssä Niinivaaran kannalle asettuivat muiden muassa piispa Eelis Gulin ja teologian tohtori Sigfrid Sirenius sekä eräin varauksin professori Paavo Virkkunen. Niinivaaran ajatusten kiivaimmaksi vastustajaksi nousi professori Osmo Tiililä ja ankaraa arvostelua esittivät myös muiden muassa rovastit Kosti Kankainen ja Urho Muroma.
Niinivaara suomensi saksalaisen teologin Dietrich Bonhoefferin teoksen "Teologia etsii suuntaa" vuonna 1963.
Niinivaara sai rovastin arvonimen vuonna 1953 ja professorin arvonimen vuonna 1978. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.
Tarqeq
Tarqeq on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi viidestä inuitiryhmään kuuluvista kuista ja sen löysivät 16. tammikuuta 2007 Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla.
Tarqeqia kutsuttiin aluksi nimellä S/2007 S1. Kuun nimi tulee inuititen mytologiasta, jossa Tarqeq oli Maan Kuun henki. Hengen sanottiin olevan mahtava metsästäjä, joka vahti ihmiskuntaan. Alaskan inuitiittien keskuudessa Tarqeq hallitsi myös eläimiä.
One Night in Carcosa
One Night in Carcosa on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Earache Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt Dawn of Relic ja Jukka Juntunen sekä sanoittanut Juntunen.
Mundilfari
Mundilfari on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Kuun löytämisestä kunnian saivat Brett J. Gladman, John J. Kavelaars, Jean-Marc Petit, Hans Scholl, Matthew J. Holman, Brian G. Marsden, Phillip D. Nicholson ja Joseph A. Burns. He käyttivät kanadalais-ranskalais-havaijilaista tähtikaukoputkea Mauna Keassa, Havaijiilla. He löysivät samalla myös seitsemän muuta Saturnuksen kuuta: Tarvosin, Ijiraqin, Thrymrin, Skathin, Siarnaqin, Erriapon ja Suttungrin.
Mundilfaria kutsuttiin aluksi nimellä S/2000 S9. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Mundilfari on kahden kauniin lapsen isä. Pojan nimeksi tuli "Kuu" ja tytön nimeksi "Aurinko". Muut jumalat kuitenkin lähettivät lapset taivaalle.
Nykyaikainen Pompadour
Nykyaikainen Pompadour (myös Nykyajan Pompadour; ) on Clarence Brownin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1936. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Taylor, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Elokuva sijoittuu vuoden 1823 Washingtoniin, missä Yhdysvaltain presidentti Andrew Jacksonin ystävyys majatalon isännän tyttären kanssa tuo hankaluuksia heille molemmille.
"Nykyaikainen Pompadour" -elokuvan käsikirjoituksen olivat laatineet Stephen Morehouse Avery ja Ainsworth Morgan Samuel Hopkins Adamsin romaanin pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Ohjaaja Brown ja Joseph L. Mankiewicz toimivat elokuvan tuottajina.
Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooliin alun perin kaavailtiin Jean Harlowta. Vuonna 1934 Katharine Hepburnia harkittiin myös elokuvan pääosaan, kun elokuvan tekemistä suunniteltiin RKO Radio Picturesilla. MGM kuitenkin osti elokuvan oikeudet itselleen vuonna 1935. Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooli meni loppujen lopuksi Joan Crawfordille.
"Nykyaikaisen Pompadourin" tuotanto alkoi 27. huhtikuuta 1936 ja päättyi kesäkuussa. "Nykyaikainen Pompadour" kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 119 000 dollarin budjetilla.
Elokuva on ensimmäinen, jonka Joan Crawford ja Franchot Tone tekivät yhdessä avioliittonsa aikana. He olivat menneet naimisiin vuonna 1935.
"Nykyaikainen Pompadour" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 28. elokuuta vuonna 1936. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 31. tammikuuta vuonna 1937.
"Nykyaikainen Pompadour" oli yksi Crawfordin taloudellisesti menestyneimmistä elokuvista MGM:llä. Elokuva oli myös Crawfordin kallein. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 1 458 000 dollaria ja ulkomailla 651 000 dollaria. Yhteensä "Nykyaikainen Pompadour" tuotti 2 019 000 dollaria. Elokuva sai lisäksi hyvän vastaanoton kriitikoilta.
Vuonna 1937 Beulah Bondi sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta ja George J. Folsey sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta kuvauksesta.
"Nykyaikainen Pompadour" julkaistiin DVD:lle 15. kesäkuuta vuonna 2010.
Lovecraftian Dark
Lovecraftian Dark on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Season of Mist.
Albumi on jaettu kolmeen lukuu, Throes Matrix (1-7), Themes of Stifled Screams (8-11) ja The Story of Rose Haven (12-14). Kolmas osa on yhtyeen ennen julkaisematon demo vuodelta 2001.
Maurice Couve de Murville
Maurice Couve de Murville (24. tammikuuta 1907 – 24. joulukuuta 1999) oli ranskalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Union pour la défense de la République -puolueeseen. Couve de Murville toimi Ranskan ulkoministerinä Charles de Gaullen aikana 1958–1968, ja pääministerinä 1968–1969. Hän toimi 1950-luvulla Ranskan suurlähettiläänä Kairossa, Washingtonissa, Natossa ja Bonnissa.
Night on Earth (Dawn of Relicin albumi)
Night on Earth on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Season of Mist.
Palkanlaskennan automatisointi
Palkanlaskennan automatisointi tarkoittaa yrityksen tai yhteisön palkanlaskennan järjestämistä niin, että työntekijöiden palkkojen laskemisesta vastaavan henkilön tai henkilöiden tekemä manuaalinen työ vähenee merkittävästi tai poistuu lähes kokonaan.
Palkanlaskennan automatisointiin käytetään tietokoneohjelmistoja. Usein palkanlaskennan ohjelmisto on integroitu yrityksen toiminnanohjausjärjestelmään, jonka avulla hallinnoidaan keskitetysti yrityksen tai yhteisön koko taloutta, palkanlaskennan lisäksi esimerkiksi asiakkuuksia, tuotantoa, henkilöstöresursseja, laskutusta ja kirjanpitoa.
Palkanlaskenta muodostuu lukuisista eri vaiheista ja toimenpiteistä, joiden hoitaminen vaatii taloushallinnon ammattitaitoa, muun muassa työ- ja virkaehtosopimusten hallintaa, ja joista huolehtiminen on lain mukaan työnantajan velvollisuus.
Palkanlaskentaan kuuluvat seuraavat tehtävät:
Palkanlaskennan yhteydessä käsitellään tavallisesti myös työntekijöiden matkakulut ja -laskut.
Palkanlaskenta voidaan automatisoida käyttämällä ohjelmistoa, joka keskittää kaikki palkanlaskennassa tarvittavat tiedot yhteen paikkaan. Jos palkanlaskentaohjelmaa ei hankita osana kattavaa toiminnanohjausjärjestelmää, se voidaan monissa tapauksissa yhdistää yrityksellä jo oleviin kirjanpito-, myyntireskontra-, palkanlaskenta-, työajanseuranta- ja rekrytointiohjelmiin.
Koska nämä eri moduulit on toiminnanohjausjärjestelmissä mahdollista saada ”keskustelemaan” keskenään, järjestelmään johonkin osaan kerran tallennettu tieto on hyödynnettävissä ohjelmiston kaikissa moduuleissa. Esimerkiksi työvuoroseurannan tuntikirjaukset siirtyvät automaattisesti, ilman käsin tehtävää työtä, osioon, jonka avulla palkat lasketaan.
Vaikka palkanlaskenta ulkoistettaisiin esimerkiksi tilitoimistolle, tiettyjen asiakirjojen – muun muassa
työsopimusten – laadinta jää edelleen työnantajan vastuulle. Silloinkin palkanlaskennan automatisointi
tehostaa työnantajavelvoitteiden hoitamista.
Palkanlaskennan automatisointi säästää aikaa, rahaa ja vähentää virheitä, koska se kokoaa kaiken tiedon
sähköisessä muodossa yhteen paikkaan.
The American Payroll Association (APA) arvioi, että automatisointi vähentää palkanlaskennan prosessista aiheutuvia kustannuksia jopa 80 prosenttia, mitä selittää virheiden väheneminen palkanmaksussa ja laskutuksessa.
Palkanlaskentaohjelmisto voi olla joko tietokoneelle kovalevylle asennettava tai selainpohjainen, internetissä käytettävä pilvipalvelu, jonka käyttöönotto ei vaadi asennuksia ja jonka ylläpidosta käyttäjän ei tarvitse huolehtia. Päivitykset – joita tarvitaan esimerkiksi, kun työehtosopimus tai työaika muuttuvat – tekee ohjelmiston toimittaja suoraan internetsovellukseen. Myös tietoturvallisuus on ohjelmiston toimittajan vastuulla.
Käytön helppouden ja kustannustehokkuuden ansiosta pilvipalveluiden suosio on kasvamassa.
Pilvipalveluna toteutettavan palkanlaskennan ohjelmistoa käytetään verkossa selaimen avulla – aivan kuten mitä tahansa internetsivua, jolle kirjaudutaan.
Xiphioidei
Xiphioidei on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalojen alalahko.
Xiphioidei -alalahkoon kuuluu kaksi heimoa:
Kai Jaakkola
Kai Jaakkola on suomalainen metallimusiikin laulaja, joka on vuodesta 2007 toiminut deathrash -yhtyeen Deathchainin laulajana.
Ennen liittymistään Deathchainiin Jaakkola oli ollut perustamassa death metal -yhtye Deathboundia vuonna 2000. Hän toimi myös ruotsalaisen The Duskfallin laulajana.
Jaakkola liittyi Deathchainiin yhtyeen erotettua edellisen laulajansa, Rottenin, alkuvuodesta 2007. Jaakkola oli ollut ennestään yhtyeen fani sen perustamisesta alkaen sekä toiminut sen promoottorina.
Karnevaali (elokuva)
Karnevaali () on vuonna 1939 julkaistu Reinhold Schünzelin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalidraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, James Stewart, Lew Ayres ja Lewis Stone. Crawford näyttelee Marya, näyttelijätärtä, joka menee vihille luistelijan kanssa ja kohtaa ongelmia sekä uransa että parisuhteensa osalta.
"Karnevaali" perustuu Leonard Praskinsin tarinaan, jonka pohjalta itse Praskins, Florence Ryerson ja Edgar Allan Woolf laativat käsikirjoituksen. Harry Rapf toimi elokuvan tuottajana ja Franz Waxman sävelsi elokuvaan musiikin. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Karnevaali" kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1,1 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuva on sekä mustavalkoinen että värillinen. Elokuvan lyhytkestoinen värillisyys saatiin Technicolor-menetelmällä. Elokuva leikattiin raskaasti; Crawfordin esittämät kaikki kolme kappaletta leikattiin pois elokuvasta.
"Karnevaali" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 10. maaliskuuta vuonna 1939. Suomessa elokuva julkaistiin 21. tammikuuta vuonna 1940. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 1 213 000 dollaria. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tuotti 725 000 dollaria. "Karnevaali" julkaistiin DVD:llä 23. maaliskuuta vuonna 2009.
Blue Jasmine
Blue Jasmine on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamakomedia. Se kertoo newyorkilaisesta seurapiirinaisesta, joka yrittää aloittaa alusta menetettyään kaiken rikkaan miehensä jäätyä kiinni petoksista. Elokuvan pääosaa näyttelee Cate Blanchett.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 26. heinäkuuta 2013 ja Suomessa se oli 30. elokuuta 2013.
Cate Blanchett palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella, BAFTAlla ja SAG-palkinnolla.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 91 % oli positiivisia perustuen 193 arvosteluun.
Melon voimalaitos
Melon voimalaitos sijaitsee Pirkanmaalla Nokialla Kokemäenjoen vesistössä Nokianvirrassa. Se valmistui 1971.
Voimala säätelee juoksutuksillaan samalla yläpuolisen Pyhäjärven vedenpintaa. Pinnankorkeuden muutoksia havaitaan Putaan- ja Nokianvirran alueella ja Lukkilansalmessa. Joskus vaikutus ulottuu Pyhäjärvellä Huhtaanselälle saakka. Voimalan alapuolella säännöstely vaikuttaa Kulovedellä Saviselällä ja Iso-Kulovedellä asti.
Kosken nimi oli aiemmin "Melon syöstävä". Ensimmäiset suunnitelmat valjastamiseksi sähköntuotantoon tehtiin jo 1920-luvulla ja uudelleen 1940-luvulla, mutta vasta vuonna 1958 syntyi hyvä suunnitelma. Voimalaitoksen rakentamiseen aloitettiin vasta kesällä 1968 ja voimalaitos valmistui kesällä 1971.
Voimalaitos sijaitsee kallion ruhjeessa ja on kallioseinämien ympäröimä. Padon ja rakennuksien rakentamiseksi kalliota louhittiin noin 400 000 m³ ja maata kaivettiin 40 000 m³. Muun muassa ohijuoksutustunneli kulkee osittain kallion sisässä. Myös joen pohjasta perattiin 60 000 m³ maata ja kiviä. Padon ja laitoksen rakenteisiin käytettiin 25 000 m³ betonia ja 1 400 tonnia terästä. Maapadon pituus on 119 metriä. Voimalaitoksen rakennutti Oy Nokia Ab, suunnitteli Imatran Voima Oy ja rakensi Perusyhtymä Oy.
Asmir Kolašinac
Asmir Kolašinac (, s. 15. lokakuuta 1984 Skopje, Makedonia) on serbialainen kuulantyöntäjä.
Kolašinac sijoittui kuudenneksi Bangkokin universiadeissa 2007. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan MM-hallikisoissa 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli yhdeksäs. Vuonna 2011 hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa ja oli 11:s Daegun MM-kilpailuissa.
Kolašinac karsiutui loppukilpailusta Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 20,36. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,71. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 tuloksella 20,62. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui loppukilpailusta. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 20,55. Sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 20,90. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs.
Kolašinac on voittanut Serbian-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2010, 2012, 2013 ja 2014 sekä sisäradoilla 2013 ja 2014. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi 2010 ja 2012. Hän työnsi ulkoratojen ennätyksensä 21,58 Belgradissa 27. heinäkuuta 2015. Hallissa hän on työntänyt Serbian ennätyksen 20,91 Novi Sadissa 14. helmikuuta 2015.
The Wolf of Wall Street
The Wolf of Wall Street on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Martin Scorsese. Se perustuu Jordan Belfortin samannimisiin muistelmiin, jotka on sovittanut käsikirjoitukseksi Terence Winter. Elokuva kertoo Belfortin korruption ja petoksen sävyttämästä urasta pörssimeklarina Wall Streetilla. Leonardo DiCaprio (joka oli myös yksi tuottajista) esittää Belfortia, Jonah Hill näyttelee hänen yhtiökumppaniaan ja ystävää Donnie Azoffia, Margot Robbie hänen vaimoaan Naomi Lapagliaa ja Kyle Chandler FBI-agentti Patrick Denhamia, joka yrittää tuoda hänet oikeuden eteen. Matthew McConaughey, Rob Reiner, Jon Favreau, Joanna Lumley ja Jean Dujardin esittävät muita pääosia. Elokuva on ohjaaja Scorsesen viides yhteistyö DiCaprion kanssa "Gangs of New Yorkin" (2002), "Lentäjän" (2004), "The Departedin" (2006) ja "Suljetun saaren" (2010) jälkeen, sekä hänen toinen yhteistyönsä Winterin kanssa televisiosarja "Boardwalk Empiren" (2010–2014) jälkeen.
"The Wolf of Wall Street" sai maailmanensi-iltansa New Yorkissa 17. joulukuuta 2013, ja 25. joulukuuta 2013 se saapui teatterilevitykseen Yhdysvalloissa. Se oli ensimmäinen täysin digitaalisesti levitetty elokuva. Elokuva oli suuri lipputulomenestys tuottaen 392 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, jolloin siitä tuli Scorsesen kaikkein eniten tuottanut elokuva. Elokuva oli kiistelty sen moraalisesti moniselitteisten tapahtumien kuvauksesta, seksuaalisesta sisällöstä, räävittömästä kielenkäytöstä, kovien huumeidenkäytön kuvauksesta ja eläinten käytöstä tuotannossa.
Elokuva sai suurelta osin hyviä arvosteluja kriitikoilta, jotka kehuivat Scorsesen ohjausta, DiCaprion komediallista suoritusta ja elokuvan nopeatempoista ja yhtenäistä huumoria. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta (DiCaprio), miessivuosasta (Hill) ja sovitetusta käsikirjoituksesta. Elokuva ei voittanut yhdessäkään kategoriassa, tosin DiCaprio palkittiin parhaan miespääosan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globella elokuvan oltua ehdolla myös parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta. Elokuva sai myös neljä Bafta-ehdokkuutta.
”Fuck” ja siitä johdettuja muita kirosanoja mainitaan elokuvassa 569 kertaa, mikä on enemmän kuin missään muussa ei-dokumenttielokuvassa.
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 392 miljoonaa dollaria koko teatterilevityksensä aikana.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 75% oli positiivisia perustuen 204 arvosteluun. Vuonna 2016 "The Wolf of Wall Street" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Ritual Death Metal
Ritual Death Metal on Deathchainin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2013 levymerkillä Svart Records.
Albumin musiikki on tyyliltään runsaasti melodisempaa, sekä sisältää black metal -musiikin vivahteita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Hirado (1911)
Hirado () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1940, ja se romutettiin vuonna 1947.
"Hirado" tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta osana vuoden 1907 hankintoja. Kölinlasku tapahtui 10. elokuuta 1910. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1911, ja valmistui 17. kesäkuuta 1912.
"Hirado" lähti 1. lokakuuta 1914 kontra-amiraali Tsuchiyaman johtaman 2. japanilaisen etelämeren laivueen mukana Sasebosta kohti Rabaulia. Laivueen lippulaivana oli taistelulaiva "Satsuma" ja siihen kuului "Hiradon" lisäksi "Yahagi". Laivueen tehtävänä oli suojata Australian rannikkoa Tyynellämerellä olevalta amiraali Graf Speen johtamalta Saksan Itä-Aasian laivueelta.
Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940 ja se nimettiin "Hai Kan No. 11":ksi.
Night on Earth
Night on Earth tarkoittaa seuraavia asioita:
Kaunis Sadie
Kaunis Sadie () on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford nimiroolissa, Gene Raymond, Franchot Tone ja Edward Arnold. "Kaunis Sadie" kertoo nuoresta naisesta Sadie McKeestä (Crawford), joka tulee työväenluokasta. Sadie kärsii kolmen parisuhteen ajan matkallaan kohti menestystä.
"Kaunis Sadie" perustuu Viña Delmarin tarinaan "Pretty Sadie McKee", jonka pohjalta John Meehan sovitti käsikirjoituksen. Lawrence Weingarten toimi elokuvan tuottajana. Tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer.
"Kauniin Sadien" kuvaukset alkoivat 12. helmikuuta 1934. Elokuvaa kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 612 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 7. huhtikuuta 1934. "Kaunis Sadie" oli siihen aikaan poikkeuksellisen kallis MGM-tuotanto.
"Kaunis Sadie" on Leo G. Carrollin ensimmäinen elokuva. "Kaunis Sadie" on yksi ensimmäisistä elokuvista, joka käsittelee alkoholismia vakavana ongelmana eikä koomisena lisäkkeenä.
Laulu "All I Do Is Dream of You" kirjoitettiin elokuvaa varten Gene Raymondin laulettavaksi. Myöhemmin kappaletta käytettiin Debbie Reynoldsille "Laulavat sadepisarat" -elokuvaan (1952).
"Kaunis Sadie" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. toukokuuta vuonna 1934 ja Suomessa 11. marraskuuta 1934. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 838 000 dollaria ja ulkomailla 464 000 dollaria; yhteensä elokuva tuotti 1 302 000 dollaria. Elokuva menestyi näin ollen kohtuullisesti muihin Crawfordin sen ajan elokuviin verrattuna. "The Hollywood Reporter" kehui Crawfordin roolisuoritusta.
Elokuvaa käytettiin jännityselokuvassa "Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?" (1962), jossa Blanche Hudson (Joan Crawford) katselee vanhaa klassikkoelokuvaansa.
Simon J. Berger
Simon Jönsson Berger (s. 1. kesäkuuta 1979 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä.
Vuonna 2007 Bergerillä oli yksi pääosista minisarjassa "Aatteen asialla". Bergerin ensimmäiset roolit pitkissä elokuvissa olivat pienet roolit elokuvissa "Sovinto" ja "Wallander – Perintö" vuonna 2010.
Berger esiintyi Paulin roolissa minisarjassa "Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin" ja elokuvassa "Call Girl" hänellä oli yksi pääosista. Teatterinäyttämöllä hän on esiintynyt muun muassa Dramatenissa.
Todellisuuden mestari
Todellisuuden mestari on Rytmihäiriö-yhtyeen kuudes studioalbumi. Sen julkaisi 3. toukokuuta 2013 Sakara Records. Albumin musiikissa on aiempaan tuotantoon verrattuna enemmän viitteitä stoner rockista ja groove metalista. Thrash metalille tyypilliset riffit, blast beat ja hardcore ovat aiempaa pienemmässä roolissa. Albumi on soitettu paremmin eikä se ole niin rosoinen. Albumin arvioitiin myös jakaneen vahvemmin mielipiteitä erilaisuutensa vuoksi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla, mikä on yhtyeen korkein., ja se meni suoraan Rumban listan kärkeen.
Albumilta julkaistiin single ”Viinahampaat” 19. huhtikuuta 2013. Kappaleesta "Olen kännissä" julkaistiin Vesa Vainion ohjaama musiikkivideo, jossa laulaja Unto Helo ja näyttelijä Timo Lavikainen esittävät homopappeja.
Elokuussa 2012 yhtye tiedotti työstävänsä uutta musiikkia tulevaa kuudetta studioalbumia varten, ja helmikuussa 2013 julkaisupäiväksi varmistui 3. toukokuuta 2013. Albumi nauhoitettiin helmikuussa 2013 Sonic Pump -studiossa Helsingissä ja sen miksauksesta vastasi edellistä albumiakin työstänyt Dan Swanö.
Väitetysti yhtyeen jäsenet lihottivat itseään tarkoituksella äänityksiä edeltävän 12–15 kuukauden aikana saadakseen vaadittavaa syvyyttä ilmaisuunsa. Albumia yhtye on kuvaillut "kaiken edellisen tuotantonsa likaisemmaksi ja romuluisemmaksi serkuksi, jota kukaan ei halua kylään. Ihan saatanan ruma, juo liikaa, laskee alleen ja saa kaikki naiset." Toukokuussa 2013 yhtye lähti "Olen kännissä toukokuussa" -minikiertueelle ennen festivaalikauden alkua. Albumin kansitaiteen on piirtänyt Unto Helo.
Yhtyeen sanoitukset käsittelevät perinteisesti ryyppäämistä ja tappamista, mutta nyt viinasta yritetään päästä myös eroon useammassakin kappaleessa, joskin vaihtelevin tuloksin. Sanoituksia voikin pitää inhorealistisena päihdevalistuksena. Kappaleissa on myös suoria viittauksia Pekka Siitoimeen.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Imperiumin Janne Rintala kehui albumia tuoreen kuuloiseksi, jolla niin aiheet kuin soitantakin ovat monipuolistuneet. Myös Kaaoszinen Toni Lehtonen piti albumia onnistuneena uudistuksena. Hän ja piti sitä jopa liiankin hyvin soitettuna, ja antoi albumille arvosanaksi 9–/10. Rumban vieraileva arvioija, Bob Malmströmin laulaja Carolus Aminoff antoi albumille täydet viisi tähteä, ja sanoi sanoitusten onnistuvan albumi albumilta paremmin. Soundin Kaisla Leevelä antoi albumille neljä tähteä. Hän piti kappaleiden tempon hidastumista ja lisääntynyttä groovea tarttumapintaa tuovina elementteinä.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rytmihäiriö.
Kevin De Bruyne
Kevin De Bruyne (s. 28. kesäkuuta 1991 Drongen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laituri. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä, johon siirtyi elokuussa 2015 saksalaisesta VfL Wolfsburgista. Tämän liäsksi hän kuuluu myös Belgian jalkapallomaajoukkueeseen.
De Bruyne edusti juniorina Gentiä ja Genkiä. Genkin edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2008. De Bruyne ehti voittaa joukkueen kolmannen Belgian-mestaruuden kaudella 2010–2011, kunnes Englannin Valioliigan suurseura Chelsea osti hänet tammikuussa 2012 arvioiden mukaan 8,3 miljoonan euron siirtosummalla.
De Bruyne teki Chelsean kanssa viisi ja puoli vuotta kattavan sopimuksen, josta ensimmäiset puoli vuotta hän jatkoi Genkissä lainasopimuksella. Elokuussa 2012 Chelsea lainasi De Bruynen kaudeksi Werder Bremeniin, jossa hän pelasi 33 Bundesliigaottelua, tehden kymmenen maalia ja antaen yhdeksän maalisyöttöä.
Chelseassa De Bruyne ei missään vaiheessa onnistunut vakiinnuttamaan paikkaa pelaavassa kokoonpanossa, ja tammikuussa 2014 hänet myytiin Wolfsburgiin, arviolta 19,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hänet valittiin Bundesliigan parhaaksi pelaajaksi kaudella 2014–2015. Hän teki kauden liigaotteluissa kymmenen maalia ja syotti 21, mikä oli uusi Bundesliigan syöttöennätys. Wolfsburg sijoittui sarjassa toiseksi. Wolfsbug voitti samalla kaudella Saksan cupin ja De Bruyne teki loppuottelun voittomaalin. Hän voitti samana vuonna myös Saksan supercupin. Hän pelasi Wolfsburgissa kaikkiaan 52 pääsarjaottelua, joissa teki 13 ja syötti 27 maalia.
Elokuussa 2015 Manchester City hankki De Bruynen arviolta 75 miljoonan euron siirtosummalla. Hänestä tuli näin Cityn siihenastinen ennätysostos. Hän voitti Cityssä liigacupin 2016. Valioliigassa hän teki avauskaudellaan seitsemän ja syötti yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki Valioliigassa kuusi maalia ja syötti 21. Kaudella 2017–2018 De Bruyne voitti Valioliigan ja Liigacupin mestaruudet. Hän teki liigakaudella kahdeksan ja syötti 16 maalia. Hänet valittiin Valioliigan tähdistöjoukkueeseen ja kauden toiseksi parhaaksi pelaajaksi.
De Bruyne valittiin Belgian A-maajoukkueeseen ensimmäisen kerran ystävyysotteluun Bulgariaa vastaan toukokuussa 2010. Kentälle hän pääsi ensimmäisen kerran ystävyysottelussa Suomea vastaan saman vuoden elokuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi Walesia vastaan syyskuussa 2012. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintapelissä Serbiaa vastaan saman vuoden lokakuussa.
Kesän 2014 jalkapallon MM-kisoissa De Bruyne oli isossa roolissa Belgian joukkueessa, kun maa eteni kahdeksan parhaan joukkoon ensimmäistä kertaa 28 vuoteen. Hän pelasi kisoissa neljä ottelua. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi puolivälierissä karsiutuneen Belgian kaikki viisi ottelua.
De Bruyne pelasi kuusi ottelua Belgian saavuttaessa pronssia Venäjän MM-kilpailuissa 2018. Hän teki voittomaalin puolivälieräottelussa Brasiliaa vastaan ja hänet valittiin FIFA.comin äänestyksessä kisojen unelmajoukkueeseen.
De Bruyne on pelannut joulukuuhun 2018 mennessä Belgian maajoukkueessa kaikkiaan 68 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967 käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Prahassa 1967.
Suomen joukkue koostui kolmesta miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Altti Alarotu, joka oli seiväshyppykilpailussa neljäs.