hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Laulutasku
Laulutasku ("Oenanthe moesta") on pohjoisafrikkalainen kivitaskun sukulainen.
Linnun pituus on noin 16 cm ja siipien kärkiväli 25–29 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on selästä, kurkusta, naamasta, siivistä ja pyrstökärjestä musta, vatsasta ja rinnasta valkoinen, päälaelta ja niskasta harmaa, sekä ala- ja yläperästä ja pyrstön tyvestä oranssi. Naaras on enimmäkseen hiekanruskea, pyrstön kärkiosa on yhtenäisen musta.
Laulutaskun nimialalaji "moesta" elää Pohjois-Afrikassa Mauritanian pohjoisrajalta aina Egyptiin lähelle Niilin suistoa. Levinneisyys ei ulotu kovinkaan pitkälle sisämaahan. Lähi-idässä elää alalaji "brooksbanki" laikuittain siellä täällä Jordaniassa, Syyriassa, Irakissa ja Saudi-Arabiassa. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.
Laulutasku tekee pesänsä maakoloon tai rakennuksen onkaloon, usein vanhaan jyrsijän koloon, joskus jopa kaksi metriä pitkän käytävän perälle. Naaras munii neljä tai viisi munaa. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii kahdesti, joskus kolmasti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat, toisinaan myös vihreät kasvinosat.
Back on the MF Street
Back on the MF street on Disco Ensemblen kolmas EP, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2009.
EP:ltä löytyy neljä ennen julkaisematonta kappaletta ja jo aiemmin Disco Ensemblen Myspacessa ja videopäiväkirjoissa soineet remixit "Bad Luck Charm"-kappaleesta.
EP:n avausraita "Back on the MF Street" soitettiin ensimmäistä kertaa Radio Rockin Uuden rockin illassa 27.3. 2009
Jalkaväkirykmentti 50 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 50 (JR 50) oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan aikainen Keski-Pohjanmaan sotilaslääniin kuuluneen Sisä-Suomen suojeluskuntapiirin 18. - 22. kesäkuuta 1941 perustama jalkaväkirykmentti, joka kuului 11. divisioonaan.Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.Perustamisen jälkeen rykmentti koottiin Suolahteen, josta se siirrettiin Pohjois-Karjalaan junakuljetuksin. Rykmentti purettiin junista Ahonkylässä ja Hammaslahden rautatieasemalla.
Rykmentti ylitti Moskovan rauhan rajan 10. heinäkuuta 1941 Tsiipakan-Havuvaaran alueella, mistä se eteni Kiekuan-Soanlahden kautta Jänisjoen itäpuolelle. Se asettautui puolustukseen 16. heinäkuuta 1941 Jänisjoen itäpuolella. Rykmentti ylitti 24. heinäkuuta 1941 vanhan valtakunnan rajan ja siirtyi Käsnäselän kautta Tulemajärvelle. Se hyökkäsi 17. elokuuta 1941 Hyrsylän mutkan alueelle ja sieltä edelleen Suojoen yli vallaten Ignoilan ja Hautavaaran 19. - 20. elokuuta 1941. Rykmentti valtasi 20. - 21. elokuuta 1941 Suojoen sillat ja se osallistui Suvilahden taisteluun.
Rykmentti saavutti Jessoila-Okunjärvi-Savalanjärvi tasan, josta se jatkoi edelleen lyöden Sotjärven-Säämäjärven kannaksella olleet Neuvostoliiton joukot 1.9.1041 mennessä. Se valtasi Kinnasvaaran ja rykmentti ylitti Suojujoen 3. - 5. syyskuuta 1941. Rykmentti osallistui Prääsän valtaukseen 7. - 8. syyskuuta 1941 ja Matrossan, Polovinan ja Vilgan taisteluihin 20. - 28. syyskuuta 1941.
Rykmentin hyökkäysvaiheen taistelut päättyivät Suolusmäen valtaukseen ja taisteluihin Petroskoin koillispuolella.
Sairaaloissa vuoden 1945 aikana kuoli vammoihinsa 3.
Yhteensä vuosina 1941 - 1945 kaatui 1073 rykmentin vahvuudessa ollutta miestä.
The Squid and the Whale
The Squid and the Whale (televisioesityksessä Tursas ja valas) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Noah Baumbach. Elokuva on saanut useita palkintoja, muun muassa parhaasta draamaelokuvan ohjauksesta ja parhaasta käsikirjoituksesta Sundance-elokuvafestivaaleilla. Elokuva oli myös ehdolla parhaasta käsikirjoituksesta vuoden 2006 Oscar-gaalassa.
Seikkisrock
Seikkisrock on vuodesta 1999 asti järjestetty lasten kaksipäiväinen rockfestivaali Turun Seikkailupuistossa. Festivaalin ohjelmiston pääpaino on musiikilla, lisäksi tarjolla on muun muassa käsityö- ja taidetyöpajoja, näytelmiä, sirkusta, taikureita ja tanssijoita ja mm. pomppulinna. Tapahtumassa on mukana myös kansalaisjärjestöjä, jotka esittäytyvät lapsille omassa "maailmankylässään" kestävän kehityksen ja suvaitsevaisuuden teemoilla. Seikkisrock pidetään kesäkuun alussa koulujen loppumisen jälkeen, viikolla 23.
Tapahtuman perustivat Anneli Perkiö, Petri Katajarinne, Jani Pihlajamaa ja Jouni Lehtiranta vuonna 1999.
Tapahtumassa ovat kuluneiden vuosien aikana olleet esiintymässä lukuisia lastenmusiikin eturivin artisteja ja erikoisvieraita, muun muassa: Kengurumeininki, Rokki-Kokki, SukkaShokkiSakki, HattiWatit, Jacques Umbrella, Jussi Raittisen Jussi and The Boys, Mikko Alatalo, Piirpauke, Herra Heinämäen lato-orkesteri, Loiskis-orkesteri, taikurit Pete Poskiparta ja Aaro Sorva, Marionettiteatteri Mundo, merirosvoyhtye Los Piratos, rytmiorkesteri Purkkiorjat, Moottörin Jyrinä, Apan Anders, Tomu ja Romu, Jukebox, M.A. Nummisen ja Pedro Hietasen Gommi ja Pommi, Pellekaija Pum, Pelle Positiivi ja Pelle Miljoona. Lisäksi mukana ovat olleet useat eri lapsiyhtyeet sekä sirkus-, musiikki- ja teatteriryhmät.
Tapahtumaa järjestää turkulainen Lasten- ja nuortenkulttuuriyhdistys Vilperi ry yhteistyössä Turun kaupungin nuorisoasiankeskuksen alaisen Seikkailupuiston kanssa. Humanistinen ammattikorkeakoulu HUMAK kulttuurituottajaopiskelijoineen on myös merkittävä kumppani. Seikkisrockin tärkeimpiä arvoja ovat lasten kulttuuri- ja taidekasvatus ja sitä kautta monipuoliset, kannustavat ja osallistavat elämykset, joita lapset voivat kokea yhdessä läheistensä kanssa.
Seikkisrockin merkittävimmät rahoittajat ovat viime vuosina olleet Opetusministeriö, Taiteen keskustoimikunta ja Turun kaupunki.
Punaperätasku
Punaperätasku ("Oenanthe xanthoprymna") on kivitaskun Lähi-idässä elävä sukulainen. Laji on jaettu kahtia punaperätaskuun ja persiantaskuun ("Oenanthe chrysopygia") vuonna 2003.
Linnun pituus on noin 14,5 cm ja siipien kärkiväli noin 26 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on yläpuolelta pääosin tummanharmaa, alapuolelta valkoinen, pyrstönkärjestä, naamasta ja kurkusta musta, ala- ja yläperästä sekä pyrstön tyvestä oranssi, ja sillä on kapea vaalea silmäkulmajuova. Naaras on himmeämmän värinen.
Punaperätasku elää Kaakkois-Turkista Iranin Kurdistaniin. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Siinailla, Arabian niemimaan keski- ja eteläosissa, Itä-Egyptissä ja Sudanissa, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.
Punaperätasku asuu vuoristojen karuilla, paljailla kivikko- ja kalliorinteillä aina neljän kilometrin korkeuteen saakka. Talvehtimisseuduilla se viihtyy kuivilla pensaikkoisilla seuduilla.
Punaperätasku tekee pesänsä maakoloon, kiven alle, rakennuksen onkaloon, tai joskus vanhaan mehiläissyöjän pesään. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo 13 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii tavallisesti kahdesti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat.
Kenneth Olwig
Kenneth Robert Olwig (s. 8. lokakuuta 1946) on taustaltaan amerikantanskalainen, nykyään Ruotsissa työskentelevä alkujaan yhdysvaltalainen maantieteilijä. Vuodesta 2002 hän on toiminut maisemasuunnittelun professorina Ruotsin maataloustieteellisessä yliopistossa Alnarpissa.
Olwig suoritti filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 1977 Minnesotan yliopiston maantieteen laitoksella ohjaajanaan professori Yi-Fu Tuan. Tämän jälkeen hän oli vierailevana apulaisprofessorina Wisconsinin yliopiston maantieteen laitoksella vuosina 1977-78, apulaisprofessorina Tanskan opettajakorkeakoulussa vuosina 1986-1996, vanhempana tutkijana Odensen yliopistossa vuosina 1993-1996 ja maisemahistorian ja -suunnittelun professorina Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissa vuosina 1997-2002.
Tieteellisessä tuotannossaan Olwig on paneutunut etenkin luonnon ja maiseman käsitteisiin, kokemiseen ja esittämiseen ja selvittänyt muun muassa eri kielisten ja eri aikaisten maiseman käsitteiden välisiä suhteita.
Swizz Beatz
Kasseem Dean (s. 13. syyskuuta 1978 Bronx, New York, New York), taiteilijanimeltään Swizz Beatz, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja musiikkituottaja. Hän on levy-yhtiö Full Surface Recordsin perustaja.
Swizz avioitui R&B-laulaja Mashondan kanssa vuonna 2004, mutta he erosivat huhtikuussa 2008. Joidenkin huhujen mukaan eron takana olisi ollut Alicia Keys, jonka kanssa hän avioitui vuonna 2010. Swizz Beatz on innokas taiteen ystävä ja hän maalaa itsekin vapaa-aikana. Hän usein ansaitsee jopa rahaa tuotoksillaan ja lahjoittaa osan lasten syöpäjärjestöille ja verisäätiöille.
Hän toimi myös FBI:n alkuvuodesta 2012 sulkeman Megaupload.com-sivuston toimitusjohtajana, ja värväsi tähtiä markkinoimaan palvelua, mihin ainakin Sean “Diddy” Combs, Kanye West ja Will.i.am ryhtyivät.
Swizz Beatz on muslimi.
HMS Despatch (D30)
HMS Despatch (viirinumero D30) oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Danae"-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä. Alus hinattiin Chathamin telakalle viimeistelytöitä varten ja siksi alus saatiin palveluskäyttöön vasta kesäkuussa 1922.
"HMS Despatch" liitettiin palvelukseen otettaessa Kiinan asemalle 5. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 1927 8. Kevyt risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin reserviin telakalle siirtoa varten 1931.
"HMS Despatch" palasi palvelukseen 3. helmikuuta 1933 ja liitettiin 3. Risteilijäviirikköön Välimeren laivastoon. Alus palasi Maltalta Englantiin 24. marraskuuta 1937. Alus siirrettiin reserviin ja koululaivaksi.
Toisen maailmansodan syttyessä "HMS Despatch" liitettiin Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. Risteilijäviirikköön. Etelä-Atlantin osaston mukana "HMS Despatch" valtasi saksalaiset kauppalaivat joulukuussa 1939 "Düsseldorfin" Chilen rannikolla, maaliskuussa 1940 Aruban edustalta "Trojan" ja 15. elokuuta 1941 Amatsonian suistosta "Norderneyn" yhdessä AMC "Pretoria Castlen" kanssa. Alus oli hetken aikaa liitettynä Force H:hon Gibraltarilla marraskuussa 1940.
"HMS Despatch" siirrettiin keväällä 1942 Englantiin huoltoa varten ja palasi Etelä-Atlantin osastoon vuoteen 1943. Lokakuussa 1943 alus oli jälleen huollossa Portsmouthissa ja palasi palvelukseen vasta toukokuussa 1944. Palvelukseen palatessaan alus liitettiin saattuetehtäviin ja kesäkuussa 1944 esikunta-alukseksi Normandian maihinnousussa.
"HMS Despatch" siirrettiin tammikuussa 1945 reserviin majoitusalukseksi. Alus siirrettiin BISCOlle romutettavaksi 5. huhtikuuta 1946 ja saapui Arnott Youngille Trooniin 5. toukokuuta 1946.
Persiantasku
Persiantasku ("Oenanthe chrysopygia") on kivitaskun Keski-Aasiassa elävä sukulainen. Laji erotettiin punaperätaskusta ("Oenanthe xanthoprymna") vuonna 2003.
Linnun pituus on noin 14,5 cm ja siipien kärkiväli noin 26 cm. Höyhenpuvultaan se muistuttaa punaperätaskua, mutta on väritykseltään himmeämpi, eikä sillä ole mustaa naamassa eikä kurkussa. Naaras on koirasta hieman himmeämpi.
Persiantasku elää Kaukasukselta Afganistaniin ja Länsi-Pakistaniin. Pääosa kannasta elää entisen Neuvostoliiton alueella. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Punaisenmeren rannikoilla sekä Eritreassa ja Sudanissa, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.
Persiantasku asuu vuoristojen karuilla, paljailla kivikko- ja kalliorinteillä aina neljän kilometrin korkeuteen saakka. Talvehtimisseuduilla se viihtyy kuivilla pensaikkoisilla seuduilla.
Persiantasku tekee pesänsä maakoloon, kiven alle, rakennuksen onkaloon, tai joskus vanhaan mehiläissyöjän pesään. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo 13 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii tavallisesti kahdesti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat.
Brynne Stephens
Brynne Stephens on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on käsikirjoittanut enimmäkseen animaatioita. Erityisesti hänet muistetaan työstään He-Manin ja Turtles – mutanttikilpikonnien parista. 1990-luvulla Stephens oli käsikirjoittamassa muun muassa Batmania, Hämähäkkimiestä ja Gargoylesia.
Jaakko (peruna)
Jaakko (NGB3396), alun perin Jaakonperuna, on ensimmäinen suomalaisen Maatalouden Tutkimuskeskuksen (nykyään MTT) jalostama perunalajike. Se risteytettiin jo 1930-luvulla, vaikka saatiinkin viljelykäyttöön vasta vuonna 1951 Keskon välityksellä.
Monikäyttöisenä lajikkeena Jaakko on suosittu myös jatkojalostuksessa (esimerkiksi Satu). Lajikkeen käyttö lähes lakkasi 1970-luvun aikana aiemman vuosikymmenen huippukausien jälkeen, jolloin se oli joillain alueilla jopa valtalajikkeen asemassa.
Filippo de Filippi
Filippo de Filippi (20. huhtikuuta 1814 Pavia – 9. helmikuuta 1867 Hongkong) oli italialainen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
De Filippi oli oppiarvoltaan tohtori. Hänestä tuli Torinon yliopiston eläintieteen ja vertailevan anatomian professori Giuseppe Genén jälkeen.
De Filippi toimi Persiaan suuntautuneen retkikunnan johtajana 1862. Retkikunnan tehtävänä oli, luonnontieteellisen tutkimuksen ohessa, luoda uudelleen diplomaattisuhteet Italian ja Persian välille. Lokakuussa 1865 de Filippi lähti Vittorio Arminjonin johtamalle maailmanympäripurjehdukselle "Magenta"lla. Hän kuoli koleraan Hongkongissa 52-vuotiaana. Tieteellisen raportin retkestä julkaisi hänen assistenttinsa Enrico Hillyer Giglioli.
De Filippi nimesi useita uusia eläinlajeja, linnuista ruostepyrstömuuran ("Drymophila genei") ja persiantaskun ("Oenanthe chrysopygia"), joka erotettiin omaksi lajiksi vasta vuonna 2003.
Hootie &amp; the Blowfish
Hootie & the Blowfish on yhdysvaltalainen rockyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1986 ja toimii edelleen alkuperäiskokoonpanollaan. Esikoisalbumi "Cracked Rear View" vuodelta 1994 on myynyt Yhdysvalloissa 16-kertaista platinaa ja sijoittui Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla ensimmäiselle sijalle. Vuonna 1996 yhtye palkittiin parhaan uuden artistin Grammy-palkinnolla. __notoc__
Frances de la Tour
Frances de la Tour (s. 30. heinäkuuta 1944 Hertfordshire, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Hän on näytellyt urallaan muun muassa Olympe Maximea elokuvassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari" (2005) ja "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1" (2010) sekä jättiläistä musikaalielokuvassa "Into the Woods" (2014). Hän on näytellyt myös esimerkiksi televisiosarjoissa "Hercule Poirot" (2004), "Big School" (2013-2014) ja "Vicious" (2013-2015).
Hän on esiintynyt urallaan myös teatterissa ja ollut Royal Shakespeare Companyn jäsen.
Jessie Cave
Jessie Cave (s. 5. toukokuuta 1987 Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Hänet valittiin yli 7 000 hakijan joukosta Lavender Brownin rooliin elokuvaan "Harry Potter ja puoliverinen prinssi". Ennen häntä kyseisessä roolissa esiintyi Jennifer Smith.
Viipurin konepaja
Viipurin konepaja oli Viipurissa 1861 toimintansa aloittanut konepaja. Konepaja toimi Pantsarlahden kaupunginosassa vuosina 1864-1939 sekä edelleen Neuvostoliiton ja Venäjän aikana eri nimellä. Yritys tunnettiin myös nimellä Wiborgs Mekaniska Verkstad, Aktiebolaget.
Yritys perustettiin vuonna 1861 ja se valmisti esimerkiksi maatalouskoneita, ajoneuvoja, lukkoja ja nauloja. Vuonna 1864 yhtiö myytiin osakeyhtiölle, jonka eräänä osakkaana oli Hackman & Co. Yhtiöstä tuli sittemmin Viipurin Konepaja Oy. Konepajalle valmistui uusi valimo vuonna 1867. Vuonna 1869 rakennettiin iso telakka, höyrykattilatehdas, laituri ja suuri nosturi laivateollisuuden vahvistamiseksi. Yrityksen tuotteena oli tässä vaiheessa pääosin höyrylaivat. Se oli alansa johtava teollisuusyritys Suomessa, mutta ajautui ahdinkoon 1883. Tällöin sen vuokrasi E. Filemon Gallén. Hänellä oli jo vuodesta 1875 ollut ollut oma konepaja talossaan (Fredrikinkatu 14) Viipurissa.
Gallénin kuoltua vuonna 1893 konepaja teki vararikon ja se jaettiin kahtia. Gallénin poika insinööri Jalmar Gallén lunasti osan tehtaasta konepajaksi, jonka erikoisalana oli höyrylaivojen rakentaminen. Vuonna 1899 Viipurin konepaja siirtyi belgialaisen yhtiön omistukseen, joka laajensi yritystä merkittävästi.
Konepajan toiminta lakkasi vararikkoon 1908. Toiminta jatkui kuitenkin keskeytyksen jälkeen, sillä vielä 1930-luvun alussa Viipurin Konepaja ja Laivatelakka ilmoitti valmistavansa höyrykattiloita ja höyrykoneita.
Viipurin konepaja oli Gottfried Strömbergin ohella merkittävä suomalaisen sähköteknisen teollisuuden uranuurtaja. Se valmisti generaattoreita, moottoreita ja muuntajia. Myös höyrykoneiden ja -laivojen valmistajana telakka on ollut erittäin merkittävä.
Vuonna 1909 yritys aloitti paperikoneiden rakentamisen ja toimitti ensimmäisen Suomessa valmistetun paperikoneen Kissakosken paperitehtaalle Hirvensalmelle. Myös Leppäkosken ja Myllykosken tehtailla oli Viipurin konepajan valmistamia paperikoneita. Viipuri jouduttiin luovuttamaan sodan jälkeen ja yrityksen toiminta siinä muodossa päättyi siihen. Nykyäänkin Viipurin konepajan rakentamia laivoja on sisävesillä käytössä useita kymmeniä. Suuri osa Suomen teräsrunkoisista höyrylaivoista on rakennettu kyseisellä telakalla. Näitä ovat esimerkiksi S/S Salama ja S/S Hurma. Viipurin konepaja oli toimittanut myös Imatrankosken turistiköysiradan, joka oli toiminnassa vuosina 1872-1883.
Yrityksen toiminta oli jaettu kolmeen pääliiketoiminta-alueeseen: Konepaja, kattilapaja ja laivavarvi.Viipurin Konepaja on valmistanut myös muita Suomeen toimitettuja paperikoneita 1900-luvun alussa.
Magnus Hirschfeld
Magnus Hirschfeld (1868 – 1935) oli saksalais-juutalainen seksologi ja aktivisti. Häntä pidetään Alfred Kinseyn ja Havelock Ellisin ohella yhtenä merkittävimmistä ja ensimmäisistä seksuaalisuuden tutkijoista ja tärkeänä ns. seksuaalisen vapautumisen pioneerina. Hän oli myös ensimmäisiä homoseksuaalien oikeuksien puolustajia.
Jontti
Karl Suominen, (s. 1978 Helsinki), taiteilijanimeltään Jontti, on helsinkiläinen rap-artisti. Hänen kiinnostuksensa rap-musiikkiin alkoi, kun hän kuunteli Ice-T:tä, Tim Dogia sekä Hijackia. Hän kuuluu rap-artisti Shakan kanssa Jontti & Shaka -nimiseen rap-duoon. Duo on julkaissut kaksi albumia ja yhden EP:n.Jontti on esiintynyt aiemmin myös nimellä Jonas ja Natural High.
Jontti julkaisi Kemmurun Jodarokin kanssa yhteisen "Uuden ajan avaruususkonto" -nimisen albumin vuoden 2009 alussa 3rd Rail Musicin kautta.
Jontin ensimmäinen sooloalbumi "Yhden miehen kultti" julkaistiin 26. lokakuuta 2011 3rd Rail Musicin kautta. Albumin kappaleesta "Sota on sairautta" on julkaistu musiikkivideo. Albumi nousi julkaisuviikollaan (44/2011) Suomen virallisen listan 26. sijalle. Albumi julkaistiin vinyyliversiona 7. maaliskuuta 2012. Samana päivänä julkaistiin myös musiikkivideo albumin kappaleesta "Vapaus & totuus".
Jontin aiheet ammentavat usein kontroversiaaleista teemoista, esimerkkinä muun muassa jo vuodesta 2008 joka vuosi syyskuun 11. päivänä julkaistut kappaleet, joissa Jontti ottaa kantaa syyskuun 11. päivän iskuihin. Aiheita löytyy myös epävarmasta globaalista tulevaisuudesta, valtarakenteista, henkisyydestä, mielipiteen vapaudesta, riippumattomasta hiphopmusiikista ja kulttuurista ja usein myös työttömyydestä, alkoholin käytöstä ja muista sosiaalisista ongelmista. Ulosanti on toisinaan julistuksellista joskin usein itseironista ja tekstit ovat hieman epätyypillisiä muiden rap-artistien tyyleihin verrattuna. Vuonna 2014 Jontti on myös ollut mukana erikoisnuorisotyössä Kris R.Y:n kautta.
Erkki Hervo
Erkki Hervo (11. kesäkuuta 1924 Helsinki – 5. syyskuuta 1994) oli suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan suurikokoisista ja värikkäistä puupiirroksistaan, joilla hän teki läpimurtonsa 1960-luvulla.
Erkki Hervo oli taiteilijoiden Lyyli ja Väinö Hervon poika. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa ja Suomen Taideakatemian koulussa 1940-luvun lopulla, sota toi katkosta opiskeluun. Taideakatemiasta hän valmistui taidemaalariksi. Hervon ensimmäinen näyttely oli Helsingissä pian valmistumisensa jälkeen 1949 ja hän osallistui aktiivisesti ryhmänäyttelyihin muun muassa Ryhmä X/10:n jäsenenä.
Hervo teki ensimmäisen puupiirroksensa sikarilaatikon kanteen ja sen seuraksi sarjan mustavalkoisia puupiirroksia. Ensimmäisen värillisen puupiirroksen hän teki 1949, minkä jälkeen hän alkoi tehdä tyylitellyn esittäviä väripuupiirroksia. Hervo kävi 1950-luvun puolivälissä katsomassa Venetsian biennaalia, jossa Piet Mondrian, Jackson Pollock, Giorgio de Chirico ja Carlo Carrà herättivät hänen ihailunsa.
Hervon puupiirrokset muuntuivat 1960-luvulla abstraktimpaan suuntaan ja niiden koko kasvoi. Ajankohtainen informalismi näkyi myös Hervon teosten tyylissä. 1960-luvun loppupuoliskolla puupiirrokset muuttuivat pelkistetymmiksi ja värit voimakkaammiksi. Hervo käytti myös liukuvia bokashi-värejä ja kokeili japanilaistyyppistä vesiväripuupiirrosta.
Hän opetti useita vuosikymmeniä 1972 alkaen puupiirrosten tekemistä Taideteollisessa korkeakoulussa. Opetuksen ohella Hervolla oli monia luottamustoimia muun muassa valtion kuvataidelautakunnan jäsenenä ja Suomen taidegraafikoiden liiton puheenjohtajana.
Hervo sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1974 ja valtion taiteilijaeläkkeen 1986. Graphica Creativa -palkinnon hän sai vuosina 1978 ja 1990.
Theocracy
Theocracy on yhdysvaltalainen kristillinen, progressiivinen power metal -yhtye, jonka Matt Smith perusti vuonna 2002 Athensissa, Georgiassa. Theocracy oli aluksi yhden miehen yhtye – Smith lauloi ja soitti itse kaikki instrumentit esikoisalbumilla "Theocracy", jonka julkaisi Metal Ages Records. Smithin lisäksi nykyisessä kokoonpanossa ovat Patrick Nickell, Jared Oldham, Jonathan Hinds ja Val Allen Wood. Yhtyeen esittämässä power metalissa on vaikutteita yhtyeiltä Iron Maiden, Edguy, Iced Earth ja Helloween sekä progressiivisia vaikutteita yhtyeiltä Dream Theater, Symphony X, Kansas ja Rush.
Yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Vappugospelissa 2012. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Suomessa Maata näkyvissä-festareilla marraskuussa 2013.
Yhtye esiintyi ProgPower USA VII -festivaalien Pre-Partyssa Atlantassa, Georgiassa. Live-esitykset kappaleista ”The Serpent’s Kiss” ja ”Mountain” julkaistiin "ProgPower VII" -DVD:llä. Vuonna 2008 yhtye kiinnitettiin ruotsalaiselle Ulterium Records -levymerkille ja se äänitti toisen albumin "Mirror of Souls", joka masteroitiin Suomessa. Kansitaiteen teki metallikuvittajana tunnettu Robert G. Wilson, Jr. "Mirror of Souls" julkaistiin 26. marraskuuta 2008 Japanissa Soundholic Recordsilla. Japanin versio sisältää lisäkappaleen ”Wages of Sin”. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 9. joulukuuta 2008. Ensimmäiset albumit ovat saaneet kriitikoilta ylistäviä arvioita, kuten myös vuonna 2011 julkaistu uusin albumi "As the World Bleeds".
Matt Smith tunnetaan myös tekemästään kappaleesta, joka parodioi Metallican "St. Anger" -albumia. Theocracy on perinteisesti julkaissut joka jouluna metallisovituksia joululauluista kuten ”O come, O come, Emmanuel” ja ”Little Drummer Boy” sekä tehnyt kappaleen ”Deck the Joy”, jossa on yhdistetty laulut ”Deck the Halls” ja ”Joy to the World”. Matt Smith on yksi metallimuusikoista, jotka valittiin kertomaan kristillisestä uskostaan "Metal Bible" -kirjassa. Theocracy on tehnyt kappaleen John O'Connellista (lempinimeltään Jack-O), joka on suosittu vieras ESPN-kirjoittaja Bill Simmonsin podcast-ohjelmassa "The B.S. Report". Kappale on nimeltään ”The Gregarious Raconteur”.
KK Crvena zvezda
Košarkaški klub Crvena zvezda (ser. Кошаркашки клуб Црвена звезда) on serbialainen koripalloseura. Sen nimi "Crvena zvezda" tarkoittaa Punaista Tähteä ja se on osa Belgradin Punainen tähti-nimistä suurseuraa. Seuran faneja kutsutaa nimellä Delije. Seura pelaa ottelunsa Pionir Hallissa.
Seura on kilpaillut tasaisesti KK Partizanin takana, mutta joutuu yleensä olemaan Partizanin varjossa. Seura voitti vuosina 1946–1955 Serbian mestaruuden 10 kertaa perättäin. Joukkueen viimeisin Serbian mestaruus on vuodelta 1998.
Rolf Hernberg
Rolf Gustaf Runarsson Hernberg (11. helmikuuta 1947 – 4. kesäkuuta 2009) oli Tampereen teknillisen yliopiston professori, fysiikan laitoksen pitkäaikainen johtaja ja optiikan laboratorion esimies. Hänen omaa tutkimusalaansa oli optinen spektroskopia, jota hän myös opetti. Aiemmin Rolf Hernberg oli tehnyt tutkimustyötä mm. plasmafysiikan ja magnetohydrodynaamisen voimansiirron alalla.
Lisäksi Hernberg toimi Ortodoksisen kirkon diakonina, johon tehtävään hänet vihittiin tammikuussa 2006.
Rolf Hernberg kuoli pitkällisen taistelun jälkeen aivosyöpään. Vaikka hänet leikattiin onnistuneesti, syöpä uusiutui välittömästi, ja Hernberg kuoli kesän 2009 alussa. Hänen jälkeensä Sovelletun optiikan ryhmän toimintaa Tampereen teknillisen yliopiston Fysiikan laitoksella on johtanut nykyinen dosentti Juha Toivonen.
Carolus Enckell
Carolus Sebastian Enckell (24. toukokuuta 1945 Helsinki – 25. syyskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän opiskeli Vapaassa Taidekoulussa Unto Pusan ja Tor Arnen johdolla. Vuonna 1970 hän alkoi opettaa siellä itse ja päätyi myöhemmin myös koulun rehtoriksi. Hänet tunnettiin maalaustensa lisäksi esseistään. Hänen tuotantoonsa sisältyy sekä abstrakteja maalauksia ja geometrisia sommitelmia että maisemamaalauksia, jotka on luotu Claude Monet’n hengessä. Hänen tuotannossaan on nähty myös Piet Mondrianin ja Mark Rothkon vaikutusta.
Enckell toteutti useita julkisia teoksia muun muassa pääkaupunkiseudun kirkkoihin ja esimerkiksi Jyväskylän yliopiston kirjastoon.
Vuonna 1990 hän oli Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija. Vuonna 2001 Enckellille myönnettiin Carnegie Art Award, koska hän on vuosikymmenten kuluessa tuonut esseillään ja luennoillaan uutta amerikkalaista kuvataidetta tunnetuksi Suomessa. Enckellille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2009.
Enckellin isä oli taiteilija Torger Enckell. Carolus Enckellin kolmas puoliso oli taidemaalari Silja Rantanen vuodesta 1991. He muuttivat 1990-luvun lopulla Helsingistä Karjaalle taloon, jossa puolisoilla on ateljeet.
Erkki Kangasniemi
Erkki Kangasniemi (s. 1. lokakuuta 1945 Asikkala) on Opetusalan Ammattijärjestön OAJ:n entinen puheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 1991–2010. Kangasniemi on koulutukseltaan voimistelunopettaja ja arvonimeltään kouluneuvos.
Yi-Fu Tuan
Yi-Fu Tuan (, s. 5. joulukuuta 1930, Tianjin, Kiina) on kiinalais-yhdysvaltalainen maantieteilijä ja Wisconsinin yliopiston maantieteen emeritusprofessori. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti humanistisen maantieteen tutkijana ja yhtenä alan pioneereista.
Tuan opiskeli maantiedettä ensin University College Londonissa ja suoritti alemman ja ylemmän korkeakoulututkinnon Oxfordin yliopistossa Englannissa vuosina 1951 ja 1955. Filosofian tohtoriksi Tuan valmistui vuonna 1957 Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä Kaliforniassa. Tämän jälkeen hän opetti mm. Toronton yliopistossa Kanadassa ja tuli professoriksi Minnesotan yliopistoon vuonna 1968. Vuosina 1982–1998 hän toimi professorina Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Eläkkeelle jäätyään Tuan on jatkanut kirjoittamista ja luennointia.
Jack Webb
Jack Webb () oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli etsivä Joe Friday radio-ja televisiosarjassa "Dragnet".
Webb aloitti näyttelemisen radiossa San Franciscon alueella, jossa hän muun muassa toimi komediasarjan isäntänä. Yhdessä käsikirjoittaja Richard L. Breenin kanssa hän loi rikossarjan "Pat Novak for Hire", jonka saaman julkisuuden ansiosta Webb pääsi myös elokuvarooleihin. Näiden elokuvien joukossa oli muun muassa "Hän kulkee öisin" vuonna 1948. Seuraavana vuonna Webb loi radiosarjan "Dragnet", josta tehtiin myös Webbin omistaman Mark VII Productionsin tuottamaa televisioversiota vuosina 1952–1959. Webb itse esitti "Dragnetissa" Los Angelesin poliisin kersanttia Joe Fridayta.
1950-luvulla Webb esiintyi muun muassa elokuvissa "Miehet ", "Auringonlaskun katu" ja "Okinawa". 1960-luvulla Webb toimi lyhyen aikaa Warner Brothersin televisiotuotannon johtajana.
Webbin kuoltua Los Angelesin poliisi poisti käytöstä Joe Fridayn "Dragnetissa" käyttämän virkamerkin numeron 714.
Jack Webb on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Tombstone (kaupunki)
Tombstone on Arizonan Cochisen piirikunnassa sijaitseva, vuonna 1879 perustettu kaupunki. Tombstonen asukasluku on 1 380 (2010).
Kaupunki tunnetaan parhaiten Tombstonen taistelusta. Taistelu käytiin vuonna 1881 Wyatt Earpin ja Ike Clantonin joukkojen kesken. Taistelu päättyi Wyatt Earpin ja Doc Hollidayn joukkojen voittoon. Kaupungissa käy nykyään vuosittain yli 400 000 matkailijaa.
Simo Penttilän Punavyö-kirjojen tapahtumat sijoittuvat pääosin Tombstoneen ja sen ympäristöön.
O. R. Tambon kansainvälinen lentoasema
O. R. Tambon kansainvälinen lentoasema (tunnetaan myös nimellä Johannesburgin kansainvälinen lentoasema) on Afrikan mantereen suurin lentoasema, joka sijaitsee Johannesburgissa, Etelä-Afrikan tasavallassa. Lentoasema toimii solmukohtana South African Airways -lentoyhtiölle ja muutamalle muulle paikalliselle lentoyhtiölle.
Lentoasema perustettiin vuonna 1952 nimellä "Jan Smutsin lentoasema", entisen Etelä-Afrikan pääministerin Jan Smutsin mukaan. Nykyisin lentoaseman kautta lentää lähes viisikymmentä lentoyhtiötä lähes sataan kohteeseen. Lentoasema on nimetty uudelleen vuonna 2006 kunnianosoituksena eteläafrikkalaiselle kansalaisoikeusaktivistille Oliver Tambolle.
Jari Halttu
Jari Matti Johannes Halttu (s. 24. helmikuuta 1961 Kemi) on suomalainen nyrkkeilijä, moninkertainen TUL:n mestari ja kolminkertainen Suomen-mestari. Hänellä on kaksi Suomen-mestaruutta sarjassa 48 kg (1982 ja 1984) sekä yksi sarjassa 51 kg (1989). Halttu edusti Suomea useasti maaotteluissa, Tammer- ja Gee-Bee-turnauksissa, nuorten EM-kisoissa 1980 sekä useissa kansainvälisissä turnauksissa. Halttu tunnettiin taitavana ja tarkkana nyrkkeilijänä.
Haltun seurana oli koko uran ajan Kemin Into ja valmentajana monia huippunyrkkeilijöitä valmentanut Taisto Tuominen.
Haltulle tarjottiin uran aikana myös mahdollisuutta siirtyä ammattilaiskehiin mutta hän ei osoittanut halukkuutta ammattilaisuralle.
Valkoinen metsästäjä, musta sydän
Valkoinen metsästäjä, musta sydän ("White Hunter Black Heart") on vuonna 1990 ensi-iltaan tuotu elokuva, joka pohjautuu Peter Viertelin muistelmiin osallistumisestaan elokuvan "Afrikan kuningatar" (1951) kuvauksiin.
Elokuvan ohjasi Clint Eastwood, joka myös näyttelee elokuvan päähenkilöä, John Wilsonia. Hahmo on kehitetty "Afrikan kuningattaren" ohjaajaa John Hustonia enemmän tai vähemmän muistuttavaksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuvaa kuvataan kiinnostavaksi seikkailuksi ja se saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aatto Pietikäinen
Aatto Pietikäinen (7. lokakuuta 1921 Kuopio – 2. huhtikuuta 1966 Kouvola) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1940-luvulla. Hän sijoittui vuoden 1948 talviolympialaisissa kahdeksanneksi suurmäkikilpailussa Sankt Moritzissa.
Aatto Pietikäisen veli Matti Pietikäinen oli myös mäkihyppääjä.
Anna Nordell
Anna Sara Christina Engh (o.s. "Nordell") (s. 19. helmikuuta 1982 Gävle) on ruotsalainen laulaja ja ääninäyttelijä. Hän käyttää taiteilijanimeä Anorah.
Nordell esitti 14-vuotiaana Sound of Music -musikaalin Lieslin osaa Tukholman Göta Lejon -teatterissa. Hänen esittämänsä laulu "Giving Up" päätyi kokoelmalevylle "Fame Factory 4".
Hän on ollut tilapäisenä laulajana tanskalaisessa Johnny Deluxe -yhtyeessä, heidän kanssaan työstetty kappale "Drømmer jeg?" nousi MTV:n Pohjoismaiden top 5 -listalle. Hän laulaa myös kertosäkeen suomalaisen Mighty 44 -yhtyeen kappaleessa This Love Ain't Going On ja on mukana Bomfunk MC’s "Turn It Up"-kappaleessa. Nordell on myös ollut mukana Bratz Rock Angelz -levyllä.
Nordell on laulanut taustoja useille maailmantähdille kuten Celine Dion, Victoria Beckham, Tata Young, Dannii Minogue, Enrique Iglesias, Fredrik Kempe, Mauro Scocco, G.E.S., E-type ja Vanessa Hudgens.
Ensimmäisen soololevynsä Anorah julkaisi 8. marraskuuta 2007. "Like He'd Do" julkaistiin ainoastaan sähköisessä muodossa ja yhden levyllä olevan kappaleen tuotot ohjattiin hyväntekeväisyyteen.
Nordell on ääninäytellyt monissa ruotsiksi dubatuissa lastenelokuvissa ja tv-sarjoissa kuten Ben 10, Hannah Montana, Shrek kolmas, Ice Age 2 sekä Alvin ja pikkuoravat 2.
Nordell meni 13. kesäkuuta 2009 naimisiin muusikko ja laulunkirjoittaja Samuel Enghin kanssa ja otti käyttöön miehensä sukunimen. Heillä on kesällä 2010 syntynyt Zelda-niminen tytär.
Natja Brunckhorst
Natja Brunckhorst (alk. Nadja Brunckhorst) (s. 26. syyskuuta 1966 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Christiane F. - tyttö metroasemalta" (1981), "" (1982) , "Babylon" (1992), "Eine Fast Perfekte Liebe" (1995), "The Warrior and the Empress" (2000) ja "Mein" (2009). Hän on näytellyt myös sarjassa "Etsivä Lea Sommer". Brunckhorst on käsikirjoittanut elokuvan "Never Mind the Wall" (2001).Brunckhorstilla on yksi tytär joka on syntynyt vuonna 1991, suhteesta näyttelijä Dominick Haakeen joka kesti vuodet 1988-1993.
Nachtflug
Nachtflug on itävaltalaisen Falcon kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 1992. Albumi debytoi Itävallan albumilistan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
Albumin tunnetuimpana kappaleena voidaan pitää "Titanicia". "Titanic" voitti useita palkintoja ja melkein nousi Slovakian Top 25:n joukkoon, jonka johdosta se olisi oletettavasti levinnyt muiden Euroopan maiden listoille, joten kappale saavutti suosiota vain Itävallassa nousten listalle sijalle 3. Kappaleesta tehtiin erillinen englanninkielinen versio kappaleen musiikkivideoon Amerikkaa varten. Albumin toinen kappale "Dance Mephisto" saavutti Itävallan listoilla sijan 17. Nimikkokappale "Nachtflug" ei saavuttanut listasijoitusta.
Mussius Aemilianus
Lucius Mussius Aemilianus (k. 262) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja keisari Gallienuksen aikana.
Aemilianuksen uran vaiheet ovat selvinneet erään piirtokirjoituksen perusteella. Hän oli ritarisäätyläinen ja luultavasti italialaista alkuperää. Aemilianus toimi keisarillisen postilaitoksen, "cursus publicuksen", päällikkönä ("praefectus vehiculorum trium provinciarum") Galliassa Philippus Arabsin aikana. Myöhemmin hän oli prokuraattorina Egyptissä ("procurator Alexandreae Pelusi Paraetoni") ja vuonna 247 Ostiassa ("procurator portus utriusque Ostiae"). Keisari Valerianuksen aikana Aemilianus toimi Egyptin prefektinä vuodesta 259 alkaen. Hän pani tuolloin käytäntöön Valerianuksen määräämät kristittyjen vastaiset lait. Kun Valerianus vangittiin persialaisten hyökkäyksessä kesällä 260, kenraali Macrianus julisti poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen keisariksi. Aemilianus päätti tukea Macrianuksia, mutta nämä saivat surmansa taistelussa Illyricumissa vuonna 261, jolloin Aemilianus päätti kapinoida keisari Gallienusta vastaan. Gallienuksen kenraali Aurelius Theodotus kuitenkin kukisti Aemilianuksen maaliskuussa 262 ja teloitutti hänet. 260-luvun alun tapahtumat ovat hyvin epäselviä, eikä ole varmaa julistautuiko Aemilianus ollenkaan keisariksi. Hänet saatettiin teloittaa vain, koska hän oli tukenut Macrianuksia.
Aale Hakava
Aale Bernhard Hakava (vuoteen 1933 Hagberg) (19. helmikuuta 1909 Rovaniemi – 15. maaliskuuta 1995 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.
Hakavan vanhemmat olivat ylikonstaapeli Juho Hagberg ja Ida Peuraniemi. Hänen ensimmäinen puolisosa oli Siviä Niemelä ja toinen Hilkka Simolinna. Hakava opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1922–1928, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1929–1930 ja Italiassa Accademia di belle arti di Firenzessä 1937–1939. Hän toimi opettajana Taideakatemian koulussa 1941–1947, Imatran taidekoulussa 1958 sekä yli 30 vuoden ajan monissa kuvataiteen seminaareissa. Reidar Särestöniemi oli hänen yksityisoppilaansa ennen taideopintojaan Helsingissä.
Hakava maalasi paljon muotokuvia ja pohjoissuomalaisia maisemia raikkain värein. Lisäksi hän maalasi freskoja ja monen pohjoissuomalaisen kirkon alttaritaulut. Hakava piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1930 ja osallistui lukuisiin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hänen julkisia teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
Hakava sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969 ja professorin arvonimen vuonna 1977. Taiteilijaeläke Hakavalle oli myönnetty 1975. Hän oli pitkään Suomen Taideyhdistyksen hallituksen jäsen, yhdistyksen kunniajäsäneksi hänet nimitettiin 1993.
Stepanoz I
Stepanoz I (, k. 627) oli Iberian (Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas guaramidi-dynastiasta vuosina n. 590–627. Hän sai surmansa taistellessaan maahan hyökkääviä Bysantin joukkoja vastaan.
Stepanoz oli Guaram I:n poika ja seuraaja. Toisin kuin Roomaa kannattanut isänsä, hän alkoi harjoittaa Iranille myötämielistä politiikkaa ja onnistui yhdistämään Iberian valtansa alle, vaikka hän joutuikin pysymään uskollisena sassanidi-isännilleen. Hän teki Tbilisistä pääkaupunkinsa ja puolusti sitä georgialais-iranilaisin joukoin, kun Bysantin keisari Herakleios hyökkäsi yhdessä kasaarien kanssa Iberiaan vuonna 626. Stepanoz otettiin taistelujen aikana vangiksi ja Herakleios määräsi hänet nyljettäväksi elävältä. Valtaistuimelle nostettiin Adarnase I, Stepanozin sukulainen vanhasta Khosroiani-suvusta.
Stepanozin hallituskaudella tapahtui toinenkin Georgian historian kannalta ratkaiseva episodi. Kun Stepanoz päätti Rooman sijaan tehdä yhteistyötä Iranin kanssa, hän alkoi uskonnollisesti vastustaa Khalkedonin kirkolliskokouksen päätöksiä. Iberian katolikos omaksui tämän viralliseksi kannakseen vuonna 598 tai 599. Vuoteen 608 mennessä Georgian ortodoksinen kirkko kuitenkin palasi Khalkedonin kokouksen päätösten kannattajaksi, jolloin sen sisarinstituutio Armenian apostolinen kirkko katkaisi siihen välinsä ja ekskommunikoi sen katolikoksen Kirion I:n. Khalkedonilaisuus saavutti lopullisen voiton Iberiassa kuitenkin vasta Herakleioksen kampanjan myötä.
Stepanoz I oli ensimmäinen georgialainen hallitsija, joka lisäsi lyömiensä "iberialais-sassanidilaisten" drakmojen klaavapuolelle nimikirjaimensa. Ne lyötiin symmetrisesti kolikoiden reunoille tyylitellyin georgialaisin kirjaimin. Erään lyömänsä kolikon klaavapuolelle hän asetti zarathustralaisuuden tärkeimmän symbolin eli pyhän liekin (atar) sijaan ristin, kristinuskon voiton tunnuksen. Se oli merkittävä poliittinen teko, joka ei kertonut niinkään Stepanozin suhteesta Iraniin vaan pikemminkin siitä, että hän yritti lisätä Itä-Georgian poliittista itsehallintoa ja vahvistaa kristittyä kirkkoa.
Kivilaatassa Džvarin luostarissa Mtskhetassa mainitaan kirkon tärkeimmät rakentajat: Stepanoz "patricius", Demetre "hypatos" ja Adarnase "hypatos". Georgialaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet heitä samoina henkilöinä kuin Guaramin poika Stepanoz I, Stepanoz I:n veli Demetre ja Adarnase I. Professori Cyril Toumanoff on tästä kuitenkin eri mieltä: hänen mielestään kyse on Stepanoz II:sta, Stepanoz I:n veljestä Demetrestä ja Stepanoz II:n pojasta Adarnase II:sta.
Kuningashymni
Kuningashymni on joissakin kuningaskunnissa käytössä ollut tai oleva kansallismielinen laulu, jonka käyttötapa ja myös tunnearvo muistuttaa kansallislaulua. Kuningashymnillä tervehditään yleensä maan hallitsevaa monarkkia tai yleisesti kuningasperheen jäsentä. Kuningashymni on sisällöllisesti yleensä ylistyslaulu maan hallitsijalle tai kunnianosoitus edemenneille hallitsijoille. Usein siinä myös pyydetään Jumalan siunausta hallitsijalle ja hänen maalleen. Sillä on yleensä seremoniallinen rooli esimerkiksi hallitsijan kruunajaisissa.
Kuningashymneistä vanhin on Britannian kuningashymni ”God Save the Queen”. Se on myös Britannian ja Uuden-Seelannin virallinen kansallislaulu. Myös Tanskan kuningaskunnan kuningashymnillä ”Kong Kristian” on virallinen kansallislaulun asema. Muiden maiden kuningashymnejä ei pidetä maidensa virallisina kansallishymneinä, vaikka niidenkin asema voi olla säädelty lailla.
Keisarikunnissa vastaavaa hymniä kutsuttiin yleensä keisarihymniksi, esimerkiksi Itävallan keisarikunnan ja Itävalta-Unkarin ”Gott erhalte Franz den Kaiser”.
Tasavalloissa voi myös olla vastaavanlainen hymni, joka soitetaan presidentin kunniaksi.
Ärrävika
Ärrävika eli rotasismi ("rhotacismus") on r-äänteen tuottamiseen liittyvä puhevika. Se voi johtua tiukasta kielijänteestä, joka estää kielen liikkumisen hammasvallilla eli yläetuhampaiden takana. Syynä voi olla myös se, ettei ihminen ole vielä oppinut hallitsemaan täysin ääntöelimiään ja näin lausumaan äännettä. Ärrävikaa hoidetaan puheterapialla, ja lisäksi joissakin tapauksissa yksinkertaisella ja kivuttomalla leikkauksella, jossa ylikireä kielijänne katkaistaan.
Suhtautuminen ärrävikaan vaihtelee puhutun kielen mukaan, sillä kaikissa kielissä kirjainta r ei lausuta samalla tavalla. Samalla perusteella ärrävian yleisyyden kartoittaminen on hankalaa.
Biljal Mahov
Biljal Valerjevitš Mahov (, s. 20. syyskuuta 1987 Naltšik, Kabardi-Balkarian ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen vapaapainin olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan mestari. Hän on MM-mitalisti myös kreikkalais-roomalaisessa painissa.
120 kilogramman painoluokassa Mahov voitti junioreitten vapaapainin MM-kultaa vuosina 2005 ja 2006. Lisäksi hän saavutti juniorien MM-pronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa vuonna 2005. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Bakun MM-kisoissa 2007 hän voitti kultamitalin kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Alexis Rodríguezin. Tammikuussa 2008 Mahovilla todettiin elohopeamyrkytys ja häneltä jäivät arvokilpailut väliin. Vuosina 2009 ja 2010 Mahov voitti maailmanmestaruuden ja vuonna 2010 Euroopan mestaruuden. Vuonna 2011 hän saavutti MM-hopeaa ja Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia.
Mahov saavutti MM-pronssia kreikkalais-roomalaisen painin 130 kg:n painoluokassa Taškentissa 2014. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Las Vegasissa hän sai pronssia sekä kreikkalais-roomalaisen painin 130 kg:n sarjassa että vapaapainin 125 kg:n painoluokassa. Hän oli 42 vuoteen ensimmäinen painija, joka saavutti mitalin molemmissa lajeissa samoissa MM-kilpailuissa.
Mahovin seura on Hasavjurtin Dynamo. Häntä valmentaa Hankala Gadžimagomedov.
The Campbell Playhouse
The Campbell Playhouse oli yhdysvaltalainen radiokuunnelmasarja, jota esitettiin CBS:n radioverkossa 9. joulukuuta 1938 – 13. maaliskuuta 1941 välisenä aikana.
Orson Wellesin "Mercury Theatre on the Air" -radiokuunnelmasarjassa vuonna 1938 esitetty kuunnelma "Maailmojen sota" ja sitä seurannut julkisuus herättivät sponsoreiden mielenkiinnon sarjaa kohtaan. Sarja saikin sponsorikseen Campbell Soup Company -elintarvikeyrityksen ja sarja uudeksi nimeksi tuli "The Campbell Playhouse". Näyttelijöinä toimivat edelleen Mercury Playersin jäsenet, kuten Ray Collins, Agnes Moorehead, George Coulouris, Georgia Backus ja Everett Sloane. Sponsorointi kuitenkin mahdollisti myös tunnettujen elokuvatähtien esiintymisen sarjassa, mikä siirsi vakionäyttelijät sivurooleihin. Tuottajana toimi John Houseman ja ohjauksesta vastasi Orson Welles.
Ensimmäinen sarjassa lähetetty kuunnelma oli Daphne du Maurier'n kirjaan perustuva "Rebecca". Myöhemmin sarjassa esitettiin muun muassa dramatisointeja kirjallisuuden klassikkoteoksista "Jäähyväiset aseille", "Kurjat" ja Huckleberry Finnin seikkailut. Vierailleita näyttelijöitä olivat muun muassa Katharine Hepburn, Burgess Meredith, Walter Huston, Paulette Goddard ja Claudette Colbert. Kaikkiaan "The Campbell Playhousessa" esitettiin 56 tunnin kestoista kuunnelmaa ennen Wellesin lähtöä.
Wellesin lähdön jälkeen sarjasta tehtiin vielä kolmas ja viimeinen kausi, mutta se poikkesi tyyliltään huomattavasti aikaisimmista. Jaksot olivat puolen tunnin mittaisia ja niissä esitettiin dramatisointeja lähinnä vähemmän tunnetuista teoksista. Sarjan viimeisellä kaudella kuultiin muun muassa kuunnelmat "The Go-Getter" ja "The Nervous Wreck", ja näyttelijöinä olivat muun muassa Helen Twelvetrees, Randolph Scott, Frank Morgan ja Lionel Barrymore.
Valtteri Moisio
Valtteri Moisio (s. 9. kesäkuuta 1984) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on kilpaillut 74 ja 75 kilogramman painoluokassa.
179 senttimetriä pitkä Moisio on voittanut painoluokkansa miesten SM-kultaa vuosina 2008 ja 2009. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 2008 Tampereen EM-kisoissa hän eteni pronssiotteluun, missä kuitenkin hävisi Christophe Guenotille. Vuoden 2014 PM-kisoissa hän saavutti ykkössijan 75 kilon painoluokassa.
Moisio edustaa tamperelaista KooVeetä. Hänen valmentajanaan toimii Pertti Ukkola.
Darrell Chambers
Darrell Chambers (s. 3. huhtikuuta 1961 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen raskaan välisarjan vasenkätinen mestarinyrkkeilijä.
Amatöörivaiheessa 1970-luvulla hän kuului Emanuel Stewardin Kronk gym -talliin Detroitissa yhdessä Milton ja Steve McCroryn, Duane Thomasin ja Thomas Hearnsin kanssa.
Vuonna 1979 hän saavutti Yhdysvaltojen juniorimestaruuden painoluokassaan ja pääsi Jokohamaan juniorien maailmanmestaruuskisoihin, jossa kukisti romanialaisen Mihai Niculescun ja unkarilaisen Imre Bacskain pistein. Semifinaalissa hän kuitenkin hävisi äänin 4–1 Neuvostoliiton Israel Akopkotšjanille päätyen pronssimitalille. Vuonna 1980 hän osallistui maansa edustajana Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton väliseen nyrkkeilymaaotteluun Moskovassa ja Tbilisissä häviten sekä Serik Konakbajeville että Ramzi Tširikbajalle pistein.
Ammattilaisuran Chambers aloitti maaliskuussa 1981 Michiganin Lansingissa, jossa tyrmäsi ensi erässä kuubalaisemigrantti Raul Hernandezin. Hän saavutti 16 voittoa toisensa perään, hävisi Bobby Joe Youngille teknisellä tyrmäyksellä New Jerseyn Atlantic Cityssä 10, heinäkuuta 1983. Hän voitti jälleen jatkuvasti, kunnes lopetti uransa häviöön Dominikaanisesta tasavallasta tulleelle mestarille Luis Santanalle teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Hän ei saavuttanut mestaruustitteliä, vaikka voitti 22 käymästään 24 ammattilaisottelusta.
HMS Cordelia
HMS Cordelia on ollut neljän Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
SONET (toiminnanohjausjärjestelmä)
Sonet on CGI:n Suomessa kehittämä tietojärjestelmä (ERP), joka soveltuu yritysten ja yhteisöjen henkilöstön-, talouden-, ja toiminnanohjaukseen.
Sonetilla on tuotteistettu toimintamalli tuotekehityksestä käyttöönottoihin, versionpäivityksiin ja asiakastukeen. Sitä käyttää Suomessa noin 1200 yritystä ja 700 julkisyhteisöä, joten Sonetilla on yhteensä noin 20 000 käyttäjää. Yritysten koko vaihtelee pk-yrityksistä suuryrityksiin eri toimialoilla. Sonet toimii yleisissä tietokanta-, käyttöjärjestelmä- ja tietoliikenneympäristöissä. Se perustuu 3-tasoarkkitehtuuriin, joka mahdollistaa ohjelmiston etäkäytön. Relaatiotietokantoina voivat olla SQL Server, Solid tai Oracle. Tietokantapalvelimena voidaan käyttää tietokantatoimittajan tukemia laitteita ja käyttöjärjestelmiä. Sovelluspalvelimen käyttöjärjestelmä voi olla joko Windows Server 2008 tai 2012. Työaseman käyttöjärjestelmänä voi olla Windows 7 tai Windows 8.
Aroldo
Aroldo on Giuseppe Verdin säveltämä nelinäytöksinen ooppera. Libreton kirjoitti Francesco Maria Piave. "Aroldo" on uusittu versio sensuurin kohteeksi joutuneesta "Stiffeliosta" (1850). "Aroldo" kantaesitettiin Riminissä 16. elokuuta 1857 kapellimestari Angelo Marianin johtamana.
"Aroldoa" esitetään yhä silloin tällöin. Se kuuluu kuitenkin Verdin heikoimmin tunnettujen oopperoiden joukkoon. Sen tapahtumat sijoittuvat noin vuoden 1200 Britanniaan, johon päähenkilö Aroldo palaa ristiretkelle osallistuttuaan.
"Aroldosta" on tehty levytyksiä. Philipsin vuonna 2001 levyttämässä versiossa Orchestra del Maggio Musicale Fiorentinoa johtaa Fabio Luisi ja sen kuoroa José Luis Basso. Aroldon pääroolin laulaa Neil Shicoff.
Ghotuo
Ghotuo on nigeriläis-kongolaiseen kielikuntaan kuuluva kieli, jota puhutaan Nigeriassa Edon osavaltiossa, Owanissa ja Akoko-Edon alueella. Yhdessä kahdeksan muun kielen kanssa se kuuluu Ghotuo-Uneme-Yekhee-kieliryhmään. Muita kielestä käytettyjä nimityksiä ovat otwa ja otuo. Vuonna 1994 ghotuon puhujia arvioitiin olevan 9 000. Kielen ISO 639-3-koodi on aaa.
Neil Shicoff
Neil Shicoff (s. 2. kesäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Shicoff syntyi New Yorkin Brooklynissä juutalaiseen perheeseen ja opiskeli Juilliard School of Musicissa. Hänen isänsä oli hazzan, juutalainen kanttori. Shicoffin Metropolitan-debyytti tapahtui vuonna 1976. Tenori on naimisissa toisen vaimonsa, sopraano Dawn Kotoskin kanssa.
Shicoff on ollut levyttämässä Verdin oopperoista "Aroldoa", "Attilaa", "Macbethia", "Rigolettoa" ja "La Traviataa". Muiden levytysten joukossa on Bizet'n "Carmen".