hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Automobiles Léon Bollée
Léon Bollée Automobiles oli Ranskan Le Mansissa toiminut ajoneuvovalmistaja, jonka perusti vuonna 1895 Léon Bollée. Yhtiön ensimmäinen sarjana valmistettu malli oli kolmipyöräinen "Voiturette".
Ensimmäinen Léon Bolléen "Voiturette" valmistui vuonna 1886. Kolmipyöräisen ajoneuvon voimanlähteenä toimi yksisylinterinen, kolmehevosvoimainen moottori ja voimansiirto vetävälle takapyörälle oli hihnavälitteinen. Malli myi hyvin ja ranskalainen Hurtu & Diligeon valmisti sitä lisenssillä satoja kappaleita. Bollée itse valmisti ainoastaan mallin prototyypit ja kilpaversiot.
Bolléelle Voiturette oli ainoastaan hetken aikaa elänyt liiketoimi. Vuonna 1899 sen syrjäytti 4-pyöräinen "oikea" auto, jonka suunnitelmien oikeudet myytiin vuonna 1901 Darracqille.
Vuonna 1903 Le Mansiin valmistui uusi tehdas, jonka myötä Bollée alkoi valmistaa isompia malleja. Näitä olivat ketjuvetoiset, nelisylinteriset mallit, joista pienemmän iskutilavuus oli 4,6 litraa ja teho 28 hevosvoimaa ja isomman iskutilavuus kuusi litraa ja teho 45 hevosvoimaa. Vuonna 1907 valikoimaan lisättiin iso, 11,9 litran kuusisylinterinen alusta. Myöhemmin paletin alapäähän liitettiin pieniä malleja, kuten "10/14 HP".
Vuoden 1910 sarjaan kuului yhdeksän mallia, joista kaksi yli kymmenlitraisella moottorilla. Vuonna 1911 yhtiö valmisti 600 autoa vuodessa.
Léon Bollée kuoli vuonna 1913, mutta yhtiö jatkoi toimintaa hänen leskensä omistuksessa ja johdossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana valmistui joitain autoja, mutta pääasiassa yhtiö tuotti ampumatarvikkeita ja konekivääreitä. Yhtiö palasi takaisin täyteen autojen valmistukseen vuonna 1919, 2,6-litraisen "Type H:n" myötä. Tämä sai seurakseen 3,9-litraisen kuusisylinterisen mallin vuonna 1922.
Englantilainen Morris Motors oli jo aiemmin yrittänyt saada mallejaan myyntiin Ranskassa, mutta huonolla menestyksellä. Vuonna 1924 yhtiö teki toisen yrityksen, ostamalla lemansilaisen Léon Bollée -autotehtaan ja alkamalla valmistaa siellä omia mallejaan. Nelisylinteriset mallit, joille annettiin nimi "Morris-Léon Bollée", olivat hyvin samankaltaisia englantilaisten Morris Cowley- ja Oxford -mallien kanssa.
Bolléesta tehtiin Morris-konsernin tytäryhtiö ja sen johtoon nimettiin Cowleyn tehtaalla palvelleita brittejä. Morris-Léon Bollée -autojen valmistus alkoi vuoden 1925 lopulla.
Ensimmäinen malli, "Type MLB" oli varustettu Hotchkissin 12-hevosvoimaisella, 2,5-litraisella moottorilla. Vuonna 1928 mallistoon tuli 3-litraisella rivikahdeksikolla varustettu malli "18 HP", mutta näitä ei valmistunut kuin kuusi kappaletta.
Erinäisten komponenttien saantivaikeuksista huolimatta autoja valmistui 150 kappaleen viikkovauhtia. Ranskan kuluttajamarkkinat eivät kuitenkaan olleet vielä valmiita täysin hyväksymään ulkolaisen yhtiön valmistamaa autoa, ja myyntimäärät jäivät kauas alkuperäisistä odotuksista. Tämän vuoksi yhtiö lopetti autojen valmistuksen vuonna 1928.
Morris ei onnistunut saamaan ranskalaisessa tyttäressään aikaan käännettä parempaan. Vuonna 1931 Morris lopetti yhtiön toiminnan ja myi sen osakekannan ranskalaiselle liikemiesryhmälle, joka hoiti varastoon jääneiden autojen myynnin markkinoille.
Vihtori Metsäranta
Vihtori Villehard Metsäranta (8. marraskuuta 1880 Laitila – 20. marraskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Metsärannan vanhemmat olivat sorvari Johan Viktor Virtanen ja Eeva Kustaava Lindgren. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston. Metsäranta oli muuraus- ja sorvaustöissä sekä toimi maanviljelijänä Laitilassa.
Metsäranta oli kansanedustajana 1945–1947 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Mauri Perkonoja. Hän oli Laitilan kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Vakka-Suomen osuusliikkeen hallintoneuvoston puheenjohtajana.
Metsäranta oli naimisissa vuodesta 1910 Sesilia Lyydia Niileksen kanssa.
Jalmari Kulmala
Jalmari Konstantin Kulmala (1. maaliskuuta 1899 Tammela – 7. toukokuuta 1986 Salo) oli suomalainen muurari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Kulmalan vanhemmat olivat pienviljelijä Kaarle Kulmala ja Serafia Enqvist. Hän kävi kansakoulun ja oli muurarina Kuusjoella 1920–1924, sitten radanrakennustöissä Kanadassa 1924–1930 sekä viimeksi muurarina Salossa 1930–1964. Kulmala oli vangittuna poliittisista syistä 1918, 1931–1933 ja 1939–1944.
Kulmala oli kansanedustajana 1945–1948 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa. Kulmala oli Salon kauppalan- ja kaupunginhallituksen jäsenenä ja hän toimi myös Salon kauppalanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana.
Kulmala oli naimisissa vuosina 1921–1949 Hilma Maria Saarnion kanssa ja vuodesta 1951 Elsa Sofia Johanssonin (ent. Louhosto) kanssa.
Breiðablik UBK
Breiðablik UBK on urheiluseura Islannin Kópavogurin kaupungista. Seuralla on toimintaa yleisurheilussa, karatessa, jalkapallossa, painonnostossa, koripallossa, hiihdossa, uinnissa, taekwondossa ja shakissa. Sekä miesten että naisten jalkapalloseura pelaa korkeimmalla sarjatasolla. Sekä miesten että naisten koripalloseura pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seura on Islannin suurin urheiluseura: sillä on 3 500 jäsentä, joista 1 300 on aktiivisia.
Seura on perustettu vuonna 1950. Seuran nimi juontuu norjalaisesta mytologiasta, jossa Breiðablik on Balderin kotipaikka. Seuran kannattajia kutsutaan nimellä "blikar", joka tarkoittaa loistavaa tai välkkyvää.
Miesten jalkapalloseura pelaa Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa. Vuonna 2010 seura voitti toistaiseksi ainoansa Islannin-mestaruuden. Toisena seura on ollut vuosina 2012 ja 2015. Islannin cupin seura on voittanut vuonna 2009. Islannin liigacupin Breiðablik on voittanut 2013 ja 2015.
Naisten seurajoukkue on voittanut Islannin pääsarjan kuusitoista kertaa. Islannin cupin se on voittanut kymmenen kertaa. Se on pelannut useana vuonna naisten mestarien liigassa. Parhaimmillaan se on päässyt puolivälieriin kaudella 2006-2007, jolloin se hävisi Arsenalille yhteismaalein 9–1.
Breiðablikin koripallojaiston ,iesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2015–2016 Islannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Se on voittanut toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden viidesti (1976, 1992, 1995, 2001 ja 2008). Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2015–2016 myös toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Islannin mestaruuden naiset ovat voittaneet kertaalleen kaudella 2004–2005. Toiseksi korkeimman sarjatason seura on voittanut 1994, 2005 ja 2014.
Jalkapallon ja koripallon lisäksi Breiðablikilla on toimintaa yleisurheilussa, karatessa, painonnostossa, hiihdossa, uinnissa, taekwondossa ja shakissa.
Mike Carman
Mike Carman (s. 14. huhtikuuta 1988 Apple Valley, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Carman pelasi AHL-liigaa Lake Erie Monsters, Hershey Bears ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins -joukkueissa. Hän oli NHL-seura Colorado Avalanchen 3. kierroksen varaus (81. varaus).
Ennen ammattilasjääkiekkouraa Carman opiskeli Minnesotan yliopistossa ja pelasi neljä kautta yliopiston jääkiekkojoukkueessa Minnesota Golde Gophers NCAA Division I:ssä.
Sinä aikana Carman edusti Yhdysvaltain nuorten maajoukkueita ja saavutti alle 17-vuotiaiden MM:n vuonna 2006 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 2007. Hän pelasi vielä seuraavana vuonna eli 2008 neljänneksi sijoittuneessa Yhdysvaltain joukkueessa.
Maaliskuussa 2010 Carman allekirjoitti sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanche peluutti Carmania AHL-seurassaan Ohion Clevelandin Lake Erie Monsters. Helmikuussa 2012 Avalanche myi hänet Washington Capitals:ille. Samalla hän siirtyi pelaamaan Capitalsin AHL-seuraan Pennsylvanian Hersheyssä.
Syyskuussa Carman teki try-out-sopimuksen, jolla hän siirtyi Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin harjoitusleirille. Pelattuaan 13 ottelua Carman sai sopimuksen AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton-seuraan vuoden loppuun asti.
Koska NHL-seurat eivät olleet kiinnostuneet hänestä kauden 2014 aikana, hän päätti uransa syksyllä 2014. Kaikkiaan Carman pelasi AHL:ssä viisi kautta kolmessa seurassa, kaikkiaan 264 runkosarjaottelua ja 19 playoff-ottelua.
Carman aloitti jääpallouransa 2014. Hän pelasi ensin amerikkalaisten jääpalloilijoiden kanssa kaukalopalloa kesällä 2014 ja siirtyi sen jälkeen suurelle jäälle. Hän pelasi seuraavana kautena Yhdysvaltain jääpalloliigassa edustaen Mississippi Mojo -seuraa. Vuodesta 2015 alkaen hän on ollut mukana jääpallon MM-kisoissa Yhdysvaltain joukkueessa.
Marie Gudme Leth
Marie Christine Mathea Gudme Leth (5. lokakuuta 1895 Århus – 17. joulukuuta 1997 Fredriksberg) oli tanskalainen taidekäsityöläinen, joka tunnetaan Tanskaan kankaanpainannan edelläkävijänä. Hänen elämäntyönsä valittiin vuonna 2006 osaksi Tanskan kulttuurikaanonia.
Marie Gudme Leth syntyi århusilaisen tieinsinöörin tyttäreksi. 18-vuotiaana hän muutti Kööpenhaminaan opiskelemaan naisille tarkoitettuun piirustus- ja taideteollisuuskouluun. Hän jatkoi opintoja Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Vuodet 1921–1924 hän vietti sisarensa luona Jaavalla, jossa hän tutustui muun muassa perinteiseen batiikkitekniikkaan. Palattuaan Tanskaan Leth ryhtyi tutkimaan painolaattojen käyttöä kankaanpainannassa. Hän lähti vuonna 1930 opiskelemaan kankaanpainantaa Frankfurt-am-Mainiin Saksaan ja palasi sinne vielä 1934 opiskellakseen silkkipainatusta, jonka kehittäjä hänestä sitten tuli. Vuonna 1935 hän oli yksi puuvillakankaiden painatukseen erikoistuneen yrityksen "Dansk Kattuntrykkeri" perustajista, ja vuonna 1940 hän perusti oman suunnittelustudion. Samalla hän myös opetti kankaanpainantaa.
Marie Gudme Leth palkittiin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 ja Milanon triennalessa 1951. Hän kuoli 102 vuoden iässä 1997.
Namasteri
Namasteri (myös "Monasteri", ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella 8 kilometriä Niisnovasta etelään. Kylässä on 24 asukasta (vuonna 2010).
Paikalla sijainnut erämaaluostari (ven. "Jelisejeva pustyn") mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaiset hävittivät sen 1600-luvulla. Vuonna 1622 luostari siirtyi Kaprion läänin käskynhaltijan Bogislaus von Rosenin omistukseen. Tarinan mukaan venäläisaikana kreivi Razumovski siirsi Namasterin puisen kirkon Kattilaan. Kirkon paikalle pystytettiin tsasouna, jossa oli luostaria kuvaava ikoni.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Namasterissa asui 67 savakkoa ja 57 venäläistä. Myöhemmin se mainitaan venäläis-suomalaisena sekakylänä. Suomalaiset kuuluivat Kattilan luterilaiseen ja venäläiset ortodoksiseen seurakuntaan.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 Namasterissa oli 139 asukasta, joista 100 oli venäläisiä, 27 suomalaisia ja 12 ”sekoittuneita”. Luterilaisia kylässä oli 32 henkeä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Namasteri muodosti aluksi oman kyläneuvostonsa. Vuodesta 1927 lähtien se kuului Vassakaran, vuodesta 1954 Paavelan ja vuodesta 1958 Niisnovan kyläneuvostoon.
Risto Ilmoniemi
Risto Ilmoniemi (s. 1. elokuuta 1954, Jyväskylä) on teknillisen fysiikan professori (2006–) ja laitoksen johtaja Aalto-yliopiston Neurotieteen ja lääketieteellisen tekniikan laitoksella. Hän on maailman johtavia magnetoenkefalografian (MEG) ja transkraniaalisen magneettistimulaation (TMS) asiantuntijoita. Professori Ilmoniemi oli akatemiaprofessori kaudella 2012–2016.
Paavo Leskinen
Paavo Leskinen (2. toukokuuta 1895 Kuopio – 5. maaliskuuta 1952 Lappeenranta) oli suomalainen maalari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Leskisen vanhemmat olivat työmies Paavo Leskinen ja Vilhelmiina Mykkänen. Hän kävi kansakoulun ja oli posteljoonina Lappeenrannassa. Hän oli Suomen sisällissodan aikana Lappeenrannan postikonttorin hoitajana ja hänet tuomittiin sodan jälkeen vankilaan poliittisista syistä. Leskinen oli vangittuna poliittisista syistä eri aikoina yhteensä noin 11 vuotta. Viimeksi hän toimi Lappeenrannassa maalarina ja Kansan Työ-lehden konttorinhoitajana.
Leskinen oli kansanedustajana 1945–1952 edustaen Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1952. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Eino Rannikkoluoto. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaalissa. Leskinen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvoston ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran valtuuston varapuheenjohtajana.
Paavo Leskinen oli naimisissa vuosina 1920 Enny Emilia Nuutisen kanssa.
Supermarjo ja tytöt
Supermarjo ja tytöt oli vuonna 2012 Liv-kanavalla esitetty realitysarja, jossa seurattiin Niittyviidan showbusiness-perheen sekä Marjon kahden työntekijän Henna Peltosen ja Sofia Mäkisen arkea Hollolassa. Ohjelman on tuottanut Aito Media ja käsikirjoittanut Anna Perho. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 21. maaliskuuta 2012. Toinen tuotantokausi alkoi 27. syyskuuta 2012.
11. huhtikuuta nähty jakso keräsi 257 000 katsojaa ja oli Livin kolmanneksi katsotuin ohjelma vuonna 2012.
Samuel Kaski
Samuel Kaski (s. 19. huhtikuuta 1968, Seinäjoki) on tietojenkäsittelytieteen professori (2005–) Aalto-yliopiston Tietotekniikan laitoksella. Hän on Suomen Akatemian Laskennallisen päättelyn huippuyksikön (COIN) johtaja (2015–2017) ja akatemiaprofessori kaudella 1.1.2016–31.12.2020.
Samuel Kaski johti Aalto-yliopiston ja Helsingin yliopiston yhteistä Tietotekniikan tutkimuslaitosta (HIIT) viisi vuotta (2010–2015).
Matti Keloharju
Matti Keloharju (s. 20. kesäkuuta 1965, Helsinki) on rahoituksen professori Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Rahoituksen laitoksella (Chydenia, 1999–). Professori Keloharju on eräs Euroopan johtavista taloustieteilijöistä ja maailmanlaajuisestikin tunnettu rahoituksen tutkija. Hän on akatemiaprofessori vuosina 2016–2020.
Matti Keloharju kirjoitti ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta vuonna 1984. Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteen maisteriksi vuonna 1987 ja kauppatieteen tohtoriksi vuonna 1993. Vierilevana tutkijana Leonard N. Stern School of Business, New York University, New Yorkissa Yhdysvalloissa vuonna 1989. Virkaatekevänä apulaisprofessorina vuosina 1994–1996 ja virkaatekevänä professorina 1996–1997. Vierailu Anderson School, University of California at Los Angelesissa (UCLA) vuosina 1997–1998. Vieraileva apulaisprofessori vuosina 1998–1999. Helsingin kauppakorkeakoulun professori vuodesta 1999. Vierailu Harvard Business Schoolissa lukuvuoden 2015–2016. Akatemiaprofessori vuosina 2016–2020.
Aleksi Rinne
Aleksi Rinne (6. kesäkuuta 1899 Teuva – 25. syyskuuta 1974 Teuva) oli suomalainen pienviljelijä ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Rinteen vanhemmat olivat talollinen Juuse Vihtori Rinne ja Ulriika Laulaja. Hän kävi kansakoulun ja oli pienviljeljänä Teuvalla.
Rinne oli kansanedustajana 1945–1948 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 presidentinvaalissa. Rinne oli myös Teuvan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Paavo Alku
Paavo Ilmari Alku (s. ) on puhekommunikaatiotekniikan professori (1999–) Aalto-yliopiston signaalikäsittelyn ja akustiikan laitoksella. Professori Alku on akatemiaprofessori kaudella 1.1.2015–31.12.2019.
Paavo Alku kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta vuonna 1979. valmistui TKK:lta diplomi-insinööriksi vuonna 1986, tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1988 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1992.
Hän toimi Nokialla atk-suunnittelijana vuosina 1984–1985 ja Teknillisen korkeakoulun tuntiopettaja ja yliassistentti vuosina 1984–1989. Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1989–1993 ja 1994–1996; ollen välillä vierailevana apulaisprofessorina Asian Institute of Technologyssä (AIT) Bangkokissa, Thaimaassa vuonna 1993. Alku oli Turun yliopistossa tietotekniikan ma/vs. apulaisprofessori vuosina 1994–1996, ja apulaisprofesori tai professori vuosina 1996–1999.
Axel Schandorff
Axel Carl Schandorff (3. maaliskuuta 1925 Kööpenhamina – 27. tammikuuta 2016) oli tanskalainen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti.
Schandorff voitti sprintin olympiapronssia Lontoossa 1948. Lisäksi hän sijoittui aika-ajossa viidenneksi.
Olympiapronssin lisäksi Schandorff saavutti kahdesti MM-hopeaa ja useita Tanskan mestaruuksia. Hän kuoli 90-vuotiaana tammikuussa 2016.
Amy (elokuva)
Amy on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläinen Asif Kapadian ohjaama dokumenttielokuva laulaja-lauluntekijä Amy Winehousesta.
Englanninkitara
Englanninkitara eli englantilainen kitara (, ) on sisterin sukuinen tasa- tai vain hieman kuperapohjainen näppäilysoitin, jossa on kuusi kieliparia (joista kaksi alimmaista yksikuoroisia eli soittimessa yhteensä 10 kieltä), liikuteltava kielisilta ja yleensä 12 metallista kiinteää otenauhaa. Soittimen tavanomainen viritys on "c–e–g–c′–e′–g′". Englanninkitara oli suosionsa huipulla kotimaassaan Isossa-Britanniassa noin vuosina 1750–1810 eli ennen kuin kuusikielinen (espanjalainen) kitara syrjäytti sen.
Englanninkitaran pohjalta on kehittynyt portugalinkitara, jota käytetään edelleen fadolaulun säestyssoittimena.
Robert Spencer ja Ian Harwood: ”English guitar”. "Grove music online", haettu 30.1.2016.
Ville Sorsa
Ville Petteri Sorsa (s. 21. marraskuuta 1980 Porvoo) on suomalainen musiikkituottaja ja äänisuunnittelija. Sorsa on yksi FINRG Recordingsin perustajajäsenistä, jossa hän työskenteli sekä artistina että A&R:nä vuosina 2003–2010. Musiikkia hän on julkaissut taiteilijanimellä DJ Rx sekä osana lahtelaista Carbon Based -konemusiikkikollektiivia.
Nimellä DJ Rx Sorsa tuli kansainvälisesti tunnetuksi hard dance-, breaks- ja drum and bass tiskijukkana sekä tuottajana. Sorsa kuului yhdessä Carbon Basedin, Proteuksen ja Alek Száhalan kanssa suomalaisen rankemman konemusiikin avainjäseniin ja kehittäjiin. Sorsa tuotti musiikkia useille englantilaisille levy-yhtiöille sekä FINRG Recordingsille. Hän myös keikkaili usein Suomen suurimmilla klubeilla ja konemusiikkifestivaaleilla, sekä ulkomailla mm. Euroopassa sekä Australiassa.
Sorsa kouluttautui musiikkituottajaksi Tampereen ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui medianomiksi keväällä 2010. Aktiivisen musiikkiuran jälkeen Sorsa on keskittynyt pääosin jälkituotantotöihin. Hänen merkittävimpiin töihinsä kuuluu vuonna 2016 julkaistu "Quantum Break". Pelien lisäksi Sorsa on työskennellyt radio-, televisio- sekä elokuvateollisuudessa. Tällä hetkellä Sorsa työskentelee äänisuunnittelijana Remedy Entertainment -peliyrityksessä.
Tapani Tammisto
Arto Tapani Tammisto (2. joulukuuta 1932 Mikkeli – 23. toukokuuta 2017 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hänen tutkimuskohteitaan olivat kipulääkkeet ja lihasrelaksantit. Hän toimi Helsingin yliopiston anestesiologian professorina 1971–1995.
Tammistoa on kutsuttu suomalaisen anestesiologian patriarkaksi.
Tankavaarat
Tankavaarat ovat loivahkoja vaaroja ja tuntureita Sodankylässä Tankajoen itäpuolella. Vaarojen korkein laki on 467 metriä merenpinnasta. Se on Lapin eteläisintä kullanhuuhdontaseutua. Tankavaaran kylässä on vuonna 1975 avattu Kultamuseo.
Bor Pavlovčič
Bor Pavlovčič (s. 27. kesäkuuta 1998) on slovenialainen mäkihyppääjä. Pavlovčič edustaa ND Ratece Planica -seuraa.
Pavlovčič debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Sapporon suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 26. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Seuraavana päivänä Pavlovčič sijoittui toisessa Sapporon suurmäen kilpailussa sijalle 16. Continental Cupissa Pavlovčič on saavuttanut yhden kolmostilan.
Vuoden 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Pavlovčič saavutti kultaa joukkuekilpailusta. Nuorten talviolympialaisissa 2016 hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa.
Enoksimoni
Enoksimoni (CHSNO) on imidatsolonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä kongestiivisen sydämen vajaatoiminnan hoitamiseen.
Enoksimoni on fosfodiesteraasi 3 -entsyymin inhibiittori. Yhdiste estää syklisen adenosiinimonofosfaatin hajoamista. Tämän seurauksena kalsiumionien virtaus sydänsoluissa sydämen aktiopotentiaalin aikana kasvaa ja sydämen verisuonet laajenevat. Enoksimonin on myös havaittu lisäävän sydämen lyöntitiheyttä. Lääkeainetta annostellaan joko suun kautta tai suonensisäisesti. Enoksimonin on havaittu olevan tehokkain erityisesti lievissä tapauksissa, mutta vaikeissa kongestiivisissa sydämen vajaatoiminnoissa se voi jopa lisätä kuolleisuutta.
Tyypillisimpiä enoksimonin haittavaikutuksia ovat vatsaoireet kuten vatsakipu, huonovointisuus ja oksentelu, anoreksiapääkipu, väsymys, lisääntynyt ruokahalu, trombosytopenia, allergiset iho-oireet, sydämen toimintahäiriöt ja levottomuus.
Enoksimonin synteesin lähtöaineita ovat hydroksiasetoni, urea, natriummetyylimerkaptidi ja p-klooribentsoehappo.
Jevgenija Medvedeva
Jevgenija Armanovna Medvedeva (, s. 19. marraskuuta 1999 Moskova) on venäläinen taitoluistelija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hänen valmentajinaan toimivat toukokuusta 2018 lähtien kanadalaiset Brian Orser ja Tracy Wilson, sitä ennen pitkään venäläiset Eteri Tutberidze ja Sergei Dudakov.
Medvedeva on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2016 Bostonissa ja vuonna 2017 Helsingissä. EM-kultaa hän on voittanut vuonna 2016 Bratislavassa ja vuonna 2017 Ostravassa sekä EM-hopeaa Moskovassa vuonna 2018.
Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja naisten kilpailussa.
Medvedeva aloitti taitoluistelun vuonna 2002. Junioritasolla hän saavutti yksinluistelun MM-pronssia 2014 ja -kultaa vuonna 2015. Medvedeva on Venäjän mestari vuosilta 2016 ja 2017. Medvedevan ennätyspisteet ovat 241,31, jotka hän teki vuoden 2017 ISU World Team Trophyssa.
Medvedeva pitää edelleen hallussaan vapaaohjelman sekä yhteispisteiden maailmanennätystä. Alina Zagitova löi Medvedevan nimissä olleen lyhytohjelmapisteiden maailmanennätyksen 2018 talviolympialaisissa.
UMF Grindavík
Ungmennafélag Grindavíkur (lyh. UMF Grindavík) on islantilainen urheilun yleisseura. Sillä on lajijaostot muun muassa jalkapallossa ja koripallossa.
Koripallossa UMF Grindavík on muun muassa voittanut Islannin mestaruuden vuosina 2012 ja 2013, Islannin cupin vuosina 1995, 1998, 2000 ja 2006 sekä Islannin Supercupin vuonna 2013. Seuraa ovat edustaneet muun muassa yhdysvaltalaiset J’Nathan Bullock ja Giordan Watson.
ÍR Reykjavík
Íþróttafélag Reykjavíkur (lyh. ÍR Reykjavík) on islantilainen urheilun yleisseura. Sillä on lajijaostot muun muassa jalkapallossa ja koripallossa.
Koripallossa ÍR Reykjavík on muun muassa voittanut Islannin mestaruuden 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla yhteensä 15 kertaa. Islannin cupin se on voittanut vuosina 2001 ja 2007.
Arto Tanner
Arto Ensio Tanner (9. tammikuuta 1935 Helsinki – 18. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Hän oli va. asiainhoitaja Bagdadissa 1967–1969, suurlähettiläs Beirutissa 1977–1981, Damaskoksessa 1979–1981 ja Kuwaitissa 1977–1980, ulkoministeriön protokollaosaston apulaisosastopäällikkö 1981–1982, edustustojen tarkastaja vuodesta 1983 suurlähettiläs Itä-Berliinissä (DDR) 1986–1990, Tel Avivissa 1993–1997, Ateenassa 1998–2000.
Tannerin poika on diplomaatti ja presidentin kansliapäällikkö Teemu Tanner.
Lulu Paasipuro
Lyyli Kyllikki Lehtiniemi-Sulasalmi, taiteilijanimi Lulu Paasipuro (12. lokakuuta 1906 Helsinki – 12. joulukuuta 1969 Lahti) oli suomalainen iskelmälaulaja ja teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän oli erityisen suosittu jatkosodan vuosina.
Paasipuro näytteli 1920- ja 1930-luvuilla Elannon Näyttämöllä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran jo 16-vuotiaana nimellä "Lulu Lehtiniemi" marraskuussa 1922 ensi-iltansa saaneessa näytelmässä "Eläviä kuvia". Sotavuosina hän esiintyi rintamateattereissa muun muassa Äänislinnan Teatterissa ja asemiesilloissa. Hän esiintyi myös Aunuksen Radiossa ja hänet tunnettiin "Äänislinnan satakielenä". Sodan jälkeen Lulu Paasipuro esiintyi revyyteatteri Punaisessa Myllyssä vuosina 1945–1953. Hän kiersi esiintymässä myös kansanedustaja Janne Hakulisen johtaman Työväen ohjelmapalvelun taiteilijana yhdessä muun muassa Reino Helismaan kanssa.
Elokuvanäyttelijänä Paasipuro oli elokuvissa Pimeänpirtin hävitys (1947), Pikajuna pohjoiseen (1947), Kilroy sen teki (1948), Hilja – maitotyttö (1953) ja Asessorin naishuolet (1958). Hän esiintyi myös lyhytelokuvassa Juhannusyö Kuusamossa (1948).
Taivaalliset tarinat – Sika myyttien maailmassa
Taivaalliset tarinat – Sika myyttien maailmassa on vuonna 2001 julkaistu lastenmusiikkialbumi. Kaikki kappaleet on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut Pessi Levanto. Sanoitukset ovat Marjatta Levannon.
Albumilla seikkailee Julia Vuoren sarjakuvista tuttu Sika antiikin Kreikan ja Rooman myyttien maailmassa. Levyn avausraidalla "Sika taivaankannenkulkija" Sika matkaa avaruuteen katsomaan antiikin jumalien mukaan nimettyjä planeettoja. "Seitsemän päivää seitsemästä" kertoo riitelevistä graioista ja "Kauneuden kirous" Narkissoksesta. Kappaleessa "Kolme tuhatta vuotta" Orfeus yrittää pelastaa morsiamensa Eurydikeen manalasta. Panin tarina kerrotaan kappaleessa "Panin huilu soi". "Utelias, huono juttu" on kertomus Psykheen onnettomasti päättyneestä suhteesta rakkauden jumalan kanssa. "Kaiku suurisuu" on lakkaamatta puhuva nymfi Ekho. Kappaleessa "Adromedaa ei viedä" Perseus pelastaa merihirviölle uhrattavaksi määrätyn Andromedan. "Dafnen laulussa" Dafne pakenee rakastunutta Apollon-jumalaa ja antaa muuttaa itsensä puuksi mieluummin kuin ryhtyy Apollonin puolisoksi. Albumin viimeisellä raidalla "Bacchus polkee tahtia" viinin ja ilonpidon jumala Bacchus pitää villit juhlat.
Unto Tanskanen
Unto Kalervo Tanskanen (s. 1931) on suomalainen diplomaatti ja lainopin kandidaatti. Hän on ollut Suomen suurlähettiläs Hanoissa 1974–1977, Nairobissa ja  Addis Abebassa 1977–1980 , Teheranissa ja Islamabadissa 1980–1983 ja vuodesta 1983 ulkoministeriön neuvotteleva virkamies.
UMF Njarðvík
Ungmennafélag Njarðvíkur (lyh. UMF Njarðvík) on islantilainen urheilun yleisseura. Sillä on lajijaostot muun muassa jalkapallossa ja koripallossa.
Koripallossa UMF Njarðvík on muun muassa voittanut Islannin mestaruuden 1980-luvulta alkaen yhteensä 14 kertaa ja Islannin cupin kahdeksan kertaa. Seuraa ovat edustaneet muun muassa yhdysvaltalaiset Jeb Ivey, Nigel Moore ja Giordan Watson.
Keflavík ÍF
Íþrótta- og ungmennafélag Keflavíkur (lyh. Keflavik ÍF) on islantilainen urheilun yleisseura. Sillä on lajijaostot muun muassa jalkapallossa ja koripallossa.
Koripallossa Keflavik ÍF on muun muassa voittanut Islannin mestaruuden vuosina 1994, 1999, 2004 ja 2005 sekä Islannin cupin vuosina 1993, 1994, 1997, 2003 ja 2004. Se on osallistunut myös kansainvälisiin seurakilpailuihin.
Suomen kaamein kämppä
Suomen kaamein kämppä oli vuosina 2011-2012 Sub-kanavalla esitetty sisustusohjelma. Ohjelman juontajana toimi Lola Wallinkoski sisustussuunnittelijana Teuvo Loman ja huonekalupuuseppinä Kaj Leino ja Uolevi Nurmi jotka auttoivat sisustamaan suomalaisten ihmisten koteja. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 8. maaliskuuta 2011. Toinen tuotantokausi alkoi 10. tammikuuta 2012.
Cornel Wilde
Cornel Wilde (13. lokakuuta 1912 Prievidza, Unkarin kuningaskunta, Itävalta-Unkari – 16. lokakuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), syntymänimeltään Kornel Lajos Weisz, oli unkarilais-yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -tuottaja.
Wilde syntyi juutalaiseen perheeseen Prievidzan kaupungissa, joka kuuluu nykyään Slovakiaan. Perhe muutti vuonna 1920 New Yorkiin, missä he amerikkalaistuivat ja muuttivat nimensä: Wilden nimeksi tuli Cornelius Louis Wilde. Wilde oli lahjakas miekkailija ja kuului Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen, mutta hän jätti joukkueen juuri ennen Berliinin 1936 olympialaisia. Wilde halusi keskittyä näyttelemiseen, minkä vuoksi hän jätti käyttämättä lääkietieteelliseen kouluun saamansa stipendin. Wilden ensimmäinen tunnettu Broadway-näytös oli vuonna 1937.
Vuonna 1940 Hollywood huomasi Wilden ja hän teki muutaman pienemmän elokuvaroolin ennen tunnetuinta työtään, elokuvaa "Suuri unelma" (1945). Elokuvassa hän näyttelijä Frédéric Chopinia ja oli suorituksestaan ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi. 1950-luvulla Wilde alkoi myös ohjaamaan elokuvia, muun muassa vuoden 1955 elokuvan"Myrskyn pelkoa". Hän teki samana vuonna tunnetun pääroolin elokuvassa "Häikäilemättömät". Vuonna 1965 hän tuotti, ohjasi ja näytteli pääroolin elokuvassa "Alaston saalis".
Wilde avioitui ensimmäisen kerran 21. syyskuuta 1937 Patricia Knightin (1920–2004) kanssa, joka myöhemmin näytteli itsekkin elokuvissa. Pari sai yhden lapsen, tyttären Wendyn vuonna 1943. Pari erosi 30. elokuuta 1951. Wilde avioitui uudestaan 4. syyskuuta samana vuonna näyttelijä Jean Wallacen (1923–1990) kanssa. Pari sai yhden lapsen, pojan Cornel Wilde Juniorin vuonna 1967. Pari erosi vuonna 1981. Wilde kuoli leukemiaan vuonna 1989 ja hänet on haudattu Westwood Village Memorial Parkin hautuumaalle Los Angelesiin.
Hurtu
Compagnie des Automobiles et Cycles Hurtu oli ranskalainen ajoneuvovalmistaja.
Vuonna 1880 herrat Hurtu, Hautin ja E. Diligeon perustivat Albertin kaupunkiin ompelukoneita valmistaneen tehtaan nimeltä "Hurtu, Hautin et Diligeon". Tästä yhtiön tuotanto laajeni työstökoneiden, hiomakoneiden ja polkupyörien valmistukseen. Näitä kaikkia markkinoitiin "Hurtu"-nimellä.
Vuonna 1895 E. Diligeon myi osuutensa yhtiöstä ja perusti oman, "Diligeon et Cie" -nimisen yrityksen. Tuotenimi "Hurtu" pysyi edelleen myös hänen käytössään. Vuonna 1896 Diligeon aloitti Automobiles Léon Bollée -yhtiön "Voiturette"-kolmipyörän lisenssivalmistuksen.
Vuonna 1898 Hurtu valmisti ensimmäisen omaa suunnittelua edustaneen nelipyöräisen autonsa. Mallissa oli hyvin paljon yhteisiä piirteitä suosiota saavuttaneen Benz Velo -mallin kanssa. Englannin Manchesterissa toiminut Marshall & Co -yhtiö valmisti taasen Hurtun myöntämällä lisenssillä hyvin samankaltaista mallia.
Vuonna 1899 yhtiön nimeksi muutettiin "Compagnie des Autos et Cycles Hurtu". Compagnie Hurtu laajensi tuotantoaan Pariisin liepeille, Neuilly-sur-Seinen ja Rueil'n kaupunkeihin perustetuilla tehtailla. Vuonna 1913 yhtiön vuosituotanto oli 600 autoa.
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä yhtiö jatkoi autojen valmistusta vuoteen 1930 saakka. Tuolloin Compagnie Hurtu lopetti autojen valmistuksen ja jatkoi työstökoneiden valmistuksen parissa. Pariisin kantakaupungin alueelle sijoittunut "Moteurs Hurtu" valmisti kaksitahtimoottorilla varustettuja mopoja, moottoripolkupyöriä ja moottoripyöriä vuodesta 1903 toisen maailmansodan alkupäiviin asti.
Vuonna 1946 perustettiin Pariisiin "Compagnie Nouvelle des Cycles Hurtu" -niminen yhtiö, joka jatkoi kaksipyöräisten ajoneuvojen valmistusta. Hurtu fuusioitiin ajoneuvovalmistaja Automotoon vuonna 1960.
Lotus Setagaya
Lotus Setagaya, tunnetaan myös nimellä Lotus Setagaya Paraestra on japanilainen kamppailulajiseura. Sen päävalmentajana on entinen vapaaottelija Kohei Yasumi. Seurassa harjoitellaan myös joogaa.
Georg Wiegner
Georg Wiegner (20. huhtikuuta 1883 Leipzig, Saksan keisarikunta – 14. huhtikuuta 1936 Zürich, Sveitsi) oli saksalainen kolloidi- ja maatalouskemisti, joka toimi koko työuransa Zürichin teknillisen yliopiston maatalouskemian professorina. Zürichissä hän vaikutti erityisesti sveitsiläisen maaperätieteen tutkimukseen.
Wiegner syntyi Leipzigissa vuonna 1883. Hän väitteli 1907 Leipzigin yliopistosta ja suoritti 1911 Göttingenin yliopistossa habilitaatiotutkinnon maatalouskemiasta. Wiegner toimi Zürichin teknillisen yliopiston maatalouskemian professorina vuodesta 1913 kuolemaansa asti.
Wiegner värvättiin ensimmäisen maailmansodan syttyessä Saksan armeijaan. Hän haavoittui vuonna 1916 ja vapautettiin palveluksesta.
Wiegner muokkasi Zürichissä yliopiston maaperätieteen kursseja ja yhdisti aiemmin erilliset maatalous- ja metsätieteen kurssit uusiksi luennoiksi, jotka pohjautuivat voimakkaasti fysikaalisen kemian ja kolloidikemian periaatteisiin. Wiegner ei itse ollut maaperätieteilijä, minkä takia hän etsi ympärilleen tieteilijöitä, jotka ymmärsivät maaperän vaikutuksen kasviekosysteemeihin.
Bertil Ericinpoika Ljuster
Bertil Ericinpoika Ljuster (k. noin 1598) oli kuningas Juhana III:n sihteeri, joka toimi Turun linnan ja Viipurin linnan päällikkönä ja Käkisalmen linnan voutina.
Ljusterin isän Ericin suku oli uusmaalaista pienrälssiä ja äiti Margareta Jönsintytär taas hämäläistä Kurjalan tunnettua sukua. Hänen vaimonsa oli Turun pormestarin Henric Gröpin eli Kröpelinin tytär Margareta. Ljuster toimi Suomen herttuan Juhanan kansliakirjurina vuodesta 1556 ainakin vuoteen 1561. Hänet kutsuttiin 1536 Juhanan sihteeriksi, mutta herttuakunnan erillishallinnon tultua lakkautetuksi Ljuster joutui syrjään. Hän palasi takaisin virkamieheksi 1567, kun hänet nimitettiin Raaseporin kihlakunnantuomariksi. Jo vuotta aiemmin hänelle oli läänitetty Maariasta Koroinen. Juhana III:n noustua valtaan Ljuster vastasi vallasta syöstyn Eerik XIV:n vartioinnista elokuuhun 1571 ja nimitettiin sen jälkeen Suomessa olleita joukkoja komentaneen sotaeverstin sihteeriksi. Ljuster aateloitiin 6. heinäkuuta 1573. Saman vuoden syksyllä hänestä tuli linnanvouti Tallinnaan, vuoden 1576 alussa Turun linnan päällikkö, keväällä 1580 Viipurin linnan päällikkö ja neljä vuotta myöhemmin Käkisalmen linnan vouti. Hän toimi 1850-luvulla myös kuninkaan asettamana tutkintakomissaarina. Hänen aateliskartanonsa sijaitsi nykyisen Nummi-Pusulan alueen Nummen Mäntsälän kylässä. Kuningas Sigismund takasi isänsä palvelijana toimineen Ljusterin toimeentulon vuodesta 1594 aina Ljusterin kuolemaan saakka.
Larry Parks
Larry Parks (13. joulukuuta 1914 Olathe, Kansas – 13. huhtikuuta 1975 Studio City, Kalifornia), syntymänimeltään Sam Klusman Lawrence Parks, oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Parksin tunnetuin rooli oli esittää Al Jolsonia elokuvissa "Al Jolson" (1946) ja "Laulu on elämäni" (1949). Vuoden 1946 elokuvasta Parks oli ehdokkaana parhaan miespääosan Oscar-palkintoon vuoden 1946 gaalassa.
Parksin näyttelijäuran tuhosi joutuminen Hollywoodin mustalle listalle vuonna 1952. Tämän vuoksi Parks pakotettiin purkamaan sopimuksensa Columbia Pictures -elokuvastudion kanssa ja hän joutui lähtemään Eurooppaan työnhakuun.
Parks avioitui näyttelijätär Betty Garrettin kanssa 9. syyskuuta 1944. Pari sai kaksi lasta, vuonna 1950 syntyneen Garettin ja vuonna 1951 syntyneen Andrewin, joka teki myös näyttelijän uran. Avioliitto kesti aina Parkin kuolemaan asti. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1975. Parks oli myös näyttelijä Jeff Bridgesin kummisetä.
Kaarlo Aavajoki
Kaarlo Aavajoki, sukunimi aik. "Appelström" (26. joulukuuta 1907 – 23. helmikuuta 1971) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Aavajoki näytteli 1930-luvuilla Helsingin Työväen Teatterissa ja Jyväskylän Työväen Näyttämöllä. Myöhemmin Aavajoki esiintyi Turun Työväen Teatterissa, Punainen Mylly-revyyteatterissa ja Yleisradiossa. Hän oli myös hyvä laulaja ja hän esiintyi usein opereteissakin.
Elokuvanäyttelijänä Aavajoki oli elokuvissa Kartanon naiset (1944), Minä elän (1946) ja Pimeänpirtin hävitys (1947), Hänellä oli myös pienempiä sivuosia elokuvissa Kirkastettu sydän (1943), Miehen vankina (1943), Dynamiittityttö (1944), Sellaisena kuin sinä minut halusit (1944), Kolmastoista koputus (1945), Valkoisen neilikan velho (1945), Katarina kaunis leski (1950), Kuisma ja Helinä (1951) ja Omena putoaa... (1952).
Paraestra
Paraestra () on japanilainen vapaaotteluseura, jonka perusti entinen vapaaottelija Yuki Nakai. Seuralla on useita saleja Japanissa, Etelä-Koreassa ja Kanadassa. Seurassa harjoitellaan pääosin brasilialaista jujutsua ja shootoa. Seuran menestyneimpiä ottelijoita ovat olleet Shinya Aoki ja Masakazu Imanari.
American Truck Simulator
American Truck Simulator on SCS Softwaren kehittämä simulaatioajopeli, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2016. Pelin julkaisuversion pelimaailma muodostuu Kaliforniasta ja Nevadasta, mutta 2. kesäkuuta 2016 peliin lisättiin Arizona ilmaisena lisäsisältönä. Peliin voi ostaa myös lisäsisältönä New Mexicon, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2017 ja Oregonin, joka julkaistiin 4.10.2018. Pelissä on kolme rekkamerkkiä, Peterbilt, Kenworth ja Volvo.
Peli on saanut kriitikoilta melko myönteisen vastaanoton: sen painotettu pistekeskiarvo Metacritic-sivustolla on 76/100.
Pelissä on tällä hetkellä epävirallinen moninpeli, joka vaatii pelin Steam-version.
Petros Sasaki
Petros Iwao Sasaki (23. elokuuta 1939 Odate, Japani – 30. maaliskuuta 1999 Kuopio, Suomi) oli Suomessa vaikuttanut japanilaissyntyinen ikonimaalari.
Petros Sasaki syntyi Japanissa vanhaan sukuun, jonka jäseniä oli 1860-luvulla kääntynyt ortodoksikristityiksi. Hän oli neljännen polven ortodoksi. Opiskeltuaan ensin taidetta Tokiossa hän meni vuonna 1964 opiskelemaan teologiaa Ateenan yliopistoon Kreikkaan. Hän opiskeli Ateenassa myös ikonimaalausta oppien temperatekniikan käytön. Sasaki muutti vuonna 1968 Suomeen arkkipiispa Paavalin kutsusta. Sasaki asettui asumaan Kuopioon suomalaisen vaimonsa kanssa. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1975.
Sasakin tuotanto on laaja. Hän on maalannut muun muassa Heinävedellä sijaitsevan Lintulan luostarin uuteen kirkkoon vuonna 1972 ikonostaasin sekä suurikokoisen alttari-ikonin, jonka aiheena on Jumalanäidin Ennusmerkki -ikoni. Sasakin suurin työ oli Kajaanin Kristuksen kirkastumisen kirkkoon tehty bysanttilaistyylinen fresko. Hän on maalannut myös Mikkelin Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkon ikonostaasin ikonit ja freskon. Sasakin maalaamiin ja suunnittelemiin kokonaisuuksiin kuuluu myös Sotkamon Jumalansynnyttäjän suojeluksen kirkon ikonostaasi.
Suomessa uudelleenvirinneen ikonimaalauksen on sanottu varsinkin 1970-luvulla henkilöityneen Sasakiin. Hän oli arvostettu ikonimaalauksen opettaja eri puolilla Suomea ja johti pohjoisessa Suomessa vaikuttanutta ikonimaalausharrastajien ryhmää. Lisäksi Sasaki oli monipuolinen kuvittaja ja suunnitteli erilaisia kunnia- ja ansiomerkkejä, logoja ja standaareja. Hän on julkaissut teoksen "Pyhä kuva ja ortodoksisuus" yhdessä Vesa Takalan kanssa.
Vuonna 1999 vaikeaan sairauteen kuollut Sasaki on haudattu Lintulan luostarin hautausmaalle.
Se oikea ensisilmäys ja Viimeinen silmäys
Se oikea ensisilmäys / Viimeinen silmäys () on yhdysvaltalaisen tilannekomediasarjan "Ensisilmäyksellä" (2005–2014) kaksiosainen päätösjakso. Se esitettiin Yhdysvalloissa 31. maaliskuuta 2014. Suomessa se esitetään kahdessa osassa, joista ensimmäinen esitetään 10. helmikuuta 2016 ja toinen 17. helmikuuta 2016.
Jakso alkaa Barneyn ja Robinin häistä, missä Ted hyvästelee ystäviään, koska on seuraavana päivänä muuttamassa Chicagoon. Häistä lähdettyään Ted odottaa junaa Farhamptonin asemalla, missä hän vihdoin tapaa tulevien lastensa äidin Tracy McConnellin. Suurin osa jaksosta sijoittuu tulevaisuuteen, paljastaen suuria muutoksia päähenkilöiden elämässä. Robin on päässyt unelmatyöhönsä toimittajaksi World Wide Newsille. Nopea työtahti luo painetta Robinin ja Barneyn avioliitolle ja pari päätyy eroon. Lily ja Marshal saavat kolmannen lapsen, Ted ja Tracy ensimmäisen ja muuttavat Tedin taloon lähiössä. Jakson lopussa "jengi" hyvästelee asunnon, jossa kaikki paitsi Barney ovat jossain vaiheessa asuneet, kun Lily ja Marshal päättävät muuttaa isompaan asuntoon.
Viimeinen silmäys on sarjan virallisesti viimeinen jakso. Paljastukset päähenkilöiden tulevaisuudesta jatkuvat. Marshalista tulee tuomari, Barneylla on täydellinen kuukausi (31 naista 31 päivässä), mutta yksi naisista tulee raskaaksi ja näin Barneysta tulee isä. Ted kosii Tracya uudestaan ja he menevät naimisiin maistraatissa. Lopussa käy ilmi, että Tracy sairastui ja kuoli. Lopulta sarja tekee täyden ympyrän: lastensa luvalla Ted pyytää Robinia ulos, kuinkas muuten kuin hakemalla sinisen käyrätorven ja huutamalla tämän ikkunan alla.
Baazigar
Baazigar (suomeksi ”Peluri”) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Abbas-Mustan. Pääosia näyttelivät Shah Rukh Khan, Kajol ja Shilpa Shetty. Elokuva oli aikanaan hyvin suosittu ja se voitti neljä Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien parhaasta miespääosasta.
Madan Chopra (Dalip Tahil) on vilpillisin keinoin vallannut Vishwanath Sharman (Anant Mahadevan) yrityksen. Tämä johtaa Sharman perheen ongelmien ja sairastelun kierteeseen, mikä maksaa sekä Vishwanathin että tämän pienen tyttären hengen. Vuosien epäonni saa Vishwanathin lesken Shobhan (Raakhee) mielen järkkymään ja heidän poikansa Ajay (Shah Rukh Khan) vannoo kostoa Madan Chopralle. 15 vuotta myöhemmin aikuinen Ajay liehittelee Seemaa (Shilpa Shetty), Madanin tyttäristä nuorempaa, tapaillessaan samalla toista tytärtä Priyaa (Kajol) valenimen turvin. Kostonhimoinen Ajay tappaa Seeman työntäen tämän alas katolta, mikä saa kuoleman näyttämään itsemurhalta. Priya kuitenkin uskoo vahvasti sisarensa kuoleman olleen murha ja alkaa selvittää murhaajan henkilöllisyyttä poliisiystävänsä Karanin (Siddharth Ray) avulla.
Robert Salo
Robert Salo (s. 7. kesäkuuta 1968 Mustasaari) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on pelannut Kiekko-Espoossa (nykyään Espoo Blues) ja SM-liigassa yli 300 ottelun verran. Lisäksi Robert Salo on edustanut Vaasan Sportia, ajalla jolloin joukkue ei ollut liigajoukkue.
Robert Salon poika Robin on myös jääkiekkoilija.
Derek Meddings
Derek Meddings (1931–1995) oli brittiläinen erikoistehostesuunnittelija. Hän voitti Oscar-palkinnon elokuvan "Teräsmies" (1978) erikoistehosteista ja oli Oscar-ehdokas elokuvasta "Kuuraketti" (1979).
Meddings syntyi Lontoossa 15. tammikuuta 1931. Hän kävi taidekoulun ja aloitti uransa elokuvateollisuuden parissa 1940-luvun lopussa, jolloin hän oli mukana tekemässä elokuvien alkutekstejä. Meddings liittyi erikoistehostesuunnittelija Les Bowien mattamaalausryhmään. 1950-luvulla ryhmä työskenteli Hammer Film Productionsille. Meddings palkattiin tekemään Gerry Andersonin varhaisia televisiokäsinukkeohjelmia. Hän suunnitteli taustoja sarjaan "Four Feather Falls", tehosteita sarjaan "Stingray" ja sai lopulta vapaat kädet sarjassa "Myrskylinnut". Sarjasta ilmestyi elokuva "Myrskylinnut lähtövalmiina" vuonna 1966, minkä jälkeen Meddings osallistui näytellyn elokuvan "Matka auringon tuolle puolen" (1969) tehosteiden suunnitteluun. Hän teki vielä Anderssonin kanssa sarjoja "Captain Scarlet and the Mysterons" (1967) ja "UFO" (1970).
Meddings teki pienoismalleja James Bond -elokuviin "Elä ja anna toisten kuolla" (1973) ja "007 ja kultainen ase". Hän oli myös mukana tekemässä pienen budjetin dinosauruselokuvaa "Maa, jonka aika unohti" ja ilmailuelokuvaa "Lentoässät". Hän palasi Bond-elokuvien pariin elokuvassa "007 rakastettuni" (1977), johon hän suunnitteli jättitankkerin 20 metriä pitkän pienoismallin ja vastasi sen toteutuksesta sekä suunnitteli veden alla toimivan Lotus Espritin. Elokuvan "Teräsmies" (1978) erikoistehosteista Meddings voitti Oscar-palkinnon. Elokuvasta "Kuuraketti" (1979) hän oli Oscar-ehdokas. Hän suunnitteli erikoistehosteet elokuviin "Krull ja näkymätön vihollinen" (1983), "Haamuhotelli" (1988) ja "Batman" (1989). Meddingsin perustama erikoistehosteyhtiö Magic Camera Company tarjosi palveluitaan elokuviin "Supergirl" (1984), "Joulupukki" (1985) ja "Päättymätön tarina II – seuraava luku" (1990).
Meddings suunnitteli pienoismalleja elokuvaan "007 ja kultainen silmä", mutta kuoli kuoli syöpään Lontoossa 10. syyskuuta 1995 kesken jälkituotannon. Elokuva omistettiin hänelle. Meddings oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kuusi lasta.
Institut d’études politiques de Paris
Institut d’études politiques de Paris (Sciences Po Paris) on ranskalainen vuonna 1872 perustettu korkeakoulu, joka toimii Pariisissa.
Koulussa on mahdollista opiskella valtiotieteitä, hallintoa, taloutta, geopolitiikkaa ja yhteiskuntatieteitä.
Werner Bergström
Werner Bergström (1883 – 1948) oli suomalainen kirjakauppias, nimimerkkiä "Werneri" käyttänyt arkkiveisujen tekijä ja kansanrunoilija. Bergström piti kirjakauppaa Hyvinkäällä.
Nimimerkillä "Werneri":
Haukur Pálsson
Haukur Helgi Pálsson (s. 18. toukokuuta 1992 Reykjavík) on islantilainen koripalloilija.
Haukur pelasi kauden 2010–2011 Yhdysvalloissa Marylandin yliopistossa, minkä jälkeen hän on pelannut Espanjan, Ruotsin, Saksan ja Islannin pääsarjoissa.
Islannin miesten maajoukkueessa Haukur pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Jyske Bank Boxen
Jyske Bank Boxen on monitoimihalli Tanskan Herningissä, noin kahden kilometrin päässä kunnan keskustasta messukeskuksen sekä jalkapallostadion MCH Arenan läheisyydessä.
Halli otettiin käyttöön lokakuussa 2010, ja sen rakennuskustannukset olivat noin 329 miljoonaa kruunua. Katsomopaikkoja hallissa on enintään 15 000 ihmiselle.
Halli on toinen vuoden 2018 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista. Lisäksi siellä on järjestetty muun muassa käsipallon naisten MM-kilpailut 2015 ja miesten MM-kilpailut 2019 sekä konsertteja.
Antti Vihtori Komulainen
Antti Vihtori Komulainen (10. marraskuuta 1870 Sotkamo – 27. kesäkuuta 1937 Käkisalmi) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kunnallisneuvos ja kaupunginjohtaja.
Komulaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Komulainen ja Kaisa Lovisa Trast. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Oulun yksityislyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista vuonna 1897. Komulainen toimi opettajana Käkisalmessa 1896–1919 ja kansakouluntarkastajana 1919–1930. Viimeksi hän oli Käkisalmen kaupunginjohtajana 1930–1937. Komulainen sai kunnalisneuvoksen arvon 1930.
Pavel Ermolinskij
Pavel Ermolinskij (s. 25. tammikuuta 1987) on islantilainen koripalloilija.
Ermolinskij on pelannut Islannissa, Ranskassa, Espanjassa ja Ruotsissa. Vuonna 2005 hän voitti CB Málagassa Espanjan cup-mestaruuden.
Islannin miesten maajoukkueessa Ermolinskij pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Voi kuinka myrsky rauhoittaa
Voi kuinka myrsky rauhoittaa on Aulikki Oksasen, Vuokko Hovatan ja Zarkus Poussan albumi, joka julkaistiin joulukuussa 2015. Albumi koostuu Aulikki Oksasen runoista, joita runoilija itse lausuu ja Hovatta sekä Poussa laulavat. Levy syntyi kolmikon yhteisten konserttien pohjalta.
Sävellykset ovat tehneet Jarkko Meretniemi, Kerkko Koskinen, Otto Donner, Tuure Kilpeläinen ja Väinö Wallenius. "Ateenan rakastavaiset" on julkaistu aiemmin Vuokko Hovatan albumilla "Minä rakastan ikuisesti" (nimellä "Ateena") ja "Helise, taivas!" albumilla "Lempieläimiä". "Korintin ruusut" on mukana Kerkko Koskinen Kollektiivin ensimmäisellä albumilla. Kappaleet on sovitettu uudelleen "Voi kuinka myrsky rauhoittaa" -albumia varten.
Zarkus Poussa loi levyn äänimaisemat sekä sovitti, tuotti ja miksasi kaikki albumin kappaleet.
Logi Gunnarsson
Logi Gunnarsson (s. 5. syyskuuta 1981 Keflavík) on islantilainen koripalloilija.
Logi on pelannut urallaan muun muassa Saksan, Suomen, Islannin ja Ruotsin pääsarjoissa. Lokakuussa 2006 hän siirtyi Suomen pääsarjaan Torpan Poikiin. Korisliigan yksittäisen ottelun piste-ennätyksekseen hän heitti 1. marraskuuta 2006 Espoon Honkaa vastaan 37 pistettä.
Islannin miesten maajoukkueessa Logi pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Blaž Medvešek
Blaž Medvešek (s. 10. heinäkuuta 1980 Maribor) on slovenialainen uimari. Hän edusti aktiiviurallaan ljubljanalaista PK Ilirija -seuraa ja on pituudeltaan 191 cm.
Medvešek karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 alkuerissä sekä 100 että 200 metrin selkäuinnissa. Saman vuoden Valencian lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai pronssia 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.54,61 sekä sijoittui neljänneksi 100 metrin selkäuinnissa ja kuudenneksi 50 metrin selkäuinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2001 hän oli 100 metrin selkäuinnissa neljästoista. Antwerpenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kuudenneksi 100 ja 200 metrin selkäuinneissa.
Medvešek saavutti Moskovan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2002 pronssia 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.53,66. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 200 metrin selkäuinnissa kahdeksas. Barcelonan MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi ja 100 metrin selkäuinnissa kymmenenneksi.
Medvešek voitti 200 metrin selkäuinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Dublinissa 2003 ajalla 1.52,60. Madridin EM-kilpailuissa 2004 hän oli neljäs sekä 100 että 200 metrin selkäuinnissa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui kahdeksanneksi 200 metrin selkäuinnissa ja kuului 14:nneksi sijoittuneeseen Slovenian 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueeseen.
Medvešek saavutti Wienin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2004 hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.52,39 ja sijoittui neljänneksi 100 metrin selkäuinnissa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän oli 100 metrin selkäuinnissa kahdeksas ja 200 metrin selkäuinnissa kymmenes sekä kuului Slovenian sekauintiviestijoukkueeseen, joka hylättiin loppukilpailussa.