hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mikko Salmio
Mikko Salmio (s. 13. heinäkuuta 1991 Jämsä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Porin Ässissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Salmio on JYPin kasvatti. Hän jakoi kaudella 2006–2007 Riku Pitkäsen kanssa kahdeksalla osumallaan joukkueen C-nuorten sisäisen maalipörssin voiton runkosarjassa. Kauden 2010–2011 päätteeksi Salmio voitti A-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Salmio teki vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen D Teamin kanssa. Joukkueen nimi muuttui kuitenkin JYP-Akatemiaksi ennen kauden alkua. Hän jäi joukkueessa kuitenkin vielä pieneen rooliin ja pelasi 18 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Salmio pelasi myös kaksi ottelua JYPin A-nuorissa. Toukokuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen JYP-Akatemian kanssa.
Kaudella 2012–2013 Salmio nousi JYP-Akatemian varakapteeniksi. Hän teki SM-liigadebyyttinsä JYPissä 19. syyskuuta 2012 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Salmio sai ottelussa jääaikaa 6.08 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 5. tammikuuta 2013 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. NHL:n työsulun päätyttyä Salmio vakiinnutti loppukaudella paikkansa JYPissä, missä tulokaskausi toi lähinnä kolmosketjussa yhteensä 28 runkosarjaottelussa tehot 3+1=4 ja 11 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Helmikuussa 2013 Salmio teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2013–2014 Salmio teki 56 runkosarjaottelussa tehot 7+7=14 sekä seitsemässä playoff-ottelussa yhden maalin. Hän voitti JYPissä European Trophyn mestaruuden. Marraskuussa 2014 JYP käytti Salmion sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kauden 2014–2015 päätteeksi Salmio voitti SM-pronssia. Kaudella 2015–2016 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 11+14=25. Salmio voitti JYPin sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Marraskuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2016–2017 Salmion tehopisteet runkosarjassa laskivat vain viiteen syöttöpisteeseen ja hän haki kahdeksan ottelun verran pelituntumaa JYP-Akatemian vahauudesta. Salmio voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2017–2018 Salmio siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen vain 37 ottelun jälkeen vuoden 2017 viimeisessä ottelussa.
"Jatkoaika.comin" verkkolehden mukaan Salmio on pelityyliltään puolustava hyökkääjä, joka pelaa useimmiten rikkovassa roolissa alemmissa ketjuissa ja saa vastuuta alivoimalla. Ässien urheilutoimenjohtaja Jari Korpisalon mukaan hän on monipuolinen pelaaja, joka tuo kamppailuvoimaa etenkin maalinedustalle.
Nana Attakora
Nana Attakora (s. 27. maaliskuuta 1989 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapallopuolustaja, joka pelasi Veikkausliigaa kaudella 2012 Valkeakosken Hakassa. Kanadan juniorimaajoukkueiden vakiopelaaja on kuulunut vuodesta 2010 lähtien myös maansa A-maajoukkueeseen.
Otto Nevanlinna
Otto Wilhelm Nevanlinna (vuoteen 1906 saakka Neovius) (15. kesäkuuta 1867 Hamina – 15. syyskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen matematiikanopettaja.
Nevanlinnan vanhemmat olivat kenraalimajuri Edvard Engelbert Neovius ja Elise Gustafva Krogius. Otto Nevanlinna aloitti opinnot Haminan kadettikoulussa, mutta siirtyi sitten Böökin lyseoon Helsinkiin, josta hän valmistui ylioppilaaksi 1884. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1887 ja lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1891. Spektroskopiaa käsitelleen fysiikan väitöskirjan aiheena oli "Om skiljandet af kväfvets och syrets linier i luftens emissionsspektrum". Nevanlinna teki tutkimustyötä Pulkovon observatoriossa Pietarissa, Tukholmassa ja Pariisissa.
Varsinaisen elämäntyönsä Otto Nevanlinna teki matemaattisten aineiden, erityisesti fysiikan opettajana. Hän oli ensimmäisiä kokeellisten ainesten käyttöön ottajia fysiikan opetuksessa. Otto Nevanlinna oli matematiikan ja luonnonopin lehtorina Joensuun lyseossa 1892–1903, Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1903–1910 ja suomalaisessa normaalilyseossa 1910–1912, missä hän oli sitten matemaattisten aineiden yliopettaja 1912–1927. Nevanlinnaa pidettiin ankarana, mutta taitavana opettajana. Hän julkaisi omalta alaltaan artikkeleita Kasvatusopillisen yhdistyksen aikakauskirjassa sekä vanhemman veljensä Lars Nevanlinnan sairastuttua ja kuoltua uusia painoksia tämän algebran ja geometrian oppikirjoista.
Nevanlinnan puoliso vuodesta 1892 oli "Margarete Henriette Louise Romberg" (k. 1955), Pulkovon tähtitornissa Pietarissa työskenneleen saksalaisen tähtitieteilijän "Herman Rombergin" tytär. Matemaatikot Rolf Nevanlinna ja Frithiof Nevanlinna olivat heidän lapsiaan.
Roland Hemmo
Roland Hemmo (s. 25. helmikuuta 1946 Weißwasser) on saksalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän on ääninäytellyt lukuisissa elokuvissa.
Ledro
Ledro on kunta Trenton maakunnassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella Italiassa.
Ledron kunta syntyi kun 30. marraskuuta 2008 pidetyssä kansanäänestyksessä kuusi Ledro-laakson kuntaa, Pieve di Ledro, Bezzecca, Concei, Molina di Ledro, Tiarno di Sopra ja Tiarno di Sotto, päättivät yhdistyä.
Adenin kansainvälinen lentoasema
Adenin kansainvälinen lentoasema (; IATA: ADE, ICAO: OYAA) on Adenia palveleva lentoasema Jemenissä. Se on sekä siviili- että sotilaskäytössä. Sen asfalttinen kiitotie on 3 100 metrin pituinen. Vuosina 1917–1967 paikalla toimi Royal Air Forcen asema ("Khormaksar").
Lyijyvalkoinen
Lyijyvalkoinen on emäksinen lyijykarbonaatti (PbCO)·Pb(OH). Se on lyijystä ja viinietikasta keinotekoisesti valmistettu valkoinen pigmentti.
Lyijyvalkoinen on yksi vanhimmista keinotekoisista pigmenteistä: se tunnettiin Kiinassa hyvin varhain, ja se oli 200-luvulla eaa. tunnettu myös Rooman valtakunnassa. Se oli suosittu peittävänä ja hyvin kuivuvana pigmenttinä. Taitelijavärinä se oli Euroopassa melkeinpä ainoa valkoinen öljyväri aina 1800-luvun puoliväliin asti, ja rakennusmaalinakin suosituin valkoinen, vaikka sen myrkyllisyys oli aina ollut hyvin tiedossa. Sitä käytettiin jopa kasvomaalina, mikä aiheuttikin kuolemantapauksia.
1800-luvulta alkaen lyijyvalkoinen on maalikäytössä enimmäkseen korvattu myrkyttömillä vaihtoehdoilla kuten titaanivalkoisella, eikä sitä ole Suomessa saanut käyttää vuoden 1993 jälkeen muualla kuin joissain historiallisissa kohteissa.
Sticks and Stones
Sticks and Stones voi tarkoittaa:
Gershom Scholem
Gershom Scholem (1897–1982) oli saksalaissyntyinen juutalainen historioitsija ja modernin tieteellisen kabbalan tutkimuksen perustaja. Hänen teoksiinsa kuuluvat vaikutusvaltainen luentokokoelma "Die jüdische Mystik in ihren Hauptströmungen" (1941) sekä sabbatealaisten mystisen messiaan Šabbetai Tsevin elämäkerta (1973). Scholemin näkemykset ovat hallinneet kabbalan tutkimusta ainakin Moshe Ideliin asti.
Scholem oli, kuten läheinen ystävänsä Walter Benjamin, suuri Franz Kafkan kirjallisuuden ystävä.
Scholem on vaikuttanut muun muassa Harold Bloomin luomaan runouden teoriaan. Myös kuuluisa argentiinalainen kirjailija Jorge Luis Borges on viitannut Scholemiin runoissaan.
Antti Lagerroos
Antti Juhani Lagerroos (s. 1945) on suomalainen yritysjohtaja, joka nimitettiin Salora Oy:n 
toimitusjohtajaksi vuonna 1981 ja Salora-Luxor-teollisuusryhmän toimitusjohtajaksi 1984.
Lagerroos oli myös Nokia Matkapuhelimien toimitusjohtajana 1989–1990 ja Finnlines Oyj:n toimitusjohtajana 
vuosina 1990–2007..
Jyrki Salminen (Nokia)
Jyrki Salminen on suomalainen yritysjohtaja joka nimitettiin Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1984 ja sen jälkeen Salminen on toiminut eri johtotehtävissä Nokialla.
Jouko Nordell
Jouko Mauri Nordell (9. lokakuuta 1935 – 1. lokakuuta 2018) oli suomalainen yritysjohtaja, joka nimitettiin isänsä Fjalar Nordellin jälkeen Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1974. Vuonna 1981 hän jätti toimitusjohtajan tehtävät niin sanotun Salora-jutun seurauksena.
Reijo Lantto
Reijo Johannes Lantto (s.1949) on suomalainen yritysjohtaja, joka meni töihin Saloraan vuonna 1971.. Siellä eri tehtävien jälkeen Lantto nimitettiin Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1988.
Lantto toimi Nokia Display Production toimitusjohtajana.
Nykyisin Lantto johtaa matkailuyritystä Posiolla.
Reijon lisäksi perheeseen kuuluvat vaimo Helvi ja lapset. Helvi Lantto muistetaan pitkästä opettajan urasta Ollikkalan koulussa Salossa.
Passmore
Passmore on muun muassa seuravien henkilöiden sukunimi:
Eero Tommila
Eero Akseli Tommila (5. maaliskuuta 1900 Merikarvia – 25. lokakuuta 1968 Lontoo, Britannia) oli suomalainen kemisti. Hän toimi Jyväskylän seminaarin ja Kasvatusopillisen korkeakoulun lehtorina 1930–1944; Helsingin yliopiston kemian dosentti hän oli 1938–1944 ja ensimmäinen fysikaalisen kemian professori vuodesta 1944 aina vuoteen 1967.
Tommila väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1932. Hän tutki kemian historiaa, orgaanisten yhdisteiden sähkökemiaa ja selvitti liuottimien vaikutusta reaktionopeuteen, ja tälle alalle syntyi hänen ympärilleen koulukunta. Tommila julkaisi 1950 ensimmäisen suomenkielisen fysikaalisen kemian yliopistollisen oppikirjan "Fysikaalinen kemia".
Hänen poikansa on akateemikko Päiviö Tommila.
The Mob Rules
The Mob Rules on Black Sabbath-yhtyeen kappale ja single-julkaisu vuodelta 1981. Se on myös samannimisen albumin nimikappale.
Kappale tehtiin alun perin "Heavy Metal"-nimisen scifi-animaatio-elokuvan soundtrackille. Tämä versio poikkesi hieman singlellä ja albumilla julkaistusta lopullisesta versiosta. Soundtrack-versio on julkaistu elokuvan soundtrack-levylle sekä "Mob Rules"-albumin deluxe edition-versiossa. Yhtye itse piti tätä ensimmäistä versiota parempana kuin varsinaista albumi- ja single-versiota, mutta tuottaja Martin Birch ei halunnut alkaa työstämään vanhoja, muiden tekemiä nauhoituksia, ja näin yhtye levytti kappaleesta uuden version.
Kappaleen aiheena on kapinallisten kansalaisten tekemä vallankumous, kuten kyseisen elokuvan kohtaus, jossa kappale soi, hyvin osoittaa. Musiikillisesti se on rock-henkisen riffin myötä kulkeva, nopea heavy rock-kappale, joka kuuluu yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin.
Single nousi Brittein listoilla sijalle 46. ja sen b-puolena julkaistiin "Die Young"-kappaleen liveversio. Espanjassa julkaistun version b-puolena oli "Voodoo".
Kalastuskunta
Kalastuskunta tarkoittaa osakaskuntaa, joka muodostuu yhteisen kalaveden osakkaista. Kalastuskunnan tehtäviin kuuluu järjestää alueellaan kalastuksen harjoittaminen ja kalakannan hoito.
Sana kalastuskunta esiintyy monen osakaskunnan nimessä.
Emil Tomula
Eemil Salomon Tomula (8. kesäkuuta 1889 Mouhijärvi – 1. helmikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Helsingin yliopiston ylimääräinen professori vuodesta 1947. Sitä ennen hän toimi Valtion maanviljelyskemian laboratorion johtajana 1924–1947. Hän tutki epäorgaanista ja analyyttista kemiaa, maanviljelyskemiaa ja viljakemiaa ja julkaisi yhdessä Sulo Kilven kanssa vuonna 1939 "Kvantitatiivisen analyysin oppikirjan", jonka uusi painos oli käytössä vielä 1950-luvullakin.
Tomula kehitti niin sanotun kotkafosfaatin yhdessä Johannes Valmarin kanssa. Tomula sai professorin arvonimen vuonna 1939.
Mihkel Toomse
Mihkel Toomse (18. marraskuuta 1905 Lümanda, Saarenmaa, Viro – 21. helmikuuta 1986) oli virolainen kielitieteilijä. Hänestä tuli murretutkimuslaitoksen johtaja 1940, Tarton yliopiston ylimääräinen professori hän oli 1943–1944. Hän siirtyi 1944 Saksaan, sitten Englantiin. Vuodesta 1953 hän toimi Balttilaisen tutkimuslaitoksen tutkijajäsenenä Bonnissa.
Karl Torenberg
Karl Torenberg (1743 Pori – 1812) oli suomalainen urkujenrakentaja. Hän oleskeli vuosia ulkomailla, lähinnä Hollannissa, mutta palasi Suomeen 1793. Hänen tiedetään korjanneen muun muassa Porin ja Sauvon kirkkojen ja Turun tuomiokirkon urut.
Johannes Torenberg
Johannes Torenberg (1773–1809) oli suomalainen urkuri. Hän oli urkurina Turun tuomiokirkossa ja toimi Turun akatemian laulun- ja musiikinopettajana (director musices) ja Akateemisen kapellin musiikinjohtajana 1793–1809. Hänen sävellyksistään tunnetaan kantaatti Henrik Gabriel Porthanin hautajaisiin ja muutamia marsseja.
Torenbergin aikana Akatemian kapellin on luonnehdittu joutuneen alennustilaan, ja orkesterin soittajien määrä väheni. Torenbergin lukuisissa akateemisissa juhlatilaisuuksissa johtamien musiikkiesitysten huono taso aiheutti runsaasti tyytymättömyyttä ja valituksia yliopiston konsistorille. Elokuussa 1809 Torenberg hukkui Aurajokeen, alle 40 vuoden iässä.
Torenbergin isä oli urkujenrakentaja Karl Torenberg.
Catharina Torenberg
Catharina t. Katariina Torenberg-Annell (1787–1866) oli Suomen ensimmäinen naispuolinen viulutaiteilija. Hän esiintyi 1802–1805 Turussa useissa konserteissa, mutta siirtyi 1805 Ruotsiin, josta palasi 1865.
Hänen isänsä oli urkujenrakentaja Karl Torenberg.
Johannes Tornaeus
Johannes Jonae Tornaeus (k. 1681) oli suomalainen pappi, vuodesta 1640 Alatornion kirkkoherra. Hän järjesti opetusta Tornion Lapissa. Hän julkaisi saamenkielisen teoksen "Manuale Lapponicum", jossa on kirkkokäsikirja, osia Vanhasta testamentista, Lutherin vähä katekismus, evankeliumeja ja epistoloita, psalmeja. Hänen 1672 laatimansa kertomus Tornion ja Kemin Lapista on julkaista lyhennettynä 1772 nimellä "Beskifning öfver Torneå och Kemi Lappmarker" ja selvityksen Lapinmaasta "Berättelse om Lapmarckerna och deras tillstånd", julkaistu teoksessa K. B. Wiklund, "Svenska landsmålen" XVII, 3: 1900.
Turn Up the Night
Turn Up the Night on Black Sabbathin kappale ja single-julkaisu. Se on otettu vuoden 1981 "Mob Rules" -albumilta.
Kappale on kyseisen albumin avauskappale ja musiikillisesti se on tyypillinen levyn avaava, nopea heavy rock -kappale. Sanoitus kertoo mitä ilmeisimmin "yöllä elämisestä ja siihen liittyvistä rituaaleista". Listoilla single menestyi kohtalaisesti nousten Britanniassa sijalle 37. ja Pohjois-Amerikassa sijalle 27. Mainstream Rock -listalla.
Singlen b-puolella julkaistiin "Heaven and Hell" -albumilta otettu "Lonely is the Word". Ranskalaisessa promo-versiossa b-puolena oli "Country Girl".
Ivar Akselinpoika Tott
Iivar Akselinpoika Tott (k. 1487) oli tanskalainen ja ruotsalainen valtaneuvos. Hän kuului 1452 Tanskan valtaneuvostoon ja sai 1464 haltuunsa Gotlannin. Hänen puolisonsa oli 1466 lähtien Kaarle Knuutinpojan tytär Magdalena. Hän auttoi Kaarlen kuninkaaksi kolmannen kerran. 1470-luvulla hänellä läänityksenä oli Suomessa Korsholman lääni. Tott peri Viipurin, Savonlinnan ja Hämeenlinnan läänit mutta luovutti ne vuonna 1484 Sten Sturelle Raaseporin lääniä vastaan.
Klaus Åkenpoika Tott
Klaus Åkenpoika Tott (k. 1590) oli valtaneuvos ja Suomen käskynhaltija. Hän osallistui Venäjän sotaan 1555–1557. Pohjoismaiden seitsenvuotisessa sodassa hän joutui 1565 neljäksi vuodeksi tanskalaisten vangiksi. Hän oli pohjoismaisessa viisikolmattavuotisessa sodassa Virossa 1570–1574 ylipäällikkö ja vuodesta 1572 käskynhaltija. Hän oli koko Suomen käskynhaltija 1576–1577, Etelä-Suomen käskynhaltija 1577–1583, Itä-Suomen käskynhaltija 1587–1590. Hänellä oli useita kihlakunnantuomarin virkoja Suomessa. Karjalan laamanni hän oli 1578–1590. Hän menetti kaikki virat ja läänitykset jouduttuaan epäsuosioon vastustettuaan Juhana III:n suunnitelmia.
Åke Yrjänänpoika Tott
Åke Yrjänänpoika Tott (k. 1520) oli valtaneuvos ja Suomen sotilaskäskynhaltija.
Hän oli Hämeen linnan päällikkö sen jälkeen kun hänen tätinsä Ingeborg Åkentytär Tott kuoli. Tott toimi todennäköisesti vuodesta 1517 lähtien Suomen sotilaskäskynhaltija, jonka tehtävänä oli torjua tanskalaisten hyökkäykset. Hänet mestattiin tanskalaisten saatua vallan.
HMS Torbay
HMS Torbay oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1919 palvelukseenotettu Thornycroftin S -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companylta Woolstonista kesäkuussa 1917 ja sen köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1918 ja se valmistui ensimmäisen maailmansodan päätyttyä heinäkuussa 1919.
"Torbay" siirrettiin Kanadan laivastolle maaliskuussa 1928 nimettynä "HMCS Champlainiksi". Alus romutettiin 1937.
HMS Toreador
HMS Toreador oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1919 palvelukseenotettu Thornycroftin S -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista kesäkuussa 1917 ja sen köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1918 ja se valmistui ensimmäisen maailmansodan päätyttyä huhtikuussa 1919.
"Toreador" siirrettiin Kanadan laivastolle maaliskuussa 1928 nimettynä "HMCS Vancouveriksi". Alus romutettiin 1937.
Bowenia spectabilis
Bowenia spectabilis on kuvernöörinkävykkien sukuun kuuluva käpypalmulaji, jota esiintyy Australian Queenslandissa. Se kasvaa Koillis-Queenslandissa sademetsissä ja märissä eukalyptusmetsissä merenpinnan tasolta 750 metrin korkeuteen. Laji on uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen.
Saagokruunukävykki
Saagokruunukävykki eli saagokäpypalmu ("Cycas circinalis") on käpypalmuihin kuuluva laji, jota esiintyy endeemisenä Intiassa Karnatakan, Keralan ja Tamil Nadun alueella. Se kasvaa tyypillisesti melko tiheissä kausikuivissa pensaikkometsissä. Saagokruunukävykki voi pudottaa lehtensä erityisen kuivina kausina. Laji on uhanalaisuusluokituksessa erittäin uhanalainen (EN).
Olli Koivistoinen
Olli Koivistoinen eli Kakkisen Olli (18. joulukuuta 1877 Suonenjoki – 4. huhtikuuta 1953) oli Suonenjoen ja Karttulan rajalla Kakkisen salon erämaa-alueella asunut sanavalmis savolaisukko josta on jäänyt elämään paljon tarinoita. Häntä kutsuttiin "Kakkisen salon muaherraksi". Kakkisen salo oli Ollin elinaikana tietön, louhikkoinen ja soinen erämaa-alue Suonenjoen keskustaajaman koillispuolella.
Olli Koivistoinen syntyi Räsahon talon saunassa Loviisa Koivistoisen aviottomana lapsena, hänen isänsä oli tohmajärveläinen miilunpolttaja Olli Haara. Ollilla ja hänen vaimollaan Kustaavalla oli taas kaksi poikaa joista kumpikin kuoli isorokkoon. Jonkinlaisena metsänvartijana toiminut Olli Koivistoinen asui vaimoineen suon laidassa sijainneessa vanhassa mökissä joka saattoi olla peräisin 1700-luvulta.
Kauko Vainion kirjassa kerrotaan että talvisodan aikana loppiaisena 1940 noin parikymmentä venäläistä pommikonetta pudotti Ollin mökin lähiympäristöön noin 60 suurta räjähdepommia. Mökille ja sen asukkaille ei koitunut vahinkoja, mökin seinältä vain putosi kello ja puntari.Epäselväksi jäi oliko pommitus tarkoituksellinen vai halusivatko lentäjät vain päästä eroon pommilastista. Pommituksesta jäivät muistoksi vain suolle syntyneet suuret pommikuopat.
Kakkisen salolla olevaan suureen 5 metriä korkeaan siirtolohkareeseen, "Ollin kiveen", on hakattu Kakkisen Ollin muistokirjoitus. Ollin mökistä on säilynyt puolet ja se palvelee nykyisin syksyisin Jouhtenisen metsästysseuran hirvenlihan paloittelupaikkana.
Kauko Vainio on julkaissut kaksi Olli Koivistoisesta kertovaa omakustannekirjaa:
Kauko Vainio
Kauko Kalervo Vainio (s. 23. maaliskuuta 1914 Kuopio) on suomalainen viulisti ja kirjailija.
Vainion vanhemmat olivat kansanedustaja Ville Vainio ja Helmi Maria Halonen. Hän opiskeli Sibelius-akatemiassa ja toimi Radion Sinfoniaorkesterin viulistina.
Vainio on julkaissut kaksi omakustannekirjaa Suonenjoen ja Karttulan rajamailla eläneestä Olli Koivistoisesta (1877–1953) eli Kakkisen Ollista
Vainio oli naimisissa vuodesta 1944 Sylvi Maria Karjalaisen kanssa.
HMCS Crescent
HMCS Crescent (viirinumerot R16, D16 ja DDE 226) oli Kanadan laivaston C-luokan hävittäjä, joka muutettiin 1956 sukellusveneentorjuntafregatiksi.
Britannian Amiraliteetti tilasi aluksen John Brown and Companyltä Clydebankistä nimellä "HMS Crescent". Sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1944. Alus valmistui 21. syyskuuta 1945.
"HMS Crescent" siirrettiin Kanadan laivastolle 1946 samalla nimellä. Kanadan hallitus lunasti aluksen 1951. Se muutettiin 1956 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Alus romutettiin 1971.
Heikki Koskinen
Heikki Koskinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Heikki Koskinen (yritysjohtaja)
Heikki Juhani Koskinen (s. 1950) on suomalainen toimitusjohtaja. Hänet nimitettiin elektroniikkayritys Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Sen jälkeen Koskinen on toiminut johtajana teknologiayritys Nokiassa eri tehtävissä.
Heikki Koskinen (säveltäjä)
Heikki Juhani ”Mike” Koskinen on suomalainen muusikko, säveltäjä ja musiikinopettaja, joka asuu San Franciscossa Yhdysvalloissa. Hänen pääinstrumenttinsa ovat trumpetti ja digitaalitrumpetti sekä piano. Varhaisissa levytyksissään Love Recordsille hän käytti nimeä Mike Koskinen, mutta myöhemmin hän on käyttänyt omaa nimeään.
Koskinen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja opiskeli 1973–1975 sävellystä ja sovittamista Berklee College of Musicissä Yhdysvaltojen Bostonissa. 1980-luvun puolivälissä hän pätevöityi Yhdysvalloissa musiikinopettajaksi. Yksityisopetusta hän on saanut Henrik Otto Donnerilta, Charlie Banacosilta ja Jimmy Owensilta.
Rytmi-lehden lukijaäänestyksissä Koskinen valittiin 1976 ja 1977 vuoden parhaaksi jazztrumpetistiksi.
Asetuttuaan asumaan San Franciscoon hän veti KUSF-radioasemalla vuosina 1997–2008 ”Studio Finland” -ohjelmaa. Hän on opettanut musiikkia ja johtanut yhtyeitä monissa San Franciscon alueen kouluissa ja musiikkiopistoissa. Hän soittanut yhdessä muun muassa Hadley Calimanin, Steve Heckmanin, Mark Levinen, Joe Bonnerin, Benny Greenin, Larry Hancockin ja Michael Spiron kanssa. Esiintymisten ja opetustyön ohella Koskinen säveltää ja sovittaa musiikkia muun muassa elokuviin sekä video- ja multimediatuotantoihin.
HMS Constance (R71)
HMS Constance (viirinumero R71) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Co-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 12. syyskuuta 1942 Vickers Armstrongilta Newcastlesta. Sen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 22. kesäkuuta 1944. Alus valmistui 6. kesäkuuta 1945.
"HMS Constance" oli toukokuussa 1945 valmistajan koeajoissa. Valmistuttuaan 6. kesäkuuta alus liitettiin 8. hävittäjälaivueeseen ja se aloitti vastaanottotestit, joiden päätyttyä alus varustettiin palvelusta varten. Alus oli koulutettavana Kotilaivastossa heinäkuusta elokuuhun, minkä päätyttyä se jatkoi palvelustaan kotivesillä miehistövajeen estäessä aluksen siirtymisen Kaukoitään.
Alus lähti tammikuussa 1946 Hongkongiin liittyäkseen laivueeseensa, jonka muut alukset olivat "HMS Cossack", "HMS Comet", "HMS Comus", "HMS Concord", "HMS Consort", "HMS Contest" ja "HMS Cockade". Alus palveli laivueen mukana Kaukoidässä osallistuen muun muassa kommunistien liikehdinnän torjuntaan Malesiassa.
Kesäkuussa 1950 alus aloitti Yhdistyneiden kansakuntien joukkojen sotatoimien tukemisen Korean niemimaalla. Tehtävän aikana aluksen kotisatamana oli Sasebo Japanissa, jossa se vietti lepo ja täydennysjaksot. Sotatoimien lisäksi alus partioi muun muassa Malesian rannikolla. Alus määrättiin 1954 palaamaan Britteinsaarille reserviin sijoitettavaksi.
Alus lähti 1955 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta sekä sijoitettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle vuotta myöhemmin ja se myytiin BISCOlle, joka siirsi sen edelleen T. W. Wardille romutettavaksi. Alus saapui Inverkeithingiin romutettavaksi 8. maaliskuuta 1956.
Friedel–Crafts-asylointi
Friedel-Crafts-asylointi on aromaattisen yhdisteen asylointireaktio. Reaktio on saanut nimensä kehittäjiensä ranskalaisen kemistin Charles Friedelin ja yhdysvaltalaisen kaivosinsinöörin ja kemistin James Craftsin mukaan.
Tyypiltään Friedel-Crafts-asylointi on elektrofiilinen aromaattinen substituutioreaktio. Reaktiossa asyloivana yhdisteenä käytetään tyypillisimmin happokloridia, happoanhydridejä, karboksyylihappoja, estereitä, nitriilejä tai amideja. Reaktiossa käytetään katalyytteinä Lewis-happoja, jotka muodostavat asyloivan yhdisteen kanssa kompleksin.
Tämä kompleksi hajoaa muodostaen asyliumkationin, joka on voimakkaasti elektrofiilinen ja reagoi aromaattisen renkaan kanssa. Eräissä tapauksissa asyliumkationia ei muodostu vaan katalyytin ja asyloivan reagenssin muodostama kompleksi reagoi suoraan aromaattisen yhdisteen kanssa.
Tämän jälkeen muodostuneesta sykloheksadienyliumionista eliminoituu protoni ja renkaan aromaattisuus palautuu ja katalyytti regeneroituu.
Friedel-Crafts-asyloinnissa helpoimmin reagoivat happokloridit, mutta myös anhydridejä tai karboksyylihappoja tai niiden estereitä voidaan käyttää. Reaktiossa katalyytteinä käytetään tyypillisimmin Lewis-hapopja, kuten alumiinikloridia, rauta(III)kloridia tai booritrifluoridia. Käytettäessä anhydridejä voidaan reaktiota katalysoida myös zeoliiteilla ja karboksyylihappojen kanssa katalyytteinä käytetään usein sulfonihappoja, kuten trifluorimetaanisulfonihappoa.
Aromaattisten yhdisteiden reaktiivisuutta lisää, jos niissä on ryhmiä, jotka kykenevät luovuttamaan elektroneja, kuten alkyyli- tai hydroksyyliryhmiä.
Friedel-Crafts-asylointi on tärkeä tapa valmistaa aromaattisia ketoneja, kuten bentsofenonia tai asetofenonia. Monia aromaattisia ketoneja käytetään muun muassa liuottimina ja hienokemikaalien valmistuksessa. Yksi tärkeä Friedel-Crafts-asyloinnin käyttökohde on bisyklisten aromaattisten ketonien synteesi. Tällöin asyloiva ryhmä on kiinni aromaattisen renkaan sivuketjussa. Näin muodostetaan parhaiten kuusirenkaita, mutta myös viisi- tai seitsenrenkaan sisältäviä yhdisteitä voidaan syntetisoida näin.
Juha T. Hakala
Juha Tapani Hakala (s. 1. elokuuta 1962 Tornio) on kasvatustieteilijä ja filosofi, Jyväskylän yliopiston professori Kokkolan yliopistokeskus Chydeniuksessa sekä Oulun yliopiston dosentti. Hakala tunnetaan opettajankouluttajana ja opinnäytetöiden ohjaamisen asiantuntijana. Viime vuosina Hakala on ollut esillä myös yhteiskuntaa, erityisesti työelämän muutosta ja tilaa koskevilla kannanotoillaan. Hakala on toiminut myös Alma Median ja Lännen Median kolumnistina.
Vuosina 1997–2006 Hakala keskittyi toiminnassaan erityisesti korkeakouluopintojen päättövaiheen ohjaamisen ongelmiin. Perustamansa Kokkolan yliopistokeskus Chydeniuksessa toimineen Maisterihautomon tavoitteena oli pureutua opintojen pitkittymisen ongelmaan ja erityisesti graduongelmaisten tukemiseen. Vuonna 2001 Maisterihautomo palkittiin opetusministeriön valtakunnallisella aikuiskoulutuksen laatupalkinnolla.
Vuonna 2012 Hakalalle annettiin Suomen tietokirjailijoiden oppikirjapalkinto. Hakala on käsitellyt kirjoissaan kasvatuksen ja koulutuksen kysymyksiä, mutta myös luovuutta ja luovan prosessin tukemista sekä erityisesti opinnäytetöiden laatimista. Teos Luova prosessi tieteessä (2002) pohjautuu 1990-luvun puolivälissä kerättyyn aineistoon, joka koostuu Nobel-palkituilta tutkijoilta saaduista kirjeistä sekä omaelämäkerrallisista tuotoksista. Hakalan teokset "Informaatiohyöky" (2006) ja "Pakattu aika" (2010) käsittelevät puolestaan työelämän muutoksia, tiedon hallintaa, mutta myös työelämäkehityksen varjopuolia, kuten lisääntyvää kiirettä sekä muita työhön yhteydessä olevia ongelmia. Hakalaa on pidetty kohtuullistamisen puolestapuhujana.
Juha T. Hakalan teoksia on myös käännetty ruotsiksi ja englanniksi.
Harri Nordell
Harri Nordell (s. 7. huhtikuuta 1956 Salo) on Paraisilla asuva suomalainen runoilija.
Nordellin runoja on käännetty ruotsiksi, englanniksi, espanjaksi, ranskaksi ja italiaksi. Laajoja käännöksiä on teoksissa "Ett svart får i motljus" (Söderströms, 2000), "Charbon du jour" (Riveneuve, 2000), "Vingt poètes finlandais au regard du Surréalisme" (Rivages du Nord, 2003) ja "Habla la luz con voz de corneja" (Conaculta, 2003). Nordell on mukana runoilijana (dvd) myös ruotsalaisessa "Swinging with Neighbours 2001–2006" -antologiassa (toim. Aase Berg & Carl Dieker. Ohjaus/elokuva Carl Dieker & Paula von Seth. Ersatz 2006).
Nordellin tuotantoa on käsitelty ja analysoitu teoksissa "Suomalaisia nykyrunoilijoita" (toim. Siru Kainulainen ja Johanna Krappe; BTJ Kustannus, 2008), "Lentävä hevonen "–" välineitä runoanalyysiin" (toim. Siru Kainulainen, Kaisu Kesonen ja Karoliina Lummaa; Vastapaino, 2007), Jonimatti Joutsijärvi; "Ei mikään itsessään" (Sanasato, 2010) sekä "Runouden ilmiöitä" (Tommi Parkko; Avain 2012.) Nordellin runojen kääntämisestä on kirjoittanut Tarja Roinila teoksessa "Liittolaiset" esseessään "Ääni vai merkitys, merkitys vai ääni" (toim. Eino Santanen ja Aki Salmela; WSOY, 2011).
Harri Nordellin teksteihin ovat säveltäneet Kimmo Hakola, "Syvällä päivät"; Sampo Haapamäki, "Haljennut"; Tapio Nevanlinna, "Punaiset poijut"; Tapani Länsiö, "Kehtolaulu" ja Harri Suilamo, "Unilouhikko "–" neljä laulua Harri Nordellin runoihin". Harri Wessman, "Ikävä kautta aikojen": Kahdeksan laulua Harri Nordellin runoihin.
Harri Nordellin vanhemmat ovat opetusneuvos, kauppatieteiden maisteri Reijo Nordell ja lastentarhanopettaja Leena-Maija Korhonen. Hän on ollut vuodesta 1987 naimisissa toimittaja Irmeli Haapasen kanssa. Harri Nordellin nuorempi veli on Yleisradion musiikkitoimittaja Risto Nordell. Heidän isoäitinsä isä oli Helsingissä 1905 murhattu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen.
Auripigmentti
Auripigmentti eli orpimentti (AsS) on arseenisulfidimineraali. Se oli tärkeä keltainen pigmentti muinaisina aikoina muun muassa egyptiläisten maaleissa, mutta nykyisin kadmiumvärit ovat suurelta osin syrjäyttäneet sen. Koska auripigmentti näyttää kullalta, sillä on kuvattu maalaustaiteessa joskus kultaa, ja alkemistit käyttivät sitä yrittäessään valmistaa kultaa. Auripigmentti on myrkyllistä, mutta sitä käytettiin silti entisaikaan lääkkeenä.
Auripigmentti on muodostunut härmistymällä kuumista tulivuoren kaasuista. Sitä ei tavata Suomessa.
Aari Korkkinen
Aari Akseli Korkkinen (s. 29. joulukuuta 1923 Tampere) on suomalainen kirjailija.
HMAS Ararat
HMAS Ararat (viirinumerot K34 ja M34) oli Australian laivaston Bathurst-luokan korvetti, joka myöhemmin luokiteltiin miinanraivaajaksi.
Alus tilattiin Evans Deakin and Companyltä Brisbanesta ja sen köli laskettiin 6. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1943 kumminaan Australian maaseudunpuolueen johtaja Arthur Faddenin puoliso ja se otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1943 Brisbanessa ensimmäisenä päällikönään Norman M. Muzzell.
Elokuun alussa 1943 alus oli saattueiden suojana Australian itärannikolla. Se suojasi 17. lokakuuta Townsvillestä ensimmäisen Uuteen-Guineaan Milnenlahdelle matkanneen saattueensa, minkä jälkeen se jatkoi vastaavissa tehtävissä vuoden loppuun. Vuoden 1944 alussa se suojasi saattueita Queenslandin ja Uuden-Guinean välillä, kunnes alus maaliskuussa siirrettiin Langemakiin.
Toukokuussa alus siirrettiin Melbourneen huollettavaksi, mistä se palasi Uuteen-Guineaan heinäkuussa. Alus siirrettiin Yhdysvaltain laivaston alaisuuteen Manukselle 11. elokuuta, missä se oli vuoden loppuun saattue- ja partiotehtävissä.
Vuoden 1945 alun "Ararat" oli saattue-, partio- ja vartioaluksena lähinnä Morotain alueella. Se suojasi saattueita Mios Woendiin ja takaisin. Maaliskuussa alus käväisi Australiassa huollettavana. Kesäkuussa alus siirrettiin Borneolle, jossa australialaisjoukot olivat joutuneet taisteluihin japanilaisjoukkojen kanssa.
Aluksen sotatoimet päättyivät 22. heinäkuuta, kun se lähti Langemakista Adelaideen telakalle. Alus liittyi 22. lokakuuta 20. raivaajalaivueeseen purkamaan sodan aikaisia miinakenttiä. Se viipyi aina huhtikuuhun 1946 Australian vesillä ja sen jälkeen Uuden-Britannian, Uuden-Irlannin ja Salomoninsaarten alueella aina marraskuuhun. Alus palasi 13. marraskuuta Rabaulista Sydneyyn, jolloin se samalla erkani laivueestaan.
Alus poistettiin 11. huhtikuuta 1947 palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus myytiin 6. tammikuuta 1961 Burns Philp and Companylle Darwiniin, joka myi sen edelleen japanilaisille sijoittajille. Uuden omistajan alaisuudessa alus toimi pelastusaluksena Darwinin satamassa. Alus lähti 20. heinäkuuta 1961 Darwinista Fujita Salvage Companylle kelluvaa nosturia hinaten.
Erkki Lindgren
Erkki Väinö Olavi Lindgren (25. kesäkuuta 1923 Kotka – 1991) oli suomalainen kirjailija.
Kansakoulun käynyt Lindgren työskenteli työmiehenä, näyttämömiehenä, Kotkan kaupungin rakennusviraston tuntikirjurina ja kirjaston vahtimestarina.
Henrik Öhquist
Henrik Öhquist (s. 22. huhtikuuta 1926 Viipuri) on suomalainen yritysjohtaja, joka valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1950. Öhquist työskenteli Ruotsissa ja Saksassa ja palasi Suomeen Ovakon toimitusjohtajaksi 1967-1977. Hänet nimitettiin Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1977.
Jussi Malm
Johan Ensio (Jussi) Malm (s. 31. toukokuuta 1925 Tampere) on suomalainen kirjailija.
Malmin romaani "Ennen tähtilippua" sijoittui Yhdysvaltain syntyaikoihin 1700-luvulle ja sen päähenkilönä oli suomalaissyntyinen Thomas Morten.
Risto Aspinen
Risto Kauko Kullervo Aspinen (s. 14. maaliskuuta 1926 Lappee) on suomalainen kirjailija.
Peltoviiriäinen
Peltoviiriäinen, aikaisemmalta nimeltään virginianviiriäinen ("Colinus virginianus") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva kanalintulaji. Se on yksi Yhdysvaltojen suosituimmista riistalinnuista.
Peltoviiriäinen on 24-26 senttimetriä pitkä. Sen höyhenpuku on väritykseltään punaruskea ja siinä on mustia ja valkoisia täpliä sekä juovia. Koiraan pää on musta ja sillä on valkoinen silmäkulmajuova ja kurkku. Naaraalla on päässään tumman- ja ruosteenruskeita kuvioita. Peltoviiriäisen soidinääni on kirkas ”tih tviit” -vihellys.
Peltoviiriäisiä pesii luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa. Sitä on istutettu paikoin Etelä-Eurooppaan.
Työttömien Keskusjärjestö
Työttömien Keskusjärjestö ry on riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on yhteistyökumppaneidensa kanssa rakentaa Suomea, jossa ihmiset voivat paremmin.
Työttömien Keskusjärjestö ry:
Työttömien Keskusjärjestön merkittävin rahoittaja on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA.
Työttömien Keskusjärjestö ry (ent. Työttömien Valtakunnallinen Yhteistoimintajärjestö – TVY ry) on perustettu vuonna 1991 ajamaan ja valvomaan Suomen työttömien sosiaalisia etuja, hoitamaan tiedotusta, järjestämään koulutusta ja tekemään työtä työllisyyden edistämiseksi. Järjestön nimi muutettiin Työttömien Keskusjärjestö ry:ksi huhtikuussa 2017.
Järjestöön kuuluu noin 90 jäsenyhdistystä eri puolilla maata. Järjestö edustaa suomalaisia työttömiä Euroopan työttömien verkostossa EAPN-Finissä, jonka jäseneksi Työttömien Keskusjärjestö ry hyväksyttiin v. 1996.
Työttömien Keskusjärjestö ry julkaisi vuoden 2017 loppuun asti neljästi vuodessa ilmestyvää Tvytter-nimistä järjestölehteä. Lehteä on julkaistu jo vuodesta 1986 lähtien. Lehden nimi oli numeroon 3/2014 saakka Karenssisanomat.
Esko Lumikero
Esko Allan Antero Lumikero (20. maaliskuuta 1926 Kemi – 22. syyskuuta 1994) oli suomalainen toimittaja, Yleisradion ulkomaankirjeenvaihtaja ja kirjailija.
Lumikeron vanhemmat olivat oikeudenkäyntiasiamies Iivari Lumikero ja Ester Karinkanta. Hän pääsi ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1946. Lumikero oli toimittajana Pohjolan Työ, Pohjanmaan Kansa ja Ilkka -lehdissä sekä päätoimittajana 1959–1965 ilmestyneessä Tornionlaakso-paikallislehdessä. Myöhemmin hän oli Yleisradion uutistoimittajana ja muun muassa Yleisradion Berliinin kirjeenvaihtajana.
Esko Lumikeron poika Kari Lumikero (s. 1949) on toiminut Ruotsin Radion suomenkielisen toimituksen uutistoimittajana ja vuodesta 1986 MTV3:n Skandinavian ja Keski-Euroopan kirjeenvaihtajana Tukholmassa.
Pekka Kinnari
Pekka Robert Kinnari (s. 7. kesäkuuta 1926 Helsinki) on suomalainen merimies ja kirjailija.
Aarne Leväsalmi
Aarne Leväsalmi (s. 20. syyskuuta 1927 Kiuruvesi) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Leväsalmen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Leväsalmi ja emäntä Kerttu Paananen. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1958 kansakoulunopettaja Maila Rissasen kanssa.
Richard Bachman -kirjat
Richard Bachman -kirjat ("The Bachman Books") on Stephen Kingin kirjoittama kokoelma, jonka sisältämät neljä pienoisromaania hän kirjoitti Richard Bachmanin nimellä. Kokoelma suomennettiin kahteen kirjaan jaettuna vuosina 1992 ja 1993.
Kokoelma pitää sisällä tarinat Raivo ("Rage, 1977"), Pitkä marssi ("The Long Walk, 1979"), Vimma ("Roadwork, 1981") ja Juokse tai kuole ("The Running Man, 1982"), jotka King kirjoitti salanimen turvin alkujaan itsenäisinä kirjoina. Tarinoita ei ole koskaan suomennettu erillisinä teoksina.
Placervillen lukiota käyvä Charlie on kokenut kovia, minkä takia hän on koulun ongelmatapauksia. Pian käykin niin, että Charlie sekoaa täysin, tappaa aseellaan luokan opettajat ja pitää oppilaita panttivankeinaan. Virkavallan piirittäessä koulua Charlie valottaa panttivangeilleen ongelmansa.
Garraty ja 99 muuta nuorukaista osallistuu vaaralliseen armeijan järjestämään kilpailuun, jossa tarkoituksena on kävellä halki osavaltioiden niin kauan, kunnes hidastelijat on ammuttu pois pelistä. Vain pisimpään hengissä pysynyt voi voittaa, eikä hopeasijaa jaeta kenellekään.
Bart Dawesilla on kovat ajat, kun tietyö uhkaa jyrätä hänen työpaikkansa ja hänen asuntonsa, joihin hän on kiintynyt. Kun Bart ottaa lopputilin ja vaimo ottaa eron, hän on äkkiä taistelemassa tietyötä vastaan yhdenhengen armeijana.
Vuoden 2021 B-kansalainen, Ben Richards, liittyy mukaan "Juokse tai kuole" -televisio-ohjelmaan palkintorahojen toivossa, jotta saisi hankituksi sairaalle tyttärelleen parempia lääkkeitä. Hän joutuu ohjelmassa pakenemaan ympäri Amerikan mannerta, kun koko kansa ajaa häntä verenhimoisesti takaa.
"Juokse tai kuole" -tarinasta on valmistunut vuonna 1987 elokuva, joka perustuu tarinaan löyhästi. Elokuvan on ohjannut Michael Glaser ja pääosassa on Arnold Schwarzenegger.
Carl Wilhelm Trapp
Carl Wilhelm Trapp (24. maaliskuuta 1801 Turku – 28. maaliskuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen senaattori, Suomen Pankin pääjohtaja ja Suomen prokuraattori.
Carl Wilhelm Trappin isä oli kauppaneuvos Kristian Trapp ja äiti Anna Sofia Lundgren. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1817, suoritti tuomarintutkinnon 1819 ja sai varatuomarin arvon 1824. Hän toimi vuodesta 1819 eri viroissa Turun hovioikeudessa, kunnes hänet 1840 nimitettiin Suomen Pankin johtokuntaan. Johtokunnan puheenjohtajana Trapp toimi 1841–1853. Hän pani toimeen Lars Gabriel von Haartmanin johtaman rahareaalisaation. Trapp nimitettiin myös senaattiin, jossa hän oli 1845–1853 valtiovaraintoimituskunnan päällikön apulainen ja 1853–1855 kamaritoimituskunnan päällikkö. Vuodesta 1855 hän toimi prokuraattorina. Trapp sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1849. Hän oli vuosina 1843–1856 Suomen maalaisten paloapuyhtiön johtokunnan puheenjohtaja.
Carl Wilhelm Trappin veli oli senaattori Robert Trapp, joka aateloitiin nimellä "von Trapp".
Kristian Trapp
Christian (Kristian) Trapp (27. elokuuta 1769 Turku – 18. toukokuuta 1841 Turku) oli suomalainen kauppias, joka toimi Porvoon valtiopäivillä 1809 porvarissäädyn puhemiehenä. Hän oli Turun johtavia porvareita.
Trappin suku tuli Tallinnasta Turkuun vuonna 1722 ja toimi kauppiaina ja valtiopäivämiehinä useassa polvessa. Kristian Trappin samanniminen isä harjoitti monipuolista liiketoimintaa, johon kuului muun muassa laivanvarustusta ja merkittävä tupakkatehdas. Hänen äitinsä oli Margaretha Christina Ingman. Nuorempi Trapp sai porvarinoikeudet vuonna 1791 ja perusti yhdessä isänsä kanssa Chr. Trapp & Co. -liikkeen, jonka johto siirtyi hänelle vuonna 1800. Vaikka suvun omaisuus hajautuikin perinnönjaoissa, Trapp peri isältään poikkeuksellisen suuromaisuuden, mukaan lukien enemmistö tupakkatehtaan osakkeista sekä kaupungin arvokkaimpana pidetty yksityistalo. Tupakkatehdas ja talo tuhoutuivat Turun palossa vuonna 1827, mutta Trapp sai pian liiketoimintansa elvytettyä. Hän toimi myös kaupungin jälleenrakennuskomitean puheenjohtajana.
Trapp kuului Turun kaupunginvanhimpiin ja hänet valittiin kaupungin ensimmäiseksi edustajaksi Porvoon valtiopäiville 1809. Hänet nimitettiin porvarissäädyn puhemieheksi ja valtiopäivien loppuvaiheessa hän toimi lisäksi Turkuun sijoitetun kansliajohtokunnan puheenjohtajana. Valtiopäivien päätyttyä hänet palkittiin toiminnastaan kauppaneuvoksen arvonimellä.
Trappin puoliso vuodesta 1791 oli Anna Sofia Lundgren (k. 1827). Heidän lapsiaan olivat isänsä liiketoimintaa jatkanut kauppaneuvos Kristian Trapp sekä senaattorit Carl Wilhelm Trapp ja Robert Trapp, joka aateloitiin 1868 nimellä "von Trapp".
Robert von Trapp
Robert von Trapp (vuoteen 1868 Trapp; 7. kesäkuuta 1802 Turku – 21. maaliskuuta 1875 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Suomen pankin johtaja.
Trappin suku on alkujaan Saksasta ja tuli Tallinnan kautta Suomeen isonvihan jälkeen. Trappin isä, turkulainen kauppias Kristian Trapp toimi Porvoon valtiopäivillä 1809 porvarissäädyn puhemiehenä ja palkittiin kauppaneuvoksen arvolla. Hänen äitinsä oli Anna Sofia Lundgren. Trapp kirjoitti ylioppilaaksi Turusta 1818 ja pääsi auskultantiksi Turun hovioikeuteen suoritettuaan kaksi vuotta myöhemmin tuomarintutkinnon. 1826 hän sai varatuomarin arvon ja viran senaatin kopistina. Hän toimi 1834–1838 senaatin kansliatoimituskunnan kanslistina ja "Helsingfors Tidningar" -lehden toimittajana sekä 1838–1854 Viipurin lääninkamreerina. 1854 Trapp nimitettiin Suomen Pankin johtokuntaan veljensä Carl Wilhelm Trappin seuraajana. Hänestä tuli myös johtokunnan vt. puheenjohtaja kahdeksi vuodeksi. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Lars Gabriel von Haartman järjesti Trappille 1856 nimityksen senaattoriksi, ensin oikeusosastolle ja sitten seuraavana vuonna talousosastolle, vaikka useat vaikutusvaltaiset henkilöt pitivät häntä sopimattomana ja yrittivät estää hankkeen. Von Haartmanin on sanottu toivoneen Trappista seuraajaansa valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä, mutta virkaan nimitettiin 1858 Fabian Langenskiöld. Trapp tuli huonosti toimeen Langenskiöldin ja varsinkin hänen seuraajansa J. V. Snellmanin kanssa.
Trapp toimi 1859–1862 senaatin sotilastoimituskunnan ja 1862–1865 kamaritoimituskunnan päällikkönä. Hän palasi vuosiksi 1865–1867 takaisin oikeusosastoon ja sitten uudelleen talousosastoon kamaritoimituskunnan johtoon. 1868 hänestä tuli viimein valtiovaraintoimituskunnan päällikkö, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1871, jolloin sai omasta pyynnöstään eron. Trapp aateloitiin 1868 nimellä "von Trapp" ja hän sai salaneuvoksen arvonimen. Hän edusti sukuaan valtiopäivillä 1872.
Trapp toimi 1833–1838 Yleisen paloapuyhtiön johtokunnan sihteerinä ja vuodesta 1858 Kaupunkien yleisen paloapuyhtiön johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului 1857–1861 Tie- ja vesikulkulaitosten johtokuntaan sekä Helsinki–Hämeenlinna-radan johtokuntaan ja hänet nimitettiin 1872 Hanko–Hyvinkää-radan johtokunnan puheenjohtajaksi.
Trapp kirjoitti teoksen "Den unge juristen eller juridisk handbok för medborgare" (1833), josta otettiin useita uusintapainoksia ja joka suomennettiin 1847.
Trappin puoliso vuodesta 1827 oli Christina Charlotta Wilhelmina Råbergh (k. 1856). Trappilta ei jäänyt miespuolista perillistä, joten von Trapp -aatelissuku sammui mieslinjalta hänen kuollessaan ja lopullisesti vuonna 1906. Perheen vanhin tytär meni naimisiin senaattori John Snellmanin kanssa.
Knut von Troil
Knut von Troil (1760–1825) oli suomalainen upseeri.
Hän osallistui upseerina Anjalan liittoon, sai kuolemantuomion vuonna 1790 mutta armahdettiin. Von Troil erosi sotapalveluksesta 1796 everstiluutnanttina ja toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuodesta 1806. Hän oli ensimmäisiä uskollisuudenvalan keisarille vannoneita, mutta edellytti venäläisten noudattavan Suomen lakeja. Hallituskonseljin jäsen von Troil oli vuodesta 1809 sekä Suomen asiain komitean puheenjohtaja vuodesta 1814, mutta komitean johto joutui R. H. Rehbinderin käsiin, ja Troil oli virkavaapana vuodesta 1818. Hän joutui keisarin epäsuosioon ja erosi virasta 1821.
Knut von Troilin isä oli Samuel Troilius.
Gösta von Troil
Axel Gustav Samuel (Gösta) von Troil (1837–1909) oli suomalainen pankinjohtaja ja senaattori. Hän oli Suomen pankin johtokunnan puheenjohtaja 1875–1883, Mikkelin läänin kuvernööri 1884–1889, Turun ja Porin läänin kuvernööri 1889–1891, senaattori talousosastossa 1891–1900. Hänen veljensä oli Werner von Troil Vuonna 1898 von Troil sai salaneuvoksen arvon.
Mathilda von Troil
Maria Emilia Mathilda von Troil (31. joulukuuta 1869 Vaasa – 10. joulukuuta 1930 Helsinki) oli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1899–1930, Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1914–1917 ja oli sotilaskotiliikkeen keskeisiä henkilöitä..
Von Troilin vanhemmat olivat senaattori Gösta von Troil ja Fredrika Elisabeth o.s. Bergbom. Hän kävi Helsingin suomalaisen jatko-opiston 1892 ja opiskeli Pariisin yliopistossa kielitieteitä 1894–1895. Sittemmin hän teki opintomatkoja sekä Ranskaan että Sveitsiin.
Von Troil oli Tampereen suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1895–1899, Helsingin suomalaisen yhteiskoulun johtaja 1899–1930, suomen kielen ja kaunokirjoituksen opettaja 1899–1914, historian opettaja 1899–1928 ja ranskan kielen 1901–1930. Hän oli Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1914–1917 ja johtokunnan jäsen 1912–1930..
Uno von Troil
Uno von Troil (1746–1803) oli Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1786. Hän julkaisi viisiosaisen teoksen "Skrifter och handlingar til uplysning i swenska kyrko- och reformationshistorien" (1790–1791).
Samuel Troilius
Samuel Troilius (1706–1764) oli ruotsalainen pappi, Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1758 ja oli valtiopäivillä 1755–1756. Hän kannatti hattupuoluetta. Hänen lapsensa aateloitiin 1756 nimellä von Troil.
Gustav Trolle
Gustav Erikinpoika Trolle (noin 1488–1535) oli Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1514. Hän joutui välillä luopumaan virasta oltuaan lojaali kuningas Kristian II:lle. Kun Kustaa Vaasa pääsi voitolle, Trolle pakeni isänsä Eerik Trollen kanssa Tanskaan. Hän haavoittui kuolettavasti Öxnebjergin taistelussa 1535.
Henrik af Trolle
Henrik af Trolle (1730–1784) oli ruotsalainen yliamiraali vuodesta 1780. Hän toimi saaristolaivaston päällikkönä vuodesta 1772. Hän vahvisti Fredrik Henrik af Chapmanin tuella Ruotsin laivastoa ja lujitti Karlskronan linnoituksia.
Simlish
Simlish on kuvitteellinen kieli, jota Sim-hahmot puhuvat Electronic Artsin "The Sims" -pelisarjan peleissä. Kieli debytoi pelissä "SimCopter", ja sitä on käytetty erityisesti peleissä "The Sims", "The Sims 2," "The Sims 3" ja "The Sims 4". Kieltä esiintyy hieman myös peleissä "SimCity 4" ja "SimCity Yhteiskunnat", mutta selvästi vähemmän.
Sporessa olioita voidaan opettaa puhumaan simlishiä. "The Sims" -pelisarjan suunnittelija Will Wright halusi simien kommunikoivan puheella, mutta ajatteli, että käyttämällä oikeita kieliä puhe kuulostaisi liian toistuvalta ja ja ääninäyttelijöiden palkkaus kaikille kielille, joille "The Sims" on käännetty, tulisi kalliiksi.
"The Sims" -pelisarjan kehitystiimi loi simlishin sekoittamalla ukrainan, ranskan, latinan, suomen, englannin, fidžin ja tagalogin kieliä.
Gibraltar Anthem
Gibraltar Anthem on Gibraltarin epävirallinen kansallislaulu. Virallisissa yhteyksissä tämä Britannian merentakainen alue käyttää Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulua "God Save the Queen".
Laulu valittiin sävellyskilpailussa vuonna 1994. Voittajan on sanoittanut ja säveltänyt Peter Emberley, joka ei itse ole gibraltarilainen.
Next Level Games
Next Level Games Inc. on kanadalainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin lokakuussa 2002. Yhtiön ensimmäinen peli oli "NHL Hitz Pro", jonka julkaisi Midway Games vuonna 2003. Yhtiö tekee paljon yhteistyötä Nintendon kanssa. Nintendo onkin julkaissut neljä yrityksen peliä, viimeisimpänä julkaisuna "Luigi's Mansion 2:n".
Vuokralaiset VKL
Vuokralaiset VKL ry (ent. "Vuokralaisten keskusliitto ry") on vuonna 1946 perustettu puolueeton vuokralla asuvien etuja sekä oikeuksia valvova järjestö. Sen nykyinen toiminnanjohtaja on Anne Viita.
Vuokralaiset VKL:n päivittäinen toiminta muodostuu vuokralaisten neuvonnasta sekä auttamisesta vuokrasuhteessa syntyvissä kysymyksissä. Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää "Asuntomme"-lehteä.
Lisäksi Vuokralaiset VKL toimii lausunnonantajana Eduskunnan vuosittaisissa budjettineuvotteluissa. Järjestö on mukana myös lainsäädännössä toimimalla erilaisissa hallituksen asettamissa asumiseen ja asuntopolitiikkaan liittyvissä työryhmissä.
Vuonna 1951 Vuokralaisten keskusliitto perusti viiden muun kansalaisjärjestön kanssa Asuntosäätiön.