hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1977–1978
Saksan Bundesliigan kausi 1977–1978 oli järjestyksessään 15. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 6. elokuuta 1977 ja päättyi 29. huhtikuuta 1978. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Borussia Mönchengladbach.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan.
Karlsruher SC, Tennis Borussia Berlin ja Rot-Weiss Essenin putosivat 2. Bundesliigaan edellisen kauden päätteeksi. Heidän tilalleen nousivat FC St. Pauli, VfB Stuttgart ja TSV 1860 München.
Kausi 1977–1978 päättyi tavallista aikaisemmin johtuen Argentiinan MM-kisoista. Mestaruuden voitti historiallisen niukasti FC Köln maalieron turvin. Köln päätyi tasapisteisiin Borussia Mönchengladbachin kanssa. Ennen viimeistä kierrosta Köln ja Mönchengladbach olivat tasapisteissä, mutta Kölnillä oli tuolloin turvallisen tuntuinen, 10 osumaa parempi maaliero kuin Mönchengladbachilla. Mönchengladbach onnistui kuitenkin kaventamaan eroa maali maalilta viimeisellä kierroksella, kun se voitti Dortmundin lopulta 12–0. Köln voitti kuitenkin viimeisellä kierroksella vieraissa jumboksi jääneen St. Paulin 0–5. Näin joukkue kruunattiin historiansa toista kertaa Bundesliigan mestariksi ja samalla päättyi Bayern Münchenin ja Mönchengladbachin 9 vuotta kestänyt dominanssi Bundesliigassa.
Putoajat olivat selkeällä erolla TSV 1860 München, 1. FC Saarbrücken ja FC St. Pauli. Maalipörssin voiton veivät nimiinsä Müllerit Dieter ja Gerd 24 osumalla. Maalipörssin voitto oli Gerd Müllerille uran seitsemäs ja samalla viimeinen sekä Dieter Müllerille toinen ja samalla myös viimeinen.
Suomen saamelaisnuoret
Suomen Saamelaisnuoret ry (lyh. SSN, pohjoissaameksi Suoma Sámi Nuorat rs) on vuonna 1991 perustettu saamelaisnuorten edunvalvontajärjestö. Yhdistyksen toiminnan tavoitteena on vahvistaa saamelaisnuorten saamelaista identiteettiä ja lisätä heidän tietoisuuttaan saamelaiskulttuurista. Yhdistys pyrkii lisäämään saamelaisnuorten yhteydenpitoa, parantamaan saamen kielten asemaa ja nostamaan saamelaisen kulttuurin arvostusta. Yhdistyksen keskeisimmät toiminnot ovat erilaiset koulutukset, projektit, tapahtumat ja poliittinen lobbaaminen saamelaisnuoria koskevissa asioissa. SSN:n kotipaikkakunta on Utsjoki, toiminta-alue on koko Suomi ja ensisijainen kohderyhmä ovat Suomessa asuvat saamelaisnuoret.
Emma Johansson (suunnistaja)
Emma Johansson (s. 7. lokakuuta 1981 Kristinehamn) on ruotsalainen suunnistuksen maailmanmestari. Hän oli voittamassa viestikultaa Ruotsin naisten joukkueessa Tarton maailmanmestaruuskilpailuissa 2017. Invernessin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 hän saavutti pronssin naisten viestijoukkueessa ja henkilökohtaisella keskimatkalla. Suunnistuksen EM-kilpailuissa hän on saavuttanut yhden hopean viestistä 2016, Seuratasolla hän edustaa Domnarvets GoIFia. Hän on voittanut Domnarvetsin joukkueessa Venlojen viestin kahdesti 2008 ja 2011. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa Johansson on ollut parhaimmillaan kolme kertaa kolmas. Hän on myös erikoispitkän matkan Ruotsin mestari kahdesti vuosilta 2011 ja 2012.
Väärätähti
Väärätähti on Erin Hunterin kirjoittamissa soturikissat kirjasarjan kirjoissa esiintyvä hahmo.
Väärätähti syntyi lehtisateen aikaan, valtavassa myrsykyssä. Sadekukka (Väärätähden emo) synnytti pennut muista kuningattarista poikkeavasti puunrungon suojissa myrskyltä. 
Väärätähden alkuperäinen nimi oli Myrskypentu, jonka hän sai myrskyn mukaan, jossa syntyi. Ollessaan viiden kuun ikäinen, Väärätähti, silloinen Myrskypentu, tippui jokeen aurinkokiviltä, ja mursi leukaluunsa
. Tämän johdosta Sadekukka vaihtaa Myrskypennun Vääräpennuksi, ja hylkää pentunsa. Tästä onnettomuudesta johtuen Väärätähdestä tehtiin oppilas myöhään.
Väärätähdestä tehtiin oppilas, kun hän pelasti klaanitoverinsa Okrahännän pennut Harmaapennun ja Pajupennun haikaralta. Tästä katkeroitui monta oppilasta, kuten Kottaraistassu, sillä tämä oli ollut auttamassa haikaran lopullisessa häädössä. Väärätassu sai mestarikseen Setrikarvan, koska tämä oli epäillyt Väärätähden uskollisuutta klaanilleen kaikista eniten. Väärätähden oppilasaikana tämän emo Sadekukka kuoli.
Kun Väärätähdestä tehtiin vihdoin soturi, hänen tavallisen soturin aikansa kerennyt kestää kovinkaan kauan, kun hänen isänsä Simpukkasydän luopui varapäällikyydestä. Soturina Väärätähti valitsi kumppanikseen Pajutuulen. Väärätähden soturinimi oli Vääräleuka.
Väärätähdestä tuli päällikkö, kun Raetähti menehtyi
Matkan varrelta
Matkan varrelta (1985) on Maarit Nissilän kubistinen pronssiveistos Vähäheikkilässä. Kaksi hahmoa istuu penkillä: heistä on vaikea tietää, ovatko he juuri kohdanneet, vai kenties jo lähtemässä eri suuntiin. Teos sijaitsee osoitteessa Kupittaankatu 146 Osuuspankin palvelupisteen edustalla ja onkin Osuuspankin tilaama mäkitupalaisyhdistyksen aloitteesta.
Teos viittaa taiteilijan mukaan paikan historiaan, sillä mäkitupalaisten asuttamalla alueella on aiemmin ollut majatalotoimintaa. Siellä ihmiset ovat kohdanneet kukin reiteillään omiin päämääriinsä. Symboliikkaa korostaa vielä teoksen sijoittamispaikaksi valittu risteys. "Matkan varrelta" kertoo kohtaamisten merkityksestä arkipäivässämme.
Nadija Volynska
Nadija Volynska (s. 18. huhtikuuta 1984 Liviv Ukrainan SNT) on ukrainalainen suunnistaja. Volynska on saavuttanut sprintin hopeaa Invernessin MM-kilpailuissa 2015. Samoissa kilpailuissa hän oli keskimatkan kuudes ja pitkän matkan yhdeksäs. EM-kilpailuissa hänellä on kaksi hopeaa sprintistä vuosilta 2014 ja 2016. Seuratasolla Volynska edustaa ruotsalaista OK Orionia. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailuissa hän on sijoittunut kahdesti kolmanneksi vuosina 2015 ja 2016.
Kim Väisänen
Kim Jarkko Kristian Väisänen (s. 3. maaliskuuta 1972 Outokumpu) on suomalainen startup-sijoittaja ja yrittäjä. Väisänen on opiskellut taloustieteitä Joensuun yliopistossa. Vuonna 1997 Väisänen perusti tietojen hävitykseen erikoistuneen yrityksen Blancco yhdessä Janne Tervon kanssa.
Otsakorven säätiö palkitsi Väisäsen ja Tervon vuonna 2002 Otsakorven palkinnolla heidän henkilökohtaisesta panoksestaan ja yrittäjärohkeudestaan, minkä ansiosta Blancco kansainvälistyi nopeasti alansa edelläkävijäksi. Yritys voitti vuonna 2012 Ernst & Youngin (nykyisin EY) järjestämän valtakunnallisen Entrepreneur of the Year -kilpailun. Tieto- ja viestintätekniikan uutislehti Tietoviikko valitsi Blanccon vuoden Tivi-yritykseksi vuonna 2013.
Väisänen myi Blanccon vuonna 2014 brittiläiselle Regenersis Plc RGS:lle.
Nykyisin startup-sijoittajana toimivan Väisäsen ensimmäisiä sijoituksia oli puhelinkoppeja ja hiljaisia tiloja valmistava Framery. Framery oli Deloitten FAST 500 -listalla. Euroopan 36. nopeimmin kasvanut yritys vuonna 2017.
Väisänen on ollut voittamassa kahdesti tasavallan presidentin kansainvälistymispalkintoa, vuosina 2012 (Blanccon toimitusjohtajana) ja 2017 (Frameryn hallituksen puheenjohtajana).
Hallitusammattilaisena Väisänen vaikuttaa tällä hetkellä muun muassa asuntosijoittamiseen erikoistuneen Asuntosalkku Suomi Oy:n ja pienvarastoyritys Cityvarasto Oy:n hallitusten jäsenenä.
Väisänen on kirjoittanut kolumneja useaan eri mediaan ja julkaissut vuonna 2018 ensimmäisen tietokirjansa Väärää vientiä (Alma Talent), jossa hän käy läpi monipuolisesti vientiyritysten sudenkuoppia.
Väisänen on yksi viidestä bisnesenkelistä Rabbit Films Oy:n tuottamassa tositv-sarjassa Leijonan luola, jota on esitetty Suomessa Nelosella, Jimillä ja Ruutu -nettitelevisiossa tammikuusta 2018 alkaen.
Väisänen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
General Knas
General Knas, oikealta nimeltään "Ivan Olausson Klatil ("syntynyt 31. maaliskuuta 1978), on ruotsalainen reggaemuusikko, joka tunnetaan synkästä laulutyylistään. Hän on jäsenenä yhtyeessä Svenska Akademien.
General Knas syntyi 1978 ja kasvoi Warmehollassa Svalövsin kunnassa Skånessa. Hän on myös asunut Hörbyssä. Lukioikäisenä hän muutti Landskronaan, jossa hän päätyi samalle luokalle Carl-Martin Vikingssonin kanssa. Vikingsson ja Simon Vikokel perustivat bändin Svenska Akademien nimillä "Sture Allén den yngre" och "Don Cho". General Knas liittyi mukaan ryhmään kolmanneksi jäseneksi ja ohjasi ryhmän enemmän kohti reggaeta ja dancehallia.Trio julkaisi vuonna 2001 debyytti-EP:n Snapphaneklanen..
Lokakuussa 2009 ryhmä ilmoitti verkkosivuillaan, että he lopettavat, mutta vuonna 2013 he kiersivät kymmenkunta eri paikkakuntaa Ruotsissa.
General Knas julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 2006 nimeltään "Äntligen har rika människor fått det bättre". Levyn tuottajina oli muun muassa Kapten Röd ja Partillo.
"Charmörerna presenterar General Knas med Vänner" julkaistiin vuonna 2009. Levy oli aikaisempaa enemmän dancehall-tyyliä. Levyllä on runsaasti vierailevia artisteja, kuten Syster Sol, Titti Tång ja Kapten Röd.
General Knasin kolmas albumi, "Kärlek och Revolt!," julkaistiin elokuussa 2011. Lars på Bas on osallistunut musiikin tekemiseen ja levyn on tuottanut Mowgli.
Elokuussa 2011 General Knas päätyi sanomalehtien etusivulle, kun hän uuden singlensä "12/12" lehdistötiedoteen kanssa lähetti pussillisen hampunsiemeniä Dagens Nyheterin kulttuuritoimitukseen.
General Knasin neljäs soololevy, "Folkets Röst" julkaistiin syyskuussa 2014. Sen tuottivat Kap10 (Kapten Röd), Partillo, One Drop ja Lancealot. Vierailevia artisteina ovat Kapten Röd, AKI, Vic Vem ja Ras Daniel.
Elämän puu (valotaideteos)
Elämän puu (1960) on Turun Seudun Osuuspankin Maariankadun konttorin seinään suunniteltu 15-metrinen valotaideteos. Taiteilija Kalevi Mannisen taideteos tunnetaan turkulaisten keskuudessa myös valomäntynä ja rahapuuna. Sen toinen virallinen nimi on "Siemenestä puu kasvaa". Teos päivitettiin ekologisemmaksi kiinteistössä tehdyn julkisivuremontin aikaan, nyt sen valaisemisesta huolehtivat led-valot.
Elias Laitamäki
Elias Laitamäki (s. 21. elokuuta 2000 Seinäjoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä.
Laitamäki on S-Kiekon kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Vaasan Sportin C-nuoriin kaudeksi 2015–2016, jolloin Laitamäki toimi joukkueen kapteenina. Hän oli Sportin tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa Tobias Åkermanin kanssa tehoilla 1+4=5 sekä C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 10+7=17. Kaudeksi 2016–2017 Laitamäki palasi kasvattajaseuraansa S-Kiekkoon, jonka miesten joukkueessa hän debytoi vain 16-vuotiaana tehden Suomi-sarjan runkosarjassa 15 ottelussa tehot 3+1=4.
Kaudeksi 2017–2018 Laitamäki palasi Vaasan Sportiin, jossa hänen alkukautensa eteni pääasiassa seuran A-nuorissa. Laitamäki oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja viidellä osumallaan. Helmikuussa 2018 hänet nostettiin Sportin SM-liigarinkiin. Laitamäelle avautui paikka joukkueen kokoonpanosta William Wrennin lähdettyä siirtotakarajalla Rauman Lukkoon ja hän teki näin ollen liiagdebyyttinsä 2. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Laitamäki merkittiin heti Sportin ykköspuolustajapariin Tony Sundin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 13.55 minuuttia. Laitamäki keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana neljä runkosarjaottelua.
Toukokuussa 2018 Laitamäki teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa.
Laitamäki on pelannut kaksi poikien maaottelua. Hänet valittiin Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2018 turnaukseen, mutta Laitamäki putosi kuitenkin viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta.
Laitamäen isoveli Juho-Erik pelaa puolustajana S-Kiekon Suomi-sarjajoukkueessa. Hän on aiemmin pelannut myös yhdeksän ottelua Sportin SM-liigajoukkueessa.
Hitsaajat
Hitsaajat on Viljo Mäkisen kuparilevyistä ja kuparitangoista tehty veistos vuodelta 1968. Turun kaupunki tilasi sen kuvaamaan Turun teknillisen oppilaitoksen silloista oppialaa. Teos on teeman mukaisesti valmistettu hitsaamalla. Sen keskiosaan muodostuu siluetti hitsaustyöhön uppoutuneesta hahmosta. Teoksen yläosaan on kuvattu hitsaamisesta sinkoilevia kipinöitä.
Mäkinen tunnetaan erityisesti humoristisia ja naivistisia piirteitä henkivistä henkilökuvistaan. Hänen muita julkisia teoksiaan Turussa ovat esimerkiksi veistokset Portsan pojat, Kissa-Alli ja Korppu-Vihtori.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1978–1979
Saksan Bundesliigan kausi 1978–1979 oli järjestyksessään 16. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 11. elokuuta 1978 ja päättyi 9. kesäkuuta 1979. Hallitsevana mestarina kauteen lähti 1. FC Köln.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasan, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan.
TSV 1860 München, 1. FC Saarbrücken ja FC St. Pauli putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidät korvasivat Arminia Bielefeld, SV Darmstadt 98 ja 1. FC Nürnberg.
Mestaruuden voitti ensimmäistä Bundesliigan ja neljättä Saksan mestaruutta juhlinut HSV, pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen VfB Stuttgartiin. HSV teki eniten ja päästi vähiten maaleja. Joukkueen paras maalintekijä oli englantilainen Kevin Keegan 17 maalillaan. Maalipörssin voitti Düsseldorfin Klaus Allofs 22 maalillaan.
Kaikki kaudeksi 1978–1979 1. Bundesliigaan nousseet joukkueet putosivat. 16. sijalle jäi Arminia Bielefeld, toiseksi viimeiseksi FC Nürnberg ja viimeiselle sijalle SV Darmstadt 98.
Suomen Jätskiauto
Suomen Jätskiauto Oy on suomalaisomistuksessa oleva vuonna 2014 perustettu yritys. Se myy jäätelöä jäätelöautoilla. Vuoden 2018 sesonkiaikaan Suomen Jätskiauto työllistää noin 110 työntekijää. Suomen Jätskiauton toiminta perustuu franchising-yrittäjyyteen.
Suomen Jätskiauton toimitusjohtaja Veijo Laitinen päätti perustaa Suomen Jätskiauton Kotijäätelön lopettamisen jälkeen muiden yrittäjien kanssa vuonna 2014. Vanhoilla yrittäjillä oli Veijo Laitisen mukaan tieto siitä, miksi toiminta ei ollut kannattavaa. Suomen Jätskiauto ei esimerkiksi toimi talvisin.
Muodollinen subjekti
Muodollinen subjekti on semanttisesti tyhjä lauseenjäsen, jonka olemassaolon lauseen muoto- ja intonaatiorakenne määräävät. Muodollisia subjekteja ovat esim. englannin ja ruotsin sääverbien subjektit seuraavissa kahdessa esimerkissä.
It rains alot.
Det regnat mycket.
Kirjakielessa suomen sääverbit eivät vaadi muodollista objektia, mutta usein lauseen alkukenttään silti sijoitetaan kohtalaisen merkityksetön NP. Seuraavassa esimerkissä lienee itsestäänselvää, ettei sisällä sada, joten sanan "ulkona" käyttämiselle lienee jokin muu motivaatio kuin puhdas semantiikka.
Ulkona sataa.
Pavel Varabjou
Pavel Aljaksandravitš Varabjou (, ; s. 10. syyskuuta 1997 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL:n kiinalaisjoukkue Kunlun Red Starissa.
Varabjou on Junost Minskin kasvatti. Hän debytoi Junior Minskin miesten joukkuessa vain 16-vuotiaana Valko-Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vyšeišaja ligassa kaudella 2013–2014, jolloin Varabjou oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja kuudella osumallaan. Hän pelasi osan kaudestaan myös Venäjän nuorten sarja MHL:ää Junostin A-nuorissa, jossa Varabjou pelasi koko seuraavan kauden 2014–2015.
Kauden 2015–2016 Varabjou pelasi suurimmaksi osaksi Ekstraligaa Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana liigaa 27 runkosarjaottelua tehden viisi syöttöpistettä. Varabjou pelasi osan kaudestaan myös Venäjän nuorten B-sarjaa Junostin A-nuorissa. Kauden 2016–2017 hän aloitti Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, joiden sisäisen tehotilaston Varabjou voitti lukemalla +12. Alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailujen jälkeen, tammikuussa 2017 hän siirtyi jatkamaan Ekstraliga-pelejään Dinamo Maladzetšnan riveihin. Varabjou teki liigan runkosarjassa yhteensä tehot 7+16=23, joilla hän sijoittui Ekstraligan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi.
Varabjou siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KHL:n kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin. Hänen tulokaskautensa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12. Varabjou voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Hänet valittiin KHL:n viikon tulokkaaksi kahdesti; syyskuussa ja marraskuussa 2017. Varabjou pelasi kauden aikana myös kahdeksan ottelua Kunlunin farmijoukkue KRS Heilongjiangissa, VHL:ssä. Hänet valittiin helmikuussa 2018 liigan viikon puolustajaksi.
Varabjou edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Varabjou pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti kultaa. Varabjou jakoi koko turnauksen puolustajien pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Uladzislau Martynjukin kanssa tehoilla 1+3=4. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Varabjou pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa.
Mercedes Aráoz
Mercedes Rosalba Aráoz Fernández (s. 5. elokuuta 1961 Lima, Peru) on perulainen poliitikko ja taloustieteilijä. Hän on toiminut usaeissa ministerin tehtävissä, ja vuonna 2017 hänet valittiin Perun pääministeriksi. Aráoz on myös taloustieteen professori ja ollut Perun edustajana Latinalaisen Amerikan kehityspankissa.
Mercedes Aráoz syntyi vuonna 1961. Hän valmistui taloustieteistä Tyynenmeren yliopistosta ja suoritti sen jälkeen maisterin ja tohtorin tutkinnot Miamin yliopistossa. Hän on tämän jälkeen toiminut Tyynenmeren yliopiston kansainvälisen polaiheisiin, jotka liittyvät poiittisen talouden apulaisprofessorina. Aráoz on erikoistunut tutkimustyössään muun muassa kauppapoliittiisiin sopimuksiin ja kilpailupolitiikkaan.
Aráozin ura julkishallinnossa alkoi vuonna 2002, kun hän toimi varaulkomaankauppaministerin neuvonantajana. Alan Garcían hallituksessa 2006–2011 hän toimi useissa ministerin tehtävissä. Ensin hän oli 2006–2009 ulkomaankauppa- ja matkailuministeri, vuonna 2009 tuotantoministeri ja vuosina 2009–2010 valtiovarainministeri. Aráoz oli Perun ensimmäinen naisvaltiovarainministeri, ja hänen ansioksi lasketaan Perun tekemät vapaakauppasopimukset Yhdysvaltain, Kanadan ja Singaporen kanssa.
Aráoz oli asettumassa 2011 Garcían PAP-puolueen presidenttiehdokkaaksi, mutta heikkojen kannatuslukujen takia hän vetäytyi presidenttikilvasta. Aráoz jätti tämän jälkene hetkeksi Perun ja toimi 2012–2015 edustajana Latinalaisen Amerikan kehityspankissa.
Pedro Pablo Kuczynski valitsi vuonna 2016 Aráozin toiseksi varapresidenttiehdokkaakseen. Kuczynskin voitettua presidentinvaalit Aráozista tuli toinen varapresidentti. Samalla järjestyissä parlamenttivaaleissa hänet valittiin myös Perun parlamenttiin. Aráoz nousi tämän jälkeen maan pääministeriksi. Hän oli kolmas nainen virassa.
Visiiri (muinainen Egypti)
Visiiri (muinaisegyptiksi "djat", "tjat" tai "tjati") oli muinaisessa Egyptissä pääministeriä vastaava virkamies ja maan hallituksen johtaja. Visiirillä oli Egyptissä eniten valtaa kuninkaan jälkeen. Visiiri johti Egyptin hallituksen jokapäiväistä toimintaa ja toteutti kuninkaan linjaukset jakamalla tehtävät hallituksen osastojen kesken. Visiirin alla olivat Egyptin maatalous, talous, laki, sotavoimat, arkkitehtuuri, sisäasiat ja uskonto. Visiiri toimi myös suurten monumenttien kuten pyramidien ja temppelien valvojana sekä usein myös suunnitteli ja rakennutti ne.
Visiiriltä vaadittiin hyvin monipuolista osaamista: hänellä oli oltava kirjurin koulutus sekä kirjanpitäjän, arkkitehdin, asianajajan, tuomarin, historioitsijan, maanviljelijän ja papin taidot. Hänen edellytettiin noudattavan "maatin" lakia, ja hän kantoikin Maat-jumalan amulettia virkatunnuksenaan. Visiirin odotettiin myös olevan rehellinen, harkitseva ja tasapuolinen tuomioissaan.
Kuningas valitsi visiirin yleensä omien sukulaistensa joukosta. Usein visiiriksi nousi kuninkaan poika. Visiirit olivat kahta poikkeusta lukuun ottamatta miehiä. Uuden valtakunnan aikana 1570–1069 eaa. Ylä-Egyptillä ja Ala-Egyptillä oli kummallakin oma visiirinsä. Visiirin virka lakkautettiin sen jälkeen, kun Egyptistä oli tullut Rooman provinssi vuonna 30 eaa.
Eräs tunnetuimmista visiireistä oli Imhotep (2667–2600 eaa.), joka palveli faarao Djoseria. Hän ei poikkeuksellisesti ollut kuninkaan omasta perheestä vaan omilla ansioillaan asemaansa noussut tavallinen egyptiläinen.
Visiiri (täsmennyssivu)
Visiiri voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
FreeSki
Laskettelukeskus Freeski on talviurheilukeskus Ruokolahden Salosaaressa, neljän kilometrin päässä Rasilan keskustasta ja 20 kilometrin päässä Imatran keskustasta.. Se on Joutsenon Myllymäen ja Rautjärven Konka Skin ohella yksi kolmesta Etelä-Karjalan laskettelukeskuksesta.
Keskuksessa on kuusi valaistua laskettelurinnettä ja kolme hissiä. Pisin rinne on noin 500 metriä pitkä ja korkeusero suurimmillaan 70 metriä. Rinteet ovat vaikeusasteeltaan erittäin helppoja, helppoja, keskivaikeita ja vaikeita. Kaksi rinteistä on muovattu lautailuun ja freestylehiihtoon sopiviksi "streeteiksi", joiden temppumaastoon kuuluvat reilit, boksit ja halfpipe. Freeskin ympäristössä kulkevat maastohiihtoladut, jotka yhdistyvät kunnan latuverkkoon, sekä moottorikelkkareitti. Freeskin palveluihin kuuluvat muun muassa hiihtokoulu, suksihuolto, välinevuokraus, kahvio-ravintola ja kota omien eväiden valmistukseen.
Freeski toimi aiemmin nimellä Leijonarinteet ja se oli kannattamattona suljettuna useita vuosia 2000-luvun alussa. Vuonna 2006 keskus avattiin uudella Ruokolahti Freeski - nimellä. Sen jälkeen hiihtokeskus on kehittynyt vauhdilla ja kerännyt runsaasti vierailijoilta.
Hilda Heine
Hilda Heine (s. 6. huhtikuuta 1951 Jaluit, Tyynenmeren saarten huoltohallintoalue) on marshallinsaarelainen poliitikko ja pedagogi. Hänet valittiin vuonna 2016 Marshallinsaarten ensimmäiseksi naispresidentiksi. Heine oli sitä ennen toiminut muun muassa monissa saarten koulutusta kehittävissä tehtävissä ja maan opetusministerinä. Heine oli myös ensimmäinen marshallinsaarelainen, joka suoritti tohtorin tutkinnon.
Hilda Heine syntyi Jaluitin atollilla vuonna 1951. Hänen vanhempansa olivat Bourne ja Kathy Heine. Isä toimi pastorina. Hilda kasvoi Jaluitilla ja kävi siellä peruskoulunsa. Hän muutti lukiota varten Majurooon ja sen jälkeen korkeakoulututkintoa varten Yhdysvaltoihin. Heine suoritti 1970 alemman korkeakoulututkinnon Oregonin yliopistossa ja maisterin tutkinnon Havaijin yliopistosta 1975.
Heine työskenteli valmistuttuaan Marshallinsaarilla Marshall Islands High Schoolin opettajana 1975–1980 ja opinto-ohjaajana 1980–1982. Community College of Micronesian täydennyskoulutusohjaajana Heine toimi 1982–1986, 1986–1990 College of Micronesian Majuron kampuksen hallintohenkilönä. Collegen rehtorina hän toimi 1990–1992.
Heine työskenteli vuodet 1992–1995 Marshallinsaarten opetusministeriössä. Hän asui 1995–2006 Honolulussa, jossa hän oli Pacific Resources for Education and Learningin palkkalistoilla. PREL:ssä hän jatkoi 2006–2011, jolloin hän toimi Majurolla ohjelmajohtajana. Heine suoritti 2004 väitöstukimuksensa Etelä-Kalifornian yliopistoon. Hän oli ensimmäinen marshallinsaarelainen tohtori.
Heine valittiin 2011 Marshallinsaarten parlamenttiin. Hän oli tuolloin ainoa 33-jäsenisen ainoa nainen. Heine valittiin Christopher Loeakin hallituksen opetusministeriksi.
Heine valittiin uudelleen parlamenttiin vuoden 2015 vaaleissa, joissa yhteensä kolme naista sai paikan. Heine nousi tammikuussa 2016 Marshallinsaarten presidentiksi. Vain kolme viikkoa presidenttinä toimineen Casten Nemran saatua epäluottamuslauseen parlamentti valitsi Heinen tämän seuraajaksi. Heinellä ei ollut vaaleissa vastaehdokkaita. Parlamentaarikoista 24 äänesti Heinen puolesta, 6 äänesti tyhjää ja 3 oli poissa.
Heine on naimisissa Thomas Kijinerin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Epidauros (täsmennyssivu)
Epidauros (, , ) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Fara
Fara (, ) voi viitata seuraaviin:
Farai
Farai (, ) voi viitata seuraaviin:
Kallipolis
Kallipolis (, ) voi viitata seuraaviin:
Miho Takagi
Miho Takagi (s. 22. toukokuuta 1994) on japanilainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Takagi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Vancouverissa 2010. Tuolloin hän sijoittui 1 500 metrillä 23:nneksi ja 1 000 metrillä 35:nneksi sekä oli varanaisena joukkuetakaa-ajossa hopeaa saavuttaneessa Japanin joukkueessa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä saavutti hopeaa 1 500 metrillä ja pronssia 1 000 metrillä. 3 000 metrillä hän oli viides. Joukkuetakaa-ajon kultamitalijoukkueeseen kuului myös hänen isosiskonsa Nana Takagi.
Takagi voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015. Hän saavutti joukkuetakaa-ajossa MM-hopeaa Kolomnassa 2016 ja Gangwonissa 2017 sekä MM-pronssia yhteislähdössä 2016 ja 1 500 metrillä 2017. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa Amsterdamissa 2018 ja pronssia Hamarissa 2017 sekä sijoittui kuudenneksi Berliinissä 2016, 11:nneksi Calgaryssä 2015 ja 12:nneksi Heerenveenissä 2014. Vuosina 2011–2012 hän voitti viisi juniorien maailmanmestaruutta.
Takagi voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja 1 500 metrin cupin kaudella 2017–2018. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa ja 1 000 metrin cupissa sekä kolmanneksi 1 500 metrillä.
Khalkis (täsmennyssivu)
Khalkis (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Ugly God
Royce Rodriguez, tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Ugly God on yhdysvaltalainen hip-hop artisti ja tuottaja, joka syntyi 19. syyskuuta 1996 Indianassa, he perheensä kanssa muuttivat Texasiin, Houstoniin. Hän opiskeli yliopistossa Mississipissä, mutta keskeytti koulunsa ja perusti "Little Dick Clique" -yhtyeen.
Vuonna 2016 hän julkaisi esikoissinglensä, "Water" jonka suosion myötä hän nousi valtavirran tietoisuuteen ja vuonna 2017 hän julkaisi ensimmäisen soolomixtapensa, The Booty Tape ja hänet valittiin vuoden 2017 XXL Freshmaniksi.
Mixtapet
Singlet
Pandosia
Pandosia () voi viitata seuraaviin:
Posideion
Posideion ( tai ) voi viitata seuraaviin:
Pteleon
Pteleon (, ) tai Pteleos (, ) voi viitata seuraaviin:
Kosti Kivilahti
Kosti Kivilahti (15. marraskuuta 1907 Ahlainen – 11. joulukuuta 1969 Rovaniemen maalaiskunta) oli suomalainen työväenlaulujen säveltäjä ja sanoittaja. Hän erikoistui varsinkin ajankohtaisiin kisällilauluihin, joita hän sepitti yli tuhat. Kivilahden tunnetuimpia lauluja ovat ”Taisteluun”, ”Me nousemme lailla ukkosen” ja ”Nuori taistelija”. Ne on kaikki levytetty 1970-luvun alussa.
Kivilahti oli armeija-aikanaan sotilasmuusikko. Hän opiskeli sotien jälkeen Sibelius-Akatemiassa musiikin teoriaa. Hän perusti useita työväenkuoroja ja toimi niiden johtajana ja opettajana. Ansiotyönään hän toimi varastonhoitajana ja satamatyöläisenä. Kansandemokraattiseen liikkeeseen sitoutunut Kivilahti toimi ohjelmatyöntekijänä SKDL:n järjestöissä. Viimeksi hän oli Rovaniemen työväenyhdistyksen kuoron johtajana. Hän kuoli 62-vuotiaana Muurolan sairaalassa ja hänet haudattiin Rovaniemen III hautausmaalle.
Samos (täsmennyssivu)
Samos (, ) tai Sámos () voi viitata seuraaviin:
Mikael Vuori
Mikael Vuori on suomalainen tubettaja. Hänellä on kanavallaan yli 140 tuhatta tilaajaa. Mikael kuvaa Roponen-kanavalleen videoita muun muassa "Minecraftista, Fortnitesta," ja "Stranded Deepista." Vuori kuitenkin julkaisee pelivideoita laidasta laitaan.
Mikael aloitti Pelaaja616-kanavansa 30. tammikuuta 2012 ja alkoi kuvata videoita "Killing Floor"- ja "Swat 4" -peleistä YouTubeen, joissa hän ei puhunut. Myöhemmin hän innostui "Minecraftista" ja alkoi tehdä koko kanavastaan "Minecraft"-pelikanavaa, joissa hän alkoi puhua. "Minecraftin" lisäksi hän on kuvannut satunnaisesti nousussa olevia pelejä. Mikaelilla on myös vlogikanava RopoVlog, jonka hän loi 17. heinäkuuta 2014. RopoVlogille on aina tullut harvemmin videoita, mutta pääasiassa Mikael kuvaakin kanavalle vain, jos lähtee jonnekin tai jos on ilmoitusasiaa. 13. syyskuuta 2016 Mikaelin Pelaaja616-nimi muutettiin Roposeksi. 18. elokuuta 2017 Mikael sai Roponen-kanavallensa 100 tuhatta tilaajaa. 6. syyskuuta 2017 Mikael teki 100 tuhannen tilaajan kunniaksi musiikkivideon #ROPOSENPELI.
Daina Skadmane
Daina Skadmane (19. maaliskuuta 1990 – 21. marraskuuta 2013) oli latvialainen taidemaalari. Hän teki myös litografioita. Hänen tuotantonsa käsittää 342 teosta ja hän ehti saavuttaa kansainvälistä kuuluisuutta Latvian holokaustista kertovilla töillään.
Skadmane kävi Jānis Rozentāls taidekoulua vuosina 2011–2013. Ennen kuolemaansa hän ehti osallistua taidekilpailuihin ja pitää omia näyttelyitä. Myös hänen kaksoissisarensa Anda on kuvataiteilija.
Daina Skadmanen kuoli kun oli Riiassa Zolitudin alueella olevan Maxima -ostoskeskuksessa ostoksilla isänsä kanssa. Ostoskeskuksen katto romahti yllättäen, jollon myös Skadmanen isä Janis Skadmanis yhdessä tyttärensä kanssa samassa onnettomuudessa. Onnettomuudessa kuoli 37 henkilöä, joista Daina Skadmane oli nuorin.
Anna Murdoch Mann
Anna Murdoch Mann, o.s. "Torv" (s. 1944 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilais-australialainen kirjailija. Hän muutti Australiaan Skotlannista 1954.
Murdoch työskenteli toimittajana Sydneyssä Daily Mirrorissa ja myöhemmin Australianissa. Hän avioitui lehtimoguli Rupert Murdochin kanssa 1966. Anna Murdoch on matkustellut eri puolilla maailmaa ja asunut Lontoossa ja New Yorkissa. Hän suoritti 1984 masters-tutkinnon New Yorkin yliopistossa pääaineinaan kirjallisuus ja mytologia. Murdochit erosivat 1998, ja Anna Murdoch avioitui 1999 newyorkilaisen William Mann kanssa.
Murdoch Mannin äiti oli skotlantilainen kemiallisen pesulan omistajaperheen tytär Sylvia Braida ja isä virolaissyntyinen merimies Jacob Torv, joka oli tullut Britanniaan vähän ennen toista maailmansotaa. Perhe lähti Australiaan 1953, mutta heidän perustamansa yritys meni vararikkoon. Vanhemmat erosivat, ja Anna Torvista tuli sisarustensa äitihahmo. Hän meni työhön Rupert Murdochin omistamaan Daily Mirroriin. Anna ja Rupert Murdoch avioituivat 1967. He saivat kolme lasta. Hän oli vähällä joutua kidnapatuksi, mutta perheen autoa ajoi sattumalta toinen henkilö, joka kaapattiin hänen sijastaan. Hän alkoi opiskella ja suoritettuaan masters-tutkinnon hän kirjoitti esikoisteoksensa "Omaksi kuvakseen" ja pian toisen,"Family Business", joka on heikosti kätketty kuvaus siitä, miten Murdoch otti 1960-luvun lopulla haltuunsa brittiläisen tabloidin News of the Worldin. Avioliitto kariutui, kun Murdoch rakastui nuoreen kiinalaisnaiseen. Eron jälkeen Anna Murdoch avioitui William Mannin kanssa.
Murdoch Mannin veljentytär on australialainen näyttelijä Anna Torv.
Linda Leinonen
Linda Leinonen on Kauhajoen kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaansa vuonna 2017. Tehtävässään hän aloitti helmikuussa 2018 edellisen kunnanjohtajan, Keijo Kuja-Lipastin, jäätyä eläkkelle. Ennen virkaansa Kauhajoella Leinonen toimi Isojoen kunnanjohtajana. Hän on ollut aiemmin Suomen Keskustan kunnallispoliitikko Kristiinankaupungissa.
Koulutukseltaan Leinonen on hallintotieteiden maisteri.
Leinosen isä Arvo Jaakkola on keskustalainen kuntapoliitikko.
Mista (yhtye)
Mista oli yhdysvaltalainen R&B-yhtye Atlantasta, Georgiasta. Yhtye julkaisi eponyymin esikoisalbuminsa "Mista" vuonna 1996, jonka ensimmäisestä singlestä ”Blackberry Molasses” tuli hitti. Kappale sijoittui muun muassa "Billboardin" Hot 100 -listan sijalle 53. ja Hot R&B/Hip-Hop Songs -listan sijalle 13. Mistan hajottua yhtyeen jäsen Bobby ”V” Wilson aloitti soolouran.
Barmat
Barmat on Oulussa vuonna 1982 perustettu sekakuoro. Siihen kuuluu noin 20 mies- ja naislaulajaa.
Kuoron johtajina ovat toimineet aluksi Sami Itkonen, sitten Veijo Kuosmanen, Olli Roman (1988–1989 ja 1991–2002) , Ulla Niemi (1989–1991) ja Kari Kuivamäki. Kuoro on kehittänyt ilmaisuaan myös tanssija-koreografien Maria Littowin, Tapani Launosen sekä Anna-Kaisa Järven kanssa. Sävellyksiä Barmoille ovat tehneet Oliver Kohlenberg ja Tapio Lappalainen.
Kuoron nimi tarkoittaa paarmoja.
Sekakuoro Barmat perustettiin Oulussa vuonna 1982 ja koostui alkujaan noin kolmestakymmenestä Sami Itkosen (1950–2012) ja Leena Viitasen tuttavapiiriin kuuluneesta harrastajasta. He olivat laulaneet yhdessä Oulun Työväen Näyttämön musiikkinäytelmässä ja halusivat jatkaa yhteistyötään aluksi Rauhanjuna-tapahtuman yhteydessä. Vuodesta 1988 kuoro toimi yhdistyksenä, mutta päätti olla liittymättä mihinkään kuoroliittoon. Vuosina 1995–2002 Barmat toimi Kiiminkijoen opiston kuorona.
Barmat on konsertoinut lähinnä Oulussa. Julkisten konserttien lisäksi kuoro on esiintynyt Oulun ja naapurikuntien yksityistilaisuuksissa, kulttuuritapahtumissa ja laitosvierailuilla. Kuoro on tehnyt yhteistyötä muun muassa Oulun kaupunginteatterin, Oulun ylioppilasteatterin ja tanssiorkesteri Pajatson kanssa. Vuonna 1998 esitti kommentoivaa alttaritaulua haukiputaalaisen Nurkkanäyttämön näytelmässä "Rakas pappimme". Tampereen Sävel -tapahtumaan Barmat on osallistunut vuosina 1992 ja 1995. Kesällä 1998 kuoro vieraili Viron Pärnussa pidetyillä kansainvälisillä kuorofestivaaleilla ja kesällä 2002 kuorotapahtumassa "Ton i Norden – Pohjolan sävel" Norjan Tromssassa.
Kuoron ohjelmistossa on ollut teemakokonaisuuksia, kuten "Saamelaissarja" (1989), "Tahiti-sarja" (1990), "Intiaanisarja" (1992) ja "Katri Valan runot" (2001).
Caroline Blakiston
Caroline Blakiston (s. 13. helmikuuta 1933) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Lady Patience Hardacren roolista komediasarjassa "Brass" (1983–1990), Mon Mothman roolista "Star Wars" -elokuvassa "Jedin paluu" (1983) sekä Agatha Poldarkin roolista draamasarjassa "Poldark" (2015–2017).
Prodrive WRC Team
Prodrive WRC Team (aiemmin nimellä Mini WRC Team) on Minin rallitalli, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kausilla 2011–2013. Minin suunnittelua ja tallin toimintaa valittiin johtamaan Prodrive, joka aiemmin vastasi Subarun rallitiimin toiminnasta.
Kaudella 2011 Mini kilpaili virallisena tehdastallina nimellä Mini WRC Team. Kuljettajina ajoivat Daniel Sordo ja Kris Meeke. Sordo saavutti kaksi palkintokoresijoitusta Saksan ja Ranskan ralleista.
Kaudella 2012 tallin toiminta jatkui yksityistallina muutettuaan nimeksi Prodrive WRC Team. Sordo ajoi toiseksi kauden avanneessa Monte Carlon -rallissa.
WRC Team Mini Portugal
WRC Team Mini Portugal on Minin tehdastiimi, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kaudella 2012.
Kaudella 2012 tallin kuljettajina ajoivat Paulo Nobre, Armindo Araújo ja Chris Atkinson. Kauden parhaan tuloksen talli saavutti Saksasta, jossa Atkinson sijoittui viidenneksi.
Lokakuussa 2012 Mini ilmoitti vetäytyvänsä sarjasta kauden päätteeksi.
Jere Erkkilä
Jere Joonas Erkkilä (s. 4. huhtikuuta 1997 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa A-nuorten SM-liigaa Vaasan Sportissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Erkkilä laukoo oikealta.
Erkkilä on Vaasan Sportin oma kasvatti. Kaudella 2012–2013 hän toimi seuran C-nuorten varakapteenina. Erkkilä oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 12+7=19. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli Sportin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+29=43. Kaudeksi 2013–2014 Erkkilä siirtyi Rauman Lukkoon. Hän pelasi kaksi kautta pääasiassa seuran B-nuorissa, jonka jälkeen Erkkilä palasi kaudeksi 2015–2016 Sportiin.
Kaudella 2017–2018 Erkkilä debytoi Sportin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Erkkilä teki liigadebyyttinsä runkosarjan kolmanneksi viimeisellä kierroksella 6. maaliskuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan. Hänelle avautui paikka Sportin kokoonpanosta, kun seura oli myynyt pelaajiaan siirtotakarajalla, minkä lisäksi Tommi Tikka oli pelikiellossa. Erkkilä merkittiin joukkueen nelosketjun keskelle laidoilleen niin ikään A-nuorissa kautensa aloittaneet Miro Lehtimäki ja Eetu Mäki. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 5.08 minuuttia. Erkkilä keräsi ottelusta teholukeman -1.
Elokuussa 2018 Erkkilä siirtyi muutaman päivän ja yhden harjoitusottelun kestävällä try-out -sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän ei kuitenkaan saanut joukkueeseen jatkosopimusta. Erkkilä palasi kaudeksi 2018–2019 Sportin A-nuoriin.
Erkkilä valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseon lukiosta keväällä 2017.
Sami Itkonen
Sami Hannu Samuli Itkonen (3. helmikuuta 1950 – 26. tammikuuta 2012) oli suomalainen muusikko ja lauluntekijä, joka toimi vuosina 1987–2012 Kemin kaupunginteatterin kapellimestarina.
Itkonen suoritti tekniikan opintoja Oulun yliopistossa vuosina 1969­–1975 ja opiskeli samalla Oulun konservatoriossa. Hän oli yksi Oulun ylioppilasteatterin aktiivijäsenistä, ja hänen laulujaan julkaistiin vasemmistolaisen nuorisoliikkeen "Uusi Laulu" -lehdessä. Vuonna 1982 Itkonen perusti Leena Viitasen kanssa Ouluun Barmat-sekakuoron ja johti sitä sitten joitakin vuosia. Hänet valittiin Kemin kaupunginteatterin kapellimestariksi syksystä 1987 alkaen. Kemissä Itkonen johti myös muun muassa Ajan laulu -sekakuoroa ja Tintit-lapsikuoroa.
Sami Itkonen kuoli tapaturmaisesti 26. tammikuuta 2012.
Vuonna 2007 Itkonen valittiin Kemin kuninkaalliseksi yhdessä Maila Maijasen kanssa. Marraskuussa 2017 Kemin kaupunginteatteri kantaesitti Hannele Kauppisen ohjaaman lauluillan "Sikojen rakkaus", jossa kuullaan 43 kappaletta edesmenneen Itkosen laajasta laulutuotannosta Anna Laakson ja Jarkko Riihimäen sovituksina. Laakso toimii myös esitysten kapellimestarina.
Monte Carlo -ralli 2006
Monte Carlo -ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 ensimmäinen ralli, joka ajettiin 20.–22. tammikuuta. Rallin voitti Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Sébastien Loeb ja kolmanneksi Toni Gardemeister.
Walesin ralli 2006
Walesin ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 16. ja viimeinen ralli, joka ajettiin 1.–3. joulukuuta. Rallin voitti Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Manfred Stohl ja kolmanneksi Petter Solberg.
Ruotsin ralli 2006
Ruotsin ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 toinen ralli, joka ajettiin 3.–5. helmikuuta. Rallin voitti Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Sébastien Loeb ja kolmanneksi Daniel Carlsson.
Margherita Hack
Margherita Hack (12. kesäkuuta 1922 – 29. kesäkuuta 2013) oli italialainen tähtitieteen professori ja tietokirjailija, joka selitti tähtitieteen ilmiöitä kansantajuisesti kirjoillaan ja televisiossa. Hänen oma tutkimustyönsä keskittyi tähtien emittoiman säteilyn ominaisuuksiin, ja hän julkaisi yli 200 tieteellistä artikkelia.
Hack opiskeli Firenzen yliopistossa ja työskenteli Milanossa ennen siirtymistään Triesteen, missä hänestä tuli professori ja Triesten observatorion johtaja. Hänen kaudellaan observatorio nousi Italian merkittävimpien tutkimuslaitosten joukkoon.
Hack tuli tunnetuksi myös poliittisista kannanotoistaan. Hän oli vakaumuksellinen ateisti, feministi ja kasvissyöjä. Hän arvosteli roomalaiskatolista kirkkoa sen tieteen vastaisista näkemyksistä. Hän pyrki edistämään abortin, eutanasian ja samaa sukupuolta olevien parisuhteet sallivia lakeja. Kun katolinen kirkko vuonna 1992 myönsi virallisesti olleensa väärässä tuomitessaan Galileo Galilein, Hack riemuitsi sanoen "parempi myöhään kun ei milloinkaan". Vuonna 2006 hän sai uskovaiset raivostumaan selvittäessään, että ihmeenä pidetty pyhän Januariuksen veri, joka muuttui Napolissa säännöllisesti nestemäiseksi, oli rautaoksidihydraattia, joka kemiallisten ominaisuuksiensa takia muuttuu geelistä nestemäiseksi ravistamalla.
Hack arvosteli Silvio Berlusconia mutta ei ihmeemmin arvostanut myöskään poliittisena vaihtoehtona esille noussutta Beppe Grilloa.
Hackin mukaan on nimetty asteroidi 8558 Hack.
Ylistaron kirkonkylä
Ylistaron kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Ylistaron kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Seinäjokea. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 2 583 asukasta.
Peräseinäjoen kirkonkylä
Peräseinäjoen kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Peräseinäjoen kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Seinäjokea. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 1 818 asukasta.
Heikki Mairinoja
Heikki Juhani Mairinoja (s. 15. elokuuta 1947 Orimattila) on suomalainen diplomi-insinööri, ekonomi ja yritysjohtaja, joka työskenteli muun muassa G. W. Sohlbergin toimitusjohtajana.
Heikki Mairinoja syntyi maanviljelijä Hannu Mairinojan ja Helvi Degermanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on diplomi-insinööri Aila Orvokki Hirvelä. Mairinoja tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1973. Hän oli Huhtamäen suunnitteluinsinööri 1973–1975, Säterin myyntipäällikkö 1975–1976, Koneen tulosyksikön päällikkö 1976–1985 ja Uponorin varatoimitusjohtaja 1985–1989 ja 2000 (Uponor Oyj) sekä toimitusjohtaja 1989–1999. G.W. Sohlbergin toimitusjohtajana Mairinoja työskenteli vuodesta 2001 vuoteen 2009.
Korppu-Vihtori
Korppu-Vihtori (1985) on hyvin tyypillinen Viljo Mäkisen veistos: kauniilla tavalla humoristinen kuvaus jo hieman elämänsä ehtoolla olevasta ihmisestä. Taiteilija lahjoitti kipsisen veistoksen Turun kaupungille 1981, teoksen lopullinen asu toteutettiin Loimaan Kivi Oy:n kiviveistämössä Vehmaalta louhittuun punaiseen graniittiin. "Korppu-Vihtori" paljastettiin Turun vanhimman vielä toiminnassa olevan lastentarhan lasten iloksi Kallelankadulle.
Teoksen innoittajana toimi Frans Viktor "Vihtori" Galenius (1870-1930), joka kaupitteli vaatimattomaksi elannokseen korppuja. Kontti selässään Vihtori kierteli lähinnä Salon seudulla, mutta välillä poikkesi myös Turkuun. Kansa antoi hänelle lempinimeksi Korppu-Vihtori. Kallelankadun lastenkodin piha on patsaalle osuva valinta, sillä 1899 perustetun päiväkodin tarkoituksena oli kaupungin päätöksellä olla ensisijaisesti auttamassa "asujamistomme varattomampien kerrosten lapsia". Tähän varattomaan kansanosaan myös Korppu-Vihtori kuului.
Five Star
Five Star (tyylitellään myös 5 Star) on brittiläinen popmusiikkia ja rhythm and bluesia tuottava ryhmä, joka perustettiin vuonna 1984. Yhtye koostuu sisaruksista Stedmanista, Lorrainesta, Denisestä, Doriksesta ja Delroy Pearsonista. Vuosien 1985 ja 1988 välillä Five Starilla oli neljä top 20 -albumia ja 15 top 40 -singlettä Britanniassa, mukaan lukien top 10 -hitit ”System Addict” (1986), ”Can’t Wait Another Minute” (1986), ”Find the Time” (1986), ”Rain or Shine” (1986), ”Stay Out of My Life” (1987) ja ”The Slightest Touch” (1987). He voittivat vuoden 1987 Brit Award -palkinnon kategoriassa "Best British Group".
Kurjet kaivolla
Kurjet kaivolla on Jussi Mäntysen pronssiveistos Turun Kunnallissairaalan edustalla. Kaupunki teetti linnuista pronssiveistoksen Lapinlahden Taidevalimossa ja päätti sijoituspaikaksi Kunnallissairaalan edustan. Teos on alunperin valettu kipsiin ja tällaisena taiteilija lahjoitti sen Turun kaupungille. Teos paljastettiin vuonna 1973.
Jussi Mäntynen tunnetaan realistisista eläinaiheisista veistoksistaan. "Kurjet kaivolla" on hyvä esimerkki taiteilijan kiinnostuksesta eläinten anatomiaa ja käyttäytymistä kohtaan. Sulavalinjaiset kurjet on kuvattu taiturimaisesti, aivan kuin ne olisivat liikkeessä kaulat ylväästi kohotettuna kohti korkeuksia. Mäntynen perehtyi eläimiin metsästys- ja luontoharrastuksensa kautta ja hän toimi konservaattorina Helsingin yliopiston eläinmuseossa 20 vuoden ajan.
Mäntysen kurkiveistosten on ajateltu ilmentävän sodan jälkeisen surun sekä sielunrauhan etsimistä ja taiteiljan koti-ikävää muutettuaan Tukholmaan.
Guy (yhtye)
Guy on yhdysvaltalainen hip hopia, R&B:tä ja soulia tuottava yhtye, jotka loivat 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun new jack swing -tyylilajin. Yhtye koostuu Aaron ja Damion Hallista sekä Teddy Rileysta. He julkaisivat esikoisalbuminsa "Guy" 13. kesäkuuta 1988. Albumi oli menestys ja sijoittui muun muassa "Billboardin" Top R&B/Hip-Hop Albums -musiikkilistan 1. sijalle.
Apassit (täsmennyssivu)
Apassit voi tarkoittaa seuraavia:
Assur (jumala)
Assur oli alun perin Assurin kaupungin suojelusjumala, joka kohotettiin sittemmin Assyrian kansallisjumalaksi. Assur syrjäytti 1200-luvulla eaa. suosiossa Enlilin, ja Assur sai lisänimet "Suuri vuori" ja "Jumalten isä". Myöhemmin jumala rinnastettiin Anshariin. Assurin tehtäviä olivat oikeuden jako ja sotatoimet. Assyrialaisessa taiteessa hänet kuvataan usein jännittämässä jousta taustallaan siivekäs auringonkehrä.
Kurjet pesällä
Kurjet pesällä on Jussi Mäntyselle hyvin tyypillinen veistos, aiheena on luonto ja siinä elävä eläin. Taiteilijan kiinnostus luontoon näkyi hänen metsästysharrastuksestaan ja tarpeestaan liikkua luonnossa. Mäntynen toimi yli 20 vuotta Helsingin yliopiston eläinmuseolla konservaattorina, joten hänellä oli hyvä tietämys eläinten anatomiasta.
Mäntysen teoksissa muuttolintu-kurkien symboliikkaa on lähestytty sodan jälkeisen surun, sielunrauhan etsimisen ja koti-ikävän kautta. Muutettuaan Turkuun vuonna 1967 Mäntynen lahjoitti kaupungille useita taideteoksiaan. "Kurjet pesällä" paljastettiin 1986 Puolalanpuistossa. Jalustan materiaali on punaista graniittia ja itse veistos pronssia. Sen toinen valos vuodelta 1961 on Oulussa Snellmanin puistossa.
Nana Takagi
Nana Takagi (s. 2. heinäkuuta 1992) on japanilainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Takagi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Sotšissa 2014. Tuolloin hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa neljänneksi ja 1 500 metrillä 32:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa ja yhteislähtökilpailussa sekä sijoittui 12:nneksi 5 000 metrillä. Joukkuetakaa-ajon kultamitalijoukkueeseen kuului myös hänen pikkusiskonsa Miho Takagi.
Takagi voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015. Hän saavutti MM-hopeaa joukkuetakaa-ajossa Kolomnassa 2016 ja Gangwonissa 2017 sekä yhteislähdössä 2017. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä kymmenes. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi Calgaryssä 2015.
Nuorten MM-kilpailuissa Takagi saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa 2010 ja 2012.
Luumuleikkuri
Luumuleikkuri ("Rhynchites cupreus") on kovakuoriaisten ("Coleoptera") lahkoon kuuluva laji. Aikuinen luumuleikkuri on noin 3,5–4,5 mm pituinen pitkä- ja hoikkakärsäinen kovakuoriainen, jonka peitinsiivet ovat metallinkiiltoisen punertavat ja hennon karvoituksen peitossa. Sen toukka on noin 3–4 mm pitkä ja väriltään kellanvalkea sekä ruskeapäinen. 
Aikuiset luumuleikkurit ilmestyvät toukokuussa muun muassa omena- ja luumupuiden oksilla ja pihlajan nuorille versoille syöden pieniä reikiä lehtiin, nuppuihin ja kukkiin. Luumuleikkurin naaras munii kasvin uusiin versoihin tai raakileisiin kaivamiinsa kuoppiin. Se katkaisee osittain verson tai raakileen kannan poikki ennen munintaa niin, että niiden kehitys estyy. Toukat kehittyvät maahan pudonneissa raakileissa ja versoissa.
Irene Schouten
Irene Schouten (s. 21. kesäkuuta 1992) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän saavutti olympiapronssia yhteislähtökilpailussa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti maailmanmestaruuden yhteislähtökilpailussa Heerenveenissä 2015 sekä saavutti MM-pronssia 5 000 metrillä ja sijoittui yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi Kolomnassa 2016. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi Heerenveenissä 2014.