hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Isak Brenner
Isak Brenner, myös Brennerus (1603–1670), oli suomalainen pappi. Hän oli Isonkyrön kirkkoherra vuodesta 1644. Hän käynnisti 1661 kytöviljelyn Etelä-Pohjanmaan soilla.
Hän harrasti maalausta ja maalasi oman kuvansa Isonkyrön kirkkoon, ja oli Messeniuksen innostamana kiinnostunut myös historiasta.
Hänen poikansa oli muinaistutkija ja miniatyyrimaalari Elias Brenner.
Wy
Wy tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Hirviö (elokuva)
Hirviö ("I, Monster") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut brittiläinen kauhuelokuva, jonka ohjasi Stephen Weeks. Sen pääosissa näyttelevät Christopher Lee ja Peter Cushing.
"Hirviön" käsikirjoituksen laati Milton Subotsky Robert Louis Stevensonin romaanin "Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde" (1886) pohjalta. Alkuperäiset nimet vaihdettiin tohtori Charles Marloweksi ja herra Edward Blakeksi. Elokuvan tuottajina toimi Max Rosenberg ja Milton Subotsky. Amicus Productions toimi elokuvan tuotantoyhtiönä. Carl Davis sävelsi elokuvaan musiikin.
Elokuvaa alettiin kuvaamaan 3D:nä, mutta prosessi keskeytettiin kuvausten puolivälissä.
"Hirviö" sai ensi-iltansa kotimaassaan Iso-Britanniassa marraskuussa vuonna 1971. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa huhtikuussa vuonna 1973.
"Hirviö" on ohjaaja Stephen Weeksin ensimmäinen ohjaama pitkä elokuva. Vaikka elokuvalla oli pieni budjetti, ohjaaja Stephen Weeks onnistuu esittämään realistisen kuvauksen viktoriaanisesta Englannista, ja Christopher Lee tekee elokuvassa ikimuistoisen roolisuorituksen.
Psykologi Charles Marlowe (Christopher Lee) kehittää lääkkeen, joka vapauttaa hänen potilaidensa estot. Mutta kun hän testaa sitä itse, hänestä tulee julma ja moraaliton Edward Blake, joka alentuu rikoksiin ja lopulta murhatyöhön. Frederick Utterson (Peter Cushing), Marlowen asianajaja, uskoo että Blake kiristää ystäväänsä kunnes hän löytää totuuden.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa tyylikkääksi mutta hieman aneemiseksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Dornier Do 217
Dornier Do 217 oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen pommikone. Se oli eräs harvoista Saksan käyttämistä raskaista strategisista pommituskoneista, Heinkel He 177:n ohella. Do 217 kehitettiin välivaiheiden kautta. Sitä edelsi keskiraskas tiedustelupommittaja Do 215, joka puolestaan pohjautui Suomessakin käytettyyn Do 17 -pommittajaan.
Do 217 oli siipien kärkiväliltään tasan metrin verran edeltäjiään pidempi. Se oli myös vajaat puoli metriä korkeampi, ja sen runko oli noin kaksi metriä pidempi.
Eräs tyyppimuunnos, E-5, oli kehitetty raskaaseen meritorjuntaan. Se toimi asealustana Hs-293A -meritorjuntaohjukselle. Tätä konetyyppiä käytti KG100-niminen lentoyksikkö.
Dornier Do 217 oli vastaus natsi-Saksan ilmailuministeriön esittämään vaatimukseen. Konetyypin huippunopeus oli 515 km/h ja toimintamatkan maksimi 2 800 kilometriä, mikä ehkä juuri ja juuri riitti tekemään konetyypistä strategisen.
BMW:n 801ML-tähtimoottoreissa oli 1 580 hevosvoimaa. Konetyypin suurin pommikuorma oli peräti 4 000 kg. Joitakin koneita käytettiin myös yöhävittäjinä, jolloin eturungossa oli joko 15 mm taikka 20 mm MG FF -tykki. Muu puolustusaseistus käsitti 13 mm ja 7,92 mm konekiväärejä eri ampumoissa. Konetyypin tyhjäpaino oli 10 535 kg ja suurin lentoonlähtöpaino 16 465 kg.
Konetyypin merkittävimpiä taistelutapahtumia oli taistelulaiva "Roman" upotus. Se tapahtui pian sen jälkeen, kun Italia oli antautunut liittoutuneille.
Iisakki Mylläri
Isak "Iisakki" Mylläri (15. joulukuuta 1894 Viipuri – 23. lokakuuta 1967) oli suomalainen vapaapainija. Hän edusti seuratasolla Kyrön Voimaa.
Mylläri sijoittui Pariisin olympialaisissa 1924 jaetulle neljännelle tilalle alle 87 kilon sarjassa pudottuaan puolivälierissä. Hän voitti uransa aikana kolme TUL:n Suomen-mestaruutta ja sijoittui kerran SM-kilpailuissa toiseksi.
Chester Newton
Chester Willard Newton (18. syyskuuta 1903 Canby – 11. toukokuuta 1966 Oregon City) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla portlandilaista Multnomah AC:ta.
Newton opiskeli Oregonin osavaltionyliopistossa, jossa oli myös hänen arkkivihollisensa Robin Reed. Reed valmensi Newtonia jonkin aikaa yliopistossa, mutta tämän inho Newtonia kohtaan johti tilanteeseen, jossa painijat piti jakaa toisten koulujen kanssa. Reed yritti myös saada Newtonin vaihdettua kokonaan toiseen kouluun, mistä seurasi, että Reed erotettiin valmentajan tehtävästä. Newton ja Reed ottelivat vastakkain Pariisin olympialaisten alle 61-kiloisten sarjan finaalissa 1924, jossa Reed veti pidemmän korren. Newton ei voittanut uransa aikana yhtään maansa mestaruutta.
Newton kuoli vuonna 1966 liikenneonnettomuudessa, jossa hänen autonsa osui betoniseen alikulkutunneliin ja syttyi tuleen.
Ulrik Rudenschöld
Ulrik Rudenschöld (1704 – 1765) oli ruotsalainen valtion virkamies ja taloustieteilijä. Tukholmassa syntynyt Rudenschöld opiskeli Uppsalan yliopistossa ja toimi sen jälkeen kauppakollegion virkamiehenä. Vuonna 1746 hänet nimitettiin kollegion asessoriksi. Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi Rudenschöld valittiin vuonna 1740.
Vuosina 1737–1738 Rudenschöld vietti puolitoista vuotta Suomessa. Hän kuului toimikuntaan, jonka tehtävänä oli laatia suunnitelmia maan kehnojen liikenneolojen parantamiseksi. Erityisesti tarkoituksena oli saada aikaiseksi uusia kulkukelpoisia vesireittejä sisämaasta rannikolle. Rudenschöld laati Suomessa tekemistään matkoista kaksi kertomusta.
Vuonna 1738 julkaistiin "Berättelse om Strömfallen och Producterna, med mera uti Kymmenegårds och Nylands Län" (Kertomus Kyminkartanon ja Uudenmaan läänien koskista ja tuotteista ynnä muusta). Se käsittelee Hämeen, Uudenmaan sekä Savon vesistöjä ja niiden käyttöä kulkuyhtyksinä. Hän kuvailee teoksessa myös alueiden talouselämää. Kolme vuotta myöhemmin ilmestyi "Berättelse om Landetz beskaffenhet uti Björneborgs och Tavastehus Läner" (Kertomus Porin ja Hämeenlinnan läänien luonnosta), joka perustuu Rudenschöldin keväällä ja kesällä 1737 Porista Päijänteelle suuntautuneeseen matkaan. Päätelmänään hän toteaa, että Porin ja Päijänteen yhdistäminen vesväylällä olisi Suomen talouselämän kohentamisen kannalta paras vaihtoehto.
Jälkimmäisessä matkakertomuksessaan Rudenschöld käsittelee eri paikkakuntien luonnonolojen ja historian lisäksi paikallisten asukkaiden elämää ja elinkeinoja. Rudenschöld kuvailee teoksessa yksityiskohtaisesti muun muassa Kokemäenjoen tokeilla tapahtuvaa lohenpyyntiä sekä Tammerkosken helmenkalastusta. Molemmat Rudenschöldin selonteot on julkaistu Suomessa vuonna 1899 sarjassa "Todistuskappaleita Suomen historiaan, osa VI". Alkuosan suomennos, ”Kertomus koskista, tuotteista sekä muusta
Kyminkartanon ja Uudenmaan lääneissä. (Alkuosa)”, on julkaistu Päijät-Hämeen
tutkimusseuran vuosikirjassa 1988, s. 17–36.
Kauhun pesä
Kauhun pesä () on vuonna 1973 julkaistu Don Sharpin ohjaama brittiläinen kauhutrilleri, jonka pääosissa ovat Christopher Lee ja Joan Collins. Sivuosissa ovat muun muassa Herbert Lom, Jane Birkin ja Robert Hardy.
"Kauhun pesän" käsikirjoittivat Ed Brennan ja Joseph Van Winkle. James Hannah Jr. toimi tuottajana. "Kauhun pesä" sai ensi-iltansa Iso-Britanniassa vuonna 1973 ja Yhdysvalloissa toukokuussa vuonna 1974.
Tohtori Mandeville (Christopher Lee) ja hänen vaimonsa Sarah (Joan Collins) yrittävät löytää kaksi rahamatkalaukkua, jotka on piilotettu yhden hänen entisen potilaan suureen kiinteistöön. Kiinteistöllä on myös henkisesti epävakaa Andrew (Robert Hardy), joka alkaa saada takaumia murhiin, joista on vastuussa mielisairaalan entinen omistaja Edward (myös Hardy).
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996 – naisten turnaus
Naisten jalkapallon olympiaturnaus järjestettiin ensimmäistä kertaa Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisissa. Turnaus alkoi 21. heinäkuuta ja päättyi 1. elokuuta. Turnaukseen selviytyi kahdeksan vuoden 1995 mm-kilpailujen parasta maata, sillä aikaa karsintojen järjestämiseen ei ollut. Tämän vuoksi Afrikan ja Oseanian maita ei turnaukseen osallistunut. Ainoana poikkeuksena MM-turnauksesta olympialaisiin selviytyneiden joukossa oli Brasilian osallistuminen Englannin tilalla, sillä Englanti ei ollut KOK:n jäsen.
Olympiakultaa voitti isäntämaa Yhdysvallat.
Ephraim Graham
Ephraim Foster Graham (10. elokuuta 1881 Pinewood – 23. joulukuuta 1962 San Antonio) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja ja olympiamitalisti.
Graham osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 sekä henkilökohtaiseen että joukkuekilpailuun. Hän oli henkilökohtaisessa kisassa kahdestoista ja sai joukkuekisasta pronssimitalin.
Alexander Munro (köydenvetäjä)
Alexander Munro (30. marraskuuta 1870 Stornoway – 3. tammikuuta 1934 Stornoway) oli brittiläinen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Munro oli voittamassa Suur-Lontoon poliisin joukkueessa pronssia Lontoon olympialaisissa 1908 ja kilpaili myös Tukholman kisoissa 1912, joissa hän voitti 41-vuotiaana hopeaa.
Alexander Munro
Alexander Munro voi viitata ainakin seuraaviin:
Teo Sorri
Teo Sorri (s. 14. helmikuuta 1930 Valtimo) on Oulussa asuva kirjailija ja entinen ammattiupseeri.
Valtimolla syntynyt Sorri on käynyt keskikoulun ja suorittanut opistoupseeritutkinnon. Kapteeni evp. Sorri on paitsi kirjailija, myös freelance -toimittaja. Hän on Kainuun Isa Asp -seuran varapuheenjohtaja, Pohjois-Suomen Historiallinen Yhdistyksen jäsen, Pohjois-Pohjanmaan Sotaveteraanien lehtitoimikunnan jäsen sekä Oulun Kansallisen Kulttuuriseuran hallituksen jäsen. Vuosina 2005-2008 hän toimi Suomen Tietokirjailijat -yhdistyksen Oulun nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Sorri on kirjoittanut juttuja päivä-, paikallis-, kaupunki-, ammatti-, erä- ja joululehtiin. Hän on varsin tuottelias omakustanteiden julkaisija, hänen 17. teoksensa ilmestyi syksyllä 2012.
Ivan Vasilenko
Ivan Dmitrijevitš Vasilenko (, 20. tammikuuta 1895 Makejevka – 26. toukokuuta 1966 Taganrog) oli venäläinen lastenkirjailija.
Ivan Vasiljenko syntyi kyläkirjurin perheeseen. Hän työskenteli opettajana ja liittyi kommunistipuolueen jäseneksi vuonna 1920. Vuonna 1938 ilmestyi "Volšebnaja škatulka" (”Taikalipas”), ensimmäinen osa Artjomka-pojan seikkailuista, jotka jatkuivat teoksissa "Artjomka v tsirke" (”Artjomka sirkuksessa”, 1940), "Zakoldovannyi spektakl" (”Noiduttu näytelmä”, 1950) ja "Kultakengät" ("Zolotyje tufelki", 1958). Pienoisromaani "Tähtipyörä" ("Zvezdotška", 1948) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950.
Kuiskaava kuolema
Kuiskaava kuolema (; myös "The Night of the Askari", "Der flüsternde Tod" tai "Whispering Death") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut saksalais-brittiläinen elokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Jürgen Goslar.
Trillerin pääosissa ovat Christopher Lee, James Faulkner ja Sybil Danning. Elokuva perustuu Daniel Carneyn romaaniin "The Whispering Death".
"Kuiskaava kuolema" sai ensi-iltansa silloisessa Länsi-Saksassa 15. maaliskuuta 1976 Münchenissä. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 15. lokakuuta. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa helmikuussa 1978.
Brittiläinen siirtomaan poliisi Rhodesiassa metsästää albiinoterroristia, joka raiskasi ja murhasi hänen morsiamensa.
Levan Mchedlidze
Levan Mchedlidze (; s. 24. maaliskuuta 1990) on georgialainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Empolia.
Urallaan 22-vuotias hyökkääjä on ehtinyt edustaa georgialaista Dila Goria sekä italialaisia Palermoa ja Empolia. Georgian maajoukkueessa hän on esiintynyt vuodesta 2007 lähtien.
Kuoleman kumppani
Kuoleman kumppani () on Arne Mattssonin ohjaama ja tuottama ruotsalais-brittiläinen dramaattinen trillerielokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero, Bernice Stegers ja Clare Powney.
"Kuoleman kumppani" sai ensi-iltansa Yhdysvaltojen New Yorkissa 7. elokuuta vuonna 1987.
Magnus Brenner
Mårten Magnus Wilhelm Brenner (1843–1930) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän kuvasi useita uusia keltanolajeja. Hän oli 1876 kasvitieteilijänä mukana A. E. Nordenskiöldin retkellä Jeniseille. Hänen oppikirjaansa "Flostisk handbok" (1886) käytettiin pitkään ruotsinkielisissä oppikouluissa oppikirjana.
Strange Clouds
Strange Clouds on yhdysvaltalaisen rap -artisti B.o.B:n toinen studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2012.
Thord Brenner
Thord Brenner (1892–1949) oli suomalainen geologi. Hän oli vuosina 1921–1948 Valtion rautateiden geoteknillisen toimiston esimies. Vuonna 1945 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston geologian dosentiksi. Vuonna 1949 hän sai viran teknillisen korkeakoulun pohjarakennusopin ja maarakennusmekaniikan professorina. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1932.
Hänen isänsä oli kasvitieteilijä Magnus Brenner ja veljensä kasvitieteilijä Widar Brenner.
Kesäyö (Aaro Hellaakoski)
Kesäyö on Aaro Hellaakosken kirjoittama runo.
Musiikin runoon on säveltänyt ainakin Heikki Sarmanto. Vuonna 1977 Sarmannon säveltämä laulu on tallennettu Yleisradion kantanauhalle esittäjänään Lauluyhtye Fyrkka. Sovituksen Sarmannon sävellykseen on tehnyt Pentti Lasanen ja orkesteria johtaa Esko Linnavalli. Saksofonia soittaa Eero Koivistoinen.
Sävellys kuullaan myös Sarmannon albumilla "Syksy ja muita lauluja" Maija Hapuojan laulamana.
Widar Brenner
Magnus Widar Brenner (1887–1932) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli vuodesta 1920 Helsingin yliopiston dosentti, vuodesta 1930 apulainen.
Hänen isänsä oli kasvitieteilijä Magnus Brenner ja veljensä geologi Thord Brenner.
Funny Man
Funny Man () on Simon Spracklingin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen kauhukomedia vuodelta 1994. Kauhukomedian pääosissa ovat Tim James, Christopher Lee ja Benny Young.
Levytuottaja Max Taylor (Benny Young) on juuri voittanut ränsistyneen vanhan kartanon salaperäiseltä Callum Chancelta (Christopher Lee) pokerissa. Juhlistaakseen tätä Max kutsuu perheensä ja liftarit kartanoon. Katkera Chance kostaa manamalla "Funny Manin" (Tim James), olennon, joka alkaa välittömästi teurastaa kartanossa olevia vieraita monilla eri kummallisilla tavoilla...
"Funny Man" kuvattiin Englannin Southend-on-Sean kaupungissa, Essexissä. "Funny Manin" budjetti oli alhainen, vain 50 000 puntaa.
Keskeisessä roolissa olevan Christopher Leen kohtaukset kuvattiin vain yhdessä päivässä.
"Funny Man" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 1994. Kotimaan ensi-illan "Funny Man" sai 7. lokakuuta vuonna 1994.
"Funny Man" oli ehdokkaana Fantasportossa International Fantasy -elokuvapalkintoon parhaasta elokuvasta (Simon Sprackling) vuonna 1995.
Kaspars Astašenko
Kaspars Astašenko (17. helmikuuta 1975 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto – 20. marraskuuta 2012) oli latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Astašenko pelasi urallaan muun muassa 23 NHL-ottelua Tampa Bay Lightningin riveissä vuosina 1999–2001. Kotimaansa Latvian maajoukkueessa Astašenko pelasi kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä.
Astašenkon viimeiseksi seuraksi jäi Suomen 2. divisioonassa pelaava uusikaarlepyyläinen MuIk Hockey, jonka riveissä hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2011–2012. Suomessa Astašenko edusti urallaan myös SM-liigassa pelaavia Ilvestä sekä HPK:a. Jälkimmäisen riveissä hän voitti lisäksi Suomen mestaruuden.
Astašenko menehtyi 20. marraskuuta 2012. Hän oli kuollessaan 37-vuotias.
Sophia Elisabet Brenner
Sophia (t. Sofia) Elisabet Brenner o.s. "Weber" (1659–1730) oli ruotsalainen runoilija. Hän oli ensimmäinen julkisesti esiintynyt ruotsalainen naisrunoilija. Hänen runonsa olivat ajankohtaan nähden poikkeuksellisen sujuvia.
Hänen puolisonsa oli suomalaissyntyinen taidemaalari Elias Brenner.
Lou Lamoriello
Louis ”Lou” Lamoriello (s. 21. lokakuuta 1942 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen jääkiekkovaikuttaja. Hän toimii New York Islandersin jääkiekkotoiminnan johtajana. Vuodesta 1987 vuoteen 2015 hän oli NHL-seura New Jersey Devilsin toimitusjohtajana, ja sen jälkeen kaksi kautta Toronto Maple Leafsin managerina
Lamoriello valittiin vuonna 2009 Hockey Hall of Fameen. Hän on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä toimitusjohtajista, ja hänen alaisuudessaan Devils on voittanut Stanley Cupin kolmesti.
Toimitusjohtajuuden lisäksi Lamoriello on toiminut kolmeen otteeseen Devilsin päävalmentajana, kaudella 2005–2006 Larry Robinsonin irtisanoutumisen, kaudella 2006–2007 Claude Julienin irtisanomisen jälkeen ja lopulta kaudella 2014–2015 irtisanottuaan Peter DeBoerin joulukuussa 2014. Aiemmin hän oli valmentanut Providence Collegen jääkiekkojoukkuetta vuosina 1968–1983.
Lamoriello ilmoitti vetäytyvänsä Devilsin toimitusjohtajan paikalta toukokuun 4. päivä 2015, mutta ilmoitti jatkavansa Devilsin presidenttinä.
Heinäkuun 23. päivä 2015 hänet nimitettiin Toronto Maple Leafsin toimitusjohtajaksi.
Immunologinen synapsi
Immunologinen synapsi eli immuunijärjestelmän synapsi on immunologiassa antigeeniä esittelevän solun ja imusolujen välinen rajapinta. Sen löysi National Jewish Medical and Research Centerissa Denverissä työskentelevä Abraham Kupfer. Samoihin aikoihin Daniel Davis ja Jack Strominger julkaisut osoittivat immuunijärjestelmän synapsin rakenteet erilaisissa lymfosyyteissä. Kupfer esitteli ensimmäisen havaintonsa vuonna 1995 Keystone Symposia tapahtumassa, ja hän osoitti kolmiulotteisen kuvan avulla immuunisolujen keskinäisen vuorovaikutuksen. Synapsin avainmolekyyli on T-solu reseptori ja sen vastinparina ovat MHC-proteiinit. Tärkeitä ovat myös LFA-1, ICAM-1, CD28 ja CD80/CD86.
Keinosydän
Keinosydän tai tekosydän on pumppujärjestelmä, joka voidaan asentaa sydämen vaikeaa vajaatoimintaa sairastavalle potilaalle. Se ylläpitää verenkiertoa ja hapetusta ihmiskehossa vaihtelevia aikoja. Keinosydämen tarkoituksena on toimia sydämen tavoin ja pumpata verta elimistöön. Keinosydän asennetaan yleensä sydänongelmapotilaille pitämään heitä hengissä sydänsiirtoleikkaukseen saakka. Normaalisti keinosydämen saaneet potilaat elävät keskimäärin 100-500 päivää. Pisin aika, jossa potilaalla on ollut keinosydän putkeen, on ollut 7 vuotta. Keinosydämiä valmistavat muiden muassa SynCardia ja Jarvik Heart.
Ensimmäinen kokonainen keinosydän ihmiselle asennettiin Salt Lake City:ssä, Utahissa Yhdysvalloissa 2.12.1982. Potilas eli leikkauksen jälkeen 112 päivää. Suomessa ensimmäinen tapaus oli 18.1.1998.
Vuonna 2008 täysin toimivan keinosydämen kehitti ranskalaisyhtiö Carmac. Se painaa 900 grammaa ja on suunniteltu kestämään noin viiden vuoden käytön. Sen kohdeyleisönä ovat pääasiassa ylipanoiset miehet. Keinosydän on peitetty biosynteettisillä aineilla hylkimisen estämiseksi. Se meni ensi kertaa käyttöön vuonna 2013, mutta potilas kuoli 75 päivän kuluttua käyttöönotosta. Carmacin laite on vasten aikaisemmin suunniteltuja siinä mielessä, että se ei ole tarkoitettu väliaikaisratkaisuksi kunnes toinen elin siirretään tilalle.
Safari 3000
Safari 3000 on vuonna 1982 julkaistu Harry Hurwitzin ohjaama komediallinen seikkailuelokuva, jonka pääosissa ovat David Carradine, Stockard Channing ja Christopher Lee. Elokuvan tuotti Levy-Gardner-Laven-tuotantoyhtiö.
Toimittaja seuraa stunttikuljettajaa 3 000 mailin kilpailun ajan ympäri Afrikkaa.
"Safari 3000:n" käsikirjoittajina toimi Jules V. Levy, Arthur Gardner ja Michael Harreschou. Levy ja Gardner olivat myös elokuvan tuottajina.
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Afrikassa.
Christopher Lee on sanonut haastatteluissa, että osa hänen roolistaan poistettiin elokuvasta sen leikkausvaiheessa.
"Safari 3000" -elokuvaa mainostettiin mainoslauseella "The race that drove Africa wild!"
"Safari 3000" julkaistiin kotimaassaan Yhdysvalloissa toukokuussa 1982.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa typerän huumorin siivittämäksi vauhtiseikkailuksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Ljubov Voronkova
Ljubov Fjodorovna Voronkova (, 30. syyskuuta 1906 Moskova – 20. tammikuuta 1976) oli venäläinen lastenkirjailija.
Ljubov Voronkova syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli opettajakorkeakoulussa ja työskenteli maaseutulehtien toimituksissa. Voronkovan ensimmäinen lastenkirja ilmestyi vuonna 1940. Opettavaisten kertomusten lisäksi hän on kirjoittanut historia-aiheisia romaaneja.
In the Valley of Elah
In the Valley of Elah on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2007. Sen ohjasi Paul Haggis.
Focke-Wulf Fw 187
Focke-Wulf Fw 187 Falke oli saksalainen Focke-Wulfin valmistama kaksimoottorinen raskas hävittäjä. Konetyyppi jäi esituotantovaiheeseen, ja sitä valmistettiin vain yhdeksän yksilöä, joista kuusi prototyyppejä. Tyyppi osallistui vain vähän sotatoimiin, sillä palveli vain Focke-Wulfin tehdasta suojanneessa yksikössä ja tuloksettomiksi jääneissä taistelukäyttökokeissa Norjassa.
Fw 187 Falken kehitys käynnistyi vuonna 1936, kun Focke-Wulf-tehtaan suunnittelija Kurt Tank alkoi suunnittelemaan uutta raskasta hävittäjää. Uuden tyypin voimalaitteiksi Tank kaavaili kahta 960-hevosvoimaista (716 kW) Daimler-Benz DB 600 -moottoria, joilla hän arvioi koneen saavuttavan 560 km/h huippunopeuden. Falkesta rakennettiin alkuun kaksi 680 hevosvoiman (507 kW) Junkers Jumo 210Da -moottoreilla varustettua prototyyppiä, joista toinen teki tyypin ensilennon kesällä 1937. Näitä seurasi neljä muuta prototyyppiä, jotka oli aseistettu kahdella 7,92 millimetrin konekiväärillä ja kahdella 20 millimetrin tykillä. Aseistuksen lisäksi myöhemmissä prototyypeissä oli ensimmäisiin verrattuna pidempi ohjaamon kuomu ja uudet moottorikehdot. Viimeinen prototyyppi oli varustettu myös tehokkaammilla DB 600A -moottoreilla.
Prototyyppien kehitysvaiheen päätyttyä Falke eteni esituotantoon, kun Focke-Wulfilta tilattiin kolme konetta käsittänyt ja raskaammin aseistettu Fw 187A-0-esituotantosarja. Kone ei kuitenkaan koskaan edennyt sarjatuotantoon, ja sen palveluskäyttö rajoittui Focke-Wulfin Bremenin tehtaan suojaamiseen kesällä 1940, mistä koneet siirrettiin tuloksettomiksi jääneisiin taistelukäyttökokeisiin Norjaan sijoitetussa JG 77:n 13. lentueessa.
Nordstan
Nordstan on Göteborgissa, Ruotsissa sijaitseva kauppakeskus. Se on yksi Pohjoismaiden suurimmista kauppakeskuksista 180 myymälällään, (Suomessa sijaitsevat Ideapark ja Itis ovat verrattuna isompia). Kauppakeskuksen pinta-ala on 320 000 neliömetriä, joka on jaettu yhdeksään, toisiinsa yhdistettyyn rakennukseen, joissa vähittäiskaupan ja ravintoloiden pinta-ala kattaa 70 000 neliömetriä. Kauppakeskuksen kattamat kadut ja aukiot kattavat yhteensä 8 000 neliömetriä. Nordstanin myymälät työllistävät yhteensä 6 000 ihmistä ja niiden yhteinen liikevaihto on yli 3,5 miljardia Ruotsin kruunua.
Kauppakeskus valmistui vuonna 1972 ja sen omistaa tällä hetkellä AMF Fastigheter, Vasakronan sekä Hufvudstaden.
Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff
Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff (22. joulukuuta 1848 Markowitz, Posen – 25. syyskuuta 1931 Berliini) oli saksalainen kielentutkija, 1900-luvun merkittävimpiä antiikintutkijoita, kreikkalaisen filologian erityisosaaja.
Wilamowitz oli sotilassukua, tilanomistajan poika. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Schulpfortan opistosta, opiskeli Bonnissa ja Berliinissä ja valmistui tohtoriksi 1870. Tämän jälkeen Wilamowitz palveli sotilaana Saksan-Ranskan sodassa. Italian-opintomatkan jälkeen 1874 hän siirtyi Berliiniin ja sitten vuosiksi 1876–1883 professoriksi Greifswaldiin. Hän toimi professorina Göttingenissä 1883–1897 ja Berliinissä 1897–1922.
Vaikka Wilamowitz oli ensi sijassa kirjallisuudentutkija, hänellä oli laajat tiedot myös muista tutkimusaloista, joita antiikintutkimuksessa käytetään. Hän tunsi klassisen kreikankielisen kirjallisuuden läpikotaisin ja pystyi siksi taitavasti yhdistelemään tietojaan ja luomaan uutta tiedettä. Wilamowitz kirjoitti esim. historiatutkimuksia, kirjallisuushistoriallisia teoksia ja filologisia julkaisuja.
Ivan Bebek
Ivan Bebek (s. 30. toukokuuta 1977 Rijeka, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2003 lähtien.
Erik Tuneld
Erik Tuneld (alun perin "Tunelius", 22. lokakuuta 1709 Kila – 3. huhtikuuta 1788 Tjärstad) oli ruotsalainen maantieteilijä.
Uppsalan yliopistossa opiskellut Tuneld työskenteli aluksi Ruotsin kansallisarkistossa. Vuonna 1738 hän ryhtyi kirjoittamaan pääteostaan "Inledning til geographien öfver Sverige", jota kutsutaan myös nimellä "Tunelds geographie". Kirjasta julkaistiin 1700-luvun aikana seitsemän uusintapainosta, joihin kaikkiin Tuneld teki lisäyksiä. Se ilmestyi vielä uusittuna laitoksena 1820-luvun lopulla.
Teos sisältää myös laajat Suomea koskevat osuudet. Erik Tuneldilla oli merkittävä osa vuonna 1680 reduktion yhteydessä lakkautetun Kuopion kaupungin uudelleen perustamisessa. Hän piti jo unohdettua Kuopiota esillä teoksissaan, ja lopulta uusi Savon ja Karjalan läänin pääkaupunki perustettiin vuonna 1775 entisen Kuopion kaupungin paikalle.
Kuopion lisäksi Tuneld nosti kirjoissaan Suomesta esille muun muassa Teljän muinaiskaupungin.
Mr Gay Sweden
Mr Gay Sweden on ruotsalainen homomiesten kauneuskilpailu. Sen järjestäminen aloitettiin vuonna 1999, ja vuodesta 2005 sen voittaja on edustanut maataan Mr Gay Europe -kilpailussa. Kilpailun voittajiin on kuulunut Simon Forsberg (2010), joka on toiminut myös laulajana ja urheilijana.
Matti Bergström (lääkäri)
Rudolf Alarik Matias (Matti) Bergström (1. maaliskuuta 1922 Teisko – 13. heinäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston fysiologian professori.
Bergströmin vanhemmat olivat insinööri Carl Gustaf Bergström ja Stanislaw von Bleidorn. Hän tuli ylioppilaaksi 1941 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1952. Lääketieteen tohtoriksi Bergström väitteli 1957 ja fysiologian dosentti hänestä tuli 1960. Helsingin yliopiston tehtävien lisäksi Bergströn työskenteli Puolustusvoimien psykofysiologisessa laitoksessa 1950-luvun lopussa. Jatkosodassa hän toimi lentäjänä.
Helsingin yliopiston fysiologian professori Bergström oli 1963–1989. Hän tutki etenkin hermoston fysiologiaa ja on tunnettu tieteen popularisoijana. Kirjoituksissaan hän pohti varsinkin ihmisen aivojen toiminnan ja psyyken suhdetta. Teoksessaan "Lapsi - viimeinen orjamme" (WSOY 1997, ruotsinkielinen alkuteos "Barnet - den sista slaven", 1991) Bergström otti voimakkaasti kantaa lasten kohteluun yhteiskunnassamme. Hän kuvasi muun muassa kuinka kaavamainen koulujärjestelmä heikentää lasten luovuutta.
Jaguar Lives
Jaguar Lives on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-espanjalainen rikos- ja toimintaelokuva, jonka on ohjannut Ernest Pintoff. Sen pääosissa ovat Joe Lewis, Christopher Lee ja Donald Pleasence. Sivuosissa ovat muun muassa Barbara Bach, Capucine ja Joseph Wiseman.
"Jaguar Livesin" käsikirjoituksen on laatinut Yabo Yablonsky. Elokuvan tuottajina toimivat Derek Gibson, Sandy Howard ja Fred Weintraub. "Jaguar Lives" kuvattiin kokonaisuudessaan Espanjassa.
"Jaguar Lives" sai ensimmäisen ensi-iltansa Alankomaissa 9. elokuuta vuonna 1979. Yhdysvalloissa elokuva ilmestyi teattereihin marraskuussa 1979. Espanjassa elokuva sai ensi-iltansa melkein vuotta myöhemmin 20. lokakuuta vuonna 1980.
Maailman uusi kungfu-sankari (Joe Lewis) yrittää pysäyttää huumekauppiaat ja -jengit, ja auttaa pelastamaan maailma pahalta Adam Caine -nimiseltä konnalta (Christopher Lee).
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi kutsui elokuvaa tyhjänpäiväiseksi agenttipaukutteluksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Max Franz
Max Franz (s. 1. syyskuuta 1989 Weißbriach) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 supersuurpujottelussa kuudenneksi ja syöksylaskussa yhdeksänneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia syöksylaskussa ja oli supersuurpujottelussa kolmastoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi.
Franz kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 21:s Chamonix’n superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2012. Tammikuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Kitzbühelin supersuurpujottelussa. Helmikuussa 2015 hän oli toinen Saalbachin syöksylaskussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2016. Hän oli toinen Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2017. Saman vuoden joulukuussa hän oli Val Gardenassa toinen supersuurpujottelussa ja kolmas syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi.
Franz voitti kaudella 2018–2019 Lake Louisen syöksylaskun ja Beaver Creekin supersuurpujottelun. Val Gardenan syöksylaskussa hän sijoittui toiseksi.
Franz on voittanut Euroopan cupin syöksylaskukilpailun Wengenissä tammikuussa 2009. Hän on voittanut syöksylaskun Itävallan-mestaruuden 2011 ja 2012.
Ubaldesco Baldi
Ubaldesco Baldi (13. heinäkuuta 1944 Serravalle Pistoiese – 13. kesäkuuta 1991) oli italialainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa, jossa hän saavutti pronssisijan olympiahaulikossa.
Nižnjaja Pjoša
Nižnjaja Pjoša () on kylä ja Pjošan maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirin länsiosassa Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Kylä sijaitsee Pjošajoen alajuoksulla, linnuntietä vajaa 20 kilometriä joen laskukohdasta Barentsinmeren Tšošanlahteen. Ympärillä aukeaa laaja tundra; Pjošajoen itäpuolista tundra-aluetta kutsutaan "Timanin tundra"ksi. Aluetta kuvaavat jopa 200-300 metrin korkeuteen nousevat harjanteet (osa Timanin selännettä) ja lähes merelle ulottuvat metsälaikut.
Pjošan kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 042 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Valtaosa väestöstä asuu Nižnjaja Pjošassa (2005: 800 as.); muita kyliä ovat Belušje (2005: 120 as.), Verhnjaja Pjoša (2005: 220 as.), Volokovaja (Volovsjaka, 2005: 260 as.), Volonga (2005: 60 as.) Enemmistö kunnan väestöstä on venäläisiä, joskin nenetsejä ja komeja asuu myös seudulla.
Tieyhteydet alueella ovat puutteelliset, mutta Nižnjaja Pjošasta kulkee soratie Pjošajoen yläjuoksun suuntaan Verhnjaja Pjošaan (26 km) ja Volokovajaan (49 km); muut tiet samoin kuin yhteys Petšorajoelle tai sen takana sijaitsevaan Narjan-Mariin (linnuntietä 250 km) ovat heikompikuntoisia, lähinnä talvisin maastoajoneuvoilla tai moottorikelkalla liikennöitäviä reittejä. Nižnjaja Pjošaan on lentoja helikopterilla tai pienkoneella Arkangelista ja Narjan-Marista.
Nižnjaja Pjošassa Zapolarje-kolhoosi, joka pitää myös poroja. Kylässä toimii hotelli. Kylän väestö harjoittaa kalastusta ja riekonmetsästystä sekä pitää karjaa ja lampaita. Myös marjojen ja sienten keruu on tärkeässä asemassa.
Corridor of Mirrors
Corridor of Mirrors on vuonna 1948 julkaistu Terence Youngin ohjaama brittiläinen mysteerinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Eric Portman, Edana Romney ja Barbara Mullen.
"Corridor of Mirrorsin" käsikirjoituksen laati Rudolph Cartier ja Edana Romney. Cartier toimi myös elokuvan tuottajana. "Corridor of Mirrors" pohjautuu Christopher Massien romaaniin.
Draama sai ensi-iltansa kotimaassaan 14. maaliskuuta vuonna 1948. Yhdysvalloissa elokuva ilmestyi teattereihin 24. heinäkuuta 1948. Elokuva sai kahdenlaista kritiikkiä: yhdysvaltalaiset kriitikot sanoivat "Corridor of Mirrorsin" olevan syvällinen, ja brittiläiset kriitikot tyrmäsivät elokuvan tyhjäksi ja raskaaksi.
"Corridor of Mirrors" tunnetaan nykyään parhaiten Christopher Leen elokuvadebyyttinä. Elokuva oli myös Terence Youngin esikoisohjaus.
Eric Portman näyttelee nykytaiteilija Paul Manginia, joka yleensä elää menneisyydessä. Hän on ympäröinyt itsensä renessanssiajan taiteella, ja hänellä on pakkomielle ajatukseen, että hän ja hänen ystävätär Mifanwy Conway (Edana Romney) ovat rakastavaisten reinkarnaatioita. Portmanin harhaluulot lopulta johtaa murhaan...
Pick N Pay
Pick N Pay on vuonna 1995 Raumalla perustettu suomalainen, perheomisteinen päivittäistavarakauppa. Yrityksellä on kaksi myymälää.
Rauman keskustan tuntumassa sijaitsevan lisäksi toimii toinen, vuonna 2002 avattu myymälä Porissa Isosannassa. Porin myymälän yhteydessä on myös muita liikkeitä, kuten R-kioski, parturi-kampaamo ja kukkakauppa. Rauman liikkeen yhteydessä toimii lemmikkieläintarvikkeiden erikoisliikeketju Musti ja Mirri, Mehiläinen, AsemaFysio, Eläinlääkäriasema Evidensia, kukkakauppa, parturi-kampaamo sekä metsästys- kalastus- ja retkeilykauppa Sissos.
Keväällä 2016 Pick N Pay avasi myös verkkokaupan, jonka tilaukset toimitetaan Rauman myymälän varastosta.
Hiuskarvan varassa
Hiuskarvan varassa (; myös "Hot Money Girl" tai "Rhapsodie in Blei") on vuonna 1959 julkaistu Alvin Rakoffin ohjaama brittiläis-saksalainen seikkailu-/rikoselokuva, jonka pääosissa ovat Eddie Constantine, Dawn Addams, Marius Goring ja Christopher Lee.
"Hiuskarvan varassa" perustuu Jeffrey Dellin näytelmään, jonka pohjalta Jack Andrews laati käsikirjoituksen.
"Hiuskarvan varassa" sai ensi-iltansa toisessa kotimaassaan Länsi-Saksassa 21. heinäkuuta vuonna 1959. Suomessa elokuva ilmestyi teattereihin 9. lokakuuta vuonna 1959. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan lokakuussa vuonna 1962.
Punasilmä
Punasilmä on valoilmiö, joka syntyy kirkkaan valon heijastuessa silmän verkkokalvosta. Näkyäkseen havainnoitsijan pitää olla hyvin lähellä valon lähdettä. Ilmiö muistuttaa monilla yöeläimillä nähtävää valon heijastumista tapetum lucidum -kerroksesta.
Useimmiten punasilmä nähdään valokuvissa, jotka on otettu kameralla, jonka salamavalo on lähellä objektiivia, kuten useimmissa kompaktikameroissa.
Useimmissa uusissa kameroissa punasilmäilmiötä pyritään estämään ennen varsinaista salamavälähdystä välähtävällä etusalamalla, joka supistuttaa värikalvon. Pupillien pienentyminen voi kuitenkin näyttää kuvassa epäluontevalta, joten ammattimaisessa valokuvauksessa pyritään usein lisäämään ympäröivää valoa tai pienentämällä salamavalon intensiteettiä sirottamalla sitä tai suuntaamalla salama niin, että se ei kohdistu suoraan kohteen silmiin.
Kuvankäsittelyohjelmissa ilmiö voidaan korjata joko automaattisesti erillisillä työkaluilla tai käsin muuttamalla pupillien alue harmaasävyiseksi.
Lisa Bund
Lisa Bund (s. 31. toukokuuta 1988 Frankfurt am Main) on saksalainen poplaulaja. Hän sijoittui "Deutschland sucht den Superstar" -ohjelman neljännellä tuotantokaudella (2007) kolmanneksi. Hän julkaisi Columbia-levymerkillä debyyttialbumin "Born Again" (2007). Bund on esiintynyt myös muun muassa tositelevisiosarjassa "Ich bin ein Star – Holt mich hier raus!" (2008) ja vieraillut "Gute Zeiten, schlechte Zeiten" -sarjassa.
Bund levytti muiden "Deutschland sucht den Superstar" -kilpailijoiden kanssa kokoelman "Power of Love", jolla hän laulaa kappaleen "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman".
Vaasan rannikkopatteristo
Vaasan Rannikkopatteristo (lyh. VaaRPsto) oli vuoden 1998 loppuun asti Vaasassa Pohjanmaalla toiminut puolustusvoimien joukko-osasto.
Rannikkopatteristo oli laatuaan ainoa moottoroitu rannikkopatteristo Suomessa. Kalustona oli (ainakin v. 1968) Boforsin 150 mm haupitsit ja 130K54.
Se kuului maavoimiin ja rannikkotykistöjoukkoihin ja antoi varusmieskoulutusta.
Joukko-osasto perustettiin vuonna 1952.
Patteriston viimeisinä komentajina toimivat seuraavat upseerit: Patteristo muodostui pattereista sekä Aliupseerikoulusta ja sillä oli oma esikuntansa.
Patteristoon ovat kuuluneet myös Sommarön linnake Raippaluodossa ja Norrskärin linnake Mustasaaressa. Näistä Norrskär oli sotilasaluetta toisesta maailmansodasta lähtien aina vuoteen 2000 asti, jolloin saaren puolustuskäyttö loppui.
Rannikkopatteriston kasarmit edustivat puukasarmikautta mm. Mikkelin Karkialammen varuskunnan tapaan.
Kari Alifrosti
Kari Samuli Alifrosti (7. marraskuuta 1956 Halikko – 16. marraskuuta 2012) oli suomalainen historiantutkija, joka työskenteli Turun Yliopistossa ja kirjoitti päätyönään monia Varsinais-Suomen kuntien historioita.
Ylistaro (Kokemäki)
Ylistaro on kylä Satakunnassa Kokemäen kaupungissa. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta sen itäpuolella, Sonnilanjoen ja Ronkankankaan välisellä alueella. Etelässä Ylistaroa rajaa Valtatie 2.
Yhdessä Sonnilan kylän kanssa se muodostaa historiallisesti arvokkaan kulttuurimaiseman, joka koostuu Sonnilanjoen molemmille puolille levittäytyvästä laajasta peltoaukeasta sekä kylien rakennuksista. Vanhimmat niistä ovat keskiajalta periytyviä kantatiloja.
Ylistaro oli alun perin jo keskiajalla muodostunut ryhmäkylä, joka sijaitsi aivan Kokemäenjoen rannassa. Vanhan perimätiedon mukaan Ylistaron edeltäjä oli samalla paikalla sijainnut rautakautinen Teljän muinaiskaupunki. Professori Unto Salo teki alueella arkeologisia tutkimuksia kesällä 1960. Kaivauksissa ei löydetty todisteita rautakautisesta kauppapaikasta tai kaupungista, mutta keskiajalta löydettiin muun muassa kolmentoista vanhan rakennuksen perustukset.
Keskiaikaisissa lähteissä Kokemäellä sijainneeksi mainitun Villa Cuman kylän on arveltu tarkoittavan juuri Ylistaroa. Toinen mahdollinen paikka on joen pohjoispuolella oleva Villiö. Varmaksi tiedetään, että Ylistarossa säilytettiin keskiajalla Satakunnan sinettiä, jolla vahvistettiin erilaisia maakuntaa koskevia asiakirjoja. Ensimmäisen kerran sinettiä tiedetään käytetyn vuonna 1331.
Ylistaro oli Kokemäen suurin kylä aina 1830-luvulla raivonneeseen kyläpaloon saakka. Tulipalon jälkeen rakennukset siirrettiin hajalle nykyisille paikoilleen ja vanhan kylän alueelle jäi vain yksi talo. Nykyään paikalla on lisäksi toinen sinne myöhemmin siirretty talo sekä vuonna 1857 valmistunut Pyhän Henrikin kappeli, jonka sisällä on ns. "Piispa Henrikin saarnahuone". Perimätiedon mukaan piispa Henrik vietti rakennuksessa viimeisen yönsä ennen Köyliönjärven jäällä tapahtunutta surmaansa vuonna 1156.
Andreas Wellinger
Andreas Wellinger (s. 28. elokuuta 1995) on saksalainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja.
Hän sai Innsbruckin nuorten talviolympialaisissa 2012 kultaa joukkuemäessä ja sijoittui neljänneksi normaalimäen kilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana kultaa voittaneessa Saksan joukkueessa ja sijoittui normaalimäessä kuudenneksi. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa hän sijoittui 13:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimäessä yhdestoista. Lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi ja oli mukana Saksan hopeajoukkueessa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai sekajoukkuemäestä kultaa ja normaalimäestä sekä suurmäestä hopeaa. Lentomäen MM-kilpailuissa 2018 Oberstdorfissa hän oli seitsemäs. Pyeongchangin olympialaisissa samana vuonna hän voitti normaalimäessä olympiakultaa sekä sai suurmäestä ja joukkuemäestä hopeaa.
Wellinger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerin normaalimäessä marraskuussa 2012. Hän johti kilpailua ensimmäisen kierroksen jälkeen ja sijoittui lopulta viidenneksi. Ensimmäisen palkintosijansa Wellinger saavutti viidennessä osakilpailussaan Sotšin normaalimäessä saman vuoden joulukuussa ollen kolmas. Myöhemmin samalla kaudella hän oli Engelbergin toisessa osakilpailussa toinen. Kaudella 2013–2014 Wellinger saavutti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Wisłassa sekä sijoittui toiseksi Klingenthalissa ja Engelbergissä. Cupin kokonaispisteissä hän oli yhdeksäs. Kaudella 2014–2015 hän oli Klingenthalin osakilpailussa kolmas.
Kaudella 2016–2017 Wellinger voitti Willingenissä, oli Zakopanessa, Sapporossa kerran sekä Oberstdorfin lentomäessä kahdesti toinen ja Wisłassa kolmas. Pyeongchangissa hän oli suurmäessä toinen ja normaalimäessä kolmas. Oslossa hän oli toinen ja Trondheimissa kolmas. Planicassa hän oli kahdesti toinen ja maailmancupin loppupisteissä neljäs. Kaudella 2017–2018 hän voitti Nižni Tagilissa ja sijoittui Titisee-Neustadtissa ja Zakopanessa toiseksi sekä Rukalla, Innsbruckissa ja Bischofshofenissa kolmanneksi. Mäkiviikon kokonaistuloksissa hän oli toinen ja maailmancupissa kuudes. Kaudella 2018–2019 hän oli Kuusamossa toinen.
Continental Cupissa Wellinger on voittanut Lillehammerin suurmäen kilpailun syyskuussa 2012.
Andrei Tuomola
Andrei Tuomola (s. 4. toukokuuta 1989 Järvenpää) on suomalainen uimari. Hän edustaa Helsingfors Simsällskapia.
Marraskuussa 2012 Tuomola oli Suomen pronssia voittaneessa 4 × 50 metrin vapaauinnin sekaviestijoukkueessa uinnin lyhyen radan EM-kilpailuissa Chartresissa.
Karl Theodor Broberg
Karl Theodor (t. Teodor) Broberg (1849–1901) oli suomalainen pappi ja opettaja, joka yhtenä ensimmäisistä Suomessa kannatti tyttöjen ja poikien yhteistä opetusta. Hän toimi vuosina 1883–1901 Suomen ensimmäisen yhteiskoulun, helsinkiläisen ruotsinkielisen Läroverket för gossar och flickor -koulun johtajana ja uskonnonopettajana (tunnettiin myös nimellä "Brobergska skolan"). Hän kävi Yhdysvalloissa tutustumassa yhteiskouluihin ja palattuaan raportoi havainnoistaan useissa kirjoituksissa.
Bijlmermeer
Bijlmermeer (lyhennettynä Bijlmer) on kaupunginosa Amsterdamissa. Bijlmer sijaitsee Amsterdam Zuidoostin suuralueella muutama kilometri etelään Amsterdamin keskustasta.
Biljmerin polderi liitettiin Amsterdamin kaupunkiin vuonna 1966. Asuntopulan takia sinne suunniteltiin sadantuhannen asukkaan lähiötä.
Alueelle rakennettiin nopeaan tahtiin 40 000 asuntoa.
Le Corbusierin hengessä alueesta suunniteltiin moderni asumiskone, jossa autoliikenne eristettiin omille väylilleen, asunnot olivat suuria ja valoisia, pysäköinti keskitettiin monikerroksisiin pysäköintitaloihin ja talojen välissä oli laajoja viheralueita.
Asunnot eivät kuitenkaan houkutelleet hollantilaisperheitä, ja kun rakennusprojekti valmistui 1970-luvun lopussa, suuri osa asunnoista oli tyhjillään. Niihin muutti ennen kaikkea maahanmuuttajia vasta itsenäistyneestä Surinamesta. 1980-luvulla Bijlmermeerin maine oli köyhien mustien asuinalueena. Yli puolet sen asukkaista oli työttömiä.
Tosiasiassa tämä rakennus oli epäonnistunut, kun hollantilaisia alkoi muuttaa taloihin ,joten etninen yhteistyö oli epäonnistunut. Toinen ongelma oli, että talot olivat vanhoja ja huonokuntoisia. Lisäksi talojen asukkaat muistavat hyvin lento-onnettomuuden, joka tuhosi yhden taloista.
Vuonna 1992 Amsterdamin kaupunki aloitti laajan Bijlmermeerin remonttiohjelman.
2000-luvulla aloitettiin talojen uusiminen ja purkaminen.
Taloja alettiin purkamaan ja kennosto "hajosi". Projekti oli epäonnistunut pahasti.
Yksi rakennuksista tuhoutui, kun lentokone törmäsi siihen. Puolet talosta jouduttiin purkamaan. Onnettomuus tapahtui, kun Boeing 747:n moottorin kiinnikkeet pettivät ja toinen moottoreista syöksyi toista päin. Näin kone joutui lentämään kahdella moottorilla. Koneen olisi pitänyt laskeutua Schipholin lenoasemalle, mutta siiven nostovoima oli mitätön, joten se putosi alas.
Onnettomuudessa kuoli ainakin 43 ihmistä. Tarkkaa uhrien lukua ei tiedetä, sillä taloissa asui monia rekisteröimättömiä maahanmuuttajia. Onnettomuuden jälkeen lähistön asukkaat valittivat sairauksista, joiden on epäilty liittyvän koneen rahtina olleisiin kemikaaleihin.
Hjalmar Brotherus
Hjalmar Viktor Brotherus (24. marraskuuta 1885 Helsinki – 25. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli fysiikan professori ja Teknillisen korkeakoulun rehtori.
Brotherus oli Ilmalan leija-aseman johtaja 1912–1916, vakaustarkastaja 1916–1922, Teknillisen korkeakoulun professori 1922–1954, vararehtori 1928–1937 ja rehtori 1937–1940 sekä Helsingin yliopiston sovelletun fysiikan, myöhemmin fysiikan, dosentti 1916–1947. Hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1954. Hänen tutkimuksensa käsittelivät pääasiassa valo-oppia ja sähkövirran kulkua kaasuissa.
Vartioitu kylä 1944
Vartioitu kylä 1944 on Timo Linnasalon ohjaama elokuva vuodelta 1978. Se perustuu Unto Heikuran näytelmään "Vartioitu kylä" (1974), jonka ensi-ilta oli 20. kesäkuuta 1974 Kuhmon Kesäteatterissa.
Elokuvan tapahtuma-aika on vuosi 1944 ja jatkosodan viimeinen kesä. Kaukopartiomies Jaakko Tulivaara (Timo Torikka) palaa kotiin hermolomalle turruttuaan tappamiseen. Kotikylää vartioi kersantti Tolvasen (Antti Litja) ryhmä. Kylään on saapunut myös haavoittunut neuvostodesantti (Raimo Grönberg), jonka perhe on aikoinaan siirtynyt Suomesta Venäjälle. Desantti osoittautuu Tulivaaran lapsuudenystäväksi.
Aikalaisarvioissa elokuvan vastaanotto on myönteinen. Se saa kiitosta niin käsikirjoituksen, sisällön, kuvan, musiikin kuin näyttelijöidenkin suhteen. Ongelmana nähdään katkelmallisuus, nykyisyyden (kesän) ja menneisyyden (talvi) yhdistäminen. Kokonaisuutena se todetaan kuitenkin kiinnostavaksi uutuudeksi, myöhemmässä arviossa jopa yhdeksi hienoimmista kotimaisista esikoisohjauksista.
Dance with Me (Zoli Ádokin kappale)
Dance with Me on Zoli Ádokin kappale, joka oli Unkarin edustuskappale Euroviisuissa 2009. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa 14. toukokuuta 2009, mutta jäi sijalle 15 eikä selviytynyt finaaliin.
Kappaleen on säveltänyt Zé Szabó ja sanoittanut Kasai.
Hagen Melzer
Hagen Melzer (s. 16. kesäkuuta 1959 Bautzen) on itäsaksalainen juoksija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu. Hän voitti estejuoksussa Euroopan-mestaruuden Stuttgartissa 1986 ja saavutti MM-hopeaa Roomassa 1987 maansa ennätyksellä 8.10,32. Soulin 1988 olympialaisissa Melzer sijoittui kymmenenneksi.
Asekoulu
Asekoulu oli Suomen puolustusvoimiin kuulunut sotilasopetuslaitos, joka toimi Helsingissä, Harjavallassa, Kokkolassa, Kuopiossa ja Lahdessa. Se vastasi ase- ja taisteluvälinealan koulutuksesta kantahenkilökunnalle.
Asekoulu aloitti toimintansa Kokkolan kaupungissa vuonna 1973, mutta se perustettiin jo 1919.
Joukko-osasto aloitti toimintansa nimellä Aseseppäkolu Helsingin Katajanokalla. Jatkosodan loppuun asti koulun johtajana toimi tunnettu jääkäriupseeri, myöhempi jääkärieverstiluutnantti John V.Rosenbröijer.
Kesällä 1963 Asekoulu siirtyi Kuopioon. Silloinen Kuopion Asevarikko luovutti Asekoululle asehuoltolan tilat ja sijoitti asehuoltolan vanhaan puukasarmiin. Suuren Neulamäen alueella toimi tuosta lähtien sekä asevarikko että Asekoulu.
Asekoulu muutti Kokkolaan vuonna 1973 Pikiruukin kasarmille.
Koulu siirrettiin Lahden varuskuntaan Lahteen puolustusministeri Anneli Tainan päätöksellä kesäkuun 1996 ja vuoden 1997 välillä. Asekoulusta tuli osa silloisen Hämeen Rykmentin Teknistä Koulutuskeskusta (TeknKoulK/HämR). Samalla alueella toiminut Keskusvarikko 8 siirtyi Senaatti-kiinteistöjen (Valtion kiinteistölaitos) hallintaan.
Asekoulun johtajana ovat toimineet mm.:Nyttemmin koulun toiminnot on yhdistetty muihin huollon koulutuksiin puolustusvoimissa, lähinnä Hämeen Rykmentin Huoltokouluun. Aseseppäaliupseerit koulutettiin Hämeen Rykmentissä. Rykmentti lakkautettiin 31.12.2014.
Koulun joukko-osastolipussa on punaisella pohjalla Suomen vaakunaleijona miekkoineen alasimen päällä.
Karl Geiger
Karl Geiger (s. 11. helmikuuta 1993) on saksalainen mäkihyppääjä, joka edustaa seuratasolla SC Oberstdorfia.
Geiger saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuekilpailussa 2013. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa, oli seitsemäs suurmäessä ja kymmenes normaalimäessä.
Geiger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerin normaalimäessä marraskuussa 2012 sijoittuen 21:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Sotšissa joulukuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Lahdessa helmikuussa 2016 sijoituttuaan normaalimäen kilpailussa toiseksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Engelbergissä joulukuussa 2018.
Tobias Stechert
Tobias Stechert (s. 28. heinäkuuta 1985) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SC Oberstdorfia. Hän kilpailee vauhtilajeissa.
Stechert kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Val d'Isèren syöksylaskussa tammikuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2009 oltuaan 21:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2012 oltuaan viides.
Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Stechert oli syöksylaskussa 31:s.