hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Seututie 222
Seututie 222 on Turusta Liedon kautta Auraan kulkeva seututie, jonka pituus on 29 kilometriä. Se alkaa Turussa Raunistulan kaupunginosasta ja päättyy Auran asemanseudulle. Tie on koko matkalta vanhaa valtatietä 9.
Seututie 222 alkaa Turun keskustan pohjoispuolella Raunistulan kaupunginosassa, jossa se erkanee koilliseen valtatien 9 risteyksestä kohdassa, jossa "Tampereentie" muuttuu "Tampereen valtatieksi". Tien alkuosuus on nelikaistainen "Raunistulan puistotie". Reilun kilometrin jälkeen tie kääntyy itään "Vanhalle Tampereentielle", ja sen jälkeen ylittää Turku–Toijala-radan tasoristeyksenä. Ratahallintokeskuksen mukaan tasoristeys on suurten liikennemääriensa takia Suomen vaarallisin.
Tasoristeyksen jälkeen tie muuttuu tavalliseksi kaksikaistaiseksi tieksi. Se ylittää Vähäjoen "Maarian kirkkosiltaa" pitkin. Tie jatkuu koilliseen Räntämäen kaupunginosassa, jonka jälkeen se jatkaa Orikedon teollisuusalueelle. Seututie ylittää Turun ohikulkutien ja kulkee sen jälkeen Metsämäen kaupunginosan kautta. Liedon kunnan puolella tie jatkuu Ilmarisista edelleen Liedon asemanseudulle. Tämän jälkeen Auran kunnassa tie jatkuu varsin kapeana Auran kirkonkulman kautta Auran asemanseudulle, jossa se päättyy seututien 224 kiertoliittymään. Kirkonkulmalla tien nimi vaihtuu "Turuntieksi".
Tie on osa Turusta Oripäähän johtavaa vanhaa maantieyhteyttä, joka "Varkaantien" nimellä kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa. Vuonna 2007 Aurajokisäätiö aloitti hankkeen tien kehittämiseksi maisema-matkailutieksi. Hanketta tukivat Varsinais-Suomen liitto, EU:n Leader+ -ohjelma, Varsinais-Suomen jokivarsikumppanit ry, Varsinais-Suomen TE-keskus ja Keskitien tukisäätiö. Hankkeessa Elina Vesanen selvitti tien historiaa, Viri Teppo-Pärnä laati tien maisemanhoitosuunnitelman ja Hanna Tuominen työsti tienvarren kasvillisuuskartoituksen. Pohdittiin myös, voisiko tie saada kyltitetyn matkailutien aseman Hämeen Härkätien ja Kuninkaantien tapaan.
Seututien 222 varrella ovat muun muassa Maarian kirkko ja Auran kirkko. Liedossa tie kulkee muun muassa Zoolandian sekä Nautelankosken museoalueen läheltä. Tien läheisyydessä ovat myös Turun vankila ja Aurassa sijaitseva Käyrän vankila, joka myös kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Liikennevirasto listasi jo 2000-luvun alussa Vanhan Tampereentien ylikäytävän nopeasti poistettavaksi tasoristeykseksi. Suomen vaarallisimman tasoristeyksen korvaamista alikulkutunnelilla on suunniteltu, mutta alueen asemakaava oli ainakin vielä vuonna 2012 kesken, joten tasoristeystä ei olla lähivuosina poistamassa. Alueen liikennejärjestelyjä on tarkoitus muuttaa niin, että Vanhan Tampereentien länsipuolella sijaitseva Markulantie yhdistetään Koroistenkaareen ja markettialueen länsipuolelta Halistensillalle.
Borders
Borders oli vuonna 1971 perustettu yhdysvaltalainen kirjakauppaketju. Ketju oli ennen lopettamistaan heinäkuussa 2011 Yhdysvaltojen toiseksi suurin kirjakauppaketju Barnes & Noblen jälkeen. Sulkemisvaiheessa sillä oli 400 myymälää, ja 10 000 työntekijää menetti työpaikkansa.
Ketjun perustivat Michiganissa opiskeluaikanaan veljekset Tom ja Louis Borders.
Kastriot Kastrati
Kastriot Kastrati (s. 2. lokakuuta 1993 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on hyökkääjä. Kastrati edustaa Veikkausliigajoukkue HIFK:ta.
Kastrati aloitti jalkapalloilun FC Viikingeissä, josta hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin jo nuorena. Hän nousi 2009 HJK:n reservijoukkueeseen, Klubi 04:ään, jossa hän pelasi Ykkösessä ja Kakkosessa. Edustusjoukkueessa hän on pelannut liigacupissa, ja Mestarien liigan karsinnoissa, jossa hän teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi maalia Bangor Cityä vastaan. Veikkausliiga-debyytin Kastrati teki Hakassa, jonne hän siirtyi elokuussa 2011 loppukauden kattavalla lainasopimuksella. HJK lainasi Kastratin Hakaan myös kaudeksi 2012. Kaudella 2014 Kastrati edusti FC Myllypuroa.
Kastrati on pelannut Suomen poikamaajoukkueissa.
Takaji Mori
Takaji Mori (, 24. marraskuuta 1943 – 17. heinäkuuta 2011) oli japanilainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja, –toimija ja olympiamitalisti.
Keskikentällä pelannut Mori pelasi kymmenen vuotta Mitsubishi Motorsissa, minä aikana hän teki 146 ottelussa 28 maalia. Hän voitti seuratasolla kaksi Japanin mestaruutta ja kaksi Keisarin cupia. Hänet valittiin myös Japanin maajoukkueeseen, jossa hän pelasi 56 ottelua vuosina 1966–1976. Maajoukkueessa Mori onnistui maalinteossa kahdesti. Mori edusti maataan myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968, missä Japani voitti pronssia. Mori pelasi Méxicossa kaikissa kuudessa ottelussa.
Vuosina 1981–1985 Mori valmensi Japanin maajoukkuetta, joka oli lähellä selviytyä ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin. Morin maajoukkueaikana Japanin pelin taso kehittyi tasaisesti. Myöhemmin Mori valmensi kahta japanilaista seurajoukkuetta, Urawa Red Diamondsia ja Avispa Fukuokaa. Hän toimi myös japanilaisten seurajoukkueiden johtotehtävissä. Japanin jalkapallon hall of fameen Mori valittiin vuonna 2006.
Mori menehtyi 17. heinäkuuta 2011 virtsanjohdinsyöpään.
Etelä-Sudanin vaakuna
Etelä-Sudanin vaakuna on maan kansallislaulun ja lipun ohella Etelä-Sudanin kansallistunnus. Vaakuna hyväksyttiin Etelä-Sudanin väliaikaisessa parlamentissa toukokuussa 2011, ja se otettiin käyttöön heinäkuussa 2011 maan itsenäistyttyä Sudanista.
Etelä-Sudanin vaakunassa on kuvattuna afrikkalainen kiljumerikotka, joka on levittänyt siipensä voiman tunnusmerkkinä. Kotka katsoo oikealle. Se pitelee kynsissään kääröä, johon on kirjoitettu maan nimi "Republic of South Sudan". Vaakunassa on myös valtion motto "Justice, Liberty, Prosperity" ("Oikeus, vapaus, vauraus"). Kotkan rinnalle on kuvattu kilpi ja ristikkäin olevat keihäs ja lapio; ne kuvaavat kansan halua puolustaa tasavallan itsenäisyyttä ja työskennellä sen ravitsemiseksi.
Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus
Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus (PVJJK) on Suomen puolustusvoimiin kuuluva Pääesikunnan alainen laitos. Sen tehtävänä on luoda eri aselajeille ja puolustushaaroille tarvittavat johtamisedellytykset puolustusvalmiuden kaikissa vaiheissa. Keskus järjestää puolustusvoimien tietotekniset palvelut ja organisoi kyberpuolustusta.
Johtamisjärjestelmäkeskus toimii 18 paikkakunnalla eri puolilla Suomea ja sen palveluksessa on noin 400 työntekijää. Laitoksen Esikunta sijaitsee Jyväskylässä. Esikunnan ohella Johtamisjärjestelmäkeskuksen alle kuuluvat Palveluosasto (Jyväskylä, Mikkeli, Tampere), Kyberosasto (Jyväskylä) ja 1.-5. Verkko-osastot (Turku, Tampere, Mikkeli, Kajaani, Rovaniemi).
PVJKK:ta edeltäneen Puolustusvoimien tietotekniikkalaitoksen (PvTietoTL) toiminta alkoi 1. tammikuuta 1955, jolloin perustettiin Pääesikunnan tilastotoimisto. Vuoden 1961 alussa siitä muodostettiin Pääesikunnan tietokoneosasto, jonka tehtävänä oli johtaa puolustuslaitoksen tietokonepalvelua. Tietokoneosastosta tuli itsenäinen sotilaslaitos 1. maaliskuuta 1968 nimellä Puolustuslaitoksen tietokonekeskus. Nimi muutettiin vuoden 1974 alussa Puolustusvoimien ATK-laitokseksi, jonka alaisuudessa oli Tietokonetoimisto Luonetjärvellä (TkTsto/PvAtkL). Organisaatiouudistuksessa 1. heinäkuuta 1997 nimeksi palautettiin Puolustusvoimien tietotekniikkalaitos. Siihen liitettiin samana vuonna Elektroniikkakeskuskorjaamon telejaosto ja Keski-Suomen rykmentin Pääkäyttökeskus.
1. tammikuuta 2007 Tietotekniikkalaitos, maanpuolustusalueiden johtamisjärjestelmäosastot ja tietotekniikkakeskukset lakkautettiin ja Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen toiminta alkoi. PVJKK:n vuosipäivä on 22. kesäkuuta. Se perustuu puolustusministerin PVJJK:n perustamisesta tekemään päätökseen, joka tehtiin 22.6.2005.
Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen johtaja on vuoden 2018 elokuun alusta eversti Harri Suni. Esikuntapäällikkönä toimii everstiluutnantti Jukka-Pekka Virtanen 1.1.2016 alkaen.
Tähänastiset johtajat ovat:
BITNET
BITNET oli osa yhdysvaltalaisten yliopistojen verkkojärjestelmää. Sen kehitti Ira Fuchs New Yorkin kaupunginyliopistosta (CUNY) ja Greydon Freeman Yalen yliopistosta vuonna 1981. Teknisesti se koostui BITNET-yhdyspisteistä ja käyttäjien puhelinverkkoyhteyksistä. Verkossa käytettiin omaa RSCS-protokollaa. Verkon palveluihin kuului alusta asti mm. sähköposti.
BITNET:ssä aloitti vuonna 1984 MUD-roolipeli nimeltään MAD
Ottorino Pietro Alberti
Ottorino Pietro Alberti (17. joulukuuta 1927 Nuoro – 17. heinäkuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi piispa Giuseppe Melas 18. maaliskuuta 1956. Piispaksi hänet vihittiin 8. syyskuuta 1973 kardinaali Sebastiano Baggion toimiessa pääkonsekraattorina. Alberti oli 9. elokuuta saanut nimityksen Spoleton arkkipiispaksi ja Norcian piispaksi. Syyskuussa 1986 hiippakunnat yhdistyivät Spoleto-Norcian arkkihiippakunnaksi, jonka johdossa Alberti jatkoi.
Marraskuussa 1987 Alberti nimitettiin Cagliarin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle kesäkuussa 2003.
Teklemariam Medhin
Teklemariam Medhin Weldeslasie (s. 24. kesäkuuta 1989 Hazega) on eritrealainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Medhin sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kilpailujen 2006 junioreiden sarjassa 13:nneksi ja kuului Eritrean pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli samana vuonna 5 000 metrillä kahdestoista. Mombasan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2007 hän sai junioreiden sarjassa joukkuehopeaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljästoista. Edinburghin MM-maastojuoksuissa 2008 hän sijoittui miesten kilpailussa 23:nneksi ja Eritrea joukkuekilpailussa neljänneksi. Pekingin olympialaisissa hän oli 10 000 metrillä 32:s.
Medhin sijoittui Ammanin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2009 yhdeksänneksi ja sai pronssia joukkuekilpailussa. Berliinin MM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä 15:s ja 10 000 metrillä 12:s. Hän sai Bydgoszczin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2010 hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän oli 10 000 metrillä kahdeksas. Punta Umbrían maastojuoksun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 14:nneksi ja Eritrea joukkuekilpailussa neljänneksi.
Madhin sai maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kapkaupungissa 2012 hopeaa 12 kilometrillä. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi. Bydgoszczin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2013 hän sai pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa ja oli neljäs joukkuekilpailussa. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän keskeytti 10 000 metrin juoksun. Guiyangin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 17:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 10 000 metrillä 19:s.
Jaime Luiz Coelho
Jaime Luiz Coelho (26. heinäkuuta 1916 Franca – 5. elokuuta 2013) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. joulukuuta 1941, ja piispaksi hänet vihittiin 20. tammikuuta 1957 arkkipiispa Armando Lombardin toimiessa pääkonsekraattorina. Hän oli 3. joulukuuta 1956 saanut nimityksen Maringán piispaksi. Vuonna 1979 Maringán hiippakunta yleni arkkihiippakunnaksi ja Coelho siten arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. toukokuuta 1997.
Coelho osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Aldo Mongiano
Aldo Mongiano (s. 1. marraskuuta 1919 Pontestura) on Brasiliassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 3. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Roraiman prelaatiksi sekä Nasain titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Cavalla, jota avustivat Giuseppe Angrisani ja Luigi Bettazzi.
Mongiano erosi titulaaripiispan arvosta 26. toukokuuta 1978. Roraiman alueprelatuurin tultua korotetuksi hiippakunnaksi Mongiano sai 4. joulukuuta 1979 nimityksen sen piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 26. kesäkuuta 1996.
Syvälle salattu
Syvälle salattu on suomalainen elokuva vuodelta 2011. Sen pääosissa nähdään Krista Kosonen, Peter Franzén ja Kai Lehtinen. Elokuvan ensi-ilta oli 7. lokakuuta 2011.
Psykologinen trilleri on kuvattu Pohjois-Karjalassa.
Työstään uupunut, parisuhteensa menettänyt ympäristöjuristi (Kosonen) palaa kotikyläänsä puolustamaan tekoaltaan rakentamista vastustavia asukkaita. Yhteisen ajan toivossa yksinhuoltajanainen ottaa mukaansa 9-vuotiaan poikansa (Nojonen), mutta joutuu kohtaamaan lapsuutensa traumat.
"Filmgoerin" Tuija Pyhäranta pitää "Syvälle salattua" visuaalisesti ja äänimaailmallisesti harkittuna ja vangitsevana, mutta sanoo elokuvan reaalimaailman tason jäävän näin luodun fantasian varjoon ja erikoistehosteiden pääsevän pääosaan. "Suomen Kuvalehden" Kalle Kinnunen sanoo murska-arviossaan elokuvan loppukäänteen vetävän maton alta katsojalta ja saavan sitä edeltävät tapahtumat näyttämään loogisesti ja myös tyylillisesti käsittämättömiltä. Myös Film-O-Holic.com-sivuston Juha Rosenqvist pitää elokuvaa ”muodollisesti pätevänä”, mutta näkemyksettömänä ja käsikirjoitukseltaan monelta osin ongelmallisena ”tusinatrillerinä”.
Speechless
Speechless (englantia, suom. "sanaton") voi tarkoittaa seuraavia:
Pikkusumbanpöllö
Pikkusumbanpöllö ("Ninox sumbaensis") on pöllöihin kuuluva lintu.
Se on kotoperäinen Indonesiaan kuuluvalla Sumban saarella. Lintu on tunnistettu virallisesti vasta äskettäin. Se tunnetaan hyvin huonosti, ja sillä tiedetään olevan kotisaarellaan vain kolmessa paikassa.
Sen luontaista elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät. Sen uhkana on elinalueiden häviäminen.
Vaaleaverikön rakkaus
Vaaleaverikön rakkaus ("Lásky jedné plavovlásky") on Miloš Formanin ohjaama tšekkoslovakialainen elokuva vuodelta 1965.
Alakuloiseksi työläissatiiriksi luonnehditussa elokuvassa Andula työskentelee kahdentuhannen muun nuoren naisen kanssa jalkinetehtaassa. Hän tutustuu tansseissa prahalaiseen pianistiin ja viettää tämän kanssa yön. Andula haluaa tavata Prahaan lähteneen miehen uudestaan, mutta kaikki ei suju toiveiden mukaan. Kriitikon mukaan ote elokuvassa on ilmavan impressionistinen ja tuore ja perustaa näkemyksensä osin siihen, että näyttelijät ovat Formanin tuttuja.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Vaaleaverikön rakkauden" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Säkkijärven polkka (vuoden 1955 elokuva)
Säkkijärven polkka on Ville Salmisen ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1955. Elokuva kertoo harmonikkataiteilija Viljo Vesterisen elämästä paimenpillin soittajasta kyläpelimanniksi, Dallapén jäseneksi ja arvostetuksi harmonikkamestariksi.
Elokuvan alussa Vesterinen esittää itseään.. Tarina kerrotaan takaumina, joita Vesterinen näkee katsellessaan haitaria pihalla soittavia poikia.
Erään kriitikon mukaan elokuva on kaavamaisuuksista huolimatta miellyttävällä tavalla hillitty ja keskittyy olennaiseen. Elokuvassa on myös kulttuurihistoriallisesti mielenkiintoisia ulottuvuuksia
USS Springfield (SSN-761)
USS Springfield (SSN-761) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1986 General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista. Sen rakentaminen aloitettiin 29. tammikuuta 1990 ja vene laskettiin vesille 4. tammikuuta 1992 kumminaan Lynn Martin. Alus liitettiin laivastoon 9. tammikuuta 1993 ensimmäisenä päällikkönään Richard K. Ford.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Grotonin laivastotukikohtaan Connecticutiin.
USS Columbus (SSN-762)
USS Columbus (SSN-762) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1986 General Dynamicsin Electric Boat divisioonalta Grotonista Connecticutista. Sen rakentaminen aloitettiin 9. tammikuuta 1991 ja vene laskettiin vesille 1. elokuuta 1992 kumminaan amiraali Bruce DeMarsin puoliso Margaret DeMars. Alus liitettiin laivastoon 24. heinäkuuta 1993 ensimmäisenä päällikkönään Carl M. Smeigh Jr.
Alus sijoitettiin käyttöönotettaessa Pearl Harboriin Havaijilla.
USS Santa Fe (SSN-763)
USS Santa Fe (SSN-763) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1986 General Dynamicsin Electric Boat divisioonalta Grotonista Connecticutista. Sen rakentaminen aloitettiin 9. heinäkuuta 1991 ja vene laskettiin vesille 12. joulukuuta 1992 kumminaan rouva Joy Johnson. Alus liitettiin laivastoon 8. tammikuuta 1994.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Pearl Harboriin Havaijilla.
USS Boise (SSN-764)
USS Boise (SSN-764) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 4. helmikuuta 1987 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 25. elokuuta 1988 ja vene laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1991 kumminaan rouva Louis McClure. Alus luovutettiin laivastolle 7. marraskuuta 1992, jolloin se määrättiin Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiassa.
USS Montpelier (SSN-765)
USS Montpelier (SSN-765) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 6. helmikuuta 1987 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 19. toukokuuta 1989 ja vene laskettiin vesille 23. elokuuta 1991 kumminaan rouva Nancy Hayes Sununu. Alus luovutettiin laivastolle 13. maaliskuuta 1993 ensimmäisenä päällikkönään Victor R. Fiebing.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan. Risteilijä "USS San Jacinto" törmäsi 13. lokakuuta 2012 "USS Montpelieriin". Seuraavana päivään aluksen vauriot tarkistettiin Kings Bayn -sukellusvenetukikohdassa. Alus vastaanotti 15. helmikuuta 2013 32 miljoonan dollarin täydennystilauksen vaurioiden korjaamiseksi jo tilatun modernisoinnin yhteydessä. Töiden odotetaan valmistuvan heinäkuussa.
USS Charlotte (SSN-766)
USS Charlotte (SSN-766) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 6. helmikuuta 1987 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 17. elokuuta 1990 ja vene laskettiin vesille 3. lokakuuta 1992 kumminaan rouva Mary McCormack. Alus luovutettiin laivastolle 16. syyskuuta 1994 ensimmäisenä päällikkönään Michael J. Matthews.
Alus määrättiin käyttöönotettaessa Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon Pearl Harboriin Havaijilla.
USS Hampton (SSN-767)
USS Hampton (SSN-767) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 6. helmikuuta 1987 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 2. maaliskuuta 1990 ja vene laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1992 kumminaan kongressiedustaja Herbert H. Batemanin puoliso Laura Y. Bateman. Alus liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1993 ensimmäisenä päällikkönään David J. Antanitus.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Point Loman laivastotukikohtaan.
Lauri Nuutinen
Lauri Nuutinen (1699 Liperi – 1763) tuli tunnetuksi järvenlaskijana.
Nuutinen sai vuonna 1729 asuakseen kaksi autiotilaa Enon Aittovaarasta. 1741 hän ryhtyi kaivamaan laskuojaa Sarvingissa sijainneesta Sarvinginjärvestä Jakojärveen, joka oli paljon alempana järviä erottavan hiekkaharjun toisella puolella. Naapurit avustivat ensin Nuutista, mutta lopettivat sen ja Nuutinen jäi yksin hankkeessaan. Hän sai silti syyskuussa 1743 valmiiksi neljäkymmentä syltä pitkän, viisi syltä syvän ja kolme syltä leveän laskuojan. Kun Nuutinen avasi laskuojan, kaksi peninkulmaa pitkä Sarvinginjärvi tyhjeni melkein kokonaan murrettuaan järviä erottavan hiekkaharjun.
Aluksi vihastuneet naapurit vangitsivat Nuutisen. Myöhemmin järvenlaskun muodostamasta vesijättömaasta syntyneistä hyvistä heinäpelloista syntyi riitaa. Nuutisen oikeudet järven laskun tuloksiin tunnustettiin 1756, kun hän sai omistukseen paitsi koko kuivatun alueen, myös 50 vuoden verovapauden ja 1 000 riksin palkinnon.
Nuutinen innostui järvenlaskuista ja kuivatti myöhemmin useita pienempiä järviä, mutta viranomaiset keskeyttivät 1760 hänen yrityksensä kuivattaa suuri Viinijärvi.
USS Hartford (SSN-768)
USS Hartford (SSN-768) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1988 General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista. Sen köli laskettiin 27. helmikuuta 1992 ja vene laskettiin vesille 4. joulukuuta 1993 kumminaan entisen puolustusministerin Sean O'Keefen puoliso Laura O'Keefe. Alus liitettiin laivastoon 10. joulukuuta 1994 ensimmäisenä päällikkönään George Kasten.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa New Londoniin Connecticutiin.
Svenska skolan (Kouvola)
Svenska skolan on Kouvolan Kuusankoskella sijaitseva ruotsinkielinen alakoulu. Koulussa on 28 oppilasta ja sen rehtori on Sanna Eloranta. Koulussa on oppilaita ympäri Pohjois-Kymenlaaksoa. Nykyisin noin puolet oppilaista puhuu äidinkielenään suomea.
Samassa rakennuksessa toimii myös ruotsinkielinen päiväkoti "Svenska lekskolan i Norra Kymmenedalen."
Julma meri
Julma meri () on brittiläisen kirjailija Nicholas Monsarratin kirjoittama romaani. Kullervo Killisen suomennoksen on julkaissut vuonna 1952 suomeksi Otava. Kirjan pohjalta on Charles Frend ohjannut vuonna 1953 saman nimisen elokuvan. Elokuvassa Ericsonia näyttelee Jack Hawkins.
Teoksen keskiössä on brittiläinen merikapteeni ja meriupseeri, reservin kapteeniluutnantti, myöhemmin komentajakapteeni George Ericson ja hänen lähin miehensä, vapaaehtoisreservin aliluutnantti, myöhemmin kapteeniluutnantti Keith Lochart.
Miehet kohtaavat juuri ennen sotatoimien alkua, kun heidän ensimmäinen aluksensa, uudentyyppinen Flower-luokan korvetti "HMS Compass Rose" astuu palvelukseen.
Kirja kuvailee miesten elämää joskus yksityiskohtiinkin mennen. Muut henkilöt - röyhkeä australialainen luutnantti James Bennett, arka ja heikko aliluutnantti Gordon Ferraby, hienostunut luutnantti John Morell, veteraanipursimies James Tallow - jäävät pintapuolisiksi. Monet heistä katoavatkin tarinasta luonnollisella tavalla: Bennett luhistuu ensi matkan jälkeen ja hänet vapautetaan palveluksesta, Ferraby menettää järkensä aluksen tuhoutuessa, Morell ja Tallow kuolevat samalla kertaa...
Ericson ja Lockhart kunnostautuvat erityisesti aluksen tuhon jälkeen kun taistelu julmaa merta vastaan kahdella pelastuslautalla uhkaa käydä ylivoimaiseksi.
Uusi alus, River-luokan fregatti "HMS Saltash", (elokuvassa "Saltash Castle") jää pintapuoliseksi; alusta kuvaillaan kyllä tarkasti mutta jollain tavoin se jää aivan eri tavoin taka-alalle kuin edeltäjänsä.
Sota on tässä tarinassa toisarvoinen: kahtakin sukellusveneen upotusta ja toisesta otettuja vankeja kuvaillaan hiukan, mutta yleisesti ottaen tarina käsittelee vain miehiä. Muutamat naishahmot - poikkeuksena Ericsonin puoliso Grace - kuvaillaan lyhyesti, ja he katoavat kuvasta varsin nopeasti.
Kirjailija sanookin esipuheessaan:
USS Toledo (SSN-769)
USS Toledo (SSN-769) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 10. kesäkuuta 1988 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 6. kesäkuuta 1991 ja vene laskettiin vesille 28. elokuuta 1993 kumminaan rouva Sabra Smith. Alus liitettiin laivastoon 24. helmikuuta 1995 ensimmäisenä päällikkönään Jack Loye III.
Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Grotonin laivastotukikohtaan Connecticutiin.
USS Tucson (SSN-770)
USS Tucson (SSN-770) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 10. kesäkuuta 1988 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 15. elokuuta 1991 ja vene laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1994 kumminaan rouva Diane C. Kent. Alus liitettiin laivastoon 18. elokuuta 1995.
Alus sijitettiin käyttöön otettaessa Pearl Harboriin Havaijille.
USS Columbia (SSN-771)
USS Columbia (SSN-771) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1988 General Dynamicsin Electric Boat divisioonalta Grotonista Connecticutista, missä rakentaminen aloitettiin 21. huhtikuuta 1993. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1994 kumminaan Hillary Rodham Clinton ja otettiin palvelukseen 9. lokakuuta 1995 ensimmäisenä päällikkönään Dale R. Govan.
Alus sijoitettiin käyttönotettaessa Pearl Harboriin Havaijille.
USS Greeneville
USS Greeneville (SSN-772) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1988 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 28. helmikuuta 1992 ja vene laskettiin vesille 17. syyskuuta 1994 kumminaan varapresidentti Al Goren puoliso Tipper Gore. Alus liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1996.
Alus sijoitettiin käyttöönotettaessa Pearl Harboriin Havaijille.
"USS Greeneville" törmäsi 9. helmikuuta 2001 Honolulun lähistöllä 9 merimailia etelään Diamond Headistä japanilaiseen troolari "Ehimemaruun" ollessaan rutiinipartiossa. Troolari upposi viidessä minuutissa, ja sen 35 henkisestä miehistöstä kyettiin heti pelastamaan 26. Kahdellatoista pelastetulla oli lieviä vammoja. Troolari oli ollut koulutuspurjehduksella mukanaan 13 oppilasta opettajineen. Surmansa saaneet olivat neljä 17-vuotiasta oppilasta, kaksi opettajaa ja kolme troolarin miehistönjäsentä.
USS Cheyenne (SSN-773)
USS Cheyenne (SSN-773) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin 28. marraskuuta 1989 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen rakentaminen aloitettiin 6. heinäkuuta 1992 ja vene laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1995 kumminaan Wyomingin senaattorin Alan K. Simpsonin puoliso Ann Simpson. Alus liitettiin laivastoon 13. syyskuuta 1996 ensimmäisenä päällikkönään Peter H. Osimik.
Alus sijoitettiin käyttöönotettaessa Pearl Harboriin Havaijille.
Kaappari Lamminparras
Kaappari Lamminparras on Lauri Puintilan kirjoittama kirja vuodelta 2010. Kirja kertoo Aarno Lamminpartaasta, joka vuonna 1978 kaappasi Finnairin Caravelle-lentokoneen aseella uhaten.
Kirjasta on tehty myös elokuva, "Kaappari". Ensi-iltansa elokuva sai 18. tammikuuta 2013.
Independence-luokka (lentotukialus)
Independence-luokka oli Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, jossa oli yhdeksän 1943 valmistunutta alusta. Luokan aluksista kahdeksan osallistui kesäkuussa 1944 Filippiinien meren taisteluun. Sodan aikana luokan aluksista tuhoutui ainoastaan "USS Princeton".
Vuonna 1942 Yhdysvaltain laivasto havaitsi, ettei se saisi ennen vuotta 1944 uusia lentotukialuksia palvelukseen. Kyseisenä vuonna valmistuisivat ensimmäiset Essex-luokan alukset. Presidentti antoi määräyksen muuttaa rakenteilla olevat Cleveland-luokan risteilijät lentotukialuksiksi, mikä oli ollut esillä jo elokuusta 1941 alkaen. Varustelutoimisto vastusti esitystä, koska alukset olisivat vain toisen luokan lentotukialuksia. Toisaalta "USS Essex" valmistui etuajassa jo joulukuussa 1942 eli jo ennen ensimmäisenkään Independence-luokan aluksen valmistumista.
Forrestal-luokka
Forrestal-luokka oli Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, jossa oli neljä 1950-luvun lopulla valmistunutta alusta.
Ensimmäisen toisen maailmansodan jälkeisen "superlentotukialuksen", vuonna 1948 tilatun "USS United Statesin" rakennustöiden peruuttaminen oli katkera pala nieltäväksi Yhdysvaltain laivastolle, mutta kesti ainoastaan hetken ennen kuin Yhdysvaltain laivaston ydinasepelotteen esilletuonti nostettiin jälleen esille. Kongressissa olleet laivaston kannattajat nostivat asian uudelleen esille ja olivat suorastaan vainoharhaisia kaikille merkeille laivaston supistamiseksi.
Lopulta esiteltiin syiksi uusien lentotukialusten hankintaan uudet suihkukoneet, jotka todettiin 1950-luvulla ainoiksi taistelukelpoisiksi lentokoneiksi. Koneiden koko ja polttoaineentarve sekä pidempi nousu- ja laskeutumismatka vaativat aiempaa suuremman aluksen. Uudeksi rynnäkkökoneeksi esitettiin Douglas A3D:tä, joka oli valmistunut suurin piirtein edellisen projektin peruuttamisen aikaan. Lentokonetilaukset voitiin siten tehdä heti. Kongressin epäilykset saatiin hälvennettyä Korean sodan syttyessä kesäkuussa 1950 ja tilausvaltuutus annettiin nopeasti budjettivuodesta 1952 alkaen viiden aluksen tilaamiseksi vuosittain. Ensimmäinen alus "USS Forrestal" tilattiin heinäkuussa 1951.
Alusten suunnittelu pohjautui osittain valittuun A3D-lentokoneeseen. Hangaarin korkeus oli 25 jalkaa ja sillä oli tilat 1800 tonnille varusteita sekä 750000 gallonalle lentopetrolia. Aluksen lentokannen reunaan asennetut hissit kykenivät kantamaan 75000 paunan lentokoneen ja sen koko oli 74,5 kertaa 49 jalkaa. Aluksilla otettiin käyttöön 8 asteen kulmassa oleva lentokansi, jolle asennettiin nousua helpottamaan tyypin C7-höyrykatapultit.
Alusluokka oli ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, jossa lentokansi oli kiinteä osa runkoa. Tähän vaikutti rungon jäykistämistarpeen lisäksi vaadittu teräskannen kolmen tuuman paksuus. Samoin ensimmäistä kertää Yhdysvaltain lentotukialuksessa tykkiasemat sijoitettiin varsinaisen rungon ulkopuolelle asennettuille parvekkeille. Kummallekin puolelle sekä perään että keulaan asennettiin yksiputkiset 5"/54 DP Mk42 -tykit.
Alun perin suunniteltuna lentorykmentin kokoonpanona oli kolme hävittäjälaivuetta (F9F ja F2H), kaksi rynnäkkölaivuetta (AD ja A4D) sekä yksi pommittajalaivue (A3D) sekä kahdeksan erikoistehtäviin suunniteltua konetta (SAR-helikopterit, kuvaustiedustelu ja ilmavalvonta). Alusten elektroniikkavarustus koostui SPS-12 ja SPS-8A -tutkista.
Luokan aluksista kaksi viimeistä valmistuivat parannellun Forrestal-luokan aluksina ja ne valmistuivat 3,5 viiveellä.
Shiloh Fernandez
Shiloh Thomas Fernandez on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan elokuvista "Deadgirl" ja "Red Riding Hood – Punahilkka". Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa "Jericho", "Gossip Girl" ja "Taran monta elämää".
Berhtwald
Berhtwald tai Brihtwald (k. 731) oli Canterburyn arkkipiispa Entinen Reculverin luostarin apotti valittiin virkaan heinäkuussa 692 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna. Ennen häntä vain Deusdedit Canterburylainen ja pian virkaan vihkimisensä jälkeen kuollut Wighard olivat syntyperäisiä englantilaisia.
Berhtwald kuoli 13. tammikuuta 731.
Vammaispalvelut
Vammaispalvelut ovat valtion, kuntien tai vammaisjärjestöjen tarjoamia palveluita, joiden tarkoituksena on edistää vammaisen henkilön edellytyksiä elää ja toimia muiden kanssa yhdenvertaisena yhteiskunnan jäsenenä sekä ehkäistä ja poistaa vammaisuuden aiheuttamia haittoja ja esteitä.
Suomessa vammaispalveluiden toteuttamisesta vastaavat vammaispalvelulain mukaisesti pääosin kunnat. Tarvittavien palvelujen ja tukitoimien selvittämiseksi kunnan sosiaalityöntekijä laatii vammaiselle henkilökohtaisen palvelusuunnitelman yhdessä asiakkaan ja hänen perheensä kanssa.
Keskeisiä vammaispalvelujen muotoja ovat muun muassa erilaiset apuvälineet, kuljetuspavelut, tulkkipalvelut, kuntoutus, asunnon muutostyöt, opaskoirat, henkilökohtaiset avustajat, omaishoidon tuki ja palveluasuminen.
Bella Darvi
Bella Darvi (s. Bayla Wegier, 23. lokakuuta 1928 Sosnowiec, Slaskie, Puola – 11. syyskuuta 1971 Monte Carlo, Monaco) oli puolalais-ranskalainen tanssija ja näyttelijä. Natsit vangitsivat hänet toisen maailmansodan aikana. Hän vapautui vuonna 1943.
Tuottaja Darryl F. Zanuck ja hänen puolisonsa Virginia Fox löysivät Wegierin kasinoilta Monte Carlosta, missä hän oli yrittänyt ammattipelurin uraa huonolla menestyksellä. He näkivät hänessä potentiaalisen elokuvatähden. Zanuck maksoi Wegierin pelivelat, teki hänen kanssaan sopimuksen ja toi hänet Hollywoodiin. Taiteilijanimi Bella Darvin etunimi oli yksinkertaisesti amerikkalaisversio alkuperäisestä, sukunimi on yhdistelmä mentorien etunimistä Darryl ja Virginia.
Elokuvaneuvos Kari Uusitalo sanoo, että Zanuckilla ja Darvilla oli suhde ja siksi tuottaja yritti tehdä naisesta tähden inhoamansa Marilyn Monroen tilalle, mutta yleisö ei ollut yhteistyöhaluista. Hänen mainittavia roolejaan olivat muun muassa kurtisaani Neferneferneferin osa elokuvassa "Sinuhe, egyptiläinen" ja naispääosa Samuel Fullerin ohjaamassa elokuvassa "Merten paholaiset".
Uusitalon mukaan Darvin pahin vika näyttelijänä oli puhevika jota ei yritettykään parantaa koska Zanuck piti sitä kyseisen näyttelijän kiehtovimpana ominaisuutena - eikä ollut kuulevinaankaan kun kriitikot ja yleisö olivat aivan eri mieltä.
Darvin elokuva- ja televisioura päättyi lyhyeen, koska kriitikot teilasivat hänet näyttelijänä, eritoten "Sinuhessa". Rooli olikin alun alkaen suunniteltu Monroelle, mutta Zanuck halusi siihen väkisin uuden suojattinsa. Tuottajan suojelukaan ei pitkälle kantanut, koska suuret tähdet, kärjessä Marlon Brando, eivät voineet sietää Darvia. Uusitalon mukaan vain Richard Widmark tuli hänen kanssaan toimeen.
Ura tuli päätökseensä kun Fox sai tietää miehensä ja Darvin suhteesta tyttärensä välityksellä. Avioeroa Zanuckeille ei tullut, lopullinen asumusero kylläkin ja Darville lähtö Hollywoodista. Darvi yritti vielä Euroopassakin huonolla tuloksella, päätyi takaisin Monte Carloon ammattipeluriksi alkoholisoituen yhä pahemmin. Enää ei löytynyt uutta suojelijaa ja Darvi kuoli 42-vuotiaana oman käden kautta.
Svanit
Svanit (myös "svaneetit", "svaanit"; omakielinen nimitys "mušwän", monikossa "šwanär") ovat Georgiassa asuva svanin kieltä puhuva etninen ryhmä.
Svanit elävät Georgian luoteisosassa Kaukasuksen pääjonon eteläpuolisella vuoristoseudulla. Svanetiaksi kutsuttu alue käsittää Engurin ja Tskhenistskalin yläjuoksut. Hallinnollisesti se jakautuu Mestian ja Lentekhin piireiksi. Nykyään svaneja on myös Abhasian Kodorin laaksossa sekä talven 1986–1987 tuhoisten lumivyöryjen jälkeen Marneulin alueella Tbilisin eteläpuolella. Aikaisemmin he asuivat huomattavasti laajemmalla alueella, johon kuului Kubanin yläjuoksu Kaukasuksen pohjoispuolella.
Neuvostoliiton vuoden 1926 väestönlaskennassa rekisteröitiin 13 200 svania. Myöhemmin heitä on pidetty georgialaisina. Nykyään svaneja arvioidaan olevan noin 50 000 henkeä.
Svanin kieli kuuluu kartvelilaisiin kieliin, joiden keskuudessa sillä on erillinen asema. Kieli jakautuu neljään päämurteeseen, joiden paikallismurteet poikkeavat usein huomattavasti toisistaan. Kirjakielenään svanit ovat aina käyttäneet georgiaa. Nykyään monet heistä osaavat myös venäjää.
Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimpiin viljelyskasveihin kuuluvat vehnä, ruis, ohra ja kaura. Kotieläiminä pidetään nautoja, sikoja, vuohia ja lampaita. Lisäksi harjoitetaan mehiläistenhoitoa ja metsästystä. Aikaisemmin miehet kävivät talvisin ansiotöissä muualla Georgiassa ja Pohjois-Kaukasiassa.
Svanien kylät koostuivat ennen muutamasta kymmenestä puolustustornein varustetusta kolmikerroksisesta kivitalosta. Rakennustavaltaan ne muistuttavat Georgian koillisosan, Ossetian, Ingušian ja Dagestanin vuoristoseutujen asutuksia. Vanhoja puolustustorneja on säilynyt eniten Ylä-Svanetian itäosassa.
Yhteiskuntajärjestyksen perustana oli aikaisemmin lähikylien muodostama yhteisö, jonka asiat ratkaistiin vaaleilla valitun päällysmiehen johtamassa neuvostossa. Perheet muodostivat yleensä samassa kylässä asuvia patrilineaarisia ja eksogamisia klaaneja. Tapakulttuuriin kuului verikosto.
Keskiajalla svanit olivat tunnettuja kultaseppiä ja metalliesineiden valmistajia. Suullinen kansanperinne käsittää yhteisgeorgialaisten piirteiden lisäksi myös pohjoiskaukasialaisen nart-eepoksen aineksia. Svaneilla on omaperäinen moniääninen kuorolaulutyyli.
Kitty Hawk -luokka
Kitty Hawk -luokka oli Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, jossa oli neljä 1960-luvun alussa valmistunutta alusta. Aluksista viimeinen "USS Kitty Hawk" poistettiin palveluksesta tammikuussa 2009.
Aluksen omasuojan muodostivat neljä Terrier Mk10 ohjusten laukaisualustaa, jotka asennettiin pareittain kummallekin laidalle.
Suurimpina eroina edeltäneeseen Forrestal-luokkaan olivat kasvanut pituus ja hissien uudelleen sijoittaminen. Hisseistä kaksi oli sillan etupuolella ja yksi sillan takana ja neljäs perässä oikealla puolella. Neloshissin siirtäminen keulasta perään teki siitä käyttökelpoisen lentokoneiden siirtoon, kun se aiemmin oli käyttökelvoton ollessaan laskeutumisalueella sekä katapulttien numero kolme ja neljä reitillä.
Luokan alusten valmistamisesta vastasi kolme telakkaa: New York Shipbuilding Corporation, New Yorkin laivastontelakka ja Newport News Shipbuilding. Alusten voimanlähteenä oli neljä Westinghouse-turbiinimoottoria, joiden tarvitsema höyry tuotettiin kahdeksalla Foster Wheeler -kattilalla.
Kolmen ensimmäisen aluksen aseistuksena olivat Terrier-ilmatorjuntaohjukset ja AN/SPG-55-tutkajärjestelmä, jotka veivät runsaasti tilaa. "USS John F. Kennedylle" ei Terrier-järjestelmää asennettu, vaan se korvattiin Sea Sparrow -ohjuksin. Myöhemmin modernisointien yhteydessä kaikkien alusten ilmatorjunta-aseistuksen muodostivat NATO Sea Sparrow sekä CIWS. Vuonna 2001 "USS Kitty Hawkille" asennettiin RAM-ohjusten laukaisujärjestelmä, joka korvasi etukannen Sea Sparrow- ja CIWS-järjestelmät. Elektronisen sodankäynnin järjestelmä SLQ-32 asennettiin "USS Kitty Hawkille" ja "USS Constellationille" modernisointien yhteydessä.
Aluksista neljäs "USS John F. Kennedy" lasketaan toisinaan omaksi luokakseen, koska se poikkesi muista.
Édouard Clarisse
Édouard "Eddy" Clarisse (s. 27. toukokuuta 1972) on mauritiuslainen entinen sulkapalloilija.
Clarisse voitti kaksinpelin Afrikan-mestaruuden ensimmäistä kertaa vuonna 1992, jolloin hän päihitti finaalissa eteläafrikkalaisen Anton Krielin. Hän osallistui kaksinpeliin samana vuonna myös Barcelonan olympialaisissa, joissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella. Atlantan olympialaisissa 1996 Clarisse oli mukana kaksinpelissä, nelinpelissä ja sekanelinpelissä, mutta putosi kaikissa heti ensimmäisen ottelun jälkeen.
Clarisse voitti toistamiseen Afrikan kaksinpelimestaruuden vuonna 1998, mutta hävisi MM-kilpailuissa 1999 ensimmäisellä kierroksella Ruotsin Tomas Viborgille. Clarisse oli MM-kisoissa 1999 mukana myös sekanelinpelissä, jossa hän ja Selvon Marudamuthu putosivat ensimmäisellä kierroksella ja nelinpelissä, jossa hän eteni Mike Adamsin kanssa toiselle kierrokselle saakka.
Clarisse sai vuoden 2000 Afrikan-mestaruuskilpailuista kaksi mitalia, pronssia kaksinpelistä ja kultaa nelinpelistä, jossa hän pelasi Denis Constantinin kanssa. Hän ja Constantin osallistuivat myös Sydneyn olympialaisten nelinpeliin samana vuonna, mutta hävisivät ensimmäisen ottelunsa brittiläisille Peter Knowlesille ja Julian Robertsonille.
Long Island -luokka
Long Island -luokka oli Yhdysvaltain laivaston saattuetukialusluokka, jossa oli kaksi alusta. Luokan alukset olivat rahtialuksesta muutettuja ja niiden tyyppimerkintänä oli aluksi AVG ().
Luokan ensimmäinen alus "USS Long Island" (runkonumerot AVG-1, ACV-1 ja lopulta CVE-1) laskettiin vesille 11. tammikuuta 1940 ja se palveli toisen maailmansodan Yhdysvaltain laivastossa. Luokan toinen alus "HMS Archer" laskettiin vesille 14. joulukuuta 1939 ja se palveli Britannian kuninkaallisessa laivastossa, vaikka sillekin annettiin Yhdysvaltain runkonumero BAVG-1.
Jo 1930-luvun alkupuolelta alkaen Yhdysvaltain laivasto oli kiinnostunut hankkimaan pieniä lentokoneiden kuljetuskykyisiä aluksia, jotka joko kuljettaisivat täydennyksiä lentotukialuksille tai maavoimien lentoyksiköiden lentokoneita merten takaisiin tukikohtiin. Washingtonin laivastosopimuksen tonnisto rajoitukset aiheuttivat keskittymisen taistelukelpoisiin aluksiin eikä apualusten valmistuksesta laivasto ja maavoimat päässeet yhteisymmärrykseen.
Moore-Macormick Linen alusten siirto laivastolle varmistui keväällä 1941 ja C3-luokan rahtialus "Mormacmail" siirrettiin muutostöitä varten telakalle. Presidentin tukemana muutostyöt saattuetukialukseksi AVG-1 valmistuivat kolmessa kuukaudessa. Ensimmäistä "USS Long Islandia" lukuun ottamatta muutetut alukset luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Norbert Brunner
Norbert Brunner (s. 21. kesäkuuta 1942 Naters) on katolisen kirkon sveitsiläinen pappi, joka on toiminut Sionin hiippakunnan piispana vuodesta 1995. Hän sai pappisvihkimyksensä 6. heinäkuuta 1968, ja piispaksi hänet vihittiin 9. kesäkuuta 1995 kardinaali Henri Schweryn toimiessa pääkonsekraattorina. Brunner valittiin Sveitsin piispainkonferenssin johtoon kaudeksi 2010–2012.
Brunner vastustaa pappien pakollista selibaattia. Hänen mukaansa Sveitsin piispojen enemmistö on hänen kanssaan asiasta samaa mieltä.
Spirokeetat
Spirokeetat ("Spirochaetes") ovat pitkänomaisia spiraalimaisia gramnegatiivisia bakteereita. Spirokeettojen pituus on 5-250 µm ja paksuus 0,1-0,6 µm. Useimmat spirokeetat ovat anaerobisia mutta useita poikkeuksiakin löytyy. Spirokeetat liikkuvat flagellojen avulla.
Spirokeetat jaetaan kolmeen heimoon, jotka kaikki kuuluvat Spirochaetales-luokkaan.
Yleisiä taudinaiheuttajia ovat:
Thomas Anders
Thomas Anders, oikealta nimeltään Bernd Weidung (s. 1. maaliskuuta 1963 Koblenz, Länsi-Saksa), on saksalainen laulaja, joka tunnetaan vuosina 1984–1987 ja uudestaan 1998–2003 toimineen Modern Talking -yhtyeen johtomiehenä ja laulajana.
Pierre Rolland
Pierre Rolland (s. 10. lokakuuta 1986 Gien) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti Crédit Agricole -joukkueessa harjoittelijana syksyllä 2006 ja kilpaili tallissa ammattilaisena seuraavat kaksi vuotta. Hän siirtyi Bbox Bouygues Télécom -joukkueeseen 2009 ja edusti samaa tallia, nimeltään sittemmin Team Europcar, vuoteen 2015. Hän siirtyi 2016 yhdysvaltalaistalli Team EF Education First–Drapac p/b Cannondaleen. Vuodesta 2019 hän on edustanut Vital Concept-B&B Hotels -joukkuetta.
Ranskan ympäriajossa 2011 Rolland voitti Alpe d'Hueziin päättyneen 19. etapin. Hän voitti myös nuorten kilpailun. Vuoden 2012 kilpailussa hän voitti La Toussuireen päättyneen 11. etapin. Italian ympäriajossa 2017 hän voitti 17. etapin, jonka maalipaikkana oli Canazei.
Lähde: Cycling Archives
USS Essex (CV-9)
USS Essex (runkonumero CV-9, 1. lokakuuta 1952 alkaen CVA-9 ja 8. maaliskuuta 1960 alkaen CVS-9) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1943–1947 ja 1951–1969, joina aikoina se osallistui toiseen maailmansotaan, Korean sotaan ja Kuuban kriisiin.
Alus tilattiin Newport News Shipbuildingiltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 28. huhtikuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1942 kumminaan ilmavoimista vastaavan apulaislaivastoministerin Artemus L. Gatesin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 31. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään D. B. Duncan.
Keväällä 1960 alus muutettiin sukellusvenetorjuntatukialukseksi ja se siirrettiin Quonset Pointiin Rhodes Islandille. Samalla alus määrättiin 18. lentotukialusviirikön ja 3. sukellusvenelentotukialusryhmän () lippulaivaksi. Alus osallistui seuraavien vuosien aikana koulutuspurjehduksiin ja NATOn sekä CENTOn sotaharjoituksiin. Marraskuussa 1960 alus liitettiin Ranskan laivastoon operaatio Jet Streamiin.
Pinnanalla kulkenut sukellusvene "USS Nautilus" törmäsi 11. marraskuuta 1966 alukseen Moreshead Citystä 350 merimailia itään. Kumpikin alus kykeni palaamaan satamaan ilman ulkopuolista apua. "Essex" siirrettiin Norfolkiin korjattavaksi.
Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta 1969 ja se poistettiin alusluettelosta 1. 
kesäkuuta 1973. Hylky myytiin 1. kesäkuuta 1975 romutettavaksi.
USS Yorktown (CV-10)
USS Yorktown (runkonumero CV-10) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1943–1947 ja 1953-1970, joina aikoina se osallistui toiseen maailmansotaan sekä Korean ja Vietnamin sotiin.
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta nimellä USS "Bon Homme Richard". Sen köli laskettiin 1. joulukuuta 1942. Alus nimettiin uudelleen 26. syyskuuta USS "Yorktowniksi". Se laskettiin vesille 21. tammikuuta 1943 kumminaan rouva Eleanor Roosevelt ja liitettiin laivastoon 15. huhtikuuta Norfolkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Joseph J. Clark.
Alus viipyi Norfolkissa aina 21. toukokuuta saakka, jolloin se lähti koeajoihin Trinidadiin. Alus palasi 17. kesäkuuta Norfolkiin, jossa aluksella havaittujen vikojen korjaaminen aloitettiin. Se palasi palvelukseen 1. heinäkuuta, jolloin se aloitti lentotoimintaharjoitukset Norfolkin edustalla. Harjoitusten päätteeksi 6. heinäkuuta alus aloitti matkan Tyynelle valtamerelle läpäisten Panaman kanavan 11. heinäkuuta. Alus jatkoi seuraavana päivänä matkaansa Balboasta saapuen Pearl Harboriin 24. heinäkuuta ja aloittaen kuukauden kestävän harjoittelujakson Havaijin vesillä.
USS"Yorktown" aloitti 22. elokuuta matkan sotatoimialueelle. Aluksen ympärille koottu TF15 saapui 31. elokuuta 128 merimailia Marcussaarista, josta lentotukialus lähetti koneensa iskemään Marcussaaria ennen paluumatkaansa Havaijille vielä samana iltana. Alus saapui Pearl Harboriin 7. syyskuuta.
Alus lähti 9. syyskuuta San Franciscoon, jonne se saapui 13. syyskuuta. Alukselle siirrettiin lentokoneita ja materiaalia ennen sen lähtöä 15. syyskuuta takaisin Pearl Harboriin. Alus lähti 29. syyskuuta sotatoimialueelle. Varhain 5. lokakuuta aluksen lentokoneet aloittivat rynnäköt Wakesaarten japanilaisasemia vastaan. Yöksi lentotoiminta keskeytettiin tukialusosaston siirtyessä kauemmas saaresta, mutta aamulla 6. lokakuuta niitä taas jatkettiin. Illalla osasto aloitti paluumatkansa Havaijille saapuen Oahulle 11. lokakuuta.
Vuoden 1970 alkupuolen USS "Yorktown" oli Norfolkissa aloittaen palveluksesta poistamisen. Alus poistettiin palveluksesta 27. kesäkuuta Philadelphiassa Pennsylvaniassa, ja se kiinnittyi laituriin Philadelphiaan sijoitettujen Atlantin reservilaivaston alusten rinnalle. Alus poistettiin laivaston alusluettelosta 1. kesäkuuta 1973. Vuonna 1974 laivastoministeriö hyväksyi aluksen luovuttamisen museoitavaksi Charlestoniin South Carolinaan. Alus hinattiin kesäkuussa 1975 Bayonnesta Charlestoniin, jossa se 13. lokakuuta virallisesti nimettiin laivaston 200-vuotismuistomerkiksi.
Vincent Spadea
Vincent Spadea (s. 19. heinäkuuta 1974 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 helmikuussa 2005 ja nelinpelissä sijalla 90 kesäkuussa 2006. Hän voitti urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja kolme turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Spadea pääsi kaksinpelissä parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 1999. Turnauksessa hän voitti neljännellä kierroksella maailmanliston kuutosen, Andre Agassin. Puolivälierissä hän hävisi Tommy Haasille.
Ensimmäisen ja ainoan turnausvoittonsa kaksinpelissä Spadea saavutti Scottsdalessa vuonna 2004, jossa hän voitti loppuottelussa Nicolas Kieferin luvuin 7–5, 6–7(5), 6–3. Lisäksi hän oli kaksinpelin loppuottelussa häviävänä osapuolena neljä kertaa. Nelinpelissä hän voitti kolme turnausta. Ensimmäinen tuli Buenos Airesissa 1995 Christo van Rensburgin parina, toinen Orlandossa 1997 Mark Meikleinin parina, ja kolmas Taškentissa 1997 Vincenzo Santopadren parina.
Spadea pelasi kaksissa olympialaisissa, Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Sydneyssä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Patrick Rafterille suoraan kahdessa erässä. Ateenassa hän puolestaan voitti ensimmäisellä kierroksella Jürgen Melzerin, mutta hävisi toisella kierroksella Nicolás Massúlle, joka voitti lopulta olympiakultaa.
Takrolimuusi
Takrolimuusi on lääke muun muassa atopian hoitoon. Esimerkiksi Protopic on yksi atooppiseen ihottumaan käytettävissä oleva voide, joka ei sisällä kortisonia.
Takrolimuusia saadaan "Streptomyces tsukubaensis"-bakteerista. Takrolimuusi kuuluu ns. makrolideihin ja se on kalsineuriini-entsyymin salpaajaa eli tulehdussalpaajaa, jota on viime vuosiin saakka käytetty pääasiassa sisäisesti elintensiirtojen jälkeisten hylkimisreaktioiden estoon.
Takrolimuusin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 804,018 g/mol ja CAS-numero 104987-11-3.
Sound Pack (Dingo)
Sound Pack on vuonna 2010 julkaistu Dingon kokoelmalevy.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Neumann, ellei toisin mainita.*Levyn kannen tekijätiedoissa kappaleen säveltäjäksi on virheellisesti merkitty Neumann.
DVD:llä oleva keikka on taltioitu Porin Puuvillatehtaalla heinäkuussa 1985. Konsertti on julkaistu aiemmin julkaisuilla "Nimemme on Dingo" (1984, VHS), "Dingo Live" (1999, VHS), "Dingomania" (2004, DVD) ja "Kunnian päivät 1983–1986" (2006, 3CD+DVD)