hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Persia
Persia on Lähi-idän alueella sijainnut historiallinen valtio, jonka nimi on nykyään Iran. Persialaiset löivät heitä hallinneet assyrialaiset vuonna 612 eaa. Akemenidien suku hallitsi Persiaa vuoteen 330 eaa., jolloin Aleksanteri Suuri kukisti kuningas Dareios III:n ja poltti silloisen pääkaupungin Persepoliin. Persia kävi monia sotia Roomaa ja Bysanttia vastaan. Vuonna 628 Persia oli romahtanut pitkän Bysanttia vastaan käydyn sodan jälkeen, ja arabit pystyivät valloittamaan sen vuonna 639.
Persia sai nimensä nykyisen etelä-Iranin alueesta, joka tunnettiin nimellä Persis. Muinaiset kreikkalaiset alkoivat käyttää sanaa koko Iranin ylängöstä.
21. maaliskuuta 1935 Persia vaihtoi virallisesti nimensä Iraniksi.
Persiankieliset iranilaiset ovat sassanidien kaudesta alkaen käyttäneet maasta nimitystä Iran, joka tarkoittaa ”arjalaisten valtakuntaa”, kun taas lännessä on käytetty kreikkalaisilta periytyvää Persia-nimitystä. Vuonna 1935 šaahi Reza Pahlavi vaati kansainvälistä yhteisöä käyttämään Iran-nimeä. Hänen poikansa Muhammad Reza Pahlavi salli 1959 sekä Persia- että Iran-nimien käytön. Iran on vakiintunut muoto puhuttaessa nyky-Iranista, mutta historiallisesta Iranista käytetään usein edelleen nimitystä Persia. Vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen jälkeen maan koko nimi on ollut Iranin islamilainen tasavalta.
Muinoin Etelä-Persiassa lähellä Etelä-Babyloniaa oli Elam-niminen valtio. Mesopotamian kauppatiet veivät Iranin sisäosiin, joissa oli monia paikallisia valtioita. Persian imperiumilla tarkoitetaan yleensä Akemenidien dynastiaa 648–330 eaa. Akemenidit nousivat kapinaan Meediaa vastaan, ja vuosisatojen kuluttua Aleksanteri Suuri valtasi Persian. Kyyros Suuri loi Persian muinaisen suurvallan yhdistäen alueen 559 eaa. Persia laajeni Turkkiin ja Keski-Aasiaan. Kyyros Suuri valloitti Uus-Babylonian 539 eaa.
Kyyroksen seuraaja Kambyses II valtasi Egyptin, ja Dareios I:n aikana muinainen akemenidien Persia oli laajimmillaan. Valtakuntaan kuuluivat myös Vähän-Aasian länsirannikolla sijainneet kreikkalaiset kaupungit kuten Miletos. Kun ne vuonna 499 eaa. nousivat kapinaan, alkoivat persialaissodat, joiden aikana Persia yritti valloittaa Kreikankin. Kreikkalaiset pysäyttivät Dareioksen alaisten persialaisten etenemisen Marathonin taistelussa. Dareioksen poika Kserkses I koetti myös vallata Kreikan, mutta kreikkalaiset löivät persialaiset Plataian taisteluissa.
Muinainen Persia oli ensimmäinen todellinen supervalta, joka yhdisti suuren maa-alueen. Persian alueita hallitsivat satraapit. Persia kukistui, kun makedonialainen valloittaja Aleksanteri Suuri kukisti Persian 334–330 eaa. Aleksanteri Suuren kuoltua Persia jäi Seleukokselle, ja maata hallitsivat kreikkalaiset (hellenistiset) seleukidit.
Konstantinos III
Konstantinos III (612–641) oli Bysantin keisari 11. helmikuuta – 25. toukokuuta vuonna 641.
Konstantinos III hallitsi velipuolensa Heraklonasin kanssa heidän isänsä Herakleioksen kuoltua. Konstantinos oli sairaalloinen ja kuoli hallittuaan vain kolme kuukautta. Hänen kuolinsyykseen on esitetty sekä myrkytystä että tuberkuloosia.
Pian Konstantinos III:n kuoltua hänen kannattajansa nousivat kapinaan ja hänen nuori poikansa Konstans II kruunattiin keisariksi ja Heraklonas karkotettiin.
Heraklonas
Heraklonas (626–641) oli Bysantin keisari 11. helmikuuta – syyskuu vuonna 641.
Heraklonas hallitsi velipuolensa Konstantinos III:n kanssa heidän isänsä Herakleioksen kuoltua. Konstantinos III:n kuoltua toukokuussa 641 todellinen valta oli Heraklonasin äidillä Martinalla.
Pian Konstantinos III:n kuoltua hänen kannattajansa nousivat kapinaan ja hänen nuori poikansa Konstans II kruunattiin keisariksi. Syyskuussa Heraklonas ja Martina karkotettiin. Persialaisen mallin mukaan Martinan kieli ja Heraklonasin nenä leikattiin pois.
Konstans II
Konstans II, Herakleios Pogonatus (630–668), oli Konstantinos III:n poika ja Bysantin keisari vuosina 641–668. Konstans sai lisänimeä Pogonatus, "parrakas", koska hänellä oli vanhempana pitkä ja tuuhea parta.
Konstans II:sta tuli keisari, kun hänen 15-vuotias setänsä Heraklonas syrjäytettiin vallasta vuonna 641. Konstans oli tuolloin vasta vain yksitoistavuotias. Hän oli ristimänimeltään Herakleios, mutta otti nimekseen kruunajaisten yhteydessä Konstans. Todellinen valta oli sotapäällikkö Valentinoksella, joka pakotti nuoren keisarin menemään naimisiin tyttärensä Faustan kanssa. Valentionos yritti julistaa itsensä keisariksi vuonna 644, mutta vihainen väkijoukko tappoi hänet.
Keisari Heraklonasin alulle panema sopimus arabien kanssa pantiin käytäntöön heti Konstansin noustua valtaistuimelle. Bysantin joukot jättivät Aleksandrian 12. syyskuuta 642 ja arabit valloittivat kenraali Amrin johdolla Pohjois-Afrikan rannikkoa Tripoliin asti. Kun kalifi Omar I kuoli vuonna 644, tuli Bysantille hyvä tilaisuus vastaiskuun. Vahva laivasto lähetettiin Egyptiin kenraali Manuelin johdolla ja se saikin vallattua takaisin Aleksandrian vuonna 645. Vuonna 646 Amr kuitenkin löi Manuelin joukot.
Kun arabit olivat varmistaneet valloittamansa Syyrian ja Mesopotamian, he hyökkäsivät Armeniaan ja Vähään-Aasiaan vuonna 642 ja Kappadokiaan vuonna 647. Kenraali Muawijan johdolla arabit rakensivat ensimmäisen laivastonsa, jolla he vuonna 649 valloittivat Kyproksen. Bysantti neuvotteleman kolmen vuoden aselevon jälkeen Muawijan valloitti vielä Rodoksen ja Kosin. Oli selvää, että arabien seuraavana kohteena oli Konstantinopoli. Konstans otti nyt itse Bysantin laivaston johdettavakseen ja kohtasi arabien laivaston vuonna 655. Arabien voitto oli täydellinen ja keisari pääsi vain täpärästi pakenemaan. Vuonna 656 Uthman ibn Affan murhattiin ja Muawijan julistautui kalifiksi Syyriassa. Sisällissodan uhatessa Muawijan solmi rauhansopimuksen Bysantin kanssa vuonna 659.
Idän uhan hellitäessä Konstans pystyi vuonna 658 johtamaan retkikuntaa slaaveja vastaan Balkanilla. Suuria joukkoja slaaveja pakkosiirrettiin Vähään-Aasiaan. Vuonna 653 Konstans lähetti armeijan syrjäyttämään paavi Martinus I:n.
Varmistaakseen keisarinvallan perillisilleen Konstans tapatti veljensä Theodosiuksen ja teki pojastaan Konstantinoksesta keisarin. Sama kunnia annettiin nuoremmille pojille Herakleiokselle ja Tiberiukselle vuonna 659. Vuonna 663 Konstans aloitti kampanjan langobardeja vastaan Italiassa. Aluksi kaikki meni hyvin, mutta talven tultua armeijan oli vetäydyttävä Napoliin. Täältä keisari matkasi Roomaan, jossa uusi paavi Vitalianus vastaanotti hänet. Hän jatkoi matkaansa pian Sisiliaan, jonka puolustusta oli kohennettava arabien hyökkäyksiä vastaan. Konstansin toiminnasta Sisiliassa ei tiedetä paljon, mutta kesällä 668 hänet murhattiin Syrakusassa, kun hän oli kylpemässä. Konstansin kuoltua hänen pojastaan Konstantinista tuli keisari.
Psykoakustiikka
Psykoakustiikka tutkii kuuloa psykofyysisillä kokeilla. Psykoakustiikassa tutkitaan äänen aiheuttamaa vastetta kuulossa epäsuorasti havainnoimalla eikä suorilla fysiologisilla mittauksilla. Psykoakustiikan avulla on löydetty monia lainalaisuuksia ja koneistoja, joilla kuulo toimii, mutta se ei selvitä kovin matalalla tasolla kuulon toimintaa. Kuulo on kuitenkin niin monimutkainen asia, että psykoakustiikan avulla saadaan tärkeitä tuloksia, joita voidaan soveltaa monilla eri aloilla (esimerkiksi äänenpakkaus) – fysiologisella tasolla vastaavanlaajuisten tulosten saaminen ei ole vielä mahdollista, koska aivojen toimintaa ei tunneta riittävän hyvin. Fysiologinen tutkimus kuitenkin täydentää ja varmentaa tiettyjä havaintoja psykoakustiikassa.
Psykoakustisia käsitteitä ovat muun muassa peittoilmiö, äänekkyys, äänekkyystaso, äänenkorkeus, aistittu dissonanssi ja äänenväri.
Järjestysluku (kemia)
Kemiassa ja fysiikassa järjestysluku (Z) on atomin ytimessä olevien protonien lukumäärä. Esimerkiksi hiilen järjestysluku on kuusi (Z = 6), koska hiiliatomin ytimessä on kuusi protonia. Jaksollisessa järjestelmässä alkuaineet on järjestetty kasvavan järjestysluvun mukaisesti.
Dmitri Mendelejevin jaksollisessa järjestelmässä oli ongelmana alkuaineiden järjestys. Kun alkuaineet järjestettiin ryhmiin kemiallisen käyttäytymisen perusteella, ne eivät olleet täydellisesti atomimassan mukaisessa suuruusjärjestyksessä. Esimerkiksi telluuri oli jaksollisessa järjestelmässä ennen kevyempää jodia.
Ongelman ratkaisi Henry Gwyn Jeffreys Moseley vuonna 1913. Moseley päätteli eri alkuaineiden röntgenspektrien avulla, että atomissa on perussuure, joka kasvaa tasaisesti siirryttäessä jaksollisen järjestelmän alkuaineesta seuraavaan. Tämä suure on järjestysluku, joka osoittaa alkuaineen paikan jaksollisessa järjestelmässä. Järjestysluku on yhtä suuri kuin atomin ytimen positiivinen varaus. Moseleyn kokeet osoittivat, että alkuaineen kemialliset ominaisuudet määrää järjestysluku eikä atomimassa. Siten voitiin hyväksyä se, että telluuri on jaksollisessa järjestelmässä ennen jodia.
Moolimassa
Moolimassa (tunnus "M", yksikkö g/mol tai kg/mol) on se massa, joka on yhdellä moolilla atomeita tai molekyylejä. Yhdessä moolissa on Avogadron vakion (N = 6,02214·10) osoittama määrä rakenneyksiköitä.
Alkuaineiden suhteellinen atomimassa, joka on lukuarvoltaan sama kuin niiden moolimassa, on ilmoitettu jaksollisessa järjestelmässä. Molekyyli- ja ioniyhdisteen moolimassa saadaan tietää laskemalla yhteen niiden alkuaineatomien atomimassat, joista yhdiste on muodostunut. Ioniyhdisteillä on kiinteässä olomuodossa jatkuva hilarakenne, joten niille laskettu moolimassa on niiden kaavamassa, joka ilmoittaa ioniyhdisteen empiirisen kaavan mukaisen moolimassan. Lukuarvoon liitetään yksiköksi g/mol. Moolimassa voidaan myös laskea, jos tunnetaan aineen massa ja ainemäärä:
missä "M" on moolimassa, "m" on aineen massa, ja "n" on ainemäärä mooleissa.
Hiilen (isotooppi 12) moolimassa "M"(C) on määritelmän mukaisesti 12,000 g/mol, toisin sanoen yksi mooli hiiltä on massaltaan 12,000 g. Systeemin perusosaset voivat olla atomeja, molekyylejä, ioneja, elektroneja tai muita määriteltyjä hiukkasia.
Alkuaineen moolimassa on sama kuin alkuaineen suhteellinen moolimassa. Luonnossa hiili esiintyy pääasiassa isotooppien C (98,9 %) ja C (1,1 %) seoksena, jolloin suhteelliseksi moolimassaksi saadaan 12,011 g/mol.
Yhdisteen moolimassa saadaan laskemalla yhdisteen kaavassa esiintyvien atomien moolimassat yhteen. Veden moolimassa "M"(HO) = 2 · "M"(H) + "M"(O) = 2 · 1,008 g/mol + 16,00 g/mol = 18,016 g/mol. Tässä vedyn atomimassa on 1,008 u ja hapen atomimassa on 16,00 u.
Polymeerimateriaaleille ei voida laskea yhtä yksittäistä moolimassaa, koska polymeerimateriaali sisältää käytännössä aina eripituisia ja täten myös erimassaisia polymeeriketjuja: kysessä on siis eräänlainen seos. Polymeerimateriaaleille onkin olemassa erilaisia keskimääräisiä moolimassoja, kuten painokeskimääräinen moolimassa (M), lukukeskimääräinen moolimassa (M) ja viskositeettikeskimääräinen moolimassa (M). Näistä yleisimmin käytetään M:aa ja M:aa. M:n ja M:n osamääränä (M/M) polymeerille saadaan polydispersiteetti-indeksi (PDI). Sijoittamalla polymeerimateriaalin polymeeriketjujen pituudet massan suhteen graafiseksi esitykseksi saadaan aikaan polymeerin moolimassajakauma.
Vandaalit
Vandaalit olivat germaanikansa, joka tunkeutui Rooman valtakunnan alueelle ja perusti kuningaskunnan Pohjois-Afrikkaan Karthagon ympärille. Ajanlaskun alussa vandaalit asuivat Sleesiassa. 
Aikaisemmin on uskottu, että vandaalit tulivat nykyisen Ruotsin alueelta, koska Uppsalan lähellä sijaitsee Vendel-niminen paikkakunta. Vandaalit ilmaantuivat nykyisen Puolan alueelle ehkä 100-luvulla eaa. Historioitsija Tacitus mainitsee vuonna 98 vandaalien asuvan Oderin ja Veikselin välillä. On epäselvää, miten paljon näillä vandaaleilla oli yhteistä 400-luvulla kirjallisiin lähteisiin ilmaantuvien vandaalien kanssa.
Vandaalit alkoivat paeta hunneja länteen 400-luvun alkupuolella. 31. joulukuuta 406 vandaalit ylittivät Reinin kukistettuaan frankit. Vandaalit tuhosivat Rooman hylkäämää Galliaa kolme vuotta ennen siirtymistään 409 Espanjaan. Rooman kanssa liittoutuneet visigootit voittivat toisen vandaalien ryhmän, silingit, vuosina 416–418.
Vandaalien kuningas Geiserik rakennutti laivaston ja vuonna 429 siirtyi Gibraltarinsalmen yli Pohjois-Afrikkaan. Vuonna 435 roomalaiset antoivat vandaaleille maata Afrikassa, mutta he valloittivat Mauretanian ja Numidian vuoteen 435 mennessä ja Karthagon vuonna 439 ja saivat haltuunsa Pohjois-Afrikan viljavarannot. Geiserik perusti vandaalien kuningaskunnan ja jatkoi valloittamalla laivastoineen Sisilian, Korsikan, Sardinian ja Baleaarit. Vuonna 455 vandaalit valtasivat ja ryöstivät Rooman.
Itä-Rooman eli Bysantin yritykset valloittaa Afrikka epäonnistuivat ja 474 keisari Zenon solmi sopimuksen vandaalien valtakunnan kanssa. Geiserikin perustama dynastia hallitsi pitkään Afrikassa. Vandaalien kuningaskunta kukistui vandaalisodassa Justinianus I:n aikana vuonna 533 itäroomalaisen sotapäällikkö Belisariuksen ansiosta.
Rooman ryöstön johdosta vandaalit saivat ryöstelijöiden ja hävittäjien jälkimaineen, mihin perustuu ilkivaltaa tarkoittava sivistyssana vandalismi. Todellisuudessa vandaalien tuskin voidaan sanoa olleen sen väkivaltaisempia kuin muutkaan tuon ajan germaanikansat. Afrikassa vandaalien valtakunta oli myöhäisantiikin vauraimpia ja sivistyneimpiäkin valtioita.
Vandaalit ovat luultavasti antaneet nimen Etelä-Espanjan Andalusian maakunnalle (alun perin "Vandalusia", sitten arabiaksi "Al-Andalus"), jossa he asuivat hetken ennen siirtymistään Afrikkaan.
Kilroy was here
Kilroy was here ( tai "Kilroy kävi täällä") on yleinen graffiteissa käytetty englanninkielinen ilmaus, joka on lähtöisin Yhdysvalloista. Sen yhteydessä esiintyy usein tyylitelty piirros aidan takaa kurkistavasta ihmishahmosta. Lauseen kirjoittaminen yllättäviin paikkoihin muodostui suosituksi toisen maailmansodan aikana, mutta sen alkuperää ei tunneta varmuudella.
Lauseen alkuperä on hämärän peitossa ja sen synnystä on liikkeellä useita versioita. Erään tarinan mukaan James J. Kilroy -niminen henkilö olisi ollut alusten tarkastajana Bethlehem Steel Shipyardin telakalla Quincyssä Massachusettsissa ja jättänyt käynnistään merkin tarkastamiinsa kohteisiin. Laivat rakennettiin suurina sarjoina lohkoista. Kun vaakatasossa tehty lohko nostettiin laivan koontivaiheessa oikeaan asentoon, tarkastajan hyväksymiskuittaukset päätyivät merkillisiin paikkoihin, jopa ylös kattoon. Nämä herättivät Eurooppaan toisen maailmansodan taisteluihin kuljetettavien sotilaiden huomion. Joku sitten keksi ruveta kirjoittelemaan Kilroyn nimeä muuallekin. Yhdysvaltalaiset sotilaat kirjoittelivat tuota tekstiä seiniin liikkuessaan Euroopassa. Vitsin tarkoituksena oli antaa mielikuva, että salaperäinen Kilroy olisi ehtinyt käymään jokaisessa paikassa ennen muiden saapumista.
Anekdootin mukaan Josif Stalin olisi törmännyt ”Kilroy was here” -lauseeseen vuoden 1945 Potsdamin konferenssin aikana valtiojohtajien käyttöön varatussa yksityisessä kylpyhuoneessa. Suomessa lause tuli tunnetuksi aluksi amerikkalaisista sanomalehtisarjakuvista ja viimeistään vuonna 1948, jolloin puolustusministeri Yrjö Kallisen huvilaan murtautunut ja sittemmin kiinni jäänyt kaksikko oli kirjoittanut huvilan verhoihin sanat ”Kilroy kävi täällä”.
Australiassa tunnettiin vastaava lause ”Foo was here”.
Kilroy-lauseen yhteyteen on usein piirretty tyylitelty hahmo, jossa mies katsoo aidan takaa siten, että hänestä näkyy vain päälaki, silmät ja pitkä nenä. Kyseessä on alun perin toisen maailmansodan aikana Britanniassa syntynyt vitsihahmo, joka tunnettiin alkujaan nimellä Mr Chad. Brittiläisillä sotilailla oli tapana piirtää sodan aikana kaikkialle graffiteja, joissa kurkisteleva Chad-hahmo kommentoi pulaa erilaisista tarvikkeista lauseella ”WOT! No…” (). Eri teorioiden mukaan hahmon ulkonäkö olisi saanut innoituksensa joko sarjakuvapiirtäjä George ”Chat” Chattertonin vuonna 1938 luomasta hahmosta tai sähköteknikkojen käyttämästä vaihtovirran symbolista. Hahmo tunnettiin myös nimillä "Private Snoops" (”sotamies Kyylä”), "The Watcher" (”katselija”), "The Jeep", "Foo", "Phoo", "Flywheel" ja "Clem". Sodan aikana Chad-hahmon kuva ja ”Kilroy was here” -lause sulautuivat yhdeksi vitsiksi.
Suomessa "Apu"-lehti on vuosikymmenten ajan julkaissut ”Missä Jallu luuraa” -lukijakilpailua, jossa lukijoiden tulee etsiä lehden sivuille kätketty vastaavanlainen isonenäinen Jallu-hahmo.
Skandinavia
Skandinavia voi viitata seuraaviin:
Maanantai
Maanantai (lyhenne ma tai maan.) on sunnuntain ja tiistain väliin jäävä viikonpäivä.
ISO 8601 -standardin mukaan maanantai on viikon ensimmäinen päivä ja useimmiten myös työviikon ensimmäinen päivä. Juutalaisessa traditiossa se on viikon toinen päivä.
Suomessa maanantaista tuli viikon ensimmäinen päivä vuoden 1973 alussa, kun Suomessa siirryttiin kansainvälisen standardin mukaiseen viikkonumerointiin. Aikaisemmin viikon oli katsottu alkavan sunnuntaista.
Sanan ”maanantai” etymologia on muinaisskandinaavisessa sanassa "mánandagr", kuupäivä. Maanantai on useissa muissakin kielissä kuun päivä. Latinan kielellä se on "Dies lunae", englannin kielellä Monday (muinaisenglanti: Mōnandæg) ja ranskan kielellä lundi (latinan "kuuta" tarkoittavasta sanasta "luna").
Venäjällä ja Virossa maanantaita on jo vanhastaan pidetty viikon ensimmäisenä päivänä. Venäjän kielellä maanantai on "понеде́льник", ’pyhän jälkeinen päivä’, ja viron kielellä "esmaspäev", ’ensimmäinen päivä’.
Tiistai
Tiistai (lyhenne ti tai tiist.) on viikonpäivä maanantain jälkeen ja ennen keskiviikkoa.
Sanan ”tiistai” etymologia on ruotsin sanassa "tisdag". Tämä, samoin kuin vastaavat saksan ja englannin sanat tarkoittavat Tyr-jumalan päivää: "Dienstag" tai "Tuesday". Useissa muissa kielissä se on Mars-jumalan päivä, "Dies Martis", espanjaksi "martes", ranskaksi "mardi" ja italiaksi "martedí". Japaniksi se on tulen päivä 火曜日 (kayōbi).
Venäjässä tiistai on вторник (toinen päivä), kuten myös kiinaksi ja portugaliksi kolmas.
Roskapankki
Roskapankki on kansanomainen nimitys omaisuudenhoitoyhtiölle, joka hoitaa valtion tukea saaneen pankin omaisuuden tai vastuiden hoitamisen ja myymisen.
Käytännössä roskapankki ostaa liikepankilta ongelmaluotot ja omaisuuden, jotka on yliarvostettu pankin taseessa ja joita kukaan muu ei halua pankilta ostaa. Hinta on yleensä varsin alhainen ja ostomenettelyssä voidaan käyttää esimerkiksi käänteistä huutokauppaa. Roskapankki pyrkii pidemmän ajan kuluessa saamaan rahaa luotoista erilaisilla maksujärjestelyillä tai realisoimalla ostettua omaisuutta ja lainojen vakuutena olevaa omaisuutta. Roskapankkijärjestelyllä pyritään vakauttamaan liikepankin rahatilannetta siten, että liikepankin konkurssi vältetään.
Yhdysvalloissa perustettiin 1980-luvun säästöpankkikriisin takia "Resolution Trust" -roskapankki.
Suomeen roskapankkeja perustettiin Yhdysvaltain mallin innoittamana hoitamaan 1990-luvun alun lamaa ja pankkikriisiä. Näihin omaisuudenhoitoyhtiöihin siirretään pankkien luotonannon erittäin riskipitoiset osat eli niin kutsutut ongelmaluotot (pahimmat luottotappiot ja niiden vakuuksina olevat kiinteistöt). Suomen lama-ajan pankkikriisissä veronmaksajat käytännössä maksoivat luottotappiot pankkitukena.
Tunnetuin roskapankki Suomessa oli Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal, joka perustettiin 18. marraskuuta 1993 hallinnoimaan Suomen Säästöpankki – SSP Oy:n järjestämättömiä ja muita luottoja sekä realisoimaan sen kiinteistöomaisuutta ja muuta omaisuutta.
Subprime-kriisin takia Yhdysvaltain edustajainhuone hyväksyi suunnitelman roskapankin perustamisesta 3. lokakuuta 2008 äänin 263–171. Suunnitelma oli kaatunut 29. syyskuuta 2008 äänin 228–205, mikä sai Dow Jones -osakeindeksin laskemaan yhden päivän aikana ennätykselliset 778 pistettä eli seitsemän prosenttia.
(29.9.2008)
Elektronivoltti
Elektronivoltti (symboli eV) on energian yksikkö, jota käytetään usein atomi- ja ydinfysiikassa. Se on suuruudeltaan energiamäärä, jonka elektroni saa kulkiessaan tyhjiössä yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse. Yksi elektronivoltti vastaa siis yhtä volttia kerrottuna alkeisvarauksella. SI-järjestelmässä 1 eV = 1,602176565·10 J.
Hiukkasfysiikassa yksikkönä käytetään megaelektronivolttia (1 MeV = 10 eV) mitattaessa alkeishiukkasten massaa käyttäen luonnollista yksikköjärjestelmää. Tämä perustuu massan ja energian ekvivalenssiin ja suppean suhteellisuusteorian kaavaan
missä "E" tarkoittaa energiaa, "m" massaa ja "c" valon nopeutta tyhjiössä.
Näitä yksiköitä käyttäen elektronin massa on noin 0,5 MeV ja protonin massa noin 940 MeV.
Tietyillä fysiikan alueilla, esimerkiksi plasmafysiikassa on käytännöllistä käyttää elektronivolttia lämpötilan yksikkönä. Elektronivoltin muunnos kelvin-asteiksi (symboli K) määritellään käyttäen Boltzmannin vakiota "k":
Esimerkiksi tyypillinen magneettisesti rajoitetun fuusion plasma on 15 keV, tai 175 megakelviniä.
Friedrich Engels
Friedrich Engels (28. marraskuuta 1820 Barmen, Preussi – 5. elokuuta 1895 Lontoo) oli sosialistinen filosofi ja toimi yhteistyössä Karl Marxin kanssa kommunistisen teorian luomisessa. Yhdessä he julkaisivat "Kommunistisen manifestin" 1848. Engels toimitti kaksi osaa "Pääomaa" Marxin kuoleman jälkeen.
Engels oli menestyvän saksalaisen tekstiiliyrittäjän vanhin poika. Hänen isänsä lähetti nuoren Engelsin Englantiin auttamaan Manchesterissä sijaitsevan puuvillatehtaansa hoitamisessa. Järkyttyneenä työntekijöiden kammottavista työoloista hän aloitti raportin "Työväenluokan asema Englannissa" kirjoittamisen. Raportti julkaistiin 1844.
Samana vuonna Engels aloitti avustajana "Deutsche-Französische Jahrbücher" -lehdessä, jota Pariisissa toimitti ja kustansi Karl Marx. Heidän ensi tapaamisellaan kävi ilmi, että heidän näkemyksensä kapitalismista olivat yhtenevät, joten he päättivät tehdä läheisempää yhteistyötä. Kun Marx karkotettiin Ranskasta tammikuussa 1845, he päättivät siirtyä Belgiaan, jossa oli suurempi mielipiteenvapaus kuin muissa Euroopan maissa.
Heinäkuussa 1845 Engels vei Marxin Englantiin, jossa he tapasivat monia chartistijohtajia, kuten George Harneyn. He palasivat Brysseliin tammikuussa 1846, jossa he perustivat kommunistisen yhteydenpito-organisaation. Heidän tavoitteenaan oli yhdistää Euroopan eri osissa asuvat sosialistijohtajat. Marxin innoittamana sosialistijohtajat pitivätkin konferenssin Lontoossa, missä muodostettiin uusi organisaatio, "kommunistiliiga". Engels osallistui konferenssiin delegaattina ja vaikutti suuresti päätettyihin toimintastrategioihin.
Vuonna 1847 Engels ja Marx aloittivat yhteisen pamfletin kirjoittamisen. Se perustui Engelsin aikaisemmalle teokselle "Kommunismin periaatteet". 12000-sanainen pamfletti valmistui kuudessa viikossa ja sen tavoitteena oli muotoilla kommunistinen aate tarpeeksi yksinkertaisesti, että suuri yleisö ymmärtäisi sen. Sen nimeksi tuli "Kommunistinen manifesti" ja se julkaistiin helmikuussa 1848. Maaliskuussa Marx ja Engels karkotettiin Belgiasta. He muuttivat Kölniin, jossa he julkaisivat radikaalia lehteä, "Neue Rheinische Zeitungia".
Vuonna 1849 heidät karkotettiin Saksasta, eikä jäljellä ollut enää kuin Lontoo. Preussin viranomaiset yrittivät painostaa Englannin viranomaisia karkottamaan miehet Britteinsaarilta todennäköisimmin Yhdysvaltoihin, mutta tuloksetta. Engels jatkoi Englannissa puuvillateollisuuden harjoittamista, eläen varsin rikkaasti, mutta nipistäen aina silloin tällöin avustuksia Marxille, joka eli perheineen yli varojensa, kovassa köyhyydessä.
Marxin kuoleman (1883) jälkeen Engels omisti loppuelämänsä Marxin teosten toimittamiselle ja kääntämiselle. Hän kuoli Lontoossa 1895.
Konstantinos IV
Konstantinos IV (652–685) oli Bysantin keisari vuosina 668–685.
Konstantinoksesta tuli keisari kun hänen isänsä Konstans II murhattiin. Hänenn veljensä nimettiin kanssahallitsijoiksi.
Arabien laivasto eteni vuonna 674 Konstantinopolin edustalle mutta joutui perääntymään syksyn tullessa. Lopulta arabit piirittivät Konstantinopolia vuonna 678, mutta heidät lyötiin kun Bysantin laivasto käytti "kreikkalaista tulta". Kalifi Muawija solmi nyt rauhan kolmeksikymmeneksi vuodeksi Bysantin kanssa.
Pohjoisesta uhkasi jo uusi vaara, kun Asparuhin johtamat bulgaarit ylittivät Tonavan ja vuonna 680 Konstantin lähetti laivaston heitä vastaan. Laivasto purjehti Mustanmeren rantaa Tonavan suistolle samalla kun ratsuväkeä seurasi Traakian kautta. Yrityksistä hulimatta bulgaareihin ei saatu kosketusta ja armeija joutui vetäytymään kun keisari sairastui. Ylittäessään Tonavaan Bysantin armeija joutui bulgaarien hyökkäyksen kohteeksi ja koki suuria tappioita. Bulgaarit tunkeutuivat nyt Bysantin alueelle ja perustivat uuden kuningaskunnan, Bulgarian.
Vuonna 680 Konstantinos kutsui koolle kuudennen ekumeenisen kirkolliskokouksen Konstantinopolissa. Samoihin aikoihin hän pyrki varmistamaan poikansa aseman kruununperijänä. Niinpä Konstantinos riisti veljiltään Herekleiosilta ja Tiberiukselta heidän keisarilliset arvonimensä ja antoi silpoa heidän nenänsä niin ettei heistä olisi tulevaisuudessa keisareiksi.
Konstantinos kuoli syyskuussa 685 ollessaan vain 33-vuotias. Hänen vanhimmasta pojastaan Justinianuksesta tuli uusi keisari.
Justinianus II
Justinianus II Rhinotmetos (, 669–711) oli Bysantin keisari vuosina 685–695 ja 705–711.
Justinianus oli vain 16-vuotias kun hänestä tuli keisari isänsä Konstantinos IV:n kuoltua vuonna 685. Justinianus oli lahjakas nuorukainen joka tosin oli edeltäjiensä tapaan myös julma despootti.
Arabien kalifi Abdulmalikin kanssa saatiin aikaan rauhansopimus, joka oli erittäin suotuisa Bysantille. Kyproksen, Armenian ja Kaukasian Iberian verotulot jaettiin kahtia Bysantin ja Kalifaatin välillä. Kypros jäikin tällaisen kaksoisomistukseen pitkäksi aikaa.
Vuonna 688 Justinianus lähti armeijansa kanssa sotaretkelle slaaveja vastaan. Hän eteni Thessalonikaan, joka oli käytännössä slaavien saartama. Justinianus siirsi voittamansa slaavilaiset heimot Vähään-Aasiaan ja heidän tuli asettaa 13 000 miehen joukko-osasto keisarilliselle armeijalle. Samanlaisia kansansiirtoja tapahtui esimerkiksi Kyproksella, josta siirrettiin kalifin protesteista huolimatta ihmisiä lähemmäksi pääkaupunkia, jossa tarvittiin merenkävijöitä. Tästä syystä syttyi sota vuonna 691. Vasta armeijaan liitetyt slaavit pakenivat muslimien puolelle, jotka asettivat heidät asumaan Syyriaan. Tämän vuoksi Bysantti kärsi tappion Sebastopoliksen taistelussa Armeniassa. Armenia joutui taas Kalifaatin valtapiiriin.
Justinianuksen kansansiirrot ja kovat verot eivät olleet kansan mieleen ja hän oli erittäin epäsuosittu. Vuonna 695 Justinianus yritti syrjäyttää paavi Sergius I:n, mutta epäonnistui ja joutui pian luopumaan kruunustaan. Tilalle nousi kapinallisten johtaja Hellaksen "strategos" Leontios. Justinianuksen nenä leikattiin pois ja tästä syystä hän sai lisänimen ”Rhinotmetos”.
Kuultuaan Tiberius II:n vallankaappauksesta vuonna 698 Justinianus pakeni Chersonin saarelta, jonne hänet oli karkotettu. Hän löysi suojapaikan kasaarien khanin luota ja meni jopa naimisiin khanin siskon kanssa. Vaimo vaihtoi uskonsa kristinuskoon ja nimensä Theodoraksi. Konstantinopolissa Justinianuksen seikkailut hermostuttivat keisari Tiberiusta ja hän pyysi khanian luovuttamaan pakolaisen takaisin. Justinianus sai vihiä juonesta ja pakeni taas päätyen lopulta bulgaarien khanin Tervelin hoviin. Vuonna 705 Justinianus palasi Konstantinopoliin bulgarialaisen armeijan kanssa ja kappasi taas keisarinvallan itselleen.
Tervelille annettiin kunnianimi "caesar", jota ei ennen ollut annettu ulkomaalaisille, olihan se heti keisarinarvosta seuraava. Entiset keisarit Tiberius ja Leonitius joutuivat julkisen pilkkauksen kohteeksi ja tämän jälkeen heidät teloitettiin. Tämä oli vain alku Justinianuksen hirmuvallalle, jota tuli kestämään kuusi vuotta. Toisella hallituskaudellaan Justinianus ansaitsi sen verenhimoisen tyrannin maineen, josta hänet tultiin muistamaan. Justinianus teloitti vihollisiaan ja lähetti joukkoja tuhoamaan Ravennan, joka oli vastustanut häntä ensimmäisen hallituskauden aikana.
Vuonna 711 käynnistyi kapina, jota kasaarit avustivat. Armenialainen Bardanes nostettiin keisariksi nimellä Filippikos. Hän leikkasi Justinianuksen pään irti ja lähetti sen Ravennaan ja Rooman kansan nähtäväksi. Justinianuksen perillinen, nuori Tiberius murhattiin ja Herakleiosin alullepanema dynastia päättyy tähän.
Leontios
Leontios () oli Bysantin keisari vuosina 695–698.
Leontios oli keisari Justinianus II:n kenraali, mutta hänet vangittiin Sebastopoliksen tappion jälkeen vuonna 691.
Vapauduttuaan Leontios johti kapinaa Justinianusta vastaan ja hänet julistettiin keisariksi vuonna 695. Vuonna 697 arabit valloittivat Karthagon ja Leonitios lähetti laivaston kukistamaan heidät. Vaikka laivasto onnistuikin aluksi, se kärsi tappion seuraavana vuonna kun arabit hyökkäsivät uudelleen. Laivasto kapinoi ja sen johtajasta Apsimarista tuli keisari Tiberius III.
Leontios vangittiin luostariin ja hänen nenänsä ja kielensä halkaistiin, kuten hän oli silponut Justinianus II:n kolme vuotta aikaisemmin. Justinianus II teloitti Leonitioksen palattuaan keisarin valtaistuimelle.
Eksoterminen reaktio
Eksoterminen reaktio on kemiallinen reaktio, joka vapauttaa lämpöä. Eksotermisessä prosessissa systeemistä virtaa lämpöä ympäristöön. Systeemin potentiaalienergia on lopussa pienempi kuin alussa. Jos eksoterminen prosessi tapahtuu vakiopaineessa, systeemin entalpia eli energiasisältö pienenee eli Δ"H" palamisreaktiot. Esimerkiksi vety palaa seuraavasti:
Veden jäätyminen on eksoterminen prosessi, eli siinä vapautuu lämpöä.
Lämpöä "sitovaa" prosessia sanotaan endotermiseksi.
Vaihtovirta
Vaihtovirta on sähkövirtaa, jonka suunta vaihtelee ajan funktiona. Valtakunnan sähköverkossa käytetty vaihtovirta on sinimuotoista. Vaihtovirran merkkinä käytetään symbolia "~" tai merkintää "AC" ().
Suomessa kotitalouksissa käytettävä verkkovirta on sinimuotoista vaihtovirtaa, jonka vaihejännitteen tehollisarvo on nimellisesti 230 volttia ja taajuus 50 hertsiä. Standardin mukaan jännitteen tehollisarvo voi vaihdella 207 ja 244 voltin välillä mm. sähköverkon kuormituksen vaihtelun takia. Samanlaista sähköä tarjotaan myös suurimmassa osassa muuta Eurooppaa.
Toinen yleinen verkkovirta maailmalla on 120 voltin ja 60 hertsin vaihtovirta. Kyseinen vaihtovirta on käytössä muun muassa Yhdysvalloissa.
Vaihtovirran tehollisarvo määritellään siten, että vaihtovirran lämmittävä vaikutus vastuksessa on yhtä suuri kuin tehollisarvoltaan saman suuruisen tasavirran. Tehollisarvo lasketaan vaihtovirrasta RMS-keskiarvostamalla. Tämän vuoksi puhutaankin yleensä RMS-arvosta tehollisarvon sijaan.
Vaihtovirralla sähköinen teho jakaantuu pätötehoon, loistehoon ja näennäistehoon. Ainoastaan pätöteho on energiaa siirtävää ja työtä tekevää.
Vaihtovirran käytön sähkönsiirtojärjestelmissä suunnitteli Nikola Tesla Westinghouse Electricille.
Tesla oli työskennellyt Edisonin laboratoriossa, mutta riitaantui Edisonin kanssa. Edison kannatti tasavirtajärjestelmää. 1890-luvulla taistelu näiden järjestelmien välillä kiihtyi hyvin likaiseksi. Edison esimerkiksi teloitutti Coney Islandin eläintarhan Topsy-norsun vaihtovirralla omistajien pyynnöstä, koska tämä oli tallannut ihmisiä kuoliaaksi. Edison ja tasavirtajärjestelmä olivat jo 1890-luvulla häviämässä sodan, koska vaihtovirtajärjestelmässä oli kiistattomia etuja. Edisonin sanotaan vastustaneen vaihtovirtajärjestelmää, koska hänen matemaattiset kykynsä eivät riittäneet sen toimintaperiaatteen ymmärtämiseen.
Vaihtovirtajärjestelmässä pystytään muuntajan avulla nostamaan jännitettä, jolloin sähkönsiirrossa päästään huomattavasti pienempiin häviöihin ja voidaan käyttää ohuempia kaapeleita. Samoin vaihtosähköllä voidaan käyttää yksinkertaisia sähkömoottoreita, kuten oikosulkumoottoria.
Puunilaissodat
Puunilaissodat olivat kolmen sodan sarja, jotka käytiin Rooman ja Karthagon välillä vuosina 264-146 eaa. Sotien nimet tulevat siitä, että roomalaiset kutsuivat Karthagon asukkaita "puunilaisiksi". Sana viittaa karthagolaisten foinikialaiseen alkuperään.
Tärkein syy oli eturistiriita Karthagon ja Rooman tasavallan välillä. Roomalaiset olivat aluksi kiinnostuneita laajentamisesta Sisilian suuntaan. Osa Sisiliasta oli Karthagon valvonnassa.
Rooma voitti sodan kaikilla kolmella kerralla. Ensimmäisessä puunilaissodassa Karthago menetti Roomalle Sisilian, toisessa Iberian. Kolmannessa puunilaissodassa Karthago tuhottiin täysin, ja sen alueet liitettiin kokonaisuudessaan Rooman valtakuntaan.
Vuonna 264 eaa., Karthago oli suuri satamakaupunki, joka sijaitsi nykyisen Tunisian rannikolla. Foinikialaiset olivat perustaneet kaupungin 800-luvun puolivälissä eaa. Se oli voimakas kaupunkivaltio, suuri ja tuottoisa kaupan keskus. Karthagon maa-armeija koostui pääosin vierasmaalaisista palkkasotureista, mutta sen laivasto oli Välimeren voimakkaimpia ja koostui pelkästään syntyperäisistä karthagolaisista.
Ensimmäinen puunilaissota alkoi paikallisena yhteenottona Sisiliassa. Taisteluja käytiin Afrikassa ja merellä.Ensimmäistä puunilaissotaa seurasi Karthagon sisällä palkkasoturien sotana tunnettu kapina 240 eaa. – 238 eaa.
Karthagolainen sotapäällikkö Hannibal teki sotaretken alppien yli Italian niemimaalle.Rooma saartoi, valloitti ja tuhosi Karthagon kaupungin. Karthagon valtakunta lakkasi olemasta.
Luuttu
Luuttu on näppäilemällä soitettava kielisoitin. Sille ovat tyypillisiä lyhyt kaula ja pyöreä, hyvin syvä kaikukoppa sekä verraten pieni kaikuaukko, joka vaikuttaa soittimen dynamiikkaan ja resonanssiin. Luuttu, joka kehitettiin keskiajalla, on saanut alkuperänsä Lähi-idässä keksitystä samankaltaisesta soittimesta. Barokkiluutun tunnistaa leveästä otelaudasta, renessanssin aikana otelauta oli kapeampi.
Luuttu kulkeutui Eurooppaan Lähi-idästä joko ristiretkeläisten aiheuttaman väestöliikkeen tai kaupankäynnin kautta. Keskiajalla luutut olivat pieniä, 4- tai 5-kielisiä soittimia, joita näppäiltiin sulan tyvellä. Renessanssin aikana kieliä lisättiin ja luuttua soitettiin sormin. Samalla myös kehitettiin erikokoisia luuttuja eri äänialueineen. Luuttumusiikki oli aikakaudella hyvinkin suosittua, ja soittimelle sävellettiin paljon teoksia. 1500–1600-lukujen vaihdetta kutsutaan usein englantilaisen luuttumusiikin kultakaudeksi muun muassa John Johnsonin ja John Dowlandin teoksien ansiosta.
Barokin myötä luuttu siirtyi yhä enemmän taustasoittimeksi, kunnes sen lopulta korvasivat lähinnä erilaiset kosketinsoittimet kuten cembalo ja myöhemmin piano. Barokinajalta on kuitenkin joitakin luuttumusiikin keskeisiä teoksia kuten Johann Sebastian Bachin kuusi luuttusarjaa ja Antonio Vivaldin luuttukonsertot. Luuttu katosi länsimaisesta soitinperinteestä lähes kokonaan. 1900-luvun alussa heräsi kiinnostus historialliseen musiikkiin ja myös luuttuun.
Oortin pilvi
Oortin pilvi eli Öpikin-Oortin pilvi on aurinkokunnan ulko-osissa sijaitseva komeettapilvi. Se on nimetty alankomaalaisen tähtitieteilijän Jan Oortin mukaan. Oortin pilven olemassaolosta ei ole toistaiseksi tehty suoria havaintoja, vaan pilven olemassaolo on päätelty tarkkailemalla komeettojen ratoja. Oortin pilven ulkoraja on noin 100 000 AU:n kohdalla, eli yli 2 000 kertaa Pluton etäisyyttä kauempana ja noin kolmasosassa lähimmän tähden etäisyydestä. 100 000 AU:ta vastaa 15 biljoonan kilometrin eli yli 1,5 valovuoden etäisyyttä. Tässä pallomaisessa "pilvessä" voi olla jopa miljoonia komeetan aihioita. Komeettoja on kaikkiaan ehkä noin 10 Maan massan verran. Teorian mukaan useimmat näistä ovat vakaita, koska tällä etäisyydellä Auringon säteily on erittäin heikkoa. Vain pieni osa käy aurinkokunnan sisimmillä alueilla.
Oortin pilvi on pitkäjaksoisten komeettojen lähde. Nämä komeetat saapuvat aurinkokuntaan satunnaisista suunnista, mikä viittaa Oortin pilven pallomaiseen luonteeseen. Auringon kiertäessä Linnunradan keskustaa sitä seuraisi siis joukko komeettojen ytimiä. Koska nämä ytimet ovat kuitenkin niin kaukana Auringosta, kaukaisenkin tähden ohitus riittää syöksemään komeettojen ytimiä hyvin soikeille radoille. Oortin pilven kappaleet ovat ilmeisesti muodostuneet lähempänä Aurinkoa kuin Kuiperin vyöhykkeen kappaleet.
Arvellaan, että Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus sinkosivat komeetat Oortin pilveen painovoimallaan. Jos jokin kappale ohittaa massiivisen kappaleen hyvin läheltä, se voi saada valtavan nopeuden. Komeetat ovat jääneet Oortin pilveen, koska sen lähellä ja läpi kulkevien tähtien radat ovat muuttaneet komeettojen ratoja niin, että komeetat kiertävät Oortin pilvessä.
Maaliskuussa 2004 löytyneen Sednan on epäilty kuuluvan Oortin pilveen. Se kiertää kuitenkin kauimmillaankin alle 1 000 AU:n päässä Auringosta, joten tällöin Oortin pilven sisäraja jouduttaisiin määrittämään uudelleen. Sednan tapauksessa kyse olisi niin sanotusta Hillsin pilvestä eli sisemmästä Oortin pilvestä.
MiniDisc
MiniDisc (MD) on magneto-optinen tallennusväline, jota voidaan lukea valolla. Ensimmäiset MD-soittimet julkistettiin vuonna 1992. MD:ssä käytetään ATRAC-koodausta, joka poistaa musiikista äänet, joita ihmiskorva ei normaalikäytössä kuule, eli se on häviöllinen pakkaustekniikka. Näin ollen musiikkia saadaan mahtumaan yhdelle pienelle 140 megatavun suuruiselle levylle huomattavan paljon. MD:n kehittäjiä ovat Sony ja TDK.
MiniDisc-soitinten valmistus on lopetettu edullisempien ja käyttäjäystävällisempien MP3-soittimien yleistymisen takia, ja Sony toimitti viimeisen MiniDisc-soittimensa syyskuussa 2011.
MiniDisc-laitteita on neljää eri päätyyppiä. Kannettavia MD-soittimia on niiden pienen koon takia helppo kuunnella ja pitää mukana esim. kävellessä, juostessa, pyöräillessä jne. Kalliimmissa kannettavissa MD-soittimissa on MD-levyjen pelkän toiston lisäksi myös tallennusominaisuus. Autosoittimena MD-laite vastaa lähes täysin normaalia auton CD-soitinta. Kotikäyttöön on valmistettu sekä yhdistelmälaitteistoja (joissa on useimmiten sekä MD- että CD-soitin, radio, vahvistin ja kaiuttimet) että erillisiä HiFi-vahvistimeen liitettäviä MD-soittimia.
MD-Data-levyä voidaan käyttää myös moniraitaäänitykseen. Kahdeksaa yhtäaikaista raitaa tallentavia laitteita on valmistanut ainakin Yamaha.
Uusimmissa NetMD-soittimissa soittimeen voidaan siirtää musiikkia tietokoneelta. Musiikkia ei kuitenkaan voi siirtää takaisin tietokoneelle soittimessa olevan eston takia. Musiikki siirretään käyttäen SonicStage-ohjelmistoa ja Sonyn omaa tiedonsiirtoprotokollaa. Protokolla on jo lähes kokonaan saatu dokumentoitua, mutta tiedostojen siirtäminen NetMD-laitteeseen esimerkiksi libnetmd-kirjastoa käyttäen ei vielä onnistu.
Perusmallisesta MiniDisc-formaatista on kehitetty myös uudempi Hi-MD-versio. Formaatin suurin levytallennuskapasiteetti on yksi gigatavu Hi-MD-levyjä käyttämällä. Hi-MD-soittimilla käyttäjä voi tallentaa äänimateriaalia ATRAC-pakkauksen lisäksi lineaarisena PCM-koodauksella ja siirtää sitä tietokoneelle jatkokäsittelyä varten. Sen lisäksi Hi-MD-soittimilla voidaan Hi-MD- ja MiniDisc-levyjä käyttää USB-liitännän avulla tiedostojen massamuistina samaan tapaan kuin muistikortteja.
Sotilasjuntta
Sotilasjuntta (< esp. "junta", ’johtoryhmä’ tai ’johtokunta’) on hallitusvaltaa käsissään pitävä sotilaiden ryhmä. Sotilasjunttia on sotilasdiktatuureissa.
Tiberius III
Tiberius III Apsimar oli Bysantin keisari vuosina 698–705.
Tiberius tuli keisariksi kaapattuaan vallan Leontius II:lta. Vuonna 705 Leonitiuksen syrjäyttämä keisari Justinianus II palasi Konstantinopoliin bulgarialaisen armeijan kanssa ja anasti keisarinvallan takaisin itselleen.
Filippikos
Filippikos Bardanes, oli Bysantin keisari vuosina 711–713.
Bardanes oli patriarkka Nikeforoksen poika, joka palveli kenraali Justianianus II:n armeijassa. Hän johti kapinaa Justinianuksen hirmuvaltaa vastaan ja hänestä tuli keisari nimellä Filippikos. Paavi Konstantinos ei tunnustanut harhaoppista keisaria. Hänestä tuli tunnettu maallisesta oppineisuudestaan ja kaunopuheisuudestaan.
Bulgarien kaani Tervel kosti entisen liittolaisensa Justinianuksen kuoleman tuhoamalla Konstantinopolin ympäristöä. Vuonna 713 bulgaareja vastaan lähetetyt joukot kapinoivat. Filippikos syrjäytettiin ja sokaistiin. Anastasios II:sta tuli keisari.
Filippikos kuoli vuonna 714.
Anastasios II
Anastasios II (kuoli 721) oli Bysantin keisari vuosina 713–715.
Artemios oli keisari Filippikoksen aikana virkamies. Kun Filippikos syrjäytettiin vuonna 713 hänestä tuli keisari nimellä Anastasios II (Anastasios I oli myös ollut virkamies ennen keisariksi tulemistaan).
Anastasios lähetti laivaston arabeja vastaan mutta se ei päässyt pitkälle ennen kuin miehistö alkoi kapinoida. Kapinalliset julistivat erään Theodosioksen keisariksi. Kuuden kuukauden sisällissodan jälkeen Theodosioksen kannattajat olivat voittaneet ja Anastasios vetäytyi luostariin Thessalonikaan.
Theodosios III
Theodosios III () oli Bysantin lyhytaikainen keisari vuosina 715–717.
Hän oli veronkantaja Adramyttiumissä (nykyinen Turkin Edremit). 
Keisari Anastasios II:a vastaan kapinoivat joukot julistivat Theodosioksen keisariksi toukokuussa 715, ilmeisesti hänen tahtonsa vastaisesti. Kuuden kuukauden piirityksen jälkeen hän pääsi Konstantinopoliin marraskuussa 715.
Anatolikonin teeman strategos Leo aloitti pian kapinan uutta keisaria vastaan ja kukisti helposti haluttoman Theodosioksen, joka vetäytyi luostariin. Joko hänestä tai hänen pojastaan tuli Efesoksen piispa.
Tietojenkäsittely
Tietojenkäsittely ( tai "information processing") on tiedon keräämistä, muokkaamista, varastoimista ja jakamista. Tietojenkäsittely voi olla manuaalista tai automaattista; edellisessä tapauksessa tietoa käsitellään käsin tai yksinkertaisilla välineillä, kun taas jälkimmäisessä tapauksessa tietojenkäsittelystä on olemassa selkeät säännöt, joita välineet osaavat itsestään noudattaa.
Automaattiseen tietojenkäsittelyyn käytetyt välineet muodostavat ATK-järjestelmän. Atk-järjestelmään kuuluvat toisaalta laitteisto ("hardware"), eli laitteet, jotka tietoa käsittelevät ja toisaalta ohjelmisto ("software"), joka ohjaa laitteiston toimintaa käyttäjien antamien käskyjen mukaisesti. Lisäksi ATK-järjestelmään lasketaan joskus mukaan myös mahdolliset laitteiden ja ohjelmistojen toiminnasta vastaavat käyttäjät.
Suomessa tietojenkäsittelyn tutkintoon (tradenomi (AMK)) johtavaa koulutusta tarjotaan seuraavissa ammattikorkeakouluissa.
Valovuosi
Valovuosi on matka, jonka valo kulkee yhdessä vuodessa, noin 9,46 biljoonaa kilometriä. Valovuotta käytetään pituusmittana tähtitieteessä, lyhenteenä vv tai ly (engl. sanoista "light year"). Esimerkiksi etäisyys Auringosta lähimpiin tähtiin on muutama valovuosi, Linnunradan läpimitta on n. 100 000 vv, ja kaukaisimmat havaitut kvasaarit ovat yli 10 miljardin valovuoden päässä maapallosta.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU on määritellyt valovuoden täsmällisemmin etäisyytenä, jonka valo kulkee syvässä avaruudessa kaukana painovoima- tai magneettikentistä yhden juliaanisen vuoden eli 365,25 vuorokauden aikana, joista jokaiseen luetaan tarkalleen 86 400 SI-järjestelmän mukaista sekuntia. Määritelmässä käytetty juliaaninen vuosi (365,25 vuorokautta) vastaa juliaanisen kalenterin kalenterivuosien keskimääräistä pituutta.
Koska lisäksi metri on määritelty valonnopeuden avulla, joka määritelmän mukaan on tarkalleen 299 792 458 m/s, on myös valovuoden pituus metreinä tarkalleen määrätty: se on 365,25 · 86400 s · 299 792 458 m/s = 9 460 730 472 580 800 metriä. Usein sille käytetään likiarvoa 9,46 petametriä eli 9 460 biljoonaa metriä, tai tieteellistä merkintätapaa käyttäen 9,46 · 10 metriä.
Valovuotta käytetään pituuden yksikkönä lähinnä tieteen popularisoinnissa. Tähtitieteen tieteellisissä esityksissä käytetään etäisyyden yksikkönä parallaksisekuntia eli parsekia, joka on noin 3,26 valovuotta.
Toisinaan käytetään pituuden yksiköitä "valosekunti", "valominuutti" jne., joilla tarkoitetaan valon kulkemaa matkaa kyseisessä ajassa. Esimerkiksi Maan etäisyys Auringosta on noin 8 valominuuttia ja 20 valosekuntia, ts. valo kulkee Auringosta Maahan noin 8 minuutissa ja 20 sekunnissa.
Viola da gamba
Viola da gamba on jousisoitinperhe, jonka eri kokoisia soittimia pidetään polvien välissä. Viola da gambassa on tavallisimmillaan kuusi kieltä (ranskalaisessa bassogambassa seitsemän), jotka viritetään kitaran tavoin kvartteihin ja terssiin.
Viuluperheestä se eroaa muutamin tavoin; siinä on otenauhat puolisävelaskelten välein ja C-kirjaimen muotoiset ääniaukot. Myös sen jousta pidetään kämmen pois- tai ulospäin käännettynä kuten kontrabassoa soitettaessa. Viola da gamba oli suosittu soitin 1600- ja 1700-luvuilla, mutta jäi vähitellen pois käytöstä 1700-luvun loppupuolella. Alussa gamba oli continuosoitin, mutta sille on myös solistisia teoksia. Nykyisen ulkomuotonsa se sai jo 1400-luvulla. Nyttemmin vanhan musiikin esittäjät ovat elvyttäneet gambansoittoa. Muun muassa Johann Sebastian Bach ja Marin Marais sävelsivät musiikkia tälle soittimelle. Gamban ääni on hiljaisempi kuin esimerkiksi sellon. Toisaalta gambassa on enemmän yläsäveliä, joten sen ääni on täyteläisempi.
Sibelius-Akatemiassa ja monissa muissa eurooppalaissa musiikkikorkeakouluissa voi nykyisin opiskella myös viola da gamban soittoa.
Yleisesti luullaan gamban olevan sukua lähinnä viululle ja sellolle, mutta todellisuudessa se on enemmän sukua muun muassa kitaralle. Kontrabasso on bassogamban moderni jälkeläinen, eikä sekään siis kuulu viuluperheeseen.
"Pardessus de viole" on pienin ja korkeaäänisin gamba. Siinä on joko viisi tai kuusi kieltä. Kaikukopan pituus on noin 300–330 mm eli hieman viulua pienempi. Viisikielisen viritys on "g – d – a – d – g", kuusikielisen "g – c – e – a – d – g".
Koko on viulun ja alttoviulun väliltä, kaikukoppa n. 335–390 mm. Viritys "d – g – c – e – a – d".
Noin 430–450 mm. Alttogamba on hieman alttoviulua isompi. Viritys "A – d – g – h – e – a".
Noin 480–550 mm. Viritys "G – c – f – a – d – g".
Kooltaan selloa vastaava, kieliä 6 tai 7. Viritys "D – G – c – e – a – d", seitsemännen kielen "A1".
Hieman kontrabassoa pienempi, koppa hieman yli tai alle 1 000 mm, viritys bassogambaa oktaavia matalampi.
Bollywood
Bollywood tarkoittaa Intian Mumbain kaupungin elokuvastudioiden hindinkielistä elokuvaa. Nimitys tulee Mumbain aiemmasta nimestä "Bombay" sekä Hollywoodista, Yhdysvaltain elokuvateollisuuden keskuksesta. Nimitys keksittiin 1900-luvun lopulla kun Bombayn elokuvista kiinnostuttiin lännessä. Intiassa tehdään paljon elokuvia myös Mumbain ulkopuolella, mutta niitä ei kutsuta Bollywoodiksi.
Bollywoodissa tuotetaan noin 150–200 elokuvaa vuodessa, mikä on viidesosa koko Intian elokuvatuotannosta.
Bollywood-elokuvan tuntomerkkejä ovat hindinkielisyys, lukuisat musiikkikohtaukset, visuaalinen loisto, rikkauden ja köyhyyden suuri ero, dramaattiset juonenkäänteet ja tunteiden melodramaattisuus. Elokuvissa esiintyy usein perinteisiä perhearvoja ja jumalan kunnioitusta. Elokuvat ovat keskimäärin melko pitkiä, kolmesta neljään tuntia.
Juonikuviot ammentavat tyypillisesti hindulaisista taruista, mutta joskus juoni on lainattu ei-intialaisista elokuvista ja muokattu intialaiskatsojille sopivaksi. Bollywood-elokuvissa ei perinteisesti suudella suulle, mutta tämä on muuttumassa, ja joissain elokuvissa sitä näkee jo. Intialainen yleisö hyljeksii kuitenkin helposti elokuvaa, joka harppaa liian kauas perinteisistä intialaisista sopivaisuussäädöksistä.
Elokuvia varten sävelletään oma musiikki, joka saa radiossa paljon soittoaikaa ensi-illan edellä.
Bollywood-elokuva sekoittaa usein yhteen monta genreä, vaikka yksi onkin usein hallitseva ja elokuvaa markkinoidaan sen mukaisesti. Samaan elokuvaan pyritään mahduttamaan kaikki yhdeksän perustunnetilaa ("rasaa"), jotka ovat:
Monia eri tunnetiloja yhdistävää elokuvaa kutsutaan ”masalaksi”, joka tarkoittaa varsinaisesti tulista maustesekoitusta.
Bollywood-elokuvien maailmanlaajinen lipunmyynti oli vuonna 2002 myytyjen lippujen määrässä mitattuna selvästi suurempi kuin Hollywood-elokuvien. Bollywood-elokuvien tuotot olivat kuitenkin paljon pienemmät, sillä lippujen hinnat ovat Intiassa halvat. Bollywood-elokuvat tuottivat vuonna 2011 kolme miljardia dollaria. Keskimäärin yhden elokuvan teko maksoi 1,5 miljoonaa dollaria.
Paitsi Intiassa, Bollywood-elokuvia katsotaan laajalti Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Elokuvat ovat yhä suositumpia myös länsimaissa. Jotkin elokuvat ovat olleet jopa kassamagneetteja, kuten Ashutosh Gowarikerin ohjaama "Lagaan – olipa kerran Intiassa" ja Yash Joharin tuottama ja Karan Joharin ohjaama "K3G – Ilon päiviä, surun päiviä", molemmat vuodelta 2001.
Näyttelijät ovat Intiassa suoranaisen palvonnan kohteita. Elokuvauransa jälkeen heillä on hyvät mahdollisuudet jatkaa politiikassa. Suosituksi näyttelijäksi pääsy vaatii paitsi näyttely- ja tanssitaitoja, myös suhteita vaikutusvaltaisiin tahoihin tai sukujuuret elokuva-alalla jo menestyneessä suvussa.
Todella suuria elokuvantekijänimiä ovat näyttelijöiden ja ohjaajien ohella koreografit ja säveltäjät, sillä musiikin ja visuaalisuuden merkitys Bollywoodissa on länttä suurempaa. Valkokankaalla tanssivat tähdet eivät laula osuuksiaan itse, ja suosituimmat taustalaulajat ja -laulajattaret nauttivat tähtistatusta hekin.