hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eino Hemmilä
Eino Mikael Hemmilä (6. elokuuta 1902 Alavieska – 24. huhtikuuta 1969 Kokkola) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Hemmilän vanhemmat olivat itsellinen Konstantin Manunpoika Hemmilä ja hänen toinen vaimonsa Sofia Mikontytär. Pienviljelijäperheeseen syntynyt Hemmilä kävi kansakoulun ja oli innokkaasti mukana kotipaikkakuntansa Alavieskan nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki myös parantamaan tietojaan itseopiskelun avulla.
Hemmilä aloitti lehtiuransa Kalajokilaakso-lehden toimitussihteerinä. Hän oli Keskipohjanmaa-lehdessä tilapäistoimittajana 1932–1935 ja sen jälkeen uutistoimittajana sekä toimitussihteerinä aina vuoteen 1952 saakka. Hemmilä opiskeli 1934–1935 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän toimitti 1930-luvulla Keskipohjanmaa-lehden kaunokirjallista kuukausiliitettä ja piti siinä yhteydessä kirjoittajakoulua harrastajakirjoittajille. Hemmilä kirjoitti myös itse pari nuorisokirjaa.
Hemmilä alkoi kirjoittaa 1930-luvun lopulla pakinoita nimimerkillä "Hervo" ja jatkoi tätä aina 1950-luvun alkuun saakka. Hemmilä harrasti myös maalausta ja varsinkin 1940-luvun lopulta lähtien erityisesti hänen Lapin-aiheiset maalauksensa alkoivat saada arvostusta. Hemmilä piti muutaman taidenäyttelyn Kokkolassa ja hänen töitään hankittiin myös Kokkolan Taidemuseoon. 1940-luvulta alkaen hän kirjoitti myös taidepakinoita nimimerkillä "Poropeukalo".
Hemmilä oli 1952–1954 Lapin Kansa-lehden päätoimittajana mutta joutui eroamaan jouduttuaan erimielisyyksiin lehden omistajan kanssa. Hän oli sitten kuvaamataidon opettajana Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa ja sen jälkeen Kokkolassa Keskipohjanmaan Osuuskaupan liikkeen somistajana. 1960-luvulla hän tuli toimeen lähinnä maalauksistaan saamillaan tuloilla.
Eino Hemmilä oli naimisissa 1936–1960 Enna Sohvi Halosen (1898–1960) kanssa. Heillä oli yksi ottotytär.
Richard C. Duncan
Richard Duncan on maailman energiantuotannon nopeaa alenemista koskevan Olduvai-teorian pääasiallinen kehittäjä. Hän on sähkötekniikan diplomi-insinööri (1969) sekä systeemitekniikan tohtori (1973) Washingtonin yliopistosta. Hän on opettanut tekniikan alaa, työskennellyt Learjetille ja Boeingille sekä toiminut sähkövoimatekniikan alalla. Vuonna 1992 hän perusti instituutin "Institute on Energy and Man".
Duncanin kehittämän Olduvai-teorian mukaan maailman energiantuotanto henkeä kohden alkaa nopeasti pienemään vuoden 2007 paikkeilla, kun fossiilisten polttoaineiden tuotanto jää kysynnästä jälkeen. Seurauksena on katastrofaalinen yhteiskunnallinen sekä taloudellinen romahdus, joka alkaa maailmanlaajuisilla sähkökatkoksilla. Duncan esittää, että ihmiset taantuvat lopulta kivikauden tyyppiseen elämäntapaan sen jälkeen, kun suurin osa maailman väestöstä on tuhoutunut 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan aikana.
Hän perustaa teoriansa sille tosiasialle, että maailman väestömäärä ja maaöljyn kulutus kasvoivat 1900-luvulla lähes täysin samaa tahtia, mutta vuodesta 1979 lähtien väestö on kasvanut hieman nopeammin kuin energiankulutus. Duncan olettaa teollisen yhteiskunnan elinkaaren olevan suunnilleen 100 vuoden pituinen. Vuonna 1930 energiankulutus henkeä kohden saavutti 30 prosentin osuuden vuoden 1979 huippuarvostaan, joten Duncanin mukaan vuonna 2030 keskimääräinen energiankulutus on taas pudonnut vuoden 1930 tasolle. Vuodet 1930–2030 muodostavat siis teollisuussivilisaation ajanjakson.
Duncanin tutkimusaineisto, jonka hän on koonnut yhteistyössä geologi Walter Youngquistin kanssa, on otettu laajasti käyttöön tutkittaessa öljyntuotannon historiallisia ja nykyisiä trendejä sekä öljyvarojen ehtymistä.
Arnold Laurell
Arnold August Laurell, kirjailijanimi A. Laurio (13. joulukuuta 1894 Kuopio – 3. tammikuuta 1972 Leppävirta) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja.
Laurellin vanhemmat olivat tukkipäällysmies Henrik August Laurell ja Katri Hämäläinen. Hän kävi Kuopion lyseota 1905–1915 ja oli sitten toimittajana Kuopiossa vuoteen 1925 saakka. Laurell asui 1945 Leppävirralla.
Laurell oli naimisissa vuodesta 1938 Atta Jadwiga Mexmontanin kanssa.
Nimellä "A. Laurio" :
Botanic Gardens Conservation International
Botanic Gardens Conservation International (BGCI) on kasviensuojeluun keskittynyt järjestö. Siihen kuuluu yli 700 kasvitieteellistä puutarhaa 118 maasta.
BGCI perustettiin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton alaisuudessa vuonna 1987. Se on tämän jälkeen laajentunut maailman suurimmaksi kasvien suojeluun keskittyväksi verkostoksi. BGCI on kasvitieteellisten puutarhojen avulla listannut yli 150 000 kasvia, joita viljellään kasvitieteellisissä puutarhoissa ympäri maailmaa. Niihin kuuluu myös 12 000 uhanalaista kasvilajia. Vuonna 2000 BGCI julkaisi kansainvälisen esityksen kasvitieteellisille puutarhoille kasviensuojelua varten. Esityksen on allekirjoittanut 472 puutarhaa, jotka ovat siten lupautuneet panostamaan kasviensuojeluun.
BGCI:n päämaja sijaitsee Lontoossa. Sillä on toimistoja myös Kiinassa, Venäjälla, Singaporessa ja Yhdysvalloissa sekä edustaja Kanariansaarilla, Kolumbiassa, Saksassa ja Alankomaissa.
Stuart Percy
Stuart Percy (s. 18. toukokuuta 1993 Oakville, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänellä on japanilaisia sukujuuria. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Toronto Maple Leafs oli varannut Percyn numerolla 25 .
Ensimmäisellä kaudellaan OHL:ssä Percy tehtaili 19 pistettä. Hänen edustamansa Mississauga eteni pudotuspeleissä välierävaiheeseen, jossa se hävisi Barrie Coltsille otteluin 1–4. Seuraavan kauden pudotuspeleissä Percy oli joukkueensa toiseksi tehokkain puolustaja 12 pisteellä. Hänen joukkueensa eteni finaaleihin Owen Sound Attackia vastaan. Finaaleissa ratkaisu venyi seitsemänteen otteluun. Ottelu jatkui jatkoajalle saakka, jossa Jarrod Maidens ratkaisi voiton Owen Sound Attackille.
Percy pelasi OHL-sarjassa vuoteen 2013, jolloin hän siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi juniorikautensa jälkeen keväällä 2013 neljä peliä AHL-sarjan Toronto Marliesissa. Seuraavan kauden Percy vietti kokonaisuudessa Marliesissa.
Percy pelasi itselleen kauden 2014–2015 harjoitusleirillä paikan Toronto Maple Leafsin kokoonpanoon. Hän pelasi kahdeksassa neljästätoista ensimmäisestä ottelusta. Korbinian Holzer vei kuitenkin hänen paikkansa. Percy lähetettiin takasin farmiseura Marliesiin ja pelasi kauden aikana enää yhden NHL-ottelun. Seuraavalla kaudella Percy pääsi kolmesti Maple Leafsin kokoonpanoon.
Percy pelasi kolmen kauden aikana Maple Leafsissa vain 12 NHL-ottelua. Marliesissa hänelle merkittiin 177 runkosarja- ja 35 pudotuspeliottelua. Runkosarjassa hän teki tehot 10+54. Percy teki kesällä 2016 vuode sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa.
Herra Popper ja pingviinit
Herra Popper ja pingviinit () on yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on tuottanut 20th Century Fox ja jonka pääosassa näyttelee Jim Carrey. Elokuva perustuu samannimiseen kirjaan. Elokuvassa varakas newyorkilainen liikemies Tom Popper (Carrey) perii kuusi pingviiniä. Hänen elämänsä ottaa kuitenkin uuden suunnan, kun hän alkaa muuttaa asuntoaan talviseksi ihmemaaksi. Elokuvan lavasteita vaatineet kohtaukset kuvattiin Steiner Studios -studioilla.Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut 48 % hyväksytyn arvosanan. Sivustolla elokuvaa kuvataan "vaisuksi ja täysin ennalta arvattavaksi". Film-O-Holic-sivustolla elokuva puolestaan on saanut yhden tähden viidestä.
Erik Kihlman
Erik Lorenzo Kihlman (4. helmikuuta 1895 Vaasa – 16. lokakuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen kirjallisuudentutkija.
Kihlmanin vanhemmat olivat hallintoneuvos Lorenzo Kihlman ja Ida Mathilda Ekström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja maisteriksi, lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1921.
Kihlman toimi Helsingin yliopiston kirjallisuudenhistorian dosenttina 1926–1933. Hän kuului Nya Argus -lehden toimitukseen 1918–1933 ja hän oli Uusmaalaisen osakunnan kuraattorina 1927–1930.
Erik Kihlman oli naimisissa 1926–1933 kirjailija Mikael Lybeckin tyttären Gunnel Lybeckin (k. 1933) kanssa.
Hugo Sandelin
Lars Hugo Sandelin (19. maaliskuuta 1860 Lohtaja – 12. marraskuuta 1933 Aitolahti) oli suomalainen pappi ja lyseon lehtori.
Sandelinin vanhemmat olivat lääninrovasti Karl Robert Sandelin ja Maria Fredrika Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1886. Sandelin vihittiin papiksi 1883. Hän teki opintomatkan Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1904–1905.
Sandelin toimi Viipurin ruotsalaisen tyttökoulun uskonnon ja suomenkielen kollegana 1888–1891, Porin suomalaisen lyseon uskonnon, logiikan ja ruotsinkielen lehtorina 1891–1923 ja lyseon vt. ja vakinaisena rehtorina 1893–1923 sekä Tampereen lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina 1923–1925. Sandelin oli Aitolahden vt. kirkkoherra 1924–1930 ja vakinainen kirkkoherra 1930–1933 sekä Tampereen tuomiokapitulin asessori 1932–1933. Hän sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1923.
Sandelin oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1914–1921.
Hugo Sandelin oli naimisissa vuodesta 1888 Julia Elisabeth Öllerin kanssa.
Adolf V. Streng
Adolf Voldemar Streng (9. toukokuuta 1852 Räisälä – 22. elokuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori, rehtori ja latinan kielen kieliopin ja sanakirjan tekijä.
Strengin vanhemmat olivat pastori Erik Volmar Streng ja Rosa Karolina Starck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873 sekä lisensiaatiksi 1886. Streng oli naimisissa 1880–1932 Saima Siviä Vilhelmina Schildtin (s. 1854) kanssa, metsänhoitaja, taidemaalari Wäinö Wolmar Streng (1882-1919) oli heidän poikansa. Streng toimi Helsingin alkeisopiston opettajana 1875–1879, Viipurin yksityisen suomalaisen lyseon opettajana ja johtajana 1879–1881 ja 1882–1883, Helsingin alkeisopiston opettajana 1883–1887 sekä Suomalaisessa normaalilyseossa latinan ja kreikan lehtorina 1887–1891, kielten yliopettajana vuodesta 1891 ja rehtorina 1891–1908. Hän oli alkeisoppilaitosten ja tyttökoulujen järjestelykomitean jäsen 1906, yksityiskoulukomitean puheenjohtaja 1909 ja Helsingin seurakuntien kirkkovaltuuston jäsen vuodesta 1913. Streng sai professorin arvon 1907.
Streng omisti Räisälässä sijainneen Ivaskan hovin kartanon vuosina 1890–1921.
Ernst Ahlbom
Ernst Henric Wilhelm Ahlbom (18. maaliskuuta 1866 Västmanland, Ruotsi – 15. elokuuta 1934 Helsinki) oli ruotsalaista syntyperää oleva teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Ahlbomin vanhemmat olivat tilanomistaja V. Ahlbom ja Charlotta Gumaelius. Hän kävi oppikoulua ja suoritti 1883 Josephsonin teatterikoulun. Ahlbom toimi kiertuenäyttelijänä 1884–1894, oli Helsingin ruotsalaisen teatterin näyttelijänä 1894–1896 sekä johti omaa teatterikiertuettaan 1896–1898. Hän oli sitten näyttelijänä ja ohjaajana Turun ruotsalaisessa teatterissa 1898–1900 ja Helsingin ruotsalaisessa teatterissa 1900–1919. Ahlbom oli Vaasan ruotsalaisen teatterin johtajana vuoteen 1920 saakka ja sen jälkeen Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1920–1926.
MSK Group
MSK Group Oy (Maaseudun Kone -konserni) on Etelä-Pohjanmaalla, Kauhavan Ylihärmässä toimiva perheyritys. Yritys hallinnoi tytäryhtiöitään, jotka ovat MSK Cabins Oy, MSK Plast Oy, Junkkari Oy ja Juncar Oy. Kaikilla konserniyrityksillä on sertifioidut ISO 9001 ja ISO 14001 -laatu ja ympäristöjärjestelmät. Yrityksen juuret juontavat vuoteen 1950, jolloin Ville Isosaari perusti Maaseudun Koneen. Maaseudun Koneen ensimmäinen tuote oli vanerista tehty olkilietso. MSK Groupin konsernijohtajana toimii Timo Lehtioja.
MSK Cabins Oy valmistaa turvaohjaamoita maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin. Yrityksen on perustanut Ville Isosaari 14.4.1950. MSK Cabinsin toimitusjohtajana toimii Markus Näsi.
MSK Plast Oy valmistaa esimerkiksi konepeittoja maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin. Yrityksen yksi erikoisala on reaktiovalu Suomessa ainutlaatuisesta Telene-materiaalista. MSK Plastin toimitusjohtajana toimii Jaakko Lipponen.
Junkkari Oy valmistaa esimerkiksi Junkkari-nimisiä kylvökoneita ja traktoreiden perävaunuja. Junkkari on ensimmäinen suomalainen maatalouskoneiden suunnittelija ja valmistaja, jolle on myönnetty ISO 9001 -sertifikaatti. Lisäksi yhtiöllä on myös ISO 14001 -ympäristösertifikaatti. Junkkarin toimitusjohtajana toimii Harri Hytönen.
Juncar Oy valmistaa Muuli-, Juncar- ja JC-Trailer-merkkisiä autoperävaunuja ja veneenkuljetustrailereita. Juncar on yli 30 vuoden kokemuksellaan Suomen suurin autoperävaunujen valmistaja sekä ensimmäinen alalla toimiva yritys, jolla on sertifioidut ISO 9001 ja ISO 14001 -laatu ja ympäristöjärjestelmät. Juncarin toimitusjohtajana toimii Tero Suomalainen.
Pörssi (opiskelijajärjestö)
Pörssi – Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijat ry on Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoiden ainejärjestö. Pörssi ry on myös yksi Suomen Ekonomien kylteriyhdistyksistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1968 ja sen jäseneksi voivat kuulua kaikki Jyväskylän yliopistossa kauppatieteiden maisterin tai kandidaatin tutkintoa suorittavat opiskelijat.
Pörssi ry:ssä on noin 1800 jäsentä, jotka koostuvat johtamisen, laskentatoimen, markkinoinnin, yrittäjyyden, ympäristöjohtamisen, kansantaloustieteen ja tietojärjestelmätieteen koulutusohjelmien opiskelijoista. Järjestön toimintaa johtaa hallitus, joka valitaan vuosittain marras-joulukuun syyskokouksessa. Pörssin toimitilat ovat Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen kampuksella, jossa sijaitsee yhdistyksen toimisto sekä opiskelijoiden oleskelutila "Selvitystila" eli "Selkkari".
Yhdistyksen tehtäviin kuuluu jäsentensä etujen valvominen ja erilaisten opiskelua tehostavien sekä helpottavien palveluiden tarjoaminen. Pörssi myös tekee yhteistyötä opiskelijoille hyödyllisten verkostojen kanssa, tukee opiskelijoiden urheilu- ja liikuntatoimintaa sekä järjestää esimerkiksi erilaisia yritysvierailuita, ekskursioita sekä juhlia.
Pörssin järjestämiä tapahtumia ovat mm. "Pörssin Perinteinen rinnerieha", akateeminen ura- ja rekrytointitapahtuma Firmamessut sekä valmennuskurssit Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakouluun pyrkiville.
Jyväskyläläinen opiskelijatapahtuma Kauppakadun Appro sai aikoinaan alkunsa 1970-luvulla AIESEC-pörssiläisten perustamana.
Yhdistyksellä on oma jäsenlehti "Pörssikurssi – Kapitalistisen ilosanoman tuoja", joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia kauppatieteiden opiskelijoita koskettavia asioita.
Pörssin jäseniä kutsutaan tuttavallisesti pörssiläisiksi. Ensimmäisen vuoden opiskelijat ovat fukseja; virallisesti heistä tulee pörssiläisiä fuksiaisissa Harjun päällä vannottavan "Pörssiläisen valan" jälkeen. Pörssin järjestämiin vapaa-ajan tapahtumiin pörssiläiset pukeutuvat valkoisiin opiskelijahaalareihinsa.Pörssi ry:n kotisivut
Phillip Danault
Phillip Danault (s. 24. helmikuuta 1993 Victoriaville, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-joukkue Montreal Canadiensia. Blackhawks varasi Danaultin numerolla 26 varaustilaisuudessa .
Joonas Hiirikoski
Joonas Hiirikoski (s. 30. tammikuuta 1989, Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija. Hiirikoski edustaa kaudella 2013 Superpesiksessä pelaavaa Seinäjoen Jymy-Jusseja. Hiirikosken kasvattajaseura on Nurmon Jymy, jossa hän teki myös Superpesis-debyyttinsä kaudella 2008. Hiirikoski on Nurmon ja Seinäjoen lisäksi edustanut urallaan Ylistaron Kilpa-Veljiä.
Nurmon Jymyn kasvatti on pelannut aikuisten sarjoissa vuodesta 2005 lähtien jolloin hän pelasi ensimmäisen Suomensarja-pelinsä. Kaudet 2005-2008 Hiirikoski pelasikin lähinnä Suomensarjaa ja Nuorten Superpesistä. Kaudella 2009 Hiirikoski pelasi Nurmon Jymyn farmiseurana tuolloin toimineessa Ylistaron Kilpa-Veljissä, jonka jälkeen hänet nostettiin seuraavaksi kaudeksi mukaan Superpesiksen rinkiin. Kaudet 2010-2012 Hiirikoski pelasi Nurmon edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2013 Hiirikoski siirtyi uuteen Jymy-Jussien seuraan, joka muodostui Nurmon Jymyn ja Seinäjoen Maila-Jussien edustusjoukkueiden fuusiosta.
Use Your Imagination
Use Your Imagination on brittiläisen Mud-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi joulukuussa 1975. Se oli yhtyeen ensimmäinen levy, jonka työstöön eivät osallistuneet Nicky Chinn ja Mike Chapman. "Use Your Imagination" olikin Mudille mahdollisuus osoittaa olevansa muutakin kuin Chinn/Chapman-tallin sätkynukke.
Albumi on äänimaailmaltaan Mudin edellisiä levyjä raskaampi, ja lisäksi mukana oli ensimmäistä kertaa yhtyeen jäsenten itse tekemiä kappaleita; levyn yhdestätoista kappaleesta seitsemän on kitaristi Rob Davisin sekä basisti Ray Stilesin yhteistön tulosta. Yhtye ei ollut täysin unohtanut rock and roll -juuriaan, joita kuultiin kappaleissa ”Bird Dog” ja ”Under the Moon of Love”.
Yhtyettä avusti levyllä ulkopuolinen kosketinsoittaja Andy Ball. Albumin tuotti Phil Wainman, joka tunnetaan parhaiten työskentelystään Sweet-yhtyeen kanssa.
A-puoli
B-puoli
Tuomas Prusti
Tuomas Prusti (s. 9. joulukuuta 1989) on suomalainen pesäpalloilija. Hän pelaa kaudella 2012 kasvattajaseurassaan Nurmon Jymyssä. Prustin ulkopelirooli on ykkösvahti ja sisäpelissä hän lyö tavallisesti numerolla kahdeksan.
Prusti pelaa pesäpallon lisäksi salibandyä, jossa hän edustaa myös Nurmon Jymyä.
Islannin alueet
Islannin alueet ovat Islannin lähinnä väestön tilastoinnissa käytettäviä alueita, ja ne noudattavat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta myös postinumerojärjestelmää.
John Kipling
John ”Jack” Kipling (17. elokuuta 1897 Torquay Englanti – 27. syyskuuta 1915 Loos-en-Gohelle, Ranska) oli ensimmäiseen maailmansotaan osallistunut brittiarmeijan luutnantti, joka katosi saksalaisia vastaan käydyssä Loosin taistelussa syyskuussa 1915.
John Kipling syntyi 17. elokuuta 1897. Hänen isänsä oli brittiläinen kirjailija Rudyard Kipling ja äiti Caroline Balestier. Hän oli perheensä nuorin lapsi ja ainoa poika. John halusi liittyä brittien armeijaan, mutta osittain sitä vaikeutti hänen likinäköisyytensä, joka käytännössä tarkoitti sitä, että hän oli palveluskyvytön. Johnin isä Rudyard kuitenkin sai puhuttua ympäri brittiarmeijan upseerit ja John hyväksyttiin mukaan armeijaan, olihan isä kuuluisa kirjailija saatuaan muun muassa Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1907.
John Kipling osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Loosin taisteluun joukkueenjohtajana syksyllä 1915. Hän oli täyttänyt 18 vuotta vain muutamaa viikkoa aiemmin. Loosin taistelun alkupäivinä satoi rankasti vettä ja hän olisi halunnut jättää silmälasinsa kokonaan pois, koska ne huurtuivat helposti kosteassa säässä, mutta hänen huonon näkönsä takia se ei ollut mahdollista. Kipling katosi 27. syyskuuta 1915 Loosin taisteluissa, eikä hänen ruumistaan koskaan löydetty. Joidenkin silminnäkijähavaintojen mukaan hänet olisi nähty hetki ennen katoamistaan elossa, mutta haavoittuneena.
Loosin taisteluissa kaatui ja haavoittui enemmän miehiä kuin missään muussa ensimmäisen maailmansodan taistelussa. 
Arvioiden mukaan brittijoukkojen kokonaistappiot Loosin taisteluiden ensimmäisenä päivänä 25. syyskuuta olivat 10 272 miestä.
Monelle heistä kävi sama kohtalo kuin Kiplingille, eli heitä ei koskaan löydetty.
Vanhemmat pitivät vielä ensimmäisen maailmansodan jälkeenkin yllä pientä toivoa siitä, että Kipling palaisi takaisin rintamalta, vaikka hänestä ei ollut kuultu mitään kolmeen vuoteen. Vasta vuonna 1919 vanhemmat hyväksyivät lopullisesti sen, että heidän poikansa oli kaatunut taisteluissa.
Kiplingin hauta on Ranskassa Saint Mary's Advanced Dressing Stationin hautausmaalla, jonne haudattiin paljon ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneita.
John Kiplingistä on tehty elokuva "Poikamme Jack" vuonna 2007. Elokuva kertoo Loosin taistelusta, perheen 
huolesta ja kadonneen pojan kohtalosta. Elokuvassa John Kiplingiä esittää Daniel Radcliffe.
Laulu Suomessa
Laulu Suomessa (tunnettu myös nimellä Arvon mekin ansaitsemme) on Jaakko Juteinin vuonna 1816 julkaisema runo, joka kieliasultaan nykyaikaistettuna versiona tunnetaan kansanlaulunomaisena lauluna. Runon ensimmäinen versio sisältyi jo vuonna 1810 Juteinin tekemään virkahakemukseen nimellä ”Suomalainen elli runo ahkeruudesta Suomessa”. Runon sanojen oli tarkoitus kohottaa suomalaisten kansallista itsetuntoa ja lisätä arkisen työn eettistä kunnioitusta. Sanoista ilmenee Juteinin talonpoikainen näkemys Suomen kansallisista päämääristä, mutta toisaalta myös usko oppineiden kirjallisen sivistyksen merkitykseen. Juteinin runosta tuli Suomessa hyvin suosittu, ja sitä alettiin laulaa vanhalla masurkkapoljentoisella kansansävelellä. Tämän laulun kertosäkeenä toistuvat ”lal la la la...” -sanat lisättiin lauluun, koska Juteinin runo ei riittänyt täyttämään kansansävelmän tuttua melodiaa.
Sibelius-Akatemian kansanmusiikin lehtori Petri Prauda on 2010-luvulla julkaissut uuden sävelmän Juteinin tekstiin. Akatemian kansanmusiikkiopiskelijat esittivät kappaleen kannanottona Pekka Haaviston presidentinvaalikampanjassa vuonna 2012.
Teksti oli mukana improvisoidun oloisena lauluversiona myös Juha Hurmeen kirjoittamassa ja ohjaamassa, Juteinin elämästä kertoneessa näytelmässä "Maailmankaikkeus" Teatteri Telakassa Tampereella vuonna 2014. Sekä Praudan että Hurmeen versiot kunnioittivat Juteinin alkuperäistä tekstiä esittäen sen ilman lisukkeita.
Kotimaani ompi Suomi
Kotimaani ompi Suomi on amerikansuomalaisen Jooseppi Riipan 1890-luvulla tekemä laulu. Koska alkuperä ei ole yleisesti tunnettu, laulukirjoissa se saatetaan merkitä kansanlauluksi.
Erik Pieters
Erik Pieters (s. 7. elokuuta 1988) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut vuodesta 2013 alkaen Stoke Cityä.
Pieters on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän voi pelata myös keskuspuolustajana.
Pieters aloitti ammattilaisuransa Eredivisien Utrechtissa vuonna 2006. Hän pelasi PSV:ssä vuosina 2008–2013.
Pieters pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden maajoukkueessa vuonna 2010. Hän voitti Alankomaiden riveissä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2007.
Mongolian provinssit
Mongolian provinssit eli aimagit ( Aimag) jakavat maan kahteenkymmeneenyhteen osaan. Aimagit puolestaan jaetaan sumeihin. Pääkaupunkia Ulan Batoria hallitaan itsenäisenä kuntana ja se ei kuulu yhteenkään provinssiin.
Bartosz Kurek
Bartosz Kurek (s. 1988) on puolalainen lentopalloilija, joka on edustanut maansa A-maajoukkuetta kesästä 2007 lähtien. Kurek on noussut viime vuosina yhdeksi maajoukkueen runkopelaajaksi ja kantavaksi voimaksi. Kurek voitti Euroopan-mestaruuden yhdessä Puolan A-maajoukkueen kanssa vuonna 2009. Hän on myös voittanut Puolan liigan sekä Puolan Cupin useaan kertaan. A-maajoukkueessa Kurek voitti Maailmanliigan vuonna 2012. Hänet palkittiin finaaliturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kurek aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa seuran Nysan riveissä kaudella 2004–2005. Avauskauden jälkeen hän vaihtoi Kędzierzyn-Koźlen riveihin, missä hän pelasi aina kauden 2008 loppuun asti. Tämän jälkeen Puolan maajoukkuepelaajaksi noussut nuorukainen vaihtoi yhteen Euroopan parhaista joukkueista, Skra Bełchatówiin. Bełchatówissa Kurek niitti menestystä kovalla tahdilla: hän on jo moninkertainen Puolan liigamestari ja Cup-mestari.
Kaudella 2012–2013 Kurek pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa ulkomailla kotimaansa Puolan sijaan. Kurek teki sopimuksen Venäjän Superliigaan kaudeksi 2012–2013 ja esiintyy VC Dynamo Moscowin riveissä.
Syyskuussa 2009 Kurekille myönnettiin Polonia Restituta -kunniamerkki, joka myönnetään henkilölle, joka on tehnyt ja saavuttanut jotain merkittävää maansa eteen. Kurekin isä, Adam Kurek, oli myös puolalainen lentopalloilija, joka esiintyi A-maajoukkuetasolla useasti.
Kurek tunnetaan erittäin vahvasti peliin eläytyvänä pelaajana, mistä esimerkiksi Puolan päävalmentaja Andrea Anastasi on muutaman kerran huomauttanut häntä. Kurek on esiintynyt lähes kaikissa lentopallon huipputurnauksissa: Maailmanliiga, EM-kisat, MM-kisat, Mestareiden liiga, CEV-Cup. Vuoden 2008 olympialaisiin häntä ei valittu. Puolalainen on yleispelaajaksi erittäin pitkä, hänen pituutensa on 205 senttimetriä.
Lauantaileikit
Lauantaileikit on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1963. Elokuva koostuu pääosin musiikkinumeroista, juonen merkitys on vähäinen.
Lauluja esittävät ajan tunnetuimmat laulajat eri puolilla Helsinkiä. Mukana ovat niin Eino Grön, Reijo Taipale, kuin Laila Kinnunen ja Kai Lind. Kuningattareksi elokuvassa nousee ajan suuri tähti Laila Kinnunen.
"Helsingin Sanomien" kritiikissä vuodelta 2011 Leena Virtanen viittaa uuteen aaltoon, mutta toisaalta elokuvaa ei hänen mukaansa voi ”parhaalla tahdollakaan verrata esimerkiksi Jean-Luc Godardin irrotteluihin”. Kriitikko Arto Pajukallio kutsuu teosta iki-ihanaksi, joskin replikointia hän pitää kökkönä.
Janet Evanovich
Janet Evanovich (os. Schneider, s. 22. huhtikuuta 1943 South River, New Jersey) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti uransa kirjoittamalla lyhyitä rakkausnovelleja, mutta on saanut myöhemmin mainetta Stephanie Plum -kirjasarjallaan.
Evanovich asuu New Hampshiressä.
Evanovichin kaksi ensimmäistä Stephanie Plum -dekkaria ilmestyivät suomeksi 1990-luvun puolivälissä Tammen kustantamana ja Kristiina Drewsin suomentamana. Vuonna 2008 sarjaa alettiin julkaista suomeksi uudestaan alusta alkaen WSOY:n kustantamana.
Euroliiga-kausi 2011–2012
Kausi 2011–2012 oli kahdestoista kausi, jolloin pelattiin ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edelliskauden mestarina kauteen lähti Panathinaikos BC. Kauden final four järjestettiin Istanbulissa sijaitsevalla Sinan Erdem Domella. Kauden mestaruuden voitti Olympiakos BC.
"* Saivat karsintapaikan"
"**Saivat villin kortin"
Diary of a Serial Killer
Diary of a Serial Killer on yhdysvaltalainen Andy Hurstin ohjaama ja Ellis Walkerin käsikirjoittama kauhutrilleri joka sai ensi-iltansa vuonna 2008. Elokuvassa esiintyy kuuluisia sarjamurhaajia kuten Jeffrey Dahmer, Ed Gein, Ted Bundy ja Richard Ramirez. Diary of a Serial Killer perustuu tositapahtumiin.
Elokuvan päähenkilö on toimittaja nimeltä Laura Nelson (Chloe Snyder) joka auttaa poliiseja jäljittämään salaperäistä sarjamurhaajaa, joka tuntuu matkivan kuuluisia sarjamurhaajia. Hän on tappanut jo viisi ihmistä eikä aio lopettaa.
Murhaaja jättää aina rikospaikalle uhrin verellä kirjoitetun kirjeen. Kun kuudennen uhrin luota löytyy samanlainen kirje, Laura päättää nostaa kissan pöydälle ja tehdä murhaajasta ja hänen "päiväkirjoistaan" etusivun lehtiartikkelin johon hän liittää kirjeestä ottamansa valokuvan jonka poliisi nimeltä Robert (Mark Hengst) antoi ottaa. Senkin uhalla, että se suututtaisi itse murhaajan. Kuten arveltiin, murhaaja löytää hänet. Lauran kävellessä parkkihalliin, valot alkavat vilkkua ja hän menee paniikkiin. Hän juoksee autoonsa jonka tuulilasista hän löytää artikkelinsa johon on kirjoitettu seuraavan uhrin verellä "Stop me" (suom. pysäytä minut). Laura ryntää poliisiasemalle peloissaan. Elokuvan edetessä käy ilmi, että sarjamurhaajan ensimmäinen uhri oli hänen äitinsä, jonka silvotun ruumiin Laura löysi. Laura tapaa ehdonalaisessa olevan rikollisen jolta hän ostaa laittoman aseen.
Myöhemmin illalla Robert tulee käymään Lauran asunnolla. He suutelevat ja antavat soivan puhelimen mennä vastaajaan. Kuinka ollakaan, soittaja on itse murhaaja joka kertoo tarkkailevansa heitä ulkopuolelta. Robert lähtee ulos etsimään murhaajaa ja käskee Lauran pysyä puhelimessa pelaamassa aikaa. Robert löytää ulkona olevasta autosta ruumiin, ja hänet kolkataan.
Sisällä Laura etsii asettaan, ja huomaa että se on viety. Murhaaja on päässyt sisälle taloon.
Laura herää hylätyssä varastorakennuksessa. Murhaaja näyttää hänelle videolta filmejä erilaisista sarjamurhaajista, "taiteilijoista", joiden työtä hän ihailee. Hän kuitenkin kertoo tahtovansa tietää miltä tuntuu elää. Hän päästää Lauran irti tuolista ja heittää hänelle aseen ja luoteja. Laura lataa aseen murhaajan paetessa. Seuraa kissa ja hiiri -leikki joka päättyy kun Laura kävelee umpikujaan murhaajan yllättäessä hänet takaa. Laura saa hänet tähtäimeen.
Poliisit löytävät autossa olleesta ruumiista paperinpalan jossa lukee hylätyn tehdasrakennuksen osoite. He ryntäävät rakennukseen jossa Laura tähtää murhaajaa aseella. Robert käskee Lauraa laskemaan aseensa mutta hän ei tottele, vaan ampuu murhaajaa päähän. Tilanne on ohi ja kaikki huokaavat helpotuksesta. Lopulta Laura kohottaa aseensa Robertia kohti ja ampuu.
Etelä-Sudanin lippu
Etelä-Sudanin lippu on Etelä-Sudanin kansallistunnus. Sen värien sanotaan kuvaavan Etelä-Sudanin ihmisiä (musta), rauhaa (valkoinen), vapauden puolesta vuodatettua verta (punainen), maata (vihreä) ja Niilin vettä (sininen). Kultainen tähti, Betlehemin tähti, kuvaa maan yhtenäisyyttä.
Lippu on maan vapautusliikkeen (Sudan People's Liberation Army, SPLA) entinen tunnus.
Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad
Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad on Tripwire Interactiven kehittämä ja julkaisema toiseen maailmansotaan sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2011 Microsoft Windowsille. Se on jatko-osa pelille "".
Abel Hernández
Abel Mathías Hernández Platero (s. 8. elokuuta 1990 Pando, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Hull City AFC:ta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hernández aloitti ammattilaisuransa Central Españolissa vuonna 2007. Hän aloitti uransa tehokkaasti tehden viisi maalia ensimmäisten neljän ottelun aikana. Kauden jälkeen Hernández siirtyi Peñaroliin, jossa hän vakiinnutti pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa nopeasti. 2. helmikuuta 2009 hän teki sopimuksen italiasseura Palermon kanssa, jossa pelasi jo ennestään hänen maanmiehensä Edinson Cavani.
Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 15. maaliskuuta 2009 ottelussa Lecceä vastaan.
27. heinäkuuta 2010 Hernández sai ensimmäisen kutsunsa Uruguayn maajoukkueeseen ystävyysotteluun Angolaa vastaan. Ystävyysottelu pelattiin 11. elokuuta 2010 Lissabonissa. Hernández onnistui ottelussa myös maalinteossa viemällä joukkueensa 2–0-johtoon.
Tal vez me estoy enamorando
Tal vez me estoy enamorando on chileläisen laulaja Nicolen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin joulukuussa 1989. Albumi menestyi Chilessä, ja saavutti kultalevyn myytyään yli 15000 kappaletta.
St. Anger (kappale)
St. Anger on kappale Metallican St. Anger-levyltä ja myös ensimmäinen single, joka julkaistiin kyseiseltä levyltä. St. Angerin sanat kertovat henkilöstä, joka ei saa kunnioitusta eikä välitä oikein mistään ja saaraivopurkauksen.
Zack Phillips
Zack Phillips (s. 28. lokakuuta 1992 Fredericton, New Brunswick) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Iowa Wildin joukkuetta AHL:ssä. NHL:n kykyjenetsijäpalvelu arvioi Phillipsin Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle 15. Minnesota Wild varasi hänet kuitenkin vasta numerolla 28 .
Ensimmäisellä kaudellaan Quebecin junioriliigassa Phillips sijoittui 44 pisteellä runkosarjan yhdeksänneksi tulokkaiden pistepörssissä. Pudotuspeleissä hän auttoi Saint John Sea Dogsin finaaleihin tehtailemalla kaksi maalia ja neljä maalisyöttöä 21 ottelussa. Finaaleissa joukkue kuitenkin hävisi Moncton Wildcatsille voittamalla kaksi ottelua kuudesta.
Kaudella 2010–2011 Phillips sijoittui pistepörssissä jaetulle kuudennelle sijalle tekemällä peräti 95 pistettä 67 ottelussa. Hänen joukkueensa eteni taas finaaleihin, joissa se voitti Gatineau Olympiquesin. Ratkaisevan kuudennen ottelun se voitti jatkoajalla 3–2.
Mihail Tšyhir
Mihail Mikalajevitš Tšyhir (, , s. 24. toukokuuta 1948 Kapylin piirissä Minskin alueella Neuvostoliitossa) toimi Valko-Venäjän pääministerinä vuosina 1994-1996.
Tšyhir on taustaltaan Valko-Venäjän valtiollisesta kauppatieteellisestä yliopistosta valmistunut (1960) ekonomi (ekonomisti). Hän täydensi opintojaan valmistuen myös Moskovan rahoitusalan korkeakoulun Kansainvälisten kauppasuhteiden tiedekunnasta (1982). Tšyhir on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Työuransa alkuvuosina 1973-80 Tšyhir toimi valtion pankin Kletskin konttorin johtajana, sitten Neuvostoliiton valtionpankin Moskovan haaran Minskin osaston johtajana. Vuosina 1982-1986 puoluetehtävissä ja 1986- Minskin kaupungin valtiollisen pankin pääkonttorissa. 1988-1991 hallituksen varapuheenjohtajana Valko-Venäjän kansallisessa Agroprombank-pankissa. Tästä eteni kaupallisen Belagroprombank-pankin hallituksen puheenjohtajaksi.
Päästyään presidentiksi Lukašenka nimitytti 22. heinäkuuta 1994 Mihail Tšyhirin Valko-Venäjän pääministeriksi. Tästä tehtävästä Tšyhir myös sai presidentiltä pyytämänsä eron 18. marraskuuta 1996. Eroa Tšyhir haki vastalauseena presidentin valtaoikeuksien lisäämiselle (presidentin ajama referendum). Seuraajaksi pääministerinä nousi Sjarhei Linh.
Vuorikalahuuhkaja
Vuorikalahuuhkaja ("Ketupa flavipes") on pöllöihin kuuluva lintu.
Tätä pöllöä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja lauhkeat metsät. Se syö kalaa, äyriäisiä, sammakoita, liskoja, käärmeitä ja pikkunisäkkäitä, kuten maamyyriä, ja erityisesti jyrsijöitä, kuten hiiriä, rottia ja myyriä. Se saalistaa myös lintuja, esimerkiksi Taiwanissa mandariinisorsia. Pöllö elää 5,5–7,7 kilometrin pituisella jokialueella.
Lintu on kooltaan 48–58 cm. Se on selkäpuolelta punaruskea tai punertava, ja siinä on tummia juovia. Sen voi sekoittaa sundankalahuuhkajaan, joka tosin on ruskeampi.
Attack Attack!
Attack Attack! oli yhdysvaltalainen electrocore-yhtye Westervillestä, Ohiosta. Yhtyeen perustivat vuonna 2007 Austin Carlile, Nick White, Ricky Lortz, Andrew Whiting ja Andrew Wetzel. Heidän ensimmäinen julkaisunsa "If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords?" ilmestyi vuonna 2008, jonka seurauksena syntyi sopimus "Rise Records"in kanssa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2013.
Vuoden 2008 alussa yhtye julkaisi omatoimisesti kappaleen "If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords?". Myöhemmin samana vuonna he tekivät levytyssopimuksen "Rise Records"in kanssa. Pian sen jälkeen yhtye julkaisi debyyttilevynsä "Someday Came Suddenly".
Laulaja ja perustajajäsen Austin Carlile erotettiin bändistä kesken kiertuetta "Maylene and the Sons of Disaster", hänen terveydentilansa ja henkilökohtaisten ongelmiensa takia lokakuussa 2008. Heti erottamisen jälkeen Carlile aloitti uuden projektinsa "Of Mice & Men"-yhtyeen parissa, jonka jäsen hän on nykyisinkin. Myöhemmin Carlilen tilalle värvättiin "For All We Know":n perustajajäsen Nick Barham.
Yhtye aloitti kiertueen alkuvuonna 2013 ja 22. heinäkuuta se ilmoitti kiertueen olevan heidän viimeisensä, minkä yhtye hajoaisi. Joitakin perustajajäseniä esiintyi kiertueella "hyvästeinä" yhtyeen faneille. 
Kiertue päätti matkansa Pittsburghiin, jossa yhtyeen viimeinen esiintyminen pidettiin.
Sillankorvan emäntä
Sillankorvan emäntä on Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1953. Elokuvan 1950-luvulle sovitettu käsikirjoitus perustuu Hilja Kilven näytelmään "Sillankorvan emäntä" (1915). Elokuva jäi Unhon viimeiseksi ohjaustyöksi.
Kovasydämisen emännän pääosa näyttelee varsinaiselta ammatiltaan lausuja Helena Futtari. Leskeksi jäänyt emäntä on iskenyt silmänsä naapurin nuoreen isäntään Hallan Jaakkoon (Helge Herala), joka kuitenkin on kääntänyt katseensa tämän tyttäreen Johannaan (Elina Pohjanpää).
Aiheen filmaus on tiettävästi ollut suunnitteilla jo 1945 mutta toteutui eri yhtiössä vasta 1950-luvun puolella. Käsikirjoituksen pohjana ollut Kilven näytelmä on vuodelta 1915, ja sen asenteet ovat siirtyneet muuttumattomina 1950-luvulle.
Elokuvassa on puolittain dokumentaarinen jakso Käpylässä ajetusta ravikilpailusta, jossa Helge Herala on ohjastajana.
Aikalaisarviossa Leo Nordberg (Uusi Suomi) moittii elokuvaa asenteellisuudesta: ”Suomalaisen maalaistalon emännän on näköjään oltava kivikova, häikäilemätön naishirmu kelvatakseen meikäläiseen näytelmään tai elokuvan päähenkilöksi.” Toisaalta Helena Futtari roolissa saa kiitosta: ”Hänen olemuksestaan ja osuvista ilmeistään uhkuu mahtavuuden ja ylpeyden henki ja hänen replikointiaan on ilo kuunnella.” Vaikka Juha Nevalainen, (Ilta-Sanomat) antaa Unholle arvon ohjaajana, hän moittii ohjausta laahaavaksi, kun taas Satakunnan Kansan Kauko Peltola piti ohjausta varmatyylisenä. Kaiken kaikkiaan aikalaisarvioiden näkemykset elokuvasta olivat melko ristiriitaiset.
Myös televisioajan kritiikeissä suhtautuminen elokuvaan vaihteli. Toisaalta on todettu, että elokuva on mainettaan parempi ja että se on lajissaan hyvin puhutteleva. Toisaalta sitä on luonnehdittu innottomaksi kuvaukseksi ”rakkauden ristipistoista”. Eräs kriitikko kiinnittää huomiota emännän henkiseen sukulaisuuteen Hella Wuolijoen Niskavuori-sarjan kovasydämiseen emäntään Hetaan. Elokuvan valopilkkuna nähdään varakkaan naapurin Savelan Eetun hahmo (Aku Korhonen).
It’s Better Than Working!
It's Better Than Working on brittiläisen Mud-yhtyeen marraskuussa 1976 julkaistu neljäs studioalbumi, ja samalla toinen Private Stock Records -yhtiölle.
Levyä äänitettiin seitsemällä eri studiolla maaliskuun ja syyskuun 1976 välisenä aikana. Albumi on Mudin ainoa, joka ei sisällä lainakappaleita.
Albumin tuotti parhaiten Status Quo -yhtyeen tuottajana tunnettu Pip Williams, joka oli myös soittanut Mudin sekä Sweet-yhtyeen ensimmäisillä singleillä kitaraa. Tuottajan vaihtumisen myötä myös yhtyeen tyylilaji muuttui hieman, ja "It's Better Than Workingin" äänimaailma on edeltäjiään kevyempi ja jopa funkimpi. Albumilla on vain yksi Mudille tyypillinen rock and roll, ”Nite on the Tiles”, joka oli myös ensimmäinen levyn kahdesta singlestä.
Basisti Ray Stiles laulaa albumin kappaleet ”It Don’t Mean a Thing” ja ”All I’ve Got to Give”.
A-puoli
B-puoli
Giant (täsmennyssivu)
Giant voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Nuerit
Nuerit ovat Itä-Afrikassa elävä nilootteihin kuuluva kansa. Nuerit ovat yksi Etelä-Sudanin suurimmista etnisistä ryhmistä. Osa nuereista elää Etiopian puolella. Nuerien lukumääräksi on arvioitu vajaa miljoona, joista vuoden 1995 väestönlaskennan mukaan noin 65 000 asui Etiopiassa. Nuerit puhuvat niloottisiin kieliin kuuluvaa nuerin kieltä.
Nuerien perinteinen elinkeino on paimentolaisuus, ja vielä 1930-luvulla he elivät omavaraisina rahatalouden ulkopuolella harjoittaen karjanhoidon lisäksi omavaraisviljelyä ja vaihtokauppaa.
Etelä-Sudanin jalkapallomaajoukkue
Etelä-Sudanin jalkapallomaajoukkue edustaa Etelä-Sudania jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Etelä-Sudanin jalkapalloliitto.
Etelä-Sudanin maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa kenialaista seurajoukkuetta Tusker FC:tä vastaan maan itsenäistymistä seuranneena päivänä 10. heinäkuuta 2011. Etelä-Sudan hävisi ottelun 1–3. Joukkueen päävalmentaja on Malesh Soro, apuvalmentaja Elia Joseph ja maalivahtivalmentaja Award Doka.
Etelä-Sudanin jalkapalloliitto liitettiin FIFAn jäseneksi 25. toukokuuta 2012. Maajoukkue pelaa näin vuoden 2015 Afrikan-mestaruusturnauksen ja vuoden 2018 MM-kilpailujen karsinnoissa.
A Song for You (The Temptationsin albumi)
A Song for You on yhdysvaltalaisen soul-lauluyhtye The Temptationsin vuonna 1974 julkaistu studioalbumi.
Albumi on ilmestynyt Motown Record Corporationin levymerkillä Tamla Motown ja sen on tuottanut Jeffrey Bowen. Poikkeuksena ovat kappaleet "I'm a Bachelor", jonka ovat tuottaneet James Carmichael ja Suzee Ideka ja "Firefly", jonka ovat tuottaneet Terry Woodford ja Clayton Ivey yhtiölle Wishbone, Inc. Vastaava tuottaja on Berry Gordy.
Äänityksestä ovat vastanneet Cal Harris, Russ Terrana, Art Stewart ja Fred Ross. Albumi on äänitetty ja miksattu Hollywoodissa Motownin äänitysstudioilla.
Taiteellisena johtajana on toiminut Katarina Pettersson ja kannen suunnittelusta on vastannut John Le Prevost. LP-levyssä on tavallisuudesta poikkeava kansi siten, että yhtyeen nimen muodostavat kirjaimet on leikattu kääntyvästä läpästä jolloin näkyvissä on alla oleva harmaa osa. LP-levyn poistaminen kotelostaan edellyttää läpän kääntämistä.
Euroopan markkinoille LP-levyjä on valmistanut Kölnissä EMI Electrola GmbH.
Kappaleiden sovitukset on tehnyt James Carmichael lukuun ottamatta kappaletta "Firefly", jonka ovat sovittaneet Ted Stovall ja Harrison Calloway. Torvisektion sovitukset kappaleilla 1.1, 1.3, 1.4. ja 2.1 sekä jousisektion sovitukset kappaleilla 1.4, 2.1 ja 2.2 ovat Carmichaelin käsialaa.
Julkaisijat ovat Jobete Music Co., Inc. ASCAP (1.1, 1.3); edellinen ja Stone Diamond Music Corp. BMI (1.2, 1.4, 2.2); Skyhill Pub. Co. Inc. BMI (2.1); Stone Diamond Music Corp. BMI (2.3, 2.4).
Lauluosuudet kappaleella "I'm a Bachelor" on sovittanut The Temptations.
Albumin nimikappale "A Song for You" on Leon Russellin tekemä ja siitä on levyttänyt oman mieliinpainuvan versionsa myös Ray Charles pitkän uransa loppupuolella vuonna 1993.
Albumilta on julkaistu single "Happy People" / "Happy People – Instrumental" (Tamla Motown 006-96143). Se on arvosteltu Soundi-lehdessä ja sen mukaan single on paremman luokan diskomusiikkia: "Wahwahilla sävytetty basso luo järkähtämättömän menevän pohjan, jolle laulajien äänet tiukkojen torvien ryydittäminä rakentavat varsinaisen meiningin". Kääntöpuolen soitinversiossa on mukana kitarasoolo.
Myös "Shaky Ground" on noussut listoille. Kappaleen on levyttänyt myös Delbert McClinton vuoden 1980 albumilleen The Jealous Kind.
The Temptations -lauluyhtyeen jäseniä ei ole mainittu, mutta kappaleen "I'm a Bachelor" tekijätietojen perusteella mukana ovatMuista muusikoista on kiitetty seuraavia:
Entrance
Entrance on kuusamolaisen thrash metal -yhtye A.R.G:n debyyttialbumi vuodelta 1989. Albumi oli ensimmäisiä suomalaisia thrash metal -albumeja ja A.R.G. oli Suomessa genren pioneereja yhdessä Stonen ja Airdashin kanssa.
Yhtye nousi yleisön tietoisuuteen voitettuaan Pohjois-Suomen bändimestaruuskisan vuonna 1988. Voiton ansiosta yhtye pääsi levyttämään singlen ”Aggressive Confessor”, joka menestyi hyvin nousemalla top-5:een Suomen singlelistalla. Menestyksen myötä yhtye sai sopimuksen Megamania-yhtiöltä ja pääsi levyttämään ensimmäisen albuminsa. Tuottajina toimivat Zero Nine -yhtyeen kitaristi Mara Mäntyniemi ja Ilari Niemelä.
Vaikkakin vahvaa, niin Slayer- kuin Sodom-yhtyeiltä vaikutteita saanutta kappalemateriaalia kehuttiin, "Entrance"-albumi sai julkaisunsa aikaan kritiikkiä niin yhtyeeltä itseltäänkin kuin myös faneilta johtuen ”liian kevyestä” tuotannosta. Yhtyeen kitaristin Jari Kelloniemen mukaan he eivät juurikaan päässeet osallistumaan albumin jälkituotantoon ja miksaukseen.
Albumi julkaistiin remasteroituna CD-versiona bonuskappalein varustettuna vuonna 2012.
Vain elämää
Vain elämää voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Josu Urrutia
Josu Urrutia Tellería (s. 10. huhtikuuta 1968 Lekeitio, Bizkaian maakunta, Baskimaa, Espanja) on Espanjan puoleisesta Baskimaasta kotoisin oleva jalkapalloilija ja jalkapallovaikuttaja. Urrutia oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja edusti koko 1980-luvun lopulta 2000-luvun alkuun ulottuneen pelaajauransa bilbaolaista Athleticia. Hänet valittiin seuran puheenjohtajaksi heinäkuussa 2011.
Abstract Emotions
Abstract Emotions on yhdysvaltalaisen soul-laulaja Randy Crawfordin vuonna 1986 julkaistu studioalbumi.
Albumin tunnetuimpia kappaleita on listoille noussut ja Crawfordin itsensä tekemä balladi "Almaz". Katri Helena on tehnyt kappaleesta suomenkielisen version nimellä "Almaz, onnen lapsi" vuonna 1988.
Randy Crawfordin levy-yhtiö on Warner Bros. Records, 3300 Warner Blvd., Burbank, Kalifornia 91510 ja 3 East 54th Street, New York 10022. Albumin kansiteksteissä Crawford kertoo olleensa tässä vaiheessa yhteistyössä Warnerin kanssa kymmenen vuotta.
Tuottaja ja sovittaja on Reggie Lucas yhtiöstä Kalisa Inc. Kappaleen "Don't Wanna Be Normal" ovat kuitenkin tuottaneet Hawk Wolinski ja James Newton Howard. Se on Warnerin elokuvasta "Wildcats" ja sen on äänittänyt Ray Blair ja miksannut Peter Doell.
Muilta osin äänittäjänä on toiminut Joe Ferla apunaan Jimmy Santos, Glenn Rosenstein, Jeff Cox ja Craig Johnson. Lisä-äänityksiä ovat tehneet Jim "Doc" Dougherty, Jay Mark ja Alan Silverman. Albumi on äänitetty ja miksattu Quantum Sound -studioilla New Jerseyssä. Lisä-äänityksiä on tehty Giant Sound- ja Sigma Sound -studioilla New York Cityssä. Käytössä on ollut DMM Direct Digital Mastering -tekniikka.
Levykannen teossa taiteellisena johtajana ja suunnittelijana on toiminut Pietro Andrew Alfieri ja valokuvat on ottanut Aaron Rapoport. Ehostustaiteilija on Wendy Osmonden Cloutier-yhtiöstä.
LP-levyjä on Euroopan markkinoille valmistanut Saksassa WEA Musik GmbH, joka on Warner Communicationsin yhtiö.
Julkaisijat ovat (Iso-Britannia):
Kappaleiden julkaisu- ja kopiointioikeuksia hallitsee Warner Bros. Records Inc. Yhdysvalloissa ja WEA International muualla.
Kosketinsoittimet ja syntetisaattorit:
Kitarat:
Lyömäsoittimet:
Sähköbassokitara:
Taustalaulajat:
Synclavier II:n ja Octave-Plateau Sequencerin ohjelmointi:
Syntetisaattorin ohjelmointi:
Kappaleella "Don’t Wanna Be Normal" kosketinsoittimien ohjelmoijina ja soittajina ovat James Newton Howard ja Hawk Wolinski. Syntetisaattorien soittajana on myös Patrick Leonard. Kappaleella ei ole muita soittajia em. kitaristi Paul Jackson Jr:n lisäksi.
Kaukuri
Kaukuri on kylä Kiskossa Salossa Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee Aijalan ja Toijan kylien välissä, ja kylissä toimii Aijalan-Kaukurin kyläyhdistys ry. Vuonna 2003 Kaukuri yhdessä Aijalan kanssa valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi. Kaukuri sijaitsee Kirkkojärven rannalla ja kylässä sijaitsee rukoushuone, joka toimii kyläläisten kokoontumispaikkana.
Kaukurissa toiminut ala-aste, Kaukurin koulu, lakkautettiin 2005 ja myytiin yksityiseen käyttöön.
William Strutt
William Strutt (1756-1830) oli puuvillatehtailija Belperissä lähellä Derbyä. Hän oli tehtaan perustajan Jedediah Struttin vanhin poika, joka saatuaan sen ajan mittareilla hyvän koulutuksen tuli töihin isänsä tehtaaseen 14-vuotiaana. Hänen kaksi nuorempaa veljeään, Joseph ja George, tulivat myös mukaan yritykseen, ja työnjako muovautui sellaiseksi että William hoiti tekniikan, Joseph markkinoinnin ja George johtamisen. Veljekset tunnettiin liberaaleista näkemyksistään, hyväntekeväisyydestä ja suvaitsevaisuuden edistämisestä.
Williamista tuli menestyvä sivutoiminen arkkitehti, joka suunnitteli monia Derbyn silloista. Hän käytti siltojen materiaalina takorautaa, ja keksi soveltaa samanlaista rakennetta tehdasrakennuksiinkin. Tämä oli suuri edistysaskel, sillä tehtaat oli aiemmin rakennettu kokonaan puusta, ja niiden romahtaminen tulipaloissa oli ollut turvallisuusriski, varsinkin jos niissä käsiteltiin palonarkoja aineita ja materiaaleja. Struttin perheen North Mill oli palanut, ja William suunnitteli sen tilalle uuden paloturvallisen rakennuksen, joka valmistui 1803. Siinä on myös kuumalla ilmalla toimiva keskuslämmitys ja uudentyyppinen vesiratas, ja koko rakennusta pidettiin yhtenä aikansa edistyksellisimmistä. Tehdas on nykyisin osa Unescon maailmanperintökohdetta Derwentin laakson tehtaat.
Ystävystyttyään ensin Erasmus Darwinin kanssa Strutt tutustui moniin aikansa johtaviin tiedemiehiin ja ajattelijoihin. Hän oli Derby Philosophical Societyn perustajajäsen ja johti seuraa Darwinin jälkeen. Vuonna 1817 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi.
Joni Karvinen
Joni Jalmari Karvinen (s. 7. helmikuuta 1994 Lahti) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edustaa Joensuun Katajaa. Vuoteen 2017 saakka hän edusti Tampereen Pyrintöä ja ennen sitä vuoteen 2014 saakka hänen seuransa oli Ylöjärven Urheilijat. Karvista on valmentanut vuodesta 2015 Olavi Parjanen. Aiemmin häntä ovat valmentaneet Jarmo Pusa (2007–2011), Erkki Helanoja (2009–2011), Kari Ihalainen (2011–2014) ja Viljo Toivanen (2014–2015).
Karvisella on useita SM-mitaleja nuorten sarjoista. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Karvinen oli kuudes tuloksella 74,49 m. Kisojen karsinnassa hän heitti 700-grammaisella keihäällä ennätyksensä 80,05 m. Karvinen oli kuudes myös Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 tuloksella 70,90 m. Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän oli seitsemäs tuloksella 71,40 m ja Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kahdeksas tuloksella 74,10 m.
Karvisen ennätys on 80,04 m, jonka hän heitti 12. kesäkuuta 2016 Raaseporissa.
Suomen itämainen seura
Suomen Itämainen Seura (lyh. SIS, ) on suomalainen tieteellunen järjestö, joka perustettiin joulukuussa 1917 edistämään itämaiden kulttuurien tutkimusta ja tuntemusta Suomessa. Alkujaan toiminta kohdistui ensisijaisesti Lähi-itään, mutta sittemmin se on laajentunut käsittämään koko Aasian, Afrikan ja Oseanian. SIS on siten keskeinen ulkoeurooppalaisista kulttuureista kiinnostuneiden yhteisö Suomessa.
SIS:n toiminnan ydin on julkaisutoiminta. SIS julkaisee kansainvälistä tieteellistä julkaisusarjaa "Studia Orientalia" sekä laajemmalle yleisölle tarkoitettua julkaisusarjaa "Suomen Itämaisen Seuran suomenkielisiä julkaisuja" itämaiden tutkimuksen eri osa-alueilta. Suomenkielisessä sarjassa julkaistaan muun muassa kielten oppikirjoja, kaunokirjallisia käännöksiä ja alan tietokirjallisuutta. Lisäksi SIS julkaisee ruotsinkielistä sarjaa "Svenskspråkiga skrifter utgivna av Finska orientsällskapet". Julkaisutoiminnan ohella SIS järjestää säännöllisesti yleistajuisia yleisöluentoja