Litostroton
Litostroton on seinäjokelainen kristillinen rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1981. Se esiintyi lähes alkuperäisessä kokoonpanossa viimeksi Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonsertissa 5. lokakuuta 2007 Nurmossa. Litostroton on ns. autotalligospelin edelläkävijä ja sen jalanjäljissä alkoi syntyä enemmänkin nuorten soittajien perustamia gospel-bändejä. Siihen asti suomalainen gospel oli kuitenkin ollut enemmän ammattilaisten tai puoliammattilaisten aikuisten soittamaa poppia.
Musiikilliset puutteet korvattiin alussa kovalla yrityksellä ja innolla. Mukana oli ehkä annos punk-henkeäkin, minkä jälkimainigeissa vielä elettiin. Myöhemmin soittotaitokin kehittyi, ja yhtye keikkaili aika ahkerasti läntisessä Suomessa. Yhtye on julkaissut "Litostroton" albumin c-kasetti muodossa, ja siitä on tullut jo keräilyharvinaisuus. Myös masternauha on kadonnut tai tuhoutunut, joten uusia painoksia ei tule. Lisäksi vuonna 2008 on ilmestynyt "Litostroton live in Nurmo" -DVD. Litostrotonin jäljiltä on nyt myös löytynyt toinenkin, neljä kappaletta sisältävä nauhoite, jota kuitenkaan ei ole julkaistu ainakaan vielä.
Litostrotonin tekstit ja musiikki on pääasiassa J. Jyrän käsialaa, joskin yhtyeen myöhempinä aktiiviaikoina myös muut yhtyeen jäsenet osallituivat musiikin tekoon. Sovituksista vastasi yhtye. Litostroton toimi myös jonkinlaisena innostajana musiikin harrastukseen, ja monet siinä soittaineista soittaa nykyään ammatikseen, osa edelleen harrastuspohjalta. Nykyään bändin jäsenet ovat levittäytyneet ympäri maata ja maailmaa, eikä bändin toiminta ole kovin aktiivista, eli käytännössä yhtyettä ei voi tällä hetkellä tilata keikalle, mutta toki keikkatoivomuksia voi aina esittää.
Litostroton syntyi niin, että Jyrä tarvitsi bändin ja nuorisotalolta sitten löytyi rytmiryhmä, Jari rumpaliksi ja Timo toista rytmisoitinta, eli bassoa soittamaan. Tämä kokoonpano jäi sitten elämään. Jari taisi olla porukasta ainut, joka osasi oikeasti soittaa ihan mitä vaan. Timo oli joskus käynyt pianotunneilla, mutta sitten kun oli hankkinut basson, oli ruvennut keikkaa pukkaamaan sen verran paljon, ettei enää joutanut soittamaan opetella. Jyrällä oli jo silloin lahjoja sävellys- ja sanoituspuolella. Ehkä mukana oli myös hiukan punk-henkeä, jonka loppumainingeissa vielä oltiin. Alkuaikojen sovituksissa kuului paljoti Jarin "ammattitaito" ja Timon mieltymys rytmimusiikkiin, missä basso on 4-kielinen rytmisoitin, eikä mikään "pyykkitelines" (kieliä >4), mistä sitä oikiaa paikkaa ei taharo löytää millään". Elettiin vuotta -81.
Bändin nimi löytyi arkistojen syövereistä, sillä sitä oli jo aikaisempi seurakunnan bändi joskus 70-luvulla käyttänyt. Tosin tuolloin se oli vielä muodossa Lithostroton, jossa soittivat Harri Ahonen (huilu), Matti Mannila (basso), Jukka Salo (rummut), Reijo Takamaa (kitara) ja Seppo Tiainen (kitara). Oli toiminnassa 1973 - 1975. Siitä sitten pudotettiin se h pois. Nimi oli sen verran hyvä, ettei muita vaihtoehtoja paljon mietitty. Joskus taidettiin huvin vuoksi väläytellä sellaisia ehdotuksia kun "Usko Boys" ja "Teltta Rythm Boys".
Treenikämppänä toimi Pappilan ulkorakennus jossa aikaa vietettiin muutenkin. Seurakunta oli hankkinut hyvät soittovehkeet joilla kelpasi treenailla.
Bändillä riitti keikkaa melko paljon, ja varmasti moni bändi olisi nykyäänkin kateellinen keikkojen määrästä. Monen mieleen on jääneet varmaan Honkiniemen riparikeikat ja muun muassa Kurikassa bändi nautti suosiota.
80-luvun puoliväliin mennessä yhtyeestä oli kasvanut 5-henkinen "rautakitaralankayhtye", kun Rintalan "veljekset" (oikeasti serkukset) Hessu ja Pietu olivat tulleet vahvistamaan soundia. Silloin tällöin kokoonpanossa oli mukana myös kosketinsoittimia. Timon astuttua armeijan harmaisiin Leppälän Hannu otti vastuun basso-osastolla. Bändin soittotaito oli kehittynyt huomattavasti. Vanhoista kappaleista pystyttiin tekemään uusia sovituksia, jotka joskus yllättivät itse tekijätkin. Muutkin bändin jäsenet alkoivat osallistua kappaleiden tekoon, keikkojen avausbiisinä tuli tutuksi instrumentaalikappale, josta käytettiin bändin kesken nimeä Diu Diu. Biisi oli Jarin käsialaa sovitusta myöten.
Litostroton julkaisi yhden äänitteen kasetilla, joka on nyt jo keräilyharvinaisuus. 
Sittemmin bändin toiminta alkoi hiljalleen hiipua armeija-, opiskelu-, yms. kiireiden takia. Yhtye keikkaili vielä jonkin verran vaihtelevilla kokoonpanoilla, mutta vähitellen alkoi "horroskausi".
Vuoden 2007 syksyllä, Litostroton oli kutsuttu Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonserttiin esiintymään. Lavalla nähtiin Litostrotonin lisäksi Aikaa, Lithostroton, Jaakko Mäkinen sekä Jouko Mäki-Lohiluoma. Litostroton oli paikalla lähes alkuperäisessä kokoonpanossaan ja veti vakuuttavan setin biisejä bändin taipaleelta. Sekä yleisölle ja soittajille jäi mitä parhain fiilis ja ainakin muutama kuulija toivoi, että bändi voisi vähän kiristää keikkatahtia.
ALKUPERÄISKOKOONPANO:
"BIG BAND":
MUITA YHTYEESSÄ SOITTANEITA:
LITOSTROTON 2007: