hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Don Raye
Don Raye, oik. Donald MacRae Wilhoite Jr. (16. maaliskuuta 1909 Washington – 29. tammikuuta 1985 Encino), oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hän teki 1930-luvulla musiikkia muun muassa Sammy Cahnin ja Saul Chaplinin kanssa ja sanoitti 1940-luvulla runsaasti elokuvamusiikkia. Hänen merkittävin yhteistyökumppaninsa oli säveltäjä Gene De Paul, jonka kanssa Raye kirjoitti muun muassa kappaleet ”I’ll Remember April” ja ”You Don’t Know What Love Is”. Lauluyhtye The Andrews Sisters saavutti suosiota Rayen sanoittamalla musiikilla, ja useat myöhemmät artistit ovat tehneet uusintaversioita hänen kappaleistaan.
Donald MacRae Wilhoite Jr. syntyi Washingtonissa vuonna 1909. Hän oli nuorella iällä lahjakas tanssija, ja teini-iässä hän alkoi esiintyä vaudevillessä. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa ja valmistumisensa jälkeen kiersi esiintymässä Euroopassa ja eri puolilla Yhdysvaltoja. Vuonna 1935 hän aloitti laulujen kirjoittamisen saadakseen lisämateriaalia New Yorkissa järjestämäänsä yökerhoesitykseen.
Sanoittaminen otti pian pääroolin Rayen uralla. Hän työskenteli 1930-luvulla muun muassa Sammy Cahnin ja Saul Chaplinin kanssa. Vuonna 1940 hän kirjoitti yhden varhaisimmista hiteistään, ”Down the Road a Piece”. Vuonna 1940 Rayelle tarjottiin sopimusta elokuvasanoittajana ja hän muutti Hollywoodiin. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Argentine Nights", jossa esiintyi laulutrio The Andrews Sisters. Rayen tekemät kappaleet, kuten Hughie Princen ja Vic Schoenin kanssa tehty ”Rhmuboogie”, nostivat yhtyeen merkittäväksi boogie-woogien esittäjäksi. Muita Rayen The Andrews Sistersille kirjoittamia kappaleita olivat ”Well All Right!”, ”Beat Me Daddy, Eight to the Bar” sekä ”Boogie Woogie Bugle Boy”, joka oli ehdolla parhaan laulun Oscarin saajaksi. Vuonna 1940 Raye sanoitti Al Jacobsin kappaleen ”This Is My Country”, joka on myöhemmin tullut tunnetuksi Disneylandin jokailtaisen ilotulitusesityksen loppukappaleena.
Palveltuaan vuosina 1941–1945 Yhdysvaltain maavoimissa Raye palasi elokuvamusiikin pariin. Hänen pääasialliseksi yhteistyökumppanikseen tuli newyorkilaisen säveltäjä Gene De Paul. He kirjoittivat 1940-luvulla musiikkia lukuisiin Universal Studiosin elokuviin.
Raye lopetti musiikin tekemisen vuonna 1949. Hänen musiikkinsa suosio jatkui 1950-luvulta pitkälle eteenpäin, kun uuden sukupolven artistit tekivät uusia versioita hänen kappaleistaan. Muun muassa Chuck Berry, The Rolling Stones ja Flamin’ Groovies ovat nauhoittaneet cover-versioita Rayen sanoittamista kappaleista. Bette Midler nosti ”Boogie Woogie Bugle Boyn” singlelistan kymmenen kärkeen vuonna 1972.
Don Raye kuoli Encinon kaupungissa Kaliforniassa 29. tammikuuta 1985. Hänet valittiin kuolinvuotenaan Songwriters Hall of Fameen.
Apilakirjokääriäinen
Apilakirjokääriäinen ("Capricornia boisduvaliana") esiintyy mm. Rovaniemellä. Se on Suomen harvinaisempia perhosia ja on luokiteltu Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Etusiivet ovat pohjaväriltään tasaisen ruskeat ja niissä on tummia, siivensuuntaisia viiruja. Siiven poikki kulkee useita hopeanhohtoisia poikkiviiruja. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja vaalenevat tyveä kohti. Siipiväli 15–16 mm.
Apilakirjokääriäisen levinneisyys kattaa suuren osan Eurooppaa. Suomessa laji on ollut aikaisemmin yleinen, mutta taantunut rajusti ja nykyisin lajin ainoa tunnettu esiintymispaikka sijaitsee Rovaniemellä. Laji on erityisesti suojeltava ja sen elinympäristön turvaamiseksi on perustettu suojeluohjelma, minkä ansiosta esiintymisaluetta ei saa heikentää tai hävittää. Perhonen lentää kesä-heinäkuun vaihteessa.
Apilakirjokääriäinen vaatii elinympäristökseen kuivia ja harvakasvuisia ketoja. Toukka kehrää ravintokasvina toimivan apilan juurelle suojaavan seitin. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Toukka elää puna-apilalla ("Trifolium pratense").
Bob Boozer
Robert Lewis ”Bob” Boozer (26. huhtikuuta 1937 Omaha, Nebraska – 19. toukokuuta 2012 Omaha, Nebraska) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti. NBA:ssa Boozer pelasi 11 kautta vuosina 1960–1971.
Isona laitahyökkääjänä pelannut Boozer pelasi Rooman kesäolympialaisissa 1960 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Pan-Amerikan kisoista Boozer voitti Chicagossa 1959 kultaa. Seuratasolla hän pelasi NBA:ssa vuosina 1960–1971.
Boozerin varasi NBA:han ykkösvarauksena Cincinnati Royals, jonka lisäksi Boozer pelasi viidessä muussa NBA-joukkueessa. Kaudella 1970–1971 hän voitti Milwaukee Bucksin joukkueessa NBA:n mestaruuden. Vuonna 1968 hänet valittiin un.
Boozer kuoli 75 vuoden ikäisenä aivoaneurysmaaan 19. toukokuuta 2012.
Konalan kirkko
Konalan kirkko on Konalan asuinalueella Helsingissä sijaitseva seurakuntatalo ja kirkkorakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Heikki Castrén, ja se vihittiin käyttöön 14. lokakuuta 1973. Kirkko oli pieni lähiökirkko: kirkkosali oli vain noin 50–60 hengen kappeli. Rakennuksessa oli lisäksi kaksi arkisalia, jotka voitiin yhdistää kirkkosaliin, niin että tilaa oli noin 100 hengelle. Kirkossa oli 12,5-äänikertaiset urut.
Kirkkosalin katseenvangitsija oli taidemaalari Mauri Favénin värikäs, 18 metriä pitkä alttariseinämaalaus "Kolmas aamu". Konalan kirkossa järjestettiin toimintaa pääasiassa lapsille ja kouluikäisille.
Kirkon takana on pelkistetty torni, jonka huipulla on risti. Kirkonkelloja siinä ei ollut, vaan kellojensoitto tuli ääninauhalta.
Helsingin seurakuntayhtymä myi kirkon vuonna 2016, ja vuodesta 2018 alkaen, muutostöiden jälkeen, rakennus on toiminut päiväkotina.
Martin Alvarado
Martin Alvarado on argentiinalainen muusikko. Hän on esiintynyt muun muassa Johanna Debreczenin kanssa. Alvarado on esiintynyt Suomessa useita kertoja, ja hänellä on myös sukulaisia Suomessa.
Naseeruddin Shah
Naseeruddin Shah (s. 20. heinäkuuta 1950) on intialainen näyttelijä. Häntä pidetään yhtenä Intian parhaista näyttelijöistä. Shah on voittanut useita arvostettuja palkintoja, kuten kolme National Film Awards -palkintoa ja kolme Filmfare Awards -palkintoa. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1987 ja Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2003.
Buergerin tauti
Buergerin tauti eli thromboangiitis obliterans on sairaus, joka aiheuttaa varsinkin raajojen verisuonten ahtautumista ja tukkeutumista. Sairaus on harvinainen, ja suurimmassa vaarassa saada sen ovat 20–40-vuotiaat miehet, jotka ovat tupakoineet runsaasti tai käyttäneet purutupakkaa. Myös Raynaudin oireella voi olla yhteys Buergerin tautiin. Lapsilla tauti on erittäin harvinainen mutta saattaa liittyä autoimmuunisairauteen. Naisia on potilaista vain kymmenesosa.
Buergerin taudin oireita ovat raajojen värin muutokset; ne saattavat olla kalpeat, punaiset tai sinertävät. Raajat voivat myös tuntua kylmiltä. Kipuja, ihomuutoksia ja haavaumia esiintyy. Buergerin taudissa hoidon tavoitteena on oireisiin puuttuminen. Oireet voivat lakata, jos potilas lopettaa tupakkatuotteiden käytön, mutta osassa tapauksista käden tai jalan amputointi on välttämätöntä.
Buergerin tauti on yleisempi esimerkiksi Kaakkois-Aasian, Intian sekä Lähi-idän väestöillä ja varsinkin Bangladeshissa kuinpohjoiseurooppalaisilla. Sairaus on nimetty lääkäri Leo Buergerin (1879–1943) mukaan.
Erik Rhodes (pornonäyttelijä)
Erik Rhodes (8. helmikuuta 1982 Long Island – 14. kesäkuuta 2012 New York) oli yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hänen syntymänimensä oli James Elliott Naughtin, ja hän loi kahdeksanvuotisen uran pornoteollisuudessa ennen sydänkohtauksen aiheuttamaa kuolemaansa 30-vuotiaana. Hän oli Falcon Studiosin tähti. Hän kertoi avoimesti elämästään pornonäyttelijänä ja prostituoituna. Hän myönsi steroidien ja huumausaineiden käytön, ja hän kertoi nelivuotisen suhteen päättymisestä kuolinvuonnaan.
Rhodes sai vuonna 2008 parhaan pääosanäyttelijän Grabby-palkinnon ("The Ivy League"). Lisäksi samassa kategoriassa palkittiin Jason Ridge. Samana vuonna Rhodes voitti parhaan versatile-esiintyjän Grabbyn.
Erik Rhodes
Erik Rhodes on:
Metsäkansan kirkko
Metsäkansan kirkko on Valkeakosken Sääksmäen Metsäkansan kylässä sijaitseva suorakaiteinen rapatusta tiilestä 1938 rakennettu pitkäkirkko. Kirkon alttarisyvennys erkanee kuoripäädystä runkohuonetta kapeampana. Toiselta pitkältä sivulta taas ulkonee matala siipirakennus ja sisäänkäynnin päätyharjalla on isokokoinen kattoratsastaja. Korkeat ikkunat ovat kaaripäätteiset lukuun ottamatta alttarisyvennyksen sivuikkunaa. Ulkokatot ovat satulakattoja, sisällä on puinen taitekatto. Kirkon lahjoitti ja rakennutti synnyinkyläänsä vuorineuvos Emil Aaltonen. Kirkon suunnitteli tamperelainen arkkitehti Jaakko Tähtinen. Aaltonen lahjoitti myös kirkon urut, alttaritaulun ja erillisen kellotapulin kellot. Kirkon hankkimista varten perustettu rukoushuoneyhdistys lahjoitti kirkon seurakunnalle 1972. 11-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1939, alttaritaulu on jäljennös Bartolomé Esteban Murillon Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta esittävästä maalauksesta.
Born to Defense
Born to Defence (kiinaksi 中華英雄) on vuonna 1986 julkaistu hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Zhao Erkang, Song Jia, Kurt Roland Petersson, Dean Harrington, Mark King, Paulo Tocha, Cho Wing, Dion Lam ja Tony Yuen. Elokuvan on ohjannut Jet Li.
Naked Child
Naked Child on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lee Claytonin kolmas sooloalbumi. Se on ilmestynyt vuonna 1979 Capitol Recordsin kustantamana.
Tuottaja on Neil Wilburn yhtiöstä Free Flow Productions.
Albumin tunnuslauseena on Claytonin "I am but a naked child composed of pure white light".
LP-levyn sisäpussissa on valokuva salamasta, joka liittyy kappaleen "10,000 Years" sanoitukseen, ja toisella puolella koirasta nimeltä Elvis Firewolf. Kappaleen "I Ride Alone" lopussa kuullaankin koiran ulvontaa.Kaikki laulut ovat Lee Claytonin tekemiä ja sanat on painettu LP-levyn sisäpussiin. Laulujen 1.1 ja 1.4 tekijänoikeuksista vastaa Resaca Music Publishing Co. (BMI) ja muista Silver Soul Music (BMI). "Saturday Night Special" on vuodelta 1978 ja muut vuodelta 1979.
Erityiskiitokset menevät Hollywood Roosevelt Hotelin henkilökunnalle ja johdolle sekä Suurelle Hengelle.Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä ja edellisen albumin "Border Affair" tavoin hyväksi havaittu. Musiikki on perinteistä Nashville-kantria rotevampaa ja se onkin lähempänä rockia kuin kantria. Lyriikoissaan Clayton pyrkii albumin nimen viittaamaan rehellisyyteen ja niissä on omaelämäkerrallisuutta. Edellisen albumin muusikoista mukana ovat kosketinsoittaja Andy McMahon ja kitaristi Philip Donnelly. Tuottaja Neil Wilburn on onnistunut luomaan levylle täydellisen soinnin.
Join Hands
Join Hands on brittiläisen uuden aallon yhtye Siouxsie and the Bansheesin toinen studioalbumi. Se on ilmestynyt vuonna 1979 Polydor Recordsin (U.K.) kustantamana. Tuottajat ovat Nils Stevenson ja Mike Stavrou yhtiöstä Air Records Ltd.
Länsi-Saksassa valmistetun LP-painoksen luettelonumero on 2383 551 ja C-kasetin 3170 551. Valmistaja on Hause Deutsche Grammophon Gesellschaft mbH, Hohe Bleichen 14-16, 2000 Hamburg 36. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sen sisäkannessa on piirroskuvat yhtyeen neljästä jäsenestä.Kappaleiden tekijät ja sovittajat ovat Siouxsie and the Basheesin jäsenet eli Sioux / McKay / Morris / Severin, paitsi "Poppy Day": trad., san. John McCrae; "Mother": san. Siouxsie and the Banshees; Oh Mein Papa: säv. Burkhardt, san. Turner / Parsons; "The Lords Prayer": trad. Kappaleen "Oh Mein Papa" julkaisuyhtiö on Peter Maurice Music Co. Ltd.
Kappaleen "Poppy Day" alkuun on merkitty vietettäväksi kahden minuutin hiljainen hetki ja itse kappale alkaa kirkonkellojen soitolla. Kappale liittyy Flanderin taisteluun.
Albumin nimi mainitaan kappaleessa "Premature Burial".
LP-levyn mukana on erillinen lyriikka-arkki, jossa on yhtyeen omien kappaleiden sanat. Julkaisulupa on yhtiöiltä Pure Noise ja Chappell Music Ltd.
Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. Sen mukaan albumi ei ole yhtä hyvä kuin esikoisalbumi "The Scream". Kitaravetoisen musiikin tunnusmerkkejä ovat ahdistava goottilainen raskaus, jylhä massiivisuus ja kompin jähmeys. Yhtyeen laulusolisti Siouxsie on taitava sanoittaja ja aihepiireinä ovat harmaa arki, skitsofrenia ja kuoleman läheisyys. Albumin päättävää pitkää Isä meidän -rukoukseen perustuvaa kappaletta "The Lords Prayer" pidetään epäonnistuneena. Parhaisiin kappaleisiin kuuluu singlenä julkaistu "Playground Twist", josta on tehty myös erinomainen video. Albumin teon jälkeen kitaristi John McKayn ja rumpali Kenny Morrisin kerrotaan eronneen yhtyeestä kesken Britannian kiertueen.
Maunulan kirkko
Maunulan kirkko on Maunulassa, Helsingissä sijaitseva Oulunkylän seurakunnan kirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Ahti Korhonen ja se valmistui 1980.
Maunulan modernin kirkon puuverhoillulla alttariseinällä on kuvanveistäjä Heikki Niemisen "Krusifiksi", joka on kuparia ja puuta. Kirkon sisustuksen on suunnitellut sisustusarkkitehti Olavi Hänninen. Hänen puolisonsa, tekstiilitaiteilija Airi Snellman-Hänninen on suunnitellut kirkkotekstiilejä lukuun ottamatta rakennuksen muut tekstiilit. Kirkkotekstiilit ovat tekstiilitaiteilija Terttu Hassin. Kirkossa on myös Sam Vannin taidetta.
Maunulan kirkko toimi Helsingin seurakuntayhtymän "Verkkokirkko.fi" -palvelun näyttämönä kymmenen vuotta vuosina 2003-2013. Palvelussa oli mahdollista seurata internetin välityksellä Maunulan kirkon jumalanpalveluksia ja konsertteja. Verkkokirkko-toiminnan alkaessa muita vastaavia kirkkoja ei vielä ollut Suomessa. Striimausten lisääntyessä muista kirkoista Maunulan verkkokirkon kävijämäärät vähenivät ja toiminta lopetettiin.
HMS Kent (1901)
HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta. Sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1900 ja alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1901. Alus valmistui 1. lokakuuta 1903.
"HMS Kent" palveli Kiinan asemalla 1906-1913 ja se palasi Portsmouthiin huollettavaksi elokuussa 1913. Alus lähetettiin Falklandin saarille syyskuussa 1914 ja se otti osaa Falklandin saarten taisteluun 8. joulukuuta upottaen Saksan keisarikunnan laivaston kevyen risteilijän "SMS Nürnbergin". Alus etsi "HMS Glasgowin" kanssa Tulimaan rannikolta "SMS Dresdenin", joka upotettiin 14. maaliskuuta 1915. Alus siirrettiin maaliskuussa 1915 Kiinan asemalle, mutta se palasi Britteinsaarille jo toukokuussa. Sen alempien runkokasemattien kuusituumaiset tykit siirrettiin kaksi kantta ylöspäin 1917.
Alus suojasi Kanaalin saattueita kesäkuussa 1918 ja heinäkuussa se siirrettiin Kiinan asemalle. Alus lähetettiin Vladivostokiin tammikuussa 1919, kun japanilaiset ja amerikkalaiset sotivat alueella bolshevikkijoukkoja vastaan. Alus laitettiin myyntilistalle Hong Kongissa maaliskuussa 1920.
Muistojen Bulevardi
Muistojen Bulevardi on suomalaisten Eija Kantolan, Marita Taavitsaisen ja Saija Varjuksen studioalbumi vuodelta 2002.
Röllin laulut 1
Röllin laulut 1 (MLLP-1001) on suomalaisen Allan Tuppuraisen studioalbumi vuodelta 1986. Levyn kappaleita on esitetty Tv-sarjassa "Rölli" vuonna 1986 sekä Allu Tuppuraisen tekemillä satukuunnelma-levyillä vuosina 1985–1986.
Levyn kaikki kappaleet ovat Allu Tuppuraisen säveltämiä ja sanoittamia. Levyn avauskappale ”Tässä tulee Rölli” toimi Rölli-sarjan tunnuskappaleena aina sarjan viimeiseen tuotantokauteen asti. Levy on äänitetty Laser-studiolla Ulvilassa sekä ML-studiolla Nummelassa.
A-puoliB-puoli
Tanel Kangert
Tanel Kangert (s. 11. maaliskuuta 1987 Vandra) on virolainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Ag2r-La Mondiale-tallissa 2008–2009, kilpaili Viron maajoukkueessa 2010 ja palasi ammattilaiseksi Astana Teamissa 2011. Hän siirtyi EF Education First -talliin 2019.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Jason Ridge
Jason Ridge (s. 28. joulukuuta 1974) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka on esiintynyt myös nimellä Jake Lavelle. Hän työskenteli Hot House Entertainmentille ja perusti oman Ridgeline Films -yhtiönsä vuonna 2007. Hän teki esiintymisen "The Howard Stern Show'ssa" syyskuussa 2007. Hän on voittanut kahdesti sekä GayVN- että Grabby-palkinnon.
Vuonna 2010 Ridge otettiin Grabby Awards Wall of Famelle.
Courtney George
Courtney Christine George (s. 24. kesäkuuta 1986 Duluth) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja.
George aloitti curlingin pelaamisen vuonna 1996, ja vuonna 2001 hän sai nuorten Yhdysvaltain-mestaruuskisoista ensimmäisen mitalinsa. Hän sai varaheittäjänä nuorten MM-kisoista kultaa 2002 ja hopeaa 2003. George oli mukana nuorten MM-kilpailuissa myös 2004 ja 2007. Hän oli vuonna 2005 voittamassa hopeaa aikuisten maailmanmestaruuskisoista ja osallistui vuoden 2006 olympialaisiin, joissa Yhdysvallat oli kahdeksas. George voitti vuosina 2008–2012 viisi kertaa maansa mestaruuskisojen pronssimitalin.
Myös Courtneyn veli Tyler on curlingpelaaja.
Jay Murphy
Jay Dennis Murphy (s. 26. kesäkuuta 1962 Meriden, Connecticut) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa neljä kautta. Hänen pelipaikkansa oli iso laitahyökkääjä.
Vuosina 1980–1984 Boston Collegessa pelanneen Murphyn varasi NBA:han 31. vuorolla Golden State Warriors. NBA:ssa Murphy pelasi Los Angeles Clippersissä ja Washington Bulletsissa. Lisäksi hän pelasi USBL:ssa, Ranskassa ja Italiassa.
Murphy avioitui Suomen Naantalista kotoisin olleen, Suomen ja Ruotsin pääsarjoissa pelanneen Päivin kanssa. Pariskunnalla on kolme koripalloa pelaavaa poikaa: Tomas, NBA:ssa pelannut Erik ja Alex, joka on pelannut Duken yliopistossa ja edustaa Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta.
Palonkylän koulu
Palonkylän koulu on noin 200 oppilaan ala-aste Ilmajoella. Koulussa on pienluokkia ja esikoulu.
David Ambartsumjan
David Grigorievitš Ambartsumjan (, ; 24. kesäkuuta 1956 Kapan – 11. tammikuuta 1992 Jerevan) oli neuvostoliittolainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Dynamo Jerevania.
Ambartsumjan osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Münchenissä 1972, jossa hän sijoittui 16-vuotiaana kymmenen metrin kerroshypyissä viidenneksi. Hän sijoittui MM-kisoissa seitsemänneksi vuosina 1973 ja 1975, ja oli seitsemäs myös olympialaisissa 1976. Ambartsumjan sai hopeaa EM-kisoista 1977 ja sijoittui viidenneksi seuraavan vuoden MM-kilpailuista. Hän oli vuoden 1979 universiadeissa hopealla maanmiehensä Vladimir Aleinikin jälkeen. Ambartsumjan voitti olympiapronssia Moskovan kisoissa 1980 ja myöhemmin Euroopan-mestaruuden kahdesti 1981 ja 1983.
Hän kuoli sydänhalvaukseen.
Virtsanjohdintulehdus
Virtsanjohdintulehdus eli ureteriitti on virtsanjohtimissa esiintyvä, harvoin primaarinen tulehdus. Se saattaa kehittyä virtsarakon tulehduksen tai pyelonefriitin seurauksena, mutta se voi liittyä myös appendisiittiin tai salpingiittiin. Infektio saattaa olla levinnyt myös etu- tai rakkularauhasesta.
Esimerkiksi ahtaumat, megaureter ja ureteroseele altistavat virtsanjohdinten tulehduksille. Virtsanjohdintulehdus saattaa jäädä krooniseksi. Ureteritis cystica eli kystinen virtsanjohdintulehdus on yksi sairauden muoto, ja se on seurausta kroonisesta virtsateiden ärsytyksestä.
Frederick Alderman
Frederick Pitt "Fred" Alderman (24. kesäkuuta 1905 East Lansing, Michigan – 15. syyskuuta 1998 Social Circle, Georgia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla chicagolaista Illinois Athletic Clubia.
Alderman voitti 440 jaardin matkalla Yhdysvaltain keskiosien olympiakarsinnat 1927 omalla ennätysajallaan 48,0 sekuntia, mutta ei mennyt viimeisiin olympiakarsintoihin Amsterdamin kisoja 1928 varten. Hänet kuitenkin valittiin juoksemaan maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka voitti kultaa uudella maailmanennätyksellä 3.14,2. Alderman juoksi finaalissa kolmannen osuuden heikosti noin aikaan 49,4.
Virgilio Botella
Virgilio Botella Medina (s. 24. kesäkuuta 1949 México) on meksikolainen entinen vesipalloilija. Botella oli voittamassa pronssia Pan-Amerikan kisoista 1967. Seuraavana vuonna hän kilpaili Méxicon olympialaisissa, joissa joukkue sijoittui yhdenneksitoista ja Botella pelasi yhdeksässä ottelussa.
Virgilion veli Juan kilpaili uimahypyissä.
Juan Botella
Juan Botella Medina (4. heinäkuuta 1941 México – 17. heinäkuuta 1970 México) oli meksikolainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili Yhdysvalloissa Ohion osavaltionyliopiston joukkueessa.
Botella osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa 15-vuotiaana Melbournessa 1956. Hän sijoittui tuolloin kolmen metrin ponnahduslaudalla yhdenneksitoista ja 10 metrin kerroshypyissä kymmenenneksi. Botella sai pronssia Pan-Amerikan kisoissa 1959 kerroshypyissä ja voitti pronssimitalin myös Rooman olympialaisissa 1960 ponnahduslaudalla.
Juanin veli Virgilio oli vesipalloilija.
Robert Juday
Robert Louis Juday (24. kesäkuuta 1900 Geneva, Indiana – 30. tammikuuta 1988 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti seuratasolla Pennsylvania Railroad Athletic Associationia.
Juday osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, joissa hän ei saanut tulosta ja putosi karsinnassa. Samana vuonna hän voitti AAU:n mestaruuden ja hyppäsi ennätystuloksensa 196 cm. Juday sijoittui kolmanneksi AAU:n kisoissa vuosina 1925 ja 1926.
Simione Tamanisau
Simione Tamanisau (s. 5. kesäkuuta 1982 Tailevu) on fidžiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen pitkäaikaisimpana seuranaan on ollut Rewa FC, ja hän on pelannut myös kansainvälisesti Fidžin jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2003. Tamanisau on siviiliammatiltaan poliisi. Hänen pituutensa on 187 senttimetriä.
Horst Scheeser
Horst Scheeser (24. kesäkuuta 1912 – ?) oli romanialainen alppihiihtäjä. Hän osallistui Garmisch-Partenkirchenin olympialaisiin 1936, joissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä 24:nneksi.
Orges Shehi
Orges Shehi (s. 20. syyskuuta 1977 Durrës) on albanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän aloitti kaudella 2010/11 pelaamisen KF Skënderbeu Korçëssa. Hänen aiempina seuroinaan olivat olleet KS Besa Kavajë, KF Partizani Tirana, KS Vllaznia Shkodër, KS Bylis Ballsh ja KS Teuta Durrës. Hän aloitti uransa kaudella 1994/95 Teuta Durrësissa.
Vuonna 2012 Shehi pääsi Albanian jalkapallomaajoukkueeseen. Hänen pituutensa on 1,82 metriä.
Harumi Kōhara
Harumi Kōhara (; s. 24. kesäkuuta 1965) on japanilainen entinen sulkapalloilija.
Kōhara pääsi MM-kisoissa 1989 kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle saakka, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa nelin- ja sekanelinpelissä. Vuoden 1991 kisoissa hän putosi kaksinpelissä toisen ottelunsa jälkeen. Kōhara putosi Barcelonan olympialaisissa 1992 toisella kierroksessa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä, jossa hänen parinsa oli Hisako Mizui.
Olena Krivonosova
Olena Krivonosova (; s. 24. kesäkuuta 1972 Rostovin alue, Venäjän SFNT) on ukrainalainen entinen lentopalloilija. Hän osallistui Atlantan olympialaisiin 1996, joissa Ukraina oli jaetulla yhdennellätoista eli viimeisellä sijalla ja Krivonosova pelasi kaksi ottelua.
Alexsander Freitas
Alexsander Freitas (s. 1974 Rio de Janeiro) on Los Angelesiin asettunut brasilialainen homopornonäyttelijä, jolla on juuria lisäksi Italiassa. Hänellä on ollut toinen ura kehonrakentajana. Homopornoelokuvissa esiintymisen hän aloitti vuonna 2009, ja hän on keskittynyt top-rooleihin. Vuonna 2011 hän voitti yhdessä Dominic Pacificon ja Spencer Reedin kanssa Grabby-palkinnon "Best three way" -kategoriassa ("Adrenaline").
Kalle Randalu
Kalle Randalu [rantalu] (s. 25. marraskuuta 1956 Tallinna) on virolainen pianisti. Hän opiskeli pianonsoittoa Tallinnan konservatoriossa Bruno Lukin johdolla ja Moskovan konservatoriossa Lev Vlasenkon johdolla. Vuosina 1980–1988 Randalu oli Viron kansallisen filharmonian solisti. Hän työskenteli myös toimittajana Viron radiossa sekä pianonsoiton opettajana Tallinnan konservatoriossa.
Menestyttyään kansainvälisissä musiikkikilpailuissa hän muutti vuonna 1988 Saksaan ja asuu nykyisin Karlsruhessa. Hän hoitaa Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa pianonsoiton professuuria.
Randalu on esiintynyt eri puolilla maailmaa useiden orkesterien kanssa. Kamarimuusikkona hän on levyttänyt useita säveltäjiä (Carl Reinecke, Zdeněk Fibich, Gabriel Fauré, Charles Koechlin, André Caplet, Béla Bartók, Erwin Schulhoff, Gideon Klein, Paul Hindemith, Pēteris Vasks) ja orkesterin kanssa Raimo Kangron ja Lepo Sumeran pianokonserton.
Randalu on esiintynyt ja opettanut usein Suomessa. Vuosina 1990–1994 hän oli Jyväskylän Kesän taiteellinen johtaja (Heikki Rautasalon kanssa).
Léon Flament
Léon Flament (26. toukokuuta 1906 – ?) oli belgialainen soutaja. Hän osallistui vuoden 1928 kesäolympialaisiin Amsterdamissa ja sai perämiehellisessä kaksikossa pronssia yhdessä François de Coninckin ja Georges Anthonyn kanssa.
Neftejugansk
Neftejugansk () on Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan öljyntuotantoalueelle alun perin 1960-luvulla rakennettu kaupunki. Kaupunki sijaitsee Länsi-Siperian alangolla Obin ja sen kanssa samansuuntaisen Juganskaja Obin välisellä saarella, linnuntietä 46 kilometriä öljykaupunki Surgutista länsilounaaseen ja 2 100 kilometriä Moskovasta itään.
Aluehallinnollisesti kaupunki muodostaa nykyään (2010) oman 122 855 asukkaan Neftejuganskin kaupunkipiirin. Samalla se toimii ympäröivän Neftejuganskin piirin (44 815 as.) hallintokeskuksena.
Sijainti ja satama Obin pääuoman kanssa rinnakkaisen Juganskaja Obin pohjoisrannalla mahdollistaa henkilö- ja rahtiliikenteen vesitse Länsi-Siperian jokireitistössä. Kaupunkiin johtaa maantie etelästä Tjumenista Tobolskin ja Pyt-Jahin kautta. Lähimmät rautatieasemat ovat Pyt-Jahissa, jonne on maanteitse noin 50 kilometriä, ja Surgutissa hieman kauempana. Kaupungin itäpuolella on Neftejuganskin lentokenttä; vilkkaampi lentoasema löytyy Surgutista.
Håkon Barfod
Håkon Barfod (17. elokuuta 1926 Oslo – 4. marraskuuta 2013) oli norjalainen purjehtija. Hän oli mukana voittamassa kultaa louhi-luokassa sekä Lontoon kesäolympialaisissa 1948 että Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Veneenä oli molemmilla kerroilla "Pan".
Barfod kuoli 87-vuotiaana 4. marraskuuta 2013.
Zaitsevo
Zaitsevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Kresttsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen M10-valtatien varrella 30 kilometriä Kresttsystä luoteeseen. Kylässä on reilut 400 ja kunnassa noin 750 asukasta (vuonna 2011).
Zaitsevon kunnan pinta-ala on 613,94 neliökilometriä. Pinta-alasta 79 % on metsää ja 2,3 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Rabotka, Niša, Majata, Hvoštšenka ja Verkasenka. Suojelukohteita ovat Itä-Ilmajärven rauhoitusalue Sinetsinlahden rannalla sekä jääkauden muovaama Lytšenkan luonnonmuistomerkki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 26 kylää: Dobrosti, pohjoinen Gorka, eteläinen Gorka, Govorovo, Gverstjanka, Hotoli, Hutor Pavlovo, pohjoinen Kamenka, eteläinen Kamenka, Knjaži Bor, Kuševery, Lipovaja Gora, Lošnja, Merljugino, Nemyly, Ostašovo, Ozerki, Pervomaiskoje, Podlitovje, Pogorelka, Terebuška, Tuholja, Verkasje, Žadinovo, Zadnevo ja Žaruha. Viidenkymmenen–sadan asukkaan kyliä ovat Hotoli ja Dobrosti. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Zaitsevon lähellä sijainnut Tuholjan pogosta on syntynyt 1700-luvulla. Ajan mittaan Zaitsevon kylästä tuli sekä pogostan että myöhemmin perustetun volostin keskus. Vuonna 1926 perustettiin Novgorodin ja Mstan piireihin kuulunut Zaitsevon kyläneuvosto. Vuonna 1965 se liitettiin Kresttsyn piiriin, ja vuonna 1976 siihen yhdistettiin Verkasjen kyläneuvosto. Vuonna 2005 perustettuun Zaitsevon kuntaan liitettiin myös Dobrostin kyläneuvosto.
Kylistä on linja-autoyhteydet Kresttsyyn. Zaitsevon kautta kulkee myös kaukovuoroja. Tärkeimmät työnantajat ovat maa- ja metsätalous (18,2 %), opetusala (13,3 %) sekä terveydenhuolto ja sosiaalipalvelut (12,1 %). Kunnassa toimii kuusi yksityistä maatilaa ja kaksi sahalaitosta. Työvoimasta 44 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Zaitsevossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, posti ja ensiapuasema.
Seudun nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset hautapaikat, Zaitsevon kirkko (nykyinen kulttuuritalo), Spiridonovin talo Dobrostin kylässä sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Marcin Gortat
Marcin Gortat (s. 17. helmikuuta 1984 Łódź) on puolalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Los Angeles Clippersiä. Hänen isänsä on entinen nyrkkeilijä Janusz Gortat.
Gortat pelasi nuoruudessaan lukuisia eri urheilulajeja, mutta hän aloitti koripallon vasta vuonna 2002. Hän pelasi juniorina ŁKS Lotto Łódźin joukkueissa ja nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2002–2003. Ainoastaan yhden kauden jälkeen hän siirtyi saksalaiseen Kölniin, joka pelasi Bundesliigassa. Kölnin paidassa Gortat voitti muun muassa Saksan cupin sekä Saksan-mestaruuden kaudella 2005–2006.
Vuonna 2007 hän siirtyi Orlando Magicin farmiseuraan, Anaheim Arsenaliin. Loppukauden aikana hän debytoi kuitenkin Magicin paidassa ja pelasi kuusi ottelua. Gortat edusti seuraa vuoteen 2010 asti, mutta sai vähän peliaikaa. Joulukuussa 2010 hänet kaupattiin yhdessä Vince Carterin ja Mickaël Piétrusin kanssa Phoenix Sunsille. Uudessa seurassa Gortatin peliaika lähes kaksinkertaistui. Kausi 2011–2012 oli tilastollisesti hänen parhaansa NBA:ssa ja hän teki 15,4 pistettä sekä otti 10,0 levypalloa ottelua kohden.
Lokakuussa 2013 Gortat siirtyi muutama päivä ennen kauden 2013–2014 alkua Washington Wizardsiin osana viiden pelaajan kauppaa. Wizardsiin siirtyivät hänen lisäkseen Shannon Brown, Malcolm Lee sekä Kendall Marshall (joiden kaikkien sopimukset purettiin muutama päivä myöhemmin) ja Suns sai vaihdossa Emeka Okaforin sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron .
Kesäkuussa 2018 Gortat siirtyi Los Angeles Clippersiin.
Jamnik
Jamnik () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lužonkajoen varrella 28 kilometriä Demjanskista pohjoiseen. Kylässä on reilut 650 ja kunnassa 1 300 asukasta (vuonna 2011).
Jamnikin kunnan pinta-ala on 327,63 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Demjanskin piirin Knevitsyn ja Lytškovon kuntiin, idässä Valdain piiriin, etelässä Peskin ja Žirkovon kuntiin sekä lännessä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 69,6 % on metsää ja 29,1 maatalousmaata. Seudun jokia ovat Polomet, Lužonka, Smorodinka, Trestjanka ja Upolozenka.
Tšernyi Rutšein kunta liitettiin Jamnikiin vuonna 2010. Nykyään kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 30 kylää: Alešonka, Beljajevštšina, Belyi Bor, Danilovo, Gorškovitsy, Hani, Iljina Niva, Ilovka, Jekimovštšina, Kality, Kamennaja Gora, Klevitši, Kraseja, Krivsko, Kurgan, Lužno, Meletša, Mihaltsovo, Nakladets, Obryni, Podsosonje, Potšinok, Skrobtsevo, Suhonivotška, Tesny, Tšitšilovo, Tšornyi Rutšei, Upolozy, Volnoje Berjozno ja Vyselki-Borki. Keskuskylässä asuu puolet väestöstä. Toiseksi suurin kylä on reilun 200 asukkaan Tšornyi Rutšei. Viidenkymmenen–sadan asukkaan kyliä ovat Gorškovitsy, Beljajevštšina ja Lužno. Seitsemässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kunnasta on linja-autoyhteydet Demjanskiin, Novgorodiin ja Pietariin. Työvoimasta 82 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (33 %) sekä opetusala (31 %). Kunnassa on neljä karjatilaa, kaksi sahalaitosta ja mehiläistarha. Palveluihin kuuluvat Jamnikin ja Tšornyi Rutšein lastentarhat, keskikoulut, kulttuuritalot, kirjastot, postit ja ensiapuasemat.
Seudun nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, Danilovon kulttikivi ja toisen maailmansodan muistomerkit.
Ahti Korhonen
Ahti Aapo Korhonen (2. huhtikuuta 1921 Helsinki – 25. huhtikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka rakennusten suunnittelun lisäksi teki yhdyskuntasuunnittelua ja toimi opetustyössä Teknillisessä korkeakoulussa.
Korhonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1939 ja aloitti Teknillisessä korkeakoulussa vielä samana vuonna. Sodat viivästyttivät opintoja, hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1948. Korhonen työskenteli valmistumisestaan aina vuoteen 1954 asti Aarne Hytösen ja Risto-Veikko Luukkosen toimistossa, jossa hän avusti muun muassa Olympiaterminaalin suunnittelussa.
Korhonen perusti oman toimiston vuonna 1950. Sen huomattavana työnä pidetään Lauttasaareen rakennettua kolme tiilijulkisivuista rivitaloa ja kaksi rapattua kerrostaloa käsittävää Asunto Oy Ekonomitaloa. Sen Ahti Korhonen suunnitteli yhdessä nuoremman veljensä, arkkitehti Esko Korhosen kanssa. Punatiilestä muuratut rakennukset valmistuivat vuonna 1952. Ekonomitaloa pidetään laadukkaan arkkitehtuurin esimerkkinä ja se on pihapiireineen suojeltu rakennuskaavassa. Ympäristö on puutarhamainen ja huolellisesti suunniteltu. Sisätilojen ratkaisut ja korkeatasoiset materiaalit tuottivat kodikkaan lopputuloksen.
Hän teki yhteistyötä Ekonomitalon lisäksi useissa muissakin hankkeissa veljensä Esko Korhosen kanssa.
Huomattavia asemakaavasuunnitelmia olivat Kurkelan asemakaava Keravalle 1960-luvun loppupuolella sekä Lapuan yleiskaava ja asemakaava vuosina 1964–1976.
Korhonen on suunnitellut myös julkisia rakennuksia, kuten Keravalle kirkon (1963) ja seurakuntakeskuksen (1969) sekä Helsingin Maunulan kirkon (1980).
Korhosen ja arkkitehti Erik Kråkströmin yhteisen toimiston töitä ovat muun muassa aluesuunnitelma Espoon Matinkylään sekä yleiskaava ja asemakaava Vaasaan (1960–1968). Toimisto suunnitteli Munkkiniemeen yhden rivitalon ja kolme kerrostaloa käsittävän kokonaisuuden, jonka suunnittelu on Ekonomitalon tapaan kokonaisvaltaista ja huolellista. Asunto-osakeyhtiö valmistui Ritokalliontien varteen vuosina 1956–1957. Se on rakennettu betonista, julkisivut ovat punatiiliverhoiltuja, osin rapattuja. Sen arkkitehtuuria pidetään erittäin harkittuna ja viimeisteltynä.
Korhonen ja Kråkström suunnittelivat myös teollisuuden tuotantorakennuksia, muun muassa vuosina 1955–1959 sahan ja vaneritehtaan Lauritsalaan Kaukaalle.
Ahti Korhonen opetti TKK:n arkkitehtuurin osastolla vuodesta 1961 lähtien. Vuosina 1965–1975 hän hoiti apulaisprofessuuria ja professuuria. Hänet nimitettiin vuonna 1975 professoriksi, jossa virassa hän oli vuoteen 1988 asti.
Korhonen osallistui molempiin sotiin.
Žirkovo
Žirkovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Javonin sivujoen Tšernorutšenkan varrella noin viisi kilometriä Demjanskista länteen. Kylässä on 315 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2010).
Žirkovon kunnan pinta-ala on 809,17 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Parfinon piiriin ja Demjanskin piirin Jamnikin kuntaan, idässä Peskin, Demjanskin ja Iljina Goran kuntiin sekä etelässä Marjovon ja lännessä Staraja Russan piireihin. Pinta-alasta 86,3 % on metsää, 5,7 % vesistöjä ja 5,6 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Pola ja sen sivujoet Polomet, Javon ja Ladomirka. Niiden yhtymäkohdassa on 21 neliökilometrin laajuinen luonnonsuojelualue.
Tarasovon ja Veliki Zahodin kunnat liitettiin Žirkovoon vuonna 2010. Nykyään kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 57 kylää: Annino, Arkadovo, Bereznik, Boldyri, Borok, Borovaja, Dobrosli, Golovkovo, Hahili, Hmeli, Ignatitsy, Igoževo, Ikandovo, Jamnik, Jermakovo, Kamenka, Kljonka, Kluksovo, Korpovo, Kostkovo, Kovry, Krasnaja, Leoniha, Malyi Zahod, Maslino, Meglino, Mihaljovo, Narezka, Novoje Sohnovo, Novyi Brod, Novyje Ladomiri, Ohrino, Olzi, Pahino, Paseka, Pekahino, Penkovo, Petrovskoje, Podnovinka, Pridorožnoje, Privolje, Serki, Staroje Sohnovo, Staryi Brod, Staryje Ladomiri, Šumilov Bor, Šumilovo, Tarasovo, Tobolka, Tsemena, Veliki Zahod, Visjutši Bor, Vjazovnja, Vysokuša, Zabolotje ja Zarja. Viidenkymmenen–kahdensadan asukkaan kyliä ovat Tarasovo, Veliki Zahod ja Dobrosli. Kahdeksassatoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kylistä on linja-autoyhteydet Demjanskiin. Tärkeimmät työnantajat ovat maa- ja metsätalous (26,5 %) sekä opetusala (17,0 %). Žirkovossa toimii maatalousyritys ja Dobroslissa sekä Pridorožnojessa kaksi sahalaitosta. Työvoimasta 52 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Palveluja ovat Žirkovon lastentarha, Veliki Zahodin keskikoulu, kaksi kulttuuritaloa, neljä kirjastoa, kaksi postia ja kolme ensiapuasemaa.
Seudun nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat sekä kulttikivet, Petrovskojen ja Tarasovon kirkot, Petrovskojen kartanoalue sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Pola
Pola () on joki Tverin ja Novgorodin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 267 kilometriä, valuma-alueen laajuus 7 420 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 63 kuutiometriä sekunnissa.
Pola saa alkunsa Valdain ylängöltä Andreapolin piiristä. Se virtaa aluksi kapeana mutkittelevana purona. Keskijuoksullaan se muodostaa 30–50 metriä syvän jyrkkäreunaisen laakson, jossa on lukuisia koskia. Suurimmat sivujoet ovat Polomet ja Javon. Alajuoksulla ennen Ilmajärveä Pola yhtyy Lovatin muodostamaan suistoon.
Joen varrella sijaitsee Polan kuntakeskus.
Ryan Bailey
Ryan Bailey (s. 13. huhtikuuta 1989 Los Angeles) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Bailey juoksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 alkuerissä Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti lopulta maailmanmestaruuden. Lontoon olympialaisissa 2012 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä alun perin toiseksi sijoittuneessa Yhdysvaltain joukkueessa, joka kuitenkin hylättiin myöhemmin joukkueessa juosseen Tyson Gayn dopingkäryn takia. 100 metrillä hän sijoittui Tyson Gayn hylkäyksen jälkeen neljänneksi ennätystään sivunneella ajalla 9,88. Hän oli juossut saman ajan jo alkuerissä sekä Rietissä 29. elokuuta 2010. 200 metriä hän on juossut parhaimmillaan aikaan 20,10 s Zürichissä 19. elokuuta 2010.
Vuonna 2016 Bailey alkoi kilpailla rattikelkkailussa. Tammikuussa 2017 hän antoi positiivisen dopingtestin ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Knevitsy
Knevitsy () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bologojen ja Dnon välisen rautatien varrella 50 kilometriä Demjanskista luoteeseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Knevitsyn kunnan pinta-ala on 405 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Parfinon ja pohjoisessa Kresttsyn piireihin, idässä Demjanskin piirin Lytškovon sekä etelässä Jamnikin kuntiin. Pinta-alasta 79,7 % on metsää.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 9 kylää: Bažonka, Goreloje Berezno, Grjaznaja Novinka, Knevitsy, Russkaja Bolotnitsa, Vyderka, Vysotšek, Zabolotje ja Zamoška. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Božonka ja Knevitsy. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Knevitsystä on linja-autoyhteys Demjanskiin. Tärkeimmät elinkeinot ovat jalostus (42 %), koulutus (18 %) sekä terveydenhuolto ja sosiaalipalvelut (16 %). Kunnassa toimii metsäteollisuusyritys ja leipomo. Työvoimasta 29 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, posti, säästökassa, lääkärin vastaanotto ja vanhainkoti. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Maailma on valmis
Maailma on valmis on Johanna Hartikaisen käsikirjoittama kuusiosainen televisiosarja, jonka on ohjannut Veikko Aaltonen. "Maailma on valmis" on jatkoa sarjalle "Harvoin tarjolla", ja sen näyttelijät koostuvat pääosin samoista näyttelijöistä, jotka näyttelivät sen edeltäjässä. Sarjaa esitettiin Yle TV2:lla 15. elokuuta-19. syyskuuta 2012.
Sarjaa kuvattiin toukokuusta heinäkuuhun vuonna 2011.
"Maailma on valmis" kertoo Lyytinmäkeläisten elämästä nyt. Topeliukset ja Urpolat ovat löytäneet uudet kodit Rautapellon rivitaloista. Virkeät lapset muuttuvat veteliksi teineiksi. Dokumenttiohjaaja Ismo Tuunanen ohjaa Ostoskeskus-sarjaa, mutta valmistelee myös tajunnanräjäyttävää uutta dokumenttielokuvaa, josta vain rahoitus puuttuu. Panu Möttö toimittaa Kulttuurin kuuloluuta tällä kertaa Savossa. Iäkkäät Rannat olivat Lyytinmäessä ainoita, jotka omistivat tonttinsa itse. Nyt Rantojenkin tontti kiinnostaa kaupungin keskeisiä virkamiehiä, sillä alueelle suunnitellaan uutta kansainvälistä käyttötarkoitusta. Hanke on salainen ja ihmeellinen, mutta sillä on määrä edistää kaupungissa asuvien terveyttä.
Travis Padgett
Travis Padgett (s. 13. joulukuuta 1986 Shelby, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän on juossut 100 metriä aikaan 9,89 s Eugenessa 28. kesäkuuta 2008 ja 200 metriä aikaan 20,32 s Tallahasseessa 31. toukokuuta 2008.
Padgett oli Pekingin olympialaisissa 2008 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka keskeytti 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä. Hän juoksi maansa pikaviestijoukkueessa myös Daegun MM-kisojen 2011 alkuerissä. Finaalissa eri miehityksellä juossut joukkue keskeytti.
Nicole Livingstone
Nicole Dawn Livingstone (s. 24. kesäkuuta 1971 Melbourne) on australialainen entinen uimari ja olympiamitalisti.
Livingstone aloitti uintiuransa 14-vuotiaana ja voitti ensimmäisen Australian-mestaruutensa 100 metrin selkäuinnissa vuonna 1987. Hän voitti lajissa maansa mestaruuden kymmenen kertaa peräkkäin, mihin muut eivät ole maassa pystyneet. Livingstone osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Soulissa 1988, jossa hän oli 100 metrin selkäuinnissa seitsemäs, 200 metrin selkäuinnissa viides ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä neljäs. Hän sai Kansainyhteisön kisoissa 1990 kaksi kultaista ja yhden hopeisen mitalin.
MM-kilpailuissa 1991 Livingstone oli mukana maansa 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka sai hopeaa. Hän rikkoi 200 metrin selkäuinnissa lyhyen radan maailmanennätyksen 1992 ja sai lajista samana vuonna olympiapronssia Barcelonan kisoista. Livingstone sijoittui kyseisissä olympialaisissa 100 metrin selkäuinnissa neljänneksi ja oli mukana kahdessa Australian viestijoukkueessa.
Livingstone voitti Kansainyhteisön kisoissa 1994 yhteensä neljä kultaista ja yhden hopeisen mitalin. Hän sai 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia lyhyen radan MM-kisoissa 1995 ja myöhemmin vuoden 1996 olympialaisissa. Livingstone lopetti uransa 25-vuotiaana 1996, jolloin senikäisiä pidettiin jo vanhoina uimareiksi. Hänellä ei ollut alla vammoja, mutta hän halusi mennä työelämään, sillä rahallista tukea tai kannustusta uran jatkamiselle ei löytynyt. Livingstone voitti uransa aikana Tyynenmeren kisoissa seitsemän mitalia. Hänet palkittiin Medal of the Order of Australia -mitalilla 1997 ja Australian urheilumitalilla 2000.
Nicole oli naimisissa pyöräilijä Clayton Stevensonin kanssa, mutta erosi hänestä myöhemmin. Livingstonen äidin kuoltua munasarjasyöpään 2001 hän on toiminut australialaisessa syöpäjärjestössä siskonsa Karenin kanssa ja on nykyään hankkeen suojelija. Hän on lisäksi esiintynyt uransa jälkeen useissa televisio-ohjelmissa muun muassa urheiluaiheisten ohjelmien juontajana ja toiminut uintikommentaattorina.
Livingstonella on vuonna 2002 syntyneet kaksoslapset sekä 2007 syntynyt poika.
Joseph Neil MacNeil
Joseph Neil MacNeil (15. huhtikuuta 1924 Sydney, Nova Scotia – 11. helmikuuta 2018) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Antigonishin hiippakuntaan 23. toukokuuta 1948 ja nimitettiin Saint John, New Brunswickin hiippakunnan johtoon 9. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Edward Power, jota avustivat James Martin Hayes ja Alfred Bertram Leverman.
MacNeil sai 2. heinäkuuta 1973 nimityksen Edmontonin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 7. kesäkuuta 1999.
Clayton Stevenson
Clayton Robert Stevenson (s. 29. joulukuuta 1967 Sydney) on australialainen entinen rata- ja maantiepyöräilijä.
Stevenson sijoittui vuonna 1986 kolmanneksi maantieajossa Australian amatöörimestaruuskilpailuissa ja osallistui Soulin olympialaisiin 1988, joissa hän pyöräili 100 kilometrin joukkueaika-ajossa. Australia oli kyseisessä kilpailussa yhdeksäs. Stevenson voitti kultaa maansa mestaruuskilpailuissa 1987 Madison-ajosta ja sai lajista hopeaa vuoden 1989 kisoissa. Hän kuului kausina 1991–1992 ranskalaiseen RMO-talliin.
Stevenson oli naimisissa uimari Nicole Livingstonen kanssa, mutta erosi hänestä.
Camille-André Le Blanc
Camille-André Le Blanc (25. elokuuta 1898 – 19. elokuuta 1993) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1924 ja nimitettiin Bathurstin hiippakunnan johtoon 25. heinäkuuta 1942. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ildebrando Antoniutti, jota avustivat Patrick Albert Bray ja Georges-Arthur Melançon.
Le Blanc erosi tehtävistään Bathurstin piispana 8. tammikuuta 1969 ja sai samana päivänä nimityksen Maxitan titulaaripiispaksi. Hän erosi myös titulaaripiispan arvosta 23. marraskuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Musa Bakare
Musa Bakare (s. 24. kesäkuuta 1971) on nigerialainen entinen uimari.
Bakare osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992, joissa hän oli 50 metrin vapaauinnissa jaetulla 41. sijalla ja 100 metrin perhosuinnissa 52. tilalla. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle ja muun muassa voitti kaksi mitalia vuoden 2003 Afro-Aasian kisoista.
John W. Mitchell
John W. Mitchell (14. heinäkuuta 1915, Enid, Mississippi – 15. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sotilaslentäjä. Hän johti toisen maailmansodan aikana huhtikuussa 1943 operaatio Koston toteutusta, jossa amerikkalaiset surmasivat japanilaisen amiraali Isoroku Yamamoton ampumalla tätä kuljettaneen lentokoneen alas Tyynellämerellä. Mitchell oli everstin arvoinen kuollessaan, ja hänen sotilasuransa kesti 23 vuotta.
Palvellessaan kapteenina John Mitchell saavutti kaksi japanilaisen kellukekoneen pudotusta P-400-hävittäjällä, joka oli Britannialle ja Ranskalle tarkoitettu vientiversio P-39 D -sarjasta.
Mitchell oli majuri johtaessaan huippusalaista sotilastehtävää, jonka tarkoitus oli amiraali Isoroku Yamamoton surmaaminen lentomatkallaan. Väijytys tapahtui 18. huhtikuuta 1943 Lockheed P 38 Lightning - hävittäjillä. Yamamoto oli Japanin johtavimpia sotastrategikkoja. John W. Mitchellin yksikkö, FS 70 eli 70. hävittäjälentolaivue palveli Guadalcanalilla ja tukeutui Hendersonin lentokenttään. Laivue käytti ensin Bell P-39 Airacobra -hävittäjää, mutta siirtyi sitten Lockheed P-38 Lightning -hävittäjiin. Mitchell sai lukuisia sotilaille myönnettäviä sotilasmitaleja tunnustukseksi suorituksistaan palveluksessa.
Mitchellista tuli hävittäjä-ässä. Hän saavutti kaikkiaan 15 ilmavoittoa, joista kolme P-39 Airacobralla. 70. FS hajautettiin, ja sen jotkut lentäjät saivat komennukset 339. laivueeseen, jota Mitchell komensi. Tämä laivue suoritti Yamamoton alasampumisen. Osa vanhoista FS 70:n lentäjätovereista sai surmansa palvellessaan laivaston ilmavoimiin komennettuina, kun tukialus "USS Langley" upotettiin.
Burke Davisin teos kertoo myös Mitchellin hävittäjäyksikön varhaisista vaiheista koulutusjaksoineen sekä radiotiedustelusta. Radiotiedustelu purki Japanin käyttämän radioviestityksen koodikielen. Yhdysvallat käytti siitä tunnusta "JN-25". Tämä mahdollisti Yamamoton väijytyksen suunnittelun sekä tehtävän vaatiman ajoituksen. JN 25 oli osa Japanin "Purppura"-koodijärjestelmää.
Tug of War
Tug of war voi viitata:
Georges-Arthur Melançon
Georges-Arthur Melançon (7. huhtikuuta 1886 – 21. lokakuuta 1982) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. syyskuuta 1909 ja nimitettiin Chicoutimin hiippakunnan johtoon 24. toukokuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Albini LeBlanc, jota avustivat Norbert Robichaud ja Camille-André Le Blanc.
Melançon jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 1961 ja sai samana päivänä nimityksen Esbuksen titulaaripiispaksi. Hän erosi titulaaripiispan arvosta 22. marraskuuta 1970.
Mubarak Shah
Mubarak Shah (s. 24. kesäkuuta 1930 Dhok Badhal) on pakistanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyys- ja estejuoksussa.
Shah voitti Aasian kisoissa 1958 kultaa 3 000 metrin esteistä ja hopeaa 10 000 metriltä. Hän oli samana vuonna Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa kymmenes kuuden mailin matkalla ja 20. kolmella maililla. Shah kilpaili Rooman olympialaisissa 1960 5 000 metrillä ja 3 000 metrin esteissä, mutta putosi molemmissa lajeissa ensimmäisellä kierroksella. Hän sai matkoilta kultaa Aasian kisoissa 1962 ja oli estejuoksussa kymmenes kansainyhteisön kisoissa samana vuonna. Shah osallistui vuoden 1962 kansainyhteisön kisoissa myös kolmelle mailille, mutta joutui keskeyttämään.
"Lähde: Sports-Reference"
Hell or Hallelujah
Hell or Hallelujah on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin kappale vuodelta 2012. Se on ensimmäinen raita yhtyeen "Monster"-studioalbumilla, ja se julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 2. heinäkuuta 2012. Singlen kansitaide julkaistiin yhtyeen virallisella sivustolla sekä yhtyeen virallisessa Facebook-profiilissa 24. kesäkuuta 2012, ja samalla tiedotettiin että single julkaistaisiin alustavasti digitaalisessa muodossa, eikä CD-levy-version julkaisusta ole toistaiseksi tiedotettu.
Kappaleen laulaa yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley, ja singlen ensimmäinen 30 sekunnin mittainen ääninäyte julkaistiin Amazon.com-sivustolla. Kokonaisuudessaan kappale on 4:06 minuuttia pitkä.