hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Haapajärven kirkko (Kirkkonummi)
Haapajärven kirkko on Kirkkonummen Haapajärvellä oleva Kirkkonummen seurakuntayhtymän kirkko. Se on päätytornillinen ristikirkko. Tämä pieni punamullattu kyläkirkko on alun perin rakennettu pitäjän kaukaisten pohjoisosien suomalaisten kirkoksi. Porkkalan vuokra-aikana 1944–1956 se oli seurakunnan pääkirkko, koska Kirkkonummen kirkko oli vuokra-alueella.
Kirkkonummen pohjoisosissa asui jo 1600-luvulla paljon suomalaisia, joilla ei kuitenkaan ollut omaa kirkkoa. Parantaakseen jumalanpalvelusolojaan kyläläiset tekivät aloitteen, jonka seurauksena 1700-luvulla määrättiin, että Kirkkonummen pappien oli matkustettava pitämään pohjoisosien suomalaisille jumalanpalvelus suomen kielellä. Asukkaiden oli huolehdittava papin majoituksesta ja muusta ylöspidosta sekä osittain kuljetuksesta, liikenneyhteydet olivat tuolloin vaikeat. Vuonna 1749 kyläläiset saivat luvan rakentaa oman kirkon ja jo samana vuonna valmistui ensimmäinen kirkko Haapajärven rantaan. Ajan kuluessa tulviva järvivesi vaurioitti kirkkoa. Tulipalo aiheutti lisää vahinkoa ja uusi kirkko rakennettiinkin kuivemmalle maalle talkoovoimin pääosin lähiseudun asukkaiden lahjoittamista rakennustarpeista. Jumalanpalvelukset nykyisessä kirkossa alkoivat 1823.
Kirkonkello on vuodelta 1993 ja sitä soitetaan käsin. Urut ovat vuodelta 1975, ne on valmistanut Veikko Virtasen urkurakentamo. Alkuperäiset urut olivat poljettavat saksalaiset urut.
Kellotapuli on hiukan muuta kirkkoa nuorempi. Ensimmäinen kirkonkello oli vuodelta 1849, se jouduttiin vaurioituneena uusimaan.
Kirkossa järjestetään jumalanpalvelus kesäkuukausina joka sunnuntai. Talviaikaan kirkko on käytössä 1. adventista loppiaiseen ja pääsiäisen tienoilla palmusunnuntaista pääsiäispäivään.
Pyhän Pietarin veljeskunta
Pyhän Pietarin veljeskunta tai Pyhän Pietarin pappisveljistö (; lyhenne: "F.S.S.P.") on katolinen papillinen veljeskunta joka elää pienissä yhteisöissä ja levittävät evankeliumia saarnaamalla, opettamalla, nuorisotyöllä ja järjestämällä pyhiinvaelluksia ja retrettejä. Pietarin veljeskunta perustettiin Hauteriven luostarissa, Sveitsissä 18. lokakuuta vuonna 1988 ja erityisen tunnusomaista veljeskunnalle on ollut vanhan roomalaisen liturgian vietto 1962 messukirjan mukaan, eli tridentiininen messu. Tähän on liittynyt myös gregoriaanisen kirkkolaulun ja sakraali polyfonian vaaliminen.
Veljeskunnan pappeja vaikuttaa pysyvästi Ranskassa, Italiassa, Iso-Britanniassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Nigeriassa, Beninissä ja Australiassa. Suomessa ja Ruotsissa veljeskunnalla ei ole vielä säännöllistä toimintaa. 24. lokakuuta 2016 sääntökunnalla oli 270 pappia, 23 diakonia ja 132 ei-diakonia seminaristia, joiden keski-ikä oli 37 vuotta. Suurin osa jäsenistä on yhdysvaltalaisia (140), ranskalaisia (114) ja saksalaisia (51). Järjestön ensimmäinen seminaari on Wigratzbadissa, Saksassa ja toinen 1993 perustettu Nebraskan Dentonissa, Yhdysvalloissa,
Veljistön aikaisempia johtajia ovat isä Josef Bisig ja isä Arnaud Devillers nykyisen ollessa isä John Berg.
Muita tridentiinistä messua viettäviä järjestöjä ovat vuonna 1988 muodostettu "Filii Sanctissimi Redemptoris" (F.S.S.R.)"," vuonna 1990 muodostettu "Institutum Christi Regis Summi Sacerdotis" (I.C.R.S.S.) ja vuonna 2002 muodostettu "Administratio Apostolica Personalis Sancti Ioannis Mariae Vianney".
Dhoom 2
Dhoom 2 on Sanjay Gadhvin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva vuodelta 2006. Se on jatko-osa "Dhoom"-elokuvalle, joka ilmestyi vuonna 2004. Pääosia näyttelivät Abhishek Bachchan, Hrithik Roshan, Aishwarya Rai, Uday Chopra ja Bipasha Basu. Elokuvaa kuvattiin Intiassa, Brasiliassa ja Etelä-Afrikassa.
"Dhoom 2" sai ensi-iltansa 24. marraskuuta 2006 ja oli suuri kaupallinen menestys. Se voitti muutamia palkintoja, joista merkittävin oli Roshanin parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkinto.
Elokuvan alussa Mr. A (Hrithik Roshan) hyppää laskuvarjolla junaan, jossa matkustaa Britannian kuningatar. Hän varastaa kruunun naamioitumalla kuningattareksi. Vastaylennetty konstaapeli Ali Khan (Uday Chopra) ja apulaispoliisipäällikkö Jai Dixit (Abhishek Bachchan) esitellään Shonali Boselle (Bipasha Basu), joka on palkattu tutkimaan Mr. A:n juttua. Bose on myös aikanaan ollut Jain luokkatoveri. Tutkittuaan Mr. A:n toimintaa, Dixit päättelee, että tämä iskee seuraavaksi jompaan kumpaan Mumbain kahdesta museosta.
Dixit tajuaa vartioivansa väärää museota ja kiirehtii toiselle museolle, missä naamioitunut Mr. A varastaa harvinaisen timantin ja pakenee. Mr. A ilmoittaa poliisille varastavansa seuraavaksi muinaisen soturin miekan. Dixit, Bose ja Khan järjestävät vartion miekan olinpaikalle. Yöllä Mr. A kohtaa jäljittelijänsä huoneessa, jossa miekka sijaitsee. Poliisit tulevat paikalle, mutta he onnistuvat varastamaan miekan ja pakenemaan. Jäljittelijä on Sunehri (Aishwarya Rai), joka ihailee Mr. A:ta. He päättävät liittoutua.
Mr. A ja Sunehri suunnittelevat seuraavaa ryöstöään Rio de Janeirossa. Dixitin päätelmien mukaan Rio on Mr. A:n seuraava kohde, joten myös hän ja Ali matkustavat kaupunkiin. Mr. A:n ja Sunehrin suhde syvenee romanssiksi, kun Mr. A paljastaa todellisen itsensä, Aryanin, hänelle. Mr. A saa tietää, että Sunehri on Jain vakooja nähtyään heidät yhdessä. Aryan pakottaa Sunehrin pelaamaan kanssaan venäläistä rulettia. Sunehri kieltäytyy itkien ampumasta Aryania, koska hän rakastaa tätä, mutta Aryan pakottaa hänet tekemään sen. Kuuden luodin jälkeen kumpikaan ei ole vahingoittunut, koska Aryan ei ollutkaan asettanut luotia aseeseen. Sunehri myöntää pettäneensä hänet, mutta myös rakastavansa häntä. Toisaalla Rio de Janeirossa Ali on ihastunut Monaliin (Bipasha Basu), Shonalin kaksoissisareen.
Viimeisessä ryöstössään Aryan ja Sunehri varastavat historiallisia kolikoita naamioituneina kääpiöiksi. Sunehri kertoo, että ei halua enää tehdä yhteistyötä Jain kanssa, joten Jai ja Ali lähtevät molempien perään. Takaa-ajon jälkeen kaikki neljä päätyvät vesiputouksen päälle. Tunteistaan huolimatta Sunehri ampuu Aryanin. Aryan putoaa vesiputoukseen, minkä jälkeen Jai päästää Sunehrin menemään. Puolen vuoden päästä selviää, että Aryan on elossa ja pitää ravintolaa Sunehrin kanssa Fidžillä. Jai tapaa Aryanin ja Sunehrin ravintolassa ja sanoo, että ei halua vangita heitä rikoksistaan huolimatta. Aryan kertoo Jaille, mistä kaikki varastetut esineet löytyvät. Jai tietää heidän tunteistaan toisiaan kohtaan, mutta varoittaa heitä palaamasta rikolliseen elämäänsä.
Eirik Arnkil
Jarl Eirik Fritjof (J. E.) Arnkil (7. kesäkuuta 1916 Oulu – 7. elokuuta 2011 Helsinki) oli Metsähallituksen ylijohtaja ja metsäneuvos.
Arnkil valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän yhteislyseosta vuonna 1934 ja suoritti asepalveluksensa kenttätykistössä. Hän aloitti metsäalan opinnot Helsingin yliopistossa syksyllä 1935 ja valmistui metsänhoitajaksi keväällä 1938. Hän osallistui talvisotaan Laatokan Karjalassa ja jatkosotaan Rukajärven suunnalla. Arnkil haavoittui syksyllä 1941 ja toimi myöhemmin patterin päällikkönä. Hän oli sotilasarvoltaan majuri.
Vuodet 1939–1955 Arnkil työskenteli A. Ahlström Oy:n palveluksessa Kainuussa ja Pohjois-Savossa ja siirtyi sitten metsähallintoon hankintatekniikan ylitarkastajaksi Rovaniemelle. Vuonna 1967 hän aloitti metsähallituksen valtionmetsien ylijohtajana Helsingissä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1980.
Arnkil oli erityisesti puunkorjuun ja metsäteknologian asiantuntija. Hän järjesti koulutusta ja kirjoitti aiheesta kirjoja ja artikkeleita. Arnkil hoiti useita alaan liittyviä luottamustehtäviä ja istui muun muassa Metsänhoitajaliiton hallituksessa ja toimi Suomen Metsätieteellisen Seuran puheenjohtajana.
Arnkil oli metsänhoitajasukua. Hänen isänsä Jarl Arnkil ja setä, metsäneuvos Gunnar Arnkil toimivat metsäpäällikköinä eri yrityksissä. Arnkilin veli Rolf Arnkil työskenteli ylimetsänhoitajana Kymi Oy:ssä. Myös Arnkilin nuorin poika ja tämän puoliso ovat metsänhoitajia.
Rimi Sen
Rimi Sen (oik. Shubhomitra Sen, s. 21. syyskuuta 1981) on intialainen näyttelijä. Hän näyttelee pääasiassa Bollywood-elokuvissa.
Vuonna 2006 Sen esitti Internet-haastattelussa rasistisen kommentin mustista afrikkalaisista. Hän sanoi: ”Näyttelen elokuvassa herttaista ja kaunista tyttöä. Eniten pidän elokuvassa siitä, että vaikka siinä on neljä sankaria, minä olen ainoa sankaritar. Rohit Shetty on loistava ohjaaja. Hän saa mustan afrikkalaisenkin näyttämään kauniilta.” Ihmisoikeusjärjestöt ja rasisminvastaiset järjestöt Intiassa ja ulkomailla tuomitsivat Senin kommentin. Hän ei ole pyytänyt anteeksi.
Misfits (täsmennyssivu)
Misfits voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Nokia 101
Nokia 101 on elokuussa 2011 julkaistu ja lokakuussa 2011 myyntiin tullut matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama Series 30 -käyttöjärjestelmällä toimiva matkapuhelin. Se on DualSIM-puhelin, eli siinä on paikat kahdelle SIM-kortille (asetukset saa viidelle eri SIM-kortille). Nokia 101:n hintaluokka on noin 25 euroa, joten se on yksi halvimmista Nokian matkapuhelimista.
Nokia 101 mallinimi on ollut tässä artikkelissa mainittua puhelinta aiemminkin käytössä vuonna 1992 julkaistussa NMT-puhelinmalissa.Intian markkinat:
Muu maailma:
Phocaea-ryhmä
Phocaea-ryhmä on pikkuplaneettaryhmä Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä. Hungria-ryhmän pikkuplaneetat ovat siis päävyöhykkeen asteroideja. Ne kiertävät Aurinko päävyöhykkeen sisä-osissa radoilla, joiden inklinaatio on suuri. Täten ne erottuvat Hungaria-ryhmän kappaleiden tavoin useimmista muista päävyöhykkeen asteroideista. Phocaea-ryhmä on saanut nimensä 25 Phocaean mukaan. Kuten Hungaria-ryhmän kohteet Phocaea-ryhmänkin kappaleet eivät ole syntyneet yhden kappaleen hajotessa palasiin, mikä on päävyöhykkeen asteroidien ryhmien tavallinen syntytapa.
Kituro Rugby Club
Kituro Rugby Club on belgialainen rugbyseura, joka toimii Schaerbeekissä Brysselissä. Se perustettiin vuonna 1961.
Ruotsin vapaussota
Ruotsin vapaussota (myös Ruotsin sisällissota ja Kalmarin sisällissota) oli ruotsalaisten kansannousu Kalmarin unionin hallitsija Kristian II:sta vastaan. Sotaa käytiin vuosina 1520–1523 ja sen seurauksena Ruotsi irtautui kokonaan Kalmarin unionista.
Vuonna 1520 Kalmarin unionin hallitsija Kristian II yritti palauttaa asemansa Ruotsin kuninkaana Tanskan armeijan avulla. Kristian hyökkäsi Ruotsiin ja valtasi maan. Kristianin haastaja, Ruotsin valtionhoitaja Sten Sture nuorempi kuoli Bogesundin taistelussa saamiinsa vammoihin. Sturen kuoleman jälkeen Ruotsin hallinto hajosi ja valtiopäivät joutuivat tunnustamaan Kristianin kuninkaaksi. Vastarinta loppui ja Kristian kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 5. marraskuuta 1520. Kolme päivää myöhemmin hän pani toimeen Tukholman verilöylyn, jossa teloitettiin suuri määrä Kristiania vastustaneita Ruotsin yläluokan jäseniä.
Ruotsissa alkoi kansannousu reaktiona Tukholman verilöylyyn. Kansannousun johtoon nousi tanskalaisten vankeudesta paennut Kustaa Vaasa, jonka isä ja lanko oli teloitettu. Hän johdatti Taalainmaan talonpojat tanskalaisten vastaiseen kapinaan. Kansannousu laajeni, kun Kustaa saavutti menestystä. Hän eteni Uppsalan kautta piirittämään Tukholmaa. Valtiopäivät julistivat Kustaan Ruotsin vapauttajaksi ja hallitsijaksi elokuussa 1521. Vuonna 1523 Kristian menetti asemansa Ruotsin ja Tanskan kuninkaana. Kustaa nousi Ruotsin kuninkaaksi ja Kalmarin unioni hajosi.
Vuonna 1524 Kustaa ja Tanskan kuningas Fredrik I tapasivat sopiakseen erimielisyydet. Blekinge palautettiin Tanskalle ja erillinen lautakunta asetettiin sovittelemaan muita erimielisyyksiä.
Elias Saarinen
Elias Daniel Saarinen (5. syyskuuta 1896 Koski Tl – 22. maaliskuuta 1953 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Waldemar Piha
Anton Waldemar Piha (1. tammikuuta 1882 Rauman maalaiskunta – 16. maaliskuuta 1952 Tyrvää) oli suomalainen runoilija.
Waldemar Piha valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista vuonna 1904 ja toimi opettajana Alastarolla vuosina 1904–1908, Punkalaitumella vuosina 1908–1920 ja Tyrväällä vuodesta 1920. Opettajan työnsä ohella Piha toimi nuorisoseurojen puheenjohtajana ja vakuutusasiamiehenä.
Waldemar Pihan puoliso vuodesta 1905 oli kansakoulunopettaja Helma Gustava Hellman (1881–1970). Heidän poikiaan olivat metsähallituksen pääjohtaja Antero Piha, säveltäjä ja levytuottaja Martti Piha, liiketaloustieteen ja taloussosiologian professori Kalevi Piha ja biokemian professori Sakari Piha. Helma ja Waldemar Pihan pojanpojan tytär on toimittaja, kansanedustaja ja europarlamentaarikko Kirsi Piha. Kalevi Pihan poika on kliinisen fysiologian erikoislääkäri Juhana Piha.
Gustaf-Adolf Lundell
Gustaf-Adolf Lundell (9. marraskuuta 1874 Turku – 14. huhtikuuta 1944 Helsinkii) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Tenbun-kausi
Tenbun (), myös Tenmon, on japanilainen aikakausinimi ("nengō"), jota käytettiin heinäkuusta 1532 ja lokakuuhun 1555. Tuolloin Japanin keisarina oli Go-Nara. Tenbun-kautta edelsi Kyōroku-kausi ja seurasi Kōji-kausi.
Vuonna 1547 Japanin ja Korean Joseon-dynastian välillä solmittiin niin kutsuttu ”Tenbun-sopimus”, jolla maiden välinen kauppa aloitettiin uudelleen mutta rajoitettiin yhteen korealaiseen satamaan, Busaniin, ja Sō-klaanille annettiin lupa lähettää Koreaan 25 alusta vuodessa. Kaupankäynti oli keskeytynyt wakō-merirosvojen toiminnan vuoksi.
Toimi Nieminen
Toimi Armas Nieminen (25. heinäkuuta 1906 Saarijärvi – 18. kesäkuuta 1957 Saarijärvi) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Sofie Bonnevie
Sofie Elisabeth Bonnevie (7. toukokuuta 1853 Oulu – 6. toukokuuta 1944 Bergen, Norja) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Linda Forsström
Linda Forsström (25. joulukuuta 1867 Helsinki – 3. helmikuuta 1941 ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Andrée Krogius
Andrée Eva Louise Krogius (4. elokuuta 1888 Amiens, Ranska – 4. elokuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija joka käytti nimimerkkiä Maud Morris.
Omalla nimellä : 
Nimimerkillä "Maud Morris" :
Elin Waldén
Elin Waldén o.s. "Alftan" (13. syyskuuta 1877 Pusula – 1. toukokuuta 1940 ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Kerttu Reinius
Gertrud (Kerttu) Maria Reinius 15. heinäkuuta 1867 Kuorevesi – 9. tammikuuta 1953 ) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Nimimerkillä "Koo Ärrä":
Alexander Öhquist
Alexander (Sasha) Öhquist (11. toukokuuta 1868 Pietari – 20. heinäkuuta 1955 Helsinkii) oli suomalainen ruotsin ja saksan kielellä kirjoittanut kirjailija ja toimittaja.
Öhquistin vanhemmat olivat Pietarin suomalaisen Marian seurakunnan kirkkoherra, rovasti Johannes Kristoffer Öhquist (1831–1883) ja Olga Maria Avenarius. Hän oli toimittajana Hufvudstadsbladet- ja Helsingfors Posten -lehdissä. Öhquist oli naimisissa vuodesta 1898 Ellen Johanna Ranckenin kanssa. Alexander Öhquistin veli oli kirjailija Johannes Öhquist.
San Gummerus
San (Alexandrine) Gummerus (29. toukokuuta 1879 Turku – 9. kesäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
(134341) 1979 MA
(134341) 1979 MA on pieni pikkuplaneetta, joka kuuluu Marsin radan leikkaaja-asteroideihin. Sen löysivät E. F. Helin ja S. J. Bus vuonna 1979. Koska 1979 MA:n absoluuttinen magnitudi (H) on 14,4, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 3–7 kilometriä.
Nokia 100
Nokia 100 on elokuussa 2011 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittämä matkapuhelin. Markkinoille puhelin tuli saman vuoden marraskuussa. Se on pelkistetty versio Nokia 101:stä.
12574 LONEOS
12574 LONEOS on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. W. Juels vuonna 1999. Pikkuplaneetta sai nimensä Lowell Observatory Near-Earth-Object Searchin (lyhenne: LONEOS) mukaan, joka on maan lähelle tuleviin asteroideihin kuuluvien pikkuplaneettojen etsimiseen tarkoitettu ohjelma. Asteroidi LONEOS tunnettiin aluksi väliaikaisella nimellä 1999 RT. Koska LONEOS:in absoluuttinen magnitudi (H) on 12,9, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 7 - 15 kilometriä.
Alexander Boldt
Bruno Alexander Boldt (14. tammikuuta 1873 Kuopio – 18. marraskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän kirjoitti myös nimellä "Alexander Frosterus-Lybecker-Boldt" ja nimimerkillä "A.B.". Hän kuului myös Suomen partioliikkeen uranuurtajiin.
Boldtin vanhemmat olivat kenraalimajuri Johan Didrik Boldt ja Anna Christina Frosterus. Hänen veljiään olivat kotiseutututkimuksen uranuurtaja Robert Boldt, toimittaja ja anarkistisosialisti Jean Boldt sekä sosialisti ja uskontofilosofi Georg Boldt. Alexander Boldt pääsi ylioppilaaksi 1891 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1896 ja maisteriksi 1897.
Boldt oli vuodesta 1894 Helsingin yliopiston kirjaston palveluksessa. Viimeksi hän toimi vanhempana alikirjastonhoitajana 1924–1940.
Boldt kirjoitti 1902 väitöskirjan "Studier öfver en del barndomen och ynglingaåldern berörande drag i svenska och svensk-finska skalders diktning" joka aiheena oli poika- ja nuorukaisluonteiden käsittely ruotsinkielisessä runoudessa. Väitöskirjaa ei kuitenkaan hyväksytty. Väitöskirjaa tehdessään Boldt oli saanut paljon vaikutteita ruotsalaiselta Viktor Rydbergiltä ja myöhemmin hän tutustui myös amerikkalaiseen nuorisokasvattajaan Elbert Hubbardiin.
Vuoden 1910 alussa Boldt tutustui englantilaiseen "Boy scout" -liikkeeseen ja jo saman vuoden keväällä hän laati ehdotuksen vastaavantyyppisen "Unga Fribyggare" -nimisen nuorisoliikkeen perustamisesta Suomeen. Tältä pohjalta käynnistyi syksyllä 1910 Toimen Pojat -järjestön toiminta Suomessa. Boldt ei osallistunut Toimen Poikain käytännön toiminnan vetämiseen, vaan tehtävä tuli 1889 syntyneelle ylioppilas Kurt Steniukselle. Toimen Pojat jatkoi toimintaansa myös syyskuun 1911 jälkeen, vaikka muut Suomessa toimineet partiolaisjärjestöt tuolloin hajotettiin venäläisten viranomaisten vaatimuksesta. Kurt Steniuksen itsemurha elokuussa 1913 oli kova isku järjestölle, mutta sen toiminta jatkui kuitenkin Sven E. Donnerin ja Urho Salovaaran johdolla. Boldt erosi järjestöstä 1917, koska hän piti virallista partioideologiaa liian militaristisena.
Nimellä "Alexander Frostérus-Lybecker Boldt" :
Nimimerkillä "En vän" :
Werner Anttila
Erland Werner Anttila, sukunimi aik. "Andelin" (14. kesäkuuta 1869 Hausjärvi – 13. maaliskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kustannusvirkailija ja kirjallisuuden suomentaja.
Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin alkeisopistosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1890. Anttila oli Tampereen ruotsalaisen alkeiskoulun venäjän ja saksan kielen kollega 1892–1900 ja toimi sen jälkeen eri kustannusyhtiöissä isännöitsijänä sekä johtajan apulaisena 1901–1931. Hän suomensi muun muassa Charles Dickensin, Eyvind Johnsonin, Edgar Rice Burroughsin, Karl Mayn ja Karen Blixenin teoksia. Anttila laati myös esperanton sanakirjoja ja oppikirjan sekä kirjoitti yhden näytelmän.
Hänen vanhempansa olivat kelloseppä Juho Erland Andelin ja Hilda Karolina Juhontytär. Anttila oli naimisissa kirjailija Selma Anttilan kanssa. Heidän lapsistaan Eva Anttila tunnetaan tekstiilitaiteilijana ja Leo Anttila kirjailijana.
Nimellä "Werner Andelin" :
Nimellä "Werner Anttila" :
Nimellä "Werner Andelin" :
Nimellä "Werner Anttila" :
Yrjö Halonen
Yrjö (Jöran) Halonen, sukunimi vuoteen 1866 "Keskitalo" (23. toukokuuta 1862 Kestilä – 11. elokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen opettaja, valtiopäivämies, kansanedustaja ja kirjailija.
Halosen isä oli maanviljelijä Johan Keskitalo. Hän toimi kiertokoulunopettajana Piippolassa 1881–1883 ja Pudasjärvellä 1883–1887. Halonen oli sitten lukkarina Enontekiössä 1888–1919 ja toimi myös Enontekiön kunnallislautakunnan esimiehenä ja kunnankirjurina 1889-1918, postinhoitajana 1890–1919 sekä metsäkasöörinä 1907-1919. Viimeksi hän oli Ylitornion kunnankirjurina 1919–1927 ja Kansallis-Osake-Pankin Ylitornion konttorin esimiehenä 1919–1936. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon sekä director cantus -arvonimen 1921.
Halonen osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana 1887–1905. Hän oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909 edustaen Lapin vaalipiiriä ja uudelleen 1914–1917 edustaen Lapinmaan vaalipiiriä. Halonen osallistui myös kirkolliskokoukseen.
Yrjö Halonen oli naimisissa vuodesta 1890 Tiina Sofia Vuontisjärven kanssa.
Fanny Hult
Fanny Magdalena Hult (o.s. Nylander; 3. helmikuuta 1861 Kuopio – 30. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja kotitaloustoiminnan uranuurtaja.
Hultin vanhemmat olivat piirilääkäri Anders Edvin Nylander ja Rosalie Kellgren. Hän kävi tyttökoulun ja jatko-opiston. Hult oli naimisissa 1885–1899 filosofian tohtori Ragnar Hultin kanssa.
Hult toimi Martta-yhdistyksen sihteerinä 1899–1904 ja puheenjohtajana 1904–1924. Hän oli "Suomen ruotsalaisen Marttaliiton" puheenjohtajana 1925–1930 ja toimi Husmodern-lehden päätoimittajana 1903–1922.
Grimoald
Grimoald I (noin 610–671) oli Beneventon herttua 651–662 ja langobardien kuningas vuosina 662–671.
Kun langobardeja yhdessä hallinneet kuninkaat Godepert ja Perctarit olivat joutuneet riitoihin, pyysi Godepert Grimoaldin apuun luvaten sisarensa tälle vaimoksi. Grimoald kuitenkin murhautti Godepertin vuonna 662 ja asetti itsensä kuninkaaksi. Hän pakotti Perctaritin maanpakoon ja haetutti tämän vaimon ja pojan panttivangeiksi Beneventoon. Vahvistaakseen asemaansa Grimoald meni myös lyhyeksi aikaa naimisiin Godepertin sisaren kanssa. Näin hän saattoi liittää itsensä Theodelindan sukuun. Grimoald kävi useita rajasotia, joissa hän voitti bysanttilaiset, frankit ja slaavit.
Irene Leopold
Irene Leopold (3. lokakuuta 1860 Helsinki – 28. tammikuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, taidearvostelija ja kääntäjä.
Heikki Linnove
Henrik (Heikki) Julius Linnove, sukunimi aik. "Liljeroos" (2. kesäkuuta 1879 Tampere – 7. joulukuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Kalle Pietilä
Kaarle (Kalle) Martti Nikolai Pietilä (7. huhtikuuta 1892 Alastaro – 23. huhtikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.
Glykogeenisyntaasi
Glykogeenisyntaasi on entsyymi, joka osallistuu glykogeenin biosynteesiin. Entsyymi katalysoi UDP-glukoosimolekyylin liittämistä glykogeeniketjuun α-1,4-glykosidisidoksella. Samalla vapautuu ADP-molekyyli. Glykogeenisyntaasin EC-numero on EC 2.4.1.11 ja CAS-numero 9014-56-6.
Jotta glykogeenisyntaasi voisi lisätä glukoosiyksiköitä muodostaakseen polymeerin vaatii se primeerikseen polysakkaridin, joka sisältää vähintään kuusi glukoosiyksikköä. Tämän saa aikaiseksi glykogeniinientsyymi. Glykogeenisyntaasista on kaksi eri muotoa, aktiivinen a-muoto ja inaktiivisempi fosforyloitu b-muoto, jonka eräisiin seriiniaminohappoihin on liittynyt fosforyyliryhmä. On useita kinaaseja, jotka fosforyloivat a-muodon b-muodoksi, tällaisia ovat muun muassa glykogeenisyntaasille spesifiset proteiinikinaasi A eli cAMP-riippuvainen proteiinikinaasi ja glykogeenisyntaasikinaasi-3 sekä useampia proteiineja fosforyloiva kaseiinikinaasi 2. Proteiinifosfataasi 1 -entsyymi aktivoi glykogeenisyntaasia poistamalla fosfaattiryhmiä entsyymistä.
Insuliini on glykogeenisyntaasikinaasin inhibiittori ja siten aktivoi glykogeenisyntaasin toimintaa. Glykogeenisyntaasin ollessa fosforyloituna myös glukoosi-6-fosfaatti ja ATP kasvattavat sen katalyyttistä aktiivisuutta.
Glykogeenisyntaasin puutos on harvinainen sairaus. Sen seurauksena potilailla on hypoglykemia, johon voi liittyä myös asiduriaa.
Vladimir Dašić
Vladimir Dašić (s. 13. toukokuuta 1988 Titograd) on montenegrolainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin KK Union Olimpijaa.
Dašić aloitti koripallon KK Budućnost Podgorican juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2004–2005. Joukkueen paidassa hän voitti Montenegron-mestaruuden vuosina 2007–2009. Kaudella 2008–2009 hän teki sarjassa 13,0 pistettä ottelua kohden ja siirtyi kauden päätteeksi Real Madridiin. Dašić pelasi Real Madridissa vain 17 Espanjan liigan ja neljä Euroliigan ottelua. Helmikuussa 2010 hänet vuokrattiinkin CB Gran Canariaan loppukauden mittaisella sopimuksella. Dašić ei pelannut joukkueessa kuitenkaan koko loppukautta, sillä hänen sopimuksensa irtisanottiin erimielisyyksien takia. Tämän jälkeen Dašić siirtyi italialaiseen Lottomatica Romaan. Hän edusti seuraa puolitoista kautta ja liittyi tammikuussa 2012 KK Union Olimpijaan.
Juan Talavera y Heredia
Juan Talavera y Heredia (29. joulukuuta 1880 Sevilla – 13. joulukuuta 1960 Sevilla) oli espanjalainen arkkitehti, joka suunnitteli 1900-luvun alkupuolella runsaasti rakennuksia kotikaupungissaan Sevillassa. Hänen isänsä Juan Talavera de la Vega oli myös arkkitehti.
Arthur Hjelt
Arthur Ludvig Mikael Hjelt (18. lokakuuta 1868 Helsinki – 13. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen teologi, professori ja kirjailija.
Hjeltin vanhemmat olivat arkkiatri Otto Edvard August Hjelt ja Yolanda Aurora Thuneberg. Hänen veljiään olivat tilastomies ja senaattori August Hjelt ja kemisti Edvard Hjelt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890, filosofian lisensiaatiksi 1892, filosofian tohtoriksi 1894, teologian kandidaatiksi 1896, teologian lisensiaatiksi 1901 ja teologian tohtoriksi 1907. Hjelt teki tutkimusmatkan Palestiinaan ja Siinain niemimaalle 1911.
Hjelt oli Helsingin yliopiston Raamatun alkukielten vt. apulaisena 1892–1893 ja 1896–1899 sekä apulaisena 1903–1904. Hän oli Vanhan testamentin eksegetiikan vt. professori 1901–1904 sekä professori 1904–1926 sekä Uuden testamentin eksegetiikan professori 1926–1931. Lisäksi hän oli yliopiston rahakabinetin amanuenssi 1892–1904 ja esimies 1904–1931 sekä Antellin rahakokoelman hoitaja 1895–1899. Hjelt toimi Länsisuomalaisen osakunnan kuraattorina 1894–1896, Etelä-Pohjalaisen osakunnan inspehtorina 1908–1912 ja Varsinaissuomalaisen osakunnan inspehtorina 1929–1931. Hjeltistä tuli Lundin yliopiston teologian kunniatohtori 1918.
Hjelt osallistui säätyvaltiopäiville papiston edustajana 1905–1906. Hän oli raamatunkäännöskomitean jäsen 1908–1927 ja komitean puheenjohtaja 1927–1931. Lisäksi Hjelt toimi Helsingin NMKY:n puheenjohtajana 1895–1898 ja 1904, Suomen nuorten kristillisen liiton Suomen edustajana NMKY:n maailmankomiteassa 1902–1931, kristillisen ylioppilasliikkeen pohjoismaisen komitean jäsenenä 1899–1902, Suomen kristillisen ylioppilasliiton puheenjohtajana 1916–1922 sekä Pohjoismaiden kirkkojen yhteistoimintakomitean suomalaisjäsenenä 1917–1931.
Arthur Hjeltin poika oli suurlähettiläs Lauri Hjelt.
Paul Dacoury-Tabley
Paul Dacoury-Tabley (s. 5. joulukuuta 1934) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Abidjanin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castra Severianan titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Noël Kokora-Tekry ja Laurent Yapi.
Dacoury-Tabley sai 19. joulukuuta 1994 nimityksen Grand-Bassamin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. maaliskuuta 2010.
Hjalmar Brofeldt
Hjalmar Brofeldt (3. kesäkuuta 1873 Lappeenranta – 6. joulukuuta 1928 Mikkeli) oli suomalainen konserttimestari ja ruotsin kielellä kirjoittanut nuorisokirjailija.
Brofeldt toimi 1904–1928 Mikkelin musiikinystävien orkesterin viulunsoiton opettajana. Vuonna 1913 hän julkaisi nimimerkillä "Alba Rudimi" nuortenkirjan "Ombord å Electric".
Jean-Pierre Kutwa
Jean-Pierre Kutwa (s. 22. joulukuuta 1945) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Bernard Yago vihki hänet diakoniksi 20. joulukuuta 1970 ja papiksi 11. heinäkuuta 1971. Hän sai 15. toukokuuta 2001 nimityksen Gagnoan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Agré, jota avustivat Laurent Akran Mandjo ja Barthélémy Djabla.
Kutwa nimitettiin 2. toukokuuta 2006 Abidjanin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. kesäkuuta.
ORP Kondor (2004)
ORP Kondor on Puolan laivaston Kobben-luokan sukellusvene. Alus on entinen Norjan laivaston "KNM Kunna", jonka Norjan hallitus luovutti Puolalle 2002. Se on modernisoitu Gdanskissa.
Norjan parlamentti äänesti heinäkuussa 1959 viiden vuoden laivasto-ohjelmasta, johon käytettävistä varoista puolet maksoi Yhdysvallat. Alus tilattiin Nordseewerkeltä Emdenistä. Sen köli laskettiin 1961 ja alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta 1964 nimellä "Kunna". Alus valmistui vielä samana vuonna 1. lokakuuta.
Alus on Puolan merivoimien palveluksessa 2013, mutta sen modernisointi on viivästynyt rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Pierre-Eugène Rouanet
Pierre-Eugène Rouanet SMA (16. marraskuuta 1917 Mazamet – 4. helmikuuta 2012) oli ranskalaissyntyinen, Norsunluurannikolla toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. heinäkuuta 1948 ja nimitettiin Daloan hiippakunnan piispaksi 4. heinäkuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi saman vuoden marraskuun 29. päivä. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Marie-Joseph Puech, jota avustivat Jean-Baptiste Boivin ja Emile Durrheimer. Rouanet erosi tehtävistään 20. marraskuuta 1975.
Rouanet osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen 1962–1965.
Götz Otto
Götz Otto (s. 15. lokakuuta 1967 Offenbach am Main, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Götz on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Huominen ei koskaan kuole", "Perikato" ja "Iron Sky", sekä televisiosarjassa "Taivaan pilarit".
Pierre-Marie Coty
Pierre-Marie Coty (s. 22. marraskuuta 1927) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. heinäkuuta 1955 ja nimitettiin Daloan hiippakunnan piispaksi 20. marraskuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Pierre-Eugène Rouanet ja Eugène Abissa Kwaku.
Coty jäi eläkkeelle 22. maaliskuuta 2005.
Norsunluurannikon kansallislaulua ("L'Abidjanaise") on pidetty pitkään Mathieu Ekran sanoittamana, mutta Coty kertoi vuonna 2010 olevansa oikea sanoittaja. Coty osallistui myös "L'Abidjanaisen" säveltämiseen.
Katie Volding
Katie Louise Volding (s. 13. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "Teen Angel" ja televisioelokuvassa "Au Pair".
Pompeius (500-luku)
Flavius Pompeius (k. 19. tammikuuta 532) oli itäroomalainen sotilas ja poliitikko, joka oli Itä-Rooman keisari Anastasios I:n siskonpoika. Hän oli konsuli vuonna 501. Justinianuksen hallituskaudella hänen veljensä Hypatius julistettiin keisariksi Nika-kapinan yhteydessä tammikuussa 532. Kapinan kukistuttua Justinianus antoi teloittaa Hypatiuksen ja Pompeiuksen.
Pompeiuksen vanhemmat olivat Secundinus ja Anastasioksen sisko Caesaria. Secundinus toimi Anastasioksen aikana muun muassa Konstantinopolin kaupunkiprefektinä. Pompeiuksen veli Hypatius ja serkku Probus saavuttivat myös korkeita virkoja Anastasioksen aikana. Hypatius oli konsulina vuonna 500 ja Probus vuonna 502.
Pompeius lähetettiin viemään lisäjoukkoja Persian rintamalle vuonna 528. Pompeiuksen titteli oli tuolloin ehkä magister militum praesentalis. Vuonna 532 Pompeius sekaantui veljensä Hypatiuksen kanssa Nika-kapinaan. Kapinan kukistuttua Hypatius ja Pompeius vietiin keisari Justinianuksen eteen, joka tuomitsi heidät molemmat teloitettavaksi.
Nokia 701
Nokia 701 on elokuussa 2011 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittämä Nokia Belle -käyttöjärjestelmällä toimiva kosketusnäytöllinen älypuhelin.
Pompeius (täsmennyssivu)
Pompeius oli roomalainen nimi.
Sitä kantoivat muun muassa:
Lake Point Tower
Lake Point Tower on pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1965 ja se valmistui 1968. Pilvenpiirtäjä on 197 metriä korkea ja siinä on 70 kerrosta. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit John Heinrich ja George Schipporeit, jotka olivat Ludwig Mies van der Rohen oppilaita.
Luettelo Irakin–Iranin sodan sotilasoperaatioista
Luettelo Irakin–Iranin sodan sotilasoperaatioista
Efteling
Efteling on huvipuisto Alankomaissa. Se sijaitsee Kaatsheuvelissa Pohjois-Brabantin maakunnassa.
Efteling avattiin vuonna 1952, ja siitä tuli nopeasti Alankomaiden suosituin teemapuisto. Eftelingissä on 6 vuoristorataa. Puistossa on lisäksi teatteri ja 2 teemahotellia.
Avajaisten jälkeen puistossa on käynyt yli 100 miljoonaa matkailijaa ja yksistään vuonna 2009 kävijöiden määrä oli 4 miljoonaa . Se on Benelux-maiden suosituin matkakohde.
Take a Bow
Take a Bow voi viitata ainakin seuraaviin:
SKEBA – Nuorten bändiskaba
SKEBA – Nuorten bändiskaba on Suomen Lions-liitto ry:n vuosittain järjestämä ilmainen, valtakunnallinen nuorisoyhtyekilpailu. Ensimmäinen SKEBAn loppukilpailu kilpailtiin v. 2010 Hämeenlinnassa ja toinen v. 2011 Vaasassa. Kilpailu on tarkoitettu yhtyeille, joiden jäsenten keski-ikä on korkeintaan 18 vuotta ja joiden vanhimmat jäsenet täyttävät kilpailuvuonna korkeintaan 20 vuotta. Esikarsintoja järjestetään eri puolilla Suomea, ja vuoden 2012 loppukilpailu pidettiin Jyväskylässä 8. kesäkuuta 2012.
Brian Scalabrine
Brian David Scalabrine (s. 18. maaliskuuta 1978 Long Beach) on yhdysvaltalainen ammattiuransa lopettanut koripalloilija. New Jersey Nets varasi hänet vuonna toisella kierroksella, varausnumerolla 34.
Scalabrine syntyi Long Beachissä, Kaliforniassa ja oli perheen neljäs lapsi. Hän valmistui Enumclawin lukiosta vuonna 1996. Scalabrine voitti osavaltion mestaruuden vuonna 1996 Thunderbirdsien kanssa 16,3 pisteen, 9,6 levypallon, 2,9 koriinjohtaneen syötön ja 1,2 riiston keskiarvoilla. Hänellä oli myös joukkueen paras vapaaheittoprosentti (75%).
Vuonna 1998 hän siirtyi Etelä-Kalifornian yliopistoon. Ensimmäisenä vuonna hän oli ainoa pelaaja, joka aloitti kaikki joukkueen 28 ottelua. Hänen kautensa keskiarvot olivat 14,6 pistettä ja 6,4 levypalloa. Toisena vuotenaan yliopistossa hän teki 17,8 pistettä ottelua kohden
Scalabrine teki NBA debyttinsä vasta 31.1.2002 oikean jalan murtuman vuoksi. Ensimmäisenä vuotenaan Scalabrine teki 2,1 pistettä, 1,8 levypalloa ja 0.8 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden. Hän pelasi kuusi pudotuspeliottelua debyyttikaudellaan ja teki näissä keskimäärin 0,3 pistettä ja 0,5 levyypalloa. Nets oli itäisen konferenssin mestari kaudella 2001–2002, mutta joukkue hävisi kauden NBA-finaalit Los Angeles Lakersille neljässä ottelussa.
2.8.2005 Scalabrine teki 15 miljoonan dollarin sopimuksen viideksi vuodeksi Boston Celticsin kanssa. Kaudella 2007–2008 Scalabrine oli aloitusviisikossa 48:stä ottelusta yhdeksässä ja pelasi 10,7 minuuttia ottelua kohden. Hän teki kauden aikana keskimäärin 1,8 pistettä ja antoi 1,6 levypalloa ottelua kohden. Kausi päättyi Bostonilta NBA-mestaruuteen, sillä se voitti loppuottelusarjassa Los Angeles Lakersin kuudessa pelissä.
Marraskuussa 2010 Scalabrine hyväksyi "määrittelemättömän" sopimuksen Chicago Bullsin kanssa. Hän pelasi kaudella 2010–2011 18 peliä Bullsissa ja teki 1,1 pistettä sekä otti 0,4 ottelua kohden.
Vuoden 2011 työsulun aikana Scalabrine pelasi italialaisessa Benetton Trevisossa.
Scalabrine meni naimisiin Kristen Couchin kanssa vuonna 2003; heidän häänsä pidettii Havailla. Heillä on kaksi lasta.
Ignace Bessi Dogbo
Ignace Bessi Dogbo (s. 17. elokuuta 1961) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Yopougonin hiippakuntaan Laurent Akran Mandjo 2. elokuuta 1987, ja hänet nimitettiin Katiolan hiippakunnan piispaksi 19. maaliskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mandjo, jota avustivat Jean-Marie Kélétigui ja Joseph Yapo Aké. Bessi Dogbo asetettiin virkaansa 10. heinäkuuta.
Laurent Akran Mandjo
Laurent Akran Mandjo (s. 5. marraskuuta 1940) on norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin Yopougonin hiippakunnan piispaksi 8. kesäkuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Justo Mullor García ja Bernard Agré.
Nummikeltalieko
Nummikeltalieko ("Diphasiastrum" × "zeilleri", syn. "D. complanatum" ssp. "complanatum" x "tristachyum") on talvivihreä, harjumetsien sanikkainen. Laji on harjukeltalieon ("D. tristachyum") ja keltalieon alalajin kangaskeltalieon ("D. complanatum" ssp. "complanarum") risteymä.
Nummikeltalieko kasvattaa jopa yli metrin pituisia suikertelevia varsia, jotka ovat tavallisesti noin viiden senttimetrin syvyydessä hiekassa. Pääversosta kohoaa 10–30 cm korkuisia, monihaaraisia pystyversoja, joiden kärjet ovat litteitä, eripituisia ja väriltään sini- tai kellanvihreitä. Pystyversojen haarakulma on noin 35°. Harjukeltalieon lehdet ovat pieniä, varrenmyötäisiä ja suomumaisia. Lehdet ovat varsissa neljänä pitkittäisrivinä. Kylkilehdet ovat selvästi vatsa- ja selkäpuolen lehtiä leveämpiä. Kynttilämäiset, 1,5–3 cm pitkät, vaaleankeltaiset itiötähkät ovat haarojen kärjissä 2–4 tähkän ryhmissä. Itiötähkien perät ovat 5–6 cm pitkiä. Itiölehdet ovat kolmiomaisia, suippokärkisiä ja litteäruotisia. Maansisäinen ja lehtivihreätön alkeisvarsikko on yksikotinen sekä mukulamainen.
Nummikeltalieko muistuttaa läheisesti kangaskeltaliekoa. Se on kuitenkin tätä tiheähaaraisempi ja kerroksellisempi.
Pohjoismaissa nummikeltaliekoa tavataan Tanskassa, Etelä-Norjassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa. Suomessa nummikeltalieko on harvinainen ja sitä tavataan paikoitellen Oulun–Kuusamon korkeudelle saakka.
Nummikeltaliekoa tavataan harjumänniköissä, mäntykankailla ja nummilla. Se muodostaa kasvupaikoillaan usein laajoja kasvustoja.
Séraphin François Rouamba
Séraphin François Rouamba (s. 1942 Ouagadougou) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 27. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Koupélan hiippakunnan piispaksi 1. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Mattiazzo, jota avustivat Luigi Ventura ja Jean-Marie Untaani Compaoré.
5. joulukuuta 2000 Koupélasta tuli arkkihiippakunta ja Rouambasta sen arkkipiispa.
Hervé Itoua
Hervé Itoua (s. 1942) on brazzavillenkongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1970 ja nimitettiin Ouesson hiippakunnan piispaksi 6. kesäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Marie Élie Etchegaray, jota avustivat Georges-Firmin Singha ja Barthélémy Batantu.
Itoua erosi tehtävistään 22. huhtikuuta 2006.
Jean-Charles de Coucy
Jean-Charles de Coucy (23. syyskuuta 1746 – 9. maaliskuuta 1824) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet nimitettiin 16. elokuuta 1789 La Rochellen hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. tammikuuta 1790. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Dugnani, jota avustivat Jean-Baptiste-Charles-Marie de Beauvais ja Charles de La Font de Savines.
De Coucy erosi tehtävistään vuonna 1816 ja sai 8. elokuuta 1817 nimityksen Reimsin arkkipiispaksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka.
Vaalealahnanruoho
Vaalealahnanruoho ("Isoëtes echinospora", syn. "I. setacea") on lahnanruohokasvien heimoon kuuluva monivuotinen, veden alla kasvava erillisitiöinen vesisanikkainen.
Vaalealahnanruohon varsi on lyhyt, pysty ja mukulamainen. Juuret ovat ruskeita. Vaalean kellanvihreät, ontot ja sirottavat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Ne ovat 5–15 cm pitkiä ja 1–2 mm leveitä, tyviosasta taipuneita, kielekkeellisiä, äimämäisiä ja pitkäsuippuisia. Veltot lehdet liimautuvat osin toisiinsa vedestä nostettaessa. Isoitiöpesäkkeet ovat uloimpien lehtien tyvillä tupeksi levinneen kannan suojissa. Kooltaan ne ovat enintään 0,5 mm, tiheäpiikkisiä ja liidunvalkoisia. Pikkuitiöpesäkkeet sijaitsevat keskimmäisten lehtien tyvillä. Suomessa vaalealahnanruohon itiöt valmistuvat heinä-syyskuussa.
Vaalealahnanruoho muistuttaa läheisesti tummalahnanruohoa ("Isoëtes lacustris"). Lajit voivat myös risteytyä keskenään.
Vaalealahnanruoho on eurooppalainen laji. Sen päälevinneisyysalueeseen kuuluu Etelä-Norja, Ruotsi, Suomi, Venäjän Karjala ja Skotlanti. Lisäksi lajia tavataan paikoitellen muualla Euroopassa hyvin harvinaisena Pohjois-Espanjasta Länsi-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella sitä kasvaa pienellä alueella Itä-Siperiassa. Suomessa vaalealahnanruohoa kasvaa harvinaisena koko maassa. 1900-luvulla laji on kuitenkin harvinaistunut.
Vaalealahnanruohoa esiintyy melko matalissa vesistöissä pehmeillä tai melko kovilla mineraalimaapohjilla. Se viihtyy karuhkoissa ja jossain määrin rehevissä järvissä, hitaasti virtaavissa joissa ja murtovedessä suojaisissa paikoissa.
Vaalealahnanruohoa kasvatetaan myös akvaariokasvina.
Olympialaiset 1964
Olympialaiset 1964 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1964.
Olympialaiset 1960
Olympialaiset 1960 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1960.
Olympialaiset 1956
Olympialaiset 1956 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1956.
Kateri Tekakwitha
Kateri Tekakwitha tai Catharine Tekakwitha (1656 – 17. huhtikuuta 1680) oli katolilaisuuteen kääntynyt intiaani, jonka katolinen kirkko julisti hänen kuolemansa jälkeen autuaaksi ja lokakuussa 2012 pyhimykseksi. Hän on tärkeä henkilö etenkin katolilaisten intiaanien keskuudessa.
Kateri syntyi vuonna 1656 Ossernenonin mohawk-kylässä lähellä nykyistä Auriesvilleä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli mohawk-päällikkö ja hänen äitinsä kristinuskoon kääntynyt algonkini. Molemmat hänen vanhemmistaan ja hänen nuorempi veljensä kuolivat isorokkoon hänen ollessaan neljävuotias. Myös Kateri itse sairastui, ja sairaus jätti pahat rokonarvet ja huonon näön. Katerin vanhempien kuoleman jälkeen hän asui setänsä Ioweranon kanssa, joka oli hollantilaisten liittolainen ja katolisen kirkon vastustaja. Tästä huolimatta Kateri otti kasteen jesuiitta Jacques de Lambertvilleltä vuonna 1675. Kasteen myötä hän sai myös nimensä "Kateri" eli "Catharine". Koska hänen sukunsa ei hyväksynyt kastetta, hän pakeni de Lambertvillen kehotuksesta Sault St. Louisin jesuiittalähetysasemalle lähelle Montrealia. Siellä hänestä tuli kristityn yhteisön keskipiste. Hän ei voinut ryhtyä nunnaksi intiaanitaustansa takia, mutta hän noudatti silti heidän elämäntapaansa. Hän teki myös lopulta ehkä ensimmäisenä irokeesina siveysvalan. Katerine vei lopulta askeettisen elämäntapansa äärimmäisen pitkälle ja lopulta hänen konfessorinsa kehotti häntä lieventämään elämäntapaansa. Lopulta hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. huhtikuuta 1680. Tarinan mukaan hänen rokonarpensa paranivat puoli tuntia hänen kuolemansa jälkeen.
Katerinen kuoleman jälkeen hänen konfessorinsa kirjoittivat hänen elämäkertansa hagiografiana. Suurin osa siitä, mitä Katerinesta tiedetään, tiedetään näiden kirjoitusten kautta. Kirjoitusten kautta hänestä tehtiin myös jesuiittakäännytystyön menestyksekkyyden symboli. Hänen tarinansa kasvoi ja vuonna 1884 jesuiitat ehdottivat hänen kanonisointiaan. Katerinen tarina esiteltiin Vatikaanissa vuonna 1932, ja vuonna 1943 paavi Pius XII julisti hänet kunnianarvoisaksi. Vuonna 1980 Katerine julistettiin autuaaksi ja hänen pyhimyskalenteripäivänsä on 14. heinäkuuta. Päivää juhlitaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kateri julistettiin pyhimykseksi 21.10.2012, häneen Yhdysvalloissa liitetyn ihmeen takia. Väittämän mukaan sairaalassa ollut poika parantui sairaudestaan sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat rukoilleet Katerin väliintuloa sairaudessa.
Michael Pearse Lacey
Michael Pearse Lacey (26. marraskuuta 1916 Toronto – 2. huhtikuuta 2014) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. toukokuuta 1943 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dianon titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gerald Emmett Carter, jota avustivat Philip Francis Pocock ja Aloysius Matthew Ambrozic.
Lacey jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 1993.
Olympialaiset 1948
Olympialaiset 1948 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1948.
Olympialaiset 1936
Olympialaiset 1936 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1936.
Olympialaiset 1932
Olympialaiset 1932 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1932.
Olympialaiset 1928
Olympialaiset 1928 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1928.
Olympialaiset 1924
Olympialaiset 1924 voivat tarkoittaa talvi- tai kesäolympialaisia 1924.
Gérard Tremblay
Gérard Tremblay (s. 27. lokakuuta 1918 Montréal) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Pyhän Sulpiciuksen pappien yhteisön papiksi 16. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Montréalin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Trisipan titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Grégoire, jota avustivat Leonard James Crowley ja Adrien André Maria Cimichella.
Tremblay erosi tehtävistään 27. elokuuta 1991.
Vuoden 1906 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1906 kesäolympialaisten mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan.
Tölskä
Tölskä on Jyväskylän kaupunginosa keskustaajaman itälaidalla. Aiemmin se oli osa Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakosken taajamaa. Tölskää saatetaan yhä pitää varsinkin puhekielessä Vaajakosken osa-alueena.
Tölskän asutus koostuu omakotitaloista. Tölskässä sijaitsevat Vaajakosken rautatieasema, Pandan makeistehdas, Vaajakosken teollisuustalo (aiempi Vaajakosken tehtaiden naulatehdas) sekä Janakan koulu ja Janakan päiväkoti. Janakka on alue, joka sijaitsee osittain Tölskässä ja osittain Kaunisharjun kaupunginosassa.
Tölskän kaupunginosan viralliset rajat muodostavat Vaajavirta, Vaajakoskentie sekä Vaajakoski-Laukaa-tie eli seututie 638. Jyväskylän virallisessa pienaluejaossa Tölskän pienalueen muodostaa Tölskän omakotialue, Janakan koulun ympäristö sekä Vaajavirran ranta rautatiesillan pohjoispuolella. Tämä vastaa ehkä paremmin sitä mitä aluetta puhekielessä pidetään Tölskänä.
Tölskän pienalueella ei juurikaan ole palveluja. Rakennuksessa, joka alun perin oli Osuusliike Vaajalan Tölskän myymälä, on ollut kioski, mutta se on lopettanut toimintansa. Rakennuksessa on nykyisin parturi-kampaamo ja muita pienyrityksiä. Vuonna 2013 avattu ostoskeskus Vaajala sijaitsee lähellä rautatieasemaa. Siinä toimivat muun muassa S-market, apteekki ja kahvila.
Tölskästä on linja-autoyhteys Vaajakosken keskustan kautta Jyväskylän keskustaan. Vuoden 2007 lopussa Tölskässä oli 706 asukasta.
Jyväskylän aluekartta. Kaupunginosat
Fernando Guimarães Kevanu
Fernando Guimarães Kevanu (s. 14. elokuuta 1936) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1970 ja nimitettiin Ondjivan hiippakunnan piispaksi 30. tammikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Manuel Franklin da Costa ja Fortunato Baldelli.
Eurico Dias Nogueira
Eurico Dias Nogueira (6. maaliskuuta 1923 Dornelas do Zêzere – 19. toukokuuta 2014) oli portugalilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1945 ja nimitettiin Vila Cabralin hiippakunnan (Mosambik) piispaksi 10. heinäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ernesto Sena de Oliveira, jota avustivat Emanuele Trindade Salgueiro ja Manuel Dos Santos Rocha.
Dias Nogueira sai 19. helmikuuta 1972 nimityksen Sá da Bandeiran hiippakunnan (Angola) piispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 3. helmikuuta 1977. Hän sai 3. marraskuuta 1977 nimityksen Bragan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. kesäkuuta 1999.
Dias Nogueira osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Luís Gonzaga Ferreira da Silva
Luís Gonzaga Ferreira da Silva (2. huhtikuuta 1923 – 7. elokuuta 2013) oli portugalilainen jesuiittoihin kuulunut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1953 ja nimitettiin Vila Cabralin hiippakunnan piispaksi 10. marraskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Maria Sensi, jota avustivat Francisco Nunes Teixeira ja Augusto César Alves Ferreira da Silva.
29. heinäkuuta 1976 Ferreira da Silvan johtama hiippakunta vaihtoi nimeksi Lichingaksi. Piispa jäi eläkkeelle 25. tammikuuta 2003.
Joaquim Gonçalves
Joaquim Gonçalves (17. toukokuuta 1936 – 31. joulukuuta 2013) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. heinäkuuta 1960 ja nimitettiin Bragan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ursonan titulaaripiispaksi 3. elokuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eurico Dias Nogueira, jota avustivat António de Castro Xavier Monteiro ja Júlio Tavares Rebimbas.
Gonçalves sai 19. toukokuuta 1987 nimityksen Vila Realin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 19. tammikuuta 1991 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 17. toukokuuta 2011.