hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mare Nostrum
Mare Nostrum (latinaa, "Meidän meremme") oli Rooman valtakunnassa käytetty Välimeren nimi. Italian yhdistyttyä 1861 termin ottivat jälleen käyttöön italialaiset nationalistit, joiden mielestä Italia oli Rooman valtakunnan seuraaja ja sen olisi siten hallittava sen entisiä alueita Välimerellä.
Termiä "mare nostrum" käyttivät alkujaan muinaiset roomalaiset Välimerestä sen jälkeen, kun Rooma oli vallannut Sisilian, Sardinian ja Korsikan Karthagoa vastaan käymissään puunilaissodissa. Vuodesta 30 eaa. lähtien Rooman valta­kunnan alueisiin kuuluivat kaikki Väli­meren rannikot Iberian niemimaalta Egyptiin saakka, ja "mare nostrum" -nimitystä alettiin käyttää puhuttaessa Välimerestä kokonaisuutena.
Italian nationalismin nousu 1880-luvulla johti vaatimuksiin Italian siirtomaavallan luomiseksi. Nimityksen otti käyttöön italialainen runoilija Gabriele d'Annunzio.
Termin otti jälleen käyttöön Benito Mussolini hyödyntääkseen sitä fasistisessa propagandassa samaan tapaan kuin Adolf Hitler käytti ilmaisua "lebensraum". Mussolini halusi luoda samanlaisen mahtavan valtion kuin aikoinaan Rooman valtakunta, ja hän uskoi, että ensimmäisen maailmansodan jälkeen Italia oli Välimeren maista kaikkein mahtavin. Hän sanoi, että ”1900-luku on Italian mahtavuuden vuosisata”, ja voidakseen valvoa Välimerta hän loi laivaston, joka kuului maailman mahtavimpiin.
Kun Italia liittyi toiseen maailmansotaan, se oli jo merkittävä Välimeren valtio ja sen vallassa olivat keskisen Välimeren pohjois- ja etelärannat. Ranskan kaatuminen hävitti merkittävimmän uhan lännessä, ja iskulla Albaniaan ja myöhemmin Kreikkaan ja Egyptiin akselivaltojen valtaa pyrittiin laajentamaan itään.
Mussolini haaveili Suur-Italian luomisesta ”mare nostrumiin” ja edisti fasistista Italian valtakunnan laajentamisen hanketta, joka toteutettaisiin akselivaltojen odotetun voiton päätteeksi järjestettävässä rauhankonferenssissa. Tämä valtakunta oli tarkoitus ulottaa Egyptin Välimeren puoleiselta rannikolta Intian valtamerelle Somalian rannikolle ja Itä-Keniaan. Hän sanoi tekevänsä Välimerestä ”Italian järven”. Tavoitetta kuitenkin uhkasivat liittoutuneiden laivastot koko Välimeren alueella ja liittoutuneiden maajoukot ja vastarintajoukot maissa. Kreikka oli ollut aikoinaan helppo liittää Rooman valtakuntaan, mutta uusi Kreikan valtio osoittautui niin voimakkaaksi, ettei Italia olisi saanut sitä voitetuksi, niinpä Kreikka pysyi itsenäisenä siihen asti, kunnes Saksan joukot tulivat avuksi Italian iskuun. Vaikka akselivallat nousivat valtaan Välimeren taistelussa, haave ei toteutunut, ja se murskaantui täysin, kun Italia kärsi lopullisen tappion syyskuussa 1943.
The Sims 3: Lemmikit
The Sims 3: Lemmikit () on "The Sims 3" -elämäsimulaatiopelin viides lisäosa, joka julkaistiin lokakuussa 2011 PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, Nintendo 3DS:lle, Microsoft Windowsille ja Mac OS X:lle. Lisäosa tarjoaa mahdollisuuden omistaa eläimiä, kuten kissoja, koiria, hevosia ja muita villieläimiä. Eläimiä voi tuttuun tapaan muokata haluamikseen.
Lemmikit -lisäosasta on myös ilmainen demo.
Blackwater (Essex)
Blackwater on joki Englannin kaakkoisosassa, Essexin kreivikunnassa. Se alkaa Pant-nimisenä Essexin luoteisosasta ja laskee mereen 64 kilometrin päässä, lähellä Maldonia, laajan Blackwaterin estuaarin kautta.
Yläjuoksullaan joki on vaatimaton oja, mutta Little Sampfordissa siihen tulee lisää vettä kanavaa pitkin Ouse-joesta. Sen jälkeen joki kykenee jo pyörittämään kahta vesiratasta. Kelvedonissa joki kulkee valtatien ja rautatien alta. Sen jälkeen se pyörittää vielä neljää myllyä.
Suistoalue on merkittävä muuttolintujen levähdyspaikka. Colne-joki yhtyy Blackwateriin West Merseassa, ja siinä kohti toimii ammattikalastajia. Estuaarista on saatu Britannian ennätyskaloja, 32-kiloinen keihäsrausku, kymmenen kilon "Mustelus asterias"- koirahai ja 37-kiloinen harmaakoirahai.
Petri Kettunen
Petri Kettunen (s. 6. marraskuuta 1970) on suomalainen salibandypelaaja ja -valmentaja.
Kettunen on peliuransa aikana pelannut 173 Salibandyliigan ottelua ja 31 ottelua maajoukkueessa. Pelaajauransa aikana hän voitti kaksi SM-kultaa, vuosina 1992 ja 1994.
Kettunen toimii Suomen salibandymaajoukkueen päävalmentajana. Sopimus maajoukkueen kanssa kestää vuoden 2012 Sveitsin MM-kisoihin asti. Kettunen kuului jo vuoden 2010 kotikisoissa Helsingissä Suomen valmennusryhmään. Kettunen on myös valmentanut Joensuun Josban liigajoukkuetta kuusi vuotta.
Maailmanmestarit 2011
Maailmanmestarit 2011 on 2. heinäkuuta 2011 julkaistu jääkiekkoaiheinen, kaksi levyä sisältävä DVD, johon on taltioitu Suomen jääkiekkomaajoukkueen molemmat maailmanmestaruudet MM-kisoista 1995 ja MM-kisoista 2011. DVD on kokonaiskestoltaan lähes 360 minuuttia pitkä, ja se sisältää loppuottelut molemmista MM-kisoista. Lisäksi DVD:lle on sisällytetty vuoden 2011 MM-Leijonajoukkueen tie aina Bratislavassa 2011 pelatusta MM-avauksesta Helsingin Kauppatorilla järjestettyyn maailmanmestaruusjuhlaan.
DVD julkaistiin ennakkotilaukseen viikolla 26 Suomen jääkiekkomaajoukkueen virallisessa, internetissä toimivassa fanitavarakaupassa. Ensimmäisenä tilauspäivänä DVD:tä oli ennakkotilattavissa yhteensä 100 kappaletta, ja kolme päivää myöhemmin enää 35 kappaletta. Kaikki ennakkotilaukset jotka oltiin tehty viikolla 26, postitettiin seuraavalla viikolla.
Mäkrälä
Mäkrälä (myös Mäkrä) eli Razdolje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarista pohjoiseen johtavan maantien varrella 70 kilometriä Käkisalmesta etelään. Kylässä on 1 300 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2011).
Mäkrälän kunnan pinta-ala on 292,6 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Käkisalmen piirin Raudun (ven. "Sosnovo"), pohjoisessa Petäjärven ("Petrovskoje") ja lännessä Punnuksen ("Krasnoozjornoje") ja Valkjärven ("Mitšurinskoje") kuntiin sekä etelässä Leningradin alueen Viipurin ja Seuloskoin piireihin. Pinta-alasta 84,5 % on metsää ja 13,7 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaavat Saijanjoki, Suontaanjoki (ven. "Strannitsa") ja Valkiajoki ("Belaja"). Järviä ovat Ala- ja Ylä-Mustjärvi ("Bolšoje" ja "Maloje Lugovoje"), Heräjärvi ("Žemtšužina"), Koivulanjärvi ("Medvedevskoje"), Mäkräjärvi ("Volynskoje"), Nurmijärvi ("Borisovskoje"), Saarijärvi ("Nižneje Posadskoje") ja Valkjärvi ("Mitšurinskoje"). Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve, sapropeeli ja mineraalivärit. Alueella sijaitsee osa Väärämäenselän rauhoitusalueesta.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu neljä kylää: Berežok (entiset Valkjärven Siparila ja Lemmettylä), Borisovo (ent. Valkjärven Nurmijärvi), Krutaja Gora (ent. Raudun Miitronmäki ja Orjansaari) ja Kutšerovo (ent. Valkjärven Veikkola). Alueella on 20 puutarhapalsta- ja huvila-aluetta. Lomanviettäjien määräksi arvioidaan 17 000 henkeä.
Ennen talvi- ja jatkosota nykyisen Mäkrälän kunnan alue kuului pääosin Suomen Valkjärven kuntaan. Mäkrän eli Mäkrälän kylä sijaitsi silloisen Raudun kunnan puolella neljä kilometriä kirkonkylästä luoteeseen ja noin 12 kilometrin päässä valtakunnanrajasta. Sotien seurauksena alue luovutettiin Neuvostoliitolle, jossa se kuului aluksi Raudun (Sosnovon) ja vuodesta 1961 lähtien Käkisalmen piiriin. Nykyinen maalaiskunta muodostettiin vuoden 2006 alussa.
Vuonna 1944 alueelle perustettiin Mäkrälän, Nurmijärven ja Hiekkamäen sovhoosit, jotka vuonna 1952 yhdistettiin Razdoljen karjataloussovhoosiksi. Vuonna 1960 siihen liitettiin vielä Kutšerovon sovhoosi. Valtiontila muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1994.
Mäkrälän itäpuolitse kulkee Pietarin, Käkisalmen ja Sortavalan välinen rautatie sekä maantie A129. Lähimmät rautatieasemat ovat Raudussa ja Petäjärvellä.
Kunnan pääelinkeino on maatalous. Tärkein tuotantolaitos on maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut Razdoljen karjatila. Lisäksi on neljä yksityisviljelijää, 359 palstaviljelmää ja kalanviljelylaitos. Lähes puolet työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella, etupäässä Raudussa.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, lääkintäasema, yleinen sauna, posti ja muutama kauppa.
Valkjärven ja Nurmijärven rannoilla on arkeologisia löytöpaikkoja. Kulttuuriperintökohteisiin kuuluu kaksi neuvostosotilaiden hautapaikkaa. Kunnan alueella sijaitsee neljä lomakylää sekä kalastus- ja metsästysmaja.
Joe Morrow
Joseph "Joe" Morrow (s. 9. joulukuuta 1992 Edmonton, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsiä. Pittsburgh Penguins varasi Morrowin numerolla 23 . Hänen veljensä Josh varattiin Nashville Predatorsiin vuonna , mutta olkapäävamma päätti hänen uransa jo junioritasolla.
Morrow edusti Portland Winterhawksin joukkuetta WHL:ssä kausina 2007–2012, ja pelasi 227 ottelussa, joissa hän keräsi tililleen 151 pistettä. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Morrow edusti Penguinsin farmijoukkuetta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia maaliskuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden tehdyssä pelaajakaupassa Dallas Starsiin. Stars sai lisäksi viidennen kierroksen varausvuoron vuonna ja Penguins laitahyökkääjä Brenden Morrow’n sekä kolmannen kierroksen varausvuoron vuonna 2013.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1908 – antiikin kiekko
Antiikin kiekonheittoon Lontoon olympiakisoissa 1908 osallistui 23 urheilijaa. Kilpailu käytiin 18. heinäkuuta. Laji perustui nimensä mukaisesti antiikin Kreikassa käytettyyn heittotyyliin, mutta tutkijat väittävät, että tämä perustui vioittuneen tekstin virheelliseen käännökseen, eivätkä muinaiset kreikkalaiset tosiasiallisesti käyttäneet kyseistä tyyliä.
Martin Sheridan voitti kisoissa niin antiikkisen kiekonheiton kuin tavallisenkin kiekonheiton. Kilpailun vanhin osanottaja oli Suomen Verner Järvinen, 38, joka voitti pronssia. Nuorin oli Ruotsin Folke Fleetwood, 17, joka ei selvinnyt kymmenen parhaan joukkoon.
Jõgeva SK Tähe
Jõgeva SK Tähe on virolainen vuonna 1995 perustettu salibandyseura Jõgevan kaupungista. Jõgeva SK Tähe on viron menestynein salibandyseura.
Vermuntila
Vermuntila on kylä Raumalla. Se sijaitsee lähellä valtatietä 8 Rauman ja Ihoden välillä. Vermuntilassa lähellä valtatien 8 risteystä sijaitsee Vermuntilan jäähalli, jota pitää kotihallinaan kylässä toimiva jääkiekkojoukkue Vermuntilan Tempo. Nimi Vermuntila tulee saksalaisesta tai skandinaavisesta henkilönnimestä "Veremund".
Helios (täsmennyssivu)
Helios voi viitata seuraaviin:
Uupumus
Uupumus on elimellinen tai psyykkinen tila, joka liittyy henkistä tai fyysistä voimattomuutta ja väsymyksen tunnetta. Uupumus jaetaan perifeeriseen, sentraaliseen ja kognitiiviseen. Perifeerisellä uupumuksella tarkoitetaan sitä, että lihas ei kykene ylläpitämään lihassupistusta, mikä johtaa lihasväsymiseen. Sentraalista uupumista
luonnehditaan kokemuksenomaiseksi yleisluonteiseksi väsymykseksi. Kognitiivisella uupumuksella
tarkoitetaan joko ajatustoimintojen väsymistä tai kognitiivisen suorituksen heikkenemistä pitkäaikaisessa tehtävässä.
Vuonna 2016 julkaistun tutkimuksen mukaan työuupumuksesta kärsivien ihmisten aivojen tarkkaavaisuuteen ja muistiprosessointiin liittyvä aktivaatio on epänormaalia.
Uupumus voidaan jakaa kolmeen luokkaan:
Psyykkinen uupumus voi johtua siitä, että ihminen kokee omat kykynsä riittämättömiksi suhteessa oman elämäntilanteen, muiden ihmisten tai hänen itsensä itselleen asettamiin vaatimuksiin. Fyysinen uupumus johtuu tyypillisesti sairaudesta tai liian kuormittavasta fyysisestä ponnistelusta.
Uupumus poistuu tai lievittyy usein levolla tai loman aikana. Uupumusta ei luokitella itsenäiseksi sairaudeksi, vaan liian kuormittavien olosuhteiden tai jonkin sairauden aiheuttamaksi oireeksi. Uupumuksen perusteella on mahdollista saada sairauslomaa, mutta Kela ei kuitenkaan maksa sairauspäivärahaa pelkän uupumuksen perusteella kirjoitetun sairausloman perusteella. Jos työperäinen uupumus ei parane levolla tai uusiutuu pian levon jälkeen, työnantajan on pyrittävä muokkaamaan työolosuhteita siten, että työn kuormittavuus vähenee.
Johannes S. Anderson
Johannes Seigfried Anderson (30. heinäkuuta 1887 – 15. huhtikuuta 1950) oli Suomessa syntynyt Yhdysvaltain maavoimien sotilas ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän sai urheudestaan Medal of Honorin.
Johannes S. Anderson liittyi Yhdysvaltain armeijaan Chicagossa, Illinoisissa. 8. lokakuuta 1918 Andersonin yksikön taistellessa Ranskassa sijaitsevan Consenvoyen lähellä yksikkö oli saarrettuna saksalaisten konekivääritulen ympäröimänä. Anderson päätti jättää yksikön ja kiersi saksalaisten selustaan suoraan heidän konekiväärilleen. Hän pääsi sinne ja tappoi konekiväärin käyttäjät. Hän vaimensi aseen, valloitti sen ja palasi 23 saksalaisen sotavangin kanssa. Mitali myönnettiin seuraavana vuonna.
The Lost Bladesman
The Lost Bladesman (, "Guan yun chang") on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut hongkongilainen wuxiaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Felix Chong ja Alan Mak. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen, Jiang Wen ja Betty Sun. Elokuva pohjautuu kiinalaiseen kenraaliin Guan Yuhun, joka palveli Han-dynastian aikana sotapäällikkö Liu Beita.
200 vuotta ennen ajanlaskun alkua Cao Cao on tappanut kaikki poliittiset vihollisensa. Seuraavaksi hän on kiinnittänyt huomionsa kilpaileviin sotapäälliköihin Liu Beihin ja Yuan Shaoon. Cao Cao päättää hyökätä ensin Liu Bein kimppuun. Hyökkäyksen seurauksena Liu Bei pakenee pohjoiseen Yuan Shaon luokse. Sillä välin hänen perheensä joutuu Cao Caon vangiksi. Myös Guan Yun antautuu Cao Caolle ylläpitääkseen veljeskuntansa valaa ja omaa kunniaansa. Cao Cao toivoo hänen palvelevan omana kenraalinaan. Saatuaan selville Liu Bein olinpaikan hän päästää Guan Yun vapaaksi. Hänen kannattajansa eivät kuitenkaan hyväksy tätä ja yrittävät tappaa Guan Yunin.
Ezio Auditore da Firenze
Ezio Auditore da Firenze on fiktiivinen hahmo "Assassin’s Creed" -toimintaseikkailupelisarjassa, jonka useimmissa osissa hän on pelattava päähahmo. Ezion ensiesiintyminen on "Assassin’s Creed II":ssa, jossa hän lähtee kostamaan perheensä epäoikeudenmukaista kuolemantuomiota. Eziota ääninäyttelee Roger Craig Smith, lukuun ottamatta "a", jossa hänen ääninäyttelijänään toimii Kid Beyond.
Ezio on Guinnessin ennätysten kirjan parhaimpien videopelihahmojen listalla sijalla 35.
Ezio syntyi vuonna 1459 Italian Firenzessä Auditoren aatelisperheeseen. Ezion ollessa 17-vuotias, hänen isänsä ja kaksi veljeään tuomittiin kuolemaan epäoikeudenmukaisesti, minkä jälkeen hän matkusti äitinsä ja siskonsa kanssa setänsä Marion hallitsemaan toscanalaiseen Monteriggionin kaupunkiin. Mario opetti Eziolle salamurhaajien taitoja, joiden avulla Ezio lähti kostoretkelle Firenzen ja Forlìn kautta Venetsiaan asti. Vuosia myöhemmin Ezio taisteli Monteriggionin tuhonnutta ja Marion murhannutta Cesare Borgiaa vastaan Roomassa ja nousi salamurhaajien johtajaksi. 52-vuotias Ezio lähti pyhiinvaellusmatkalle Masyafiin, salamurhaajien historialliseen linnakkeeseen, etsimään lisää tietoa suvustaan ja esi-isistään. Hän päätyi etsimään mystisiä avaimia ympäri Konstantinopolia ja avasi sisäänkäynnin Masyafin linnakkeessa sijaitsevaan salaiseen kirjastoon. Kirjastossa ei ollut kirjoja, ainoastaan ristiretkiaikojen salamurhaajien johtajan Altaïr Ibn-La’Ahadin luut ja tämän Eedenin omena. Ezio kuoli Firenzessä vuonna 1524 ollessaan 65-vuotias.
Ezion perheeseen kuuluivat isä Giovanni, äiti Maria, setä Mario, sisko Claudia sekä veljet Federico ja Petruccio. Ezion esi-isiin kuuluu muun muassa Monteriggionissa sijaitsevan Auditoren kartanon suunnitellut Domenico Auditore. Ezio itse toimii nykyajassa elävän Desmond Milesin esi-isänä. Eziolla oli lukuisia ystäviä, joista tärkein oli hänen äitinsä tuntema taidemaalari Leonardo da Vinci, joka auttoi Eziota kehittämällä hänelle erilaisia apu- ja taisteluvälineitä. Ezio rakastui nuorena firenzeläiseen Cristina Vespucciin, ja hänellä oli Monteriggionissa yhden yön juttu forlìlaisen Caterina Sforzan kanssa. 52-vuotiaana Ezio tapasi Konstantinopolissa venetsialaissyntyisen Sofia Sartorin. Myöhemmin Ezio ja Sofia menivät naimisiin Firenzessä. Siellä he viettivät loppuelämänsä ja kasvattivat kaksi lasta, Flavian ja Marcellon.
Ezio esiintyy renessanssin aikaan perustuvissa peleissä "Assassin’s Creed II", "", "" ja "". Pelien lisäksi Ezio esiintyy Yves Simoneaun ohjaamassa lyhytelokuvassa "", jossa häntä näyttelee Devon Bostick. Ezion rooli "Lineagessa" ei kuitenkaan ole merkittävä, sillä elokuva keskittyy hänen isänsä tekemisiin hieman ennen "Assassin’s Creed II":ta. Eziolla on päärooli myös UbiWorkshopin lyhyissä animaatioelokuvissa "Assassin’s Creed: Ascendance" ja "Assassin’s Creed: Embers".
Ezion "Assassin's Creed II":sta tuttu kostyymi on saatavilla myös "LittleBigPlanetiin", "iin" sekä "Final Fantasy XIII-2":een PlayStation 3:lla ja Xbox 360:lla.
Ezio esiintyy vierashahmona tappelupelissä "Soul Calibur V", jossa hän käyttää "Assassin’s Creed: Brotherhoodista" tuttua asua.
Formula Renault 3.5 -kausi 2010
Formula Renault 3.5-kausi 2010 on sarjan kuudes kausi. Sarja alkoi Ciudad del Motor de Aragónin radalta Espanjasta ja päättyi Circuit de Catalunyan radalla Barcelonassa. Sarjan mestaruuden voitti venäläinen Mikhail Aleshin, toiseksi sijoittui australialainen Daniel Ricciardo ja kolmanneksi argentiinan Esteban Guerrieri.
Formula Renault 3.5 -kausi 2011
Formula Renault 3.5 -kausi 2011 oli sarjan seitsemäs kausi. Kausi alkoi 16. huhtikuuta Espanjan Alcañizin radalla ja päättyi 9.lokakuuta Espanjan Barcelonassa. Sarjan mestaruuden voitti kanadalainen Robert Wickens. Toiseksi sijoittui ranskalainen Jean-Eric Vergne ja kolmanneksi yhdysvaltalainen Alexander Rossi.
R = Sarjan tulokas kaudella 2011
Attila (yhtye)
Attila on Atlantasta Yhdysvalloista kotoisin oleva metalliyhtye. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 2005 lähtien. Jäsenten omien sanojen mukaan Attilan tyylilaji on "party death metalia", mutta luokitellaan usein metalcore-yhtyeeksi.
C. F. Kress
Christian Friedrich Kress (19. maaliskuuta 1767 Saksa – 12. marraskuuta 1812 Helsinki) oli saksalais-suomalainen sotilaskapellimestari, joka tunnettiin tuotteliaana säveltäjänä ja sovittajana. Hänet mainitaan toisinaan Porilaisten marssin säveltäjänä, joskin todellisuudessa hän lienee säveltänyt siitä korkeintaan osan.
Kressin vanhemmat ja tarkempi syntymäpaikka Saksassa ovat tuntemattomia. Hänen tiedetään muuttaneen Helsinkiin viimeistään vuonna 1799, jolloin hän toimi Viaporin linnoituksessa Leskikuningattaren henkivartiorykmentin soittokunnan kapellimestarina. Kress ilmeisesti johti orkesteria kuningas Kustaa IV Aadolfin vierailun yhteydessä vuonna 1802. Samasta vuodesta alkaen hän oli myös sivutoimisesti Helsingin kaupunkiseurakunnan urkurina.
Heikki Klemetti on arvellut Kressin johtaneen kaikkia Viaporissa toimeita sotilassoittokuntia ja siirtyneen mahdollisesti Suomen tykistörykmenttiin, mutta kumpaakaan asiaa ei tiedetä varmasti. Viaporin antauduttua vuonna 1808 venäläisille Suomen sotilassoittokunnat lakkautettiin, jolloin Kress menetti kapellimestarin tehtävänsä ja joutui sen jälkeen elättämään itsensä pianonsoiton opettajana ja pianonvirittäjänä.
Kress sävelsi useita marsseja, kuten "Coburger Josias" -marssin. Klemetti on arvellut hänen säveltäneen myös Porilaisten marssin loppuosan ja alkuosan olevan muunnos aiemmin tunnetusta vanhemmasta sävelmästä. Asiasta on kuitenkin muitakin mielipiteitä.
Mahdollisesti Kress on pelkästään sovitanut marssin pianolle tai säveltänyt vain trio-osan.
Kressin puolison etunimi oli Helena, mutta sukunimi on tuntematon. Puolison tiedetään eläneen ainakin vielä vuonna 1813 eli Kressin kuoleman jälkeen. Heillä oli yksi tytär.
Tauno-Olavi Huotari
Tauno-Olavi Huotari (16. huhtikuuta 1942 Helsinki – 20. kesäkuuta 2011 Tampere) oli suomalainen historiantutkija, erikoisalanaan Kiinan, Korean ja Japanin kulttuurit. Hän työskenteli uransa pääosan Helsingin yliopiston Renvall-instituutissa.
Huotarin merkittävimmät teokset ovat "Kiinan nähtävyyksiä" (1988), Pertti Seppälän kanssa yhdessä kirjoitettu "Kiinan kulttuuri" (1990) ja hänen yhdessä Juha Janhusen ja Ilmari Vesterisen kanssa kirjoittama "Korea – kolme ovea tiikerin valtakuntaan" (2000).
Erityisesti 1960-1970-luvulla aktiivinen Huotari oli Sadankomitean perustajajäsen ja osallistui mm. Vietnamin sodan vastaisiin mielenosoituksiin. Hän kuului yli 40 vuotta Suomi−Kiina-seuran johtoelimiin ja oli sen puheenjohtaja 1996−2002. Kiina Sanoin ja kuvin -lehden päätoimittaja hän oli 1986−1994.
Huotari toimi aktiivisesti Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisessa Liitossa (TPSL).
Huotarin puoliso oli antiikin historian tutkija, Suomen Rooman-instituutin johtaja Katariina Mustakallio.
Ilmari Ahma
Viktor Ilmari Ahma, sukunimi vuoteen 1906 "Nordlund" (31. elokuuta 1884 Turku – 14. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Ahma toimi kustannusliike Otavan kirjallisena johtajana ja kielentarkastajana. Hänet tunnetaan erityisesti kirjailija Runar Schildtin tuotannon suomentajana. Hän toimitti myös Eino Leinon 16-osaiset kootut teokset.
Uuno A. Varis
Uuno Aleksanteri (Aleksander) Varis (11. syyskuuta 1878 Pudasjärvi – 12. maaliskuuta 1936 Polvijärvi) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkiä "Uuno Helve".Nimellä "Uuno Helve":
Nimellä "Uuno A. Varis":
Rosa Invenius
Rosa Invenius, os. "Rikberg" (20. lokakuuta 1853 Tyrvää – 31. tammikuuta 1932 Helsinki ) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kansansivistäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Invenius vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Kristiinankaupungissa. Valmistuttuaan kansakoulunopettajaksi hän toimi opettajana Närpiössä ja Kaskisissa. Vuonna 1907 Invenius muutti Helsinkiin jossa hän toimi Suomen ruotsalaisen raittiusliiton (Finlands svenska nykterhetsförbund) toimistopäällikkönä ja sen jälkeen hän oli Svenska folkskolans vänner-järjestön palveluksessa pienkoulukonsulenttina 1913–1919 ja toimitti Barnens Missionstidning-lehteä.
Inveniuksen kirjallinen tuotanto koostui pääasiassa lapsille ja nuorille tarkoitetuista raittiusaiheisista kertomuksista ja näytelmistä. Inveniuksen esikoisteos oli 1903 kirjoitettu näytelmä "Kung Alkohol" joka sai Raittiuden ystävien palkinnon.
Olga Salo
Olga Salo (o.s. Piironen, 28. joulukuuta 1865 Viipuri – 22. tammikuuta 1932 Lahti ) oli suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja.
Olga Salo syntyi muurarimestari Wilhelm Piirosen ja Valborg Sinkon perheeseen. Ennen näyttelijänuraansa hän toimi kotiopettajana. Salo aloitti näyttämöuransa vuonna 1887 August Aspegrenin Kansanteatterissa ja siirtyi 1892 Suomalaiseen Teatteriin, josta hän erosi 1916. Sen jälkeen hän toimi muutaman vuoden Suomen Teosofisen seuran työntekijänä. Salo työskenteli Joensuun Teatterin johtajana 1920–1922, sen jälkeen yhden vuoden Kuopion Teatterin johtajana ja muutaman vuoden Lahden Teatterin johtajana.
Salolla oli runsaat kaksisataa roolitehtävää, muun muassa Kirsti Fleming ("Elinan surma"), Kaarina Maununtytär ("Kaarina Maununtytär"), Sigrid Stålarm ("Daniel Hjort") sekä Goneril ja Regan ("Kuningas Lear"). Henrik Ibsenin "Nukkekodissa" hän tulkitsi Noran roolin.
Salo esiintyi näyttelijänä elokuvissa "Anna-Liisa" (1911), "Sylvi" (1913) ja "Tukkijoella" (1928). Elokuvista ainoastaan "Tukkijoella" on säilynyt kokonaisuudessaan.
Olga Salo toimi myös opettajana: hän opetti lausuntaa Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa kymmenen vuotta ja Lahden Työväenopistossa puolitoista vuotta.
Harold Nelson
Harold Nelson voi tarkoittaa:
Nikolai Gusevski
Nikolai Andrianovits Gusevski (), oli Neuvostoliittolainen komentaja, joka otti osaa Talvisotaan ja Suureen isänmaalliseen sotaan.
A. J. Sarlin
Aron Josef Sarlin (11. huhtikuuta 1866 Tuusniemi – 29. syyskuuta 1933 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä "A-i-s" ja "Arkadius".
Sarlinin vanhemmat olivat Mikkelin kirkkoherra, rovasti Bernhard Kristfrid Sarlin ja Amanda Kristina Roschier. Hänen veljiänsä olivat vapaa-ajattelijana tunnettu Alfred Bernhard Sarlin ja horrossaarnaaja Helena Konttisen elämäkerran kirjoittaja rovasti Karl Kristfrid Sarlin. Sarlin pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889.
Sarlin toimi opettajana Helsingin reaalikoulussa, Tampereen reaalilyseossa ja Turun suomalaisessa tyttökoulussa. Viimeksi hän oli Turun suomalaisen lyseon suomen kielen vanhempana lehtorina 1926–1933.
Sarlin oli naimisissa kolme kertaa:
Sarlinilla oli kuusi lasta ensimmäisestä avioliitostaan. Kenraaliluutnantti Unio Bernhard Sarlin (1893–1981) oli hänen vanhin poikansa.
Mirsaid Sultan-Galijev
Mirsaid Haidargalijevitš Sultan-Galijev (, ; 1892 Ufan läänin Karmaskalyn kylä – 28. tammikuuta 1940 Moskova) oli yksi Tatarstanin bolševikkijohtajista Venäjän kansalaissodan aikana ja 1920-luvun alussa.
Mirsaid Sultan-Galijev syntyi opettajan perheeseen nykyisen Baškortostanin alueella. Hän opiskeli Kazanin opettajaopistossa ja työskenteli sen jälkeen kirjastonhoitajana, opettajana ja toimittajana. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän osallistui Venäjän muslimien ensimmäiseen edustajainkokoukseen Moskovassa, työskenteli Venäjän muslimien kansalliskomiteassa ja liittyi Mullanur Vahitovin perustamaan muslimien sosialistiseen komiteaan Kazanissa. Heinäkuussa 1917 Sultan-Galijev liittyi Venäjän kommunistiseen puolueeseen.
Sultan-Galijev osallistui neuvostovallan pystyttämiseen sekä bolševikkien vastaisen kapinan kukistamiseen Kazanissa. Venäjän kansalaissodan aikana hän työskenteli kansallisuusasiain kansankomissariaatin kollegion jäsenenä, Sisä-Venäjän ja Siperian muslimiasiain komissaarina sekä sotakomissariaatin yhteydessä toimineen muslimien sotakollegion puheenjohtajana.
Keväällä 1918 Sultan-Galijev kannatti tataarien ja baškiirien neuvostotasavallan perustamista ja vuonna 1920 hän oli perustamassa Tataarien autonomista sosialistista neuvostotasavaltaa. 1920-luvun alussa hän työskenteli Tatarstanin toimeenpanevan keskuskomitean jäsenenä, tasavallan edustajana kansallisuusasiain kansankomissariaatissa sekä Idän kansojen kommunistisen yliopiston professorina.
Teoreetikkona Sultan-Galijev yritti sovittaa yhteen sosialismin ja tataarien nationalismin. Venäjän muslimikansat hän esitti mallina Aasian kansojen vapauttamiseksi kolonialismista sosialistisen vallankumouksen avulla. Hän kannatti varovaista linjaa islaminvastaisessa propagandassa, vaikka oli itse ateisti.
Vuoteen 1922 mennessä Sultan-Galijev oli joutunut avoimeen konfliktiin Josif Stalinin kanssa. Erimielisyydet koskivat erityisesti kansallisuuspolitiikkaa sekä Tatarstanin asemaa Neuvostoliitossa. Sultan-Galijev pidätettiin toukokuussa 1923, mutta vapautettiin pian puolueesta erotettuna. 1920–1930-luvuilla ”sultangalijevilaisuudesta” (ven. "sultangalijevštšina") tuli vakiosyytös tataarien ja muiden muslimikansojen nationalisteja vastaan. Sultan-Galijev vangittiin uudestaan vuonna 1928 ja tuomittiin vuonna 1930 kuolemaan ”nationalistisen vastavallankumouksellisen järjestön” johtajana. Kuolemantuomio kuitenkin peruttiin ja vuonna 1934 hän sai luvan asua Saratovin alueella. Vuonna 1937 tapahtunutta kolmatta pidätystä seurasi teloitus tammikuussa 1940. NKP:n keskuskomitea palautti Sultan-Galijevin maineen vuonna 1990.
Harold Nelson (urheilija)
William Harold Nelson (26. huhtikuuta 1923 - 1. heinäkuuta 2011) oli uusiseelantilainen kestävyysjuoksija. Hän syntyi Nelsonissa, Uudessa-Seelannissa.
Hän voitti kultaa Brittiläisen imperiumin kisoissa vuonna 1950 kuuden mailin ja hopeaa kolmen mailin juoksussa. Nelson osallistui 5 000 ja 10 000 metrin juoksuihin kesäolympialaisissa 1948.
Berta Edelfelt
Berta Carolina Edelfelt (7. maaliskuuta 1869 Helsinki – 4. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Edelfelt toimi vuodesta 1895 alkaen Helsingissä ruotsinopettajana tyttökoulussa "Privata svenska flickskolan i Helsingfors" ja johti siskonsa Annien kanssa vuodesta 1887 oppikouluun valmistavaa säätyläisten lastenkoulua.
Berta Edelfelt oli taidemaalari Albert Edelfeltin sisar. Hän julkaisi veljensä äidilleen Alexandra Edelfeltille vuosina 1873–1901 lähettämiä kirjeitä viitenä kokoelmana 1917–1930. Kokoelmat sisälsivät vain valittuja otteita kirjeistä. Taidehistorioitsija Anna Kortelainen onkin myöhemmin arvostellut Berta Edelfeltiä pyrkimyksestä luoda veljensä ympärille Edelfelt-myyttiä. Berta Edelfelt julkaisi 1920 myös äitinsä elämäkerran.
Mihail Duhanov
Mihail Pavlovits Duhanov (), oli neuvostoliittolainen komentaja, joka otti osaa talvisotaan ja joka toimi alkuun Neuvostoliiton 9. armeijan komentajana.
Mihail Duhanov syntyi Ukrainassa vuonna 1896. Hän valmistui tsaarin armeijan vänrikkikoulusta vuonna 1916. Duhanov yleni ensimmäisen maailmansodan aikana luutnantiksi ja palveli muun muassa tiedusteluosaston päällikkönä. Venäjän sisällissodan aikana Duhanov oli lyhyen aikaa Etelän rintaman 14. armeijan tiedusteluosaston päällikkö. Hän valmistui Sota-akatemiasta vuonna 1921 ja toimi vuosina 1922–1931 ratsuväessä prikaatin, divisioonan ja armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Duhanov oli Panssarikoulun johtaja vuosina 1934–1936.
Duhanov toimi talvisodan alusta Neuvostoliiton 9. armeijan komentajana. Sen tehtävänä oli edetä Vienan Kemin kohdalta kohti Oulua ja näin katkaista Suomi kahtia, jolloin Suomi olisi menettänyt maayhteyden Ruotsiin. 9. armeijan suunnitelmat eivät kuitenkaan onnistuneet Suomussalmen, Kuhmon ja Raatteentien taisteluissa.
Heikosti sujuneiden taisteluiden myötä Duhanov menetti virkansa 9. armeijan komentajana 22. joulukuuta 1939. Tilalle 9. armeijan komentajaksi tuli armeijakunnankomentaja Vasili Tšuikov. Duhanov siirrettiin Neuvostoliiton puolustusasiain kansankomissariaatin kaaderiosaston käyttöön.
Talvisodan jälkeen Duhanov vastasi 9. toukokuuta 1940 alkaen Leningradin sotilaspiirin sotakouluista sotilaspiirin komentajan sijaisen virassa. Toisen maailmansodan alkaessa hän toimi aluksi Pohjoisen rintaman täydennysjoukkojen päällikkönä ja Leningradin rintaman 10. jalkaväkidivisioonan komentajana. Duhanov määrättiin 5. lokakuuta 1942 Leningradin rintaman alaisen Nevan operatiivisen ryhmän komentajaksi ja 9. lokakuuta 1942 alkaen 67. armeijan komentajaksi. Sodan loppuvaiheessa hän toimi 3. Ukrainan rintaman 8. kaartinarmeijan komentajan sijaisena. Sotien jälkeen Duhanov oli vuosina 1945–1953 Leningradin sotilaspiirin sotakouluista vastanneen osaston johtajana. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta terveydellisistä syistä 16. huhtikuuta 1953 ja kuoli vuonna 1969.
Charlie Craig
Charlie Craig (30. syyskuuta 1938, Watts Mills – 1. heinäkuuta 2011, Nashville) oli Grammy-ehdokkuuden saanut lauluntekijä Etelä-Carolinasta. Hän vietti yli 40 vuotta musiikkiteollisuuden parissa. Hänen tekemiään lauluja ovat nauhoittaneet muun muassa Dolly Parton, Kenny Rogers, Alan Jackson, Travis Tritt, Johnny Cash, Aaron Tippin ja George Strait.
Martti Nurmi (Taipaleen lohkon komentaja)
Martti Sakari Nurmi (28. toukokuuta 1894 Helsinki – 1940) oli Suomalainen talvisotaan osaa ottanut komentaja. Sotilasarvoltaan Nurmi oli everstiluutnantti.
Martti Nurmi syntyi Helsingissä toukokuussa 1894. Hän aloitti sotilasuransa Vöyrin sotakoulussa vuonna 1918. Sotakorkeakoulun hän suoritti vuosina 1932–1934. Ennen talvisotaa Nurmi toimi Kiviniemeen sijoitetun Jääkäripataljoona 4:n komentajana. Ylimääräisten harjoitusten aikana suojajoukkoihin kuulunut pataljoona täydennettiin reserviläisillä sodan ajan vahvuuteensa.
Talvisodassa Nurmi toimi Taipaleen taisteluiden komentajana vuosina 1939–1940. Hänen apunaan Taipaleessa oli 7. divisioonan komentaja, eversti Aarne Blick, jolle koko lohkon komentajan tehtävä siirrettiin 16. tammikuuta 1940. Talvisodan lopulla Martti Nurmi kuoli auto-onnettomuudessa ollessaan rintamalta lomalla.
Rafael Ronimus
Rakas Rudolf Rafael Ronimus (6. huhtikuuta 1884 Viipuri – 13. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Ragnar Rang".
Ronimus pääsi ylioppilaaksi 1904. Ronimus oli mukana teosofien toiminnassa ja hänen runojaan ja kertomuksiaan ilmestyi teosofien "Ruusu-Risti"-lehdessä. Ronimus toimi myös 1925 perustetun Terijoen Ruusu-Risti-ryhmän puheenjohtajana.
Nimimerkillä "Ragnar Rak":
Jakson 1 alkuaine
Jakson 1 alkuaine on alkuaine, joka löytyy ensimmäisestä rivistä jaksollisesta järjestelmästä.
Ensimmäinen rivi sisältää vain kaksi alkuainetta: vety ja helium. 1. rivin alkuaineet toteuttavat oktettisäännön sillä poikkeukselle, että rivin atomit tarvitsevat vain kaksi elektronia täyttääkseen elektronikuoren. Tämä johtuu atomirakenteesta, joka sallii vain s-orbitaalin täyttämisen.
Alex Kidd
Alex Kidd on videopelihahmo, joka esiintyi päähenkilönä muutamassa Segan tuottamassa pelissä 1980-luvun loppupuolella. Tuolloin monet pitivät hahmoa Segan epävirallisena maskottina, kunnes uudeksi maskotiksi kehitettiin vuonna 1991 ensiesiintymisensä tehnyt Sonic the Hedgehog.
Ensimmäinen Alex Kidd -peli oli vuonna 1986 ilmestynyt tasohyppelypeli "Alex Kidd in Miracle World" ja viimeinen vuonna 1990 ilmestynyt "Alex Kidd in Shinobi World". Alex Kidd esiintyy pelattavana hahmona myös 2000-luvun peleissä "Sega Superstars Tennis" (2008) ja "Sonic & SEGA All Stars Racing" (2010).
Walker (Newcastle)
Walker on Newcastle upon Tynen kaupunginosa ja äänestysalue aivan kaupungin kaakkoiskulmassa Tynejoen rannalla. Aluetta rajoittaa lännestä Allendale Road ja pohjoisesta Welbeck Road. Walkerissa oli vuoden 2001 väestönlaskun mukaan 11 869 asukasta.
Töyhtökotka
Töyhtökotka ("Lophaetus occipitalis") on suurikokoinen päiväpetolintu, jota tavataan Afrikassa. Kuten muutkin kotkat, se luetaan haukkojen heimoon. Töyhtökotkan tunnistaa päässä olevasta töyhdöstä, joka koostuu höyhenistä.
Thiên Đường
Thiên Đường () on luola Vietnamissa. Luola sijaitsee Vietnamin Quảng Bìnhin maakunnassa Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuistossa. Kansallispuisto sijaitsee noin 500 kilometriä Vietnamin pääkaupungista Hanoista etelään. Lännessä kansallispuisto rajautuu Laosille kuuluvaan Hin Namnon luonnonsuojelualueeseen. Kansallispuisto sijaitsee kalkkikivialueella. Brittiläinen tutkimusryhmä löysi puistosta huhtikuussa 2010 maailman suurimman luolan, Sơn Đoòngin. Pituutta luolalla on yli viisi kilometriä, korkeutta 100 metriä ja leveyttä 150 metriä.
MIVEC
MIVEC=Mitsubishi Innovative Valve timing Electronic Control system
(eli "Mitsubishin innovatiivinen elektroninen venttiilien ajoitusjärjestelmä") säätelee moottorissa imu- ja pakoakselin venttiilien ajoitusta.
MIVEC otettiin käyttöön vuonna 1992 silloisessa 4G92 moottorissa, 1597 cc vapaasti hengittävässä DOHC 16 valve suora-4 moottorissa. Tuolloin ensimmäisen sukupolven järjestelmä sai nimekseen Mitsubishi Innovatiivinen Venttiilien ajoitus Electronic Control. Ensimmäiset autot jotka käyttivät tätä olivat Mitsubishi Mirage viistoperä ja Mitsubishi Lancer sedan. Vertauksena perinteiseen 4G92 moottoriin jossa on 145 hv (107 kW; 143 hv) 7000 rpm, MIVEC varustettu moottori voi saavuttaa 175 hevosvoimaa (129 kW; 173 hv) 7500 rpm. Samanlaisia ​​parannuksia ei havaittu, kun teknologiaa sovellettiin 1994 Mitsubishi FTO:ssa, jonka huippu-spec GPX variantti oli 6A12 1997 cc DOHC 24 venttiiliä V6 kanssa huipputeho on 200 hevosvoimaa (147 kW; 197 hv) 7500 rpm. GR malli, jonka muuten samanlainen moottori ei ollut MIVEC varusteltu, tuotti 180 hv (132 kW; 178 hv) 7000 rpm verrattuna aikaisempaan.
Vaikka alun perin MIVEC-järjestelmä on suunniteltu parantamaan suorituskykyä, järjestelmää on sittemmin kehitetty parantamaan taloutta ja päästöjä, ja on otettu käyttöön kaikissa Mitsubishin valmistamissa ajoneuvoissa.
Uusin kehitys on johtanut MIVEC järjestelmän jatkuvasti muuttuvaan venttiilien ajoitukseen ja myös ensimmäistä VVT järjestelmää voidaan käyttää osana henkilöauton dieselmoottoria.
Neuvostoliiton 54. vuoristodivisioona
54. vuoristodivisioona, oli Neuvostoliiton maavoimien divisioona, joka taisteli Kuhmon suunnalla suomalaisjoukkoja vastaan talvisodassa 1939-1940. Divisioona kuului Neuvostoliiton 9. armeijaan alaisuuteen. 54. vuoristodivisioonan komentajana oli prikaatinkomentaja Nikolai Gusevski.
Talvisodan ensimmäisenä päivänä 30. marraskuuta 1939 54. vuoristodivisioona hyökkäsi Neuvostoliiton ja Suomen välisen rajan yli. Divisioona oli ennen hyökkäystään joutunut 
luovuttamaan yhden vuoristojalkaväkirykmentin Suomussalmen suuntaan 163. divisioonalle ja saanut tilalle 529. jalkaväkirykmentin (JR 529), joka taisteli pääosin erillään etelämpänä Nurmeksen suunnalla. Divisioonaa pidettiin 
parhaimpana 9. armeijan divisioonana, joka soveltui talviolosuhteisiin. Sen alaisuuteen kuuluivat Kuhmon alueella myös 337. vuoristojalkaväkirykmentti (JR 337), 118. vuoristojalkaväkirykmentti (JR 118) sekä kaksi erillistä pataljoonaa, joista toinen oli 44. divisioonanasta (II/JR 305) ja toinen Nurmeksen suunnalla toimineesta 529. jalkaväkirykmentistä (III/JR 529). Armeijakunnankomentaja Vasili Tsuikov antoi 22. tammikuuta 1940 taistelukäskyn, jonka mukaan 54. vuoristodivisioonan oli 23. tammikuuta hyökkäämällä tuhottava Luelahden alueen suomalaisjoukot. Divisioonan komentaja prikaatinkomentaja Gusevski ilmoitti, ettei Luelahden alueella ollut suomalaisia joukkoja. 
Raatteentien taistelun jälkeen eversti Siilasvuon joukkoja siirrettiin Kuhmon rintamalle taistelemaan 54. vuoristodivisioonaa vastaan. Siilasvuon 9. divisioonan joukot kävivät kiivaita taisteluja divisioonaa vastaan, joka talvisodan lopulla muuttui mottitaisteluiksi. Mottitaistelut kestivät talvisodan loppuun saakka. Talvisodan viimeisimmät taistelut Kuhmossa käytiin Luelahden alueella. Luelahden mottitaistelut alkoivat 25. helmikuuta ja päättyivät 13. maaliskuuta rauhan tultua. 54. vuoristodivisioonan jäädessä mottiin, oli talvisodan päättyessä laskettu suomalaisjoukkojen tehneet 2. helmikuuta–13. maaliskuuta 1940 kaikkiaan 19 hyökkäystä 54. vuoristodivisioonan mottia vastaan. Divisioonan moteista suurin oli 337. vuoristojalkaväkirykmentin (JR 337) motti. Suomalaiset olivat kohtalaisen passiivisia kyseistä mottia kohtaan ja tyytyivät pääosin sen vartiointiin 10. helmikuuta alkaen. JR 337 yritti hyökätä lännestä Luelahdelle. Rykmentti lähetti 4. maaliskuuta noin 500 miehen vahvuisen osaston, mutta suomalaiset torjuivat hyökkäysyrityksen. Hyökkäysosastosta kaatui lähes puolet ja noin 100 heistä onnistui ryömimään jään yli läntiseen mottiin, jonka alueella oli 54. vuoristodivisioonan esikunta. Suomalaiset tulittivat tämän motin aluetta 12 tuntia 12. maaliskuuta ja seuraavana päivänä 8 tuntia. Alueen neuvostojoukot pitivät kuitenkin asemansa sodan loppuun saakka.
Divisioonan kokonaistappiot olivat 6 431 miestä:
Skopolamiini
Skopolamiini eli (–)-hyoskiini (kauppanimi "Scopoderm") on useissa koisokasveissa esiintyvä atropiinin kaltainen tropaanialkaloidi, joka toimii hermostossa muskariinireseptoria salpaavana antikolinerginä. Skopolamiinia käytetään lääkkeenä muun muassa matkapahoinvointiin ja värikalvontulehdukseen. Skopolamiini on atropiinin ohella toinen merkittävimmistä ns. belladonna-alkaloideista.
Skopolamiinia ja atropiinia sisältäviä kasveja käytetään myös päihteinä, koska niillä on rauhoittava ja hallusinogeeninen vaikutus. Tällaisia kasveja ovat muun muassa hulluruoho, hullukaali ja pasuunat.
Skopolamiini on tropiinihapon (CHO) ja skopiinin (CHNO) esteri, ja se eroaa atropiinista vain skopiinissa olevan epoksirakenteen suhteen. Skopolamiini esiintyy lääkkeissä usein bromidimuotonaan. Skopolamiinin leimahduspiste on 232,2 °C.
Metyyliskopolamiini ja butyyliskopolamiini ovat skopolamiinista kemiallisesti johdettuja kvartaarisia yhdisteitä, jotka pysyvät elimistön pH:ssa ionisoituneina, ja imeytyvät huonosti ruoansulatuskanavasta.
Skopolamiinilla on huomattavasti enemmän keskushermostovaikutuksia kuin atropiinilla, mikä johtuu todennäköisesti siitä, että se läpäisee veri-aivoesteen paremmin. Muuten skopolamiini ei eroa hermostovaikutuksiltaan atropiinista. Se imeytyy nopeasti ruoansulatuskanavasta, ja hyötyosuus on vajaa 30%, mikä on kuitenkin pienempi kuin atropiinilla (50 %).
Matkapahoinvoinnissa esiintyvää oksentelua skopolamiini estää tehokkaasti jo pieninä annoksina (0,1–0,7 mg), joka aiheuttaa vain lieviä sivuvaikutuksia. 0,1 mg esti oksentamisen 75 % koehenkilöistä. Skopolamiinilaastarilla voidaan ehkäistä merisairautta pitkäaikaisesti. Laastaria käytetään myös psykiatrisessa hoidossa klotsapiini-lääkityksen yhteydessä kuolaamisen ehkäisemiseksi.
Skopolamiini aiheuttaa jo terapeuttisina annoksina väsymystä, pahoinvointia ja sekavuutta, jotka ovat antikolinergien tyypillisiä sivuvaikutuksia keskushermostossa. Skopolamiini erittyy äidinmaitoon ja läpäisee istukan.
Skopolamiinia käytetään värikalvontulehduksen hoitoon, sillä laajennetaan mustuainen. Sitä on myös pyritty käyttämään totuusseerumina.
Skopolamiinin biosynteesi eli muodostuminen kasveissa:
2. luokan armeijankomentaja
2. luokan armeijankomentaja, oli sotilasarvo puna-armeijassa vielä talvisodassa 1940. Talvisodan jälkeen puna-armeija otti käyttöönsä Kenraalinarvot. Talvisodassa 2. luokan armeijankomentaja vastasi Suomen sotilasarvoissa täyden kenraalin arvoa. 2. luokan armeijankomentajan ylempi arvo 1. luokan armeijankomentaja ja alempi arvo armeijakunnankomentaja.
Asetyylikoliinireseptori
Asetyylikoliinireseptori on solukalvon reseptori, johon asetyylikoliini voi kiinnittyä. Asetyylikoliinireseptoreita on kahta alatyyppiä: muskariinireseptoreita ja nikotiinireseptoreita. Asetyylikoliinireseptoreita on ihmisen elimistössä keskushermostossa, ääreishermostossa sekä luurankolihaksissa. Aivoissa kolinergiset eli asetyylikoliinia välittäjäaineenaan käyttävät neuronit osallistuvat vireystilan ja unen säätelyyn sekä oppimiseen ja muistiin.
Reseptoreissa asetyylikoliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan parasympatomimeeteiksi, kolinomimeeteiksi tai kolinergisiksi ja vastavaikuttajia antikolinergeiksi, parasympatolyyteiksi tai kolinolyyteiksi. Parasympatomimeetteja ovat paitsi asetyylikoliinireseptoreja suoraan aktivoivat aineet, myös antikoliiniesteraasit, jotka estävät asetyylikoliinia synapsiraossa hajottavan koliiniesteraasientsyymin toimintaa, minkä seurauksena asetyylikoliinin aktivoiva vaikutus voimistuu.
Parasympatomimeetteja käytetään lääkkeenä muun muassa Alzheimerin taudissa, glaukoomassa ja myasthenia graviksessa. Lisäksi nikotiinia käytetään päihteenä. Antikolinergeja puolestaan käytetään muun muassa Parkinsonin taudissa, keuhkoahtaumataudissa, anestesiologiassa sekä silmätutkimusten yhteydessä.
Nikotiinireseptorit eli ionotrooppiset asetyylikoliinireseptorit ovat ionikanavareseptoreita, jotka osallistuvat nopeaan eksitoivaan signaalinvälitykseen. Aktivoiduttuaan reseptori alkaa päästää natriumioneja solun sisään. Reseptorityyppi on saanut nimensä siitä, että ne aktivoituvat nikotiinin sitoutuessa niihin. Systeemisesti nikotiinireseptorien aktivointi muun muassa kiihdyttää sykettä, kohottaa verenpainetta ja vapauttaa dopamiinia. Nikotiinireseptoreita on keskushermostossa, autonomisen hermoston ganglioissa, sekä poikkijuovaisten lihasten hermo-lihasliitoksissa. Nikotiinireseptorit jaotellaan hermostotyyppisiin ja lihastyyppisiin reseptoreihin.
Muskariinireseptoreita on keskushermostossa ja parasympaattisen hermoston postsynaptisissa kohdesoluissa. Nimensä ne ovat saaneet muskariinista, joka stimuloi yksinomaan muskariinireseptoreita. Toisin kuin nikotiinireseptorit, muskariinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä, eikä nikotiinilla ole niihin vaikutusta. Atropiini salpaa kaikkia muskariinireseptoreita.
Molekyylibiologisin perustein muskariinireseptoreita on viittä pääluokkaa (M–M). Sen lisäksi ne luokitellaan farmakologian perusteella kolmeen pääluokkaan (M–M).
1. luokan armeijankomentaja
1. luokan armeijankomentaja, oli puna-armeijan käyttämä korkea-arvoinen sotilasarvo talvisodassa. Puna-armeija otti
kenraalinarvot käyttöön talvisodan jälkeen 1940. 1. luokan armeijankomentajalle ei löydy Suomen sotilasarvoista vastaavaa arvoa, mutta se on korkeampi arvo kuin Suomen kenraaleiden arvo. 1. luokan armeijankomentajan ylempi arvo on Neuvostoliiton marsalkka ja alempi arvo  2. luokan armeijankomentaja.
Thorvald Ekholm
Thorvald Aleksis Ekholm (22. maaliskuuta 1913 Turku – 9. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli Suomen korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos.
Ekholm valmistui ylioppilaaksi vuonna 1932 Turussa ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1937. Hän työskenteli aluksi muun muassa notaarina, mutta tuli korkeimpaan oikeuteen jo vuonna 1942, ensin ylimääräiseksi virkamieheksi, sitten notaariksi, nuoremmaksi oikeussihteeriksi ja vuonna 1952 vanhemmaksi oikeussihteeriksi. Vuosina 1945–1946 hän oli mukana sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä sihteerinä.
Ekholmille myönnettiin vuonna 1971 Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978. Ekholm menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1990.
Vanhojen metsien suojeluohjelma
Vanhojen metsien suojeluohjelma on luonnonsuojeluohjelma, jonka tarkoituksena on vanhojen metsien suojeleminen. Maatalouden laajeneminen ja tehokas metsätalous oli vähentänyt vanhojen metsien määrää, minkä vuoksi ohjelma perustettiin valtioneuvoston periaatepäätöksellä vuonna 1993. Vanhojen metsien suojeluohjelmaan kuuluu kaikkiaan noin 320 000 hehtaaria.
Ohjelmaan kuuluvien kohteiden pinta-alasta on perustettu suojelualueiksi tai valtion omistuksessa 99 prosenttia. Kohteet sijaitsevat pääosin Pohjois- ja Itä-Suomessa. Valtioneuvosto on tehnyt kolme periaatepäätöstä vanhojen metsien suojelusta. Oulu–Kuusamo–Kajaani-linjan eteläpuolisia valtion maiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 23 000 hehtaaria vuonna 1993. Tätä ohjelmaa täydennettiin vielä noin 3 900 hehtaarilla 1995. Valtioneuvosto päätti suojella Pohjois-Suomen valtion mailla 293 600 hehtaaria 1996. Lisäksi yksityismaiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 8 500 hehtaaria.
Kuusamon yhteismetsän alueella olevia vanhoja metsiä päätettiin hankkia suojeluun noin 14 000 hehtaaria. Yksityisten omistamien maiden suojelu on jo lähes kokonaan toteutettu. Natura 2000 –verkostossa on noin 30 000 hehtaaria sellaisia Etelä-Suomen metsiä, jotka eivät kuulu mihinkään suojeluohjelmaan, mutta joista osa on varsinaisia vanhoja metsiä.
Vanhoja metsiä suojellaan lisäksi Etelä-Suomen metsien monimuotoisuusohjelmalla.
Tombstonen taistelu
Tombstonen taistelu eli O. K. Corralin taistelu oli lainvalvojien ja lainsuojattomien välinen ammuskelu, joka käytiin Tombstonen kaupungissa Arizonassa 26. lokakuuta 1881. Taistelussa kuolivat lainsuojattomat Billy Clanton, Frank McLaury ja Tom McLaury. Ainoa hengissä selvinnyt lainsuojaton oli Ike Clanton. Lainvalvojista Virgil ja Morgan Earp, sekä Doc Holliday haavoittuivat, mutta Wyatt Earpille ei käynyt kuinkaan. Taistelupaikka oli O. K. Corral -niminen vuokratalli. Tieto tapahtuneesta levisi nopeasti lehtiin.
Tombstonen taistelu on villin lännen historian kuuluisimpia tapahtumia. Siitä on tehty useita elokuvia, joista maineikkain on John Fordin ohjaama "Aavikon laki" vuodelta 1946.
Paappala
Paappala on kylä Liedon Yliskulmalla. Savijoen varrella oleva Paappala oli 1500-luvulla yksinäistalo, joka jaettiin kahdeksi taloksi 1700-luvulla.
Paappalassa on risteys, josta pääsee Vanhalle Hämeentielle. Paappalaan on suunnitteilla tuulipuisto.
Arvonmääritys
Arvonmääritys on yrityskauppaan olennaisena liittyvä käsite. Sillä tarkoitetaan yrityksen kauppahinnan määrittelyä ja arviointia. Määrittely voi tapahtua eri näkökulmista, esimerkiksi myyjän, ostajan, verotuksen tai rahoittajan. Perinteiset arvonmääritystermit ovat substanssi- ja tuottoarvo. Substanssiarvolla tarkoitetaan yrityksen taseessa näkyvien varojen ja velkojen välistä erotusta. Tuottoarvon määrittämisen perustana ovat yritykseen kohdistuvat tuotto-odotukset. Lähteenä käytetään tällöin yrityksen tilinpäätösaineistoa. Huolellisesti valmisteltujen yrityskauppojen perusteiksi pelkästään tämankaltaiset arviot ovat yleensä riittämättömiä.
Arvonmääritys voi olla esimerkiksi suhteellista tai absoluuttista, subjektiivista tai objektiivista. Suhteellisessa arvioinnissa arvioinnin, so. kaupan kohteen arvoa verrataan samalla hetkellä muihin vastaviin kohteisiin, absoluuttisessa kutakin kohdetta arvioidaan eriseen. Subjektiivinen arvointi on kysymyksessä silloin, kun arvoa tarkastellaan yksityistalouden kannalta ja objektiivinen silloin, kun arvoa tarkastellaan yleiseltä kannalta. Objektiivisessa arvioinnissa subjekteja on useita ja arviokohdetta arvioidaan verraten sitä subjektijoukon keskiarvoon.
Arvonmäärityksen vakiintunut lähtökohta on yrityksen taloudellista historiaa tarkasteleva lähestymistapa. Yrityksen ympäristötekijät ja immateriaalinen substanssi ovat olennainen osa arviointia.Larnemaa Ari: Ravintolakaupan sidosryhmät. Diplomityö. Haaga Instituutti 1997
Leppiniemi Jarmo: Rahoitus. WSOY 1993
Kallunki Juha-Pekka, Niemelä Jaakko: Yrityksen uusi arvonmääritys. Talentum 2007
Lehtinen Jarmo R.: Asiakkuusstrateginen hallitus. Gummerus 2009