hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aune Ylppö
Aune Anna-Liisa Ylppö (21. tammikuuta 1900 Akaa – 12. helmikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen hammaslääketieteen tutkija ja professori. Hän oli arkkiatri Arvo Ylpön sisar. Aune Ylppö syntyi Akaassa 12-lapsiseen maanviljelijäperheeseen.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi ja muutti Helsinkiin opiskelemaan vuonna 1918. Hän valmistui hammaslääketieteen kandidaatiksi vuonna 1922, lisensiaatiksi vuonna 1924 ja tohtoriksi vuonna 1934. Hammaslääketieteestä oli hänen opiskeluaikanaan tulossa naisten oppiaine. Hammaslääkäreistä oli jo 1930-luvulla kaksi kolmasosaa naisia, mutta tutkijoina heitä oli vähän. Aune Ylppö oli vasta toinen hammaslääketieteessä väitellyt naispuolinen vuonna 1934. Tämän vuoksi Ylppö perusti 1940-luvulla Naishammaslääkäriyhdistyksen naisten keskinäiseksi verkostoksi ja jatkokoulutusorganisaatioksi. Hän toimi sen puheenjohtajana kymmenen vuotta.
Aune Ylppö oli ensimmäisiä hammaslääketieteen tutkijoita, joka hyödynsi röntgenkuvausta jo väitöskirjassaan. Hän erikoistui suu- ja kitalakihalkioisten potilaiden proteesioppiin. Jatkosodan aikana hän alkoi ensimmäisenä Suomessa kiinnittää huomiota hammasproteesin aiheuttamiin puheongelmiin ja niiden lievittämiseen.
Aune Ylppö työskenteli Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitoksella aluksi assistenttina, vuosina 1934–1945 proteesiopin apulaisopettajana ja vuosina 1944–1968 dosenttina. Hän myös luennoi kesäkursseilla ja antoi historiallis-kielitieteellisessä osastossa opetusta fonetiikan opiskelijoille.
Aune Ylppö osallistui lukuisiin kansainvälisiin konferensseihin, ja hänet kutsuttiin niihin pitämään esitelmiä ja opettamaan muun muassa Tanskaan. Hänelle tarjottiin mahdollisuutta siirtyä tutkijaksi ulkomaisiin tutkimuskeskuksiin, mutta hän ei veljensä Arvo Ylpön tapaan halunnut jättää kotimaataan. Ylppö kirjoitti aikakauslehtiin hammashoidosta lukuisia yleistajuisia artikkeleita, jotka käsittelivät muun muassa veden fluorisointia reikiintymisen ehkäisemiseksi.
Aune Ylppö sai professorin arvonimen vuonna 1964. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat öljyvärimaalaus, kaukomatkat ja kaitafilmaus. Ylppö kuoli 80-vuotiaana vuonna 1980 ja lahjoitti testamentillaan omaisuutensa Lääkäriseura Duodecimille ja Suomen Hammaslääketieteen Seuralle.
Baselin kantoni
Baselin kantoni oli kantoni Sveitsissä vuosina 1501–1833. Vuosina 1798–1803 Basel oli osa Helvetian tasavaltaa. Baselin kantoni jakaantui Basel-Landschaftin ja Basel-Stadtin puolikantoneiksi vuonna 1833. Jakautumisen takana oli kiista vallasta: Baselin kaupungilla oli ylivalta muun muassa kantonin päätöksenteossa, vaikka kaupungin väkiluku oli kolmannes koko kantonin väkimäärästä.
Kantonien jälleenyhdistyminen on ollut jatkuvasti esillä ja äänestyksiäkin on järjestetty, viimeksi vuonna 2014. Tällöin Basel-Landschaftin asukkaista enemmistö (68 %) vastusti yhdistymistä, kun taas Basel-Stadtin asukkaista enemmistö (55 %) kannatti yhdistymistä.
Jouko Räsänen
Jouko Kalervo Räsänen (s. 20. lokakuuta 1949 Kaavi) on kunnallismies, joka toimi Viitasaaren kaupunginjohtajana.
Jouko Räsänen syntyi maanviljelijä Tuomas Räsäsen ja emäntä Hedvig Ålanderin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1975 on työterveyshoitaja Leena Liinamaa. Räsänen tuli ylioppilaaksi 1969 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1974. Hän toimi Kaavin suunnittelu- ja elinkeinolautakunnan sihteerinä 1973 ja kunnanjohtajana 1990–2003. Varpaisjärven suunnittelusihteeri Räsänen oli 1974 ja kunnanjohtaja 1976–1990. Ammattikasvatushallituksen suunnittelijana hän työskenteli 1975–1976. Räsänen valittiin Viitasaaren kaupunginjohtajaksi vuonna 2003. Kun hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2013, seuraajaksi valittiin Janne Kinnunen.
Wuppertalin riippurata
Wuppertalin riippurata (saks. "Die Wuppertaler Schwebebahn") on Wuppertalin kaupungissa Saksassa osana julkista liikennettä käytössä oleva riippurata. Rata avattiin vuonna 1901. Omaleimaisuutensa takia se on saavuttanut kaupunkikuvallisesti ikonisen aseman, ja 26. toukokuuta 1997 rata päätettiin ottaa suojelukohteeksi.
Seppo Aho
Seppo Kalervo Aho (20. elokuuta 1942 Hattula – 6. marraskuuta 2017 Alavus) oli kunnallisneuvos, joka toimi Alavuden kaupunginjohtajana.
Seppo Aho syntyi kunnansihteeri Frans Vilho Ahon ja Ida Rauha Aholan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 oli Liisa Helena Tattari. Aho valmistui merkonomiksi 1963, sosionomiksi 1967 ja hallintotieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1988. Hän toimi Hattulan toimistosihteerinä 1967 ja kunnanjohtajana 1968–1972. Alavuden kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajana Aho toimi 1972–1991. Hän oli valitsijamies Suomen presidentinvaalissa vuonna 1982 ja 1988. Suomen Diabetesliiton kunniapuheenjohtaja Aho on vuodesta 1992, kunnallisneuvoksen arvon hän sai vuonna 1993.
Orkneyn lippu
Orkneyn lippu oli vuoden 2007 julkisen lippuäänestyksen voittaja. Äänestyksessä Orkneysaarten asukkaiden annettiin valita viiden lipun joukosta miellyttävin. Kaikki ehdolla olleet liput olivat Lord Lyonin tuomioistuimen hyväksymiä. Äänestyksen voittanut lippu sai 53 % äänistä. Lipun oli suunnitellut Orkneylainen postimies Duncan Tullock.
Keltainen ja punaista ovat värit Norjan ja Skotlannin vaakunoista, jotka kummatkin käyttävät keltaista ja sinistä. Lippu kuvaa saarien skotlantilaisia ja norjalaisia juuria. Sininen on otettu Skotlannin lipusta ja kuvaa myös merta ja saarten merenkulun perintöä.
Kuokkalan kartano
Kuokkalan kartano on kauppaneuvos Julius Johnsonin rakennettuma ja arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema kivitalo, joka valmistui vuonna 1904. Se kuuluu pihapiirinsä kanssa Keski-Suomen maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Kauppaneuvos Julius Johnson omisti Kuokkalan sahan, jonka viereen hän rakennutti perheelleen asuintalon. Vuonna 1904 valmistuneen jugendia edustavan kivisen talon suunnitteli Wivi Lönn. Se sijaitsee Äijälänjoen ja Päijänteen vesistömaisemassa.
Talo oli alkujaan asuinrakennus, mutta vuosina 1948–1967 se toimi Jyväskylän maalaiskunnan synnytyssairaalana. Kauko Sorjosen säätiö hankki talon vuonna 1998, ja se on sen jälkeen entisöity.
Pauli Piippola
Pauli ”Paukka” Piippola (s. 28. tammikuuta 1948 Tukholma) on suomalainen moottoriurheilija ja tuotekehittäjä. Piippola on työskennellyt Rovaniemen kelkkatehtaalla 1980-luvulta saakka. Hänen mukaansa on nimetty Lynxin kelkoissa käytettävä PPS-jousitus (Pauli Piippola Suspension). Kilpailu-uransa aikana Piippola voitti Kelkkacrossin Suomen mestaruuden 17 kertaa.
Appenzellin kantoni
Appenzellin kantoni oli kantoni Sveitsissä vuosina 1513–1597. Kantoni jakaantui katoliseksi Appenzell Innerrhodenin ja reformoiduksi Appenzell Ausserrhodenin puolikantoniksi vuonna 1597. Jakautumisen syy oli uskonnollinen.
Kalevi Alén
Jorma Kalevi Alén (16. marraskuuta 1930 Helsinki – 14. tammikuuta 2012 Vantaa) oli tullivirkailija ja kunnallisneuvos, joka toimi Vantaalla sekä pitkään kunnallispoliitikkona että useita vuosia apulaiskaupunginjohtajana.
Kalevi Alén syntyi myymälänhoitaja Emil Alénin ja siivooja Lyyli Johanna Vileniuksen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli Kirsi Johanna Angelin. Alén oli tullimestari, joka toimi Tullin palveluksessa 1951–1987. Vantaan apulaiskaupunginjohtaja hän oli 1987–1993. Apulaiskaupunginjohtajana Alén vastasi kaavoitus- ja kiinteistöäasioista. Alén oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen 1984–1987. Kunnallisneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1993. Alén oli Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen 1974–1987, kaupunginhallitukseen hänet valittiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1967 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana hän toimi yli kymmenen vuotta, 1974–1987.
Ramon Espadaler i Parcerisas
Ramon Espadaler i Parcerisas on katalonialainen poliitikko. Joulukuun 2017 vaaleissa hänet valittiin Katalonian parlamenttiin oman pienpuolueensa Units per Avançarin ja Katalonian sosialistien puolueen yhteislistalta, mutta 24.3.2018 hän ilmoitti eroavansa sosialistipuolueen parlamenttiryhmästä, koska puolue ei vaadi suoraan Katalonian poliittisten vankien vapauttamista, vaan tyytyy julistamaan kantanaan ainoastaan, että rangaistukset, joihin syytetyt tultaisiin tuomarin ilmoittamien rikosnimikkeitten nojalla tuomitsemaan, olisivat kohtuuttomia.
Mega Man (vuoden 1994 televisiosarja)
Mega Man on japanilais-amerikkalais-kanadalainen animaatiosarja, joka perustuu Capcomin samannimiseen videopelihahmoon.
Sarja on tuotettu yhteistyössä Capcomin, Ruby-Spearsin, Ashi Productionsin ja Ocean Productionsin kanssa. Sarja alkoi Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 1994 ja päättyi vuotta muohemmin 10. joulukuuta 1995. Sarjaan on tuotettu kaksi tuotantokautta, josta oli myös suunnitteilla kolmas kausi, mutta budjettileikkauksien takia sarja lopetettiin.
Suomen hauskin mies
Suomen hauskin mies on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut mustan huumorin sävyttämä draamaelokuva, jonka on ohjannut Heikki Kujanpää. Se kertoo Suomen sisällissodan aikaisesta punavankileiristä, jonne tuodut vangitut punaiset teatterinäyttelijät saavat jäädä teloittamatta, mikäli kehittävät saksalaista komentajaa hauskuuttavan näytelmän.
"Suomen hauskin mies" sai ensi-iltansa 16. maaliskuuta 2018.
Karanojan jätteenkäsittelyalue
Karanojan jätteenkäsittelyalue on Hämeenlinnassa, Hattelmalan kaupunginosassa sijaitseva Kiertokapula Oy:n jätteenkäsittelyalue ja kaatopaikka. Alue sijaitsee Moreenin teollisuusalueen eteläpuolella.
Kaatopaikka on auki maanantaista perjantaihin kello 7-19. Touko- ja lokakuussa jätteenkäsittelyalue on avoinna myös lauantaisin kello 9-14.
Hinnaston mukaisesti kaatopaikalla otetaan vastaan seuraavia tuotteita.
Keijo Pitkänen
Keijo Pitkänen (28. heinäkuuta 1951 – 1. maaliskuuta 2018) oli suomalainen koripalloilija. Pitkänen edusti 
Suomen maajoukkuetta 1970-luvulla ja saavutti seuraurallaan Helsingin Kisa-Tovereita ja Helsingin NMKY:tä edustaen kaksi SM-mitalia ja kolme Suomen cupin hopeaa.
Salon Vilppaan kasvatti Pitkänen tunnettiin fyysisenä korinaluspelaajana joka kykeni korintekoon vastustajien estelyistä huolimattakin. Hän edusti SM-sarjaurallaan Helsingin Kisa-Tovereita ja Helsingin NMKY:tä yhteensä 11 kauden ajan vuosina 1971–1982. HKT:ssa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1973 ja SM-pronssia vuonna 1972. Suomen cupissa Pitkänen oli kolmesti hopealla, HKT:n kanssa vuonna 1972 ja HNMKY:ssä vuosina 1978 ja 1979.
Suomen maajoukkueessa Pitkänen pelasi vuosina 1970–1977 73 ottelua 5,4 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi olympia- ja EM-karsinnoissa sekä Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi Pitkäselle kertyi nuorisomaaotteluita. Miesten maajoukkueen piste-ennätyksensä (22) Pitkänen heitti vuonna 1972 Ruotsia vastaan.
Pitkänen työskenteli pelaajauransa jälkeen Koripalloliiton Eteläisen alueen aluepäällikkönä. Hän kuoli sairasteltuaan 66-vuotiaana 1. maaliskuuta 2018.
Andrei Kuzmenko
Andrei Kuzmenko (s. 4. helmikuuta 1996) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Kaudella 2014–2015 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 106 runkosarjaottelua tehopistein 21+25=46 ja seitsemän pudotuspeliottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Dresdenin riippurata
Dresdenin riippurata (saks. "Die Schwebebahn Dresden") on Dresdenin kaupungissa Saksassa osana julkista liikennettä käytössä oleva riippurata. Rata avattiin 6. toukokuuta 1901. Historiallisen merkittävyytensä takia se on vuonna 2007 otettu kohteeksi Historisches Wahrzeichen der Ingenieurbaukunst in Deutschland -listalle.
Pertti Eräkare
Pertti Antero Eräkare, vuoteen 1954 Nieminen (24. tammikuuta 1930 Helsinki – 8. lokakuuta 2014 Espoo) oli yleisurheilija sekä yritys- ja pankinjohtaja, joka toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtajana.
Eräkare syntyi kauppias Johan Einar Niemisen ja Lempi Lyydia Jaatisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1954 oli konsultti Sinikka Tellervo Turunen. Eräkare valmistui merkonomiksi vuonna 1960 ja toimi PYP:n ja SYP:n palveluksessa apulaisosastopäällikkönä 1952–1968 ja pankinjohtajana 1971–1989. Tietotehdas -yhtiön johtaja hän oli 1968–1971. Arvo-osuusjärjestelmän käyttöönottoa, käyttöä ja kehitystä hoitaneen Suomen Osakekeskusrekisteri Osuuskunnan toimitusjohtajaksi Eräkare tuli 1989 ja hoiti tätä tehtävää eläkkeelle siirtymiseensä asti, vuoteen 1993. Eräkare oli 1950-luvulla kansallista kärkeä 800 metrin juoksussa ja ylsi mitaleille myös SM-viesteissä HKV:n joukkueessa. Hän oli aktiivinen urheiluvaikuttaja, joka toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtajana 1981–1982.
Trainspotting (romaani)
Trainspotting on skotlantilaisen Irvine Welshin esikoisromaani, joka julkaistiin Iso-Britanniassa 1993 ja se käännettiin suomeksi vuonna 1996. Kirjasta on tehty myös Danny Boylen ohjaama elokuvasovitus, Trainspotting joka ilmestyi vuonna 1996.
Kirja käsittelee heroiiniriippuvaista Mark "Rents" Rentonia, joka yrittää päästä huumeista eroon. Kirja sijoittuu Welshin kotikaupunkiin, Edinburghiin ja siinä esiintyy muitakin hahmoja, kuten Francis Begbie, Spud tai Sick Boy.
Kirja on tunnelmaltaan synkkä, kuten muutkin Welshin romaanit. Alkuteosta pidetään vaikeaselkoisena, koska hahmot puhuvat skotlantilaista slangia.
Énergie du Mali
Énergie du Mali eli EDM on Malin kansallinen sähköyhtiö. Sen tehtäviin kuuluu sähkön tuotanto, siirto ja jakelu kuluttajille.
Yhtiö on perustettu Malin itsenäistyessä vuonna 1960. Vuoteen 2011 saakka sen tehtäviin kuului myös kaupunkien juomaveden tuotanto ja jakelu, josta nykyään vastaavat Somapep ja Somagep. Osakepääomasta 66 % kuuluu Malin valtiolle ja 34 % Aga Khanin säätiön Industrial Promotion Services -yhtiölle.
Malin sähköverkko käsittää 32 paikkakuntaa yhdistävän siirto- ja jakeluverkon, 28 erillistä tuotanto- ja jakelukeskusta sekä kaksi Norsunluurannikolta tulevaa siirtoyhteyttä. Siirtoverkon tärkeimmät osat ovat Sélinguén vesivoimalaitoksen, Bamakon ja Ségoun yhdistävä 150 kilovoltin linja, Ségousta Nionoon johtava 63 kilovoltin linja sekä Manantalin vesivoimalasta Bamakoon, Kayesiin ja Kitaan johtavat 225 kilovoltin linjat. Norsunluurannikon Ferkessédougousta tuleva 225 kilovoltin linja johtaa Sikasson ja Koutialan kautta Ségouun.
Siirtoverkkoon yhdistettyjen EDM:n tuotantolaitosten kapasiteetti oli 185,2 megawattia vuonna 2016. Niistä tärkeimmät ovat:
Verkkoon tuottavat sähköä myös Senegaljoen yhteistyöjärjestön vesivoimalaitokset Manantalissa (Malin osuus 104,0 MW) ja Féloussa (osuus 27,0 MW) sekä burkinalaisen Sopamin lämpövoimala Bamakossa (56 MW). Norsunluurannikon yhteyden kapasitetti on 50 megawattia. Siirtoverkon kokonaiskapasitetti oli 520,2 megawattia vuonna 2016.
Polttomoottorivoimalaitoksilla varustetut erillisverkot palvelevat muun muassa Bougounin, Gaon, Moptin ja Timbuktun kaupunkeja. Niiden yhteiskapasiteetti on 70,0 megawattia. Kadiolo ja Zégoua saavat sähkönsä Norsunluurannikon verkosta.
EDM:n jakeluverkko käsitti 53 paikkakuntaa ja 400 690 asiakasta vuonna 2015. Laskutetun sähkön määrä oli 1 327 gigawattituntia ja sen keskihinta 98,3 CFA-frangia kilowattitunnilta. Hävikin osuus tuotetusta energiasta on keskimäärin 22,4 %. Jakeluverkkojen vioista johtuvat sähkökatkokset ovat yleisiä.
Vuoteen 2025 mennessä EDM:n sähkönjakelun suunnitellaan ulottuvan 113 paikkakunnalle. Siirtoverkon huipputeho on tarkoitus nostaa 340 megawatista (vuonna 2015) 906 megawattiin ja sähkön tuotanto 1 712 gigawattitunnista 6 057 gigawattituntiin. Tätä varten tarvitaan 1 271,9 megawattia lisäkapasitettia, joka on tarkoitus kattaa uusilla vesi- ja lämpövoimalaitoksilla, aurinkokennoilla sekä tuonnilla Ghanasta, Guineasta, Mauritaniasta ja Norsunluurannikolta. Vesivoiman osuuden arvioidaan laskevan 45 prosentista 18 prosenttiin ja lämpövoiman 41 prosentista 38 prosenttiin. Samalla tuonnin osuus nousee 14 prosentista 41 prosenttiin ja aurinkovoima muodostaa kaksi prosenttia.
Thomas Fairfax
Thomas Fairfax (17. tammikuuta 1612 – 12. marraskuuta 1671), joka tunnetaan myös nimellä Sir Thomas Lord Fairfax, oli englantilainen aatelismies, poliitikko, kenraali, ja parlamentaristien komentaja Englannin sisällissodan aikana. Taitava ja lahjakas Fairfax johti parlamentaristien joukot moniin voittoihin, esimerkiksi ratkaisevassa Nasebyn taistelussa. Hänestä tuli käytännössä uuden tasavallan sotilasjohtaja, mutta hän jäi lopulta alaisensa Oliver Cromwellin varjoon, sillä tämä oli poliittisesti taitavampi ja kannatti radikaalimpia toimia Kaarle I:tä kohtaan. Fairfax muuttui tyytymättömäksi Cromwellin politiikkaa kohtaan ja ja kieltäytyi julkisesti osallistumasta Kaarlen näytösoikeudenkäyntiin. Lopulta hän erosi tehtävästään ja jätti Cromwellin hallitsemaan uutta tasavaltaa. Eroamisen vuoksi ja myös siksi että hänen katsottiin toimineen kunniallisesti taistelukentillä ja koska hän työskenteli aktiivisesti monarkian palauttamisen puolesta Cromwellin kuoleman jälkeen, häneen ei kohdistettu kostotoimenpiteitä, jollaisen uhreiksi monet muut vallankumousjohtajat joutuivat. Tummat hiukset ja silmät sekä tumma ihonväri johtivat lempinimeen "Musta Tom".
Lycidas
"Lycidas" (/ˈlɪsɪdəs/) on runo, jonka kirjoitti vuonna 1637 englantilainen runoilija John Milton. Sen laji on pastoraalielegia. Runo ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1638 elegiakokoelmassa"Justa Edouardo Kings Naufrago", joka oli omistettu Edward Kingin muistolle. King oli Miltonin ystävä Cambridgen yliopistossa. King hukkui, kun hänen laivansa upposi Walesin rannikolla elokuussa 1637. Runo on 193 riviä pitkä ja epäsäännöllisesti loppusoinnutettu. Vaikka monet muut kokoelman runot ovat kreikkaa ja latinaa, "Lycidas" on yksi englanniksi kirjoitetuista runoista. Milton julkaisi runon uudelleen vuonna 1645. Runo nousi 1600-luvulla suureen suosioon.
Leif Fast
Leif Wolmar Fast (s. 17. helmikuuta 1933 Helsinki) on viestinnän ammattilainen, joka toimi Taloudellisen tiedotustoimiston pitkäaikaisena toimitusjohtajana.
Leif Fast syntyi työnjohtaja Wolmar Rafael Fastin ja Inez Dahline Österlundin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 on päätoimittaja Irma Maria Ruotsala. Fast tuli ylioppilaaksi 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1963. Hän toimi tiedotuspäällikkönä Nokian kaapelitehtaalla 1964–1968 ja Suomen Teollisuusliitossa 1968–1971. Taloudellisen tiedotustoimiston toimitusjohtaja hänestä tuli vuonna 1971. Hän hoiti tehtävää yli 20 vuotta, aina vuoteen 1995 asti.
L’Allegro
L'Allegro on englanninkielinen pastoraaliruno, jonka  John Milton julkaisi runokokoelmassaan "1645 Poems". "L'Allegro" (italiaa, suomeksi "onnellinen mies") yhdistetään poikkeuksetta Miltonin toiseen pastoraalirunoon "Il Penseroso" (joka tarkoittaa italiaksi "surumielinen mies").
1700-luvulla "L'Allegro" ja "Il Penseroso" olivat suosittuja ja laajalti jäljiteltyjä runoja. Runoilija ja kaivertaja William Blake, joka sai paljon vaikutteita Miltonilta, teki kuvitukset kumpaankin runoon.
Händelin sävellys "L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato" (1740) perustuu osittain tähän runoon.
Charles Villiers Stanfordin viides sinfonia, "L'Allegro et Il Pensieroso, "on nimetty Miltonin kahden runon mukaan"."
Robert Mercer
Robert Mercer (s. 11. kesäkuuta 1946) on yhdysvaltalainen miljardööri ja amerikkalaisen alt-right-uusoikeiston keskeinen mesenaatti.
Mercer on koulutukseltaan tietotekniikan tohtori. Hän kehitti 1970- ja 1980-luvuilla puheentunnistusohjelmistoja IBM:n tutkimuskeskuksessa. Vuonna 1993 hän siirtyi Renaissance Technologies -hedge­rahastoyhtiön palvelukseen. Vuosina 2010–2017 Mercer oli yhtiön toinen toimitusjohtaja.
Mercerin miljardiomaisuus on perheen säätiössä, joka on rahoittanut Breitbart-sivustoa. Robert Mercer kuuluu myös brittiläisen data-analyysiyhtiön Cambridge Analytican rahoittajiin, samoin kuin hänen tyttärensä, Rebekah Mercer joka on myös yhtiön hallituksessa. Washington Postin analyysin mukaan säätiö rahoitti oikeistolaisia thinktankeja ja tukiryhmiä 35 miljoonalla dollarilla vuosina 2009-2014.
ISO 3166-2:SS
ISO 3166-2:SS on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Etelä-Sudanille. ISO 3166-2:SS on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kymmenen osavaltion koodit.
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Etelä-Sudanin maakoodi ”SS”. Toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
ISO 3166-2:VE
ISO 3166-2:VE on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Venezuelalle. ISO 3166-2:VE on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 23 osavaltion, yhden liittovaltiollisen alueen sekä pääkaupunkialueen koodit.
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Venezuelan maakoodi ”VE”. Toinen osa on aluekohtainen kirjaintunnus.
Noin viikon studio
Noin viikon studio on Yle TV2:lla 5. huhtikuuta 2018 alkanut suomalainen televisio-ohjelma, jossa juontajat Eeva Vekki ja Anders Helenius käyvät läpi merkittävimpiä uutisia ja ajankohtaisia aiheita satiirin ja komedian keinoin. Ohjelma on jatkoa marraskuussa 2017 päättyneelle "Noin viikon uutisille" ja sitä on tekemässä pääosin sama tekijätiimi.
Yhtä ohjelman torstaisin nauhoitettavaa ja esitettävää jaksoa käsikirjoitetaan maanantaista keskiviikkoon. Jakson aiheiden suunnittelu tosin aloitetaan jo edellisenä perjantaina. Ohjelman käsikirjoittajatiimi koostuu niin toimittajista kuin koomikoista. Yhdessä he taustoittavat aiheen ja kirjoittavat sen vitsin muotoon.
Pentti Kokko (päätoimittaja)
Pentti Tuomas Kokko (9. maaliskuuta 1921 Kiikka – 13. maaliskuuta 2018 Tampere) oli Viialan Sanomien perustaja ja päätoimittaja.
Ammattinsa Kokko hankki Vammalan kirjapainossa käsinlatojana. Työkaverinsa Ahti Ringin kanssa hän lähti Viialaan perustamaan omaa kirjapainoa 1950-luvun alussa. Toiminta- ja tilatarve kasvoivat koko ajan, viimeiseksi entiseen Viialan rukoushuoneeseen, joka remontoitiin kirjapainoksi sopivaksi. Toiminta ja henkilökunta kasvoivat koko ajan. Viialan Sanomien päätoimittajaksi valittiin Elma Okker, mutta vastuu siirtyi Pentti Kokon harteille jo vuoden päästä. Hän hoiti pestiään 16 vuotta siihen asti, kunnes tehtävät siirtyivät seuraavalle sukupolvelle, joskin Pentti oli mukana lehden teossa aina vuoteen 1985 saakka.
Ensimmäisenä päätoimittajana Pirkanmaalla Pentti Kokko aloitti agressiivisen ilmoitusmyynnin, kun hän itse lähestyi asiakkaita puhelimitse ja myi ilmoitustilaa. Samaa menetelmää hän käytti myös kirjapainon suhteen kiertämällä autolla lähikuntia myyden kirjapainon kapasiteettia.
Tasavallan presidentti myönsi Pentti Kokolle Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ensimmäisen luokan mitalin hänen työuran ansiodensa johdosta 6.12.1993.
Kokko toimi mm. pitkäaikaisena sihteerinä Viialan Yrittäjissä ja oli myös Lions Clubin perustajajäsen. Hän oli myös perustamassa Viialan mieskuoroa, jossa hän myös itse lauloi.
Pentin pitkän iän salaisuutena oli aikuisiässä ahkera liikunta ja nuorena kilpaurheilu. Hän toimi mm. silloisen kotikuntansa jalkapalloseuran, Vammalan-Tyrvään Seudun Palloseuran maalivahtina.
Arjen meriiteistä ehkä suurin oli maamme puolustaminen sodan aikana. 17-vuotiaana Pentti lähti armeijaan alokkaaksi ja kolmen kuukauden kuluttua tuli komento rintamalle. Hän palveli koko jatkosodan ajan tykistössä KTR 8:ssa.
Viimeiset vuotensa Pentti Kokko vietti Ratinanrannassa Tampereella.
Eeva Vekki
Eeva Vekki on suomalainen stand up -koomikko. Hän on esiintynyt myös "Mad Cook Show" -televisiosarjan vakiopanelistina sen molemmilla tuotantokausina 2017–2018. Huhtikuusta hän on toinen juontajista "Noin viikon studio" -ajankohtaissatiirissa.
Vuonna 2015 Vekki oli ehdolla Vuoden Stand up -tulokkaaksi. Hän kuuluu Improsiskot-nimiseen improvisaatioryhmään sekä All female panel -naiskoomikkokollektiiviin. Hän on myös helsinkiläisen Päiväkirjaklubin perustajajäsen.
Vekki on koulutukseltaan tuottaja.
Annukka Jokipii
Annukka Jokipii (s. 1975 Kuopio) on Vaasan yliopiston vararehtori. Hänet nimitettiin vararehtoriksi 1. tammikuuta 2018 lähtien. Jokipii on toiminut liiketaloustieteen, erityisesti laskentatoimen professorina Vaasan yliopistossa elokuusta 2016 lähtien.
Jokipiistä tuli kauppatieteiden maisteri vuonna 2001 ja kauppatieteiden tohtoriksi hän valmistui Vaasan yliopistosta vuonna 2006. Jokipii on toiminut Vaasan yliopiston palveluksessa vuodesta 1998 lähtien tutkimuksessa ja opetuksessa sekä sen kehittämisessä. Hän on toiminut muun muassa tutkijatohtorina, akatemiatutkijana ja yliopistotutkijana sekä laskentatoimen ja tilintarkastuksen maisteriohjelmavastaavana. Jokipiin tutkimusaiheet ovat keskittyneet sisäiseen valvontaan, sisäiseen tarkastukseen sekä yrityksissä havaittuihin väärinkäytöksiin. 
Vapaa-aikanaan Jokipii harrastaa reserviläistoimintaa. Hän on suorittanut naisten vapaaehtoisen asepalveluksen ja ollut Kosovossa rauhanturvaajana. Jokipii toimii Euroopan reservin aliupseerijärjestöjä yhdistävän CISOR-järjestön lakivaliokunnan puheenjohtajana kaudella 2016–2018.
Kjell Ola Dahl
Kjell Ola Dahl (s. 1958 Gjøvik, Norja) on norjalainen rikoskirjailija.
Dahl on merkittävimpiä nykynorjalaisia rikoskirjailijoita. Hänen teoksissaan on psykologista vainua, taitava juonenkehittely, ja niiden kieli on vivahteikasta. Hänen esikoisteoksensa "Dødens investeringer" ilmestyi 1993, ja sen jälkeen hän on julkaissut joukon rikosromaaneja, joiden päähenkilöinä ovat rikostutkijat Gunnarstanda ja Frølich. Hän on julkaissut myös lastenkirjan, tietokirjan sekä dokumentaarisen teoksen "Dødens seilas. Scandinavian Star og gåtene" (2012), jossa hän käsittelee Scandinavian Starin onnettomuutta.
Dahl on kirjoittanut myös elokuvakäsikirjoituksia ja ollut niistä Amanda-palkintoehdokkaana Hisham Zamanin kanssa.
Pyrstötimalit
Pyrstötimalit (Leiotrichidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit on aikaisemmin luettu kuuluvaksi timaleihin Pyrstötimalien taksonomia on edelleen osittain epäselvä, eikä heimo ole välttämättä monofyleettinen. BirdLife Suomen käyttämän luokituksen mukaan pyrstötimaleihin kuuluu 19 sukua ja 119 lajia.
Pyrstötimaleja tavataan Afrikasta ja Kaakkois-Aasiasta. Niiden elinympäristöä ovat niin metsät kuin avoimet savannitkin ja ravintoa ovat hyönteiset. Heimon lajien koko ja väritys vaihtelee huomattavasti.
Pujo (täsmennyssivu)
Pujo voi tarkoittaa seuraavia:Pujo on myös sukunimi. Sen tunnettuja kantajia ovat:
Suomen linnut – Havaintokirja
Suomen linnut – Havaintokirja on Lasse J. Laineen laatima Suomen linnut -sarjan havaintokirja lintuharrastajille. Kirjan alussa ja lopussa taittosivuilla on luettelo Suomessa havaituista lintulajeista tieteellisine nimineen. Muistiinpano-osassa linnut on jaoteltu heimoittain, ja kunkin linnun kohdalla on tilat havaintomerkinnöille. Luonnonvaraisten lintujen lisäksi omana osanaan on ei-luonnonvaraisia lintuja eli tarhakarkulaisia. Alussa opastetaan merkintöjen teko. Erillisenä osana on pesimälintujen ja ruokintapaikan lintuen havaintoja varten tehdyt taulukot. Lopuksi esitellään Suomen maakuntalinnut.
Kirjassa on virallisesti havaittujen lisäksi kaksi lajia, jotka eivät olleet vielä kirjan ilmestyessä saaneet rariteettikomitean hyväksyntää, tuhkakirvinen ja ruostepäälepinkäinen. 17 alalajia on saanut epävirallisen suomenkielisen nimen. Södersved huomauttaa tundrahanhen alalajin flavirostris nimeämisestä islannintundrahanheksi. Laji pesii kuitenkin vain Länsi-Grönlannissa.
Kirjassa on kuvat niistä lajeista, joista ei ollut kuvia Suomen linnut -sarjan Tunnistusoppaassa. Jan Södersved pahoittelee, etteivät kaikki kuvat ole edukseen kirjassa käytetyllä paperilaadulla. Toinen harmin aihe on hakemiston puute, joka haittaa varsinkin niitä, jotka eivät tunne lajijärjestystä.
Motilal Nehru
Motilal Nehru (6. toukokuuta 1861 Delhi – 6. helmikuuta 1931 Lucknow) oli Intian itsenäisyysliikkeen ja Intian kongressipuolueen johtaja. Hänen poikansa Jawaharlal Nehru oli Intian ensimmäinen pääministeri. Motilal Nehru syntyi yläluokkaiseen perheeseen ja hän toimi nuoruudessaan lakimiehenä. 1900-luvun alussa hän ryhtyi poliittiselle uralle ja liittyi Kongressipuolueeseen, joka ajoi intialaisten aseman parantamista. Hän oli maltillinen poliitikko ja puolusti perustuslaillisia uudistuksia, näkemyksensä hän teki tunnetuksi perustamansa sanomalehden kautta.
Amritsarin verilöylyn jälkeen vuonna 1919 hän liittyi Mahatma Gandhin kansalaistottelemattomuusliikkeeseen. Vuonna 1921 britit pidättivät sekä Motilalin että hänen poikansa Jawaharlalin ja he olivat vangittuina kuusi kuukautta. Vuonna 1928 hän kirjoitti Kongressipuolueen raportin, joka oli perustuslakiluonnos tulevaisuuden itsenäiselle Intialle. Britit hylkäsivät ehdotuksen. Kun hän osallistui vuonna 1930 Gandhin suolamarssiin ja kansalaistottelemattomuusliikkeeseen, britit vangitsivat hänet. Motilal Nehru kuoli pian vapauttamisensa jälkeen vuonna 1931.
Björkö (Kirkkonummi)
Björkö on saari Espoonlahden merialueella. Kirkkonummen ja Espoon raja kulkee saaren halki etelä–pohjoissuuntaisesti. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Björkön itäosa kuuluu Soukkaan. Soukan venesatama sijaitsee Björkön pohjoisrannalta puolisen kilometriä koilliseen.
Björköön keskiosassa sijaitsee luonnonsuojelulailla suojeltu vanha puisto- ja puutarha-alue, joka on jäänne 1900-luvun alussa perustetusta puutarhasta. Vuosina 1944–1956 saari kuului Porkkalan vuokra-alueeseen, jolloin venäläiset purkivat suurimman osan saaren rakennuksista. Puutarhasta jäi jäljelle istutettuja jalopuita ja koristepensaita. Björkön metsät ovat mustikkatyypin kangasmetsää koivuineen, kuusineen ja mäntyineen. Rannoilla kasvaa myös tervaleppää. Kenttäkerrosta hallitsevat mustikka ja puolukka, paikka paikoin esiintyy muun muassa yövilkkaa ja kartioakankaalia.
Björkön rannat ovat pääosin melko jyrkkiä tai ruovikoituneita. Etelärannalla sijaitsee kallioalue kalliomäntyineen. Saaren eteläpuolella avautuu Björköfjärdenin selkä.
1960-luvun alussa tehtiin suunnitelmia Espoonlahden patoamiseksi, pato olisi rakennettu Björkön kohdalle. Suunnitelmaa ei toteutettu, sillä käyttövesimäärän lisäys olisi jäänyt melko vähäiseksi eikä raakaveden laatu ollut riittävän hyvä.
Björkön pohjoispuolella sijaitseva Småholmarna kuuluu kokonaisuudessaan Kirkkonummen hallinnolliseen alueeseen.
Lodi-dynastia
Lodi-dynastia oli Delhin sulttaanikuntaa hallinnut viimeiden dynastia. Dynastia oli afgaanitaustainen ja se hallitsi maata vuosina 1451-1526. Ensimmäinen Lodi-hallitsija oli Bahlul Lodi, joka korvasi Sayyid-dynastian viimeisen sulttaanin vuonna 1451. Lodi-dynastian aikana Delhin sulttaanikunnan hallitsemat alueet laajenivat Pohjois-Intiassa. Bahlul Lodin ja häntä seuranneen Sikandar Lodin aikana sulttaanin valta perustui afgaani- ja turkkilaispäälliköiden tukeen. Dynastian kolmas hallitsija, Sikandarin poika Ibrahim Lodi yritti palauttaa maahan sulttaanin vallan. Hänen toimintatapansa aiheuttivat tyytymättömyyttä, mikä johti siihen että ylimystö kutsui mogulihallitsija Baburin hyökkäämään Delhiin. Ibrahim Lodi tapettiin Panipatin ensimmäisessä taistelussa vuonna 1526, jolloin Lodi-dynastia päättyi ja maassa alkoi mogulivallan aikakausi.
Luettelo Kanta-Hämeen museoista
Luettelo Kanta-Hämeen museoista sisältää museoita Kanta-Hämeen maakunnassa. Kanta-Hämeessä on kulttuurihistoriallisia museoita, taidemuseoita ja luontomuseoita. Aihepiirit vaihtelevat perinteisistä kotiseutumuseoista ja arjen elämää esittelevistä museoista elinkeinoja, teollisuutta, liikennettä, viestintää ja eri alojen taidetta esitteleviin sekä henkilöhistoriallisiin museoihin.
Tiabendatsoli
Tiabendatsoli (CHSN) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä ja lääketieteessä loismatojen häätöön ja maataloudessa fungisidina.
Huoneenlämpötilassa tiabendatsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin esimerkiksi dimetyylisulfoksidiin. Tiabendatsolin fungisidiset ja loismatoja tappavat vaikutukset johtuvat siihen, että yhdiste estää tubuliinin polymeroitumisen ja siten solunjakautumisen. Lisäksi tiabendatsoli inhiboi loisten fumaraattireduktaasientsyymiä. Yhdiste tehoaa erityisesti "Strongyloides stercoralis"-sukkulamatoon, mutta myös trikiiniin.
Tiabendatsolia valmistetaan kuumentamalla tiatsolyyli-2-formamidia o-fenyleenidiamiinin kanssa. Maataloudessa tiabendatsolia käytetään laajakirjoisena fungisidina erityisesti hedelmäviljelmillä ja eräillä vihannesviljelmillä. Tiabendatsoli on hyväksytty fungisidina käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella.
Tiabendatsolia käytetään loismatojen häätöön pääasiassa eläimillä, mutta sitä voidaan käyttää myös ihmisten loismatotartuntojen hoitamiseen. Tiabendatsoli voi aiheuttaa haittavaikutuksina ruuansulatuskanavan oireet, allergiset oireet ja neurologiset haittavaikutukset. Haittavaikutukset ovat yleensä ohimeneviä.
Summan taistelun muistomerkki
Summan taistelun muistomerkki on Jussi Vikaisen veistos Turussa Kupittaankadun ja Itäisen Pitkäkadun välissä Kupittaankentällä. Teos on punaista graniittia, eli kiveä josta Vikaisen synnyinpaikka Vehmaa on kuuluisa. Muistomerkki paljastettiin vuonna 1965 ja se pystytettiin Varsinais-Suomen Summan perinnetoimikunnan toimesta talvisodan taistelujen (1939–40)  muistoksi.
Veistoksessa on kuvattuna sekä tykistön pommituksesta aiheutunutta tuhoa että ehjänä säilyneiden graniittipylväiden edustamaa toivoa.
Vikainen tunnetaan ennen kaikkea sankarihaudoistaan  -ja -patsaistaan, joita on siroteltu ympäri Varsinais-Suomea. Muotoilultaan hän edustaa realismia, vaikkakin veistoksissa on nähtävissä abstrakteja piirteitä.
Ghiyas-ud-Din Tughluq
Ghiyas-ud-Din Tughluq, alkuperäiseltä nimeltään Ghazi Malik, oli Delhin sulttaanikuntaa hallinneen Tughluq-dynastian ensimmäinen hallitsija. Tughluq-dynastia nousi valtaan Khalji-dynastian jälkeen vuonna 1320. Khalji-dynastia ajautui kaaokseen sulttaani Ala ud-din Khaljin murhan jälkeen vuonna 1316. Ghiyas-ud-Din Tughluq johti menestyksekästä taistelua Ala-ud-din Khaljin murhaajaa Khusro Khania vastaan ja nousi tämän jälkeen itse valtaan. Ghiyas-ud-Din rakennutti Delhin lähelle Tughlaqabadin linnakkeen ja hänen aikanaan Delhin alueellinen vaikutuspiiri laajeni. Ghiyas-ud-Din kuoli vuonna 1325 ja häntä seurasi sulttaanina Muhammed bin Tughluq.
The Guardian Angel – Suojelusenkeli
The Guardian Angel – Suojelusenkeli on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut Arto Halonen. Sen pääosissa ovat Pilou Asbæk, Josh Lucas, Rade Šerbedžija ja Sara Soulié. Elokuva perustuu tositapahtumiin, niin kutsuttuihin hypnoosimurhiin, jotka tapahtuivat Kööpenhaminassa vuonna 1951. Elokuva sai teattereissa 12 000 katsojaa.
Singleton
Singleton (ainokainen) on ohjelmistotekniikassa käytetty suunnittelumalli, jolla varmistetaan että luokasta tehdyllä oliolla on vain yksi instanssi, ja tarjoaa globaalin (ohjelman laajuisen) pääsyn siihen. 
Singleton-mallilla olevia etuja ovat muun muassa:
Mallin toteus riippuu käytetystä ohjelmointikielestä. Eräs C++:ssa käytetty tapa on toteuttaa Singleton-luokka template-mallin avulla.
Terhi Suominen
Terhi Suominen on suomalainen tutkija. Hän on Suomen Atlantti-seuran pääsihteeri. Vuonna 2018 hän toimii tutkijana Naton Rooman-puolustusakatemiassa, jossa hän tutkii Suomen Nato-kumppanuutta. Hän on organisaatiossa ensimmäinen suomalainen siviilihenkilö.
Suominen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Päivi Onkamo
Päivi Onkamo (s. 1971) on Turun yliopiston professori ja Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen dosentti. Hänen oppiaineensa on evolutionäärinen genomiikka. Hän johtaa SUGRIGE-hanketta, joka on Helsingin ja Turun yliopiston suomalais-ugrilainen muinaisgenomi-projekti. Projekti tekee yhteistyötä Levänluhdan muinaisjäännöksiä tutkivan Levänluhta-hankkeen sekä ihmisen esihistorian tutkimukseen keskittyvän saksalaisen Max Planck -instituutin kanssa.
Virtuaalimetodi
Virtuaalimetodi tai virtuaalifunktio (, ) on olio-ohjelmointikielien ominaisuus, jolla perintää käyttävä olio voi korvata yliluokassa olevan metodin toteutuksen toisella. Virtuaalimetodeja tukevia kieliä ovat esimerkiksi C++ ja Object Pascal.
Virtuaaliosoitin () on funktio-osoittimen tapaus, jolla virtuaalimetodeihin viitataan.
Virtuaaliosoittimet sijoitetaan ajonaikaisesti virtuaalimetoditaulukkoon (, ).
Mikäli perityssä luokassa ei ole toteutusta virtuaalimetodille kutsut tehdään kantaluokan toteutukseen.
Abstrakti pure virtual metodi, jolla ei ole toteutusta kantaluokassa on pakko toteuttaa perityssä luokassa.
The Letter/Neon Rainbow
The Letter/Neon Rainbow on yhdysvaltalaisen blue-eyed soul -yhtyeen The Box Topsin esikoisstudioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan 87. sijalle vuonna 1968.
Tutta Runeberg
Tutta Runeberg (20. marraskuuta 1937 Helsinki – 15. heinäkuuta 2004 Tammisaari) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Runeberg sai vuonna 1995 Journalistiliiton ansiomerkin ja vuonna 2003 valtion ylimääräisen sanomalehtimieseläkkeen.
Runebergin puoliso oli valokuvaaja Kristian Runeberg, jonka kanssa hän teki kirjoja.
Skepta
Joseph Junior Adenuga (s. 19. syyskuuta 1982 Lontoo) on englantilainen grime-artisti ja tuottaja. Hänet tunnetaan paremmin taiteilijanimellään, Skepta. Hän on julkaissut uransa aikana neljä studioalbumia, joista neljäs voitti vuoden 2016 Mercury Prize -palkinnon. Hänen veljensä, Jme (Jamie Adenuga) on myös kuuluisa grime-artisti ja he ovat työskennelleet yhdessä monta kertaa.
Skepta on perustanut veljensä kanssa Boy Better Know nimisen levy-yhtiön uransa alkupuolella vuonna 2006.
Studioalbumit
Mixtapet
EP-levyt
Hengen pitimet
Hengen pitimet on Mokoman kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2018. Se äänitettiin Hämeenlinnassa Sound Supreme -studiolla Janne Saksan johdolla, ja sen miksauksesta vastaa edeltävän varsinaisen studioalbumin tapaan Jens Bogren.
Albumi julkaistaan myös Japanissa levymerkillä Marquee Avalon. Yhtye juhlistaa albumin julkaisua Tokion Tokion Space ODD-klubilla.
Yhtye ilmoitti uuden studioalbuminsa valmistumisesta 15. maaliskuuta 2018, jolloin laulaja Marko Annala kuvaili albumia näytön paikaksi viimeisimmän varsinaisen studioalbumin "Elävien kirjoihin" tuomille yhtyeen uusille faneille. Annala on kuvaillut albumin tematiikkaa seuraavanlaisesti:
Soundin ennakkokuuntelussa "Hengen pitimet" sai suitsutusta, ja se nostettiin yhtyeen parhaimmaksi albumikokonaisuudeksi sitten viimeisimmän studioalbumin.
Law of the Land
Law of the Land on yhdysvaltalaisen yhtyeen The Undisputed Truthin kolmas albumi, joka julkaistiin Motown-levy-yhtiöllä vuonna 1973. Albumin tuotti Norman Whitfield. Se sijoittui muun muassa Billboard 200 -albumilistan 191. sijalle. sekä "Billboardin" Top Soul Albums -albumilistan 52. sijalle.
Somebody to Love (Jefferson Airplanen kappale)
Somebody to Love (alkuperäinen nimi Someone to Love) on Darby Slickin tekemä rockkappale. Sen äänitti alun perin The Great Society, ja myöhemmin Jefferson Airplane. Jefferson Airplanen versio sijoittui muun muassa Billboard Hot 100 -singlelistan 5. sijalle. "Rolling Stone" -lehti listasi Jefferson Airplanen version The 500 Greatest Songs of All Time -listansa sijalle 279.
Landshutin perimyssota
Landshutin perimyssota sai alkunsa perimysriidasta Baijeri-Münchenin ja Baijeri-Landshutin herttuakuntien välillä. Sota johti lopulta Baijerin yhdistymiseen yhdeksi herttuakunnaksi.
Pavian sopimus koski perintöoikeutta ja määräsi, että jos yhden haaran pitäisi lakata olemasta niin toisten haarojen pitäisi periä se.
Baijeri-Landshutin herttua Yrjö ja hänen vaimonsa Hedvig Jagellonica epäonnistuivat yrityksessään saada poikavauva, joka olisi hänen perillisensä, joten Yrjö nimesi heidän tyttärensä Elisabetin hänen perillisekseen. Sopimuksen takia Münchenin herttua Albert ei hyväksynyt tätä, joka johti sotaan vuonna 1503. Tämän kaksivuotisen sodan aikana monet kylät kuten Ergolding tuhottiin maan tasalle.
Sota loppui vuonna 1505, jolloin Elisabet ja hänen aviomiehensä Ruprecht kuolivat. Yrjön kaksi lapsenlasta Otto-Heinrich ja Filip pitivät Pfalz-Neuburgin. Pfalz-Neuburgin pääkaupungiksi valittiin Neuburg an der Donau. Koska kaksi perillistä eivät olleet vielä täysi ikäisiä Fredrik II toimi sijallishallistsijana heidän alueellaan.
Keisari otti Kufsteinin alueet itselleen palkintona sovittelustaan. Nürnbergin keisarillinen kaupunki sai merkittäviä alueita kaupungin itäpuolelta mukaan lukien Laufin, Hersbruckin, ja Altdorfin. Otto-Heinrich käytti isoja summia rahaa palatsin rakentamiseksi Neuburg an der Doauhun.
Appenzell (kylä)
Appenzell on kylä Sveitsissä Appenzell Innerrhodenin kantonissa. Kylä on kantonin keskuspaikka. Se sijaitsee pääosin Appenzellin kunnan alueella, mutta ulottuu myös Rüten ja Schwenden kuntien alueelle. Kylässä on noin 6 000 asukasta, joka on yli kolmannes koko kantonin asukasmäärästä.
Appenzellin kantonin ylin päätösvalta on kansankokouksella (), joka pitää kokouksensa Appenzellin keskusaukiolla (Landsgemeidendeplatz). Kokous pidetään vuosittain huhtikuun viimeisenä sunnuntaina.
Kiikalan koulut
Kiikalan koulut ovat vuoteen 2009 Kiikalan kunnassa Varsinais-Suomen maakunnassa, aiemmin Turun ja Porin läänissä, ja vuonna 2009 tapahtuneen Salon seudun kuntaliitoksen jälkeen Kiikalassa Salossa toimineita perusopetuksen tai muita kouluja. Lisäksi käsitellään muutkin Kiikalassa toimineet oppilaitokset sekä kiikalalaisten koulunkäynti muualla.
Ennen peruskoulu-uudistusta 1976 Kiikalassa toimivat seuraavat kansakoulut:Kiikalassa vuoden 1976 peruskoulu-uudistuksen jälkeen ja Kiikalassa Salossa vuoden 2009 Salon seudun kuntaliitoksen jälkeen ovat toimineet seuraavat peruskoulun ala-asteet ja myöhemmin alakoulut:
Vuosina 1964-1967 Kiikalassa toimi Kiikalan kansalaiskoulu Yltäkylän koululta sen lakatessa vapautuneissa tiloissa Kiikalan Yltäkylässä. Vuodesta 1967 peruskouluun siirtymiseen asti vuonna 1976 Kiikalasta käytiin kansalaiskoulua Somerolla Someron kansalaiskoulussa.
Yhteiskoulujen ja lukioiden ollessa yksityisiä, eräs koulupaikkakunta Kiikalan oppilaille oli ollut naapurikunta Somero. Kun Someron yhteiskoulu vuonna 1968 jaettiin kunnalliseksi keskikouluksi ja lukioksi, Kiikalan kunta tuli mukaan perustetun Someron-Kiikalan kunnallisen keskikoulun toimintaan ja koulunkäynti Kiikalasta tuli sekä kansalaiskoulun että keskikoulun osalta suuntautumaan Somerolle.
Siirryttäessä peruskouluun vuonna 1976 peruskoulun ylempien luokkien koulunkäynti Kiikalasta jatkui Someron–Kiikalan peruskoulun yläastella ja Someron lukiossa. Tämä päättyi Salon seudun kuntaliitokseen 2009.
Erityisopetusta Kiikalan oppilaille tarjosi vuodesta 1967 Someron kunnan kanssa yhteinen Someron–Kiikalan erityiskoulun, myöhemmin vuodesta 1976 Härkätien koulu, joka toimi Somerolla ensin entisen Joensuun kansakoulun tiloissa Hämeen Härkätien varrella Someron keskustaajamassa Joensuussa ja myöhemmin Someron Joensuun koulun yhteydessä. Vuonna 1998 erityisopetus Somerolla integroitiin muuhun opetukseen.
Kiikala kuului vuodesta 1968 Somerolla toimineen Someron kansalaisopiston toiminta-alueeseen. Tämä yhteistyö päättyi Kiikalan liityttyä Saloon vuonna 2009.
Louis Clerc
Louis Clerc (* 1976) on ranskalainen historioitsija.
Clerc valmistui vuonna 1998 Institut d'études politiques de Strasbourgista. Hän väitteli vuonna 2007 Strasbourgin yliopistossa. Sen jälkeen hänestä tuli osa-aikainen lehtori Turun yliopiston poliittisen historian oppiaineeseen. Vuonna 2016 hänestä tuli poliittisen historian dosentti, ja kesäkuussa 2016 hänet nimitettiin poliittisen historian professoriksi Turun yliopistoon. Hän toimi 2010–2013 Suomen Akatemian tutkijatohtorina, ja vuonna 2016–2017 vierailevana professorina Hampurin Helmut-Schmidt-yliopistossa.
Clercin erikoisalat ovat kansainvälinen historia, Suomen ulkopolitiikan ja diplomatian historia, Euroopan integraation historia, julkisuus- ja kulttuuridiplomatia sekä Ranskan poliittinen historia.
Maaginen numero
Maaginen numero tai taikanumero () on binääritiedostossa oleva tietue, joka kertoo tiedostomuodon. Maagisia numeroita voidaan käyttää myös tietoliikenneprotokollissa kertomaan käytetty protokolla. Niillä on tietotekniikassa myös muitakin merkityksiä. Maaginen numero on yleensä heti tiedoston alussa tai lähellä sen alkua. Yksi toinen tapa määrittää tiedostomuoto on tiedostopäätteet. Tiedostopäätteitä käytetään muun muassa Microsoftin käyttöjärjestelmissä ja hajanaisesti unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä.
Count Five
Count Five oli yhdysvaltalainen garage rockia ja psykedeelistä rockia tuottanut yhtye, joka perustettiin San Joséssa Kaliforniassa vuonna 1964. Yhtye tunnetaan parhaiten vuoden 1966 hittisinglestään ”Psychotic Reaction”, joka julkaistiin yhtyeen ainoaksi jääneeltä studioalbumilta "Psychotic Reaction" vuonna 1966. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan viidennelle sijalle. Tämän jälkeen Count Five julkaisi vielä muutamia singlejä, kunnes yhtye hajosi vuonna 1969.
Sojuz MS-08
Sojuz MS-08 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 21. maaliskuuta 2018 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 55:n miehistöön.
Risto Willamo
Risto Juhani Willamo (s. 1958) on suomalainen ympäristötieteilijä, joka on työskennellyt Helsingin yliopistossa yli 30 vuoden ajan ja toimii nykyisin yliopistonlehtorina bio- ja ympäristötieteellisessä tiedekunnassa. Hän osallistuu Ekosysteemit ja ympäristö -tutkimusohjelmaan.
Willamo väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi vuonna 2005 tutkielmalla "Kokonaisvaltainen lähestymistapa ympäristönsuojelutieteessä".
Psychotic Reaction
Psychotic Reaction on yhdysvaltalaisen garage rock -yhtyeen Count Fiven kappale, joka julkaistiin heidän samannimisellä esikoisstudioalbumillaan kesäkuussa 1966. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan viidennelle sijalle ja oli yksi ensimmäisistä menestyneistä acid rockin ja psykedeelisen rockin kappaleista.
Psychotic Reaction (albumi)
Psychotic Reaction on yhdysvaltalaisen garage rock -yhtye Count Fiven ainoaksi jäänyt studioalbumi, jonka julkaisi Double Shot Records -levy-yhtiö lokakuussa 1966. Albumi sisältää menestyssinglen ”Psychotic Reaction”, joka sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan viidennelle sijalle sekä coverversiot The Whon kappaleista ”My Generation” ja ”Out in the Street”. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 122.
Kaikki kappaleet säv. ja san. John ”Sean” Byrne ellei toisin mainita.
Aspartyyliaminopeptidaasi
Aspartyyliaminopeptidaasi (Ape4) on kuljettajaproteiini joka kuuluu metalloproteinaasien ryhmään ja aminopeptidaaseihin, jotka yleisesti pilkkovat ketjumaisia polypeptidejä. Hiivoissa sitä tarvitaan sytoplasmasta vakuoliin kulkevassa reitissä ja autofagosytoosissa, kun hiivan elintärkeän typen saanti on rajoittunut. Ihmisessä se sijaitsee sytoplasmassa ja se vaikuttaa proteiinien ja peptidien aineenvaihduntaan solujen sisällä.
Ape4 löydettiin ensimmäisen kerran kun sitä puhdistettiin jäniksen aivosolujen sytosolista vuonna 1998. Ihmisen Ape4 koostuu 475 aminohaposta ja sitä koodaa DNPEP-geeni. Sen koentsyyminä toimii sinkki-ioni ja se rakentuu kahdesta erilaisesta proteiinidomeenista, joiden välissä on aktiivinen kohta. Proteiinia koodaa "Cryptococcus neoformans" -hiivassa CNAG_01169-geeni ja se koostuu 523 aminohaposta.
Aminopeptidaaseja tavataan monissa soluelimissä ja niillä on tärkeitä tehtäviä biologisissa prosesseissa, kuten lisääntymisessä ja hormonien muokkaamisessa, mutta myös tautien kuten syövän aiheuttamisessa. Ape4:n on huomattu tuottavan kinaasia, joka säätelee natriumin imeytymistä ja näin vaikuttaa verenpaineeseen. Koska aminopeptidaasit pilkkovat aminohappoja, ne vaikuttavat ihmisen ravitsemukseen pilkkomalla ravinnosta saatuja proteiineja aminohapoiksi tai ihmisessä luonnostaan olevia proteiineja aminohapoiksi pitkittyneen ravinnonpuutteen aikana.
Ape4-proteiinin roolia virulenssissä on tutkittu laajasti. "C. neoformans" -hiivassa proteiinia tuottavan geenin tekeminen toimintakyvyttömäksi esti solujen kasvun 37 °C:ssa ja rajoitti monia virulenssitekijöitä, kuten fosfolipaasin tuottoa, suojaavan kapselin muodostumista ja lääkevastustuskykyä. Antibioottiresistenssi on nouseva uhka, joten uusia hoitomuotoja kehitetään taistelussa mikrobeja vastaan. Jos hoitomuodon kohde on virulenssitekijä patogeenin sijaan, niistä voitaisiin tehdä vaarattomia tai sellaisia joita ihmisen immuunijärjestelmä voisi taistella vastaan itse ilman antibiootteja. "C. neoformans" -hiiva, jolla oli toimintakyvytön tuottogeeni, selvisi myös heikommin makrofagien sisällä ja ei aiheuttanut koe-eläinten kuolemia verrattuna verrokkiin. Kun hiiva ei saa tarvitsemiaan ravinteita, Ape4 siirtyy vakuoliin jossa ravinteita kierrätetään, jolloin hiiva saa ravinteensa. Erityisesti typen rajattu määrä johtaa ravinteiden kierrätykseen ja proteiinin ylenmääräiseen tuottoon.
"Saccharomyces cerevisiae" -hiivassa hajotetaan autofagosytoosin avulla soluelimiä. Hiiva käyttää autofagosytoosissa sytoplasmasta vakuoliin kulkevaa reittiä, ja Ape4 on yksi tämän reitin kuljettajaproteiineista. Ape4 toimii muiden tämän reitin kuljettajaproteiinien kanssa ja tilanteessa jossa ravinteita on liian vähän, se kulkeutuu vakuoliin hajottamaan soluelimiä ja näin hiiva saa tarvitsemansa ravinteet.