hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Walter von Gerich
Walter Harald von Gerich (30. elokuuta 1881 Helsinki – 1. syyskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja virkamies, joka toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan palveluksessa vakoojana.
Walter von Gerichin vanhemmat olivat Helsingin venäläisen sotasairaalan päällikkö lääkintäkenraalimajuri, todellinen valtioneuvos Karl Edvard Teodor von Gerich ja Julia Olympia von Koeppen. Kenraaliluutnatti Paul von Gerich oli hänen vanhempi veljensä. Walter von Gerich meni 1917 Berliinissä naimisiin Elsa Matilda Jungstedtin kanssa.
Walter von Gerich palveli aliluutnanttina Suomen kaartissa vuodesta 1905 vuoteen 1906 saakka, jolloin joukko-osasto lakkautettiin. Tämän jälkeen hän toimi 1907–1916 Viipurin lääninvankilan johtajana.
Von Gerich siirtyi 1916 Saksaan. Hän oleskeli 1917 Norjassa, jossa hän esiintyi saksalaisena paronina ja diplomaattikuriirina nimeltä "Walter von Rautenfels". Hänet pidätettiin 16. kesäkuuta 1917 Kristianiassa syytettynä vakoilusta ja sabotaasitekojen suunnitelusta Saksan hyväksi. Von Gerichin hallusta löytyi useita matkalaukullisia täynnä räjähdysaineita, palopommeja ja niihin tarvittavia sytyttimiä ym. materiaalia sekä pernaruttobakteereita sisältäneitä sokeripaloja. Von Gerich oli toimittanut näitä tarvikkeita säännöllisesti Saksasta diplomaattipostin mukana Norjaan ja Ruotsiin. Sieltä niitä oli viety Suomeen, ja myös norjalaisissa satamissa käyneisiin amerikkalaisiin laivoihin oli asetettuja pommeja.
Von Gerich karkotettiin diplomaattiasemansa vuoksi Saksaan 27. kesäkuuta 1917, mutta useita hänen avustajiaan tuomittiin Norjassa vankeusrangaistuksiin. William Person sai kuuden vuoden vankeustuomion, Wäino Pesonen kaksi vuotta, Hjalmar Wirtanen 1 1/2 vuotta sekä Johannes Sandvik ja Allan Sandstrøm molemmat 4 1/2 vankeutta.
Palattuaan Suomeen 1918 von Gerich osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa majurin arvoisena ja oli mukana Satakunnan rintaman taisteluissa. Sodan jälkeen von Gerich erosi Suomen armeijan palveluksesta 1918 ja toimi sen jälkeen liikemiehenä.
Walter von Gerich kuoli tapaturmaisesti onnettomuudessa toisen maailmansodan alkamispäivänä 1. syyskuuta 1939 Helsingissä.
SS Alcantara (1913)
SS Alcantara oli Royal Mail Steam Packet Companyn risteilyalus, joka valmistui muutamaa viikkoa ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Saksan laivaston kaappari "Greif" upotti aluksen 29. helmikuuta 1916 Pohjanmerellä.
"SS Alcantara" laskettiin vesille 30. lokakuuta 1913, ja se aloitti neitsytmatkansa 19. kesäkuuta 1914 Southamptonista La Plataan Etelä-Amerikkaan kulkevalla laivareitillä.
Alus muutettiin 1914 apuristeilijäksi (). Se aseistettiin kahdeksalla kuuden tuuman tykillä, kahdella kuusinaulaisella ilmatorjuntatykillä ja syvyyspommeilla. Se liitettiin huhtikuussa 1915 10. Risteilijälaivueeseen nimettynä "HMS Alcantaraksi" aloittaen palveluksensa Northern Patrolissa. Alus määrättiin toisella partiomatkallaan Jan Mayenille etsimään tuloksetta saksalaisten radioasemaa.
Saksan laivaston kaappari "Greif" oli pysäyttänyt 29. helmikuuta Norjan rannikolla Tønsbergin edustalla norjalaisen rahtialus "Renan", kun "HMS Alcantara" yllätti alukset. Alus lähestyi 2 000 jaardin päähän ja laski kutterin tutkiakseen tilannetta, kun saksalaisalus nosti sotalippunsa, lisäsi nopeutta ja avasi tulen.
Alukset tulittivat toisiaan alle 3 000 jaardin etäisyydeltä. "Greifin" laukaisema torpedo osui "HMS Alcantaran" keskilaivaan, ja "Alcantran" laukaisema kranaatti osui "Greifin" takatykin ammuksiin, jolloin kumpikin alus menetti nopeutta. "Greifin" miehistö jätti aluksensa 40 minuuttia tulenavauksesta, mutta "HMS Alcantara" upposi kuitenkin ensin. Kuninkaallisen laivaston kevyt risteilijä "HMS Comus" saattajanaan hävittäjä "HMS Munster" saapuivat paikalle ja upottivat "Greifin". Saapuneet alukset pelastivat taistelleiden alusten miehistöt merestä.
Luettelo Billboard Hot 100 -listan ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2011 pitäneistä artisteista ja singleistä.
Stuart Burrows
Stuart Burrows OBE (s. 1933 Cilfynydd) on walesilainen tenori, joka on tullut tunnetuksi varsinkin Mozartin tulkitsijana. Muita rooleja hänellä on ollut esimerkiksi Donizettin ja ranskalaisten säveltäjien, kuten Berlioz'n ja Massenet'n teoksissa. Ennen oopperauraansa Burrows oli kyvykkäänä rugbypelaajana saanut tarjouksen ammattilaissopimuksesta, jota ei kuitenkaan lopulta päättänyt hyväksyä.
Burrows pääsi sitten tenorina esiintymään muun muassa Walesin kansallisoopperaan. Hänen lopullinen läpimurtonsa koitti, kun Stravinsky näki hänet vuonna 1965 ja kiinnitti laulajaksi "Oedipus Rexin" esityksessä Ateenassa. Kaksi vuotta myöhemmin alkoi Burrowsin 25-vuotinen yhteys Covent Gardeniin. Burrows esiintyi monissa muissakin merkittävissä oopperataloissa, kuten La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa.
Burrows on oopperan lisäksi tulkinnut muun muassa oratoriota. Viktoriaanisen ajan lauluja hän on useasti levyttänyt pianisti John Constablen kanssa ja esittänyt muun muassa Wienissä ja New Yorkissa. 1970–1980-luvuilla Burrowsilla oli BBC Twolla oma sarjansa, "Stuart Burrows Sings", jossa hän esitti oopperaa, oratoriota, viktoriaanisen ajan lauluja ja kansanlauluja. Hän on paitsi laulanut, myös opettanut ja istunut laulukilpailujen tuomaristoissa.
Vuonna 2007 Burrowsista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Psyko II
Psyko II ("Psycho II") on Richard Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen jännitys- ja kauhuelokuva vuodelta 1983. Elokuva on jatko-osa Alfred Hitchcockin ohjaamalle klassikkoelokuvalle "Psyko", ja sen pääosassa Norman Batesina esiintyy sarjan muiden osien tavoin Anthony Perkins. Nimestään huolimatta "Psyko II" ei perustu Robert Blochin kirjoittamaan samannimiseen romaaniin.
Elokuvan tapahtumat tapahtuvat 22 vuotta ensimmäisen "Psyko"-elokuvan jälkeen. Murhaaja Norman Bates (Perkins) on vapautunut mielisairaalasta ja palaa kotiinsa, pahamaineiseen Batesin motelliin. Pian hänen palattuaan menneisyys alkaa kuitenkin vaivata hänen mieltään, ja hän saa vuosikymmeniä aiemmin kuolleelta äidiltään kirjeitä ja näkee hänet talon ikkunassa. Motellin ympäristössä alkaa tapahtua myös murhia, joiden tekijänä vaikuttaisi olevan vanha nainen.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kolme antoi "Psyko II:lle" yhden tähden, muut eivät sitäkään, keskiarvona 0,38 tähteä neljästä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen pitää käsikirjoitusta jopa alkuperäistä parempana mutta elokuvan toteutusta ei. Häneltä "Psyko II" saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Terhi (kasvi)
Terhi ("Asperugo procumbens") on lemmikkikasveihin kuuluva pienikukkainen ja karkeakarvainen euraasialainen kasvilaji.
Yksivuotinen terhi kasvaa 20–70 senttimetriä korkeaksi. Varsi on rento, särmikäs ja karhean väkäkarvainen. Karvaiset lehdet ovat osaksi lähes vastakkain, suikeita ja tylpähköjä. Alimman lehdet ovat ruodillisia, ylimmät ruodittomia. Tumman punasiniset kukat ovat lehtihankaisia. Kukan verhiö on vastakohtainen, kukinnan jälkeen suureneva ja lopulta litteä, kahdesta suippoliuskaisesta osasta muodostunut. Teriö on 2–3 mm leveä, nielukyhmyt ovat valkoisia. Terhi kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kasvin tiheänystermäiset hedelmät takertuvat helposti esimerkiksi ihmisten vaatteisiin.
Pohjois-Suomessa laji on tunnettu myös nimellä tervaheinä.
Terhi lienee alun perin kotoisin Länsi-Aasian ja Kaakkois-Euroopan vuoristoista. Nykyään lajia tavataan lähes koko Euroopassa Irlantia ja Pohjois-Venäjää lukuun ottamatta. Terhiä kasvaa myös Kaukasuksen alueella sekä paikoin Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan ihmisen mukana.
Suomessa terhiä voi tavata koko maasta, mutta esiintyminen on keskittynyt toisaalta Ahvenanmaalle ja Etelä-Suomen rannikkoalueille, toisaalta Lappiin. Laji on muinaistulokas Ahvenanmaalla ja rannikkoseuduilla, ja uustulokas Pohjois-Suomessa, jonne se on levinnyt Vienan Karjalasta. Muualla laji on satunnainen. Missään päin Suomea laji ei kuitenkaan nykyään ole yleinen.
Terhi on vanha kulttuurin seuralaislaji, jota tavataan Suomessa puutarhoissa, perunapelloilla, komposteilla, navetanseinustoilla ja joutomailla. Pohjois-Suomessa laji on toisinaan peltojen rikkaruoho. Terhi on Suomessa harvinaistunut ennen kaikkea maatalojen pihapiirin siistiytymisen myötä.
Terhin juurta on Englannissa käytetty värjäämiseen värikrapin ("Rubia tinctorium") sijaan.
Ernie Russell
Ernest Russell (21. lokakuuta 1883 Montreal, Quebec - 23. helmikuuta 1963) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi Montreal HC:ssa ja Montreal Wanderersissa.
Ernie Russell oli Wanderersin Stanley Cupin 1906, 1907, 1908 ja 1910 voittaneen joukkueen hyökkääjätähti. Hänet muistetaan viidestä peräkkäisestä hattutempusta. Russell otettiin Hockey Hall of Fameen 1965.
Myllysaaren museo
Myllysaaren museo on Valkeakosken Myllysaaressa sijaitseva museokokonaisuus. Museota ylläpitää Visavuoren Museosäätiö.
Myllysaaren museoon kuuluu itse museorakennus, kolmikerroksinen talo Myllysaaressa, sekä Kauppilanmäen museoalue. Päärakennuksen kolmannessa kerroksessa sijaitsee Suomen Jalkapallomuseo.
Museon näyttelyt ovat vaihtuvia. Myllysaaren museon erikoisuus on aito gondoli. Sen hankki Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n johtaja, vuorineuvos Juuso Walden vuonna 1963. Hän halusi tarjota tuolloin järjestetyn teollisuus- ja maatalousnäyttelyn kutsuvieraille unohtumattoman elämyksen Valkeakosken rannoilla. Gondolia käytettiin näyttelyn jälkeen keikkaluontoisesti arvovieraiden kuljettamiseen, mutta 1970-luvulle tultaessa sen käyttö hiipui. Myllysaaren museoon gondoli saatiin 1997.
Keroppi
Keroppi on japanilaisen Sanrion vuonna 1987 kehittämä eläinhahmo. Keroppi on esiintynyt kahdessa videopelissä.
Keroppi on vihreä sammakko, joka keksii usein kaikkea omassa autotallissaan. Keroppi kuuluu Hello Kittyn ystäväpiiriin ja hänen keksinnöistään saattaa olla enemmän harmia, kuin haittaa, mutta joskus niistä saattaa olla kunnolla hyötyä.
Valkeakoski (koski)
Valkeakoski oli Mallasvedestä Vanajaveteen laskenut koski. Se sijaitsi nykyisen Valkeakosken alueella. Vuosina 1950–1955 rakennettu Valkeakosken uusi kanava on nykyään Walkiakosken tilalla.
Myllysaari sijaitsi Walkiakosken ja Vähäkosken välissä.
Ulkoavaruuden sopimus
Ulkoavaruuden sopimus ("The Outer Space Treaty") on vuonna 1967 voimaantullut yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna Kuu ja muut taivaankappaleet.
Sopimuksen mukaan maata kiertävälle radalle tai Kuuhun tai mihinkään muualle ulkoavaruudessa ei saa sijoittaa mitään joukkotuhoaseita. Sen mukaan ulkoavaruus ei myöskään kuulu millekään maalle, vaan on ihmiskunnan yhteistä omaisuutta, jota kuka tahansa saa käyttää ja tutkia. Kukaan ei voi vaatia omistusoikeutta Kuuhun, Marsiin tai mihinkään muuhunkaan taivaankappaleeseen.
Suomi ratifioi sopimuksen 1967.
Kangasniemen musiikkiviikot
Kangasniemen Musiikkiviikot on Kangasniemellä kesäisin järjestettävä musiikkitapahtuma, johon kuuluu konsertteja ja musiikkikursseja. Tapahtuman yhteydessä on järjestetty vuodesta 1987 Kangasniemen laulukilpailu sekä vuosina 1992–2008 Liedpianistikilpailu Pieksämäellä.
Tapahtumaa järjestää Kangasniemen Musiikinystävät ry. Tapahtuma sai alkunsa vuodesta 1980 järjestetyistä musiikkikursseista. Ensimmäiset musiikkiviikot järjestettiin vuonna 1983. Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi professori Matti Tuloisela vuoteen 1995 saakka. Hänen jälkeensä tehtävää hoiti FM Markku Turunen vuoteen 2001. Vuodesta 2002 taieteellisena johtajan on toiminut Mikko Franck.
Logona Esau
Logona Esau (s. 2. maaliskuuta 1987 Nauru) on tuvalulainen painonnostaja. Hän kilpailee alle 69-kiloisten sarjassa.
Esau teki historiaa voittaessaan pronssia Etelä-Tyynenmeren pienten valtioiden kisoissa vuonna 2005, sillä tuolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen kansainvälisessä kilpailussa mitalin voittanut urheilija. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa työnnössä Etelä-Tyynenmeren kisoissa tuloksellaan 141 kiloa. Esau osallistui samana vuonna myös MM-kisoihin, joissa hän sijoittui 54:nneksi. Vuoden 2008 olympialaisissa hän oli maansa lipunkantaja ja 21-vuotiaana myös joukkueen vanhin. Esau sijoittui kisoissa 23:nneksi yhteistuloksellaan 254 kiloa.
Myllysaari (Valkeakoski)
Myllysaari on entinen saari Valkeakosken keskustassa. Se on keskeisen sijaintinsa vuoksi ollut merkittävä Valkeakosken historiassa.
Myllysaari sijaitsi aikoinaan Valkeakosken ja Vähäkosken välissä, jotka laskivat Mallasvedestä Vanajaveteen. Kun asutus alkoi siirtyä Sääksmäen alueelta Valkeakosken alueelle, Myllysaari täyttyi kovan virtansa vuoksi myllyistä.
Vuonna 1869 rakennettu kanava ja vesien siirto sitä kautta Mallasvedestä Vanajaveteen vain toiselta puolelta saarta yhdistivät Myllysaaren mantereeseen. Myllysaaren paperitehtaan valmistuttua myllyt katosivat hiljalleen Myllysaaresta. Viimeinen mylly hajotettiin vuonna 1907.
Tehtaan vanha rakennus on nykyään Myllysaaren museon päärakennus, jonka kolmannessa kerroksessa on Suomen Jalkapallomuseo.
Rantakukkakasvit
Rantakukkakasvit (Lythraceae) on heimo kaksisirkkaisiin siemenkasveihin kuuluvassa Myrtales-lahkossa. Rantakukkakasvien heimoon kuuluu noin 600 lajia, joista suurin osa on ruohovartisia. Lisäksi heimoon kuuluu muutamia pensaita ja puita. Yhteensä rantakukkakasvien heimo käsittää 32 sukua, joista suurin osa elää tropiikissa.
Rantakukkakasvien heimoon kuuluu 32 sukua, jotka on jaettu viiteen alaheimoon.
Alaheimo Lythroideae (28 sukua):
Alaheimo Punicoideae (1 suku):
Alaheimo Sonneratioideae (1 suku):
Alaheimo Duabangoideae (1 suku):
Alaheimo Trapoideae (1 suku):
Maciej Taff
Maciej Taff on puolalainen vokalisti, joka on yhtyeen Black River laulaja.
Rootwater
Geisha Goner
Neolithic
Kashtany
Testor
Black River
Vierailijana
Aleksandr Kononov
Aleksandr Terentjevitš Kononov (, 25. maaliskuuta 1895 Daugavpils – 28. lokakuuta 1957 Moskova) oli venäläinen lasten- ja nuortenkirjailija.
Aleksandr Kononov syntyi venäläiseen vanhauskoisperheeseen. Hän opiskeli Daugavpilsin reaalikoulussa ja valmistui Pietarin yliopiston juridisesta tiedekunnasta vuonna 1918. Sen jälkeen hän toimi opettajana, johti poliittisen valistustyön osastoa, toimitti pedagogisia julkaisuja ja työskenteli tutkijana.
Vuodesta 1930 lähtien Kononov julkaisi lasten ja nuorten kasvatusta käsitteleviä artikkeleita. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Uprazdnenije Mefistofelja" (”Mefistofeleen lakkautus”, 1934) kuvaa ihmisluonnon muutosta Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana. 1930-luvun lopulta lähtien Kononov toimi etupäässä lastenkirjailijana. Suuri osa hänen teoksistaan kertoo Leninistä. Kirjailijan pääteos on Latgalen työväenliikkeen syntyä kuvaava trilogia "Povest o vernom serdtse" (”Kertomus uskollisesta sydämestä”, 1949–1957).
Haipojan ja Laavatytön ihmeelliset seikkailut
Haipojan ja Laavatytön ihmeelliset seikkailut ("The Adventures of Sharkboy and Lavagirl in 3-D") on Robert Rodriguezin ohjaama fantasia-seikkailuelokuva vuodelta 2005. Se tuotettiin valkokankaille 3D-teräväpiirtotekniikalla ja oli "Twilight"-näyttelijä Taylor Lautnerin ensimmäinen elokuvarooli.
Elokuva kertoo Max-nimisestä pojasta, jonka unet käyvät toteen, kun hänen kuvittelemansa supersankarit Haipoika ja Laavatyttö pyytävät hänen apuaan. Edessä on huiman jännittävä seikkailu Kuola-planeetalla, jota uhkaa lähestyvä Pimeys. Lastenseikkailu sai kriitikoilta negatiivisen vastaanoton, eikä se rikkonut taloudellisia ennätyksiä lippuluukuilla Amerikassa. Ulkomailla elokuva kuitenkin menestyi suhteellisen hyvin. Ohjaaja Robert Rodriguez tunnetaan myös aiemmista ohjaustöistään "Spy Kids" -elokuvissa.
Níkos Papatákis
Níkos Papatákis (joskus "Nico Papatakis", ; 5. heinäkuuta 1918 Addis Abeba, Etiopia – 17. joulukuuta 2010 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen elokuvaohjaaja.
Papatákis asui lapsena vuoroin Etiopiassa, vuoroin Kreikassa. Vuonna 1939 hän asettui Pariisiin ja työskenteli avustajana elokuvissa. Hän hankki omistukseen maineikkaan pariisilaisen klubin La Rose Rouge. Sen laulajiin kuului muun muassa Juliette Gréco. Hän avioitui näyttelijä Anouk Aiméen kanssa, ja he saivat tyttären.
Papatákiksen ensimmäinen elokuva "Les Abysses" synnytti skandaalin. Se osallistui Cannesin elokuvajuhlille 1963, mutta sitä ei suostuttu esittämään. Se perustuu Jean Genet'n näytelmään "Piiat". Vuonna 1967 hän ohjasi toisen uskaliaan elokuvan, "Oi Voskoi". Algerian sodan aikana hän osallistui Kansallinen vapautusrintaman (FLN) toimintaan. Seuraavan elokuvansa "Gloria mundi" hän ohjasi 1976 ja palasi jälleen elokuvan pariin 1987 Kreikassa ohjaamallaan elokuvalla "I Photografia". Hänen viimeinen ohjauksensa oli "Les équilibristes" 1992.
Kerrotaan, että valokuvaaja Herbert Tobias antoi siihen aikaan tunnetulle mallille Christa Päffgenille, josta myöhemmin tuli laulaja, lempinimen "Nico" tämän entisen poikaystävän Papatákiksen mukaan.
Sachin Tendulkar
Sachin Ramesh Tendulkar (; s. 24. huhtikuuta 1973) on intialainen kriketinpelaaja, pelipaikaltaan lyöjä. Tendulkar syntyi Bombayssa Maharashtran osavaltiossa. Tendulkar on pelannut useasti Intian krikettimaajoukkueessa. Tendulkar toimii Mumbai Indians -joukkueen kapteenina. Tendulkar rikkoi lokakuussa 2008 Brian Laran 11 953 juoksun ennätyksen "Test match"-otteluissa (eli viisipäiväisissä maaotteluissa) ja hänestä tuli eniten juoksuja tehnyt pelaaja "Test"-kriketissä.
Tendulkar pelasi ensimmäisen "test matchinsa" Pakistania vastaan 16-vuotiaana 1989. Hän löi ensimmäisen kerran "test centuryn" (eli sata juoksua yhdessä test-vuoroparissa) Englantia vastaan 1990. Hän löi ensimmäisenä pelaajana "tupla-centuryn" (200 juoksua) yhden päivän maaottelussa 2010. Hänestä tuli ensimmäinen pelaaja, joka on lyönyt maaotteluissa sata "centurya" Bangladeshia vastaan pelatussa yhden päivän maaottelussa 16. maaliskuuta 2012. Näistä sadasta "centurysta" hän on lyönyt 51 "test matcheissa" ja 49 yhden päivän maaotteluissa. Kaikkiaan hän oli tuohon mennessä lyönyt 15 470 juoksua "test"-otteluissa ja 18 260 juoksua yhden päivän maaotteluissa.
Tendulkar kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Intian joukkueeseen 2011. Hän jäi eläkkeelle 16. marraskuuta 2013, ja samana päivänä hänen ilmoitettiin saavan Bharat Ratna, Intian korkein siviilipalkinto.
Annei
Annei () oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin kolmas keisari. Hänen sanotaan toimineen keisarina vuosina 549 eaa.–511 eaa. Häntä edelsi hänen isänsä Suizei, myyttinen toinen keisari, ja seurasi poikansa Itoku.
Ainakin yhdeksän ensimmäisen perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaisen keisarin olemassaoloa pidetään kyseenalaisena. Ensimmäinen, todellisuudessakin mahdollisesti hallinnut keisari saattoi olla Sujin 200–300-luvuilla. Keisarillinen viraston mukaan Annein hauta sijaitsee Naran prefektuurin Kashiharassa. Tämä šintolainen muistopyhäkkö on viralliselta nimeltään "Unebiyama no hitsujisaru no mihodo no i no e no misasagi" ().
Jitō
Jitō (, 646–703) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 41. keisari. Hän hallitsi vuosina 690–697. Häntä edelsi hänen puolisonsa Tenmu ja seurasi keisari Monmu.
Jitō oli yksi kahdeksasta Japanin historian aikana hallinneesta keisarinnasta. Häntä edelsivät Suiko ja Kōgyoku, hänen jälkeensä hallitsivat vuorostaan Genmei, Genshō, Kōken, Meishō ja Go-Sakuramachi.
Jitō oli keisari Tenjin toinen tytär. Hän nousi valtaistuimelle keisari Tenmun kuoltua vuonna 686 ja kruunattiin virallisesti vuonna 690. Jitōn valtakaudella otettiin käyttöön yksi varhaisimmista japanilaisista laeista, Asuka-Kiyomihara-laki, ja pääkaupunki siirrettiin Fujiwara-kyōhon. Jitō oli kiihkeä buddhalainen ja tunnettu waka-runoilija. Hänen runojaan on otettu "Man’yōshū"-runokokoelmaan.
Keisarillisen viraston mukaan Jitōn hauta sijaitsee Naran prefektuurin Takaichin piirikunnan Asukassa. Se on nimeltään "Hinokuma no ōuchi no misasagi" ().
Asenate Manoa
Asenate Manoa (s. 23. toukokuuta 1992 Fidži) on tuvalulainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla Matagigali Clubia. Hän pitää hallussaan maansa ennätystä 100 metrillä ajallaan 13,75 sekuntia.
Manoa harjoitteli Funafutin lentokentän kiitotiellä ennen kuin osallistui Pekingin olympialaisiin 2008. Hän karsiutui 100 metrin matkalla kisojen alkuerissä silloisella maansa ennätysajalla 14,05. Kyseessä oli Manoan ensimmäinen juoksu lähtötelineistä synteettisellä radalla. Hän kilpaili seuraavana vuonna MM-kisoissa, joissa hän oli sadalla metrillä eränsä seitsemäs juostuaan maansa ennätykseksi ajan 13,75. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän ei päässyt jatkoon 100 metrin karsintakierrokselta juostuaan ajan 13,92.
Lido Vieri
Lido Vieri (s. 16. heinäkuuta 1939 Piombino, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Hän vietti suurimman osan pelaajaurastaan Torinossa ja Interissä.
Vieri aloitti jalkapalloilun Torinon junioreissa 15-vuotiaana ja oli kirjoilla edutustusjoukkueessa kaudella 1957–1958. Hänet lainattiin kuitenkin samalla kaudella Serie C tason Vigevanoon, jossa Vierille haettiin kokemusta tulevia pääsarjapelejä varten. Vieri palasi kauden jälkeen Torinoon, jossa hän pelasi uransa ensimmäisen Serie A ottelun 21. syyskuuta 1958 Alessandriaa vastaan. Avauskaudellaan Vieri pelasi 20 ottelua Serie A:ssa. Joukkue putosi seuraavalla kaudella Serie B:hen, jossa Vieri pelasi vain kuusi ottelua. Joukkue nousi kuitenkin takaisin Serie A:han, jossa se myös säilyi Vierin pelatessa Torinon maalilla kauteen 1968–1969 asti. Tuona aikana Vieri valittiin Serie A:n parhaaksi maalivahdiksi kaudella 1961–1962 ja saavutti Italian cupin mestaruuden kaudella 1967–1968. Vieri ehti edustaa Torinoa yhteensä 357 ottelussa, joista 275 esiintymistä tapahtui sarjatasolla.
Kesällä 1969 Vieri siirtyi Interiin. Joukkue sijoittui Vierin ensimmäisellä kaudella toiseksi jääden neljän pisteen päähän mestaruuden voittaneesta Cagliarista. Kaudella 1970–1971 Vieri saavutti ensimmäisen Scudettonsa, kun Inter voitti Serie A:n kauden päätteeksi. Samaisella kaudella hänestä tuli kolmanneksi pisimpään maalinsa nollana pitänyt maalivahti Serie A:ssa. Seuraavalla kaudella Fabio Cudicini ohitti hänet kolmannelta paikalta ja vuoteen 2010 mennessä Vieri on pitänyt maalinsa nollana Serie A:n maalivahdeista kymmenenneksi pisimpään 685 minuutilla. Sittemmin Vierin aikana Inter sijoittui useimmiten Serie A:ssa viidenneksi, eikä enää taistellut mestaruudesta. Vieri jätti sittemmin Interin kauden 1975–1976 jälkeen 37-vuotiaana, kun varamaalivahti Ivano Bordo oli noussut Interin uudeksi ykkösvahdiksi. Vieri pelasi Interissä yhteensä 199 ottelua.
Vieri siirtyi Serie C tason Pistoieseen kaudeksi 1976–1977 ja oli nostamassa joukkuetta Serie B:hen. Vieri pelasi myös itse joukkueessa kahdella ensimmäisellä kaudella, mutta vietti lähinnä varavahdin roolissa kaksi viimeistä kauttaan pelaamatta otteluakaan. Hän lopetti pelaajauransa 41-vuotiaana.
Vieri pelasi ensimmäisen maaotelunsa Italian paidassa 27. maaliskuuta 1963 Turkkia vastaan, joka päättyi Italian 0–1 voittoon. Hän pelasi vielä samana vuonna kaksi ottelua ja seuraavan kerran vuonna 1968.
Vieri valittiin Torinon ja Interin menestysvuosien aikaan Italian maajoukkueeseen kolmosvahdin rooliin, vuosien 1968 EM-kilpailuihin ja 1970 MM-kilpailuihin. EM-kisojen aikana Italia saavutti maansa ensimmäisen Euroopan mestaruuden, kun se voitti Jugoslavian maalein 2–0. MM-kisoissa Italia puolestaan saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Brasilialle maalein 4–1.Henkilökohtaiset palkinnot
Pasmajärvi (kylä Kolarissa)
Pasmajärvi on kylä Kolarin kunnassa. Pasmajärvellä asuu noin 100 ihmistä.
Pasmajärvellä sijaitsee Kolarin kunnan leirikeskus Tirroniemi. Leirikeskuksessa on majoitus-, ruokailu- ja saunatilat noin 20 hengelle. Paikka on lähes luonnontilainen hiekkarantainen Pasmajärven niemi. Pasmajärvellä sijaitsee vuonna 1888 rakennettu Siikajoen mylly, joka on kunnostettu ja jota käytetään kesäisin perinnepäivien yhteydessä. Alueella on myös vuokrakämppä.
Pasmajärven ympäristössä on runsaasti tulipaikkoja ja laavuja. Mm. Tirronnokka, Lompolonperä, Kenttäniemi, kylänranta ja Puuromaa. Siikavuomalle on rakennettu lintutorni, joka on osa tulevaa luontopolkua. Pasmajärven kylässä on toiminut Pasmajärven koulu, joka oppilaiden vähyyden takia lakkautettiin vuonna 1999. Kyläkauppa on myös lakkautettu muutama vuosi sitten.
Pasmajärven järvi sijaitsee vaarojen ja pienempien järvien ympäristössä. Järven pinta-ala on 8,3 km ja rantaviivaa on yli 23 kilometriä ja se kuuluu Tornionjoen päävesistöön. Järvestä saa ahventa, särkeä, haukea, siikaa, muikkua ja muutamia taimeniakin on saatu. Suurin pyydetty hauki on 12,5 kg ja taimen on 8 kg.
Kohtalokas tapaaminen
Kohtalokas tapaaminen ("Kiss Me Deadly") on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut Robert Aldrichin ohjaama film noir -elokuva. Elokuvan pääosassa näyttelee Ralph Meeker. Elokuvassa Cloris Leachman ja Maxine Cooper Gomberg näyttelivät ensi kertaa.
Elät vain kahdesti (kirja)
Elät vain kahdesti ("You Only Live Twice") on vuonna 1964 julkaistu Ian Flemingin kahdestoista James Bond -romaani. Samana vuonna julkaistiin myös kirjan suomenkielinen versio. Kirjan pohjalta tehty samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1967.
Rauhanosinko
Rauhanosinko eli Peace dividend oli Yhdysvaltain presidentin George H. W. Bushin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Margaret Thatcherin 1990-luvun alussa luoma termi, jolla he pyrkivät kuvaamaan ilmeisesti omille äänestäjilleen ja taustajoukoilleen, että puolustusmenojen leikkaaminen auttaa kansantaloutta. Se pohjautuu vanhaan "guns versus butter" -teoriaan. Kylmän sodan voiton jälkeen länsimaiden johtajilla oli tarve vähentää puolustusmenoja ja kuvata puolustusmenot taloudellisesti päinvastoin vaikuttavana kuin 1930-luvulta alkaen oli kuvattu.
Kansantaloudet ovat viimeisten parinsadan vuoden ajan menneet lamaan sotien päätyttyä muualla paitsi hävinneissä maissa, joissa jälleenrakennus pystytään aloittamaan. "Peace dividend" viittasikin pitempiaikaiseen nousuun - Clintonin kauden dotcom-hype osin liittyy tällaiseen aseista hyödyllisiin tuotteisiin ja teknologioihin siirtymiseen. Jos poliittista halua löytyy, rauhanosinko voi myös kohdistua sosiaalisiin ohjelmiin, köyhyyden vähentämiseen, terveydenhuollon kehittämiseen jne. Peace Dividend voidaan kohdistaa myös negatiivisena tulonsiirtona ylimpien tulonsaajien verojen alentamiseen..
Vaikka George Bush vanhempi otti termin käyttöön, Yhdysvaltojen puolustusmäärärähat eivät supistuneet. Niiden vähentäminen oli ollut hyvin vaikeaa jo toisen maailmansodan jälkeenkin. Länsi-Eurooppa ja Venäjä vähensivät merkittävästi puolustusmäärärahojaan, mutta Euroopassakin Englanti vähemmän kuin muut Länsi-Euroopan maat. Yhdysvalloissa puolustusmäärärahoja vähennettiin vuosien 1985 ja 1993 välissä, mutta sen jälkeen rahoitus pysyi muuttumattomana vuoteen 1999 ja kasvoivat voimakkaasti perusteena terrorisminvastainen sota.
Puolustumäärärahojen supistaminen on mahdollista vain, jos puolustusvoimilla ja -teollisuudella ei ole kansantaloudessa liian merkittävää osuutta. Vuonna 2008 alkaneessa lamassa muun muassa Saksa on vähentämässä merkittävästi puolustusmäärärahojaan, mutta esimerkiksi julkisen talouden kriisivaltio Kreikka taas ei.
STS-121
STS-121 oli Nasan 115. avaruussukkulalento ja Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) tarviketäydennyslento ULF 1.1. Se lennettiin Discovery-avaruussukkulalla. STS-121 oli Discoveryn 32. sukkulalento ja 18. sukkulalento ISS-avaruusasemalle. Lennon tärkeimpänä päämääränä oli testata uusia turvallisuus- ja korjaustekniikoita joita oli kehitetty helmikuussa 2003 tapahtuneen avaruussukkula Columbian onnettomuuden (STS-107) jälkeen sekä kuljettaa tarvikkeita, laitteita ja Euroopan astronauttijoukkojen astronautin Thomas Reiterin ISS-avaruusasemalle.
STS-121 oli toinen ja samalla viimeinen "paluu avaruuteen" ("Return to Flight") testilento sitten Columbian onnettomuuden. Edellistä STS-114-testilentoa seurasi järjestyksessä STS-121, sillä Nasa halusi käyttää seuraavaa vapaata lentoa testilentona ja sukkulalennot STS-115 – STS-120 oli jo varattu muuhun käyttöön. STS-121-lennon onnistunut lähtö ja laskeutuminen palautti sukkulaohjelman takaisin normaaliin toimintaan ISS:n kokoonpanotehtävien pariin.
Discovery laukaistiin 4. heinäkuuta 2006 kello 18:37:55 (UTC) Kennedyn avaruuskeskuksesta. Ensimmäistä kertaa sukkula laukaistiin Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä. Avaruussukkula laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen Floridaan 13 päivän päästä 17. heinäkuuta kello 13:14:43 UTC.
Discovery testasi lennollaan sukkulan uusia lähtöä seuraavia lämpöeristyksen kunnon tutkimus-, kuvaamis- ja korjausmenetelmiä. Reiterin kuljetus ISS-avaruusasemalle täydensi ISS:n Columbian onnettomuutta seuranneen kaksimiehisen miehistön kolmimiehiseksi. Discovery kuljetti ISS-avaruusasemalle Euroopan avaruusjärjestön kehittämän –80 celsiusasteen laboratoriopakastimen ("Minus Eighty Degree Laboratory Freezer for ISS", lyhenne "MELF"). Pakastin asennettiin aseman Destiny-laboratoriomoduuliin.Lento jäi Lisa Nowakin ainoaksi lennoksi tämän yksityiselämään liittyneiden tapahtumien vuoksi.
Herb Brooks Arena
Herb Brooks Arena (vuoteen 2005 asti Olympic Center) on Lake Placidissa, Yhdysvalloissa sijaitseva monitoimiareena.
Areena rakennettiin Lake Placidin vuoden 1932 talviolympialaisia varten. Kyseisissä olympiakisoissa areenalla järjestettiin taitoluistelu kokonaisuudessaan ja puolet jääkiekko-otteluista. Vuoden 1980 talviolympialaisissa areena isännöi lukuisia olympiatapahtumia, joista kuuluisimpana jääkiekon loppuottelu Yhdysvallat–Neuvostoliitto. Kyseinen ottelu, joka tunnetaan nimellä Miracle on Ice, päättyi Yhdysvaltojen 4–3-voittoon, ja samalla päättyi Neuvostoliiton neljän peräkkäisen jääkiekon olympiavoiton putki.
"Miracle on Icen" 25-vuotispäivän kunniaksi areena nimettiin uudelleen vuonna 2005 Herb Brooks Arenaksi joukkueen kultaan valmentaneen Herbert Brooksin kunniaksi.
Party
Party on Iggy Popin viides sooloalbumi vuodelta 1981. Se sisältää mm. pieneksi hitiksi nousseen kappaleen Bang Bang sekä coverkappaleet Sea of Love ja "Time Won't Let Me".
Itävalta talviolympialaisissa 1932
Itävalta saavutti Lake Placidin talviolympialaisista 1932 kaksi mitalia, molemmat taitoluistelusta. Karl Schäfer voitti kultaa miesten yksinluistelusta, ja Fritzi Burger hävisi vain norjalaiselle Sonja Henielle naisten yksinluistelussa. Kisojen mitalitilastossa Itävalta sijoittui kuudenneksi. Itävallan joukkue koostui seitsemästä urheilijasta, joista yksi oli nainen.
Tero Lepola
Tero Lepola (s. 29. toukokuuta 1979) on pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2011 Jokioisten Koetusta.
Lepola pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä 1997 Loimaan Palloilijoissa. Hän edusti seuraa myös seuraavan kauden ajan. Kauden 1999 hän pelasi Haminan Palloilijoissa ennen siirtymistään Jyväskylän Kiriin kahdeksi vuodeksi. Lepola kuitenkin palasi Loimaalle kahdeksi vuodeksi Ykköspesikseen. Loimaa-vuosien jälkeen Lepola siirtyi Hyvinkään Tahkoon seitsemäksi vuodeksi.
Alamo (vuoden 1960 elokuva)
Alamo ("The Alamo") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Elokuva oli John Waynen esikoisohjaus. Wayne toimi myös elokuvan tuottajana ja näytteli yhden sen päärooleista. Elokuva kuvaa vuonna 1836 tapahtunutta Alamon taistelua, jossa everstit William B. Travis (Laurence Harvey), Davy Crockett (John Wayne) ja Jim Bowie (Richard Widmark) puolustivat Alamon linnoitusta yhdessä 184 miehen kanssa meksikolaisen kenraali Antonio López de Santa Annan joukkoja vastaan. Elokuva kuvattiin Brackettvillessa, noin 160 kilometrin päässä taistelun alkuperäiseltä tapahtumapaikalta. Kuvauspaikalla toimii nykyään elokuvakylä ja turistikohde Alamo Village, jossa on kuvattu yli 200 elokuvaa, televisiosarjaa, dokumenttielokuvaa ja musiikkivideota.
Alamo (täsmennyssivu)
Alamo voi tarkoittaa muun muassa
IKV-3 Kotka
IKV-3 Kotka oli suomalainen vapaan luokan purjelentokone, jonka suunnittelivat Tuomo Tervo ja Jorma Jalkanen. Prototyypin ensilento tehtiin vuonna 1966. IK-Vasama ja Lentokonetehdas K. K. Lehtovaara valmistivat mallia vain yhden koneen. Lyhenne IKV tuli Ilmailukerho Vasamasta.
David Hofer
David Hofer (s. 21. kesäkuuta 1983 Bolzano) on italialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Hofer kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 22. lokakuuta 2005 Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäisen kerran hän pääsi maailmancupin pisteille 14. joulukuuta 2008 oltuaan 23:s Davosin vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa ensimmäisen kerran tammikuussa 2009 Whistler Olympic Parkin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa, jossa hän oli neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Sotšin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2013. Maailmancupin parisprintissä hän on sijoittunut kolmanneksi Fabio Pasinin kanssa Düsseldorfissa kaudella 2010–2011 ja Fulvio Scolan kanssa Milanossa kaudella 2011–2012.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui parisprintissä viidenneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 15:s.
Quincy Detenamo
Quincy Detenamo (s. 8. maaliskuuta 1979 Buada) on naurulainen entinen painonnostaja. Myös Quincyn serkku Itte on kilpaillut painonnostossa.
Detenamo osallistui Atlantan olympialaisiin 1996, joissa hän sijoittui 20:nneksi alle 76-kiloisten sarjassa yhteistuloksellaan 252,5 kiloa. Hän oli mukana myös alle 77-kiloisten sarjassa MM-kisoissa 1998, joissa hän oli kahdeskymmenestoinen. Detenamo voitti Oseanian-mestaruuskilpailuissa pronssia vuosina 2000 ja 2004.
Vuonna 2005 Detenamo tuomittiin 39-vuotiaan prostituoidun taposta. Hän kuristi naisen Australiassa vuonna 2004 ja joutui pidätetyksi palattuaan maahan myöhemmin samana vuonna.
John Garang
John Garang de Mabior (23. kesäkuuta 1945 Bor – 30. heinäkuuta 2005 Etelä-Sudan) oli sudanilainen poliitikko ja kapinallisjohtaja. Hän johti Sudanin kansanvapautusarmeijaa Sudanin toisessa sisällissodassa vuosina 1983–2005. Sodan päätyttyä rauhansopimukseen hän toimi Sudanin 1. varapresidenttiä noin puolen vuoden ajan. Garang kuoli helikopterionnettomuudessa heinäkuussa 2005. Etnisyydeltään Garang oli dinka.
John Konkola
John William Konkola "Körmy" (vuoteen 1929 "Hertzberg"; (9. toukokuuta 1886 Jämsä - 28. tammikuuta 1955 Jyväskylä) oli Suomen Joutsenen toinen päällikkö vuosina 1932 – 1938. Konkola oli sotilasarvoltaan komentajakapteeni ja koulutukseltaan myös merikapteeni. Hän oli myös AICH-yhdistyksen Albatrossi eli kiertänyt Kap Hornin lastipurjelaivan päällikkönä.
Konkolan vanhemmat olivat Alfred Herzberg ja Elina Konkola. Konkolan 1. puoliso oli Hellin Valta 1910 - 1923. 2. Puoliso oli Sylva Magnusson ja 3. Elna Backström
Vuosina 1902-12 Hertzberg purjehti 6 ja puoli vuotta suomalaisilla, englantilaisilla ja norjalaisilla purjelaivoilla. Tästä ajasta hän toimi perämiehenä 10 kuukautta. Vuonna 1913 hän valmistui merikapteeniksi Helsingin Merikoulusta. Valmistuttuaan hän toimi 2 ½ vuotta Jämsä-laivan päällikkönä Jyväskylän – Lahden reitillä. Hertzberg kuului Jyväskylän suojeluskuntaan ja osallistui vapaussotaan. Kesällä 1925 hän toimi miinalaiva M-1:n (Miinalaiva Louhi) päällikkönä, kun se teki matkan Norjan rannikkoa pitkin Petsamoon. Vuonna 1928 hänet nimitettiin komentajakapteenin virkaan ja määrättiin tykkivenelaivueen päälliköksi. Vuonna 1929 hän muutti nimensä Konkolaksi äitinsä mukaan. Vuonna 1932 hänet nimitettiin Suomen Joutsenen uudeksi päälliköksi Fär-saarilla uhanneen haaksirikon jälkeen. Konkola toimi Suomen Joutsenen päällikkönä kaikilla kahdeksalla valtameripurjehduksella. Kahdeksannella matkalla hän joutui luopumaan aluksen päällikkyydestä sairaskohtauksen jälkeen. Toivuttuaan sydänkohtauksesta hän jatkoi palvelustaan komentajaksi ylennettynä Turun Laivastoaseman päällikön apulaisena ja päällikkönä, kunnes sai eron 16.07.1940 sairautensa takia. Eläkepäivinään hän toimi Jyväskylän ja Lahden välillä seilaavien matkustajalaivojen päällikkönä 1948-54.
The Big Four: Live from Sofia, Bulgaria
The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria (joissakin konteksteissa myös "Big Four of Thrash") on neljän yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen (Metallica, Slayer, Megadeth & Anthrax) live-DVD, joka on julkaistu lokakuussa 2010.
Materiaali taltioitiin 22. kesäkuuta 2010 Sofiassa, Bulgariassa Sonisphere-festivaalilla.
DVD 1/CD 1
DVD 1/CD 2
DVD 1/CD 3
DVD 2/CD 4 & 5
Silava
Silava on sian nahanalaista rasvaa. Sian elinten ympärillä olevasta rasvasta käytetään nimitystä ihra. Termejä ihra ja silava käytetään usein ristiin. Silavaa käytetään ruoanlaitossa ja ruoanlaittovälineiden kuten paistinpannujen käsittelyyn.
Sian selkäsilavan keskimääräinen perusravintoainesisältö 100 grammaa kohti Finelin mukaan:
Katrine Lunde
Katrine Lunde (ent. Haraldsen, s. 30. maaliskuuta 1980 Kristiansand) on norjalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edustaa kaudella 2017–2018 Vipers Kristiansandia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa tanskalaisseuroja Aalborg DH ja Viborg HK, unkarilaista Győri ETO KC:tä sekä venäläistä Rostov-Donia. Pelipaikaltaan Lunde on maalivahti.
Lunde voitti Norjan joukkueessa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. MM-mitaleita hänellä on neljä, joista yksi on kultaa, ja EM-mitaleita kuusi, joista viisi on kultaista. Norjan maajoukkueessa Lunde pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2002, ja kaikkiaan hän on pelannut 279 maaottelua, joissa hänen on onnistunut tehdä kolme maalia.
Ennen Unkariin siirtymistään Lunde pelasi tanskalaisseuroissa ja voitti Viborg HK:n pelaajana käsipallon naisten Mestarien liigan kahdesti vuosina 2009 ja 2010.
Lunde on ollut aviossa norjalaisen jalkapalloilijan Tom Reidar Haraldsenin kanssa. Lunden kaksoissisar Kristine Lunde-Borgersen on myös käsipallon olympiavoittaja ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Footbagin MM-kilpailut 2003
Footbagin MM-kilpailut 2003 järjestettiin Prahassa. Tämä kilpailu oli ensimmäinen joka pidettiin Pohjois-Amerikan ulkopuolella. Kisoissa tehtiin osallistuja ennätys joka oli 215 osaanottajaa.
Sheffield (täsmennyssivu)
Sheffield tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Suomen passi
Suomen passi on matkustusasiakirja, jonka voi saada Suomen kansalainen. Koska lapsia ei enää merkitä huoltajan passiin, heillä on oltava oma passi. Nykyinen, niin sanottu biopassi on voimassa viisi vuotta. Ennen passi oli voimassa kymmenen vuotta. Suomen passilla voi matkustaa ilman viisumia 164 maahan. Vain Saksan ja Singaporen (165) passilla voi matkustaa useampaan maahan ilman viisumia.
Vuonna 2015 Suomessa myönnettiin 774 544 passia. Sivumäärällä mitattuna suomalainen passi on keskipaksu erityisesti Venäjälle suuntautuvien matkojen takia.
Suomessa passia haetaan poliisilta ja ulkomailla Suomen edustustosta.
Tavallisen passin saa noin viikossa ja pikapassin muutamassa päivässä. Expresspassin voi saada samana päivänä. Expresspassia voi hakea miltä poliisiasemalta tahansa, mutta sen voi noutaa vain Kampin terminaalista, Helsinki-Vantaan lentoaseman kakkosterminaalin R-kioskilta sekä Verkkokauppa.comin Jätkäsaaren myymälästä; kaikki pääkaupunkiseudulla. Tavallinen passi lähetetään lähimpään Matkahuollon tai sen alihankkijan toimipisteeseen, muut passit pitää hakea poliisilaitokselta.
Jos matkalle joutuu lähtemään yllättäen eikä ole aikaa odottaa tavallista passia, hakijalle voidaan myöntää väliaikainen passi, joka on voimassa matkan ajan, kuitenkin enintään yhden vuoden. Väliaikainen passi ei kelpaa Yhdysvaltoihin ilman erillistä viisumia. Väliaikaisen passin saaneen yhä voimassa oleva varsinainen passi mitätöityy.
Tavallisen passin ja merimiespassin hakemuksen on voinut 1. joulukuuta 2014 alkaen panna vireille poliisin sähköisessä asiointipalvelussa. Palveluun kirjautuminen vaatii vahvaa sähköistä tunnistusta: pankkitunnuksia, mobiilivarmennetta tai henkilökortin kansalaisvarmennetta.
Arviolta ainakin puolet passeista voidaan hakea kevennetyllä hakumenettelyllä, mikä vähentää asiakaskäyntejä poliisiasemilla merkittävästi..
Sirulliset, niin sanotut biometriset passit eli biopassit otettiin Suomessa käyttöön 22. elokuuta 2006. Ennen sitä myönnetyt passit olivat siruttomia ja voimassa yleensä kymmenen vuotta. Passinhaltijan henkilötiedot, valokuva, voimassaolo ja myöntäjätiedot tallennetaan näkyvinä passin tietosivulle laserkaiverrusmenetelmällä. Samat tiedot ja passinhaltijan sormenjäljet tallennetaan myös passissa olevalle sirulle. Passin kansi on edelleen punainen, mutta kannen teksti on nyt isoilla ja pienillä kirjaimilla tikkukirjainten sijasta.
Passikirjan turvaominaisuuksia ja ulkonäköä päivitettiin 21. elokuuta 2012. Sirun tietosisältö pysyi uudistuksessa samana. EU-maita koskevien vaatimusten mukaisesti Suomessakin otettiin uusi siru käyttöön vuoden 2014 lopusta lähtien myönnetyissä uusissa passeissa, mutta passin ulkonäkö pysyi ennallaan. Uusi siru on yhteensopiva vanhojen sirujen kanssa mutta mahdollistaa samalla uusien, entistä turvallisempien algoritmien käytön.
Passintarkastaja pystyy tarkastamaan valokuvan painetusta kuvasta, sirulle talletetusta kuvasta ja katsomalla passin esittäjää. Varmuus siitä, että kaikissa kolmessa kohdassa on sama henkilö, saadaan käyttämällä kasvontunnistusohjelmaa. Tällöin henkilöstä otetaan rajanylityspisteessä vielä valokuva, jota verrataan passin sirulla olevaan valokuvaan.
Thomas Hearns
Thomas Hearns (s. 18. lokakuuta 1958 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän voitti kaikkiaan 8 maailmanmestaruutta kuudessa eri painoluokassa.
Hearns on historian ensimmäinen nyrkkeilijä, joka on voittanut maailmanmestaruuden neljässä eri painoluokassa. Hän on myös ensimmäinen joka on voittanut viisi mestaruutta viidessä eri painoluokassa. Hän iski urallaan lukuisia ikimuistoisia tyrmäysiskuja ja häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista tyrmääjistä. Hänet äänestettiin kaikkien aikojen parhaimmaksi ylemmän välisarjan nyrkkeilijäksi arvostetussa nyrkkeilyaiheisessa Ring Magazine-lehdessä ja sai "Fighter of the Year" -palkinnon vuonna 1980 ja 1984.
Hearns otteli kaikkiaan kahtakymmentäyhtä nykyistä, mennyttä tai tulevaa maailmanmestaria vastaan.
Hän oli poikkeuksellisen pitkä välisarjalaiseksi (185 cm) ja hänellä oli leveä selkä ja huomattavan pitkät käsivarret. Hearnsilla olikin hyvä ulottuvuus ja ennen kaikkea ainutlaatuisen tuhoisa iskuvoima ja hänestä käytettiin liikanimeä "The Hitman" (). Hänen tavaramerkkejään olivat tuhoisa oikeankädenlyönti, voimakas vasen koukku sekä erikoinen otteluasento; hän piti aina vasenta kättään normaalia alempana houkutellakseen vastustajan iskujenvaihtoon, lisätäkseen nopeutta ja mahdollistaakseen jabin lyönnin eri kulmista (tekniikka nimeltä "flicker jab", suom. "välähtävä jabi").
Joseph Sweetman Ames
Joseph Sweetman Ames (3. heinäkuuta 1864 Manchester, Vermont, Yhdysvallat – 24. kesäkuuta 1943) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka oli Johns Hopkinsin yliopiston rehtori 1929–1935.
Ames valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta 1886 ja matkusti tämän jälkeen Berliiniin työskentelemään Hermann von Helmholtzin laboratorioon. Seuraavana vuonna hän palasi John Hopkinsiin, missä tutki spektroskopiaa Henry Rowlandin kanssa. Vuodet 1888–1891 Ames oli apulaisena Rowlandin laboratoriossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1890 ja sai paikan yliopiston fysiikan apulaisprofessorina 1891. Professoriksi hänet ylennettiin vuonna 1899. Rowland kuoli vuonna 1901, ja Amesista tuli laboratorion uusi johtaja. Ames jatkoi tutkimusurallaan spektroskopian kehittelyä.
Ames oli vuonna 1915 National Advisory Committee for Aeronauticsia (NACA) ensimmäisiä jäseniä. Hänet nimitettiin NACA:n fysiikan vastaavaksi todennäköisesti taitavien tutkimusjohtamistaitojensa ja julkiseen palveluun kohdistuneen kiinnostuksensa ansiosta. Ames nimettiin NACA:n hallintokomitean puheenjohtajaksi vuonna 1927. Hän piti NACA:n pystyssä, kun Herbert Hoover yritti lopettaa sen ja siirtää sen tehtävät teollisuudelle. Ames valittiin vuonna 1929 John Hopkinsin yliopiston presidentiksi. Hän pelasi yliopiston 1930-luvun laman aikana konkurssilta, kun hän vetosi rohkeasti yliopiston alumniin.
Vuonna 1935 Ames jäi eläkkeelle John Hopkinsin yliopistosta. Hän sai aivohalvauksen toukokuussa 1937, mikä aiheutti hänen vartalonsa oikeanpuolen halvaantumisen. Hän erosi samantien NACA:n hallintokomitean puheenjohtajan paikalta ja jätti hallintokomitean lokakuussa 1937. Hän kuoli vuonna 1943.
Richelieu (joki)
Richelieu on 124 kilometriä pitkä Saint Lawrencen sivujoki Etelä-Québecissä Kanadassa. Se on nimetty kardinaali Richelieun mukaan.
Richelieu saa alkunsa Yhdysvalloissa sijaitsevasta Champlainjärvestä, josta se virtaa kohti pohjoista Québecin provinssiin. Joen yläjuoksulla on useita pikkukaupunkeja, esimerkiksi Saint-Jean-sur-Richelieu, Chambly, Beloeil ja Mont-Saint-Hilaire. Saint-Jeanin ja Chamblyn välillä joessa on koskia, joiden ohi on rakennettu Chamblyn kanava. Alajuoksulla asutuskeskukset ovat pienempiä mutta maalauksellisempia, ja niistä huomattavimpia ovat Saint-Charles-sur-Richelieu, Saint-Denis-sur-Richelieu ja Saint-Ours. Joki yhtyy Saint Lawrenceen lähellä Saint-Pierren järveä Sorel-Tracyn kaupungissa.
Richelieujoella on ollut keskeinen rooli Québecin historiassa. Sen ensimmäisiä pysyviä asukkaita olivat irokeesit, huronit ja algonkinit. Uuden-Ranskan perustajana pidetty Samuel de Champlain teki tutkimusmatkan joelle vuonna 1608, pian Kanadaan saapumisensa jälkeen. Richelieujoki oli sotilaallisesti tärkeä koko Ranskan vallan ajan, ja ranskalaiset rakensivat sen rannoille useita linnoituksia. Hyvän puolustusjärjestelmän ja hedelmällisen maan houkuttelemina jokilaaksoon saapui paljon kanadanranskalaisia maanviljelijöitä.
Englannin saatua Kanadan valtaansa vuosina 1759–60, pian Amerikan vallankumouksen jälkeen, seudulle alkoi muuttaa brittisotilaita ja lojalisteja. Yhdysvaltain vapaussodan alussa amerikkalainen upseeri Benedict Arnold hyökkäsi brittien siirtomaa-alueille ja valtasi useita Richelieujoen rannalla sijainneista linnoituksista. Myös monet vuosien 1837–38 kansannousuista tapahtuivat Richelieujoen rantakylissä, esimerkiksi Saint-Charlesissa ja Saint-Denis’ssä.
Richelieujoen taloudellinen merkitys suureni 1800-luvulla. Vuonna 1843 valmistunut Chamblyn kanava helpotti puun, sellun, heinän ja hiilen rahtaamista Yhdysvalloista Montréaliin. Kaupankäynnin ansiosta Sorelin ja Saint-Jeanin väkiluku alkoi kasvaa, ja ne saivat kaupunkioikeudet 1850-luvulla. Samoihin aikoihin Yhdysvalloista rakennettiin kuitenkin Montréaliin johtava rautatie, joka syrjäytti vähitellen jokikuljetukset. Niinpä 1800-luvun lopussa ja 1900-luvulla talouden painopiste siirtyi kaupankäynnistä teollisuuteen.
Richelieujoen laaksossa harjoitetaan edelleen paitsi teollista ja sotilaallista toimintaa myös maataloutta, ja sieltä saadaan Québecin parhaat viljasadot. Kanadan ympäristöministeriön Québecin osastoon kuuluu yksikkö, jonka toimialueena on pelkästään Richelieujoen laakso. Se hallinnoi Chamblyn kanavaa ja suorittaa arkeologisia kaivauksia esimerkiksi Chamblyn ja Lennoxin linnoituksissa.
Final Destination 5
Final Destination 5 on 3D-kauhuelokuva, joka jatkaa "Final Destination" -elokuvasarjaa. Elokuvan on ohjannut Steven Quale ja käsikirjoituksen on tehnyt Eric Heisserer. Elokuva kuvattiin Vancouverissä, missä kolme edellisistä filmeistä kuvattiin. Kuvaukset alkoivat syyskuussa 2010.
Sam Lawton (Nicholas D'Agosto) saa ennakkonäyn romahtavasta sillasta, joka tulee surmaamaan hänet ja monia muita. Kun näky muuttuu todeksi, Sam onnistuu pelastamaan itsensä lisäksi joitain muita. Sam havaitsee tyttöystävänsä Mollyn (Emma Bell) kanssa, että jälleen kerran Kuolema on eloonjääneiden perässä.
Kuolemat
Thomas Dewey
Thomas Edmund Dewey (24. maaliskuuta 1902 – 16. maaliskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli New Yorkin kuvernööri vuosina 1943–1954. Dewey oli ehdokkaana Yhdysvaltain presidentiksi vuosina 1944 ja 1948, ja hävisi molemmat vaalit.
Marokon maanjäristys 2004
Marokon maanjäristys 2004 oli voimakkuudeltaan 6,4 magnitudin maanjäristys, joka tapahtui 24. helmikuuta 2004. Ainakin 628 ihmistä kuoli, 926 haavoittui ja yli 15 000 henkeä jäi kodittomaksi. Jälkijäristykset surmasivat ainakin kolme ihmistä ja tuhosivat aiemmin heikentyneitä rakennuksia.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1977
Mestaruussarja-kausi 1977 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 45. kausi. Kauden mestaruuden voitti Valkeakosken Haka.
Haka: Stefan Lindström, Teuvo Vilen, Juha Helin, Risto Salonen, Esko Ranta, Pekka Heikkilä, Jukka Pirinen, Kari Lindholm, Arto Uimonen, Matti Paatelainen, Markku Närvä, Heikki Huoviala, Petri Uimonen. Valmentaja Esko Malm.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"