hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Astemitsoli
Astemitsoli (CHFNO) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva toisen sukupolven antihistamiini. Astemitsolia sisältävät lääkkeet vedettiin markkinoilta vuonna 1999 niiden aiheuttamien sydänoireiden vuoksi.
Astemitsoli on histamiini-H-reseptorien salpaaja ja estää histamiinin sitoutumisen reseptoriin. Täten histamiinin vaikutukset eivät ilmene elimistössä. Astemitsoli on salpaajana voimakas ja pitkäkestoinen. Ihmisen elimistössä se metaboloituu kahdeksi aktiiviseksi metaboliitiksi, "O"-desmetyyliastemitsoliksi ja norastemitsoliksi CYP3A4-entsyymin vaikutuksesta. Yhdistettä käytettiin erityisesti allergisen nuhan ja sidekalvontulehduksen hoitoon. Astemitsoli ei läpäise veri-aivoestettä, minkä vuoksi sillä ei ole samankaltaista väsyttävää vaikutusta, kuin monella ensimmäisen sukupolven antihistamiinilla. Astemitsoli voi pidentää QT-aikaa ja aiheuttaa sydämen rytmihäiriöitä ja tämän vuoksi yhdiste on vedetty pois lääkeainemarkkinoilta. Ruoka-aineista greippimehu haittaa astemitsolin metaboliaa ja voi johtaa lääkeaineen pitoisuuden kasvamiseen elimistössä.
Astemitsolia voidaan syntetisoida kuusivaiheisella reaktiolla käyttämällä lähtöaineina 2-nitroisotiosyanobentseeniä ja 1-karbetoksi-4-aminopiperidiiniä.
Death of the West
Death of the West on suomalaisen deathrock-yhtye Babylon Whoresin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumin kansikuva on Albrecht Dürerin maalaus "Ritter, Tod und Teufel" (suom. "Ritari, kuolema ja piru").
Pride of the Damned
Pride of the Damned on suomalaisen deathrock-yhtye Babylon Whoresin 6LP-musiikkiboksi, joka sisältää yhtyeen koko tuotannon sekä ennenjulkaisematonta materiaalia. Se julkaistiin tammikuussa 2014 levymerkillä Svart Records.
Albumin kansikuva on Viktor Vasnetsovin maalaus "A Knight at the Crossroads".
Le Mansin 24 tunnin ajo 1953
Le Mansin 24 tunnin ajo 1953 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 13.–14. kesäkuuta 1953 Circuit de la Sarthen radalla. Kilpailun voittivat Jaguarilla ajaneet Tony Rolt ja Duncan Hamilton.
Grant Holt
Grant Holt (s. 12. huhtikuuta 1981 Carlisle) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin mestaruussarjassa pelaavaa Hiberniania. Molempijalkaisen Holtin pelipaikka on hyökkääjä.
Carlislessä syntynyt Holt aloitti uransa paikallisessa Carlisle Unitedissa, mutta 18-vuotiaana 1999 hän siirtyi Workington A.F.C:hen. Hän ei pelannut Workingtonissa edes kokonaista vuotta, ennen kuin hänet myytiin kolmosdivisioonan Halifax Towniin. Kolmen Halifax-kauden aikana Holt oli lainalla Barrow A.F.C:ssä sekä australialaisessa Sorrento FC:ssä. 2001 hänet myytiin Singaporen liigaan Hougang United FC:hen. Singaporessa hän onnistui 12 kertaa maalinteossa 14 ottelussa. Vielä samana vuonna hän siirtyi vanhaan lainaseuraansa Barrowiin, nyt pysyvällä sopimuksella. Hän pysyi Barrow'ssa vuoteen 2003 asti, jolloin hän siirtyi Sheffield Wednesdayhin. 24:ssä Wednesdayn ottelussa Holt onnistui maalinteossa vain kolme kertaa ja yhden vuoden jälkeen, vuonna 2004 hänet myytiin Rochdaleen.
Rochdalessa vietetyn kolmen vuoden aikana hän pelasi 75 ottelua ja teki 34 maalia. Tämä oli ensimmäinen Holtin seura kotimaassa, jossa hän onnistui. Holt on myös itse todennut Rochdalessa pelaamien vuosien olleen hänen läpimurtonsa. Vuonna 2006 hän siirtyi entiseen suurseuraan Nottingham Forestiin. Forestissakin Holt pelasi kolme vuotta ja onnistui 96 pelaamassaan ottelussa 21 kertaa maalinteossa. Viimeisen Forest-vuotensa aikana hän kävi myös lainalla Blackpoolissa. 2008 hän siirtyi Shrewsburyyn 170 000 punnalla. Kahden Shrewsbury-vuoden aikana Holt teki 43 pelissä 20 maalia.
Seuraavaksi, vuonna 2009 Holt siirtyi Englannin ykkösliigassa pelaavaan Norwich Cityyn. Paul Lambert nosti Grant Holtin joukkueen kapteeniksi aloitettuaan joukkueen päävalmentajana. Kaudeksi 2010- 11 Norwich nousi Englannin kakkostasolle mestaruussarjaan. Holt oli yksi joukkueensa tärkeimpiä pelaajia Norwichin nousussa ensimmäistä kertaa pitkään aikaan Englannin valioliigaan. Nyt alasarjoissa kolunnut Holt sai ensimmäisen näytönpaikkansa Valioliigassa ja moni uskoi, että Holt ei tee läpimurtoa Valioliigassa ja Norwich putoaa takaisin Mestaruussarjaan. Holt iski kuitenkin kauden aikana peräti 15 maalia ja hän sijoittui toiseksi Valioliigan kauden parhaan pelaajan äänestyksessä. Holt oli myös lähellä saada paikan Roy Hodgsonin valmentamaan Englannin maajoukkueeseen Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012. Holt pelasi Norwichissa aina vuoteen 2013, jolloin hän 154 ottelun ja 68 maalin jälkeen siirtyi 2013 Mestaruusarjan Wigan Athleticiin.
Hän pelasi Wiganissa 16 ottelua ja teki kaksi maalia, ennen kuin hänet tammikuussa 2014 lainattiin Valioliigan Aston Villaan. Lainasopimus kesti kauden loppuun, jonka jälkeen Holt palasi Wiganiin. Wiganista hän siirtyi syyskuussa 2014 syyskauden mittaiselle lainalle Mestaruussarjan Huddersfield Towniin, jossa Holt teki 15 pelissä kaksi osumaa. Joulukuussa 2014 hän palasi takaisin Wiganiin. Holt pelasi myös lainasopimuksella Wolverhamptonissa. Helmikuussa 2016 Grant Holt kirjoitti kauden loppuun saakka kestävän sopimuksen Rochdalen kanssa. Sopimuksen loputtua hän kirjoitti yhden vuoden mittaisen sopimuksen Hibernianin kanssa kesäkuussa 2016.
Ruhrin motti
Ruhrin motti oli toisen maailmansodan lopulla 4. huhtikuuta 1945 luotu motti, jossa Brittiläisen 21. armeijaryhmän, Yhdysvaltain 12. armeijaryhmän ja Yhdysvaltain 1., 3. ja 9. armeijan joukot piirittivät arviolta 430 000 Saksan Armeijaryhmä B:n sotilasta Ruhrin teollisuusalueelle. Taistelut motin luomiseksi alkoivat 7. maaliskuuta 1945 alkaen ja päättyivät 21. huhtikuuta 1945 saksalaisten antautumiseen. Yli 325 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen. Saksalaisjoukkojen komentaja marsalkka Walther Model teki itsemurhan Duisburgin lähellä olevassa metsässä.
Brit Awards 2014
Vuoden 2014 Brit Awards -gaala pidettiin 19. helmikuuta 2014 järjestyksessään 34. kertaa. Gaala järjestettiin Lontoon The O2 Arenalla.
Juontajana oli James Corden.
Janneniska
Janneniska Oy on nostolavoja vuokraava yritys. Janneniska Oy:n perusti Janne Niska vuonna 1996. Perustajan kuoltua 38-vuotiaana ja perheettömänä yrityksen omistus siirtyi yrityksen henkilöstölle testamentin mukaisesti. Enemmistöomistajaksi tuli toimitusjohtaja Joni Alasaari ja muiksi pääomistajiksi asiakaspalvelupäällikkö Jan Ström ja turvallisuuspäällikkö Saku Nurminen.
Vuonna 2017 Janneniska myi 34–80 metriin yltävät koneensa turkulaiselle Jalo & Jalolle.
Janneniskan tytäryhtiö Bladefence Oy on erikoistunut tuulivoimaloiden lapojen huoltoon. Se pyrkii etenkin Kanadan markkinoille.
Ylä-Satakunnan kihlakunnan tuomiokunta
Ylä-Satakunnan kihlakunnan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Tuomiokunta oli perustettu keskiajalla ja se oli toiminnassa 14. joulukuuta 1785 saakka, jolloin siitä muodostettiin kuninkaallisella kirjeellä Ylä-Satakunnan yläosan kihlakunnan tuomiokunta ja Ylä-Satakunnan alaosan kihlakunnan tuomiokunta.
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan tuomiokuntaan kuuluivat:
16. elokuuta 1693 päivätyn kuninkaallisen kirjeen mukaan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Isonvihan (1713–1721) aikana tuomiokunnassa pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä kesällä 1713 ja käräjien pito aloitettiin uudelleen helmikuussa 1722.
Vuoden 1776 järjestelyssä tuomiokuntaan määrättiin seuraavat käräjäkunnat:
P2
P2 tai Propaganda Due oli vapaamuurariloosi Italiassa 1945-1976 ja salainen loosi 1976-1981 (Italian perustuslain kieltäessä salaseurat).
Loosi yhdistettiin moniin rikoksiin ja hämäryyksiin kuten Bolognan pommi-iskuun, Banco Ambrosianoon (pääosin Vatikaanin pankin omistama), Roberto Calvin ja lehtimies Mino Pecorellin murhiin. P2 paljastui Michele Sindonan talousmahdin romahduksessa.
P2:a on joskus siteerattu "valtioksi valtiossa" tai "varjohallitukseksi".
Vuonna 1981 P2:n perustaja Licio Gelliltä löydetyn listan on arveltu olevan P2:een liittyvien henkilöiden lista.
Mallos
Mallos on keskikokoinen järvi Etelä-Savon Kangasniemellä. Lievästi tummavetinen Mallos laskee pohjoisesta Vuojakosken kautta Puulaveden itäosaan Vuojaselälle. Mallokseen laskee Tamaranjoki ja Haarajoki. Järven kunto on todettu seurantatutkimuksissa erinomaiseksi, viimeksi vuonna 2009. Käyttö- ja hoitosuunnitelman mukaan järveen istutetaan vuosittain 10 000 kuhaa.
Synsiö
Synsiä eli Synsiö on keskikokoinen järvi Etelä-Savon Kangasniemellä. Synsiä on Puulan kalastusalueen pohjoisosassa sijaitseva lievästi tummavetinen, karu ja matala järvi. Synsiänjärvi on moreenipohjainen. Se jakautuu kahteen järvialtaaseen: Haahkalanselkään ja Synsiään. Synsiästä vedet laskevat Kokkoniemenjokea Iso-Kaihlaseen ja siitä edelleen Puulan luoteisosaan, Sätkynselälle. Synsiään laskevat järvet ovat Iso-Siikajärvi ja Ylänne, jotka ovat karuja ja tummavetisiä. Järvireitillä on runsaasti järvitaimenen lisääntymiseen soveltuvia virtavesiä.
Selänne (täsmennyssivu)
Selänne voi viitata seuraaviin asiohin:
Mile Jedinak
Michael John ”Mile” Jedinak (s. 3. elokuuta 1984) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Crystal Palace FC:tä. Puolustavan keskikentän paikalla pelaava Jedinak tunnetaan voimakkaista taklauksistaan sekä johtajuudestaan kentällä. Australian maajoukkueessa Jedinak on esiintynyt lähes 80 kertaa.
Sydneyssä syntynyt Jedinak aloitti uransa paikallisessa Sydney Unitedissa, jossa hän pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2006. Hän kävi välillä lainalla myös kroatialaisessa NK Varteksissa sekä South Coast Unitedissa. Sydney Unitedin vuosina Jedinak pelasi 82 peliä, joissa hän onnistui maalinteossa 12 kertaa. Vuonna 2006 hän siirtyi toiseen australialaisjoukkueeseen, Central Coast Marinersiin. Marinersin riveissä Jedinak voitti A-Leaguen mestaruuden kaudella 2007–2008. Hän iski kauden aikana monia hienoja osumia, kuten vapaapotkumaalin 25 metristä Sydney FC:tä vastaan. Talvella 2009 Jedinak siirtyi Turkkiin, Gençlerbirliği S.K.:n riveihin. Osan Gençlerbirliği-ajastaan hän vietti lainalla toisessa turkkilaisseurassa Antalyasporissa. Vuonna 2011 Jedinak siirtyi Englannin Mestaruussarjassa pelaavaan Crystal Palaceen. Hän nousi Selhurst Parkin fanisuosikiksi kaudella 2012–2013, joka päättyi Palacen nousujuhliin. Kyseisellä kaudella Jedinak peri Palacen kapteeninnauhan Paddy McCarthyltä. Hänet valittiin joukkueensa kauden pelaajaksi. Kaudella 2013–2014 Jedinak pelasi Englannin valioliigaa Palacen riveissä.
Mile Jedinak edusti Australian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Arabiemiraateissa. Hän pääsi kentälle Tshekkiä, Kanadaa ja isäntämaata vastaan.
Jedinak teki debyyttinsä maajoukkueessa Singaporea vastaan 2008 ja oli tärkeä osa Pim Verbeekin valmentamassa joukkueessa, kun se selvitti tiensä vuoden 2010 MM-kisoihin. Itse kisoissa hän ei päässyt kentälle kuin avausottelussa Saksaa vastaan. Jedinak teki ensimmäisen maaottelumaalinsa Etelä-Koreaa vastaan vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissa Qatarissa. Hän teki turnauksessa myöhemmin myös toisen maalin. Jedinak edusti Australiaa myös vuoden 2014 MM-kisoissa Brasiliassa ja teki turnauksessa yhden maalin, rangaistuspotkusta Alankomaita vastaan. Hän pelasi Australian jokaisessa pelissä.
Suchitra Sen
Suchitra Sen (oik. Roma Dasgupta, 6. huhtikuuta 1931 Pabna – 17. tammikuuta 2014 Kalkutta) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli monissa bengalinkielisissä elokuvissa ja muutamissa hindinkielisissä elokuvissa. Hän näytteli monissa klassikoiksi muodostuneissa bengalielokuvissaan Uttam Kumarin kanssa.
Sen sai ensimmäisenä intialaisena naisnäyttelijänä kansainvälisen palkinnon voittaessaan parhaan naispääosan palkinnon elokuvasta "Saptapadi" Moskovan elokuvajuhlilla vuonna 1963. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shrin vuonna 1972.
Lopetettuaan uransa vuonna 1978 Sen vältteli julkisuutta loppuelämänsä, minkä vuoksi häntä on usein verrattu Greta Garboon. Sen kuoli sydäninfarktiin 82-vuotiaana.
Vuonna 2014 Senille myönnettiin postuumisti Filmfare Awards East -elämäntyöpalkinto.
Suchitra Sen oli näyttelijä Moon Moon Senin äiti sekä Raima Senin ja Riya Senin isoäiti.
Poppis Suomela
Kari "Poppis" Suomela (s. 29. elokuuta 1966 Somero) on suomalainen naparetkeilijä. Hän on hiihtänyt muun muassa Grönlannin halki, magneettiselle pohjoisnavalle, pohjoisnavalle ja etelänavalle. Hän on kahdestoista ihminen maailmassa ja ainoa suomalainen, joka on hiihtänyt ilman ulkopuolista tukea molemmille navoille.
Sam Smith
Samuel ”Sam” Frederick Smith (s. 19. toukokuuta 1992 Lontoo, Englanti) on brittiläinen Grammy-palkittu laulaja ja lauluntekijä.
Vuonna 2012 hän nousi ihmisten tietoisuuteen laulettuaan Disclosuren ”Latch”-kappaleella. Hän julkaisi ensimmäisen soolosinglensä, ”Lay Me Down”, helmikuussa 2013. Samana vuonna Smith lauloi Naughty Boyn ”La La La” -kappaleella, joka sijoittui Britannian singlelistan ykkössijalle. Vuonna 2014 hän julkaisi toisen soolosinglensä, ”Money on My Mind”, joka sijoittui myös Britannian singlelistan ykkössijalle. Debyyttialbuminsa, "In the Lonely Hour", Smith julkaisi toukokuussa 2014.
Vuoden 2014 Brit Awardseissa Smith voitti ”kriitikoiden valinta” -palkinnon. Vuonna 2014 BBC valitsi Smithin "Sound of 2014" -listan ykköseksi.
Vuonna 2015 Smith palkittiin neljällä Grammyllä kategorioissa paras uusi artisti, vuoden levytys ("Stay with Me"), vuoden kappale ("Stay with Me") ja paras pop-albumi "(In the Lonely Hour)".
Smith esittää vuoden 2015 lokakuussa ensi-iltansa saaneen James Bond -elokuvan "Spectre" tunnussävelmän "Writing’s On The Wall".
Smithin musiikillisia esikuvia ovat esimerkiksi Lady Gaga, Adele, Beyoncé Knowles, Amy Winehouse, Whitney Houston ja Mariah Carey.
Vuonna 2014 Smith tunnustautui julkisesti homoksi. Hän myönsi suhteensa näyttelijään ja laulajaan Jonathan Zeizeliin suhteen päätyttyä. Kun "Stay with Me" voitti Record of the year -palkinnon, Smith sanoi "Haluan kiittää miestä josta kappale kertoi, johon rakastuin viime vuonna. Kiitos, että särjit sydämeni, koska sä annoit mulle neljä grammya!" Sittemmin Smith on seurustellut näyttelijä Brandon Flynnin kanssa.
Kosmidionin taistelu
Kosmidionin taistelu käytiin kahden vallasta Osmanien valtakunnassa taistelleen veljeksen ja prinssin Süleyman ja Musa Çelebin joukkojen välillä aivan Konstantinopolin muurien edustalla 15. kesäkuuta 1410.
Sulttaani Bayezid I hävisi Ankaran taistelun Timur Lenkille 1402 ja joutui Timuridien dynastian vangiksi. Bayezidin neljä poikaa aloittivat kamppailun vallasta ja kymmenen vuotta kestänyt Osmanien interregnumina tunnettu sisällissota puhkesi veljesten välille 1403. Alun yhteenottojen jälkeen Anatoliassa vallitsi pattitilanne, joka kesti 1405-1410. Valittu sulttaani Mehmed lähetti Musan pienen armeijan kanssa Mustanmeren kautta Traakiaan, josta tämä saattoi hyökätä Süleymanin alueille kaakkois-Euroopassa. Süleyman marssi joukkoineen Traakiaan kohtaamaan Musan. Seurasi lyhyt mutta verinen yhteenotto, jossa Süleymanilla oli alkuun etulyöntiasema.
Taistelu mainitaan kolmessa Bysantin lyhytkronikassa. Bulgarialainen kronikoitsija Konstantin Kostenetsilainen ja Bysantin kreikkalainen Khalkokondyles kertovat taistelusta yksityiskohtaisemmin, kun taas Mehmed Çelebin teoista veljesten sisällissodassa yleensä värikkäästi kuvaileva turkkilainen aikalaiskronikka "Ahval" kertoo Kosmidionin tapahtumista niukemmin. 1900-luvun italialainen historioitsija Elpidio Mioni esittää, että taistelu olisi tapahtunut tarkalleen Kaligarian portin () edessä.
Ennen taistelua käytiin juonitteluja. Bysantin keisari Manuel II Palaiologos tuki Süleymania ja yritti houkutella veljesten setäpuolia Stefan ja Vuk Lazarevićia loikkaamaan Süleymanin puolelle. Vuk Lazarević vaihtoikin leiriä taistelun aattona, mutta Serbian despootti Stefan Lazarević jäi ilmeisesti Musan puolelle.
Bysantilla oli suuri vaikutus taistelun ratkeamiseen, sillä taistelu käytiin Kosmidionin esikaupunkialueella Kultaisen sarven lähellä aivan Konstantinopolin muurien edustalla. Paikasta oli näköetäisyys Blakhernain keisarilliseen palatsiin. Konstantin Kostenetsilaisen mukaan Süleymanin joukot vyöryivät muurien porteista Musan kimppuun. Alkuun Musan joukot aiheuttivat raskaita tappioita Süleymanille, mutta taistelu kääntyi, kun Süleyman lähetti muutaman sadan miehen vahvuisen osaston iskemään Musan leiriin. Taistelu oli hyvin verinen ja jätti ruumiita kasoittain lojumaan Konstantinopolin edustan kentille ja rannoille. Raskas taistelu päättyi viimein Süleymanin voittoon. Konstantin Kostenetsilaisen mukaan ratkaisevin tekijä oli se, että taistelun aikana moni Musan vasalleista loikkasi vastustajan puolelle. Pettynyt Musa vannoi vielä tappavansa Vuk Lazarevićin ja antavansa tämän maat Stefanille.
Taistelun jälkeen Musa pakeni Bulgariaan, jossa hän sai tukea vhä uskollisilta valakialaisilta liittolaisiltaan. Hän keräsi uuden armeijan ympärilleen samaan aikaan kun Süleyman otti Edirnen uudelleen haltuunsa. Seuranneiden kuukausien aikana Süleymanin ja Musan armeijat ottivat yhteen useita kertoja taisteluissa Serbian ja Bulgarian hallinnasta.
Kuningas Litmanen
Kuningas Litmanen on vuonna 2012 valmistunut Arto Koskisen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo jalkapalloilija Jari Litmasesta. Nimensä se on saanut suomalaisten jalkapallofanien Litmasesta käyttämästä "Kuningas"-lempinimestä. Syyskuussa 2012 ensi-iltaansa tullut dokumentti keräsi elokuvateattereissa yhteensä noin 30 000 katsojaa.
Jalkapallo-ottelun tavoin myös "Kuningas Litmanen" jakaantuu kahteen jaksoon. "Ensimmäinen puoliaika" kertaa Litmasen uran huippuhetkiä kuten Mestareiden liigan voittoa Ajax Amsterdamin riveissä. "Toinen puoliaika" taas kuvaa häntä ihmisenä ja käsittelee Litmasen peliuran käännekohtia, muun muassa lukuisia loukkaantumisia.
Mika Kaurismäen tuottamaa elokuvaa on kuvattu Lahden ja Helsingin lisäksi Amsterdamissa, Barcelonassa ja Liverpoolissa. Kuvaukset aloitettiin syksyllä 2010, jolloin Litmanen pelasi FC Lahdessa. Hänen entisistä joukkuetovereista haastateltujen joukossa ovat muun muassa Danny Blind, Frank ja Ronald de Boer, Xavi Hernández, Sami Hyypiä, Carles Puyol, Edwin van der Sar ja Marc Overmars. Valmentajista "Kuningas Litmasessa" esiintyy muun muassa Louis van Gaal. Alun perin Kaurismäen piti ohjata elokuva itse, mutta muiden työkiireidensä vuoksi hän valitsi ohjaajaksi Arto Koskisen.
"Kuningas Litmanen" on myyty useisiin eri maihin. Marraskuussa 2012 se sai Hollannin ensi-iltansa Amsterdamin IDFA–elokuvafestivaaleilla, jota pidetään maailman arvostetuimpana dokumenttielokuvafestivaalina. Jari Litmanen oli paikalla ensi-esityksessä.
Rebecca Ferguson (laulaja)
Rebecca Caroline Ferguson (s. 21. kesäkuuta 1986 Liverpool, Iso-Britannia) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen sijoituttuaan toiseksi brittiläisessä "The X Factor" -kykyjenetsintäohjelmassa vuonna 2010. Ohjelman jälkeen hän solmi levytyssopimuksen Syco Musicin ja Epic Recordsin kanssa Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa Fergusonilla on levytyssopimus Columbia Recordsin kanssa.
Fergusonin esikoisalbumi, "Heaven", julkaistiin joulukuussa 2011. Toinen studioalbumi, "Freedom", julkaistiin joulukuussa 2013. Artisti on kertonut saaneensa musiikkiinsa vaikutteita Aretha Franklinilta, Kings of Leonilta, Christina Aguileralta ja Amy Winehouselta.
Ferguson syntyi heinäkuussa 1986 Mill Roadin sairaalassa, Liverpoolissa. Hän vietti elämänsä kaksi ensimmäistä vuotta Huytonissa. Hänellä on yksi nuorempi veli, Sam. Artisti on myöhemmin kertonut, että häntä kiusattiin koulussa hänen perheensä köyhyyden vuoksi. Ferguson sai ensimmäisen lapsensa teini-ikäisenä muutettuaan Anfieldiin. Nykyään hänellä on kolme lasta, joista nuorin syntyi syksyllä 2014. Ennen laulu-uraansa Ferguson kouluttautui sihteeriksi.
X Factorin tultua päätökseen Ferguson alkoi työstää ensimmäistä studioalbumiaan, "Heavenia". Se julkaistiin joulukuussa 2011 ja ylsi Ison-Britannian albumilistalla kolmanneksi. Se sai kaksinkertaisen platinalevyn Isossa-Britanniassa ja platinalevyn Irlannissa. Albumilta julkaistiin yhteensä 6 singleä, joista "Nothing's Real but Love" menestyi parhaiten sijoittuen kymmenenneksi Iso-Britannian singlelistalla.
Toinen studioalbumi, "Freedom", julkaistiin joulukuussa 2013. Ensimmäisen albumin tapaan myös se sai kriitikoilta positiivista palautetta. "Freedom" sijoittui Isossa-Britanniassa kuudenneksi ja sai kultalevyn. Albumilta on julkaistu kolme singleä, joista pääsingle "I Hope" on menestynyt parhaiten.
Vuoden 2015 maaliskuussa Ferguson julkaisee kolmannen studioalbuminsa, "Lady Sings the Blues", jolla on hän tulkitsee uudelleen Billie Holidayn kappaleita. Sen ensimmäinen single on nimeltään "Get Happy".
Urbano Rattazzi
Urbano Rattazzi (20. kesäkuuta 1808 Alessandria – 5. kesäkuuta 1873 Frosinone) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1862 ja 1867.
Rattazzi oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja. Hänet valittiin vuonna 1848 Sardinian kuningaskunnan edustajainhuoneeseen ja tuosta vuodesta alkaen hän oli lähes yhtäjaksoisesti Sardinian hallituksessa eri ministerintehtävissä. Vuonna 1852 Rattazzin keskustavasemmisto liittoutui Camillo Cavourin keskustaoikeiston kanssa. Rattazzi toimi sen jälkeen aluksi edustajainkamarin puhemiehenä ja sitten Cavourin hallituksen oikeusministerinä 1853–1854 sekä sisäministerinä 1854–1858. Hän erosi tammikuussa 1858 hallituksesta, koska ei hyväksynyt Cavourin ajamaa liittolaisuutta Ranskan kanssa. Molemmat miehet kuitenkin kannattivat Italian yhdistymiseen tähtäävää politiikkaa. Rattazzi palasi sisäministeriksi Alfonso La Marmoran hallitukseen 1859–1860. Italian yhdistyttyä 1861 hänestä tuli uuden edustajainkamarin ensimmäinen puhemies.
Rattazzista tuli yhdistyneen Italian pääministeri Bettino Ricasolin jälkeen maaliskuussa 1862. Pian sen jälkeen Italian yhdistymiseen osallistunut vapaustaistelija Giuseppe Garibaldi tarjoutui valtaamaan vapaaehtoisineen Rooman, joka oli jäänyt vielä yhdistyneen Italian ulkopuolelle ja jota Ranskan joukot miehittivät. Rattazzi antoi aluksi hyväksyntänsä Garibaldin hankkeelle, mutta muuttikin sitten mielensä, ja lähetti joukkoja pysäyttämään Garibaldin. Kun kansallissankarina pidetty Garibaldi haavoittui Rattazzin lähettämiä joukkoja vastaan käymässään Aspromonten taistelussa, Rattazzin kansansuosio romahti. Hän joutui tämän seurauksena eroamaan joulukuussa 1862. Hän pääsi palaamaan pääministeriksi huhtikuussa 1867, mutta viiden vuoden takainen näytelmä toistui, kun Garibaldi lähti jälleen yrittämään Rooman valtausta. Rattazzi pelkäsi tämän johtavan sotaan Ranskaa vastaan, mutta koska hän ei kansalaismielipiteen vuoksi uskaltanut lähteä uudelleen pysäyttämään Garibaldin joukkoja, hän erosi oma-aloitteisesti pääministerin paikalta saman vuoden lokakuussa. Hän oli kuitenkin Italian vasemmiston johtaja kuolemaansa asti.
Alfonso La Marmora
Alfonso Ferrero La Marmora (18. marraskuuta 1804 Torino – 5. tammikuuta 1878 Firenze) oli italialainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Italian pääministerinä 1864–1866.
La Marmora kävi Torinon sotilasakatemian ja aloitti sotilasuransa 1823 luutnanttina Sardinian kuningaskunnan asevoimien tykistössä. Hän yleni 1845 majuriksi ja osallistui 1848–1849 Sardinian sotiin Itävaltaa vastaan. Hän kunnostautui varsinkin Pastrengon ja Peschieran taisteluissa huhti–toukokuussa 1848 sekä pelasti 5. elokuuta kuningas Kaarle Albertin milanolaisilta vallankumouksellisilta. La Marmora ylennettiin lokakuussa 1848 prikaatinkenraaliksi ja seuraavana vuonna kenraaliluutnantiksi. Huhtikuun 1849 alussa hän kukisti kansannousun Genovassa. La Marmora toimi Sardinian sotaministerinä 1849–1860, joskin välillä hän komensi Krimin sotaan 1855–1856 osallistuneita sardinialaisia joukkoja. Hän osallistui myös vuonna 1859 käytyyn sotaan Itävaltaa vastaan. Camillo Cavourin jouduttua tilapäisesti väistymään La Marmora toimi Sardinian pääministerinä heinäkuusta 1859 tammikuuhun 1860. Vuoden 1861 alussa hän oli hetken yhdistyneen Italian lähettiläänä Berliinissä ja Pietarissa, ja sen jälkeen Milanon sotilaskuvernöörinä sekä lokakuusta alkaen Napolin prefektinä.
La Marmora nimitettiin Italian pää- ja ulkoministeriksi syyskuussa 1864. Hän otti tavoitteekseen liittää Italiaan Itävallalle jääneen Venetian alueen, ja solmi sitä varten sotaliiton Preussin kanssa huhtikuussa 1866. Pian syttyneessä sodassa Itävaltaa vastaan hän toimi Italian armeijan esikuntapäällikkönä, ja erosi siksi pääministerin paikalta kesäkuussa. Italialaiset kärsivät ratkaisevan tappion Custozzan taistelussa 24. kesäkuuta, mutta Preussin voiton ansiosta Italia sai siitä huolimatta Venetian Itävallalta. La Marmora kuitenkin vetäytyi tämän sodan jälkeen julkisesta elämästä. Hän hoiti vielä erään diplomaattisen komennuksen vuonna 1867 ja toimi Italiaan liitetyn Rooman käskynhaltijana lokakuusta 1870 tammikuuhun 1871. Puolustaakseen Custozzan tappion tahraamaa mainettaan hän julkaisi 1873 muistelmakirjan "Un po’ più di luce sugli eventi politici e militari dell’anno 1866" (”Hieman lisävaloa vuoden 1866 poliittisiin ja sotilaallisiin tapahtumiin”).
Christian Ludvig Hjelt
Christian Ludvig Hjelt (20. heinäkuuta 1786 Turku – 23. elokuuta 1849 Turku) oli suomalainen kirjanpainaja, kustantaja ja kirjakauppias.
Hjeltin vanhemmat olivat dosentti, tuomiokirkon taloudenhoitaja Niklas Hjelt ja Margareta Johanna Caloander. Hän tuli filosofian tohtoriksi (maisteriksi) 1810 ja julkaisi väitöskirjan teologian kandidaatin tutkintoa varten, mutta keskeytti opinnot ja ryhtyi viljelemään useita maatilojaan. 1823 hänestä tuli Turun Wiikko-Sanomat -lehden kustantaja ja seuraavan vuoden alusta perustamansa Åbo Underrättelser -lehden toimittaja. Lehteä hän painatti vuokraamassaan Suomen Pipliaseuran kirjapainossa, jonka hän osti omistukseensa 1826. Hjelt harjoitti varsin laajaa suomen- ja ruotsinkielistä kustannustoimintaa, julkaisten muun muassa kansankirjasia ja oppikirjoja. 1829-1835 hän omisti kirjapainon myös Porvoossa. Turun palossa 1827 hän menetti kirjapainonsa ja -varastonsa, mutta sai liiketoiminnan varsin pian uudestaan käyntiin ja perusti kirjapainonsa lisäksi myös kirjakaupan Turkuun 1829. Jo aiemmin eli 1823 hän oli ollut mukana Littoisiin perustetussa verkatehtaassa.
Hjeltin puoliso vuodesta 1811 oli Hedvig Lovisa Chytraeus (k. 1839). Lääkäri, professori ja arkkiatri Otto E. A. Hjelt (1823–1913) oli heidän poikansa.
Suuri-Onkamo
Suuri-Onkamo on Pohjois-Karjalassa Rääkkylässä ja Tohmajärvellä Onkamossa sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 3 200 hehtaaria eli 32 km². Se on 10,2 kilometriä pitkä ja 5,1 kilometriä leveä. Sen erottaa idässä Särkijärvestä kilometrin levyinen pitkä kannas ja Pieni-Onkamosta Pyhäselän ylittävä ja Kostamoon kulkeva pitkä harjujakso. Järvellä on kaksi järviallasta, jotka jäävät Piransärkkinä alkavan, Allinsaarena jatkavan ja Pihjalaniemenä loppuvan harjujakson eri puolille. Järven lounaista osaa kutsutaan Hasonseläksi ja se on 4,4 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 114 miljoonaa m³ eli 0,114 km³. Järven keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 9,4 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 125 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 57 ha, mikä on noin 1,8 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 9 yli hehtaarin suurisia, 95 yli aarin ja loput 21 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Suurimpia saaria ovat Suurisaari ja Heinäsaari, jotka sijaitsevat Hasonselällä, ja Rikinsaari, joka sijaitsee Pihjalaniemen itäpuolella. Pisin saari on harjumainen Allinsaari, jonka pituus on 1,3 kilometriä ja suurin leveys on yli 70 metriä. Järvenselällä sijaitsee pieniä saaria, joista suurin on Pyhäsaari.
Järven rantaviivan pituus on 88 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 21 kilometriä. Järvenselältä suojassa sijaitsee pohjoispään Särkilahti ja eteläpään Etronlahti ja Ylipäänlahti. Suuri-Onkamo on luonnoltaan monipuolinen ja sen eliöstö on ainutlaatuista. Sanotaan, että sinne ulottuu Laatokan lämmittävä vaikutus, jolloin ilmasto on mantereisempi kuin muualla Suomessa. Järven rannoilla oleva kiinteä asutus on haja-asutusta. Pienistä kylistä voidaan mainita esimerkiksi luoteispään Sintsi, itärannan Kannas ja kaakkoinen Säkäniemi. Järven rannoille johtaa tiet valtatieltä 6 ja seututieltä 484 haarautuvilta yhdysteiltä. Järvi kuuluu suurimmalta osin Rääkkylään. Tohmajärven raja kulkee etelässä Hasonselän poikki itä-länsi-suuntaisena Allinsaaren eteläpuolelta Allinsalmesta ja se kääntyy siitä heti pohjois-luoteeseen Särkilahden poikki.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Oriveden-Pyhäselän alueen (04.3) Onkamojärven valuma-alueella (04.37), jonka Suuri-Onkamon valuma-alueeseen (04.372) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä omasta valuma-alueestaan, joka on järven pinta-alaan nähden pieni. Suuri-Onkamo laskee Pieni-Onkamoon Sintsissä sijaitsevan alle 20 metriä leveän salmen kautta. Pieni-Onkamo puolestaan laskee Saimaaseen luettavaan Pyhäselkään. Järvien vedenpinnat ovat samalla korkeudella.
Suuri-Onkamon valuma-alueella on neljä yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat alle kuuden hehtaarin kokoisia suppia, mutta piskuinen Kuikkalampi on ojitetun suon keskellä sijaitseva suolampi.
Inna Koskenniemi
Inna Katharina Koskenniemi (24. tammikuuta 1923 Turku – 22. tammikuuta 1995) oli suomalainen kielen- ja kirjallisuudentutkija ja Turun yliopiston englantilaisen filologian professori vuosina 1969–1988. Hän tutki Englannin renessanssin ja keskiajan kieltä ja kirjallisuutta.
Koskenniemi kirjoitti ylioppilaaksi 1941, valmistui filosofian kandidaatiksi 1948, maisteriksi 1950 ja lisensiaatiksi 1957 ja väitteli tohtoriksi 1965. Hän työskenteli Turun suomalaisen yhteiskoulun kieltenopettajana vuosina 1951–1954 ja toimi Turun yliopiston englantilaisen filologian assistenttina 1957–1967, dosenttina 1964–1967, apulaisprofessorina 1967–1969 ja professorina vuodesta 1969. Koskenniemen professorikautena englantilaisen filosofian laitoksesta tuli humanistisen tiedekunnan suurimpia yksiköitä. Hän tutki itse muun muassa renessanssiajan englantilaisen draaman kieltä ja osallistui kansainvälisiin Shakespeare-kongresseihin Stratford-upon-Avonissa Englannissa.
Inna Koskenniemen isä oli professori V. A. Koskenniemi. Inna Koskenniemi oli Perustuslaillisen kansanpuolueen kannattaja ja aktiivinen politiikassa 1970-luvulla. Vuoden 1979 eduskuntavaaleissa hän sai 1 646 ääntä Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä ja ylsi vaaliliiton toiselle varasijalle. Koskenniemen noin 1 500 nidettä käsittävä kirjasto lahjoitettiin vuonna 1995 englantilaisen filologian laitokselle.
MKTO (albumi)
MKTO on amerikkalaisen popduon MKTO:n ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 30. tammikuuta 2014 Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Albumi julkaistiin Pohjois-Amerikassa 1. huhtikuuta 2014. Heti julkaisunsa jälkeen levy pääsi Australian albumilistan kärkeen.
Albumilla vierailee Ne-Yo ja Jessica Ashley. Duon jäsenet Malcolm David Kelley ja Tony Oller ovat tehneet kaikki kappaleet. Albumilta on julkaistu neljä singleä, joista "Thank You" on menestynyt parhaiten.
Mario Paint
Mario Paint on Nintendon luoma videopeli SNES-konsolille. Pelin mukana julkaistiin SNES-hiiri jota käytettiin Mario Paintin ohjaimena.
Pelin päätarkoitus on piirtäminen, mutta pelissä on muutakin tekemistä kuten:
Pelin alkuruudussa on kikka, jos pelaaja painaa tiettyjä kirjaimia jotain tapahtuu. Jotkut kirjaimet muuttavat musiikkia, yhdestä kirjaimesta tulee Yoshi esiin ja alkaa juoksentelemaan ympäri alkuruutua, joistakin kirjaimista Mario pienenee ja joistakin kasvaa ja yhdestä pystyi jopa piirtämään alkuruudun taustaa. Välillä alkuruudulla vilahtaa tähti, ja jos tähteä ehtii painamaan ennen kuin se katoaa, rupeaa satamaan lisää tähtiä ja musiikki muuttuu.
Tony Oller
Tony Oller (s. 25. helmikuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa "Gigantic" ja "Tavataan välkkärillä". Hän on myös näytellyt muun muassa vuonna 2013 ilmestyneessä elokuvassa "Puhdistuksen yö".
Vuonna 2012 Oller ja hänen entinen näyttelijäkollegansa Malcolm David Kelley perustivat popduo MKTO:n. He saivat levytyssopimuksen Columbia Recordsilta ja vuoden 2014 tammikuussa julkaistiin duon nimeä kantava esikoisalbumi "MKTO".
Haavipallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
Haavipallon maailmanmestaruuskilpailut 2014 pelattiin 10.–19. heinäkuuta Denverissä, Coloradossa. Turnaukseen osallistui yhteensä 38 joukkuetta, jotka oli jaettu seitsemään lohkoon. Kyseessä oli joukkuemäärässä mitattuna haavipallon historian suurimmat maailmanmestaruuskilpailut.
Turnaukseen osallistuvista joukkueista ensimmäistä kertaa MM-kisoissa pelasivat Belgia, Costa Rica, Israel, Kiina, Kolumbia, Thaimaa, Turkki, Uganda sekä Venäjä. Uganda oli myös ensimmäinen Afrikan valtio, joka pelasi Kansainvälinen lacrosseliiton järjestämässä turnauksessa. Seuraavassa on lista kaikista osallistujamaista:Jatko-otteluissa ratkottiin joukkueiden paikat pudotuspeleihin. Jatko-otteluihin osallistuivat kaikkien lohkojen joukkueet, pois lukien Sinisen lohkon joukkueet. Joukkueiden perässä oleva tunnus (esimerkiksi A1) tarkoittaa joukkueiden tunnusta pudotuspelikaavioissa.
Filmfare Awards South 2001
Filmfare Awards South 2001 oli 20. huhtikuuta 2002 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2001 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 49:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Maradona (elokuva)
Maradona (myös Kusturican Maradona, ) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut serbialaisen Emir Kusturican ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo maailman kaikkien aikojen parhaimpiin ja legendaarisimpiin jalkapalloilijoihin lukeutuvan argentiinalaisen Diego Maradonan elämäntarinan. Ensi-esityksensä dokumentti sai Cannesin elokuvajuhlilla.
Elokuva ei pyri olemaan objektiivinen kertomus Maradonan elämästä, vaan alkuperäisen nimensä mukaisesti se on hänen ystävänsä Emir Kusturican näkemys. Dokumentissa ei esimerkiksi ole lainkaan ulkopuolisten ihmisten näkökulmia Maradonan uraan liittyviin värikkäisiin vaiheisiin ja skandaaleihin.
Diego Maradonan ja Emir Kusturican lisäksi elokuvassa esiintyy muun muassa Maradonan tuttavapiiriin kuuluvia valtiomiehiä kuten Kuuban johtaja Fidel Castro ja Venezuelan presidentti Hugo Chávez.
Andrei Hotejev
Andrei Hotejev ( (s. 2. joulukuuta 1946 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen pianisti. Hän asuu Saksassa. Hotejev tunnetaan esimerkiksi Tšaikovskin pianokonserttojen, mutta myös muiden säveltäjien, kuten Prokofjevin, Musorgskin ja Rahmaninovin levytyksistä.
Hotejev valmistui Moskovan konservatoriosta, jossa hänen opettajanaan toimi Lev Naumov. Vuoden 1991 ensiesiintymisen jälkeen Die Welt kuvaili häntä sanoin: "An exceptional artist, a player of dazzling virtuosity and formidable power". Vuonna 1995 hän soitti eri puolilla Eurooppaa. Hän on soittanut eri orkestereiden kanssa, kuten Hampurin sinfoniaorkesteri, Pietarin filharmoninen orkesteri, Orchestre national du Capitole de Toulouse, Orchestre Lamoureux Paris, Tšaikovski sinfoniaorkesteri Moscow, Netherlands Radio Symphony, Orchestre National de Montpellier Languedoc-Roussillon ja Pietarin Academic Sinfoniaorkesteri.
La Giralda
La Giralda on Sevillan katedraalin 104 metriä korkea kellotorni ja yksi tunnetuimpia maamerkkejä Espanjan Sevillassa. Vuosina 1184-96 pystytetty "La Giralda" rakennettiin alun perin viereisen moskeijan minareetiksi ja vartiotorniksi. Se edusti almohadien arkkitehtuuria. Kristityt valloittivat kuningas Alfonso X:n johdolla Sevillan takaisin muslimeilta vuonna 1248. Moskeija purettiin ja sen paikalle rakennettiin katedraali. Minareetti muutettiin sen kellotorniksi.
Vuonna 1356 tornia ravisteli voimakas maanjäristys, joka tuhosi tornin kuparikupolit. Tornia uudistettiin vuosina 1560-1568, jolloin sitä muun muassa korotettiin neljällä kerroksella. Kupolien tilalle pystytettiin italialainen "Faith" -pronssipatsas.
La Giralda lisättiin yhdessä Sevillan katedraalin kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1987.
Rottinki
Rottingiksi (malaijiksi: "rotan") kutsutaan noin 600 eri lajia käsittävää palmusukua, jonka lajeja kasvaa Afrikan, Aasian ja Australaasian trooppisissa osissa. Ne ovat yleensä hyvin pitkä- ja ohutvartisia, muiden puiden oksistoissa kasvavia kiipijäkasveja, jotka muodostavat jopa läpipääsemättömiä tiheikköjä. Runkoja peittävät tiheästi kasvavat piikit.
Rottinkipalmujen noin 2–5 cm paksuista vartta käytetään muun muassa huonekalu- ja sisustustarviketeollisuudessa. Rottinkien varren sisus on hyvänmakuista ja sitä käytetään ravinnoksi erityisesti keittona.
Lotta Immonen
Lotta Immonen (s. 22. maaliskuuta 1996) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Vihdin Palloa. Hän on myös seuran omia kasvatteja.
Superpesiksen runkosarjassa Immonen on pelannut kaikkiaan 45 ottelua, joissa on lyönyt 15 ja tuonut 11 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 117. Superpesiksen pudotuspeleissä Immonen on pelannut viisi ottelua, joissa on lyönyt kaksi juoksua ja tuonut yhden juoksun. Tämän lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspeliotteluissa kerännyt tililleen 16 kärkilyöntipistettä.
Lovastatiini
Lovastatiini (CHO) on statiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään veren korkean kolesterolipitoisuuden laskuun muun muassa sepelvaltimotaudin hoidossa.
Lovastatiinin eristi ensimmäisen kerran Alfred Alberts vuonna 1978 "Aspergillus terreus" -homeesta työskennellessään Merckillä. Vuotta myöhemmin japanilaisen Sankyon tutkijat löysivät sitä "Monascus ruber" -sienestä. Yhdisteen havaittiin olevan voimakas HMG-CoA-reduktaasin estäjä ja siten estävän elimistön kolesterolisynteesiä ja alentavan kolesterolipitoisuutta. Lovastatiini oli ensimmäinen Yhdysvalloissa FDA:n hyväksymä statiini ja tuli markkinoille vuonna 1987. Lovastatiinille on kehitetty useita kokonaissynteesimenetelmiä, mutta kaupallisesti tehokkain tapa valmistaa yhdistettä on bioteknisesti fermentoinnin avulla käyttäen "A. terreus"- tai "M. ruber" -kantoja. Lovastatiinin patentti umpeutui Yhdysvalloissa vuonna 2002. Lovastatiinista voidaan syntetisoida muita statiineja kuten simvastatiinia.
Lovastatiini on aihiolääke, joka metaboloituu eläimillä maksassa CYP3A4-entsyymin vaikutuksesta. Yhdisteen laktonirengas hydrolysoituu ja muodostuva tuote sitoutuu erittäin voimakkaasti HMG-CoA-reduktaasiin inhiboiden sen toiminnan. Täten kolesterolisynteesi estyy ja erityisesti LDL-kolesterolin määrä vähenee. Lovastatiini on lipofiilinen eli rasvahakuinen yhdiste, minkä vuoksi sen ottaminen aterioiden yhteydessä parantaa sen tehoa.
Sosialistinen Vaihtoehto
Sosialistinen Vaihtoehto (SV) on kansainvälistä trotskilaista yhteistyöjärjestöä Komitea työväeninternationaalin puolesta (CWI) tukeva sosialistinen ryhmä Suomessa. Ryhmä perustettiin huhtikuussa 2002. Nykyään toimintaa on muun muassa Helsingissä, Turussa ja Oulussa. Ryhmä julkaisee samannimistä lehteä.
Sosialistisen Vaihtoehdon kotisivut
Le Mansin 24 tunnin ajo 2006
Le Mansin 24 tunnin ajo 2006 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17.–18. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailu oli Le Mansin 24 tunnin ajojen historian ensimmäinen, joka voitettiin dieselmoottorisella autolla.
Clean Bandit
Clean Bandit on brittiläinen elektronisen musiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 2009. Yhtyeen kappale ”Rather Be” nousi Britannian singlelistan ykköseksi tammikuussa 2014. Yhtyeen debyyttialbumi, "New Eyes", julkaistiin toukokuussa 2014. Helmikuussa 2015 yhtye palkittiin ”Best Dance Recording” -Grammylla.
Serbian despotaatti
Serbian despotaatti () oli historiallinen valtio nykyisen Serbian alueella.
Vaikka vuonna 1389 käytyä Kosovo Poljen taistelua pidetään yleensä keskiaikaisen Serbian valtion loppuna, Serbian valtakuntaa ja Moravian Serbiaa seurannut Serbian despotaatti oli olemassa vielä 70 vuoden ajan. 1400-luvun alkupuoliskon ajan siellä vallitsi itsenäinen kulttuurinen ja poliittinen renessanssi, joka päättyi kun Osmanien valtakunta valtasi alueen vuonna 1459. Senkin jälkeen despotaatti jatkoi olemassaoloaan aina 1500-luvun puoleenväliin asti, tosin maanpaossa Unkarin kuningaskunnassa. Pavle Bakić oli Serbian despooteista viimeinen, jonka sekä Habsburgien että Osmanien valtakunnat tunnustivat.
The Royal Concept
The Royal Concept (aikaisemmin tunnettu nimillä Concept Store ja The Concept) on ruotsalainen alternativerockyhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Sen muodostavat laulaja David Larson sekä soittajat Filip Bekic, Robert Magnus ja Frans Povel.
Vuonna 2012, vaihdettuaan nimensä The Royal Conceptiksi, yhtye solmi levytyssopimuksen Lava Recordsin kanssa ja julkaisi yhtyeen nimeä kantavan EP-levyn. The Royal Conceptin esikoisalbumi, "Goldrushed", julkaistiin syyskuussa 2013 Ruotsissa. Single "On Our Way" sisältyi FIFA 14-pelin soundtrackiin. Kappaleesta kuultiin coverversio Gleen viidennellä kaudella, jaksossa "The End of Twerk".
5G
5G viittaa niin sanottuun viidennen sukupolven mobiiliteknologiaan, jota voidaan käyttää muun muassa tietokoneissa sekä internetin avulla toimivissa koneissa ja ajoneuvoissa. 5G-tekniikkaan siirtyminen mahdollistaa muun muassa itseohjautuvat ajoneuvot, terveydenhuollon automaattisesti toimivat valvontalaitteet, edistyneen teollisuusautomaation sekä virtuaalitodellisuuden kokemisen älypuhelimen avulla.
5G-teknologian on arveltu lisäksi kymmenkertaistavan langattoman laajakaistan nopeuden. Tämä tarkoittaa sitä, että langattomasta laajakaistasta tulisi kilpailukykyinen vaihtoehto kuparikaapelia pitkin kulkevalle internet-yhteydelle.
Monilla muillakin Suomen alueilla alkaa toimia vuonna 2019 erittäin tehokkaita, superkorkeilla taajuuksilla (SHF) eli 3,5–30 gigahertsin taajuudella toimivia 5G-tukiasemia. Uudet tukiasemat lähettävät aluksi 3,5 gigahertsin taajuista mikroaaltosäteilyä. Muutaman vuoden päästä aletaan käyttää todennäköisesti myös niin sanottuja millimetriaaltoja eli 26–28 gigahertsin taajuista mikroaaltosäteilyä. Millimetriaallot eivät kulje seinien läpi.
Ylen ohjelmia lähettävä Digita alkaa testata pääkaupunkiseudulla keväällä 2019 korkeista HPHT-mastoista (High Power High Tower) lähetettäviä suuritehoisia eMBMS-televisiolähetyksiä.Uusia matkapuhelinsukupolvia on otettu käyttöön noin vuosikymmenen välein, alkaen ensimmäisestä sukupolvesta (NMT) vuonna 1981, aina neljänteen sukupolveen (LTE) saakka vuonna 2012. Euroopan komissio ilmoitti vuonna 2013 ohjaavansa 50 miljoonaa euroa 2020-luvulla käyttöön otettavan 5G-tekniikan kehittämiseen. Laajamittainen viidennen sukupolven matkapuhelinverkkojen kehittäminen ja tekniikan standardisoiminen käynnistyi keväällä 2014.
Suomen ensimmäinen 5G:tä testannut tukiasema asennettiin toukokuussa 2018 Kirkkonummen Jorvaksessa sijaitsevan Ericssonin toimipisteen katolle. Sen avulla on testattu muun muassa beam tracking -tekniikkaa, jossa tukiasema seuraa liikkuvaa vastaanotinta niin sanotulla radiokeilalla. Maailman ensimmäiset kaupalliset 5G-tukiasemat pystytettiin kesäkuussa 2018 Tampereen rautatieasemalle sekä Keskusvirastotalon ja Elisan konttorin katoille. Syksyllä 2018 alettiin lähettää 3400–3800 megahertsin mikroaaltosäteilyä koeluontoisesti muun muassa Espoon Otaniemessa, Helsingin keskustassa, Helsinki-Vantaan lentoasemalla, Oulun Ruskossa ja Vantaan Tikkurilassa.
Yhdysvaltojen Sacramentossa, Houstonissa, Indianapolissa ja Los Angelesissa sijaitsevilla kokeilualueilla alettiin myydä lokakuussa 2018 5G-teknologiaa hyödyntäviä mobiililiittymiä, joiden markkinoita on tarkoitus laajentaa vuonna 2019.
Kunnanvaakuna
Kunnanvaakuna on kuntaa symboloiva vaakuna.
Aikaisemmin Suomen kunnista vain kaupungeilla oli vaakunat. Vuonna 1949 säädetyllä lailla säädettiin muillekin kunnille (kauppaloille ja maalais­kunnille) oikeus hankkia itselleen virallinen vaakuna. Kauppaloista Salo oli hankkinut itselleen jo aiemmin vaakunan, mutta sitä ei hyväksytty virallisesti, koska katsottiin, ettei kauppaloille kuulu vaakunaa. Maalaiskunnista vaakunaa oli aikaisemmin käyttänyt Petsamo. Sen epävirallisena vaakunana oli vaakuna, joka oli ollut Petsamon läänin vaakunana mutta jäänyt virallisesta käytöstä, kun Petsamon lääni lakkautettiin ja liitettiin Oulun lääniin.
Lähes kaikilla Suomen alueluovutuksen jälkeisen ajan kunnilla on ollut vaakuna.
Sääksmäen tuomiokunta
Sääksmäen tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Tuomiokunta oli perustettu jo keskiajalla. Se lakkasi olemasta 1862 suoritetussa tuomiokuntajärjestelyssä, jossa sen alue jaettiin Janakkalan tuomiokuntaan ja Tammelan tuomiokuntaan.
Vuonna 1680 tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Isonvihan (1713–1721) aikana pidettiin tuomiokunnassa viimeiset käräjät ennen keskeytystä talvella 1713 ja käräjien pito aloitettiin uudelleen talvella 1722. Pikkuvihan (1742–1743) aikana istuttiin kaikki säännölliset käräjät.
Isonvihan jälkeen tuomiokunnasta käytettiin nimeä Sääksmäen ylisen ja alisen kihlakuntien tuomiokunta. Vuoden 1776 järjestelyssä tuomiokuntaan määrättiin seuraavat käräjäkunnat:
Sääksmäen ylä- ja alakihlakuntien tuomiokunnasta muodostettiin kuninkaallisella kirjeellä 18. toukokuuta 1796 kaksi uutta tuomiokuntaa: Ylä-Sääksmäen kihlakunnan tuomiokunta ja Ala-Sääksmäen kihlakunnan tuomiokunta. Keisarillisella kirjeellä 5. toukokuuta 1845 määrättiin, että näistä kahdesta uudesta tuomiokunnasta ja osasta Hollolan kihlakunnan tuomiokuntaa (toisin sanoen Padasjoen pitäjästä ja Kuhmoisten kappelista) muodostetaan kolme uutta tuomiokuntaa: Janakkalan tuomiokunta, Jämsän tuomiokunta ja Sääksmäen tuomiokunta.
Sääksmäen tuomiokuntaan kuului vuoden 1861 lopussa neljä käräjäkuntaa:
Vuonna 1862 tapahtuneessa tuomiokuntien järjestelyssä Sääksmäen tuomiokunnan alue jaettiin kahteen tuomiokuntaan:
Näin Sääksmäen tuomiokunta lakkasi olemasta, mutta suurin osa sen entisestä alueesta jatkoi uudella nimellä eli Tammelan kihlakuntana.
Ruma sota
Ruma sota - talvi- ja jatkosodan vaiettu historia on Sari Näreen ja Jenni Kirveen toimittama kirja, joka kertoo talvi- ja jatkosotien ajasta Suomessa. Kirjassa käsitellään aiemmin vaiettuja ja arkaluontoisia asioita kuten aseistakieltäytymistä, rintamakarkuruutta, sotilaiden huumeidenkäyttöä ja alkoholismia, löystynyttä sukupuolimoraalia ja homoseksuaalisuutta sekä sensuuria ja propagandaa.
Mićo Martić
Mićo Martić (s. 24. helmikuuta 1964) on kroatialainen futsalvalmentaja, joka toimii Suomen futsalmaajoukkueen päävalmentajana. Hän aloitti tehtävässä tammikuussa 2013.
Oman peliuransa aikana Martić edusti Jugoslavian sekä Kroatian futsalmaajoukkueita ja pelasi myös MM- ja EM-kilpailujen lopputurnauksissa. Seuratasolla hän edusti muun muassa useita italialaisia joukkueita.
Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin
Tämä on luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin. Luetteloihin sisältyvät kaikki vierailut paitsi lomamatkat. Luetteloissa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka valtionjohto on tehnyt virkakautensa aikana.
Luettelot on jaettu viiteen eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Artikkelit on jaettu maanosittain.
Ensimmäinen Yhdysvaltoihin valtiojohdon vierailun tehnyt oli Havaijin kuningas Kalākaua vuonna 1874. Hän tapasi tuolloin presidentti Ulysses S. Grantin.
Suomesta ensimmäinen valtiojohdon vierailu Yhdysvaltoihin oli vuonna 1958, kun pääministeri Reino Kuuskoski teki maahan epävirallisen vierailun.