hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Red (vuoden 2010 elokuva)
Red on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut toimintakomedia, joka perustuu vuosina 2003–2004 ilmestyneisiin samannimisiin sarjakuviin. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Mary-Louise Parker, Morgan Freeman, John Malkovich, Helen Mirren, Karl Urban ja Julian McMahon. Elokuvan on ohjannut Robert Schwentke. Elokuvan jatko-osa "Red 2" sai ensi-iltansa vuonna 2013.
Masaya (tulivuori)
Masaya on aktiivinen basalttinen kaldera Managuassa Nicaraguassa. Se on 6 x 11 kilometrin kokoinen ja kalderan reunat nousevat 300 metrin korkeuteen. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Vuodesta 1979 lähtien vuori on ollut osa Vulkan Masayan kansallispuistoa. Vuori on purkautunut viimeksi vuonna 2008. Pitkäkestoisten kaasupurkausten kaudet tulevat suunnilleen 25 vuoden välein.
Antero Kasper
Antero Kasper (17. toukokuuta 1929 Helsinki – 19. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen orkesterimuusikko ja director musices. Hänen instrumenttinsa oli käyrätorvi.
Puolustusvoimien soitto-oppilaskoulussa opiskellut Kasper pääsi professori Holger Fransmanin oppilaaksi ja Kasperista tuli hänen seuraajansa Helsingin kaupunginorkesterin käyrätorven äänenjohtajana. Kasper opetti Sibelius-Akatemiassa yli kolmekymmentä vuotta ja antoi myös kotonaan maksuttomia soittotunteja. Kasper oli uransa aikana myös mukana soittamassa Crusell-kvintetissä. Eläkkeellä Kasper jatkoi soittamista Karelia-puhallinorkesterissa lähes 80-vuotiaaksi. Tasavallan Presidentti myönsi Antero Kasperille Suomen Leijonan ritarikunnan ansioristin vuonna 1982 ja Director musices -arvonimen vuonna 1992.
Kasper oli mukana uransa aikana myös jazz- ja pop-musiikin levytyksillä. Näitä ovat muun muassa Hectorin albumi "Ruusuportti" ja Maaritin kappale ”Laulu kuolleesta rakastetusta”.
Kasper kuoli 80-vuotiaana helmikuussa 2010. Helsingin Sanomien muistokirjoituksen mukaan ”yhdessä opettajansa Holger Fransmanin kanssa Antero Kasperin suurin ansio suomalaiselle vaskimusiikille on wieniläisen vaskikulttuurin istuttaminen maahamme”.
Kasper opetti uransa aikana useita nuoria ja lupaavia käyrätorvensoiton oppilaita useilla kesäleireillä lähes 30 vuoden ajan. Näistä suurimpina Orivedellä vieläkin toimiva Klemetti-Opiston Nuorison orkesterikurssi. Lisäksi hän toimi opettajana Keuruulla, Heinolassa sekä Lieksassa järjestetyillä musiikkileireillä. Monista hänen oppilaistaan on tullut myöhemmin ammattimuusikoita sekä suomeen, että ulkomaille kansainvälisiin huippuorkestereihin.
Antero Kasperin poika Jukka Kasper soitti myös käyrätorvea Suomen Kansallisoopperan orkesterissa vuodesta 1973 aina vuoteen 2015, jolloin jäi eläkkeelle. Antero Kasperin veli Juha Leppämäki soittaa edelleen käyrätorvea Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Pojanpoikansa Raine Kasper soittaa käyrätorvea Kaartin soittokunnan riveissä. Myös neljännessä polvessa on suvussa aloitettu käyrätorven soitto-opiskelut. Antero Kasperin perintö suomen käyrätorvensoitolle jatkuu näin edelleenkin vahvana.
Georg Ehrnrooth (vuorineuvos, 1866–1935)
Georg Casimir Ehrnrooth (4. huhtikuuta 1866 Helsinki – 9. toukokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen talouselämän vaikuttaja ja vuorineuvos. Varatuomariksi valmistunut Ehrnrooth toimi vakuutusyhtiö Suomen Maalaisten Paloapuyhdistyksen toimitusjohtajana vuosina 1896–1921, johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1921 ja Nääs Spritfabriks Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1898. Vuonna 1902 Ehnrooth osti sedältään Casimir Ehrnroothilta Seestan kartanon Nastolasta ja vuonna 1911 Porlammin kartanon Lapinjärveltä sedältään, kenraali Gustaf Robert Ehrnroothilta. Hän perusti myös testamentillaan vuonna 1935 tiedettä ja kirjallisuutta tukevan Ella ja Georg Ehrnroothin säätiön.
Ehrnroothin isä oli protokollasihteeri Carl Albert Ehrnrooth ja äiti kreivitär Lovisa Fredrika Adelaide De Geer af Tervik. Ehrnroothin puoliso vuodesta 1897 oli Anna Gabriella (Ella) af Nyborg. Heidän poikansa oli Pohjoismaisen Yhdyspankin pääjohtaja Göran Ehrnrooth (1905–1996).
Globaalikasvatus
Globaalikasvatus on toimintaa, jonka tavoitteena on kasvattaa kansainväliseen ajattelutapaan. Eri näkökulmien, kulttuurien ja todellisuuksien ymmärtäminen kehittää halua toimia oikeudenmukaisemman maailman puolesta. Globaaliin vastuuseen kasvaminen on koko elämän kestävä prosessi, joka opettaa kunnioittamaan erilaisuutta ja kehittää kykyä toimia maailmassa aktiivisena kansalaisena.
Globaalikasvatus pitää sisällään laajan kirjon erilaisia kasvatus- ja opetusmenetelmiä. Sitä toteutetaan niin viralliseen, epäviralliseen kuin arkiseenkin oppimiseen perustuvan kasvatustoiminnan puitteissa. Ihmisiä innostetaan globaaliin vastuuseen ja kansalaisaktiivisuuteen myös kampanjoimalla ja viestinnän keinoin.
Globaalikasvatuksen teemoja ovat ihmisoikeuskasvatus, rauhankasvatus, monikulttuurisuuskasvatus, kehityskasvatus ja kasvatus kestävään kehitykseen.
Globaalikasvatuksen tarpeeseen havahduttiin toisen maailmansodan jälkeen. Tulevat sukupolvet haluttiin kasvattaa rakastamaan rauhaa ja kunnioittamaan ihmisoikeuksia. Siirtomaiden itsenäistymiskehitys toimi sysäyksenä kansainväliselle solidaarisuusliikkeelle. Kansainvälisyyskasvatus otettiin Suomessakin osaksi koulujen opetussuunnitelmaa. Uudet teemat, yhdenvertaisuus ja kestävä kehitys, integroituivat osaksi globaalikasvatuksen kenttää.
Maahanmuuton lisääntyminen, New Yorkin terrori-iskut ja niitä seurannut sota terrorismia vastaan, ilmastonmuutos sekä muut globaalit ilmiöt ovat entisestään vahvistaneet globaalikasvatuksen tarvetta. Kansainvälistymisen ja kansainvälisyyskasvatuksen sijaan on alettu puhua kansallisvaltioiden rajojen ulkopuolella tapahtuvasta globalisaatiokehityksestä, globaalista vastuusta ja globaalikasvatuksesta.
Niin Suomessa kuin Euroopassa globaalikasvatuksen vahvoina airuina ovat toimineet kansalaisjärjestöt. Niiden aktiivisen kannustuksen ansiosta Euroopan unioni ja yhä useammat sen jäsenmaista ovat ottaneet globaalikasvatuksen poliittiseen agendaansa. Eurooppalaisten järjestöjen yhteistyötä globaalikasvatuksessa koordinoi kehitysjärjestöjen yhteistyöjärjestö Concord. Globaalikasvatuksen vahvistamiseksi Euroopan maissa toimii myös valtiollisten toimijoiden välinen verkosto Global Education Network Europe GENE, jonka tekemiin vertaisarvioihin voi tutustua verkoston verkkosivulla.
Globaalikasvatusta toteuttavat monet tahot. Esimerkiksi koulut, kansalaisjärjestöt, kunnat, yritykset ja seurakunnat ovat kentällä aktiivisia toimijoita. Myös tiedotusvälineillä on tärkeä rooli julkisen mielipiteen muokkaajina.
Kansalaisjärjestöjen globaalikasvatusverkostoa koordinoi Suomessa Kepa ry. Kasvaminen globaaliin vastuuseen on elämän kestävä prosessi, joten globaalikasvatuksen kohderyhmänä ovat kaikenikäiset ihmiset.
Göran J. Ehrnrooth
Clas Göran Jacob Ehrnrooth (s. 12. tammikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen talouselämän vaikuttaja ja vuorineuvos. Diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista vuonna 1954 valmistunut Göran J. Ehrnrooth valittiin Oy Fiskars Ab:n varatoimitusjohtajaksi. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1969–1983 ja hallituksen päätoimisena puheenjohtajana vuosina 1984–2006. Ehrnroothin johtajakaudella yhtiö luopui asteittain perinteisestä teräksen tuotannostaan ja keskittyi erityisesti 1980-luvulla kulutustavaroiden valmistukseen.
Ehrnrooth on osallistunut myös monien suomalaisten yritysten hallitustyöskentelyyn 1960-luvun lopulta lähtien. Näitä ovat olleet muun muassa Oy L. M. Ericsson Ab, Ovako Ab, Rautaruukki Oy, Starckjohann-Telko Oy, Oy Sinebrychoff Ab, Oy Tampella Ab ja Wärtsilä Oyj. Ehrnrooth on vaikuttanut 1970- ja 1980-luvuilla myös teollisuuden etujärjestöissä kuten Teollisuuden Keskusliiton hallituksessa ja Suomen Työnantajain Keskusliiton edustajistossa.
Göran J. Ehrnroothin isä oli Pohjoismaiden Yhdyspankin pääjohtaja Göran Ehrnrooth ja äiti vuorineuvos Jacob von Julinin tytär Louise von Julin. Hän on ollut vuodesta 1961 naimisissa Christina Grönblomin kanssa. Vuorineuvos Casimir Ehrnrooth on Göran J. Ehrnroothin veli. Göran J. Ehrnroothin poikia ovat myös liike-elämässä toimivat Alexander ja Albert Ehrnrooth.
Globaalikasvatusverkosto
Globaalikasvatusverkosto on Kepa ry:n koordinoima globaalikasvatusta tekevien suomalaisten järjestöjen yhteistyöverkosto.
Kepa koordinoi vuosina 2001-2004 EU-rahoitteista hanketta, jolla vahvistettiin suomalaisten kansainvälisyyskasvatusta tekevien järjestöjen toimintaa. Kepan nykyinen toiminta järjestöjen globaalikasvatustoiminnan ja vertaisoppimisen tukemiseksi on tämän hankkeen peruja. Lisätietoja hankkeesta löydät loppuraportin englanninkielisestä tiivistelmästä (pdf).
Kepa tarjoaa verkostoon kuuluville järjestöille koulutusta ja neuvontaa sekä koordinoi toimijoiden välistä yhteistyötä, edunvalvontaa ja vaikuttamista. Globaalikasvatusverkoston toimijoita ja niiden tekemään työtä esitellään verkkosivustolla Globaalikasvatus.fi. Sivuston vinkkipankista löytyy kokoelma vapaasti hyödynnettäviä järjestöjen tuottamia globaalikasvatusmateriaaleja, menetelmiä ja koulutuspalveluita. Useat järjestöt toteuttavat myös kouluvierailuja.
Jäähyväiset tytöille
Jäähyväiset tytöille () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut trilleri, joka perustuu James Pattersonin romaaniin "Kuoleman syleily". Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Ashley Judd, Cary Elwes, Alex McArthur, Bill Nunn, Jeremy Piven, Brian Cox, Jay O. Sanders ja Tony Goldwyn. Elokuvan on ohjannut Gary Fleder. Elokuva oli taloudellinen menestys kritiikistä huolimatta.
Nivelraitiovaunu
Nivelraitiovaunu on raitiovaunu, joka on nivelrakenteella jaettu useampaan osaan. Käytännössä kaikki nykyaikaiset raitiovaunut ovat nivelraitiovaunuja. Tyypillinen nykyaikaisen raitiovaunun pituus on 30–45 metriä Helsingin linjaliikenteessä käytettyjen vaunujen ollessa 20–26,5-metrisiä.
Helsingissä nivelraitiovaunu tai ”Nivel” viittaa Valmet–SAT–Strömberg-nivelraitiovaunuihin. Myös Valmet-nivelen esikuvia, Saksasta käytettynä ostettuja Düwag GT6- ja GT8­- vaunuja (saks. Gelenktriebwagen, nivelmoottorivaunu) on HKL:llä ajossa muutamia kappaleita ruuhka- ja tilausliikennettä varten.
Kaikki NrII -sarjan vaunut on pidennetty matalalattiaisella vaunuosalla, jolloin vaunuihin on lisätty myös toinen nivel ja neljäs teli. Näiden vaunujen uusi tyyppimerkintä on MLNRV. Myös kymmenen viimeisimpänä peruskorjauksesta valmistuvaa NrI -vaunua varustetaan matalalattiaisilla vaunuosilla.
No One (Maja Keucin kappale)
No One on slovenialaisen Maja Keucin kappale, jonka hän esitti maansa edustuskappaleena vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sai 112 pistettä, sijoittui kolmanneksi ja pääsi siten finaaliin. Finaalissa se sijoittui kolmanneksitoista 96 pisteellä.
Kappale voitti Slovenian karsinnat sloveniankielisenä nimellä "Vanilja," mutta kansainvälisiin euroviisuihin kappale käännettiin englanniksi.
Hamburger Hill
Hamburger Hill on yhdysvaltalaisen John Irvinin vuonna 1987 ohjaama sotaelokuva, joka kertoo 400 ihmisen hengen vaatineesta Hamburger Hillin taistelusta Vietnamin sodassa. Elokuvan on käsikirjoittanut James Carabatsos. Päärooleissa nähdään Dylan McDermott, Anthony Barrile, Michael Boatman ja Don Cheadle. Elokuvan musiikin on säveltänyt Philip Glass.
Juri Poutanen
Juri Poutanen (s. 16. heinäkuuta 1965 Leningrad, Neuvostoliitto) on suomalainen (inkeriläinen) tähtitieteilijä ja tähtitieteen professori Turun yliopiston fysiikan ja tähtitieteen laitoksella. Hän toimii myös Tuorlan observatorion johtajana.
Poutanen on valmistunut ylioppilaaksi vuonna 1982 fysiikan ja matematiikan erikoislukiossa #45 Pietarin yliopiston alaisuudessa. Hän suoritti Pietarin yliopiston maisteritutkinnon 1987 pääaineenaan tähtitiede. Poutanen oli jatko-opiskelijana Pietarin yliopistossa 1987–1990 ja toimi nuorempana tutkijana Pietarin yliopistossa akateemikko Victor V. Sobolevin tutkimusryhmässä 1990–1991. Muutettuaan Suomeen vuonna 1992 hän toimi tutkimusassistenttina 1992–1994 Helsingin yliopiston Observatoriossa.
Poutanen väitteli filosofian tohtoriksi tähtitieteen alalla Helsingin yliopistossa 1994. Vuodet 1994–1996 hän oli post doc -tutkija Tukholman yliopiston observatoriossa. Hän toimi assistenttina Uppsalan yliopiston (1996–1997) ja Tukholman yliopiston (1997–2001) observatorioissa. Uppsalan yliopiston teoreettisen astrofysiikan dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1997. Oulun yliopiston tähtitieteen professorin virkaan hänet nimitettiin 1. heinäkuuta 2001 alkaen. Hänet nimitettiin Turun yliopiston tähtitieteen professoriksi 1.1.2014 alkaen.
Poutasen tutkimuksen erikoisalue on teoreettinen astrofysiikka, erityisesti mustat aukot Linnunradalla ja muissa galakseissa, blasaarit, neutronitähdet, gammasädepurkaukset, niiden lähettämä säteily, sen teoria ja mallintaminen.
Poutanen on julkaissut noin 250 tieteellistä artikkelia. Hän on Suomen Tiedeseuran sekä Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Eva Ekvall
Eva Mónica Anna Ekvall Johnson (15. maaliskuuta 1983 – 17. joulukuuta 2011) oli venezuelalainen missi, uutisankkuri ja kirjailija. Hän oli vuoden 2000 Miss Venezuela ja vuoden 2001 Miss Universum -kilpailun kolmas perintöprinsessa.
Ekvallilla oli oppiarvo viestinnässä Caracasin Universidad Santa Maríasta. Hän puhui sujuvasti espanjaa ja englantia, sillä hän oli asunut Yhdysvalloissa ja käynyt Caracasissa kaksikielistä koulua (Academia Washington). Hän oli buddhalaisena ensimmäinen ei-kristitty Miss Venezuela.
Ekvallin isä Eric Ekvall on yhdysvaltalainen, ja hän on juuriltaan ruotsalais-unkarilainen. Hän asui Venezuelassa 1980-luvun alusta saakka ja toimi poliittisena analyytikkona. Ekvallin äiti, Dawn Johnson, syntyi Jamaikalla, ja hänellä oli pieni mallitoimisto Alaskassa, jossa hän tapasi tulevan miehensä. Ekvallilla oli yksi veli, Alec. Ekvall meni syyskuussa 2007 naimisiin radiotuottaja John Fabio Bermúdezin kanssa. Parille syntyi tytär Miranda heinäkuussa 2009.
Ekvall aloitti televisiouransa esiintymällä Televenin "Las Rottenmayer" -show'ssa.
Helmikuussa 2010 Ekvallilla todettiin edennyt rintasyöpä, ja hänelle annettiin kemoterapiaa sekä sädehoitoa ja tehtiin mastektomia. Sairauskokemuksestaan hän julkaisi valokuvakirjan "Fuera de Foco" (2011). Ekvall kuoli sairauteen liittyneisiin syihin Houstonissa, Teksasissa 28-vuotiaana joulukuussa 2011. Hänen jäännöksensä tuhkattiin Houstonissa ja kuljetettiin Venezuelaan, jossa järjestettiin virallinen seremonia 19. joulukuuta.
Kielen synty
Kielen synty viittaa teorioihin siitä, milloin ja miten ihmisen kielikyky eli ainakin osittain synnynnäinen kyky oppia kieltä on kehittynyt.
Teorioita kielikyvyn synnystä on periaatteessa kahdenlaisia. Ensimmäinen on generatiivisen kielitieteen teoria, jonka mukaan kielikyky perustuu "kielielimeen" eli universaalikielioppiin tai kielenomaksumislaitteeseen. Noam Chomskyn mukaan kielielintä voidaan pitää osana ihmisen biologiaa. Chomsky ei ole esittänyt vahvoja oletuksia kielielimen synnystä, vaan esittänyt mahdollisuuksiksi mutaatiota tai toistaiseksi tuntemattomia fysikaalisia periaatteita. Toinen teoria kielen synnystä on funktionaalinen eli kognitiivinen kielitiede, joka ei pidä kielielintä välttämättömänä.
Keskeisiä aihepiiristä kirjoittajia ovat olleet Steven Pinker, Paul Bloom, James Hurford ja Simon Kirby.
Kaikella rakkaudella
Kaikella rakkaudella on 1. helmikuuta 2013 ensi-iltansa saanut Matti Ijäksen ohjaama elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Auli Mantila yhdessä JP Passin, Matti Ijäksen ja Heikki Vuennon kanssa. Päärooleissa esiintyvät Krista Kosonen, Tommi Korpela, Sampo Sarkola ja Hannu-Pekka Björkman.
Elokuva kertoo postikorttivalokuvaajasta, joka rakastuu kuvausretkellä pohjoisessa tapaamaansa naiseen. Paikkakunnalle on saapunut myös naisen entinen mies, ja lisäksi uskovainen lankokin haaveilee naisesta.
"Kaikella rakkaudella" on kuvattu Savukoskella, Pelkosenniemellä, Enontekiöllä, Helsingissä ja Pohjois-Norjassa.
Dông Ấp Bia
Dông Ấp Bia on vuori A Shaun -laakson länsiosassa Thừa Thiên-Huến provinssissa Etelä-Vietnamissa lähellä Laosin rajaa. Sen korkein kohta on 916 metriä korkea. Paikalliset kutsuvat vuorta "Kumartuvan pedon vuoreksi". Vietnamin sodassa vuori tunnettiin yhdysvaltalaisten sotilaiden keskuudessa lempinimellä Hamburger Hill.
Jorge Ubico
Jorge Ubico y Castañeda (10. marraskuuta 1878 Guatemala City, Guatemala – 14. kesäkuuta 1946 New Orleans, Louisiana) oli Guatemalan diktaattori 1931–1944.
Ubico syntyi 1878, ja hänen vanhempansa olivat Arturo Ubico ja Matilde Castañeda. Hän opiskeli ensin Euroopassa ja sitten Guatemalassa. Perhe asui myös hetken Meksikossa, missä Arturo Ubico työskenteli diplomaattina. Jorge Ubico liittyi armeijaan 19-vuotiaana, 1897. Hän yleni nopeasti ja sai kapteenin arvon 1900 ja hieman myöhemmin everstiluutnantin arvon. Ubico nimettiin 1907 Alta Verapazin departementin komentajaksi ja 1911 Retalhuleun komentajaksi.
Ubicosta tuli 1910-luvulla prikaatikenraali, ja hän pääsi parlamenttiin. Ubicosta tuli asevoimien komentaja, ja hän oli kaatamassa Carlos Herreran hallintoa 1921. Hän oli José María Orellanan sotaministeri 1921–1923. Hän vaikutti tuolloin sotilaskoulutuksen muotoutumiseen Yhdysvaltain mallien mukaisiksi.
Ubico pyrki presidentiksi 1922 ja 1926 mutta ei tullut kummalakaan kertaa valituksi. Vuoden 1931 vaaleissa hän oli sen sijaan ainoa ehdokas, ja hänet valittiin näin presidentiksi. Hän hallitsi itsevaltiaasti ja murskasi poliittiset vastustajansa 1932–1934. Hän vetosi kapinan uhkaan ja siihen, että hänet oli jo yritetty murhata. Ubico perusti myös salaisen poliisin, joka valvoi myös asevoimia. Hänen astuessa valtaan 1930-luvun lama oli pahimmillaan. Kahvin ja banaanin vienti kärsi. Ubico myönsikin United Fruit Companylle lisää verohelpotuksia. Hän lakkautti velkaorjuuden, mutta korvasi sen työvelvollisuudella. Alle 2,5 hehtaaria maata omistavat pientalonpojat velvoitettiin työskentelemään 100–150 päviää vuodessa suurtiloilla tai valtiolla.
Keski- ja yläluokka tukivat vielä 1930-luvulla Ubicon politiikkaa, mutta toisen maailmansodan aikana hänen asemansa heikkeni. Vaikka Ubicolla oli natsisympatioita, hän joutui julistamaan sodan Saksalle, koska sitä kautta pystyi liittymään tärkeään yleisamerikkalaiseen kahvisopimukseen, joka takasi kahvin myynnin Yhdysvaltoihin vakain hinnoin.
Guatemalassa käynnistyi opiskelijamielenosoituksia kesällä 1944. Niiden tavoitteena oli aluksi muuttaa yliopistohallintoa, mutta vaatimukset laajenivat myös kaikkiin kansalaisvapauksiin, kun poliisi käytti kovia otteita mielenosoittajiin. Opiskelijoita alkoivat tukea monet kansalaiset ja nuoret upseerit, kun Ubico ei saanut tukea Yhdysvalloilta ja samaan aikaan El Salvadorin diktaattorin Maximiliano Hernández Martínezin valta kaadettiin. Kesäkuun lopulla Ubicolle annettiin 300 merkkihenkilön allekirjoittama vaatimus kansalaisoikeuksista. Ubico päätti luopua vallasta mutta siirsi sen itse valitsemalleen seuraajalle Federico Ponce Vaidesille, joka jatkoi pitkälti Ubicon politiikkaa.
Ubico lähti maasta vuonna 1944 ja muutti New Orleansiin, missä kuoli kaksi vuotta myöhemmin.
Henni-Liisa Stam
Henni-Liisa Stam (s. 1988) on suomalainen ääninäyttelijä ja näyttelijä. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1997 lasten laulukilpailu Karusellissa. Hän esitti Taiskan kappaleen "Moi moi vain". Tämän jälkeen ohjaaja-käsikirjoittaja Pekka Lehtosaari tarjosi hänelle Peppi Pitkätossun roolia samannimisessä elokuvassa. Sen jälkeen hän on dubannut muissakin animaatioelokuvissa sekä animaatiosarjoissa.
Henni-Liisa Stam on myös vaikuttanut The Kids -yhtyeessä. Hänellä oli rooli myös elokuvassa "Jos rakastat".
Fokino (Primorjen aluepiiri)
Fokino () on suljettu kaupunki ja kaupunkipiirikunta Primorjen aluepiirissä Venäjän kaukoidässä Tyynenmeren rannalla. Kaupungissa on noin 31 600 asukasta (2013).
Fokino sijaitsee Pietari Suuren lahden suulla, 130 km Vladivostokista maanteitse Nahodkan suuntaan, johon on 50 km. Kaupungissa sijaitsee Venäjän Tyynenmeren-laivaston tukikohta, minkä takia se on suljettu ulkomaalaisilta.
Fokino perustettiin 1891 ja kaupunki siitä tuli 1980.
Kaupungin edustalla sijaitseville ja siihen hallinnollisesti kuuluville Putjatinin ja Askoldin saarille kuitenkin päästetään matkailijoita. Putjatinilla käykin vuosittain noin 2000 vierailijaa, joita houkuttaa saarta ympäröivän alueen ja vedenalaisen ympäristön ainutlaatuinen kasvi- ja eläinmaailma. Putjatinin saarella on Putjatinin kaupunkimainen taajama, jossa on noin 2 400 asukasta. Tärkeimmät elinkeinot ovat merenantimien pyynti ja jalostus sekä minkin ja aksiskauriin kasvatus.
Ulompana sijaitsevalla Askoldilla puolestaan ei ole vakituista asutusta eikä sinne ole säännöllisiä yhteyksiä, joten turisteja käy harvoin. Askoldilla on huomattavia kultaesiintymiä.
Putjatin
Putjatin () voi tarkoittaa seuraavia:
Jeremy Doyle
Jeremy "JD" Doyle (19. marraskuuta 1983 – 18. joulukuuta 2011) oli australialainen pyörätuolikoripalloilija. Hän oli halvaantunut vyötäröstä alaspäin auton törmättyä häneen hänen ollessaan 4-vuotias. Hän osallistui Counter-Strikeen World Cyber Gamesissa, jossa hän edusti Australiaa vuonna 2001. Hän aloitti uransa National Wheelchair Basketball Leaguessa vuonna 2007.
Doyle kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen Paralympic World Cupissa 2009 ja pyörätuolikoripallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. Vuonna 2009 hän sijoittui joukkueineen viimeiseksi IWBF:n Aasian- ja Oseanian-mestaruuskilpailuissa. Hänen pelipaikkansa oli takakentällä. Seuratasolla hän pelasi Wenty Wheelkingsissä, jossa hän teki debyyttinsä vuonna 2008; vuonna 2009 hän pelasi Sydney Wheelkingsissä. Hän pelasi myös pyörätuolihockeytä maajoukkuetasolla.
Doyle nimitettiin vuonna 2009 Don't DIS my ABILITY -lähettilääksi. Vuonna 2010 hänet palkitsi New South Wales Institute of Sport Awards.
Doylella todettiin virtsarakon syöpä vuonna 2010. Hän oli valmistautumassa vuoden 2012 kesäparalympialaisiin, kun sairaus uusiutui parantumattomana elokuussa 2011. Doyle kuoli joulukuussa Sydneyssä ollessaan 28-vuotias. Hän oli mennyt 2. joulukuuta sairaalassa naimisiin Melanie Carrin kanssa, jonka oli tavannut internetissä huhtikuussa 2011.
Tiikerin pesä
Tiikerin pesä eli Paro Taktsang on Paron laaksossa, Bhutanissa sijaitseva buddhalaisluostari. Se on kallionkielekkeellä sijaitseva Himalajan buddhalaisuuden pyhä paikka ja temppelikokonaisuus. Temppeli rakennettiin alun perin 1692 Takrsang Senge -luolan ympäristöön, jossa guru Padmasambhavan kerrotaan 700-luvulla meditoineen kolme vuotta, kolme kuukautta, kolme viikkoa, kolme päivää ja kolme tuntia. Padmasambhavan katsotaan tuoneen buddhalaisuuden Bhutaniin ja hän on maan suojelusjumala. Nykyään Tiikerin pesä tunnetaan parhaiten kolmestatoista "taktsangista" tai tiikerin pesä -luolasta, joissa Padmasambhava meditoi.
Taktsanging liittyvän legendan mukaan Padmasambhava lensi tälle paikalle Khenpajonging tiikerin selässä Tiibetistä. Tämän paikan tarkoitus oli kesyttää tiikeridemoni.
Luostari sijaitsee kymmenen kilometriä Parosta pohjoiseen ja 3 120 metrin korkeudessa olevalla jyrkänteellä, noin 900 metriä Paron laakson yläpuolella, Paro Chun oikealla puolella. Vuoren rinteet ovat hyvin jyrkkiä ja luostarin rakennukset on rakennettu kallionseinämään. Vaikka luostari näyttää luoksepääsemättömältä, johtaa sinne useita reittejä, kuten metsän kautta kulkeva luoteispolku, etelästä päin saapuva uskovaisten käyttämä reitti, ja pohjoisesta kivistä Bumdana tunnettua ylätasankoa pitkin.
Luostarin rakennukset koostuvat neljästä päätemppelistä ja asuinrakennuksista, jotka on nimenomaisesti suunniteltu sopimaan kallionkielekkeille, luoliin ja kiviseen maastoon. Kahdeksasta luolasta neljään on verrattain helppo päästä sisälle. Luola, johon Padmasmabhavan kerrotaan saapuneen ensimmäisenä ratsastaen tiikerillä, tunnetaan nimellä "Tholu Phuk" ja luola, jossa hän alun perin asui kantaa nimeä "Pel Phuk". Hän neuvoi henkisesti valaistuneita munkkeja rakentamaan luostarinsa tänne. Luostari vaikuttaa olevan rakennettu korkeaan sijaintiinsa niin huterasti, että sen sanotaan: "takertuvan kallion reunaan kuin gekko". Pääluolaan saavutaan kapeaa kulkureittiä pitkin. Pimeässä luolassa sijaitsee kaksitoista Bodhisattvan kuvaa, joiden edessä palavat rasvalamput. Luolassa on myös elegantti kuva Avalokiteśvarasta. Luolan yhteydessä olevassa pienessä kammiossa sijaitsee pyhä kirjoitus. Kirjoituksen merkitys on siinä, että sen teksti on kirjoitettu kultapölyllä ja pyhän Laman murskatusta luusta tehdyllä puuterilla. Vajrayana buddhalaisuuden harjoittajien kerrotaan elävän tässä luolassa kolme vuotta ja lasketuvan vain harvoin alas Paron laaksoon.
Kaikki rakennuksen on yhdistetty toisiinsa kivestä tehdyillä portailla. Polkujen ja porraskäytävien varrella on myös joitakin huteranoloisia puusiltoja. Korkeimmalla paikalla sijaitsevassa temppelissä on Buddhaa kuvaava friisi. Jokaisessa rakennuksessa on parveke, joka tarjoaa näköalan alhaalla olevaan Paron laaksoon. Luostarilla on pitkä historia erakkomunkkien asuinpaikkana.
Maximiliano Hernández Martínez
Maximiliano Hernández Martínez (21. lokakuuta 1882 San Matías, El Salvador – 15. toukokuuta 1966 Danlí, Honduras) oli elsalvadorilainen kenraali ja poliitikko, joka hallitsi maata itsevaltaisesti 1931–1944.
Martínez syntyi 1882, ja hänen vanhempansa olivat Raymundo Hernández ja Petronila Martínez. Hän opiskeli sotakoulussa Guatemalassa ja palasi sen jälkeen El Salvadoriin opiskelemaan lakia El Salvadorin yliopistoon, mutta ei valmistunut sieltä. Martínez jatkoi sotilasuraansa ja yleni prikaatikenraaliksi 1919. Hänestä tuli Arturo Araujon varapresidentti.
Martínez nousi valtaan sotilasvallankaappauksen jälkeen. Sotilaat syöksivät Araujon vallasta joulukuussa 1931. Maassa syttyi kapinoita vallankaappauksen jälkeen. Ensimmäistä kapinaa johti Farabundo Martín johdolla kaupunkien kommunistit. Armeija oli saanut kuitenkin tästä tietoa etukäteen, joten kapina tyrehdytettiin nopeasti ja Martí vangittiin. Talonpojat nousivat kapinaan tammikuun lopulla 1932. Tuhannet, pääosin intiaanikapinalliset hyökkäsivät maan länsiosissa machetein ja seipäin maanomistajien armeijan ja virkamiesten kimppuun. Armeija murskasi siviilipartioiden tukemana kapinan parissa päivässä. Lähiviikkoja seurasi useat kostoiskut, jotka kohdistettiin kapina-alueen talonpoikiin. Kapinassa ja kosto-iskuissa kuoli vähintään 10 000 ja jopa 40 000 ihmistä.
Martínez hallitsi diktaattorina lopulta vuoteen 1944. Se ei periaatteessa ollut sotilashallitus, sillä Martínez säilytti liberaalin lainsäädännön ja järjesti näennäisesti vapaita vaaleja. Niissä ei kuitenkaan ollut varteenotettavia vastaehdokkaita. Martínez tunnettiin omalaatuisena henkilönä ja harrasti teosofiaa ja salatieteitä, mistä tuli hänen lempinimensä "El Bruho" ().
Keskiluokka alkoi murentaa Martínezin valtaa 1940-luvulla. Lisäksi armeijan sisällä Martínezin suosikkijärjestelmä ja kansalliskaartin vahva asema aiheuttivat ristiriitoja. Samaan aikaan Yhdysvaltain suhtautuminen fasismia ihainnoivaan Martíneziin alkoi viiletä. Martínez esitti 1944 parlamentille lakimuutosta, joka olisi mahdollistanut jatkokauden presidenttinä. Ehdotusta seurasi armeijan kapina ja lääkärien ja opiskelijoiden lakko. Kansalliskaarti pystyi vaivoin pystämään kapinan, mutta armeijan johto suostutteli tämän jälkeen Martínezin eroamaan. Tilalle nimitettiin Martínezille uskollinen kenraali Andrés Ignacio Menéndez. Martínez julkisti eronsa 9. toukokuuta 1944.
Martínez tapettiin Hondurasissa vuonna 1966.
Raholan Pyrkivä
Raholan Pyrkivä (lyh. RaPy) on vuonna 1946 perustettu länsitamperelainen urheiluseura. Nykyisin se toimii koripallon erikoisseurana.
Pyrkivän koripallon naisten edustusjoukkue pelasi 1980-luvulla neljä kautta Suomen ylimmällä sarjatasolla. Parhaimmillaan joukkue sijoittui runkosarjassa kolme kertaa yhdeksänneksi.
Vuosina 1996–2005 RaPy:n ja Tampereen Pyrinnön koripallon yhteinen, Pyrbasket-niminen edustusjoukkue pelasi miesten pääsarjassa saavuttaen vuonna 2000 Suomen cupin hopeaa ja kaudella 2000–2001 SM-hopeaa. Nykyisin seurat järjestävät yhteistyössä jokavuotisen Delfin Basket -turnauksen. Pyrkivän kasvatteja ovat muun muassa Timo Harju, Alex Vaenerberg, Ville Korhonen ja Jussi Korhonen. Kaudesta 2014–2015 lähtien Pyrkivä on pelannut valtakunnallisessa I-divisioona B:ssä.
Aikaisemmin voimistelun ja urheilun yleisseurana toimineen RaPy:n lajivalikoimaan kuului muun muassa jalkapallo, jossa se osallistui vuoden 1963 Suomen cupiin ja jääkiekko, jossa se voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1965. Jalkapalloilija Ari Hjelm pelasi lapsena Pyrkivässä jonkin aikaa.
Pyrkivän kotiareenana on toiminut kesästä 2016, seuran 70-vuotisjuhlavuodesta, eteenpäin Ristimäen kaupunginosaan valmistunut Tesoman palloiluhalli, johon Pyrkivän toiminta keskitettiin. Halliin asennettiin 400 kiinteää katsomopaikkaa, mutta siirtokatsomoiden avulla kapasiteetti nousee 850 katsojaan, ja tulevaisuudessa kapasiteettia on mahdollisuus kasvattaa 1 250 katsojaan.
Kimilsungia
Kimilsungia (, "kimilsŏnghwa") on puikkokämmeköiden ("Dendrobium") sukuun kuuluva risteymälajike. Se on nimetty Pohjois-Korean aiemman johtajan Kim Il-sungin mukaan. Toinen Pohjois-Korean johtajien mukaan nimetty kasvilajike on Kim Il-sungin pojan Kim Jong-ilin mukaan nimetty kimjongilia.
Pohjois-Korean hallituksen mukaan Kim Il-sungin vertaansa vailla oleva luonne "heijastuu täysin kuolemattomassa kukassa" joka "kukkii jokaisella viidestä mantereesta".
Santa Baby
Santa Baby on alun perin jazztyylinen Joan Javitsin ja Philip Springerin kirjoittama joululaulu. Kappaleessa on humoristinen sanoitus. Siinä nainen toivoo joululahjoikseen muun muassa jahtia ja koristeita Tiffany's-jalokiviliikkeestä.
Ensimmäisenä kappaleen levytti Eartha Kitt vuonna 1953. Myöhemmin sen ovat levyttäneet muun muassa Madonna, Kylie Minogue ja Sugababes. Kappaleen ovat esittäneet muun muassa Britney Spears, The Pussycat Dolls ja Girls' Generation.
Come Rain or Come Shine
”Come Rain or Come Shine” on Harold Arlenin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1946. Se kirjoitettiin duetoksi Broadway-musikaaliin "St. Louis Woman", jossa sen lauloivat Ruby Hill ja Harold Nicholas.
Suosituksi jazzstandardiksi muodostuneen kappaleen ovat nauhoittaneet muun muassa Clifford Brown, Wes Montgomery, Art Blakey, Bill Evans ja Ella Fitzgerald. Ray Charles äänitti sen vuoden 1959 albumilleen "The Genius of Ray Charles".
Kappale koostuu neljän tahdin mittaisesta alkusoitosta ja 32 tahdin mittaisesta kertosäkeestä, eikä siinä ole lainkaan säkeistöä. Harmonisesti sävellys vaihtelee F-duurin ja muunnossävellaji f-mollin välillä. Melodiassa käytetään runsaasti peräkkäisiä toistuvia nuotteja; kertosäkeen A-osa alkaa 13 peräkkäisellä a-sävelellä.
Eddie Lives!
Eddie Lives! () on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi Jean-Claude Lord. Käsikirjoituksesta vastasi Charles Zev Cohen ja Rick Doehring. Pääosassa esiintyvät Michael Paré, Marina Orsini, Bernie Coulson ja Matthew Laurance.
1960-luvulla Eddie and the Cruisers oli tunnetuin yhtye, joka hajosi laulaja Eddie Wilsonin tehtyä itsemurhan. 18 vuotta myöhemmin Eddie onkin elossa ja työskentelee Kanadassa rakennusmiehenä toisella nimellä Joe West. Sattuman kautta hän saa uuden kipinän tehdä musiikkia, mutta ei kykene sulattamaan menneitä tunteitaan, jotka ajoivat hänet lähes itsemurhan partaalle.
Pikkusundanpöllönen
Pikkusundanpöllönen ("Otus silvicola") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa, missä se on runsas muutamilla syrjäisillä saarilla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät, laidun- ja viljelysmaat.
Jew Watch
Jew Watch on 1998 perustettu antisemiittinen nettisivusto, joka on tullut maailmanlaajuisesti tunnetuksi sen hakukonenäkyvyydellään ja sitä kautta heränneellä julkisuudella.
Poutanen
Poutanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:Myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi oli Poutanen:
Bruno Bianchi
Bruno Bianchi (k. 2. joulukuuta 2011) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija ja animaattori. Hän oli tekemässä muun muassa lasten piirrossarjaa "Tarkastaja Gadget", jonka pohjalta on myöhemmin tehty elokuva "Etsivä Gadget".
Bianchi on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle.
Requiem for the Indifferent
Requiem for the Indifferent on sinfonista metallia soittavan Epican viides studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa 9. maaliskuuta 2012 ja Yhdysvalloissa 13. maaliskuuta 2012. Se oli yhtyeen viimeinen jolla Yves Huts, yksi yhtyeen perustajajäsenistä, soitti bassokitaraa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 37.
Psykoneuroimmunologia
Psykoneuroimmunologia on psyykkisten prosessien ja toisaalta hermoston ja immuunijärjestelmän keskinäisen vuorovaikutuksen tutkimusta. Tietoa hermosolujen tai hermojen ja muiden kudosten välillä välittävät kymmenet tunnetut neuropeptidit. Ala on monitieteistä.
Alan perustajiin kuuluu psykiatri Robert Ader.
Ranta-ahven
Ranta-ahven ("Leptobrama muelleri") on ahvenkaloihin kuuluva läntisellä Tyynellämerellä tavattava kalalaji. Se on ranta-ahventen heimon ("Leptobramidae") ainoa laji. Aikaisemmin ranta-ahven luokiteltiin kuuluvaksi pyyhältäjien heimoon ("Pempheridae").
Ranta-ahven kasvaa korkeintaan 35–43 cm:n mittaiseksi ja 2 kg:n painoiseksi. Ruumiinrakenteeltaan se on hoikka ja muistuttaa piikkimakrilleja. Selkäevä sijaitsee kalan keskiruumiin takana ja on lyhyt. Peräevä on pitkähkö ja pyrstöevä voimakkaasti haarautunut. Ranta-ahvenen silmät ovat pienehköt ja niissä on luomet. Ranta-ahvenen suu on suuri ja hampaat pienehköt. Väriltään laji on selästään hopeanharmaa ja vatsastaan vaaleampi, lähes valkoinen. Kalan selkäevässä on tumma täplä, joka on selkeä varsinkin koirailla.
Ranta-ahventa tavataan läheltä Australian ja Uuden-Guinean rannikkoalueita trooppisilta vesiltä. Se on mereinen kala, joka tulee toimeen myös murtovedessä jokien suistoissa ja toisinaan sitä tavataan myös joista. Ranta-ahvenen ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset.
Robert Ader
Robert Ader (20. helmikuuta 1932 – 20. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen psykiatri ja tutkija, joka oli mukana perustamassa psykoneuroimmunologiaa, tutkimusalaa joka tutkii ihmisen mielen ja immuunijärjestelmän yhteyttä. Hän syntyi New Yorkissa. Ader oli University of Rochester Medical Centerin emeritusprofessori.
Ader kuoli Highlandsissa Pittsfordissa 20. joulukuuta 2011 79-vuotiaana.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2010
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2010 käytiin 16. toukokuuta Lahdessa. Järjestävänä seurana oli Lahden Ahkera. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Jukka Keskisalo ja 12 kilometrillä paras oli Jussi Utriainen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Johanna Lehtinen. Kilpailut käytiin erittäin lämpimissä olosuhteissa .
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2011
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2011 käytiin 15. toukokuuta Nivalassa. Järjestävänä seurana oli Nivalan Urheilijat. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Janne Ukonmaanaho ja 12 kilometrillä paras oli Jussi Utriainen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Johanna Lehtinen.
SS Belgravian (1937)
SS Belgravian oli Ellerman Linesin omistama rahtialus.
Alus tilattiin W. Gray and Companyltä West Hartlepoolista ja se valmistui syyskuussa 1937. Alus teki neitsytmatkansa 1937.
"Belgravian" kuului Port Hartcourtista Freetownin kautta Hulliin matkanneeseen saattueeseen SL-81, joka lähti Freetownista 15. heinäkuuta 1941. Aluksen lastina oli maapähkinoöitä ja tinaa. Siihen osui 5. elokuuta Saksan laivaston sukellusveneen "U-372" laukaisema torpedo, joka sytytti aluksen tuleen. Alus upposi seuraavana päivänä. Kolme miehistönjäsentä sai surmansa ja "HMS Bluebell" pelasti loput 41 miehistönjäsentä sekä kuusi tykkimiestä ja toimitti pelastetut Gourockiin.
Erkka Railo
Erkka Railo (ent. Mattinen) (s. 1973) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori.
Tammikuussa 2018 Erkka Railo siirtyi johtavaksi politiikan tutkijaksi yhteiskunnalliseen MustRead-mediaan.
Ennen siirtymistään MustReadiin Erkka Railo teki akateemisen uran erikoistutkijana Turun yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksen yhteydessä toimivassa Eduskuntatutkimuksen keskuksessa.
Railon erityisenä mielenkiinnon kohteenaan ovat olleet poliitikkojen julkisuuskuvat sekä kansalaisten, median ja politiikan vuorovaikutus. Väitöskirjassaan Railo tutki naistenlehti "Annan" julkaisemia poliitikkojen henkilökuvia vuosina 1975–2005 ja lisensiaatintutkimuksessaan "Helsingin Sanomien" julkaisemia poliitikkojen henkilökuvia ja niiden muutosta vuodesta 1978 vuoteen 2003.
Railo on tarkastellut kirjoituksissaan myös vaaliviestintää ja -julkisuutta sekä niiden vaikutusta vaalitulokseen. Tätä aihepiiriä käsitteli esimerkiksi hänen yhdessä Ville Pernaan kanssa toimittama vuoden 2011 vaalien julkisuuden analyysi "Jytky. Eduskuntavaalien 2011 mediajulkisuus", vuoden 2012 kuntavaaleja tarkastellut "Kuntavaalit 2012 mediassa" (yhdessä Sini Ruohosen ja Niko Hatakan kanssa) sekä "Pekka Haaviston menestyksen monet tekijät" -artikkeli teoksessa "Presidentin vaalit ja poliittinen mobilisaatio". Vuosina 2014–2015 Railo on ollut mukana dosentti Iiris Ruohon johtamassa hankkeessa "Demokratia, edustus ja tasa-arvo politiikan uusissa verkkojulkaisuissa", jossa Railo analysoi Twitterin käyttöä vaalikampanjan välineenä vuoden 2014 Euroopan parlamentin vaaleissa. Hankkeen rahoittaa Helsingin Sanomain säätiö.
Vaalijulkisuuden rinnalla Erkka Railo on myös tutkinut populismia suomalaisena ja kansainvälisenä ilmiönä. Vuonna 2014 Railo työskenteli kansainvälisessä brittiläisen Counterpoint-ajatuspajan koordinoimassa tutkimushankkeessa, jossa tarkasteltiin median vaikutusta populististen puolueiden kannatukseen Suomessa, Alankomaissa ja Ranskassa. Keväällä 2015 Railo ryhtyy johtamaan Emil Aaltosen säätiön rahoittamaa monivuotista Suomen sodanjälkeisten vaalikampanjoiden historiaa kartoittavaa tutkimushanketta. Siinä tarkastellaan, millä tavoin vaalikampanjojen olosuhteet ovat Suomessa sodanjälkeisellä ajalla muuttuneet ja miten puolueet ovat muutokseen sopeutuneet. Hankkeen muita tutkijoita ovat Mari K. Niemi, Ville Pitkänen ja Niko Hatakka.
Darius Lukminas
Darius Lukminas (s. 9. helmikuuta 1968 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Lukminas aloitti ammattilaisuransa BC Žalgirisissa. Hän voitti seuran paidassa kolme Liettuan-mestaruutta vuosina 1991, 1993 ja 1995. Žalgirisista hän siirtyi vuonna 1996 venäläiseen BC Avtodor Saratoviin. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan PakÂ Atomeromuun. Hän palasi Liettuaan vuonna 2001 ja siirtyi pelaamaan KK Atletasiin. Vuodet 2003–2006 Lukminas pelasi azerbaidžanilaisessa Basket Baku Galassa. Lisäksi hän edusti ASK Rīgaa. Kauden 2006–2007 Lukminas edusti Atletasia, mutta siirtyi loppuvuonna 2007 BC Sakalaihin.
Lukminas edusti maajoukkuetasolla Liettuan maajoukkuetta. Hän oli mukana vuoden 1995 EM-kilpailuissa, joista maa saavutti hopeaa. Lisäksi Lukminas oli mukana voittamassa vuoden 1996 olympiapronssia.
Haruka Kudō
Haruka Kudō (, s. 27. lokakuuta 1999, Saitaman prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Masaki Satō
Masaki Satō (, s. 7. toukokuuta 1999, Hokkaidō) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006 käytiin 14. toukokuuta Saarijärven Kusiaismäellä. Järjestävänä seurana oli Saarijärven Pullistus. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Jukka Keskisalo ja 12 kilometrillä paras oli Jussi Utriainen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Annemari Sandell-Hyvärinen.
Ayumi Ishida
Ayumi Ishida (, s. 7. tammikuuta 1997, Miyagin prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Haruna Iikubo
Haruna Iikubo (, s. 7. marraskuuta 1994 Tokio) on japanilainen malli, näyttelijä ja pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Leadership in Energy and Environmental Design
LEED (Leadership in Energy and Environmental Design) on yhdysvaltalainen vihreiden kiinteistöjen sertifiointijärjestelmä, jonka avulla pyritään vähentämään rakentamisen ja kiinteistöjen käytön aikaista ympäristökuormitusta. Järjestelmän on kehittänyt ja sitä ylläpitää U.S. Green Building Council (USGBC). LEED-sertifioinnissa riippumattoman osapuoli arvioi, onko rakennus, tila tai yhdyskunta suunniteltu ja rakennettu ympäristötehokkaasti. Sertifikaatin kriteereihin kuuluu mm. energiankulutuksen vähentäminen, tehokas vedenkäyttö, hiilidioksidipäästöjen vähentäminen, sisäilman laadunparannus ja kohteen sijainti.
Järjestelmä on ollut käytössä Yhdysvalloissa vuodesta 2000, ja sen käyttö on yleistynyt sen jälkeen yhä enemmän myös muissa maissa. LEED on luonteeltaan avoin ja läpinäkyvä järjestelmä, jonka sisällöstä vastaavat kaikki USGBC:n jäsenet, eli siihen liittyneet eri jäsenyritykset ja -organisaatiot.
LEED-ympäristöluokitusjärjestelmässä on yhdeksän erilaisille rakennuksille tarkoitettua luokkaa:
Rakennuksen on mahdollista saavuttaa pisteitä eri pistekategorioissa: Rakennus saa ansaittujen pisteiden perusteella LEED-arvosanan:Green Building Certification Institute (GBCI) myöntää rakennukselle LEED-sertifikaatin, jos sille lähetetty hakemus täyttää sertifiointijärjestelmän vähimmäisvaatimukset. Hakemisen tekee yleensä siihen erikoistunut ammattilainen, joka kokoaa tarvittavan aineiston sertifiointia varten.
USGBC:n alainen Green Building Certification Institute (GBCI) myöntää LEED AP (LEED Accredited Professional), LEED AP Fellow ja LEED Green Associate akkreditointeja yksittäisille henkilöille. Näin pyritään varmistamaan, että ammattilaisilla on alan viimeisin koulutus.
LEED:in käyttäminen nostaa rakennushankkeen kustannuksia. Suunnitteluun ja konsultointiin kuluu enemmän aikaa. Lisäksi varsinaisen sertifikaatin hakuprosessi on hankkeelle lisäkustannus.
Kuitenkin sertifioidun rakennuksen elinkaarikustannukset voidaan olettaa tavanomaista pienemmiksi. Järjestelmää käyttämällä säästetään energiaa ja tuotetaan vähemmän kasvihuonepäästöjä. Kiinteistön viihtyvyyteen ja ympäristön terveellisyyteen kiinnitetään erityistä huomiota. LEED toimii myös ohjaustyökaluna kiinteistönomistajille ja käyttäjille rakennuksen toiminnan tehostamisessa ja käyttökustannusten pienentämisessä.
LEED:iä voidaan hyödyntää rakennushankkeen tavoitteiden asettelussa, suunnittelun ohjauksessa ja tavoitteiden toteutumisen seurannassa.
Järjestelmä ei kuitenkaan vielä ota tarpeeksi huomioon paikallisia olosuhteita ja rakennuksen sijaintia.
Suomen ensimmäinen LEED-sertifikaatti myönnettiin Lahdessa sijaitsevalle kauppakeskus Triolle kesäkuussa 2009. USGBC ylläpitää listaa kaikista sertifioiduista kohteista eri maissa. LEED sertifiointipalveluja tarjoavat Suomessa mm. arkkitehti- ja insinööritoimistot.
Kanon Suzuki
Kanon Suzuki (, syntynyt 5. elokuuta 1998, Aichin prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän oli Morning Musumen yhdeksännen sukupolven jäsen.
Riho Sayashi
Riho Sayashi (, s. 28. toukokuuta 1998, Hiroshima) on japanilainen poplaulaja. Hän oli Morning Musumen 9. sukupolven jäsen.
Laila Siikanen
Laila Siikanen (11. toukokuuta 1906 Calumet – 20. tammikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Siikasen vanhemmat olivat pastori Emil Siikanen ja Naema Ahlroth. Hän kävi keskikoulun 1924 Hyvinkään yhteiskoulussa ja suoritti 1928 sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa.
Laila Siikanen oli toimittajana muun muassa Uudenmaan Sanomissa ja myöhemmin hän toimi Yleisradion ohjelmapäällikkönä Porvoossa.
Mizuki Fukumura
Mizuki Fukumura (, s. 30. lokakuuta 1996, Tokio) on japanilainen poplaulaja. Hän liittyi Morning Musumeen yhdeksännen sukupolven jäsenenä. Ennen Morning Musumea hänet tunnettiin Shugo Chara Egg! -kokoonpanon jäsenenä ja roolistaan "Shugo Chara! Party!" -televisiosarjassa.
Erina Ikuta
Erina Ikuta (, s. 7. heinäkuuta 1997, Fukuokan prefektuuri) on japanilainen poplaulaja, joka liittyi Morning Musumeen Riho Sayashin, Kanon Suzukin ja Mizuki Fukumuran kanssa yhdeksännen sukupolven jäsenenä.
Hilja Sipola
Hilja Sipola (1. lokakuuta 1898 Pielavesi – 25. maaliskuuta 1972 Sodankylä) oli suomalainen opettaja ja muistelmakirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Hilja Vartiainen.
Kerttu Stenberg
Kerttu Stenberg (5. tammikuuta 1890 Helsinki – 7. joulukuuta 1972 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Kerttu Kivikallio.
Kerttu Stenbergin vanhemmat olivat piirilääkäri Gustaf Väinö Levander ja Anni Canth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta ja meni naimisiin 1913 konttoripäällikkö Sten Stenbergin kanssa. Stenberg asui vuodesta 1942 Kuopiossa.
Nimellä "Kerttu Kivikallio":
Avaruuden rosvot
Avaruuden rosvot on Jack Vancen kirjoittama nuorten tieteisromaani vuodelta 1953. Vance kirjoitti ainoan nuorisoromaaninsa täyttääkseen kustantajan kanssa solmimansa sopimuksen.
Kirjan suomentaja on Hugo L. Mäkinen.
Eeva Tojkander
Eeva Karolina Tojkander, os. "Moilanen" (7. lokakuuta 1895 Haapavesi – 5. tammikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
The Eyes of the Overworld
The Eyes of the Overworld on Jack Vancen fantasiaromaani vuodelta 1966. Teos sijoittuu nimellisesti samaan ympäristöön kuin Vancen esikoisteos "Iltaruskon maa", mutta on tyyliltään erilainen. Kirjan päähenkilö on huijari ja varas nimeltä Cugel. Kirjailijan alkuperäinen nimi teokselle oli "Cugel the Clever", millä nimellä se on julkaistu kirjailijan kootuissa teoksissa.
Teoksesta on suomennettu luku ”Pyhiinvaeltajat” (The Pilgrims, 1963) Markku Sadelehdon toimittamassa antologiassa "Pimeyden linnake" (1991).
Fantasiakirjailija Michael Shea kirjoitti Vancen "Eyes of the Overworld" -kirjalle virallisen jatko-osan nimeltä "A Quest for Simbilis" vuonna 1974. Tästä teoksesta ei ole Vancen omien jatko-osien ilmestymisen jälkeen otettu uusia painoksia.
Setup (elokuva)
Setup on vuonna 2011 kuvattu rikoselokuva. Elokuvan pääosia esittävät 50 Cent, Bruce Willis, Ryan Phillippe, Jenna Dewan, Brett Granstaff, Randy Couture, Will Yun Lee, Shaun Toub, Susie Abromeit, Jay Karnes ja James Remar. Elokuvan on ohjannut Mike Gunther. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 20. syyskuuta 2011.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1918
Suomen uintimestaruuksista kilpailtiin 10. - 11. elokuuta 1918 Lahdessa. Miesten yleisessä sarjassa ei mestaruuskilpailuja järjestetty. Naisten lisäksi kilpailuja järjestettiin "alokkaille".
Thorsoe oli Tanskan kansalainen ja kilpaili kilpailun ulkopuolella.
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto (SuHoL) ry. on suomalaisten humanistisen alan korkeakouluopiskelijoiden valtakunnallinen yhteistyöjärjestö. Liiton tarkoituksena on valvoa humanistiopiskelijoiden etuja ja edistää Suomen humanististen tiedekuntien opiskelijajärjestöjen yhteistyötä. SuHoL järjestää erilaisia opiskelijatapahtumia, kuten koulutuspoliitisia seminaareja ja syksyisin järjestettävän Humanistiristeilyn.