hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
The Willows
The Willows oli New Yorkista kotoisin ollut R&B-lauluyhtye. Sen jäseniä olivat Tony Middleton, Joe Martin, Ralph Martin, John Steele ja Richie Davis. Yhtyeen kerrotaan saaneen miljoonahitistään "Church Bells May Ring" tekijäpalkkiota ainoastaan 200 dollaria.
"Church Bells May Ringin" tekijöiksi on merkitty M. Craft / Willows, sen kesto on 2:26 ja kustannusyhtiö vuonna 1977 Selma Music Corp.
Kauppakeskus Kumpare
Kauppakeskus Kumpare on Rukalla sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 2004 ja siellä on tällä hetkellä 12 erilaista liikettä. Kumpareen muihin palveluihin kuuluu "Happy Family"-lapsiparkki, touhutalo, kuntosali sekä keilahalli. Kauppakeskuksella ei ole täysin omaa paikoitusta, mutta se on yhteydessä Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin. Kauppakeskus Kumpare sijaitsee "RukaSuitesin" ja "Hotelli Kumpareen" kanssa saman katon alla. Ostoskeskuksessa oli myös RukaStore lokakuuhun 2010 asti, jolloin se siirtyi täysin omiin tiloihin.Kauppakeskukseen on hyvät kulkuyhteydet, sillä se sijaitsee Rukakylän tuntumassa ja sieltä on suora yhteys myös Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin.
Farinata
Farinata on italialainen ohut, rieskamainen leipä tai pannukakku, joka valmistetaan kikhernejauhoista. Se on tyypillinen Ligurian alueella. Jauhot tehdään kuivatuista kikherneistä, ja ne sekoitetaan veden kanssa tasaiseksi taikinaksi, jonka annetaan vetäytyä ennen paistamista. Leivät paistetaan öljytyllä pellillä kuumassa uunissa ja syödään heti.
Farinata on ollut Ligurian rannikolla perinteinen kojuista ja katukauppiailta ostettava välipala, mutta sen myynti on vähentynyt. Monet pienistä farinata-puodeista, joilla on puulla lämmitettävä uuni, ovat toimineet yli sadan vuoden ajan.
Kélétigui Diabaté
Kélétigui Diabaté (1931 – 30. marraskuuta 2012 Bamako) oli malilainen muusikko. Hän popularisoi ksylofonin kaltaisen balafon-soittimen länsimaissa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Habib Koitén sekä Salif Keïtan kanssa ja perusti Formation A -yhtyeen.
The Deepest Sea / Into Starlit Chambers
The Deepest Sea / Into Starlit Chambers on suomalaisen psykedeelisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin sekä espanjalaisen doom metal -yhtyeen Deadmaskin split-EP. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Doomentia Records.
Gnomoninen projektio
Gnomoninen projektio on karttaprojektio, jossa maapallon isoympyrät kuvautuvat suoriksi viivoiksi. Täten lyhin mahdollinen reitti maapallon kahden kohdan välillä näkyy kartassa suorana. Tämä saadaan aikaan proji­soimalla maapallo sitä sivuavalle tasolle siten, että maan­pinnan jokainen kohta kuvautuu siihen kohtaan tasolla, jossa maapallon keski­pisteen ja kyseisen pallo­pinnan pisteen kautta kulkeva suora leikkaa tason. Alueiden muodot vääristyvät vähiten sivuamis­pisteen läheisyydessä. Gnomonisen projektion mukaisessa kartassa ei voi näkyä koko maa­pallo, ainoastaan pienempi alue kuin puolet siitä, samaan tapaan kuin kameran linssi voi kerralla kuvata enintään 180 asteen sektorin näköpiiristä.
Koska pituuspiirit ja päiväntasaaja ovat iso­ympyröitä, ne näkyvät aina suorina viivoina.
Kuten kaikissa taso­projektioissa, kulmat, joiden kärki on sivuamis­pisteessä, kuvautuvat oikean suuruisina. Piste, jonka todellinen etäisyys tästä pisteestä on "d", näkyy kartassa tästä pisteestä etäisyydellä
missä "R" on Maan säde ja k kartan mittakaava sivuamispisteessä. Säteittäinen mittakaava etäisyydellä "d" on
ja mittakaava sitä vastaan kohti­suorassa suunnassa
joten tämä kohtisuora mittakaava kasvaa kartan reunoja kohti ja säteittäinen mitta­kaava vielä nopeammin..
Gnomonisen projektion katsotaan olevan vanhin kartta­projektio, jonka kehitti Thales 500-luvulla eaa. Aurinkokellon varjon kärki piirtää päivän aikana saman­muotoisen hyperbelin, jollaisina leveys­piirit näkyvät gnomonisessa kartassa.
Gnomonista projektiota käytetään muun muassa seisomologiassa, koska maan­järistys­aallot yleensä etenevät isoympyröitä pitkin. Sitä käytetään myös laivastoissa suunnan­määrityksessä, sillä radio­signaalit kulkevat iso­ympyröitä pitkin. Myös meteorit kulkevat iso­ympyröitä pitkin, ja gnomoninen Atlas Brno 2000.0 on Kansain­välisen meteorij­ärjestön (IMO) suosittelema sarja tähti­karttoja meteorien havain­noin­tiin.
Vuonna 1946 Buckminster Fuller patenteoi gnomonista projektiota muistuttavan kartta­projektion, jota hän käytti kubokta­edrisessa versiossaan Dymaxion-kartasta. Vuonna 1954 hän julkaisi ikosaedrisen version nimikkeellä "AirOcean World Map", ja tämä on nykyisin useimmiten käytetty versio.
Gnomonista projektiota käytetään laajasti valo­kuvauksessa, jossa sitä sanotaan "suoraviivaiseksi projektioksi".
Ajo-oikeus
Ajo-oikeus tarkoittaa Suomessa lupaa kuljettaa moottorikäyttöistä ajoneuvoa. Ajoneuvot jaetaan eri luokkiin, ja kuljettajalla on oltava ajoneuvon luokkaa vastaava ajo-oikeus. Ajo-oikeuden osoittava asiakirja on nimeltään ajokortti.
Ajoneuvoa saa kuljettaa tieliikennelain tarkoittamien teiden ja muiden yleisten liikenteelle käytettyjen alueiden ulkopuolella ilman ajo-oikeutta. Pienitehoista mopoa, jonka maksimiteho on 1 kW ja rakenteellinen nopeus enintään 25 km/h, saa yli 15-vuotias ajaa myös ilman ajo-oikeutta. Ennen vuotta 1985 syntyneiltä henkilöiltä ei vaadita ajo-oikeutta tavallisen mopon kuljettamiseen.
Ajo-oikeus astuu voimaan, kun ajokortti luovutetaan tai kun todistus kuljettajatutkinnon hyväksytysti suorittamisesta on saatu. Aluksi ajo-oikeus on lyhytaikainen ja kestää kaksi vuotta. Tämän jälkeen saatava pysyvä ajo-oikeus on voimassa siihen saakka, kunnes sen haltija täyttää 70 vuotta. Sen jälkeen poliisi voi myöntää ajo-oikeuden korkeintaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Linja- ja kuorma-auton ajo-oikeus voidaan kuitenkin myöntää vain kahdeksi vuodeksi kerrallaan sen jälkeen, kun pysyvä ajo-oikeus on päättynyt.
Säilyttääkseen ajo-oikeutensa jokaisen ajo-oikeuden omistajan on todistettava näkökykynsä 45 vuoden iässä. Kuorma- ja linja-auton ajo-oikeuden säilyttämiseksi on lähetettävä poliisille lääkärintodistus 50, 55, 60 ja 65 vuoden iässä.
Ajo-oikeuden menettää, jos sen haltija määrätään ajokieltoon tai väliaikaiseen ajokieltoon. Ajokiellon päättymisen jälkeen ajo-oikeus astuu voimaan taas, kun ajokortti luovutetaan. Rattijuopumuksesta tuomitulle henkilölle voidaan tuomitun pyynnöstä määrätä valvottu ajo-oikeus. Se tarkoittaa oikeutta kuljettaa yhtä tai useampaa alkolukolla varustettua ajoneuvoa.
Korja
Korja on entinen Sallan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan alueella. Kylä on nykyisin asumaton. Se sijaitsee Vanhan-Sallatunturin pohjoispuolella Tenniöjoen vesistöalueeseen kuuluvan Sotkajärven rannalla. Sotien ja alueluovutusten jälkeen kotinsa menettäneet Korjan kylän asukkaat asutettiin Suomen puolelle jääneeseen Sallan Naruskan kylään.
Hakavuoren kalliomaalaus
Hakavuoren kalliomaalaus, tai myös Raidanlahden kalliomaalaus, sijaitsee siirtolohkareessa Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Raidanlahden kylässä. Kohde on Korpilahden kirkosta noin 11 kilometriä kaakkoon.
Noin 100 metrin päässä suoritettiin vuonna 1991 varhaiskampakeraamisen asuinpaikan koekaivausta. Tässä yhteydessä Pekka Miettinen havaitsi heikon kalliomaalauksen siirtolohkareessa. Läheisempiä tutkimuksia maalauksesta ei tehty. Seudulla suoritettiin inventointi vuonna 2005.
Saattaa olla, että asuinpaikkojen A ja B väestö tekivät maalaukset.
Maalattu siirtolohkare sijaitsee kivisen mäen luoteisrinteessä seuranaan muita samankokoisia siirtolohkareita mäen juurella. Matkaa Päijänteen rannalle on nykyään 250 metriä. Läheiset kivikautiset asuinpaikat sijaitsevat Päijänteen tuulilta suojassa pienen lammen itäpuolella.
Maalaukset sijaitsevat lohkareessa, joka on noin 3 metriä korkea ja 5 metriä leveä. Maalaus on pahoin haalistunut ja jäkälän peitossa. Se sijaitsee lohkareen eteläisellä sileällä sivulla noin metrin korkeudella. Punamaalisuttua on levinnyt laajemmalle alueelle, jonka sisään jäävät kolme osittain näkyvät hirveksi tunnistetut kuviot. Eräässä Ismo Luukosen digitaalisesti muokatussa valokuvassa hirvien terävät korvat erottuvat selvästi. Hirvet on maalattu kulkemaan peräkkäin vasemmalle.
Antti Lahelma kirjoittaa havainneensa 5−6 hirveä, joista vasemmanpuoleiset näkyvät parhaiten. Kaksi ensimmäistä ovat 25 senttimetriä pitkiä ja kolmas on pienempi.
Seuraavat maalaukset ovat samalta alueelta tämän maalauksen kanssa:
Toinen makkabilaiskirja
Toinen makkabilaiskirja (myös "Toinen makkabealaiskirja", ) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin.
Kirja on kirjoitettu hasmonealaisdynastian aikana 104–63 eaa. kreikan kielellä. Kirja on käytössä katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Protestanttiset kirkot ja juutalaiset pitävät sitä hyödyllisenä, mutta eivät osana varsinaisia pyhiä kirjoituksia.
Kirja kuvaa Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeistä makkabilaiskapinaa kuten Ensimmäinen makkabilaiskirja, mutta suppeammin ja eri näkökulmasta. Toinen makkabilaiskirja keskittyy kuvaamaan Mattatiaksen pojan Juudas Makkabin historiaa, ja jättää hänen isänsä ja veljensä lähes huomiotta. Ensimmäisestä makkabilaiskirjasta poiketen se ei pyri ensisijaisesti historialliseen tarkkuuteen, vaan on luonteeltaan pikemminkin hartauskirja. Teologisesti kirja edustaa orastavaa farisealaisuutta, joka vastareaktiona politisoituvalle juutalaisuudelle korosti sydämen hurskautta, marttyyriutta ja uskoa ylösnousemukseen.
Näädänkarvasivellin
Näädänkarvasivellin on karvasivellin, joka pidättää maalausnestettä ja väriä erityisen hyvin. Karvan kärkeä kohti suippenevan ja keskikohdalta paksunevan muodon ansiosta siveltimen kärki on terävämpi kuin muista materiaaleista tehdyissä siveltimissä.
Pidätyskyky ja muoto antaa mahdollisuuden maalata samalla siveltimellä sekä pintoja että ohuita viivoja ja yksityiskohtia.
Näädänkarvaa käytetään akvarellimaalauksessa mutta joskus myös guassi-, öljy- ja akryylimaalauksessa. Arvostetuimmat näädänkarvasiveltimet tehdään siperialaisesta Taimyrin Kolinsky-punanäädästä. Näiden eläinten karva on erityisen pitkää. Pitkäkarvainen näätäsivellin pidättää erityisen runsaasti väriä, jolloin on mahdollista maalata pitkiä vetoja ja suurempia pintoja nostamatta sivellintä.
Dave Dreyer
Dave Dreyer (22. syyskuuta 1894 – 1. maaliskuuta 1967) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Dreyer jätti 13-vuotiaana koulunkäynnin kesken ja ryhtyi ansaitsemaan elantonsa pianistina brooklyniläisissä yhtyeissä. Hän oli pianistina itseoppinut ja osasi soittaa pianoa kunnolla ainoastaan yhdessä sävellajissa, Fis-duurissa. Voidakseen soittaa myös muissa sävellajeissa hän hankki vuonna 1914 pianon, jonka sävelkorkeutta pystyi vaihtamaan erillisen vivun avulla.
Dreyer työskenteli pitkään varamiehenä vaudeville-esiintyjien pianisteille. Hän säesti muun muassa Frank Faytä, Ben Bernietä, Belle Bakeriä, Sophie Tuckeria ja Al Jolsonia. Vuonna 1923 Irving Berlin palkkasi hänet kustantamonsa vakituiseksi pianistiksi esittämään Berlinin sävellyksiä ja säveltämään lisäksi omaa materiaaliaan. Vuonna 1929 Berlinin yhtiö lähetti Dreyerin Hollywoodiin, jossa äänielokuvat olivat tekemässä tuloaan. Dreyerin tehtäviin kuului Al Jolsonin avustajana toimiminen ja elokuvalaulujen säveltäminen. Myöhemmin hän siirtyi RKO Picturesin musiikkiosaston johtoon ja toimi tehtävässä vuoteen 1940 asti. Palattuaan New Yorkiin hän työskenteli Berlinin yhtiössä, kunnes perusti yhtiökumppani Frankie Carlen kanssa oman musiikkikustantamonsa vuonna 1947.
Dreyerin ensimmäinen oma sävellys oli vuoden 1916 ”My Country, I Hear You Calling Me”. Hänen menestyneimpiin kappaleihinsa kuuluvat ”Cecilia” vuodelta 1925 sekä yli miljoona kappaletta myyneet ”Me and My Shadow” ja ”Rainbow Round My Shoulder”. Hän toimi yhteistyössä useiden sanoittajien kanssa; muun muassa Billy Rose, Ballard MacDonald ja Harold Ruby sanoittivat hänen kappaleitaan. Vuosina 1933–1941 Dreyer toimi ainoastaan johtotehtävissä eikä julkaissut lainkaan omia sävellyksiään.
Dave Dreyer kuoli New Yorkissa vuonna 1967.
Katson kieli
Katso eli kazhuo on sinotiibetiläiseen kielikuntaan kuuluva kieli, jota puhutaan Tonghaissa Yunnanin maakunnassa Kiinassa. Vuonna 1997 kielen puhujia oli 4000, ja puhujien määrä pienenee.
Wade Boggs
Wade Anthony Boggs (s. 15. kesäkuuta 1958 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Boston Red Soxissa vuosina 1982–1992, New York Yankeessa vuosina 1993-1997 ja Tampa Bay Raysia vuosina 1998-1999 ja päätti uransa 41-vuotiaana. Boggs tunnettiin oudoista tavoistaan: hän söi paistettua kanaa ennen pelejä ja kirjoitti hepreaksi pelikentän hiekkaan sanan "chai". Häntä kutsuttiinkin "Chicken Maniksi". Boggs vieraili myös Simpsonit-televisiosarjan softball-teemaisessa jaksossa "Homer at the Bat", jossa esitti itseään.
Paycheck
Paycheck () on John Woon ohjaama yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva vuodelta 2003. Toimintatrillerin pääosissa ovat Ben Affleck, Aaron Eckhart ja Uma Thurman. Sivuosissa ovat muun muassa Paul Giamatti ja Colm Feore. "Paycheck" on viimeisin yhdysvaltalainen elokuva, jonka Woo on ohjannut.
"Paycheck" pohjautuu Philip K. Dickin samannimiseen tieteisnovelliin vuodelta 1953. Dean Georgaris laati novellin pohjalta käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina toimi Terence Chang, John Davis, Michael Hackett ja ohjaaja John Woo.
Michael Jennings (Ben Affleck) on insinööri, joka on mukana huippusalaisissa projekteissa. Jokaisen projektin jälkeen Jenningsin lähimuisti tyhjennetään, jotta hän ei pysty paljastamaan projektiin liittyviä tietoja. Jenningsin viimeisin komennus oli tehtävä vanhalta ystävältä (Aaron Eckhart): kolmivuotinen sopimus kahdeksannumeroisen palkkion kera. Järkytyksekseen Jennings kuitenkin saa kuulla, että hän oli suostunut luopumaan palkkiostaan, mutta sitten hän saa salaperäisen kirjekuoren, joka sisältää johtolankoja unohtuneesta menneisyydestä. Kauniin tiedenaisen tohtori Rachel Porterin (Uma Thurman) avulla Jennings lähtee selvittämään menneisyytensä mysteeriä.
"Paycheck" kuvattiin Kanadassa Vancouverissa ja Winnipegissä 60 miljoonan dollarin budjetilla. Kuvaukset alkoivat 3. huhtikuuta 2003 ja päättyivät 16. heinäkuuta 2003.
Tuotantoyhtiöt Davis Entertainment ja Lion Rock Entertainment tuottivat elokuvan.
"Paycheckiä" mainostettiin mainoslauseilla
Suomessa DVD-julkaisun kannessa on mainoslauseena "Tulevaisuus on kiinni menneisyydestä."
Paramount Pictures ja DreamWorks Pictures toimivat elokuvan levittäjinä.
"Paycheck" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 25. joulukuuta vuonna 2003. Muualla maailmassa "Paycheck" ilmestyi teattereihin lähinnä tammi-maaliskuun 2004 aikana. Suomen ensi-ilta oli 13. helmikuuta 2004. "Paycheck" oli kaupallinen menestys tuottaen yli 96 miljoonaa dollaria.
"Paycheck" sai ilmestyessään sekalaisia arvosteluja. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 27 prosentin "mätä"-arvosana perustuen 154 arvosteluun (keskimäärin 4,7/10). Metacritic antaa elokuvalle 43 prosenttia sadasta 34 arvostelun pohjalta.
The A. V. Clubin kriitikko Scott Tobias antoi elokuvalle positiivista palautetta. Hän kutsui sitä "fiksuksi trilleriksi" ja ylisti "Woon erinomaisesta ajoituksen ja rytmin tajusta". Film Threatin kriitikko Chris Barsanti ylisti myös "Paycheckiä" kutsuen sitä päteväksi ja vakuuttavaksi toimintaelokuvaksi.
Roger Ebert antoi elokuvalle kaksi tähteä neljästä. Ebert sanoi, että hän "nautti elokuvasta", mutta tunsi, että elokuva "hyödyntää sen [Philip K. Dickin tarina] toimintaa ja juonen potentiaalia, mutta ei oikeastaan ollenkaan kehitä sitä." Film Threatin K. J. Doughton nimitti elokuvan "kevyeksi John Woo -elokuvaksi" ja "steriloiduksi muunnokseksi" Woon aikaisempien - ja parempien - töiden rinnalla.
James Berardinelli antoi elokuvalle yksi ja puoli tähteä neljästä. Hän nimitteli elokuvaa "huonoksi elokuvaksi, jossa on täynnä vaisua näyttelemistä, aivottomaksi kirjoitukseksi ja innottomaksi ohjaukseksi."
Erik Lesser
Erik Lesser (s. 17. toukokuuta 1988) on saksalainen ampumahiihtäjä.
Vuonna 2009 Lesser saavutti nuorten MM-kilpailuissa kultaa viestissä ja pronssia normaalikilpailussa. Hän voitti samana vuonna nuorten maailmanmestaruuden rulla-ampumahiihdon sprintissä ja takaa-ajossa. EM-kilpailujen miesten sarjassa hän on saanut kultaa viestissä 2010, 2011 ja 2012, hopeaa takaa-ajossa 2010 ja pronssia normaalimatkalla 2012.
Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Lesser hiihti ankkuriosuuden Saksan pronssijoukkueessa miesten viestissä, oli yhteislähtökilpailussa viides, sprintissä 12:s ja takaa-ajossa 14:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimatkalla toinen ja hiihti avausosuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän voitti takaa-ajon ja sijoittui sprintissä viidenneksi. Hän hiihti avausosuuden Saksan kultaa voittaneessa miesten viestijoukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän hiihti avausosuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli takaa-ajossa ja normaalimatkalla seitsemäs sekä yhteislähdössä neljästoista. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimatkalla neljänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän hiihti avausosuuden Saksan pronssijoukkueessa miesten viestissä. Yhteislähtökilpailussa hän oli neljäs, normaalimatkalla yhdeksäs, pikakilpailussa ja takaa-ajossa yhdestoista.
Maailmancupissa Lesser kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 2010–2011. Hän saavutti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Östersundin normaalimatkalla kaudella 2012–2013 oltuaan kolmas. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Oslon yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2013–2014 Lesser sijoittui toiseksi Annecyn takaa-ajokilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän sai kaudella 2014–2015 takaa-ajossa Kontiolahden MM-kilpailussa. Hän oli samalla kaudella maailmancupin kokonaispisteissä kymmenes ja takaa-ajocupissa viides.
Kaudella 2015–2016 Lesser voitti toisen maailmancupin osakilpailunsa Ruhpoldingissa yhteislähdössä. Hanty-Mansijskin takaa-ajokilpailussa hän oli kolmas. Seuraavalla kaudella hän sijoittui Oberhofin yhteislähtökilpailussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes ja yhteislähtöcupissa viides. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui kolmanneksi Östersundin sprintissä ja Le Grand-Bornandin yhteislähtökilpailussa.
Erik Lesser on 1970-luvun huippuhiihtäjän Axel Lesserin veljenpoika.
Maradona (täsmennyssivu)
Maradona tarkoittaa seuraavia:
Deep Sea Skiving
Deep Sea Skiving on brittiläisen tyttöbändin Bananaraman esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Albumi sijoittui seitsemänneksi Britannian albumilistalla, jossa se myi platinaa.
Tomba
Tomba tarkoittaa seuraavia:
Erlend Bjøntegaard
Erlend Bjøntegaard (s. 30. heinäkuuta 1990) on norjalainen ampumahiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa Bjøntegaard kilpaili vuosina 2008–2011. Henkilökohtaisilla matkoilla hän saavutti kultaa takaa-ajossa ja hopeaa pikakilpailussa Canmoressa 2009. Viestijoukkueessa hän saavutti hopeaa Ruhpoldingissa 2008 ja pronssia Nové Městossa 2011. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui pikakilpailussa viidenneksi, yhteislähdössä seitsemänneksi ja takaa-ajossa yhdeksänneksi.
Maailmancupissa Bjøntegaard debytoi kaudella 2012–2013 ollen Östersundin normaalimatkalla seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Antholzin yhteislähtökilpailussa kaudella 2017–2018. Hän oli samalla kaudella toinen Tjumenin yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui toiseksi Antholzin pikakilpailussa. kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 26:s niin ikään kaudella 2017–2018.
Pehkonen
Pehkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Pylkkönen
Pylkkönen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Yö kun saapuu Helsinkiin
Yö kun saapuu Helsinkiin on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen toinen levytys, joka oli yhtyeen varsinainen läpimurto huhtikuussa 1982 julkaistulla LP:llä ja kasetilla. Levyn tyyli on selkeästi bluespohjainen, vaikka tarkkaa suunnitelmaa levyn kaavasta ei ollut olemassa. Yhtye halusi parantaa musiikillista tulosta debyyttiin verrattuna. Albumin hiteiksi muodostuivat nimikkokappale 'Yö kun saapuu Helsinkiin' sekä 'Ankkurinappi'.
Yli kymmenen vuotta albumin julkaisun jälkeen myös 'Sankarit' kappaleesta kehkeytyi menestys. Se adoptoitiin vuoden 1995 maailmanmestaruuden voittaneen Suomen jääkiekkojoukkueen voitonlauluksi.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen, ellei toisin mainittu.
Pyykönen
Pyykönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Republic P-43 Lancer
Republic P-43 "Lancer" on Yhdysvalloissa suunniteltu sekä valmistettu potkurihävittäjä.
Konetyypin edeltäjä oli Seversky P-35 ja seuraaja Republic P-47 Thunderbolt. Kaikkia näitä yhdisti tähtimoottori. P-43:ssa oli Pratt & Whitneyn R-1830 "Twin Wasp" -moottori, samaa tyyppiä kuin esim. F4F Wildcatissa. Turboahdetun moottorin teho oli 1 200 hevosvoimaa (895 kW). P-43 "Lancer" ylsi 573 km/h huippunopeuteen ja 10 975 metrin lakikorkeuteen. Toimintamatka oli 1 046 kilometriä.
P-43 omasi jo paljon seuraajansa piirteitä, mutta konetyyppi oli P-47:ää pienempi, kevyempi sekä kevyemmin aseistettu. Ampuma-aseistus käsitti kaksi 12,7 mm konekivääriä rungon yläosassa edessä ja toiset kaksi siivissä. Pommeja tyyppi saattoi kuljettaa enintään 6 × 9 kg:n (20 paunan) verran. Yhdysvaltain lentojoukot USAAC ei hyväksynyt tyyppiä taistelukäyttöön.
Konetyyppiä ei valmistettu paljoakaan. Yhdysvallat lähetti sitä sen sijaan kahdelle liittolaismaalleen Lend-Lease-sopimuksen nojalla. Yhdysvaltojen jälkeen suurimmat käyttäjämaat olivat Kiina (arviolta 250 lentokonetta) sekä Australian RAAF.
Pöntinen
Pöntinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rahunen
Rahunen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
John Refoua
John Refoua on yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä James Cameronin kanssa, joista tunnetuin lienee Avatar, jossa hän toimi elokuvan leikkaajana. Hänen muihin töihinsä lukeutuu muun muassa komediat "Reno 911!", "Miami and Balls of Fury" sekä televisiosarjat "" ja "Dark Angel".
Johanna Oras
Johanna Oras (s. 1970 Turku) on suomalainen taidemaalari. Hän on opiskellut muun muassa Pietarin taideakatemiassa sekä Firenzen "Florence Academy of Art" -taidekoulussa. Ensimmäiset yksityisnäyttelynsä Oras piti 1990-luvun alussa. Suomen lisäksi hänen töitään on ollut näytteillä monissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Qatarissa.
Oras asuu ja työskentelee suurimman osan vuodesta Etelä-Ranskassa Cagnes-sur-Merin kaupungissa. Suomessa hänellä on lisäksi oma ateljee Koski Tl:n kunnassa. Oras pitää myös vakituisia kesänäyttelyjä Punkaharjulla sijaitsevassa taidekartanossa, jonka hän omistaa yhdessä aviomiehensä kanssa.
Oras tekee pikkutarkkoja esineasetelmia perinteiseen biedermeier-tyyliin. Esineinä voi kuitenkin olla myös nykyajan ylellisyysesineitä, kuten Louis Vuittonin laukkuja tai Burberryn ruutukuosia. Johanna Oraksen näyttelyt ovat saavuttanet yleisön keskuudessa suurta suosiota. Nykyisin Oras tekee myös maisemamaalauksia.
Vuoden 2017 joulukuussa Varsinais-Suomen liitto myönsi hänelle Aurora-mitalin tunnustuksena kulttuurin ja taiteen saralla tehdystä työstä.
Johanna Oraksen puoliso on taidekauppias Reijo Oras. Heidän tyttärensä on tunnettu somepersoona Olivia Oras.
Caldas da Rainha
Caldas da Rainha on kaupunki Portugalissa Região Centron suuralueella. Kaupungissa on 30 000 asukasta. Se on saanut kaupunkioikeudet 26. elokuuta 1927. Se on myös samannimisen kunnan hallintokaupunki. Koko kunnan asukasluku on noin 50 000. Kaupungin nimi tarkoittaa kuningattaren lähdettä. Tällä viitataan kuningatar Leonoriin, kuningas Juhana (João) II:n puolisoon, joka vuonna 1484 matkustaessaan Óbidosista Batalhaan näki talonpoikien kylpevän kylänsä kuumassa lähteessä ja perusti paikalle sairaalan.
Kaupunki sijaitsee lähellä Atlantin rantaa (etäisyys 10 kilometriä). Varsinaisia seudun rannikkokaupunkeja ovat (pohjoisesta etelään) Nazaré, Salir do Porto, Foz do Arelho, Lourinhã ja Peniche.
Kaupunki on tunnettu posliinituotteistaan ("Louça das Caldas"). Lasitetut, värikkäät tuotteet valmistetaan paikallisesta savesta. Läheisen kylän nimi Bombarral tarkoittaa hyvää savimaata, mikä viittaa alueen astianvalmistukseen jo menneinä vuosisatoina. Tunnettu saviteollisuuden kehittäjä oli 1800-luvulla elänyt lissabonilainen Rafael Bordalo Pinheiro, jonka nimeä kantava posliiniyritys toimii edelleen Caldasissa. Nykyajan tuotteiden pääosa on arkisia keittiöastioita, mutta osa on myös voimakkaan koristeellisia hedelmäkulhoja tai taide-esineitä.
Pikkujalohaikara
Pikkujalohaikara ("Ardea intermedia") on haikaralaji. Se sijoitetaan harmaahaikaroiden sukuun, vaikka usein se on myös haikaroiden suvussa tai omassa "Mesophoyx"-suvussaan.
Pikkujalohaikara on 60-72 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 105-115 senttimetriä. Sen höyhenpuku on valkoinen ja jalat kokotummat. Se muistuttaa jalohaikaraa, mutta on kooltaan pienempi ja sen nokka on tummaa kärkeä lukuun ottamatta keltainen. Lisäksi pikkujalohaikaran pää om pyöreämpi sekä sen kaula ole niin voimakkaasti S-mutkalle kaartunut.
Pikkujalohaikaroita elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Etelä-, Itä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Australiassa. Pikkujalohaikaran maailmanlaajuiseksi populaatioksi on arvioitu 180 000-1 300 000 yksilöä. Kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kosteissa ympäristöissä pikkujalohaikara syö pääasiassa kaloja, äyriäisiä, sammakoita ja vesihyönteisiä. Kuivemmilla paikoilla se syö heinäsirkkoja ja muita hyönteisiä, hämähäkkejä, käärmeitä ja poikkeuksellisesti myös lintuja.
Pikkujalohaikarat pesivät yhdyskuntina muiden lintulajien kanssa. Ne eivät kuitenkaan muodosta tiheitä ryhmiä ja pesät sijaitsevat noin puolen metriä päässä toisistaan. Pesät rakennetaan oksista ja muista kasvinosista. Pesä sijaitsee usein puussa 3-6, joskus jopa 20 metrin korkeudessa. Joskus pesä voi olla myös kallionkielekkeellä, kaislikossa tai pensaassa.
Aki Louhela
Aki Tero Tapio Louhela (s. 9. marraskuuta 1972 Oulu) on suomalainen laulaja ja säveltäjä, jonka ura alkoi vuonna 1992.
Louhela on osallistunut uransa aikana moniin eri kilpailuihin kuten Syksyn sävel -kilpailuun vuonna 1997, Voice of Asia -kilpailuun vuonna 1998 sekä The Voice of Finlandiin vuonna 2012.
Louhela on ollut vuosina 1991–2004 Samuli Edelmannin taustayhtyeessä ja lisäksi hän on tehnyt yhteistyötä myös muiden artistien kanssa, esimerkiksi toiminut studiomuusikkona.
Louhela on tehnyt sävellyksiä sekä omalle soolotuotannolle että muille artisteille. Vuonna 2013 häneltä ilmestyi kappale ”Neiti Etsivä” ja seuraavana vuonna ”Rikkauslaulu”.
Louhela esiintyy mielellään myös musikaalilavoilla, tästä esimerkkeinä Housut pois -musikaali, The Addams Family sekä Tangot solmussa -kesäteatteriesitys.
Jalustin
Jalustin on ratsun varusteisiin kuuluva kehys tai rengas, jossa ratsastaja pitää jalkaansa. Jalustin kiinnittyy satulaan jalustinhihnalla. Jalustimia käytetään yleensä pareittain ja niiden tarkoituksena on auttaa ratsaille nousua ja toimia tukena ratsastettaessa. Jalustimen käyttö lisää ratsastajan kykyä pysyä satulassa ja kontrolloida ratsua.
British Museumin kokoelmiin kuuluvissa assyrialaisissa pronssiovissa 850-luvulta eaa. on kuvattu ratsastava kuningas, jonka jalat lepäävät satulana toimivaan pehmikkeeseen kiinnitetyillä jalkalaudoilla.
Intiassa toisella vuosisadalla eaa. käytettiin hevosen selkään noustaessa apuna nahkahihnaa, jonka päässä oli isonvarpaan ympärille tarkoitettu lenkki.
Gootit oppivat jalustimen käytön vaeltaessaan Euroopan läpi. Etelä-Venäjällä he kohtaisvat ratsastajakansoja skyyttejä ja sarmaatteja. Heiltä gootit oppivat jalustintekniikan, joka oli kokonaan tuntematon muualla Euroopassa. Jalustimien avulla ratsastajan tasapaino parani niin paljon, että hän pystyi tehokkaasti taistelemaan myös ratsunsa selästä. Goottiratsastajat osoittivat ylivoimaisuutensa ensimmäisen kerran vuonna 378 Adranopolin taistelussa, jossa he surmasivat 40 000 Rooman legioonalaista. Tämän jälkeen jalustin levisi nopeasti esimerkiksi roomalaisten ratsumiesten eli katafraktien käyttöön.
Nykymuotoisen jalustimen ja sen käyttötavan kehityksen edellytyksenä oli satularungon kehittyminen, koska ilman sitä jalustinten käyttö kohdisti hevosen selkään haitallista painetta.
Cagnes-sur-Mer
Cagnes-sur-Mer on Ranskan kaakkoisosassa Välimeren rannalla sijaitseva kunta. Ranskan Rivieraan kuuluvasta Cagnes-sur-Meristä on matkaa Nizzan kaupungin keskustaan noin 15 kilometriä.
Noin 50 000 asukkaan Cagnes-sur-Mer on tunnettu eri alojen taiteilijoiden suosimana paikkana. Heitä on kaupungissa asunut 1900-luvun alkuvuosista lähtien, jolloin ranskalainen taidemaalari Pierre-Auguste Renoir muutti Cagnes-sur-Meriin viimeisiksi elinvuosikseen. Lisäksi kaupungissa on vaikuttanut useita amerikkalaisia kirjailijoita. Nykyään kaupungissa asuu muun muassa suomalainen taiteilija Johanna Oras.
Cagnes-sur-Merin merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat muun muassa Pierre-Auguste Renoirin museokoti puistoineen sekä keskiaikainen Haut-de-Cagnesin linna.
Kaupungissa sijaitsee lisäksi Hippodrome de la Côte d’Azur, joka on yksi Ranskan merkittävimmistä raviradoista.
Kadri Lehtla
Kadri Lehtla (s. 3. toukokuuta 1985 Tallinna) on virolainen ampumahiihtäjä.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Lehtla sijoittui normaalimatkalla 45:nneksi ja pikakilpailussa 64:nneksi. MM-kilpailuissa Lehtlan paras sijoitus on pikakilpailun 20:s sija Östersundista vuodelta 2008. Maailmancupissa Lehtla on sijoittunut parhaimmillaan 18:nneksi Kontiolahden takaa-ajokilpailussa kaudella 2011–2012.
Bumetanidi
Bumetanidi (CHNOS) on sulfonamideihin kuuluva lääkeaine. Sitä käytetään diureettina eli nesteenpoistolääkkeenä muun muassa sydämen vajaatoiminnan, korkean verenpaineen sekä keuhkopöhön hoidossa.
Bumetanidi vaikuttaa munuaisten Henlen lingossa ja estää natrium- ja kloridi-ionin takaisinimeytymistä. Tämä lisää veden ja natrium-, kalium-, kalsium- ja kloridi-ionien eritystä virtsaan ja poistaa näin nestettä kehosta. Bumetanidi on jopa 40 kertaa tehokkaampi diureetti kuin yleisesti käytetty furosemidi.
Bumetanidin sivuvaikutukset ovat melko samankaltaisia kuin furosemidilla. Se voi aiheuttaa päänsärkyä ja huonovointisuutta ja suurentuneen kaliumin erityksen takia hypokalemiaa. Bumetanidi ei ole kuulohermoille yhtä haitallinen kuin furosemidi, mutta se voi aiheuttaa lihaskramppeja, joita furosemidi ei aiheuta.
Bumetanidin synteesin lähtöaine on 4-klooribentsoehappo, joka ensimmäisessä vaiheessa sulfonoidaan klooririkkihapon avulla. Tämän jälkeen muodostuva 4-kloori-3-kloorisulfonyylibentsoehappo nitrataan ja nitrattu yhdiste reagoi ammoniakin kanssa muodostaen 5-aminosulfonyyli-4-kloori-3-nitrobentsoehappoa. Tämä tuote reagoi natriumfenolaatin kanssa, joka korvaa kloorin, ja nitroryhmä pelkistetään platinakatalyytin ja vedytyksen avulla aminoryhmäksi. Viimeisessä vaiheessa pelkistetty yhdiste reagoi butanolin kanssa muodostaen bumetanidia.
Caesarsalaatti
Caesarsalaatti on yksinkertainen salaatti, joka sisältää romainesalaatin lehtiä, paahdettuja tai valkosipuli-öljy-sekoituksessa paistettuja leipäkuutioita eli krutonkeja ja parmesaanijuustoa kastikkeessa, joka valmistetaan kananmunankeltuaisesta, oliiviöljystä, sitruunamehusta, worcesterkastikkeesta tai sardelleista, valkosipulista, sinapista ja mustapippurista. Salaatista tehdään usein täyteläisempi lisäämällä siihen esimerkiksi kypsennettyä kanaa, rapeaa pekonia tai katkarapuja.
Caesarsalaatin kehitti ravintoloitsija Caesar Cardini, italialaissiirtolainen, joka työskenteli ravintoloissa Meksikossa ja Yhdysvalloissa.
Caesarsalaatista ja etenkin sen kastikkeesta on lukemattomia reseptejä. Alun perin kastike valmistettiin raa'asta munankeltuaisesta, mutta salmonellavaaran vuoksi keltuainen voidaan joidenkin reseptien mukaan kuumentaa ja hyydyttää varovasti hyvin miedolla lämmöllä ja koko ajan vatkaten, ettei siitä tule kokkareista. Sitten sen annetaan jäähtyä ennen muiden aineiden lisäämistä.
Joissakin resepteissä parmesaani laitetaan kastikkeeseen eikä lastuina tai raasteina itse salaattiin. Vahvanmakuisen sardellimurskan sijasta kastikkeeseen suositellaan worcesterkastiketta, jonka yksi päämausteista on sardelli.
Caesarsalaatin kastikkeita on saatavilla myös pullotettuina valmiskastikkeina.
Óbidos
Óbidos on 1200-luvulla rakennetun linnan suojiin syntynyt pikkukaupunki Keski-Portugalissa, Oesten alueella ja Centron suuralueella. Linnoitus on rakennettu harjanteelle, joka on sotilaallisen puolustamisen kannalta ollut hyvällä paikalla. Aikoinaan meri on ulottunut harjanteen juurelle saakka.
Alueen eteläosa on kaupunkialue, joka muodostuu valkoisiksi kalkituista ja kukkakoristeisita pienistä taloista ja niiden välissä mutkittelevista kujista. Pääkatu "Rua Direita" kuitenkin kulkee suoraan linnan portille. Ennen porttia avautuu aukio, ja sen laidassa on kirkko "Igreja de Santa Maria". Samalla paikalla oli maurien kaudella moskeija.
Pyhän Marian kirkko on koristeltu 1700-luvun keramiikalla ja sen päädyssä on kullattu hauta. Oikeanpuoleisessa kappelissa on maalauksia Pyhän Katariinan elämästä ja ne on maalannut espanjalaissyntyinen "Josefa d´Ayala", jota Portugalissa kutsutaan nimellä Josefa de Óbidos. Vuonna 1648 kuollut taiteilija on ensimmäisiä arvostusta saaneita naistaidemaalareita.
Linna on rakennettu tasakokoisiksi hakatuista kivistä. Se koostuu muurista ja useista torneista, joista osa on nelikulmaisia, osa pyöreitä. Linnan sisäosassa on loistelias valtionhotelli eli pousada. Keskikesäisin kaupungissa järjestetään suuret markkinat.
Valmet 33
Valmet 33D oli vuonna 1956 Valmet 20:n jälkeen esitelty ensimmäinen Valmetin valmistama dieseltraktorimalli. Sen 309 D -moottori oli eräs ensimmäisistä kolmisylinterisistä suorasuihkutusdieseleistä. Tehoa oli 37 hv ja nimelliskierrosluku oli 2 000 r/min. Vaihteita oli kuusi eteen ja kaksi taakse. Polttoainesäiliö oli sijoitettu kytkimen ja vaihteiston väliin ja pohja oli tasainen. Pakoputki oli suunnattu ylös. Ensimmäisen myydyn Valmet 33:n sarjanumero oli 570001 ja se tilattiin 29. huhtikuuta 1957. Valmistusmäärä tällä mallilla oli 1 537 kpl.
Keväällä 1955 Valmetin Linnavuoren tehdas alkoi tutkia dieselmoottorin valmistusmahdollisuuksia. Valmetin päätöksenteko lähti suoraan käyttöoloista ja -tarpeista. Dieselmoottori on varmakäyntinen ja polttoaineen ominaiskulutus on edullisempi kaasutinmoottoreihin verrattuna. Siksi päädyttiin dieseliin. Ruiskutusperiaatteeksi valittiin suoraruiskutus, jolla saavutettiin hyvä kylmäkäynnistyvyys ja polttoainetalous. jäähdytystavaksi valittiin nestejäähdytys ja sen lisäksi märät vaihdettavat sylinteriputket.
Lopputuloksena näistä kauaskantoisista päätöksistä oli kolmisylinterinen Valmet 309D-moottori. Tämä moottori, tullessaan markkinoille uuden Valmet 33-mallin yhteydessä, oli erittäin moderni ja samat rakenneperiaatteet löytyvät tämänkin päivän AGCO Sisu Power-moottoreista (entinen Sisudiesel).
Samanaikaisesti Linnavuoressa alkaneen moottorikehitystyön kanssa varsinaisen traktorin kehitystyö pyörähti käyntiin myös Tourulan traktoritehtaalla. Jo Pikku-Valmetin (Valmet 20) kehitystyössä kunnostautunut Olavi Sipilä johti projektia.
Lopputulos, Valmet 33D, joka esiteltiin marraskuussa 1956 Helsingin Messuhallissa ja tuli tuotantoon seuraavana vuonna, oli tekniikaltaan ajan tasalla. Sen moottoriteho, 37 hv, oli sopiva 1 700 kg:n painoon. Vaihteistossa oli kuusi nopeutta eteenpäin ja kaksi taakse. Tuohon aikaan kilpailijoilla oli yleensä viisi nopeutta eteenpäin ja yksi peruutusvaihde. Hydraulisen, standardin mukaisen nostolaitteen nostokyky oli 1 350 kg, ja kokonaisuutena perusrakenne oli selkeä, maavara suuri ja käyttö helppoa.
Jo tässä mallissa Valmet sijoitti polttoainesäiliön runkoon kytkimen ja vaihteiston välille. Siitä saakka tämä ominaisuus on ollut tunnusomaista Valmet-traktoreille. Vakiokokoisilla 11-28 -renkailla traktori saavutti hyvän 28,5 km/h tienopeuden, millä oli selvästi kilpailijoitten yläpuolella.
Ensimmäisissä prototyypeissä ei ollut tyyppimerkintöjä. Koeajaja meni tankkaamaan dieselöljyä kaupungin huoltoasemalle. Joku traktorintuntija oli sattunut paikalle. ”Mikä tämä on, kun nimikin puuttuu?” Kierreltyään hetken koneen ympärillä mies totesi: ”Ei tämä huono kone ole, koska ruiskutuslaitteet, startti ja laturi ovat Boschin tekemiä.”
33:n edelleen kehitetty versio oli vuonna 1959 esitelty Valmet 359D. Hydrauliikassa oli erillinen kymmenen litran öljysäiliö erillään vaihteistosta. Mittarit oli nyt sijoitettu kojetauluun. Kummatkin mallit ovat lähes samannäköisiä ulkoisesti. ensimmäisissä 33D-malleissa olivat etulamput keulan sijasta sijoitettu ratin kohdalle akkukotelon kylkiin.
Seppo Pöntinen
Seppo Pöntinen on suomalainen sosiologi ja Turun yliopiston sosiologian emeritusprofessori. Pöntinen valittiin Turun yliopiston toiseksi sosiologian professoriksi vuonna 1997 ja hän jäi eläkkeelle samasta virasta vuonna 2010. Pöntisen tieteellisen kiinnostuksen kohteita ovat olleet sosiaalinen stratifikaatio, luokkatutkimus, sosiaalinen liikkuvuus ja sosiologian tutkimusmenetelmät.
Alban herttua
Alban herttua () on espanjalainen aatelisarvo, johon liittyy Espanjan granden arvo. Arvo juontuu Alba de Tormesin kreivin arvosta, jonka Kastilian kuningas Henrik IV korotti herttuanarvoksi vuonna 1472.
Alba de Tormesin herttuan arvo on eräs Espanjan korkea-arvoisimmista aateluuksista ja edustaa erästä Euroopan historian arvovaltaisimmista suvuista. Arvo on kuulunut historiansa aikana kolmelle eri suvulle: ensin 1755 sammuneelle alkuperäiselle Alba-suvulle eli Álvarez de Toledo -suvulle, toisena vuonna 1802 sammuneelle Silva-suvulle, ja nykyisin Englannin kuninkaan Jaakko II:n aviottomasta pojasta polveutuvalle FitzJames-suvulle.
Kuuluisia Alban herttuoita ovat muiden muassa don Fernando Álvarez de Toledo, Alban 3. herttua ja Espanjan Alankomaiden käskynhaltija -- viittaukset "Albaan" tai hollanniksi "Alvaan" erityisesti Alankomaiden historian kontekstissa tarkoittavat yleensä häntä; sekä doña María del Pilar de Silva, Alban 13. herttuatar, taiteilija Francisco Goyan muusa.
Jotkin Alban herttuoista naivat Kristoffer Kolumbuksen ja Cosimo de Medicin suvuista sekä Berwickin herttuasuvusta, mistä seurauksena Albat ovat kaukaista sukua englantilaisille Spencerin jaarlien ja Marlborough'n jaarlien suvuille.
Reunanen
Reunanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jovan Belcher
Jovan Allen Belcher (24. heinäkuuta 1987, West Babylon, New York – 1. joulukuuta 2012, Kansas City, Missouri) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan tukimies.
Belcher edusti koko ammattilaisuransa ajan NFL-seura Kansas City Chiefsiä, jota ennen hän pelasi yliopistojalkapalloa Mainen yliopistossa.
Belcher ampui 1. joulukuuta 2012 ensin tyttöystävänsä, jonka jälkeen ajoi Chiefsin kotistadionille Arrowhead Stadiumille. Stadionin tiloissa Belcher surmasi itsensä päävalmentaja Romeo Crennelin ja toimitusjohtaja Scott Piolin edessä.
Rinkinen
Rinkinen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Benjam Pöntinen
Benjam ”Benga” Pöntinen (s. 1953 Lapua) on suomalainen luontovalokuvaaja ja tietokirjailija. Luontokuvaajana Pöntinen on erikoistunut erityisesti liito-oraviin, lepakoihin ja lintuihin. Vuosina 1988–2011 hän on julkaissut 21 valokuvakirjaa, osallistunut kahden luontoaiheisen elokuvan tekemiseen ja ollut mukana vuosina 1979–2012 yli kahdessakymmenessä valokuvanäyttelyssä Suomessa ja muualla. Pöntinen asuu Lapualla ja on töissään kuvannut paljon eteläpohjalaista luontoa ja maisemaa.
Pöntiselle myönnettiin vuonna 2013 Suomen valokuvajärjestöjen keskusliiton Finnfoto-palkinto.
Alexander Merkel
Alexander Merkel (syntyjään Александр Васильевич Меркель, s. 22. helmikuuta 1992 Perwomaiski, Kazakstan) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä. Hän edustaa Italian Serie A -joukkue Genoa CFC:tä. Merkelin pelinumero on 10.
Säästöpörssi
Säästöpörssi oli suomalainen halpakauppaketju. Sen perustivat tammisaarelaiset Timo ja Tapio Halme. Ensimmäinen Säästöpörssi-myymälä avattiin Karjaalle 1980-luvulla. Suomessa oli seitsemän Säästöpörssiä, ja ne kaikki sijaitsivat Etelä-Suomessa.
Säästöpörssi on ollut osa Tokmanni-konsernia vuodesta 2007 lähtien. Vuoden 2015 aikana kaikki Säästöpörssi-myymälät muutettiin Tokmanneiksi. Näin tapahtui myös muille Tokmanni-konsernin myymälöille.
Säästöpörssin tuotevalikoima koostui muun muassa elintarvikkeista, kodinhoitovälineistä, vaatteista, työkaluista ja eläintarvikkeista.
Jääpallon Maakuntasarja 1958
Jääpallon Maakuntasarjaan kaudella 1957-1958 osallistui 48 joukkuetta.
Sarja oli jaettu 8 lohkoon siten, että kaksi ennakolta määrättyä piiriä muodosti yhden lohkon. Kukin lohko oli jaettu piireittäin kahteen alalohkoon, joissa pelattiin kilpailu alalohkon voitosta piirien järjestämänä. Alalohkojen voittajat pelasivat kaksoisottelun lohkovoitosta. Ottelujen järjestäjänä toimi Palloliitto.
Voittaja: Peli-Peikot
Voittaja: Ilves-Kissat
Voittaja: Littoisten TU
Voittaja: Savonlinnan TPS
Voittaja: Pateniemen Urh.
Voittaja: Gamlakarleby BK
Loppuotteluvoittajien lisäksi suomensarjaan nousivat ilman ottelua Riihimäen Palloseura ja Kajaanin Jää-Hukat
Valmet 359
Valmet 359D oli vuonna 1957 esitellyn Valmet 33D:n jälkeen toinen Valmetin valmistama diesel traktorimalli.
Tämä 33:n edelleen kehitetty versio sai vuonna 1959 tyyppinimeksi 359 D. Tehoa oli 37,5 hv ja nimelliskierrosluku oli 2000 r/min. Vaihteita oli 6 eteen ja 2 taakse. Polttoainesäiliö oli sijoitettu kytkimen ja vaihteiston väliin ja pohja oli tasainen kuten edeltäjässäkin. Hydrauliikassa oli erillinen 10 litran öljysäiliö erillään vaihteistosta. Mittarit oli nyt sijoitettu kojetauluun.
Ulkoisesti 359D oli lähes täydellisesti samannäköinen kuin 33D.
Bubit
Bubit ovat bantukieltä puhuva kansa Päiväntasaajan Guineassa. He ovat Biokon saaren kantaväestöä. Bubeja arvioidaan olevan noin 25 000 henkeä.
Bubit ovat muuttaneet Biokolle ilmeisesti nykyisen Kamerunin alueelta useita vuosisatoja sitten. 1800-luvun tautiepidemiat vähensivät heidän lukumääränsä huomattavasti. Bubit vastustivat espanjalaisten siirtomaaisäntien määräämää pakkotyötä ja nousivat kapinaan vuonna 1907. Espanjalaiset toivat plantaaseilleen työntekijöitä Afrikan mantereelta, minkä seurauksena bubit muodostavat enää alle 10 prosenttia Biokon väestöstä (toisen tiedon mukaan noin 15 %). Francisco Macías Ngueman hirmuhallinnon aikana bubit joutuivat vainon kohteeksi. He kapinoivat jälleen vuonna 1998.
Kansan perinteisiä elinkeinoja ovat trooppiseen kaskiviljelyn perustuva maatalous, öljypalmun hedelmien keräily, metsästys ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, banaani, hirssi, riisi, kahvi ja kaakao. Käsitöistä kehittynein on puunleikkaus.
Bubit asuvat nelikulmaisista puisista majoista koostuvissa tiiviissä kylissä. Perinteinen vaatetus on vaihtunut eurooppalaiseen. Ruokavalio koostuu etupäässä kasvisruoista.
Yhteiskuntajärjestyksen perustana ovat suurperheet, matrilineaariset suvut, kyläyhteisöt ja salaseurat. Bubit jakautuvat useisiin paikallisryhmiin. Valtaosa kansasta on katolisia ja loput protestantteja tai perinteisten uskomusten harjoittajia.
Ni una Sola Palabra
Ni una Sola Palabra on meksikolaisen Paulina Rubion Ananda-albumille julkaistu single. Sen tuotti Cachorro Lopéz ja julkaisi Universal 23. heinäkuuta 2006. Se on Paulinan kolmas single, joka on muodostunut Yhdysvalloissa pop-hitiksi, sijoittuen Billboard Hot 100-listalla sijalle #98.
Nathan Sykes
Nathan James Sykes (s. 18. huhtikuuta 1993) on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hän kuuluu englantilais-irlantilaiseen poikabändiin nimeltä The Wanted.
Nathan kasvoi Abbeydalessa, Gloucesterissa hänen äitinsä, joka oli musiikinopettaja, sekä pikkusiskonsa kanssa. Nathan aloitti laulamaan jo 6-vuotiaana.
Mark Forest
Mark Forest (oikealta nimeltään Lou Degni, 16. tammikuuta 1933 New York) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, elokuvanäyttelijä ja oopperalaulaja.
Sukujuuriltaan italialaissyntyisestä Forestista tuli Steve Reevesin jälkeen yksi peplumelokuvien kehonrakentajatähdistä. Hänen elokuvansa "Herkuleen kosto" kuuluu lajityypin merkkiteoksiin. Peplumin suosion hälvettyä Degni opiskeli Italiassa oopperaa ja muutti sitten Kaliforniaan, jossa hän työskenteli laulunopettajana.
Smørrebrød
Smørrebrød eli tanskalainen voileipä on Tanskassa suosittu lounasruoka, avoin voileipä, jossa lihaleikkeleitä, kalasäilykkeitä tai -fileitä, juustoviipaleita, erilaisia levitteitä, vihannesviipaleita ja muita leivänpäällisiä on aseteltu voidellun leipäviipaleen päälle usein niin runsaasti, ettei leipää alta näy. Leipänä käytetään tiivistä ruisvuokaleipää tai vaaleaa vehnävuokaleipää.
Runsaiden päällysteidensä takia smørrebrød-leivät syödään yleensä lautaselta veitsellä ja haarukalla. Ruokajuomaksi sopii hyvin tanskalainen tai muu vaalea lager-olut.
Jotkin tanskalaisten voileipien päällisyhdistelmät ovat niin vakiintuneita, että ovat saaneet omat nimensä:
Roivainen
Roivainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Marseillen metro
Marseillen metro on RTM:n ylläpitämä metrojärjestelmä Marseillessa. Järjestelmä koostuu kahdesta metrolinjasta, joista ensimmäinen otettiin käyttöön vuonna 1977 ja toinen vuonna 1984. Linjan M1 reitti tekee U-käännöksen Vieux-Port -satamassa siten, että sen pääteasemat ovat idässä. Linja M2 kulkee pohjois-etelä -suuntaisesti. Kaupungin metrojunat kulkevat noin viiden minuutin välein.
Vultee P-66 Vanguard
Vultee P-66 Vanguard on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu yksipaikkainen hävittäjälentokone. Se oli potkurikäyttöinen ja siinä oli ahdettu tähtimoottori. Moottorin valmistaja oli Pratt & Whitney ja se oli tyypiltään hyvin usein tuona aikana käytetty R-1830. Sen teho oli 1 200 hevosvoimaa (895 kW).
Konetyypin kehittely alkoi vuonna 1938. Alun perin konetyypin mallinimi oli "Model 48". Ensilento tapahtui vuoden 1939 syyskuussa. Koneessa oli kuitenkin rakenteellisia ongelmia. Parannettu X-versio ensilensi vuoden 1940 helmikuussa. Vultee-tehtaan perustaja Gerard Vultee menehtyi vaimonsa Sylvian kanssa lento-onnettomuudessa hieman ennen X-version ensilentoa. Vultee yhdistyi Consolidated Aircraftin kanssa Convairiksi vuonna 1943.
Ruotsi tilasi konetta 144 kappaletta vuonna 1940, mutta heinäkuussa 940 voimaan tulleen aseiden vientikiellon vuoksi sille ei toimitettu yhtään. Sen sijaan, niin Yhdistynyt kuningaskunta kuin Kanadakin kieltäytyivät ottamasta vastaan P-66-koneita. Ne annettiin lopulta Kiinalle. Luultavasti kiinalaisten lentojoukoille soveltui käytettäväksi konetyyppi, jonka toimintamatka oli aikanaan suhteellisen hyvä, 1 530 kilometriä. Lento-ominaisuuksiltaan ja suorityskyvyltään varsin keskinkertaisen lentokoneen ainoat käyttäjämaat olivat Yhdysvallat sekä Kiina. Yhdysvallat käytti konetyyppiä lähinnä lentäjien koulutuskoneena. Operatiivinen lakikorkeus oli 8 595 metriä ja huippunopeus 547 km/h.
Ampuma-aseistus käsitti neljä 7,7 mm ja kaksi 12,7 mm konekivääriä. Kaikki tuliaseet olivat suoraan eteenpäin ampuvia.
Ruohonen
Ruohonen tarkoittaa seuraavia:
Heikinharjun sairaala
Heikinharjun sairaala oli psykiatrinen sairaala Heikinharjun kaupunginosassa Oulussa. Sairaalarakennus on nykyisin pakolaisten vastaanottokeskuksena.
Heikinharjun sairaala perustettiin Oulun ympäristökuntien kuntainliiton B-mielisairaalaksi silloisen Oulujoen kunnan alueelle. B-mielisairaaloissa hoidettiin kroonikkoja ja helppohoitoisia potilaita, kun taas A-mielisairaalat oli tarkoitettu akuuteille ja vaikeahoitoisille potilaille. Ensimmäiset potilaat sairaalaan otettiin tammikuussa 1960. Henkilökuntaa sairaalassa oli tuolloin noin sata ja potilaspaikkoja 320. Sairaalarakennukset suunnitteli Inkeri ja Erkki Linnasalmen arkkitehtitoimisto.
Heikinharjun sairaalaa ylläpitänyt kuntainliitto yhdistettiin Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiiriin vuoden 1989 alussa Sairaanhoitopiiri lakkautti Heikinharjun sairaalan alkuvuonna 1991 osana säästötoimenpiteitä. Viimeiset potilaat lähtivät sairaalasta saman kevään aikana. Rakennukset vuokrattiin sosiaalihallitukselle pakolaisten vastaanottokeskusta varten.
Nik’s Brih Riika
Nik’s Brih Riika on entinen latvialainen jääkiekkoseura. Seura oli toiminnassa vuosina 1987–2000, ja oli hetken aikaa Latvian johtava jääkiekkoseura, mistä kertoo seitsemän peräkkäistä mitalisijaa.
Kun Nik’s Brih Riika lopetettiin, iso osa sen pelaajista siirtyi vastaperustettuun Vilki Riikaan.
Ruuskanen
Ruuskanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Rusanen
Rusanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: