hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Osmo Kaila
Osmo Ilmari Kaila (11. toukokuuta 1916 Helsinki – 3. kesäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen šakkimestari, ristikonlaatija ja toimittaja. Hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta sota keskeytti opinnot. Kaila oli šakin kansainvälinen mestari vuonna 1952 ja šakin Suomen-mestari 1939–1945 sekä 1954. Hän voitti myös Pohjoismaiden mestaruuden 1946. Vielä vuonna 1990 hänestä tuli tehtäväšakin kansainvälinen FIDE-mestari. Hän oli kansainvälinen šakki­tuomari vuodesta 1956 ja kansainvälinen tehtäväšakkituomari vuodesta 1958.
Kaila kirjoitti šakista vuosikymmenien ajan muun muassa "Helsingin Sanomiin", "Ilta-Sanomiin" ja "Suomen Sosialidemokraattiin". Hän kirjoitti useita šakkioppaita.
Osmo Kaila laati ensimmäisen suomalaisen kuvaristikon. Se julkaistiin "Helsingin Sanomissa" 20.3.1955.
Craig Parker
Craig Parker (s. 12. marraskuuta 1970 Suva, Fidži) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hänen merkittävimpiin elokuvarooleihinsa kuulunee Haldir, jota hän esitti elokuvissa "" ja "". Televisiosarjoissa hän on esittänyt muun muassa Darken Rahlia "Totuuden miekassa", Gaius Claudius Glaberia "Spartacuksessa" sekä useita eri rooleja "Xenassa". Parker on toiminut myös ääninäyttelijänä esimerkiksi "Power Rangersissa".
Scott Lipsky
Scott Lipsky (s. 14. elokuuta 1981 Merrick, New York) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 315 maaliskuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 21 kesäkuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kymmenen ATP-turnausta nelinpelissä.
Lipskyn isoisä Jack Sherry oli menestynyt pöytätennispelaaja, joka oli lajissa parhaimmillaan maailman toiseksi paras.
Raimo Nikkanen
Raimo Antero Nikkanen (s. 18. joulukuuta 1946 Turku) on suomalainen muotoilija, Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun professori ja teollisen muotoilun koulutusohjelman johtaja.
Nikkanen valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta 1972 ja suoritti Englannissa loppututkinnon ergonomiassa, jonka oppeja hän on soveltanut tuotekehittäjänä ja teollisena muotoilijana. Muotoilukonsultoinnin ohella Nikkanen toimi Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana ja myöhemmin apulaisprofessorina ja professorina.
Vuonna 1993 Nikkanen palkittiin Vuoden teollisen muotoilijan palkinnolla, perusteena erityisesti hänen opettajanuransa.
Vuosina 1981–1993 Nikkanen toimi perustamansa Ergoplan Oy:n toimitusjohtajana. Yrityksensä kautta Nikkanen oli mukana muun muassa ammattielektroniikan, sairaalatekniikan (Datex, Palomex ym.), suurkeittiökalusteiden (Metos), kodinkoneiden (Helkama Forste) ja kalustejärjestelmien (GWS) kehittämisessä.
Portmarnock
Portmarnock on Irlannin itärannikolla oleva kylä. Se on kuuluisa rannastaan, jota kutsutaan nimellä "The Velvet Strand", sekä mahdollisuudesta pelata golfia maailmanluokan links-kentällä. Kylä sijaitsee noin 15 kilometriä Dublinista pohjoiseen.
Portmarnockissa tehtiin ilmailun historiaa 24. kesäkuuta 1930, kun australialainen Charles Kingsford Smith ryhmineen nousi koneellaan rantahietikolta lentäen yli Atlantin Newfoundlandin kautta New Yorkiin. Tämä oli viimeinen osuus heidän maailmanympärilennosta. Rannalla on tapahtumasta muistomerkki, joka on nimetty heidän lentokoneensa, "The Southern Cross", mukaan. Muistomerkkiin on merkitty lentoreitti.
Charles Kingsford Smith
Sir Charles Kingsford Smith (9. helmikuuta 1897 – 8. marraskuuta 1935) oli australialainen lentäjä ja ilmailualan edelläkävijä.
Kingsford Smith liittyi nuorena armeijaan ja osallistui ensimmäisessä maailmansotaan palkittuna lentäjänä Kuninkaallisissa lentojoukoissa. Armeijan jälkeen hän oli useita vuosia Hollywoodissa stunt-lentäjänä. Palattuaan Australiaan hän oli australialaisessa lentoyhtiössä lentäjänä.
Vuonna 1926 Kingsford Smith osti Fokker F.VII:n ja antoi sille nimen "The Southern Cross". Tällä koneella hän lensi useita ennätyksiä, kuten ylitti ensimmäisenä Tyynen valtameren. Vuonna 1935 hän katosi koneineen Myanmarissa (tuolloinen Burma) matkalla Englannista Australiaan.
Käräjäkapat
Käräjäkapat eli käräjäjyvät oli Ruotsissa ja Suomessa aiemmin kannettu vero. Käräjäkapat lakkautettiin Suomessa vuonna 1924.
Käräjäkapat oli henkilökohtaista laatua oleva vero, joka johti alkunsa maalaisväestöllä jo ikivanhoina aikoina olleesta velvollisuudesta suorittaa kustannukset tuomarin ja lautamiesten olosta käräjillä.
Veroa maksettiin neljä kappaa viljaa jokaiselta maalla olevalta itsenäiseltä ruokakunnalta eli savulta. Tuomari ja lautakunnat saivat siitä yhteensä kolme kappaa ja laamanni yhden. Laamannille menevää kappaa ei kuitenkaan suoritettu vuoden 1886 jälkeen.
Vuonna 1886 annetun asetuksen mukaan käräjäkappoja oli velvollinen maksamaan jokainen kihlakunnanoikeuden tuomiopiirissä asuva henkilö, jolla oli oma savu eli erityinen talous ja joka ei ollut veron maksamisesta vapautettu. Asetuksen mukaan käräjäkappojen suorittamisesta oli vapautettu kokonaan kaikkein varattomimmat henkilöt. Lisäksi ne verovelvolliset, joiden suorittamiseksi vero oli edelleen jätetty, oli jaettu kahteen ryhmään: ensimmäiseen ryhmään kuuluvat suorittivat kolme kappaa ja toiseen puolitoista kappaa jyviä, puoleksi rukiita ja puoleksi ohria.
Käräjäkappojen eli käräjäjyvien maksaminen lakkautettiin Suomessa 1. tammikuuta 1924 alkaen.
Hj. Jousi
Hj. Jousi Oy oli Kaarinan Piispanristillä toiminut muovialan yritys, joka oli erikoistunut muovipakkausten valmistamiseen elektroniikka-, elintarvike- ja lääketeollisuudelle. Yritys tunnettiin myös koru- ja kellokoteloistaan. Yli satavuotias yritys ajautui konkurssiin lokakuussa 2018.
Yhtiön perusti Turkuun vuonna 1914 Hjalmar Jousi toimittuaan jo sitä ennen paperituotekauppiaana sekä muun muassa kenkävoiteiden valmistajana. Yritys toimi Läntisellä Pitkälläkadulla vuonna 1920 valmistuneess rakennuksessa, joka on nykyisin Suomen Partiomuseon käytössä. 1920-luvun puolivälissä Hj. Jousi Oy ryhtyi valmistamaan valokuva-albumeja ja -kehyksiä, salkkuja, käsilaukkuja ja koteloita. 1930-luvun alussa yritys perusti Helsinkiin kaksi käsilaukkumyymälää.
Vuonna 1938 yrityksessä aloitettiin bakeliittituotteiden, kuten kello- ja korukoteloiden valmistus yhtenä ensimmäisistä Suomessa. Jatkosodan aikana Hj. Jousi Oy teki bakeliitista muun muassa kosteutta kestäviä polkumiinoja ja ansasytyttimiä.
Ensimmänen ruiskuvalukone hankittiin vuonna 1948. Sillä alettiin valmistaa koteloita ja lääkepurkkeja, joita 1960-luvulla alettiin viedä myös Suomen ulkopuolelle. Vientikaupan kasvaessa Jousi luopui käsilaukuista ja muutti 1970-luvulla uusiin tiloihin Kaarinaan.
Vuosituhannen vaihteen jälkeen Hj. Jousi Oy on yrittänyt sopeutua uuteen kovempaan kilpailutilanteeseen kehittämällä uudenlaisia pakkauksia muun muassa elintarvikkeille.
Perheyrityksen viimeinen toimitusjohtaja Heikki Jousi edustaa kolmatta yrittäjäsukupolvea. Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli noin 1,8 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 22. Vuonna 2017 liikevaihto oli 0,7 miljoonaa ja henkilöstömäärä 10.
Hj. Jousi Oy:n pitkään jatkuneet haasteet kaatoivat lopulta yli satavuotiaan perheyhtiön joka asetettiin konkurssiin 23. lokakuuta 2018.
Marc López
Marc López (s. 31. heinäkuuta 1982 Barcelona) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 106 toukokuussa 2004 ja nelinpelissä sijalla kolme tammikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan 14 ATP-turnausta nelinpelissä. Ainoa Grand Slam -turnausvoitto on Ranskan avoimista 2016, jolloin hän voitti nelinpelin Feliciano Lópezin parina.
Vuonna 2012 López voitti Marcel Granollersin kanssa ATP World Tour Finals -turnauksen.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 López saavutti nelinpelissä kultaa Rafael Nadalin kanssa.
Marco Chiudinelli
Marco Chiudinelli (s. 10. syyskuuta 1981 Basel) on sveitsiläinen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 52 helmikuussa 2010 ja nelinpelissä sijalla 118 marraskuussa 2009. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen nelinpelissä.
Chiudinelli on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2013 Chiudinelli oli mukana kaikkien aikojen pisimmässä Davis Cup -ottelussa, jossa Sveitsi hävisi nelinpelissä Tšekille luvuin 4–6, 7–5, 4–6, 7–6, 22–24. Ottelu kesti seitsemän tuntia ja kaksi minuuttia.
Haukkasaaren kalliomaalaus
Haukkasaaren kalliomaalaus sijaitsee Lemillä Kivijärven länsiosissa pienellä Haukkasaaressa Etelä-Karjalassa. Maalaus on ehtinyt tuhoutua lähes kokonaan.
Maalauskallio sijaitsee saaren itärannalla olevassa kalliojyrkänteessä, joka aukeaa lounaaseen. Kalliojyrkänteen vasemmalla yläkulmauksessa voi tunnistaa eräänlaiset kiviset kasvon muodostuman.
Maalauksen jäänne käsittää kaksi punamaalin katkelmaa, jotka ovat osittain kuluneet pois ja osittain peittyneet jäkälän alle. Mitään kuvioita ei tunnista. Ihmiskasvoisen kallionosan oikealla puolella olevassa tasaisessa pinnassa on vielä muutama punavärijäänne.
Käräjäkartano
Käräjäkartano oli aiemmin Ruotsissa ja Suomessa käräjiä varten rakennettu talo, jonka rakentaminen oli käräjäkunnan asukkaiden vastuulla.
Vuoden 1734 lakia edeltävässä lainsäädännössä oli määrätty, että jokaisessa kihlakunnassa tai Suomessa käräjäkunnassa tuli olla käräjäkartano. Nämä määräykset saivat vuoden 1734 lain rikoskaaressa sellaisen muodon, että käräjäkartanon rakentaminen jätettiin käräjäkuntalaisten omaan harkintaan.
Jos käräjäkartano rakennettiin, se oli sijoitettava ”tavalliseen käräjäpaikkaan” taikka maaherran määräämään, yleisölle sopivaan paikkaan. Kartanossa tuli olla suuri tupa ja kaksi kamaria, joita käräjäkuntalaiset olivat velvolliset pitämään kunnossa, mutta eivät lämmittämään, paitsi jos käräjäkuntalaiset olivat lämmittämiseen erikseen suostuneet.
Käräjäkartanon rakentamiseen ja kunnossapitoon ottivat osaa kaikki käräjäkuntalaiset manttaalin mukaan, lukuun ottamatta sätereitä ja karjataloja sekä sätereihin yhdistettyjä piiritaloja.
Jokaisen käräjäkartanon yhteydessä tuli olla myös vankihuone, jossa voitiin säilyttää mies- ja naispuolisia vankeja erillään toisistaan. Tämän vankihuoneen olivat käräjäkuntalaiset velvollisia pitämään lämpimänä kylminä vuodenaikoina.
Niissä käräjäkunnissa, joissa ei ollut käräjätaloa, olivat käräjäkuntalaiset velvolliset suorittamaan tuomarille korvauksen käräjäkartanon vuokrauksesta. Tällaista korvausta suoritettiin tavallisesti kappa jyviä talonsavulta, ja tätä maksua kannettiin "käräjähuonevuokrakapan" nimellä.
Type 85
Type 85 on kiinalainen Norincon valmistama taistelupanssarivaunu. Sitä on käyttänyt Kiinan Kansanvapautusarmeija (PLA). Vaunutyypin edeltäjään Type 80:een verrattuna Type 85:een tehtiin monia edistyksellisiä muutoksia. Philip Trewhittin mukaan se ei siltikään ollut täysin vertailukelpoinen vastaavan kokoisten länsimaalaisten vaunujen kanssa. Aiempaan vaunuun verrattuna Type 85:ssä oli vahvempi panssarointi, joka myöhemmissä versioissa oli komposiittia, ja paremmat viestintälaitteet. Vaunun torni oli valuteräksen sijasta kokonaan hitsattua.
Vaunukanuuna on 125 mm vahvuinen, ja automaattilatauksen myötä miehistömäärä on supistunut neljästä kolmeen. Apuaseina ovat 7,62 mm ja 12,7 mm konekiväärit, joista jälkimmäinen on ilmatorjuntaa varten. Suojasavunheittimiä on 2x6 kappaletta. 41 tonnin taistelumassan omaavan vaunun toimintasäde on 500 km.
Tyypin vaunuja vietiin Pakistaniin nimellä Type 85-IIM. Kiinassa se on pysynyt palveluskäytössä 2010-luvulle tultaessa. V12-dieselmoottori on mekaanisesti ahdettu, ja se on 730 hv (544 kW) tehoinen. Enimmäinen maantienopeus on 57,3 km/h.
Pirkko Tatarinov
Pirkko Tatarinov (s. 2. kesäkuuta 1937 Helsinki) on suomalainen mainonnan suunnittelija ja mainostoimistojohtaja. Tatarinov toimi pitkään Unileverin omistaman Lintas-mainostoimiston johtotehtävissä ja tuli tunnetuksi etenkin mainoselokuvan ja televisiomainonnan asiantuntijana.
Päästyään ylioppilaaksi 1957 Tatarinov suoritti mainoshoitajan tutkinnon. Mainosalan uransa hän aloitti puhelinvaihteen hoitajana Markkinointi Viherjuurella 1959 ja eteni toimiston yhteyspäälliköksi. Vuonna 1967 hän aloitti pitkän uransa Lintaksessa, jossa eteni varatoimitusjohtajaksi ja luovaksi johtajaksi aikana, jolloin se oli naisille erittäin harvinaista. 1960–1970-lukujen vaihteessa Tatarinov lisäksi toimitti alan Mainosuutiset-ammattilehteä, omien sanojensa mukaan välillä jopa yksin.
Pirkko Tatarinov oli 1970–1980-luvuilla yksi palkituimmista mainonnantekijöistä Suomessa, ja Cannesin mainoselokuvafestivaaleilla 1979 hänet palkittiin pronssilla.
Tatarinov palkittiin elämäntyöstään Platinahuipulla Grafian Vuoden huiput 1995 -tapahtumassa. Palkintoperusteluissa copywriter Kaija Tietäväinen korosti muun muassa ”Novan” hyvää ihmissilmää mainosalan rekrytointeja tehdessään. Tatarinov on valinnut ensimmäisiin mainostoimistotyöpaikkoihinsa muiden muassa Hannu Konttisen, Herbie Kastemaan, Unto Paltemaan ja Markku Rönkön.
Reruhi Shimizu
Reruhi Shimizu (, s. 4. joulukuuta 1993 Myōkō) on japanilainen mäkihyppääjä.
Shimizu kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerissa marraskuussa 2012 sijoittuen normaalimäen kilpailussa 28:nneksi ja suurmäen kilpailussa 24:nneksi. Hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisessa kilpailussa on yhdeksäs sija Sotšista joulukuussa 2012.
Sotšin olympialaisissa 2014 Shimizu oli mukana Japanin pronssia saavuttaneessa joukkueessa. Suurmäessä hän sijoittui kymmenenneksi ja normaalimäessä 18:nneksi. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa hän oli kahdestoista.
Asutuslautakunta
Asutuslautakunta oli aiemmin Suomessa kunnallinen lautakunta asutustoimintaa varten.
Asutuslautakunnista annetussa laissa säädettiin, että asutustoimintaa varten piti asutushallituksen avuksi perustaa asutuslautakunnat jokaiseen maalais-, kauppala- ja kaupunkikuntaan.
Asutuslautakunnassa oli puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja sekä kaksi tai neljä jäsentä ja yhtä monta varajäsentä. Kaikki jäsenet asetettiin kolmen kalenterivuoden ajaksi kerrallaan. Kunnan valtuuston esityksestä asutushallitus päätti, oliko asutuslautakuntaan asetettava kaksi vai neljä jäsentä.
Asutuslautakunnan jäsenet valitsi kunnan valtuusto. Asutuslautakunnan jäsenet valitsivat ulkopuoleltaan lautakunnalle puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Lautakunta oli päätösvaltainen, kun saapuvilla oli puheenjohtaja ja kaksi jäsentä. Lautakunnan tekemään katselmukseen otti osaa puheenjohtaja ja kaksi jäsentä.
Asutuslautakunnan avuksi voi kunnan valtuusto, jos katsoi tarpeelliseksi, ottaa "asutusneuvojan". Ellei erityistä asutusneuvojaa ollut valittu, asutuslautakunnan oli määrättävä puheenjohtaja tai joku jäsenistään toimimaan asutusneuvojana.
Kimmo Kylmäaho
Kimmo Kylmäaho on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla. Kylmäaho edusti urallaan Kainuun Hiihtoseuraa.
Hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa kahdeksanneksi Lahden suurmäessä maaliskuussa 1985. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 49:s. Maaliskuussa 1988 hän sijoittui Lahden normaalimäen kilpailussa 15:nneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 74:s.
Joukkuemäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailussa Kylmäaho oli hopealla vuonna 1984. Joukkueessa hyppäsivät myös Veli-Matti Ahonen, Pekka Suorsa ja Hannu Ahonen
Kari Heinonen
Kari Heinonen on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1970–1980-lukujen vaihteessa.
Heinonen sijoittui maailmancupkaudella 1979–1980 Gstaadin suurmäessä 15:nneksi ja Lahden normaalimäessä 12:nneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa 86:nneksi. Kaudella 1980–1981 hän oli Keski-Euroopan mäkiviikon avauskilpailuissa Oberstdorfissa 38:s, mutta Garmisch-Partenkirchenissä 14:s, Innsbruckissa seitsemäs ja Bischofshofenissa 14:s. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui normaalimäen kilpailuissa Gstaadissa yhdeksänneksi ja Thunder Bayssa kahdeksanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailuissa hän oli 29:s.
Arpakapula
Arpakapula () oli aiemmin Ruotsissa ja Suomessa viestin viemiseen tarkoitettu sauva, jota kuljetettiin talosta taloon. Se on tietyillä merkeillä varustettu puupalikka, jonka ympäri lähettämisellä vanhoina aikoina Ruotsissa kutsuttiin käräjille ja sotaan. Arpakapulan kuljettamisesta mainitaan jo maanlaissa. Arpakapulalla kutsuttiin vielä 1900-luvun alkuvuosina paikoitellen sammutusväkeä metsäpaloihin. Se mainittiinkin yleisessä laissa. Vastaavanlaista viestintävälinettä käytettiin muissakin Pohjoismaissa ja Skotlannissa ().
Kulovalkean sammuttamista ja muita luvallisia tarkoituksia varten oli sallittua lähettää sana rahvaan koollekutsumiseksi. Tähän tarkoitukseen käytettiin ennen erityistä merkittyä sauvaa, jota kukin talo oli velvollinen viemään eteenpäin, ja tästä johtui nimi "arpakapula".
Viesti oli joko suullinen tai kirjallinen, ja viestissä oli ilmoitettava:
Oikeutettuja arpakapulan lähettämiseen olivat ensisijaisesti kuntien viranomaiset mutta myös yksityiset. Arpakapulan lähettämisestä oli ilmoitettava kruununpalvelijalle pikaisesti.
Arpakapulaa oli kuljetettava joutuisasti. Jos joku laiminlöi arpakapulan kuljettamisen tai ei noudattanut arpakapulan kutsua tai oli tottelematon sammutustyön johtajaa vastaan, oli rangaistuksena sakkoa. Aiheettomasta arpakapulan lähettämisestä tai arpakapulan lähettämisestä sellaisessa asiassa, jossa sitä ei ollut lupa panna liikkeelle, rangaistiin myös sakolla.
Asko Aalto
Asko Aalto (s. 8. lokakuuta 1959) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970–1980-lukujen vaihteessa.
Aalto sijoittui seitsemänneksi maailmancupin lentomäkikilpailussa Norjan Vikersundissa maaliskuussa 1980. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 73:s. Helmikuussa 1981 hän sijoittui Thunder Bayn normaalimäen kilpailussa yhdeksänneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 64:s.
Urheilu-uransa jälkeen Aalto on toiminut kansainvälisen hiihtoliiton kilpailuissa mäkituomarina ja teknisenä johtajana (TD) yhdistetyn kilpailuissa.
Halo of Gunfire (EP)
Halo of Gunfire on saman nimisen death metal -yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä High Fidelity.
Conjuring the Damned
Conjuring the Damned on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Halo of Gunfiren esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Musiikillisesti albumi mukailee perinteistä death metal -musiikkia, mikä poikkeaa yhtyeen vuoden 2008 eponyymin EP:n, "Halo of Gunfiren", deathcoremaisesta otteesta.
Jimmy Hayes
Jimmy Hayes (s. 21. marraskuuta 1989 Dorchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsia. Pelipaikaltaan Hayes on oikea laitahyökkääjä. Hayes pelasi kaudella 2013–2014 Chicago Blackhawksissa kaksi ottelua ilman tehoja ja vieraili myös farmissa AHL-joukkue Rockford Icehogsin paidassa tehden 13 ottelussa tehot 4 + 4 = 8. Kesken kauden hänet kaupattiin Floridaan, jossa 53 ottelussa tilille kertyi tehot 11 + 7 = 18. Heinäkuussa 2014 Hayes solmi yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Florida Panthersin kanssa. Sopimus on yksisuuntainen ja arvoltaan 925 000 dollaria. Kesäkuussa 2015 Hayesin pelaajaoikeudet kaupattiin Boston Bruinsiin ja myöhemmin Hayes solmi kolmen vuoden mittaisen sopimuksen.
Voimahyökkääjänä tunnettu isokokoinen Hayes pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistokiekkoa Boston Collegen joukkueessa.
Mike Miller
Michael Lloyd ”Mike” Miller (s. 19. helmikuuta 1980 Mitchell, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Miller voitti NBA:n mestaruuden kahdesti, vuosina 2012 ja 2013, pelatessaan Miami Heatissa. Vuonna 2006 hänet valittiin . Hän oli myös vuonna 2001. Ennen ammattilaisuraansa Miller pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopiston joukkueessa, josta Orlando Magic varasi hänet vuoden ensimmäisellä kierroksella tilaisuuden viidentenä pelaajana.
Miller tunnettiin parhaiten kolmen pisteen heittojen erikoismiehenä.
Tony Tuzzolino
Antonino Charles "Tony" Tuzzolino (s. 9. lokakuuta 1975 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen italialainen entinen jääkiekkoilija.
Pääasiassa oikeana laitahyökkääjänä pelannut Tuzzolino pelasi urallaan yhdeksän NHL-ottelua. Maajoukkuetasolla hän edusti Italiaa vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa, joihin Italia pääsi mukaan automaattisesti kisaisäntänä.
Ennen ammattilaisuraansa Tuzzolino pelasi yliopistokiekkoa Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän on Quebec Nordiquesin viidennen kierroksen varaus vuodelta . Myös hänen pikkuveljensä Nick Tuzzolino on varattu NHL:ään.
Günther Hell
Günther Hell (s. 30. elokuuta 1978 Bolzano) on italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi viimeksi EBEL-liigassa HC Bolzanon joukkueessa, jonka riveissä pelasi kolmea kautta lukuun ottamatta koko uransa.
Maajoukkuetasolla Hell edusti Italiaa seitsemässä MM-turnauksessa sekä 2006 olympiaturnauksessa.
Fetisov Arena
Fetisov Arena on vuonna 2013 avattu monitoimiareena Vladivostokin kaupungissa, Venäjän itärannikolla. Se on nimetty legendaarisen jääkiekkoilijan Vjatšeslav Fetisovin mukaan, joka on peliuransa jälkeen toiminut muun muassa Venäjän urheiluministerinä.
Areena toimii KHL-jääkiekkojoukkue Admiral Vladivostokin kotiareenana. Sen katsojakapasiteetti on 7 500 ihmistä.
Kokoaan suurempi Suomi 2012
Kokoaan suurempi Suomi 2012 oli vuoden 2012 presidentinvaalin toisen kierroksen edellä järjestetty Pekka Haaviston tukikonsertti, joka pidettiin 30. tammikuuta Helsingin jäähallissa. Konsertin 7 000 lippua myytiin loppuun parissa tunnissa ja tapahtuma tuotti Haaviston vaalikassaan yli 80 000 euroa. Illan aikana kuultiin myös Haaviston kampanjapuhe sekä ulkoministeri Erkki Tuomiojan kannatuspuhe.
Tukikonserttiin oli kutsuttu useita tunnettuja suomalaisia kevyen musiikin artisteja. Sen kohutuin esiintyjä oli vuonna 2001 hajonnut Ultra Bra, jonka comeback-konsertin ympärille tapahtuma oli rakennettu. Ennen Ultra Bran osuutta lavalla kävi yli 20 artistia, jotka esittivät lähinnä ulkomaisia lainakappaleita tai niiden suomennettuja versioita. Heidän taustayhtyeinään soittivat The Latebirds sekä Anssi Kelan johtama kokoonpano Presidentin miehet, johon kuuluivat Janne Haavisto, Sami Kuoppamäki, Mikko Kosonen, Jussi Jaakonaho, Olli Haavisto, Matti Kallio ja Jiri Kuronen. Konsertti päättyi kaikkien artistien yhdessä esittämään Liisa Tavin ja Kollaa kestää -yhtyeen tunnetuksi tekemään kappaleeseen ”Jäähyväiset aseille”, josta oli muodostunut Haaviston kampanjan epävirallinen tunnuslaulu. Tapahtuman juontajina toimivat Jusu Lounela sekä Katja Ståhl. Paikalle kutsutuista artisteista ainoastaan Jenni Vartiainen joutui perumaan esiintymisensä sairastumisen vuoksi.
Kokoaan suurempi Suomi 2012 -konsertin aristit ja kappaleet esiintymisjärjestyksessä.
Saksan 61. jalkaväkidivisioona
Saksan 61. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Wehrkreis I muodosti divisioonan 8. elokuuta 1939 Insterburgissa (nykyinen Tšernjahovsk) divisioonan tykistönkoulutuskeskuksesta.
Divisioona liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijaan hieman ennen Saksan hyökkäystä Puolaan. Divisioona joutui koville Mławan taistelussa, jonka päätyttyä se ylitti Narew-joen lähellä Pułtuskia. Divisioona eteni taistellen kohti Läntistä Bugia, jonka ylitettyään se jatkoi kohti Varsovaa. Divisioona saapui tavoitteeseensa 18. syyskuuta ja se pysyi alueella taisteluiden päättymiseen.
Joulukuussa 1939 divisioona siirrettiin länteen, jossa se hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 IV armeijakunnan mukana Belgiaan. Divisioonan jalkaväkirykmentti 151 liitettiin laskuvarjojoukkoihin hyökättäessä 11. toukokuuta Eben-Emaelin linnoitukseen, joka antautui vielä samana päivänä. Divisioona eteni Kanaalin rannikolle osallistuen Dunkerquen piiritykseen. Läntisen rintaman taisteluissa divisioona menetti kuolleina 348, haavoittuneina 1052 ja kadonneina 106 miestä. Ranskan sotatoimien päätyttyä divisioona jäi miehittämään Bretagnea.
Alkuvuodesta 1941 divisioona siirrettiin Itä-Preussiin, josta se hyökkäsi 22. kesäkuuta pohjoisen armeijaryhmän 18. armeijan mukana Neuvostoliittoon.
Divisioonankomentajina olivat:
Metsäopetus
Metsäopetus on metsäalaan liittyvää koulutusta. Suomessa metsäalan koulutusta tarjotaan ammattikouluissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistossa.
Metsäalan ammatillinen koulutus kestää peruskoulun jälkeen noin kolme vuotta ja aikuiskoulutuksena noin 1–2 vuotta. Ammatillista koulutus antaa valmiudet toimia eri metsäalan ammateissa sekä jatko-opiskelukelpoisuuden ammattikorkeakouluun tai yliopistoon. Ammattiopistossa opiskeluun kuuluu sekä teoriaa että käytäntöä. Teoreettiset opinnot jaottuvat pitkin opiskeluaikaa ja ne painottuvat alalle olennaisiin tietoihin ja taitoihin. Kolmen vuoden opiskeluaikaan kuuluu työssäoppimista, joka metsäalalla on noin 50 viikkoa. Osassa ammattiopistoista voi suorittaa perustutkinnon yhteydessä myös ylioppilastutkinnon niin sanottuna kaksoistutkintona, jolloin opiskelu kestää yleensä 3–4 vuotta. Tällöin osa opinnoista korvataan lukion oppimäärään sisältyvillä kursseilla.
Kultajyvä
Kultajyvä on Suomen Markkinointiliiton vuodesta 1966 järjestämä kilpailu sanomalehti- ja aikakauslehti-ilmoituksille ja julisteille.
Vuosittaisen kilpailun tarkoituksena on nostaa esiin ja palkita parasta suomalaista printti- eli painettua mainontaa. Kunkin vuoden tuomaristo kootaan mainos-, media- ja markkinointialan ammattilaisista.
Kilpailu käydään neljässä sarjassa:
Kussakin sarjassa jaetaan vuosittain enintään yksi "Kultajyvä" sekä harkinnan mukaan useampia "Hopeajyviä". Lisäksi Kultajyvä-kilpailussa jaetaan "Rautajyvä"-palkinto yleisön suosikki-ilmoitukselle, jonka valitsevat Kärkimedia-sanomalehtien paneelit eri puolilla Suomea. 2000-luvun puolestavälistä alkaen kilpailussa on palkittu myös monessa eri mediassa julkaistavia kampanjoita "Titaanijyvä"-sarjassa.
Kultajyvä-kilpailuun lähetettyjen töiden määrä on 2000-luvulla vähentynyt printtimainonnan suhteellisen merkityksen pienentyessä.
Simon Moser
Simon Moser (s. 10. maaliskuuta 1989 Bern) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelaa NLA-joukkue SC Bernissä ja toimii joukkueen kapteenina.
Moser on voittanut Sveitsin maajoukkueessa MM-hopeaa 2013 ja 2018.
Tukikudostulehdus
Tukikudostulehdus eli parodontiitti on hammasta ympäröivien kudosten tulehdus. Ientulehduksen eli gingiviitin pitkittyessä syntyy krooninen ientulehdus, jossa tulehdus leviää ikenen alle, ja tällöin kyseessä on parodontiitti. Parodontiitti on vakava ja vaikeasti hoidettava sairaus, joka aiheuttaa suun limakalvojen ja luun peruuttamatonta tuhoutumista. Hoitamattomana tauti johtaa hampaiden menetykseen.
Tukikudostulehdus todetaan ientaskumittauksen yhteydessä ientaskumittarilla (syventyneitä ientaskuja) sekä radiologisesti (luuvetäymät hampaan juuren alueella).
Parodontiitin esiaste on gingiviitti, joka on vielä hoidettavissa hyvällä suuhygienialla ja jonka aiheuttamat kudosvauriot eivät ole peruuttamattomia. Puolustusvasteen laskiessa elimistön immuunijärjestelmä puolustautuu bakteereita vastaan kudostuholla. Kudostuho rajoittuu hampaan läheisyyteen, koska elimistön tärkein tavoite on pitää tulehdus paikallisena. Kiinnityssäikeitä ja alveoliluuta häviää asteittain: ientaskut syvenevät, hammasvälit laajenevat, hampaat saattavat heilua tai hampaita saatetaan jopa joutua poistamaan menetetyn kiinnityksen vuoksi. Äärimmäisessä tapauksessa, mikäli hoitoon ei hakeuduta, irtoavat hampaat suusta itsestään.
Jo 15-18-vuotiaista nuorista Suomessa joka kuudennella on alkavaa parodontiittia, joka todetaan ientaskun syvenemisenä. Hoitamaton parodontiitti voi olla riskitekijä ihmisen yleisterveydelle, koska joidenkin tutkimusten mukaan parodontiitti voi lisätä riskiä sairastua sepelvaltimotautiin ja ateroskleroosiin. Parodontiitti on aikuisilla yleisin syy hampaiden menettämiseen.
Riski parodontiitin sairastuvuuteen on yksilöllinen ja perinnöllinen. Altistavia tekijöitä parodontiitin sairastuvuuteen ovat huono suuhygienia, tupakointi, diabetes, alempi sosioekonominen luokka sekä häiriöt elimistön leukosyyttien määrässä ja toiminnassa.
Parodontiitin hoito suoritetaan hammaslääkärin ja/tai suuhygienistin antamalla hoidolla. Hoito koostuu pääsääntöisesti hampaiden ja ientaskualueiden mekaanisesta puhdistuksesta ultraäänilaitteella ja käsi-instrumenteilla. Puhdistuksessa poistetaan hammaskivi ja plakkikertymät sekä infektoitunut juurisementti. Tarvittaessa voidaan ientaskuista ottaa mikrobinäytteet, ja hoidon tukena voidaan käyttää antibioottihoitoa. Hoidon hyvän onnistumisen edellytys on riittävän hyvä omahoito.
Giurgiu
Giurgiu on Romaniassa Munteniassa Giurgiun piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli 54 655 asukasta. Kaupunki sijaitsee Tonavan rannalla, joka on Romanian ja Bulgarian rajajoki. Vastarannalla sijaitsee Rusen kaupunki.
Vuoden 2002 väestölaskennan mukaan kaupungissa asui 71 899 asukasta, joista 52,2% oli naisia. 
Kaupungin etninen jakauma on seuraava:
Kaupungin pinta-ala on 5233,31 hehtaaria. Se sijaitsee E70 ja E85 teiden varrella noin 64 kilometrin etäisyydellä Romanian pääkaupungista Bukarestista.
Aluetta kansoitti daakialaiset ja hallitsija Burebista rakennutti alueelle pääkaupunkinsa. Rooman valtakunnan aikana Justinianus I rakennutti alueelle useita linnoituksia. Kirjoituksissa kaupunki mainitaan nimellä "Zorio" vuonna 1396. Mircea I vanha aloitti aikakaudellaan kaupungin linnoitustyöt ja kaupunki eli kukoistusaikaansa. Vuosien varrella kaupunki on tuhottu useita kertoja, sen sijaitessa Osmanien valtakunnan vaikutuspiirissä. Vuonna 1462 Vlad III määräsi kaupungin poltettavaksi, ettei se jäisi osmaanien haltuun. Venäjän-Turkin sotien aikana kaupungin hallinnasta käytiin useita taisteluita. Kaupungin strateginen sijainti on edesauttanut sen nopeaa kehitystä; yksi Romanian ensimmäisistä lennättimistä ja rautateistä rakennettiin vuonna 1869 Bukarestin ja -Giurgiun välille. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 keskusvallat pommittivat kaupungin lähes maantasalle .
Seesjärven sissit
Seesjärven sissit on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani. "Seesjärven sissit" on julkaistu myös Veikko Honkasen lukemana äänikirjana.
Seesjärvellä lähellä Paateneen maatietä lepäävä luutnantti Katajan komppania saa tiedon vihollisen suurista kuljetuksista lähelle suomalaisten kenttävartiota, joten Katajan komppania saa tehtäväkseen tuhota nämä viholliskolonnat
Isku itään
Isku itään on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani. "Isku itään" on julkaistu myös Veikko Honkasen lukemana äänikirjana.
Syksyllä 1943 reservinluutnantti Viitanen sissikomppanioineen on lepäämässä kenttävartio Hirvessä, kun kenttävartion kimppuun hyökätään. Taistelun jälkeen komppania saa tehtäväkseen lähteä ajamaan takaa kenttävartioon hyökänneitä venäläisiä.
Arkangelin partio
Arkangelin partio on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Jatkosodan toisena kesänä kaukopartio saa tehtäväkseen tarkkailla vihollisen kuljetuksia Arkangelin radalla.
Osku (maakunta)
Osku () on yksi Iranin maakunnista. Se sijaitsee Itä-Azerbaidžanin provinssissa, lähellä Tabrizia. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Osku. Maakunnassa sijaitsevat myös muun muassa Kandovanin ja Hellan kylät. Näistä jälkimmäinen on historiallinen maanalainen asutus, joka nykyään on asumaton. Vuoden 2006 väestönlaskennassa maakunnan väkiluvuksi todettiin 84 061 ja perheiden lukumääräksi 23 613. Maakunta on jaettu kahteen hallinnolliseen alueeseen: Keskiseen ja Ilḫtšin alueeseen. Maakunnassa on kolme kaupunkia: Osku, Sahand ja Ilḫtši.
Osku (kaupunki)
Osku (, ), joka tunnetaan myös nimillä Uzku ja Yuzki, on Oskun maakunnan pääkaupunki Itä-Azerbaidžanin provinssissa, Iranissa. Vuoden 2006 väestönlaskennassa kaupungin väkiluvuksi todettiin 16 140 ja perheiden lukumääräksi 4 928.
Di-tert-butyylidikarbonaatti
Di-"tert"-butyylidikarbonaatti (CHO) on t-butanolin karbonaattiesteri. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteeseissä amiinien suojaukseen ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.
Di-"tert"-butyylidikarbonaatti on huoneenlämpötilassa kirkasta nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, asetoniin, asetonitriiliin ja tetrakloorimetaaniin. Vedessä se hydrolysoituu t-butanoliksi ja hiilidioksidiksi.
Di-"tert"-butyylidikarbonaattia valmistetaan lähtemällä kalium-tert-butoksidista, joka reagoi hiilidioksidin kanssa muodostaen kalium-tert-butyylikarbonaattia. Tämä välituote reagoi fosgeenin kanssa di-"tert"-butyylitrikarbonaatiksi. Di-"tert"-butyylitrikarbonaatista eliminoituu emäksien, kuten DABCO:n, vaikutuksesta hiilidioksidia ja tuotteena muodostuu di-"tert"-butyylidikarbonaattia.
Tärkein Di-"tert"-butyylidikarbonaatin käyttökohde orgaanisessa synteeseissä on sen reaktio amiinien kanssa, jolloin amiini suojautuu t-butoksikarbonyyli- eli t-Boc-johdannaisena. Tämä suojaryhmä kestää hyvin emästen ja nukleofiilien reaktiot, mutta laimeatkin hapot poistavat sen. Tyypillisesti t-Boc-ryhmän poistamiseen käytetään trifluorietikkahapon dikloorimetaaniliuosta, mutta myös Lewis-happoja voidaan käyttää. Di-"tert"-butyylidikarbonaattia käytetään suojaavana reagenssina erityisesti valmistettaessa synteettisiä peptidejä ja se soveltuu hyvin niin kutsutuksi ortogonaaliseksi suojaryhmäksi yhdessä emäslabiilien suojaryhmien, kuten Fmoc-ryhmän kanssa. Yhdiste reagoi myös fenolien, alkoholien ja tiolien kanssa muodostaen niistä t-butyylikarboksijohdannaisen.
Francis Graham-Smith
Sir Francis Graham-Smith (s. 25. huhtikuuta 1923) on brittiläinen tähtitieteilijä, joka oli kolmastoista Astronomer Royal vuosina 1982–1990.
Graham-Smith kävi koulua Rossall Schoolissa Englannin Lancasterissa.
Vuonna 1946 Graham-Smith liittyi Martin Rylen johtamaan radioastronomian tutkimus­ryhmään. Hän teki
Michelsonin interferometrillä havaintoja Cygnus A:sta 80 megahertsin taajuudella. Vuonna 1950 hän myös rakensi Cambridgeen pitkän Michelsonin interferometrin, joka toimi 3,7 metrin aallon­pituudella. Hän määritti interferometrillä myös elektronien tiheyden ionosfäärissä.
Vuonna 1964 Graham-Smith nimitettiin Manchesterin yliopiston radio­astronomian professoriksi ja vuonna 1981
kuninkaallisen tähtitieteellisen laboratorion ("Royal Astronomy Laboratory") johtajaksi. Hän toimi myös Greenwichin kuninkaallisen observatorion johtajana vuosina 1975–1981.
Vuonna 1965 hän piti Royal Institutionin joulu­luennon aiheesta Maailman­kaikkeuden tutkiminen.
Graham-Smith valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1970. ja sai Royal Medalin vuonna 1987.
Hän oli Royal Astronomical Societyn puheenjohtaja vuosina 1975–1977 ja Astronomer Royal 1982–1990.
Aivar Rehemaa
Aivar Rehemaa (s. 28. syyskuuta 1982 Tartto) on virolainen maastohiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa Schonachissa 2002 Rehemaa saavutti kultaa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän on osallistunut viitenä eri vuonna. Val di Fiemmessä 2003 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:nneksi. Sapporossa 2007 hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 32:s sija 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailusta. Liberecissä 2009 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi. Oslossa 2011 hän oli parhaimmillaan 32:s 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Val di Fiemmessä 2013 Rehemaa sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa seitsemänneksi. Hän on osallistunut kaksiin olympialaisiin; Torinossa 2006 hän ei sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa 30 parhaan joukkoon ja Vancouverissa 2010 hän jäi niin ikään 30 parhaan ulkopuolelle.
Rehemaa kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Otepäässä helmikuussa 2001 sijoittuen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 61:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Otepäässä tammikuussa 2003 oltuaan 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa kerran; se tapahtui Valdidentrossa helmikuussa 2009, kun hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas.
Maastohiihtäjät Kristina Šmigun-Vähi ja Katrin Šmigun ovat Rehemaan serkkuja.
Bloomington Thunder
Bloomington Thunder oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka oli Bloomington Illinois’n osavaltiossa. Bloomington Thunder pelasi SPHL-liigaa. FHL-seura Danville Dashers toimi sen farmijoukkueena.
Shattuck St. Mary’s
Shattuck St. Mary’s School (lyhyemmin SSM) on yhdysvaltalainen episkopaalinen sisäoppilaitos. SSM on tunnettu jääkiekosta, jalkapallosta, musiikista ja taitoluistelusta.
Lukuvuonna 2012–2013 koulussa oli opiskelijoita 39 osavaltiosta ja 31 maasta, muun muassa Suomesta.
Vilma Tanskanen
Vilma Tanskanen (s. 14. huhtikuuta 1995 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa kaudesta 2017–2018 alkaen NCAA:n yliopistosarjaa Mercyhurstin yliopiston joukkueessa. Kausilla 2015–2017 hän pelasi samassa sarjassa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa. Hän voitti Suomen-mestaruuden Espoo Bluesissa kaudella 2014–2015 pelattuaan runkosarjan KJT:ssä. Aiemmin hän edusti Team Oriflame Kuortanetta. Hänen kasvattajaseuransa on Kiekko-Vantaa ja hän on pituudeltaan 175 cm. Hänet valittiin SM-sarjan kuukauden pelaajaksi tammikuussa 2013.
Tanskanen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen 2012 ja 2013. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut kaudesta 2013–2014 lähtien. Hän kuului Sotšin olympiajoukkueeseen 2014 ja saavutti MM-pronssia Ruotsin kisoissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016.
Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen
Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen on vuonna 2013 ilmestynyt Antero Uiton historiateos. Kirjan on kustantanut Paasilinna.
Uiton elämäkerta kuvaa koko Otto Wille Kuusisen elämänuran keskittyen ns. Suomensyöjä-vuosiin, jolloin Neuvostoliitto pyrki aktiivisesti työväen vallankumoukseen Suomessa. Kirja kuvaa Kuusisen nousua Neuvosto-Venäjän valtiojohtoon, ja kuinka Kuusinen onnistui selviytymään hengissä Stalinin suurten puhdistusten aikaan 1930-luvun lopulla. Terijoen hallituksen pääministerinä ja Neuvosto-Karjalan johtajana toiminut Kuusinen onnistui liittoutumaan voittajien kanssa Stalinin myös kuoltua. Uiton mukaan Kuusinen oli erityisesti taitava selviytyjä. Kuusinen haisteli aina voittavan näkemyksen tuulia ajoissa ja kääntyi valtataistelun voittavan puolelle ajoissa.
Kumousjohtaja Kuusisen elämäkerta on arvioiden mukaan tasapuolinen ja lähdeaineisto laaja. Kirjan otsikko ”suomensyöjästä” ei ole kirjoittajan kannanotto vaan sitaatti itsensä V. I. Leninin suusta.
Lukukirja
Lukukirja eli lukemisto on koululaisille tarkoitettu oppikirja, jota käytetään lukemaan oppimisessa. Lukukirjat ovat yleensä antologioita, jotka sisältävät lyhyitä tekstejä kuten novelleja tai pitempien kaunokirjallisten tekstien katkelmia. Tekstit on valittu lukukirjaan tietyn taitotason kuten luokka-asteen mukaan.
Zacharias (Sakari) Topeliuksen Maamme-kirja on Suomen tunnetuimpia lukemistoja.
Tähdistöottelu
Tähdistöottelulla (englanniksi All-star game) tarkoitetaan näytöstyylistä ottelua, jossa jonkin urheilulajin tai urheiluliigan tähdistö, eli parhaimmiksi valitut pelaajat kohtaavat. Usein joukkueiden jaossa käytetään maantieteellistä sijaintia ja ottelu saatetaan pelata esimerkiksi idän ja lännen joukkueiden edustajien välillä. Toisinaan käytetään myös kansallisuuksiin perustuvaa lajittelua (golfissa Eurooppa vastaan Yhdysvallat, tenniksessä maiden väliset Davis Cup ja Fed Cup). Useimmiten tähdistöottelut pelataan keskellä kautta olevana kohokohtana, mutta se on mahdollista pelata myös kauden tai turnauksen päättymisen jälkeen.
Tähdistöotteluiden joukkueiden valintaan voivat vaikuttaa tapauksesta riippuen valmentajat, urheilutoimittajat ja yleisö tai joukkueiden kokoamisesta voi vastata joukkueen valmentajana tai pelinjohtajana toimiva henkilö.
Tunnetuimpia tähdistöotteluita ovat jääkiekkoliiga NHL:n tähdistöviikonloppu sekä amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan vuotuinen Pro Bowl -tapahtuma, jotka keräävät miljoonia katselijoita ympäri maailmaa. Suomessa tähdistöottelu pelattaan muun muassa pesäpallossa, jossa vuosittain on Itä-Länsi-ottelu miesten ja naisten pelaajille sekä eri ikäisille junioreille.
Columbus Cottonmouths
Columbus Cottonmouths on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Columbus, Georgiasta. Se pelaa SPHL-liigaa.
Teresa Stadlober
Teresa Stadlober (s. 1. helmikuuta 1993) on itävaltalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SC Sparkasse Radstadtia.
Nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 Stadlober saavutti kultaa 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja hopeaa 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 26:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 29:nneksi. Itävallan viestijoukkueen mukana hän oli yhdestoista. Val di Fiemmen alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 Stadlober saavutti pronssia 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli perinteisen hiihtotavan parisprintissä yhdeksäs, viestissä 13:s, vapaan hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 20:s ja yhdistelmäkilpailussa 37:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen kilpailussa 13:nneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 21:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 25:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdistelmäkilpailussa kuudes, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksas ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdestoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Stadlober sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi, 10 kilometrin vapaan ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa yhdeksänneksi sekä parisprintissä 14:nneksi. Hän oli 30 kilometrin kilpailussa vielä runsaan 20 kilometrin jälkeen taistelemassa hopeamitalista Suomen Krista Pärmäkosken kanssa mutta hiihti harhaan ja putosi tekemänsä ylimääräisen lenkin takia mitalikamppailusta.
Maailmancupissa Stadlober kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa joulukuussa 2013. Hän sijoittui kymmenenneksi Tour de Skin kokonaiskilpailussa tammikuussa 2015, yhdeksänneksi 2017 ja viidenneksi 2017–2018. Hän on sijottunut yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljänneksi Planican 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2018. Etappikilpailujen osuusajoissa hän sijoittui Tour de Skillä 2017–2018 kolmanneksi Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja toiseksi kiertueen päättäneessä 9 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kahdeksas.
Lukemisto
Lukemisto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mathias Wibault
Mathias Wibault (s. 16. huhtikuuta 1985) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Wibault kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa joulukuussa 2008 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 41:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2011 oltuaan 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Wibault sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 29:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 31:nneksi ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 36:nneksi. Ranskan viestijoukkueen mukana hän oli yhdeksäs.
PNC Arena
PNC Arena (alun perin Raleigh Entertainment & Sports Arena, vuosina 2002–2012 RBC Center) on Raleighissa, Pohjois-Carolinassa sijaitseva areena. Se on NHL-seura Carolina Hurricanesin kotiareena.
Lucia Scardoni
Lucia Scardoni (s. 22. maaliskuuta 1991) on italialainen maastohiihtäjä.
Scardoni kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa helmikuussa 2012 sijoittuen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 44:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 15:s Rukan Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2015. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän sai pisteitä ensimmäisen kerran oltuaan 28:s Drammenin perinteisen sprintissä helmikuussa 2016. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä kilpailussa 19:s Lillehammerin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2017.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Scardoni sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 28:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 42:nneksi. Italian viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 33:s, perinteisen hiihtotavan parisprintissä kymmenes ja viestissä yhdeksäs.
Hiroyuki Miyazawa
Hiroyuki Miyazawa (s. 12. lokakuuta 1991 Tōkamachi) on japanilainen maastohiihtäjä.
Miyazawa kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2011 sijoittuen maailmancupin avaustapahtuman yhteistuloksissa 85:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 16:s sija Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2016. Kauden 2011–2012 Falunin päätöstapahtumaan kuuluneessa Tukholman perinteisen hiihtotavan sprintissä hän sijoittui 11:nneksi maaliskuussa 2012. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Miyazawa sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:nneksi. Japanin viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas ja parisprintissä Yūichi Ondan kanssa 13:s.
Gladsheim
Gladsheim ("ilon koti") oli jumalten kartano ja linnoitus Asgårdissa, Idavollin tasangolla. Odinilla ja muilla jumalilla oli valtaistuimet sen salissa. Jumalat kokoontuivat Gladsheimiin tekemään tärkeitä päätöksiä. Odin oli Gladsheimin valtias, ja taistelussa kaatuneiden soturien sali Valhalla kuului kartanoon.
Gli invincibili fratelli Maciste
Gli invincibili fratelli Maciste (”Voittamattomat Macisten veljekset”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Roberto Mauri. Macisten veljeksiä näyttelevät iranilaissyntyinen Iloosh Khoshabe alias Richard Lloyd ja Mario Novelli alias Tony Freeman.
Prinssi Akimiin rakastunut maanalaisen valtakunnan kuningatar Thaliade kaappaa tämän morsiamen Janan houkutellaakseen prinssin luokseen. Maciste 1 löytää tiensä Thaliaden luoliin ja kukistaa niitä vartioivat leopardiasuiset miehet, mutta juotuaan kuningattaren taikajuomaa hänestä tulee tämän tottelevainen orja. Paikalle saapuva Akim lupautuu naimaan Thaliaden, jos tämä vapauttaa vankinsa. Luoliin tunkeutuu myös Maciste 2, joka häviää kamppailun huumattua veljeään vastaan. Maciste 1:een rakastunut kuningattaren palvelija Nice antaa tälle vastamyrkkyä, ja yhdessä veljekset kukistavat kuningattaren leopardimiehet, estävät tämän naima-aikeet ja aiheuttavat maanjäristyksen, joka tuhoaa maanalaisen valtakunnan sankarien paetessa paikalta.
"Gli invincibili fratelli Maciste" on halvalla ja amatöörimäisesti toteutettu suoraviivainen peplumseikkailu. Sen suurin oivallus on, että Macisteja voikin yhden sijasta olla kaksi. Tyylilajin hiipumista heijastavat häpeilemätön camp-henkisyys ja tavanomaista selkeämmät eroottiset vihjaukset. Elokuvan vilpitön naivius ja reipas toiminnallisuus tekevät siitä puutteistaan huolimatta melko viihdyttävää katseltavaa.
Elokuvaa esitettiin Saksassa nimellä "Der Untergang des Leopardenreiches" (”Leopardivaltakunnan tuho”). Yhdysvalloissa se tunnetaan nimillä "The Invincible Brothers Maciste" ja "The Invincible Gladiators" (”Voittamattomat gladiaattorit”). Harvoin nähdystä filmistä ei ole kunnollista DVD-julkaisua.
KeyBank Center
KeyBank Center (aikaisemmin myös HSBC Arena, Marine Midland Arena ja First Niagara Center) on Buffalossa, New Yorkissa sijaitseva jäähalli. Se on ollut NHL-joukkue Buffalo Sabresin kotiareena heidän siirryttyään pois heidän entisestä kotihallistaan Buffalo Memorial Auditoriumista, joka on sittemmin jo purettu. KeyBank Center on suurin sisäareena läntisessä New Yorkissa.
Jääkiekko-otteluissa halliin mahtuu 19 070 katsojaa. Sitä käyttää tällä hetkellä Buffalo Sabresin lisäksi Buffalo Bandits (NLL).
Just You, Just Me
”Just You, Just Me” (vap. suom. "Vain sinä, vain minä") on Jesse Greerin säveltämä ja Raymond Klagesin sanoittama musiikkikappale vuoden 1929 elokuvasta "Marianne". Kappaleen lauloivat elokuvassa Lawrence Gray ja Marion Davies. Se nousi 1940-luvulla suosioon jazzmuusikoiden keskuudessa ja on saavuttanut jazzstandardin aseman. Kappaleen ovat nauhoittaneet muun muassa Artie Shaw, Red Norvo, Lester Young, Duke Ellington, Thelonious Monk, Coleman Hawkins ja Ray Charles. Thelonious Monkin oma sävellys ”Evidence” perustuu ”Just You, Just Me” -kappaleen sointuihin.
Kappaletta on käytetty seuraavien elokuvien musiikkiraidalla.