hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Naantalin Seudun Urheiluautoilijat
Naantalin Seudun Urheiluautoilijat r.y. (lyh. NaSU) on vuonna 1968 perustettu naantalilainen autourheiluseura. Seuran jäsenmäärä on noin 150 ja sillä on oma kerhotila Naantalissa osoitteessa Luostarinkatu 31.
NaSU järjestää vuosittain 2–3 autourheilukilpailua. Tunnetuin on "Rantaralli", joka on Suomen suosituimman rallisarjan F-Cupin osakilpailu. Vuoden 2013 kilpailuun ilmoittautui 145 kilpailijaparia yhteensä viidessä sarjassa. Vuonna 2007 Rantaralliin osallistui 251 kilpailijaa muun muassa luokissa Historic Rally Trophy ja nuorten SM-sarja.
Muita kilpailuja ovat autosuunnistus "Armonlaakson Ajot" ja jokamiehenluokan ralli "Naantalin JM".
Kirjomesikko
Kirjomesikko ("Anthochaera phrygia") on mesikoiden heimoon kuuluva uhanalainen varpuslintu.
Kirjomesikkoa tavataan laikuttaisesti Australian kaakkoisosissa. Laji on vähentynyt nopeasti, ja vuonna 2010 350–400 aikuista yksilöä. Kirjomesikko on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen ja mahdollisesti muiden mesikoiden, erityisesti sotilasmesikoiden aiheuttama kilpailu.
Maikkulan vesitorni
Maikkulan vesitorni on Oulussa Knuutilankankaan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1993 valmistunut vesitorni. Tornin vesisäiliön tilavuus on neljätuhatta kuutiometriä ja sen ylin vesiraja on 68,4 metriä merenpinnan yläpuolella.
Härkäjuhlat
Härkäjuhlat on Vihannin Mäntylammella vietettävä härkäteemainen tapahtuma. Se järjestetään vuonna 2014 50. kerran peräkkäin samassa paikassa elokuun toisena lauantaina. Tapahtuma on tarkoitettu kaikenikäisille. Musiikin ja tanssin lisäksi tapahtumassa on vuosien varrella ollut monenlaista oheistapahtumaa. Tapahtuman keskeiseksi osaksi on muodostunut härkäannosten myyminen, vartaassa pyörivä härkä on vaihtanut muotoaan hygieniasyistä.
Festivaalin perusti LC Vihanti vuonna 1964, mikä jälkeen tapahtuma on järjestetty vuosittain elokuun toisena lauantaina. Tapahtuman järjestämisessä on vuodesta 1967 vuoteen 2013 ollut mukana myös Vihannin Urheilijat.
Vuosien varrella tapahtumassa on esiintynyt suuri joukko suomalaisia artisteja, kuten Danny, Lea Laven, Souvarit ja muita julkisuuden henkilöitä kuten Jaakko Kolmonen ja vakioartistina Vihannin oma bändi Gobra.
Tapahtuma on vakiintunut myös nuorten kesäloman päättäjäispaikaksi, koska useina vuosina elokuun toinen lauantai on ollut myös viimeinen lomalauantai koulusta.
Tapahtuman tuotto on vuosittain ohjattu vihantilaisten nuorten hyväksi.
Juhlissa esiintyivät Yölintu ja Susanna Sakko&Onnenpotku. Paikallisia bändejä kuultiin ulkona, sekä Open House-kokoonpano soitti 60- ja 70-luvun covereita. Vuonna Härkäjuhlatoimikunnan puheenjohtajana toimi Mikko Hemmilä.
Vuonna 2013 tapahtuman järjesti Vihannin LC yksin, Vihannin Urheilijoiden kanssa yhdessä järjestettyjen 46-vuotisjuhlan jälkeen. Muutoksesta johtuen tapahtuma hieman supistui kattamaan vain Mäntylammen lavatilan sisäosan, ja ulkona ei järjestetty ohjelmaa kuten aiempina vuosina. Tapahtuma menestyi kuitenkin hyvin ja pääsi tavoitteeseensa muutoksesta huolimatta.
Vuonna 2014 Härkäjuhlat vietetään 50. kerran. Tapahtumaan on tarkoitus kerätä kattava otos vuosien varrella olleita virikkeitä, kuten pussitappelua, tikanheittoa ja taikuri.
Kepler-90
Kepler-90 on pääsarjan tähti, joka sijaitsee noin 2 500 valovuoden päässä Maasta, Lohikäärmeen tähdistön suunnalla. Tähden massa ja säde vastaavat noin 120 % Auringon vastaavista. Tähden pintalämpötilaksi on arvioitu 6 080 K ja metallipitoisuudeksi −0,120.
NASAn Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut seitsemän tähteä kiertävää eksoplaneettaa:
Lootusasento
Lootusasento on istuma-asento ja joogan asana. Lootusasennossa jalat ovat ristissä ja jalkaterät nostetaan vastakkaisten reisien päälle. Lootusasentoa käytetään ja suositellaan usein mietiskelyssä, koska selkä on siinä suorassa ja koska siinä on mahdollista pysytellä kauan aikaa miellyttävästi. Mukava lootusasento edellyttää kuitenkin notkeutta ja voi vaatia harjaantumista. Varomattomasti ja väkisin harjoitettuna lootusasento voi olla vaarallinen polville, etenkin jos se aiheuttaa kipua.
Lootusasennosta on erilaisia muunnelmia kuten "täyslootus", "puolilootus" ja "yksineljäsosalootus". Täyslootuksessa kumpikin jalkaterä on reisien päällä ja jalkapohjat ovat ylöspäin. Puolilootuksessa vain toinen jalkaterä on reiden päällä ja toinen lattiaa vasten.
Lootusasento on saanut nimensä lootuskukasta.
Kepler-4
Kepler-4 on G-tyypin pääsarjan tähti, joka sijaitsee noin 1 800 valovuoden päässä Maasta, Lohikäärmeen tähdistön suunnalla. Tähden massa vastaa noin 122 % ja säde 149 % Auringon vastaavista. Tähden pintalämpötilaksi on arvioitu 5 857 K ja metallipitoisuudeksi 0,170.
NASAn Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut yhden tähteä kiertävän eksoplaneetan:
Alexander Roediger
Alexander Roediger (, "Aleksandr Fedorovitš Rediger"; 12. tammikuuta 1854 Novgorod – 8. helmikuuta 1920 Sevastopol) oli venäläinen kenraali, joka toimi Venäjän sotaministerinä vuosina 1905–1909.
Roedigerin suku oli alkujaan Saksan Hessenistä. Alexander Roedigerin isä oli Valkealassa niin sanotun Vanhan Suomen alueella syntynyt kenraaliluutnantti Filip Fredrik Roediger (1802–1868), jonka isä oli tullut Saksan Saarbrückenistä. Filip Fredik Roediger oli käynyt Haminan kadettikoulun ja toimi 1850-luvulla kadettikoulun johtajana ensin Novgorodissa ja sitten Brest-Litovskissa sekä lopuksi Moskovassa. Hänen sukunsa liitettiin vuonna 1856 Suomen aateliin, ja hän kuoli Viipurissa. Myös Alexander Roediger kirjautui vuonna 1866 Haminan kadettikouluun, mistä hän jatkoi 1870 Pietarin paašikouluun. Valmistuttuaan sieltä hän aloitti upseerinuransa vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä vuonna 1872. Hän kävi myös Nikolain yleisesikunta-akatemian vuosina 1874–1877. Roediger osallistui rykmenttinsä mukana Turkin sotaan 1877–1878. Hänet ylennettiin 1879 kapteeniksi ja 1881 everstiluutnantiksi, ja hän toimi tuona aikana rykmenttinsä esikunnassa sekä vuodesta 1880 Nikolain yleisesikunta-akatemian apulaisprofessorina.
Roediger siirtyi lokakuussa 1882 tilapäisesti Bulgarian armeijan palvelukseen ja Bulgarian sotaministerin apulaiseksi. Syyskuussa 1883 hänet nimitettiin itse Bulgarian sotaministeriksi, mutta hän erosi Bulgarian palveluksesta vain kuukautta myöhemmin ja oltuaan vielä muutaman kuukauden sotilasedustajana Venäjän konsulaatissa Sofiassa hän palasi Venäjälle. Keväällä 1884 Roediger nimitettiin Nikolain yleisesikunta-akatemian sotilashallinnon apulaisprofessoriksi sekä Venäjän sotaministeriön osastopäälliköksi ja ylennettiin pian sen jälkeen everstiksi. Saman vuoden syksyllä hänestä tuli sotilashallinnon vt. professori ja vuonna 1889 vakinainen professori. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1893 ja kenraaliluutnantiksi 1901. Vuosina 1897–1898 Roediger toimi sotaministeriön kansliapäällikön apulaisena ja 1898–1905 kansliapäällikkönä.
Roediger nimitettiin sotaministeriksi heinäkuussa 1905 ja saman vuoden marraskuussa myös valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän oli mukana uudistamassa Venäjän armeijaa tappiollisen Venäjän–Japanin sodan jälkeen. Valtakunnanneuvostossa Roediger lukeutui oikeistoon eikä hän tukenut Venäjällä käynnissä ollutta vallankumousliikehdintää. Vuonna 1907 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi. Hän jätti sotaministerin tehtävän ja sai samalla eron armeijasta maaliskuussa 1909. Roediger erotettiin valtakunnanneuvostosta helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän asettui Tšerevkiin Ukrainaan, ja siirtyi vuoden 1918 lopulla Sevastopoliin Krimille, jossa myöhemmin kuoli aivoverenvuotoon. Suomalainen Roedigerin aatelissuku sammui mieslinjalta Alexander Roedigerin kuollessa.
Claude Julien
Claude Julien (s. 23. huhtikuuta 1960 Blind River, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkopuolustaja.
Vuosina 1980–1992 Julien pelasi 136 IHL-, 148 CHL-, 469 AHL- ja 14 NHL-ottelua.
2007–2017 Julien valmensi Pohjois-Amerikan NHL:ssä pelaavaa Boston Bruinsia. Vuonna 2011 he voitivat Stanley Cup -mestaruuteen. Julien oli Kanadan joukkueen apuvalmentajana vuoden 2014 talviolympialaisissa.
Jormuan ofioliitti
Jormuan ofioliitti on vanha puristuksiin joutunut tektonisen laatan osa, joka on muodostunut noin 1,9 miljardia vuotta sitten eli se on huomattavan vanha, kuta kuinkin puolet maapallon iästä, vanhempi kuin tunnettu yhtenäismanner Rodinia. Se on tiettävästi maailman vanhin säilynyt ofioliitti. Se sijaitsee Suomessa osaksi Kajaanin pohjoispuolella Jormuassa ja osaksi Paltamon Mieslahden ja Kontiomäen alueilla Oulujärven itärannalla.
Jormuan ofioliittilaatta on muodostunut arkeeisen kallioperän repeämisen ja tulivuoritoiminnan tuloksena. Siinä on niin sanottu karjalainen liuske, jossa on kerrostuneina gneissiä, serpentiniittiä ja myös vanhaa merenpohjaliejua ja merivettä. Sen lisäksi se sisältää huomattavan määrän talkkia. Alueella tavataan erikoisia kasvilajeja kuten runsaasti harvinaisia kämmeköitä sekä serpentiinipikkutervakkoa ja kainuunnurmihärkkiä. Pohjois-Karjalan Outokummussa on samantapaisen ofioliitin jäänteitä.
Mondo Minerals ja eräät muut kaivosyhtiöt ovat kiinnostuneita Jormuan ofioliitista. Mondo on suorittanut Mieslahdessa koelouhintaa. Jormuassa oli pienimuotoinen Paraisten Kalkin talkkikaivos 1950-luvulla.
Saimaan kanavan seurakunta
Saimaan kanavan seurakunta oli 1846–1857 toiminut seurakunta Saimaan kanavaa rakentaneiden virkamiesten ja työväen keskuudessa. Päätös kanavan rakentamisesta tehtiin 1841 ja työt aloitettiin 1845.
Keisarillinen majesteetti määräsi 1. joulukuuta 1846 ja 1. syyskuuta 1847 antamillaan käskykirjeillä asetettavaksi papin kanavalinjalla työskenteleviä ihmisiä varten. Armollisella ohjesäännöllä määrättiin 4. joulukuuta 1847, että papin virka oli julistettava tavallisessa järjestyksessä haettavaksi ja virkaan asettaminen tulisi tapahtua Porvoon tuomiokapitulin antamalla virkavahvistuskirjalla. Lisäksi määrättiin, että papin tuli asua kanavalinjan varrella ja olla Lappeenrannan ja Viipurin seurakuntien kirkkoherrojen valvonnan alaisena. Jo hakuvaiheessa viran ehdoksi asetettiin myös, että virka lakkautettaisiin kanavan valmistuttua ja kirkonkirjat sekä muu arkisto tulisi jättää tuomiokapitulin arkistossa säilytettäväksi.
Ensimmäinen saarnaaja nimitettiin virkaansa 26. huhtikuuta 1848. Hänen nimensä oli Gregorius Monell ja hän otti virkansa vastaan 6. kesäkuuta 1848. Monell hoiti tehtävää vuoteen 1852 ja vuosina 1853–1857 häntä seurasi saarnaajan virassa Erik Kristian Relander. Vuosina 1846–1848 seurakunnassa toimi ylimääräisenä pappina Anders Johan Kiljander. Hän työskenteli virkaa toimittavana kanavan saarnaajana Lappeenrannan kehruuhuoneen saarnaajan toimen ohella.
Saimaan kanava vihittiin juhlallisesti käyttöön 7. kesäkuuta 1856. Liikenteen aloittaminen tiesi saarnaajan viran lakkauttamista 1857. Saimaan kanavan taloudellinen komitea määräsi 4. maaliskuuta 1858, että hopeiset ehtoolliskalkki, pateeni ja öylättirasia tuli lähettää tarpeettomina rautatiejohtokunnalle. Seurakunnan kirkonkirjoja ja muuta arkistoa säilytettiin Viipurin seurakunnan arkistossa, josta ne siirrettiin myöhemmin Savonlinnan tuomiokapitulin arkistoon.
Lumoava pimeys
Lumoava pimeys on Kami Garcian ja Margaret Stohlin kirjoittama fantasiaromaani. Se on toinen osa noitasaagaan, jonka ensimmäinen osa on Lumoava kirous toimi pohjana elokuvalle Lumoava kirous.
Lumoava pimeys nousi heti ilmestyttyään New York Timesin kirjanmyyntitilastoissa kolmannelle tilalle.
Pittodrie Stadium
Pittodrie Stadium on Aberdeenissa, Skotlannissa, sijaitseva Aberdeen-jalkapalloseuran kotistadion. Stadion otettiin käyttöön vuonna 1899. Katsojakapasiteetti on 21 421. Yleisöennätys on 45 061 katsojaa maaliskuulta 1954 cup-ottelussa Heartsia vastaan. Vuonna 1978 Pittodriesta tuli Iso-Britannian toinen jalkapallostadion ilman seisomakatsomoa.
Oculus Rift
Oculus Rift tai pelkkä Rift ovat vuonna 2016 julkaistut virtuaalitodellisuuslasit. Ne kehitti Oculus VR -niminen yhtiö, joka sai hanketta varten 91 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, joista 2,4 miljoonaa tuli joukkorahoituspalvelu Kickstarterin kautta. Oculus VR:n perustivat Palmer Luckey ja Scaleformin Brendan Iribe ja Michael Antonov, kuin myös Nate Mitchell. id Software:n yksi perustajista, John Carmack, ryhtyi myöhemmin yrityksen teknologiajohtajaksi (CTO). Facebook osti Oculus VR:n kahdella miljardilla Yhdysvaltain dollarilla maaliskuussa 2014.
Lasien sisällä on kaksi linssiä. Lasit peittävät käyttäjän koko näkökentän, ja simulaation aikana päätä kääntämällä kuvakulma virtuaaliympäristössä muuttuu saaden aikaan immersion tunteen. Laseja voi käyttää muun muassa videopelaamisessa.
Laseista julkaistiin kehittäjäversio (Development Kit) varsinkin pelintekijöitä ja muiden sovellusten kehittäjiä varten. Consumer Electronics Show'ssa tammikuussa 2014 esiteltiin Crystal Cove -niminen prototyyppi, joka reagoi esimerkiksi nojaamiseen ja ryömimiseen erillisen liiketunnistuskameran avulla. Oculus VR julkaisi toisen kehittäjäversion (DK2) 19. maaliskuuta 2014.
Osa peleistä ilmestyy yksinoikeudella Oculus Rift -laitteelle.
Valkoinen lippu
Valkoinen lippu tunnetaan etenkin sodankäynnissä antautumisen merkkinä heilutettavana lippuna. Myös vihollista lähestyvät aseettomat neuvottelijat kantavat perinteisesti valkoista lippua. Sodankäynnin sääntöjen mukaan valkoisen lipun kanssa kulkevia henkilöitä kohti ei saa avata tulta, eivätkä he saa itse avata tulta. Valkoista lippua on historian aikana käytetty myös sotalippuna, ja nykyisin sitä käytetään merkkilippuna etenkin moottoriurheilussa.
Varhaisimmat maininnat valkoisen lipun käytöstä antautumisessa ovat Kiinasta Han-dynastian ajalta (25 – 220 jaa.) ja Roomasta Tacitukselta teoksesta "Historiae" (109 jaa.), jossa viitataan Vitelliuksen ja Vespasianuksen väliseen sotaan 69 jaa. Valkoinen väri valittiin antautumisen merkiksi luultavasti siksi että sitä oli helpoimmin saatavilla ja koska se erottui hyvin niin maastosta kuin värikkäistä sotalipuistakin.
Eri maiden laeissa valkoinen lippu mainitaan antautumisen merkkinä luultavasti vain Italiassa. Vuoden 1907 maasodan lakeja koskevan Haagin sopimuksen artikla 32 mainitsee valkoisen lipun käytöstä tulitauon merkkinä sellaisissa tilanteissa, joissa jokin sodan osapuoli haluaa aloittaa neuvottelut. Sopimuksen mukaan valkoista lippua kantavalla neuvottelijalla sekä hänen seurueeseensa kuuluvalla tulkilla, lipunkantajalla ja sotilassoittajalla on oikeus loukkaamattomuuteen.
1600-luvun uskonsodissa valkoinen lippu edusti puhtautta ja oli kuninkaallisen vallan tunnus. Siksi myös Ranskan rykmenttien ja Ranskan kuninkaallisen laivaston liput olivat usein valkoisia. Vuonna 1661 valkoisesta lipusta tehtiin Ranskan kuninkaallisen laivaston virallinen lippu käytettäväksi myös rannikkolinnakkeissa ja siirtokunnissa kuten Quebecissä. Sitä käytettiin sen vuoksi myös sotalippuna aina vuoteen 1790 saakka.
Syyrian Umaijad-dynastia (661–750) käytti valkoista lippua tunnuksenaan useiden vuosien ajan.
Afganistanin Taliban-liike käytti valkoista lippua tunnuksenaan vuosina 1996–1997 vallattuaan Afganistanin pääkaupungin Kabulin. Sen jälkeen siihen lisättiin mustalla kirjoitettu uskontunnustus.
Yhdysvaltain moottoriurheilussa kuten IRL:ssä ja NASCARissa valkoinen lippu voi kertoa viimeisen kierroksen alkaneen. Formula 1 -kilpailussa valkoinen lippu varoittaa hitaasta autosta radalla. Yhdysvaltalaisessa rata-autoilussa valkoinen lippu voi merkitä hidasta autoa tai toimitsijoiden autoa radalla. Joissain autosarjoissa valkoista lippua näytetään harjoitusten tai aika-ajojen ensimmäisellä kierroksella kaikilla käytössä olevilla lippupisteillä.
Yleisurheilun kenttälajeissa valkoinen lippu on hyväksytyn suorituksen merkki.
Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia
Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia (engl. "Mickey, Donald, Goofy - The Three Musketeers") on vuonna 2004 julkaistu Disneyn elokuva. Se perustuu löyhästi Alexandre Dumas vanhemman kirjaan "Kolme muskettisoturia", mutta elokuvan juoni etenee eri tavalla kuin kirjassa.
Mikki Hiiri, Aku Ankka ja Hessu Hopo elävät Ranskan maalla, jossa muskettisoturit myös elävät. Muskettisoturien päällikkönä toimii Musta Pekka, joka punoo juonea kuningatar Minnin pään menoksi. Mikki, Aku ja Hessu haaveilevat Muskettisotureina olemista, mutta Pekka kieltäytyy huolimasta. Vähän myöhemmin Pekka myöntyy muskettisotureiksi, mutta se olikin juoni. Mustaa Pekkaa auttavat pahikset (Karhukopla), jotka aikovat siepata Minnin ja Iineksen. Kun he vielä Pekan kanssa yrittävät, Mikki, Aku ja Hessu pelastavat heidät ja voittavat Pekan. Lopulta heidän unelma toteutuu: Mikistä, Akusta ja Hessusta tuli muskettisotureita.
Novello
Novello on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassa. Ensimmäiset varmat tiedot kylän historiasta ovat vuodelta 1100. Novellossa on ollut myös linna keskiajalta saakka. Se kuitenkin tuhoutui vuonna 1437 espanjalaisten hyökkäyksessä. Nykyinen linna on rakennettu samalle paikalle vuonna 1880.
Kunnasta osa kuuluu baroloviinin tuotantoalueeseen.
Azerbaidžanin naisten jalkapallomaajoukkue
Azerbaidžanin naisten jalkapallomaajoukkue on Azerbaidžanin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Azerbaidžanin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Azerbaidžan ei ole pelannut kertaan naisten arvokisoissa. Se osallistui ensimmäisen kerran arvokisojen karsintoihin 2009 EM-kisoissa.
Sabotage (vuoden 2014 elokuva)
Sabotage on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut David Ayer. Elokuvan pääosassa esiintyy Arnold Schwarzenegger. Elokuva perustuu löyhästi Agatha Christien romaaniin "Eikä yksikään pelastunut" (1939).
Elokuvan kuvaukset aloitettiin 13. syyskuuta 2012, ja ne päättyivät tammikuussa 2013. Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli 28. maaliskuuta 2014. Suomessa elokuvan oli tarkoitus saada ensi-iltansa 2. toukokuuta, mutta elokuvateatterilevitys peruttiin sen menestyttyä taloudellisesti huonosti Yhdysvalloissa. Suomessa "Sabotage" julkaistaan DVD:nä ja Blu-rayna 22. elokuuta 2014.
Pop (Gasin albumi)
Pop on saksalaisen minimal techno -artisti Gasin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Kuten kaikissa Gasin studioalbumeissa, myös "Popissa" kappaleet ovat nimettömiä.
Albumi julkaistiin kokonaisuudessaan vuonna 2008 kokoelma-albumilla "Nah und Fern", yhdessä muiden Gasin studioalbumien kanssa.
Pitchfork Media valitsi "Popin" 2000-luvun 85:nneksi parhaaksi albumiksi vuonna 2009.
Norma Kamali
Norma Kamali, syntyjään Norma Arraez (27. kesäkuuta 1945, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, joka on tunnettu monimuotoisista ja monikäyttöisistä vaatteistaan sekä uimapuvuistaan.
Norma Kamalin äiti oli libanonilainen ja isä Espanjan baskeja. Norma itse halusi taidemaalariksi mutta vanhempien toivomuksesta hän ryhtyi opiskelemaan muotisuunnittelua. Hän sai muotiopintonsa päätökseen New Yorkin "Fashion Institute of Technologyssa" 1964. Suunnittelija avioitui Mohammed Hossein Kamalin kanssa ja yhdessä he avasivat ensimmäisen liikkeensä New Yorkiin 1968, jolloin myös ensimmäinen oma vaatekokoelma esiteltiin. Ensimmäinen oma uimapukukokoelma esiteltiin 1974. Tunnetuin Norma Kamalin suunnittelemista uimapuvuista on punainen uimapuku näyttelijä Farrah Fawcettin kuuluisassa julistekuvassa vuodelta 1976. 1970-luvulla suunnittelijan asiakaskuntaan kuuluivat myös Cher, Diana Ross ja Bianca Jagger. 1978 hän puvusti elokuvan "The Wiz". Tunnetuimpia Norma Kamalin asuja on myös moneksi muuntuva nk. "sleeping bag" -takki. Hän toi 1980-luvun muotiin korotetut olkapäät.
1995 Norma Kamali avasi yhtenä ensimmäisistä suunnittelijoista oman nettikaupan. Norma Kamali on usein palkittu muodin, arkkitehtuurin, sisustuksien ja muotisivustojen palkinnoilla sekä yhteiskunnallisesta työstä luovan toiminnan hyväksi. Norma Kamalilla on oma laattansa Fashion Walk of Famella. 2010 hän sai kunniatohtorin arvon entisessä oppilaitoksessaan "Fashion Institute of Technologyssa".
Mandala Airlinesin lento 91
Mandala Airlinesin lennolla 91 ollut Boeing 737-200 -kone putosi maahan 5. syyskuuta 2005 Medanissa. Kone oli matkalla Medanista Jakartaan. Kello 9.40 paikallista aikaa (UTC +7 h) kone syöksyi keskelle tiheään asuttua asuin­aluetta muutama sekunti sen jälkeen, kun se oli noussut Medanin lentokentältä. Onnettomuudessa kuoli 149 henkilöä.
Kymmeniä taloja ja autoja tuhoutui, ja ainakin 44 ihmisen raportoitiin menehtyneen maassa. Myöhemmin kerrottiin, että 18 törmänneen lentokoneen matkustajaa selvisi onnettomuudesta, kun taas 99 matkustajaa (joukossa kolme vauvaa) kuoli. Useimmpien eloon­jääneiden uskotaan istuneen lento­koneen takaosassa, vaikka joidenkuiden on kerrottu kuolleen vammoihinsa. Suurin osa kuolleista oli indonesialaisia, mutta myös ainakin yhden malesialaisen, Ti Teow Chuan, kerrottiin kuolleen. Uhrien joukossa olivat Pohjois-Sumatran tuolloinen kuvernööri Rizal Nurdin sekä entinen kuvernööri Raja Inal Siregar.
Tears on My Pillow
Tears on My Pillow on kappale Kylie Minoguen albumilta "Enjoy Yourself" (1989), julkaistiin singlenä 12. marraskuuta 1989 Australiassa ja 8. tammikuuta 1990 Euroopassa. Kappale julkaistiin alun perin vuonna 1958 ja kirjoittivat Sylvester Bradford ja Al Lewis.
Better the Devil You Know
"Better the Devil You Know" on dancepopkappale Kylie Minoguen albumilta "Rhythm of Love" (1990). Se on albumin ensimmäinen single ja julkaistiin 30. huhtikuuta 1990. Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Luettelo Love Recordsin albumeista
Tämä on luettelo Love Records -levy-yhtiön vuosina 1966–1979 julkaisemista albumeista. Love Records julkaisi ennen konkurssiaan yhteensä 384 albumia, joita ilmestyi myös alamerkeillä Cuba, Eteenpäin! ja Kalevy.
Eino Saarinen
Eino Kalle Saarinen (28. elokuuta 1932 Helsinki – 23. helmikuuta 2014 Helsinki) oli rautatiehallituksen pääjohtaja 1988–1995. Hän oli koulutukseltaan merkonomi ja valtiotieteen maisteri.
Eino Saarinen syntyi liikkeenharjoittaja Kalle Saarisen ja Martta Maria Lintusen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1958 oli merkonomi Soili Irmeli Jaatinen. Ylioppilaaksi Saarinen tuli 1951 ja valmistui diplomimerkonomiksi 1956. Valtiotieteen kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1969. Uransa alkuvuosina Saarinen toimi Helsingin moottoripyörä -yhtiön liikkeenhoitajana.Vuosien 1956 ja 1975 välillä hän työskenteli Bernerin ja Teknoksen palveluksessa. Vuonna 1975 hän tuli Pohjolan Liikenteeseen, ensin talousjohtajaksi ja vuodesta 1977 toimitusjohtajaksi. VR:n pääjohtaja hänestä tuli 1988. VR:ssä oli jo ennen hänen pääjohtajakauttaan aloitettu muutosprosessi, jota hän kaudellaan edisti, ja VR:stä muodostettiin osakeyhtiö VR-yhtymä.
Arvo Valte Palmroth
Arvo Valte Palmroth (17. helmikuuta 1916 Kauhajoki – 20. syyskuuta 1997 Kauhajoki) oli suomalainen laulaja, lauluntekijä ja maallikkosaarnaaja.
Palmroth oli Suomen romani. Hänen sukunsa oli tilallisia Kauhajoella, mutta hän ei itse perinyt maata ja elätti itsensä muun muassa kaupustelijana. Hän suoritti kansakoulun oppimäärän vasta aikuisiällä opiskellessaan yhden lukuvuoden ajan 1936–1937 Kauhajoen evankelisessa kansanopistossa. Hän kiersi kaupustelijana sekä evankelisen liikkeen maallikkosaarnaajana pitkin Pohjanmaata ja läntistä Suomea. Muusikkona Palmroth oli pääosin itseoppinut, mutta hänen isoveljensä Viljo Salojensaari oli myös romaniväestön keskuudessa tunnettu laulaja-lauluntekijä. Palmroth sai nuorena myös muutamia viulutunteja, mutta joutui rahanpuutteessa myymään pian viulunsa eikä palannut soittajaksi. Hän oli 1930-luvulla jonkin aikaa laulusolistina eteläpohjalaisessa Tempo-yhtyeessä ja kuului Kauhajoen kirkkokuoroon, mutta laulujen sepittämisen hän aloitti vasta jäätyään leskeksi vuonna 1962. Viimeisinä vuosinaan hän asui synnyinseudullaan Kauhajoella ja välillä Ruotsissa.
Palmrothin kappaleita levyttivät muun muassa Taisto Tammi, Anneli Sari ja Markus Allan. Vuonna 1973 Love Records julkaisi Palmrothin albumin "Mustalaislauluja, romansseja, laulelmia". Hänen on sanottu olleen surumielisten romanssilaulujen mestari. Eräs hänen tunnetuimmista lauluistaan on ”Muistojeni ruusut”.
Schönbrunnin metroasema
Schönbrunnin metroasema on Wienin metron linjan 4 asema Hietzingin alueella Länsi-Wienissä. Nykyinen metroasema on avattu vuonna 1981, mutta paikalla on sijainnut rautatieasema jo vuodesta 1898. Asema on saanut nimensä läheisestä Schönbrunnin linnasta.
Torgny
Torgny on ruotsalainen miehen etunimi. Nimen muinaisskandinaavinen alkumuoto on ollut "Þórgnýr", mikä merkitsee Tor-jumalan ääntä.
Ruotsissa oli vuoden 2013 lopussa 5077 miestä, joiden etunimi oli Torgny. Suomessa nimi sen sijaan on harvinainen ja on annettu vain noin 70 henkilölle. Nimi esiintyy kuitenkin suomen­ruotsalaisessa kalenterissa, jonka mukaan Torgnyn nimipäivä on 11. maaliskuuta.
Asetoetikkahappo
Asetoetikkahappo eli asetetikkahappo (CHO) on yksinkertaisin ketoryhmän sisältävä karboksyylihappo. Yhdistettä muodostuu eliöissä muun muassa rasvojen aineenvaihdunnan tuloksena.
Asetoetikkahappo on väritön kiteinen aine tai neste. Yhdiste on pysymätön ja hajoaa helposti kuumennettaessa asetoniksi ja hiilidioksidiksi. Happoluonteeltaan asetoetikkahappo on muiden karboksyylihappojen tavoin heikko ja sen pK-arvo on 3,6. Asetoetikkahapolla esiintyy keto-enolitautomeriaa ja tyypillisesti ketomuoto on vallitseva. Yhdiste liukenee hyvin etanoliin ja veteen. Asetoetikkahapolla ei sen pysymättömyydestä johtuen ole teollista käyttöä, mutta sen esterit ja amidit ovat pysyvämpiä ja niitä käytetään orgaanisessa synteesissä.
Asetoetikkahappoa voidaan valmistaa hapettamalla 3-hydroksivoihappoa.
Asetoetikkahappo kuuluu niin kutsuttuihin ketoaineisiin ja sitä muodostuu elimistössä erityisesti paaston ja hoitamattoman diabeteksen aikana. Asetoetikkahappoa muodostuu asetyylikoentsyymi-A:sta, joka kondensoituu asetoasetyylikoentsyymi-A:ksi. Tämän jälkeen hydroksimetyylikoentsyymi-A-syntaasi muodostaa 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:ta, joka entsymaattisesti hajotetaan koentsyymi-A:ksi ja asetoetikkahapoksi. Asetoetikkahappo voi hajota elimistössä asetoniksi tai pelkistyä 3-hydroksibutyraattidehydrogenaasin vaikutuksesta 3-hydroksivoihapoksi.
Haumea-ryhmä
Haumea-ryhmä on samantyypissillä radoilla kulkeva transneptunisien kohteiden ryhmä Kuiperin vyöhykkeellä. Myös näiden kappaleiden pinnan ominaisuudet ovat samantyyppiset. Ryhmä syntyi Haumean ja toisen transneptunisen kohteen välisessä törmäyksessä, ja ryhmän pienemmät kappaleet ovat ryhmän pääkappaleesta kääpiöplaneetta Haumeasta (2003 EL) irronneita sirpaleita. Ryhmä on saanut nimensä Haumean mukaan, ja se on ensimmäinen havaittu törmäyksessä syntynyt transneptunisten kohteiden ryhmä. Michael E. Brownin johtama tutkijaryhmä havaitsi Haumea-ryhmän olemassaolon vuonna 2007. Ryhmään kuuluvat Haumean ja sen kuiden lisäksi: , , , , , , , , ja
Mario Soldati
Mario Soldati (17. marraskuuta 1906 Torino – 19. kesäkuuta 1999 Tellaro) oli italialainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Soldati kävi jesuiittakoulun ja valmistui Torinon yliopistosta vuonna 1927. Hän jatkoi opintojaan Roomassa ja Columbian yliopistossa New Yorkissa. Soldati julkaisi ensimmäisen novellikokoelmansa "Salmace" vuonna 1929. Vuonna 1935 ilmestyi yksi hänen tunnetuimmista kirjoistaan, Yhdysvaltoja kuvaava "America primo amore".
1930-luvulla Soldati työskenteli Emilio Cecchin johtamalla Cines-studiolla muun muassa Mario Camerinin, Alessandro Blasettin ja Renato Castellanin elokuvien käsikirjoittajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli "telefoni bianchi" -elokuva "Dora Nelson" vuonna 1939. Myöhemmin Soldati tuli tunnetuksi ”kalligrafisiksi” kutsutuista historiallisista kirjallisuussovituksistaan kuten "Piccolo mondo antico" (1941) ja "Malombra" (1942). Toisen maailmansodan jälkeen hän ohjasi kirjallisuus- ja seikkailuelokuvia, tv-dokumentteja sekä nuoren Sophia Lorenin tähdittämän eroottisen melodraaman "Nainen joelta" ("La donna del fiume", 1955).
Soldatin viimeinen näytelmäelokuva oli "Policarpo, ”ufficiale di scrittura”" vuonna 1959. Sen jälkeen hän omistautui etupäässä kaunokirjalliselle tuotannolleen. Kirjailijan teoksista tärkeimpiä ovat omaelämäkerrallinen romaani "Le due città" (1964) ja kertomuskokoelma "I racconti del maresciallo" (1967).
Heavy (Iron Butterflyn albumi)
Heavy on yhdysvaltalaisen psykedeelisen rockin yhtyeen Iron Butterflyn esikoisalbumi. Se julkaistiin tammikuussa 1968 levymerkillä ATCO Records.
Musiikillisesti albumi sisältää suoraviivaisia pop rock-kappaleita ("Unconscious Power", Gentle As It May Seem", "Look for the Sun"), soul- ja blues-vaikutteita ("Get Out of My Life, Woman", "So-Lo", "Stamped Ideas") sekä psykedeelisvaikutteisia raskaampia kappaleita kuten "Possession", "You Can't Win", "Fields of Sun" ja "Iron Buttefly Theme".
Andrea Aureli
Andrea Aureli (5. maaliskuuta 1923 Terni) on italialainen näyttelijä.
Aureli valmistui näyttelijäksi Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1947 ja esiintyi samana vuonna Goffredo Alessandrinin elokuvassa "Vaeltava juutalainen" ("L’ebreo errante"). 1950- ja 1960-luvuilla hän näytteli roistoja lukuisissa peplum- ja jännityselokuvissa, spagettiwesterneissä ja komedioissa. Hän on työskennellyt myös vakavampien ohjaajien kuten Mario Camerinin, Nanni Loyn, Lino Del Fran ja Carlo Verdonen elokuvissa sekä vuonna 1991 Tinto Brassin eroottisessa "Kullanmurussa" ("Paprika", 1991).
Tina Turnerin diskografia
Yhdysvaltalaisen laulaja Tina Turnerin diskografia käsittää muun muassa yhdeksän studioalbumia ja kolme livealbumia.
Sam Cassell
Samuel ”Sam” James Cassell (s. 18. marraskuuta 1969 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Cassell voitti urallaan kolme NBA-mestaruutta vuosina 1994, 1995 ja 2008. Vuodesta 2009 lähtien Cassell on työskennellyt NBA:ssa apuvalmentajana.
Cassell opiskeli Paul Laurence Dunbarin high schoolissa Baltimoressa, josta hänet värvättiin DePaulin yliopistoon. Hän ei kuitenkaan pelannut urallaan DePaulin yliopistossa, vaan Floridan osavaltionyliopistossa. Cassell edusti yliopistoa kahden kauden ajan vuosina 1991–1993 ja teki parhaana kautenaan 18,4 pistettä ottelua kohden.
Cassell osallistui vuoden , jossa Houston Rockets varasi hänet tilaisuuden 24:ntenä pelaajana. Ensimmäisenä NBA-kautenaan Cassell teki keskimäärin 6,7 pistettä ottelua kohden. Saman kauden päätteeksi seura voitti NBA-mestaruuden. Kaudella 1994–1995 hän pelasi ainoan kerran urallaan kaikki 82 runkosarjaottelua. Kauden päätteeksi Cassell voitti toisen perättäisen NBA-mestaruutensa. Hän ehti edustaa Houstonia kolme kautta, sillä elokuussa 1996 hänet kaupattiin pelaajakaupassa Phoenix Sunsille, jolloin muun muassa Charles Barkley siirtyi Houstoniin.
Cassell pelasi Phoenixissa vain 22 ottelua, sillä hänet kaupattiin joulukuussa 1996 Dallas Mavericksille. Hän edusti Dallasia vain 16 ottelun ajan ja helmikuussa 1997 hänet kaupattiin laajassa pelaajakaupassa New Jersey Netsiin. Cassell pelasi Netsissä yli kaksi vuotta, ja maaliskuussa 1999 hän siirtyi kolmen seuran yhteiskaupassa Milwaukee Bucksiin.
Milwaukeessa Cassell jakoi kauden 1999–2000 aikana keskimäärin 9,0 syöttöä ottelua kohden, jolla hän sijoittui sarjan syöttötilastossa kolmanneksi. Hän edusti seuraa kesään 2003 asti, jolloin hänet kaupattiin Minnesota Timberwolvesille. Pisteiden valossa kausi 2003–2004 oli Cassellin NBA-uran paras, sillä hän teki keskimäärin 19,8 pistettä ottelua kohden. Samana kautena hänet valittiin ainoan kerran hänen urallaan ja . Cassell pelasi seurassa lopulta kaksi kautta ja elokuussa 2005 hänet kaupattiin Los Angeles Clippersille.
Cassell edusti Clippersiä helmikuun 2008 loppuun asti, jolloin seura luopui hänen pelaajaoikeuksistaan. Pian tämän jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana Boston Celticsiin, jossa hän voitti kolmannen NBA-mestaruutensa kauden 2007–2008 päätteeksi. Cassell myös lopetti NBA-uransa tähän kauteen.
Arfakinkaljumesikko
Arfakinkaljumesikko ("Melipotes gymnops") eli aiemmalta nimeltään keltakaljumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Arfakinkaljumesikkoa tavataan Uuden-Guinean länsiosissa Indonesiassa. Laji on huonosti tunnettu, eikä siitä ole tehty kannanarvioita. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Huoninkaljumesikko
Huoninkaljumesikko ("Melipotes ater") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Huoninkaljumesikkoa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fojankaljumesikko
Fojankaljumesikko ("Melipotes carolae") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Fojavuorilla Uuden-Guinean luoteisosissa.
Paratiisimesikko
Paratiisimesikko ("Macgregoria pulchra") eli aiemmalta nimeltään vuoriparatiisilintu on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Paratiisimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaatio on pieni ja sirpaloitunut ja pienenemässä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Nokimesikko
Nokimesikko ("Melidectes fuscus") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Nokimesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nils Horner
Nils Horner (5. joulukuuta 1962 Borås – 11. maaliskuuta 2014 Kabul) oli ruotsalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Ruotsin radion ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen raporttejaan kuultiin myös Suomessa Svenska Ylen lähetyksissä.
Horner työskenteli 1990-luvulla ulkomaantoimittajana New Yorkssa ja Lontoossa, josta hän siirtyi vuonna 2001 Ruotsin radion palvelukseen New Delhiin, raportoiden Aasian ja Lähi-idän tapahtumista. Hänet ammuttiin kadulla maaliskuussa 2014 Afganistanin pääkaupungissa Kabulissa.
Rådhusetin metroasema
Rådhusetin metroasema on metroasema Tukholman metron Sinisellä linjalla. Se sijaitsee T-Centralenin ja Fridhemsplanin metroaseman välissä. Asema sijaitsee Tukholman raatihuoneen alapuolella. Aseman lähellä sijatsevat myös poliisiasema ja Tukholman kaupungintalo.
Alpensia Ski Jumping Centre
Alpensia Ski Jumping Centre (aikaisemmin Alpensia Jumping Park) on viiden muovitetun hyppyrimäen ja jalkapallostadionin muodostama urheilustadion Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Alpensia Ski Jumping Centre toimi Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten mäkihyppy- ja yhdistetynkilpailujen sekä lumilautailun big airin kilpailupaikkana.
Pyeongchangiin alettiin rakentaa heinäkuussa 2006 uutta Alpensia Resort -talviurheilualuetta, jonka kokonaisbudjetti oli noin miljardi euroa. Rakennustyöt aloitettiin vuoden 2014 talviolympialaisten hakuprosessia silmälläpitäen, mutta olympialaiset myönnettiin heinäkuussa 2007 Sotšille.
Alpensia Ski Jumping Centren rakennustyöt aloitettiin marraskuussa 2007 ja avajaisia vietettiin syyskuussa 2009 Continental Cup kilpailuiden yhteydessä. Alpensia Ski Jumping Centreen kuuluu viisi muovitettua hyppyrimäkeä (K125 HS140, K98 HS109, K60 HS66, K35 ja K15), joista kolme pienintä ovat luonnonmäkiä. Rakennustyöt maksoivat noin 50 miljoonaa euroa.
Kesällä 2017 suurmäen HS-pistettä siirrettiin 140 metristä 142 metriin.
Mäkiennätyksen 143,5 metriä on hypännyt Ryōyū Kobayashi.
Kesämäkiennätyksen 133,0 metriä on hypännyt Erik Simon.
Mäkiennätyksen 113,5 metriä ovat hypänneet Stefan Kraft, Robert Johansson ja Andreas Wellinger.
Naisten mäkiennätyksen 111,0 metriä on hypännyt Yūki Itō.
Kesämäkiennätyksen 105,0 metriä on hypännyt Stefan Hula.
Rakkauden lähde
Rakkauden lähde ("Manon des sources") on ranskalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1986. Sen ohjasi Claude Berri ja se pohjautuu Marcel Pagnolin kaksiosaiseen romaaniin vuodelta 1962, kuten myös sitä edeltänyt "Jean de Florette", toiselta suomalaisnimeltään "Katkeruuden lähde". Romaanin jälkimmäinen osa ”Manon des sources” kuitenkin perustuu Pagnolin jo 1952 käsikirjoittamaan ja ohjaamaan samannimiseen elokuvaan, mikä tekee "Rakkauden lähteestä" tavallaan tuon elokuvan uudelleenfilmatisoinnin.
"Jean de Florette" ja "Rakkauden lähde" kuvattiin peräkkäin seitsemän kuukauden aikana, ja se oli Ranskan siihen asti kallein elokuvatuotanto.
Elokuvan tarina alkaa muutamaa vuotta myöhemmin kuin mihin "Jean de Florette" jäi. Nuori nainen Manon (Emmanuelle Béart) asuu lähellä isävainajansa entistä maatilaa Ranskan Provencen maaseudulla ja opiskelee maanviljelyä paikallisen vanhemman pariskunnan avulla. Ugolin Soubeyran (Daniel Auteuil) kasvattaa setänsä Le Papet’n (Yves Montand) kanssa seudulla neilikoita, joiden kasteluveden he ottavat Manonin entisellä kotitilalla sijaitsevasta lähteestä.
Ugolin näkee Manonin kylpemässä alasti vuoripurossa ja päättää valloittaa tytön itselleen. Manon kuitenkin suhtautuu mieheen halveksivasti ja ihastuukin paikkakunnalle vasta muuttaneeseen nuoreen opettajaan Bernardiin. Manon tietää, miten Ugolin, tämän setä ja muut kyläläiset aiheuttivat hänen isänsä perikadon vuosia aiemmin: he tukkivat isän mailla olleen lähteen, joka olisi auttanut tämän viljelyksiä menestymään.
Eräänä päivänä ollessaan etsimässä eksynyttä vuohta Manon löytää maanalaisen vesisuonen, joka tuo vettä lähteeseen. Kostoksi hän päättää tukkia veden virtauksen savella ja kivillä. Sekä Ugolin että muut lähteen kasteluvedestä riippuvaiset viljelijät vaipuvat epätoivoon peltojensa kuivuessa ja satojensa pienentyessä ja uskovat jonkin suuremman voiman rankaisevan heitä Manonin isän petkuttamisesta. Manon nostaa virallisen syytteen Ugolinia, Le Papet’ta ja kyläläisiä vastaan lähteen tukkimisesta. Syytetyt yrittävät kiistää kaiken, mutta esiin astuu salametsästäjä joka vuosia aiemmin näki Ugolinin ja Le Papet’n tukkimassa lähdettä.
Ugolin yrittää vielä kerran epätoivoissaan kosia Manonia, mutta tämän kieltäydyttyä tuntee niin suurta häpeää että hirttäytyy. Kyläläiset pyytävät Manonia mukaan uskonnolliseen kulkueeseen kuivuneelle lähteelle, jossa he haluavat tunnustaa tekonsa Jumalalle. Bernardin avulla Manon avaa juuri silloin tukkimansa vesisuonen, ja lähde alkaa taas täyttyä.
Manon ja Bernard menevät naimisiin ja Manon tulee raskaaksi. Le Papet on suruissaan veljenpoikansa itsemurhasta ja murtuu vielä pahemmin kun saa selville, että Manonin isä Jean oli itse asiassa hänen siittämänsä lapsi. Mies kuolee nukkuessaan. Testamenttikirjeessä hän jättää koko omaisuutensa Manonille, jonka nyt tietää poikansa tyttäreksi.
Sekä "Jean de Florette" että "Rakkauden lähde" menestyivät hyvin sekä taloudellisesti että kriitikoiden arvioissa. Emmanuelle Béart sai roolistaan ranskalaisen César-palkinnon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat molemmat elokuvat vuonna 2004 kaikkien aikojen tuhannen parhaan joukkoon maailmassa.
Muju Resort
Muju Resort on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Seolcheon-myeonissa Mujun piirikunnassa Pohjois-Jeollan maakunnassa Etelä-Koreassa.
Muju Resortin hyppyrimäet rakennettiin vuonna 1990 eteläkorealaisten mäkihyppääjien harjoittelukeskukseksi. Kaikissa mäissä on alastulorinteen muovitus, sekä ne ovat luonnonmäkiä. Se toimi yhtenä vuoden 1997 talviuniversiaiden kilpailupaikkana. Sittemmin Alpensia Ski Jumping Centren valmistuttua sitä ei enää ole käytetty.
Talviuniversiadeissa 1997 suurmäen kilpailun voitti japanilainen Yoshiharu Ikeda, normaalimäen kilpailun voitti puolalainen Łukasz Kruczek ja normaalimäen joukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Takayuki Obora, Noritaka Kasama, Yoshiharu Ikeda ja Yūsuke Kaneko.
Mihail Vorontsov (sotamarsalkka)
Mihail Semjonovitš Vorontsov (; 30. toukokuuta 1782 Pietari – 18. marraskuuta 1856 Odessa) oli venäläinen ruhtinas ja sotamarsalkka.
Mihail Vorontsov kuului Vorontsovin sukuun, joka oli saavuttanut 1700-luvulla merkittävän aseman Venäjän keisarikunnan politiikassa. Hänen isänsä oli merkittävä diplomaatti Semjon Vorontsov. Mihail Vorontsov liittyi Venäjän armeijaan vuonna 1801 ja osallistui ensin sotaan Turkin sulttaanikuntaa (Osmanien valtakuntaa) vastaan Kaukasuksella ja sitten Napoleonin sotiin Euroopassa. Vuoteen 1813 mennessä hän yleni kenraaliluutnantiksi ja armeijakunnan komentajaksi. Hän saartoi vuonna 1813 Saksassa käytyjen taisteluiden yhteydessä Küstrinin, Magdeburgin ja Wittenbergin kaupungit. Seuraavana vuonna hän kunnostautui Craonnen taistelussa. Vuosina 1815–1818 Vorontsov komensi Venäjän miehitysjoukkoja Ranskassa.
Vuonna 1823 Vorontsov nimitettiin silloisen Uuden Venäjän aluepiirin (eli Uuden Venäjän ja Bessarabian kenraalikuvernementin) kenraalikuvernööriksi, minkä aseman hän säilytti vuoteen 1854. Vorontsov pyrki kehittämään näiden hiljattain Venäjän keisarikuntaan liitettyjen alueiden taloutta ja hallintoa sekä ehkäisemään venäläisen maaorjuuden leviämistä sinne.
Vuoden 1828 sodassa Osmanien valtakuntaa vastaan Vorontsov kutsuttiin viemään loppuun Varnan piiritys. Vuonna 1844 hänet nimitettiin aiempien toimiensa ohella Kaukasuksen alueen kuvernööriksi ja ylipäälliköksi. Hän vahvisti Venäjän valtaa alueella ja valtasi 1845 imaami Šamililta Dargon linnakkeen, mistä hyvästä hänet palkittiin ruhtinaan arvolla. Vuoteen 1848 mennessä Vorontsov oli saattanut kaksi kolmasosaa Dagestanista Venäjän keisarikunnan vallan alle. Aleksanteri II:n kruunajaisten yhteydessä vuonna 1856 hänet korotettiin sotamarsalkaksi. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna.
Mihail Vorontsov (kansleri)
Mihail Illarionovitš Vorontsov (23. heinäkuuta 1714 – 26. helmikuuta 1767 Pietari) oli venäläinen valtiomies, jolla oli merkittävä vaikutus varsinkin Venäjän ulkopolitiikkaan keisarinna Elisabetin valtakaudella 1741–1762.
Mihail Vorontsov kuului vaikutusvaltaiseen Vorontsovin sukuun. Hänen veljensä oli hovimies Roman Vorontsov. Mihail Vorontsov nimitettiin 14-vuotiaana paašipojaksi keisari Pietari Suuren tyttären Elisabet (Jelizaveta) Petrovnan hoviin. Elisabet kaappasi vuonna 1741 vallan Iivana VI:lta, ja hänestä tuli Venäjän hallitsija. Vorontsovista tuli keisarinnan suosikki, ja hän nai tämän serkun Anna Skavronskajan. Vuodesta 1744 Vorontsov toimi valtakunnan varakanslerina ja ulkoministerinä. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VII antoi hänelle valtakunnankreivin arvon. Vorontsovista tuli kansleri vuonna 1758, kun hän syrjäytti Aleksei Bestužev-Rjuminin. Vorontsovin eduksi katsottiin, että seitsenvuotisen sodan aikana hän oli tukenut Venäjän liittoa Ranskan kanssa, kun taas Bestužev-Rjuminia pidettiin englantilaismielisenä. Vorontsov jatkoi myös Elisabetin lyhytaikaisen seuraajan Pietari III:n suosikkina, mutta ei puuttunut asioihin, kun uusi keisari luopui liitosta Ranskan ja Itävallan kanssa. Katariina II:n kaapattua vallan vuonna 1762 Vorontsov asetettiin kotiarestiin. Syrjäytetyn Pietari III:n kuoltua pian vankeudessa Vorontsov vannoi uskollisuutta Katariinalle ja sai takaisin kanslerinpaikkansa, mutta joutui luopumaan siitä jo 1763. Hän menetti pian vaikutusvaltansa hovissa.
Ylä-Mander
Ylä-Mander () on entisöity kylä ja matkailukohde Koskenalan piirin kuuluvassa Koskenalan kaupunkikunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Kylä sijaitsee Syvärin itärannalla P37-tieltä pohjoiseen ja Koskenalan kaupungista länteen. Kylän entisöinti aloitettiin vuonna 1996, ja kylä otettiin käyttöön 1999. Hanketta sponsoroi liikemies Sergei Gutzeit. Kylässä on vodkamuseo ja lauttaterminaali. Kylän arkkitehtuurissa on noudatettu perinteistä venäläistä puurakentamista. Presidentti Putinin vierailun jälkeen kylä merkittiin Venäjän viralliseksi matkailukohteeksi.
Utopia A.D.
Utopia A.D. on suomalaisen heavy metal -yhtye The Black Leaguen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Spinefarm Records.
La Morra
La Morra on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassa. Kunnan nähtävyyksiä on vuosina 1709-1711 rakennettu 31 metriä korkea kellotorni, "Torre Campanaria".
Kunnasta osa kuuluu baroloviinin tuotantoalueeseen.
Rovnon taistelu
Rovnon taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan XIII armeijakunnan joukkojen ja Neuvostoliiton 13. ja 60. armeijan joukkojen välinen taistelu Rivnen (ven. Rovno) kaupungista Ukrainan pohjoisosissa. Taistelu alkoi 2. helmikuuta 1944 ja päättyi 5. helmikuuta saksalaisten antautumiseen.
Doomsday Sun
Doomsday Sun on suomalaisen heavy metal -yhtye The Black Leaguen EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Spinefarm Records.
Man’s Ruin Revisited
Man’s Ruin Revisited on suomalaisen heavy metal -yhtye The Black Leaguen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Ranch Records.
Ghost Brothel
Ghost Brothel on suomalaisen heavy metal -yhtye The Black Leaguen viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2009.
Music Inspired by the Life and Times of Scrooge
Music Inspired by the Life and Times of Scrooge on Nightwish-yhtyeen lauluntekijänä ja kosketinsoittajana tunnetun Tuomas Holopaisen sooloalbumi, joka ilmestyi 11. huhtikuuta 2014. Konseptialbumin innoittajana on ollut Don Rosan Roope Ankasta kertova sarjakuvaromaani "Roope Ankan elämä ja teot". Rosa on piirtänyt albumin kansikuvan. Kansikuvan värityksen Rosan tussaukseen on tehny Janne "Toxic Angel" Pitkänen. Holopainen on kuvaillut albumia tyyliltään ”elokuva-, kamari- ja etnomusiikin utuiseksi sekoitukseksi”.
Laulusolisteina albumilla esiintyvät Alan Reid, Tony Kakko, Johanna Kurkela ja Johanna Iivanainen, joista kullakin on levyllä omat roolinsa. Skotlantilainen Reid esittää Roopea itseään, Kurkela puolestaan hänen nuoruudenrakastettuaan Kultu Kimallusta. Iivanainen on kertojana ja Roopen äidin äänenä. Reidiä Holopaiselle suositteli Nightwishin Troy Donockley. Levyllä soittaa Lontoon sinfoniaorkesteri.
Albumin tekeminen oli Holopaiselle pitkäaikainen, jo vuonna 1999 "Oceanborn"-kiertueen aikana alkunsa saanut unelma. Holopainen on ollut lapsesta saakka Disneyn ihailija ja Rosan tuotantoon hän tutustui vuonna 1990 Aku Ankassa julkaistun ”Lumikenttien kimallus” -tarinan myötä vaikuttuen suuresti. Nightwish piti vuonna 2013 keikkataukoa, jonka aikana Holopaisella oli tilaisuus paneutua oman albuminsa tekoon. Alun perin hän suunnitteli tekevänsä kiinteästi "Roope Ankan elämää ja tekoja" seuraavan kokonaisuuden, jossa kukin kappale vastaisi yhtä kirjan kahdestatoista luvusta. Holopainen kuitenkin luopui aikeesta liian rajoittavana.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”A Lifetime of Adventure” 7. helmikuuta 2014. Samalla julkaistiin myös Ville Lipiäisen ohjaama musiikkivideo, jolla esitellään kappaleen tekovaiheita ja kuvataan Don Rosaa työnsä ääressä.
Julkaisuviikollaan albumi sijoittui Suomen virallisella listalla ykköseksi ja pysyi listalla kaikkiaan 20 viikkoa. Kesäkuun alkuun mennessä albumi oli myynyt kultaa.