hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sandlingin rautatieasema
Sandlingin rautatieasema sijaitsee Sandlingin kylässä Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on avattu vuonna 1888. Sandlingin asemalta on bussiyhteys läheiseen Saltwoodiin ja se on myös lähinnä Hythen kaupunkia sijaitseva rautatieasema.
Sandlingin asemalla pysähtyy Ramsgaten ja Lontoon Charing Crossin rautatieaseman välillä liikennöiviä junia. Kaikkia junavuoroja liikennöi ja aseman ylläpidosta vastaa Southeastern-yhtiö.
Gibraltarin satama
Gibraltarin satama on satama Välimeren suulla Gibraltarissa. Vuonna 2011 satamassa kävi kaikkiaan 10 350 alusta, joista 187 oli risteilyalusta, 164 rahtialusta, 6181 käytti sataman polttoainehuoltopalveluita ja 117 alusta pysähtyi korjattavaksi.
Se on alkujaan suojaisa luonnonsatama, jota on täydennetty kolmella aallonmurtajalla. Keskimmäisen aallonmurtajan ulkopuolella meri on noin 30 metriä syvää. Eteläinen ja pohjoinen aallonmurtaja ovat yhteydessä rantaan, joten niiden vierellä syvyys pienenee 30 metristä nollaan.
Sataman pohjoisosa muodostaa kauppasataman jossa on kaikkiaan 2300 m laituritilaa risteily- ja rahtialusten käytössä. Keskiosa on huvivenesatama, ja eteläosassa on telakka ja laivaston tukikohta. L:n muotoisen pohjoisen aallonmurtajan länsisiivessä on noin 400 metriä tilaa risteilyaluksille, meren puolella syväys voi olla 9,6 metriä ja rannan puolella 8,3 metriä.
Satamassa on kolme majakkaa. Eteläisen aallonpurtajan päässä on kahdeksankulmainen, valurautainen 18 m korkea torni joka vilkuttaa valkoista valoa kahden sekunnin välein. Pohjoisen aallonmurtajan päässä on samankorkuinen torni, joka vilkuttaa nopeasti punaista valoa. Pohjoisen aallonmurtajan kulmassa on kolmas, 28 m korkea loisto, jossa palaa jatkuva punainen valo.
Georges-Henri Guibert
Georges-Henri Guibert (5. syyskuuta 1915 Pariisi – 30. syyskuuta 1997) oli ranskalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 10. elokuuta 1941 ja nimitettiin Dakarin vihkipiispaksi sekä Diceksen titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. helmikuuta 1950. Pääkonsekraattorina toimi Marcel-François Lefebvre, jota avustivat Paul-Marie Molin ja Jean-Baptiste Victor Fauret.
Guibert sai 7. marraskuuta 1960 nimityksen Saint-Denis-de-La Réunionin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. helmikuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Kuorike
Kuorike tai kuorikate on puuteollisuuden sivutuotteena syntyvää puhtaasta havupuun kuoresta valmistettua karkeaa puumurskaa.
Kuumalla ilmalla kuorike estää kosteuden haihtumista maasta, sateisella säällä se imee itseensä vettä estäen alla olevan maan liettymistä. Näin kuorike toimii kasvuston kosteustasapainon säätelijänä. Kuorike estää myös siemenkasvien taimettumista, estäen näin siemenrikkakasvien leviämistä. Maassa jo olevien juuririkkakasvien kehitystä kuorike ei torju. Toisaalta ilmava kuorikekerros luovuttaa ravinteita maahan ja lisää kastematojen ja muiden pieneliöiden toimintaa, tarjoten näin istutetuille kasveille hyvät kasvuolosuhteet.
Kuoriketta käytetään maanpinnan luonnonmukaisena kateaineena istutusten ympärillä. Sitä voidaan käyttää myös kuivikkeena esimerkiksi maatiloilla sekä pihakäytävien ja polkujen pohjalla. Mansikkaistutusten ympärillä kuorike estää mansikoiden multaantumista. Kuorikkeen käyttöön voi liittyä myös esteettinen näkökulma.
Jämsän ammattiopisto
Jämsän ammattiopisto on nuorten ja aikuisten monialainen ammatillinen oppilaitos, joka kehittää seutua tiiviissä yhteistyössä alueen elinkeinoelämän ja oppilaitosten kanssa. Jämsän ammattiopisto on osa Jyväskylän koulutuskuntayhtymää.
Pesäpallon kunniagalleria
Pesäpallon kunniagalleria on Suomen Pesäpalloliiton galleria, joka esittelee pesäpallon historiaa ja sen kuuluisia pelaajia ja taustahenkilöitä. Galleria sijaitsee Jyväskylässä. Kunniagalleria avattiin pesäpallon 90-juhlavuotena, 18. kesäkuuta 2012. Kunniagalleriaan voivat päästä pelaajat, tuomarit, kouluttajat ja järjestöihmiset, jotka ovat työllään edesauttaneet työtä pesäpallon eteen.
Vuonna 2012 galleriaan valittiin ensimmäiset 20 nimeä. Pesäpalloliiton johtokunta päättää vuosittain nimeämisistä kunniagalleriaan.
Ilmari Holmlund
Arvo Ilmari Holmlund (6. marraskuuta 1924 Pori – 16. tammikuuta 1999 Pori) oli suomalainen talousneuvoksen arvonimen saanut leipomoalan yrittäjä ja poliitikko. Holmlund toimi Suomen Yksityisyrittäjäin Puolueen (SYP) puheenjohtajana 1970-luvun puolivälistä sen lakkauttamiseen vuoteen 1979 asti. Hän on entisen sisäministerin, kansanedustaja Anne Holmlundin isä.
Ilmari Holmlund tunnettiin kotikaupungissaan omalaatuisena persoonana. Oikeistolaisuudestaan huolimatta hän oli aktiivisesti mukana muun muassa Suomi–Kiina-seuran ja Suomi-Albania Seuran toiminnassa ja matkusti kommunistisessa Kiinassa. Lisäksi Holmlund vieraili kahdesti Pohjois-Koreassa. Hän teki Porin kaupunginvaltuustossa useita huomiota herättäneitä aloitteita. Toteutuneista tunnetuin on ehdotus nakurannan perustamisesta Yyteriin. Lisäksi hän työskenteli innokkaasti kaupungin satamalautakunnassa Porin sataman kehittämiseksi.
Porin kaupunginvaltuustossa Holmlund oli yhteensä 28 vuotta vuosina 1968–1996. Hän aloitti Liberaalisen kansanpuolueen edustajana ja siirtyi sen jälkeen SYP:hen. Puolueen lopetettua toimintansa Holmlund jatkoi Kokoomuksen riveissä.
Vuoden 1979 eduskuntavaalien yhteydessä Holmlund herätti valtakunnallista huomiota esiintymisellään Yleisradion vaalitentissä. Hän muun muassa ilmoitti, ettei aio itse äänestää oman puolueensa ehdokasta. Kummastusta herätti myös Holmlundin kiinankielinen käyntikortti, jonka tekstin hän oli kopioinut säilykepurkin etiketistä.
Eduskuntavaaleissa 1983 Holmlund oli Kokoomuksen ehdokkaana. Hän sai yli 3 500 ääntä, mutta ei tullut valituksi.
Huhtikuu on kuukausista julmin
Huhtikuu on kuukausista julmin on Suvi-Marja Korvenheimon ohjaama elokuva vuodelta 1983 ja Korvenheimo-trilogian päätösosa. Se sai nimensä T. S. Eliotin runosarjan "Autio maa" ensimmäisestä säkeestä. Kymmenessä päivässä kuvattu elokuva on satiiri suomalaisen kulttuurin kynttilöistä. Se ei löytänyt katsojia, ja esitysvuoden katsojamäärä jäi kolmeentuhanteen.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pääosin kiitettiin, pidettiin jopa voimakkaana ja tärkeänä.
Yhtä kyytiä (elokuva)
Yhtä kyytiä on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Sami Malmbergin ohjaama elokuva.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000 – naisten kaksinpeli
Pöytätenniksen naisten kaksinpeli Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 alkoi 17. syyskuuta ja finaali pelattiin 24. syyskuuta 2000. Olympiakultaa voitti Wang Nan.
SK Tallinna Sport
SK Tallinna Sport on entinen virolainen urheiluseura, viime vaiheessa jalkapalloseura. Seura perustettiin alun perin jo Venäjän keisarivallan aikaan vuonna 1912 ja uudemman kerran viimeisimmän itsenäisyyden aikaan vuonna 2003.
SK Tallinna Sport perustettiin, koska aiemmin perustetut Viron saksalaisseurat eivät ottaneet vironkielisiä urheilutoimintaansa. Lisäksi suurseura Tallinnan Kalevin pääsykriteerit olivat hyvin tiukat. Niinpä Voimisteluseura eli VS Sport sai alkunsa. Kuten virolainen suurseura Tallinna Kalev, Sport oli myös yleisseura. Niinpä sporttilaiset painijat voittivat myöhemmin kymmeniä mestaruuksia ja toivat useita olympiamitaleita.
Seura oli Tallinnan Kalevin kanssa ensimmäisen itsenäisyysjakson aikana Viron merkittävimpiä jalkapalloseuroja. Seurojen väliset ottelut olivat aikakauden merkittävimpiä palloilutapahtumia maaotteluiden ohella. Se saavutti 1920- ja 1930-luvuilla yhdeksän Viron mestaruutta. Seura oli ollut yhdessä Tallinnan Kalevin ja Tallinnan Jalkapalloklubin kanssa perustamassa Viron jalkapalloliittoa joulukuussa 1921. Sport palkkasi 1920-luvun lopulla unkarilaisen valmentajan Antal Mallyn. Lisäksi Sport pelasi säännöllisesti suomalaisseuroja vastaan. Yleensä vastustajina olivat HJK Helsingistä ja TPS Turusta.
Jääpalloa pidettiin 1920- ja 1930-luvuilla jalkapalloilun harjoittelulajina talvikaudelle. Niinpä Tallinnan Sport saavutti Viron jääpallomestaruudet vuosina 1924 ja edelleen vuosina 1926–1935 eli yhteensä 11 kertaa.
Neuvostovallan syntyessä kesällä 1940 Viron tasavallan urheilujärjestöt lakkautettiin. Niinpä Sportin toimintakin loppui. Neuvostovallan loppuvaiheessa 1980-luvulla Tallinnan KSMK alkoi käyttää "Sport"-nimeä vuonna 1985. Joukkue pelasi Neuvostoliiton jalkapalloilun toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1983–1989. Parhaimmat menestykset tulivat vuosina 1985 ja 1988.
Seura heräsi henkiin uuden itsenäisyyden aikana syksyllä 2002 ja osallistui seuraavana keväänä Viron jalkapallosarjoihin. Viime vaiheessa Sport pelasi III Liigassa vuonna 2007. Seuran toiminta lopetettiin vuonna 2008.
Havoc and Bright Lights
Havoc and Bright Lights on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kahdeksas albumi. Se julkaistiin vuonna 2012.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Paul-Marie Molin
Paul-Marie Molin (1. toukokuuta 1885 – 17. elokuuta 1967) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Afrikan lähetyssaarnaajien (Valkoisten Isien) papiksi 29. kesäkuuta 1911 ja nimitettiin Bamakon apostoliseksi vikaariksi sekä Garban titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Louis-Joseph Maurin, jota avustivat Marie-Joseph Cuaz ja Jean-Marie Bourchany. Molin erosi tehtävistään vikaarina 21. tammikuuta 1949. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Maastohiihdon maailmancup 2012–2013
Maastohiihdon maailmancup 2012–2013 oli historian 32. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 24. marraskuuta 2012 Ruotsin Jällivaarassa ja päättyi 24. maaliskuuta 2012 Ruotsin Falunissa.
Lähde: FIS
Star Wars: The Clone Wars
Star Wars: The Clone Wars voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Polizeiruf 110
Polizeiruf 110 on saksalainen rikossarja, jota on tuotettu vuodesta 1970 yhteensä yli 360 jaksoa. Sarjassa on "Rikospaikalla"-sarjan tapaan esiintynyt useita eri tutkijoita. Sarjassa on käsitelty monenlaisia eri rikoksia, kuten murhia ja raiskauksia.
Ben Bruce
Ben Bruce (s. 31. lokakuuta 1988) on brittiläisen Asking Alexandria -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja.
Bruce syntyi Englannissa, mutta muutti kuusivuotiaana perheensä mukana Dubaihin. Siellä hän perusti vuonna 2006 ensimmäisen oman yhtyeensä, jossa hän toimi laulajana. Yhtye julkaisi yhden levyn, "The Irony of Your Perfectionin", ennen kuin Bruce muutti takaisin Englantiin ja kokosi samalla nimellä uuden kokoonpanon vuonna 2008. Danny Worsnopista tuli yhtyeen uusi laulaja. Asking Alexandria sai levytyssopimuksen ja esikoisalbumi "Stand Up and Scream" ilmestyi vuonna 2009.
Piikkikampelat
Piikkikampelat (Scophthalmidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin pohjoisosista, Itämerestä, Välimerestä ja Mustastamerestä.
Varhaisimmat piikkikampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle, Heimoon kuuluu 4 sukua ja 8 lajia. Lajeja ovat muun muassa pikkukampela ("Phrynorhombus norvegicus"), lehtikampela ("Scopthalmus aquosus"), mustanmerenkampela ("S. maeoticus"), piikkikampela ("S. maxima"), silokampela ("S. rhombus") ja kalliokampela ("Zeugopterus punctatus"). Ruumiinmuodoltaan ne ovat ovaalinmallisia ja litteitä kaloja. Suurin laji piikkikampela voi saavuttaa noin metrin pituuden. Heimon lajien silmät sijaitsevat vasemmalla kyljellä, suu on suuri ja alaleuka esiintyöntyvä.
ExCeL London
ExCeL London on Lontoossa, Englannissa sijaitseva messu- ja näyttelykeskus, keskus avattiin marraskuussa 2000 ja sitä on remontoitu vuonna 2010. Kesäolympialaisissa 2012 ExCeLissä järjestettiin pöytätenniksen, nyrkkeilyn, taekwondon, painonnoston, miekkailun, painin ja judon kilpailuja. Vuonna 2009 ExCeLissä järjestettiin G20-maiden huippukokous. Siellä pidettiin myös vuoden 2015 "Minecraft"-yhteisön kokoontuminen, eli Minecon.
Koiluoto
Koiluoto ( kyrill. Койлуото) on pieni, noin 2 hehtaarin kokoinen saari Suomenlahden Virolahdella. 200 metrin pituisen ja 110 metriä leveän saaren lävitse kulkee Suomen ja Venäjän raja.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1996 – miesten nelinpeli
Pöytätenniksen miesten nelinpeli Atlantan kesäolympialaisissa 1996 alkoi 23. heinäkuuta ja finaali pelattiin 30. heinäkuuta 1996. Olympiakultaa voittivat kiinalaiset Kong Linghui ja Liu Guoliang.
Doverin satama
Doverin satama (LOCODE:GB DVR) on pääasiassa henkilöliikenteeseen keskittyvä satama Englannin kanaalin rannalla Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Doverin satamasta on lauttayhteyksiä mm. Calais'n kaupunkiin Ranskaan. Satamaan pääsee autolla Canterburyn ja Folkestonen suunnista. Lisäksi Dover Prioryn rautatieasemalta on satamaan bussiyhteys.
Vuonna 2017 Doverin satama oli maailman toiseksi vilkkain matkustajasatama.
Oles Hontšar
Oles (Oleksandr) Terentijovitš Hontšar (, 3. huhtikuuta 1918 Pultavan seudun Suhan kylä – 14. heinäkuuta 1995 Kiova) oli ukrainalainen neuvostokirjailja.
Oles Hontšar syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja valmistui Dnipropetrovskin yliopistosta vuonna 1946.
Hontšarin trilogiaa "Praporonostsi" (”Lipunkantajat”, 1946–1948) pidettiin aikanaan yhtenä parhaista toista maailmansotaa kuvaavista neuvostoliittolaisista teoksista. Se sai Stalin-palkinnon vuosina 1948 ja 1949. Romaanit "Tavrija" (”Tauria”, 1952) ja "Perekop" (1957) kertovat Venäjän kansalaissodasta. Lenin-palkinnon saanut ”Paimenkello” ("Tronka", 1963) sekä romaanit "Sobor" (”Katedraali”, 1968), "Tsyklon" (”Matalapaine”, 1970), "Bereh ljubovi" (”Rakkauden ranta”, 1976) ja "Tvoja zorja" (”Sinun aamunkoittosi”, 1980) käsittelevät moraalis-eettisiä kysymyksiä.
Hontšar toimi Ukrainan kirjailijaliiton puheenjohtajana vuosina 1959–1971, Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1962–1989 sekä Neuvostoliiton kansanedustajana vuodesta 1989. Hän oli myös Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen ja NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsen. Vuonna 1978 kirjailijasta tuli Ukrainan tiedeakatemian akateemikko. Samana vuonna hän sai sosialistisen työn sankarin arvonimen ja vuonna 1982 Neuvostoliiton valtionpalkinnon.
Southeastern
London & South Eastern Railway Limited eli Southeastern on brittiläinen rautatieliikennealan yritys. Se vastaa pääosin Kaakkois-Lontoon paikallisliikenteestä sekä Kentin kaukojunayhteyksistä ja liikennöi myös osaa East Sussexin junavuoroista. Southeasternin omistaa Go-Ahead Groupin ja Keolis-yhtiön yhteisomistuksessa oleva Govia.
Southeasternin verkostoon kuuluu 179 asemaa. Yritys liikennöi viikolla päivittäin noin 2 000 junavuoroa, joita käyttää 570 000 matkustajaa.
Fjodor Glinka
Fjodor Nikolajevitš Glinka (, 19. kesäkuuta 1786 Smolenskin läänin Duhovštšinan kihlakunnan Sutokin kylä – 23. helmikuuta 1880 Tver) oli venäläinen runoilija.
Fjodor Glinka oli kirjailija Sergei Glinkan veli. Hän valmistui ensimmäisestä kadettikorpuksesta vuonna 1802 ja osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, jota hän kuvaa teoksessa "Pisma russkogo ofitsera" (”Venäläisen upseerin kirjeitä”, 1815–1816). Glinka kuului dekabristien salaseuroihin ja toimi Venäjän kirjallisuuden ystävien vapaan yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1818–1825. Vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen Glinka pidätettiin ja karkotettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli neuvonantajana Aunuksen läänihallinnossa. Työnsä ohella hän harrasti seudun maantiedettä, historiaa ja kansatiedettä. Glinka toi venäjän yleiskieleen käsitteen Karjala (ven. "Karelija") sekä kirjoitti paikalliseen aineistoon perustuvat runoelmat "Deva karelskih lesov" (”Karjalan metsien neito”, 1828) ja "Karelija" (1829–1830). A. J. Sjögrenin aloitteesta hän käänsi venäjäksi ensimmäiset karjalaiset kansanrunot.
Vuodesta 1830 lähtien Glinka työskenteli Tverissä ja vuodesta 1832 Orjolissa saaden todellisen valtioneuvoksen arvon. Hän erosi valtion palveluksesta vuonna 1834. Myöhemmin hän asui Pietarissa, Moskovassa ja vuodesta 1862 Tverissä harrastaen arkeologiaa, runoutta ja muistelmien kirjoittamista. Glinkan runot "Troika" (”Troikka”, 1824) ja "Uznik" (”Vanki”, 1831) tunnetaan lauluina. Hänen myöhäislyriikassaan on uskonnollisia ja mystisiä teemoja.
Vladimir Giljarovski
Vladimir Aleksejevitš Giljarovski (; 8. joulukuuta 1853 Vologdan kuvernementti – 1. lokakuuta 1935 Moskova) oli venäläinen sanomalehtimies ja kirjailija.
Vladimir Giljarovski syntyi metsätilan hoitajan apulaisen perheeseen. Hänen äitinsä oli Zaporižžjan kasakoiden jälkeläinen. 1860-luvulla perhe muutti Vologdaan, jossa poika kävi kimnaasia. Kaupunkiin poliittisista syistä karkotetut sivistyneistön edustajat vaikuttivat hänen maailmankuvansa muotoutumiseen.
Vuosina 1871–1881 Giljarovski kierteli eri puolilla Venäjää kokeillen monia erilaisia ammatteja. Vuonna 1881 Giljarovski asettui Moskovaan, jossa hän työskenteli lehtimiehenä. Hän laati reportaaseja yleisöä kuohuttaneista tapahtumista sekä osallistui aikansa teatteri- ja kirjallisuuselämään.
1870-luvulla Giljarovski alkoi kirjoittaa kansanelämästä kertovia runoja ja runoelmia, joita julkaistiin myöhemmin erillisinä kokoelmina. Moskovan köyhälistöä kuvaava kertomuskokoelma "Truštšobnyje ljudi" (”Hökkelien ihmiset”, 1887) joutui sensuurin takavarikoimaksi. 1920–1930-luvulla Giljarovski tuli tunnetuksi vallankumousta edeltäneen Moskovan kuvaajana. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat kaupungin arkielämästä kertova kuvauskokelma ”Muistojen Moskova” ("Moskva i moskvitši", 1926) sekä omaelämäkerrallinen trilogia "Moi skitanija" (”Vaellukseni”, 1928), "Ljudi teatra" (”Teatteri-ihmisiä”, julkaistu 1941) ja "Moskva gazetnaja" (”Sanomalehtien Moskova”, julkaistu 1960). ”Giljai-sedästä” itsestään muodostui eräänlainen vanhan Moskovan elävä muistomerkki.
Syysvarpumittari
Syysvarpumittari ("Dysstroma citratum") on erittäin yleinen loppukesän ja syksyn mittariperhoslaji. Suomessa se on eräs yksilömäärältään runsaimmista mittariperhosista.
Ulkonäöltään jonkin verran vaihteleva, ruskean ja harmaankirjava mittarilaji. Etusiiven poikkiviirut ovat mustia ja erottuvat hyvin. Siiven keskisarka vaihtelee väriltään valkeasta harmaaseen. Keskipilkku on musta ja melko pieni. Ulompi poikkiviiru mutkittelee voimakkaasti, kaartuu siiven keskiosassa ulospäin ja muodostaa melko terävän, kaksihaaraisen mutkan. Keskisaran molemmin puolin siipi on leveälti ruskea. Aivan siiven kärkiosa ja tyvi ovat harmaat. Takasiivet ovat vaalean ruskehtavat, ulkoreunastaan tummemmat. Siiven poikki kulkevassa kaarijuovassa on terävä, ulospäin suuntautuva mutka. Siipiväli 27–32 mm.
Syysvarpumittari muistuttaa paljon muita "Dysstroma"-suvun lajeja, erityisesti kesävarpumittaria ("Dysstroma truncatum"), josta sen erottaa helpoimmin myöhäisemmän lentoajan perusteella.
Syysvarpumittari on holarktinen laji, jonka levinneisyys kattaa Euroopan lisäksi Aasian keski- ja pohjoisosat Tiibetiin saakka. Lisäksi se esiintyy laajalti Pohjois-Amerikassa. Suomessa sitä tavataan koko maassa Inarin Lappia lukuun ottamatta. Perhoset aloittavat lentonsa heinäkuun lopulla ja lentoaika jatkuu lokakuulle asti. Huippu on elokuun keskivaiheilla.
Erittäin yleinen ja runsaslukuinen perhonen, joka kuuluu syksyn tavallisimpiin lajeihin. Sitä tavataan erilaisissa kulttuuriympäristöissä, mutta myös valoisissa metsissä sekä soiden ympäristöissä. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat varsin hyvin sekä valolle että syötille. Ne myös käyvät etenkin maitohorsmien kukilla. Muna talvehtii.
Toukka elää pääasiassa mustikalla ("Vaccinium myrtillus") ja juolukalla ("Vaccinium uliginosum"), ainakin ulkomailla myös monilla muilla kasveilla.
Janne Ritamäki
Janne Ritamäki (s. 13. elokuuta 1986 Heinola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Ritamäki pelaa useimmiten puurtajana alemmissa ketjuissa.
Ritamäki on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä 18-vuotiaana kaudella 2004–2005 Suomi-sarjassa. Ritamäki voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Pelicansin A-nuoriin. Ritamäki voitti siellä toisen kautensa 2006–2007 päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2007 Ritamäki palasi try-outille HeKiin, joka oli vuotta aiemmin noussut Mestikseen. Hän sai heinäkuussa sopimuksen joukkueeseen. Ritamäen tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7. Hänen ensimmäinen Mestis-maalinsa syntyi 20. helmikuuta 2008 Jokipoikia vastaan.
Ritamäki pelasi vuonna 2011 Peliitat-nimeen palanneessa heinolalaisjoukkueessa kaikkiaan viisi kautta. Joukkue ajautui Mestiksen karsintasarjaan keväinä 2010 ja 2012, joista molempina Ritamäki oli neljällä osumallaan heinolalaisten paras maalintekijä, ensimmäisenä mainittuna keväänä Jani Keinäsen kanssa. Kaudella 2011–2012 hän oli yhdeksällä osumallaan Peliittojen kolmanneksi paras maalintekijä runkosarjassa.
Kesällä ja alkusyksyllä 2012 Ritamäki harjoitteli Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi joukkueessa Peliitoilta lainassa ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. syyskuuta 2012 kauden toisessa ottelussa vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Ritamäki sai siinä jääaikaa 9.58 minuuttia ja hän keräsi yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin Ritamäki teki neljännessä SM-liigaottelussaan 27. syyskuuta 2012 Tapparaa vastaan. Hänen osumansa jäi Pelicansin 6–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Ritamäki keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kauden 2012–2013 mittaan hän vakiinnutti paikkansa Pelicansissa, jossa Ritamäki teki 45 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7. Peliitoissa hän pelasi kauden aikana kolme ottelua. Maaliskuussa 2013 Ritamäki teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Ritamäki pelasi ensimmäiset pudotuspelinsä. Hänen liigauransa kaksi ensimmäistä playoff-maaliaan syntyivät molemmat hyvään saumaan. Ritamäen ensimmäinen osuma syntyi jo hänen ensimmäisessä playoff-ottelussaan Lomarengas-kierroksella 15. maaliskuuta 2014 Helsingin IFK:ta vastaan jatkoajalla ajassa 79.02. Ritamäen toinen playoff-maali syntyi 22. maaliskuuta 2014 toisessa puolivälieräottelussa Tapparaa vastaan jatkoajalla ajassa 77.06. Samana keväänä hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Ritamäki siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella ja kuukauden mittaisen koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän sai kauden kynnyksellä syyskuussa 2016 koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Ritamäki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+12=20. Joulukuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Maaliskuussa 2018 Ritamäki teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Poundland
Poundland on brittiläinen vähittäiskaupan ketju, jonka myymälöissä kaikki tuotteet maksavat yhden punnan. Poundlandin perustivat vuonna 1990 Dave Dodd ja Stephen Smith.
Poundlandilla on Brittein saarilla yli 400 myymälää. Ketjun merkittävin kilpailija on 99p Stores.
Nikolai Kondratjev
Nikolai Dmitrijevitš Kondratjev (; 4. maaliskuuta 1892 – 17. syyskuuta 1938) oli neuvostovenäläinen taloustieteilijä, joka kannatti Leninin vuonna 1921 aloittamaa "uutta talouspolitiikkaa" (NEP), jolla edistettiin pienten yksityisten yritysten toimintaa Neuvostoliitossa. Kondratjev tunnetaan parhaiten hänen esittämästään teoriasta, jonka mukaan länsimaiset kapitalistiset taloudet noudattavat sykliä jossa tietyin pitkin aikavälein (50–60 vuotta) lama- ja nousukaudet vuorottelevat. Näitä pitkäaikaisia suhdannevaihteluita kutsutaan "Kondratjevin aalloiksi" eli sykleiksi.
Nikolai Kondratjev syntyi Kostroman läänissä Moskovan pohjoispuolella talonpoikaiseen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ennen vallankumousta. Hänen ensimmäiset tieteelliset työnsä olivat maatalouden sekä tilastotieteen ja elintarviketuotannon alalla. Kondratjev oli Sosialistivallankumouksellisen puolueen merkittävä jäsen. Lokakuun 5. päivänä 1917, 25 vuoden iässä, hänet nimitettiin varaministeriksi Aleksandr Kerenskin viimeiseen hallitukseen, joka kesti vain muutaman päivän.
Kondratjev oli perustamassa Moskovaan suhdannetalouden tutkimuskeskusta, Konjunktuuri-instituuttia vuonna 1920, ja hänestä tuli sen johtaja. Vuonna 1922 hän julkaisi teoksen "Maailmantalous ja suhdanteet sodan aikana ja jälkeen". Hän oli mukana suunnittelemassa Neuvostoliiton viisivuotissuunnitelmaa maatalouden osalta vuosina 1923–1925. Julkaistuaan ensimmäisen ​​version pitkän-ajan talousaaltoteoriastaan Kondratjev matkusti vuonna 1924 Isoon-Britanniaan, Saksaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin, missä hän vieraili useissa yliopistoissa ennen paluutaan Venäjälle. Vuonna 1928 hän julkaisi teoksen "Bolšije tsikly konjunktury" ("Suuret suhdannesyklit"), joka käännettiin pian myös saksaksi. Teoksen lyhyempi versio julkaistiin vuonna 1935 englanniksi "Review of Economic Statistics" -julkaisusarjassa, ja hänen ajatuksensa saivat suosiota lännessä, kunnes jäivät John Maynard Keynesin taloustieteellisen ajattelun varjoon.
Leninin kuoltua 1924 ja Stalinin tultua valtaan Kondratjevin ajatukset joutuivat epäsuosioon Neuvostoliitossa. Kondratjev erotettiin Konjunktuuri-instituutin johtajan virasta vuonna 1928 ja pidätettiin heinäkuussa 1930 syytettynä "Talonpoikaisen työväenpuolueen" jäsenyydestä (tämän ilmeisesti olemattoman puolueen keksi NKVD). Hänet tuomittiin "kulakki-professorina" kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen, ja hän suoritti tuomiotaan helmikuusta 1932 lähtien Suzdalissa Moskovan lähistöllä. Heikkenevästä terveydestään huolimatta Kondratjev jatkoi tutkimuksiaan ja suunnitteli useita uusia kirjoja niiden pohjalta. Jotkut näistä teksteistä myös valmistuivat ja julkaistiin myöhemmin. Kondratjev teloitettiin työleirillä Moskovan lähellä 17. syyskuuta 1938. Hänet rehabilitoitiin Neuvostoliitossa vuonna 1987.
Kaunovarpumittari
Kaunovarpumittari ("Chloroclysta siterata") on sekä syksyllä että keväällä lentävä melko yleinen mittariperhonen. Se on yksi kolmesta Suomessa aikuisena talvehtivasta mittarilajista.
Etusiipien pohjaväri on sammaleenvihreä ja niissä erottuu pitkittäissuuntaisina alueina ruusunpunaista väriä. Poikkiviirut ovat mustat ja etenkin siiven keskiosassa on leveälti harmaata. Ulomman poikkiviirun kodalla siiven etu- ja takareunassa on laajat valkoiset laikut, joista takareunan puoleinen saattaa olla ruusunpunaisen sävyn sotkema. Takasiivet ovat tumman ruskeanharmaat. Siipiväli 25–30 mm.
Samannäköinen laji on vihervarpumittari ("Chloroclysta miata"), joka myös lentää samaan aikaan. Helpoimmin lajit erottaa takasiivistä.
Kaunovarpumittaria tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa. Idässä levinneisyys ulottuu Turkkiin, Kaukasukselle ja Venäjälle. Suomessa esiintyminen keskittyy etelään ja länsirannikolle. Pääosa havainnoista on Vaasa-Imatra-linjan eteläpuolelta. Perhoset kentävät elokuun lopulta lokakuun lopulle, jopa marraskuulle saakka ja talvehtimisen jälkeen lento jatkuu huhtikuun lopulta kesäkuulle.
Valoisien lehtimetsien laji, joka viihtyy myös puistoissa. Sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta laji saattaa olla myös paikoitellen runsas. Perhoset lentävät pimeän turvin ja tulevat hyvin valolle, harvakseltaan syötille. Useimmista muista mittareista poiketen kaunovarpumittari talvehtii aikuisena.
Toukka käyttää ravinnokseen monia eri lehtipuita.
Nikolai Kiseljov
Nikolai Fjodorovitš Kiseljov () (25. lokakuuta 1939 – 2005) oli neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti hopeaa vuoden 1964 talviolympialaisissa, Innsbruckissa.
Nikolai Nogovitšyn
Nikolai Nogovitšyn (; s. 7. tammikuuta 1948 Prokopjevsk) on entinen neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Nogovitšyn kilpaili 1970-luvulla ja voitti hopeaa vuoden 1970 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Vysoké Tatryssa.
Vuoden 1976 talviolympialaisissa Innsbruckissa Nogovitšyn sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi.
Marja Suna
Marja Suna (s. 14. maaliskuuta 1934 Helsinki) on suomalainen vaatetussuunnittelija ja muotoilija. Suna on tunnettu muun muassa Marimekon vaatteiden ja Kalevala Korun korujen suunnittelijana.
Sunan vanhemmat olivat Taideakatemian koulun rehtori, professori Aarre Heinonen ja laulaja-kirjailija Tuomi Elmgren-Heinonen. Hän opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen muotitaiteen osastolla vuosina 1951–1954 ja valmistui sieltä muotisuunnittelijaksi.
Sunan taiteilijanuran keskeisin osa-alue on ollut 1950-luvun lopulta lähtien teollinen vaatesuunnittelu. Hän on suunnitellut vaatemallistoja muun muassa Herralalle, Kestilälle, Silolle, Turolle, Turkistukulle, Luhdalle ja Marimekolle. Pääsuunnittelijana hän on toiminut sekä Herrala Oy:ssä että Silo Oy:ssä. Hän on suunnitellut myös kenkiä, lasiesineitä ja koruja. Vuodesta 1998 lähtien Suna on suunnitellut Kalevala Korulle kulta-, hopea- ja pronssikoruja, jotka ovat olleet myös kaupallinen menestys. Halu löytää uusia ilmaisukeinoja sai hänet 2000-luvulla aloittamaan lisäksi lasitaiteen tekemisen.
Teollisen muotoilijan uransa ohessa Suna on tehnyt runsaasti vapaata taidetta, jota on ollut julkisesti esillä monissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä. Hänen teoksensa käsittävät muun muassa paperi-, vaate- ja metalliveistoksia, uniikkikoruja sekä taidelasiteoksia. Laaja Sunan erityyppisten teosten näyttely on ollut esillä muun muassa Suomen lasimuseossa vuonna 2010. Hän on toiminut myös opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa.
Suna sai vuonna 1979 valtion taideteollisuuspalkinnon ja vuonna 2010 Kaj Franck -muotoilupalkinnon. Vuonna 1998 hänet valittiin vuoden muotitaiteilijaksi. Hänet on myös kutsuttu Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi.
Pensasjänönputki
Pensasjänönputki ("Bupleurum fruticosum") on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva ikivihreä kasvi.
Pensasjänönputki kasvaa kaksi metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat yksinkertaiset, kiiltävän sinivihreät. Pienten keltaisten kukkien muodostama kukinto on huiskilo.
Pensasjänönputki kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Sitä kasvatetaan koristekasvina ja tuulensuoja-aitoina muuallakin. Britanniassa se on paikoin levinnyt luontoon viljelykarkulaisena.
María Miliauro
María de los Angeles Miliauro (s. 16. syyskuuta 1968) on argentiinalainen entinen meloja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 500 metrin kajakkiyksiköissä, joissa hän putosi välierissä.
Toukokukka
Toukokukka ("Vaccaria hispanica", syn. "V. pyramidata", "V. segetalis") on punakukkainen kohokkikasvi. Laji on ainoa sukunsa "Vaccaria" edustaja.
Yksivuotinen toukokukka kasvaa 25–60 cm korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Sinivihreät, vastakkain olevat lehdet vaihtelevat muodoltaan suikeista puikeisiin ja ne ovat hertta- ja yhdistyvisiä. Pituudeltaan lehdet ovat 4–7 cm. Kukinto on harsu, monikukkainen kaksihaarainen viuhko. Kukan verhiö on ulkoverhiötön, pullea ja viisisärmäinen, särmät ovat siipipalteisia. Kukan teriö on 15–25 mm leveä, väriltään vaalean- tai tummanpunainen ja lisäteriötön. Emin vartaloita on kaksi. Suomessa toukokukka kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.
Toukokukka on alun perin kotoisin Etelä-Euroopasta Välimeren alueelta. Suomessa toukokukka on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolilta Etelä- ja Keski-Suomea Kemin korkeudelle saakka.
Pohjois-Euroopassa toukokukkaa tavattiin aikaisemmin rikkakasvina etenkin kaurapelloissa. Nykyään lajia tavataan lähinnä tulokkaana erilaisilla joutomailla, kuten myllypaikoilla, satamissa, ratapihoilla ja kaatopaikoilla.
Toukokukan siemeniä myydään toisinaan kesäkukkasiemensekoituksissa.
Jörg Jüttner
Georg ”Jörg” Jüttner (s. 16. syyskuuta 1941 Vrbno pod Pradědem) on saksalainen entinen yleisurheilija. Hän edusti seuratasolla VfL Wolfsburgia.
Jüttner pääsi Tokion olympialaisissa 1964 välieriin saakka 400 metrillä ja juoksi myös maansa viidenneksi sijoittuneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti seuraavana vuonna Saksan-mestaruuden pituushypyssä tuloksellaan 769 cm. Jüttnerin ennätys 400 metrin juoksussa oli 46,78 sekuntia vuodelta 1964.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000 – miesten nelinpeli
Pöytätenniksen miesten nelinpeli Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 alkoi 16. syyskuuta ja finaali pelattiin 23. syyskuuta 2000. Olympiakultaa voittivat kiinalaiset Wang Liqin ja Yan Sen.
Lioré et Olivier LeO 45
Lioré et Olivier LeO 45 oli ranskalainen keskiraskas pommikone, jota käytettiin toisessa maailmansodassa ja vuoteen 1957 saakka. Koneen miehistöön kuului neljä henkilöä.
Prototyypin LeO 45.01 ensilento tapahtui tammikuussa 1937, ja kone otettiin palveluskäyttöön syksyllä 1939. Sen puolustusaseina olivat 7,5 mm MAC 1934 -kaksoiskonekiväärit kahdessa eri ampumossa ja 20 mm Hispano-Suiza HS.404 -tykki ylätornissa. Toisen maailmansodan hyökkäysvaiheen alussa, kun Saksa hyökkäsi Ranskaan kevätkesällä 1940, konetyyppi oli ranskalaisten edistyneimpiä.
LeO 451 B.4 -alatyypistä alkaen varsin nopealla aikavälillä tuotettiin arviolta 560 lentokonetta. Ranskan hävittyä salamasodan Saksalle kesällä 1940, monia näistä lentokoneista modifioitiin Vichyn hallitukselle siviili- ja sotilasliikenteen kuljetuskäyttöön. Viimeisimmät koneet poistuivat aktiivikäytöstä niinkin myöhällä, kuin 1950-luvun puolivälin tietämillä.
Konetyypin kuljetuskapasiteetti oli 2 000 kg pommeja ja kantama oli 2 300 km 500 kg pommikuormalla. Koneen huippunopeus oli 495 km/h. LeO 451:ssa oli kaksi 1 140 hv tehoista Gnome-Rhône 14N48/49 -tähtimoottoria, ja runkorakenne oli vapaasti itsekantava alataso, H-kirjainta muistuttavilla kaksoisperäsimillä. Laskutelineet olivat sisäänvedettävät, mutta perinteistä kannuspyörällistä mallia.
F1 (kokoelmalevysarja)
F1 on suomalainen vuosina 1994–2000 julkaistu kokoelmalevysarja. Levyjen musiikki perustui lähinnä siihen aikaan suosiossa olleeseen elektroniseen musiikkiin ja popmusiikkiin.
Kokoelmasarjan ensimmäisen osan julkaisi K-Tel International Finland Oy vuonna 1994, ja sama levy-yhtiö julkaisi myös vuosina 1995–1999 ilmestyneet seuraavat levyt. Levysarjan viimeinen osa julkaistiin vuonna 2000, mutta sen julkaisijana toimi Edel Records Finland. Sarjan osat julkaistiin CD-levyjen lisäksi C-kasetteina.
Levyjen kansikuvissa on Formula 1 -aiheinen teema. Lisäksi kansiin on kirjattu artisteja ja yhtyeitä, joiden kappaleita levyllä on. Yhtyeitä, jotka esiintyivät useammalla levyllä, ovat muun muassa Cappella, Corona, Scooter ja Fun Factory. Kokoelmasta on julkaistu kaksi painosta. Toisessa painoksessa Cabballeron esittämä "Gimme Gimme And More More" on vaihdettu saman yhtyeen kappaleeseen "Nanaya".
Vuonna 1998 ilmestyneestä levystä julkaistiin myös VHS-kasetti, joka sisältää levyssä olevien kappaleiden musiikkivideoita.
Osaluku
Osaluku eli tilan osaluku () oli Suomessa maarekisteriin merkityn tilan osuussuhde siihen tilaan tai niihin tiloihin, joista se on muodostettu.
Osaluku on eri käsite kuin "osakkuusluku" tai "osuusluku", jolla tarkoitetaan kiinteistön osuutta yhteisiin alueisiin.
Vuoden 1952 jakoasetuksen 146 §:n mukaan maarekisteriin oli merkittävä ”tilan osuus koko talosta”, ja tämä sama säännös on kirjoitettu vuoden 1977 muutoksessa muotoon ”tilan osaluku”.
Vuodelta 1938 olevassa lakiasiain käsikirjassa selitetään, että halkominen tarkoittaa maatilan jakamista määrättyjen "osalukujen" eli murto-osien perusteella useampiin sekä yksityisoikeudellisesti että kameraalisesti itsenäisiin tiloihin, jolla kullakin on oma rekisterinumero (maarekisterissä), oma manttaali, mikäli sellainen oli emätilalla, ja oma vero.
Nykysuomen sanakirjassa osaluku on ”luku, joka ilmaisee tilan suhdetta alkuperäiseen kantatilaan, maakirjataloon”.
UCI World Tour
UCI World Tour (vuosina 2009–2010: "UCI World Ranking") on miesten maantiepyöräilyn korkein kilpailusarja. Sarjaan kuuluu 29 kilpailua, joissa jaetaan kilpailusarjan pisteitä. World Ranking otettiin käyttöön 2009 ja se sulautettiin kokonaisuudessaan sarjaa edeltäneeseen UCI ProTouriin kaudella 2011.
Vuoden 2004 loppuun sakka kansainvälinen pyöräilyliitto (UCI) ylläpiti kahta järjestelmää. UCI World Rankings järjestelmässä jaettiin pisteitä kaikista kilpailuista. UCI Road World Cup -sarjassa jaettiin pisteitä kymmenessä päivän mittaisessa kilpailussa. Kaudella 2005 aiemmat järjestelmät korvattiin UCI ProTour ja UCI Continental Circuits -sarjoilla. UCI:n ja kilpailujärjestäjä ASO:n välisistä kiistoista johtuen vuoteen 2008 mennessä ProTourin arvo rankingjärjestelmänä heikentyi. UCI hallitsi ainoastaan yhtä maantiepyöräilyn merkittävimmistä kilpailuista, monumenteista ja kolmea klassikkokilpailua. Tämän seurauksena otettiin käyttöön uusi järjestelmä UCI World Ranking, jossa yhdistettiin ProTour ja sen ulkopuoliset merkittävät kilpailut.
Kauden 2011 alusta ProTour ja World Ranking yhdistettiin nimellä ”World Tour”. ProTeam jäi käyttöön ammattilaispyöräilyjoukkueiden rekisteröintikriteerinä. Kaikki ProTeam-joukkueet saavat automaattisesti osallistumisoikeuden World Tour -kilpailuihin.
Vuosina 2009 ja 2010 ainoastaan ProTour-joukkueet ja Professional Continental -tason joukkueet ja niissä kilpailevat ajajat saattoivat ansaita pisteitä. Kansalliset joukkueet, jotka osallistuivat kilpailuihin, eivät olleet oikeutettuja pisteisiin. Vuonna 2011 tehdyn sääntömuutoksen jälkeen ainoastaan ProTeam-joukkueet ja niiden ajajat ovat oikeutettuja pisteisiin.
Ciro Immobile
Ciro Immobile (s. 20. helmikuuta 1990 Torre Annunziata) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa italialaista Laziota. Immobilen pelipaikka on hyökkääjä. Aikaisemmin hän on pelannut muun muassa Pescarassa ja Torinossa. Hän aloitti uransa Juventuksessa. Hän voitti maalikuninkuuden vuonna 2012 Serie B:ssä tehtyään Pescaran riveissä 28 maalia ja vuonna 2014 Serie A:ssa tehtyään Torinon joukkueessa 22 maalia.
Immobile on marraskuun 2018 loppuun mennessä pelannut Italian maajoukkueessa 35 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Fredrik Sovelius
Fredrik Sovelius (9. heinäkuuta 1822 Raahe – 20. maaliskuuta 1897 Raahe)) oli raahelainen kauppias ja laivanvarustaja. Hänen appensa Zachris Franzén jätti hänelle perinnöksi Johan Langin kauppahuoneen ja sen laivat. Näin Soveliuksesta ja hänen veljestään Henrik Soveliuksesta tuli 1870-luvulla merkittäviä laivanvarustajia. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi.
Jääpallon SM-kilpailu 1912
Vuoden 1912 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kuusi joukkuetta, helsinkiläiset HIFK, HJK ja KIF, sekä viipurilaiset Reipas, Viipurin IFK ja Viipurin SLU. HJK, KIF ja VSLU osallistuivat kilpailuun ensimmäistä kertaa. 
Loppuotteluun selvisivät suurin ennakkosuosikki HIFK, joka oli voittanut kaksi edellistä SM-kultaa, sekä kilpailujen ensikertalainen Suomen Lyseoiden Urheilijat. Loppuottelu pelattiin Helsingissä. SLU johti ottelua erätauolla 2-3, mutta lopulta HIFK voitti ottelun maalein 10-3.
Uusintaottelu
Axel Spoof
Axel Spoof (1845–1930) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Spoof väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1874. Hän toimi Turussa lääkärinä vuodesta 1876 ja oli kaupunginlääkäri 1892–1915. Hän oli kaupungissa kunnallinen ja seurakunnallinen luottamusmies ja Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905. Spoofin puoliso oli Mathilda Catharina Conradi. Heidän tyttärestään Katarina (Karin) Augusta Spoofista (s. 1880) tuli sisä- ja hermotauteihin erikoistunut lääkäri.
Operaatio Flavius
Operaatio Flavius oli Britannian erikoisjoukkojen Special Air Servicen (SAS) operaatio Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) terroristeja vastaan 6. maaliskuuta 1988. IRA:n jälkikäteen ilmoittaman määritelmän mukaan Danny McCann, Mairead Farrell ja Sean Savage olivat "aktiivisia vapaaehtoisia". He olivat aseettomina Gibraltarilla, kun SAS-joukot ampuivat Farrelliin viisi luotia, McCanniin neljä ja Savageen ainakin 16.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi Britannian valtion syylliseksi liialliseen voimankäyttöön.
Gustaf Adolf Spåre
Gustaf Adolf Spåre (8. maaliskuuta 1816 Pirkkala – 4. helmikuuta 1878 Pirkkala) oli suomalainen kruununvouti ja kollegiasessori. Hän suoritti tuomarintutkinnon 1838 ja sai varatuomarin arvon 1841. Hän omisti Pirkkalassa Valkilan tilan. Hän oli valtiopäivämies 1863–1864. Hän julkaisi teoksen "Biografiska anteckningar om Senatens för Finland ledamöter och tjenstemän" (1863, uusi laitos 1878).
Maavero
Maavero oli Suomessa keskiajalta vuoteen 1924 käytössä ollut vero, joka määräytyi eri aikoina erilaisten säädösten mukaan ja jolla oli yhteyttä maanluontoihin.
Maaverot olivat ennen pääasiallinen verotuksen muoto ja vielä 1800-luvun alussa valtion päätulonlähde Suomessa. Maavero syntyi erilaisista henkilökohtaisista maksuista silloin kun henkilön maksukyvyn perusteena oli hänen maaomaisuutensa. Kustaa Vaasan aikana laadittiin erityiset luettelot eli maakirjat, ja näihin merkittiin pitäjittäin mitä veroa ja minkä perusteiden mukaan tilan oli maksettava maaveroa. Tällä tavalla määrätty vero sai nimekseen "vanha maakirjavero". 1600-luvulla säädettiin eri aikoina ja eri tarkoituksiin alun perin tilapäisiksi tarkoitettuja veroja suoritettaviksi tiloilta vanhan maaveron lisäksi. Kun myös nämä verot jäivät pysyviksi, niistä syntyi maaveroon lisä, joka sai nimekseen "manttaalivero". Molemmat verot yhdessä muodostivat vielä 1900-luvun alussa niin sanotun "vakinaisen maaveron".
Maavero oli alkujaan hyvin raskas, mutta maanviljelyksen edistyessä verorasitus lieventyi. Se oli kuitenkin vielä 1900-luvulla hyvin epätasainen verotusmuoto, koska veron perusteena oli muuttumattomasti itse maaomistus. Lisäksi säteritilojen ja rälssitilojen ei tarvinnut maksaa maaveroa lainkaan, ja myös useat pappissäädylle kuuluneet tilat olivat vähitellen saavuttaneet verovapauden. Vero kohdistuikin pääosin talonpoikiin.
Vuonna 1908 erilaiset maaverot tuottivat Suomen valtiolle tuloa noin 3,5 miljoonaa markkaa, kun taas pelkästään paloviinavero tuotti samana vuonna noin 7,6 miljoonaa markkaa.
Maaverot lakkautettiin Suomessa vuoden 1925 alusta.
Gibraltarin laivue
Gibraltarin laivue ( ) on Gibraltarille sijoitettu brittilaivaston laivue. Sen tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet "HMS Scimitar" ja "HMS Sabre" sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä. Laivue muutti uusiin tiloihin Old Boathouseen vuonna 2011.
Laivue ei suorita merivalvontaa siviliasioissa, mutta puuttuu aluevesien loukkauksiin esimerkiksi silloin, kun espanjalaiset kalastusalukset tulevat liian lähelle Gibraltaria. Keväällä 2012 kiista kalastusalueiden rajoista johti uhitteluun, jossa espanjalaiset Guardia Civil -alukset saattoivat kalastusaluksia ja Gibraltarin laivue saapui paikalle, mutta tyytyi lopulta tarkkailemaan ja kuvaamaan espanjalaisia. Aluevesien partioinnin lisäksi laivue järjestää tarvittaessa tärkeille Britannian omille aluksille saattajan.
University Royal Naval Unit (URNU) lähettää vuosittain kolme opiskelijaa kahden viikon tutustumisjaksolle Gibraltarin laivueeseen.
Laivue perustettiin vuonna 1985, kun viimeinen ilmavoimien meriyksikkö () lakkautettiin ja veneet "Sunderland" and "Stirling" siirrettiin ilmavoimilta merivoimille. Alukset vaihtoivat nimeä mutta jatkoivat palvelusta Gibraltarilla. Vuonna 1991 ne korvattiin uusilla. P2000-luokan partioaluksilla. Syyskuun 9. päivän iskujen jälkeen alustyyppiä vaihdettiin.
Kreikanakantti
Kreikanakantti ("Acanthus mollis") on akanttien sukuun kuuluva akanttikasvi. Sen alkuperäinen levinneisyysalue on Välimeren ympäristössä, ja sitä on käytetty laajasti koristekasvina.
Kreikanakantti kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi. Tähkämäinen kukinto nousee korkealle lehvistön yläpuolelle. Lehdet ovat liuskaisia, tummanvihreitä ja jopa puoli metriä pitkiä. Kukat ovat kermanvalkoisia, joskus vaaleanpunaisia, ja jokaisen kukan päällä on punertavan violetti suojuslehti.
Kreikanakantin alkuperäinen levinneisyysalue kattaa Välimeren ympäristön. Sitä kasvaa Afrikan luoteisosissa, Kanariansaarilla, eteläisessä Euroopassa Portugalista Balkanille ja läntisessä Aasiassa Syyriassa ja Turkissa. Se on kotiutunut Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Yhdysvaltain lounaisosiin.
Kreikanakantti pystyy kasvamaan moninlaisissa elinympäristöissä. Sitä on tavattu rannikoilta, joen varsilta, metsistä, pensaikoista ja kaupungeista. Laji kasvaa myös joutomailla, tienvarsilla ja ratapenkereillä.
Kreikanakanttia käytetään yleisesti koristekasvina sen huomiota herättävän kukintonsa ansiosta. Aiemmin sitä on käytetty myös lääketieteellisissä tarkoituksissa. Sitä on käytetty erityisesti paikaltaan menneiden nivelten ja palovammojen hoitamiseen. Se tunnettiin hyvin jo antiikin aikana, ja roomalaiset istuttivat sitä todennäköisesti Englantiin jo ensimmäisellä vuosituhannella. Kreikanakantti tai sitten piikkiakantti oli mallina antiikin Kreikan korinttilaisten pylväiden lehtikoristeille.
SC Riessersee
SC Riessersee on saksalainen jääkiekkojoukkue, joka tulee Garmisch-Partenkirchenin kaupungista Baijerin osavaltiosta. Tämä erittäin perinteikäs saksalaisseura on perustettu jo vuonna 1920 ja tällä hetkellä joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa. Joukkue on pelannut suurimmaksi osaksi juuri 2. Bundesligaa, mutta on joukkue päässyt maistamaan DEL-liigankin tunnelmaa kaudella 1995-1996. Tuolloin kuitenkaan käteen ei paljoa jäänyt ja sarjaporrasta alemmas tultiin saman kauden päätyttyä.
Brasilianroseepippuri
Brasilianroseepippuri ("Schinus terebinthifolius") on sumakkikasveihin kuuluva eteläamerikkalainen pensas tai pieni puu. Se on kotiutunut nykyään laajalle alueelle, ja sitä pidetään aggressiivisena vieraslajina.
Brasilianroseepippuri on pensasmainen puu, joka voi kasvaa kymmenen metriä korkeaksi. Sen runko on usein monihaarainen ja oksisto tiheä. Lehdet ovat päätöparisia, eli sulkamaiset lehdykät kasvavat pareittain, kärjen yksittäistä lehdykkää lukuun ottamatta. Lehdet ovat 12–20 senttimetriä pitkiä, ja niissä on 3–13 lehdykkää. Kesällä ja syksyllä puu kasvattaa kukinnot, joissa on pieniä valkoisia kukkia. Talvella kypsyvät punaiset luumarjat.
Brasilianroseepippurin alkuperäinen levinneisyysalue käsitti Brasilian, Argentiinan ja Paraguayn. Se on kuitenkin levinnyt muun muassa Australiaan, Etelä-Afrikkaan, Etelä-Eurooppaan, eteläiseen Aasiaan, Yhdysvaltoihin ja Puerto Ricoon.
Brasilianroseepippuri suosii erityisesti kosteita alueita ja jopa kosteikkoja. Vaikka sitä esiintyy myös luonnonmukaisilla alueilla, laji pitää erityisesti ihmisen muokkaamista ympäristöistä. Se onkin monien alueiden pioneerilaji ja valtaa helposti alankojen kosteita alueita.
Brasilianroseepippuria on käytetty monissa maissa koriste- ja varjokasvina. Sen puuta on käytetty myös rakennusmateriaalina, ja sen alkuperäisellä levinneisyysalueella käytännössä jokaista osaa on käytetty lääkkeenä. Sen lehdistä ja marjoista on tehty myös jouluseppeleitä. Linnut käyttävät brasilianroseepippurin marjoja ravinnokseen, ja esimerkiksi Floridassa talvehtivat punarintarastaat syövät tonneittain sen marjoja. Laji onkin lisääntynyt sen jälkeen, kun brasilianroseepippuri levisi Floridaan. Se ei ole kuitenkaan yleinen ruokakasvi, ja se on jopa myrkyllinen joillekin eläimille.
Brasilianroseepippuri on aggressiivinen vieraslaji. Esimerkiksi Floridassa se on saastuttanut yli 280 neliökilometrin laajuisen alueen. Se kasvattaa tiheän lehvästön, joka varjostaa muut lajit, ja haittaa monien alkuperäislajien kasvua.
Vihervarpumittari
Vihervarpumittari ("Chloroclysta miata") on keskikokoinen, vihreänsävyinen mittariperhonen. Se on erittäin yleinen ja lentää sekä syksyllä että keväällä. Se on myös yksi Suomen mittariperhoslajiston kolmesta aikuisena talvehtivasta lajista.
Etusiivet ovat vaaleahkon sammaleenvihreät täysin ilman punertavaa sävyä, poikkiviirut erottuvat mustina eikä uloimman poikkiviirun päissä ole valkeita laikkuja. Sisemmän poikkiviirun sisäpuolelta ja uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on valkeansävyinen. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä erottuu tummempana reunajuova sekä mustahko keskitäplä. Siipiväli 28–34 mm.
Kaunovarpumittari ("Chloroclysta siterata") on sekä samannäköinen että lentää samaan aikaan. Takasiipien väri on helppo lajeja erottava tuntomerkki.
Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa vihervarpumittaria tavataan Etelä-Lapin korkeudelle asti. Perhoset lentävät elokuun keskivaiheilta lokakuun loppuun ja talvehtimisen jälkeen uudestaan huhtikuun puolivälistä kesäkuulle.
Vihervarpumittaria tavataan lähes kaikenlaisissa ympäristöissä, joskin runsain se on lehtimetsissä ja pensaikoissa. Perhoset tulevat sekä valolle että syötille. Keväällä ne käyvät myös pajujen kukilla. Vihervarpumittari on mittarien keskuudessa poikkeuksellisesti aikuisena talvehtiva laji, mutta ilmeisesti ainoastaan naaraat talvehtivat ja jatkavat lentoaan keväällä.
Toukka elää erilaisilla lehtipuilla, pensailla ja varvuilla.
Himalajankorppikotka
Himalajankorppikotka ("Gyps himalayensis") on korppikotkien sukuun kuuluva lintu. Sen varsinaista esiintymisaluetta Aasiassa ovat Himalajan vuoristo ja Tiibetin ylänkö, mutta nuoret linnut voivat levittäytyä etelämmäksi. Siten sen esiintymistä on todettu Afganistanissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Malesiassa, Mongoliassa, Nepalissa, Pakistanissa, Tadžikistanissa, Thaimaassa ja Uzbekistanissa sekä muuttolintuna Singaporessa.
Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen heinäarot ja kivikkoiset alueet, kuten kalliot ja vuorenhuiput 1 200–4 500 metrin korkeudessa.