hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anssi Stenberg
Anssi Stenberg (s. 31. joulukuuta 1961) on suomalainen laulaja. Hän on toiminut Mannerheim-yhtyeen solistina vuodesta 1988. Stenberg on myös vuosien varrella laulanut useiden yhtyeiden levytyksissä taustalaulajana. Näitä ovat esimerkiksi Stratovarius, Kotipelto, Tunnelvision, Leverage, Thunderstone, Wolftrap, Marenne sekä Jani Liimataisen luotsaama The Dark Element. Hän toimi myös 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa taustalaulajana Maukka Perusjätkä -yhtyeen livetilaisuuksissa. Hard Acoustic duo/triossa hän on myös mukana Kari Salmi -nimisen kitaristin säestämänä, toisinaan mukana myös Sami Virtanen slide-kitarassa. Vuoden 2011 kesällä perustettu bändi NorthWinds koostuu seuraavista soittajista: Markus Vanhala (kitara), Ismo Laukkanen (basso), Matti Suhonen (rummut), Mikko Reinamo (koskettimet), Anssi Stenberg (laulu). NorthWinds soittaa lähinnä cover-biisejä, mutta mukaan mahtuu myös bändin omia sävellyksiä.Vuodesta 2014 on toiminut myös Duo Vanhala&Stenberg(kitara:Markus Vanhala)(laulu:Anssi Stenberg) niin ikään Cover biiseistä kasatuista kappaleista.Vuonna 2018 Mannerheim band koostuu seuraavista soittajista: Guitar: Sami Virtanen, Keyboard: Antti Huopainen, Drums: Teemu Niemelä, Bass: Ari Helin, Vocals: Anssi Stenberg.
The Life of Joseph W. McVey
The Life of Joseph W. McVey on Z-Ron kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Levyltä ilmestynyneen "I Hate U Bitch"-singlen paras listasijoitus Hot R&B/Hip-Hop Songs-listalla oli sija #75
Hannu Pohjannoro
Hannu Pohjannoro (s. 4. heinäkuuta 1963) on suomalainen säveltäjä. Suoritettuaan soitonopettajan tutkinnon 1987 Helsingin konservatoriossa hän opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Einojuhani Rautavaara, Kalevi Aho ja Paavo Heininen, sekä Berliinin Hochschule der Künstessa opettajanaan Dieter Schnebel. Hän valmistui musiikin maisteriksi 1996 ja musiikin tohtoriksi 2009. Pohjannoro on säveltänyt runsaasti tyyliltään modernia kamarimusiikkia, mutta myös laajempia teoksia kuten kansanoopperan Romu-Heikki ja konserton neljälle käyrätorvelle ja orkesterille.
Sävellystyönsä ohella Pohjannoro on opettanut sävellystä ja musiikin teoriaa Espoon musiikkiopistossa, Helsingin konservatoriossa, Helsingin yliopistossa sekä Sibelius-Akatemiassa. Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut Tampereen ammattikorkeakoulun sävellyksen lehtorina.
Juhani Nuorvala
Juhani Aarne Kaleva Nuorvala (s. 5. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.
Juhani Nuorvala syntyi Aarne Nuorvalan ja Helena Hintikan perheeseen. Ylioppilaaksi Nuorvala tuli 1980. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa valmistuen 1991 sävellyslinjalta opettajanaan Eero Hämeenniemi. Nuorvala on opiskellut sävellystä myös Pariisissa ja New Yorkissa. Hän on toiminut tuntiopettajana useissa korkeakouluissa Suomessa vuodesta 2008 alkaen. Tapiola Sinfoniettan nimikkosäveltäjä hän oli 1998.
Nuorvalan tunnistettavin pääpiirre on mikrotonaalisuus. Hän on tyylillisesti laaja-alainen säveltäjä, jonka musiikista löytyy kiihkeää rytmistä sykettä, mutta myös lempeästi leijailevaa ambient-henkeä.
Let the Truth Be Told (Z-Ron albumi)
Let the Truth Be Told on Z-Ron yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Broken Note
Broken Note on Lontoosta, Isosta-Britanniasta kotoisin oleva kahden dubstep-musiikkia tekevän miehen kokoonpano.
Broken Noten musiikki on vaihtelevaa; se nojautuu vahvoihin bassoraitoihin ja sino-rastafarisoundeihin. Broken Noten julkaisut on kategorisoitu dubstepiksi, mutta duon tiedetään rikkovan genrerajoja.
Broken Noten kappaleet ovat instrumentaalisia tai niissä on käytetty sampleja. Esimerkiksi Mortal Bass -kappaleessa käytetään Fight Club -elokuvasta otettua ääninäytettä.
Broken Note julkaisi ensimmäisen pitkäsoitto-cd:n Terminal Static marraskuussa vuonna 2009. Sitä ennen yhtye on julkaissut pelkästään vinyylilevylle. Pitkäsoitto sisältää Ruff-, Ad Noiseam- ja Damage-levy-yhtiöiden alaisuudessa julkaistuja kappaleita.
Fatbardhe Hetemaj
Fatbardhe ”Fade” Hetemaj (s. 20. elokuuta 1985 Skënderaj, Kosovo, Jugoslavia) on suomalainen kokoomuksen poliitikko. Hänet valittiin vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Helsingin kaupunginvaltuustoon kaudelle 2013–2016.
Hetemaj tuli perheensä mukana Suomeen pakolaisena vuonna 1992. He pakenivat Kosovon albaaneihin kohdistunutta sortoa. Saatuaan pysyvän oleskeluluvan perhe muutti Oulusta Heikinharjun vastaanottokeskuksesta Helsinkiin. Hetemaj sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2004.
Hetemaj’lla on sisko ja kaksi veljeä. Hänen veljensä Perparim ja Mehmet ovat molemmat ammattilaisjalkapalloilijoita. Hän on itse harrastanut salibandya ja koripalloa. Lukioaikanaan hän oli voittamassa salibandyn tyttöjen Suomen mestaruuksia Tapanilan Erässä. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Hetemaj kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin luonnontiedelukiosta, minkä jälkeen hän on opiskellut kauppatieteitä. Hän valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi englantilaisesta Worcesterin yliopistosta ja on suorittanut maisteriopintoja Svenska handelshögskolanissa Helsingissä englanninkielisessä kansainvälisen johtamisen maisteriohjelmassa.
Hetemaj on työskennellyt muun muassa IT-alan yritys Logican henkilöstöyksikössä ja henkilöstöpalvelualan konserni VMP Groupissa kansainvälisen rekrytoinnin yhteyspäällikkönä.
Suomen Pakolaisapu valitsi Hetemaj’n maaliskuussa 2009 vuoden pakolaisnaiseksi tunnustuksena hänen rasismin ja muukalaispelon vastaisesta toiminnastaan.
Hetemaj on tullut tunnetuksi puheenvuoroistaan mediassa. Vuonna 2009 huomiota sai hänen esiintymisensä ”Muutosten Suomi” -aiheisessa presidenttifoorumissa. Myöhemmin hän on muun muassa ollut vakituisena keskustelijana Yle Radio Suomen Taustapeilin osiossa Pyöreä pöytä ja Yle TV1:n Aamu-TV:n urheiluun keskittyneessä osiossa Jälkihiki. Hän toimi myös Euroopan komission köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoden 2010 lähettiläänä.
Hetemaj oli kokoomuksen ehdokkaana ensimmäisen kerran vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, joissa hän sijoittui Helsingin vaalipiirissä toiselle varasijalle (4 719 ääntä) Laura Rädyn jälkeen. Hetemaj pyrki eduskuntaan jälleen vuoden 2015 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi 3 554 äänellä.
Kunnallisvaaleissa 2012 Hetemaj valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hän sai 2 169 ääntä, kahdeksanneksi eniten kokoomuksen valtuutetuista.
Vuoden 2014 eurovaaleissa Hetemaj toimi Alexander Stubbin vaalipäällikkönä.
HMS Lance
HMS Lance (viirinumero F87 ja G87) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1940. Alus valmistui 13. toukokuuta 1941.
"HMS Lance" liitettiin vastaanottokokeiden päätyttyä 4. hävittäjälaivueeseen. Alus oli koulutettavana Kotilaivastossa Scapa Flow'ssa. Se suojasi 22. toukokuuta 1941 taistelulaiva "HMS King George V":tä etsittäessä Saksan laivaston taistelulaivaa "Bismarckia" Pohjois-Atlantilta. "HMS Lancella" havaittu konevika pakotti aluksen palaamaan satamaan, mistä alus palasi 26. toukokuuta etsintöihin. Alus liittyi 28. toukokuuta taistelulaivan suojaksi "Bismarckin" upottua, minkä jälkeen se palasi osaston mukana Loch Eween.
Alus määrättiin kesäkuussa Greenockiin 11. saattajaryhmään Läntisen reitin alaisuuteen, missä se suojasi Atlantin saattueita yhdessä "HMS Gurkhan" ja "HMS Legionin" kanssa. Alus suojasi 22. kesäkuuta lentotukialus "HMS Furiousia" Gibraltarille "HMS Legionin" kanssa, kun lentotukialus kuljetti lentokonetäydennystä Maltalle operaatio Railwayssä. Alus saapui 25. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille, jossa lentokoneet siirrettiin lentotukialus "HMS Ark Royalille". "HMS Lance" suojasi seuraavana päivänä "HMS Ark Royalia", taisteluristeilijä "HMS Renownia" ja risteilijä "HMS Hermionea" toimitettaessa koneet "HMS Faulknorin", "HMS Foresterin", "HMS Furyn" ja "HMS Legionin" kanssa. Alus palasi 28. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille.
"HMS Lance" muodosti 30. kesäkuuta lähes saman laivasto-osaston kanssa Force B:n toimitettaessa lentokoneita Maltalle operaatiossa Railway II. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi heinäkuussa Greenockiin saattajatehtäviin.
HMS Legion (G74)
HMS Legion (viirinumero G74) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 1. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 26. joulukuuta 1939. Vuoden 1940 aikana tehtiin päätös vaihtaa aluksen pääaseet kaksiputkisiksi ilmatorjuntaan soveltuviksi neljän tuuman tykeiksi. Alus valmistui 19. joulukuuta 1940, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 445684 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alus joutui 23. maaliskuuta 1942 ilmahyökkäykseen, jolloin se kärsi pahoja vaurioita lähelle osuneista pommeista. Alus kykeni omin voimin käyttäen vain yhtä konetta pääsemään Marsaloxxiin, jossa se ajettiin rantaan uppoamisen estämiseksi. Alus otettiin 25. maaliskuuta hinaukseen ja se siirrettiin Maltan telakalle. Seuraavana päivänä alukseen osui kaksi pommia sen ollessa laiturissa, jolloin etummainen ammusvarasto räjähti upottaen aluksen.
Alus katkaistiin 1943 yritettäessä sen nostamista tuloksetta. Sodan päätyttyä aloitettiin aluksen romuttaminen paikallaan ja työ saatiin päätökseen 1946.
HMS Lightning (G55)
HMS Lightning (viirinumero G55) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä työnumerolla J4502 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1940. Alus valmistui vasta 28. toukokuuta 1941, koska sen pääaseiden toimittaminen viivästyi. Sen tarjoukseen perustunut hinta oli 440807 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alukseen osui 13. maaliskuuta 1943 Saksan laivaston S-veneen "S55":n laukaisema torpedo, joka aiheutti suuret vauriot tehden aluksesta liikuntakyvyttömän. Alukseen osui hieman myöhemmin saman S-veneen toinen torpedo, joka katkaisi aluksen kölin. "HMS Lightning" upposi Bizertan pohjoispuolelle, jolloin 45 miehistönjäsentä sai surmansa ja kahdeksan haavoittui.
HMS Lookout (G32)
HMS Lookout (viirinumero G32) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 23. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1940. Alus valmistui 30. tammikuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 440204 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alus lähti 19. lokakuuta 1945 Gibraltarilta Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta siirrettynä reserviin. Alus makasi ankkurissa Devonportissa, kunnes se sijoitettiin lokakuussa 1947 poistolistalle. Alus myytiin maaliskuussa 1948 BISCOlle ja se saapui 29. helmikuuta hinattuna John Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
HMS Loyal (G15)
HMS Loyal (viirinumero G15) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 23. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1941. Alus valmistui 31. lokakuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 440204 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alus sijoitettiin 1947 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus saapui 31. heinäkuuta 1948 hinattuna T. W. Wardille Milford Haveniin romutettavaksi.
HMS Laforey
HMS Laforey (viirinumero G99) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1941. Alus valmistui vielä samana vuonna 28. elokuuta laivueenjohtajaksi varustettuna. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 445684 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alukseen osui kolme Saksan laivaston sukellusveneen "U-223":n laukaisemaa torpedoa, jotka upottivat "HMS Laforeyn". Alukselta pelastui ainoastaan 65 merimiestä.
One (täsmennyssivu)
One voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Gravimetria
Gravimetria eli painoanalyysi on kemiallinen työmenetelmä, jossa aineen koostumus tai pitoisuus määritetään saostamalla jotakin tunnettua, niukkaliukoista yhdistettä tutkittavasta liuoksesta. Analyysin periaate on siis seuraava: analyyttiä käyttäen saostetaan tutkittavasta liuoksesta niukkaliukoinen, tunnetun kaavan omaava yhdiste. Muodostuva sakka kuivataan tai poltetaan, jonka jälkeen se punnitaan. Punnitustuloksen ja tunnetun aineen molekyylikaavan avulla voidaan laskea halutun aineen pitoisuus. Oikein suoritettuna gravimetrinen analyysi on tarkka eikä vaadi standardiyhdisteitä.
Nikolai Mikluho-Maklai
Nikolai Nikolajevitš Mikluho-Maklai (, 17. heinäkuuta 1846 Novgorodin läänin Borovitšin kihlakunnan Roždestvenskojen kylä – 14. huhtikuuta 1888 Pietari) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja kansatieteilijä.
Nikolai Mikluho-Maklain isä toimi insinöörinä. Vuonna 1863 Mikluho-Maklai pääsi opiskelemaan Pietarin yliopistoon, josta hänet seuraavana vuonna erotettiin opiskelijaliikkeeseen osallistumisen takia. Mikluho-Maklai jatkoi luonnontieteen opintojaan Saksassa ja osallistui eläintieteellisiin tutkimusmatkoihin Kanariansaarille, Marokkoon ja Punaisellemerelle. 1870–1880-luvuilla hän tutki Uuden-Guinean, Malakan niemimaan, Filippiinien, Indonesian, Mikronesian ja Melanesian kansoja. Mikluho-Maklai pyrki torjumaan aikansa eurooppalaiset käsitykset alueen alkuasukasväestön rodullisesta alemmuudesta ja puolusti heidän oikeuksiaan siirtomaavaltaa vastaan. Vuonna 1886 hän palasi Australiasta Pietariin, jossa hän pian kuoli sairauksien murtamana. Mikluho-Maklain matkapäiväkirjat julkaistiin vuonna 1923. Hänen kokoelmiaan säilytetään Pietari Suuren antropologian ja etnografian museossa Pietarissa. Hänen mukaansa on nimetty osa Uuden Guinean koillisrannikkoa sekä Venäjän tiedeakatemian kansatieteen laitos.
Antonio Rinaldi
Antonio Rinaldi (noin 1710 – 10. huhtikuuta 1794 Rooma) oli Venäjällä työskennellyt italialainen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat barokkia, rokokoota ja varhaista klassismia.
Rinaldi opiskeli Luigi Vanvitellin johdolla. Venäjälle hän saapui vuonna 1751. Vuosina 1756–1790 hän toimi keisarillisen hovin arkkitehtina. Rinaldin tärkeimpiä töitä ovat Pietari III:n palatsi (1758–1762), Kiinalainen palatsi (1762–1768) ja Liukumäkipaviljonki (1762–1774) Oranienbaumissa, Hatsinan palatsi (1766–1781, myöhemmin uudelleenrakennettu) sekä Pietarin Marmoripalatsi.
Reynaldo Bignone
Reynaldo Benito Bignone (21. tammikuuta 1928 Morón, Argentiina – 7. maaliskuuta 2018) oli argentiinalainen kenraali ja maan presidentti 1982–1983. Hän oli Argentiinan viimeinen sotilasdiktaattori. Vuonna 2010 Bignone tuomittiin 25 vuoden vankeusrangaistukseen ihmisoikeusrikoksista.
Bignone toimi Argentiinassa pahamaineisen kidutusleirin toiseksi korkeimpana johtajana 1976–1978. Buenos Airesin lähellä sijaitsevan Campo de Mayon sanotaan olleen Argentiinan likaisen sodan suurin kidutusleiri.
Bignone nousi Argentiinan presidentiksi epäonnistuneen Falklandin sodan jälkeen. Presidentti Leopoldo Galtieri ilmoitti kesäkuussa 1982 kansalle Argentiinan tappiosta sodassa. Hän oletti, että kansa tukisi häntä brittiläisvastaisen sanoman ansiosta. Galtieri vakuutti, että Argentiina ei koskaan luovu vaatimuksistaan Falklandinsaaria kohtaan. Kansa alkoi kuitenkin osoittaa vastustustaan sotilasjunttaa kohtaan. Argentiinan sotilasjohto vaati lopulta 17. kesäkuuta Galtieria eroamaan. Armeijan komentaja Cristino Nicolaides ilmoitti, että Bignonesta tulee maan uusi presidentti. Samalla juntta suostui palauttamaan Argentiina takaisin demokraattiseen hallintoon.
Bignone kohtasi kolme suurta haastetta presidenttiytensä aikana. Hänen piti löytää helpotusta surkealle taloustilanteelle, jossa inflaatio oli lähes 200 %. Bignone piti saada myös armeija vallasta siten, että sen ei tarvinnut kohdata ihmisoikeusjärjestöjen iskua. Lisäksi hänen tavoitteena oli järjestää tulevat vaalit ja siirtää Argentiina takaisin siviilihallinnon aikaan. Bignone asetti lopulta presidentinvaalin lokakuulle. Juntta hajotettiin 5. joulukuuta, ja Bignone luovutti vallan Raúl Alfonsínille 10. joulukuuta.
Argentiinan korkein oikeus kumosi vuonna 2005 lain, joka antoi likaisen sodan aikaisille ihmisoikeusrikollisille armahduksen. Bignone pidätettiin maaliskuussa 2007. Huhtikuussa 2010 Bignone ja kuusi muuta virkamiestä tuomittiin 56 murha-, kidnappaus- ja kidutustapauksesta vankeuteen. Bignone sai 25 vuotta vankeutta sieppausten ja kidutusten määräämisestä.
Huhtikuussa 2011 Bignonelle langetettiin elinkautinen vankeustuomio ihmisoikeusrikkomuksista, jotka tapahtuivat maata hallinneen sotilasjuntan aikana vuosina 1976–1983. Bignonen katsottiin olevan vastuussa muun muassa raskaana olevien naisten sieppauksista ja surmista. Joulukuussa hän sai 15 vuoden lisätuomion salaisen kidutuskeskuksen perustamisesta.
Suomen Metsästäjäliitto
Suomen Metsästäjäliitto on Suomen suurin vapaaehtoiseen jäsenyyteen perustuva metsästäjien etujärjestö. Liiton jäsenistö koostuu yli 2 500 metsästysseurasta ja näiden yli 150 000 jäsenestä.
Metsästäjäliitto ajaa suomalaisen metsästyksen ja metsästäjien etua ja edistää metsästysseuratoimintaa. Liitto vaalii suomalaista metsästyskulttuuria ja kehittää Suomen metsästys- ja riistanhoito-oloja.
Suomen Metsästäjäliitto on perustettu vuonna 1921. Se on valtakunnallinen järjestö, jolla on 16 piiriorganisaatiota. Liiton keskustoimisto sijaitsee Riihimäellä.
Jahti–Jakt-lehti on Metsästäjäliiton jäsenlehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Jahti-lehti jaetaan postitse kaikille liiton jäsenille. Lehden voi myös tilata ilman jäsenyyttä.
Jack Teagarden
Weldon Leo ”Jack” Teagarden (20. elokuuta 1905 – 15. tammikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, pasunisti, laulaja ja orkesterinjohtaja. Häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä jazzpasunisteista ja hänen tyylinsä antoi vaikutteita monille myöhemmille pasunisteille. Muun muassa Tommy Dorsey ihaili Teagardenin soittoa ja Glenn Millerin sanotaan alkaneen väheksyä omaa pasuunansoittoaan soitettuaan Teagardenin kanssa Ben Pollackin yhtyeessä.
Teagarden syntyi Vernonissa, Texasissa, vuonna 1905. Hänen äitinsä oli ragtime-pianisti ja sisaruksista nuorempi veli Charlie soitti trumpettia, sisar Norma pianoa ja toinen veli Clois rumpuja. Jack aloitti viisivuotiaana myös soittaa pianoa, mutta vaihtoi myöhemmin baritonisaksofoniin ja lopulta 10-vuotiaana pasuunaan. Hän soitti erinäisissä yhtyeissä Yhdysvaltojen lounaisosassa, mukaan lukien orkesterinjohtaja Peck Kellyn kokoonpanossa vuosina 1921–1922. Hän myös johti lyheyn aikaa omaa yhtyettään Kansas Cityssä.
Teagarden löi itsensä läpi vuonna 1928 muuttaessaan New Yorkiin. Hän soitti Ben Pollackin yhtyeessä ja tämän lisäksi nauhoitti muun muassa Roger Wolfe Kahnin, Eddie Condonin, Red Nicholsin ja Louis Armstrongin kanssa. Laulajana hänen debyyttinsä oli Condonin yhtyeen vuonna 1928 nauhoittama ”Makin’ Friends”. Vuonna 1933 hän liittyi Paul Whitemanin orkesteriin, mikä viivästytti osaltaan pasunistin nousua huipulle. Hän menetti viisivuotisen pestinsä takia mahdollisuuden liittyä yhtyeeseen, jonka Teagardenin kanssa Pollackin alaisuudessa soittaneet muusikot halusivat perustaa vuonna 1935. Koska Teagarden oli kiinni Whitemanin orkesterissa, nousi perustetun yhtyeen johtajaksi lopulta Bob Crosby.
Teagardenin soittotyyli ei päässyt juurikaan esiin Whitemanin musiikkityylissä. Hän soitti toisinaan trumpetistiveljensä Charlien ja saksofonisti Frank Trumbauerin kanssa nimellä ”The Three T’s”. Vuonna 1939 Teagarden lopulta jätti Whitemanin perustaakseen oman yhtyeensä, mutta ei saavuttanut suurta kaupallista suosiota ja oli yhtyeen hajotessa vuonna 1946 vararikon partaalla.
Vuosina 1947–1951 Teagarden nauhoitti Louis Armstrongin All-Stars-yhtyeen kanssa. Myöhemmin hän johti Dixieland-sekstettiä, jossa soittivat muun muassa Jimmy McPartland, Earl Hines ja Jackin veli Charlie Teagarden. Yhtye pysyi koossa koko Teagardenin loppu-uran asti. Vuonna 1963 pasunisti järjesti perheensä kanssa yhteisen konsertin Montereyn jazzfestivaaleilla. Teagarden kuoli tammikuussa 1964 keuhkokuumeeseen.
La Flèche Wallonne 2010
La Flèche Wallonne 2010 oli järjestyksessään 74. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 198 kilometrin reitillä Charleroista Huy'hin 21. huhtikuuta 2010.
Cadel Evans voitti kilpailun ohitettuaan kilpailun päättäneen Mur de Huyn nousun loppuvaiheessa Alberto Contadorin. Joaquim Rodríguez nousi lopulta toiseksi ohi Contadorin. Aiemmin loppunousun aikana iskua yrittänyt Igor Anton oli neljäs. Alun perin kahdeksanneksi sijoittunut Alejandro Valverde hylättiin hänen saatua takautuvasti kilpailukiellon 1. tammikuuta 2010 alkaen.
Lähde: Cyclingnews
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1986
Pesäpallon Mestaruussarja 1986. Sarjajärjestelmään tehtiin pienoinen muutos. Kaksinkertaisen sarjan jälkeen joukkueet jaettiin kahteen jatkosarjaan, joissa joukkueet pelasivat kerran toisiaan vastaan loppuottelupaikasta ja toisaalla putoamisesta ja karsintaan joutumisesta. Jatkosarjoissa joukkueet jatkoivat niistä pisteistä, joihin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi jäivät. Lopuksi ylemmän jatkosarjan kaksi parasta ratkaisivat mestaruuden paras kolmesta -systeemillä pelatussa loppuottelusarjassa. Ensimmäisen loppuottelun vei Imatran Pallo-Veikot selkeästi 5-1 eron repsahtaessa lopullisesti kuitenkin vasta viimeisessä vuoroparissa. Toinen finaali näytti ratkeavan jo alussa, mutta loppuvaiheessa Siilinjärvi löysi kirivaihteen, mutta takaa-ajo jäi lopulta yhtä juoksua vajaaksi, 6-7. Imatran Pallo-Veikot vei siis Suomen mestaruuden otteluvoitoin 2-0.
Uutuutena kauden pelisäännöissä oli ns. jokeripelaaja, jota joukkue sai käyttää kerran jokaisen sisävuoronsa aikana.
Runkosarja
Ylempi jatkosarja
Imatra ja Siilinjärvi loppuotteluun. Jyväskylän Kirille pronssia.
Alempi jatkosarja
Kouvola ja Sotkamo putosivat suoraan. Hamina joutui karsintaan. Sarjaan nousivat suoraan Ykkössarjan kaksi parasta, Kankaanpään Maila ja Vimpelin Veto
SM-loppuottelut
1. Loppuottelu Imatralla 6. syyskuuta:
2. Loppuottelu Siilinjärvellä 13. syyskuuta:SM-sarjakarsinta
IPV:n mestarijoukkue
Raimo Bragge, Antti Eteläpää, Paavo Hämäläinen, Perttu Härkönen, Pekka Lavonen, Markku Lintunen, Arto Lippojoki, Pentti Lipponen, Pertti Purovaara, Kari Stenberg, Kari Uosukainen, Mikko Vitikainen, Pelinjohtaja Vesa Lipsanen, valmentaja Matti Mansikka.
Fredi (albumi)
Fredi on Matti Siitosen eli Fredin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1969. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Kolmatta linjaa takaisin”, ”Onhan päivä vielä huomennakin” ja ”Milloinkaan en löydä samanlaista”. Levyn kappaleet äänitettiin vuosina 1967–1969.
Kansalaisjournalismi
Kansalaisjournalismilla viitataan 1990-luvulla syntyneeseen journalistiseen ajattelutapaan. Sen mukaan kansalaisten välittömiä kokemuksia pitäisi mediassa nostaa enemmän esille asiantuntijalausuntojen sijaan.
Tarkoituksena on ensinnäkin huomioida tavalliset kuluttajat sisällöntuotannossa paremmin. Toiseksi työmenetelmiä, kuten tiedonhankintaa ja kirjoitustapoja, on kehitettävä kansalaislähtöisemmiksi. Kolmanneksi kansalaisjournalismi voidaan nähdä viestinnällisenä filosofiana tai teoriana.
Kansalaisjournalismin käsitettä on venytetty koskemaan myös kansalaisten oma-aloitteista julkaisemista, kuten blogeja. Alkuperäisessä merkityksessään sillä viitataan kuitenkin nimenomaan ammattimedioiden toimintaan.
Kansalaisjournalismi nähdään usein vastakohtana asiantuntijavetoiselle "eliittijournalismille". Niin kutsutun eliittijournalismin esitystavat määräytyvät talouden, politiikan ja hallinnon lähtökohdista, ja ääneen pääsevät virkamiehet kansalaisten sijaan.
Kansalaisjournalismi juurtaa juurensa 1990-luvun alun Yhdysvaltoihin. Siellä syntyi löyhä uudistusliike, jota kutsuttiin nimellä "public journalism" tai "civil journalism". Se keräsi yhteen organisaatioita, toimittajia ja tutkijoita, joiden tavoitteena oli ottaa kansalaiset mukaan journalismin tekemeiseen.
Uudistusliikkeen nähtiin vaikuttaneen 2000-luvun alkuun asti. Sen aatepohja on kuitenkin selvästi näkyvissä nykyisessä mediakulttuurissa. Mediayhtiöt kamppailevat kiivaasti siitä, miten välittäisivät kansalaisten kannalta relevanttia tietoa ja saisivat suurten yleisöjen huomion itseensä. On selvää, että kansalaisjournalismin syntyyn ovat vaikuttaneet myös mediatalouden paineet.
Kansalaisjournalismi-käsitettä käytetään yhä ahkerasti tieteellisessä tutkimuksessa ja journalistisessa keskustelussa.
Laula kanssain
Laula kanssain voi tarkoittaa seuraavaa:
Sähkön ympäristömerkintä
Sähkön ympäristömerkintä on kolmannen osapuolen antama verifiointi sähkötuotetteelle vapailla sähkömarkkinoilla. Sähkön ympäristömerkintä on käytössä Suomessa, Ruotsissa, USA:ssa ja Saksassa.
Qruiser
Qruiser on pohjoismaiden suurin keskusteluverkosto homoille, lesboille, biseksuaaleille ja transihmisille.
Qruiser tarjoaa käyttäjilleen mahdollisuuden lisätä palveluun kuviaan, pitää blogeja ja keskustella muiden käyttäjien kanssa esimerkiksi vieraskirjan ja yksityisviestien avulla.
Maaliskuussa 2016 Qruiserissa on aktiivisia jäseniä yli 101 000. Jäsenistä noin kolme neljäsosaa on miespuolisia. Sivusto on käännetty englanniksi, norjaksi, ruotsiksi, saksaksi, suomeksi ja tanskaksi.
Alpi Pasma
Alpi Alexander Pasma () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla vuonna 1916 Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan eläinlääkärinä Valkoisen armeijan ratsujoukoissa.
Pasman vanhemmat olivat kauppias Alexander Pasma ja Johanna Nuoliniemi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anna Katarina Wahrmanin kanssa. Pasma kirjoitti ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Dresdenin eläinlääkintäkorkeakoulussa ja myöhemmin Leipzigin yliopiston yhdistetyssä lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän suoritti eläinlääketieteen kandidaattitutkinnon Dresdenissä vuonna 1911.
Pasma toimi eläinlääkärinä Rovaniemellä ja osallistui jääkärivärväystoimintaan ja oli mukana järjestämässä pohjoista etappireittiä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Pasma pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Tykistöstä hänet siirrettiin pataljoonan jalkaväkeen 12. elokuuta 1916 ja sijoitettiin 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Ekkau-Kekkaussa. Pataljoonan 4. komppaniasta hänet siirrettiin 15. marraskuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon , josta laskettiin sairauden takia siviilitöihin, jona aikana hän toimi apulaiseläinlääkärinä Juliehissa.
Pasma palasi takaisin Suomeen muista jääkäreistä poiketen 9. maaliskuuta 1918 Ruotsin kautta. Suomeen päästyään hän astui Valkoisen armeijan palvelukseen 13. maaliskuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin armeijassa eläinlääkäriksi Uudenmaan rakuunarykmenttiin. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Orivedellä, Lempäälässä ja Vesilahdella.
Pasma jäi sisällissodan jälkeen armeijan palvelukseen edelleen eläinlääkärinä Uudenmaan rakuunarykmentissä, josta hän siirtyi 20. elokuuta 1918 alkaen Karjalan ratsujääkärirykmenttiin. Hän erosi armeijasta 22. lokakuuta 1918 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, jossa hän toimi 20. marraskuuta 1918 – 27. tammikuuta 1919 välisenä aikana Sortavalan maalaiskunnan suojeluskunnan päällikkönä. Myöhemmin hän toimi kaupungin- ja kunnaneläinlääkärinä eri paikkakunnilla aina kuolemaansa saakka.
Winter Olympics: Lillehammer 94
Winter Olympics: Lillehammer 94 on Lillehammerin vuoden 1994 talviolympialaisten virallinen videopeli. Pelin kehitti ID Software ja julkaisi US Gold.
Äänestysprosentti
Äänestysprosentti tarkoittaa vaaleissa äänestäneiden prosenttiosuutta kaikista äänioikeutetuista. Äänestysprosentit kääntyivät länsimaissa laskuun 1960-luvulla vuosikymmeniä jatkuneen kasvun jälkeen. Alhaista äänestysprosenttia pidetään usein epätoivottavana asiana, sillä sen katsotaan heikentävän demokraattisten instituutioiden legitimiteettiä. Äänestysprosentin alhaisuuden syistä ja mahdollisista keinoista sen kasvattamiseen on keskusteltu laajasti. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä äänestysprosenttien laskun syistä. Mahdolliset syyt saattavat olla taloudellisia, demografisia, kulttuurillisia, teknologisia tai instituutionaalisia. Äänestysprosenttia on yritetty kasvattaa kehottamalla äänioikeutettuja äänestämään.
Eri valtioiden välillä on suuria eroja äänestysprosenteissa. Esimerkiksi Yhdysvaltain vuoden 2008 presidentinvaalien äänestysprosentti oli 63%, kun taas Australiassa, missä on käytössä äänestysvelvollisuus, ja Maltalla äänestysprosentti on yleensä noin 95%. Nämä erot voidaan selittää kulttuuristen ja institutionaalisten erojen yhdistelmänä.
Luettelo olympialaisten videopeleistä
Tämä on luettelo olympialaisten virallisista videopeleistä.
Gray Matter (videopeli)
Gray Matter on vuonna 2010 julkaistu, Jane Jensenin suunnittelema seikkailupeli Windowsille ja Xbox 360:lle. Pelin kehittää WizarBox ja julkaisee DTP Entertainment.
Gray Matterin (tuolloin nimellä Project Jane-J) julkaisusta kerrottiin ensimmäisen kerran vuonna 2003, suositulla tietokone- ja videopelejä käsittelevällä Gamespot-verkkosivulla.
Pelin alkuperäinen julkaisupäivä oli vuonna 2004, mutta sen suunnittelu keskeytettiin useaan kertaan ja pelin julkaisija vaihtui kahdesti ennen julkaisua. Marraskuussa 2010 peli julkaistiin Saksassa ja se tullaan julkaisemaan muissa EU-maissa helmikuussa 2011.
Johan Pekkarinen
Johan Albin Pekkarinen () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa sotilaana Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan jääkäritykistössä ja pataljoonan vääpelinä.
Pekkarisen vanhemmat olivat työmies Ville Pekkarinen ja Anna Sofia Muukkonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Impi Elisabeth Miettisen kanssa. Hän kävi Kuopion teollisuuskoulun vuosina 1907–1909 ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918.
Pekkarinen työskenteli rautatien rakennusmestarina Kuopiossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. marraskuuta 1916. Hän pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Pekkarinen astui Suomen valkoisen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa, jolloin hänet ylennettiin varavääpeliksi. Hän saapui takaisin Suomeen 3. maaliskuuta 1918 höyrylaiva Virgolla Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin Jääkäritykistöön, jossa hänet sijoitettiin 3. patteriin. Hän osallistui tässä joukossa sisällissodan taisteluihin Kurussa ja Muroleessa. Tykistöstä hänet siirrettiin 17. huhtikuuta 1918 alkaen Vääpeliksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonaan, missä joukossa hän osallistui taisteluihin Säiniöllä, Kelkkalassa ja Viipurissa.
Pekkarinen palveli sisällissodan jälkeen 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin ensin Jääkäripataljoona 3 ja myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa joukkueenjohtajana 1. komppaniassa ja myöhemmin aliupseerikurssien johtajana. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Pohjois-Savon rykmentti. Rykmentissä Pekkarinen määrättiin joukkueenjohtajaksi 9. komppaniaan. Pohjois-Savon rykmentistä hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1920 alkaen Karjalan kaartin rykmenttiin, jossa hän toimi aluksi joukkueenjohtajana 1. komppaniassa ja myöhemmin 2. komppanian päällikkönä kuolemaansa saakka.
Doylestown
Doylestown voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Niilo E. Wainio
Niilo Engelbrekt Vainio (sukunimi vuoteen 1906 "Östmansson"; 5. marraskuuta 1860 Askainen – 24. toukokuuta 1931 Isokyrö) oli suomalainen pappi, opettaja, runoilija ja unkarinkielisen kirjallisuuden suomentaja.
Vainion vanhemmat olivat suutarimestari Johan Wilhelm Östmansson ja Anna Liisa Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 ja hänet vihittiin papiksi 1884.
Vainio oli Lopen vt. kappalainen 1884, Lumparlandin vt. kappalainen 1885–1889, Isonkyrön kappalainen 1889–1898, Nurmeksen kirkkoherra 1908–1918 ja Isonkyrön kirkkoherra 1918–1931. Hän sai rovastin arvon ja toimi myös lääninrovastina.
Vainio julkaisi muutamia runokokoelmia ja suomensi ulkomaista kirjallisuutta, etenkin unkarilaisten kirjailijoitten teoksia. Hänen unkarin kielen opettajanaan toimi Antti Jalava.
SG Dresden-Friedrichstadt
SG Dresden-Friedrichstadt oli dresdenläinen jalkapalloseura.
SG Dresden-Friedrichstadt perustettiin vuonna 1945. Sitä pidettiin Dresdner SC:n edeltäjänä. Seura sijoittui vuonna 1948 Dresdenin Bezirkin toisen lohkon toiseksi. Seuraavalla kaudella seura oli lohkon jaetulla ykköstilalla, mutta ei voittanut sarjaa suoraan, vaikka sen maaliero oli sarjan paras. Ratkaisuottelussa Dresden-Friedrichstadt voitti SG Dresden Striesenin. Seura voitti myös toisen lohkovoittajan, SG Dresden Micktenin ja pääsi näin karsintojen kautta DDR-Oberligan edeltäjänä tunnettuun Ostzonenmeisterschaftiin. Dresden-Friedrichstadt sai vastaansa Ostzonenmeisterschaftissa ZSG Union Hallen, häviten maalein 2–1. Kaudeksi 1949–1950 seura pääsi DDR-Oberligaan, jossa se sijoittui heti toiseksi ZSG Horch Zwickaun jälkeen. Kauden jälkeen seuran toiminta lopetettiin.
Going Back
Going Back on Phil Collinsin ensimmäinen studioalbumi kahdeksaan vuoteen. Albumi sisältää cover-kappaleita, jotka ovat legendaarisen Motown-levy-yhtiön tuottamia. Albumi julkaistiin Britanniassa 13. syyskuuta 2010.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 46, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 41.
Erik Landell
Erik Landell (14. syyskuuta 1858 Uplanti, Ruotsi – 19. heinäkuuta 1917 Tuusula) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa asunut Vapaakirkon saarnaaja ja kirjailija.
Terveysviestintä
Terveysviestintä on käsite, jolle ei ole olemassa yhteneväistä määritelmää. Terveysviestintä voidaan ymmärtää yhtäältä suppeasti, jolloin sillä tarkoitetaan terveyttä edistävää viestintää. Toisaalta terveysviestinnäksi voidaan ymmärtää kaikki sellainen viestintä, joka käsittelee terveyttä ja sairautta. Englanninkielisellä termillä "health communication" viitataan yleensä suppeaan merkitykseen. Nykyisin suomenkielisessä termistössä terveysviestintä ymmärretään laajasti. "Health communication" -termin suomennokseksi sopisikin paremmin termipari terveysvalistus ja -neuvonta. Terveysalantutkijoille terveysviestintä on ohjaavaa, positiivista terveyteen vaikuttamista. Viestintä- ja yhteiskuntatieteilijöille terveysviestintää on kaikki sellainen viestintä, joka liittyy terveyteen, sairauteen, terveydenhuoltoon tai lääketieteeseen. Maailman terveysjärjestö (WHO) määrittelee terveysviestinnän positiiviseksi terveyteen vaikuttamiseksi: "Terveysviesintä on keskeisin keino välittää yleisölle terveystietoa ja pitää yllä julkista keskustelua merkittävistä terveyskysymyksistä."
Terveysviestintä on ollut tutkimuksen kohteena vasta noin 20 vuotta, jota ennen sitä on käsitelty psykologian, sosiaalipsykologian ja sosiologian aloilla. Terveysviestinnän monitieteiseen kenttään kuuluvat sosiologisen, sosiaalispsykologisen, psykologisen, terveyshoito-,lääke-ja viestintätieteellisen tutkimuksen paradigmat ja tutkimuskäytännöt.
Sosiaalista mediaa käytetään yhä enemmän terveysviestinnän kanavana. Yleisimpiä kanavia ovat Facebook, Twitter ja blogit. Koska terveysviestinnällä pyritään vuorovaikutteisuuteen, voi sosiaalinen media, joka on lähtökohdiltaan vuorovaikutteista edistää terveyskäyttäytymisen muutosta.
Sosiaalinen media terveysviestinnän kanavana voi parantaa ammattilaisten ja potilaiden välistä vuorovaikutusta sekä tiedon saatavuutta, jakamista ja tiedon mukauttamista kutakin kohderyhmää vastaavaksi. Sosiaalisen median vuorovaikutteisen luonteen ansiosta voidaan tarkastella kansanterveyden tilaa ja potilaiden asenteita. Lisäksi sosiaalisen median avulla voidaan tavoittaa sellaiset kohderyhmät, jotka voivat olla vaikeasti tavoitettavissa terveyteen liittyvissä asioissa. Kohderyhmän tavoitettavuus voi olla parempi, jos sanoma viestitään kohderyhmän suosiman kanavan ja viestintätapojen mukaisesti.
Koska valtamedia seuraa sosiaalista mediaa, voidaan terveysaiheista sosiaalisessa mediassa tiedottamalla mahdollisesti vaikuttaa terveyspolitiikkaan. Vuorovaikutteinen terveysviestintä sosiaalisessa mediassa voi madaltaa potilaiden kynnystä hakeutua ammattilaisten piiriin.
Sosiaalinen media terveysviestinnän kanavana aiheuttaa myös rajoitteita, jotka liittyvät paljolti verkkoviestinnän haasteisiin. Verkosta saatavaa tietoa on usein paljon ja vastaanottajalla voi olla vaikeuksia hahmottaa tiedon relevanttius. Vastaanottajalla voi olla myös vaikeuksia yhdistää tieto omaan terveydentilanteeseen. Verkossa esiintyvän tiedon lähteet eivät välttämättä ole vastaanottajalle selviä ja voivat näin ollen vaikuttaa tiedon luotettavuuteen ja sen myötä terveyteen liittyvän käyttäytymisen muutokseen.
Ian Stewart
Ian Stewart voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Famous Monsters of Filmland
Famous Monsters of Filmland oli ensimmäinen kauhuelokuviin keskittynyt yhdysvaltalainen lehti. James Warren ja Forrest J. Ackerman perustivat sen vuonna 1958. Heidän viimeinen yhteinen, 191., numero julkaistiin 1983.
Lehden herätti henkiin kymmenen vuoden kuluttua valokuvaaja ja "hirviöfani" Ray Ferry. Viimeinen numero ilmestyi 2008.
Júlia Paes
Júlia Paes, oikealta nimeltään ﻿Gislaine Fernandes de Leme (s. 22. toukokuuta 1986, ﻿São Paulo) on brasilialainen pornonäyttelijä. Ennen nykyistä uraansa hän työskenteli myyjänä. Gislaine Fernandes de Leme yritti muuttaa taiteilijanimensä oikeaksi nimekseen ﻿eräänlaisena kunnianosoituksena näyttelijä Juliana Paesille. Júlia Paes sai huomiota mediassa aloitettuaan suhteen laulaja ﻿Gretchenin tyttären kanssa. Pornoelokuvissa Paes harrastaa seksiä sekä miesten että naisten kanssa.
Galaxy (satelliitti)
Galaxy on yhdysvaltalainen tietoliikennesatelliittien perhe. Satelliittiperheen aloittivat Hughesin suunnittelemat satelliitit, mutta myöhemmin niitä ovat suunnitelleet ja valmistaneet muutkin yhtiöt. Satelliitteja operoi Intelsat. Ensimmäinen Galaxy laukaistiin 28. kesäkuuta 1983.
Trasselirakastaja
Trasselirakastaja on suomalainen komediasarja, joka ensiesitettiin joulu-tammikuussa 1999–2000 Yle TV2 -kanavalla. Sarjan ohjasi Jussi Niilekselä ja käsikirjoitti Seppo Vesiluoma. Sarjan ulkokuvaukset kuvattiin pääasiassa Oriveden Eräjärvellä.
Hanan Ashrawi
Hanan Daoud Khalil Ashrawi (s. 8. lokakuuta 1946 Nablus, Länsiranta) on palestiinalainen kristitty lainsäätäjä, aktivisti ja tutkija. Hän on työskennellyt yhdessä Edward Saidin kanssa ja oli tämän ystävä. Ashrawi oli merkittävä johtaja ensimmäisen intifadan aikana ja toimi Palestiinan delegaation virallisena edustajana Lähi-idän rauhanprosessissa. Hänet on valittu useita kertoja Palestiinan lainsäädäntöneuvostoon. Ashrawi on Palestiinan pääministeri Salam Fayyadin puolueen Kolmannen aallon jäsen.
Ashrawi työskentelee useiden kansainvälisten ja paikallisten organisaatioiden, kuten Maailmanpankin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan toimistossa (MENA), Yhdistyneiden kansakuntie sosiaalisen kehityksen tutkimuslaitoksessa (UNRISD) ja Kansainvälisen ihmisoikeusneuvoston neuvoa-antavissa elimissä.
Ashrawi on suorittanut Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa kirjallisuuden BA- ja MA-tutkinnot. Hänellä on myös filosofian tohtorin tutkinto keskiaikaisesta ja vertailevasta kirjallisuudesta Virginian yliopistosta.
Ashrawi on saanut Olof Palme -palkinnon.
Pitrags
Pitrags (liiviksi "Pitrõg") on kylä Latvian Liivinrannan kulttuurihistorian suojelualueella Dundagan kunnassa, 16 km Kolkasta lounaaseen..
Legendan mukaan kylän perustivat Saarenmaalta tulleet neljä veljestä. Ensimmäiset historialliset maininnat siitä ovat vuodelta 1582. Vuonna 1826 kylässä asui 190 asukasta ja toisen maailmansodan jälkeen 48. Kylässä on vanha satama ja baptistikirkko.
Oskari Pyhälahti
Oskari Peltola myöh. Pyhälahti () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa sotilaana Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui talvi- ja jatkosotaan komppanianpäällikkönä rintamajoukoissa.
Pyhälahden vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Pyhälahti ja Maija Luoma-aho. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilma Margareta Karppisen kanssa, joka kuoli vuonna 1957. Avioliitosta syntyi neljä lasta: Eero -21, Maila -26, Hillervo -28 ja Simo -32. Toistamiseen Pyhälahti avioitui vuonna 1964 Saimi Kristiina Hiltusen o.s. Pirnes kanssa. Peltola kävi kansakoulun ja myöhemmin vuodesta 1926 alkaen hän suoritti yksityisesti viisi luokkaa Viipurin reaalikoulussa. Hän kävi armeijan voimistelukurssin Jyväskylässä vuonna 1919 ja Reserviupseerikoulun Haminassa vuonna 1926.
Pyhälahti työskenteli maanviljelijänä Vimpelissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 1. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 26. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja sieltä edelleen Altonan työosastoon.
Pyhälahti palasi Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen 30. tammikuuta 1919 aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Kajaanin sissipataljoonaan, josta muodostettiin myöhemmin Pohjanmaan jääkäripataljoona. Hän toimi pataljoonassa koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä 3. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 12. maaliskuuta 1926 alkaen 2. komppaniaan ja määrättiin edelleen 15. joulukuuta 1927 alkaen nuoremmaksi upseeriksi. Armeijasta Pyhälahti siirrettiin 1. elokuuta 1932 alkaen päälliköksi Kainuun suojeluskuntapiirin 3. alueelle, jossa hän palveli aina talvisotaan saakka.
Pyhälahti osallistui talvisotaan komppanianpäällikkönä Erillinen pataljoona 14:ssa. Hän osallistui taisteluihin Kuhmossa, jossa hän haavoittui Rastissa jouluaattona 1939. Hän toimi välirauhan aikana komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 44:ssä ja hoiti samalla pataljoonan komentajan tehtäviä. Myöhemmin hän siirtyi aluepäälliköksi Kainuun suojeluskuntapiiriin. Jatkosodan puhjettua Pyhälahti komennettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 31:een, myöhemmin hän toimi I pataljoonan virkaa tekevänä komentajana. Kyseisestä tehtävästä hänet siirrettiin lähettiupseeriksi rykmentin esikuntaan, jossa hän palveli vuoteen 1942 saakka. Pyhälahti osallistui jatkosodan taisteluihin Hukkajärvellä, Omeliassa, Ontrosenvaaralla ja Ontajoella. Vuodesta 1942 alkaen hän toimi Lieksan ilmasuojelupäällikkönä aina sodan loppuun saakka. Sotien jälkeen hänet siirrettiin toimistopäälliköksi Kainuun sotilaspiirin esikuntaan, jossa hän palveli vuoteen 1946 saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Armeijasta eron jälkeen hän työskenteli Rakennusliike R. R. Tolppanen & pojat Oy:n palveluksessa vuoteen 1950 saakka, jolloin siirtyi Vakuutusyhtiö Pohjan palvelukseen ja palveli yritystä vuoteen 1951 saakka. Hänet on haudattu Kajaaniin.
SsangYong
SsangYong Motor (Hangul: 쌍용자동차; Hanja: 雙龍自動車) on neljänneksi suurin eteläkorealainen autovalmistaja. Nimi tarkoittaa ”kaksoislohikäärmettä”. Bassadone Automotive Oy aloitti vuonna 2015 SsangYongin maahantuonnin Suomeen. SsangYongin omistaja on Intialainen Mahindra & Mahindra.
Venäläinen OAO Sollers valmistaa SsangYong-autoja Venäjän markkinoille.
SG Dresden Striesen
SG Dresden Striesen on saksalainen jalkapalloseura Dresdenistä.
Seura perustettiin vuonna 1910. SG Dresden Striesen halusi alusta asti tulla tunnetuksi jalkapallosta, jonka takia jalkapallojaosto perustettiin ensimmäisenä. Vuoden päästä perustamisesta seura voitti Dresdenin Bezirkin mestaruuden. SG Dresden kärsi muiden saksalaisseurojen tapaan maailmansodan miestappioista, mutta onnistui voittamaan Keski-Saksan mestaruuden vuonna 1920. Samalla vuosikymmenellä jalkapallotoiminnan rinnalle syntyi muita jaostoja. Vuonna 1947 seuran nimeksi vaihdettiin ZSG Nagema, jolla seura pelasi jalkapallon toiseksi korkeinta sarjatasoa. Kaksi vuotta edellisen nimenvaihdon jälkeen seura nimettiin BSG VVB Tabakiksi paikallisen tupakkatehtaan mukaan. Samassa kaupungissa toiminut SG Dresden-Friedrichstadt siirtyi kauden 1949–1950 jälkeen Länsi-Saksaan, jolloin DDR-Oberligassa oli vapaa sarjapaikka. Ensin vapaata sarjapaikkaa tarjottiin SG Dresden Striesenille, joka kieltäytyi vastaanottamasta sitä. Tämän jälkeen paikka myönnettiin vastaperustetulle SG Volkspolizei Dresdenille. Vielä vuonna 1952 seuran nimeksi vaihdettiin BSG Empor Tabak, jolla se tunnettiin koko lopun Itä-Saksa ajan. Kaudeksi 1983–1984 seura nousi DDR-Ligaan ja sijoittui oman lohkonsa yhdeksänneksi. Sarjamuutosten myötä BSG Empor Tabak joutui kuitenkin putoamaan. Itä-Saksan lakattua jalkapallojaosto perusti oman seuran nimellä SG Striesen.
Tianjin Xiali
Tianjin Xiali on kiinalainen autovalmistaja, jossa on kaksi yksikköä; tytäryhtiö First Automobile Works ja yksi yhteisomistuksessa Toyotan kanssa oleva.
Vienankannas
Vienankannas tai Äänisenkannas on Vienanmeren Äänislahden ja siitä etelään sijaitsevan Äänisjärven välissä sijaitseva maa-alue, kannas, Venäjällä Karjalan tasavallassa ja Arkangelin alueella. Lännessä kannas rajoittuu Vienanmeren–Itämeren kanavaan. Idässä sen rajana ovat Malošuika- ja Ileksajoet, Vodlajärvi ja Vodlajoki.
Suur-Suomi-aatteen kannattajat ja heimoaktivistit unelmoivat "kolmen kannaksen rajasta", jolloin Suomen itäraja olisi kulkenut Karjalankannaksen, Aunuksenkannaksen ja Vienankannaksen poikki Suomenlahdesta Vienanmereen. Tällaisen rajan katsottiin olevan lyhyt ja helposti puolustettavissa. Rajaa perusteltiin myös sillä, että se olisi yhdistänyt Suomen yhteyteen suomalaisten lähimmät sukulaiskansat, joihin kuuluvat Vienan Karjalassa ja Aunuksen Karjalassa asuvat karjalaiset.
Govert Flinck
Govert (tai Govaert) Flinck (25. tammikuuta 1615 Kleve – 2. helmikuuta 1660 Amsterdam) oli alankomaalainen taidemaalari. Hän oli Rembrandtin etevimpiä oppilaita. Hänen tyylinsä muistutti Rembrandtia niin paljon, että vielä satoja vuosia myöhemmin kiisteltiin monien taulujen oikeasta tekijästä.
Flinckiltä on säilynyt signeerattuja töitä vuoden 1638 jälkeiseltä ajalta. Tuolloin hän lienee aloittanut itsenäisenä maalarimestarina.