hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Asiakasdialogi
Asiakasdialogi tarkoittaa kaksisuuntaista viestintää yrityksen ja asiakkaiden välillä. Molemminpuolinen tärkeiden tietojen jatkuva vaihtaminen lujittaa asiakassuhdetta ja edesauttaa asiakasviestinnän kustannusten kohdentamista. Nykyaikana yrityksen on avattava useita kanavia asiakasdialogia varten. Asiakas on saatava innostumaan kokemustensa jakamisesta ja kommunikointikanavat on luotava mahdollisimman yksinkertaisiksi ja käyttökelpoisiksi.
Parhaimmillaan asiakasdialogi tuo esille asioita, joita tehdään väärin tai se antaa tietoa, miten niitä voidaan tehdä paremmin. Se voi myös tuoda uusia ideoita tai tuotteiden uusia esittelytapoja. Asiakasdialogilla on mahdollista saavuttaa entistä syvempää asiakasuskollisuutta ja parantaa halukkuutta asioida yrityksen kanssa. Tutkimusten mukaan asiakkaiden tyytyväisyys lisääntyy dialogin kautta, ja tuote/palvelu saa lisäarvon onnistuneen asiakasdialogin kautta. Asiakastyytyväisyys ilmenee dialogissa, jolloin saatu palaute on ajanmukaisempaa kuin varsinaisissa asiakastyytyväisyysmittauksissa.
Asiakasdialogin on tapahduttava asiakkaan ehdoilla. Yrityksen on oltava aktiivinen, ja asiakasyhteydenottojen on oltava säännöllisiä. Näin yritys saa selville, kuinka asiakkaat kokevat palvelut, ja samalla voidaan kartoittaa uusia ja muuttuneita vaatimuksia.
Gunnar Mårtenson
Gunnar Gustaf Mårtenson (10. elokuuta 1907 Porvoon maalaiskunta – 21. huhtikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Tuus", "Game & Tuus", "Tuus & Game" ja "Tuus och Game".
Mårtensonin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Hjalmar Mårtenson ja Ellen Forsström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 Porvoon lyseosta ja valmistui filosofian maisteriksi 1932. Mårtenson oli aluksi toimittajana eri ruotsinkielisissä lehdissä 1927-1936 muun muassa Wiborgs Nyheter-lehden päätoimittajana 1935–1936. Tämän jälkeen hän oli Suomen Tietotoimiston palveluksessa ensin toimitussihteerinä 1936–1952 ja sitten ruotsinkielisen osaston toimituspäällikkönä 1952–1972. Mårtenson oli Finlands svenska publicistförbundin hallituksen jäsennenä ja varapuheenjohtajana 1945–1958 sekä toimitti myös kyseisen yhdistyksen "Lucifer"-nimistä joululehteä 1943–1959.
Mårtensonin kirjallinen tuotanto käsitteli pääasiassa Porvoota ja sen historiaa sekä runoilija J. L. Runebergin elämänvaiheita. Hän kirjoitti myös teoksia suomalaisesta taidekäsityöstä sekä tilaustöinä muutamia historiikkeja. Hän kirjoitti pakinoita Hufvudstadsbladetiin nimimerkillä "Tuus".
Multi-touch
Multi-touch on tietotekniikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kosketukseen reagoivan pinnan (kosketuslevy tai kosketusnäyttö) kykyä tunnistaa useampi kuin yksi kosketuspiste.
Monipistetunnistusta käytetään usein edistyneisiin toimintoihin, kuten nipistys-zoomaukseen tai kahden sormen vieritykseen. Multi-touch-teknologian katsotaan syntyneen vuonna 1982, kun Toronton yliopiston syöttölaitteiden tutkimusryhmä kehitti ensimmäisen multi-touch-syöttölaittejärjestelmän. Järjestelmä käytti huurrelasipaneelia, jonka taakse oli asennettu kamera. Kun sormi tai useita sormia painettiin lasille, kamera havaitsi tapahtuman yhtenä tai useampana mustana pisteenä muuten valkoisella taustalla, mikä mahdollisti syötteen rekisteröinnin. Koska pisteen koko riippui paineesta (kuinka kovaa henkilö painoi sormeaan lasia vasten), järjestelmä oli myös kohtuullisen paineherkkä. Multi-touch-näyttöjen kehitykselle tärkeää oli vuosia aiemmin tapahtunut kapasitiivisen teknologian kehitys, jolloin monen kosketuksen rekisteröimiseen ei tarvittu enää kohtalaisen suurikokoista kameraa lasin takana, vaan tunnistus tapahtui kapasitanssin avulla
Apple on myynyt useita tuotteita, jotka hyödyntävät multi-touch-tekniikkaa (näkyvimmin iPhone ja iPad). Lisäksi Apple omistaa useita patentteja liittyen multi-touch-tekniikan täytäntöönpanoon käyttäjärajapinnoissa. Apple yritti lisäksi rekisteröidä "Multi-touch"-tavaramerkin Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen patentti- ja tavaramerkkitoimisto kuitenkin epäsi tavaramerkin, koska se piti termiä yleisenä.
Paul Nyberg
Paul Bernhard Nyberg (4. tammikuuta 1889 Porvoo – 28. joulukuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Nybergin vanhemmat olivat lehtori Berndt Axel Nyberg ja Zachris Topeliuksen tytär Aina Sofia Topelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1917. Nyberg väitteli 1932 tohtoriksi Åbo Akademissa; väitöskirja aineena oli Sipoon historia.
Nyberg oli Helsingin yliopiston kirjaston palveluksessa 1911–1957 aluksi amanuenssina ja viimeksi ylikirjastonhoitajana. Hän oli myös Tieteellisten seurojen kirjaston hoitaja 1909–1946 ja Herttoniemen museon intendentti 1924–1958. Nyberg sai professorin arvonimen 1957.
Nyberg oli Svenska Litteratursällskapetin johtokunnan jäsen 1945–1964, Finlands svenska författareföreningin varapuheenjohtaja 1945–1950 ja Nordiska författarrådetin jäsen 1945–1949.
Nyberg toimitti useita kirjailija Zachris Topeliuksen teoksia, elämäkerrallisia muistinpanoja ja kirjekokoelmia
Toivo Rapeli
Toivo Rapeli (12. heinäkuuta 1903 Johannes – 20. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen rovasti, kanslianeuvos ja kirjailija.
Rapeli toimi Muolaan seurakunnan kirkkoherrana 1938–1949. Hän oli sitten evankelisen herätysliikkeen keskusjärjestön Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen toiminnanjohtajana yli 20 vuoden ajan.
Aina Oterdahl
Aina Johanna Oterdahl (20. maaliskuuta 1886 Helsinki – 11. helmikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Karr" ja "Petra".
Oterdahlin vanhemmat olivat Axel Rudolf Oscar Nicolaus Oterdahl ja Elin Hildur Pauline Haglund.
Tor Weckström
Tor Verner Weckström, kirjailijanimi Ulf Stenskär (26. kesäkuuta 1919 Turku – 22. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Nimellä "Tor Weckström":
Nimellä "Ulf Stenskär":
Saga Palmgren-Lindroos
Saga Ingeborg Palmgren-Lindroos (ent. "Lindroos-Palmgren", ent. "Therman", o.s. "Lindroos"; 9. marraskuuta 1910 Helsinki – 5. toukokuuta 1968 Pernaja) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Nimellä "Saga Palmgren-Lindroos":
Nimellä "Saga Lindroos-Palmgren":
Nimellä "Saga Therman":
Seth Östling
Jarl Seth Amatius Östling (4. marraskuuta 1899 Maarianhamina – 2. marraskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Nicken Malmström
Nicken Malmström (19. helmikuuta 1897 Moskova – 26. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Filosofian maisteri Malmström toimi äidinkielen opettajana Helsingissä 1934-1939 ja sienitieteilijänä Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksella 1949-1964.
Malmström oli runoilijana 30-lukulainen pessimistinen modernisti, mutta julkaisi myös aforismeja ja novellikokoelman.
Noonio
Noonio eli nonius on monissa mittalaitteissa käytettävä lukematarkkuutta parantava asteikko.
Esimerkiksi työntömitan varsinainen asteikko on tyypillisesti jaettu millimetreihin. Noonio on varsinaisen asteikon rinnalla oleva ja sen suhteen liikkuva 9 mm pituinen asteikko, joka on jaettu 10 jako-osaan. Noonion nollakohta osoittaa täysien millimetrien määrän ja se noonion jakoviiva, joka sattuu täsmälleen samalle kohdalle jonkin pääasteikon viivan kanssa, osoittaa täysien millimetrien yli olevien kymmenesosien määrän.
Noonio on saanut nimensä portugalilaisen matemaatikon Pedro Nunesin mukaan, vaikka sen keksijänä pidetään ranskalaista Pierre Vernieriä. Joissakin kielissä, kuten englannissa, noonio onkin nimetty Vernierin mukaan.
O. Jones
Ossian Fridolf Engblom (2. helmikuuta 1897 Parainen – 9. heinäkuuta 1967 Parainen) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä O. Jones.
Nimimerkillä "O. Jones":
Greta von Frenckell-Thesleff
Greta von Frenckell-Thesleff, oik. nimi "Margareta Lovisa Thesleff" (2. heinäkuuta 1881 Perniö – 28. joulukuuta 1967) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hän kuului von Frenckell -aatelissukuun ja oli vuorineuvos Rafael von Frenckellin sekä poliitikko Erik von Frenckellin sisko. Greta von Frenckell oli naimisissa vuodesta 1903 filosofian tohtori ja diplomaatti Rolf Thesleffin kanssa.
Nimellä "Greta von Frenckell-Thesleff":
Nimellä "Greta Thesleff":
Barbie: Joutsenlampi
Barbie: Joutsenlampi on vuonna 2003 valmistunut Barbie-elokuva, joka jatkaa Barbie-elokuvasarjaa. Elokuva on toteutettu tietokoneanimaatiolla, kuten ja . Elokuvassa on Pjotr Tšaikovskin musiikkia ja balettikohtauksia kuten Pähkinänsärkijässä. Elokuva perustuu klassiseen balettiin Joutsenlampi.
Esinäytöksessä Shelly on Barbien pitämällä leirillä eikä saa unta. Barbie huomaa sen ja menee Shellyn seuraksi katselemaan tähtiä. Barbie alkaa kertoa tarinaa tytöstä, joka muuttui joutseneksi. Elokuvassa siirrytään oikeasta maailmasta Barbien satuun.
Pienessä kylässä elää tyttö nimeltä Odette. Hän on kylän leipurin tytär ja auttaa usein leipomisessa. Kerran kun Odetten isä on poissa, ilmestyy kaupunkiin yksisarvinen, jonka asukkaat aikovat tappaa. Odette lähtee seuraamaan yksisarvista, joka menee sisään aukaisemaansa salaiseen käytävään. Odette kerkeää parahiksi ennen kuin sisäänkäynti menee umpeen. Odette huomaa olevansa taikametsässä, jossa eläimet osaavat puhua. Hän onnistuu vanhassa kivessä olevalla taikakiteellä vapauttamaan yksisarvisen, Lilan, joka oli juuttuneena pensaikkoon. Pian Odette tapaa metsän Keijukaiskuningattaren, joka kertoo ilkeästä serkustaan Rothbartista, joka haluaa koko metsän itselleen. Pian Odette ja Lila törmäävätkin Rothbartiin, joka muuttaa Odetten joutseneksi. Keijukaiskuningatar onnistuu murtamaan taian, mutta vain yön osalta. Sen jälkeen Odette on siis päivisin joutsen ja öisin ihminen.
Mirkka Metsola
Mirkka Metsola (s. 21. helmikuuta 1981) on suomalainen vaatesuunnittelija. Artenomiksi valmistunut Metsola työskenteli opintojensa ohella alansa huippunimien parissa ja perusti omaa nimeään kantavan vaatemerkin "Mirkka Metsola" vuonna 2009. Metsolan design ammentaa alakulttuureista, musiikista, sarjakuvista, valokuvataiteesta ja elokuvista.
Metsola oli mukana "Muodin huipulle" -ohjelmassa.
Memorial Album for Johnny Ace
Memorial Album for Johnny Ace on ko. yhdysvaltalaisen rhythm and blues -laulajan, pianistin ja mustan musiikin ehkä ensimmäisen supertähden muistolle omistettu monofoninen kokoelma-albumi vuodelta 1981.
Levy-yhtiö on Ace Records. Singleinä julkaistujen kappaleiden alkuperäinen levy-yhtiö on houstonilainen Duke Records ja tämän Englannissa tehdyn albumin lupa on saatu MCA Recordsilta. Osallisena on myös Swift Records, 3 Kentish Town Road, London.
Kansitekstin on laatinut Dzondira LaIsac.
Albumin on masteroinut Bob Jones Wembleyn Music Centren studiossa. Kansitaiteen on tehnyt Waldo's.
Albumilla on mukana kolme Johnny Acen ykköshittiä Yhdysvaltain R&B-listalla: "My Song", "The Clock" sekä suurin hitti "Pledging My Love". Muita hyvin menestyneitä kappaleita ovat "Angel" ja "Never Let Me Go".
Johnny Acen menestyslevyt olivat enimmäkseen pehmeitä ja sielukkaita blues/R&B-balladeja. Tällä albumilla on mukana myös vauhdikkaampia esityksiä, kuten "Don't You Know", "No Money", "Follow the Rule" ja "You've Been Gone So Long".
Big Mama Thorntonin kanssa duetoitua kappaletta "Yes Baby" ei ole aikaisemmin julkaistu albumilla.
"Ace's Wild" ja "Burley Cutie" ovat soitinkappaleita.
Useimmilla raidoilla taustayhtyeenä on Johnny Boardin orkesteri. Kappaleilla "The Clock" ja "Angel" taustayhtye on kuitenkin Beale Streeters ja kappaleella "Please Forgive Me" Johnny Otisin orkesteri.
Laulujen julkaisija on Leeds Music paitsi kappaleen "Pledging My Love" osalta Chappell Music Ltd. ja "No Money" osalta Copyright Control.
Kirjoituksia kreikkalaisista
Kirjoituksia kreikkalaisista on kokoelma Friedrich Nietzschen kirjoituksia. Kirjoitukset on suomentanut Pekka Seppänen ja teoksen on julkaissut Summa vuonna 2006.
Kirjotupsukas
Kirjotupsukas ("Orgyia recens") on helposti tunnistettava, mutta harvinainen ja vähälukuinen perhoslaji.
Kirjotupsukkaan koiras on yleisväritykseltään tummanruskea yöperhonen. Etusiiven kärjessä on etureunan puolella oranssi-valkoinen laikku ja takareunan puolella pienempi valkoinen laikku. Siipien poikki kulkevat tummanruskeina ulompi ja sisempi poikkiviiru, joiden välissä on laaja, tummanruskea ja valkoreunainen keskitäplä. Tyvipoikkiviiru on ulospäin kaartuva ja valkoisenkirjava. Takasiivet ovat suklaanruskeat ja niissä on vaaleat reunaripset. Tuntosarvet ovat näyttävän kaksoiskampahampaiset. Koiraan siipiväli on 28–33 mm.
Tupsukkaille tyypilliseen tapaan naaras on täysin siivetön, huomattavan tukevaruumiinen ja noin 15–19 mm pituinen hyönteinen. Sen ruumis on kauttaaltaan harmaiden karvamaisten suomujen peittämä.
Toukka on villakkaille tyypilliseen tapaan värikäs ja karvainen. Toukan pohjaväri on musta ja siinä on leveät oranssit pitkittäisjuovat. Jaokkeiden 4–7 selkäpuolella on tuuheat oranssinruskeat karvatupsut ja muissa jaokkeissa parilliset, vaaleankeltaiset karvakiehkurat. Pään molemmin puolin on pitkät, eteenpäin suuntautuneet mustat karvatupsut ja toukan peräpäässä on mustasta karvatupsusta muodostuva sarvi. Muutoin toukan pinnassa on kiehkuroittain vaaleita karvoja. Täysikasvuinen toukka on 30–40 mm pitkä.
Euraasialainen laji, jota tavataan Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan ja Venäjän poikki Japaniin. Etelä- ja Itä-Suomessa havainnot jäävät melko kapealle vyöhykkeelle etelärannikolta likimain Rauma-Ilomantsi-linjalle, mutta Pohjanmaan rannikkoa pitkin lajia tavataan ainakin Oulun korkeudelle saakka. Sen sijaan lounaisrannikolta ja Turun saaristosta se puuttuu kokonaan. Perhoset lentävät kesäkuun alusta heinäkuun alkuun.
Kirjotupsukasta tavataan pääasiassa kosteissa lehtimetsissä ja soilla, mutta myös kosteissa notkelmissa, hakkuuaukeilla ja voimalinjojen alusilla. Esiintymät ovat aina hyvin paikallisia. Koiraat lentävät päivällä, etenkin ennen puoltapäivää kirkkaassa auringonpaisteessa korkealla maanpinnan yläpuolella etsien naaraita. Naaraat pysyttelevät paikoillaan entisen kotelokoppansa päällä ja kutsuvat koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla.
Parittelu kestää noin tunnin, minkä jälkeen naaras munii kotelokoppansa päälle 250–800 munaa, jotka se peittää takaruumiinsa alapinnalta irtoavalla karvoituksella. Munat kuoriutuvat 2–3 viikkoa myöhemmin ja pienet toukat levittäytyvät ympäristöön heittäytymällä silkkirihman avulla tuulen mukaan. Toukat kasvavat aluksi hitaasti ja talvehtivat rullatun lehden sisällä. Toukat ovat aktiivisia päivällä eivätkä piilottele. Täysikasvuisia toukat ovat kesäkuun alussa ja ne koteloituvat tukevan kotelokopan sisään noin puolen metrin korkeudelle maanpinnasta. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä viikon-kahden kuluessa.
Toukat syövät monia lehtipuita, pensaita ja varpuja.
Mizuto Hirota
Mizuto Hirota (, s. 4. toukokuuta 1981) on japanilainen vapaaottelija. Hän piti hallussaan World Victory Roadin Sengoku kevyensarjan titteliä vuodesta 2009 aina 2010 saakka. Sitä ennen Hirota voitti Cage Forcen kevyensarjan mestaruuden vuonna 2008. 31. joulukuuta 2009 Hirota kärsi vakavan loukkaantumisen Dynamite!! 2009 ottelussa Shinya Aokia vastaan. Hirota ei suostunut luovuttamaan jäätyään käsilukkoon, jonka jälkeen Aoki katkaisi Hirotan käden. Hän oli yli vuoden poissa kehästä, kunnes palasi 26. elokuuta 2011 ottelemaan Deep-organisaation mestaruudesta kevyessäsarjassa. Hirota voitti myös ottelun Katsunori Kikunoa vastaan tuomariäänin.
Tuhkakarvajalka
Tuhkakarvajalka ("Dicallomera fascelina") on harmaa, Suomessa harvinainen yöperhonen.
Tuhkakarvajalka on harmaa yöperhonen, jonka naaras on selvästi koirasta kookkaampi. Siipien pohjaväri on vaaleanharmaa ja etusiipi on kauttaaltaan pienten mustien täplien kirjoma. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selvästi. Ne ovat varsinkin etureunastaan mustat ja niissä on oranssinruskeaa varjostumaa. Poikkiviirujen väliin jää tumma, reunaltaan vaalea keskitäplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä on himmeä, tumma keskitäplä. Koiraan tuntosarvet ovat tuuhean kaksoiskampahampaiset. Naaraan tuntosarvet ovat ohuemmat, ruumis rotevampi ja siivet muodoltaan pitemmät ja kapeammat, kuin koiraalla. Pohjoisessa perhoset ovat pohjaväriltään tummemman harmaita. Karvajaloille tyypilliseen tapaan lepäävä perhonen pitää etummaista, tuuhean harmaakarvaista raajapariaan ojennettuna eteenpäin. Siipiväli on koiraalla 34–40 mm ja naaraalla 37–53 mm.
Toukka muistuttaa melko paljon rämekarvajalan ("Gynaephora selenitica") toukkaa. Se on musta ja kauttaaltaan valkoisten tai kellertävien karvojen peittämä. Selkäpuolella on viisi mustaa tuuheaa karvatupsua, jotka ovat sivuilta valkoiset. Pään molemmin puolin on lyhyet, eteenpäin suuntautuneet mustat tupsut ja toukan peräpäässä on pitkä ja tuuhea musta karvatupsu. Täysikasvuinen toukka on 40–45 mm pitkä.
Tuhkakarvajalan levinneisyys ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Venäjän poikki Itä-Siperiaan. Suomessa sitä tavataan paikoittaisena koko maassa, joskin laji on selvästi yleisempi etelä- ja keskiosissa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun alkuun.
Tuhkakarvajalka viihtyy sekä kosteilla että kuivilla avoimilla paikoilla ja saattaa olla hyvinkin runsaslukuinen. Koiraat aloittavat lennon yleensä vasta puolen yön aikoihin tai aamuyöllä, mutta naaraat lähtevät liikkeelle jo illan tullen. Koiraat tulevat valolle, naaraat hyvin harvoin. Aikuinen perhonen on lyhytikäinen eikä nauti ravintoa.
Naaras munii 150–200 munaa muutaman kymmenen munan ryhmiksi oksille. Munarykelmään tarttuu tummanharmaata karvaa naaraan takaruumiin kärjen tupsusta. Nuoret toukat elävät ryhminä ja talvehtivat. Keväällä toukat itsenäistyvät ja syövät ravintokasviaan ympäri vuorokauden. Helpoimmin toukkia löytää alkukesästä öisin. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun alkupuolella ja pohjoisimmilla elinalueillaan saattavat talvehtia vielä uudelleen ennen koteloitumistaan. Kotelo on läpikuultavan ja toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisällä maassa tai kasvin varrella.
Toukka on monilla lehtipuilla ja varvuilla elävä polyfagi.
South Park Rally
South Park Rally on australialaisen Tantalus Median kehittämä ja Acclaimin vuonna 2000 julkaisema rallipeli, joka perustuu Trey Parkerin ja Matt Stonen animaatiosarjaan South Park.
Peli on kolmas sarjaan perustuva peli, pelien "South Park" (1998) ja "Chef's Luv Shack" (1999) jälkeen.
Peli julkaistiin PlayStation, Nintendo 64 ja Sega Dreamcast -laitteille ja PC:lle. PC-version vaatimuksina olivat Windows 95/98, Pentium 200 MHZ ja 3D-grafiikkakortti.
Peliä pelataan erilaisissa kentissä erilaisilla hahmoilla. Pelin hahmoja ovat esimerkiksi Cartman, Stan, Kenny, Kyle, Chef ja muita sarjasta tuttuja henkilöitä. Pelin läpipelaamisessa on yhteensä 14 tasoa, jotka on tarkoitus pelata läpi noin 40-60 minuutissa.
Idänselkova
Idänselkova ("Zelkova serrata") on Japanissa luonnonvaraisena kasvava jalavakasveihin kuuluva puu. Viljeltynä koristepuuna se on levinnyt muillekin mantereille. Lajia kasvatetaan myös bonsaina.
Idänselkovan latvus on usein muodoltaan laakea tai pyöreä. Puun runsaat latvahaarat osoittavat tasaisesti eri suuntiin rungon sivuille ja yläpuolelle vaakatasosta pystytasoon. Nuorissa vuosikasvaimissa lehdet ovat selväruotiset ja vanhemmissa oksissa lyhytruotiset. Lehdet ovat muodoltaan suipot, suippokärkiset ja laidaltaan selvästi sahahampaiset. Lehtien syysvärityksenä ovat punaisen ja keltaisen sävyt.
Japaninmustamänty
Japaninmustamänty ("Pinus thunbergii") on mäntylaji, joka kasvaa alkuperäisenä Japanin ja Etelä-Korean rannikkoseuduilla. Se on nimetty tieteellisesti ruotsalaisen Carl Peter Thunbergin (1743–1828) mukaan.
Japaninmustamänty muistuttaa ulkonäöltään paljon Etelä-Euroopassa esiintyvää mustamäntyä eli euroopanmustamäntyä ("Pinus nigra"). Laji voi kasvaa ainakin 20-metriseksi puuksi. Sen jäykät neulaset ovat 7–12 senttimetriä pitkiä. Muita lajituntomerkkejä ovat melko valkoiset talvisilmut, jotka ovat vaalealaitaisten suomujen peitossa. Vanhojen puiden kaarna on tummanharmaata ja syväuurteista.
Japaninmustamäntyä kasvatetaan bonsaina.
Tragedian synty
Tragedian synty () on Friedrich Nietzschen vuonna 1872 ilmestynyt teos.
Nietzschen jälkeen
Nietzschen jälkeen: Miten tullaan filosofiksi on Giorgio Collin vuonna 1996 ilmestynyt kirja Friedrich Nietzschen ajattelusta.
Euroryhmä
Euroryhmä on euroalueen valtiovarainministereistä koostuva ryhmä, joka edistää jäsenvaltioiden yhteistoimintaa euroon liittyvissä asioissa. Valtiovarainministerien lisäksi ryhmään kuuluvat Euroopan komission talous- ja raha-asioista vastaava komissaari ja Euroopan keskuspankin pääjohtaja.
Euroryhmä kokoontui ensimmäisen kerran 4. kesäkuuta 1998 Luxemburgissa. Aluksi ryhmän puheenjohtajana toimi EU:n neuvoston puheenjohtajamaan valtiovarainministeri, tai puheenjohtajuuskierrossa seuraava sopiva jos puheenjohtajamaa ei ollut euroalueessa.
Vuonna 2004 euroryhmä päätti valita pysyvän puheenjohtaja kaksivuotiseksi kaudeksi, jonka voi uusia. Ensimmäinen pysyvä puheenjohtaja oli Luxemburgin pääministeri Jean-Claude Juncker vuosina 2005–2013. Hänen seurajakseen valittiin 21. tammikuuta 2013 Hollannin valtiovarainministeri Jeroen Dijsselbloem.
Euroryhmä kokoontuu yleensä kerran kuussa ennen EU:n talous- ja rahoitusasioiden neuvoston (Ecofin) kokousta, joka on osa Euroopan unionin neuvostoa. Varsinainen päätöksenteko tapahtuu Ecofinin kautta ja euroryhmän luonne on Lissabonin sopimuksen mukaan epävirallinen.
Jalkapallon Suomen Cup 1959
Jalkapallon Suomen Cup 1959 oli cupin viides järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 186 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 36, pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden 28 joukkueen selville saamiseksi pelattiin 3 karsintakierrosta.
Loppuotteluun selvisivät Valkeakosken Haka ja Helsingin IFK, ja se pelattiin 1.11. Olympiastadionilla. Ottelun voitti Haka 2-1(2-0).
Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros
Cup-mestarit: Aarre Klinga, Olli Mäkinen, Antti Nieminen, Aimo Pulkkinen, Esko Valkama, Veijo Valtonen, Kalle Kinnunen, Esko Malm, Eero Nieminen, Keijo Airola ja Juhani Peltonen. Joukkueen valmentajana toimi Walter Heinonen.
Onnelliset leikit
Onnelliset leikit on episodielokuva, jonka ovat ohjanneet Aito Mäkinen ja Esko Elstelä. Elokuva on vuodelta 1964 ja sisältää episodit "Tikku" ja "Juulia".
Molemmat ohjaajat olivat ensikertalaisia elokuvaohjaajina. Mäkinen oli toiminut kriitikkona ja elokuvakerhoissa, Elstelä oli teatteriohjaaja. Mäkinen teki itse käsikirjoituksen episodiinsa, Elstelän osuus pohjautui hänen vaimonsa Satu Waltarin pakinoihin Mäkisen ohjaus "Juulia" on onnea hehkuva rakkaustarina, Elstelän ohjaama tarina taas kesämökkitoilailua.
Elokuva sai aikalaiskritiikeissä pääosin hyvän vastaanoton ja se kokosi myös palkintoja. Yrjö Kemppi (Ilta-Sanomat) kirjoittaa arviossaan: "Juulia - - kuuluu muodoltaan tasapainoisimpaan ja kuvina kauneimpaan mitä meillä elokuvassa on aikaansaatu." myös 2000-luvun kriitikko arvelee myös Mika Waltarin ihailijoiden kiinnostuvan elokuvasta, sillä tapahtumapaikkana on Laukkoski Mika Waltarin mökkinaapurustossa. Näyttelijöinä on kirjailijan lapsenlapsia. Mäkisen ohjaama toinen episodi "Juulia" saa eräältä kriitikolta arvion: "Suomalaiseksi työksi poikkeuksellisen levollinen ja onnentäyteinen rakkausjutun kuvaus."
Pikimänty
Pikimänty ("Pinus rigida") on mäntylaji, joka kasvaa alkuperäisenä itäisessä Pohjois-Amerikassa. Lajia tavataan luonnonvaraisena Itä- ja Koillis-Yhdysvalloissa 17 osavaltiossa sekä Kanadassa Ontariossa ja Québecissa. Se on elinvoimainen. Pikimänty muodostaa laajoja metsiä erityisesti Pohjois-Amerikan itäosan rannikoilla.
Pikimänty on suurimmillaan 31 metriä korkeaksi kasvava puu. Sen rungon punaruskea kaarna on syvästi ja epäsäännöllisesti uurteinen. Neulasia on kolme (tai viisi) yhdessä nipussa, ne ovat 5–10(–15) senttimetriä pitkiä ja kiertyneitä. Kävyt ovat kypsinä ruskeita, 3–9 cm pitkiä ja sulkeutuneena munanmuotoisia. Pikimänty on kasvultaan poikkeuksellinen mäntylaji, sillä se pystyy kasvattamaan uusia haaroja rungon jälkisilmuista esimerkiksi metsäpalon tuhottua puun osia.
Kolmioka
Kolmioka ("Gleditsia triacanthos") on hernekasvien heimoon kuuluva puu, joka kasvaa luontaisena Itä-Yhdysvaltojen sisäosissa. Lajia viljellään koristepuuna Euroopassa, erityisen runsaasti Välimeren maissa. Suomessa se menestyy vain eteläosissa, kasvuvyöhykkeillä 1–2.
Kolmioka kasvaa kohtalaisen suureksi puuksi. Sen rungolla ja paksuilla oksilla on ryhminä vahvoja haarovia piikkejä. Viljeltäväksi on jalostettu piikkittömiäkin lajikkeita. Kolmioan hedelmät ovat hyvin isoja, 20–45 senttimetriä pitkiä ja käyriä tai kierteisiä palkoja.
Videra
Elisa Videra on etäneuvottelu- ja medianäyttöpalveluita ja -laitteita tarjoava yritys.
Yrityksen palveluja käytetään maailmanlaajuisesti. Elisa Videra työllistää noin 150 henkilöä ja yrityksen kiinteät toimipaikat sijaitsevat Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Iso-Britanniassa, Alankomaissa ja Venäjällä.
Vuodesta 2010 lähtien Videra on ollut osa Elisa-konsernia. Videra toimii itsenäisenä tytäryhtiönä ja vastaa Elisa-konsernin visuaalisen kommunikaation ratkaisuista .
Videra on saanut ensimmäisenä suomalaisena yrityksenä Ciscon myöntämän "Cloud and Managed Services Program"-sertifikaatin korkeimman tason videoneuvottelupalveluilleen. CMSP-sertifikaatin on saanut 19 yritystä vuoden 2014 puoliväliin mennessä.
Videran liiketoiminta jakautuu kolmeen osa-alueeseen: etäneuvottelupalveluihin, virtuaalisiin asiakaspalveluratkaisuihin sekä medianäyttöpalveluihin. Elisa Videran palvelut sisältää suunnittelun, laitteiston, yhteydet, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut .
Elisa Videran tuotteita ovat muun muassa terveystoimen toimialalle suunnattu Videra Virtual Home Care sekä erinäiset videoavusteiset asiakaspalveluratkaisut. Videra toimittaa lisäksi eritasoisia etäneuvottelu- ja medianäyttöratkaisuja.
Yritys yrittää kehittää jatkuvasti uusia visuaalisen kommunikaation ratkaisuja ja palvelukokonaisuuksia oman tuotekehitysosastonsa kautta .
Elisa Videra toimittaa palvelunsa täysin ulkoistettuna palveluna, avaimet käteen -periaatteella. Palvelumalli sisältää laitteet sekä itse palvelun, joka käsittää suunnittelun, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut. Elisa Videran toimitusjärjestelmä on ISO9001 ja ISO14001 sertifioitu .
Kaikennielevä keskiyö
Kaikennielevä keskiyö on brittiläisen kirjailijan Clive Barkerin viisiosaisen fantasiaromaanisarjan Abarat kolmas osa. Sekä romaanin alkuteos (Abarat: Absolute Midnight) että sen suomennos julkaistiin vuonna 2011.
Sarjan kolmannessa osassa 16-vuotias Candy Quackenbushin palaa jälleen Abaratin maailmaan, jossa jokainen tunti on yksi ikuisen vuorokauden saari. Candy saa selville, että Abaratia uhkaa kaikennielevä keskiyö: Abaratin valtiattareksi haluava Mater Moninainen yrittää pimentää taivaan sammuttamalla auringot, kuut ja tähdet.
Rettig (suku)
Rettig on ruotsalainen ja suomalainen liikemiessuku, joka tunnettiin ennen varsinkin tupakkatehtailijoina. Suomalainen haara, joka omistaa Rettig Group (ent. P. C. Rettig & Co) -perheyrityksen on aateloitu vuonna 1898 nimellä von Rettig.
Suku on alun perin Saksasta, josta Stephen Cerillius Rettig siirtyi 1790-luvulla Tanskan kautta Ruotsiin. Hänen poikansa ruukinpatruuna Pehr Christian Rettig loi merkittävän liiketoiminnan ja suku nousi pian merkittäväksi tekijäksi Ruotsin tupakka- ja rautateollisuudessa sekä laivanvarustuksessa. Rettigin tupakka tuli pian tunnetuksi Suomessakin. Stephen Rettigin pojanpoika Pehr Cerelius Rettig muutti vuonna 1845 Gävlestä Suomeen ja perusti Turkuun tupakkatehtaan, josta käynnistyi suvun liiketoiminta Suomessa. Hänen kuoltuaan lapsettomana tuli työn jatkajaksi Ruotsista hänen veljenpoikansa Fredric Rettig, joka vuonna 1898 aateloitiin nimellä "von Rettig". Hänen sukunsa esiteltiin samana vuonna Suomen Ritarihuoneelle numerolla 273.
Suomen Rettigit vaikuttivat etupäässä Turussa ja suvun sukuhauta on Turun hautausmaalla.
Hääväki saapuu
Hääväki saapuu on suomalaisen Elokuu -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2012. Albumin julkaisi EMI -levy-yhtiö.
Albumin ensimmäinen single "Soutaa huopaa" julkaistiin 19. tammikuuta 2012 ja siitä on julkaistu myös musiikkivideo. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle ja on pysynyt listalla yhteensä 16 viikkoa. 5. huhtikuuta julkaistiin musiikkivideo Elokuun toisesta singlestä "Saatilla". Se on taas puolestaan noussut Suomen virallisen singlelistan 11. sijalle. Itse albumin paras sijoitus Suomen virallisella albumilistalla on toinen sija. Albumin kolmantena singlenä julkaistiin kappale "Kullankaivaja". Myös siitä on julkaistu musiikkivideo.
Katsuo Takaishi
Katsuo Takaishi (; 14. lokakuuta 1906 – 13. huhtikuuta 1966) oli japanilainen uimari. Hän syntyi Osakassa ja kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1924 ja 1928. Jälkimmäisellä kerralla hän sai hopeamitalin 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja pronssimitalin 100 metrin vapaauinnista.
Takaishi oli ensimmäinen olympiamitalin uinnista saanut aasialainen. Hän kirjoitti vuonna 1935 kirjan uinnista Japanissa. Hän toimi loppuelämänsä ajan hallinnollisissa tehtävissä, opettajana ja valmentajana. Hallitus myönsi hänelle Shiju Hosho -palkinnon. Hän kuoli keuhkosyöpään vuonna 1966 ja pääsi International Swimming Hall of Fameen 1991.
Melvin Manhoef
Melvin Manhoef (s. 11. toukokuuta 1976 Paramaribo, Suriname) on hollantilainen vapaaottelija ja potkunyrkkeijä. Hän voitti Cage Ragen raskaansarjan mestaruuden vuonna 2005, voitettuaan Fabio Piamonten tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Sittemmin Manhoef voitti potkunyrkkeilyssä It's Showtime 85MAX K-1 mestaruuden vuonna 2009, kun hän voitti Dénes Ráczin teknisellä tyrmäyksellä. Suomessa hänet tunnetaan hänen brutaalista tyrmäyksestä suomalaisottelijaa Mika Ilmèniä vastaan käydystä ottelusta.
Albert Thévenon
Albert Marius Thévenon (16. syyskuuta 1901 Lyon – 10. toukokuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen vesipalloilija. Hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa.
Foucault/Nietzsche
Foucault/Nietzsche on vuonna 1998 julkaistu kirja, joka sisältää Michel Foucault'n kaksi Friedrich Nietzschen ajattelua käsittelevää esseetä. Tutkijaliiton julkaiseman teoksen ovat suomentaneet Turo-Kimmo Lehtonen ja Jussi Vähämäki. Esipuheen on kirjoittanut Mika Ojakangas.
Krokotiilimies (televisiosarja)
Krokotiilimies (eng. "The Crocodile Hunter") on vuosina 1997-2004 esitetty australialainen dokumenttisarja. Sarjassa esitettiin lukuisia villieläimiä ja otuksia ympäri maailmaa. Sarjaa juonsi edesmennyt Steve Irwin yhdessä vaimonsa Terrin kanssa. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta 55 jakson verran. Sarjaa on Suomessa esittänyt Nelonen, Discovery ja viimeisimpänä Jim. Sarja sai myöhemmin kaksi spin-off sarjaa The Crocodile Hunter Diaries ja Croc Files.
Herrakansa viidakossa
Herrakansa viidakossa: Elisabeth Nietzschen elämäkerta () on Ben Macintyren vuonna 1992 julkaistu teos, joka kertoo Friedrich Nietzschen sisaresta, veljensä kirjallisen jäämistön hoitajasta Elisabeth Förster-Nietzschestä. Teoksen julkaisi suomeksi Nemo vuonna 2002. Sen ovat suomentaneet Jelena Vallenius ja Pirkko Talvio-Jaatinen.
Carla Marangoni
Carla Marangoni (13. marraskuuta 1915 Pavia – 18. tammikuuta 2018 Pavia) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa. Hän oli 12-vuotiaana yksi kaikkien aikojen nuorimmista naispuolisista olympiamitalisteista; nuorin oli hänen joukkoetoverinsa Gina "Popolo" Giavotti. Marangoni oli ammatiltaan kirjanpitäjä. Hän oli yksi ensimmäisistä naisista Italiassa, jolla oli ajokortti. Hän ei avioitunut koskaan, eikä hänellä ollut omia lapsia. Hänelle läheinen veljenpoika, milanolainen ylilääkäri Luigi Marangoni, kuoli 1981 Punaisten prikaatien murhaamana.
Marangoni oli kuollessaan vanhin elossa ollut olympiamitalisti.
Luigina Perversi
Luigina Perversi (3. helmikuuta 1914 Pavia – 26. lokakuuta 1983) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa.
Montenegron romanit
Montenegron romanit ovat Montenegrossa asuva romanivähemmistö. Vuoden 1991 väestönlaskussa 3 282 henkilöä ilmoitti etniseksi taustakseen romanin, mutta todellisuudessa heitä arvioidaan olevan jopa 20 000. Montenegron romanit puhuvat romania, sekä serbiaa ja albaniaa.
Montenegron historiallista romaniväestöä koskevia lähteitä on vähän. Niin sanotun vanhan Montenegron alueella eli ehkä vain 500 romania, mutta heidän määränsä valtion alueella lisääntyi Montenegron laajennettua vuodesta 1878 eteenpäin. Vanhan Montenegron romanit olivat ortodokseja ja he olivat hyvin sopeutuneita ympäröineeseen yhteiskuntaan. Vanha romaniväestö sulautui pitkälle muuhun väestöön 1900-luvun aikana, mutta esimerkiksi Barissa on edelleen heistä polveutuvia vanhojen tapojen mukaan eläviä romaneja. Suurin osa Montenegron nykyisestä romaniväestöstä on kuitenkin suhteellisen hiljattain muista Balkanin osista maahan tulleita. Viimeisin suuri aalto heitä tuli Kosovon sodan yhteydessä pakolaisina. Monet romanit tulevat lisäksi Montenegroon vain jatkaakseen sieltä muualle Eurooppaan. Kosovon sodan yhteydessä maahan tuli myös ashkaleja, jotka puhuvat äidinkielenään albaniaa. Heidän yhteytensä romaneihin ei ole selvä, mutta heidät luokitellaan usein yhteen.
Montenegrossa on esiintynyt romanien vastaista mielialaa. Ehkä vakavin tapaus sattui vuonna 1995 Danilovgradissa. Tuolloin paikalliset raivostuivat 14-vuotiaan tytön raiskaustapauksesta, jonka epäiltynä oli kaksi romanimiestä. Romanit pakenivat Danilovgradista ja heidän asumuksensa poltettiin. Nykyisin lähes 40 % romaneista on työttömiä ja monet heistä asuvat paikoissa, joissa ei ole esimerkiksi puhdasta vettä. Maailmanpankin mukaan noin puolet romaneista on myös köyhyysrajan alapuolella. Erityisen huono tilanne on epävirallisissa asumuksissa asuvilla yleensä Kosovosta kotoisin olevilla romaneilla.
Romanit ovat jääneet varsin vähälle huomiolle Montenegrossa. Heillä on oma järjestönsä, mutta sen toiminta on ollut rajoittunutta. Romaninkielisiä kouluja tai sen tuntiopetusta ei ole. Alle 10 % romanilapsista käy koulua ja koulua käyvätkin eristyvät usein muista yhteisen kielen puuttuessa. Suurin osa Montenegrossa nykyisin asuvista romaneista on uskonnoltaan muslimeja .
Sheila Echols
Sheila Ann Echols (s. 2. lokakuuta 1964 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pituushypyssä saaden ensin mainitussa kultamitalin.
Echols osallistui myös vuoden 1992 kesäolympialaisiin Barcelonassa ja sijoittui seitsemänneksi pituushypyssä.
E-Tower
E-Tower on pilvenpiirtäjä São Paulossa Brasiliassa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2002 ja saatiin valmiiksi 2005. Rakennus on toimistokäytössä, mutta siellä on myös pysäköintitiloja, ravintola ja kuntosali.
37-kerroksinen pilvenpiirtäjä on 148 metriä korkea. Kokonaiskorkeus neljännestä maanalaisesta kerroksesta huipun helikopteritasanteelle asti on 161,9 metriä. Aluksi rakennuksesta suunniteltiin korkeampaa, mutta suunnitelmaa ei voitu toteuttaa vilkkaan helikopteriliikenteen ja Congonhasin lentokentän reittien vuoksi.
Lawsoninsypressi
Lawsoninsypressi ("Chamaecyparis lawsoniana") on valesypressien sukuun kuuluva alkuperältään pohjoisamerikkalainen havupuu. Nykyisin se on hyvin yleinen koristekasvi Euroopassa.
Lawsoninsypressi kasvaa yleensä kymmenestä jopa viiteenkymmeneen metriä korkeaksi puuksi, jonka latvus on kartiomainen. Suurimmaksi se tulee alkuperäisellä elinalueellaan, ja suurin tunnettu puu Oregonin Siskiyoun kansallismetsässä on 69,8 metriä korkea sekä yli 3,6 metriä rungon halkaisijaltaan.
Puun oksat ovat litteitä. Suomumaiset lehdet kasvavat tiheästi versojen myötäisenä. Lehdet kasvavat vastakkaisesti pareissa, ja ovat 2–3 millimetriä pitkiä. Ne ovat versojen päältä tumman sinivihreitä ja alta kalpeita, valkojuovaisia. Murskattuna lehdet tuoksuvat pihkalta ja persiljalta. Laji on yksikotinen, ja hede- ja emikävyt kasvavat vierekkäin samoilla oksilla. Lawsoninsypressin siemenkävyt ovat pallomaisia, 6–10 millimetriä pitkiä ja koostuvat 4–5 parista puutuneita käpysuomuja. Jokaisessa käpysuomussa on 2–4 siivekästä siementä.
Lawsoninsypressiä tavataan luontaisena suppeilla alueilla Länsi-Yhdysvalloissa Luoteis-Kaliforniassa ja Lounais-Oregonissa. Sen levinneisyysalue on keskittynyt rannikolle, ja sitä esiintyy aivan merenpinnantasosta 1 700 metrin korkeuteen.
Lawsoninsypressi on mereisen ilmaston puu, ja sen luontaiselle esiintymisalueelle ovat tyypillisiä viileät, sateiset kesät ja leudot talvet. Laji menestyy parhaiten savisissa hieta- ja hiesumaaperissä ja kalliosilla harjanteilla, mutta sitä esiintyy myös soisilla alueilla. Lawsoninsypressi muodostaa harvoin puhtaan yksilajisia metsiä ja kasvaa yleensä samoissa metsissä sitkankuusen, lännenhemlokin ja harmaapihdan kanssa.
Lawsoninsypressi on IUCN:n luokituksen mukaan silmälläpidettävä. Aiemmin uhanalaisena pidetyn lajin levinneisyysalue on ollut kasvussa 2000-luvulla, vaikka aiemmin kansainvälinen kauppa aiheutti painetta lajin olemassaololle. Lisäksi "Phytophthora lateralis" -sienen leviämisen takia joillain paikoin lawsoninsypressin uusiutuminen on hidasta.
Lajia on varsinkin 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella käytetty puutavaran lähteenä, mutta nykyään suurin osa aarniometsien vanhoista arvokkaista puista on jo kaadettu, ja käyttö on vähentynyt.
Lawsoninsypressiä käytetään myös koristekasvina. Laji on tuotu Eurooppaan 1850-luvulla ja on nykyisin Euroopan yleisimpiä koristepuulajeja. Lawsoninsypressistä on jalostettu jopa yli 500 erilaista viljelylajiketta. Suomessa se on menestynyt huonosti viljeltynä aivan etelässä.
Lawsoninsypressin kääpiömuotoinen lajike ’Ellwoodii’ eli joulusypressi (vanhalta nimeltään joulukataja) löydettiin 1920-luvulla Bishop’s Walthamin kylästä Isossa-Britanniassa. Siitä on tullut suosittu koristekasvi, joka tunnetaan Suomessa varsinkin joulukukkana.
Raul Kelecom
Raul Kelecom oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kuului Université libre de Bruxelles'n joukkueeseen, joka sai pronssimitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
’Round About Midnight
'Round About Midnight on yhdysvaltalaisen jazz-muusikko Miles Davisin ensimmäinen sooloalbumi Columbia Recordsille. Se on äänitetty vuosina 1955 ja 1956 mutta julkaistu 1957. Albumin luettelotunnus on CL 949.
Albumi on saanut nimensä Thelonious Monkin sävellyksestä "'Round Midnight". Se oli Miles Davisin mieliballadi ja hän on levyttänyt sen useaan otteeseen.
Levyn kansitekstin on tehnyt George Avakian. Hän on myös tuottanut levyn.
Albumi on julkaisut vuonna 2007 Sony BMG Music Entertainment sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Columbia 88697160382 CD1). Tässä artikkelissa käsitellyn albumin oheen on lisätty ylimääräiset kappaleet:
Frank Amankwah
Frank Amankwah (s. 29. joulukuuta 1971 Obuasi, Ashanti) on ghanalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuului joukkueeseen, joka sai pronssimitalin vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa.
Amankwah pelasi puolustajana. Hänen seuranaan oli muun muassa Asante Kotoko FC. Hän pelasi myös Saksassa, Alankomaissa ja Kreikassa.
Petr Čermák
Petr Čermák (s. 24. joulukuuta 1942 Praha) on Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sai miesten kahdeksikossa pronssia. Hän osallistui myös vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa ja sijoittui kahdeksikossa viidenneksi.
Josef Věntus
Josef Věntus (17. helmikuuta 1931 Kylešovice – joulukuu 2001) oli Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sitten vuoden 1960 Rooman ja vuoden 1964 Tokion kesäolympialaisissa, joista kummassakin hän sai miesten kahdeksikossa pronssia.
Irmgard Seefried
Irmgard Seefried (9. lokakuuta 1919 - 24. marraskuuta 1988) oli saksalainen laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän nousi suureen suosioon toisen maailmansodan jälkeen, kun hän esitti monia Mozartin ja Richard Straussin oopperoita. Hän lauloi useasti Elisabeth Schwarzkopfin lauluja.
Hän oli naimisissa itävaltalaisen viulistin, Wolfgang Schneiderhanin kanssa vuodesta 1948 aina kuolemaansa saakka. He saivat kolme lasta, joista yksi on näyttelijä Mona Seefried.
Irmgard Seefried esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Helsingin Konservatoriossa lokakuussa 1957 säestäjänään professori Erik Werba. Ohjelmassa oli Bartokin, Schumannin, Schubertin ja Wolfin lauluja.
Richard Nový
Richard Nový (s. 3. huhtikuuta 1937 Praha) on Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili nelikossa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kahdeksikossa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa, jossa hän oli mukana saamassa pronssia.
Treeniohjelma
Treeniohjelmalla tarkoitetaan liikuntaan tarkoitettua harjoitteluohjelmaa, jonka avulla voidaan harjoittaa tehokkaasti erilaisia lihaksia. Treeniohjelmiin kuuluvat normaalisti erilaiset kuntosaliohjelmat ja aerobiset harjoitteluohjelmat, joiden avulla lihaksia voidaan kasvattaa, polttaa rasvaa tai nostaa yleiskuntoa.
Kuntosaliohjelmalla tarkoitetaan kuntosalilla käytettävää harjoitusohjelmaa, jonka avulla voidaan kehittää lihasten eri osa-alueita. Kuntosaliohjelman avulla voidaan nostaa voimaa lihaksissa, kasvattaa lihasten kokoa sekä muotoilla lihaksia. Kuntosaliohjelman voi laatia Personal trainer, hakea Internetistä tai kuntosaliohjelman voi tehdä itse.
Kuntosaliohjelman tärkein seikka on, että kehittyminen on oikeaoppista ja tehokasta juuri halutulla tavalla sekä liikkeet tehdään oikein, jotta vältetään loukkaantumiset.
Jürgen Plagemann
Jürgen Plagemann (s. 28. joulukuuta 1936 Lauenburg, Schleswig-Holstein) on saksalainen entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sai miesten kahdeksikossa hopeaa. Hän edusti kotimaassaan Ratzeburger RC:ia.
Tasmaniansypressit
Tasmaniansypressit eli tasmanianpunapuut ("Athrotaxis") on havupuusuku sypressikasvien ("Cupressaceae") heimossa. Sukuun kuuluu kolme lajia, joita kasvaa luontaisena Länsi-Tasmanian vuoristossa.
Tasmaniansypressit ovat ainavihantia puita, joista suurimmat kasvavat luonnossa 35 metriä korkeiksi. Puiden oksanhaarat ovat lyhyitä, lehdet pieniä ja kävyt samannäköisiä kuin sugilla ("Cryptomeria japonica"). Kaikki kolme lajia on tuotu viljelypuina Eurooppaan.
Germana Malabarba
Germana Malabarba (19. marraskuuta 1913 Pavia – 30. syyskuuta 2002) oli italialainen voimistelija. Hän kuului vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa maansa joukkueeseen, joka sai hopeaa häviten Alankomaiden joukkueelle.
Dyyniketo-orvokki
Dyyniketo-orvokki ("Viola tricolor" ssp. "curtisii", syn. "V. tricolor" var. "maritima") on keto-orvokin merenrannoilla kasvava alalaji tai muunnos.
Dyyniketo-orvokki on juurakollinen ja lähes aina monivuotinen, kun puolestaan keto-orvokin nimialalaji kallioketo-orvokki (ssp. "tricolor") on korkeintaan kaksivuotinen ja ohutjuurinen. Varsi on rento ja runsaasti haarova. Lehdet ovat kapeat ja mehevät. Dyyniketo-orvokin kukat ovat pienemmät kuin kallioketo-orvokilla, kooltaan 1,5 senttimetriä. Väriltään kukat ovat vaaleansiniset–tummanvioletit, verrattuna kallioketo-orvokin kirjavampiin usein kolmivärisiin kukkiin.
Suomessa dyyniketo-orvokki kasvaa harvinaisena merenrantahietikoilla. Sitä on tavattu itäiseltä Suomenlahdelta Merenkurkun korkeudelle.
Avant (selain)
Avant on verkkoselain. Sen ydin eli selainmoottori pohjautuu Internet Explorerin ratkaisuun, joka on nimeltään Trident.
Avant on yksi EU:n määräämän Selainvalinnan esittämistä vaihtoehtoista. Artikkelin laatimisen hetkellä esitetään selaimen vaatiman muistitilan olevan 3.57 MB. Täysi selaimen lataus vie muistitilaa 17 MB. Esittelyverkkosivulla kerrotaan tuoreimman version olevan, niin sanotusti yhteensopivan tuoreimman IE-version 9 kesken. Versiotietoja ei kyetty löytämään suoralla haulla, artikkelin kirjoitushetkellä tuorein oli "Build 27". Se julkaistiin 29. helmikuuta 2012.
Suomenkielista versiota ei vielä ole Avant-selaimesta laadittu. Selain on Windows-käyttöjärjestelmille suunniteltu sekä laajennettavissa.
Kirkan diskografia
Tämä artikkeli sisältää Kirkan diskografian.
"Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Mitä Suomi soittaa -lista (1967-1988), Radio Ykkösen singlelista (1989-1993), Jukebox-lista (1975-1990), Suosikki-lehden singlelista (1972-1987), Rumba-lehden 50 hittiä (Rumba Top 50) (1992-2007), Suomen virallinen latauslista (Top 30) (2007->) ja Suomen Radiolista (Radio Top 20) (1988->).
Paulaner
Paulaner Brauerei GmbH & Co KG on saksalainen olutpanimo. Panimo sai nimensä italialaisperäisestä Paulan Pyhän Fransiskuksen veljeskunnan luostarista, joka perustettiin 1600-luvulla Müncheniin. Luostarin munkit panivat olutta ensimmäisen kerran vuonna 1631. Panimo maallistettiin 1800-luvun alussa. Nykyään Paulaner on Baijerin suurin panimo. Sen vuosituotanto on noin 2,6 miljoonaa hehtolitraa.
Jerry Livingston
Jerry Livingston (s. Gerald Levinson; 25. maaliskuuta 1909 – 1. heinäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen sävellyksiään ovat muiden muassa "A Dream Is a Wish Your Heart Makes", "Bibbidi Bobbidi Boo" ja "Casper the Friendly Ghost". Hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1981.
Livingston syntyi Denverissä, Coloradossa, ja opiskeli Arizonan yliopistossa. Muutettuaan New Yorkiin vuonna 1932 hän soitti pianoa tanssiorkestereissa, kunnes perusti omansa vuonna 1940. Vuonna 1949 hän muutti Hollywoodiin; hän sai Mack Davidin kanssa kolme Oscar-ehdokkuutta lauluista "Bibbidi Bobbidi Boo" ("Tuhkimo", 1950), "The Hanging Tree" ("Hirsipuu", 1959) ja "The Ballad of Cat Ballou" ("Paukkurauta-Kati", 1965). "The Ballad of Cat Ballou" toi Livingstonille lisäksi Golden Globe -ehdokkuuden. Hän sävelsi myös televisioon.
Livingston teki uransa aikana yhteistyötä Davidin lisäksi muiden muassa Al Hoffmanin, Al Neiburgin, Marty Symesin, Milton Draken, Paul Francis Websterin, Dan Shapiron, Ralph Freedin, Mann Curtisin, Helen Deutschin, Mitchell Parishin, Milton Berlen, Allen Robertsin ja Bob Merrillin kanssa.
Livingston kuoli Beverly Hillsissä.
Yvonne Van Bets
Yvonne Van Bets on belgialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sijoittui joukkueensa kanssa yhdenneksitoista ja viimeiseksi naisten joukkuekilpailussa. Hän oli aloittanut harjoittelun kaksi vuotta ennen kisoja.
Van Bets osallistui telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuihin 1950 ja kolmiin Belgian-mestaruuskilpailuihin ennen kuin lopetti kilpaurheilun käsivamman takia vuonna 1953.
Hans Schnitger
Henri Carel Willem ”Hans” Schnitger (5. elokuuta 1915 Enschede – 2. maaliskuuta 2013) oli alankomaalainen hockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Schnitger kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 ja kuului maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Schnitger teki olympiaturnauksessa viidessä ottelussa yhteensä yhdeksän maalia.
Scnitger kuoli perjantain ja lauantain välisenä yönä 2. maaliskuuta 2013, 97-vuotiaana.
René Sparenberg
René Sparenberg (3. joulukuuta 1918 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 1. heinäkuuta 2013 Brevardin piirikunta, Florida, Yhdysvallat) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Jussi Helminen
Jussi Kalevi Helminen (s. 7. lokakuuta 1947 Turku) on suomalainen ohjaaja, näytelmäkirjailija ja teatterinjohtaja.
Helminen opiskeli Teatterikoulussa ja suoritti koulun teatteritutkinnon vuonna 1971. Varsinaisen näyttämöuransa hänen on sanottu aloittaneen Turun ylioppilasteatterissa, vaikka hän oli 1970-luvun alkuvuosista lähtien mukana myös tuolloin alkunsa saaneen Ahaa-teatterin toiminnassa, joka keskittyi lasten- ja nuortenteatterin tuottamiseen.
Vuonna 1986 Helminen siirtyi ohjaajasta teatterinjohtajaksi, kun hänet valittiin Oulun kaupunginteatterin johtajaksi. Hänen johtajakautensa kesti vuoteen 1990, ja sen aikana teatterissa nähtiin muun muassa vuonna 1987 paljon kohua herättänyt Jumalan teatterin performanssi, jonka Helminen oli varta vasten tilannut Teatterikorkeakoulusta herättämään keskustelua teatterin senhetkisestä tilasta.
Vuonna 1990 Helminen siirtyi Oulusta Tampereen Työväen Teatterin johtajaksi. Hänen Tampereella vuoteen 1998 saakka kestäneellä johtajakaudellaan teatteriin saatiin uusi johtosäänto, jossa päätösvalta teatterin ohjelmistosta annettiin teatterinjohtajalle. Vuonna 2000 Helminen valittiin Espoon kaupunginteatterin johtajaksi. Helminen on virassaan ajanut näkyvästi uuden teatteritalon rakentamista Espooseen, ja vuonna 2011 Länsiväylä-lehti nimesi hänen ponnistuksensa Vuoden kaupunkiteoksi 2011.
Helmiselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1997. Vuonna 2010 Ruotsin kuningas nimitti hänet Pohjantähden ritarikunnan ritariksi ansioistaan pohjoismaisen teatteriyhteistyön edistäjänä.