hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kronprinzenpalais
Kronprinzenpalais (”Kruununprinssinpalatsi”) on Berliinin keskustassa Unter den Linden -puistokadun varrella sijaitseva rakennus. Se sijaitsee osoitteessa Unter den Linden 3, vastapäätä Zeughausia.
Palatsi rakennettiin alkujaan vuosina 1663–1669 kamarisihteeri Martizin asunnoksi. Vuosina 1706–1732 se toimi Berliinin kuvernöörin virka-asuntona. Vuonna 1732 rakennus muutettiin kruununprinssi Fredrikin ja hänen vaimonsa asunnoksi, ja se toimi sen jälkeen kulloisenkin Preussin kruununprinssin asuntona pääkaupungissa. Kuningas Fredrik Vilhelm III asui siellä myös koko hallitsijakautensa, ja tuona aikana rakennus tunnettiin kuninkaallisena palatsina ("Königliches Palais"). Lisää suuria muutoksia toteutettiin 1856–1857 Heinrich Strackin suunnitelmien pohjalta. Rakennus palveli kruununprinssin asuntona aina monarkian lakkauttamiseen vuonna 1918 saakka. Seuraavana vuonna se luovutettiin Berliinin kansallisgallerian käyttöön ja sinne sijoitettiin kansallisgallerian modernin taiteen osasto.
Alkuperäinen rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa. Se jälleenrakennettiin vuosina 1968–1970. Sisätiloista tehtiin modernit. Rakennus toimi sen jälkeen Itä-Saksan valtion vierastalona. Saksojen yhdistymissopimus allekirjoitettiin tässä rakennuksessa vuonna 1990. Nykyään Kronprinzenpalaisissa järjestetään näyttelyitä ja teatteriesityksiä.
Vuosina 1810–1811 rakennettu kulkusilta yhdistää Kronprinzenpalaisin vieraiseen Prinzessinenpalaisiin.
Pohjois-Borneo
Pohjois-Borneo oli Borneon saarella sijainnut brittiläisen protektoraatin alainen valtio, jota hallitsi Pohjois-Borneon kauppakomppania vuosina 1882–1941. Toisen maailmansodan jälkeen Pohjois-Borneosta tehtiin brittiläinen kruununsiirtomaa. Vuonna 1963 Pohjois-Borneo liittyi Malaijan liittovaltioon yhdessä Sarawakin ja Singaporen kanssa, jolloin syntyi nykyinen Malesian valtio. Nykyisin Pohjois-Borneon alueella sijaitsee Malesian osavaltio Sabah.
Pohjois-Borneo muodostettiin 1880-luvulla, kun Malakan niemimaata hallinneet brittiläiset pelkäsivät muiden siirtomaavaltojen, eritoten Saksan keisarikunnan vaikutusvallan kasvua Malaijien saaristossa. 1880-luvulla Pohjois-Borneon aluetta hallitsivat Brunein ja Sulun sulttaanikunnat. Britit pyrkivät ottamaan alueen Pohjois-Borneon kauppakomppanian haltuun, jotta muut siirtomaavallat eivät pääsisi hyötymään alueesta. Pohjois-Borneon kauppakomppania neuvotteli alueluovutuksista Brunein ja Sulun sulttaanien kanssa, ja vuonna 1881 se sai määräysvallan alueella, josta muodostettiin Pohjois-Borneo.
Kauppakomppania sai Britannian valtiolta oikeudet kauppamonopoliin alueella, vastineeksi siitä että se piti yllä lakia ja järjestystä alueella. Yhtiö joutui taloudellisiin vaikeuksiin, sillä maahan piti tuoda riisiä kalliilla hinnalla ulkomailta. Talous kasvoi 1900-luvun alussa, kun tupakanvienti kasvoi. Lisäksi alueen väestö ei hyväksynyt ulkomaalaisten valtaa. Naapurimaassa Sarawakissa levottomuuksia ei ollut, sillä Sarawakia hallinnut Brooken dynastia, otti alueen hallintaan alkuperäisväestöä. Kun brittiläiset yrittivät toimeenpanna verotusta Pohjois-Borneolla maassa alkoi kansannousu, jota johti Mat Salleh. Kauppakomppania yritti tukahduttaa kapinaa ja nimitti Mat Sallehin alueelliseksi päälliköksi, mutta Britannian hallitus ei hyväksynyt järjestelyä ja kapinallisten nujertamiseksi lähetettiin retkikunta. Kapinassa Mat Salleh sai surmansa vuonna 1900. Häntä pidetään yhtenä Sabahin kansallissankareista. Mat Sallehin kuoleman jälkeen Pohjois-Borneolla syntyi uusia kapinoita 1910-luvulla. Kapinat johtivat brittien liennytyspolitiikkaan, jossa alkuperäisväestöä otettiin mukaan päätöksentekoon 1920- ja 1930-luvuilla.
Toisen maailmansodan jälkeen Britannia pyrki eroon Kaakkois-Aasian siirtomaistaan. Vuonna 1957 Malaijan liittovaltio itsenäistyi Britanniasta ja vuonna 1963 Borneolla sijainneet Sarawak ja Pohjois-Borneo liittyivät Malaijaan, jolloin muodostettiin Malesian liittovaltio. Pohjois-Borneosta tuli Malesian osavaltio Sabah.
Michael Bingham
Michael Bingham (s. 13. huhtikuuta 1986 Sylva, Yhdysvallat) on Yhdysvalloissa syntynyt brittiläinen pikajuoksija. Binghamin ennätys 200 metrin juoksussa on vuonna 2009 juostu 20,75 ja 400 metrillä samana vuonna juostu 44,74. Hän on 183 senttimetriä pitkä, painaa 75 kiloa.
Bingham sijoittui 400 metrin juoksussa Berliinin MM-kisoissa 2009 seitsemänneksi, Barcelonan EM-kisoissa 2010 hopealle ja Göteborgin sisäratojen EM-kisoissa 2013 viidenneksi.
Britannian 4×400 metrin viestijoukkueessa hän saavutti olympiapronssia Pekingissä 2008, MM-hopeaa Berliinissä 2009 ja MM-pronssia Moskovassa 2013, MM-hallihopeaa Istanbulissa 2012 ja Sopotissa 2014, EM-kultaa Zürichissä 2014 ja EM-hopeaa Barcelonassa 2010 ja Helsingissä 2012 sekä EM-hallikultaa Göteborgissa 2013. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista hän saavutti viestissä kultaa Englannin joukkueessa. Pekingin olympialaisten ja Moskovan MM-kisojen viestisijoitukset paranivat jälkikäteen kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin dopingin takia. Pekingin olympiamitalinsa joukkueessa juosseet Andrew Steele, Robert Tobin, Bingham ja Martyn Rooney saivat heinäkuussa 2017.
Millerit (televisiosarja)
Millerit () on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin CBS:llä 3. lokakuuta 2013. Sarjan pääosassa on Will Arnettin esittämä uutistoimittaja Nathan Miller, joka kertoo vanhemmilleen eronneensa vaimostaan. Tilanteet mutkistuvat koko perheessä, kun myös vanhemmat päättävät erota ja muuttavat lastensa luo.
Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:lla 9. elokuuta 2014.
Sarjan pääosassa on uutistoimittaja Nathan Miller, joka on eronnut vaimostaan Janicesta. Hän pyrkii salaamaan eroa vanhemmiltaan, mutta he saavat asian selville ja Nathanin innoittamana myös he päättävät erota. Nathanin äiti muuttaa asumaan poikansa luo, ja Nathanin isä muuttaa tyttärensä, Nathanin siskon Debbien, luo.
Tom Dumoulin
Tom Dumoulin (s. 11. marraskuuta 1990 Maastricht) on alankomaalainen maantiepyöräilijä ja Italian ympäriajon voittaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Giant-Shimano -tallissa 2012, ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Team Sunweb. Hän on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja aika-ajoissa.
Dumoulin sai Ponferradan MM-kilpailuissa 2014 pronssia aika-ajossa. Espanjan ympäriajossa 2015 hän voitti Benitachelliin päättyneen yhdeksännen etapin sekä 17. etapin aika-ajon Burgosissa. Hän johti kokonaiskilpailua etappien 5, 9, 10 ja 17–19 jälkeen. Toiseksi viimeisellä, 20. etapilla hän putosi kokonaiskilpailussa lopulliselle sijalleen kuudenneksi.
Italian ympäriajossa 2016 Dumoulin voitti avausetappina ajetun aika-ajon 0,01 sekunnin erolla Primož Rogličiin. Hän johti kokonaiskilpailua etappien 1, 2 ja 4–7 jälkeen. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Andorraan päättyneen yhdeksännen etapin ja aika-ajona ajetun 13. etapin.
Kesäolympialaisten 2016 aika-ajossa Dumoulin sai hopeaa. Hän voitti Italian ympäriajossa 2017 kymmenentenä etappina ajetun aika-ajon siirtyen samalla kokonaiskilpailun johtoon. Hän lisäsi johtoaan voitettuaan Santuario di Oropalle päättyneen 14. etapin. Hän menetti 16. etapilla johdostaan yli kaksi minuuttia jouduttuaan käymään vatsavaivojen vuoksi tien sivussa. Hän menetti kokonaisjohtonsa 19. etapin jälkeen. Ennen viimeistä etappia hän oli neljäntenä 53 sekuntia kilpailua johtaneesta Nairo Quintanasta jääneenä. Hän nousi kuitenkin kilpailun voittoon oltuaan vajaan 30 kilometrin aika-ajo-osuudella toiseksi nopein. Hän voitti kokonaiskilpailun 31 sekunnin erolla Quintanaan.
Dumoulin voitti Bergenin MM-kilpailuissa 2017 kultaa sekä joukkueaika-ajossa että henkilökohtaisessa aika-ajossa, jonka hän voitti 57 sekunnin erolla Primož Rogličiin. Italian ympäriajossa 2018 hän voitti kilpailun avanneen aika-ajoetapin Jerusalemissa. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi 46 sekunnin erolla Chris Froomeen. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti aika-ajoetapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi minuutin ja 51 sekuntia Geraint Thomasille hävinneenä. Innsbruckin MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkueaika-ajossa.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives, Cyclingbase
Malcolm Lowry
Malcolm Lowry (28. heinäkuuta 1909 New Brighton, Merseyside, Englanti – 27. heinäkuuta 1957 Ripe, East Sussex, Englanti) oli brittiläinen kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on "Tulivuoren juurella" vuodelta 1947, jonka Modern Library valitsi vuonna 1998 1900-luvun 11. parhaaksi englanninkieliseksi romaaniksi. Teos on myös Le Monden listalla Vuosisadan 100 kirjaa. Hän oli modernisti, ja hänen merkittävin teoksensa on mestariteos "Tulivuoren juurella" (1947).
Lowry sai valmiiksi ja julkaisi elinaikanaan ainoastaan teokset "Ultramarine" (1933) ja "Tulivuoren juurella" (1947). Tarinakokoelma "Hear Us O Lord from Heaven Thy Dwelling Place" julkaistiin postuumisti 1961.
Teos "Tulivuoren juurella" perustui paljolti Lowryn omiin kokemuksiin ulkomailla ja hänen omaan alkoholismiinsa. Sen perusteella John Huston ohjasi vuonna 1984 ensi-iltansa saaneen samannimisen elokuvan.
Altes Palais
Altes Palais (”Vanha palatsi”) on rakennus Berliinin keskustassa, Unter den Linden -puistokadun varrella. Se sijaitsee osoitteessa Unter den Linden 9, Bebelplatzin kulmalla, Alte Bibliothekin vieressä.
Palatsi rakennettiin 1834–1837 arkkitehti Carl Ferdinand Langhansin suunnitelmien pohjalta Preussin kruununprinssin, tulevan kuningas Vilhelm I:n asunnoksi. Vilhelm asui palatsissaan koko loppuikänsä, hallitsijakautensa mukaan lukien, kaikkiaan yli 50 vuotta. Berliiniläiset saattoivat nähdä keisarin päivittäin samalla kellonlyömällä, kun hän ilmestyi toisen kerroksen kulmahuoneen ikkunaan seuraamaan vinottain kadun vastakkaisella puolella sijainneen Neue Wachen edessä suoritettua vahdinvaihtoa. Vilhelmin asuntona toimineet huoneet muutettiin vuonna 1926 museokäyttöön. Rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1943. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1963–1964. Nykyään se on Humboldt-yliopiston laitosten käytössä.
Suoraan Altes Palaisin edessä Unter den Lindenillä sijaitsee Fredrik Suuren ratsastajapatsas.
Ken Breitenbach
Ken Breitenbach (s. 9. tammikuuta 1955 Welland, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Hänen varattiin vuoden 1975 NHL-varaustilaisuudessa toisella kierroksella Buffalo Sabresiin. NHL-uransa aikana Breitenbach teki 68 ottelussa yhden maalin ja antoi 13 maaliin johtanutta syöttöä.
Bernhard Severin Ingemann
Bernhard Severin Ingemann (28. toukokuuta 1789 Torkilstrup, Falster, Tanska – 24. helmikuuta 1862 Sorø) oli tanskalainen kirjailija ja runoilija.
Ingemann on Suomessakin tunnetun hengellisen laulun ”Maa on niin kaunis” sanoittaja. Suomenkieliset sanat on tehnyt Hilja Haahti vuonna 1903. Ingemannin ystävä pappi Fenger pyysi, että tämä sepittäisi uudet sanat lauluun, jonka sävelmä on lähtöisin sleesialaisesta kansanlaulujen kokoelmasta.
Virsi on Suomessa, Tanskassa ja Norjassa jouluvirsi, mutta Ruotsissa se on virsikirjan osastossa Pyhiinvaellus.
Rob Conn
Robert Phillip Conn (s. 3. syyskuuta 1968 Calgary, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. NHL-uransa aikana hän pelasi laitahyökkääjänä Chicago Blackhawksissa sekä Buffalo Sabresissä. Conn pelasi 30 NHL-ottelua tehoin 2+5. Vuonna 1994 hän voitti Calder Cupin pelaten Albany River Ratsin joukkueessa ja vuonna 1996 uudestaan Rochester Americansissä.
Jukka Suikki
Jukka Suikki (s. 17. kesäkuuta 1974 Lappeenranta) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Suikki pelasi Veikkausliigaa FC Hämeenlinnassa, FF Jarossa ja Tampere Unitedissa vuosina 2002–2005 yhteensä 70 ottelua, joissa hän teki 14 maalia. Kaudella 2005 hän voitti TamU:ssa SM-pronssia. Suikin ensimmäinen ottelu liigatasolla oli 28. huhtikuuta 2002 pelattu AC Allianssi–FC Hämeenlinna, joka päättyi 2–1. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 6. kesäkuuta 2002, kun Hämeenlinna voitti kotonaan FC Jazzin 3–0.
Suikki edusti myös Lahden Reipasta, IF Gnistania, AC Vantaata, Tampereen Pallo-Veikkoja ja Tampereen Ilvestä.
Jackie Wright
John "Jackie" Wright (1905 Belfast – tammikuussa 1989 Belfast) oli pohjoisirlantilainen koomikko joka kuului 15 vuoden ajan Benny Hillin televisioshown vakioesiintyjiin. Jackie Wright oli se pienikokoinen (pituus noin 150 cm) pohjoisirlannin murretta puhuva kaljupäinen vanha mies jota Benny Hill monissa kohtauksissa taputteli päähän. Hänet tunnettiin myös lempinimillä Little Jackie ja Uncle Jackie.
12-lapsisen perheen vanhimpana lapsena syntynyt Jackie Wright työskenteli aluksi autonkorien kokoonpanijana muun muassa Yhdysvalloissa Cadillacin tehtailla. Suuren lamakauden alettua Wright palasi Belfastiin ja siirtyi sitten viihdyttäjäksi. Hän työskenteli ensin muusikkona ja sitten myöhemmin avustavana koomikkona.
Wright aloitti televisioesiintymiset 1960-luvulla kun Benny Hill löysi hänet ja otti hänet vuonna 1968 mukaan tv-ohjelmaansa. Jackie oli mukana Benny Hillin ohjelmissa aina vuoteen 1983 saakka jolloin hän joutui vetäytymään syrjään heikentyneen terveytensä takia. Wright saavutti suosiota myös Yhdysvalloissa kun siellä alettiin 1970-luvun lopulla esittää Benny Hillin tv-ohjelmien nauhoituksia. Viimeiset vuotensa Jackie Wright vietti kotikaupungissaan Belfastissa jossa hän myös kuoli 83-vuotiaana tammikuussa 1989.
Lustgarten
Lustgarten on puistomainen aukio Berliinin historiallisessa keskustassa Spreeinselin saarella. Sen vierellä sijaitsevat Berliinin tuomiokirkko ja Altes Museum. Lustgartenia erottaa viereisestä Schlossplatz-aukiosta Karl-Liebknecht-Strasse-katu.
Lustgarten oli alkujaan Berliinin kaupunkilinnan keittiöpuutarha. Se luotiin vaaliruhtinas Juhana Yrjön määräyksellä vuonna 1573 kuivaamalla paikalla sijainnut suo. Puutarha pääsi villiintymään kolmikymmenvuotisen sodan aikana, ja vuonna 1646 hovipuutarhuri Michael Hanf muutti sen hollantilaistyyliseksi muotopuutarhaksi. Myöhemmin puutarhaan sijoitettiin suihkulähteitä, patsaita, lintuhäkkejä ja muita huvituksia, ja se avattiin yleisölle. Kuningas Fredrik Vilhelm I muutatti sen paraatikentäksi, mutta 1700-luvun lopussa sinne istutettiin jälleen puita. Altes Museum -museo valmistui aukion laidalle vuonna 1830. Arkkitehdit Karl Friedrich Schinkel ja Peter Joseph Lenné suunnittelivat Lustgartenille uuden ilmeen. Aukiolle sijoitettiin ensin suuri graniittinen malja, ja vuonna 1870 Fredrik Vilhelm III:n ratsastajapatsas. Tuomiokirkon nykyinen rakennus valmistui aukion itälaidalle vuonna 1905.
Weimarin tasavallan aikana Lustgarten oli suosittu poliittisten joukkokokousten järjestämispaikka. Natsien noustua valtaan aukio tasattiin uudelleen paraatikentäksi vuonna 1934. DDR:n aikana Lustgartenista ja viereisestä Schlossplatzista muodostettiin yhdessä uusi Marx-Engels-Platz-niminen suuraukio. Paikka pysyi avoimena kenttänä vuoteen 1998 saakka, mutta sen jälkeen on pyritty palaamaan Schinkelin 1820-luvulla laatimaan puistosuunnitelmaan. Aukion tunnetuin nähtävyys on alkujaan vuonna 1828 valmistunut suuri graniittinen malja, joka on nyttemmin palautettu vanhalle paikalleen. Se painaa noin 70 tonnia. Schinkel oli alkujaan suunnitellut maljan kuninkaallisen museon (nykyinen Altes Museum) rotundaan , mutta yhdestä graniittilohkareesta veistettyä halkaisijaltaan seitsenmetristä maljaa ei ollut mahdollista siirtää rakennuksen sisälle, joten se tyydyttiin sijoittamaan aukiolle museon edustalle.
Vuonna 1942 Herbert Baumin johtama juutalainen vastarintaryhmä yritti tuhota Lustgarteniin pystytetyn, Joseph Goebbelsin suunnitteleman natsien propagandanäyttelyn, jonka aiheena olivat olot Neuvostoliitossa. Ryhmän jäsenet jäivät kiinni ja heidät teloitettiin. DDR:n hallinto pystytti vuonna 1981 Lusgarteniin muistomerkin Baumin vastarintaryhmälle. Siitä on myöhemmin peitetty tekstit, joissa vannottiin ikuista ystävyyttä Neuvostoliitolle.
Marx-Engels-Forum
Marx-Engels-Forum on puistomainen aukio Berliinin historiallisessa keskustassa, Spreejoen itärannalla. Se sijaitsee Spreen sekä Karl-Liebknecht-Strasse-, Spandauer Strasse ja Rathausstrasse-katujen rajaamalla alueella.
Toiseen maailmansotaan asti paikalla ei ollut aukiota, vaan se oli osa tiheästi rakennettua Berliinin vanhaakaupunkia. Alueen rakennukset kuitenkin tuhoutuivat sodassa ja hävitettiin lopullisesti sodan jälkeen. Syntynyt aukio sijaitsi Itä-Berliinin keskustassa, mutta oli pitkään tyhjillään ilman mitään suunnitelmaa. 1980-luvulla paikalle luotiin nykyinen puistomainen aukio Ludwig Engelhardtin suunnitelman mukaisesti. Sitä hallitsee Karl Marxin ja Friedrich Engelsin patsas, joka paljastettiin 4. huhtikuuta 1986. Sen taakse rakennettiin muistomuuri, jonka pronssiset reliefit esittävät yhteiskunnan kehityksen ja Saksan työväenliikkeen historiallisia vaiheita.
Saksojen yhdistymisen jälkeen aukion ilme ja nimi on päätetty säilyttää. Sitä reunustaneista rakennuksista Palast der Republik on kuitenkin purettu.
Hakekaa kätilö
Hakekaa kätilö (eng. "Call the Midwife") on Jennifer Worthin muistelmiin pohjautuva draamasarja, joka kuvaa kirkon ylläpitämän Nonnatus-talon kätilöiden rankkaa arkea ja vähävaraisen yhteisön elämää 1950-luvun Itä-Lontoossa, Poplarin kaupunginosassa.
Karun arjen ja surullistenkin elämäntarinoiden seasta pilkottaa välillä onnen aurinko niin kätilöille kuin lapsiperheillekin. Sarjan alussa esitellään päähenkilö Jenny Lee, joka saapuu Nonnatus-taloon.
Sarjaa on esitetty tammikuusta 2012 lähtien yhteensä neljän tuotantokauden verran. Sarjan viidettä tuotantokautta tehdään vuoden 2015 aikana ja se tullaan näyttämään televisiossa vuonna 2016.
Jeju Air
Jeju Air () on eteläkorealainen halpalentoyhtiö. Sen päämaja sijaitsee Jeju Cityssä, Jejun saarella, Etelä-Koreassa. Yhtiö tarjoaa lentoja Jejun kansainväliseltä lentoasemalta Korean mantereelle Incheonin kansainväliselle lentoasemalle ja Gimpon kansainväliselle lentoasemalle Souliin. Yhtiö lentää myös joitain kansainvälisiä lentoja.
Heinäkuussa 2015:
Band des Bundes
Band des Bundes () on rakennuskokonaisuus Berliinin uudessa hallintokorttelissa, joka rakennettiin Saksan valtiopäivätalon pohjoispuolisen Spreejoen mutkan alueelle sen jälkeen, kun Berliini palasi yhdistyneen Saksan pääkaupungiksi 1990-luvulla. Hallintokorttelia reunustaa etelästä Platz der Republik -aukio.
Kokonaisuus perustuu Axel Schultesin ja Charlotte Frankin vuonna 1991 laatimaan yleissuunnitelmaan. Kokonaisuus käsittää toimistorakennusten jonon, joka ulottuu molemmista päistään Spreejoen yli. Rakennuksia yhdistävät Spreen ylittävät kävelysillat symboloivat Itä- ja Länsi-Saksan yhdistymistä. Näyttävin rakennuksista on ketjun länsipäässä sijaitseva liittokanslerinvirasto eli Bundeskanzleramt (2001), josta kulkee silta Spreen länsipuolella sijaitsevaan kanslerin puutarhaan eli Kanzlergarteniin. Kaksi muuta merkittävää rakennusta ovat liittopäivien käytössä olevat, arkkitehti Stephan Braunfelsin suunnittelemat Paul-Löbe-Haus ja Marie-Elisabeth-Lüders-Haus (2003), joita yhdistää myös Spreen yli kulkeva silta. Symboliikkaa lisää se, että silta yhdistää rakennukset kohdalla, jolla Berliinin muuri aiemmin erotti vastarannat toisistaan. Länsipuolella on sosiaalidemokraattisen poliitikon Paul Löben mukaan nimetty Paul-Löbe-Haus, jossa on liittopäiväedustajien työhuoneita ja valiokuntien kokoustiloja. Liberaaleja edustaneen Marie Elisabeth Lüdersin mukaan nimetyssä Marie-Elisabeth-Lüders-Hausissa ketjun itäpäässä toimii liittopäivien kirjasto. Lähellä sijaitsee myös liittopäivien suurin uudisrakennus, kristillisdemokraattisen Jakob Kaiserin mukaan nimetty Jakob-Kaiser-Haus.
Berliinin hallintokortteli on rakennettu alueelle, jossa ennen toista maailmansotaa oli Alsenviertelinä tunnettu lähetystöalue. Alueen vanhoista rakennuksista on säilynyt ainoastaan vuonna 1871 valmistunut Sveitsin suurlähetystön talo, joka on edelleen alkuperäisessä käytössään.
RTR-Planeta
RTR-Planeta on Yleisvenäläisen valtion televisio- ja radioyhtiön 1.7.2002 käynnistetty ulkomaanlähetysten tv-kanava.
Sen lähetysten välittämisen kiellettiin 25. heinäkuuta 2013 Ukrainassa.
Dracula Untold
Dracula Untold on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Gary Shoren ohjaama yhdysvaltalainen fantasiaelokuva Draculasta. Elokuva sai ensi-iltansa 17. lokakuuta 2014.
Fury (elokuva)
Fury on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut David Ayerin ohjaama ja käsikirjoittama toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva. Elokuvan pääosassa ovat Brad Pitt, Shia LaBeouf, Logan Lerman, Jon Bernthal, Michael Peña, Jason Isaacs ja Scott Eastwood. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. lokakuuta 2014. Suomessa ensi-ilta oli 31. lokakuuta 2014.
Rikhard Lumberg
Rikhard "Riku" Lumberg (s. 1977) on suomalainen entinen nyrkkeilijä. Lappeenrantalaista Lauritsalan Terästä edustanut Lumberg saavutti urallaan neljä SM-kultaa 67 kg:n sarjassa vuosien 1997 ja 2002 välillä.
Ensimmäisen Suomen mestaruutensa Lumberg voitti vuonna 1997, jolloin hän kukisti loppuottelussa Amin Asikaisen. Lumberg ja Asikainen olivat vastakkain SM-finaaleissa myös 1999 ja 2000, joista Lumberg oli parempi jälkimmäisessä. Hän edusti Suomea EM-kilpailuissa vuosina 2000 ja 2002. Vuonna 2000 Lumberg sijoittui viidenneksi häviten toisen kierroksen ottelunsa lopulta mestaruuden voittaneelle Turkin Bülent Ulusoylle. Kaksi vuotta myöhemmin Lumberg hävisi jo ensimmäisen ottelunsa. Vuoden 2001 MM-kisoista hän joutui jäämään pois käsivamman takia. Vuoden 2002 EM-kilpailuihin uransa lopettanut Lumberg muistetaan myös viimeisenä suomalaisnyrkkeilijänä, joka voitti vuonna 2011 ammattilaisuransa lopettaneen Amin Asikaisen.
Urheilu-uransa jälkeen Lumberg on toiminut muun muassa poliisina. Hän valmistui poliisiammattikorkeakoulusta vuonna 2005 ensimmäisenä romanitaustaisena henkilönä. Nykyään Lumberg työskentelee asiantuntijana Ihmisoikeusliitossa.
Mustakurkkuorneero
Mustakurkkuorneero ("Synallaxis castanea") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustakurkkuorneeroa tavataan Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruostepääorneero
Ruostepääorneero ("Synallaxis fuscorufa") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruostepääorneeroa tavataan pienellä alueella Kolumbiassa Sierra Nevada de Santa Martan vuoristossa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Sen populaatioksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä, mutta arvio vaatii tarkistamista.
Ruostepääorneero elää vuoristometsien aluskasvillisuudessa, mutta myös metsänreunoilla ja pensaikkoalueilla. Sitä tavataan pääasiassa 2 000–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta satunnaisesti myös alempana 900 metriin asti. Laji pesii tammikuun ja kesäkuun välisenä aikana.
Tulilakkiorneero
Tulilakkiorneero ("Synallaxis ruficapilla") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tulilakkiorneeroa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia tavataan myös Uruguayssa, mutta siellä kannan alkuperästä ei ole tietoa. Tulilakkiorneeroa on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bahianorneero
Bahianorneero ("Synallaxis cinerea") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Bahianorneeroa tavataan Bahiassa Brasiliassa. Sen levinneisyysalue on pieni, ja populaatio pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Hiiriorneero
Hiiriorneero ("Synallaxis infuscata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Hiiriorneeroa tavataan pienellä alueella Brasilian koillisosissa. Lajin populaatioksi on arvioitu 350–1 500 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen muutokset ja häirintä, ja laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Viirupöyhijäorneero
Viirupöyhijäorneero ("Synallaxis cinnamomea") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Viirupöyhijäorneeroa tavataan Kolumbiassa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lucas Jakubczyk
Lucas Jakubczyk (s. 28. huhtikuuta 1985 Plauen, Itä-Saksa) on saksalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä. Juoksussa hän kilpailee 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä Jakubczykin ennätys on toukokuussa 2014 juostu 10,07 ja 200 metrillä vuonna 2012 juostu 20,77. Pituutta Jakubczyk on hypännyt ulkoradoilla 785 cm ja sisäradoilla 788 cm.
Jakubczyk voitti hopeaa vuoden 2012 EM-kisoista pikaviestistä. Hänen lisäkseen joukkueessa juoksivat Julian Reus, Tobias Unger ja Alexander Kosenkow. Hän oli mukana voittamassa pikaviestin EM-hopeaa myös vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä, jolloin joukkueessa juoksivat hänen lisäkseen Julian Reus, Sven Knipphals ja Alexander Kosenkow.
Jakubczyk on 183 senttimetriä pitkä, painaa 73 kiloa ja edustaa SCC Berliiniä.
Right Now (Rihannan kappale)
Right Now on barbadoslaisen laulaja-lauluntekijä Rihannan kappale hänen seitsemänneltä, Unapologetic-studioalbumilta. Kappaleella vierailee ranskalainen DJ-tuottaja David Guetta. Rihanna sanoitti kappaleen R&B-laulajien, Ne-Yon ja The-Dreamin kanssa, samalla kun hänen pitkäaikainen yhteistyökumppani, norjalainen tuottajaduo StarGate, tuotti kappaleen Guettan ja hänen pitkäaikaisten yhteistyökumppanien, Nicky Romeron ja Giorgio Tuinfortin kanssa. Kappale lähetettiin Yhdysvalloissa CHR ja rhythmic-radiokanaville albumin neljäntenä kansainvälisenä sekä kokonaisuudessaan viidentenä singlenä 28. toukokuuta 2013. Musikaalisesti kappale ottaa vaikutteita elektronisesta tanssimusiikista. Sanoituksellisesti kappale kertoo siitä että elämästä pitää nauttia meneillään olevalla hetkellä.
Kappale sai musiikkikriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, joista monet pitivät sitä yhtenä "Unapologeticin" kohokohdista, jotkut kriitikot jopa kutsuivat sitä turvalliseksi. Kun Unapologetic julkaistiin, "Right Now" saavutti listasijoituksia maailmanlaajuisesti, kuten sijoituksen kymmenen parhaan joukossa UK Dance Chartilla. "Right Now" debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan 90. sijalla, saavuttaen lopulta parhaimmillaan 50. sijan. Myöhemmin kappale on noussut jopa Yhdysvaltain Hot Dance Club Songs-listan kärkeen, muodostuen Rihannan kahdenneksikymmeneksi singleksi, mikä on saavuttanut kyseisellä listalla kärkisijan, ohittaen Janet Jacksonin ennätyksen.
Aljaksei Tsapik
Aljaksei Tsapik (; s. 4. elokuuta 1988) on valkovenäläinen kolmiloikkaaja.
Tsapik voitti pronssia EM-kilpailuissa 2012 Helsingissä tuloksella 16,97, mutta tuota tulosta ei laskettu hänen ennätyksekseen liian kovien tuuliolojen vuoksi. Hän sijoittui kahdeksanneksi vuonna 2007 käydyissä alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Hengelossa.
Tsapik on hypännyt parhaimmillaan pituushyppyä 761 vuonna 2007. Hänen ennätyksensä kolmiloikassa on Brestissä vuonna 2012 hypätty 16,82. Hän edustaa Mogiljov Region-seuraa.
Bentsoehappoanhydridi
Bentsoehappoanhydridi (CHO) on bentsoehapon happoanhydridi. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkeaineita.
Huoneenlämpötilassa bentsoehappoanhydridi on värittömiä kiteitä. Yhdiste liukenee vain hyvin pienessä määrin veteen, mutta liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Erityisesti kuumassa vedessä tai emäksisissä olosuhteissa yhdiste hydrolysoituu bentsoehapoksi.
Suuressa mittakaavassa bentsoehappoanhydridiä valmistetaan pääasiassa bentsoehapon tai natriumbentsoaatin ja bentsoyylikloridin välisellä reaktiolla. Muita tapoja valmistaa yhdistettä on kuumentaa bentsoehappoa etikkahappoanhydridin kanssa fosforihapon toimiessa katalyyttinä ja diketeenin ja bentsoehapon välinen reaktio.
Bentsoehappoa käytetään bentsoyloimisreagenssina orgaanisissa synteeseissä esimerkiksi valmistettaessa lääkeaineina käytettäviä yhdisteitä. Se soveltuu käytettäväksi bentsoyylikloridin sijasta silloin kuin halutaan välttää vetykloridin muodostumista reaktion sivutuotteena tai bentsoyylikloridin reaktiivisuus olisi liian suuri.
James Dasaolu
James Dasaolu (s. 5. syyskuuta 1987 Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.
Dasaolu voitti Zürichin EM-kisoissa 2014 kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,06. Amsterdamissa 2016 hän voitti Euroopan-mestaruuden 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2013 Dasaolu voitti hopeaa Göteborgin sisäratojen EM-kisoissa 60 metrillä ajalla 6,48. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja 2016 Rio de Janeirossa hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin. Moskovan MM-kisoissa 2013 Dasaolu selviytyi finaaliin, jossa sijoittui kahdeksanneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä, Pekingissä 2015 alkuerissä.
Dasaolun ennätys 100 metrillä on Birminghamissa heinäkuussa 2013 juostu 9,91. 60 metriä hän on juossut Birminghamin hallissa 6,47 helmikuussa 2014. Dasaolu on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 73 kilogrammaa. Seuratasolla hän edustaa Croydon Harriersia.
The Flamin’ Groovies
The Flamin' Groovies on yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka suosi oli huipussaan 1960- ja 1970-luvuilla. Yhtyeen perustivat Ron Greco, Cyril Jordan ja Roy Loney San Franciscossa vuonna 1965. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee "Shake Some Action". Yhtyettä on kuvailtu punk rockin edelläkävijöiksi, ja heillä on myös suuri vaikutus power popin kehitykseen.
Sharaud Curry
Morris Sharaud Curry (s. 16. toukokuuta 1987 Gainesville, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta KTP-Basketia.
Curry pelasi vuodet 2005–2010 Providencen yliopistossa, minkä jälkeen hän siirtyi pelaamaan Eurooppaan. Hän pelasi Puolassa, Kreikassa, Itävallassa ja Saksassa. Itävallassa hän voitti maan cupin ja supercupin, ja hänet valittiin Itävallan pääsarjan MVP:ksi. Syksyllä 2013 Curry saapui Suomeen korvaamaan KTP-Basketin ulkomaalaispelaajan. Curry voitti runkosarjan syöttökuninkuuden annettuaan 6,08 syöttöä ottelua kohden. Vapaaheitoissa hän oli runkosarjassa toiseksi tarkin pelaaja. Curry teki myös kyseisen Korisliiga-kauden ainoan tripla-tuplan. KTP eteni välieriin, joissa se laittoi mestaruuden vieneen Tampereen Pyrinnön tiukoille. Ratkaisevista otteluista Curry oli kuitenkin sivussa loukkaantumisen vuoksi, ja KTP jäi neljänneksi. KTP pelasi kauden aikana myös EuroChallengea, jonka 5. jatkolohkoviikon parhaaksi pelaajaksi Curry valittiin.
Mike Morrison
Mike Morrison (s. 31. lokakuuta 1989 St. Petersburg, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta Joensuun Katajaa.
Curry pelasi vuodet 2008–2012 George Masonin yliopistossa, minkä jälkeen hän siirtyi pelaamaan Eurooppaan. Hän pelasi Belgiassa ja Kyproksella, missä hänen edustamansa joukkue saavutti pääsarjahopeaa, ennen siirtymistään Suomeen, Joensuun Katajaan. Kataja pelasi kyseisellä kaudella Korisliigan lisäksi EuroChallengea, ja Korisliigasta joensuulaiset saavuttivat SM-hopeaa. Morrison valittiin Korisliigassa marraskuussa sarjan kuukauden pelaajaksi ja hän voitti runkosarjan torjuntatilaston 1,50 torjunnalla ottelua kohti.
Elokuussa 2014 Morrison siirtyi Saksan pääsarjaan Skyliners Frankfurtiin, jossa hän jatkoi myös seuraavalla kaudella voittaen FIBA Europe Cupin mestaruuden.
Pedosfääri
Pedosfääri on käsite, joka sisältää maan kuoren ja maan muodostumiseen vaikuttavat tekijät.
Tulivuorten purkautuessa laavasta syntyy uutta maaperää tai merenpohjaa. Uutta merenpohjaa syntyy muun muassa Keski-Atlantin selänteellä. Maapallolla on myös niin sanottuja kuumia pisteitä, joissa on tulivuoria. Valtameren pohjassa sijaitsevassa kuumassa pisteessä tulivuoren purkauduttua lukuisia kertoja syntyy saari. Monet Tyynenmeren saarista ovat syntyneet tällä tavoin.
Maannostuminen eli pedogeneesi alkaa tapahtua, kun kallioperästä on rapautunut jonkin verran kiviainesta. Maannostumiseen vaikuttavat muun muassa humuksen muodostuminen, maa-aineksen tasajakoistuminen ja podsoloituminen. Maannostumisprosessiin vaikuttavat myös ilmasto-olot ja paikalliset maan pinnanmuodot. Myös rapautuneen kiviaineksen, josta maannos muodostuu, kemiallinen koostumus vaikuttaa maannoksen syntyyn.
Mineraalit muuntuvat pitkien aikojen kuluessa siten, että puhutaan kivien kiertokulusta. Tulivuorista purkautuva laava kiteytyy ensin tuliperäisiksi kiviksi. Laava voi kiteytyä myös maan sisällä. Tuliperäisten kivien ollessa tai joutuessa syvälle maan sisään ne metamorfoituvat ja syntyy metamorfisia kivilajeja. Metamorfiset kivet puolestaan muuttuvat sedimenttikiviksi, jotka sulavat ja muuttuvat sulaksi magmaksi. Toisaalta tuliperäiset kivet voivat muuttua sedimenttikiviksi, sedimenttikivet voivat metamorfoitua ja metamorfiset kivet voivat sulaa magmaksi.
Fashion
Fashion voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kalasataman konttiaukio
Kalasataman konttiaukio oli vuosina 2010–2014 Helsingin kaupungin tarjoama väliaikainen julkinen tila Sompasaaressa. Paikassa voitiin järjestää erilaisia pääsymaksuttomia, voittoa tavoittelemattomia, ikärajattomia ja kaikille avoimia tapahtumia. Konttiaukion toiminta ilmoitettiin päättyneeksi tammikuussa 2015 Kalasataman uuden asuinalueen rakentamisen edetessä.
Konttiaukio sai alkunsa vuoden 2010 kesällä, kun Helsingin kaupunki varasi Sompasaaren työmaalta tilaa julkiselle toiminnalle. Paikalle Helsingin kaupunki jätti myös seitsemän merikonttia sillä ehdolla, että toimijat järjestäisivät kesän aikana säännöllisesti kaikille avoimia tapahtumia. Konteista muodostettiin puoliavoin tila. Vuonna 2011 tapahtumien koordinointia alkoi järjestää ja hallinnoida Bermuda Helsinki, jonka toiminta on osa Kalasataman väliaikaisprojektia ja Konttiaukion toimintaa. Muita Konttiaukion toimijoita ovat Oranssi ry, Kalasataman melojat ja Pyöräpaja.
Vuonna 2011 Konttiaukio sai Helsingin kulttuuriteko -kunniamaininnan, joka osoitettiin erityisesti Bermuda Helsingin konttille. Bermuda Helsingin avulla aukiolle voitiin järjestää mm. valkokangas, tuoleja ja muuta tarpeistoa ja tarjolla olivat myös Oranssi ry:n tarjoamat äänentoistolaitteet.
Tammikuussa 2015 Bermuda Helsinki ilmoitti, että alun perinkin väliaikaiseksi suunnitellun Konttiaukion toiminta päättyy. Kalasataman alueen rakentaminen on edennyt suunniteltua nopeammin ja saavuttaa Konttiaukion mahdollisesti jo kesällä 2015.
Konttiaukiolla järjestettiin vuosittain noin kuusikymmentä eri tapahtumaa, esimerkiksi kissavideofestivaali, erilaisia musiikkitapahtumia punkista teknoon, kutomistempaus ja kirpputoreja. Tapahtumien kävijämäärät vaihtelivat parista hengestä tuhansiin. Epäkaupallisten ruohonjuuritason tapahtumiensa ansiosta Konttiaukiosta muodostui muutamaksi kesäksi Helsingin vaihtoehtokulttuurin keskus.
Paikalla ei ollut virallista osoitetta, viereisen rakennuksen osoite oli Varastorakennus S1, Sompasaari, (Rorokuja). Paikalle pääsi lyhyen kävelymatkan päästä Kalasataman metroasemalta. Autolla saavuttaessa paikalle pääsi kiertämällä niemenkärki.
Altes Museum
Altes Museum on museo Berliinin niin sanotun Museumsinselin eli Museosaaren alueella. Vuonna 1830 valmistunut Altes Museum (”Vanha museo”) on vanhin alueen museoista. Nykyisin sinne on sijoitettu osa Berliinin valtionmuseoiden antiikin esineiden kokoelmasta.
Altes Museum kuuluu osana Museosaaren kokonaisuutta Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Karl Friedrich Schinkel ja se rakennettiin vuosina 1825–1830. Ennen alueen muiden museoiden valmistumista se tunnettiin nimellä Preussin kuninkaallinen museo. Museo sijaitsee Lustgartenin aukion pohjoissivulla, ja se muodosti aikoinaan vastaparin aukion toisella laidalla sijainneelle Berliinin kaupunkilinnalle. Tasakattoisessa museorakennuksessa on vain kaksi kerrosta. Schinkel piti kreikkalaisen temppelin tyyliin rakennettua uusklassista museorakennusta parhaana työnään. Rakennuksen julkisivua hallitsee 18 joonialaisen pylvään reunustama esihalli, jonka katolle on sijoitettu 18 Preussin kotkaa. Museon keskellä on Rooman Pantheonia muistuttava suuri rotunda, jota kiertää 20 korinttilaista pylvästä ja johon on sijoitettu antikin marmoriveistoksia. Rakennuksen edessä olevaa pääportaikkoa reunustaa kaksi veistosta, Albert Wolffin "Leijonasoturi" (1858) ja August Kissin "Taisteleva amatsoni" (1842). Julkisivun yläosassa lukee latinaksi ”"Fridericus Guilelmus III studio antiqvitatis omnigenae et artium liberalium museum constituit MDCCCXXVIII"” (”Fredrik Vilhelm III perusti muinaisajan kaikkien muotojen tutkimuksen ja vapaan taiteen museon 1828”). Rakennus vaurioitui toisessa maailmansodassa, ja sen kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1966.
Altes Museumin avaaminen merkitsi ensimmäistä kertaa Preussin kuninkaallisten taidekokoelmien avaamista laajemalle yleisölle. Lisätilojen tarpeen vuoksi sen ympärille kasvoi vähitellen suuri museoalue ja Museosaaren museoiden kokoelmia on sittemmin järjestelty useasti uudelleen. Vuodesta 1998 alkaen Altes Museumin pääkerroksessa on ollut esillä osa antiikin kokoelmasta. Antiikin kokoelmia esittelee myös läheinen Pergamon-museo.
Altes Museumin antiikin esineiden kokoelma on järjestelty teemoittain. Kokoelman tunnetuimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kreikkalainen veistos "Rukoileva nuorukainen", roomalainen kopio kuuluisasta Perikleen rintakuvasta, Berliini-maalarin kuvittama amfora, skyyttien Vettersfelden kulta-aarre sekä etruskien ja minolaisten aarteita. Myös Berliinin egyptiläinen museo oli 2000-luvulla muutaman vuoden tilapäisesti sijoitettuna Altes Museumiin, mutta se on sittemmin siirretty Neues Museumiin.
Andri Protsenko
Andri Protsenko (, s. 20. toukokuuta 1988) on ukrainalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Protsenko saavutti pronssia korkeushypyssä sisäratojen ennätystuloksellaan 236. Ulkoratojen ennätyksensä 240 hän hyppäsi Lausannen Timanttiliigan osakilpailussa heinäkuussa 2014. Vuoden 2014 EM-kisoissa Protsenko oli tuloksella 233 toinen maanmiehensä Bohdan Bondarenkon jälkeen.
Lontoon olympialaisissa 2012 Protsenko sijoittui finaalissa yhdeksänneksi ja Rio de Janeirossa 2016 neljänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 2009, 2011, 2013, 2015 ja 2017. EM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs 2016 sekä karsiutui loppukilpailusta 2010 ja 2012. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 2016 ja karsiutui loppukilpailusta 2012. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi 2015.
Protsenko saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 ja pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän sai hopeaa universiadeissa 2013.
Charlotta Fougberg
Charlotta Fougberg (s. 19. kesäkuuta 1985) on ruotsalainen juoksija. Hän kilpailee estejuoksussa, keskipitkillä matkoilla ja kestävyysjuoksussa.
Fougberg sai Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.30,16. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä MM-kilpailuissa Moskovassa 2013, Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017 sekä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi ja 5 000 metrillä yhdeksänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui 3 000 metrillä 11:nneksi 2015 ja 12:nneksi 2017. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli kolmastoista 2018 ja neljästoista 2016.
Fougberg on voittanut Ruotsin mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 2010–2013, 2015 ja 2018, 1 500 metrillä sisäradoilla 2010, 2013, 2015 ja 2017, 5 000 metrillä ulkoradoilla 2013 ja 2015, 10 000 metrillä 2017 sekä maastojuoksussa 2011 ja 2016.
Heinäkuussa 2014 Glasgow'n Timanttiliigan osakilpailussa Fougberg juoksi 3 000 metrin estejuoksussa Ruotsin ja Pohjoismaiden uuden ennätysajan 9.23,96. Aika oli samalla Euroopan kauden kärkitulos.
Karl August Hildén
Karl August Hildén (6. tammikuuta 1853 Akaa – 12. joulukuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Hildénin vanhemmat olivat talollinen Emanuel Heikipoika Penttilä ja Anna Stina Sipilä. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1872 ja vuonna 1875 hän suoritti teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi.
Hildén toimi Helsingissä komministerinä 1880–1882, kolmantena kappalaisena vuodesta 1882 sekä viimeksi Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1907. Hän toimi myös lääninrovastina 1913–1924 ja hän sai rovastin arvon 1907.
Hildén oli Suomen merimieslähetyksen sihteerinä 1880–1901 ja hän oli perustamassa Helsingin kaupunkilähetystä, Suomen evankelis-luterilaista nuorukaisyhdistystä sekä Vartija-lehteä. Hän oli myös Helsingin kaupunkilähetyksen puheenjohtajana 1883–1914 ja Vartija-lehden toimittajana 1888–1893. Hildén teki vuosien 1888–1906 välillä matkoja Syyriaan, Palestiinaan ja Egyptiin sekä kirjoitti kuvauksia näistä matkoista. Matkakirjansa esipuheen mukaan Hildén oli ensimmäinen suomalainen pappi joka kävi Palestiinassa uskonpuhdistuksen ajan jälkeen.
Hildén oli naimisissa 1891–1915 Toini Emelie Palmgrenin (k. 1915) kanssa. Heidän poikansa oli maantieteilijä ja professori Kaarlo Torsten Oskar Hildén (1893–1960).
Fashion (Ninjan kappale)
"Fashion" on mallina tutuksi tulleen Ninja Sarasalon ensimmäinen single, jonka hän julkaisi Ninja-taiteilijanimellä 29. maaliskuuta 2006. Kappaleen ovat säveltäneet, sanoittaneet ja tuottaneet Marcus Granberg ja Patric Sarin.
Kappale nousi Suomen singlelistalle kolmeksi viikoksi. Toisella listaviikollaan se nousi listan ensimmäiseksi. Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit -listalla ”Fashion” nousi kahdeksanneksi.
Kappaleesta on julkaistu Miikka Lommin ohjaama musiikkivideo, joka sai kunniamaininnan Oulun musiikkivideofestivaaleilla vuonna 2006.
Myrskytuuli
Myrskytuuli on suomalainen tanssiorkesteri joka voitti Viihdyttäjä 2009-kilpailun.
CCTV-1
CCTV-1 (China Central Television) on kiinalaisen CCTV:n julkinen televisiokanava, jonka lähetykset alkoivat 2. syyskuuta 1958. Kanava lähettää kaikenlaista ohjelmaa ja näkyy antenni-, satelliitti- ja kaapeliverkossa. Pääkonttori sijaitsee Pekingissä.
Kanavalla näytetään suorana lähetyksiä erityistapauksissa kuten Kiinan kansallispäivä, Hongkongin luovutus takaisin Kiinalle, Hongkongin kansainvälisen lentoaseman avajaiset, Chi-Chin maanjäristys, syyskuun 11. päivän terroriteot, Sichuanin maanjäristys, Aasian kisat ja kesäolympialaiset.
Virallinen sivusto
Hush Hush
"Hush Hush" on mallina tutuksi tulleen Ninja Sarasalon toinen single, jonka hän julkaisi Ninja-taiteilijanimellä 6. syyskuuta 2006. Kappaleen ovat säveltäneet ja tuottaneet Jukka Immonen ja Patric Sarin. Lisäksi sitä on ollut tuottamassa Jani Saastamoinen.
Suomessa kappale ei noussut lainkaan listoille, mutta syksyllä 2007 se nousi viideksi viikoksi Ruotsin singlelistalle, parhaimmillaan 11:nneksi.
Chris Nilan
Chris Nilan (synt. 9. helmikuuta 1958 Boston, Massachusetts) on uransa lopettanut ammattilaisjääkiekkoilija. Hän oli aikanaan tunnettu tappelija NHL-liigassa, ja muistetaan etenkin urastaan Montreal Canadiensissa. Nilan pelasi 13 kauden aikana NHL-liigassa 688 ottelua, joissa keräsi yli 3 000 rangaistusminuuttia.
Nilan pelasi nuorena kotiseutunsa junnujoukkueissa Bostonissa. Hän pelasi yliopistokiekkoa Northeastern Universityssä 1976–1979. Hänen fyysinen pelityylinsä herätti Montreal Canadiensin huomion, ja joukkue varasi Nilanin vuoden viimeisellä kierroksella. Nilan siirtyi heti Montrealin farmijoukkueeseen AHL-liigan Nova Scotia Voyageursiin. Nilan pelasi tappelijan roolissa menestyksekkäästi ja hän nousi jo samana vuonna NHL:ään.
Seuraavan kahdeksan kauden ajan Nilan suojeli joukkueen tähtiä Guy Carbonneauta, Bob Gaineya ja Stéphane Richeriä. Kausi oli Nilanin tehokkain 21 maalilla. Kaudella Montreal voitti Stanley Cupin. Seuraavana vuonna Nilan edusti Yhdysvaltoja Kanada-cupissa.
Nilan ajautui kaudella riitoihin Montrealin uuden päävalmentajan kanssa, ja hänet myytiin New York Rangersiin. Seuraavia kahta kautta varjostivat useat loukkaantumiset. Rangers myi Nilanin ennen kauden alkua Boston Bruinsiin. Kausi jäi Nilanin viimeiseksi. Kesken kauden Boston laittoi Nilanin vapaiden pelaajien listalle, josta Montreal nappasi hänet. Nilan lopetti uransa Montrealissa kauden päätteeksi.
Pelaajauransa jälkeen Nilan on kamppaillut lääkkeiden, alkoholin ja huumeiden kanssa. Urallaan hänelle tehtiin miltei 30 leikkausta, joiden kipulääkkeet aiheuttivat riippuvuutta. Nilan on kirjoittanut ongelmistaan kirjan. Hänen pelaajaurastaan ja sen jälkeisestä ajasta on tehty dokumenttielokuva "The Last Gladiators".
Juho Heikki Kala
Juho Heikki Kala (19. kesäkuuta 1864 Kauhava – 11. kesäkuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja tilastokonttorin johtaja.
Kalan vanhemmat olivat kunnankirjuri Eljas Herman Kala (ent. Nukala) ja Susanna Vilhelmiina Sippola. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1883 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1891 ja maisteriksi 1894.
Kala toimi Uusi Aura-lehden päätoimittajana 1899–1904 ja sen jälkeen hän oli Rautatiehallituksen tilastokonttorin johtajana 1904–1929.
Kalan syntymäkodissa Kauhavan Hahtomaan Kalan torpassa perustettiin juhannuksena 1881 Suomen emsimmäinen nuorisoseura. Juho Heikki Kala oli yksi perustavan kokouksen pöytäkirjan viidestä allekirjoittajasta. Kauhavalle perustettiin 1950-luvulla "J. H. Kala-seura" joka pystytti puretun Kalan torpan päärakennuksen paikalle muualta siirretyn samantyylisen rakennuksen.
Juho Heikki Kala oli naimisissa vuodesta 1897 Maija Erika Forsgrénin kanssa. Heidän poikansa oli diplomaatti Toivo Ilmari Kala.
Champagne (kappale)
"Champagne" on mallina tutuksi tulleen Ninja Sarasalon kolmas single, jonka hän julkaisi Ninja-taiteilijanimellä 24. tammikuuta 2007. Kappaleen ovat säveltäneet Marcus Granberg sekä Patric Sarin ja sen on tuottanut Jani Saastamoinen.
”Champagne” nousi yhdeksi viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, 11. sijalle.
Sandön taistelu
Sandön taistelu oli Suomen sodan meritaistelu, joka käytiin 2. elokuuta 1808 ruotsalaisen ja venäläisen laivasto-osastojen välillä Sandön edustalla Karunassa.
Ruotsalaisten oli tarkoitus estää venäläisten laivaston eteneminen Suomen länsirannikolle. Tätä oli yritetty jo Tallholman taistelussa 21. heinäkuuta. Ruotsalaiset rakensivat tykkipatteriston Rövarholman saarelle Sandön ja mantereen väliseen salmeen, johon laivasto asettui. Venäläiset olivat puolestaan nousseet maihin Kemiössä ja tukivat laivastoaan tykeillä maalta käsin.
Venäläiset aloittivat hyökkäyksen kello 3 aamuyöstä, minkä ruotsalaiset onnistuivat ensin pysäyttämään mutta myöhemmin maajoukkojen tuella venäläiset tykkijollat pääsivät lähelle ruotsalaisten asemia. Kello yhdeksän toinen ruotsalainen laivasto-osasto, johon kuului kuusi kaleeria ja yhdeksän tykkipurtta, siirtyi Peimarilta taisteluun tueksi, mutta venäläisten maajoukkojen tykkituli pakotti ruotsalaiset vetäytymään salmesta ja taistelu päättyi.
Ruotsalaisten vetäydyttyä tärkeä salmi päätyi venäläisten haltuun. Venäläisillä oli nyt esteetön pääsy Saaristomerelle, ja Ruotsin laivaston täytyi vetäytyä Saaristomereltä elokuun loppuun menneessä.