hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olof Wibelius
Olof Wibelius (vuodesta 1808 aateloituna af Wibeli; 10. helmikuuta 1752 Södertälje – 1. heinäkuuta 1823 Karlstad) oli ruotsalainen virkamies, joka toimi Savon ja Karjalan läänin maaherrana vuosina 1803–1808. Suomen sodan aikana hän kieltäytyi noudattamasta laittomina pitämiään venäläisten ylipäällikön, kenraali von Buxhoevdenin määräyksiä. Wibelius tunnetaan parhaiten J. L. Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" runosta "Maaherra", jossa hänet on kuvattu rohkeana siviilinä.
Wibeliuksen vanhemmat olivat Södertäljen kirkkoherra Nils Wibelius ja Ulrika Lindqvist. Hän kävi Strängnäsin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1774. Wibelius suoritti tuomarintutkinnon 1776 ja hän sai varatuomarin arvon 1780.
Wibelius toimi Uppsalan lääninkanslian kirjurina 1774–1777, Turun hovioikeuden ylimääräisenä kanslistina ja varanotaarina 1777–1783 sekä Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä 1783–1794. Hän oli Karjalan laamannikunnan laamannina 1794–1803, toimi samalla Turun ja Porin läänin virkaatekevänä maaherrana 1801–1802 ja oli sen jälkeen Savon ja Karjalan läänin maaherrana Kuopiossa vuodesta 1803. Wibelius oli mukana perustamassa Suomen Talousseuraa ja toimi seuran ensimmäisenä sihteerinä 1797–1800. Wibelius oli myös koskenperkausjohtokunnan jäsenenä vuodesta 1799 alkaen. Wibeliusta pidettiin tarmokkaana ja aikaansaavana virkamiehenä mutta hänen huonoina puolinaan nähtiin itsevaltaisuus sekä pykälien ja muotoseikkojen ylenmääräinen korostaminen.
Suomen sodan aikana Wibelius jäi virkapaikalleen kun venäläiset miehittivät Kuopion 15. maaliskuuta 1808 ja hän kehotti lääninsä asukkaita pidättymään aseellisesta vastarinnasta. Kun venäläisten joukkojen ylipäällikkö Friedrich Wilhelm von Buxhoevden antoi maaherroille käskyn takavarikoida niiden upseerien virkatalot jotka vielä taistelivat Ruotsin armeijan riveissä Wibelius lähetti 14. huhtikuuta 1808 von Buxhoevdenille kirjeen jossa hän piti määräystä lainvastaisena ja vetosi von Buxhoevdeniin sen perumiseksi. Tästä tapauksesta J. L. Runeberg sai aiheen "Maaherra"-runoonsa. Pian tämän jälkeen Johan August Sandelsin ruotsalaiset joukot kuitenkin valtasivat Kuopion takaisin toukokuun puolivälissä. Sandelsin joukoissa taisteli myös vapaaehtoisia talonpoikia ja tämän vuoksi Venäjän sotaministeri A. A. Araktšejev väitti Wibeliuksen nostattaneen kansaa kapinaan läänissään ja käski tuomaan hänet vangittuna Pietariin. Wibelius poistuikin tämän vuoksi Kuopiosta Sandelsin joukkojen mukana pohjoiseen ja hänen mukanaan lähti suuri osa lääninhallituksen virkamiehistä.
Suomen sodan jälkeen Wibelius siirtyi Ruotsiin jossa hän sai kuninkaalta eläkkeen ja toimi vielä Värmlannin läänin maaherrana 1809–1813. Hänestä tuli Ruotsin tiedeakatemian jäsen 1812.
Albert Edelfelt maalasi Wibeliuksen ja venäläisen kenraalin tapaamisesta kuuluisan taulun, jonka jäljennös on sittemmin ollut hyvin suosittu: erityisesti tuomarin tehtävässä toimivat juristit ovat mielellään ripustaneet sellaisen virkahuoneensa seinälle.
Personalismo
Personalismo on latinalaisamerikkalainen poliittisten johtajien ympärille rakennettu henkilökultti. Siihen liittyy usein poliittisten puolueiden, ideologioiden ja perustuslaillisten hallitusten etujen syrjäyttäminen lojaalisuudesta yhtä johtajaa kohtaan. "Personalismossa" on tavanomaista, että johtajan henkilökohtaista karismaa pidetään poliittisia saavutuksia tärkeämpänä.
Monet alueen poliittiset puolueet ovat koostuneet jonkin tietyn johtajan henkilökohtaisista kannattajista, mikä ilmenee puolueiden jäsenten puhekielisistä nimistä. Esimerkiksi Argentiinassa Partido Justicialistan kannattajia kutsutaan yleisesti vain "peronisteiksi" Juan Perónin mukaan ja Kuubassa Fidel Castron kannattajia "fidelisteiksi". Vaikka "personalismo" onkin varsin yleinen koko Latinalaisen Amerikan historiassa, se on ollut erityisesti osa Dominikaanisen tasavallan ja Ecuadorin poliittista järjestelmää.
"Personalismo" liittyy läheisesti latinalaisamerikkalaiseen "caudilismo"-ilmiöön, jossa valtioita hallitsee johtajat ("caudillot"), joiden valta nojaa väkivaltaan ja toisaalta henkilökohtaisen karismaan. "Caudillot" olivat erityisen yleisiä vasta itsenäistyneissä latinalaisamerikkalaisissa valtioissa 1800-luvun alkupuolella. "Caudilismi" säilyi kuitenkin yleisenä ilmiönä 1900-luvulle asti joko peronismin kaltaisina liikkeinä tai suoranaisina sotilasdiktatuureina.
Saiturin joulu
Saiturin joulu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Shanghai (elokuva)
Shanghai on draama-mysteeri-trillerielokuva, jonka ensi-ilta oli 2010. Sen ohjasi ruotsalainen elokuvaohjaaja Mikael Håfström. Elokuvassa on paljon aasialaisia näyttelijöitä ja pääosissa näyttelevät John Cusack, Ken Watanabe, Chow Yun-Fat ja Gong Li. Elokuvassa puhutaan sekä englantia että mandariinikiinaa.
Saannonmoite
Saannonmoite on Suomen oikeuskäytönnössä kanne, jonka tarkoituksena on saada tuomioistuimessa julistetuksi kiinteistön tai irtaimen esineen saanto mitättömäksi paremman oikeuden perusteella. Tavallisesti samassa kanteessa vaaditaan omaisuuden palauttamista sen oikean omistajan hallintaan. Saannonmoitteessa toimii kantajana omaisuuden oikea omistaja, joka on menettänyt omaisuutensa hallinnan oikeudettomasti. Vastaajana toimii omaisuuden senhetkinen haltija. Saannonmoitteessa on kiistan kohteena omistusoikeus, kun taas omistajankanteessa kohteena on käyttövapaus. Kannetta ratkaistaessa noudatetaan usein vindikaatioperiaatetta.
Vuoden 1734 lain maakaaren 11 luku sisälsi säännöksiä saannon moittimisesta, vaikka ei määritellytkään nautintasuojalle määräaikoja. Vuonna 1930 säädetty laki lainhuudatuksesta ja kiinteistönsaannon moittimisajasta (86/1930, kumottu 1997) sääti moittimisajaksi vuoden lainhuudatuksesta, jos perusteena oli muotovirhe (20 §). Oikea omistaja menetti kannevaltansa kymmenessä vuodessa, ellei sinä aikana nostanut kannetta kiinteistön takaisin vaatimiseksi (21 §). Nykyisen maakaaren (540/1995) mukaan saannonmoite on pantava vireille kahden vuoden kuluessa kiinteistön palauttamisesta oikealle omistajalle moitekanteen vuoksi (3 luku 5 §).
Kolarinsaaren kirkko
Kolarinsaaren kirkko eli Kolarin vanha kirkko on Kolarin seurakunnan kirkko Oulun hiippakunnassa. Kirkko sijaitsee Kolarinsaaren eteläkärjessä lähellä Kolarin keskustaa. Lähes kuutionmallinen puukirkko rakennettiin 1818–1819 A. W. Arppen piirustusten mukaan. Kirkon vierellä on samantyylinen kellotapuli. Kirkkoa on restauroitu 1976, sen ulkoasu on säilytetty alkuperäisena. Kirkkoa käytetään kesäaikana erityistilaisuuksissa ja jouluaattona.
Kirkon alttaritaulun "Vapahtaja ristillä" on maalannut taidemaalari Johan Gustav Hedman vuonna 1832.
Kirkon vieressä on sankarihaudat ja muistoristi. Muistoristi ja hautojen kivilaatat ovat graniittia.
Museovirasto on määritellyt Kolarin vanhan kirkon ja kellotapulin yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Carl Johan von Konow
Carl Johan von Konow (2. tammikuuta 1773 Akaa – 23. heinäkuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen von Konow -sukuun kuulunut Suomen sodassa taistellut sotilas, joka muistetaan parhaiten J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runosta "Von Konow ja hänen korpraalinsa".
Von Konowin vanhemmat olivat majuri Gregori von Konow ja Ulrika Eleonora Blåfield. Hän kävi Haapaniemen sotakoulun ja osallistui an 1788–1790 vänrikkinä, yleten luutnantiksi. 1907 hänestä tuli kuningatar Fredrika Dorotean kamaripaasi, 1804 hänet ylennettiin kapteeniksi Porin läänin jalkaväkirykmenttiin. Vuonna 1807 hän osallistui Pommerissa Napoleonin joukkoja vastaan tehtyyn sotaretkeen. Suomen sodan aikana hän toimi Porin jalkaväkirykmentin palveluksessa majurina ja komppanianpäällikkönä, kunnostautuen erityisesti Lapuan taistelussa ja Kauhajoella.
Sodan jälkeen von Konow erosi Ruotsin armeijan palveluksesta majurina 1810. Hän palasi kuitenkin sotilasuralle Suomessa ja toimi vuodesta 1812 alkaen 2. suomalaisen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan komentajana. Von Konow ylennettiin everstiluutnantiksi 1819 ja 1822 hänestä tuli Hämeenlinnan pataljoonan komentaja. Hän erosi armeijan palveluksesta 1825 everstin arvoisena. Tämän jälkeen hän toimi maanviljelijänä. Hänet tunnettiin karskina herrana, joka mielellään muisteli sotakokemuksiaan.
Von Konowin puoliso vuodesta 1810 oli Agatha Kristina Becker (k. 1859).
Nautintasuoja
Nautintasuoja on kiinteistön haltijan saantoa rasittavan virheen vaikutukset poistava suoja, joka syntyy kiinteistön nautinnan jatkuttua keskeytyksettä tietyn määräajan. Se tarkoittaa myös sitä, ettei saannossa olevaan virheeseen voi vedota. Nautintasuojaa ei kuitenkaan saa, jos virhe on niin karkea, ettei sitä voi luokitella saannoksi.
Nykyinen maakaari säätää nautintasuojasta 13 luvun 10 pykälässä. "Se, joka on saanut lainhuudon kiinteistöön ja sen jälkeen on kymmenen vuoden ajan omistajana hallinnut kiinteistöä, saa pitää kiinteistön, jos hän saantonsa tapahtuessa ei tiennyt eikä hänen pitänyt tietää kiinteistön joutuneen pois oikealta omistajalta. Jollei kannetta paremmasta oikeudesta kiinteistöön panna tänä aikana vireille, oikea omistaja menettää oikeutensa vaatia kiinteistö palautetuksi."
Vuoden 1734 laki ei sisältänyt säännöksiä nautintasuojasta, vaikka sitä edeltävät maakuntalait ja maanlait siitä säätivät. Epäselvyydet mahdollisuudessa vedota saantovirheisiin pyrittiin poistamaan kuninkaallisella lainselityksellä 14. toukokuuta 1805, joka kumottiin Suomessa lainhuudatuslailla 86/1930. Selitys määritteli vuoden ja 20 vuotta jatkuneen nautinnan vaikutukset. Vuoden 1930 lainhuudatuslaki (20 §) antoi mahdollisuuden vedota muotovirheeseen vuoden ajan lainhuudosta lähtien. Aika muiden kuin muotovirheiden korjaamiseen oli 10 vuotta lainhuudosta, jos lainhuudon saaja tai tämän seuraaja oli toiminut vilpittömässä mielessä.
Tanskan kuninkaallinen musiikkikonservatorio
Tanskan kuninkaallinen musiikkikonservatorio () on vuonna 1867 perustettu maan vanhin konservatorio Frederiksbergissä. Sen nimi oli vuoteen 1902 saakka Kööpenhaminan musiikkikonservatorio ()
Säveltäjä Niels Wilhelm Gade perusti konservatorion 1867. Sen esikuvana oli saksalainen musiikkikoulutus ja Gaden ajatuksena oli tarjota yleisluonteista musiikin peruskoulutusta. Tanskan valtion haltuun konservatorio tuli vuonna 1948, jota ennen se toimi yksityisluonteisesti.
Konservatorio toimi pitkään Kööpenhaminassa H.C. Andersens Boulevardilla. Elokuussa 2008 se sai käyttöönsä entiset Tanskan radiontoimitilat, "Radiohuset"in, Rosenørns Allélla Frederiksbergissä. Samassa yhteydessä silloinen Radiohusetin konserttisali muutti nimensä Konservatorion konserttisaliksi.
US Pro Vercelli Calcio
Unione Sportiva Pro Vercelli Calcio on jalkapalloseura Vercellin kaupungista Piemonten alueelta Italiasta. Se oli 1900-luvun alkuvuosikymmenien menestyksekkäimpiä italialaisseuroja voittaen seitsemän Italian mestaruutta vuosina 1908–1922. Kaudella 2015–2016 seura pelaa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Serie B:ssä.
"Società Ginnastica Pro Vercelli" perustettiin vuonna 1892. Seuran lajivalikoimaan kuuluivat aluksi miekkailu, voimistelu ja yleisurheilu. Jalkapallotoiminta käynnistyi 1903 ja seura nousi korkeimmalle sarjatasolle 1907. Heti seuraavana vuonna Pro Vercelli voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa. Ulkomaalaispelaajia käyttäneet seurat suljettiin sarjasta, ja Pro Vercelli voitti mestaruuden pisteen erolla US Milaneseen. Vuonna 1909 seura voitti kaksiosaisessa välierässä Genoan ja loppuottelussa Milanesen. Vuonna 1910 Pro Vercelli peluutti loppuottelussa Interiä vastaan juniorijoukkuettaan häviten lähteestä riippuen joko 3–9, 3–10 tai 3–11.
Pro Vercelli voitti kolmannen mestaruutensa 1911 kukistettuaan kaksiosaisessa loppuottelussa Vicenzan yhteismaalein 5–1. Vuonna 1912 seura murskasi finaaleissa Venezian 6–0 ja 7–0 sekä 1913 yksiosaisessa loppuottelussa Lazion 6–0. Sodan jälkeen Pro Vercelli voitti mestaruuden jälleen 1921 kukistettuaan loppuottelussa Pisan 2–1. Seuraavana vuonna se voitti CCI-liiton mestaruuden kukistettuaan loppuotteluissa Fortitudon 3–0 ja 5–2.
Nykymuotoisen Serie A:n ensimmäisellä kaudella, 1929–1930, Pro Vercelli sijoittui yhdeksänneksi ja kaudella 1933–1934 seitsemänneksi. Seura kuitenkin putosi 1935 Serie B:hen ja 1941 edelleen Serie C:hen. Se palasi Serie B:hen 1945, mutta putosi jälleen 1948 ja palasi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle vasta kaudeksi 2012–2013.
They Might Be Giants
They Might Be Giants on vuonna 1982 perustettu yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Alkujaan yhtye oli John Flansburghin ja John Linnellin muodostama duo. Nykyään yhtyeessä toimivat heidän lisäkseen Marty Beller, Dan Miller ja Danny Weinkauf. Yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1986. Yhtye on julkaissut tähän mennessä toistakymmentä studioalbumia sekä useita singlejä, kokoelmalevyjä, livelevyjä, EP-levyjä ja musiikkivideoita.
Yhtye otti nimensä elokuvasta "Ollaanpa jättiläisiä" ("They Might Be Giants", 1971). "Veljemme on nero" -televisiosarja käytti teemanaan They Might Be Giantsin kappaletta ”Boss of Me”. Kappale toi yhtyeelle Grammy-palkinnon vuonna 2002.
Caudillo
Caudillo tai caudilho () on eteläamerikkalainen poliittinen johtajatyyppi, joka syntyi maanosan maiden itsenäisyyssotien myötä 1800-luvulla. "Caudillot" eivät perinteisesti olleet sitoutuneet mihinkään tiettyyn poliittiseen ideologiaan tai liikkeeseen ja vaikka he usein uransa alussa vastustivat maan vallitsevaa oligarkiaa, he lähes poikkeuksetta nousivat itse oligarkeiksi ja harvoin horjuttivat vallitsevaa sosioekonomista järjestystä.
Ensimmäiset "caudillot" olivat omia yksityisiä armeijoitaan johtaneita kenraaleita ja suurmaanomistajia ("hacendado"), jotka käyttivät sotilaallista voimaansa noustakseen valta-asemiin vastaitsenäistyneissä valtioissa.
Lähes kaikissa Etelä-Amerikan valtiossa on jossain vaiheessa ollut "caudilloja", joista tunnetuimpia ovat argentiinalaiset Juan Manuel de Rosas ja Juan Facundo Quiroga, ecuadorilainen Gabriel García Moreno ja meksikolaiset Antonio López de Santa Anna ja Porfirio Díaz sekä dominikaanilainen Rafael Leónidas Trujillo.
Espanjassa Francisco Franco käytti itsestään termiä "el Caudillo" ilman sen latinalaisamerikkalaisia negatiivisia konnotaatioita.
Faxe Kondi
Faxe Kondi on tanskalainen virvoitusjuoma, jota tuottaa Faxe Bryggeri. Sitä myydään urheilujuomana, sillä se sisältää glukoosia, sokeria ja kofeiinia. Faxe Kondia on tuotettu jo vuodesta 1971. Alun perin juoma myytiin olutpulloissa, koska Faxe Bryggeri oli olutyritys.
Evidence of Inequity
Evidence of Inequity on kanadalaisen death metal -yhtye Beneath the Massacren vuonna 2005 julkaistu EP-levy. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu ja se jäi ainoaksi julkaisuksi Galy Recordsin kautta.
Tetralogia
Tetralogia on neljän toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja. Tetralogioita esiintyy mm. elokuva- tai kirjateoksissa, tietokone- ja konsolipeleissä ja näytelmissä, mutta tetralogioita voivat olla myös musiikkikappaleet ja taulut. Jälkimmäisessä tapauksessa neljä (suhteellisen) itsenäistä taulua muodostavat yhdessä vierekkäin aseteltuna yhden, suuremman kokonaisuuden.
Taidehistorian kuuluisin tetralogia lienee Richard Wagnerin neljän oopperan kokonaisuus Nibelungin sormus, jota Wagner sävelsi 26 vuotta.
Tetralogiasta käytetään joskus nimitystä kvadrilogia (latinan sanan ”quattuor” =neljä, mukaan), mutta tämä on epävirallinen nimitys. Kvadrilogia-nimitystä on käytetty erityisesti elokuvasarjojen, kuten "The Alien Quadrilogy" ja "Die Hard Quadrilogy", kohdalla.
Etelänkääpiöliitäjä
Etelänkääpiöliitäjä ("Puffinus assimilis") on pieni ulappalintujen lahkoon kuuluva avomerilintu.
Linnun pituus on 25–30 senttimetriä ja siivenkärkien väli 56–63 cm. Se muistuttaa jonkin verran pikkuliitäjää ("Puffinus puffinus"), mutta on kuin sen pienempi versio: hyvin tumma päältä ja valkea alta. Muita eroja ovat: siivet lyhyemmät, pyöreäkärkisemmät, kuperat ja leveämmät; tumma reunus siiven alapinnalla näyttää kapeammalta; nokka suhteessa hennompi ja pää pyöreämpi, jota usein pitää koholla ja nostelee joskus lennossa; siiven yläpinta kaksivärisempi, kyynärsiipi on epäselvärajaisesti vaaleampi ja usein isoissa peitinhöyhenissä valkeahko juova; ylemmäs ulottuva posken valkea alue ympäröi tumman silmän ja korostaa tummia kaulansivuja.
Pimeinä öinä, koloniasta kuuluu kirkkaita, nauravia, rytmisiä sarjoja, ”ka ki-kykykyr-kaa” joissa toinen tavu on voimakkain.
Linnulla on hyvin laaja lisääntymisalue, arviolta 50 000–100 000 km². Sen maailman laajuiseksi määräksi on arvioitu yli 900 000 yksilöä.
Sitä tavataan Australiassa, Ranskan Polynesiassa, Ranskan eteläisillä ja antarktisilla alueilla, Uudessa-Seelannissa, Norfolkinsaarilla, Papua-Uusi-Guineassa, Portugalissa, Saint Helenassa ja Espanjassa.
Alalaji "P. baroli" esiintyy Atlantilla Azoreilla, Madeiralla ja Kanariansaarilla, jossa se pesii keväisin pienehköissä kolonioissa, useimmin maakoloon. Tavataan harvoin pesimäalueiden pohjoispuolella.
Etelänkääpiöliitäjän lento on epävakaampaa kuin pikkuliitäjän ja myös siivenlyönnit sekä siivenlyöntisarjat pidemmät. Pystyy olemaan paikoillaan tuulessa siivet kohotettuina ja jalat roikkuen jolloin nappaa ruokaa veden pinnalta.
HMS Exmouth (H02)
HMS Exmouth (viirinumero H02) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston E-luokan laivueenjohtaja, joka palveli maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
"HMS Exmouth" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivaston 5. Hävittäjälaivueeseen lippulaivaksi, jossa alus palveli yhdessä sisaralustensa kanssa aina vuoteen 1939, jolloin koko laivue siirrettiin juuri sodan alla reserviin ja vasta palvelukseen astuneet K-luokan hävittäjät muodostivat 5. Hävittäjälaivueen.
Laivue siirrettiin elokuussa 1935 Välimeren laivastoon Italian ja Abessinian välisen kriisin vuoksi. "HMS Exmouth" oli telakalla Aleksandriassa 4. lokakuuta alkaen vuoden loppuun. Laivue palasi maaliskuussa 1936 Kotilaivastoon, jonka alaisuudessa se palveli elokuusta alkaen Espanjan rannikolla.
"HMS Exmouth" palasi heinäkuussa 1939 aktiivipalvelukseen ja se sijoitettiin Kotilaivaston 12. Hävittäjälaivueen lippulaivaksi. Laivue siirrettiin saattuetehtäviin Läntiselle alueelle suorittamaan merialueen valvontaa ja toimimaan saattajina luoteisella alueella ja Pohjanmerellä.
"HMS Exmouth" oli 21. tammikuuta 1940 saattamassa rahtialus "Cyprian Princeä", kun saksalainen sukellusvene "U-22" (Karl Heinrich Jenisch) havaitsi alukset. Sukellusvene laukaisi torpedonsa ja osui hävittäjään upottaen sen. "HMS Exmouthin" upotessa menetti henkensä kaikki 189 miehistönjäsentä. Aluksen miehistöstä on haudattu 18 henkeä Wickin hautausmaahan.
D-luokka (hävittäjä)
D-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, joka muistuttaa hieman suurennettuja B-luokan hävittäjiä ja joihin oli sijoitettu suuremmat polttoainesäiliöt kuin vuoden 1929 laivastosuunnitelman C-luokassa, jotka siirrettiin 1937 Kanadan laivastolle.
Kaiken kaikkiaan D-luokka oli C-luokan kopio lukuun ottamatta pieniä muutoksia.
Alusten pääaseistuksena olivat 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin QF Mk IX -tykit, joiden asennus mahdollisti 30 korkeuskulman. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX torpedoiden laukaisemiseksi.
Kaikki vuoden 1931 laivasto-ohjelman aluksien oli suunniteltu olevan nopeita miinanlaskijoita, joiden varusteisiin kuuluisi 60 Mk XIV -miinaa, mutta uuden miinajärjestelmän keskeneräisyyden vuoksi pidettiin mielettömänä varustaa yhdeksän upouutta alusta testaamattomalla järjestelmällä.
Tiineys
Tiineys tarkoittaa nisäkkään raskautta eli aikaa, jolloin hedelmöittynyt munasolu kehittyy naaraan elimistössä alkioksi ja sikiöksi. Tiineys päättyy normaalisti synnytykseen. Se voi päättyä myös ennenaikaisesti blastokystin kiinnittymishäiriöön, spontaaniin keskenmenoon, tai indusoituun keskenmenoon eli aborttiin. Tiineyden kesto vaihtelee eläinlajien välillä parista-kolmesta viikosta jopa yli vuoteen. Pisin tiineysaika on afrikannorsulla: noin 95 viikkoa eli liki 22 kuukautta.
Tamman tiineys kestää noin 11 kalenterikuukautta. Muutama päivä ennen synnytystä jo aiemmin varsoneiden tammojen utareisiin ilmestyy ns. vahatapit. Siitä tietää, että varsominen on lähellä.
Tasmanianjuovapussimäyrä
Tasmanianjuovapussimäyrä ("Perameles gunnii") on pussimäyrien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu "raitapusselia".
Tasmanianjuovapussimäyriä elää Tasmaniassa ja harvinaisena Victorian osavaltiossa Australian mannermaalla.
Tasmanianjuovapussimäyrällä on lyhyt häntä, ja se painaa alle kilogramman.
Tasmanianjuovapussimäyrä on yöeläin ja lähtee pesästään iltahämärällä etsimään ruoakseen pieniä selkärangattomia, esimerkiksi sirkkoja, kovakuoriaisia ja matoja. Ravintoa etsiessään se tutkii maata pitkällä kuonollaan ja kaivaa ruoan innokkaasti esiin.
Tasmanianjuovapussimäyrä elää vain 2-3 vuotta.
Pelihahmo Crash Bandicoot on tasmanianjuovapussimäyrä.
J. J. Redick
Jonathan Clay ”J. J.” Redick (s. 24. kesäkuuta 1984 Cookeville, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänen seurajoukkueensa kaudella 2018–2019 on Philadelphia 76ers. Hän oli yliopistouransa aikana yksi suurimmista yliopistokoripalloilun tähdistä.
Redick pelasi lukiokoripalloa Cave Springin koulussa. Samalla hän sai kansallista huomiota pelitaidoillaan. Redick teki kaksikymmentä pistettä ottelua kohden kahtena ensimmäisenä vuotenaan lukiossa. Ennen kolmatta vuottaan hän lupautui pelaamaan Duken yliopistossa. Viimeisenä kautenaan Cave Springissä Redick johdatti koulunsa osavaltion mestariksi.
Vuonna 2002 hän siirtyi Duken yliopiston koripallojoukkueeseen. Redick valittiin heti ensimmäisenä vuonna McDonald’s All-American-otteluun, jossa hän voitti kolmen pisteen heittokisan. Samalla hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2002–2003 hän teki 15,0 pistettä ottelua kohden, joka oli yliopiston historian neljänneksi paras noteeraus ensimmäisen vuoden opiskelijalta.
Toisena yliopistokautena Redick oli joukkueensa paras pisteissä, kolmen pisteen heitoissa sekä vapaaheittoprosenteissa. Hän voitti myös ACC:n pistekuninkuuden. Duke pääsi mukaan NCAA:n lopputurnaukseen, jossa se pääsi neljän parhaan joukkoon. Välierissä joukkue hävisi Connecticutin yliopistolle. Redick teki ottelussa viisitoista pistettä.
Kaudella 2004–2005 Redick valittiin ACC:n vuoden pelaajaksi, kun hän voitti sarjan pistekuninkuuden.
Viimeisellä yliopistokaudellaan hän rikkoi koulunsa piste-ennätyksen ja pussitti samalla uransa piste-ennätyksen: 41 pistettä.
Hänen pientä kokoaan ja huonoa puolustusta pidettiin ongelmana, joka saattaisi vaikuttaa pelaamiseen NBA:ssa. Redick osallistui , jossa Orlando Magic varasi hänet numerolla 11. Kaudella 2006–2007 hän teki NBA:ssa keskimäärin 6,0 pistettä kolmen pisteen onnistumisprosentin ollessa 38,8.
Kaudella 2008–2009 Magic selviytyi NBA:n finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi Los Angeles Lakersille. Redick edusti Magiciä helmikuuhun 2013 asti, jolloin siirtyi kauden 2012–2013 siirtotakarajapäivänä Milwaukee Bucksiin. Bucksiin siirtyivät pelaajakaupassa hänen lisäkseen Gustavo Ayon ja Ish Smith, kun Magic sai vaihdossa Tobias Harrisin, Doron Lambin ja Beno Udrihin. Saman vuoden heinäkuussa Redick siirtyi Los Angeles Clippersiin kolmen seuran välisessä pelaajakaupassa. Clippers sai Redickin lisäksi Jared Dudleyn Phoenix Sunsista, Suns Eric Bledsoen ja Caron Butlerin Clippersistä ja Bucks toisen kierroksen varausvuorot sekä Bucksilta että Clippersiltä.
Pelattuaan neljä kautta Los Angeles Clippersissä Redick siirtyi Philadelphia 76ersiin kesällä 2017.
Norsunheinät
Norsunheinät ("Miscanthus") on heinäsuku, johon kuuluu noin 15 eri lajia. Lajit ovat alun perin kotoisin Aasiasta ja Afrikan trooppisilta alueilta. Joitakin lajeja, kuten elefanttiheinää ja mammuttiheinää, voidaan käyttää puutarhakasveina.
Keuruun vanha kirkko
Keuruun vanha kirkko on vuosina 1756–59 rakennettu länsitornillinen pitkäkirkko, johon on liitetty lyhyet ristivarret. Kirkon alkuperäiset piirteet ovat säilyneet hyvin.
Paanukattoinen ja punamullattu kirkko edustaa hyvin 1700-luvun puukirkkoarkkitehtuuria. Se rakennettiin Antti Hakolan johdolla. Kirkon kuoripääty on kolmisärmäinen. Kirkkoon rakennettiin 1830-luvun alussa myös kahdeksankulmainen sakaristo kuoriosan jatkoksi. Pohjaratkaisun innoituksena lienee ollut Turun tuomiokirkko ja sen "Kaikkien Pyhien kappeli".
Alkuperäisen Kansallismuseon kokoelmiin siirretyn alttaritaulun "Kristus pesee opetuslastensa jalkoja" maalasi Johan Backman 1750- tai 1760-luvulla. Keuruun vanhassa kirkossa säilytetään kopiota Backmanin maalauksesta. Puuholvien maalauskoristelun teki Johan Tilén 1780-luvulla. Kirkon alkuperäinen vaivaisukko 1800-luvulta on varastettu ja sen tilalle teki kuvanveistäjä Eino Räsänen uuden vuonna 1955.
Kirkon sisätunnelman on ikuistanut muun muassa Akseli Gallen-Kallela maalaukseensa "Tyttö Keuruun vanhassa kirkossa".
Peter Hirt
Peter Hirt (30. maaliskuuta 1910 Küsnacht, Zürich, Sveitsi – 28. kesäkuuta 1992 Zürich, Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen F1-osakilpailuun kausina 1951–1953. Pisteitä Hirt ei saavuttanut. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Sveitsin GP:ssä 1952. Aika-ajoissa Hirt oli 16. Hirt oli Ecurie Espadonin jäsen.
Ruusuke (palkinto)
Ruusuke on palkintoesine, jota käytetään eläinnäyttelyissä ja -kilpailuissa, joissa palkittavia on paljon. Usein ruusukkeen väri kertoo sen merkityksestä tai sijoituksesta kilpailussa.
Ruusukkeen lisäksi annetaan usein pokaali kilpailun pääluokkien voittajille tai näyttelyiden parhaille yksilöille.
Koiranäyttelyissä rotunsa paras (ROP) saa kelta-punaisen ruusukkeen ja vastakkaisen sukupuolen paras (VSP) valko-vihreän ruusukkeen. Sertifikaatti (SERT) on väriltään sini-valkoinen, vara-sertifikaatti vaaleansininen, kansainvälinen sertifikaatti (CACIB) väriltään valkoinen ja vara-CACIB oranssi tai oranssi-valkoinen. Lisäksi sijoituksista kertovat värit punainen (1. sija), sininen (2. sija), keltainen (3. sija) ja vihreä (4. sija). Suomen muotovalio (FI MVA) -ruusuke on väriltään puna-vihreä.
Myös muissa koirakilpailuissa käytetään ruusukkeita. Esimerkiksi TOKO:ssa ruusukkeen värit ovat musta, keltainen ja punainen.
Hevoskilpailuissa ja -näyttelyissä luokkavoittajalle annetaan Suomessa sinivalkoinen ruusuke, toiseksi tulleelle sininen, kolmannelle valkoinen, neljännelle punainen, viidennelle keltainen ja kuudennelle sekä muille sijoittuneille vihreä. Näyttelyissä jaetaan lisäksi erivärisiä ruusukkeita kategoriavoittajille, esimerkiksi parhaalle varsalle.
Pokaali
Pokaali on yleinen palkintoesine, joka voidaan antaa palkinnoksi esimerkiksi näyttelyissä tai kilpailuissa. Pokaali annetaan palkinnoksi yleensä voittajalle. Urheilukilpailuissa palkintona voi olla pokaalin ohella myös mitali, näyttelyissä saatetaan palkinnoksi antaa myös ruusukkeita.
Toisin kuin mitalit, jotka on perinteisesti jaettu kolmeen arvoluokkaan (kultainen, hopeinen ja pronssinen), pokaali luovutetaan kilpailussa usein vain voittajalle. Mikäli kilpailussa jaetaan pokaalit myös muille sijoille, ovat ne huomattavasti voittajan pokaalia pienempiä. Esimerkiksi useissa tennisturnauksissa on tapana ojentaa finaalin voittajalle näyttävä pokaali, kun finaalin häviäjä saa tyytyä vaatimattomampaan lautaseen.
David Hobbs
David Wishart Hobbs (s. 9. kesäkuuta 1939 Royal Leamington Spa, Englanti, Iso-Britannia) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausilla 1967–1968, 1971 ja 1974. Hän ajoi kahdesti seitsemänneksi Britannian GP:ssä 1967 ja Itävallan GP:ssä 1974.
Hobbs osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 1962–1972, 1979, 1981–1985 ja 1987–1989. Hän oli kahdesti kolmas vuosina 1969 ja 1984 ja ajoi kerran paalulle. Hän voitti luokkansa vuonna 1982. Hän osallistui myös Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1971, 1973–1974 ja 1976, ollen parhaimmillaan viides vuonna 1974. Hobbs kilpaili NASCAR Winston klubissa vuonna 1976 ja Daytonan 500 -kilpailussa. Hän ajoi International Race of Champion kilpailun vuonna 1979. Hän voitti U.S. F5000 -mestaruuden vuonna 1971 ja TransAm-sarjan mestaruuden vuonna 1983.
Hobbs on nykyään SPEED-televisiokanavan kommentaattori.
Luettelo vuoden 1991 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1991 tehtiin noin sadan satelliitin laukaisu. Se oli Neuvostoliiton viimeinen vuosi, loppuvuoden laukaisut kuuluvat Venäjän federaatiolle.
Arnold Tilgmann
Arnold Gotthard Tilgmann (12. syyskuuta 1902 Küssnacht, Sveitsi – 18. tammikuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, kuvittaja, sekä liikemies ja mainos- ja pilapiirtäjä. Tilgmann oli kuvittajana tuotteliaimmillaan 1940- ja 1950-luvuilla.
Sveitsissä syntyneen Tilgmannin vanhemmat olivat liikemies Herman Hildor Tilgmann ja Alma Matilda Sjöblom. Arnold Tilgmann kävi viisi luokkaa lyseota ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1922 ja Helsingin musiikkiopistosa 1925–1828. Hän opiskeli myös laulua 1920-luvun lopulla Italiassa maestro Ferrarin johdolla.
25-vuotiaana Tilgmann työskenteli Turun Kivipainossa. Siellä hän suunnitteli mm. Sisu-pastillin pakkauksen ja logon. Sisun logo on säilynyt samanlaisena 1920-luvulta nykypäivään.
Vuosina 1927–1939 Tilgmann toimi mainostoimisto Erva-Latvalan graafikkona.
Talvisodan jälkeen Tilgmann perusti taidekustantamo Oy Paletti Ab:n joka julkaisi muun muassa lastenkirjoja, pelejä, värityskirjoja sekä myös Tilgmannin itse suunnittelemia postikortteja. Tilgmann piirsi kaikkiaan yli 1 500 erilaista postikorttia. Hän piirsi myös lasten kuvakirjoja ja kuvitti pelejä, pelikortteja, pöytäliinoja, seinätauluja ym. Tilgmann oli pääomistajana myös Lehtipaino Oy:ssä, jossa Paletin julkaisut painettiin. 1950-luvulla Paletti alkoi myös julkaista Pecos Bill- ja Tex Willer -sarjakuvalehtiä sekä Ajan Sävel -nuortenlehteä.
Tilgmann vetäytyi Paletti Oy:n johdosta 1970 heikentyneen terveyden takia. Yhtiön toiminta jatkui vielä hänen lastensa johdolla vuoden 1980 loppuun saakka.
Oopperalaulajana Tilgmann esiintyi sekä radiossa että Kansallisoopperan lavalla. Hän piti konsertteja ja toimi myös kuorojen solistina. Tilgmann oli solistitehtävissä Milanossa ja Tukholmassa ja toimi Finlandia-kuoron tenorisolistina Yhdysvalloissa 1939.
Blob (sarjakuvahahmo)
Blob, oikealta nimeltään Frederick J. Dukes, on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo ja Ryhmä-X:n vastustaja. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "X-Men" -lehden kolmannessa numerossa, joka oli Stan Leen ja Jack Kirbyn käsialaa.
Blob esiintyi alun perin sirkuksessa ja väitti olevansa horjumaton. Hänellä olikin huomattava määrä massaa, jonka ansiosta hän pystyi hyödyntää yliluonnollista voimaansa ja luomaan oman painovoimakentän vetäen kohteita puoleensa. Professori X yritti suostutella Blobia liittymään perustamaansa supersankariryhmään, mutta Blobilla oli rikollisen mieli ja halusi käyttää voimiaan rikolliseen toimintaan liittyen Pahojen Mutanttien Veljeskuntaan.
Blob esiintyi vuoden 2009 elokuvassa "", jossa häntä esitti näyttelijä Kevin Durand. Hahmo esiintyi myös vuonna 2016 elokuvassa "", jossa häntä näytteli painija Gustav Claude Ouimet, tunnettu myös nimellä Giant.
Godfrey Ho
Godfrey Ho (Chi Kueng Ho (何志強), s. 1948), joskus myös God Ho, on entinen hongkongilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ho tunnetaan parhaiten Ninja-elokuvistaan, jotka ovat sarja 80-luvulla kuvattuja Z-luokan martial arts -elokuvia joissa käytetään Copypaste-tekniikkaa. Näistä elokuvista on ajan myötä tullut kulttiteoksia. Ho saattoi kuvata materiaalin yhteen elokuvaan ja editoida sekä pilkkoa kohtaukset eri järjestykseen, minkä jälkeen hän lisäsi materiaalia toisista elokuvistaan ja lopuksi dubbasi kaiken uusiksi saaden näin (lähes) valmiin uuden elokuvan. Tämä mahdollisti hänen luoda neljä tai viisi elokuvaa yhden budjetilla. Tämän vuoksi onkin vaikeaa arvioida kuinka monta valmista elokuvaa hän itse asiassa kuvasi. Häneltä on luultavasti valmistunut luultavasti yli 90 elokuvaa ja noin 40:nen nimissä on sana "ninja".
Monia Hon elokuvia pidetään vertauksena huonolle elokuvalle. Niitä pidetään joskus myös hullunkurisimpina elokuvina ikinä, sisältäen muun muassa rullaluistelevia ninjona, juoneen mitenkään liittymättömiä raiskauskohtauksia ja samoja toistuvia äänitehosteita. Ho on myös varteenotettava hänen tyylistään käyttää toisten luomaa musiikkia (kuten muun muassa "n", "Tähtien sodan", Wendy Carlosin, "Miami Vicen", Iczer Onen, Pink Floydin, Tangerine Dreamin ja Steve Hillagen musiikkia) omissa elokuvissaan.
Luotettavaa taustatietoa Godfrey Hosta on vaikea saada, johtuen hänen salaperäisyydestään ja suhteellisen joutilaasta nykytuotannosta. Hän on ohjannut vain yhden elokuvan vuosien 1995 ja 2005 välillä kun taas yli 60 elokuvaa 1980–1990 välillä. Ongelmaa ei myöskään auta hänen salanimensä, hän on luonut yli 20 eri nimeä elokuvauransa aikana. Kiinnostavasti Internet Movie Databasen mukaan Godfrey Ho ja hänen muut salanimensä eivät ole hänen oikea syntymänimensä vaan Chi Kueng Ho (何志強).
Hänen salanimiinsä kuuluu muun muassa Godfrey Hall, Zhi Jiang He, Benny Ho, Chi-Mou Ho, Chun-Sing Ho, Charles Lee, Stanley Chan, George King, Ho Jeung Keung, Fong Ho, God-Ho Yeung ja monet muut. On väitelty olisiko Thomas Tang (kuollut tulipalossa 1980-luvun lopulla) ollut oikea henkilö vai yksi Godfrey Hon salanimiä.
Nykyisin Godfrey Ho opettaa digitaalielokuvien valmistusta Hong Kongin elokuva-akatemiassa.
Tämä on epätäydellinen lista Godfrey Hon elokuvista. On luultavasti mahdotonta tietää kuinka monta elokuvaa hän on ohjannut.
John Wraith
John Wraith on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "Wolverine" -sarjakuvasarjan numerossa 60 vuonna 1991. Hän esiintyi myös vuonna 2009 julkaistussa elokuvassa "", jossa häntä näytteli Black Eyed Peas -yhtyeen jäsen, will.i.am.
Sarjakuvissa Wraith on Ase-X -projektissa toiminut mutantti, joka kykeni teleportaamaan ajatuksesta sekä ikääntyi normaaleita ihmisiä hitaammin.
Andreas Wisniewski
Andreas Wisniewski (3. heinäkuuta 1959) on saksalainen näyttelijä ja entinen tanssija.
Wisniewski syntyi Berliinissä ja hän vietti suurimman osan varhaiselämästään tanssimiseen, ennen kuin hän kääntyi näyttelijäksi. Wisniewski teki suuren debyytin elokuvassa "Gothic".
Seuraavana vuonna tuli hänen suurin esiintymisensä Bond-elokuvassa "007 vaaran vyöhykkeellä", missä hän esitti KGB:n jäsentä Necrosta. Wisniewskin kolmas suuri esiintyminen oli elokuvassa "Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli", missä hänen roolihahmonaan oli Tony, yksi Hans Gruberin (Alan Rickman) alaisista. Elokuvan kuuluisassa kohtauksessa Tonyn ruumis makaa hississä ja John McClane (Bruce Willis) on kirjoittanut verellä hänen paitaansa "Sain nyt konekiväärin. Ho-Ho-Ho".
Wisniewski jätti elokuva-alan hetkeksi esiintyäkseen televisiosarjoissa "Superboy", "Mann & Machine" sekä "Villi Pohjola". Myöhemmin hän palasi elokuva-alalle esiintyäkseen scifi-elokuvassa "Death Machine". Wisniewskillä oli myös sivuosa elokuvassa "Vaarallinen tehtävä".
Pian sen jälkeen hän esiintyi saksalaisissa elokuvissa sekä englantilaisessa sarjassa "Lock, Stock...", mikä perustuu Guy Ritchien ohjaamaan vuoden 1998 elokuvaan "Puuta, heinää ja muutama vesiperä". Wisniewski esiintyi myös sarjassa "Ultimate Force", missä hän esitti venäläisterroristia.
Wisniewski on esiintynyt myös kahdessa musiikkivideossa. Ensin hän esiintyi videossa "Venus", jonka esitti tyttöyhtye Bananarama ja myöhemmin hänet nähtiin Elton Johnin videossa "Nikita".
Vuonna 2001 Wisniewski aloitti ohjaamisen. Hän teki lyhytelokuvia inspiroiden Danny Webbiä ja Christine Adamsia.
Wisniewski on naimisissa ja hänellä on poika. Wisniewski on uskonnoltaan zen ja hän ohjaakin meditointiluokkia Notting Hill'ssä.
Näsykkäjärvi
Näsykkäjärvi () on Petsamonjoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon kunnan länsiosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Järvi sijaitsee Petsamonvuonon ja Vuoremijoen välisellä alueella Petsamon kaupunkityyppisen taajaman länsipuolella. Järven pinta on 66 metriä merenpinnan yläpuolella. Näsykkäjärveä ympäröivät tunturit; lännessä Kivitunturi, pohjoisessa Selkätunturi ja idässä Parkkinatunturit. Näsykkäjärveen laskee pohjoisesta muutama pieni järvi, joista isoimmat ovat Pieni-Näsykkä ja Saarijärvi. Näsykkäjärvi puolestaan laskee eteläpäästään alkavaa Näsykkäjokea pitkin Petsamonjokeen juuri ennen kuin Petsamonjoki laskee Petsamonvuonoon. Näsykkäjärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa. Näsykkäjärven laskujoen suulla sijaitsi Suomen aikana Näsykän kylä.
Kuotsjärvi
Kuotsjärvi () on Paatsjoen vesistöön kuuluva järvi Nikkelin kunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Kuotsjärvi on pohjois-eteläsuunnassa pitkämäinen järvi ja se sijaitsee Paatsjoen ja Petsamontunturien välisellä alueella Norjan rajan tuntumassa. Järvi laskee Paatsjokeen hyvin lyhyttä lasku-uomaa myöten. Kuotsjärven itäpuolella sijaitsee Nikkelin taajama ja pohjoispäässä Mirnyin kylä. Kuotsjärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan keskiosassa.
Haladžin kieli
Haladžin kieli on Iranissa asuvien haladžien puhuma turkkilainen kieli.
Turkkilaiset haladžit asuvat pienellä alueella Qomin länsipuolella 200 kilometriä Teheranista lounaaseen. Heitä arvioidaan olevan noin 20 000 henkeä. Haladžeiksi kutsutaan myös erästä iranilaista kieltä puhuvaa kansanryhmää.
Gerhard Doerferin mukaan haladži on eronnut kantaturkista heti tšuvassin ja bolgaarin jälkeen. Eräät tutkijat ovat pitäneet sitä azerin kielen murteena. Nykyään sen katsotaan olevan itsenäinen oguusilainen kieli.
Haladži toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät persiaa. Enemmistö osaa myös azeria. Kieli on katoamassa varsinkin alueen länsiosassa, jossa iranilaisvaikutus on ollut voimakasta.
Yosumin!
Yosumin! on Square Enixin kehittämä ja julkaisema pulmapeli. Peli julkaistiin alun perin selainpelinä. Sittemmin siitä on julkaistu omat versionsa Xbox Live Arcadeen ("Yosumin! LIVE") sekä Nintendo DS:lle ("Yosumin DS").
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija tai lyhyesti vain Vuoden taiteilija on valittu vuodesta 1971 alkaen. Voittajan retrospektiivinen näyttely on ollut esillä Helsingin Taidehallissa. Vuoden taiteilijoita valittiin vuosittain 1990-luvun puoliväliin asti ja siitä eteenpäin satunnaisesti.
Vuoden taiteilija -tapahtuma ja näyttely on saanut paljon julkisuutta ja se on noussut yleiseen tietoisuuteen paremmin kuin useimmat kulttuurin tapahtumat.
Sillä on sanottu olleen kuvataiteessa jopa suurempi merkitys kuin Finlandia-palkinnolla on kirjallisuudessa. Vuoden taiteilijoilla on tavallisesti ollut takanaan sen verran uraa, että näyttely on tuonut esiin tuotannon koko kaaren ja taiteilijan kehityksen.
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijan jäljessä on tullut useita pieniä ja paikallisia Vuoden taiteilija -titteleitä, esimerkiksi Hyvinkäällä ja Turussa. Suomiartin Vuoden taiteilija -kilpailu on ruotsinsuomalaisille kuvataiteilijoille.
Musiikin puolella vuoden taiteilijoita ovat valinneet ainakin Mikkelin Musiikkijuhlat, Savonlinnan oopperajuhlat ja Pori Jazz.
Charles Conrad
Charles Conrad Jr. ("paremmin tunnettu kutsumanimellä Pete Conrad") (2. kesäkuuta 1930 – 8. heinäkuuta 1999) oli kolmas Kuun pinnalla käynyt yhdysvaltalainen astronautti.
Conrad syntyi vuonna 1930 Philadelphiassa Yhdysvalloissa varakkaaseen pankkiiriperheeseen. Hänen perheensä menetti kuitenkin omaisuutensa talouslamassa vuonna 1942 ja perhe joutui muuttamaan pois kartanostaan pienempään taloon. 
Nuorena Conrad oli kesätöissä Paolin lentokentällä. Aluksi hän leikkasi ainoastaan ruohoa mutta aikaa myöten hän oppi lentokentällä myös lentokoneen korjausta. Autettuaan erästä lentäjää korjaamaan lentokoneesa, Conrad sai lentäjältä virallista lento-opetusta. Conrad valmistui 1953 ilmailutekniikan linjalta yliopistosta ja siirtyi sen jälkeen laivastoon, jossa hänestä tuli sotilaslentäjä.
Vuonna 1959 Conrad kutsuttiin psykologisiin testeihin, joissa valittiin Mercury-astronautteja. Conrad oli ainoa joka kapinoi testeissä avoimesti testaajia vastaan mutta hänet valittiin silti mukaan ohjelmaan.
Conrad lensi Gemini 5 -lennolla maan ympäri, Apollo 12 -lennolla Kuuhun ja oli mukana toisella Skylab-avaruusasemalle tehdyllä lennolla. Gemini 5-lennolla Conrad oli 10:s amerikkainen avaruuslentäjä, ja 20:s avaruuslentäjä koko maailmassa. Conrad kuoli moottoripyöräonnettomuudessa noin kaksi viikkoa ennen ensimmäisen kuulennon 30-vuotisjuhlaa.
Maattert
Maattert () on tunturi Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Tunturi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan itäosassa Petsamonjoen ja entisen Suomen itärajan välisellä alueella. Tunturin korkein huippu on 528 m korkea.
Troye Sivan
Troye Sivan Mellet, paremmin tunnettuna Troye Sivan (5. kesäkuuta 1995), on australialainen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja vloggaaja. Sivan on julkaissut muun muassa EP-levyjä ja menestyssinglejä, hänen ensimmäinen studioalbuminsa on nimeltään "Blue Neighbourhood" (2015). Vuoden 2014 lokakuussa "Time"-lehti valitsi Sivanin 25:n maailman vaikutusvaltaisimman nuoren joukkoon kuluneena vuonna.
Hän on laulanut vuosina 2006, 2007 ja 2008 Seven Networkin rahankeräyksissä. Vuonna 2007 hän lauloi dueton yhdessä Australian Idol -voittajan, Guy Sebastianin, kanssa. Sivan myös eteni StarSearch 2007 -kilpailujen finaaleihin ja hänen ensimmäinen albuminsa, "Dare to Dream", julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisälsi viisi kappaletta, ”There’s A Hero”, ”Angels Brought Me Here”, ”Somewhere Over the Rainbow”, ”Unsung Hero” ja ”The Prayer”. Troyen EP, TRXYE julkaistiin 15.08.2014, ja se sisälsi myös viisi kappaletta, ”Happy Little Pill”, ”Touch”, ”Fun”, ”Gasoline” ja ”The Fault In Our Stars”.
Sivan julkaisi EP:n "Wild" 4. syyskuuta 2015. Hän julkaisi musiikkivideotrilogian nimeltään "Blue Neighbourhood." Trilogia sisälsi kappaleet ”Wild”", ”"Fools” ja singlen ”Talk Me Down”"."
Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Blue Neighborhood" julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Hän tuki uutta albumia Troye Sivan Live -kiertueella. Kiertue kattoi monta kaupunkia Yhdysvalloissa ja myös muutamia kaupunkeja Euroopassa (muun muassa Lontoo, Pariisi, Berliini ja Tukholma).
8. joulukuuta 2015 hän esiintyi Jimmy Fallonin "The Tonight Showssa". Vuonna 2017 toukokuussa Sivan julkaisi yhdessä Martin Garrixin kanssa musiikkisinglen "There For You".
Sivanin toinen studioalbumi on nimeltään "Bloom" (2018). Albumi sisältää muun muassa kappaleet "My My My!", "Dance to This" (mukana Ariana Grande), "The Good Side" ja "Bloom".
Näyttelemisen Sivan aloitti teattereissa ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuonna 2007 Regal Theatren "Oliver!" -musikaalissa, jossa hän esitti Oliver Twistiä. Myöhemmin Sivan sai nuoren Loganin osan "" -elokuvassa. Vuonna 2010 hän esitti pääroolia "Spud"-elokuvassa. Hän jatkoi rooliaan John ”Spud” Miltonina myös "Spud-"elokuvien jatko-osissa. "Spud"-elokuvasarjan kolmannessa osassa hän näytteli tubettaja Caspar Leen kanssa.
Sivan syntyi Johannesburgissa Etelä-Afrikassa ja on asunut perheineen Perthissä Australiassa. Uskonnoltaan ja perhetaustaltaan Sivan on juutalainen; hänen vanhempansa ovat Laurelle ja Shaun Mellet, isä on syntynyt juutalaiseen perheeseen ja äiti kääntynyt juutalaisuuteen. Troyella on kolme sisarusta: Steele, Sage ja Tyde. Elokuussa 2013 Sivan kertoi YouTube-vlogissaan olevansa homoseksuaali. Hänen toinen nimensä on ”Sivan” ja hän käyttää sitä taiteilijanimenään.
Troye on voittanut Teen Choice Awardin yhteisvideollaan Tyler Oakleyn kanssa kategoriassa ”Choice Web Collaboration”. Video on nimeltään ”Boyfriend Tag”.
Etiopiankorppi
Etiopiankorppi ("Corvus crassirostris") on suurikokoinen Afrikan sarvessa elävä varpuslintulaji.
__notoc__
Linnun pituus on 60–64 cm ja paino jopa 1,5 kg. Se on maailman suurin varpuslintu yhdessä korpin ("Corvus corax") kanssa. Lajin höyhenpuku on musta lukuun ottamatta takaraivosta niskaan ulottuvaa valkoista laikkua. Nokka on hyvin paksu ja voimakas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Etiopiankorpin esiintymisalue kattaa Afrikan sarven alueen eli osia Etiopiasta, Eritreasta ja mahdollisesti Somaliasta. Rüppel kuvaili lajin holotyypin Eritrean Halaista. Lajin elinympäristön ala on noin 470 000 neliökilometriä. Se on paikkalintu.
Laji elää vuoristossa 1 500–3 400 metrin korkeudella.
Etiopiankorpit rakentavat risupesänsä joko puuhun tai kallionjyrkänteelle. Munia on kolmesta viiteen.
Etiopiankorpit ovat kaikkiruokaisia ja syövät muun muassa raatoja, jätteitä ja eläinten lannassa eläviä kovakuoriaisten toukkia.
Peter O’Brien
Peter O’Brien (s. 25. maaliskuuta 1960 Murray Bridge) on Logie-palkittu australialainen näyttelijä, joka on esiintynyt erityisesti televisiosarjoissa. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjoista "Lentävät lääkärit" ja "White Collar Blue", mutta hän on esiintynyt myös muutamissa elokuvissa kuten vuonna 2009 julkaistussa supersankarielokuvassa "".
Ingo Hoffmann
Ingo Hoffmann (s. 28. helmikuuta 1953) on entinen brasilialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausilla 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Brasilian GP:ssä 1977. MM-pisteitä Hoffmann ei saavuttanut.
Hoffmann ajoi F2-luokassa F1-uransa jälkeen. Hän kilpaili myös Saloon Cars ja Stock cars sarjassa. Hoffmann on voittanut Brasilian Stock Car -sarjan mestaruuden 12 kertaa vuosina 1980, 1985, 1989–1994, 1996–1998 ja 2002. Joulukuussa 2006 Hoffmann otti uransa sadannen voiton Autódromo Internacional Nelson Piquet de Brasilia -kilpailussa.
Valkoniskakorppi
Valkoniskakorppi ("Corvus albicollis") on afrikkalainen varpuslintulaji.
Linnun pituus on 50–54 cm eli se on korppia jonkin verran pienempi. Sen höyhenpuku on musta lukuun ottamatta niskassa olevaa valkoista raitaa. Se muistuttaa lähisukulaistaan etiopiankorppia, jonka niskassa on laajempi valkoinen laikku. Nokka on hyvin tukeva. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Valkoniskakorppi elää Afrikan itä- ja eteläosissa päiväntasaajalta mantereen eteläkärkeen. Sen elinympäristön ala on 1,6 miljoonaa neliökilometriä.
Laji elää vuoristoissa ja kukkuloilla, usein kylien ja kaupunkien tuntumassa.
Risupesä on tavallisesti kallionjyrkänteellä mutta voi sijaita myös puussa. Munia on kolmesta viiteen.
Valkoniskakorppi on kaikkiruokainen ja sille kelpaavat niin haaskat, jätteet, marjat, hedelmät, pähkinät, vilja ja pikkueläimet.
Gus Hutchison
Gus Hutchison (s. 26. huhtikuuta 1937) on entinen yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1970, Yhdysvaltain GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Hutchison voitti SCCA Formula A -sarjan mestaruuden vuonna 1967. Sarjan vaihduttua F5000-luokaksi, Hutchison jatkoi ajoaan SCCA-sarjoissa Lolan ja Marchin autoilla. Kilpauransa jälkeen Hutchison keskittyi omaan yritykseensä, Solar Kineticsiin, joka sijaitsee Dallasissa.
Rima Hadley
Rima Hadley on kiemurteleva kanavamainen muodostelma Kuussa. Se on luultavasti romahtanut ikivanha laavatunneli. Laakso sijaitsee Mare Imbriumin tasangon reunalla Apenniinien vuoriston lähellä. Amerikkalaisten kuualus Apollo 15 laskeutui sen lähelle, ja astronautit kävivät muodostelman reunalla.
Bear Grylls
Edward Michael "Bear" Grylls (s. 7. kesäkuuta 1974) on alun perin pohjoisirlantilainen, mutta nykyisin englantilainen seikkailija, kirjailija, motivaatiopuhuja ja tv-juontaja. Hän on tullut tunnetuksi Discovery Channelilla esitetystä sarjasta "Hiuskarvan varassa" (Ultimate Survival, Iso-Brit. ja USA Man vs. Wild). Grylls on yksi kaikkien aikojen nuorimmista Mount Everestin huipulle kiivenneistä. Hän oli tuolloin 23-vuotias Ison-Britannian armeijan erikoisjoukkojen sotilas.
Gryllsin isä oli konservatiivipoliitikko Sir Michael Grylls (1934-2001). Vuonna 2000 Bear Grylls avioitui Shara Cannings Knightin kanssa. Heillä on kolme poikaa: Jesse, Marmaduke ja Huckleberry.
Vuonna 2007 paljastettiin, että ohjelman kaikki tilanteet eivät olleet aitoja, esimerkiksi
Paljastukset raivostuttivat Isossa-Britanniassa ja ohjelma jouduttiin hyllyttämään muutamaksi viikoksi. Jaksoja jouduttiin muokkaamaan ja lisäksi Grylls joutui pyytämään julkisesti anteeksi. Suomessa näytettiin kyseisiä jaksoja vuonna 2009, mutta niiden alussa oli tiedotus, jossa mainittiin että kaikki tilanteet eivät ole aitoja turvallisuussyistä. Vaikka uusia jaksoja tehdään edelleen, Gryllsin maine on kärsinyt kohusta. Uusia jaksoja esitetään nykyisin Isossa-Britanniassa Channel 4-kanavalla ja Discovery-kanavalla.
Luettelo kristillisistä rockyhtyeistä
Luettelo kristillisistä rockyhtyeistä on luettelo yhtyeistä, jotka ovat avoimesti kristillisiä ja soittavat rockmusiikkia tai yhtä sen monista alalajeista.
Skeletons in the Closet (Children of Bodomin albumi)
Skeletons in the Closet on Children of Bodomin 23. syyskuuta 2009 julkaistu cover-albumi, mutta sen pystyi tilamaan ennakkoon Children of Bodomin HateWear -sivustolta. Albumi sisältää aiemmin julkaistujen cover-kappaleiden lisäksi kolme ennenjulkaisematonta coveria: "Hell Is For Children" (Pat Benatar), "Antisocial" (Trust/Anthrax) ja "War Inside My Head" (Suicidal Tendencies). Kappaleesta "Lookin' Out My Back Door" on tehty musiikkivideo.