hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Laiduninan majakka
Laiduninan majakka () on tiilistä muurattu majakka, joka sijaitsee Kahtlan niemellä lähellä Asvan kylää Saarenmaalla. Majakka ei ole enää nykyisin käytössä, mutta se on suojeltu ja arkkitehtoninen muistomerkki.
Laiduninan majakka rakennettiin vuonna 1904. Sen kuusikulmainen alaosa on kalkkikiveä joidenkin julkisivun koristeiden tavoin. Kalkkikiveä on esimerkiksi osa friiseistä, karniiseista sekä ikkunoiden pielistä. Tiilestä tehty yläosa on muurattu pyöreäksi. Sen suunnittelijana pidetään Aleksandr Jaronia, joka suunnitteli vastaavia muuallekin. Majakan 26-metrisessä tornissa oli lyhtyhuone, jonka linssistö sijaitsi 27 metrin korkeudessa. Sen valo näkyi 11 mailin päähän.
Pian majakan rakentamisen jälkeen oltiin sitä mieltä, että se oli väärässä paikassa ja majakan laitteet siirrettiin Kübassaareen puusta rakennettuun majakkaan. Vuonna 1920 majakka kuitenkin otettiin taas käyttöön. Se toimi käytössä vuoteen 1924 asti, jonka jälkeen majakassa ei ole ollut valoa. Majakka jäi kuitenkin merimerkiksi vuoteen 2004 asti, jolloin se poistettiin navigointimerkkitietokannasta.
Nykyisin majakasta on jäljellä pelkkä kivi- ja tiilirunko. Paikallisten kertomusten mukaan betoniset kierreportaat rikkoi eräs kylänmies, jonka pässi kiipesi portaita ylös ja putosi. Tämä jälkeen mies tarinan mukaan suuttui ja repi portaat alas. Sivurakennuksista jäljellä on vain perustukset, koska niissä ollut rakennusmateriaali käytettiin uudestaan 1920-luvun lopulla.
Tätä nykyä majakasta huolehtii Laiduninan majakkayhdistys.
Aksin majakka
Aksin majakka () sijaitsee Virossa Aksin saarella 26 kilometriä Tallinnasta koilliseen.
Aksin majakka on pyöreä musta metallitorni, jossa on ollut aiemmin kolme eri kokoista valkoista sylinteriä. Niiden paneelit ovat kuitenkin lähtenee myrskyissä ja nykyisin on jäljellä vain yksi keskellä tornia. Majakka näyttää vihreää valoa 360°. Se on ollut alun perin ydinmajakka. Generaattori on kuitenkin poistettu ja korvattu aurinkopaneeleilla.
Aksin saari, jolla majakka sijaitsee, on osa Pranglin saaren Natura 2000 -suojelualuetta.
Naiset ja tiede
Naiset ja tiede käsittelee naisten osallistumista tieteelliseen toimintaan.
Brittiläinen matemaatikko Ada Lovelace kirjoitti kuvauksen Charles Babbagen varhaisesta mekaanisesta yleistietokoneesta eli analyyttisestä koneesta. Lovelace kirjoitti koneelle ohjelman ja häntä kutsutaan joskus ensimmäiseksi tietokoneohjelmoijaksi. Lovelacen äiti oli koulutettu Cambridgen yliopistossa ja äiti päätti että tyttärelle opetetaan matematiikkaa ja tiedettä. Fyysikko ja kemisti Marie Curie sai Nobelin palkinnon ensimmäisenä naisena vuonna 1903. Fysiikan palkintoa ei myönnetty yksin Marielle, vaan yhdessä miehensä, fyysikko Pierre Curien, kanssa. Vuonna 1911 Marie sai kemian Nobelin palkinnon radioaktiivisten poloniumin ja radiumin löytämisestä ja tutkimuksesta.
Lise Meitner oli fyysikko, joka tutki radioaktiivisuutta ja ydinfysiikkaa. Hän löysi ydinfission yhdessä Otto Hahnin kanssa. Maria Goeppert-Mayer oli fyysikko. Goeppert-Mayer on yhdessä Marie Curien kanssa ainoat naiset, jotka ovat saaneet Nobelin fysiikanpalkinnon. Goeppert-Mayer sai palkintonsa vuonna 1963 atomin kuorirakenteen tutkimisesta. Rosalind Franklin oli kemisti. Hän teki merkittävää uraauurtavaa tutkimusta (DNA, virukset ja hiili). Hänet tunnetaan erityisesti osuudestaan DNA:n rakenteen selvittämiseen vuonna 1953. Barbara McClintock sai Nobelin fysiologian palkinnon 1983 tutkimuksistaan maissin genomin liikkuvien DNA-elementtien eli transposonien parissa.
Nobelin palkinnoista naisille vuosina 1901-2015 on myönnetty fysiikassa 1,00 prosenttia, kemiassa 2,33 prosenttia ja lääketieteessä 5,71 prosenttia. Lisäksi keskuspankin jakamista taloustieteen palkinnoista on jaettu naisille 1,32 prosenttia.
Suomessa vuonna 2015 yliopistojen opetus- ja tutkimushenkilöstöstä hieman yli puolet on miehiä. Teknillisissä yliopistoissa naisten osuus opetus- ja tutkimushenkilöstöstä on kuitenkin 30 prosentin tasolla. Maailmassa 30 prosenttia tutkijoista on naisia. Lääketieteen alan julkaisuista tehdyn tutkimuksen mukaan vuonna 1994 27 prosenttia tieteellisistä julkaisuista oli naisten tekemiä ja vuonna 2014 se oli kasvanut 37 prosenttiin, mutta osuuden kasvu on lakannut ja kääntynyt laskuun joissakin julkaisuissa.
Naistieteilijälle voi olla vaikeaa yhteensovittaa tiedeura ja perheen perustaminen. Tiedealalla on lyhyet työsopimukset ja heikko työn varmuus, jotka sopivat huonosti perheen perustamiseen. Yksi syy voi olla roolimallien puuttuminen.
Tommi Kainulainen
Tommi Kainulainen -nimisiä henkilöitä ovat:
Isabelle Eberhardt
Isabelle Eberhardt (17. helmikuuta 1877 – 21. lokakuuta 1904) oli sveitsiläinen seikkailija ja kirjailija.
Eberhardt oli kiinnostunut Pohjois-Afrikasta ja julkaisi 18-vuotiaana sinne sijoittuvan romaanin. Täytettyään 20 vuotta hän muutti Algeriaan, pukeutui mieheksi ja kääntyi islamiin. Mieheksi pukeutuneena Eberhardt pääsi näkemään suufilaisen Qadiriyya-veljeskunnan toimintaa, jota hän kuvasi kirjoituksissaan. Eberhardt tuki yhteiskunnan vähäosaisia, mutta oli myös avoimesti ranskalaisten siirtomaavaltaa vastaan, joten veljeilyä suufilaisten kanssa ei katsottu hyvällä. Häntä vastaan tehtiin murhayritys, jonka on epälty olleen ranskalaisten tilaama. Murhayrityksen jälkeen Eberhardt karkotettiin Ranskan siirtomaista, mutta hän saattoi palata Saharaan mentyään naimisiin algerialaisen sotilaan kanssa. Arabian kielen taitonsa ja avioliittonsa avulla Eberhardtilla oli ainutlaatuinen sisäpiirin näkökulma mahgrebiläiseen kulttuuriin, jota hän kuvasi monissa kirjoituksissaan.
Eberhardt sai surmansa äkkitulvassa Saharan autiomaassa 27-vuotiaana. Hänen jäämistössään oli monia käsikirjoituksia ja matkakertomuksia, jotka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen. Eberhardtin tuotannosta on suomennettu matkakertomuskokoelma "Islamin siimeksessä".
Sakari Kilpelä
Sakari Kilpelä on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt Yleisradion ajankohtaisohjelmissa sekä televisiossa että radiossa 1990-luvulta alkaen. 1990-luvun loppupuolella ja 2000-luvulla Kilpelä toimi MTV3-kanavalle ohjelmia tehneissä yhtiöissä Suomen Uutisvirta Oy ja Hanhirova Hyvärinen Kilpelä Oy, jonka muut osakkaat olivat Kristiina Hanhirova ja Pekka Hyvärinen.
Maaliskuussa 2014 Kilpelän hyökkäävinä pidetyt revolverihaastattelut Jari Sarasvuon ja Paavo Arhinmäen kanssa television "A-studiossa" herättivät keskustelua toimittajien työtavoista. Loppuvuodesta 2014 Kilpelä siirtyi radion ajankohtaisohjelmiin, jossa hän tuli tutuksi yhtenä Yle Radio 1 -kanavan arkiaamujen "Ykkösaamun" vakiojuontajista. Maaliskuun 2018 ohjelmauudistuksessa "Ykkösaamun" lähetysaikaa pidennettiin, ja Kilpelä jäi pois ohjelman juontajien joukosta. Samalla hän siirtyi saman ohjelman tuottajaksi.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1979–1980
Saksan Bundesliigan kausi 1979–1980 oli järjestyksessään 17. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 11. elokuuta 1979 ja päättyi 31. Toukokuuta 1980. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Hamburger SV.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan.
Arminia Bielefeld, 1. FC Nürnberg ja SV Darmstadt 98 putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidän tilalleen nousivat Bayer Leverkusen, TSV 1860 München ja Bayer Uerdingen.
Mestaruuden voitti viiden kauden tauon jälkeen Bayern München. Sarjan häntäpäässä oli tiukkaa, kun 2. Bundesliigaan pudonnut Hertha Berlin sekä nousijajoukkue Bayer Uerdingen ja Duisburg päätyivät kaikki 29 pisteeseen. Herthan maaliero oli -20, Uerdingenin -18 ja Duisburgin -14, joten Hertha joutui tyytymään putoamiseen. Muut nousijajoukkueet Bayer Leverkusen ja TSV 1860 München säilyivät hekin niukasti muutaman pisteen turvin.
Maalipörssin voiton otti nimiinsä Bayern Münchenin Karl-Heinz Rummenigge 26 maalillaan.
(*) 1860 München pelasi ensimmäiset pelinsä Olympiastadionilla, kunnes heidän oman stadioninsa remontti oli valmistunut.
Terroria Texasissa
Terroria Texasissa ("Terror in a Texas Town") on Joseph H. Lewisin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1958. Elokuvan on käsikirjoittanut Hollywoodin mustalla listalla ollut Dalton Trumbo, mutta hänen nimensä sijasta käsikirjoittajaksi merkittiin Ben Perry.
Halpatuotantona tehty "Terroria Texasissa" on Lewisin viimeinen ohjaustyö. Siksi hän saattoi ottaa riskin ja palkata käsikirjoittajaksi Dalton Trumbon, vaikkakin Trumbon suojelemiseksi nimensä antoi käyttöön lähinnä televisiosarjoja käsikirjoittanut Ben Perry. Myös näyttelijöinä on mustan listan nimiä Sterling Hayden ja Nedrick Young. Perry saa vielä Allmovie-sivustolla työstään arvion ”erittäin hyvin käsikirjoitettu”.
Elephant Square - Norsuaukio
Norsuaukio on kuvanveistäjä Hanna Vihriälän järkälemäinen graniittiveistos, joka seisoo Turussa taidemuseo Aboa Vetus & Ars Novan edustalla. Teos on Matti Koivurinnan säätiön tilaustyö Turun kulttuuripääkaupunkivuoden ja museon perustajan kauppaneuvos Matti Koivurinnan 80-vuotispäivän kunniaksi ja se paljastettiin syyskuussa 2011.
Graniittiseen pintaan ei varsinaisesti ole kuvattu norsua, eläimen siluetti näkyy lohkareessa negatiivina. Taiteilija itse kuvaa teostaan jättimäiseksi muotiksi tai valtavaksi fossiiliksi, joka on järsitty kalliosta ylös. Veistoksen voi täten ajatella sekä esittäväksi että abstraktiksi taiteeksi. Kokonaisuudessaan "Norsuaukio" painaa noin 50 000 kiloa, on kuusi metriä leveä ja muutaman metrin korkea. Vihriälää on aina kiinnostanut kulkeminen taiteenalojen välimaastossa: aiheen outous suomalaisessa kaupungissa on taiteilijan mukaan suhteessa kiven tuttavallisuuteen.
LiveFIN
LiveFIN ry on valtakunnallinen populaarimusiikkitapahtumien verkosto ja etujärjestö. Jäsenistö koostuu keikkapaikoista, festivaaleista ja konserttijärjestäjistä. Yhdistys valvoo musiikkitapahtumien ja niiden järjestäjien etuja, kehittää alaa ja ajaa yhteisiä asioita antaen elävän musiikin toimijoille yhteisen äänen. Tavoitteena on tuoda populaarimusiikin tapahtumat osaksi kulttuuripoliittista keskustelua, osoittaa alan merkitys ja parantaa alan toimintaedellytyksiä.
LiveFIN ry on Suomen musiikkineuvoston sekä elävän musiikin toimijoiden Euroopan kattojärjestö Live DMA:n jäsen. Vastaavia järjestöjä ovat muun muassa Ruotsin Svenska Live, Tanskan Dansk Live ja Norjan Norske Konsertarranogrer.
LiveFIN ry:n jäseniä ovat esimerkiksi Tavastiaklubi, Tullikamari, Kerubi, 45 Special, Casino Helsinki, Ruisrock, Tuska Festival, Ilosaarirock, Live Nation Finland, Fullsteam Agency, Nem Agency ja Rytmikorjaamo.
Dimetenamidi
Dimetenamidi (CHSNClO) on tiofeeniamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä, mutta Euroopan unionin alueella aineen käyttö ei ole sallittua.
Huoneenlämpötilassa dimetenamidi on kellertävänruskeaa siirappimaista nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin useaan orgaaniseen liuottimeen esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Yhdisteen herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien soluja jakaantumasta.
Dimetenamidia valmistetaan 2,4-dimetyyli-3-aminotieenin ja 2-kloori-3-metoksipropaanin välisellä reaktiolla. Viimeisessä vaiheessa tapahtuu reaktio klooriasetyylikloridin kanssa. Dimetenamidia käytetään laajakirjoisena rikkaruohomyrkkynä muun muassa maissi- ja soijaviljelmillä. Yhdisteen käyttö on sallittua rajoitetusta Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Etelä-Afrikassa., mutta ei Euroopan unionin alueella
Luettelo Euroopan raitioteistä
Tämä on luettelo Euroopan raitiotiejärjestelmistä. Mukana ovat toiminnassa tai rakennettavina olevat raitiotiejärjestelmät.
Ikaros (veistos)
Ikaros on Laila Pullisen ensimmäinen julkiseen tilaan sijoitettu veistos Turussa. Teos valmistui jo vuonna 2003 ja oli esillä ensin Wäinö Aaltosen museossa. Nykyiseen sijoituspaikkaansa Turun kaupungintalon edustalle se siirrettiin 2012 kaupungintalon 200-vuotisjuhlan kunniaksi.
Pulliaisen innoittajana toimi Ikaros-myytti. Daidalos oli kreikkalainen keksijä, joka suunnitteli kuuluisan labyrintin, josta kukaan elävä ei pääsisi pois. Kuningas Midas piti labyrintissa vankinaan Minotaurusta, hirviötä, joka oli puoliksi ihminen ja puoliksi härkä. Midas vangitsi myös Daidaloksen ja hänen poikansa Ikaroksen labyrintin yläpuolella olevaan torniin, ettei Minotauruksen salaisuus tulisi yleiseen tietoon. Daidalos onnistui rakentamaan itselleen ja pojalleen siivet, joiden avulla he pääsivät pakenemaan. Isänsä neuvojen vastaisesti Ikaros lensi kuitenkin korkealle liian lähelle aurinkoa, siivet sulivat, Ikaros syöksyi mereen ja hukkui.
Pullisen taideteoksessa vuorottelevat siloitettu pinta, sulkien uurteet ja rosoisuus. Teoksen siipiosa on veistetty punamustasta graniitista kuten jalustakin. Siipi muistuttaa inhimillisten unelmien ja taivaiden tavoittelun tärkeydestä sekä lankeemuksen mahdollisuudesta.
Antti Hernesniemi
Antti Samuli Hernesniemi (s. 1950 Kannus) on lääketieteen tohtori (lääket.lis. Helsingin yliopisto, lääketieteellinen tiedekunta 1978; lääket. tri Oulun yliopisto, Kansanterveystieteen ja yleislääketieteen laitos 1999) sekä musiikkitieteen maisteri (Åbo Akademi, Institut för musikvetenskap 2016) ja säveltäjä-pianisti.Hernesniemi on kerännyt eri ääni- ja kuvatallennusmenetelmin merkittävän kansanlääkintäaineiston Pohjanmaalta ja Uudellamaalta vuosina 1981-2002. Hän tallentaa sitä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistoon. Ruotsinkielinen aineisto on tallennettu Svenska litteratursällskapetin arkistoon. Tästä työstä Hernesniemi sai vuonna 2016 Kalevalaseuran tunnustuspalkinnon.
Hernesniemi on säveltänyt pianomusiikin (ks. jälj.) lisäksi satakunta yksinlaulua eri runoilijoiden ja omiin teksteihin sekä yhdeksän laulua Oiva Hernesniemen näytelmiin. Hän on säveltänyt Yrjö Vasaman Ruavelelle-runon Ruovesi-seuran tilauksesta v. 2003. Kappaleen pianoversio on kuultavissa CD:llä "Bridge / Silta".
CD:llä "Sävellyksiä 1 – Compositions 1" ovat Hernesniemen pianosävellykset "Mies soittaa rannalla" (n. 14 min) ja "Runoelma" (n. 12 min) sekä sävellys kuorolle ja kamariorkesterille "Nouseva muoto" (n. 22 min). Viimemainittu on musiikki tanssiteatteriesitykseen samalla nimellä. Singlellä "Sävellyksiä 2" ovat kappaleet "Bachette" scat-lauluyhtyeelle ja "Symphony 68001" – humoristinen teos puhallinyhtyeelle. Hernesniemen uusin CD on MSR Classicsin (USA, Newtown) julkaisema "Bridge / Silta". Se on saanut erittäin hyvä arvostelut "Fanfare" -lehdessä 2018 tammi–helmikuun numerossa (Colin Clarke).
Hernesniemi saanut nuorena piano-opetusta opettajinaan Aira Puhakainen, Sirkka Koskenala ja Esko Latva-Laturi. Myöhemmin musiikkitieteen opiskelun yhteydessä häntä opetti myös pianolehtori Sirkka Harjunmaa. Hän on opiskellut sävellystä Harri Vuoren opastuksella Helsingin yliopistossa sävellysseminaareissa vuosina 2002–2003 ja Lauri Kilpiön sävellyskurssilla Lappeenrannassa vuonna 2005. Hän on laulanut liediä ja esiintynyt muiden muassa pianisti Erkki Rännälin kanssa Lääketiedetapahtumassa vuonna 2010.
Hernesniemi on käytännön lääkärintyötä pitkään tehneenä, suomalaisia kansanparantajia perusteellisesti tutkineena ja tuki- ja liikuntaelinvaivojen hoitoa selvitelleenä kehittänyt pianistin käsi- ja muun kehovalmiuden lisäämiseksi erilaisia harjoitteita. Sellaisia on suomenkielisellä videolla "Take Care of Your Hands, Pianist!"
Hernesniemen musiikkitieteen pro gradu -tutkielma "Rosor i silvervas eller grankvistar i plåtburk? En jämförande analys av text och musik i Ruusuja hopeamaljassa och Jätkän ruusut" (Åbo Akademi, Turku, 2016) käsittelee muusikko ja metsuri Olavi Miettisen luoma laulua "Jätkän ruusut". Tutkielma on julkaistu myös pokkarina (ISBN 978-952-93-7488-5).
Ben Harpur
Ben Harpur (s. 12. tammikuuta 1995 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-seura Ottawa Senatorsia. Senators varasi Harpurin 4. kierroksella 108. pelaajana. 2015–2016 alkaneella NHL-urallaan Harpur on 8.3.2018 mennessä pelannut 39 ottelua NHL:n runkosarjassa tehopistein 0+2 ja yhdeksän pudotuspeliottelua 0+2.
Baya
Baya on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kangaré sijaitsee Sélinguén tekojärven rannalla 115 kilometriä Yanfolilasta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 24 500 ja keskuskylässä 8 700 asukasta (vuonna 2009).
Bayan kunta rajoittuu etelässä Yanfolilan piirin Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén, lännessä Tagandougoun, idässä Bougounin piirin Syen Toulan ja pohjoisessa Koulikoron alueen Kangaban piirin Séléfougoun sekä Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Sankaranijoen pato muodosta Sélinguéjärven.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva ja viileä kausi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta huhtikuuhun ja sadekausi toukokuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä kohoaa 1 200 millimetriin. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia. Vesistöjen varsilla on galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Kangarén ja Dalabalan kylät siirrettiin Sélinguén padon rakentamisen yhteydessä uudelle paikalle.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, bozoja, fulbeja, dogoneja, songhaita, soninkeja ja somonoita. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Kangarésta on päällystetty tieyhteys RN7-maantien kautta Bamakoon (135 kilometriä). Sieltä pääsee myös veneellä Sankarania ja Nigerjokea pitkin Yanfolilaan, Kangabaan ja Bamakoon.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, hirssi ja durra. Lisäksi kasvatetaan hedelmäpuita ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Sélinguéjärvesta saadaan vuosittain noin 4 000 tonnia kalaa. Kunnassa on neljä torialuetta ja joukko kauppoja. Pienteollisuus jalostaa maataloustuotteita. Sélinguén vesivoimalaitos tuottaa sähköä.
Bayan kunnassa toimii lastentarha, viisi julkista alakoulua, viisi kyläkoulua, kaksi yläkoulua, kuusi koraanikoulua, yksityinen lyseo ja terveydenhoito-oppilaitos. Terveyspalvelut käsittävät poliklinikan, kaksi terveyskeskusta, tutkimuslaboratorion ja viisi apteekkia. Vesihuoltoon kuuluu kaivoja, porakaivoja ja neljän kylän vesijohtoverkot. Kunnassa on sähköverkko, Sotelman ja Orangen lanka- ja matkapuhelinverkot, posti ja kaksi paikallisradioasemaa.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Sélinguén pato ja tekojärvi, luontokohteet ja asukkaiden kulttuuriperintö. Kunnassa on hotelleja sekä muita majoitus- ja matkailupalveluja. Maalis-huhtikuussa järjestetään vuosittainen kulttuuritapahtuma Festival de Sélingué.
Pirkko Vallinoja
Pirkko Vallinoja on suomalainen dokumentaristi, televisiotoimittaja, -ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän aloitti 1960-luvun jälkipuolella Yleisradion Dokumenttitoimituksen jäsenenä.
Vallinoja kuului työryhmään, joka teki Ylelle sarjan "Yhteiset sairautemme". Sarja sai vuonna 1998 Yleisradion tasa-arvotoimikunnalta kunniamaininnan.
To the Bone (Steven Wilsonin albumi)
To the Bone on brittiläisen muusikko Steven Wilsonin viides studioalbumi, joka julkaistiin elokuussa 2017. Albumi menestyi parhaiten Suomessa, jossa se ylsi Suomen virallisen listan ykköseksi. Albumi ylsi kolmen kärkeen myös Saksassa ja kotimaassaan Britannian albumilistalla.
"To the Bone" sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Albumilta julkaistiin singlenä viisi kappaletta.
To the Bone
To the Bone voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Lina Strand
Lina Strand (s. 23. joulukuuta 1988 Göteborg) on ruotsalainen suunnistuksen maailmanmestari. Hän oli voittamassa viestikultaa Ruotsin sprinttiviestijoukkueessa Tarton maailmanmestaruuskilpailuissa 2017. Vuotta aiemmin Strömstadin maailmanmestaruuskilpailuissa 2016 Strand voitti Ruotsin joukkueessa samassa kilpailussa pronssia. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on ollut parhaimmillaan sprintin viides Riian MM-kilpailuissa 2018. EM-kilpailuissa Strand on saavuttanut hopeaa viestissä 2016 ja sprinttiviestissä 2018 sekä pronssia viestissä 2012 ja 2018. Juniorien MM-kilpailuissa hän on saavuttanut maailmanmestaruuden viestissä 2008, Strand edustaa Göteborg Majorna OK:ta.
Igigi
Igigi oli akkadilaisten nimitys taivaassa asuville suurille jumalille, joiden vastakohtana olivat alamaailman Anunnaka eli Anunnaki.
Ulla Heino
Ulla Heino (s. 1942) on suomalainen historioitsija, filosofian tohtori, apulaisprofessori ja Suomen historian dosentti Turun yliopistossa. Hänen painopistealueitaan ovat 1600-1800-luvun sosiaali- ja talous- historia, paikallishistoria sekä ympäristöhistoria. Hän on julkaissut tutkimusaiheistaan useita teoksia.
Carita Backström
Carita Backström (s. 1943) on suomalainen toimittaja, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.
Backström on tehnyt vuonna 1968 Beatles-aiheisen pro gradu -tutkielman ”The Literary Beatle. John Lennon och Nonsensetraditionen”. Backström on saanut vuonna Topelius-palkinnon
Raija Mattila
Raija Aulikki Mattila (s. 10. huhtikuuta 1956 Helsinki) on assyriologian dosentti Helsingin yliopistossa ja Suomen Lähi-idän instituutin johtaja. Mattila toimi instituutin johtajana vuosina 2005-2008, jolloin instituutin käyttöön ostettiin historiallinen Zeitunan talo Damaskoksen Vanhasta kaupungista. Mattilan kaudella vuonna 2007 julkaistiin myös ensimmäinen laajamittainen suomi-arabia -sanakirja. Mattila palasi instituutin johtajaksi vuonna 2014.
Mattila valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1985, pääaineena assyriologia. Vuonna 2000 Mattila väitteli tohtoriksi (assyriologia, Helsingin yliopisto).
Pimppini on valloillaan
Pimppini on valloillaan : naisiin kohdistuva seksuaalinen vallankäyttö on vuonna 2012 ilmestynyt kirja, joka käsittelee naisten kokemaa seksuaalista häirintää ja väkivaltaa. Se sisältää asiantuntija-artikkeleita sekä kaunokirjallisia tekstejä, joita on kaikkiaan 33:lta eri kirjoittajalta. Teoksen ovat toimittaneet Katja Kettu ja Krista Petäjäjärvi. Kirjan toimittanutta työryhmää olivat Ketun lisäksi ideoimassa muun muassa kirjailijat Leena Parkkinen, Tuuve Aro ja Anu Silfverberg. Myös ihmisoikeusjärjestö Amnesty International oli mukana projektissa alusta saakka.
Teos sisältää kuusi lukua, joissa asiantuntijoiden kirjoittamaa artikkelia seuraa tunnettujen kirjailijoiden novelleja. Raiskausten, hyväksikäytön ja ihmiskaupan kaltaisten seksuaalisen väkivallan muotojen lisäksi kirjassa nostetaan esille myös arkipäiväisempää sukupuolittunutta vallankäyttöä, kuten nuoriin tyttöihin kohdistuvaa sukupuolista häirintää. Henkilökohtaisen kokemuksen ohella aihetta käsitellään myös tapakulttuurin, rikosoikeuden, kirjallisuuden, sosiologian ja psykologisen kohtaamisen kautta. Lisäksi kirjassa pohditaan miten häirintään voi puuttua. Teoksen toimittaneen Katja Ketun mukaan se pyrkii osoittamaan, kuinka seksuaalista vallankäyttöä vähätellään muun muassa häpeän ja leimautumisen pelon vuoksi.
Kirjan provosoivana pidetty nimi tulee vienankarjalaisen runonlaulajan Santra Remsujevan tunnetuksi tekemästä vanhasta kansanlaulusta. Kannessa olevan kirjontatyön on tehnyt sarjakuvataiteilija Hanneriina Moisseinen.
Kansainvälisenä naistenpäivänä 2018 kirja jaettiin kaikille kansanedustajille Me Too -kampanjaan liittyen. Kirjoittajat toivoivat sen saavan kansanedustajia kiinnittämään huomiota oikeudenmukaisempaan raiskauslainsäädäntöön.
Kirjan ilmestyessä Kettu oli julkisuudessa kertonut häneen Helsingin keskustassa kohdistuneesta päällekarkauksesta. "Iltalehti" väitti Ketun keksineen jutun markkinoidakseen kirjaansa, koska siitä ei löytynyt poliisille tehtyä ilmoitusta. Teokseen kirjoittaneet kirjailijat pitivät lehden juttua naisten kokeman seksuaalisen väkivallan vähättelynä. He paheksuivat "Iltalehteä" myös siitä, että julkaisutilaisuuteen oli lähetetty toimittaja esittämään Ketulle syytöksiä, sen sijaan että tämä olisi keskustellut kirjasta ja sen aiheesta.
Naistenpäivänä 2018 perussuomalaisten kansanedustaja Laura Huhtasaari kertoi löytäneensä kirjan eduskunnassa työpöydältään ja julkaisi sosiaalisessa mediassa siihen liittyvän päivityksen. Huhtasaari paheksui teoksen nimeä ja kertoi olevansa kyllästynyt ”pelleilynä” pitämäänsä nykyfeministmiin, josta hän irtisanoutui.
Anja Alanne
Anja Alanne (s. 1937) on suomalainen tiedotusjohtaja. Hän on ollut Jyväskylän kaupungin tiedostusjohtaja.
Alanne perusti Puolangalle sienifestivaalin Malikasta maitorouskuun vuonna 1998.
Tamar (Raamattu)
Tamar (hepr. תָּמָר, kreik. Θαμαρ, vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa Taamar) on Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu Juudan miniä. Tamar on myös Peresin ja Serahin äiti.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan luvussa 38 Tamar menee naimisiin Juudan vanhimman pojan Erin kanssa. Erin kuoltua kelvottomuutensa tähden lankousavioliitto velvoittaa Tamaria solmimaan avioliiton Erin nuoremman veljen Onanin kanssa. Koska Onan ei tahdo tehdä Juudalle jälkeläisiä, Jumala antaa tämän kuolla. Niinpä Tamar muuttaa isänsä kotiin odottamaan, kunnes Juudan kolmas poika Sela on kylliksi vanha avioliittoon. Juuda ei kuitenkaan tahdo naittaa poikaansa Tamarille, minkä seurauksena Tamar tekeytyy prostituoiduksi ja saa Juudan itsensä hedelmöittämään hänet. Lopulta Tamar synnyttää Juudalle kaksoset Peresin ja Serahin.
Ruutin kirjassa (Ruut 4:12-22) Tamar ja hänen poikansa Peres mainitaan sukuluettelossa Daavidin esivanhempina.. Sen mukaisesti heidät mainitaan lisäksi Matteuksen evankeliumin alussa olevassa sukuluettelossa Jeesuksenkin kaukaisina esivanhempina.
Astypalaia
Astypalaia (, , ”Vanha kaupunki”) voi viitata seuraaviin:
Aulon
Aulon () tai Avlónas (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Diakrioi
Diakrioi () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Leena Niemistö
Leena Katariina Niemistö (os. "Lammenranta", s. 1963) on suomalainen lääkäri, hallitusammattilainen, startup-sijoittaja ja kulttuurivaikuttaja.
Niemistö valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1988, fysiatrian erikoislääkäriksi vuonna 2000 ja sittemmin edelleen lääketieteen tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2005) vertaili kroonisen alaselkäkivun hoitotapoja ja oli otsikoitu "A randomized controlled trial of combined manipulative therapy, stabilizing exercises, and specialist consultation compared to specialist consultation alone for chronic low back pain".
Leena Niemistö toimi Ortonissa fysiatrian erikoislääkärinä vuosina 1997–2004. Hän oli helsinkiläisen lääkärikeskus Dextran toimitusjohtaja ja pääomistaja, kun Pihlajalinna osti yhtiön osake-enemmistön (60 % osakekannasta) vuoden 2012 lopulla. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 2016 saakka Dextran myynnillä vaurastunut Pihlajalinnan varatoimitusjohtaja, kun hän samalla jatkoi tytäryhtiöksi muuttuneen Dextran toimitusjohtajana (2003–2016). Huhtikuussa 2016 hän luopui operatiivisista tehtävistä Pihlajalinnassa eli L&E toimialan (lääkärikeskukset ja erikoissairaanhoito) johtajuudesta (tehtävässä 2013–2016), yrityksen varatoimitusjohtajuudesta ja johtoryhmän jäsenyydestä. Dextrasta oli tehty Pihlajalinnan aputoiminimi ja L&E toimialan brändi.
Vuonna 2017 Niemistö toimi muun muassa Elisan, Stockmannin, Pihlajalinnan ja Raision hallitusten jäseninä. Hän oli samana vuonna sijoittajana mukana 19 kasvuyrityksessä. Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän toiseksi merkittävimmäksi päättäjänaiseksi Sari Baldaufin jälkeen (2017).
Leena Niemistö on naimisissa ekonomi, suursijoittaja Kari Niemistön kanssa. Heillä on kolme lasta. Leena ja Kari Niemistö tunnetaan kuvataidealalla muun muassa toiminnastaan Kari Niemistön vanhempien perustamassa Ars Fennica -säätiössä; säätiö jakaa vuosittain arvostetun Ars Fennica -palkinnon. Heitä pidetään myös taiteenkeräilijöinä. Leena Niemistö on toiminut vuodesta 2016 lähtien myös Suomen kansallisoopperan ja -baletin hallituksen puheenjohtajana.
Hilja Niku
Hilja Maria Niku (myös "Hilja-Maria Niku", o.s. Oinonen, 4. marraskuuta 1898 Kuopio – 10. lokakuuta 1985 Lahti) oli suomalainen voimistelunopettaja. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Juho Vilho Oinonen ja Amanda Fredriikka Törrönen. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli hiihtäjä Tapani Niku ja perheessä oli kuusi lasta.
Hilja Niku suoritti voimistelunjohtajan kurssin vuonna 1919 ja teki sen jälkeen opintomatkoja Eurooppaan, Afrikkaan ja Amerikkaan. Työuransa hän teki voimistelunopettajana muun muassa Jyväskylässä, jossa hän oli kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1948–1952. Lahteen muutettuaan hän oli myös siellä kaupunginvaltuuston jäsenenä 1957–1968. Hän oli presidentin valitsijamies vuosina 1950 ja 1962 sekä Kokoomuksen puoluehallituksen jäsen vuosina 1950–1957. Hän toimi eri järjestöissä ja julkaisi runsaasti lehtipakinoita nimimerkillä "Hilja Maria".
Dikaia
Dikaia (, ) voi viitata seuraaviin:
Eion
Eion () voi viitata seuraaviin:
Ekhinos
Ekhinos (, ) voi viitata seuraaviin:
Eurymenai
Eurymenai (, ) tai Evrymenés (, ) voi viitata seuraaviin:
Galepsos
Galepsos (, ) voi viitata seuraaviin:
Keryneia
Keryneia (, , ) voi viitata seuraaviin:
Heli Ruokamo
Heli Ruokamo (s. 1967) on Lapin yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan mediakasvatuksen professori ja varadekaani.
Ruokamo oli 15.6.2016–15.12.2016 Stanfordin yliopistossa lääketieteelliseen tiedekuntaan kutsuttuna vierailevana tutkijana. Vierailu liittyi tutkimushankkeeseen, jossa kehitetään terveydenhuollon simulaatiopedagogiikkaa, kriittistä viestintää ja terveydenhuollon prosesseja sekä näihin liittyviä teknologioita.
Ruokamo on 2018–2020 Cicero Learning -verkoston ja johtoryhmän jäsen.
Fatou Bensouda
Fatou Bom Bensouda, o.s. Nyang (s. 31. tammikuuta 1961 Banjul, Gambia) on gambialainen juristi ja poliitikko. Hän aloitti vuonna 2012 Kansainvälisen rikostuomioistuimen pääsyttäjänä. Bensouda oli 1998–2000 Gambian oikeusministeri ja 2001–2004 Ruanda-tuomioistuimen lainopillinen neuvonantaja.
Fatou Nyang syntyi vuonna 1961 Banjulissa. Hänen isänsä Omar Gaye Nyang oli autokuski ja painipromoottori. Isä oli moniavioinen muslimi, ja hänellä oli kaksi vaimoa ja yli kymmenen lasta. Omar Nyang kuoli diabetekseen, kun Fatou oli vielä nuori.
Bensouda opiskeli 1982–1986 Nigeriassa Ifen yliopistossa ja 1986–1987 Nigerian Law Schoolissa. Hän sai asianajajan oikeudet vuonna 1987 sekä Gambiassa että Nigeriassa. Maisteriksi hän opiskeli myöhemmin Maltalla Kansainvälisessä merioikeusinstituutissa. Hänestä tuli ensimmäinen gambialainen kansainvälisen merioikeuden asiantuntija.
Dawda Jawara hallintokaudella 1987 Bensouda nimitettiin valtion asianajajaksi ja helmikuussa 1994 varavaltakunnansyttääjäksi. Julkisasiamiehenä hän toimi 1996–1998. Elokuussa 1998 Bensouda valittiin Gambian oikeusministeriksi. Hän toimi tehtävässä presidentin ja hallituksen korkeimpana lainopillisena neuvonantajana. Bensouda sai kiitosta muun muassa ihmisoikeusjärjestöiltä nopeista toimista naisiin ja lapsiin kohdistuneissa väkivaltatapauksissa. Hänet erotettiin kuitenkin virasta maaliskuussa 2000.
Bensouda toimi 2000–2002 yksityisenä asianajanana ja sen jälkeen pankin asianajajana. Hänet valittiin 2001 Ruanda-tuomioistuimen lainopilliseksi neuvonantajaksi ja oikeudenkäyntiasianajajaksi. Hän eteni siellä vanhemmaksi neuvonantajaksi ja yksikön johtajaksi.
Bensoudasta valittiin elokuussa 2004 Kansainvälisen rikostuomioistuimen apulaissyyttäjä. Vuonna 2011 hänet valittiin Luis Moreno Ocampon seuraajaksi rikostuomioistumen pääsyyttäjäksi. Virkavalansa hän vannoi 15. kesäkuuta 2012.
Marokkolaistaustainen gambialainen liikemies Philip Bensouda on Fatoun aviomies. Heidän kahdesta lapsestaan toinen ammuttiin kuoliaaksi vuonna 2017 Saint Paulissa.
Khios (täsmennyssivu)
Khios (, ) tai Chíos () voi viitata seuraaviin:
Khen
Khen (, ) voi viitata seuraaviin:
Jane March
Jane March eli Jane March Horwood (s. 20. maaliskuuta 1973 Edgware, Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä, jonka ensimmäinen roolityö oli nuoren vietnamilaisessa sisäoppilaitoksessa opiskelleen tytön rooli Marguerite Durasin elämäkerralliseen novelliin perustuneessa elokuvassa "Rakastaja (L'amant)" vuonna 1992.
Jane March syntyi Lontoossa maaliskuussa 1973. Hänen vanhempansa ovat englantilais-espanjalainen luokanopettaja Bernard Horwood ja vietnamilais-kiinalainen Jean Horwood. 14-vuotiaana March voitti mallikilpailun ja toimi sen jälkeen valokuvamallina eri julkaisuissa. Ohjaaja Jean-Jaques Annaud huomasi hänet Just Seventeen -lehden kansikuvasta ja tarjosi hänelle naispääosaa elokuvassa Rakastaja. Kaksi vuotta myöhemmin hänellä oli rooli Richard Rushin ohjaamassa eroottisessa trillerissä Yön väreet (Color of the Night), jonka pääosaa esitti Bruce Willis. Omien sanojensa mukaan March ei lainkaan pitänyt elokuvan käsikirjoituksesta, mutta suostui rooliin koska pääsisi näyttelemään Bruce Willisin kanssa. Elokuvan kuvausten aikana March alkoi seurustella elokuvan tuottajan Carmine Zorrozan kanssa ja heidät vihittiin kesällä 1993 lyhyessä seremoniassa, jossa todistajina olivat Bruce Willis ja silloinen vaimonsa Demi Moore. Pari erosi virallisesti vuonna 2001 asuttuaan eri osoitteissa jo vuodesta 1997 asti.
Toistaiseksi viimeisen roolityönsä March teki vuonna 2013 fantasiaelokuvassa Jack the Giant Killer.
Korykos
Korykos (, ) voi viitata seuraaviin:
Soloi
Soloi (, ) voi viitata seuraaviin:
Trakhis
Trakhis (, ) voi viitata seuraaviin:
Issoire
Issoire on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 37 kilometriä departementin pääkaupungista Clermont-Ferrandista etelään, Couze Pavin -joen varrella. Couze Pavin on Allierjoen sivujoki.
Kaupungin historiallisessa keskustassa on runsaasti taloja 1400-luvulta, kuten yksityisasunnot Hôtel Bohier ja Hôtel Clément. Kaupungin tärkein nähtävyys on romaaninen Pyhän Austremoinen luostarikirkko ("Église Saint-Austremoine"). Se on valmistunut 1100-luvun alussa. Kirkko kunnostettiin 1800-luvulla, ja se on yksi Auvergnen suurimmista kirkoista. Kaupungin keskustassa olevaan kellotorniin ("Tour de l'Horloge") pääsee kiipeämään. Sieltä on panoraamanäkymä yli kaupungin.
Ahmed Obaid bin-Dagher
Ahmed Obaid bin-Dagher (أحمد عبيد بن دغر, s. 2. joulukuuta 1952 Hadramautin maakunta, Etelä-Arabia, Britannia) on jemeniläinen poliitikko. Hän on toiminut Jemenin keskushallinnon presidentti Abdrabuh Mansur Hadin hallituksen pääministerinä 3. huhtikuuta 2016 lähtien.
Bin-Dagher valmistui Adenin yliopistosta kandidaatiksi vuonna 1983. Vuonna 1990 Jemen yhdistyi ja bin-Dagher pääsi kansanedustajaksi Jemenin sosialistisen puolueen riveissä. Vuonna 1994 käydyn sisällissodan takia bin-Dagher pakeni maasta. Hän valmistui vuonna 2000 historian maisteriksi Kairon arabitutkimuksen instituutista ja tohtoriksi vuonna 2004.
Vuonna 2006 bin-Dagher palasi Jemeniin ja vaihtoi sosialistipuolueen Yleiseen kansankokoukseen. Hän toimi puolueen kulttuuri- ja tietoasioiden varapääsihteerinä. Puoluetta edusti myös presidentti Ali Abdullah Saleh, joka joutui eroamaan mielenosoitusten vuoksi vuonna 2011.
Vuonna 2013 bin-Dagher toimi Jemenin televiestintä- ja tietotekniikkaministerinä. Sen jälkeen hänet nimitettiin pääministeri Khaled Bahahin varapääministeriksi sekä viestintäministeriksi.
3. huhtikuuta 2016 Jemenin sisällissodassa olevan keskushallinnon itsevaltainen presidentti Abdrabuh Mansur Hadi erotti varapresidentin sekä pääministeri Bahahin ja nimitti bin-Dagherin pääministeriksi. Hän teki ministerivaihdon ennen rauhanneuvotteluja. Hallitus toimi Saudi-Arabian Riadissa paettuaan sinne maaliskuussa 2015 Adenissa alkaneita taisteluita.
6. kesäkuuta 2016 bin-Dagher ja yhdeksän muuta ministeriä palasi Hadin käskystä takaisin Adeniin. Bin-Dagherin mukaan hallitus aloittaa työnsä keskittymällä mm. Adenin sähkö- ja polttoainepulan korjaamiseen.
15. lokakuuta 2017 etelän joukot tulittivat bin-Dagherin autosaattuetta, kun hän oli matkalla osallistuakseen sotilasparaatiin Salahdeenin sotilastukikohdassa Adenin piirikunnassa. Kukaan ei tiettävästi loukkaantunut.
Diédougou (Sikasson alue)
Diédougou on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kouwo sijaitsee 65 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 5 500 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Diédougoun kunta rajoittuu luoteessa Koutialan piirin Koninan, koillisessa Konséguélan ja etelässä Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita (dionka) ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Diouradougou Kafo
Diouradougou Kafo on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Tièrè sijaitsee lähellä Burkin Fason rajaa 75 kilometriä Koutialasta maanteitse etelään. Kunnassa on 9 300 ja keskuskylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Diouradougou Kafon kunta rajoittuu koillisessa Koutialan piirin Goudié Sougounan, luoteessa Sinkolon ja lounaassa Sikasson piirin Kouoron, Nongo-Soualan ja Danderesson kuntiin sekä kaakossa Burkina Fasoon. Alueella virtaa Banin sivujoki Banifing.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita (djulia), miniankoja, dogoneja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Gorazd II
Goradz, alkuperäiseltä nimeltään Matĕj Pavlik (26. toukokuuta 1879 Hrubá Vrbka – 4. syyskuuta 1942 Praha) oli Määrin ortodoksisen kirkon piispa Tšekkoslovakiassa. Hänen kirkostaan saivat turvapaikan vastarintarintataistelijat, jotka murhasivat Böömin ja Määrin protektoraatin virkaa tekevän protektorin Reinhard Heydrichin.
Jotta Määrin ortodoksinen kirkko ei joutuisi miehitysviranomaisten vainoamaksi, piispa Goradz otti vastarintataistelijoiden kätkemisestä täyden vastuun syyttäen vain itseään. Hän lähetti asiaa käsittelevän ilmiantokirjeen itsestään saksalaisille miehitysviranomaisille. Hänet pidätettiin 27. kesäkuuta 1942 ja hän joutui heti kidutuksen uhriksi. Hänet teloitettiin 4. syyskuuta samana vuonna.
Serbian ortodoksinen kirkko julisti piispa Goradzin vuonna 1961 marttyyriksi ja vuonna 1987 pyhimykseksi.
Catherine De Bolle
Catherine De Bolle (s. 17. helmikuuta 1970 Aalst, Belgia) on belgialainen poliisi. Hän on 1. toukokuuta 2018 lähtien Europolin johtaja. Sitä ennen hän toimi muun muassa Belgian liittovaltion poliisin päällikkönä ja Euroopan edustajana Interpolin hallituksessa.
De Bolle opiskeli 1988–1993 oikeustiedettä Gentin yliopistossa. Hän suoritti poliisikoulutuksen 1994–1997. Liittovaltion poliisissa hän toimi myös lainopillisena asiantuntijana ja oli muun muassa vaikuttamassa poliisiuudistukseen. Ninoven poliisipäälliköksi De Bolle valittiin vuonna 2001.
De Bolle nousi lokakuussa 2011 listalle, josta oli tarkoitus valita Belgian liittovaltion poliisin seuraava päällikkö. De Bolle valittiin, ja hän vannoi virkavalansa 29. helmikuuta 2012. 42-vuotias De Bolle oli ensimmäinen nainen tehtävässä ja myös nuorin poliisin päällikkö. Hän ilmoitti tavoitteiksensa vahvistaa yhteistyötä paikallispoliisin kanssa, kohottaa poliisien itseluottamusta ja rakentaa turvallisempaa yhteiskuntaa.
De Bolle valittiin 2015 kolmevuotiselle toimikaudelle kansainvälisen Interpolin hallituksen Euroopan edustajaksi. Eurooppalaisen Europolin johtajaksi De Bolle valittiin maaliskuussa 2018 Rob Wainwrightin seuraajaksi. Hän aloittaa toukokuun alussa ja on ensimmäinen nainen tehtävässä.
Fagui
Fagui on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ziéna sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 11 000 ja keskuskylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009).
Faguin kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Konséguélan ja N’Golonianasson, idässä Zangasson, etelässä Sikasson piirin Kouoron ja Kabarasson ja lännessä Dogonin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on metsäsavannia..
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.
Seudun pääelinkeino on maantalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Kalle Mäkipelto
Kalle Mäkipelto eli Kashwell (s. 8. kesäkuuta 1994 Pietarsaari) on suomalainen musiikkituottaja ja lauluntekijä. Hän työskentelee yhteistyössä MGI:n perustaman M-Eazy Musicin kanssa, jossa hän on tuottanut kappaleita muun muassa Evelinalle, JVG:lle, Nikke Ankaralle, Jannalle, Ollielle, Asteelle ja Arttu Lindemanille.
Mäkipellon tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuu vuonna 2017 Emma-ehdokkuuden saanut "Kylmii väreitä", "Tornado", "En tiiä sun nimee" ja "Läikkyy". "Tornado" nousi vuonna 2018 Suomen radiosoittolistan soitetuimmaksi kappaleeksi viikolla 7. Mäkipelto oli myös tekemässä Pikku G:n paluukappaletta "Solmussa".
Vuonna 2017 Mäkipelto oli mukana asiantuntijana Suomen euroviisuraadissa. Vuonna 2018 Mäkipelto on ehdolla vuoden kevyen musiikin tekijäksi.
Fakolo
Fakolo on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Zansoni sijaitsee 30 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 11 300 ja keskuskylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).
Fakolon kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Nampén, etelässä Songouan ja Koutialan, lännessä M’Pessoban ja Taon ja pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan kuntiin.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa.
Pihvi- ja suihinottopäivä
Pihvi- ja suihinottopäivä on Yhdysvalloissa alkunsa saanut ystävänpäivän vastineeksi kehitetty satiirinen vuosipäivä, jota on tarkoitus viettää kuukausi ystävänpäivän jälkeen 14. maaliskuuta. Silloin naisten odotetaan hemmottelevan miespuolista kumppaniaan paistamalla tälle pihvin ja antamalla tälle suuseksiä. Vaikka päivän vietosta ei ole mitään tietoa, siitä on tullut kuitenkin jokavuotinen internetilmiö. Se on herättänyt myös kritiikkiä seksismistä ja antifeminismistä.
Useat verkkosivustot väittävät olevansa pihvi- ja suihinottopäivän virallinen sivusto, mutta kaikki niistä tunnustavat, että päivän olevan radio-DJ Tom Birdseyn luomus vuodelta 2002.
Päivä peilaa ystävänpäivää, sillä samaan tapaan kun miehet hemmottelevat kumppaneitaan ystävänpäivänä, naisten odotetaan hemmottelevan kumppaneitaan pihvi- ja suihinottopäivänä. Juhlapäivällä ei ole virallista statusta, vaan se on internetistä alkunsa saanut ilmiö. Suomessa päivästä ovat uutisoineet muun muassa MTV, Iltalehti ja Stara. Espanjalainen päivittäinen sanomalehti "El Mundo" kertoi, että Espanjassa päivää juhlittaisiin nimellä "Día del Solomillo y el Sexo Oral", ja että päivä yhdistää ruoan ja seksin, jotka ovat kaksi maailman suurinta nautintoa.
Pihvi- ja suihinottopäivää on kommentoitu seksistiseksi ja antifeministiseksi. Päivää on syytetty muun muassa patriarkaattisen perinteen säilyttämisestä: naisten tulee kyseisenä päivänä kokata ja harrastaa seksiä ilman omaa tahtoa. Päivää on pidetty myös machokulttuurisena, sillä se ei ota huomioon kuin yhdentyyppisiä miehiä. Se ei huomio muun muassa kasvissyöjiä eikä vegaaneja.
Yksi pihvi- ja suihinottopäivän virallisista sivuista on pyrkinyt lieventämään päivän negatiivista latausta, ja se on aloittanut keräämään rahaa rintasyöpätutkimukselle CoppaFeel!-hyväntekeväisyysjärjestön kautta. Pihvi- ja suihinottopäivän vastineeksi on kehitetty myös vastineena naisille suunnattu ”kana- ja nuolemispäivä”.
Vaikka päivä on saanut paljon kielteistä huomiota, jotkut julkisuuden henkilöt, kuten Christina Aguilera ja Peter André, ovat kannustaneet ihmistä viettämään sitä. Lisäksi siitä on tullut niin suosittu internetilmiö, että sen ympärille on kehitetty omia tuotteitansa ja pihvi- ja suihinottokortteja.
Brioude
Brioude on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Allierjoen varrella.
Kaupunki on rakentunut Saint-Julienin basilikan ympärille. Kirkko rakennettiin alkaen 1000-luvulta aina 1200-luvulle saakka. Se on Auvergnen suurin romaaninen kirkko. Kirkko oli merkittävä etappi Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitillä.
Justus Annunen
Justus Annunen (s. 11. maaliskuuta 2000 Kempele) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärpistä.
Annunen on Laser HT:n (myöhemmin Kiekko-Laser) kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Oulun Kärppien B-nuoriin kaudeksi 2016–2017. Annunen torjui joukkueen kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssiin. Omaha Lancers varasi hänet 148. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017.
Huhtikuussa 2017 Annunen teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2017–2018 seuran A-nuorissa, jossa Annunen jakoi runkosarjassa varsin tasaisesti torjuntavastuun Vilho Heikkisen kanssa. Pudotuspeleissä hän nousi kuitenkin Kärppien ykkösmaalivahdiksi ja voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Annunen palkittiin koko A-nuorten SM-liigan parhaana maalivahtina Jorma Valtonen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Kärppien SM-liigajoukkueen maalilla runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Vain 17-vuotiaasta Annusesta tuli kaikkien aikojen ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt SM-liigamaalivahti. Hän torjui Kärppien 4–0-tappioon päättyneessä ottelussa 33 kertaa.
Colorado Avalanche varasi Annusen kolmannella kierroksella 64. pelaajana . Elokuussa Kärpät lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen.
Annunen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Annunen pelasi välieräottelussa Ruotsia vastaan nollapelin Suomen voitettua ottelun lukemin 2-0. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Annunen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016 ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2017.
Eetu Päkkilä
Eetu Päkkilä (s. 3. lokakuuta 1999 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa A-nuorten SM-liigaa Oulun Kärpissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Päkkilä on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Päkkilä on Oulun Kärppien oma kasvatti. Hän voitti kauden 2014–2015 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2016 Päkkilä oli pudotuspeleissä seuran B-nuorten paras maalintekijä kolmella osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Päkkilä voitti B-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös Kärppien A-nuorissa.
Kaudella 2017–2018 Päkkilä oli tehoilla 23+17=40 Kärppien A-nuorten paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Atte Karppisen kanssa edellään vain Aatu Luusuaniemi. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä kahdeksanneksi. Päkkilä valittiin sarjan lokakuun 2017 kuukauden pelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Päkkilä debytoi samalla kaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Päkkilälle avautui paikka kokoonpanosta, kun runkosarjan voiton varmistanut Kärpät antoi hyökkääjistä huilivuoron sekä Julius Junttilalle, Ville Leskiselle, Saku Mäenalaselle, Mikael Ruohomaalle että Kristian Vesalaiselle. Hänet merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Nicklas Lasun ja Charles Bertrandin viereen. Päkkilä sai ottelussa jääaikaa lopulta 14.41 minuuttia ja hän keräsi teholukeman -1.
New Jersey Devils varasi Päkkilän seitsemännellä kierroksella 203. pelaajana . Kaudeksi 2018–2019 hänet nimettiin Kärppien A-nuorten varakapteeniksi.
Päkkilä on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Päkkilä opiskelee Kastellin urheilulukiossa.
Ford Focus RS WRC 09
Ford Focus RS WRC 09 on Fordin ralliauto, joka teki debyyttinsä Sardinian MM-rallissa kaudella 2009. Autolla voitettiin kaikkiaan kahdeksan osakilpailua.