hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vejas Anaya
Vejas Anaya (s. 8. huhtikuuta 1979) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi ammattilaisena Itävallassa ja Suomessa.
Anaya syntyi Yhdysvalloissa ja pelasi yliopistokoripalloa Santa Rosa Junior Collegen joukkueessa vuosina 1999–2001. Hän oli menossa kovatasoiseen UCLAn yliopistojoukkueeseen vuonna 1998 mutta joutui luopumaan mahdollisuudesta polvivamman vuoksi. Anaya pelasi kauden 2002–2003 Itävallan pääsarjassa 14 pisteen ja 7 levypallon keskiarvoilla. Elokuussa 2004 hän siirtyi suomalaiseen pääsarjajoukkue Pyrbasketiin. Anaya pelasi Pyrbasketissa seitsemän ottelua 9,0 pisteen ja 6,7 levypallon keskiarvoilla. Hän ei kuitenkaan sopeutunut pelaamaan nelospaikalla eikä täyttänyt joukkueenjohdon vaatimuksia, ja hänet erotettiin marraskuussa.
Hannu Kesänen
Hannu Kesänen (s. 6. elokuuta 1959) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kesänen pelasi Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta miesten pääsarjassa.
Kesäsen kasvattajaseura oli helsinkiläinen Kiri-60. Hän esiintyi ensimmäisen kerran miesten SM-sarjassa Tampereen Pyrinnön edustusjoukkueessa 11. lokakuuta 1987 KTP:ta vastaan tehden viisi pistettä. Vakituisesti peliaikaa kauden aikana saanut Kesänen teki marraskuussa kahdessa ottelussa kauden korkeimman pistemääränsä (10), ja niistä jälkimmäisessä hän otti KTP:tä vastaan myös kahdeksan levypalloa. Kesänen pelasi Pyrinnössä runkosarjassa 17 ottelua 5,1 pisteen ja 2,1 levypallon keskiarvoilla. Pyrintö voitti kauden aikana vain kolme ottelua, oli runkosarjassa toiseksi viimeinen ja karsiutui jatkosarjasta. Joukkue pelasi SM-karsintaotteluita mutta säilytti sarjapaikkansa.
Kaudella 1988–1989 Kesänen pelasi runkosarjassa 14 ottelussa 6,9 pisteen ja 1,8 levypallon keskiarvoilla. Hän teki miesten SM-sarjauran piste-ennätyksensä (14) kauden aikana kahdesti, 30. lokakuuta Uudenkaupungin Urheilijoita ja 6. marraskuuta KTP:tä vastaan. Pyrinnöllä meni edelliskauttakin huonommin, kun se voitti vain yhden ottelun ja putosi alemmalle sarjatasolle. Samalla päättyi Kesäsen pääsarjaura.
Angolan ilmavoimat
Angolan ilmavoimat () on Angolan asevoimien asehaara. Ilmavoimien käytössä oleva kalusto koostui 273 lentokoneesta ja helikopterista vuodenvaihteessa 2015–2016.
Ilmavoimat perustettiin 21. tammikuuta 1976. Niiden lentotoiminnasta, henkilöstön koulutuksesta ja kasvavan konekannan huollosta vastasi pitkälti Neuvostoliitosta, Kuubasta ja muista kommunistisista valtioista tullut henkilöstö. Vuonna 1985 ilmavoimilla oli käytössään neuvostoliittolaista kalustoa, kuten Suhoin sotilaskoneita ja MiG-21- ja MiG-23-hävittäjiä. Neuvostoliittolaiset olivat toimittaneet myös Mil Mi-24 -helikoptereita. Angolan ilmavoimat hankki käyttöönsä myös länsimaista kalustoa, kuten sveitsiläisiä Pilatus-koneita ja ranskalaisia Aérospatiale Gazelle ja -Dauphin-helikoptereita.
Polyvinyyliasetaatti
Polyvinyyliasetaatti (tunnettu myös nimillä PVA, PVAc, yleisliima, puuliima) on kumimainen alifaattinen synteettinen polymeeri. Polyvinyyliasetaatin kemiallinen kaava on (CHO), ja se kuuluu polyvinyyliestereihin. Polyvinyyliasetaattia valmistetaan vinyyliasetaatista polymerointireaktiolla, ja reaktiotuotteet veteen sekoittamalla saadaan aikaan emulsio, jota voidaan käyttää esimerkiksi lateksimaalien ja puu- tai PVA-liimana tunnetun kotitalousliiman valmistukseen. Polyvinyyliasetaattipohjaisia liimoja voidaan käyttää kuitumaisten aineiden, kuten puun, paperin ja kankaan liimauksissa. Polyvinyyliasetaatin CAS-numero on 9003-20-7.
HMS Milford (1809)
HMS Milfrod oli Kuninkaallisen laivaston vuonna 1809 vesillelaskettu Milford-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 16. joulukuuta 1796 Milford Havenista Jacobsilta, joka kuitenkin ajautui konkurssiin. Aluksen valmistus vastuu siirtyi konkurssin jälkeen valtiolle, joka perusti Pembroken telakan Milford Haveniin. Sen köli laskettiin kesäkuussa 1798 ja alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1809. Alus valmistui 30. syyskuuta Plymouthissa. Sen valmistuskustannukset olivat 45 209 puntaa, mistä maksettiin Jacobsille 8 290 puntaa. Lisäksi varustamiskustannukset olivat 37 212 puntaa.
Alus romutettiin Pembrokessa heinäkuussa 1846.
S/s Protector (pelastusalus)
S/s Protector oli Neptun Oy:n omistama höyrykäyttöinen pelastushinaaja. Alus rakennettiin vuonna 1899 Viipurissa tai Helsingissä, ja se osallistui moniin pelastustoimiin. Alkuaikojen tunnetuimpia oli matalikolle Porkkalassa ajaneen keisarillisen huvijahti "s/s Standartin" pelastustyö vuonna 1907.
Talvella 1921 Protector auttoi yhdessä pelastusalus "Assistansin" kanssa matalikolle ajaneen amerikkalaisen Eastern Starin irti. Tammikuussa 1940 osui Protectorin kohdalla sodan vaikein pelastustyö, kun "jäänmurtaja Sampo" ajoi karille Reposaaren luona. Työ kävi ylivoimaiseksi ja sitä jatkoi Protector yhdessä Assistansin ja muiden pelastusalusten kanssa vasta toukokuussa, ja juhannuksena Sampo oli saatu hinatuksi Turkuun. Myös "S/S Ariadnen" pelastusyrityksiin Protector osallistui joulupäivänä 1944. Ariadne oli sotakorvauksena matkalla Leningradiin. Ariadne saatiin irti vasta seuraavana keväänä ja sen sijasta luovutettiin "S/S Aallotar".
Alusta korjattiin, pidennettiin ja koneet uusittiin Hietalahdessa vuonna 1921. Vanha pelastushinaaja poistettiin käytöstä vuonna 1959 ja romutettiin Teijossa 1961. Alukselle rakennettiin vuonna 1963 saman niminen 3 000 hevosvoiman tehoinen dieselkäyttöinen seuraaja.
Inflexible-luokka
Inflexible-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaivaluokka, jonka alukset suunnitteli Sir Thomas Slade.
Luokan aseistuksena oli kummallakin tykkikannella kaksikymmentäkuusi tykkiä, joista alemman kannen tykit olivat 24 naulan ja ylemmän 18 naulan tykkejä. Puolikannella oli kymmenen ja etukannella kaksi 9 naulan tykkiä. Vuonna 1794 aluksen etukannelle lisättiin kaksi 24 naulan karronadia ja takakannelle kuusi 18 naulan karronadia.
Standard (keisarillinen huvialus)
S/S Standart (, "Štandart") oli Venäjän keisari Nikolai II:n huvialus. Se ajoi karille Hangon edustalla vuonna 1907. Alus ei jäänyt hylkynä paikalle, vaan se hinattiin pois. Pelastustöihin osallistui suomalainen meripelastusyhtiö Neptun.
Alus jäi vuonna 1918 vallankumouksellisten haltuun; aikanaan siitä riisuttiin ylellinen sisustus ja alus muutettiin miinalaivaksi nimellä "Marti".
Se otti osaa toiseen maailmansotaan ja palveli etupäässä Tallinnan evakuoinnissa kesällä 1941 ja myöhemmin Leningradin puolustuksessa.
Sodan jälkeen "Marti" muutettiin koululaivaksi ja sai uuden nimen "Oka" vuonna 1957.
Alus palveli siinä tehtävässä, kunnes romutettiin Tallinnassa vuonna 1963.
Fanni Suomi
Fanni Suomi (s. 3. toukokuuta 1997) on suomalainen televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Tuija Haavistona Yle TV2:n "Uusi päivä" -televisiosarjassa, jossa hän oli mukana ensimmäisestä jaksosta jaksoon 625 asti.
Aikaisemmin Suomi on esiintynyt Poppis-ohjelmassa ja avustajana Pirunpelto-televisiosarjassa.
Suomi valmistui ylioppilaaksi Tampereen Hatanpään lukiosta keväällä 2016. Hän opiskelee maantiedettä Oulun yliopistossa. Suomi on myös kertonut, ettei halua näyttelemisestä itselleen ammattia vaan pitää sitä enemmänkin harrastuksena.
Fannin isä on tv-ohjaaja Timo Suomi.
Anastasia (nimi)
Anastasia on kreikkalaisperäinen naisen etunimi. Se on Anastasios-nimen naispuolinen vastine,
ja molemmat tarkoittavat "ylösnoussutta."'Nimi on ollut useilla varhais­kristillisillä pyhimyksillä ja marttyyreillä, joista erityisesti dalmatialainen Pyhä Anastasia on tehnyt nimen suosituksi varsinkin ortodoksisissa maissa. Nimi on ollut muun muassa useilla Venäjän keisariperheen jäsenillä.
Suomessa nimi Anastasia on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan 
annettu 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä 2486 henkilölle. Nimeä ei ole Helsingin yliopiston almanakkatoimiston vahvistamassa suomen- tai ruotsin­kielisen kalenterin nimistössä, mutta ortodoksisessa kalenterissa se esiintyy seuraavina päivinä:
Juho Kuosmanen (kauppaneuvos)
Johannes (Juho) Kuosmanen (21. joulukuuta 1887 Sortavala – 20. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos, joka vaikutti vuosikymmenten ajan tuonti- ja vientiyhtiöiden johtajana merkittävästi Suomen ulkomaankauppaan.
Kuosmasen vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Kuosmanen ja Annikki Falck ja puoliso vuodesta 1912 Aino Edith Koivisto. Hän syntyi Ruskealassa maanviljelijäperheeseen, mutta lähti jo 12-vuotiaana Sortavalaan kauppa-apulaiseksi ensin sekatavara- ja sitten tukkuliikkeeseen. Kaupallista alaa hän opiskeli ensin iltakursseilla, mutta perehtyi sitten kansainväliseen kauppaan Lyypekissä vuosina 1909–1911. Palattuaan Suomeen hän oli lyhyen aikaa kauppaedustajana, kunnes perusti agentuuriliikkeen Kontro & Kuosmanen Kaarlo Kontron kanssa vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan aikana liike toi Suomeen varsinkin elintarvikkeita Atlantin takaa Ruotsin kautta, mutta myös Venäjältä. Viimeksi mainitussa tarkoituksessa liikkeen palveluksessa toimi muun muassa Hella Wuolijoki.
Sodan jälkeen Kuosmasesta tuli yksi vasta perustetun Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n johtajista, muut olivat lakimies Risto Ryti ja toimitusjohtaja Samuli Harima. Kuosmanen omisti Kontron kanssa kolmanneksen uudesta perustetusta tuonti- ja vientiyhtiöstä, jonka ensimmäiseksi kohteeksi otettiin etenkin Etelä-Amerikka. Heti ensimmäisenä toimintavuotenaan Suomen suurimmaksi kansainvälisen kaupan harjoittajaksi nousseen yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtajana toimi Juho Kusti Paasikivi. Yritys ajautui kuitenkin erittäin pahoihin talousvaikeuksiin vuoteen 1921 mennessä. Kuosmanen ja Kontro pelastivat sen lisäpääomalla, mutta Kansallis-Osake-Pankin lopetettua luototuksen yhtiön toiminta lakkasi 1928 ja Kuosmanen kärsi miljoonatappiot. Hän perusti silti jo samana vuonna uuden yrityksen, Valtameri Oy:n, joidenkin entisten alaistensa kanssa. Uusi yritys kasvoi toisen maailmansodan aikana ja varsinkin sen jälkeen, osin sotakorvausten takia, merkittävästi varsinkin rauta- ja teräsalalla. Kuosmasen poika Kauko Kuosmanen jatkoi vuonna 1950 isänsä jälkeen yhtiön johdossa.
HMS Bellerophon (1786)
HMS Bellerophon oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 11. tammikuuta 1782 Frindsburystä Edward Greaves and Companyltä. Sen köli laskettiin toukokuussa 1782 ja alus laskettiin vesille 6. lokakuuta 1786. Alus valmistui maaliskuussa 1787 ja sen valmistuskustannukset olivat 30 232 puntaa 14 shillinkiä ja neljä pennyä.
Alus siirrettiin vuonna 1815 vankilaivaksi ja se nimettiin 5. lokakuuta 1824 uudelleen "Captivityksi". Alus romutettiin 1836.
HMS Waterloo (1818)
HMS Waterloo oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1818 vesillelaskettu 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Henry Peaken suunnittelema alus tilattiin 29. elokuuta 1809 Portsmouthin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Diddams. Aluksen köli laskettiin marraskuussa 1813 nimellä HMS "Talavera," ja se nimettiin Amiraliteetin 23. heinäkuuta 1817 tekemällä päätöksellä HMS "Waterlooksi". Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1818, ja se valmistui 28. lokakuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 72 217 puntaa ilman takilointia ja varustamista ja niiden kanssa 85 473 puntaa.
Alus katettiin tammikuussa 1819, ja kate poistettiin joulukuussa 1833. Se nimettiin Amiraliteetin 5. lokakuuta 1824 tekemällä päätöksellä HMS "Bellerophoniksi". Aluksella havaitut viat korjattiin, ja se varustettiin maaliskuussa 1833 tarkastettavaksi Portsmouthissa. Lopulta alus varustettiin Portsmouthissa meripalvelukseen maaliskuusta heinäkuuhun 1836.
Alus otettiin palvelukseen 5. huhtikuuta 1836 Välimeren laivastoon kontra-amiraali Sir Charles Pagetin lippulaivana päällikkönään Samuel Jackson. Aluksen päälliköksi tuli 14. huhtikuuta 1838 Charles John Austen. Alus osallistui 1840 operaatioihin Syyrian rannikolla, kuten Akran pommitukseen 3. marraskuuta. Alus poistettiin palveluksesta, ja sijoitettiin reserviin kesäkuussa 1841.
Alus siirrettiin satamapalvelukseen vuonna 1848, ja se myytiin 12. tammikuuta 1892 romutettavaksi J. Read Jr:lle Portsmouthiin.
Fries-toisiintuminen
Fries-toisiintuminen on kemiallinen reaktio, jossa fenyyliesteri toisiintuu lämmön tai UV-säteilytyksen vaikutuksesta aromaattiseksi o- tai p-hydroksiketoniksi. Reaktiota katalysoivat Lewis-hapot. Fries-reaktion raportoi ensimmäisen kerran Karl Theophil Fries vuonna 1908 ja reaktio on nimetty hänen mukaansa.
Fries-toisiintuminen on mahdollista kaikille fenyyliestereille, joissa on vapaa sitoutumiskohta aromaattisessa renkaassa o- tai p-asemassa alkuperäiseen esteriryhmään nähden. Reaktiota katalysoivat monet Lewis-hapot kuten alumiinikloridi, alumiinifluoridi, vetyfluoridi, booritrifluoridi ja sinkkikloridi. Reaktio voidaan suorittaa liuottimettomissa olosuhteissa, mutta jos liuotinta käytetään tyypillisimpiä ovat nitrobentseeni, klooribentseeni tai hiilidisulfidi. Reaktion reaktiomekanismista ei ole yksimielisyyttä. Yleisesti hyväksytyin mekanismi on, että lähtöaine ja katalyytti muodostavat kompleksin, joka hajoaa fenoliksi ja karbokationiksi, joka reagoi aromaattisen renkaan kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla ja reaktio on intermolekulaarinen. Fries-toisiintumisessa muodostuvien isomeerien suhdetta voidaan kontrolloida lämpötilalla, liuottimella ja katalyyttien määrällä. Tyypillisesti lämpötilan ollessa alle 100 °C muodostuu pääasiassa p-isomeeria ja lämpötilan ollessa yli 150 °C muodostuu lähinnä o-isomeeria.
Fries-toisiintuminen voidaan suorittaa myös valokemiallisesti säteilyttämällä UV-säteilyllä. Reaktion mekanismi poikkeaa termisen Fries-toisiintuminen mekanismista ollen intramolekulaarinen. Tässä reaktiossa tapahtuu fenyyliesterin virittyminen ja virittynyt tila purkautuu hajoamalla fenoliradikaaliksi ja asyyliradikaaliksi, jotka reagoivat muodostaen hydroksiketonin. Myös tässä reaktiossa voi muodostua joko o- tai p-isomeeri.
Erakossa
Erakossa on yhden miehen yhtye, jota on kuvailtu suomirockin, punkin ja hiphopin yhdistelmäksi. Erakossa-yhtyeen ainoa virallinen jäsen, Niko Ailamo, on säveltänyt, sanoittanut, sovittanut ja tuottanut kaikki kappaleensa yksin sekä ohjelmoinnut ja soittanut itse kaikki niillä kuultavat instrumentit. Musiikin lisäksi digitaalisen median parissa taustaa omaava Ailamo on tehnyt myös musiikkivideoita yhden miehen yhtyeelle itse . Erakossa-yhtye laajentuu keikkamuodossa viisihenkiseksi live-bändiksi .
Marraskuussa 2014 omakustanteena julkaistulla ”Löysään Hirteen” singlellä Erakossa valittiin YleX-radiokanavan viikon kellaribändiksi , Radio Helsingin DLX Demo Shown:n viikon demoksi ja Radio Suomen Levylautakunnan voittaksi . Tämän jälkeen kappale eteni YleX-radiokanavan soittolistalle sekä kanavan toimittajan Pirita Pykäläisen ”viikon tehobiisiksi” . Löysään Hirteen ylsi myös musiikkipalvelu Spotify:n viraalilistan sijoille 2 ja 10 . Kappaleen aiheuttaman huomion ansiosta Erakossa allekirjoitti levytyssopimuksen levy-yhtiö Sony Musicin kanssa ja kustannussopimuksen Elements Musicin kanssa. .
Toukokuussa 2016 Erakossa ilmoitti lähteneensä oma-aloitteisesti Sonylta, koska levy-yhtiö ei ollut suostunut julkaisemaan tämän omia kappaleita vaan olisi halunnut muita kirjoittajia mukaan lauluntekoprosessiin. Samalla julkaistiin omakustanteinen "Nollaus"-single, joka oli yksi niistä kappaleista, joita levy-yhtiö ei ollut halunnut julkaista.
Longgun luola
Longgun luola eli Longgudong (, ) tai vaihtoehtoisesti Juyuandong () on arkeologinen kohde Kiinassa Hubein maakunnan Jianshin piirikunnassa. Luolasta on löydetty primitiivisen ihmisen jäänteitä, kivityökaluja ja runsaasti suurimman apinan "Gigantopithecus blackin" hampaita.
Luola sijaitsee Jintangin kylässä olevalla pienellä kukkulalla. Luolan suunaukon edestä virtaa pieni Longgudongjoki (), jonka vedenpinta on 85 metriä alempana kuin luolan suuaukko. Joki virtaa maanalaisenakin ja yhtyy lopulta puolentoista kilometrin jälkeen Yesanheen jokeen ja sitten Qingjiangin jokeen, joka on Jangtzen eteläinen haara. Toinen kuuluisa luola Longgupo sijaitsee 63 kilometriä pohjoiseen.
Luolan fossiilisen faunan mukaan löytöaineiston vanhin materiaali sijoittuu varhaiseen pleistoseeniin. Paleomagnetostratigrafian tulokset sopivat parhaiten Matuyama-epookkiin, joka tukee edellistä ajoituksen arviota. Eräs arvio ajoitukselle on 1,4–1,1 miljoonaa vuotta sitten.
Luolassa on silti voitu asustaa myöhemminkin pitempiäkin aikoja, sillä luolasta on löytynyt peuran sarvesta tehty veistos, joka ajoitetaan 13 000 vuotta vanhaksi. Sen ikä on sama kuin nuotioiden hiilenpalasten, joita löytyi samasta kerroksesta.
Luolasta löytyneet kuusi ihmisen hammasta ovat ilmeisesti niin primitiivisiä, että niiden arvellaan kuuluneen "Australopithecinelle" tai "Meganthropukselle". Nykyihminen eli "Homo sapiens" on elännyt luolassa paljon lähempänä nykyaikaa, mutta tästä lajista ei ole jäänyt jäljelle fossiileja.
Luolasta on löytynyt yli 600 kivistä artefaktia. Osa kivistä olivat luonnonkiviä, jotka ihminen oli kuljettanut luolan sisälle. Ne tunnistaa siitä, etteivät ne ole kalkkikiviluolan mineraaleja. Muut artefaktit olivat kiventyöstössä syntyneitä iskoksia, säleitä, ytimiä ja työkaluja. Työkaluista tunnistettiin ainakin kaapimet, porat, naskalit ja lyömäkivet. Luista on valmistettu esimerkiksi naskalit ja pieniä lapioita.
Taide-esineeksikin voidaan luokitella edellä mainittu yli 10 senttimetriä pitkä sarvenkappale, johon on kaiverrettu kolme piirroskenttää. Yksi on useilla rinnakkaisilla viivoilla muodostettu kahdeksikko. Toinen on kuuden viivan ryhmä ja kolmas kuvio on sik-sak-viivoilla ja rinnakkaisilla viivoilla muodostettu pitkä ornamentti. Kappale on lopuksi peitetty punamaalilla, joka on todennäköisesti hematiittia eli punamultaa.
Luolasta on löydetty 87 eläinlajin fossiileja, joista viisi on opittu tuntemaan vasta hiljattain. Puolet fossiileista on kuulunut pienille nisäkkäille ja 35 suurille nisäkkäille. Näistä kiinnostavin lienee "Gigantopithecus blacki", jolta on löytynyt yli 100 hammasta luolan maakerroksista. Muita eläimiä ovat olleet esimerkiksi "Ailuropoda melanoleuca wulingshanensis", "Cuon javanicus antiquus" and "Tapirus sinensis".
"Gigantopithecuksen" neljä hammasta analysoitiin yhdessä toisen luolan neljän hampaan kanssa ja silloin ilmeni, että "G.blacki" eli metsissä ja oli kasvissyöjä. Apina eli niin sanotulla C-dietillä, mikä poikkeaa muiden apinoiden ruokavaliosta, joka koostuu lähinnä C-dietistä. "G. blacki" hävisi tältä alueelta, joka oli sen pohjoisinta levinneisyysaluetta. Apina kuoli lopulta sukupuuttoon.
British Warships in the Age of Sail
British Warships in the Age of Sail on merihistorioitsija Rif Winfieldin neljän teoksen sarja, joka sisältää listaa perustiedot kaikista Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista vuodesta 1603 alkaen aina vuoteen 1863.
Teokset sisältävät tiedot Amiraliteetin virallisista lähteistä täydennettynä valmistustiedoilla. Perustietoina ovat tilaus, kölin- ja vesillelasku sekä valmistusmisajat ja poistuminen laivastosta. Lisäksi valmistuskustannukset on ilmoitettu. Alusten tieotina on ilmoitettu pituus, leveys, syväys ja uppouma sekä aseistus ja miehistönmäärä. Höyryaluksista on annettu lisäksi tiedot höyrykoneesta ja nopeudesta.
Kussakin teoksessa on yli kahden tuhannen aluksen tiedot ja lisäksi niistä noin 200 on esitelty kuvissa.
Chatham publishing julkaisi sarjan ensimmäinen teos, joka käsitteli vuodet 1793-1817, vuonna 2005. Loput kolme teosta julkaisi Seaforth publishinh, minkä lisäksi se kustansi ensimmäisen teoksen uudistetun version.
Journal for Maritime Research arvioi sarjan ensimmäistä teosta kattavaksi ja hyvin jäsennellyksi ja esitetyksi. Se on perusteos purjelaivakaudesta kiinnostuneille tutkijoille sekä opiskelijoille.
South West Maritime History Society arvioi sarjan toisen osan ylivoimaiseksi alallaan sekä kattavimmaksi Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista tehdyksi teokseksi.
Ragnar Aakenus
Ragnar (Raku) Johannes Aakenus, vuoteen 1945 Allén (12. lokakuuta 1897 Juva – 22. maaliskuuta 1977 Tampere) oli metsänhoitaja, joka työskenteli koko uransa Metsähallituksen palveluksessa. Aakenus sai metsäneuvoksen arvon vuonna 1955.
Aakenuksen vanhemmat olivat apteekkari Oskar Johannes Allén ja Elin Poppius ja puoliso vuodesta 1924 Taimi (Taija) Elisabet Lehtinen. Aakenus tuli ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta ja valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1920. Metsäkonduktööri Aakenuksesta tuli 1927. Hän työskenteli aluemetsänhoitajana monilla alueilla ympäri Suomea. Vuosina 1929−1933 hän oli Lapissa Turtolan hoitoalueen aluemetsänhoitajana, jossa hänellä oli vastuullaan 130 000 hehtaaria metsää. Vuosina 1933–1948 hän toimi Keuruun hoitoalueen aluemetsänhoitajana. Aakenus palveli talvisodassa kotirintamalla ja jatkosodassa komppanian vääpelinä koulutuskeskuksessa. Vuosina 1948−1952 hän oli Länsi-Suomen piirikunnan Uudenmaan-Hämeen tarkastuspiirin piiritarkastaja ja vuodesta 1952 piirikuntapäällikkönä. Aakenuksen hallinnoimassa piirikunnassa oli lähes 390 000 hehtaaria valtionmetsää. Aakenus jäi eläkkeelle vuonna 1964. Hän harrasti vapaa-ajallaan taidemaalausta.
A Better Tomorrow (albumi)
A Better Tomorrow on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Warner Brothers Recordsin alaisuudessa 2. joulukuuta 2014.
Kappaleet ""Keep Watch"", ""Ron O'Neal"" ja ""Ruckus in B Minor"" julkaistiin erikseen omilla singleillä.
Albumin julkaisun jälkeen se kipusi sijalle 29 Billboard 200 -listalla.
A Better Tomorrow (täsmennyssivu)
A Better Tomorrow voi tarkoittaa seuraavia:
Voipiala
Voipiala oli Kivennavalla yksi kolmikyläksi sanotun kylärykelmän osa. Näitä kyliä kutsuttiin yhteisellä nimellä Voipeela. Voipialassa oli 23 taloa vuonna 1939.
Nykyisin Voipialan kohdalla on peltoaukea, mutta ei asutusta.
Leonid Radin
Leonid Petrovitš Radin () (21. elokuuta 1860 Ranenburg – 29. maaliskuuta 1900 Jalta) oli venäläinen vallankumouksellinen, runoilija ja keksijä. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa lukukaudella 1879–1880 ja Pietarin yliopistossa Dmitri Mendelejevin oppilaana vuosina 1884–1888.
1890-luvulla Radin rakensi Edisonin mallin mukaisen monistuskoneen, jonka hän antoi Venäjän sosiaalidemokraattien maanalaiseen painotoimintaan. Vuonna 1896 ohrana vangitsi Radinin. Tagankan vankilassa hän kirjoitti tunnetun työväenmarssin "Smelo, tovarištši, v nogu!", jota on esittänyt suomeksi muun muassa KOM-teatteri nimellä "Taistelulaulu". Saksassa marssi tunnetaan nimellä "Brüder, zur Sonne, zur Freiheit". Sitä laulettiin usein vuonna 1989 Leipzigin maanantaimielenosoituksissa.
Ylentelä
Ylentelä oli Kivennavan pitäjän pienimpiä ja syrjäsimpiä kyliä. Kyläasutus sijaitsi mäkien päällä Valkjärven rajalla. Kylässä oli talvisodan syttyessä 21 taloa.
FOLK-raati
FOLK-raati on ohjelma, jossa seurataan kenen tahansa suomalaisen hakemusvideoita saamaan rahoitusta oman videon tai videosarjan tekemiseen. Raadissa videoita arvioimassa ovat julkisuudesta tutut henkilöt. Juontajina toimivat Jan Zapasnik ja Essi Lamppu. Ensimmäinen jakso esitettiin Yle TV2-kanavalla 30. lokakuuta 2015.
Birgitta Knutintytär Kurck
Birgitta Knutintytär Kurck (Kurki) (n. 1500 – 29. kesäkuuta 1577) oli Naantalin luostarin abbedissa.
Kurckin vanhemmat olivat laamanni, valtaneuvos Knut Erikinpoika Kurki ja Elina Kurki, joka oli Klaus Kurjen tytär. Naantalin luostariin Kurck meni nunnaksi ilmeisesti ennen vuotta 1522. Luostarin toiminta oli jo tuolloin vähitellen hiipumassa, sieltä lähti vuosikymmenen puoleen väliin mennessä pois nunnia, munkkeja ja ainakin yksi abbedissa. Mikael Agricola, joka tarkasti luostarin Turun piispana syksyllä 1554, esitti selonteossaan luostarilaisten luvanneen ryhtyä evankelisiksi ja lakata palvomasta Pyhää Birgittaa. Valtio takavarikoi luostarin irtaimistoa ja maaomaisuutta, joskin lupasi luostarin asukkaille vuotuisen ylläpidon. Kurck esiintyy luostarin abbedissana 1568. Hän vetosi kuningas Juhana III:een, että tämä jatkaisi luostarin suojelemista ja luostarilaisten ylläpitoa. Kuningas lupasikin tukensa ja ilmaisi kirjeessään 3. elokuuta 1576 aikomuksen kunnostuttaa luostarin rakennukset. Samanaikaisesti hän kuitenkin tosiasiassa pienensi luostarin ylläpitomaksua neljälle vielä jäljellä olevalle sisarelle. Kun Kurck kuoli kesällä seuraavana vuonna, luostarin kirkko muutettiin luterilaiseksi seurakuntakirkoksi. Vaikka yhtä jäljelle jääneistä kolmesta sisaresta kutsutaan joissakin lähteissä vielä abbedissaksi, niin Kurckia pidetään tavallisesti luostarin viimeisenä abbedissana. Hänet haudattiin luostarin kirkkoon.
Mami Wata
Mami Wata on Länsi- ja Keski-Afrikan rannikkoalueilla tunnettu ja palvottu vedenhenki. Henkeen uskovat asuvat pääasiassa Beninissä, Togossa, Ghanassa, Nigeriassa, Kamerunissa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Nimi Mama Wata on pidginenglantia nimestä "Mammy Water" eli vapaasti käännettynä "veden äiti". Muita nimiä samalle hengelle ovat esimerkiksi Ezenwaanyi, Nnekwunwenyi, Ezebelamiri ja Nwaanyi mara mma.
Mami Watan alkuperää ei tunneta tarkasti, mutta se syntyi ilmeisesti Nigerian etelärannikolla 1900-luvun alussa. Mami Watan nykyisellä papistolla ("Mamaissii") on kuitenkin juurensa vanhemmassa kansanuskossa. Papisto yhdistetään myös dahomeyläiseen vodouhun, joka oli nykyisen Haitissa harjoitettavan voodoon edeltäjä.
Joidenkin antropologien mukaan yleiset Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita siirtomaa-ajan aikana eurooppalaistaustaisista naisista, jotka nähtiin rikkaina ja vaikutusvaltaisina. Mami Wata kuvataan usein vaaleaihoisena, mikä saattaa juontaa juurensa tosin myös yleiseen tapaan kuvata henkimaailman olennot valkoisella. Punaista on käytetty kuvaamaan tunteita ja sairauksia, kun taas valkoinen on ikään kuin tämän vastakohta. Monet Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita myös hindulaisuudesta. Kuvauksissa Mami Watan ympärille kiertyy usein käärmeitä. Mami Watan kuvauksia leimaa vierasperäisyys, himo ja rikkaus. Nykyisin monilla Mami Watan palvontapaikoilla onkin näytteillä esimerkiksi muodikkaita hajuvesiä ja aurinkolaseja.
Mami Wataa palvotaan lähinnä rannikkoalueilla, joilla henki liitetään esimerkiksi hukkumisiin tai vesiperäisiin sairauksiin. Henki liitetään toisaalta myös rikkauteen.
Kodinturvajoukot
Kodinturvajoukot on nimitys, jota on eri aikoina eri maissa käytetty monenlaisista sotilaallisista organisaatioista.
Kodinturvajoukoissa harjoitellaan sodan varalta. Kodinturvajoukot auttavat viranomaisia myös rauhan aikana esimerkiksi suuronnettomuuden tai tulvan aikana ja huolehtivat evakuoinnista, vartioinnista ja huollosta.
Suomessa ei ole tällä hetkellä kodinturvajoukkoja. Jotkut armeijan sodanaikaisen vahvuuden pienentämisestä huolestuneet reserviläiset ovat ehdottaneet jopa 100 000 hengen vahvuisia kodinturvajoukkoja armeijan avuksi. Puolustusvoimat suhtautuu kielteisesti sotilaallisen voimankäytön oikeuden antamiseen armeijan ulkopuoliselle järjestölle. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero on ehdottanut Suomeen poliisin tukena toimivia kodinturvajoukkoja. Hänen mukaansa joukkoja tarvittaisiin erityisesti haja-asutusalueilla, jonne poliisin tuleminen kestää usein liian kauan.
Muissa pohjoismaissa ja Virossa kodinturvajoukot ovat osa puolustusvoimia. Niiden toiminta, varustus ja koulutus on erittäin nykyaikaista ja ne ovat nopean toiminnan joukkoja. Ruotsin puolustus muodostuu nykyisin ammattiarmeijasta ja kodinturvajoukoista.
Suomen suojelijat (Suomen sotilas -lehden pääkirjoitus 7.10.2014}
Andrzej Stękała
Andrzej Stękała (s. 30. kesäkuuta 1995 Zakopane) on puolalainen mäkihyppääjä. 178 senttimetriä pitkä ja 59 kilogrammaa painava Stękała edustaa AZS Zakopanea ja hänen valmentajanaan toimii Robert Mateja.
Stękała debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Engelbergin suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 27. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon helmikuussa 2016 oltuaan Trondheimin kilpailussa kuudes. Continental Cupissa Stękała on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton. Kaudella 2014–2015 hän voitti FIS Cupin kokonaiskilpailun.
Stękała on osallistunut yksiin nuorten MM-kilpailuihin.
Markus Schiffner
Markus Schiffner (s. 5. kesäkuuta 1992 Linz) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Schiffner edustaa UVB Hinzenbach-Oberösterreichiä.
Schiffner debytoi maailmancupissa tammikuussa 2014 Innsbruckin suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 46. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 Engelbergin suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 24.
Nuorten MM-kilpailuista Schiffnerillä on yksi joukkuekulta. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta hänellä on yksi joukkuehopea.
Giovanni Morini
Giovanni Morini (s. 2. helmikuuta 1995 Como, Italia) on italialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin National Leaguen HC Luganossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Morini laukoo oikealta.
Morini pelasi kauden 2010–2011 Real Torino HC:n A-nuorissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Sveitsiiin HC Luganon U17-junioreihin. Kauden 2012–2013 Morini vietti HC Chiasson A-nuorissa ja voitti koko Sveitsin toiseksi korkeimman A-juniorisarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 44+27=71. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi HC Luganoon pelaamaan Sveitsin korkeinta A-juniorisarjaa, Elite Jr. A:ta. Kaudella 2014–2015 Morini nousi joukkueen kapteeniksi ja voitti Luganon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 21+27=48. Hän jakoi koko sarjan pistepörssin toisen sijan EV Zugin Ueli Huberin ja Michael Hüglin kanssa.
Maaliskuussa 2015 Morini teki kaksivuotisen sopimuksen HC Luganon National League A -joukkueen kanssa. Hänellä on Sveitsissä luodun junioriuransa ansiosta Sveitsin pelaajalisenssi, jonka ansiosta Morini ei vie paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä. Hän teki NLA-debyyttinsä 16. lokakuuta 2015 vieraissa EV Zugia vastaan. Morini teki ottelussa myös ensimmäisen NLA-maalinsa. Hänen tulokaskautensa 2015–2016 toi kaikkiaan 30 runkosarjaottelussa tehot 3+1=4 ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Morinin pudotuspelit lopulta keskeytyivät polvivamman vuoksi. Helmikuussa 2016 hänen sopimustaan Luganon kanssa pidennettiin kahdella vuodella kevääseen 2019 saakka.
Kaudella 2017–2018 Morini eteni Luganon kanssa aina National Leaguen finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei lopulta kuitenkin ZSC Lions otteluvoitoin 4–3. Marraskuussa 2018 hän teki Luganon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Morini edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän oli kahdella osumallaan joukkueensa paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa. Valmennus valitsi Morinin Italian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015. Morini pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 36 A-maaottelua tehopistein 5+2=7.
Morini pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Ensimmäinen turnaus eteni IB-divisioonassa, jossa hän ylsi Italian sisäisen piste- ja maalipörssin jaettuun voittoon tehoilla 4+2=6. Italia voitti kultaa ja nousi seuraavaksi vuodeksi IA-divisioonaan, jolloin Morini toimi joukkueen kapteenina ja voitti Italian sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+5=7. Hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi ja Morinilla oli myös koko turnauksen paras aloitusprosentti (60,64 %).
Morini pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista molemmat turnaukset päättyivät pronssiin. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Italian kapteenina ja oli joukkueen paras pistemies tehoilla 2+2=4.
Morinin kaksoisveli Paolo on pelannut myös jääkiekkoa.
Dominik Schwaiger
Dominik Schwaiger (s. 1. toukokuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa 
WSV Königsseetä.
Schwaiger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Sankt Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2015.
Eero Aaku
Eero Aaku (12. heinäkuuta 1898 Loimaa − 8. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen pankkiylitarkastaja.
Aaku syntyi maanviljelijäperheeseen ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1918. Hän suoritti vuonna 1921 korkeakoulun päästötutkinnon, joka vastasi myöhempää ekonomin tutkintoa. Aaku työskenteli Osuuskassojen Keskus Oy:n tilasto-osaston hoitajana vuosina 1921−1927 ja opiskeli työn ohessa valmistuen kauppatieteiden kandidaatiksi 1927 Helsingin kauppakorkeakoulusta.
Suomessa säädettiin vuonna 1922 laki pankkiyhtiön toiminnan valvonnasta, minkä seurauksena valtiovarainministeriön alaisuuteen luotiin pankkitoimintaa valvova pankkitarkastusvirasto. Aaku työskenteli taloudellisena pankkitarkastajana vuosina 1927–1953, minkä jälkeen hänestä tuli pankkitarkastusviraston päällikkö virkanimikkeellä pankkiylitarkastaja.
Aaku kirjoitti kaksi tutkimusta suomalaisesta liikepankkijärjestelmästä. 1930-luvun pulakausi aiheutti pankeille ongelmia, joiden myötä Aaku tarkasteli liikepankkien tuloksia ja julkaisi vuonna 1937 suppean tutkimuksen "Liikepankkien voitot ja tappiot vuosina 1862–1935". Vuonna 1957 ilmestyi laajempi 300-sivuinen teos suomalaisen liikepankkilaitoksen historiasta, joskin vain Suomen Pankkiyhdistyksen rahoittamana monisteena.
Aaku palveli talvi- ja jatkosodassa komppanian päällikkönä. Hän oli reservin kapteeni (1940).
Frans Joosef II
Frans Joosef II (koko nimi "Franz Josef Maria Aloys Alfred Karl Johannes Heinrich Michael Georg Ignaz Benediktus Gerhardus Majella", 16. heinäkuuta 1906 Deutschlandsberg, Itävalta-Unkari – 13. marraskuuta 1989) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1938 aina kuolemaansa asti 1989 eli 51 vuoden ajan.
Frans Joosef oli prinssi Aloisin ja Itävallan arkkiherttuatar Elisabet Amalien poika. Hänestä tuli Liechtensteinin ruhtinas lapsettoman isosetänsä ruhtinas Frans I:n jälkeen, kun hänen isänsä oli luopunut oikeudestaan kruunuun vuonna 1923.
Frans Joosefin kummi oli Itävalta-Unkarin keisari Frans Joosef I. Nuoruutensa hän vietti vuosina 1911–1914 Määrissä Groß Ullersdorfin linnassa. 1920-luvulla hän opiskeli Wienissä ja suoritti korkeakoulututkinnon metsätieteissä. Sen jälkeen hän hoiti sukunsa maita nykyisen Tšekin alueella. Edeltäjänsä Frans I:n kuoleman jälkeen kesällä 1938 hän siirtyi asumaan ruhtinakuntaansa Vaduzin linnaan, josta tuli hänen vakituinen asuntonsa.
Natsien vallan kasvaessa Keski-Euroopassa ruhtinas joutui ottamaan huomioon sen toiminnassaan. Hän teki maaliskuussa 1939 kohteliaisuuskäynnin Berliiniin. Ruhtinaskunnassa yrittivät natsimieliset voimat saada kevään 1939 aikana maan valtaansa, mutta suurin osa väestöstä, hallitus ja parlamentti yhdessä ruhtinaan kanssa vastustivat toimia. Näin natsien toiminta raukeni ruhtinaskunnassa.
Liechtenstein säilytti puolueettomuutensa toisen maailmansodan aikana. Tulliliiton ehtojen mukaisesti Sveitsi vartioi Liechtensteinin rajoja Suur-Saksan suuntaan. Sodan aikana valtuutettuna pakolaisneuvotteluissa saksalaisten kanssa toimi ruhtinaan nuorempi veli prinssi Charles Alfred. Vuosina 1933–1944 Liechtenstein antoi turvapaikan kaikkiaan 400 pakolaiselle, joista 125 oli juutalaisia.
Aivan sodan loppuvaiheessa keväällä 1945 ruhtinas antoi poliittisen turvapaikan 494 Natsi-Saksan puolella taistelleelle venäläissotilaalle, joita johti kenraali Boris Smyslovsky.
Vuonna 2005 tuli esille tieto, että Strasshofin keskitysleirin juutalaisvankeja oli työskennellyt ruhtinaan Itävallassa sijainneessa kartanossa. SS oli tarjonnut juutalaisvangit ruhtinaan käyttöön.
Hänen hallintokautenaan Liechtensteinin naiset saivat äänioikeuden vuonna 1984 järjestetyn kansanäänestyksen perusteella. Frans Joosef oli ensimmäinen Liechtensteinin ruhtinas, joka asui pysyvästi ruhtinaskunnassaan. Maatalousvaltaisesta ruhtinaskunnasta tuli hänen hallintokautenaan rikas maailman mitassa.
Prinssi Frans Joosef II meni naimisiin 7. maaliskuuta 1943 kreivitär Georgina von Wilczekin (s. 24.10.1921 - 18.10.1989) kanssa. Parilla oli viisi lasta:
Frans Joosef II siirsi suurimman osan vallastaan 26. elokuuta 1984 pojalleen Hans Adamille. Hän kuoli 13. marraskuuta 1989 vain 26 päivää vaimonsa kuoleman jälkeen. Hän hallitsi 51 vuotta ja oli kuollessaan pisimpään vallassa ollut eurooppalainen valtionpäämies.
Ruhtinas Frans Joosef II oli Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) pitkäaikainen jäsen vuosina 1936–1980 eli 44 vuoden ajan, joka on pisimpiä KOK-jäsenyyksiä. Hänen tyttärestään prinsessa Norasta tuli KOK:n jäsen neljä vuotta myöhemmin.
Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
Yhdysvaltain ensimmäinen nainen on Yhdysvaltain presidentin vaimo. Hän toimii Valkoisen talon johtajana (engl. "manager") sekä siellä järjestettyjen vastaanottojen, juhlien ja virallisten illallisten emäntänä. Hänen odotetaan nykyisin myös toimivan miehensä hallinnon edustajana yhteiskunnallisissa asioissa. Hänellä ei kuitenkaan ole virallista asemaa, eikä hän saa palkkaa.
Nimitystä ”ensimmäinen nainen” (engl. "First Lady") alettiin käyttää Yhdysvalloissa sisällissodan jälkeen, ensimmäisenä Ulysses S. Grantin vaimosta Julia Grantista. Aiemmin presidentin vaimosta käytettiin muita nimityksiä, kuten Lady Washington, Rouva Presidentti, presidentitär ("presidentress") sekä tasavallan kuningatar tai demokraattinen kuningatar.
Yhdysvaltain ensimmäisten presidenttien vaimot olivat vielä näkymättömiä maan politiikassa. Ensimmäisen naisen rooli muuttui aiempaa näkyvämmäksi ja poliittisesti merkittävämmäksi 1900-luvun alussa. Edith Roosevelt oli miehensä Theodore Rooseveltin (presidenttinä 1901–1909) neuvonantaja. Hän oli myös ensimmäinen, joka palkkasi itselleen omaa henkilökuntaa. Edith Wilson toimi käytännössä jonkin aikaa maan johtajana miehensä Woodrow Wilsonin saatua sairauskohtauksen 1919. Eleanor Roosevelt määritteli ensimmäisen naisen roolin uudelleen vuosina 1933–1945: hän antoi haastatteluja, piti lehdistötilaisuuksia ja ajoi poliittisia tavoitteitaan monella alueella. Jacqueline Kennedy nousi ihailluksi tyyli-ikoniksi 1960-luvun alussa. Lady Bird Johnson, Betty Ford, Rosalynn Carter ja Hillary Clinton olivat yhteiskunnallisesti aktiivisia ensimmäisiä naisia, ja etenkin Carter ja Clinton myös poliittisesti aktiivisia ja vaikutusvaltaisia. Hillary Clinton on ensimmäinen Yhdysvaltain ensimmäisistä naisista, joka on valittu poliittiseen virkaan, kun hänet valittiin New Yorkin senaattoriksi 2000. Hän toimi Yhdysvaltain ulkoministerinä vuosina 2009–2012, ja hän on pyrkinyt kahdesti presidentiksi.
Anni Järvenpää
Anni Järvenpää (s. 2. tammikuuta 2000 Tampere) on suomalainen taitoluistelija. Hän edustaa Tapparan Taitoluistelijoita (TapTL).
Järvenpää aloitti luistelun vuonna 2006. Junioreiden SM-kilpailuissa ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän oli toinen vuonna 2015. 15-vuotias Järvenpää voitti joulukuussa 2015 taitoluistelun naisten Suomen mestaruuden. Edellisen kerran yhtä nuori luistelija oli voittanut Suomen mestaruuden vuonna 1974.
Helmikuussa 2016 Järvenpää osallistuu Lillehammerin nuorten olympialaisiin.
Larry Williams
Lawrence Eugene ”Larry” Williams (10. toukokuuta 1935 New Orleans, Louisiana – 7. tammikuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja rock and roll -laulaja, lauluntekijä, tuottaja ja pianisti. Williams tunnetaan parhaiten vuosina 1957–1959 Specialty Recordsille levyttämistään kappaleista, joihin lukeutuvat ”Bony Moronie”, ”Short Fat Annie”, ”High School Dance”, ”Slow Down”, ”Dizzy Miss Lizzy”, ”Bad Boy” ja ”She Said Yeah”.
Carmona
Carmona on kaupunki Andalusian itsehallintoalueella Lounais-Espanjassa. Kaupunki sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä koilliseen Sevillasta.Carmonan väkiluku on noin 28 600 (2016).
Michael Haga
Michael Haga (s. 10. maaliskuuta 1992 Asker, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan Mora IK:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Haga on Frisk Askerin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana kaudella 2008–2009, jolloin Haga pelasi neljä ottelua GET-ligaenissa sekä 26 ottelua Frisk Askerin kakkosjoukkueessa Norjan I-divisioonassa. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän pelasi miesten pelejä ainoastaan I-divisioonassa. Kaudeksi 2010–2011 Haga siirtyi Ruotsiin ja Luleå HF:n J20-junioreihin. Kaudella 2011–2012 hän debytoi myös seuran Elitserien-joukkueessa, jossa Haga pelasi kolme ottelua.
Kaudeksi 2012–2013 Haga palasi kotimaahansa ja siirtyi Sparta Warriorsin riveihin. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa GET-ligaenissa tehden 36 runkosarjaottelussa tehot 7+19=26 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Haga valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Frisk Askeriin, jonka paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Haga oli tehoilla 13+23=36.
Haga siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Almtuna IS:n riveihin. Toukokuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Haga oli Almtunan paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 23+22=45, joilla hän sijoittui Allsvenskanin maalipörssissä kolmanneksi ja pistepörssissä neljänneksi. Haga pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla SHL-joukkue Djurgårdens IF:ssä tammikuussa 2016.
Kaudeksi 2016–2017 Haga siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SHL-joukkue Örebro HK:hon. Hänen ensimmäinen kokonainen SHL-kautensa toi 45 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7. Kaudeksi 2017–2018 Haga siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL:n nousijajoukkue Mora IK:n riveihin. Vuoden 2018 vaihteessa seura lainasi hänet kolmen ottelun ajaksi Djurgårdens IF:ään ja tammikuussa sarjatasoa alemmas Allsvenskan-joukkue AIK IF:ään 15. helmikuuta 2018 ulottuvalla sopimuksella.
Haga edusti Norjaa MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2018. Yhteensä hän on pelannut 55 A-maaottelua tehopistein 1+5=6.
Haga pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän toimi Norjan kapteenina ja voitti pronssia. Haga pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 sekä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa. Hagalla oli myös turnauksen paras aloitusprosentti (77,42 %).
Eija Piekkari
Eija Piekkari on hollolalainen rikosromaaneja kirjoittava kirjailija. Kirjat sijoittuvat pääosin Hollolaan, Lahteen ja Hämeenkoskelle, jossa hänellä oli kesäpaikka pääjärvellä.
American Airlinesin lento 965
American Airlinesin lento 965 oli American Airlinesin reittilento Miamin kansainväliseltä lentoasemalta Kolumbian Calin Alfonso Bonilla Aragónin kansainväliselle lentoasemalle. Reittiä lentäneelle Boeing 757-200 -matkustajakoneelle (rek. nro. N651AA) sattui vakava onnettomuus, kun kone törmäsi vuorenrinteeseen Kolumbian Bugassa 20. joulukuuta 1995. Onnettomuudessa menehtyi 151 matkustajaa ja koko kahdeksanhenkinen miehistö. Selvinneitä oli alkuun viisi, mutta yksi heistä menehtyi saamiinsa vammoihin kahta päivää myöhemmin. Onnettomuus oli tapahtumahetkellään pahin Boeing 757 -koneelle sattunut menehtyneiden lukumäärässä mitattuna.
Kolumbian siviili-ilmailuviranomainen tutki onnettomuuden, ja syyksi selvisi miehistön tekemät navigaatiovirheet.
Blasphemers’ Maledictions
Blasphemers’ Maledictions on puolalaisen death metal -yhtye Azarathin viides studioalbumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2011 levymerkillä Witching Hour Productions.
Albumilta julkaistiin single ”Holy Possession”.
Holy Possession
Holy Possession on puolalaisen death metal -yhtye Azarathin single, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2011 levymerkillä Witching Hour Productions.
Singlen CD-julkaisua painettiin 666 ja vinyylipainosta 333 kappaletta.
Transval
Suomen Transval Oy on vuonna 1994 perustettu suomalainen logistiikka- ja henkilöstöalan yritys, jonka omistaa suomalainen pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot. Vuonna 2014 tapahtuneen Vindea-yrityskaupan myötä yhtiön palveluvalikoima laajeni merkittävästi myös teollisuuden puolelle. Transval-konsernin asiakkaita ovat Kaha, ABB, Alfa Laval, Algol, DSV Road, F9 Distribution, Movere, Paulig, Peri Suomi ja Exide. Transvalin toimitusjohtaja on Risto Vilo ja hallituksen puheenjohtaja on Matti Mertsola. Suomen Transval-yhtiön emoyhtiö on Suomen Transval Group Oy.
Transval-konsernin palveluvalikoimat ovat jaettu neljään eri liiketoiminta-alueeseen, jotka ovat varastopalvelut, terminaalipalvelut, teollisuuspalvelut ja konsultointi- ja henkilöstöpalvelut.
Transval laajeni voimakkaasti vuoden 2009 lamassa jolloin monet yhtiöt ulkoistivat sille toimintojaan. Ulkoistusta jatkoi esimerkiksi Finnair vuonna 2011. Vuonna 2015 uutisoitiin SOK:n ulkoistavan varastotoimintoja Transvalille. Heinäkuussa 2017 Transval ilmoitti irtisanovansa 400 työntekijää S-ryhmän Espoon Kilon logistiikkakeskuksesta, joka suljetaan vuoden 2018 loppuun mennessä.
Transvalin pääomistajaksi tuli vuonna 2010 MB Rahastot.
Syyskuussa 2018 Posti ilmoitti ostavansa Transvalin. Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi kaupan tammikuussa 2019.
Andrais Thornton
Andrais Thornton (s. 4. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri. Hän on pelannut urallaan muun muassa Suomen, Japanin ja Viron pääsarjoissa.
Thornton pelasi yliopistokoripalloa Northwest Missouri State Universityssä. Kaudet 2009–2010 ja 2010–2011 Thornton pelasi Viron pääsarjassa. Jälkimmäisellä kaudella hän voitti sarjan levypallokuninkuuden 12,2 levypallon ottelukohtaisella keskiarvolla.
Kauden 2011–2012 Thornton pelasi Espanjassa, LEB Platan CB Plasenciassa 10,8 pisteen ja 5,6 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Helmikuussa 2012 Thronton teki pelaajasopimuksen suomalaisen I-divisioonassa pelanneen FoKoPon kanssa. Sopimus kuitenkin purettiin jo saman kuun aikana ennen kuin Thornton ehti pelata yhtäkään ottelua FoKoPon hankittua toisen ulkomaalaispelaajan. Thornton pelasi kauden aikana jälleen Viron pääsarjassa.
Thornton palasi FoKoPoon kuitenkin seuraavaksi kaudeksi, kun hän teki pelaajasopimuksen seuran kanssa elokuussa 2012. Hän oli ehtinyt pelata tätä ennen myös Portugalissa ja Saksassa. Thornton pelasi kaudella 2012–2013 FoKoPossa noin 30 ja puoli minuuttia ottelua kohden ja kirjautti tässä ajassa keskimäärin 17,0 pistettä hyvillä heittotarkkuuksilla ja 9,2 levypalloa per ottelu. FoKoPo jäi kuitenkin runkosarjassa viimeiseksi ja putosi sarjatasoa alemmas.
Vuosina 2013–2015 Thornton pelasi kaksi kautta Japanin Bj leaguessa pelanneessa Takamatsu Five Arrowsissa. Kaudella 2014–2015 hän teki joukkueessa 11,8 pistettä ja otti 6,3 levypalloa ottelua kohden. Kauden 2015–2016 Thornton aloitti pelattuaan kaksi ottelua Uruguayssa, mutta hän päätti palata takaisin Eurooppaan. Vuoden 2015 lopussa Thornton siirtyi Suomen pääsarjaan Tampereen Pyrintöön, jossa hänellä oli tuttuja Forssan-ajaltaan. Alaraajavamma haittasi kuusi ottelua 7,7 pisteen ja 3,3 levypallon keskiarvoilla pelanneen Thorntonin pelaamista, ja hänen tryout-sopimustaan ei jatkettu tammikuussa 2016.
Kesäkuussa 2017 Thornton teki vuoden mittaisen sopimuksen FoKoPon kanssa.
Thornton on etenkin korinaluspelaajaksi hyvä kaukoheittäjä: hän muun muassa onnistui Korisliiga-kaudellaan 2012–2013 kolmen pisteen heitoissaan 48,0-prosenttisesti. Thornton on myös menestynyt levypallotilastoissa. Kauden 2010–2011 Viron pääsarjan levypallokuninkuuden ohella hän muun muassa sijoittui Korisliigan runkosarjan levypallotilastossa 9,16 keskiarvollaan viidenneksi kaudella 2012–2013.
Feyisa Lilesa
Feyisa Lilesa (s. 1. helmikuuta 1990) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Lilesa saavutti Daegun MM-kilpailuissa 2011 pronssia maratonilla ajalla 2.10.32. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai samassa lajissa hopeaa ajalla 2.09.54. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa Bydgoszczisa 2013, hopeaa Ammanissa 2009 ja Punta Umbriassa 2011 sekä pronssia Bydgoszczissa 2010. Viimeksi mainitussa hänen tulostaan ei laskettu mukaan Etiopian joukkuepisteisiin. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli yhdeksäs 2013, kahdestoista 2009, seitsemästoista 2011 ja 25:s 2010. Nuorten kilpailussa hän oli neljästoista ja sai joukkuehopeaa 2008.
Lilesa voitti Tokion maratonin 2016. Hän sijoittui Chicagon maratonilla toiseksi 2012 ja kolmanneksi 2010. Hän oli Berliinin maratonilla kolmas 2015. Hän voitti Dublinin maratonin 2009 ja Xiamenin maratonin 2010.
Raaka ja leikkaamaton
Raaka ja leikkaamaton on artisti Aren kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin 20. helmikuuta 2015 levymerkillä KPC Records. Levy sijoittui parhaimmillaan Suomen viralliselle listalle sijalle 32.