hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
O-Nitrotolueeni
o-Nitrotolueeni eli 2-nitrotolueeni (CHNO) on tolueenin nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden valmistuksessa. Yhdiste on m- ja p-nitrotolueenien isomeeri.
o-Nitrotolueeni on huoneenlämpötilassa keltaista nestettä. Yhdiste liukenee vain hyvin vähän veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdisteellä on kaksi eri kidemuotoa α- ja β-muodot, joilla on eri sulamispisteet. Metyyliryhmään orto-asemassa sijaitseva nitroryhmä lisää metyyliryhmän reaktiivisuutta. Yhdiste hapettuu helposti. Käytettäesä hapettimena mangaanidioksidia ja rikkihappoa muodostuu reaktion olosuhteista riippuen joko o-nitrobentsaldehydiä tai o-nitrobentsoehappoa. Typpihappo, kaliumpermanganaatti ja kaliumdikromaatti hapettavat yhdisteen o-nitrobentsoehapoksi. Yhdiste voidaan myös pelkistää. Jos pelkistimenä käytetään rautaa muodostuu o-toluidiinia. o-Nitrotolueenin nitraus johtaa 2,4-dinitrotolueeniin tai 2,6-dinitrotolueeniin ja klooraus o-nitrobentsyylikloridiin tai o-klooritolueeniin tai raudan läsnä ollessa 4-kloori-2-nitrotolueeniin tai 2-kloori-6-nitrotolueeniin.
o-Nitrotolueenia voidaan valmistaa joko panos- tai jatkuvatoimisissa reaktoreissa. Teollisesti yhdistettä valmistetaan nitraamalla tolueenia väkevän typpihapon ja rikkihapon seoksella. Näin muodostuu isomeerien seos, jossa o-nitrotolueenin osuus on tyypillisesti 60–65 %. Isomeerit erotetaan toisistaan alipainetislauksella ja kiteytyksellä. Yhdistettä voidaan valmistaa myös pelkistämällä 2,4-dinitrotolueenia ammoniumsulfidilla ja diatsotiointireaktiolla muodostuneesta yhdisteestä.
o-Nitrotolueenia käytetään atsovärien ja rikkivärien valmistuksessa tarvittavien kemikaalien, kuten o-toluidiinin, o-tolidiinin ja dinitrotolueenien valmistamiseen. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös maatalouden käyttämiä kemikaaleja. o-Nitrotolueeni reagoi dietyylioksalaatin kanssa muodostaen indolijohdannaisia. Tätä reaktiota kutsutaan Reissertin indolisynteesiksi.
Saksan 19. panssaridivisioona
19. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa.
Wehrkreis XI perusti 1. marraskuuta 1940 divisioonan. Sen runkona oli 19. jalkaväkidivisioona ja divisioona oli muodostettu 15. maaliskuuta 1941.
Divisioona antautui toukokuussa 1945 neuvostojoukoille Sleesiassa.
19. divisioona
19. divisioona (latinan sanasta "divisio", jakaminen) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
BMW 328
BMW 328 oli BMW:n vuosina 1936-1940 valmistama urheiluauto. Auton suunnitteli Peter Szymanowski, josta tuli BMW:n pääsuunnittelija toisen maailmansodan jälkeen. 328 menestyi autourheilussa voittaen luokkansa mm. Le Mansin 24 tunnin ajossa ja Mille Miglian. Autoa pidettiin voittamattomana alle 2,0 litraisten luokassa; sillä menestyttiin ralleissa, kiihdytys- ja mäkikilpailuissa sekä englantilaisten pitämissä kestävyyskilpailuissa. Auton valmistusmäärä oli vain 464 kappaletta. Vuonna 1937 auto oli kerännyt yli 100 luokkavoittoa. Auton valmistus loppui Toisen maailmansodan jälkeen jolloin Eisenachissa sijainnut tehdas jäi Itä-saksan puolelle.
Kosteikkopuutarha
Kosteikkopuutarha on vesi- ja kosteikkoalueista koostuva puutarha tai puutarhan osa. monissa puutarhoissa on vesialtaita ja suihkulähteitä. Vesialtaisiin istutetaan usein kosteikkokasveja. Altaita on monenmuotoisia. Suihkulähteiden ja vesialtaiden lähelle laitetaan usein kiviä, joiden päällitse vesi solisee. Joskus kosteikkopuutarhassa käytetään sammalia, etenkin japanilaistyylisissä puutarhoissa.
Entisaikaan altaan pohja tehtiin pelkästä savesta, mutta nykyisin niin tehdään vain rakennettaessa suuria kosteikkoalueita. Sen sijaan nykyisin
yleensä laitetaan altaan pohjalle betonia tai kumimatto. Kun pohja peitetään esimerkiksi soralla, saadaan hyvät olosuhteet veden laadun kannalta 
tarpeellisille hajottajabakteereille.Jos allas sijaitsee valoisalla paikalla, keinovalaistusta tarvitaan vähemmän kuin varjossa olevalle altaalle. Joka tapauksessa, jos altaan läheisyydessä liikutaan pimeään aikaan, keinovalaisimien asennus on tarpeen.
Vesialtaaseen kannattaa asentaa pumppu, joka pitää veden kiertävänä. Roskat pitää poistaa silloin tällöin. Levien poistamiseen on olemassa levänpoistoaineita.
Syksyllä pumppu pitää puhdistaa.
Kasvit voidaan istuttaa altaaseen koreissa, jolloin istutus onnistuu parhaiten. Kasvien jakaminen ja puhdistaminen on tarpeen kerran kasvukaudessa.
Extra (Heikki Kinnusen albumi)
Extra on Heikki Kinnusen vuonna 1989 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin julkaisi levy-yhtiö Euros.
Albumi sisältää kappaleita vuonna 1987 julkaistulta albumilta "Kinnunen laulaa Lavia" sekä vuonna 1989 levytettyjä, kokoelmalevyä varten tehtyjä Aarno Ranisen säveltämiä, ja Pertti Reposen sanoittamia kappaleita.
Extra
Extra voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Muita:
Ananasmansikka
Ananasmansikka tai valkoinen mansikka on ananakselta maistuva valkoisen värinen mansikkalajike, jonka siemenet ovat punaisia. Ne ovat pienempiä kuin suurin osa kaupallisesti tuotetuista mansikoista, kooltaan 15–23 mm:n pituisia. Marja kasvoi alun perin villinä Etelä-Amerikassa ja hollantilaiset marjanviljelijät pelastivat sen sukupuuttoon kuolemiselta. Niitä kasvatetaan kasvihuoneissa, ja marjat ovat aluksi vihreitä mutta vaalenevat kypsyessään.
Louisville Grays
Louisville Grays oli yhdysvaltalainen baseballjoukkue ja 1876 perustetun National Leaguen perustajajäseniä. Joukkue toimi Louisvillessä, Kentuckyssa kausina 1876-1877. Seuran omisti liikemies Walter N. Haldeman, joka oli myös Louisville Courier-Journal -sanomalehden omistaja ja julkaisija.
Joukkueen tarina päättyi major leaguen ensimmäiseen sopupeliskandaaliin. Joukkue johti sarjaa elokuussa 1877, kunnes se yllättäin hävisi seitsemän ja pelasi yhden ottelun tasan vastustajinaan Boston Red Stockings ja Hartford Dark Blues. Lopulta Boston voitti liigamestaruuden, ja toiseksi sijoittunut Grays jäi siitä seitsemän voiton päähän. Courier-Journal -sanomalehden tarinan joukkueen kyseenalaisesta käyttäytymisestä kirjoitti John Haldeman, joukkueen omistajan poika.
Tutkimusten jälkeen kolmen pelaajan todettiin hävinneen pelejä tahallaan rahallista korvausta vastaan. Kaikki nämä ja neljäs pelaaja, joka kieltäytyi osallistumasta tutkimuksiin, suljettiin eliniäksi baseballin parista.
Free! Iwatobi Swim Club
Free! Iwatobi Swim Club on japanilainen anime-televisiosarja, jonka on ohjannut Hiroko Utsumi. Sarja alkoi 9. heinäkuuta 2013. Anime perustuu Kooji Oojin romaaniin "High Speed!", joka oli yksi kunniamaininnan saaneista kisatöistä Kyoto Animation Awardeissa vuonna 2011. Se kertoo lukiolaispoikien uintikerhosta.
Tarina kertoo neljästä lukiota käyvästä pojasta, Haruka Nanase, Makoto Tachibana, Nagisa Hazuki ja Rin Matsuoka, jotka ovat lapsina yhdessä käyneet uimakoulua. Sen jälkeen poikien tiet erosivat ja he tapasivat taas lukiossa. Nagisan ideana oli perustaa uusi uimakerho. Jäseniä on kuitenkin liian vähän sen perustamiseksi. Tarinan edetessä uintikerhoon liittyy Rinin pikkusisko Gou sekä Nagisan suostuttelemana yleisurheilukerhon Rei.
Vähän sen jälkeen Nagisa, Haruka ja Makoto tapaavat Australiassa opiskelleen, kuukautta aikaisemmin Japaniin palanneen ystävänsä Rinin hylätyllä Iwatobi Swim Club -uimahallilla. Haruka, Makoto, Nagisa, Rei ja Gou muodostavat Iwatobi High School Swim Clubin ja työskentelevät yhdessä opettaja Miho Amakatan kanssa saadakseen seuran menestymään.
Kerimäen kirkonkylä
Kerimäen kirkonkylä on entisen Kerimäen kunnan keskus ja yksi Savonlinnan taajamista. Kerimäen kirkonkylä sijaitsee Kantatie 71 varrella noin 23 kilometrin päässä Savonlinnan keskustasta.
Kerimäen kirkonkylä on entinen Jouhenniemen kylä. Pikkuvihan jälkeen 1743 suuri osa Kerimäkeä ja Kerimäen kirkonkylä Haapala nykyisellä Kallunmäellä, jäi Venäjän puolelle. Uudeksi keskukseksi tuli Suomen puolella, Puruveden rannalla oleva Jouhenniemen kylä. Jouhenniemeen Rakennettiin 1844-47 suuri puukirkko ja kylän nimeksi tuli Kerimäki.
Kerimäen kirkonkylän postinumeroalueella 58200 on 3 317 asukasta (31.12.2015). Kerimäen kirkonkylän muodostamassa taajamassa on puolestaan 2 331 asukasta (31.12.2016).
Kerimäen kirkonkylässä on peruskoulut, lukiot ja peruspalvelut, kuten terveys-, kirjasto-, posti-, pankki- ja kirkolliset palvelut. Yhteispalvelupisteessä ovat kunnan-, poliisin-, kelan- ja verotoimiston palvelut
Yityish Aynaw
Yityish "Titi" Aynaw (, ; s. 1992 Begemder, Etiopia) on israelilainen malli ja vuoden 2013 Miss Israel. Hän on taustaltaan etiopianjuutalainen ja ensimmäinen tummaihoinen Miss Israel.
Kymmenvuotiaana orvoksi jäänyt Aynaw muutti Israeliin yhdessä isovanhempiensa kanssa vuonna 2004 ja asuu nykyään Netanyan kaupungissa. Hän on suorittanut asepalveluksen Israelin puolustusvoimien sotilaspoliisijoukoissa ja on sotilasarvoltaan luutnantti. Aynaw on Miss Israeliksi valintansa jälkeen tavannut muun muassa Yhdysvaltojen presidentin Barack Obaman tämän Israelin vierailun yhteydessä.
New York Mutuals
The Mutual Base Ball Club of New York, eli lyhyemmin New York Mutuals oli johtava yhdysvaltalainen baseballjoukkue lähes koko 20-vuotisen historiansa ajan. Joukkue perustettiin 1857 vain hieman myöhässä ollakseen National Association of Base Ball Playersin perustajajäseniä. Ensimmäisen ammattilaisliigan, National Association of Professional Base Ball Players 1871, kuten myös 1876 käynnistyneen National Leaguen perustajajäsenistöön se kuitenkin kuului.
Mutuals pelasi aluksi kotiottelunsa Elysian Fieldsillä Hobokenissa yhdessä New York Knickerbockersin ja useiden muiden manhattanilaisjoukkueiden kanssa, mutta muutti Union Groundsille Brooklyniin vuonna 1868.
Heikosti sujuneen kauden 1876 (kuudentena saldolla 21–35) ja heikon taloudellisen tilanteen johdosta, joukkue kieltäytyi tekemästä viimeistä pelikiertuetta länteen, jonka johdosta seura lopulta erotettiin liigasta. Seuran omistaja ja Union Groundsin haltija Cammeyer sopi Hartford Dark Bluesin pelaamisesta Union Groundsilla kaudella 1877, jolloin joukkue nimettiin Hartfords of Brooklyniksi. Tämä seura hajosi kauden 1877 päätyttyä.
Toyota GT86
Toyota GT86 on japanilaisten autonvalmistajien Toyotan ja Subarun yhteistyössä kehittämä coupé-mallinen henkilöauto. Siinä on eteen sijoitettu bokserimoottori ja takapyöräveto. GT86:n tuotantomalli esiteltiin Tokion autonäyttelyssä vuonna 2011. GT86 tekee mallinimellään kunniaa 1960-luvun Toyota 2000GT:lle ja 1980-luvun Toyota Corolla AE86 GT -urheiluautolle ja jatkaa näin Toyotan urheilumallien perinnettä.
Subaru valmistaa GT86:n sisarmallia nimellä Subaru BRZ. Pohjois-Amerikan markkinoilla autoa myytiin vuoden 2016 elokuuhun ja Scion-brändin lakkauttamiseen asti myös nimellä Scion FR-S. Käytännössä GT86 on hyvin samankaltainen kuin Subaru BRZ, ja autot valmistetaan samassa tehtaassa.
Vuoden 2016 lopulla Toyota uudisti GT86-mallia. Mallimuutoksen yhteydessä auton sisustan materiaaleja parannettiin ja puskurit, ajovalot sekä takaspoileri muotoiltiin uudelleen. Ajo-ominaisuuksia parannettiin mm. A-pilarin seudun korijäykistyksillä. Uutuutena autossa on nyt vakiona mm. Bi-LED -ajovalot hämärätunnistimella, LED-etusumuvalot ja LED-valot takana sekä monitoimiohjauspyörä. Parannellussa mittaristossa on TFT-näyttö, josta voi seurata mm. G-voimia, kierrosaikoja ja moottorin nesteiden lämpötilaa. Kaikissa malleissa on vakiona mediakeskus navigoinnilla ja avaimeton käyttö.
GT86:en moottori on bensiinikäyttöinen, nelisylinterinen ja 16-venttiilinen bokseri- eli vastaiskumoottori. Sen iskutilavuus on 1998 cm. Toinen auton kehittäjistä, Subaru, on yksi harvoista nykyään bokserimoottoria henkilöautoissa käyttävistä autonvalmistajista. Moottorin jatkeena on kuusivaihteinen Aisinin valmistama manuaali- tai automaattivaihteisto. Voima välitetään takapyöriin ja tiehen vetopitoa ja ajo-ominaisuuksia parantavan lukkoperän kautta. Kiihtyvyys 0-100 km/h on 7,6 s (8,2 s A) ja huippunopeus 226 km/h (210 km/h A). Edessä on McPherson-joustintuet ja takana kaksoiskolmiotuet. Autossa on levyjarrut edessä ja takana.
Toyota GT86 on filosofisen edeltäjänsä Toyota Corolla AE86 GT:n tavoin suosittu autonrakentelun kohde Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Jo alkuperäisellä lisävarustelistalla autoon on valittavissa TRD:n jarru-, suodatin-, pakoputkisto- ja koriosia, minkä lisäksi useat aftermarket-toimijat myytä valmiita tehonlisäyssarjoja.
Dekollaasi
Dekollaasi (ransk. "décollage") on taiteen yhteydessä käytettävä termi, jolla viitataan työskentelytapaan ja teoksiin, jotka perustuvat materiaalin poistamiseen jostain jo olemassa olevasta, kollaasitekniikassa käytetyn lisäämisen ja yhdistelyn sijaan. Siinä missä jälkimmäisen taustalla on ranskan verbi ""coller"", liimata, lähtee toiminta dekollaasissa sen vastaparista – irrottamisesta, repimisestä, irtoamisesta (""décoller""). Esimerkkinä seiniin ja katujen varsille päällekkäin liisteröidyt julisteet, joista taiteilija työstää uusia kokonaisuuksia kuorimalla riekaleita näkyvästä, paljastamalla alta uusia kerroksia ja merkityksiä.
Kuten myös kollaasin kohdalla, tekniikan synty ja kehitys linkittyy käytännössä pidempään jatkumoon. Käsitteenä dekollaasi on kuitenkin modernistinen. Ensimmäisiä merkittäviä kokeiluja tekivät 1940–50-luvun taitteesta alkaen mm. Jacques Villeglé, Mimmo Rotella, Raymond Hains ja François Dufrêne. Erityisen suosituksi suuntaus muodostui Ranskassa, jossa valtaosa siihen liitettävistä taiteilijoista 1950–60-luvuilla työskenteli. Monet heistä kuuluivat vuonna 1960 perustettuun ryhmään, joka tunnetaan taidesuuntauksena nimellä Uusi realismi. Tärkeiksi vaikutteiksi mainitaan usein etenkin dadaismi, kubismi, surrealismi ja ready-made.
Punkasalmi
Punkasalmi on entisen Punkaharjun kunnan keskus ja yksi Savonlinnan taajamista. Punkasalmi on Valtatie 14 varrella noin 35 kilometrin päässä Savonlinnan keskustasta.
Punkasalmen postinumeroalueella 58500 on 1 612 asukasta (31.12.2015). Punkasalmen taajamassa on puolestaan 1 339 asukasta (31.12.2016).
Punkasalmessa on peruskoulut, lukio ja peruspalvelut kuten terveys-, kirjasto-, posti-, pankki- ja kirkolliset palvelut. Yhteispalvelupisteessä ovat kunnan-, poliisin-, kelan- ja verotoimiston palvelut
Punkaharjun rautatieasemalta Punkasalmesta on henkilöjunayhteys Savonlinnaan ja Parikkalaan, josta yhteys Helsinkiin ja Joensuuhun. Punkasalmen kautta kulkee myös Parikkalan kautta menevät, Helsinkiin vievät linja-auto vuorot.
Punkasalmessa on toiminut vuodesta 1964 Punkasalmen tehtaat, jotka ovat nykyisin Metsä Wood Punkaharjun vaneritehdas ja Metsä Wood Punkaharjun Kerto-tehdas. Tehtaat työllistävät yhteensä lähes 500 henkilöä.
Tantallonin linna
Tantallonin linna on raunio North Berwickissä, Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Linna koostuu kolmesta 15 metriä korkean muurin yhdistämästä tornista.
Tantallonin linnan rakennutti jaarli William Douglas 1350-luvulla.
Linnaa piiritti Skotlannin kuningas Jaakko IV vuonna 1491 ja hänen seuraajansa Jaakko V vuonna 1528, jolloin aiheutui merkittävää vahinkoa. Kaksi tornia tuhoutui lähes kokonaan Englannin sisällissodassa vuonna 1651, jolloin 91 rojalistia piti siellä tukikohtaansa. Cromwellin joukot tulittivat linnaa 12 päivää, jonka jälkeen varuskunta antautui.
Douglasit myivät linnan pois vuonna 1699, jonka jälkeen se jatkoi rapistumista. Viranomaisille se lahjoitettiin vuonna 1924 ja sitä hoitaa nykyään Historic Scotland.
Alan Berg
Alan Harrison Berg () oli amerikanjuutalainen lakimies ja radio­juontaja, jonka uus­natsit murhasivat hänen kotinsa lähistöllä. Hänet tunnettiin ärsyttävästä ja suorasanaisesta tyylistään radio-ohjelmassaan.
Kansallis­mielinen valkoisten valtaa kannattava 'The Order' ("Järjestö"), joka tunnetaan myös saksankielisellä nimillä 'Brüder Schweigen' ('Veljet pysykää hiljaa') englanninkielisellä nimellä 'Silent Brotherhood' (Hiljainen veljeskunta), ampui Bergin Denverissä 18. kesäkuuta 1984. Ketään ei tuomittu Bergin murhasta, mutta kaksi The Orderin jäsentä tuomittiin muiden syytteiden perusteella.
Oliver Stonen ohjaama elokuva "Talk Radio" (1988) perustuu osittain Alan Bergin tapaukseen, samoin elokuva "Petetty" (1988), jossa pääosissa ovat Debra Winger ja Tom Berenger. Myös "Brotherhood of Murder" (1999) perustuu tosi­tapauksiin ja The Orderin tarinaan sisältäen myös Bergin murhan.
Itä- ja Pohjois-Suomen EU-toimisto
Itä- ja Pohjois-Suomen EU-toimisto on Itä- ja Pohjois-Suomen alueen toimijoiden edunvalvoja, jolla on toimipiste Brysselissä Belgiassa.
Itä- ja Pohjois-Suomen EU-toimisto seuraa aktiivisesti edustamiensa alueiden kannalta tärkeitä EU-asiakokonaisuuksia ja pyrkii vaikuttamaan niihin. Painopisteitä ovat muun muassa aluepolitiikka, tutkimus-, kehitys- ja innovaatiopolitiikka, liikenne- ja energiapolitiikka, ulkosuhdeasiat, väestönmuutoksen haasteet, elinkeinopolitiikka ja alueiden kansainvälinen yhteistyö. Toiminnallisina painopisteinä ovat EU-edunvalvonta ja aluemarkkinointi, koulutus ja hanketoiminnan tuki sekä tiedonvälitys. Toimiston rahoittajina toimivat alueen maakuntien liitot (Keski- ja Pohjois-Pohjanmaa, Etelä- ja Pohjois-Savo, Pohjois-Karjala, Kainuu ja Lappi).
Sven-Olof Hultin
Sven-Olof Hultin (16. kesäkuuta 1920 Kittilä – 24. heinäkuuta 2013) oli suomalainen kilpapurjehtija, kilpapurjehduksen vaikuttaja ja insinööritoimisto Ekonon toimitusjohtaja.
Hultin kilpaili opiskeluaikoinaan soudussa mutta pidemmän kilpauran hän teki purjehtijana. Vuonna 1969 hänet valittiin Suomen Purjehtijaliiton puheenjohtajaksi. Hän toimi Kansainvälisen purjehtijaliiton asiantuntijana monissa olympiakisoissa, viimeksi Busanissa 1988.
Hultin valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1943. Hän pääsi töihin insinööritoimisto Ekonoon vuonna 1951 ja toimi yhtiön varatoimitusjohtajana vuosina 1960–1964 sekä toimitusjohtajana vuosina 1964–1984 kunnes siirtyi eläkkeelle. Hän toimi pitkään World Energy Councilin puheenjohtajana.
Animal Crossing: New Leaf
Animal Crossing: New Leaf (, "Animal Forest: Jump Out") on simulaatiovideopeli Nintendo 3DS -käsikonsolille. Se on Nintendon neljäs Animal Crossing -sarjan peleistä. Pelin idea on, että pelaajan hahmo asuu kaupungissa eläinten kanssa. New Leaf:ssa pelaaja kuitenkin ottaa kaupunginjohtajan roolin tavallisen kyläläisen sijaan, jolloin hän voi vaikuttaa monipuolisemmin kaupunkiinsa. Peli julkaistiin ensimmäisenä Japanissa 8. marraskuuta 2012, mutta Euroopassa, Australiassa ja Pohjois-Amerikassa vasta kesäkuussa 2013.
Pelin alussa pelaaja luo itselleen hahmon, josta tulee kaupunginjohtaja. Jos samalle pelikortille luodaan lisää hahmoja, heistä tulee tavallisia asukkaita. Kuten aiemmissakin Animal Crossing -peleissä, pelaaja voi jutella asukkaille, kalastaa tai vaikka pyydystää ötököitä. Animal Crossing: New Leaf:ssa on myös paljon uusia ominaisuuksia, kuten saarella vieraileminen ja uiminen. Saarella voi myös pelata minipelejä.
Philadelphia Athletics (1860–1876)
The Athletic Base Ball Club of Philadelphia eli yleisesti Philadelphia Athletics oli yhdysvaltalainen baseballjoukkue, joka toimi National Association of Base Ball Playersissä 1860–1870 ja sittemmin National Association of Professional Base Ball Playersissä 1871–1875 ja oli yksi National Leaguen kahdeksasta perustajajäsenestä vuonna 1876.
Joukkue perustettiin vuonna 1860 nimellä "Athletic Base Ball Club" joka pian muuttui muotoon Athletic of Philadelphia ja Philadelphia Athletics. Ammattilaisjoukkueeksi se muuttui 1869. Seura voitti ensimmäisen ja ainoan ammattilaisliigan, NAPBBP:n mestaruutensa liigan avauskaudella 1871. Joukkue pelasi kautta aikain ensimmäisessä National Leaguen ottelussa 22. huhtikuuta 1876, jolloin se hävisi Bostonille 6–5. Kauden menestys oli kehnohko, kuudestakymmenestä ottelustaan joukkue voitti vain neljätoista. Otteluistaan 35 se pelasi kotona ja 25 vieraissa. Joukkue ei suostunut tekemään loppukaudesta ohjelmaan merkittyjä kiertueita länteen, vaan pelasi mieluummin paikallispelejä liigaan kuulumattomia joukkueita vastaan. Tämän seurauksena liiga erotti joukkueen.
Suruvyökerttuli
Suruvyökerttuli ("Myioborus torquatus") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Suruvyökerttulia tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sitä on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltapääkerttuli
Keltapääkerttuli ("Myioborus ornatus") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltapääkerttulia tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Andienviuhkakerttuli
Andienviuhkakerttuli ("Myioborus melanocephalus") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Andienviuhkakerttulia tavataan Andien alueella Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Boliviassa. Sitä on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkorillikerttuli
Valkorillikerttuli ("Myioborus albifrons") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkorillikerttulia tavataan pienellä alueella Länsi-Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Valkorillikerttuli elää vuoristometsissä ja metsänreunoilla 2 300–3 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kolumbianviuhkakerttuli
Kolumbianviuhkakerttuli ("Myioborus flavivertex") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kolumbianviuhkakerttulia tavataan Kolumbian pohjoisosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkonaamakerttuli
Valkonaamakerttuli ("Myioborus albifacies") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkonaamakerttulia tavataan Venezuelan eteläosissa. Lajin on kuvattu olevan mahdollisesti melko runsaslukuinen, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkonaamakerttuli elää kosteissa vuoristometsissä ja metsänreunoilla 900–2 250 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin ekologiasta ei tiedetä paljoa.
SiM
SiM ("Silence Iz Mine") on japanilainen metalcore/punk rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2004.
Arno Hollmén
Arno Ilmari Hollmén (s. 19. marraskuuta 1930 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus.
Hollménin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Aarne Johannes Hollmén ja Wilma Maria Karlström. Hän avioitui 1953 sairaanhoitaja Ulla Margareta Kiurun kanssa. Hollmén tuli ylioppilaaksi Imatran yhteiskoulusta 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1956, anestesiaan hän erikoistui 1961. Hollmén oli Oulun yliopiston anestesiologian professori vuodesta 1974 vuoteen 1992. Hän on tutkinut synnytyskipujen lievittämistä, tehohoitoa, puudutusaineita ja johtopuudutusta. Hollmén julkaisi vuonna 1970 ensimmäisen suomalaisen synnytyskipuja koskevan tutkimuksen.
Ecuadorinkerttuli
Ecuadorinkerttuli ("Myiothlypis fraseri") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ecuadorinkerttulia tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
The Thermals
The Thermals on yhdysvaltalainen indie-yhtye, joka perustettiin Portlandissa, Oregonissa vuonna 2002. Yhtyeen musiikissa on kuultavissa vaikutteita lo-fi:sta sekä tavallisesta rockista. Yhtyeen kappaleet ovat myös tunnettuja poliittisista ja uskonnollisista kannanotoistaan.
Kassa (täsmennyssivu)
Kassa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Hollmén
Hollmén on sukunimi:
Erkki Hollo
Erkki Johannes Hollo (s. 28. marraskuuta 1940 Janakkala) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Teknillisen korkeakoulun talousoikeuden professori vuosina 1977–1993, ja vuosina 1997–2008 hän hoiti Helsingin yliopiston ympäristöoikeuden professuuria.
Hollo valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1989.
Erkki Hollon isä oli J. A. Hollo.
Daptomysiini
Daptomysiini on suonensisäisesti infusoitava antibiootti, joka tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin.
Daptomysiini tuotiin markkinoille 2003. Se on puolisynteettinen syklinen lipopeptidi. Se aiheuttaa kalsiumkanavista riippuvaisesti bakteerisolun solukalvon depolarisaation ja estää nukleiinihapposynteesiä.
Daptomysiini tehoaa ainoastaan grampositiivisiin bakteereihin, kuten stafylokokkeihin, streptokokkeihin ja klostrideihin sekä enterokokkeihin. Sen käyttöaiheita ovat lähinnä vaikeat Staphylococcus aureus -infektiot ja se tehoaa myös MRSA-kantoihin.
Daptomysiini annostellaan suonensisäisenä infuusiona. Se eliminoituu munuaisten kautta ja vaikeassa munuaisten vajaatoiminnassa annosväliä on pidennettävä. Daptomysiinillä ei saavuteta riittäviä lääkepitoisuuksia keuhkoissa ja keuhkojen limakalvon surfaktanttimolekyylit inaktivoivat sitä. Daptomysiini ei siis sovellu keuhkoinfektioiden hoitoon.
Daptomysiinin merkittävimmät haittavaikutukset ovat pahoinvointi ja lihaskipu tai lihasvaurio (rabdomyolyysi).
Kalervo Peltonen
Kalervo Peltonen (15. lokakuuta 1948 Heinola – 2. toukokuuta 2010 Helsinki)
Peltonen valmistui ylioppilasmerkonomiksi ja suoritti Markkinointi-instituutin MAT-tutkinnon. Hän pääsi sanomalehti Uuden Suomen ilmoitusmyyjäksi ja sitten Keskuskauppakamarin myyntipäälliköksi kunnes siirtyi päätoimittajaksi Mainoshoitajien yhdistyksen julkaisemaan Mainosuutiset-lehteen, jossa toimi 1981–1986.
Markkinointialan ammattilehtien lisäksi Peltonen teki juttuja noin 60 julkaisuun. Hän toimi pakinoitsijana kotiseutunsa Itä-Häme-lehdessä. Viime vuodet Peltonen työskenteli jo 1980-luvulla perustamassaan Viestintäkonsultit -yrityksessä.
Kalervo Peltonen sai vuonna 2002 Mainonnan monitaho -tunnustuspalkinnon.
Koco
Koco oli vuosina 1921-1926 valmistettu saksalainen automerkki.
Koco-autoja valmistettiin vain kolmea mallia, joiden huomattavin ero oli moottorissa: ensimmäisen moottori oli ilmajäähdytteinen ja toisen nestejäähdytteinen nelitahtinen kaksisylinterinen bokserimoottori, jonka iskutilavuus oli 1021 cm³. Sen suurin teho oli 9 kilowattia eli 12 hevosvoimaa. Omapaino oli 510 kiloa ja huippunopeus oli 40 km/t.
Kolmannessa Koco-mallissa oli nelisylinterinen rivimoottori, jonka iskutilavuus oli 1540 cm³.
Koco oli halpa ja yksinkertainen auto. Kori oli vanerirakenteinen avokori. Autoon mahtui kolme ihmistä, kuljettaja etuistuimelle ja kaksi takaistuimelle. Autossa ei ollut sähköjärjestelmää, joten se käynnistettiin magneetolla. Mittareita ei ollut.
Kaikkiaan Koco-autoja valmistettiin vain 800 kappaletta . Yksi Koco löytyi 1980-luvulla Suomen Kokemäeltä. Se entisöitiin ja merkittiin museoajoneuvorekisteriin 8.6.1990.
Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia
Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia (, ) on vuonna 1929 toimintansa aloittanut, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitseva tiedeakatemia, maansa johtava tiedekeskus.
Tiedeakatemia perustettiin lokakuussa 1928 vuosina 1922–1928 toimineen Valko-Venäjän kulttuuri-instituutin (Inbelkult) pohjalta. Nylkyään Valko-Venäjän kansallisena tiedeakatemiana tunnetun organisaation aiempina niminä olivat vuosina 1928-1936 Valkovenäläinen tiedeakatemia, sitten vuosina 1936–1991 Valko-Venäjän SNT:n tiedeakatemia ja vuosina 1991-1997 Valko-Venäjän tiedeakatemia.
Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemian päärakennus rakennettiin arkkitehtien Iosif Lanhbard (1882–1951) ja G. Lavrov suunnitelmien mukaan vuosina 1932–1939. Kadulta päin katsottaessa päärakennuksen edustalla oleva kaksirivinen pylväikkökaari näkyy tunnusomaisena monumentaalisena piirteenä. Pylväikkökaari muistuttaa tyyliltään Langbardin Kiovaan suunnitteleman, nykyisin Ukrainan ulkoministeriönä toimivan rakennuksen pylväikkökaarta.
Ennen toista maailmansotaa tiedeakatemiaan kuului 12 tieteellistä ja tutkimusinstituuttia, joissa työskenteli noin 1 000 henkeä. Osa tiedeakatemian rakennuksista vaurioitui pahoin sodan aikana, mutta päärakennus säilyi melko ehjänä. Sotaa edeltäviä suunnitelmia seuranneet kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1949. Tiedeakatemian alueelle on rakennettu useita uudempia rakennuksia 1960- ja 1970-luvuilla.
Nykyään kansallinen tiedeakatemia ilmoittaa henkilökuntaansa kuuluvan yli 18 000 tieteentekijää, teknikkoa ja tukihenkilöstöä. Henkilöstön keski-ikä on noin 48 vuotta. Tutkijoita on runsas 5 800, joista noin 250 on professoreja. Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia edustaa maataan esimerkiksi Kansainvälisessä tiedeneuvostossa (ICSU) ja Euroopan tiedeakatemioiden järjestössä (ALLEA).
Valko-Venäjän kansallisella tiedeakatemialla on useita eri toimintoja. Esimerkiksi Minskin "Kasvitieteellinen keskuspuutarha" eli täsmällisemmin "Valko-Venäjän kansallisen tiedeakatemian Kasvitieteellinen keskuspuutarha" (Tsentralnyi botanitšeski sad (NAN Belarusi)) on osa tiedeakatemiaa.
Cincinnati Reds (1876–1880)
Cincinnati Reds, joka tunnettiin myös nimellä Cincinnati Red Stockings oli yhdysvaltalainen baseball joukkue, joka perustettiin vuonna 1876. Seurasta tuli myös National Leaguen perustajajäsen.
Cincinnati menetti ainoan ammattilaisbaseballjoukkueensa 1870, kun alkuperäinen Cincinnati Red Stockings -joukkue hajosi kyseisen kauden jälkeen. Vuonna 1875 John Joyce, joka oli ollut mukana myös Red Stockingsin toiminnassa, päätti kasata uuden ammattilaisjoukkueen paikallisten amatöörijoukkueiden pelaajista. Talven aikana Joyce myi äskettäin perustetun seuran varakkaalle lihanpakkaajalle, Josiah "Si" Keckille. Kun National League perustettiin 2. helmikuuta 1876 Grand Central Hotellissa New Yorkissa, kahdeksan kaupunkia valittiin kilpailemaan uudessa major leaguessa. Joukossa oli myös Cincinnatin joukkue. Joukkueessa oli kaksi pelaajaa mukana vuonna 1870 lakkautetusta joukkueesta. Joukkueen menestys ensimmäisellä kaudella oli surkea, saldo 9–56. Tämä on ainoa kerta major leaguen historiassa, kun joukkue on jäänyt alle 10 voiton.
Kausi 1877 ei ollut juurikaan edellistä parempi. Surkea menestys ja huono talous johti joukkueen hajottamiseen 19. kesäkuuta. Kolme viikkoa myöhemmin seura uudelleenorganisoitiin J. Wayne Neffin omistuksessa. Neff oli pelannut vuoden 1876 joukkueessa kakkospesää. Sanomalehdistössä oli kirjavaa käytäntöä siitä, pidettiinkö joukkueita yhtenä ja samana vai eri joukkueina. Omistajanvaihdos ei pelastanut mitään, Neddin Red Stockings jai kuuden joukkueen liigassa auttamatta viimeiseksi ja liiga odotti aina joulukuuhun saakka, ennen kuin päätti sisällyttää joukkueen tilastot kyseiseen kauteen.
Kaudella 1878 Reds oli lähellä jopa voittaa liigamestaruuden, mutta hiipui lopulta toiselle sijalle voittokeskiarvolla 0,617, joka tämän päivän 162 ottelun määrillä tarkoittaisi 95 voittoa kaudessa. Kaudella 1879 joukkuetta pidettiin jälleen jopa mestarisuosikkina, mutta huonon puolustuksensa takia siitä ei ollut mestaruushaastajaksi. Taloudellisesti surkean vuoden lopulla Reds virallisesti erosi liigasta. Justus Thorner, puoliammattilaisen Cincinnati Star Base Ball Associationin puheenjohtaja, osti vaikeuksissa olleen seuran 24. lokakuuta ja haki sille liigapaikan.
Kaudella 1880 joukkue ei onnistunut pelikentällä, mutta myös johtajistossa kävi tuuletus. Puheenjohtajuus vaihtui kaikkiaan kolme kertaa ennen kauden päättymistä. Kauden päätyttyä seura poistettiin National Leaguesta ja korvattiin Detroit Wolverines -joukkueella. Syynä oli se, että joukkueen kotiotteluissa myytiin alkoholijuomia, vaikkakin vain ei-liigaotteluissa, ja se, että joukkueen pelikenttä oli auki myös sunnuntaisin.
Vuonna 1882 organisoitiin jälleen uusi, kaikkiaan jo kolmas Cincinnati Reds niminen seura, joka liittyi American Association -liigaan sen avauskaudelle. AA:n tullessa lakkautetuksi, joukkue siirtyi National Leagueen, jossa se edelleen pelaa.
Reds pelasi ensimmäisien toimintavuosiensa ajan kotiottelunsa Avenue Groundsilla, joka sijaitsi lähellä Keckin lihanpakkaamoa ja varastointialuetta. Vuonna 1880 Justus Thorner siirsi joukkueen uudelle pelikentälle, joka sijaitsi Bank Streetillä.
Pellervo (sanomalehti)
Pellervo oli vuosina 1881-1884 Mikkelissä ilmestynyt sanomalehti. Lehden perusti lyseon lehtori Fredrik (Rietrikki) Polén.
Mikkelin suomenmieliset olivat halunneet 1870-luvulla Mikkeliin suomenkielisen sanomalehden. Rietrikki Polén oli maltillinen ja niin sanottu vanha rehellinen fennomaani. Pellervo oli Mikkelin ainoa sanomalehti omana aikanaan ja ensimmäinen suomenkielinen sitten Mikkelin Wiikko-Sanomien 1860-luvun alussa.
Pellervo oli hyvin toimitettu uutislehti ja sen sisältö oli monipuolinen. Sen levikki ulottui Mikkelin kaupunkiin ja ympäröivälle maaseudulle. Rietrikki Polénin kuolema 1884 lopetti Pellervon ilmestymisen, mutta Mikkelin suomenmieliset perustivat sille pian seuraajan, Mikkelin Sanomat.
Pilvenmäki
Pilvenmäki voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Abba Gindin
Avraham ”Abba” Gindin (אבא גינדין, s. 1946 Helsinki) on suomalaissyntyinen israelilainen entinen jalkapalloilija.
Helsingissä syntynyt Gindin edusti Suomessa Helsingin juutalaista urheiluseuraa Makkabia, kunnes muutti Israeliin vuonna 1964. Siellä hän pelasi 11 kauden ajan Hapoel Haifassa. Israelin jalkapallomaajoukkueessa Gindin esiintyi kuusi kertaa vuonna 1973, pelaten viisi MM-karsintaottelua ja yhden ystävyysottelun.
Juha Sipilä (kaupunkineuvos)
Juha Antero Sipilä (23. elokuuta 1935 Helsinki – 7. elokuuta 2002) oli suomalainen kaupunkineuvos ja poliitikko. Hän toimi 1985–1998 pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunnan (YTV) yhteistyöjohtajana, sitä ennen Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) johtajana 1975–1984. Vuosina 1968–1975 Sipilä toimi Liberaalisen Kansanpuolueen puoluesihteerinä. Koulutukseltaan hän oli teologian maisteri.
Sipilä toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna liberaalien ryhmässä 1973–1984, josta kolme vuotta kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana. Vuonna 1970 Sipilä oli pääministeri Teuvo Auran sihteeri lyhytaikaisessa virkamieshallituksessa.
Sipilä pääsi ylioppilaaksi 1954, valmistui teologisesta tiedekunnasta 1961 ja opiskeli Yhdysvalloissa 1961–1962. Hän toimi 1960-luvulla muun muassa Töölön yhteislyseon tuntiopettajana, Partiojohtaja-lehden ja liberaalien Polttopiste-lehden päätoimittajana ja ulkoasiainministeriön kehitysjoukkosihteerinä.
Juha Sipilä hoiti luottamustoimia myös muun muassa partioliikkeessä, Round Table -järjestössä sekä musiikin ja urheilun parissa. Eläkkeellä ollessaan Sipilä sairasti eturauhassyöpää ja omistautui tiedon levittämiselle syövästä.
Gerda (täsmennyssivu)
Gerda voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jean Vautrin
Jean Vautrin, oik. Jean Herman (17. toukokuuta 1933 Pagny-sur-Moselle – 16. kesäkuuta 2015 Gradignan) oli ranskalainen kirjailija, elokuvantekijä ja käsikirjoittaja.
Opiskeltuaan kirjallisuutta Auxerressa hän voitti Id'HEC:n palkinnon. Hän opiskeli Ranskan kirjallisuutta Bombayn yliopistossa, ja hänestä tuli Roberto Rossellinin apulaisohjaa. Ranskaan palattuaan hän tuotti viisi pitkää elokuvaa.
Hänen kielensä on runsasta ja omaperäistä, ja varhaiset työt ovat jännityskertomuksia, jotka ovat lämminhenkisiä ja kieleltään rikkaita. Käsikirjoittajana hänen lahjakkuutensa on ilmennyt dialogeissa ja tilanteiden luonnehdinnassa.
Hän nousi julkisuuteen 1989 voitettuaan Prix Goncourt'n romaanillaan "Un grand pas vers le bon Dieu". Vuonna 1986 hän sai Prix Goncourt de la Nouvelle -palkinnon novellikokoelmastaan "Baby-boom".
Vuonna 1987 hän teki kirjailija Dan Franckin kanssa suurisydämisen valokuvaajahamon Boron (jonka esikuvana on todennäköisesti ollut Robert Capa).
Isotiikerihaikara
Isotiikerihaikara ("Tigrisoma mexicanum") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava haikaralaji.
Isotiikerihaikara voi kasvaa 71–81 cm pitkäksi. Lajin paras tuntomerkki on niin nuorena kuin aikuisenakin hyöhenistä paljas keltainen kurkku. Päälaki on musta ja pään sivut ja kaula ovat väriltään harmaat ohuin mustin vaakaraidoin. Myös siivet ovat harmaat ja raidalliset. Isotiikerihaikaran kyljet ovat ruosteenruskeat ja vatsa on valkoinen. Nokka ja jalat ovat pitkät ja harmaat.
Isotiikerihaikaraa tavataan alueelta, joka ulottuu Meksikosta Kolumbiaan. Lajin elinympäristöä ovat mangrovemetsät, jokien ympäristöt, suometsät ja galleriametsät. Lajin ravintoa ovat kalat, sammakot ja äyriäiset ja se ruokailee aikaisin ammulla tai iltaisin ja öisin. Isotiikerihaikarat voivat seisoa pitkiäkin aikoja liikkumatta kunnes keihästävät saaliinsa terävällä nokallaan. Lajin pesimäkausi on Costa Ricassa toukokuulta elokuulle ja Panamassa helmikuulta maaliskuulle. Munia on tyypillisesti 2 tai 3 ja ne ovat väriltään vaaleita vihrein pistein.
Italian muisto
Italian muisto on kuuluisan ranskalaisen maisemamaalarin Jean-Baptiste Camille Corot ín ajoittamaton viivasyövytystyö, 31,9×23,9 cm. työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Jean Corot oli aikansa pioneereja ulkoilmamaalauksen saralla. Grafiikka ei ollut hänen vahvimpia lajejaan ja usein ystävät auttoivatkin häntä grafiikantöiden loppuunsaattamisessa. "Italian muisto" on kaksivärinen viivasyövytystyö hänen uransa alkupuolelta. Corot kävi Italiassa kolmesti, viimeisen kerran vuonna 1843.
Mies telkien takana
Mies telkien takana on ranskalaisen taiteilijan Honoré Daumierin ajoittamaton lyijykynätyö. Kooltaan tämä työ on 32,5×24,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Daumier oli tuottelias graafikko, kuvittaja ja karikatyyristi. Hän lähestyi aiheitaan yleensä humoristisesti ja käsitteli niitä sitten lämpimästi taikka armottomasti.
Sihtoloiden lahjoituskokoelmaan kuuluu myös Daumierin "Tauluhuutokauppa"- laveeraus, 19,5×29,5 cm.
Jacoby Jones
Jacoby Rashi'd Jones (s. 11. heinäkuuta 1984 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Baltimore Ravensia, ja on pelannut ammattilaisurallaan myös Houston Texansissa.
Jones voitti kaudella 2012 Ravensin riveissä Super Bowlin. Hän oli yksi mestaruuden avaintekijöistä, ja teki loppuottelussa kaksi maalia. Toinen maaleista oli Super Bowl -historian pisin, 108 jaardin palautus toisen jakson aloituspotkusta.
Jones oli kilpailijana Dancing with the Stars -televisiosarjan 16. tuotantokaudella. Hän sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Norton
Norton voi tarkoittaa seuraavia:
Michael Oher
Michael Jerome Oher (s. 28. toukokuuta 1986 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi hyökkäyksen linjamies. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Carolina Panthersia.
Ennen ammattilaisuraansa yliopistojalkapalloa Mississippin yliopistossa pelannut Oher voitti kaudella 2012 Baltimore Ravensin riveissä Super Bowlin.
Oherin vaikeasta nuoruudesta kirjoitetun kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2009 elokuva "Elämä pelissä". Oheria elokuvassa näyttelee Quinton Aaron ja naispääosaa esittänyt Sandra Bullock palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarilla.
Kuntien Tiera
Kuntien Tiera Oy on Suomen kuntatoimijoiden omistama valtakunnallinen yhteistyöverkosto, joka yhtenäistää ja kehittää kuntakentän prosesseja, tietojärjestelmiä ja toimintatapoja. Tiera tarjoaa kuntaomistajilleen asiantuntija-, sovellus- sekä infra- ja tukipalveluita. Yhteistyöverkoston tavoitteena on mahdollistaa kuntien tarjoamien palveluiden laadun parantaminen hilliten samalla kustannusten nousua. Yhtiön perustamisajatus syntyi Sitran kuntaohjelman palvelukeskushankkeessa.
Samoilovo
Samoilovo () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pikaljovon itäpuolella 40 kilometriä Boksitogorskista koilliseen. Kylässä on 141 ja kunnassa 1 600 asukasta (vuonna 2012).
Samoilovon kunnan pinta-ala on 471,47 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin Bolšoi Dvorin, Pikaljovon, Boksitogorskin, Borin, Anisimovon ja Jefimovskiin kuntiin sekä Leningradin alueen Tihvinän piiriin. Pinta-alasta 75,3 % on metsää, 18,1 % maatalousmaata, 2,5 % teollisuusaluetta, 2,3 % asuinaluetta ja 1,7 % vesistöjä.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on kumpuilevaa tasankoa, jolla kohoaa Tihvinän selänne. Tärkein joki on Tihvinänjoki. Kunnan pohjoisosan joet kuuluvat Javosman kautta Paksujokeen laskevan Retešan ja eteläosan joet Tšagodan altaisiin. Järviä ovat Ozerskoje, Britomlja ja Velje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kalkkikivi, turve, sapropeeli, savi, hiekka, sora ja mineraalivärit.
Kunnan hallinnollinen keskus on Samoilovon itäpuolella sijaitseva Sovhoznyin taajama. Sen lisäksi kuntaan kuuluu 28 kylää ja muuta asutusta: Dubrova, Finikovo, Gorka, Grigorkino, Karpovskaja, Kazjonnoje Selo, Koli, Koskovo, Okulovo, Osinovka, Pakšejevo, Plutino, Podborovje, Rjazanski Šljuz, Samoilovo, Sara, Selivanovo, Sliziha, Sytšovo, Tšudtsyn kylä ja asemataajama, Ugol, Velje, Verhovje, Volodino, Zahoži, Zamošje ja Zarutševje. Suurimmat keskukset ovat yli 700 asukkaan Sovhoznyi ja noin 450 asukkaan Koli.
Kunnan läpi kulkee Uuden Laatokankaupungin ja Vologdan välinen maantie A114 sekä Olhavan ja Vologdan välinen rautatie, jolla on Kolin asema. Kylistä on linja-autoyhteydet Pikaljovoon, Jefimovskiin ja Boksitogorskiin. Rautatieasemalla pysähtyvät Babajevon ja Pietarin väliset paikallisjunat.
Talous perustuu metsäteollisuuteen. Tärkein tuotantolaitos on Tšudtsyn kylässä sijaitseva Mayr-Melnhof Holz Jefimovskin puunjalostustehdas. Lisäksi louhitaan sementin valmistukseen käytettävää kalkkikiveä. Maataloutta edustaa 18 yksityistilaa, asukkaiden palstaviljelmät ja kalankasvatuslaitos. Huomattavia työllistäjiä ovat erilaiset palvelut.
Sovhoznyin taajaman palveluihin kuuluvat alakoulu, kulttuurikeskus, kirjasto, lääkintäasema, posti ja joukko kauppoja. Julkisia palveluja on myös Kolissa. Maantien varrella on huoltoasemia ja kahviloita.
Kunnasta on löydetty kolme keskiaikaista hautapaikkaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1700-luvulla – 1800-luvun alussa rakennettu Samoilovon tsasouna.
Georges Dayez
Georges Dayez (1907–1991) oli ranskalainen kuvataiteilija. Häntä pidetään Georges Braquen perinnetietoisena jatkajana. Dayez oli pariisilaisen mestarilitograafikon poika ja hänestä itsestäänkin tuli École des beaux-artín litografian professori vuonna 1967.
Dayez opiskeli vuodesta 1926 alkaen École national des beaux-artissa. Myös André Lhóte, jonka Dayez tapasi vuonna 1942, vaikutti suuresti hänen ilmaisuunsa. Hänen hyviin ystäviinsä kuului myös Edouard Pignon.
Dayez loi taidetta, joka liukui figuratiivisuuden ja nonfiguratiivisuuden välimaastossa. Hän esiintyi ensi kertaa Salon d´Automnessa vuonna 1928. Dauez yhdistää tyylikkäässä hillityssä taiteessaan vanhemman maalaustaiteen ja kubismin keinot, ja usein hänen taiteensa aihe on merellinen. Hän alkoikin vuonna 1956 Normandian rannikon järjestelmällisen maalaamisen, mutta myös Y port tuli hänelle tutuksi paikaksi.
Dayezin maalaukset ovat rakenteeltaan klassisen kiinteitä. Hän rytmittää kuvapinnan perinteisen merenrantakuvauksen mukaisesti (taivaan, meren, rannan). Yksityiskohdat hän toteuttaa yleensä kubistisesti. Hän avaa ja kuvaa köysistöjä, purjeita, laivoja tahtonsa mukaan. Värisävyistä ruskea ja harmaa toistuvat hänen töissään usein. Sininen, vihreä, luonnonvalkoinen ja musta väri ovat myös mukana.
Ennen kilparatsastusta
Ennen kilparatsastusta on ranskalaisen taiteilijan Raoul Dufyn värikäs litografiatyö. Kooltaan tämä työ on 35,1×47,8 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Vihreävoittoinen "Ennen kilparatsastusta" -litografia, jossa näkyy knallipäisiä miehiä ja 1920-luvun tyyliin pukeutuneita naisia keskellä ratsuhevosia ratsastajat selässään, on kirkkaine väreineen tyypillistä Dufya. Hänen taiteensa on kirkasväristä ja iloisen lapsenomaista.
Dufy oli opiskellut École nationale supérieure des beaux-artsissa vuodesta 1900 alkaen. Hän sai kuitenkin voimakkaat fauvistiset vaikutteet vuoden 1905 fauvistisalongista ja alkoikin tästä eteenpäin esiintyä heidän yhteydessään. Omaleimaista hänelle olivat värikkäät aiheet eli regatat, rantakasinot ja laukkakisat.
Naamioiden vallan alla
Naamioiden vallan alla (Sous le règne du masque) ts. Naamion valtakunnassa on belgialaisen taiteilijan James Ensorin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1925. Kooltaan tämä työ on 50×60 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Tämä heleänvärinen työ "Naamioiden vallan alla" kuuluu Ensorin ns. myöhempään tuotantoon, jolloin hän varioi jo käyttämiään aiheita. Kaiken kaikkiaan se on tyypillinen Ensorille, joka maalasi paljon muitakin asetelmia. Maalauksessa naamioit katselevat pöydän reunalla pöydällä olevia tavaroita: kukkamaljakoita, kankaita ja paria pientä patsasta. Taustan seinällä erottuu hämärästi lentäviä ihmisiä siipineen ja muutamat kujeilevan näköiset ihmiskasvot.
Naamioita Ensor maalasi vuoden 1883 paikkeilta lähtien. Hän oli itse asiassa kasvanut naamioiden ja nukkien ympäröimänä perheensä matkamuistomyymälässä Ostendissa. Siellä myytiin simpukankuoria ja esineistöä Kaukoidästä sulassa sovussa eli viuhkoja, posliinimaljakoita ja naamioita. Ensor maalasi esimerkiksi omankuvan, jossa hänen kasvojaan ympäröi koko joukko naamioita tungokseen asti. On ajateltu Ensorin käyttäneen naamioita ilmaisemassa luonteenpiirteitä ja tunnetiloja. Hänen katsoneen käyttäneen niitä enemminkin paljastamis- kuin peittämistarkoituksessa. Hän maalasi useita näynomaista, karnevalistista groteskinomaistakin maalausta. Hänen painajaismaisimmatkin maalauksensa, jotka ovat ekspressiivisiä ja kirkasvärisiä esiintyvät kuitenkin hyvin maalauksellisessa muodossa.
Jalo Sihtola sai Naamioiden vallan alla- maalauksen lahjaksi belgialaiselta liikemiesystävältään Camille Snauwaertilta vuonna 1937. Sihtola oli itse asiassa tavannut Ensorin itsekin tuona samana vuonna, jota hän kirjeessään liikemiesystävälleen Jean Gutzeitille Brysseliin kuvailee "älykkääksi taiteilijaksi ja suureksi vanhaksi herrasmieheksi".
Major League Baseball -kausi 2005
Major League Baseball kausi 2005 oli Major League Baseballin kausi, joka runkosarjan osalta alkoi 3. huhtikuuta. Viimeinen loppuottelu pelattiin 26. lokakuuta, jolloin Chicago White Sox saavutti neljännen voittonsa Houston Astrosista.
Yankees voitti divisioonan keskinäisten otteluiden perusteella.
Saksan 20. panssaridivisioona
20. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa itärintamalla.
Wehrkreis IX perusti 15. lokakuuta 1940 divisioonan Erfurthissa. Sen runkona oli 19. jalkaväkidivisioona ja divisioona oli muodostettu 1. toukokuuta 1941.
Divisioona antautui toukokuussa 1945.
21. divisioona
21. divisioona voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Shameless
Shameless voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Valaanpaloitus
Valaanpaloitus on norjalaisen taiteilijan Henrik Finnen litografia vuodelta 1951. Teos on kooltaan 59×73 cm ja se kuuluu nykyään Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Henrik Finne teki pitkiä merimatkoja muun muassa Etelämerelle 1930-luvun lopulla. "Valaanpaloitus" on tämän saanut aiheensa näiltä Finnen merimatkoilta. Finneä arvostetaan värigrafiikan taitajana. Tämä taito tulee ilmi myös "Valaanpaloitus"-työssä sen kahdeksaine väreineen.
Ratsastajia
Ratsastajia on ranskalaisen taiteilijan Hippolyte Flandrinin ajoittamaton mustepiirros. Kooltaan tämä pikkutyö on 14×19 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Lyonilainen Hippolyte Flandrin saapui Pariisiin 20-vuotiaana vuonna 1829, jossa hän pääsi Ingresin oppilaaksi. Hän olikin menestyksekäs ja voitti Prix de Romen vuonna 1832. Tämän jälkeen hän vietti pitkiä aikoja Roomassa, jossa hän kuolikin vuonna 1864. Flandrin oli taidokas piirtäjä. Aiheina uskonnolliset aiheet olivat hänelle läheisiä. Ja parhaiten hänet muistetaankin muotokuvista ja kirkkofreskoista..
Tulo juhlaan
Tulo juhlaan on ranskalaisen graafikon ja kuvittajan Jean-Louis Forainin ajoittamaton viivasyövytystyö. Kooltaan tämä pikkutyö on 17,4×11,6 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmiin.
Jean-Louis Forain oli aktiivinen graafikko ja kuvittaja 1870-luvun puolivälistä alkaen. Hän kuvasi töissään pariisilaiselämää , myöhemmin myös sosiaalisesti kantaa ottavalla tavalla. Aikaisemmin hän oli osallistunut muutamiin impressionistisiin näyttelyihin ollen Manetin ja Edgar Degasin ystävä.
"Tulo juhlaan"- työssä juhlavaatteisiin pukeutuneet pariskunnat, naiset ja knallipäiset miehet odottavat jonossa vuoroaan päästä riisumaan päällysvaatteensa. Lakeija auttaa parhaillaan etummaisena olevaa naista takin päältä saamisessa; ja naisen yllä onkin pitkä vaalea muutamin kukin koristeltu mekko.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 2013
Vuonna 2013 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin kahtena erillisenä turnauksena. Lohkojen voittajat Venäjä ja Iso-Britannia selvisivät pääsarjan turnaukseen 2014 ja vastaavasti lohkojen viimeiset Irlanti ja Slovenia putosivat C-sarjan turnaukseen kesäksi 2014.
Wien, Itävalta
- 2–3
Zürich, Sveitsi
- 0–2