hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valkeajärvi (Vilppula, Tammikoski)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Ruovedellä Tammikosken kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 107 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 14 saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,3 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Valkeajärven valuma-alueeseen (35.373) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,8 metriä mpy.
Ukaanjärvi
Ukaanjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Ukaan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 164 hehtaaria eli 1,6 neliökilometriä ja se on 3,7 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 20,5 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Velaattajärven valuma-alueella (35.38), jonka Ukaanjärven alueeseen (35.383) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
Kaletonjärvi (Tampere)
Kaletonjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Teiskon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 64 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 8,7 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Kaletonjärven alueeseen (35.391) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Lauttajärvi (Tampere)
Lauttajärvi on Pirkanmaalla Tampereella Myllykylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,4 metriä mpy.
Iso-Viljamoinen
Iso-Viljamoinen on Pirkanmaalla Tampereella Savonkylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,6 metriä mpy.
Kielikänjärvi
Kielikänjärvi tai myös Kielekänjärvi on Pirkanmaalla Tampereella ja Orivedellä Pukalan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 61 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 10,9 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Kielikänjärven valuma-alueeseen (35.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,8 metriä mpy.
Siitinjärvi
Siitinjärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Leinolankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,8 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Neejärven valuma-alueeseen (35.395) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,6 metriä mpy.
Alan Bradley
Alan Bradley (s. 1938 Toronto, Kanada) on kanadalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Flavia de Luce -salapoliisiromaaneista. Romaaneiden lisäksi Bradley on kirjoittanut lastenkirjoja, novelleja, radiokuunnelmia ja lehtijuttuja.
Bradley työskenteli 25 vuotta Saskatchewanin yliopistossa Saskatoonissa televisiotekniikan laitoksen johtajana. Hän jäi varhaiseläkkeelle vuonna 1994 voidakseen keskittyä kirjoittamiseen.
Bradley voitti vuonna 2009 amerikkalaisen Agatha Award -palkinnon esikoisjännitysromaanien sarjassa Flavia de Luce -kirjalla "The Sweetness at the Bottom of the Pie".
Irma Heydemann
Irma Katariina Heydemann (o.s. "Nikkola", s. 23. maaliskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen päätoimittaja ja valtiotieteen maisteri (1963). Hän työskenteli lentoemntänä vuoteen 1962 ja aloitti toimittajan työt vuonna 1966. Suomen Kuvalehdessä hän oli toimittajana vuosina 1969–1972 ja toimituspäällikkönä 1972–1975. Kotiliedessä hän oli toinen päätoimittaja vuosina 1975–1978 ja päätoimittajana Kotilääkäri-lehdessä 1979–1991. Irma Heydemann on julkaissut teokset "Avioero" (Tuula Koskenniemen kanssa, 1971), "Arvo Ylppö : Ihmisen ääni" (toim. 1979) ja "Suomen lapsen pitkä marssi" (1980). Hän sai Aikakauslehtien liiton palkinnon vuoden tiedejutusta vuonna 1969.
Beth Heiden
Elizabeth (Beth) Heiden (s. 27. syyskuuta 1959 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pyöräilijä, joka voitti maailmanmestaruuden näissä molemmissa lajeissaan.
Heiden saavutti juniorien yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 1976 ja 1977 sekä voitti kultaa vuosina 1978 ja 1979. Aikuisten sarjassa hän sijoittui yleisluistelun MM-kilpailuissa neljänneksi Keystonessa 1977 ja kymmenenneksi Helsingissä 1978, voitti mestaruuden Den Haagissa 1979 oltuaan nopein kaikilla matkoilla sekä saavutti hopeaa Hamarissa 1980. Sprinttiluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi Alkmaarissa 1977 ja saavutti sitten hopeaa Lake Placidissa 1978 ja Inzellissä 1979 sekä pronssia West-Allisissa 1980.
Innsbruckin olympialaisissa 1976 Heiden sijoittui 3 000 metrillä 11:nneksi. Lake Placidin olympialaisiin 1980 hän lähti korkein tavoittein mutta tuloksena oli vain pronssi 3 000 metrillä, viides sija 1 000 metrillä sekä seitsemäs 500 ja 1 500 metrillä. Hänen veljensä Eric Heiden voitti Lake Placidin pikaluisteluissa ennätykselliset viisi kultamitalia.
Maantiepyöräilijänä Beth Heiden voitti maailmanmestaruuden vuonna 1980.
Maria Luisa (Espanjan kuningatar)
Maria Luisa Teresa (9. joulukuuta 1751 – 2. tammikuuta 1819) oli Parman prinsessa, josta tuli Espanjan kuningatar.
Maria Luisa Teresa oli Parman herttuan tytär, joka sai hyvän koulutuksen kotiopettajiltaan. Hänet kihlattiin kolmetoistavuotiaana serkulleen tulevalle Espanjan kuningas Kaarle IV:lle, ja he menivät naimisiin vuonna 1765. Heidän poikansa, tuleva kuningas Ferdinand VII, syntyi vuonna 1784. Maria Luisa oli raskaana 24 kertaa, mutta vain seitsemän lapsista selvisi aikuisikään asti.
Kaarle nousi valtaistuimelle vuonna 1788 isänsä kuoltua.
Kaarle oli heikko kuningas, jonka aikana Espanja oli likimain Ranskan vasalli. Maria Luisa käytti paljon valtaa yhdessä rakastajansa Manuel de Godoyn kanssa.
Napoleon pakotti Kaarle IV:n ja Ferdinand VII:n luopumaan vallasta veljensä Joseph Bonaparten hyväksi vuonna 1808. Maria Luisa ja Kaarle lähtivät maanpakoon, ensin Ranskaan ja sieltä Italiaan, missä Maria Luisa kuoli vuonna 1819.
Hoidon vaikuttavuus
Hoidon vaikuttavuudella tarkoitetaan sitä, tuottaako annettu hoito tavoitellun tai riittävän terveyshyödyn. Lääkehoito koetetaan kaksoissokkotutkimuksilla, joissa toiseen ryhmään kuuluvat saavat lääkettä ja toiseen ryhmään kuuluvat plaseboa. Näistä plasebo edustaa vaihtoehtoa jossa hoidolla ei ole vaikuttavuutta. Lääke on vaikuttava kun se poikkeaa plasebosta. Hoidon vaikuttavuus on tärkeää sellaisen sairauden tapauksessa joka tuottaa korkean kustannuksen yhteiskunnalle. Tällainen on esimerkiksi diabetes, jonka hoitamisessa käytetyt diabeteslääkkeet ovat Kelan suurin korvauserä. Lääkettä tai hoitomuotoa tulisi käyttää vain jos se hyödyttää potilasta. Vaikuttavuudessa otetaan myös huomioon haittavaikutukset ja hinta suhteutettuna hyötyyn. Sairauksista on myös hoitoresistenttejä muotoja, jolloin potilas ei ole saanut kokeilluista hoidoista hyötyä. Esimerkiksi lääkeresistentin masennuksen esiintyvyys on Suomen väestössä noin yksi prosentti. Tarkemmin määriteltynä lääkeresistentti masennus on: ""Masennus on lääkeresistentti, jos oireiden voimakkuus ei ole puolittunut lähtötilanteesta, vaikka hoito olisi toteutettu asianmukaisesti kahdella eri farmakologiseen ryhmään kuuluvalla masennuslääkkeellä"".
Flavia de Luce
Flavia de Luce on kanadalaisen Alan Bradleyn kirjoittaman salapoliisisarjan päähenkilö. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran teoksessa "Piiraan maku makea".
Flavian tarina alkaa vuodesta 1950, jolloin hän on 11-vuotias. Hän asuu isänsä ja siskojensa kanssa Buckshaw’n kartanossa englantilaisessa pikkukylässä nimeltä Bishop’s Lacey. Hän on hyvin taitava harrastelijakemisti, jota kiinnostavat erityisesti myrkyt. Kartanossa on edesmenneen Tarquin-enon laboratorio, jossa Flavia tekee kokeitaan. Ensimmäisen kerran hän ratkaisee murhan, kun kartanon pihamaalta löytyy ruumis.
Perheen äiti Harriet on kuollut kiipeilyonnettomuudessa Flavian ollessa vuoden vanha. Flavialla on kaksi isosiskoa, Ophelia (17) ja Daphne (13). Ophelia on kiinnostunut lähinnä ulkonäöstään, ja Daphne puolestaan uppoutuu kirjoihin. Ophelia on tytöistä ainoa, jolla on omia muistoja äidistä, minkä vuoksi Flavia on hänelle kateellinen. Siskot kiusaavat usein Flaviaa. Tyttöjen isä on intohimoinen filatelisti, joka viettää suurimman osan ajasta postimerkkiensä parissa.
Kartanossa asuu perheen lisäksi Arthur Dogger. Hän on pelastanut kartanon isännän hengen sodassa. Dogger on palkattu alun perin kamaripalvelijaksi, mutta hän on siirtynyt pääasiassa puutarhuriksi. Hän on ollut toisen maailmansodan aikana japanilaisten sotavankina ja kärsii posttraumaattisesta stressistä, mikä aiheuttaa toisinaan poissaolokohtauksia ja muistikatkoksia.
Doggerin lisäksi kartanossa työskentelee rouva Mullet kodinhoitajana ja kokkina. Rouva Mulletin laittamat jälkiruoat ovat tosin sellaisia, että ne on parempi jättää syömättä. Rouvalle jääkin usein runsain määrin tähteitä miehelleen kotiin vietäväksi.
M’Pessoba
M’Pessoba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 35 300 ja kylässä 9 900 asukasta (vuonna 2009).
M’Pessoban kunnan pinta-ala on 896 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Koutialan piirin Taon ja Fakolon, etelässä N’Golonianasson ja N’Tossonin, lännessä Karagouana Mallén ja Kafo Fabolin sekä pohjoisessa Zaninan ja Ségoun alueen Blan piirin Beguenén ja Samabogon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
M’Pessoban kautta kulkee Koutialan ja Blan välinen maantie RN12. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, maissi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Kunnassa toimivat M’Pessoban maatalousoppilaitos ja N’Tarlan agronominen tutkimusasema.
Paikallinen nähtävyys on M’Pessoban vanha moskeija, joka on rakennettu pian Djennén suurmoskeijan jälkeen. Viranomaiset estivät sen purkamisen huhtikuussa 2016.
Chien-Shiung Wu
Chien-Shiung Wu (31. toukokuuta 1912 – 16. helmikuuta 1997) oli kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen ydinfyysikko, joka osallistui Manhattan-projektiin.
Chien-Shiung Wu syntyi Kiinassa lähellä Shanghaita. Hän aloitti Nanjingin yliopistossa matematiikan opinnot vuonna 1930, mutta vaihtoi pääaineekseen fysiikan ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1934.
Häntä rohkaistiin jatkamaan opintojaan Yhdysvalloissa, ja hän tapasi siellä tulevan nobelistin Ernest Lawrencen sekä tulevan aviomiehensä Luke Chia Yuanin ja aloitti jatko-opinnot Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä aiheenaan uraanin fissiotuotteet. Väitöskirja valmistui vuonna 1940. Pariskunta meni naimisiin ja muutti Yhdysvaltojen itärannikolle, missä Yuan työskenteli Princetonin yliopistossa ja Wu Smith Collegessa. Pian Wukin siirtyi Princetoniin.
Vuonna 1944 Wu alkoi työskennellä Manhattan-projektissa. Hän ratkaisi Enrico Fermiä vaivaneen ongelman ja kehitti menetelmän, jolla uraanimalmista voitiin rikastaa suuria määriä uraania atomipommien polttoaineeksi.
Lopetettuaan Manhattan-projektissa 1945 Wu jatkoi uraansa Columbian yliopiston fysiikan laitoksella, mistä hänestä tuli kokeellisen ydinfysiikan johtava asiantuntija. Vuonna 1957 Wun johtama työryhmä totesi, että koboltti-60:n beeta­hajoaminen ei noudattanut pariteetin säilymislakia, mikä osoitti, että luonnon­lait tekevät eron oikean ja vasemman välille. Teorian siitä, että pariteetti ei säily, kehittäneet teoreettiset fyysikot, Tsung-Dao Leen ja Chen Ning Yang, saivat Nobelin fysiikanpalkinnon, mutta Wu, joka oli kokeellaan osoittanut että teoria pitää paikkansa, jäi ilman palkintoa.
Agneta Rahikainen
Agneta Rahikainen (s. 1963 Helsinki) on suomalainen kirjallisuustutkija ja kirjailija.
Agneta Rahikainen on kirjallisuustutkijana tarkastellut muiden muassa Henry Parlandia sekä Johan Ludvig ja Fredrika Runebergia. Väitöstutkimuksessaan (2014) hän tutki Edith Södergrania. Siinä hän tuomitsi aihetta aiemmin tutkineiden Gunnar Tideströmin ja Olof Enckellin tulkinnat Södergranista. Rahikaisen mukaan vanhat tulkinnat perustuivat hatariin lähteisiin ja kuulopuheisiin. Tideström esimerkiksi pyrki näkemään Södergranin runot elämäkerrallisina. Hän etsi niistä havaintoja muun muassa runoilijan mielenterveysongelmista ja miessuhteista. Södergran haluttiin nähdä runouden luonnonlapsena eikä otettu huomioon hänen Pietarin saksalaisessa tyttökoulussa hankkimaansa tietopohjaa.
Agneta Rahikainen sai Runeberg-teoksestaan Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 2004.
Chevrolet SSR
Chevrolet SSR (Super Sport Roadster) on Chevroletin retrotyylisesti muotoiltu henkilöauto. Ensiesittely tapahtui uutena vuotena 2003. Sitä valmistettiin Lansingin kaupungissa, Michiganissa.
Nafanga
Nafanga on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Karangasso sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 8 800 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Nafangan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Logouanan, idässä Zébalan, etelässä Koninguén, lännessä Koloniguén ja Sincinan sekä kaakossa Yorosson piirin Karanganan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on metsäsavannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on boboja, fulbeja ja dogoneja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.
Asima Chatterjee
Asima Chatterjee (23. syyskuuta 1917 – 22. marraskuuta 2006) oli intialainen orgaanisen kemian tohtori. Hän tutki rohdoskasvien vaikuttavia ainesosia etsiessään lääkkeitä malariaa ja epilepsiaa vastaan. Hänen panoksensa syöpälääkkeinä käytettävien vinka-alkaloidien tutkimuksessa on erityisen merkittävä.
Chatterjee tutki myös belahedelmäpuun kuoren ja hedelmien sisältämiä kumariineja, jotka auttavat ruoansulatusvaivoihin.
Live Alone
Live Alone on skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin viidentenä singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta ’’’’ 13. marraskuuta 2009. Kappale on yhtyeen jäsenten Alex Kapranosin, Nick McCarthyn, Bob Hardyn ja Paul Thomsonin kirjoittama.
Singlen B-puolena julkaistiin kolme remixiä kappaleesta.
Ossi Niemimuukko
Ossi Juhani Niemimuukko (s. 17. heinäkuuta 1947 Lappee) toimi Suomen rautatieverkostosta vastanneen Ratahallintokeskuksen ylijohtajana.
Ossi Niemimuukko syntyi Arvo Niemimuukon ja Helny Mikkosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Eeva Stoor. Niemimuukko valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1974. Hän työskenteli Rautatiehallituksessa turvalaitesuunnittelijana 1974–1980 ja projektipäällikkönä 1980–1984. VR:n sähköasennuskeskuksen päällikkö Niemimuukko oli 1984–1989 ja sähköyksikön päällikkö 1988–1994. Hän toimi liikenneministeriön projektipäällikkönä 1994–1995 ja Ratahallintokeskuksen ylijohtajana 1995–2009. Liikenneviraston rautatieosaston ylijohtajaksi Niemimuukko nimitettiin vuonna 2010.
Kansallinen pelastushallitus (Jemen)
Kansallinen pelastushallitus (arabiaksi: حكومة الإ نقاذ الو طني) on Jemenin sisällissotaa käyviä huthikapinallisia ja Yleistä kansankokous-puoluetta edustavan Ylimmän poliittisen neuvoston nimittämän pääministerin marraskuussa 2016 muodostama hallitus. Hallitus on kilpaileva hallitus Jemenin kansainvälisesti tunnustetulle keskushallinnon presidentti Abdrabuh Mansur Hadin johtamalle bin-Dagherin hallitukselle. Yhdistyneet kansakunnat ei ole tunnustanut Kansallista pelastushallitusta.
Hallituksessa on 42 ministeriä. Hallituksen tarkoitus on laittaa Jemenin sisäinen tilanne kuntoon ja reagoida Saudi-Arabian aggressioon.
Pääministeri Abdul Aziz Saleh Bin Habtourin johtama hallitus aloitti toimintansa 29. marraskuuta 2016.
Keskushallintoa vastaan kapinaan nousseet Jumalan puolustajat (huthit) ja entisen presidentti Ali Abdullah Salehin johtama Yleinen kansankokous-puolue perustivat hallitsemilleen alueille hallinnoksi ensin parlamenttia vastaavan Vallankumouskomitean, jonka korvasivat elokuussa 2016 Ylimmällä poliittisella neuvostolla.
2. lokakuuta 2016 neuvosto nimitti Adenin entisen kuvernöörin Abdul Aziz Bin Habtoorin pääministeriksi muodostamaan Kansallisen pelastushallituksen. Yhdistyneet kansakunnat ilmoitti 5. lokakuuta 2016, että se ei tunnusta hallitusta Jemenin lailliseksi hallitukseksi, vaan se tunnustaa ainoastaan presidentti Abd Rabbo Mansur Hadin hallituksen.
Uusi hallitus vannoi virkavalansa 29. marraskuuta 2016. Jemenin parlamentti antoi luottamuksensa hallitukselle 10. joulukuuta 2016.
Victoria Benedictsson
Victoria Benedictsson (syntyjään "Victoria Maria Bruzelius", 6. maaliskuuta 1850 Trelleborg – 21. heinäkuuta 1888 Kööpenhamina) oli ruotsalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Ernst Ahlgren.
Benedictsson vietti lapsuutensa skoonelaisella maaseudulla Dommen kylässä. Hän debytoi vuonna 1884 teoksella "Från Skåne". Hän avioitui 21-vuotiaana 49-vuotiaan hörbylaisen leskimiehen kanssa. Avioliitto oli onneton ja Benedictssonilla oli vuosina 1886–1888 rakkaussuhde tanskalaisen kirjallisuuskriitikon Georg Brandesin kanssa. Onnettoman rakkauselämän on usein katsottu ajaneen häntä kohti itsemurhaa, mutta hän oli tyytymätön myös epävarmaan asemaansa kirjailijana. Nykyisin hänen katsotaan olleen August Strindbergin tavoin synnyttämässä realistista virtausta Ruotsin kaunokirjallisuuteen. Häntä pidetään myös varhaisena feministinä. Hän teki itsemurhan hotellihuoneessaan Kööpenhaminassa.
Nampé
Nampé on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Baramba sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 800 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Nampén kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Songo-Doubacorén, etelässä Songouan, lännessä Fakolon ja pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Marketta Kääriäinen
Marketta Elisabet Kääriäinen (s. 7. lokakuuta 1951 Kuopio) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuodesta 1970 lähtien Kuopion Sisu-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Pentti T. Kääriäinen.
Kalevan kisoista Kääriäinen saavutti kuulantyönnön pronssia vuosina 1974 ja 1976. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa vuonna 1972 ja pronssia vuonna 1975. Ennätyksikseen Kääriäinen työnsi ulkoradoilla 13,95 metriä (1976) ja hallissa 12,57 metriä (1975). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1983 jälkeen.
Eija Puolakka
Eija Maria Puolakka (s. 31. maaliskuuta 1959 Oulu) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Eila Vartiainen.
Kalevan kisoista Puolakka saavutti korkeushpyn hopeaa vuonna 1976. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa vuonna 1977 ja pronssia vuonna 1975. Ennätyksikseen Puolakka hyppäsi ulkoradoilla 173 cm (1976) ja hallissa 167 cm (1975). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1977 jälkeen.
Jättipiikkimakrilli
Jättipiikkimakrilli ("Caranx ignobilis") on piikkimakrilleihin kuuluva laji, joka voi kasvaa jopa 1,70 metrisiksi. Suurin osa on kumminkin 25–100 cm pitkiä.
Jättipiikkimakrillit ovat petoja, ja syövät lähinnä rapuja ja muita äyriäisiä . Ne syövät myös lintuja. Ne hyppäävät vedestä ja saalistavat linnun suurella suullaan.
Jättipiikkimakrillia tavataan laajoilla alueilla trooppisella Indopasifisella merialueella.
N’Golonianasso
N’Golonianasso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 19 800 ja kylässä 4 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Golonianasson kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin M’Pessoban, idässä Koutialan ja N’Goutjinan, etelässä Faguin ja lännessä Konséguélan ja N’Tossonin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra ja hirssi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Saara Saarela
Saara Eliisa Saarela (s. 18. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Kuningas Hidas" (2000), "Hengittämättä ja nauramatta" (2002), "Väärät juuret" (2009) ja "Venetsialainen" (2010), sekä televisiosarjan "Yövuoro" (2005).
Saarela on valittu Aalto-yliopiston elokuvaohjauksen professoriksi keväällä 2018 alkavalle viisivuotiselle toimikaudelle. Hän on toiminut Suomen Elokuvaohjaajaliiton puheenjohtajana vuodesta 2016.
Keurusselän alue
Keurusselän alue (vesistöaluetunnus 35.62) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 669,8 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,44 %. Vesistön alueen alarajana on Mäntän voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1647,2 neliökilometriä ja sen järvisyys on 11,49 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Kuoreveden alueeseen (35.61).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kuoreveden alue
Kuoreveden alue (vesistöaluetunnus 35.61) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 233,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,45 %. 
Vesistön alueen alarajana on Vilppulankoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2027,52 neliökilometriä ja sen järvisyys on 11,45 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Ruoveden alueeseen (35.33).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Catarina Fagerholm
Vuonna 2017 Catarina Fagerholm toimi Instru optiikan toimitusjohtajuuden ohella Attendon ja Restelin sekä Kaupan liiton hallitusten jäsenenä; helmikuusta 2018 myös Capmanin hallituksessa. Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän 21. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi (2017).
Fagerholm on kertonut halustaan tukea suomalasten naisjohtajien uran etenemistä ja osallistuu Keskuskauppakamarin naisjohtajuusohjemaan.
Catarina Fagerholmin isosisko on Jannica Fagerholm. Heidän isoisänsä oli pääministeri K.-A. Fagerholm.
Asunnanjärven valuma-alue
Asunnanjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.68) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 169,49 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,12 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Keurusselkä, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Keurusselän alueelle (35.62).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
N’Goutjina
N’Goutjina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 19 600 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Goutjinan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan, idässä Sincinan, etelässä Kapalan ja Zangasson ja lännessä N’Golonianasson kuntiin.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, boboja, fulbeja ja dogoneja.
Kunnan läpi kulkee Koutialasta Burkina Fason rajalle johtava maantie RN12. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Zakspeed 891
Zakspeed 891 on Formula 1 -talli Zakspeedin käyttämä auto kaudella . Autolla kilpailivat Bernd Schneider ja Aguri Suzuki.
Kaudelle 1989 muutettujen sääntöjen vuoksi Zakspeed joutui tekemään merkittäviä muutoksia autoihinsa. Suunnittelija Gustav Brunner ja komposiittipuolen asiantuntija Nino Frisson tekivät Zakspeed 891 -mallista ketterämmän ja sulavamman korin ja rungon osalta. Pakotettu induktio () moottorissa oli kielletty, minkä vuoksi Zakspeed käytti oman nelisylinterisen moottorinsa sijasta Yamahan V8 moottoria.
Kuljettajat karsiutuivat usein kisoista. Bernd Schneider pääsi kahdesti kilpailuihin (molemmissa keskeytys), mutta Aguri Suzuki karsiutui kaikista kisoista.
Niantaga
Niantaga on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koloni sijaitsee 60 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 6 200 ja keskuskylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).
Niantagan kunta rajoittuu kaakossa Koutialan piirin Koromon, etelässä Songo-Doubacorén, lännessä Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan, pohjoisessa Yangasson ja koillisessa Sanin piirin Diakourounan ja Tourakolomban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, fulbeja ja bambaroita.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Pitkäjärvi (Rautjärvi, Metsäkylä)
Pitkäjärvi (), järvinumero Suomen järvirekisterissä 04.199.1.001, on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Suomen ja Venäjän rajalla Rautjärven Metsäkylässä Etelä-Karjalassa Suomessa ja Leningradin alueen ja Karjalan tasavallan rajalla Venäjällä. Järven pinta-ala on 41,79 hehtaaria, rantaviivan pituus 3,51 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 74,8 metriä. Sen valuma-alueen pinta-ala on 14,821 201 km²
Järvi kuuluu Vuokseen lähellä Käkisalmea laskevan Ilmeenjoen () valuma-alueeseen (Suomen vesistöaluejaossa vesistöaluenumero 04.199).
Rautjärvellä on myös toinen Pitkäjärvi-niminen järvi. Se kuuluu Hiitolanjoen vesistöön ja sijaitsee Rautjärven Pitkäjärven kylässä.
Parakeratoosi
Parakeratoosi tarkoittaa ihon keratisoitumista ja epidermiksen paksuuntumista siten, että marraskeden solut säilyttävät tumansa. Tällaiset ihomuutokset ovat tyypillisiä esimerkiksi psoriasiksessa ja ekseemassa.
N’Tossoni
N’Tossoni on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 6 700 ja kylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).
N’Tossonin kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Karagouana Mallén, idässä N’Golonianasson, etelässä Konséguélan ja lännessä Miénan kuntiin. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Ritva Suni
Ritva Helena Suni (s. 4. huhtikuuta 1957 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Hän edusti Pakilan Vetoa.
Kalevan kisoista Suni saavutti kiekonheiton pronssia vuosina 1973 ja 1975. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 44,92 metriä (1975). Virallisiin kilpailuihin Suni ei ole osallistunut vuoden 1976 jälkeen.
Marja-Liisa Laukka
Marja-Liisa Laukka (myöh. Sutinen, 3. heinäkuuta 1954 Raahe – 20. toukokuuta 2016) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Raahen Vesaa.
Kalevan kisoista Laukka saavutti keihäänheiton pronssia vuosina 1973 ja 1974. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 46,90 metriä vuonna 1972. Virallisiin kilpailuihin Laukka ei ole osallistunut vuoden 1975 jälkeen.
Yrjö Manninen
Yrjö Aukusti (Yrjö A.) Manninen (1. kesäkuuta 1901 Hankasalmi – 1. joulukuuta 1985 Ilomantsi) oli suomalainen poliitikko. Manninen toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Manninen toimi Ilomantsin kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1950 Manninen toimi presidentin valitsijamiehenä.
Manninen suoritti osuuskauppakoulun alkeiskoulun 1925, osuuskauppakoulun 1927 ja maataloustuote- ja tarvikekurssin 1935 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppakoulussa. Manninen toimi maataloustöissä Hankasalmella 1913–1919, puuseppänä 1920–1923, myyjänä ja myymälänhoitajana Suolahden osuuskaupassa 1924–1929, Osuusliike Oma-Avun myymälänhoitajana Ilomantsissa 1929–1930 ja 1936–1940, Lihatuote Oy:n toimitusjohtajana Suolahdessa 1930–1934, päämyymälänhoitajana Ylä-Savon osuusliikkeessä Iisalmessa 1934–1936, Ilomantsin siirtoväen huoltojohtajana 1940–1945, kansanhuollonjohtajana 1941–1945, Koita Oy:n toimitusjohtajana 1947–1977, tekstiililiikkeen omistajana Ilomantsissa vuodesta 1950, Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1945, väestönsuojelupäällikkönä 1939–1940 sekä asutusneuvojana 1944–1945.
Mannisen vanhemmat olivat torppari Matti Manninen ja Iida Ikonen. Mannisen puoliso vuosina 1928–1943 oli Elli Alma Nikander ja vuodesta 1950 Hilja Maria Huohvanainen. Manniselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1967.
Zakspeed 861
Zakspeed 861 ja Zakspeed 861B ovat Formula 1 -talli Zakspeedin käyttämiä autoja kausina –. Autoilla kilpailivat Jonathan Palmer, Huub Rothengatter, Martin Brundle ja Christian Danner.
Eino Rannikkoluoto
Eino Rannikkoluoto (30. lokakuuta 1901 Pielavesi – 6. marraskuuta 1960 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Rannikkoluoto toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1952–1954 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Rannikkoluoto nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Paavo Leskisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Rannikkoluoto toimi Nokian kunnanvaltuuston jäsenenä.
Rannikkoluoto kävi kansakoulun. Hän toimi rakennustyömiehenä Nokialla vuoteen 1930, Sosialistisen työväenpuolueen toimitsijana, oli vankilassa poliittisista syistä 1930–1934, toimi parturiliikkeen omistajana Nokialla, Kymissä, Kotkassa ja Tampereella vuoteen 1939, oli uudelleen vankilassa 1939–1940 ja 1941–1944, toimi Suomen kansan demokraattisen liiton Pohjois-Hämeen piirin piirijärjestäjänä Nokialla 1945, Suomen kommunistisen puolueen piirijärjestön toimitsijana Kuopiossa ja Vuoksenlaaksossa, Suomen kansan demokraattisen liiton Etelä-Saimaan piirijärjestön piirisihteerinä vuoteen 1960 sekä Suomen kansan demokraattisen liiton Imatran kunnallisjärjestön toimitsijana vuoteen 1960.
Rannikkoluodon vanhemmat olivat pienviljelijä Janne Saastamoinen ja Hilda Sofia Rytkönen. Rannikkoluodon puoliso vuodesta 1922 oli Lyydia Josefina Malmberg.
Kuulampi
Kuulampi (järvinumero 04.198.1.009) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Rautjärvellä Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 23,92 hehtaaria, rantaviivan pituus 3,06 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 111,4 metriä. Järven valuma-alue on 0, 586 903 km².
Järvi on Vuokseen Venäjän puolella laskevan Helisevänjoen sivujoen Kuunjoen (myös "Kuujoki", "Kuununjoki", ) lähdejärvi. Järvi kuuluu Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Kuunjoen valuma-alueeseen (04.198)
Elizabeth Gilbert
Elizabeth Gilbert (s. 18. heinäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka menestynein teos on "Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa" (Eat Pray Love) ja sen jatko-osa "Tahdonko? Kuinka päädyin naimisiin" (Committed. A Skeptic Makes Peace with Marriage (2010, suom. 2011).
Gilbert on kotoisin Connecticutista ja opiskeli New Yorkin yliopistossa politiikan tutkimusta. Hän työskenteli kokkina ja tarjoilijana ja kirjoitti moniin eri lehtiin. Ensimmäinen kirja, novellikokoelma Pilgrims, ilmestyi vuonna 1997.
Pitkällä matkallaan, josta kerrotaan Omaa tietä etsimässä-teoksessa, Gilbert tapasi Jose Nunesin ja meni tämän kanssa naimisiin 2007. Liitto päättyi eroon vuonna 2016. Vuonna 2017 hän juhlisti rakkauttaan Rayya Eliasin kanssa yksityisessä seremoniassa. Elias menehtyi vuoden 2018 alussa.
Sanna Mander
Sanna Mander (s. 20. helmikuuta 1980) on suomalainen lastenkirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija. Hän voitti teoksesta "Avain hukassa" lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandian.
Sanna Mander kasvoi Tukholman lähiössä ja asui nuorena kirjaston yläkerrassa. Hän luki paljon lastenkirjoja ja ihaili Tove Janssonia ja Camilla Mickwitziä. Lukion jälkeen Mander muutti Helsinkiin opiskelemaan graafista suunnittelua Taideteolliseen korkeakouluun. Hän on tehnyt kuvituksia muun muassa kodin tekstiileihin, pakkauksiin, julisteisiin, levyinkansiin ja eri julkaisuihin.
Manderin kuvittamiin teoksiin kuuluvat muun muassa "Punis" ja "Prinsessavärityskirja". Vuonna 2017 julkaistu "Avain hukassa" on sekä Manderin kirjoittama että kuvittama. Mander kirjoitti itse tekstit sekä suomeksi että ruotsiksi. Mander sai kirjan kuvituksesta Rudolf Koivu -palkinnon, ruotsinkielinen laitos palkittiin Vuoden kaunein kirja -kilpailussa, ja hänelle myönnettiin kirjasta lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia. Jenni Erkintalo ja Reka Király ovat syyttäneet Manderia plagioinnista. Heidän mukaansa "Avain hukassa" muistuttaa liikaa heidän kirjaansa "Talo kulman takana".
Paavo Karjalainen
Paavo Armas Karjalainen (5. joulukuuta 1904 Valkeala – 1. marraskuuta 1978 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko. Karjalainen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1945–1951 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Karjalainen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1950.
Karjalainen kävi kansakoulun. Hän toimi Hämeen Kansan kirjeenvaihtajana 1925–1935, Kullervo-lehden vakinaisena avustajana, Eteenpäin-lehden Kuusankosken toimistonhoitajana 1935–1936, Mikkelin läänin vaalipiirin sosialidemokraattien piirisihteerinä 1937–1945, Vapaus-lehden toimitussihteerinä Mikkelissä 1942–1944 ja 1955–1961, Mikkelin lääninhallituksen hintatarkastaja 1951–1952 sekä Vapaus-lehden toimittajana 1952–1955.
Karjalaisen vanhemmat olivat kapellimestari Anton Karjalainen ja Wilhelmina Pard.
Sincina
Sincina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee viisi kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 19 000 ja kylässä 9 700 asukasta (vuonna 2009).
Sincinan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan ja Yognogon, idässä Nafangan, etelässä Koloniguén ja Kapalan ja lännessä N’Goutjinan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Sadekaudella sen läpi virtaa väliaikainen joki. Luonnonvarainen kasvillisuus on heinä- ja metsäsavannia.
Alue kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–900 millimetriä. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Keskilämpötilat vaihtelevat 23 ja 31 asteen välillä.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää: Bania, Kaniko, Nampossela, N’Goukan, Sincina, Try I ja Try II. Asukkaiden enemmistön muodostavat miniankat. Lisäksi on senufoja, bambaroita, fulbeja, boboja ja dogoneja. Miniankat ovat enimmäkseen kääntyneet muslimeiksi, mutta pitävät kiinni animistisista perinteistään. Kunnassa on myös kristittyjä.
Kunnan läpi kulkevat Koutialan ja Sikasson välinen maantie RN11 sekä Koutialasta Kouryyn johtava RN12.
Sincinan kunta sijaitsee Malin tärkeimmällä puuvillanviljelyalueella. Viljelyn organisoinnista vastaa Compagnie Malienne pour le Développement des Textiles -yhtiö, joka myös ostaa talonpoikien tuottaman puuvillan. Tärkeimmät viljakasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Muita viljelykasveja ovat lehmänpapu, maapapu, fonio, seesami ja teehibiskus (dah). Puutarhoissa kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä kuten mangoa ja banaania.
Maanviljelyyn integroitu karjanhoito perustuu laiduntamiseen. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua, 11 lukutaitokeskusta ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Benjamin Ingrosso
Benjamin Daniele Wahlgren Ingrosso (s. 14. syyskuuta 1997 Danderydin kunta) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti vuoden 2018 Melodifestivalenin musiikkikappaleella "Dance You Off" ja edusti Ruotsia toukokuussa 2018 Euroviisuissa Lissabonissa Portugalissa saaden 274 pistettä finaalissa sijoittuen seitsemänneksi.
Aikaisemmin hän on kilpaillut Melodifestivalenissa vuonna 2017 musiikkikappaleella "Good Lovin'" sijoittuen viidenneksi finaalissa. Näyttelijänä hän on toiminut useissa musikaaleissa. Vuonna 2014 hän voitti Ruotsin Let's Dance (Tanssii tähtien kanssa) -ohjelman yhdessä Sigrid Bernsonin kanssa. Vuonna 2006 hän voitti Lilla Melodifestivalen-kilpailun kappaleella "Hej Sofia". Benjamin on tehnyt musiikkia muun muassa Isac Elliotille.Benjaminin vanhemmat ovat laulaja ja näyttelijä Pernilla Wahlgren ja entinen tanssija sekä nykyinen ravintoloitsija Emilio Ingrosso. Benjamin on kulttuurisuvun kasvatti, esimerkiksi hänen äitinsä Pernilla Wahlgren on kilpaillut viisi kertaa Melodifestivalenissa, sisko Bianca Wahlgren Ingrosso on julkisuudessa mediapersoona ja euroviisuvoittaja Charlotte Perrelli on Benjaminin isän veljen ex-aviopuoliso. Benjamin on Swedish House Mafia -yhtyeen jäsenen Sebastian Ingrosson serkku.
Vekarus
Vekarus (järvinumero 04.198.1.012) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Rautjärvellä Etelä-Karjalan maakunnassa.
Järven pinta-ala on 19,57 hehtaaria, rantaviivan pituus 2,61 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 102,3 metriä. Järvessä on Vekarussaari-niminen saari. Sen lasku-uomana on Vekarusoja, joka on yksi Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Järven valuma-alue on 2,070859 km². Valuma-alueelle jää kaksi pienempää lampea.
Järven laskuoja Vekarusoja on yksi Suomesta Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Venäjän puolella Korisevanoja laskee Käräjokeen, joka edelleen laskee Suomen puolelta Kuulammesta alkunsa saavaan Kuunjokeen. Kuunjoki laskee Venäjällä Helisevänjärveen, josta vedet edelleen laskevat Vuoksen Käkisalmen haaraan Räisälässä ja siitä Laatokkaan.
Järvi luetaan Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen vesistön (04) Suur-Saimaan alueeseen kuuluvan Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Korisevanojan valuma-alueeseen (04.198).
Vesistön osa-alueen 04.198 nimenä "Korisevanojan valuma-alue" on epätarkka. Joki, jonka koko valuma-alueesta on kysymys, on Kuunjoki. Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta. Koko valuma-alue on Kuunjoen valuma-alue. Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199).
Sexorcism
Sexorcism on suomalaisen hard rock- ja heavy metal -yhtye Lordin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin Suomessa 25. toukokuuta 2018. Levyn äänitykset alkoivat lokakuussa 2017 Finnvox-studiolla Helsingissä. Levyn tuotti Mikko Karmila. Yhtye lupaa kohutuinta levyä tähän saakka.
Triklofoosi
Triklofoosi ("Tricloryl") on eräs lääkeaine. Sitä on käytetty unettomuuden hoitoon sekä päiväkäytön sedatiivina ja esilääkkeenä erinäisiin lääkinnällisiin toimenpiteisiin, kuten synnytyksissä. Ainoa tunnettu lääkeaineen annostelutapa on ollut suun kautta lääkesiirappina otettava. 1970-luvulla sitä suositeltiin käytettäväksi kloraalihydraatin sijasta. Pharmaca Fennica 1976 esittää lisäksi lääkkeen soveltuvan lapsille ja pienokaisille, esim. barbituurihapon johdoksia paremmin. Triklofoosia on valmistanut Glaxo-lääkeyhtymä.
Lääkkeen käytön sivuvaikutuksina kuvataan päänsärky sekä vatsan toiminnan häiriöt. Suurissa yliannostuksissa suositellaan dialyysihoitoa.
Sanna Suvanto-Harsaae
Sanna Mari Suvanto-Harsaae (s. 20. joulukuuta 1966) on suomalainen hallitusammattilanen ja talouselämän vaikuttaja. Hän on suorittanut Lundin yliopistossa liikkeenjohdon alemman korkeakoulututkinnon ja MBA-tutkinnon. Hän puhuu kuutta kieltä ja asuu Tanskassa.
Vuonna 2017 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän kolmanneksi merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Tuolloin hän johti puheenjohtajana Altian hallitusta; tämän ohella hän johti myös useiden pohjoismaisten yritysten hallituksia (Babysam AS, Sunset Boulevard AS, VPG AS, Best Friend AB, Best VPG AS ja Footway AB) tai oli jäsenenä niiden hallituksissa (SAS, Clas Ohlson, Paulig, Broman Group, Upplands Motor, CCS Health­care).
Ulla-Maija Tolonen
Ulla-Maija Tolonen (o.s. Lehtonen, s. ) on suomalainen ekonomi, joka vuosina 2000–2007 johti menestyksellisesti Pirkanmaan Osuuskauppaa toimitusjohtajana. Presidentti Halonen myönsi hänelle kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 2005. Tolonen oli esimerkiksi vuonna 2005 myös Talouselämä-lehden "100 vaikutusvaltaisinta naisjohtajaa" -listalla.
Kuunjoki
Kuunjoki (myös Kuujoki, Kuununjoki, ) on Vuoksen vesistöön kuuluva joki Etelä-Karjalan maakunnassa Suomessa ja Leningradin alueella Venäjällä.
Joki saa alkunsa Kuulammesta Rautjärvellä Suomessa ja virtaa ensin Suomen ja sitten Venäjän alueella. Se laskee Venäjän puolella Helisevänjärveen, joka edelleen laskee Vuokseen. Toinen Helisevänjärveen Suomen puolelta laskeva joki on Helisevänjoki.
Kuunjoen valuma-alue Helisevänjärven yläpuolella on 329,6715 km². Sen Suomen alueelle ulottuvista latvahaaroista Korisevanojan valuma-alue on 19,0253 km², Käräjoen valuma-alue Korisevanojan suun yläpuolella 27,4124 km² ja Kuunjoen valuma-alue Käräjoen suun yläpuolella 40, 6119 km².
Kuunjoen suurin Suomen puolelle ulotuva sivujoki on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsevasta Kärsälammesta alkunsa saava Käräjoki, joka virtaa ensin Suomen ja Venäjän rajajokena ja yhtyy sitten Kuunjokeen Venäjän puolella lähellä Suomen rajaa. Käräjokeen laskee Suomen puolelta Korisevanoja, jonka valuma-alueen suurin järvi on Vekarus Rautjärvellä Suomessa.
Kuulampi (23,92 hehtaaria) ja Vekarus (23,92 hehtaaria) ovat Kuunjoen valuma-alueen Suomen puoleisen osan suurimmat järvet. Näitä pienempiä pinta-alaltaan 1–8 hehtaarin suuruisia järviä joen valuma-alueen Suomen puoleisella osalla on kymmenkunta.
Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa Kuunjoen valuma-alue (04.198) luetaan osaksi Vuoksen aluetta (04.19) Suur-Saimaan alueella (04.1) Vuoksen vesistössä (04).
Suomen nykyisessä valumaluejaossa valuma-alueen 04.198 nimeksi on epätarkasti annettu "Korisevanojan valuma-alue". Todellisuudessa Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta, ja koko joen varsinainen nimi on Kuunjoki (osassa lähteitä myös "Kuujoki" tai "Kuununjoki"). Tämän perusteella koko valuma-alueen 04.198 yksiseliteisesti määrittelevä suomenkielinen nimi olisi Kuunjoen valuma-alue. Samanaikaisesti Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199).
Rukkirahun majakka
Rukkirahun majakka sijaitsee Virossa Rukkirahun saarella Väinämeressä kaksi merimailia Rohukülasta länteen. Se ohjaa laivoja Heltermaan ja Rohukülan välillä olevalla väylällä.
Saarella oli ensimmäinen merimerkki vuonna 1860. Se oli 11 metriä korkea puinen pyramidi, jonka korkeus merenpinnasta oli 12 metriä ja se näkyi 4 merimailin päähän merelle. Maamerkki uusittiin vuonna 1895. Puinen majakka rakennettiin vuonna 1916. Vuonna 1925 majakkaan asennettiin vilkkuva lamppu, joka oli 17 metriä korkealla, merenpinnasta 19 metriä. Se näkyi 9 merimailin päähän.
Vuonna 1940 rakennettiin betoninen valkoinen torni, jossa on lyhtyhuone ja parvek. Sen korkeus on 16 metriä ja siinä on automaattivalaisin. Siinä oli radioisotooppinen termosähkögeneraattori vuoteen 1990, jolloin se poistettiin ja tilalle tulivat aurinkokennot.
Valojen sektorit vaihtelivat vuosien varrella. Nykyisin ovat käytössä seuraavat:
Jaakko Nahkuri
Jaakko Nahkuri (17. marraskuuta 1946 Lappeenranta – 15. lokakuuta 2017 Lappeenranta) oli Raahen kaupunginjohtaja vuosina 1979–2007. Sitä ennen hän työskenteli Raahen kaupunginkamreerina 1978–1979. Nahkuri jäi eläkkeelle maaliskuussa 2006.
Liisa Leino
Liisa Kristiina Leino (s. ) on suomalainen kasvatustieteen maisteri ja salolaisen perheyritys Leinovalun (Leino Group) toimitusjohtaja.
Vuonna 2017 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän 34. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Tuolloin hän toimi Leino Groupin ohella Metsä Boardin, Elomaticin ja Cadmaticin hallituksissa.
Joulukuussa 2013 hänelle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi. Hänen isänsä oli teollisuusneuvos Heikki Ilmari Leino.
Alf Prøysen
Alf Prøysen, alun perin "Olafsen" (23. heinäkuuta 1914 Rudshøgda i Ringsaker, Hedmark, Norja – 23. marraskuuta 1970 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija, runoilija, laulaja ja säveltäjä.
Prøysen on merkittävin toisen maailmansodan jälkeinen norjalainen laulunsanoittaja ja keskeinen nykynorjalainen lastenkirjailija, mutta hän on merkittävä myös aikuisille kirjoittamansa proosan ansiosta. Häneltä on suomennettu vain lastenkirjoja.
Prøysenin tytär on kirjailija, toimittaja, laulaja Elin Prøysen.
Prøysen on haudattu Osloon Vår Frelser -hautausmaalle.Lähde Kansalliskirjaston tietokanta Viola
Pertti Nieminen (tuomari)
Pertti Rainer Nieminen (s. 13. marraskuuta 1952 Kymi) on Itä-Suomen hovioikeuden presidentti.
Pertti Niemisen puoliso on varatuomari Anna-Mari Ahonen. Nieminen valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1974 ja lisensiaatiksi 1977. Hän työskenteli Karhulan nimismiespiirin apulaisnimismiehenä 1974–1975 ja Kymin tuomiokunnan notaarina 1975–1976. Itä-Suomen hovioikeudessa Nieminen oli hovioikeuden viskaali 1977–1982, Kotkan raastuvanoikeudessa oikeusneuvosmies 1982–1990 ja vt. pormestari 1990–1993. Kotkan käräjäoikeuden käräjätuomarina hän toimi 1993–1998, Kouvolan hovioikeuden ma. hovioikeudenneuvoksena 1999, hovioikeudenneuvoksena 1999–2004, laamannina 2004–2005 ja presidenttinä vuodesta 2005 vuoteen 2014. Kouvolan hovioikeus yhdistettiin tuolloin Itä-Suomen hovioikeuteen.