hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Corvin-negyedin metroasema
Corvin-negyed on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1977. Se tunnettiin aiemmin nimellä Ferenc körút.
HMS Otter (S15)
HMS Otter (viirinumero S15) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Sen köli laskettiin 14. tammikuuta 1960 ja alus laskettiin vesille 15. toukokuuta 1961. Alus valmistui 20. elokuuta 1962.
Alus myytiin 1992.
Kálvin térin metroasema
Kálvin tér on Budapestin metron linjan 3 ja linjan 4 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1976. Aseman lähistöllä sijaitsevat Budapestin suuri kauppahalli ja Unkarin kansallismuseo.
Kálvin tér on keskeisen sijaintinsa vuoksi yksi metrojärjestelmän vilkkaimmista. Uusi metrolinja 4 kulkee Kálvin térin kautta.
HMS Otus (S18)
HMS Otus (viirinumero S18) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Sen köli laskettiin 31. toukokuuta 1961, ja se laskettiin vesille 17. lokakuuta 1962. Alus valmistui 5. lokakuuta 1963.
Alus myytiin Saksaan, jossa se on Rügenissä museoituna.
HMS Opportune (S20)
HMS Opportune (viirinumero S20) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Sen köli laskettiin 26. lokakuuta 1962 ja alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1964. Alus valmistui 29. joulukuuta 1964.
Alus poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1993.
Tõnis Vint ja tema esteetiline universum
Tõnis Vint ja tema esteetiline universum – Tõnis Vint and his aesthetic universe on taiteilija Tõnis Vintin taidetta esittelevä laaja kirja. Se on ensimmäinen perusteellinen katsaus Vintin tuotantoon. Teos on viron- ja englanninkielinen, ja sen on vuonna 2012 julkaissut Eesti Kunstimuuseum KUMU. Se liittyy museossa kesällä ja alkusyksystä 2012 avoinna olleeseen Vintin työtä esittelevään näyttelyyn "Tõnis Vint ja hänen esteettinen universuminsa".
Teoksen artikkelit:
Artikkeleiden jälkeen kirjassa on runsaat 200 sivua kuvia Vintin teoksista, laaja kirjallisuusluettelo sekä valokuvia hänen elämänvaiheistaan.
Kirjan ja näyttelyn ovat suunnitelleet Vintille alun perin tuntemattomat nuoret tekijät hänen toiveitaan noudattaen ja hänen näköisekseen: Kirjan kannet ja näyttelyn seinäelementit ovat mustat. Kirjan graafisen asun on suunnitellut Tuuli Aule. Kirjan kirjoittajista Sirje Helme ja Eha Komissarov ovat Vintin ystäviä jo tämän "valkoisen asunnon" kaudelta 1960–1970-luvulta. Elnara Taidre on näyttelyn kuraattori.
Nils Hagman (kirjailija)
Nils Karl Paul Hagman (4. heinäkuuta 1880 Viipuri – 22. kesäkuuta 1953) oli suomalainen filosofian tohtori, kirjailija ja kalanviljelijä.
Hagmanin vanhemmat olivat kauppias, konsuli Per Gustaf Alexander Hagman ja Marie Emelie Auguste Wahl. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1898 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1914. Hagman valmistui myöhemmin filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi Lundin yliopistosta 1921.
Hagman toimi Suomen kalastusyhdistyksen assistenttina 1913–1918 ja kalastushallituksen johtajana 1918–1919. Hän toimi sittemmin kalanviljelijänä ja vedenpuhdistuksen asiantuntijana Ruotsissa ja Suomessa.
Hagman julkaisi 1940-luvulla ruotsinkielisen muistelmateoksen ja käänsi myös ruotsin kielelle yhden kirjailija Teuvo Pakkalan teoksen.
Nils Hagman oli naimisissa vuodesta 1919 Anna Margareta Fazerin kanssa.
Maailman rauhanneuvoston rauhanpalkinto
Maailman rauhanneuvoston rauhanpalkinto oli Maailman rauhanneuvoston jakama anti-imperialistinen rauhanpalkinto vuosina 1950–1989. Maailman rauhanneuvosto oli Neuvostoliiton hallinnoima kylmän sodan aikainen järjestö. Moni Maailman rauhanpalkinnon saaja sai myös Leninin rauhanpalkinnon.
Vuonna 1951 Maailman rauhanneuvosto jakoi palkinnon kolmeen osaan.
Myöhemmin otettiin lisäksi käyttöön:
Humaitá (S20)
Humaitá (runkonumero S20) oli Brasilian laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 3. marraskuuta 1970 ja alus laskettiin vesille 5. lokakuuta 1971. Alus valmistui 18. kesäkuuta 1973.
Alus poistettiin palveluksesta 1996.
Tonelero
Tonelero (runkonumero S21) oli Brasilian laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 18. marraskuuta 1971 ja alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1972. Alus valmistui 8. syyskuuta 1978.
Alus poistettiin palveluksesta 1996.
Pauli Ny
Pauli Johannes Ny (8. kesäkuuta 1940 Pieksämäki – 30. kesäkuuta 2016) oli suomalainen pikajuoksija. Ny voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1962 (aika 10,8) ja 1963 (10,6) sekä 200 metrin Suomen mestaruuden 1963 (21,3). Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän oli toinen 100 metrillä vuonna 1963 (aika 10,7). Nyn ennätys 100 metrillä oli 10,5 (1962) ja 200 metrillä 21,3 (1963). 100 metrin parhaan aikansa Ny juoksi Bratislavassa, Tšekkoslovakiassa 19. syyskuuta 1962 ja se sivusi kolme vuotta vanhaa Pentti Rekolan tekemää Suomen ennätystä.
Vuosina 1959–1963 Pauli Ny paransi Suomen viestimaajoukkueen kanssa 4 × 100 metrin Suomen ennätystä neljä kertaa.
Seuratasolla Pauli Ny edusti helsinkiläistä Lauttasaaren Pyrintöä.
Riachuelo (S22)
Riachuelo (runkonumero S22) oli Brasilian laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 26. toukokuuta 1973 ja alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1975. Alus valmistui 12. maaliskuuta 1977.
Alus poistettiin palveluksesta 1997.
Väinö Nyman
Kaarlo Väinö Nyman (22. huhtikuuta 1880 Taivalkoski – 16. huhtikuuta 1947 Oulu) oli suomalainen farmaseutti ja seikkailuromaanien suomentaja.
Nyman kävi Oulun lyseota 1896–1898 ja valmistui 1901 farmaseutiksi.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1984
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1984 käytiin 11.–12. toukokuuta Imatralla.
Miesten 15 km nopein oli Martti Vainio, LapVi, mutta hänen suorituksensa hylättiin myöhemmin dopingin takia.
Viljamaa
Viljamaa on Orimattilan kylä, jonka eteläosasta muodostui Orimattilan kirkonkylä ja sen nykyinen sijainti on Orimattilan pohjoispuolella. Viljamaan kylä mainittiin ensimmäisen kerran 1539 maakirjassa. Viljamaan eteläosassa ollut Orimattila oli aluksi Hollolan kappeli, joka itsenäistyi omaksi seurakunnaksi 1636. Viljamaan kylän keskuksen muodostaa Luhtikylään johtavan tien varrella sijaitsevat Juholan ja Mattilan tilat sekä Viljamaan koulu jotka muodostavat metsän je peltojen keskelle selkeän rakennetun kokonaisuuden. Viljamaahan perustettiin kansakoulu 1876 ja nykyinen koulurakennus rakennettu 1905. Viljamaan kylällä on noin kilometrin pituinen Hakalan luontopolku.
Viljamaalla lähellä Käkelää sijaitsee Orimattilan pullomuseo, jossa on pulloja aina 1700-luvulta 1900-luvun puoliväliin erilaisista virvoitusjuomapulloista alkoholipulloihin sekä apteekkien myrkky- ja lääkepulloihin.
Hyatt (S23)
Hyatt (runkonumero S23) oli Chilen laivaston O'Brien-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1969 Scotts-Lithgowilta Greenockista ja sen köli laskettiin 10. tammikuuta 1972. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1973 ja se valmistui 27. syyskuuta 1976.
Aluksella tapahtui räjähdys tammikuussa 1976. Alus on poistettu palveluksesta joulukuussa 1999, jolloin se sijoitettiin sisaraluksensa "O'Brienin" varaosiksi.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1984
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1984 järjestettiin Chamonix'ssa, Ranskassa 27. helmikuuta – 4. maaliskuuta. Kilpailut järjestettiin vain naisille, miehet kamppailivat olympialaduilla.
Zichyújfalu
Zichyújfalu on kunta Unkarissa, Fejérin läänissä. Zichyújfaluin naapurikyliä ovat ja kaupungit Seregélyes, Pusztaszabolcs, Gárdony, Szabadegyháza.
Ensimmäinen kirjallinen merkintä Zichyújfaluistä on 1239.
O’Brien (S22)
O’Brien (runkonumero S22) oli Chilen laivaston O'Brien-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1969 Scotts-Lithgowilta Greenockista ja sen köli laskettiin 17. tammikuuta 1971. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1972 ja se valmistui 15. huhtikuuta 1976.
Alus varustettiin 1990-luvun puolivälissä samoin kaikuluotaimin ja elektroniikkavarustein kuin Saksasta hankitut Thomson-luokan alukset. Scorpene-luokan sukellusvene "O'Higgins" korvasi aluksen.
Seppo Jussila
Seppo Christer Jussila (s. 19. heinäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen entinen pikajuoksija.
Jussila voitti Kalevan kisoissa 100 metrin juoksussa hopeaa vuonna 1964 ja pronssia vuonna 1965. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa hän voitti 4 × 100 metrillä hopeaa vuonna 1966.
Jussila juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,5 12. kesäkuuta 1964 Riihimäellä ja se sivusi Pentti Rekolan vuonna 1959 juoksemaa Suomen ennätystä. Samana vuonna hän juoksi 200 metrin ennätyksensä 22,2. Jussila oli myös mukana juoksemassa 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä 40,6 Helsingissä 28. heinäkuuta 1965.
Jussilan valmentajana toimi Yrjö Lindström ja seuratasolla hän edusti Hyvinkään Tahkoa. Jussilalla oli myös maaotteluedustuksia.
Ulf Tikkanen
Ulf Tikkanen (11. helmikuuta 1920 Helsinki – 12. helmikuuta 1969 Helsinki ) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Hän oli tunnettu lintukuvien tekijänä ja oli pitkään Wäinö Aaltosen oppilaana ja työtoverina. Lintukuviinsa hän haki aiheet luonnosta viettäessään kesiä Iniössä. Ulf Tikkanen oli arkkitehti Robert Tikkasen poika ja kirjailija Henrik Tikkasen veli.
Väinönkeskus
Väinönkeskus on kauppakeskus Jyväskylässä. Keskuksessa on nelisenkymmentä eri alojen yritystä.
Väinönkeskus rakennettiin vuonna 1987, ja se sijaitsee Väinönkadun, Kävelykadun ja Puistokadun ympäröimässä korttelissa. Rakentamisesta vastasi Rakennus Tynkkynen Oy. Torikeskus, Kolmikulma ja Jyväskylän Sokos sijaitsevat kauppakeskuksen ympärillä. Väinönkeskuksen liiketarjonta keskittyy ravintoloihin, mutta tiloista löytyy myös muiden alojen lisäksi terveyteen ja kauneudenhoitoon liittyvää liiketarjontaa.
Hällefors
Hällefors on samannimisen Hälleforsin kunnan keskustaajama. Hällefors sijaitsee Örebron läänin pohjoisosassa historiallisen Västmanlandin maakunnan länsilaidalla. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 530 asukasta.
Hällefors oli aikaisemmin kauppalana, mutta Ruotsin siirryttyä yhtenäiseen kuntamuotoon vuoden 1971 kuntauudistuksessa kauppalat korvattiin kunnilla. Nykyinen Hälleforsin kunta on alueeltaan laajempi kuin vanha Hälleforsin kauppala.
Hällefors on myös vanhan Hälleforsin pitäjän kirkonkylä ja siellä sijaitsee Hälleforsin kirkko. Taajamassa on myös "Pihlskolan"-niminen lukio ja "Formens hus" -niminen museo. Hälleforsissa toimiva kansanopisto antaa kursseja muotoilussa, korutaiteessa, teatterissa, skenografiassa ja kulttuurissa.
Hällefors on antanut nimensä hälleforshund-nimiselle koirarodulle.
Taajaman ulkopuolella sijaitseva Krokbornsparken on Ruotsin vanhin kansanpuisto, ja se on nykyään rakennusperintökohde.
Helleforsin panimo sijaitsee Hälleforsin ja Grythyttanin taajamien välisellä alueella. Huhtikuusta 2008 se on ollut Spendrupin panimon omistuksessa. Teräskonserni Ovakolla on laitoksia paikkakunnalla. Stora Ensolla on Hälleforsissa suuri puuterminaali, jossa puuta siirretään kuorma-autoista juniin. Hälleforsista pohjoiseen sijaitsee Sångenin uimapaikka.
Vjasna
Vjasna eli Ihmisoikeuskeskus Vjasna (, ihmisoikeuskeskus "Kevät") on vuonna 1996 perustettu valkovenäläinen ihmisoikeuksia puolustava järjestö.
Vjasna on kansalaisjärjestö (NGO), joka perustettiin alun perin kevään 1996 mielenosoituksessa pidätettyjen Valko-Venäjän oppositiojärjestöjen ihmisten ja heidän perheenjäseniensä auttamiseen tähtääväksi ryhmäksi nimellä Vjasna-96. Kesäkuussa 1999 ryhmä rekisteröityi nykyisellä nimellään. Järjestön keskustoimisto on Minskissä ja sillä on paikallistoimistoja useissa Valko-Venäjän suurimmista kaupungeista. Lokakuussa 2003 Valko-Venäjän korkein oikeus perui järjestön rekistöröinnin, koska "se oli osallistunut vuoden 2001 presidentinvaalien tarkkailuun". Vuonna 2004 järjestö liittyi kansainvälisen ihmisoikeusjärjestöjen liittoon (FIDH).
Järjestön päämääränä on osallistua ihmisoikeuksia kunnioittavan kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen Valko-Venäjällä, kuten yleismaailmallisessa ihmisoikeuksien julistuksessa ja Valko-Venäjän perustuslaissa on kuvattu.
Erityisesti Valko-Venäjän joulukuun 2010 presidentinvaalien jälkeen viranomaiset ovat tehneet useita ratsioita Vjasnan toimitiloihin ja puheenjohtajan kotiin. Järjestön perustaja-puheenjohtaja Ales Bjaljatski (Алесь Бяляцкі) oli loppukesällä 2012 vankilassa kärsimässä 4,5 vuoden vankeustuomiota. Valko-Venäjällä oli järjestön mukaan vuoden 2012 tammikuussa ainakin 13 muutakin poliittista vankia.
Marraskuussa 2012 Valko-Venäjän viranomaiset takavarikoivat Vjasnan toimiston omaisuuden ja sulkivat toimiston. Amnesty International arvosteli Valko-Venäjää tästä syystä räikeänä ihmisoikeusvelvoitteidensa rikkojana. Ihmisoikeuskeskus Vjasnan toiminta on jatkunut tästä huolimatta myös vuonna 2013.
Antti Tuuri (toimittaja)
Antti Tuuri (s. 26. tammikuuta 1981 Pori) on MTV3 Uutisten toimittaja. Hän siirtyi Maikkarille Radio Porin toimituspäällikön tehtävästä syksyllä 2012. Tuuri ehti työskennellä Radio Porissa yli kahdeksan vuotta. Aluksi toimittajana ja viimeiset neljä vuotta toimituksen päällikkönä. Tuona aikana Radio Pori valittiin Vuoden paikalliseksi radioksi 2010 ja Vuoden radioksi 2011.
Antti Tuuri on kotoisin Porista. Hän harrastaa Crossfittiä, sekä Nuorkauppakamari-toimintaa.
Jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1983
Jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1983 Long Beachissa, Yhdysvalloissa 19. - 22. lokakuuta.
Otto Vuorio (kirjailija)
Juho Otto Vuorio (sukunimi aik. "Yliseppä": s. 8. joulukuuta 1886 Lieto) oli suomalainen kirjailija.
Sub-Zero
Sub-Zero on fiktiivinen hahmo pelisarjassa "Mortal Kombat". Hänen ääninäyttelijänä toimii Jim Miller.
Sub-Zero on ninja, joka pystyy hyödyntämään kylmyyttä hyväkseen. Alkuperäisen "Mortal Kombatin" mukaan Sub-Zeron nimi on Bi-Han ja hänellä on nuorempi veli Kuai Liang, jolla on samat kyvyt. Molemmilla Sub-Zeroilla on sininen ninjavaatetus ja kyky iskeä vastustajaa jääiskuilla.
Pelissä "Mortal Kombat" (2011) Scorpion tappaa vanhemman Sub-Zeron Quan Chin valehdeltua hänelle Sub-Zeron tappaneen hänen klaaninsa jäseniä. Myöhemmin Quan Chi luo vanhemman Sub-Zeron uudelleen Noob Saibotina. Nuorempi Sub-Zero osallistuu Mortal Kombat -turnaukseen ja kukistaa Scorpionin taistelussa aikeenaan kostaa veljensä kuolema, mutta nuorempi Sub-Zero vangitaan ja hänet muutetaan kyborgiksi (Cyber Sub-Zero).
HMCS Ojibwa
HMCS Ojibwa (viirinumero S72) oli Kanadan laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin 27. syyskuuta 1962 nimellä "HMS Onyx" ja alus laskettiin vesille 29. helmikuuta 1964. Alus valmistui 23. syyskuuta 1965.
Alus nimettiin yhden suurimmista irokeesiliiton jäsenheimoista mukaan ja se on ainoa nimeä kantanut Kanadan laivaston alus. Nimen toinen esiintymismuoto on Chippewa.
Alus on poistettu palveluksesta 21. toukokuuta 1998.
Make It Bun Dem After Hours
Make It Bun Dem After Hours on yhdysvaltalaisen elekronista musiikkia tekevän Skrillexin ja reggaemuusiiko Damian Marleyn 28. syyskuuta 2012 julkaistu yhteis EP. EP sisältää remixejä Skrillexin ja Damian Marleyn kappaleesta "Make It Bun Dem". Levyn nimikkokappale "Make It Bun Dem" kuuluu Far Cry 3 soundtrackiin.
Perelutši
Perelutši () on kylä Novgorodin alueen Borovitšin piirin Opetšenski Posadin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Mstajokeen laskevan Uverin suuta 26 kilometriä kuntakeskuksesta kaakkoon. Kylässä on 420 asukasta (vuonna 2012).
Perelutši on Opetšenski Posadin kunnan toiseksi suurin asutuskeskus. Vuoteen 2010 saakka se muodosti yhdessä lähikylien kanssa oman kuntansa. Kylään johtaa päällystetty maantie kuntakeskuksesta. Sieltä on linja-autoyhteys Borovitšiin. Perelutšissa toimii maatalousyritys ja puunjalostuslaitos. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti, muutama kauppa ja bensiiniasema.
Kylä koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä puisista omakotitaloista sekä muutamasta yksi- ja kaksikerroksisesta kunnallisesta asuintalosta. Sen rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvun toisella puoliskolla rakennettu tsasouna ja vuosisadan lopulta peräisin oleva Uverjoen pato. Lähistöllä sijaitsee 500–900-lukujen kurgaanihautoja sekä 700–1200-luvuilta peräisin oleva muinaislinna.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 1983
Judon maailmanmestaruuskilpailut 1983 järjestettiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 13.–16. lokakuuta 1983. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten painoluokkaa sekä avoin luokka.
George Gabriel Stokes
Sir George Gabriel Stokes, baronetti (13. elokuuta 1819 Skreen, Irlanti – 1. helmikuuta 1903 Cambridge, Englanti) oli irlantilaissyntyinen matemaatikko ja fyysikko. Hän teki koko uransa Cambridgen yliopistossa, jonka Lucas-professuurin haltija hän oli vuodesta 1849 aina kuolemaansa saakka. Stokes teki uraauurtavia tutkimuksia virtausdynamiikassa (muun muassa Navierin–Stokesin yhtälöt), optiikassa ja matemaattisessa fysiikassa (muun muassa Stokesin lauseen popularisointi).
Stokesin lause on saanut nimensä George Stokesin mukaan. Lauseen kuitenkin keksi skotlantilainen William Thomson (tunnetaan paremmin nimellä lordi Kelvin). Stokes sai lauseen Thomsonin kirjeestä vuonna 1850 ja pyysi vuonna 1854 oppilaitaan Cambridgen yliopistossa todistamaan sen oikeaksi. Vuonna 1851 Stokes esitteli ensi kerran virtausmekaniikkaan liittyvän vakion, joka myöhemmin nimettiin sen vuonna 1883 esitelleen fyysikko Osborne Reynoldsin mukaan. Näiden vuoden 1851 tutkimusten tuloksena syntyi Stokesin laki.
Stokes oli Cambridge Philosophical Societyn puheenjohtajana vuosina 1859–1861 ja Lontoon Royal Societyn puheenjohtajana vuosina 1885–1890. Vuonna 1893 Royal Society myönsi hänelle Copley-mitalin. Vuosina 1886–1903 Stokes oli Lontoon Victoria-instituutin puheenjohtaja tarkoituksenaan tutkia tieteen ja uskonnon yhtäläisyyksiä. Stokes aateloitiin vuonna 1899.
Tanssii tähtien kanssa (7. tuotantokausi)
Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2012. Sarjassa julkisuuden henkilöt opettelevat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella, ja jokaisessa jaksossa yksi pari putoaa kilpailusta. Kauden kymmenen ”tähtioppilasta” ja tanssinopettajaa paljastettiin 28. elokuuta 2012.
Sarjan ensimmäinen jakso, jossa esiteltiin tulevan kauden parit, esitettiin 16. syyskuuta 2012. Kauden finaali nähtiin 2. joulukuuta 2012, ja kausi päättyi Unicef-hyväntekeväisyyslähetykseen viikkoa myöhemmin. Voittajaksi selviytyivät koomikko Krisse Salminen ja tanssija Matti Puro, jolle voitto oli toinen perättäinen. 28. lokakuuta 2012 ohjelmaa ei esitetty vuoden 2012 kunnallisvaalien tulosillan takia.
Muotoilija Ristomatti Ratia oli parinsa Sanna-Maria Heikkilän kanssa kilpailun huonoin pari joka viikko ja pari sai kerran historian huonoimmat pisteet, mutta vastoin tuomariston tahtoa katsojat pitivät heidät mukana kilpailussa kuusi viikkoa. Tuomariston mielestä Ratian olisi pitänyt vetäytyä kilpailusta.
Tällä kaudella ohjelman juontajina jatkoi Mikko Leppilampi. Vappu Pimiän tilalle tuli Ella Kanninen. Tuomariston jäseninä olivat aiemmilta kausilta tutut Jorma Uotinen, Jukka Haapalainen ja Helena Ahti-Hallberg. Maallikkotuomarina tällä kaudella nähtiin näyttelijä Riku Nieminen.
Taustavärit:
Keskiarvoissa on otettu huomioon vain parien henkilökohtaiset suoritukset, eli keskiarvoissa ei näy swing-maratonin ja cha cha -ryhmätanssien pisteitä.
Vingåker
Vingåker on samannimisen Vingåkerin kunnan keskustaajama. Vingåker sijaitsee Södermanlandin historiallisessa maakunnassa ja Södermanlandin läänisä. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 282 asukasta.
Vingåkerin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1903 ja lakkautettiin vuonna 1962.
Varhaiskeskiajalta lähtien Vingåker oli Vingåkerin pitäjän kirkonkylä. Vuonna 1666 Gustaf Sparre rakennutti paikkakunnalle Sävstaholmin linnan (kirjoitetaan joskus myös muodossa "Säfstaholm"). 1800-luvulla linnan omisti Gustaf Trolle-Bonde. Vuonna 1851 pieni omenapuu pelastettiin kaatamiselta, ja nykyisin se tunnetaan Sävstaholm-nimisenä omenalajikkeena. Vuodesta 1921 kyseinen omenapuu on ollut rauhoitettu. Säfstaholmin linnaan käytettiin vuosien 1934 ja 1967 välillä poikien koulukotina. Sen jälkeen kunta osti linnan, joka sittemmin kunnostettiin valtion ja kunnan avustuksella.
Aluksi paikkakunnan asutus oli vahvasti keskittynyt Västra Vingåkerin kirkon tienoille, mutta Västra stambanan-rautatien rakentamisen jälkeen vuonna 1862 yhdyskunta alkoi laajentua etelään päin. Taajaman keskus siirtyi kirkon luota rautatieasemalle. Yhdyskuntaa kutsuttiin tuolloin nimellä "Bondestad". Nykyään Vingåkerin keskusta sijaitsee Skräddartorgetilla, joka sijaitsee kirkkoa kohti vievän tien varrella rautatieasemalta pohjoiseen. Skräddartorgetin (merkitsee "Räätälitori") nimi muistuttaa paikkakunnan perinteisesti merkittävästä asemasta tekstiiliteollisuuden keskuksena. Torin lähistöllä sijaitsee useita kauppoja, ja sinne on sijoitettu myös Vingåkerin ystävyyskuntiin etäisyydet ilmoittava tienviitta.
Albert Kivikas
Albert Kivikas (6. tammikuuta 1898 Suure-Jaani, Viljandimaa, Viro – 19. toukokuuta 1978 Lund, Ruotsi) oli virolainen kirjailija ja toimittaja.
Kivikas pakeni 1943 Virosta Suomeen ja 1944 edelleen Ruotsiin. Hän kirjoitti todenmukaisia maalaiskuvauksia, joista tärkeimpänä on pidetty Viron vapaussodan jälkeistä maareformia kuvaavaa trilogiaa "Jüripäev" (1921), "Jaanipäev" (1924) ja "Mihklipäev" (1924).
Elokuva "Nimet marmoritaulussa" perustuu Kivikasin samannimiseen romaaniin vuodelta 1936. Kivikas on kääntänyt viroksi muun muassa Hella Wuolijoen näytelmän "Niskavuoren leipä".
Yura Movsisjan
Yura Movsisjan (, s. 2. elokuuta 1987 Baku, Azerbaidžanin SNT) on armenialainen jalkapalloilija, joka edustaa venäläistä Spartak Moskovaa.
Maajoukkuetasolla Movsisjan edustaa Armeniaa, ja seuratasolla hän on aiemmin pelannut Yhdysvalloissa Real Salt Lakessa ja Kansas City Wizardsissa, Venäjällä FK Krasnodarissa sekä Tanskassa Randersissa.
Movsisjan syntyi armenialaisperheeseen Bakussa, Azerbaidžanin sosialistisessa neuvostotasavallassa. Muutaman vuoden ikäisenä perhe muutti Yhdysvaltoihin, Los Angelesiin, jossa on laaja armenialaisyhteisö. Movsisjan kävi koulua Pasadena High Schoolissa ja pelasi jalkapalloa koulun joukkueessa.
Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Movsisjan solmi vuonna 2006.
Juuso Kivimäki
Juuso Jalo Teofilus Kivimäki (19. huhtikuuta 1893 Vesilahti – 30. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kirurgi ja hammaslääkäri sekä Helsingin yliopiston professori.
Kivimäen vanhemmat olivat opettaja Frans Mikael Kivimäki ja Matilda Josefina Broman ja puoliso vuodesta 1924 hammaslääkäri Taimi Elin Kari. T. M. Kivimäki oli hänen veljensä. Kivimäki tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1911, suoritti hammaslääketieteen kandidaattitutkinnon 1915, lääketieteen kandidaattitutkinnon 1916, hammaslääketieteen lisensiaattitutkinnon 1918 ja lääketieteen lisensiaattitutkinnon 1926. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Kivimäki väitteli hammaslääketieteellisestä aiheesta 1930 ja hänelle myönnettiin erikoislääkärin oikeudet kirurgiassa 1943 ja leukakirurgiassa 1949. Kivimäki toimi yliopiston hammaslääketieteen laitoksen esimiehenä vuonna 1954 ja vuodesta 1959, vuodesta 1933 hän oli toiminut hammaskirurgian opettajana ja laitoksen kirurgisen osaston esimiehenä. Suu- ja leukakirurgian professorina (alkuun nimikkeenä hammaskirurgian professori) hän oli 1957–1963. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1945.
Sotilasarvoltaan Kivimäki oli lääkintämajuri (1943). Hänelle myönnettiin kunniamerkkeinä sodanaikaisista lääkinnällisistä ansioista Vapaudenristin 3. luokka 1940 ja uudelleen 1942 sekä Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarin merkki 1940. Talvi- ja jatkosodan aikana Kivimäki toimi sotasairaaloiden leukavammaosastojen ylilääkärinä Hämeenlinnassa (35. Sotasairaala) ja Helsingissä, 53. ja sittemmin 1. Sotasairaalassa. Hän julkaisi myöhemmin kokemuksiaan sota-aikaisten leukavammojen kirurgisesta hoidosta (mm. teoksessa "Sotakirurgisia kokemuksia", 1946, Suomen Hammaslääkäriseuran toimituksia -aikakauskirjassa sekä Nordisk Medicin -lehdessä). Vapaussodan ansioista Kivimäelle oli myönnetty Vapaudenristin 4. luokka 1918.
Kivimäki oli Suomen Hammaslääkäriseuran puheenjohtaja 1936–1945 ja 1950–1952. Hän oli skandinaavisen hammaslääkäriyhdistyksen Suomen-osaston puheenjohtaja 1936–1956 ja koko järjestön presidentti 1947–1949. Hän oli Halle-Wittenbergin yliopiston kunniatohtori.
Richard Östman
Richard Valdemar Östman (s. 15. tammikuuta 1992 Vaasa) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa IF VOM -seuraa ja häntä valmentavat Anna ja Johan Nordmyr.
Kalevan kisoissa Östman saavutti pronssia Lahdessa 2012 tuloksella 206. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti hopeaa Tampereella 2015 tuloksella 213 ja pronssia Jyväskylässä 2017 tuloksella 204. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.
Östmanin ennätys ulkoradoilla on 211 (18.7.2014) ja hallissa 213 (21.2.2015).
Lauri Kivinen (vuorineuvos)
Lauri Kivinen (8. toukokuuta 1895 Liperi – 20. elokuuta 1955 Kemi) oli suomalainen metsänhoitaja, joka toimi Veitsiluoto Oy:n johtajana ja Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan (Soteva) puheenjohtajana. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1942.
Kivisen vanhemmat olivat opettaja Kalle Konstantin Kivinen (Stenholm) ja Amanda Vilhelmina Peltonen. Kivisen veli oli Ilmari Kivinen eli kirjailijanimimerkki Tiitus. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1921 oli Helmi Huhtala ja toinen vuodesta 1924 Aili Irene Norvasalo. Helsingin Sanomien toimittaja ja kolumnisti Olli Kivinen (1939-2014) oli Kivisen poika toisesta avioliitosta. Kivinen tuli ylioppilaaksi 1913 Joensuun klassillisesta lyseosta ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1918. Kiviniemen Sahan palveluksessa hän työskenteli 1913-1914. Metsäkonduktööri Kivisestä tuli 1919, minkä jälkeen hän toimi eri hoitoalueilla sekä muun muassa Kevätniemen sahalla ja Kotkan lautatarhassa. Veitsiluoto Oy:n apulaisjohtaja ja metsäpäällikkö Kivinen oli 1922–1930 ja vuodesta 1932 hän oli yrityksen toimitusjohtaja. Metsäneuvos ja metsähallituksen liikeosaston päällikkö hän oli 1930–1932 ja valtakunnan metsäpäällikkö 1942–1944.
Kivinen osallistui Suomen sisällissotaan ja heimosotiin valkoisten riveissä. Vuonna 1919 hän julkaisi teoksen "Karjalan puolesta. Muistelmia Vienan Karjalan toisen retkikunnan vaiheista". Pohjois-Suomen evakuoinnin päällikkö Kivinen oli Lapin sodan yhteydessä 1944 ja Sotevan puheenjohtaja 1944–1948.
Könni (kylä)
Könni on Ilmajoen kunnan pohjoisosassa, niin sanotussa Ilmajoen Alapäässä Seinäjoen rajalla sijaitseva kylä. Kylä tunnettiin 1700–1800-luvuilla kellokoneistoja ja ajokaluja valmistaneista sepistä, Könnin mestareista.
Könni sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä Ilmajoen keskustasta Seinäjoen Ylistaroon johtavan yhdystie 7000:n varressa. Kyrönjoen pohjoisrantaa seuraava tie erkanee Nikkolan sillan kohdalla joesta ja kulkee Vaivaistennevan pitkän ja suoran koivukujan läpi kohti Könniä ja Ylistaroa.
Könniksi käsitetään usein kolme lähekkäistä kylää: Könni, Harjunmäki ja Kiikeri. Esimerkiksi paikallinen Könnin kyläseura ry toimii kaikkien kolmen kylän alueella.
Könnin maisema vaihtelee Alajoen lakeuksista Oksivuoren rinteille, jonka näkötornista voi nähdä Ylistaron kirkolle asti. Alueella on runsas 300 asukasta ja peltopinta-alaa noin 1500 hehtaaria.
Könnien talot kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Lisäksi Könnin kylä kuuluu Alajoen valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen.
Ilmajoen suurseurakunnan kirkkoherrana 1699–1723 toiminut Bartholdus Vhaël kiinnostui aution Könninluoman alueen viljelysmahdollisuuksista ja perusti sinne 1710-luvulla uudistilan, jolle sai määrävuosiksi kruunun myöntämän verovapauden.
Isonvihan alussa 1714 Vhaël pakeni Ruotsiin ja kuoli pian sieltä palattuaan 1723. Leski Margaretalta tila siirtyi kirkkoherra Salomon Hanneliukselle (Ilmajoen Hannukseloita), jonka vuokrasi sen lampuoti Juho Mikonpojalle. Tämän ja poikansakin kuoltua Hannelius myi vuonna 1757 Könnin tilan seppä Jaakko Jaakonpoika Ranto-Strandille, joka tilan nimen mukaan otti nimekseen Königsbäck. Ei ole varmuutta, tuliko Könni-nimi tästä vai oliko se ollut paikan alkuperäinen nimi jo ennen Vhaëlia.
Jaakko Jaakonpoika, joka oli myös ase- ja kelloseppä, sai kaupan myötä uudistilan jäljellä olevat 17 verovapausvuotta ja aloitti Könnin tilalla tarmokkaan pellonraivauksen ja metsänhoidon niin, että Könnistä tuli pian huomattava viljelystila. Hänen ja vanhimman poikansa Juho Jaakonpojan kuoltua kaksi tämän vanhinta poikaa, kolmannen polven kellomestarit Jaakko ja Juho lunastivat muilta sisaruksilta heidän osuutensa ja jakoivat Könnin tilan Ala- ja Yli-Könniksi vuonna 1816.
Könnillä valmistettiin isoja kellokoneistoja huomattaviin julkisiin rakennuksiin ympäri Suomea, mm. Helsingin ja Oulun tuomiokirkkoihin, Senaatintaloon, Porin, Haminan ja Lappeenrannan raatihuoneisiin. Kelloja ja muita sepäntuotteita tehtiin Könnillä neljässä sukupolvessa, lopulta koneiden ja henkilökunnan määrän kasvaessa yhä teollisemmin. Könnin kellovalmistus päättyi 1860-luvulla halpojen tuontikellojen tullessa markkinoille, eikä työn jatkajaksi ollut miespuolista perillistä.
Arttu Hirvonen
Arttu Matias Hirvonen (s. 21. tammikuuta 1989) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa Oulun Pyrintöa ja häntä valmentaa Kalle-Pekka Tiihonen.
Päälajissaan 110 metrin aitajuoksussa Hirvonen on saavuttanut SM-hopeaa Kalevan kisoissa Porissa 2015 ja Oulussa 2016 sekä pronssia Lahdessa 2012, Vaasassa 2013 ja Kuopiossa 2014. Hän juoksi ennätysaikansa 13,87 Zürichin EM-kilpailuissa 2014.
Sisäratojen SM-kilpailuissa Hirvonen on voittanut SM-kultaa 60 metrin aidoissa vuonna 2013 ja pronssia vuonna 2010.
HMCS Onondaga
HMCS Onondaga (viirinumero S73) oli Kanadan laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin kesäkuussa 1964 ja alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1965. Alus valmistui 22. kesäkuuta 1967.
Alus nimettiin kuudesta Ontario-järven alueen irokeesiliiton jäsenheimosta mukaan ja se on ainoa nimeä kantanut Kanadan laivaston alus.
Alus poistettiin palveluksesta 28. heinäkuuta 2000.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1984
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1984 käytiin Pietarsaaressa 18.–19. elokuuta 1984.
Kävelyviestit kisattiin Lahdessa 18. elokuuta.
Kävelyviestit kisattiin Lahdessa 18. elokuuta.
HMCS Okanagan
HMCS Okanagan (viirinumero S74) oli Kanadan laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin maaliskuussa 1965 ja alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1966. Alus valmistui 22. kesäkuuta 1968.
Alus nimettiin yhden Brittiläisen Columbian Interior Salish kansakunnan jäsenheimoista mukaan ja se on ainoa nimeä kantanut Kanadan laivaston alus. Nimen toinen esiintymismuoto on Chippewa.
Alus on poistettu palveluksesta 14. syyskuuta 1998. Palveluksessa olon 30-vuotisjuhlallisuudet ja virallinen palveluksestapoistotilaisuus pidettiin 28. syyskuuta.
Dhothar
Dhothar on Jut-ryhmään kuuluva heimo. Dhotharit asuvat Punjabin maakunnassa Pakistanissa ja Intiassa. Pakistanin dhotharit ovat muslimeja, Intian dhotharit sikhejä.
Erik Klami
Erik eli Erkki Klami (1820–1868) oli suomalainen laivuri ja valtiopäivämies.
Klami oli talonpoikaissäädyssä jäsenenä valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivät kannatti hänen anomustaan että suomen kielestä tulee virkakieli vuoden 1863 asetuksen määräajan kuluessa. Hän oli kotoisin Virolahdelta.
Oxley-luokka
Oxley-luokka oli Australian kuninkaallisen laivaston kuuden sukellusveneen muodostama alusluokka. Luokan alukset pohjautuvat Britannian kuninkaallisen laivaston Oberon-luokkaan.
Australian laivastoministeri John Gorton ilmoitti 22. tammikuuta 1963 kabinetin hyväksyneen kahdeksan Oberon-luokan sukellusveneen hankinnan. Alusten tehtävänä oli korvata lakkautettava Britannian kuninkaallisen laivaston Sydneyyn sijoitettu 4. sukellusvenelaivue.
Australia tilasi ensin neljä ja tehden sitten toisen neljän aluksen tilauksen, mutta peruutti jälkimmäisestä tilauksesta kaksi laivaston ilmavoimien hankintatarpeiden vuoksi. Luokan alusten elektroniikkavarustus poikkesi Britannian käytössä olleista. Alusten tulenjohtojärjestelmänä oli Singer/Librascope SFCS Mk 1 -digitaalinen tulenjohtojärjestelmä, johon oli liitetty Krupp Atlas CSU3-41 -kaikuluotain, jossa oli aktiivinen lähetin-vastaanotin aluksen pyrstössä, passiivinen antenniryhmä uudelleen muotoillussa keulaan sijoitetussa kuvussa. Lisäksi niihin asennettiin passiivinen Sperry Micropuffs -kaikuluotain. Tutkajärjestelmänä oli tutka tyyppiä 1006.
Brittiläiset Tigerfish-torpedot korvattiin yhdysvaltalaisilla Mk 48 -torpedoilla. Niissä oli kuuden putkissa olevan torpedon lisäksi asehuoneessa vielä 16 torpedoa. Hieman palvelukseen oton jälkeen alusten takimmaiset kaksi torpedoputkea sinetöitiin. Veneet päivitettiin 1980-luvun alussa käyttämään Harpoon-merimaaliohjuksia.
Luokan alukset muodostivat Australian 1. sukellusvenelaivueen, ja neljä veneistä sijoitettiin Sydneyyn "HMAS Platypukseen" ja loput kaksi Länsi-Australian "HMAS Stirlingiin".
Jurassic Park: The Ride
Jurassic Park: The Ride on Universal Studios Hollywoodissa sijaitseva vesivuoristorata, joka perustuu Steven Spielbergin elokuvaan "Jurassic Park" ja Michael Crichtonin samannimiseen romaaniin. Rata jo itse asiassa suunniteltiin ja rakennettiin silloin kun "Jurassic Park" oli vasta tuotantovaiheessa. Se avattiin 21. kesäkuuta 1996. Samanlaiset vesivuoristoradat on sen jälkeen rakennettu kahteen muuhun huvipuistoon: Islands of Adventureen ja Universal Studios Japaniin. Samantapainen laite nimeltään Jurassic Park Rapids Adventure avattiin Universal Studios Singaporeen vuonna 2010 ja avataan pian myös Universal Studios Dubailandiin.
Universal Studios Hollywood ilmoitti 10. toukokuuta 2018, että Jurassic Park: The Ride suljetaan 3. syyskuuta 2018 yhdeksän kuukauden pituisen remontin takia, joka muuttaa vuoristoradan Jurassic World -teemaiseksi vesivuoristoradaksi. Uuden version ollaan kerrottu olevan valmis vuonna 2019, joka sisältää uudet animatronicit ja erikoistehosteet.
Arif Abdullayev
Arif Yadulla Abdullayev (s. 28. elokuuta 1968 Baku) on azerbaidžanilainen entinen vapaapainija. Hän edusti uransa aikana kahta bakulaisseuraa, Neftçiä ja Dynamoa.
Abdullayev voitti vuonna 1995 pronssia alle 57-kiloisten EM-kisoissa ja toisti suorituksensa seuraavana vuonna. Hän sijoittui sarjassa kymmenenneksi Atlantan olympialaisissa 1996 oltuaan kahdeksas edellisen vuoden MM-kilpailuissa. Abdullayev oli MM-kisojen seitsemäs 1997 ja kuudes 2001. Hän sijoittui vuoden 2000 olympialaisissa 58 kilon painoluokassa yhdeksänneksi. Kaudella 2002 hän oli EM-pronssilla 60-kioisten sarjassa, ja Abdullayev voitti seuraavana vuonna luokan maailmanmestaruuden uransa viimeisissä arvokisoissa. Abdullayev on siviiliammatiltaan liikunnanopettaja.
Myös Arifin veli Namiq oli painija.
Turha on kävellä
Turha on kävellä tai Joutilas luokka ("The Idle Class") on Charles Chaplinin ohjaama ja käsikirjoittama vuoden 1921 yhdysvaltalainen mykkäelokuva.
"Turha on kävellä" tehtiin viidessä kuukaudessa vuonna 1921. Se valmistui kesäkuun lopussa, mutta sen ensi-ilta oli vasta 25. syyskuuta. Elokuvan tarina oli melko yksinkertainen, ja se muistutti Chaplinin Essanaylle tai Mutual Filmin varhaiskaudella tekemiä elokuvia. Chaplin esittää elokuvassa kaksoisroolia. Hän näyttelee sekä Edna Purviancen hahmon kiukuttelevaa aviomiestä että aviomiehen kaksoisolentoa, kulkuria.
Ryan Bailey (vesipalloilija)
Ryan Bailey (s. 28. elokuuta 1975 Long Beach) on yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Bailey pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa ensimmäisissä arvokisoissaan 1998, jolloin USA oli MM-kisoissa seitsemäs. Hän oli seuraavalla kaudella voittamassa ensimmäistä neljästä Pan-Amerikan kisojen mestaruudestaan ja vuonna 2000 teki kolme maalia olympialaisissa, joissa joukkue sijoittui kuudenneksi.
Bailey oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa jälleen Ateenan olympialaisissa 2004 ja teki kaksi maalia USAn ollessa seitsemäs. Hän pelasi samalla kaudella ammattilaisena kroatialaisessa JUG Dubrovnikissa ennen kuin meni Moskovan Dynamoon. Bailey on edustanut seuratasolla myös muun muassa kreikkalaista Panioniosia sekä VK Partizan Belgradia.
Bailey iski MM-kisoissa 2007 kahdeksan maalia ja onnistui maalinteossa myös Pekingin olympialaisten finaalissa seuraavana vuonna. Yhdysvallat sai kyseisistä kisoista hopeaa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2009, joissa USA sijoittui neljänneksi ja oli joukkueensa paras maalintekijä 13 osumallaan Lontoon olympiakisoissa 2012.
Bailey on australialaisen ratapyöräilijä Shane Kellyn lanko.
Pikkutunneilla
Pikkutunneilla tai Kello yksi yöllä ("One A.M.") on Charles Chaplinin ohjaama yhdysvaltalainen vuoden 1916 mykkäelokuva. Chaplin esiintyy siinä käytännössä yksin.
Chaplin esittää elokuvassa humalaista, joka tulee kotiin. Chaplinin hahmo ei löydä ensin avaintaan ja sisään päästyään törmäilee kalusteiden kanssa. Elokuvan ainoa toinen näyttelijä on Albert Austin, joka esittää Chaplinin kotiin heittävää taksikuskia. Vaikka Chaplin ei elokuvassa olekaan Kulkuri, niin humalaisella hahmolla on monia yhtäläsyyksiä Kulkuriin. Hahmolla on kampaamattomat hiukset, viikset ja ylisuuret kengät.
Carl Arvid Klingspor
Carl Arvid Klingspor (1829–1903) oli ruotsalainen genealogi, majuri. Hän oli valtakunnanheraldikko 1880–1903. Hän julkaisi kirjoja heraldiikan alalta sekä yksin että yhdessä Bernhard Schlegelin kanssa, muun muassa "Svensk heraldik" (1874).
Kristina Mladenovic
Kristina Mladenovic (s. 14. toukokuuta 1993 Saint Pol sur Mer) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-maailmanlistan sijalla 10 lokakuussa 2017 ja nelinpelissä toisena lokakuussa 2016. Hän on voittanut urallaan 19 WTA-turnausta nelinpelissä ja yhden kaksinpelissä.
Mladenovic on voittanut sekanelinpelin mestaruuden Daniel Nestorin kanssa Wimbledonissa 2013 ja Australian avoimissa 2014 sekä naisten nelinpelimestaruuden Caroline Garcian kanssa Ranskan avoimissa 2016 ja Tímea Babosin kanssa Australian avoimissa 2018.
Vuonna 2009 Mladenovic voitti Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Hän oli junioreiden maailmanlistalla ykkössijalla vuonna 2009. 5. helmikuuta 2017 Mladenovic otti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoiton kaksinpelissä voitettuaan Pietarin turnauksen loppuottelussa Julija Putintsevan.
Ernanodon
Ernanodon antelios on sukupuuttoon kuollut nisäkäslaji, joka eli myöhäisellä paleoseenikaudella Kiinan alueella. Lajin ensimmäinen 1970-luvulla löydetty fossiili oli puutteellisesti säilynyt eivätkä tutkijat päässeet yhteisymmärrykseen siitä, mihin nisäkäsryhmään eläin kuului. Sen ajateltiin olleen joko muurahaiskarhujen ja vyötiäisten tai muurahaiskäpyjen sukulainen.
Vuonna 2012 tutkijat selvittivät Mongoliasta löytyneen fossiilin perusteella, että "Ernanodon antelios" oli luultavimmin sukua muurahaiskävyille, vaikkakin se oli erkaantunut hyvin varhain omaksi kehityshaarakseen.
Kuolemattomat (kirjasarja)
Kuolemattomat ("The Immortals") on Alyson Noëlin kirjoittama kirjasarja.Kauhean onnettomuuden jälkeen Ever Bloom, joka myös menetti onnettomuudessa perheensä, on alkanut nähdä aaveita ja ihmisten auroja, lukea ihmisten ajatuksia ja pelkällä kosketuksella tuntea ihmisten tarinan. Hän alkoi vältellä ihmisiä ja heidän kosketustaan aurinkolasit ja huppu päässä sekä kuulokkeet korvilla. Ihmiset sanovat häntä friikiksi uudessa koulussaan Laguna Beachilla, mutta kaikki muuttuu Ever hän tapaa Damenin, uskomattoman ja kiehtovan uuden pojan, joka saa myös Havenin pauloihinsa.
Julia Glushko
Julia Glushko (s. 4. tammikuuta 1990 Donetsk, Ukraina) on israelilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-maailmanlistan sijalla 79 kesäkuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
Glushko oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla kymmenen vuonna 2007. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Glushko pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012 häviten ensimmäisellä kierroksella Yanina Wickmayerille.
Glushko muutti perheensä mukana vuonna 1999 Ukrainasta Israeliin.
Lusa
Lusa on paperiteollisuudessa käytetty paperin leikkaustyökalu. Perinteinen lusa valmistetaan vuolemalla mineraaliöljyssä liotetusta koivuisesta puuaihiosta, jonka syysuunta on pidemmän särmän suuntaan.
Tyypillinen lusa on noin 25 cm pitkä,10 cm korkea ja 1.0cm paksu. Myös muunmittaisia lusia käytetään muissa kohteissa. Lusia on valmistetu myös muovista ja metallista.
Rami Tuokko
Rami Tuokko (s. 7. tammikuuta 1987) on suomalainen estejuoksija, joka edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Heikki Aalto.
Hänellä on kaksi pronssimitalia Kalevan kisoista 2010 ja 2011 sekä hopeaa 2012. Hänen ennätyksensä 3000 metrin estejuoksussa on 8.56,12. Hänellä on maaotteluedustuksia.
Elektroniikan perusteet
Elektroniikan perusteet on kirja joka havainnollistaa elektroniikan perusasiat. Kirja käsittelee sekä analogia että digitaalielektroniikkaa melko teoreettisesti. Lukuja ovat esimerkiksi: Bipolaaritransistorit, Kanavatransistorit, Operaatiovahvistimet ja Laitteiden valmistaminen. Kirja on tarkoitettu Helsingin yliopiston Fysiikan laitoksen elektroniikan peruskurssille. Teoksen 2. korjattu painos ilmestyi vuonna 2000.
Darlingtonkytkentä
Darlingtonkytkentä on kahdella transistorilla toteutettu elektroninen kytkentä, joka muistuttaa transistoria, jolla on erittäin suuri virtavahvistus. Kytkentä voi olla integroituna mikropiiriin, transistorin koteloon tai sen voi tehdä kahdesta erillisestä transistorista kytkemällä ne sopivasti. Edellä mainitussa tapauksessa virtavahvistus lasketaan kummankin transistorin H:n tulona.
Kytkentää voidaan hyödyntää esimerkiksi audiovahvistimissa tai anturissa, joka toimii vesivahinkoa ilmaisevassa systeemissä. Heikko veden läpi kulkeva virta voidaan darlingtonkytkennällä vahvistaa niin isoksi, että voidaan järjestää huomiovalo vilkkumaan ja aiheuttaa voimakkaan äänimerkin.
Köyliön varavankila
Köyliön varavankila oli vuosina 1935-1998 Köyliössä toiminut vankila. Nykyään se muodostaa yhdessä entisen Huittisten varavankilan kanssa Satakunnan vankilan ja tunnetaan nimellä Satakunnan vankilan Köyliön osasto. Vankila sijaitsee Köyliönjärven itäpuolella Kakkurinsuolla, noin 11 kilometrin päässä kunnan keskustasta.
Köyliön varavankila perustettiin väliaikaiseksi työleiriksi samaan aikaan Huittisten varavankilan kanssa vuonna 1935. Se lakkautettiin marraskuun lopussa 1940. Vankila aloitti kuitenkin toimintansa uudelleen vain vajaan kahden kuukauden kuluttua, jolloin sinne sijoitettiin poliittisia vankeja. He olivat kielletyn Suomen Kommunistisen Puolueen sekä Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seura aktivisteja. Köyliössä oli turvasäilössä useita tunnettuja aktivisteja, kuten Erkki Salomaa ja Allan Asplund.
Vangittuja poliittisia aktivisteja oli kaikkiaan noin 500-600. Heitä kaikkia ei pystytty sulkemaan olemassa oleviin laitoksiin, joten Köyliön varavankilan tiloihin päätettiin rakentaa vankileiri. Rakennustyöt alkoivat helmikuun alussa 1941 noin 50 tavallisen vangin voimin. Ensimmäiset poliittiset vangit saapuivat Köyliöön toukokuussa, jolloin rakennustyöt olivat vielä osittain kesken. 15 vankia jatkoi kunnostustöitä kesäkuun puoliväliin saakka, jolloin kaikki Oulun ja Vaasan vankiloiden miespuoliset turvasäilövangit lähetettiin Köyliöön.
Jatkosodan sytyttyä Köyliöön alettiin sijoittamaan myös venäläisiä sotavankeja. Syyskuun alkuun mennessä leirillä oli noin 450 vankia, joista 288 oli poliittisia. Heidät vapautettiin syyskuun ensimmäisenä päivänä 1941 ja kuljetettiin Kokemäelle Peipohjan asemalle. Sieltä matka jatkui junalla Riihimäelle, jossa heidät liitettiin rangaistusvangeista koottuun Erilliseen jalkaväkipataljoona 21:een.
Talvi- ja jatkosodan aikana varavankilassa toimi Sotavankileiri 1.
Talvisodan aikana se aloitti toimintansa joulukuun puolivälissä 1939 ja oli toiminnassa huhtikuun jälkipuoliskolle saakka. Leirillä oli vankeina aliupseereita, upseereita sekä poliittisia upseereita. Yhteensä leirillä oli sodan aikana 457 vankia, joista ainakin neljä menehtyi.
Jatkosodan aikana Köyliön sotavankileiri toimi yli kolmen vuoden ajan. Se perustettiin heinäkuussa 1941 ja lakkautettiin marraskuussa 1944. Leirillä oli enimmillään 3 477 vankia, joista noin 1 000 oli upseereja. Kolmen vuoden aikana menehtyi yhteensä 111 vankia, teloitettuja heistä oli 18. Surmansa saaneet on haudattu vankilan alueelle, jossa on nykyään myös muistomerkki. Vankien joukossa oli kaikkiaan 27 eri kansallisuutta.
Köyliössä säilytettiin myös korkea-arvoisinta suomalaisten vangiksi jäänyttä upseeria, kenraalimajuri Vladimir Kirpitšnikovia. Sotavankileirien omien töiden lisäksi vankityövoimaa käyttivät paikalliset asukkaat; vangit työskentelivät lähinnä erilaisissa maalaistalojen askareissa.
Heinäkuun 1. päivänä vuonna 1959 syttyi Köyliön varavankilassa tuhoisa tulipalo. Mielenterveysongelmista kärsinyt vanki sytytti patjan tuleen sellissään, ja tuli levisi pian koko puurakenteiseen parakkiin. Surmansa sai 16 vankia. Kuolonuhrit olivat kaikki lyhyisiin rangaistuksiin tuomittuja nuorisovankeja.
Sajany-Hakasija
Sajany-Hakasija () on venäläinen jääpalloseura Abakanin kaupungista Hakassiasta. Seura on perustettu vuonna 1980. Vuoteen 2009 asti seura käytti nimeä Sajany, jolloin nimeen lisättiin Hakassian tasavallan nimi. Seuran nimi tulee Sajanvuorista. Sajanvuoret koristavat myös seuran logoa ja pelipaitaa.
Sajany nousi Neuvostoliiton mestaruussarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1985. Se putosi 1980-luvulla pariin otteeseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta nousi aina seuraavana kautena takaisin. Seuran parhaat vuodet osuvat 1990-luvun alkuun; vuosina 1991 ja 1992 se oli Neuvostoliiton/IVY:n mestaruussarjan kuudes. Seuran historian paras saavutus on vuoden 1994 Venäjän liigan pronssi. Seura vetäytyi liigasta ja meni alemmalle sarjatasolle kaudella 2009-2010. Takaisin pääsarjaan se nousi kaudeksi 2012-13, voitettuaan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden 2012.
Kaudella 2012-2013 seura sai myös suomalaisväriä, kun seura hankki Marko Herajärven ja Pekka Hiltusen riveihinsä. Molemmat ovat torniolaislähtöisiä jääpalloilijoita, Herajärvi toimii maalivahtina ja Hiltunen puolustajana.
Saavutuksia Venäjän liigassa:
Stephen Douglas
Stephen Arnold Douglas (23. maaliskuuta 1813 Brandon, Vermont – 3. kesäkuuta 1861 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti Illinoisia Yhdysvaltain edustajainhuoneessa sekä senaatissa. Lisäksi hän yritti presidentiksi vuoden 1860 vaaleissa, mutta hävisi republikaanien vastaehdokkaalle Abraham Lincolnille.
Fyysisesti Douglas oli melko pienikokoinen, mutta oli politiikan parissa vahva ja dominoiva. Tämän vuoksi hänet tunnetaan hyvin myös lempinimellä ”Little Giant” (). Douglasin tunnetuimpia poliittisia tekoja ovat orjuuden asemaa käsitelleet Vuoden 1850 kompromissi ja Kansas-Nebraska Act.
HK Martin
HK Martin on slovakialainen jääkiekkojoukkue Martinin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1932 ja joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligassa. Seura jatkaa MHC Martinin toimintaa, joka jouduttiin lopettamaan kauden 2016-2017 päätteeksi.
Huittisten varavankila
Huittisten varavankila oli vuosina 1935-1998 Huittisissa toiminut vankila. Nykyään se muodostaa yhdessä entisen Köyliön varavankilan kanssa Satakunnan vankilan ja tunnetaan nimellä "Satakunnan vankilan Huittisten osasto". Vankila sijaitsee Lauhansuolla noin viisi kilometriä kaupungin keskustaajamasta Lauttakylästä länteen.
Vuonna 1935 perustetun Huittisten varavankilan piti alun perin olla vain väliaikainen laitos. Tarkoituksena oli vankityövoimalla kuivattaa ja raivata läheistä Lauhansuota viljelyskäyttöön. Turpeennostoa varten alueelle rakennettiin muun muassa kapearaiteinen rautatie. Vankeja käytettiin myös vuonna 1938 alkaneeseen Raijalanjärven kuivattamiseen. Raivattua suota on nykyään vankilan omassa viljelyskäytössä noin 215 hehtaaria.
Jatkosodan aikana Huittisten varavankilassa toimi parin kuukauden ajan "Sotavankileiri 3", jossa säilytettiin poliittisia sotavankeja. Vuonna 1960 lakkautetun Karvian varavankilan vangit siirrettiin kokonaisuudessaan Huittisten varavankilaan.
Kuuluisin Huittisten varavankilan vangeista lienee ollut Toivo Koljonen, jota on kutsuttu myös "Kirves-Koljoseksi". Useista varkauksista tuomittu Koljonen pakeni vankilasta keväällä 1943 ja tappoi pakomatkansa aikana kuusihenkisen perheen eräällä lähistöllä sijainneella maatilalla, mistä hänet tuomittiin kuolemaan viimeisenä siviilihenkilönä Suomessa. Kuolemantuomio oli mahdollinen tuolloin voimassa olleen sotatilan vuoksi.