hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ivar Alexander Kyander
Ivar Alexander (Aleksander) Kyander (22. syyskuuta 1854 Kajaani – 16. huhtikuuta 1935 Karkku) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.
Ivar Kyanderin vanhemmat olivat maanmittari Samuel Henrik Kyander ja Sofia Helena Kristina Cronström ja puoliso vuodesta 1896 Lovisa Adèle Malm. Kyander tuli ylioppilaaksi 1872 ja suoritti tuomarintutkinnon 1876 ja yleisen oikeustutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1879. Kihlakunnantuomarina Kyander toimi Juvalla, Eurassa ja Tyrväällä 1899–1926. Hän oli myös oikeusneuvosmies ja vt. pormestari Kuopiossa 1880–1882 ja pormestari Lappeenrannassa 1899. Porvariston jäsenenä Kyander oli valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900. Vuoden 1897 valtiopäivillä hän teki anomuksen valtiollisesta äänioikeudesta naisille. Innokas vapaapalokuntalainen Kyander oli Lappeenrannan VPK:n perustaja 1879 ja toimi sen päällikkönä, samoin kuin oli Kuopion VPK:n päällikkö 1881–1893.
Vertumnus
Vertúmnus (myös Vortumnus) oli alun perin etruskien jumala nimeltään Voltumna, jonka roomalaiset omaksuivat omien jumaltensa joukkoon. Vertumnuksella oli temppeli Aventinuksella ja patsas Vicus Tuscuksen vilkkaan kauppakadun varrella. Varron mukaan Vertumnus oli yksi Titus Tatiuksen mukanaan tuomista jumalista. Toisaalta Vertumnuksen sanotaan olevan peräisin Volsiniin kaupungista, ja Vertumnuksen luonne jumalana johdetaan usein "vertere"-verbistä, joka tarkoittaa "kääntää". Vertumnusta pidettiinkin vuodenaikojen vaihtelun ja kauppatavaroiden vaihdon suojelusjumalana. Vertumnuksen juhlaa Vortumnaliaa juhlittiin 13. elokuuta. Vertumnuksen vaimo oli hedelmien ja hedelmällisyyden jumalatar Pomona.
Magnús Scheving
Magnús Örn Eyjólfsson Scheving (s. 10. marraskuuta 1964 Borgarnes, Islanti) on islantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Sportacusina lastensarjassa "Lazy Town".
Pernajan seurakunta
Pernajan seurakunta () on kaksikielinen seurakunta, joka kuuluu Porvoon hiippakuntaan. Seurakuntaan kuuluu 2 862 Loviisan Pernajassa asuvaa kirkon jäsentä, joista enemmistö (60,6 prosenttia) on ruotsinkielisiä (elokuu 2018).
Seurakunnan juuret ulottuvat ainakin 1200-luvulle. Sen pääkirkko on keskiaikainen, arkkienkieli Mikaelille pyhitetty Pernajan kirkko.
Vuoden 2019 alussa seurakunta lakkautetaan. Sen suomenkieliset jäsenet liitetään uuteen Agricolan suomalaiseen seurakuntaan ja ruotsinkieliset vastaavasti Agricola svenska församlingiin.
Pernajan seurakunnan viimeinen kirkkoherra on Robert Lemberg.
Volsinii
Volsinii, etruskiksi Velzna, oli yksi suurimmista ja rikkaimmista etruskien kaupunkivaltioista. Volsiniin alkuperäinen sijaintipaikka oli nykyisen Orvieton kaupungin kohdalla. Volsinii kuului etruskien 12 kaupungin liittoon, ja liiton keskus "Fanum Voltumnae" sijaitsi sen alueella. Kaupungin itäpuolella oli Belvederen temppelialue ja ympäristössä kaksi hautausmaata, Cannicella ja Crocifisso del Tufo, jotka olivat käytössä 500–400-luvuilla eaa.
Volsinii nousi kapinaan Roomaa vastaan ja kaupunki valloitettiin vuonna 264 eaa. Roomalaiset saivat sotasaaliina muun muassa 2 000 veistosta. Volsiniin asukkaat siirrettiin uuteen paikkaan nykyisen Bolsenan luo.
Yusuf Jurj Kassab al-Hardini
Pyhä Yusuf Jurj Kassab al-Hardini O.L.M. (myös Nimatullah al-Hardini tai Nimatullah Youssef Kassab Al-Hardini; ; 1808 Hardine, Batrun, Ash Shamal, Libanon – 14. joulukuuta 1858 Kfifan, Batrun, Ash Shamal, Libanon) oli roomalaiskatolinen maroniitteihin kuulunut libanonilainen munkki, pappi ja pyhimys. Nuorena Yusuf suoritti alkeelliset opintonsa pyhän Anthony Houbilaisen luostarikoulssa vuodesta 1816 vuoteen 1822, jonka jälkeen hän omistautui maataloustyöhön vanhempiensa kanssa. Hän liittyi libanonilaisiin maroniitteihin 1828, meni myöhemmin pyhien Cyprianin ja Justiinan luostariin Kfifaan opiskelemaan filosofiaa ja teologiaa sekä vihittiin papiksi 1833 ja hänestä tuli myös professori. 1858 Yusuf sairastui vakavasti keuhkokuumeeseen ja kuoli 14. joulukuuta samana vuonna Kfifanin luostariisa. Hän eli yhteensä viiden eri paavin hallintokauden aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846), Pius IX (1846-1878). Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 7. syyskuuta 1989, autuaaksi 10. toukokuuta 1998 ja kanonisoi hänet 16. maaliskuuta 2004. Hän on Libanonin Beirutin suojeluspyhimys ja hänen muistopäiväänsä vietetään 14. joulukuuta.
Miriam Bäckström
Miriam Bäckström (s. 1967 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen valokuvataiteilija, joka on uransa aikana kokeillut monilla erilaisilla taidemuodoilla. Hän on yhdistänyt käsitteellisiä valokuviinsa muun muassa improvisaatiota ja teatteria. Hän on myös kokeillut seinävaatteilla.
Bäckström syntyi Tukholmassa 1967. Hän opiskeli vuosina 1988–1989 taidehistoriaa Tukholman yliopistossa ja vuosina 1994–1998 valokuvausta taideteollisessa korkeakoulussa Konstfackissa. Bäckström on työskennellyt valokuvataiteen parissa 1990-luvun puolivälistä saakka.
Bäckströmin varhaisimmat työt olivat käsitteellisiä valokuvia erilaisten rakennusten, kuten asuntojen, museoiden, gallerioiden ja tavaratalojen, sisätiloista, joista ihmiset olivat aavemaisesti poissa.
Bäckström on tehnyt myös monimuotoisempia kokeellisia töitä. Hän käyttää hyväkseen erilaisia visualisoinnin, tarinankerronnan, näyttämötekniikan ja näyttelyn kokoamisen käytäntöjä. Hän on myös tehnyt erilaisia yhteistöitä, joissa on ollut mukana improvisoivia ja teatraalisia aineiksia. Tällaisiin töihin lukeutuu elokuvia, eläviä esityksiä ja julkaistuja tekstejä.
Bäckström on 2000-luvulla siirtynyt kokeilmaan myös seinävaatteilla, jotka on kudottu tietokoneohjatuilla kangaspuilla.
Petri Ala-Maunus
Petri Mikael Ala-Maunus (s. 1970 Kuortane) on suomalainen taidemaalari, joka on keskittynyt yksityiskohtaisiin maisemamaalauksiin. Hän teki ensin erityisesti sokerisia auringonlaskuja, mutta hän siirtyi 2010-luvulla tarkkoihin ja jylhiin maisemiin, joissa ei ole näkyvissä ihmisen vaikutusta.
Petri Ala-Maunus syntyi Kuortaneella vuonna 1970. Hän opiskeli 1990–1993 Kankaanpään taidekoulussa. Hän keskitty maisemaalaukseen, sillä se oli häntä vähiten kiinnostanut maalaustaiteen tyyppi. Ala-Maunus alkoi tehdä omantyylisiä maisemiaan, ja 1990-luvun aikana hän nousi esille taitavista ja sokerisista auringonlaskuista. Niitä hän maalasi eri kokoisille kankaille sekä useille muille materiaaleille pizzalaatikoista vaahteran lehtiin.
Ala-Maunus jatkoi opintojaan Kuvataideakatemiassa ja valmistui vuonna 2011 maisteriksi. Ala-Maunus siirtyi 2010-luvulla maalaamaan jylhiä maisemia, joissa ei ole jälkeäkään ihmisestä. Tarkasti tehdyt teokset ovat 1800-luvulla Düsseldorfin taideakatemiassa syntyneen romanttisen maisemataiteen perintöä. Ala-Maunus on itse korostanut teosten yhteyttä Hudsonjoen koulukuntaan. Ala-Maunuksen teos "Vaara-Suomi" pääsi vuonna 2017 Ateneumin taidemuseoon Eero Järnefeltin "Kasken" paikalle, kun tämä oli vuonna 2017 Suomen-kiertueella. "Vaara-Suomeen" Ala-Maunus siirsi Järnefeltin maiseman vuoteen 2893.
Melker
Melker on miehen etunimi, ruotsalainen muoto latinalaisesta nimestä "Melchior", joka mahdollisesti johtuu heprean kielen kuningasta tarkoittavasta sanasta "melekh" (מֶלֶכְ) ja valoa tarkoittavasta sanasta "or" (אוֹר). Keskiaikaisen perimätiedon mukaan Melchior oli Persian kuningas ja yksi Jeesus-lapselle lahjoja tuoneesta Itämaan tietäjistä.
Suomessa nimi Melker on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu lokakuuhun 2018 mennessä noin 150 henkilölle. Vuodesta 2020 lähtien Melkerin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 20. lokakuuta. Sama päivä on jo ennestään Kasperin nimipäivä, mikä nimi sekin viittaa Itämaan tietäjiin.
Tomás de Berlanga
Tomás de Berlanga (1486 Berlanga de Duero, Espanja – 8. elokuuta 1551 Berlanga de Duero, Espanja) oli espanjalainen kirkonmies, joka toimi Panamán arkkihiippakunnan piispana 1534–1537. Hän löysi vuonna 1535 Galápagossaaret ajauduttuaan niille vahingossa.
Tomás de Berlanga syntyi Berlanga de Duerossa vuonna 1486. Hänet vihittiin maaliskuussa 1508 dominikaanipapiksi San Estebanin luostarissa. Hänet valittiin samalla Hispaniolan saarelle dominikaaniluostarin prioriksi.
Tomás de Berlanga valittiin helmikuussa 1534 Panamán piispaksi, ja hän aloitti tehtävässä heinäkuussa. Hänen johdettavanaan oli laaja arkkihiippakunta. Francisco Pizarro oli vain muutamaa vuotta aikaisemmin löytänyt Perun.
Kuningas Kaarle I määräsi vuonna 1534 Tomás de Berlangan lähtemään Peruun tutkimaan alueen maantieteellisistä ja kansatieteellisistä erityispiirteistä. Samalla hänen tarkoituksenaan oli sovittaa Pizarron ja Diego de Almagron välistä kiistaa aluejaoista. Tomás de Berlanga lähti 23. helmikuuta 1535 Panamasta, mutta voimakas merivirta kuljetti hänet perun sijaan Galápagossaarille.
Vaikka Galápagossaarilla oli saattanut vierailla inkoja, Tomás de Berlanga oli todistetusti ensimmäinen saarilla käynyt ihminen. Hän saapui sinne 10. maaliskuuta 1535. Hänen johtamansa ertkikunta kävi maissa etsimässä vettä. Tomás de Berlanga piti saaria rumana ja autiona paikkana, mutta hän reportoi silti monien eläinten populaatioista.
Tomás de Berlanga erosi vuonna 1537 Panamán piispan virasta. Hän palasi sen jälkeen Espanjaan ja kuoli kotikaupungissaan vuonna 1551.
Sulo Albin Tervo
Sulo Albin Tervo (8. helmikuuta 1920 Lipinlahti, Nurmes – 22. lokakuuta 1998) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy:n perustaja. Hänen yrityksensä oli merkittävä rakentaja Pohjois-Karjalassa, mutta myös Helsingissä sekä Svetogorskin ja Kostamuksen vientiurakoissa Neuvostoliitossa. Hän on Pohjois-Karjalan ainoa vuorineuvoksen arvonimen saanut henkilö. 1980-luvun taitteessa hän sai ehdollisen vankeustuomion vuosia jatkuneista veropetoksista jutussa, jossa tuomittiin 29 muutakin Tervon rakennushankkeisiin liittynyttä yritysjohtajaa.
Sulo Albin Tervo syntyi Nurmeksen Lipinlahden kylässä metsätyömiehen pojaksi. Hän itsekin aloitti uransa metsätöissä, mutta kävi sotien jälkeen Kuopion Teknillisen koulun ja valmistui rakennusmestariksi. Muiden rakennusyhtiöiden palveluksessa ammattiuransa aloitettuaan hän perusti oman yrityksen vuonna 1953. Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy keskittyi aluksi asuntorakentamiseen Pohjois-Karjalassa, mutta 1950-luvun lopun matalasuhdanteessa laajensi muutamaksi vuodeksi toimintaansa Helsinkiin, kunnes palasi kotimaakuntansa elpyneille markkinoille.
Tervon liiketoiminta laajeni 1960-luvun alussa rakennuskonevuokraukseen ja teräsrakenteiden tekoon Uimaharjuun perustetussa Karjalan Rautarakenne Oy:ssä. Vuonna 1968 Tervo perusti Käpykankaan betonielementtitehtaan, joka myi tuotantoaan myös ulkopuolisille tilaajille. Elementtejä toimitettiin 1970-luvulla valtavia määriä Finn-Stroin Kostamus-työmaalle Neuvostoliittoon. 1970-luvulla Tervon rakennustoiminta laajeni kotimaakunnan ulkopuolelle ja yrityksestä kasvoi yksi Suomen suurimmista rakennusliikkeistä.
Vuonna 1984 Tervo myi yrityksensä Polar-rakennusyhtiöille, jossa se toimi nimellä Polar-Tervo vuoteen 1994, kunnes yrityssaneerauksen yhteydessä fuusioitiin emoyhtiöön.
Tervo tunnettiin värikkäänä ja kansanomaisena johtajana, joka ajeli Ladalla. Kotiseutunsa päättäjiin suivaantuneena hän muutti vuonna 1992 kerrostaloon Kauniaisiin.
Vuonna 2016 julkaistiin Sulo Albin Tervon elämäkerta "Kansanmies ja patruuna, S. A. Tervo – rakentajan elämäntyö", jonka on kirjoittanut Jukka Partanen.
Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahaston alaisuudessa toimii vuonna 1973 perustettu S. A. Tervon nimikkorahasto. Se tukee pohjoiskarjalaisia teknisten alojen, erityisesti rakennusalan ja kaupallisen alan opiskelijoita, Pohjois-Karjalan talouselämän tutkimusta ja koulutusta sekä Pohjois-Karjalan elinkeinoelämän kehittämistä. Tervon vuonna 1985 perustama S. A. Tervo -Säätiö tukee syöpä-, sydän- ja verisuonitautien tutkimusta sekä sotaveteraanien ja vanhusten kuntoutus- ja huoltotoimintaa.
Dragon Ball Z: Resurrection 'F'
Dragon Ball Z: Ressurection 'F'(japaniksi. ( Doragon Bōru Zetto: Fukkatsu no 'Efu') on japanilainen animaatioelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa ja Yhdysvalloissa 19. huhtikuuta 2015. Elokuva perustuu Akira Toriyaman luomaan Dragon Ball Z- maailmaan. Se on jatkoa vuonna 2013 ilmestyneelle ille.
Sorbetin johtama armeija on matkalla maahan etsimässä kaikkia lohikäärmekuulia yhdessä lordi Pilafin jengin kanssa. Sorbetilla on aikomus toivoa heidän valtias Freezan takaisin henkiin. Pilaf kutsuu Shenronin ja Sorbet käyttää ensimmäisen toiveen: Herätä Freeza takaisin henkiin. Shenron varoittaa, että Freezan ruumis on mennyt palasiksi, koska Trunks tappoi hänet. Tästä huolimatta Sorbet toivoo Freezan takaisin henkiin, koska he pystyvät uuden parannuskapselin avulla kokoamaan Freezan ruumiinosat yhteen. Shenron paljastaa, että he voivat käyttää toisenkin toiveen. Sorbet yritti toivoa Kuningas Coldin henkiin, mutta Shu ehti toivoa rahaa. Muualla Piccolo ja Gohan aistivat, että jotain pahaa on tiedossa. Freeza saadaan koottuaan takaisin yhteen ja tämä muistaa edelleen, kuinka tämä joutui alakynteen Gokun toimesta. Freeza aikoo kehittää omaa voimaansa ja vasta kuukausien päästä Freeza hyökkää maahan ja onnistuu houkuttelemaan Z-soturit paikalle, paitsi Gokun ja Vegetan, jotka harjoittelevat Wishin kanssa. Z-soturit onnistuvat voittamaan Freezan kätyrit. Ensimmäiseen muotoon palannut Freeza tyrmää Gohanin yhdellä iskulla ja pian Goku ilmestyy paikalle. Freeza muuttaa muotoaan, mutta suoraan viimeiseen muotoon. Goku ja Freeza aloittavat kiihkeän kaksintaistelun. Freezalla ei ole mitään mahdollisutta voittaa Goku. Freeza paljastaa, että hänellä on yksi muoto, joka on Golden Freeza. Goku joutuu alakynteen, mutta onnistuu horjuttamaan Freezan. Juuri, kun Goku oli voittamassa, Sorbet haavoittaa Gokun tämän lasersäteen avulla. Freeza vahingoittaa Gokun, mutta ei tapa häntä. Freeza antaa kunnian Vegetalle, mutta Vegeta päättää taistella Freezaa vastaan. Vegeta hakkaa Freezan ja tämä muuttuu takaisin viimeiseen muotoon. Freeza päättää räjäyttää maapallon, ennen kuin Vegeta ehti tappaa hänet. Maapallo räjähtää ja Wishin toimesta muut soturit ehtivät pelastautua, paitsi Vegeta. Wish paljastaa, että hän voi kerran siirtää aikaa taaksepäin. Wish kelaa aikaa taaksepäin ja Goku ehtii tappaa Freezan ennen, kuin tämä ehti räjäyttää maan. Goku onnistuu voittamaan Freezan, joka joutui taas helvettiin.
Palm Coast
Palm Coast on kaupunki Floridan osavaltion itärannikolla, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Flaglerin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 75 018 ja se on piirikunnan suurin kaupunki. Palm Coast perustettiin 1969 ja se sai kaupunkioikeudet joulukuussa 1999.
Langnau im Emmental
Langnau im Emmental on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on vajaat 10 000 asukasta.
Langnau im Emmental sijaitsee Ilfisjoen laaksossa ja siihen laskevien purojen rinteillä, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin laaksossa, Bernistä kolmisen kymmentä kilometriä itään.
SBB:n rautatie Bernistä ja Konolfingenistä Luzerniin kulkee Langnaun kautta. Kylästä on myös BLS:n rautatieyhteys Burgdorfiin.
Langnau on jääkiekkojoukkue SCL Tigersin kotipaikka.
Kari Kuusiniemi (tuomari)
Kari Kuusiniemi (s. 11. kesäkuuta 1960 Helsinki) on suomalainen tuomari, joka on toiminut Korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä vuodesta 2018 alkaen.
Kuusiniemi on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän on työskennellyt muun muassa talousoikeuden professorina Teknillisessä korkeakoulussa ja ympäristöoikeuden professorina Turun yliopistossa sekä vierailevana professorina Louisvillen yliopistossa. Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena (vuonna 2017 nimikkeeksi vaihdettiin oikeusneuvos) hän ehti toimia vuodesta 1999 alkaen.
Nuoruudessaan Kuusiniemi oli kansallisen tason pöytätennispelaaja.
Gerda Lind
Gerda Gustava Lind (14. kesäkuuta 1880 Asikkala – 10. tammikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja.
Gerda Lindin vanhemmat olivat majuri Knut Anders Lind ja Ebba Fredrika Gustava Sevén. Lind opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja laulua Berliinissä 1901–1906. Hän oli oopperalaulajana Freiburgin kaupunginteatterissa 1907–1908 ja Trierin kaupunginteatterissa 1910–1913. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Leporello Müller ja Maria Dietrich, Freiburgissa hän esiintyi ensimmäisen kerran "Das Nachtlager in Granada" -teoksen Gabrielen roolissa. Suomalaisessa oopperassa Lind esiintyi 1913–1927, joskin vieraili myös oopperassa Essenissä ja toimi laulunopettajana Helsingissä. Lindin repertuaariin kuului kaikkiaan noin 45 roolia, muun muassa osia kaikissa Mozartin oopperoissa.
Judea Pearl
Judea Pearl (s. 4. syyskuuta 1936 Tel Aviv, Palestiinan brittiläinen mandaatti) on israelilais-yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka tunnetaan tekoälyn tutkimuksistaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2011 Turing-palkinto, joka on tietojenkäsittelytieteiden korkein kunnianosoitus.
Pearl valmistui sähkötekniikan kandidaatiksi Haifassa Israelissa vuonna 1960 ja maisteriksi Newarkin teknillisestä collegesta New Jerseyssä Yhdysvalloissa vuonna 1961. Sen jälkeen hän suoritti fysiikan maisterin tutkinnon Rutgersin yliopistossa ja sähkötekniikan tohtorintutkinnon Brooklynin polyteknillisessä instituutissa New Yorkissa vuonna 1965. Hän työskenteli RCA Corporationissa ja Electronic Memories -yhtiössä tietokonemuistin alalla. Hänestä tuli tietojenkäsittelyopin lehtori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuonna 1970. Vuonna 1976 hän sai professuurin.
Pearl on luonut verkkoteoriaa hyödyntävän Bayes-verkon, jolla kone voi tehdä uskottavia hypoteeseja epävarman tai sirpaleisen informaation pohjalta. Hän on työskennellyt myös kausaliteetin parissa sekä matemaattisen formalismin, jolla kuvataan syy–seuraussuhteita.
Pearl on tutkinut moraalin asemaa tekoälyssä, tarkemmin sanoen vaihtoehtoisten toteamusten roolia (esimerkkinä ”Jos auto olisi toiminut, olisin ajanut kauppaan”). Hänen mukaansa vaihtoehtoiset toteamukset ovat tieteellisen ja moraalisen käyttäytymisen rakennuspalikoita. Hänen mielestään kone, joka pystyy ymmärtämään sellaisia toteamuksia pystyisi ottamaan vastuun tekemisistään.
Judea Pearl perusti poikansa, journalisti Daniel Pearlin kuoleman jälkeen vuonna 2002 Daniel Pearl -säätiön yhdessä sukunsa ja Daniel Pearlin ystävien kanssa.
Titus Tatius
Titus Tatius oli tarunomainen sabiinikuningas ja Romuluksen kilpailija. Tatius teki kostoretken Roomaan sabiinitarten ryöstön jälkeen ja valloitti Quirinaliksen ja Capitoliumin, mutta suostui lopulta sovintoon naisten taivuttamana. Titus Tatius ja Romulus hallitsivat Roomaa yhdessä, kunnes Tatius kuoli epäselvissä olosuhteissa.
Vladimir Vernadski
Vladimir Vernadski (1863 – 1945) oli venäläinen geologi ja geokemisti. Hän kehitteli 1920-luvulla samanlaisia teorioita kuin James Lovelock 50 vuotta myöhemmin. Lovelock puhui Gaiasta, Vernadski "noosfääristä" ja sen vaikutuksesta biosfääriin.
Vernadski suoritti maisterin tutkinnon Pietarin yliopistossa vuonna 1885 ja väitteli tohtoriksi Moskovan yliopistossa 1897. Jo ennen väitöskirjansa valmistumista hän opetti Moskovassa mineralogiaa ja kristallografiaa, ja 1898 hän sai sieltä professuurin. Hän kuvasi ensimmäisenä aluminosilikaatin kemiallisen ja kiderakenteen, mikä oli pohjana monien muiden mineraalien rakenteen selvittämiselle. Hän oli myös geokemian uranuurtajia, ja tutki eri alkuaineiden ja niiden isotooppien liikkeitä maankuoressa. Hän ymmärsi myös, että radioaktiivisesta toiminnasta vapautuva lämpö on monien geologisten prosessien energianlähde.
Tomuksi ja tuhkaksi
Tomuksi ja tuhkaksi (engl. "Dust") on Patricia Cornwellin kirjoittama rikosromaani, joka julkaistiin vuonna 2014.
Kirjan on kääntänyt suomalainen kääntäjä Karri Rimpeläinen.
Maastohiihdon Suomen Cup 2013–2014
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2013–2014 oli kilpailusarjan kolmas kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 9. marraskuuta 2013 ja päättyi Kuusamon Rukalle 6. huhtikuuta 2014. Myös Vantaalla ja Jyväskylän Vaajakoskella käydyt SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.
Vaajakosken SM-kilpailujen 30 ja 50 kilometrin henkilökohtaiset kilpailut lyhennettiin lumipulan vuoksi 20 ja 30 kilometrin mittaisiksi.
Suomen Cupin kilpailut pisteyttiin identtisesti maastohiihdon maailmancupin henkilökohtaisten kilpailujen kanssa. Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.
Tulokset
Tulokset
Tulokset
Tulokset
Palkintorahoja maksettiin kaudella 2013–2014 yhteensä 56 800€. SM-kilpailuista ei jaettu osakilpailukohtaisia palkintoja. Viestikilpailujen palkinnot jaettiin seuroille. Palkinnot jaettiin oheisen taulukon perusteella.
"Taulukossa lyhenne HK tarkoittaa henkilökohtaisia kilpailuja."
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.
Doramaria Purschian
Doramaria Purschian, alkuperäiseltä nimeltään Ella Margaretha Maria Dora Purschian (6. heinäkuuta 1890 Berliini – 11. heinäkuuta 1972 Berliini) oli saksalainen ekspressionistinen kuvataiteilija. Purschian opiskeli vuosina 1907–1909 piirustuksenopettajaksi. Hän pääsi myös taideakatemiaan, vaikka taideakatemia antoi naisille virallisen opiskeluluvan vasta vuonna 1919.
Opintojaan Purschian jatkoi Fritz Bürgerin ja Lovis Corinthin johdolla vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan vuosina 1914–1918 hän työskenteli sairaanhoitajana.
Toden teolla Purschianin taiteilijanura lähti käyntiin rauhan palattua. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä jo vuonna 1918 ja sen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki myös muotokuvia tilaustöinä. Kun Purschianin veli kuoli vuonna 1939, hän lopetti maalaamisen ja ryhtyi johtamaan perheyritystä. Saksaa hallinneet kansallissosialistit pitivät Purschiania hyvänä kuvaamaan lapsia ja hänen muotokuviaan ansiokkaina.
Toisen maailmansodan jälkeen Purschian sai yhdysvaltalaisen tunnustuspalkinnon New Yorkissa pidetyssä näyttelyssä vuonna 1969. Lisäksi hänet otettiin Rooman taideakatemian kunniajäseneksi. Vuonna 1948 Purschian joutui väkivaltaisen katuryöstön uhriksi eikä koskaan täysin toipunut saamistaan vammoista.
Lapinjärven suomalainen seurakunta
Lapinjärven suomalainen seurakunta oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Helsingin hiippakuntaan. Seurakuntaan kuului 1 268 suomenkielistä kirkon jäsentä (08/2018) itäuusmaalaisesta Lapinjärven kunnasta; ruotsinkieliset kuuluivat Porvoon hiippakunnan alaiseen Lapinjärven ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunnat kuuluivat Loviisanseudun seurakuntayhtymään. Seurakunna viimeisenä kirkkoherrana toimi Tuire Huovinen-Westerlund.
Seurakunnan kotikirkko oli Lapinjärven kirkko (1746). Seurakunnassa oli myös toinen kirkko nimeltään Lapinjärven pikku kirkko.
Lapinjärven suomalainen seurakunta lakkautettiin vuoden 2019 alussa ja sen jäsenet liitettiin Agricolan suomalaiseen seurakuntaan.
Tietyyliperatsiini
Tietyyliperatsiini ("Torecan") on eräs neuroleptinen lääkeaine. Sitä valmisti sveitsiläinen Sandoz-lääkeyhtymä. Lääke otettiin käyttöön arviolta 1970-luvun puolen välin vaiheilla. Sitä käytettiin myös huimauksen ja oksentelun estoon. Pahoinvoinnin estoon tarvittavia lääkkeitä on käytetty esimerkiksi kemoterapiassa eli lääkkeellisissä syöpähoidoissa sekä sädehoidoissa. Koska tämä lääke omasi, proklorperatsiinin tavoin, taipumuksen aiheuttaa erityisen herkästi sekä etenkin nuorille potilaille spastisia pakkoliikkeitä ja vastaavia sivuoireita, kuten "akuuttia dystoniaa" ja tardiivia dyskinesiaa - niin siitä suurelta osin luovuttiin.
Tietyyliperatsiinia lähellä kemiallisesti olevia muita vastaavia lääkeaineita ovat perfenatsiini (mm. "Peratsin"), proklooriperatsiini (mm. "Stemetil"), tioproperatsiini "Majeptil", butaperatsiini "Randolectil" - jota myös pahoinvoinnissa ja oksentelussa käytetty ja trifluoperatsiini sekä tiopropatsaatti "Dartalan".
Tietyyliperatsiinille tunnettiin kolme erilaista lääkkeen antotapaa: ne olivat suun kautta otettava tabletti, peräpuikko (rektaalinen) sekä injektoitava lääkeliuos. Injektio voitiin antaa ihon alle (subkutaaninen), lihakseen (intramuskulaarinen) taikka laskimosuoneen annettuna (intravenoosinen).
Lääkettä ei tavallisesti saanut antaa alle 15 vuotta nuoremmille lapsille.
Rhea Silvia
Rhea Silvia tai Rea Silvia (myös Ilia) oli tarujen mukaan Romuluksen ja Remuksen äiti sekä Alba Longan kuninkaan Numitorin tytär. Numitorin veli Amulius syöksi tämän vallasta ja pakotti Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta hän ei voisi synnyttää laillista perijää valtaistuimelle. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhea Silvian raskaaksi, ja niin syntyivät kaksoset Romulus ja Remus. Raivostunut Amulius heitätti Rhea Silvian Tiberiin, mutta joenjumala pelasti hänet ja teki hänestä puolisonsa.
Numitor
Numitor oli tarunomainen Alba Longan kuningas, Rhea Silvian isä sekä Romuluksen ja Remuksen isoisä. Numitorin veli Amulius oli syrjäyttänyt hänet ja pakottanut Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta tämä ei voisi saada perillistä, joka uhkaisi Amuliusta. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhean raskaaksi, ja myöhemmin kaksoset kostivat vääryyden ja palauttivat Numitorin valtaistuimelle.
Michael Lapage
Michael Clement Lapage (15. marraskuuta 1923 Shaftesbury – 20. heinäkuuta 2018) oli brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti.
Lapage saavutti olympiahopeaa kahdeksikossa Lontoossa 1948.
Lapage kuoli 94-vuotiaana 20. heinäkuuta 2018.
Dennis Green
Dennis Allan Green (26. toukokuuta 1931 Sydney – 5. syyskuuta 2018 Sydney) oli australialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Green voitti kajakkikaksikoiden 10 000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956: hän oli parinsa Walter Brownin kanssa maan historian ensimmäinen melonnan olympiamitalisti. Green oli myös Australian ensimmäinen viisissä olympiakisoissa kilpaillut henkilö: hän osallistui Melbournen lisäksi Rooman 1960, Tokion 1964, Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisiin. Green kuoli kotonaan Sydneyssä 87-vuotiaana 5. syyskuuta 2018.
Neulalampi (Kuopio)
Neulalampi on noin 10 hehtaarin suuruinen, pituussuunnassaan 970 metriä pitkä järvi Kuopion Neulalammen kaupunginosassa. Järveen johtaa purkuoja pohjoispuolisesta Kolmisopesta ja Neulalammesta on edelleen laskuoja Savon radan ja valtatien 5 itäpuolelle Leväsenlampeen.
Anton Leinonen
Anton Edvard Leinonen (20. elokuuta 1893 Tampere – 30. elokuuta 1953 Tampere) oli suomalainen työmies, joka Suomen sisällissodan aikana toimi punaisten Ikaalisten rintaman päällikkönä.
Tampereella syntyneen Leinosen isä oli puuseppä Manu Leinonen. Kansakoulun jälkeen hän elätti itsensä erilaisilla töillä ollen ennen sisällissotaa
linnoitustöissä Helsingissä, Pietarissa ja Tallinnassa sekä viimeiseksi Lokomon konepajalla Tampereella. Heinäkuussa 1917 hän liittyi Tampereen työväenyhdistykseen kattila- ja levytyömiesten ammattiosastoon.
Sisällissodan alettua Leinonen sai viikon pituisen sotilaskoulutuksen Kalevankankaan kasarmilla ja palveli aluksi Tampereen punakaartin esikunnan kansliassa, kunnes hänet siirrettiin K. M. Evän ehdotuksesta helmikuun lopussa Ikaalisten rintaman päälliköksi Kyröskoskelle. Nimitykseen vaikutti ilmeisesti, että hän osasi venäjää ja pystyi näin kommunikoimaan rintamalla olleiden venäläisten kanssa. Leinosen apuna esikunnassa oli kolme Venäjän armeijan sotilasta A. Sokolov, I. Palmberg ja J. Kannola. Ikaalisten rintaman murruttua Kyröskosken taistelun jälkeen punaiset perääntyivät Tampereelle, jossa Leinonen joutui valkoisten vangiksi 6. huhtikuuta.
Hän onnistui välttämään teloituksen ja karkasi Tampereen vankileiriltä 22. kesäkuuta. Leinonen palasi junalla Helsinkiin, jossa hän asui vuokralla Siltasaaressa ja työskenteli hetken aikaa kirjansitojana. Lopulta Leinonen lähti maaseudulle työnhakuun ja yrtti ilmeisesti päästä Venäjälle, mutta hänet pidätettiin Virolahdella 13. elokuuta ja passitettiin takaisin Tampereelle. Lokakuussa 1918 Leinonen sai neljän vuoden kuritushuonerangaistuksen, jota hän kärsi Turun lääninvankilassa.
Vapauduttuaan Leinonen perusti puolisonsa kanssa leipomon Pispalaan, mutta se teki konkurssin 1930-luvun lamavuosina, joka jälkeen hän työskenteli Tampereen hihnatehtaalla. Talvisodan aikana Leinonen toimi Pispalassa väestönsuojelutehtävissä. Hän kuoli Tampereella 60-vuotiaana elokuussa 1953.
Langnau am Albis
Langnau am Albis on kunta Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kunnassa on vajaat 8 000 asukasta.
Langnau am Albis sijaitsee Sihljoen laaksossa ja Albisvuoren itärinteillä, Zürichistä kymmenkunta kilometriä etelään. Kunnan naapurikaupunkeja ovat Adliswil pohjoisessa, Thalwil idässä ja Horgen etelässä.
Langnauhun on SZU:n lähijunayhteys (S4) Zürichistä.
Affoltern
Affoltern tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Sana "Affoltern" juontaa juurensa vanhan yläsaksan sanaan "Apfelbaum" ().
Lisbeth Palme
Anna Lisbeth Christina Palme (o.s. Beck-Friis) (14. maaliskuuta 1931 – 18. lokakuuta 2018) oli ruotsalainen lastenpsykologi, UNICEF:in puheenjohtaja ja vuonna 1986 murhatun Ruotsin pääministeri Olof Palmen leski. Hän avioitui Olof Palmen kanssa vuonna 1956. Heillä on kolme poikaa, Joakim, Mårten ja Mattias. Lisbeth Palme oli palaamassa miehensä kanssa elokuvista Tukholman keskustassa 28. helmikuuta 1986, kun aseistautunut mies hyökkäsi ja ampui Olof Palmea kahdesti selkään.
Werner Elias Liuksiala
Werner Elias Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1. lokakuuta 1863 Kangasala. – 2. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kirjastonhoitaja ja kanslianeuvos.
Liuksialan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Agathon Meurman ja Alina Fredrika Tallqvist ja puoliso vuodesta 1897 Klara Elida Leistén (k. 1961). Ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä Aarno Liuksiala oli heidän poikansa. Werner Elias Liuksiala tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian, suomen kielen ja maantieteen lehtori 1900–1931, ylioppilaskunnan kirjastonhoitaja 1887–1905, Kansallisteatterin taloudenhoitaja 1907–1927, eduskunnan taloudenhoitaja 1907–1935 ja kamreeri 1908–1909. Hämäläisen osakunnan kuraattorina Liuksiala toimi 1890–1900. Hänestä tuli kanslianeuvos 1933.
Kathleen Turnerin filmografia
Tämä on Kathleen Turnerin filmografia.
Janne Utriainen
Janne Simonpoika Utriainen (s. Tampere) on suomalainen kirjailija.
Utriainen asuu perheineen Inarin Turvejärvellä luontaistilalla. Hän on aiemmin työskennellyt muun muassa muun muassa kalastuksessa Jäämerellä ja Inarijärvellä, ajanut rekkaa ja toiminut eräoppaana ja kokkina, johon ammattiin hänellä on koulutus. Hänellä on myös ammattikalastajan paperit. Hänen vaimonsa Katja Jomppanen pitää blogia, jossa hän kertoo elämästä pohjoisessa..
Sairastuttuaan ALSiin Utriainen on julkaissut novellikokoelman "Pyhävaara", toinen kirja on kirjoitettuna ja kertoo perheen elämästä Turvejärvellä. Kolmas on tekeillä..
Pekka Kosonen (sosiologi)
Pekka Sulevi Kosonen (6. lokakuuta 1950 Helsinki – 31. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen sosiologi, dosentti ja yliopistonlehtori. Häntä pidetään pohjoismaisen hyvinvointivaltiotutkimuksen pioneerina.
Kosonen kävi koulunsa Jyväskylän lyseossa ja opiskeli sitten sosiologiaa Helsingin yliopistossa. Kosonen valmistui lisensiaatiksi 1980 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1987, väitöskirjan nimi oli "Hyvinvointivaltion haasteet ja pohjoismaiset mallit". Hän osallistui 1980- ja 1990-luvuilla moniin kansainvälisiin projekteihin ja julkaisi artikkeleita ulkomaisissa julkaisuissa. Kosonen toimi vuodesta 2001 alkaen Helsingin yliopiston sosiologian yliopistolehtorina.
Belinda Bauer
Belinda Bauer (s. 1962) on brittiläinen rikoskirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Hautanummi" voitti vuonna 2010 brittiläisen Gold Dagger -palkinnon parhaasta englanninkielisestä rikosromaanista. Bauerin teos "Snap" oli Booker-palkintoehdokkaana 2018. Hänen kirjojaan on käännetty 21 kielelle.
Bauer varttui Englannissa ja Etelä-Afrikassa ja asuu nykyään Walesissa. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli toimittajana ja käsikirjoittajana.
Jackie Brookner
Jackie Brookner (20. marraskuuta 1945 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat – 15. toukokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen ympäristötaidetta tekevä taiteilija, kirjailija ja opettaja. Hän teki yhteistyötä ympäristön kanssa työskentelevien eri alojen edustajien kanssa ympäristöhankkeissa ja niihin liittyvässä taiteessa.
Brookner suoritti BA-tutkinnon Wellesley Collegessa 1967 ja oli valmistelemassa taidehistorian väitöskirjaa Harvardin yliopistossa, kun hän päätti 1971 keskittyä kuvanveistoon. Uran alkuvaiheissa hänen materiaalinaan oli pronssi. Hän opetti vuodesta 1980 kuolemaansa asti Parsons The New School for Designissa.
Brookner asui New Yorkissa ja kiersi työskentelemässä ja opettamassa eri puolilla maailmaa.
Brookner suunnitteli 2009 Salon vanhaan jätevedenpuhdistamon altaaseen Viurilanlahdelle ympäristöteoksen "Veden taika" ("The Magic of Art"), johon kuuluu kaksi vettä puhdistavaa saarta ja lintujen pesimäsaari.
OpenClassrooms
OpenClassrooms on ranskalainen yritys, joka tarjoaa verkkosivujensa kautta yhteistyösopimuksen tehneiden yliopistojen järjestämiä massiivisia avoimia verkkokursseja ilmaiseksi kaikille rekisteröityneille käyttäjilleen.
OpenClassrooms-opiskeluohjelmisto on saatavilla myös Windowsin lisäksi Apple- ja Android-laitteille sekä esimerkiksi Amazon Kindlelle. Yli 30% käyttää sivustoa mobiililaitteella.
Yrjö Wuorentaus
Yrjö Ilmari Wuorentaus, sukunimi vuoteen 1906 "Wikman" (8. elokuuta 1885 Kestilä – 1964) oli suomalainen filosofian kandidaatti, kalastustarkastaja, päätoimittaja ja opettaja.
Wuorentauksen vanhemmat olivat maanviljelijä, rakennusmestari Johan Wikman ja Greta Liisa Molander. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Hän teki tutkimusmatkat Jenisein suupuolelle 1915 sekä Kamtsatkaan ja Amurin alueelle 1917.
Wuorentaus oli Edistyspuolueen järjestösihteerinä 1920–1921, suomalaisen normaalilyseon luonnonhistorian ja maantiedon tuntiopettajana 1922–1923 ja SOK:n osuuskauppakoulun talous- ja kauppamaantiedon opettajana 1929–1938. Hän toimi Suomen kalastusyhdistyksessä konsulttina 1923–1924 sekä yhdistyksen sihteerinä 1925–1953. Hän oli Evon kalastuskoulun opettajana 1925–1928, kalastuskomitean jäsenenä 1929–1933 ja kalastuslakitoimikunnan jäsenenä 1937. Suomen kalastuslehden päätoimittajana Wuorentaus oli 1931–1953. Hän oli myös Oulun läänin kalastustarkastajana.
Wuorentaus oli Pohjois-Pohjalainen Osakunnan kuraattorina 1917–1920 ja 1922–1929 sekä Ylioppilaslehden päätoimittajana 1922.
Yrjö Wuorentaus oli naimisissa 1919–1940 Anna Fredrika Mäkelän (k. 1940) kanssa.
Leväsenlampi (Kuopio)
Leväsenlampi on noin 19 hehtaarin suuruinen, pisimmältä ulottuvuudeltaan runsaan kilometrin mittainen järvi Kuopion Leväsen ja Jynkän kaupunginosissa. Savon radan ja valtatien 5 länsipuolisesta Neulalammesta on tulo-oja järveen. Leväsenlammesta johtaa kapea Myllypuro Kivilampeen, joka taas purkaa vesiään Kallaveden Rauhalahden eteläosaan Ruokolahden suulle.
Aldo Novarese
Aldo Novarese (29. kesäkuuta 1920 Pontetura Monferrato – 16. syyskuuta 1995 Torino) oli italialainen kirjainmuotoilija ja Nebiolo-yhtiön taiteellinen johtaja vuosina 1952–1975. Novarese opiskeli Torinossa Scuola Arteri Stampatorissa, jossa hän perehtyi muun muassa puupiirrosten, kuparikaiverrusten ja litografian tekniikoihin. Hän opiskeli lisäksi typografiaa Scuola Tipografica Guiseppe Vigliandi Paraviassa. Vuonna 1936 Novarese sai töitä Nebiolosta. Jätettyään Nebiolon 1970-luvulla Novarese toimi freelance-suunnittelijana. Novarese opetti myös piirtämistä Torinon Scuola Vigliandi Paraviassa 1948–1958. Novarese on suunnitellut useita tunnettuja kirjasintyyppejä, kuten Eurostile, Microgramma (yhdessä Alessandro Buttin kanssa) ja Stop.
Maastohiihdon Suomen Cup 2012–2013
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2012–2013 oli kilpailusarjan toinen kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 27. lokakuuta 2012 ja päättyi Kuusamon Rukalle 14. huhtikuuta 2013. Myös Jämillä ja Kontiolahdella käydyt SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.
Suomen Cupin kilpailut pisteyttiin identtisesti maastohiihdon maailmancupin henkilökohtaisten kilpailujen kanssa. Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.
Tulokset
Tulokset
Tulokset
Tulokset
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.
Veden taika
Veden taika ("The Magic of Water") on yhdysvaltalaisen ympäristötaiteilijan Jackie Brooknerin suunnittelema ympäristötaideteos Salon vanhan jätevedenpuhdistamon altaassa Viurilanlahdessa. Se koostuu kahdesta puhdistuselementistä ja lintusaaresta. Teos valmistui 2009.
Altaan keskellä olevan bioveistoksen pituus on noin 30 metriä. Teoksen on rahoittanut Salon kaupunki yhdessä Ykkösakselin ja Maj ja Tor Nesslingin säätiön kanssa. Rakentamisen toteutti Aurinkoinen tulevaisuus ry.
Lintujen pesimäalueeksi tehty suurin saari on on kooltaan 7,45 m × 28 m. Pienempien mitat ovat 11,45 m × 6 m. Kesäkuukausina saarten ylle kohoaa sumupilvi. Saarten kasvillisuus on suunniteltu erityisesti poistamaan lahden sedimentissä olevaa saastepitoista ainesta. Alue on suojeltu EU-direktiivillä.
Yhdysvaltojen rikollisuus
FBI kerää vuosittain tilaston Yhdysvaltojen rikollisuudesta. Vuoden 2017 lukuihin osallistui 16207 eri lakia valvojaa yksikköä. Lakia valvovien yksiköiden määrä on kokonaisuudessaan 18855 kpl.
Maanlaajuisesti lainvalvojat tekivät 10,55 milj. pidätystä vuonna 2017. Näistä 0,52 miljoonaa koski väkivaltarikoksia ja 1,25 milj. pidätystä koski omaisuusrikoksia. Isoin osa pidätyksistä koski huumerikoksia (arviolta 1,63 milj pidätystä), moottoriajoneuvon ajaminen päihteiden alaisen (arvio 990,678 pidätystä) ja varkaudet (950,357 pidätystä).
Väkivaltarikoksia ovat murhat, tapot, raiskaukset, ryöstöt ja aselliset hyökkäykset. Vuonna 2017 Yhdysvalloissa tehtiin 1,28 milj. väkivaltarikosta (vuonna 2007 1,42 milj). Tappojen lukumäärä asukaslukuun nähden on keskimääräisesti laskenut, vaikka kokonaismäärä on pysynyt samana viimeisen kymmenen vuoden.
Omaisuuteen kohdistuva rikollisuus on laskussa Yhdysvalloissa. 
FBI:llä on tehnyt myös yli 382000 käsittävän tapauskohtaisen tilaston, josta voidaan analysoida lisää mm tietoa rikosen tekijöistä ja uhreista sekä välineistä. Tässä tilastossa miesten osuus oli 300.000 eli lähes 80 %. Muita demokrafisia tilastotietoja oli rotu, etnisyys ja ikä.
FBI:llä tapauskohtaisen tilastosta näkyy myös, että asetta käytettiin 54% kaikista tapauksista. Tässä lista tekovälineistä/-tavoista (yksityiskohtainen tilasto):
Exocet (kirjasintyyppi)
Exocet on Jonathan Barnbrookin suunnittelema kirjasintyyppi tai fontti. Se suunniteltiin alun perin "Illustration Now" -vuosijulkaisua varten, ja Emigre julkaisi fontin vuonna 1991.
Exocet perustuu primitiivisille antiikin Rooman ja varsinkin antiikin Kreikan kiveen hakatuille kirjaimille. Esimerkiksi Q perustuu varhaisen kreikkalaisen kirjaimiston vanhaan koppa-kirjaimeen ja O muistuttaa thetan varhaismuotoa. Sunnitteluvaiheessa Barnbrookia askarrutti, miten kirjainten päätteet olivat alun perin syntyneet. Hän kokeili sekä kirjainten piirtämistä siveltimellä että niiden hakkaamista kiveen. Kirjasintyyppi on saanut nimensä ranskalaisvalmisteiselta Exocet-meritaisteluohjukselta.
Lauri Loimaranta
Aimo Lauri Vilho Loimaranta, vuoteen 1906 Lindstedt (13. maaliskuuta 1879 Oulu – 21. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti, opettaja, koulunjohtaja ja yritysjohtaja.
Loimarannan vanhemmat olivat rovasti Wilhelm Lindstedt ja Hilma Nyholm. Piispa Yrjö Loimaranta, opettaja ja järjestötyöntekijä Siiri Loimaranta sekä opettaja, rovasti Sakari Loimaranta olivat hänen sisaruksiaan. Lauri Loimarannan puoliso vuodesta 1907 oli Aili Augusta Heikinheimo, kirkkoherra Karl Abiel Heikelin tytär. Loimaranta tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903. Hän oli Helsingin yliopiston kemiallisen laboratorion assistentti 1902–1906 ja opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Breslaussa 1906–1909. Loimaranta toimi opettajana Helsingissä 1903–1907 ja kauppakoulun johtajana Sortavalassa 1908–1913 ja Raahessa 1913–1915. Oltunaan SOK:n palveluksessa 1915–1918 Loimaranta tuli Suomen Raakasokeri Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1918. Helsingin Teollisuus Oy:n johtaja hänestä tuli vuonna 1933.
Affoltern am Albis
Affoltern am Albis on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kaupungissa on runsaat 12 000 asukasta. Kaupunki on Affolternin hallintoalueen keskus ja seudun keskuspaikka.
Affoltern am Albis sijaitsee Jonenjoen laaksossa ja Albisvuoren länsirinteillä, runsaat kymmenen kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Affolternissa on liittymä moottoritielle A4. SBB:n rautatie Zürichistä Zugiin kulkee Affolternin kautta. Affoltern am Albis kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich), ja SBB:n S5- ja S14-junat kulkevat kaupungin kautta.
Svenska Tysklandsvänner i Finland
Svenska Tysklandsvänner i Finland oli jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 Suomessa toiminut ruotsinkielinen saksalaismielinen järjestö. Järjestön jäsenmäärä oli vuonna 1943 noin 2 000. Vuonna 1942 perustettiin lisäksi Vaasassa "Svenska Tysklandsvänner i Vasa"-yhdistys jolla oli jäseniä noin 150.
Loppuvuodesta 1941 perustetun yhdistyksen taustavoimina olivat Samfundet Folkgemenskap-ryhmän johtohenkilöt jotka olivat julkaisseet syksyllä 1941 yli sadan henkilön allekirjoittaman Saksaa kannattaneen ohjelmajulistuksensa Hufvudstadsbladet-lehdessä.
Järjestö lakkautettiin syksyllä 1944 välirauhansopimuksen perusteella.
Lilly Krogius
Louise Helene "Lilly" Krogius os. Ahlqvist (16. elokuuta 1861 Hamina – 14. joulukuuta 1921 Helsinki) oli Marttaliiton perustajajäsen ja puheenjohtaja vuonna 1904. Krogius oli mukana perustamassa Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen naisjärjestö Svenska Kvinnoförbundetin Helsingin jaostoa ja toimi koko järjestön puheenjohtajana vuonna 1919.
Krogius oli naimisissa 1883–1921 kuvernööri Edvard Krogiuksen kanssa. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvist.
Affoltern im Emmental
Affoltern im Emmental on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on runsaat tuhat asukasta.
Affoltern im Emmental sijaitsee Keski-Sveitsin tasangolla, Mittellandissa, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin alueella, Burgdorfista kymmenkunta kilometriä itään ja Bernistä kolmisenkymmentä kilometriä koilliseen.
Affolternissa on emmentaljuuston valmistusmenetelmää esittelevä juustola ():
Li Si
Li Si (noin 280-208 eaa) oli kiinalainen valtiomies, joka sovelsi tehokasta mutta armotonta legalismia saadakseen keskenään sotivat pikkuvaltiot yhteisen Kiinan keskushallinnon alaisiksi. Li Sin johdolla legalismista tuli Qin-dynastian valtiofilosofia. Jotkut tutkijat ovat pitäneet hänen legalismiaan varhaisimpana tunnettuna totalitarismin muotona.
Li Si palveli Qin-dynastian ensimmäistä keisaria virkamiehenä ja ministerinä 40 vuoden ajan. Hän sai keisarikunnan luopumaan feodalismista ja siirtymään aluehallintajärjestelmään, jossa 36 aluetta hallitsivat keskusjohdon nimittämät aluejohtajat. Hänen neuvostaan keisari standardoi kolikot ja mittajärjestelmän ja aloitti Kiinan muurin rakentamisen. Hän osallistui myös uuden kirjoitusjärjestelmän määrittelyyn.
Ykkösen kausi 2019
Ykkösen kausi 2019 on Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 47. kausi.
Kivilampi (Kuopio, Levänen)
Kivilampi on kahdeksan hehtaarin suuruinen, kapea ja vajaa 900 metriä pitkä järvi Kuopion Leväsen ja Jynkän kaupunginosissa. Kivilammen lounaispäähän laskee pieni Myllypuro Leväsenlammesta. Tässä purossa on aikoinaan toiminut mylly. Kivilammen itäpäästä lähtee lyhyt purkupuro Kallaveden Rauhalahden eteläosaan Ruokolahden suulle.
Osavaltion poliisi (Yhdysvallat)
Osavaltion poliisi toimii itsenäisesti jokaisessa Yhdysvaltojen osavaltioissa, jossa heillä on oikeus suorittaa poliisin tehtäviä ja rikostutkintaa. Osavaltion poliisi toimii piirikunnan poliisin lisäksi alueellisena lainvalvojana esim. liikenteen valvonnassa moottori- ja moottoriliikkenneteillä, osavaltion pääkaupungin turvallisuudessa ja kuvernöörin suojelutehtävissä. He tukevat myös paikallispolisia teknologiassa ja tutkinnallisesti haastavissa rikostehtävissä. Riippuen sijaninnista lainvalvojalle on useita nimiä käytössä esim State Police, State Patrol tai Highway Patrol.
Osavaltion poliisit ovat yleensä paljon pienempiä kuin suurkaupunkien poliisit. Esim. NYPD:llä on yli 36000 poliisia ja New Yorkin osavaltiolla noin 5000 poliisia. Kun kaupungit pienenevät, määrä kääntyy toiseen suuntaan. Pienen kaupungin polisiilla saattaa olla vain 10 vakituista poliisia, mutta osavaltiolla saattaa olla 2000 poliisia.
Valmistuvat osavaltion poliisit saavat erilaisia titteleitä riippuen toimenkuvasta ja osavaltiosta esim. Highway Patrol, State Highway Patrol, State Patrol, State Police, State Trooper.
Osavaltion poliisin lähtöpalkka on 62 403 USD (New York State), kun taas esim. NYPD:ssä aloittava polisii saa 42 500 USD. Paikallispoliisilla ja osavaltion polisiilla on erilaiset virkapuvut. Osavaltion poliisin uniformu on yleensä ruskea ja valtion teitä partioivilla poliiseilla on usein lierihattu ja tähden muotoinen virkamerkki. Tämä juontaa juurensa puolisotilaallisesta luonteesta. Osavaltion poliisi on lähempänä armeijan tehtäviä. Osavaltion poliisin arvosteikko rinnastetaan armeijan sotilasarvoihin.
Jakke Viheriä
Jakke Viheriä (s. 10. maaliskuuta 1960) on turkulainen liikemiehenä esiintyvä talousrikollinen, joka on saanut vankeustuomioita 1990-luvun alusta alkaen useista konkurssi- ja kirjanpitorikoksista ja petoksista.
Viheriä aloitti liikemiesuransa 1980-luvun lopun kasinotalousvuosina muun muassa kopiotuotteilla, leluilla ja farkuilla ja hyödynsi pankkien tuolloista tapaa myöntää luottoja mitä mielikuvituksellisimpiin bisnesideoihin. Pian hän innostui pelaamisesta Monte Carlon kasinolla ja sijoittamisesta kiinteistöihin ja yrityksiin, mutta kirjanpito ja muut velvoitteet jäivät hoitamatta. 1990-luvun taitteessa Viheriä oli mukana jopa parissakymmenessä yrityksessä, joista osa oli hänen vaimonsa nimissä. Helmikuussa 1993 Viheriä tuomittiin kahden vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen tehdyistä jatketuista kirjanpitorikoksista ja törkeistä velallisen petoksista yhden vuoden ja kahdeksan kuukauden vankeusrangaistukseen. Jo oikeudenkäynnin aikana hänet oli määrätty liiketoimintakieltoon, joka jatkui vuoden 1994 loppuun. Viheriä tuomittiin lisäksi korvaamaan 7,3 miljoonaa markkaa pimittämiään varoja. Granmotor Oy:n, Maalaus TH Oy:n ja J. Viheriä Oy:n konkursseihin liittyneessä juttukokonaisuudessa tuomittiin vankeusrangaistuksiin puolen tusinaa muutakin liikemiestä. Granmotorin osalta Viheriän syytteet hylättiin.
1990-luvun loppupuolella Viheriä tuomittiin yli kahden vuoden ehdottomaan rangaistukseen uusista talousrikoksista. Vankeustuomionsa aikana 1997–2001 hän kirjoitti 1990-luvun vaiheistaan 173-sivuisen kirjan "Yhden miehen kiirastuli" (Aktiebolaget B.O.S., 2001) yhdessä Susanne Laineenkareen kanssa.
Viheriä työskenteli vuonna 2004 konkurssiin menneessä ilmaisjakelulehtialan perheyhtiössä, jonka varoja katosi ja perheen jäsenet saivat ehdollisia vankeustuomioita. 2000-vuosikymmenen lopulla Viheriä tuomittiin konkurssiin menneen Flying Finn -lentoyhtiön varojen piilottelusta yhdeksän kuukauden ehdottomaan vankeuteen velallisen törkeästä epärehellisyydestä. Viheriä oli toiminut Flying Finnin konsulttina vuodesta 2004 asti toimitusjohtaja Peter Seveliuksen kanssa tehdyn sopimuksen nojalla. Tähän liittyviä Viheriän yhtiöitä olivat ainakin Monopooli Oy ja Pentagon of Arctic Finland Oy. Samoihin aikoihin Viheriä ja Sevelius markkinoivat Arvokanta- ja European Energy Company -nimisten yritysten kautta FullContact Max Potency -potenssivalmistetta. Elintarvikevirasto Evira poisti valmisteen markkinoilta sydämelle vaarallisena elokuussa 2009. 
Syksyllä 2011 Viheriä otettiin kiinni Yhdysvalloissa ja tuotiin Suomeen vastaamaan Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa syytteisiin törkeästä petoksesta ja törkeästä veropetoksesta.