hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Alexandria Anderson
Alexandria Anderson (s. 28. tammikuuta 1987 Chicago) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Anderson voitti Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja sijoittui viidenneksi 100 metrillä. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 100 metrillä 2009 ja sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 60 metrillä 2011. Hän juoksi Daegun MM-kilpailuissa 2011 alkuerissä maansa pikaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla maailmanmestaruuden. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja juoksi toisen osuuden Yhdysvaltojen hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Masae Kasai
Masae Nakamura (o.s. Kasai, , 14. heinäkuuta 1933 Yamanashin prefektuuri – 3. lokakuuta 2013 Tokio) oli japanilainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Kasai kuului Japanin olympiakultaa Tokiossa 1964 voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1960 MM-kilpailuissa Kasain edustama Japani hävisi loppuottelussa Neuvostoliitolle, mutta kaksi vuotta myöhemmin he voittivat Neuvostoliiton Moskovan MM-kilpailujen loppuottelussa. Olympialaisten jälkeen kultajoukkueen kapteenina toiminut Kasai tapasi Japanin pääministerin ja valitti tälle, ettei ollut vielä löytänyt itselleen miestä haastavan harjoittelun vuoksi. Pääministeri järjesti Kasaille tapaamisen miehen kanssa, ja pariskunta avioitui myöhemmin. Nakamurana tämän jälkeen tunnettu olympiavoittaja nimettiin lentopallon kansainväliseen hall of fameen vuonna 2008.
Kasai kuoli tokiolaisessa sairaalassa 80-vuotiaana 3. lokakuuta 2013 aivoverenvuotoon.
Skanno
Skanno Ab Oy on suomalainen designhuonekalujen valmistaja, maahantuoja ja vähittäismyyjä. Vuonna 1946 Per-Olof Wahlbergin perustama perheyritys keskittyi aluksi julkisten tilojen säilytyskalusteisiin, kunnes vuonna 1956 muutti Helsingin Aleksanterinkadulle ja laajensi toimintaansa myös kodinkalusteisiin ja vaihtoi toimitusjohtajakseen Per-Olofin vaimon, ekonomi Susanne Wahlbergin.
Skannon alkuajoilta peräisin oleva, koottava Libri-hylly sai 1951 pronssimitalin Pariisin keksintömessuilla. Alkuaikojen suunnittelijoihin kuuluivat Werner West ja Ilmari Tapiovaara, jonka Skannolle muotoilema Lukki-tuoli voitti 1954 kultamitalin Milanon huonekalumessuilla. Myöhempiin Skannon käyttämiin suunnittelijoihin lukeutuvat Brita Flander ja Stefan Lindfors, jonka Skannolle tekemä Booa-sohva pääsi Kiasman kokoelmiin.
Vuonna 1967 yritys avasi Helsingin Viiskulmassa nuorille aikuisille suunnatun sivuliikkeen, Talli-Skannon, joka ”otti huomioon nuorison mieltymyksen lattiaelämään”. Kalusteet olivat matalia oleilukalusteita, jotka oli usein päällystetty kiiltävällä ja värikkäällä kernikankaalla eli lakkamuovilla.
1970-luvun alkupuolelta Skannolla oli oma tehdas Kirkkonummen Masalassa, mutta nykyisin oma mallisto teetetään alihankintana.
Vuonna 1986 perustajien tytär, valtiotieteen lisensiaatti Barbara Roos tuli yrityksen toimitusjohtajaksi ja otti Skannon valikoimiin huippudesignia edustavia huonekaluja ja valaisimia Italiasta ja muualta Euroopasta. Nykyisin Skannon edustamiin merkkeihin kuuluvat muun muassa Ligne Roset, B&B Italia, Maxalto, Arper, Moooi, Minotti, Kymo, Kasthalla ja Prandina.
Vuonna 1997 Teollisuustaiteen liitto Ornamo myönsi Skannolle Ornamon Pallon ansiokkaasta työstä muotoilun alalla. Barbara Roos palkittiin ensimmäisellä Suomessa jaetulla Veuve Clicquot -palkinnolla vuoden 2003 liikenaisena.
Skannon liikevaihto vuonna 2012 oli 3,9 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 14.
2000-luvulla Skanno muutti perinteisestä Aleksanterinkadun myymälästään isompiin tiloihin Salmisaareen, mutta palasi pian takaisin keskustaan, Mannerheimintie 4:ään.
Elokuussa 2013 Barbara Roos siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi ja toimitusjohtajana aloitti Janina Jansson. Vuonna 2016 Barbara Roos jäi eläkkeelle ja myi Skannon Pirkko Tahkolalle, koska oman perheen piiristä ei löytynyt jatkajaa. Yhdysvalloissa oikeustieteitä opiskellut Roosin poika Joel toimi 2010-luvun vaihteessa jonkin aikaa Skannon kehitysjohtajana.
Eliphalet Remington
Eliphalet Remington (28. lokakuuta 1793 Suffield, Connecticut, Yhdysvallat – 12. elokuuta 1861 Ilion, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen asevalmistaja ja keksijä. Remington perusti E. Remington and Sons -yhtiön, joka muutti myöhemmin nimensä Remington Arms Companyksi. Eliphalet Remington toimi yhteistyössä etenkin poikansa Philo Remingtonin kanssa. Perheyhtiö kehitti ja valmisti aseita ja koneita, kuten takaaladattavan Remington-kiväärin, sekä ompelukoneita ja kirjoituskoneita.
Magi: The Labyrinth of Magic
Magi: The Labyrinth of Magic (jap. マギ "Magi") on japanilainen mangasarjakuva, jonka on käsikirjoittanut ja kuvittanut Shinobu Ohtaka. Mangaa julkaistiin kesäkuusta 2009 lokakuuhun 2017 yhteensä 37 pokkarin verran. A-1 Picturesin tekemää animesovitusta "Magi: The Labyrinth of Magic" alettiin näyttää lokakuussa 2012, ja toinen kausi "Magi: The Kingdom of Magic" alkoi lokakuussa 2013.
Spin-off -mangaa "Magi: Adventure of Sinbad" (マギ シンドバッドの冒険 "Magi Shindobaddo no Bōken") julkaistiin huhtikuusta 2013 huhtikuuhun 2018. Sen käsikirjoitti Ohtaka ja kuvitti Yoshifumi Ohtera. Spin-offiin perustuvia animejaksoja tehtiin aluksi kuusi, kunnes niistä julkaistiin 12 jakson mittainen tuotantokausi huhtikuussa 2016.
Sarjan päähenkilö on Aladdin, lyhyt ja sinihiuksinen pikkupoika, joka on tietämättään yksi kuninkaita valitsevista magi-noidista. Aladdinin paras ystävä Ugo on jinni, sininen henkiolento, jonka Aladdin kutsuu luokseen soittamalla huiluaan. Matkallaan Aladdin kohtaa Alibaba Saluja -nimisen nuorukaisen, jonka unelmana on tutkia läheistä Amon-labyrinttia ja rikastua viemällä sen aarteet.
Nora Mäkinen
Eleonora ”Nora” Mäkinen (oik. Gabrielsson, ent. Marttinen; 11. joulukuuta 1920 Viipuri − 28. helmikuuta 1984) oli suomalainen malli ja elokuvanäyttelijä.
Mäkinen oli 1930- ja 1940-luvuilla Suomen suosituimpia ammattimalleja, joita salonkiaikaan kutsuttiin mannekiineiksi. Hänen mallinuransa alkoi jo 15-vuotiaana, kun hänet valittiin Miss Heinolaksi.
Mäkinen pääsi elokuviin, kun Toivo Särkkä näki hänet Helsingissä pidetyillä uutuusmessuilla ja pyysi koekuvaukseen. Filmaattiseksi osoittautunut Mäkinen esitti aluksi pieniä osia SF:n elokuvissa. Hänen merkittävin roolinsa oli Vappu Vuorenkaiku elokuvassa "Vihtori ja Klaara" (1939). Merkittäviä sivuosia olivat myös huvitteleva neito Löpö elokuvassa "Kuriton sukupolvi" (1937) ja ilotytöksi ajautuva piika "Gaselli" elokuvassa "Laulu tulipunaisesta kukasta" (1938).
Mäkinen oli naimisissa ensin taiteilija Veikko Marttisen ja myöhemmin poliisikomentaja Erik Gabrielssonin kanssa.
Ercola
Veikka Erkola (s. 31. tammikuuta 1979) on suomalainen dance-artisti, musiikkituottaja, säveltäjä ja miksaaja. Hän on julkaissut musiikkia monilla kansainvälisillä levy-yhtiöllä kuten Ministry of Sound / Data, Anjunabeats, Kompakt, Houseworks, cinnamon Flava, Gut Records ja Farout.
Erkola aloitti musiikin tekemisen 1990-luvun puolessa välissä jolloin hän julkaisi useita ns. Tracker-ohjelmalla tehtyjä kappaleita S3M- ja XM -formaateissa.
Musiikin tuottamisen ohella Erkola on myös miksannut useita artisteja. Hän on miksannut Karri Koiran "K.O.I.R.A." -albumin sekä Musta Barbaarin "Salil eka salil vika" -kappaleen. Ercola oli tuottamassa Freemanin kappaletta "Noitanainen" vuoden 2012 Uuden musiikin kilpailua varten. Hän toimi tuottajana ja miksaajana Sini Sabotagen esikoisalbumilla.
Vuonna 2015 Ercola aloitti uuden musiikkiprojektin nimeltään Erconomics jonka Youth-kappaleella vierailee laulaja Ronya.
Ercolan vuoden 2008 kappale "Every Word" oli Yhdysvaltain Billboardin dance-listalla yli 39 viikkoa sekä nousi Hot Dance Airplay -listan kärkeen saman vuoden marraskuussa.
Reform Act (1884)
Representation of the People Act (myös Reform Act 1884, Third Reform Act) oli Isossa-Britanniassa vuonna 1884 toteutettu parlamentin alahuoneen vaalilakiuudistus, joka laajensi entuudestaan äänioikeutettujen joukkoa. Siihen liittyi myös vuonna 1885 hyväksytty Redistribution Act, joka merkitsi siirtymistä yhden edustajan vaalipiireihin. William Ewart Gladstonen johtaman liberaalihallituksen toteuttama uudistus oli jatkoa vuosien 1832 ja 1867 vaaliuudistuksille.
Lain lähtökohtana oli liberaalien tyytymättömyys vuoden 1867 uudistukseen, joka oli laajentanut äänioikeutta kaupungeissa, mutta jättänyt maaseudun vaalipiirien asukkaat eriarvoiseen asemaan. Konservatiivien johtaja lordi Salisbury sen sijaan vastusti jyrkästi äänioikeutettujen määrän lisäämistä. Vuonna 1884 Gladstonen hallitus antoi lakiesityksen, joka olisi antanut maaseudun asukkaille äänioikeuden samoilla ehdoilla kuin kaupunkilaisilla jo oli. Esitys hyväksyttiin alahuoneessa, mutta konservatiivien hallitsema ylähuone hylkäsi sen. Gladstone uusi lakiesityksen, ja toisella kerralla ylähuone hyväksyi sen sillä ehdolla, että sitä seuraisi esitys parlamenttipaikkojen uudelleenjaosta vaalipiirien kesken. Tätä koskeva laki ("Redistribution Act") annettiin seuraavana vuonna.
Vuoden 1884 uudistuksen seurauksena myös maaseudulla äänioikeuden saivat kaikki talonomistajat ja vähintään 10 puntaa vuodessa maksavat vuokralaiset. Äänioikeutettujen määrä kasvoi kahdesta kahdeksaan miljoonaan, ja käsitti tämän jälkeen noin 60 prosenttia aikuisesta miesväestöstä. Vaikka äänioikeutettujen joukko painottui edelleen keskiluokkaan, joukossa oli jo suuri osa työväenluokastakin. Esimerkiksi osa maatyöläisistä ja kaivostyöläisistä sai äänioikeuden.
Vuoden 1885 Redistribution Actin tarkoituksena oli tasata äänestysalueiden koko ja siirtyä yhden edustajan vaalipiireihin. Alle 15 000 asukkaan kaupungit (yhteensä 79) menettivät edustajansa parlamentissa, 15 000 – 50 000 asukkaan kaupungit (36) muutettiin yhden edustajan vaalipiireiksi ja 50 000 – 165 000 asukkaan suuruiset kahden edustajan vaalipiireiksi. Sitä suuremmat äänestysalueet pilkottiin useiksi yhden edustajan vaalipiireiksi. Jäljelle jäi vielä 23 kahden edustajan vaalipiiriä, jotka jaettiin vuonna 1910.
Vuonna 1918 toteutettu neljäs vaaliuudistus antoi lopulta äänioikeuden käytännössä kaikille miehille ja pääosalle naisista.
Yannick Anzuluni
Yannick Anzuluni (s. 21. elokuuta 1987) on kongolais-kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen I-divisioonassa pelannutta Tampereen Pyrintö II:ta ja Baltian liigassa seuran edustusjoukkuetta.
Anzuluni syntyi 21. elokuuta 1987 Zairen Kinshasassa. Pian Anzulunin syntymän jälkeen hänen perheensä muutti Belgiaan viettäen maassa kymmenen vuotta. Tämän jälkeen perhe muutti Kanadaan, missä Anzuluni tutustui koripalloon. Hän opiskeli Houghtonin yliopistossa, johon mennessään hän oli 188 senttimetriä pitkä. Yliopiston lopettaessaan hän oli kasvanut 206-senttiseksi. Vuosina 2010–2012 Anzuluni pelasi kanadalaisen Laval Kebsin joukkueessa, ja kaudella 2012–2013 hän pelasi ensimmäisen kautensa Euroopassa, Saksan Regionalligassa Magdeburgin joukkueessa 17,5 pisteen, 11 levypallon, 4,2 syötön ja 3,0 riiston keskiarvoilla.
Kaudeksi 2013–2014 Anzuluni siirtyi suomalaisen Tampereen Pyrinnön organisaatioon, jossa hän edusti pääasiassa seuran reservijoukkuetta. Hän pelasi myös seuran edustusjoukkueessa sen Baltian liigan otteluissa. Lokakuussa Anzuluni teki I-divisioonassa BC Nokiaa vastaan 41 pistettä ja otti 14 levypalloa sekä 6 riistoa. Tammikuussa Oulun NMKY:tä vastaan hän saavutti lukemat 40/17/5 riistoa. Damon Williamsin pelikiellon johdosta Anzuluni pelasi Korisliigassa yhden ottelun sen runkosarjan päätöskierroksella tehden 15 pistettä ja ottaen 5 levypalloa sekä 5 riistoa.
Kaudeksi 2014–2015 Anzuluni palasi Saksaan, EBC Rostockin joukkueeseen.Pyrintö II:n päävalmentaja J-P Nieminen kuvaili Anzulunia sopimusta julkistettaessa "liikkuvaksi isoksi kaveriksi" ja monipuoliseksi pelaajaksi.
Varsinaiset avokantaiset
Varsinaiset avokantaiset (Agaricomycetes) on sienien luokka kantasienten kaaressa ja avokantaisten alakaaressa. Koska sienten taksonomia ei ole tarkoin määritelty, luokasta Agaricomycetes käytetään joskus nimitystä avokantaiset. Kuitenkin monissa yhteyksissä tämä luokka jaetaan kuuluvaksi alakaareen Agaricomycotina. Näin muun muassa kansainvälisessä sienitukimuksessa, jonka on julkaissut Elsevier.
Varsinaisiin avokantaisin kuuluu alaluokka Agaricomycetidae, johon kuuluvia lahkoja ovat helttasienet (Agaricales) ja Russulales, jossa ovat rouskut ja haperot ja esimerkiksi juurikäävät, sekä Boletales, johon kuuluu muun muassa tattien heimo. Varsinaisiin avokantaisiin kuuluu myös lahko Cantharellales, johon kuuluu kantarellien heimo. Muita lahkoja ovat Atheliales, Auriculariales, Geastrales, Gleophyllales, Lycoperdales, Melanogastrales ja Sclerodermatales sekä lähinnä kääpiä sisältävät lahkot Hymenochaetales ja Polyporales.
Pekka Matilainen
Pekka Matilainen (s. 1946) on suomalainen kirjailija ja työskennellyt muun muassa "Yliopisto"-lehden päätoimittajana.
Chūō-ku (Osaka)
Chūō-ku (, kirjaimellisesti ”keskusta”) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee nimensä mukaisesti kaupungin keskiosassa. Suuralueella on noin 83 572 asukasta (2013) ja sen pinta-ala on 8,88 neliökilometriä. Se on perustettu helmikuussa 1989 Higashin ja Minamin suuralueiden yhdistyessä.
Chūō-ku ulottuu pohjoisessa Tosaborigawa-joelle ja etelässä Namban rautatieasemalle saakka, koillisosassa sijaitsee Osakan linna ja sen ympärillä levittäytyvä laaja puisto. Osakan keskusta-alueena siellä on merkittäviä viihde- ja liikekortteleita. Tärkeä Midōsuji-katu kulkee sen läpi pohjois-eteläsuuntaisesti; sen ympärillä suuralueen luoteisosassa kohoaa monien yritysten pääkonttoreita, hieman etelämpänä sijaitsee erilaisten yritysten keskittymiä: tekstiiliyritysten Senba, lääkkeidenvalmistuksen Dōshōmachi, arvopaperikaupan Kitahama ja lelu- ja nukkealue Matsuyamachi. Osakan linnan vieressä on Osaka Business Park -toimistoalue. Suuralueen eteläosassa Minamin alueella levittäytyy vuorostaan yksi kaupungin merkittävimmistä viihde- ja ostoskortteleista, johon kuuluvat Shinsaibashi ja Dōtonbori ravintoloineen, liikkeineen ja tavarataloineen ja esimerkiksi trendikäs Amerika-muran kaupunginosa. Eteläosa on myös kulttuurin keskus: siellä toimii Kansallinen bunrakuteatteri ja useita Ihara Saikakuun ja Chikamatsu Monzaemoniin liitettyjä temppeleitä ja pyhäköitä.
Chūōn suuraluetta palvelevat lukuisat metro- ja rautatielinjat: Osakan metron Midōsuji-linja, Tanimachi-linja, Chūō-linja, Sennichimae-linja, Sakaisuji-linja ja Nagahori–Tsurumi-ryokuchi-linja, JR Westin Osakan ympyrälinja, Keihan-rautateiden Keihan-päälinja, Kintetsu-rautateiden Namba-linja, Hanshin-rautateiden Namba-linja sekä Nankai-rautateiden Nankai-päälinja.
Ernest Renan
Joseph Ernest Renan (27. tai 28. helmikuuta 1823 Tréguier, Ranska – 2. lokakuuta 1892 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, historioitsija, uskontotieteiljä ja orientalisti. Renan oli kriittisen filosofiasuuntauksen johtava hahmo Ranskassa.
Ernest Renanin isä oli ammatiltaan merimies. Renan sai pappiskoulutuksen ja tunnettiin etevänä opiskelijana. Opinnot saivat hänet kuitenkin luopumaan papinurasta.
Renan piti kristinuskoa illuusiona, mutta kuitenkin arvokkaana ja välttämättömänä asiana ihmiskunnalle. Hän kirjoitti teoksen Jeesuksen elämästä, joka julkaistiin kristinuskon alkuvaiheista kertovassa kirjasarjassa. Hän kirjoitti myös viisiosaisen Israelin kansan historian sekä useita teoksia itämaisesta filosofiasta ja arkeologiasta. Renan toimi useita vuosia heprean, syyrian ja raamatullisen aramean kielten professorina Collège de Francessa.
Renan oli perehtynyt nationalismiin ja kansallisen idetiteetin käsitteeseen. Vuonna 1882 julkaisemassaan kuuluisassa esseessä "Qu'est-ce qu'une nation?" ("Mikä kansakunta on?") hän hylkäsi useimpien nationalistien vaaliman ajatuksen kansakuntien ikiaikaisuudesta ja luonnollisuudesta. Hänen mukaansa kansakunta oli sitä vastoin joukko ihmisiä, joita yhdisti solidaarisuus ja vapaaehtoinen halu kuulua yhteen, ”joka päivä uudistettava kansanäänestys”. Tämä uusi näkökulma merkitsi siirtymistä subjektiivisiin kriteereihin ja identiteettien pohtimiseen kansojen ja kansakuntien määrittelyssä. Renan korosti myös poliittisesti motivoidun historiankirjoituksen merkitystä kansallisen yhteishengen luomisessa.
Renan oli myös yksi varhaisimmista juutalaisten varhaishistorian tutkijoista, ja hän katsoi, että aškenaasijuutalaiset ovat turkkilaissukuisen kasaarikansan jälkeläisiä. Tämä teoria aškenasijuutalaisten kasaarialkuperästä on nykyäänkin tieteen kiinnostuksen kohteena.
Schwarzwaldinvihikoira
Schwarzwaldinvihikoira ("Schwarzwälder Schweißhund") on saksalainen koirarotu, jolla ei ole FCI:n tunnustusta. Se on yksi kolmesta saksalaisesta jäljestävästä koirasta, kahden muun ollessa FCI:n virallistamat hannoverinvihikoira ja baijerinvuoristovihikoira, ja se muistuttaakin ulkoisesti näitä. Huomaa, että myös slovakianajokoira tunnetaan englanniksi vaihtoehtoisella nimellä "Black Forest Hound", mutta sillä ei ole mitään tekemistä tämän rodun kanssa.
Schwarzwaldinajokoira on usein joko saksanhirvenpunainen tai mustajuovikas ruskealla pohjalla (brindle). Molemmilla väreillä on normaalisti musta maski. Säkäkorkeus on 50–61 cm ja paino 20–40 kg.
Saksalainen Ilka Becker kuvailee teoksessaan rotua sanoilla omanarvontuntoinen, määrätietoinen, ystävällinen, rauhallinen, lapsirakas, tarkkavainuinen, vahvasti riistaviettinen ja perhettään kohtaan omistautunut.
Schwarzwaldinvihikoira on nimensä mukaisesti kotoisin Baden-Württembergin osavaltiossa sijaitsevasta Schwarzwaldin vuoristosta. Se on erittäin nuori rotu, sillä se jalostettiin vasta 1990-luvun alussa hannoverinvihikoirasta ja plottinajokoirasta. Risteytyksessä toivottiin yhdistyvän ensiksi mainitun jäljestystaidot ja jälkimmäisen älykäs riistanajo. Vuodesta 1994 lähtien schwarzwaldinvihikoiraa voidaan katsoa kasvatetun puhtaana verilinjana ilman että siihen olisi sekoitettu enää muita rotuja.
Schwarzwaldinvihikoiran odotettavissa oleva elinikä on noin 12 vuotta.
Oscar Hijuelos
Oscar Jerome Hijuelos (24. elokuuta 1951 New York – 12. lokakuuta 2013 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jolla oli kuubalaiset sukujuuret. Hijuelosin tunnetuin romaani on kuubalaisista muusikoista kertonut "Mambo Kings: rakkauden rytmit", josta hän sai Pulitzer-palkinnon. Romaanista tehtiin myös elokuva ja näyttämömusikaali.
7 sillan saaristo
7 sillan saaristo () on nimitys Pohjanmaalla, Suomessa sijaitsevalle saaristolle, jossa on seitsemän siltaa. Saariston läpi kulkee Seututie 749.
Tien seitsemän siltaa järjestyksessä Pietarsaaresta Kokkolaan ovat:
Matka 2013 -messuilla 7 sillan saaristo voitti yleisöäänestyksen kiinnostavimmasta kotimaisesta kohteesta.
Wild card games
Wild card games on ammattilaisbaseball sarjojen, American Leaguen ja National Leaguen ensimmäinen pudotuspelikierros, jossa ratkaistaan ns. villin kortin joukkue, joka jatkaa American League Division Seriesissa tai National League Division Seriesissa, joihin suoraan pääsevät kummankin liigan kaikki divisiooniensa voittajajoukkueet. Wild card gamesissa kohtaavat kummankin liigan kaksi parasta joukkuetta, jotka eivät ole divisioonavoittajia. Ottelut pelataan kerrasta poikki menetelmällä, joka on aiheuttanut myös arvostelua. Ensimmäisen kerran wild card games oli ohjelmassa kaudella 2012, tätä ennen villi kortti myönnettiin suoraan kummankin liigan parhaalle joukkueelle, joka ei voittanut divisioonaansa.
Kiinanloistofasaani
Kiinanloistofasaani ("Lophophorus lhuysii") on endeemisenä eteläisessä Kiinassa ja Tiibetissä tavattava aitokanoihin kuuluva lintulaji. Laji luokitellaan uhanalaisuusluokitukseltaan vaarantuneeksi.
Kiinanloistofasaani on suurehko kanalintu ja voi saavuttaa 75–80cm pituuden. Lajilla esiintyy sukupuolidimorfiaa ja koiras on huomattavasti värikkäämpi kuin naaras. Kiinanloistofasaanin selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään kiiltävän sinivioletit. Pää on vihreä ja päässä on violetti harja. Naama on osittain höyhenistä paljas ja väriltään sininen. Kaula ja niska ovat väriltään pronssinväriset. Kiinanloistofasaanikoiraan rinta ja vatsa ovat kiiltävän mustat. Kiinanloistofasaaninaaras on väritykseltään vaatimattomampi ja suurimmaksi osaksi ruskeankirjava ja selkä on valkoinen.
Kiinanloistofasaania tavataan lounaisesta Kiinasta ja Tiibetistä. Laji elää korkealla vuoristometsissä, tyypillisesti noin 2 800–4 900 metrin korkeudessa, ja paikoitellen puurajan yläpuolella alppiruusuja kasvavilla alueilla ja vuoristonummilla. Lajin kantaa uhkaa elinympäristöjen häviäminen laiduntamisen vuoksi, ravintokasvien, kuten "Fritillaria"-suvun lajien kerääminen perinteiseen kiinalaiseen lääkintään, pesien tuhoaminen ja laiton metsästys. Kiinanloistofasaanikannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä.
Michiko Kashiwabara
Michiko Kashiwabara s. 14. maaliskuuta 1991 (Hakuba-Nagano) on japanilainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Kashiwabara sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikailähtökilpailussa kuudenneksikymmenenneksi. Vuonna 2009 Liberecin MM-kilpailuissa Kashiwabara sijoittui sprintissä neljänneksikymmenneksiviidenneksi. Maastohiihdon maailmancupissa Kashiwabara on kilpaillut kaudesta 2009-2010 alkaen ja hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kolmaskymmenesyhdeksäs sija Davosista viidentoista kilometrin vapaan hiihtovan kilpailusta. Kashiwabara käyttää Fischerin suksia.
GP2-kausi 2014
GP2-kausi 2014 oli GP2-sarjan kymmenes kausi. Kaudella oli tarkoitus ajaa ensimmäistä kertaa uuden sukupolven autoilla. Sarjan organisaatio kuitenkin päätti säästösyihin vedoten, että sarjan nykyisellä GP2/11-autolla ajetaan vielä kolme seuraavaa vuotta.
Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Jolyon Palmer. Toiseksi sijoittui belgialainen Stoffel Vandoorne ja kolmanneksi brasilialainen Felipe Nasr.Uudet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Kesken kauden vaihtuneet kuljettajat
GP2:set ja GP3:set ajoivat Formula 1:sten yhteydessä uudella Sotšin katuradalla. Kausi alkoi 5. huhtikuuta, Bahrainin Sahkirista ja päättyi 23. marraskuuta, Abu Dhabin Yas Marinan radalla.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Britney Jean
Britney Jean on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2013. Albumin ensimmäinen single, ”Work Bitch” julkaistiin 16. syyskuuta 2013.
Albumi myi ensimmäisellä viikolla Yhdysvalloissa 107 000 kappaletta, mikä riitti Billboard-listan sijaan neljä.
Joulukuussa 2012 Spearsin kerrotiin aloittaneen työskentelemään kahdeksannen studioalbuminsa parissa. 17. syyskuuta 2013 Spears kertoi "Good Morning America"-ohjelmassa, että albumilla ei vielä ollut nimeä, mutta että se julkaistaisiin 3. joulukuuta 2013. Spears kertoi lempikappaleensa albumilla olevan "Perfume".
15. lokakuuta 2013 Spears kertoi Lontoossa Capital Radiossa, että albumin nimeksi tulee "Britney Jean". Spears sanoi sen olevan henkilökohtainen nimi, sillä hänen perheensä ja ystävänsä kutsuvat häntä sillä nimellä ja hän halusi jakaa tämän faniensa kanssa.
Spears on useasti kuvaillut albumia hänen henkilökohtaisimmaksi tähän saakka. Spears on kertonut myös hänen eron ex-kihlatun Jason Trawickin kanssa olevan yksi albumin aiheista.
25. lokakuuta 2013, Spears julkaisi albumin kansikuvan yhdessä avoimen käsin kirjoitetun kirjeen faneilleen. Kirjeessä Spears, kiittää fanejaan ja kertoo viimeistelevänsä albumia ja kuvailee sitä henkilökohtaisemmaksi kuin hänen aikaisemmat albuminsa. Spears sanoo myös haluavansa näyttää itsestään uuden puolen ja oppineensa paljon itsestään tehdessään albumia.
B-sarja (jalkapallo)
B-sarja oli Suomen Palloliiton alaisista jalkapallosarjoista toiseksi korkein sarjataso vuosina 1930–1935. Vuonna 1936 sarja muodostettiin kiinteälle pohjalle, jolloin edellisellä kaudella varsinaisessa sarjassa menestyneet saivat siinä paikan. Näin syntyi Itä–Länsi-sarja, joka vastasi toiminnaltaan myöhempää Suomensarjaa jokseenkin täydellisesti. Välirauhan kautena 1940-1941 B-sarja palasi nimikkeenä vielä yhdeksi kaudeksi, tällöin sarja pelattiin yksilohkoisena. Kausien 1930-1935 B-sarja voidaan jakaa kahteen vaiheeseen. Ensiksi suoritettiin piireissä karsintakilpailuja joko sarja- tai cupmuotoisina, jonka jälkeen piirien parhaat selviytyivät varsinaiseen B-sarjaan, joka yleensä sisälsi sarjan lisäksi myös pudotuspelikierroksia. Kauden 1930 B-sarja esimerkiksi pelattiin kokonaan cup-järjestelmällä. Joukkueet, jotka eivät nousseet B-sarjasta A-sarjaan, eivät saaneet myöskään minkäänlaista etuoikeutta päästä suoraan seuraavan kauden B-sarjan varsinaiseen kilpailuun, vaan joutuivat jälleen aloittamaan kautensa piirin sarjoissa. Ajoittain edellisellä kaudella A-sarjasta pudonneet joukkueet vapautettiin tästä alkukarsinnasta.
Vuosina 1908-1929 Suomen mestaruudesta pelattiin cup-muotoisesti. Eri sarjatasoja tai -luokkia ei ollut, vaan kaikki joukkueet pelasivat samassa kilpailussa, joka yleensä aloitettiin siten, että maa jaettiin alueisiin matkakustannusten vähentämiseksi ja alueiden parhaat kohtasivat sitten kilpailun viimeisillä kierroksilla.
Vuonna 1930 päätettiin Suomen mestaruus ensimmäisen kerran ratkaista sarjamuotoisella kilpailulla. Sarja nimettiin Suomen sarjaksi. Kevään karsintojen jälkeen A-sarjaan selviytyi kahdeksan joukkuetta. B-sarjaan kelpuutettiin SPL:n vuosikokouksen päätöksen mukaan 7 joukkuetta , yksi kustakin SPL:n piiristä. Ennen varsinaisen sarjan (cup-kilpailu) alkua piireissä suoritettiin kuitenkin karsintoja piirin edustajan valitsemiseksi. Joissakin piireissä joukkueet B-sarjaan ratkesivat samassa yhteydessä kuin A-sarjaankin.
Vuosina 1931-1935 sarjajärjestelmä koki useita muutoksia, mutta periaate pysyi samana. Alkusarjat pelattiin piirien järjestäminä, jonka jälkeen Palloliitto järjesti tarvittaessa alueiden välisiä karsintaotteluja pääsystä varsinaiseen B-sarjaan. Sarjan voittaja nimettiin Suomen B-mestariksi ja se kuten myös kilpailussa toiseksi sijoittunut joukkue nousivat A-sarjaan.
Kurkkupastilli
Kurkkupastilli (tunnetaan myös nimellä yskänpastilli) on kurkkukivun ja yskän oireita helpottamaan tarkoitettu imeskeltävä pastilli. Kurkkupastilleja käyttävät myös mm. tupakoivat ihmiset hengityksensä raikastamiseen.
Kaupoissa myytävät pastillit koostuvat pitkälti samoista ainesosista kuin muutkin makeiset. Niiden vaikuttava ominaisuus saadaan aromeilla, öljyillä ja makeutusaineilla, kuten eukalyptusöjyllä ja piparminttuöljyllä, sekä erilaisilla ksylitolin, piparmintun, vihermintun, salmiakin, sitruunan ja eukalyptuksen makuisilla aromeilla. Makeispastilleja on saatavana myös sokerittomana.
Nämä pastillit eivät itsessään hoida kurkkukipua mutta lievittävät oireita, kunnes infektio paranee itsestään.
Lääkinnällisiä kurkkupastilleja myydään apteekeissa, ja useimmat niistä ovat saatavana ilman reseptiä. Ne sisältävät antiseptisiä ja puuduttavia aineita, kuten bentsokaiinia, ja ne ovat tarkoitettu rajumman ja pitkäkestoisemman kurkkukivun, kuten angiinan, oireiden lievittämiseen. Lääkinnälliset pastillit eivät aina yksistään riitä parantamaan ongelmaa, mutta ne ovat hyviä esim. antibioottikuurin tukena.
I Don’t Stand a Ghost of a Chance with You
”I Don’t Stand a Ghost of a Chance with You” (usein pelkkä ”Ghost of a Chance”) on Victor Youngin säveltämä balladi vuodelta 1932. Kappaleen sanoittivat Ned Washington ja Bing Crosby.
Ensimmäisen nauhoituksen kappaleesta teki Bing Crosby Brunswick-levy-yhtiölle. Joitakin kuukausia myöhemmin myös Ted Fio Rito nauhoitti kappaleen Brunswickille orkesterinsa kanssa. Levy-yhtiö ei uskonut aluksi ”Ghost of a Chancen” mahdollisuuksiin ja sijoitti molemmat äänitykset levyn B-puolelle. Crosbyn julkaisun A-puolena toimi ”Just an Echo in the Valley”, ja Fio Riton A-kappale oli ”I’ll Take an Option with You”.
Kappaleesta on tullut jazzmusiikissa usein soitettu standardi. Kornetisti Bobby Hackett nauhoitti kappaleen vuonna 1938, ja sävellyksen merkittävimpiin varhaisiin jazzlevytyksiin kuuluu Cab Callowayn äänitys vuonna 1940. Callowayn nauhoituksessa on koko kappaleen ajan pääosassa Chu Berryn tenorisaksofoni eikä orkesterinjohtaja itse esiinny kappaleessa lainkaan. Chu Berryn tulkinta sai monet saksofonistit kiinnostumaan kappaleesta. ”Ghost of a Chancen” ovat nauhoittaneet myös muun muassa Clifford Brown, Benny Carter, Ella Fitzgerald, Coleman Hawkins, Billie Holiday, Illinois Jacquet, Diana Krall, Thelonious Monk, Wes Montgomery, 
Lennie Tristano ja Lester Young.
Sävellys on C-duurissa ja aikakauden populaarimusiikille tyypillisesti rakenteeltaan AABA. Sanoituksessa kuvataan toivotonta rakkautta saavuttamattomissa olevaan ihmiseen. Laulun nimi tarkoitaa ”minulla ei ole mitään mahdollisuutta (kirjaimellisesti "mahdollisuuden haamuakaan") sinuun”.
Yūichi Onda
Yūichi Onda , s. 24. maaliskuuta 1980, Kōgen, Nakakubikin piiri, Niigatan prefektuuri, Japani) on japanilainen maastohiihtäjä. Onda sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 sprintissä seitsemänneksitoista. Onda osallistui myös Vancouverin olympialaisiin 2010. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Onda sijoittui kahdenneksikymmeneksiviidenneksi perinteisellä hiihtotavalla hiihdetyssä sprintissä. Se on hänen paras henkilökohtainen suorituksensa maailmanmestaruuskilpailuissa. Maastohiihdon maailmancupin osakilpailussa Onda on sijoittunut parhaimmillaan kahdesti neljänneksi. Onda käyttää Fischerin suksia.
Ragged Island
Ragged Island on pieni saari Bahamalla. Se kuuluu saariketjuun, joka tunnetaan nimellä Ragged Island Chain. Koko saariketju kuuluu samaan hallintoalueeseen, ja sen ainoa vakituinen asutus on Ragged Islandilla. Saariketjun suurimpia saaria ovat muun muassa Racoon Cay ja Little Ragged Island.
Englantilaiset lojalistit asuttivat Ragged Islandin Amerikan vapaussodan aikana. Saaren ainoa kylä Duncan Town on nimetty ensimmäisen asuttajan Duncan Taylorin mukaan. Saaren talous perustui alun perin suolan keräämiseen, jonka loputtua asukasluku on romahtanut. Nykyään saaren 72 asukasta elättävät itsensä kalastamalla ja turismilla.
Kampsuherran valtakunta
Kampsuherran valtakunta eli Shamaanivaltakunta on kirjailija Oiva Arvolan perustama ja ylläpitämä kuvitteellinen valtakunta Rovaniemellä Ounasjoen varrella. Valtakuntaan tehdään vieraiden toiveiden mukaan suunniteltuja valtiovierailuja. Valtakunnan Parlamentista voi varata kokoustilaa 40 hengelle.
Valtakuntaan saavutaan aina tullin kautta, missä jokainen vieras painaa oman passinsa poronvereen kastetulla peukalonjäljellä. Tullin jälkeen seuraa pahojen henkien häätö, ja ohjelma jatkuu vieraiden toiveiden mukaan. Kampsuherran Valtakunnassa voi kierrellä omatoimisesti tai oppaan seurassa. Ohjelmassa on yleensä mm. ruokailua lappilaisilla eväillä, tinan valamista, kilpapotkukelkkailua, tandemhiihtoa ja paljon tarinoita.
AMX-13 DCA
AMX-13 DCA on ranskalainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Se kehitettiin 1960-luvulla AMX-13 -tyypin kevyestä panssarivaunusta vastaamaan Ranskan armeijan tarpeita ja vaatimuksia. Mallia valmistettiin 60 vaunua, ja siitä myytiin 1980-luvulla arabimaihin muunneltuja vaunuyksilöitä, joiden alusta oli AMX-30.
AMX-13 DCA:ssa on Oeil Noir 1 -tyypin seurantatutka. Tutkakupu vedettiin sisään ajonaikana. Tämän it-psv-tyypin tuotanto alkoi 1969, ja AMX-13 DCA oli 1970-luvulla ainut edustaja omassa sarjassaan Ranskan asevoimissa. Vaunun pääaseistuksena on kaksi 30 mm Hispano/Oerlikon it-kanuunaa.
Denis Denisov
Denis Denisov (s. 31. joulukuuta 1981) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Denisov pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Buffalo Sabres varasi hänet viidennellä kierroksella, varausnumerolla 149, mutta hän on pelannut koko uransa Venäjällä. Denisov laukoo vasemmalta.
Madeleine-leivos
Madeleine-leivos () on simpukankuoren muotoinen pieni kakkunen, joka on lähtöisin Ranskan koillisosista, Commercysta ja Liverdunista. Sen taikina valmistetaan vaahdottamalla munat ja sokeri sekä lisäämällä vehnäjauhoa, sitruunamehua, raastettua sitruunankuorta ja sulaa voita. Kirjailija Marcel Proust teki leivoksista maailmankuuluja teoksen "Kadonnutta aikaa etsimässä" ensimmäisessä osassa. Teoksessa tapahtuu usein, että jokin pieni aistimus sysää liikkeelle muistojen ja mielikuvien vyöryn. Niinpä teoksen päähenkilö muistaa, kuinka hänen äitinsä lähetti tämän hakemaan pullean pikku leivonnaisen, jota kutsutaan nimellä "Petite Madeleine".
Ylösnousemus (Remes)
Ylösnousemus on Ilkka Remeksen kirjoittama jännitysromaani, jonka WSOY on julkaissut vuonna 2012.
Vuonna 1987 Rauma-Repola rakentaa kaksi Mir-sukellusalusta Neuvostoliittoon. CIA painostaa lopettamaan lupaavan bisneksen. Nyt tutkija Salla Määtän tytär Taru katoaa. Pian Salla saa tietää sukellusveneiden rakentamiseen osallistuneen aviomiehensä Harrin olevan elossa, vaikka tätä on luultu kuolleeksi jo vuosien ajan.
Automaattikynä
Automaattikynä () tai "allekirjoituskone" on laite, jota käytetään allekirjoituksen tekemiseen. Yleensä automaattikynää käytetään, kun halutaan saada aikaan oikean allekirjoituksen kaltainen jälki silloin kun usean allekirjoituksen tekeminen käsin olisi työlästä ja kun halutaan välttää allekirjoituksen valmistamista painamalla tai kopioimalla.
Vihan sukua
Vihan sukua on Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani. Vihan sukua on julkaistu myös Ola Tuomisen lukemana äänikirjana.
Juna suistuu raiteiltaan Tampereella räjähdyksen vuoksi ja komissario Koskinen joutuu selvittämään rikosvyyhteä. Suojelupoliisi epäilee terrorismia, mutta Koskinen ei usko asioiden olevan sitä, miltä ne näyttävät.
Vuoribekardi
Vuoribekardi ("Pachyramphus albogriseus") eli aiemmalta nimeltään vuorilepinkäistyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Vuoribekardia tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Lajin on kuvattu olevan harvinainen, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Meksikonbekardi
Meksikonbekardi ("Pachyramphus major") eli aikaisemmalta nimeltään meksikonlepinkäistyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Meksikonbekardia tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Sen kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokiselkäbekardi
Nokiselkäbekardi ("Pachyramphus surinamus") eli aiemmalta nimeltään nokiselkätyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Nokiselkäbekardia tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa ja Surinamessa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruusubekardi
Ruusubekardi ("Pachyramphus aglaiae") eli aiemmalta nimeltään ruusukurkkutyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruusubekardia tavataan Yhdysvaltain eteläosissa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaatio on erittäin suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lyijybekardi
Lyijybekardi ("Pachyramphus homochrous") eli aiemmalta nimeltään lyijytyranni on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Lyijybekardia tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Haavabekardi
Haavabekardi ("Pachyramphus minor") eli aiemmalta nimeltään haavatyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Haavabekardia tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokibekardi
Nokibekardi ("Pachyramphus validus") eli aiemmalta nimeltään nokilepinkäistyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Nokibekardia tavataan Etelä-Amerikan itä- ja keskiosissa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jamaikanbekardi
Jamaikanbekardi ("Pachyramphus niger") eli aiemmalta nimeltään jamaikanlepinkäistyranni on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Jamaikanbekardi tavataan kotoperäisenä Jamaikalla. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
HafenCity
HafenCity on rakenteilla oleva kaupunginosa Hampurissa Saksassa. Sitä rakennetaan vanhalle satama-alueelle, ja se on yksi Euroopan suurimmista kaupungin sisäisistä rakennusprojekteista. Alueelle rakennetaan uusia asuin- ja liikekortteleita. Sinne ei kuitenkaan rakenneta yhtään suurta kauppakeskusta, vaan kaupat ovat perinteisiä kivijalkakauppoja. Tämän lisäksi kunnostetaan vanha suojeltu varastokaupunki Speicherstadt. HafenCityyn tulee asuntoja 10 000 asukkaalle ja työtiloja 15 000 työntekijälle. Lisäksi sinne rakennettiin suurikokoinen konserttitalo Elbphilharmonie.
Honoré d’Urfé
Honoré d'Urfé (s. 11. helmikuuta 1567, Marseille, Ranska – 1. kesäkuuta 1625, Villefranche-sur-Mer, Ranska) oli ranskalainen barokkityyliä edustava kirjailija. Hänen merkityksensä on Ranskassa yhtä suuri kuin Walter Scottin ja Charles Dickensin oli Viktorian ajan Englannissa. Hän ihannoi yksinkertaisia tapoja, paratiisillista viattomuutta ja idylliä. Hänen tunnetuin teoksensa on viisiosainen paimenromaani "L'Astrée", joka oli aikanaan ihailtu teos. Ranskassa se perusti niin sanotun presiöösin kirjallisuuden.
D'Urfen vanhemmat menivät naimisiin vuonna 1554, ja saivat kaksitoista lasta. Vaikka perhe kuului aatelistoon, he olivat vähävaraisia ja hän liittyi 13-vuotiaana Maltan ritarikuntaan. Vanhempiensa toivomuksesta hän kuitenkin palasi perheen Château de la Bastie d'Urfé -linnaan ja meni jesuiittojen kouluun. Kaksikymmen vuotiaana veljensä kanssa hän liittyi Ranskan uskonsotien aikana katollisten joukkoihin. Hän jäi kahdesti vangiksi, Feursissa sekä Montbrisonissa. Henrik IV:n voiton jälkeen hän asui Savoijissa ja veljensä vaimon Diane de Châteaumorandin kanssa vuonna 1600. Hän kuoli sairastuttuaan Villefranche-sur-Merissä 1. kesäkuuta 1625.
Urkupyssy
Urkupyssy voi tarkoittaa seuraavia:
Vain elämää (1. tuotantokausi)
"Vain elämää" -sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin toukokuussa 2012 ja sen esittäminen alkoi Nelosella 5. lokakuuta 2012. Kauden artisteina olivat Erin, Kaija Koo, Katri Helena, Jonne Aaron, Cheek, Neumann ja Jari Sillanpää, jotka asuivat kahdeksan päivän ajan Hirvensalmella sijaitsevassa Satulinnassa. Ensimmäisen tuotantokauden viimeinen osa esitettiin 23. marraskuuta 2012.
Ensimmäisen kauden jaksot uusittiin pikauusintana esitysviikon sunnuntaina. Kausi uusittiin kokonaisuudessaan heti kauden päättymisen jälkeen Liv-kanavalla. Kausi uusittiin myös kesällä 2013 sekä kesällä ja syksyllä 2014.
Ohjelma sai aikaan valtavan suosion. Ohjelman pohjalta julkaistiin kaksi kokoelmalevyä, joita on myyty yli 200 000 kappaletta. Artistit esittivät kappaleita myös kahdessa Barona Areenalla järjestetyssä konsertissa 28. ja 30. joulukuuta 2012. Ensimmäinen konserteista myytiin loppuun 30 minuutissa. Muutaman päivän kuluttua tiedotettiin toisesta konsertista.
Kausi keräsi keskimäärin 719 000 katsojaa.
Osa sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistiin "Vain elämää" -kokoelmalevyllä 16. marraskuuta 2012. Levyllä jokaiselta artistilta kuullaan kolme eri tulkintaa. Kokoelma myi jo ennakkoon platinalevyyn oikeuttavan määrän, yli 20 000 kappaletta. Kolmen päivän kuluttua julkaisusta levyn myyntiluvut olivat jo ylittäneet tuplaplatinarajan. Joulukuussa 2012 levy nousi 2000-luvun myydyimmäksi levyksi 160 000 kappaleen myynnillä. Kokoelman saavuttaman suosion myötä loput sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistiin uudella kokoelmalevyllä 21. joulukuuta, jota tilattiin jo ennakkoon 75 000 kappaletta.
Mike
Mike on miehen etunimi. Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa nimi on annettu vuoden 2013 lokakuuhun mennessä noin 296 henkilölle. Mike on myös yleinen lempinimi Michael-nimisille henkilöille englanninkielisissä maissa.
Aula
Aula voi tarkoittaa seuraavia:
Joni Suutari
Joni Suutari (s. 17. huhtikuuta 1992 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Suutari osaa pelata myös keskellä.
Suutari on Saimaan Pallon kasvatti. Hän voitti joukkueessa B-nuorten I-divisioonan hopeaa vuonna 2009. Suutari debytoi miesten peleissä kaudella 2010–2011, jolloin hän pelasi yhden Mestis-ottelun alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kesäkuussa 2011 Suutari teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen SaiPan kanssa. Hän ei tehnyt kuitenkaan liigadebyyttiään vielä kaudella 2011–2012, jolloin Suutari nousi joukkueen A-nuorten kapteenistoon. Elokuussa 2012 hän joutui useiksi kuukausiksi sivuun olkapäävamman takia ja Suutari pelasi kauden 2012–2013 aikana vain 16 runkosarjaottelua SaiPan A-nuorissa, eikä debytoinut vieläkään SM-liigassa. Maaliskuussa 2013 SaiPan käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Suutarin kanssa.
Suutari loukkaantui Lappeenrannan turnauksessa harjoituskaudella 2013. Kuntouduttuaan hän aloitti kauden 2013–2014 lokakuussa kahden ottelun lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa, josta Suutari palasi SaiPan vahvuuteen ja teki liigadebyyttinsä 15. lokakuuta 2013 Rauman Lukkoa vastaan. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 30. marraskuuta 2013 Tapparaa vastaan. Kaikkiaan Suutarin tulokaskausi toi 36 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Huhtikuussa 2014 hän teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2014–2015 Suutari pelasi SaiPassa viisi SM-liigaottelua. Tammikuun 2015 lopulla seurasi lainasi hänet SaPKoon, jossa Suutari pelasi kauden loppuun. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän ottelun verran lainalla Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterässä. Kaudella 2015–2016 Suutari ehti pelata ainoastaan yhdeksän ottelua lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, kunnes SaiPa lainasi hänet loppukaudeksi Ketterään tammikuussa 2016. Suutari voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan hopeaa.
Suutari teki kauden 2016–2017 kynnyksellä vuoden mittaisen sopimuksen Ketterän kanssa. Hänen kautensa päättyi loukkaantumiseen Suomi-sarjan puolivälieräsarjassa Kotkan Titaaneja vastaan, eikä Suutari näin ollen pelannut enää Mestiksen karsinnoissa. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden. Ketterä nostettiin kauden päätteeksi Mestikseen, kun Kajaanin Hokki jäi ilman sarjalisenssiä. Suutari teki elokuussa 2017 joukkuen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ursuliinit
Ursuliinit eli ursuliinisisaret on pyhän Ursulan mukaan nimetty katolinen sisarkunta. Se on perustettu 1535 Bresciassa ja on yli 10'000 jäsenellä nykyään maailman suurin sisarkuntaperhe . Suomessa toimii niin sanottu harmaiden ursuliinien sisarkunta eli Kuoleman tuskassa olevan Jeesuksen Pyhän Sydämen sisaret. Sen on perustanut puolalainen Urszula Ledochowska. Se on toiminut Suomessa vuodesta 1976. Ursuliineilla on Jyväskylässä leikkikoulu ja opiskelija-asuntola kun Helsingissä he pitävät Pyhän Marian lastentarhaa. Sisaret osallistuvat myös seurakunnan lapsi- ja nuorisotyöhön.
Työtaso
Työtaso on paikoillaan tapahtuvassa istuma- tai seisomatyössä käytettävä, sopivalle korkeudelle asennettu vaakasuora taso, joka mahdollistaa työvälineiden käytön ja työn tekemisen pitkiä aikoja rasittumatta. Työtaso voi olla esimerkiksi puusepänhöyläpenkki, tarkoitukseen sopiva pöytä tai jopa sepän alasin. Kotitaloudessa työtaso tarkoittaa useimmiten keittiön pöytäkaappien päälle asennettua kestävää levyä.
Nykyaikaisissa keittiön kiintokalusteissa työtaso on yleensä vakiomitoituksen ansiosta valittavissa vapaasti riippumatta kaapistojen materiaalista, koosta tai väristä. Keittiötasojen yleisimmät materiaalit ovat laminaatilla päällystetty kalustelevy, massiivipuu, luonnonkivi, betoni tai erilaiset komposiittimateriaalit, kuten Corian tai Durat.
Laminaattitasot tehdään liimaamalla noin 1 millimetrin paksuinen muovi-paperi-laminaattikerros lastulevyn pinnalle. Laminaatin pinta voi olla yksivärinen tai kuvioitu jäljittelemään kiveä tai puuta. Laminaatti on hinnaltaan edullista ja käytössä kestävää, mutta naarmuja ja koloja on mahdoton korjata. Laminaatti ei kestä leikkuualustana eikä kuumien keittoastioiden alustana. Yleisimpiä laminaattitasoja saa suoraan varastosta rautakaupasta tai kalustemyymälästä.
Puutasot tehdään yleensä kokopuurimoja tai -sauvoja yhteen liimaamalla. Puu elää erityisesti kosteuden vaikutuksesta; kosteudelle herkimpiä ovat pyökki ja koivu. Tähän auttaa pinnan säännöllinen öljyäminen. Kuluneen puutason voi hioa ja öljytä uudenveroiseksi.
Kivitasot ovat kalliita ja raskaita, mutta sietävät kuumaa ja kulutusta. Kestävintä on tumma, hyvin kiillotettu graniitti, kun taas marmoriin voi tulla tahroja rasvasta, punaviinistä tai mehusta. Ohuet lasi- ja posliiniastiat rikkoutuvat helposti osuessaan kivitasoon.
Muita materiaaleja. Keittiön työtaso voidaan myös valaa betonista, muovista tai kivi-muovi-komposiittimateriaalista (ks. massiivimuovi), laminoida lujitemuovista tai työstää ruostumattomasta teräksestä. Tekniikasta riippuen myös altaat voivat olla samaa kappaletta työtason kanssa. Muita työtasojen materiaalivaihtoehtoja ovat keraamisilla laatoilla päällystetty kalustelevy.
Työtasot kiinnitetään keittiökalusteiden runkojen päälle tavallisesti altapäin ruuveilla tai liimaamalla. Seinää vasten tuleva reuna tiivistetään listalla tai silikonisaumauksella. Upotettavat tiskialtaat kiinnitetään työtasoon tehtyihin aukkoihin joko suoraan työtason päälle, upotettuna työtason pinnan kanssa samaan tasoon tai ripustettuna työtason alle.
Johnny Appleseed
Johnny Appleseed (suom. "Omenansiemen-Johnny", oikealta nimeltään John Chapman, s. 26. syyskuuta 1774 Leominster, Massachusetts – k. maaliskuussa 1845 Fort Wayne, Indiana) oli yhdysvaltalainen omenatarhuri. Hän viljeli 1800-luvun alkupuolella valtavia määriä omenapuita Pennsylvaniaan, Ohioon ja Indianaan perustamillaan taimitarhoilla uudisraivaajien ostettavaksi. Johnny Appleseedin elämästä on tullut osa Yhdysvaltain kansanperinnettä ja häntä muistetaan yhä niin tekojensa kuin luonnonläheisen elämäntapansakin vuoksi.
John Chapman syntyi Massachusettsissa vuonna 1774. Hänellä oli yksi sisarpuoli. Vuonna 1798 hän istutti ensimmäisen omenataimitarhansa Alleghenyjoelle Pennsylvaniaan ja alkoi kasvattaa siellä omenansiemeniä. Hän ryhtyi perustamaan keväisin taimitarhoja uudisraivaajien reiteille niin että kun he saapuivat, hän saattoi myydä heille 2–3-vuotiaita taimia viidellä tai kuudella centillä kappale. Hän palkkasi avustajia hoitamaan tarhojaan lähdettyään itse etsimään uusia tarhapaikkoja uudisraivaajien edelle. Syksyisin hän palasi Alleghenyjoelle. Omenansiementen lisäksi hän kasvatti myös lääkekasveja.
Vuoteen 1806 mennessä Chapmanista oli tullut alueella kuuluisa ja arvostettu, ja hän sai lempinimekseen Johnny Appleseed. Hänelle tarjottiin usein yösija ja ruokaa omenoita ja omenapuita vastaan. Samalla hänen ympärilleen alkoi syntyä legendoja, joita on edelleen vaikea erottaa tositarinoista.
Chapman herätti paljon huomiota epäsovinnaisella ulkonäöllään ja elämäntavoillaan. Hänellä oli pitkä tumma tukka. Hän pukeutui kahvipapusäkkiin, jossa oli reiät käsille ja jaloille, ja hän kulki yleensä paljain jaloin myös talvella. Hän kantoi mukanaan kivääriä, tomahawkia, veistä ja muita metsurin tarvikkeita. Hänen kerrottiin pitäneen tinapannua hattunaan. Hän ei syönyt lihaa eikä mielellään ratsastanut hevosella, kaatanut puuta tai tappanut kalkkarokäärmettä. Hän nukkui usein ulkosalla. Vaikka hän edistikin tavallaan uudisraivaajien etenemistä intiaanien maille, hän oli myös hyvissä väleissä intiaanien kanssa ja vei heille lääkekasveja.
Chapman oli myös saarnamies, ja hän seurasi teologi Emanuel Swedenborgia, joka saarnasi hyvien tekojen ja luonnon rakastamisen puolesta. Chapman ei kuitenkaan karttanut alkoholia, ja tuohon aikaan omenat olivatkin kirpeitä ja Chapmanin kasvattamia omenoita käytettiin etupäässä omenasiiderin tekoon. Chapman ei koskaan mennyt naimisiin, mutta kertoman mukaan hän kosi kerran erästä naista ja yritti kasvattaa suojiinsa ottamasta nuoresta tytöstä itselleen vaimoa siinä onnistumatta.
Chapman kuoli vuoden 1845 maaliskuussa 70-vuotiaana ollessaan ystävänsä luona vierailulla. Häneltä jäi 485 hehtaaria omenatarhoja läntisestä Pennsylvaniasta Ohioon ja Indianaan saakka.
Johnny Appleseedia muistetaan yhä Fort Waynessa Indianassa, missä järjestetään vuosittainen Johnny Appleseed -festivaali. Vuonna 1966 Johnny Appleseed sai kuvansa yhdysvaltalaiseen viiden centin postimerkkiin. Vuonna 1948 Walt Disney Productions julkaisi 19-minuuttisen animaatioelokuvan, joka kertoi Johnny Appleseedin tarinan.
Talos (täsmennyssivu)
Talos voi tarkoittaa seuraavia: