George Vancouver
George Vancouver () oli brittiläinen Kuninkaallisen laivaston upseeri ja tutkimusmatkailija.
Vancouver kartoitti 1790-luvulla Pohjois-Amerikan luoteisrannikkoa, johon kuuluvat nykyään Alaska, Brittiläinen Kolumbia, Washington ja Oregon. Tutkimusmatkan aikana hän kartoitti myös Australian lounaisrannikkoa.
Hänen mukaansa on nimetty Kanadassa sijaitsevat Vancouverinsaari, Vancouverin kaupunki ja Mount Vancouver -vuori sekä Vancouverin kaupunki Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Vancouver liittyi Kuninkaallisen laivastoon 1771 ja pääsi heti mukaan James Cookin vuosien 1772–1775 matkalle, jonka tavoitteena oli löytää "suuri eteläinen mantere". Hän palveli Cookin alaisuudessa "HMS Resolutionilla". Vancouver oli mukana myös Cookin kolmannella matkalla 1776–1779. Tällä kertaa hän toimi merikadettina "HMS Discoverylla", joka matkasi "Resolutionin" mukana tutkimaan Amerikan luoteisrannikkoa ja etsimään luoteisväylää. Palattuaan tutkimusmatkalta Vancouver ylennettiin luutnantiksi.
Vuosina 1780–1789 Vancouver palveli useilla sotalaivoilla Karibianmerellä. Palattuaan takaisin hänet määrättiin vasta rakennetulle "HMS Discoverylle", jossa hän toimi päälliköstä seuraavana. "Discoveryn" oli tarkoitus lähteä tutkimusmatkalle Pohjois-Amerikan luoteisrannikolle, mutta varustelu keskeytyi Espanjan ja Britannian välille puhjenneen ns. Nootka-kriisin takia. Vancouver määrättiin toiselle sota-alukselle, mutta hän palasi jo joulukuussa 1790 takaisin Lontooseen kriisin ratkettua. Vancouver nimettiin nyt "Discoveryn" kapteeniksi ja valmistautuminen tutkimusmatkalle aloitettiin uudestaan.
Vancouverin tutkimusmatka alkoi keväällä 1791. Matka Pohjois-Amerikan länsirannikolle kesti yli vuoden ja sen reitti kulki Kanariansaarten, Hyväntoivonniemen, Uuden-Seelannin, Tahitin ja Sandwich-saarten (nyk. Havaiji) kautta. Vancouver saapui vajaan 200 kilometrin päähän San Franciscosta pohjoiseen, minkä jälkeen hän lähti purjehtimaan rannikkoa pitkin kohti pohjoista.
Huhtikuun 1792 lopussa Vancouver saapui Juan de Fucan salmeen, jota hänen oli määrä tutkia tarkasti. Vuosien 1792–1793 aikana Vancouver kartoitti salmen rannikkoa ja eteni sen jälkeen pohjoiseen aina 56. leveyspiirille asti. Hän onnistui muun muassa selvittämään, ettei Juan de Fucan salmi ollut väylä sisämerelle, kuten Juan de Fuca oli uskonut.
Talvehdittuaan edellisen talven tapaan Sandwich-saarilla Vancouver purjehti keväällä 1794 suoraan Alaskan rannikolle Cookin lahteen. Sieltä hän jatkoi rannikkoa pitkin etelään kohti pistettä, johon hän oli edellisenä vuonna edennyt toisesta suunnasta. Saatuaan näin tutkimusmatkansa päätökseen Vancouver aloitti kotimatkan, joka kulki Kap Hornin kautta Atlantia pitkin Britanniaan. "Discovery" saapui kotisatamaan syyskuussa 1795.
Vancouverin tutkimusmatka kesti yli neljä ja puoli vuotta ja oli pisin siihen astisista tutkimusmatkoista. Hän purjehti sen aikana noin 65 000 mailia. Vancouverin tekemät mittaukset olivat erittäin tarkkoja, ja häntä pidetään Cookin alaisuudessa opiskelleista parhaana kartoittajana. Tutkimusmatkan päätyttyä Vancouver jäi eläkkeelle ja ryhtyi kirjoittamaan kirjaa matkastaan. Hän kuitenkin kuoli vuonna 1798 40-vuotiaana hiukan ennen kuin ehti saada työnsä valmiiksi. Hänen veljensä viimeisteli työn, ja kolmiosainen kirja julkaistiin myöhemmin samana vuonna.
Vancouver nimesi useita satoja paikkoja ja lähes kaikki niistä ovat käytössä edelleen. Hänen mukaansa on nimetty useita paikkoja, joista merkittävimmät ovat Vancouverinsaari (alkujaan Quadran ja Vancouverin saari) ja Vancouverin kaupunki.