hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gibraltarin sosialistinen työväenpuolue
Gibraltarin sosialistinen työväenpuolue (Gibraltar Socialist Labor Party, GSLP) on Gibraltarilla toimiva vasemmistopuolue. Se on Gibraltarin vanhin edelleen aktiivinen puolue. Sen juuret ovat ammattiyhdistysliikkeessä, ja jo ennen sen perustamista puolueen perustaja Joe Bossano oli aktiivinen brittiläisessä ammattiyhdistysliikkeessä ja Labour-uolueessa työskennellessään Lontoon East Endissä. Palattuaan Gibraltarille hän oli Britannian kuljetusalan työntekijöiden ammattiliitto TGWU:n paikallisedustaja. Hän oli pääministeri 1988-1996 ja oppositiojohtaja 1984-1988 ja 1996-2011.
Puolueen nykyinen puheenjohtaja on Fabian Picardo, joka nousi puolueen johtoon vuonna 2011 Joe Bossanon tilalle.
Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa GSLP oli Gibraltarin liberaalipuolueen kanssa vaaliliitossa, joka voitti vaalit, mihin päättyi Gibraltarin sosiaalidemokrattisen puolueen 15 vuotta kestänyt valtakausi. Vaalikampanjan avanneessa manifestissa Picardo liputti muutoksen puolesta ja vakuutti, ettei tule suostumaan minkäänlaisiin Espanjan aluevaatimuksiin esimerkiksi lentokentän osalta.
GSLP ei ole kansainvälisen yhteistyöjärjestö Sosialistinen internationaalin jäsen, koska espanjalainen PSOE on vastustanut kiivaasti sen jäsenyyttä.
Pyhä perhe
Pyhä perhe on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1976 ja hänen esikoisohjauksena. Se perustuu Claes Anderssonin näytelmään "Familjen" (1974), jota oli esitetty Lilla Teaternissa ja Tampereen Työväenteatterissa.
Alkoholistiperheen elämää käsittelevän elokuva otettiin aikalaisarvioissa vastaan ristiriitaisesti. Sen teatterimaista ilmaisua toisaalta karsastettiin, toisaalta sitä ei pidetty pahana. Selkeä ja koruton kerronta sai kiitosta. Vaikka henkilöohjaus yleisellä tasolla sai moitteita, Lasse Pöystin roolisuoritusta isänä kiitettiin kuitenkin yksimielisesesti, se "muodostaa koko elokuvan lujan selkärangan", kuten Paula Talaskivi sanoo arviossaan.
Lehtohaivensammal
Lehtohaivensammal ("Cirriphyllum piliferum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa. Se on kookkaaksi jopa 15-senttimetriseksi ja alustanmyötäisesti kasvava laji. Sen versot haarovat yleensä sulkamaisesti ja melko säännöllisesti. Lehdet ovat leveähköt ja kiiltävän vihreät, niiden kärki kapenee jyrkästi värittömäksi karvoiksi, jotka muodostvat tupsun verson kärkeen.
Aarnisammal
Aarnisammal ("Schistostega pennata") on lehtisammallaji aarnisammalten heimossa. Se on pieni, kooltaan alle yhden senttimetrin ja hyvin litteäversoinen. Leveät ja teräväkärkiset lehdet ovat varrella kahdessa rivissä. Lajin pitkäikäisissä alkeisrihmoissa on valoa heijastavia soluja, jotka erottuvat varjoisilla kasvupaikoilla vihreän hohteensa vuoksi.
Ketopartasammal
Ketopartasammal ("Syntrichia ruralis") on lehtisammallaji, jota esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Ketopartasammal on keskikokoinen, yleensä kahdesta seitsemän senttimetriä korkeaksi kasvava ja pystykasvuinen. Sen leveissä lehdissä on pitkä karvakärki. Kuivina lehdet ovat varrenmyötäisiä, kosteina sivulle siirottavia. Laji kasvaa muun muassa kallioilla, lehtipuiden tyvellä ja betonilla.
Kampasammal
Kampasammal ("Helodium blandowii") on lehtisammallaji kampasammalten heimossa. Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla erityisesti viileällä vyöhykkeellä.
Kampasammal on keskikokoinen, yleensä viidestä kymmeneen senttimetriä korkeaksi kasvava ja sulkahaarainen. Verson päähaara on melko roteva ja litteän näköinen, sulkahaarat sijaitsevat neljänä rivinä. Lehdet ovat keskeltä leveitä mutta tyveltä ja kärjestä kapenevia.
Poimusammal
Poimusammal ("Rhytidium rugosum") on lehtisammallaji poimusammalten heimossa, johon ei kuulu muita lajeja. Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Keski-Amerikassa. Pohjoismaissa se on erityisesti tunturialueiden laji.
Poimusammal on melko kookas kahdesta 12:een senttimetriä korkeaksi kasvava ja tiheäkasvuinen. Sen versot ovat niukkahaaraisia, kellanvihreitä ja lehdet varrenmyötäisiä, käyristyneitä.
Castle-luokka (korvetti)
Castle-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston korvettiluokka, joka oli paranneltu versio Flower-luokasta. Luokkaan piti kuulua 95 alusta, mutta tilatuista aluksista peruutettiin 51. Valmistuneista 44 aluksesta ensimmäiset saatiin palveluskäyttöön vuoden 1943 lopulla. Ne olivat jo valmistuessaan varustettu tutkin ja kaikuluotaimin.
Ranskan antauduttua Saksan laivasto sai käyttöönsä sukellusvenetukikohtia, joista käsin sukellusveneet kykenivät toimimaan laajemmalla alueella. Britannian Amiraliteetti totesi tarvitsevansa enemmän suuren toimintasäteen omaavia paremmin aseistettuja saattajia. Smith's Docks Company esitti Flower-luokasta saatuihin kokemuksiin perustuen kahden uuden alustyypin valmistamista: yksiakselinen korvetti, josta myöhemmin tuli Castle-luokka, ja kaksi akselinen River-luokka, joka luokiteltiin fregatiksi. Amiraalineuvosto hyväksyi uuden korvettiluokan piirustukset 7. toukokuuta 1943, jolloin alusten valmistuskustannuksiksi arvioitiin 174000 puntaa ilman aseita ja ammuksia.
Alusten kokonaispituudeksi tuli siten 252 jalkaa, mikä oli 47 jalkaa enemmän kuin Flower-luokan aluksilla, ja niiden uppoumaksi tuli 1010 tonnia. Etukantta oli nostettu neljä jalkaa ja takakantta kolme verrattuna edeltäneeseen luokkaan. Alusten tankkeihin voitiin sijoittaa 480 tonnia polttoainetta, jonka turvin ne kykenivät 15 solmun nopeudella matkaamaan 6200 merimailia eli 2200 enemmän kuin Flower-luokan alukset. Lyhyytensä ja kapeutensa (36,5 jalkaa) vuoksi alukset kyettiin valmistamaan pienemmillä telakoilla ja siten varmistamaan telakkateollisuuden tehokas käyttö. Pääosa aluksen kansirakenteista oli suunniteltu elementeiksi, jotka voitiin valmistaa varsinaisen telakkateollisuuden ulkopuolella.
Toimitettujen tilausten lisäksi tehtiin vuonna 1943Britteinsaarten telakoilta kolme tilausta: 3. maaliskuuta kaksi alusta, 4. toukokuuta kolme alusta ja 10. heinäkuuta kaksi alusta. Lisäksi Kanadasta 15. maaliskuuta tilattujen ja toukokuusta 1944 kesäkuuhun 1945 toimitettavaksi sovittujen 36 aluksen tilaukset peruutettiin joulukuussa 1943.
Luutasammal
Luutasammal ("Thamnobryum alopecurum") on lehtisammallaji riippusammalten heimossa. Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Sen suikertavasta pääversosta kasvaa pystyjä haarovia sivuversoja, jotka ovat viidestä 15:een senttimetriä pitkiä. Alempana versossa lehdet ovat suomumaisia, ylempänä leveätyvisiä ja teräväkärkisiä. Lehden keskisuoni on selkäpuolelta hampainen.
HMAS Adelaide (FFG 01)
HMAS Adelaide (runkonumero FFG 01) oli Australian laivaston vuosina 1980-2008 palveluksessa ollut Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 29. heinäkuuta 1977. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1978 ja se otettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1980.
Alus osallistui 1990-1991 Persianlahden sotaan, vuoden 1999 rauhanturvaoperaatioonItä-Timorilla. Lisäksi se oli Persianlahdella operaatiossa terrorismia vastaan vuosina 2001 ja 2004. Alus poistettiin palveluksesta 19. tammikuuta 2008 ja se upotettiin sukelluskohteeksi 13. huhtikuuta 2011 Uuden Etelä-Walesin rannikolla Avocan edustalle.
Munasammal
Munasammal ("Diphyscium foliosum") on munasammaliin kuuluva lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Keski-Amerikassa mereisillä alueilla.
Munasammal muodostaa noin yhden senttimetrin pitkiä tiheitö kasvustoja. Alimmat lehdet ovat kielimäiset ja lyhytkärkiset. Itiöpesäke on suuri ja soikea, kasvaa perättömänä lajin kasvupaikoilla paljaalla maalla.
Kalliokaviosammal
Kalliokaviosammal ("Buxbaumia aphylla") on kaviosammalten heimoon ("Buxbaumiaceae") kuuluva lehtisammallaji.
Se on pystykasvuinen kooltaan pieni yhdestä kahteen senttimetriä korkeaksi kasvava. Se elää usein hiekalla tai humuksella muiden sammalten ja jäkälien välissä. Lehdet ovat hyvin pienet ja lyhytikäiset. Itiöpesäke on kookas, muodoltaan epäsymmetrisesti kaviomainen, väriltään ensin vihertävä myöhemmin kiiltävän punaruskea.
Kivikutrisammal
Kivikutrisammal (kutrisammal) ("Homalothecium sericeum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa. Sitä esiintyy Euroopassa, Välimeren alueella, Lähi-Idässä ja Pohjois-Amerikan itäosassa.
Kutrisammal kasvaa suikertavasti ja haaroo tiheään sulkamaisesti. Se on väriltään kirkkaan vihreästä kellanruskeaan, silkinkiiltoinen. Lehdet ovat kapean kolmikulmaisia – keihäsmäisiäsyvään poimuisia, tyveltä hampaisia, tiheässä kasvavia.
Rutakaulasammal
Rutakaulasammal ("Trematodon ambiguus") on lehtisammallaji kaulasammalten heimossa. Sitä esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla, erityisesti havumetsävyöhykkellä.
Rutakaulasammal on pystykasvuinen ja hyvin pieni, enintään yhden senttimetrin korkea. Sen lehdissä on jyrkästi kapeneva pitkä ja ohut kärki. Itiöpesäkkeet ovat käyrän nuijan muotoisia ja sijaitsevat suhteellisen pitkien perien päissä.
Else Mattila
Else Sylvia Mattila (o.s. "Parviainen"; 24. kesäkuuta 1913 Joensuu – 21. kesäkuuta 1980 Nurmijärvi) oli suomalainen filosofian maisteri ja kirjailija.
Else Mattila oli naimisissa vuodesta 1944 maanviljelijä ja Keskustapuolueen kansanedustaja Matti Mattilan kanssa ja he asuivat Nurmijärven Röykässä. Heidän poikansa oli sisustusarkkitehti Martti Juhani Mattila (1950–1980), joka kuoli samana päivänä kuin äitinsä.
Else Mattila toimi vuosina 1964–1967 MTV:ssä esitetyn tv-sarjan "Tuulensuun tuvassa" käsikirjoittajana. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja radiokuunnelmia.
Lahosammal
Lahosammal ("Tetraphis pellucida") on lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Lahosammal on pystykasvuinen, pienikokoinen (yleensä alle kolme senttimetriä) ja kasvaa tiheinä kasvustoina. Lehdet ovat melko leveät, ehytlaitaiset, keskisuonelliset ja teräväkärkiset. Laji lisääntyy yleisesti itiöpesäkkeistä ja myös verson latvojen maljoissa syntyvistä itujyväsistä.
S. K. Halme
Saimi Tuulikki Hosia (kirjailijanimi S. K. Halme, o.s. Kettunen, s. 18. heinäkuuta 1913 Sulkava) on suomalainen kirjailija. Hän julkaisi kolme romaania, ja lisäksi Hosian tekstejä ilmestyi oulaisessa "Perjantai"-viikkolehdessä.
Hänen puolisonsa oli opetusministeriön kansliapäällikkönä vuosina 1964–1972 toiminut Heikki Hosia. Vuonna 1985 Saimi Hosialle myönnettiin valtion taiteilijaeläke, vaikka asiaa käsitellyt taiteen keskustoimikunta ei puoltanut eläkkeen myöntämistä. "Helsingin Sanomat" epäili taustalla olleen Hosian puolison työ eläkkeen myöntäneessä opetusministeriössä. Anomuksessa oli myös Oulussa vaikuttavan kirjailijan ja kustannustoimittajan Joni Skiftesvikin suosittelu.
Martta Kaivola
Martta Gustava Kaivola (s. 19. joulukuuta 1913 Multia) on suomalainen kirjailija.
Kaivola oli 1970-luvulla Salpausselän kirjailijoiden johtokunnan jäsenenä.
Laakeriheisi
Laakeriheisi eli välimerenlaakeriheisi ("Viburnum tinus") on ikivihreä pensas, joka kasvaa luonnonvaraisena Välimeren seudulla. Sitä käytetään koristekasvina.
Laakeriheisi kasvaa noin kolme metriä korkeaksi ja lähes yhtä leveäksi. Sen kiiltävät, tummanvihreät lehdet ovat 4–10 cm pitkiä, sileäreunaisia, soikeita ja teräväkärkisiä. Nuorten oksien kuori on ruskeaa, vanhojen harmaata. Kukkanuput ovat vaaleanpunaiset, ja niistä puhkeavat valkoiset tähdenmuotoiset kukat lopputalvella tai keväällä. Kukat kasvavat huiskilokukinnossa, ja niistä kypsyy mustikansinisiä marjoja loppusyksystä (loka-marraskuussa). Kukat ovat kaksineuvoisia, ja niitä pölyttävät hyönteiset.
Laakeriheisi kasvaa luonnonvaraisena Afrikassa (Algeria, Azorit, Kanarian saaret, Libya, Marokko ja Tunisia), Euroopassa (Albania, Ranska, Kreikka, Italia, Portugali ja Espanja), sekä Lähi-Idässä (Israel, Libanon ja Turkki). Se on levinnyt puutarhakarkulaisena myös Britanniaan. Luonnossa "Viburnum tinus" kasvaa osana rehevää macchia-pensaikkoa tai metsien aluskasvillisuutena, tyypillisesti rannikkoseuduilla. Puutarhassa se menestyy sekä auringossa, puolivarjossa että varjoisilla kasvupaikoilla.
Laakeriheisi kasvaa nopeasti vapaastikasvavana pensasaitana, mutta se kestää rajuakin leikkaamista. Se kukkii varmimmin aurinkoisilla kasvupaikoilla, ja jos halutaan itämiskykyisiä siemeniä, on kasvatettava lähekkäin yksilöitä jotka eivät ole lähisukulaisia. Kasvia lisätään myös pistokkaista.
Cinemaissí
Cinemaissí on Latinalaisen Amerikan elokuvafestivaali, joka järjestetään Helsingissä vuosittain lokakuussa. Vuonna 2017 Cinemaissí järjestetään 18.-22.10.
Festivaali tuo Suomeen laadukkaita latinalaisamerikkalaisia elokuvia, jotka tarjoavat näkymiä mantereen kulttuureihin, yhteiskuntiin ja monimuotoisuuteen. Monikulttuurinen festivaali edistää dialogia Suomen ja Latinalaisen Amerikan maiden välillä sekä pyrkii purkamaan stereotypioita.
Cinemaissín arvoja ovat tasa-arvo, monimuotoisuus, yhteisöllisyys, taiteellisuus, ekologisuus ja kunnioitus Latinalaisen Amerikan todellisuutta kohtaan. Festivaali ja sen oheistapahtumat tarjoavat foorumin näiden ja muiden ajankohtaisten teemojen keskusteluun.
Ensimmäinen Cinemaissí-festivaali pidettiin vuonna 2005. Vuodesta 2008 lähtien festivaalin ohessa on järjestetty lastentapahtuma Cinemaissito.
Vuonna 2015 festivaali ja sen oheisohjelmat tavoittivat yli 2500 kävijää. Yhteensä Cinemaissílla oli 81 näytöstä, elokuvia oli yhteensä 40 ja ne tulivat 21 Latinalaisen Amerikan maasta.
Elokuvafestivaalin järjestää Cinemaissí – Latinalaisamerikkalaisen elokuvan yhdistys ry, joka on maaliskuussa 2005 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys. Yhdistys pyrkii edistämään Suomen ja Latinalaisen Amerikan kulttuurista vuorovaikutusta.
Elokuvafestivaalin lisäksi yhdistys tekee jatkuvaa yhteistyötä erilaisten vaikuttajien kanssa kulttuurin ja yhteiskunnallisten kysymysten parissa. Cinemaissí-yhdistys ja sen järjestämä Latinalaisamerikkalaisen elokuvafestivaali edistävät dialogia ja tarjoavat suomalaisille ja kansainvälisille toimijoille mahdollisuuden aitoon vuorovaikutukseen yli kieli- ja kulttuurirajojen.
Yhdistyksen toiminta on avointa kaikille latinalaisamerikkalaisista kulttuureista ja elokuvasta kiinnostuneille. Yhdistys rekrytoi vuosittain vapaaehtoisia toteuttamaan elokuvafestivaalia.
Gustaf Oskar Tamelander
Gustaf Oskar Tamelander (12. heinäkuuta 1834 Turku – 22. lokakuuta 1885 Turku) oli suomalainen kuvernementinsihteeri ja kollegisihteeri joka kirjoitti myös ruotsinkielellä näytelmiä.
Tamelanderin äiti oli Karolina Helander ja hänen kasvatusisänään toimi postitirehtööri, everstiluutnantti Karl Gustaf Tamelander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1851 ja aloitti opinnot Helsingin yliopistossa. Tamelander toimi Krimin sodan aikana 1854–1855 Venäjän hallituksen vakoojana, ja hänet erotettiin yliopistosta ns. Töölön päivällisten jälkeen 1855. Töölön päivälliset olivat ylioppilaiden järjestämä juhlatilaisuus, jossa esitettiin venäläisvastaisia mielipiteitä.
Tamelanderin erottamiseen johtanut tapaus tunnetaan Tamelanderin juttuna. Ruotsiin siirtynyt runoilija Emil von Qvanten julkasi vuonna 1855 salanimellä Venäjää arvostelleen kirjoituksen jossa hän kannatti Ruotsin ja Suomen valtioliittoa. Tämä kirjoitus levisi myös Suomeen matkailijoiden mukana ja Tamelander lähetettiin Tukholmaan selvittämään kuka oli salanimen takana ja minkäläiset yhteydet hänellä oli Suomeen. Tukholmassa Tamelander saikin selville että von Qvanten oli ollut salanimen takana mutta Tamelanderin uteliaisuus herätti von Qvantenin epäluulot ja niinpä hän lähetti Tamelenderin mukana kirjeen eräälle ystävälleen Suomeen. Kirje oli laadittu sellaiseen tyyliin että vastaanottajassa heräsivät epäilykset Tamelanderia kohtaan. Pian selvisikin että Tamelander oli toiminut yhteistyössä venäläisten viranomaisten kanssa ja hän oli muun muassa koettanut myös tyrkyttää kiellettyä kirjallisuutta sellaisille henkilöille jotka haluttiin saattaa epäilyksenalaisiksi. Paljastuttuaan Tamelander joutui erotetuksi yliopistosta.
Tamelander toimi sitten kenraalikuvernöörinkanslian virkamiehenä Moskovassa vuoteen 1857 saakka ja myöhemmin kuvernemantinsihteerinä ja kollegisihteerinä.
Gibraltarin kasvitieteellinen puutarha
Gibraltarin kasvitieteellinen puutarha eli Alamedan puisto on noin kuuden hehtaarin laajuinen kasvitieteellinen puutarha Gibraltarin eteläosassa. Se perustettiin 1800-luvun alussa asukkaiden virkistäytymistä varten. Paikaksi valittiin Alamedaksi kutsuttu alue, josta oli kaivettu hiekkaa kaupungin rakentamiseen. Osa alueesta oli ollut kasvimaana jossa oli kasvatettu sotaväelle vihanneksia piiritysten aikana, osaa oli käytetty hautausmaana. Se ympäröi Grand Paraden harjoitusaluetta, jossa sotilaat suorittivat viikoittain vahdinvaihdon yli sadan vuoden ajan. Alameda tulee espanjankielen sanasta "alamo", joka tarkoittaa hopeapoppelia. Näitä kasvoi aikoinaan Grand Paraden varrella. Puisto pääsi melko huonoon kuntoon 1970-luvulla, mutta 1991 aloitettin sen kunnostamisprojekti, jonka yhteydessä puistosta tehtiin kasvitieteellinen puutarha. Sen tavoitteisiin kuuluu esitellä Gibraltarin alueen omien lajien lisäksi erilaisia mehikasveja ja kasveja välimerenilmastosta eri puolilta maailmaa, jakaa tietoa ja edistää kasvien ja niiden elinympäristön suojelua.
Monet puutarhan lajeista on tuotu entisistä Brittiläisen imperiumin maista kuten Australiasta ja Etelä-Afrikasta, joihin Gibraltarilla on ollut aikoinaan tiiviit meriyhteydet. Lajien määrä on kasvanut suuresti vuoden 1991 jälkeen.
Puiston perustamisesta määrännyt kuvernööri George Don tilasi sinne myös kaksi muistomerkkiä. Ensimmäinen pystytettiin vuonna 1815 kuvernööri George Augustus Eliottin kunniaksi. Alkuperäisen puusta kaiverretun patsaan tilalle vaihdettiin vuonna 1858 pronssinen rintakuva, joka sijoitettiin marmoripylvään päähän. Patsaan ympärille on aseteltu neljä haupitsia 1700-luvulta.
Wellingtonin herttuan rintakuva paljastettiin vuonna 1819. Puistossa on myös ulkoilmateatteri, matkamuistomyymälä ja entinen puutarhurin asuintalo, 1600-luvun kivirakennus, jossa on nykyisin Gibraltarin luonnosta kertova näyttely.
Puiston kaakkoisosassa on pieni eläintarha. Se sai alkunsa Gibraltarin tullin takavarikoimista uhanalaisista eläimistä, joita oli yritetty salakuljettaa lemmikeiksi.
Kearsneyn rautatieasema
Kearsneyn rautatieasema sijaitsee Kearsneyn kylässä Doverin kaupungin alueella Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on avattu vuonna 1862.
Kearsneyn asemalla pysähtyy Dover Prioryn ja Lontoon Victorian rautatieaseman välillä liikennöiviä junia. Kaikkia junavuoroja liikennöi ja aseman ylläpidosta vastaa Southeastern-yhtiö.
Salmin kapina 1831
Salmin kapina tapahtui elokuun lopulla 1831 Salmin pitäjässä Laatokan Karjalassa, kun paikalliset talonpojat polttivat pitäjän nimismiehen Georg Neiglickin elävältä talonsa mukana ja pahoinpitelivät lisäksi useita muita virkamiehiä.
Salmissa oli jo pitempään ollut yhteenottoja lahjoitusmaatalonpoikien ja virkamiesten välillä. Maaliskuussa 1831 pitäjässä mellakoitiin verorästien keruun yhteydessä. Vuonna 1831 puhjennut koleraepidemia ja siihen liittyneet viranomaisten karanteenimääräykset kärjistivät sitten tilanteen avoimeksi kapinaksi.
Kapina huipentui siihen, kun noin 300 talonpojan joukko saapui illalla 30. elokuuta 1831 Salmin Lunkulansaaressa sijainneelle Lehonniemen karanteenialueelle. Talonpoika Feodor Michailov Pantschukoff löi nimismies Neiglickin talon lattialle, ja sen jälkeen talonpojat polttivat nimismiehen talon mukana.
Turun hovioikeus tuomitsi 148 kapinallista ankariin rangaistuksiin. Kapinallisista 93 sai kuolemantuomion, mutta keisari armahti heidät, ja he joutuivat pakkotöihin Siperiaan, Kronstadtiin tai Viaporiin. Lisäksi 20 sai työvankeutta, 21 raipparangaistuksen ja 14 vesileipärangaistuksen.
Vilhelms Knoriņš
Vilhelms (Vilis) Knoriņš (; 29. elokuuta 1890 Cēsisin kihlakunnan Līgatne – 29. heinäkuuta 1938) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja historioitsija.
Vilhelms Knoriņš syntyi latvialaiseen talonpoikaisperheeseen ja suoritti opettajaseminaarin. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1910 ja teki puoluetyötä Pietarissa, Riiassa ja Liepājassa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Knoriņš oli yksi Minskin työläis- ja sotilasneuvoston johtajista ja Lokakuun vallankumouksen aikaan Läntisen alueen ja rintaman vallankumuskomitean jäsen. Tammikuusta 1918 lähtien hän toimi Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskusbyroon sihteerinä ja väliaikaisen neuvostohallituksen jäsenenä sekä helmikuusta 1919 Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean sihteerinä ja puolustusneuvoston jäsenenä. Elokuusta 1919 kesäkuuhun 1920 Knoriņš työskenteli Smolenskin sotilaspiirin sotakomissaarina ja sen jälkeen syyskuuhun saakka Valko-Venäjän vallankumouskomitean varapuheenjohtajana. Vuosina 1920–1922 hän oli Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskusbyroon sihteeri.
Vuosina 1922–1925 Knoriņš työskenteli NKP(b):n keskuskomiteassa ja sen jälkeen Moskovan kaupunkikomiteassa. Vuosina 1926–1927 hän oli puolueen keskuskomitean agitproposaston johtaja ja vuosina 1927–1928 Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri. Vuonna 1927 hänestä tuli myös NKP(b):n keskuskomitean jäsen. Vuosina 1928–1935 Knoriņš työskenteli Kominternin toimeenpanevassa komiteassa sekä vuodesta 1932 lähtien puoluehistorian instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänestä tuli historian tohtori. Knoriņš toimi myös "Pravdan" ja "Bolševik"-lehden toimituskunnan jäsenenä sekä vuodesta 1935 lähtien puolueen keskuskomitean agitproposaston varajohtajana.
Knoriņšin kirjallinen tuotanton käsittää puoluehistoriaa ja kaunokirjallisuutta käsitteleviä artikkeleita. Hän osallistui myös vuonna 1938 julkaistun laatimiseen.
Vilhelms Knoriņš pidätettiin Stalinin vainoissa kesäkuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta. Hänet on haudattu Moskovan lähelle Kommunarkan teloituspaikalle. Knoriņšin maine palautettiin vuonna 1955.
Lake Manitou
Lake Manitou on suuri järvi Kanadan Ontarioon kuuluvassa Manitoulinin saaressa. Manitoulin sijaitsee Huronjärvessä, ja 104 neliökilometrin kokoinen Manitou on maailman suurin järvessä sijaitsevassa saaressa sijaitseva järvi. Järvessä itsessään on vielä saaria.
Manitou River
Manitou River on ainakin kolmen joen nimi:
Apilasaniainen
Apilasaniainen ("Marsilea quadrifolia") on vedessä elävä saniaislaji, joka kuuluu ormiokasveihin. Sen suikertavasta varresta kasvaa yksittäin neliapilaa muistuttavia lehtiä joissa on kaksi lehdykkäparia. Lehdet kelluvat usein veden pinnalla. Itiöt kehittyvät ruodin alaosan kahdessa kotelossa. Laji on heterosporinen, itiöitä on kahdenkokoisia isoitiöitä ja pikkuitiöitä.
Lane Garrison
Lane Edward Garrison (s. 23. toukokuuta 1980 Dallas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Davidina televisiosarjassa "Pako". Garrison on esiintynyt myös muun muassa elokuvassa "Shooter". Garrisonilla oli myös merkittävä rooli elokuvassa Camp X-Ray.
Vladimír Eminger
Vladimír Eminger (s. 3. huhtikuuta 1992 Litvínov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Extraliga-joukkue HC Sparta Prahassa. Hän laukoo oikealta.
Eminger aloitti jääkiekon 3-vuotiaana ja on HC Litvínovin kasvatti. Kaudella 2008–2009 hän oli Litvínovin U18-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+9=14. Kaudeksi 2011–2012 Eminger siirtyi Suomeen ja Oulun Kärppien A-nuoriin, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 5+19=24. Hän edusti myös Kärppien miesten joukkuetta yhdessä European Trophy -ottelussa syksyllä 2011.
Huhtikuussa 2012 Eminger teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Kärppien kanssa. Hän sai harjoituskaudella Oscar Eklundin ja Ville Pokan loukkaantumisten myötä enemmän peliaikaa joukkueessa ja pelasi Kärppien kaikki kahdeksan European Trophy -ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Eminger teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2012–2013 avauskierroksella Saimaan Palloa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 20.35 minuuttia. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 19. tammikuuta 2013 Kalevan Palloa vastaan ja se ratkaisi Kärpille 4–2-voiton. Joulukuussa 2012 Eminger joutui kuukaudeksi sivuun käsimurtuman takia. Yhteensä hän teki kauden aikana SM-liigassa 36 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+6=7.
Kauden 2013–2014 päätteeksi Eminger voitti Suomenmestaruuden. Kesken kauden 2014–2015, marraskuussa 2014 hän jätti Kärpät ja siirtyi monivuotisella sopimuksella kotimaahansa Extraliga-joukkue HC Sparta Prahan riveihin. Kaudella 2015–2016 Eminger eteni joukkueen kanssa finaaleihin, mutta Tšekin-mestaruuden vei kuitenkin HC Bílí Tygři Liberec otteluvoitoin 4–2.
Eminger on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 20. joulukuuta 2014 Channel One Cupin toisessa ottelussa Sotšissa Suomea vastaan. Hän on pelannut myös kahdeksan nuorten ja 12 poikien maaottelua.
Kellussaniainen
Kellussaniainen tai kellusaniainen ("Salvinia natans") on vesisaniaislaji, jota esiintyy laajasti Euraasiassa Länsi-Euroopasta Japaniin ja Indokiinaan sekä Pohjois-Afrikassa. Sen juurettomat versot elävät vedessä kelluen. Lehdet sijaitsevat kolmen kiehkuroina, niistä kaksi on soikeita kelluslehtiä ja yksi juurimaisiksi rihmoiksi muuntunut. Itiöpesäkkeet sijaitsevat juurimaisten lehtien itiökoteloissa.
Kellussaniaista käytetään akvaariokasvina.
Hilseraunioinen
Hilseraunioinen ("Asplenium ceterach", syn. "Ceterach officinarum" DC.) on kallioilla kasvava saniaislaji, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Sen talvivihannat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Ne koostuvat parittaisista soikeista lehdyköistä, joiden alapinta on suomujen peitossa. Kuivuessaan lehdet kiertyvät rullalle, jolloin suomut suojaavat niitä kuivumiselta. Itiöpesäkkeet sijaitsevat viivamaisen kapeina ryhminä. Itiöiden kypsyttyä pesäkkeiden katesuomut ovat ruskeita.
CAC Boomerang
CAC Boomerang oli toisen maailmansodan aikainen Australiassa valmistettu hävittäjälentokone. Se oli jatkokehitetty North American NA-33 -koulutuskoneesta. CAC Wirraway -harjoitushävittäjä oli tämän tyypin suora edeltäjä.
Japani oli Tyynenmeren sodassa eristämässä Australian kokonaan, minkä takia Australiassa käynnistettiin pikaisesti oman hävittäjäkoneen tuotantoon tähtäävä projekti, jossa onnistuttiinkin suhteellisen hyvin. Australian kuninkaallisille ilmavoimille valmistettiin kahtena erillisenä tuotantosarjana (Mk I ja Mk II) ainakin 200 lentokonetta. Boomerangia pidettiin tulivoimaisena, kestävänä ja ketteränä hävittäjänä. Nopeudessa se hävisi jonkin verran Mitsubishi Zerolle. Huippunopeus oli 491 km/h, lakikorkeus 10 365 metriä ja enimmäislentomatka 2 575 kilometriä.
Konetyypin aseistuksena oli Spitfire Mk V:tä vastaava: 2 × 20 mm tykit sekä 4 × 7,7 mm konekiväärit siivissä. CAC eli Commonwealth Aircraft Corporation valmisti Twin Wasp -tyyppiset tähtimoottorit amerikkalaisen alkuperäisvalmistaja Pratt & Whitneyn lisenssillä. Moottorin teho oli 1 200 hevosvoimaa.
Kiiltoraunioinen
Kiiltoraunioinen ("Asplenium adiantum-nigrum") on raunioislaji, joka kasvaa emäksisillä kallioilla. Sitä esiintyy Euroopassa lukuun ottamatta pohjoisinta osaa, Länsi-Aasiassa, Keski-Aasiassa, Makaronesiassa, Pohjois-Afrikassa, Etelä-Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa.
Kiiltoraunioisen ruusukkeena kasvavat lehdet ovat kymmenestä 30:een senttimetriä pitkät, kahdesta kolmeen kertaan parilehdykkäiset, tummanvihreät kiiltävät ja talvivihreät. Lehtiruoti on alaosastaan kiiltävän ruskea, yläosasta vihreä. Lehtien alapinnalla sijaitsevat itiöpesäkeryhmät ovat pitkähköt.
Bertel Appelberg
Gustav Bertel Appelberg (11. heinäkuuta 1890 Kymi – 10. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kustannusjohtaja ja kirjallisuudentutkija.
Appelberg oli aluksi työssä Helsingin yliopiston kirjastossa kunnes hän meni 1913 Söderström & Co-kustantamon palvelukseen. Hän oli kustantamon toimitusjohtajana 1917–1960. Appelberg väitteli filosofian tohtoriksi 1944.
Värnamo
Värnamo on taajama Värnamon kunnassa Smålandissa Ruotsissa. Taajaman ohi menee Eurooppatie E4 ja Värnamo on myös rautatiesolmukohta, jossa kohtaavat Kustbanan ja Halmstadsbanan. Taajamassa on 18 696 asukasta (31.12.2010). Väkiluku on ollut tasaisen hiljaisessa kasvussa viimeiset vuosikymmenet ja on lähes kaksinkertaistunut vuodesta 1960.
Värnamon kaupunginosia ovat Alansryd, Amerika, Centrum, Doktorn, Gröndal, Helmershus, Hornaryd, Idavall, Karlsdal, Malmen, Mossle, Mosslelund, Norregård, Nylund, Rörstorp, Söderåsen, Torp, Trälleborg, Viadukten, Vråen, Västhorja, Åminne ja Östermalm.
Värnamo perustettiin varhaisella keskiajalla Lagan-joen varteen käräjä- ja markkinapaikaksi.
Vuonna 1871 Värnamo erotettiin Värnamon maalaiskunnasta itsenäiseksi kauppalaksi. Aikaisemmin Värnamo oli ollut alakauppala (ruots. "lydköping"), sittemmin vapaakauppala (ruots. "friköping") ja vielä epäitsenäinen kauppala (ruots. "municipalköping") ennen kuin siitä tuli oma kauppalakuntansa. Kauppala muutettiin kaupungiksi vuonna 1920 ja Värnamon maalaiskunta liitettiin siihen vuonna 1947.
Vuodesta 1971 kaupunki on kuulunut Värnamon kuntaan, jonka keskustaajamana se toimii.
Värnamossa sijaitsee Apladalenin luonnonpuisto sekä osittain myös Store Mossen kansallispuisto.
Powerwolf
Powerwolf on saksalais-romanialainen power metal -yhtye. Yhtyeen musiikille on tyypillistä synkkä tunnelma sekä musiikillisesti että sanoituksellisesti. Yhtyeen sanoitukset kertovat yleensä ihmissusista, vampyyreista tai pilkkaavat kristinuskoa ironian avulla. Yhtyeen jäsenet käyttävät esiintyessään corpse painteja.Studioalbumit
Livealbumit
Singlet ja EP:
Erik Frisk
Karl Erik Vilhelm Frisk (s. 29. heinäkuuta 1893 Vaasa ) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Friskin vanhemmat olivat räätälimestari Karl Valentin Frisk ja Maria Amanda Wikman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja toimi sittemmin lehtimiehenä. Frisk asui Kangasalla.
Luhtakuirisammal
Luhtakuirisammal ("Calliergon cordifolium") on väkäsammalten heimoon kuuluva lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Uudessa-Seelannissa.
Luhtakuirisammal kasvaa alustanmyötäisesti melko kookkaaksi, viidestä kahteentoista senttimetriä pitkäksi. Versot haarautuvat epäsäännöllisesti. Lehdet ovat tyveltä leveät, tasaisesti kapenevat, melko tylppäkärkiset. Itiöpesäkkeitä esiintyy toisinaan, ne kehittyvät varren sivulle.
Kalvaskuirisammal
Kalvaskuirisammal ("Straminergon stramineum") on väkäsammalten heimoon kuuluva lehtisammallaji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Australiassa. Se on ainoa laji "Straminergon"-suvussa.
Kalvaskuirisammalen verso on hyvin ohut ja usein vähähaarainen. Lehdet kasvavat tiiviin varrenmyötäisesti. Varsilehdet ovat leveän soikean kielimäisiä ja kuperia, haaralehdet pienempiä ja kapeampia. Lehden keskisuoni ulottuu puoleen väliin.
Vilho Malinen
Vilho Malinen (s. 1891 Viipuri ) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Sirohavusammal
Sirohavusammal ("Thuidium assimile", syn. "Thuidium philibertii" Limpr.) on havusammalten heimoon kuuluva lehtisammallaji. Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla lauhkealla ja havumetsävyöhykkeellä.
Sirohavusammal muistuttaa lehtohavusammalta ("Thuidium tamariscinum"), mutta on väriltään kellanvihreä eikä tummanvihreä ja varsilehtien kärjet ovat erilaiset, pitkät ja kapeat.
Oksalyylikloridi
Oksalyylikloridi eli etaanidioyylikloridi (COCl) on happoklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä.
Oksalyylikloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Se reagoi veden kanssa muodostaen oksaalihappoa ja suolahappoa, alkoholien kanssa muodostaen oksaalihapon estereitä ja amiinien kanssa amideja.
Oksalyylikloridia valmistetaan oksaalihapon ja fosforipentakloridin välisellä reaktiolla. Sitä käytetään agrokemikaalien, lääkeaineiden ja muiden hienokemikaalien valmistuksessa. Oksalyylikloridi reagoi karboksyylihappojen kanssa muodostaen muita happoklorideja, hiilimonoksidia ja hiilidioksidia. Katalyyttinä reaktiossa käytetään dimetyyliformamidia. Toinen reaktio, jossa oksalyylikloridia käytetään usein on Swern-hapetus. Siinä oksalyylikloridi ja dimetyylisulfoksidi hapettavat alkoholit aldehydeiksi tai ketoneiksi.
Lehtonokkasammal
Lehtonokkasammal ("Eurhynchium angustirete") on suikerosammalten heimoon kuuluva lehtisammallaji. Sitä esiintyy Euraasiassa lauhkealla vyöhykkeellä jokseenkin mantereisella alueella Lehtonokkasammal on isonokkasammalen ("Eurhynchium striatum") kaltainen, mutta sen lehdet ovat lyhyempiä ja tylppiä. Sitä on pidetty myös isonokkasammalen alalajina "Eurhynchium striatum" ssp. "zetterstedtii" (Störmer) Podp. Laji on kaksikotinen ja harvoin itiöpesäkkeellinen.
Astroturfing
Astroturfing tai astroturffaus (viitaten tekonurmen laittamiseen) tarkoittaa maksettujen mielipiteiden hyödyntämistä viestinnässä. Astroturffauksessa mainostaja tai poliittinen ryhmä joko maksaa todellisille ihmisille suosiollisista lausunnoista tai luo keksittyjä henkilöllisyyksiä saadakseen positiivista näkyvyyttä mediassa. Astroturffauksessa yritetään luoda vaikutelma siitä, että ruohonjuuritasolla on laaja tuki jollekin politiikalle, henkilölle tai tuotteelle, vaikka todellisuudessa tällaista tukea ei ole. Astroturfingissa käytetään yleisön harhautukseen tekaistuja henkilöllisyyksiä sekä keksittyjä painostusryhmiä. Näin uskotellaan, että astroturfingin avulla markkinoitu näkemys vastaa yleistä mielipidettä.
Sana on peräisin AstroTurf-nimisestä tekonurmesta, millä ironisoidaan sitä, että maksetut mielipiteet naamioidaan aidoiksi ”ruohonjuuritason” kansalaismielipiteiksi. Käsitteen suomenkielisiksi vastineiksi on esitetty muun muassa valekannatusta, mielipidelannoitusta, lumetusta ja palkkatrollausta . Termi nousi julkisuuteen Suomessa syksyllä 2012, kun astroturffausta mahdollisesti käytettiin mielipiteenmuokkauksessa 1,8 miljardin euron potilastietojärjestelmähankinnan (Apotti-hanke) julkisuuskeskustelussa.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1992 – miesten nelinpeli
Pöytätenniksen miesten nelinpeli Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 alkoi 28. heinäkuuta ja finaali pelattiin 4. elokuuta 1992. Osallistujia oli 23 maasta yhteensä 60 urheilijaa.
Ohrakryynivelli
Ohrakryynivelli on vanha satakuntalainen perinneruoka.
Se valmistetaan keittämällä kokonaisia ohraryynejä maidossa niin kauan, että ne pehmenevät ja tulevat väriltään punertavaksi. Mausteeksi velliin lisätään hieman suolaa. Keittäminen kestää kokonaisuudessaan noin 4–5 tuntia.
Ohrakryynivelli on Satakunnassa suosittu perinneruoka, sitä myydään yleisesti esimerkiksi toreilla ja erilaisilla markkinoilla. Muualla Suomessa valmistetaan lähinnä ohraryynipuuroa. Vanhan sananlaskun mukaan ohrakryynivelli paksuuntuu koko ajan Kokemäenjokea ylävirtaan kuljettaessa, kunnes Tampereelle saavuttaessa se on jo muuttunut puuroksi.
Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne...
Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne... on Vitun kova ääni -nimisen rap-duon toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 29. elokuuta 2012. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 29. sijalle. Albumin kappaleesta "Sienestä" julkaistiin musiikkivideo elokuun alussa 2012. Kappale "Ulottuvuudesta viis" julkaistiin "rap-henkisemmällä" biitillä OG Ikosen kesäkuussa 2012 julkaistulla "OG Mixtapella".
Butiken på Landet
Butiken på Landet on ruotsalainen vaatteita myyvien liikkeiden yhteenliittymä. Yrityksellä on 12 liikettä Ruotsissa ja neljä Suomessa. Ne toimivat kaikki itsenäisesti yhteisen nimen alla.
Butiken på Landetin liikkeet sijaitsevat nimensä mukaisesti maaseudulla taajamien ulkopuolella. Ne ovat maatilojen ja kartanoiden yhteydessä, myymälöiksi muutetuissa vanhoissa maatalousrakennuksissa. Butiken på Landet on keskittynyt myymään eurooppalaisten valmistajien laatumerkkejä.
Bebop (täsmennyssivu)
Bebop tai Bepop voi viitata seuraaviin asioihin:
Barleria obtusa
Barleria obtusa on akanttikasvien ("Acanthaceae") heimoon kuuluva eteläafrikkalainen särmiölaji, jota kasvatetaan koristekasvina.
"Barleria obtusa"n lehdet ovat pehmeät, harmaanvihreät ja hennon nukkamaisen karvan peittämät. Se kukkii violetein kukin syksyllä, Etelä-Afrikassa kukinta ajoittuu huhti–toukokuulle. Sen kasvutapa riippuu valaistusoloista: auringossa siitä tulee tuuhea pieni pensas, varjossa se kasvattaa pitkiä roikkomaisia oksia.
Kasvi houkuttelee perhosia puutarhaan.
"Barleria obtusa" elää luonnonvaraisena laajoilla alueilla Etelä-Afrikassa: sen levinnäisyysaluetta ovat Eastern Cape, KwaZulu-Natal, Mpumalanga, Limpopo, North West ja Gauteng. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kukkulat ja metsänreuna.
Solistitium Records
Solistitium Records oli saksalainen levy-yhtiö, joka keskittyi black metal -musiikin julkaisemiseen.
Karl Fabricius
Karl Johan Oskar Fabricius (s. 29. syyskuuta 1982 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Luleå HF:ssä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Fabricius on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Fabricius on Avans SK:n kasvatti, mutta pelasi myöhemmät juniorivuotensa Luleå HF:ssä, jossa hän teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 2000–2001. Fabricius pelasi tuolloin Elitserienissä 28 runkosarja- ja 11 playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaudella 2001–2002 hän pelasi 13 Elitserien-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Fabricius pelasi miesten pelejä myös lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin Kiruna IF:ssä ja Bodens IK:ssa, joista jälkimmäisessä hän pelasi kautensa loppuun. Suurimman osan runkosarjastaan Fabricius pelasi Luulajan J20-joukkueessa. Kauden 2002–2003 hän pelasi kokonaan Allsvenskanissa, Piteå HC:n joukkueessa.
Kaudeksi 2003–2004 Fabricius palasi Luulajaan ja murtautui Elitserieniin tehtyään 34 runkosarjaottelussa tehot 8+8=16 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2005–2006 hän toimi joukkueen varakapteenina. Kaudeksi 2006–2007 Fabricius siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Frölunda HC:n riveihin. Maaliskuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Pitkien spekulaatioiden jälkeen Fabricius jätti Frölundan ennen viimeisen sopimuskautensa 2009–2010 alkua syyskuussa 2009 ja palasi kymmenen päivää myöhemmin nelivuotisella sopimuksella Luleå HF:ään. Hän teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+19=25. Kahden sopimuskauden jälkeen Fabricius siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n slovakialaisjoukkue Lev Popradiin kaudeksi 2011–2012.
Kaudeksi 2012–2013 Fabricius palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella Luleå HF:ään. Hän voitti kauden aikana sekä Elitserien-hopeaa että European Trophyn mestaruuden. Toukokuussa 2013 Fabricius teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Luulajan kanssa, kuten taas kaksi vuotta myöhemmin toukokuussa 2015. Joulukuussa 2016 hänen sopimustaan jatkettiin jälleen kahdella vuodella kevääseen 2019 saakka.
Fabricius pelasi MM-kilpailuissa vuonna 2008. Yhteensä hän on pelannut 42 A-maaottelua tehopistein 9+9=18. Fabricius teki A-maajoukkuedebyyttinsä 6. huhtikuuta 2006 Oslossa Norjaa vastaan. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa heti kahdella osumalla Channel One Cupissa 16. joulukuuta 2006 Venäjän Moskovan Hodynka Arenalla Tšekkiä vastaan. Fabriciuksen ensimmäinen osuma jäi ottelun voittomaaliksi ja jälkimmäisellä hän viimeisteli vastustajan tyhjään maaliin 7–5-loppulukemat.
Fabricius on pelannut myös seitsemän nuorten maaottelua.
Vapausaste (mekaniikka)
Vapausaste tarkoittaa kappaleelle mahdollista liikkeen suuntaa. Kolmiulotteisessa avaruudessa vapaasti liikkuvalla jäykällä kappaleella vapausasteita on kuusi:
Sweat (A La La La La Long)
Sweat (A La La La La Long) on Inner Circle -yhtyeen vuonna 1992 julkaisema single, joka julkaistiin "Bad to the Bone" -albumilla.
Single menestyi erityisesti Euroopassa, jossa se nousi monissa maissa musiikkilistoilla kymmenen parhaan joukkoon, kuten Itävallassa, Irlannissa, Norjassa ja Ruotsissa. Single pysyi listoilla Saksassa kuusi ja Sveitsissä kaksitoista viikkoa. Se menestyi myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, joista Australiassa se ylsi toiselle ja Uudessa-Seelannissa ensimmäiselle sijalle. Britanniassa single ylsi kolmannelle sijalle ja Yhdysvalloissa sijalle 16. Kappale myös saavutti sijan 94 Triple J. Hottest 100, 1993 -listalla.
CD maxi
12" maxi
Europe
U.S.
7" single
Kasetti
CD maxi - Remixes
Thames Television
Thames Television oli brittiläinen televisioyhtiö, joka toimi vuosina 1968–1992. Se oli osa ITV:n verkostoa, joka vastasi lähetyksistä Lontoon alueella arki-iltaisin ja toisaalta tuotti omia ohjelmiaan, joita ITV levitti verkossaan myös Lontoon ulkopuolelle.
Yhtiöllä oli kaksi studiokeskusta: Isompi, jossa tehtiin draamaa ja lastenohjelmia, sijaitsi Teddington Lockissa Middlesexissä Thamesjoen varrella. Pienempi, josta tehtiin uutisia ja ajankohtaisohjelmia, oli aluksi Kingswaylla, sitten Euston Roadilla, ja vuonna 1993 koko toiminta keskitettiin Teddingtoniin. Vuonna 1997 yhtiölle valmistuivat uudet tilat Tottenham Court Roadin lähelle.
Kesäharso
Kesäharso ("Gypsophila elegans") on kohokkikasvien ("Caryophyllaceae") heimoon kuuluva ruohovartinen kasvi. Lajia käytetään myös koristekasvina.
Yksivuotinen kesäharso kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Kasvi on puhtaanvihreä, kalju ja haarova. Lehtien muoto vaihtelee pitkulaisista lähes tasasoukkiin ja ne ovat 3–13 mm leveät. Kukinto on harsu, runsaskukkainen viuhko. Kukkaperät ovat monta kertaa verhiön pituisia. Verhiö on 3–5 mm pitkä, kellomainen, valkojuovainen ja viisiliuskainen. Ulkoverhiö puuttuu. Terälehdet ovat valkoisia tai punertavia, kynnellisiä ja 8–15 mm pitkiä. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Suomessa kesäharso kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.
Kesäharso on alun perin kotoisin Vähästä-Aasiasta ja Kaukasukselta, mutta sitä tavataan monin paikoin muuallakin villiintyneenä uustulokkaana, muun muassa Fennoskandiassa. Suomessa kesäharso on harvinainen viljelykarkulainen tai satunnainen uustulokkas eri puolilta maata Etelä-Lappia myöten.
Villiintyneenä kesäharsoa tavataan pihoilla, joutomailla ja lastauspaikoilla.
Kesäharsoa viljellään kesäkukkana puutarhoissa.
Perttu Häkkinen
Perttu Eino Häkkinen (10. kesäkuuta 1979 Kokkola – 12. elokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja toimittaja.
Häkkinen perusti vuonna 1998 elektronisen musiikin yhtye Imatran Voiman yhdessä Jaakko Kestilän kanssa. Hän käytti muusikkona taiteilijanimeä Randy Barracuda ja Kestilä nimeä Fresh O Lexx. Imatran Voima julkaisi kolme albumia, ensimmäisen vuonna 2004. Imatran Voiman lisäksi hän soitti muun muassa yhtyeissä Itäväylä, Anaalivaihe, Boyz of Caligula ja Tähtiportti. Vuonna 2009 julkaistiin Häkkisen ensimmäinen sooloalbumi Randy Barracudana ruotsalaisyhtiö Flogsta Danshallin kautta. Hänen toinen sooloalbuminsa "Random Works of Randy Barracuda Vol. II" julkaistiin vuonna 2012 yhdysvaltalaisen Losonofono Recordsin kautta.
Toimittajana Häkkinen työskenteli muun muassa Radio Helsingissä, Basso Mediassa sekä Yleisradion radiokanavilla YleX, Yle Radio 1 ja Yle Puhe. Hän toimi myös kolumnistina "Rumbassa" ja "Helsingin Sanomissa". Vuonna 2015 Häkkinen sai Yle Puheen ohjelmastaan Koura-tunnustuspalkinnon.
Häkkinen kirjoitti kaksi kirjaa: tietokirjan "Valonkantajat – Välähdyksiä suomalaisesta salatieteestä" (Like, 2015) yhdessä Vesa Iitin kanssa ja dokumenttiromaanin "Hukkuminen – Kertomus Kumpulan surmayöstä" (Tammi, 2017). Lisäksi Häkkinen oli yksi elektronisesta musiikista kertovan tietoteoksen "Kone-Suomi" kirjoittajista (Khaos Publishing, 2017). Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Häkkinen kuoli sunnuntaiyönä 12. elokuuta 2018 tapaturmaisesti Helsingin Hakaniemenrannassa. Kuolemansyytutkimuksen mukaan kuoleman aiheuttivat päävammat, jotka syntyivät kaatumisessa polkupyörällä.
Perttu Häkkinen oli naimisissa alankomaalaissyntyisen Linda Fortmann Häkkisen kanssa. He tapasivat toisensa Rotterdamissa. Häkkisellä oli kaksi lasta.
The Go-Go’s
The Go-Go’s on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1978 Los Angelesissa. Yhtye teki historiaa olemalla ensimmäinen naisyhtye, joka kirjoitti ja esitti omat kappaleensa päästen samalla Billboard-listalle.
Bloch MB.150
Bloch MB.150-155 oli ranskalainen toisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokonesarja. Näistä MB.150 ei tullut tuotantoon, sen sijaan MB.152 osoittautui kelvolliseksi hävittäjäkoneeksi. Sarjan viimeinen malli oli MB.157, josta valmistui vain pelkkä prototyyppi. Konetyyppiä ehdittiin valmistaa pieni määrä ennen Ranskan valtausta vuonna 1940. Malleja MB.151 ja MB.152 tuotettiin yhteensä . Bloch-hävittäjät olivat edustivat näin ollen pientä vähemmistöä Ranskan ilmavoimien kalustosta, eikä niillä ollut näin ollen kovin suurta sotilaallista merkitystä. MB.150-sarjan koneissa voimalaitteena käytettiin Gnome-Rhônen valmistamia kaksirivisiä tähtimoottoreita. Yhdysvaltalaisvalmisteisten, tehokkaampien ja kevyempien tähtimoottorien (lähinnä Pratt & Whitney Twin Wasp) ehdittiin myös suunnitella. MB.150-sarjan koneiden siivet olivat trapetsimuotoiset.
Sarjan taistelukykyisintä hävittäjäkonetta, MB.155:ttä, käytti Vichyn hallitus. Siinä oli varhaisia edeltäjiään tehokkaampi Gnome-Rhône 14N tähtimoottori, minkä lisäksi tyyppi oli edeltäjiään aerodynaamisempi. MB.155:ssä oli myös edeltäjiinsä nähden paksumpi panssarointi.
MB.150-sarjan koneet suunnitteli ranskalainen Marcel Bloch, joka vaihtoi nimensä myöhemmin Dassaultiksi.
Pelikaanipiippuköynnös
Pelikaanipiippuköynnös ("Aristolochia gigantea") on eteläamerikkalainen köynnöskasvi. Sen lehdet ovat kolmikulmaiset tai sydämenmuotoiset, halkaisijaltaan noin 15 cm. Kukka on lähes 60 cm pitkä pussi, jossa on viininpunaisella pohjalla norsunluunvärisiä juovia. Kukan keskusta on keltainen, ja se tuoksuu sitruunalta. Hedelmä on noin 8 cm pitkä ja 2-3 cm leveä. Litteitä, 5 x 7 mm kokoisia siemeniä on jokaisessa hedelmässä paljon.
Pelikaanipiippuköynnös kasvaa Panamasta Brasiliaan ulottuvalla alueella.
Sitä on käytetty kansanlääkinnässä rohdoksena, Costa Ricassa sillä on lääkitty käärmeenpuremia. 2000-luvun tutkimuksissa on osoitettu että siinä on aineita, jotka hillitsevät keihäskäärmeen pureman aiheuttamaa verenvuotoa. Kasvi itse on kuitenkin myös myrkyllinen, ja sen rohdoskäytöstä varoitellaan, sillä se voi aiheuttaa parantumattomia munuaisvaurioita.
Bad Boys (Inner Circlen kappale)
Bad Boys on Inner Circlen alun perin vuonna 1987 tekemä kappale, josta tuli menestyssingle vasta myöhemmin vuonna 1993. Se tuli tunnetuksi esimerkiksi, kun sitä käytettiin Lain nimessä -sarjassa, jossa tunnusmusiikkina oli kappaleen normaali versio ja ohjelman lopussa käytettiin instrumentaaliversiota.
Laulu julkaistiin alun perin vuonna 1987 "One Way"-albumille, mutta vuonna 1993 se julkaistiin singlenä sen nykyisellä nimellä. Se ylsi kappalelistoilla sijalle 53 Isossa-Britanniassa ja sijalle 8 Yhdysvalloissa, saavuttaen lopulta kultarajan. Bad Boys julkaistiin myös Inner Circlen Sweat (A La La La La Long)-singlen B-puoleisena singlenä.
"Bad Boys" valittiin tunnusmusiikiksi "Lain nimessä" -sarjaan, koska sen eräs tuottaja sattui olemaan Inner Circle-fani.
1990-luvulla suosiossa ollutta kappaletta käytettiin myös Will Smithin ja Martin Lawrencen toiminta/komediaelokuvassa Bad Boys sekä sen seuraajaelokuvassa Bad Boys 2 (jotkut kappaleen sanoista laulaa molemmissa elokuvissa Smith ja Lawrence).
Kappaleessa viitataan "Sheriff John Browniin", joka oli Bob Marleyn I Shot the Sheriff-laulussa tapettu sheriffi.
Kappaleen instrumentaalinen versio soi "In Drag Net"-bonustasossa pelissä .
Cercopithecus lomamiensis
Cercopithecus lomamiensis on vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva kädellislaji, joka löydettiin Kongon demokraattisesta tasavallasta Lomamin jokialueelta. Paikalliset asukkaat käyttävät lajista nimitystä "lesula". Tutkijat löysivät lajin vuonna 2007 ja sen olemassaolo vahvistettiin "Plos One" -nimisessä tieteellisessä julkaisussa vuonna 2012. Laji on toinen vuoden 1984 jälkeen löydetty uusi afrikkalainen apinalaji.
"Cercopithecus lomamiensis" -marakattilaji elää Kongon demokraattisen tasavallan sademetsissä. Vuonna 2007 löytyi kuitenkin vankeudessa elävä yksilö Opalan kylästä. Sittemmin lajia on nähty myös luonnossa. Lajin elinalue sijaitsee Lomami- ja Tshuapa-jokien välissä maan keskiosissa.
"Cercopithecus lomamiensis" on vaarantunut metsästyksen vuoksi. Sen suojeleminen voi olla hankalaa, sillä suppealla alueella elävä laji voi muuttua vaarantuneesta uhanalaiseksi muutamassa vuodessa. Antropologi Kate Detweilerin mukaan oli onni, että apina löydettiin kun se vielä voidaan pelastaa. Lajin suojelemiseksi on ehdotettu perustettavaksi uusi Lomanin kansallispuisto.
Öljytuikku
Öljytuikku on pieni alkeellinen öljylamppu, joka palaa avoliekillä. Öljytuikut ovat varhaisimpia öljylamppuja eikä niissä ole kuin öljysäiliö ja sydänlanka. Öljysäiliö voi olla myös pelkkä avoin kuppi. Suomessa öljytuikkuja on käytetty erityisesti saunassa ja niitä on kutsuttu nimellä (sauna)tuiju. Tuijuissa on käytetty polttoaineena pääosin hamppuöljyä.
Öljylamppuja on käytetty jo esihistoriallisena aikana. Öljyn koostumus on vaihdellut ja se on saattanut koostua kasviöljystä tai eläinrasvasta. Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät oliiviöljyä, intialaiset rasvaa ja persialaiset maaöljyä. Välimeren maissa oliiviöljylamput pysyivät laajassa käytössä pitkälti 1800-luvulle, maaseudulla ja pienissä kylissä 1900-luvullekin.