hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vagabond (merkki)
Vagabond on ruotsalainen kenkämerkki, joka perustettiin 60-luvun lopulla. Merkki valmisti aluksi kenkiä vain miehille.
Pääkonttori sijaitsi alkuun Portugalissa ja Italiassa, joita on pidetty kenkientekotaidon mestareina. Vuonna 1994 Vagabond palasi Varbergiin Ruotsiin jonne perustettiin työpajan mallikappaleiden tekemistä varten, mikä oli ainutlaatuista Pohjois-Euroopassa.
Vagabondin kengät ja nahkatarvikkeet valmistetaan nykyisin Aasiassa. Johtava tuotantotoimisto sijaitsee Vietnamissa, josta käsin Aasian muissa osissa tapahtuvaa tuotantoa organisoidaan ja valvotaan.
Nykyään Vagabond valmistaa sekä naisille että miehille nahkatarvikkeita ja kenkiä yli 2 miljoonaa paria vuodessa 25 maassa ympäri maailmaa.
Revlon
Revlon () on yhdysvaltalainen kosmetiikka-alan yritys. Revlonin perustivat vuonna 1932 kanadalais-yhdysvaltalaiset veljekset Charles Revson ja Joseph Revson sekä kemisti Charles Lachman. Yritys sai nimensä perustajiensa sukunimien yhdistelmästä. Revlonin liikevaihto vuonna 2016 oli 2,3 miljardia dollaria.
115 Thyra
115 Thyra on melko suuri ja kirkas päävyöhykkeen asteroidi, joka kuuluu S-luokkaan. Sen inklinaatio on melko suuri. Sen löysi James Craig Watson 19. huhtikuuta 1870. Asteroidi nimettiin Tanskan muinaisen hallitsijan, Thyran, mukaan.
Wonambi
Wonambi on sukupuuttoon kuollut käärmesuku eteläisestä ja itäisestä Australiasta. Se eli 10 miljoonaa – 70 000 vuotta sitten. "Wonambi" saattoi muistuttaa kuusimetrisenä pytonia, mutta tosiasiassa se kuului sukupuuttoon kuolleeseen Matsoiidae-käärmeheimoon, johon kuului muun muassa Afrikassa elänyt "Giganthopis"-käärme. Matsoiidae-heimo kehittyi 55 miljoonaa – 50 000 vuotta sitten.
"Wonambi" saalisti saaliinsa väijymällä sitä ja sitten kuristamalla.
"Wonambin" nimi tulee aboriginaalien myyteistä, samoin kuin "Quinkanan" nimi.
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa () on kolmas osa Yhdysvaltain elokuvainstituutin luomaa 100-vuotissarjaa. Luettelo sisältää Yhdysvaltain elokuvainstituutin määrittelemät 100 hauskinta yhdysvaltalaista elokuvaa. Elokuvalista julkistettiin 13. kesäkuuta 2000.
Aadolf Fredrik (Mecklenburgin herttua)
Adolf Friedrich Albrecht Heinrich Mecklenburg (10. lokakuuta 1873 Schwerin – 5. elokuuta 1969) oli saksalainen tutkimusmatkailija, Togomaan kuvernööri ja Baltian herttuakunnan herttua 5.11.–28.11.1918.
Aadolf Fredrik oli Mecklenburg-Schwerinin suuriruhtinas Fredrik Frans II:n (1823–1883) ja hänen vaimonsa Schwarzburg-Rudolstadtin prinsessa Marien kolmas lapsi. Aadolf Fredrik syntyi Schwerinissä.
Vuosina 1907–1908 Aadolf Fredrik johti tieteellistä tutkimusretkeä Keski-Afrikan hautavajoaman alueella kulkien Afrikkaa idästä länteen. Vuonna 1908 hän sai Eduard Vogelille nimetyn maantieteen kunniamitalin. Matkoillaan keräämänsä hyönteiset ja hänen Togossa sijainnut asuinpaikkansa ovat Berliinin Luonnontieteen museossa ja Senckenbergin museossa.
Vuosina 1910–1911 hän johti tutkimusmatkan Tšadjärvelle sekä Kongon pohjoisosista lähteviä ja Sudanin kohdalla Niiliin virtaavia jokia. Aadolf Fredrik ja hänen matkakumppaninsa tutkivat alueita, jotka olivat olleet siihen mennessä hyvin vähän tutkittuja.
Vuosina 1912–1914 Aadolf Fredrik toimi Saksan Länsi-Afrikassa sijainneen Togon viimeisenä kuvernöörinä. Erikoisuutena voi mainita, että hänet kutsuttiin vuonna 1960 itsenäistyneen Togon itsenäisyysjuhlaan virallisena vieraana. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän toimi saksalaisen siirtomaayhdistyksen varapuheenjohtajana.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Aadolf Fredrik toimi vuonna 1915 Itävalta-Unkarin armeijassa ja osallistui yhteistyöjärjestelyihin keskusvaltojen liittolaisvaltioiden Turkin ja Bulgarian kanssa.
Neuvosto-Venäjä solmi Brest-Litovskin rauhan keisarillisen Saksan kanssa. Sen mukaan valta Itämeren maakunnissa siirtyi Saksalle. Sen pohjalta perustettiin marraskuussa 1918 Baltian herttuakunta Riiassa, johon kuuluivat nykyisen Kuurinmaa, Liivinmaa, Viro. Sen ensimmäiseksi herttuaksi aiottiin valita Meckelenburgin Aadolf Fredrik. Baltian herttuakunnan taru oli hyvin lyhyt. Se päättyi Saksan tehdessä aselevon ympärysvaltojen kanssa.
Samoihin aikoihin käynnissä olleen Suomen kuningaskunta-keskusteluun Aadolf Fredrikin nimi liittyi hyvin näkyvästi. Hän viesti Suomen hallitukselle jo keväällä 1918 halunsa olla käytettävissä Suomen kuningasta valittaessa.
Aadolf Fredrik toimi Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä kolme vuosikymmentä vuosina 1926–1956 ja toisen maailmansodan jälkeen Liittotasavallassa muodostetun Saksan kansallisen olympiakomitean ensimmäisenä puheenjohtajana 1949–1951.
Aadolf Fredrik oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1917 hän meni naimisiin Reuss-Schleizin prinsessan Viktoria Feodoran kanssa. Hän kuoli seuraavana päivänä heidän tyttärensä herttua Woizlawa Feodoran syntymän jälkeen joulukuussa 1918. Aadolf Fredrik avioitui velipuolensa, herttua Juhana Albertin, lesken Stolberg-Rosslan prinsessan Elisabetin kanssa vuonna 1924. Pariskunnan elämä sammui muutaman viikon kuluessa vuonna 1969. Heidät on haudattu Schleswig-Holsteinin Eutiniin.
Avaintodistaja
Avaintodistaja () on Péter Bacsón ohjaama, vuonna 1969 valmistunut, unkarilainen satiirinen elokuva. Elokuvan valmistumisaikaan Unkarissa vallinneessa ilmapiirissä ei ollut hyväksyttyä puhua 1950-luvusta ja vuonna 1956 tapahtunut Unkarin kansannousu oli tabu. Vaikka elokuva sai rahoitusta kommunistihallinnolla, joka myös hyväksyi sen tekemisen, kiellettiin elokuva julkaisun jälkeen. Kun elokuvaa oli esitetty ulkomailla hyväksyivät myös Unkarin viranomaiset ja sallivat lopulta sen esittämisen. Elokuva esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1981. Elokuvalle valmistui "Megint tanú" jatko-osa vuonna 1994.
Elokuva kuvaa toisen maailmansodan aikana Unkarin kommunistisen liikkeen toimintaan osallistuneen yksinhuoltajaisä József Pelikán tapahtumia. Pelikán tapaa vanhan ystävänsä Zoltán Dániel, joka nykyään työskentelee valtion virkamiehenä, joka kalastaa Tonavalla. Dániel putoaa jokeen ja Pelikán pelastaa hänet ja kutsuu kotiinsa. ÁVH saa raportin, jonka mukaan Pelikán olisi laittomasti teurastanut sian ruuakseen. Dániel yrittää pelastaa hänet, mutta avaa sattumalta salaoven kellariin, jonne liha on säilöttynä. Pelikán joutuu vankilaan, mutta hänet vapautetaan myöhemmin ”korkeamman tahon antaman käskyn johdosta”. Toveri Virág antaa Pelikánille erilaisia tehtäviä, joiden tavoitteena on saada Pelikán todistajaksi Zoltán Dánielia vastaan järjestetylle näytösoikeudenkäynnille. Ennen oikeudenkäyntiä Pelikánille annetaan valmiiksi kirjoitettu todistus, joka hänen tulee opetella ulkoa, mutta Pelikán päättää kertoa totuuden. Hänet vangitaan uudelleen. Kuitenkin Pelikánin odottaessa hirttotuomion täytäntöönpanoa, poliittinen ilmapiiri muuttuu ja hänet vapautetaan. Pelikán tapaa toveri Virágin, joka on menettänyt kaiken aiemman vaikutusvaltansa.
Cebu Pacific
Cebu Air, Inc. (yleiskielessä pelkkä Cebu Pacific Air) on filippiiniläinen halpalentoyhtiö. Yhtiö operoi lähinnä Filippiinien saarten välillä 34 kohteeseen, mutta lentää myös kansainvälisiä lentoja 19 kohteesta, muun muassa Taipeista, Hongkongista ja Shanghaista.
Turvallisuuden laiminlyönnin vuoksi yhtiö ei ole saanut operoida Euroopan unionin jäsenmaiden alueella 31.3.2010 lähtien. Tämä kielto koskee kaikkia lentoyhtiöitä, jotka on rekisteröity Filippiineille. Yhtiö on kuitenkin ilmoittanut tiedotteessaan liisaavansa kahdeksan uutta Airbus A330-300 -lentokonetta ja aloittavansa niillä vuoden 2013 aikana kaukolennot Filippiineiltä Australiaan, Eurooppaan ja Amerikkaan.
Maaliskuussa 2012 Cebu Pacificin laivaston keski-ikä oli 3,7 vuotta.
Cebu Pacific matkustajamäärät ovat lisääntyneet joka vuosi. Yhtiö pyrkii lisäämään matkustajamääriä entisestään uusien kaukokohteiden avulla vuonna 2013.
Xevious
Xevious () on Namcon 1982 julkaisema kolikkopeli. Sen ohjelmoija on Masanobu Endō. Pohjois-Amerikassa pelin levittäjänä toimi Atari. "Xevious" käyttää Galagan laitteistoalustaa.
Pelaaja käyttää kahdeksaan suuntaan ohjaavaa joystickia ohjatakseen Solvalou-nimistä alusta, joka on varustettu eteenpäin ampuvalla "Zapper"-tulituksella ilmakohteita varten, ja erillistä pomminäppäintä maakohteita varten. Peli sijoittuu Etelä-Amerikkaan Peruun. Pelin maastona on käytetty metsiä, lentokenttiä, merta, armeijan asemia ja Nazca-linjoja.
Pelin kartassa on 16 aluetta, joiden läpäisyn jälkeen peli hyppää takaisin alueelle 7. Solvalou menee jatkuvasti eteenpäin maaston vaihtuessa ja kaikkien maaston kohteiden yli voi lentää vapaasti. Jos pelaaja menettää elämän, peli jatkuu normaalisti alueen alusta. Jos pelaaja on läpäissyt vähintään 70% alueesta, hän siirtyy suoraan seuraavaan alueeseen. Pelaajan on myös mahdollista edetä pelissä ampumatta mitään ilma- tai maakohteista.
"Xevious" oli ensimmäisiä pystysuuntaan scrollaavia ampumispelejä ja vaikutti tulevaisuudessa voimakkaasti tämän genren peleihin. Grafiikka oli mullistavaa aikanaan ja pelin viholliset oli renderoitu erittäin teräväpiirtoisesti ja niiden luomisessa oli käytetty huolellisesti varjoja ja harmaan eri sävyjä.
Xevious oli myös ensimmäisiä pelejä, jossa oli mahdollista ampua esiin piilossa olevia S-lippuja, joita käytettiin ensimmäisenä "Namcon" Rally-X-pelissä. S-lippu oli piilotettu neljään eri kohtaan pelissä, ja sen yli lentäminen antoi pelaajalle lisäelämän. "Xevious" oli myös ensimmäinen kolikkopeli, jolla oli Yhdysvalloissa mainos valtakunnallisessa televisiossa. Atarin mainoslause Englanniksi oli "Are you devious enough to beat Xevious?"
Yhdysvalloissa peli sai melko keskinkertaisen vastaanoton, mutta "Xevious" oli valtava kulttihitti Japanissa. Muusikot Haruomi Hosono (Yellow Magic Orchestra) and Keisuke Kuwata (Southern All Stars) olivat suuria "Xevious"in ystäviä ja "Hosono" teki albumin Namco-videopeleistä, jossa "Xevious" oli pääteemana.
Namco Museum DS:n mukaan pelistä on tehty myös kolmiosainen novelli "Fardraut".
Cow Palace
Cow Palace, oikeammin "California State livestock pavilion" on urheiluareena Daly City:ssä San Franciscon naapurissa Kaliforniassa. Areena on valmistunut vuonna 1941 ja sitä ovat käyttäneet niin urheilujoukkueet, konsertoivat yhtyeet kuin karjanäyttelytkin.
Hallin ensimmäinen urheilukäyttäjä oli 60-luvulla San Francisco Warriors, joka nykyisin tunnetaan San Franciscon lahden toisella puolella Oaklandissa kotipaikkaansa pitävänä Golden State Warriorsina. NHL -joukkue San Jose Sharks pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan (1991-93) ennen oman hallinsa valmistumista Cow Palacessa. Hallissa on tämän jälkeen ollut käyttäjinä IHL -jääkiekkoliigan San Francisco Spiders ja Amerikkalaisen jalkapallon sisähallisarjan San Jose Wolves, molemmat ainoastaan yhden kauden ajan. Kaudella 2012-13 hallissa aloittaa ECHL -joukkue San Francisco Bulls.
Live My Life
Live My Life on alankomaalaisen laulajan Boriksen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2009.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Boris Titulaer ja Anthony Tolsman, ellei toisin mainittu.
Jaakko Honko
Jaakko Olavi Honko () oli suomalainen taloustieteilijä. Honko väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1955 ja toimi siellä vuodesta 1960 vuoteen 1986 liiketaloustieteen professorina. Hän toimi pitkään myös hallintotehtävissä: Helsingin kauppakorkeakoulun rehtorina 1969–1980 ja kanslerina 1980–1989.
Honko kirjoitti ylioppilaaksi 1941 ja valmistui ekonomiksi 1946, kauppatieteiden kandidaatiksi 1948, kauppatieteiden lisensiaatiksi 1951 sekä väitteli kauppatieteiden tohtoriksi 1955. Työelämässä hän on toiminut oy Tampereen kehruutehtaan konttoripäällikkönä 1946–1952, Kauppakorkeakoulun (myöhemmin Helsingin kauppakorkeakoulu) liikelaskentaopin assistenttina 1952–1956, lehtorina 1956–1958, dosenttina 1957–1958, liiketaloustieteen virkaa toimittavana professorina 1957–1958, apulaisprofessorina 1959–1960, professorina 1960–1986, vararehtorina 1963–1969, rehtorina 1969–1980 ja kanslerina 1980–1989. Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen C-osaston johtajana Honko oli 1955–1974, teknillisen korkeakoulun erikoisopettajana 1956–1964, Uppsalan yliopiston vierailevana professorina 1964, Lundin yliopiston virkaa toimittavana professorina 1967, Bonnin yliopiston vierailevana professorina 1984 ja Berliinin tiedeakatemian neuvonantajana vuodesta 1989 lähtien.
Luottamustoimia Hongolle ehti kertyä runsaasti. Hän oli Liikkeenjohdon instituutin säätiön hallituksen puheenjohtaja 1970–1974 ja valtuuskunnan puheenjohtaja 1974–, oy Liikkeenjohdon koulutuskeskus ab:n hallituksen puheenjohtaja, Liiketaloudellisen Aikakauskirjan toimituskunnan puheenjohtaja, Talouselämän johtamiskoulutuksen neuvottelukunnan puheenjohtaja 1970–1982 ja Suomen korkeakoulujen rehtorien neuvoston varapuheenjohtaja 1970–1973 ja 1976–1978. Honko toimi lisäksi Yrjö Jahnssonin säätiön hallituksen puheenjohtajana, Liikesivistysrahaston hallituksen jäsenenä, Marcus Wallenbergin säätiön hallituksen jäsenenä, International University Contact for Management Educationin varapresidenttinä 1969–1971 ja Nordic Management Boardin hallituksen puheenjohtajana 1976–1979. Suomen Yhdyspankin hallintoneuvoston puheenjohtajana hän toimi 1981–1989, Rautaruukki oy:n hallintoneuvoston jäsenenä 1967–1988, Stockmannin hallituksen varapuheenjohtajana ja Wärtsilän hallituksen jäsenenä.
Honko on Suomen ekonomiliiton, Kauppatieteiden kandidaattien yhdistyksen ja Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kunniajäsen sekä Verband der Hochschullehrer für Betriebswirtschaftin kunniajäsen. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Honko on ollut vuodesta 1966 ja esimiehenä 1987–1988, Suomen Tiedeseuran jäsen hänestä tuli 1972 ja Teknisten tieteiden akatemian jäsen 1978.
Ma Qinghua
Ma Qinghua (, s. 25. joulukuuta 1987 Shanghai, Kiina) on kiinalainen rata-autoilija.
Ma aloitti kilpauransa vuonna 2005 kilpailemalla Aasian Formula Renault -sarjassa viisi kilpailua. Samana vuonna hän ajoi yhden kilpailun Italian Formula 3000 -sarjassa. Vuodet 2005-06 Ma ajoi A1GP-sarjassa kaksi kilpailua saavuttaen kuusi pistettä. Vuonna 2007 hän ajoi Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa. Vuonna 2008 Ma kilpaili Espanjan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjassa seitsemänneksi. Vuonna 2009 Ma ajoi Britannian Formula 3:sten National Class sarjassa sijoittuen 10:ksi. Vuonna 2010 Ma ajoi Superleague Formula -sarjassa kaksi kilpailua. Vuonna 2011 Ma ajoi Kiinan Touring Car mestaruussarjassa voittaen 1600cc:n mestaruuden.
Vuonna 2012 Ma ilmoitettiin Formula 1-tallin HRT:n testi- ja varakuljettajaksi. Hän osallistui Italian GP:n viikonloppuna perjantain vapaisiin harjoituksiin, jolloin hänestä tuli näin ollen ensimmäinen kiinalainen, joka on mukana Formula 1:sten viikonlopun toiminnassa. Hän oli mukana myös Singaporen, Abu Dhabin ja Yhdysvaltain vapaissa harjoituksissa. Vuonna 2013 Ma kilpaili GP2-sarjassa Caterham Racing -tallissa, mutta menetti paikkansa Alexander Rossille heti ensimmäisen viikonlopun jälkeen. Samana vuonna hän toimi Caterhamin F1-tallin testikuljettajana ajaen Kiinan GP:n vapaissa harjoituksissa toista kisakuljettajan autoa.
Vuonna 2014 Ma siirtyi kilpailemaan Citroënilla WTCC-vakioautosarjassa ja ajoi yhteen osakilpailuvoittoon. Hän jatkoi Citroënilla myös kauden 2015.
Live My Life (kappale)
"Live My Life" on yhdysvaltalaisen yhtyeen Far East Movementin kappale heidän neljänneltä studioalbumiltaan "Dirty Bass". Kappaleessa esiintyy myös kanadalainen poplaulaja Justin Bieber. Kappale julkaistiin 28. helmikuuta 2012 albumin toisena singlenä. Sen tuottivat RedOne ja De Paris.
Mattholmsfladan
Mattholmsfladan on Paraisilla sijaitseva matala ja ruovikkoinen merenlahti, flada. Lahtea reunustaa järviruokovyö ja myös avovesialueella on muutamia ruovikkosaarekkeita. Yhdessä viereisen Lenholmin luonnonsuojelualueen kanssa Mattholmsfladan muodostaa kansainvälisesti arvokkaan suojelukokonaisuuden ja 129 hehtaarin Natura 2000 -alueen.
Mattholsmfladan on muuton aikainen levähdyspaikka ja syksyisin lahteen kerääntyy runsaasti joutsenia, hanhia, sotkia ja sorsia. Linnustoon kuuluu muun muassa kyhmyjoutsen, silkkiuikku, punasotka ja harmaasorsa, jotka ovat tyypillisiä rehevien lintulahtien asukkaita. Ruovikossa laulaa rytikerttunen. Tornien taistossa paikalla on havaittu 56–72 lajia.
Mattholmsfladan sijaitsee noin 9 kilometriä Paraisten keskustasta lounaaseen, Saaristotien eli seututien 180 varrella. Fladan reunalla on lintutorni jonne pääsee Lenholmin luontopolkua pitkin.
Werner Radspieler
Werner Radspieler (13. elokuuta 1938 Nürnberg – 7. maaliskuuta 2018 Nürnberg) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bambergin arkkihiippakuntaan 8. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Thuggan titulaaripiispaksi 7. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Elmar Maria Kredel, jota avustivat Josef Schneider ja Martin Wiesend.
Radspielerille myönnettiin ensimmäisen luokan Verdienstkreuz 23. toukokuuta 1996, ja häntä kunnioitettiin lisäksi Bayerischer Verdienstordenilla 15. heinäkuuta 2002.
Äänteensiirros
Äänteensiirros tarkoittaa kielessä tapahtuvaa useaa samanaikaista systemaattista äänteenmuutosta. Yksi esimerkki tästä on englannin kielen suuri vokaalisiirros vuosina 1350–1500. Myös saksan kielessä ja kreikassa on tapahtunut äänteensiirroksia, ja tällä hetkellä sellaisia tapahtuu joissain amerikanenglannin murteissa.
Risto Nieminen (urheiluvaikuttaja)
Risto Nieminen (s. 5. syyskuuta 1951 Vaasa) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän oli Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja marraskuusta 2012 alkaen ja Valon puheenjohtaja vuosina 2014–2016. Hän toimi Veikkauksen toimitusjohtajana 2. lokakuuta 2012 asti.
Nieminen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän toimi Opiskelijoiden liikuntaliiton pääsihteerinä vuosina 1976–1980. Vuonna 1980 Niemisestä tuli Suomen Urheilumuseon johtaja, ja sen jälkeen hän siirtyi Veikkauksen palvelukseen. Vuosina 1989–2000 hän työskenteli yhtiön tiedotusjohtajana. Toimittuaan Suomen Urheilutelevision toimitusjohtajana 2000 –2001 Nieminen palasi takaisin Veikkaukseen, kun hänet valittiin sen toimitusjohtajaksi. Vuonna 2010 Nieminen valittiin maailman rahapelijärjestön World Lottery Associationin puheenjohtajaksi.
Niemistä on pidetty yhtenä Suomen merkittävimmistä urheiluvaikuttajista. Muun muassa Urheilulehti arvioi hänet useana vuonna merkittävimmäksi vaikuttajaksi.
Huhtikuussa 2012 Nieminen ilmoitti jättävänsä tehtävänsä vuoden 2012 lopussa. Helsingin Sanomien tietojen mukaan Nieminen sai potkut, minkä hän itse kiistää ja sanoo lähdön olleen neuvottelun tulos.
Ranskan Kamerun
Ranskan Kamerun (, toisinaan myös "Cameroun Oriental", ”Itä-Kamerun”), oli Ranskan siirtomaa Afrikassa ensimmäisestä maailmansodasta poliittiseen itsenäistymiseen vuonna 1960. Virallisesti kysymyksessä oli Kansainliiton mandaattialueen osa sotien välisenä aikana ja sittemmin YK:n huoltohallintoalue. Ranskan Kamerun käsitti pääosan nykyisestä Kamerunin tasavallasta.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Saksan keisarikunnan siirtomaa Saksan Kamerun oli laajentunut Ranskan ja Britannian hallinnoimille alueille. Sodan aikana ranskalaiset ja brittijoukot eräiden kamerunilaisten kansojen avustuksella valtasivat maan vuoteen 1916 mennessä. Versailles’n rauhassa vuonna 1919 Kamerun jaettiin Britannian ja Ranskan kesken siten, että Brittiläinen Kamerun ("Cameroons") oli läntisempi ja pienempi kuin Ranskan mandaattiosa. Entinen Saksan siirtomaa Togo jaettiin hieman samalla tavoin.
Ranska ryhtyi hallinnoimaan maata Yaounde pääkaupunkina, kun brittiläisen osan hallinto ohjattiin Nigerian kautta. Tärkein satama oli Douala. Kamerunin eteläosaa asuttivat pääosin dualat, fulbet ja sudanilaiset, pohjoisosaa arabit. Eurooppalaisia oli joitain tuhansia. Ranskan Kamerunin asukasluku oli 1 877 113 vuonna 1926 ja 3,1 miljoonaa vuonna 1952. Kamerunilaiset perustivat omia puoluejärjestöjään, jotka havittelivat maalle poliittista itsenäisyyttä. Union des Populations du Cameroun kiellettiin 1955, mikä johti sissisotaan ja itsenäistyminen tapahtui tammikuussa 1960. Seuraavana vuonna valtioon liittyi Brittiläisen Kamerunin eteläosa.
Maa oli merkittävä kautsun, banaanien, kaakaon ja kahvin sekä kookoksen ja kola- ja maapähkinöiden tuottaja. Maasta vietiin myös trooppista puutavaraa.
Ulosteensiirto
Ulosteensiirto on toimenpide, jossa potilaan paksusuoleen siirretään tavallisimmin jonkun lähiomaisen ulostetta. Myös jonkun muun terveen luovuttajan ulostetta voidaan käyttää. Tällä pyritään palauttamaan paksusuoleen sen normaali bakteerikanta, joka on syystä tai toisesta muuttunut sairaalloiseksi kuten antibioottiripulissa. Paksusuolen bakteerikanta voi muuttua poikkeavaksi jopa vain yhdestä antibioottikuurista pitkäksi ajaksi, jopa pysyvästi. Hoitotoimenpiteenä ulosteensiirto on Suomessa suhteellisen tuntematon, vaikka ulosteperäruiskeita käytettiin Helsingin Kirurgisessa sairaalassa antibioottiripulin hoitoon jo 1960-luvulla. Clostridium difficile -bakteerin aiheuttaman vaikeahoitoisen veriripulin voi hoitaa ulosteensiirrolla nopeasti, antibiooteilla sitä voidaan joutua hoitamaan jopa vuosia.
Luovuttajan pitää olla perusterve eikä hänellä saisi olla piileviä sairauksia ja viimeisestä antibioottikuurista pitäisi mielellään olla ainakin vuosi. Liuosta varten otetaan desilitran verran ulostetta, joka liotetaan nesteeseen, kuten veteen, keittosuolaan tai maitoon. Liuoksesta siivilöidään kiinteät aineet pois. Käytetyn liuoksen määrä on 200 – 500 ml. Liuos viedään paksusuoleen jollain kolmesta menetelmästä:
Kaija Pispa
Kaija Päivikki Pispa, ent. Löytty, o.s. Pispa (s. 25. huhtikuuta 1955 Ylöjärvi)
on suomalainen kirjailija, sanoittaja ja kirjoittamisen opettaja. Hän asuu Ylöjärven Siivikkalassa. Vuoteen 1995 asti hän julkaisi nimellä Kaija Löytty. Kaija Pispa on kirjoittanut ja suomentanut pääasiassa lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Hän on myös tehnyt tekstejä eri lauluntekijöille, mutta erityisesti puolisolleen Jaakko Löytylle.
Pispa on opiskellut Helsingin ja Jyväskylän yliopistoissa kirjallisuutta, taidehistoriaa ja taidekasvatusta. Hän on suorittanut HuK-tutkinnon Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan kotimainen kirjallisuus.
Vuosina 1988–1994 Pispa toimi Suomen Lähetysseuran palveluksessa Senegalissa. Siellä hän perehtyi sereerien kansanperinteeseen ja opetti mm. kirjoittamista sereerin kielellä ja toimitti sereerinkielisen sananlaskukirjan.
Kaija Pispalle on myönnetty seuraavat palkinnot:
Tapio Piirainen
Tapio Piirainen (s. 1954) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on valmistunut elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1996, mutta on työskennellyt ohjaajana ja käsikirjoittajana Yleisradion TV1:ssä jo vuodesta 1989 alkaen.
Piirainen tunnetaan juuri Yleisradiolle tehdyistä televisioelokuvista ja -sarjoista "Kuhmon huumaa" (1989), "Viimeiset siemenperunat" (1993), "Kissa ja Varjo" (1993), "Siivoton juttu" (1997), "Poliisin poika" (1998), "Nyrölä 3" (2004), "Bodomin legenda" (2006), "Suuri performanssi" (2008), "Glenn" (2008), "Punainen nauha" (2012) "Lumihiutalemuodostelma" (2012) ja "Linnan juhlat" (2017). Harri Nykäsen rikoskirjoihin pohjautuva 12-osainen televisiosarja "Raid" (2000) toi Piiraiselle sekä parhaan ohjauksen että käsikirjoituksen Venlan ja poiki myös jatkokseen teatterielokuvan "Raid" (2003).
Époisses de Bourgogne
Époisses de Bourgogne on ranskalainen juusto, jota valmistetaan Côte-d'Orin departementissa sijaitsevassa Époissesin kylässä.
Yleensä pelkästään Époissesiksi sanottua juustoa valmistetaan raa'asta lehmänmaidosta, ja sillä on niin voimakas haju, että sen kuljetus julkisissa kulkuneuvoissa on kielletty. Juusto on ympyrän muotoinen ja halkaisijaltaan 10-18 cm. Sillä on tunnusmerkillinen oranssinpunainen väri, ja sitä myydään ympyrän muotoisessa puurasiassa. Juuston seuraksi sopii parhaiten punaviini (burgundinviini) tai jopa Sauternes-viini.
Napoleon piti juustosta erityisen paljon, ja tunnettu herkuttelija Jean Anthelme Brillat-Savarin kutsui sitä "juustojen kuninkaaksi".
Liskovarpushaukka
Liskovarpushaukka ("Accipiter trinotatus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät. Se painaa keskimäärin 146 grammaa.
Kaivautujat
Kaivautujat (Trichonotidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta.
Kaivautujien heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 6–9 lajia. Lajeja ovat muun muassa satulakaivautuja ("Trichonotus setiger") ja kultaraitakaivautuja ("Trichonotus halsteadi"). Lajit ovat melko pienikokoisia kaloja ja kasvavat korkeintaan noin 16 cm pitkiksi, koiraat ovat naaraita kookkaampia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat sylinterimäisiä ja pitkulaisia kaloja, joilla on kaksi selkäevää. Varsinkin koirailla etumainen selkäevän ruodot ovat pidentyneet ja taaempi selkäevistä on hyvin pitkä. Myös peräevä on pitkä. Kaivautujien kuono on terävä ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Kaivautujalajien ainutlaatuinen piirre on silmien iiriksen peittävä läppä. Pohjaväriltään heimon kalat ovat harmaita ja ruumiissa on värikkäitä kuvoita, juovia ja täpliä.
Kaivautujalajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä trooppisista ja subtrooppisesta vesistä. Ne elävät matalissa vesissä, yleensä alle 50 metrin syvyydessä, pieninä ryhminä. Kalojen ravintoa ovat pienet äyriäiset ja eläinplankton. Vaaran uhatessa kaivautujat kaivautuvat nopeasti piiloon hiekkapohjaan.
Tom Jonesin diskografia
Tom Jones on julkaissut melkein 50-vuotisella urallaan 40 albumia.
Maamme-veistos II
Maamme-veistos II on taiteilija Mauno Hartmanin puuveistos vuodelta 1965. Tämä minimalistiseen estetiikkaan viittaava teos, korkeus 293 cm, ostettiin Ateneumin taidemuseoon vuonna 1969.
Mauno Hartman inspiroitui 1950-luvun loppupuolella puusta materiaalina. Hän halusi tutkia sen olemusta ja ominaisuuksia. Hänen hirsiveistoksensa antavat kuvaa vuosisataisesta rakennusperinteestä, mutta myös puun uudenlaisesta esittelystä. "Maamme-veistos II" viittaa sekä Suomen historiaan että tuohon aikaan uuteen vähäeleiseen, minimalistiseen estetiikkaan.
Timo Huusko: Mauno Hartman: Maamme-veistos II. Teoksessa Ateneum-opas. Toim Timo Huusko, 2007, s. 125.
Graniittireliefi
Graniittireliefi on taiteilijaprofessori Kain Tapperin (1930-2004) kiviveistos vuodelta 1960. Teoksessa musta graniittiveistos (korkeus 73,5 cm) on puisella jalustalla (korkeus 39 cm). Teos ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1961.
Kain Tapperin tunnetuimpien veistosten lähtökohtana on luontoelämys. Tapperin "Graniittireliefiä" voidaan pitää informalistisena veistoksena, jossa suomalaista peruskallion kiviainesta, graniittia, tutkitaan näyttävästi. Hän oli työskennellyt veistäjä Aimo Tukiaisen apulaisena viisi vuotta ja teki tämän kanssa syksyllä 1960 matkan Kreikkaan, jonka jälkeen "Graniittireliefi" syntyi.
Myöhemmin Tapper paneutui puuveistoksiin.
Timo Huusko: Kain Tapper: Graniittireliefi. Teoksessa Ateneumopas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 124.
Vesimyrkytys
Vesimyrkytys on mahdollisesti hengenvaarallinen tila, jossa kehoon kertyy liian paljon vettä. Tästä aiheutuu veren laimeneminen ja elektrolyyttitasapainon menettäminen eli hyponatremia, jolla on vakavia haittavaikutuksia aivojen toiminnalle.
Vesimyrkytys syntyy, mikäli henkilö nauttii liikaa vettä tai vettä ei poistu kehosta normaaleja määriä. Ensiksi mainittu tilanne voi syntyä esimerkiksi, mikäli kestävyysurheilija nauttii suorituksen aikana vain puhdasta vettä tai henkilö kärsii polydipsiasta. Tunnetaan myös tapauksia, joissa vedenjuontikilpailu on johtanut myrkytykseen. Hyvin pienten lapsien munuaisten vähäisen kapasiteetin vuoksi he voivat saada vesimyrkytyksen, mikäli heille juotetaan vettä äidinmaidon lisäksi. Väärässä suhteessa sekoitettu infuusioneste voi myös aiheuttaa vesimyrkytyksen.
Yleisin syy veden kehosta poistumisen häiriöille on liiallinen antidiureettisen hormonin tuotanto, josta seuraa virtsan erityksen väheneminen. Antidiureettisen hormonin eritystä voivat lisätä mm. kipu, stressi ja aivokasvaimet. MDMA-huumausaine aiheuttaa sekä lisääntynyttä janon tunnetta että antidiureettihormonin eritystä, joten ainetta nauttineen henkilön neste- ja elektrolyyttitasapainosta on pidettävä erityistä huolta.
Koska solut vaihtavat aineita vereen osmoosin kautta, veren laimentuessa soluihin imeytyy lisää nestettä ja niistä poistuu elektrolyyttejä. Lisääntynyt neste saa kudokset paisumaan, mikä on erityisen vaarallista aivoille. Aivokudoksella ei ole juuri tilaa laajentua kallon sisällä. Lisääntynyt paine vaurioittaa kudosta ja saattaa myös puristaa aivojen verisuonia umpeen. Vettä voi alkaa myös suodattua verenkierrosta keuhkoihin. Lisäksi elektrolyyttien poistuessa soluista hermoimpulssien kulku vaikeutuu.
Lievän vesimyrkytyksen oireita ovat väsymys, pahoinvointi, päänsärky ja suonenvedot. Erityisesti kestävyysurheilijat saattavat tulkita oireet merkiksi nestehukasta ja lisätä vedensaantia entisestään pahentaen tilannetta. Aivojen toiminnan häiriintyessä lisää potilaasta tulee sekava, hänen puhekykynsä ja koordinaationsa heikkenee, saattaa esiintyä hallusinaatioita ja pahimmillaan hengityksen ja sydämen toiminnan häiriötä. Hoitamattomana potilas voi menettää tajuntansa ja kuolla.
Vesimyrkytyksen ensisijainen hoito on estää potilasta nauttimasta lisää vettä. Elektrolyyttitasapainon korjaamisen suhteen on toimittava maltillisesti, sillä natriumpitoisuuden liian nopean korjaamisen on havaittu aiheuttavan aivosillan demyelinisaatiota. Vakavissa tapauksissa voidaan käyttää lääkitystä aivojen turvotuksen laskuun sekä virtsan erityksen lisäämiseen nesteen poistamiseksi. Mikäli aivojen turvotus ei ole ehtinyt aiheuttaa kudosvaurioita, potilas toipuu yleensä muutamassa päivässä.
Siiransammalet
Siiransammalet ("Nardia") on maksasammalten kasvisuku, joka on aiemmin sijoitettu korvasammalten heimoon ("Jungermanniaceae"). Nykyään sen kuitenkin katsotaan kuuluvan "Solenostomataceae" -heimoon. Se sisältää vähintään 12 lajia, "Alicularia"-sukuun mahdollisesti sijoittuvat lajit huomioiden enemmän.
Suomessa tavataan kuusi eri siiransammalta, joita kasvaa lähes koko maassa. Vesisiiransammal on vasta myöhään löydetty Suomesta ja on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Vain Pohjois-Karjalassa esiintyvä idänsiiransammal kuuluu arviomatta jätettyihin lajeihin (NE).
Lajeja:
Kilpailu (taloustiede)
Kilpailulla tarkoitetaan taloustieteessä tavallisesti myyntikilpailua, vaikka myös ostokilpailua esiintyy. Kilpailusta on hyötyä kaupankäynnin molemmille osapuolille, koska sen avulla tuotteen tai palvelun hinta ja ehdot saavuttavat taloudellisen kannattavuuden rajan.
Täydellinen kilpailu on harvinaista; jotta sitä voisi esiintyä, on useiden ennakkoehtojen täytyttävä:
Aavikkokenkä
Aavikkokenkä tai aavikkosaapas, engl. desert boot, on nilkankorkuinen saapas. Aavikkokenkä on yleensä mokkanahkaa, mutta myös pintanahkaisia malleja on. Kengän yläosa koostuu kahdesta palasta, pohja on pehmeähköä raakakumia ja varvasosa on pyöreä. Kengässä on vain kaksi tai kolme nauhanreikäparia.
Aavikkokengät tulivat miesten arkikäyttöön toisen maailmansodan jälkeen, missä brittijoukot olivat käyttäneet niitä aavikko-olosuhteissa. Ne soveltuvatkin pohjamateriaalinsa vuoksi erityisen hyvin hiekkaisella alustalla kävelyyn.
Gideon Sundbäck
Otto Fredrik Gideon Sundbäck (24. huhtikuuta 1880 Jönköping, Ruotsi – 21. kesäkuuta 1954 Meadville, Crawford County, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli ruotsalais-amerikkalainen sähköinsinööri, joka tunnetaan parhaiten vetoketjun kehittäjänä.
Ruotsissa syntynyt Gideon Sundbäck opiskeli Saksassa, missä hän valmistui insinööriksi vuonna 1903. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1905.
Sundbäck työskenteli eri yrityksissä ja kehitteli vetoketjua vuosina 1906–1914. Hän käytti työssä hyväkseen aiempien insinöörien, kuten Elias Howen, Max Wolffin ja Whitcomb Judsonin saavutuksia. Ompelukoneen patentoinut Elias Howe oli saanut jo vuonna 1851 patentin vetoketjun tyyppiselle vaatteiden sulkemiseen käytetylle laitteelle.
Whitcomb Judson teki vuonna 1891 keksinnön, joka oli jo lähellä nykyistä vetoketjua. Judsonin kengissä käytetyssä keksinnössä oli hakasrivit ja ne sulkeva liukuva lukkolaite. Suljinta ei kuitenkaan voitu käyttää vaatteissa, koska se juuttui helposti ja vetoketju saattoi aueta itsestään.
Gideon Sundbäckistä tuli Judsonin yrityksen pääsuunnittelija, ja hän kehitti mallia toimivammaksi muun muassa lisäämällä ketjun hakasten tiheyttä. Lopulta Sundbäck oli luonut vetoketjun, joka perustui lomittain meneviin metallihakasiin, jolloin nykyaikainen vetoketju oli saanut muotonsa. Sundbäck kehitti myös koneen, joka kiinnitti hakaset kangasnauhaan.
Sundbäckin vetoketjun myynti alkoi 1914, mutta siitä tuli laajemmin suosittu neljä vuotta myöhemmin, kun Yhdysvaltain armeija alkoi käyttää sitä sotilaiden varusteissa ja puvuissa. Vaate- ja muotiteollisuus otti vetoketjun omakseen vasta parikymmentä vuotta myöhemmin. Lopulta vetoketju syrjäytti napit miesten housuissa, ja sitä alettiin soveltaa vaatteissa enemmänkin.
Helsinki School of Business
Helsinki School of Business (HELBUS) on syksyllä 2012 Helsingissä aloittanut yksityinen kauppakorkeakoulu. HELBUSissa voi suorittaa Bachelor of Arts (Hons) in Business and Management tutkinnon sekä MBA tutkinnon, jotka myöntää koulun yhteistyökumppani University of Northampton. Kursseja voi käydä joko kokopäiväisessä luokkaopetuksessa tai etäohjelmassa. Kolmantena vuonna kurssien käyminen tapahtuu pääasiassa luokkaopetuksena ja opiskelijat ovat virallisesti University of Northamptonin opiskelijoita. HELBUSissa kaikki kurssit tarjotaan englanniksi vierailevien professoreiden johdolla. Opiskelijat saavat myös Englannissa tunnustetun Higher National Diploma-tutkinnon kahden ensimmäisen vuoden jälkeen. Yrityksen "academic deanina" toimii Helsingin kauppakorkeakoulun entinen rehtori Veikko Jääskeläinen, joka on myös suunnitellut yrityksen opetusohjelman.
HELBUS sai kesällä 2013 oikeuden myöntää Englannin tutkintojärjestelmän mukaisia HND in Business -tutkintoja (Higher National Diploma) kahden vuoden opinnot suorittaneille asiakkailleen. Vuoden 2016 lopussa University of Northampton hyväksyi HELBUSin yhteistyökumppanikseen ja opiskelijat aloittivat kolmannen vuoden opinnot ensimmäistä kertaa HELBUSissa University of Northamptonin opiskelijoina tammikuussa 2017.
PEO-palvelu
PEO-palvelu (Professional Employer Organization) tarkoittaa yritystä, joka tuottaa työnantajille työnvoiman ulkoistuspalveluja. Käytännössä PEO-yritys ryhtyy työntekijöiden nimelliseksi työnantajaksi ja hoitaa muiden muassa rekrytoinnin, palkanlaskennan ja -maksun, työsuhde-etujen hallinnan, koulutuksen ja irtisanomisen. Tätä kutsutaan termillä työnantajakumppanuussuhde (co-employment).
PEO-palvelu on kehitetty alun perin Yhdysvaltojen yritysmaailman tarpeeseen ja PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on eniten Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 Yhdysvalloissa toimi noin 700 PEO-yritystä, 50 eri osavaltiossa, kattaen noin 2-3 miljoonaa työntekijää. Euroopassa PEO-palveluja tarjoavia yrityksiä on muun muassa Hollannissa ja Saksassa.
Suomessa ainoastaan PEO-palveluihin keskittyviä yrityksiä on Bremo Oy. Bremo aloitti PEO-palveluiden tarjoamisen vuoden 2012 alussa.
Toimivia dimensioita
Toimivia dimensioita on taiteilija Lars-Gunnar Nordströmin (1924–2014) maalaus vuosilta 1960–1962. Ateneumin taidemuseo hankki tämän öljyllä masoniittilevylle maalatun maalauksen, kooltaan 174 cm × 122 cm, kokoelmiinsa vuonna 1970.
"Toimivia dimensioita" sisältää kirkkain värein maalattuja tasaisia väripintoja sekä geometrisen tarkkoja muotoja. Nordströmin muotomaailma koostui usein vastakohtapareista sekä niiden välisistä suhteista. Näitä vastakohtapareja Nordströmille ovat positiivinen ja negatiivinen, avoin ja suljettu, puoleensavetävä ja torjuva, hajauttava ja kokoava, kupera ja kovera sekä staattinen ja dynaaminen.
Semafori (taideteos)
Semafori on taiteilija Ernst Mether-Borgströmin teos vuodelta 1968. Se on koottu maalatuista metalliosista ja on korkeudeltaan 193 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1969.
Mether-Borgströmin ajatuksena oli saada taide ja arkkitehtuuri yhteiselämään, jolloin "Semaforin" kaltaiset veistokset olisivat kuin liikennemerkkejä urbaanissa viidakossa. Hän oli luopunut esittävästä taiteesta 1950-luvun lopulla ja katsoi abstraktin taiteen edustavan hänelle vapautta ja demokratiaa. Semafori oli ollut Mether-Borgströmin aiheena jo 1958 maalauksessa.
Mether-Borgströmin mukaan taiteen piti syntyä intuition pohjalta. Tämä siitä huolimatta, että hän ajatteli taiteen tehtävän olevan ilmaista ihmisille heille kuuluvaa etuoikeutta valita älyn avulla hyvä pahan asemasta.
Taimi ja Jouni, Inari, Suomi
Taimi ja Jouni, Inari, Suomi on suomalaisen dokumentaarisen valokuvauksen edelläkävijän Matti Saanion (1925-2006) valokuva vuodelta 1961. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1992.
Matti Saanio pyrki siihen, että ihmiset syrjäseuduilla saisivat apua elämäänsä. "Taimi ja Jouni, Inari, Suomi" -valokuva on esimerkki valokuvista joita hän otti, kun hän innostui 1950-luvun puolivälissä kuvaamaan Inarin asukkaita. Tätä ennen oli muutoinkin kuvannut pohjoisen luontoa, jälleenrakentamista ja pohjoisen ihmisiä.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1956
Lentopallon TUL:n miesten mestaruussarjassa kaudella 1956 pelattiin kuudentoista joukkueen yksinkertainen sarja. Taloudellisista syistä johtuen viisi joukkuetta kuitenkin luopui kauden mittaan sarjasta.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa ja useista muista lajeista poiketen SVUL:n lajiliitto ei lentopallossa ominut SM-kilpailun arvoa itselleen, vaan tyytyi liiton mestaruussarjaan. TUL olikin näistä kahdesta tasoltaan korkeampi.
TUL:n mestaruuden voitti Helsingin Tarmo, joka siirtyi seuraavaksi kaudeksi SKLL:n leiriin tultuaan urheilupoliittisista syistä erotetuksi TUL:stä.
Mestarijoukkue: Reijo Laine, Kalevi Lamminen, Eero Salo, Voitto Lehterä, Taisto Soraluoma, Einari Koskinen, Veikko Lehterä ja Timo Aavikko. Huoltajana Alfons Ansaharju.
Sisähallimestaruus
SKLL:n talvisarja 1956 pelattiin kahdessa lohkossa ja lohkovoittajat kohtasivat kaksiosaisissa loppuottelussa. Kamppailu muodostuikin erittäin tasaväkiseksi. Ensimmäisessä ottelussa Helsingissä Johanneksen Pojat hävisivät Lahden Kimmolle 2–3, mutta eräpisteet menivät kuitenkin JoPo:lle 67–65. Lahdessa Kärpäsen kansakoululla pelattu toinen ottelu eteni niin ikään viidenteen erään, jolloin pisteitä laskemalla havaittiin, että viidennen erän voittaja olisi ilman muuta SKLL:n talvisarjan mestari. Johanneksen Pojat onnistuivat lopulta voittamaan erän, ottelun ja mestaruuden yhteistuloksella: Voitot 1–1, erät 5–5, eräpisteet 129–126.
Sherif Ashraf
Sherif Ashraf (s. 1. tammikuuta 1987 Aleksandria, Egypti) on egyptiläinen jalkapallohyökkääjä, joka pelaa Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubissa.
Egyptiläinen vuonna 1987 syntynyt kärkipelaaja Sherif Ashraf harjoitteli HJK:n mukana Turkin leirillä keväällä 2012. Hän teki leirillä vaikutuksen valmennusjohtoon, joka hankki hänet tuomaan uusia vaihtoehtoja hyökkäyspäähän.
Sherif Ashrafin sopimus kattaa kauden 2012 ja siihen sisältyy optio kaudesta 2013.
Enkeli sininen
Enkeli sininen on taiteilija Ina Collianderin (1905-1985) väripuupiirros vuodelta 1959. Se on osa Collianderin suurikokoisinta puupiirrossarjaa, kooltaan 94,5 × 58,4 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa heti sen valmistumisvuonna, vuonna 1959.
Suomen parhaimpiin puupiirrostaiteilijoihin kuulunut Colliander luotti karheaan puupiirrosjälkeen. Se oli hänen mielestään aidompaa ja sielukkaampaa kuin teknisesti viimeistellympi kaivertaminen. "Enkeli sinisessä" on samoja piirteitä kuin hänen aiemmassa tuotannossaan, mutta myös viitteitä ikoneista ja Bysantin taiteesta. Hänen grafiikkaansa on jäljitetty myös Munchin ja Gauguinin puupiirroksiin. Teoksen syntyessä taiteilija oli jo vakiinnuttanut asemansa, hänellä oli oma ateljee ja hän pääsi edustamaan Suomea Venetsian biennaaliin vuonna 1960.
Timo Huusko: "Ina Colliander. Enkeli sininen". Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.120.
A Year Without Rain
A Year Without Rain on yhdysvaltalaisen Selena Gomez & the Scene -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2010.
Alexander Ludwig
Alexander Ludwig (s. 7. toukokuuta 1992) on kanadalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Will Stantonin pääroolissa vuoden 2007 elokuvassa "Pimeä nousee" ja Catona "Nälkäpeli"-elokuvassa 2012. Myös Disney-elokuvassa "Kilpajuoksu Taikavuorelle" (2009) hän oli pääosassa Dwayne Johnsonin ja AnnaSophia Robbin rinnalla. Hän on näytellyt myös Ragnar Lothbrokin poikaa Björniä "Viikingit"-televisiosarjassa toiselta tuotantokaudelta alkaen.
Ludwig syntyi Vancouverissa. Hänellä on kolme nuorempaa sisarusta. Hänen äitinsä Sharlene on entinen näyttelijä, ja hänen isänsä Harald Horst Ludwig on liikemies.
Mariaanien taistelu
Mariaanien taistelu (tunnetaan myös nimellä operaatio Forager) oli Yhdysvaltain ja Japanin joukkojen välinen taistelu Mariaanien saarten hallinnasta toisessa maailmansodassa. Taistelun ohessa käytiin myös taistelut Saipanin, Palaun, Guamin, Tinianin, Peleliun ja Angaurin saarista. Japani oli vuonna 1941 miehittänyt saaret heti Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen.
Taistelut alkoivat kesäkuussa 1944 ja päättyivät yhdysvaltalaisten voittoon marraskuussa 1944. Taistelussa menehtyi yli 63 000 japanilaissotilasta. Myöhemmin Yhdysvallat valtasi Filippiinit, Ogasawarasaaret ja Ryūkyūsaaret tammikuuhun 1945 mennessä.
Mariaaneja miehitti kesäkuussa noin 32 000 sotilasta Japanin 31. armeijasta.
Yhdysvaltain joukot nousivat 16. kesäkuuta maihin Saipanilla kahden vuorokauden tulivalmistelun jälkeen. Sitkeät taistelut jatkuivat heinäkuun puoliväliin asti. Japanilaiset menettivät taistelussa 23 811 miestä ja 1780 jäi vangiksi. Amerikkalaisten tappiot olivat 3426 kaatunutta ja 13 099 haavoittunutta.
24. heinäkuuta amerikkalaiset nousivat maihin Tinianille, joka saatiin vallattua elokuun alkupuolella.
Guamille noustiin maihin 21. heinäkuuta ja taistelut saaren hallinnasta jatkuivat 10. elokuuta asti. Japanilaisten tappiot olivat yli 19 000 kaatunutta ja 1250 vankia.
Amerikkalaiset menettivät 1440 kaatuneina ja 5650 haavoittuneina.
Viimeinen keisarillisen Japanin armeijan sotilas Yokoi Shoichi Japanin 38. jalkaväkirykmentistä antautui vasta tammikuussa 1972. Hänen kiväärinsä oli edelleen toimintakuntoinen aseen puisen tukin lahoamisesta huolimatta.
Amagerbron metroasema
Amagerbro on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueella 1.
Amagerbron asema on avattu vuonna 2002. Asema sijaitsee Amagerin saarella Amager Centret -kauppakeskuksen yhteydessä. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Forumin metroasema
Forum on Kööpenhaminan metron linjojen M1 ja M2 asema Frederiksbergissä lähellä Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan keskustaa. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueella 1.
Forumin asema on avattu vuonna 2003. Asema on saanut nimensä viereisestä Forum Københavnin messu- ja konserttihallista. Metrojunia liikennöi Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle ja Vestamageriin.
Kukkumäki (Jyväskylä)
Kukkumäki on Jyväskylän Kantakaupungin suuralueeseen kuuluva kaupunginosa. Sen alueella sijaitsevat Keski-Suomen keskussairaala ja sädesairaala. Alueella on kolme koulua: Kukkulan koulu, Kilpisen koulu sekä Bovalius-ammattiopisto. Myös Jyväskylän ammattiopistolla on toimipiste alueella.
Kukkumäen asutus koostuu paljolti jälleenrakennuskauden aikaisista omakotitaloista. Keskussairaalantien varrella ja Käyräkadulla sekä Keljonkadulla on myös kerrostaloja ja alueella on myös rivitaloasutusta. Keskussairaalan lähistöllä olevia entisiä sairaalarakennuksia ja henkilöstön asuintaloja on muutettu asunto-osakeyhtiöiksi.
Kukkumäen laidalla kulkee Haapamäki–Jyväskylä-rata. Köhniönjärvestä Jyväsjärveen laskeva Köyhänoja kulkee Kukkumäen läpi.
Think Like a Man
Think Like a Man on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Tim Story. Se julkaistiin 20. huhtikuuta 2012. Elokuva perustuu Steve Harveyn elämänhallintaoppaaseen "Act Like a Lady, Think Like a Man".
Elokuva on saanut vaihtelevia arvioita. "Rotten Tomatoes" -verkkosivustolla 51 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 78 arviointiin. "Metacritic" keräsi elokuvalle 51/100 perustuen 30 arviointiin.
Huolimatta vaihtelevista arvioista "Think Like a Man" keräsi yli 33 miljoonan dollarin tulot avausviikonloppunaan ja oli viikonlopun katsotuin. Se katkaisi "Nälkäpelin" neljä viikkoa jatkuneen valtakauden.
Volkswagen Up
Volkswagen Up (tyyliteltynä up!) on Volkswagenin vuodesta 2011 lähtien valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Volkswagen Foxin. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat SEAT Mii ja Škoda Citigo.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Up sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Up esiteltiin konseptiautona Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007, ja se oli takamoottorinen ja -vetoinen. Tuotantomallin ensiesittely oli syksyllä 2011 Frankfurtin autonäyttelyssä.
Sisarmalliensa tavoin Upin voimanlähteenä on kolmisylinterinen 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli tuotannon alkuvaiheessa saatavana 60 tai 75 hevosvoiman tehoisena. Vuoden 2012 lopulla esiteltiin myös maakaasulla toimiva versio.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2013 esiteltiin sähköauto e-up!, jonka 80-hevosvoimainen moottori takaa autolle noin 150 kilometrin toimintamatkan.
Vuoden 2016 lopulla Up koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä esiteltiin 1,0-litraisen moottorin 90-hevosvoimainen turboahdettu versio.
Urheilullinen Up GTI tuli markkinoille keväällä 2018. Siinä turbomoottori kehittää 115 hevosvoimaa ja voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Miekkamyrsky
Miekkamyrsky () on George R. R. Martinin kirjoittaman "Tulen ja jään laulu" -fantasiasarjan vuonna 2000 julkaistu kolmas osa. Kirjavan kustantama suomennos on teoksen laajuuden vuoksi jaettu kahteen niteeseen, joista ensimmäinen julkaistiin vuonna 2005 ja toinen 2006.
Sarjan aiempien osien tavoin kirjassa on kolme pääjuonta, joista yksi keskittyy mahtisukujen väliseen valtataisteluun, yksi tapahtumiin Seitsemän kuningaskunnan pohjoisrajan Muurilla ja sen takana sekä yksi idän mailla maanpaossa olevaan Daenerys Targaryeniin. Pääjuonten lisäksi seurataan useita alajuonia. Kirjan luvut on kirjoitettu eri henkilöiden näkökulmasta.
Pohjoisen kuningas Robb Stark saavuttaa lukuisia voittoja jokimailla, kun Lannisterit pelaavat valtaistuinpeliä. Robb osoittautuu kuitenkin vain pelinappulaksi, kun hänet raivataan tieltä Punaisissa häissä. Seitsemän kuningaskunnan lailliseksi kuninkaaksi julistautunut Stannis Baratheon lähtee Muurille.
Idässä Daenerys Targaryen aloittaa oman sotansa Orjakauppiaanlahden orjuuttajia vastaan. Hän tuhoaa Astaporin ja Yunkain ja valtaa Meereenin tukikohdakseen.
"Legolas"-fanzinen Teemu Naarajärven mukaan "Miekkamyrsky" tuo hitaasti etenevään tarinaan hyvin vähän varsinaista uutta. Martin tuo väsyttävästi esiin pääjuonen kannalta melko merkityksettömiä tapahtumia. Kerronta alkaa hieman kärsiä, kun yhtä juonikuviota seurataan kerrallaan vain muutaman luvun verran. Kertomuksen loppua alkaa jo kaivata, koska tarina on kovin ohut ja venytetty.
Luettelo vaalikauden 1983–1987 kansanedustajista
Tämä on luettelo vaalikauden 1983 kansanedustajista. Eduskuntavaaleissa 1983 valittu eduskunta toimi maaliskuusta 1983 maaliskuuhun 1987.