Banaani Joe
Banaani Joe on vuonna 1982 tehty italialais-saksalainen elokuva. Elokuvan nimiroolissa on Bud Spencer joka on myös käsikirjoittanut elokuvaa. Elokuvan on ohjannut Stefano Vanzina.
Banaani Joe on sivistyksen ulkopuolella kasvanut mies joka asuu Amantido-nimisessä kylässä jossain päin Etelä-Amerikkaa. Joella on mustan vaimonsa kanssa 20 lasta ja hän elättää itsensä myymällä banaaneja kylällä. Eräänä päivänä Amantidoon saapuu paikallinen gangsteri Torsillo joka aikoo perustaa banaanitehtaan Joen kylän paikalle. Kun Torsillon apulainen Sam Moreno tekee maanmittausta paikan päällä, Joe saa selville näiden aikeet ja heittää Morenon sekä tämän apurit takaisin veneeseen lähettää nämä menemään. Torsillo saa kuitenkin tietää ettei Joella ole minkäänlaista lupaa banaanin myyntiin ja laittaa tämän vuoksi poliisit hänen peräänsä. Poliisit antavat Joelle kaksi vaihtoehtoa: joko hankkii luvan banaaninmyyntiin tai hänen veneensä takavarikoidaan ja hän joutuu vankilaan. Joe tapaa Manuelin joka myy hänelle valheellisen myyntiluvan, Manuel onnistui tässä sen vuoksi koska Joe ei osaa lukea.
Joe päättää hankkia luvan ja lähtee siksi kaupungille. Ennen kuin hän menee kaupungille hän osallistuu rekka-ajokilpailuun jonka voittaja saa määrätä banaanin markkinahinnan seuraavan viikon ajaksi. Joe voittaa kilpailun vaikka ei ole koskaan ennen edes ajanut autoa ja vaikka Torsillon sponsoroima rekka pelaa likaista peliä. Saavuttuaan maaliin Joe törmää suoraan päin Torsillon limusiinia joka lentää omistajineen päivineen läheiseen veneeseen. Torsillo rikkoo luitaan ja usuttaa henkivartijansa Joen perään. Joe tyrmää kuitenkin helposti nämä ja tapahtumia seurannut Torsillo pakenee hyppäämällä mereen.
Kaupungille päästyään Joelle avautuu ihan uusi maailma. Hän muun muassa luulee TV:ssä esiintynyttä naista oikeaksi ja päätyy ostamaan sen takia vaatteita kodinkoneliikkeeseen. Joe tapaa uudestaan Manuelin joka on tällä kertaa joutunut huijattujen ahdistelemaksi. Joe puuttuu tilanteeseen saadakseen rahat takaisin Manuelilta, joka palauttaa ne uhkailujen jälkeen ja tarjoutuu menemään hänen kanssaan vaateostoksille. Joe ostaa vaatekaupasta itselleen 1 000 dollarilla hienommat vaatteet kunnes Manuel katoaa. Joe saa huomata että Manuelin hänelle palauttama paperilappu ei ollut seteli. Joelta löytyy kuitenkin oikeata rahaa joista myyjä velottaa lopulta 500 jotta ei veisi Joelta kaikkea.
Vaatekauppiaan neuvosta Joe päätyy menemään töihin portsariksi paikalliseen yökerhoon jonka Torsillo omistaa hänen tietämättään. Joe tapaa paikan päällä laulajaksi palkatun Doriannen johon hän rakastuu. Joe myös heittää pois kaikki Doriannen kanssa juttelemaan tulevat miehet, mukaan lukien hänen esimiehensä sekä itse Torsillon. Dorianne kiinnostuu itsekin Joesta ja he lupaavat tavata myöhemmin. Joe sen sijaan saa potkut.
Joe saa tietää että hänellä pitää olla henkilötodistus jotta hän ylipäätään voisi saada luvan myydä banaaneja. Hän lähtee kirkkoon isä Martinon puheille. Torsillon kätyrit ovat myös kirkossa, mutta Joe pysäyttää heidät helposti. Keskusteltuaan Martinon kanssa hän neuvoo tätä menemään rekisteröintitoimistoon hakemaan syntymätodistusta. Joe saa vastaansa valtavat jonot jotka ohittaa tuuppimalla ihmisiä. Hän kuitenkin raivostuu huomattuaan että tarvitsisi syntymätodistukseensa henkilötodistuksen tai toisin päin. Hän pääsee keskustelemaan toimiston johtajan kanssa joka suosittelee Joeta menemään armeijaan josta hän saa alokaskautensa päätyttyä jonkinlaisen todistuksen jolla voi saada myös henkilötodistuksen. Joe menee armeijaan ja hänestä tulee alokkaita simputtavan kersantin painajainen. Lopulta molemmat päätyvät keittiöön kuorimaan perunoita Joen toimiessa entistä kersanttia korkea-arvoisempana-
Saatuaan armeijan loppuun Joe palaa rekisteröintitoimistoon mukanaan todistus että hän on käynyt armeijan. Hän saa kuitenkin kuulla että kaikki henkilötodistukset ja luvat jotka hänellä on jäljellä tulevat viemään useita kuukausia, koska ne tarvitsevat ministerin allekirjoituksen. Tällöin Joen pinna palaa ja hän marssii omin päin ministerin toimistoon mukanaan joukko muita vihaisia allekirjoitusta odottavia. Torsillo keskustelee samaan aikaan ministerin kanssa ja pakenee Joen nähdessään. Joe nostaa vimmoissaan ministerin seinälle ja leimaa oma-aloitteisesti myyntilupansa sekä kaikkien muidenkin toimiston kävijöiden jotka tulevat paikalle.
Joe pidätetään lopulta ja hänet tuomitaan kymmenen vuoden vankeuteen virkavallan vastustamisesta sekä ministerin loukkaamisesta. Hän saa sellikaverikseen Manuelin ja aikoo kostaa tälle tämän petturuudesta. Manuelin onneksi Dorianne tulee paikalle kertoen matkaavansa Joen kotikylään Amantidoon ja hän tuo samalla Joelle paperit jotka oikeuttavat hänet myymään banaaneja. Joe riemuitsee ja Manuel pelastuu.
Amantidossa Torsillo ja Moreno ovat kaikessa hiljaisuudessa rakentaneet valtavan kasinon Joen kotikylään. Tarkoituksena olisi että kaikki Torsillolle työskentelevät kyläläiset pelaisivat rahansa itse kasinossa. Dorianne on mukana seuraamassa tapahtumia. Joe ja Manuel palaavat kuitenkin kaikkien yllätykseksi takaisin kylään ja Joe tuhoaa koko kasinon käsin. Hän nappaa myös Torsillon ennen kuin poliisit saapuvat paikalle. Poliisit eivät kuitenkaan pidätä vankilasta karannutta Joeta vaan kertovat ilouutisen kuinka presidentti on saanut itselleen poikavauvan ja samalla "perijän" kiitos Manuelin hänelle myymän lääkeen. Presidentti antaa tästä kiitollisena yleisen armahduksen johon myös Joe ja Manuel lukeutuvat. Joe löytää poliisin paperien joukosta etsintäkuulutuksen Torsillosta joka paljastuu lukuisia salanimiä käyttäneeksi rikolliseksi joka on etsintäkuulutettu Euroopassa. Manuel päättää tämän jälkeen ryhtyä pankinjohtajaksi kun taas Joe ryhtyy lastensa tavoin käymään koulua jonka Dorianne perustaa hänen kyläänsä. Joe jatkaa myös banaanien myyntiä kuten ennen.
Elokuvaa kuvattiin Luoteis-Kolumbiassa Golfo de Uraban Turbossa. Elämä on jatkunut tähänpäivään asti banaanikaupoilla, jossa alukset odottavat ankkurissa banaaneja lastattavan. Hallintorakennus, jossa Banana Joen paperiasiat hoidettiin on nykyään kansankielellä, Hotel Caribe a Cartagena de Indias, Cartagenan Bocagrandessa. Sinne kyyditsee sivuosaa näyttelevänä Marina Langner, joka myös yhdessä kohtauksessa laulaa I Wanna Believe (1981). Kasarmit on elokuvassa Zoncadaksi nimetty, jonne Banana Joe lähtee asepalvelukseen. Nimeä hoetaan ainakin alkuperäisellä raidalla monta kertaa viitaten kasarmin "Moncada" teatterin kuuluisaan episodiin ja Kuuban vallankumoukseen liittyen vuonna 1959. Oliver Onionsin musiikkia on myös tässä elokuvassa tunnusmusiikin muodossa.