hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hannah Kearney
Hannah Kearney (s. 26. helmikuuta 1986) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa.
Arvokilpailuista Kearney on voittanut olympiakultaa ja -pronssia sekä kahdeksan MM-mitalia. Ensimmäisissä olympiakisoissaan Torinossa 2006 hän oli kumparelaskussa 22:s. Toisissa olympiakisoissaan Vancouverissa 2010 Kearney voitti kultamitalin Cypress Mountainilla lasketussa kisassa. Kolmansissa olympiakisoissaan Sotšissa 2014 hän saavutti pronssia. MM-kisoissa Kearney on saavuttanut kultaa kumparelaskussa Rukalla 2005 ja Vossissa 2013 sekä parikumparelaskussa Kreischbergissä 2015, hopeaa kumparelaskussa Deer Valleyssa 2011 ja Kreischbergissä 2015 sekä pronssia parikumparelaskussa Inawashirossa 2009, Deer Valleyssa 2011 ja Vossissa 2013.
Maailmancupissa Kearney kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2003. Hän on voittanut 46 maailmancupin osakilpailua ja ollut palkintokorokkeella 71 kertaa (13.12.2015 mennessä). Kausilla 2010–2011, 2011–2012, 2013–2014 sekä 2014–2015 hän on voittanut maailmancupin kokonaiskilpailun. Kumparelaskun maailmancupin hän on voittanut kausina 2008–2009, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014 sekä 2014–2015.
Uunitoukka
Uunitoukka ("Thermobia domestica", joskus myös "Thermophila furnorum" tai "Lepismodes inquilinus") on pieni toukkasukahäntäisiin kuuluva haittaeläimenä pidetty hyönteinen, jota esiintyy ympäri maailman. Uunitoukan ruumis on noin 8 mm, ja sen kokonaispituus voi olla jopa 20 mm. Se muistuttaa yleisempää sokeritoukkaa, mutta se on sitä hieman suurempi, tummemman värinen ja leveämpi ja sen sivuilla on keltaista karvaa.
Uunitoukat viihtyvät korkeissa lämpötiloissa ja vaativat jonkin verran kosteutta. Siksi ne ovat yleisiä muun muassa leipomoiden lämmityslaitteiden ja uunien läheisyydessä. Ulkosalla uunitoukkia voi löytää lämpimiltä seuduilta kivien, lehtiaineksen ja muun bioaineksen alta. Suomessa uunitoukkaa on tavattu 1930-luvulta lähtien, mutta se on selkeästi sokeritoukkaa harvinaisempi. Asuintaloissa se on suhteellisen harvinainen, koska se tarvitsee lisääntyäkseen korkeita lämpötiloja..
Uunitoukat syövät laajalti erilaisia hiilihydraatteja ja tärkkelyspitoisia aineita, kuten jauhoja ja kirjojen liimaa. Yksilöt kykenevät selviämään vuodenkin ilman ravintoa. Uunitoukat ovat sukulaisensa sokeritoukan tavoin enimmäkseen harmittomia, joskin ne voivat sotkea ruokia, vahingoittaa papereita ja tahria vaatteita. Uunitoukkia on aikoinaan voinut olla suuria populaatioita kartonkitehtaissa, joissa on käytetty tärkkelyspitoisia liima-aineita. Se voi syödä myös puuvillaa, silkkiä ja viskoosia.
Uunitoukkanaaraat alkavat munia 1½−4½ kuukauden ikäisinä, jos lämpötila on noin 32–41 °C. Uunitoukat kuoriutuvat nymfeiksi 12-13 päivän jälkeen ja niiden kehittyminen täysikasvuisiksi voi kestää 4 kuukautta. Uunitoukkia voi siis kehittyä useampia sukupolvia vuoden mittaan ja se muodostaa esiintyessään isoja populaatioita. Uunitoukkaa voidaan torjua pyretriinisumutteilla.
Aiko Uemura
Aiko Uemura (s. 9. joulukuuta 1979 Itami, Hyōgo) on japanilainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa.
Maailmancupissa Uemura kilpaili ensimmäisen kerran maaliskuussa 1996. Hän on voittanut kymmenen maailmancupin kilpailua, MM-kultaa kumpareissa ja parikumpareissa vuonna 2009 ja MM-pronssia kumparelaskussa 2001 sekä parikumparelaskussa 2005.
Uemura on kilpaillut viisissä olympialaisissa. Ensimmäisissä olympiakisoissaan vuonna 1998 hän oli kumparelaskussa seitsemäs, toisissa olympiakisoissaan vuonna 2002 hän oli kuudes, kolmansissa vuonna 2006 hän oli viides, neljänsissä vuonna 2010 neljäs ja viidensissä olympiakisoissaan vuonna 2014 toistamiseen neljäs.
Man in the Mirror
Man in the Mirror on Michael Jacksonin neljäs single, joka julkaistiin Bad-albumilta vuonna 1988.The single sleeve incorrectly lists the running time for the single mix and instrumental as 4:55.
Chloé Dufour-Lapointe
Chloé Dufour-Lapointe (s. 2. joulukuuta 1991 Montreal, Quebec) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa.
Nuorten MM-kisoissa maaliskuussa 2007 Dufour-Lapointe voitti kultaa parikumparelaskussa ja pronssia kumparelaskussa. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut parikumparelaskussa kultaa vuonna 2013 ja hopeaa vuonna 2011. Ensimmäisissä olympiakisoissaan Vancouverissa vuonna 2010 Dufour-Lapointe sijoittui kumparelaskussa viidenneksi. Sotšin talviolympialaisissa 2014 hän sijoittui kumparelaskussa hopealle siskonsa Justinen voittamassa kilpailussa.
Maailmancupissa Dufour-Lapointe kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2007. Hän on voittanut yhden osakilpailun ja sijoittunut 20 kertaa kolmen parhaan joukkoon. Hän sijoittui kumparelaskun maailmancupin pisteissä kolmanneksi kausilla 2013–2014 ja 2014–2015.
Hänen siskonsa Maxime ja Justine ovat myös kumparelaskijoita.
Vappu Tuomioja
Vappu Illike Tuomioja (o.s. Wuolijoki, 20. maaliskuuta 1911 Helsinki – 12. huhtikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Sulo Wuolijoki ja Hella Wuolijoki. Hän oli naimisissa Sakari Tuomiojan kanssa ja heidän poikansa on Erkki Tuomioja.
Viirukiitäjä
Viirukiitäjä ("Hyles livornica") on keskikokoinen kiitäjäperhoslaji, jota on tavattu Suomessakin.
Ulkonäöltään laji muistuttaa paljon matara- ja tyräkkikiitäjää, mutta keskiruumiin päällä on selvät vaaleat juovat. Lisäksi vaaleanruskeiden etusiipien siipisuonet erottuvat selvästi siivensuntaisina vaaleina juovina. Etusiipien pohjaväri on vaaleanruskea. Keskitäplä on musta ja pistemäinen mutta valkoisen ympäröimä. Takasiipien keskiosa on ruusunpunainen ja ulkoreunasta leveästi musta. Siiven takareunan valkoinen täplä ei juuri erotu. Tuntosarvien kärjet ovat valkoiset ja takaruumiin jokaisen jaokkeen etureuna on sivusta valkoinen. Lisäksi kahden ensimmäisen jaokkeen sivuilla on mustat, neliömäiset laikut. Siipiväli vaihtelee 60–80 mm.
Toukka on pääväriltään musta ja siinä on keltaista kuviointia. Täysikasvuinen toukka on 70–80 mm pitkä.
Viirukiitäjä on Afrikan ja Aasian trooppisten leveysasteiden laji, jonka pysyvän kannan levinneisyys Euroopassa rajoittuu aivan Välimeren tuntumaan. Varsin runsaslukuisena lajina ja ahkerana vaeltajana viirukiitäjän voi kuitenkin kesäkuukausina tavata laajalti Euroopassa. Laji on tavattu Suomessa muutaman kerran, ensimmäisenä Kuopiosta vuonna 1964 aterioimassa leimujen kukilla. Toukkia ei ole koskaan tavattu Pohjoismaissa. Eteläisemmillä elinalueillaan viirukiitäjä lentää helmikuusta lokakuuhun, mutta pohjoisempana toukokuun lopulta lokakuuhun. Suomessa lajia on tavattu heinä-elokuussa.
Esiintymisalueellaan laji suosii avointa maastoa, jossa on jonkin verran puita tai pensaita. Se viihtyykin puistoissa, puutarhoissa ja viiniviljelyksillä ja lähtee liikkeelle hämärän laskeuduttua, mutta etenkin vaellusaikaan perhosia voi nähdä jo päivällä. Se liikkuu myös aamuhämärissä. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, koiraat hivenen naaraita useammin. Pohjoiseen vaeltaneita yksilöitä voi tavata kaikenlaisissa ympäristöissä, mutta nekin vaikuttavat suosivan avoimia ja kuivia paikkoja ja välttelevän metsiä. Viirukiitäjä on hyvin aktiivisesti liikkuva laji, joka aterioi mielellään voimakastuoksuisilla kukilla.
Parittelu kestää muutaman tunnin ja tapahtuu aamuyöllä tai aamuhämärässä. Naaras aloittaa munimisen heti parittelun jälkeen ja munii jopa 1 000 munaa yksitellen tai pieninä ryhminä ravintokasvien lehdille. Toukat aterioivat suorassa auringonpaisteessa ja hämärämmässä tai kosteassa paikassa kasvavat toukat jäävät keskenkasvuisiksi. Toukka on täysikasvuinen elokuussa, mutta lajin leviämistä pohjoiseen estää se, ettei toukka kykene koteloitumaan jos ilman lämpötila on alle 16 °C. Kotelo talvehtii, usein kaksi kertaa. Euroopassa vaeltavista toisen sukupolven yksilöistä ainakin osa on lisääntymiskyvyttömiä
Toukka käyttää ravinnokseen monia kasvilajeja, erityisesti viiniköynnöstä ("Vitis vinifera"), hierakoita ("Rumex") ja tatarlajeja ("Polygonum"). Se voi esiintyä viinitarhoissa tuholaisena.
Udoralaiset
Udoralaiset eli Udoran komit (, ; удорские коми, "udorskije komi") ovat komisyrjäänien alueellinen kansatieteelinen ryhmä. He asuvat Mezenin ja sen sivujoen Vaškan yläjuoksuilla Komin tasavallan Udoran piirissä.
Komeja muutti Vaška- ja Pinega-jokien varsille 1200–1300-luvuilla ja Mezenin yläjuoksulle 1500-luvun alusta lähtien. Vaškalle muutto tapahtui Vytšegdan alajuoksulta ja Mezenille Vym-joen varrelta. Vaškan ja Pinegan seuduilla komeihin sekoittui itämerensuomalaisia tapaileentakaisia tšuudeja ja vepsäläisiä. Näiden kontaktien ja Pinegalta tapahtuneen paluumuuton seurauksena Vaška-joelle muodostui erityinen komiryhmä. Mezenin yläjuoksun ryhmä syntyi venäläisten ja nenetsien sulautuessa komisiirtolaisiin. Vaškalta Mezenille 1600–1700-luvuilla tapahtuneen muuton seurauksena ryhmät lähentyivät toisiaan ja 1800-lukuun mennessä muodostui yhtenäinen Udoran komien ryhmä.
Udoran komeilla on oma murre, jossa on huomattava määrä vepsäläisiä ja venäläisiä lainasanoja. Antropologiselle tyypille ovat ominaisia vienanmereläiset ja itäbalttilaiset piirteet. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat 1800-luvun puoliväliin saakka metsästys ja kalastus. Maanviljelyn ja karjanhoidon sekä metsänhakkuun ja muiden kausitöiden merkitys lisääntyi 1900-luvun alkuun tultaessa. Vähäisessä määrässä harjoitettiin myös poronhoitoa.
Udoralaisten perinteisissä asumuksissa, vaatetuksessa, ruokakulttuurissa ja häätavoissa on piirteitä, jotka erottavat heidät muista komeista. Käsityötaiteelle ominainen piirre on Mezenin venäläisten ja komien yhteinen puunmaalausperinne.
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2010
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2010 järjestettiin Miercurea Ciucissa, Romaniassa 10.–14. helmikuuta.
Päivämäärä: 10.2.2010
Pitkä matka hiihtosuunnistettiin yhteislähtökilpailuna.
Päivämäärä: 11.2.2010
Päivämäärä: 13.2.2010
Päivämäärä: 14.2.2010
Petšoralaiset
Petšoralaiset, yläpetšoralaiset eli Petšoran komit (, ; верхнепечорцы, "verhnepetšortsy"; печорские коми, "petšorskije komi") ovat komisyrjäänien alueellinen kansatieteellinen ryhmä. He asuvat Komin tasavallassa Petšora-joen yläjuoksulla. Pohjoisessa petšoralaiset rajoittuvat Petšoran kaupungin alapuolella ižmalaisiin, lounaassa ylävytšegdalaisiin ja etelässä Mamylin kylän yläpuolella Petšoran yläjuoksun venäläisväestöön.
Vytšegdan yläjuoksulta muuttaneet uudisasukkaat perustivat Petšoran yläjuoksun ensimmäisen komikylän nykyisen Troitsko-Petšorskin tienoille vuonna 1674. Muuttovirta Sysolan varrelta voimistui 1700-luvulla. Seudulle siirtyi komeja myös Vytšegdan keski- ja alajuoksulta, Udorasta ja Luzan varrelta. Tšerdynin seudulta muutti komipermjakkeja ja venäläisiä. Asukkaiden joukossa oli myös hanteja ja manseja.
Eri komiryhmien ja muiden kansojen edustajien myöhäisessä vaiheessa muodostaman petšoralaisryhmän kulttuuri on luonteeltaan sekoittunutta. Paikallisessa murteessa on mm. ylävytšegdalaisia ja keskisysolalaisia piirteitä. Perinteisistä elinkeinoista tärkeimpiä olivat metsästys ja kalastus. Maanviljelyn merkitys oli vähäinen. Petšoralaisten henkiseen kulttuuriin vaikutti voimakkaasti vanhauskoisuus.
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut oli IIHF:n järjestämä turnaus jota pelattiin viidesti vuosien 1989–1996 välillä. Euroopan-mestaruuskilpailuja ei pidetty samoina vuosina naisten maailmanmestaruuskilpailujen tai olympialaisten kanssa.
Suomi voitti neljä ensimmäistä turnausta ja Ruotsi viidennen.
Gainy
Gainy (, komipermjakiksi Гайна, "Gaina") on maaseututaajama, maalaiskunta sekä Permin aluepiirin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Gainyn piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kama-joen rannalla 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2002).
Gainyn kirkonkylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Sen nimityksen uskotaan perustuvan baškiirilaiseen suvunnimeen. Vuonna 1926 kylästä tuli Gainyn piirin keskus. Vuodesta 1963 lähtien sillä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Taajamassa toimii konepaja, metsäteollisuusyritys Gainyles, rakennusyrityksiä, metsätila ja lentokenttä. Palveluihin kuuluu lastentarhoja ja kouluja, lasten taidekoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Taajamassa on vuonna 1959 perustettu kotiseutumuseo. Lähistöllä sijaitsee Gainyn muinaislinna ja kaksi keskiaikaista asuinpaikkaa.
Toppilan voimalaitokset
Toppilan voimalaitos on Oulun Energian omistama sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitos Toppilan kaupunginosassa. Voimalaitos tuottaa reilut 60 % energiayhtiön kaukolämmön hankinnasta ja noin 30 % sähkön hankinnasta.
Toppila 1 on vastapainevoimalaitos, joka on valmistunut 1977 ja saneerattu 1996. Sen suunniteltu käyttöaika on vuoteen 2020 saakka. Oulun Energia on ilmoittanut suunnitelmista rakentaa uusi korvaava voimalaitos Laanilaan. Toppila 2 on väliottolauhdutusvoimalaitos, jonka Oulun kaupunki rakensi yhteistyössä Imatran Voiman kanssa ja se valmistui vuonna 1995. Oulun kaupunki lunasti Imatran Voiman osuuden Fortumilta vuoden 2002 alussa.
Polttoaineena Toppilassa käytetään pääasiassa turvetta ja energiapuuta.
Lokakuussa 2013 Oulun Energia ilmoitti Toppilan voimalaitosten yltäneen kokoluokassaan Suomen ennätykseen puun energiakäytössä. Sähkö- ja lämpöenergiaa tuotettiin puulla edellisen 12 kuukauden aikana 1 terawattitunti. Uusiutuvan energian osuus kokonaispolttoaineesta on yli 38%, mikä on kansallinen tavoite vuodelle 2020.
Voimalaitoksessa on kaksi 130 metriä korkeaa piippua, joista uudempi pystytettiin syksyllä 2013.
Vuonna 2016 Toppilan voimalaitoksen eteläseinälle asennettiin aurinkopaneeliseinä, jossa on 827 aurinkopaneelia. Aurinkopaneeliseinän teho on 270 kW. Aurinkopaneelien tuottama sähkö myydään Oulun Energian asiakkaille.
Toppila 1:n korvaa Laanilan teollisuusalueelle rakennettava biovoimalaitos vuonna 2020.
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Euroopan-mestaruuksista kilpaillaan yhdeksässä eri lajissa: miehillä ja naisilla on oma kilpailunsa sprintissä, keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä (kolmen hengen joukkueissa), ja uusimpana lajina ohjelmassa on sprinttiviesti, jossa joukkueeseen kuuluu yksi mies ja yksi nainen.
Hugo Birger
Hugo Birger (oik. "Hugo Birger Peterson", 12. tammikuuta 1854, Tukholma, Ruotsi – 17. kesäkuuta 1887) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 1870 - 1877. Hän sai mitalin vuonna 1877. Useat Birgerin maalauksista ovat esillä Göteborgin taidemuseossa ja Ruotsin kansallismuseossa.
Castello di Meleto
Castello di Meleto on linna Italian Toscanassa, muinaisten Firenzen ja Sienan kaupunkivaltioiden rajalla, kukkulalla lähellä Gaiole in Chiantin kylää.
Linnan rakennutti yksi Ricasoli-suvun haara 1200-luvun puolivälissä, ja se kuului tälle yhdelle Chiantin tärkeimmistä suvuista 800 vuotta. Ricasolit muuttivat ja paransivat linnan rakenteita vuosien kuluessa. Linna on neliön muotoinen ja sen keskellä on vanhin torni. Vuonna 1478 sienalaiset valloittivat linnan lyhytaikaisesti. Tämän jälkeen linnaan lisättiin kaksi sylinterinmuotoista tornia, joista toinen on todella jykevä. Uusi piiritys vuonna 1529 epäonnistui. Sisältä linna on sisustettu barokkityyliin, mikä oli suosittua 1700-luvun alussa. Linnassa on myös 1700-luvun teatteri, missä Ricasolit järjestivät konsertteja ja operetteja.
Nykyään linnaan järjestetään opastettuja kierroksia. Siellä on myös viinimyymälä.
Farahin lentoasema
Farahin lentoasema on Farahin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa. Lentoasemalta liikennöi afganistanilainen Pamir Airways. Lentoasemalla on yksi 2 000 metriä pitkä kiitotie.
Faizabad
Faizabad on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Badahšanin maakunnassa. Kaupungissa asuu noin 34 600 asukasta (vuonna 2016) ja sitä palvelee Faizabadin lentoasema.
Kosa (kylä)
Kosa () on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiiriin Permin Komin piirikuntaan kuuluuvan Kosan piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosa-joen lähellä 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 2 300 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579 nimellä Nyrovin pogosta. 1700-luvun lopulta lähtien se oli Tšerdynin kihlakunnan Selištšen volostin ja vuodesta 1924 lähtien Kosan piirin keskus.
Kosassa toimii rakennus- ja korjausyrityksiä. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo ja kaksi kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1802–1845 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko ja vuonna 1914 pystytetty sairaalarakennus. Lähistöllä on keskiaikainen muinaislinna ja kivikautinen asuinpaikka.
Faizabadin lentoasema
Faizabadin lentoasema on Faizabadin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa.
Demokraattisen keskustan unioni
Demokraattisen keskustan unioni (esp. Unión de Centro Democrático, lyh. UCD) oli espanjalainen keskustalainen puolue, joka toimi vuosina 1977–1983. UCD oli parlamentin suurin puolue vuosien 1977 ja 1979 vaaleissa, Adolfo Suárezin johdolla. Puolueen näkyvimpiä poliitikkoja olivat pääministerit Adolfo Suárez ja Leopoldo Calvo-Sotelo.
Tervapaperi
Tervapaperi on vahvaa tervalla päällystettyä paperia, jota käytetään rakentamisessa kosteuseristykseen. Tervapaperissa voidaan käyttää tervan ohella myös bitumia. Tervapaperi tuotetaan verkkomaisena materiaalina ja se toimitetaan yleensä rullaksi käärittynä. Paperin molemmat puolet on tavalliseti peitetty mineraaleilla, kuten hiekalla. Hiekkapäällyste estää tervan tai bitumin valumisen pois, mikäli paperi altistuu kuumuudelle. Se estää myös paperin liimautumisen yhteen rullassa.
Punainen Risti (täsmennyssivu)
Punainen Risti voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989 olivat lajissaan ensimmäiset. Turnaus pelattiin Saksan liittotasavallassa (Ratingen ja Düsseldorf) 4.–9. huhtikuuta.
Alankomaat ja Tšekkoslovakia lopputurnaukseen.
sijat 1–4
sijat 5–8
Loppuottelu
Pronssiottelu
ottelu 5. sijasta
Sveitsi selviytyi viidentenä Euroopan joukkueena vuoden 1990 maailmanmestaruus kilpailuihin
ottelu 7. sijasta
Sinetti (lehti)
Sinetti oli 2–4 kertaa vuodessa ilmestyvä porvarillinen elämäntapalehti. Nykyään lehteä julkaistaan nimellä Porvari. Lehti on Kokoomuksen Nuorten Liiton äänenkannattaja. Nykyisen muotonsa se sai vuonna 2003. Sinetin painosmäärä on ollut 10 500 kappaletta, ja se on postitettu kokoomusnuorten jäsenille, sidosryhmille, kirjastoihin ja kouluihin. Sinetin päätoimittajia olivat Visa Kananoja, Piia Kurki ja Susanna Koski. Sinetin seuraajan Porvarin päätoimittaja oli Vili Lähteenoja. Vuonna 2016 Kokoomuksen Nuorten Liitto julkaisi Porvarin seuraajaksi Konsepti-lehden, jota liitto kuvailee journalismikokeiluksi, josta saadun palautteen pohjalta rakennetaan liiton uuden mediatuotannon tyyli ja muoto. Konseptia julkaistaan perinteisen painoksen lisäksi aktiivisesti päivitettävänä verkkolehtenä, ja sen ensimmäisen numeron päätoimittajana toimi Juho Mäki-Lohiluoma.
Ihrakuoriaiset
Ihrakuoriaiset ("Dermestidae", myös haaskakuoriaiset) on kovakuoriaisheimo. Eri lajeja on n. 700 joista suomessa on 20. Ne ovat useimmiten mustia tai harmaan- ja mustankirjavia väriltään. Ihrakuoriaiset ovat alun perin käyttäneet ravinnokseen eläinperäistä jätemateriaalia. Nykyisin useat ihrakuoriaisiin kuuluvat lajit ovat ihmisten läheisyydessä eläviä haittaeläimiä, jotka voivat syödä villaa, nahkaa, turkiksia ja silkkiä. Ihrakuoriaisten toukat ovat pitkäkarvaisia.
Ihrakuoriaisiin kuuluvia lajeja ovat muun muassa vyöihrakuoriainen ("Dermestes lardarius"), pilkkuturkiskuoriainen ("Attagenus pellio") ja ryijykuoriainen ("Anthrenus verbasci").
John Grunsfeld
John Mace Grunsfeld (s. 10. lokakuuta 1958 Chicago, Illinois, USA) on yhdysvaltalainen fyysikko ja NASAn astronautti. Hän on viiden avaruuslennon veteraani ja toiminut myös NASAn johtavana tiedemiehenä (NASA Chief Scientist).
Grunsfeldin tutkimustyö on suuntautunut röntgentähtitieteeseen ja gammatähtitieteeseen, suurenergiseen kosmiseen säteilyyn sekä uusien ilmaisimien ja laitteiden kehittämiseen. Grunsfeld tutki kaksoispulsareita ja muita suurienergisen kosmisen säteilyn lähteitä käyttäen NASAn Compton-satelliittia ja teleskooppeja, mukaan lukien Hubble-avaruusteleskooppi.
Grunsfeld valittiin NASAn astronauttikoulutukseen maaliskuussa 1992, minkä hän aloitti elokuussa 1992 Johnson Space Centerissä. Hän vastasi muun muassa kansainvälisen ISS-avaruusaseman kannettavista tietokoneista ja tietokonenäyttöjen aseman ohjausohjelmistojen kehittämisestä. Toisen avaruuslentonsa jälkeen hänet nimitettiin myös sukkuloiden ja ISS:n atk-tuen johtoon. STS-103:n jälkeen hän toimi avaruuskävelyosaston johdossa. Hän työskenteli NASAn johtavana tiedemiehenä (NASA Chief Scientist) NASAn päämajassa vuodesta 2003 vuoteen 2004.
Grunsfeld on osallistunut seuraaville avaruussukkulalennoille:
Grunsfeld on viettänyt yli 58 päivää avaruudessa, Hän on osallistunut kahdeksalle avaruuskävelylle, kokonaiskestoltaan 58 tuntia 30 minuuttia.
NASAn tammikuussa 2010 julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan Grunsfeld aikoo jättää NASAn aloittaakseen työn Space Telescope Science Instituten apulaisjohtajana Baltimoressa, missä hän tulee työskentelemään myös NASAn suunnitellun James Webb -avaruusteleskoopin parissa.
Grunsfeld on intohimoinen vuorikiipeilijä. Hän on kiivennyt ainoana astronauttina Mount McKinleyn huipulle. 
Grunsfeld on naimisissa Carol E. Schifferin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Veikko Aaltona
Veikko Wilhelm Aaltona ("synt. Pälve, vuodesta 1942 Aaltona, vuodesta 1973 Guglielmo, noin vuodesta 1970 di Mastaguera" 1. joulukuuta 1910 Simo – 20. huhtikuuta 1990 Lugano, Sveitsi) oli suomalainen kuvataiteilija ja seikkailija. Aaltonan maalauksia on muun muassa Vatikaanin kokoelmissa, mahdollisesti itse lahjoitettuina. Viimeiset elinvuotensa Aaltona asui Tukholmassa ja Luganossa, jonne hänet on haudattu. Hän käytti ruhtinaan arvonimeä (Principe Aaltona di Mastaguera) jonka selitti saaneensa adoption kautta Italiassa.
Aaltonan isä Ernst Leonard Pälve ("ent. Mahlberg", joskus virheellisesti "Malmberg", 1888–1950) oli itsekin taidemaalari. Hän muutti sukunimekseen Pälve ennen Veikon syntymää. Ernstin perheeseen kuului kolme lasta.
Avioliitossa Aaltona oli kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli puolalainen kirjailija "Eleonoora Kirsti Gofsztein", jonka kanssa hänellä myös oli lapsi. Toinen vaimo, ruotsalainen kreivitär "Kjersti Gunhild Viktoria Larsson" kuoli eikä heillä ollut lapsia. Viimeisin vaimo oli sveitsiläinen taidemaalari "Maria-Teresa Penasa", joka oli Aaltonaa noin 30 vuotta nuorempi eikä heilläkään ollut yhteisiä lapia.
Veikko Aaltona suoritti opettajakoulutuksen Kajaanin seminaarissa vuosina 1927–1932. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli vuodet 1934–1936. Sieltä hän suuntasi jatkamaan taideopintojaan Italian Regia Accademia di Belle Artiin, Firenzessä vuosiksi 1936–1939. Venetsiassa hän sai professorin arvon. Siellä hän opiskeli myös mosaiikkitekniikkaa mosaiikkikoulussa "Ditta Gianese Cav. Angelo & C.-Sezione Scuola del Mosaico". Vuosina 1946-1947 hän jatkoi opintojaan Kungliga Akademien för de fria konsternassa eli "Konstakademinissa" vierailevana opiskelijana.
Aaltona on maalannut Tuiran kirkon seinämaalaukset. Maalauksen kohteet vaihtelivat paljon, mutta pääsääntöisesti hän käytti niissä aina paljon värejä.
Vuonna 1940 Aaltonalle (tuolloin "Pälve") myönnettiin ensimmäinen palkinto Suomen taideyhdistyksen vuosittain jaettavasta Dukaattipalkinnosta.
Vuonna 1953 "Institut Litteraire Et Artistique De France", Pariisi, antoi professori Veikko Aaltonalle nimityksen ""Laureant en Letters"". Vuonna 1956 hän sai Rooman "Accademia Di San Laurean" kunniajäseltä kunnianosoituksen ""Palme Accademiche d'Oro"" (Akateeminen Kultainen Palmu) maalaustaiteessa. Vuonna 1956 hän sai yksityisaudienssin paavi Pius XII:n luona Vatikaanissa, jossa hän sai myös kyseisen paavin muistomitalin. Samana vuonna hän sai myös Rooman pormestarin "Umberto Tupinin" muistomitalin. "Accademia S. Andrea" Roomassa antoi kunniatohtorin nimityksen. Lisäksi hänet nimitettiin "S. Andrea" akatemian presidentiksi pohjoismaiden delegaatioon.
Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü
Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü on turkkilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Ankarasta. Seura pelaa Turkin jääkiekon superliigassa.
Radda in Chianti
Radda in Chianti on kunta Italian Toscanassa Sienan maakunnassa. Raddasta on upeat näköalat ympäröivään Chiantiin. Siellä on hienoja rakennuksia 1400–1500-luvulta. Keskiajalla se oli lähikaupunkien sotilasliiton, Lega di Chiantin, keskuspaikka. Kirkkoa vastapäätä olevassa Palazzo Comunalessa on paikallisten sukujen vaakunoita.
Lepisma
Lepisma on toukkasukahäntäisiin kuuluva hyönteissuku, jonka tunnetuin laji on Suomessakin yleinen sokeritoukka, joka on ihmisen mukana levinnyt laajalti ympäri maailman. "Lepisma"-suvun hyönteiset elävät kosteissa paikoissa, kuten ihmisasumusten kylpyhuoneissa ja keittiöissä.
Point Roberts
Point Roberts on eksklaavi, kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa, Washingtonin osavaltiossa. Alueelta on maayhteys ainoastaan Kanadaan valtionrajan sijaitessa 49. leveyspiirillä, mutta alue kuuluu Yhdysvalloille. Rajan pohjoispuolella Kanadassa sijaitsee Deltan kunta. Point Robertsin itäpuolella on Boundary Bay -lahti, etelä ja länsipuolilla Georgiansalmi. Alueella asuu 1 308 henkilöä (2000).
Vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco de Eliza ja brittiläinen George Vancouver olivat samaan aikaan tutkimassa aluetta ja kartoittivat yhteistyössä Georgiansalmen ja Boundary Bayn. Vancouver nimesi Point Robertsin brittiläisen kapteenin Henry Robertsin kunniaksi.
Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Kanadan ja Yhdysvaltain raja määriteltiin seuraamaan 49:ttä leveyspiiriä, lukuun ottamatta Vancouverinsaarta joka jäi kokonaisuudessaan Kanadan puolelle. Tämän vuoksi Point Roberts on maantieteellisesti erillään muusta Washingtonin osavaltiosta. Maanteitse alueelle täytyy kulkea Kanadan Brittiläisen Kolumbian kautta. Alueelle on myös lossiyhteyksiä Washingtonista ja Point Robertsissa on pieni paikallinen lentoasema.
HYC Herentalse IJshockey Club
HYC Herentals on Belgialainen jääkiekkoseura Herentalsista, joka pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessa.
Kapillaarielektroforeesi
Kapillaarielektroforeesi (CE) on kromatografiaa hyvin läheisesti muistuttava erotusmenetelmä, jota voidaan käyttää yhdisteiden kvalitatiiviseen tai kvantitatiiviseen määrittämiseen. Ero kromatografiaan on erottelussa käytetty sähkökenttä, varautuneet hiukkaset kulkevat sähkökentässä kohti vastakkaista varausta. Komponenttien erottuminen toisistaan perustuu ionisten komponenttien varauksiin ja erisuuruisiin vastusvoimiin. Kapillaarielektroforeesi on suhteellisen uusi analyysimenetelmä, jonka etuina ovat nopeus, yhdisteiden tehokas erottuminen ja vähäinen liuottimien tarve.
Kapillaarielektroforeettisia tekniikoita, jotka voidaan toteuttaa samanlaisella laitteistolla:Laitteistoja on saatavilla kaupallisesti. Niihin kuuluu lämpötilakontrolloitu kapillaari, virtalähde, automaattinen näytteensyöttömenetelmä ja detektori. Nestemäinen näyte injektoidaan sopivalla tavalla kapillaariin, jonka kumpikin pää on upotettu puskuriliuokseen. Kun systeemiin kytketään virta, näytteessä olevat aineet kulkeutuvat eli migratoituvat erilaisilla nopeuksilla, kapeina vyöhykkeinä kohti detektoria. Näytevyöhykkeet ovat erityisen kapeita, koska kapillaarin sisälle muodostuu elektro-osmoottinen virtaus.
Analyysi tapahtuu useimmiten polyimidillä päällystetyissä silikakapillaareissa, jotka kunnostetaan ennen analyysiä emäksisellä liuoksella.
Ensimmäistä kertaa tunnetuin CE-tekniikka kapillaarivyöhyke-elektroforeesi (CZE) esitettiin vuonna 1981. (Jorgenson J.:Anal. Chem 53 (1981) 1298)
Pyretroidit
Pyretroidit ovat synteettisiä torjunta-aineita, jotka muistuttavat eräiden krysanteemilajien sisältämiä pyretriinejä. Pyretroideja on tehty yli 1 000 erilaista ja niitä on useissa hyönteisten torjunta-aineissa, kuten kotikäyttöön tarkoitetuissa hyönteismyrkyissä, lemmikkieläinsuihkutteissa ja -shampoissa. Eräitä pyretroideja käytetään myös päätäiden poistamiseen sekä vaatteisiin tarkoitettuihin hyttysmyrkkyihin. Jotkut pyretroidit ovat menettämässä torjuntakykyään eliöiden, esimerkiksi rapsikuoriaisen, vastustuskyvyn kasvaessa niihin.
Spaso-Preobraženskaja
Spaso-Preobraženskaja eli Kristuksen kirkastumisen kirkko on Tampereella toimiva ortodoksinen yhteisö. Se kuuluu lokakuun vallankumouksen jälkeen muodostuneeseen Venäjän ortodoksiseen ulkomaankirkkoon (engl. "Russian Orthodox Church Outside Russia") eli "synodaalikirkkoon", jonka alkujaan perustivat vallankumouksen jälkeen ulkomaille paenneet emigrantit. Kirkkokunnalla on omia seurakuntia eri puolilla maailmaa.
Suomessa Spaso-Preobraženskaja rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1994. Yhdyskuntajärjestyksensä mukaan yhdyskunta opettaa "ortodoksista elämäntapaa ja ohjaa rukousten, sakramenttien ja kristillisen opetuksen avulla saavuttamaan ikuisen pelastuksen Jeesuksessa Kristuksessa". Yhteisö käyttää Venäjän ortodoksisen kirkon tapaan juliaanista ajanlaskua ja venäläistä ortodoksista kalenteria. Sen liturgiat ja hetkipalvelukset pidetään kirkkoslaaviksi. Yhteisön johdossa on vanhin Ludmila Dmitrievna Perepiolkina.
Spaso-Preobraženskajan yhteisö on varsin sulkeutunut. Se ei tiedota toiminnastaan ulospäin eikä myöskään ota mielellään vierailijoita jumalanpalveluksiinsa. Yhteisöön kuuluu noin 25 jäsentä.
Finnish Snooker Challenge
Finnish Snooker Challenge on Suomessa järjestetty snookerin "ProAm"-turnaus (osallistujina niin ammattilaispelaajia kuin amatöörejäkin). Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2010 Suomen Turussa. Pelipaikkana toimi "Sports Club Turku".
Turnaus järjestettiin 12.-14.2.2010 ja tähän otti osaa yhteensä 32 pelaajaa, jotka pelasivat ensin kahdeksassa neljän pelaajan alkulohkossa (A-H), joista 16. parhaan joukkoon pääsivät kunkin lohkon kaksi parasta pelaajaa.
Tapahtumaan osallistuivat ammattilaistason huippupelaajista kolminkertainen ranking-turnauksen finalisti Ryan Day (Wales, #6), vuoden 1997 maailmanmestari Ken Doherty (Irlanti, #44), "Masters"- ja "UK Championship"-voittaja Matthew Stevens (Wales, #26), maailmanmestaruusturnauksen semifinalisti Joe Perry (Englanti, #12) sekä turnauksen voittanut kaksinkertainen maailmanmestari (2000 ja 2003) Mark Williams (Wales, #15) 
. Suluissa olevat luvut ovat kauden 2009/2010 ranking-sijoitukset . Näiden lisäksi ammattilaispelaajista Turkuun saapuivat tuore Euroopan mestari David Hogan (Irlanti) ja paluun ammattilaisen "Main Tourille" ansainnut Bjorn Haneveer (Belgia) . Brittein saarilta maineikkaimpien pelaajien mukana tulivat myös aikaisemmin "Main Tourillakin" esiintyneet Alfie Burden (Englanti) ja eläkkeelle jäänyt Darren Morgan (Wales) sekä muutamaan otteeseen lähellä pääkiertuepaikkaa ollut Craig Steadman (Englanti) . "PIOS"-kiertueelta (haastajakiertue) olivat myös mukana Hans Blanckaert (Belgia) ja Brendan O'Donoghue (Irlanti).
Suomen nimekkäin osallistuja oli ainut pääkiertueella esiintynyt suomalainen Robin Hull, joka eteni finaaliin voittaen neljännesfinaalissa Dohertyn 5-3 ja semifinaalissa Stevensin 5-4. "Roopen" lisäksi suomalaisia pelaajia oli turnauksessa useita. Näistä menestyneimmät ovat Kauppisen lisäksi Eurosportilla snookerlähetyksiä selostanut Ville Pasanen sekä turnauksen järjestäjä Jyri Virtanen, jotka ovat voittaneet useita Suomen mestaruuksia. Muita suomalaispelaajia olivat Juha Erkinmikko, Markku Hämäläinen, Mika Karhu, Johannes Kauhanen, Pessi Lyyra, Kimmo Lång, Antti Mannila, Timo Salovaara, Antti Tolvanen, Olli-Pekka Virho, Valtteri Virtanen, Aleksi Vuori sekä Magnus Glader.
Suomalaisten haastajien ohella turnaukseen otti osaa ruotsalaispelaajia, jotka valittiin Ruotsissa järjestetyistä satelliittiturnauksista. Ruotsalaisia haastajia olivat Mats Eriksson, Andreas Svedstedt ja Henrik Svedstedt .
Perjantain alkulohkopeleissä huippuammattilaiset näyttivät heti ensimmäisissä peleissä sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja.
Turnauksen edetessä nähtiin paljon tasaisia pelejä ja viimeisiä ratkaisevia eriä. Robin Hull pelasi kahdessa ottelussaan kaikki erät: 16. parhaan joukossa Darren Morgania vastaan hän voitti 4-3 ja semifinaalissa hän nousi 1-3 -tappioasemasta 5-4 voittoon Matthew Stevensiä vastaan. Amatööripelaajien kovasta taistelusta huolimatta 16. parhaan joukosta ylöspäin eteni näistä vain Hull.
Ortodoksinen Pokrovan seurakunta
Ortodoksinen Pokrovan seurakunta on Suomessa toimiva Moskovan patriarkaatin alainen ortodoksinen yhteisö. Yhteisöön kuuluu nykyään noin 350 jäsentä. Sen kirkko sijaitsee Munkkiniemessä Helsingissä. Yhteisö on saanut nimensä Pokrovasta eli Jumalanäidin Neitsyt Marian suojeluksen juhlasta. Yhteisön aiempi alkuperäinen nimi oli Yksityinen kreikkalais-katolinen kirkollinen yhdyskunta Viipurissa.
Pokrovan seurakunta perustettiin Viipurissa vuonna 1926. Yhteisön perustivat 20 Viipurissa asunutta venäläissyntyistä ortodoksia, jotka halusivat varmistaa perinteisen venäläisen ortodoksian säilymisen itsenäistyneessä Suomessa. Yhteisön itsenäistymisen taustalla oli nk. ajanlaskukiista eli Suomen ortodoksisessa kirkossa syntynyt kiista siirtymisestä juliaanisesta ajanlaskusta gregoriaaniseen ajanlaskuun. Uusi gregoriaaninen ajanlasku otettiin käyttöön Suomen ortodoksisessa kirkossa vuonna 1923 ja luostareissa vuonna 1925. Osa venäläisistä ei kuitenkaan hyväksynyt siirtymää, joka heidän mielestään soti ortodoksisen kirkon kanoneita vastaan.
Pokrovan seurakunta ilmoitti yhdyskuntajärjestyksessään pyrkivänsä vanhan luvun eli juliaanisen kirkollisen kalenterin säilyttämiseen sekä kirkkoslaavin takaamiseen jumalanpalveluskielenä. Lisäksi he ilmoittivat haluavansa säilyttää kirkossa venäläiset traditiot sekä toimittavansa jumalanpalvelukset lyhentämättöminä ja tarkasti sääntöjen mukaisesti. Hiippakuntapiispakseen yhteisö valitsi Pariisissa toimineen Konstantinopolin patriarkaatin alaisen Länsi-Euroopan eksarkin, metropoliitta Evlogin.
Talvisodan jälkeen Pokrovan seurakunta muutti 1939 Kangasniemelle Mikkelin lähelle ja vuoden 1940 keväällä Helsinkiin. Vuonna 1945 Evlogi palasi Moskovan patriarkaatin yhteyteen, ja hänen mukanaan myös Pokrovan seurakunta liittyi osaksi Venäjän kirkkoa. Siitä tuli osa Leningradin ja Novgorodin hiippakuntaa.
1990-luvun loppupuolella Pokrovan seurakuntaan kuului enää parisataa etupäässä iäkästä ihmistä, ja toiminta näytti hiipuvan. Sittemmin toiminta on elpynyt Suomeen muuttaneiden venäläisten mukana, ja seurakuntaan kuuluu noin 350 jäsentä.
Johanna Hytti
Johanna Hytti (o.s. Virtanen, s. 16. kesäkuuta 1976 Kuusamo) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja freelancer-muusikko. Hän soittaa ja laulaa Kuunkuiskaajat-yhtyeessä yhdessä Susan Ahon kanssa. He edustivat Suomea Eurovision laulukilpailussa 2010.
Hytin instrumentteja ovat laulun lisäksi piano, harmoni, 2-rivinen haitari ja erilaiset kanteleet. Hytti toimii myös äänenkäytön ja -huollon opettajana ja on taustansa ansiosta erittäin monipuolinen laulunopettaja. Lisäksi Hytti on kouluttautunut synnytyslauluvalmentajaksi ja kehittänyt oman Voxmama-synnytyslaulukonseptin.
Hytti aloitti kansanmusiikin opiskelun Kaustisella Ala-Könni-opistolla vuonna 1996 pääaineenaan 36-kielinen Perhojokilaakson kantele. Kaustiselta Hytti siirtyi opiskelemaan Kokkolan Konservatorioon, jossa pääaineeksi vaihtui laulu. Vuonna 2001 Hytti aloitti opinnot Sibelius-Akatemiassa, josta valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2012.
Hytti pyydettiin vuonna 2001 mukaan kansanmusiikkiyhtye Värttinään, jossa hän esiintyi vuosina 2001–2012
Vuonna 2008 Hytti perusti yhdessä Värttinän toisen laulajan Susan Ahon kanssa yhtyeen Kuunkuiskaajat. Yhtye toimi aina vuoteen 2010 saakka duona, mutta euroviisuesiintymisen jälkeen duo kasvoi kvintetiksi, jossa soittaa myös Topi Korhonen (basso), Sampsa Asikainen (kitara) ja Kevin Knouna (rummut). Vuonna 2013 mukaan tuli toinen kitaristi Anssi Salminen. Kuunkuiskaajat on julkaissut kaksi albumia, vuonna 2009 ilmestyneen "Kuunkuiskaajat", jonka kappaleet ovat pääosin musiikintekijä Timo Kiiskisen käsialaa, mutta mukana on myös monia Ahon sävellyksiä sekä vuonna 2016 ilmestyneen "Revitty rakkaus" joka on kokonaan Ahon ja Hytin sanoittama, säveltämä ja sovittama levy. Huhtikuussa 2016 yhtye ilmoitti lopettavansa. Uuden albumin kappale ”Unelmaa” oli Ylen Radio Suomen 24. soitetuin kappale vuonna 2016.
Syksyllä 2009 Hytti osallistui euroviisujen karsintoihin yhdessä Susan Ahon kanssa kutsuttuina artisteina yhtyeellä Kuunkuiskaajat. Suomen vuoden 2010 euroviisukarsintojen kolme alkuerää järjestettiin Ylen studiolla Ristimäessä ja lopuksi finaali Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa. Tammikuussa 2010 karsintojen superfinaalissa yhtyeen kappale ”Työlki ellää” sai 18 333 ääntä ja se valittiin edustamaan Suomea vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuihin. Finaalilähetys Suomen karsinnoista keräsi 1 004 000 televisiokatsojaa. Oslon semifinaalissa Suomi sai 49 pistettä ja jäi loppukilpailupaikasta ainoastaan kolme pistettä. Puhelinäänten perusteella Suomi olisi yltänyt finaaliin, mutta asiantuntijaraadin pisteet ratkaisivat.
Hytti tekee myös musiikkia muille muusikoille sekä säveltää, sovittaa ja sanoittaa kappaleita muun muassa Kuunkuiskaajille, Fanny Frulle ja Ingrid-yhtyeelle. Tällä hetkellä Hytti toimii Ingrid Music Oy:n taiteellisena johtajana.
Hytti on naimisissa ja asuu Helsingissä. Hän kertoi vuonna 2016 lehtihaastattelussa sairastuneensa ihosyöpään 2015. Hänet leikattiin ja hän voi nykyään hyvin.
Kapinatyöläinen
Kapinatyöläinen on vuonna 1989 perustettu suomalainen anarkistinen mielipidelehti, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Julkaisemisesta vastaa toimituskollektiivi, eikä sillä ole nykyään vastaavaa päätoimittajaa. Lehden verkkosivuilla Kapinatyöläistä luonnehdistaan anarkistiseksi työväenlehdeksi, joka haluaa innostaa toimintaan vapaudellisen ja hierarkiattoman yhteiskunnan puolesta.
Kapinatyöläisellä on ollut useita kymmeniä toimittajia, mutta monet artikkeleista on julkaistu salanimillä tai anonyymisti, koska yksittäisiä henkilöitä ei haluta korostaa. Omalla nimellään ovat kirjoittaneet muun muassa Jani Saxell, Ari Vakkilainen, Nalle Virolainen ja Antti Rautiainen.
Kapinatyöläisen ensimmäinen numero ilmestyi keväällä 1989. Perustajat olivat Suomen Anarkosyndikalistisen Liiton (myöh. Suomen anarkistiliitto) aktiiveja, mutta lehti oli järjestöstä riippumaton itsenäinen julkaisu. Alkuvuosinaan se omaksui vaikutteita brittiläisestä "Class War" -lehdestä, joka tunnettiin populistisesta ja räävittömästä retoriikastaan. Nimen esikuva oli Australiassa 1980-luvulla ilmestynyt anarkistinen lehti "Rebel Worker". Lehden painos oli aluksi 500 kappaletta, mutta se nostettiin myöhemmin tuhanteen. 1990-luvulla Kapinatyöläinen oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultin jäsen.
Alkuvuosina lehdessä esitettiin usein poliitikoille ja yritysjohtajille tarkoitettuja humoristisia uhkauksia, jotka herättivät pahennusta. Kapinatyöläisessä kirjoitettiin muun muassa valtiovarainministeri Iiro Viinasen pään leikkaamisesta, ”jos jotain leikataan, leikataan Iirolta pää”, ja Raimo Ilaskivelle hirttoköydella annettavasta ”korotuksesta”. Humoristinen ja alatyylinen kieli kuitenkin muuttui asiatyylisemmäksi jo 1990-luvun alkupuolella.
Vuonna 1997 Kapinatyöläiseen kirjoittanut henkilö joutui oikeuteen epäiltynä rikokseen yllyttämisestä. Lehdessä oli kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu artikkeli, jossa annettiin neuvoja sabotaasin tekemiseen. Poliisin kuultavina olivat myös Kapinatyöläisen painopaikan, Kultti ry:n sekä lehteä myyneen Akateemisen kirjakaupan edustajat. Asia kytkettiin osaksi niin sanottua ”suurta aktivistioikeudenkäyntiä”, vaikka kirjoitus ei liittynyt mitenkään muihin käsiteltävänä olleisiin tapauksiin. Lopulta käräjäoikeus hylkäsi syytteen, koska artikkelissa mainittuja tekoja ei ollut kriminalisoitu.
Vuosina 2001–2005 lehden kannessa käytettiin nimeä ”Kapis”, mutta se muutettiin jälleen Kapinatyöläiseksi lukijapalautteen johdosta.
Nothing Less
Nothing Less on alankomaalaisyhtye Krezipin ensimmäinen studioalbumi. Vuonna 2000 julkaistu albumi menestyi hyvin sekä Alankomaissa, jossa se nousi kymmeneksi viikoksi Album Top 100 -albumilistan kärkeen, että Belgiassa, jossa se oli Flanderin Ultratop 50 -albumilistan kärjessä viisi viikkoa.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Won't Cry”, ”I Would Stay”, ”All Unsaid” ja ”Everything and More”. Parhaiten näistä menestyi ”I Would Stay”, joka oli kahdeksan viikkoa Alankomaiden Mega Top 100 -singlelistan sijalla kaksi ja viisi viikkoa Flanderin Ultratop 50 -singlelistan kärjessä. Lähde:
Juan Carlos Mandiá
Juan Carlos Mandiá Lorenzo (s. 17. tammikuuta 1967 Alfoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimii espanjalaisseura Sabadellin päävalmentajana.
16-vuotisella pelaajaurallaan Mandiá edusti muun maussa Real Madrid Castillaa ja pelasi myös kaksi ottelua seuran edustusjoukkueessa. Muita seuroja hänen urallaan olivat Espanyol, Celta Vigo, Logroñés, Toledo ja Córdoba. Mandiá pelasi yhteensä 89 pääsarjaottelua, joissa ei syntynyt maaleja.
Mandiá aloitti valmentamisen kaksi vuotta myöhemmin pelaajauransa päätöksestä. Kaudella 2004–2005 hän valmensi Hérculesia, joka kauden päätteeksi onnistui nousemaan sarjaporrasta korkeammalle Segunda Divisióniin. Kauden 2006–2007 Mandiá toimi päävalmentaja Míchelin apulaisvalmentajana Real Madridin reservijoukkueessa. Joukkue tippui kauden jälkeen Segunda División B:hen.
Seuraavalla kaudella 2007–2008 Mandiá otti päävalmentajan vastuun joukkueessa, joka jäi lopulta vain pisteen päähän nousukarsinnoista Segunda Divisióniin. Kesäkuussa 2009 Mandiá nimettiin maan pääsarjaseura Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kausi ei lähtenyt Racingin osalta hyvin käytiin ja Mandiá erotettiin päävalmentajan tehtävistä 9. marraskuuta 2009.
27. syyskuuta 2010 hänet nimettiin maan pääsarjasta Primera Divisiónista edelliskaudella tippuneen Tenerifen päävalmentajaksi. Hän korvasi tehtävässä potkut saanneen Gonzalo Arconadan. Hänen pestinsä joukkueen peräsimessä ei kuitenkaan kestänyt kuin neljän kuukauden verran, Tenerifen majailtua yhä sarjataulukon häntäpäässä. Mandián erottamisesta ilmoitettiin 23. tammikuuta 2011.
22. kesäkuuta 2011 Mandiá palasi Hérculesin päävalmentajaksi.
Vertemati
VOR ("Vertemati Offroad Racing") on italialainen moottoripyöränvalmistaja. Veljekset Alvaro ja Guido Vertemati perustivat yrityksen vuonna 1998.
Platonov (näytelmä)
Platonov () on Anton Tšehovin esikoisnäytelmä, joka kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1923 postuumisti. Se on venäläisversio Don Juan -teemasta.
Tšehov kirjoitti "Platonovin" vuonna 1878, mutta sitä ei esitetty ja se painui unohduksiin. Se löytyi sattumalta Moskovasta 1920 ja julkaistiin kolme vuotta myöhemmin. Näytelmä tunnetaan myös nimillä "Isättömyys" ja "Näytelmä ilman nimeä", sillä alkuperäisen nimen sisältänyt käsikirjoituksen kansilehti ei ole säilynyt.
Näytelmän päähenkilö on Mihail Platonov, illuusionsa menettänyt koulumestari, joka viettelee tahattomasti kaikki kohtaamansa naiset. Tapahtumat sijoittuvat hehkeän lesken omistamalle maatilalle, jonne laaja joukko ihmisiä kokoontuu. Ympäristössä, henkilöissä ja tematiikassa on jo viitteitä Tšehovin myöhempiin suuriin näytelmiin, vaikkakin "Platonov" on näitä komediallisempi ja runsastyylisempi.
Nikita Mihalkov ohjasi näytelmän pohjalta elokuvan "Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle" 1977. Suomessa näytelmä on saanut ensiesityksensä Kansallisteatterissa 2009 .
Fabian Tillanen
Fabian Tillanen (8. toukokuuta 1895 Mäntyharju – 16. syyskuuta 1976 Heinola) oli suomalainen poliitikko. Hän edusti SKDL:ää.
Tillanen toimi vuoden ajan, toukokuusta 1947 heinäkuuhun 1948, kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Toivo Järvinen oli kuollut kesken vaalikauden. Tillanen oli eduskunnan talousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Heinolan maalaiskunnan kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä.
Tillanen oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen.
Tillasen vanhemmat olivat mäkitupalainen Kalle Tillanen ja Anna Kaisa Mikontytär. Hänen puolisonsa oli Eeli Maria Kalso, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1925.
Marcin Mroziński
Marcin Mroziński (s. 26. syyskuuta 1985 Inowrocław) on puolalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. 14. helmikuuta 2010 Mroziński voitti Puolan euroviisukarsinnan ja hän edusti maataan Oslon Euroviisuissa 2010 kappaleella "Legenda". Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon.
Marcin Mroziński MySpacessa
Sipi
Sipi on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sippo.
Vuoden 2009 loppuun mennessä nimi Sipi on Suomessa Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu 206 miehelle ja alle 20 naiselle.
Sippo
Sippo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sipi.
Vuoden 2009 loppuun mennessä nimi Sippo on Suomessa Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu 87 henkilölle.
Noidan loitsu
Noidan loitsu () on Cliff McNishin vuonna 2000 ilmestynyt varhaisnuorten fantasiaromaani. Noidan loitsu on ensimmäinen osa samannimisessä trilogiassa.
Teos kertoo Rachelista ja hänen pikkuveljestään Ericistä, jotka kaapataan autotallin seinän läpi noidan hallitsemalle Ithrea-planeetalle. Uudessa, harmaassa Rachel huomaa, että hänellä on taikavoimia, hän osaa muun muassa lentää, luoda asioita ja vaihtaa olomuotoaan. Dragwena lumoaa Rachelin, koska Erikillä ei ole taikavoimia mutta pian sisaruksille selviää noidan todellinen luonne, kun he kuuleat ennustuksesta. Rachel ja Erik pakenevat noidan palatsista ja päättävät kukistaa tämän. Asiaa kuitenkin vaikeuttaa se, että Dragwena on istuttanut Racheliin taikuuden, joka muuttaa Rachelin noidan kaltaiseksi. Selviää kuitenkin, että Erikillä on toisenlaisia taikavoimia. Hän pystyy kumoamaan kaikki taikuudet mutta ei pysty pysäyttämään Rachelin muutosta. Rachel ja Erik saavat avukseen sarreenit ja Larpskendian, velhon, joka on alun perin sulkenut Dragwenan planeetalle mutta Larpskendia ei voi itse tulla planeetalle vaan Rachelin ja Ericin on selvittävä ilman häntä.
Suomen Tolkien-seuran "Legolaksen" arvostelijan mukaan kirjan perusjuoni on outo kyhäelmä, joka toistaa fantasiakirjallisuuden kliseitä joka käänteessään. Muuta sisältöä kuin vauhdikasta seikkailua kirjassa ei ole. Henkilöhahmot ovat yksiulotteisia ja koko kirjaa leimaa malttamattomuus.
The Guardian on kuitenkin kehunut teosta tarraavaksi ja The Times kuvasi kirjan maailmaa eläväksi ja maagisten mahdollisuuksien täyttämäksi. Kirjailijaa on myös verrattu Philip Pullmaniin ja C.S.Lewisiin. kirjan.
Alexandre Bilodeau
Alexandre Bilodeau (s. 8. syyskuuta 1987) on kanadalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta, kaksi MM-hopeaa, maailmancupin kokonaiskilpailun, kumparelaskun maailmancupin ja 19 maailmancupin osakilpailua. Maailmancupissa Bilodeau kisasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2005.
Ensimmäisissä olympiakisoissaan Torinossa 2006 Bilodeau oli kumparelaskussa 11:s. Vancouverissa vuonna 2010 Bilodeau voitti kultaa Cypress Mountainilla lasketussa kisassa. Kultamitali oli Kanadan ensimmäinen omalla maaperällä saavutettu olympiavoitto, sillä vuoden 1976 Montrealin kesäolympialaisissa ja vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisissa Kanada oli jäänyt ilman kultamitaleita. Hän uusi kullan Sotšin olympialaisissa 2014. Bilodeau oli ensimmäinen kumparelaskija, joka onnistui voittamaan olympiakultaa kaksissa peräkkäisissä olympialaisissa.
Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Bilodeau voitti vuonna 2009 Inawashirossa lasketussa parikumparelaskussa. Toinen maailmanmestaruus tuli parikumpareista Deer Valleyssa 2011. Samoissa kisoissa hän voitti hopeaa kumparelaskussa. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti jälleen parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai hopeaa kumparelaskussa.
Bilodeau voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja kumparelaskun maailmancupin kaudella 2008–2009. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmanneksi 2010–2011. Kumparelaskun cupissa hän on ollut toinen 2005–2006, 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmas 2006–2007.