hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bahuvriihi
Bahuvriihi on yhdyssana, jonka kirjaimellisesti tarkoittama asia on koko yhdyssanan tarkoittaman olennon ominaispiirre. Esimerkiksi sanat "kaljupää", "herkkusuu", "harvahammas", "pitkätukka" ja "hapannaama" ovat bahuvriihiyhdyssanoja. Bahuvriihit ovat eräs määritysyhdyssanojen alalaji. Bahuvriihit eivät kuitenkaan ole jälkiosansa alalajeja eli hyponyymeja. Esimerkiksi sana "harvahammas" ei ole alakäsite edusosalle "hammas" vaan tarkoittaa sellaista, jolla on harvat hampaat. Bahuvriihejä käytetään pääasiassa substantiiveina, mutta ne saattavat esiintyä myös adjektiivin kaltaisina määritteinä kuten ilmauksessa ”"kaistapää" autoilija”. Bahuvriiheistä ei käytetä komparatiivimuotoja, kuten muotoa "kaistapäämpi".
"Bahuvrīhi" on sanskritin kielen sana, ja siihen liittyvä kielioppitermi on saanut alkunsa intialaisen kielitieteilijä Pāṇinin tutkimuksista. "Bahuvrīhi" on itsekin bahuvriihi. Sen alkuosan "bahu" merkitys on ’paljon’, ja "vrīh" tarkoittaa riisiä. Kokonaisuudessaan kyseinen yhdyssana merkitsee rikasta.
USS Tarawa (LHA-1)
USS Tarawa (runkonumero LHA-1) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 15. marraskuuta 1971 ja alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1973 kumminaan eläkkeellä olevan merijalkaväen komentajan kenraali Thomas J. Cushmanin puoliso Audrey B. Cushman. Alus otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1976 ensimmäisenä päällikkönään James H. Morris.
Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 2009 ja se sijoitettiin reserviin.
Toto (elokuva)
Toto on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1982. Käsikirjoittajiksi on ilmoitettu Korvenheimo ja toinen salanimi Tuovi Mäkipää-Hakola, jonka takana oli Matti Ijäs. "Toto" on ensimmäinen elokuva Mänttärin trilogiasta, jonka kaksi muuta ovat "Regina ja miehet" (1983) ja "Huhtikuu on kuukausista julmin" (1983).
Elokuvan tekijäksi tiedettiin jo ensi-illan aikoihin Mänttäri. Se tehtiin velkarahalla, ilman Elokuvasäätiön tuotantotukea, ja kuvauksiin meni vain 13 päivää. Ensi-iltavuoden yleisömäärä jäi 10 000:een.
Aikalaiskriitikoista osa näki elokuvan todenmukaisena kuvauksena miehisestä maailmasta ja katsoi sen sellaisena puolustavan paikkaansa. Toiset taas eivät löydä elokuvasta sisältöä. "Miksi maksaa rahaa saadakseen katsella kun yhdet dokaa?" kysyi Helena Ylänen, ja Harri Moilanen vahvisti muutaman vuoden kuluttua, että elokuva on liiaksi kohteensa näköinen.
Aarne Aartio
Aarne Aleksander Aartio (sukunimi aik. "Andström"; s. 21. tammikuuta 1909 Somero – 24. huhtikuuta 1984) oli suomalainen kirjailija.
Aartio toimi Suomen Kirkkomusiikkiliiton puheenjohtajana 1961–1972.
USS Saipan (LHA-2)
USS Saipan (runkonumero LHA-2) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 21. heinäkuuta 1972 ja alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1974 kumminaan laivastoministeri J. William Middendorf II:n puoliso Isabelle Middendorf. Alus otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1977 ensimmäisenä päällikkönään F. W. Johnston.
Alus poistettiin palveluksesta 20. huhtikuuta 2007 Norfolkin laivastotukikohdassa ja se sijoitettiin asejärjestelmätesteihin maalialukseksi. Alus lähti 28. lokakuuta 2009 Philadelphiasta Brownsvilleen Texasiin Shipbreaking Limitedille romutettavaksi.
Esko Havumäki
Esko Matias Havumäki (s. 2. helmikuuta 1916 Uurainen) on suomalainen kirjailija joka on käyttänyt myös nimimerkkejä "Esko Heliö" ja "Matti Mäkelä".
Omalla nimellä:
Nimellä "Matti Mäkelä":
Alpo Vuolle
Alpo Viljami Vuolle (s. 7. maaliskuuta 1916 Peräseinäjoki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Vuolle toimi nuorisoseurojen näytelmänohjaajana sekä opettajana kansalais- ja työväenopistoissa. Hän oli Uudenmaan nuorisoseurojen liiton puheenjohtaja ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton jäsen.
Vuolle kirjoitti näytelmien ohella myös runoja.
Unto Ahokivi
Unto Kalervo Hämäläinen, kirjailijanimi Unto Ahokivi (s. 6. elokuuta 1916 Lappeenranta) on suomalainen kirjailija.
Alpo Reinikainen
Alpo Reinikainen on suomalainen sotakirjailija.
Dimetyyliformamidi
Dimetyyliformamidi (CHNO) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään liuottimena sekä orgaanisessa synteesissä.
Huoneenlämpötilassa dimetyyliformamidi on väritöntä nestettä. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Alifaattisiin hiilivetyihin se sen sijaan liukenee heikosti. Vesiliuoksissa se hydrolysoituu hitaasti dimetyyliamiiniksi ja muurahaishapoksi. Vahvat emäkset ja eräät siirtymämetallit katalysoivat reaktiota.
Dimetyyliformamidi on suhteellisen reagoimatonta, mutta saattaa reagoida hyvin kiivaasti halogenoitujen hiilivetyjen sekä voimakkaiden pelkistimien tai hapettimien kanssa, jopa räjähtäen. Yhdisteen suuri dielektrinen vakio, laaja nestemäisen olomuodon lämpötila-alue, aproottisuus ja alhainen haihtuvuus tekevät siitä hyvän liuottimen. Se kykenee liuottamaan myös molekyylimassaltaan hyvin suuria molekyylejä, kuten muoveja. Dimetyyliformamidi liuottaa myös useita epäorgaanisia yhdisteitä, kuten rauta(III)kloridia, kaliumjodidia, litiumkloridia ja natriumperkloraattia.
Ensimmäisen kerran dimetyyliformamidia valmistettiin vuonna 1893 kuumentamalla metyyliformiaatin ja dimetyyliammoniumkloridin seosta. Nykyään teollisuudessa yhdistettä valmistetaan kahdella tavalla. Metanolista valmistetaan ensin metyyliformiaattia metanolin ja hiilimonoksidin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen metyyliformiaatti reagoi dimetyyliamiinin kanssa 60–120 °C lämpötilassa. Tässä prosessissa ei tarvita katalyyttiä. Toinen tapa valmistaa dimetyyliformamidia on dimetyyliamiinin ja hiilimonoksidin välinen reaktio. Katalyyttinä käytetään emästä, kuten natriummetoksidi tai emäksisiä ioninvaihtohartseja. Lopullinen tuote puhdistetaan tislaamalla.
Suurin dimetyyliformamidin käyttökohde on liuottimena polyakryylinitriilikuitujen valmistuksessa. Lisäksi yhdiste liuottaa monia muita polymeerejä kuten polyestereitä, polyimidejä, polyuretaaneja, hartseja ja lakkoja. Sitä käytetään myös liuottimena valmistettaessa lääkeaineita, kuten kortisolia, dihydrostreptomysiiniä, amfoterisiiniä ja griseofulviinia. Dimetyyliformamidilla on käyttöä myös lämmönsiirto- ja jäähdytysnesteenä.
USS Nassau (LHA-4)
USS Nassau (runkonumero LHA-4) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 13. elokuuta 1973 ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1978. Alus otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 1979.
Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 2011 Norfolkin laivastotukikohdassa ja se ankkuroitiin Beaumontiin Texasiin reserviin sijoitettuna.
Martin Henriksson
Martin Henriksson (s. 30. lokakuuta 1974 Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hän oli ruotsalaisen death metal -yhtyeen Dark Tranquillityn toinen kitaristi, yksi perustajajäsenistä ja tärkeimmistä lauluntekijöistä. Ennen siirtymistä kitaraan hän oli yhtyeen basisti. Henriksson lähti yhtyeestä vuonna 2016.
Eino Kauppala
Eino Aksel Kauppala (s. 11. kesäkuuta 1917 Kivennapa) on suomalainen kirjailija ja suomentaja.sattuneesta myrkytyskatastrofista)
Kansallinen Edistyspuolue (täsmennyssivu)
Kansallinen Edistyspuolue voi tarkoittaa:
Kirsti Henttonen
Kirsti Aino Henttonen (s. 13. joulukuuta 1916 Viipuri) on suomalainen kirjailija.
Antti Komu
Antti Eliel Komu (15. lokakuuta 1916 Pyhäjärvi Ol – 4. marraskuuta 2002 Pyhäjärvi) toimi pitkään kunnallispolitiikassa. Komu osallistui panssarintorjuntatehtävissä sekä talvisotaan että jatkosotaan, jossa hän haavoittui. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti.
Antti Komu toimi maanviljelijänä Pyhäjärven Kuusenmäellä ja osallistui aktiivisesti kunnallispolitiikkaan ensin Maalaisliitossa ja sitten Keskustapuolueessa. Hän johti Pyhäjärven kunnanvaltuustoa yhtäjaksoisesti 26 vuoden ajan.
Muun yhteiskunnallisen toimintansa ohella Antti Komu oli näytelmäkirjailija, jonka sotahistoriaan liittyviä kirjoituksia on myös eri julkaisuissa.
Talvimaisema Kinahmista
Talvimaisema Kinahmista on taidemaalari Pekka Halosen öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1923. Kooltaan se on 95,5×65,5 cm. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Alfred Kordelinin säätiön kokoelmiin.
Pekka Halosen Kinahmi-maalaukset ovat tunnistettavissa niiden tavaramerkistä, tykkylumen peittämistä kapeista korkeista kuusista. Ne ovat kaikki helmikuulta 1923, jolloin Halonen maalasi useita Kinahmin talvea kuvaavia maalauksia. Talvi oli hyvin runsasluminen.
Kinahmi on Pohjois-Savon Nilsiässä sijaitseva 10 km pitkä korkea selänne. Se sijaitsee 50 km päässä Halosten kotipitäjän, Lapinlahden kirkolta. Halosen Antti-veli oli löytänyt paikan ja hän, heidän Kalle-serkkunsa ja Pekka menivät ja majailivat Kinahmin kylän Heinäahon talossa helmikuussa 1923. Oli kova pakkanen ja vaikka Halonen valitti sitä, että Kinahmin korkeuksiin kipuaminen vie osan työajasta ja päivän työvoimista, oli hän silti ihastuksissaan. "En osannut uneksiakaan, että Suomessa olisi tämmöistä," hän kirjoitti kotiväelleen Kinahmista. "Kyllä tämä on ihmeellinen paikka...minä en rupea kertomaankaan, sillä on se itse nähtävä mitä ihmeitä luonto voi saada aikaan" hän ylisti.
Halonen esitteli Kinahmi-maalauksiaan huhtikuussa 1923 Helsingin Salon Strindbergissä.
Jyrki Tenni
Jyrki Tenni on suomalainen säestäjä, pianisti ja oppikirjailija, joka on erikoistunut vapaaseen säestykseen. Hän on kirjoittanut säestyksestä oppikirjan nimeltä "Vapaan säestyksen käsikirja", joka pohjautuu v. 2004 ilmestyneeseen Vapaa säestys ja improvisointi -kirjaan. Kirja ilmestyi v. 2013 ensin saksaksi nimellä "Liedbegleitung und Klavierimprovisation" ja v. 2017 englanniksi nimellä "Keyboard Accompaniment and Improvisation - a Handbook of Practical Piano Skills". Kirjoja on yhteensä myyty oli 18.000 kpl ja ne ovat saaneet huomattavia kiitoksia maailmalla. Yhteistyökumppanina toimi professori Ralph Abelein Frankfurtin Hochschule für Musik und Kunstista. Käännökset julkaisi Helbling-kustantamo..
Lisäksi Tenni laatii Otavalle/F-kustannukselle Pianohitit -Komppaa itse -sarjaa, jossa kappaleisiin on liitetty tyylinmukaiset säestysehdotukset. Kirjoissa on myös esimerkkejä melodian yhdistämisestä säestykseen uudella tekniikalla (Ekat Pianohitit) helposti ja pianistin käteen sopivasti.
Tenni esiintyi jo kahdeksanvuotiaana säestäen koulun joulujuhlassa ja siitä alkaen toimi säestäjänä lähes kaikissa koulun juhlissa sekä musiikintunneilla. Myöhemmin hän on toiminut muusikkona erilaisissa yhtyeissä (mm. Tuomisalonkiorkesteri, Juuso Salowaara Sextet, Makea Elämä, Sweet Life) sekä teatterissa (esimerkiksi Pieni Suomi ja Kouvolan teatteri) ja opettanut eri oppilaitoksissa musiikkiopistoista yliopistoon. Jyrki Tennin säestämät artistit käsittävät laajan tyylikirjon suomalaisia näyttelijöitä ja laulajia: mm. Remu, Maria Ylipää, Petri Laaksonen, Markku Arokanto, Tanja Varha, Leena Rapola ym. 1990-luvulla Tenni kiinnostui opettamisesta ja toimi hetken aikaa musiikkiopistoissa ennen siirtymistään Stadiaan ja Sibeliusakatemiaan opettajaksi, jossa hän toimikin lähes 15 vuotta.
Tällä hetkellä Tenni toimii säveltäjänä, muusikkona sekä opettajana kehittäen erilaisia perinteisiä sekä sähköisiä oppimateriaaleja vapaan säestyksen alueella. Hän on esitelmöinyt ja kouluttanut pianisteja sekä säestäjiä kotimaassa ja ulkomailla. Hän harrastaa vanhoja elokuvateattereita oltuaan töissä Finnkinolla 1989-2010 sekä näyttää tilauksesta 35 mm elokuvia omalla projektorillaan. Lisäksi ekologinen elämäntapa ja mm. aurinkosähkö on käytössä.
USS Peleliu
USS Peleliu (runkonumero LHA-5) on Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 12. marraskuuta 1976 ja alus laskettiin vesille 6. tammikuuta 1979 kumminaan amiraali Thomas B. Haywardin puoliso Margaret Hayward. Alus otettiin palvelukseen 3. toukokuuta 1980 ensimmäisenä päällikkönään T. P. Scott.
Alus siirrettiin 8. kesäkuuta 2011 General Dynamics aloitti 18 miljoonan dollarin modernisointityön aluksella, jonka piti valmistua lokakuussa. Alus lähti 21. joulukuuta San Diegosta avomerikokeisiin Kalifornian rannikolle. Aluksella aloitti 1. helmikuuta 2012 merijalkaväen VMM-166 laivueen MV-22 Ospreyt operoinnin.
Alus lähti 7. helmikuuta merelle osallistuakseen viikon kestävään Yhdysvaltain ja Japanin laivastojen Fist 2012 -harjoitukseen San Clemente -saaren edustalla.
Talvimaisema Myllykylästä
Talvimaisema Myllykylästä on taiteilija Pekka Halosen öljyvärimaalaus kankaalle, 69×48 cm, vuodelta 1896. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin.
Pekka Halonen maalasi useammankin maalauksen Sortavalan maalaiskunnan Myllykylässä, joka oli hänen puolisonsa, Maija Halosen lapsuudenympäristö. Myllykylässä oli kaksi koskea ja suvanto, joita hän ikuisti useampana vuonna. "Talvimaisema Myllykylästä"- maalauksessa näkyy aurinkoisena talvipäivänä Tohmajoen uomaa Pekka Halosen apen, Eero Mäkisen, tilalta sen pihapiirin takaa .
Unto Laakso
Unto Uljas Laakso (s. 15. toukokuuta 1915 Turku) on suomalainen ohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Olli Korhonen (päätoimittaja)
Vilho Olavi (Olli) Korhonen (s. 19. heinäkuuta 1915 Kiuruvesi) on suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija.
Korhosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vilhelm Korhonen ja Aino Kristiina Auvinen.
Keilaniemen tornit
Keilaniemen tornit käsittävät neljä pyöreää asuintornitaloa, jotka ovat suunnitteilla Espoon Keilaniemeen. Korkeimmasta tornitalosta on tulossa 40-kerroksinen. Korkeutta merenpinnasta laskettuna olisi 127 metriä, valmistuttuaan se olisi Suomen korkein asuintalo. Kahdessa muussa talossa olisi 36 kerrosta ja matalimmassa 32 kerrosta. Torneihin tulee noin 1 000 uutta asuntoa. Tornitalot on suunnitellut arkkitehtitoimisto SARC, ja ne rakentaa SRV.
Tornien kivijalkaan on tulossa 700 neliötä liiketilaa peruspalveluille. Suurimmat huoneistot ja yhteiskäytössä olevat sauna- ja kuntoilutilat aiotaan rakentaa ylimpiin kerroksiin.
Keilaniemen metroasema sijaitsisi kahden keskimmäisen asuintornin välissä. Keilaniemestä Helsingin rautatieasemalle on 10 minuutin metromatka.
Asuintornien kaava-alue sijaitsee Keilaniemen toimistokortteleiden ja Tapiolan puutarhakaupunkimiljöön välissä. Välistä menevä Kehä I tunneloidaan ja päälle rakennetaan Tapiolan ja Keilaniemen yhdistävä puistokansi. Puistokansi toimii niin torniasukkaiden kuin lähialueiden asukkaiden virkistysalueena.
Espoon valtuusto vahvisti tornitalojen rakentamisen mahdollistavan asemakaavan toukokuussa 2012. Rakentaminen on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 alkupuolella. Aloitus riippuu asemakaavan lainvoimaisuudesta ja Kehä I:n tiesuunnitelman hyväksymisestä.
Irene Rajala
Hilda Irene Rajala (s. 12. heinäkuuta 1907 Maaria) oli suomalainen radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija ja pakinoitsija.
Mirjam Kaaja
Mirjam Matilda Kaaja (14. maaliskuuta 1907 Tottijärvi – 1997) oli suomalainen pakinoitsija.
Raili Autiala
Katri Lyyli Maria Lahtinen, o. s. "Kivimaa", kirjailijanimi Raili Autiala (s. 17. joulukuuta 1906 Hartola) oli suomalainen nuortenkirjailija.
Lahtinen pääsi ylioppilaaksi 1925 Heinolan keskikoulusta ja valmistui 1927 ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän toimi pankkivirkailijana 1927–1942 ja kirjeenvaihtajana 1947–1955. Hänen veljensä oli kirjailija Arvi Kivimaa.
Lahtisen kolme salanimellä "Raili Autiala" kirjoittamaa nuorisoromaania pohjautuvat häneen omiin muistoihinsa kotipitäjästään Hartolasta ja koulukaupungistaan Heinolasta.
Fuglafjørður (kunta)
Fuglafjørður on kunta Färsaarilla. Se sijaitsee Eysturoyn saaren itälaidalla. Kunnan asukasluku on 1 567. Kunnan keskus on Fuglafjørðurin taajama. Muut asutuskeskukset kunnan alueella ovat Kambsdalurin taajama keskustan yhteydessä sekä Hellurin kylä.
Fuglafjørður, Hellur
Aino Salla
Aino Matilda Viitainoja, kirjailijanimi Aino Salla (s. 25. joulukuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Nimellä "Aino Salla":
Nimellä "Donna Monica":
Valjakkovertaus
Valjakkovertaus eli vaununajaja on eräs Platonin käyttämistä allegorioista eli vertauskuvista. Se esiintyy Platonin dialogissa "Faidros" (246a-254e), jossa tämä käyttää sitä selittääkseen näkemystään ihmissielusta. Vertaus esittää metaforan sielusta ja sen matkasta ideoiden maailmassa.
Platon esittää vertauksen Sokrateen hahmon kautta. Sokrates käyttää sitä keskustelussa, joka käsittelee rakkautta "jumalallisena hulluutena". Platon maalaa lukijalle kuvan valjakonajajasta, joka ajaa kahden siivekkään hevosen vetämiä vaunuja:
Myöhemmin Platon palaa valjakon kuvaukseen:
Vertauksessa valjakonajaja edustaa järkeä tai sitä sielunosaa, jonka tulee ohjata sielua kohti ikuisia ideoita ja totuutta. Toinen, parempi hevonen edustaa rationaalisia tai moraalisia impulsseja, toisin sanoen sielun haluavan luonnon positiivista osaa; kun taas toinen, huonompi hevonen edustaa sielun irrationaalisia passioita ja haluja, jotka vetävät sitä poispäin ideoiden katselusta. Valjakonajaja ohjaa koko valjakkoa eli sielua, pyrkien estämään hevosten lähdön omille teilleen ja suuntaamaan sielun sen sijaan kohti totuutta. Huonomman hevosen kesyttäminen on filosofian kasvatuksellinen tehtävä.
Platonin mukaan järjen tehtävänä on siis ohjata sielun muita osia. Vertauksen sielunosat liittyvät Platonin "Valtiossa" esittämään sielun kolmijakoon: valjakonajaja edustaa järkisielua, parempi hevonen intosielua ja huonompi hevonen himosielua. Vertauksen kaksi hevosta esitetään joskus valkoisena ja mustana hevosena; Platon itse esittää he vaaleana ja tummana hevosena.
Platon kuvaa samassa yhteydessä myös sieluvaljakon siivillään tekemän matkan, "suuren kierroksen", jonka sielut tekevät seuraten jumalia. Valjakonajaja pyrkii ohjaamaan sielut yhä ylemmäs näkemään ideat. Ne harvat sielut jotka ovat kokonaan valistuneita, kykenevät näkemään ideoiden maailman kaikessa kirkkaudessaan. Joillakin sieluilla on vaikeuksia hallita mustaa hevosta, jopa valkoisen hevosen avulla. Ne saattavat putkahtaa ideoiden maailmaan hetkeksi, mutta toisina aikoina se pysyy kätkettynä heille. Jos musta hevonen saa ylivallan, sielu menettää siipensä ja vedetään takaisin alas maahan.
Mikäli näin tapahtuu, sielu tulee lihaksi yhdessä yhdeksästä henkilötyypistä, sen mukaan miten paljon totuutta se oli saanut nähdä. Nämä tyypit ovat alenevassa järjestyksessä suhteessa totuuteen: (1) filosofit; kauneuden rakastajat; oppineet; tai ne, jotka ovat omistautuneet rakkaudelle; (2) lakeja noudattavat kuninkaat ja hallitsijat; (3) poliitikot, taloudenhoitajat ja liikemiehet; (4) ne jotka ovat erikoistuneet ruumiin terveyteen; (5) tietäjät ja mysteerikulttien osanottajat; (6) runoilijat ja taiteilijat, joiden taide on jäljittelyä; (7) käsityöläiset ja maanviljelijät; (8) sofistit ja demagogit; ja (9) tyrannit.
Telley Savalas Otieno
Telley Savalas Otieno (s. 1977) on kenialainen näyttelijä.
Hän on työskennellyt monipuolisesti elokuva-alalla ja teatterin parissa. Hän on toiminut tuottajana (mm. "Spruts of Blood", 2002), käsikirjoittajana (mm. "Displaced Image", 2002) ja näyttelijänä elokuvissa, kuten muun muassa vuonna 2012 valmistuneessa elokuvassa "Suomen marsalkka", jossa hän esittää Carl Gustaf Emil Mannerheimia.
Lisäksi Otieno on ollut mukana useissa kansainvälisissä tuotannoissa, kuten sivurooleissa elokuvissa "Tomb Raider" ja "Jossain Afrikassa". Otieno on toiminut myös valokuvamallina Italiassa ja tanssitaiteilijana. Kenialainen "The Standard" on luonnehtinut verkkolehdessään Otienoa yhdeksi Kenian parhaista näyttelijöistä.
Telley Savalas Otieno on opiskellut teatteritiedettä ja kirjallisuutta Nairobin yliopistossa sekä tehnyt vapaaehtoistyötä vankien ja katulasten kanssa. Otienon äiti nimesi hänet näyttelijä Telly Savalasin mukaan ja toivoi, että pojastakin tulisi näyttelijä.
Otieno voitti heinäkuussa 2014 kenialaisen Kalasha-palkinnon parhaasta pääosasta "Suomen marsalkassa".
Herman Spöring
Herman Dietrich Spöring vanhempi (19.10.1701 Tukholma - 17.06.1747 Turku ) oli Turun akatemian lääketieteen professori vuodesta 1728 ja Akatemian rehtori vuosina 1737–1738 ja 1746–1747. Hän loi Suomessa perustan havaintoihin pohjautuvalle lääketieteelliselle tutkimukselle.
Spöring syntyi Tukholmassa saksalaiseen perheeseen. Hän aloitti opintonsa Upsalassa ja jatkoi niitä Tukholmassa Leidenissä, Pariisissa ja Saksassa, ja valmistui lääkäriksi 1726 Hollannin Harderwijkissa. Turussa lääketieteen professorina hän hankki oppilaille ulkomaisiin lähteisiin perustuvia oppikirjoja. Hän suositteli isorokkorokotuksen käyttöönottoa ensimmäisenä Suomessa. Rehtorina toimiessaan hän edisti opetuksen tehostumista varsinkin anatomian ja luonnontieteiden alalla.
Hänen poikansa oli tutkimusmatkailija Herman Spöring nuorempi.
Richard Demén-Willaume
Richard Demén-Willaume (s. 28. tammikuuta 1986 Kungsbacka, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Isokokoinen Demén-Willaume oli pelityyliltään puolustava puolustaja, joka liikui kokoisekseen varsin hyvin. Hän pelasi myös laitahyökkääjänä vuosina 2007–2010.
Demén-Willaume on Hanhals IF:n kasvatti, mutta pelasi myöhemmät juniorivuotensa Frölunda HC:ssa, jossa hän voitti J20 SuperElitin mestaruuden vuosina 2003 ja 2005, J20 SuperElitin hopeaa vuonna 2006 sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden vuosina 2002, 2003 ja 2004. Colorado Avalanche varasi Demén-Willaumen viidennellä kierroksella 154. pelaajana . Hän debytoi Elitserienissä kaudella 2004–2005, jolloin Demén-Willaume sai siellä tililleen kahdeksan runkosarja- ja yhden playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Frölundan J20-joukkueessa. Demén-Willaume voitti lukemalla +39 J20 SuperElitin tehopörssin.
Kausi 2005–2006 oli Demén-Willaumen varsinainen tulokaskausi Elitserienissä ja se toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Demén-Willaume pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Hän pelasi kevätkautensa kuitenkin lähinnä Frölundan hopeaa voittaneessa J20-joukkueessa. Syksyllä 2006 Demén-Willaume osallistui Colorado Avalanchen harjoitusleirille, mutta loukkaantui taklaustilanteessa. Marraskuussa 2006 hän teki sopimuksen CHL-liigan Arizona Sundogsin kanssa ja pelasi siellä kauden kaikki yhdeksän otteluaan.
Kaudeksi 2007–2008 Demén-Willaume palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella HockeyAllsvenskan-joukkue Rögle BK:n riveihin. Hän oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin kaudeksi 2008–2009. Demén-Willaume jatkoi Röglessä vielä kaudella 2009–2010, mutta hän jätti joukkueen kuitenkin tammikuussa 2010 ja siirtyi kaksi päivää myöhemmin Allsvenskan-joukkue Malmö Redhawksiin. Kaudella 2010–2011 Demén-Willaume jatkoi samassa sarjassa vuoden mittaisella sopimuksella Borås HC:n riveissä. Hän pelasi samalla kaudella myös kuusi ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Frölundassa.
Toukokuussa 2011 Demén-Willaume teki vuoden mittaisen sopimuksen ranskalaisjoukkue Rouen Hockey Élite 76:n kanssa. Hän voitti siellä sekä Ranskan-mestaruuden että Continental Cupin. Syyskuussa 2012 Demén-Willaume siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hänen sopimuksensa sisälsi marraskuun Karjala-turnaukseen asti kestäneen try-outin. Demén-Willaume ei saanut sen päätteeksi jatkosopimusta pelattuaan 14 ottelua. Reilu viikkoa myöhemmin hän siirtyi kolmen ottelun mittaisella lainasopimuksella HockeyAllsvenskanin Tingsryds AIF:ään, Kahden siellä pelatun ottelun jälkeen Demén-Willaume siirtyi kuuden ottelun mittaiselle try-outille Timrå IK:hon.
Demén-Willaume pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Odal Stadius
Odal Stadius (18. tammikuuta 1903 Rönninge, Ruotsi – 22. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä ja Svenska Handelshögskolanin professori vuodesta 1942 ja rehtori 1949–1958. Hän oli samanaikaisesti myös SOK:n johtaja.
Stadius kirjoitti ylioppilaaksi 1922, valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 ja väitteli kansantaloustieteen tohtoriksi 1937. Hän aloitti SOK:n palveluksessa vuonna 1926 "Handelslaget"-lehden toimitussihteerinä. Hän oli vuodesta 1930 SOK:n tilasto-osaston päällikkö ja vuodesta 1950 johtokunnan jäsen. Hän oli myös Helsingin kauppakamrin jäsen vuodesta 1944.
Roope-setä Liikemiespeli
Roope-setä Liikemiespeli on Tacticin vuonna 2010 julkaisema lautapeli, jossa on tavoitteena kerätä mahdollisimman paljon omaisuutta pelissä ennen sen loppumista. Peli on saanut vaikutteita Monopolysta ja on siksi samankaltainen. Omaisuus voi olla rahaa, osakkeita tai kultarahoja. Voit myydä kultarahoja pelin aikana
Edvard Stenij
Sten Edvard Stenij (26. huhtikuuta 1857 Valkeala – 20. kesäkuuta 1925 Turenki) oli suomalainen teologi ja Raamatun alkukielten apulainen Helsingin yliopistossa 1889–1902, Uuden testamentin eksegetiikan professori vuodesta 1902 vuoteen 1924. Hän oli "Teologisen aikakauskirjan" päätoimittaja 1916–1925.
Koulutukseltaan Stenij oli filosofian tohtori (Helsingin yliopisto 1887) ja teologian tohtori (Upsalan yliopisto 1900). Hänet vihittiin papiksi vuonna 1900. Hän kuului Suomalaisen Tiedeakatemian perustajiin, ja hän osallistui raamatunkäännöskomitean toimintaan vuosina 1886–1925 (puheenjohtajana 1915–1925).
Hänen poikansa oli fyysikko Einar Stenij.
Wladimir Goichman
Wladimir Goichman (1903 Odessa – 2001 Turku) oli neuvostoliittolainen neurokirurgi, tutkimusmatkailija ja taidemaalari. Hän asui Suomessa vuodesta 1972 lähtien kuolemaansa asti. Goichman työskenteli toisen maailmansodan aikana aivokirurgina Neuvostoliitossa sotarintamalla. Hän osallistui sekä ennen sotaa että sen jälkeen useille arktisille tutkimusmatkoille, ja hänen etupäässä arktisia maisemia esittäviä maalauksiaan on ollut esitteillä useissa taidenäyttelyissä ja museoissa.
Goichman on suorittanut maailmassa eniten leikkauksia ja hän kehitti "Goichman-metodin", joka on verenkiertoon liittyvä, halvausta estävä metodi. Goichman sai lääkärinoikeudet vuonna 1930 Leningradissa ja toimi rintamalääkärinä Pietarin piirityksessä lähes kolme vuotta. Goichman kehitti kallomurtumiin ja pään luuosien puuttumiseen vuosina 1941–1945 metodeja, joilla pelastettiin sotilaita heidän omilla kudoksillaan ja ohuilla sidoskankailla.
Sanna Fransman
Sanna Maaria Fransman (s. 5. syyskuuta 1960 Tampere) suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Viimeisimmät roolinsa Fransman on tehnyt 2000-luvun alussa, minkä jälkeen hän on työskennellyt lähihoitajana. Fransman on myös tehnyt teatteria erityisryhmille.
Sanna Fransmanin vanhemmat ovat näyttelijät Heidi Krohn ja Stig Fransman. Hänen velipuolensa on näyttelijä Kristo Salminen. Fransman oli 1980-luvulla avioliitossa näyttelijä Kari Väänäsen kanssa.
Einar Stenij
Sten Einar Stenij (30. syyskuuta 1900 Helsinki – 2. syyskuuta 1985) oli suomalainen fyysikko, Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori vuodesta 1938. Hän tutki erityisesti hydro- ja aeromekaniikkaa.
Hänen isänsä oli teologi Edvard Stenij.
Yara Suomi
Yara Suomi Oy tuottaa Suomen erityisoloihin räätälöityjä lannoitteita, teollisuuskemikaaleja ja ympäristön suojeluun käytettäviä tuotteita.
Yhtiöllä on Suomessa neljä tuotantolaitosta: Siilinjärvellä, Uudessakaupungissa, Harjavallassa ja Kokkolassa. Lisäksi Yaralla on fosfaattikaivos Siilinjärvellä sekä tutkimusasema Vihdin Kotkaniemessä. Yara työllistää Suomessa noin 1 300 henkilöä, joista 400 urakoitsijaa.
Kemira perustettiin vuonna 1920. Kemiran alkuperäinen nimi oli Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat, ja sen nimi muutettiin Rikkihappo Oy:ksi vuonna 1961 ja Kemira Oy:ksi vuonna 1972. Kemira-konsernin liiketoiminta laajentui yli 80 vuoden aikana lannoitteiden ja rikkihapon tuotannosta lukuisiin teollisuuskemikaaleihin.
Kemira-konsernin liiketoimintarakennetta uudistettiin 1990-luvulla, ja vuonna 1994 Kemiran liiketoimintayksiköt yhtiöitettiin. Lannoiteliiketoiminnan nimeksi tuli Kemira Agro. Samassa yhteydessä Kemiran osakkeet listattiin Helsingin Pörssiin. 1990-luvun aikana Kemira Agro perusti yhtiöitä Baltian maihin, Puolaan ja Unkariin ja aloitti markkina-asemansa rakentamisen näissä uusissa maissa. Vuonna 1998 Kemira Agro osti BASF:n Euroopan rehufosfaattiliiketoiminnan kaksinkertaistaen näin liiketoimintansa koon. 1990-luvun viimeisten vuosien aikana tehtiin myös investointeja yhteisyrityksiin Lähi-idässä ja Aasiassa.
Vuonna 2004 Kemira Agro Oy irtautui Kemira Oyj:stä, muutti nimensä Kemira GrowHow’ksi ja listautui Helsingin pörssiin. Vuonna 2007 GrowHow’sta tuli maailman suurimman kivennäislannoitteiden tarjoajan, norjalaisen Yara International ASA:n tytäryhtiö. Muutos Yaraksi käynnistyi Suomen valtion myytyä osuutensa Kemira GrowHow’n osakkeista Yaralle. Integraatio varmistui kun Euroopan unionin kilpailuviranomaiset hyväksyivät kaupan.
Useat tahot kritisoivat GrowHow-kauppaa. Kriitikkojen mukaan itse yhtiö myytiin huomattavalla alihinnalla ja Soklin kaivosvarat annettiin käytännössä ilmaiseksi. Kaupan jälkeen Yaralla oli Suomessa lähes 100 %:n markkinaosuus lannoitteiden kaupassa ja sen sanottiin nostaneen hintoja 28 %.
Vaikka tekee kipeää, ei haittaa
Vaikka tekee kipeää, ei haittaa on Yonan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Timmion Recordsin kautta syyskuussa 2012. Albumi nousi parhaimmillaan sijalle 14 Suomen virallisella albumilistalla.
Per Stenius
Per Anders Stenius (21. marraskuuta 1922 Helsinki – 18. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, taideteoreetikko ja runoilija. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1945–1947.
Stenius aloitti kubistina. Hän maalasi myös paljon Intiaan ja Lappiin liittyviä maisematöitä. Luonteenomaista niille on väriasteikon vaaleus, siniharmaus.
Maisemansa Stenius kuin kutoi kokoon viivoilla ja linjoilla. Esittävä kerros saa niissä usein päälleen lasia muistuttavan mosaiikkimaisen kerrosrakenteen, jonka läpi aihe heijastuu. Hänellä oli tapana fasetoida aiheensa pohjalle huolellisesti. Hän pilkkoi maisemansa huolellisesti tasapainotetulla väriasteikolla; tapa, jonka on katsottu juontuvan Paul Cézannesta. Juonteen tarjoaa mahdollisesti myös ruotsalainen Carl Fredrik Hill, josta Stenius piirsi hiilipiirroksen vuonna 1955. Hill oli suuri maisemamaalari ja varhainen impressionisti.
Stenius teki litografioita, vesiväri-, lyijykynä-, tussi- ja öljyväritöitä.
Stenius on matkustanut laajasti, vuodesta 1948 alkaen Välimeren piirissä ja myöhemmin etenkin Intiassa. Hän oli intialaisen kulttuurin ja filosofian ystävä. Ensimmäisen kerran hän matkusti Intiaan vuonna 1953. Tämä tapahtui aiemmin kuin Intiasta tuli lännessä 1960-luvulla muoti-ilmiö. Stenius oli myös usein nähty vieras esimerkiksi Ester ja Jalo Sihtolan kodissa, joiden lahjoituskokoelmaan Ateneumille kuuluu yli 30 Steniuksen teosta.
Useita Per Steniuksen teoksia on myös Amos Andersonin ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa, sekä Imatran ja Joensuun taidemuseoissa. Stenius piti viimeisen näyttelynsä 84-vuotiaana Galleria Bulevardissa syksyllä 2006.
Nimellä "Helmer Sande":
Rainer Stenius (eläinlääkäri)
Rainer Ensio Stenius (15. lokakuuta 1892 Viipuri – 28. syyskuuta 1955 Pernaja) oli suomalainen eläinlääkäri. Hän väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi 1916. Hän oli Maatalousministeriön eläintautitoimiston päällikkö 1930–1951, Eläinlääketieteellisen korkeakoulun toiminnanjohtaja 1945–1952. Hänen ansiotaan oli eläintuberkuloosin häviäminen Suomesta. Hän teki aiheesta tutkimuksia, samoin eläinlääkintölainsäädännöstä. Hänelle myönnettiin eläinlääkintöneuvoksen ja professorin arvonimet.
Johan Fredrik Stichaeus
Johan Fredrik Stichaeus (1778–1853) oli suomalainen virkamies. Hän oli Porvoon valtiopäivillä 1809 porvarissäädyn sihteeri ja hoiti 1816–1828 yleisen esittelijäsihteerin tehtäviä. Hän oli Hämeen läänin maaherra 1831–1841. Hän julkaisi kokoelman senaatin ja sen toimituskuntie antamia säännöksiä vuosilta 1809–1820.
Peter Stierncrantz
Peter t. Petter Stierncrantz (1681–1737) oli suomalainen maaherra. Hän oli upseeri (everstin arvo 1717), ennen kuin hänestä tuli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra. Hän oli merkittävimpiä karoliinipietistejä ja maaherranakin edisti pietistisen uudistusohjelman toimeenpanoa kirkossa. Pietististen pyrkimystensä vuoksi hän ajautui ristiriitoihin puhdasoppisten pappien kanssa.
Johan Stiernschantz
Johan Stiernschantz, alk. "Wessman", (1670 – n. 1729) oli suomalainen sotilas. Hän oli Käkisalmen komentaja ja puolusti linnaa, mutta joutui antautumaan ja pääsi poistumaan. Hänestä tuli Savon rykmentin päällikkö, ja hän teki partioretkiä vihollisen selustaan. Vuonna 1713 hän yritti estää venäläisiä etenemästä Turun suuntaan. Hän todennäköisesti riitautui Armfeltin kanssa eikä osallistunut Napuen taisteluun. Vuonna 1724 hän siirtyi Venäjän palvelukseen ja yleni kenraalimajuriksi. Hän osallistui Persian sotaretkeen, ja sen jälkeen hänestä tuli Astaran sotilaskuvernööri.
Johan Abraham Stjernschantz
Johan Abraham Stjernschantz (1787–1864) oli suomalainen maaherra ja sotilas. Hän osallistui vuosien 1808–1809 sotaan ja myöhemmin Ruotsin joukoissa Napoleonia vastaan. Hän sai vuonna 1822 everstin arvoisena erin Ruotsin armeijasta, jolloin hän siirtyi Suomeen. Hänestä tuli 1826 Oulun ja Kajaanin läänin varamaaherra ja vuosina 1829–1834 hän oli läänin maaherra. Hän teki aloitteen Oulun läänin talousseuran perustamiseksi ja oli sen ensimmäinen esimies.
María-Teresa Torró-Flor
María-Teresa Torró-Flor (s. 2. toukokuuta 1992 Villena) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 47 toukokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Lina Stančiūtė
Lina Stančiūtė (s. 7. helmikuuta 1986 Vilna) on liettualainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 197 syyskuussa 2009. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä.
Fed Cupissa Stančiūtė on edustanut Liettuaa vuodesta 2000 lähtien.
Aleksi Kaatrasalo
Aleksi Kaatrasalo (s. 1990, Humppila) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän on edustanut pääsarjaurallaan lentopallon Mestaruusliigassa Hurrikaani Loimaata vuodesta 2009 alkaen. Kaatrasalo voitti kaudella 2011–12 SM-hopeaa Hurrikaanin riveissä pelaten avausseitsikon keskitorjujana. Kaudelle 2014-2015 hän teki sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa.
Vuonna 2012 Kaatrasalo valittiin maajoukkueeseen, ja hän pelasi kesällä 2012 ensimmäiset A-maaottelunsa maajoukkueessa. Maaotteluita Kaatrasalolle on toistaiseksi kertynyt yhteensä kuusi (elokuu 2012). Kaatrasalo valittiin kauden miestulokkaaksi Mestaruusliigassa kaudella 2011–12.
Kaatrasalo on edustanut urallaan myös Saarijärven Pullistusta 1-sarjassa sekä pelannut Kuortaneen urheilulukion joukkueessa 1- ja 2-sarjaa nuorten maajoukkueen riveissä. Kaatrasalo kuului vuosina 1989–1990 syntyneiden nuorten maajoukkueikäryhmään juniorivuosinaan.
Maria João Koehler
Maria João Koehler (s. 8. lokakuuta 1992 Porto) on portugalilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 102 helmikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä.
Vuonna 2012 Koehler pelasi Australian avointen pääsarjassa, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kim Clijstersille.
Jääpallon SM-kilpailu 1913
Vuoden 1913 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui neljä joukkuetta, Helsingin IFK, Kronohagens IF, Viipurin IFK, sekä juuri perustettu Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura (VBJS), joka myöhemmin tuli tunnetuksi nimellä Sudet. Uusi seura selviytyi heti ensimmäisenä kautetaan loppuotteluun voitettuaan Viipurin IFK:n välieräottelussa. Helsingin välierässä HIFK voitti KIF:n.
Loppuottelu pelattiin 23.3.1913 Viipurissa, Salakkalahdella. Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton. Tauon jälkeen VBJS meni jo 3-0 johtoon, mutta HIFK tuli tasoihin ja voitti ottelun ja Suomen mestaruuden maalein 3-4.
Ottelut pelattiin 9. helmikuuta
Hannibal (romaani)
Hannibal () on Thomas Harrisin kolmas Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1999 ja suomennettiin vuonna 2000. Kirjasta on tehty Ridley Scottin ohjaama samanniminen elokuva.
On kulunut seitsemän vuotta Hannibal Lecterin katoamisesta, kun Clarice Starling epäonnistuu huumeratsiassa ja tappaa lasta kantavan naisen itsepuolustukseksi. Tekonsa takia Starling joutuu mediamyllyn pyöritykseen. Lecter, joka asuu Italian Firenzessä lähettää Sterlingille kirjeen, jossa esittää pahoittelunsa tapahtuneesta ja pyynnön, että Starling kertoisi enemmän elämästään. Pian FBI haluaa hänen lähtevän jälleen sarjamurhaajan perään. Starling tapaa Baltimoren mielisairaalan johtajan, Barney Matthewsin, joka kertoo Claricelle lisätietoa Hannibal Lecteristä. Samanaikaisesti Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, Mason Verger aikoo käyttää Starlingiä syöttinä kostaakseen Hannibalille.
Romaani on saanut teoksen lopusta huolimatta paljon myönteistä palautetta. Toinen kuuluisa kauhukirjailija Stephen King kuvasi teosta seuraavasti: "Ne jotka ovat odottaneet Thomas Harrisin uutuutta haluavat ainoastaan tietää, onko se yhtä hyvä kuin Punainen lohikäärme tai Uhrilampaat. On ilo vastata kielteisesti: ei, se ei ole yhtä hyvä. Se on parempi!" 
Suomessa Helsingin Sanomien Maarit Piippoinen kuvasi teosta paikoittain kielellisen herkulliseksi.
First National
First National oli vuonna 1917 perustettu itsenäisten teatteriomistajien muodostama yhdistys, joka alkuun näytti ja levitti elokuvia. Se alkoi kuitenkin myös tuottaa elokuvia nimellä First National Pictures. Vuonna 1928 Warner Bros. osti First Nationalin.
First Nationalin taustalla oli Paramount Picturesin johtajan Adolph Zukorin yritys hallita elokuvamarkkinoita. Zukor osti satoja elokuvateattereita ympäri Yhdysvaltoja ja vaati, että ne näyttäisivät vain hänen elokuviaan tai ne jäisivät ilman Paramountin parhaimpia elokuvia. Zukor uskoi, että yleisöä kiinnostivat tähdet ja että ihmiset menisivät massoittain katsomaan elokuvia, joissa olisi heidän suosikkinäyttelijöitään. Paramountilla oli puolen tusinaa tunnetuimmista näyttelijöistä, muun muassa aikansa suurin tähti Mary Pickford. Zukor nosti hiljalleen elokuvien hintojaan ja antoi etuoikeuksia teattereille, jotka näyttivät vain ja ainoastaan hänen elokuviaan.
Teatteriomistajat alkoivat etsiä mahdollisuutta rikkoa Zukorin valtausyritykset. Teatterin Los Angelesiin vuonna 1902 perustanut Thomas L. Tally keksi idean esittäjien organisaatiosta, joka pyrki ostamaan, levittämään ja tekemään omia elokuvia. Tally esitti ajatuksensa länsivirginialaiselle James Dixon Williams, joka aloitti yhteistyön Tallyn kanssa. He nimesivät yrityksensä First National Exhibitors Circuitiksi, ja siihen liittyi pian muitakin teatterinomistajia. Uuden organisaation ensimmäinen kokous järjestettiin 25. huhtikuuta 1917, ja siihen kuului yli 20 elokuvien esittäjää.
First Nationalilla oli aluksi noin 100 teatteria 35 merkittävässä kaupungissa, mutta pian siihen kuuluneiden teattereiden määrä kasvoi yli 600:aan. First Nationalilla ei ollut aluksi omia tuotantotiloja, vaan se hankki oikeuksia tunnettujen tuottajien, D. W. Griffithin, Louis B. Mayerin ja Joseph Schenckin, elokuviin. Pian se alkoi hankkia palkkalistoilleen suuria elokuvanimiä, ja Charles Chaplinin kanssa se teki vuonna 1918 yli miljoonan dollarin sopimuksen.
First National laajeni vuonna 1924 myös tuottamaan elokuvia. Samalla yhtiön nimi muutettiin First National Picturesiksi. Se rakensi vuonna 1926 Burbankiin 0,25 neliökilometrin studioalueen.
Warner Bros.:in äänielokuva "Jazzlaulaja" oli suuri menestys, ja se osti vuonna 1928 siitä tienaamilla rahoillaan teatteriketju Stanley Companyn. Tämä aloitti lyhyen kilpailun Warnerin ja First Nationalin välillä. Stanley Company omisti kolmanneksen First Nationalista, ja Warner Bros. osti loputkin First Nationalista käytyään siitä tarjouskilpailun William Foxin kanssa. Warner sai 1930-luvun laman aikana luvan yhdistää yritykset, mutta Warnerin piti silti tehdä vuodessa kaksi elokuvaa First Nationalin nimellä. Tämä vaatimus päättyi vuonna 1938, mutta verotuksillisista syistä Warnerin elokuvia tuotettiin vielä kolmen vuosikymmenen ajan nimellä Warner Bros. – First National Picture.
Koripallo kesäolympialaisissa 2004 – miesten turnaus
Miesten koripalloturnaus kesäolympialaisissa 2004 alkoi 15. elokuuta 2004 ja päättyi 28. elokuuta 2004.
15. elokuuta 2004
17. elokuuta 2004
19. elokuuta 2004
21. elokuuta 2004
23. elokuuta 2004
15. elokuuta 2004
17. elokuuta 2004
19. elokuuta 2004
21. elokuuta 2004
23. elokuuta 2004
24. elokuuta 2004
24. elokuuta 2004
26. elokuuta 2004
28. elokuuta 2004
28. elokuuta 2004
27. elokuuta 2004
28. elokuuta 2004
28. elokuuta 2004
Koripallo kesäolympialaisissa 1996 – naisten turnaus
Naisten koripalloturnaus oli olympialaisten ohjelmassa kuudetta kertaa Atlantan olympialaisissa 1996. Olympiakultaa voitti Yhdysvallat.
Punainen lohikäärme (romaani)
Punainen lohikäärme () on ensimmäinen Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1981 ja suomennettiin vuonna 1995. Kirjasta on tehty kaksi elokuvaa: "Psykopaatin jäljillä" ja "Punainen lohikäärme".
Kirja sijoittuu 1980-luvulle. Sarjamurhaaja lempinimeltään ”Hammaskeiju” murhaa sattumalta valittuja perheitä täydenkuun aikana. Toisen perhemurhan jälkeen FBI-agentti Jack Crawford etsii Will Grahamia, profiloijaa, joka vangitsi Hannibal Lecterin kolme vuotta aikaisemmin mutta jäi eläkkeelle, kun Lecter melkein tappoi hänet. Lopulta hän löytää Grahamin ja saa tämän avukseen Hammaskeijun kiinnisaamisessa.
Hammaskeijuksi paljastuu Francis Dolarhyde -niminen mies, jolla on pakkomielle William Blaken maalaukseen Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen. Grahamin tutkiessa murhia myös Lecter liittyy mukaan tutkintaan.
Dalvik-virtuaalikone
Dalvik on Google Android-käyttöjärjestelmän virtuaalikone (VM) ja se vastaa joidenkin Androidin järjestelmäkirjastojen, sekä kaikkien Google Play-sovelluskaupan sovellusten suorittamisesta. Ohjelmat on yleensä kirjoitettu Javalla ja käännetty tavukoodiksi. Ennen sovelluksen asennusta laitteeseen Java Virtual Machine-yhteensopivat .class tiedostot muutetaan Dalvik-yhteensopivaan .dex (Dalvik Executable) tiedostomuotoon. Dalvik Executable formaatti on kompakti ja varta vasten muistin ja prosessorin suorituskyvyn suhteen rajoittuneille järjestelmille suunniteltu.
Dalvik on Apache 2.0 lisenssin alainen avoimen lähdekoodin ohjelmisto. Alun perin ohjelmiston kirjoitti Dan Bornstein, joka nimesi sen Dalvik-kalastajakylän mukaan Eyjafjörðurissa, Islannissa, jossa hänen esi-isänsä asuivat.
Javan virtuaalikone perustuu pinopohjaiseen arkkitehtuuriin, Dalvik sen sijaan perustuu rekisteripohjaiseen arkkitehtuuriin. Tämän ratkaisun suorituskyvylliset hyödyt ja haitat ovat kiistelyn kohteena. Oraclen vuonna 2010 ARM-alustalla tekemät standardit ei-graafiset suorituskykytestit Android 2.2:n ja Java SE embedded ohjelmistojen välillä osoittivat Androidin olevan 2-3 kertaa hitaampi sulautettuihin järjestelmiin tarkoitettuun Java SE versioon nähden.
Androidin versiosta 2.2 alkaen Dalvik on tukenut ajonaikaista kääntämistä (JIT).
Dalvik on suunniteltu sallimaan useiden virtuaalikoneiden samanaikaisen suorittamisen tehokkaasti.
Vuonna 2011 ohjelmistotalo Myriad Group tiedotti "Alien Dalvik" projektista, ohjelmistokäännöksestä muille käyttöjärjestelmille.
Oma elämäkertani
Oma elämäkertani ("My Autobiography") on Charles Chaplinin tekemä muistelmateos. Se ilmestyi 1964 Simon & Schusterin kustantamana.
Chaplin oli alkanut muistelmiensa kirjoittamisen saatuaan valmiiksi elokuvan "Kuningas New Yorkissa". Hän kertoi 1960 Ian Flemingille, että hänellä oli jo 500 sivua valmiina eikä olisi enää kuin parisenkymmentä sivua kirjoittamatta. Kirjoitustyö vei kuitenkin vielä kolmen vuoden ajan. "Oma elämäkertani" ilmestyi 1964, ja sen ensimmäinen painos oli 80 000 kappaletta. Chaplinin kerrotaan saaneen puoli miljoonaa ennakkona kirjan brittiläisistä ja yhdysvaltalaisista julkaisuoikeuksista. Neuvostoliittolainen Izvestija puolestaan lahjoitti hänelle neljä kiloa kaviaaria korvauksena siitä, että sai julkaista tuhat sanaa teoksesta.
Arvostelijat olivat lähes yksimielisiä Chaplin kirjasta. Se sai kehuja sen ensimmäisistä yhdestätoista luvusta. Lukuja oli kaikkiaan 31. Hänen kirjoitustyyliään pääsääntöisesti kehuttiin, ja hänen ilmaisunsa on eloisaa. Lapsuuden kertomuksien totuudenmukaisuutta tosin epäiltiin, sillä ne olivat joidenkin kriitikkojen mukaan dickensilaisen värikkäitä ja traagisia. Monet olivat kuitenkin pettyneitä kirjan loppuosaan, sillä Chaplin kuvasi niissä turhan paljon omaa seuraelämäänsä ja tuntemiaan kuuluisuuksia. Kriitikot olsiivat halunneet lukea enemmän hänen elokuvatyöstään.
"Oma elämäkertani" ja David Robinsonin kirjoittama "Chaplin – elämä ja elokuvat" olivat Richard Attenboroughin ohjaaman "Chaplin"-elokuvan pohjalla.
Kevin Abbring
Kevin Abbring (s. 20. tammikuuta 1989 Eindhoven) on hollantilainen ralliautoilija.
Abbring aloitti uransa Rallycross-sarjoissa voittaen Hollannin Ford RST-sarjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Abbring debytoi WRC-sarjassa Mitsubishilla Saksan rallissa, missä sijoitus oli vaatimaton 41. Vuosina 2008-10 Abbring ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa Renault Cliolla parhaana tuloksenaan 11. sija vuoden 2009 Puolan rallista. Samoina vuosina hän kilpaili JWRC-sarjassa voittaen kaksi kilpailua.
Vuonna 2010 Abbring kilpaili IRC-sarjassa voittaen etuvetoisten luokan Ypresin ja Tšekin rallissa. Abbring myös osallistui kaudella viiteen MM-ralliin, voittaen Portugalin rallissa JWRC-luokan.
Vuonna 2011 Abbring kilpaili satunnaisia kilpailuja etuvetoisella Citroen DS3-autolla. Abbring pääsi nelivedon makuun Walesin rallissa sijoittuen 12:sta yleiskilpailussa. Samana vuonna hän voitti Driver of the Academy -palkinnon.
Vuonna 2012 Abbring ajoi yksittäisiä rallikilpailuja Skodalla, hän oli Monte Carlon rallissa yleiskisan 12.
Vuonna 2013 Abbring ajoi Ranskan rallimestaruussarjaa R2-luokan Peugeotilla.
Vuonna 2014 Abbring osallistui EM-sarjan osakilpailuihin, ollen toinen Azorien rallissa. Hyvien otteiden ansiosta Abbring sai tallipaikan kaudelle 2015 Hyundailta.
Vuonna 2015 Abbring ajoi viisi MM-rallia Hyundai i20 WRC-autolla, ollen parhaimmillaan yleiskilpailun 11. Ruotsissa ja Saksassa.
Vuonna 2016 Abbring ajoi neljä MM-rallia Hyundain WRC-autolla, ollen parhaimmillaan seitsemäs Katalonian rallissa. Abbring oli myös kehittämässä Hyundain R5-luokan ralliautoa, ja ajoi sillä kaksi MM-sarjan osakilpailua.
Vuonna 2017 Abbring ajoi pääosin Belgian mestaruussarjaa Peugeotin R5-luokan autolla, ja oli lopputuloksissa sarjan kolmas.
Vuonna 2018 Abbring ajoi satunnaisia ralleja Ford Fiesta R5-autolla.
Hänen isänsä Edwin Abbring on myös ralliautoilija, mutta hän ei ole saavuttanut mainittavaa menestystä.
Liminganlahden lintukuvakilpailu
Liminganlahden lintukuvakilpailu on vuodesta 2010 alkaen kahden vuoden välein järjestettävä lintukuvakilpailu. Kilpailu järjestäjä on Liminganlahden Ystävät ry. Kilpailussa valitaan Vuoden luontokuva sekä paras kuva neljässä sarjassa: Kosteikkojen linnut, Linnut vauhdissa, Siivekkäät ystävämme ja Nuorten sarjan alle 18-vuotiaat.
Vuonna 2010 kilpailun tuomareina olivat Pirkka-Pekka Petelius ja lintukuvaajat Markus Varesvuo ja Jari Peltomäki sekä Linnut-lehden päätoimittaja Lauri Hänninen. Kilpailuun lähetettiin yli 700 kuvaa, joista valittiin 80.
Vuoden 2010 lintukuvaksi valittiin oululaisen Antti Karppisen ottama kuva "Lapintiiran saalis".
Kilpailun tuomareina olivat vuonna 2012 valokuvaaja Markku Varesvuo sekä kilpailun ideoinu valokuvaaja Jari Peltomäki, Linnut-lehden päätoimittaja Jan Södersved, luontokuvauksen harrastaja Jorma Terentjeff ja Liminganlahden luontokeskuksen hoitaja Ulla Matturi.
Kilpailuun osallistui 139 kuvaajaa 787 kuvalla.
Vuoden lintukuvaksi valittiin Ari Kuuselan ottama kuva nimeltään "Paniikki", joka tuomariston mukaan on "täydellinen, hienosti hallittu kaaosmainen tilannekuva".
Jääpallon SM-kilpailu 1915
Vuonna 1915 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kahdeksan joukkuetta, neljä Helsingistä ja neljä Viipurista. Muista kaupungeista ei vielä osallistuttu kilpailuihin. Kilpailussa oli vakiintunut tapa, että viipurilaiset ratkaisivat keskinäisen paremmuutensa ja helsinkiläiset omansa. Tällöin ottelukaaviokin oli helppo luoda kahdeksalle joukkueelle.
Loppuotteluun selvisivät edelliskauden tapaan HIFK ja VBJS, jotka voittivat selvästi paikallisvastustajansa alkuotteluissa. Loppuottelu pelattiin Viipurissa. VBJS voitti ottelun maalein 8-2.
Susien mestarijoukkue: Ilmari Ihalainen, Väinö Strömberg, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Toivo Kosunen, Kristian Poutiainen, Yrjö Penttilä, Lauri Mäkinen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen.