hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mogotša
Mogotša () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Amazariin laskevan Mogotša-joen suussa 709 kilometriä (rautateitse) Tšitasta koilliseen. Kaupunki on Mogotšan piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 11 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1908 rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1930 siitä tuli kaupunkimainen taajama ja vuonna 1950 kaupunki. Nykyään Mogotšassa toimii rautatieliikenteen sekä kaivosteollisuuden yrityksiä. Kaupungissa on viisi koulua, lasten musiikki- ja urheilukoulut, lasten luomistyön keskus, kerhotalo, kotiseutu- ja rautatiemuseo sekä piirisairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Mogotšinski rabotši" (”Mogotšan työläinen”).
Juggalo Championship Wrestling
Juggalo Championship Wrestling (JCW, entinen Juggalo Championshit Wrestling) on Insane Clown Possen (Shaggy 2 Dope ja Violent J) perustama ja johtama vapaapainipromootio. JCW:n ottelut ovat pääosin hardcore-otteluita (aseiden käyttö sallittu) tai backyard wrestling-otteluita (tavalliset ihmiset,joilla ei ole vapaapainikoulutusta, kokeilevat tunnettuja vapaapainiliikkeitä).
Insane Clown Posse perusti JCW:n sen jälkeen kun heidät erotettiin ensin WWF:stä ja sen jälkeen WCW:stä WWF:n ostettua sen. ICP:n ja WWF:n (nykyinen WWE) johtokunnan puheenjohtajan Vincent Kennedy McMahonin välille tuli niin pahoja erimielisyyksiä, että McMahon ei halunnut heitä myöskään WCW:n riveihin.
JCW:n rosterissa on mukana indypainijoita ja rap-artisteja. Alla on lista henkilöistä jotka ovat esiintyneet JCW:ssä.
Nertšinski Zavod
Nertšinski Zavod () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Kiinan rajaa 658 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Kylä on Nertšinski Zavodin piirin keskus. Asukkaita on 3 100 henkeä (vuonna 2002).
Vuonna 1704 Altatša-joen hopea- ja lyijyesiintymän ja aikaisemmin syntyneen venäläisasutuksen yhteyteen perustettiin Argunin hopeasulattamo. Myöhemmin sitä alettiin kutsua ”Nertšan tehtaaksi”. 1760-luvulta lähtien Nertšinski Zavod oli Taka-Baikalian kaivosteollisuuden hallinnollinen keskus. Hopeasulattamo suljettiin vuonna 1853. Vuosina 1872–1924 Nertšinski Zavod oli kaupunki ja kihlakunnan keskus. Venäjän kansalaissodan aikana seudulla käytiin pitkällisiä taisteluja.
Nykyään Nertšinski Zavodissa toimii maatalousyritys ja metsänhoitoalueen konttori. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Sovetskoje Priargunje". Kylässä on useita rakennustaiteen muistomerkkejä.
Vitorino Antunes
Vitorino Gabriel Pacheco Antunes (s. 1. huhtikuuta 1987 Freamunde, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa ukrainalaista Dynamo Kiovaa. 176 senttimetriä pitkän Antunesin pelipaikka on vasen laitapuolustaja.
Antunes siirtyi synnyinkaupunkinsa Freamundesta pääsarjan Paços Ferreiraan kaudeksi 2006–2007 ilmaisella siirrolla. Antunes pelasi merkittävässä roolissa Paços Ferreiran saavuttaessa historiansa ensimmäisen UEFA Cup -paikan. Kauden päätyttyä Roma lainasi hänet osto-option sisältäneellä sopimuksella. Romassa Antunes pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa 12. joulukuuta 2007, kun seura kohtasi Mestarien liigassa Manchester Unitedin. Ensiesiintymisensä Italian liigatasolla Antunes teki 20. tammikuuta 2008 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Cataniaa vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden aikana vain viisi sarjaottelua, koska suurimman osan vastuusta saivat Italian maajoukkueessakin pelanneet Max Tonetto ja Marco Cassetti. Roma käytti osto-optionsa 2. huhtikuuta 2008 ja maksoi siirtosummana 1,2 miljoonaa euroa. Roma kuitenkin lainasi Antunesin kaudeksi 2008–2009 pääsarjaan nousseeseen Lecceen. Vuosina 2010–2012 hän kävi lainalla portugalilaisessa Leixõesissa, italialaisessa Livornossa ja kreikkalaisessa Panioniosissa. Heinäkuussa 2012 Antunes siirtyi kaudelta 2006–2007 tuttuun Paços Ferreiraan.
Portugalin maajoukkueessa Antunes teki ensiesiintymisensä vuonna 2007.
Stahlgewitter
Stahlgewitter on vuonna 1995 perustettu saksalainen RAC yhtye, jonka musiikissa esiintyy huomattavasti raskaita vaikutteita metallimusiikista. Yhtye on yksi genrensä tunnetuimmista nykyään. Heidän albuminsa, "Politischer Soldat" myi yli 8000 kappaletta, mikä on suhteellisen paljon pienehköissä RAC-piireissä.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Jalkapallo oli taas olympialaisten ohjelmassa Berliinin vuoden 1936 kesäolympialaisissa. Vuoden Vuoden 1932 kesäolympialaisissa jalkapalloturnausta ei pelatti, sillä Kansainvälinen olympiakomitea ja Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA eivät päässeet yhteisymmärrykseen ammattilais- ja amatööriurheilun määritelmästä.
FIFA järjesti ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1930, ja turnauksessa sallittiin ammattilaispelaajien osallistuminen. Tämä aiheutti sen että KOK jätti jalkapallon pois vuoden 1932 olympialaisista, sillä olympialaisissa sallittiin vain amatööriurheilijat. KOK hyväksyi jälkapallon mukaan taas vuoden 1936 olympialaisiin, mutta amatöörisäännöillä. Joukkueiden pelaajat eivät saaneet ottaa vastaan korvausta pelaamisestaan, mukaan lukien pelaajien työnantajille maksettava korvaus. Tämä aiheutti sen että useat Euroopan ja Etelä-Amerikan maat eivät osallistuneet turnaukseen.
Turnaukseen osallistui 16 maata. Olympiakultaa voitti Italia.
Ottelun tulos mitätöitiin, sillä Perulaiskannattajat hyökkäsivät ottelun jatkoajalla Itävallan pelaajien kimppuun. Peru teki tämän jälkeen kaksi maalia ja voitti ottelun. Itävalta teki ottelusta protestin ja tulos mitätöitiin ja määrättiin pelattavaksi uudelleen. Peru ei hyväksynyt päätöstä vaan vetäytyi turnauksesta ja Itävalta sai luovutusvoiton.
Perun ja Itävallan ottelu määrättiin uusittavaksi, mutta Peru luopui.
Käyttöomaisuus
Käyttöomaisuus tarkoittaa Suomen yritysverotuksessa eräitä pysyvään käyttöön tarkoitettuja omaisuuden lajeja.
Käyttöomaisuuden käsitettä käytetään elinkeinoverotuksessa. Käyttöomaisuutta ovat maa-alueet, arvopaperit, rakennukset, koneet ja kalusto. Käyttöomaisuutta ovat myös erikseen luovutettavissa olevat aineettomat oikeudet kuten patentit. Käyttöomaisuuteen luetaan lisäksi soran- ja hiekanottopaikat, kaivokset, kivilouhokset, turvesuot ja vastaavat hyödykkeet. Käyttöomaisuus on hankittu käyttöön, ei luovutettavaksi.
"Kulumatonta käyttöomaisuutta" ovat maa-alueet, arvopaperit ja muut sellaiset hyödykkeet. Kulumattomaan käyttöomaisuuteen kuuluvat myös osuudet toisista yhtiöistä ja taide-esineet.
"Kuluvaa käyttöomaisuutta" ovat esim. koneet ja kalusto sekä rakennukset. Myös patentit, maa-ainesten ottopaikat ja muut sellaiset taloudellisesti ja fyysisesti kuluvat hyödykkeet luetaan kuluvaan käyttöomaisuuteen.
Jako kulumattomaan ja kuluvaan käyttöomaisuuteen on tärkeä mm. poistoja tehtäessä. Omaisuuden kuluminen otetaan verotuksessa huomioon verovähennyksiin oikeuttavina poistoina. Kulumattomasta käyttöomaisuudesta ei pääsääntöisesti saa tehdä poistoja eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta.
Era Vulgaris
Era Vulgaris on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen viides studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2007.
"Era Vulgaris" on seuraaja Queens of the Stone Agen kaksi vuotta aiemmin julkaistulle "Lullabies to Paralyze" -albumille. "Era Vulgarista" seurasi kuuden vuoden tauko studioalbumeissa, kunnes yhtyeen kuudes kokopitkä albumi "...Like Clockwork" ilmestyi vuonna 2013.
"Era Vulgaris" nousi Suomen virallisen listan sijalle 6. Albumi ylsi kymmenen myydyimmän joukkoon lisäksi 12 muussa maassa. Kotimaassaan Yhdysvalloissa albumin paras sijoitus oli 14. Ennen albumin julkaisua kesällä ilmestyneet singlet ”Sick, Sick, Sick” ja ”3’s & 7’s” ylsivät Yhdysvaltain alternative-listalla 25 parhaan joukkoon. Saman vuoden syksynä julkaistu kolmas single ”Make It wit Chu” on lisäksi albumin tunnetuimpia kappaleita.
Skelleftebuss
Skelleftebuss AB on linja-autoliikenneyhtiö, joka vastaa Skellefteån alueen linja-autoliikenteestä. Yhtiö on perustettu 1974, kun Skellefteå Lokaltrafik ja Skelleftedalens Trafik sekä osia Postens Diligenstrafikista yhdistettiin Skelleftebuss AB:ksi. Yrityksen toimitilat ja varikko sijaitsevat Skellefteån keskustassa Norra Järnvägsgatanilla. Yhtiön omistaa Skellefteå Stadshus AB, joka puolestaan on Skellefteån kunnan kokonaan omistama osakeyhtiö. Skelleftebuss AB työllistää noin 200 henkeä ja vuoden 2009 loppuun mennessä se omisti 126 linja-autoa.
Marius Stankevičius
Marius Stankevičius (s. 15. heinäkuuta 1981 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Hänet on valittu maansa parhaaksi jalkapalloilijaksi kahdesti peräkkäin vuosina 2008–2009.
Stankevičius aloitti uransa Liettuan korkeimman sarjatason A Lygan Ekranasissa kaudella 1998.
Kauden 2001 jälkeen tuolloin 20-vuotias Stankevičius siirtyi Italian Serie A:n Bresciaan. Hän teki ensiesiintymisensä sarjassa pian siirtymisensä jälkeen 3. helmikuuta 2002 ottelussa Parmaa vastaan, mutta kokonaisuudessaan ei saanut juurikaan peliaikaa ensimmäisten kausiensa aikana. Keväällä 2003 hän kävi lainalla Serie B:n Cosenzassa. Brescian runkopelaajaksi Stankevičius nousi kaudella 2004–2005, joka päättyi joukkueen putoamiseen sarjasta. Hän jatkoi Brescian riveissä Serie B:ssä kolmen kauden ajan ja edusti joukkuetta kaikkiaan 56 Serie A:n ja 101 Serie B:n ottelussa.
Stankevičius palasi Serie A:han heinäkuussa 2008 tehtyään sopimuksen Sampdorian kanssa. Hän vakiinnutti välittömästi paikkansa genovalaisjoukkueen avauskokoonpanossa ja pelasi 30 Serie A:n ottelussa kaudella 2008–2009. Marraskuussa 2008 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Liettuan vuoden jalkapalloilijaksi. Toiseksi äänestyksessä tuli kahtena edellisenä vuonna tittelin saanut Tomas Danilevičius, jonka hän voitti pistein 722–606. Toukokuussa 2009 Stankevičius ja Sampdoria ylsivät Italian cupin loppuotteluun, jossa Lazio oli kuitenkin vahvempi. Hän pelasi myös UEFA-cupia, jonka ensimmäisellä kierroksella Sampdoria pudotti hänen synnyinkaupunkinsa joukkueen Kaunasin.
Stankevičius valittiin toistamiseen Liettuan vuoden jalkapalloilijaksi marraskuussa 2009 tällä kertaa selvemmällä piste-erolla 1 140 – 478 äänestyksessä toiseksi tulleeseen Deividas Šemberasiin. Tammikuussa 2010 hän siirtyi loppukauden kestäneellä lainasopimuksella Espanjan Primera Divisiónin Sevillaan, joka etsi korvaajaa sydänongelmista kärsineelle Sergio Sánchezille. Sevillalla on mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä kauden päätyttyä.
Stankevičius debytoi Liettuan maajoukkueessa ottelussa Viroa vastaan 4. heinäkuuta 2001. Hän on pelannut vuosien 2004 ja 2008 EM- sekä vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa. Hän on kymmenen eniten maaotteluita pelanneen liettualaisen miesjalkapalloilijan joukossa.
Minsk-Arena
Minsk-Arena (valkoven. «Мінск-Арэна» — Шматпрофільны культурна-спартыўны комплекс „Мінск-Арэна“, ) on Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä sijaitseva vuonna 2010 avattu monikäyttöinen neljän rakennuksen kokonaisuus, jonka ytimen muodostaa urheilu- ja kulttuurihalli. Keskuksen rakennustaiteellinen suunnittelu on arkkitehti Valeri Kutskon (, ) ja muiden suunnittelijoiden käsialaa. Hallin katsojakapasiteetti on noin 15 000 henkeä (käyttötarkoituksen mukaan hieman vaihdellen) ja kotikenttänään sitä käyttää KHL-liigassa pelaava jääkiekkojoukkue Dinamo Minsk.
Minsk-Arenan kokonaisuuteen kuuluu myös monitoimihallin eteläpuolella sijaitsevat 2 000 katsojan velodromi, 3 000 katsojan luistelustadion ja 1 080 ajoneuvon pysäköintihalli.
Monitoimihalli on päätapahtumapaikka Jääkiekon vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa. Siellä on järjestetty esimerkiksi myös Lasten Eurovision laulukilpailu 2010 ja Lasten Eurovision laulukilpailu 2018, lukuisia konsertteja sekä muita tapahtumia.
Keminmaan vaakuna
Keminmaan vaakuna on Keminmaan kunnan tunnus. Vaakunan lohi on peräisin pitäjän vanhasta sinetistä, ja lukko viittaa paikkakunnan keskeiseen sijaintiin seudulla.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hyppäävä lohi, jonka leuassa riippulukko; kaikki hopeaa, paitsi lukossa musta avaimenreikä.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja silloisen Kemin maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 14. tammikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. heinäkuuta samana vuonna.
Kageran alue
Kageran alue on yksi Tansanian 30 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan luoteisisosassa, Victoriajärven länsirannalla. Alue on saanut nimensä Kagera-joesta.
Alueen pinta-ala on 28 388 neliökilometria. Vuonna 2005 siellä arvioitiin elävän noin 2,21 miljoonaa asukasta. Alueen pääkaupunki on Bukoba.
Kageran alue sijaitsee rajaseudulla kaukana pääkaupungista. 1990- ja 2000-luvulla sinne tuli pakolaisia Ruandasta ja Burundista, ja pakolaisleirien asukkaat raivasivat paljon metsiä polttopuiksi.
WWE Online
WWE Online oli pelitalo Vertigo Gamesin ammattilaispaini videopeli-projekti, jonka THQ:n oli tarkoitus julkaista. Projekti peruttiin vuonna 2011. Projektin tarkoituksena oli tehdä ensimmäinen PC-versio WWE SmackDown! -pelisarjan pelistä.
Dan-Olof Riska
Dan-Olof Wilhelm Riska (s. 29. maaliskuuta 1944 Tukholma) oli Helsingin yliopiston ruotsinkielisen fysiikan opetuksen professori vuoteen 2007 saakka ja Fysiikan tutkimuslaitoksen johtaja vuoteen 2012 saakka. Riska toimii Suomen Tiedeseuran rahastonhoitajana vuodesta 2006 ja Kyproksen tutkimus- ja opetussäätiön ja Kyproksen Instituutin hallitusten puheenjohtajana vuodesta 2015.
Hän oli Euroopan ydintutkimusjärjestö CERNin hallintoneuvoston varapuheenjohtaja ja CERNin Eläkesäätiön hallituksen puheenjohtajana kaudella 2010–2012.
Aiemmin Riska on toiminut mm. Michiganin valtionyliopiston ja Stony Brook yliopiston apulaisprofessorina.
Makedonia olympialaisissa
Makedonia osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa sen jälkeen.
Makedonian ainoa olympiamitalisti on Magomed Ibragimov, joka sai pronssia vapaapainin raskaassa keskisarjassa Sydneyssä 2000. Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, selviytynyt makedonialaisurheilija oli vapaapainin kääpiösarjassa viidenneksi Atlantassa 1996 sijoittunut Šaban Trstena, joka Jugoslavian edustajana oli saanut kultaa Los Angelesissa 1984 ja hopeaa Soulissa 1988. Myös Makedonian muut olympialaisten pistesijat ovat tulleet vapaapainissa: Nasir Gadžihanov oli seitsemäs keskisarjassa Sydneyssä 2000 ja Muzad Ramazanov samalla sijalla kevyessä sarjassa Pekingissä 2008.
Mikä yö
Mikä yö! ("Vilken natt!") on suomalainen farssielokuva vuodelta 1945. Se kertoo kummitusjahdista Maanalan kartanossa. Tarinan kulkua siivittävät useat lemmenkiemurat ja väärinkäsitykset. Elokuva on mustavalkoinen.
Everstinna Tyra Barring haluaa perua ostamansa Maanalan kartanon kaupat, sillä hän uskoo siellä kummittelevan. Hän yrittää ottaa yhteyttä majuri Hugo Hectoriin, joka on omistajan edustaja. Hugolla on kuitenkin tilanne päällä: hän koettaa perua tapaamisen tanssijatar Sirkan kanssa, sillä hänen vaimonsa on matkalla kotiin mukanaan Hugon sisarenpojan, George Kraftin morsian Vappu von Törner. Tyra saa vahingossa päivälliskutsun ja Sirkka törmää majurin talon edustalla Tyran poikaan, Leo Barringiin. Vappu taasen yllättää Georgen ja Sirkan kahdenkeskisestä tilanteesta ja suuttuu. Georgen yritykset lepyttää Vappua valuvat hiekkaan. Kun majuri rouvineen palaa ravintolasta, hän tapaa kotoaan Tyran, Vapun ja Georgen. Päätetään matkata Maanalaan ottamaan selvää kummitusjuoruista. Leo on tahollaan kutsunut Sirkan Maanalaan ja kartanoon saapuu myös valokuvaaja Seppo tekemään sanomalehtijuttua kummituksista.
Yöllä kauhua aiheuttaa eniten Sepon kameran salamavalo, jonka välähdyksiä pelästyvät Tyra, Vappu, majurin vaimo ja palvelusväki. Myös Sirkka säikähtää salamavaloa ja ryntää majurin ja Georgen huoneeseen. Georgen vastusteluista piittaamatta Sirkka tulee nukkumaan hänen sänkyynsä. Sekä Vappu että Leo yllättävät heidät. Tilanne laukeaa, mutta sängyn alla lymyilevä Seppo saa aikaan lisää hämminkiä. George hermostuu ja laukaisee aseensa. Pian kaikki kartanon yövieraat ovat samassa makuuhuoneessa ja yksissä tuumin päättävät valvoa koko yön! Tyra paukauttaa jättävänsä Maanalan seuraavana päivänä. Koittaa aamu. Hugo vastustaa Tyran lähtöaikeita. Yövieraat huvittuvat päivän lehdestä, jossa on kuvia kartanon kummituksista eli yövieraista itsestään. Lopussa esitetään yhteislauluna "Oi mikä yö".
"Mikä yö!" kuvattiin kesällä ja syksyllä 1945. Ulkokuvia otettiin Helsingin Huopalahdessa Kalastajatorpan ympäristössä ja Stenbäckinkadulla. Sisäkuvauksia suoritettiin Helsingissä Ruusulankadun keilahallissa. Studiona oli Suomen Filmiteollisuuden studio 2 Haagassa.
"Mikä yö!" sai aikalaiskriitikoilta melko suopean vastaanoton. "Helsingin Sanomat" piti Salmisen työtä vauhdikkaana ja lennokkaana, mutta oli toisaalta sitä mieltä, että moinen elokuva oli ajan ja tarmon tuhlausta Salmiselta. "Aamulehti" kirjoitti: "Kun kaikki tapahtuu reippaassa farssin tahdissa ja huumoria viljellään pitkin matkaa, edustaa "Mikä yö!" omassa lajissaan laatuunkäypää tuotetta."
Liepājan joukkomurhat
Liepājan joukkomurhat olivat sarja etukäteen suunniteltuja joukkotuhonnan kaltaisia teloituksia (), jotka tapahtuivat Liepājassa 1941–1942, kun Saksa miehitti Latviaa toisessa maailmansodassa osana operaatio Barbarossaa. Latvian alueella sattuneista sotarikoksista Liepājan joukkomurhat on dokumentoitu Riian murhien ohella kaikkein parhaiten.
Surmien päätekijöinä oli useita yhdessä toimineita tahoja, joita käskyttivät natsit: Einsatzgruppen osastot, SD:n miehet, järjestyspoliisi (ORPO) ja Latvian avustavan poliisin joukot johtajanaan Viktor Arājs. Myös Wehrmachtin ja Saksan merivoimien sotilaita osallistui teloituksiin. Tavoitteena oli Latvian (ja Baltian) täydellinen puhdistaminen juutalaisväestöstä.
Liepājan joukkomurhissa ei tuhottu ainoastaan kaupungin juutalaisyhteisö, vaan surmattujen joukossa oli kommunisteja, vähemmistökansallisuuksia (romanit), mielenvikaisia ja vastarintatoiminnasta kostotoimenpiteenä ammuttuja. Murhat kohdistuivat aikuisten miesten lisäksi naisiin, lapsiin ja vanhuksiin erottelematta.
Joukkomurhissa kaupungin juutalaisyhteisö lähestulkoon lakkasi olemasta, sillä Liepājaan saarroksiin joutuneista 5 700 juutalaisesta asukkaasta ja pakolaisesta noin viisi tuhatta koki loppunsa ammuttuna, useimmat näistä vuonna 1941. Heinäkuussa 1942 enää 832 juutalaista oli elossa, kun Liepājan ghetto perustettiin.
Toisin kuin muissa vastaavissa kansanmurhatapauksissa Latviassa, Liepājassa teloitukset tehtiin avoimesti näkyvällä paikalla silminnäkijätodistuksin. Surmatyöt tapahtuivat useissa eri paikoissa kaupungin sisällä ja sen ulkopuolella: keskuspuistossa Rainisissa, alueilla sataman, urheilukentän ja majakan läheisyydessä. Suurin yksittäinen joukkomurha, jossa kuoli 2 749 juutalaista, suoritettiin joulukuun 15. ja 17. päivien välisenä aikana vanhalla Latvian armeijan harjoitusalueella Šķēden dyyneillä.
Kiinan tasavallan lippu
Kiinan tasavallan lippu eli yleisesti tunnettu Taiwanin lippu oli käytössä ensi kerran Manner-Kiinassa 1917 Guomindang-puolueen nimissä ja myöhemmin vuonna 1928 siitä tehtiin Kiinan tasavallan virallinen lippu.
Pääpiirteiltään lippu on punainen, ja sen vasemmassa yläreunassa sijaitsevan tummansinisen suorakulmion sisään on sijoitettu kaksitoista sakarainen valkoinen aurinko. Kiinan tasavallassa lippua luonnehditaan ja kutsutaan tuttavallisesti "siniseksi taivaaksi, valkoiseksi auringoksi ja kokopunaiseksi maaksi".
Lipun ovat aikoinaan suunnitelleet Lu Hao-tung ja Sun Yat-sen.
Lipun valkoisen auringon kaksitoista sakaraa kuvaavat jokaista kuukautta sekä jokaista perinteistä Kiinan tuntia (vastaa kahta modernia tuntia). Lipun punainen väri kuvastaa vallankumouksellisesti niiden verta, jotka olivat kaatamassa Qing-dynastiaa ja luomassa Kiinan tasavaltaa. Lisäksi lipun väreillä on oma merkityksensä:
Network Investment
Network Investment Oy, myöhemmin Osuma, on vuodesta 1995 noin vuoteen 2005 toiminut yhteisasiakkuuspohjaista jäsenalekorttia lanseerannut, tosin ilmeisesti huijaukseksi osoittautunut markkinointiyhtiö, jonka idea oli jäsenten asiakaskorttialennuksiin perustuvan paljousalennuksen siirtäminen myös ostohintaan.
Mutta klubilaisten osakepääomat ja toimistokulumaksut tiettävästi hupenivat perustajajohtajien miljoonapalkkioihin. Perinteinen pyramidihuijaussyyte oli kierretty keräämällä maksuja erikseen toimintakuluista. Nimi vaihtui myöhemmin Osumaksi ja yritys "katosi" 2000-luvun puolivälissä.
Markkinatuomioistuin kielsi vuonna 1997 Network Investment Oy:tä markkinoimasta verkostomarkkinoinnista syntyviä tuottoja sellaisille, joilla ei vielä ollut Network Investment Oy:n osakkeita.
Vuonna 2000 perustettu verkkokauppapaikka toimi melkein kaksi vuotta, mutta lopetettiin kannattamattomana keväällä 2002. Verkkokauppapaikka perustui asiamiesverkostoon ja oli suunnattu Network Investment Oy osakkaille.
Inez Borg
Inez Maria Borg (31. elokuuta 1859 Pori – 1. toukokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänellä oli useita pääosia Suomalaisessa Teatterissa 1880-luvulla.
Inez Borgin vanhemmat olivat kauppias Carl Johan Borg ja Johanna Charlotta Björkman. Hän aloitti näyttelemisen Suomalaisessa Teatterissa keväällä 1883. Aikalaiset kehuivat hänen lauluääntään ja ulkonaista olemustaan. Hänen näyttämötaiteellista tulkintaansa pidettiin älykkäänä, mutta sitä haittasi heikko suomenkielentaito. Borgin näyttämöura jäi verraten lyhyeksi, hän jätti teatterin avioiduttuaan hammaslääkäri Wilhelm Leopold Olanderin (1851–1896) kanssa 1889.
Inez Borgin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anni (kappaleessa "Viimeinen ponnistus"), Ilmarisen emäntä ("Kullervo"), Regan ("Kuningas Lear"), Ofelia ("Hamlet"), Emilia ("Othello") ja nimiosa kappaleessa "Ainamo".
Bosnia ja Hertsegovina olympialaisissa
Bosnia ja Hertsegovina osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992 ja on ollut mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa sen jälkeen. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet ilmakivääriampujat Mirjana Jovović-Horvat, joka oli kahdeksas naisten kilpailussa Barcelonassa 1992, ja Nedžad Fazlija, kuudes miesten sarjassa Sydneyssä 2000.
Skellefteån rata
Skellefteån rata () on Ruotsin rataverkkoon kuuluva rataosa Bastuträskistä -radalta Skellefteån kautta Skelleftehamniin. Rataosan pituus on 66 kilometriä, se on sähköistetty ja yksiraiteinen, mutta sitä ei ole varustettu kulunvalvontalaittein eikä rataa ole kauko-ohjattu Bastuträskiä ja Skelleftehamns övren liikennepaikkoja lukuun ottamatta. Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä.
Rautatie Bastuträskistä Skellefteån kautta Kallholmenin uuteen satamaan vihittiin käyttöön kolme vuotta kestäneiden rakennustöiden jälkeen syyskuussa 1912, ja seuraavana vuonna rataa jatkettiin kilometrillä nykyiselle Skelleftehamns Nedren liikennepaikalle.
Alkuvuosina radan liikenne oli vähäistä, eivätkä sen tulevaisuudennäkymät olleet hyviä. Vuonna 1924 kaivosyhtiö Boliden käynnisti kaivaukset noin 30 kilometrin päässä Skellefteån luoteispuolella, ja perusti rikastamon Skelleftehamnin Rönnskäriin. Ensimmäisinä vuosina kaivoksesta louhittu raakamalmi kuljetettiin kuorma-autoilla Skellefteån radan varteen, jossa se siirtokuormattiin junaan vietäväksi Ronnskäriin.
Statens Järnvägar ja kaivosyhtiö kuitenkin päättivät pian, että kaivostoiminnan laajuus vaati 24 kilometrin mittaisen sivuradan rakentamista Skellefteån radalla sijaitsevasta Slindistä Bolidenin kaivokselle. Sivuradan rahoitti suurelta osin SJ joka myös hoiti liikennöinnin, mutta sivuradan omisti kaivosyhtiö. Rata valmistui vuonna 1929 yhtä aikaa Skelleftehamnista Rönnskäriin johtavan uuden kahden kilometrin pituisen radan kanssa.
Kaivoksen avaaminen kasvatti koko radan liikennemääriä sekä henkilö- että tavaraliikenteessä, ja vuonna 1943 aloitettiin henkilöliikenne Bolidenin sivuradalla.
Malminkuljetukset Bolidenin ja Rönnskärin välillä jatkuivat aina vuoteen 1991 saakka, jonka jälkeen vähentynyt malmiliikenne hoidettiin kuorma-autoliikenteenä. Rataosuus Boliden–Slind purettiin pian tämän jälkeen.
Radalla liikennöitiin vilkkaimpina aikoina paikallisjunilla sekä Bastuträskin ja Skellefteån keskustan, että Skellefteån ja Rönnskärsverketin välillä. Parhaimmillaan Skellefteån ja Rönnskärin välisellä 19 kilometrin pituisella rataosuudella oli henkilöliikenteen käytössä kolme väliasemaa sekä 18 seisaketta. Kiskobussit tulivat liikenteeseen 1930- ja 1940-luvuilla. Vuonna 1945 otettiin myös käyttöön suora makuuvaunuyhteys Tukholmasta Skelleftehamns Övreen. Paikallisliikenne alkoi kuitenkin vähetä 1950-luvulla. Lopullisesti rataosan henkilöliikenne lakkautettiin kokonaan vuonna 1990.
Sweetheart of the Rodeo
Sweetheart of the Rodeo on The Byrdsin elokuussa 1968 julkaistu kuudes studioalbumi. Sitä pidetään hyvin merkittävänä, sillä levyn katsotaan nostaneen pinnalle country rock -genren ja tuottaneen synnyn muun muassa The Flying Burrito Brothersin ja Eaglesin kaltaisille yhtyeille.Nyman 1990, s.310. Albumi pääsi myös vuonna 2006 julkaistuun kirjaan "1001 Albums You Must Hear Before You Die". () Levyn kappaleista valtaosa on covereita vanhoista country-lauluista.
Albumi jäi Gram Parsonsin ainoaksi Byrdsin riveissä tämän kieltäydyttyä esiintymästä Etelä-Afrikassa poliittisista syistä.Nyman 1990, s.310. Myös basisti Chris Hillman erosi yhtyeestä ja liittyi Parsonsin perustamaan The Flying Burrito Brothersiin.
Vaikka "Sweetheart of the Rodeo" on saavuttanut myöhemmin suurta arvostusta, ilmestyessään sen kaupallinen menestys oli heikkoa. Albumi oli Yhdysvaltain Billboard-listalla korkeimmillaan sijalla 77 ja Britanniassa levy ei noussut Top 40 -listalle.
A-puoli
B-puoli
Lotfi Benzarti
Lotfi Benzarti (, s. Monastir) on tunisialainen jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2012 lähtien hän on toiminut Emirates Clubin päävalmentajana.
Hänen veljensä Faouzi on jalkapallovalmentaja.
Benzarti aloitteli valmentajana 1980-luvulla ja tuli kesken kauden 1984–1985 US Monastirin valmentajaksi. Hän onnistui säilyttämään joukkueen pääsarjassa sijoittuen neljä pistettä putoamisrajan yläpuolelle. Benzarti sai jatkaa seuraavankin kauden päävalmentajana, mutta joukkueen menestyksen jäätyä heikoksi hän sai potkut kesken kautta 1986–1987. Sittemmin Benzarti otti Olympique de Béjan valmennusvastuun ja onnistui säilyttämään joukkueen pääsarjassa. Hän sai jatkaa valmentamista myös kaudella 1987–1988, mutta ei kyennyt nostattamaan joukkueen pääsarjasijoitusta edelliskautta korkeammalle.
Ensimmäisen mestaruutensa Benzarti saavutti ES Sahelin päävalmentajana kaudella 1999–2000, joukkueen voitettua CAF Cupin. Seuraavalla kaudella hänet korvasi kauden alussa algerialainen Mahieddine Khalef. Sittemmin Benzarti palasi vielä valmentamaan US Monastiria kolmekautta, jonka aikana parhaaksi sijoitukseksi jäi kuudestila kaudella 2002–2003.
Kaudella 2008–2009 Benzarti siirtyi Saudi-Arabian valioliigassa pelanneen Najran päävalmentajaksi. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi sijalle yhdeksän.
Kaudeksi 2009–2010 siirtyi valmentamaan arabiemiirikuntalaista Baniyasia, joka onnistui nousemaan kyseiselle kaudelle pääsarjaan. Benzartin johdolla Baniyas sijoittui Arabiemiirikunnan pääsarjassa neljänneksi.
Toukokuussa 2011 hän siirtyi kesken kauden saudiarabialaisen Al-Wehdan päävalmentajaksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan joukkuetta putoamiselta Saudi-Arabian 1. divisionaan. Benzarti jätti tehtävänsä elokuussa 2011. Kuukautta myöhemmin hän siirtyi qatarilaisen Al Kharitiyathin päävalmentajaksi, mutta ei onnistunut saamaan joukkueeleen yhtään voittoa Qatarin pääsarjassa ja hänet erotettiin tehtävästään.
Tammikuussa 2012 Benzarti siirtyi Emirates Clubin päävalmentajaksi.
Pekka Seppänen
Pekka Seppänen (s. 15. syyskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toimittaja, kirjoittaja, johtaja sekä johtamis- ja viestintävalmentaja, joka on työskennellyt muun muassa "Talouselämän" päätoimittajana.
Seppänen työskenteli vuosina 1982–2010 tutkijana, tiedottajana, tiedotuspäällikkönä, toimittajana,"Talouselämä"-lehden päätoimittajana 2000–2010 sekä Talentum Oyj:n johtoryhmän jäsenenä ja lehtiliiketoiminnasta vastaavana johtajana, minkä jälkeen hän on toiminut vapaana yrittäjänä. Talouselämän päätoimittajan tehtävässä hän seurasi Pertti Montoa.
Seppänen on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän on myös harrastelijamuusikko ja sarjakuvakäsikirjoittaja. Seppänen oli vuosina 1980–1982 Vaaralliset lelut -yhtyeen basisti ja kosketinsoittaja ja on soittanut myöhemmin Åttopojat-yhtyeessä. Käsikirjoittajana hän tehnyt vuodesta 1978 lähtien sarjakuvia "Me Muut, Radio Otto" ja "Teuvo Lyly" sekä pilapiirrosta "Pomo & Väisänen" (piirtäjinä Pertti “Häm” Hämäläinen ja Jari Pantzar). Lisäksi hän on tehnyt käsikirjoituksia muun muassa Mauri Kunnakselle, Matti Remekselle ja Juba Tuomolalle.
Vuodesta 2013 lähtien Seppänen on työskennellyt sivutoimisesti Gummerus Kustannus Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Sitä ennen hän toimi klassisen musiikin levy-yhtiön Ondine Oy:n hallituksen puheenjohtajana.
Seppänen kirjoittaa "Helsingin Sanomiin" johtamista ja työelämää käsitteleviä kolumneja. "Ilta-Sanomissa" hänen kolumniensa aiheita ovat talous, yhteiskunta, kulttuuri ja urheilu.
Keväällä 2011 Seppänen osallistui kilpailijana Yle TV1:n "Maestro – tikusta asiaa" -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Vuonna 2005 Seppänen sai Aikakauslehtien Päätoimittajat ry:n Julius-palkinnon, 2006 Bonnierin Suuren journalistipalkinnon vuoden journalistina ja 2009 ensimmäisen Mikko Pohtolan lehdistöpalkinnon, joka myönnetään mielipidevaikuttajalle, joka on on käyttänyt suomen kieltä esimerkillisesti tai edistänyt merkittävästi tätä päämäärää.
Vuonna 2006 mediavaikuttajat äänestivät hänet Suomen parhaaksi päätoimittajaksi ja sisältöjohtajaksi.
Pekka Seppäsen isä oli sosiologi Paavo Seppänen. Hänen veljensä on kirjailija, lääkäri ja tv-juontaja Juhani Seppänen.
Castlemanin tauti
Castlemanin tauti on imukudoksen liikakasvua aiheuttava häiriö. Se voi esiintyä paikallisena tai yleistyneenä. Benjamin Castleman kuvasi sairauden ensimmäisenä vuonna 1956. Paikallinen tautimuoto on yleensä parannettavissa leikkauksella. Yleistynyt tautimuoto on paikallista vakavampi; se käyttäytyy hyvin lymfoomamaisesti ja voi heikentää immuunijärjestelmää vakavastikin. Potilaat esimerkiksi kärsivät usein vakavista infektioista ja laihtuvat. Heidän sairastumisvaaransa lymfoomaan on kasvanut.
Castlemanin tauti on harvinainen, mutta sen insidenssiä ei tarkalleen tiedetä. Vuonna 1978 ensi kertaa kuvattu yleistynyt tautimuoto on paikallista harvinaisempi.
Impiö (sukunimi)
Impiö on suomalainen sukunimi. Eläviä Impiö-nimisiä henkilöitä oli Suomessa 2. toukokuuta 2016 Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan 367.
Paatero
Paatero on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ich hab Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren
Ich hab Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Lights Out (radiokuunnelmasarja)
Lights Out oli yhdysvaltalainen Wyllis Cooperin luoma kauhukuunnelmasarja. Sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin chicagolaiselta WENR-radioasemalta 1. tammikuuta 1934. Seuraavan vuoden huhtikuussa se siirtyi NBC:n valtakunnalliseen verkkoon, jolla se jatkoi elokuuhun 1939 saakka. CBS esitti sarjaa lokakuusta 1942 syyskuuhun 1943. Vuosina 1945 ja 1946 sarjaa esitti taas NBC. Sarjan viimeiset jaksot heinä-elokuussa 1947 esitti ABC. Sarjasta tehtiin myös televisioversiota 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa.
Cooper vastasi sarjan tuotannosta, käsikirjoituksista ja ohjauksesta toukokuuhun 1936 saakka, jolloin tehtävä siirtyi Arch Obolerille. Oboler vastasi sarjasta seuraavan kahden vuoden ajan, kunnes hän kesällä 1938 päätti siirtyä vakavamman radiokuunnelman pariin. Hänen poissa ollessaan tuotannosta vastasi muu NBC:n henkilökunta. Oboler palasi sarjaan 1942 ja vastasi siitä vuoteen 1945. Viimeisen kahden vuoden ajan useimmat jaksot olivat uudelleendramatisointeja Cooperin kirjoittamista alkuvuosien käsikirjoituksista. Oboler palasi "Lights Outin" pariin vielä 1970-luvun alussa, jolloin hän isännöi syndikoitua "The Devil and Mr. O" -radiosarjaa, jossa esitettiin "Lights Outin" jaksojen tallenteita.
Sarjan näyttelijöinä esiintyivät muun muassa Harold Peary, Mercedes McCambridge, Willard Waterman, Will Geer ja Raymond Edward Johnson. Elokuvatähdistä sarjassa vieraili muun muassa Boris Karloff, joka esiintyi neljässä jaksossa keväällä 1938.
Robert Waseige
Robert Waseige (s. 26. elokuuta 1939) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän valmensi pitkällä yli 30 vuotta kestäneellä urallaan muun muassa Belgian maajoukkueatta ja Standard de Liègeä.
Waseige aloitti pelaajauransa RFC de Liègessä vuonna 1959. Hän edusti seuraa neljä vuotta ja pelasi 100 ottelua joukkueen takalinjoilla. Hän siirtyi Racing White Bruxelles'een 1963. Waseige pelasi seurassa seitsemän kautta ja oli kaudella 1968/69 sekä 1969/70 mukana Belgian cupin loppuottelussa. Hän jätti seuran 1970 ja siirtyi KFC Winterschlagiin, jossa lopetti pelaajaurnasa vuonna 1973.KFC Winterschlagissa Waseige aloitti myös pitkän valmennusuransa 1971 pelaajavalmentajana. Hän siirtyi kokoaikaiseksi päävalmentajaksi 1973 ja johdatti seuran lopulta aina Belgian liigaan saakka kakkosdivisioonan mestarina 1975/76. Tämän jälkeen hän siirtyi Standard de Liègen peräsimeen ja palasi 1979 takaisin Winterschlagiin. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi KSC Lokereniin, jossa valmensi pari vuotta.
Vuonna 1983 Waseige palasi kasvattajaseuraansa RFC de Liègeen, joka taisteli tuolloin olemassaolossaan. Nuorten pelaajien ja uskollisten kannattajien avulla Waseige onnistui johdattamaan seuran Belgian Cupin finaaliin 1986/87 ja voittajaksi 1989/90. Waseigen johdolla RFC pelasi myös eurokentillä mm. Juventusta ja SL Benficaa vastaan. Seura ajautui 1990-luvun alkupuolella vakaviin talousvaikeuksiin ja 1992 Waseige jätti seuran. Kaksi vuotta myöhemmin seura teki konkurssin.
RFC-pestinsä jälkeen hän valmensi kaksi vuotta Sporting Charleroita, jonka johdatti Belgian cupin loppuotteluun 1993. Seuraavana vuonna hän siirtyi Standard de Liègen peräsimeen ja luotsasi seuran debyyttikaudellaan Belgian mestaruushopealle. Hän siirtyi seurasta 1996 Sporting Lissabonii, mutta sai pian potkut tehtävistään.
Waseige palasi 1997 Royal Charleroihin. Vuonna 1999 hän nousi Belgian maajoukkueen päävalmentajaksi ja luotsasi "Punaiset paholaiset" EM-kisohin 2000. Tie katkesi kuitenkin jo lohkovaiheeseen heidän hävittyään Turkille viimeisessä ottelussa 2–0. Waseige sai kuitenkin jatkaa ja luotsasi Belgian myös MM-kisoihin 2002. Tällä kertaa Belgia selvisi jatkoon lohkostaan, mutta putosi toisella kierroksella Brasilialle. Kisojen jälkeen paljon kritiikkiä pelaajavalinnoistaan ja taktiikoistaan saanut Waseige jätti tehtävänsä.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Waseige siirtyi toistamiseen Standard Liègen peräsimeen, mutta sai potkut surkeasti alkaneen kauden jälkeen. Toukokuussa 2004 hän palasi valmennustehtäviin siirryttyään Algerian maajoukkueen valmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyesti Waseigen saatua potkut syyskuussa 2004 Gabonille kärsityn 3–0 tappion jälkeen.
Maaliskuussa 2005 Waseige jatkoi uraansa FC Brysselin päävalmentajana. Hän onnistui pelastamaan seuran putoamiselta, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Maintpartner
Maintpartner on suomalainen teollisuuden kunnossapito- ja käyttöpalveluja toimittava yritys. Yritys aloitti toimintansa marraskuussa 2006, mihin asti se oli ollut osa Fortum Servicesiä. Asiakkaita ovat mm. energiayhtiöt, kemian-, metalli-, elintarvike- ja metsäteollisuus. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Suomi, Ruotsi, Puola ja Viro. Maintpartner yksi Suomen kolmesta yli tuhat henkeä työllistävästä kunnossapitäjästä. Pohjois-Euroopan alueella yrityksellä on 1600 työntekijää. Yhtiön pääomistaja on Capman.
Samppa Luoma
Johan Sanfred (Samppa) Luoma (3. kesäkuuta 1877 Kaustinen – 24. joulukuuta 1940 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Samppa Luoma toimi opettajana Salmijärvellä Petsamossa 1920- ja 1930-luvuilla. Hän sävelsi vuonna 1931 Uuno Kailaan sanoittaman "Petsamon laulun".
Tampereen murre
Tampereen murre on Tampereella puhuttu hämäläismurteiden sydänhämäläisiin murteisiin kuuluva suomen kielen murre. Peruspiirteiltään murre ei juuri poikkea muista hämäläismurteista, mutta siinä on muutamia sen niistä erottavia piirteitä.
Tampereen murre eroaa monella tavoin yleissuomalaisesta ääntämyksestä. Murteen tunnusmerkkejä ovat muun muassa yleiskielestä poikkeavat r, l ja muutamat diftongit. Kaksois-l lyhentyy muutamissa sanoissa kuten "kylä" (kyllä), "täälä" (täällä) ja "siälä" (siellä). Tampereen murteessa esiintyy usein persoonapronominien pikapuhemuodot "mää" ja "sää", joita pidetään erityisen tamperelaisina, mutta ne eivät ole alun perin kuuluneet Tampereen seudun murteeseen. "Kuka"-, "ketkä"-merkityksiset pronominit lausutaan kuka ja "kekä / kekkä".
Hilda Lammin (1873–1954) haastattelusta (vanhaa murretta):
"Se on nyp Pyynikin tori ja sillon sanottiin Plassiks että kun... siäl_oli semmonen kaakinpuu" "kun sanottiin, jossa annettiin selkään. Hevosmarkkinat Plassilla 1890-luvulla. No oli joku" "nainen sitte — oliko se varraastanus sittej jottain, en minä siittä ollus selvillä, tait tehnym" "mutta —sinnem meni ihmisiä nin kovin kattoon ja... Minä sanon kotona että: ”Minäkin menen” —" "mutta äiteni kiälsi sano että: ”Älä me! Älä mek kattoon sinne” että ”sää ruppeet huanostiv" "voimaan!” Mutta minä menin vaan ja... Minä näin sittek kun se oli sinne ylhäällep puuhun" "köytetty ja sitä hakattiin niin suurilla raipoilla — ja se huusi nin mahrottomasti!"
Uutta murretta:
"Joo kylä sillon ei ollu, ei ollum meinaam pulaa tosta kunka aika kuluu ei tarvinnuj jääräk kotiot" "telkkaria katteleen kun ei ollu, [joo] eikä palio ratioitakaa. Meilläkin ensimmäiner ratio" "vissiin oli kuv vanhemmat pojat meni töihin, soraj jäläkee, neljäkymmentäluvun alussa. Ja samatem" "polkupyärä tuli varmaan ensimmäinen, velipoika vanhempi osti kans tyäpalakoillaan, että määkis" "sitten opettelin ajaam miästempyärää siältä välistä, tankon alapualelta."
Mercedes-Benz Tourismo
Mercedes-Benz Tourismo on saksalaisen Mercedes-Benzin valmistama linja-auto. Se kuuluu Mercedes-Benzin tilausajomallistoon. Tourismoa on saatavana neljää eri koripituutta, mallimerkinnät ovat Tourismo, Tourismo M2, Tourismo M ja Tourismo L. Korien pituudet vaihtelevat 12,14 metrin ja 13,99 metrin välillä. Matkustajien kuljetuskapasiteetti on 49-57 paikkaa korimallista riippuen.
Tourismon ensimmäistä mallisukupolvea on valmistettu vuodesta 1996 lähtien. Tourismo on kokenut täydellisen uudistumisen vuonna 2007. Uudistuksen yhteydessä muun muassa kuljettajan alueen ergonomiaa parannettiin sijoittamalla vaihdevipu kojelautaan.
Jari Parantainen
Jari Parantainen on suomalainen bisneskirjailija ja luennoija. Parantainen valmistui vuonna 1989 diplomi-insinööriksi sähköosastolta Oulussa. Parantainen toimi vuosina 1999–2004 Tekniikka & Talous -lehden kolumnistina. Lokakuusta 2007 hän on kirjoittanut blogia Pölli tästä, joka valittiin Digitodayn Blogit kunniaan 2008 -kilpailun ammatti- ja teknologiablogien voittajaksi.
Parantainen on toiminut tuotepäällikkönä, tuotekehittäjänä sekä mainostoimiston ja ohjelmistoyritysten johtotehtävissä. Hän sanoo olevansa myös maan kokeneimpia b-to-b-copywritereita. Hänen yrityksensä Noste Oy on erikoistunut asiantuntijapalvelujen ja huipputekniikan tuotteistamiseen. Hän pitää eri aiheista luentotilaisuuksia Ratekoulutus Oy:n kautta, kuten ”Tuotepäällikön pelastuspakkaus” ja ”Copywritereiden salainen veljeskunta paljastaa”.
Mauro Esposito
Mauro Esposito (s. 13. kesäkuuta 1979 Torre del Greco, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:n Romaa. 172 senttimetriä pitkän Espositon pelipaikka on oikea laitalinkki tai laitahyökkääjä.
Esposito aloitti ammattilaisuransa Serie B:n Pescarassa kaudella 1997–98. Pääsarjatasolle, Udineseen, hän siirtyi vuonna 1999, mutta kahden kauden aikana hän pääsi kentälle vain yhdeksässä sarjaottelussa. Esposito siirtyi vastuullisemman roolin perässä Cagliariin kaudeksi 2001–02 ja edusti seuraa vuoteen 2007 asti sekä Serie A:ssa että Serie B:ssä. 4. heinäkuuta 2007 Roma osti hänen pelioikeuksistaan 50% ja lainasi kaupan yhteydessä Daniele Magliocchettin Cagliariin.
Italian maajoukkueessa Esposito teki ensiesiintymisensä 9. lokakuuta 2004 Sloveniaa vastaan pelatussa ottelussa.
Stoalaisten ristiriitaisuuksista
Stoalaisten ristiriitaisuuksista (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIII, 72) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu stoalaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos käsittää 47 lukua. Se pyrkii nimensä mukaisesti osoittamaan, että stoalaisten ja erityisesti Khrysippoksen väitteet sisältävät ristiriitaisuuksia tai ovat ristiriidassa heidän omien tekojensa kanssa. Plutarkhos haluaa osoittaa, että Khrysippos puhuu mitä tahansa mitä hänen päähänsä sattuu tulemaan. Plutarkhos hyödyntää tässä epikurolaisten stoalaisia vastaan esittämiä argumentteja.
Kritiikki oli stoalaisia vastaan erityisen purevaa siksi, että he nimenomaan esittivät oppinsa olevan johdonmukainen ja sen näkyvän todellisen stoalaisen viisaan omassa käytännön elämässä. Plutarkhos aloittaa käsittelemällä juuri stoalaisten elämän ja heidän oppinsa välisiä ristiriitaisuuksia. Jotkut stoalaiset esimerkiksi vetäytyivät politiikasta, josta kirjoittivat paljon, ja elivät enemmän epikurolaiseen tapaan. Jotkut puolestaan osallistuivat politiikkaan, mutta toteuttivat sitä ristiriidassa omien oppiensa suhteen. Plutarkhos väittää, että mitä tuli uskonnolliseen elämään, stoalaiset opit olivat vielä suuremmassa ristiriidassa heidän käytäntöjensä kanssa kuin epikurolaisilla.
Plutarkhos käsittelee myös ristiriitoja itse stoalaisessa filosofiassa, kuten etiikassa hyveitä koskevassa näkemyksessä; siinä, tuleeko käyttää dialektiikkaa ja kuunnella kunkin puolen mielipiteitä vai voiko tuomion julistaa ilmankin; ja missä järjestyksessä logiikkaa, etiikkaa, fysiikkaa ja teologiaa tulisi opiskella.
Plutarkhos arvosteli stoalaisten näkemyksiä myös useissa muissa teoksissaan. Jo nimeltäänkin stoalaisia vastaan olivat suunnatut tutkielmat "Stoalaisilla on järjenvastaisempia väitteitä kuin runoilijoilla" ja "". Lampriaan tekemän Plutarkhoksen teosten luettelon mukaan Plutarkhos kirjoitti myös epikurolaisia vastaan vastaavan nimisen teoksen, "Epikurolaisista ristiriitaisuuksista", mutta siitä ei ole säilynyt mitään. Kyseisessä teoksessa Plutarkhos on saattanut puolestaan käyttää stoalaisten argumentteja epikurolaisia vastaan.
Vaara-asutus
Vaara-asutus on asutusta, jossa talouskeskukset ovat yksikseen tai ryhmissä pienten peltoalueiden yhteydessä yleensä vaarojen laeilla. Asutusmaantieteellisistä kylätyypeistä sitä vastaa vaarakylä.
Vaarakyliä on muun muassa Pohjois-Savossa, Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa, jotka ovat osa Vaara-Suomea. Näistä Pohjois-Karjalan vaarakylät on määritelty yhdeksi Suomen kansallismaisemista. Pohjois-Karjala on paikoittain hyvin autiota seutua ja vaarakylät voivat olla asukasluvultaan ja pinta-alaltaan hyvin pieniä.
Myös Vaara-Suomen ulkopuolella asutustyyppiä esiintyy paikoin. Tällöin siitä käytetään nimitystä mäkiasutus. Eräs mäkiasutuksen alue eteläisessä Suomessa on Tammelan ylänkö, ja mäkiasutusta esiintyy myös esimerkiksi Etelä-Pohjanmaan Lehtimäellä ja Pyhännän Tavastkengässä Suomenselällä.
Marco Andreolli
Marco Andreolli (s. 10. kesäkuuta 1986 Ponte dell'Olio) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Internazionalea. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Andreolli on Padovan kasvatti, joka siirtyi jo juniori-ikäisenä Internazionaleen. Siellä hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa huhtikuussa 2006 ottelussa Regginaa vastaan. Heinäkuussa 2007 Andreolli siirtyi Romaan. Kauden 2007–2008 jälkipuoliskon hän pelasi lainalla Serie B:n Vicenzassa. Kesällä 2008 Roma lainasi hänet kaudeksi 2008–2009 Serie B:hen nousseeseen Sassuoloon. Kesällä 2010 Andreolli siirtyi Romasta Chievoon ja kesällä 2013 Chievosta takaisin Internazionaleen.
Andreolli on pelannut Italian maajoukkueessa yhteensä 34 poikien ja nuorten maaottelua.
Internazionale
Juliana Pasha
Juliana Pasha (s. 20. toukokuuta 1980 Tirana) on albanialainen laulaja. Joulukuussa 2009 Pasha voitti 48. Festivali I Këngës -kilpailun ja näin hänestä tuli Albanian edustaja Oslossa pidettäviin Euroviisuihin vuonna 2010. Pasha esitti Euroviisuissa kappaleen nimeltä ”It’s All About You”, jolla hän sijoittui finaalissa kuudenneksitoista.
Tšara (joki)
Tšara () on Oljokman sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä, Irkutskin alueella ja Sahan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 851 kilometriä ja valuma-alue 87 600 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 900 kuutiometriä sekunnissa.
Tšara saa alkunsa Kodar-harjanteen etelärinteeltä, virtaa Tšaran kattilalaaksossa ja läpäisee Kodar-harjanteen muodostaen koskia. Tärkeimmät sivujoet ovat Žuja ja Tokko. Joki on liikennöintikelpoinen 416 kilometrin matkalla.
Joen varrella sijaitsee Tšaran kylä ja Novaja Tšaran taajama. Yläjuoksun ohittaa Baikalin–Amurin rautatie.
Petja Ilieva
Petja Ilieva (, s. 14. elokuuta 1975 Silistra, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen Kansallisbaletissa.
Ilieva aloitti baletinopiskelun kuusivuotiaana Silistran kaupungissa ja kymmenvuotiaana hän pääsi Vaganova-tekniikkaan perustuvaan Sofian balettikouluun. 18-vuotiaana hän sai kiinnityksen Bulgarian kansallisbalettiin, jossa tanssi vuosina 1993–1995. Vuosina 1995–1997 hän tanssi Rostockin baletissa, vuosina 1997–2000 Tanskan kuninkaallisessa baletissa, kaudella 2000–2001 Norjan kansallisbaletissa, ja vuoden 2001 syksystä lähtien Suomen Kansallisbaletissa. Ilieva nimitettiin 20. marraskuuta 2009 Suomen Kansallisbaletin tähtitanssijaksi.
Suomen Kansallisbaletissa:
Muualla: Ilievan puoliso on suomalainen balettitanssija Aki Pakarinen, jonka hän tapasi tanssiessaan Rostockin baletissa. Parilla on tammikuussa 2008 syntynyt poika.