Huumeiden dekriminalisointi
Huumeiden dekriminalisoinnilla tarkoitetaan sellaista päihdepoliittista mallia, jossa huumekieltolakeja kevennetään tai poistetaan. Tämä voi tarkoittaa huumausaineiden käytön ja hallussapidon rangaistavuuden vähentämistä tai poistamista ja huumekaupan ja -valmistuksen sallimista valtion kontrollin alaisuudessa. Dekriminalisointia perustellaan sillä että kieltolakipolitiikka ei ole onnistunut vähentämään käyttöä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, huumekaupan verottamisen mahdollisuudella, huumeisiin liittyvän rikollisuuden vähentämisen mahdollisuudella ja aikuisen ihmisen itsemääräämisoikeudella. Jotkut perustelevat dekriminalisointia myös sillä, että rankaiseminen leimaa käyttäjiä, aiheuttaa syrjäytymistä ja heikentää heidän hakeutumistaan sosiaali- ja terveyspalveluiden pariin.
Lukuisat päihdepoliittiset uudistukset uudella vuosituhannella koskevat kannabiksen asemaa lainsäädännössä. Tämä kappale käsittelee laajempia tai muihin aineisiin liittyviä uudistuksia.
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) Maailman terveysjärjestö WHO teki vuonna 2008 tutkimuksen päihteiden (alkoholi, tupakka, kannabis ja kokaiini) käytön yleisyydestä 17:ssä eri maassa. Päihteiden käytön yleisyyden todettiin vaihtelevan huomattavasti eri maiden välillä, mutta lainsäädännöllä oli vähäinen yhteys huumeiden käytön yleisyyteen.
Eurooppalaiset kansalaisjärjestöt ovat olleet aloitteellisia huumepolitiikan liberalisoinnin suuntaan vaatimalla Euroopan parlamenttia tutkimaan sen toimivuutta. Tähän vaatimukseen vastattiin tutkimuksella, jonka tulokset julkaistiin 10. maaliskuuta 2009 julkaistussa Reuter-Trautmann-raportissa. Tutkimuksessa havaittiin lukuisia ongelmia ja todettiin politiikan olevan pääosin tehotonta. Raportin pohjalta kansalaisjärjestöt vaativat edelleen EU:lta huumepolitiikan radikaalia muutosta. EU:n on kansalaisjärjestöjen vaatimuksen mukaan valmisteltava esitys YK:lle kansainvälisen huumepolitiikan muuttamisesta.
WHO kehotti heinäkuussa 2014 julkaisemassaan HIV-vastaisessa ohjeistuksessa valtioita tukemaan kaikkien huumausaineiden käytön dekriminalisointia, vankeuden välttämiseksi. WHO:n lausunnon seurauksena tanskalaiset poliitikot ilmoittivat että Tanskan huumausainepolitiikkaa tullaan tarkastamaan.
YK:n ihmisoikeusvaltuutettu kehotti loppuvuodesta 2015 YK:n jäsenmaita luopumaan käyttäjien rankaisemisesta, koska se haittaa hoitoon hakeutumista ja pääsemistä ja lisää riskialttiita käyttötapoja.
Kansainvälinen huumausainevalvontalautakunta (INCB) totesi raportissaan vuonna 2016, etteivät Yhdistyneiden kansakuntien sopimukset velvoita jäsenmaita rankaisemaan huumausaineiden käytöstä. INCB suositteli käyttäjien rankaisemisen sijaan ennaltaehkäisyä, koulutusta, hoitoa ja kuntouttamista, ja resurssien kohdistamista järjestäytyneeseen huumekauppaan.
Vuonna 2016 lääketieteen aikakauslehti The Lancetin ja Yhdysvaltalaisen Johns Hopkinsin yliopiston perustama komissio kritisoi rikosoikeuteen perustuvaa huumausainepolitiikkaa siitä, että se on epäonnistunut huumeiden käytön hillitsemisessä, aiheuttanut kärsimystä ja osaltaan vaikuttanut veriteitse leviävien tautien epidemiaan. Komission mukaan huumausainepolitiikan tulisi perustua tutkimustietoon käytettyjen keinojen vaikuttavuudesta, ja huumeiden haittoja tulisi pyrkiä vähentämään sosiaalipolitiikan keinoin samalla tavalla kuin epäterveellisen ruuan, tupakan ja alkoholin kohdalla on tehty. Myöhemmin samana vuonna lääketieteen aikakauslehti BMJ yhtyi pääkirjoituksessaan näihin päätelmiin.
Kesäkuussa 2017 WHO ja YK kehoittivat terveydenhoidossa tapahtuvan syrjinnän vastaisessa lausunnossaan valtioita tarkastamaan tai kumoamaan käyttörikoslakejaan.
Maaliskuussa 2018 EU:n oikeus- ja sisäasiain neuvosto antoi lausunnon, jossa todettiin EU:n huumestrategian pohjalta, että seuraamusten tulee perustua näyttöön niiden vaikuttavuudesta ja huumeiden käytöstä rankaisemisen tilalle tulee löytää vaihtoehtoisia seuraamuksia.
Vuoden 2012 Juristikirjeen tekemään suureen juristikyselyyn vastasi 300 juristia. Kun juristeilta kysyttiin, mitä säädöksiä he kumoaisivat, eniten mainintoja saivat huumausaineen käyttöön ja mietoihin huumeisiin liittyvä kriminalisointi. A-klinikkasäätiö tuki juristien näkemystä ottamalla kannan, jonka mukaan huumausainelakia voitaisiin muuttaa niin, ettei mietojen huumeiden käytöstä rangaistaisi, jos sen sijasta syntyisi jonkinlainen hoitoonohjausjärjestelmä.
Kesällä 2014 silloinen hallituspuolue Vihreä liitto kirjasi vuosien 2015–2019 tavoiteohjelmaansa, että rikoslaissa huumausaineiksi määriteltyjen laittomien päihteiden käytöstä ja hallussapidosta omaan käyttöön ei pidä rangaista, ja että huumausainepolitiikan painopiste siirretään rangaistuksista haittojen vähentämiseen. Lisäksi tavoiteohjelmassa vaadittiin, että kannabiksen omaan käyttöön tapahtuvan kasvatuksen rikosoikeudellisesta rangaistavuudesta luovutaan.
Suomessa huumeiden käytön dekriminalisointia ajavat useat järjestöt, muun muassa Humaania päihdepolitiikkaa ry ja Sininauhaliitto.