hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kestilän Pukimo
Kestilän Pukimo Oy (myöhemmin Kestilä Oy) oli Turussa 1911–1989 toiminut vaatetusalan yritys, joka kasvoi 1930-luvulla Suomen suurimmaksi alallaan. Kestilää pidetään Suomen ensimmäisenä valmisvaatteiden tekijänä.
Iin pitäjästä Oulun pohjoispuolelta Turkuun 1800-luvun lopulla muuttanut Henrik Kestilä sai työpaikan Maria Kraftmanin kangaskaupasta ja jatkoi myös uuden omistajan palveluksessa, kunnes 1903 osti liikkeen itselleen. Nimeksi tuli "H. Kestilän kangas- ja lankatavarain kauppa". Henrik Kestilä menehtyi raitiovaunun töytäisemänä 1910, mutta liikkeen jatkajaksi muutti Huittisten kansanopistossa opettajana toiminut Henrikin poika Heikki Kestilä. Hän jatkoi isänsä työtä kauppiaana, mutta perusti yrityksen nimeltä Suomalainen Pukimo elokuussa 1911 alkaakseen ompeluttaa valmisvaatteita.
Kestilän kotona Humalistonkatu 3:ssa työskenteli aluksi vain räätälimestari Hjalmar Rytsälä. Hän leikkasi kankaat, jotka toimitettiin sitten kotiompelijoille eri puolille kaupunkia. Pian perustettiin ompeluosasto Yliopistonkatu 26:ssa sijainneen myymälän yläkertaan, josta se laajeni muihin lähirakennuksiin.
1920-luvun lopussa Kestilän Pukimoksi muuttunut yritys sai uudet tuotantotilat Linnankatu 8:sta, jossa aloitettiin miesten valmispukujen valmistus. Vuonna 1934 yritys siirsi tuotantonsa Brahenkatu 20:n entiseen kenkätehtaaseen. 1930-luku oli Kestilän vahvaa kasvuaikaa sekä tuotannossa että myynnissä. Vuosikymmenen lopulla yrityksellä oli omat myymälät Turussa, Helsingissä, Viipurissa, Porissa ja Kotkassa ja se työllisti lähes 500 henkeä. Yrityksen toimitusjohtajana vuosina 1928–1945 oli Aapo Laurén, joka perusti sitten oman saman alan yrityksen, Kudos Oy Silon.
Vuonna 1956 Kestilä rakennutti arkkitehti Olli Kestilän suunnitteleman uuden tehtaan Turun keskustaan, Brahenkadun ja Läntisen Pitkänkadun kulmaan. Siellä työskenteli enimmillään noin 700 henkilöä. Olli on yksi kauppaneuvos Heikki Kestilän pojista; muut ovat toimitusjohtajana toiminut Eero Kestilä ja muun muassa turkisosastoa johtanut Kalevi Kestilä.
Vuonna 1955 aloitettu oma myymäläverkosto oli 1960-luvun alussa laajentunut jo 13 paikkakunnalle ympäri Suomen. Sen oheen alettiin perustaa Top Shop -nuorisovaateliikkeitä. 1960-luvun alussa Kestilään palkattiin ensimmäinen vakituinen tuotesuunnittelija, Solveig Wahlgren-Halonen, joka tuli tunnetuksi nimellä Puppe Halonen. Muita Kestilän palkkalistoilla olleita suunnittelijoita ovat Raimo Aaramo, Birgitta Berggren, Arto Elovirta, Anneli Kukkonen, Kari Lehto, Tarja Salomaa ja Matti Seppänen. Freelancereinä Kestilälle suunnittelivat ainakin Marja Suna, Irja Leimu, Ritva-Liisa Pohjalainen sekä ruotsalainen Gunilla Pontén ja tanskalaiset Laise ja Sören Adzer.
Kestilällä oli vuodesta 1972 tehdas myös Nivalassa. Se työllisti parhaimmillaan 280 henkeä etenkin Neuvostoliittoon suuntautuvan bilateraalikaupan ansiosta. Idänkaupan tyrehtyessä lähes 80 vuoden ikään ehtinyt Kestilä Oy ajautui konkurssiin vuonna 1989, tehdasrakennukset myytiin ja 220 työntekijää irtisanottiin. Myymälöiden toimintaa jatkettiin vielä 1990-luvulla.
Lehtosen Liikenne
Lehtosen Liikenne Oy oli joensuulainen linja-autoyhtiö. Se oli tärkein Joensuun paikallisliikenteen liikennöitsijä vuoteen 2014.
Yhtiön toiminta alkoi vuonna 1950 linjalla Joensuun tori-Utra. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli Eino Lehtonen. Toimitusjohtaja Kyösti Lehtonen (s. 1934) aloitti yhtiössä 1963. Yrityksen toinen omistaja on hänen poikansa Mika Lehtonen. Yrityksessä oli vuonna 2013 40 työntekijää. Toimipaikka halleineen sijaitsi Teollisuuskadulla.
Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2014. Yhtiön mukaan paikallisliikenteen kannattavuus on heikentynyt eikä yhtiö osallistunut enää EU-säädösten mukaiseen hankintakilpailuun Joensuun paikallisliikenteestä.
Täpläkehrääjä (lintu)
Täpläkehrääjä ("Nyctiphrynus ocellatus") on kehrääjien heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Kooltaan täpläkehrääjä voi kasvaa 20–22 cm pitkäksi. Koiras on yleisväritykseltään harmahtavan oliivinruskea. Kurkussa on valkoinen juova ja rinnassa on valkoisia pisteitä. Täpläkehrääjäkoiraan harmaanruskeissa siivissä on mustia täpliä. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on väritykseltään harmaanruskean sijasta punaruskea. Myös täpläkehrääjänaaraalla on kurkussa valkoinen juova, rinnassa valkoisia ja siivissä mustia täpliä.
Täpläkehrääjällä on 2 alalajia. Niistä nimialalajia "N. o. ocellatus" tavataan Kolumbiasta Argentiinan pohjoisosiin ulottuvalta alueelta ja alalajia "N. o. lautus" Nicaraguasta, Hondurasista ja Costa Ricasta. Täpläkehrääjän elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan niin alankomaiden metsistä kuin vuoristojen rinteiltä aina 1 350 metrin korkeuteen saakka. Täpläkehrääjä on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat perhoset, kovakuoriaiset ja torakat. Lajin pesimäkausi on maalis-huhtikuussa. Pesä sijaitsee maassa ja naaras munii 1 tai 2 vaaleanpunertavaa punapilkullista munaa.
World Without End
World Without End voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Eyvind Rafn
Eyvind Rafn (s. 1931 Kööpenhamina) on tanskalainen huilisti. Hän opiskeli Holger Gilbert-Jespersenin johdolla Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, Severino Gazzellonin johdolla Roomassa ja Julius Bakerin johdolla New Yorkissa. Rafn liittyi vuonna 1955 Tanskan kuninkaalliseen orkesteriin. Hän on usein esiintynyt myös solistina kotimaassaan ja kansainvälisesti. Hän on levyttänyt muun muassa Friedrich Kuhlaun teoksia Naxos-levymerkillä.
Elinor Remick Warren
Elinor Remick Warren (1900–1991) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu yli 200 orkesteri- ja vokaalimusiikkiteosta. Hän syntyi Los Angelesissa, kävi Mills Collegea ja opiskeli myös New Yorkissa ja Pariisissa. Warrenin ensimmäinen teos kuorolle ja orkesterille oli "The Harp Weaver", jonka kantaesitettiin Carnegie Hallissa vuonna 1936. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu "Legend of King Arthur", jonka kantaesittivät Los Angelesin filharmonikot vuonna 1940. Teosten joukossa on myös piano- ja kamarimusiikkia.
Warren oli naimisissa elokuvatuottaja Z. Wayne Griffinin kanssa. Mies kuoli vuonna 1981. Warrenilla oli tytär ja kaksi poikaa.
Musiikintutkija Christine Ammer luonnehti Warrenia ainoaksi naiseksi huomattavien amerikkalaisten uusromantikkojen joukossa, johon kuuluivat myös Howard Hanson, Samuel Barber ja Gian Carlo Menotti. Warrenin merkittäviä teoksia kuullaan Cambria Musicin CD-levyillä. Hänen nuottejaan ovat julkaisseet monet kustantajat, kuten Carl Fischer Music ja LudwigMasters. Säveltäjän musiikillisen perinnön jatkamiseksi perustettiin vuonna 1996 Elinor Remick Warren Society.
Iso-Haapasaari
Iso-Haapasaari on Pohjois-Päijänteellä Jyväskylän Vaajakoskella Haapaniemen länsipuolella oleva runsaan kilometrin pituinen saari, jonka eteläkärjestä on tieyhteys Haapaniemeen. Iso-Haapasaaren eteläpäässä on tunnettu perinnematkailukohde Savutuvan apaja ja sen lähellä myös matkailukohteena tunnettu kivilatomus "Opinsaunan kiuas".
Iso-Haapasaaressa oli Jyväskylän maalaiskunnan aikana leirintäalue, ja tätä syksyllä 2013 Metso-ohjelman kautta luonnonsuojelualueeksi otettua saarta kiertää myös tuolloin perustettu luontopolku. Iso-Haapasaaren pohjoispuolella olevassa läheisessä Pikku-Haapasaaressa on laavu nuotiopaikkoineen.
Jordi Masó
Jordi Masó on espanjalainen pianisti. Hän syntyi Granollersissa. Opintonsa hän suoritti kotimaassaan ja Lontoon Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat Josep M. Roger, Albert Attenelle, Christopher Elton ja Nelly Akopian. Hän on voittanut monia kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja sekä esiintynyt useimmissa Euroopan maissa pianoresitaaleissa ja kamarimusiikkikonserteissa. Hän saa myös säännöllisesti kutsuja esiintymään keskeisimpien espanjalaisten orkesterien kanssa. Masólla on laaja ja kaikille aikakausille ulottuva ohjelmisto, mutta erityisesti hän on keskittynyt 1900-luvun musiikkiin. Hän on myös kantaesittänyt monia hänelle sävellettyjä teoksia.
Masón kymmeniin levytyksiin kuuluu tulkintoja Roberto Gerhardin, Federico Mompoun, Padre Donostian, Xavier Montsalvatgen, Joaquim Homsin, Josep Solerin, Mario Castelnuovo-Tedescon, Benet Casablancasin, Joaquín Turinan ja Déodat de Sévéracin teoksista. Masó on Granollersin konservatorion ja Esmucin (Katalonian musiikkikorkeakoulu) professori. Vuonna 1996 hän liittyi nykymusiikkiryhmä Barcelona 216:n jäseneksi. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin ARAM-arvo ("Associate of the Royal Academy of Music").
Masó on julkaissut monia kirjoituksia ja kirjan "Els reptes de Vladimir".
Tero Virjonen
Tero Virjonen (s. 7. huhtikuuta 1978) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Uransa ajan hän edusti Turun Urheiluliittoa ja hän huolehti itse omasta valmennuksestaan vuodesta 2000 lähtien. Kalevan kisoista Virjonen saavutti hopeaa ja pronssia 200 metrin juoksussa. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa neljä kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa sekä pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2004 jälkeen.
Joel Kiviranta
Joel Vihtori Kiviranta (s. 23. maaliskuuta 1996 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Kiviranta on keravalaisen Shakersin kasvatti, mutta hän siirtyi varhain juniorina Jokereihin. Kaudella 2011–2012 Kiviranta oli joukkueen C-nuorten paras maalintekijä C-nuorten SM-karsinnoissa kymmenellä osumallaan. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2012, 2013 ja 2014. KHL-joukkue Avangard Omsk varasi Kivirannan 162. pelaajana vuonna .
Kaudella 2013–2014 Kiviranta oli Jokereiden A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Teemu Turusen kanssa sekä joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Kiviranta pelasi kauden aikana myös ensimmäisen SM-liigaottelunsa 12. marraskuuta 2013 Espoo Bluesia vastaan. Paikka Jokereiden liigakokoonpanoon aukesi loukkaantumisten ja Jarkko Ruudun pelikiellon myötä. Hän keräsi debyytissään myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Ottelu jäi Kivirannalle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Kaudeksi 2014–2015 Kiviranta siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportiin. Hän teki siellä liigauransa avausmaalin uransa kahdeksannessa SM-liigaottelussaan 4. lokakuuta 2014 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Kaikkiaan Kivirannan tulokaskausi toi 47 runkosarjaottelussa tehot 8+5=13. Helmikuussa 2015 hänen sopimustaan Sportin kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2018 saakka. Kaudella 2016–2017 Kiviranta oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+10=21.
Kaudella 2017–2018 Kiviranta teki läpimurtonsa SM-liigassa. Hän voitti Sportin sisäisen pistepörssin tehoilla 19+18=37. 21. marraskuuta 2017 Pelicansia vastaan Kiviranta teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun. Hänen toinen maalinsa jäi Sportin 7-5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kivirannan ensimmäinen hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen ja kolmas osuma syntyi tyhjään maaliin. Tammikuussa 2018 hän nousi Sportin kapteenistoon, kun seura vuokrasi kapteeninsa Markus Kankaanperän loppukaudeksi Helsingin IFK:hon. Samassa kuussa Kiviranta teki Sportin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kiviranta pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2012 ja 2013, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Kiviranta pelasi myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa nuorten olympiakisoissa Innsbruckissa 2012, jolloin hän voitti kultaa. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joita jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan.
Kiviranta valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2011.
Micropterus
Micropterus on Percoidei-alalahkoon ja aurinkoahvenien heimoon ("Centrarchidae") kuuluva kalasuku.
Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.
Lausuntopalvelu
Lausuntopalvelu.fi on Suomen julkishallinnon verkkopalvelu, jonka kautta voidaan pyytää ja antaa lausuntoja. Palvelussa julkaistut pyynnöt ovat julkisesti kaikkien saatavilla, ja niihin voivat antaa lausuntonsa kaikki kiinnostuneet. Pyyntöjä voivat julkaista julkishallinnon toimijat, joilta edellytetään vahvaa tunnistautumista ja rekisteröitymistä palveluun. Myös lausunnonantajien on tunnistauduttava ja rekisteröidyttävä palveluun.
Lausuntopalvelu.fi kuuluu oikeusministeriön ylläpitämiin sähköisiin demokratiapalveluihin, jotka löytyvät osoiteen www.demokratia.fi kautta.
Kurt Nikkanen
Kurt Nikkanen on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Hartfordissa, Connecticutissa, ja aloitti viulunsoiton opintonsa kolmevuotiaana. Myöhemmin hänen opettajiaan olivat Roman Totenberg, Jens Ellerman ja Juilliard Schoolissa Dorothy DeLay. 12-vuotiaana Nikkanen debytoi Carnegie Hallissa New Yorkin sinfoniaorkesterin kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin Zubin Mehta kutsui Nikkasen esittämään Niccolò Paganinin ensimmäisen viulukonserton.
Nikkanen on esiintynyt johtavien orkesterien ja kapellimestarien kanssa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Kaukoidässä. Hän on esittänyt paljon nykymusiikkia, kuten toistuvasti John Adamsin viulukonserton. Lisäksi hänen ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa Aaron Jay Kernisin, HK Gruberin, John Zornin ja Steven R. Gerberin teoksia. Nikkanen kantaesitti Mikko Heiniön "Alla Madre" -konserton Petri Sakarin johtaman Turun filharmonisen orkesterin kanssa ja myös levytti sen (2010). Hän kantaesitti Thomas Adèsin konserton New York City Balletin orkesterin kanssa 2010. Perinteisempään ohjelmistoon kuuluu Antonín Dvořákin viulukonsertto. William Waltonin viulukonserton livetaltiointi Nikkasen ja New Havenin sinfoniaorkesterin tulkintana (Nimbus Alliance, 2010) tuli valituksi Gramophone Magazinen kriitikoiden suosikiksi.
One of These Nights
One of These Nights on yhdysvaltalaisen rockyhtye Eaglesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975. Albumi on Eaglesin viimeinen albumi, jossa mukana on Bernie Leadon. Leadon jätti yhtyeen One Of These Nights-kiertueen jälkeen. Seitsemäs kappale, "Visions", on Eaglesin ainoa kappale, jossa laulajana toimi Don Felder. Albmuista tuli yhtyeen läpimurtoalbumi, joka seurauksena yhtyeen jäsenistä tuli kansainvälisiä tähtiä ja Pohjois-Amerikan ykkösbändi. Eagles lähti maailmankieruteelle edistääkseen levyn myyntiä ja lämmittelijä yhtyeenä tuohon aikaan toimi Fleetwood Mac.
Albumin nimikkokappaleesta tuli yhtyeen toinen #1 single Billboard Hot 100-listalla. Kokonaisuudessaan albumilla oli kolme Top 10 singleä: "One of These Nights", "Lyin' Eyes" ja "Take It To The Limit". Albumista tuli yhtyeen ensimmäinen, joka pääsi listakärkeen. Albumi myi yli 4 miljoonaa kappaletta, ja toi yhtyeelle ensimmäisen Grammyn kappaleella "Lyin' Eyes". "Take It To The Limit" kappaleesta tuli yhtyeen ensimmäimen kultaa myynyt single.
Nitrome
Nitrome on indiepelejä valmistava yritys, jonka päämaja on Lontoossa. Nitromen perustajat ovat Mat Annal ja Hether Stancliffe. Nitrome on tehnyt paljon tunnettuja Flash-pelejä, kuten Hot Airin ja Cheese Dreamsin. Nitrome tekee vuodessa paljon pelejä. Nitromen pelit ovat esillä heidän sivuillaan, ja ne ovat lisensoituna muilla sivuilla kuten miniclipissä. Marraskuussa 2011 nitromella oli 100 peliä. Nitromella on ollut 5 erilaista versiota: nitrome 1.0, nitrome 1.2, nitrome 1.5, nitrome 2.0 ja nitrome 2.5. Nitrome aloitti toimintansa 2005.
Y-Säätiö
Y-Säätiö on yleishyödyllinen ja poliittisesti sitoutumaton suomalainen säätiö, jonka tehtävänä on vähentää asunnottomuutta tarjoamalla laadukkaita ja kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja. Sen perustivat vuonna 1985 Helsingin, Espoon, Vantaan, Tampereen ja Turun kaupungit, Suomen Kaupunkiliitto (nykyisin Suomen Kuntaliitto), Kirkkohallitus, Suomen Punainen Risti, Rakennusteollisuus RT, Rakennusliitto, Alko sekä Suomen Mielenterveysseura.
Y-Säätiö toiminnan lähtökohtana on näkemys siitä, että jokaisella tulisi olla oikeus omaan kotiin ja yksityisyyteen. Y-Säätiö hankkii sekä yksittäisiä vuokra-asuntoja että rakennuttaa kokonaisia taloja, jotta tarjolla olisi kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja pienituloisille. Suurin osa asunnoista vuokrataan yhteistyökumppanien, kuten kaupunkien ja järjestöjen kautta.
Lisäksi Y-Säätiö pyrkii vaikuttamaan yhteiskuntaan siten, että asunnottomuuteen liittyvä problematiikka on tuttua päättäjille ja esillä julkisessa keskustelussa.
Y-Säätiö-konserni omistaa yhteensä n. 16 300 vuokra-asuntoa 53 paikkakunnalla. Konsernin vuokra-asunnot jakaantuvat Y-Säätiön lähinnä erityisryhmille tarkoitettuihin ja M2-Kotien tavanomaisiin vuokra-asuntoihin.
Pääosa Y-Säätiön erityisryhmien asunnoista sijaitsee hajautetusti olemassa olevassa asuntokannassa. Asuntojen hajasijoitus tukeutuu muun muassa Asunto ensin -periaatteeseen. Tämän alkujaan Yhdysvalloissa kehitetyn mallin perustana on ajatus, että oma asunto tulee mahdollistaa ehdoitta. Asunto ei ole palkinto vaan mahdollisuus elämänmuutokseen.
Säätiön asuntojen hankintaa tukee avustuksin Raha-automaattiyhdistys. Uusien vuokratalojen ja erityisryhmien asumisyksiköiden rakentaminen rahoitetaan Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksen (ARA) investointiavustuksilla ja korkotukilainoilla sekä säätiön omalla rahoituksella.
Y-Säätiö koordinoi suomalaisjärjestöjen toimintaa eurooppalaisessa FEANTSA-kattojärjestössä (the European Federation of National Organisations working with the Homeless), joka ajaa asunnottomien asiaa laajasti Euroopassa. Muut suomalaisjäsenet ovat Helsingin Diakonissalaitos, Vailla vakinaista asuntoa ry, Asukasliitto ja Nuorisoasuntoliitto.
Yukta Mookhey
Yukta Mookhey on intialainen malli ja näyttelijä. Sijoituttuaan toiseksi Miss Intia -kilpailussa hän voitti Miss Maailma -kilpailun Lontoossa vuonna 1999. Myöhemmin hän on esiintynyt muutamissa intialaisissa elokuvissa.
Haminan kauppahalli
Haminan kauppahalli sijaitsi Haminan kauppatorin laidalla. Rakennus oli arkkitehti Juhani Viiste suunnittelema vuonna 1931. Kauppahalli purettiin vuonna 1975. Tätä kauppahallia paikalla edelsi vuonna 1890 valmistunut kauppahalli. Vuonna 1976 paikalle rakennettiin liiketilaa. Kauppahallin purkaminen ja paikalle rakennettu betonielementtirakennus sisältyi professori Olli Kivisen vuonna 1963 suunnittelemaan uuteen asemakaavaan. Tuossa asemakaavassa ei suojeltu itse rakennuksia lainkaan, ainoastaan linnoituksen asemakaavarakenne. Tätä ratkaisua pidetään yleisesti virheenä.
Osuuskauppa Teho
Osuuskauppa Teho (aiemmin "Osuusliike Teho") oli Hyvinkäällä, Tuusulan Jokelassa ja Nurmijärvellä vuosina 1919–1984 toiminut SOK:n (S-ryhmän) osuuskauppa. Teho sulautui helsinkiläiseen Helsingin Osuuskauppaan vuonna 1984.
Osuuskauppa Teholla oli vuonna 1953 yhteensä 22 myymälää ja 112 työntekijää. Se kävi laajaa mataloustuotteiden ja alan tarvikkeiden kauppaa. Vuoden 1953 liikevaihto oli yli 448 miljoonaa markkaa, josta maataloustavarakauppa 151 miljoonaa markkaa. Jäseniä oli 2 136 ja säästökassatalletuksia yli 26 miljoonaa markkaa. Yrityksen liiketalo oli Hyvinkäällä osoitteessa Hyvinkäänkatu 10. Sillä oli myös osake-enemmistö liiketalosta Siltakatu 9, jossa toimi kangas- ja pukinemyymälä ja ravintola. Vuonna 1972 Tehoon yhdistettiin nurmijärveläinen Osuuskauppa Kivi.
Samuli Ponsimaa
Samuli "Skrymer" Ponsimaa (s. 26. elokuuta 1977) on suomalainen metallimusiikin kitaristi, joka on toiminut folk metal -yhtye Finntrollin kitaristina vuodesta 1998. Skrymer on myös toteuttanut Finntrollin graafisia elementtejä, kuten kansikuvat ja kansilehtiset, sekä suunnitellut esiintymislavasteita, tuotteita ja asusteita. Hän on myös toteuttanut kansikuvat Glittertindin albumeille "Evige Asatro sekä Til Dovre Faller
Vuonna 2009 Skrymer ja Mathias Lillmåns perustivat death metal -yhtye Decomposterin, jossa hän soittaa kitaraa.
Ruskoselkäkukastaja
Ruskoselkäkukastaja ("Dicaeum everetti") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskoselkäkukastajaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa. Se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Ruskoselkäkukastaja elää metsissä, kahviplantaaseilla ja puutarhoissa alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Mayovuorenkukastaja
Mayovuorenkukastaja ("Dicaeum proprium") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mayovuorenkukastajaa tavataan kotoperäisenä Mindanaolla, Filippiineillä. Lajia pidettiin harvinaisempana, mutta 2010-luvulla tehtyjen tutkimusten perusteella sitä on melko yleisenä erityisesti Mount Kitanglad- ja Mount Apo -vuorten rinteillä. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirukukastaja
Viirukukastaja ("Dicaeum chrysorrheum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viirukukastajaa tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sulttaanikukastaja
Sulttaanikukastaja ("Dicaeum melanoxanthum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sulttaanikukastajaa tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa sekä Kiinassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Australian Blue Asbestos
Australian Blue Asbestos Pty. Ltd. (ABA) yhtiön perusti Lang Hancock, ja se toimi vuosina (1938–1966). ABA louhi, pakkasi ja jälleenlähetti krokidoliittia joka tunnetaan "sinisenä asbestina" Länsi-Australiassa sijaitsevassa Wittenoomin kaupungissa. Kaivosyhtiön osti vuonna 1943 kaivosalalla toimiva CSR Limited -yhtiö joka jatkoi louhintaa vuoteen 1966 asti. Syytettynä vakavasta piittaamattomuudesta asbestipölyn aiheuttamasta työntekijöidensä ja läheisen Wittenoomin kaupungin asukkaiden terveysuhasta, kaivos määrättiin suljettavaksi.
Srilankankukastaja
Srilankankukastaja ("Dicaeum vincens") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Srilankankukastajaa tavataan kotoperäisenä Sri Lankassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan pienellä alueella, jossa elinympäristöt ovat jatkuvasti heikentymässä. Srilankankukastaja on kuitenkin edelleen yleinen alle 900 metrin korkeudella.
Srilankankukastaja elää pääasiassa alankojen ja esivuoristojen kosteissa ja korkeissa metsissä 2 300 metrin korkeudelle asti.
Oliivilakkikukastaja
Oliivilakkikukastaja ("Dicaeum nigrilore") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Oliivilakkikukastajaa tavataan Filippiineillä. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ulrich Eisenlohr
Ulrich Eisenlohr on saksalainen pianisti. Hän opiskeli pianonsoittoa Rolf Hartmannin johdolla ja liedejä Konrad Richterin johdolla. Hän on erikoistunut laulujen säestämiseen ja kamarimusiikkiin. Hän toimi muun muassa Franz Schubertin laulujen levytyssarjan taiteellisena johtajana Naxos-levymerkillä. Hän on julkaissut levytyksiä myös muiden levy-yhtiöiden kautta ja saanut niistä useita palkintoja. Eisenlohr on esiintynyt Euroopassa, Amerikassa ja Japanissa. Hän on lauluprojekteissaan tehnyt yhteistyötä muiden muassa Christian Elsnerin, Matthias Görnen, Dietrich Henschelin, Wolfgang Holzmairin, Hanno Müller-Brachmannin, Christoph Pregardienin, Detlef Rothin, Sibylla Rubensin, Roman Trekelin, Rainer Trostin, Iris Vermillionin, Michael Volle ja Ruth Ziesak.
Eisenlohr on luennoinut konservatorioissa Frankfurtissa sekä Karlsruhessa ja johtanut liedluokkaa Mannheimin musiikkikorkeakoulussa. Hän on johtanut mestarikursseja Euroopassa ja Japanissa. Niissä hän on tehnyt myös yhteistyötä laulajien, kuten Ruth Ziesakin, Jard van Nesin ja Rudolf Piernayn kanssa.
Glauberiitti
Glauberiitti on glaubersuolan valmistukseen käytetty mineraali. Tätä suolaa käytetään tekstiiliteollisuudessa väriaineiden pureuttamiseen ja lääketeollisuudessa. Kemiallinen kaava on NaCa(SO).
Glauberiittia esiintyy sedimenttikivilajeissa ja suolajärvissä. Sitä on usein samoissa paikoissa kuin kipsi ja kalsiitti. Sitä on Löydetty Venäjältä, Itävallasta, Ranskasta, Espanjasta ja Yhdysvalloista.
Saimi Puusniekka
Saimi Lahja Puusniekka (11. toukokuuta 1919 Pyhäjärvi Vpl. – 1. kesäkuuta 1998 Tampere) oli suomalainen runoilija.
Gaylussiitti
Gaylussiitti eli natrokalsiitti on mineraali, joka on nimetty ranskalaisen luonnontieteilijän Joseph Louis Gay-Lussacin mukaan. Kemiallinen kaava on
NaCa(CO)•5HO. Jos mineraalista poistetaan vesi, siitä tulee kalsiumkarbonaattia.
Gaylussiittia esiintyy Namibiassa, Keniassa, Tansaniassa, Yhdysvalloissa, Mongoliassa ja Etelämantereella.
Friedrich Ratzel
Friedrich Ratzel (30. elokuuta 1844 Karlsruhe, Baden – 9. elokuuta 1904 Ammerland) oli saksalainen maantieteilijä ja etnografi, joka muistetaan parhaiten käsitteen "lebensraum" (”elintila”) käyttöönotosta. Käsitteestä muodostui myöhemmin keskeinen osa kansallissosialistien terminologiaa.
Ratzel opiskeli alkujaan eläintiedettä. Hän julkaisi vuonna 1869 selostuksen Charles Darwinin opeista ja kiinnostui eläinlajien muuttoa koskevista teorioista. Ratzel matkusteli lehtien kirjeenvaihtajana eri puolilla Eurooppaa ja osallistui vapaaehtoisena Ranskan–Saksan sotaan 1870–1871. Merkittävästi hänen ajatteluunsa vaikutti vuosina 1874–1875 Pohjois- ja Keski-Amerikkaan tehty kiertomatka, jonka aikana hän toimi "Kölnische Zeitung" -lehden kirjeenvaihtajana. Palattuaan Saksaan Ratzel toimi professorina Münchenin teknillisessä korkeakoulussa 1875–1886 ja vuodesta 1886 kuolemaansa asti Leipzigin yliopistossa.
Ratzelin keskeisiä kiinnostuksenkohteita olivat ihmisten muuttoliikkeet sekä fyysisen ympäristön vaikutus ihmisiin. Vuosina 1882 ja 1891 ilmestyneessä kaksiosaisessa teoksessa "Anthropogeographie" hän pohti muuttoliikkeiden ja ympäristön vaikutusta väestön jakautumiseen sekä ympäristön vaikutusta yksilöihin ja yhteiskuntiin. Hänen keskeisin etnografinen tutkimuksensa on vuosina 1885–1888 ilmestynyt kolmiosainen "Völkerkunde". Ratzel sai vaikutteita Darwinin evoluutioteoriasta sekä saksalaisen eläintieteilijä Ernst Haeckelin teorioista, mutta kyseenalaisti myöhemmin heidän ajattelutapansa liian mekanistisena. Myöhemmällä urallaan Ratzel etsi selityksiä pikemmin filosofisista teorioista kuin biologiasta.
Vuonna 1901 Ratzel julkaisi eliömaantieteellisen esseen "Lebensraum", joka on usein mainittu geopolitiikan lähtölaukaukseksi. Hän käytti ”elintilaa” käsitteenä, joka liitti ihmisryhmät niiden luomiin alueellisiin yksiköihin. Ratzel nosti esiin valtioiden taipumuksen laajentaa tai supistaa aluettaan kykyjensä mukaan, mutta elintilan käsitteeseen ei hänen ajattelussaan liittynyt samanlaisia poliittisia aspekteja kuin myöhemmin natsien teorioissa. Ruotsalaisen Rudolf Kjellénin Ratzelin käsitteestä tekemän tulkinnan on katsottu vaikuttaneen natsiteorioihin.
Ratzelin muita merkittäviä töitä olivat "Politische Geographie" (1897) ja "Die Erde und das Leben: Eine vergleichende Erdkunde" (1901–1902). Hän kirjoitti myös useita poliittis-maantieteellisiä tutkimuksia Yhdysvalloista.
Popa (vuori)
Popa on tulivuori Myanmarissa. Sen rinteellä olevan laavamuodostelman päälle on rakennettu buddhalaistemppeli. Temppeli on 37 Nat-hengen koti ja sinne päästäkseen on noustava 777 porrasta ilman kenkiä.
Barry Sheene
Barry Sheene (11. syyskuuta 1950 – 10. maaliskuuta 2003) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilyn kaksinkertainen maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuosina 1976 ja 1977. Hän sijoittui MM-sarjassa toiseksi 125-kuutioisissa vuonna 1971 ja 500-kuutioisissa vuonna 1978 sekä kolmanneksi 500-kuutioisissa vuonna 1979. Menestysvuosinaan hän ajoi Suzukilla.
Barry Sheene kuoli 52-vuotiaana syöpään.
Tapan Kaikki
Tapan Kaikki on ammuntapelisarja, jonka kehittäjä on suomalainen Error Free -tiimi. Pelisarjan nimi valittiin herättämään huomiota, mutta toisaalta se myös kuvaa peli-ideaa: pelaajan tavoitteena on eliminoida kaikki vihollishahmot. Pelien kuvakulma toimintaan on lintuperspektiivistä.
"Tapan Kaikki" -pelit kehitettiin harrastustoimintana, ja niitä jaeltiin ilmaiseksi ladattavina versioina. Innoitusta pelisarjan kehittämiseen kehittäjät ovat kertoneet saaneensa erityisesti "Cyber Dogs" -toimintapelistä.
Pelisarjan kolmas osa "The Ultimate Tapan Kaikki" sisälsi kenttäeditorin ja mahdollisuuden pelata lähiverkossa enimmällään kahdeksan pelaajan kesken.
Erkki Hatakka
Erkki Tapani Hatakka (3. marraskuuta 1937 Jääski – 15. toukokuuta 2011 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri. Hatakka oli Yleisradion palveluksessa yli 30 vuotta ulkomaantoimittajana, toimituspäällikkönä ja ohjelmapäällikkönä.
Hatakka aloitti toimittajan uransa Etelä-Saimaa-lehden kesätoimittajana 1958. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1961 kesätoimittajaksi ja vuonna 1962 hänestä tuli radion ajankohtaisohjelmien ulkomaantoimittaja ja myöhemmin radion uutistoimituksen toimituspäällikkö. Hän aloitti tällöin viikoittain radiossa lähetettävän Maailmanpolitiikan arkipäivää-ohjelman. Vuonna 1968 Hatakka oli perustamassa radioon Aamun peili-ohjelmaa. 1980-luvun alussa ohjelmapäällikkönä toiminut Hatakka valmisteli ja hoiti Ylen Teksti-tv:n käynnistämisen. Hatakka toimi viimeksi TV1:n opetusohjelmien ohjelmapäällikkönä.
Pitkän reportaasimatkan Etelä-Afrikkaan ja Lounais-Afrikkaan vuonna 1965 tehnyt Hatakka oli matkan jälkeen perustamassa Suomeen Etelä-Afrikka-seuraa ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1994 hän oli perustamassa Karjala-klubia ja samoihin aikoihin myös Tverinkarjalaisten ystävät-nimistä seuraa. Hatakka kuului sosialidemokraatteihin ja hän oli muun muassa Espoon kaupunginhallituksen jäsenenä.
Nat (henki)
Nat-henki on ollut aikoinaan korkea-arvoinen henkilö, joka on kärsinyt väkivaltaisen ja epäreilun kuoleman. Näitä Myanmarissa palvottavia Nat-henkiä on 37. Henkiä varten on rakennettu temppeleitä ja pyhäköitä, joihin jätetään uhrilahjoja, kuten ruokaa ja juomia. Nat-henkien palvonta liittyy Myanmarissa buddhalaisuuteen.
Markku Kallio (taloustieteilijä)
Markku Juhani Kallio (s. 2. marraskuuta 1945 Raisio) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut vuodesta 1978 Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori, sitä ennen 1976–1978 apulaisprofessori ja oli vararehtori 1981–1982. Hänen tutkimusalaansa ovat monimutkaisten etenkin taloudellisten ongelmien mallintaminen ja mallien ratkaiseminen.
Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Naantalin yhteiskoulusta 1964 ja valmistui teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1968, Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1971 ja yhdysvaltalaisesta Stanfordin yliopistosta Doctor of Philosophyksi 1975.
Luettelo Paradox Interactiven peleistä
Tämä on luettelo Paradox Interactiven valmistamista, kehittämistä ja jakamista videopeleistä ja niiden lisäosista.
Tauno Kallio
Tauno Urpo Tapio Kallio (s. 1923) on suomalainen metsätieteilijä ja oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänsuojelun tutkimusosaston metsäpatologian professori vuodesta 1975. Helsingin yliopiston dosentti hän oli 1972–1985.
Ranskalainen poskisuudelma
Ranskalainen poskisuudelma (, suom. antaa poskisuudelma) on yhdestä neljään poskisuudelmasta koostuva tervehdystapa. Ensimmäinen poskisuudelma kohdentuu yleensä oikealle poskelle, toinen vasemmalle. Poskisuudelmien määrä vaihtelee alueittain. Esimerkiksi Pariisissa poskisuudelmia annetaan tavallisesti neljä.
Vuoden 2009 sikainfluenssaepidemian aikana moni ranskalainen vähensi tämän ranskalaiseen kulttuuriin oleellisesti kuuluvan tervehdystavan noudattamista.
Inle
Inle on Myanmarin toiseksi suurin järvi. Se on tullut suosituksi nähtävyydeksi järvellä asuvasta Intha-kansasta, joiden tomaatti- ja kukkaviljelmät kelluvat järvessä. Asuntonsa he ovat rakentaneet järven päälle paalujen varaan. Heillä on myös omintakeinen tapa soutaa seisten, toinen jalka kietoutuneena melan ympäri.
Skierri – vaivaiskoivujen maa
Skierri – vaivaiskoivujen maa on ohjaaja Markku Lehmuskallion vuonna 1982 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalainen elokuva, joka kertoo saamelaisen ja suomalaisen kulttuurin ja kahden erilaisen maailmankatsomuksen yhteentörmäyksestä Käsivarren Lapissa. "Skierri" oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva, jossa saamelaiset puhuvat saamea.
Elokuvan käsikirjoittivat Jouni S. Labba ja Juhani Lihtonen. Labba toimi myös elokuvan tuottajana ja näytteli pääosaa. Elokuvan tuotti Giron Films Oy. "Skierri"-elokuvan julisteet suunnitteli Markku Lehmuskallion ja Matti A. Pitkäsen valokuvien pohjalta Erkki Ruuhinen.
"Skierri" sai elokuvatuotannon laatutukipalkinnon 1982. Vuoden 1983 Jussi-gaalassa elokuvan äänestä vastanneet Antero Honkanen, Veikko Partanen ja Sulo Aikio palkittiin parhaasta äänisuunnittelusta. Elokuva sai Ruotsin television Kultainen Antenni -palkinnon vuoden 1984 parhaasta freelance-työstä. Markku Lehmuskallio sai elokuvasta tunnustuspalkinnon arktisia alueita koskevien elokuvien ensimmäisillä kansainvälisillä festivaaleilla Dieppessä 1983.
Katariina Kettunen
Sofia Katharina Lautonen, kirjailijanimi Katariina Kettunen (s. 10. elokuuta 1919 Juva) on suomalainen kirjailija.
Kalliokosken voimalaitos
Kalliokosken voimalaitos on Pyhäjoessa Pyhäjärvellä sijaiseva Koskienergia Oy:n omistama voimalaitos. Sen rakennutti Revon Sähkö Oy ja se on valmistunut 1977. Sen teho on 0,7 MW.
Saamelaistaiteen tuki
Saamelaistaiteen tukiyhdistys ry (Sámedáidaga doarjjasearvi rs) on saamelaiskulttuuria edistävä suomalainen yhdistys. Se on mukana järjestämässä muun muassa Skábmagovat-elokuvajuhlaa ja ylläpitää Sámi Film -tietokantaa saamelaisista elokuvista.
Yhdistys sai 15 000 euron suuruisen taiteen valtionpalkinnon vuonna 2012.
Sámi Film -tietokantaan kerätään tietoja saamelaisista elokuvista. Saamelaistaiteen tukiyhdistyksen yhteistyökumppanina tietokannan toteutuksessa on Oulun yliopiston Giellagas-instituutti.
Skábmagovat -elokuvajuhlan myötä Saamelaistaiteen Tuki ry:lle on kertynyt iso kokoelma saamelaista elokuvaa, joide tiedot on koottu Sámi Film -tietokantaan. Suomen-, saamen- ja englanninkielinen tietokanta kattaa normaalit elokuvan tekijä- ja sisältötiedot, asiasanoihin perustuvan luokittelun sekä vapaan sanahaun. Verkossa toimivaa tietokantaa aiotaan kehittää myös sellaiseksi, että elokuvia voisi katsoa tietokannan kautta.
Rihards Dubra
Rihards Dubra (s. 28. helmikuuta 1964 Riika) on latvialainen säveltäjä. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa Jurmalassa 7-vuotiaana. Vuodesta 1978 lähtien hän opiskeli musiikin teoriaa Riian Emils Darzins -erikoismusiikkikoulussa. Vuosina 1982–9 ja 1994–6 hän opiskeli Latvian musiikkiakatemiassa säveltämistä. Häntä opetti Adolfs Skulte. Dubra asuu Jurmalassa ja on opettanut siellä musiikin teoriaa ja sävellystä.
Dubra säveltää enimmäkseen hengellistä musiikkia, jota edustavat muiden muassa "Messu" kuorolle ja orkesterille sekä "Missa Sinceritatis" tenorille, oboelle, kuorolle, lyömäsoittimille ja uruille. Dubran tuotantoon kuuluu myös kymmenittäin motetteja, "Symphonia" orkesterille, "Neljä pientä sinfoniaa" pienelle orkesterille, pieniä kantaatteja, satubaletti lapsille sekä pianokappaleita. Hyperion Records on levyttänyt Dubran kuoromusiikkia.
Giellagas-instituutti
Giellagas-instituutti on Oulun yliopiston humanistiseen tiedekuntaan kuuluva yksikkö, joka on erikoistunut saamelaiskielten ja saamelaisen kulttuurin tutkimukseen ja opetukseen.
Instituutti perustettiin vuonna 2001, ja sillä on päävastuu saamen kielen ja saamelaisen kulttuurin ylimmästä opetuksesta ja tutkimuksesta Suomessa. Giellagas-instituutin oppiaineita, saamen kieltä ja kulttuuria, voi molempia opiskella pääaineina sekä saamen kieltä myös sivuaineena. Elokuussa 2013 Giellagas-instituutti aloitti inarinsaamen verkko-opetuksen.
Instituutti ylläpitää saamelaista kulttuuriarkistoa (Sápmelaš kulturarkiiva).
Professori Veli-Pekka Lehtolan johdolla instituutti on tutkimusta saamelaismielikuvista Suomessa 1910–1940-luvuilla.
Toisessa projektissa tutkitaan saamelaisten ja nenetsien käsityksiä ja tulkintoja maiseman ja kulttuurin välisestä suhteesta. "Saamelais-suomalaiset suhteet" –projektissa tutkitaan valtion sekä maakunnallisten ja paikallisten viranomaisten suhdetta saamelaisiin. Monitieteinen "Saamelaisten hengellisyys" -projekti tutkii saamelaisten uskonnollisen tilanteen ja hengellisyyden muuttumista 1600-luvulta 1900-luvulle. Instituutin määräaikainen professori Anni-Siiri Länsman on mukana "Metropolia Arctica" – tutkimusverkostossa, jossa tutkitaan pohjoisten alueiden urbanisoitumiskehitystä ja sen seurauksia. Verkoston muut tutkijat tulevat Kanadasta, Grönlannista, Alaskasta, Ranskasta ja Islannista.
Saamen kielen tutkimuksessa painopisteinä ovat saamelaiskielten sanaston historiallinen tausta ja suhteet muihin uralilaisiin kieliin, saamelaiskielten äännehistoria ja sen uralilainen tausta, saamelaiskielten fonologia sekä pohjoissaamen lauseoppi, saamen omaksuminen ensimmäisenä kielenä, saamelaiset paikannimet, saame vieraana kielenä sekä pohjoissaamen, inarinsaamen ja koltansaamen sanasto.
Giellagas-instituutissa syntyneistä yhdeksästä ensimmäisestä tohtorinväitöksestä viisi on kirjoitettu saameksi.
Tony Mitchell
Tony Mitchell (s. 7. huhtikuuta 1992 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NBA-liigassa pelaavaa Detroit Pistonsia.
Ennen ammattilaisuraansa Mitchell pelasi yliopistokoripalloa Pohjois-Texasin yliopiston joukkueessa, "North Texas Mean Greenissä". Hän oli jo sitoutunut menemään Missourin yliopistoon, mutta pelikelpoisuusongelmien takia joutui valitsemaan alemman tason joukkueen. Wisconsinissa syntynyt, mutta Dallasin lähistöllä Texasissa kasvanut Mitchell päätti valita lähiseudun yliopiston, North Texasin.
Detroit Pistons varasi Mitchellin NBA:n vuoden toisella kierroksella, tilaisuuden 37. pelaajana.
Luettelo Yhdysvaltojen piirikunnista
Tämä artikkeli on luettelo Yhdysvaltojen piirikunnista. Piirikunnat ovat luettelossa osavaltioittain. Eri osavaltioissa voi olla samannimisiä piirikuntia; tällöin piirikunnan artikkelin nimessä on lopussa suluissa osavaltion nimi. Luettelossa on mukana myös District of Columbia, vaikka se ei muodosta osavaltiota.
Chippewan piirikunta
Chippewan piirikuntia (Chippewa County) on kolmessa Yhdysvaltain osavaltiossa:
Essexin piirikunta
Essexin piirikunta (Essex County) voi tarkoittaa seuraavia:
Regina Häusl
Regina Häusl (s. 17. joulukuuta 1973 Bad Reichenhall, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmancupin voittaja.
Häusl voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1999–2000 ja sijoittui toiseksi 1992–1993. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän oli viides kaudella 1991–1992. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin osakilpailun Cortina d’Ampezzossa 9. tammikuuta 1993, sijoittui samassa lajissa kuusi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Supersuurpujottelun maailmancupin osakilpailuissa hän oli kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Häusl voitti suurpujottelun ja supersuurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden Mariborissa 1992. Hän oli supersuurpujottelun MM-kilpailussa kymmenes Moriokassa 1993 ja kolmastoista Sierra Nevadassa 1996. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi ja Naganon olympialaisissa 1998 supersuurpujottelussa neljänneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1999 hän oli syöksylaskussa viides ja supersuurpujottelussa 13:s. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui syöksylaskussa kymmenenneksi.
Queensin piirikunta
Queensin piirikunta on neljän hallinnollisen alueen nimi:
Chantal Bournissen
Chantal Bournissen (s. 6. huhtikuuta 1967 Arolla, Valais) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Skiclub Héremencea.
Bournissen sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia syöksylaskussa ja pujottelussa Jasnassa 1985. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Hän voitti alppiyhdistetyn maailmanmestaruuden Saalbachissa 1991. Lisäksi hän oli neljäs syöksylaskussa ja viides supersuurpujottelussa. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi.
Bournissen voitti syöksylaskun maailmancupin kaudella 1990–1991. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui samalla kaudella neljänneksi. Hän voitti kaikkiaan seitsemän maailmancupin osakilpailua, sijoittui kolme kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.
Lähde: FIS
Toivala-Vuorela
Toivala-Vuorela on taajama Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee Siilinjärven eteläosassa, mutta osa sen asukkaista asuu myös Kuopion puolella. Taajama koostuu kahdesta osasta: Toivalasta ja Vuorelasta.
Norman Bethune
Norman Bethune (4. maaliskuuta 1890 Gravenhurst, Kanada – 12. marraskuuta 1939 Hebei, Kiina) oli kanadalainen kirurgi ja lääkintäupseeri. Hänet tunnetaan erityisesti työstään sotilaslääketieteen pareissa ja alalle kehittämistään parannuksista. Bethunea pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista kanadalaisista.
Ontarion Gravenhurstissä syntynyt Bethune valmistui Toronton yliopistosta ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa Kanadan armeijan lääkintäjoukoissa Ranskassa sekä myöhemmin Iso-Britannian Kuninkaallisessa laivastossa kirurgina. Sodan jälkeen Bethune työskenteli eri sairaaloissa Englannissa, Skotlannissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa sekä lääkärinä että opettajana. Hänen lääkärintyössään näkemä sosiaalinen eriarvoisuus sai pappissukuun syntyneen Bethunen kiinnostumaan vasemmistolaisuudesta 1930-luvun alun lamavuosina. Vuonna 1935 hän matkusti Neuvostoliittoon tutustumaan maan terveydenhuoltojärjestelmään. Palattuaan kotimaahansa Bethune liittyi Kanadan kommunistiseen puolueeseen.
Espanjan sisällissodan sytyttyä heinäkuussa 1936 Bethune matkusti Espanjaan ja tarjosi palveluksiaan diktaattori Francoa vastaan taisteleville tasavaltalaisille. Hän kehitti sodan aikana muun muassa siirrettävän kenttäolosuhteisiin tarkoitetun verensiirtolaitteiston. Tammikuussa 1938 Bethune lähti Espanjasta ja liittyi Kiinan sisällissodassa taistelleisiin Maon johtamiin kommunistien joukkoihin. Kiinassa hän kehitti erityisesti kenttäkirurgiaa sekä koulutti lääkintähenkilökuntaa. Sisällissodan lisäksi Bethune osallistui kirurgina toiseen Kiinan-Japanin sotaan. Marraskuussa 1939 hän viilsi leikkauksen yhteydessä haavan sormeensa ja kuoli myöhemmin verenmyrkytykseen 49-vuotiaana.
Norman Bethune on haudattu Shijiazhuangin kaupunkiin vallankumouksen marttyreille tarkoitetulle hautausmaalle. Hänen viereensä on haudattu myös kaksi muuta ulkomaalaista, skottilainen lähetyssaarnaja ja olympiamitalisti Eric Liddell sekä intialainen lääkäri Dwarkanath Kotnis. Bethune nauttii vielä tänäkin päivänä Kiinassa suurta arvostusta. Hän on yksi harvoista ulkomaalaisista, jolle maassa on pystytetty patsaita. Bethunen mukaan on Kiinassa nimetty myös useita lääketieteen oppilaitoksia. Hänellä on lisäksi muistomerkki Espanjan Malagassa sekä useita patsaita kotimaassaan Kanadassa.
Vuonna 1972 Kanadan hallitus nimesi hänet "Persons of National Historic Significance" -luetteloon, joka sisältää kansallisesti merkittäviä kanadalaisia. Kanadan yleisradioyhtiön järjestämässä "The Greatest Canadian" (Suurin kanadalainen) -äänestyksessä Bethune sijoittui vuonna 2004 sijalle 26. Hänestä on tehty useita televisiosarjoja sekä Kanadassa että Kiinassa. Vuonna 2006 valmistui 20-osainen "Dr. Norman Bethune", joka oli kaikkien aikojen kallein kiinalainen televisiosarja. "Bethune – sankarin synty" -niminen elokuva tuli ensi-iltaan vuonna 1990. Siinä Bethunea esitti Donald Sutherland ja elokuvan naispääosassa nähtiin Helen Mirren.
Keltavuoren kalliomaalaus
Keltavuoren kalliomaalaus sijaitsee Humaljärvellä Keltavuoren rannassa Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Maalauksen löysi Heimo Lensu vuonna 1976 ja se ajoitettaan kivikaudelle tai pronssikauden alkuun. Jussi-Pekka Taavitsainen tarkensi ajoitusta vuonna 1977 neljännen vuosituhannen toisen puoliskon ja toisen vuosituhannen toisen puoliskon väliin ennen ajanlaskun alkua.
Maalauskohde sijaitsee Salpausselästä etelään ja kuuluu sen eteläiseen järvirikkoiseen alueeseen. Kallio sijaitsee Humaljärven etelärannalla järven itäosissa Keltavuoren muodostaman niemen itärannalla. Kallio nousee vedestä jyrkästi. Maapalsta kuuluu Lappeen seurakunnalle. Kalliota peittävät vaaleat valumajäljet.
Maalauskuviot on maalattu 1,15 − 2,5 metriä nykyisen vedenpinnan yläpuolelle noin 10 metrin matkalle. Ne muodostavat kolme kuvakenttää, jotka Pekka Kivikäs on jakanut osiin A, B ja C.
Ryhmä A sijaitsee maalauksista pohjoisimpana ja siitä erottuu muutamia ihmishahmoja. Osa kuvioista on vain punavärivärjäytymiä ja kuvioiden katkelmia. Alemmat kuviot esittävät neljää sivuittain kuvattua ja jonossa vasemmalle katsovaa ihmistä. Niistä vasemmalla erottuu koukkupolvinen ja käsiään ylös kohottava ihminen, jonka pituus on 40 senttimetriä.
Ryhmä B sijaitsee keskellä kuvioaluetta ryhmän A eteläpuolella. Tunnistettava kuvio on noin 40 senttimetriä korkea ihmishahmo, joka kohottaa käsiään ylöspäin. Vartalo on maalattu suoraksi ja pitkäksi ja sen pää on täyteisesti maalattu ympyrä. Sivulle ojennetut kädet on taivutettu kyynärtaipeistaan ylöspäin. Tämän lähellä erottuu 62 senttimetriä pitkä pystyviiva, joka muodostaa loivasti kääntyilevän sik-sak-kuvion ja jonka päässä on lievä vahvennus. Kuvio on kuin ilmetty käärme, jota ihminen pitelee kädessään. Tämän yläpuolella on 25 senttimetriä pitkä tunnistamaton kuvio.
Eteläisin kuvio sijaitsee vain 1,7 metriä vedenpinnan yläpuolella. Se esittää sarvipäistä ihmiskuviota, joka on 41 senttimetriä korkea. Hahmon pää on kuin varoituskolmion muotoinen, joka on maalattu ääriviivoin. Siitä pistää ylöspäin kaksi "piikkiä". Kädet on nostettu hahmon lanteille. Jalkoja ei enää kunnolla erota.
Caj Westerberg
Caj Torsten Westerberg (s. 14. kesäkuuta 1946 Porvoo) on suomalainen kirjailija ja suomentaja.
Westerbergin vanhemmat olivat ylietsivä Torsten Westerberg ja ravintolaemäntä Margit Eriksson. Hänen ensimäinen puolisonsa 1965–1970 oli taidemaalari Riitta Raija Puupponen, toinen 1971–1988 filosofian tohtori Elina Waris ja kolmas vuodesta 1992 on taidegraafikko Marjatta Nuoreva. Westerbergin poika toisesta avioliitosta on ohjaaja ja käsikirjoittaja Paavo Westerberg. Valtion taiteilijaeläke Westerbergille myönnettiin 2007.
Westerberg on tunnettu ensisijaisesti runoilijana. Westerberg on myös suomentanut runsaasti runoja ja näytelmiä. Hän on kaksikielinen, mutta on kirjoittanut lähinnä suomeksi. Ensimmäiset ruotsinkieliset runokokoelmansa Westerberg julkaisi vuonna 2017. Jo esikoisteos "Onnellisesti valittaen" toi Westerbergin julkisuuteen. Sitä pidettiin kuvausvoimaisena ja visuaalisesti rikkaana. Runoilijana häntä on verrattu Rabbe Enckelliin ja häntä arvostetaan muiden muassa Gunnar Ekelöfin, Tomas Tranströmerin ja Tua Forsströmin runouden suomentajana.
Teho (täsmennyssivu)
Teho voi tarkoittaa seuraavia:
Crown of Creation meets Friends
Crown of Creation meets Friends on Crown of Creation-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa vuonna 1998.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Thomas Czacharowski, ellei toisin mainittu.
Al J. Neiburg
Allen J. Neiburg (22. marraskuuta 1902 St. Albans, Vermont – 12. heinäkuuta 1978 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän opiskeli Bostonin yliopistossa ja tuli tunnetuksi sanoittamistaan kappaleista ”I’m Confessin’ That I Love You” (yhdessä Doc Doughertyn ja Ellis Reynoldsin kanssa), ”It’s the Talk of the Town” ja ”Under a Blanket of Blue” (Jerry Livingstonin ja Marty Symesin kanssa). Hän johti myös omaa musiikkikustantamoaan.
Marty Symes
Marty Symes (1904–1953) oli yhdysvaltalainen sanoittaja.
Symes syntyi New Yorkin Brooklynissä vuonna 1904. Hänen ensimmäinen merkittävä yhteistyökumppaninsa oli säveltäjä Jerry Livingston. Vuonna 1932 he tekivät kappaleen ”Darkness on the Delta”, josta tuli hitti Mildred Baileylle. Seuraavana vuonna Casa Loma Orchestra nauhoitti heidän kappaleensa ”Under the Blanket of Blue” ja ”It’s the Talk of the Town”. Molempien kappaleiden sanoitus syntyi yhteistyössä Al J. Neiburgin kanssa.
Vuonna 1936 Symes sanoitti Isham Jonesin hitin ”There Is No Greater Love”. Kappaleen ovat nauhoittaneet Guy Lombardo, Billie Holiday, Al Hibbler ja lukuisat muut artistit, ja sitä pidetään jazzstandardina.
Nino Rota käytti Symesin sanoittamaa kappaletta ”I Have But One Heart” (säv. Johnny Farrow) vuoden 1972 elokuvassa "Kummisetä".
Symes kuoli Forest Hillsin kaupungissa New Yorkissa vuonna 1953.