Afrikkalaisamerikkalainen englanti
Afrikkalaisamerikkalainen englanti on Yhdysvaltain mustan väestönosan käyttämä amerikanenglannin muoto. Se syntyi Etelävaltioihin tuotujen orjien kielenä, ja siinä on yhä joitain afrikkalaisia piirteitä. Kielimuoto eroaa yleisamerikanenglannista niin ääntämisen, kieliopin kuin sanastonkin suhteen.
Afrikkalaisamerikkalainen englanti perustuu valkoiseen amerikanenglantiin, Karibian kreoleihin ja afrikkalaisiin kieliin, jotka tulivat orjien mukana Yhdysvaltoihin 1600–1800-luvuilla. Se syntyi Etelävaltioissa sinne tuotujen orjien kielenä. Kielessä säilyneitä afrikkalaisia piirteitä ovat esimerkiksi sananalkuinen [d] < th, olla-verbin poisjättäminen ja tietyt verbaalisen kaksintaistelun muodot puhekulttuurissa. Alun perin kieli toimi myös amerikanafrikkalaisten välisenä salakielenä. Kieli levisi mustan väestön muuttoliikkeen kautta myös pohjoisen suuriin kaupunkeihin.
Jotkut Etelä-Carolinan, Georgian ja pohjoisen Floridan rannikolla sekä Sea Islands -saarilla asuvat afroamerikkalaiset puhuvat 1700-luvulla syntynyttä gullah-kreolikieltä, jossa on erityisen paljon afrikkalaisia ja karibialaisia vaikutteita.
Useat kielitieteilijät pitävät afrikkalaisamerikkalaista englantia amerikanenglannin murteena, mutta osa pitää sitä kokonaan omana kielenään.
Selkeimmin amerikanenglannin yleiskielestä eroavaa afrikkalaisamerikkalaisen englannin muotoa käyttää mustan väestön vähiten koulutettu osa. Korkeammin koulutettujen mustien kieli muistuttaa enemmän yleiskieltä. Yhdysvalloissa on viime aikoina usein keskusteltu siitä, tulisiko afrikkalaisamerikkalaista englantia käyttää kouluopetuksessa yhdessä amerikanenglannin yleiskielen kanssa, vai tulisiko sitä pitää pelkkänä slangina, joka ei kuulu kouluun. Käyttöönoton vastustajien mukaan afrikkalaisamerikkalaisen englannin käyttö estää yksilön sosioekonomisen nousun.
"R" ei äänny vokaalin jälkeen (esimerkiksi "car" [ka:]). "L" jää joskus ääntymättä sanan lopussa (esimerkiksi "hep < help, sef < self"). Jotkin sananloppuiset konsonanttiyhtymät lyhenevät (esimerkiksi "des < desk, col < cold, talk < talked"). "-in" korvaa "-ing":n (esimerkiksi "comin < coming"). Sananalkuinen "th" äännetään [d] (esimerkiksi "dat < that"). Sananloppuinen "th" äännetään [f] (esimerkiksi "souf < south"). Sanan ensimmäisen tavun paino voi korostua (esimerkiksi "pólice < police").
Kieltoa voidaan ilmaista moninkertaisella negaatiolla (esimerkiksi "No girl can’t wear no platform shoes"). "It" korvaa sanan "there" ilmaisussa "It ain’t no < There is no". Sanat "are" ja "will" jätetään joskus pois (esimerkiksi "We comin" ja "We be here"). Monikon tunnus, omistusliite ja menneen ajan tunnus jätetään usein pois (esimerkiksi "He got < He’s got, Dey talk all night < They talked all night"). Apuverbiä "do" voidaan käyttää kieltoilmaisussa (esimerkiksi "It don’t all be her fault"). Apuverbiä "be" voidaan käyttää ilmaisemaan toistuvaa tekemistä (esimerkiksi "Dey be fightin < They are always fighting"). Painotettu "been" ilmaisee kaukaista menneisyyttä (esimerkiksi "Ah been see dat movie < I saw that movie long ago"). Aikomusta ilmaisee partikkeli "a" (esimerkiksi "Ah’m a hep you < I’m going to help you"). "Steady" kuvaa jatkuvaa tekemistä (esimerkiksi "Dey steady be good < They are always good"). "Come" toimii joskus puolittain apuverbinä (esimerkiksi "He come tellin me some story < He told me a lie"). "Like" tarkoittaa joskus ’melkein’ (esimerkiksi "Ah like to die when she tol me dat < I almost died when she told me that").
Afrikkalaisamerikkalaisessa englannissa on joitain afrikkalaisia lainasanoja, kuten "yam" (’bataatti’) ja "tote" (’kantaa’). Jotkin kieliopilliset muodot ovat myös peräisin Afrikasta, kuten toistuvaa tekemistä kuvaava "be". Yleisiä etnistä yhteenkuuluvuutta kuvaavia tai pejoratiivisia sanoja ovat "homeboy, brother, bloods", "nigga" ja "honkie". Sanaa "bad" (’paha/huono’) käytetään merkityksessä ’hyvä’. "Crib, hip" ja "dude" tulevat myös afrikkalaisamerikkalaisesta englannista ja ovat levinneet yleiseen käyttöön.
Afrikkalaisamerikkalaiseen kielenkäyttöön kuuluu myös monia tyypillisiä puhetyylejä. Yksi näistä on räppäys, joka tarkoittaa riimien rytmikästä artikulointia, ja se on myös antanut nimensä rap-musiikkityylille. Toinen on "jivin", sanoilla leikittely, jonka tarkoitus on usein hämätä ulkopuolista. Kolmas on "soundin", sanallinen kaksintaistelu.