hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Minskin piiri
Minskin piiri (, ) on Minskin alueella Valko-Venäjällä sijaitseva pääkaupunki Minskiä ympäröivä hallintopiiri. Piirin hallinnollinen keskus on pääkaupunki Minsk, jonka alue ei kuitenkaan sisälly ympäröivään hallintopiiriin. Käytännössä piirin sisärajana on suurin piirtein Minskin kehätie.
Vuoden 2009 väestönlaskun aikaan Minskin piirin alueella asui yhteensä 159 569 henkeä. Hallintopiiri on maaseutuvaltainen, sillä alueen kymmenien taajamien asukkaista kaupunkilaisiksi luetaan väestötilastoissa ainoastaan Zaslaujen kaupungin (14 202 as.) ja Minskin eteläpuolella sijaitsevan Matšulištšyn kaupunkimaisen taajaman (7 378 as.) asukkaat; muut ovat maaseutuasukkaita. Matšulištšyn kaupunkitaajaman vieressä on Valko-Venäjän ilmavoimien käytössä ollut Minsk-Matšulištšyn lentokenttä.
Minskin piirin koillislaidalla (), vain 15 km Minskin kehätieltä koilliseen sijaitsee Raubitšy, joka tunnetaan Valko-Venäjällä keskeisenä talviurheilulajien valmennus- ja kisapaikkana. Siellä on järjestetty esimerkiksi ampumahiihdon ja freestylen Euroopan- tai maailmancupin osakilpailuja.
Ville Heino (vapaapainija)
Ville Heino (s. 22. elokuuta 1991) on suomalainen vapaapainija. Hän edustaa Porin Paini-Miehiä. Häntä ovat valmentaneet vuodesta 2000 Harri Lehti ja vuodesta 2008 Ahto Raska.
Heino sijoittui junioreiden MM-kilpailujen 84 kg:n sarjassa seitsemänneksi 2009 ja viidenneksi 2011. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 84-kiloisissa 2009, 2010 ja 2011. Lisäksi hän on saanut 74 kg:n sarjassa SM-hopeaa 2007 ja pronssia 2008.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten floretti
Helsingin olympiakisojen miesten florettimiekkailuun osallistui 61 urheilijaa edustaen 25 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 23.–24. heinäkuuta.
Jokaisesta erästä neljä parasta jatkoon. Tasatilanteessa uusittiin, jos kyseessä oli jatkoon pääsy, muutoin paremmaksi katsotaan ensisijaisesti kilpailija, jolla on vähemmän vastaanotettuja pistoja. Erissä oteltiin tarvittaessa jokainen jokaista vastaan, ellei jatkoon menijät varmistuneet jo aikaisemmin.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
7. erä
Aiemmin käydyn joukkuekilpailun neljän parhaan maan - Italian, Egyptin, Ranskan ja Unkarin edustajat pääsivät suoraan 2.kierrokselle.
Jokaisesta erästä kolme parasta välieriin.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
Jokaisesta erästä kolme parasta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
3. erä
Michael Landsberg
Michael Landsberg (s. 22. heinäkuuta 1957) on kanadalainen urheilutoimittaja. Landsberg on työskennellyt The Sports Network -televisiokanavalla (TSN) vuodesta 1984, kanavan alusta alkaen.
Landsberg toimi "SportsDesk"-uutisohjelman (myöhemmältä nimeltään "SportsCentre") ankkurina yli 5 000 jakson ajan, vuoteen 1997 asti, jolloin hän aloitti keskusteluohjelma "Off The Recordin" juontajana. Hän on ollut työstään "Off The Recordissa" ehdolla Gemini-palkinnon saajaksi. Vuonna 2010 Landsberg juonsi Whistlerissä CTV:n päiväsajan lähetyksiä Vancouverin olympialaisista.
Kanadanjuutalainen Landsberg on kotoisin Torontosta. Hän opiskeli muutaman vuoden Toronton yliopistossa valmistumatta, minkä jälkeen hän siirtyi opiskelemaan niin ikään Torontossa sijaitsevaan Ryersonin yliopistoon, jossa hän suoritti radio- ja televisioalan koulutuksen. Hän on kertonut lehtihaastatteluissa kärsineensä lukihäiriöstä. Landsberg on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Karenin kanssa kaksi lasta, poika Corey ja tytär Casey.
Landsbergia on parodioitu koomikkoryhmä Royal Canadian Air Farcen televisio-ohjelmassa "Air Farce Live". Sarjan "Off The Record" -sketseissä häntä esitti Don Ferguson.
83-42
83-42 (tunnetaan myös nimellä Schmitt’s Island) on tiettävästi maailman pohjoisin kiinteä maanmuodostuma merenpinnan yläpuolella. Saari sijaitsee Pohjoisessa jäämeressä Grönlannin pohjoispuolella, noin 695 kilometriä etelään maantieteelliseltä pohjoisnavalta. Se on vain 35 metriä pitkä, 15 metriä leveä ja kohoaa ainoastaan neljä metriä merenpinnan yläpuolelle. Saarella kasvaa ainoastaan jonkin verran jäkälää.
1900-luvun alussa löydetty Kaffeklubben piti pitkään maailman pohjoisimman saaren titteliä. Tutkimusmatkailijat Dennis Schmitt ja Peter Skafte havaitsivat 83-42-saaren lentokoneesta vuonna 1998. Schmitt ja Skafte toteuttivat tutkimusmatkan saarelle viisi vuotta myöhemmin ja astuivat tiettävästi ensimmäisinä ihmisinä saarelle 6. heinäkuuta 2003. Schmitt kieltäytyi nimeämästä saarta virallisesti jättäen sen tanskalaisten viranomaisten tehtäväksi. Hän kutsui saarta nimellä 83-42 koordinaattien mukaan.
Metsänhoitomaksu
Metsänhoitomaksu oli vuoteen 2015 asti yksityisiltä puuntuottajilta perittävä vero jolla rahoitettiin muun muassa metsänhoitoyhdistyksien toimintaa. Veron tuotosta 98 prosenttia tilitettiin metsänhoitoyhdistyksille. Puuntuottajalta perittävä vero jakautui kaikilta metsänhoitoyhdistyksen jäseniltä perittävään perusmaksuun ja hehtaari maksuun. Metsänhoitomaksua ei tarvinnut maksaa, mikäli tuottaja oli saanut maksuvapautuksen. Metsänhoitomaksua ei peritty pieniltä metsätiloilta. Etelä-Suomessa raja oli neljä hehtaaria, Lapin läänissä 12 hehtaaria, Oulun läänissä seitsemän hehtaaria ja Ahvenanmaalla kaksi hehtaaria. Vuonna 2009 perusmaksu oli koko maassa 25,63 euroa ja Ahvenanmaalla 15,30 euroa. Hehtaarimaksun kukin metsänhoitoyhdistys määritteli itse omalla alueella vuodeksi eteenpäin.
Metsäteollisuus ry oli esittänyt metsänhoitomaksun muuttamista vapaaehtoiseksi tai vaihtoehtoisesti metsänhoitoyhdistysten harjoittaman liiketoiminnan erottamista selkeästi erilleen lakisääteisistä hallinnollisista tehtävistä. Maa- ja metsätalousministeriö on puolestaan esittänyt ainoastaan tarkennusta metsänhoitoyhdistyksiä säätelevään asetukseen, jonka mukaan hallinnollisia tehtäviä ei voi rahoittaa metsänhoitomaksuista kertyvillä tuloilla.
Maa- ja metsätalousministeriö valmisteli lakiuudistuksen, jonka mukaan metsänhoitomaksun pakottavuudesta luovutaan. Lakiuudistus tuli voimaan 1. tammikuuta 2015.
Daniel Juncadella
Daniel Juncadella Pérez-Sala (s. 7. toukokuuta 1991 Barcelona) on espanjalainen moottoriurheilija. Juncadellan setä on entinen Formula 1 -kuljettaja Luis Pérez Sala.
Juncadella aloitti uransa kilpailemalla karting-sarjoissa vuosina 2004–2006. Vuonna 2007 Juncadella kilpaili Master Junior Formula -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula BMW ADAC -sarjassa. Vuonna 2008 Juncadella kilpaili Euroopan Formula BMW -sarjassa sijoittuen neljänneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2010 Juncadella kilpaili Formula 3 Euroseries -sarjassa. Hän voitti kauden päättävän Hockenheimin kilpailun ja sijoittui yhteispisteissä kahdeksanneksi. Juncadella kilpaili myös GP3-sarjassa samana vuonna jättäen väliin Turkin, Valencian ja Unkarin kilpailut. Hän saavutti yhden kakkossijan ja 10 pistettä sijoittuen 14:nneksi yhteispisteissä. Vuonna 2011 Juncadella palasi F3 Euroseries -sarjaan, jossa hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Marraskuun lopussa Juncadella voitti Macaon kutsukilpailun. Vuonna 2012 hän jatkoi F3 Euro-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna Juncadella voitti FIA European Formula 3 Championship-sarjan mestaruuden ja Formula 3 Masters kilpailun. Vuonna 2013 Juncadella siirtyi DTM-sarjaan. Hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan 21 pistettä sijoittuen sarjan 16:ksi. Vuonna 2014 Juncadella jatkaa DTM-sarjassa.
Vuonna 2014 Juncadella nimettiin Force Indian F1-tallin testikuljettajaksi. Hän ajoi tallin toista autoa Silverstonessa, Monzassa ja Interlagosissa perjantain ensimmäisessä vapaissa harjoituksissa.
Ville Skinnari
Ville Tapio Skinnari (s. 21. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen SDP:n poliitikko ja entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Skinnari valittiin Lahden kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa Hämeen vaalipiiristä.
Skinnari pelasi kausina ja jääkiekon SM-liigassa Reipas Lahdessa. Ensiksi mainitulla kaudella hän pelasi 13 SM-liigaottelua ja antoi yhden maalisyötön, kun taas jälkimmäisellä hän pelasi 20 SM-liigaottelua ja teki maalin ja kaksi syöttöpistettä. Vuonna 1994 hän pelasi myös yhden liigakarsintaottelun.
Kaudella 1994–1995 Skinnari edusti Reipasta I-divisioonassa. Kaudella 1995–1996 Skinnari pelasi Dordrecht Lionsissa Alankomaiden Eredivisiessä ja kaudella 1996–1997 Solihull Blazessa Britannian British National Leaguessa.
Skinnari asui ulkomailla yhteensä seitsemän vuotta, Alankomaiden ja Britannian lisäksi myös Japanissa. Tuona aikana hän suoritti tutkinnot sekä kauppatieteissä että oikeustieteessä. Jääkiekkouran jälkeen Skinnari on työskennellyt muun muassa Marubenin kauppahuoneella Tokiossa, mobiilialalla kansainvälisen liiketoiminnan kehittäjänä, Koillis-Suomen aluekeskusohjelman ohjelmajohtajana, pienyrittäjänä lahtelaisessa laki- ja konsulttitoimistossa ja Special Counselina asianajotoimisto Lexiassa Helsingissä.
Kunnallisvaaleissa 2012 Skinnari valittiin Lahden kaupunginvaltuuston jäseneksi SDP:n listalta. Hän sai yli tuhat ääntä. Eduskuntavaaleissa 2015 hänet valittiin 5 711 äänellä kansanedustajaksi Hämeen vaalipiiristä. Hän on talousvaliokunnan ja perustuslakivaliokunnan jäsen. Skinnari toimii myös Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymän valtuuston puheenjohtajana ja Lahti Energian hallituksen varapuheenjohtajana.
Skinnari on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Ville Skinnari on kansanedustajana toimineen Jouko Skinnarin poika.
Fazer (suku)
Fazer on suomalainen liikemiessuku, joka tunnetaan Fazerin makeistehtaan omistajina ja musiikkialan vaikuttajina. Suvun ensimmäinen suomalainen edustaja oli turkkuri Eduard Peter Fazer (1850-luvulle asti Fatzer), joka oli lähtöisin Thurgaun kantonista Sveitsistä, Bodenjärven rannalla olevasta Romanshornin kaupungista. Hän muutti 23-vuotiaana Hampurin kautta Suomeen vuonna 1843. Saatuaan 1849 porvarinoikeudet hän perusti Helsinkiin turkkuriliikkeen.
Jacques Rancière
Jacques Rancière (s. 10. kesäkuuta 1940 Alger) on ranskalainen filosofi, joka on kirjoittanut filosofian lisäksi aatehistoriasta, politiikasta, kasvatuksesta ja pedagogiikasta sekä taiteesta ja estetiikasta.
Rancière oli filosofi Louis Althusserin oppilas, mutta etääntyi tämän ajattelusta jo 1960-luvulla. Kirjassaan "La Leçon d’Althusser" (1974) hän arvosteli oppimestarinsa ’vallankumouksen tiedettä’, jossa pedagogiikan tavoitteena pidetään tietojen siirtämistä yksilöille, joilla niitä ei ole. Rancièrein avainkokemus olivat vuoden 1968 opiskelijamielenosoitukset, jotka hän näki tärkeinä poliittisina tapahtumina, joissa tavalliset ihmiset ottivat hetkeksi ohjat omiin käsiinsä.
Rancièren tutkimuksessa oli keskeistä kysymys: kuinka jatkamme vastustamista, ja hän käyttää metodinaan käsitteellisten kerrostuminen uudelleen aktivoimista. Ajattelussaan ja toiminnassaan hän pyrkii tuottamaan konflikteja maailmojen välissä, mutta siten, että nämä maailmat ovat samassa maailmassa. Ajattelu on aina uudelleenajattelua, jossa kohde siirretään alkuperäiseltä paikaltaan uuteen ympäristöön. Kyse on siis uudelleen jakamisesta, koostamisesta ja asettaisesta.
Rancièren filosofiasta on löydetty piirteitä saksalaisen idealismin ristiriita-ajattelusta ja pidetty sen omaperäisempänä ideana ”esteettisen utopian” käsitettä. Se ei perustu valtion ja yhteiskunnan vastakkainasetteluun, vaan viittaa havaitsemistapojen konflikteihin. Näitä politiikan perustana olevia havaitsemistapojen erimielisyyksiä Rancière kuvaa myös ”aistittavan jaon” (partage du sensible) käsitteellä. Romanttinen elementti Rancièren ajattelussa korostaa ihmisten lähtökohtaista tasa-arvoisuutta ja vapauden luomaa vapautta.
Rancièren jakaa yhteiskunta- ja yhteiselämän kahteen osaan, poliisijärjestykseen ja politiikkaan. Poliisi järjestää yhteiskuntaa, jakaa aistittavaa ja perustuu näennäiseen konsensukseen. Politiikka kyseenalaistaa aistittavan jakoja ja yhteiskuntaa, ja perustuu erimielisyydelle.
Rancièren kasvatusfilosofiassa kaiken oppimisen lähtökohta on tasa-arvo. Hän esittelee kirjassaan "Le maître ignorant" (1987) maanmiehensä Joseph Jacotot’n (1770–1840) kehittämää universaalia kasvatusoppia ja -ideaa, joka perustuu älyn yhdenvertaisuudelle (égalité des intelligences). Älyn yhdenvertaisuus toteutetaan kasvatuksen alueella lähtemällä ajatuksesta, jonka mukaan yhdenvertaisuus ei ole kasvatuksen päämäärä, vaan sen lähtökohta. Oppiminen ei tapahdu tyhjiössä, vaan aina yhteisössä.
Martti Turunen (lääkäri)
Martti Ilmari Turunen (17. tammikuuta 1918 Petäjävesi – 27. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Suomen ensimmäinen modernin vatsakirurgian systemaattinen kehittäjä, professori ja HYKSin johtava ylilääkäri.
Turusen vanhemmat olivat ratamestari Tahvo Turunen ja Hilda Maria Raitanen ja puoliso vuodesta 1944 lääketieteen lisensiaatti Marja Terttu Kitunen. Turunen pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1938 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1947. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1951 ja erikoistui kirurgiaan 1952 ja rintaelinkirurgiaan 1955.
Turunen oli useiden koti- ja ulkomaisten alan järjestöjen jäsen ja hänelle myönnettiin lukuisia kunniamerkkejä. Hänellä oli myös paljon luottamustehtäviä kunnallisissa, lääketieteellisissä ja kansanterveydellisissä järjestöissä. Hän toimi muiden muassa Syöpäsäätiön ja Suomen syöpäyhdistyksen johtotehtävissä. Hänen ystävällinen hymynsä, lämmin kädenpuristuksensa ja osaa ottava sana potilaalle opettivat hänen oppilailleen muutakin kuin kylmää lääkätiedettä. Turunen kuoli 27. toukokuuta 1993 Helsingissä pitkällisen sairauden uuvuttamana.
Rintaelinkirurgian dosentti Helsingin yliopistossa Turusesta tuli 1955 ja kirurgian dosentti 1957. Helsingin yliopiston kirurgian professorina hän toimi 1964–1985 ja samaan aikaan HYKSin II kirurgian klinikan ylilääkärinä. Koko HYKSin johtava ylilääkärin hän oli 1978–1985, eläkkeellä jäämiseensä asti. Turusen lääkäritoiminta alkoi jo ennen lisensiaatin tutkintoa sodan aikana joukkosidontapaikan lääkärinä, sotilasarvoltaan hän oli tykistöluutnantti. Sodan jälkeen hän toimi Kontioniemen parantolalääkärinä ja myöhemmin Satalinnan ja Kiljavan parantoloiden kirurgina. Tärkeän osan elämäntyöstään Turunen teki HYKSin II kirurgian klinikan esimiehenä. Hän loi ympärilleen ilmapiirin, jossa oli helppo viihtyä ja tehdä työtä. Klinikalle syntyi oma koulukunta, jota arvostettiin sekä Suomessa että ulkomailla. Siellä tehtiin Turusen johdolla mm. Suomen ensimmäinen munuaissiirto kuolleelta henkilöltä elävälle 1968 ja kokeiltiin maksansiirtoa muun muassa sioilla.Turunen toimi klinikan esimiehenä ajankohtana, jolloin sairaalatoiminta kehittyi voimakkaasti. Hän osallistui muun muassa Meilahden sairaalan suunnitteluun sekä toiminnan käynnistämiseen ja kehittämiseen. HYKSin liittohallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana hän toimi 1967–1977.
Tiedemiehenä Turunen oli pidättyvä ja maanläheinen. Hänen tutkimusaiheensa löytyivät poikkeuksetta kliinisistä ongelmista. Keuhkotuberkuloosiin, aikanaan yleiseen kansantautiin, liittyneiden varhaisvuosien tutkimusten jälkeen hänen ja hänen työryhmänsä merkittävin tieteellinen tutkimussarja käsitteli maksakirroosiin liittyvien vuotojen uuden leikkausmenetelmän kehittämistä. Tutkimussarja on maailmanlaajuisesti tunnettu.
Nuevo Estadio de Los Cármenes
Estadio Nuevo Los Cármenes on jalkapallostadion Granadan kaupungissa Espanjassa. Se sijaitsee Zaidín alueella kaupungin eteläosassa. Stadionin yleisökapasiteetti on 22 524, ja se toimii paikallisen jalkapalloseura Granada Club de Fútbolin kotistadionina.
Stadionin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1993, ja sen valmistamiseen meni aikaa lopulta kaksi vuotta. Virallisesti se avattiin 16. toukokuuta 1995 ja ensimmäinen ottelu sillä pelattiin 6. kesäkuuta 1995 Real Madridin ja Bayer Leverkusenin välillä.
Espanjan jalkapallomaajoukkue on pelannut stadionilla neljästi, joista se on voittanut kaikki kohtaamiset.
Disuk
Disuk () on kaupunki Egyptissä. Se sijaitsee Pohjois-Egyptissä noin 80 km itään Aleksandriasta. Se kuuluu Kafr al-Šaykhin kuvernoraattiin, ja vuonna 2006 sen väkiluku oli 106 827.
Armas Tirronen
Armas Herman Tirronen (14. marraskuuta 1913 Punkaharju – 5. helmikuuta 1973) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Tirronen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1939 ja 1940–1941 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1946–1947. Ensimmäisen näyttelyn hän piti 1941 ja osallistui sen jälkeen muun muassa moniin Suomen Taiteilijain näyttelyihin aina vuoteen 1960 saakka.
Hän teki runsaasti julkisia töitä ja tilaustöitä. Muun muassa Helsingissä Meilahden kirkon seinässä on hänen reliefinsä "Laupias samarialainen" (1954). Helsingissä on myös Tirrosen teokset "Käpylän Mari" (1954) Käpylässä ja "Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki" (1957) Hietaniemen hautausmaalla.
Songs for Japan
Song for Japan () on hyväntekeväisyys- ja kokoelmalevy, joka luotiin hätäavun varojen saamiseksi maaliskuun 2011 Sendain maanjäristyksen uhreille. Albumin ovat tehneet yhteistyössä neljä suurta levy-yhtiötä (EMI, Sony, Universal ja Warner) ja se julkaistiin iTunes Storessa 25. maaliskuuta 2011. Tuotto albumista ohjataan Japanin Punaiselle Ristille.
Albumi nousi iTunes-verkkokaupan myydyimmäksi ainakin 18 maassa, muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa, Saksassa, Ruotsissa ja Japanissa. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 25 000 kopiota sen ilmestymispäivänä ja maailmanlaajuisesti 75 000. Sony julkaisi albumin CD-levynä 4. huhtikuuta 2011.
Albumilla ovat mukana muun muassa Elton John, Madonna, Katy Perry ja Justin Bieber.
Albumi debytoi kuudennelle sijalle Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Kanadan Canadian Albums Chart -musiikkilistalla ja uusiseelantilaisella Recording Industry Association of New Zealand -listalla albumi päätyi kolmanneksi.
Albumi sisältää 38 kappaletta.
Minna Hämäläinen
Minna Maarit Hämäläinen (s. 4. toukokuuta 1967, Kuopio) on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti rooleistaan teatterissa ja televisiossa.
Hämäläinen opiskeli Lahden kansanopiston näyttämötaiteen linjalla vuosina 1986–1987 ja Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella vuosina 1987–1991 valmistuen teatteritaiteen maisteriksi. Valmistumisensa jälkeen hän oli kiinnitettynä Kuopion kaupunginteatteriin vuosina 1991–1995, minkä jälkeen siirtyi Turun kaupunginteatteriin, missä työskentelee edelleen.
Ammunnan maailmancup 2011
Ammunnan maailmancupin 2011 järjestää Kansainvälinen Ampumaurheiluliitto (ISSF) ja siinä kilpaillaan seitsemässä osakilpailussa ja kahdessa finaalissa. Maailmancupin osakilpailun kilpailupaikkoina toimivat Changwon, Concepción, Fort Benning, Maribor, München, Peking ja Sydney. Maailmancupin finaalit ammutaan haulikkolajeissa Kairossa ja pistooli- että kiväärilajeissa Al-Ainissä. Finaaleihin osallistumisoikeuden saavat lajin edellisen vuoden maailmancupin finaalin voittaja ja kahdeksan maailmancupin osakilpailuissa menestynyttä urheilijaa. Myös hallitsevilla maailmanmestareilla on osallistumisoikeus.
Maailmancupissa syntyneet uudet ja sivuavat maailmanennätykset:
Maailmancupin osakilpailuista maapaikaikkoja Lontoon olympialaisiin ovat saavuttaneet seuraavat ampujat:
Claudia Presăcan
Maria Claudia Presăcan (s. 28. joulukuuta 1979 Sibiu) on romanialainen entinen telinevoimistelija, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
Presăcan voitti Romanian joukkueessa olympiakultaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, kolme maailmanmestaruutta ja kerran Euroopan mestaruuden. Lisäksi hän voimisteli kaksi henkilökohtaista EM-mitalia Pietarissa 1998.
Anna Paavilainen
Anna Paavilainen (s. 7. huhtikuuta 1983 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2006. Hän on käynyt aiemmin Sibelius-lukion. Suomen Kansallisteatteriin hänet kiinnitettiin vuonna 2008. Ilvesteatterissa hän näytteli vuosina 2000–2002. Teatterin lisäksi hän on näytellyt elokuvissa sekä televisiossa.
Syksyllä 2013 Paavilainen esiintyi yhdessä näyttelijä Marja Salon kanssa Yle Teemalla esitetyssä "Hetkiä kaupungissa" -sarjassa.
Vuonna 2012 Paavilainen oli ehdolla parhaan naissivuosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa "Hyvä poika" ja vuonna 2015 parhaan naispääosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa "Kesäkaverit".
Piikkihait
Piikkihait ("Squalidae") on piikkihaikaloihin kuuluva valtamerissä tavattava rustokalaheimo.
Vanhimmat piikkihaiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään elävät lajeja on 11 ja ne jaetaan kahteen sukuun. Toisinaan valohaiden heimon lajit katsotaan kuuluviksi piikkihaihin. Lajeja ovat muun muassa:
Piikkihaiden heimon lajit ovat kooltaan alle metristä vajaaseen kahteen metriin. Selkäeviä lajeilla on kaksi ja molempien edessä on piikit. Selkäevät ovat samankokoiset tai etummainen on takimmaista suurempi. Rintaevät ovat kaloilla melko kookkaat. Suu on melko lyhyt ja hammasrivejä on kummassakin leuassa 26. Hampaat ovat yläleuassa hieman alaleuan hampaita pienikokoisemmat.
Piikkihaita tavataan Atlantin, Intain valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät sekä trooppisissa että kylmässä vesissä ja niitä tavataan erityisesti rannikkojen läheisyydestä. Erityisesti "Squalus"-suvun lajeja kalastetaan suuria määriä ruuaksi.
Harsintahakkuu
Harsinta eli poimintahakkaus on metsänhakkuutapa, jossa metsästä kerätään tietynlaisia puita pois. Tavallisesti kysymys on uudistushakkuusta eli loppuhakkauksesta, jossa metsän puuston pääsato kerätään pois ja samalla huolehditaan uuden metsän syntymisestä jäljelle jäävillä puilla. Harsintahakkuu menetelmässä metsässä kasvaa aina kaikenikäisiä puita pienistä taimista aina suuriin tukkipuihin. Harsinta on vanha hakkuumetelmä ja oli erityisen suosittu silloin kun kookkailla tukkipuilla oli kysyntää.
Harsinnasta kehittyi metsänhoidollinen hakkuutapa sen jälkeen kun nuorempia ja keski-ikäisiä puuryhmiä alettiin harventaa laadun ja kasvun parantamiseksi. Menetelmän haittapuolia ovat mahdollinen jäljelle jäävien puiden vahingoittuminen kaato- ja ajotöiden aikana sekä suhteellisen kalliit hakkuukustannukset.
Metsätalousammattilaiset suhtautuvat nykyisin kielteisesti harsintaan, koska sen katsotaan heikentävän uudistuvaa metsää. Harsinnassa geneettisesti parhaat puut kerätään pois ja jäljelle jäävät heikoimmat yksilöt, jolloin uudistuvan puuston katsotaan heikentyvän.
Suomen niin sanottu yksityismetsälaki rajoitti harsintaa ja kielsi kokonaan määrämittaharsinnan, mutta yksityismetsälaki on kumottu 1990-luvulla. Nykyinen metsälaki sallii jatkuvan kasvatuksen. Metsätalousammattilaiset hyväksyvät varauksellisesti metsänhoidollisen harsinnan, mutta eivät pidä sitä taloudellisesti järkevänä.
Harsintametsätaloutta alettiin uudelleen tutkia Suomessa 1980-luvulla metsien monimuotoisuuden yhteydessä. Harsinnasta käytetään nykyisin myös nimitystä metsän jatkuvakasvatus.
Harsintahakkuu jaetaan tavallisesti neljään pääryhmään: 1) Lohkopaljaaksi ja lohkosiemenpuuhakkaus sekä lohkoharsinta. 2) Kaistalepaljaaksi ja kaistale siemenpuuhakkaus, kaistaleharsinta, ennen käytetty kulissihakkaus. 3) Vyöhyke paljaaksi ja siemenpuut. 4) Poimintahakkaus eli varsinainen harsinta. Poimintaharsinta jaetaan edelleen alaharvennukseen, yläharvennukseen, harsinta, määrämittaharsinta ja metsänhoidollinen harsinta.
Harsintametsätalous oli vallitseva käytäntö vuosina 1850-1950 jolloin puita vain kerättiin metsästä, mutta ei harjoitettu metsänhoitoa. Vuonna 1886 voimaan astunut metsälaki ei asettanut määrämittaharsinnalle juuri minkäänlaisia rajoituksia. Vuonna 1900 asetettiin kaksi komiteaa miettimään valtion ja yksityisten metsien hoitoa. Kummankin komitean käsitys metsien hoidosta oli synkkä, jonka seurauksena säädettiin uusi yksityismetsälaki vuonna 1917 ja tarkentava asetus metsän hävittämisestä. Lain keskeisin sisältö oli metsän autioksi hävittämisen kieltäminen. Erityisesti haluttiin rajoittaa määrämittaharsintaa, jota pidettiin kaikkein pahimpana ongelmana. Asetuksen nojalla perustettiin valvontaelimeksi maakunnallinen lääninmetsälautakunta, joka ryhtyi valvomaan, että metsä uudistettiin päätehakkauksen jälkeen asianmukaisesti.
Määrämittaharsintaa harjoitettiin ennen sen vuoksi, että tarvittiin tietynlaisia puita tiettyyn tarkoitukseen, kuten "hirsipuita" ja "kaivospölkkyjä". Nykyisin ei valikoida puita metsässä, vaan suoritetaan avohakkuu ja uudistetaan metsä joko istuttamalla uudet taimet tai suorittamalla kylvö.
Gadsby
Gadsby on Ernest Vincent Wrightin vuonna 1939 julkaistu romaani, joka on tullut tunnetuksi siitä, että kirjassa ei ole yhtäkään e-kirjainta vaikka se on englannin kielen yleisin kirjain.
Marcussen &amp; Søn
Marcussen & Søn on Jørgen Marcussenin (1781–1860) vuonna 1806 perustama tanskalainen urkurakentamo Aabenraassa (Åbenrå). Se on maailman vanhin edelleen toiminnassa oleva urkurakentamo. Perustajan tyttärenpoika Jens Zachariassen toimi urkujenrakentajana Suomessa. Myös Johannes Lassen Zachariassen työskenteli jonkin aikaa Suomessa, mutta palasi Tanskaan Marcussenin yrityksen johtoon.
Suomeen Marcussen & Søn toimitti ensimmäiset urkunsa vuonna 1865; kyseinen soitin rakennettiin Uudenkaupungin uuteen kirkkoon.
Yhtiö on rakentanut urut muun muassa seuraaviin kirkkoihin:
Garda
Garda on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kunnassa on runsaat 4 000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla. Garda elää suurelta osin matkailusta.
Valeri Belenki
Valeri Vladimirovitš Belenki (s. 5. syyskuuta 1969 Baku, Azerbaidžanin SNT) on entinen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti urallaan Neuvostoliittoa, IVY:ä ja Saksaa, joiden lisäksi hän saavutti yhden arvokisamitalin sitoutumattomana urheilijana.
Belenki voitti neuvostoliittolaisena urheilijana kolme maailmanmestaruutta, ja maan hajottua hän voitti IVY:n joukkueessa joukkuekilpailun kultaa ja moniottelun pronssia Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 sekä MM-pronssia nojapuilla samana vuonna. Vuonna 1993 Azerbaidžanilla ei ollut olemassa kansallista voimisteluliittoa, joten Belenki kilpaili riippumattomana urheilijana kyseisen vuoden MM-kilpailuissa voittaen nojapuilla pronssia. Belenki sai Saksan kansalaisuuden, ja edusti uutta maataan Atlantan kesäolympialaisissa 1996 sijoittuen parhaimmillaan moniottelussa kuudenneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Saksan edustajana Belenki voitti hevosen MM-kultaa Lausannesta 1997 ja kaksi EM-mitalia Pietarin EM-kilpailuista 1998.
Jussi Ristilä
Antti Johannes "Jussi" Ristilä (11. helmikuuta 1924 Nurmo – 19. maaliskuuta 2011 Seinäjoki) oli suomalainen pesäpalloilija. Ristilä loi uransa Seinäjoen Maila-Jusseissa, jossa hän toimi pelaajana, pelinjohtajana ja puheenjohtajana.
Pelaajauransa Ristilä aloitti vuonna 1947, ja ura jatkui 1960-luvun lopulle asti. Ristilä toimi Maila-Jussien puheenjohtajana vuodet 1956–1958, 1960 ja 1964–1965, minkä jälkeen hänet valittiin seuran kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1976 Ristilä johdatti pelinjohtajana SMJ:n naiset SM-hopealle ja seuraavalla kaudella joukkue voitti Suomenmestaruuden.
Ristilän siviiliammatti oli vaihdemies Valtion rautateillä. Ristilällä on kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Hänen lapsistaan kolme on voittanut aikuisten Suomen mestaruuden. Ristilä oli mukana myös sodassa. Hän sai luodin polveensa ja oli sotainvalidi.
Histon FC
Histon FC on englantilainen jalkapalloseura Histon & Impingtonista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Conference Northissa, joka on Englannin kuudenneksi korkein sarjataso. Histon pelaa kotiottelunsa Bridge Road -stadionilla, jolle mahtuu 3 800 katsojaa. Joukkueen valmentajana toimii Dennis Greene.
Histon FC perustettiin vuonna 1904 nimellä Histon Institute. Histoniin oli perustettu instituutti eli tutkimuslaitos vuotta aiemmin ja Histon FC toimi alun perin sen jalkapallojoukkueena. Seuran nimestä pudotettiin sana Institute pois vuonna 1951 ja nimi vaihtui nykyiseksi Histon FC:ksi.
Seuran kotistadion Bridge Road avattiin vuonna 1962 ja joukkue pelasi tuolloin amatöörisarja Delphian Leaguessa. Sarja kuitenkin romahti ja vuonna 1966 Histon FC pelasi itäisten kreivikuntien sarjaa, jota se tahkosi 30 vuotta. 1980-luvun lopulla Histonissa pelasi myöhemmin joukkueesta Manchester Unitediin siirtynyt Giuliano Maiorana.
Histon FC alkoi saavuttaa parempaa menestystä 1990- ja 2000-luvuilla, kun se nousi ensin vuonna 1995 itäisten kreivikuntien liigan ykkösdivisioonaan, josta se jatkoi nousemistaan ja pääsi kauden 1999–2000 päätteeksi jo Southern Leaguehen. Vuonna 2007 Histon pelasi viittä sarjatasoa ylempänä kuin vuonna 1995. Se pelasi Conference Nationalissa siitä lähtien ja pääsi nousukarsintaan kaudella 2008–2009. Histon sijoittui kuitenkin kaudella 2010–2011 sarjan viimeiseksi ja putosi Conference Northiin.
Luotosorsimo
Luotosorsimo ("Puccinellia capillaris") on merenrannoilla kasvava suolasorsimoiden suvun heinäkasvi. Aiemmin sitä on pidetty kujasorsimon ("Puccinellia distans") alalajina.
Luotosorsimo kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa suuresti kujasorsimoa, mutta lehdet ovat kapean rihmamaiset, kukintoröyhy erilainen ja väri sinivihreämpi.
Luotosorsimo kasvaa merenrantaniityillä, luodoilla, suolamailla ja tuntureilla. Tulokaslajina sitä on löydetty teiden reunoilta. Lajia tavataan kaikkialla Pohjoismaissa Atlantin ja Itämeren rannoilla. Suomessa se esiintyy melko yleisenä kaikilla merenrannikoilla sekä paikoin sisämaassakin Pohjois-Pohjanmaalla ja Enontekiöllä.
Pyhän Markuksen tori
Pyhän Markuksen tori () on Venetsian kaupungissa Italiassa sijaitseva tori tai aukio, joka tunnetaan myös yksinkertaisesti nimellä "Piazza" (”tori”). Venetsiassa on vain yksi Piazza ja siihen kuuluva pieni Piazzetta-aukio. Kaikista muista aukioista käytetään nimitystä "campo". Piazzettalla sijaitsee kaksi kuuluisaa graniittipylvästä, joita koristavat Venetsian alkuperäinen suojeluspyhimys Pyhä Theodorus ja kaupungin suojeluspyhimystä Markusta symboloiva siivekäs leijona.
Torin laidalla sijaitsevat Venetsian kuuluisimpiin nähtävyyksiin kuuluvat "Basilica di San Marco" eli Pyhän Markuksen kirkko, kellotorni Campanile di San Marco, Dogen palatsi ja Torre dell'Orologion kellotorni. Torre dell'Orologion vieressä sijaitsee 1500-luvulla rakennettu pylväskäytävän koristama palatsi Procuratie Vecchie, ja sitä vastapäätä Procuratie Nuove. Aukion kahta sivua yhdistävä siipirakennus Ala Napoleonica rakennettiin 1800-luvun alussa. Markuksen kirkon vasemmalla puolella sijaitseva pieni aukio on nimeltään "Piazzetta dei Leoncini" eli pikkuleijonien piazzetta.
Napoleonin kerrotaan kutsuneen Pyhän Markuksen toria ”Euroopan kauneimmaksi olohuoneeksi”.
Tunturihilpi
Tunturihilpi ("Phippsia algida") on hyvin pienikokoinen arktinen heinälaji.
Laji on monivuotinen, mätästävä ja kasvaa vain 2–8 senttimetriä korkeaksi. Korret ovat rentoja, lehdet ovat kouruiset ja 1,5–4 senttimetriä pitkät. Kukinto on pieni tähkämäinen röyhy.
Tunturihilpi kasvaa Suomessa tunturien lakiosien lumenviipymillä ja puronvarsilla, muualla Pohjoismaissa myös lintuvuorilla. Suomessa se on hyvin harvinainen ja esiintyy vain Enontekiön pohjoisosassa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.
Sony α 200
Sony α 200 (DSLR-A200) on vuonna 2008 julkaistu digitaalikameramalli, joka kuuluu Sonyn järjestelmäkameraperheeseen. Kamerassa on 10,2 megapikselin tarkkuus (raakatiedosto 10,8 megapikseliä) ja 9 pisteen automaattitarkennus.
Russell Gilbrook
Russell Gilbrook (s. 17. toukokuuta 1964) on brittiläinen rumpali, joka on toiminut hard rockia ja progressiivista rockia esittävän Uriah Heepin rumpalina tammikuusta 2007 alkaen. Hän on tehnyt yhteistyössä myös muun muassa Peter Branderin sekä Chris Barberin kanssa. Gilbrook soittaa Mapex-rumpuja.
Lapinlauha
Lapinlauha ("Vahlodea atropurpurea") on tuulipölytteinen pohjoinen heinälaji. Se on monivuotinen ja kasvaa 15–30 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa melko paljon metsälauhaa ("Deschampsia flexuosa"), mutta lapinlauhan lehdet ovat metsälauhan rihmamaisia lehtiä leveämmät. Kukinto on 2–6 senttimetriä pitkä röyhy, jonka haarat ovat nuokkuvat.
Lapinlauha kasvaa rantaniityillä, lumenviipymillä, soiden reunoilla ja polunvarsilla. Suomessa se esiintyy Keski- ja Pohjois-Lapissa. Enontekiöllä ja Utsjoella lapinlauha on yleinen.
Someone Put Your Hand Out
Someone Put Your Hand Out on Michael Jacksonin ja Teddy Rileyn kirjoittama kappale, joka julkaistiin kasetille Pepsin tukemana Dangerous World Tour -kiertueen aikana vuonna 1992. Kappale julkaistiin uudelleen The Ultimate Collection -kokoelmaboxin mukana vuonna 2004.
Kasetti (Epic982789)
Albumiversio (The Ultimate Collection)
Pohjanlahdenlauha
Pohjanlahdenlauha ("Deschampsia bottnica") on Itämeren kotoperäinen heinälaji. Se on monivuotinen, mätästävä ja kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa melko paljon nurmilauhaa ("Deschampsia cespitosa"), mutta vihneet ovat selvästi helpeitä pidemmät. Pohjanlahdenlauha ja nurmilauha risteytyvät helposti.
Pohjanlahdenlauhaa tavataan vain Pohjanlahden rannikoilla Ruotsissa ja Suomessa. Se kasvaa kivikkoisilla ja somerikkoisilla merenrannoilla. Varsinkin Merenkurkun korkeudella se on Suomessa hyvin yleinen.
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1967
Vuoden 1967 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin miesten osalta Tampereella, Suomessa ja naisten osalta Amsterdamissa, Alankomaissa.
Suomalainen Lasse Laine oli näissä kisoissa miesten ainoa ei-neuvostoliittolainen EM-kultamitalisti. Hän voitti Suomen historian ensimmäisen telinevoimistelun Euroopan mestaruuden. Seuraavan kerran samaan saavutukseen ylsi Tomi Tuuha 43 vuotta myöhemmin. Naisissa kaikki viisi kultamitalia vei tšekkoslovakialainen Věra Čáslavská.
Jay Emmanuel-Thomas
Jay Aston Emmanuel-Thomas (s. 27. joulukuuta 1990) on englantilainen jalkapalloilija ja hän pelaa Ipswich Townnissa. Emmanuel-Thomas siirtyi Ipswichiin Arsenalista heinäkuussa 2011. Hän on Arsenal Academyn kasvatti, hän on monipuolinen hyökkääjä, sillä hän voi pelata keskushyökkääjänä tai laiturina. Hän on pelannut useilla paikoilla, kuten laita-, keskuspuolustajana ja keskikentällä, mutta hän sopeutuu parhaiten hyökkääjän rooliin.
Dianthus cinnamomeus
Dianthus cinnamomeus on kohokkikasvien heimoon ja neilikkojen sukuun kuuluva kasvi.
"Dianthus cinnamomeus" on eteläisellä Egeanmerellä sijaitsevien Kreikalle kuuluvien Kykladien saariryhmän ja Kásoksen saaren kotoperäinen laji. Toisen lähteen mukaan myös Turkki kuuluu kasvin levinneisyysalueeseen.
Kasvi on Kreikassa suojeltu presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n (1993).
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2014
Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) 51. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 6.–20. syyskuuta 2014 Espanjan Granadassa.
Vuonna 2008 pidetyssä ISSF:n yleiskokouksessa Kiinan Pekingissä Granada voitti 87 äänellä kisaisännyyden. Muut äänet menivät Pekingille (56 ääntä) ja Serbialle (7 ääntä).
Kisojen tulosten perusteella jaettiin 64 ensimmäistä maapaikkaa Rion olympialaisiin 2016.
Anja Lanér
Anja Mariann Lanér (s. 13. marraskuuta 1945 Helsinki) on helsinkiläinen taideaineiden opettaja ja kirjailija.
Lanér on valmistunut ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta 1966. Hän suoritti Yleisradion toimittajakurssit radio- ja TV-linjalla 1967–1969 ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella 1966–1968. HuK- tutkinnon Lanér suoritti Helsingin yliopistossa 1972 (teatteritiede, taidehistoria sekä tiedotusoppi sivuaineena Tampereen yliopistossa). Anja Lanér toimi Yleisradion freelance-toimittajana 1968–1972, kansanopisto- ja kansankorkeakouluopettajana Nurmeksessa, Joutsenossa ja Sipoossa 1972–1985. Vuosina 1985–2003 hän toimi Kuntokallio-Säätiön ylläpitämän Vanhustyön koulutus- ja tutkimuskeskuksen (vuodesta 2002 Ikäinstituutti) koulutussuunnitelijana ja tiedottajana. Oman toimensa ohella radiotoimittajana Lanér on tehnyt viikoittain radio-ohjelmaa "Kuntokalliokanava" Helsingin Lähiradiossa 1990–2003 ja vuodesta 2003 "Kulttuuri A&T" KSL-Radiossa Lähiradiossa, vuodesta 2010 Radio Moreenissa Tampereella. Vuosina 2003–2010 Lanér on toiminut vapaana kirjoittajana ja luennoitsijana ja vuodesta 2011 lähtien Kulttuuri A&T Oy:n varatoimitusjohtajana.
Kuntokallio-Opiston taideaineiden opettajana Anja Lanér suunnitteli ja toteutti yhdessä taiteilija Kylli Kosken kanssa yli 30 kuvataidekurssia. Näiden kurssien myötä syntyi Kosken ja Lanérin kirjallinen yhteistyö, jonka tuloksena on julkaistu muun muassa Kylli Kosken elämäkerta sekä sarja radiohaastatteluja Kuntokallio-kanavalle ja KSL-Radioon.
Anja Lanér toimi vuonna 1998 perustetun Kylli Koski -seuran ensimmäisenä puheenjohtajana.
Matti J. Tarvainen
Matti J. Tarvainen on suomalainen pitkän linjan moottoriurheilija. Matti Tarvaisen kilpailu-ura alkoi vuonna 1961. Erottuakseen kaimoistaan Tarvainen otti 1970-luvulla käyttöön lisäkirjaimen J.
Tarvainen on ajanut kilpaa 2-, 3-, ja nelipyöräisillä moottoriajoneuvoilla. Hän on harrastanut muun muassa luotettavuusajoa (nykyisin Enduro), TT:tä (nykyisin Road Race), jäärataa, jääspeedwayta, moto-crossia, ST-ajoa (nykyisin autosuunnistus), rallia, rallisprintiä, rata-ajoa, kiihdytyskisaa, JM- eli jokamiesluokkaa, auto-slalomia sekä taloudellisuusajoja. Osallistunut muun muassa Autourheilun Kansallisen Keskusliiton (nykyisin AKK-Motosport) valiokuntatyöskentelyyn sekä ralli- että JM-valiokunnissa.
Hän on ajanut usealla eri automerkillä, päämerkkinä kuitenkin olleet Skoda-autot, joita tälläkin hetkellä (2011) kilpa-autoina yli 10 kpl. Hän on osallistunut rallin MM-kilpailuihin ja Historic-rallin EM-osakilpailuihin. Hän on ainoa henkilö joka ajanut vuodesta 1991 kaikki Suomessa järjestetyt EM-historic kandidaatti, sekä varsinaiset Historic luokan EM-osakilpailut. Kilpailu-ura jatkuu edelleen. Vuonna 2011 hänellä tuli 50 vuotta täyteen moottoriurheilukilpailijana. Hän on osallistunut myös järjestötoimintaan. Hänestä on tehty useita lehtikirjoituksia sekä muutama televisio-ohjelma, tekijöinä Vauhdin maailma, Ruutulippu ja Motor Foorum.
Moottoriurheilukilpailujen alkuajankohta Matti J. Tarvaisen kohdalta.
Urheilumme kasvot, osa 5
Amrita Rao
Amrita Rao (s. 17. kesäkuuta 1981 Mumbai, Maharashtra) on intialainen näyttelijä ja malli. Hän on esiintynyt pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa.
Rao aloitti uransa mallina. Hän teki näyttelijändebyyttinsä Arya Babbarin kanssa elokuvassa "Ab Ke Baras" vuonna 2002. Seuraavana vuonna hän näytteli Shahid Kapoorin kanssa elokuvassa "Ishq Vishk", josta hän sai Filmfare Awards -ehdokkuuden. Hän näytteli jälleen Kapoorin kanssa elokuvassa "Vivah", joka kuului vuoden 2006 menestyneimpiin hindielokuviin. Rao teki debyyttinsä telugunkielisessä elokuvateollisuudessa toimintaelokuvassa "Athidhi" vuonna 2007.
Raon juuret ovat Mangaloressa ja hän puhuu äidinkielenään konkania. Hänen sisarensa Preetika Rao on myös näyttelijä ja malli. Seitsemän vuoden seurustelun jälkeen Rao avioitui radiojuontaja Anmolin kanssa 15. toukokuuta 2016.
Kansallinen pelastuskomitea
Kansallinen pelastuskomitea voi takoittaa seuraavaa:
Lintujen viisaus
Lintujen viisaus – Lintutieteen kuvitettu historia on Tim Birkheadin teos, jossa hän kertoo lintujen elämästä aina hedelmöitymisestä ja munasta reviirin luomiseen, lauluun, lisääntymiseen ja muuttomatkoihin saakka.
Britannian johtaviin lintutieteilijöihin kuuluva Tim Birkhead työskentelee professorina Sheffieldin yliopistossa. Hän opettaa eläinten käyttäytymistä ja tieteen historiaa. Hän on Royal Societyn jäsen ja kirjoittanut aiemmin useita palkittuja lintuja käsitteleviä teoksia. Brittiläinen luonnontieteilijä Mark Cocker luonnehtii Birkheadin kirjoittajankykyä: "Hänen luontainen
tarinankertojanvaistonsa lintutieteen alalla ja kykynsä tehdä tästä tieteestä
helppotajuista ja yksinkertaista ovat todella harvinaisia lahjoja."
Ornitologian historiaan kuuluu, että linnut olivat eläimistä se ryhmä, johon kohdistui eniten taikauskoa. Birkhead kuvaa historian salaisuuksien paljastumista, mutta toteaa myös, että paljon selvitettävää on edelleen. Kirjan tietomäärä on runsas, mutta se on lintujenharrastajille samalla helppolukuista ja viihdyttävää lukemista.
Kirjan lopussa on sanasto, jossa Birkhead avaa ornitologisia termejä.
Antifasistinen komitea
Antifasistinen komitea voi tarkoittaa
Vuosaari (elokuva)
Vuosaari on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Aku Louhimies. Vuosaaressa itsekin asunut ohjaaja kertoo elokuvastaan ”Paljon näyttelijöitä, paljon teemoja, päällimmäisenä halu tulla nähdyksi, kosketetuksi ja rakastetuksi.” Keskeisissä rooleissa nähdään Laura Birn, Deogracias Masomi, Matleena Kuusniemi, Pekka Strang, Amanda Pilke, Jasper Pääkkönen, Lenna Kuurmaa ja Mikko Kouki.
Elokuva julkaistiin DVD:llä ja Blu-raylla 8. kesäkuuta 2012.
Ohjaaja Louhimies oli päättänyt tiimeineen tehdä yhdestä "Vuosaareen" suunnitellusta tarinasta aivan oman elokuvansa. Tämä tarina ehdittiin jo kuvata "Vuosaarta" varten, ja se oli jopa leikkauspöydälläkin, mutta lopulta tekijät päätivät irrottaa sen ja laajentaa "Vuosaaren" muista sivujuonista eroavaa kertomusta. Tämä Antti Luusuaniemen esittämästä vapaaottelijasta kertova tarina edustaa romanttisen urheiluelokuvan lajityyppiä. Elokuva julkaistiin 3. helmikuuta 2012.
Kovat nyrkit
Kovat nyrkit tunnetaan myös nimellä Karate cowboy ("Forced Vengeance") on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut James Fargo, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Franklin Thompsonin kanssa. Pääosassa esiintyy Chuck Norris.
Lucky Dragon -kasinon turvamies Josh Randall saa kutsun työskennellä erään toisen hongkongilaisen kasinon leivissä, mutta kieltäytyy tarjouksesta. Kasinon omistaja Raimondi päättää yrittää ostaa Lucky Dragonin, mutta kasinon perustajan Paschalin kieltäydyttyä Raimondi tapattaa hänet ja Paschalin pojan Davidin. Randall saa Davidin tyttären Joyn suojelukseensa ja lähtee samalla etsimään murhien syylliset.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Roope Lehtinen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle, 7 minuuttia 41 sekuntia lyhennetylle VHS-kasettiversiolle yhden tähden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”. Hänen mukaansa Norris tekee tutut temppunsa eli vetelee turpaan jokaista vastaantulijaa, eikä elokuvassa sitten juuri muuta tapahdukaan.
Valtion elokuvatarkastamo antoi elokuvalle täystyrmäyksen ennakkotarkastuksessa 18.3.1983 antamalla sille ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvan levittäminen ja esittäminen ei ollut mahdollista. Seuraavana vuonna ennakkotarkastuksessa oli leikattu versio nimellä "Karate Cowboy", mutta valituskierroksen jälkeenkin kieltopäätös elokuvalle piti tarkastamon 14.11.1984 antamalla päätöksellä.Sittemmin elokuvaa levitettiin Ruotsista tuotuna 7 min 41 sekuntia lyhennettynä VHS-versiona, joka sai Suomessa ikärajan K18.
Yliopisto-opettaja
Yliopisto-opettaja on yliopistojen neliportaiseen tutkijanuramalliin liittyvä tehtävä, jonka vastaa aiemmin käytössä ollutta lehtorin nimikettä (huomaa, että yliopistonlehtorin vaatimukset ovat korkeammat kuin yliopisto-opettajan).
Tutkijanuramallissa yliopisto-opettaja sijoittuu tasolle kaksi. Yleensä tällä tasolla olevat tehtävät edellyttävät tohtorintutkintoa ja ovat määräaikaisia, mutta yliopisto-opettaja on yleensä palkattu toistaiseksi, ja muodolliseksi pätevyydeksi riittää maisteritason tutkinto.
Yliopisto-opettajaa käytetään perusopetuksen antamiseen alueilla, joilla tarvitaan paljon opetushenkilökuntaa. Yliopisto-opettajan tehtäviin voi kuulua myös tutkimuksen tekeminen.
Mahima Chaudhry
Mahima Chaudhry (oik. Ritu Chaudhry; s. 13. syyskuuta 1973 Darjeeling, Länsi-Bengali) on intialainen näyttelijä ja entinen malli. Hän esiintyy hindinkielisissä elokuvissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä Subhash Ghain elokuvassa "Pardes" vuonna 1997, mistä hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon.
Chaudhry on naimisissa arkkitehti Bobby Mukherjeen kanssa ja heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär, Aryana.
Adam Burt
Adam Burt (s. 15. tammikuuta 1969 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Ennen ammattilaisuraansa Burt pelasi vuodet 1985–1989 juniorisarja OHL:n North Bay Centennialsissa, mitä ennen hän oli edustanut junioriseuroja North Bay Hoppers ja Detroit Compuware. Vuonna 1988 hänet valittiin OHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Hartford Whalers varasi hänet NHL:ään numerolla 39 toisella kierroksella.
Burt pelasi vuonna 1988 kaksi AHL:n pudotuspeliottelua Binghamton Whalersissä ja kaudella viisi NHL:n runkosarjaottelua Hartfordissa sekä viisi AHL:n runkosarjaottelua Binghamptonissa. Suurin osa tuosta kaudesta kului kuitenkin OHL:ssä. Burt vakiinnutti paikkansa NHL:ssä kaudella ja hän teki NHL-uransa yhden kauden maali- ja piste-ennätykset kaudella , jolla hän teki 24 tehopistettä, yhdeksän maalia ja 15 syöttöpistettä, 66:ssa runkosarjaottelussa. Hän ylitti 20:n pisteen rajan myös seuraavalla kaudella, .
Burt edusti Hartford Whalersiä suurimman osan uraansa. Hän edusti seuraa sen Hartfordin-vuosina yhteensä 499:ssä NHL:n runkosarjaottelussa, mikä on kolmanneksi eniten Ron Francisin ja Kevin Dineenin ottelumäärien jälkeen. Whalers siirtyi vuonna 1997 Pohjois-Carolinaan, jolloin seuran nimeksi vaihtui Carolina Hurricanes. Burt pelasi Carolinassa maaliskuuhun 1999 asti, jolloin hän siirtyi Philadelphia Flyersiin pelaajakaupassa vaihdossa Andrei Kovalenkoon. Hän edusti Philadelphiaa kauden lopun lisäksi myös kauden . Heinäkuussa 2000 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa.
Burtin kausi jäi lyhyeksi, 27:n ottelun mittaiseksi, loukkaantumisen vuoksi. Kaudella hän ei pelannut lainkaan ja vuonna 2002 hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä. Adam Burt pelasi 13 kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 737 runkosarjaottelua, joissa hän teki kaikkiaan 152 tehopistettä, 37 maalia ja 115 syöttöpistettä, ja yhteensä 21 pudotuspeliottelua, joissa hän antoi yhden maalisyötön. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä neljänä vuonna, Hartfordin mukana vuosina 1990 ja 1992 ja Philadelphian mukana vuosina 1999 ja 2000.
Burt edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1993 ja 1998. Hän pelasi myös niin ikään kaksissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, 1987 ja 1989.
Burt on uudestisyntynyt kristitty. Hän on toiminut jääkiekkouransa jälkeen Morning Star New York -yhteisön pastorina.
Howard Keel
Howard Keel (13. huhtikuuta 1919 Gillespie, Illinois – 7. marraskuuta 2004 Palm Desert, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän haaveili nuorena laulajanurasta, mutta päätyi lentokonevalmistaja Douglasin palvelukseen. Menestyttyään useissa laulukilpailuissa hän pääsi Broadwaylle esiintymään "Carousel"-musikaalissa ja myöhemmin "Oklahoman" Lontoon esityksiin. Keelin elokuvadebyytti oli rooli brittiläisessä vuonna 1949 valmistuneessa elokuvassa "Gangsterien vainoama". Hänen seuraava elokuvansa oli "Annie mestariampuja" (1950), jota seurasi useita muita Metro-Goldwyn-Mayerin tuottamia musikaaleja, kuten "Seitsemän veljeksen morsiamet" (1954) ja "Muukalainen paratiisissa" (1955). Keelin muihin elokuviin kuuluu muun muassa "Tulva" vuodelta 1958. Vuosina 1981–1991 Keel näytteli Clayton Farlow'ta televisiosarjassa "Dallas". Vuonna 1983 hän julkaisi albumin "And I Love You So". Keel on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jalkaväkirykmentti 28 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 28 eli JR 28 oli Suomen armeijan rykmentti talvisodassa. Se oli osa 10. divisioonaa, jonka mukana rykmentti taisteli Taipaleella Karjalankannaksen itäosassa. Jalkaväkirykmentti 28 nimettiin 1. tammikuuta 1940 uudelleen Jalkaväkirykmentti 19:ksi.
Sotaväen päällikkö kenraali Hugo Österman antoi 7. lokakuuta 1939 käskyn Keski-Suomen sotilasläänille perustaa 10. divisioonan jalkaväkirykmentti 28:n. Käskyssä kiellettiin kutsujen toimittaminen reserviläisille kello 23-6 välisenä aikana, mutta sitä ei voitu noudattaa täydellisesti pitkien välimatkojen vuoksi. Käskyssä määrättiin ensimmäiseksi liikekannallepanopäiväksi tiistai 10. lokakuuta (ylimääräiset harjoitukset, YH). Rykmentti perusttiin Jyväskylässä Seminaarinmäellä ja se pyrittiin varustamaan määrävahvuiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen rykmentti ei niitä saavuttanut.
Rykmentti keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen (Sakkola) 12.-14. lokakuuta muun divisioonan mukana. Esikunta ja kranaatinheitinkomppania saapuivat alueelle 12. lokakuuta kello 20.35 ryhmittyen Kaarnalammen eteläpuolelle. Seuraavana päivänä kello 7.21 saapui III pataljoona ryhmittyen Taipaleen ja Terenttilän alueille. Kello 10.45 saapuivat rykmentin kolonnat ja kello 11.50 I pataljoona, jotka ryhmittyivät Korvenkylään sekä Volossulan ja Koukunniemen alueille. Rykmentin II pataljoona saapui 14. lokakuuta kello 8.24 ryhmittyen Haparaiseen.
Rykmentin nimi muuttui 1. tammikuuta 1940 Jalkaväkirykmentti 19:ksi (JR 19)