hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ilja Zubov
Ilja Igorjevitš Zubov (; s. 14. helmikuuta 1987 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Admiral Vladivostokissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja toimii joukkueen kapteenina. Zubovin vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, luistelu, kiekollinen peli, mailankäsittelytaidot, työteliäisyys ja puolustaminen.
Zubov on Traktor Tšeljabinskin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 15-vuotiaana Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kaudella 2002–2003. Ottawa Senators varasi Zubovin neljännellä kierroksella 98. pelaajana . Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Superliiga-joukkue Spartak Moskovaan, jossa tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12 sekä kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Kauden 2006–2007 kynnyksellä Zubov siirtyi Himik Mytištšiin paitaan, mutta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden Salavat Julajev Ufaan. Zubov jakoi kevään 2007 pudotuspeleissä tehoilla 2+3=5 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Andrei Sidjakinin ja Nikolai Zavaruhinin kanssa sekä voitti Ufan sisäisen tehotilaston lukemalla +4.
Elokuussa 2007 Zubov teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän teki samana syksynä ensimmäisessä NHL:n harjoitusottelussaan Philadelphia Flyersia vastaan maalin, mutta Zubov pelasi kautensa kuitenkin lähes kokonaan AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa 15. tammikuuta 2008 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Kaudella 2008–2009 Zubov oli Binghamtonin paras pistemies tehoilla 14+38=52. Hän pelasi kauden aikana kymmenen NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2009–2010 Zubov ehti pelata vain yhden AHL-ottelun, kunnes Senators lainasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa Salavat Julajev Ufaan lokakuussa 2009. Tammikuussa 2010 Ufa kauppasi Zubovin TsSKA Moskovaan vaihdossa Pjotr Stšastlivyi'in. Hän voitti kevään 2010 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2.
Kaudella 2010–2011 Zubov jatkoi TsSKA:ssa, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 8+21=29. Kesken kauden 2013–2014, joulukuussa 2013 Zubov ja Mihail Naumenkov kaupattiin Admiral Vladivostokiin vaihdossa Enver Lisiniin. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Heinäkuussa 2014 Zubov teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Admiralin kanssa. Hän nousi kaudella 2014–2015 joukkueen kapteeniksi ja oli KHL:n yhden kauden piste-ennätyksellään Admiralin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niclas Bergforsin jälkeen tehoilla 7+28=35.
Zubov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin Zubov oli Venäjän paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+5=8. Hän pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004. Venäjän A-maajoukkueessa Zubov on pelannut yhteensä 33 ottelua tehopistein 1+11=12.
Henri Haapamäki
Henri Haapamäki (s. 6. tammikuuta 1989) on suomalainen ralliautoilija. Hän kilpaili pääosin Junior WRC -sarjassa Hannu's Rally Teamin Citroënillä. Haapamäki ajoi ensimmäisen rallinsa vuonna 2008 Ford Escort RS2000 -autolla. Haapamäen kartanlukijana toimii Marko Salminen.
Haapamäen debyytti rallin MM-sarjassa tapahtui vuoden 2013 Suomen rallissa, jossa hän sijoittui kokonaiskilpailussa sijalle 30. Haapamäen paras sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on 15:s sija Suomen rallista vuodelta 2014. Hän oli tuossa kisassa myös nopein kaksivetoisten autojen kuljettaja. Saman vuoden Walesin rallissa hän oli Junior WRC- ja WRC3-luokkien kolmas. Huhtikuussa 2015 Haapamäki teki WRC-sopimuksen Hannu's Rally Teamin kanssa.
Vuoden 2015 Suomen rallissa Haapamäki ajoi Junior WRC-luokassa 16 pohja-aikaa, koko rallin 20:lle erikoiskokeelle. Kolmannella erikoiskokeella sattunut rengasrikko toi Haapamälle 2min30s takaa-ajo aseman, mutta Haapamäki nousi tämän jälkeen hurjan ajon jälkeen vain 0,5s päähän luokan voittaneesta Ranskan Quentin Gilbertistä.
Kaudella 2016 Haapamäki siirtyi Rallicrossin SM-sarjaan ja saavutti heti debyytti-kaudellaan SRC-luokan hopeaa. Kaudella 2017 Haapamäki jatkaa Rallicrossin SM-sarjassa.
Tagir Haibulajev
Tagir Kamaludinovitš Haibulajev (, s. 24. heinäkuuta 1984 Kiziljurt, Dagestan) on venäläinen judoka ja olympiavoittaja. 176 senttimetriä pitkä ja 100 kilogrammaa painva Haibulajev kilpailee 100-kiloisten sarjassa ja edustaa Javara Neva -seuraa. Hän on etniseltä taustaltaan avaari.
Haibulajev voitti olympiakultaa 100-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Mongolian Tuvshinbajar Naidanin. MM-kilpailuista Haibulajevilla on kultaa vuodelta 2011 ja EM-kilpailuista kultaa vuodelta 2009. Molemmat kullat ovat 100-kiloisten sarjasta.
Aarne Kuusi
Aarne Juhana Kuusi (vuoteen 1905 Granfelt; 24. kesäkuuta 1881 Helsinki – 27. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen vakuutusmatemaatikko ja raittiusmies, Suomen ensimmäinen vakuutusneuvos.
Kuusi syntyi raittiustoiminnasta tunnettuun perheeseen: hänen isänsä oli A. A. Granfelt ja äitinsä Mandi o.s. Cantell. Kuusi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1899 ja opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1907 ja sai maisterin arvon samana vuonna.
Elämäntyönsä Kuusi teki Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Salaman palveluksessa matemaatikkona 1910–1918, toisena johtajana 1918–1936 ja toimitusjohtajana 1936–1952. Hän osallistui myös suomenkielisen matemaattisen termistön kehittämiseen.
Kuusi oli Suomen merkittävimpiä vakuutusasiantuntijoita. Hän osallistui sosiaalivakuutuskomiteoiden työskentelyyn ja toimi sosiaaliministeriön vakuutusasiainosaston neuvottelevana asiantuntijana. Hän osallistui useiden vakuutusyhtiöiden hallintoon ja toimitti "Vakuutussanomat"-lehteä vuosina 1917–1931. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin vakuutusneuvoksen arvonimi ensimmäisenä Suomessa.
Kuusi oli myös merkittävä raittiusliikkeen vaikuttaja. Hän toimi useiden raittiusseurojen ja raittiusjärjestöjen puheenjohtajana.
Aarne Kuusen veli oli Eino Kuusi. Aarne Kuusi avioitui vuonna 1913 Alli Zidbäckin kanssa. Perheeseen syntyi kuusi lasta, näiden joukossa professori Matti Kuusi, arkkitehti Olli Kuusi ja pääjohtaja Pekka Kuusi.
Diacodexis
Diacodexis oli sorkkaeläinten kantamuoto. Se eli eoseenikaudella kaikkialla Lauraasian mantereella. Se oli noin puoli metriä pitkä. Sillä oli viisi varvasta, joista kaksi oli muita pidempiä. Todennäköisesti näistä kahdesta varpaasta kehittyi sorkka muiden varpaiden surkastuessa pois. "Diacodexis" ilmeisesti eli enimmäkseen pensaikon suojissa. Sukuun kuuluneita lajeja olivat "D. gracilis, D. minutus, D. ilcis, D. kelleyi, D. pakistanensis" ja "D. primus".
Luke Campbell
Luke Campbell, MBE (s. 27. syyskuuta 1987 Kingston upon Hull) on brittiläinen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. 175 senttimetriä pitkä Campbell kilpailee nykyisin kevytsarjassa.
Campbell saavutti olympiakultaa kääpiösarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta Ison-Britannian väreissä. Englannin väreissä Campbell on saavuttanut hopeaa MM-kilpailuista vuodelta 2011, kultaa EM-kilpailuista vuodelta 2008 ja pronssia EU:n kilpailuista vuodelta 2009.
Huhtikuussa 2013 Campbell siirtyi ammattilaiseksi ja otteli saman vuoden heinäkuussa ensimmäisen ammattilaisottelunsa Andy Harrisia vastaan. Ottelu päättyi Campbellin voittoon. Hän voitti uransa ensimmäiset 12 ottelua mutta hävisi Yvan Mendylle hajaäänituomiolla käytyään kanveesissa ottelun viidennessä erässä. Vuonna 2016 Campbellistä tuli WBC Silver liiton mestari hänen voitettuaan Derry Mathews. Campbell voitti ottelun tyrmäyksellä neljännessä erässä Mathewsin oltua pahasti alakynnessä koko ottelun ajan ja käytyä kaveesissa kolmannessa ja neljännessä erässä. Voitoista kaksitoista on tullut tyrmäyksellä.
Campbellista tuli brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen uutenavuotena 2013. Hänet tunnetaan lempinimellä "Cool Hand".
Rudolf Falb
Rudolf Falb (s. 14. huhtikuuta 1838 – 29.syyskuuta 1903) oli itävaltalainen pappi, kirjailija ja meteorologi. Falbin kuuluisimman teorian mukaan kuun ja auringon asema ja etäisyys vaikutti maan ilmakehään ja sulaan sisustaan. Falb julkaisi 1890-luvulla vuosittain ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan kriitillisten päivien kalenterin, joissa ilmoitettiin maanjäristysten ja rajuilmojen olevan odotettavissa. Falbin otaksumat teoriat ovat useimmissa kohdissa täysin tieteellisesti pätemättömiä.
Christopher Alesund
Christopher Carl Albin Alesund (taiteilijanimi "GeT_RiGhT", s. 29. toukokuuta 1990 Tukholma) on ruotsalainen tietokonepelaamisen ammattilainen. Hän pelaa a. Alesund kuuluu yhteen maailman tunnetuimmista CS:GO -joukkueista, Ninjas in Pyjamasiin, jossa hän on pelannut vuodesta 2012 lähtien.
Alesund siirtyi NiPiin vuonna 2012 saksalaisesta SK Gamingista. NiPin riveissä hän on voittanut muun muassa kahdesti DreamHack-turnauksen. Entisen joukkueensa fnaticin, jota Alesund edusti vuodet 2009-2010, riveissä hän voitti kerran DreamHackin. Vuosina 2013 ja 2014 Alesund on valittu maailman parhaaksi CS:GO -pelaajaksi ja häntä pidetään myös yhtenä kaikkien aikojen parhaista CS:GO:n pelaajista. GeT_RiGhT:illa on äärettöman taidokas tähtäys sekä täydellinen peliäly joukkueensa sisällä. Hänen pelityylinsä useasti estää vihollisjoukkueen strategiat, joka auttaa NiP:iä.
Counter-Strike Global Offensive pelissä Christopher voitti yhdessä Ninjas in Pyjamasin kanssa vuonna 2014 pelatun ESL One Cologne major turnauksen. Vuonna 2016 hän saavutti joukkueensa kanssa voiton DreamHack Malmö-turnauksessa. NiP voitti myös vuoden 2015 Summer Assembly-tapahtuman CS:GO-turnauksen.
Cristopher aloitti pelaamisen lapsena isoveljensä Robinin avustuksella. Hän pelasi Quakea, Doomia, AQ2:ta, Quake2:a. Myöhemmin Alesund tutustui Counter-Strikeen, josta tuli hänen intohimonsa.
Cristopherin ensimmäinen kunnon voitto oli Fnatic-joukkueen kanssa vuonna 2009 IEM III Global Finaalissa. Se oli hänen ensimmäinen turnauksensa ja Fnaticia pidettiin altavastaajana koko turnauksen ajan. Hän sanoi: "Olimme olleet yhdessä joukkueena 2-3 kuukautta ja kävelimme turnauksesta ulos kainalossa 50 000$ ensimmäisestä sijasta oli mahtava tunne erityisesti, koska olin vasta 18-vuotias." Hänen toinen mahtava hetkensä oli, kun hänet julistettiin vuoden Counter-Strike pelaajaksi vuosina 2013 ja 2014 ja vuoden eUrheilu-pelaajaksi toisena vuonna. Hänen lempitapahtumansa oli vuoden 2009 e-Stars Soulissa, Etelä-Koreassa. "Se tapahtuma oli enemmänkin vierailemista Koreassa ja käymässä läpi Soulia. Christopherin toiseksi mieluisin tapahtuma oli vuoden 2014 ESL One Katowice. "Yleisö oli paras ja kiihkein mitä olen ikinä nähnyt.", sanoo Christopher.
Alesund valittiin maailman toiseksi parhaaksi pelaajaksi vuosina 2010 ja 2011 ja maailman parhaaksi pelaajaksi vuosina 2013 ja 2014. Vuonna 2015 hän oli sijalla 11.
Bandercom
Bandercom Oy on vuonna 1992 perustettu lahtelainen teknologiayritys, jonka pääliiketoiminta on tehtäväkriittisen kommunikaation laitekauppa ja palvelut. Lisäksi Bandercom tuottaa erilaisia langattomien tietoliikenneverkkojen ratkaisuihin liittyviä palveluita. Yrityksen ydinosaamista ovat radiopuhelinverkot, monioperaattoriverkot, sekä VIRVE-viranomaisverkkoon liittyvät tuotteet, palvelut ja ratkaisut.
1990-luvun alussa liiketoiminnan ydin oli harrasteradiolaitteiden, kuten radioamatöörilaitteiden ja LA-puhelimien myynti kuluttajille ja jälleenmyyjille. Liiketoiminta kasvoi 90-luvun puolivälissä käsittämään moniaaltovastaanottimet eli skannerit.
2000-luvulle tultaessa Bandercom laajentui edelleen myyden sekä ammatti- että harrastekäyttöön soveltuvia radiolaitteita. Bandercom oli erikoistunut tarjoamaan laitteiden tehdasmalleista räätälöityjä tuotteita, kuten tuotteistettuja modifiointeja ja sulautettujen ohjelmistojen muokkauksia suosittuihin laitteisiin, kuten esimerkiksi Yupiteru MVT-9000MkII, joista Bandercom tuotteisti erityiset M2 ja M3 -versiot. 2000-luvulla yrityksen liiketoiminnan ydin siirtyi entistä enemmän laitekaupassa asiantuntijarooliin ja toisaalta tukkukauppaan. Bandercom on tunnettu erilaisista järjestelmätoimituksista, kuten VHF-laitteiden toimituksista mm. pelastuslaitoksille ja toisaalta vahvasta integraattoriroolista VIRVE-viranomaisverkon tuotteiden ja palveluiden parissa.
2010-luvulla Bandercom Oy on toteuttanut digitaalisia radiopuhelinverkkoja, muun muassa Helsingin Musiikkitalon digitaalinen radiopuhelinverkko on yrityksen toteuttama. Yritys rakentaa ja suunnittelee erilaisia sisätilojen ja vaikeiden kohteiden sisäpeittoratkaisuja, joissa matkapuhelin- ja/tai VIRVE-toimivuutta laajennetaan tiloihin, missä kyseiset verkot eivät maanpäällisen verkon avulla toimi. Vuonna 2011 Bandercom oli mukana ratkaisemassa HKL:n metrovarikon sisätilojen TETRA-järjestelmien kuuluvuutta.
Maanalalaisissa tiloissa Bandercom on toteuttanut GPS-sisäpeittoratkaisuja, joissa GPS-signaali viedään saataville tarvittavaan paikkaan. Järjestelyllä tehdään mahdolliseksi mm. ajoneuvoissa käytettävien navigaattoreiden GPS-signaalin saatavuus.
Bandercom on osallistunut alan seminaareihin, joissa sen työtekijöitä on ollut puhumassa sisätilojen monioperaattorijärjestelmistä, missä useat eri radiotaajuiset
järjestelmät voivat käyttää yhteistä antenniverkkoa. Sisätilojen kuuluvuus on tullut entistä ajankohtaisemmaksi Pelastuslain VIRVE-pykälän soveltamisen takia sekä uusien rakennusmääräysten, joilla tähdätään matalaenergiatalojen yleistymiseen. Matalaenergiatalojen eristemateriaalit vaimentavat maanpäällisten verkkojen kuuluvuutta sisätiloissa.
Bandercom on Suomen Virveverkko Oy (Suomen Erillisverkot Oy:n tytäryhtiö) kouluttama VIRVE-sisätilaratkaisuihin erikoistunut yritys.
Elokuvavuosi 2016
Elokuvavuosi 2016 käsittelee vuoden 2016 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Oliver!
Oliver! on brittiläinen musikaali, joka pohjautuu Charles Dickensin orpopojasta kertovaan romaaniin "Oliver Twist". Lionel Bartin käsikirjoittama, säveltämä ja sanoittama musikaali kantaesitettiin Lontoon West Endissä 1960 ja New Yorkin Broadwayllä 1963. Sittemmin siitä on tehty monia tuotantoja ympäri maailmaa sekä ammatti- että harrastajateattereissa.
"Oliver!" oli ensimmäinen Dickensin tekstiin perustuva musikaali, josta tuli suurmenestys näyttämöllä. Sitä ennen 1950-luvulla oli tehty vain pari televisiosovitusta Dickensin "Joulukertomuksesta". Bart tiivisti Dickensin alkuperäistarinaa poistamalla lukuisia kohtauksia etenkin romaanin loppupuolelta hyvin samaan tapaan kuin oli tehty David Leanin vuoden 1948 elokuvassa "Oliver Twist". Pahasta juutalaisesta Fagin-hahmosta Bart, itsekin juutalainen, teki romaania sympaattisemman ja koomisemman.
"Oliver!" sai kantaesityksensä Lontoon New Theatressa (nykyisin Noël Coward Theatre) 30. kesäkuuta 1960 ja jatkoi ohjelmistossa 2 618 esityksen verran. Ohjaajana toimi Peter Coe, koreografina Malcolm Clare ja lavastaja-pukusuunnittelijana Sean Kenny. Ron Moody esitti Faginiä, Georgia Brown Nancyä, Davy Jones Artful Dodgeria ja Barry Humphries Mr. Sowerberryä. Oliver-lapsiroolia esittänyt Keith Hamshere (s. 1946) toimi sittemmin Hollywoodissa elokuvien stillkuvaajana.
Musikaalin suomenkielinen versio kantaesitettiin nimellä "Oliver Twist" Tampereen Teatterissa vuonna 1965, jossa se sai 73 esitystä. Joensuun kaupunginteatteri esitti sitä 1983, Rauman kaupunginteatteri 1985, Kuopion kaupunginteatteri 1987, Kotkan kaupunginteatteri ja Porin Teatteri 1994. Vuonna 2000 Tampereen Työväen Teatteri otti musikaalin ohjelmistoonsa Heikki Salon suomentamana ja Tommi Auvisen ohjaamana. Muita 2000-luvun suomalaistuotantoja musikaalista on tehty Kemin kaupunginteatterissa 2002, Lahden kaupunginteatterissa 2009 ja Vaasan kaupunginteatterissa 2013. Ruotsiksi musikaalin ovat toteuttaneet Svenska Teatern 1991 ja Wasa Teater 1996.
Vuonna 1968 musikaali sovitettiin Carol Reedin ohjaamaksi elokuvaksi "Oliver!", jossa nimiosaa näyttelee Mark Lester.
Lofty Wiseman
John "Lofty" Wiseman on brittiläinen selviytymisasiantuntija ja entinen Britannian erikoisjoukkojen Special Air Servicen (SAS) jäsen. Hän on kirjoittanut alansa käsikirjoja. Hän oli 18-vuotias, kun hänet vuonna 1959 valittiin kaikkien aikojen nuorimpana SAS:n joukkoihin. Hän palvelin joukoissa 25 vuotta ja kohosi sinä aikana vääpeliksi. Wiseman erosi SAS:n palveluksesta vuonna 1985 ja julkaisi seuraavana vuonna ensimmäisen kirjansa "The SAS Survival Handbook".
Puurula
Puurula on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pakicetus
Pakicetus oli valaiden, pyöriäisten ja delfiinien kantamuoto, joka käveli vielä neljällä jalalla. Se eli noin 50 miljoonaa vuotta sitten eoseenikaudella Pakistanin alueella. Se oli suurin piirtein koiraeläinten kokoinen. Sillä oli valaille tyypillinen korvaluu. Sen nilkkaluut osoittavat, että se oli sukua sorkkaeläimille, joten valaiden lahkoon kuuluvat eläimet polveutuvat sorkkaeläinten kanssa samoista kantamuodoista.
"Pakicetus" tarkoittaa "Pakistanin valasta". Ne olivat lihansyöjiä. "Pakicetus" kasvoi 1–2 metriä pitkäksi.
The Exploding Eyes Orchestra
The Exploding Eyes Orchestra oli suomalainen yhtye joka soitti "modernisti vanhanaikaista rockmusiikkia". Se oli Jess and the Ancient Onesin kitaristin Thomas Corpsen sivuprojekti, joka perustettiin kanavaksi julkaista pääyhtyeen tuotantoon sopimatonta musiikkia. Yhtye oli musiikillista muotoaan tapauskohtaisesti muuttava kollektiivi, joka ei sitoutunut perinteisen yhtyeen toimintaan.
Yhtyeen esikoisalbumi "I" julkaistaan 12. kesäkuuta 2015. Albumin ensisingle "My Father the Wolf" julkaistiin 15. huhtikuuta 2015. Toinen studioalbumi oli määrä julkaista keväällä 2016. Se julkaistiin lopulta 5. lokakuuta 2018. Projektiluontoinen yhtye lopetti toimintansa toisen studioalbumin ilmestyttyä.
Francis Chibuike
Francis Chibuike Nnah (s. 7. kesäkuuta 1993 Ajegunle) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan Chibuike on keskushyökkääjä.
Chibuiken uran ensimmäinen aikuisten tason seura oli Nigerian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelannut FC Ebedei, jota hän edusti vuodet 2009-2011. Elokuussa 2011 Chibuike siirtyi Ebedein yhteistyöseuraan, Tanskan Superliigan FC Midtjyllandiin. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa 21 ottelua tehden niissä hienot 13 maalia. Chibuike siirtyi vuonna 2013 takaisin kotimaansa Young Starsiin ajaduttuaan sopimusongelmiin Tanskassa.
Toukokuussa 2014 Chibuike siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan. Debyytti Veikkausliigassa ja pääsarjatasolla tapahtui kesäkuussa Vaasan Palloseuraa vastaan ja ensimmäiset kaksi maalia seuraavalla kierroksella IFK Mariehamnia vastaan. Avauskaudellaan seurassa Chibuike teki 21 pelaamassaan ottelussa viisi maalia.
Rosengårdin mellakat 2008
Rosengårdin kaupunginosassa Malmössä oli joulukuussa 2008 mellakoita vuokranantajan sanottua irti Islamilaisen kulttuuriyhdistyksen huoneiston vuokrasopimuksen. Yhdistyksen luovuttua huoneistosta joukko nuoria valtasi sen. Vuokranantaja pyysi poliisia tyhjentämään huoneiston, mutta poliisi joutui perääntymään noin 50 valtaajan muun muassa heitellessä heitä kivillä ja ampuessa ilotulitteita poliiseja kohti.
Kahtena seuraavana yönä mellakat muuttuivat entistä rajummiksi. Mellakoitsijoiden joukossa oli muslimitaustaisten maahanmuuttajanuorten lisäksi antifasistisen AFA Julia -järjestön aktivisteja. Autoja ja roskatynnyreitä sytytettiin tuleen ja poliiseja heitettiin omatekoisilla pommeilla. Poliisin mukaan AFA-järjestön aktivistit olivat pahimpia rettelöitsijöitä.
Tilanne rauhoittui poliisin saatua vahvistusta Göteborgista ja Tukholmasta sekä Islamilaisen kulttuuriyhdistyksen sanouduttua irti väkivallasta ja lähetettyä 200 aikuista keskustelemaan valtaajanuorten ja heidän perheidensä kanssa.
Bilal Ould-Chikh
Bilal Ould-Chikh (s. 28. heinäkuuta 1997 Roosendaal) on marokkolaiset sukujuuret omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa portugalilaista SL Benficaa. Pelipaikaltaan Ould-Chikh on oikea laitahyökkääjä.
Ould-Chikh on pelannut kasvattajaseuransa FC Twenten nuorten joukkuessa 18 ottelua viimeistellen kaksi maalia. Hän pelaa joukkueessa vielä nykyisinkin. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa Eredivisiessä tapahtui toukokuussa 2014 PEC Zwollea vastaan. Avausmaalinsa sarjassa Ould-Chikh iski tammikuussa 2015 Heracles Almelon verkkoon.
Heinäkuussa 2015 Ould-Chikh siirtyi portugalilaisen SL Benfican riveihin.
Ould-Chikh pelasi Alankomaiden alle 17-vuotiaiden paidassa vuoden 2014 EM-kilpailuissa Maltalla, jossa Alankomaat saavutti hopeaa. Nykyisin hän kuuluu Alankomaiden alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa otteluita on kertynyt 15 ja maaleja yksi.
Ould-Chikhia pidetään yhtenä Alankomaiden lupaavimmista pelaajista. Ainakin Manchester Unitedin, Internazionalen ja AC Milanin tiedetään olevan kiinnostuneita hänestä. Ould-Chikhistä käytetään lempinimeä "Uusi Arjen Robben".
Ähtärin kirkko
Ähtärin kirkko on vuosina 1935–1937 rakennettu, arkkitehti Bertel Liljequistin suunnittelema tiilinen, rapattu päätytornillinen pitkäkirkko Ähtärissä. Edellinen, vuonna 1846 rakennettu järjestyksessä kolmas kirkko paloi salaman sytyttämänä 1935.
Kirkon kuoren absidi on runkohuonetta hieman matalampi ja kapeampi. Sen erottaa muusta kirkkosalista kahden pylvään kannattama kasetoitu vyökaari. Alttaripäädyn kulmauksessa on matala satulakattoinen sakasti. Kirkon länsipäädyssä on 54 metriä korkeaan huippuun päättyvä torni, jonka kellot ovat vuosilta 1936 ja 1937. Runkohuoneessa on korkeat seinät, satulakatto ja kapeat segmenttipäätyiset ikkunat. Kirkkosalissa on kolme laivaa, sivulaivoissa on tasakatot ja keskilaivassa tynnyriholvi. Kirkkoa on korjattu vuonna 1966. Sen pinta-ala on 550 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 850 hengelle. Edellisestä kirkosta peräisin olevan alttaritaulun "Vuorisaarna" on maalannut Wilho Sjöström vuonna 1906, malleina olivat ähtäriläiset ihmiset Ähtärinjärven maisemassa. Kirkon 26 + 3 -äänikertaiset urut on valmistanut Gebrüder Rieger vuonna 1937.
Ähtärin seurakuntakeskus sijaitsee parin kilometrin päässä kirkosta, mutta kirkon vieressä on hautausmaa. Sen vuonna 1963 rakennettu siunauskappeli on arkkitehti Touko Saaren suunnittelema. Kirkkomaalla olevan Suomen sisällissodan muistomerkin on suunnitellut Alpo Sailo ja talvi- ja jatkosodan muistomerkin Ilmari Wirkkala.
Nicky Hopkins
Nicholas Christian ”Nicky” Hopkins (24. helmikuuta 1944 – 6. syyskuuta 1994) oli englantilainen kosketinsoittaja.
Hopkins äänitti musiikkia ja esiintyi monien huomattavien esiintyjien englantilaisilla ja amerikkalaisilla pop- ja rock-julkaisuilla 1960-luvulta 1990-luvulle, muun muassa The Whon, The Kinksien ja Rolling Stonesin levyillä.
Hän soitti pianoa Beatlesien Revolution-kappaleessa.
Hopkins on myös esiintynyt suomalaisten kitaristien Andy McCoyn ja Dave Lindholmin kanssa.
Hopkins on mukana myös Jean-Luc Godardin vuonna 1968 ohjaamassa Rolling Stones-aiheisessa elokuvassa "Sympathy for the Devil" (elokuva tunnetaan myös alkuperäisellä nimellä 'One Plus One').
All That
All That on kanadalaisartisti Carly Rae Jepsenin kappale. Se julkaistiin hänen tulevan kolmannen, E·MO·TION-studioalbumin toisena singlenä 5. huhtikuuta 2015. Kappaleen sanoittivat Carly Rae Jepsen ja Dev Hynes. Cyndi Lauperin, Bonnie Tylerin ja Princen inspiroimana "All That" on pop-kappale, joka sisältää viittauksia 1980-luvun musiikista.
Julkaisun jälkeen kappale on saanut pääosin positiivisen vastaanoton, kriitikkojen ylistäessä kappaleen 1980-luvun henkisyyttä. Jepsen esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Saturday Night Livessä 4. huhtikuuta 2015.
James Lapine
James Elliot Lapine (s. 10. tammikuuta 1949 Mansfield, Ohio) on yhdysvaltalainen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän on voittanut kolmasti Tony-palkinnon parhaasta musikaalikäsikirjoituksesta teoksistaan "Into the Woods", "Falsettos" ja "Passion". Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Stephen Sondheimin ja William Finnin kanssa.
Lapine opiskeli valokuvausta ja graafista suunnittelua California Institute of the Arts -oppilaitoksessa. Sen jälkeen hän toimi näissä ammateissa ja opetti lavastusta Yalen yliopiston teatterikoulussa. Yalessa hän sovitti ja ohjasi näytelmäksi Gertrude Steinin näytelmän "Photograph", joka tuotettiin Open Space -nimiseen Off-Broadway-teatteriin New Yorkin SoHossa 1977. Lapine kiinnostui musikaalien kirjoittamisesta ja ohjaamisesta, ja ensimmäinen suurmenestys oli William Finnin kanssa tehty "March of the Falsettos" vuonna 1981, jonka Lapine ohjasi. Se sai Outer Critics Circle -palkinnon.
Vuonna 1982 Lapine tutustui Stephen Sondheimiin, ja he päättivät tehdä yhteistyössä musikaalin ranskalaisen Georges Seurat’n maalauksesta "Sunnuntai-iltapäivä La Grande Jatten saarella". Musikaalin nimeksi tuli "Sunday in the Park With George". Se sai Off-Broadway-ensi-iltansa 1983 ja siirtyi seuraavana vuonna Broadwaylle. Lapine toimi käsikirjoittajana ja ohjaajana, Sondheim säveltäjänä ja laulujen sanoittajana. Työparin seuraava musikaali oli "Into the Woods" (suom. "Pimeä metsä"), joka kantaesitettiin Broadwayllä 1987 ja sovitettiin elokuvaksi 2014. Kolmas Sondheim-yhteistyö oli musikaali "Passion", joka tuotiin näyttämölle Broadwayllä 1994 ja Lontoon West Endissä 1996. Vuonna 2010 kantaesitettiin heidän Broadway-revyynsä "Sondheim on Sondheim".
Vuonna 1992 Lapine palasi työskentelemään William Finnin kanssa Broadway-musikaalissa "Falsettos" (1992) ja Off-Broadway-produktiossa "A New Brain" (1998). Myöhemmin Lapine ohjasi Finnin musikaalit "The 25th Annual Putnam County Spelling Bee" (2005) ja "Little Miss Sunshine" (2011).
Lapine on ohjannut myös puhenäytelmiä kuten "Dirty Blonde" (2000). Vuonna 2012 hän ohjasi uuden Broadway-version musikaalista "Annie". Vuonna 2014 Lapine sovitti näyttämölle Moss Hartin omaelämäkerran "Act One".
Vuonna 1991 James Lapine toi ensi-iltaan ensimmäisen elokuvaohjauksensa "Impromptu", jonka käsikirjoituksen teki hänen vaimonsa Sarah Kernochan. George Sandin ja Frédéric Chopinin romanssista kertovan elokuvan pääosia näyttelevät Judy Davis ja Hugh Grant. Hänen seuraava elokuvansa oli Michael J. Foxin tähdittämä "Life of Mikey". Vuonna 1999 Lapine ohjasi HBO:lle televisioelokuvan "Maallista rikkautta" Anne Tylerin romaanin "Pako (Earthly Possessions)" pohjalta. Sen pääosia esittävät Susan Sarandon ja Stephen Dorff. Lapine teki käsikirjoituksen vuonna 2014 ensi-iltansa saaneeseen Robin Marshallin ohjaamaan elokuvaan "Into the Woods", joka on filmatisointi Lapinen ja Sondheimin musikaalista.
More (kappale)
More on yhdysvaltalaisartisti Usherin kappale hänen kuudennen, Raymond v. Raymond-studioalbumin erikoispainokselta. Sen sanoittivat Charles Hinshaw, Usher ja RedOne, joista viimeisin myös tuotti kappaleen.
Kappale julkaistiin alun perin Yhdysvaltain iTunes Storessa kolmantena promosinglenä ennen albumin julkaisua 16. maaliskuuta 2010. Tämän lisäksi se oli saatavilla iTunesissa Raymond v. Raymondin lisäkappaleena ennen sen liittämistä albumin erikoispainokseen sekä hänen Versus-EP:lle. Myöhemmin "More" julkaistiin albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä. Kappaleen singleversion miksasivat RedOne ja Jimmy Joker Yhdysvalloissa 22. marraskuuta ja Isossa-Britanniassa 13. joulukuuta 2010 tapahtunutta julkaisua varten.
Kirsi Marttinen
Kirsi Marttinen (s. 1979) on yhteiskuntavaikuttamisen erityisasiantuntija Suomen sosiaali ja terveys ry:ssä ja entinen Suomen Keskustanaisten pääsihteeri.
Marttinen on koulutukseltaan filosofian maisteri sekä yhteiskuntatieteiden ylioppilas. Hän on aiemmin toiminut Sibelius-Akatemian ylioppilaskunnan pääsihteerinä.
Marttinen on toiminut useissa luottamustoimissa, muun muassa Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL) varapuheenjohtajana ja Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana. Hän toimii tällä hetkellä muun muassa Ylioppilaiden terveydenhuoltosäätiön (YTHS) hallituksen jäsenenä sekä Suomen yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry:n (ent. Suomen Valtiotieteilijöiden liitto SVAL) liittovaltuuston varapuheenjohtajana.
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Marttinen oli ehdolla Helsingissä, mutta ei tullut valituksi.
29. lokakuuta 2015 hänet nimettiin Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan (TANE) varapuheenjohtaksi.
Busy Doin’ Nothin’
”Busy Doin’ Nothin’” on ruotsalaislaulaja Ace Wilderin kappale. Kappaleen sanoittivat ja sävelsivät Ace Wilder, Joy Deb ja Linnéa Deb. Sen ensiesitys oli vuoden 2014 Melodifestivalenin kolmannessa semifinaalissa 15. helmikuuta 2014. Kappale onnistui pääsemään finaaliin asti. Virallisesti kappale julkaistiin osana samannimistä EP:tä 23. helmikuuta 2014.
Wilder esitti kappaleen Friends Arenalla Tukholmassa Melodifestivalenin finaalissa. Kappale voitti tuomariston äänestyksen sekä tuli toiseksi puhelinäänestyksessä, hävittyään vain kahdella pisteellä Sanna Nielsenin kappaleelle ”Undo”.
Pimeä metsä
Pimeä metsä ("Into the Woods") on James Lapinen librettoon perustuva, Stephen Sondheimin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka tuli ensi-iltaan New Yorkin Broadwayllä 1987. Sitä ennen se kantaesitettiin San Diegon Old Globe Theaterissa edellisenä vuonna. Se sai Tony-palkinnot parhaasta käsikirjoituksesta, musiikista ja naisroolista musikaalissa (Joanna Gleason).
Tarina sekoittaa ja yhdistelee monia Grimmin veljesten satuja, etenkin "Punahilkkaa, Tuhkimoa, Tähkäpäätä" sekä "Jaakkoa ja pavunvartta". Lapine ja Sondheim sanovat saaneensa innoitusta teokseen myös Bruno Bettelheimin tietoteoksesta "Satujen lumous: Merkitys ja arvo" (1975).
Musikaalia on esitetty erityisesti englanninkielisinä versioina ("Into the Woods") eri puolilla maailmaa. Musikaali toteutettiin Turun kaupunginteatterissa vuonna 2003 nimellä "Pimeä metsä" Mikko Koivusalon suomentamana ja Tiina Brännaren ohjaamana. Rooleissa nähtiin muiden muassa Sinikka Sokka (noita), Jaana Järvinen (äiti), Anu Hälvä (Tuhkimo), Kirsi Tarvainen (leipurin vaimo) ja Juha-Pekka Mikkola (Jaakko). Tammikuussa 2012 "Pimeän metsän" toteutti Tiirismaan lukio Lahdessa.
RCA julkaisi vuoden 1987 alkuperäisen Broadway-tuotannon musiikkialbumina 1990 ja vuoden 1991 Lontoon-tuotannon vuonna 1991. Vuoden 1991 Broadway-tuotanto tallennettiin DVD-levylle, jonka julkaisi Image Entertainment. Vuoden 2002 uusintatuotannosta Broadwayllä julkaisi musiikkialbumin Nonesuch-levymerkki samana vuonna.
Vuonna 2014 sai ensi-iltansa musikaalin elokuvasovitus "Into the Woods", jonka ohjasi Rob Marshall James Lapinen käsikirjoituksesta.
Iris Klewe
Iris Klewe on suomalainen kolmiosainen televisioelokuva vuodelta 1981. Teos perustuu Anni Swanin 1916 julkaistuun romaaniin "Iris rukka" ja se on tyyliltään nuorten epookkidraama. Ohjaajana toimi Marja-Liisa Sutinen ja käsikirjoittajana Marjut Komulainen. Yle Myynti julkaisi "Iris Klewen" DVD-tallenteena 2013.
"Iris Klewe" kertoo kaksitoistakesäisen Iriksen suuresta elämänmuutoksesta, kun hän muuttaa vaatimattomasta metsäpirtistä varakkaiden sukulaistensa luo Helsinkiin. Iristä näyttelee kolmetoistavuotias Pirkko "Piitu" Uski.
"Iris Klewe" on jaettu kolmeen jaksoon:
Eletään 1910-lukua. Puoliorpo Iris Klewe asuu metsäpirtissä vanhahkon pariskunnan, Tanelin ja Seren, hoivissa. Hänen muusikkoisänsä elää jossain ulkomailla. Iris muuttaa Helsinkiin varakkaan enonsa Kaarlo Heinosen perheeseen; näin hänelle avautuu mahdollisuus koulunkäyntiin. Perheeseen kuuluu enon vaimo Selma ja serkut Elin, Ester, Elsa, Sissi ja Aksel, jotka alkuun suhtautuvat ylimielisesti pintasivistystä vailla olevaan maalaisserkkuunsa. Eno ja perheen sisäkkö Ulriika sen sijaan suhtautuvat Irikseen myötämielisesti. Ennen varsinaista koulua Iris saa kotiopetusta opettajatar Aliinalta, joka on tuskastua oppilaansa hitaaseen etenemiseen.
Iris saa uuden ystävän kenraali Stjernfeltin tyttärestä Ullasta. Iris on aktiivisesti mukana taloustöissä ja sisäkkö Ulriikasta tulee hänelle läheinen aikuiskontakti. Yllättäen Iris kutsutaan Ullan kotona järjestettäviin juhliin, hän hurmaa juhlaväen yhtymällä paikalla esitettävään taidelauluun. Kokonaisuutena Iriksen debytointi seurapiireissä ei aivan onnistu hänen puhuessa tarpeettoman äänekkäästi ja vieläpä aiheista, jotka ainakin Selma-tädin mielestä eivät sovellu tilaisuuden luonteeseen. Keväällä Ulla lähtee perheensä mukana Sisiliaan: Iriksen ja Ullan jäähyväiset ovat haikeat. Iriksen koulunkäynti alkaa hiljalleen lutviutua ja osan lopussa hän kirmaa ilmeisen tyytyväisenä Kaivopuiston keväisillä rinteillä.
Vuosi on vierähtänyt ja Iriksestä on tullut perheenjäsen, eivätkä hänen serkkunsa enää ylenkatso häntä. Hän innostuu laulutaiteesta ja alkaa ottaa laulutunteja neiti Strömiltä. Selma-täti kertoo suru-uutisen: Ulla on kuollut lavantautiin Firenzessä. Iris saa suuren tilaisuutensa, kun hän pääsee laulamaan merkittävän osan eräässä juhlanäytöksessä, hän suoriutuu tehtävästään menestyksellisesti. Eräänä päivänä lasten leikkiessä pukuleikkejä Iriksen isä Henrik saapuu yllättäen paikalle. Hän vie tyttärensä kesäksi maalle Seren ja Tanelin luo. Syksyllä Iriksen on määrä palata Helsinkiin.
Vuonna 1962 ensi-iltansa saanut suomalainen mustavalkoelokuva "Pikku Suorasuu" perustuu samaan aiheeseen kuin "Iris Klewe". "Pikku Suorasuussa" Iristä näyttelee Nora Haque. Kumpikin teos noudattaa pääpiirteissään samaa juonta, joskin yksityiskohdissa on eroja. "Pikku Suorasuussa" Heinosten lapsia on viiden sijasta kolme ja enon kohtalo on "Iris Klewessä" toisenlainen kuin vuoden 1962 elokuvassa. Enon taloushuolet sekä Iriksen perintörahat ja niihin liittyvä sotku on jätetty pois "Iris Klewen" juonesta.
"Iris Klewen" ulkokuvat on otettu suurelta osin Suomenlinnassa.
Get Right (kappale)
Get Right on yhdysvaltalaislaulaja Jennifer Lopezin kappale hänen neljänneltä, vuonna 2005 julkaistulta "Rebirth"-nimiseltä studioalbumiltaan. Kappaleen sanoittivat Rich Harrison, Usher Raymond ja James Brown sekä tuottivat Harrison ja Cory Rooney.
Toiveikkaana dance- ja RB-kappaleena, jossa on jazz-, rock- ja funk-viittauksia, "Get Right" merkitsi muutosta Lopezin musikaalisessa tyylissä. Sen johdosta The New York Times on kutsunut kappaletta yhdeksi Lopezin "mieleenpainuvimmista". Kappale on tehty Maceo and the Macks -yhtyeen kappaleen "Soul Power 74" -samplen ympärille, ja se sai huomiota runsaasta saksofonin ja torvi-instrumenttien käytöstä. Kappaleen sanat kertovat tanssimisesta, seksistä ja juomisesta klubilla. Yhdysvaltalaisräppäri Fabolous vierailee kappaleen muutamilla versioilla, jotka on liitetty "Rebirthin" lisäkappaleiksi. Mediassa tiedotettiin marraskuussa 2004 "Get Rightin" olevan "Rebirth"-albumin johdantosingle.
Musiikkikriitikot olivat yleisesti ottaen myönteisiä kappaleen tuotantoa kohtaan, mutta he huomauttivat Lopezin latteita "puhelaulu"-sanoja. "Get Right" sai runsasta kansainvälistä huomiota julkaisunsa jälkeen, kun ottaa huomioon sen, että Lopez ei ollut julkaissut uutta materiaalia yli kahteen vuoteen. Kappaleesta tuli kaupallinen menestys, kun se pääsi Britannian singlelistan kärkeen. Sen lisäksi kappale saavutti sijoituksia kymmenen parhaan joukossa monilla muilla kansainvälisillä musiikkimarkkinoilla. Yhdysvalloissa kappale pääsi singlelistan sijalle 12, ja Recording Industry Association of America (RIAA) palkitsi sen kultalevyllä.
Kappaleelle tehtiin myös Francis Lawrencen ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin kappaleen julkaisupäivänä. Videolla nähdään Lopez esittämässä kahdeksaa eri henkilöä iltaklubilla. Videolla esiintyvistä henkilöistä kertovat lyhyet juonet kertovat myös kappaleen pituudesta. Videosta tuli suuri menestys, kun siitä tuli eräässä vaiheessa MTV:n kansainvälisesti eniten toistettu musiikkivideo. Kappale sai myös runsaasti radiosoittoa Yhdysvalloissa ja neljä MTV Video Music Award -ehdokkuutta. Lopez on esittänyt "Get Rightin" livenä lukuisia kertoja, joista viimeisimmät tapahtuivat vuoden 2012 Dance Again World Tourilla, jolla kyseinen kappale oli konserttien aloituskappaleena.
Kai R. Lehtonen
Kai Rikhard Lehtonen (s. 5. marraskuuta 1930 Lahti) on suomalainen lehtori, filosofian tohtori, kirjailija ja pakinoitsija.
Lehtosen vanhemmat olivat Oskari Lehtonen ja Armi Sulamith Bonsdorff.
Lehtonen on toiminut historian ja yhteiskuntaopin opettajana, oppikirjantekijänä, BBC:n suomenkielisen osaston toimittajana, Yleisradion kouluradion toimituspäällikkönä ja Yleisradion asiaohjelmien toimittajana.
Lehtonen on kirjoittanut historian ja yhteiskuntaopin oppikirjoja, pakinakokoelmia, muistelmateoksia ja tietokirjoja eri aloilta. Hän pakinoi radiossa 1980–1990-luvuilla "Historiaa pitkin poikin" -ohjelmasarjassa. Tietotekniikan liitto r.y. nimesi Kai R. Lehtosen vuonna 1991 vuoden ATK-vaikuttajaksi "tunnustuksena hänen ansioistaan tietotekniikan tuomisessa radion avulla tutuksi laajoille harrastajapiireille". Lehtonen käynnisti Yleisradion vuosina 1985–1988 lähettämän tietokoneharrastajille suunnatun radio-ohjelman Silikoni. Vuonna 1980 Lehtonen käynnisti ylioppilaskokelaille tarkoitetun radio-ohjelman "Älliä vai ei", jossa ylioppilastutkintolautakunnan jäsenet vastasivat suorassa lähetyksessä kokelaiden koetta koskeviin kysymyksiin.
Lehtonen on myös ilmailun ja valokuvauksen harrastaja ja hän on ollut mukana Helsinki-Malmin lentoaseman säilyttämistä vaativassa kansanliikkeessä. Lehtonen on tallettanut lentoaseman historiaa kaitafilmille ja videolle.
Arklow
Arklow () on kaupunki Irlannin tasavallan itärannikolla Wicklow’n kreivikunnassa. Kaupungin perustivat viikingit 800-luvulla. Kaupunki sijaitsee Avoca-joen suulla.
Kalle Taipale
Kalle Taipale on suomalainen geologi ja projektijohtaja. Hänen on sanottu olevan pitkän linjan geologian popularisoija.
Tapolanjärvi
Tapolanjärvi eli Tapolan-Kyynärä on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen, jossa Tapolan-Kyynärän valuma-alue sijaitsee.
Järven pinta-ala on 128 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Järvellä on kaksi saarien erottamaa vesiallasta. Idässä on Talolanjärven pääallas ja lännessä pienempi Etu-Kyynärän allas. Altaiden välissä sijaitsee suuri Isosaari sekä joukko pienempiä saaria. Järveen laskee yhdeksän ojaa, joista Hangaslamminoja tuo Hangaslammin ja Iso Katavalammin vedet, Ruosteoja tuo Ruostejärven ja Perhonjärven vedet ja Lamminoja Hiisilänlammin ja Vahaksenjärven vedet. Järven luusua sijaitsee Etu-Kyynärän lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 700 metriä pitkä Välijoki, joka laskee Liesjärven Kyynärään.
Järven rantaviiva on 12 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järvessä on 29 saarta, joista 24 ovat pieniä luotoja ja loput suurempia saaria, kuten esimerkiksi Isosaari, Tarkinsaari, Pajusaari ja Kaurionsaari. Valtatie 2 ohittaa järven Etu-Kyynärän Hirvilahdella. Rannoille on rakennettu yli 30 loma-asuntoa, joille johtaa tiet valtatieltä 2.
Järven etelä- ja itäranta sekä useimmat saaret, Isosaari mukaan lukien, sisältyvät Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua retkeillen eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Niiden muodostama 13,2 hehtaarin ala kuuluu puiston Natura 2000-ohjelmaan. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Tapolanjärven Välimetsässä sen etelärantoja kiertäen. Reitille pääsee Kyynärharjulta tai Tapolanjärven Riihilahden valkamasta. Siltalahden pohjoispuolella on rannassa tulentekopaikka ja käymälä.
Alueen järvillä on yhteisenä ominaisuutena veden suuri humuspitoisuus, joka aiheuttaa veteen sameutta. Järven fosforiarvot ovat matalat, mutta typpiarvot lievästi koholla. Kun järven happitilanne on hyvä, vapautuu sedimenttien ravinteista vain osa takaisin kiertoon.
Liesjärven kansallispuiston suoalueita on ennallistettu tukkimalla niiden laskuojia. Näiden suo-ojien pääasiallinen laskujärvi on Tapolanjärvi ja ennallistaminen pitäisi pitkällä tähtäimellä parantaa järven ravinnetilaa, vaikka ensimmäiset vaikutukset ovat päinvastaisia.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Kyynäräjärvi". Järvestä käytettävät nimitykset vaihtelevat. Vuoden 1960 peruskartassa järven itäosan nimi oli "Tapolan-Kyynärä" ja länsiosan "Letkun Kyynärä". Vuonna 1992 itäosan nimi oli "Tapolanjärvi" ja länsiosan "Etu-Kyynärä". Se, kumpaa nimeä käytettiin koko järven nimenä, jää karttatietojen perusteella avoimeksi kysymykseksi. Etelämpänä on myös Kyynäränharjun Liesjärvestä erottaman järvenselän nimenä Kyynärä.
Pieces of Africa
Pieces of Africa on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää seitsemän afrikkalaisen säveltäjän sävellyksiä.
Short Stories
Short Stories on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Nonesuch Records.
Changing Horses
Changing Horses on The Incredible String Bandin albumi, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Elektra Records.
I Looked Up
I Looked Up on The Incredible String Bandin albumi, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Elektra Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mike Heron ellei toisin mainita.
P-Nitrotolueeni
p-Nitrotolueeni eli 4-nitrotolueeni (CHNO) on tolueenin nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti väriaineiden synteeseissä. p-Nitrotolueeni on o- ja m-nitrotolueenien isomeeri.
p-Nitrotolueeni on huoneenlämpötilassa värittömiä tai vaaleankeltaisia kiteisiä aineita. Yhdiste on lähes täysin liukenematon, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Metyyliryhmään nähden p-asemassa sijaitseva nitroryhmä aktivoi metyyliryhmää ja yhdisteelle voi tapahtua esimerkiksi kondensaatioreaktioita johtaen stilbeenijohdannaisiin. Elektrofiilinen aromaattinen substituutio kuten nitraus, halogenointi tai sulfonointi johtaa elektrofiilin reaktioon 2-asemaan metyyliryhmään nähden. p-Nitrotolueeni voidaan hapettaa elektrolyyttisesti p-nitrobentsaldehydiksi tai kromihapon tai kaliumpermanganaatin avulla p-nitrobentsoehapoksi. Pelkistys raudan avulla tai vedyttämällä johtaa p-toluidiiniin.
Yhdistettä valmistetaan nitraamalla tolueenia joko väkevien typpi- ja rikkihappojen tai typpi- ja fosforihappojen seoksella. Näin muodostuva seos sisältää eniten o- ja p-nitrotolueeneja. Käytettäessä typpihapon lisäksi fosforihappoa on p-isomeeri vallitseva tuote. Yhdiste voidaan erottaa isomeereistaan tislaamalla alennetussa paineessa ja kiteyttämällä.
p-Nitrotolueenia käytetään erityisesti p-nitrobentsaldehydin, p-nitrobentsoehapon, p-toluidiinin, 2,4-dinitrotolueenin ja 4-nitro-2-tolueenisulfonihapon, joita käytetään muun muassa atsovärien valmistuksessa, tuotantoon. Lisäksi siitä valmistetaan räjähteitä, hajusteita ja polyuretaanivaahtoja.
Koillismaan Osuuskauppa
Koillismaan Osuuskauppa on Koillismaan alueella toimiva S-ryhmän alueosuuskauppa, joka on perustettu vuonna 1906. Nykymuodossaan osuuskauppa on toiminut vuodesta 1985, jolloin alueosuuskauppa Koillismaa muodostettiin Kuusamon, Taivalkosken ja Koilliskuntain osuuskauppojen fuusiossa. Koilliskuntain Osuuskaupan kotipaikka oli Kemijärvellä ja se toimi Itä-Lapissa.
Koillismaan toimialueena ovat Itä-Lapin ja Koillismaan seutukunnat eli Kuusamo, Kemijärvi, Taivalkoski, Posio, Salla, Savukoski ja Pelkosenniemi. Maantieteellisesti laajan toimialueensa harvasta asutuksesta johtuen Koillismaa on liikevaihdoltaan, henkilöstöltään ja asiakaomistajien määrältään pienimpiä osuuskauppoja Suomessa.
Prisma
ABC
S-market
Sale
Sokos Hotels
Rautakaupat
Autokaupat
Kosmetiikkaliikkeet
Kyma
Kyma eli kymation (kre. "aalto"), suomalaiselta nimeltään lehtisauva on joonilaisisten pylväiden kapiteeleissa esiintyvä muna- ja tikarivalos. Sen päätyypit ovat kovera doorilainen kyma, kupera joonialainen kyma, tunnetaan myös ns. "munasauvana", sekä kuperankovera lesboslainen kyma eli lehtisauva. Erityisesti lesboslainen lehtisauva oli varsin tavanomainen antiikin temppelirakentamisessa. Myös Raamatustakin tuttu kuningas Herodes käytti niin lesboslaista lehtisauvaa kuin munasauvaakin temppeleissään.
Rachid Ghezzal
Rachid Ghezzal (s. 9. toukokuuta 1992 Décines-Charpieu) on algerialais-ranskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkäävä keskikenttäpelaaja, mutta hän kykenee pelaamaan myös vasempana laitalinkkinä. Ghezzal edustaa kaudella 2014–2015 Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia.
Ghezzal aloitti jalkapallon pelaamisen FC Vaulx-en-Velinissä vuonna 1997. Hän siirtyi Olympique Lyonnais'n organisaatioon vuonna 2004 ja nousi seuran kakkosjoukkueeseen kesällä 2010. Edustusjoukkueeseen hänet nostettiin kesällä 2012. Ensiesiintymisensä Ligue 1:ssä Ghezzal teki 21. lokakuuta 2012, kun Lyon voitti kotonaan Brestin 1–0. Hän pelasi kauden 2012–2013 aikana yhteensä 14 sarjaottelua, mutta kauden aikana 2013–2014 aikana sai peliaikaa vain kakkosjoukkueessa.
Kaudella 2015-2016 Ghezzal on saanut paljon vastuuta uuden managerin Bruno Génésion alaisuudessa. Ghezzal on ollut useasti avauskokoonpanossa keskikentän oikealla laidalla Génésion suosimassa 4-3-3 -ryhmityksessä.
Maajoukkuetasolla Ghezzal edusti vielä vuonna 2013 Ranskan alle 21-vuotiaiden joukkuetta. A-maajoukkuetasolla hän valitsi kuitenkin Algerian pelaten ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2015.
Myös Ghezzalin isoveli Abdelkader Ghezzal (s. 1984) on Algerian maajoukkueessakin pelannut ammattilaisjalkapalloilija.
Sinfonia nro 9
Sinfonia nro 9 voi tarkoittaa ainakin seuraavia teoksia:
Kivilammi (Tammela)
Kivilammi on kuivatettu järvi Kanta-Hämeessä Tammelassa. Entinen järvi ja nykyinen kosteikko kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Pyhäjärven alueeseen.
Järvi oli pitkän muotoinen. Nykyisten karttojen kosteikon rajojen mukaan kosteikko on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Koska lampeen ei ole kaivettu suo-ojia kovinkaan tiheään, voidaan olettaa ettei alkuperäisen järven mitat poikenneet tästä paljoakaan. Portaan ja Letkun välinen maantie kulkee aivan suon itäpään ohitse.
Keskeltä kosteikkoa kulkee sen läpi kaivettu oja, joka on yhdistetty pohjoiseen laskevaan laskuojaa. Oja yhtyy Myllyojaa ennen laskemistaan Pyhäjärveen.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi kirjattiin "Kiwilampi" ja vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi oli piirretty vielä näkyviin.
Leon Black
Leon Black on yhdysvaltalainen liikemies ja taidekeräilijä. Black perusti vuonna 1990 Apollo Global Management -sijoitusyhtiön, jonka avulla hän on hankkinut arviolta 3,4 miljardin dollarin omaisuutensa. Wall Street Journalin mukaan Black osti Edvard Munchin "Huuto"-maalauksen 119,9 miljoonalla dollarilla huutokaupassa toukokuussa 2012.
Nero (vuoden 1922 elokuva)
Nero on vuonna 1922 valmistunut yhdysvaltalais-italialainen mykkäelokuva. Rooman keisarin Neron elämää kuvaavan historiallisen suurelokuvan on ohjannut J. Gordon Edwards. Italiassa kuvattu "Nero" oli huomattava yleisö- ja arvostelumenestys, mutta jäi korkeiden tuotantokustannuksiensa takia tappiolliseksi.
Miehestään eroon hankkiutuneesta Poppaeasta tulee Neron rakastaja ja vaimo. Kenraali Horatius haluaa naida panttivangiksi ottamansa prinsessa Marcian, mutta Galba lähettää hänet kukistamaan kapinaa Iberiaan. Palattuaan Roomaan Horatius pyytää Nerolta Marciaa, mutta keisari ei halua luopua kauniista tytöstä. Rakastavaiset pakenevat ja Horatiukseen ihastunut Poppaea saa kuulla Marcian olevan kristitty. Poppaea syyttää kristittyjä Rooman palosta ja heittää heidät leijonille. Galban ja Horatiuksen sotilaat pelastavat Marcian ja Nero tekee itsemurhan.
J. Gordon Edwardsin Foxille ohjaama "Nero" päätettiin tehdä Italiassa, jossa tuotantokustannukset arvioitiin paljon pienemmiksi kuin Yhdysvalloissa. Se on kuvattu Rooman lähellä Nova-Filmin studiolla, Italian Alpeilla, Vesuviuksen juurella ja Tivolin Villa d’Estessä. Circus Maximukseksi lavastetulla Rooman stadionilla järjestettiin suuret kilpa-ajot sekä loppukohtaus, johon oli hankittu Hampurin eläintarhasta kolmekymmentä leijonaa. Elokuvan pääosia esittivät italialaiset ja ranskalaiset näyttelijät. Sen tekemiseen osallistui kertoman mukaan 65 000 avustajaa.
Aikalaiskritiikki ylisti "Neron" tuotantoarvoja, mutta kiinnitti huomiota sen näyttelijöiden ylidramaattisiin maneereihin. Elokuva oli huomattava yleisömenestys eri puolilla maailmaa. Odotettua suurempien tuotantokustannustensa takia se jäi silti tappiolliseksi. Elokuvasta ei tunneta yhtään säilynyttä kopiota.