hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Radomir Putnik
Radomir Putnik (24. tammikuuta 1847 Kragujevac – 17. toukokuuta 1917 Nizza, Ranska) oli serbialainen sotapäällikkö, joka toimi Serbian pääesikunnan päällikkönä ja tosiasiallisena ylipäällikkönä Balkanin sotien aikana sekä ensimmäisen maailmansodan alkupuolella.
Putnik kouluttautui alkujaan tykistöupseeriksi ja aloitti sotilasuransa vuonna 1866. Hän osallistui vuoden 1877 Serbian–Turkin sotaan sekä vuoden 1885 Serbian–Bulgarian sotaan divisioonan esikuntapäällikkönä. Valmistuttuaan vuonna 1889 yleisesikuntakoulusta Putnikista tuli pääesikunnan sijaispäällikkö ja vuonna 1893 everstinä Šumadijan divisioonan komentaja. Kuningas Aleksanteri I:n vallankaappauksen jälkeen hän joutui poliittisista syistä vetäytymään palveluksesta vuonna 1894, mutta vuoden 1903 vallanvaihdoksen jälkeen hänet ylennettiin kenraaliksi ja nimitettiin pääesikunnan päälliköksi. Putnik hoiti sen jälkeen esikuntapäällikön tehtävää vuoteen 1916, lukuun ottamatta kolmea kauttaan sotaministerinä vuosina 1904–1905, 1906–1908 ja 1912.
Ensimmäisen Balkanin sodan sytyttyä 1912 Putnik ylennettiin Serbian armeijan ensimmäiseksi voivodiksi eli marsalkaksi ja hänestä tuli käytännössä ylipäällikkö. Hän voitti turkkilaiset Kumanovon taistelussa lokakuussa ja Monastirin taistelussa marraskuussa 1912. Pitkälti hänen ansiotaan oli myös bulgarialaisten lyöminen toisen Balkanin sodan ratkaisevassa Bregalnican taistelussa kesä–heinäkuussa 1913. Näiden voittoisten sotien seurauksena Serbian koko kaksinkertaistui ja samalla saatiin tilaisuus maan armeijan modernisoimiseen. Maailmansodan alla Serbian armeijan osaaminen, varustus ja taistelutahto olivat hyvällä tasolla pääasiassa Putnikin ansiosta.
Putnikin terveys kärsi Balkanin sotien aikana ja ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli hoitamassa itseään itävaltalaisessa terveyskylpylässä. Kun Itävalta-Unkari julisti Serbialle sodan 28. heinäkuuta 1914, Putnik vangittiin, mutta keisari Frans Joosefin määräyksestä hänet vapautettiin ja päästettiin palaamaan Romanian kautta Serbiaan. Siellä hän heikosta terveydestään huolimatta otti vastaan tosiasiallisen ylipäällikön tehtävät. Nimellisenä ylipäällikkönä toimi prinssi Aleksanteri. Putnikin johdolla serbialaiset löivät kenraali Oskar Potiorekin komentaman määrällisesti ylivoimaisen Itävalta-Unkarin armeijan elokuussa 1914 Cerin taistelussa ja marras–lokakuussa Kolubaran taistelussa, pakottaen hyökkääjän perääntymään pois Serbiasta. Vasta loka–marraskuussa 1915 saksalaisen sotamarsalkka August von Mackensenin johdolla toteutettu Itävalta-Unkarin, Saksan ja Bulgarian yhteishyökkäys pakotti Serbian armeijan perääntymään vuorten yli Albanian puolelle. Putnik oli tässä vaiheessa jo niin sairas, että häntä piti kuljettaa kantotuolilla koko perääntymisen ajan. Armeijan saapuessa Albanian Skutariin joulukuun alussa hänet lopulta vapautettiin päällikön tehtävästä ja marsalkka Živojin Mišić tuli hänen tilalleen.
Putnik seurasi vielä kuningas Pietaria Korfulle. Lopulta hän vetäytyi Ranskaan, jossa kuoli seuraavana keväänä.
Ambystoma
Ambystoma on aksolotlien heimoon kuuluva sammakkoeläinsuku. Siihen kuuluu 33 lajia. Joillakin lajeilla muodonmuutos tapahtuu normaalisti, mutta joillakin se jää vajavaiseksi, kuten aksolotlilla.
Suvun lajit ovat yleensä kookkaita. Suurimpia ovat kookkaimmat tiikerisalamanterit, jotka ovat 34 sentin pituisia.
Suvun lajeja tavataan eteläisestä Kanadasta Meksikoon saakka.
Sukuun kuuluu 33 lajia:
Karl Fabritius
Karl (Carl) Johan Benjamin Fabritius (1. tammikuuta 1845 Ilomantsi – 9. lokakuuta 1889 Kuopio) oli lakimies ja valtiopäivämies, joka toimi Kuopion kaupungin pormestarina.
Fabritiuksen vanhemmat olivat kappalainen Benjamin Fabritius ja Maria Charlotta Molander. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1886, Kuopion kaupungin pormestariksi 1870 ja Kuopion lääninsihteeriksi 1879. Fabritius toimi jäsenenä ja puheenjohtajana eri valtionkomiteoissa sekä talonpoikaissäädyn notaarina 1867 ja sihteerinä 1888. Hän edusti Kuopiota valtiopäivillä vuosina 1872, 1877-78, 1882 ja 1885, kuuluen suomenkieliseen vähemmistöön. Fabritius teki valtiopäivillä aloitteita koskien erityisesti koulu- ja liikennekysymyksiä. Vuonna 1885 hän yritti suomen kieltä koskeneella anomusesityksellään menestyksettä sovittaa vastakkaisia näkemyksiä yhteen. Fabritius sai laamannin arvonimen 1886.
Fabritiuksen puoliso vuodesta 1871 oli Alma Sofia Lovisa Bergholm (k. 1906).
Glico
Glico on japanilainen elintarvikealan yritys. Se tuottaa makeisia, valmisruokia, puolivalmisteita, vauvanruokia ja jäätelöä.
Yrityksen tunnetuimmat tuotteet ovat karamellit ja suklaalla päällystetyt Pocky-suolatikut.
Vuonna 2017 Glico oli maailman 9. suurin makeisvalmistaja noin 3,4 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdolla.
Yrityksen yli 70 vuotta vanha valomainos Ebusu-bashin sillan kupeessa, joka esittää kilparadalla juoksevaa miestä, on osakalaisille tärkeä symboli, ja kaupunkilaiset kerääntyvät edelleenkin juhlimaan urheiluvoittoja sen läheisyyteen.
Operaatio Iskra
Operaatio Iskra ("kipinä") oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Leningradin ja Olhavan rintamien suorittama operaatio, jonka tarkoituksena oli murtaa Leningradin piiritys. Saksalaisten rintama oli heikentynyt Stalingradin taistelun seurauksena, mikä avasi edun puna-armeijan joukoille. Neuvostoliiton hyökkäys alkoi 12. tammikuuta 1943 ja päättyi 30. tammikuuta. Hyökkäyksen seurauksena puna-armeija avasi 8 kilometriä leveän käytävän Leningradiin, johon rakennettiin rautatie jonka kautta kaupunkiin saatiin toimitettua enemmän tarvikkeita kuin Elämän tien kautta. Myöhemmin Neuvostoliitto suoritti alueella operaatio Napatähden, joka myös onnistui helpottamaan Leningradin piiritystä. Saksalaiset kuitenkin onnistuivat jatkamaan piiritystä tammikuuhun 1944 saakka, jolloin Neuvostoliitto suoritti Leningradin–Novgorodin offensiivin, joka ajoi saksalaiset lopullisesti pois Leningradin alueelta 27. tammikuuta 1944 mennessä.
Venäjän Grand Prix 2014
Venäjän Grand Prix 2014 (virallisesti 2014 Formula 1 Russian Grand Prix, ) oli Formula 1 -kauden 2014 16. osakilpailu. Kilpailu ajettiin 12. lokakuuta Hermann Tilken suunnittelemalla Sotšin katuradalla. Kyseessä oli ensimmäinen Venäjällä ajettu osakilpailu.
Marko Šakić
Marko Šakić (s. 13. huhtikuuta 1994 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovenian pääsarjaa kroatialaisen Medveščak Zagrebin kakkosjoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Šakić aloitti jääkiekon kotikaupungissaan Medveščak Zagrebin joukkueessa, mutta hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin itävaltalaiessa Klagenfurter AC:ssä. Šakić oli kaudella 2011–2012 joukkueen A-nuorten paras pistemies tehoilla 12+31=43.
Heinäkuussa 2013 Šakić siirtyi try-outille alkavalla kaudella KHL:ään liittyneeseen Medveščak Zagrebiin. Elokuussa hän sai joukkueeseen kauden 2013–2014 kattavan sopimuksen. Šakić pelasi kauden aikana yhden KHL-ottelun ja pelasi kauden aikana myös Kroatian pääsarjaa Medveščakin kakkosjoukkueessa voittaen kauden päätteeksi mestaruuden. Kaudella 2014–2015 hän ei saanut peliaikaa KHL:stä, vaan pelasi kautensa pääosin Medveščakin A-nuorissa Itävallan A-junioriliigassa. Šakić pelasi myös seuran kakkosjoukkueessa voittaen kauden päätteeksi taas Kroatian-mestaruuden.
Kaudeksi 2015–2016 Šakić siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle Regionalliga -joukkue EHC Zweibrückeniin. Joulukuussa 2015 hän siirtyi sieltä kuitenkin Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Inter-National-Leagueassa pelanneen slovenialaisjoukkue HK Slavija Ljubljanan riveihin. Kaudella 2016–2017 Šakić jatkoi uraansa Slovenian pääsarjassa Medveščak Zagrebin kakkosjoukkueessa. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+22=36.
Šakić edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2016 ja 2017, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän pelasi myös II-divisioonan A-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Šakić voitti kultaa. Hän pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa, jolloin Šakić jakoi ennakkokarsinnoissa Kroatian sisäisen pistepörssin voiton Dominik Kanaetin kanssa tehoilla 1+1=2.
Šakić pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012 ja 2013. Kaksi jälkimmäistä turnausta eteni B-sarjassa, jossa hän toimi Kroatian varakapteenina. Vuoden 2014 turnaukseen joukkue putosi II-divisioonan A-sarjaan. Šakić pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2012. Vuoden 2010 turnaus päättyi A-lohkon pronssiin. Vuoden 2012 turnauksessa hän toimi Kroatian kapteenina.
Stepa Stepanović
Stepa Stepanović (11. maaliskuuta 1856 Kumodraž, Serbia – 29. huhtikuuta 1929 Čačak, Jugoslavia) oli serbialainen sotapäällikkö, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Stepanović osallistui vuosien 1876–1878 sotiin Turkkia vastaan ja vuoden 1885 sotaan Bulgariaa vastaan. Hänet nimitettiin vuonna 1903 divisioonan komentajaksi. Balkanin sotien aikana 1912–1913 hän komensi Serbian toista armeijaa ja osallistui Kumanovan taisteluun sekä Adrianopolin valtaukseen. Stepanović toimi myös Serbian sotaministerinä vuosina 1908–1909, 1911–1912 ja 1914.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Stepanović johti Serbian armeijan liikekannallepanoa ylipäällikkö Radomir Putnikin ollessa tilapäisesti vangittuna Itävalta-Unkarissa. Sen jälkeen Stepanović otti jälleen komentoonsa Serbian toisen armeijan ja löi Itävalta-Unkarin armeijan Cerin taistelussa elokuussa 1914, mikä oli ympärysvaltojen ensimmäinen voitto koko suursodassa. Hänet ylennettiin tämän myötä voivodiksi eli marsalkaksi. Stepanović osallistui armeijoineen myös voittoisaan Kolubaran taisteluun joulukuussa 1914. Keskusvaltojen yhteishyökkäyksen käynnistyttyä syksyllä 1915 Stepanovićin toinen armeija vastasi itärintamasta. Hän onnistui aluksi pysäyttämään Bulgarian hyökkäyksen, mutta lopulta joukot eivät riittäneet bulgarialaisten eikä saksalaisten pidättelemiseen. Syyskuussa 1918 Stepanovićin toinen armeija osallistui kahdella ranskalaisdivisioonalla vahvistettuna ympärysvaltojen lopulliseen hyökkäykseen Salonikin rintamalla ja sai aikaan läpimurron.
Carl Wilhelm Fontell
Carl Wilhelm Fontell (16. tammikuuta 1794 Raippaluoto – 2. syyskuuta 1862 Pietarsaari) oli Pietarsaaren piirilääkäri. Fontellin vanhemmat olivat kappalainen Sven Abraham Fontell (1756–1819) ja Anna Katarina Hultman (-1844). Hän opiskeli aluksi ylioppilaaksi Turussa, sitten muun muassa P. Afzeliuksen johdolla Uppsalassa, jonka suomalaisen osakunnan kuraattori painosti hänet väistymään 1818 käydyn valtataistelun seurauksena Adolf Ivar Arwidssonin tieltä. Turkuun palattuaan Fontellista tuli lääketieteen lisensiaatti 1822. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1832 aiheesta "Om neuralgierne i allmänhet". Kristiinankaupungin lääkärinä Fontell toimi 1832–1839 ja sitten 1832–1839 Pietarsaaren kaupunginlääkärinä ja piirilääkärinä (vuodesta 1857 Kokkolan piirin). Erityisesti viimeksi mainitussa tehtävässä Fontell tuli tunnetuksi ja arvostetuksi. Hän teki pitkiä matkoja syrjäseudulle, mutta hänen luokseen tuli potilaita kaikkialta Suomesta ja Venäjältäkin. Asessorin arvonimi Fontellille myönnettiin 1841. Fontell erosi virastaan vasta vuosi ennen kuolemaansa 1861.
Fontellin puoliso vuodesta 1829 oli Kristina Sofia Lovisa Barck (k. 1888). He saivat lapset Carolina, Sven Wilhelm ja Maria Fontell.
Hänen haudallaan esitettiin 11.9.1862 Zacharias Topeliuksen kirjoittama ja ylioppilaitten esittämä laulu, joka koostuu kolmesta lyhyestä säkeestä ja jonka sisältö on kaunis hyvästijättö paljon töitä tehneelle rakastetulle lääkärille.
Petar Bojović
Petar Bojović (16. heinäkuuta 1858 Miševići – 19. tammikuuta 1945 Belgrad) oli serbialainen sotapäällikkö, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Bojović aloitti upseerinuransa vuonna 1876 ja osallistui sotiin Turkkia vastaan 1876–1878 sekä sotaan Bulgariaa vastaan 1885–1886. Vuonna 1901 hänestä tuli eversti. Ensimmäisen Balkanin sodan alussa lokakuussa 1912 Bojović nimitettiin Serbian ensimmäisen armeijan esikuntapäälliköksi ja Kumarovon taistelun jälkeen hänet ylennettiin kenraaliksi. Vuonna 1913 hänestä tuli sotaministeri ja 1914 Balkanin sodissa vallattujen alueiden miehitysjoukkojen komentaja. Ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa hän toimi ensimmäisen armeijan komentajana. Hän johdatti perääntyvän Serbian armeijan tammikuussa 1916 Kreikan Salonikiin. Syyskuussa 1918 Bojović ylennettiin voivodiksi eli marsalkaksi. Hän oli neljäs ja viimeinen tämän korkeimman sotilasarvon saanut serbialainen. Bojovi toimi vielä 1921–1922 Jugoslavian armeijan esikuntapäällikkönä, ja vetäytyi sitten palveluksesta.
Nakanoshiman puisto
Nakanoshiman puisto (中之島公園 Nakanoshima kōen) on viheralue Osakan keskustassa Nakanoshiman saarella.
Puisto rajoittuu Dojimagawa- ja Tosaborigawa-jokiin. Sen pituus on 1,6 km ja pinta-ala 10,6 hehtaaria.
Nakanoshiman puisto on Osakan vanhin julkinen puisto. Se perustettiin vuonna 1891. Alkuvuosina siellä oli paljon ravintoloita, hotelli, teatteri ja Osakan ensimmäinen olutterassi. Nykyisin sen nähtävyyksiin kuuluvat ruusuistutukset ja vuodenvaihteeseen ajoittuva juhlavalaistus. Valotapahtuma on järjestetty vuosittain vuodesta 2002 alkaen. Vuonna 2012 siihen osallistui 3,5 miljoonaa vierasta.
Muuntokuidut
Muuntokuidut, aiemmin puolisynteettiset kuidut, ovat tekokuituja, joiden perusraaka-aineita ovat luonnosta saatavat polymeerit, esimerkiksi selluloosa ja proteiinit.
Muuntokuituja ovat viskoosi, modaali, lyocell, bambuselluloosasta valmistettu bambukuitu, alginaatti, asetaatti, triasetaatti, puuvillajätteestä valmistetut kuprokuidut sekä yleensä kaseiinista valmistetut proteiinikuidut.
Valmistus kuiduksi tapahtuu siten, että raaka-aine liuotetaan liuottimeen mutta osa molekyylirakenteesta ei muutu. Sitten liuos puristetaan reiällisen suulakkeen läpi, ja sen jälkeen tapahtuu saostuminen.
Baselin satama
Baselin satama, virallisesti eli Sveitsin Reinin-satama, on Reinin varrella sijaitseva, Sveitsin ainoa kansainvälinen satama. Satama on julkinen liikelaitos, jonka Baselin kantonit, Basel-Stadt ja Basel-Landschaft, perustivat vuonna 2008 yhdistämällä kantonien satamalaitokset.
Baselin satama sijaitsee Baselin ja sen lähikuntien, Muttenzin ja Birsfeldenin, alueella, Basel-Stadtin ja Basel-Landschaftin kantoneissa, Reinin molemmilla rannoilla.
Baselin sataman kautta kulkee 10–12 % Sveitsin tuonnista (arvolla mitattuna). Määrällisesti sataman kautta kulki vuonna 2012 tavaraa 5 456 laivalla yhteensä 7,2 milj. tonnia, josta noin puolet oli öljytuotteita. Tuonti (6,2 milj. tn) oli selvästi vientiä (1,0 milj. tn) suurempaa. Kontteja kulki sataman kautta noin 102 000 TEU. Jatkokuljetukset satamasta ja satamaan hoidettiin pääosin junilla (63 %), joita lähti satamasta kaikkiaan 6 990 kpl.
Reinjoki on kulkukelpoinen Pohjanmereltä Rheinfeldeniin asti. Reitti on taattu kansainvälisillä sopimuksilla. Vapaa kulkuoikeus sovittiin ensimmäisen kerran Westfalenin rauhansopimuksessa vuonna 1648. Nykyisistä periaatteista sovittiin Wienin kongressissa vuonna 1815, jolloin alueen valtiot perustivat yhteistyöjärjestön () sopimaan Reinin kansainvälisen liikenteen käytännöistä. Komission jäsenmaita ovat nykyään Belgia, Hollanti, Ranska, Saksa ja Sveitsi.
Otto (Baijeri)
Otto (27. huhtikuuta 1848 München – 11. lokakuuta 1916 Fürstenriedin linna, lähellä Müncheniä) oli Baijerin kuningas vuosina 1886–1913.
Otto oli kuningas Maksimilian II:n nuorempi poika. Hän liittyi nuorena Baijerin armeijaan ja osallistui Preussin–Itävallan sotaan 1866 sekä Saksan–Ranskan sotaan 1870–1871. Hänet todettiin kuitenkin vuonna 1872 mielisairaaksi ja vuodesta 1880 hän joutui elämään jatkuvan tarkkailun alaisena. Myös hänen vanhempi veljensä, kuningas Ludvig II oli mielisairas. Otto tuli hallitsijaksi Ludvigin kuoltua 13. kesäkuuta 1886, mutta todellisuudessa hallitsijana toimi hänen setänsä, sijaishallitsija Luitpold. Luitpoldin kuoltua 12. joulukuuta 1912 sijaishallitsijaksi tuli hänen poikansa Ludvig, joka 5. marraskuuta 1913 kruunautti itsensä kuninkaaksi nimellä Ludvig III, syrjäyttäen näin serkkunsa Oton. Otto kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Ruohikkoruusupeippo
Ruohikkoruusupeippo ("Lagonosticta rara") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruohikkoruusupeippoa tavataan Senegalista Keski-Afrikan tasavallan kautta Keniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mirror Mirror (Sash!:n kappale)
Mirror Mirror on saksalaisyhtye Sash!:n kappale. Kappaleella duetoi myös Jean Pearl. Sen julkaisi Tokapi Recordings singlenä 19. joulukuuta 2011. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 14. heinäkuuta 2011. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Lesnaja
Lesnaja () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin ja Šimskin välisen maantien varrella 34 kilometriä Novgorodista lounaaseen. Asukkaita on 2 000 henkeä (vuonna 2011).
Lesnajan kunnan pinta-ala on 89,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Borkin kuntaan, idässä Ilmajärveen sekä etelässä ja lännessä Novgorodin alueen Šimskin piiriin. Pinta-alasta 47,1 % on maatalousmaata ja 45,9 % metsää.
Seutu kuuluu Ilmajärven–Olhavanjoen tasankoon. Lesnajan kylä on kunnan ainut asutuskeskus.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat maa- ja metsätalous (58,0 % vuonna 2009) sekä erilaiset julkiset palvelut. Kunnan alueella toimii noin 70 yksityistilaa. Suunnitteilla on kasvihuoneviljelmän rakentaminen. Yli puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella, lähinnä Novgorodissa ja Pietarissa.
Lesnaja koostuu etupäässä mukavuuksilla varustetuista matalista asuintaloista. Julkisiin palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, posti ja pankki. Kylässä on joukko kauppoja ja kolme kahvilaa. Sieltä on linja-autoyhteydet Novgorodiin, Šimskiin ja Soltsyyn.
Buddhalainen temppeli
Buddhalainen temppeli on buddhalaisuuden pyhä paikka.
Temppeleiden rakenteissa on suuria alueellisia eroja.
Intiassa on monenmuotoisia temppeleitä, osa on puoliksi maan alla ja niiden oviaukko on koristeltu kaiverruksin, mutta temppeli voi siellä olla myös yksittäinen kaiverrettu torni tai patsas. Kiinan buddhalaiset rakentavat yleensä yksikerroksisia rakennuksia, joiden runsaasti koristellut puurakenteet reunustavat rukouspaikkana käytettyä atriumia. Japanilaiset noudattavat samaa mallia. Toisinaan temppeliksi rakennetaan pagoda monikerroksine kattoineen.
Nykyisinkin buddhalaisia temppeleitä rakennetaan perinteiseen tyyliin. Suuret temppelit Yhdysvalloissa ja Australiassa jäljittelevät vanhaa kiinalaista rakennustapaa.
Luolatemppelit ovat oma buddhalaisten temppeleiden lajinsa. Niitä rakennettiin 400-luvulta 1400-luvulle. Luolat on kaiverrettu kallionkylkeen, ja niiden siällä on taidokkaita patsaita ja maalauksia.
Velily
Velily () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Marjovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Runajoen varrella 20 kilometriä Marjovosta lounaaseen. Kylässä on 76 ja kunnassa 532 asukasta (vuonna 2009).
Velilyn kunnan pinta-ala on 395,07 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Marjovon piirin Moisejevon kuntaan, kaakossa Tverin alueeseen sekä lounaassa Novgorodin alueen Holmin ja luoteessa Poddorjen piireihin. Pinta-alasta 87,0 % on metsää ja 12,0 % maatalousmaata.
Seutu kuuluu Valdain ylänköön. Suurimmat joet ovat Pola ja Runa. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Velilyn karpalosuo ja Krasnenki Borin metsäalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Pogorelušan asutus ja 28 kylää: Andrejevštšina, Bolšaja Osjanka, Bor, Durnevo, Fjodorovštšina, Gajovo, Goršok, Grigornoje, Jam, Jastrebovštšina, Kloptsy, Koškino, Krasnoje, Lisitšino, Lunjovo, Lutški, Mankino, Nevzorovo, Osinovik, Ovsjanikovo, Pogoreluša, Runitsy, Sedlovštšina, Skagorodje, Staritsa, Vjoški, Zaretšje ja Želonka. Suurin asutuskeskus on noin 250 asukkaan Sedlovštšina. Kahdessatoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Velily mainitaan 1400-luvulla yhtenä Novgorodinmaan etelärajan kaupungeista. Myöhemmin se oli Novgorodin Derevan viidennekseen kuuluneen volostin keskus. Sen kautta kulki kauppareitti Polajoelta Väinäjoelle ja Volgalle. Vuodesta 1824 lähtien Velilyn volosti oli osa Novgorodin läänin Demjanskin kihlakuntaa. Neuvostoaikana se kuului aluksi Molvotitsyn ja myöhemmin Marjovon piiriin. Toisen maailmansodan aikana seutu oli saksalaisten miehittämä.
Velilyn kautta kulkee Demjanskin, Marjovon ja Holmin välinen maantie.
Seudun pääelinkeino on Neuvostoliiton] hajoamisen jälkeen kriisiytynyt maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii karjatalouteen erikoistunut maatalousyritys Runa sekä Marjovon metsätalouden Velilyn metsänhoitoalue.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lääkintäasema ja kaksi kauppaa. Sedlovštšinassa on lastentarha, peruskoulu, kerhotalo ja kirjasto.
Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat Velilyn kirkko ja kylän kartanoiden puistoalueet. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Krasnofarfornyi
Krasnofarfornyi () on Gruzinon kunnan keskustaajama Novgorodin alueen Tšudovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjoen rannalla 12 kilometriä Tšudovosta itään. Taajamassa on 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Taajama on saanut alkunsa Botanovkan kylään 1800-luvun lopussa perustetusta fajanssi- ja posliinitehtaasta. Tehdas tuhoutui toisen maailmansodan aikana, mutta se rakennettiin sodan jälkeen uudelleen. Krasnofarfornyilla oli kaupunkimaisen taajaman status vuosina 1938–2009.
Krasnofarfonyin ohi kulkee Tšudovon, Gruzinon, Oskuin ja Budogoštšin välinen maantie. Taajamasta on linja-autoyhteys Tšudovoon.
Nykyään Novgorodskaja farforovaja manufaktura -yhtiölle kuuluva posliinitehdas aloitti toimintansa uudelleen lokakuussa 2010. Taajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, lastenkoti, posti, pankki, joukko kauppoja ja baari.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat 1800-luvun lopussa pystytetyt tehdasrakennukset.
Leopold (Baijerin prinssi)
Leopold (9. helmikuuta 1846 München, Baijeri – 28. syyskuuta 1930 München, Saksa) oli Baijerin kuningaskunnan prinssi ja keisarillisen Saksan sotamarsalkka, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli Baijerin sijaishallitsija Luitpoldin toinen poika ja vuonna 1913 kuninkaaksi julistetun Ludvig III:n nuorempi veli.
Leopold lähti jo nuorena sotilasuralle ja osallistui vuoden 1866 sotaan yliluutnanttina sekä vuosien 1870–1871 sotaan tykistökapteenina. Hän yleni 1873 everstiksi ja tykistörykmentin komentajaksi, 1875 kenraalimajuriksi ja ratsuväkiprikaatin komentajaksi, 1881 kenraaliluutnantiksi ja divisioonankomentajaksi sekä 1887 ratsuväenkenraaliksi ja armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1892 Leopoldista tuli neljännen sotilaspiirin tarkastaja ja 1905 hän sai sotamarsalkan arvon.
Leopold oli jo jäänyt eläkkeelle armeijasta ennen maailmansodan puhkeamista, mutta palasi vielä sodan aikana takaisin palvelukseen melko korkeasta iästään huolimatta. Hänestä tuli huhtikuussa 1915 itärintamalle sijoitetun Saksan yhdeksännen armeijan komentaja. Leopoldin armeija onnistui valtaamaan Varsovan 4. elokuuta 1915. Sen jälkeen hänen komentoonsa annettiin itärintaman keskiosan saksalaisista ja itävaltalaisista armeijoista muodostettu ”armeijaryhmä Leopold”. Kun Paul von Hindenburg siirtyi elokuussa 1916 päämajaan esikuntapäälliköksi, Leopoldista tuli koko itärintaman ylipäällikkö. Samalla hän sai myös Preussin armeijassa kenraalisotamarsalkan arvon. Itärintaman sotatoimet päättyivät maaliskuussa 1918 solmittuun Brest-Litovskin rauhansopimukseen, jolloin Leopold vetäytyi uudelleen eläkkeelle. Rauhanneuvottelut hän jätti esikuntapäällikkönsä Max Hoffmannin harteille.
Leopoldin puoliso oli vuodesta 1873 arkkiherttuatar Gisela, Itävallan keisari Frans Joosefin tytär.
Muppet-elokuva
Muppet-elokuva on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut James Frawleyn ohjaama Muppet-nukke-elokuva."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen moittii elokuvaa sekavaksi monine vierailijoineen ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Muuntorangaistus
Muuntorangaistus tarkoittaa Suomen lainsäädännössä rangaistusta, jonka sakkoon tuomittu joutuu kärsimään vankeutena, kun hän ei ole maksanut sakkoja. Vankeudeksi voidaan muuntaa vain tuomioistuimen määräämät sakot, ei poliisin rangaistusmääräysmenettelyssä antamia sakkoja. Lyhyin muuntorangaistuksen pituus on neljä päivää, ja kolmea päiväsakkoa vastaa yhden päivän vankeus. Kun uhkasakko muunnetaan vankeudeksi, jokaista täyttä 30 euron määrää vastaa yhden päivän vankeus.
Jos vankilassa oleva määrätään kärsimään muuntorangaistusta, ennen sen täytäntöönpanoa sakon maksamiselle voidaan myöntää maksuaikaa enintään kaksi kuukautta.
Maksuaikaa ei saa myöntää niin pitkäksi ajaksi, että muuntorangaistuksen täytäntöönpanoa ei voitaisi aloittaa ennen vangin vapautumista vankilasta.
Šintolainen pyhäkkö
Šintolainen pyhäkkö on japanilainen rakennus, jossa palvotaan yhtä tai useampaa šintolaista kamia. Pyhät esineet, jotka kuvastavat kamia, pidetään pyhätön sisimmässä osassa jossa niitä ei näe. Pyhäkössä käydään osoittamassa kamille kunnioitusta tai rukoilemassa hyvää onnea.
Pyhäkön portti, "torii" merkitsee rajaa maallisen ja pyhän alueen välillä. Pyhäkön sisin on maja nimeltä "honden" tai "shinden". Niitä on erityyppisiä Japanin eri alueilla. Pyhäkön alueella on muitakin rakennuksia, mutta niitä ei ole järjestetty minkään yleisen mallin mukaan. Näihin kuuluvat haiden, jossa järjetetään seremonioita ja joissa voi käydä muutenkin rukoilemassa, ja uhrihalli eli heiden.
Jokaisessa japanilaisessa kylässä on šintopyhäkkö. Se on kylän oma, itsenäinen organisaatio, josta kyläläiset itse huolehtivat. Pyhäköstä ja sen jumalasta huolehtii kyläyhteisö eli seurakunta, "ujiko" tai "miyaza". Tällainen pienen pyhäkön jumala kuuluu vain paikallisyhteisölleen, ja pyhäkön suojelukseen kuuluva alue on tarkasti tiedossa. Jotkin suurten kaupunkien suuret pyhäköt katsotaan kuitenkin kuuluvaksi koko Japanille. Pyhäkköšintolaisuuden organisaatiot ovat vuoden 1945 jälkeen olleet kokonaan kylien valvonnan alaisia: sitä ennen ne olivat vielä valtion laitoksia. Pyhäkköšintolaisuuden keskusjärjestö Jinja Honcho perustettiin 1946, ja siihen kuuluvat useimmat pyhäköt, yhteensä noin 80 000. Myös alueellisia pyhäkköjen yhteenliittymiä on olemassa.
Šintolaispyhäköt on yleensä pystytetty puilla ja pensailla reunustettuihin lehtoihin vuorten tai mäkien rinteille. Niissä on oveton portti "torii", joka erottaa kamin asunnon profaanista maailmasta. Toriin muodostavat kaksi pystypaalua ja kaksi poikkipaalua. Vuodesta 1884 toriita ovat käyttäneet vain valtion šintolaispyhäköt sekä kaksi lahkoa. Šintolaispyhäköihin johtavat pitkät ja lyhdyin koristellut kujat. Pyhäkköjä vartioivat riisinolkiköydet ("shimenawa"), jotka pitävät pahat voimat ja epäpuhtaat asiat loitolla.
Pyhäkkö on puinen ja rakennettu pylväiden varaan. Se on pelkistetty ja muistuttaa asuintaloa. Uudet pyhäköt maalataan nykyisin punaisiksi. Pyhäkössä on kaksi osaa: sisempi, jossa jumalan ajatellaan oleskelevan, sekä rukoushuone, jossa suoritetaan riitit ja uhraamiset. Varhaisimmat pyhäköt rakennettiin luultavasti 500-luvulla. Pyhäköt on tapana koota uudelleen joka kahdeskymmenes vuosi, jotta ne säilyttäisivät puhtautensa ja kulumattoman muotonsa. Nykyisin šintolaispyhäkköjä on Japanissa noin 100 000.
Putous (5. tuotantokausi)
Putouksen viides tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 11. tammikuuta – 8. maaliskuuta 2014. Kausi koostui kahdeksasta pääjaksosta sekä kauden päätteeksi esitetystä Putous-UNICEF-lähetyksestä.
Edellisellä kaudella mukana ollut Jaakko Saariluoma jatkoi juontajana myös viidennellä tuotantokaudella. Kaudella jatkoivat kaikki edelliskauden näyttelijät. Uutuutena oli "Putous Idiots" -osio, jossa näyttelijät imitoivat tunnettuja suomalaisia artisteja ennalta nauhoitetuissa sketseissä.
Kesken kauden sarjan alusta asti mukana olleet Jaakko Saariluoma ja Aku Hirviniemi sekä kolmannella kaudella mukaan tullut Armi Toivanen kertoivat, etteivät he jatka sarjassa enää kauden jälkeen. "Vuoden sketsihahmo" -kilpailun finaalin jälkeisellä viikolla myös Krista Kosonen kertoi jättävänsä ohjelman. Myöskään ohjelmaa kaikilla aiemmilla kausilla tuottanut Tuomas Summanen ei jatka ohjelmassa. Huhtikuussa 2014 kanava ilmoitti, että koko näyttelijäkaarti vaihdetaan uuteen seuraavalle tuotantokaudelle.
"Vuoden sketsihahmo-kilpailun" voitti Jussi Vatasen esittämä imatralainen kotirouva Anstku.
Kausi julkaistiin DVD:llä 7. toukokuuta 2014.
Armi Toivanen ei joutunut kaudella kertaakaan näytön paikkaan. Viimeisessä jaksossa Jaakko Saariluoma esitti näyttelijöille jäähyväisrapin Kuka muu muka, sillä kausi oli hänen viimeisensä sarjassa. 
Viides tuotantokausi keräsi jaksoa kohden keskimäärin 1,83 miljoonaa katsojaa, mikä teki kaudesta ohjelman kaikkien aikojen katsotuimman. Kauden loppua kohden katsojia oli hieman alkukautta vähemmän, johon osasyynä saattoi olla samaan aikaan kisatut Sotšin talviolympialaiset.
Privacy International
Privacy International (nimi kirjaimelisesti suomennettuna 'Yksityisyys Kansainvälinen', lyhenne 'PI') on Iso-Britanniassa perustettu hyväntekeväisyysjärjestö. PI on toiminut yli 50 maassa ja sen päämaja on Lontoossa. Sen avainhenkilöt ovat Gus Hosein (nykyinen johtaja) ja Simon Davies.
Vuonna 1990 40 eri maan asiantuntijoita ja ihmisoikeusjärjestöä otti askeleita muodostaakseen yksityisyyttä turvaavan kansainvälien järjestön. Nämä kokoontumiset tehtiin Privacy International-nimen alla. Toiminta on tehostunut viime vuosina.
Privacy International on mm. julkaissut maailman yksityisyysluokituksen.
Ontananga
Ontananga oli vuodesta 1900 lähtien Suomen Lähetysseuran lähetysasemana Ambomaalla Ondongan kuningaskunnassa, nykyisessä Namibiassa. Siellä kastettiin ensimmäinen Ondongan kuningas vuonna 1912.
Ontananga perustaminen liittyi vuonna tapahtuneeseen lähetysjohtaja Jooseppi Mustakallion tarkastusmatkaan Ambomaalla. Ondongaan oli toivottu uutta lähetysasemaa jo pidemmän aikaa, ja Mustakallion vierailun aikana tehtiin päätös perustaa asema Ontanangaan, n. 5,5 km kaakkoon Olukondasta, lähelle entistä Ondjumban (1872–76) lähetysasemaa.
Ondongan kuninkaan Kambonde Mpingananpojan vanhemmat Mpingana ja Namupala asuivat Ontanangan välittömässä läheisyydessä, ja he toivottivat suomalaiset tervetulleiksi ja osoittivat paikan, mihin lähetysasema voitaisiin rakentaa. Rakentajaksi ryhtyi Juho Wehanen syyskuussa 1900. Vaikka Mpingana oli piintynyt pakana, hän “lähetti liudan lapsia tiiliä kantamaan”. Joulukuussa samana vuonna Wehanen pääsi asettumaan pysyvästi Ontanangaan ja toimitti siellä ensimmäiset kasteet.
Mpingana ja Namupala olivat pakanoita ja vastustivat kristinuskoa, vaikka ulkonaisesti esiintyivätkin lähetyssaarnaajien ystävinä. Erityisesti kuninkaan isä Mpingana oli aiheuttanut paljon ikävyyksiä suomalaisille. Kun kuninkaan äiti Namupala kuoli syyskuussa 1904, loppui Mpinganan mahti siihen, sillä valta periytyy ambolaisten yhteiskunnassa äitien kautta, ja Mpinganan vaikutusvalta oli pohjautunut siihen, että hän oli ollut miehenä naisella, jonka kautta valta periytyi.
Kambonde Mpingananpojan (1884–1909) jälkeen hallitsijaksi tuli Kambonde Angulanpojan (1909–1912). Hän ei ollut laillinen vallanperijä, mutta sai vallan, koska vallanperijä oli maanpaossa. Angulanpoika onnistui palauttamaan järjestyksen valtakuntaansa, mistä oli suomalaisillekin hyötyä.
Kambonde Angulanpoika ilmoittautui vuonna kesäkuussa 1912 kasteoppilaaksi, mutta syyskuussa hän sairastui vakavasti. Hän pyysi päästä Ontanangaan Wehasten hoidettavaksi, ja siellä pyysi useaan kertaan saada tulla kastetuksi. Kun Wehanen sitten hänet kastoi, hän eli sen jälkeen enää muutaman tunnin. Näin ensimmäinen Ondongan kuningas oli kääntynyt kristityksi.
Lähetyssaarnaajien kirjapaino toimi jonkin aikaa Ontanangassa vuodesta 1920 alkaen, kun Oniipaan oli perustettu seminaariin pappien valmennuskurssi, eikä kirjapainolle ollut siellä tilaa.
Tokion Disney Resort
Tokion Disney Resort () on lomakeskus Japanissa Tokion itäpuolella. Siellä on hotelleita, ostoskeskus, ravintoloita ja kaksi huvipuistoa: Tokion Disneyland ja Tokion DisneySea. Alueen ympäri kulkee yksiraiteinen rautatie.
Keskus sijaitsee Urayasun kaupungissa Chiban prefektuurissa lähellä Tokiota. Se on rakennettu mereltä vallatulle maa-alueelle. Alueen suunnittelu alkoi jo 1974. Tokyo Disneyland avattiin 1983. Nimike Tokyo Disney Resort julkisettiin 1998 ja vuonna 2000 avattiin useita hotelleja. Tokion DisneySea-puisto avattiin 2001, ja samana vuonna yksiraiteinen juna aloitti liikenteen.
Abdou Talat
Abdou ”Dalla” Talat (s. 25. toukokuuta 1961 Kairo) on helsinkiläinen jalkapallovalmentaja. Kaudella 2016 hän valmentaa Käpylän Pallon miesten edustusjoukkuetta.
Kaudella 2004 Talat valittiin Ykkösen parhaaksi valmentajaksi. Hän siirtyi HJK:n valmennustiimiin vuonna 2005. Talat on toiminut muun muassa HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n päävalmentajana.
Regatta
Regatta on veneiden nopeuskilpailu, yleensä purje- tai soutuveneiden välinen. Se voi koostua yhdestä tai useammasta lähdöstä, jotka purjehditaan rajatun ajan sisällä. Regataksi voidaan kutsua myös kilpailusarjan päätösjuhlallisuuksia.
Suomen suurimpiin regatoihin kuuluvat
Britanniassa on järjestetty soutamisen ammattilaissarjassa regatoita jo 1700-luvulla.
Purjehduksessa vanhin on Cowesin regatta, jota on järjestetty vuodesta 1826. Se kestää viikon, ja siihen osallistuu nykyisin noin tuhat venekuntaa. Se purjehditaan Wightsaaren lähivesillä Englannin etelärannikolla. Viikko päättyy upeaan ilotulitukseen ja kerää satatuhatta katsojaa vuosittain.
Hukka ja Mama
Hukka ja Mama oli vuonna 2010 perustettu, alun perin Vääksystä kotoisin oleva ja sittemmin helsinkiläistynyt, popduo, jonka muodostivat laulaja Martina Myllylä ja laulaja-kitaristi Lasse Hukka. Yhtye oli mukana vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleellaan ”Selja”. Tammikuussa 2014 duo solmi levytyssopimuksen Fried Music -levy-yhtiön kanssa.
Yhtye ilmoitti hajoamisestaan Facebookissa 8. syyskuuta 2016 ja Hukan jatkavan musiikin tekemistä yksin. Hukka ja Mama esiintyi viimeisen kerran Lahden Torvessa 24. syyskuuta 2016.
Ikkō-ikki
Ikkō-ikki () oli maanviljeliöiden, buddhalaisten munkkien, šintolaisten pappien ja aatelisten muodostama ryhmittymä, joka nousi vastustamaan samuraiden valtaa 1400- ja 1500-luvun Japanissa.
Ikkō-ikkin tausta on 1400-luvulla, jolloin pieni Jōdo Shinshū -buddhalaisuutta seurannut ryhmä yhdistyi. He uskoivat, että vain täysi omistautuminen Amitabhalle voisi tuoda pelastuksen. Heidän vaikutusvalta oli suurimmillaan vuodesta 1488 lähtien, jolloin he saivat haltuunsa koko Kagan provinssin.
Ikkō-ikki laajeni 50 vuoden ajan, kun siihen liittyi monia maanviljelöitä, jotka jakoivat ryhmän ajatukset. Ikkō-ikki käynnisti 1563 laajan hyökkäyksen heiltä verotusta vaatinutta Tokugawa Ieyasua vastaan. Ieyasulla meni kuusi kuukautta hyökkäyksen pysäyttämiseen. Ikkō-ikki jatkoi taistelua myös Oda Nobunagaa vastaan, joka pyrki yhdistämään Japanin. 11 vuotta taisteltuaan ryhmää vastaan Nobunaga hyökkäsi suoraan heidän nagashima-nimellä tunnettuihin temppelilinnoituksiin. Lopullisesti Nobunaga kukisti ikkō-ikkin 1580, jolloin hän tuhosi Osakan lähellä sijainneen Ishiyama Hongan-jin temppelilinnoituksen.
Cosmo Tower
Cosmo Tower (コスモタワー Kosumo Tawā) on pilvenpiirtäjä Japanissa Osakan kaupungissa. Siinä on kolme kerrosta maan alla ja kaikkiaan 55 maanpinnan yläpuolella. Sen korkeus on 256 metriä.
Rakennus on teräsrunkoinen ja sen julkisivu on lasia.
Päivät kuin unta (elokuva)
Päivät kuin unta on Elias Koskimiehen ohjaama ja käsikirjoittama televisioelokuva vuodelta 2010. Sen ensiesitys oli Yle TV1:ssa 29. maaliskuuta 2010 ja uusinta esitettiin 2. huhtikuuta 2010. Elokuva näytettiin uudestaan Yle TV2:ssa 18. joulukuuta 2013. Elokuva palkittiin 
Tampereen lyhytelokuvajuhlilla vuonna 2011.
Drag queenit Miss Tampax (Jani Toivola), Marion Monroe (Jarkko Tamminen) ja Moonis Melon (Aku Hirviniemi) kaappaavat homofobisia lausuntoja jakelevan poliitikko 
Markku Wenningin (Juha Varis) raskaana olevan vaimon Kitty Wenningin (Sanna Stellan).
http://www.imdb.com/title/tt1863358/
http://www.elonet.fi/fi/elokuva/1500052
http://tv1.yle.fi/juttuarkisto/kotimainen-draama/kotikatsomo-paivat-kuin-unta
Šušenskoje
Šušenskoje () on kaupunkityyppinen taajama ja Šušenskojen piirin keskus Krasnojarskin aluepiirin eteläosassa Venäjän Siperiassa, 721 kilometriä Krasnojarskista etelään.
Lähistöllä on jäänteitä 1718 Jenisein yläjuoksulle perustetusta venäläisestä linnoituksesta. Kylä itsessään katsotaan venäläiskasakoiden perustamaksi 1728; se pysyi kylänä vuoteen 1960 saakka. Šušenskoje tunnetaan myös V. I. Leninin karkotuspaikkana vuosina 1897-1900, jolloin kylä oli osa Venäjän impeurimin Jeniseiskin kuvernementtiä. Leninin ohella samaan aikaan Šušenskojeen oli karkotettuna myös suomalainen vallankumouksellinen Oskar Engberg. Nykyisin piirin eteläosissa on RusHydron suuri Sajano-Šušenskajan voimalaitos ja "Šušenskaja Borin kansallispuisto" (Шушенский бор).
Taajamassa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 17 513 ja koko Šušenskojen piirissä 33 216 asukasta.
Warm Your Heart
Warm Your Heart on yhdysvaltalaisen rhythm and blues- ja soul-laulaja Aaron Nevillen studioalbumi vuodelta 1991.
Nevillen lisäksi albumilla on mukana sellaisia levyttäneitä artisteja kuin Larry Carlton, Ry Cooder, Rita Coolidge, Dr. John, David Lindley, Linda Ronstadt ja Bob Seger.
Lauluntekijöinä esiintyvät Burt Bacharach ja Bob Hilliard; Jimmy Buffett; Tom Dowd, Jerry Wexler ja Ahmet Ertegun; John Hiatt; Randy Newman; Allen Toussaint ja Chuck Willis.
Louisiana 1927 (Randy Newman)The Grace Episcopal Choir johtajanaan Dr. John Fenstermaker (2):
The Skywalker Symphony Orchestra:
Torvisektio (Epic Recordsin artisteja) kappaleella "Somewhere, Somebody":
Aksolotlit
Aksolotlit (Ambystomatidae) on pyrstösammakkojen lahkoon kuuluva heimo. Siihen laskettiin alun perin suvut "Ambystoma", "Dicamptodon" ja "Rhyacotriton". Kaksi jälkimmäistä kuitenkin erotettiin omiksi heimoikseen, jotka olivat lännenaksolotlit (Dicamtodontidae) ja Rhyacotritonidae. Vuonna 2006 "Dicamptodon" siirrettiin takaisin aksolotleihin kladististen tutkimusten perusteella. Suurin osa tämän heimon lajeista kuuluu sukuun "Ambystoma".
Heimon lajeilla on yleensä vahva keskiruumis ja jalat sekä lyhyt pää. Silmät ovat pienet. Häntä on litteä.
Heimon lajeja tavataan suurimmassa osassa Pohjois-Amerikkaa. Aksolotlit oleskelevat enimmäkseen lehtien alla tai kuopissa.
Yksilöt palaavat aina uudestaan lammille ja virroille lisääntymään.
Dukezong
Dukezong on tiibetiläinen kaupunki Kiinassa Yunnanin maakunnan Dêqênin prefektuurin Shangri-Lan piirikuntatason kaupungissa. Käytännössä Dukezong on nykyisin Shangri-Lan kaupungin eteläinen kaupunginosa, siihen kiinni kasvanut, 2000-luvulle tultaessa turistinähtävyydeksi muutettu historiallinen kylä.
Kaupunki on yli 1300 vuotta vanha. Siellä syttyi tammikuussa 2014 kymmenen tuntia kestänyt tulipalo, joka tuhosi lähes koko kaupungin. Tiedossa ei ole loukkaantumisia eikä kuolemantapauksia, mutta kaupungista jouduttiin evakuoimaan yli 2 600 asukasta. Rakennuksia tuhoutui runsaasti ja myös 1600-luvulta peräisin oleva patsas.
Silkkitien varrelle rakennetusta suositusta matkailukohteesta tuhoutui tammikuussa 2014 lähes 300 arvokasta puurakennusta, noin viidennes Dukezongin suojellusta rakennuskannasta, toisen lähteen mukaan kaksi kolmasosaa kaupungin rakennuksista vaurioutui. Rakennuksia ryhdyttiin korjaamaan keväällä 2014. Uudelleenrakentamisen ja restaurointityön on suunniteltu valmistuvan vuonna 2016. Korjaushankkeen on arvioitu maksavan lähes 200 miljoonaa dollaria.
Suosittu matkailukohde kylästä tuli, kun James Hilton kirjoitti vuonna 1933 romaanin "Sininen kuu" tarunhohteisesta Shangri-lasta. Lähinnä tiibetiläisten asuttama "Zhongdian"in piirikunta uudelleennimettiin vuonna 2001 Shangri-La matkailijoiden määrän lisäämiseksi. Kirjassa kuvattu Shangri-la on kuitenkin mielikuvituskaupunki.
Bunda
Bunda on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 58 390 asukasta. Bunda kuuluu Maran alueeseen ja on Bundan piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee Pohjois-Tansaniassa, Victorianjärven rannan läheisyydessä, Spekenlahden poukamassa. Bunda on myös liikenteellinen solmukohta Sirari–Mbeya-tien (B6) varrella ja B162-tien risteyksessä.
Sydän rakastaa – Kootut levytykset 1976–1980
Sydän rakastaa – Kootut levytykset 1976–1980 on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2014. Kokoelma sisältää esittäjän Satsanga- ja JP-Musiikki -yhtiöille tekemiä levytyksiä.
Sininen kuu (James Hiltonin kirja)
Sininen kuu ("Lost Horizon") on brittiläisen kirjailijan James Hiltonin kirjoittama menestysromaani vuodelta 1933. Se kertoo tarunhohteisesta onnenmaasta Shangri-lasta, jonne Intian poliittisten kuohujen keskeltä paennut joukko päätyy.
Kirjan pohjalta on tehty elokuva "Sininen kuu" ("Lost Horizon") (1937), jonka on ohjannut Frank Capra.
Zhongdianin piirikunta Kiinassa Tiibetissä nimettiin vuonna 2001 matkailijoiden houkuttelemiseksi kirjan mukaan Shangri-Laksi.
Chake Chake
Chake Chake on kaupunki Tansaniassa, Pemban saarella. Vuonna 2012 siellä oli 27 700 asukasta. Pemba kuuluu Etelä-Pemban alueeseen ja on Chake Chaken piirikunnan hallinnollinen keskus.
Pemban saaren ainoa lentokenttä sijaitsee noin 7 kilometriä kaakkoon Chake Chakesta, Pujinin kylässä. Lentokentän läheisyydessä sijaitsee myös Mkama Ndumen linnakkeen historialliset rauniot.
Chake Chakessa sijaitsee öljytislaamo Pemba Essential Oil Distillery, joka tuottaa muun muassa hajuvesiä sekä muita eteerisiä öljyjä ja esansseja.
All Is Love
All Is Love on saksalaisyhtye Sash!:n kappale. Sen julkaisi Tokapi Records singlenä 31. toukokuuta 2010. Kappaleesta on julkaistu myös EP-versio, jonka raidoilla duetoi myös Jessy. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 30. elokuuta 2013. Kappale pääsi listoille Belgiassa, jossa sen paras saavutus oli listan 16. sija.
Digitaalinen lataus
EP
Softengine
Softengine on vuonna 2011 perustettu suomalainen rock-yhtye. Yhtye valittiin edustamaan Suomea vuoden 2014 Euroviisuihin Kööpenhaminaan. Softengine teki usean albumin kattavan levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa samana vuonna.
Softengine perustettiin Seinäjoella vuonna 2011. Vuonna 2012 Softengine voitti Suomen Lions-liiton järjestämän nuorille tarkoitetun valtakunnallisen SKEBA-skaban. Valtakunnallisessa Nuori Kulttuuri Sounds 2012 -tapahtumassa Softengine sai 500 euron palkinnon. Yhtye julkaisi vuonna 2012 omakustannealbumin.
Vuonna 2014 yhtye teki usean albumin kattavan levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa.
Softengine osallistui vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”Something Better” ja eteni suoraan karsinnasta finaaliin. Yhtye voitti kilpailun ja pääsi näin edustamaan Suomea vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuihin Kööpenhaminaan.
Softengine selvisi kilpailun finaaliin, joka käytiin 10. toukokuuta 2014. Siellä se saavutti 11. sijan, mikä oli osallistujamäärään suhteutettuna Suomen viisuhistorian toiseksi paras sijoitus. Vain kilpailun vuonna 2006 voittanut Lordi on onnistunut jättämään enemmän kilpailijoita taakseen.
Softenginen toinen single, ”Yellow House”, julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Kappale voitti julkaisuviikollaan YleX:n Rytmibarometrin. Esikoisalbumi "We Created the World" julkaistiin 17. lokakuuta 2014.
Syyskuussa 2014 yhtye kutistui nelimiehiseksi, kun basisti Eero Keskinen erosi yhtyeestä. Keskinen kertoi eron syyksi taiteelliset erimielisyydet.
Alkuvuodesta 2015 Softengine oli aloittanut kirjoittamaan kappaleita seuraavalle albumilleen. Ensimmäinen esikoisalbumin ulkopuolinen single, ”All About You & I”, julkaistiin 17. kesäkuuta 2015. Albumi oli tarkoitus julkaista kahdessa osassa kahtena erillisenä EP:nä. Ensimmäinen osa, "From Earth, From Ashes, From Dust", julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Toista osaa ei kuitenkaan toistaiseksi ole julkaistu. Laulaja-kitaristi Topi Latukan mukaan yhtyeen musiikkityyli uudistui EP:llä esikoisalbumiin verrattuna.
Yhtye julkaisi elokuussa 2016 singlen ”Free Rider”, joka tulee sisältymään myöhemmin julkaistavalle EP:lle. EP:n toinen single ”She Is My Messiah” julkaistiin marraskuussa 2016.
Toukokuussa 2017 kosketinsoittaja Henri Oskár erosi yhtyeestä. Samalla muu yhtye ilmoitti jatkavansa triona.
Geita
Geita on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2002 siellä arvellaan olleen väestönlaskennan perusteella 39 562 asukasta. Geita on myös Geitan alueen pääkaupunki ja Geitan piirikunnan hallinnollinen keskus. Geitan alue perustettiin vuonna 2012, jota aikaisemmin Geitan piirikunta kuului Mwanzan alueeseen. Kaupunki sijaitsee Pohjois-Tansaniassa, lähellä Victorianjärveä.
Geita nousi huomattavaan asemaan Saksan Itä-Afrikan kultakaivostoiminnan myötä. Ensimmäiset kultahavainnot nykyisen Geitan kaupungin alueella tehtiin 1800-luvun lopulla, jonka jälkeen kaupunki on rakentunut kaivostoiminnan ympärille. Geitan kultakaivos on Tansanian suurin kullantuottaja.
Tōru Hashimoto
Tōru Hashimoto (, 29. kesäkuuta 1969 Hatagaya, Japani) on japanilainen poliitikko.
Hashimoto syntyi Tokion alueella. Hänen vanhempiensa eron jälkeen, hänen äitinsä kasvatti Tōrun Osakan köyhällä alueella, jossa asui pääasiassa syrjittyjä burakulaisia. Tōru ei tuntenut isäänsä, joka kuului yakuzaan ja joka tappoi itsensä Tōrun ollessa vielä pieni pelivelkojen takia. Taustastaan huolimatta Tōru Hashimoto pääsi opiskelemaan oikeustiedettä arvostettuun tokiolaiseen yksityisyliopistoon, Wasedan yliopistoon. Ennen poliittista uraansa Hashimotosta tuli suosittu televisioesiintyjä, kun hän antoi lainopillisia vihjeitä alueellisella televisiokanavan ohjelmassa.
Hashimoto valittiin tammikuussa 2008 Osakan prefektuurin kuvernööriksi. Hän sai 54 prosenttia äänistä, ja hänestä tuli 37-vuotiaana Japanin nuorin kuvernööri. Kuvernöörinä hän alkoi ajaa Osakan prefektuurin yhdistämistä yhdeksi kaupungiksi. Hashimoton mukaan Osakan kaupunginvaltuuston ja prefektuurintoimiston tehtävät menevät toistensa päälle.
Hashimoto päätti jättää kuvernöörin virkansa vuonna 2011 pyrkiäkseen Osakan pormestariksi. Hän voittikin selvästi edellisen pormestarin Kunio Hiramatsun marraskuussa 2011 käydyissä vaaleissa.
Umeda Sky Building
Umeda Sky Building () on vuonna 1988 rakennettu 173 metriä korkea pilvenpiirtäjä Kitan alueella Osakassa. Se käsittää kaksi korkeaa tornia ja niitä yhdistävän ”leijuvan puutarhaobservatorion”. Sen suunnitteli arkkitehti Hiroshi Hara. Rakennuksen ensimmäisessä kellarikerroksessa on ravintolakeskus, joka on rakennettu kopioksi Shōwa-kauden japanilaisesta kadusta. Muissa kerroksissa on pääasiassa toimistoja.
Umeda Sky Buildingin rakensi alun perin Toshiba, mutta vuonna 2008 enemmistöosuus rakennuksen omistusoikeudesta myytiin Nomura Holdingille.
Tunduru
Tunduru on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 30 761 asukasta. Tunduru sijaitsee Etelä-Tansaniassa, lähellä Mosambikin rajaa. Kaupunki kuuluu Ruvuman alueeseen ja on Tundurun piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki koostuu kahdesta Tundurun piirikunnan osa-alueesta: Itä- ja Länsi-Mlingotista.
James Hilton
James Hilton (9. syyskuuta 1900 Leigh, Lancashire, Britannia – 20. joulukuuta 1954 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on Tiibetissä sijaitsevasta kuvitteellisesta onnenmaasta Shangri-Lasta kertova romaani "Sininen kuu" ("Lost Horizon", 1933).
Hiltonin isä oli rehtori. Perhe muutti Lontooseen, jossa Hilton kävi useita kouluja ja siirtyi sitten Cambridgeen The Leys Schooliin, jossa hän kirjoitteli koulun lehteen. Opiskelun alkuaikoina Christ's Collegessa Hilton sai artikkelin Manchester Guardianiin, ja hänen ensimmäinen romaaninsa "Catherine Herself" ilmestyi 1920.
Hilton päätti opintonsa 1921 ja siirtyi toimittajaksi The Irish Independentiin, ja kun toimeentulo oli turvattu, hän kirjoitti 1920-luvulla muutamia romaaneja. Kun "And Now Goodbye" sai 1931 hiukan menestystä, hän jäi täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Menestyksekäs "Sininen kuu" ilmestyi 1933 ja sai seuraavana vuonna Hawthornden Prizen. Seuraava menestys syntyi kun häneltä tilattiin kertomus. Hän pohti aihetta pyöräretkellä, ja sen aikana koko tarina syntyi välähdyksenomaisesti hänen päässään. Neljässä päivässä hän kirjoitti rehtorista kertovan tarinan "Goodbye, Mr Chips" (suom. "Hyvästi, Mr. Chips", 1935). Menestyksen ansiosta myös hänen aiemmat teoksensa julkaistiin uudelleen.
Hilton avioitui 1935 Alice Brownin kanssa. He siirtyivät Hollywoodiin, jossa Hilton ihastui kaupungin loistoon. Hän oli suosittu käsikirjoittaja, ja hänen teoksistaan tehtiin useita elokuvia. Avioliitto päättyi 1937 eroon, ja jo viikon kuluttua hän avioitui Galina Kopineck -nimisen tähtösen kanssa. Kahdeksan vuoden kuluttua sekin avioliitto päättyi. Hilton sairastui maksasyöpään, ja sairastelun aikana hänen ja entisen vaimon Alice Brownin välit kohenivat, ja Brown hoiti häntä loppuun asti.