hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Joustava ja kiteytynyt älykkyys
Joustava ja kiteytynyt älykkyys ovat englantilais-yhdysvaltalaisen psykologin Raymond B. Cattellin (s. 20.3.1905 – k. 2.2.1998) ja yhdysvaltalaisen kognitiivisen psykologin John L. Hornin (s. 7.9.1928 - k. 18.8.2006) kehittämän teorian mukaan ihmisen älykkyyslajeja. Joustavalla älykkyydellä (engl. "fluid intelligence") tarkoitetaan eräänlaista yleistä tiedonkäsittely- ja ongelmanratkaisukykyä, kun taas kiteytynyt älykkyys (engl. "crystallized intelligence") edustaa aikaa myöten kertynyttä tietämystä. Cattellin ja Hornin mukaan nämä kaksi ulottuvuutta luonnehtivat ihmisen älyllisiä kykyjä paremmin kuin yksi yhtenäinen yleinen älykkyystekijä. Myöhemmin he laajensivat älykkyyden taksonomiansa käsittämään myös useita muita ulottuvuuksia.
Joustavaa älykkyyttä voidaan parhaiten testata sellaisilla testeillä, jotka sisältävät testintekijälle tuoretta materiaalia ja edellyttävät mahdollisimman vähän kulttuurista tietämystä. Tällaisiin testeihin liittyy usein myös aikarajoitus. Kiteytynyttä älykkyyttä taas voidaan parhaiten testata sanasto- ynnä muilla tietopohjaisilla testeillä.
Ikääntyminen, sairaudet ja vammat vaikuttavat voimakkaammin joustavaan kuin kiteytyneeseen älykkyyteen.
Niin sanotun "investointiteorian" (investment theory) mukaan joustavan ja kiteytyneen älykkyyden keskinäinen suhde on sellainen, että henkilö "investoi" joustavaa älykkyyttään kiteytyneen älykkyyden hankkimiseen. Siten suurempi määrä joustavaa älykkyyttä mahdollistaa suuremman määrän kiteytynyttä älykkyyttä, ja mikäli mahdollisuudet kiteytyneen älykkyyden hankkimiseen ovat samanlaiset riippumatta joustavan älykkyyden tasosta, korreloivat joustava ja kiteytynyt älykkyys voimakkaasti keskenään.
Synkkä voitto
Synkkä voitto ("Dark Victory") on Edmund Gouldingin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1939. Se perustuu George Brewerin ja Bertram Blochin kirjoittamaan näytelmään, jota esitettiin Broadwaylla 1934. "Synkkä voitto" oli ehdolla parhaan elokuvan ja Max Steiner parhaan alkuperäissävellyksen Oscar-palkinnon saajaksi. Lisäksi Bette Davis oli ehdokkaana parhaasta naispääosasta. Alkuperäisessä Broadway-versiossa pääroolin näytteli Tallulah Bankhead.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Synkän voiton" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bette Davis näyttelee elokuvassa rikasta perijätärtä Judith Trahernea, joka saa kuulla sairastuneensa välitöntä hoitoa vaativaan aivokasvaimeen. George Brentin näyttelemä lääkäri Frederick Steele suorittaa leikkauksen, jonka hän kertoo sujuneen hyvin. Kiitollinen Judith rakastuu lääkäriinsä ja he alkavat suunnitella avioliittoa. Kasvain kuitenkin uusiutuu ja Judith alkaa epäillä Frederickin naivan hänet vain säälistä kuolevaa naista kohtaan.
Alldeutscher Verband
Alldeutscher Verband eli Yleissaksalainen liitto tai Pangermaaninen liitto oli saksalainen äärioikeistolainen järjestö, joka kannatti pangermanismia ja imperialismia. Se perustettiin vuonna 1891 protestina Sansibarin sopimusta vastaan, jolla Saksa oli saanut Britannialta Helgolandin saaret vastineeksi siitä että se luopui vaatimuksistaan Sansibariin.
Ernst Hasse oli järjestön ensimmäinen puheenjohtaja, ja Heinrich Class oli hänen seuraajansa vuodesta 1908. Teollisuusmies Emil Kirdorf kuului perustajajäseniin, ja Gustav Krupp rahoitti toimintaa avokätisesti. Alldeutscher Verband lakkautettiin vuonna 1939.
Järjestön tavoitteena oli vastustaa hallituksen toimia, joiden uskottiin heikentävän Saksaa. Sosiaalidarwinismi ja rotuhygienia muodostivat ideologisen perustan. Lisääntymistä alempina pidettyjen rotujen kuten juutalaisten kanssa vastustettiin. Järjestöllä oli vaikutusvaltaa Saksan hallituksiin, ja se haittasi Bismarckin luomaa ulkopoliittista vakautta.
Ensimmäisen maailmansodan aikana järjestön vaikutusvalta kasvoi. Tuolloin he vastustivat demokratiakehitystä ja kannattivat rajoittamatonta sukellusvenesotaa. Ryhmän johtohenkilöt perustivat Isänmaapuolueen ("Vaterlandspartei") vuonna 1917 vastustamaan rauhanneuvotteluja ympärysvaltojen kanssa.
Sodan jälkeen Alldeutscher Verband tuki kenraali Ludendorffia tämän poliittisissa manöövereissä. Myös Saksalaiskansallinen kansanpuolue sai järjestöltä tukea.
Shandi
Shandi on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen kappale ja single vuonna 1980 julkaistulta albumilta "Unmasked". Kappaleen laulaa Paul Stanley, joka kirjoitti sen yhdessä tuottaja Vini Poncian kanssa. Stanley on ainoa Kiss-jäsen, joka soittaa kappaleessa; muut muusikot ovat Tom Harper (basso), Anton Fig (rummut) ja Holly Knight (kosketinsoittimet).
”Shandi” ylsi Yhdysvalloissa top 50:een ja muutamassa Euroopan maassa top 10:een. Singlen B-puolena toimi basisti Gene Simmonsin laulama ”She's So European”.
Kappaleen kirjoittaja Paul Stanley sai innoituksen kappaleeseen kuultuaan radiosta Bruce Springsteenin laulun ”4th of July, Asbury Park (Sandy)”. Koska Stanley ei halunnut nimetä kappaletta samoin, tuli sen nimeksi ”Shandi” laulaja Shandi Sinnamonin mukaan. Stanley on kertonut, että kappale syntyi aikakaudella, jolloin yhtyeellä oli tapailla kokeilla erilaisia asioita, ja Stanley onkin myöntänyt, ettei kappale välttämättä kuulosta perinteiseltä Kissiltä.
Paul Stanleyn lisäksi kappaleessa soittavat Tom Harper (basso), Anton Fig (rummut) ja Holly Knight (kosketinsoittimet). Harper, joka oli toiminut Paul Stanleyn kitarateknikkona "Dynasty"-albumin kiertueella, soittaa bassoa, koska Gene Simmons sairastui ”Shandin” äänityksen aikaan. Simmons piti Harperin vuoden 1963 Gibson Thunderbirdilla soittamasta otosta, ja kutsui Harperia jatkossa ”jätkäksi, joka soitti bassoa Shandissa”. Palkkioksi Harper sai viidensadan dollarin šekin.
Paul Stanley ja tuottaja Vini Poncia olivat kappaleesta innoissaan, mutta Poncian mukaan ei ole varmuutta, olivatko yhtyeen muut jäsenet yhtä vakuuttuneita. Levy-yhtiö Casablanca Recordsin johtaja Neil Bogart, oli mielissään, sillä hän hamusi yhyeeltä hittisinglejä ”I Was Made for Lovin' Youn” jatkoksi. Bogart uskoi kappaleeseen, ja oli varma, että ”Shandista” tulee listaykkönen.
”Shandi” nousi Yhdysvalloissa sijalle 47 sekä top 10:een ainakin Norjassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Menestys ei kuitenkaan ollut odotetun suurta ja tämä aiheutti arvosteluryöpyn tuottaja Vini Ponciaa kohtaan. Ponciaa syytettiin yhtyeen viemisestä tyylillisesti liian kevyeen ja popmaiseen suuntaan. Paul Stanley on kuitenkin puolustanut Ponciaa ja todennut, ettei kukaan yhtyeen jäsen aikoinaan ollut tyylinmuutosta vastaan.
Teledildoniikka
Teledildoniikka on tekniikka, joka mahdollistaa seksilelujen tietokoneohjatun etäkäytön. Etäseksin osapuolet voivat tekniikan avulla lähettää ja vastaanottaa tuntoaistimuksia reaaliaikaisesti internetin välityksellä.
Teledildoniikka-termi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1974 Ted Nelsonin teoksessa "Computer Lib".
Double Team – kova kaksikko
Double Team – kova kaksikko () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Tsui Hark ja käsikirjoittanut Don Jakoby ja Paul Mones. Pääosissa näyttelivät muun muassa Jean-Claude Van Damme, Dennis Rodman ja Mickey Rourke. Taistelukohtausten koreografiasta vastasivat Xin Xin Xiong ja Charlie Picerni.
Terrorisminvastainen agentti Jack Quinn on vetäytynyt eläkkeelle, kunnes hänet houkutellaan takaisin työn pariin. Uudeksi tehtäväksi Jack saa napata terroristin nimeltä Stavros. Hän kuitenkin epäröi tehtävän aikana ja kohde pakenee. Jack joutuu epäonnistuneen tehtävän päätteeksi suljetulle saarelle, joka on huippusalainen vankila agenteille ja roistoille. Jack päättää paeta saarelta, johon yksikään saarella ollut henkilö ei ole kyennyt. Jack päättää ottaa yhteyttä Yaziin, jonka avulla hän yrittää kostaa Stavrosille.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa hieman yli 11,4 miljoonaa dollaria.
Suomessa elokuvaa on esitetty kolmesti televisiossa. Nelonen esitti ensi kerran elokuvan 21. toukokuuta 2003 ja uudelleen 30. tammikuuta 2004. Viimeisin esitys oli 1. helmikuuta 2012 (TV Viisi)
Justinas Marcinkevičius
Justinas Marcinkevičius (10. maaliskuuta 1930 Važatkiemis Liettua – 16. helmikuuta 2011 Vilna Liettua) oli liettualainen kirjailija, Liettuan kansallisrunoilijaksi sanottu.
Marcinkevičius syntyi maanviljelijäperheeseen. Hänen jopa 50 000 kappaleen painoksina julkaistuja teoksiaan luonnehtivat luonto ja isänmaallisuus. Hänellä oli yhteiskunnallisena vaikuttajana ja Liettuan kansanrintaman Sajdisin toiminnassa merkittävä osuus 1990 Liettuan itsenäisyyden palautumisessa.
Marcinkevičius on tehnyt 1972 julkaistun uusintakäännöksen "Kalevalasta". Käännöksen pohjana hän suomen kielen taidottomana käytti 1922 tehtyä käännöstä ja sen ohella venäjän- ja latviankielisiä käännöksiä. Hänen käännöksensä on ollut myyntimenestys . Marcinkevičiusin tuotannosta on suomennettu ainoastaan yksittäisiöä runoja aikakauskirjoissa.
Maili Pörhölä
Maili Pörhölä (filosofian tohtori, 1995) on Itä-Suomen yliopiston dosentti (puheviestintä, 2001), vapaa tutkija ja tietokirjailija. Hänen viimeaikaisissa tutkimuksissaan tarkastellaan kiusaamista ja henkistä väkivaltaa erilaisissa ympäristöissä kuten koulussa, korkeakoulussa ja työelämässä sekä selvitetään kiusaamiskokemusten jatkumoita, kulttuurieroja ja yhteyksiä yksilön hyvinvointiin ja vuorovaikutussuhteisiin. Näitä aiheita on tarkasteltu myös hänen johtamassaan tutkimusryhmässä Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitoksella, missä hän työskenteli v. 1985–2016 mm. puheviestinnän yliassistenttina, yliopistonlehtorina, yliopistotutkijana ja professorina. Vuodet 2004–2009 hän työskenteli Suomen Akatemian akatemiatutkijana.
Pörhölän aiempiin tutkimusaiheisiin on kuulunut erityisesti esiintymisjännitys ja esiintymiseen liittyvä vireytyminen. Myös tästä aihepiiristä hän on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita sekä tehnyt väitöskirjansa Yksin yleisön edessä, joka käsitteli esiintymisjännitykseen ja esiintymishalukkuuteen liittyviä kokemuksia, käyttäytymispiirteitä ja vireytymistä yleisöpuhetilanteessa.
Maestro – tikusta asiaa
Maestro – tikusta asiaa oli Yle TV1:n tositelevisiosarja, jossa julkisuuden henkilöt opettelevat johtamaan sinfoniaorkesteria. Sarja perustuu BBC:n formaattiin, ja sen ensimmäinen tuotantokausi esitetiin TV1:ssä 24. huhtikuuta 2011 alkaen. Pudotuskilpailusta selvinneet kaksi parasta kilpailijaa johtavat finaalissa suorassa lähetyksessä Finlandia-talossa 29. toukokuuta.
Ensimmäisen tuotantokauden voittaja on Mona-Liisa Malvalehto. Muut kilpailijat olivat (putoamisjärjestyksessä) Antti Lehtinen, Mariska, Ulla Tapaninen, Tapio Liinoja ja Pekka Seppänen. Neljän hengen tuomaristoa johti Hannu Lintu.
Kilpailijat johtivat sarjan kuluessa Radion sinfoniaorkesteria ja Tapiola Sinfoniettaa, minkä lisäksi he harjoittelivat pianistien ja Sibelius-Akatemian kapellimestariluokan harjoitusorkesterin kanssa.
Emil Kirdorf
Kirdorf syntyi Mettmannin kaupungissa lähellä Düsseldorfia varakkaaseen tekstiilitehtaan omistajan perheeseen. Tehdas teki kuitenkin konkurssin Kirdorfin uran alkuvaiheessa, ja hän siirtyi kaivosteollisuuden palvelukseen. GBAG-yhtiön johtotehtävissä Kirdorf selviytyi Pitkästä lamasta (1873–1896) ja hän sai lempinimen ”Savupiippuparoni”.
Vuonna 1891 Kirdorf oli mukana perustamassa Alldeutscher Verbandia. Hän liittyi myös "Freie Ukraine" -järjestöön ja "Flottenvereiniin", jonka tavoitteena oli laajentaa keisarillista laivastoa.
Kirdorf oli tunnettu taantumuksellisista, autoritaarisista ja demokratian vastaisista mielipiteistään. Hän vastusti Weimarin tasavaltaa, työväenliikettä ja ammattiliittoja, ja hän uskoi, että valtion ja yrittäjien tuli yhdessä ylläpitää sosiaalista järjestystä. Hän tuki aktiivisesti Adolf Hitlerin valtaannousua.
Kirdorf liittyi natsipuolueeseen vuonna 1927, mutta erosi siitä seuraavana vuonna, koska ei hyväksynyt Gregor Strasserin näkemyksiä. Strasserin murhan jälkeen Kirdorf palasi takaisin puolueeseen. Hän tuki natseja, jotta työläiset irtautuisivat vasemmistosta, mutta puolue ei saanut vapaissa vaaleissa käännytettyä SPD:n ja kommunistien kannattajia tuekseen merkittävässä määrin.
Vuonna 1927 Kirdorf kannusti Hitleriä kirjoittamaan Saksan johtaville teollisuusmiehille "Der Weg zum Wiederaufstieg" -nimisen salaisen pamfletin. Siinä Hitler esitteli natsien talouspoliittisia oppeja oikeistoa miellyttävällä tavalla ja kertoi puolueen ”anti-kapitalististen” iskulauseiden olevan vain äänestäjien houkutteluun tarvittavaa hämäystä, jossa ei siirrytä sanoista tekoihin missään vaiheessa. Lokakuussa 1927 Kirdorfin talossa kokoontui 14 teollisuustyönantajaa luennoimaan Hitleristä.
Joseph Goebbelsin päiväkirjoissa olevan maininnan mukaan Hitler oli 20-luvulla aikonut ampua itsensä velkojen takia, mutta Kirdorf esti tämän antamalla hänelle 100 000 markkaa. 10. huhtikuuta 1937 Hitler luovutti henkilökohtaisesti Kirdorfille Kotkan ritarikunnan ansioristin, Kolmannen valtakunnan korkeimman tunnustuksen. Seuraavana vuonna kuoltuaan Kirdorfille järjestettiin valtiolliset hautajaiset.
Svenska lyceum i Helsingfors
Svenska lyceum i Helsingfors eli Helsingin ruotsalainen lyseo (aiemmin Helsingin ruotsalainen reaalilyseo) oli Helsingin Kruununhaassa vuosina 1872–1973 eri nimillä toiminut valtion omistama ruotsinkielinen poikakoulu.
Vuoden 1872 koulujärjestyksen nojalla Helsinkiin perustettu ruotsinkielinen reaalilyseo aloitti toimintansa syyskuussa 1872 nimellä Reallyceum i Helsingfors. Nimi muutettiin muotoon Svenska reallyceum i Helsingfors vuonna 1891, jolloin Helsinkiin perustettiin myös suomenkielinen reaalilyseo. Kun vuoden 1914 asetuksella kouluun perustettiin reaalilinjan rinnalle klassillinen linja, sen nimi muutettiin vuonna 1919 muotoon Svenska lyceum i Helsingfors. Ruotsalainen reaalilyseo toimi ensin Kirkkokadun ja Ritarikadun kulmatontilla sijainneessa raatimiehenleski Maria Cronsin talossa. Sittemmin tällä tontilla on sijainnut Svenska Privata Läroverket för flickor. Jo vuonna 1877 Koulu siirtyi uuteen koulurakennukseen osoiteessa Mariankatu 8. Koulurakennus muuttui sittemmin Teollisuuskouluksi ja jälleen suomenkielisekei yhteiskouluksi.
Ruotsinkieliselle reaalilyseolle valmistui vuonna 1902 osoitteeseen Liisankatu 13 oma koulurakennus, jonka suunnitteli arkkitehti Theodor Decker ja viimeisteli hänen kuoltuaan Magnus Schjerfbeck. Talon rakensi rakennusmestari Johan Johanson urakalla. Koulun hinnaksi tuli 650 896 markkaa ja 46 penniä.
Poikakoulu Svenska lyceum ja vuonna 1919 perustettu tyttökoulu Svenska flickskolan i Helsingfors yhdistettiin vuosina 1968–1973 asteittain uudeksi Helsingfors svenska samlyceum -nimiseksi yhteiskouluksi. Koulu muutti vuonna 1972 pois Liisan­kadulta, minkä jälkeen talossa toimi Helsingin tyttölukio, myöhemmin Kruununhaan yhteislyseo ja peruskouluun siirtymisen jälkeen vuodesta 1977 Kruununhaan lukio. Musiikki­painotteinen lukio sai Sibelius-lukion nimen 1982.
Pentti Väyrynen
Pentti Väyrynen (10. toukokuuta 1926 Lappee – 20. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Väyrynen kävi koulua Lappeenrannassa, Hämeenlinnassa ja Haminassa. Hän oli kymmenvuotiaana sotilaspoika Lappeenrannassa ja osallistui talvi- ja jatkosotaan lähettinä. Varusmiespalvelus Maasotakoulussa vei hänet sotilasuralle. Hän toimi pääesikunnassa eri osastoilla vuodesta 1955. Pääesikunnan sotatalousosaston päällikkönä hän oli 1973-1976. Sotavarustepäällikkönä hän toimi 1976-1977. Hankinnoista vastaavaksi sotatalouspäälliköksi hän sai nimityksen 1977, jolloin hän sai myös ylennyksen kenraalimajuriksi. Tässä tehtävässä hän johti Hawk-harjoitushävittäjien hankintaa ja vastakauppoja.
Väyryselle on myönnetty Vapaudenristin 1. luokan komentajamerkki ja muun muassa Ruotsin Pohjantähden ritarikunnan 1. luokan komentajamerkki.
Urheilua harrastaessaan Väyrynen voitti 1949 nykyaikaisen viisiottelun B-sarjan Suomen mestaruuden.
Pohjamaa
Pohjamaa on viljelymaan alin maakerros, joka sijaitsee jankon ja kallioperän välissä. Kasvien juuret ulottuvat harvoin pohjamaahan saakka. Pohjamaan vedenpidätyskyky ja muut fysikaaliset ominaisuudet vaikuttavat myös jankon ja ruokamultakerroksen ominaisuuksiin. Pohjamaa sijaitsee rikastumiskerroksen alapuolella.
A. J. Cronin
Archibald Joseph Cronin (19. heinäkuuta 1896 Cardross, Dunbartonshire, Skotlanti – 6. tammikuuta 1981 Montreux, Sveitsi) oli skotlantilainen kirjailija.
Cronin oli koulutukseltaan lääkäri, mutta vammautui 1930 ja päätti ryhtyä kirjailijaksi. Esikoisteos "Hattukauppias ja hänen linnansa" vuodelta 1931 ja useimmat myöhemmätkin teokset olivat menestyksiä. Elämänsä loppuvaiheissa Cronin asui perheineen Sveitsissä.
Monien Croninin kirjojen ympäristö on kaivosseutu, mikä liittyy siihen, että hän toimi lääkärinä kaivosseudulla Walesissa. Esikoisteoksen menestyttyä hänen teoksensa levisivät maailmalle miljoonapainoksina, ja hän sai kunniatittelin "maailma luetuin kirjailija". Hänen suosituin teoksensa "Sisärengas" (The Citadel) kertoo Britannian yksityisen terveydenhoidon epämoraalisista ja huonoista käytännöstä 1930-luvulla. Teoksen arvellaan vaikuttaneen Britannian julkisen terveydenhuoltojärjestelmän muodostamiseen noin kymmenen vuotta myöhemmin.
HMAS Anzac
HMAS Anzac (viirinumero G00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama Parker-luokan laivueenjohtaja.
Alus tilattiin joulukuussa 1915 William Denny and Brothersilta Dumbartonista Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä "HMS Anzac". Aluksen köli laskettiin 31. tammikuuta 1916, ja se laskettiin vesille 11. tammikuuta 1917. Alus valmistui 24. huhtikuuta.
"HMS Anzac" liitettiin palvelukseen otettaessa suuren laivaston 14. hävittäjälaivueen johtajaksi, ja se palveli Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus luovutettiin Australian hallitukselle maaliskuussa 1919, ja se otettiin Australian laivaston palvelukseen 27. tammikuuta 1920.
Alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin poistolistalle 30. heinäkuuta 1931. Alus myytiin 8. elokuuta 1935 Messrsille. Abraham and Wilsonille Redferniin Uuteen Etelä-Walesiin. Aluksen hylky upotettiin 7. toukokuuta 1936 maalilaivana Sydneyn edustalle.
Tšašniki
Tšašniki (, ) on pieni kaupunki ja hallintopiiri Vitsebskin alueella Valko-Venäjällä. Tšašniki sijaitsee linnuntietä runsas 70 kilometriä Vitsebskistä lounaaseen ja 150 kilometriä pääkaupunki Minskista koilliseen. Vuoden 2009 väestönlaskussa Tšašnikin kaupungin asukasluku oli 9 203. Tšašnikin hallintopiirissä asui 35 043 henkeä, mikä luku sisältää myös piirissä sijaitsevan, voimalaitoksistaan tunnetun Novalukomalin kaupungin 13 945 asukasta.
Nastassja Mirontšyk-Ivanova
Nastassja Mirontšyk-Ivanova (, s. 13. huhtikuuta 1989) on valkovenäläinen pituushyppääjä.
Mirontšyk-Ivanova oli kahdeksas alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 tuloksella 608 cm ja toinen alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2008 tuloksella 646 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Torinon sisäratojen EM-kisoissa lajinaan kolmiloikka, voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa tuloksella 676 cm ja oli yhdestoista Berliinin MM-kisoissa tuloksella 629 cm. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kuudes tuloksella 675 cm ja Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 samalla sijalla tuloksella 655 cm. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli kuudes ja Daegun MM-kilpailuissa neljäs tuloksella 674 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kisoissa 2012 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 664 cm. Lontoon olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 672. Hän karsiutui loppukilpailusta Prahan EM-hallikisoissa 2015. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhdeksäs.
Mirontšyk-Ivanovan ennätys on 708 cm, jonka hän hyppäsi Minskissä 12. kesäkuuta 2012. Sisäradoilla hän on hypännyt 684 cm Minskissä 7. helmikuuta 2016. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä ovat sisäradoilla 14,00 m (Mahiljoussa 12. helmikuuta 2011) ja ulkoradoilla 14,29 m (Minskissä 4. kesäkuuta 2011).
Vuonna 2016 Mirontšyk-Ivanovan Lontoon olympialaisissa 2012 antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja hän jäi kiinni Turinabol-nimisen steroidin käytöstä. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 10.6.2016–9.6.2018 ja hänen tuloksensa aikavälillä 7.8.2012–6.8.2014 hylättiin takautuvasti.
Nenäkarvat
Nenäkarvat ovat sieraimissa kasvavia karvoja, joiden päätarkoitus on estää vieraiden hiukkasten kulkeutuminen nieluun ja keuhkoihin. Ne ylläpitävät myös sopivaa kosteutta nenässä.
Sieraimista ulos kasvavia nenäkarvoja pidetään usein epäsiisteinä. Karvojen poistoon käytetään joko paristokäyttöistä nenäkarvaleikkuria eli nenäkarvatrimmeriä, jolla voi poistaa karvat myös korvista, tai tavallisia pinsettejä eli atuloita.
Renáta Medgyesová
Renáta Medgyesová (s. 28. tammikuuta 1983 Komárno) on slovakialainen pituushyppääjä, joka kilpaili nuorempana korkeushypyssä.
Medgyesová osallistui vuosina 1997–2002 arvokisoihin korkeushyppääjänä: alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin (1998: karsiutui, 2000: karsiutui, 2002: viides tuloksella 185 cm), alle 18-vuotiaiden MM-kisoihin (1999: hopeaa tuloksella 183 cm, lisäksi viides kolmiloikassa tuloksella 13,22 m), alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuihin (1997: kuudes, 1999: seitsemäs), ja aikuisten sisäratojen EM-kisoihin (2000: karsiutui, 2002: karsiutui). Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän osallistui pituushyppyyn ollen seitsemäs tuloksella 671 cm. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän karsiutui.
Medgyesován pituusennätys on 679 cm, jonka hän hyppäsi Nottwilissa 8. elokuuta 2010. Sisäradoilla hän on hypännyt 656 cm Bratislavassa 28. helmikuuta 2010. Korkeushypyssä hänen ennätyksensä ovat vuodelta 2000: sisäradoilla 188 cm (Bratislavassa 5. helmikuuta) ja ulkoradoilla 187 cm (Banská Bystricassa 9. heinäkuuta). Kolmiloikassa hänen ennätyksensä on Bydgoszczissa 18. heinäkuuta 1999 hypätty 13,22 m.
Gerardo Bönnhoff
Gerardo Bönnhoff (24. kesäkuuta 1926 Berliini, Saksa – 26. joulukuuta 2013 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän oli mukana Argentiinan pronssia saavuttaneessa joukkueessa Pan-Amerikan kisoissa 4 × 100 metrin viestissä vuonna 1951. Joukkueen muut jäsenet olivat Fernando Lapuente, Mariano Acosta ja Adelio Márquez. 200 metrin juoksussa samoissa kisoissa Bönnhoff sijoittui neljänneksi.
Olympiakisoihin Bönnhoff osallistui ensimmäisen kerran Lontoossa 1948, jolloin karsiutui sekä 100 että 200 metrillä toisissa alkuerissä. Argentiinan viestijoukkueen taival katkesi jo 1. kierroksella.
Helsingin olympialaisissa Bönnhoff osallistui 200 metrin juoksuun, jossa selvisi loppukilpailuun sijoittuen lopulta kuudenneksi ajalla 21,3. Pikaviestijoukkue, johon Bönnhoffin ohella kuuluivat Enrique Beckles, Mariano Acosta ja Romeo Galán karsiutui välierissä.
100 metriä Bönnhoff juoksi parhaimmillaan aikaan 10,3 (1945) ja 200 metriä 21,3 (1947).
Olympiahalle
Olympiahalle on Münchenissä, Saksassa sijaitseva monitoimiareena olympiastadionin läheisyydessä.
Areenalla on järjestetty konsertteja, urheilutapahtumia, näyttelyitä ja messuja. Olympiahalle rakennettiin vuoden 1972 kesäolympialaisia varten. Halliin mahtuu parhaimmillaan 15 500 henkilöä.
Jääkiekon MM-kisoissa hallissa on kilpailtu vuosina 1975, 1983 ja 1993. Olympiahallessa järjestettiin vuonna 2007 MTV Europe Music Awards -tapahtuma.
Kai Pöntinen
Kai Pöntinen (s. 1. toukokuuta 1963 Lapua) on yrittäjä, maakuntaneuvos ja kokoomuslainen kunnallispoliitikko, koulutukseltaan merkonomi.
Pöntinen on istunut Lapuan kaupunginvaltuustossa vuodesta 1993 lähtien, valtuuston varapuheenjohtajana vuodesta 2001 ja valtuuston puheenjohtajana vuodesta 2013. Hänet valittiin Etelä-Pohjanmaan liiton hallituksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2008 ja valtuuston puheenjohtajaksi vuonna 2013. Vuoden 2009 eurovaaleissa Pöntinen julkaisi muun muassa Helsingin Sanomien etusivulla vaalimainoksia, joiden jatkamisen Kokoomus kielsi. Pöntinen sai vaaleissa 17 240 ääntä.
Eduskuntavaaleissa 2011 Pöntinen sai 2 679 ääntä ja sitä myöten toisen varakansanedustajan paikan. Seuraavissa eduskuntavaaleissa vuonna 2015 Pöntisen äänisaaliiksi jäi 987 ääntä, eikä hän tullut valituksi eduskuntaan.
Hän on paikallisradiotoiminnan (Simpsiö 96,9 ja Radio Seinäjoki) sekä digi-TV-toiminnan (Harju & Pöntinen) uranuurtaja. Suomen Radioiden Liitto palkitsi Pöntisen vuoden musiikkipäällikkö -palkinnolla vuonna 1999.
Pöntinen on ollut perustamassa yhtiökumppaninsa Olli Lahdensuon kanssa Lapualle muun muassa Lapuan liikettä esittelevää museota ja aiheeseen liittyvää verkkokauppaa. Yrittäjät ovat perustaneet vuonna 2008 Latomerilaivat-nimisen laivayhtiön, jonka alus m/s Koivunlehti purjehtii Lapuanjoessa. Vuonna 2012 he rakensivat Lapualle maauimala/kesäuimala Epop Parkin.
Syksyllä 2014 konservatiivisena tunnettu Pöntinen kohautti ilmoittamalla kantansa niin sanotusta sukupuolineutraalista avioliitosta muuttuneen myötämieliseksi. Hän ilmoitti asiasta Facebook-profiilissaan vain muutamia päiviä ennen eduskunnan äänestystä asiassa.
Soveltavan kielentutkimuksen keskus
Soveltavan kielentutkimuksen keskus (SOLKI) on yksi Jyväskylän yliopiston humanistisen tiedekunnan kuudesta laitoksesta. SOLKIn johtajana toimii professori Tarja Nikula-Jäntti.
Soveltavan kielentutkimuksen keskuksen tavoitteena on kehittää kielikoulutusta laaja-alaisesti. Tutkimuksen painoaloja ovat kielitaidon arviointi, kielitaidon kehittyminen erilaisissa konteksteissa ja toimintayhteisöissä sekä kielikoulutuspolitiikka. Tutkimus ennakoi ja ottaa huomioon yhteiskunnalliset tarpeet ja kysymykset. Tutkimusta yhdistää käsitys kielestä sosiaalisena ja vuorovaikutuksellisena, identiteettejä ja kulttuuria rakentavana ilmiönä.
Tutkimushankkeille on tyypillistä monitieteinen, soveltava tutkimusote, joka yhdistää esim. kielentutkimuksen, sosiologian, koulutustutkimuksen ja kasvatustieteen näkökulmia. Kiinnostuksen kohteena ovat muuttuvan yhteiskunnan vaikutukset kielikoulutukseen.
Soveltavan kielentutkimuksen keskuksessa on mahdollista suorittaa filosofian tohtorin ja lisensiaatin tutkinto pääaineena soveltava kielitiede. Soveltava kielentutkimus on monitieteistä luonteeltaan ja jatko-opinnot sopivat niin kieliä ja kielitieteitä opiskelleille kuin kielestä kiinnostuneille kasvatus- tai yhteiskunnallisten alojen opiskelijoille.
John Treloar
John Francis Treloar (19. tammikuuta 1928 Uusi Etelä-Wales, Australia – 23. heinäkuuta 2012) oli australialainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti kolme kultamitalia Brittiläisen imperiumin kisoissa vuonna 1950. Viestijoukkueen muut jäsenet olivat Scotchy Gordon, David Johnson ja Bill de Gruchy.
Olympiakisoihin Treloar osallistui Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952 100 ja 200 metrin juoksuihin. Paras sijoitus tuli Helsingin 100 metrin juoksussa, jossa Treloar oli finaalin viimeinen eli kuudes, vaikka eroa voittajaan oli vain 0,1 sekuntia. Vuoden 1948 kisoissa hän kuului myös Australian pikaviestijoukkueeseen, joka karsiutui alkuerissä.
100 metriä Treloar juoksi parhaimmillaan aikaan 10,5 (1948) ja 200 metriä 21,1 (1946).
Gunnar Nielsen
Niels Gunnar Nielsen (25. maaliskuuta 1928 Kööpenhamina – 29. toukokuuta 1985 Kööpenhamina) oli tanskalainen juoksija , jonka päämatkat olivat 800 metriä ja 1 500 metriä.
Nielsen saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa neljännen sijan 800 metrin juoksussa ajalla 1.49,7. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sai Roger Bannisterin voittamassa 1 500 metrin juoksussa hopeaa ajalla 3.44,4. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä kymmenenneksi. 800 metrillä hän voitti alkueränsä, muttei jatkanut kilpailua.
Wampanoagit
Wampanoagit on Pohjois-Amerikan alkuperäiskansa. He asuivat alkujaan nykyisen Massachusettsin ja Rhode Islandin alueella, mukaan luettuna rannikon saaret, kuten Martha's Vineyard. Nykyään heitä asuu Massachusettsin kaakkoisosissa Narragansettinlahdelta Cape Codin länsiosiin.
Vuonna 1600 wampanoageja oli arviolta 12 000, ja he asuivat 40 kylässä. Noin kaksikolmasosaa kansasta eli mannermaalla ja loput Martha's Vineyardilla ja Nantucketissa. Vuosien 1614–1620 aikana kolme epidemiaa hävitti mantereen wampanoageja ja massachusetteja. Uudisasukkaat saapuivat alueelle 1620, ja wampanoagipäällikkö Massasoit teki heidän kanssaan rauhansopimuksen. Massassoit kuoli 1661, ja valta siirtyi pian tämän toiselle pojalle Metacometille, jonka britit tunsivat nimellä kuningas Filip ja joka aloitti vuonna 1675 sodan brittejä vastaan. Sota kesti seuraavaan vuoteen. Metacomet ja monet muut merkittävät intiaanijohtajat kuolivat sodassa, jonka aikana wampanoagit ja narragansettit lähes hävitettiin. Mantereella selvinneet intiaanit pakenivat joko sisämaahan tai saarille, joiden intiaanit olivat pysyneet puolueettomina sodan aikana.
Wampanoagit ovat säilyneet erityisesti Martha's Vineyardilla. Nantucketin intiaaniyhteisö kärsi vuonna 1763 epidemiasta eikä toipunut siitä. Nantucketin viimeinen wampanoagi kuoli vuonna 1855. Wampanoagit tunnustettiin intiaaniheimoksi vuonna 1987, ja he ovat ainoa tunnustettu kansa, joka asuu Massachusettsissa.
Géza Varasdi
Géza Varasdi (s. 16. helmikuuta 1928, Budapest) on unkarilainen entinen pikajuoksija.
Varasdin uran suurin saavutus on Helsingin 1952 olympialaisista, joissa hän voitti pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 40,5 yhdessä László Zarándin, György Csányin ja Béla Goldoványin kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin sama joukkue voitti kyseisen matkan Euroopan mestaruuden Bernin EM-kilpailuissa. Vuoden 1956 olympiakisoissa Varasdi osallistui myös 100 metrin juoksuun jääden alkueriin. Viestissä Unkari karsiutui välierissä.
Vuodesta 1956 lähtien Varasdi on asunut Melbournessa työskennellen lääkärinä.
Jana Velďáková
Jana Velďáková (s. 3. kesäkuuta 1981) on slovakialainen pituushyppääjä.
Velďáková oli kahdestoista alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2000 tuloksella 570 cm ja kahdeksas alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2001. Hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisoissa 2005, mutta oli kahdestoista Göteborgin EM-kisoissa 2006 tuloksella 629 cm. Vuonna 2007 hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa, mutta oli kahdestoista Osakan MM-kisoissa tuloksella 621 cm. Vuonna 2009 hän karsiutui sekä Torinon sisäratojen EM-kisoissa että Berliinin MM-kisoissa, mutta Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli yhdeksäs tuloksella 654 cm. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän karsiutui.
Velďáková sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 2012 yhdeksänneksi tuloksella 631. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012, Göteborgin sisäratojen EM-kisoissa 2013 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Velďákován ennätys on 672 cm, jonka hän hyppäsi Košicessa 3. toukokuuta 2008. Sisäradoilla hän on hypännyt 656 cm Stuttgartissa 3. helmikuuta 2007. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä on Innsbruckissa 30. toukokuuta 2004 hypätty 13,40 m.
Janan kaksossisko Dana on myös yleisurheilija, päälajinaan kolmiloikka.
Sara Hector
Sara Hector (s. 4. syyskuuta 1992 Sandviken) on ruotsalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Kungsbergets AK:ta.
Hector on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2009 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen sijoituksensa kolmen parhaan joukossa Åren suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan toinen. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti myöhemmin samassa kuussa Kühtain suurpujottelussa. Suurpujottelun maailmancupissa hän sijoittui kaudella 2014–2015 neljänneksi.
Hector voitti suurpujottelussa juniorien MM-kultaa vuonna 2011 ja osallistui samana vuonna ensimmäisiin aikuisten MM-kisoihinsa. Tuolloin hän oli voittamassa pronssia joukkuekilpailusta ja sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksitoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä yhdeksäs ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa kolmastoista. Hän sai Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui suurpujottelussa kymmenenneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kymmenes..
Dana Velďáková
Dana Velďáková (s. 3. kesäkuuta 1981) on slovakialainen kolmiloikkaaja.
Velďáková oli kuudes alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1998 tuloksella 13,12 m, kahdeksas alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 1999 tuloksella 13,08 m, kolmas alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2000 tuloksella 13,92 m (ja lisäksi samoissa kisoissa pituushypyn neljäs tuloksella 635 cm), viides alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2001 tuloksella 13,50 m ja neljäs saman ikäluokan EM-kisoissa 2003 tuloksella 14,02 m. Hän karsiutui arvokisoissa sekä vuonna 2002 (Wienin sisäratojen EM-kisoissa ja Münchenin EM-kisoissa) että vuonna 2005 (Madridin sisäratojen EM-kisoissa ja Helsingin MM-kisoissa).
Vuonna 2006 hän sijoittui kahdeksanneksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 13,76 m, mutta karsiutui Göteborgin EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 14,13 m ja kahdestoista Osakan MM-kisoissa tuloksella 14,09 m. Vuonna 2009 hän voitti pronssia Torinon sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 14,40 m ja sijoittui kahdeksanneksi Berliinin MM-kisoissa tuloksella 14,25 m. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Dohan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 14,18 m ja seitsemäs Barcelonan EM-kisoissa 2010 tuloksella 14,16 m. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia tuloksella 14,39 m. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän oli yhdestoista tuloksella 13,96 m.
Vuonna 2012 Velďáková sijoittui Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa kahdeksanneksi tuloksella 13,97 m, Helsingin EM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 14,24 m ja Lontoon olympialaisissa 12:nneksi tuloksella 11,92. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-hallikilpailuissa ja oli yhdestoista Moskovan MM-kilpailuissa. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui kahdeksanneksi.
Velďákován ennätys on 14,51 m, jonka hän hyppäsi Paviassa 11. toukokuuta 2008. Sisäradoilla hän on hypännyt 14,40 m Torinossa 8. maaliskuuta 2009. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Prahassa 7. kesäkuuta 2008 hypätty 656 cm.
Danan kaksossisko Jana on myös yleisurheilija, päälajinaan pituushyppy.
Omenmean vallanhaltija
Omenmean vallanhaltija on Siiri Enorannan esikoisromaani, jonka Robustos julkaisi elokuussa 2009. Kirja oli ilmestymisvuonnaan Finlandia Junior -palkintoehdokkaana.
Kirja on lajityypiltään fantasiaa. Sen teemoja ovat ystävyys ja luottamus sekä valta. Teoksen päähenkilöt ovat 13-vuotiaat ystävykset Ninir ja Nezsandra (Nez). Tytöt asuvat Omenmeassa, joka on yksi kahdeksasta maailmasta. Ninir halvaantuu onnettomuudessa ja Nezsandra päättää auttaa ystäväänsä hankkimalla jokaisesta maailmasta palan kunkin valtiaan valtaa. Hän lähtee matkalle kuusijalkaisen Humu-ratsunsa kanssa.
Axel Bäck
Axel Erik Bäck (s. 23. joulukuuta 1987 Bryssel, Belgia) on ruotsalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Saltsjöbadens SK:ta.
Bäck on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2009 lähtien. Hänen paras osakilpailusijoituksensa on toinen tila Kranjska Goran pujottelusta 2011.
Bäck osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Vancouverissa 2010. Tuolloin hän osallistui pujotteluun, jossa hänet hylättiin toisella kierroksella. Bäck oli voittamassa pronssia joukkuekilpailusta seuraavan vuoden MM-kisoissa ja oli samoissa kilpailuissa pujottelun yhdestoista.
Matts Olsson
Matts Olsson (s. 1. joulukuuta 1988 Gryttved) on ruotsalainen alppihiihtäjä.
Olsson on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2007 lähtien. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 26:s Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2010. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Hän oli samalla kaudella kolmas Kranjska Goran suurpujottelussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2017. Hän sijoittui suurpujottelucupissa viidenneksi kaudella 2017–2018. Hän sijoittui Val d’Isèren suurpujottelussa kolmanneksi kaudella 2018–2019.
Olsson voitti juniorien MM-kisoissa suurpujottelusta pronssia vuosina 2007 ja 2008, jonka lisäksi hän sai hopeaa syöksylaskusta 2007 ja kultaa alppiyhdistetystä vuonna 2008. Hän osallistui aikuisten MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2007. Tuolloin hän oli supersuurpujottelussa 28. ja syöksyssä 36. Olsson oli vuoden 2011 MM-kilpailuissa voittamassa pronssia joukkuekilpailusta. Hän oli samoissa kisoissa suurpujottelun 18. ja super-G:n 24. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa 18:nneksi ja supersuurpujottelussa 32:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurpujottelussa neljästoista. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi ja Sankt Moritzissa 2017 kuudenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa kymmenes.
Monsieur Ripois – naisten hurmuri
Monsieur Ripois – naisten hurmuri on René Clémentin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-brittiläinen elokuva vuodelta 1954. Elokuva on Gérard Philipen tähdittämä komediallinen draamaelokuva, joka sijoittuu Pariisiin ja Lontooseen.
Elokuva voitti Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinnon vuonna 1954. Suomessa Philipe sai tästä sekä elokuvasta "Punaista ja mustaa" miespääosan ulkomaan Jussi-palkinnon vuonna 1955.
Trokoidi
Trokoidi on käyrä, jonka Gilles de Roberval kehitti. Se on suoraa "L" pitkin vierivän ympyrän säteen keskelle kiinnitetyn pisteen liikerata. Siinä ympyrän keskipiste "C" on yhdensuuntainen suoran "L" kanssa.
Se on polkupyörän pinnaan kiinnitetyn heijastimen liikerata.
Trokoidin (x-akselin suuntaisen) parametriesitys on:
Jossa "θ" tarkoittaa vierivän ympyrän kulmaa, "r" on vierivän kehän säde ja "a" on piirtävän pisteen etäisyys vierivän kehän keskipisteestä.
Sykloidi on trokoidin erikoistapaus, jossa formula_3 (alla ylin tilanne). Muita trokoideja saadaan, kun formula_4 (keskimmäinen tilanne) ja formula_5 (alin tilanne).
Hypotrokoidi on isomman ympyrän sisällä vierivän ympyrän piirtämä käyrä.
Ekbergin kahvila
Ekbergin kahvila on Helsingin Bulevardilla sijaitseva kahvila. Helsingin kuuluisimpiin kahvipaikkoihin lukeutuvan Ekbergin kahvilan perusti Fredrik Edvard Ekberg 1852 Helsingissä käytyään opissa Pietarissa ja suoritettuaan mestarikokeensa. Kahvila aloitti toimintansa 3. helmikuuta. Aluksi se sijaitsi Rauhan- ja Mariankatujen kulmassa, myöhemmin Aleksanterinkadulla. Nykyiselle paikalleen se muutti vuonna 1915, kun perhe rakennutti talon. Kahvilassa on 90 asiakaspaikkaa.
Nykyinen omistaja on Otto Ekberg, joka on Fredrik Ekbergin jälkeläinen neljännessä polvessa, ja myös viides polvi työskentelee yrityksessä.
Kahvilan sisustus uusittiin vuonna 1951 ja remontoitiin vuonna 2016 Hägerström Husellin toimesta.
Leipomon puolen 1900-luvun alusta periytynyt sisustus säilyi pitkään alkuperäisessä muodossaan, kunnes leipomo-myymälä remontoitiin 2017–2018 vuodenvaihteessa. Remontissa mm. massiiviset tammiovet vaihdettiin liukuoviksi ja vanhat puiset tiskit vaihdettiin muovisiksi. Muutosta kutsuttiin "kulttuuriperinnön tärvelemiseksi" ja "kulttuurihistorialliseksi katastrofiksi". Remontin suunnittelivat Bang Interiors Helsinki ja Hägerström Husell, joka tuli mukaan myöhäisessä vaiheessa ja vetäytyi projektista kesken kaiken.
Fransu
Fransu-tekniikka on solmintatapa, jota on perinteisesti käytetty koristeena mm. sängynpeitteissä ja pöytäliinoissa. Fransu on tunnettu ympäri Suomea, runsaammin tekniikkaa on käytetty erityisesti länsirannikolla ja Pohjanmaalla.
Fransua solmitaan yleensä vasemmalta oikealle. Solmimisessa on tärkeää, että solmu kiristetään riittävän lujaksi ja oikealle paikalleen. Fransua tehdessä työvälineenä voi olla "konkari", joka on puusta valmistettu teline. Siihen kiinnitettynä työtä on helpompi tehdä.
Märsylä, M. 1973. Fransua oppimaan. Kokkola: Keski-Pohjanmaan kirjapaino Oy.
OSCAR
OSCAR on yhdysvaltalainen radioamatöörisatelliittien sarja, joiden ensimmäinen satelliitti laukaistiin 12. joulukuuta 1961. OSCAR on akronyymi: Orbiting Satellite Carrying Amateur Radio. 1980-luvulta lähtien myös muut maat ovat toteuttaneet radioamatöörisatelliitteja.
Kiinostus radioamatöörien satelliitteja kohtaan heräsi yleisestä innostuksesta. Neuvostoliitto oli laukaissut Sputnik-satelliitin 4. lokakuuta 1957 kahdeksikymmneksikahdeksi päiväksi avaruuteen ja Yhdysvallat Explorer-1 -satelliitin 31. tammikuuta 1958. ARRL teki yhteistyötä Yhdysvaltain ilmavoimien kanssa ensimmäisen, OSCAR-1:n, lähettämiseksi. OSCAR-1 laukaistiin avaruusalus Discoverer-36:n kanssa samaan aikaan Vanderbergin lentotukikohdasta, Kaliforniasta. Kumpikin saavutti kiertoratansa 12. joulukuuta 1961. Enemmän kuin 570 radioamatööriä 28 maassa seurasi OSCAR-1:ä ja antoi palautetta yhteyksistään. Sputkikin tapaan myös OSCAR-1:n lento kesti kaksikymmentäkaksi päivää ennen kuin se tuli alas ilmakehään. Seuraava hanke OSCAR:n jälkeen oli AMSAT.
Maalaislääkärin matkassa
Maalaislääkärin matkassa on TV1:n sarjasta "Tohtori Kiminkinen" tutun maalaislääkäri Tapani Kiminkisen kirja, jonka on julkaissut Tammi vuonna 2011. Kirjassa Kiminkinen pohtii tajunnanvirran keinoin elämää vuoden kiertokulussa.
Kirjassaan Kiminkinen palaa lapsuuteensa 1950-luvun maaseudulle. Hän käsittelee aiheitaan persoonalliseen tyyliinsä niiden omilla nimillä. Kiminkinen vastustaa nykyajan keskeistä termiä muutosta, joka hänen mukaansa nousee esiin joka käänteessä, niin Nokian pääjohtajanimityksen jälkeisessä tiedotustilaisuudessa kuin yksityisen ihmisenkin elämässä. Ihmisen mielessä muutosvaatimus kuitenkin hänen mielestään herättää riittämättömyyden ja epäonnistumisen tunteen. Siksi ihmiselle pitäisikin muutosvaatimuksen sijasta tarjota hyväksyntää ja lohdutusta. Hän kehottaakin muutosvaatimuksen sijasta antamaan aitoa välittämistä.
Kreivi Nolla
Kreivi Nolla () on William Gibsonin vuonna 1986 ilmestynyt kyberpunk-tieteisromaani. Teos on toinen osa "Sprawl"-trilogiaa, jonka ensimmäinen osa on "Neurovelho" (1984). Romaanin on suomentanut vuonna 1993 WSOY:n Sci-fi-sarjaan Arto Häilä.
"Helsingin sanomien" Petri Immosen mukaan teoksen näynomaisuus ei innosta, kun kerronnasta puuttuu dynamiikka, ja rinnakkaiset juonikuviot junnaavat paikoillaan. Arvostelijan mukaan rivien välistä erottuu hokema: ”Enkö olekin nokkela?”
Kirja on ollut ehdolla BSFA-, Nebula-, Hugo- ja Locus-palkinnoille.
Empire State of Mind
Empire State of Mind on Jay-Z:n ja Alicia Keysin duetto, joka julkaistiin kolmantena singlenä Jay-Z:n albumilta The Blueprint 3 (2009). Siitä tuli Jay-Z:n ensimmäinen ykköshitti Yhdysvaltojen singlelistalla. Kappale menestyi hyvin myös Yhdysvaltojen ulkopuolella nousten top-10:een useassa maassa.
Kappale voitti kaksi Grammy-palkintoa vuonna 2010, kategorioissa paras rap-kappale ja paras rap-yhteistyö. Se oli myös ehdolla vuoden levy-kategoriassa, mutta hävisi Lady Antebellumin kappaleelle "Need You Now".
Mona Lisa (romaani)
Mona Lisa () on William Gibsonin vuonna 1988 ilmestynyt cyberpunk-alagenreä edustava tieteisromaani ja "Sprawl"-trilogian päätösosa. Romaanin on suomentanut vuonna 1995 WSOY:n Sci-fi-sarjaan Arto Häilä. Romaani voitti Prix Aurora -palkinnon ja se oli ehdolla Nebula-, Hugo- ja Locus -palkinnoille vuonna 1989.
Kirjan eri luvut käsittelevät neljää eri tarinaa, jotka alkavat yhdistyä vasta kirjan loppupuolella. Alussa tarinoita yhdistävä tekijä on viittaukset toiseen päähenkilöön, Angela Mitchelliin.
Ensimmäisessä tarinassa Kumiko niminen 13-vuotias japanilaistyttö on tuotu Lontooseen suojaan mafiasodilta, joissa hänen isänsä on keskeisiä osapuolia. Apunaan Kumikolla on virtuaali-hahmo Colin. Kumiko jää Roger Swain -nimisen vaikutusvaltaisen miehen vastuulle, koska tämä on palveluksen auki Kumikon isälle. Kumikosta huolta pitävät Swainin alaisuudessa toimivat Petal ja Sally Shears. Toisessa tarinassa ollaan Yhdysvalloissa periferisellä alueella, jossa sijaitsee Dog Solitude niminen tehdasvarikko. Siellä on paikan johtajana toimiva Gentry, joka on obsessoitunut selvittämään cyberspacen muotoa sekä robotinrakentaja (entinen autovaras) Slick Henry. Slick on palveluksen velkaa Kid Afrikalle, joka tuo paikalle vahdittavaksi Countin, joka on mystinen paareilla makaava henkilö, jonka mieli on kytketty Aleph-nimiseen laajaan virtuaalitodellisuuteen, joka fyysisesti sijaitsee hänen mukanaan kulkevassa harmaassa laatikossa. Muita henkilöitä ovat Countin mukana tullut hoitaja Cherry Chesterfield sekä varikon turvamies Little Bird.
Kolmannessa tarinassa virtuaalitodellisuuden tähti Angie Mitchell palailee Los Angelesissa työhönsä palattuaan huumevieroituksesta. Hän työskentelee Sense/Net -virtuaalifilmi-yritykselle, joka on Continuity -nimisen tekoälyn ohjaama. Neljännessä tarinassa 16-vuotias niin ikään huumeita käyttävä seksinmyyjä Mona Lisa pääsee välittäjänsä avulla pois Floridasta, johon hän on jo kyllästynyt. Lähtö kytkeytyy hänen uuteen, salaperäiseen sopimukseensa, jossa pitäisi olla kyse näyttelijäntöistä. Neljän kertomuksen lisäksi juoneen kuuluu oleellisesti kiertoradalla toimiva Terrier-Ashpool perheyritys, jonka vaiheista alkaa tulla pikku hiljaa tietoa kirjan edetessä. Erityisesti yrityksen jo kuollut 3Jane -niminen omistaja, joka elää enää vain virtuaalisena, on kirjassa merkittävässä osassa.
Vihollinen on kiristänyt Sally Shearsia nappaamaan Angela Mitchellin, joka on määrä korvata Mona Lisalla, josta tehdään kirurgisesti samannäköinen. Dog Solitudelle tuotu Count paljastuu Robert (Bobby) Newmarkiksi, joka on Angela Mitchellin salaperäisesti kadonnut vanha kumppani. Aleph on 3Janen valmistuttama ja hänen virtuaalipersoonansa elää siellä.
Kotisaari
Kotisaari on saari Kemijoessa Rovaniemellä. Se sijaitsee kymmenen minuutin venematkan päässä kaupungin keskustasta.
Kotisaarta käytetään myös matkailukohteena, jossa voi tutustua uittokulttuuriin.
Francis Kombe
Francis Kombe (s. 23. joulukuuta 1985 Sambia) on sambialainen jalkapallohyökkääjä. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa RoPSia. Hän on pituudeltaan 184 senttimetriä ja painoltaan 71 kiloa.
Kombe on edustanut ammattilaisurallaan Etelä-Afrikan Premier Soccer Leaguessa pelaavaa Golden Arrowsia sekä Sambian valioliigassa pelaavaa Power Dynamosia. Hän on pelannut myös Malesian pääsarjassa. Kombe kärähti vuonna 2004 kannabiksen käytöstä ja tämä toi hänelle vuoden mittaisen pelikiellon. Hän katui tekoaan ja palasi Sambian pääsarjaan kaudeksi 2006. Kombe teki kaudeksi 2011 sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan RoPSin kanssa. Sopimuksessa on optio kahdesta seuraavasta kaudesta.
Kombe on edustanut Sambian A-maajoukkuetta 16 ottelussa ja viimeistellyt niissä neljä maalia.
Wake of Death
Wake of Death (televisioesityksessä käytetty myös nimeä "Wake of Death – täydellinen kosto") on vuonna 2004 suoraan DVD:lle julkaistu ranskalais-brittiläinen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Philippe Martinez ja käsikirjoittanut Mick Davis, Laurent Fellous ja Philippe Martinez. Pääosissa näyttelivät muun muassa Jean-Claude Van Damme, Simon Yam, Valerie Tian ja Tony Schiena.
Elokuva julkaistiin ensimmäisenä Brasiliassa suoraan DVD:lle lokakuussa 2004 ja myöhemmin 28. joulukuuta 2004 Yhdysvalloissa. Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa ja Meksikossa elokuva esitettiin elokuvateattereissa.
Ben Archer on väsynyt mafian parissa työskentelyyn ja päättää lopettaa hommat ja palata lopullisesti perheensä luokse. Kaikki kuitenkin muuttuu huonompaan suuntaan, kun hänen vaimo Cynthia tuo kiinalaistytön Kimin heidän kotiin. Cynthia saa selville tytön olevan vaarassa mikäli palaa takaisin Hongkongiin ja yrittää saada tytölle oleskelulupaa Yhdysvaltoihin. Tietämättään kiinalainen mafioso Sun Quan on etsimässä karannutta tytärtään ja tappaa Ben Archer vaimon ja hänen vanhempansa. Benin huomatessa vaimonsa olevan poissa, hän päättää etsiä syyllisen käsiinsä ystäviensä avulla ja kostaa Cynthian kuoleman.
Ringo Lamin oli alun perin tarkoitus ohjata elokuva, mutta ajautui erimielisyyksiin luovasta näkemyksestä elokuvan tuottajan Philippe Martinezin kanssa. Alun perin elokuva oli nimeltä "After Death", joka oli tarkoitus kuvata Montrealissa, Kanadassa. Sittemmin Martinez päätti tehdä koko elokuvan uusiksi käsikirjoitusta ja kuvauspaikkaa myöten.
Suomessa elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 15. kesäkuuta 2005. Sittemmin sitä on esitetty kahdesti televisiossa. Nelonen esitti ensi kerran elokuvan 17. toukokuuta 2008.
Cities XL
Cities XL on Monte Criston kehittämä ja julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Focus Home Interactive kehitti pelistä myöhemmin uudemman version "Cities XL 2011", joka julkaistiin lokakuussa 2010.
Cities XL 2011
Cities XL 2011 on Focus Home Interactiven kehittämä ja julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2010. Peli pohjautuu Monte Criston aiemmin kehittämään ja julkaisemaan "Cities XL" -peliin.
A. W. Groote
Arnold Willem Groote (1859–1944) oli hollantilainen upseeri, joka laati hollannin kielelle pikakirjoitusjärjestelmän 1800-luvun lopussa.
A. W. Groote opiskeli pikakirjoitusta käyttäen J. L. Wéryn tekemää hollanninkielistä sovitusta Stolzen järjestelmästä, mutta piti sitä liian mutkikkaana, ja laati oman yksinkertaisemman järjestelmän. Grooten järjestelmässä vokaalit merkitään aina konsonanttien tavoin omilla merkeillään. Järjestelmä oli helposti opittavissa, ja siitä tuli suosituin pikakirjoitusjärjestelmä Hollannissa.