hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vanoccio Biringuccio
Vannoccio Biringuccio, joskus kirjoitettu myös muodossa Vannocio Biringuccio, (1480–noin 1539) oli italialainen metallurgi ja merkittävä iatrokemisti. 
. Hänet tunnetaan parhaiten hänen metallien valmistusta ja käyttöä käsittelevästä vuonna 1540 julkaistusta kirjasta, "De la pirotechnia". Biringucciota pidetään yhtenä valimotekniikan isänä, koska "De la pirotechnia" on ensimmäinen painettu kirja todellisesta valimokäytännöstä. Se sisältää myös yksityiskohtia kaivostoiminnasta, malmien erottelusta ja useiden eri metallien erottamisesta, metalliseoksista kuten messinki ja yhdisteistä, joita käytettiin valimoissa sekä räjähteistä. Kirja julkaistiin 14 vuotta aikaisemmin kuin Georgius Agricolan "De re metallica". Urallaan hän oli vastuussa rautakaivoksista lähellä Sienaa ja myös sen kolikoista ja rahavarastoista. Hän vastasi Venetsian tykkivalimoista ja myöhemmin Firenzessä.
__notoc__
Kirja on vanhimpia säilyneitä renessanssiaikaisia teknisiä käsikirjoituksia ja on siten arvokas kirjallinen tietolähde tuon ajan teknisistä käytännöistä. Kirja julkaistiin vuonna 1540 Venetsiassa ja siitä on sen jälkeen tehty lukuisia uusinta painoksia. Kirja jakautuu kymmeneen opukseen, ja ne käsittelevät mineraaleja, puolimetalleja ja epämetallejasia aineita kuten (rikki) ja näiden mineraaleja, analysointia, sulatusta, kullan erottamista hopeasta, valamista (erityisesti tykkien ja kellojen) ja alkemiaaa. Kirjassa kuvataan tarkasti, kuinka valut tehdään ja samalla vältetään valuviat sekä kuinka muotit tehdään lopputuotteen mukaisiksi. 
Biringuccio syntyi Sienassa. Hänen isänsä Paolo Biringuccio oli todennäköisesti arkkitehti jä hänen äitinsä oli Lucrezia di Bartolommeo Biringuccio. Vannoccio kastettiin 20. lokakuuta 1480.
Vannoccio Biringuccio oli voimakkaan Petrucci-suvun päämiehen Pandolfo Petruccin seuralainen. Pandolfo palkkasi hänet metallurgiksi. Pandolfon kuuoltua Biringuccio säilytti siteet sukuun, pondolfon poika Borghese Petrucci piti hänet palkoillaan. Kuitenkin vuoden 1515 kansannousu pakotti Borghesen pakenemaan Sienasta ottaen Biringuccion mukaansa. Biringuccio matkusteli Italiassa ja vieraili Sisiliassa vuonna 1517.
Vuonna 1523 Paavi Klemens VII aiheutti Petrucci-suvun virkaan palautuksen ja heidän mukanaan Biringuccio pystyi palaamaan karkotuksestaan. Vuonna 1524 Biringucciolle myönnettiin yksinoikeus salpietarin valmistukseen kaikkialla Siennassa. Tämä oli kuitenkin lyhytaikaista, sillä vuonna 1526 Sienalaiset kapinoivat jälleen ja karkottivat Petruccin suvun uudelleen. Suku yritti palata valtaan, mitä myös Biringuccio tuki, mutta se epäonnistui.
Vuonna 1530 Sienaan syntyi rauhallisempi vaihe ja Biringuccio palasi. Hän oli kaupungin senaattori tammikuusta helmikuuhun 1531 ja osallistui useisiin projekteihin. Vuonna 1536 Rooman kirkko tarjosi hänelle työtä ja hänestä tuli Paavi valimon johtaja ja sotarvikkeiden hoitaja.
Biringuccio kuoleman tarkkaa aikaa ja paikkaa ei tunneta, tiedetään vain vuonna 1539 päivätyn dokumentin mainitsevan hänen kuolemansa.
Alexander Lincolnilainen
Alexander Lincolnilainen (k. 1148) oli Lincolnin piispa Hän oli kanslerin ja Salisburyn piispan Roger Salisburylaisen veljenpoika. Ollessaan Salisburyn arkkidiakoni hänen sanotaan koonneen anglonormanninkielisen lakisanakirjan.
Alexanderin veli David oli Buckinghamin arkkidiakoni. Muita sukulaisia olivat Adelelm ja Elyn piispa Nigel.
Alexander vihittiin piispaksi Canterburyssa 22.7.1123. Hän kuoli vuonna 1148 ennen helmikuun 25. päivää, jolloin hänet haudattiin Lincolnissa.
Bessarabian kuvernementti
Bessarabian kuvernementti (, , ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Moldovan ja Ukrainan alueella.
Kuvernementin pinta-ala oli 45 629,9 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 935 412 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kišinjov (Chișinău, 108 483 asukasta vuonna 1897).
Bessarabia liitettiin Venäjään vuonna 1812. Vuonna 1828 muodostettiin Bessarabian alue, joka vuonna 1873 muutettiin kuvernementiksi.
Kuvernementtiin kuului kahdeksan kihlakuntaa, joiden keskuspaikkoja olivat Akkerman (nykyinen Bilhorod-Dnistrovskyi), Beltsy (Bălți), Bendery (Bender), Hotin (H'otyn), Izmail (Izmajil), Kišinjov (Chișinău), Orgejev (Orhei) ja Soroki (Soroca).
Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 47,6 % moldovalaisia ja romanialaisia, 19,6 % ukrainalaisia, 11,8 % juutalaisia, 8,0 % venäläisiä, 5,3 % bulgarialaisia, 3,1 % saksalaisia ja 2,9 % turkkilaisia (gagauzeja). Juutalaiset asuivat erityisesti kaupungeissa, ja esimerkiksi Baltissa, Chișinăussa, H'otynissa, Orheissa ja Sorokassa he olivat vuonna 1897 suurin etninen väestöryhmä (noin puolet kaupunkiväestöstä juutalaisia).
Kuudessa kihlakunnista suurinta kielellistä väestöryhmää edustivat moldovalaiset tai romanialaiset (neljässä kihlakunnassa he olivat enemmistönä), kahdessa ukrainankieliset (yhdessä enemmistönä).
Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maatalous, viininviljely ja karjanhoito.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen entisen Bessarabian kuvernementin alue liitettiin Romaniaan, mutta Neuvostoliitto valtasi sen vuonna 1940, jolloin sen pääosasta muodostettiin Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta
Rudy Gay
Rudy Carlton Gay Jr. (s. 17. elokuuta 1986 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja maailmanmestari, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2006 lähtien. Hän edustaa kaudella 2017–2018 San Antonio Spursia. Aiemmin hän on edustanut Memphis Grizzliesiä, Toronto Raptorsia ja Sacramento Kingsiä.
Pienenä laitahyökkääjänä pelaavan Gayn varasi NBA:han kahdeksannella vuorolla Houston Rockets, joka myi Gayn pelioikeudet vaihtokaupassa Memphis Grizzliesille. Kaudella 2006–2007 Gay valittiin . Hän edusti Grizzliesiä kuusi ja puoli kautta, ja hänellä oli joukkueen paras pistekeskiarvo näistä kolmella (kausina 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012)
Tammikuussa 2013, kesken kauden 2012–2013, Gay siirtyi yhdessä keskushyökkääjä Hamed Haddadin kanssa Toronto Raptorsiin pelaajakaupassa, jossa Grizzlies sai vaihdossa pelintekijä José Calderónin, laitahyökkääjä Ed Davisin ja toisen kierroksen varausvuoron sekä rahallisen korvauksen. Calderón siirtyi vielä samana päivänä Detroit Pistonsiin, josta Grizzlies sai laitahyökkääjät Austin Dayen ja Tayshaun Princen. Joulukuussa 2013 Gay myytiin Sacramento Kingsiin. Lähes koko kevätkauden 2017 Gay oli poissa kentiltä akillesjännevamman takia, ja heinäkuussa 2017 hän teki sopimuksen San Antonio Spursin kanssa.
Gay on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden Turkin vuoden 2010 sekä Espanjan vuoden 2014 kisoista.
Kadonnut maailma (vuoden 2001 elokuva)
Kadonnut maailma on brittiläinen BBC:n tuottama kaksiosainen televisioelokuva vuodelta 2001. Se perustuu Arthur Conan Doylen kirjaan "Kadonnut maailma" vuodelta 1912. Elokuva kuvattiin Uuden-Seelannin länsirannikolla. Siinä Bob Hoskinsin esittämä tiedemies johtaa tutkimusretkikuntaa, joka löytää eläviä dinosauruksia Etelä-Amerikasta. Elokuva julkaistiin myöhemmin yksiosaisena DVD:llä.
Orjolin kuvernementti
Orjolin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1928. Sen pinta-ala oli 46 728 neliökilometriä. Asukkaita oli 2 033 800 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Orjolin kaupunki.
Kuvernementtiin kuului vuodesta 1802 lähtien 12 kihlakuntaa, joiden keskuspaikat olivat Brjansk, Bolhov, Dmitrovsk, Jelets, Karatšev, Kromy, Livny, Maloarhangelsk, Mtsensk, Orjol, Sevsk ja Trubtševsk. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,0 % venäläisiä.
Brjanskin, Karatševin, Sevskin ja Trubtševskin kihlakunnat liitettiin vuonna 1920 uuteen Brjanskin kuvernementtiin. Aikaisemmin Tulan kuvernementtiiin kuulunut Novosilin kihlakunta yhdistettiin Orjolin kuvernementtiin vuonna 1925. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1928, ja sen alue liitettiin Keskiseen mustanmullan alueeseen.
Lecco
Lecco on noin 50 000 asukkaan kaupunki Pohjois-Italiassa, Lombardian maakunnassa. Kaupunki on Leccon maakunnan pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Comojärven kaakkoiskulmassa, noin 50 kilometriä Milanon kaupungista. Kaupungin takana nousevat Bergamon Alpit. Lecco on tunnettu erityisesti Alessandro Manzonin teoksesta "Kihlautuneet", jonka tapahtumat sijoittuvat osaksi 1600-luvun Leccoon ja joka on yksi italialaisen kirjallisuuden tärkeimmistä klassikoista.
Arkeologiset löydökset ovat osoittaneet, että kaupungin paikalla on ollut kelttiläinen yhdyskunta ennen Antiikin roomalaisten aikaa. Otto I Suuri asui pitkään alueella. Hänen jälkeen alueen otti haltuunsa kirkko, jonka hallintaa yritettiin vuosien kuluessa murtaa. Toisen maailmansodan aikana kaupunki tunnettiin Italian vastarintaliikkeen keskuksena.
Lecco sijaitsee Milanosta Tiranoon johtavan rautatien varrella. Milanoon kulkevat sekä alueelliset taajamajunat että Milanon paikallisjunalinja S8. Lisäksi kaupungista on junayhteydet Bergamoon ja Comoon sekä Brianzan kukkuloiden kautta kulkeva paikallisjunayhteys Milanoon.
Moottoritiemäinen valtatie SS 36 Milanon ja Valtellinan laakson välillä alittaa kaupungin keskustan tunnelissa.
Lähin lentokenttä on Orio al Serion lentoasema Bergamossa.
Calcio Lecco 1912 pelaa Italian Lega Pro II -divisionaa jalkapallossa. Kaupunki ja sen ympäristö on tunnettu alue maantiepyöräilyn harjoittelu- ja kilpailuteistä.Leccon kaupungin asukkaat ovat suurimmaksi osaksi italialaista syntyperää. Leccossa asuu 97 eri maan kansalaista.
Natalia Kills
Natalia Keery-Fisher (s. 15. elokuuta 1986 Bradford, Englanti), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Natalia Kills, on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tehnyt musiikkia muun muassa LMFAO -yhtyeen kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä 2005 ja albumin "Perfectionist" maaliskuussa 2011.
Maitiaiset
Maitiaiset ("Leontodon") on asterikasvien ("Asteraceae"), aiemmin sikurikasveihin ("Cichoriaceae"), heimoon kuuluva keltakukkainen kasvisuku. Siihen kuuluu 45–50 maitiaisnesteellistä, vanallista, mykerökukallista ruohokasvia. Suvun lajien alkuperäinen levinneisyysalue on Euraasiassa.
Maitiaisia on tavattu Suomesta kolme luonnonvaraista lajia. Syysmaitiainen on hyvin yleinen melkein koko maassa. Kesämaitiainen kasvaa Etelä- ja Itä-Suomessa, yleisenä itäisimmissä maakunnissa. Lisäksi juovamaitiaista on havaittu satunnaistulokkaana.
Lisbet Puttonen
Lisbet Puttonen (s. 1970) on suomalainen poliitikko, joka on toiminut vapauspuolueen (VP) puheenjohtajana lokakuusta 2011 lähtien vuoteen 2013. Hän toimii myös Kaarinan kaupungin varavaltuutettuna. Koulutukseltaan Puttonen on valtiotieteiden maisteri ja liiketalouden tradenomi. Hän on työskennellyt Nokialla ja Helsingin yliopiston hallinnossa kehittämisosastolla. Aikaisemmin Puttonen oli SDP:n jäsen, mutta siirtyi vuonna 2011 vapauspuolueeseen sitoutumattomana.
Joulukuussa 2016 Puttonen tuomittiin yli neljän vuoden vankeusrangaistukseen tapon yrityksestä, hänen puukotettuaan sohvalla maannutta miestä.
Berliinin–Brandenburgin metropolialue
Berliinin–Brandenburgin metropolialue (, tunnetaan myös nimellä "Hauptstadtregion Berlin-Brandenburg" eli "Pääkaupunkiseutu Berliini-Brandenburg") on yksi Saksan yhdestätoista virallisesta metropolialueesta. Se käsittää Berliinin osavaltion sekä sen ympärillä sijaitsevan Brandenburgin osavaltion. Alueella asui vuonna 2009 noin kuusi miljoonaa asukasta.
Metropolialueen infrastruktuuria kehitetään voimakkaasti Schönefeldin lentoaseman laajennuksen myötä, kun siitä tulee Berliini-Brandenburgin lentoasema.
Ulla-Maija Vikman
Ulla-Maija Vikman (s. 11. lokakuuta 1943 Oulu) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja muotoilija.
Vikmanin vanhemmat ovat ylimetsänhoitaja Askal Vikman ja Maija Vikman (s. Huotari). Hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1968 ja sen jälkeen tekstiilitaiteilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1974. Taiteilijanuransa alkuvaiheissa Vikman toimi muotoilijana muun muassa Riihimäen Lasi Oy:ssä. Sittemmin hän on kuitenkin suuntautunut nimenomaan tekstiilitaiteeseen.
Vikmanin tekstiilitaideteokset on tehty useimmiten viskoosilangoista, jotka hän värjää tekstiiliväreiillä kahteen tai kolmeen kertaan. Yläosastaan kiinnitetyt langat putoavat vapaasti tilaan ja muodostavat vaihtelevan väripinnan, jossa eriväriset kuidut liikkuvat ilmavirrassa. Pinnan kolmiulotteisuus, säikeitten liike ja valon heijastukset synnyttävät teoksiin monia sävyjen vaihteluita. Teokset ovat muutoin varsin vähäeleisiä ja perustuvat yksinkertaisiin viivojen ja värialueiden sommitelmiin. Pääasialliseksi materiaalikseen Vikman on valinnut viskoosin, koska sillä on hyvät valonheijastusominaisuudet ja hän saa värjätyt kuitunsa suorastaan hohtamaan valossa.
Ornamo valitsi Vikmanin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi vuonna 1992. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Zieven oireyhtymä
Zieven oireyhtymä on alkoholimaksasairauteen liittyvä oireisto, jonka tunnusmerkkeihin kuuluvat ikteerisyys, hyperlipidemia ja hemolyyttinen anemia. Tila on kuvattu ensimmäistä kertaa vuonna 1958. Se on nimetty kliinikko Leslie Zieven (1915–2000) mukaan. Sen yhteydessä esiintyy myös vatsakipua, ja se on tavallista yleisempi keski-ikäisillä miehillä.
Maarit Pyökäri
Maarit Pyökäri (s. 1951 Piikkiö) on suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja. Hän on koulutukseltaan logonomi.
Pyökäri opiskeli yliopistossa kirjallisuutta, lehdistöoppia, tiedotusta ja filosofiaa, mutta teatteri veti hänet puoleensa. Hän oli Turun ylioppilasteatterin ohjaajana vuosina 1976–1978 ja sen jälkeen Työväen Näyttämöiden Liiton koulutusohjaaja 1979–1981. Salon teatterissa hän oli teatterinjohtajana vuosina 1981–1985 ja Rovaniemen kaupunginteatterissa ohjaajana vuosina 1985–1987.
Vuonna 1987 Pyökäri valittiin Rauman Kaupunginteatterin johtajaksi, jona hän toimi vuoteen 1994 saakka. Sen jälkeen hän oli Oulun kaupunginteatterin johtaja vuosina 1995–2000. Kahden johtajapestin jälkeen hän toimi vuodet 2000–2007 vapaana ohjaajana, jolloin hän työskenteli useiden eri teatteriryhmien kanssa sekä muun muassa Tampereen Teatterikesän taiteellisena johtajana vuosina 1999–2003. Hän on ollut myös valtion näyttämötaidetoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2001–2003.
Vuonna 2007 Pyökäri valittiin Lahden kaupungin teatterinjohtajan virkaan, jossa hän oli vuoteen 2013 saakka. Pyökäri on ollut vuodesta 2008 lähtien myös Suomen Teatterit ry:n hallituksen jäsen. 1. elokuuta 2013 Pyökäri aloitti Tampereen Työväen Teatterin taiteellisena johtajana. Hän on ilmoittanut jäävänsä eläkkeelle 1. syyskuuta 2018.
Pongal
Pongal on tamilien tammikuinen sadonkorjuujuhla, jonka aikana lehmille ja teurashärille syötetään juuri korjattua riisiä. Juhlassa järjestetään härkätaistelun muunnos, jossa nuoret mieshenkilöt koittavat poimia rupian seteleitä raivostuneen härän sarvista.
Alkoholikardiomyopatia
Alkoholikardiomyopatia on dilatoivan kardiomyopatian eli laajentavan sydänlihassairauden muoto. Se voidaan todeta henkilöllä, jolla on liialliseen alkoholinkäyttöön viittaavia löydöksiä, sydämen vajaatoiminta ja dilatoivaa kardiomyopatiaa tukevaa näyttöä. Monet raportit viittaavat siihen, että naiset ovat miehiä alttiimpia alkoholin kardiotoksisille vaikutuksille. Lähinnä alkoholikardiomyopatiaa tavataan vähintään keski-ikäisillä henkilöillä; se on harvinaisempi alle 40-vuotiailla.
Jos alkoholikardiomyopatiaan sairastunut lopettaa alkoholinkäytön kokonaan, sydämen toiminta saattaa parantua huomattavasti ja toisinaan normalisoitua täysin. Erään tutkimuksen perusteella alkoholin väärinkäyttäjillä, jotka ovat joutuneet sairaalahoitoon pelkän kardiomyopatian takia, on korkeampi kirroosiriski kuin alkoholin väärinkäyttäjillä, joilla ei ole sydänsairautta.
Tyypillisimmät alkoholikardiomyopatian oireet ovat dyspnea, ortopnea ja paroksysmaalinen nokturnaalinen dyspnea.
Sormustinkukat
Sormustinkukat ("Digitalis") on ratamokasveihin ("Plantaginaceae"), aiemmin naamakukkaiskasveihin ("Scrophulariaceae"), sijoittuva kasvisuku. Sen monet lajit ovat erittäin myrkyllisiä. Sukuun kuuluu 20–25 kookasta ruohovartista kasvia. Kukintona on pitkä, yleensä toispuolinen latvaterttu. Esimerkiksi rohtosormustinkukan kukat ovat muodoltaan tyypillisesti sormustinmaisia.
Puri
Puri () on pyhiinvaelluskaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Kaupunki sijaitsee Bengalinlahden rannalla noin 60 kilometriä etelään Bhubaneswarista, osavaltion pääkaupungista. Kesä–heinäkuussa kaupungissa järjestetään vuotuinen hindujuhla Ratha Yatra, jota vietetään Jagannath-jumalan kunniaksi. Juhlan aikana kaupunkiin matkustaa kymmeniä tuhansia vieraita.
Puri (leipä)
Puri (poori, boori, (pūḍī), (pūri), (pūrī), , (pūri), (pūri), (luchi/puri)) on öljyssä kypsennetty leipä, jota muun muassa Intian niemimaalla valmistetaan.
Let My People Go!
Let My People Go ! on ranskalais-suomalainen komedia, joka on kuvattu osittain Suomessa ja osittain Pariisissa.
Ruben (Nicolas Maury) asuu Oulussa, kaukana Pariisista. Postia vihellellen kantavalla ranskalaisella on komea avopuoliso Teemu (Jarkko Niemi) ja asiat aika hyvin, kun perinteistä kiinni pitävä, kaikki kliseet täyttävä juutalainen suku on jäänyt taakse. Eräänä päivänä kirjattua lähetystä toimittaessaan Ruben joutuu pulaan. Vastaanottaja Tiilikainen (Kari Väänänen) kieltäytyy yllättäen paketista ja saa sairauskohtauksen. Rahalähetys jää hysteerisen Rubenin käteen. Kotona herää paniikki mahdollisesta rikoksesta, ja lopulta miespolo pakenee Pariisiin, jossa perhe odottaa (mm. Carmen Maura). ("Kalle Kinnunen / HIFF")
Riukiunpöllönen
Riukiunpöllönen ("Otus elegans") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Japanissa, Filippiineillä ja Taiwanilla. Se on hävinnyt kokonaan Kitadaiton saarelta, joka on lähes kauttaaltaan viljelyksessä, mikä kuvastaa sen uhanalaisuutta.
Se painaa 124 g. Se on väriltään ruosteenruskea, ja sillä on ruskea naamakiehkura jossa on kanelinruskea reunus. Nokka on harmaanvihreä ja silmät keltaiset.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat alueet. Sen uhkana on maanviljelyn ja puunkaadon aiheuttama elinpiirien supistuminen.
Kitadaitō
Kitadaitō (myös Kita Daitō tai Kita-Daitō) on Japanin Daitosaariin kuuluva Tyynenmeren saari. Siellä on Kitadaitō-niminen kylä. Saari kuuluu hallinnollisesti Shimajirin alueeseen Okinawan prefektuurissa.
Kitadaitōon on 400 kilometriä lähimmältä suurelta asutulta maa-alueelta. Ruoka tuodaan sinne suunnilleen kerran viikossa veneellä. Saarella ei ole hiekkarantoja eikä satamaa, johon pääsisi veneellä; veneet jätetään merelle ja tuodaan satamaan nosturilla. Huhtikuussa 1971 saarelle valmistui Kitadaiton lentoasema pelastuslentojen laskeutumista varten.
Saari oli asumaton Meiji-kaudelle saakka, jolloin sinne tuli asukkaita muualta Japanista.
Lapinlahden Luistin -89
Lapinlahden Luistin -89 (lyh. LL-89) on Lapinlahden kunnasta Pohjois-Savosta kotoisin oleva jääurheiluun erikoistunut seura, jonka lajeja ovat jääkiekko, kaukalopallo, ringette ja taitoluistelu. Seuran kotihallina toimii Lapinlahden jäähalli. Ringeten SM-sarjassa LL-89 on voittanut ringeten Suomen mestaruuden kahdeksan kertaa, vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014 ja 2018. LL-89 on myös voittanut ringeten seurajoukkueiden maailmanmestaruuden, Turussa pelatussa kuuden joukkueen turnauksessa 2011. Vuosina 2014–2016 ringettejoukkue pelasi kaksi kautta jääkiekon naisten Mestiksessä, josta teki paluun ringetteen. Kauden 2016–2017 joukkue pelasi ringeten Ykkössarjassa ja nousi kauden päätteeksi SM-sarjaan.
Miesten jääkiekkojoukkue pelaa II-divisioonassa.
Vitali Tseškovski
Vitali Valerianovitš Tseškovski (; 25. syyskuuta 1944 Omsk, Neuvostoliitto – 24. joulukuuta 2011) oli venäläinen shakin kansainvälinen suurmestari ja entinen Neuvostoliiton mestari.
Tseškovski sai kansainvälisen mestarin tittelin 1973 ja suurmestarin 1975.
Tseškovski on aatelista puolalaista sukujuurta. Suku on kotoisin Volyniasta.
Jeniseiskin kuvernementti
Jeniseiskin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1822–1925. Sen pinta-ala oli 1 962 858 neliökilometriä. Asukkaita oli 570 200 henkeä (vuonna 1897).
Siperian kuvernementtiiin kuulunut Jeniseiskin provinssi perustettiin vuonna 1724. Vuonna 1764 se liitettiin vasta perustettuun Irkutskin kuvernementtiin. Myöhemmin provinssi jaettiin Irkutskin, Tobolskin ja Kolyvanin kuvernementtien kesken. Vuodesta 1797 lähtien alue kuului jälleen Tobolskin ja vuodesta 1804 Tomskin kuvernementtiin. Vuonna 1822 perustetun Jeniseiskin kuvernementin hallinnolliseksi keskukseksi tuli Krasnojarsk.
Kuvernementtiin kuului viisi piirikuntaa (vuodesta 1879 kihlakuntaa): Atšinsk, Jeniseisk, Kansk, Krasnojarsk ja Minusinsk. Jeniseiskin piirikunta käsitti myös Turuhanskin aluepiirin. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukkaista 83,0 % oli venäläisiä, 7,7 % tataareja, 3,8 % ukrainalaisia ja 1,0 % puolalaisia. Pieniä alkuperäiskansoja olivat evenkit, nenetsit ja selkupit.
Syrjäiseen kuvernementtiin karkoitettiin valtiojohdon kannalta hankalia poliittisia henkilöitä jo Venäjän imperiumin aikana. Esimerkiksi Neuvostoliiton ensimmäiset johtohahmot - Vladimir Lenin vuosina 1897–1900 (Šušenskojen kylä, Шу́шенское) ja Josif Stalin vuonna 1903 (Turuhanskin kylä) - olivat karkoitettuna kuvernementin alueelle.
Voronežin kuvernementti
Voronežin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1725–1928. Sen pinta-ala oli 1900-luvun alussa 65 898 neliökilometriä. Asukkaita oli 2 531 300 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Voronežin kaupunki.
Vuonna 1708 perustetun Asovan kuvernementin hallinnollinen keskus siirrettiin vuonna 1715 Voronežiin. Vuonna 1725 se nimettiin Voronežin kuvernementiksi. Vuonna 1779 kuvernementti muutettiin käskynhaltijakunnaksi ja vuonna 1796 jälleen kuvernementiksi.
Voronežin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Orjolin ja Tulan kuvernementteihin, idässä Saratovin kuvernementtiin, etelässä Donin kasakoiden alueeseen ja Harkovan kuvernementtiin sekä lännessä Kurskin kuvernementtiin. Vuodesta 1824 lähtien siihen kuului 12 kihlakuntaa: Birjutš, Bobrov, Bogutšar, Korotojak, Nižnedevitsk, Novohopjorsk, Ostrogožsk, Pavlovsk, Valuiki, Voronež, Zadonsk ja Zemljansk. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 63,3 % venäläisiä ja 36,2 ukrainalaisia. Tärkein elinkeino oli maanviljely..
Voronežin, Kurskin, Orjolin ja Tambovin kuvernementit yhdistettiin vuonna 1928 Keskiseksi mustanmullan alueeksi.
Johann Heinrich Schulze
Johann Heinrich Schulze (joskus myös muodossa Schultz) (12. toukokuuta 1687 – 10. lokakuuta 1744) oli saksalainen professori ja yleisnero kotoisin Magdeburgin herttuakunnan Colbitzista.
Schulze opiskeli lääketiedettä, kemiaa, filosofiaa ja teologiaa, ja hänestä tuli Altdorfin ja Hallen yliopiston anatomian ja monen muunkin aineen professori.
Schulze tunnetaan parhaiten hopeasuoloja koskevasta löydöstään. Hän havaitsi, että hopeakloridi ja hopeanitraatti tummenevat valon vaikutuksesta ja että ilmiötä voidaan käyttää vangitsemaan hetkellisiä valotettuja kuvia.
Vuonna 1724 tekemässään kokeessa hän havaitsi, että hopean ja liitukiven sekoitus heijastaa vähemmän kuin tummunut hopea. Vaikka havainto ei tuottanut keinoa säilöä kuvaa, sillä hopeasula jatkaa tummumista valossa, löytö oli perustana aiheen jatkotutkimuksille.
Joseph Nicéphore Niépce teki osittain pysyviä kuvia hopeasuolalla vuonna 1816. Ensimmäisen pysyvän valokuvan teki hieman myöhemmin Henry Fox Talbot. Muita alan tutkijoita ovat olleet Thomas Wedgwood ja Sir Humphry Davy.
Kolmipyrstöt
Kolmipyrstöt (Lobotidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Kolmipyrstöjen heimoon kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimoon kuuluu ainakin kaksi lajia suvussa "Lobotes": kolmipyrstö ("Lobotes surinamensis") ja "Lobotes pacificus". Eräät lähteet katsovat heimoon kuuluvaksi ainoastaan yhden lajin ja toiset jopa neljä lajia. Toisinaan tiikerikalat (Datnioididae) luetaan kuuluvaksi kolmipyrstöjen heimoon, vaikka tällöin heimon monofyleettisyydestä ei ole täyttä varmuutta.
Kolmipyrstöt ovat melko kookkaita kaloja, ja kolmipyrstö voi saavuttaa jopa metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kolmipyrstöt ovat tukevia ja korkearuumiisia kaloja. Pitkä selkäevä ja peräevä ovat peräpäästään pyöristyneet ja lähes samankokoiset sekä lähekkäin olevat, mikä antaa vaikutelman kolmesta pyrstöstä.
Kolmipyrstölajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä, ja ainakin kolmipyrstö on kosmopoliitti laji. Ne ovat pääosin mereisiä lajeja, mutta niitä voi tavata myös murtovedestä. Nuoret kalat elävät usein mangrovea kasvavilla rannoilla. Erityisesti kolmipyrstöä kalastetaan ruuaksi ja sen liha on hyvänmakuista.
Arbetets Vänner i Sörnäs
Arbetets Vänner i Sörnäs rf on Helsingin Sörnäisten kaupunginosassa pitkään toiminut ruotsinkielinen kulttuuriyhdistys, joka on osa laajempaa Arbetets Vänner -yhdistysverkostoa. "Sörkän Vennuna" tunnettu yhdistyksen entinen toimitalo Hämeentiellä tuli 1900-luvun alkupuolella tunnetuksi suosittuna kokoontumispaikkana. Yhdistys ei enää toimi Sörnäisissä.
Arbetets Vänner i Sörnäs perustettiin 4. marraskuuta 1894. Yhdistys on yksi "Arbetets Vänner" yhdistyksistä, joita perustettiin erityisesti 1890-luvulla porvarillisina vaihtoehtoina sosialistisille.
Sörkän Vennu oli tunnettu tanssipaikka Helsingissä Hämeentiellä, siellä esiintyi muun muassa Dallapé-orkesteri. Hämeentien 3–5 oli pitkään yhdistyksen osoite. Ensimmäinen toimipaikka oli kuitenkin Villa Eko, mutta yhdistys muutti Hämeentielle alkuvuosina. Vuosina 1904–1925 tiloissa toimi kesäisin lastentarha. Vuonna 1920 Hämeentie 3 muutettiin kiinteistöosakeyhtiöksi Aktiebolaget Svenska Gården i Sörnäs. Omistajat olivat AV i Sörnäs yhdessä RKP:n naisjärjestön paikallisyhdistyksen, Svenska Kvinnoförbundet i Sörnäs:in kanssa. Tämä talo oli se joka tunnettiin "Sörkän vennuna". Yhdistykset ostivat myös viereisen kiinteistön Hämeentie 5. Vuonna 1968 yhdistykset solmivat sopimuksen Svenska litteratursällskapet i Finland -yhdistyksen kanssa uudisrakennuksesta. Kiinteistö myytiin 2006, ja Arbetets Vänner i Sörnäs muutti Munkkivuoreen.
Tiedän kuka tappoi minut
Tiedän kuka tappoi minut ("I Know Who Killed Me") on vuonna 2007 julkaistu yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityselokuva. Elokuvan ohjasi Chris Sivertson ja pääosaa näyttelee Lindsay Lohan. Elokuva sai muun muassa huonoin elokuva -palkinnon vuoden 2008 Golden Raspberry -gaalassa.
Elokuva palkittiin seuraavilla Golden Raspberry -palkinnoilla:
Go Vacation
Go Vacation on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja vuonna 2011 Wiille julkaisema urheilupeli. Peli sisältää paljon viittauksia Nintendon "Wii Sports Resortiin". Peli sai arvostelijoilta pääosin keskinkertaisia arvosanoja, sillä muun muassa IGN antoi pelille arvosanaksi 7.0/10.
"Go Vacation" -pelissä pelaajan täytyy ensin valita oma hahmo, sen sukupuoli ja ikä. Hahmoja on saatavilla pikkulapsista vanhuksiin. Pelaaja voi valita joko jonkun niistä peliin luoduista hahmoista tai jonkun omista Mii-hahmoista. Pelaajan täytyy läpäistä 'Kawawii Island -saarella neljä erilaista matkailualuetta: ranta, kaupunki, vuoristo ja lumirinteet. Pelissä pelaajan pitää läpäistä jokaisesta alueesta erilaisia urheilulajeja, joihin lukeutuu muun muassa lentopallo, vesiskootterikilpailu, lumilautailu ja rullalautailu. Lajeja on kaiken kaikkiaan läpäistävänä yli 50 kappaletta. Pelaajan läpäistyä aina yhden lajin, hän saa suoritusmerkin Stamp-Dash -kirjaan. Jos pelaaja saa kerättyä 20 suoritusmerkkiä, avautuu viides matkailukohde, jonka ulkonäköä pelaaja puolestaan voi suunnitella itse. Pelaaja voi pelata pelissä myös lukuisia minipelejä.
Pelaaja voi kyseisessä pelissä ajella erilaisilla ajoneuvoilla, joita löytyy jokaisesta Kawawii Islandin matkailukohteesta, pelaaja voi myös muokata ajoneuvoja jokaisesta matkailukohteesta löytyvissä Infopisteissä, joita löytyy yksi kappale jokaisesta matkailukohteesta. Infopisteissä pelaaja voi myös ajoneuvojen muokkaamisen lisäksi ostaa lentolipun ja matkustaa lentokoneella saaren toiselle alueelle ja muokata oman hahmonsa ulkoasua. Ulkoasuja pelaaja saa lisää läpäisemällä lukuisia urheilulajeja. Pelaaja voi myös löytää erilaisia erikoiseineitä ympäri Kawawii Islandia joita löytyy pääasiassa lukuisista piilotetuista arkuista. Pelaaja voi pelata "Go Vacationia" Wii Remoten ja Nunchukin lisäksi myös Wii Balance Boardilla, Wii Zapperilla, Wii MotionPlus -lisälaitteella ja Wii Wheel -rattikehikolla.
Go Vacation näytettiin ensimmäisen kerran Namcon omalla esitysvuorolla E3 2011-messuilla Los Angelesissa. Näytettyään videon kyseisestä pelistä GameSetWatch huomautti, että peli ilmestyisi ”laatu otsikoksi” ja suotuisasti verrattuna "Wii Sports Resortiin" se olisi yksinkertainen valikoimapeli.
"Go Vacation" sai pääosin keskinkertaisia arvosanoja. Pelaa!-lehti antoi sille arvosanaksi 3/5 tähteä ja IGN antoi sille arvosanaksi 7.0. GameSpot puolestaan antoi sille arvosanaksi 6.5/10 kehuen sitä, koska melkein kaikki tuntui siinä hyvältä tai sopivalta ja hyvää moninpeliä, mutta kritisoi samalla minipelejä ja joidenkin alueiden matkustamista paikasta toiseen, joka tuntui sen mielestä joiltakin osin liian väsyttävältä. "Go Vacation" -peliä myytiin julkaisuviikon aikana Japanissa yhteensä 47 209 kappaletta ollen kolmanneksi myydyin peli sen julkaisuviikolla heti pelien "" ja "" jälkeen.
My Best Friend’s Girl
My Best Friend’s Girl voi viitata:
Pysyvä tunniste
Pysyvä tunniste on verkkoympäristössä käytettävä tunniste, jolla voidaan tunnistaa digitaalinen teos. Pysyvä tunniste on elektroninen vastine perinteisille bibliografisille tunnuksille, kuten ISBN ja ISSN. Termin englanninkielinen vastine on persistent identifier (PI).
Pysyvä tunniste
Pysyvä tunniste tulisi antaa aineistoille, joita on tarkoitus säilyttää hyvin pitkään, useiden laitteisto- ja ohjelmistosukupolvien päähän. Pysyvän tunnisteen ja sen mahdollistaman palvelun pitäisi olla vähintään yhtä pysyvä kuin sen avulla tunnistettu aineisto. Käyttäjä pitäisi aina ohjata viimeisimpään versioon aineistosta tai sitten teostason metadataan, jonka avulla käyttäjä voi hankkia teoksen jossain muussa muodossa, esimerkiksi painettuna. Pysyvä tunniste ISBN:stä 951-45-9942-X voi olla esimerkiksi seuraavanlainen http://urn.fi/URN:ISBN:951-45-9942-X.
Pysyvien tunnisteiden järjestelmiä on luotu 1990-luvun puolivälistä lähtien Internetin syntymisen jälkeen. Yhtenä syynä tunnistejärjestelmien luomiselle oli perinteisten tunnisteiden (ISBN ja ISSN) toimimattomuus verkossa. Esimerkiksi selaimet eivät tulkitse ISBN-merkkijonoa hyperlinkiksi. ISBN-tunnuksen sisältävä pysyvä tunniste puolestaan voi toimia hyperlinkkinä, mikäli se ilmaistaan HTTP URIna. Toisena syynä tunnistejärjestelmien kehittämiselle on ollut verkko-osoitteiden vaihtumisesta syntyvät viittausongelmat.
Tunnistejärjestelmiä on kehitetty useita:
Dr. Oetker
Dr. Oetker on useassa maassa toimiva saksalainen elintarvikealan yritys. Suomessa se toimii nimellä Dr. Oetker Suomi Oy.
Dr. Oetkerin päätuotteita ovat leivontatuotteet, pakastepizzat, jogurtit, vanukkaat ja aamiaismurot. Oetker omistaa myös Saksan suurimman panimoyhtiön Radeberger Groupin, jonka markkinaosuus Saksassa on noin 15 prosenttia ja olutmerkkejä muun muassa Radeberger ja Jever. Yhtiöön kuuluu myös kymmenkunta hotellia eri puolilla maailmaa yhteisnimellä Oetker Collection.
Dr. Oetker -yrityksen perusti apteekkari August Oetker Saksan Bielefeldissä vuonna 1891 keksimänsä leivinjauheen valmistamiseksi ja markkinoimiseksi. Yrityksen ja tuotteen tunnetuksi tekemiseksi hän alkoi julkaista omia reseptilehtisiä ja sanomalehtimainoksia ja alkoi painaa reseptejä myös tuotepakkauksiin. Yrityksen piirissä keksittiin seuraavaksi muita leivonnassa ja ruoanlaitossa tarvittavia jauhetuotteita, kuten vaniljasokeri ja erilaisia vanukasjauheita. 1900-luvun alussa yritys avasi ensimmäisen tehtaansa, jota laajennettiin moneen kertaan. Vähitellen tehtaita alettiin perustaa muihinkin Euroopan maihin.
August Oetkerin poika Rudolf Oetker kaatui Verdunin taistelussa vuonna 1916, ja perillisistä moni muu sai surmansa liittoutuneiden ilmaiskussa vuonna 1944. Tämän jälkeen yrityksen johtoon astui 28-vuotias pojanpoika Rudolf-August Oetker. Tätä ennen yritystä johti Richard Kaselowsky, joka myös oli Hitleriä kannattava kansallissosialisti. Rudolf-August Oetkerin toimikautensa yrityksen johdossa kesti vuoteen 1981 saakka, ja sen kuluessa Dr. Oetker -yritys eteni leivontatarvikkeista pakastettuihin elintarvikkeisiin, joista suosituimmiksi muodostuivat pizzat. Wittlichiin perustettiin ensimmäinen pakastepizzatehdas vuonna 1980. Rudolf-August Oetkeristä tuli yksi Saksan rikkaimmista ihmisistä. Sittemmin perhekonsernin omistus on jaettu kahdeksan perillisen kesken - kullekin 12,5 prosentin osuus - mikä nosti heistä jokaisen miljardööriksi. Yhtiön kahdeksasosan (12,5 % osuus) markkina-arvoksi noteerattiin keväällä 2018 2,3 miljardia dollaria.
Dr. Oetker International on yhä perheyritys, jonka johdossa toimii neljäs sukupolvi. Nykyisin konserniin kuuluu lukuisia Dr. Oetker -yrityksiä eri puolilla maailmaa, jotka työllistävät yhteensä noin 26 000 ihmistä. Dr. Oetker Suomi Oy perustettiin vuonna 1997.
Vladimirin kuvernementti
Vladimirin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 1900-luvun alussa 48 747 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 515 700 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Voronežin kaupunki.
Moskovan kuvernementtiin kuulunut Vladimirin provinssi perustettiin vuonna 1708. Vuonna 1778 muodostettiin Vladimirin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi.
Vladimirin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Jaroslavlin ja Kostroman, idässä Nižni Novgorodin, kaakossa Tambovin, etelässä Rjazanin, lännessä Moskovan ja luoteessa Tverin kuvernementteihin Vuodesta 1881 lähtien kuvernementtiin kuului 13 kihlakuntaa: Aleksandrov, Gorohovets, Jurjev-Polski, Kovrov, Melenki, Murom, Pereslavl-Zalesski, Pokrov, Sudogda, Šuja, Suzdal, Vjazniki ja Vladimir. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,7 % venäläisiä.
Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929. Suurin osa siitä liitettiin Ivanovon teollisuusalueeseen.
José Andrés Corral Arredondo
José Andrés Corral Arredondo (30. marraskuuta 1946 – 24. joulukuuta 2011) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. marraskuuta 1970 ja nimitettiin Durangon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cincarin titulaaripiispaksi 16. tammikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio López Aviña, jota avustivat Adolfo Antonio Suárez Rivera ja Norberto Rivera Carrera.
Corral Arredondo sai 11. heinäkuuta 1992 nimityksen Parralin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 65 vuoden iässä.
Rogelio Sánchez González
Rogelio Sánchez González (23. huhtikuuta 1921 – 22. joulukuuta 2011) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1944 ja nimitettiin Coliman hiippakunnan piispaksi 23. heinäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Salazar López, jota avustivat Ignacio de Alba y Hernández ja Adolfo Hernández Hurtado.
Sánchez González erosi tehtävistään piispana 8. helmikuuta 1980 ja kuoli 90-vuotiaana joulukuussa 2011.
Reinhold Stecher
Reinhold Stecher (22. joulukuuta 1921 Innsbruck – 29. tammikuuta 2013) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Innsbruckin hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Paulus Rusch, jota avustivat Joseph Gargitter ja Bruno Wechner.
Stecher jäi eläkkeelle 10. lokakuuta 1997.
Lauren Potter
Lauren Potter (s. 10. toukokuuta 1990 Inland Empire, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Becky Jackson televisiosarjassa "Glee". Potterilla on Downin oireyhtymä.
Lauren Potter näytteli elokuvassa "Mr. Blue Sky" vuonna 2007. Hän vieraili televisiosarjassa "Glee" ensimmäisen kerran vuonna 2009. Hänen piti alun perin esiintyä vain kahdessa jaksossa, mutta hahmon saaman suosion takia hänen sopimustaan jatkettiin ja hänen roolinsa suureni sarjan toisella tuotantokaudella. Potter esiintyy internetsarjassa "Leader of the Pack" vuonna 2012.
Kuten Gleen roolihahmollaan Beckyllä, Potterilla on Downin oireyhtymä. Marraskuussa 2011 presidentti Barack Obama nimitti hänet komiteaan, joka neuvoo Valkoista taloa kehitysvammoja ja oppimisvaikeuksia omaaviin ihmisiin liittyvissä asioissa. Potter on osallistunut kiusaamiseen vastaisiin kampanjoihin ja kertonut kärsineensä koulukiusaamisesta myös itse.
Lauren Potter syntyi Inland Empiressa Los Angelesin alueella. Hän kävi lukiota Riversidessa ja jatkoi sen jälkeen opintojaan Irvine Valley Collegessa.
Potter alkoi seurustella Sean McElween kanssa vuonna 2009. McElwee tuli tapaamaan Potteria Down-yhdistyksen tapahtumaan nähtyään tämän televisiossa. Potter on hyviä ystäviä Gleen vastanäyttelijöidensä Dianna Agronin ja Lea Michelen kanssa.
Person of Interest
Person of Interest voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kostroman kuvernementti
Kostroman kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 84 675 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 387 000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kostroman kaupunki.
Moskovan kuvernementtiin kuulunut Kostroman provinssi ja Arkangelin kuvernementtiin kuulunut Galitšin provinssi perustettiin vuonna 1719. Vuonna 1778 ne yhdistettiin Kostroman käskynhaltijakunnaksi, joka jakautui Kostroman ja Unžan alueisiin. Käskynhaltijakunta muutettiin kuvernementiksi vuonna 1796.
Kostroman kuvernementti rajoittui pohjoisessa Vologdan, idässä Vjatkan, etelässä Nižni Novgorodin ja Vladimirin sekä lännessä Jaroslavlin kuvernementteihin. Vuoteen 1918 saakka siihen kuului 12 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Bui, Galitš, Jurjevets, Kinešma, Kologriv, Kostroma, Makarjev, Nerehta, Soligalitš, Tšuhloma, Varnavin ja Vetluga. Muita kaupunkeja olivat Kadyi, Luh, Pljos, Sudislavl ja Unža Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,6 % venäläisiä. Vetlugan kihlakunnassa oli noin 2 000 maria ja Kostroman esikaupungissa noin 800 tataaria. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, käsityöammatit ja teollisuus.
Kurskin kuvernementti
Kurskin kuvernementti (myös "lääni", ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1928. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 46 458 neliökilometriä. Asukkaita oli 2 371 000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kurskin kaupunki.
Vuonna 1779 perustettiin Kurskin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi. Se rajoittui pohjoisessa Orjolin, idässä Voronežin, etelässä Harkovan ja Pultavan sekä lännessä Tšernigovin kuvernementteihin.
Vuonna 1914 Kurskin kuvernementtiin kuului 15 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Belgorod, Dmitrijev, Fatež, Graivoron, Korotša, Kursk, Lgov, Novyi Oskol, Obojan, Putivl, Rylsk, Staryi Oskol, Štšigry, Sudža ja Tim. Muita kaupunkeja olivat Bogatyi, Hotmyžsk ja Miropolje. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 77,3 % venäläisiä ja 22,2 % ukrainalaisia.
Vuonna 1925 osa Kurskin kuvernementista yhdistettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1928 ja sen alue liitettiin Keskisen mustanmullan alueeseen. Kurskin alue perustettiin vuonna 1934.
Tylakoidi
Yhteyttämiskalvostot eli tylakoidit ovat kasvien viherhiukkasissa ja syanobakteerien solukalvolla sijaitsevia, valosta energiaa kerääviä elimiä.
Sana "tylakoidi" johtuu kreikan säkkiä tai pussia tarkoittavasta sanasta "thylakos".
Tylakoidit muistuttavat ulkoisesti hieman vihreistä kolikoista tehtyä pinoa.
Pelkosenniemen taistelu
Pelkosenniemen taistelu oli Pelkosenniemellä 16.–19. joulukuuta 1939 käyty talvisodan taistelu. Se sai alkunsa, kun Savukoskelta edenneet puna-armeijan joukot törmäsivät Kenttätäydennysprikaatin 8. pataljoonaan 16. joulukuuta Kitisen lossin kohdalla. Taistelu päättyi suomalaisten voittoon ja puna-armeijan perääntymiseen.
Neuvostoliiton hyökkäys alkoi vesisateessa 16. joulukuuta 1939 Kitisen lossin aueella. Suomen joukko-osastoista paikalle komennettiin jääkäriupseeri majuri Armas Perksalon johtama jalkaväkirykmentti JR 40, joka kuului Pohjois-Suomen Ryhmään. Osa JR 40:stä aloitti 18.12. koukkauksen vihollisen selustaan. Samaan aikaan Neuvostoliiton joukko (majuri Stefan V. Kolomietsin 273. vuoristojalkaväkirykmentti) jatkoi hyökkäystään Kitisen lossilta kohti Pelkosenniemeä, ja saivatkin kirkonkylän haltuunsa panssarijoukkojen avulla.
Saman päivän iltana alkoi suomalaisten vastahyökkäys. Koukkaavat joukot olivat vailla yhteyksiä omaan rykmenttiinsä. Ne yllättivät vihollisen ja tuhosivat kilometrin päässä lossilta sen huoltokeskuksen ja tykkipatterit. Yllättyneet neuvostojoukot jättivät Pelkosenniemen ja pakenivat sekasorron vallitessa 19. joulukuuta yöllä kohti Savukoskea. Vesisateessa alkanut taistelu päättyi lähes 40 asteen pakkasessa suomalaisten voitoksi. Hyökkääjältä jäi Pelkosenniemen lossille koko kalusto ja myös soittokunnan puhaltimet, joilla oli tarkoitus juhlistaa Lapin valtausta.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylemmässä jatkosarjassa ja muut alemmassa. Ylempi jatkosarja yhdistettiin yhdeksi kuuden joukkueen sarjaksi ja lohkovoittajt saivat 2 ja lohkokakkoset yhden lähtöpisteen. Alemmat jatkosarjat pelattiin alkulohkojen sisäisinä. Alempaan loppusarjaan kaikki joukkueet läksivät nollilta, eli minkäänlaisia lähtöpisteitä runkosarjan perusteella ei annettu. Pudotuspeleihin pääsystä liigakarsintaan selvisivät kaikki kuusi ylemmän jatkosarjan joukkuetta sekä alemman jatkosarjan lohkovoittajat.
Kuortaneen pelit päättyivät jatkosarjaan.
Pudotuspelit aloitettiin heikommin sijoittuneen kotikentällä. Toinen ottelu ja tarvittaessa lisäerä välittömästi toisen ottelun jälkeen pelattiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Sun Volleyn luovuttua liigapaikastaan, Mutalan Riennolle myönnettiin liigalisenssi.
Raision Nuorisokiekko
Raision Nuorisokiekko ry (lyh. RNK) on raisiolainen jääurheiluseura, jonka lajeina ovat jääkiekko, ringette ja taitoluistelu. Seuran joukkueet pelaavat kotiottelunsa Raision Kerttulan jäähalleissa.
Seuran jääkiekon edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa. Ringeten edustusjoukkue pelaa Ringeten SM-sarjassa. Vuoden 2011 ringeten seurajoukkueiden MM-kilpailuissa RNK sijoittui toiseksi.
Varnavino
Varnavino () on kaupunkimainen taajama ja Varnavinon piirin hallinnollinen keskus Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vetlugajoen varrella 165 kilometriä Nižni Novgorodista koilliseen. Taajamassa on 3 200 asukasta (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa entisen luostarin esikaupungista, josta vuonna 1778 tuli "Varnavin"-niminen kaupunki ja Kostroman lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1908 siellä oli 1 500 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, laivanrakennusta ja puunveistoa. Vuonna 1925 Varnavino alennettiin kyläksi ja vuonna 1961 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Neuvostoaikana siellä toimi metsäteollisuuspiiri ja meijeri.
Nykyään Varnavinossa on metsäteollisuusyritys, leipomo ja metsänhoitoalueen konttori. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat koulurakennukset, kauppiastalot ja kotiseutumuseo.
You Don’t Know What Love Is
”You Don’t Know What Love Is” (suom. "Et tiedä mitä rakkaus on") on Gene De Paulin ja Don Rayen kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1941.
Laulaja Carol Bruce nauhoitti kappaleen Abbottin ja Costellon vuoden 1941 elokuvaan "Keep ’Em Flying", mutta nauhoitus jätettiin pois elokuvan musiikkiraidalta. Kappale sisällytettiin Brucen esittämänä seuraavan vuoden elokuvaan "Behind the Eight Ball".
Kappaleen nauhoittivat vuonna 1941 Brucen lisäksi Harry Jamesin, Benny Goodmanin ja Earl Hinesin big bandit. Mistään nauhoituksesta ei tullut mainittavaa hittiä. Vuonna 1952 Miles Davis nauhoitti kappaleen jazzinstrumentaalina. Hänen nauhoitustaan seurasi useita muita jazzversioita; muun muassa Chet Baker, Count Basie, Hank Jones, Sonny Rollins, Lennie Tristano ja Billie Holiday nauhoittivat kappaleen 1950-luvulla. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi sekä laulettuna että instrumentaalina.
Ringebun sauvakirkko
Ringebun sauvakirkko () on sauvakirkko Ringebun kunnassa Opplandin läänissä Norjassa. Kirkko rakennettiin alun perin 1200-luvulla. Kirkonrakentaja Werner Olsen laajensi kirkkoa 1630–1631. Lohikäärmeaihein koristeltu ovensuu on säilynyt alkuperäisestä kirkosta. Alttaritaulu ja saarnastuoli ovat barokkityyliä.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1964–1965
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1964–1965 pelattiin kymmenen joukkueen runkosarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta. Mestaruudesta jouduttiin pelaamaan ylimääräinen loppuottelu kahden parhaan joukkueen päätyessä tasapisteisiin.
Vuoden alkupuolella saatiin Työväen Urheiluliiton ja Suomen Lentopalloliiton kesken aikaan yhteistoimintasopimus, joka edellytti TUL:n joukkueiden pääsyä mukaan yhteisiin sarjoihin.
Sarjaan nousivat Rantaperkiön Isku, Pirkkalan Viri, Lauritsalan Kisa ja Tampereen Urheilijat -38.
Mestarit: Väinö Enlund, Esko Häkkinen, Esa Kallio, Alpo Kärkkäinen, Seppo Lahti, Seppo Laine, Erkki Ojanen, Kalevi Ojanen, Ilkka Oras, Raimo Peltonen, Kari-Pekka Tiitinen, Niilo Uljas, Pekka Uljas, Pentti Vuorlehto, Eero Wallenius, Lars Wikström.
Mestarit: Heikki Jokela, Pauli Katajisto, Pekka Vilen, Raimo Lehto, Martti Nyyssönen, Juhani Lampinen, Lasse
Syrjä, Seppo Janhunen ja Aimo Järvinen.
Rantaperkiön Isku ja Pirkkalan Viri saivat paikan yhteiseen mestaruussarjaan kaudeksi 1965-1966.
Luh
Luh () on kaupunkimainen taajama ja Luhin piirin hallinnollinen keskus Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman sivujoen Luhin varrella 94 kilometriä Ivanovosta itään. Taajamassa on 3 000 asukasta (vuonna 2010).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Vuonna 1778 siitä tuli kaupunki ja Kostroman lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1796 se menetti hallinnolliset tehtävänsä. 1900-luvun alussa Luhissa oli 2 500 asukasta, jotka harjoittivat etupäässä puutarhanhoitoa. Vuonna 1925 paikkakunta alennettiin maalaiskyläksi, ja vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Neuvostoaikana siellä oli elintarviketeollisuutta ja ompelimo.
Nykyään Luh on maatalousalueen keskus, jossa toimii meijeri ja konepaja. Nähtävyyksiin kuuluvat entisen linnoituksen jäänteet, Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (1680), Kolminaisuuden kirkko (1754), Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen katedraali (1775), Kristuksen kirkastumisen kirkko (1797), pajari Artamon Matvejeville kuulunut kaupungin ensimmäinen kivitalo sekä historiallinen museo.
Mierolan silta
Mierolan silta tai Mierolan vanha silta on teräsbetoninen, vuonna 1919 valmistunut museosilta Hattulassa. Kolmiaukkoisen holvisillan pituus on 88,6 m ja hyötyleveys 5,8 m. Silta ylittää Vanajaveden kapeikon, Mierolansalmen. Salmen molemmin puolin oleva Mierolan ja Rahkoilan kylän muodostama alue sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Sillasta tuli museosilta vuonna 1982. Parinsadan metrin päästä vanhasta sillasta kantatiellä 57 on uudempi, raskaammalle liikenteelle suunniteltu Mierolansalmen silta.
Mierolansalmessa on ollut siltoja jo 1600-luvulta lähtien. Paikalla ollut vuonna 1904 valmistunut kolmeosainen puinen ponsiansassilta oli ollut tarkoitus uusia kivisillaksi. Silloinen Tie- ja vesirakennusten ylihallitus oli tehnyt jo suunnitelman kivisillasta. Suunnitelmia jouduttiin tarkastelemaan uudestaan, kun punakaartilaiset polttivat vetäytyessään vanhan sillan keväällä 1918. Uusi silta oli pakko saada pikaisesti.
Kivisillan rakentamisesta jouduttiin luopumaan sen pitkän rakentamisajan ja korkeamman hinnan takia. Helsinkiläinen Oy Constructor Ab teki tarjouksen ja sai rakentaakseen uuden teräsbetonisillan. Urakka oli kokonaisurakka, eli Constructor hankki myös sillan suunnittelun.
Sillan rakentaminen kesti kahdeksisen kuukautta, ja se avattiin liikenteelle 5. lokakuuta 1919. Siltaa on kunnostettu mm. 1980-luvun alussa, kun siitä tuli museosilta.
Mierolan sillan esteettisestä ilmeestä vastasi arkkitehti Sigurd Frosterus. Silta on julkisivuiltaan monumentaalinen, mutta sen massiivisuutta on tasapainotettu – esimerkiksi sillan betoniset umpikaiteet saavat holvin ohuen laen vaikuttamaan paksummalta. Sillan ulkopinta on profiloitu muotin pystyrimoituksella. Hämäläisessä järvimaisemassa oleva silta on ollut taiteilijoiden suosiossa. Se on kuvattu myös Hattulan vaakunassa.