hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pinakolitoisiintuminen
Pinakolitoisiintuminen on kemiallinen reaktio, jossa niin kutsuttu visinaalinen dioli eli 1,2-dioli toisiintuu happamissa olosuhteissa aldehydiksi tai ketoniksi. Reaktio on saanut nimensä siitä, että se havaittiin ensimmäisen kerran tapahtuvan pinakolille ja sen raportoi Rudolph Fittig vuonna 1860.
Rudolf Fitting raportoi vuonna 1860, että pinakoli reagoi happamissa olosuhteissa muodostaen tuotteen, jonka hän arveli olevan joko pinakolin kanssa isomeerinen dioli tai polymeeri. Vuonna 1869 Charles Friedel ehdotti muodostuneen tuotteen rakenteeksi tetrametyylietyleenioksidia, joka on epoksidi. Alexander Butlerov osoitti vuonna 1873, että reaktiossa muodostuu pinakolonia.
Pinakolitoisiintuminen tapahtuu kaikille 1,2-dioleille. Muodostuuko tuotteena aldehydi vai ketoni riippuu lähtöaineen rakenteesta. Reaktio vaatii tapahtuakseen katalyytiksi hapon, joka voi olla proottinen happo kuten rikkihappo tai Lewisin happo. Pinakolitoisiintumisen reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa diolin toinen hydroksyyliryhmä ottaa vastaan protonin, jolloin muodostuu oksoniumionijohdannainen. Tästä oksoniumionista eliminoituu vettä, jolloin muodostuu karbokationi. Karbokationi ei ole stabiili vaan lähtöaineen toisen hydroksyyliryhmän hapen vapaa elektronipari muodostaa kaksoissidoksen hiilen ja hapen välille ja alkyyliryhmä siirtyy. Tuotteena muodostuu karbonyyliyhdiste.
Veronica Kristiansen
Veronica Egebakken Kristiansen (s. 10. heinäkuuta 1990 Stavanger) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa maaliskuusta 2013 alkaen 113 maaottelua ja tehnyt niissä 376 maalia. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 sekä voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarin ja Kroatian yhdessä järjestämissä kisoissa 2014 ja Ruotsissa 2016. Seuratasolla Kristiansen edustaa kaudella 2017–2018 FC Midtjyllandia, josta hän siirtyy seuraavaksi kaudeksi unkarilaiseen Győri Audi ETO KC:hen.
Veronica Kristiansenin sisko Jeanett Kristiansen on myös käsipalloilija.
Fredrick von Schoultz
Fredrick von Schoultz (s. 13. elokuuta 1968 Porvoo) on ollut Porvoon apulaiskaupunginjohtaja vuodesta 2011. Lokakuussa 2017 Porvoon kaupunginvaltuusto valitsi von Schoultzin jatkamaan apulaiskaupunginjohtajana seitsemän vuoden määräajan 1. tammikuuta 2018 alkaen. von Schoultz valmistui ylioppilaaksi vuonna 1987 ja filosofian lisensiaatiksi 1996 Åbo Akademista. Sotilasarvoltaan hän on kapteeniluutnantti. Aiemmin von Schoultz on ollut kehitysyhtiö Posintra Oy:n toimitusjohtaja (2008-2009), Porvoon vt. apulaiskaupunginjohtaja (2009–2010 ja 2007) sekä Porvoon kaupungin sähköisen talotekniikka- ja osaamiskeskus STOK:n johtaja (2005–2007). 
Vuodet 1997-2005 von Schoultz on toiminut Space Systems Finland Ltd palveluksessa erilaisissa johtotehtävissä.
Song Number 1
Song #1 on Serebron esittämä kappale, jolla se edusti Venäjää vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa Suomen Helsingissä.
Venäjä pääsi suoraan kilpailun finaaliin edellisvuoden sijoituksen johdosta. Finaalissa kappale sijoittui 24. joukosta sijalle 3.
Solo (Alsoun kappale)
Solo on Alsoun esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2000 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Tukholmassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 24. maan joukosta sijalle toiseksi 155 pisteellä.
Neurovisio (yhtye)
Neurovisio on Helsinkiläinen punk-yhtye, joka on perustettu vuonna 1979 ensimmäisen kerran Neurovisio esiintyi Rööperi-klubilla alkuvuodesta 1981, jossa myös toinen keikka samana keväänä. Lisäksi Neurovisio esiintyi Rymyrock festivaaleiila samana kesänä. Seuraavana vuonna Jalankulkijat kuolevat vapaa ehtoisesti kiertueet Laman ja Nolla nolla nolla-yhtyeiden kanssa kahdesti, tämän jälkeen toiminta hiipui muutamaksi vuodeksi, jonka jälkeen kokoontui uudestaan v. 1993 Jore Vastelinin muistokeikalle. Vuonna 1995 Neurovisio äänitti neljä kappaletta "Apocalypse - The Punk Collection!!?!" -levylle. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Lepakko-luolan hautajaisissa 1998. Vuonna 2015 yhtye aktivoitui jälleen ja on toiminut siitä asti.
Antti Leino
Antti Leino (s. 1966 Helsinki) on suomalainen televisio-ohjaaja.
Leino on ohjannut muun muassa televisiosarjat "Kätevä emäntä" (2004–2015), "Rock-Suomi" (2010), "Iskelmä-Suomi" (2013), "Mun ainoot 30 minsaa" (2013) ja "Urheilu-Suomi" (2017). Televisiosarjojen lisäksi Leino on ohjannut lukuisia mainoksia ja musiikkivideoita.
Antti Leino on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun Elokuvataiteen osastolta taiteen maisteriksi vuonna 2006. Vuonna 2005 Leino opiskeli The Barrow Group Performing Arts Schoolissa New Yorkissa.
Televisioakatemia valitsi Antti Leinon vuoden ohjaajaksi Kultainen Venla gaalassa 2013. Leinon ohjaamat sarjat "Rock-Suomi" ja "Iskelmä-Suomi" on palkittu Kultaisilla Venloilla vuosina 2010 ja 2013.
Musiikintekijöiden Prix Elvis -kunniamaininta annettiin Leinon ohjaaman "Iskelmä-Suomi" dokumenttisarjan työryhmälle 2013.
Samana vuonna "Rock-Suomi" ja "Iskelmä-Suomi" sarjat palkittiin kunniamaininnalla Musiikki ja median Industry Awards gaalassa.
Leinon ohjaama 10-osainen "Urheilu-Suomi" dokumenttisarja palkittiin vuoden Urheilukulttuuri-palkinnolla Urheilugaalassa 2018.
Leinon ohjaamat sarjat "Kätevä emäntä" ja "Urheilu-Suomi" ovat olleet Kultainen Venla finalisteja vuosina 2010 ja 2017. Hänen ohjaamansa "Kätevä emäntä" tv-sarja oli finalistina myös Kultainen TV kilpailussa vuonna 2008.
What a Time to Be Alive
What a Time to Be Alive on kanadalaisen r&b-artisti Draken ja yhdysvaltalaisen hip hop-artisti Futuren yhteismixtape, jonka julkaisi Draken oma levy-yhtiö OVO Sound 20. syyskuuta 2015. Albumin tuotti suurimmaksi osaksi Metro Boomin ja se debytoi Billboard 200-listan ensimmäiselle sijalle, albumi on saavuttanut myös platinalevyn aseman.
Kotiseutumuseo Lukkarin puustelli
Kotiseutumuseo Lukkarin puustelli on perustettu Lopen vanhan kirkon, Pyhän Pirgitan puukirkon kupeeseen vuonna 1961. Tuolloin Hämäläis-Osakunnan ylioppilaat keräsivät loppilaisista kodeista museoon yli 1000 esinettä. Samassa yhteydessä siirrettiin pihapiiriin Martti Hautahuhdan keräämä monisatainen esineistö, johon kuului myös vanha aitta. Myöhemmin museoalueelle on siirretty kaksi muuta aittaa; Heikkilän aitta ja Kittilän pappilan aitta.
Museorakennus on ns. karoliinista tyyliä ja se lienee rakennettu 1800-luvun jälkipuoliskolla. Tunnusomaista rakennukselle on keskellä oleva suuri sali, toisessa päässä olevat kaksi kamaria ja tupa. Kaikki puustellin alkuperäiset piharakennukset ovat hävinneet. Museon kokoelmat edustavat tyypillistä etelähämäläistä talonpoikaisesineistöä.
Tupaan on sijoitettu 1800-1900-lukujen vaihteen esineistöä. Keskeisenä on ilmeisesti tätä ajanjaksoa vanhempi pirttipöytä penkkeineen. Seinillä on tuvan tarvekaluja. Sisustusta täydentävät kehräykseen liittyvät esineet. Rukinlapa on museon kauneimpia esineitä. Päästä syötettävä piisi on uusi mutta edustaa tyyliltään rakennuksessa käytettyä mallia.
Saliin on sijoitettu tyypillinen herrasväen sohvakalusto, vaikkei se kokoelmien niukkuuden takia olekaan täydellinen. Alkuperäisestä salista poikkeavaa on myös kakluunin puuttuminen. Peräkamari on lukkarin kamari, jossa on esillä myös joitakin vanhoja hengellisiä kirjoja. Museon toinen peräkamari on ns. Lopen huone. Huoneeseen on kerätty Lopen historiaan olennaisesti liittyviä esineitä, joista merkittävin on järvimalmin nostosta kertova vanha haavi.
Aitoissa on maataloustyövälineitä, kodin piiriin liittyviä astioita, puuastioita, viljamittoja, pellavankäsittelyyn liittyviä esineitä, kotipolton aikainen viinan lauhdutusastia, käsikivet ja paljon muuta.
Terri Garber
Terri Leslie Garber (s. 28. joulukuuta 1960 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Garber aloitti näyttelemisen 1980-luvulla. Hän esiintyi aluksi saippuasarjassa "Texas" (1982) ja sen jälkeen komediasarjassa "Mr. Smith" (1983). Sittemmin hän tuli tunnetuksi esitettyään naispääosaa minisarjassa "Jaettu maa" ("North and South", 1985). Vuosina 1987–1988 hänellä oli Leslie Carringtonin rooli televisiosarjassa "Dynastia".
Garber on näytellyt myös sarjoissa "Santa Barbara" (1991–1992), "General Hospital" (1993) ja "As the World Turns" (2005–2010).
Myths of the Near Future
Myths of the Near Future on englantilaisen indie rock -yhtye Klaxonsin esikoisalbumi, jonka julkaisi Polydor Records 29. tammikuuta 2007. Albumin nimi on otettu science fiction -kirjailija J. G. Ballardin vuonna 1982 julkaistusta novellikokoelmasta. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista tunnetuin on "Golden Skans".
Albumi voitti Mercury Prize -musiikkipalkinnon vuonna 2007.
Elisabeth Kopp
Elisabeth Kopp (s. 16. joulukuuta 1936 Bern) on sveitsiläinen poliitikko. Hän on valmistunut juristiksi Zürichin yliopistosta. Poliitikon uralle hän lähti Sveitsin vapaiden demokraattien puolueen ehdokkana. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Sveitsin liittoneuvoston jäseneksi 2. lokakuuta 1984. Jäsenyytensä aikana hän toimi lyhyen aikaa tammikuussa 1989 Sveitsin varapresidenttinä. Kopp joutui eroamaan liittoneuvostosta miehensä yritykseen liittyvän tietovuodon takia.
Madina
Madina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 110 kilometriä Kitasta koilliseen. Kunnassa on 14 000 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Madinan kunnan pinta-ala on 2 375 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kitan piirin Kotouban, Kassaron ja Sébékoron, lännessä Namala Guimban ja Didenkon, pohjoisessa Guémoukouraban ja Diéman piirin Dianguirdén sekä idässä Koulikoron alueen Kolokanin piirin Sagabalan ja Didiénin kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisosan kukkulaketjut. Vesistöjä ovat Baoulén sivujoet Kénié, Kéniébako ja Filikiba.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 550–900 millimetriä. Kasvillisuus on metsäsavannia. Kunnan alueella sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Niistä suurimmat ovat 4 100 asukkaan Guénikoro, 3 600 asukkaan Moro Moro ja 1 800 asukkaan Kollé. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, kagoroja, soninkeja, maureja ja diawandoja.
Madinan liikenneyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii viisi alakoulua, yläkoulu ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Terveyspalvelut käsittävät Guénikoron terveyskeskuksen, kolme sairastupaa ja neljä synnytyslaitosta. Vesihuoltoon kuuluu kaivoja ja porakaivoja.
CISPR 32
CISPR 32 toimii pohjana eurooppalaiselle standardille EN 55032. Kyseinen standardi määrittää multimediavälineiden sähkömagneettisen yhteensopivuuden, päästövaatimukset sekä sallitut jännite- ja taajuusrajat. EU-markkinoilla liikkuvien multimedialaitteiden tulee täyttää CISPR 32 -standardin asettamat vaatimukset. CISPR 32 syntyi, kun CISPR 22- ja CISPR 13 -standardit yhdistettiin. Syynä tähän oli kuluttajaelektroniikan kehitys ja tietokoneiden integroiminen radio- ja TV-vastaanottimiin. Uudet laitteet joutuivat läpäisemään molempien standardien asettamat vaatimukset erillisissä testauksissa, joissa esiintyi paljon päällekkäisyyksiä. CISPR 32 -standardin ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 2012 ja toinen vuonna 2015. Vuoden 2015 versio korvasi CISPR 13- ja CISPR 22 -standardit 5.3.2017.
Standardia CISPR 32 (EN 55032) sovelletaan multimediavälineiden sähkömagneettisten rajoitusten asettamiseen. Standardin mukaan laitteen käyttöjännite (vaihto- tai tasajännite) ei saa ylittää 600 volttia. Lisäksi laite saa toimia taajuuksilla 9 kHz – 400 GHz. Näiden ohella mittaukset ja niiden tulokset tulee olla toistettavissa. Kaikki EU-markkinoilla olevat laitteet joutuvat täyttämään standardin määrittämät vaatimukset. Vanhan standardin CISPR 22 vaatimukset täyttävät pääosin CISPR 32 -standardin vaatimukset.
Pariisi–Roubaix 2017
Pariisi–Roubaix 2017 oli järjestyksessään 115. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 257,5 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin 9. huhtikuuta 2017. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Greg Van Avermaet voitti kilpailun ennen Zdeněk Štybaria ja Sebastian Langeveldia.
Falkerslev Sogn
Falkerslevin seurakunta () on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Horbelev-Falkerslevin pastoraattiin. Ennen vuoden 2007 kuntauudistusta seurakunta toimi Stubbekøbingin kunnan alueella.
Majlis Granlund
Majlis (Maj-Lis) Granlund (1. maaliskuuta 1925 Vaasa – 6. joulukuuta 1991) oli suomalainen näyttelijä.
Granlund näytteli pääroolin Wasa Teaterissa "Mutter Couragen" ruotsinkielisessä kantaesityksessä Suomessa. Hänen puolisonsa oli Wasa Teaterin lavastaja Harry Öhman
Sähköjärjestelmien ukkossuojaus
Sähkölaitteita suojataan salaman aiheuttamilta vaurioilta monin eri keinoin. Laitteita voi suojata myös itse esimerkiksi irroittamalla sähkölaitteet verkkovirrasta, mutta joihinkin suojauskeinoihin vaaditaan sähköasentajaa. Suomessa ukkossuojauksen rakentaminen ei ole välttämätöntä ja sitä valvoo Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes).
Ukkosenjohdattimen tehtävä on johdattaa salama maahan ilman,että se aiheuttaa vahinkoa ihmisille, tai rakennuksille. Ukkosenjohdatin voidaan korvata myös peltikatolla, jonka paksuus on vähintään 0,6 mm ja joka on maadoitettu jokaisesta nurkasta, jolloin siihen luodaan ns. Faradayn häkki.
Yhdistämällä piiri galvaaniseen maahan salaman tuottama jännite johdetaan harmittomasti maahan.
Perinteisen ukkossuojauksen lisäksi on olemassa ylijännitesuojia, jotka suojaavat kodinelektroniikkaa liialliselta jännitteeltä. Ylijännitesuojaa ei saa itse asentaa, vaan siihen pitää hankkia sähköasentaja. Ylijännitesuojauksessa on kolme tasoa. Ensimmäisellä tasolla pyritään maadoittamaan jännite, mutta siihen jää muutaman kilovoltin jännitepiikki. Toisella tasolla madalletaan ensimmäisen portaan jättämä jännitepiikki turvalliselle tasolle (alle 1,5kV). Kolmannelle tasolle tulevat laite- ja hienosuojat, jotka tasoittavat jännitepiikin tavallisen verkkojännitteen tasolle.
Tukes
Selma Riégo
Selma Paulina Riégo o.s. Zuhr (30. toukokuuta 1865 Tampere – 1942) oli suomalainen näyttelijä, joka oli vuodesta 1890 naimisissa näyttelijä John Riégon kanssa, joka oli tullut vuonna 1885 Helsinkiin Svenska Teaternin näyttelijäksi. Heidän lapsiaan olivat näyttelijät Olav ja Marga Riégo.
Riégon isä oli saksalaissyntyinen tehtaanisännöitsijä Carl Zuhr ja tämän puoliso, o.s. Hasselblatt. Opiskeltuaan lyhyen aikaa näyttelemistä Harald Molanderin ja Bertha Tammelinin oppilaana Tukholmassa hän debytoi joulukuussa 1887 Svenska Teaternissa Evan roolissa näytelmässä "Ett val".
Riégon muita rooleja Svenska Teaternissa olivat muun muassa Almotte näytelmässä "Hexan", Agathe näytelmässä "Fru Örn", kreivitär Rutland näytelmässä "Grefve Essex", Martha näytelmässä "Råttan", Ida näytelmässä "Flinta och Stål", Margaretha näytelmässä "Kungsämnena", Jessica näytelmässä "Venetsian kauppias", Svanhild näytelmässä "Kärlekens komedi", Margaretha näytelmässä "Faust", Pauline näytelmässä "Sanning", Hanna näytelmässä "En räddare", Karen Riis näytelmässä "Det nya systemet", Mary näytelmässä "Moln", Leonore näytelmässä "Äran", Dora näytelmässä "Dora" ja Agathe Stern näytelmässä "Far och dotter".
Riégo teki keväällä 1890 valtion apurahalla opintomatkan Berliiniin ja Pariisiin.
Tomi Lahren
Tomi Lahren (s. 11. elokuuta 1992) on yhdysvaltalainen konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja televisiojuontaja.
Lahren opiskeli broadcast-journalismia ja politiikan tutkimusta Nevadan yliopistossa Las Vegasissa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon. Elokuussa 2014 hän alkoi juontaa "On Point with Tomi Lahren" -ohjelmaa One America News Network -televisiokanavalla (OANN) San Diegossa. Hän kehitti ohjelmaan lyhyen Final Thoughts -osion, jossa otti voimakkaasti kantaa ajankohtaisiin asioihin. Näitä lyhyitä videoita alettiin lisätä YouTubeen ja heinäkuussa 2015 yksi tällainen meni viraaliksi. Lahren kritisoi videolla presidentti Obamaa ja tämän hallintoa armeijan värväyskeskuksessa Chattanoogassa tapahtuneen terroriteon jälkeen.
Chattanooga-videon jälkeen Lahren rekrytoitiin Glenn Beckin perustamalle TheBlaze-televisiokanavalle. Hänen ohjelmansa "Tomi" alkoi kanavalla lokakuussa 2015 ja siihenkin kuului hänen aiemmasta ohjelmastaan tuttu Final Thoughts -osio. Lahren jatkoi juontajana TheBlazellä kevääseen 2017, jolloin kanava hyllytti hänen ohjelmansa hänen kerrottua ABC:n "The View" -keskusteluohjelmassa kannattavansa naisten aborttioikeutta. Elokuussa 2017 hän siirtyi Fox News Channelille.
Lahrenia on syytetty julkisuudessa rasismista hänen muun muassa verrattua mustien oikeuksia puolustavaa Black Lives Matter -liikettä Ku Klux Klaniin. Hän on useissa yhteyksissä kiistänyt olevansa rasisti.
Merit Wager
Merit Barbara Wager (s. 1946) on suomalaissyntyinen Ruotsissa asuva julkisuudessa aktiivinen keskustelija, joka toimi Medborgarnas flyktingombudsman ('kansalaisten pakolaisasiamies') -järjestössä, joka on Mauricio Rojasin aloitteesta perustettu aatteellinen toimikunta. Toimikunta perustettiin 2002 ja lakkautettiin 2007, ja Wager oli pakolaisasiamiehen tehtävässä ainoa. Wager sai vuonna 2002 rahastonhoitaja Bancon palkinnon taistelussa humaanimman pakolaispolitiikan puolesta.
Wager oli 2006–2010 Svenska Dagbladetin pääkirjoitussivun kolumnisti.
Wager on kääntänyt ruotsiksi neljä Sinikka ja Tiina Nopolan "Risto Räppääjä" -kirjaa.
B-luokka (sukellusvene, Espanja)
B-luokka oli Espanjan laivaston kuuden 1920-luvulla valmistetun aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Holland-tyyppiset sukellusveneet olivat suurempia ja paranneltuja versioita "Isaac Peralista". Ne tilattiin laivastolailla 15. helmikuuta 1915 ja valmistus aloitettiin heinäkuussa 1916.
Anastasija Jakimova
Anastasija Jakimova (s. 1. marraskuuta 1986 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 49 ja nelinpelissä sijalle 67. Nelinpelissä hän on saavuttanut kaksi WTA-turnausvoittoa.
Jakimova pelasi WTA-kiertueen pääsarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2004 voittaen yhden ottelun. Seuraavana vuonna hän hävisi kaikissa kahdeksassa WTA-turnausten pääsarjoissa pelaamissaan otteluissa ensimmäisellä kierroksella. Lokakuussa 2005 hän nousi maailmanlistalla ensimmäisen kerran sadan parhaan joukkoon. Vuonna 2006 hän eteni puolivälieriin Istanbulin WTA-turnauksessa ja saavutti ensimmäisen voittonsa Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Heinäkuussa hän nousi maailmanlistalla 50 parhaan joukkoon. Nelinpelissä hän saavutti yhden turnausvoiton Alona Bondarenkon kanssa. Vuonna 2007 Jakimova eteni Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle ja saavutti yhden nelinpelin turnausvoiton WTA-turnauksessa. Ranskan avoimissa 2008 hän pääsi toiselle kierrokselle. Vuonna 2009 hänen paras saavutuksensa oli puolivälieriin pääsy Barcelonan turnauksessa. Seuraavana vuonna hän ylsi puolivälieriin Portorožissa. Vuonna 2011 Jakimova eteni toiselle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Wimbledonissa 2012 hän pääsi toiselle kierrokselle. Hän ei pelannut vuosina 2013–2014, mutta palasi loppuvuodesta 2015 ITF-turnauksiin. Myös 2016–2017 hän pelasi vain muutamissa ITF-turnauksissa.
Jakimova on asunut Gran Canarialla, Espanjassa vuodesta 2005. Hän toimii siellä tennisvalmentajana.
Leena Reiman
Leena Marjatta Reiman on suomalainen kustantaja. Hän on perustanut lastenkirjallisuuteen erikoistuneen Pieni Karhu -kirjankustantamon vuonna 1996. Sitä ennen hän oli mukana perustamassa Kääntöpiiri-kustantamoa, joka julkaisi myös lehteä Kääntöpiiri. Kääntöpiiri yhdistettiin Likeen, ja sen lehden nimeksi tuli samalla Magia. Reiman on toiminut Kepan tiedotussihteerinä.
Reiman asuu Kärkölässä, jossa myös kustantamo toimii. Hän on naimisissa Yleisradion ulkomaantoimittajan Jarkko Juseliuksen kanssa. Juseliuksen kirjeenvaihtajantyön vuoksi he asuivat Afrikassa kuusi vuotta 1980-luvulla.
Cissé Mariam Kaïdama Sidibé
Cissé Mariam Kaïdama Sidibé (s. 1948) oli Malin pääministeri vuosina 2011–2012.
Mariam Kaïdama Sidibé syntyi Timbuktussa 4. tammikuuta 1948. Sidibé on hänen tyttönimensä, Cissé hänen aviomiehensä nimi. Hän valmistui Bamakon kansallisesta hallinto-oppilaitoksesta vuonna 1974. Hän työskenteli vuosia valtionyhtiöiden johdossa, ja toimi myös valtiollisissa viroissa eri ministeriöissä ja presidentti Moussa Traorén neuvonantajana.
Presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sidibén hallituksen muodostajaksi vuonna 2011. Vuonna 2012 Malin tuaregien kapina levisi sotilasvallankaappaukseksi, joka syrjäytti Sidibén vallasta. Kapinalliset ottivat Sidibén ja kaksi hänen ministeriään vangeiksi.
Kalvolan kotiseutumuseo
Kalvolan kotiseutumuseo sijaitsee Hämeenlinnan Kalvolan pitäjän Keikkalan kylässä vanhassa lainajyvämakasiinissa Kalvolan kirkon vieressä. Museo on avoinna kesäkuukausina sunnuntaisin muutaman tunnin ajan. Museon perusti Kalvolan kunnan kulttuurilautakunta vuonna 1968 saatuaan 1850-luvulta peräisin olevan makasiinirakennuksen lahjoituksena Kalvolan manttalikunnalta edellisenä vuonna. Kuntaliitoksen jälkeen Hämeenlinnan kaupunki lahjoitti kotiseutumuseon vuonna 2010 Kalvola-Seuralle, joka ylläpitää sitä nykyään.
Kotiseutumuseossa on esillä lainajyvästön kalusto täydellisenä. Aiheet on koottu omiin laareihinsa. Kivityöosasto havainnollistaa tekstein, valokuvin ja työkaluin kivityön eri vaiheet. Näyttely esittelee myös Kalvolan aiempien kirkkojen esineistöä. Koulunkäynnin historiaa Kalvolassa esitellään kouluosastolla.
Rakennuksen yläkerrassa kuvataan Kalvolan kunnan vaakuna-aiheessa metsän ja puun merkitystä pitäjälle. Seinällä ovat ristissä piilukirveet ja niiden alla hirsiparru. Tilaa kiertää Iittalan lasitehtaan muotoilijan Valto Kokon maalaama 15 metriä pitkä kuvasarja Olaus Magnuksen kuvitusten mukaan. Siinä esitetään parrujen kuljetusta Hämeen Härkätietä pitkin Turkuun. Museoon on rakennettu myös sahalaitos, jollaisella muun muassa makasiinin lankut ja laudat on sahattu.
Perusnäyttelyä elävöitetään vuosittain vaihtuvalla teemanäyttelyllä.
St George United Reformed Church, Southport
St George’s Church eli Pyhän Yrjön kirkko sijaitsee Lord Streetillä, Southportissa, Seftonissa, Merseysidessa, Englannissa, ja on aktiivinen yhdistynyt reformoitu kirkko. Se on kirjattu Englannin kansallisen kulttuuriperinnön luetteloon toisen asteen suojeltuna rakennuksena.
Kirkko rakennettiin 1873–1874 Presbyteeriseksi kirkoksi ja sen on suunnitellut Thomas Wylie. Kirkkoa muutettiin vuonna 1931 Irvinen ja Mosscripin toimesta, ja myöhemmin kirkosta tuli United Reformed Church.
Scrantonin kaupungintalo
Scrantonin kaupungintalo sijaitsee Washingtonin ja Mulberryn (US 11/PA-307) kaduilla keskustassa, Scrantonin kaupungin keskustassa, Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungintalo on kolmikerroksinen kalkkikivirakennus viktoriaaniselta aikakaudelta, edustaen uusgoottilaista rakennustyyliä. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Edwin L. Walter ja Frederick Lord Brown. Kaupungintalo on rakennettu vuonna 1888.
Lammin kotiseutumuseo
Lammin kotiseutumuseo muodostuu kolmesta museorakennuksesta Hämeenlinnan Lammin pitäjän keskustaajamassa. Lammi-Seura omistaa omistaa nämä rakennukset esinekokoelmineen, ja ylläpitää museotoimintaa niissä. Rakennukset ovat hirsimakasiini vuodelta 1835, tiilimakasiini vuodelta 1888 ja Alfred Kordelinin ajokaluvaja vuodelta 1964. Niissä toimivat museot ovat auki kesä- ja heinäkuussa sunnuntaisin kello 12-14, ja muuten sovittaessa tai erikseen ilmoitettaessa.
Vanhassa lainajyvästön viljamakasiinissa toimiva Lammi-Seura ry:n ylläpitämä kotiseutumuseo on omistettu pellavalle ja sahdille. Pellava olikin toiseen maailmansotaan saakka Lammille tunnusomainen viljelyskasvi. Museon alakerrassa on 6 osastoa: sahti, nautintoaineet, opettaja Vilho Penttilän osasto, pellavapyykki, rusthollarin tyttären aitta ja pellavaa yövieraillekin. Yläkerran näyttely kertoo pellavan viljelystä alkaen maan muokkaamisesta aina kuidun jalostamiseen langoiksi ja kankaiksi.
Museo on avattu vuonna 1962, ja se on sijoitettu vuonna 1888 rakennettuun tiiliseen lainamakasiiniin.
Museoalueella on myös vuonna 1964 rakennettu vaunuhalli, Kordelinin ajokalumuseo, on Mommilassa sijainneen ajokaluvajan pienoiskopio. Vaunuhallista löytyy maanviljelysneuvos Alfred Kordelinin ajokalukokoelma.
Rakennus on Adam Fredrik Jaakkolan v. 1835 rakentama hirsinen viljamakasiini. Nykyiselle paikalleen se on siirretty Turvantalon läheisyydestä v. 1977. Museorakennukseen on järjestetty esinekokoelma liittyen maa- ja kotitaloustöihin. Rakennus sijaitsee museorakennusten takana entisen pellavakeskuksen vieressä.
Pollyanna Chu
Pollyanna Chu (, Chu Yuet Wah; s. elokuu 1958 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen rahoitusalan yrittäjä, yritysjohtaja ja miljardööri. Hän perusti vuonna 1992 yhdessä liikekumppaniensa kanssa Kingston Financialin, joka listattiin Hongkongin pörssiin. Kingston Financial tarjoaa rahoituspalveluita ja ylläpitää hotelleja ja kasinoita Macaossa.Chu on yhtiön pääomistaja.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 228. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7 miljardia dollaria. Sijoituksia päiväkohtaisesti seuraava mediatalo Bloomberg arvoi miljardöörilistallaan hänen omistustensa arvoksi huhtikuussa 2018 runsas 4,0 miljardia dollaria; sijoitusten arvo oli laskenut tuntuvasti tammikuun 2018 tilanteesta. Bloombergin mukaan hänen varallisuutensa pohjana on 75 prosentin omistusosuus Kingston Financial -rahoitusryhmittymästä. Hän omistaa osuuden viiden eri holdingyhtiön välityksellä. Hongkongilainen Kingston Financial tarjoaa rahoituspalveluita ja ylläpitää hotelleja ja kasinoita Macaossa (Golden Resorts). Yhtiö on laajentunut osaksi pörssilistautumisen, yritysostojen ja uusien kasinoiden avaamisen kautta. Kingston Financial on hankkinut omistukseensa myös pörssiyritys Sincere Watchin.
Chu muutti Yhdysvaltoihin 18-vuotiaana ja opiskeli San Franciscossa. Hän suoritti Golden Gate Universityssä alemman korkeakoulututkinnon (B.A./B.Sc.). Kaliforniassa ollessaan hän tapasi Nicholas-miehensä, ja työskenteli kiinteistösijoittajana. He palasivat Hongkongiin vuonna 1992. Heillä on kaksi lasta. Hänen miehensä ja poikansa (Kingston) osallistuvat pojan etunimen mukaan nimetyn Kingston Financialin johtamiseen.
Hänet on palkittu muun muassa Outstanding Chinese -palkinnolla ja kanadalaisen York Universityn kunniatohtorin arvolla. Toisaalta hänellä on ollut yhteentörmörmäyksiä Hongkongin pörssiä valvovien viranomaisten kanssa, ja häntä on sakotettu rekistöröimättömän pörssikauppiaana toimimisesta.
Rink’s Womens Apparel Store
Rink’s Womens Apparel Store, joka tunnetaan myös Rink Building-nimellä, on historiallinen, kaupalliseen toimintaan tarkoitettu rakennus, joka sijaitsee Indianapoliksessa, Indianassa, Yhdysvalloissa. Rink’s Womens Apparel Store rakennettiin vuonna 1910 kuusikerrokseksi, nelikulmaiseksi ja teräskehyksiseksi rakennukseksi, jota peittää savitiilet ja perinteiset tiilet. Rakennus on 37 x 21 metriä. Rakennustyyliin kuuluu suuria Chicago-tyyppisiä ikkuna-aukkoja. Rakennuksessa toimi Rink’s Womens Apparel Store aina vuoteen 1939 asti.
Laurinmäen Torpparimuseo
Laurinmäen torpparimuseo tutustuttaa elämään 1800-luvun lopulla vauraassa torpassa. Vuonna 1965 avatun museon perustivat Janakkala-Seura ry, Torpparien muisto ry ja Janakkalan kunta. Torpparimuseon vanhat rakennukset on tuotu paikalle eri puolilta Janakkalan kuntaa. Osa niistä siirrettiin Turengin kansanpuiston entiseltä museoalueelta. Rakennukset ovat kunnostettuja 1800-luvun lopun rakennuksia, jotka on sijoitettu entisaikojen suomalaisen mallin mukaan ympäröimään pihapiiriä ja kaivoa. Pihapiiriä ympäröi aita, joka erottaa asumapihan karjan laidunmaasta. Pihan ympärillä olevat rakennukset ja aita myös suojasivat pihaa petoeläimiltä.
Torppari oli vuokraviljelijä, joka oli vuokrannut viljeltäväkseen osan maatilasta. Torpparit maksoivat vuokran tyypillisesti tekemällä päivätöitä vuokranantajansa tilalla. Toisinaan vuokraa maksettiin myös torpan tuotteilla. 1900-luvulla sivuansiomahdollisuuksien parantuessa siirryttiin monin paikoin rahavuokraan. Janakkalassa oli runsaasti suurtiloja ja sen seurauksena myös paljon torppia. Janakkalan tiloista oli aikanaan torppia 65 % ja niiden käytössä oli 26 % kunnan peltopinta-alasta. Torpparien muisto ry:n toimesta museoalueelle pystytettiin torpparien muistomerkki vuonna 1969. Taiteilija Armas Hutrin suunnittelemassa muistomerkissä on 387 kiveä, jotka on kerätty entisten torppien mailta kunnioittamaan torpparien työtä ja muistoa.
Torpparimuseo, torpparien muistomerkki, venäläisten vuonna 1915 rakentamat juoksuhaudat sekä 2017 julkistettu Tarinmaan taistelujen muistomerkki edustavat kuitenkin alueen historian uudempaa kerrosta. Janakkala on ollut rautakautisen hämäläisen asutuksen etelärajaa, ja Laurinmäen aluetta pidetään paikallisena rautakautisena kulttikeskuksena. Alueella on ollut yhtäjaksoista asutusta arviolta 700-luvulta lähtien ja pitkästä asutushistoriasta kertovat Hakoisten linnavuori ja Janakkalan keskiaikainen kirkko sekä useat rautakauden kalmistolöydöt, uhrikivet ja -lähde. Laurinmäen luontopolku alkaa torpparimuseon alueelta ja kiertää monipuolisen reitin rehevässä puronvarsilehdossa ja kuusimetsässä; polku johtaa kulkijan kallioiselle Määkynmäelle, josta on upeat näköalat Kernaalanjärven ja Hakoisten linnavuoren suuntaan. Lyhyemmän reitin varrelle jää mm. rautakautinen uhrilehto, kuppikivi ja Pyhän Laurin lähde. Reitti kiertää rauhoitetun männyn kautta takaisin museoalueelle.
Keltaisen talon kulttuurikahvila toimii museoalueen tukikohtana ja lipunmyyntipaikkana 1913 rakennetussa, entisessä rukoushuoneessa. Tunnelmallinen talo taipuu konserttien, kurssien, perhejuhlien, teatterin ja runojen näyttämöksi. Laurinmäellä järjestetään vuosittain useita koko perheen tapahtumia, mm. Kesänavaus, Lasten Barokki ja Joulunavaus.
Unkarin presidentti
Unkarin tasavallan presidentti () on Unkarin valtionpäämies. Presidentillä on pitkälti seremoniallinen rooli, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin säätämiin lakeihin. Presidentti voi myös lähettää lainsäädäntöä perustuslakituomioistuimelle tarkistettavaksi. Useimmat muut toimeenpanovaltaiset valtuudet kuuluvat sen sijaan pääministerille.
Unkarin perustuslain mukaan parlamentti (Országgyűlés) valitsee tasavallan presidentin viiden vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia vain kerran.
Kansallisen yleiskokouksen puheenjohtajan kutsumat presidentinvaalit on pidettävä 30-60 päivää ennen nykyisen presidentin toimikauden päättymistä tai 30 päivän kuluessa, jos toimisto vapautuu.
Tasavallan presidentin on 11 artiklan 6. momentin mukaisesti annettava virkavala ennen parlamenttia.
Vala on seuraava:
Én, ["henkilön nimi"] fogadom, hogy Magyarországhoz és annak Alaptörvényéhez hű leszek, jogszabályait megtartom és másokkal is megtartatom; ["tehtävän nimi"] tisztségemet a magyar nemzet javára gyakorolom. ["Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan"] Isten engem úgy segéljen!
Minä ["henkilön nimi"], vannon olevani uskollinen Unkarille ja sen perustuslaille, kunnioitan ja panen täytäntöön sen oikeudelliset säännöt muille; Käytän tehtävääni ["tehtävän nimi"] Unkarin kansan hyväksi. ["Ja valan vannojan vakaumuksen mukaan"] Jumala auttakoon minua!
I shall exercise my function as the ["name of the function"] for the good of the Hungarian nation. ["And, according to the conviction of the one who takes the oath"] May God help me!
Unkarin perustuslain artikla 10, 2. momentti asettaa seuraavat edellytykset tehtävään:
1. Unkarin kansalainen
2. vähintään 35 vuoden ikä
Soumeylou Boubèye Maïga
Soumeylou Boubèye Maïga (s. 1954) on Malin pääministeri vuodesta 2017. Hän on toiminut aikaisemmin Malin puolustusministerinä ja sen jälkeen Malin ulkoministerinä vuoden 2012 sotilasvallankaappaukseen asti.
Lauri Sarhimaa
Lauri Tapio Sarhimaa (s. 9. toukokuuta 1934 Taipalsaari) on valtiotieteen maisteri, joka työskenteli yli 30 vuotta "Etelä-Saimaan" päätoimittajana.
Lauri Sarhimaa syntyi kirvesmies Juhana Sarhimaan ja Iida Käkelän perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 on Marja-Leena Naumanen. Sarhimaa tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1959. Hän toimi "Maakansan" eduskuntatoimittajana 1959–1960 ja "Etelä-Saimaan" päätoimittajana vuodesta 1960 aina vuoteen 1992 asti. Sarhimaa on toimittanut teokset "Lappeenrannan Osuuspankki 1922–1972" (1972, muiden kanssa), "Lappeenranta kautta aikojen" (1978, Aimo Vuorisen kanssa), "Yhdeksän vuosikymmentä: aatehistoriallisia näkökulmia Lappeenrannan Uutisten, Itä-Suomen Sanomain ja Etelä-Saimaan vaiheita vv. 1885–1975" (1976) ja "Etelä-Saimaan tarina" (1985). Sarhimaa tunnettiin lehtimiesaikanaan myös ahkerana kolumnistina.
Daniel Sans
Daniel Sans (s. 1975) on saksalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan tenori. Hän oli Mainzin tuomiokirkon kuorossa poikasopraanona ja opiskeli Frankfurtin musiikkikorkeakoulussa Martin Gründlerin johdolla. Hän erikoistui oratorioon ja yksinlauluun Karl-Heinz Jariusin ja Charles Spencerin opastuksella. Hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin lukeutuvat ensipalkinto "Internationaler Brahms-Wettbewerbistä" Itävallasta ja "Förderpreis Rheinland-Pfalz".
Sans on esiintynyt muun muassa Wienin konserttitalossa, Teatro Colónissa ja Feldkirch-juhlilla. Hän on tulkinnut muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Anton Brucknerin, Felix Mendelssohnin, Gustav Mahlerin ja Benjamin Brittenin teoksia. Levytyksiä hän on tehnyt muiden muassa Nicol Mattin kanssa.
GAZ-24
GAZ-24 "Volga" on neuvostoliittolainen, vuosina 1970–1985 valmistettu henkilöauto. Autoa valmisti Gorkin autotehdas ("Gorkovsky Avtomobilny Zavod"). Autoa valmistettiin neliovisena sedanina ja viisiovisena farmarimallina. Auton voimanlähteenä oli tyypillisesti 2,5-litrainen rivinelonen, mutta valtion ja puolueen virkamiesten käyttöön oli saatavissa myös 5,5-litraisella V8-moottorilla varustettuja malleja. Tavalliselle kansalle myytiin pääsääntöisesti vain neliovista sedan mallia. Suurperheelliset tai kilpaurheilun vuoksi enemmän kuljetustilaa tarvitsevat saattoivat anoa farmarimallin ostolupaa.
Vuonna 1986 markkinoille tuli Volgan seuraava sukupolvi, joka tunnettiin nimellä GAZ-24-10.
Wightinsaaren lippu
Wightinsaaren lippu otettiin käyttöön tammikuussa 2009. Lippu muodostuu valkoisesta timantista, joka leijuu aaltojen yllä. Timantti kuvaa Wightinsaarta ja sen yläosassa oleva lovi kuvaa saaren suurinta jokea Medinaa.
Aiemmin Wightinsaarella käytettiin trikoloria, joka koostui keskellä olevasta paksusta valkoisesta osiosta ja kahdesta ohuemmasta vihreästä osiosta. Tämän lipun käyttäjät käyttävät siitä nimeä 'rebel green'.
Vuonna 2007 perustettiin Wightinsaaren lippua käsittelevä komitea, jonka tehtävä oli luoda Wightinsaarelle lippu. Lippukomitea perusti yleisen kilpailun, jossa Wightinsaaren asukkaat saivat lähettää komitealle lippuehdotuksia. Kilpailuun osallistui yli 350 henkilöä. Neljä lippua valittiin yleiseen äänestykseen. John Graneyn suunnittelema lippu voitti äänestykseen ja se otettiin virallisesti käyttöön 9. tammikuuta 2009.
Jevgenija Kanajeva
Jevgenija Olegovna Kanajeva (, s. 2. huhtikuuta 1990 Omsk, Neuvostoliitto) on venäläinen rytminen voimistelija, joka oli ensimmäinen lajissaan kaksi olympiakultaa voittanut urheilija. Hän voitti vuonna 2012 päättyneellä urallaan lisäksi 17 maailmanmestaruutta ja 13 Euroopan-mestaruutta. Vuosina 2009 ja 2011 Kanajeva sai jokaisesta kuudesta lajista MM-kultaa.
Jevgenija Kanajeva syntyi vuonna 1990 siperialaisessa Omskin kaupungissa. Hänen isoäitinsä ansiosta hän tutustui kuusivuotiaana rytmiseen kilpavoimisteluun. Hän muutti lajin perässä 12-vuotiaana Moskovaan. Kanajeva voitti joitakin kansainvälisiä juniorikilpailuja ja kiinnitti näin Venäjän maajoukkueen valmentajan Irina Vinerin huomion. Tämä kutsui Kanajevan maajoukkueen harjoituskeskukseen.
Kanajevalta oli jonkin aikaa tie kuitenkin tukossa maajoukkueeseen, sillä hänen edellään olivat Ateenan olympialaisten kultamitalisti Alina Kabajeva ja muita kokeneempia voimistelijoita. Kabajeva loukkantui juuri ennen Bakun EM-kisoja 2007. Kanajeva pääsi joukkueeseen ja voitti Bakussa EM-kultaa nauhassa ja joukkuekilpailussa. Samana vuonna hän sai kultaa myös Patrasin MM-kilpailujen joukkuekilpailusta.
Kanajeva voitti moniottelun EM-kultaa Torinossa 2008. Samana vuonna Pekingin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa. Sieltä alkoi hänen muutaman vuoden kestänyt valtakausi.
Mien MM-kilpailuissa 2009 Kanajeva voitti jokaisen yksilölajin sekä joukkuekilpailun. Hän oli ensimmäinen jokaisen lajin voittanut kilpailija rytmisen voimistelun MM-kilpailuista. Samana vuonna hän toisti tempun myös EM-kilpailuissa, World Gamesissa ja kesäunversiadeissa. Kanajeva jäi Moskovan MM-kilpailuissa 2010 neljään kultamitaliin, sillä hän sijoittui narussa hopealle eikä päässyt nauhassa loppukilpailuun. Montpellier’ssa 2011 Kanajeva uusi Mien saavutuksensa ja voitti jokaisen lajin.
Kanajevasta tuli Lontoon olympialaisissa ensimmäinen kaksi olympiakultaa voitanut rytminen voimistelija. Hän lopetti uransa vuoteen 2012 ja ilmoitti samalla keskittyvänsä valmentamiseen. Hän saavuti urallaan 17 maailmanmestaruutta, 13 Euroopan-mestaruutta, 18 maailmancup-finaalin voittoa ja 15 Grand Prix -finaalin voittoa.
Zhou Qunfei
Zhou Qunfei (; s. 1970; Xiangxiang, Xiangtan, Hunan, Kiina) on Hongkongissa asuva kiinalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hänen perustamansa Lens Technology -yrityksen tytäryritys toimittaa mobiililaitteiden suojalaseja muun muassa Applelle ja Samsungille. Yrityksen pörssilistaus on nostanut hänet Aasian rikkaimpien naisten joukkoon ja monimiljardööriksi. 
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 198. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7,8 miljardia dollaria. Bloombergin mukaan hän omistaa miehensä kanssa 83 prosenttia Kiinan Hunanin Liuyangissa toimivasta Lens Technology-yhtiöstä, joka valmistaa mobiililaitteiden suojalaseja, kosketusnäyttöjä, kameran linssejä ja vastaavaa. Yhtiön osakkeilla on käyty kauppaa Shenzhenin pörssissä vuodesta 2015 lähtien. Omistus on teoteutettu Hongkongin pörssissä noteeratun Lens Technologyn osan ja Kiinan Changshassa kotipaikkaansa pitävän Qunxing Investment -yhtiön välityksellä.
Zhoulla on syntynyt Kiinan Hunanin maakunnan Xiangxiangissa, köyhissä maaseutuoloissa kolmilapsiseen perheeseen. Hänen äitinsä menehtyi Zhoun ollessa 5-vuotias. Hyvästä koulumenestyksestä huolimatta hän muutti 16-vuotiaana vuonna 1987 setänsä luokse Guangdongin maakuntaan ja päätyi pian työskentelemään Shenzhenissä dollarin päiväpalkalla suojalaseja valmistavassa tehtaassa. Pitkien työpäivien uuvuttavana hän jo kolmen kuukauden kuluttua halusi irtisanoutua. Hänet ylennettiin. Kuusi vuotta myöhemmin (1993) hän perusti sukulaisineen oman, Lens Technologya edeltäneen, alkujaan esimerkiksi kellojen suojalaseja valmistaneen yrityksen. Vuonna 2003 Zhou perusti Lens Technologyn, joka valmisti matkapuhelimien suojalaseja ensin Motorolalle, pian myös muille valmistajille kuten HTC, Nokia ja Samsung. Vuonna 2008 asiakaskuntaan liittyi kosketusnäytön iPhonelleen halunnut Apple.
Zhou on ollut naimisissa kahdesti. Hänellä on kaksi lasta, yksi kummastakin avioliitosta.
Jorge Juan -luokka
Jorge Juan -luokka oli Espanjan laivaston 1870-luvulla valmistetun kahden parkkitakiloidun aluksen muodostama komposiittisluuppiluokka.
Antti Laukkarinen
Antti Laukkarinen (s. 10. huhtikuuta 1976) on suomalainen näyttelijä.
Laukkarinen valmistui teatteri-ilmaisun ohjaajaksi 2005 ja on valmistuttuaan työskennellyt näyttelijänä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Teatteri Telakassa sekä Helsingin ja Espoon kaupunginteattereissa. Suomalaisille näyttelijöille tyypillisesti Laukkarinen on ollut mukana myös useissa kesäteatteriproduktioissa.
Laukkarisen teatterirooleja ovat olleet muun muassa "Kauppamatkustajan kuoleman" Stanley ja nimiosa Ahti Karjalaisesta kertovassa näytelmässä. Komediateatteri Arenan näytelmässä "Spede ja kumppanit" Laukkarisella oli Speden rooli. Produktion ohjasi Santeri Kinnunen. Laukkarinen näytteli Arenassa myös teoksessa "Paukkurauta-Tarja ja Huuliharppukostaja" ohjaajanaan Ere Kokkonen. Juhani Ahon pienoisromaaniin perustuvassa näytelmässä "Rautatie" Laukkarinen tulkitsi miespääosan eli Matin. Näyttämönä oli Raahen Kesäteatteri.
Laukkarinen on näytellyt useaan otteeseen Juha Hurmeen ohjaamana, etenkin Teatteri Telakan produktioissa. Syksyllä 2016 hän teki pääroolin Hurmeen näytelmässä "Hullu". "Antti Laukkarinen tulkitsee upeasti hulluksi tulevaa teatteriohjaajaa", Aamulehden kriitikko kirjoitti hänen suorituksestaan. Helsingin Kaupunginteatterissa Laukkarista on ohjannut muun muassa Kari Heiskanen.
Laukkarinen on tehnyt muutamia sivurooleja suomalaisissa kokoillan elokuvissa, kuten sotamies Grankvistin osan Åke Lindmanin jatkosota-aiheisessa tuotannossa "Etulinjan edessä". Laukkarinen on näytellyt niin ikään pieniä sivurooleja erinäisissä televisiosarjoissa, kuten "Kotikadussa" ja "Robassa".
Laukkarinen on ollut mukana myös muutamissa kuunnelmissa, kuten Juha Hurmeen 2012 ohjaamassa tuotannossa "Ääniä kiven sisältä", jossa hän näytteli tuomaria.
Laukkarinen on työskennellyt pariin otteeseen teatteriohjaajana. Vuonna 2017 hän ohjasi vantaalaiselle harrastelijateatterille näytelmän "Häräntappoase". Laukkarinen sai Anna-Leena Härkösen alkuperäistekstiin perustuvasta näytelmästä Ramppikuumeen kiertopalkinnon.
Näyttämöuransa rinnalla Laukkarinen on toiminut Avohaava-yhtyeen laulusolistina, yhtyeen tyylilajina on punk. The Muddyboys -nimisessä kevyen musiikin kokoonpanossa hän laulaa puolestaan englanninkielistä rock'n'rollia. Laukkarisen ääniala on korkea baritoni.
Suvelan kappeli
Suvelan kappeli on Espoon Suvelassa sijaitseva kappeli, joka valmistui 2016. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Anssi Lassila arkkitehtitoimisto OOPEAAsta. Kappelissa on erityisjärjestelyillä enimmillään 270 paikkaa.
Vivienne Wallington
Vivienne Elizabeth Wallington o.s. "Shephard", kirjailijanimi Elizabeth Duke (s. 1937 Erindale, Etelä-Australia, Australia) on australialainen kirjailija
Wallington aloitti kirjoittamisen jo hyvin varhain, ja koulun päättyessä hänellä oli kirjoitettuna useita novelleja, joista osa kuvitettuina, ja lisäksi näytelmiä, runoja, lastenromaaneja sekä pitkiä jatkokertomuksia, joita hän viikoittain kirjoitti ystävilleen. Hän opiskeli musiikkia ja valmistui kirjastonhoitajaksi.
Hän avioitui John Wallingtonin kanssa, ja he muuttivat miehen työn vuoksi Melbourneen. Hän työskenteli eri tyyppisissä kirjastoissa, viimeksi sairaalakirjastoissa, ennen kuin ryhtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Hänen kirjojaan on käännetty useille kielille. Suomennetut on julkaistu romanttisen kirjallisuuden Harlequin-sarjassa.
Natalja Naryškina
Natalja Kirillovna Naryškina (; 1. syyskuuta 1651 – 4. helmikuuta 1694) oli venäläinen sijaishallitsija, joka oli tsaari Aleksei Mihailovitšin toinen vaimo ja Pietari Suuren äiti. Hän toimi Pietarin sijaishallitsijana.
Natalja oli paikallisen aatelisen Kirill Naryškinin tytär. Hänestä tuli vuonna 1671 tsaari Aleksei Mihailovitšin toinen vaimo. He saivat seuraavana vuonna pojan, josta tuli tsaari Pietari Suuri.
Pietarin syntymisen jälkeen Nataljan sukulaiset ja läheiset saivat lisää poliittista valtaa. Aleksein kuoleman jälkeen Nataljan tukijat pyrkivät siirtämään kruunun Pietarille. Aleksein ensimmäisestä avioliitosta syntynyt Fjodor seurasi kuitenkin häntä tsaarina. Vaikka Naryškinit menettivät asemiaan Fjodorin sukulaisille, Nataljan tukijoukkoihin liittyivät Moskovan patriarkka Joakim ja monet pajarit sekä aatelisperheet.
Fjodorin kuoleman jälkeen Joakim siirsi kruunun Pietari Suurelle ja ohitti Fjodorin veljen Iivanan. Nataljasta tuli sijaishallitsija. Miloslavskit eivät kuitenkaan tyytyneet ratkaisuun vaan rohkaisivat henkivartijakaartien streltsejä kapinaan. Useiden Naryškinin perheen edustajien kuoltua, suku tunnusti Iivanan V:n ja Pietari Suuren yhteishallitsijoiksi. Iivanasta tuli vanhempi hallitsija ja Sofia Aleksejevnasta hänen sijaishallitsijansa.
Natalja ja Pietari Suuri olivat Sofian sijaishallitsijakaudella 1682–1689 eristyksissä Preobraženskojesa. Kun Sofia ilmeisesti yritti vuonna 1689 ottaa kruunun itselleen, Naryškinit onnistuivat kannattajiensa tuella viemään kruunun Pietarille. Tästä tuli virallisesti hallitsija vuonna 1694, mutta siihen saakka Nataljalla oli merkittävä rooli Venäjän hallinnossa.
Hayley Lauder
Hayley Lauder (s. 4. kesäkuuta 1990) on skotlantilainen jalkapalloilija, jonka seura on Scottish Women's Premier Leaguessa pelaava Glasgow City FC. Hän on aikaisemmin pelannut myös Kyproksen, Suomen ja Ruotsin pääsarjoissa. Vuonna 2012 Lauder edusti Åland Unitedia ja oli Naisten liigan kolmanneksi paras maalintekijä 18 maalilla.
Skotlannin naisten maajoukkueessä hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2010.
Betina Riegelhuth
Betina Riegelhuth (s. 17. kesäkuuta 1987 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa heinäkuusta 2010 alkaen 53 maaottelua ja tehnyt niissä 52 maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarin ja Kroatian yhdessä järjestämissä kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Storhamar Håndballia.
Betina Riegelhuthin sisko Linn-Kristin Riegelhuth Koren on myös maajoukkuekäsipalloilija.
Chuck McCann
Charles Jonathan Thomas "Chuck" McCann (2. syyskuuta 1934 – 8. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Stine Skogrand
Stine Skogrand (s. 3. maaliskuuta 1993 Bergen) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa huhtikuusta 2013 alkaen 65 maaottelua ja tehnyt niissä 99 maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Ruotsissa 2016. Seuratasolla hän on kaudella 2017–2018 edustanut Silkeborg-Voel KFUM:ää.
Alasti-klubi
Alasti-klubi on vuonna 2014 alkanut suomalainen konserttisarjakonsepti, joka kehitettiin alun perin helsinkiläisen Klubiteatterin yhdeksi ohjelmanumeroksi. Konsertit järjestettiin syksyn 2014 ja kevään 2015 ajan LeBonk-ravintolassa ja syksystä 2015 syksyyn 2016 Virgin Oilissa. Konsertit koostuvat konsertin isäntänä toimivan Elias Kaskisen haastattelusta sekä illan artistin akustishenkisestä keikasta. Konseptin alkuperäisidean ovat kehitelleet Roope Salminen, Kalle Lindroth sekä Elias Kaskinen.
Syyskuussa 2017 kahdeksan Helsingin Kulttuuritalolla järjestettyä konserttia taltioitiin ja ne julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa loppuvuodesta 2017. Televisiossa ne esitetään keväällä 2018 Sub-kanavalla.
Muistoja
Muistoja on suomalainen vuosina 1995–2001 valmistunut televisiosarja. Sarjassa esitettiin katkelmia vanhoista MTV:n ohjelmista ja lyhytelokuvista.
Sarjan toimittajana ja ohjaajana toimi Marja Mosander.
Dannine Avara
Dannine Duncan Avara (s. 1974) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän peri vuonna 2010 noin 9 prosenttia osittain isänsä Dan Duncanin vuonna 1968 perustamasta pörssinoteeratusta kaasun, öljyn ja petrokemian tuotteiden siirtoputkistoja omistavasta Enterprise Products Partners -suuryhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhtiöllä oli noin 50 000 mailia näitä siirtoputkia. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Avaran omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Avaralla on kolme sisarusta Randa Duncan Williams, Milane Duncan Frantz ja Scott Duncan, joilla on yhtä suuri peritty varallisuus (osuus osakkeita hallinnoivasta säätiöstä edunsaajina). Poikkeukselliseksi Dan Duncanin jälkeläisten perinnön teki sen verovapaus. Yhdysvalloista puuttui vuonna 2010 kongresin lainsäädäntökiistojen liittovaltion perintövero (estate tax). Tämän seurauksena Dan Duncanin lapset säästivät perinnössä arvioiden mukaan jopa useita miljardeja dollareita.
Avara on naimisissa ja hän asuu Houstonissa, Texasissa.