hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uveodermatologinen oireyhtymä
Uveodermatologinen oireyhtymä (myös "uveodermatological syndrome", UDS tai VKH) on koirien autoimmuunisairaus. Se vastaa ihmisen Vogt-Koyanagi-Haradan oireyhtymää, joten puhuttaessa UDS:sta saatetaan käyttää termiä VKH. UDS muistuttaa oireiltaan SA:ta, mutta on vakavampi. UDS on melko harvinainen, eikä Suomessa tunneta olleen kuin muutama tapaus.
UDS:ssä ihotulehdus keskittyy ihon ja limakalvojen rajakohtiin, muiden muassa huulten, silmien ja peräaukon ympäristöön. Alueille kehittyy märkivä ihotulehdus, jonka seurauksena alue kaljuuntuu ja menettää usein pigmenttiä. UDS:ään voi liittyä myös sokeutumista ja kynsien irtoamista. UDS:n ensioireita silmissä ovat usein uveiitti ja pemphigus. Koira yleensä sairastuu melko nuorena, yleisimmin noin 1–2-vuotiaana.
Vaikka sairaus voi esiintyä kaikkialla, yleensä se esiintyy naamassa autoimmuunitulehduksena. Tyypillinen oire on pigmentin katoaminen kirsusta, huulista ja silmäluomista. Pään alueen tulehdus aiheuttaa turvotusta, hilseilyä ja paksua rupimaista karstaa. Sairaalla koiralla silmään voi kertyä kivuliasta painetta, jolloin silmän keskiosa näkyy vaalean sinertävänä.
UDS voi olla tuskallinen koiralle eikä siihen ole parannuskeinoa. Sitä ei myöskään voida todeta ennen oireiden ilmenemistä.
UDS:n oletetaan olevan perinnöllinen sairaus, mutta sen periytymisen mekaniikasta ei ole toistaiseksi selkoa. Toistaiseksi ainoa tapa ehkäistä UDS:ää on valita jalostukseen vain terveitä yksilöitä sellaisista linjoista, joista ei ole syntynyt UDS:ästä kärsiviä yksilöitä.
Opel (albumi)
Opel on vuonna 1988 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää vuosina 1968–1970 nauhoitettuja ennen julkaisemattomia ja vaihtoehtoisia lauluja entiseltä Pink Floydin kitaristilta ja lauluntekijältä Syd Barrettilta.
John Jacob Rhodes III
John Jacob Rhodes III (8. syyskuuta 1943 Mesa, Arizona – 20. tammikuuta 2011 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Rhodes, kutsumanimeltään Jay, toimi kuuden vuoden ajan, tammikuusta 1987 tammikuuhun 1993, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Arizonan osavaltion ensimmäisestä vaalipiiristä. Hän oli ehdolla myös vuoden 1992 edustajainhuoneen vaaleissa, mutta hävisi demokraatti Sam Coppersmithille. Hänen edeltäjänsä oli sittemmin Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toiminut John McCain, ja myös Rhodesin isä, John Jacob Rhodes Jr., toimi aiemmin saman vaalipiirin edustajana.
Rhodes oli varsinaiselta ammatiltaan juristi, jona hän työskenteli viimeksi lakiyritys Hunton & Williamsissa Washington D.C.:ssä. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon vuonna 1968 Arizonan yliopistossa, Tucsonissa. Rhodes osallistui juristiksi valmistumisensa jälkeen Vietnamin sotaan vuosina 1968–1970 Yhdysvaltain maavoimissa. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Rhodes oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, kaikki poikia. Hän kuoli tammikuussa 2011, 67-vuotiaana, Washington D.C:ssä sijaitsevassa veteraanisairaalassa. Hän oli ollut kolme kuukautta aiemmin auto-onnettomuudessa, jossa häneltä murtui kolme selkänikamaa.
Punaisten kirjainten arvoitus
Punaisten kirjaiden arvoitus () on brittiläisen kirjailijan Sir Arthur Conan Doylen kirjoittama ensimmäinen Sherlock Holmes -romaani, joka ilmestyi ensimmäisen kerran Britanniassa 1887. Suomeksi teos on julkaistu useilla eri nimillä: "Kosto" (1898), "Kostaja" (1899), "Vainottu" (1908) ja "Punaisten kirjainten arvoitus" (1982).
Romaani ilmestyi alun perin yhteisniteessä kahden muun romaanin kanssa. 1888 se ilmestyi yksinään, mutta kumpikaan laitos ei ollut menestys - lukijat ja arvostelijat tuskin edes huomasivat sitä. Yhdysvalloissa teos menestyi kuitenkin niin hyvin, että yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine tilasi Doylelta jatko-osan 1889 ("Neljän merkki").
Kirjassa Scotland Yard löytää autiotalosta miehen ruumiin. Seinältä löydetään verenpunaisilla kirjaimilla kirjoitettu RACHE.
"Punaisten kirjainten arvoitus" oli Doylen kolmas romaani. Se oli hänen vastineensa halpojen vihkoromaanien rikostarinoille. Doyle pyrki kirjoittamaan parannellun ja rationaalisen version niistä. Doyle aloitti romaanin kirjoittamisen maaliskuussa 1886 ja käsikirjoitus valmistui huhtikuun loppuun mennessä. Doyle lähetti käsikirjoituksen useille kustantajille, mutta yksikään ei halunnut julkaista sitä. Lopulta Ward, Lock and Company suostui julkaisemaan sen seuraavana vuonna yhteisniteessä kahden muun teoksen kanssa. Doyle suostui siihen, vaikka olikin tyytymätön julkaisutapaan ja saamaansa palkkioon (25 puntaa), joka oli vähemmän kuin mitä hän oli saanut novellista pari vuotta aikaisemmin.
"Punaisten kirjainten arvoitus" ilmestyi ensimmäisen kerran "Beeton's Christmas Annual" -lehdessä 1887 yhdessä kahden muun romaanin kanssa. Se ei menestynyt. Nykyään lehti on harvinainen keräilykappale ja sitä pidetään maailman kalleimpana lehtenä. Sothebyn huutokaupassa 2007 hyväkuntoinen kappale myytiin 156 000 dollarilla. 1888 romaani julkaistiin erillisenä kirjana, jonka kuvituksen teki Doylen isä Charles Altamont Doyle. Erillisjulkaisu ei menestynyt sen paremmin kuin ensimmäinenkään: Britanniassa sitä eivät huomanneet lukijat eivätkä arvostelijat.
Doyle ehti kirjoittaa kaksi romaania ("Micah Clarke" ja "Cloomberin salaisuus") ennen kuin yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine otti yhteyttä 1889 ja tilasi uuden Sherlock Holmes -romaanin. Toisin kuin Britanniassa romaani oli menestynyt Yhdysvalloissa niin hyvin, että kustantaja halusi uuden Holmes-seikkailun. Doyle kirjoitti Neljän merkit, joka ilmestyi helmikuussa 1890. "Neljän merkit" menestyi jo huomattavasti paremmin kuin "Punaisten kirjainten arvoitus".
Otto Bengtsson
Otto Bengtsson (20. elokuuta 1921 Fjälkestad – 4. heinäkuuta 1998 Knislinge) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti seuratasolla IFK Knislingeä. Bengtsson osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1952. Tuolloin hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksellaan 65,50 metriä. Bengtsson voitti maansa mestaruuden kerran, vuonna 1953.
Kokemusesitys
Kokemusesitys on katsojan kehollisessa ja tajunnallisessa kokemuksessa syntyvä esitys. Kokemusesitys on kokeellinen esitystaidemuoto, joka haastaa ajatuksen, että esitys on jotain missä joku "esiintyy", ja korostaa sen sijaan "katsojan" aktiivista osaa esitystapahtumassa. Kokemusesitys perustuu katsojan (kehollisen, tajunnallisen ja tilallisen) havaitsemisen muutokseen. Kokemusesityksessä katsojan kokemus ja esitys sulautuvat yhdeksi erottamattomaksi havaintokentäksi. Kokemusesitys ei välttämättä vaadi yhtään varsinaista esiintyjää, mutta silti kokemusesityksissä usein on myös esiintyjiä.
Irakin maakunnat
Irakin maakunnat (muhafazat, yksikössä muhafazah) ovat Irakin ylimmän tason aluehallintoyksiköitä. Ne jaetaan paikallishallintoa varten piirikuntiin (qadha) ja nämä edelleen nahiya-nimisiin alueisiin.
Esso (täsmennyssivu)
Esso tai esso voi tarkoittaa:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 m
Helsingin olympiakisojen naisten 100 metrin juoksuun osallistui 56 urheilijaa edustaen 27 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 21.–22. heinäkuuta. Virallisissa tuloksissa käytettiin käsiaikaa.
Eriä kaikkiaan 12, joista jokaisesta 2 nopeinta jatkoon.
1.erä
2.erä
3.erä
4.erä
5.erä
6.erä
7.erä
8.erä
9.erä
10.erä
11.erä
12.erä
1.erä
2.erä
3.erä
4.erä
1.erä
2.erä
Jorma Ylönen
Jorma Johan Ylönen (5. helmikuuta 1931 Hämeenkyrö – 27. toukokuuta 2007 Järvenpää) oli suomalainen viulisti, joka sai Suomen Muusikkojen Liitto ry:n tunnustuspalkinnon vuonna 1984 ja joka sijoittui Gramexin studiomuusikkojen listalle sijalle 10.
Carter Conlon
Carter C. Conlon (s. 1953) on yhdysvaltalainen kristitty pastori, kirjailija ja muusikko. Conlon toimii vanhempana pastorina Times Square Church -seurakunnassa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Conlon tuli pastoriksi New Yorkiin vuonna 1994, silloisen vanhimman pastorin David Wilkersonin kutsumana. Conlon nimitettiin jatkamaan Wilkersonin työtä vuonna 2001. Ennen pastorin työtä Conlon teki uran poliisina, pastorina ja perusti kristillisen koulun Ottawaan, Kanadaan. Pastorina olleessaan Kanadassa hän työskenteli maatilallaan kasvattaen lampaita. Hän on naimisissa Teresa Conlonin kanssa, ja heillä on kolme lasta. Conlon on ollut mukana järjestämässä "Prayer In The Square" -tapahtumaa.
Heikki Hämäläinen (muusikko)
Heikki Jarmo Olavi Hämäläinen (s. 11. marraskuuta 1947) on suomalainen viulisti, joka sai Suomen Muusikkojen Liiton tunnustuspalkinnon 
ja joka sijoittuu Gramexin studiomuusikkojen listalle sijalle 11 .
Jorge Molina
Jorge Molina Vidal (s. 22. huhtikuuta 1982 Alcoy, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Getafea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Molina edusti lähes koko alku-uransa ajan alemman sarjatason joukkueita Alcoyanoa, Benidormia ja Gandía. Ensimmäistä kertaa Segunda División B:ssä hän pelasi vuonna 2005 Benidormin riveissä.
Kesällä 2009 hän siirtyi Elcheen, joka pelasi Segunda Divisiónissa. 19. kesäkuuta 2010 hän teki joukkueensa kaikki maalit, kun Elche vei voiton Real Sociedadista numeroin 4–1. Hän pelasi joukkueessa kaiken kaikkiaan erinomaisen kauden tehden 38 ottelussa 26 maalia, jolla hän voitti myös sarjan maalikuninkuuden.
29. kesäkuuta 2010 Molina teki nelivuotisen sopimuksen Real Betisin kanssa ja hänestä maksettiin 1,6 miljoonan euron siirtokorvaus. Siirtosumma voi vielä nousta 500 000 eurolla, mikäli joukkue nousee sarjakauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Juhani Tiainen
Juhani Tiainen on suomalainen viulisti, joka sijoittuu Gramexin studiomuusikkojen listalle sijalle 14.
Tapio Salo (basisti)
Tapio Salo (22. toukokuuta 1948 Kuru – 17. maaliskuuta 2010 Espoo) oli suomalainen kontrabasisti.
Salo oli kokenut studiomuusikko: hän sijoittui sijalle 15 Gramexin vuonna 2007 julkaisemalla listalla Suomen kautta aikain ahkerimmista studiomuusikoista. Studiotyön lisäksi hän soitti muun muassa Tampereen kaupunginorkesterissa, teattereissa, Yleisradion TV2:n viihdeohjelmissa sekä monen artistin, kuten Eino Grönin, Paula Koivuniemen ja Reijo Taipaleen, keikkaorkestereissa. Lempinimen ”Jäpikkä” saanut Salo opiskeli kenraalibassoa, musiikinteoriaa, soinnutusta ja säveltapailua käydessään Tampereen musiikkiopistoa 1960-luvulla.
Salo sai täyden taiteilijaeläkkeen vuonna 2006. Hän kuoli maaliskuussa 2010, 61-vuotiaana, pitkäaikaiseen sairauteen.
Pyrstöerakkokolibri
Pyrstöerakkokolibri ("Phaethornis superciliosus") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, eteläisestä Venezuelasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasilian pohjoisosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766.
Ruoste-erakkokolibri
Ruoste-erakkokolibri ("Phaethornis griseogularis") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien rinteitä Kolumbiassa, eteläisessä Venezuelassa, Ecuadorissa ja läntisessä Perussa, sekä eräät vuoret Pohjois-Brasiliaassa. Lajista tunnetaan kolme alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1851.
Reliant Regal
Reliant Regal oli Reliant Motor Companyn valmistama pieni kolmipyöräinen auto. Sitä valmistettiin vuosina 1952-1971.
Ruskoerakkokolibri
Ruskoerakkokolibri ("Phaethornis pretrei") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Boliviasta, Pohjois-Argentiinasta ja Paraguaysta Amazonasin etelänpuoleiseen osaan Brasiliaa. René-Primevère Lesson ja Adolphe Delattre kuvailivat lajin holotyypin Brasilian Minas Geraisista vuonna 1839.
Liettuan venäläiset
Liettuan venäläiset tai liettuanvenäläiset ovat Liettuassa asuvia henkilöitä, jotka katsotaan syntyperältään tai juuriltaan venäläisiksi. Vuonna 2001 Liettuassa asui 219 789 venäläistä käsittäen 6,31 % maan väkiluvusta. Venäläiset ovat Liettuan toiseksi suurin vähemmistö puolalaisten jälkeen.
Sepelerakkokolibri
Sepelerakkokolibri ("Phaethornis atrimentalis") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itärinteet Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin Naposta vuonna 1858.
Solmioerakkokolibri
Solmioerakkokolibri ("Phaethornis hispidus") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itäpuolen alavat maat Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa ja läntisessä Brasiliassa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Boliviasta vuonna 1846.
Suomuerakkokolibri
Suomuerakkokolibri ("Phaethornis eurynome") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen keskiosan Paraguayn itäosissa, Argentiinan koillisosissa sekä Brasilian kaakkoisosassa Bahiasta Rio Grande do Suliin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1832.
Nigel Melker
Nigel Melker (s. 25. tammikuuta 1991 Rotterdam) on hollantilainen autourheilija.
Melker aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 2001 ja voitti Alankomaiden Mini Junior Cupin. Vuonna 2005 hän voitti Saksan Junior-sarjan mestaruuden ja oli paras tulokas Euroopan ICA Junior -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 Melker siirtyi Formula Renault 2.0 -sarjaan ja sijoittui sarjassa 12:ta. Seuraavana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa huonolla menestyksellä.
Vuonna 2010 Melker kilpaili GP3-sarjassa Mücke Motorsportin tallissa ja onnistui ajamaan pisteille vain kauden päätöskilpailussa, jossa saavutti yhden pisteen sijoittumalla lauantain pitkässä kilpailussa kahdeksanneksi. Paalupaikoista hän saavutti neljä pistettä. Melker jatkoi GP3-sarjassa myös kaudella 2011. Hän voitti kauden avauskilpailun Turkissa ja keräsi kauden aikana 38 pistettä sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Formula 3 Euroseries-sarjassa sijoituen sarjan neljänneksi.
Vuonna 2012 Melker ajoi GP2-sarjassa Ocean Racing Technology-tallin kuljettajana ja saavutti 25 pistettä sijoittuen sarjan 19:neksi.
GP2 -sarjan ohella vuonna 2012 hän ajoi kaksi kilpailua World Series by Renault-sarjassa sijoittuen heti ensimmäisessä kilpailussaan palkintokorokkeelle. Vuonna 2013 Melker jatkoi täyden kauden WSBR-sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Vuonna 2014 Melker kilpaili uudessa Formula Acceleration 1 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden.
Kultavatsaviheltäjä
Kultavatsaviheltäjä ("Pachycephala pectoralis") on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa sekä Indonesiassa tavattava viheltäjiin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan kultavatsaviheltäjä on 16–18 cm. Kultavatsaviheltäjäkoiras on selästään ja siivistään väriltään vihreä. Pää on musta ja niskassa kulkee keltainen raita. Koiraan kurkku on valkoinen ja rinnan poikki kulkee leveähkö musta juova. Vatsastaan koiraskultavatsaviheltäjä on kirkkaan keltainen. Naaras on selästään harmahtavan ruskea ja vatsastaan vaalea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta niiden siivissä on myös punaruskeaa väriä. Naaraskultavatsaviheltäjä muistuttaa ulkonäöltään punakurkkuviheltäjä- ("Pachycephala inornata") ja lyijyselkäviheltäjänaaraita ("Pachycephala rufiventris").
Australiassa kultavatsaviheltäjää tavataan alueelta, joka ulottuu Queenslandin osavaltion rannikolta etelään Victorian ja Etelä-Australian osavaltioihin ja rannikkoa pitkin Länsi-Australiaan sekä Tasmaniaan. Lisäksi kultavatsaviheltäjää tavataan Indonesian saaristosta ja Papua-Uudesta-Guineasta. Linnun elinympäristöä ovat sademetsät, malleekasvusto, eukalyptusmetsät ja pensaikot. Toisinaan sitä tavataan puutarhoistakin.
Kultavatsaviheltäjät liikkuvat yleensä pareittain. Linnun äänet ovat melodisia vihellyksiä ja se kuuluu Australian äänekkäimpiin lajeihin. Ravintonaan se käyttää pääasiassa hyönteisiä ja voi syödä myös marjoja. Kultavatsaviheltäjä pyydystää hyönteisiä puiden latvustoista ja pensaikoista ja voi muodostaa sekaparvia yhdessä muiden hyönteisiä syövien lintujen kanssa.
Lajin pesimäkausi kestää syyskuulta tammikuulle. Kultavatsaviheltäjäpariskunta rakentaa oksanhaarukkaan kuppimaisen pesän risuista, puun kuoresta, ruohoista ja hämähäkinseitistä. Pesimäkaudessa on vain yksi pesintä ja naaras munii kahdesta kolmeen munaa. Munien haudonta-aika on hieman yli kaksi viikkoa ja sekä koiras että naaras hautovat munia. Molemmat puolisot osallistuvat myös poikasten ruokintaan hyönteisillä ja marjoilla.
Solomon R. Guggenheimin säätiö
Solomon R. Guggenheimin säätiö () on yhteisö, jonka perustivat vuonna 1937 Solomon R. Guggenheim ja taiteilija Hilla von Rebay. Sen tehtävänä on kerätä, säilyttää ja tulkita modernia- ja nykytaidetta sekä tutkia eri kulttuurien ideoita voimakkaiden kuratoriaalisten ja kasvatuksellisten ja yhteistyöaloitteiden kautta.
Yhdysvaltain lain mukaan säätiö on voittoa tuottamaton organisaatio (). Se ei saa tuottaa voittoa, vaan saa rahoitusta julkisista varoista ja lahjoituksina. Myöskään Suomessa säätiön tarkoituksena ei voi olla liiketoiminnan harjoittaminen, välittömän taloudellisen edun hankkiminen perustajalle, tai luottamus- tai toimihenkilöille.
Suomalainen sijoittaja Carl Gustaf Ehrnrooth valittiin syyskuussa 2008 Solomon R. Guggenheimin säätiön hallitukseen.
Säätiön ensimmäinen museo oli non-objektiivisen taiteen museo, joka toimi vuokratiloissa Park Avenuella New Yorkissa. Lisäksi sillä on museo New Yorkissa, Venetsiassa ja Bilbaossa, ja Abu Dhabiin on ollut pitkään rakenteilla.
Useita suunnitelmia on jäänyt toteutumatta ja joitakin hankkeita on lopetettu muutaman vuoden kuluttua.
Helsingin kaupunki tilasi tammikuussa 2011 yhteistyöselvityksen Guggenheim Helsinki -museon pohjan tutkimiseksi. Hanke kaatui Helsingin kaupunginhallituksen äänestyksessä 2. toukokuuta 2012 äänin 8–7.
Säätiö julkaisi syyskuussa 2013 uuden ehdotuksen Helsingille.
Vuosina 1988−2008 Guggenheimin säätiötä johtanutta Thomas Krensiä pidetään säätiön toiminnan kansainvälisen laajentumisen aikaansaajana.
Guggenheim-museoiden näyttelyprofiili on tasoltaan korkea, ja museoissa esitetään arvostettuja taiteilijoita kaikkialta maailmasta. Viime vuosien taiteilijoista mainittakoon esimerkiksi italialainen Maurizio Cattelan, korealainen Lee Ufan ja venäläinen Wassily Kandinsky.
Korkeatasoisen taiteellisen laadun lisäksi vuonna 1997 avattu Guggenheim Bilbao on tuonut erinomaisen taloudellisen tuloksen. Bilbao-ilmiöksi kutsuttua ilmiötä taloudellista hyvinvointia tuovasta taidemuseosta on tutkittu perusteellisesti. Vuosina 1995-2010 on aiheesta julkaistu noin 80 erilaista tutkimusta. Monet taloudellisissa vaikeuksissa kamppailevat kaupungit ovat miettineet yhdessä Guggenheimin säätiön kanssa tehtyjen soveltuvuustutkimusten avulla, voisiko taidemuseo piristää niiden alueen taloutta Bilbaon tapaan.
Ongelmaksi on nähty, että Bilbao-ilmiötä on vaikea toistaa muualla. Myös Guggenheimin säätiön hankkeita on arvosteltu siitä, että tällaiset projektit näyttävät nousevan enemmänkin halusta käyttää taidetta taloudellisena moottorina kuin syvästi koettuna kulttuurisena välttämättömyytenä. Amerikkalainen Lee Rosenbaum kertoo seuranneensa useita Guggenheimin kosintayrityksiä ja sanoo olevansa ällistynyt siitä, että Guggenheimin kosijat eivät ymmärrä, että Bilbao-ilmiö ei ole edennyt muualle. Hänen mielestään ihmiset menevät Baskimaahan enemmän Gehryn kuin Guggenheimin takia.
Vuodesta 1958 alkaen säätiö myönsi muutaman kerran Guggenheim International Award -palkintoa, aluksi maalaustaiteesta, vuonna 1966 kuvanveistosta. Palkinto oli aikansa suurin taidepalkinto.
Leanne Smith
Leanne Smith (s. 28. toukokuuta 1987) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Smithin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Lake Louisen syöksylaskussa 1. joulukuuta 2007, jossa hän sijoittui 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa kaudella 2010–2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val d'Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2012. Samalla kaudella hän oli kolmas Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Smith sijoittui superalppiyhdistetyssä sijalle 21 ja supersuurpujottelussa sijalle 18. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa 19:s, Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 syöksylaskussa 12:s ja supersuurpujottelussa 16:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa 18:nneksi.
Turvallisuusmarginaali (Toksikologia)
Turvallisuusmarginaali tarkoittaa tosiasiallisen tilanteen etäisyyttä turvalliseksi arvioidusta. Toksikologiassa turvallisuusmarginaalilla tarkoitetaan esimerkiksi kemikaalin sallitun määrän suhdetta siihen määrään, joka esimerkiksi eläinkokeissa on todettu turvalliseksi. Turvallisuusmarginaali asetetaan usein satakertaiseksi. Jos esimerkiksi päivittäinen annos 100 mg/kg elintarvikkeen lisäainetta todetaan turvalliseksi koe-eläimelle, ihmiselle asetetaan raja-arvoksi 1 mg/kg päivässä.
Turvallisuusmarginaalin tarkoituksena on suojata esim. kuluttajaa siinäkin tapauksessa, että ihminen sattuisi olemaan herkempi kuin koe-eläin, tai jos aineella olisi yllättäviä vaikutuksia. Usein turvallisuusmarginaali on todellisuudessa paljon hallinnollisesti asetettua suurempi, koska altistus ei ole läheskään teoreettisesti lasketun suuruinen.
Farmakologiassa turvallisuusmarginaalilla tarkoitetaan usein ns. terapeuttista indeksiä, joka on hoitoannoksen ja myrkyllisen annoksen etäisyys toisistaan. Se on hyvin usein pienempi, kuin monille kemikaaleille käytetty satakertainen turvallisuusmarginaali. Siksi lääkkeiden käytössä edellytetään ammattitaitoa, ja moniin lääkkeisiin tarvitaan lääkärin määräys.
Overdisc
Overdisc Oy oli Jarmo Jylhän perustama levy-yhtiö, 
joka lopetti toimintansa vuonna 2003. Levyttäneitä artisteja olivat muun muassa Jaska Mäkynen, Jarno Sarjanen, Taisto Wesslin, Hillel Tokazier ja Helena Salo.
Altis
Sebastian Hämäläinen (s. 2. kesäkuuta 1990, Turku) eli Altis, tunnetaan myös nimellä AKA on turkulainen rap-artisti ja rapin Suomen mestari vuosilta 2008 ja 2010. Altis julkaisi ensimmäisen levyn Sairaala LP:n omakustanteena vuonna 2009 artistinimellä AKA. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Ottaa päähän" julkaistiin Skill Street Entertainmentin kautta 27. heinäkuuta 2011. Altiksen kolmas albumi Kovakustanne LP julkaistiin 7. kesäkuuta 2012 omakustanteena.
Altiksen vahvuuksina voidaan pitää hänen punchlinejaan, metaforiaan ja multiriimejään. Artistin freestylet ja tekstit ovat monesti aggressiivisia ja erittäin väkivaltaisia, mutta usein humoristisella otteella kerrottuja. Täten häntä onkin verrattu Eminemiin. Merkillepantavaa on myös hänen monissa kappaleissaan esiintyvä tarinankerronnallinen ja juonellinen kirjoitustyylinsä.
Altis on osallistunut RAP SM -kilpailuun vuosina 2007, 2008 ja 2010. Vuosina 2008 ja 2010 hän voitti.
Deutsche Guggenheim
Deutsche Guggenheim oli Berliinissä Deutsche Bankin rakennuksen alakerrassa sijaitseva taidemuseo. Se oli Deutsche Bankin ja Solomon R. Guggenheimin säätiön yhteisyritys, joka päättyi vuoden 2012 lopussa.
Unter den Lindenin varrella sijaitseva museo avattiin vuonna 1997 rakennuksessa, joka on valmistunut vuonna 1920. Näyttelyhallin suunnitteli amerikkalainen arkkitehti Rickhard Gluckman, ja siinä oli näyttelytilaa noin 350 m². Taidemuseossa järjestettiin kolmesta viiteen merkittävää taidenäyttelyä vuosittain.
Guggenheim-museon ensimmäinen johtaja Hilla Rebay muutti New Yorkiin Preussista.
Museossa järjestettiin vuosina 1997-2012 noin 60 näyttelyä, ja vierailijoita oli 1,8 miljoonaa.
Museossa oli esillä muun muassa Jeff Wallin ja Anish Kapoorin teoksia sekä puolalaisen taiteen näyttely noin 30 taiteilijalta. Kesällä 2008 toteutti taiteilija Collin Schorr näyttelyn "Freeway Balconies", jossa oli taiteilijoiden omakuvia ja otos amerikkalaisen nykytaiteen suuntauksista. Kolme vuotta aikaisemmin näyttelyssä ”Vanity of Allegory” oli teoksia Andy Warholilta, Federico Felliniltä, Walt Disneyltä ja Marcel Duchampilta.
Deutsche Guggenheimissa oli myös esillä osia pankin yli 50 000 teoksen kokoelmasta. Sen 25-vuotisen perustamisen kunniaksi kesällä 2005 esitettiin Zaha Hahidin näyttelyarkkitehtuuria. Kokoelman taiteilijoista esillä on ollut teoksia muun muassa Anish Kapoorilta, Gerhard Richteriltä, Jeff Koonsilta ja William Kentridgeltä.
Vuoden taiteilijana 2012 oli slovenialainen Roman Ondak, ja museossa oli esillä yhdeksän taiteilijan näyttely ”Found in Translation” keväällä 2012. Myöhemmin vuonna 2012 järjestettiin Gabriel Orozcon ja Cindy Shermanin näyttelyt.Helmikuussa 2012 Deutsche Bank ilmoitti, että nykyisen muotoista yhteistyötä ei enää jatketa Guggenheimin säätiön kanssa vuoden 2012 jälkeen. Pankin tiedotteen mukaan se haluaa laajentaa läsnäoloaan Berliinissä ja kulttuuriin liittyvää toimintaansa. "The New York Timesin" kriitikon Carol Vogelin mukaan kumpikaan osapuoli ei maininnut konkreettista syytä siihen, miksi yhteistyö loppui.
Ottaa päähän
Ottaa päähän on rap-artisti Altiksen ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Skill Street Entertainment 27. heinäkuuta 2011.
Freund
Freund on "ystävää" tarkoittava saksan kielen sana, joka on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Surinamen maroonit
Maroonit ovat Surinamessa asuvia 1700-luvun aikana plantaaseilta maan sisäosiin karanneiden afrikkalaisorjien jälkeläisiä. Nykyisin he muodostavat noin 10 % maan 486 000 asukkaasta. Maroonien ja maan intialaistaustaisen väestön keskinäiset epäluulot ovat johtaneet ajoittain jopa aseellisiin yhteenottoihin.
Maroonien lukumäärä oli vuoteen 1728 mennessä kasvanut merkittäväksi. Hollantilaiset tekivät useita retkiä Surinamen sisämaahan maroonien kiinnisaamiseksi, mutta retket osoittautuivat hyödyttömiksi. Vuonna 1730 paikallinen hallinto yritti pelotella afrikkalaisorjia kiduttamalla yhtätoista kiinni saatua maroonia. Tämä johti maroonien tekemiin hyökkäyksiin hollantilaisia vastaan ja näiden pitikin pian solmia rauha maroonien kanssa. Rauha tehtiin vuonna 1749 marooneja johtaneen kapteeni Adoen kanssa. Rauhanteon yhteydessä alueen kuvernööri antoi Adoelle hopeanuppisen sauvan, johon oli kaiverrettu Surinamen vaakuna. Lisäksi Adoelle luvattiin lisää lahjoja, mutta ne eivät päässeet perille, kun rauhasta tietämättömät maroonit hyökkäsivät niitä kuljettaneiden hollantilaisten kimppuun. Syttyi uusi sota, jonka päätteeksi maroonien kanssa solmittiin vuonna 1761 uusi rauha.
Vuoden 1761 rauhassa hollantilaiset sitoutuivat luovuttamaan marooneille aseita ja nämä puolestaan suostuivat palauttamaan siitä lähtien karkaavat orjat. Tämäkin rauha rikkoutui ja sotaa käytiin jälleen vuodesta 1772 eteenpäin maroonien kanssa. Orjakauppa kiellettiin vuonna 1818, mutta orjuus vasta vuonna 1863. Kun marooneja ei saatu työskentelemään plantaaseilla, maahan tuotiin suuria määriä intialaisia ja jaavalaisia työntekijöitä. Suriname itsenäistyi vuonna 1975, ja vuonna 1980 maassa tapahtui Dési Boutersen johtama vallankaappaus. Boutersen vastaisen Ronnie Brunswijkin sissijoukot koostuivat pääasiassa marooneista, ja nämä sissijoukot kävivät hallituksen vastaista sotaa Surinamen sisäosien viidakossa ja Ranskan Guayanan vastaisella rajalla. Brunswijkin kanssa tehtiin rauha vuonna 1989, kun Ramsewak Shankar oli noussut presidentiksi. Maroonien aseelinen toiminta jatkui kuitenkin vielä muutaman vuoden ajan.
Monet maroonit on virallisesti kastettu kristinuskoon, mutta perinteisiä uskontoja harjoitetaan yhä. Yksi tärkeä uskonto on afrikkalaisperäinen winti. Maroonit puhuvat muun maussa kwintiä ja aukania, jotka ovat molemmat kreolikieliä. Monet maroonit osaavat myös Surinamen yleiskieltä sranang tongoa.
Luna-Glob
Luna-Glob (Луна-Глоб) tai Luna 25 on Venäjän avaruusjärjestön vuodesta 1997 alkaen suunnittelema miehittämätön avaruusalus , johon liittyy laskeutumisaluksen käyttö. Alun perin Luna-Glob aiottiin laukaista Sojuz-raketilla Kuuta kohden vuonna 2012. Tällä hetkellä laukaisun ajankohdaksi on suunniteltu joko vuotta 2018 tai 2019.
Luna-Glob on yksi neljästä suunnitellusta lennosta Kuuhun. Vuoden 2015 jälkeen Venäjä aikoo rakentaa miehittämättömän pysyvän kuuaseman. Luna-Glob 1:ssä on neljä japanilaista penetraattoria. Kuuta kiertävän ja laskeutuvan aluksen massa on 120 kg.
Luna-Glob 2 laukaistaneen vuonna 2012, ja se kuljettaa kuun pinnalle 50 kg painavan ajokin.
Luna-Grunt on vuonna 2014 laukaistava kuuluotain, jossa matkaa ajokki ja joka hakee näytteitä kuusta.
Kuuasema Lunnyj Poligon on suunnitelmissa vuoteen 2020 mennessä.
Annikki Luukela
Lea Annikki Luukela (s. 18. marraskuuta 1944) on kuvataiteilija ja ensimmäisiä suomalaisia valotaiteen tekijöitä. Luukela tekee valoveistoksia, valokineettisiä teoksia ja tilateoksia valolla sekä peilisarjoilla. Hän on tehnyt lisäksi hologrammeja ja suunnitellut varjotanssiesityksiin valovisualisointeja.
Dimensio-ryhmään kuuluva Luukela opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1964–1968. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1971.
Luukelan sisar on tekstilitaiteilija Maija Lavonen.
Jumalista ja ihmisistä
Jumalista ja ihmisistä on Xavier Beauvois'n ohjaama tosipohjainen uskonnollinen draamaelokuva vuodelta 2010. Ranskalaisfilmi kuvaa pienen trappistimunkkien ryhmän elämää luostarissa Algeriassa vuonna 1996 ja heidän kohtaamaansa terrorin uhkaa, joka huipentui munkkien joukkosurmaan saman vuoden keväällä.
Biologinen vaara
Biologinen vaara tai biovaara, viittaa biologisiin tekijöihin, jotka aiheuttavat vaaraa eläville organismeille, niistä tärkeimpänä ihmiset. Niihin voi kuulua lääketieteelliset jätteet, kuten käytetyt neulat, mikro-organisminäytteet, virukset tai myrkyt biologisista lähteistä. Niihin kuuluvat myös eläimille haitalliset aineet. Termiä "Biovaara" ja vastaavaa varoitusmerkkiä käytetäänkin juuri ennakkovaroituksena, että ne joilla on mahdollisuus olla ko. aineille alttiina, voivat siihen valmistautua.
Biologisilla tekijöillä tarkoitetaan
Unicodessa biovaaran symboli on U+2623 (☣).
Dimensio (taiteilijaryhmä)
Dimensio on suomalainen vuonna 1972 perustama taiteilijaryhmä. Sen perustajat olivat konstruktivisteja, ja ryhmän tavoitteena oli kokeellinen taide ja taiteidenvälinen ilmaisu.
Perustajajäseniin kuului muun muassa Antti Maasalo. Osmo Valtonen on ollut ryhmän johtohahmoja. Muita ryhmään kuuluneita taiteilijoita ovat olleet muun muassa Jorma Hautala, Olavi Lanu, Aimo Taleva, Ernst Mether-Borgström ja Raimo Utriainen. Ryhmän piirissä on ollut myös muusikoita, kuten Erkki Kurenniemi, Jarmo Sermilä ja Otto Romanowski, sekä arkkitehteja.
Justin Gabriel
Paul Lloyd Jr. (3. maaliskuuta 1981) on toisen sukupolven eteläafrikkalainen showpainija. Hänellä on sopimus World Wrestling Entertainmentin kanssa missä hän esiintyy sen SmackDown brändissä nimellä Justin Gabriel. Hän oli kilpailijana WWE NXT ohjelman ensimmäisellä kaudella missä hän sijoittui kolmanneksi ennen Nexusiin liittymistä Rawissa. Hän on entinen FCW Florida Heavyweight Champion.
Pituus: 185 cm
Paino: 98 kg
Cuttack
Cuttack () on kaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 606 007 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan. Kaupunki sijaitsee Mahanadijoen varrella noin 20 kilometriä koilliseen Bhubaneswarin kaupungista.
Brahmapur
Brahmapur () on kaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 355 823 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan. Kaupunki sijaitsee noin 200 kilometriä lounaaseen osavaltion pääkaupungista Bhubaneswarista.
David Lodge (ääninäyttelijä)
David Lodge on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt pääosin videopelien parissa, sekä dubannut animesarjoja ja elokuvia englanniksi.
Lodge aloitti ääninäyttelemisen animaatioiden ja videopelien parissa 1990-luvulla, tehden muun muassa vierasrooleja Pilipalipiloteihin, Duckmaniin ja I Am Weaseliin. Videopelejä olivat tuolloin The Dig ja . Sittemmin vuodesta 1999 lähtien Lodge teki useita rooleja Power Rangers -sarjoihin. Hän toimi aluksi Power Rangers Lost Galaxyssa sarjan konnan Trakeenan apurina Villamaxina. Sittemmin seuraavissa sarjoissa Lodge jatkoi roistojen rooleissa, ollen Lokin äänenä Power Rangers Lightspeed Rescuessa. Myöhemmissä sarjoissa Power Rangers Time Forcessa ja Power Rangers Wild Forcessa Lodge teki muutaman jakson verran vierasrooleja.
Power Rangereiden aikana Lodge päätyi tekemään dubbausrooleja animesarjoihin ja elokuviin 2000-luvulta lähtien. Hän on dubannut muun muassa Mashuranbossa, Digimon, , Digimon Frontier, Naruto ja Bleach.
Vuosina 2006–2007 Lodge teki ensimmäisen DC Comics sarjakuvaan pohjautuvan roolin Legion of Super Heroesissa. Hän ääninäytteli sarjassa Tharok ja Controller roistoja. Vuotta myöhemmin Lodge palasi takaisin Power Rangerin pariin videopelin myötä. Pelissä hän toimi Power Rangereiden vihollisten Choobon ja Moltorin ääninä. Lisäksi on ääninäytteli pelissä Sheriffi Toothpickkia.
Jaakko Julkunen
Jaakko Julkunen (29. heinäkuuta 1938 Sortavala – 21. tammikuuta 2011 Joensuu) oli suomalainen valokuvaaja.
Julkunen aloitti työn valokuvan parissa 1955 valokuvaharjoittelijana joensuulaisessa Kuva-Lassissa. Hänen ensimmäinen lehtikuvaajan työpaikkansa oli vuodesta 1957 sanomalehti Karjalainen, jonka ensimmäinen päätoiminen valokuvaaja hän oli, ja hän työskenteli siellä vuoteen 1971. Hän siirtyi 1972 Helsingin Sanomiin, joka perusti silloin aluetoimituksen Kuopioon. 1994 hän siirtyi HS:n Lappeenrannan toimituksen valokuvaajaksi ja oli siellä vuoteen 2000, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tehtävissään Julkunen kiersi kuitenkin niin eri puolilla Suomea kuin ulkomaillakin, erityisesti Neuvostoliitossa ja Venäjällä. Julkisuuden henkilöiden lisäksi hän kuvasi huumorin ja realismin keinoin erityisesti itäsuomalaisia ihmisiä. 
Julkunen oli merkittävänä vaikuttajana perustettaessa 1987 Kuopioon VB-valokuvakeskusta.
Julkunen julkaisi kaksi kuvateosta ja piti useita valokuvanäyttelyjä, joista viimeinen, yhdessä VB-valokuvakeskuksen kanssa toteutettu Julkusen ja Raimo Heimosen yhteisnäyttely oli meneillään Kotkan valokuvakeskuksessa hänen kuollessaan. Muistonäyttely "Siperia opettaa" järjestettiin VB-valokuvakeskuksessa 21. lokakuuta – 27. marraskuuta 2011.
Juf
Juf on noin 30 asukkaan kylä Kaakkois-Sveitsissä, Aversin kunnassa, Graubündenin kantonissa. Kylä sijaitsee Reinin yhden alkujoen Averser Rheinin latvoilla, Aversin laaksossa, 2 124 metrin korkeudessa. Tiettävästi kylä on Euroopan korkeimmalla sijaitseva, ympäri vuoden asuttu kylä.
Matkailu on Jufin tärkeä elinkeino. Siellä on loma-asuntoja ja se on myös monen retkeilyreitin alkupiste. Kylään on postiautoyhteys Andeerista (8 vuoroa päivittäin).
Säämiskäerakkokolibri
Säämiskäerakkokolibri ("Phaethornis syrmatophorus") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien rinteet Kolumbiasta Ecuadoriin ja Pohjois-Peruun. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin länsiosasta vuonna 1851.
Vaaleaerakkokolibri
Vaaleaerakkokolibri ("Phaethornis anthophilus") on amerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman keskiosista Kolumbiaan ja Pohjois-Venezuelaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista "hyalinus" elää vain Panaman eteläisellä Archipiélago de las Perlasin saariryhmällä. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Kolumbian El Valle del Río Magdalenasta vuonna 1843.
Venezuelanerakkokolibri
Venezuelanerakkokolibri ("Phaethornis rupurumii") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, Kolumbian itäreunasta Venezuelaan ja läntiseen Guyanaan, sekä Pohjois-Brasiliaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Adolphe Boucard kuvaili lajin holotyypin Guyanan Rupununijoelta vuonna 1892.
Vihererakkokolibri
Vihererakkokolibri ("Phaethornis guy") on amerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta Kolumbiaan, Venezuelaan, Trinidadiin, Ecuadoriin ja Kaakkois-Peruun. Lajista tunnetaan neljä alalajia. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Trinidadista vuonna 1833.
Viiksierakkokolibri
Viiksierakkokolibri ("Phaethornis yaruqui") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Kolumbian ja Ecuadorin länsiosat, mahdollisesti myös Panaman lounaisosia. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin Yaruquista vuonna 1851.
Penrosen kolmio
Penrosen kolmio on optinen harha ja esimerkki siitä, miten kaksiulotteiselle pinnalle voidaan toteuttaa todellisuudessa mahdoton kolmiulotteinen kappale. Penrosen kolmion loi alun perin ruotsalainen taiteilija Oscar Reutersvärd vuonna 1934, mutta nimensä kappale sai Roger Penrosen popularisoinnin myötä 1950-luvulla. Penrosen kolmion popularisointiin on vaikuttanut myös hollantilainen taiteilija Maurits Cornelis Escher, jonka työssä ”Vesiputous” on käytetty Penrosen kolmiota.
Pass Lunghin
Pass Lunghin on vuoristosola Kaakkois-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa, Bregaglian ja Bivion kuntien rajalla. Sola on 2 645 metrin korkeudessa.
Pass Lunghin on kolmen suuren vesistön vedenjakaja:
Sola on retkeilyreittien risteyskohta. Solassa ei ole tietä.
Vyöerakkokolibri
Vyöerakkokolibri ("Phaethornis ruber") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää pääosan mantereen pohjoisosasta, Kolumbiasta Ranskan Guayanaan, Brasiliaan, Peruun, Ecuadoriin ja Pohjois-Boliviaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1758.
Liekkikaulurikolibri
Liekkikaulurikolibri ("Threnetes ruckeri") on amerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Keski-Amerikan Belizestä ja Guatemalan itäosista Panamaan, Kolumbiaan, läntiseen Ecuadoriin ja Venezuelan luoteisosaan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin Esmeraldasista vuonna 1847.
Nokikaulurikolibri
Nokikaulurikolibri ("Threnetes niger") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, Kolumbiasta Peruun, Pohjois-Boliviaan, Brasiliaan ja Ranskan Guayanaan. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1758.
Constantine (täsmennyssivu)
Constantine voi viitata seuraaviin:
Grizzly Man
Grizzly Man on Werner Herzogin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2005. Elokuva kertoo harmaakarhuharrastaja Timothy Treadwellin elämästä ja kuolemasta. Kuvamateriaali koostuu Treadwellin harmaakarhujen parissa kuvaamista otoksista ja Herzogin tekemistä Treadwellin tuttavapiirin haastatteluista. Elokuvan tuotti Discovery Channelin dokumenttijaos Discovery Docs yhdessä Lions Gate Entertainmentin kanssa. Musiikin elokuvaan sävelsi brittiläinen laulaja-laulunkirjoittaja, kitaristi Richard Thompson.
Timothy Treadwell vietti 13 kesää Katmain kansallispuisto- ja luonnonsuojelualueella Alaskassa. Ajan mittaan hän alkoi kokea puiston harmaakarhujen luottavan häneen: ne sallivat hänen lähestyä niitä ja jopa koskettaa niitä. Puistoviranomaiset varoittivat Treadwellia useaan otteeseen hänen puuhiensa vaarallisuudesta. Deb Ligget, Katmain ja Lake Clarkin kansallispuistojen johtava valvoja kertoi "Anchorage Daily Newsille" vuonna 2001 pitävänsä Treadwellin toimia parhaimmillaankin ajattelemattomina. "Pahimmillaan se voi olla vaarallista. Timothyn riskialtis käyttäytyminen voi viime kädessä asettaa muut puiston vieraat ja karhut vaaroille alttiiksi." Treadwell filmasi kokemuksensa ja käytti kuvaamaansa aineistoa valistustyössään, joka käsitteli Pohjois-Amerikan karhujen kohtaamia vaikeuksia. Vuonna 2003, kolmannentoista puistossa viettämänsä kesän lopussa Treadwell ja hänen tyttöystävänsä Amie Huguenard joutuivat karhun hyökkäyksen kohteeksi. Karhu tappoi heidät ja söi osia heidän ruumiistaan.
Elokuvan tuotannolle pyydettiin lupa Jewel Palovakilta, joka oli Treadwellin läheinen ystävä ja tämän kanssa Grizzly People -järjestön perustajia. Treadwellin kuoleman jälkeen Palovak jäi yksinään johtamaan järjestöä. Hänen hallussaan on myös kaikki Treadwellin karhuista kuvaama aineisto, jota on kaikkiaan 100 tuntia. Palovak oli tuntenut Treadwellin vuodesta 1985 asti ja koki olevansa vastuussa tämän jättämästä perinnöstä. Hän oli usein keskustellut Treadwellin kanssa tämän videoarkistosta. Hänen mukaansa "Timothy oli hyvin dramaattinen", ja hän on siteerannut Treadwellia: "Jos minä kuolen, jos minulle sattuu jotakin, tee se elokuva. Tee se. Näytä niille."
Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus
Diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus on vuonna 1961 solmittu kansainvälinen sopimus, joka säätelee maiden välisiä diplomaattisia suhteita. Sopimus määrittelee diplomaattisen edustuston etuoikeudet, niin että diplomaatit voivat hoitaa virkatehtävänsä ilman pelkoa, että isäntämaa kohdistaisi heille vaatimuksia (ns. diplomaattinen koskemattomuus). Sopimuksen on ratifioinut 190 maata. Sopimusta eivät ole ratifioineet muun muassa Antigua ja Barbuda, Brunei, Gambia, Palau, Salomonsaaret ja Vanuatu.
Bülent Ortaçgil
Bülent Ortaçgil (s. 1. maaliskuuta 1950, Ankara) on turkkilainen laulaja, joka on sekä sanoittanut että säveltänyt suurimman osan kappaleistaan. Ensilevytys Benimle Oynar Mısın? (1974) menestyi hyvin kotimaassa ja albumin nimikkokappale (suom. soittaisitko / pelaisitko kanssani?) on yhä varsin tunnettu.
The Aggrolites
The Aggrolites on reggae- ja ska-yhtye, Los Angelesista, Kaliforniasta, Yhdysvalloista. Yhtye perustettiin vuonna 2002.
The 101ers
The 101ers oli englantilainen pub rock -yhtye 1970-luvulla. Yhtye on tunnettu siitä, että se oli Joe Strummerin yhtye ennen hänen siirtymistään The Clashiin. Yhtye perustettiin Lontoossa toukokuussa 1974 ja se teki ensiesiintymisensä 7. syyskuuta Telegraph-pubissa Brixtonissa nimellä "El Huaso and the 101 All-Stars".
Yhtye sai nimensä lontoolaisesta vallatusta talosta, jossa he asuivat. Sen osoite oli 101 Walterton Road, Maida Vale.
Toots &amp; the Maytals
Toots and the Maytals, alun perin pelkästään The Maytals, on jamaikalainen reggae- ja ska-yhtye, joka perustettiin 1960-luvun alussa.
Toriumdioksidi
Toriumdioksidi (ThO) on torium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa monatsiittimineraalissa.
Toriumdioksidin kiderakenne on alkeiskopiltaan kuutiollinen ja muistuttaa fluoriittimineraalin rakennetta. Se voi esiintyä myös kolloidisina muotoina, joiden rakenne voidaan esittää kaavalla ThO·nHO. Aineen sulamispiste on 3 390 °C, joka on korkein millään oksideista. Oksidin tiheys on hyvin lähellä metallisen toriumin tiheyttä, mikä johtuu toriumdioksidin välisijayhdisteluonteesta. Toriumin tavoin myös toriumdioksidi on radioaktiivinen aine.
Toriumdioksidia voidaan erottaa monatsiitista, mutta sitä valmistetaan myös toriumnitraatista, -hydroksidista, -peroksidista, -karbonaatista ja -oksalaatista. Toriumnitraatista saadaan toriumdioksidia käsittelemällä se ensin oksaalihapolla, jolloin muodostuu toriumoksalaattia. Toriumoksalaatti hajoaa 600 °C lämpötilassa toriumdioksidiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi.
Toriumdioksidia käytetään hehkusukissa, optisessa lasissa ja katalyyttinä hiilivetyjen krakkauksessa alumiinioksidikantajalla. Metallista toriumia voidaan valmistaa pelkistämällä oksidia kalsiummetallin avulla ja toriumdioksidista valmistetaan myös muita toriumyhdisteitä.
Toriumdioksidi tuli lääketieteelliseen käyttöön vuonna 1928 kolloidina nimeltä Thorotrast. Sitä käytetään erityisesti 1930–1940-luvulla röntgenkuvauksen apuna varjoaineena. Toriumdioksidi on heikosti radioaktiivista ja sen biologinen puoliintumisaika ihmisen elimistössä on yli 400 vuotta. Thororastin havaittiin aiheuttavan maksasyöpää ja leukemiaa, minkä vuoksi sen käyttö röntgenkuvauksissa lopetettiin.
Vestre Toten
Vestre Toten on Norjan kunta Opplandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat Østre Toten, Gjøvik, Gran, Søndre Land sekä Hurdal.
Kunnan hallintokeskus on Raufossin taajama (6096 as., 2006). Muita taajamia ovat Eina (677 as.), Reinsvoll (1119 as.), Bøverbru (691 as.) ja Kolbu (583 as.). Kunnan väkiluku kasvoi voimakkaasti 1900-luvulla, erityisesti Raufossin ammustehtaan vaikutuksesta. Väestönkasvu laantui 1980-luvulla ja vuosina 1996-2006 väkiluku väheni 3,3%. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Vestre Totenin kunnassa oli 12 999 asukasta.
Vågå
Vågå on Norjan kunta Opplandin läänissä, Gudbrandsdalenin pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Lesja, idässä Dovre ja Sel, kaakossa Nord-Fron, etelässä Øystre Slidre ja Vang sekä lännessä Lom.
Kunnan hallintokeskus on Vågåmon taajama (1471 as., 2006), minkä lisäksi kunnassa sijaitsee Lalmin taajama (297 as.). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko Vågån kunnassa oli 3 716 asukasta.
Dethrone
Dethrone oli suomalainen thrash metal yhtye. Se perustettiin Tampereella 1988. Yhtye julkaisi kaksi pitkäsoittoa, Let The Day Begin (tunnus PÄLP 101) 1989 ja The Decay of a Man (tunnus PÄLP 124) 1992. Dethronen levy-yhtiö oli Poko Rekords. Pitkäsoitto The Decay of a Man on tyylilajiltaan enemmänkin avant-garde metalia, kuin thrashia.
Yhtye soittaa erikoiskeikan 10.8.2018 järjestettävässä Speed Metal Partyssä Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella.
Østre Toten
Østre Toten on Norjan kunta Opplandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat lännessä Vestre Toten, pohjoisessa Gjøvik, koillisessa Ringsaker, idässä Stange, kaakossa Eidsvoll ja etelässä Hurdal.
Kunnan hallintokeskus sijaitsee Lenan taajamassa (1100 as., 2006). Muita taajamia ovat Kapp (1878 as.), Skreia (1293 as.), Kolbu (583 as., Vestre Totenin rajalla), Lensbygda (549 as.) sekä Nordlia (523 as., Gjøvikin rajalla). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 14 766 asukasta.
Øyer
Øyer on Norjan kunta Opplandin läänissä, Gudbrandsdalenissa. Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Ringebu, idässä Stor-Elvdal, etelässä Ringsaker ja Lillehammer sekä lännessä Gausdal.
Valtaosa kunnan hallinnosta sijaitsee Tingbergin kylässä. Kunnan itäosassa on kaksi taajamaa: Tretten (849 as., 2006) sekä Granerudmoen (1715 as.). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 5 102 asukasta.
Let the Day Begin
Let The Day Begin (PÄLP 101) on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Dethronen ensimmäinen pitkäsoitto vuodelta 1989.
Kaikki kappaleet säveltänyt Dethrone sekä sanoittanut Niko Airaksinen.
Armindo Araújo
Armindo Araújo (s. 1. syyskuuta 1977) on portugalilainen ralliautoilija. Hän aloitti urheilu-uransa vuonna 1994 kilpaillen moottoripyöräsarjoissa vuoteen 2000 asti, jolloin hän kilpaili portugalin rallisarjassa. Araújo debytoi WRC-sarjassa vuonna 2001 Portugalin rallissa, jossa keskeytti. Araújo voitti National Championship tittelin vuosina 2003-04 Citroen Saxolla ja uudestaan 2005-06 Mitsubishilla. Vuonna 2007 hän ajoi kuusi kilpailua pääsarjassa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän aloitti kilpailemisen Production World Rally mestaruussarjassa. Vuosina 2008-09 hän kilpaili yksittäisissä WRC-kilpailuissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 hän saavutti ensimmäisen pisteensä pääsarjassa ajamalla kymmenenneksi Meksikon rallissa. Hän myös saavutti ensimmäisen erikoiskoevoittonsa samana vuonna. Araújo voitti PWRC-sarjan mestaruuden vuosina 2009-10 ollen sarjan ensimmäinen kuljettaja, joka on voittanut kaksi peräkkäistä mestaruutta. Araújon kartturina toimii Miguel Ramalho. Vuonna 2011 Araújo ajoi kahdeksanneksi Saksan rallissa saavuttaen neljä pistettä.
Ailanthuskehrääjä
Ailanthuskehrääjä ("Samia cynthia") on riikinkukkokehrääjiin kuuluva, kookas perhoslaji.
Ailanthuskehrääjä on yleisväritykseltään ruskea, mutta värin sävy ja siiven kontrastisuus vaihtelee suuresti. Siivet ovat leveät ja etusiiven sirppimäisesti kaartuvassa kärjessä on silmätäplä. Molempien siipiparien poikki kulkee punertavanvalkea viiru. Sekä etu- että takasiiven keskellä on lisäksi puolikuun muotoinen silmätäplä. Siipiväli 113–125 mm. Perhosen ruumis on karvainen ja tukeva, noin 25 mm pitkä.
Lajin luontainen elinalue on Itä-Aasia Korean niemimaalta Kiinan keskiosiin. Ihmisen mukana laji on levinnyt luontoon ja muodostanut pysyviä populaatioita ympäri maailmaa. Tällaisia villiintyneitä populaatioita elää mm. Japanissa, Australiassa, Tunisiassa, Ranskassa, Sveitsin ja Saksan eteläosissa, Itävallassa, Unkarissa, Yhdysvaltojen itäosissa, Kanadassa, Brasiliassa sekä Uruguayssa. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta kesäkuuhun ja riittävän lämpimillä alueilla toisena sukupolvena syyskuussa.
Ailantuskehrääjä suosii avoimia ympäristöjä. Alueilla joille se on levinnyt karkulaisena sen tapaa tavallisimmin puiistoista ja puutarhoista, joihin on istutettu toukan ravintokasvia. Aikuinen perhonen on aktiivinen yöllä ja lepää päivät kasvillisuuden kätköissä. Niiden suuosat ovat surkastuneet, eivätkä perhoset nauti ravintoa. Naaras tuottaa jopa 400 munaa.
Ailanthuskehrääjän toukan tuottamaa, kaupallisesti arvokasta silkkiä kutsutaan eri-silkiksi.
Toukka elää jumaltenpuulla ("Ailanthus altissima"), alalaji "S. c. ricina" risiinillä ("Ricinus communis").