Inferno 28
Inferno 28 on Håkan Södergrenin suunnittelema purjevene. Inferno 28 on yksi Tallberg Nautican myymää Inferno-sarjaa. Inferno 28 on valmistettu Kalajoella Tabasco Marine Ky -veistämöllä. Samoista muoteista on tehnyt myöhemmin Saint 28 -purjeveneet paimiolainen Saintboats Oy. Nimi Inferno juontaa juurensa Tallberg Nautican mainostoimiston vetäjän Kreikan matkalta, jossa oli Inferno-niminen yökerho. Inferno 28 tuli markkinoille 1986 ja oli tuolloin aikakauteen nähden hyvin edistyksellinen vene. Vene on retkivene, mutta se on myös nopea purjehtia pitkän maston ja suuren purjepinta-alansa ansiosta. Veneen sisätilat on avarat veneen koko huomioiden. Keula- ja peräkajuutassa ei ole ovia, mutta veneessä on erillinen ovellinen WC. Nukkumapaikkoja veneessä on kaksi keulassa, kaksi perässä ja yksi salongin oikeanpuoleisella sohvalla. Vasemmanpuoleinen sohva on alle kaksi metriä pitkä ja näin ollen ei sovellu kuin lapselle. Käytännössä veneellä voi retkeillä helposti neljä henkilöä. Veneen avotila on sisätiloihinsa verrattuna ahdas. Penkeissä on suojaisat selkänojat, mutta niiden päällä on hieman hankala istua veneen kallistuessa. Avotila ei myöskään ole kovin syvä sillä takakajuutta rajoittaa sitä.
Vene on purjehdusominaisuuksiltaan nopea ja eloisa. Veneessä on suhteellisen korkea masto, noin 14 metriä veden pinnasta, mutta kuitenkin matala köli, jonka syväys on vain 1,5 metriä. Vene pyrkii nousemaan tuuleen varsinkin kun käytetään etupurjeena suurikokoista genuaa (28,8 m). Veneessä on suhteellisen matala reivikynnys noin 6 m/s, eikä venettä kannatakaan ajaa liian suurilla purjeilla. Veneen kallistaessa yli 30 astetta, joutuu pinnalla kampeamaan aika paljon vastaan, jolloin veneen vauhti hidastuu. Yli 30 asteen kallistuman jälkeen vene mielellään kääntyy tuuleen, kun peräsin ei enää pidä (broach). Veneen vauhti ei reivatessa laske vaan kovalla tuulella reivattu vene etenee nopeammin kuin reivaamaton. Infernot ovat nopeiden purjeveneiden maineessa, mutta 28 on enemmän retkivene eikä niin nopea kuin sen sisarukset 26 29 31 ja 33.
Veneen runko on laminoitu lasikuidusta. Kyljissä on täyteaineena balsa, joka ylettyy hieman hieman vesirajan alapuolelle. Veneen pohja on umpilaminaattia ja pohjan palkisto on laminoitu kiinni runkoon. Pilssikaivoa veneessä ei ole, mutta lattian alla on tilaa ja kölin kohdalla on pieni syvennös. köli on kiinnitetty pultein suurin aluslevyin, joista osa on vierekkäin. Veneessä on kaksi vanerista laipiota, jotka on laminoitu runkoon kiinni. Kannessa on väliaineena divinylicell solumuovi ja kansi on kiinnitetty massalla ja pulteilla pohjaan yhdessä alumiinisten parraslistoin. Runko on laadukkaasti tehty, tukeva eikä nitise kovassakaan kelissä. Sisustuksessa on käytetty runsaasti tiikkiä ja tiikkivaneria. Köli on valettu raudasta ja peräsin on ns. lapiotyyppinen kääntösäteeltään täydet 180 astetta.
Veneessä on tyypillinen kannella seisova 7/8 osa-takila. Mastossa on yhdet taaksepäin kallistetut saalingit, joten veneessä ei tarvitse käyttää barduunoita(ajovantteja), mutta niitäkin on asennettu parantamaan etupurjeen muotoa. Veneessä väitetään olevan notkea masto, mutta se on kuitenkin edeltäjäänsä (29) huomattavasti jämäkämpi. Veneitä on toimitettu itsejalustavalla fokalla(pieni keulapurje), mutta vantit kiinnittyvät veneen kannelle eivätkä kylkiin, jolloin veneessä voidaan käyttää täysikokoista genuaa.
Veneen yleisin ensiasennusmoottori on Volvo Penta 2001. Moottori on yksisylinterinen dieselmoottori ja siinä on 9 hevosvoimaa. Moottori on hieman tehoton nykysuositusten mukaan veneen koko huomioidein. Moottoreissa on käytetty Volvon 120 S-vetolaitetta, mutta myös akselivetoisia on tehty. Joissain veneissä on hieman tehokkaampi moottori, 12,5 hevosvoimainen Mitshubishi Ekström.
Vene on koepurjehdittu suomalaisissa veneilylehdissä ainakin kolmesti: