hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Charles Boycott
Charles Cunningham Boycott (12. maaliskuuta 1832 Burgh St. Peter, Norfolk – 19. kesäkuuta 1897 Flixton, Suffolk) oli Irlannissa vaikuttanut englantilainen tilanhoitaja, joka joutui vuonna 1880 maanvuokraajien etuja puolustaneen Irlannin maaliiton näyttävän häirintäkampanjan kohteeksi, koska hän ei suostunut alentamaan vuokria. Hänen sukunimestään tulee sana boikotti.
Boycott oli alkujaan Ison-Britannian armeijan kapteeni. Jätettyään sotilaspalveluksen hänestä tuli vuonna 1873 Ernen jaarlin maiden tilanhoitaja Irlannin Mayossa. Hän omisti myös itse maata. Kun vuoden 1879 epäonnistunut sato näytti johtavan nälänhätään Irlannissa, maaliitto vaati alentamaan maanvuokraajien vuokria 25 prosentilla. Boycott suostui kuitenkin vain 10 prosentin alennukseen, jota pidettiin riittämättömänä. Syyskuussa 1880 maaliiton johtohahmo Charles Parnell piti puheen, jossa hän vaati käynnistettäväksi painostustoimet niitä maanomistajia ja tilanhoitajia vastaan, jotka eivät suostuneet vaadittuihin vuokranalennuksiin: väkivaltaa ei saanut käyttää, mutta kaikki yhteydenpito kyseisiin henkilöihin piti katkaista. Kun Boycott oli samoihin aikoihin yrittänyt toteuttaa häätömääräyksiä vuokransa maksamatta jättäneille alustalaisille, hänet valittiin uuden kampanjan ensimmäiseksi kohteeksi. Maaliitto kielsi ketään työskentelemästä Boycottille tai olemaan tekemisissä hänen kanssaan, hänen tilalleen ei saanut myydä elintarvikkeita jne. Pelastaakseen satonsa Boycott joutui järjestämään marraskuussa 1880 Ulsterista 50 oranialaista työmiestä sadonkorjuutöihin ja 900 sotilasta suojelemaan heitä. Saatuaan tarpeekseen Boycott päätti lopulta lähteä Mayosta. Kun hän ei saanut Dublinistakaan hotellihuonetta, hän matkusti Yhdysvaltoihin.
Maanvuokraajien olot Irlannissa helpottuivat William Gladstonen hallituksen säädettyä vuonna 1881 Land Act -lain, joka pyrki takaamaan kohtuulliset vuokrat. Boycott palasi Mayoon vuonna 1881, jossa kampanjaa häntä vastaan jatkettiin vielä jonkin aikaa, mutta pikkuhiljaa olot normalisoituivat. Hän toimi Ernen jaarlin tilanhoitajana vuoteen 1886, jolloin sai uuden tilanhoitajanpaikan Englannin Suffolkista.
Charles Boycottin nimestä johdettua verbiä "boycott" ’boikotoida’ alettiin ilmeisesti käyttää englannin kielessä jo vuoden 1880 lopussa esimerkiksi lehtikirjoittelussa. Sana levisi vähitellen laajempaan käyttöön ja muihin asiayhteyksiin.
Gino Malvestio
Gino Malvestio PIME (14. tammikuuta 1938 Moale – 7. syyskuuta 1997) oli Brasiliassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Parintinsin hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfio Rapisarda, jota avustivat Luiz Soares Vieira ja Giovanni Risatti.
Malvestio kuoli 59-vuotiaana virassa.
Almedalsveckan
Almedalsveckan on vuosittain Ruotsissa Visbyn kaupungissa järjestettävä poliittinen ja yhteiskunnallinen keskustelutapahtuma. Sen perinteinen ajankohta on ollut heinäkuun alku. Vuodesta 2009 lähtien Almedalsveckan on pidetty viikolla 27. Tapahtuma on toiminut esikuvana Porissa vuonna 2006 ensimmäistä kertaa järjestetylle Suomi-areenalle.
Almedalsveckan sai alkunsa vuonna 1968 silloisen opetusministerin Olof Palmen Visbyssä sijaitsevassa Almedalin puistossa pitämästä puheesta. Muiden puolueiden puheenjohtajat osallistuivat alun perin sosiaalidemokraattien järjestämään keskustelutapahtumaan ensimmäistä kertaa 1981. Vuosien kuluessa Almedalsveckanista on kasvanut viikon mittainen keskustelufoorumi, jossa on keskustelijoiden lisäksi tuhansia vierailijoita sekä useita satoja median edustajia. Suurimpien puolueiden puheenjohtajat saavat kukin pitää tapahtumassa yhden puheen. Eri päivinä pidettävissä puheissä kuullaan usein merkittäviä poliittisia linjauksia. Poliitikkojen lisäksi Almedalsveckaniin osallistuu runsaasti eri kansalaisjärjestöjen edustajia sekä eri alojen lobbareita. Vuonna 2012 tapahtuma käsitti lähes 1 500 keskustelutilaisuutta, joihin osallistui yli 17 000 politiikan sekä muiden yhteiskunnallisten alojen aktiivia.
Juan Ignacio González Eyzaguirre
Juan Ignacio González Eyzaguirre (12. heinäkuuta 1844 Santiago de Chile – 9. kesäkuuta 1918) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1867 ja nimitettiin Flaviaksen titulaaripiispaksi 18. huhtikuuta 1907. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariano Santiago Casanova y Casanova, jota avusti Luis Enrique Izquierdo Vargas.
González Eyzaguirre sai 8. elokuuta 1908 nimityksen Santiago de Chilen arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. marraskuuta. Hän kuoli 73-vuotiaana virassa.
Jack Laviolette
Jean-Baptiste "Jack" Laviolette (27. elokuuta 1879 - 9. tammikuuta 1960) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Laviolette pelasi yhdeksän kautta ammattilaisena Montreal Canadiensissa ja oli niin seuran ensimmäinen kapteeni, valmentaja kuin General Managerkin.
Laviolette oli lajin ensimmäisiä ranskankielisiä tähtiä. Hän syntyi Bellevillessä Ontariossa, mutta varttui Valleyfieldissä Quebecissä. Puolustajaksi hän oli hämmästyttävä hyvä maalintekijä, mutta pysyvän jäljen kiekkohistoriaan Laviolette jätti Canadiensin kiekko-organisaation keskeisenä perustajana.
National Hockey Associationia (NHA) muodostettaessa joulukuussa 1909, , omistaja Ambrose O'Brien pyysi Laviolettea kokoeamaan joukkueen ranskankielisistä pelaajista nimen "Les Canadiens" alle Montrealissa. 7 vuotta myöhemmin sarjan korvasi NHL. Laviolette kokosikin pelaajiston jossa olivat esimerkiksi tulevat Hockey Hall of Famen jäsenet Newsy Lalonde, Didier Pitre ja Georges Vezina. Jack Laviolette laski perustan ammattilaisjääkiekon menestyneimmälle seuralle.
Florencio Eduardo Fontecilla Sánchez
Florencio Eduardo Fontecilla Sánchez (22. helmikuuta 1854 Santiago de Chile – 3. maaliskuuta 1909) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan diakoniksi 11. kesäkuuta 1877 ja papiksi 22. syyskuuta 1877. Hänet nimitettiin 26. kesäkuuta 1890 La Serenan hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariano Santiago Casanova y Casanova, jota avustivat José Manuel Orrego Pizarro ja Joaquín Larraín Gandarillas.
Fontecilla Sánchez kuoli 55-vuotiaana virassa.
Adolfo Rodríguez Vidal
Adolfo Rodríguez Vidal (20. heinäkuuta 1920 Tarragona – 8. marraskuuta 2003) oli Chilessä toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului Opus Deihin. Hänet vihki papiksi Leopoldo Eijo y Garay 25. huhtikuuta 1948, ja hänet nimitettiin Los Ángelesin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Francisco Fresno Larraín, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Francisco de Borja Valenzuela Ríos.
Rodríguez Vidal erosi tehtävistään piispana 19. helmikuuta 1994.
Bronisław Bernacki
Bronisław Bernacki (; s. 30. syyskuuta 1944) on ukrainalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Julijans Vaivods 28. toukokuuta 1972. Hänet nimitettiin Odessa-Simferopolin hiippakunnan johtoon 4. toukokuuta 2002, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marian Jaworski, jota avustivat Nikola Eterović ja Jan Olszanski.
Ilija Janjić
Ilija Janjić (s. 20. syyskuuta 1944 Vidovice) on Montenegrossa toimiva kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kotorin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1969 ja nimitettiin sen johtoon 11. maaliskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ivo Gugić, jota avustivat Ante Jurić ja Petar Perkolić.
Turkinajokoira
Turkinajokoira ("Türk Kopoyları", "Zağar") on turkkilainen koirarotu, joka on nykyisin vaarassa kuolla sukupuuttoon muihin rotuihin risteyttämisen takia.
Turkinajokoira on keskikokoinen ja väritykseltään useimmiten ruskea mustin merkein, musta ruosteenruskein merkein (black & tan) tai kolmivärinen (tricolour). Siitä on olemassa kaksi eri muunnosta, sileä- ja karkeakarvainen. Jälkimmäinen kuuluu ajokoirien ns. "barak"-tyyppiin, joista eräs toinen samantyyppinen rotu on esimerkiksi bosnianajokoira.
Turkinajokoiran alkuperä on Keski-Aasian Horasanissa, Afganistanissa ja Iranissa, joiden alueille sitä kasvatti alun perin ajo- ja jäljestyskoiraksi turkkilainen oghuz-kansa. He toivat sen myöhemmin Anatoliaan, ja sen nykyinen kotialue on pääasiassa Manisassa ja läntisiin Taurusvuoriin kuuluvalla Bozdağ-vuorella. Keski-Anatolian, Egean ja Itä-Traakian alueilla on kullakin omat paikallismuunnoksensa. "Zağar" tarkoittaa turkin kielellä ajokoiraa tai pointteria, ja rodun tehtävänä on kaniinin ja villisian metsästys.
Edward Joseph Adams
Edward Joseph Adams (s. 24. elokuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 16. toukokuuta 1970. Hänet nimitettiin Scalan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Bangladeshiin 24. elokuuta 1996, ja piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Anthony Joseph Bevilacqua ja John Patrick Foley.
Adams sai 22. elokuuta 2002 nimityksen nuntiukseksi Zimbabween, 3. syyskuuta 2007 Filippiineille ja 22. helmikuuta 2011 Kreikkaan.
Francisco Blanco Nájera
Francisco Blanco Nájera (24. toukokuuta 1889 Lagroño – 15. tammikuuta 1952) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1913 ja nimitettiin Orensen hiippakunnan johtoon 8. elokuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Rafael García y García de Castro ja Rafael Alvarez Lara.
Blanco Nájera kuoli 62-vuotiaana virassa.
Franz Josef Meinrad Merkel
Franz Josef Meinrad Merkel (s. 22. syyskuuta 1944 Hardheim) on Brasiliassa toimiva saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 22. toukokuuta 1971 ja nimitettiin Humaitán hiippakunnan johtoon 26. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Jovêncio Balestieri, jota avustivat Moacyr Grechi ja Sérgio Eduardo Castriani.
Ángel Garachana Pérez
Ángel Garachana Pérez CMF (s. 3. syyskuuta 1944 Barbadillo de Herreros) on Hondurasissa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1972 ja nimitettiin San Pedro Sulan hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. helmikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Oscar Andrés Rodríguez Maradiaga, jota avustivat Jaime Brufau Maciá ja Luis Gutiérrez Martín.
Folke Rogard
Bror Axel Folke Per Rogard, e. "Rosengren" (6. heinäkuuta 1899 Tukholma – 11. kesäkuuta 1973 Tukholma) oli ruotsalainen juristi, šakinpelaaja ja šakkijärjestöissä pitkän uran luonut organisaattori. Hän toimi kansainvälisen šakkiliitto Maailman shakkiliiton (FIDE) presidenttinä 1949–1970.
Rogardin vanhemmat olivat hovioikeuden notaari Cornelius Rosengren ja Lilly Gustafson. Rogard valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1922. Hän suoritti elämäntyönsä juristina eri työnantajien palveluksessa.
Pääasiallisesti Rogard muistetaan pitkästä ja ansiokkaasta urastaan erilaisissa šakin järjestötehtävissä. Hänet valittiin Ruotsin šakkiliiton puheenjohtajaksi 1947. Hän toimi puheenjohtajana myös Tukholman šakkiliitossa vuosina 1939-1952. Hänet valittiin 1949 FIDE:n presidentiksi. Hän jatkoi tässä tehtävässä vuoteen 1970, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Max Euwe.
Järjestöurallaan Rogard toimi tuomarina šakkikisoissa. Ansioista hänelle myönnettiin 1951 kansainvälisen tuomarin arvonimi. Pelaajana Rogard oli III luokan pelaaja eli suhteellisen heikko amatööripelaaja. Hän osallistui vuodenvaihteessa 1919-1920 pelattuun kisaan Tukholmassa, ja hänen sijoituksensa ryhmässä oli 4. Kilpailu pelattiin ruotsalaisen Ludvig Collijnin kehittämän niin sanotun Collijn-systeemin mukaisilla tasoitussäännöillä yhdessä ryhmässä. Rogard voitti kisassa 5. palkinnon. Nuorena, kuten Tukholman turnauksessa, Rogard vielä käytti nimeä Folke Rosengren. Kilpailusta on säilynyt suurmestari Akiba Rubinsteinin ja Rogardin välinen peli:
Akiba Rubinstein - Folke Rogard
1. e4 c6 2. d4 d5 3. exd5 cxd5 4. Ld3 Rf6 5. c3 Lg4 6. Db3 Dc7 7. f3 Lh5 8. Re2 Lg6 9. Lf4 Dd7 10. Lxg6 hxg6 11. Rd2 Rc6 12. O-O e6 13. Tfe1 Ra5 14. Dc2 Ld6 15. Rf1 Lxf4 16. Rxf4 Th6 17. Rd3 Rc6 18. a4 Dc7 19. Te2 Ke7 20. Tae1 Tah8 21. g3 Tc8 22. Db3 Kf8 23. Rc5 b6 24. Rd3 Kg8 25. Re3 Td8 26. Rf2 De7 27. Db5 Dd7 28. Rfg4 Rxg4 29. Rxg4 Th5 30. f4 Rb8 31. h4 Dd6 32. Re5 a6 33. Dd3 Th6 34. Kg2 a5 35. g4 Txh4 36. Kg3 Th6 37. g5 Th5 38. Rxf7 Kxf7 39. Txe6 Txg5+ 40. Kf3 Th8 41. Txd6 Th3+ 42. Kf2 ja musta luovutti (1-0).
Rogard avioitui useita kertoja. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1921-1934 Greta Santesson. Liitosta syntyi tytär 1923. Vuosina 1943-1949 hänen puolisonsa oli näyttelijä Viveca Lindfors (1920-1995). Myös tästä liitosta syntyi tytär 1944.
Fidel Herráez Vegas
Fidel Herráez Vegas (s. 28. heinäkuuta 1944 Ávila) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. toukokuuta 1968 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cediaen titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Angel Suquía Goicoechea ja Lajos Kada.
Carlos Silva Cotapos
Carlos Silva Cotapos (10. toukokuuta 1868 Talca – 29. syyskuuta 1941) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1891 ja nimitettiin La Serenan hiippakunnan johtoon 20. helmikuuta 1918. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Nicotra, jota avustivat Eduardo Solar Vicuña ja Eduardo Gimpert Paut.
Silva Cotapos sai 14. joulukuuta 1925 nimityksen Talcan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. toukokuuta 1926. Hän erosi tehtävistään 21. tammikuuta 1939, jolloin hänet nimitettiin Myrican titulaaripiispaksi.
José Manuel Estepa Llaurens
José Manuel Estepa Llaurens (s. 1. tammikuuta 1926 Andújar) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Madridiin 27. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tisilin titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Enrique y Tarancón, jota avustivat Marcelo González Martín ja José López Ortiz.
Estepa Llaurens sai 30. heinäkuuta 1983 nimityksen Espanjan sotilasarkkipiispaksi ja Velebusduksen titulaariarkkipiispaksi. 18. marraskuuta 1989 hän sai nimityksen Italican titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi 7. maaliskuuta 1998. Hän jatkoi toimintaansa sotilasarkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 2003.
Estepa Llaurens ylennettiin kardinaaliksi 20. marraskuuta 2010, jolloin hänet nimitettiin San Gabriele Arcangelo all'Acqua Traversan kardinaalipapiksi. Hänet asetettiin virkaansa 29. huhtikuuta 2011. Hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta äänestää tulevissa konklaaveissa, koska hän oli jo yli 80-vuotias kardinaaliksi päästessään.
Estepa Llaurens opiskeli filosofiaa Salamancan paavillisessa yliopistossa ja teologiaa Rooman Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa, jossa hän sai tohtorinarvon pastoraaliteologiassa. Hän sai myös lisensiaatin pastoraalisessa katekeesissa Pariisin Institut catholiquessa. Estepa Llaurens on julkaissut lukuisia kirjoja ja artikkeleita varsinkin sielunhoidosta.
Eugène Rixen
Eugène Lambert Adrian Rixen (s. 3. heinäkuuta 1944 Kelmis) on Brasiliassa toimiva belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Assisin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tabboran titulaaripiispaksi 30. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi José Carlos Castanho de Almeida, jota avustivat Antônio de Souza ja Antônio Maria Mucciolo.
Rixen sai 2. joulukuuta 1998 nimityksen Goiásin piispaksi. 21. syyskuuta 2011 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi hallitsijaksi São Félixin alueprelatuuriin. Tästä tehtävästä hän erosi 21. maaliskuuta 2012.
Adriano Ciocca Vasino
Adriano Ciocca Vasino (s. 8. heinäkuuta 1949 Borgosesia) on Brasiliassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Novaran hiippakuntaan 8. syyskuuta 1974 ja nimitettiin Florestan hiippakunnan johtoon 3. maaliskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Czeslaw Stanula, jota avustivat Paulo Cardoso da Silva ja Renato Corti.
21. maaliskuuta 2012 Ciocca Vasino sai nimityksen São Félixin alueprelatuurin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 13. toukokuuta.
Eusebio Ignacio Hernández Sola
Eusebio Ignacio Hernández Sola (s. 29. heinäkuuta 1944 Cárcar) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin rekollekteihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. heinäkuuta 1968, ja hänet nimitettiin Tarazonan hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Francisco Alvarez Martínez ja Renzo Fratini.
Luis Gutiérrez Martín
Luis Gutiérrez Martín CMF (26. marraskuuta 1931 Navalmanzano – 22. kesäkuuta 2016) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. syyskuuta 1957 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tisedin titulaaripiispaksi 15. syyskuuta 1988. Piispaksi vihkimnen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angel Suquía Goicoechea, jota avustivat Fernando Sebastián Aguilar ja Elías Yanes Alvarez.
Gutiérrez Martín sai 12. toukokuuta 1995 nimityksen Segovian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 2007.
Paulo Cardoso da Silva
Paulo Cardoso da Silva (s. 19. lokakuuta 1934 Caruaru) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 11. joulukuuta 1960 ja nimitettiin Petrolinan hiippakunnan johtoon 30. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Carvalho, jota avustivat José Cardoso Sobrinho ja Eliseu Maria Gomes de Oliveira.
Cardoso da Silva jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2011.
Pio Gonçalo Alves de Souza
Pio Gonçalo Alves de Souza (s. 20. huhtikuuta 1945 Lanheses) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bragan arkkihiippakuntaan 15. elokuuta 1968 ja nimitettiin Porton hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 18. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Ferreira da Costa Ortiga, jota avustivat Manuel José Macário do Nascimento Clemente ja Anacleto Cordeiro Gonçalves de Oliveira.
Alves de Souza sai 1. heinäkuuta 2013 nimityksen Porton apostoliseksi hallitsijaksi.
Ján Kozák (1954)
Ján Kozák (s. 17. huhtikuuta 1954) on slovakialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän toimi vuosina 2013–2018 Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Kozák aloitti jalkapalloilijan uransa FK Spišská Nová Vesin juniorijoukkueessa ja pelasi myös edustusmiehistössä 1970-luvun alussa. Vuonna 1974 hän siirtyi FC Lokomotíva Košiceen, jota edusti kuuden kauden ajan. Hän siirtyi 1980 FK Dukla Prahaan, joka oli tekemässä nousua Tšekkoslovakian huipulle. Hän pelasi seurassa kaksi kautta kunnes palasi takaisin Košiceen.
Vuonna 1986 Kozák siirtyi rautaesiripun takaa länteen ja pelasi Belgiassa RFC Seraingissa ja Ranskassa Bourges Footballin joukkueessa. Kotimaahansa ja Košiceen hän palasi vuonna 1988. Kozák lopetti uransa seurassa vuonna 1990.
Maajoukkuetasolla Kozák edusti Tšekkoslovakiaa vuosina 1976–1984 yhteensä 55 A-maaottelussa iskien niissä yhdeksän maalia. Kozák oli mukana EM-kisoissa 1980 ja MM-kisoissa 1982. Valmennusuransa Kozák aloitti tutussa FC Lokomotíva Košicessa vuonna 1993. Seura sijoittui Kozákin johdolla Slovakian liigan ensimmäisellä kaudella 1993/94 kahdeksanneksi. Kahden Lokomotíva-kauden jälkeen Kozák siirtyi paikallisvastustaja MFK Košicen peräsimeen ja luotsasi seuran Slovakian mestariksi kahdesti perättäin. Hän jätti seuran mestaruuskauden 1997/98 jälkeen.
Kozák oli muutaman vuoden sivussa valmennustehtävistä, kunnes vuonna 2002 hänestä tuli MFK Zemplín Michalovcen päävalmentaja. Hän valmensi Zemplíniä kauden 2002/03 ja FC Steel Trans Ličartovcea kauden 2004/05. MFK Košicen valmentajaksi Kozák palasi kesällä 2005. Hänen johdollaan seura voitti Slovakian cupin 2009. Kozák sai potkut seurasta tammikuussa 2010.
Huhtikuussa 2012 Kozák palasi jälleen MFK Košicen päävalmentajaksi. Kozák valmensi seuraa heinäkuuhun 2013 saakka, kunnes hänestä tuli Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Kozákin johdolla Slovakia aloitti EM2016-karsinnat vahvasti ja teki superyllätyksen toisessa ottelussaan voittamalla Espanjan 2–1. Karsintojen lopussa Slovakian kone alkoi yskiä, mutta viimeisen kierroksen 2-4 vierasvoitto Luxemburgille riitti tuomaan maalle ensimmäisen EM-lopputurnauspaikan.
EM-lopputurnauksessa Slovakia sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Venäjän ja pelattuaan tasan Englannin kanssa. Pudotuspeleissä Slovakian tie katkesi 3-0 tappioon Saksalle. Kozák jatkoi päävalmentajana turnauksen jälkeen ja johdatti Slovakian MM2018-karsintalohkonsa toiseksi, mikä ei riittänyt tuomaan lopputurnauspaikkaa. Kozák erosi tehtävästään lokakuussa 2018, kun Slovakia oli aloittanut Kansojen liigan heikosti kahdella tappiolla.
Ari Pokka
Ari Markus Pokka (s. 17. heinäkuuta 1960 Kemi) on Jyväskylässä toimivan entisen Cygnaeus-lukion ja nykyisen Schildtin Viitaniemen toimipisteen rehtori. Ari Pokka on syntynyt Kemissä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1979 Rantavitikan lukiosta Rovaniemellä. Vuosina 1982-1989 hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yleinen kirjallsuus. Filosofian kandidaatin tutkinnon Pokka suoritti 1989. 1991 Pokka toimi vierailevana apurahatutkijana Universidad Autonoma de Mexicossa. Vuosina 1992-1995 hän toimi opettajana Tervolan kansalaisopistossa, mistä tehtävästä hän siirtyi Jyväskylän Lyseon lukion aikuislinjan rehtoriksi 1995. Cygnaeus-lukion rehtoriksi hänett valittiin 1998.
Ari Pokka valittiin Keski-Suomen Rehtorit ry puheenjohtajaksi 1998 ja Suomen Rehtorit ry:n hallitukseen hänet valittiin 1999. Suomen Rehtorit ry: n hallituksessa Pokka toimi vuoteen 2007, jolloin hänet valittiin Jyväskylän kaupungin lukiotoimen johtavaksi rehtoriksi, jota tehtävää hän hoiti kaksi vuotta. Hän toimi Suomen Rehtorit ry:n puheenjohtajana vuosina 2009–2013. Heinäkuussa 2013 hänet valittiin maailman rehtorijärjestön ICP:n puheenjohtajaksi vuosiksi 2015–2016. Aikaisemmin järjestöllä on vain kerran ollut suomalainen puheenjohtaja, Antero Penttilä 1990-luvulla.
Rehtori Ari Pokka on osallistunut Suomen Rehtorit ry: n ja ICP:n edustajana lukuisiin kansallisiin ja kansainvälisiin koulutuksen kehittämistehtäviin. 
Rehtori Ari Pokka julkaisi 2.10.2014 rehtorityötä käsittelevän kirjan Huippuluokka - miten suomalaista koulua johdetaan. Kirjan kustantaja on kulttuuriosuuskunta Vehrä,
Ari Pokan kirja Top Class - Finnish School Leadership and Management julkaistiin elokuussa 2015.
Lasse Jalava
Lasse Aimo Antero Jalava (s. 6. huhtikuuta 1951 Turku) on suomalainen säveltäjä.
Jalava opiskeli alttoviulun soittoa Rudolf Nienstedtin johdolla 1967–1972. Hän on soittanut eri kokoonpanoissa popmusiikkia, bluesia ja eri maiden kansanmusiikkia vuodesta 1968. Säveltäjänä Lasse Jalava on itseoppinut.
Jalava on säveltänyt päätoimisesti 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Hänen tuotantonsa kuuluu pääosin orkesteri- ja jousiorkesteriteoksia, mutta myös kamarimusiikkia ja soolokappaleita muun muassa kanteleelle. Jalava kiinnostui 1980-luvulla myös itämaisesta, etenkin arabialaisesta musiikista.
Jalavalle myönnettiin taiteilijaeläke 2013.
Haidingerin lyhde
Haidingerin lyhde on ihmisen silmässä tapahtuva valoilmiö polarisoitunutta valoa katsottaessa. Ilmiön kuvaili ensimmäisenä itävaltalainen mineralogi Wilhelm Karl Ritter von Haidinger vuonna 1844. Haidingerin lyhteen synnyttää verkkokalvon keltaisen täplän kahtaistaittavuus.
Haidingerin lyhde näkyy näkökentän keskellä, ja siinä on keltainen töyhtö tai viuhka, jonka molemmin puolin on sininen pilveke. Keltainen osa näkyy aina kohtisuorassa valon värähtelysuuntaa vastaan. Kyseessä on vain pieni kontrastiero, joten sen havaitseminen voi olla vaikeaa. Mitä voimakkaammin valo on polarisoitunut, sitä selvempi kuvio on. Sen visuaalinen koko on noin 3 astetta, mikä vastaa n. paria sormenleveyttä ojennetun käden päässä. Kaikki eivät näe kuviota samanlaisena. Jotkut eivät näe kuvion sinistä osaa, ja jotkut näkevät sinisen osan yhtenäisenä, toiset keltaisen.
Haidingerin lyhteen voi havaita esimerkiksi nestekidenäytöissä, joiden valo on voimakkaasti polarisoitunutta, usein diagonaalisesti. Se näkyy helpoiten tasaisella vaalealla pinnalla. Kuvio katoaa näkyvistä muutamassa sekunnissa. Se ilmestyy uudelleen näkyviin, kun katsetta liikuttaa. Jotkut näkevät kuvion parhaiten kallistelemalla päätään puolelta toiselle.
Sinisellä taivaalla lyhteen näkeminen on vaikeampaa, ja onnistuu parhaiten 90 asteen päässä Auringosta, jossa taivaan polarisaatio on voimakkainta. Taivaalla horisontin lähellä kuvio näyttää noin kaksi kertaa niin suurelta kuin korkealla taivaalla, samaan tapaan kuin Kuu, Aurinko ja tähdistöt.
Haidingerin lyhteen voi nähdä paljon selvemmin, jos silmien edessä pitää vihreää tai sinistä lasia, tai polarisoivaa suodinta sopivassa asennossa. Punaisen tai keltaisen lasin läpi katsottuna kuvio katoaa.
Sauer
Sauer eli Sûre on 172 kilometriä pitkä Moselin sivujoki Belgiassa, Luxemburgissa ja Saksassa.
Sauer alkaa Ardenneilta, Belgian Luxembourgin provinssista. Se virtaa itään Luxemburgin läpi, on alajuoksulla Luxemburgin ja Saksan rajajokena, ja laskee Moseliin Wasserbilligissä Trierin lähellä. Alin noin 64 kilometrin osuus Dikrechin jälkeen on liikennöintikelpoista.
Blackrain
Blackrain on Ranskassa vuonna 2002 perustettu Glam metal/Sleaze rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kitaristi Swan Hellion, kitaristi Max 2, basisti Matthew H. ja rumpali Frank F.
Yhtye on julkaissut neljä albumia: "Blackrain" (2005), "Licence to thrill" (2009), "Lethal doze of..." (2011) ja "It begins (2013)". Yhtyeessä on ollut ennen Frankiä kaksi rumpalia: Kennedy "Big Ball" Snake ja Ian Lewis. Vuonna 2012 yhtye osallistui Incroyable talentiin, jossa he sijoittuivat kuudenneksi.
Thetisjärven hirviö
Thetisjärven hirviö on liskoihminen, jonka jotkut ovat väittäneet nähneensä Kanadan länsiosassa sijaitsevalla Thetisjärvellä. Hirviö on nähty vain muutamia kertoja. Sillä väitetään olevan koukkukynnet, viiltävän terävät evät ja sekä kidukset että keuhkot. Hirviöllä sanotaan olevan myös räpylät käsissään ja jaloissaan, hopean hohtoinen suomupeite ja pitkät torahampaat.
Ensimmäinen havainto olennosta tehtiin 19. syyskuuta 1972. Kaksi teini-ikäistä poikaa väitti olennon nousseen vedestä ja ajaneen heitä takaa metsän läpi. Hahmo tavoittikin toisen pojista ja pisti häntä käteen päänsä piikkisillä evillä. Neljä päivää myöhemmin kaksi muuta poikaa kohtasi samannäköisen hirviön toisessa osassa järveä. Kanadan kuninkaallinen ratsupoliisi suoritti asiasta tutkimuksen, mutta minkäänlaista todistusaineistöa ei saatu.
Yksi alkuperäinen todistaja Russell Van Nice on sanonut, että "se oli vain valetta", ja että hänen ystävänsä Mike Gold "yritti saada huomiota". Van Nicen mukaan hänen ystävänsä oli tunnettu siitä, että hän valehteli usein.
Sulfoksidit
Sulfoksidit ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät funktionaalisen ryhmän RS=O. Tässä R on joko alifaattinen tai aromaattinen orgaaninen ryhmä.
Sulfoksideilla on kaksi resonanssimuotoa ja yhdisteessä rikillä voidaan katosa olevan positiivinen osittaisvaraus ja hapella negatiivinen osittaisvaraus ja rikillä on tällöin vapaa elektronipari. Molekyylimassaltaan pienet sulfoksidit ovat ovat huoneenlämpötilassa nesteitä, suuremmat kiinteitä aineita. Yhdisteiden kiehumispisteet ovat tyypillisesti korkeita. Varsinkin molekyylimassaltaan pienet sulfoksidit liukenevat hyvin polaarisiin proottisiin liuottimiin, kuten veteen.
Jos sulfoksidien kaksi orgaanista ryhmää ovat keskenään erilaisia sisältävät kiraalisen rikkiatomin ja ovat optisesti aktiivisia. Kiraalisia sulfoksideja hyödynnetään asymmetrisissä synteeseissä kiraalisina apuaineina sekä enantiomeerin erottamisessa toisistaan resoluutiolla. Eräitä kiraalisia sulfoksideja, kuten esomepratsolia käytetään lääkeaineina.
Sulfoksidit muodostavat kompleksiyhdisteitä useiden metalli-ionien kanssa.
Tyypillisin sulfoksidien valmistustapa on sulfidien hapetus käyttäen vetyperoksidia tai jotain muuta vahvaa hapetinta. Hapetinylimäärän käyttö johtaa sulfoneihin. Valmistettaessa kiraalisia sulfoksideja, reaktion selektiivisyyttä parannetaan käyttämällä kiraalisia apuaineita esimerkiksi titaani-isopropoksidin ja dietyylitartraatin avulla.
Sulfoksideja voidaan valmistaa myös usealla muulla tavalla. Grignardin reagenssit reagoivat sulfinaattiesterien kanssa stereospesifisesti sulfoksideja, aromaattiset yhdisteet reagoivat tionyylikloridin kanssa trifluorimetaanisulfonihapon läsnä ollessa muodostaen diaryylisulfoksideja ja tyydyttymättömiä sulfoksideja valmistetaan alkyynien ja sulfeenihappojen välisellä reaktiolla.
Joseph Lescrauwaet
Joseph Frans Lescrauwaet (19. kesäkuuta 1923 Amsterdam – 19. marraskuuta 2013 Tilburg) oli alankomaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jeesuksen Pyhän Sydämen lähetyssaarnaajien papiksi 12. syyskuuta 1948 ja nimitettiin Haarlemin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Turres Concordiaen titulaaripiispaksi 19. lokakuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi Hendrik Joseph Alois Bomers, jota avustivat Hubertus Cornelis Antonius Ernst ja Johannes Antonius de Kok.
Lescrauwaet erosi tehtävistään vihkipiispana 22. maaliskuuta 1995.
Mário Clemente Neto
Mário Clemente Neto (s. 7. elokuuta 1940 Itaúna) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 14. elokuuta 1966 ja nimitettiin Tefén alueprelatuurin koadjuuttoriprelaatiksi 31. heinäkuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joaquim de Lange, jota avustivat José Costa Campos ja Alfredo Ernest Novak.
Clemente Netosta tuli 15. joulukuuta 1982 Tefén prelaatti. Hän erosi tehtävistään 19. lokakuuta 2000.
Ignacio Noguer Carmona
Ignacio Noguer Carmona (s. 13. tammikuuta 1931 Sevilla) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Guadixin hiippakunnan johtoon 10. syyskuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José María Bueno y Monreal, jota avustivat Emilio Benavent Escuín ja Gabino Díaz Merchán.
Noguer Carmona sai 19. lokakuuta 1990 nimityksen Huelvan koadjuuttoripiispaksi, ja 27. lokakuuta 1993 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 17. heinäkuuta 2006.
Ihmistiikeri
Ihmistiikeri on tarun mukaan ihminen joka muuttuu öisin ihmistiikeriksi. Se kuuluu intialaiseen tarustoon mutta on sittemmin levinnyt ympäri Aasiaa. Ihmistiikerin sanotaan olevan vahva kuin tiikeri ja älykäs kuin ihminen. Tuntomerkkeinä on pitkät terävät hampaat, teräväkyntiset käpälät ja tiikerin ruumis ilman häntää. Ihmistiikeriä esiintyy samoilla seuduilla kuin tiikereitä aasiassa.
Ihmistiikeri eroaa ihmissudesta siten että ihminen voi itse päättää haluaako hän ihmistiikeriksi toisin kuten ihmissusi joka muuttuu tahtomattaan ihmissuden pureman vuoksi.
Tarun mukaan ihminen pystyy muuttumaan ihmistiikeriksi monin eri keinoin. Tapa vaihtelee riippuen mistä osasta aasiaa tarina tulee. Malesiassa vain noidat omaavat tiedon ihmisen muuttamiseksi hirviöksi ja he veloittavat palveluksesta melkoisesti. Jaavalla riittää, että ihminen lausuu loitsun sanat tiikerin turkki tai vastaava vaate päällään. Balilla rituaali on kaikkein vastenmielisin ja henkisesti sairain: ihmisen on anastettava vainajan suolet, keitettävä ne ja juotava kammottava liemi.
Tarun mukaan ihmistiikerin voi päivällä tunnistaa alaselän tummasta laikusta. Täplän ajatellaan syntyneen paikalle, josta häntä on palanut.
Paikoin uskotaan, että vain vainajat voivat muuttua ihmistiikereiksi. Mikäli paha ihminen rukoilee kuolemansa hetkellä anteeksiantoa, hän voi herätä henkiin ja hitaasti muuttua tiikeriksi.
Arnold Orowae
Arnold Orowae (s. 15. kesäkuuta 1955) on papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Wabagin hiippakuntaan 14. joulukuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Gisipan titulaaripiispa 14. joulukuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Raich, jota avustivat Michael Meier ja Stephen Joseph Reichert.
Orowae sai 19. lokakuuta 2004 nimityksen Wabagin koadjuuttoripiispaksi, ja 30. kesäkuuta 2008 hänestä tuli sen piispa.
NHL-kausi 1920–1921
NHL-kausi 1920–1921 oli National Hockey Leaguen historian neljäs kausi. Sen aikana neljä joukkuetta pelasi kukin 24 runkosarjaottelua. Kausi oli jaettu kahteen osaan, joista ensimmäiseen kuului 10 ja toiseen 14 ottelua. Puoliskojen voittajat etenivät loppuotteluun. NHL-seuroista Quebec Bulldogs vaihtoi paikkakuntaa, ja siitä tuli Hamilton Tigers. Kaksi peliä käsittäneessä liigan loppuottelusarjassa alkuperäinen Ottawa Senators kukisti Toronto Saint Patricksin yhteismaalein 7–0 ja sai O’Brien Trophyn, joka oli tuolloin NHL:n mestarijoukkueelle kuuluva palkinto. Stanley Cup -finaaleissa Ottawa Senators voitti PCHA:n mestarin Vancouver Millionairesin otteluvoitoin 3–2.
NHL:n runkosarjan pistepörssin ykkönen oli Montreal Canadiensia edustanut Newsy Lalonde. Hän teki pelaamissaan 24 ottelussa yhteensä 43 tehopistettä, joista 33 oli maaleja ja 10 syöttöpisteitä. Maalipörssin puolestaan voitti Babe Dye 35 osumallaan. Dye pelasi kauden aikana Hamilton Tigersissa ja Toronto Saint Patricksissa.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Ottawa Senators voitti NHL:n mestaruuden ja eteni Stanley cupin loppuotteluihin PCHA:n mestaria vastaan.
Paul Dennis Etienne
Paul Dennis Etienne (s. 15. kesäkuuta 1959 Tell City, Indiana) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Indianapolisin arkkihiippakuntaan 27. kesäkuuta 1992 ja nimitettiin Cheyennen hiippakunnan johtoon Wyomingiin 19. lokakuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles Joseph Chaput, jota avustivat Daniel Mark Buechlein ja David Laurin Ricken.
Gogmagog (yhtye)
Gogmagog oli brittiläinen NWOBHM-yhtye, joka perustettiin vuonna 1984 ja hajosi vuonna 1986.
Yhtye solmii levytyssopimuksen EMI:n kanssa vuonna 1985, jolloin alettiin tehdä yhtyeen ensimmäistä levytystä nimeltään "I Will Be There". Kolme raitaa sisältävä "I Will Be There" -ep julkaistiin samana vuonna.
Christopher Cardone
Christopher Cardone (s. 20. joulukuuta 1957 Long Island) on Salomonsaarilla toimiva yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi dominikaaneihin 15. elokuuta 1981 ja sai pappisvihkimyksensä 30. toukokuuta 1986. Hänet nimitettiin Gizon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thuburnican titulaaripiispaksi 27. maaliskuuta 2001, ja piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Cyril O'Grady, jota avustivat Brian James Barnes ja Eusebius John Crawford.
Cardone sai 19. lokakuuta 2004 nimityksen Aukin piispaksi.
Gaularfjellet
Gaularfjellet on Norjassa Gaularin, Førden ja Balestrandin kuntien rajoilla sijaitseva vuoristoalue.
Kansallinen turistitie Riksvei 13 kulkee vuoriston ohi. Tie on suljettuna talvisin.
Jos mä oisin sun mies
"Jos mä oisin sun mies" on laulaja Jontte Valosaaren ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan "Haastaja". Kappale julkaistiin 9. marraskuuta 2012 musiikkivideon kera. Kappaleella vierailee rap-artisti Elastinen, ja sen on tuottanut MGI. "Jos mä oisin sun mies" sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle.
Arnäsvall
Arnäsvall on Örnsköldsvikin kunnassa, Ruotsissa sijaitseva taajama. Vuonna 2010 siellä oli 341 asukasta.
Arnäsin kirkko sijaitsee Arnäsvallissa.
Gogmagog (taruolento)
Gogmagog on brittein kansanperinteessä esiintyvä taruolento.
Tarun mukaan Britteinsaaria hallitsi ennen hurjien jättien joukko. Britanniaa kutsuttiin siihen aikaan Albioniksi. Gogmagog oli näistä jäteistä kaikkein voimakkain ja eli muita pidempään. Näillä olennoilla kerrottiin olevan runsaan parinkymmenen miehen voimat. Gogmagog ja muut rodun edustajat kasvoivat jopa nelimetrisiksi jäteiksi. Gogmagog näytti inhottavan rumalta ja pelottavalta. Albionin kalsean ilmaston vuoksi hän oli verhoutunut eläimen taljaan.
Gogmagogin väkivaltaisuus selittyi perinnöllisillä tekijöillä. Diocletianuksella, Rooman keisarilla, oli 33 tytärtä. He olivat kaikki villejä ja aiheuttivat kaikenlaista harmia. Naiset pakotettiin avioliittoon, mutta tapettuaan miehensä heidät karkotettiin tuuliajolle laivaan. Alus rantautui muinaisen Britannian rannikolle. Naiset tekivät sopimuksen paholaisen kanssa ja synnyttivät jättiläisten suvun. Olennot surmasivat saaren muut asukkaat ja hallitsivat paikkaa siihen asti, kunnes troijalaiset puuttuivat tilanteeseen.
Tarun mukaan troijalaiset maahanmuuttajat tunkeutuivat Albioniin ja joutuivat yhteenottoihin jättien kanssa. Vaikka jätit olivat voimiltaan mahtavampia kuin troijalaiset, niin troijalaiset kukistivat jätit sotataitonsa ja ylivoimansa turvin.
Gogmagog oli rotunsa viimeinen edustaja. Gogmagog ja troijalainen soturi Corineus kävivät kaksintaistelun. Raa'an ottelun päätteeksi Corineus heitti Gogmagogin alas jyrkänteeltä kiviin ja mereen.
Atte Lehtonen
Atte Lehtonen (s. 14. helmikuuta 1995) on suomalainen moottoriurheilija. Hän kilpaili karting-sarjoissa yhdeksän vuoden ajan vuodesta 2002 saakka. Vuonna 2011 Lehtonen kilpaili Formula Ford sarjoissa. Vuonna 2012 hän kilpaili Englannin Formula 4-sarjassa. Vuonna 2013 Lehtonen kilpailee Protyre Formula Renault Championship -sarjassa SWB Motorsport-tallissa.
Augusto Carvalho
Augusto Carvalho (26. toukokuuta 1917 – 8. elokuuta 1997) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1943 ja nimitettiin Caruarun hiippakunnan johtoon 8. elokuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Severino Mariano de Aguiar, jota avustivat Adelmo Cavalcante Machado ja João José da Mota e Albuquerque.
Carvalho osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 27. lokakuuta 1993.
Olga Osol
Olga Osol (1905-1994) oli Arabian tehtaiden muotoilija, keraamikko ja suomalaisen posliinitaiteen merkittävä kehittäjä.
Francis Lagan
Francis Lagan (s. 31. lokakuuta 1934 Maghera) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Derryn hiippakuntaan 19. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Sidnacestren titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Ó Fiaich, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Edward Kevin Daly.
Lagan jäi eläkkeelle 6. toukokuuta 2010.
Eliseu Maria Gomes de Oliveira
Eliseu Maria Gomes de Oliveira (12. syyskuuta 1920 João Pessoa – 11. helmikuuta 2002) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 17. syyskuuta 1944 ja nimitettiin Maceión arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tituli in Numidian titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adelmo Cavalcante Machado, jota avustivat Gabriel Paulino Bueno Couto ja Raimundo Luí.
Gomes de Oliveira sai 5. helmikuuta 1974 nimityksen Caetitén ja 24. syyskuuta 1980 Itabunan piispaksi. Hän erosi tehtävistän 20. heinäkuuta 1983.
Idänkirjolepinkäinen
Idänkirjolepinkäinen ("Chlorophoneus nigrifrons") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Idänkirjolepinkäistä tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cyprien Mbuka
Cyprien Mbuka CICM (s. 13. marraskuuta 1943 Kizu) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. elokuuta 1972 ja nimitettiin Boman hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Simidiccan titulaaripiispaksi 21. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Mbadu Kikhela Kupika, jota avustivat Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi ja Faustino Sainz Muñoz.
Mbuka sai 13. maaliskuuta 2001 nimityksen Boman piispaksi.
Philibert Tembo Nlandu
Philibert Tembo Nlandu CICM (s. 3. marraskuuta 1962 Nganda Kikamba) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. elokuuta 1991 ja nimitettiin Budjalan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 26. maaliskuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Bolangi Egwanga Ediba Tasame, jota avustivat Joseph Kumuondala Mbimba ja Cyprien Mbuka.
Tembo Nlandusta tuli 22. lokakuuta 2009 Budjalan piispa.
Joseph Kumuondala Mbimba
Joseph Kumuondala Mbimba (1941 Mokombe – 6. maaliskuuta 2016) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. syyskuuta 1969 ja nimitettiin Bokungu-Ikelan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Simidiccan titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi, jota avustivat Louis Nganga a Ndzando ja Joseph Weigl.
Kumuondala Mbimba sai 18. maaliskuuta 1982 nimityksen Bokungu-Ikelan piispaksi. 11. lokakuuta 1991 hänet nimitettiin Mbandaka-Bikoron arkkipiispaksi.
Fridolin Ambongo Besungu
Fridolin Ambongo Besungu (s. 24. tammikuuta 1960) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu kapusiineihin. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1988 ja nimitettiin Bokungu-Ikelan hiippakunnan johtoon 22. marraskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. maaliskuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Kumuondala Mbimba, jota avustivat Giovanni d'Aniello ja Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi.
Ambongo Besungu sai 30. lokakuuta 2008 lisäksi nimityksen apostoliseksi hallitsijaksi Kolen hiippakuntaan.
Stanislas Lukumwena Lumbala
Stanislas Lukumwena Lumbala (s. 24. heinäkuuta 1949 Tshikapa) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 31. maaliskuuta 1979 ja nimitettiin Kolen hiippakunnan johtoon 14. helmikuuta 1998. Pispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Faustino Sainz Muñoz, jota avustivat Faustin Ngabu ja Godefroid Mukeng'a Kalond.
Lukumwena Lumbala erosi tehtävistään Kolen piispana 30. lokakuuta 2008, jolloin hiippakuntaan nimitettiin apostoliseksi hallitsijaksi Fridolin Ambongo Besungu.
Godefroid Mukeng'a Kalond
Godefroid Mukeng'a Kalond CICM (s. 31. elokuuta 1930) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Luizan hiippakunnan johtoon 30. elokuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Martin-Léonard Bakole wa Ilunga ja François Kabangu wa Mutela.
Mukeng'a Kalond sai 3. maaliskuuta 1997 nimityksen Kanangan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. toukokuuta 2006.
Kupolen
Kupolen on kupolinmuotoinen kauppakeskus Borlängessa Ruotsissa. Se avattiin vuonna 1990, ja se oli valmistuessaan Taalainmaan läänin suurin kauppakeskus. Kauppakeskuksessa on 80 myymälää, ravintoloita ja kahviloita. Siellä käy vuosittain 4,2 miljoonaa ihmistä.
Marcel Madila Basanguka
Marcel Madila Basanguka (s. 17. toukokuuta 1955 Ndola, Sambia) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Kanangan arkkihiippakuntaan Martin-Léonard Bakole wa Ilunga 30. elokuuta 1981. Hänet nimitettiin Kanangan vihkipiispaksi sekä Gigthin titulaaripiispaksi 27. helmikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Godefroid Mukeng'a Kalond, jota avustivat Gérard Mulumba Kalemba ja Giovanni d'Aniello.
Madila Basanguka sai 9. joulukuuta 2006 nimityksen Kanangan arkkipiispaksi.
Léonard Kasanda Lumembu
Léonard Kasanda Lumembu CICM (s. 12. huhtikuuta 1936 Mikalayi) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. elokuuta 1964 ja nimitettiin Luizan hiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Faustino Sainz Muñoz, jota avustivat Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi ja Godefroid Mukeng'a Kalond.
Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga
Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga (s. 25. joulukuuta 1954 Kananga) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. elokuuta 1981 ja nimitettiin Mbujimayin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Utimmiran titulaaripiispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tharcisse Tshibangu Tshishiku, jota avustivat Godefroid Mukeng'a Kalond ja Valentin Masengo Mkinda.
Kasanda Mulenga sai 1. elokuuta 2009 nimityksen Mbujimayin piispaksi.
NHL-kausi 1919–1920
NHL-kausi 1919–1920 oli National Hockey Leaguen historian kolmas kausi. Sen aikana neljä joukkuetta pelasi kukin 24 runkosarjaottelua. Kausi oli jaettu kahteen osaan, joista kumpikin käsitti 12 ottelua. Liiga sai uuden joukkueen Quebec Bulldogsin aloittaessa toimintansa NHL:ssä. Lisäksi edellisellä kaudella liigasta talousongelmien vuoksi vetäytynyt Toronto Arenas sai uudet omistajat ja alkoi toimia nimellä Toronto Saint Patricks. Uuden nimen tarkoituksena oli houkutella kaupungin suuren irlantilaisväestön jäseniä käymään joukkueen kotipeleissä.
Ottawa Senators voitti kauden molemmat puoliskot, joten NHL:n loppuottelusarjaa ei pelattu. Stanley Cup -finaalit sen sijaan pelattiin, ja niissä Ottawa Senators kukisti PCHA:n mestarin Seattle Metropolitansin otteluvoitoin 3–2.
NHL:n runkosarjan piste- ja maalipörssin voittaja oli Quebec Bulldogsia edustanut Joe Malone. Hän teki pelaamissaan 24 ottelussa yhteensä 49 tehopistettä, joista 39 oli maaleja ja 10 maaliin johtaneita syöttöjä.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Giovanni d’Aniello
Giovanni d'Aniello (s. 5. tammikuuta 1955 Aversa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Aversan hiippakuntaan Antonio Cece 8. joulukuuta 1978. Hänet nimitettiin Peston titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Kongon demokraattiseen tasavaltaan 15. joulukuuta 2001, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Robert Sarah.
D'Aniello sai 22. syyskuuta 2010 nimityksen nuntiukseksi Thaimaahan ja Kambodžaan sekä apostoliseksi delegaatiksi Myanmariin ja Laosiin. 10. helmikuuta 2012 hän sai nimityksen nuntiukseksi Brasiliaan.
Alfredo Ernest Novak
Alfredo Ernest Novak (2. kesäkuuta 1930 Dwight, Nebraska – 3. joulukuuta 2014) oli Brasiliassa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 2. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Vardimissan titulaaripiispaksi 19. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat José Ivo Lorscheiter ja Aloísio Ariovaldo Amaral.
Novak sai 15. maaliskuuta 1989 nimityksen Paranaguán hiippakunnan johtoon. Hän jäi eläkkeelle piispan tehtävistä 2. elokuuta 2006.