hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kaarle Alfred Castrén
Kaarle Alfred Castrén (26. marraskuuta 1845 Sotkamo – 22. huhtikuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli ensimmäisiä suomeksi kirjoittaneita historiantutkijoita ja toimi Suomen muinaismuistoyhdistyksen ensimmäisenä sihteerinä.
Castrén syntyi Sotkamon pitäjänkirjurin vähävaraiseen perheeseen nuorimpana lapsena. Menetettyään isänsä kolmevuotiaana hän oli Kälviän kirkkoherrana toimineen setänsä kasvattilapsena. Castrén kiinnostui Suomen ja varsinkin Suomen sodan historiasta käydessään koulua Kokkolassa. Ollessaan vielä koululainen hän keräsi vuonna 1864 saamansa apurahan turvin eteläpohjalaisten ja keskisuomalaisten muistitietoa Suomen sodasta. Tiedonkeruun pohjalta syntyi 1865 julkaistu kirja "Muistelmia vuosien 1808–1809 sodasta", jossa kuvattiin varsinkin tavallisen kansan elämää sodan aikana. Saman vuoden syksyllä Castrén pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta ja aloitti Helsingin yliopistossa historianopinnot. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1871. Opiskeluaikanaan ja sen jälkeen Castrén työskenteli "Uuden Suomettaren" aputoimittajana ja teki vapaa-ajallaan tutkimusta Suomen historiasta. Suomalaisuusaatteen kannattajana hän julkaisi kaikki tutkielmansa suomeksi. Tärkeimmät niistä olivat 1867 ilmestynyt tutkielma Kajaanin läänin historiasta vuosilta 1650–1750 sekä 1872 ilmestynyt "Suomalaisuus 1738 vuoden valtiopäivillä ".
Castrén oli Suomen Muinaismuistoyhdistyksen perustajia ja toimi sen ensimmäisenä sihteerinä. Hän toimitti kansanvaistuksellista kirjasarjaa "Kansankirjaston vihkosia" ja jakoi niitä kauppiaille, jotta nämä tarjoaisivat niitä asiakkailleen kaupanpäällisinä ilmaisiksi. Castrénin ura katkesi hänen kuollessaan 27-vuotiaana keuhkotautiin.
Kaarle Alfred Castrén oli Suomen presidentti K. J. Ståhlbergin eno.
Ilmari Joensuu
Antti Ilmari "Pitkä-Jim" Joensuu (19. maaliskuuta 1916 Pori – 8. marraskuuta 1963 Jomala) oli suomalainen sodanaikainen hävittäjälentäjä. Hän sai surmansa vuoden 1963 Maarianhaminan lentoturmassa. Lisänimensä Joensuu sai pituutensa takia, hän oli 195 cm pitkä.
Joensuu aloitti lennokinrakentajana ja 1930-luvulla hän oli Helsingin Ilmapuolustusyhdistyksen purjelentokerhon jäsenenä ja osallistui kesällä 1938 Jämillä pidetylle purjelentokurssille. Joensuu kävi 1938–1939 Kauhavan lentosotakoulun.
Talvisodan aikana hän lensi Gloster Gladiator -hävittäjällä ja ampui alas neljä venäläistä lentokonetta. Sodan jälkeen Joensuu ylennettiin kersantiksi. Jatkosodan aikana Joensuu palveli LeLv 26:ssa ja lensi Fiat G.50 -hävittäjillä. Hän kävi Reserviupseerikoulun 1942 ja hänestä tuli vänrikki heinäkuussa 1942. Tämän jälkeen hän kävi kadettikoulun ja hänestä tuli luutnantti 1943. Kesäkuun lopulla 1944 Joensuu siirrettiin HLeLv 34:een. Joensuu erosi ilmavoimien palveluksesta 22. tammikuuta 1945. Kaikkiaan Joensuu teki sotavuosina 1940–1944 100 sotalentoa ja sai 5 ilmavoittoa.
Sodan jälkeen Joensuu oli lentäjänä Aero Oy:n palveluksessa ja myöhemmin Finlantic-lentoyhtiössä. Hän oli mukana myös Suomen Ilmailuliiton ympäri maata järjestämissä lentosirkuksissa. Joensuu esitti näissä näytöksissä sirkuspelleä joka "varasti" lentokoneen ja teki sillä sitten hurjia silmukoita kentän yläpuolella.
Joensuu kuoli marraskuussa 1963 Maarianhaminan lentoturmassa. Hän oli ollut matkustajana Helsinki–Turku–Maarianhamina-lennolla turmakoneen ohjaamossa.
Lars Hattinen
Lars Paul-Erich "Lasse" Hattinen (16. toukokuuta 1923 Kuorevesi – 3. tammikuuta 1961 Koivulahti) oli suomalainen sodanaikainen hävittäjälentäjä. Hän oli vuoden 1961 Koivulahden lentoturmassa onnettomuuskoneen kapteenina ja sai samalla itsekin surmansa.
Hattinen toimi jatkosodan aikana hävittäjälentäjänä ja lensi Morane-Saulnier M.S.406 koneella. Hän sai kaikkiaan kuusi ilmavoittoa noin kuukauden aikana 25. kesäkuuta – 30. heinäkuuta 1944. Viimeisellä sotalennollaan 30. heinäkuuta 1944 Hattisen kone syttyi tuleen ja hän pelastui vain nipinnapin saaden pahoja palovammoja.
Sodan jälkeen Hattinen lähti vammoista toivuttuaan pölytyslentäjäksi Brasiliaan ja levitti siellä lentokoneella hyönteismyrkkyä viljelyksille. Palattuaan Suomeen 1951 Hattinen ajoi aluksi isänsä omistamaa taksia mutta pääsi sitten 1955 lentäjäksi Aero Oy:n palvelukseen.
Hattinen oli tammikuun alussa 1961 Aeron DC-3 OH-LCC "Tiira"-koneen kapteenina. Kone lähti illalla 2. tammikuuta Helsingistä Kruununkylän (Kruunupyy) lentokentälle ja koneen kolmihenkinen miehistö yöpyi Kokkolassa. Hattinen ja koneen perämiehenä toiminut Paavo Halme jäivät viettämään Aeron toimiston virkailijan kanssa iltaa Kokkolan Seurahuoneelle. Illan aikana he nauttivat kolmistaan 16 pulloa olutta, 7 grogia giniä ja pullon konjakkia. Illanvietto kesti kello kahteen saakka yöllä.
Seuraavana aamuna Hattinen ja Halme eivät ehtineet kentälle lähtevään yhteiskuljetukseen vaan Aeron virkailija joutui viemään heidät sekä koneen lentoemännän sinne henkilöautollaan. He saapuivat kentälle 6.55 viisi minuuttia ennen aikataulun mukaista lähtöä Vaasan kautta Helsinkiin. Kiireisten lähtövalmistelujen jälkeen kone nousi ilmaan kello 7.16. Huonossa säässä matalalla lentänyt kone syöksyi maahan kello 7.40.30 Koivulahdessa jolloin kaikki koneen 22 matkustajaa ja 3 miehistön jäsentä saivat surmansa.
Kirjailija Seppo Porvali on kirjoittanut Lars Hattisesta teoksen "Viimeinen ässä — lentokapteeni Lasse Hattisen elämäkerta" (Apali 2011).
Assi Raine
Assi Raine (oik. Aune Astrid Lahtinen, o.s. Rönnberg, 23. joulukuuta 1920 Helsinki, Suomi – 25. elokuuta 1983 München, Saksa) oli suomalainen näyttelijä sekä elokuvakampaaja-maskeeraaja.
Raine oli monien aikansa naisnäyttelijöiden tavoin ”elokuvalöytö”, ja teki lähinnä pieniä sivurooleja filmeissä vuosina 1940–1952, mutta myös pari merkittävämpää osaa elokuvissa "Erehtyneet sydämet" (1944) ja "Matkalla seikkailuun" (1945). Parhaiten hänet ehkä muistetaan toisesta naispääosasta vuoden 1953 elokuvassa "Mustasukkaisuus". Raine toimi lisäksi useiden elokuvien kampaaja-maskeeraajana, kunnes muutti 1960-luvulla Müncheniin, Saksaan. Raine oli ohjaaja Yrjö Nortan valkokangaslöytö.
Excision
Jeff Abel, tunnetaan paremmin nimellä Excision on kanadalainen dubstep-tuottaja ja DJ. Abel on yksi maailman arvostetuimmista ja tunnetuimmista dubstep-tuottajista, Datsikin ohella. Excision työskentelee usein Datsikin ja Downlinkin kanssa, jotka ovat myös dubstep-tuottajia. Excision on ollut aktiivisena vuodesta 2004 lähtien, mutta hän julkaisi ensimmäisen julkaisunsa vasta vuonna 2007.
39 askelta (täsmennyssivu)
39 askelta tarkoittaa seuraavia:
Cecilia Vaasa
Cecilia Vaasa (6. marraskuuta 1540 – 27. tammikuuta 1627) oli Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan tytär.
Hänellä oli yhdeksän sisarusta, joista kaksi kuoli aivan pienenä. Hän oli kolmanneksi vanhin.
Cecilia oli tunnettu kauneudestaan. Hän aiheutti skandaalin sisarensa häiden jälkeen Vadstenan linnassa 1559, kun hänet tavattiin makuuhuoneesta lankonsa veljen Ostfrieslandin kreivin Juhanan kanssa. Hän kihlautui 1564 Baden-Rodemahcernin rajakreivin Kristofferin kanssa. Myöhemminkin hänen elämänsä oli monivaiheista, ja siihen kuului taloudellista ahdinkoa.
SOS (täsmennyssivu)
Kirjainyhdistelmä SOS voi viitata johonkin seuraavista:
Kullervo Leskinen
Kaarlo Veikko Kullervo Leskinen (15. syyskuuta 1908 Toholampi – 25. heinäkuuta 1989 Jyväskylä) oli suomalainen ampuja.
”Kurre” Leskinen oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948 ja Helsingin olympialaisissa 1952. Lontoossa hän sijoittui vapaakiväärissä viidenneksi ja Helsingissä pienoiskiväärin makuukilpailussa seitsemänneksi ja asentokilpailussa kahdeksanneksi.
Leskinen oli mukana Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa vuosien 1930–1952 välillä. Hän voitti kiväärilajeissa yhteensä 19 MM-kultaa, 21 MM-hopeaa ja 12 MM-pronssia. Hän on eniten ammunnan maailmanmestaruuksia voittanut suomalainen. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden hän voitti viidesti; vuonna 1930 vapaakiväärin makuukilpailussa, 1931 pienoiskiväärin polviasentokilpailussa, 1935 pienoiskiväärin pystykilpailussa, 1949 vapaakiväärin polviasentokilpailussa ja 1952 vapaakiväärin makuukilpailussa.
Kullervo Leskisen veli Viljo Leskinen oli myös ampuja.
Jimmy Gardner
James Henry Gardner (21. toukokuuta 1881 Montreal, Kanada - 7. marraskuuta 1940) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hyökkääjä Gardner aloitti uransa 1900 Montreal Hockey Clubissa amatöörijoukkueessa, joka pelasi Canadian Amateur Hockey League -sarjaa. Vuoteen 1903 kestäneellä Hockey Club -urallaan hän voitti Stanley Cupin vuosina 1902 ja 1903. Sitten hän siirtyi Montreal Wanderersiin, joka kuului Federal Amateur Hockey League -liigaan.
Jimmy Gardner siirtyi ammattilaiseksi ja pelasi kaksi vuotta yhdysvaltalaisissa joukkueissa Calumet Miners ja Pittsburgh Professionals. Sitten hän palasi Kanadaan Montreal Shamrocksiin. Hän palasi Wanderersiin 1908 ja edusti seuraa aina vuoteen 1911, siellä hän saavutti Stanley Cupin 1908 ja 1910. Hän vaihtoi PCHA -sarjaan jossa pelasi New Westminsterissä kaksi kautta ennen palaamistaan Montrealiin, jossa tuolla kertaa edusti Montreal Canadiensia kaksi kautta ennen eläköitymistään pelaajana.
Pelaajauran jälkeen hän palveli useiden joukkueiden valmentajana.
Gardner oli Montreal Canadiensin perustamisen keskeisiä taustahahmoja vuonna 1909, hän muun muassa keksi joukkueen nimen.
Jimmy Gardner otettiin kunniagalleria Hockey Hall of Fameen 1962.
Cederberg
Cederberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lauri Astala
Lauri Ilmari Astala (s. 6. lokakuuta 1958 Valkeakoski) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen teoksensa käsittävät muun muassa veistoksia, videoita ja tietokoneavusteisia videoinstallaatioita. Astalan taiteessa on kysymys tilasta, etenkin tilan suhteesta kuviin. Hänen varhaistuotannoissaan kartografiset ja kosmologiset mallit ovat fyysisen todellisuuden abstrakteja kuvia.
Astala kirjoitti ylioppilaaksi 1978 ja suoritti opintoja Helsingin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1979–1984, taiteen kandidaatin tutkinnon Kuvataideakatemiassa vuosina 1985–1990 ja taiteen maisterin (M.F.A.) tutkinnon Art Institute of Chicagon taidekoulussa vuosina 1999–2001. Astala toimi opettajana teknillisessä korkeakoulussa 1982–1988 ja 1991–1999 sekä Taideteollisessa korkeakoulussa 2002–2004.
Vuonna 2007 Astalalle myönnettiin valtion kuvataidepalkinto ja vuonna 2012 Pro Finlandia -mitali.
Lauri Astalan elämänkumppani on valokuva- ja videotaiteilija Elina Brotherus.
Lähde:
Lauri Astalan teos "Aurinkolabyrintti" (1999) rakentuu kivilabyrintista sekä aurinkokellosta. Labyrintin keskellä olevan tornin sisällä on aurinkokello. Se on puolipallon muotoinen kulho ja ajan määrittelemistä varten sen keskellä on viisari, sekä pinnassa merkintöjä kellon- ja kalenteriajan havainnoimiseksi.
"Aurinkolabyrintti" oli kustannuksiltaan ja mittakaavaltaan suurin yksittäinen Helsingin taidemuseon hanke 1990-luvulla. Siihen on käytetty yli kymmentä eri graniittilajia. Teos koostuu lohkopintaisista verkkomuureista. Teos sijaitsee maakumpareen päällä ja hallitsee visuaalisesti ympäristöään. Se on myös maamerkki, leikkipaikka, tapaamispiste ja oleskelutila.
Johan Antero Cederberg
Johan Antero (Anders) Cederberg (18. toukokuuta 1852 Lohtaja – 28. tammikuuta 1915 Mikkeli) oli suomalainen kirkkohistorioitsija ja pappi.
Cederbergin vanhemmat olivat Jurvan ja Mustasaaren kirkkoherra, rovasti Jakob Cederberg (1825–1887) ja Katarina Matilda Muhr. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1870. Cederberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1876 ja suoritti teologisen erotutukinnon 1879. Hänet vihittiin papiksi 1879 ja myöhemmin hän valmistui teologian kandidaanitksi 1898 sekä sai teologian kunniatohtorin arvon 1907. Cederberg toimi kirkkoherrana Uudessakaupungissa vuodesta 1886, Tohmajärvellä vuodesta 1895 ja viimeksi Mikkelin maaseurakunnassa vuodesta 1907.
Cederberg julkaisi uusintapainoksia vanhoista julkaisuista, muun muassa "Manuale Aboensen", sekä teokset "Historiallisia kokoelmia" I–II (1886-1889) ja "Lehtiä Turun tuomiokapitulin historiasta" (1892).
Cederbergin Fennica-kokoelma oli Suomen suurimpia yksityiskokoelmia.
Cederberg oli naimisissa vuodesta 1880 Minna Elisabet Hjeltin kanssa. Heillä oli yksitoista lasta, muun muassa Lauri Cederberg ja Arno Cederberg.
Clay Matthews
Clay Matthews III (s. 14. toukokuuta 1986, Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi tukimies. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Green Bay Packersissä. Matthews voitti Super Bowlin kaudella 2010.
Ennen ammattilaisuraa Matthews pelasi Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa, USC Trojansissa.
Theodor Cederholm
Carl Adolf Theodor Cederholm (vuoteen 1886 Sederholm; 23. elokuuta 1824 Helsinki – 30. marraskuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi senaatin oikeusosaston jäsenenä 1873–1877 ja 1882–1900, Suomen prokuraattorina 1877–1882 ja senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajana 1898–1900.
Theodor Cederholm kuului Sederholmin kauppiassukuun. Hänen isänsä oli tukkukauppias Gustav Adolf Sederholm, kauppaneuvos Johan Sederholmin pojanpoika. Sederholm valmistui ylioppilaaksi 1841, suoritti tuomarintutkinnon 1847 ja sai varatuomarin arvon 1851. Hän toimi Helsingissä oikeusneuvosmiehenä, 1855–1857 oikeusraatimiehenä ja 1857–1858 kunnallispormestarina, minkä jälkeen siirtyi senaatin prokuraattorintoimituskunnan sihteeriksi. Hänestä tuli 1869 prokuraattorin apulainen, 1873 oikeusosaston senaattori ja 1877 prokuraattori. Vuosina 1882–1888 hän oli senaatin oikeusosaston edustajana Suomen asiain komiteassa Pietarissa, minkä jälkeen hän palasi oikeusosaston tavalliseksi jäseneksi. Hänet aateloitiin vuonna 1886 nimellä Cederholm.
Cederholm edusti perustuslaillista kantaa ja kannatti Leo Mechelinin tulkintoja Suomen autonomiasta. Prokuraattorina hän esitti 1882 moitteensa Suomen kenraalikuvernööri Fjodor Heidenille siitä, että venäläiset santarmit olivat Helsingissä suorittaneet luvattomia kotietsintöjä nihilisteiksi paljastuneiden Aleksanterin kimnaasin opettajien kodeissa. Tapauksen seurauksena Pietarissa alettiin kiinnittää huomiota Suomen ja Venäjän lakijärjestelmien yhdistämisen tarpeeseen, minkä eräät myöhemmät historiantutkijat ovat katsoneet helmikuun manifestiin johtaneen kehityksen alkupisteeksi, vaikka myöhempään kehitykseen vaikuttivatkin toiset syyt. Cederholm vastusti helmikuun manifestin julkaisemista vuonna 1899. Hän myös lopulta erosi sen vuoksi protestina senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajan tehtävistä helmikuussa 1900.
Kielikysymyksessä Cederholm oli ruotsinmielinen ja tuki Robert Montgomeryn kantaa, jonka mukaan suomen kieli oli Suomen tuomioistuimissa oikeudenkäymiskaaren mukaan kielletty ”vieras kieli”. Cederholm ei kuitenkaan ollut julkipoliitikko, vaan enemmänkin taustavaikuttaja. Hän osallistui kuitenkin monien yleishyödyllisten järjestöjen toimintaan. Hän oli muun muassa Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja 1874–1877 ja 1895–1896.
Vuonna 1924 postuumisti ilmestyneessä muistelmateoksessaan "Politiska minnen" Cederholm kuvasi tarkasti toimintaansa, minkä seurauksena hänen vaikutuksensa on osassa myöhempää kirjallisuutta kuvattu ylikorostuneena. Muistelmat julkaisi hänen poikansa, varatuomari Arne Cederholm. Cederholmin aatelissuku sammui mieslinjalta Gustav Cederholmin kuollessa vuonna 1931 ja lopullisesti 1953.
Cederström
Cederström viittaa seuraaviin henkilöihin:
Salibandyliigan kausi 2012–2013
Salibandyliigan kausi 2012–2013 oli miesten SM-sarjan 27. kausi. Sarjaan osallistui 14 joukkuetta, joista runkosarjan kahdeksan parasta selviytyivät pudotuspeleihin. Runkosarjan voitti Happee, joka hävisi välierissä SSV:lle ja pronssiottelussa Classicille. Mestaruuden voitti Seinäjoen Peliveljet, joka oli loppuottelusarjassa SSV:tä parempi otteluvoitoin 3–0. Ilves putosi sarjasta sijoituttuaan runkosarjassa viimeiseksi. Josba ja OLS säilyttivät sarjapaikkansa liigakarsintojen kautta.
Kuollut papukaija
Kuollut papukaija -sketsi () on brittiläisessä sketsisarjassa Monty Pythonin lentävä sirkus vuonna 1969 esitetty sketsi. Se on hyvin tunnettu ja eräs sarjan suosituimmista sketseistä. Sketsissä John Cleese esittää tyytymätöntä asiakasta, joka saapuu eläinkauppaan palauttamaan kuollutta papukaijaa ja Michael Palin myyjää, joka sitkeästi kiistää papukaijan olevan kuollut. Sketsin kirjoittivat Cleese ja Graham Chapman. Sketsin kuuluisin osa on kohta, jossa Cleesen esittämä asiakas hermostuttuaan alkaa kuvailla papukaijaa luettelemalla pitkän listan englanninkielisiä kiertoilmaisuja kuolemalle.
Kuollut papukaija -sketsi nähtiin ensi kerran sarjan ensimmäisen kauden kahdeksannessa osassa 7. joulukuuta 1969. Se sisältyy uudelleennäyteltynä vuonna 1971 tehtyyn elokuvaan "Elämä on Pythonia", joskin sketsin loppu on siinä erilainen. Sketsin suosion seurauksena Cleese ja Palin esittivät sitä myöhemmin monissa lavaesityksissä. Cleese muisteli myöhemmin, että yleisö tuntui osaavan repliikit ulkoa alkuperäisiä näyttelijöitä paremmin. Graham Chapmanin kuoltua vuonna 1989 Cleese piti hänen televisioidussa muistotilaisuudessaan puheen, jossa kuvaili ystäväänsä papukaijasketsin tunnetuiksi tekemillä kuolemaa tarkoittavilla eufemismeilla.
Sketsi pohjautuu Palinin ja Chapmanin aikaisempaan sketsiin "Car Salesman" ("autokauppias"), jossa autokauppias kieltää myymässään autossa olevan mitään vikaa vaikka se hajoaa kappaleiksi hänen silmiensä edssä. Tämä sketsi perustui Palinin itse kokemaan tapaukseen autokauppa-asioissa. Live-ohjelmassa "Monty Python Live at Aspen" Palin kertoi, että hänen kohtaamallaan autokauppiaalla oli ollut "tekosyitä joka lähtöön" ja John Cleese sanoi, että hän ja Chapman "pitivät tilannetta mahdollisesti hyvin huvittavana, jos sille löytyisi oikea konteksti". Kuollut papukaija -sketsin varhaisessa versiossa turhautunut asiakas yritti palauttaa viallista leivänpaahdinta. Chapman oivalsi, että sketsin olisi oltava "sekopäisempi", ja keksi ajatuksen papukaijasta. Vuosien mittaan Cleese ja Palin ovat tehneet Kuollut papukaija -sketsistä monia erilaisia versioita televisio-ohjelmiin, musiikkialbumeille ja live-esiintymisiin.
Jääkiekon B-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998
Jääkiekon B-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998 pelattiin Slovenian  Ljubljanassa ja Jesenicessä 15. - 16. huhtikuuta. Joukkueita oli mukana kahdeksan ja ne pelasivat kertaalleen jokainen jokaista vastaan.
Norja nousi automaattisesti A-sarjaan vuoden 1999 kisojen isäntämaana. Ukraina, Slovenia ja Viro karsintaan.
Brady Quinn
Brayden Tyler "Brady" Quinn (s. 27. lokakuuta 1984, Dublin, Ohio) on entinen yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja.
Ennen ammattilaisuraansa Quinn pelasi Notre Damen yliopiston joukkueessa, josta Cleveland Browns varasi hänet vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Hän ei ole onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa aloittajana NFL:ssä, vaan on suurimmaksi osaksi joutunut tyytymään varamiehen rooliin.
Jääkiekon C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998
Jääkiekon C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998 pelattiin Unkarin Székesfehérvárissa ja Dunaújvarosissa 22. maaliskuuta - 28. maaliskuuta. Joukkueita oli mukana kahdeksan ja ne jaettiin kahteen lohkoon.
Unkari nousi B-sarjaan. Kiina ja Etelä-Korea Kaukoidän karsintaan, jonka voittajalle paikka A-sarjassa ja kahdelle muulle C-sarjassa. Kolmas karsija on Japani. Espanja putosi D-sarjaan.
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1998 pelattiin Etelä-Afrikan Krugersdorpissa ja Pretoriassa 27. maaliskuuta - 2. huhtikuuta.
Dragan Umicevic
Dragan Umicevic (s. 9. lokakuuta 1984 Dubica, Jugoslavia) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue EHC Bielissä.
Umicevic aloitti uransa Södertäljen junioreissa, josta hän pääsi kaudella 2001–2002 pelaamaan ensimmäiset pelinsä Elitserienissä. Kolme ensimmäistä ottelua tuottivat yhden syöttöpisteen, ja Umicevic valittiin Ruotsin U18-joukkueeseen.
Vuonna Edmonton Oilers Umicevicin NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 184. Hän pelasi myös myöhemmin Ruotsin U19-joukkueessa ja Venäjän superliigassa. Maaotteluita aikuisten tasolla Umicevicilla on kuusi kappaletta. Vuonna 2012 Umicevic ja Ässät solmivat sopimuksen, joka kattoi kymmenen ottelua, joista hän pelasi yhdeksän. Tämän jälkeen hän siirtyi Tapparaan loppukaudeksi. Kaudeksi 2013–2014 Umicevic palasi Ässiin.
Hemmilä
Hemmilä on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ned Kelly (vuoden 2003 elokuva)
Ned Kelly on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Gregor Jordanin ohjaama draamaelokuva, joka kertoo australialaisesta lainsuojattomasta Ned Kellystä. Häntä esittää Heath Ledger.
Jolanda di Maria Petris
Jolanda Antonia Lucia di Maria Petris (5. syyskuuta 1916 Pola, Italia – 7. helmikuuta 1987 Helsinki) oli italialaissyntyinen, Suomessa pitkään vaikuttanut ooppera- ja konserttilaulaja. Hänen oppilaitaan Sibelius-Akatemiassa ovat olleet muiden muassa Irma Urrila, Jaakko Ryhänen, Marit Sauramo, Pirkko Talola ja Peter Lindroos.
Knuutila (sukunimi)
Knuutila-nimisiä henkilöitä:
Halosen uuni
Halosen uuni on luola, joka sijaitsee Säkkilänkylässä Halosenvaarassa, Kuusamossa. Se muodostaa käytävän, joka laajenee huonemaisesti, ja jossa pohjan kaltevuus kasvaa luolan takaosaa kohti. Luola on muodoltaan ontelo ja melkein pyöreä. Luola on yli 15 metriä pitkä, ja sen korkeus on keskiosissa noin kolme metriä. Luola on saanut nimensä maa-alueen omistajan mukaan.
Viirun syntymäpäivä
Viirun syntymäpäivä (myös Viiru ja Pesonen 2: Viirun syntymäpäivä sekä Viiru & Pesonen 2: Viirun syntymäpäivä, ) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Albert Hanan Kaminskin ohjaama animaatioelokuva, joka perustuu Sven Nordqvistin Viiru ja Pesonen -tarinoihin.
Link Gaetz
Link Gaetz (s. 2. lokakuuta 1968) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti NHL:ssä Minnesota North Starsia ja San Jose Sharksia.
Viiru ja Pesonen (elokuva)
Viiru ja Pesonen ("Pettson och Findus - Kattonauten") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Albert Hanan Kaminskiin ohjaama animaatioelokuva. Se perustuu Sven Nordqvistin Viiru ja Pesonen -tarinoihin.
Viiru ja Pesonen kirjoittavat kirjeen kuninkaalle. Vastausta odotellessa heidän luonaan vierailee tiikereitä, hirviä ja unohtuneita sukulaisia.
Valkoinen sulka (elokuva)
Valkoinen sulka ("The Four Feathers") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Shekhar Kapurin ohjaama elokuva. Se kertoo brittiläisen armeijan operaatioista Sudanissa 1884–1885 ja erään nuoren sotilaan syyttämisestä pelkuruudesta. Tarina perustuu A. E. W. Masonin monesti aiemminkin filmatisoituun romaaniin vuodelta 1902. Pääosaa esittää Heath Ledger.
The Woodsman
The Woodsman ("The Woodsman") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Nicole Kassellin ohjaama elokuva. Siinä Kevin Bacon esittää vankilasta vapautunutta lasten hyväksikäyttäjää, jonka on totuteltava uuteen elämään.
Jää (kirja)
Jää () on Ulla-Lena Lundbergin vuonna 2012 julkaistu romaani. Romaanin tarina kertoo nuoren papin perheestä, joka alkaa rakentaa elämäänsä sotien jälkeen pienessä saaristoseurakunnassa.
"Jää" sai vuoden 2012 Finlandia-palkinnon. Palkinnon saajan valitsi presidentti Tarja Halonen. Romaani nousi myös myyntimenestykseksi: ruotsin- ja suomenkielistä laitosta on myyty yhteensä noin 150 000 kappaletta.
Romaanin pohjalta sävellettävä ooppera saa ensi-iltansa Suomen Kansallisoopperassa tammikuussa 2019. Libreton on laatinut Juhani Koivisto, ja musiikin säveltää Jaakko Kuusisto.
Inês de Castro
Inês de Castro (1329-1355) oli Portugalin kruununprinssin, myöhemmän kuningas Pietari I:n rakastettu 1300-luvun puolivälissä. Syntyjään hän oli puoliksi Kastilian, puoliksi Portugalin ylhäisösukuja. Hän saapui Portugaliin serkkunsa, Kastilian prinsessa Constanzen hovinaisena, kun Constanze meni naimisiin Portugalin kruuninprinssin kanssa. Prinssi rakastui kauniiseen hovineitoon. Pedron isä kuningas Alfonso IV lähetytti Ineksen takaisin Kastiliaan, mutta Pedro ei unohtanut häntä. Kuningatar Constanze kuoli pian kolmannen lapsensa syntymn jälkeen vuonna 1345, ja Pedro haetutti Ineksen takaisin Portugaliin.
Vuonna 1355 Pedron isä kuningas Alfonso IV määräsi Inêksen surmattavaksi. Kuninkaaksi noustuaan Pietari rakennutti hautamuistomerkin Inêkselle ja itselleen. Tämä monumentti sijaitsee Alcobaçan luostarissa Keski-Portugalissa.
Blut &amp; Eisen Productions
Blut & Eisen Productions on saksalainen itsenäinen levy-yhtiö, jota johtaa Torsten Hollstein. Se on levy-yhtiön World Terror Committeen alamerkki.
Purppuravirrat
Purppuravirrat ("Les Rivières pourpres") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Mathieu Kassovitzin ohjaama psykologinen jännityselokuva. Jean-Christophe Grangén ja ohjaajan tekemä käsikirjoitus perustuu Grangén romaaniin.
Caroline Knapp
Caroline Knapp (k. 4. kesäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käsitteli teoksessaan "Drinking: A Love Story" (1996) omaa alkoholiongelmaansa ja taisteluaan sen voittamiseksi. Lisäksi Knapp muun muassa julkaisi teoksen "Pack of Two: The Intricate Bond Between People and Dogs" (1998) ja toimi "The Boston Phoenixin" kolumnistina. Hän oli valmistunut Brownin yliopistosta.
Knapp kärsi myös anoreksiasta. Hän kuoli 42-vuotiaana Cambridgessa, Massachusettsissa sairastettuaan keuhkosyöpää. Hän oli sairautensa aikana avioitunut Mark Morellin kanssa.
Grumman F9F Panther
Grumman F9F Panther oli ensimmäinen Grummanin valmistama laivaston suihkuhävittäjä, jonka ensilento lennettiin 21. marraskuuta 1947 Siitä kehitettiin nuolisiipinen F-9 Cougar.
Kone osallistui Korean sotaan ja niillä lennettiin noin 78 000 taistelulentoa.
Konetyypin ensimmäinen ilmavoitto oli Jak-9:n pudotus 3. kesäkuuta 1950.
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja ("Henry: Portrait of a Serial Killer") on vuonna 1986 valmistunut ja ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1990 saanut rikoselokuva, jonka ohjasi ja tuotti John McNaughton. Elokuva kertoo sattumanvaraisesti tappavasta sarjamurhaajasta Henrystä, jota esittää Michael Rooker. Henryn ja Otiksen hahmot perustuvat väljästi oikeisiin sarjamurhaajaajiin Henry Lee Lucas ja Ottis Toole.
Elokuva kuvattiin 16 mm alle kuukaudessa 110 000 dollarin budjetilla.
Belgialaisen psykiatrin Samuel Leistedtin tutkimusryhmä kartoitti elokuvia sen perusteella, missä on onnistunein psykopaatisen hahmon kuvaus. Kolme onnistuneinta olivat: Anton Chigurh elokuvassa "Menetetty maa", Hans Beckert elokuvassa "M – kaupunki etsii murhaajaa" ja Henry elokuvassa "Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja".
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle raaistavana ennakkotarkastuksessa 2.4.1992 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joka esti laillisen esittämisen ja levittämisen Suomessa. Uusintatarkastuksessa kesäkuussa lähes kolmella minuutilla leikattu elokuva sai tarkastamolta ikärajan K18, joten elokuvaa sai kyllä nyt esittää elokuvateatterissa, mutta videolain voimassa ollessa sitä ei edelleenkään saanut videolla vuokrata tai myydä.
Suomalainen Pursiseura
Suomalainen Pursiseura eli SPS perustettiin 1913, kesäkuun 28. päivänä 1913. Seuran ensimmäinen satama oli Helsingin Nihtisaaressa. Nihtisaaresta SPS joutui muuttamaan Sompasaaren rakentamisen tieltä vuonna 1961. SPS:n muuttaessa Merisataman Sirpalesaareen käyttökelpoisia rakennuksia olivat vain telakkarata ja iso venevaja, joka tosin vapautui Helsingin satamalaitoksen hallinnasta vasta vuonna 1963, jolloin myös SPS:n seura- ja toimistorakennukset valmistuivat. Arkkitehtina toimi seuran pitkäaikainen jäsen Esko Lehesmaa. Aallonmurtaja rakennettiin Nihtisaaresta louhituista kivistä, jotka Sompasaaren alueen räjäytystöiden edetessä kuljetettiin vähitellen Sirpalesaareen. Työt saatiin valmiiksi vuonna 1967. Vuonna 2012 seuralla on vajaat 500 jäsentä.
Seuran itäisellä naapurisaarella eli Liuskasaarella toimii pursiseura Helsingfors Segelsällskap.
SPS oli kaupungin ensimmäinen suomenkielinen pursiseura. Vuosien mittaan Suomalaisesta Pursiseurasta muodostui harvojen, mutta hyvin menestyneiden kilpapurjehtijoiden seura. Erityisesti 1920-luku oli SPSläisten kilpapurjehtijoiden kulta-aikaa. Vuoden 1928 suurimmaksi saavutukseksi on ilman muuta luettava Bertel "Ruma" (väännös hänen ruotsinkielisestä sukunimestään) Bromanin pronssimitali jollaluokassa Amsterdamin olympialaisissa. Broman oli aiemmin ollut HSSn jäsen, mutta liittyi Suomalaiseen Pursiseuraan pian sen perustamisen jälkeen. Tavallisesti hän kilpaili kotivesillä jollaa suuremmilla veneillä. Viime aikojen SPS:n purjehtijoiden menestynein on ollut Thomas Johanson joka saavutti olympiavoitto 49er-luokassa vuonna 2000, hänen laserluokan EM:nsä vuonna 1991 ja 1992 sekä saman luokan MM vuonna 1993.
Larry Dunn
Larry Dunn, alk. Lawrence Dunhill (s. 19. kesäkuuta 1953 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hän soitti Earth, Wind & Fire -yhtyeessä vuodesta 1972 vuoteen 1983 ja aloitti 1990-luvulla oman soolouransa. Dunn on valittu Earth, Wind & Firen jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen.
Dunn soitti Earth, Wind & Firessä eri kosketinsoittimia, mukaan lukien pianoa, urkuja, klavinettia ja syntetisaattoria. Hän oli mukana säveltämässä monia yhtyeen hiteistä, mukaan lukien Grammy Hall of Fame -palkittua kappaletta ”Shining Star” vuoden 1975 albumilta "That’s the Way of the World".
Dunn omistaa Source Productions -nimisen tuotantoyhtiön, jonka kautta hän on tuottanut muun muassa mainos- ja elokuvamusiikkia.
Fred Ebb
Fred Ebb (8. huhtikuuta 1928 New York – 11. syyskuuta 2004 New York) oli yhdysvaltalainen Broadway-sanoittaja, joka tunnetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstään säveltäjä John Kanderin kanssa. Heidän tunnetuimpiin näytelmiinsä kuuluvat "Cabaret", "Woman of the Year" ja "Chicago". Kanderin ja Ebbin elokuvamusiikkituotantoon kuuluu tunnuskappale ”New York, New York” Martin Scorsesen ohjaamaan samannimiseen elokuvaan.
Ebb syntyi New Yorkissa huhtikuussa 1928. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa ja Columbian yliopistossa ja valmistui maisteriksi pääaineenaan englanninkielinen kirjallisuus. Uransa alkuvaiheessa hän kirjoitti lauluja yökerho- ja revyyesityksiin.
1950-luvulla Ebb työskenteli New Yorkin Brill Buildingissa sanoittaen lauluja lauluntekijä Phil Springerille. Hän teki musiikkia myös televisiosarjaan "That Was the Week That Was".
Vuonna 1962 Ebb aloitti yhteistyön säveltäjä John Kanderin kanssa. Heidän ensimmäinen tuotantoon päätynyt Broadway-musikaalinsa oli Harold Princen tuottama "Flora, the Red Menace", jossa Liza Minnelli teki Broadway-debyyttinsä.
Vuoden 1966 musikaali "Cabaret" palkittiin seitsemällä Tonylla ja se nosti Ebbin ja Kanderin suureen menestykseen sekä kriitikkojen että maksavan teatteriyleisön keskuudessa. Bob Fosse ohjasi musikaalista vuonna 1972 elokuvaversion, myös nimeltään "Cabaret", jonka pääosaa esitti Liza Minnelli. Elokuva voitti kahdeksan Oscaria.
Vuoden 1975 musikaali "Chicago" ei saavuttanut aluksi suurta suosiota. Vuonna 1996 se otettiin uudelleen ohjelmistoon ja sitä on esitetty Broadwaylla siitä lähtien, mikä tekee "Chicagosta" Broadwayn historian kolmanneksi pisimpään esitetyn näytelmän. Musikaalin pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva "Chicago", jonka pääosia esittivät Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones ja Richard Gere. Musikaalielokuvalle harvinaisena saavutuksena elokuva palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla.
Kanderin ja Ebbin yhteistyö Liza Minnellin kanssa jatkui Martin Scorsesen vuoden 1977 elokuvalla "New York, New York", jossa Minnelli näytteli. Elokuvan tunnetuimmaksi lauluksi on tullut nimikappale ”New York, New York”, jonka Frank Sinatra nosti hitiksi vuoden 1980 levytyksellään. Minnelli näytteli Chita Riveran kanssa Kanderin ja Ebbin vuoden 1984 musikaalissa "The Rink". Vuonna 1999 Ebb käsikirjoitti ja ohjasi näytelmän "Minnelli on Minnelli", joka toimi kunnianosoituksena Minnellin isän Vincente Minnellin elokuvamusikaaleille.
Ebb sanoitti kappaleita seuraaviin Broadway-näytelmiin.
John Kander
John Harold Kander (s. 18. maaliskuuta 1927 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea pitkästä yhteistyöstään Broadwaylla sanoittaja Fred Ebbin kanssa. Kanderin ja Ebbin tunnetuimpiin näytelmiin kuuluvat "Cabaret", "Woman of the Year" ja "Chicago". Hän sävelsi tunnuskappaleen ”New York, New York” Martin Scorsesen ohjaamaan samannimiseen elokuvaan.
Kander opiskeli musiikkia Columbian yliopistossa New Yorkissa. Broadway-uransa hän aloitti 1950-luvun jälkipuoliskolla harjoituspianistina ja sovittajana. Hän toimi kapellimestarina ja kuoronjohtajana Rhode Islandilla sijaitsevassa Warwick Musical Theatressa. Hänen ensimmäinen itse säveltämänsä näytelmä oli James ja William Goldmanin kanssa yhteistyössä tehty "A Family Affair" vuonna 1962.
Kander tutustui vuonna 1964 sanoittaja Fred Ebbiin, josta tuli hänen uransa merkittävin musiikillinen yhteistyökumppani. Heidän ensimenestyksensä oli Barbra Streisandin tunnetuksi tekemä kappale ”My Coloring Book”. Kander ja Ebb tekivät yhdessä kokonaisen teatterimusikaalin "Golden Gate", mutta näytelmää ei koskaan otettu tuotantoon. Liza Minnelli näytteli heidän ensimmäisessä näyttämölle asti päätyneessä musikaalissaan "Flora, the Red Menace".
Vuonna 1966 sai ensi-iltansa "Cabaret", joka oli Kanderin ja Ebbin musikaaliversio John Van Drutenin näytelmästä "I Am a Camera". Näytelmä palkittiin seitsemällä Tonylla ja siitä tehtiin vuonna 1972 elokuvaversio (myös nimeltään "Cabaret"). Liza Minnelli voitti parhaan naisnäyttelijän Oscarin roolistaan elokuvassa.
Vuoden 1975 musikaali "Chicago" ei saavuttanut aluksi suurta suosiota. Vuonna 1996 se otettiin uudelleen ohjelmistoon ja sitä on esitetty Broadwaylla siitä lähtien, mikä tekee "Chicagosta" Broadwayn historian kolmanneksi pisimpään esitetyn näytelmän. Musikaalin pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva "Chicago", jonka pääosia esittivät Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones ja Richard Gere. Musikaalielokuvalle harvinaisena saavutuksena elokuva palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla.
Kander ja Ebb tekivät musiikin Martin Scorsesen elokuvaan "New York, New York". Elokuvan menestyneimmäksi kappaleeksi tuli Liza Minnellin laulama ”New York, New York”, josta Frank Sinatra teki hitin vuoden 1980 nauhoituksellaan. Vuonna 1981 Kanderin ja Ebbin Broadway-musikaali "Woman of the Year" palkittiin viidellä Tony-palkinnolla. Kander teki uransa jälkipuoliskolla musiikkia lukuisiin elokuviin, mukaan lukien "Kramer vastaan Kramer" (1979), "Yön hiljaisuudessa" (1982) ja "Tilaa sydämessä" (1984).
Fred Ebb kuoli vuonna 2004. Hänellä ja Kanderilla oli yhä kesken useita teatteriprojekteja, mukaan lukien musikaalit "Curtains", "The Visit" ja "All About Us".
Tawadros II
Tawadros II (kopt. Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉόⲇⲱⲣⲟⲥ, , syntymänimeltään Waǧīh Ṣubḥī Bāqī Sulaymān, 4. marraskuuta 1952 Al-Mansura) on 118. Aleksandrian paavi eli Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkon johtaja. Hänet valittiin tehtäväänsä marraskuussa 2012 aikaisemmin samana vuonna kuolleen Shenouda III:n seuraajaksi.
Sulaymān opiskeli 1970-luvulla farmasiaa Aleksandrian yliopistossa ja ryhtyi munkiksi vuonna 1988. Hänet nimitettiin Al-Buhairan hiippakunnan piispaksi vuonna 1997 nimellä Tawadros.
Paaviksi Tawadros valittiin 4. päivänä marraskuuta 2012. Ehdokkaita oli yhteensä kolme ja valinta suoritettiin arpomalla. Ehdokkaiden nimet oli kirjoitettu paperilapuille, joista arpojana toiminut poika valitsi silmät sidottuina yhden. Paavin tehtävään vihkiminen tapahtui 18. marraskuuta.
Grumman F-9 Cougar
Grumman F-9 Cougar on Grummanin valmistama laivaston suihkuhävittäjä. Nuolisiipinen Cougar kehitettiin suorasiipisestä F9F Pantherista. Konetyypin ensilento lennettiin 20. syyskuuta 1951. Viimeiset F9F-8T / TF-9J -harjoitushävittäjät palvelivat vuoteen 1974 saakka.
F9F-8 -mallin aseistukseksi tuli heinäkuusta 1956 lähtien neljä AIM-9 Sidewinder -ilmasta ilmaan ohjusta. Muu aseistus käsitti neljä 20 mm konetykkiä, sekä 908 kg raketteja taikka pommeja.
F-9 Cougar kykeni ylittämään äänen nopeuden loivassa syöksyssä. Sen huippunopeus vaakalennossa oli 1 041 km/h ja lakikorkeus 15 240 metriä.
XL (yhtye)
XL on suomalainen jazzyhtye. Vuonna 1992 perustettu yhtye lopetti aktiivisen toimintansa vuonna 2004. XL palasi jälleen konserttilavoille 2012 perustamisensa 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Samalla julkaistiin myös yhtyeen kokoelmalevy.
XL on tehnyt yhteistyötä useiden merkittävien koti- ja ulkomaisten muusikoiden kanssa. Sen kanssa ovat esiintyneet muun muassa Pekka Pohjola, Michael Brecker, Marzi Nyman ja Jukka Perko.
Grumman F-11 Tiger
Grumman F-11 Tiger on Grummanin valmistama yhdysvaltalainen laivaston suihkuhävittäjä. Nuolisiipinen Tiger oli Grummanin ensimmäinen yliäänihävittäjä. Konetyypin ensilento lennettiin 30. heinäkuuta 1954. Se oli lentotukialuskäytössä vain neljä vuotta, vuodesta 1957 vuoteen 1961, jolloin Vought F8U Crusader syrjäytti sen. F-11 kuitenkin säilyi käytössä harjoitushävittäjänä vuoteen 1967, ja taitolentoryhmä Blue Angelsin koneena vuoteen 1968.
Tigerin voimanlähteenä oli palveluskäytössä epäluotettavaksi osoittautunut brittiläisen Armstrong Siddeley Sapphiren lisenssiversio Wright J65-W-18.
Aukštaitijan kansallispuisto
Aukštaitijan kansallispuisto on Liettuan vanhin kansallispuisto. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikana nimellä "Liettuan SNT:n kansallispuisto".
Maan koillisosassa sijaitseva kansallispuisto kattaa osan Aukštaitijan eli Ylä-Liettuan metsä- ja järvialueesta. Kansallispuistossa on myös kulttuurinähtävyyksiä, esimerkiksi kuusi vanhaa myllyä, joista tunnetuin sijaitsee Ginučiain kylässä.
Greatest Hits 87–97
Greatest Hits 87–97 on Kylie Minoguen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se sisältää kappaleita albumeilta "Kylie" (1988), "Enjoy Yourself" (1989), "Rhythm of Love" (1990), "Let's Get to It" (1991), "Greatest Hits" (1992), "Kylie Minogue" (1994) ja "Impossible Princess" (1997).
Kokemäen maatalousmuseo
Kokemäen maatalousmuseo on Kokemäen Tulkkilassa sijaitseva kotiseutumuseo. Se toimii vuonna 1838 rakennetussa entisessä viljamakasiinissa aivan Kokemäen kirkon kupeessa.
Museon perusti vuonna 1927 Kokemäen kotiseutuyhdistys. Se oli aluksi entisessä myllyssä, josta museo siirrettiin nykyiselle paikalleen vanhaan pitäjänmakasiiniin vuonna 1936. Maatalousmuseon kokoelmien kartuttaminen oli aloitettu jo ennen sen perustamista. Museon perusnäyttely on edelleen lähes alkuperäisessä asussaan.
Kokemäen maatalousmuseon näyttelytilat sijaitsevat kolmessa kerroksessa. Ne käsittävät laajan kokoelman eri aikakausien maatalouden työvälineita. Maatalousesineiden lisäksi museossa on eri alojen käsityöläisten välineita sekä ase- ja rahakokoelma. Näytteillä on myös paikkakunnalta löydettyjä kivi- ja rautakautisia esineitä.
Kokemäen maatalousmuseo on avoinna lähinnä kesäaikaan, jolloin paikalla on myös opastus.
Kokemäen ulkomuseo
Kokemäen ulkomuseo sijaitsee noin kilometrin päässä Kokemäen kaupungin keskustasta Kauvatsalle johtavan yhdystie 2470:n varrella. Se koostuu yhteensä 15 rakennuksesta, jotka siirrettiin Kuoppalassa olevalle alueelle vuosina 1962–1963.
Merkittävin rakennus on 1790-luvulla Pälpälän kylään rakennettu Yli-Pälpälän tilan päärakennus. Se on sisustettu 1800-luvun tyyliin ja käsittää pirtin, kaksi kamaria, porstuan sekä pakarin.
Alueella on myös satakuntalaisia aittoja, savusauna sekä sepän paja ja juhlatilaksi rakennettu talo. Erikoisuutena on lisäksi vanha miilunpolttajan taukotupa ja ruotsalaistyylinen aitta, joka on rakennettu Kravin kanavan kaivutöiden aikana 1800-luvun alussa. Aitan rakentajat olivat suomalaista sotaväkeä, mutta ruotsalaisen työnjohdon ohjeiden mukaan tehty aitta on satakuntalaisesta tyylistä poikkeava ruotsalaismallinen.
Luontotalo Arkki
Luontotalo Arkki on Porissa sijaitseva luonnontieteellinen museo. Se perustettiin vuonna 2000 Satakunnan Museon luonnontieteelliseksi osastoksi.
Luontotalo Arkki sijaitsee aivan Porin keskustassa Pohjoispuiston varrella olevassa entisessä Porin kaupungin puhelinlaitoksen talossa, joka on valmistunut vuonna 1928. Arkkitehti Birger Federleyn suunnittelemaan rakennukseen valmistui vielä lisäsiipi vuonna 1950. Kaupungin puhelinlaitos siirtyi pois tiloista 1990-luvun alussa ja vuosikymmenen puolivälissä alettiin suunnittelemaan Satakunnan Museon luonnonhistoriallisen osaston perustamista rakennukseen.
Talo remontoitiin perusteellisesti ja 1970-luvulta asti suunnitelmissa ollut hanke toteutui lopulta, kun Luontotalo Arkki avattiin maaliskuussa 2000. Museon perusnäyttely valmistui vanhaan kaapelihalliin, lisäksi rakennettiin muun muassa luentosali.
Luontotalo Arkki on erikoistunut esittelemään Satakunnan luontoa ja eläimistöä. Sen kokoelmissa on satoja täytettyjä nisäkkäitä ja lintuja sekä linnunmunia. Lisäksi kokoelmat käsittävät useita tuhansia hyönteisnäytteitä. Niihin kuuluu muun muassa kaksi merkittävää perhoskokoelmaa. Kokoelmista osa on esillä museon perusnäyttelyssä, lisäksi toinen perhoskokoelma on erillisessä perhoshuoneessa. Perhoskokoelmassa on suomalaisten lisäksi myös trooppisia lajeja.
Perusnäyttelyn ohella Luontotalo Arkissa on vaihtuvia näyttelyitä sekä luentosali, jossa luentotilaisuuksien lisäksi esitetään elokuvia. Museon tiloissa on myös kahvila sekä museokauppa. Museon pihamaalla on satakuntalaista kallioperää esittelevä "Kivipiha Jotuni". Arkin ensimmäinen perusnäyttely käsitteli satakuntalaista kosteikkoluontoa ja oli esillä syyskuuhun 2011 saakka. Uusi perusnäyttely avautui yleisölle toukokuussa 2013.
Luontotalo Arkilla on myös julkaisutoimintaa. Tähän mennessä on ilmestynyt muun muassa Satakunnan historiallisia puistoja ja puutarhoja esittelevä teos.
Fluid ounce
Fluid ounce (lyhennettynä fl oz, fl. oz. tai oz. fl.) on brittiläisen yksikköjärjestelmän tilavuuden mittayksikkö. Brittiläisessä järjestelmässä fluid ounce on 1/160 brittiläistä gallonaa eli 1/20 pintiä ja vastaa SI-yksiköissä noin 28,4 millilitraa. Amerikkalaisessa järjestelmässä fluid ounce on 1/128 amerikkalaista gallonaa eli 1/16 pintiä ja vastaa noin 29,6 millilitraa.
M/S Majesty of the Seas
M/S Majesty of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon vuonna 1992 Ranskassa valmistettu risteilyalus.
Alus tilattiin Chantiers de l'Atlantiquelta St. NAzairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla B30 ja alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1991. Alus luovutettiin 27. maaliskuuta 1992 Norjaan Osloon rekisteröidylle Majesty of the Seas -yhtiölle, joka luovutti aluksen hallinnan Royal Caribbean Cruisesille.
Alus kastettiin 26. huhtikuuta 1992 Miamissa ja se asetettiin risteilyliikenteeseen Karibialle. Se liputettiin tammikuussa 2005 Bahamalle kotisatamanaan Nassau.
Pudasjärven lento-onnettomuus
Pudasjärven lento-onnettomuus tapahtui 5. helmikuuta 1973, kun Oulu–Kuusamo-reitillä lentänyt Kar-Airin de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter -lentokone joutui palaamaan Ouluun toisen moottorin sammuttua vähän ennen Kuusamoon saapumista. Paluumatkalla kone ei kyennyt jäätävissä sääolosuhteissa säilyttämään korkeutta vaan teki pakkolaskun asumattomaan erämaahan Pudasjärven Rengasvaaralla. Koneessa oli 15 matkustajaa sekä miehistönä kaksi ohjaajaa ja mekaanikko. Pakkolaskussa ohjaajat loukkaantuivat lievästi, muita henkilövahinkoja ei tullut.
Pakkolaskun jälkeen koneessa olleet sytyttivät lähellä olleen ladon tuleen ohjatakseen pelastajat paikalle. Ruotsista tullut pelastuskopteri löysi lopulta heidät kolmen tunnin kuluttua pakkolaskusta.
Tutkimuslautakunnan raportin mukaan onnettomuuden aiheutti moottorikorjauksen yhteydessä tehty asennusvirhe. Sammuneen moottorin korjaus oli tehty ilman suomalaisten viranomaisten lupaa Bodössä norjalaisessa korjaamossa, jolla ei ollut norjalaisten viranomaisen hyväksyntää kyseisten moottorityyppien korjaukseen. Onnettomuudessa tuhoutunut kone oli valmistunut 1968 ja Kar-Air oli ostanut sen heinäkuussa 1972. Konetta oli käytetty aluksi malminetsintälentoihin ja talven ajaksi se siirrettiin Oulu–Kuusamo-reitille.
Samuel Chydenius
Samuel Chydenius (21. helmikuuta 1727 Eurajoki – 11. heinäkuuta 1757 Kokemäki) oli suomalainen luonnontieteilijä, joka toimi muun muassa Turun akatemiaan ensimmäisenä kemian ja mineralogian dosenttina.
Samuel Chydenius syntyi Eurajoen kirkkoherran apulaisena toimineen Jakob Chydeniuksen ja Hedvig Hornaeuksen kahdeksanlapsisen perheen vanhimpana, mutta muutti jo samana vuonna Sotkamoon hänen isänsä saatua paikkakunnalta kappalaisen viran. Chydenius aloitti opinnot Turun Akatemiassa vuonna 1745 ja suoritti maisterin tutkinnon kolme vuotta myöhemmin. Tämän jälkeen hän opiskeli vuodesta 1749 Carl von Linnén, Johan Gottschalk Walleriuksen ja Samuel Klingenstiernan johdolla Uppsalan yliopistossa ja 1751 Chydenius nimitettiin Ruotsin tiedeakatemian oppijäseneksi. Hän palasi Suomeen 1753, jolloin Chydenius valittiin Turun akatemian kemian ja mineralogian dosentiksi.
Ehdotettuaan Ruotsin tiedeakatemialle Suomen kulkuyhteyksien parantamista, Chydenius sai tehtäväkseen tutkia Pohjanmaan ja Savon vesistöjä. Vuonna 1755 hän johti Kyrönjoen perkausta ja 1756 Chydeniuksesta tuli Augustin Ehrensvärdin apulainen Oulujoen ja Kokemäenjoen koskienperkauksissa. Hän hukkui Kokemäenjoen Niskakoskeen heinäkuussa 1757 ollessaan mittaamassa joen syvyyttä.
Samuel Chydeniuksen veli oli Anders Chydenius.
Mätäshärkki
Mätäshärkki ("Cerastium regelii") on kohokkikasvilaji, joka kasvaa pohjoisen arktisella tundralla. Sitä esiintyy muun muassa Huippuvuorilla, Grönlannissa, Alaskassa, Kanadan pohjoisosan saarilla ja Severnaja Zemljalla.
Mätäshärkki on monivuotinen ja kasvaa tiheinä mättäinä tai mattomaisina kasvustoina. Se on kolmesta kuuteen senttimetriä korkea. Lehdet ovat soikeat, melko paksut, heikosti kiiltävät ja laidoilta karvaiset, kooltaan neljästä seitsemään senttimetriä. Kukkien verholehdet ovat kalvolaitaiset, terälehdet 8–11 millimetriä pitkiä ja valkoisia. Laji ei kuki epäsuotuisilla paikoilla. Siementen lisäksi se lisääntyy itusilmuista.
Ateistien solidaarisuuspäivä
Ateistien solidaarisuuspäivä on 21. kesäkuuta. Päivän tarkoitus on antaa tukea ihmisille, joiden on vaikea elää uskonnottomana omassa yhteisössään. Päivänä voidaan muun muassa pitää yllään ateistista symbolia kuten ateistien tietoisuusnauhaa, joka on puoliksi punainen ja puoliksi musta.
Toussunlinnan kalliomaalaus
Toussunlinnan kalliomaalaus sijaitsee Pohjois-Savossa Rautalammilla Hankaveden etelään ulottuvan 6,5 kilometriä pitkän kapean salmen puolivälissä kohdassa, joka on 8,5 kilometriä Rautalammin kirkolta etelään. Timo Jussila ja Timo Sepänmaa löysivät maalauksen arkeologisen inventoinnin aikana.
Maalaus sijaitsee 97,5 m merenpinnan yläpuolella. Muinainen Suur-Saimaa laski vetensä ennen eteläisten laskujokien puhkeamista Muinais-Päijänteen vesistöön Hankaveden kautta vuoteen 4 400 eaa. saakka. Silloin oli myös Hankaveden pinta nykyistä korkeammalla. Seudun vesistöhistoria tunnetaan niin huonosti, ettei maalauksen ajoittamista korkeuden mukaan ole luotettavaa.
Timo Jussilan inventointiraportin mukaan karkea arvio maalauksen iälle saadaan hänen käyttämän maankohoamiskaavion perusteella. Sen mukaan maalausta ei voitu maalata Päijänteen vedenpinnan huippuvuosina 5 000 eaa. Sen sijaan otollisia hetkiä tarjoutui paljon tätä ennen, jolloin Hankavesi saattoi olla melkein kaksi metriä matalampana tai myöhemmin, kun Hankavesi kuroutuu taas erilleen Päijänteestä 4 800 eaa. alkaen. Voidaan siis sanoa, että maalauksen ikä on vielä määrittelemätön.
Kalliomaalaus saattaa liittyä 2,2 kilometriä etelämpänä sijaitseviin kivikautisiin Myhinkosken, Myhinniemen ja Myhinrannan asuinpaikkoihin. Myös Peura- ja Punasaaressa on ollut asutusta.
Maalattu kallio erottuu lähistön muista kalliosta, koska siinä on muun muassa sileää kalliopintaa ja se on maalatusta kohdasta ympäröivää kalliota vaaleampaa. Maalauksen yläpuolella on kalliossa lohkeamisen seurauksena syntynyt kolo ja kalliopinnan pohjoispäässä työntyy ulos komea lippa (kuva ).
Maalauksen eteläreunalla on selkeä ihmiskuvio. Hahmon alareuna on 77 cm terassin yläpuolella ja 17 cm kalliokolon yläreunasta. Ihmishahmon korkeus on 43−44 cm ja leveys käsien kohdalla 21 cm ja jalkojen kohdalta 15 cm. Ihmishahmon pohjoispuolella on punamaalisuttua, jonka yksityiskohtia ei erotu jäkälän alta.
Ihmishahmo levittää käsiään alaspäin kyynärpäät sivuille nostettuina. Jalat aukeavat haaralleen ja ovat polvista taitettuina. Vaikka maalaus on katkelmallinen, on vaikutelma "tanssiva" (kuva ).
Seuraavat maalaukset ovat samalta alueelta tämän maalauksen kanssa:
Kuolanrikko
Kuolanrikko ("Saxifraga hieraciifolia") on monivuotinen kasvilaji rikkojen suvussa.
Kuolanrikko kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Varsi on lehdetön, pystykasvuinen, tiheään nystykarvainen ja usein punertava. Ruusukelehdet ovat kolmesta seitsemään senttimetriä pitkät, puikeat, paksut, alta karvaiset ja laidoilta ehyet tai harvaan hampaiset. Lehtien ruoti on lyhyt ja leveä. Kuolanrikon kukat ovat lähes perättömät ja kukinto lähes tähkämäinen. Verholehdet ovat kaksi millimetriä pitkät. Terälehdet ovat samanpituiset mutta kapeammat, väriltään vihreät tai purppuranpunaiset. Hedelmä on pysty, tummanruskea ja monisiemeninen kota.