hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Remanderin talo
Remanderin talo on Helsingin keskustassa Aleksanterinkatu 16:sta sijaitseva kolmikerroksinen empiretyylinen talo. Talon rakennutti kauppias Friedrich Remander kauppiastalokseen vuonna 1814. Talo oli alkuaan kaksikerroksinen mutta vuonna 1873 siihen rakennettiin kolmas kerros. Vuonna 1864 taloon oli valmistunut arkkitehti Frans Caloniuksen suunnittelema porrashuone. Taloon rakennettiin vielä puodit 1884–1885. Remanderin talon piharakennukset purettiin 1920-luvulla kun kortteliin valmistui Valkoisen salin uudisrakennus.
Remanderin talo siirtyi vuonna 1949 Helsingin kaupungin omistukseen. Talo korjattiin vuosina 1959–1965 perusteellisesti sisätiloiltaan niin että vain kellarikerros jäi ennalleen. Nämä uudistustyöt suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Samassa yhteydessä Remanderin talon pihan itäsivulle rakennettiin nelikerroksinen virastosiipi.
Sunnin talo
Sunnin talo on Helsingin keskustassa Senaatintorin varrella Aleksanterinkatu 26:ssa sijaitseva kolmikerroksinen empiretyylinen talo. Talon rakennutti kauppias Per Hansson Sunn kauppiastalokseen vuosina 1763–1770. Talo oli alun perin satulakattoinen ja siihen saattoi sisältyä paikalla 1758–1761 olleen piipputehtaan rakennuksen säilyneitä osia. Sunnin talon Sofiankadun puoleinen siipirakennus valmistui 1776. Tämä siipirakennus oli alun perin mansardikattoinen ja kaksikerroksinen. Vuonna 1819 perusti turkulainen Helsinkiin muuttanut ravintoloitsija Cajsa Wahllund majatalon, ravintolan ja biljardisalin Sunnin taloon. Talo muutettiin ulkoasultaan empiretyyliseksi 1833–1834 ja samalla Sofiankadun siipeä korotettiin kolmikerroksiseksi.
Myöhemmin Sunnin taloon rakennettiin Aleksanterinkadun puolelle näyteikkunat 1880-luvulla. Taloon tehtiin 1931 muutostöitä kun se muutettiin virastokäyttöön. Talossa tiloissa toimi sitten muun muassa poliisilaitos ja rakennusvirasto. Sunnin taloa on peruskorjattu 1982–1984 ja 2009–2011. Nykyisin talossa toimii ravintola.
Babuška-nainen
Babuška-nainen () on lempinimi tunnistamattomalle naishenkilölle, jonka tiedetään valokuvanneen tai jopa videoineen John F. Kennedyn salamurhan vuonna 1963 erittäin läheltä. Hänen nimensä tulee hänen pitämästään huivista ja venäjän kielen sanasta "babuška", joka tarkoittaa mummoa tai vanhaa naishenkilöä.
Vaikka monet näkivät tapahtuman aivan yhtä läheltä, on tapahtumasta kuitenkin erittäin vähän läheltä otettua video- tai kuvamateriaalia joka selventäisi tutkijoille tilanteen kulkua. Lisäksi moni paikalla ollut etsi suojaa ja juoksi pakoon laukausten jälkeen, toisin kuin Babuška-nainen, jonka tiedetään todistetusti jatkaneen kuvaamista tilanteesta huolimatta. Yhdessäkään valokuvassa, jossa Babuška-nainen esiintyy, hän ei katso suoraan kameraan joten häntä ei ole koskaan pystytty tunnistamaan eikä hän ole koskaan ilmoittautunut lukuisista pyynnöistä huolimatta.
Vuonna 1970 Beverly Oliver -niminen nainen väitti olevansa Babuška-nainen. Hänen väitteensä osoitettiin myöhemmin perättömiksi. Hän muun muassa väitti kuvanneensa tapahtumat kameralla, joita ei vielä tuolloin ollut olemassakaan. Lisäksi valokuvat Babuška-naisesta osoittavat naisen olevan vanhempi kuin Oliver tuolloin.
Tapauksen toinen merkittävä sivuhenkilö on niin kutsuttu Sateenvarjomies (), joka nähdään Kennedyn kulkureitin varrella mustiin pukeutuneena pitämässä sateenvarjoa auki yllään kirkkaana syyspäivänä. Vuonna 1978 mies nimeltä Louie Steven Witt kertoi olevansa kyseinen mies, ja yhä omistavansa sateenvarjon. Hän kertoi sateenvarjon olleen eräänlainen protesti Kennedyn politiikalle.
Meidän politiikkamme – Kaikki levytykset 2001–2015
Meidän politiikkamme – Kaikki levytykset 2001–2015 on 2. lokakuuta 2015 julkaistu Varaque-yhyeen tuplakokoelma. Kokoelma sisältää yhtyeen kaikki aiemmin ilmestyneet levytykset sekä kuusi uutta kappaletta.
Pat O’Brien
Pat O’Brien voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Adolphe Appia
Adolphe Appia (1862–1928) oli sveitsiläinen arkkitehti, teatteriteoreetikko ja lavastustaiteen uudistaja, varsinkin valaistuksen käytön uranuurtaja. Uransa alkuaikana 1800-luvun lopulla Appia herätti huomiota näyttämötaidetta koskevilla kirjoituksillaan ja suunnitteli Wagnerin oopperoiden lavastusluonnoksia. Hän suunnitteli kolmiulotteisen näyttämötilan omaavia lavastuksia. Hän suunnitteli harmonista, tyyliteltyä ja usein symbolista ilmapiiriä luovaa valaistusta. Corgon Craigin tavoin hän kuului modernin skenografian tiennäyttäjiin. Hän ehdotti erityisesti näytämökuvan rakenteen ja valaistuksen uudistamista: hänen mukaansa näyttämökuvat pitäisi rakentaa plastisesti ja valaistus toteuttaa kunnioittaen yleisohjausta.
Mutenia
Mutenia on Sodankylän Sompiossa sijaitseva kylä, jonka muodostaa kolme asumatonta taloa. Se on yksi viidestä Sompion alueen kokonaan tai osittain Lokan tekojärven alle jääneestä kylästä. Alkuperäisestä Mutenian kylästä on tekoaltaan luoteisosassa nykyään jäljellä vain yksi 1800-luvun lopulla rakennettu talo piharakennuksineen. Lisäksi kylässä on kaksi toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta periytyvää pihapiiriä. Rakennukset ovat Lokan tekoaltaan rakentaneen Kemijoki Oy:n omistuksessa, eivätkä ne ole vapaasti tutustuttavissa.
Mutenia kuuluu yhdessä Purnumukan kylän kanssa Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin esimerkkeinä Sodankylän metsäsaamelaisesta asutuksesta.
Mutenian kylä sijaitsi alun perin Sompiojärvestä alkunsa saaneen Mutenianjoen varrella. 1840-luvulla paikalla vieraillut M. A. Castrén kuvaili 17 peräkkäisen katovuoden kurjistamia Mutenian oloja äärimmäisen köyhiksi. 1870–1890-luvuilla Sompioon muutti Ruotsin ja Norjan välisen rajasulun vuoksi Koutokeinon ja Enontekiön alueiden porosaamelaisia, joista osa asettui myös Muteniaan. Varsinainen maarekisterikylä syntyi vasta vuonna 1910 suoritetun isojaon myötä. Maantie kylään saatiin 1936, kun Lokasta Korvasen ja Mutenian kautta Vuotsoon johtanut yhteys valmistui.
Vuonna 1967 alkaneen tekoaltaan täyttämisen myötä kylä jäi osittain veden alle. Sen taloista suurin osa kuitenkin säilyi, mutta yhtä lukuun ottamatta kaikkien asukkaat muuttivat läheiseen Vuotson kylään. Nykyään Mutenian edustalla on Lokan tekojärven lahti.
Venäjänvesikontiainen
Venäjänvesikontiainen ("Desmana moschata") on uhanalainen kontiaislaji.
Venäjänvesikontiaista tavataan Venäjällä, Ukrainassa ja Kazakstanissa. Sen levinneisyysalue on sirpaloitunut, ja se on hävinnyt monilta alueilta, esimerkiksi Valko-Venäjältä kokonaan. Vuonna 2013 lajia arvioitiin olevan Venäjällä noin 13 320 yksilöä, kun niitä oli vielä 2001 yli 27 000. Lajia uhkaa kuolemat kalastuksen sivusaaliina, elinympäristöjen tuhoutuminen, vesien saastuminen ja kilpailu vieraslajien kanssa. Venäjänvesikontiainen on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Venäjänvesikontiainen elää vesistöjen läheisyydessä. Sillä on melko tarkat elinympäristövaatimukset, ja se suosii vesistöjä, joissa on runsaasti vesikasvillisuutta ja joiden rannoilla kasvaa pensaikkoa ja vanhaa metsää. Suotuisina vuosina venäjänvesikontiainen voi lisääntyä vuoden ympäri, mutta yleensä se lisääntyy kahdesti vuodessa: kevään lopussa ja syksyllä. Molemmat sukupuolet osallistuvat poikasista huolehtimiseen. Laji on kaikkiruokainen, ja sen on havaittu käyttävän ravinnokseen ainakin 72 eri vesissä elävää selkärangatonta lajia sekä 30 kasvilajia. Se syö myös kaloja ja sammakkoeläimiä.
John Lewis and Sons
John Lewis and Sons Limited oli brittiläinen telakkayhtiö, joka sijaitsi Skotlannissa Aberdeenissä.
Andrew Lewis perusti yhtiön vuonna 1907. Perustajan isä oli covelainen puuveneseppä John Lewis, joka myöhemmin valmisti höyrykoneita ja korjasi niitä Aberdeenissä. Telakka valmisti ensimmäisen aluksensa vasta vuonna 1917, jolloin ensimmäinen maailmansota loi uusia tilauksia. Yhtiö valmisti aluksi rannikkoliikenteen tarvitsemia aluksia, kunnes se keskittyi rahtialuksiin.
Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti yli kolmekymmentä alusta kuten miinanraivaustroolareita ja partioaluksia. Telakka jatkoi sodan jälkeen erikoistumistaan troolareihin, mutta se kuitenkin valmisti vuonna 1968 purjekoulualus "Malcolm Millerin".
Yhtiön osti vuonna 1972 Wood Group, joka keskittyi kalateollisuuteen kuten alusten omistamiseen ja kalankäsittelyyn. Vuonna 1976 telakalle valmistui uusi 1600 tonnin "slipway", joka mahdollisti yhä suurempien alusten korjaamisen ja valmistuksen. Telakka keskittyi samalla yhä enemmän korjauksiin, vaikka se valmistikin toisinaan uusia aluksia vuoteen 1980 saakka.
Tetrakaiini
Tetrakaiini (CHNO) on aminoestereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään sen hydrokloridisuolana lääketieteessä ja eläinlääketieteessä voimakkaana ja pitkävaikutteisena paikallispuudutteena. Tetrakaiini kuuluu WHO:n laatimalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Tetrakaiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja kloroformiin. Dietyylieetteriin, asetoniin tai bentseeniin se on puolestaan lähes täysin liukenematon. Tetrakaiini on polymorfista ja sillä on kolme eri kidemuotoa, joiden sulamispisteet ovat lähellä toisiaan.
Tetrakaiinia käytetään erityisesti silmän puudutukseen leikkauksien aikana ja spinaalipuudutteena. Yhdisteen vaikutusaika on pitkä noin 1,5–3 h johtuen tetrakaiinin hyvästä rasvaliukoisuudesta. Puudutteena tetrakaiini on lidokaiiniin verrattuna neljä kertaa potentimpi. Tyypillisesti tetrakaiinia käytetään geelinä tai liuoksena, jossa on 0,5 massaprosenttia vaikuttavaa ainetta. Tetrakaiini metaboloituu ihmiselimistössä esteraasien vaikutuksesta.
Tetrakaiini laajentaa verisuonia, mikä voi aiheuttaa kutinaa käytettäessä ainetta topikaalisesti. Käytettäessä tetrakaiinia silmissä, aiheuttaa se melko voimakasta kirvelyä hetken ajan. Pitkäaikainen käyttö esimerkiksi glaukoomapotilailla altistaa yliherkistymisenä ja tetrakaiinille allergisten potilaiden oireita ovat useita päiviä kestävä silmäluomien turvotus, herkkyys ja kutina. Tetrakaiini voi spinaalipuudutteena aiheuttaa vakavan cauda equina-syndrooman, jonka oireina ovat alaraajojen tunnottomuus ja virtsaus - ja ulostusongelmat.
Tetrakaiinia voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä ovat p-aminobentsoehapon tai se etyyliesterin alkyloiminen 1-bromibutaanilla ja muodostuvan p-butyyliaminobentsoehapon hapon esteröinti dimetyylietanoliamiinin avulla tai p-butyyliaminobentsoehapon etyyliesterin vaihtoesteröinti dimetyylietanoliamiinilla natriumetoksidin toimiessa reaktiossa emäksisenä katalyyttinä.
Kolmas tapa on käsitellä prokaiinia butaldehydillä ja pelkistämällä muodostuva imiini vedyllä palladiumin toimiessa katalyyttinä. Reaktio on tyypiltään pelkistävä aminointi.
Martinkallion koulu
Martinkallion koulu on yhtenäinen peruskoulu Espoossa. Koulu käsittää luokat esikoulusta yhdeksänteen luokkaan asti. Koulussa opiskelee noin 500 oppilasta. Martinkallion koulu sijaitsee Espoonlahden ja Nöykkiön välisellä alueella osoitteessa Martinkallio 2. Se on värikäs rakennus, jonka yhteydessä on iso hiekkakenttä.
Martinkallion koulun tavoitteena on edistää oppilaan suhdetta luontoon ja opettaa suojelemaan luontoa. Muita koulun arvoja ovat muun muassa elämän kunnioitus, rehellisyys, suvaitsevaisuus, kestävä kehitys, vastuuntuntoisuus ja tavoitteellisuus. Martinkallion koulussa oppilaille halutaan opettaa luonnon kunnioittamisen lisäksi hyviä käytöstapoja sekä ymmärtämään heidän toimintansa ympäristölliset seuraukset. Koulu arvostaa yhteistyötaitoja, yhteisöllisyyttä ja yhteisöön sitoutumista sekä itsetunnon ja itsetuntemuksen kehittymistä. Koulu pyrkii myös antamaan koulun henkilökunnalle ja oppilaille vaikuttamismahdollisuuksia heitä itseään koskeviin asioihin. Martinkallion koulu on myös KiVa Koulu, joka on koulukiusaamista ehkäisevä toimenpideohjelma.
Martinkallion koulussa on myös otettu kokeiluun uusi pulpetiton opiskelutapa, jonka tulokset ovat olleet positiivisia.
Sabueso español
Sabueso español on FCI:n roturyhmään 6 kuuluva keskikokoinen ajava koira. Sabueso on kotoisin Pyreneiden niemimaalta. Sabueso españolia käytetään erityisesti metsästyskoirana.
Sabueso españolin väri on valkoinen ja oranssi epäsäännöllisin merkein. Oranssi väri voi olla hyvin lähellä sitruunan keltaista ja vaalean ruskeaa. Rodun turkki on lyhytkarvainen ja tiheä. Koiraiden säkäkorkeus on 52-57 cm ja naaraiden hieman vähemmän.
Sabueso espãnolin pää on pitkänomainen kuonon ja kallon ollessa samanpituiset. Kallo on hieman kupera. Kuono on hieman tasainen eikä terävä. Ylähuuli peittää alaleuan. Kirsu on samanvärinen kuin ylähuuli ja musta. Korvat ovat pitkät ja osoittavat alaspäin. Sabueso españolin niska on vahva ja sen nahka on löysä. Keho on kulmikas selän ollessa pitkä ja leveä. Häntä on keskikokoinen ja suippo kärjestä.
Sabueso españolilla on hyvin suuri metsästysvietti. Rodulle on tyypillistä käyttää erilaista haukuntaa metsästyksen aikana. Rodulle ei ole tyypillistä toimia ryhmissä, vaan metsästys tapahtuu joko yksinään tai korkeintaan kahden muun koiran kanssa. Sabueso español ei ole itsenäisen luonteensa takia kovinkaan hyvä seurakoira. Se on hyvin lojaali, rohkea, rauhallinen ja hellä. Sabueso españolit voivat juosta metsästyksen aikana jopa 4-5 tuntia.
Takaaki Kajita
Takaaki Kajita (, s. 9. maaliskuuta 1959 Higashimatsuyama, Saitaman prefektuuri) on japanilainen fyysikko. Kajitalle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2015 yhdessä kanadalaisen Arthur B. McDonaldin kanssa heidän neutriinivärähtelyjen tutkimuksista, jotka osoittivat neutriinolla olevan massan.
Kajita väitteli tohtoriksi vuonna 1986 Tokion yliopistossa, missä hän toimii professorina. Lisäksi hän johtaa Institute for Cosmic Ray Researchia (ICRR). Kajita on työskennellyt Super-Kamiokande-ryhmässä.
Alexander Hall and Company
Alexander Hall and Company oli brittiläinen telakkayhtiö, joka sijaitsi Skotlannissa Aberdeenissä.
Alexander Hall perusti yhtiön vuonna 1790 ottamalla hallintaansa Cochar and Gibbonin liiketoiminnan. Yhtiön ensimmäinen Aberdeen tai klipperikeulalla varustettu alus oli puinen purjealus vuonna 1839 valmistunut kuunari "The Scottish Maid". Uusi keulan muoto paransi nopeutta ja purjehdusominaisuuksia.
Alexander Hall kuoli vuonna 1849 jättäen yrityksen kahdelle pojalleen Jamesille ja Williamille. Veljekset valmistivat useita kuuluisia klippereita tee- ja opiumikuljetuksiin kuten "Torrington" ja "Stornowayn". William vastasi alusten suunnittelusta ja James liiketoiminnasta. He olivat myös kiinnostuneita työntekijöidensä hyvinvoinnista ja sairaskassa aloitti toimintansa 1846.
Toisen maailmansodan päätyttyä telakka ei investoinut uudistuksiin ja Hall, Russell and Company valtasi yrityksen vuonna 1957.
Xàtiva
Xàtiva (valencian kieltä, espanjaksi "Játiva") on Costeran comarcan pääkaupunki Valenciassa. Vuonna 2015 kaupungissa oli noin 29 000 asukasta.
Arthur B. McDonald
Arthur Bruce McDonald (s. 29. elokuuta 1943 Sydney, Nova Scotia) on kanadalainen fyysikko ja Sudbury Neutrino Observatory Institute'n johtaja. Hänellä on myös Gordon ja Patricia Grayn hiukkasastrofysiikan professuuri Queen's Universityssä Kingstonissa. McDonaldille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2015 yhdessä japanilaisen Takaaki Kajitan kanssa heidän neutriino-oskillaatioiden tutkimuksista, jotka osoittivat neutriinolla olevan massan.
McDonald syntyi Nova Scotian Sydneyssä. Hän suoritti fysiikassa "Bachelor of Science" -tutkinnon vuonna 1964 ja seuraava vuonna "Master of Science" -tutkinnon Dalhousie Universityssä Nova Scotiassa. Hän väitteli tohtoriksi fysiikasta California Institute of Technologyssä.
McDonald toimi tutkimus­virkailijana Chalk River Nuclear Laboratoriesissa Ottawan luoteis­puolella vuosina 1970–1982. Vuosina 1982–1989 hän toimi professorina Princetonin yliopistossa, josta hän sen jälkeen siirtyi Queen's Universityyn. Nykyisin hän toimii tutkimuksen johtajana Queen's Universityssä.
Fyysikot ovat pitkään yrittäneet selvittää, onko neutriinolla massa. Jo 1960-luvulla kokeet viittasivat siihen, että neutriinoilla kenties on massa. Aurinkoa koskevat teoreettiset mallit ennustavat, että neutriinoja pitäisi syntyä suunnattomat määrät. Maan päälle asetetut neutriino­ilmaisimet ovat kuitenkin toistuvasti havainneet niitä vähemmän kuin teoria edellyttäisi. Koska neutriinoja on kolmea tyyppiä (elektronin, myonin ja taun neutriinot) ja koska auringosta tulevien neutriinojen ilmaisimet ovat alkujaan olleet herkkiä vain elektronin neutriinoille, suosituin selitys asialle on jo vuosia ollut se, että ”puuttuvat” elektronit ovat muuttuneet, joko pysyvästi tai ainakin väli­aikaisesti, toisen tyyppisiksi neutriinoiksi, joita laitteet eivät havaitse. Jos neutriino voi oskilloida, vaihtaen tyyppiään edes­takaisin, kvantti­mekaniikan lakien mukaan sillä on oltava massa.
Elokuussa 2001 Sudburyn neutriino-observatoriossa (SNO) muodostettu työryhmä asensi Arthur B. McDonaldin johdolla havainto­laitteet 2 100 metrin syvyyteen erääseen kaivokseen lähelle Sudburyä. Näiden laitteiden avulla oli määrä voida selvittää suoranaisten havaintojen avulla, voivatko auringosta tulleet neutriinot muuttua myonin tai taun neutriinoiksi. SNO julkaisi raporttinsa "Physical Review Letters'issä 13. elokuuta 2001, ja sitä on yleisesti pidetty erittäin tärkeänä tuloksena. McDonald ja Yoji Totsuka saivat vuonna 2007 fysiikan Benjamin Franklin -mitalin ”sen osoittamisesta, että kolme neutriinoiksi kutsuttua alkeishiukkastyyppiä muuttuvat toisikseen kulkiessaan tarpeeksi pitkän matkan.”
Ponthieu
Ponthieu oli keskiaikainen kreivikunta Picardien alueella. Se oli englantilaisten läänityksenä vuosina 1279–1360 ja Englannin kuninkaan omistuksessa vuoteen 1369. Tämän jälkeen se siirtyi Burgundin herttuakunnan ja Ranskan omistukseen. Ponthieun pääkaupunki oli Abbeville.
Ponthieun nimi on edelleen käytössä eräissä ranskalaisissa paikannimissä, kuten Millencourt-en-Ponthieu ja Crécy-en-Ponthieu, jonka lähellä käytiin merkittävä Crécyn taistelu satavuotisessa sodassa.
Xixona
Xixona (valencian kieltä, espanjaksi "Jijona") on kunta Campo de Alicanten comarcassa Valenciassa. Vuonna 2014 kaupungissa oli noin 7200 asukasta.
Agía Eiríni (Kéa)
Agía Eiríni (; myös "Agía Iríni") on pronssikautisen kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Vourkárin kylää. Paikka on saanut nykyisen nimensä siellä sijaitsevasta Pyhällä Irenelle ("Agía Eiríni") omistetusta kirkosta. Paikan muinaista nimeä ei tunneta.
Agía Eiríni on yksi Egeanmeren saarten merkittävimpiä esihistoriallisia kohteita. Asutus on syntynyt viimeistään neoliittisen kivikauden lopulla noin 3000 eaa. ja se on ollut käytössä noin vuoteen 1450 eaa., jolloin se tuhoutui suuressa maanjäristyksessä. Asutuksella on ollut käytössään suojaisa satama. Keramiikkalöytöjen perusteella asutus on harjoittanut laajaa kauppaa Egeanmeren alueella ja on se ollut kiinteissä yhteyksissä sekä Kreetan minolaisen kulttuurin että Manner-Kreikan kanssa. Agía Eirínin arvellaan toimineen yhdyslinkkinä minolaisen ja mantereen mykeneläisen kulttuurin välillä 1700-luvulta eaa. lähtien.
Alueen järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1960. Niitä on suorittanut American School of Classical Studies at Athens. Alueelta on löydetty varhaiskykladisia rakennuksia noin ajalta 2500–2000 eaa. Keskiseltä pronssikaudelta noin vuosilta 2000–1600 eaa. on säilynyt linnoitusrakennelmia sekä temppelin jäänteet. Suurimpiin rakennuksiin kuuluu minolainen ”kartano” (joskus nimellä ”palatsi”). Temppeli sijaitsi hieman erillään asutuksesta. Se on osa rakennusta, jonka koko on noin 23 x 6 metriä. Kyseessä on yksi ensimmäisiä löydettyjä minolaisen ajan temppeleitä, mikä on osaltaan osoittanut vääräksi sen aiemman luulon, ettei minolaisilla olisi ollut erillisiä suuria temppeleitä.
Tutkimus on osoittanut, että Agía Eirínin temppeli on ollut jatkuvassa käytössä asutuksen tuhon jälkeen jopa tuhat vuotta. Se oli rakennettu noin vuonna 1400 eaa., korjattu uuden maanjäristyksen jälkeen noin vuonna 1200 eaa., ja ollut käytössä aina hellenistiselle ajalle (noin 300 eaa.) saakka. Paikalta löydetyssä antiikin aikaisessa votiivikirjoituksessa temppelin kohteeksi mainitaan Dionysos. Tämä osoittaa jatkuvuutta minolais-mykeneläisen ja antiikin kreikkalaisen uskonnon välillä. Erikoista on myös se, ettei Kéa muutoin ole ollut merkittävä keskus antiikin aikana. Temppeliä lukuun ottamatta paikka on ollut antiikin aikana vain pienimuotoisessa käytössä.
Temppelistä on löydetty muun muassa noin kahdenkymmenen naispuolisen terrakottapatsaan ("korai") jäänteitä sekä taidokkaita keramiikka- ja käsityöesineitä. Patsaiden on arveltu esittävän joko jumalattaria tai (tanssivia) papittaria. Löydökset ovat Ioulídan arkeologisessa museossa.
Akrotírin seinämaalaukset
Akrotírin seinämaalaukset eli "Akrotírin freskot" on nimitys, jota käytetään Akrotírin minolaisaikaisesta kaupungista Santorínin saariryhmään kuuluvalta Thíran saarelta löydetyistä esihistoriallisista seinämaalauksista.
Seinämaalaukset on maalattu minolaisena aikana pronssikaudella noin 1600-luvulla eaa. Ne on maalattu pääosin punaisen, oranssin, ruskean, keltaisen ja sinisen sävyillä sekä valkoisella ja mustalla. Vihreää ei ole käytetty, sillä saarelaisilla ei ollut käytössä vihreää pigmenttiä.
Seinämaalaukset ovat nykyisin museoissa: osa on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa, osa puolestaan Esihistoriallisen Theran museossa Santorínin pääkaupungissa Firássa.
Merkittävimmät Akrotírista löydetyt seinämaalaukset ovat:
Díktin luola
Díktin luola (; myös "Diktéo(n) Ándro(n)") eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, "Spílaio Psychroú") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää.
Díktin luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Alun perin se oli ilmeisesti asuin- ja hautapaikka. Minolaisesta ajasta lähtien siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen. Luola oli kulttikäytössä vielä roomalaisella ajalla. 1500-luvulta 1800-luvulle luola toimi paikallisten paimenten suojana.
Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä. Kureettien kerrotaan soittaneen ja tanssineen luolan edessä olevalla tasanteella, jotta Kronos ei kuulisi lapsen itkua. Samaa myyttiä kerrotaan tosin myös Ídavuorella sijaitsevasta Ídan luolasta. Asiasta oli antiikin aikana epäselvyyttä, koska Hesiodoksen "Jumalten synty" ei mainitse tarkkaa paikkaa. Erään myytin mukaan kreetalainen tietäjä Epimenides nukkui luolassa 57 vuotta.
Luolan etukammion koko on 42 x 19 metriä, suurimman kammion koko 84 x 38 metriä ja kolmannen suuren kammion koko 25 x 12 metriä. Luolassa on lukuisia tippukiviä (stalaktiittejä ja stalagmiittejä).
Ensimmäiset pienimuotoiset arkeologiset kaivaukset luolassa suoritti Federico Halbherr vuonna 1886 paikallisten löydettyä luolasta esineitä. Arthur Evans tutki luolaa vuonna 1897. Laajemmat kaivaukset aloitti David Hogarth vuonna 1899. Arkeologisissa tutkimuksissa luolasta on löydetty alttari, jolla on poltettu erilaisia uhreja; sekä votiivilahjoja, kuten jumal-, ihmis- ja eläinhahmoja ja kaksoiskirveitä ("labrys"). Pyhä alue on ollut aidattu aitauksella ("temenos"). Paikalta on löydetty myös katkelmallinen piirtokirjoitus, joka on osa hymnistä Díktin Zeukselle.
Luola on avoin yleisölle ja sinne voi laskeutua portaita pitkin.
Big Pharma
Big Pharma on helsinkiläinen elektronisen musiikin tuottaja Jussi Ylikoski, joka tunnetaan myös Disco Ensemble -yhtyeen kitaristina. Big Pharman ensimmäinen single "Freedom Juice" julkaistiin toukokuussa 2015, mitä seurasi syyskuussa julkaistu kappale "United By The Night". Big Pharman debyyttialbumi "Freedom Juice" julkaistaan 18.3.2016.
Singlet
Albumit
Videot
Ídan luola
Ídan luola (; myös "Idéo(n) Ándro(n)") eli Zeuksen luola on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 498 metrin korkeudessa Ídavuoren itärinteellä Nídan tasangon länsilaidalla saaren keskiosissa. Luola tunnetaan myös nimellä "Spiliára tis Voskopoúlas" (Σπηλιάρα της βοσκοπούλας, ”Paimentytön luola”).
Ídan luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen.
Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä. Kureettien kerrotaan soittaneen ja tanssineen luolan edessä olevalla tasanteella, jotta Kronos ei kuulisi lapsen itkua. Samaa myyttiä kerrotaan tosin myös Díktivuorella sijaitsevasta Díktin luolasta. Asiasta oli antiikin aikana epäselvyyttä, koska Hesiodoksen "Jumalten synty" ei mainitse tarkkaa paikkaa.
Luolan päätila on 40 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Antiikin aikana luolassa kerrotaan olleen norsunluusta tehty valtaistuin Zeuksen kunniaksi. Luolan edustalla on luonnonkallioon hakattu alttari, joka on edelleen nähtävillä. Luolalla järjestettiin vuosittain juhlat. Mytologiassa kuningas Minoksen kerrotaan käyneen luolalla joka yhdeksäs vuosi vastaanottamassa uudet lait isältään Zeukselta. Pythagoraan kerrotaan vierailleen luolalla ja vihkiytyneen Kreetan Zeuksen mysteereihin.
Luolassa on suoritettu arkeologisia kaivauksia kahdesti. Ensimmäiset kaivaukset suoritti Federico Halbherr vuonna 1885. Kaivauksia jatkoi Ateenan arkeologinen seura Giánnis Sakellarákiksen johdolla vuonna 1982. Arkeologisissa kaivauksissa luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä. Kaivauksia varten luolan edustalle rakennettiin vaunuja varten kiskot, jotta maa-aines ja talvella luolaan kerääntynyt lumi saataisiin pois.
Luola on avoin yleisölle. Sinne voi laskeutua portaita pitkin.
Jouko Toiviainen
Jouko Toiviainen (s. 1946 Lappeenranta) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut Taideteollisessa ammattioppilaitoksessa vuosina 1964–1966. Sieltä valmistuttuaan hän työskenteli kuvanveistäjien, kuten Heikki Häiväojan, Aimo Tukiaisen ja Kain Tapperin, apuna. Hän oli Oulun läänintaiteilija vuosina 1975–1977.
Toiviainen sairastaa ms-tautia, joka estää raskaampien töiden tekemistä, joten hän teettää ne ulkopuolisella. Hän asuu Oulussa.
W Connection
W Connection on trinidadjatobagolainen jalkapalloseura, joka pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla TT Pro Leaguessa. Se pelaa kotiottelunsa kymmentuhatpaikkaisella Manny Ramjohn Stadiumilla Marabellassa.
"Tässä listassa ei ole mainittu kaikkia joukkueen pelaajia"
Kamáresin luola
Kamáresin luola (; myös "Spíleo Kamarón") eli "Kamaraïkó" (Καμαραϊκό) on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 780 metrin korkeudessa Ídavuoren etelärinteellä Faistóksen kunnassa lähellä Kamáresin kylää, josta se on saanut nimensä.
Luola on ollut minolaisaikainen pyhä paikka, joka on liittynyt Faistoksen palatsikeskukseen ja kaupunkiin. Luola löydettiin vuonna 1890. Sitä tutkivat aluksi italialaiset arkeologit ja vuodesta 1913 brittiläiset arkeologit.
Arkeologisissa kaivauksissa luolasta on löytynyt votiivilahjaksi jätettyä keramiikkaa ajalta noin 2000–1700 eaa. Sen piirteenä on sen erityinen ohuus: saviastiat ovat parhaimmillaan kananmunankuoren ohuita. Kamáresin luola on kyseisen kaltaisen keramiikan ensimmäinen löytöpaikka, ja siksi tästä keramiikasta käytetään nimitystä "Kamáres-keramiikka". Keramiikka on maalattu kirkkain värein mustalle tai ruskealle taustalle. Myöhemmin samanlaista keramiikkaa on löydetty myös muualta Kreetalta, muun muassa Faistoksesta ja Knossoksesta.
Luolalle pääsee Kamáresin kylästä pientä jyrkkää polkua pitkin. Nousu kestää noin 3–4 tuntia. Luolasta tehdyt löydökset ovat Iraklionin arkeologisessa museossa.
Zeuksen luola
Zeuksen luola voi viitata seuraaviin luoliin:
Arménoin minolainen hautausmaa
Arménoin minolainen hautausmaa () on minolaisaikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon kunnassa noin 1,8 kilometriä pohjoiseen Arménoin kylästä, josta se on saanut nimensä, ja noin 8 kilometriä etelään Réthymnon kaupungista.
Alueelta tunnetaan yli 230 esihistoriallista hautaa. Ne on ajoitettu myöhäisminolaiselle kaudella (LM III A–B) noin vuosiin 1400–1200 eaa. Lähes kaikki hautausmaan haudat ovat kallioon louhittuja kammiohautoja. Hautoihin johtaa käytävät ja niissä on oviaukko, joka johtaa varsinaiseen hautakammioon. Suurimpiin hautoihin laskeutuu useita metrejä pitkät portaat. Vain yksi tunnetuista haudoista on suuri "tholos"- eli pyöröhauta.
Alueen järjestelmälliset kaivaukset alkoivat vuonna 1969. Tutkijoille on ollut ongelmana, missä lähistöllä olisi sijainnut niin suuri minolainen asutus, että se on tarvinnut näin suuren hautausmaan. Nykyisin arvellaan, että asutus on todennäköisesti sijainnut nykyisen Kástelloksen kylän paikalla. Tutkijoiden mukaan hautausmaa on alun perin suunniteltu ja järjestetty niin, että siinä on ollut alueet varakkaampien ja köyhempien haudoille. Myöhemmässä vaiheessa suuria ja pieniä hautoja on sijoitettu sekaisin. Hautoihin on todennäköisesti haudattu useita henkilöitä kuhunkin.
Haudoista on löydetty monia erilaisia hautaesineitä, kuten suuri määrä ruukkuja. Osassa ruukuista on lineaari-B-kirjoitusta. Lisäksi on löydetty lineaari-A-kirjoitusta sisältävä riipus.
Anthony Powell
Anthony Powell voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Charles De’Ath
Charles De'Ath (s. 24. toukokuuta 1968 Lontoo, Iso-Britannia, tunnetaan myös nimillä Charlie De'Ath, Charles De-Ath ja Charles Death) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. TV-sarjoissa "Naiskonstaapeli 56", "The Last Dective", "Emmerdale" sekä "Holby Cityn sairaala".
Joris Daudet
Joris Nattan Daudet (s. 12. helmikuuta 1991 Saintes) on ranskalainen BMX-pyöräilyn maailman- ja Euroopan-mestari. Daudet on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa. Hän edustaa Stade Bordelais bmx:ää ja hänen valmentajaan toimii Thomas Allier.
Daudet kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa sijoittuen yhdenneksitoista. MM-kilpailuista hän on saavuttanut kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. EM-kilpailuista hänellä on yksi kulta. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Daudet saavutti kultaa.
Sam Willoughby
Sam Willoughby (s. 15. elokuuta 1991 Bedford Park) on australialainen BMX-pyöräilyn olympiamitalisti ja maailmanmestari. 173 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Willoughby edustaa Redline Bicycles -seuraa.
Willoughby saavutti olympiahopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista Willoughbyllä on kolme kultaa. Vuonna 2014 hän saavutti kultaa niin eliittikilpailusta kuin aika-ajostakin.
Santalahden seisake
Santalahden seisake ( ) oli rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Santalahden kaupunginosassa. Seisakepaikka valmistui heti radan valmistuessa, jolloin se palveli pääasissa Santalahden lukuisia teollisuusyrityksiä. Vuonna 1907 valmistui Bruno Granholmin suunnittelema Platformskjul I -tyypin liikennepaikkarakennus, jota muutettiin 1920-luvulla.
Santalahden liikennepaikan eteläpuolelle Pispalanharjun rinteille muodostui 1870- ja 1880-luvuilta lähtien taaja-asutusta samaan aikaan kun Näsijärven rannassa aloittivat toimintansa kattohuopa-, pahvi- ja luujauhotehtaat sekä saha ja mylly, myöhemmin myös tulitikkutehdas. Alueen tunnetuin teollisuuslaitos oli kuitenkin Pispalan haulitehdas torneineen. Pispalan alueen asukasluku kasvoi voimakkaasti Porin radan rakentamisen aikaan, kun Kyttälän alue Tammerkosken itäpuolella järjestettiin uudelleen. Pispalasta muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1912 ja se siirrettiin koko läntisen esikaupunkialueen mukana Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa.
Miehitys Santalahdesta poistettiin 1968. Vuonna 1971 liikenteelle avatun uuden Pohjanmaan radan junat eivät käyttäneet Santalahden seisaketta. Henkilöliikenne lopetettin 1975 ja tavaraliikenne muutama vuosi myöhemmin 1979. Asemarakennus on purettu 1970-luvulla.
Stefan Michailow
Stefan Michailow (sukunimi vuodesta 1925 Helenius; 9. marraskuuta 1866 – 1947) oli suomalais-venäläinen arkkitehti.
Michailow syntyi Novgorodin kuvernementissa Venäjällä. Hänen isänsä oli venäläinen santarmialiupseeri ja äitinsä suomalainen Turusta kotoisin ollut Augusta Sofia Helenius. Michailowin perhe muutti jo 1860-luvulla Turkuun kun perheen isä sai siirron Sirkkalan kasarmeille. Perheessä puhuttiin ruotsia ja venäjää.
Michailow opiskeli arkkitehdiksi 1884–1888 Polyteknillisessä opistossa. Hän oli yleisten rakennusten ylihallituksessa ylimääräisenä arkkitehtina Turun lääninrakennuskonttorissa vuodesta 1888 alkaen mutta hän suunnitteli myös rakennuksia yksityisille asiakkaille. Michailow suunnitteli rakennuksia pääasiassa Turkuun ja Hämeenlinnaan. Vuonna 1896 Michailow johti Pietarissa Suomen ministerivaltiosihteerinviraston muutos- ja korjaustöitä. Michailowista tuli vuonna 1914 yleisten rakennusten ylihallituksen toinen arkkitehti ja hiukan myöhemmin Hämeen lääninrakennuskonttorin esimies. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1934 saakka.
Turussa on Michailowin mukaan nimetty Michailowinkatu.
Honkapirtti
Honkapirtti on Turun Ruissalossa sijaitseva kaksikerroksinen, karjalaistyylinen hirsirakennus, jonka on alun perin veistänyt lounaissuomalainen jalkaväkirykmentti 14 jatkosodan asemasotavaiheen aikana Uhtualla. Talo pystytettiin ensin reservikomppanian alueelle Uhtuan länsipuolelle ja siirrettiin sitten Turkuun rintaman paluukuljetuksina vuonna 1943. Talossa toimii kahvila.
Talo sai alkunsa, kun rintamamiesten keskuudessa nousi huoli kaatuneiden aseveljien omaisista ja sodassa vammautuneista sotainvalideista. Syntyi ajatus rauhan koitettua kotiseudulle siirrettävästä rakennuksesta, jonka toiminnoilla voitaisiin rahoittaa aseveljien ja heidän perheidensä avustustoimintaa.
Turun kaupunki luovutti Honkapirtille tontin Ruissalosta, jonne talon pystyttivät uudelleen lomalla olleet rintamamiehet ja palveluksesta jo lomautetut ikäluokat. Talon hallinnointia varten perustettiin yhdistys JR 14 Aseveljet ry, joka kuitenkin jouduttiin pian lakkauttamaan rauhanehtojen mukaisesti ja muiden aseveliyhdistysten tavoin. Yhdistys lahjoitti talon Turun kaupungille. Turku kaavaili vuonna 2008 talon myymistä, mutta hankkeesta luovuttiin.
Honkapirtti on malliltaan ja tyyliltään aito Vienan karjalaistalo. Rakennukseen käytetyt kelohirret olivat 16-metrisiä ja latvastaan silloinkin 12-tuumaisia. Rakennuksen yläkerrassa on 20 hengen kokoontumistila ja alakerrassa kahvila. Kahvila tarjoilee päivittäin lounaaksi hernekeittoa ja pannukakkua.
Neal Walk
Neal Eugene Walk (29. heinäkuuta 1948 Cleveland, Ohio – 4. lokakuuta 2015 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Keskushyökkääjänä pelannut Walk pelasi NBA-liigassa vuosina 1969–1976, Italiassa ja Israelissa. Walkilta leikattiin 1987 selkäydinkasvain, ja hän menetti leikkauksen seurauksena jalkojensa hallinnan liikkuen loppuelämänsä pyörätuolilla.
Walk aloitti pelaajauransa vuonna 1969, jolloin hänet varattiin sarjaan toisella vuorolla edellään ainoastaan Kareem Abdul-Jabbar. Walk pelasi kahdeksan kautta Sunsissa, Jazzissa ja Knicksissä. Charles Barkleyn lisäksi hän oli Phoenix Sunsin seurahistoriassa ainoa pelaaja, joka on tehnyt samalla NBA-kaudella keskiarvoikseen yli 20 pistettä ja 12 levypalloa.
Life Goes On
Life Goes On voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nuorten Keskus
Nuorten Keskus oli 1905 perustettu kristillisten nuorisojärjestöjen keskusliitto. Sen nimi oli 1917–1962 Suomen Nuorten Kristillinen Liitto ja 1963–1969 Kirkon Nuoriso. Sen tehtävänä oli tukea muun muassa seurakuntien nuorisotyötä.
1.1.2017 alkaen Nuorten Keskus on yhdistynyt PTK - Poikien ja tyttöjen keskuksen ja Seurakuntien lapsityön keskuksen kanssa Nuori kirkko ry:ksi.
Bro-Gwened
Bro-Gwened (gwenedegiksi), Bro-Wened (bretonin yleiskielellä) eli Pays Vannetain (ranskaksi) on yksi Bretagnen historiallisista maakunnista. Se vastaa suunnilleen nykyistä Morbihanin departementtia. Alueella puhutaan bretonin murretta gwenedegiä, joka eroaa huomattavasti muista bretonin nykymurteista.
Minni Nurme
Minni Katharina Nurme (30. lokakuuta 1917–1994) oli virolainen kirjailija. Hän aloitti tuotantonsa kodin, luonnon ja rakkauden elämysten tulkitsijana, mutta myöhemmin hänen runoudelleen olivat ominaista ihmisen yhteys ja sukupolvien jatkuvuus. Hän vironsi suomalaista kirjallisuutta.
Esko Nurmi
Esko Nurmi (30. joulukuuta 1931 Rautjärvi – 6. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän oli Valtion eläinlääketieteellisen laitoksen johtaja ja professori vuodesta 1974. Sitä ennen hän hoiti 1970–1974 eläinlääketieteellisen korkeakoulun elintarvikehygienian professorin virkaa. Hän tutki lihatuotteiden mikrobiologiaa, ruokamyrkytyksiä ja elintarvikeinfektioita, etenkin broilerien salmonellainfektioiden ehkäisyä. Hän kehitti kananpoikien salmonellainfektioiden ehkäisymenetelmän, ”Nurmi-konseptin”.
Pusa (suku)
Pusa on hylkeiden heimoon kuuluva nisäkässuku, jossa on kolme lajia: baikalinhylje, kaspianhylje ja norppa. Lajit kuuluivat aiemmin sukuun "Phoca", mutta nykyinen luokittelu noudattaa D. W. Ricen vuonna 1998 tekemää luokitusta. Se on yleisessä käytössä, mutta kaikki tutkijat eivät ole sitä hyväksyneet.
Harri Römpötti
Harri Römpötti (s. 1964) on suomalainen vapaa toimittaja, joka arvioi muun muassa sarjakuvaa, elokuvia ja muuta populaarikulttuuria Helsingin Sanomissa. Hän on kirjoittanut myös muun muassa Demariin, Rumbaan, Maailman kuvalehteen ja Suomen Tietotoimistolle.
1970-luvun alussa Römpötti oli mukana perustamassa Seinäjoen sarjakuvaseuraa ja sen julkaisemaa Kannus-lehteä. Suomen sarjakuvaseuran julkaisemassa Sarjainfo-lehdessä Römpötti oli toimitussihteerinä 1993–1996 ja uutistoimittajana 1997–1999. Suomen Sarjakuvaseuran hallituksessa Römpötti toimi vuosina 1984-1999.
Römpötille myönnettiin Sarjakuvaneuvos-tunnustuspalkinto vuonna 2001.
K. B. Saarela
Kunnari Bernhard Saarela (19. huhtikuuta 1887 Tampere – 24. tammikuuta 1981 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut rakennusainetehtailija.
Saarelan isä Kustaa Hetanpoika Siren (1864–1944) aloitti työuransa renkinä, työskenteli sitten kirvesmiehenä ja muurarina ja toimi sitten työnjohtajana ja urakoitsijana. Vuonna 1902 Kustaa Siren perusti Tampereen ensimmäisen muurauslaastitehtaan ja vuonna 1905 hän laajensi toimintaansa asfalttialalle.
Saarela aloitti 1899 tiilipoikana isänsä työmaila. Vuosina 1905–1907 hän perehtyi rakennustöihin Helsingissä ja kesällä 1908 hän aloitti oman yritystoimintansa Tampereella laastinvalmistuksen ja asfalttitöiden parissa. Vuonna 1911 Saarela perusti "Asfaltteeraus-, Kattamis- ja Rautabetoniliike K. B. Saarela Oy:n". Saarelan laastitehtaasta toimitettiin vuosikymmenien ajan valmista laastia tamperelaisille rakennustyömaille. Laastitehdas sijaitsi aluksi nykyisen Tampere-talon paikalla ja sitten vuosina 1912–1927 vastapäätä Tampereen ortodoksista kirkkoa. Vuonna 1927 tehdas siirtyi Sorinkatu 4:ään valmistuneeseen uuteen tehdas-, varasto-, konttori- ja asuinrakennukseen, jonka oli suunnitellut arkkitehti Bertel Strömmer. Samalla alettiin laastin valmistuksessa käyttää sammuttamatonta kalkkia mikä paransi valmiin laastin laatua. Saarelan laastitehtaan toiminta jatkui aina vuoteen 1986 saakka, jolloin K. B. Saarela Oy lopetti yritystoimintansa.
Saarela aloitti isänsä kanssa kattohuovan valmistamisen pienessä mittakaavassa Messukylässä vuonna 1910. Vuonna 1920 Saarela osti entisen "Tampereen Asfalteeraustehtaan" tehdasrakennukset Pispalasta. Kattohuovan tuotanto kasvoi kun tehdasta laajennettiin ja sinne hankittiin vuonna 1925 jatkuvaan valmistukseen sopivat uudet koneet Saksasta. Tehtaan päivätuotanto nousi pian 800 rullaan bitumihuopaa ja 250 kääröön tervahuopaa. Kattohuovan tavaramerkkinä oli "Tähti-huopa". Vuonna 1940 kattohuopatehdas sai uuden kolmikerroksisen tiilirakennuksen ja myöhemmin rakennettiin vielä nelikerroksinen varastorakennus. "Tampereen Kattohuopa Oy:n" nimellä toimineen, Santalahdessä sijainneen kattohuopatehtaan toiminta päättyi kuitenkin tulipaloon vuonna 1976. Tämän jälkeen Santalahden tehdasrakennus on ollut tyhjillään ja hylättynä.
Saarela harjoitti vuodesta 1914 alkaen myös rakennuspuutavaran vähittäismyyntiä ja hän perusti myös oman lautatarhan ja höyläämön. Hänellä oli myös vuonna 1942 perustettu kuljetusliike, jota käytettiin Saarelan yritysten omiin kuljetuksiin sekä vuonna 1936 yhdessä Artturi Solan kanssa perustettu "Tierakennus Oy Tiera" jonka toiminta päättyi kuitenkin sotavuosina. Saarela omisti myös vuonna 1958 perustetun kirjapainoille kuvalaattoja, offset-filmejä ja painolevyjä valmistaneen "Kuva-Pirkka Oy:n".
Manfred Björkquist
Manfred Björkquist (22. kesäkuuta 1884, Gideå – 23. marraskuuta 1985) oli ruotsalainen pappi ja kansanopistomies. Hän oli vuosina 1917–1942 perustamansa Sigtuna-kansanopiston johtaja. Tuolloin hänestä tuli Ruotsin nuorkirkollisen rintaman ja kristillisen kulttuuriliikkeen keskeisimmistä henkilöistä. 1942–1954 hän oli Tukholman ensimmäinen piispa. Hänen laaja kirjallinen toimintansa oli tyyliltään usein aforistista.
Boris Blacher
Boris Blacher (6. tammikuuta 1903, Niutšvang – 1975) oli virolaissyntyinen saksalainen säveltäjä, jonka tuotantoon kuuluvat mm. kamarioopperat "Fürstin Tarakanowa", "Die Flut (Tulva)", "Romeo und Julia", "Abstrakte Oper n:r 1" ja "Rosamunde Floris", monta balettia, kolme pianokonserttoa ja yksi sinfonia. Alussa hän sävelsi uusklassiseen tyyliin, sittemmin itse kehittämällään variaabelilla tekniikalla. On sanottu, että hänen sävellyksilleen on tyypillistä selkeys, ironinen sävy ja naseva rytmiikka. Toisen maailmansodan jälkeen hän alkoi käyttää kaksitoistasäveltekniikkaa ja järjestelmällisiä rytminvaihdoksia. Hän kutsui tätä variaabeliksi metriikaksi. Blacher kuului tšekkiläissyntyisen Ernst Křenekin ja saksalais-yhdysvaltalaisen Kurt Weillin ohella oopperasäveltäjiin, jotka pyrkivät sävellyksissään sosiaaliseen tendenssiin. Hän teki myös piano- tai orkesterisovituksia Niccolò Paganinin konserttoihin. Blacherin keksimässä muuntuvassa metriikassa tahtilaji jatkuvasti vaihtuu. Hän tutkikin sävellyksissään varsinkin tahtia. Blacher oli Länsi-Berliinin musiikkikorkeakoulun professori vuodesta 1948 ja johtaja vuosina 1953–1970.
Tomas Delininkaitis
Tomas Delininkaitis (s. 11. kesäkuuta 1982 Klaipėda, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripalloilija.
Pelintekijänä tai heittävänä takamiehenä pelaava Delininkaitis on voittanut pelaajaurallaan Liettuan ja Ukrainan mestaruuksia, Baltian liigan mestaruuden ja ULEB Eurocupin.
Liettuan maajoukkueessa Delininkaitis voitti pronssia vuoden 2010 MM-kilpailuista ja EM-hopeaa Sloveniasta 2013.
Martynas Pocius
Martynas Pocius (s. 28. huhtikuuta 1986 Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä tai pienenä laitahyökkääjänä pelaava Pocius on voittanut pelaajaurallaan Espanjan mestaruuden ja cupin, Liettuan mestaruuden sekä Baltian liigan mestaruuden.
Liettuan maajoukkueessa Pocius on voittanut pronssia vuoden 2010 MM-kilpailuista ja EM-hopeaa Sloveniasta 2013. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Liettuan joukkueessa kahdeksanneksi Lontoossa 2012.
Keskinäinen ymmärrettävyys
Keskinäinen ymmärrettävyys tarkoittaa toisilleen sukua olevien kielten tai murteiden välistä suhdetta, jossa yhden kielen tai murteen puhuja ymmärtää myös toista sukulaiskieltä tai murretta sitä erikseen opiskelematta. Kielen määritelmä on enemmän sosiaalinen kuin tieteellinen, eikä kieliä tai murteita voida erottaa toisistaan pelkän keskinäisen ymmärettävyyden perusteella. Esimerkiksi ruotsia ja norjaa pidetään erillisinä kielinä, vaikka ne ovat keskinäisesti ymmärrettäviä, kun taas joitakin saksan murteita pidetään saman kielen murteina, vaikka niiden keskinäinen ymmärettävyys on huono.
Einar Biilmann
Einar Christian Saxtorph Biilmann (1873–1946) oli tanskalainen kemisti ja vuosina 1907–1943 Kööpenhaminan yliopiston professori. Hän tutki mm. orgaanisia elohopea- rikki-, syaani- ja puriiniyhdisteitä sekä kanelihappojen isometriaa. Hän keksi kinhydronielektrodin ja sen pohjalta menetelmän, jonka avulla voidaan sähkökemiallisesti määrittää liuoksen vetyioniväkevyys (happamuus).
Venäläinen karmageddon
Venäläinen karmageddon on venäläisen toisinajattelijan ja mielipidevaikuttajan Artemi Troitskin kirjoituksista ja haastatteluista koottu kirja. Sen on suomentanut ja toimittanut Anton Nikkilä, ja sen on kustantanut vuonna 2015 Into. Tekstit ovat aikaisemmin ilmestyneet venäjäksi ja englanniksi useissa julkaisuissa.
Esipuheessa Troitski kuvaa näkemystään Venäjän nykytilasta: Venäjän ylle on laskeutunut pimeys. Sitä varjostaa vihan ja kauhun musta pilvi, joka olisi saatava pois. Olisi saatava aikaan muutos ja nostettava maa uuteen kukoistukseen.
Troitski oli läsnä 7. lokakuuta 2015 kirjan Kirjamessujen Venäjä-teemaan liittyvässä julkistamistilaisuudessa.
Saukot (suku)
Saukot ("Lutra") on näätäeläinten heimoon kuuluva petoeläinsuku.
Sukuun kuuluu kolme lajia:
Artemi Troitski
Artemi Troitski (s. 1955) on venäläinen toisinajattelija ja mielipidevaikuttaja. 1980-luvulla hän oli venäläisen rockin puhemies ja historioitsija. Seuraavalla vuosikymmenellä hän perusti venäjänkielisen Playboyn. 2000-luvulla hän on kirjoittanut poliittisia kolumneja, tehnyt radio-ohjelia ja kiertänyt ulkomailla luennoimassa venäläisestä yhteiskunnasta, kulttuurista ja journalismista.
Troitski on kirjoitustensa vuoksi saanut lukuisia kunnianloukkaussyytteitä.
Laamat
Laamat ("Lama") on kamelien heimoon kuuluva sorkkaeläinsuku. Sukuun kuuluvuia lajeja ovat laama ("Lama glama") ja guanako ("Lama guanicoe"), jota pidetään joskus laaman alalajina. Lisäksi alpakan on aiemmin katsottu kuuluvan laamojen sukuun, mutta nykyään se luokitellaan sukuun "Vicugna".
Sienna Skies
Sienna Skies on vuonna 2006 Sydneyssä, Australiassa perustettu kokeellista Post-Hardcorea soittava yhtye.
Sienna Skies -yhtyeen vuonna 2006 perustivat Michael Sankey sekä Nick Musgrave. Ensimmäinen virallinen kokoonpano koostui vokalisti Steve Faullista, kosketinsoittaja Matt Wellsistä, basisti Josh Wadesta, rumpali Luke Ziomekista sekä perustajajäseninä toimineista kitaristeista.
Suomen Nuoriso-opisto
Suomen Nuoriso-opisto (SNO) on vapaan sivistystyön ja toisen asteen ammatillisen koulutuksen oppilaitos Mikkelissä, Etelä-Savossa. SNO on kouluttanut ohjaajia ja taiteilijoita vuodesta 1923. Suomen Nuoriso-opisto tunnetaan valtakunnallisesti myös nimellä Paukkula. Näiden lisäksi Paukkula tuottaa liikunnanohjaus-, hyvinvointi-, kulttuuri-, taide-, hää- ja perhejuhla-, sekä kokous- ja seminaaripalveluja. Suomen Nuoriso-opisto järjestää mm. nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkintoon johtavaa koulutusta, "personal trainer" -painotteista liikunnanohjauksen peruskurssia, leirikouluja, lasten kesäleirejä, Nordic Schoolin englannin kielen koulutusta ja mm. J.H.Erkon kirjoituskilpailua.
Suomen Nuoriso-opiston toimintaa on Paukkulan kampuksen lisäksi Riuttalanhovissa ja Marjoniemessä, jotka sijaitsevat Saimaan rannalla hetken ajomatkan päässä Mikkelin keskustasta.