Tikkurilan kirkko
Tikkurilan kirkko oli Vantaalla Tikkurilassa sijainnut Tikkurilan seurakunnan kirkkorakennus. Vuonna 1956 valmistuneen tiilikirkon olivat suunnitelleet arkkitehdit Leena ja Kalle Niukkanen, jotka myöhemmin suunnittelivat Vantaalle myös Vaaralan kirkon. Seurakunnan toinen kirkko on Helsingin pitäjän kirkko eli Vantaan Pyhän Laurin kirkko.
Työsuojeluviranomaiset asettivat kirkon käyttökieltoon vuoden 2013 kesällä sisäilman laadun vuoksi. Tikkurilan seurakunta haluaisi purkaa rakennuksen, joka on kuitenkin suojeltu asemakaavassa. Kirkko purettiin vuonna 2018.
Tikkurilan kirkko ja sitä vastapäätä Asematien toisella puolella oleva kaupungintalo olivat ainoat 1950-luvulta tähän päivään saakka säilyneet julkiset rakennukset Tikkurilan keskustassa.
Tikkurilan kirkko rakennettiin alun perin Helsingin pitäjän seurakuntalaisten, erityisesti nuorison kokoontumistiloiksi. Se on arkkitehti Leena Niukkasen mukaan Suomen ensimmäisiä seurakunnallisia monitoimitiloja. Rakennusta kutsuttiin aluksi työkeskukseksi, sen jälkeen seurakuntakeskukseksi ja lopulta kirkoksi. Rakentamistahti oli nopea: suunnittelutoimikunta asetettiin maaliskuussa 1954 ja tontti ostettiin kesäkuussa. Arkkitehti esitteli ensimmäiset luonnokset lokakuussa 1954, lopullinen rakentamispäätös tehtiin tammikuussa 1955. Kirkon peruskivi muurattiin 19. marraskuuta 1955 ja harjakaisia vietettiin huhtikuun 1956 lopussa. Yleislakko talvella 1956 viivästytti rakentamista. Rakennus valmistui marraskuun 1956 alkupuolella, ja työkeskuksen tupaantuliaiset pidettiin joulukuun alussa. Työkeskuksen kahdet vihkiäiset pidettiin 30. joulukuuta 1956. Suomenkielinen Helsingin pitäjän seurakunta ja ruotsinkielinen Helsinge församlingen pitivät erikseen omat juhlat. Vihkimisen toimittivat Tampereen piispa Eelis Gulin ja Porvoon piispa G.O. Rosenqvist.
Pohjaltaan suorakaiteen muotoinen kirkko on harjakattoinen, siinä on kaksi kerrosta ja kellarikerros. Rakennuksen runko on betonia ja julkisivut punatiiltä. Erillinen kellotorni on valmistunut vuonna 1969, ja sen on suunnitellut arkkitehti Kalle Niukkanen. Tornissa on kolme kelloa.
Kirkon tontille rakennettiin myös asuin- ja toimistosiipi, joka purettiin vuonna 1987. Vuonna 1976 samalle tontille, mutta Unikkotien varteen rakennettiin virastorakennus Vantaan seurakunnille. Kirkon rakennuksessa tehtiin korjaus- ja muutostöitä vuosina 1974–1975 ja peruskorjaus vuosina 1979–1980 arkkitehti Pauli Halosen suunnitelmien pohjalta. Korjaustöiden jälkeen seurakuntasali vihittiin uudelleen kirkoksi 7. syyskuuta 1980.
Kirkkosalin lisäksi kaksikerroksisessa kellarillisessa Tikkurilan kirkkorakennuksessa on seurakuntasali sekä muun muassa lasten päiväkerhotiloja ja muita kerhotiloja, neuvotteluhuone, sakaristo. Rakennuksessa on myös Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan toimitilat ja kappeli.
Hissin puute vaikeuttaa liikuntarajoitteisten kulkemista rakennuksessa. Vantaan seurakunnilla oli aina vuoden 2012 loppupuolelle saakka suunnitelmana korjata ja mahdollisesti laajentaa kirkkoa. Kirkon laajennuksesta käydyn arkkitehtikilpailun voitti Verstas-arkkitehtien ehdotus "Liitto".
Joulukuussa 2012 kokoontunut Vantaan seurakuntien yhteinen kirkkovaltuusto päätti äänin 37–7, että Tikkurilan kirkon suunniteltua laajennusta ei toteuteta, vaan kirkko puretaan ja sen tilalle rakennetaan uusi kirkkorakennus. Vantaan apulaiskaupunginjohtaja muistutti, että suojellun kirkon purkaminen edellyttää vuonna 2010 hyväksytyn asemakaavan muutosta. Vantaan kaupunginmuseo edellyttää, että Tikkurilan kirkkoa ei pureta maan tasalle. Kaupunginmuseon rakennustutkijan mukaan seurakunnan toimittamissa kuntotutkimuksissa ei ole esitetty rakennuksessa olevan sellaisia ongelmia, joita ei pystyttäisi korjaamaan. Purkupäätös edellyttää myös Ely-keskuksen hyväksyntää.
Tikkurilan kirkon purkamista on perusteltu rakennuksen epäkäytännöllisyydellä ja huonolla kunnolla. Tarvittavat korjaukset osoittautuivat arvioitua kalliimmiksi. Taloustilannetta ei helpota se, että Vantaan seurakunnat harkitsevat myös samoihin aikoihin rakennetun Vaaralan kirkon purkamista ja korvaamista uudella rakennuksella. Myös syksyllä 2006 palanut Kaivokselan kirkko odottaa purkua.
Kirkon sisustus on arkkitehti Tauno Toiviaisen käsialaa. Vakiokalusteet kirkkoon hankittiin Vakiopuu Oy:lta ja Stockmannilta, eteisen naulakot Helsingin Teräshuonekalutehdas Oy:ltä ja erikoiskalusteet puusepänliike S. Tullalta.
Kirkkosalin seinät ovat valkoiseksi rapatut. Sisustuksen puulajina on tammi. Saarnastuolin ja kastepöydän jalustoissa on pakotettua kuparia. Alttaritaulua ei ole, sen korvaa pakotetusta kuparista tehty neonvaloin valaistu risti. Kirkkosalin kadunpuoleiset ikkunat on tehty lasitiilestä.
Tikkurilan kirkon urut ovat 12-äänikertaiset mekaaniset urut vuodelta 1961 ja Kangasalan urkutehtaan valmistamat. Kirkon kahdet ehtoollisvälinesarjat ovat Eero Rislakin suunnittelemat.
Kirkkosalin takaseinällä on patinoitua poltettua savea oleva vantaalaisen kuvataiteilija Raimo Jaatisen valmistama ylösnoussutta Kristusta esittävä keramiikkapatsas vuodelta 1997. Lisäksi salissa on keraamikko Ammi (Ann-Mari) Sundelinin keramiikkateos "Noas ark". Suomalaisilla eläimillä lastattu keraaminen arkki on sijoitettu lasten silmien korkeudelle. Taideteosten eteen on rakennettavissa matala sivualttari.
Seurakuntasali-kahviossa on tekstiilitaiteilija Maija Lavosen "Suuri stoola" -tekstiilitaideteos ja hänen poikansa taidemaalari ja -graafikko, professori Kuutti Lavosen maalaama "Rafael"-taideteos.
Kirkon pääsisäänkäynnin lasijulkisivuun voi ripustaa taidetta ulkoapäin katseltavaksi.