hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HMS Indefatigable (1909)
HMS Indefatigable oli Britannian kuninkaallisen laivaston Indefatigable-luokan taisteluristeilijä. Alus rakennettiin Devonportin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön helmikuussa 1911, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Risteilijäviirikköön. Viirikön nimi muuttui tammikuussa 1913 1. Taisteluristeilijäviiriköksi. Saman vuoden syyskuussa alus lähetettiin Välimerelle, missä se palveli 2. Taisteluristeilijäviirikössä.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä "HMS Indefatigable" palveli edelleen Välimerellä ja alus otti osaa saksalaisten risteilijöiden "SMS Goebenin" ja "SMS Breslaun" ahdisteluun elokuussa 1914. Hellaksen niemimaan pommituksiin alus osallistui 3. marraskuuta, jolloin siitä tehtiin amiraali Cardenin lippulaiva. "HMS Inflexible" vapautti sen lippulaivan tehtävistä tammikuussa 1915, jolloin "HMS Indefatigable" lähti Maltalle huoltoon. Huollosta palattuaan "HMS Indefatigable" liitettiin helmikuussa 1915 osaksi 2. Taistelulaivaviirikköä Suuressa laivastossa Scapa Flowssa.
"HMS Indefatigable" oli mukana Skagerrakin taistelussa 31. toukokuuta 1916. "SMS Von der Tann" ampui sarjan 11 tuuman (280 mm) pääaseillaan osuen kahdella laukauksella X-ammusvarastoon, joka räjähti tuhoten aluksen pohjan. "HMS Indefatigable" poistui taistelulinjasta upoten nopeasti. Ennen uppoamista alukseen osui A-tornin alueelle, jolloin keulassa ollut asevarasto räjähti tuhoten aluksen lopullisesti. Aluksen upotessa 1017 hengen miehistöstä ainoastaan kolme miestä pelastui. Pelastuneet olivat:
Erään pelastuneen kertomuksen mukaan myös laivan päällikkö C F Sowerby poistui aluksesta, mutta kuoli vammoihinsa meressä ennen avun tuloa.
"HMS Indefatigablen" hylky on nykyisin vaikeimmin löydettävissä olevia Skagerrakin taistelun hylyistä. Kaupallisen yhtiön tekemä nostoyritys 1950 tuhosi aluksen lopullisesti niin, että siitä on jäljellä ainoastaan palasia.
S/S Arcturus
S/S Arcturus oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama matkustajahöyrylaiva joka liikennöi pääasiassa linjalla Helsinki/Hanko/Turku–Kööpenhamina–Hull. "Arcturus" oli liikenteessä 57 vuoden ajan 1899–1956.
"Arcturus" rakennettiin 1899 "Gourlay Bros. & Co":n telakalla Dundeessa Skotlannissa. Se liikennöi ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen saakka Suomesta Englantiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana alus oli Tukholmassa ja helmikuussa 1918 se kuljetti jäänmurtaja "Sammon" avustamana 945 jääkäriä Libausta Saksasta Vaasaan, jonne se saapui 25. helmikuuta 1918.
Sotien välisenä aikana 1920- ja 1930-luvuilla "Arcturus" jatkoi liikennettä enimmäkseen linjalla Helsinki/Hanko/Turku–Kööpenhamina–Hull. Alus törmäsi 19. joulukuuta 1930 tiheässä sumussa Kattegatin luona toiseen Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön matkustajalaivaan "S/S Oberoniin". Törmäyksen seurauksena "Oberon" upposi vieden mukanaan 43 henkilöä. "Arcturus" sai vain jonkin verran vaurioita keulaansa ja se pystyi jatkamaan matkaa omin voimin pelastustöiden päätyttyä.
Talvisodan aikana 13. tammikuuta 1940 "Arcturus" vaurioitui lentopommituksessa Turun satamassa. Korjausten yhteydessä sen ruumaan rakennettiin tilat 500 sotalapsen kuljettamiseen, ja alus kuljettikin sitten sotalapsia Turusta Tukholmaan.
Sodan jälkeen "Arcturus" liikennöi linjoilla Turku–Tukholma ja Helsinki–Antwerpen. Vuonna 1948 se kuljetti valtaosan Suomen olympiajoukkueesta Lontoon olympialaisiin. Helsingin olympialaisten aikana kesällä 1952 alus oli linjalla Turku–Tukholma. Se saapui viimeiseltä matkaltaan Antwerpenistä Suomeen 22. lokakuuta 1956. Se myytiin 1957 Lyypekkiin Länsi-Saksaan, ja alus romutettiin samana vuonna Hendrik-Ido-Ambachtissa Hollannissa.
Laivan kunniaksi on nimetty Helsingin Kalasatamaan Arcturuksenkatu. Alus mainitaan Hiski Salomaan laulussa ”Savonpojan Amerikkaan tulo”. Myös Hangon Gunnarsinrannassa on Arcturuksentie.
S/S Oberon
S/S Oberon oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama matkustajahöyrylaiva joka liikennöi Helsinki/Hanko – Kööpenhamina – Hull -linjalla.
Alus rakennettiin vuonna 1925 S. A. des Chantier & Ateliers de St. Nazairen (Penhoët) telakalla St. Nazairessa Ranskassa ja viimeisteltiin luovutuskuntoon Earle's Shipbuildingin telakalla Hullissa. Aluksen pituus oli 92,33 metriä, leveys 13,40 metriä, syväys 6,59 metriä, nopeus 13,5 solmua ja uppouma 3 007 bruttorekisteritonnia (1 513 nettorekisteritonnia). Laivan 3-sylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 4 500 hevosvoimaa. Laivassa oli 100 I luokan ja 236 III luokan matkustajapaikkaa.
Ollessaan matkalla Suomesta Kööpenhaminan kautta Hulliin S/S "Oberon" törmäsi 19. joulukuuta 1930 tiheässä sumussa Kattegatin luona toiseen Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön matkustajalaivaan, S/S "Arcturukseen". Törmäyksen seurauksena "Oberon" upposi, jolloin 43 henkilöä menehtyi. Näistä 25 oli miehistön jäseniä ja 17 matkustajia. "Arcturus" sai vain jonkin verran vaurioita keulaansa, ja se pystyi jatkamaan matkaa omin voimin pelastustöiden päätyttyä.
Haapalahti
Haapalahti on Joensuun kylä entisen Enon kunnan alueella. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä Lieksan rajasta. Enon kirkonkylälle on matkaa 23 kilometriä, Uimaharjuun 13 kilometriä ja Joensuuhun 55 kilometriä. Haapalahti on Pielisen lahti.
Asukkaita on vajaat 200, talouksia noin 40.
Kylällä toimii muun muassa Haapalahden lomakoti, hierontapalvelu, kolme lypsykarjatilaa, maamiesseura, marttayhdistys ja maamiesseuran omistama tanssilava. Haapalahden rannalla on toiminut vuodesta 2008 lähtien myös kuntouttava ryhmäkoti Messi. Lähin kauppa on Uimaharjussa 13 kilometrin päässä. Koulu lakkautettiin vuonna 1994. Haapalahti on yksi Karelia-soudun yöpymis- ja taukopaikoista.
HMS New Zealand (1911)
HMS New Zealand oli Britannian kuninkaallisen laivaston Indefatigable-luokan taisteluristeilijä. Alus oli Uuden-Seelannin lahja Britannialle.
Britannian luodessa 1900-luvun alussa modernia Kuninkaallista laivastoa Brittiläisen kansainyhteisön jäsenmaita pyydettiin osallistumaan rakentamiseen. Uuden-Seelannin pääministeri Sir Joseph Ward ilmoitti 1909, että hänen johtamansa valtio rahoittaisi yhden taistelulaivan esimerkiksi muille jäsenmaille. Rahoitettava alus oli taisteluristeilijä "HMS New Zealand".
"HMS New Zealand" lähti kiertämään dominioita helmikuussa 1913 ja palattuaan joulukuussa alus liitettiin 1. Taisteluristeilijäviirikköön, joka teki vierailun Baltian maihin.
"HMS New Zealand" liitettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon, jossa se palveli 2. Taisteluristeilijäviirikön lippulaivana tammi-helmikuussa 1915.
Doggermatalikon taistelussa "HMS New Zealand" ampui 147 laukausta 12 tuuman pääaseillaan ilman tiedossa olevaa tulosta. Aluksesta tehtiin amiraali Beattyn lippulaiva, kun "HMS Lion" tuli taistelukyvyttömäksi taistelun kuluessa.
"HMS New Zealand" ja "HMAS Australia" törmäsivät toisiinsa 22. huhtikuuta 1916, mutta "HMS New Zealand" saatiin palveluskuntoon ennen Skagerrakin taistelua. Skagerrakin taistelussa alukseen osui yksi 11 tuuman kranaatti X-torniin. Osuma ei kuitenkaan aiheuttanut merkittäviä vaurioita. Alus ampui taistelun kuluessa enemmän kuin mikään muu Dreadnought 420 12 tuuman laukausta. Ampumisella ei kuitenkaan saatu havaittavaa tulosta ja ainoastaan neljä osumaa rekisteröitiin.
"HMS New Zealand" liitettiin osaksi 1. Taisteluristeilijäviirikköä kesäkuussa 1916, mutta alus korvattiin "HMS Renownilla" jo syyskuussa ja alus palasi 2. Taisteluristeilijäviirikköön palvelen siinä sodan loppuun saakka.
"HMS New Zealand" kiersi uudelleen dominioita 1919 toimien amiraali Jellicoen lippulaivana. Alus siirrettiin Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena poistolistalle ja myytiin romutettavaksi joulukuussa 1922.
Zeta Leporis
Zeta Leporis (ζ Lep / ζ Leporis) on 70,2 valovuoden päässä oleva valkea tähti Jäniksen tähdistössä, joka näkyy vain osittain Suomessa. Tähden näennäinen kirkkaus on 3,55, eli se näkyy paljain silmin. Tähdeltä on löydetty lähellä tähteä kiertävä pölykiekko, jonka pölyn uskotaan olevan peräisin törmäyksissä hajonneista asteroideista ja meteoroideista.
Zeta Leporis on spektrityypin A2-3Vann pääsarjan tähti, jonka absoluuttinen kirkkaus on 1,89. Zeta Leporiksen luminositeetti on 15 Aurinkoa ja massa 2 Aurinkoa, säde 1,7 Auringon verran. Zeta Leporis saattaa olla spektroskoppinen kaksoistähti, mutta varmaa se ei ole. Tähti pyörii nopeasti, vauhdilla ~202 km/s. Tähti on nuori, noin 100 miljoonaa vuotta, mutta se voi olla välillä 50-500 miljoonaa vuotta. Lämpötilaltaan Maata vastaava etäisyys on noin 3,9 AU:n verran tähdestä.
Vuonna 1983 tähdeltä löydettiin ympäröivää pölyä, jonka pääteltiin ulottuvan 12,1 AU:n päähän tähdestä. Pöly on harvinaisen kuumaa ja lähellä tähteä, jos vertaa moniin muihin tähtiä kiertäviin pölykiekkoihin. Sen arvellaan syntyneen törmäilleistä asteroideista. Tämä on päätelty siitä, että pöly pysyy "hengissä" laskelmien mukaan noin 20 000 vuotta. Asteroidivyöhykkeeksi arvioidun alueen etäisyys on 2,1–6 AU keskustähdestään. Pölyä on noin 2,5 AU:n päässä tähdestä runsaasti, koska pöly lämpiää 340 K:n lämpötilaan eli noin 67 celsiusasteeseen. Siellä arvioidaan olevan asteroideja suunnilleen puolen Kuun massan verran eli noin 200 kertaa niin paljon kuin Aurinkokunnan asteroidivyöhykkeessä. Massa on silloin 3-4 E 23 kilogrammaa. Vyöhykkeen iäksi arvioidaan 300 miljoonaa vuotta.
Jürgen Melzer
Jürgen Melzer (s. 22. toukokuuta 1981 Wien, Itävalta) on itävaltalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan neljä kaksinpeliturnausta ja kolmetoista nelinpeliturnausta. Parhaimmillaan hän on ollut tenniksen maailmanlistalla kahdeksantena kaksinpelissä ja kuudentena nelinpelissä.
Melzer voitti Wimbledonin poikien kaksinpeliturnauksen 1999, jonka jälkeen samana vuonna hänestä tuli tennisammattilainen. Melzer edusti maataan Ateenan olympialaisissa 2004, mutta hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa. Melzer voitti Bukarestin ATP-kaksinpeliturnauksen 2006. Turnauksen finaalissa hän voitti italialaisen Filippo Volandrin erin 6–1, 7–5.
Pekingin olympialaisissa 2008 hän selvisi puolivälieriin. Toisella kierroksella hän voitti Stanislas Wawrinkan erin 6–4, 6–0 ja kolmannella Lu Yen-hsunin erin 6–2, 6–4, mutta hävisi puolivälierissä Rafael Nadalille erin 6–0, 6–4. Uransa toisen ATP-kaksinpeliturnauksen hän voitti Wienissä 2009 voitettuaan finaalissa Marin Čilićin. Kolmas ATP-turnausvoitto tuli lokakuussa 2010, kun hän voitti Wienin finaalissa yllättäjä Andreas Haider-Maurerin luvuin 6–7(10), 7–6(4), 6–4. Neljännen turnausvoittonsa hän saavutti Memphisissä vuonna 2012.
Grand Slam -turnauksissa Melzer on yksitoista kertaa yltänyt kolmannelle kierrokselle, kolme kertaa neljännelle kierrokselle ja kerran välieriin. Kolmannen kierroksen otteluissaan hän on hävinnyt Sjeng Schalkenille Australiassa 2004, Michaël Llodralle Yhdysvalloissa 2004, Andy Roddickille Australiassa 2005 ja Wimbledonissa 2009, Guillermo Corialle Ranskassa ja Wimbledonissa 2005, Gaël Monfilsille Ranskassa 2008 ja 2009, Arnaud Clémentille Wimbledonissa 2008 sekä Andy Murraylle Yhdysvalloissa 2008 ja Australiassa 2009.
Välieriin asti Melzer pääsi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2010. Kolmannella kierroksella hän voitti David Ferrerin, neljännellä kierroksella Teimuraz Gabašvilin ja puolivälierässä hän yllätti maailmanlistan kolmosen, Novak Đokovićin viiden erän ottelussa, joka kesti yli neljä tuntia. Välierässä hän hävisi Rafael Nadalille.
Neljännelle kierrokselle Melzer on päässyt Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2010, ja molemmilla kerroilla hänet pudotti jatkosta Roger Federer. Vuoden 2011 Australian avoimissa Melzer pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan kolmannella kierroksella Marcos Baghdatisin. Neljännellä kierroksella hän hävisi Andy Murraylle.
Olaf Haugann
Olaf Haugann oli norjalainen mäkihyppääjä. Hän hyppäsi mäkihypyn pituusennätyksen 20 metriä Husebyssä vuonna 1879. Hän rikkoi Sondre Norheimin nimissä olleen entisen ennätyksen puolella metrillä. Haugannin tulos kesti pituusennätyksenä vuoteen 1881, jolloin Sveinung Svalastoga hyppäsi 22 metriä.
Ruokamessut
Ruokamessut on Kauhajoella Hämes-Havusen talonpoikaiskartanossa vuosittain pidettävä tapahtuma, johon viikonlopun aikana kokoontuu noin 12 000 ihmistä maistelemaan ja ostamaan eri puolilta Suomea saapuneiden näytteilleasettajien tuotteita. Ruokamessujen järjestämisajankohdaksi on vakiintunut syyskuun ensimmäinen viikonvaihde. Ruokamessuja on Kauhajoella kärjestetty vuodesta 1980 lähtien, joten vuoden 2013 messut olivat 23. järjestyksessään.
Lapinkaivo
Lapinkaivo on Kauhajoella Nummijärven kylässä sijaitseva jääkauden aikana maisemaa hallinneen jääkerroksen siirtymisen seurauksena syntynyt vesikuopanne. Se on 22 metriä lähellä olevan Lapinharjun laen alapuolella. Sen syvyyttä on joskus yritetty mitata, siinä kuitenkaan onnistumatta. Lapinkaivossa on pehmeä liejupohja. Muinaissuomalaiset pitivät Lapinkaivoa vedenhaltijan asuntona. Vedenhaltija oli eräälle mittaajalle huutanut lammesta: ""Mene ja mittaa Nummen ja Kantin väli, niin saat tietää tämän syvyyden"". Suomen sodan aikana kerrottiin tarinaa, jonka mukaan venäläiset sotilaat olisivat työntäneet Lapinkaivoon tykkinsä ja täten estäneet niiden joutumisen suomalaisten saaliiksi. Lapinkaivosta on toisinaan yritetty naarata hukkuneita ilman tulosta.
Lapinkaivon nimi on lappalaisasutuksen peruja. Lappalaisia tiedetään asuneen Nummijärven kylässä vielä keskiajalla. Eräs tarina kertoo Lapinkaivoon upotetun erään lappalaisen. Tiedemies Johannes Schefferus kirjoitti 1600-luvun lopulla lappalaisten muuttamisesta pois Suomesta. Schefferuksen kirjoituksista käy ilmi, että lappalaiset ovat muuttomatkallaan pysähtyneet Lapinkaivolla.
Overcome (All That Remainsin albumi)
Overcome on yhdysvaltalaisen metalcore-yhtye All That Remainsin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 16. syyskuuta 2008. Singleinä albumilta julkaistiin kappaleet "Two Weeks", "Forever in Your Hands" ja "Chiron". Albumi meni rauhallisempaan suuntaan kuin yhtyeen aiempi albumi, mutta silti levyllä kuullaan myös raskaita kappaleita joissa on paljon karjumista.
Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 16.
Revonkylä
Revonkylä on Joensuun kylä entisen Enon kunnan alueella. Se sijaitsee Enon kirkonkylän ja Ilomantsin välillä. rajasta. Enon kirkonkylälle on matkaa n. 30 kilometriä ja Joensuuhun 50 kilometriä.
Asukkaita on hieman alle sata, talouksia noin 40. Lähin koulu on Tuupovaarassa. Kylän erikoisuus on oma tanssilava.
Revonkylän kyläyhdistys ry:n puheenjohtaja on Jenni Kettunen.
Jay Pandolfo
Jay Pandolfo (s. 27. joulukuuta 1974 Winchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Pandolfo on New Jersey Devilsin toisen kierroksen vuodelta ja edustikin joukkuetta yhteensä 16 kautta. Ennen nousuaan Devilsin NHL-joukkueeseen Pandolfo pelasi Bostonin yliopiston joukkueessa NCAA-liigaa ja Albany River Ratsissa AHL-liigaa. NHL:n työsulun aikana kaudella 2004–2005 Pandolfo pelasi parikymmentä ottelua Itävallan Salzburgissa. Pandolfo pelasi New Jerseyssä toistaiseksi viimeiset ottelunsa vuonna 2010. Hän on voittanut Stanley Cupin vuosina 2000 ja 2003.
Lion-luokka (taisteluristeilijä)
Lion-luokan taisteluristeilijöihin (Splendid Cats) kuului kolme taisteluristeilijää. Alukset palvelivat Britannian Kuninkaallisessa laivastossa ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus luokka perustui pitkälti ensimmäisissä Super-Dreadnoughteissa Orion-luokan taistelulaivoissa 1910 tehtyihin ratkaisuihin. Tällöin alusten pääaseiksi määritettiin muun muassa Vickersin valmistamat 13,5 tuuman (343 mm) tykit. Alusten suunnittelussa kuitenkin korjattiin joitakin edeltäneen Indefatigable-luokan heikkouksista kuten keskimmäisten tykkitornien sijoittaminen keskelle alusta, jolloin niiden käyttö ammuttaessa täyslaidallinen ei aiheuttanut enää merkittäviä rakenteellisia vaurioita. Kuitenkin Q-torni oli edelleen keskilaivassa eikä kyennyt ampumaan suoraan taakse, mikä korjattiin vasta "HMS Tigeriä" suunniteltaessa.
Alukset olivat nopeampia kuin edeltänyt luokka ja samalla hieman pidempiä. Lisääntynyt ja raskaampi aseistus ja raskaampi moottori lisäsivät aluksen uppoumaa noin 8000 tonnia. Kuten kaikki Kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijät aluksen taisteluarvoa heikensi merkittävästi heikko panssarointi.
Luokan aluksista ainoastaan "HMS Lion" rakennettiin vastaamaan alkuperäisiä suunnitelmia. Muissa siirrettiin etummainen savupiippu jo rakennusvaiheessa etummaisen maston taakse ja rakennettiin kansirakenteet uudelleen. Samoin takimmainen savupiippu samanmittainen kuin muutkin.
Virius Orfitus
Virius Orfitus (200-luku) oli roomalainen poliitikko 200-luvulla. Hän oli kotoisin ansioituneesta Viriusten suvusta, joka nousi keisari Aurelianuksen aikana merkittävimpien sukujen joukkoon. Orfitus toimi vuonna 270 konsulina yhdessä Flavius Antiochianuksen kanssa. Samanniminen henkilö toimi myös Rooman kaupunginprefektinä vuosina 273–274 mutta tämä saattoi olla hänen isänsä.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2009
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2009 järjestettiin Ranskan Val d'Isèressä 2.–15. helmikuuta 2009. Myös Yhdysvaltojen Vail, Saksan Garmisch-Partenkirchen sekä Itävallan Schladming olivat halukkaita järjestämään kilpailut. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun kilpailut järjestettiin Val d'Isèressä.
Joukkuekilpailu oli tarkoitus laskea 11. helmikuuta, mutta se jouduttiin perumaan huonon sään vuoksi. Kilpailulle ei myöskään löytynyt enää vaihtoehtoista ajankohtaa tiukan aikataulun takia.
Molo
Molo on kaupunki 1,6 miljoonan asukkaan Nakurun piirikunnassa läntisessä Keniassa. Kaupungin väkiluku oli 32 576 (2009).
Kaupunki toimii yhden Nakurun piirikunnan vaalipiirin keskuksena. Kaupunki sijaitsee noin 45 kilometriä Nakurusta länteen ja noin 200 kilometriä Nairobista luoteeseen. Molon läpi kulkee rautatie ja kaupungissa on rautatieasema.
Mä ja mun pomo
Mä ja mun pomo ("The Wash") on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2001. Sen pääosissa esiintyvät hip hop -tähdet Dr. Dre ja Snoop Dogg. Elokuvassa näyttelee myös muita rap-tähtiä, kuten Eminem, Bad Azz, Ludacris, Xzibit sekä myös ohjauksesta ja käsikirjoituksesta vastannut DJ Pooh. Myös koripalloilija Shaquille O’Neal esiintyy cameoroolissa.
Kaverukset Sean ja Dee asuvat yhdessä ja viettävät huoletonta elämää juhlien ja naisia tapaillen. Mutta rahaa ei ole eikä liioin töitäkään ja vuokranmaksu myöhästelee. Eräänä aamuna Sean lähtee työhaastatteluun Wash-nimiseen autopesulaan, jossa on varajohtajan paikka avoinna. Hän saa paikan ja kaikki menee hyvin, kunnes entinen varajohtaja alkaa soitella uhkailevia pilapuheluja johtajalle. Pian hänet kidnapataan ja kaverukset lähtevät apuun.
Järvisieni
Järvisieni ("Spongilla lacustris") on sarveispiisieniin kuuluva sienieläin. Järvisieniä esiintyy nimestään huolimatta ympäri maailman niin murto- kuin virtaavissa ja seisovissa vesissä. Suomessa lajia esiintyy koko maassa, vesistöjen pohjassa tai kiinnittyneenä vesirakenteisiin. Se elää symbioosissa eräiden pikkulevien kanssa, jotka antavat sille kellertävän tai vihreän värin.
Järvisienellä ei ole sukuelimiä, vaan sen sukusolut syntyvät solujen erikoistumisen kautta. Siittiösolun uitua sienestä toiseen, se hedelmöittää munasolun. Hedelmöittynyt munasolu kehittyy siimapeitteiseksi blastulatoukaksi, joka ui vedessä vapaasti. Toukan kiinnityttyä pohjaan tai muuhun alustaan, se alkaa kasvaa uudeksi järvisieneksi.
Ethan Allen -luokka
Ethan Allen -luokka oli Yhdysvaltain laivaston toinen strateginen ohjussukellusveneluokka.
Ethan Allen-luokka oli jatkokehitelty versio George Washington -luokan ohjussukellusveneistä. Veneluokan pohjana ei kuitenkaan enää ollut Skipjack-luokan taistelusukellusvene, vaan suunnittelu aloitettiin täysin alusta. Veneistä tuli 9 metriä pidempiä kuin George Washington -luokasta, myös alusten runko oli vahvempi kuin edeltäjissään, näin ne pystyivät sukeltamaan syvemmälle.
Voimanlähteenä oli Westinghouse S5W-painevesireaktori, joka tuotti höyryä kahdelle höyryturbiinille. Turbiinit pyörittivät yhtä potkuriakselia ja 7-lapaista potkuria. Alusten nopeudeksi sukelluksissa ilmoitettiin yli 20 solmua.
Ethan Allen -luokan veneitä rakennettiin viisi kappaletta, ja ne valmistuivat seuraavasti:
Kuten George Washington -luokassakin, kussakin veneessä oli 16 siiloa SLBM-ohjuksille. Ethan Allen -luokka oli varustettu Polaris-ohjuksin. Ethan Allen -luokka käytti kuitenkin alusta alkaen pidemmän kantaman omaavia Polaris A2-ohjuksia. Vuodesta 1966 lähtien kaikki veneet varustettiin Polaris A3-ohjuksilla.
Taktisena aseistuksena oli neljä torpedoputkea. Alkuvuosina aseistuksena olivat Mark16 mod 6 tai Mark37 -torpedot, kunnes vuonna 1974 veneet varustettiin uusilla Mark48-torpedoilla.
Ethan Allen -luokan veneet operoivat valmistumisestaan 1970-luvun puoliväliin Skotlannista, Holy Lochin laivastotukikohdasta käsin etupäässä Atlantilla ja Välimerellä. Veneet siirrettiin 1975 Tyynelle valtamerelle, ja niiden kotisatamaksi tuli Apra Habourin tukikohta Guamilla.
"USS Ethan Allen" ampui 6. toukokuuta 1962 Frigate bird -harjoituksessa ensimmäisen kerran ydintaistelukärjellä varustetun SLBM-ohjuksen. Aluksen ollessa noin 1300 mailia Havaijilta kaakkoon, se ampui Polaris A2 -ohjuksen lounaaseen, 1100 mailin päähän. Taistelukärki räjähti tarkalleen maalialueensa yläpuolella 3,4 kilometrin korkeudessa Eteläisellä Tyynellämerellä. Tämä koe jäi myös toistaiseksi ainoaksi, kun ilmakehässä tehtävät ydinkokeet kieltävä sopimus tuli voimaan lokakuussa 1963.
Alukset toimivat strategisina ohjusveneinä vuoteen 1981 saakka, jolloin ne muutettiin taisteluveneiksi. Syynä muutokseen olivat käyttöön tulevat uudet Ohio-luokan ohjusveneet, sekä SALT II-sopimus. Sopimuksen rajoitusten mukaisesti aluksista poistettiin ohjukset sekä näiden ammunnanhallintajärjestelmät. Veneet palvelivat taisteluveneinä vielä joitakin vuosia tämän jälkeen. "USS Sam Houston" ja "USS John Marshall" olivat käytössä aina 1990-luvun alkupuolelle asti, varustettuina erikoistehtäviin, mm. SEAL-erikoisjoukkojen kuljettamiseen.
Kun maailma loppuu
Kun maailma loppuu () on BBC:n, Nine Networkin ja Western-World Television Inc.:n vuonna 1984 tuottama televisioelokuva, joka esittää ydinsodan vaikutuksia. Elokuva on Barry Hinesin käsikirjoittama ja Mick Jacksonin ohjaama. Elokuvaa katsoi sen ensiesityksessä BBC2-kanavalla yli kuusi miljoonaa ihmistä ja se voitti neljä BAFTA-palkintoa.
Elokuvaa tehtäessä konsultoitiin tieteellisen tarkkuuden saavuttamiseksi fyysikko Carl Sagania.
Elokuvassa seurataan kahden Sheffieldissä asuvan perheen, Kempien ja Beckettien kohtaloa kansainvälisen poliittisen tilanteen kiristyessä, ydinsodan aikana ja ydinsodan jälkeen. Elokuva päättyy 13 vuotta ydinsodan jälkeen, jolloin Britannia ei ole vieläkään toipunut ydinsodan tuhoista.
Julius Placidianus
Julius Placidianus (, 200-luku) oli roomalainen kenraali ja kahden Rooman keisarin, Claudius Gothicuksen ja Aurelianuksen pretoriaaniprefekti ("praefectus praetorio"). Claudius nimitti hänet Rooman palokunnan ja turvallisuusjoukkojen päälliköksi ("prafectus vigilum"). Hänen tehtävänään oli vartioida Rhône-joen laaksoa Gallian keisarikunnan joukkojen hyökkäyksiltä. Placidianuksen johdolla roomalaiset valtasivat joen itäpuoliset osat. Vuoden 270 alussa Placidianus ylennettiin pretoriaaniprefektiksi. Hän sai myös senaattorin aseman ja konsulinviran vuodelle 273. Placidianus saattoi kukistaa usurpaattori Domitianuksen kapinan Etelä-Galliassa, mikä luultavasti on syynä näin nopealle nousulle korkeisiin virkoihin.
Yli-Liakka
Yli-Liakka on kylä Tornion kaupungissa. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Tornion keskustasta pohjoiseen. Kylässä oli 2006 lopussa 303 asukasta. Yli-liakassa sijaitsee Yli-liakan koulu sekä Kourilehdon koulu.
UKK-sopimus
UKK-sopimus oli Suomessa 8. joulukuuta 1970 allekirjoitettu järjestyksessään kolmas tulopoliittinen kokonaisratkaisu.
Sopimusneuvotteluissa SAK tavoitteli palkansaajien kansantulo-osuuden kasvattamista. Neuvottelut eivät edenneet, jolloin presidentti Urho Kekkonen teki välitysesityksen. Esitys hyväksyttiin, mutta yhdeksän SAK:n jäsenliittoa, mm. Metalli ja Rakennusala, jättäytyivät sopimuksen ulkopuolelle. Seurauksena oli lakkoliikehdintää ja alakohtaisia sopimuksia, joissa työntekijät saivat UKK-sopimusta paremmat ehdot.
Tohtori Jukka Tarkka pitää UKK-sopimuksen vastaista lakkoilua osana "uusia vaaran vuosia", jolloin suurlähettiläs Aleksei Beljakov pyrki väittämän mukaan ohjaamaan Suomen väkivallattomasti sosialismiin.
Urho Kekkonen loukkaantui syytöksistä, joiden mukaan sopimuksella torjuttiin pienituloisten palkansaajien oikeutetut vaatimukset. Kekkonen piti sopimuksen inflaatiota hillitseviä vaikutuksia nimenomaan köyhien asemaa parantavana saavutuksena.
UKK-sopimuksen mukainen minimipalkka oli kolme markkaa tunnilta ja 516 markkaa kuukaudelta. Ratkaisuun sisältyi myös määräys työntekijöiden vuosiloman pidentämisestä neljään viikkoon, mikä toteutui vuonna 1973.
Taanila
Taanila tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles
IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles on venäläisen 1C: Maddox Gamesin kehittämä ja vuonna 2003 julkaistu lentosimulaatiopeli. Peli on jatko-osa vuonna 2001 julkaistulle "IL-2 Sturmovik" -pelille.
Pelin tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan itärintamalle ja pelissä voi lentää Suomen, Unkarin, Neuvostoliiton, Saksan ja Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneilla. Pelissä on 20 yksinpelitehtävää ja kymmenen moninpelitehtävää, 30 lennettävää lentokonetta sekä viisi karttaa. Lisäksi peli sisältää kaikki "IL-2 Sturmovik" -pelin kartat ja lentokoneet. Peliä voi pelata myös moninpelinä internetissä. Peli toimii Microsoft Windows-käyttöjärjestelmillä. Pelin ikäsuositus on 7+.
Vuonna 2004 pelille julkaistiin lisäosa "Ace Expansion Pack".
Hämekoski (yritys)
Hämekoski Aktiebolag (Karelia Wood) eli Hämekosken kartonkitehdas oli Laatokan Karjalan Harlun kunnassa Jänisjoen Hämekoskessa toiminut metsäteollisuusyhtiö. Hämekosken tehtaat toimivat aluksi nimellä Hämekoski Aktiebolaget ja sittemmin Karelia Wood-nimellä.
Jänisjoen yläjuoksulle Hämekoskeen oli 1800-luvun lopulla perustettu voimalaitos sekä Suomen ensimmäinen karpiiditehdas. Tehtaan toiminta jouduttiin kuitenkin lopettamaan karpiidin huonon menekin vuoksi ja tilalle valmistui vuonna 1902 puuhiomo ja vuonna 1904 kartonkitehdas. Kartonkitehtaassa oli yksi kartonkikone. Vuonna 1916 Wärtsilä osti yhdessä Läskelän kanssa pääosan Hämekosken osakkeista. Wärtsilä sai haltuunsa kosket, puuhiomon ja kartonkitehtaan. Läskelä sai haltuunsa metsät. Puuhiomo korvattiin vuonna 1918 vaneritehtaalla, koska kartongin menekki romahti rajan sulkeuduttua Venäjälle.
Omistusjärjestelyjen jälkeen yritys vaihtoi nimekseen Ab Karelia Wood Oy omistajanaan Wärtsilä. Vuonna 1921 valmistui vielä rautasulattamo rautaromun sulattamista varten. Hämekosken tehtaiden toiminta lakkasi rakennusten vaurioiduttua pahoin talvisodan pommituksissa. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat alempana sijaitsevat Leppäkoski ja Läskelänkoski.
Tehtaalla oli yksi kartonkikone.
Hämekoskessa oli tehtaisiin liittynyt vesivoimala, joka on edelleen pystyssä. Voimalassa oli alun perin viisi Asean valmistamaa koneistoa vuodelta 1903. Voimalaitoksen omistaa TGK-1. Voimalan nykyinen nimi on HPS-21 ja sen teho on 2,68 MW. 
Voimalaitos on peruskorjattu 2000-luvulla.
Tehdasalueelle oli rautatieyhteys Matkaselkä–Suojärvi-radalta Jänisjärven asemalta. Myöhemmin rakennettiin Aunuksen rata välille Jänisjärvi-Lotinanpelto. Myös tehdasalueella oli oma rautatie ja veturi.Tehdas tuhoutui sodassa lähes kokonaan ja sitä ei rakennettu enää uudelleen. Voimalaitos on ollut toiminnassa myös neuvostoaikana.
Hajanainen kiekko
Hajanainen kiekko on Aurinkokunnan ulko-osissa oleva alue, jossa kiertää jäisiä pikkuplaneettoja yleensä soikeilla, kaltevilla radoilla. Kiekko on Kuiperin vyöhykkeen jatke.
Esimerkki hajanaisen kiekon kappaleesta on Eris. Hajanainen kiekko on suurelta osin varsinaisen Kuiperin vyöhykkeen ulkopuolella. Hajanaisen kiekon kohteiden Aurinkoa lähin piste eli periheli on yli 30 AU, ja kohteiden radat ulottuvat yleensä kauas 100 AU:n taakse. Ratojen soikeus voi olla jopa 0,1 ja niiden kaltevuus 40 astetta.
Hajanaiseen kiekkoon kuuluvaa kappaletta kutsutaan monesti englanninkielisellä lyhenteellä SDO. Hajanaisen kiekon sisäosien tienoilla on Kuiperin vyöhyke ja ulkopuolella mahdollisesti Hillin pilvi ja Oortin pilvi.
Useimmat hajanaisen kiekon kohteet ovat Neptunuksen painovoimakentän vaikutuksessa. Poikkeuksena tästä on esimerkiksi (148209) 2000 CR105. Sedna ja sijaitsevat kuitenkin vielä tätäkin kauempana Hajanaisen kiekon ulkopuolella, sillä lähimmilläänkin ne pysyvät Kuiperin vyöhykkeen ulkoreunan (noin 50 AU) takana.
Juha Metsola
Juha Antero Metsola (s. 24. helmikuuta 1989 Tampere) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufassa
Metsola aloitti jääkiekkouransa Tampereen Ilveksessä, josta siirtyi Kanadan WHL-juniorisarjaan Lethbridge Hurricanesin joukkueseen vuonna 2007. Kauden 2008–2009 päätteeksi Metsola teki kahden vuoden sopimuksen Jääkiekon SM-liigassa pelaavan Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Metsola pelasi HPK:ssa kaksi kautta, muttei saanut juurikaan torjuntavastuuta ykkösmaalivahti Teemu Lassilan takana. Keväällä 2010 hän oli voittamassa HPK:ssa SM-hopeaa. Kahden kauden aikana hän kävi lainalla Ilveksessä ja Mestiksen LeKissä, KooKoossa ja TuTossa.
New Jersey Devils varasi Metsolan kolmannella kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2010. Keväällä 2011 Metsola teki kolmivuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. Ykkösmaalivahdiksi hän nousi kaudella 2012–2013, jolloin hän torjui runkosarjassa 8 nollapeliä ja torjuntaprosentilla 93,0. Seuraavalla kaudella Metsola pelasi runkosarjassa 12 nollapeliä. Enemmän nollapelejä yhdellä kaudella on pelannut vain Tim Thomas (15). Kaudella 2014–2015 Metsola torjui runkosarjassa päästettyjen maalien keskiarvolla 1,91 ja SM-liigan parhaalla torjuntaprosentilla 93,6. Kauden päätteeksi Metsola palkittiin parhaan maalivahdin Urpo Ylönen -palkinnolla ja valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Hän on ollut voittamassa Tapparassa SM-hopeaa kolmena vuonna peräkkäin: 2013, 2014 ja 2015.
Metsola, on edustanut kolmena viime kautena Amur Habarovskia.
Toukokuussa 2018, Metsola teki kahden vuoden sopimuksen KHL-seura Salavat Julajev Ufan kanssa.
Metsola edusti Suomea Tampereen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin hän nousi ykkösmaalivahdiksi. Hän edusti Suomea myös 2008 nuorten MM-kilpailuissa, missä hän nousi samaten Suomen ykkösmaalivahdiksi. Metsola pelasi ensimmäisessä aikuisten maaottelussaan nollapelin EHT-turnauksessa Tšekkiä vastaan helmikuussa 2013. Metsola valittiin edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.
Metsolalla on kaksi tytärtä ja vaimo.
Hillsin pilvi
Hillsin pilvi eli "sisempi Oortin pilvi" on astronomi J. G. Hillsin olettama komeettavyöhyke Aurinkokunnan ulko-osissa kaukana Auringosta. Erään käsityksen mukaan Hillsin pilven sisäraja sijaitsisi etäisyydellä 100–3000 AU:ssa ja ulkoraja 30 000 – 20 000 AU:sa. Hillsin pilven arvioidaan sisältävän noin 5–10 kertaa enemmän komeettoja kuin varsinainen Oortin pilvi. Silloin siellä olisi noin 20 biljoonaa komeettaa.
Monet tutkijat uskovat Hillsin pilven syntyneen tähden ohitettua Auringon melko läheltä. Noin 800 AU:n päässä Auringosta kulkeneen tähden vetovoima olisi häiriöillään synnyttänyt pilven. Myöhempien läheisten tähtiohitusten uskotaan suistaneen kappaleita Hillsin pilvestä Aurinkokunnan sisäosiin.
Joitain transneptunisia kohteita, kuten Sednaa ja kohdetta 2006 SQ372 pidetään ehkä Hillsin pilveen kuuluvina, mutta kun kohteita ei ole löydetty muutamaa enempää, ei vieläkään osata varmasti sanoa onko väitettyä Hillsin pilveä olemassa.
Hillsin pilveä ei pidä sekoittaa Hillin palloon, joka on eräänlainen taivaankappaleen painovoimaraja.
Vitālijs Astafjevs
Vitālijs Astafjevs (s. 3. huhtikuuta 1971 Riika) on latvialainen jalkapalloilija.
Astafjevs aloitti JFK Olimps Rīgan pelaajavalmentajana vuoden 2009 alussa. Astafjevs pelasi aiemmin Skonto FC:ssä, jossa hän voitti useita mestaruuksia 90-luvulla ennen siirtymistään ulkomaille. Hän pelasi Itävallassa Austria Wienissä ja Admira Wackerissa, Venäjällä FK Rubin Kazanissa sekä Englannissa Bristol Roversissa.
Astafjevs on eniten Latvian maajoukkueessa maaotteluita pelannut pelaaja ja myös yksi eniten maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista maailmassa. Hänellä on tilillään 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia.
Cubewano
Cubewano, CBO on jäinen pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa Neptunuksen radan takana etäisyydellä 40–50 AU. Cubewano määritellään Kuiperin vyöhykkeen kohteeksi, joka ei ole rataresonanssissa Neptunuksen kanssa.
Cubewanoista poiketen plutinot ja twotinot resonoivat Neptunuksen kanssa. Cubewanojen toinen nimi on klassinen Kuiperin vyöhykkeen kohde eli CBO.
Cubewanoja ovat muun muassa (15760) 1992 QB1, 136472 Makemake, suurin tunnettu cubewano, 50000 Quaoar, 20000 Varuna, 19521 Chaos, 58534 Logos, 53311 Deucalion, 66652 Borasisi, 88611 Teharonhiawako, 2002 TX300, 2002 AW197, 2002 UX25 ja (202421) 2005 UQ513. Cubewanot ovat saaneet nimensä 1992 QB1:n mukaan, vaikka sillä ei ole edes vielä oikeaa nimeä.
Vuotso
Vuotso () on Suomen Lapin eteläisin saamelaiskylä Sodankylässä. Se sijaitsee valtatien 4 varrella, 90 kilometriä Sodankylän keskustasta pohjoiseen ja 75 kilometriä Ivalosta etelään. Saariselän matkailukeskukseen on matkaa 40 kilometriä. Vuotsossa on asukkaita 350. Kylään rajautuvat Sompion luonnonpuisto ja Urho Kekkosen kansallispuisto. Kylän läpi virtaa Vuotson kanava, joka yhdistää Lokan ja Porttipahdan tekojärvet.
Näyttelijä Kai Lehtinen piti kylässä Vuotson Porokylä -nimistä ravintola- ja matkailupalvelukeskusta vuonna 2008. SomBy-niminen yhtye on kotoisin Vuotsosta. Vuotsosta on löydetty hyvin vanha lehtikuusen runko ja muita muinaisia kasvinjäänteitä.
Vuotsossa oli aiemmin pieni lentokenttä, ja siellä toimi lentopalveluja tarjonnut yritys, joka meni konkurssiin vuoden 2000 jälkeen. Lentokenttä poistettiin käytöstä vuonna 2006.
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (22. syyskuuta 1875 Sena Varėna, Vilnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta — 10. huhtikuuta 1911 Putelnik, Varsovan kuvernementti, Puolan kuningaskunta, Venäjän keisarikunta) oli liettualainen säveltäjä ja kuvataiteilija. Hän kuuluu symbolismin ja jugendtyylin edustajiin, ja hän on tunnetuimpia liettualaisia taiteilijoita.
Čiurlionisin musikaalisuus havaittiin varhain, ja hän aloitti musiikkiopintonsa ruhtinas Michał Ogińskin (1849–1902) orkesterikoulussa Plungėssa 13-vuotiaana. Neljä vuotta myöhemmin hän sai stipendin ja siirtyi Varsovaan opiskelemaan pianonsoittoa ja sävellystä (1894–1899). Vamistuttuaan Varsovan konservatoriosta hän toimi opettajana ja vapaana säveltäjänä Varsovassa. Ruhtinas Ogiński lähetti hänet jatko-opintoihin Leipzigin konservatorioon, mutta ruhtinaan kuoltua hän joutui palaamaan Varsovaan.
Musiikin ohella Čiurlionis oli kiinnostunut luonnontieteistä ja psykologiasta. Leipzigin-kauden jälkeen hän keskittyi joksikin aikaa maalaustaiteeseen ja kirjoittautui Varsovan taideakatemiaan. Vuonna 1909 hän avioitui runoilija ja kriitikko Sofija Kymantaitė-Čiurlionienėn (1886–1958) kanssa.
Čiurlionis tavoitteli taiteiden synteesiä: hän maalasi kuvasarjoja, joilla on musiikilliset nimet ("Sonaatit", "Fuugat"), ja hänen orkesterisävellyksensä ovat lavean maalauksellisia ("Meri", "Metsässä"). Maalarina hän sai vaikutteita mm. Arnold Böckliniltä ja säveltäjänä Richard Straussilta.
Čiurlionis asui Užupisin kaupunginosassa Vilnassa ja kuoli keuhkokuumeeseen 35-vuotiaana.
Čiurlionisin tuotanto kattaa noin 250 sävellystä ja noin 300 maalausta. Hänen maalauksiaan säilytetään M. K. Čiurlionisin kansallisessa taidemuseossa Kaunasissa Liettuassa.
Čiurlionisin mukaan on nimetty asteroidi.
Meikkikynä
Meikkikynä on kasvonpiirteiden korostamiseen tarkoitettu tuote. Meikkikyniä edustavat eri väriset kulmakynät, huultenrajauskynät ja silmänrajauskynät. Ne ovat kynänmuotoisia, ja väri niiden sisällä on suhteellisen pehmeää.
Anne Kauppi
Anne Kauppi (s. 1962) on suomalainen pianisti. Hän on esittänyt mm. Johann Sebastian Bachin ja Frédéric Chopinin musiikkia. Hän levytti ensimmäisenä suomalaisena kaikki Chopinin etydit.
Kauppi opiskeli Espoon musiikkiopistossa vuosina 1970–1977 ja sen jälkeen Sibelius-Akatemiassa Meri Louhoksen oppilaana. Hän opiskeli Juillard School of Musicissa New Yorkissa vuosina 1980–1988.
Kauppi sijoittui Maj Lind -pianokilpailussa jaetulle 3. sijalle vuonna 1979.
Kauppi on opiskellut Espoon musiikkiopistossa vuosina 1970-73 ja vuosina 1973-80 Sibelius-Akatemiassa, jossa suoritti pianonsoiton III kurssin maksimipistein. Ensikonserttinsa hän soitti vuonna 1980. Hän jatkoi opiskeluaan New Yorkissa Juilliard School of Musicissa suorittaen Post Graduate Diploman 1985 opettajinaan prof. Ania Dorfman ja Adele Marcus. Täydentävää pianonopetusta hän on saanut mm. vuosina 1991-92 Géza Anda-säätiön kustantamana prof. Egil Harderin johdolla. Vuosina 1998-99 hän on saanut ohjausta mm. Jerzy Gebertiltä.
Vuonna 1999 levy-yhtiö Alba julkaisi Kaupin soittamana Chopinin Preludit ja Scherzot, 2008 kaikki Etydit ja 2010 kaikki Balladit ja Fantasiat. Otto Donnerin tuottamat ja Alban julkaisemat Chopinin Etydit ja Chopinin Balladit ja Fantasiat -levyt ovat saaneet neljä hyvää arvioita kansainvälisissä American Record Guide ja Fanfare -lehdissä sekä kansainvälisellä Allmusic -sivustolla. Hänen Chopin-soittoaan on niissä luonnehdittu mm. uudistukselliseksi ja omintakeiseksi. Suomessa kaikki kolme Chopin-levyä ovat saaneet huomiota. Vuodesta 1992 lähtien on internetissä sekä levyinä myyty hänen soittamiaan norjalaisen Fartein Valenin pianoteoksia kansainvälisen Queen Sonja -kilpailun äänityksinä. Vuodesta 2005 Anne Kauppi on tuottanut konserttiäänityksistään myös omakustannelivelevyjä sivutoimisen yrityksensä nimiin. Erisisältöisiä livelevyjä on toistaiseksi yhteensä 15.
Vuonna 1979 Kauppi saavutti jaetun III sijan kansallisessa Maj Lind -pianokilpailussa ja vuonna 1991 hänet valittiin kansainvälisessä Géza Anda -pianokilpailussa soittamaan kilpailun nimikkopianistin 70 -vuotismuistokonsertti Zürichissä.
Vuodesta 1997 Kauppi on elättänyt itseään konsertoimalla keskimäärin 30 konserttia vuodessa. Vuonna 2009 hän soitti Suomen konsulaatin itsenäisyyspäivän vastaanotolla Göteborgin Konserthusetissa soolokonsertin suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston ja valtion kohdeapurahan turvin. Chopinin 200-vuotisjuhlavuonna 2010 konsertteja oli Suomessa 38. Anne Kauppi on esiintynyt useiden suomalaisten orkesterien sekä Ruotsin Radion Sinfoniaorkesterin solistina ja hän on konsertoinut soolokonsertein kotimaan lisäksi Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä ja USA:ssa. Erityisesti Chopin ja Ligeti -tulkinnoistaan Kauppi on saanut hyviä konserttiarvosteluja kotimaan lisäksi myös Saksasta ja Ruotsista.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1931–1932
Jääkiekon SM-kilpailu vuonna 1932 pelattiin cup-muotoisena. Joukkueita oli kuusi kolmesta kaupungista, Helsingistä HJK, HPS ja HSK, Tampereelta Tampereen Palloilijat ja kilpailujen ensikertalainen Ilves. Lisäksi mukana oli Viipurista Reipas, joka tosin luovutti ottelunsa. Mestaruuden voitti HJK. Mestaruus oli seuran toinen.
TaPa ja HPS semifinaaleihin
HPS ja HJK finaaliin
Helsingin Jalkapalloklubi voitti vuoden 1932 jääkiekon Suomen mestaruuden.
CoRoT-7b
COROT-7b (alkuperäiseltä nimeltään CoRoT-Exo-7b) on läpimitaltaan toistaiseksi toiseksi pienin havaittu eksoplaneetta. Planeetan havaitsi ylikulkumenetelmällä vieraita planeettoja etsivä ranskalainen CoRoT-satelliitti.
CoRoT-7b:n läpimitta on korkeintaan kaksi Maan läpimittaa ja massa luultavasti 5–11 Maan massaa. Se kiertää 140 pc (450 valovuoden) etäisyydellä sijaitsevaa K-spektriluokan tähteä TYC 4799-1733-1 kiertoajan ollessa vain 0,85 vuorokautta. Käytännössä tämä tarkoittaa, että planeetta liikkuu keskustähtensä ympäri noin 200 km/s:n nopeudella ja että sen pintalämpötila on 1 000–1 500 °C. CoRoT-7b saattaa olla ktooninen planeetta eli kuuma jupiter, joka on menettänyt kaasukehänsä ja jättänyt jälkeensä vain rautaytimen.
Löytö julkaistiin 3. helmikuuta 2009.
Gonzalo Colsa
Gonzalo Colsa Albendea (s. 11. toukokuuta 1979 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Mirandésia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Colsa on Racing Santanderin junioriakatemian kasvatteja. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1997–1998. Neljännellä kaudellaan Racingissa hän pelasi 19 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Seuraavaksi kaudeksi 2001–2002 Racing Santander kuitenkin putosi pääsarjasta jäätyään toiseksi viimeiseksi.
Pelattuaan Valladolidissa, Mallorcassa ja kahteen otteeseen Atlético Madridissa Colsa palasi takaisin Racing Santanderiin vuonna 2006. Seuraavina kausina hän oli yksi joukkueen luottopelaajista ja toimi myös joukkueen varakapteenina. Racing putosi pääsarjasta kauden 2011–2012 päätteeksi. Colsa siirtyi seuraavaksi kaudeksi Segunda Divisiónissa pelaavaan Mirandésiin.
Hovinmaan paperitehdas
Hovinmaan paperitehdas oli Viipurin läänin Vahvialan kunnan itäosassa sijainneessa Hovinmaan teollisuustaajamassa Rakkolanjoen rannalla sijainnut paperitehdas.
Hovinmaan paperitehdas perustettiin vuonna 1873 ja sen omisti Ab Hovinmaa Pappersbruk, joka perustettiin vuonna 1888. Tehtaan vuosituotanto oli noin 3 000 tonnia paperia ja vuonna 1932 siellä oli 110 työntekijää. 1930-luvun lopussa työntekijöitä oli 125.
Hovinmaan arvokas vanha tehdasalue tuhoutui pääosin sodissa. Vahvialan kunta jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle vuonna 1944. Paperitehdas on säilynyt osittain ja se on nähtävissä joen eteläpuolella olevasta Rakkolanjoen kylästä. Tehtaan keskimmäinen tiilinen rakennus on säilynyt hyvin. Rakennusta käytetään asuntoina. Myös joessa oleva pato on edelleen olemassa.
Tehtaalla oli yksi paperikone
Numeropiru
Numeropiru on kirja tarkoitettu matematiikkaan tutustuville lapsille. Kirjan on kirjoittanut Hans Magnus Enzensberger ja kuvittanut Rotraut Susanne Berner. Saksankielinen Alkuteos "Der Zahlenteufel" on ilmestynyt 1998.
Kirjassa nuori poika nimeltä Robert kohtaa kieron numeropirun nimeltä Teplotaxl, joka ohjaa Robertia läpi kahdentoista unen. Tämä kirja on bestseller, ja se on käännetty 22 kielelle.
Robert oli äärimmäisen kyllästynyt uniinsa. Hän vihasi kaikkea, mikä liittyi matematiikkaan, koska matematiikanopettaja teki niin tylsiä tehtäviä, kuten: "Jos kaksi leipuria leipoo 444 rinkeliä kuudessa tunnissa, niin missä ajassa viisi leipuria leipoo 88 rinkeliä?"
Robert vihasi matematiikkaa. Heidän opettajansa ei ollenkaan innostanut häntä. Robertin unetkin olivat yksitoikkoisia. Eräänä yönä Numeropiru ilmestyi hänen uneensa ja alkoi opettaa hänelle matematiikkaa hauskalla tavalla. Joka yö, kun Robert nukahti, ukko opetti hänelle erilaisia temppuja ja laskutapoja, kuten hyppäämisen, takaperin hyppäämisen, juurikkaan, priimatavaran, viuh!, Bonatshi-luvut, lukukolmion, pinta-aloja ja miinusluvut. Viimeisenä yönä, kun numeropiru ajatteli onnistuneensa opettamaan Robertia tarpeeksi, Robert sai kutsun suureen illallisgaalaan Numerohelvettiin/Numerotaivaaseen. Siellä olivat neroimmat ja parhaimmat numeropirut. He söivät illallisen ja sitten pääsihteeri ojensi viidennen luokan pytagoralaisen kunniamerkin. Sen avulla Robert ratkoo haastavimmankin tehtävän hetkessä.
Vahakangastakki
Vahakangastakki eli öljykangastakki on puuvilla- tai pellavakankaasta valmistettu päällys- tai sadetakki, joka on käsitelty vahalla tai öljyvernissalla veden- ja tuulenpitäväksi sekä likaa hylkiväksi. Vahakangastakin alkuperä on englantilainen ja sitä käytetään alkuperämaassaan yleensä maaseutuoloissa, sekä esimerkiksi pienriistan metsästyksessä ja kalastuksessa. Takit vaativat säännöllistä uudelleenvahausta säilyttääkseen kestävyytensä ja vedenpitävyytensä.
Vahakangastakkeja valmistavat muiden muassa J. Barbour & Sons, John Bardale, Belstaff, Filson, Musto, Puffa ja Royal Scot.
Takin lisäksi täydelliseen "öljypukuun" kuuluvat olkaimilla ja etusuojuksella varustetut, samasta kankaasta tehdyt housut sekä sydvesti.
Leppäkosken paperitehdas
Leppäkosken tehtaat (paperitehdas ja sellutehdas) eli Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli Harlun kunnassa Laatokan Karjalassa toiminut sellu- ja paperitehdas. Tehdas tunnetaan myös nimellä Harlun tehtaat. Tehtaan toiminta alkoi vuonna 1893, kun Waldemar von Frenckell osti Läskelänjoen Leppäkosken ja perusti sinne puuhiomon. Hiomoon lisättiin vuonna 1899 paperikone.
Vuonna 1920 yhtiö osti Kotkan Hovinsaaren sellutehtaan. Vuonna 1927 käynnistyi sulfiittisellutehdas Leppäkoskella. Tuotanto vuonna 1912 oli 7 500 t puumassaa ja 7 000 t paperia. Työntekijöitä oli 300. Lisäksi 1920 ostettu Hovinsaari tuotti 10 000 t sellua vuodessa. Vuonna 1924 yhtiö ajautui taloudellisiin vaikeuksiin mittavien investointien seurauksena. Hovinsaaren tehdas myytiin vuonna 1927 Lohjan Selluloosalle ja Leppäkoski fuusioitiin vuonna 1929 Läskelä Bruks Ab-yhtiöön. Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat ylempänä sijaitseva Hämekoski ja alempana sijaitseva Läskelänkoski. Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag oli noteerattu Helsingin pörssissä 6.10.1916–2.1924.
Tehtaan toiminta jatkui myös Neuvostoliiton ja Venäjän aikana. Vuonna 1958 Leppäkosken sellu- ja paperitehdas sekä Läskelän tehtaat yhdistettiin samaksi yhtiöksi ja toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka. Tehtaan rakennukset ovat jäljellä rapistuneena Jänisjoen varressa.
Tehtaaseen kuuluu sellu- ja paperitehdas sekä vesivoimala.
Tehtaalla oli yksi saksalaista valmistetta oleva paperikone sekä kaksi Viipurin konepajan valmistamaa konetta.
Leppäkoskeen rakennettiin vesivoimala (Harlun vesivoimala) vuonna 1936. Kosken itäisellä rannalla sijaitseva voimala on säilynyt hyvässä kunnossa. Voimalan omistaa TGK-1, josta suomalainen Fortum omistaa 25,66 %. Voimalan nykyinen nimi on Harlu HPS-22. Voimalan putouskorkeus on 7,5 m, teho 3,00 MW ja siinä on kaksi turbiinia. Voimalassa on meneillään peruskorjaus. Vuonna 1910 koskessa oli 7 turbiinia.
Leppäkosken tehdasosakeyhtiö anoi haararadan rakentamista Hämekosken (nykyisin) Jänisjärven asemalta noin 9 kilometrin päässä olevalle tehtaalleen. Haararadan 9 kilometrin pituinen osa tuli valtion omaksi liikennöimis- ja kunnossapitovelvollisuuksin. Rata luovutettiin yleiselle liikenteelle 31. joulukuuta 1923.
Rataa jatkettiin vuonna 1924 tapahtuneen Leppäkosken ja Läskelän tehtaiden fuusion myötä. Tällöin Harlun haararataa jatkettiin Läskelään ja Läskelän tehtaalle saakka. Myöhemmin rataa jatkettiin vielä Läskelästä Salmiin ja edelleen Lotinanpeltoon saakka, jolloin muodostui nk. Aunuksen rata.
Kuva tehtaasta vuonna 1932
Çorlu
Çorlu on kaupunki Turkin Itä-Traakiassa Tekirdağin maakunnassa maan Euroopan puoleisessa osassa. Kaupunki sijaitsee Istanbulista Kreikkaan ja Bulgariaan johtavan tien varrella ja siellä on runsaasti nopeasti kasvavaa teollisuutta. Vuonna 2014 kaupungissa oli arviolta 253 500 asukasta.
Planeettainvälinen avaruus
Planeettainvälinen avaruus on planeettojen ja muiden taivaankappaleiden välissä sijaitseva lähes tyhjä avaruuden alue. Se koostuu harvassa olevasta aineesta ja fysiikan voimista, kuten sähkömagneettisesta säteilystä. Planeettojen välisen avaruuden tyypillisimmät aineet ovat plasmaa ja neutraaleita kaasuja.
Planeettojen välisessä avaruudessa sijaitseva plasma on peräisin aurinkotuulesta. Se saa alkunsa Auringosta ja sen liikerata kulkee Auringosta poispäin muodostaen Auringon magneettikentän pyörimisen seurauksena spiraalin.
Planeettojen välillä on avaruuspölyä, joka näkyy Maahan suotuisissa oloissa eläinratavalona.
Björköbyn vaakuna
Björköbyn kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta ja nimestä. Björköbyn asukkaat vastasivat aikoinaan postinkulusta Merenkurkun yli, minkä muistona vaakunassa on postitorvi. Torvesta riippuvat koivunlehdet viittaavat kunnan nimeen (, ”koivu”).
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 6. heinäkuuta 1959. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroinen tyviö ja postitorvi, josta riippuu kolme koivunlehteä; kaikki kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 1972 Björköbyn liityttyä Mustasaaren kuntaan.
Luodon vaakuna
Luodon kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan saaristoluonteesta. Vaakunassa kuvattu kaksivarpapurjeinen verkkovene on vanha alustyyppi, joka on tyypillinen tälle saaristopitäjälle.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 17. lokakuuta 1952. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen kaksimastoinen verkkovene”.