hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Landkreuzer P. 1500 Monster
Landkreuzer P. 1500 Monster oli Natsi-Saksan aikainen superraskas telatykin suunnitelma. Toteutuessaan vaunu olisi ollut huomattavasti suurempi kuin mikään toisen maailmansodan aikainen panssarivaunu ja se olisi painanut jopa 1 500 tonnia.
Projekti oli jatkosuunnitelma Kruppin johtaja Groten esittelemälle Landkreuzer P. 1000 Ratte -projektille. Se oli 1000 tonnin painoinen jättiläispanssarivaunu, jota työntäisi eteenpäin kaksi 8400 hevosvoiman sukellusveneen moottoria. Pääaseena olisi toiminut 280 mm kanuuna. Hitler hyväksyi Ratten piirustukset joulukuussa 1942.
Landkreuzer P. 1500 Monster yhdisti Ratte-projektin rungon 800 mm Dora-tykkiin, jota oli käytetty rautatietykkinä itärintamalla, muun muassa Sevastopolin taisteluissa kesällä 1942. Se kykeni ampumaan seitsemän tonnin painoisia kranaatteja jopa 37 kilometrin päähän. Vaunuun suunniteltiin toissijaisiksi aseiksi 2 × 150 mm haupitsia ja lukuisia 15 mm konekiväärejä. Se muistutti enemmän liikkuvaa telatykkiä kuin panssarivaunua. Laitteella ei olisi kyennyt ampumaan ilman tuntikausien valmistelua. Se olisi pitänyt ankkuroida maahan ennen päätykin laukaisua ja tukea jonkinlaisilla puomeilla tai hydraulisella mekanismilla. Seuraavan laukauksen lataus olisi kestänyt aikakin 10 minuuttia. Dorassa lataus vaati 500 hengen miehistön.
Monsterin mitat olivat suunnitelmassa: 42 metriä pitkä, 18 m leveä ja 7 m korkea ilman päätykkiä. Pelkän Dora-rautatietykin paino oli 1340 tonnia. Monsterin massaksi arvioitiin suunnitelmassa 1500 tonnia.
Suunnitelmissa oli mainittu myös 250 millimetriä panssarointia osassa laitetta. Ei ole selvää mitä tämä panssarointi olisi suojannut.
Voimalähteeksi oli mainittu 2-4 sukellusveneen MAN-moottoria.
Suuri koneisto vaati kokonsa mukaisen miehistön, jota Monsterin olisi vaatinut ainakin 100 henkilöä. Voimakkaine moottoreineenkin se olisi saavuttanut ainoastaan 10-15 kilometrin tuntinopeuden.
Ratte että Monster jäivät suunnittelijoiden pöydälle. Varusteluministeri Albert Speer lakkautti projektit jo varhain vuonna 1943. Ne olivat kaikessa megalomaanisuudessaan mahdottomia sotakoneita, joista tuskin olisi ollut Saksan salamasodalle sen toivomaa nostetta. Vaunut olisivat olleet toivottoman hitaita, ne olisivat murskanneet matkallaan sillat ja tuhonneet tiet, tehden muiden moottoroitujen joukkojen etenemisen mahdottomaksi. Lisäksi ne olisivat tarttuneet jatkuvasti kiinni pehmeään maastoon, kuten kolmannen jättitankin ja kolmikosta kaikkein kevyimmän Panzerkampfwagen VIII Mausin testit osoittivat. Kasvavan ilmavaaran lisääntyessä ne olisivat myös vaatineet aikanaan suuren ilmasuojauksen.
Opechancanough
Opechancanough (~1554-1646) oli Virginiassa vaikuttaneisiin powhataneihin kuulunut heimopäällikkö, ja powhatanien liiton johtaja vuosina 1618–1646. Opechancanough tarkoittaa sananmukaisesti "hän, jonka sielu on valkoinen".
Opechancanough syntyi powhatanien liittoon kuuluneeseen pamunkey-heimoon vuonna 1554. Opechancanough oli powhatanien liiton luoneen päällikkö Wahunsunacockin veli tai velipuoli, ja hän johti omaa heimoryhmäänsä, joka asutti Pamunkeyjoen vartta. Englantilaisten tullessa Virginiaan vuonna 1607 hän oli jo kerännyt mainetta soturina ja hyvänä päällikkönä. Opechancanough ei pitänyt englantilaisten kasvavasta vallasta ja hän vangitsi löytöretkeilijä John Smithin ja toi tämän Werowocomocoon, joka oli toinen powhatanien kahdesta pääkaupungista. Täällä syntyi myytti Pocahontasista, joka tarinan mukaan pelasti Smithin hengen heittäytymällä tämän turvaksi, kun häntä oltiin teloittamassa. Tarinan paikkansapitävyys on nykyisin kyseenalaistettu. Pocahontas meni naimisiin englantilaisen John Rolfen kanssa 1614 ja tämä loi rauhan, joka kesti vuoteen 1622.
Opechancanough pääsi powhatanien liiton päälliköksi Wahunsonacockin kuoltua vuonna 1618. Välit englantilaisiin alkoivat huonontua siirtolaisten tuotua tupakan viljeltäväksi Virginiaan. Alueelle alkoi tämän jälkeen muuttaa laumoittain siirtolaisia. Kahdeksan vuotta kestänyt rauha päättyi vuoden 1622 intiaaniverilöylyyn, jossa Opechancanoughin joukot tappoivat noin 350 siirtolaista. Hän ei kuitenkaan pystynyt tuhoamaan kaikkia englantilaisia ja hän joutui tekemään rauhan eurooppalaisten kostoretkikuntien hyökkäysten jälkeen vuonna 1636. Sodan jälkeen Opechancanoughin terveys heikkeni, ja on mahdollista, että hän kärsi myasthenia gravis -nimisestä lihasheikkoutta aiheuttavasta sairaudesta. Opechancanough yritti kuitenkin vielä lähes satavuotiaana ja osittain halvaantuneena tuhota englantilaiset hyökkäämällä jälleen kerran vuonna 1644 tappaen 500 siirtolaista. Hän hävisi kuitenkin taistelussa William Berkeleyn johtamille miliiseille ja hänet otettiin vangiksi. Opechancanough kuoli vankeudessa vuonna 1646 tarinan mukaan vartijan ampumana.
Aulis Junttila
Kustaa Aulis Ferdinand Junttila (16. elokuuta 1904 Uskela – 17. toukokuuta 1979) oli betonirakentamisen vaikutusvaltaisimpia henkilöitä sodanjälkeisen jälleenrakentamiskauden aikana Suomessa, professori ja Tuomiojan hallituksessa ammattiministerinä 1950-luvulla (kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri 17.11.1953–5.5.1954).
Junttila oli Sementtiyhdistyksen ja Oy Betoni Ab:n puheenjohtaja sekä Betoniyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1934 ja puheenjohtajana vuodet 1946–1969. Hän kuului myös Sileävalukerhoon.
Merkelin II hallitus
Merkelin II hallitus oli liittokansleri Angela Merkelin johtama Saksan musta-keltainen koalitiohallitus, jonka virkakausi oli 28. lokakuuta 2009 - 17. joulukuuta 2013. Sen muodostivat Saksan kristillisdemokraattinen unioni CDU ja sen Baijerissa toimiva sisarpuolue CSU sekä Vapaa demokraattinen puolue FDP.
ActRaiser
ActRaiser on Quintet-peliyhtiön kehittämä ja Enixin (nykyisen Square Enixin) alun perin vuonna 1990 julkaisema videopeli Super Nintendo Entertainment System -konsolille. Peli koostuu ajalleen tyypillisten tasohyppelytasojen ja simulaatioelementtien yhdistelmästä. Peli julkaistiin sen verran aikaisin konsolin elinaikana, että Japanissa ja Yhdysvalloissa sitä pidetään SNES:n julkaisupelinä. Euroopan julkaisu tapahtui lähes vuoden konsolin julkaisua myöhemmin.
Pelissä ohjataan "Herraa", kaikkivoipaista johtajaa, jonka tehtävänä on kehittää sivilisaatioita ja auttaa ihmisiä niiden muodostamisessa. Simulaatiojaksoissa pelaaja voi ohjata kaupunkien rakentamista "SimCityn" tapaan ja käyttää luonnonvoimia pelimaailman muokkaamiseen. Välillä kansoja kohtaa jonkinlainen katastrofi, jolloin Herran on laskeuduttava maahan taistelemaan demoneja vastaan. Koska pelihahmona on Jumala, ei pelissä voi koskaan kuolla lopullisesti.
Pohjois-Amerikan ja Euroopan levitykseen tehdyssä versiossa pelihahmon nimi on "Master", eikä pelin ohjekirja tai peli itse viittaa kertaakaan mihinkään jumalalliseen voimaan. Tämä siitä syystä, että Nintendon silloisten ohjesääntöjen mukaan peleissä ei saanut olla mitään uskonnollisia teemoja.
Peli sai aikoinaan ylistystä ajankohtaan nähden varsin edistyksellisestä soundtrackistä, jonka sävelsi Yuzo Koshiro. Soundtrack julkaistiin vuonna 1991 CD-formaatilla.
Giorgi Latsabidze
Giorgi Latsabidze (, s. 1978 Tbilisi, Georgia) on georgialainen pianisti, joka voitti ensimmäisen pianokilpailunsa 11-vuotiaana. Latsabidze tunnetaan erityisesti keskeisen romanttisen pianokirjallisuuden, kuten Frederic Chopinin ja Franz Lisztin, tulkkina.
Latsabidze aloitti piano-opinnot 6-vuotiaana ja opiskeli Tbilisin konservatoriossa. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 1999 hän sai N. Rubinstein -palkinnon ja vuonna 2005 Jehudi Menuhin -palkinnon. Hän voitti vuoden 2006 “Young Artists” -pianokilpailun Los Angelesissa.
Häntä opettivat muiden muassa Rusudan Tšodzava, Gerrit Zitterbart, Lazar Berman ja Stewart Gordon.
Latsabidze tulkitsi muiden muassa Franz Lisztiä ja Frédéric Chopinin teoksia, mutta levytti myös, Johann Sebastian Bachia, Wolfgang Amadeus Mozartia, Johannes Brahmsia, Robert Schumannia, Sergei Prokofjevia ja Claude Debussyia.
Latsabidze on levyttänyt Frédéric Chopinin 24 etydiä (Op. 10 ja 12), Franz Lisztin 12 transsendentaalista etydiä ja Claude Debussyn 12 preludia (II kirja).
Essalamin moskeija
Essalamin moskeija on moskeija Rotterdamissa Feijenoordin jalkapallostadionin vieressä. Moskeijan rakennustyöt alkoivat 2002, ja se otettiin käyttöön vuonna 2010. Moskeija tarjoaa tilan 3 000 rukoilijalle. Se on Hollannin suurin moskeija, jonka minareetit ulottuvat 50 metrin korkeuteen.
Moskeijan rakennustyöt keskeytyivät välillä muun muassa rahapulan vuoksi. Hollannin turvallisuuspalvelu tutki rakentamisen rahoittajien taustoja. Rakennustöistä vastasi saksalainen yritys, kun hollantilaiset ovat luopuneet työstä.
Jotkut uutiset väittivät moskeijaa myös virheellisesti Euroopan suurimmaksi, mitä se ei ole. Euroopassa on useita moskeijoita, joihin kuvataan sopivan 10 000–17 000 rukoilijaa.
Elzie Segar
Elzie Crisler Segar (8. joulukuuta 1894 Chester, Illinois – 13. lokakuuta 1938 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan parhaiten sarjakuvahahmo Kippari-Kallen ("Popeye") luojana.
Segar työskenteli nuoruudessaan talo- ja kylttimaalarina sekä elokuvateatterin koneenkäyttäjänä. Hänen ensimmäiset sarjakuvansa eivät kelvanneet lehdille, joten hän kävi piirtämisen kirjekurssin. Sarjakuvapiirtäjä Richard F. Outcault järjesti Segarille työpaikan Chicagossa ilmestyneestä "Chicago Heraldista", johon hän piirsi "Charlie Chaplin’s Comic Capers" -nimistä sarjakuvaa, kunnes koko lehti lakkasi ilmestymästä 1917. Vuonna 1919 Segar alkoi piirtää King Features Syndicatelle "Thimble Theatre" -nimistä sarjaa, joka toimi "Kippari-Kallen" edeltäjänä. Sarjassa esiintyivät alun perin Olga ("Olive Oyl"), hänen veljensä Castor Oyl ja poikaystävänsä Ham Gravy. Voimakas merimies Kippari-Kalle tuli sarjaan alun perin sivuhahmona tammikuussa 1929, mutta kohosi vähitellen päähenkilöksi. Sarjakuva muodostui hyvin suosituksi ja Max Fleischer ryhtyi tuottamaan sen pohjalta suosittuja animaatioita. Segar kuoli vuonna 1938 maksasairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän piirsi "Kippari-Kallea" ennenaikaiseen kuolemaansa asti.
Amphion-luokka (sukellusvene)
Amphion-luokka, joka tunnetaan myös nimillä A-luokka ja Acheron-luokka, oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 1943 tilattu dieselkäyttöinen sukellusveneluokka. Luokan tilaus perustui tarpeeseen saada Tyynenmeren taisteluihin sopiva suurehko sukellusvene, jolla oli samalla tarkoitus korvata palveluksessa olleet hitaat ja Tyynenmeren syvyyksiin sopimattomat S- ja T-luokkien sukellusveneet. Sukellusveneen suunnittelun pohjana oli laajennettu T-luokan alusten runko.
Alun perin tilattiin 46 venettä osana vuoden 1943 laivasto-ohjelmaa, joista osa korvasi aiemmin tilattuja T-luokan veneitä. Näistä ainoastaan kahdeksantoista laskettiin vesille. Vesillelasketuista vain kuusitoista otettiin palveluskäyttöön ja kahta runkoa käytettiin paineensietokokeissa. Palveluskäyttöön otetuista veneistä ainoastaan "HMS Amphion" ja "HMS Astute" valmistuivat ennen sodan päättymistä ja kumpikaan niistä ei osallistunut sotatoimiin.
Kahden Plymouthin telakalla vesille lasketun, vaan ei valmistuneen aluksen lisäksi peruutettiin 1945 kaikkiaan 27 aluksen tilaus:
Vickers-Armstrong, Barrow-in-Furness;
Vickers-Armstrong, Walker, Newcastle upon Tyne;
Portsmouth Dockyard; 
Cammell Laird;
Scotts of Greenock
La Tour d’Argent
La Tour d'Argent on pariisilainen ravintola, joka on perustettu vuonna 1582.
Ravintolan osti vuonna 1910 André Terrail, ja hänen jälkeläisensä omistavat sen edelleen. Ravintolan johtoon siirtyi 1947 André Terrailin poika Claude Terrail. Hänen ja hänen vaimonsa Tarja Terrailin poika André Terrail ryhtyi johtamaan ravintolaa äitinsä kanssa Claude Terrailin kuoltua 2006.
Tarja Terrail o.s. Räsänen on alkujaan suomalainen malli, joka siirtyi 1970-luvulla ravintola-alalle.
Rémi Français
Rémi Français (s. 24. maaliskuuta 1989) on sveitsiläinen entinen mäkihyppääjä. Hän edusti SC Les Diableretsia.
Mäkihypyn maailmancupissa Francais kilpaili ensimmäisen kerran 27. marraskuuta 2009 Kuusamon joukkuekisassa, jossa Sveitsi sijoittui kuudenneksi. Ensimmäisen normaalikisan hän kilpaili seuraavana päivänä samassa paikassa, sijoittuen 47:nneksi.
Hän lopetti uransa vuonna 2011 21 vuoden iässä.
Nicholas Alexander
Nicholas ”Nick” Alexander (s. 24. elokuuta 1988 Brattleboro, Vermont) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupissa Alexander kilpaili ensimmäisen kerran 21. maaliskuuta 2009 Planican lentomäessä, joukkuekilpailussa. Ensimmäisen suurmäenkilpailun hän kilpaili Kuusamossa 28. marraskuuta 2009, sijoittuen 44:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 oltuaan Willingenissä 27:s.
Vuonna 2010 Alexander oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa lentomäen MM-kilpailujen joukkuekilpailussa, jossa Yhdysvallat sijoittui kymmenenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui parhaimmillaan 40:nneksi suurmäessä ja oli mukana joukkuekilpailussa 11:nneksi sijoittuneessa Yhdysvaltain joukkueessa.
Primož Pikl
Primož Pikl (s. 25. elokuuta 1982 Celje) on slovenialainen mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupissa Pikl kisasi ensimmäisen kerran Kuusamossa 29. marraskuuta 2003. Joukkuekisassa Pikl on ollut Slovenian joukkueessa kolme kertaa neljäs.
Kylli
Kylli on suomalainen naisen etunimi, Kyllikki-nimen lyhentynyt muoto. Kyllin nimipäivä on 8. joulukuuta.
Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi Kylli on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu noin 140 naiselle ja ainakin kolmelle miehelle.
Warren Irvin
Warren Irvin oli National Broadcasting Companyn Suomeen lähettämä sotakirjeenvaihtaja, joka talvisodan aikana raportoi talvisodasta yhdysvaltalaisille. Hän teki itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta 1939 radioselostuksen, jota arveltiin seuranneen ainakin 10 miljoonan yhdysvaltalaisen.
Maaseutuoikeus
Maaseutuoikeus eli ruraalioikeus on oikeudenala, jonka huomion kohteena ovat maaseudun elinolot ja niiden oikeustieteellinen tutkimus. Sen keskeinen osa-alue on maatalousoikeus, jonka piiri pyrkii laajentumaan niin, että maatalousoikeus lähenee maaseutuoikeuden käsitettä. Maaseutuoikeus tarkastelee erityisesti maa- ja metsätalouden sekä muiden maaseutuelinkeinojen oikeudellisia näkökohtia. Tärkeitä ovat esimerkiksi kiinteistön kauppaa, eläkkeitä, perintöjä, maankäyttöä ja verotusta koskevat kysymykset. Suomessa maatiloja koskeva lainsäädäntö alkoi valtiojohtoisena asutuslainsäädäntönä, josta siirryttiin maaseutua ja maataloutta koskeviin erityissäädöksiin.
Merkittävä osa maaseutuoikeudellista keskustelua käydään kansainvälisissä yhteyksissä, mihin on osaltaan vaikuttanut markkinoiden yhdentymiskehitys, joka on korostanut eurooppaoikeuden merkitystä. Suomessa alaa havainnoi Maaseutuoikeuden seura. Kansainvälisiä yhteistyöelimiä ovat Comité Européen de Droit Rural (CEDR) ja American Agricultural Law Association (AALA).
Fosfoseriini
Fosfoseriini (CHNOP) on seriiniaminohapon johdannainen. Rakenteeltaan se on seriinin ja fosforihapon esteri. Fosfoseriini on välituote seriinin biosynteesissä ja tärkeä osa fosfoproteiineja.
Seriinin biosynteesissä fosfohydroksipalorypälehappoon liitetään transaminaatiolla aminoryhmä, jolloin syntyy fosfoseriiniä. Reaktiota katalysoi fosfoseriinitransaminaasientsyymi. Tämän jälkeen fosfoseriini hydrolysoidaan fosfoseriinifosfataasientsyymin avulla, jolloin vapautuu seriinimolekyyli.
Proteiinien translaatioon jälkeisessä muokkauksessa tiettyihin aminohappoihin voidaan liittää entsymaattisesti fosfaattiryhmä eli fosforyloida ne. Tällaisia aminohappoja ovat seriinin lisäksi treoniini ja tyrosiini. Fosforyloidut aminohapot ovat tärkeä osa monia sääteleviä proteiineja.
Dumisa Ntsebeza
Dumisa Buhle Ntsebeza (31. lokakuuta 1949 Eastern Cape) on eteläafrikkalainen lakimies, ihmisoikeusaktivisti ja entinen Totuuskomission jäsen.
Ntsebeza työskenteli Transkeissa opettajana ja vaikutti pienessä maanalaisessa järjestössä "People's Front for the Liberation of South Africa" (PFULSA). Vuonna 1976 Ntsebeza pidätettiin poliittisesta toiminnasta yhdessä kuuden muun ryhmän aktivistin kanssa, joihin kuului Dumisan veli Lungisile ja Matthew Goniwe. Viisi ryhmän jäsentä, mukaan lukien Dumisa Ntsebeza tuomittiin pitkiin vankeusrangaistukiin vain joitain päiviä ennen Transkein bantustanin muodollista itsenäistymistä. Vankila-aikana Ntsebeza opiskeli oikeustiedettä ja vapauduttuaan vankilasta ryhtyi lakimieheksi. Uransa alkuvaiheessa Ntsebeza toimi erityisesti poliittisten vankien ja apartheidin uhrien puolustusasianajajana.
Vuonna 1995 Ntsebeza nimitettiin Totuuskomission tutkimusosaston ja todistajien suojeluohjelman johtajaksi. Hän toimi ajoittain myös komission puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Vuonna 2005 hänet nimitettiin Etelä-Afrikan presidentin oikeusavustajaksi. Hän asuu nykyisin Johannesburgissa ja pitää omaa lakitoimistoaan. Ntsebeza on "Desmond Tutu Peace Trust"in puheenjohtaja, "Nelson Mandela Foundationin" hallituksen jäsen ja "Black Lawyer’s Associationin" Kapkaupungin osaston puheenjohtaja.
Talvisodan pommitukset Keuruulla
Talvisodassa Keuruuta pommitettiin 29. joulukuuta 1939 kello 13:05, kun kolme puna-armeijan pommikonetta pudotti noin 30 pommia Pihlajaveden rautatieaseman ratapihalle. Pommituksessa kolme henkilöä haavoittui kuolettavasti: asemamiehen vaimo Katri Eteläaho kuoli matkalla sairaalaan, kirjuri Lasse Raitakari seuraavana päivänä ilmeisesti leikkauksessa ja harjoittelija Aalto Harju vuoden 1940 puolella.
Pommit olivat miinapommeja ja palopommeja. Ratapihasta vaurioitui kolme ensimmäistä raidetta kahden kiskonmitan pituudelta ja vain neljäs eli kuormausraide ei kärsinyt vaurioita.
29. joulukuuta 1989 Pihlajaveden rautatieaseman sisäänkäyntioven oikealle puolelle paljastettiin pommitusten muistolaatta.
Matti Helimo
Matti Antero Helimo (s. 28. tammikuuta 1977) on tamperelainen laulaja-lauluntekijä. Hype Records julkaisi hänen ensimmäisen soololevynsä "Blogi" 2009.
Helimon ensimmäinen "Janne Ojanen" -single rikkoi kultalevyn rajan ja hänen "Lukko voittoon" -singleään on myyty tuhat kappaletta, kuten myös Superpesiksen kaikkien aikojen lyöjätilaston ykkösen, Simo "Iso-Kello" Eerikäisen, tribuuttisingleä "Iso-Kello".
Aamulehden lukijat valitsivat heinäkuussa 2010 Matti Helimon "Kesä-Tampere" -kappaleen parhaaksi Tampere-aiheiseksi lauluksi.
Matti Helimon toinen albumi "Näytelmä" julkaistiin 30.11.2011 (Hype). Levyllä soittavat Suomen eturivin muusikoista mm. Marzi Nyman (kitara), Seppo Kantonen (koskettimet), Risto Niinikoski (rummut), Eva Alkula (sähkökantele) ja Jaan Wessman (basso).
Helimon kolmas albumi "Hiljaista makuuhuoneessa" julkaistaan 16.12.2016, levyn nimikkosingle julkaistiin digitaalisesti jo 5.12.2016.
Matti Helimo on ammatiltaan opettaja ja toimii Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n valtuuston 2. varapuheenjohtajana (2014-) sekä OAJ Pirkanmaan puheenjohtajana (2014-). Kuntavaaleissa 2017 hän sai ensikertalaisena 605 ääntä ja tuli valituksi sitoutumattomana ehdokkaana Vihreiden listalta Tampereen kaupunginvaltuustoon.
Talvisodan pommitukset Sortavalassa
Talvisodan pommitukset Sortavalassa tapahtuivat 19. joulukuuta ja 20. joulukuuta 1939 sekä 2. helmikuuta 1940. Pommituksissa kuoli 31 ihmistä ja rakennusten tuhot olivat mittavia. Pommituskertoja oli 23 ja konesuorituksia 200. Suurin pommituksista oli 2. helmikuuta 1940 tapahtunut, jossa 92 lentokonetta hyökkäsi viitenä aaltona.
Neuvostoliittolaisten tietojen mukaan 2. helmikuuta 1940 tapahtuneen pommituksen olisi suorittanut everstiluutnantti I. Pjatjuhinin komentama "15. pikapommittajaprikaati" 150 lentokoneen voimalla. Leningradin sotilaspiirin tilannekatsauksen (2. helmikuuta 1940) mukaan "Ilmavoimamme ovat pommittaneet menestyksellisesti vihollisen sotilaallisia kohteita." Päivän pommituksissa kuoli 15 ihmistä ja 44 haavoittui. Sortavalan luterilainen kirkko tuhoutui.
Joidenkin tietojen mukaan Sortavalaa olisi pommitettu myös 3. helmikuuta 1940.
Matti Pörhö
Matti Johannes Pörhö (19. joulukuuta 1952 Tornio) on suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja autoliikekonserni Pörhön toimitusjohtaja. Hän johtaa vanhempiensa perustamaa ketjua, ja sai sen kasvamaan yhdeksi Suomen suurimmista autoliikkeistä. Ketjuun kuuluu yhdeksän myymälää Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa. Ne edustavat yhdeksää automerkkiä: Audi, Kia, Mazda, Mitsubishi, Nissan, Peugeot, SEAT, Škoda ja Volkswagen.
Oman liikkeen johtamisen lisäksi Pörhö on vakuutusyhtiö Fennian hallintoneuvoston puheenjohtaja, jääkiekkoseura Oulun Kärppien hallituksen puheenjohtaja ja Alkon hallituksen jäsen. Hän toimi aiemmin myös Autoalan Keskusliiton puheenjohtajana.
Hannu Häme
Hannu Johannes Mäkinen, kirjailijanimi Hannu Häme (4. tammikuuta 1904 Virrat – 4. toukokuuta 1962 Virrat) oli suomalainen Virroilla asunut kotiseuturunoilija.
Hämeen runoja julkaistiin hänen elinaikanaan yksittäisinä eri lehdissä ja hän lahjoitti niitä myös ystävilleen käsin kirjoitettuina kopioina.
Sorsastaja
Sorsastaja on Kansallisteatterin Willensaunassa vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Pirkko Saision ohjaama ja kirjoittama näytelmä.
Näytelmä on rakennettu näyttelijöiden kokemuksista ja improvisaatioista yhdessä ohjaajan kanssa ja näyttelijät esiintyvät itsenään. Näytelmän viittä näyttelijää Henry Hanikkaa, Amira Khalifaa, Kaisla Löyttyjärveä ja Jani Toivolaa yhdisti tumma ihonväri. Esityksen tiimoilta julkisuudessa käytiin laajaa keskustelua suomalaisuuden suhteesta ihonväriin.
Leikkausjännitys
Leikkausjännitys (symboli formula_1, tau) tarkoittaa jonkin materiaalin pintaan yhdensuuntaisesti kohdistuvaa jännitystä, kun normaalijännitys kohdistuu kohtisuoraan pintaa vasten.
Keskimääräinen leikkausjännitys on
missä
Kun fluidi (neste tai kaasu) liikkuu kiinteän pinnan suuntaisesti, siihen kohdistuu leikkausjännitys. Fluidin nopeus aivan kiinteän pinnan rajalla on nolla suhteessa pintaan (ns. no-slip-ehto), mutta jollain korkeudella rajapinnasta virtausnopeus vastaa fluidin nopeutta. Näiden kahden pisteen välistä aluetta kutsutaan rajakerrokseksi.
Newtonilaisilla fluideilla leikkausjännitys on verrannollinen fluidin venymänopeuteen viskositeetin toimiessa verrannollisuuskertoimena. Ei-newtonilaisille fluideille tämä sen sijaan ei pidä paikkaansa, koska niiden viskositeetti ei ole vakio.
Newtonilaiselle fluidille leikkausjännitys on
missä
Yläjärvi (täsmennyssivu)
Yläjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Gunibin piiri
Gunibin piiri (, avaariksi Гъуниб район, "Gunib raion") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 610 neliökilometriä. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009).
Gunibin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Hunzahin, koillisessa Gergebilin, idässä Levašin, kaakossa Lakin, etelässä Tšarodan ja lännessä Šamilin piireihin.
Piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Batsada, Buhty, Gonoda, Gunib, Hindah, Hototš, Keger, Koroda, Kudali, Kujada, Megeb, Oboh, Rugudža, Salta, Šangoda, Sogratl, Šulani ja Tšoh. Hallinnollinen keskus on Karakoisujoen rannalla sijaitseva Gunibin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 67. Asukkaista 94 % on avaareja ja 5 % dargeja.
Gunibista on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 150 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon. Teollisuutta edustavat säilyketehdas, vesivoimalaitos, leipomot ja myllyt.
Piirin alueella on yli 300 kulttuurihistoriallista ja arkkitehtonista muistomerkkiä, Verhni Gunib -luonnonpuisto, Venäjän tiedeakatemian Dagestanin tiedekeskuksen kasvitieteellinen puutarha, lasten parantola ja lomahotelli. 1800-luvulla käyty Kaukasian sota päättyi imaami Šamilin vangitsemiseen Gunibissa.
Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen "Gunib".
Fanny Davidsson
Fanny Eufrosyne Davidsson (sukunimi vuodesta 1935 "Sartto"; 18. marraskuuta 1877 Tampere – 15. maaliskuuta 1962 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Tamperelaisen tehtailija David Wilhelm Davidssonin ja Eufrosyne Antaverkan tytär Fanny Davidsson pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta 1899. Hän opiskeli jonkin aikaa kirjallisuutta Helsingin yliopistossa, mutta palasi sitten toimittajaksi Tampereelle.
Fanny Sartto toimi vuonna 1943 perustetun Pirkkalais-Kirjailijat ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana.
Kirjailija Panu Rajala on kuvannut romaanissaan "Runoilijan sydän" Davidssonin ja runoilija J. H. Erkon välistä suhdetta. Erkko asui alivuokralaisena tehtailija Davidssonin perheessä toimiessaan Tampereella alkoholin valmistuksen tarkastajana. Hän kirjoitti 18-vuotiaalle Fannylle runosäkeitä ja he kävivät myös yhdessä teatterissa katsomassa Minna Canthin "Sylvi"-näytelmää. Runoilija ehti jo kosiakin Fannya, mutta suhde kariutui siihen, että Fannyn isä ei hyväksynyt Erkon toimintaa työväenliikkeen piirissä. Fanny Davidsson oli myöhemmin kihloissa vuodesta 1906 alkaen työväenrunoilija Kössi Kaatran kanssa mutta he eivät menneet koskaan naimisiin ja suhde katkesi 1920-luvulla Kaatran paettua Suomen sisällissodan jälkeen Ruotsiin.
Jakov Smuškevitš
Jakov Vladimirovitš Smuškevitš (14. huhtikuuta 1902 – 28. lokakuuta 1941) oli neuvostoliittolainen lentokenraaliluutnantti sekä puna-armeijan ilmavoimien, VVS:n, komentaja talvisodan aikana. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1941 ja teloitettiin tuomiotta 28. lokakuuta 1941. Myöhemmin häntä ei rehabilitoitu.
Ilmavoimien toimintaa kritisoitiin voimakkaasti. Smuškevitš puolustautui syytöksiltä vetoamalla kalustopuutteisiin. Hän meni arvostelussaan myös poliittiselle tasolle: ”"Sodan kokemus osoitti jälleen kerran, että lentonopeus on tärkein ominaisuus, välttämätön kaikentyyppisille koneille. Täten meidän tulee kiireellä vaatia nopean kaluston rakentamista. Tässä suhteessa olemme jääneet jälkeen pääkapitalistimaista, joissa sotaa varten teollisuus toimittaa nopeita, parempia tyyppejä suurissa sarjoissa."”
Smuškevitšin selontekoon liittyen hänen seuraajansa ilmavoimien komentajana, Pavel Rytšagov, totesi Leningradin sotilaspiirin sotaneuvoston kokouksessa, että ”Me lennämme ruumisarkuilla”, mistä ilmeisesti sotaneuvoston jäsenet eivät pitäneet.
Smuškevitšin lisäksi teloitettiin Rytšagov hänen kanssaan samana päivänä ilman oikeudenkäyntiä, mutta päinvastoin kuin Smuškevitš, hänet rehabilitoitiin 23. heinäkuuta 1954. Kummatkin kuuluvat teloitetun 20 neuvostokenraaliluutnantin joukkoon.
Rehabilitointi
Rehabilitointi Neuvostoliitosta puhuttaessa tarkoittaa Neuvostoliitossa ja Venäjällä syyttömästi teloitettujen tai tuomittujen arvoonsa palauttamista. Rehabilitointi alkoi Josif Stalinin kuoltua. Rehabilitointia on tapahtunut myös muissa maissa.
Astrovirukset
Astrovirukset ("Astroviridae") ovat pieniä pyöreitä viruksia, jotka aiheuttavat gastroenteriittiä. Tyypillisimmin astrovirusinfektio ilmenee alle kouluikäisellä lapsella. Lisäksi sitä tavataan vanhuksilla ja niillä, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt. Itämisaika on yhdestä kahteen vuorokautta. Oireita ovat oksentelu, ripuli ja kuumeilu. Tauti voi olla myös oireeton. Tartunnan aiheuttama ripuli on tyypillisesti lieväoireinen.
Astrovirukset löydettiin vuonna 1975. Virukset aiheuttavat oireita ihmisten lisäksi myös useilla muilla lajeilla.
Viruksen yleisin leviämistapa on kosketustartunta ihmisestä toiseen, harvemmin elintarvikkeiden tai veden värityksellä. Tartuntaa voidaan ehkäistä huolellisella käsihygienialla, pesemällä vihannekset huolellisesti ja kuumentamalla marjoja riittävästi.
Aurinkotuuli (elokuva)
Aurinkotuuli on Timo Linnasalon ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1980. Kullervo Kukkasjärven romaaniin perustuva elokuva kertoo miehestä, joka syväjäädytetään ja herätetään henkiin vuonna 1999 ekologisen romahduksen runtelemaan maailmaan.
Jussi Viita
Jussi Tuomas Viita (s. 26. syyskuuta 1985 Tampere) on urheilu-uransa jo lopettanut suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensi vuosina 2006-2016 Jouko Kilpi ja vuosina 2001–2006 Tapio Haikama.
Viita voitti Kalevan kisoissa SM-kultaa vuosina 2011, 2013, 2014, 2015 ja 2016, hopeaa vuosina 2003, 2010 ja 2012 sekä pronssia 2004 (jaettu 3. sija), 2007, 2008 ja 2009.
Sisäratojen Suomen-mestaruuden Viita voitti vuosina 2011, 2012, 2013 ja 2014. Vuonna 2007 hän oli toinen ja vuosina 2006, 2008 ja 2009 kolmas.
Viita saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007 tuloksella 221. Hän karsiutui loppukilpailusta Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 tuloksella 222 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 219. Hän edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran vuonna 2008. Hän voitti maaottelun korkeuskilpailun Helsingissä 2011, Tukholmassa 2013, Tukholmassa 2015 ja Tampereella 2016 sekä hallimaaottelussa Steinkjerissä 2012.
Viita hyppäsi ulkorataennätyksensä 226 cm Kuopion Kalevan kisoissa 3. elokuuta 2014. Hänen halliennätyksekseen jäi 224 cm, jonka hän hyppäsi Tampereen hallimaaottelussa 5. helmikuuta 2011.
Nvidia Ion
Nvidia Ion on Nvidian suunnittelema pienikokoisiin tietokoneisiin suunnattu laitealusta. Alustassa on GeForce 9400 grafiikkapiiri. Helmikuussa 2009 Microsoft vahvisti Ionin olevan Vista yhteensopiva. Ion on DirectX 10 ja CUDA yhteensopiva.
Robyn
Robin Miriam Carlsson (s. 12. kesäkuuta 1979 Tukholma, Ruotsi), taiteilijanimeltään Robyn, on ruotsalainen pop-laulaja-lauluntekijä.
Robyn aloitti musiikkiuransa jo 16-vuotiaana ja julkaisi debyyttisinglensä ”You've Got That Somethin’” vuonna 1995. Debyyttialbumi "Robyn Is Here" oli menestys ympäri maailman ja erityisesti Yhdysvalloissa, jossa se myi platinaa. Vuonna 1999 hän julkaisi jatkoa debyytilleen, mutta "My Truth" ei yltänyt esikoisalbumin menestykseen ja se julkaistiinkin vain Euroopassa. Robynin kolmas albumi "Don't Stop the Music" ilmestyi 2003. Siltä julkaistiin kaksi singleä ”Keep This Fire Burning” ja ”Don't Stop the Music”, jotka molemmat menestyivät hyvin Ruotsissa. Vuonna 2004 Robyn jätti levy-yhtiönsä Jive Recordsin.
Vuonna 2005 Robyn perusti oman Konichiwa Records -levy-yhtiön ja julkaisi neljännen levynsä "Robyn". Albumi toi Robynille kolme Grammis-palkintoa. Takaisin maailmanmaineeseen Robyn nousi vuonna 2007, kun hän julkaisi yhdessä Kleerupin kanssa ”With Every Heartbeat” -singlen, joka nousi Isossa-Britanniassa listaykköseksi. Menestyksen siivittämänä hän myös julkaisi "Robyn"-albumin Pohjoismaiden ulkopuolella ja se myi kultaa Isossa-Britanniassa. Albumi sisältää alkuperäisten kappaleiden lisäksi myös uusia kappaleita sekä uusia versioita. Samana vuonna Robynin ääntä kuultiin myös Britney Spearsin ”Piece of Me” -kappaleessa, jossa hän toimi taustalaulajana. Vuonna 2008 Robyn kiersi Eurooppaa Madonnan Sticky & Sweet -kiertueen lämmittelijänä ja voitti parhaan live-esiintyjän Grammis-palkinnon.
Keväällä 2010 Robyn kertoi, että hän aikoo julkaista kolme albumia kuluvan vuoden aikana. Ensimmäinen näistä, "Body Talk pt. 1", ilmestyi kesäkuussa, jota ennen julkaistiin single ”Dancing on My Own”, josta tuli Robynin ensimmäinen Ruotsin singlelistan ykkönen. Dancing on My Own menestyi loistavasti kaikkialla maailmassa myös Yhdysvalloissa jossa siitä tulin Robynin suurin hitti sitten vuonna 1997 julkaistun "Show Me Love" singlen. Seuraava osa, "Body Talk pt. 2", ilmestyi syyskuussa. Se oli ensimmäinen Suomen viralliselle listalle noussut Robyn albumi. Sen ensimmäinen single ”Hang with Me” on cover-versio ruotsalainen Paolan kappaleesta, joka julkaistiin 2002. Robyn myös duetoi albumilla yhdessä Snoop Doggin kanssa kappaleessa ”U Should Know Better”. Sarjan päättävä kolmas albumi julkaistiin loppuvuodesta 2010.
Gironde (estuaari)
Gironde on Garonne- ja Dordogne-jokien yhteinen estuaari, joka sijaitsee Lounais-Ranskassa Biskajanlahden rannalla. Se on Länsi-Euroopan laajin estuaari ja on noin 65 kilometriä pitkä ja suultaan 11 kilometriä leveä. Sen mukaan on saanut nimensä myös sen eteläpuolella sijaitseva Gironden departementti. Gironden perukassa lähellä Garonnen ja Dordognen yhtymäkohtaa sijaitsee Bordeaux.
Gironde on purjehduskelpoinen, vaikkakin voimakas vuorovesi vaikeuttaa vesiliikennettä siellä. Bordeaux onkin huomattava satamakaupunki ja Gironden rannalla on useita muitakin satamia.
Ekotoni
Ekotoni on kahden erilaisen ekosysteemin reuna- eli vaihettumisvyöhyke, joissa on molempien alueiden piirteitä. Ne ovat usein biologisesti monimuotoisemia alueita ja vielä monimuotoisempia kuin niihin rajautuvat ekosysteemit. Ekotoneja ovat esim. rannat ja metsänreunat.
Manfred Reyes Villa
Manfred Reyes Villa Bacigalupo (s. 19. huhtikuuta 1955) on bolivialainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Cochabamban pormestari 1993–2000, departementin prefekti 2006–2008 ja presidenttiehdokas vuosien 2002 ja 2009 vaaleissa.
Manfred Reyes Villa on kenraali Armando Reyes Villan poika. Hän valmistui 1982 Colegio Militar de Ejércitosta vänrikiksi 1982 ja sai komentoonsa sotilaspoliisin pataljoonan La Pazissa. Myöhemmällä urallaan hän opetti sotilaskoulussa, opiskeli Escuela de las Américasissa Panamassa ja oli sotilasdiktaattori Luis García Meza Tejadan adjutantti ja turvallisuuspäällikkö. Hän jätti armeijauran 1986 kapteenina ja muutti Yhdysvaltoihin.
Palattuaan Boliviaan 1990-luvun alussa hän lähti politiikkaan Hugo Banzerin perustaman Acción Democrática Nacionalistan (ADN) riveissä. Hänet valittiinkin maan kolmanneksi suurimman kaupungin pormestariksi. Hän jätti myöhemmin ADN:n ja perusti uuden Nueva Fuerza Repúblicanan ja piti pormestarin paikkaan hallussaan neljä kautta peräkkäin. Vuonna 2000 hän joutui osalliseksi ns. vesisotaan, jossa vastustettiin vesihuollon yksityistämistä.
Hän pyrki presidentiksi Gonzalo Sánchez de Lozadaa vastaan 2002. Vuoden 2005 vaalit Reyes Villa jätti väliin tukeakseen PODEMOSin Jorge Quirogaa Evo Moralesia vastaan ja pyrki Cochabamban departementin prefektiksi. Tästä asemasta hänestä tuli yksi Moralesin vahvimmista vastustajista. Hänet erotettiin 10. elokuuta 2008 järjestetyssä kansanäänestyksessä presidentin ja prefektien jatkosta.
Vuonna 2009 Manfred Reyes Villa valitsi varapresidenttiehdokkaakseen entisen Pandon kuvernöörin Leopoldo Fernándezin, joka oli ollut jo vuoden vankilassa verilöylystä syytettynä, vaikka todisteita häntä vastaan ei oltu saatu.
The Element of Freedom
The Element of Freedom on Alicia Keysin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Saksassa 11. joulukuuta, Suomessa 14. joulukuuta ja Yhdysvalloissa 15. joulukuuta 2009. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista Maailman aids- päivänä, 1. joulukuuta 2009, mutta julkaisua jouduttiin lykkäämään. "The Element of Freedom" nousi Yhdysvalloissa ilmestymisviikollaan Billboard 200- listan kakkoseksi ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 417 000 kappaletta. "The Element of Freedom" on Keysin ensimmäinen albumi, joka nousi albumilistan ykköseksi Englannissa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 3 miljoonaa kappaletta.
Albumilta on julkaistu singlet "Doesn't Mean Anything", "Try Sleeping with a Broken Heart", "Empire State Of Mind [Part II] Broken Down" ja "Un-thinkable (I'm Ready)". Alicia ja Beyoncé kuvasivat musiikkivideon kappaleelle "Put It In A Love Song", jonka oli tarkoitus olla albumin kolmas single, mutta sekä videota että singleä ei kuitenkaan julkaistu.
Helsingin Sanomat antoi albumille kolme tähteä. Arvostelun mukaan albumi "miellyttää kuuntelun myötä enemmän kelpo sävellysten ansiosta ja siksi, että Keysille tyypillisten pianoballadien lomassa pilkahtelee kokeilevampaa ja viileää konesointia." Keskisuomalaisen mukaan "The Element of Freedom on timanttinen lisä Keysin kauttaaltaan laadukkaisiin levyihin" ja se "etenee verkkaisesti, vain vähän kerrallaan itsestään paljastaen". Arvostelun mukaan albumi "on myös kaikista matalaprofiilisin, täynnä hitaita, puoliakustisia lauluja" rakkaudesta. Arvostelussa lisäksi todettiin, että "tyylillisesti Keys on siirtymässä pois neo-soulista hieman kokeellisempaan suuntaan". Soundi piti levyä pettymyksenä, ja antoi sille kaksi tähteä. Arvostelun mukaan "Keys ei keksi mitään muutakaan" kuin "sydänsuruja koko levyn tarpeiksi" ja "kuvittelee kliseejonojen riittävän sanoituksiksi" Dome.fi antoi levylle neljä tähteä. Arvostelun mukaan "The Element Of Freedom on erilainen ja elektronisempi Alicia Keys -albumi", jolla "ei ole yhtään täytebiisiä". Levyllä "Keysin ääni pääsee jälleen pääosaan", ja se "pehmentää paikoin kylmätkin taustat ja viimeistään balladeilla sulavat jälleen miljoonat sydämet".
Aromisuola
Aromisuola on runsaasti suolaa sisältävä mausteseos. Aromisuolaa käytetään muun muassa pöytämausteena ja ruoanlaitossa suolan sijaan. Sen koostumuksesta yleensä vähintään puolet on suolaa. Toinen keskeinen ainesosa on useimmiten natriumglutamaatti (E621). Markkinoilla on myös glutamaatitonta aromisuolaa. Lisäksi aromisuola voi sisältää mm. glukoosia, paakkuuntumisenestoainetta, tärkkelystä, sipulia ja valkosipulia, luontaisia aromeita ja kasvimausteita.
Wahunsunacock
Wahunsunacock (1545–1618) oli Virginiassa asuneiden powhatan-intiaanien päällikkö ja powhatanien liiton perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Powhatan, josta hänen johtamansa intiaanit ovat saaneet nimensä. Wahunsunacock oli Pocahontasin isä.
Kuten muustakaan powhatanien historiasta, ei Wahunsunacockin elämästä ennen siirtolaisten tuloa tiedetä paljoa. Hän syntyi luultavasti vuoden 1545 tienoilla ja johti aluksi 4–6 heimon liittoa. Eurooppalaiset saapuivat vuonna 1607, jolloin liitto oli jo laajentunut käsittämään yli 30 eri heimoa, jotka oli liitetty liittoumaan voimalla ja diplomatialla. Powhataneihin kuului luultavasti 10 000–15 000 intiaania.
Vuonna 1607 Wahunsunacockin veli Opechancanough vangitsi englantilaisen löytöretkeilijä John Smithin. John Smithin kertomuksen mukaan intiaanit aikoivat nuijia hänet kuoliaaksi, mutta hänet pelasti Wahunsunacockin tytär Pocahontas, joka heittäytyi hänen suojakseen. Tätä tarinaa on myöhemmin epäilty sepitykseksi, sillä John Smithin tiedetään kertoneen samanlaisia tarinoita, joissa kaunis nainen pelastaa hänet kuolemasta, jo aiemminkin. John Smith rakennutti Wahunsunacockin silloiseen pääkaupunkiin Werowocomocoon saksalaistyylisen talon päällikön asumapaikaksi vaihtokauppana ruuasta Jamestownin asukkaille.
Powhatanien välit siirtolaisiin olivat jonkinaikaa kylmät, mutta rauhalliset. Wahunsunacock piti eurooppalaisia hyödyllisinä kauppakumppaneina, sillä hän sai ostettua heiltä tuliaseita sodankäntiin muita intiaaneja vastaan. Rauha muuttui kuitenkin sodaksi vuonna 1610, kun englantilaiset hyökkäsivät powhatanien pääkaupunkiin tuhoten talot ja maissipellot. Siirtolaiset kaappasivat Pocahontasin vuonna 1613, minkä jälkeen Wahunsunacock pyysi rauhaa. Rauha saatiin aikaiseksi Pocahontasin mentyä naimisiin tupakanviljelijä John Rolfen kanssa. Seuraavien vuosien aikana Wahunsunacockin terveys heikkeni, ja Opechancanough sai yhä enemmän valtaa. Wahunsunacockin kuoltua vuonna 1618 Opechancanoughista tuli powhatanien päällikkö.
Wahunsunacockin uskotaan olevan haudattu tumulukseen nykyiseen pamunkey-heimon reservaatin alueella Virginiassa. Jäänökset siirsi sinne tiettävästi hänen veljensä Opechancanough. Wahunsunacock on esiintynyt hahmona elokuvissa, joita ovat esimerkiksi "Pocahontas", jossa Wahunsunacockin ääninäyttelijänä toimi Russell Means, sekä elokuvassa "The New World", jossa häntä esitti August Schellenberg.
Jules Feldmans
Jules Feldmans (21. heinäkuuta 1889 Nigranda – 16. elokuuta 1953) oli latvialainen diplomaatti. Hän päätti opintonsa 1915 Moskovan yliopistossa. 1919–1921 hän toimi Latvian ulkoasiainministeriön lakiasioiden neuvonantajana ministeriön Venäjän asioiden osastolla ja lähetystösihteerinä maan Pariisin lähetystössä 1921. 1923 hänestä tuli ulkoasiainministeriön Kansainliiton asioiden toimiston päällikkö. 1925 hän siirtyi Pariisiin Latvian lähetystöneuvokseksi toimien 1925–1927 väliaikaisena asiainhoitajana. 1928–1930 hän toimi ulkoasiainministeriön itä- ja länsiasioiden osaston päällikkönä ja 1930 Latvian pysyvänä edustajana Kansainliitossa. 1939 hänestä tuli Latvian lähettiläs Tanskaan. 1949–1953 hän oli Latvian asiainhoitaja Washington D.C.:ssä.
Jules Feldmans oli Kansainliiton neuvoston edustaja 14. joulukuuta 1939, kun Kansainliiton neuvoston 107. kokous totesi Neuvostoliiton erotetuksi Kansainliitosta. Hän ei osallistunut kokoukseen, koska Baltian maiden kesken oli Tallinnassa ulkoasiainministerikokouksessa sovittu, etteivät maat ota kantaa Neuvostoliiton erottamiseen Kansainliitosta.
Ellen Alakanto
Ellen Alakanto (7. heinäkuuta 1918 Jalasjärvi – 16. helmikuuta 1971 Seinäjoki) oli eteläpohjalainen tekstiilitaiteilija ja kuultokudosten kehittäjä.
Ellen Alakanto valmistui käsityönopettajaksi 1941. Hän toimi ammatissa jo sota-aikana ja perusti sodan päätyttyä kutomon Kauhajoelle. Alakanto opiskeli myös Taideteollisessa oppilaitoksessa 1951–1954. Saatuaan opinnot päätökseen hän palasi Kauhajoelle. 1957 hän muutti Seinäjoelle.
Ellen Alakanto kokeili eri materiaaleja ja tekotapoja sekä kehitti idean kuultokudoksesta. Ensimmäisissä kuultokudoksissaan 1960-luvulla hän käytti pellavaa ja kuparioksidoitua metallisäiettä. Myöhemmin materiaalit ja muodot monipuolistuivat, ja hän käytti kuultokudoksissa muun muassa narua, muovia, lasia ja puuta. Kuultokudokset herättivät huomiota Helsingissä Design Centerin näyttelyssä. Hän teki myös moderneja ryijyjä.
Ellen Alakannon taiteilijakotinsa sijaitsi Seinäjoen Rajakadulla. Yläkerrassa oli kutomo, alakerrassa koti, kellarissa värjäämö. Taiteilijatalo on purettu ja paikalla on nykyisin kerrostalo.
Ellen Alakanto piti omia näyttelyitä Suomessa ja Ruotsissa. Teokset saivat hyvän vastaanoton. Sundsvallin, Uumajan, Karlstadtin ja Örnsköldsvikin jälkeen hänen näyttelyään kaavailtiin Malmöön, mutta hän kuoli yllättäen vuonna 1971.
Alakannon tekstiilejä löytyy muun muassa seuraavista kirkoista: Kauhajoki, Isokyrö, Nurmo, Kurikka, Kitinoja, Jurva, Ylistaro, Jalasjärvi, Ylihärmä ja Evijärvi. Myös Seinäjoen Lakeuden Ristissä on Ellen Alakannon tekstiilejä, joiden suunnittelijaksi mainitaan Alvar Aalto. Etelä-Pohjanmaan maakuntamuseossa on kokoelma Ellen Alakannon töitä ja luonnoksia. Myös Seinäjoen kaupunginkirjastossa on Ellen Alakannon kuultokudoksia.
HMS Acheron (P411)
HMS Acheron (viirinumero P411) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene, joka palveli toisen maailmansodan jälkeen.
"HMS Acheron" palveli pääosin kotivesillä 1948-1964 lukuun ottamatta huollossa oloaikoja: Devonportissa 1950 sekä 1960 ja Portsmouthissa 1952 sekä 1954. Alus oli Lähi-Idässä näyttämässä lippua marraskuusta joulukuuhun 1959.
"HMS Acheron" oli lainassa Kanadan laivastolla 1965-1967. J. Cashmore Limited romutti aluksen elokuussa 1972 Newportissa.
Aija Pitko-Korkeila
Aino Kaarina (Aija) Pitko-Korkeila (16. heinäkuuta 1906 Joensuu – 1961 Joutseno) oli suomalainen kirjailija.
Pitko-Korkeilan romaani "Sanellan helmisormus" kertoi koulumaailmasta ja lääkäriperheen elämästä. Romaanin tapahtumat sijoittuivat 1900-luvun alkuun.
Algerine-luokka (miinanraivaaja)
Algerine-luokka oli Britannian Kuninkaallisessa laivastossa sekä Kansainyhteisön laivastoissa toisessa maailmansodassa palvelukseen otettu miinanraivaajaluokka. Turbiinimoottorilla varustettuja aluksia valmistettiin vain rajallinen määrä, koska moottorien tarve oli niin suurta. Suurempi osa aluksista varustettiin VTE-moottoreilla. Luokan aluksia laskettiin vesille 1942-1944 kaikkiaan 110 kappaletta.
Alukset oli suunniteltu monikäyttöisiksi eikä ainoastaan miinanraivaustehtäviin. Ne palvelivat muun muassa saattajina ja siten kahteentoista Kanadan laivaston alukseen ei koskaan asennettu miinanraivauskalustoa.
Sodan päätyttyä useat aluksista palvelivat partioaluksina, tutkimusaluksina sekä koululaivoina. Samoin muutama alus myytiin muille valtioille ja jopa kauppalaivoiksi. Ainakin "HMS Pickle" palveli vielä vuonna 1954 miinanraivaajana Kuninkaallisessa laivastossa ja 2005 Thaimaan laivastossa oli käytössä "HTMS Phosampton" eli aikaisemmalta nimeltään "HMS Minstrel"
Toisen maailmansodan alettua Britannian kuninkaallinen laivasto totesi avomerimiinanraivaajien puutteen olemassaolon. Ongelman alustavana ratkaisuna oli troolareiden, veneiden ja ensimmäisen maailmansodan aikaisten siipiratasalusten käyttäminen tehtävässä. Nämä alukset kykenivät pitämään satamiin johtavat sekä rannikon laivareitit avoimina ja vapaina miinoista. Pian kävi kuitenkin selväksi, että 26 Hunt-luokan ja 21 Halcyon-luokan miinanraivaajaa eivät kyenneet torjumaan uuden aikaisten miinojen aiheuttamaa uhkaa. Sodan aikaiset Bangor-luokan alukset perustuivat vanhoille oletuksille eivätkä siten kyenneet ratkaisemaan ongelmaa täysin ja siten tarvittiin uusi suurempi ja paremmin varustettu alustyyppi.
Kaikkiaan valmistettiin 110 alusta, joista 98 palveli Britannian ja loput kaksitoista Kanadan laivastossa, jossa niitä käytettiin saattajina eikä niitä varustettu miinanraivaajiksi.
FESS
FESS-leikkaus eli "functional endoscopic sinus surgery" on yleisnimitys nenän ja sen sivuonteloiden tähystysleikkauksesta. Nenän ja nenän sivuonteloiden leikkauksella eli FESS-leikkauksella voidaan hoitaa ja ehkäistä toistuvia ja pitkäaikaisia sivuontelotulehduksia. Leikkaus on tarpeen myös silloin, kun nenäkäytävien polyyppien hoidossa ei lääkkeellisellä hoidolla saada riittävää vastetta.
FESS-leikkaukseen voidaan turvautua kun potilaalla on toistuvia äkillisiä poskiontelotulehduksia, oireita antava krooninen poskiontelon- tai seulalokeroston tulehdus, toistuvaa nenäpolypoosia, nenäoireisiin liittyviä kasvosärkyjä, otsaontelotulehdus tai kitaontelon tulehdus.
FESS-leikkaus tehdään yleensä paikallispuudutuksessa sovittuna ajankohtana. Myös nukutuksessa tehtävä leikkaus on mahdollista. Leikkauksessa poistetaan sairaat kudokset nenän sivuonteloista ja avarretaan sivuonteloiden ilmastointiaukkoja normaalin ilmankierron turvaamiseksi. Leikkaus tehdään sieraimien kautta nenätähystintä käyttäen ja sen kesto on noin 30-90 min. Leikkauksen jälkeen nenäkäytäviin saatetaan asettaa tamponit estämään arpikudosmuodostusta ja verenvuotoa vuorokauden ajaksi. Joskus poskionteloleikkaus joudutaan tekemään huulien poimun kautta poskiontelon etuseinämän läpi. Tällöin haava suljetaan suun limakalvoille tulevilla ompeleilla.
Öinen ratsastus ja auringonnousu
Öinen ratsastus ja auringonnousu op. 55 on Jean Sibeliuksen vuonna 1908 säveltämä sinfoninen runo.
"Öinen ratsastus ja auringonnousu" sijoittuu Sibeliuksen elämässä aikaan, jolloin hän oli juuri toipunut kurkun kasvaimen leikkauksesta ja sairaudestaan pelästyneenä luopunut kokonaan alkoholin ja tupakan käytöstä. Teoksen kantaesitys Pietarissa vuoden 1909 tammikuun alussa ei ollut menestys. Kapellimestari Aleksandr Ziloti ei saanut teoksesta otetta, ja hän oli myös tehnyt siihen lyhennyksiä, ja useimmissa lehdissä teosta arvosteltiin tylysti. Säveltäjä Aleksandr Glazunov sen sijaan sanoi sävellystä harjoituksissa "hyvin kauniiksi".
Sibelius kuvaa ratsastusta teoksessa pikemmin rytmisellä karakteristisuudella kuin hivelevillä soinneilla. Lyömäsoittimia hän käyttää useita mutta on jättänyt harpun pois. Ratsastusta edustaa trokeerytmin hallitsema "allegro", joka soljuu siirtymävaiheen kautta "largoon", auringonnousuun, joka rakentuu kahdesta teemasta. Erik Tawaststjernan sanoin lopun täyteläinen vaskivoittoinen orkesterikudos on "naturalistista, primitivististä impressionismia – kaukana Debussystä: boreaalisen ihmisen valonpalvonnan heijastusta".
Alessandro Albani
Alessandro Albani (15. lokakuuta 1692 Urbino – 11. joulukuuta 1779 Rooma) oli katolisen kirkon italialainen kardinaali ja taiteiden suojelija. Hän oli paavi Klemens XI:n serkku ja kardinaali Annibale Albanin veli. Hänen suvustaan tuli myös muita kardinaaleja. Hänestä itsestään tehtiin kardinaali vuonna 1721. Hän osallistui konklaaveihin vuosina 1724, 1730, 1740, 1758, 1769 ja 1774–1775. Hän keräsi vuonna 1760 rakentamaansa Villa Albaniin kokoelman kreikkalaista ja roomalaista taidetta.
Daisuke Ban
Daisuke Ban (s. 5. toukokuuta 1947, Saitaman prefektuuri) on japanilainen näyttelijä. Banin tunnetuin rooli on ollut Jiron rooli "Android Kikaider" -televisiosarjassa. Lisäksi Ban on näytellyt tohtori Ikumaa elokuvassa "".