hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anianiau
Anianiau ("Magumma parva") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Anianiauta tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Kauain saarella. Lajin populaatioksi arvioitiin vuonna 2003 noin 44 400 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sitä uhkaavat vieraslajit.
Anianiau elää pääasiassa yli 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji selviää myös häirityissä elinympäristöissä, mutta silloin sen populaatio ei ole yhtä tiheä kuin luonnontilaisissa ympäristöissä. Se käyttää ravinnokseen mettä ja niveljalkaisia, erityisesti perhostoukkia ja hämähäkkejäl. Anianiau pesii "Metrosideros polymorpha" -puissa.
Robin Knoche
Robin Knoche (s. 22. toukokuuta 1992 Braunschweig) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Pelipaikaltaan molempijalkainen Knoche on keskuspuolustaja.
Knochen kasvattajaseura on VfL Wolfsburg, jota hän on edustanut vuodesta 2005 asti. Knoche pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2010-2013 yhteensä 68 ottelua tehden kaksi maalia. Debyytti seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa tapahtui elokuussa 2011 Borussia Mönchengladbachia vastaan. Uran ensimmäinen bundesliigamaali syntyi elokuussa 2013 FC Schalke 04:ää vastaan. Nykyisin Knoche on yksi Wolfsburgin avainpelaajista.
Knoche on pelannut Saksan alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Vuosina 2013-2014 hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehden yhden maalin. Saksan jalkapallomaajoukkueeseen Knoche kutsuttiin marraskuussa 2014 ystävyysotteluun Espanjaa vastaan. Hän ei kuitenkaan debytoinut tuossa ottelussa.
Akiapolaau
Akiapolaau ("Hemignathus wilsoni") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Akiapolaauta tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Havaijin saarella. Vuosien 1990–1995 tutkimuksissa lajin populaatioksi arvioitiin 1 163 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sen populaatio on pienenemässä. Lajia uhkaavat erityisesti vieraslajit.
Eliel Lähteenkorva
Ernesti Eliel Lähteenkorva (29. toukokuuta 1919 – 12. huhtikuuta 1999) oli suomalainen fyysikko ja Oulun yliopiston teknillisen fysiikan professori vuodesta 1972. Hän tutki erityisesti metallien rakennemuutoksia ja kiinteiden aineiden elektroniteoriaa.
Lähteenkorvan isä oli kansanrunouden kerääjä Aksel August Lähteenkorva.
Niklas Räsänen
Niklas Räsänen (s. 27. syyskuuta 1986 Kotka) on suomalainen ammattilaisnyrkkeilijä. 183 senttimetriä pitkä Räsänen kilpailee ylemmässä keskisarjassa.
Räsäsen voitti ammattilaisuransa ensimmäisessä ottelussa elokuussa 2013 Savonlinnassa bulgarialaisen Ilien Tzvetozarin. Räsänen on voittanut ammattilaisurallaan 13 ottelua, seitsemän niistä tyrmäyksellä. Tappioita hänellä on kaksi.
Räsänen hävisi Dominikaanisessa tasavallassa syntyneelle, nykyään espanjalaiselle Mariano Hilariolle toiseksi viimeisessä erässä tyrmäyksellä 12-eräiseksi suunnitellussa EU:n mestaruusottelussa 17. joulukuuta 2016 Helsingin Hartwall Arenassa.
Räsänen avioitui nyrkkeilijä Eva Wahlströmin kanssa syyskuussa 2016. Räsäsellä on myös yksi poika. Räsänen tunnetaan lempinimellä ”Drummer Boy”, koska hän harrastaa rumpujensoittoa.
Räsänen hävisi Kuubassa syntyneelle, nykyään Suomessa asuvalle Dayron Lesterille viimeisessä erässä tuomarin keskeytyksellä 8-eräiseksi suunnitellussa ottelussa 6. huhtikuuta 2018 Helsingin Kulttuuritalolla.
Isoamakihi
Isoamakihi ("Viridonia sagittirostris") on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Isoamakihia tavattiin Havaijisaariin kuuluvalla Havaijin saarella. Sitä löydettiin vain Wailuku-joen varrelta. Laji löydettiin vuonna 1892, ja viimeisen kerran se havaittiin vuonna 1901. Lajin elinympäristöjä hakattiin maatalouskäyttöön, mikä todennäköisesti aiheutti sen häviämisen.
Pikkuakialoa
Pikkuakialoa ("Akialoa obscura") on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkuakialoaa tavattiin Havaijisaariin kuuluvalla Havaijin saarella. Se väheni nopeasti vuoden 1895 jälkeen, ja viimeinen havainto siitä tehtiin vuonna 1940. Laji hävisi todennäköisesti metsien hakkuiden ja vieraiden tautien takia.
Oahunakialoa
Oahunakialoa ("Akialoa ellisiana") eli aiemmalta nimeltään kauainakialoa on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Oahunakialoaa tavattiin Havaijisaarilla. Se eli metsissä yli 200 metrin korkeudella merenpinnasta ja käytti ravinnokseen mettä ja hyönteisiä.
Ben Blood
Benjamin David "Ben" Blood (s. 15. maaliskuuta 1989 Plymouth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Isokokoinen Blood on pelityyliltään fyysinen puolustava puolustaja. Hän on myös hyvin jäähyherkkä, mistä kertoo mm. SM-liigan jäähypörssin voitto kaudelta 2015–2016. Blood on ajoittain myös tapellut.
Blood kävi high schoolin Shattuck St. Mary'sissa. Ottawa Senators varasi hänet neljännellä kierroksella 120. pelaajana . Kaudella 2007–2008 Blood pelasi USHL-junioriliigaa sekä Des Moines Buccaneersissa että Indiana Icessa. Vuodet 2008–2012 hän kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Bloodin kolme jälkimmäistä kautta päättyi WCHA:n mestaruuteen ja hänet valittiin kaikkina keväinä sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2011–2012 Blood toimi UND:n varakapteenina ja hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 3+18=21. Blood valittiin kauden päätteeksi WCHA:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2012 Blood teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän liittyi jo viimeisen yliopistokautensa 2011–2012 päätteeksi seuran farmijoukkue Binghamton Senatorsin vahvuuteen, AHL:ään. Kaudesta 2012–2013 Blood pelasi yliopuolet ECHL-joukkue Elmira Jackalsissa ja myös kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä kaksi ottelua Binghamtonin lisäksi.
Syyskuussa 2014 Blood liittyi vapaana agenttina try-outille AHL-joukkue Utica Cometsiin. Hän jäi noin viikkoa myöhemmin lokakuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Tästä noin puolitoista viikkoa myöhemmin Blood siirtyi ECHL-joukkue Wheeling Nailersiin. Marraskuussa Blood siirtyi loppukauden 2014–2015 kattaneella sopimuksella Eurooppaan ja Norjan GET-ligaenin Stjernen Hockeyn paitaan. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Pelicansiin. Lokakuun 2015 lopulla Blood teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Hän keräsi 32 runkosarjaottelussa kahden tehopistettä sekä 160 jäähyminuuttia, joilla Blood voitti SM-liigan jäähypörssin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin käsivammaan helmikuun 2016 lopulla.
Kaudella 2016–2017 Blood sijoittui 146 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain Sportin Markus Kankaanperä. Kauden jälkeen Pelicans ei käyttänyt hänen sopimuksessaan optiota. Blood siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan SM-liigauraansa vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän voitti taas koko liigan jäähypörssin 207 minuutillaan. Heinäkuussa 2018 Blood siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigassa pelaavaan walesilaisjoukkue Cardiff Devilsiin. Kesken kauden 2018–2019, marraskuussa 2018 hän kuitenkin jätti joukkueen, kun Bloodille avautui mahdollisuus palata SM-liigaan ja hän siirtyi Tapparaan kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella.
Blood pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna, jolloin hän voitti pronssia.
Bloodin siskot Erin ja Molly ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heidän pikkuserkkunsa Daniel "Danny" Kristo pelaa hyökkääjänä Sveitsin National Leaguen Rapperswil-Jona Lakersissa.
Ragnar Ekberg
Ragnar Konstantin Ekberg (16. helmikuuta 1895 Karjalohja – 29. syyskuuta 1957) oli suomalainen autokaupan alalla työskennellyt toimitusjohtaja ja suurlahjoittaja.
Ekberg kävi kolme vuotta kansakoulua ja yksivuotisen kauppakoulun. Hän oli eri yritysten palveluksessa muun muassa Viipurissa ja Tampereella. Helsinkiin siirryttyään Ekberg oli pari vuotta puutavara-alalla ennen kuin hän siirtyi autoalalle myyntitehtäviin. Ekberg tuli 1930-luvun alussa vuonna 1919 perustetun Oy Voimavaunu Ab:n palvelukseen. Hän oli ensin yhtiön prokuristina ja vastasi taloushallinnosta. Vuonna 1938 hänestä tuli yhtiön osakas ja johtaja ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1944–1950. Ekberg oli Voimavaunun johdossa aina syksyllä 1957 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Oy Voimavaunu Ab toi Suomeen englantilaisia henkilöautoja muun muassa MG-, Morris-, Riley- ja Wolseley-merkkejä. Ennen sotia Voimavaunu toi Suomeen myös Ajax-, Nash-, Overland- ja Diamond T-merkkejä.
Ekberg perusti 1936 "Ragnar Ekbergin säätiön" turvattomien leskien ja isättömien lasten avustamista varten. Hän lahjoitti säätiölle 100 000 markkaa peruspääomaksi ja vuoden 1938 lopulla hän lahjoitti säätiölle vielä 996 Voimavaunun 1000:sta osakkeesta. Säätiö oli Oy Voimavaunu Ab:n omistajana vuoteen 1971 saakka jolloin se myi osakkeet Suomen Autoteollisuus Oy:lle. Säätiön omaisuus koostuu nykyisin Helsingissä sijaitsevista kiinteistöistä ja pörssiosakkeista. Säätiö myöntää vuosittain avustuksia ahdingossa eläville vanhuksille, lapsille ja lapsiperheille.
Theo Parrish
Theo Parrish (s. 1972) on yhdysvaltalainen muusikko ja DJ, joka tunnetaan erityisesti deep house -tyylisestä musiikistaan sekä tyylilajien suhteen monipuolisena DJ:nä.
Parrish syntyi Washingtonissa, mutta kasvoi Chicagossa. Hän sai nuorena paljon vaikutteita muun muassa Miles Davisilta, Jimi Hendrixiltä, Nina Simonelta, George Gershwiniltä ja Bob Marleylta sekä sedältään, jazzmuusikko Dexter Simsiltä.
Le Vernet (Alpes-de-Haute-Provence)
Le Vernet on kunta Ranskan kaakkoisosassa Provence-Alpes-Côte d’Azurin hallintoalueen Alpes-de-Haute-Provencen departementissa.
Vuoristoinen ja valtaosin asumaton 123 asukkaan kunta Ranskan Alpeilla nousi uutisiin 24. maaliskuuta 2015 Germanwingsin lento 9525:n turmapaikkana.
Le Vernet’n kunnan asutus keskittyy Bès-joen laaksoon noin 1 200 metrin korkeudelle merenpinnasta. Asutus jakaantuu ylempänä sijaitsevaan Haut-Vernet’n ja alempana sijaitsevan Bas-Vernet’n kyliin. Vakituisia asukkaita on satakunta, mutta talvisin asukasmäärä kaksinkertaistuu hiihtoturismin myötä. Läheisiä hiihtokeskuksia ovat Le Grand-Puy, Saint-Jean-Montclar ja Chabanon.
Ayande
Ayande () on kunta Asturiassa Pohjois-Espanjassa. Vuonna 2014 kunnan asukasluku oli 1 858. Ayande sijaitsee Asturian länsiosassa, jossa puhutaan asturian kielen ja galegon välimuotoa.
Vernet
Vernet tai Le Vernet voi tarkoittaa seuraavia:
Ayer
Ayer () on kunta Asturiassa Pohjois-Espanjassa. Vuonna 2014 kunnan asukasluku oli 11 768.
Ochotona iliensis
Ochotona iliensis on jäniseläin, joka kuuluu piiskujänisten heimoon. Lajia tavataan Tienšanin vuoristoalueella Kiinan Xinjiangissa. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajin suomenkieliseksi nimeksi tienšaninpika.
"Ochotona iliensis" havaittiin Kiinan Xinjiangin Ilin alueella ensimmäisen kerran vuonna 1983, ja kolme vuotta myöhemmin se määriteltiin omaksi lajikseen. Lajin edustaja on kuvattu keväällä 2015 ensimmäisen kerran 20 vuoteen. Laji elää Tienšanin ylängön kivikoiden koloissa alueella, jonka keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 2 800-4 000 metriä.
"Ochotona iliensisillä" on muiden piiskujänisten tapaan pienet raajat ja pyöreät korvat. Päässään ja niskassaan sillä on kolme ruskeaa raitaa. Ravintonaan se käyttää paikallisia kasveja. Laji on päiväaktiivinen, mutta se liikkuu joskus myös öisin. Laji tekee yhdestä kahteen poikuetta vuosittain, mutta niiden koko ei ole tiedossa. Pituudeltaan laji on 20,3-20,4 senttiä.
Lajin edustajia on jäljellä arviolta alle 1 000. 1990-luvun alussa lajin kannaksi oli arvioitu noin 2 000 yksilöä. IUCN on määritellyt lajin erittäin uhanalaiseksi. Vuosina 2002 ja 2003 tehtyjen tutkimusten aikana lajia ei enää havaittu 57 % paikoista, joilla lajia oli havaittu 20-vuotta aiemmin. Kannan harvenemisen tarkemmat syyt ovat epäselviä, mutta siihen arvellaan vaikuttaneen karjanpaimennuksen lisääntyminen ja ilmastonmuutos. Lajin suojelemiseksi ei kuitenkaan IUCN:n mukaan ole tehty merkittäviä toimenpiteitä.
Haukkasalo
Haukkasalo on Päijänteen suurimpia saaria. Se sijaitsee Kuhmoisten kunnassa. Haukkasalon pinta-ala on noin 12 neliökilometriä, ja siellä asuu ympärivuotisesti kaksitoista ihmistä.
Haukkasaloon kulkee Haukkasalon lossi. Saarella on paljon kesäasutusta.
Alien (yhtye)
Alien on ruotsalainen hard rock -yhtye.
Alienin perustivat vuonna 1986 laulaja Jim Jidhed, kitaristi Tony Borg, basisti Ken Sandin, rumpali Toby Tarrach ja kosketinsoittaja Jimmy Wandroph. Ensimmäinen single tulevalta debyyttialbumilta oli "Only One Woman", The Marbles -yhtyeen alkuperäinen kappale vuodelta 1968. Alien teki tästä kyseisestä kappaleesta coverin ja se oli suuri menestys yhtyeen kotimaassa Ruotsissa vuonna 1988. "Only One Woman" pysyi Ruotsin virallisen singlelistan paikalla 1. kuusi viikkoa. Debyyttialbumi "Alien" julkaistiin samana vuonna Virgin Recordsin kautta. Albumi myi todella hyvin ja singlet "Brave New Love" ja "Tears Don't Put Out the Fire" saivat paljon radiosoittoa. Jidhed jätti Alienin samana vuonna keskittyäkseen soolouraansa. Hänet korvasi uusi laulaja Pete Sandberg, jonka kanssa Alien julkaisi vuonna 1989 debyyttialbumin kansainvälisen version.
Vuonna 1990 rumpali Imre Duan ja kosketinsoittaja Bert Andersson korvasivat Tarrachin ja Wandrophin. Alien julkaisi toisen studioalbumin "Shiftin' Gear" uudella kokoonpanolla. Mutta albumi ei ollut menestys ja kokoonpano muutoksia seurasi. Uudet jäsenet, rumpali Stefan Ridderstrale ja kosketinsoittaja Richard Andre tulivat yhtyeeseen. Sandinin korvasi Conny Payne vuonna 1993. Lopulta Sandberg lähti ja hänen tilalleen valittiin Daniel Borch. Alien julkaisi kolmannen studioalbuminsa, taas nimeltään "Alien" vuonna 1993. Ridderstrale ei osallistunut nauhoituksiin, joten rummut albumille nauhoitti Michael Wilkman. Staffan Scharrin otettiin yhtyeeseen pysyväksi jäseneksi ja neljäs studioalbumi "Crash" julkaistiin vuonna 1995. Albumi esitteli raskaampaa materiaalia mitä Alien oli aikaisemmin julkaissut.
"Dark Eyes" -albumi vuonna 2005 toi alkuperäisen laulajan, Jim Jidhedin takaisin Alieniin. "Dark Eyes" esitteli uuden kokoonpanon, Jidhed ja Borg, joka oli ainoa alkuperäisjäsen soittaen kaikilla albumeilla, basisti Berndt Ek, rumpali Jan Lundberg ja kosketinsoittaja Mats Landborgh. Vuonna 2010 yhtye ilmoitti palaavansa alkuperäisellä kokoonpanolla ja julkaisi singlen "Ready to Fly". Ensimmäinen albumi alkuperäisellä kokoonpanolla 26 vuoteen, "Eternity" julkaistiin vuonna 2014.
Långö
Långö tai Långön on usean saaren ja paikan nimi. Alla muutamia:
Andreas Pereira
Andreas Hugo Hoelgebaum Pereira (s. 1. joulukuuta 1996 Duffel) on belgialais-brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa englantilaisseura Manchester Unitedia. josta hän on pelannut lainasopimuksella Espanjassa Granadassa ja Valenciassa.
Pereira pelasi juniorina ensin belgialaisessa Lommel Unitedissa (2004–2005) ja sen jälkeen alankomaalaisessa PSV Eindhovenissa (2005–2011), josta hän siirtyi englantilaisen Manchester Unitedin alle 18-vuotiaiden joukkueeseen. Kesällä 2013 hänet nostettiin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen. Virallisessa edustusjoukkueen ottelussa Pereira teki ensiesiintymisensä 26. elokuuta 2014, kun seura kohtasi Liigacupissa Milton Keynes Donsin. Ensimmäisen Valioliigan ottelunsa Pereira pelasi 15. maaliskuuta 2015 Manchester Unitedin voittaessa Tottenham Hotspurin kotonaan 3–0.
Pereira edusti Belgian alle 15-, alle 16- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueita, mutta vaihtoi alle 20-vuotiaiden tasolla Brasilian joukkueeseen.
Myös Pereiran isä Marcos Pereira oli jalkapalloammattilainen, joka pelasi suurimman osan urastaan Belgiassa ja edusti Lommel Unitedin edustusjoukkuetta pojan aloittaessa jalkapallon seurassa.
Rip-Off Dokumento
Rip-Off Dokumento on vuonna 1996 ilmestynyt Deep Turtlen kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen vuosina 1991–1994 singleillä ja EP-levyillä julkaistun materiaalin sekä ennenjulkaisemattoman kappaleen "Kotona hissukseen".
Claus Jensen
Claus Jensen (s. 29. huhtikuuta 1977 Nykøbing Falster) on entinen tanskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Jensen nousi Tanskan Superliigaan kaudella 1995–1996 Næstvedin joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän edusti samassa sarjassa pelaavaa Lyngbytä 62 sarjaottelun verran. Kesällä 1998 Jensen siirtyi Englannin 1. divisioonaa pelaavaan Bolton Wanderersiin. Siellä hän pelasi kaksi kautta ja yhteensä 86 sarjaottelua, kunnes siirtyi kesällä 2000 Valioliigassa pelaavaan Charlton Athleticiin. Jensen pelasi Charltonissa neljä kautta ja 122 liigaottelua ja siirtyi sen jälkeen jatkamaan Valioliiga-uraansa Fulhamissa. Fulhamia hän edusti kolmen kauden ajan pelaten 35 sarjaottelua. Jensenin peliura päättyi kauteen 2006–2007. Yhteensä hän pelasi urallaan 66 ottelua Tanskan Superliigassa, 86 ottelua Englannin 1. divisioonassa ja 157 ottelua Englannin Valioliigassa.
Tanskan maajoukkueessa Jensen pelasi 47 ottelua ja teki kahdeksan maalia vuosina 2000–2007. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi yhden ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 18 ottelua. Aikuisten arvokisoissa Jensen oli mukana kahdesti – MM-kilpailuissa 2002 ja EM-kilpailuissa 2004.
Veikko M. Hämäläinen
Veikko Matias (Matti) Hämäläinen (s. 13. syyskuuta 1926 Siilinjärvi) on suomalainen lakimies, joka on toiminut urallaan muun muassa Kouvolan hovioikeuden presidenttinä, oikeusneuvoksena sekä tuomarina valtakunnanoikeudessa.
Lokalahden kirkko
Lokalahden kirkko on Uudenkaupungin Lokalahdella sijaitseva Johan Höckertin suunnittelema 1763 valmistunut puinen torniton pitkäkirkko. Kirkossa on kolmisärmäinen aumattu kuori ja pitkillä sivuilla runkohuonetta matalammat ja kapeammat kylkiäiset. Pohjoispäädyssä on sakasti ja eteläpäädyssä asehuone, sisäänkäynti on länsipuolelta asehuoneen kautta. Kirkkosali on yksilaivainen, sisäkatto on laudoitettu tynnyriholvi, jonka alla on vanhempi lautaholvaus. Kirkon pinta-ala on 280 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 400 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1859-1869 Georg Theodor Chiewitzin suunnitelman mukaan, samoin kuin 1894 ja 1925. Se restauroitiin Totti Soran johdolla 1950-luvulla. Kirkon alttarilla oleva krusifiksi on vuodelta 1835, kirkossa on lisäksi useita keskiaikaisia puuveistoksia. Erillinen kellotapuli valmistui 1630-luvulla valmistuneen kirkon tapuliksi, sitä uusittiin 1655 ja nykyinen muoto on peräisin vuodelta 1728 eli nykyistä kirkkoa edeltäneeltä ajalta. Pohjaltaan nelikulmaisen ylöspäin kapenevan tapulin harjalla on pyramidikatto, kellot ovat vuosilta 1691 ja 1866. Kirkon viereisen hautausmaan sankaripatsaan on veistänyt Jussi Vikainen. Hautausmaalla on lisäksi Suomen sisällissodassa kaatuneiden muistopatsas. Suomen sodan 17.-18. syyskuuta 1808 käydyssä Lokalahden taistelussa kaatuneiden haudat ovat kirkkoa vastapäätä tien toisella puolella.
Lopen kirkko
Lopen kirkko on Lopella sijaitseva Konstantin Kiseleffin ja Elia Heikelin suunnittelema tyyliltään uusgotiikkaa edustava, vuosina 1885–1888 punatiilestä rakennettu päätytornillinen, tasavartinen ja sisäviisteinen ristikirkko. Alttaripäädyssä on särmikäs sakasti. Runkohuonetta kapeampi torni on kolmikerroksinen ja sen kellot ovat vuosilta 1926 ja 1958. Kirkon seinillä on goottilaistyyliset pilasterit, ikkunat ovat pyörökaariset. Kirkon päädyissä on ristikomerot, joissa on pyöröikkunat. Ulkokatteena ovat satulakatot, sisällä taas tiilipilarien kannattelema tasakatto. Kirkko paloi vuonna 1914 ja sen sisätilat uusittiin Ilmari Launiksen johdolla vuosina 1920–1921, peruskorjaus tehtiin vuosina 1949–1950. Kirkon pinta-ala on 840 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 800 hengelle. Alttaritaulun "Vuorisaarna" maalasi taiteilija Kaapo Wirtanen vuonna 1929 tai 1928, ja vanha Felix Frangin maalaama alttaritaulu vuodelta 1901 on kirkon musiikkisalissa. Kirkon ensimmäiset 21-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas vuonna 1926, joka uudisti ne 19-äänikertaisiksi vuonna 1959. Nykyiset 29-äänikertaiset urut vuodelta 1988 ovat tanskalaisen Christensen & Sønnerin valmistamat. Lopen kirkko toimii kesäisin tiekirkkona.
Outi Merisalo
Outi Merisalo on suomalainen kielentutkija, joka toimii romaanisen filologian professorina Jyväskylän yliopistossa. Hän on erikoistunut keskiajalla tehtyjen käsikirjoitusten tutkimiseen.
Merisalo kävi Vuosaaren yhteiskoulun ja alkoi 1977 opiskella Helsingin yliopistossa romaanista filologiaa, latinan kieltä ja Rooman kirjallisuutta, kreikan kieltä ja kirjallisuutta sekä englantilaista filologiaa. Hänen vuonna 1988 valmistunut väitöskirjansa käsitteli 1200-luvun poitoulaisia kansankielisiä asiakirjoja, niiden kirjurien käsialoja, heidän käyttämiään kirjoitusasuja ja asiakirjojen materiaalisia piirteitä. Vuosina 1987–1991 Meritalo tutki italialaista renessanssia Poggio Bracciolinin (1380–1459) innoittamana.
Jyväskylän yliopiston professuurin lisäksi Merisalolla on dosentuuri Helsingin yliopistossa ja Åbo Akademissa.
Vuonna 2015 Merisalo sai Saksan liittotasavallan ansioristin nauhan kera ansioistaan Saksan ja Suomen välisten tiedeyhteyksien rakentajana. Erityisen merkittävänä nähtiin hänen panoksensa suomalaisten Humboldt-stipendiaattien alumnijärjestön, Suomen Alexander von Humboldt -klubin toimintaan sen puheenjohtajana vuodesta 2006.
Gudbrandsdalslågen
Gudbrandsdalslågen eli Lågen on 204 kilometriä pitkä joki Norjassa.
Gudbrandsdalslågen alkaa Lesjaskogsvatnet-järvestä ja päättyy Mjøsaan Lillehammerissa.
Ilojärvi (Tammela)
Ilojärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee luoteesta Liesjärven ja Verikkään yhteinen laskujoki Liesjärvenoja ja koillisesta Pitkäjärvestä Latoniitunoja. Ilojärvi on lähes kokonaan soiden ympäröimä ja siihen laskevat monet suo-ojat. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 9,4 kilometriä pitkä Susikkaanjoki, joka laskee Vaihijokena Pehkijärveen.
Järven rantaviiva on 2,3 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin ojitettua suomaastoa, mutta kolmessa kohdassa on moreenipohjaista metsämaastoa. Länsipuolen suo on nimeltään Leenanportaansuo. Koillisrannalla on kolme loma-asuntoa ja itärannalla loma-asuntoja ja maatila. Näille kohteille johtaa tiet Susikkaan kylästä ja seututieltä 283.
Teurajärvi (Tammela)
Teurajärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja sen pituus on 1000 metriä ja leveys 450 metriä. Siihen laskee vain suo- ja metsäojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa kaksi kilometriä pitkä Teurajärvenoja, joka yhtyy Susikkaanjokeen.
Järven rantaviiva on 3,7 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itä- ja länsirannalla on rantaan päättyvää suota. Järvessä on kuusi saarta, joita ovat Pitkäsaari, Isosaari ja Perunasaari. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet seutitieltä 283 ja Susikkaalta tulevalta yhdystieltä 2843.
Teurajärvi on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa. Teurajärvi on lievästi rehevöitynyt sillä perusteella, että esimerkiksi sen näkösyvyys latvajärvenä on vain 0,5 metriä ja sen veden happipitoisuus on syvemmällä alentunut.
Kaitalammi (Tammelan Susikas)
Kaitalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 130 metriä. Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itäpuolella on noin 40 metriä korkeampi Kaitalamminvuori. Järveen ei laske ojia, mutta pohjoispään suo-oja johtavat liikaveden Susikkaanjokeen, joka virtaa Leenanportaansuon eteläosassa.
Itärannalla sijaitsee neljä loma-asuntoa ja vastarannalla viides. Länsirannalla on Tammelan seurakunnan leirikeskus.
Liesjärvi (Tammelan Susikas)
Liesjärvi eli Pikku-Liesjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 89 hehtaaria ja sen pituus on 1,9 kilometriä ja leveys 900 metriä. Siihen laskee luokuisia suo- ja metsäojia. Yksi niistä tuo suolapareesta vettä Letonpään lahteen. Järven pohjoisosat vaikuttavat umpeenkasvun muotoilemilta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,1 kilometriä pitkä Liesjärvenoja, joka laskee Ilojärveen.
Järven rantaviiva on 5,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Etenkin pohjoisosan rannat ovat soistuneita, mutta suota esiintyy myös lounais- ja länsirannoilla. Järvi muuten saareton, mutta eteläosassa sijaitsee ainakin kolme pientä luontaista saarta. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet seututieltä 283.
Järven eteläpään alueita on vallattu geologisia tutkimuksia silmällä pitäen. Kalliossa on kultaa ja arseenia kohonneina pitoisuuksina.
Verikäs (Tammelan Susikas)
Verikäs on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Tammelassa on toinenkin Verikäs Ojajärven länsipuolella.
Järven pinta-ala on 10 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee muutama suo-oja, joista yksi tuo Kenkälammin vesiä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,4 metriä pitkä ja suoraksi kaivettu Verikkäänoja, joka yhtyy Liesjärvenojaan ennen laskemistaan Ilojärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi suomaata. Järveä rajaa pohjoistesta pitkä ja kapea harjujakso, jonka toiselle puolelle jää Lunkinjärvi. Eteläpuolelta sen ohittaa läheltä seututie 283. Rannoille ja etenkin harjulle on rakennettu lukuisia loma-asuntoja.
Verikäs on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wierikäs järvi".
Kenkälammi
Kenkälammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 150 metriä ja leveys 150 metriä ja se on muodoltaan kuin "käyrä makkara". Siihen laskee pari suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 700 metriä pitkä suo-oja Verikkääseen.
Järven rantaviiva on 0,51 kilometriä pitkä ja sen ranta on moreenipohjaista metsämaaston ympäröimää suota. Pitkä ja kapea harjujakso sivuaa sitä pohjoisesta ja erottaa sen Lunkinjärvestä. Rantojen läheisyyteen on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille pääsee seututieltä 283.
Rannikko (täsmennyssivu)
Rannikko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Guanidiininitraatti
Guanidiininitraatti (CHNNO) on guanidiinin nitraattisuola. Yhdistettä käytetään muun muassa räjähdysaineiden valmistuksessa.
Guanidiininitraatti on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin ja heikommin dietyylieetteriin tai asetoniin. Muiden nitraattien tavoin guanidiininitraatti on voimakas hapetin. Yhdiste voi helposti räjähtää kuumennettaessa ja myös iskun tai tärähdyksen vaikutuksesta.
Tyypillisimmin guanidiininitraattia valmistetaan kalsiumsyanamidin, syanamidin tai disyandiamidin ja ammoniumnitraatin välisellä reaktiolla. Korkealla saannolla sitä voidaan valmistaa kuumentamalla urean ja ammoniumnitraatin vesiliuoksia. Muodostuva tuote puhdistetaan kiteyttämällä jäähtyneestä liuoksesta. Guanidiininitraatin valmistusprosessi on tyypillisesti jatkuvatoiminen prosessi.
Guanidiininitraattia voidaan käyttää seosräjähteissä, kaasua synnyttävänä aineena autojen turvatyynyissä ja polttoaineena pyrotekniikassa. Kuumennettaessa guanidiininitraattia väkevän rikkihapon läsnä ollessa muodostuu nitroguanidiinia. Ainetta voidaan käyttää myös desinfiointiin ja valokuvien kehitykseen tarvittavana kemikaalina.
Idoli (veistos)
Idoli on Kimmo Pyykön alumiiniveistos vuodelta 1977. Teos on Kansallisgallerian kokoelmissa. Teoksessa torsomainen nainen, jonka vartalo on korvattu suorakaiteenmuotoisella peilaavalla pinnalla, istuu väärinpäin käännetyssä tuolissa savuke kädessään. Mallina on toiminut taiteilijan vaimo.
Colwyn Bay
Colwyn Bay () on pikkukaupunki Walesin pohjoisrannikolla Conwyn kreivikunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku vuonna 2016 oli 28 247. Kaupunki on ollut perinteinen lomanviettopaikka Britanniassa jo vuosisadan alussa.
Kuulusia Colwyn Baystä kotoisin oleva henkilöitä ovat muun muassa Timothy Dalton (s. 21. maaliskuuta 1946) esitti James Bondia sekä Terence Graham Parry "Terry" Jones (s. 1. helmikuuta 1942) oli Monty Pythonin jäsen.
Aurora Reinhard
Aurora Reinhard (s. 1975), on helsinkiläinen kuvataiteilija, joka videon, valokuvan ja kuvanveiston keinoin käsittelee sukupuolikysymyksiä ja sukupuolisten stereotypioiden esittämistä yhteiskunnassamme.
Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta 2003, lisäksi hän on opiskellut valokuvausta Gothenburgin yliopistossa ja International Center of Photography:ssa New Yorkissa. Reinhardin töitä on ollut esillä ympäri maailmaa, muun muassa Shedhallessa, Zürichissä; Fridericianumissa, Kasselissa; Ludwig Museumissa, Kölnissä sekä Platform Garantissa, Istanbulissa.
Reinhardin kokeellinen dokumentti "Boygirl" (2002) voitti kansainvälisen mediataidepalkinnon, jonka myönsi saksalainen ZKM Center for Art and Media Karlsruhe.
Reinhardin töitä on esillä muun muassa Kiasman, Amos Andersonin taidemuseon sekä Berliinin Deutsches Historisches Museumin kokoelmissa.
Lokakuussa 2018 Reinhard nimettiin kuvataidepalkinto Ars Fennica 2019 ehdokkaaksi.
Näyttelyjulkaisujen lisäksi Reinhard on julkaissut yhdessä tutkija Minna Torpan kanssa teoksen Kruunuvuoren huvila-alueesta.
Tin Jedvaj
Tin Jedvaj (s. 28. marraskuuta 1995 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia.
Debyyttinsä Kroatian A-maajoukkueessa Jedvaj teki syyskuussa 2014 Kyprosta vastaan.
Jedvaj'n isä Zdenko Jedvaj on myös entinen ammattilaisjalkapalloilija.
Lauritsalan kanavasilta
Lauritsalan kanavasilta on Saimaan kanavan ylittävä silta Lappeenrannassa. Se sijaitsee Lauritsalan ja Kanavansuun kaupunginosien välillä noin kilometri kanavan Saimaalta katsoen ensimmäisen sulun eli Mälkiän sulun pohjoispuolella.
Sillalla kulkee kaksikaistainen Muukontie eli yhdystie 4071 Lauritsalasta Muukkoon sekä yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä. Kanavan lisäksi sillan alittavat kanavaa mukailevat Läntinen kanavatie ja Kanavansuunranta. Sillan vuorokautinen liikennemäärä on noin 6 000 ajoneuvoa. Silta on rakenteeltaan kotelopalkkisilta, ja se on pituudeltaan 221,2 metriä ja leveydeltään 11,7 metriä. Sillan alituskorkeus kanavassa on 25,2 metriä.
Silta rakennettiin vuonna 1967. Sen eteläpuolella on rautatiesilta, jolla kulkee Karjalan rata. 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa paikalla oli vain rautatiesilta ja maantieyhteys kanavan yli kulki pohjoisempana lähempänä kanavansuuta.
Silta korjataan vuonna 2015, jolloin uusitaan sillan pintarakenteet, vesieristeet, kaiteet ja liikuntasaumalaitteet sekä levennetään kevyen liikenteen väylää.
Elis Sinistö
Elis Sinistö (1912–2004) oli suomalainen ITE-taiteen tekijä ja tanssija. Hän rakensi Kirkkonummelle kierrätysmateriaaleista Villa Mehun. Hän teki yhteistyötä valokuvaaja Jan Kailan kanssa.
Deklaratiivinen ohjelmointi
Deklaratiivinen ohjelmointi on ohjelmointiparadigma, joka on imperatiivisen ohjelmoinnin vastakohta.
Deklaratiivisessa ohjelmoinnissa ongelma ratkaistaan esittämällä haluttu ratkaisu tai tila varsinaisen algoritmin sijaan. Myös termiä käytetään tämän tyyppisestä ohjelmoinnista.
Deklaratiivisen ohjelmoinnin kehitykseen on vaikuttanut muun muassa tekoälytutkimus.
Kyselykielet kuten relaatiotietokantojen SQL ja XQuery ovat yleisimpiä deklaratiivisia kieliä. Myös säännöllisen lausekkeen () kielet ovat deklaratiivisia.
Deklaratiivisessä kielessä monet imperatiivisen ohjelmointikielen tyypilliset piirteet puuttuvat tai ne ovat "implisiittisiä".
Esimerkkejä SQL-kielen avulla eroavaisuuksista:
Poikkeuksena ylläolevasta tietokantaproseduurit, joita tehdään esimerkiksi PL/SQL kielellä.
Funktionaalinen ohjelmointi voidaan käsittää deklaratiivisen ohjelmoinnin lajikkeeksi.
Timo Salo (kirjailija)
Timo Salo (s. 4. huhtikuuta 1973, Vimpeli) on helsinkiläinen runoilija ja aforistikko. Salon esikoiskokoelma "Epätietokirja" ilmestyi vuonna 2009. Hän on tutkinut taiteiden rajapintoja liittämällä runo- ja aforismiesityksiinsä improvisoitua sokkopiirtämistä (hiilellä paperille) siten, että vain yleisö näkee prosessin ja tuloksen.
Timo Salo on opiskellut Teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtuuria ja Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa. Hän vastaa kirjojen graafisesta suunnittelusta mm. Suomen aforismiyhdistyksen Pilke-sarjassa.
Salon tuotantoa on julkaistu myös Nuoressa voimassa, Tuli & Savussa, Parnassossa ja Nokturno.org:ssa.
Edsbron kirkko
Edsbron kirkko on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkon runkohuone on peräisin 1200-luvulta ja sakaristo 1300-luvulta. Kuori siirrettiin 1400-luvulla itäpuolelle. Muuten kirkko on rakennettu harmaakivestä, mutta kuorin lisärakennus on tehty tiilistä. Sisätilojen maalaukset ovat vuodelta 1625 ja ne on lahjoittanut Lilliesparren perhe. Kastemalja on peräisin keskiajalta.
Timo Salo
Timo Salo -nimisiä henkilöitä ovat:
Blidön kirkko
Blidön kirkko on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuonna 1856. Aikaisemmin Blidössä on sijainnut kappeli ja kartanon omistajan Eric Leijonhufvudin 1600-luvun puolivälissä rahoittama vanha kirkko. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1744.
Anssi Pulkkinen
Anssi Pulkkinen (s. 1982) on suomalainen kuvanveistäjä ja videotaiteilija. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa ja Aalto-yliopistossa. 2015 Pulkkinen valittiin nykytaiteen residenssiohjelmaan Brysselissä, Belgiassa. Tällä hetkellä hän tekee kuvataiteen tohtorintutkimusta Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Keväästä 2016 alkaen Pulkkinen on myös toiminut Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana.
Hänen Taneli Rautiaisen kanssa tekemänsä teos "Dialog" on Kiasman kokoelmissa. Keväällä 2016 Pulkkisen teosehdotus Discomposition (With a Grid) palkittiin Kiasman kansainvälisessä taidekilpailussa.
Toivo Helojärvi
Toivo Adolf Helojärvi (20. toukokuuta 1891 Savonranta – 30. marraskuuta 1960) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja Maalaisliiton puoluesihteeri.
Helojärven vanhemmat olivat kauppias Erik Hendolin ja Anna Hällström. Helojärvi valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 ja toimi opettajana Hollolassa, Sippolassa ja Säkkijärvellä 1914–1918. Hän oli Maaseutu-lehden toimittajana Haminassa 1918–1926, toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä 1927–1943 ja oli viimeksi Helsingin Sanomain levikkipäällikkönä vuodesta 1944 alkaen.
Helojärvi oli Maalaisliiton Helsingin paikallisosaston puheenjohtajana 1929-1844, Maalaisliiton sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1924–1944 ja yhdistyksen puheenjohtajana 1932–1933 sekä Suomen sanomalehtimiesten liiton hallituksen jäsenenä 1932–1933.
Elina Autio
Elina Autio (s. 1985) on vuonna 2014 Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta valmistunut taiteilija. Hän on opiskellut Suomen lisäksi Münchenin taidekorkeakoulussa (2012–2013). Hänen töitään on nähtävissä muun muassa seuraavissa kokoelmissa: Kansallisgalleria, Kiasma, Suomen Kuvataideakatemia ja Suomen Taideyhdistys. Autio asuu ja työskentelee Leppävirralla.
Lähteenoja
Lähteenoja on suomalainen sukunimi ja se on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi.
Marjaana Kella
Marjaana Kella (s. 6. toukokuuta 1961 Orimattila) on suomalainen valokuvataiteilija ja professori. Hänen teoksiaan on ollut esillä useissa kotimaisissa sekä kansainvälisissä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä. Kella opiskeli vuosina 1985 - 1986 Vapaassa taidekoulussa ja vuosina 1987 - 1993 valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa. Kellan teoksia on muun muassa Suomen valokuvataiteen museon ja Kiasman kokoelmissa.
Kella on toiminut opetustehtävissä 1990-luvulta lähtien. Vuodesta 2011 hän on toiminut Kuvataideakatemian Tila-aikataiteiden koulutusohjelman nykytaiteen ja valokuvauksen lehtorina. Kella väitteli vuonna 2014 Aalto-yliopistosta valokuvan alalta. Hänen väitöskirjansa otsikko oli Käännöksiä - maisema, kasvot ja esittäminen valokuvassa. Vuonna 2014 Kella nimettiin Kuvataideakatemian varadekaaniksi.
Räjähtävä tyhjyys
Räjähtävä tyhjyys on kenraaliluutnantti Veikko Koppisen (1910-1993) salanimellä "Viljami Korpi" kirjoittama romaani sissisodasta miehitetyssä Suomessa. Romaanin julkaiseminen kiellettiin käsikirjoituksen valmistumisajankohtana 1950-luvulla ja käsikirjoitus liitettiin maanpuolustuskorkeakoulun kirjaston kokoelmiin. Teoksen toimitti käsikirjoituksen pohjalta Marko Palokangas ja se julkaistiin vuonna 2012.
Romaanin kirjoittaminen niveltyi tuolloin Taistelukoulun johtajan apulaisena toimineen everstiluutnantti Koppisen työhön hänen laatiessaan Puolustusvoimia varten "Sissikoulutusoppaan" (1956) ja "Sissiohjesäännön" (1957).
Romaanilla onkin myös oppimateriaalin luonnetta, tekstiin sisältyy lukuisia esimerkkejä sissitaktiikan järjestelyistä ja rakennelmista. Osa tekstistä on lainattu sissikoulutusoppaasta ja -ohjesäännöstä. Esimerkiksi luvun "Tuhat kertaa tuhat eli miljoona" alussa kuvataan havainnollisesti piilopoteron rakentaminen.
Kirjallisesti "Räjähtävä tyhjyys" liittyy 1950-luvun poikakirjaperinteeseen, mikä huomattiin myös teoksen kritiikissä sen vihdoin ilmestyttyä vuonna 2012.
Romaanin teksti koostuu 22:sta luvusta. Näiden lisäksi teos sisältää maanpuolustuskorkeakoulun rehtorin, kenraalimajuri Vesa Tynkkysen kirjoittaman esipuheen sekä luvut Lukijalle ja Johdanto, jotka on kirjoittanut teoksen toimittaja. Romaanin luvut ovat:
Romaanin nimessä esiintyvä käsite "räjähtävä tyhjyys" viittaa sissisodassa vallitsevaan suhteeseen sissien ja vastustajan konventionaalisen armeijan välillä. Luvussa "Tyhjyyttä vastaan ei voi taistella" käsitettä esitellään seuraavasti: "Räjähtävä tyhjyys oli eversti Savukorven mielilausuma, jota hän menestyksellä käytti antaessaan taktillisia ohjeita alaisilleen sissipiirien komentajille siihen aikaan, kun kertausharjoituksissa koulutettiin sissijohtajia alueenpäälliköistä partionjohtajiin asti. 'Tyhjyyttä vastaan ei voi taistella, sitä ei voi ampua tykillä, ei sarja-automaatilla eikä pommittaa ilmasta raketeilla. Räjähtävä tyhjyys on viholliselle vääryyttä ja petosta, joka vie häneltä rohkeuden ja tekee tyhjäksi ja arvottomaksi vuosien koulutuksen, joka on aina perustunut kolmeen sanaan: vihollinen tuolla, toimikaa! Tätä perustaa ei sissisodassa ole.'"
"Räjähtävä tyhjyys" -käsite ei jäänyt käsikirjoituksen tekstiin. Marko Palokankaan mukaan siitä tuli osa upseeriston keskuudessa kulkevaa perinnettä, joskin siihen suhtauduttiin vaihtelevasti: Koppisen käsityksiä sissisodasta jotkut pitivät ennakkoluulottomina, toiset taas ajankohtaan (1950-1960-lukuihin) sopimattomina provokaatioina tai sissiromantiikan katteettomana viljelynä. Pääesikunnan virallinen asenne räjähtävään tyhjyyteen oli torjuva: termiä ei tullut käyttää julkisesti.
Tuula Närhinen
Tuula Närhinen (s. 1967) on helsinkiläinen kuvataiteilija. Närhinen käsittelee teoksissaan luontoa ja luonnonilmiöitä. Teoksissa näkyy taiteilijan, luonnon sekä kuvausvälineiden yhteistoiminta.. Hänen teoksensa ovat installaatioita, jotka koostuvat muun muassa valokuvista, piirustuksista ja veistoksista. Närhinen on käyttänyt valokuvauksessa muun muassa itse tekemiään neulanreikäkameroita.
Närhinen on valmistunut taiteenmaisteriksi Kuvataideakatemiasta 1999 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1998. Närhisen töitä on ollut esillä muun muassa Suomessa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Närhinen on palkittu muun muassa vuonna 2005 1. palkinnolla eduskunnan lisärakennuksen taidekilpailussa ja vuonna 2010 2. palkinnolla kansainvälisessä Helene Schjerfbeck -muistomerkkikilpailussa Raaseporissa.
Kuvataiteen tohtorin väitöskirjassaan "Kuvatiede ja luonnontaide" Tuula Närhinen tarkastelee luonnontieteen kuvausmenetelmien tiedollisia ulottuvuuksia.
Oleg Bryjak
Oleg Bryjak (; 27. lokakuuta 1960 Jezqazğan–24. maaliskuuta 2015 Le Vernet) oli kazakstanilais-saksalainen oopperalaulaja, sukujuuriltaan ukrainalainen.
Hän opiskeli Almatyn musiikkikonservatoriossa vuoteen 1984 asti. Hän asui Saksassa vuodesta 1991 ja oli äänialaltaan bassobaritoni.
Hän kuoli Germanwingsin lento 9525:n turmassa.
Havaijinkiipijä
Havaijinkiipijä ("Manucerthia mana") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Havaijinkiipijää tavataan Havaijin saarella. Vuosina 1976–1983 suoritetuissa tutkimuksissa lajin populaatioksi arvioitiin noin 12 500 yksilöä, mutta laji on tämän jälkeen vähentynyt. Havaijinkiipijä on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja pirstaloitunut, ja koska sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Lisäksi sitä uhkaavat vieraslajit.
Mauinkiipijä
Mauinkiipijä ("Paroreomyza montana") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Mauinkiipijää tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Mauin saarella. Lajin populaatioksi arvioitiin vuonna 1997 noin 35 000 yksilöä. Kuitenkin PoliPoli State Parkissa sattuneen metsäpalon jälkeen kannan arvioitiin vähentyneen, ja kannanarvio vuonna 2012 oli 15 000–30 000 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, ja sitä uhkaavat eliympäristöjen tuhoutuminen, taudit ja vieraslajit.
Trollheimen
Trollheimen ("Peikkojen koti") on tunturiylänkö Keski-Norjassa Trondheimin eteläpuolella. Alue on saanut romanttisen nimensä vuonna 1880 matkailijoiden houkuttelemiseksi. Se rajoittuu etelässä Sunndaleniin, pohjoisessa Surnadaliin ja idässä Orkladaleniin. Sen länsiosassa sijaitsevan Innerdalenin ympäristössä on useita näyttäviä tuntureita. Trollheimen on upeaa retkeilyaluetta.
Folldalin laakso jakaa alueen itä- ja länsiosaan. Itäosan tuntureita ovat Trollhetta (1 614 m), Blåhø (1 672 m), Blåøret (1 605 m), Svarthetta (1 548 m) ja Gjevilvasskammen (1 621 m). Länsiosan upeita tuntureita ovat sokeritopan muotoinen Innerdalstårnet (1 450 m), Trolla (1 850 m), Såtbakkollen (1 840 m), Tårnfjellet (1 605 m), Vinnufjell (1 816 m), Storsalen (1 799 m) ja Skardfjell (1 741 m).
Alue tunnetaan harvinaisesta kasvillisuudestaan ja laaksojen ikivanhoista mäntymetsistään. Noin 1 160 neliökilometriä Trollheimistä on luonnonsuojelualueita. Niistä Innerdalen on Norjan vanhin luonnonsuojelualue, ja sen laaksoa on usein kuvattu Norjan kauneimmaksi.
Molokainkiipijä
Molokainkiipijä ("Paroreomyza flammea") on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Molokainkiipijää tavattiinn Havaijisaariin kuuluvalla Molokain saarella. Se oli yleinen vuonna 1907, mutta väheni nopeasti ja oli harvinainen 1930-luvulla. Viimeiset havainnot siitä tehtiin vuosina 1961–1963. Laji hävisi todennäköisesti elinympäristöjen tuhoutumisen ja vieraiden tautien takia.
Aleksander Saidelson
Aleksander (Sender) Saidelson (3. syyskuuta 1887 Tallinna, Venäjä – 1953, Tallinna, Viron neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) oli vironjuutalainen insinööri ja liikemies, joka perusti vuonna 1937 tervatehtaan Suonenjoelle. Hänet karkotettiin Suomesta vuoden 1938 lopussa vakoilijaksi epäiltynä. Saidelsonin tapaus palasi julkisuuteen, kun Yle Radio 1 esitti siihen liittyen syksyllä 2014 kaksi radiodokumenttia.
Saidelsonin äidinkieli oli venäjän lisäksi hän puhui sujuvasti saksaa ja englantia sekä ymmärsi ranskan, viron ja suomen kieliä.
Saidelson oli kansalaisuudelta Viron kansalainen ja oli koulutukseltaan kemisti ja hän oli opiskellut Pietarin keisarillisessa kauppakorkeakoulussa sekä kemiaa Darmstadtissa Saksassa jossa hän valmistui vuonna 1912 kemianinsinööriksi.
Saidelson saapui Suomeen ensimmäistä kertaa vuonna 1926. Suonenjoelle Saidelson saapui 11. helmikuuta vuonna 1937 tultuaan junalla Leningradista,Neuvostoliitosta, samassa junassa oli myös matkustajana silloinen ulkoministeri Rudolf Holsti.
Saidelson vuokrasi Jauhomäen kylästä Tervala-nimisen tilan ja perusti "Suomen Destillaatti Oy" -nimisen yrityksen, joka tuotti puuntislausvalmisteita. Raaka-aineena käytettiin koivutuohta, jota poltettiin hapettomasti. Tehdas tuotti tuohitervaa eli tököttiä, mutta pääasiassa kuitenkin korvikepolttoainetta ja pilkkeitä.
Tehtaassa työskenteli 2–5 työntekijää ja työnjohtajana oli suomalainen Taavetti Vehviläinen. Yhtiön vähemmistöosakkaina olivat paikalliset Kansallis-Osake-Pankin pankinjohtaja Erik (Erkki) Johannes Kaijärvi (1905–1967) . ja Suonenjoen asemapäällikkö Karl Fredrik Holm.
Etsivä keskuspoliisi/Valpo kiinnostui Saidelsonin toimista 1938 ja kuulusteli häntä, koska Saidelsonia pidettiin hämäräperäisenä liikemiehenä ja häntä epäiltiin neuvostovakoojaksi. Saidelsonin oleskelulupahakemus hylättiin joulukuussa 1938 ja hänet karkotettiin Suomesta Viroon.
Suonenjoen keväällä 1939 valmistunut tehdas saattoi kuitenkin lopulta aloittaa toimintaansa ja vuonna 1942 sen pääomistajiksi tulivat ulkomaalaisomistukselle asetettujen rajoitusten vuoksi Saidelsonin yhtiökumppani pankinjohtaja Erkki Kaijärvi ja hänen vaimonsa Siiri Kaijärvi.
Tehtaan toiminta päättyi 1940-luvun lopulla ja vuonna 1951 entiseen tehdaskiinteistöön perustettiin puusepäntehdas. Samassa yhteydessä puuntislauksessa käytetyt laitteet myytiin Ahlströmin Varkauden tehtaille.
Saidelson ei päässyt palamaan Suomeen lukuisista anomuksistaan huolimatta. Hän toimi Suomesta lähdettyään muun muassa toisen maailmansodan aikana Saratovin asetehtaan suunnittelijana Neuvostoliitossa.
Saidelsonin vaimo Rosa (o.s. "Gutkin") jäi Tallinnaan ja joutui natsien tapetuksi. Saidelson palasi sodan jälkeen Viroon ja meni uusiin naimisiin ja asui viimeiset vuotensa omaisuutensa menettäneenä Tallinnassa.
Saidelsonilla oli ensimmäisestä avioliitosta yksi lapsi Efim (Jefim) Saidelson joka oli syntynyt Tallinnassa vuonna 1920 .
Saidelsonin tapaukseen liittyen on Yle Radio 1:n "Todellisia tarinoita" -sarjassa on esitetty syksyllä 2014 radiodokumentit "Herra Saidelson ja tervatehtaan salaisuus" sekä "Herra Saidelson ja mestarietsivät".
Sebastian Stahl
Sebastian Stahl (s. 20. syyskuuta 1978 Bonn, Länsi-Saksa) on saksalainen autourheilija. Kaudella 2014 hän kilpaili SEAT León Eurocupissa kahdessa osakilpailussa.
Stahl aloitti uransa vuonna 1988 kartingista. Vuonna 2004 hän voitti Saksan SEAT León Supercopan mestaruuden. Tuo mestaruus on hänen uransa ainoa kaikki luokat mukaan lukien. Huhtikuussa 2006 hän osallistui kahteen A1 Grand Prixin kilpailuun Saksan joukkueessa Shanghai International Circuitilla Kiinassa ollen 15:s ja 18:s. Marraskuussa 2014 Stahl osallistui kahteen SEAT León Supercupin kilpailuun Circuit de Catalunyalla ollen molemmissa 11:s.
Stahl esiintyi itsenään saksalaisen tv-ohjelman "Unter unsin" yhdessä jaksossa vuonna 2010.
Stahlin piti olla mukana Germanwingsin kohtalokkaalla lennolla 9525, mutta hän palasikin PR-kuvauksista Barcelonasta kotiin päivää aikaisemmin.
Stahlin äiti Barbara Stahl on nykyisin yhdessä Rolf Schumacherin kanssa. Rolf Schumacherin poikia, eli näin ollen Stahlin velipuolia, ovat Formula 1 -sarjan seitsenkertainen maailmanmestari Michael Schumacher ja samassa sarjassa kuusi osakilpailuvoittoa saavuttanut Ralf Schumacher.