Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys
Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys perustettiin 8.12.1896. Se toimi ensimmäiset vuotensa vuonna 1887 perustetun Turun työväenyhdistyksen (TTY) jaostona. Vuoden 1919 lopulla yhdistyksen nimeksi muutettiin Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys ry. Uusi nimi otettiin käyttöön vuoden 1920 alussa.
Turun sosialidemokraattinen naisyhdistys on ensimmäinen Suomessa perustettu puoluepoliittinen naisyhdistys. Se on myös yksi maailman vanhimmista poliittisista naisyhdistyksistä. Myös muualle Suomessa perustettiin sosialidemokraattisia naisyhdistyksiä. Vuonna 1900 ne perustivat Suomen työläisnaisten liiton.
Perimmäinen syy naisyhdistyksen perustamiseen oli TTY:n tarve saada naisia mukaan yhdistyksen toimintaan. Erityisesti puheenjohtajana tuolloin toiminut Nils Robert af Ursin kantoi huolta naisten osallistumisesta.
Voi sanoa, että TTY onnistui tavoitteessaan. Turun sos.dem. naisyhdistys oli toimintansa alkuvuosikymmeninä perustamassa useita ammattiosastoja naisvaltaisille aloille, tuki niiden toimintaa ja vastasi pitkälle Turussa ja muuallakin Varsinais-Suomessa työväenliikkeen naisten parissa tekemästä poliittisesta ja järjestöllisestä työstä. Alkuvuosina yhdistyksessä toimivat lisäksi mm. naiskuoro, puhujaseura ja ompelukerho.
Toinen syy yhdistyksen perustamiseen oli naisten tarve omaan ja omannäköiseen poliittiseen ja järjestölliseen toimintaan.
Naisyhdistyksen edustajat osallistuivat Suomen työväenpuolueen perustamiskokoukseen Turussa 1899. Yhdistyksellä oli lisäksi merkittävä rooli äänioikeustaistelussa ja raittiustyössä.
Äänioikeusuudistuksen toteuduttua naisyhdistys oli mukana vaalityössä ja edesauttoi mm. Ida Aalle-Teljon valintaa kansanedustajaksi Turun eteläisestä vaalipiiristä. Myöhemmin Aino Lehtokoskesta tuli naisyhdistyksen pitkäaikainen "oma" kansanedustaja. Ensimmäinen eduskuntaan valittu yhdistyksen jäsen oli vuoden 1914 vaaleissa valituksi tullut Elviira Wihersalo. Hänen kohtalonaan oli menehtyä kansalaissodan jälkeen Venäjällä.
Ensimmäisen maailmasodan sytyttyä yhdisytys oli kansainvälisen työläisnaisliiton pasifistisella linjalla. Kansalaissodassa yhdistys suhtautui kielteisesti naiskaarteihin eikä sen jäseniä osallistunut kaartin aseelliseen toimintaan.
Kansalaissodan jälkeen työväenliike jakautui sosialidemokraatteihin ja kommunisteihin. Riidassa valtakunnallinen naisliitto jäi kommunisteille, naisyhdistys pysyi sosialidemokraattisessa puolueessa.
Turun työväenyhdistyksen ompelukerho perustettiin vuonna 1889. Samaan aikaan Turussa rakennettiin Suomen ensimmäistä työväentaloa, minkä rakentamiseen ompelukerhon perustaminen liittyi.
TTY oli talon rakentamisen takia isoissa veloissa ja keskeisellä sijalla sen varainhankinnassa olivat arpajaiset ja myyjäiset. Niihin kumpaankin ompelukerho valmisti käsitöitä joko voitoiksi tai myytäväksi.
Naisyhdistyksen perustamisen jälkeen ompelukerho siirtyi sen alaisuuteen. Naisyhdistyksen jäsenet osallistuivat myös huvitilaisuuksien järjestämiseen.
Toisen maailmansodan jälkeen ompelukerhoihin liitettiin opintotoimintaa luentojen ja opintokerhojen muodossa.
Ompelukerhon toiminta loppui 1970-luvulla. Se alkoi uudelleen 2010-luvulla.
Vuonna 1908 yhdistys järjesti ensimmäisen siirtolansa. Vuotta 1918 ja mahdollisesti yhtä tai kahta 1920-luvun kesää lukuun ottamatta siirtola järjestettiin joka kesä vuoteen 1974. Kesäsiirtola oli tarkoitettu vähävaraisten perheiden lapsille.
Erityismaininnan ansaitsee kesän 1919 siirtola. Olot olivat työväenliikkeessä toimiville tuolloin äärimmäisen ankarat: takana oli kansalaissota ja valkoinen terrori oli voimissaan.
Vuonna 1927 siirtola sai Frans ja Tekla Tuomolan lahjoituksena pienen maapaikan Piikkiössä.
Lasten siirtola loppui 1974. Aika oli ajanut vaatimattoman siirtolan ohi. Lasten siirtolan loputtua naisyhdistys järjesti Piikkiön kesäkodissa vanhusten lomaleirejä vuosina 1975–1986. Kesällä 2014 yhdistys myi Piikkiön kesäkodin.
Sotavuosiin asti Turun sosialidemokraattista naisyhdistystä voi luonnehtia naisten työväenyhdistykseksi, joka vastasi Turussa pitkälle SDP:n naistoiminnan järjestämisestä.
Sotien jälkeen SDP:n toiminta vilkastui, jäsenmäärä kasvoi ja naisvaltaisille ammattialoille perustettiin puolueosastoja. Tässä murroksessa naisyhdistys menetti asemansa keskeisenä naisten toiminnan järjestäjänä. Tämän jälkeen naisyhdistyksen toiminnassa ovat korostuneet sosiaalinen toiminta, kulttuuri sekä raittius- ja lapsityö.
Kaksituhatluvulla yhdistys on hakenut uutta asemaa ja toimintamallia sosialidemokraattisessa kentässä sekä turkulaisena ja yhteiskunnallisena toimijana.
Yhdistyksen kotisivu: https://turunsosdemnaisyhdistys.sdp.fi/