hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Soinniton velaarinen frikatiivi
Soinniton velaarinen frikatiivi eli soinniton velaarifrikatiivi on konsonanttiäänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on [x]. Kansanomaisesti sitä kutsutaan joskus kurkku-h:ksi, vaikka se tarkkaan ottaen ääntyykin suun takaosassa. Varsinainen kurkku-h on nimeltään Soinniton faryngaalinen frikatiivi.
Soinniton velaarinen frikatiivi esiintyy useissa eri kielissä. Saksan kielessä se kirjoitetaan  ja esiintyy vain takavokaalin jäljessä (niin sanottu "ach-äänne", ). Etuvokaalin edellä saksan  ääntyy palataalisena (niin sanottu "ich-äänne", ).
Prix Escapades
Prix Escapades on ranskalainen kirjallisuuskilpailu, joka on järjestetty kahdeksan kertaa.
Vuoden 2012 teemana on pohjoismainen kirjallisuus. Yksi kuudesta ehdokkaasta on Johanna Sinisalon romaani "Linnunaivot". Muut kirjailijanimet ovat Erling Jepsen, Jens Christian Grøndahl, Jonas Jonasson, Hanne Örstavik ja Steinunn Sigurðardóttir. Voittajan valitsee lukeva yleisö ja tulos julkistetaan Vernonin kirjamessuilla maaliskuussa 2012.
Soinniton palataalinen frikatiivi
Soinniton palataalinen frikatiivi eli soinniton palataalifrikatiivi on konsonanttiäänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on [ç].
Soinniton palataalinen frikatiivi äännetään suun keskiosassa. Kieli nostetaan kohti kovaa suulakea siten, että syntyy kapeikko, jonka kautta kulkeva ilmavirta aiheuttaa hankaushälyä. Kieli on suunnilleen samassa asennossa kuin äännettäessä suomen kielen j-kirjainta, mutta ilmavirta kulkee pakotetummin, eivätkä äänihuulet värähtele äänteen tuottamisen aikana.
Äänne [ç] esiintyy useissa kielissä. Norjan kielessä äänne kirjoitetaan  tai toisinaan etuvokaalin edellä . Saksan kielessä se kirjoitetaan  ja esiintyy vain etuvokaalin jäljessä (niin sanottu "ich-äänne", ). Takavokaalin edellä saksan  ääntyy velaarisena (niin sanottu "ach-äänne", ).
Kokonaishaihdunta
Kokonaishaihdunta (, ET) on maa-alueilta tapahtuva veden siirtyminen ilmakehään. Sen merkittävimmät osatekijät ovat haihtuminen maaperästä ja kasvien transpiraatio. Potentiaalinen kokonaishaihdunnalla (PET) tarkoitetaan veden määrää, joka haihtuisi maaperästä, jos se saisi tarpeeksi kosteutta. Kokonaishaihdunta on yksi merkittävimmistä aurinkoenergian kuluttajista maanpinnalla ja tärkeä osa veden kiertokulkua.
Kokonaishaihduntaan vaikuttavat monet tekijät. Se on sitä suurempi mitä lämpimämpi on. Kasvien ilmaraot pyrkivät kylmässä ilmastossa säästämään vettä sulkeutumalla. Ilman suhteellinen kosteus vaikuttaa myös kokonaishaihduntaan. Jos ilman kosteus on korkea, ilmaan ei mahdu juurikaan lisää kosteutta. Kovassa tuulessa sen sijaan kostea ilma korvautuu nopeampaa kuivalla ilmalla, jolloin kokonaishaihdunta kasvaa. Jos maaperässä on vähän vettä, niin kasvit pyrkivät transpiroimaan vähemmän vettä. Monien kasvien ominaisuudet myös aiheuttavat pienempää haihduntaa. Alueilla, joilla auringonsäteily on korkeimmillaan, kokonaishaihduntakin on korkeimmillaan, sillä silloin on tarjolla enemmän aurinkoenergiaa haihduttamaan vettä. Monilla kuivilla ja kuumilla alueilla kokonaishaihdunta voi ollaki jopa 100 prosenttia.
Sään ja kasvillisuuden vaikutuksia kokonaishaihduntaan voidaan kuvata vertailuluvuilla ja kertoimilla. Ilmaston vaikutusta kuvataan määrittelemällä, montako millimetriä vettä päivässä haihtuisi hyvin kastellulta nurmipinnalta kyseisessä ilmastossa. Nämä vertailuluvut, ET, vaihtelevat lauhkeassa ilmastossa kosteuden ja lämpötilan mukaan välillä 1-9 mm/vrk ja tropiikissa 2-8 mm/vrk. Kasvuston tyypin vaikutusta kuvataan kertoimella K: hyvin kasteltuna kukin kasvustotyyppi haihduttaisi K * ET mm/vrk. Kolmas korjauskerroin K tulee kasvuston tilan ja ympäristöstressin kautta: kasveilla ei aina ole käytettävissään tarpeeksi vettä tai muusta syystä ne eivät pysty haihduttamaan K * ET mm/vrk, vaan vähemmän, K* K * ET. Tyypillisesti K on pienempi kuin yksi ja K on suurempi kuin yksi.
Evapotranspiraatio voidaan määrittää lysimetrillä eli eristämällä kasvusto ympäristöstään ja punnitsemalla sen massassa tapahtuvat muutokset ja vähentämällä tästä sademäärä. Käytännössä maamassojen eristäminen ja punnitseminen niin että kasvusto pysyisi samanlaisen ympäristöstressin alaisena kuin ympäröivä kasvusto, on vaikeaa tai mahdotonta. Haihtumista avoimesta vesipinnasta voidaan mitata haihduntapannulla, mutta se ei ota kasvillisuuden vaikutusta huomioon. Niinpä ET määritetään yleensä empiirisillä yhtälöillä sääsuureista laskemalla. Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) asiantuntijapaneeli suositteli vuonna 1990 Penmanin ja Monteithin yhtälön käyttämistä tähän.
C. W. Thornthwaite
Charles Warren Thornthwaite (1899–1963) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä ja ilmastotutkija. Hän tutki ilmastojen luokittelua ja veden kiertokulkua.
Thornthwaite väitteli maantieteestä vuonna 1930 Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Vuosina 1947–1955 hän oli klimatologian professori Johns Hopkinsin yliopistossa. Vuosina 1950 ja 1953 hän johti Maailman ilmatieteen järjestön ilmastokomissiota.
Thornthwaite ja hänen tutkimusryhmänsä olivat vesitaselaskelmien uranuurtajia. He tekivät laskelmia selvittääkseen kasteluveden tarvetta.
He kehittivät empiirisen yhtälön, jolla voidaan arvioida karkeasti haihduntaa ruohopinnalta käyttäen lähtötietoina kuukauden keskilämpötilaa ja päivän pituutta. Laskelmat tehtiin mittaamalla haihtumista lysimetreillä eri puolilla Yhdysvaltoja.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 2014
Pikaluistelussa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 8. – 22. helmikuuta Adler Arenalla. Paikalle yleisöä mahtui 8 000 henkilöä. Tapahtumia oli 12, joista kuusi oli miehille ja kuusi naisille. Kaikissa tapahtumissa erää kohden jokainen kilpailija luisteli vain kerran lukuun ottamatta 500 metriä, jossa luisteltiin kahdesti. Tulokseksi tuli kahden luistelun yhteisaika. Joukkuetakaa-ajossa miehet luistelivat 400 metrin pituisen radan kahdeksasti ja naiset kuudesti.
Taulukossa on kahdentoista eri lajin aikataulu.
José Campaña
José Ángel Gómez Campaña (s. 31. toukokuuta 1993 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Portoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Campaña teki ensiesiintymisensä Sevillan reservijoukkueessa 16-vuotiaana, jolloin joukkue pelasi Segunda División B:ssä. Edustusjoukkueen uudeksi päävalmentajaksi tullut Marcelino García Toral nosti Campañan joukkueen harjoituskaudella kesällä 2011.
25. elokuuta 2011 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Eurooppa-liigan ottelussa saksalaista Hannoveria vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän pelasi ensimmäisen ottelunsa myös Primera Divisiónissa.
Eladio Acosta Arteaga
Eladio Acosta Arteaga (9. huhtikuuta 1916 – 30. tammikuuta 2012) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 7. elokuuta 1949 ja nimitettiin Antioquían hiippakunnan piispaksi 6. maaliskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Palmas, jota avustivat Tulio Botero Salazar ja Aníbal Muñoz Duque.
18. kesäkuuta 1988 Acosta Arteagan johtama hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja sen nimi muuttui Santa Fe de Antioquiaksi. Acosta Arteaga toimi arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 10. lokakuuta 1992.
Ignacio José Gómez Aristizábal
Ignacio José Gómez Aristizábal (s. 2. joulukuuta 1929) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. elokuuta 1958 ja nimitettiin Ocañan hiippakunnan piispaksi 24. heinäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfonso Uribe Jaramillo, jota avustivat Alberto Uribe Urdaneta ja Alfredo Rubio Diaz.
10. lokakuuta 1992 Gómez Aristizábal sai nimityksen Santa Fe de Antioquian arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. tammikuuta 2007.
Juan Francisco Sarasti Jaramillo
Juan Francisco Sarasti Jaramillo (s. 30. heinäkuuta 1938 Cali) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin Calin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Egaran titulaaripiispaksi 8. maaliskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Uribe Urdaneta, jota avustivat José de Jesús Pimiento Rodriguez ja Eladio Acosta Arteaga.
23. joulukuuta 1983 Sarasti Jaramillo sai nimityksen Barrancabermejan hiippakunnan piispaksi ja 25. maaliskuuta 1993 Ibaguén arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. 17. elokuuta 2002 hänet nimitettiin Calin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. toukokuuta 2011.
Aleksandr Menkov
Aleksandr Aleksandrovitš Menkov (, s. 7. joulukuuta 1990) on venäläinen pituushyppääjä.
Vuonna 2009 Menkov voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa tuloksella 798 cm, mutta karsiutui Berliinin MM-kisoissa. Samana vuonna hän hyppäsi alle 20-vuotiaiden Venäjän ennätyksen 816 cm, jonka Sergei Morgunov rikkoi vuonna 2012 hypättyään 835 cm. Kaksi vuotta myöhemmin Menkov voitti kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa tuloksella 808 cm ja oli kuudes Daegun MM-kisoissa tuloksella 819 cm.
Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Menkov sijoittui kolmanneksi tuloksella 822 cm. Hän hävisi sekä kilpailun voittajalla Mauro Vinícius da Silvalla että toiseksi sijoittuneelle Henry Fraynelle yhden senttimetrin. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksella 778 cm. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 halliennätyksellään 831 cm. Kazanin universiadeissa 2013 hän sijoittui toiseksi ennätyksellään 842 cm.
Menkov voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2013. Hän paransi loppukilpailussa kahdesti Venäjän ennätystä hypättyään kolmannella kierroksella 852 cm ja viidennellä kierroksella 856 cm. Hän sijoittui 2014 viidenneksi Sopotin MM-hallikilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Zürichin EM-kilpailuissa. Hän oli MM-kilpailuissa kuudes Pekingissä 2015 ja neljäs Lontoossa 2017.
Marcos Chuva
Marcos Chuva (s. 8. elokuuta 1989) on portugalilainen pituushyppääjä.
Vuonna 2008 Chuva osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin ollen kahdestoista pituushypyssä ja karsiutuen 110 metrin aitojen välierissä. Vuotta myöhemmin hän oli alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kahdeksas sekä pituushypyssä että 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2011 Chuva karsiutui Pariisin sisäratojen EM-kisoissa, mutta voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa tuloksella 794 cm ja oli kymmenes Daegun MM-kisoissa tuloksella 805 cm.
Chuva sijoittui 2012 seitsemänneksi Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 792 ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän sai pronssia universiadeista, mutta karsiutui Moskovan MM-kilpailuissa.
Chuvan ennätys on 834 cm, jonka hän hyppäsi Viljandissa 9. elokuuta 2011. Sisäradoilla hän on hypännyt 800 cm Espinhossa 18. helmikuuta 2012.
Leppäkoski (Janakkala)
Leppäkoski on kylä ja taajama Janakkalan kunnassa. Siellä asuu n. 500 asukasta. Kylässä toimii kaksi koulua, Haukankallion erityiskoulu ja Leppäkosken alakoulu, samassa koulurakennuksessa. Kylän läpi virtaa Puujoki, jonka koski sijaitsee Leppäkosken kartanon kohdalla. Leppäkoski sijaitsee myös vuonna 1862 valmistuneen pääradan varrella.
Niilo Kuukka
Niilo Taneli Kuukka (8. marraskuuta 1907 Lappeenranta – 19. toukokuuta 1983 Vaasa) oli suomalainen teatterinjohtaja ja äänenkäytön opettaja.
Kuukka oli alkuperäiseltä ammatiltaan tehdastyöläinen. Hän toimi vuosina 1945–1947 Lappeenrannan Työväen Näyttämön, vuosina 1947–1953 Kuopion kaupunginteatterin, vuosina 1953–1957 Vaasan kaupunginteatterin, vuosina 1957–1961 Kokkolan maakuntateatterin ja vuosina 1961–1963 Kokkolan kaupunginteatterin johtajana. Myöhemmin Kuukka opetti Suomen Teatterikoulussa puheilmaisua vuosina 1963–1978. Hänen kehittämäänsä opetusmetodia on sittemmin kutsuttu "Niilo Kuukka -metodiksi". Metodiin kuuluvat harjoitukset kehittävät erityisesti äänen hyvää sointia ja tehokasta äänenkäyttöä. Harjoitusmenetelmää on käytetty sittemmin laajasti Suomessa niin näyttelijänopetuksessa kuin yleisessä puhetekniikan ja äänenkäytön opetuksessa, ja myös ulkomaisia näyttelijöitä on tutustutettu Kuukan äänenharjoitussarjoihin. Metodia on opetettu ja tutkittu muun muassa Tampereen yliopiston puheopin laitoksella. Menetelmä sopii kaikille äänenkäyttäjille, jotka haluavat kehittää äänensä tehokasta ja taloudellista käyttöä siten, että ääni tuottaa mahdollisimman vaivattomasti halutun akustisen vaikutuksen.
Kalle Rautiainen
Kalle Kustaa Rautiainen (3. maaliskuuta 1889 Tampere – 2. maaliskuuta 1969) oli suomalainen taidemaalari, joka maalasi erityisesti maisemia ja asetelmia.
Rautiainen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1904–1906 ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1918.
Rautiaisen maisemamaalauksissa on intiimiä tunnelmaan eläytymistä. Viivojen rytmi ja värien kudelmat luovat eloisuutta ja vivahteikkuutta rauhallisiin maalauksiin. Hänen asetelmiinsa kuuluu sekä hyvin värikkäitä maalauksia, joissa värien vastakohtia on voimakkaasti tehostettu, että toisaalta herkempiä maalauksia, joissa jyrkkiä eroja on vaimennettu.
Rautiaisen puoliso oli Alina Pennilä, ja hänen lapsensa on taidemaalari Veikko Rautiainen.
Rautiaisen vanhemmat olivat työmies David ja Saara Rautiainen.
Lawrence Hughes
Lawrence "Laurie" Hughes (2. maaliskuuta 1924 Waterloo, Liverpool – 9. syyskuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi Liverpool FC:ssa ja Englannin maajoukkueessa.
Tranmere Roversin kasvatti Hughes siirtyi Liverpooliin vuonna 1943, mutta aloitti pelaamisen vasta 5. tammikuuta 1946. Viimeisen pelinsä Hughes pelasi 28. syyskuuta 1957 Charltonia vastaan, mutta pysyi seuran jäsenenä vuoteen 1960 asti. Englannin A-maajoukkueessa Hughes pelasi kolme ottelua, kaikki Brasilian MM-kilpailuissa 1950.
Hughes kuoli kotonaan 87-vuotiaana.
Huvitamme itsemme hengiltä
Huvitamme itsemme hengiltä. Julkinen keskustelu viihteen valtakaudella () on Neil Postmanin vuonna 1985 ilmestynyt kirja.
Bernard Joseph McLaughlin
Bernard Joseph McLaughlin (19. marraskuuta 1912 Buffalo, New York – 5. tammikuuta 2015 Kenmore, Tonawanda, New York) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Buffalon hiippakuntaan 21. joulukuuta 1935 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Motulan titulaaripiispaksi 28. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Ernesto Civardi.
McLaughlin erosi Buffalon vihkipiispan tehtävistä 5. tammikuuta 1988.
Junior Senior
Junior Senior oli tanskalainen popyhtye, joka perustettiin vuonna 1998. Yhtyen jäseniä olivat Jesper Mortensen (Junior) ja Jeppe Laursen (Senior). Heidän ehkä tunnetuin kappale on "Move Your Feet" heidän ensimmäiseltä albumiltaan.
Musiikkivideo "Move Your Feet" on tehty kokonaan ohjelmalla Deluxe Paint.
Nils Bielke (1644–1716)
Nils Bielke (7. helmikuuta 1644 Tukholma – 26. marraskuuta 1716) oli ruotsalainen vapaaherra, sotilas, kuninkaan neuvostonjäsen, diplomaatti, poliitikko, kenraaliluutnantti 1678, Ranskan lähettiläs 1679–1682, Pommerin kenraalikuvernööri 1687 ja vuodesta 1690 sotamarsalkka.
Bielke johti vuonna 1676 henkivartioväen ratsurykmenttiä Lundin taistelussa, jossa hän myös johti taistelua jatkanutta osastoa Kaarle XI:n johtaessa tanskalaisen ratsuväen takaa-ajoa. Bielke osallistui 1684–1687 Itävallan ja Turkin väliseen sotaan, jonka jälkeen hänet nimitettiin Ruotsin Pommerin kenraalikuvenööriksi. Hän hoiti virkaa vuoteen 1698 saakka.
Nils Bielke oli Salestadin vapaaherran Ture Nilsson Bielken ja Kristina Anna Banérin pojanpoika. Hän sai jo vuonna 1649 Korppoon vapaaherran arvon. Hänet lähetettiin 1661 Klaus Tottin jälkeen Ruotsin Ranskan-lähettilääksi. Palattuaan vuotta myöhemmin kotimaahansa hän palveli hovissa. Vain 29-vuotiaana hänet nimitettiin everstinä henkivartioväen ratsurykmentin komentajaksi, missä tehtävässä hän osallistui sotaan Tanskaa vastaan. Bielke sai 1678 kenraaliluutnantin arvon. Seuraavana vuonna hänet lähetettiin lähettilääksi Ranskaan ja vuonna 1685 hän siirtyi Saksan keisarin palvelukseen.
Palattuaan Ruotsiin 1687 hän oli kuninkaallisen neuvostonjäsen, Pommerin kenraalikuvernööri ja ylipäällikkö. Hänet korotettiin kreiviksi 1687 numerolla 29 nimettynä Bielke af Åkeröksi. Bielke joutui Kaarle XII:n epäsuosioon ja hänet tuomittiin kuolemaan sekä menettämään kunniansa ja omaisuutensa, mutta hänet armahdettiin ja hän vapautui myöhemmin vankilasta.
Bielke avioitui 1669 sotamarsalkka Kustaa Hornin tyttären kreivitär Eeva Horn af Björneborgin (1653–1740) kanssa. Puolison äiti oli Sigrid Bielke. Avioparille syntyivät pojat kenraalimajuri Carl Gustaf Bielke (1683–1754) ja valtiomies Ture Gabriel Bielke (1684–1763).
Edward Kmiec
Edward Urban Kmiec (s. 4. kesäkuuta 1936 Trenton, New Jersey) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trentonin hiippakuntaan 20. joulukuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Simidiccan titulaaripiispaksi 26. elokuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John C. Reiss, jota avustivat George William Ahr ja James John Hogan.
Kmiec sai 13. lokakuuta 1992 nimityksen Nashvillen hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 3. joulukuuta. Kmiec nimitettiin 12. elokuuta 2004 Buffalon hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. lokakuuta 2004. Hän jäi eläkkeelle 29. toukokuuta 2012.
Heikki Varja
Heikki Varja (27. heinäkuuta 1918 Jyväskylä – 26. heinäkuuta 1986) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan oli ensimmäistä kertaa esillä näyttelyssä Helsingissä vuonna 1943.
Varjan vanhemmat olivat salkkumestari Olli Varja ja Martta Varja (s. Nikonen). Perhe muutti Jyväskylästä Tampereelle vuonna 1920. Varja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1940–1941 ja 1944–1945 sekä Tukholman "Kungliga Akademien för de Fria Konsterna" -koulussa vuosina 1945–1946. Sen jälkeen hän oli lisäksi Wäinö Aaltosen assistenttina ja oppilaana vuosina 1947–1952. Hän oli työskennellyt myös Essi ja Ben Renvallin kanssa.
Varjan tuotantoon sisältyy useita sankaripatsaita ja hautamuistomerkkejä. Hänen veistämiään ovat muun muassa Lauri Viidan hautamuistomerkki Tampereella vuodelta 1966 ja Rudolf Waldénin muistomerkki Valkeakoskella vuodelta 1973. Varjan tunnetuimpia teoksia on vuonna 1961 paljastettu Saarijärven Paavon patsas, joka sijaitsee Saarijärvellä. Myös Mäntsälässä on monia Varjan veistoksia.
Veistosten ohella Varja on tunnettu mitalitaiteestaan. Hän on suunnitellut lähes 70 mitalia erityisesti 1970- ja 80-luvuilla. Hänen muotoilemiaan mitaleita ovat muun muassa Suomen kuvanveistäjäliiton vuodesta 1960 lähtien jakama Pro Sculptura -mitali (yhdessä Kauko Räsäsen kanssa) ja Lahden kaupungin vuodesta 1966 lähtien jakama Lahti-mitali.
Varjalle on myönnetty Pro Finlandia -mitali vuonna 1963 ja Uudenmaan läänin taidepalkinto vuonna 1972. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin Suomen Mitalitaiteen killan ansiomitali. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1983.
Varjan puoliso oli lehtori Marjatta Sylvi Susanna Sihvonen, ja parille syntyi kolme lasta.
Ilmari Vuori
Urho Ilmari Vuori (aik. Malmberg, 16. tammikuuta 1898 Porvoo – 4. maaliskuuta 1975) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa jukisesti esillä vuonna 1917.
Vuori opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1918. Hänen maalaustyylinsä oli aluksi pehmeän herkkää ja lyyristä, mutta muuttui pelkistetymmäksi jo 1930-luvun vaihteeseen mennessä. Hänen teostensa aihepiireihin kuului niin maisemia, kaupunkinäkymiä, muotokuvia kuin asetelmia. Hän osallistui vuosina 1917–1967 säännöllisesti Suomen Taiteilijain näyttelyihin, ja hänen töitään oli esillä myös monissa näyttelyissä ulkomailla. Oman taiteilijantyönsä ohella Vuori toimi opettajana ABC-piirustuskoulussa vuosina 1938–1939.
Vuoren vanhemmat olivat räätäli Josef Vuori (ent. Malmberg) ja Maria Vuori (s. Lundström). Vuoren puoliso oli Kerttu Linnea Vuori (s. Johnsson). Taidemaalari Antti Vuori (1935-2014) oli heidän lapsensa.
Anthony Shaffer
Anthony Josua Shaffer (15. toukokuuta 1926 Liverpool – 6. marraskuuta 2001 Lontoo) oli englantilainen asianajaja ja kirjailija. Hänen identtinen kaksoisveljensä on kirjailija Peter Shaffer.
Anthony Shaffer syntyi Liverpoolissa juutalaiseen perheeseen, jonka isä oli kiinteistönvälittäjä. Anthony opiskeli lakia Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän työskenteli 1950-luvulla asianajajana ja siirtyi sitten elokuvatuotantoyhtiöön.
Shafferin ensimmäinen menestysteos oli näytelmä "Vainukoira" ("Sleuth") vuodelta 1970. Näytelmää on esitetty myös Suomessa. Näytelmä sovitettiin elokuvaksi ensimmäisen kerran vuonna 1972 ("Pirullista peliä", pääosissa Laurence Olivier ja Michael Caine) ja toisen kerran vuonna 2007 ("Pirullista peliä", pääosissa Michael Caine ja Jude Law).
Shafferin tunnettuihin elokuvakäsikirjoituksiin kuuluvat Alfred Hitchcockin "Frenzy" ja Robin Hardyn "Uhrijuhla" ("The Wicker Man"). Lisäksi hän kirjoitti romaaneja yhdessä veljensä Peterin kanssa, ja ne julkaistiin salanimellä Peter Anthony.
Shaffer oli vuodesta 1985 alkaen naimisissa "Uhrijuhlassa" näytelleen Diane Cilenton kanssa.
Frank Lampard, Sr.
Frank Lampard, Sr (s. 20. syyskuuta 1948 Lontoo) on entinen englantilainen jalkapallopelaaja. Hän edusti lähes koko uransa lontoolaista West Ham Unitedia. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja. Hän on New York City FC:ta edustavan Frank Lampardin isä.
Gonzalo López-Gallego
Gonzalo López-Gallego (s. 17. maaliskuuta 1978 Madrid) on espanjalainen elokuvaohjaaja, -leikkaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt Espanjassa elokuva-alalla ja televisiossa 1990-luvun lopulta lähtien. Hänen tunnetumpiin ohjaustöihinsä kuuluu trilleri "El Rey de la montaña" vuodelta 2007. Hänen ensimmäinen Hollywood-työnsä on tieteiskauhuelokuva "Apollo 18" vuodelta 2011.
Bombay Bicycle Club
Bombay Bicycle Club on englantilainen indierock- ja folkyhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia: "I Had the Blues But I Shook Them Loose", "Flaws," "A Different Kind of Fix "ja "So Long, See You Tomorrow".
Rautiainen (täsmennyssivu)
Rautiainen voi tarkoittaa seuraavia:
Kane Ferdinand
Kane Ferdinand (s. 7. lokakuuta 1992) on irlantilainen jalkapalloilija, joka on edustanut urallaan muun muassa Peterborough Unitedia Englannin mestaruussarjassa ja ykkösliigassa sekä neljää eri seuraa, Southend Unitedia, Northampton Townia, Cheltenham Townia ja Dagenham & Redbridgeä, Englannin kakkosliigassa. Hän on Les Ferdinandin sekä veljesten Anton ja Rio Ferdinandin serkku.
Eduardo Gómez
Eduardo Gomez Manzalo (s. 27. heinäkuuta 1951, Madrid) on espanjalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Naapureina Madridissa, Serranon perhe ja La que se avecina.
Hans Apel
Hans Eberhard Apel (25. helmikuuta 1932 – 6. syyskuuta 2011) oli saksalainen poliitikko ja Saksan sosialidemokraattisen puolueen (SPD) jäsen. Hän oli vuosina 1972-1974 ulkoministerin valtiosihteeri. Vuosina 1974-1978 hän oli talousministeri ja 1978-1982 hän oli puolustusministeri.
Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1954 Hampurissa hän meni harjoittelijaksi vienti- ja tuontitehtäviin. Sen jälkeen hän aloitti taloustieteen opinnot. Vuonna 1960 hän sai tohtorin arvon valtiotieteissä. Vuosina 1958-1961 hän oli Euroopan parlamentin sosialistiryhmän sihteeri. Vuonna 1962 hänestä tuli Euroopan parlamentin virkamies ja hän työskenteli osastopäällikkönä vastuualueinaan talous, rahoitus ja kuljetus. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Rostockin yliopiston taloustieteiden kunniaprofessoriksi.
Apel meni naimisiin Ingrid Apelin kanssa 1956. Heillä oli kaksi lasta.
Sumata
Sumata () on japanilainen erityisesti prostituoitujen suosima seksiakti, jossa nainen tuottaa miehelle ejakulaation ilman penetraatiota, hieromalla penistä erinäisillä ruumiinosillaan. Japanin laki kieltää maksullisen yhdynnän.
Sumata on levinnyt myös länsimaihin ja saavuttanut suurta suosiota monissa bordelleissa ja striptease-klubeissa.
Tauno Johannes Hämeranta
Tauno Johannes Hämeranta (alk. Göhlstrand, 25. helmikuuta 1910 Tampere – 18. toukokuuta 1987) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa näytteillä vuonna 1935.
Hämeranta syntyi tamperelaiseen työläisperheeseen, vanhempinaan työmies Justus ja Matilda Göhlstrand. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1931–1935. Myöhemmin vuosina 1950–1951 hän täydensi taideopintojaan Pariisin "Académie Fernand Légerissa" ja "Académie de la Grande Chaumièressa".
Hämerannasta kehittyi merkittävä Tampereen kuvaaja. Hänen voidaan katsoa kuuluvan niin sanottuun Tampereen koulukuntaan, johon kuuluvat taiteilijat kuvasivat kaupungin teollisia näkymiä ja työläisaiheita pääosin realistisesti, ilman aatteellisia painotuksia.
Hämerannan julkisia teoksia Tampereella ovat Saukonpuiston koululla sijaitseva "Sillanrakentajat"-seinämaalaus (1960), Kaukajärven koululla sijaitseva "Kaksi maailmaa" (1970) sekä kaupungin rahatoimistossa sijaitseva "Sinisen tuleminen" (1968). Rovaniemelle Pohjoismaiden Yhdyspankin (nyk. Nordea) konttoriin valmistui vuonna 1950 Hämerannan monumentaalinen työ "Lappi".
Taiteellisen työnsä ohella Hämeranta toimi opettajana oppikouluissa vuosina 1949–1973. Hänen puolisonsa oli Toini Hämeranta (s. Auvinen). Hämerannalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1963.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 2011
Suomi–Ruotsi-maaottelu 2011 järjestettiin 9. syyskuuta ja 10. syyskuuta 2011 välisenä aikana Helsingissä. Kisoissa tehtiin uusi maailmanennätys, kun yleisössä tehtiin 31 kierrosta aaltoja katsomon ympäri.
Sansibarin laivaonnettomuus 2011
Sansibarin laivaonnettomuus tapahtui 10. syyskuuta 2011, kun yli 800 ihmistä kyydinnyt "Spice Islander I" -niminen lautta upposi Sansibarin saaristossa Tansanian rannikolla. Ainakin 240 ihmisen vahvistettiin kuolleen.
Lautta kulki Ungujan ja Pemban saarten väliä. Yli 100 ihmistä on yhä kateissa, mutta ainakin 620 ihmistä pelastettiin.
Kello 21.00 paikallista aikaa (UTC+2) MV" Spice Islander I" lähti purjehtimaan Ungujan satamasta kohti Pemban saarta pohjoiseen. Laivan uskotaan kaatuneen, kun se menetti moottorin tehoa. Sen kapasiteetti oli 45 miehistön jäsentä ja 645 matkustajaa, mutta kyydissä kerrotaan olleen yli 800 matkustajaa. "Spice Islander I" vajosi noin neljä tuntia lähdön jälkeen. Kyydissä olleista pelastettiin 620, joista 40 oli loukkaantunut vakavasti. Ihmisten lisäksi lautalla oli paljon lastia.
Andreas Peter Cornelius Sol
Andreas Peter Cornelius Sol (19. lokakuuta 1915 – 26. maaliskuuta 2016) oli syntyjään alankomaalainen, Indonesiassa työskennellyt roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jeesuksen Pyhän Sydämen lähetyssaarnaajien papiksi 10. elokuuta 1940 ja nimitettiin Amboinan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Regianan titulaaripiispaksi 10. joulukuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1964. Pääkonsekraattorina toimi Jacques Grent, jota avustivat Adrianus Djajasepoetra ja Nicolas Martinus Schneiders.
15. tammikuuta 1965 Solista tuli Amboinan piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. kesäkuuta 1994. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Jorge Enrique Lozano Zafra
Jorge Enrique Lozano Zafra (s. 13. huhtikuuta 1938 Bogotá) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bucaramangan hiippakuntaan 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Ocañan hiippakunnan piispaksi 28. kesäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Héctor Rueda Hernández, Rafael Sarmiento Peralta ja Darío Castrillón Hoyos.
Tuti Jusupova
Tuti Jusupova (; 1. heinäkuuta 1880? – 27. maaliskuuta 2015) oli uzbekistanilainen nainen, joka väitti olleensa yli 130-vuotias. Todisteena hänen iästään oli syntymätodistus vuodelta 1880 ja passi. Ikää ei kuitenkaan ole varmistettu, eikä Guinnessin ennätysten kirja ole kelpuuttanut häntä todisteiden puutteessa. Mikäli hänen ikänsä osoittautuu paikkansapitäväksi, hän olisi ollut reilusti vanhempi kuin todistetusti maailman vanhimmaksi elänyt Jeanne Calment. Ohjaaja Torenijaz Kalimbetov on vuonna 2010 tehnyt Jusupovasta dokumenttielokuvan "Svidetelnitsa treh vekov" (suom. ”Kolmen vuosisadan kokija”).
Baltasar Álvarez Restrepo
Baltasar Álvarez Restrepo (29. kesäkuuta 1901 – 26. maaliskuuta 1988) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1931 ja nimitettiin Manizalesin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Amyzonin titulaaripiispaksi 7. toukokuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta.
18. joulukuuta 1952 Álvarez Restrepo sai nimityksen Pereiran hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 1976. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Hüseyin Avni Aker Stadyumu
Hüseyin Avni Aker Stadyumu on jalkapallostadion, joka sijaitsee Turkissa Trabzonin kaupungissa. Stadion on avattu vuonna 1951 ja sen yleisökapasiteetti on 24 169. Se toimii paikallisen jalkapalloseura Trabzonsporin kotikenttänä.
Will Claye
Will Claye (s. 13. kesäkuuta 1991) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka on erikoistunut pituushyppyyn ja kolmiloikkaan.
NCAA:n mestaruuskisoissa 2009 Claye saavutti sisäradoilla pronssia pituushypyssä (787 cm) ja hopeaa kolmiloikassa (16,80 m) sekä ulkoradoilla yhdeksännen sijan pituushypyssä (789 cm) ja kultaa kolmiloikassa (2,5 m/s:n myötätuulessa 17,24 m; sallituissa oloissa alle 20-vuotiaiden Pohjois-Amerikan ennätys 17,19 m). Hän voitti 2009 myös alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden kolmiloikassa tuloksella 16,57. Seuraavana vuonna hän loikki NCAA:n mestaruuskilpailuissa ulkoradoilla kymmenenneksi (15,71 m). Vuonna 2011 Claye voitti NCAA:n mestaruuskilpailuissa hallissa hopeaa pituushypyssä (804 cm) ja kultaa kolmiloikassa (17,32 m) sekä ulkona pronssia pituushypyssä (820 cm) ja hopeaa kolmiloikassa (2,9 m/s:n myötätuulessa 17,62 m; sallituissa oloissa 17,35 m).
Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 2011 Claye voitti hopeaa sekä pituushypyssä (3,2 m/s:n myötätuulessa 819 cm) että kolmiloikassa (2,4 m/s:n myötätuulessa 17,09 m; sallituissa oloissa 17,06 m). Samana vuonna järjestetyissä Daegun MM-kisoissa hän oli yhdeksäs pituushypyssä tuloksella 810 cm ja voitti pronssia kolmiloikassa tuloksella 17,50 m. Hän sai Yhdysvaltojen hallimestaruuskilpailuissa 2012 kultaa kolmiloikassa ja hopeaa pituushypyssä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 804 ja voitti kultaa kolmiloikassa tuloksella 17,70 m. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 2012 Claye voitti hopeaa sekä pituushypyssä (2,3 m/s:n myötätuulessa 823 cm; sallituissa oloissa 822 cm) että kolmiloikassa (17,55 m). Lontoon olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä kolmanneksi tuloksella 812 cm ja kolmiloikassa toiseksi ennätyksellään 17,62 m. Edellinen molemmissa pituussuuntaisissa hyppylajeissa samoissa olympialaisissa mitaleille sijoittunut miesurheilija oli Naoto Tajima Berliinissä 1936.
Claye sijoittui Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa 2013 kolmiloikassa toiseksi. Moskovan MM-kilpailuissa hän sai pronssia tuloksella 17,52. Hän voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen-mestaruuden 2014. Saman vuoden Marrakechin maanosien cupissa hän oli pituushypyssä toinen ja kolmiloikassa kolmas. Hän voitti 2015 kotimaansa hallimestaruuden pituushypyssä ja sijoittui ulkoratojen Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa kolmiloikassa toiseksi. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Hän voitti 2016 Yhdysvaltojen-mestaruuden kolmiloikassa ja sai pituushypyssä pronssia. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kolmiloikassa hopeaa silloisella ennätystuloksellaan 17,76.
Claye voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen-mestaruuden Sacramentossa 2017 ennätyksellään 17,91. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa tuloksella 17.63. Hän voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen hallimestaruuden 2018. Hän voitti samana talvena sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa tuloksella 17,43.
Ulkoradoilla Claye on hypännyt pituutta 829 cm Athensissa 14. toukokuuta 2011. Sisäradoilla hän on hypännyt pituutta 824 cm Fayettevillessä 10. helmikuuta 2012 ja kolmiloikkaa 17,70 m Istanbulissa 11. maaliskuuta 2012.
Yhteinen vaimomme
Yhteinen vaimomme on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1956. Se perustuu Arijoutsin näytelmään "Mieheni taivaasta" (1950).
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat sotien jälkeisiin aikoihin, jolloin Kansanhuoltoministeriö säännösteli muun muassa elintarvikkeita. Kansanhuollon omahyväisen toimistopäällikön Jalmari Nevamaan (Eero Eloranta) vaimon Jennin (Marjatta Kallio) miesvainaja kapteeni Erkki J. Lahtinen (Kosti Klemelä) paljastuukin eläväksi, kun hän palaa sotavankeudesta. Rento kolmiodraama etenee Vaalan ohjauksessa sutkauksin höystettynä ja byrokratiaa pilkkaamalla.
Elokuvatarkastamo olisi halunnut tehdä melko suuria poistoja, joiden kohteeksi lopulta päätyi puoli minuuttia viranomaisten lahjottavuutta käsittelevää materiaalia.
Aikalaisarviot suhtautuivat elokuvaan nuivasti. Olavi Veistäjän ("Aamulehti") mukaan se ”olisi voinut olla pieni sensaatiokin 1940-luvun loppupuolella, mutta nyt sillä ei enää ole paljonkaan virkaa”. Samaa näkemystä edusti Leo Nordberg arviossaan "Uudessa Suomessa".
Kriitikko Arto Pajukallion mukaan elokuva on ollut vielä 1950-luvun puolivälissäkin rohkea peilatessaan aikansa moraalin venyvyyttä. Hän luonnehtii elokuvaa mustaksi komediaksi.
Oswald Worcesterläinen
Oswald Worcesterläinen (k. 992) oli Yorkin arkkipiispa vuodesta 971 kuolemaansa asti. Dunstan vihki hänet vuonna 961 Worcesterin piispaksi, jossa virassa hän pysyi myös arkkipiispaksi tultuaan. Useiden luostarien perustajana tunnetuksi tullut arkkipiispa kuoli vuonna 992 pestessään köyhien jalkoja ja pian tämän jälkeen hänen elämästään kirjoitettiin hagiografia ja hänet julistettiin pyhimykseksi.
Oswald syntyi tanskalaiseen perheeseen ja häntä opetti hänen setänsä Oda Canterburylainen. Hän oli sukua myös Oscytelille. Pappisvihkimyksen jälkeen hänet nimitettiin Winchesterin tuomiorovastiksi, mistä Oda lähetti hän Fleuryn luostariin Ranskaan munkiksi. Palattuaan Englantiin hänestä tuli Worcesterin piispa vuonna 961. Fleuryssä tapaamansa Germanus Winchesterläisen hän kutsui Englantiin ja lähetti hänet opetuslasten kanssa munkeiksi Worcesterista Westbury-on-Trymiin. Koska maa kuului kirkolle, hän oli huolissaan miten hänen seuraajansa suhtautuisivat munkkeihin. Æthelwine tarjosi hänelle Ramseyn saarta, jonne hän perusti luostarin noin 971. Mahdollisesti hän perusti myös Eveshamin, Riponin ja Deerhurstin luostarit. Ramseylle hän lahjoitti loisteliaan Raamatun painoksen ja seinävaatteita.
Hänen tärkeimpänä saavutuksenaan pidetään Worcesterin katedraalin papiston vaihtamista munkkeihin. Myöhemmät sukupolvet muistivat hänet Ramseyn luostarin perustamisesta ja rapistuneen Winchcomben luostarin uudelleen perustamisesta. Worcesterissa hän järjesti kirkon maaomaisuuden kolmeen "Oswaldslaw"-nimiseen läänitykseen.
Oswald vihittiin Yorkin arkkipiispaksi 971. Kuningas Edgarin seuraajaa valittaessa hänen sanotaan olleen Edvard Marttyyrin kannattaja, ehkä siitä syystä, että hän oli Ælfheren poliittinen vastustaja. Hän kutsui vuonna 985 Ramseyhyn luostariuudistuksen toteuttamisessa avustamaan Abbo Fleurylaisen, missä tämä toimi opettajana vuoteen 987.
Oswald kuoli uupumukseen 29. helmikuuta 992 ollessaan Worcesterissa pesemässä köyhien jalkoja, mikä kuului hänen tapoihinsa paaston aikana. Hänen hautajaisissaan ja haudalla kerrottiin tapahtuneen ihmeitä. Hänen muistopäivänsä on 28. helmikuuta. Hänen elämäkertansa kirjoitti Ramseyn luostarin munkki, joka saattoi olla Byrhtferth.
Avioliittoyhtiö
Avioliittoyhtiö on Hannu Lemisen ohjaama elokuva vuodelta 1942 ja hänen toinen ohjaustyönsä. Roolinimiä ei ole mainittu alkuteksteissä, ja osaa näyttelijöistä ei ole kreditoitu.
Elokuvan päähenkilö on arkkitehti Paavo Kannas (Tauno Palo), joka omistaa sisustukseen keskittyvän yrityksen. Naiset pyörivät hänen ympärillään. Hän ottaa työntekijäkseen ahkeran ja rumaksi arvioimansa naisen, joka yllättäen paljastuukin varsin sieväksi neitoseksi.
Aikalaisarvioissa elokuva saa sekä kiitosta että kritiikkiä. Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) piti elokuvaa ”onnistuneena kotimaisena elokuvakomediana”, kun taas Paula Talaskiven (Helsingin Sanomat) mielestä se oli ”ylen kevyt, harmiton ja tavanmukainen laitos, josta etsimälläkään ei löydä uutta virkistävää piirrettä”.
Tv-kriitikko Arto Pajukallio arvioi elokuvan kokemattoman ohjaajan väkinäiseksi ja sovinistiseksi komediaksi.
Héctor Rueda Hernández
Héctor Rueda Hernández (9. marraskuuta 1920 – 1. marraskuuta 2011) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. joulukuuta 1946 ja nimitettiin Bucaramangan hiippakunnan piispaksi 6. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Paupini.
14. joulukuuta 1974 Bucaramanga korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja Rueda Hernández jatkoi sen johtamista arkkipiispana. 7. marraskuuta 1991 hänet nimitettiin Medellínin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 1997.
Rueda Hernández osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Bronopoli
Bronopoli eli 2-bromi-2-nitro-1,3-propaanidioli (dioli) on palava orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, hajutonta, väritöntä tai valkoista, kiteistä ainetta. Sen kemiallinen kaava on CHBrNO ja rakennekaava HOCHCBr(NO)CHOH. Bronopolista käytetään myös nimeä "ß-bromi-ß-nitrotrimetyleeniglykoli".
Bronopolin moolimassa on 199,988 g/mol, sulamispiste 120–122 °C, tiheys 1,1
 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 52-51-7. Bronopoli liukenee veteen, alkoholeihin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja muihin poolisiin liuottimiin.
Ainetta käytetään teollisuudessa limaa tuottavien mikro-organismien torjunnassa sekä siemenviljan käsittelyssä. Bronopolia käytetään myös liimoissa ja maaleissa, puunsuoja-, pesu- ja desinfiointiaineissa sekä antiseptisenä säilöntäaineena kosmetiikka- ja hygieniatuotteissa.
Jorge Alberto Ossa Soto
Jorge Alberto Ossa Soto (s. 29. heinäkuuta 1956) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Istmina-Tadón hiippakuntaan 23. toukokuuta 1982 ja nimitettiin Florencian hiippakunnan piispaksi 21. tammikuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alonso Llano Ruiz, jota avustivat Luis Madrid Merlano ja José de Jesús Quintero Díaz.
15. heinäkuuta 2011 Ossa Soto sai nimityksen Santa Rosa de Ososin hiippakunnan piispaksi.
Alonso Llano Ruiz
Alonso Llano Ruiz (19. kesäkuuta 1931 Marulanda – 26. maaliskuuta 2015) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1973 ja nimitettiin Istmina-Tadón hiippakunnan piispaksi 5. toukokuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Gustavo Posada Peláez ja Jairo Jaramillo Monsalve.
Llano Ruiz jäi eläkkeelle 5. kesäkuuta 2010.
Diego Rubio
Diego Iván Rubio Köstner (s. 17. toukokuuta 1993 Santiago de Chile, Chile) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Primeira Ligan Sporting Clube de Portugalia.
Rubio edusti juniorivuosinaan Universidad Católicaa ja Colo-Coloa, jossa hänet nostettiin edustusjoukkueeseen tammikuussa 2011. 5. heinäkuuta 2011 Rubio allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen Sporting Clube de Portugalin kanssa. Hänestä maksettiin 1,5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Chilen A-maajoukkueessa Rubio teki ensiesiintymisensä 23. kesäkuuta 2011 Paraguayta vastaan.
Rubion isä Hugo ja veljet Eduardo ja Matías ovat kaikki tulleet myös tunnetuiksi jalkapalloilijoina. Lisäksi Chilen kaikkien aikojen menestyineimpiin jalkapalloilijoihin lukeutuva Iván Zamorano on hänen kummisetänsä.
Karl Marx -monumentti
Karl Marx -monumentti on Karl Marxille omistettu muistomerkki, joka sijaitsee Chemnitzin kaupungissa Saksassa. Muistomerkki pystytettiin vuonna 1971. Muistomerkki esittää Karl Marxin päätä, jonka takia paikalliset kutsuvat sitä nimellä "Nischel" eli pää. Veistoksen teki neuvostoliittolainen taiteilija Lev Kerbel. Muistomerkki on 7,1 metriä korkea (alustan kanssa 13 metriä korkea), ja se on valmistettu graniitista.
Hayley Erin
Hayley Erin (s. 13. heinäkuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten teini-ikäisen Abby Carltonin näyttelemisestä televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja" (2008–2010).
Erinin ensimmäinen näyttelijärooli oli vuonna 2004 televisiosarjan "Veljemme on nero" yhdessä jaksossa. Hänet nähtiin myös sketsisarjan "MADtv" kahdessa jaksossa. Hän teki esiintymisen myös Nickelodeonin televisiosarjassa "True Jackson".
Paolo Romeo
Paolo Romeo (s. 20. helmikuuta 1938 Acireale) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet ylennettiin 20. marraskuuta 2010 yhdeksi katolisen kirkon kardinaaleista.
Romeon vihki papiksi Acirealen hiippakuntaan Angelo Calabretta 18. maaliskuuta 1961, ja hänet nimitettiin Vulturian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Haitille 17. joulukuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Romeo nimitettiin 24. huhtikuuta 1990 apostoliseksi nuntiukseksi Kolumbiaan, 5. helmikuuta 1999 Kanadaan ja 17. huhtikuuta 2001 Italiaan ja San Marinoon. Hän sai 19. joulukuuta 2006 nimityksen Palermon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 10. helmikuuta 2007.
Romeo asetettiin 22. tammikuuta 2011 Santa Maria Odigitria dei Sicilianin kardinaalipapiksi.
José Soleibe Arbeláez
José Soleibe Arbeláez (s. 17. marraskuuta 1938) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cartagenan arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1963 ja nimitettiin Calin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sullectumin titulaaripiispaksi 19. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Isaías Duarte Cancino, jota avustivat Héctor Luis Gutiérrez Pabón ja Edgar de Jesús Garcia Gil.
6. joulukuuta 2002 Soleibe Arbeláez sai nimityksen Caldasin hiippakunnan piispaksi.
Marvin Ogunjimi
Marvin Ogunjimi (s. 12. lokakuuta 1987 Mechelen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaista Standard Liègeä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ogunjimi edusti Genkiä yhteensä kuuden kauden ajan, joista yhden välissä lainasopimuksella Waalwijkissa. Hän pelasi lainakautensa aikana 27 ottelua ja teki niissä 10 maalia. Palattuaan takaisin omistajaseuraansa kaudeksi 2008–2009 Ogunjimi nousi yhdeksi joukkueen luottopelaajista. Kauden 2010–2011 Genk päätti maan pääsarjamestaruuteen.
Ogunjimi teki ensiesiintymisensä Belgian maajoukkueessa 8. lokakuuta 2010 vuoden 2012 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Samaisessa ottelussa hän avasi myös maalitilinsä maajoukkueessa tehden joukkueensa molemmat osumat.
Isaías Duarte Cancino
Isaías Duarte Cancino (15. helmikuuta 1939 – 16. maaliskuuta 2002) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. joulukuuta 1963 ja nimitettiin 10. huhtikuuta 1985 Bucaramangan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Germania in Numidian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Héctor Rueda Hernández, jota avustivat Victor Manuel López Forero ja Juan Francisco Sarasti Jaramillo.
18. kesäkuuta 1988 Duarte Cancino sai nimityksen Apartadón hiippakunnan piispaksi ja 19. elokuuta 1995 Calin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän oli poliittisen sekä huumeisiin liittyvän väkivallan vastustaja ja kuoli henkirikoksen uhrina, kun hänet ammuttiin kirkon ulkopuolella hänen ollessaan 63-vuotias.
Carlos José Ruiseco Vieira
Carlos José Ruiseco Vieira (s. 20. lokakuuta 1935) on kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1960 ja nimitettiin Barranquillan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Febianan titulaaripiispaksi 10. joulukuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 1972. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway.
28. maaliskuuta 1977 Ruiseco Vieira sai nimityksen Monterían hiippakunnan piispaksi ja 23. syyskuuta 1983 Cartagenan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 24. lokakuuta 2005.
George Bovell
George Richard Bovell (s. 18. heinäkuuta 1983 Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen uimari. Hän on osallistunut olympialaisiin neljä kertaa, vuosina 2000, 2004, 2008 ja 2012. Vuonna 2004 hän voitti pronssia 200 metrin sekauinnissa ajalla 1.58,80. Lontoossa 2012 hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Barcelonan pitkän radan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kolmanneksi 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,51. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai pronssia 100 metrin sekauinnissa ajalla 51,66. Tämän lisäksi Bovell ui Pan-Amerikan kisoissa 2003 itselleen kaksi kultaista ja kaksi hopeista mitalia sekä 2007 yhden pronssin.
Bovell on opiskellut Auburnin yliopistossa, jossa hänen valmentajanaan toimi Brett Hawke. Georgen nuorempi veli Nicholas on myös ollut kilpauimari.
Sikorsky S-61
Sikorsky S-61 on Sikorskyn SH-3 Sea King -helikopterin siviiliversio. Siitä on kaksi mallia, S-61L ja S-61N. Ne ovat kaksi yleisimmin käytettyä liikennehelikopteria ja öljynporauslauttojen tukitoiminnoissa käytettyä helikopteria.
CASA CN-235
CASA/IPTN CN-235 on kaksimoottorinen kuljetuskone, jonka ovat kehittäneet yhdessä espanjalainen CASA ja indonesialainen IPTN paikallisliikennekoneeksi ja sotilaskuljetuksiin. Sen tärkeimpiä tehtäviä ovat merivalvonta, tiedustelu ja lentokuljetukset. Sen merkittävin käyttäjä on Turkki, jolla on 61 konetta.
Eurocup Formula Renault
Eurocup Formula Renault on Euroopassa ajettava formulasarja. Sarjassa ajetaan Formula Renault 2.0 -luokan Barazi-Epsilon-merkkisillä autoilla. Nykyisin sarja on osa Renault Sport Series -luokkaa.
Sarja perustettiin vuonna 1991 nimellä "Rencontres Internationales de Formule Renault". Vuonna 1993 sarjan nimeksi vakiintui Eurocup Formula Renault. Kaudesta 2000 lähtien sarja on ollut yksityyppiluokka. Vuosina 2000–2009 ainoa sallittu auto oli Tatuus FR2000 ja kaudella 2010 sen korvasi uusi Barazi-Epsilon EB01.
Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Jason Plato, Pedro de la Rosa, Olivier Couvreur, James Matthews, Cyrille Sauvage, Enrique Bernoldi, Jeffrey van Hooydonk, Bruno Besson, Gianmaria Bruni, Felipe Massa, Augusto Farfus, Eric Salignon, Esteban Guerrieri, Scott Speed, Kamui Kobayashi, Filipe Albuquerque, Brendon Hartley, Valtteri Bottas, Albert Costa, Kevin Korjus, Robin Frijns, Stoffel Vandoorne, Pierre Gasly, Nyck de Vries, Jack Aitken ja Lando Norris.
Eniten tallimestaruuksia on JD Motorsportilla, joka voitti mestaruuden seitsemän kertaa vuosina 1996–2000, 2003 ja 2006. Renault Sports on luvannut 200 000 euron rahapalkinnon sarjan mestarille.
Waterford
Waterford on kaupunki Munsterin provinssissa Irlannin etelärannikolla, ja se on maan viidenneksi suurin kaupunki. Kaupungin perustivat viikingit vuonna 914, ja se on siten maan vanhin kaupunki. Kaupungin linnoittaminen aloitettiin jo vuonna 1088, ja se jatkui vuosisatoja. Nykyään linnoituksesta on jäljellä kuusi tornia sekä osa muurista.
Waterfordin talouden perusta on sen satama, joka on yksi Irlannin parhaista. Myös kalastus on seudulle tärkeä elinkeino. Kuuluisaksi kaupunki on kuitenkin tullut Waterford-kristallista, jota on tehty 1700-luvulta lähtien.
Shannon (Irlannin kaupunki)
Shannon () on kaupunki Irlannissa. Se on saanut nimensä Shannon-nimisen joen mukaan, joka on lähistöllä. Kaupunki sijaitsee Claren kreivikunnassa. Se sai kaupungin aseman vuoden 1982 alusta. Kaupungin ohi kulkee N19-tie, joka poikkeaa N18-tiestä Limerickin ja Ennisin välillä.
Shannon rakennettiin 1960-luvulla Shannonin lentoaseman lähelle, ja se oli tarkoitettu lentoaseman ja lähiseudun teollisuuden työntekijöiden asuinkaupungiksi. Alkuaikoina kaupungin asukasluku ei kuitenkaan kasvanut suunniteltuun tahtiin monista syistä. Myöhemmin kehitystä on kuitenkin tapahtunut, ja väkiluku alkoi kasvaa 1990-luvulla, kun esimerkiksi palvelut ovat kohentuneet. Kaupungin väkiluku on 9 222.
Sligo
Sligo () on kaupunki Luoteis-Irlannissa Sligon kreivikunnassa. Kaupunkialueella asuu 17 892, esikaupungeissa 1 510. Kaupungin historia ulottuu kivikaudelle.
Morsiusvatukka
Morsiusvatukka ("Rubus deliciosus") on vadelman sukuinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen länsiosassa. Sitä kutsutaan siellä "Kalliovuorten vadelmaksi", . Kasvia viljellään myös Suomessa.
Morsiusvatukan lehdet muistuttavat viinimarjan lehtiä: ne ovat kolmiliuskaiset, mutta ainoana vatukkalajina lehdet eivät muodostu irrallisista lehdyköistä. Kukat ovat melko suuret ja valkoiset, marjat tummanpunaiset ja kiiltävät. Marjat ovat syötäviä, ja niistä voi tehdä hilloa.