hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valkorunkosembra
Valkorunkosembra ("Pinus albicaulis") on mäntyjen sukuun kuuluva havupuu, joka elää noin 500-vuotiaaksi ja kasvaa 10–20 metriä korkeaksi. Se on erittäin uhanalainen, ja sitä tavataan Pohjois-Amerikan läntisillä vuoristoalueilla.
Valkorunkosembra on hitaasti kasvava ja pitkäikäinen puu. Suotuisissa olosuhteissa se kasvaa 10–20 metriä korkeaksi, mutta levinneisyysalueen korkeusrajan tuntumassa se jää vain pensaaksi. Puu elää todennäköisesti noin 500-vuotiaaksi mutta kylmillä ja kuivilla alueilla mahdollisesti jopa tuhat vuotta. Se muistuttaa huomattavasti kalliovuortensembraa, vaikkakin niiden kävyt ovat erilaiset. Valkorunkosembran kaarna on nuorilla yksilöillä kalkinvalkoista ja ohutta. Vanhoilla yksilöillä se on paksua ja muodostaa ohuita harmaita suomumaisia muodostelmia. Neulaset ovat viiden ryppäissä ja 3–9 senttimetriä pitkiä. Ne ovat yleensä sinivihreitä ja hieman mutkalla.
Valkorunkosembra on yksikotinen, eli sillä on sekä hede- että emikukinto. Heteet kehittyvät latvuston uusille oksille ja levittävät siitepölyn heinäkuun ensimmäisellä puoliskolla. Emikukinnot ja kävyt kehittyvät latvaoksien kärkiin. Kävyt ovat munanmuotoisia tai lähes pyöreitä ja 3–8 senttimetriä pitkiä. Noin senttimetrin pitkät siemenet vapautuvat kävyistä vasta, kun kävyt ovat tippuneet ja alkaneet maatua.
Valkorunkosembraa kasvaa läntisen Pohjois-Amerikan vuoristoalueilla. Sitä tavataan vain korkeiden vuoristojen harjanteilla, joten sen levinneisyysalue ei ole yhtenäinen. Kanadassa sitä kasvaa Brittiläisen Kolumbian Rannikkovuorilla ja Albertan Kalliovuorilla. Yhdysvaltojen puolella levinneisyysalue jatkuu Kaskadeille Washingtoniin ja sieltä edelleen Kalifornian eteläosiin sekä Kalliovuorille Montanaan, Idahoon ja Wyomingiin.
Valoverho
Valoverho on optinen anturi esineiden tunnistamiseen. Laitteen luoman infrapunaverkon hajotessa laite suorittaa toiminnon, esimerkiksi katkaisee virran tai aiheuttaa hälytyksen. Tyypillisin käyttökohde valoverhoille on hissin ovi.
Tuutarin mäet
Tuutarin mäet () ovat jääkauden muodostama harjuryhmä Pietarin lounaispuolella Venäjällä. Nimityksen uskotaan perustuvan saamelaisperäiseen sanaan "tunturi".
Mäistä korkein on 176 metriin kohoava Äijänmäki eli Tuutarinmäki (ven. "Orehovaja"). Sen pohjoisosan muodostaa 147 metriä korkea Variksiinmäki (ven. "Voronja gora"), jolta avautuu näkymä Suomenlahdelle ja Pietariin. Äijänmäen länsipuolella sijaitsee Pietarin Kraasselan piiriin kuuluva Tuutarin (ven. "Možaiskaja") taajama sekä Villasinjärvi, jonka pinta on lähes sata metriä huipun alapuolella. Eräissä kartoissa korkeimmaksi kohdaksi on merkitty virheellisesti Variksiinmäki.
Katariina II:n aikana Äijänmäellä harjoitettiin metsästystä, ja sitä nimitettiin "Fasaanimäeksi". Keisarinnan rakennuttama metsästysmaja säilyi toiseen maailmansotaan asti. Sodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluja, jotka hävittivät alkuperäiset mänty- ja kuusimetsät.
Äijänmäen kaakkoispuolella sijaitsee 155 metriä korkea Mölkönmäki eli Kirkonmäki (ven. "Kirhgof"), jolla oli ennen sotaa Tuutarin luterilaisen seurakunnan kirkko. Nykyään siellä toimii Tuutari-park -niminen laskettelukeskus.
Tuutarin mäet ovat suojeltu luonnonmuistomerkki ja suosittu retkeilykohde. Niiden rinteillä kasvaa muun muassa vaahteraa ja saarnea. Paikoitellen on säilynyt pähkinäpensaita.
Luettelo pikkuplaneetoista: 120001–121000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
120001:stä ja päättyen 121000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Alan Wake’s American Nightmare
Alan Wake’s American Nightmare on Remedy Entertainmentin kehittämä kolmannen persoonan ammuntapeli ja psykologinen trilleri, joka julkaistiin Xbox Live Arcadessa helmikuussa 2012 ja Microsoft Windowsille toukokuussa. Peli ei ole jatko-osa "Alan Wakelle", vaikka siinä seikkailee sama henkilö. Peli sisältää tarinamoodin lisäksi Arcade-selviytymiskamppailun, jossa pelaajan pitää selvitä elossa aamuun asti pimeyden valtaamilta olennoilta.
"Alan Wake’s American Nightmare" käyttää samaa mekaniikkaa, joka löytyy alkuperäisestä "Alan Wakesta": Alanilla on taskulamppu, jolla täytyy osoittaa vihollisia ennen heidän ampumistaan. "American Nightmare" on enemmän taisteluun keskittynyt peli. Pelaajalla enemmän ammuksia ja monipuolisempia aseita, kuten konekivääri, naulapyssy, varsijousi ja flashbang-kranaatteja. Jotkut aseet pitää löytää laatikoista ennen kuin ne saa käyttöönsä. Laatikot saa auki vain jos on löytänyt tietyn määrän käsikirjoitussivuja. Kerättävät sivut olivat myös esillä alkuperäisesessä "Alan Wake" -pelissä, vaikka ne olivat vain lisämausteena tarinaan.
Peli sisältää myös Arcade-tilan, jossa Alan joutuu taistelemaan vihollisia vastaan, jotka tulevat vaikeutuvissa sarjoissa. Uusia Arcade-karttoja saa lisää sitä mukaa kun on läpäissyt edellisen Arcade-tason. Käytettävissä olevat aseet riippuvat siitä kuinka paljon pelaaja on löytänyt sivuja tarinamoodista.
Matthew Porretta uusii roolinsa Alan Wakena ja Mr Scratchinä ja Brett Madden on taas Alice Wake. Fred Berman uusii roolinsa Barry Wheelerinä.
Petri Alanko toimi pelin säveltäjänä edellisen pelin tavoin. Pelin lisensoitu musiikki sisältää muun muassa Kasabianin ”Club Foot” -kappaleen, jolla on keskeinen rooli pelin kerronnan kannalta. Edelliseenkin peliin kappaleita tehnyt suomalainen Poets of the Fall tekee paluun "American Nightmareen". Yhtye teki kaksi uutta kappaletta peliä varten: psykedeelisen ”The Happy Songin” ja rocktyylisen ”Balance Slays the Demon” -kappaleen Old Gods of Asgard -nimen alla.
"American Nightmare" sai positiivisen vastaanoton. IGN antoi pelille kahdeksan pistettä kymmenestä, ylistäen sen tuotannon ja toiminnan elementtejä, mutta kritisoi lyhyttä tarinan kestoa, oudosti kirjoitettua dialogia ja jännityksen puutetta. Julkaisuviikollaan peli oli myydyin Xbox Live Arcadessa.
Remedy Enterntainment on ilmoittanut, että "American Nightmare" ei ole viimeinen "Alan Wake" -peli ja että jatko-osa on kehityksessä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 121001–122000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
121001:stä ja päättyen 122000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 122001–123000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
122001:stä ja päättyen 123000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 123001–124000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
123001:stä ja päättyen 124000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Idahon osavaltionyliopisto
Idahon osavaltionyliopisto () on yliopisto Yhdysvalloissa, jonka kampus sijaitsee Pocatellon kaupungissa Idahossa. Siellä on noin 14 500 opiskelijaa.
Idahon akatemia perustettiin Pocatelloon vuonna 1901. Sille palkattiin neljä työntekijää, ja sen ensimmäiseen kampusalueeseen kuului kolmikerroksinen päärakennus ja 25-huoneinen miesten asuntola. Ensimmäisille kursseille syyskuussa 1902 osallistui 40 opiskelijaa. Ensimmäinen naisten asuntola avattiin 1906. Koulu hankki 1910 lisää maita kaupungilta ja muutti nimensä Idahon teknilliseksi instituutiksi (ITI) vuonna 1915.
ITI siirrettiin Idahon yliopiston alaisuuteen 1927 ja sai nimekseen Idahon yliopisto – Eteläinen osasto. Se erotettiin jälleen omaksi oppilaitoksekseen, kun 34 vuoden kampanja sen laajentamisesta neljävuotiseksi päättyi. Kuvernööri C. A. Robins allekirjoitti 1947 ehdotuksen muutoksesta, ja samalla koulu sai nimekseen Idaho State College (ISC). Siinä oli alkujaan kolme tiedekuntaa. ISC:ssä alettiin pian suuret rakennusurakat, ja sen kampukselle rakennettiin humanististen tieteiden tiedekunnan rakennus, liikuntahalli ja kirjasto.
Donald E. Walkerista tuli ISC:n rehtori 1960, ja hän kampanjoi sen muuttamisesta yliopistoksi. Kuvernööri Robert E. Smylie allekirjoitti 1963 ehdotuksen, jolla oppilaitoksesta tuli Idahon osavaltionyliopisto. Yliopisto laajeni fyysisesti edelleen 1960–1970-luvuilla, ja sinne rakennettiin uusia tiedekuntien rakennuksia, terveyskeskus ja monia muita rakennuksia. ISU:n tuet tippuivat 1970-luvun lopussa, minkä takia henkilökuntaa jouduttiin vähentämään, budjettia leikkaamaan ja opiskelijamaksuja nostamaan. Pocatellon kauppakamari aloitti 1983 Love ISU Week -kampanjan, jonka avulla se keräsi 75 000 dollaria stipendejä varten.
Entisestä Etelä-Dakotan yliopiston rehtorista Richard L. Bowenista tuli 1984 ISU:n rehtori. Hänen aikanaan yliopisto onnistui hankkimaan jälleen paremmin rahaa ja opiskelijamäärä peräti kaksinkertaistui.
Luettelo pikkuplaneetoista: 124001–125000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
124001:stä ja päättyen 125000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 125001–126000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
125001:stä ja päättyen 126000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 126001–127000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
126001:stä ja päättyen 127000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 127001–128000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
127001:stä ja päättyen 128000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 128001–129000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
128001:stä ja päättyen 129000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 129001–130000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
129001:stä ja päättyen 130000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Mäki
Mäki on ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta. Suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön teoksessaan "Puhdas maantiede" (1930) esittämässä, Suomen ja Viron oloja silmällä pitäen maisematieteellisiin tarkoituksiin laaditussa luokittelussa mäki on määritelty korkeudeltaan 20–50 metriä olevaksi kohoumaksi. Sitä matalampia ovat "kunnas" (korkeus alle 10 metriä) ja "kankare" (korkeus 10–20 metriä).
Paikannimissä ja yleiskielessä sana mäki voi esiintyä myös muunkorkuisten kohoumien yhteydessä. Sanan mäki muita merkityksiä suomen kielessä ovat huomattavan kalteva kohta maastossa eli rinne tai erityisesti laskettelupaikka. Yleiskielessä eräs mäkeä pienemmän kohouman synonyymi on edellä mainittujen ohella myös kukkula.
Geomorfologisina muodostumina monet moreenialueiden mäet Suomessa ja muilla jäätiköityneillä alueilla ovat drumliineja. Monissa sekä drumliini- että muun tyyppisissä mäissä on peruskallioalueilla kalliosydän.
Ahr
Ahr on joki Lounais-Saksan alueella. Joki on Reinin sivujoki, mihin se yhtyy Bonnin eteläpuolella.
Ahrjoen laakso on yksi pienimmistä Saksan kolmestatoista viininviljelyalueesta. Laakson jyrkät rinteen ovat tunnettuja punaviinistään. Viljelyalue ulottuu Bad Neuenahr-Ahrweilerista itään.
Lew Hitch
Lewis Rufus (Lew) Hitch (16. heinäkuuta 1929 Griggsville, Illinois – 8. helmikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa vuosina 1951–1957.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelanneen Hitchin varasi NBA:han 19. vuorolla Minneapolis Lakers. Kuuden vuoden pituisella NBA-urallaan Hitch pelasi Lakersin lisäksi Milwaukee Hawksissa, Rochester Royalsissa ja Philadelphia Warriorsissa. Kausilla 1951–1952 ja 1952–1953 hän voitti Lakersissa NBA:n mestaruuden.
Hitch kuoli 82-vuotiaana 8. helmikuuta 2012.
István Udvardi
István Udvardi (27. helmikuuta 1960 Budapest – 6. helmikuuta 2012) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Udvardi kuului Unkarin Moskovan kesäolympialaisissa 1980 pronssia voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kahdeksassa ottelussa tekemättä maaleja.
Udvardi kuoli 51-vuotiaana 6. helmikuuta 2012.
Tyler Bozak
Tyler Bozak (s. 19. maaliskuuta 1986 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura St. Louis Bluesia.
Bozak pelasi ennen ammattilaisuraansa vuodet 2004–2007 juniorisarja BCHL:ssä ja vuodet 2007–2009 yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet palkittiin vuonna 2007 Brett Hull Trophylla BCHA:n parhaana pistemiehenä ja hän oli voittamassa vuonna 2008 WCHA:n mestaruutta Denverin yliopiston joukkueessa.
Bozak ei saanut , vaan hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin vapaana pelaajana huhtikuussa 2009. Hän pelasi kauden 2009–2010 osaksi NHL:ssä, 37 ottelua, ja osaksi AHL:n Toronto Marliesissa, 32 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 14. lokakuuta 2009, jolloin Maple Leafs kohtasi Colorado Avalanchen, ja teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 14. tammikuuta 2010, jolloin Maple Leafs kohtasi Philadelphia Flyersin. Kausi 2010–2011 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä.
Celestial Season
Celestial Season on vuonna 1992 perustettu alankomaalainen death/doom metal -yhtye. Yhtye on kotimaansa johtavia doom metal -yhtyeitä ja se tunnetaan jousisoittimien käyttämisestä musiikissaan. Uransa keskivaiheilla yhtye vaihtoi tyyliään groove metalin ja stoner metalin välimaastoon ja hajosi, mutta vuonna 2011 Celestial Season perustettiin uudelleen doom/death metal -yhtyeenä.
Celestial Season perustettiin vuonna 1992. Siitä tuli nopeasti kotimaansa johtavia metalliyhtyeitä, kun seuraavana vuonna julkaistiin debyyttialbumi "Forever Scarlet Passion". Sillä yhtye soitti death/doom metalia, johon kaksi viulistia toi lisäväriä. Seuraava levy "Solar Lovers" sisälsi joitakin groove metal -vaikutteita. Kokoonpanomuutosten ja "Sonic Orb" EP:n myötä yhtye lähti kiertueelle The Gatheringin lämmittelijänä. Yhtyeen tyyli oli muuttunut suuresti: laulaja Stefan Ruiters oli luopunut murinalaulusta, ja stoner ja groove metal -vaikutteet olivat pinnalla muutamien space rock -elementtien kanssa.
Yhtye levytti säännöllisesti, kunnes vuonna 2001 Celestial Season päätti lopettaa. Muusikon urasta ei saanut riittävää elantoa kustannuksiin nähden ja yhtyeen jäsenet päättivät keskittyä leipätöihinsä. Vuosikymmen myöhemmin yhtyeen kitaristi Pim van Zanen kirjoitti uusia kappaleita ja sai idean Celestial Seasonin uudelleenperustamisesta. Näin tapahtui ja osittain uusilla jäsenillä miehitetty kokoonpano alkoi harjoitella uutta kiertuetta varten vuodelle 2012, jolla on tarkoitus esittää "Solar Lovers" -albumi kokonaisuudessaan livenä.
Yhtyeen kotisivut
Voipuu
Voipuu tai karite ("Vitellaria paradoxa") on sapotillakasvien ("Sapotaceae") heimoon kuuluva puulaji, joka kasvaa Länsi- ja Keski-Afrikassa. Se on sukunsa ainoa laji. Voipuun siemeniä kutsutaan usein karitepähkinöiksi, vaikka ne eivät olekaan varsinaisia pähkinöitä. Siemenistä valmistetaan karitevoita, jota käytetään kosmetiikassa ja elintarvikkeena.
Voipuu on pienehkö puu, joka kasvaa tavallisesti noin 10–15 metriä korkeaksi. Se voi kasvaa suurimmillaan noin 25 metriä korkeaksi ja rungon läpimitaltaan noin metrin levyiseksi. Latvus on yleensä pyöreähkö. Kaarna on paksua ja pitkittäin syvän uurteista. Puu tuottaa paksua valkoista maitiaisnestettä.
Lehdet ovat asettuneet kierteisesti versojen kärkiin. Lehtilavat ovat pitkänpyöreitä, 12–25 senttimetriä pitkiä, 4–7 senttimetriä leveitä ja aaltolaitaisia. Lehdet ovat aluksi puhjetessaan ruskeanpunaisen karvapeitteisiä ja myöhemmin tummanvihreitä, kaljuja ja nahkeapintaisia. Lehtiruodit ovat 5–15 senttimetriä pitkiä.
Kukinnot kehittyvät lehtihankoihin. Kukinnossa on tavallisesti 30–40 kukkaa, joskus enemmänkin. Kukat ovat kaksineuvoisia ja hyönteispölytteisiä. Terälehtiä on yleensä kahdeksan. Kukat ovat 1,5 senttimetriä halkaisijaltaan ja väriltään valkoisia tai kellertävän valkoisia. Kukkia ympäröivät kalvomaiset ruskeat esilehdet, jotka varisevat ennen kukkien aukeamista.
Hedelmä on soikea 5–8 senttimetriä pitkä ja 3–4 cm leveä väriltään keltainen tai keltavihreä marja. Hedelmissä on tavallisesti vain yksi soikea tai pyöreähkö siemen, jota usein kutsutaan pähkinäksi. Siementä ympäröi hauraus kiiltäväpintainen siemenkuori. Monet linnut ja nisäkkäät syövät puun makeita hedelmiä ja levittävät siten siemeniä. Hedelmien kypsyminen kestää 4–6 kuukautta. Voipuu alkaa kantaa hedelmää 15–20 vuoden iässä.
Voipuu kasvaa villinä Länsi-Afrikan savannialueella. Sitä kasvaa noin 500–700 kilometrin levyisellä vyöhykkeellä Senegalista Sudaniin ja Etiopian sekä Uganda läntisiin osiin. Se on mantereen sisäosien kasvi, ja vain Nigeriassa ja Ghanassa sen kasvualueet ulottuvat alle 50 kilometrin päähän Guineanlahden rannikolta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee voipuun vaarantuneeksi. Lajin suurimmat uhat ovat sen laajamittainen käyttö ja elinympäristöjen heikentyminen.
Voipuu on lähinnä trooppisten savannien laji. Sitä kasvaa 100–600 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen elinalueiden vuoden keskimääräinen lämpötila on 25–29 °C. Laji viihtyy hiekkaisilla ja savisilla mailla.
Voipuun siemenistä puristettu karitevoi on yksi merkittävimpiä läntisessä Afrikassa käytettyjä kasvirasvoja. Karitevoi muistuttaa koostumukseltaan palmuöljyä, mutta voipuuta voidaan kasvattaa selvästi kuivemmilla alueilla kuin öljypalmua. Nykyään karitevoita käytetään laajalti muuallakin maailmassa sekä ruoka-aineena että kosmetiikan ja hygieniatuotteiden raaka-aineena. Myös hedelmän maltoa käytetään ihmisravintona.
Karitevoita ja muita puusta tehtyjä valmisteita on käytetty perinteisesti lääkinnässä. Useita kasvin osia on myös käytetty kotieläinten rehuna. Kasvin maitiaisnesteestä on valmistettu liimaa. Puuta on lisäksi käytetty puutavarana ja polttopuuna.
Espanjan vastarintaliike
Espanjan vastarintaliike on Espanjan sisällissodan päättymisen jälkeen kenraali Francisco Francon sotilasdiktatuuria vastaan taistelleiden sissiryhmien yhteisnimitys. Suurin osa entistä tasavaltalaishallitusta kannattaneista ryhmistä toimi maanpaossa Ranskasta käsin. Toisen maailmansodan aikana ne osallistuivat myös Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan ja vapauttivat sodan loppuvaiheessa useita kaupunkeja Lounais-Ranskassa, jossa liittoutuneiden joukot eivät taistelleet.
Espanjan vastarintaliikkeen suurin operaatio oli hyökkäys Val d’Aranin laaksoon lokakuussa 1944, mutta Francon joukot ajoivat sissit takaisin Ranskaan kymmenen päivää kestäneiden taistelujen jälkeen. Vastarintaliikkeen viimeiset merkittävät osat vetäytyivät Espanjasta vuonna 1952, kun toivoa liittoutuneiden avusta Francoa vastaan ei enää ollut. Tämän jälkeen Espanjan vuoristoalueille jääneet pienet ryhmät taistelivat enää hajanaisesti oman hengissäpysymisensä puolesta ilman yhtenäistä organisaatiota. Sissiryhmien taistelu päättyi 1960-luvun puoliväliin mennessä.
Toimintansa aikana Espanjan vastarintaliike sai huomattavaa tukea siviiliväestöltä niillä alueilla, joilla liike toimi aktiivisesti. Tämä johti hallituksen joukkojen julmuuksiin siviiliväestöä vastaan, minkä seurauksena vastarinta alkoi hiipua. Hallituksen sanomalehdissä ja radiossa ei sisseistä kerrottu yleensä mitään, joten monilla alueilla Espanjassa siviilit eivät edes tienneet heidän olemassaolostaan. Poliittisesti vastarintaliike koostui pääasiassa kommunisteista, sosialisteista ja anarkisteista. Merkittävin yksittäinen ryhmittymä muodostui anarkosyndikalistisen ammattiliiton CNT:n jäsenistä.
Aarno Ahtaja
Aarno Veli Ahtaja (alk. Ahlgrén, 21. lokakuuta 1898 Turku – 5. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä Helsingissä vuonna 1928.
Ahtaja opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1921–1923 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1924–1927 sekä 1934.
Ahtajan katsotaan saaneen vaikutteita A. W. Finchiltä, mutta hän kehitti omintakeisen, impressionismia lähellä olleen maalaustyylin. Hänen teoksissaan olivat keskeisessä osassa maisemat ja kaupunkikuvat, joista tunnettuja ovat muun muassa Loviisan kaupunkia ja Ruoveden järvimaisemia kuvaavat aiheet. Uransa loppupuolella hän maalasi myös Välimeren maihin liittyviä aiheita.
Ahtaja toimi opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1940–1952. Vuonna 1962 Ahtajalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Mike Bibby
Michael "Mike" Bibby (s. 13. huhtikuuta 1978, Cherry Hill, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan New York Knicksissä. Bibby oli 2. varaus vuonna 1998.
Vancouver Grizzlies varasi Arizonan yliopistossa pelanneen Bibbyn toisena pelaajana vuoden . Hänet myytiin kahden kauden jälkeen Sacramento Kingsiin, samoihin aikoihin kun Grizzlies muutti Kanadan puolelta Yhdysvaltoihin, Memphisiin.
Bibby pelasi Sacramentossa kahdeksan kauden ajan, jolloin hänet kaupattiin toistamiseen, tällä kertaa Atlanta Hawksiin. Kolmea Hawks-kautta on seurannut lyhyet jaksot Washington Wizardsissa, Miami Heatissa sekä New York Knicksissä.
Kirjonaamapöllönen
Kirjonaamapöllönen ("Ptilopsis granti") on jokseenkin pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikassa päiväntasaajan eteläpuolisissa maissa. Sitä on aiemmin pidetty valkonaamapöllösen ("P. leucopsis") alalajina mutta nykyisin ne katsotaan yleensä eri lajeiksi.
Se on 22–28 cm pitkä ja painaa 185–220 grammaa. Se on yläpuolelta harmaa mustin juovin, ja hartiahöyhenissä on valkoisia täpliä. Alapuolelta se on vaalea ja siinä on tummia juovia. Valkoista naamaa reunustaa musta reunus, ja suurien oranssien silmien ympärillä on mustaa. Päässä on kaksi korvatupsua. Nuorilla linnuilla naama on harmaa.
Se ääntelee nopein pulputtavin huhuilusarjoin, yleensä yöaikaan ja toistaen.
Sen esiintymisalue ulottuu Gabonista itään ja etelään Keniaan ja Namibiaan sekä Etelä-Afrikan pohjoisosiin. Linnun elinpiiriä on savanni ja kuiva metsä. Yleensä sen näkee yksin tai pareittain. Se saalistaa suuri selkärangattomia ja toisinaan pieniä nisäkkäitä, lintuja ja liskoja.
Se munii tavallisesti jonkun toisen linnun vanhaan pesään. Poikueeseen kuuluu kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 30 päivää. Nuoret linnut lähtevät pesästä noin kuukauden kuluttua kuoriutumisesta.
Linnulla on erikoinen kyky muuttaa ulkonäköään vaaran uhatessa. Se voi paisuttaa ruumistaan karkottaakseen muut pöllöt, tai se voi kaventaa itsensä näyttääkseen puun oksalta.
Samuel Aranda
Samuel Aranda (s. 1979 Santa Coloma de Gramenet, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen valokuvaaja. Hän työskentelee Tunisiassa freelancekuvaajana.
Arandan valokuva jemeniläisestä naisesta, joka pitää sylissään haavoittunutta sukulaistaan, valittiin vuonna 2012 vuoden 2011 lehtikuvaksi.
Biel/Bienne
Biel/Bienne (, , virallisesti Biel/Bienne) on kaupunki Luoteis-Sveitsissä, Bernin kantonissa, Bieljärven rannalla.
Kaupunki on virallisesti kaksikielinen, mistä syystä kaupungin nimi on kaksiosainen. Kaupungin asukasmäärä on noin 55 000. Yli puolet kaupunkilaisista on saksankielisiä.
Moottoritie A5 kulkee Bielin kautta, ja moottoritiet A6 ja A16 alkavat Bielistä. Kaupungista on rautatieyhteys viiteen suuntaan: Berniin, Bieljärven kahta puolta Neuchâteliin, La Chaux-de-Fonds'iin sekä Grenchenin kautta Solothurniin ja Delémontiin.
Manta (nimi)
Manta on suomalainen naisen etunimi, jonka alkuperänä on kansainvälinen, alkujaan latinalainen nimi Amanda. Amanda tarkoittaa ystävällistä tai rakastettavaa. Manta-nimi on Väestörekisterikeskuksen mukaan annettu vuoden 2015 loppuun mennessä 273 henkilölle.
Josep Clotet Ruiz
Josep Clotet Ruiz (s. 28. huhtikuuta 1977) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Maaliskuusta 2018 lähtien hän on toiminut Birmingham Cityn apuvalmentajana.
Clotet Ruizin pelaajaura jäi vaatimattomaksi, ja hän aloitti valmentamisen jo vuonna 2004 UE Figueresn peräsimessä. Hän valmensi seuraa kaksi kautta ja siirtyi kesällä 2006 RCD Espanyolin organisaatioon A-juniorien päävalmentajaksi. Hän valmensi kaudella 2008–2009 UE Miapuestaa, kunnes palasi Espanyolin palvelukseen II-joukkueen päävalmentajaksi.
Tammikuussa 2010 Clotet Ruiz siirtyi valmentamaan Ruotsiin, kun hänestä tuli Malmön apulaisvalmentaja. Yhdessä Roland Nilssonin kanssa hän luotsasi Malmön Ruotsin mestariksi kaudella 2010. Kauden jälkeen hän siirtyi Halmstads BK:n päävalmentajaksi. Kausi 2011 sujui kuitenkin murheellisesti, ja lopulta Clotet Ruiz sai potkut heinäkuussa 2011.
Lokakuussa 2011 Clotet Ruizista tuli norjalaisen Vikingin valmentaja. Hän vastaa edustusmiehistön harjoitukista ja valmentamisesta Åge Hareiden kantaessa päävastuun seuran valmennustoiminnasta. Hareiden saatua potkut tehtävästään kesäkuun alussa 2012 Clotet Ruiz ilmoitti myös jättävänsä seuran. Pian ilmoituksensa jälkeen hänestä tuli Málaga CF:n reservijoukkueen päävalmentaja. Hän valmensi Málagan organisaatiossa kauden 2012/13 ajan onnistumatta nostamaan seuraa Tercera Divisiónista.
Marraskuussa 2013 Clotet Ruiz siirtyi Swansea Cityn organisaatioon akatemiakonsultin tehtäviin. Huhtikuussa 2014 Clotet Ruiz siirtyi Swansean edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Päävalmentaja Garry Monkin saatua potkut joulukuussa 2015, myös Clotet Ruiz jätti seuran.
Kesäkuussa 2016 Clotet Ruiz jatkoi yhteistyötään Garry Monkin kanssa siirtyen hänen valmennustiimiinsä Leeds Unitedin joukkueeseen. He luotsasivat Leedsin Mestaruussarjan seitsemänneksi kaudella 2016/17. Monkin jätettyä kauden päätteeksi seuran ja Thomas Christiansenin tultua uudeksi päävalmentajaksi, myös Clotet Ruiz lähti Leedsistä. Heinäkuussa 2017 hän aloitti Oxford Unitedin päävalmentajana. Pesti päättyi potkuihin jo tammikuussa 2018.
Maaliskuussa 2018 Cloter Ruizista tuli jälleen Garry Monkin apuvalmentaja, tällä kertaa Birmingham Cityssä.
SS Kyros
SS Kyros oli Ruotsissa vuonna 1859 valmistunut rahtilaiva, jonka saksalainen sukellusvene UC-58 ("Karl Vesper") upotti ensimmäisen maailmansodan aikana 18. toukokuuta 1917. Alus oli lähtenyt liikkeelle 12. toukokuuta ja oli matkalla Ruotsin Öregrundista Suomeen, jäätilanteen mukaan joko Porin Mäntyluotoon tai Raumalle. Sen lastina oli 285 tonnia tupakkaa, konjakkia, likööriä, simpukankuoria, emaliastioita ja laivamoottorin höyrypannu.
Alus pysähtyi 16. toukokuuta jään reunaan Ahvenanmaan pohjoispuolella, jossa sukellusvene UC-58 havaitsi sen ja ilmoitti upottavansa sen, koska se kuljetti salakuljetustavaraa. Lähellä oli toinen alus "Pauline", joka myös uhattiin upottaa, ja sen miehistö käskettiin "Kyrokselle". Kyros komennettiin saksalaisen miehistön alaisuudessa kohti Saksaa. Matkan aikana vastaan tuli muun muassa "Lizzie", johon Kyroksen miehistö komennettiin. Kyros upotettiin 19. toukokuuta 1917. Samalla upposi myös "Hl. Kjell". Lizzie ja miehistö jatkoivat Saksaan Swinemündeen.
Laivan löysi jo vuonna 1996 viistokaikuluotaimella Raumanmeren Hylky-Team, jota johtaa sukeltaja Pasi Rytkönen. Löydöstä kuitenkin tiedotettiin vasta helmikuussa 2012. Alus makaa 80 metrin syvyydessä. Se on tarkoitus puhdistaa mudasta ja nostaa sen lastina olevaa tavaraa. Alueella on useita muitakin hylkyjä.
Rahtiasiakirjojen mukaan aluksessa on 15 laatikollista likööriä ja 50 laatikkoa konjakkia.
Simon Spies
Simon Ove Christian Oglivie Spies (1. syyskuuta 1921 Helsingør – 16. huhtikuuta 1984 Rungsted) oli tanskalainen liikemies, joka parhaiten tunnettiin 1956 perustamastaan matkatoimisto Spies Rejseristä. Yritys saavutti nopeasti menestystä ja laajeni huomattavasti. Aluksi se järjesti halpoja laiva- ja linja-automatkoja Mallorcalle, mutta 1960-luvulla se osti tanskalaisen lentoyhtiön konkurssipesän ja aloitti tilauslennot etelän lomakohteisiin Conair of Scandinavia -nimen alla.
Spies herätti aikanaan runsaasti huomiota värikkäiden elämäntapojensa ja tempauksiensa ansiosta. Esimerkiksi teatteriin mennessään hänellä oli tapana ostaa kolme pääsylippua, yhden itselleen, kävelykepilleen ja koiralleen.
Spies Rejser, kuten sen suurin tanskalainen kilpailija, on myöhemmin yhdistymisen kautta päätynyt osaksi MyTravel Groupia. Markkinointinimenä Spies on silti yhä käytössä.
Vuonna 2013 Simon Spiesistä on tehty elokuva 'Spies & Glistrup', jossa toinen päähenkilö on populistinen tanskalaispoliitkko Mogens Glistrup.
Nenê (jalkapalloilija)
Anderson Luis de Carvalho, kutsumanimeltään Nenê, (s. 19. heinäkuuta 1981) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikentän vasen laita tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä brasilialaista Vasco da Gamaa, johon hän siirtyi vuonna 2015.
Hänet tunnetaan erityisesti loistavasta kyvystään antaa vapaa- ja rangaistuspotkuja.
Okeechobeejärvi
Okeechobeejärvi on Yhdysvalloissa Floridassa Evergladesin kosteikkoalueen pohjoisreunalla sijaitseva järvi. Se on laajuudeltaan noin 1 900 neliökilometriä, ja se on hyvin matala, enimmillään 3,7 metriä syvä. Painanteeseen vanhalle merenpohjalle syntynyt järvi on Evergladesin tärkein makean veden varasto. Sillä ei ole luontaista laskujokea, vaan vedet virtaavat järvestä kohti merta kosteikkojen läpi ja 1950-luvulta lähtien kaivettuja kastelukanavia pitkin.
UC-58
SM UC-58 oli Saksan keisarikunnan laivaston tyypin UC II miinasukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa. Sen päällikköinä toimivat Karl Vesper (1917–1918) ja Kurt Schwarz (1918).
"UC-58" osui sodan aikana useisiin ruotsalaisaluksiin: "Adolph Meyer", "August", "Cleo", "Evard", "Elianna", "Erik", "Eriksholm", "Göta" (p.), "Kjell", "Kyros", "Lizzie" (p.), "Märta" (p.), "Olga", "Pauline", "Therese". Lisäksi sen osumien kohteeksi joutui venäläisiä, brittiläisiä ja yhdysvaltalainen alus.
Alus antautui Ranskalle 1918 ja sen ura päättyi Cherbourgissa 1921 romutukseen.
Henry D. Washburn
Henry Dana Washburn (28. maaliskuuta 1832 Windsor, Vermont – 26. tammikuuta 1871 Clinton, Indiana) oli yhdysvaltalainen poliitikko, kenraali ja tutkimusmatkailija.
Washburn syntyi Windsorin kaupungissa Vermontissa. Hän kouluttautui parkitsijaksi ja nahkuriksi ja toimi opettajana muutama vuosia. Washburn muutti 1850 Vermillionin piirikuntaan, Indianaan. Hän opiskeli New Yorkissa lakia ja sai 1853 luvan harjoittaa lakimiehen ammattia. Washburn aukaisi 1854 lakitoimiston Indianan Newport. Myöhemmin samana vuonna hän meni naimisiin Serena Nebekerin kanssa, ja he asuivat Newportissa, missä syntyi heille myös neljä lasta.
Yhdysvaltain sisällissodan alussa 1861 Washburn kokosi Terre Hautessa vapaaehtoisia, jotka liitettiin Illinoisin 18. vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin. Washburn oli osastonsa johtaja, ja heinäkuussa 1862 hänet ylennettiin everstiksi ja koko rykmentin komentajaksi. Hänen alaisuudessaan rykmentti osallistui Vicksburgin ja Cedar Creekin taisteluihin. Washburnin palvelusarvo oli kenraalimajuri.
Washburn oli jo sota-aikana päättänyt hakea edustajainhuoneeseen. Hän oli myös saanut lomaa kampanjoinnin ajaksi. Washburn valittiin edustajainhuoneeseen, ja hän aloitti uransa siellä vapauduttuaan armeijasta 26. syyskuuta 1865. Hänet valittiin uudelleen edustajainhuoneeseen 1866, ja hän istui siellä lopulta maaliskuulle 1869. Washburn ei hakeutunut enää kolmannelle kaudelle sota-ajan takia heikentyneen terveytensä vuoksi.
Washburn haki presidentti Ulysses S. Grantilta Montanan maanmittauslaitoksen johtajan paikkaa, ja hänet nimitettiin virkaan 17. huhtikuuta 1869. Washburn osallistui 1870 Yellowstoneen suuntautuneen retkikunnan muodostamiseen, ja hän olikin lopulta retkikunnan johtaja. Hän kylmettyi tutkimusmatkan aikana, kun hän oli muun retkikunnan kanssa etsimässä eksynyttä Truman C. Evertsiä Yellowstonejärven eteläpuolelta. Washburn joutui jättämään Montanan tammikuussa 1871, ja sairastumisestaan huolimatta pystyi kirjoittamaan raportin tutkimusmatkasta. Kuun lopulla Washburn saapui appensa kotiin Indianan Clintoniin, missä hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin.
Nicola Barker
Nicola Barker (30. maaliskuuta 1966 Ely, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen romaanikirjailija.
Barker syntyi Englannissa mutta vietti osan lapsuudestaan Etelä-Afrikassa. Hän palasi Englantiin vuonna 1980 perheensä kanssa. Useimmiten Barker kertoo kärsivistä tai eriskummallisista ihmisistä arkisissa tilanteissa.
Natriumjodidi
Natriumjodidi (NaI) on natrium- ja jodidi-ioneista muodostunut epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä, säteilyilmaisimissa ja orgaanisessa synteesissä.
Natriumjodidi on huoneenlämpötilassa värittömiä kuutiollisia kiteitä. Kiteet muuttuvat ilman vaikutuksesta kellertäviksi, koska jodidi-ioni hapettuu jodiksi. Yhdiste on hyvin hygroskooppinen ja liukenee runsaasti veteen. Liukenemistapahtuma on eksoterminen. Veden lisäksi myös monet orgaaniset yhdisteet, kuten metanoli, etanoli ja asetoni, liuottavat natriumjodidia. Natriumjodidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, kuten dihydraatti NaI·2HO.
Natriumjodidia valmistetaan pääasiassa neutraloimalla vetyjodidiliuoksia natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin avulla. Sitä voidaan valmistaa myös rautajodidien ja natriumkarbonaatin välisellä reaktiolla. Natriumjodidi erotetaan haihduttamalla liuoksesta ja tuote on tyypillisimmin dihydraattina tai pentahydraattina.
Natriumjodidia käytetään jodin puutostilan hoidossa ja sitä voidaan lisätä myös ruokasuolaan. Sitä käytetään myös eläinlääketieteessä. Muita käyttökohteita ovat tuikeilmaisimet, valokuvaus, orgaanisten yhdisteiden valmistus ja pilvien kylväminen. Lääketieteessä natriumjodidia, joka sisältää jodin isotooppia I käytetään kilpirauhastutkimuksissa.
Suuri attraktori
Suuri attraktori on merkittävä painovoima-anomalia galaksienvälisessä avaruudessa, Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukon alueella. Sen massa on yhtä suuri kuin yli 10 000 Linnunradan massaa, ja se vaikuttaakin miljoonien valovuosien säteellä olevien galaksien, muun muassa Linnunradan ja Andromedan, liikkeeseen. Aiemmin uskottiin, että suuri attraktori aiheuttaa pimeän virtauksen, mutta nykytiedon mukaan ilmiö vaikuttaa myös havaittavan maailmankaikkeuden ulkopuolella.
Ensimmäiset havainnot suuren attraktorin mahdollisesta olemassaolosta tehtiin vuosina 1973 ja 1978. Attraktorin sijainti määritettiin vasta vuonna 1986, ja sen etäisyydeksi Maasta laskettiin 150-250 miljoonaa valovuotta. Koska attraktori sijaitsee lähellä yötaivaan aluetta, jonka havainnointia Linnunrata häiritsee (eli ns. "Zone of Avoidance"), sitä on hyvin vaikeaa tutkia näkyvän valon aallonpituuksilla. Tiedetään kuitenkin, että Kulmaviivoittimen galaksijoukko on hyvin lähellä suuren attraktorin keskustaa. Shapleyn superjoukko taas on Maasta katsottuna suuren attraktorin takana.
Hobart International
Hobart International ("Hobartin kansainvälinen tennisturnaus") on tenniksen naisten ammattilaisturnaus Hobartissa, Australiassa. Turnaus on järjestetty vuosittain vuodesta 1994 alkaen, osana WTA-kiertuetta. Turnauksen kategoria on International, ja aiemmin se oli Tier IV. Turnauksen pelialustana toimii kova ulkokenttä, ja se pelataan kauden ensimmäistä Grand Slam -turnausta, Australian avoimia, edeltävällä viikolla.
Turnaus pelataan Hobart International Tennis Centressä. Turnauksen nimikkosponsoreita ovat olleet Moorilla Wines, ANZ ja Schweppes. Turnauksessa on pelannut vuosien varrella monia huippupelaajia, kuten maailmanlistan ykköset Kim Clijsters, Justine Henin ja Serena Williams. Muita turnaukseen osallistuneita huippupelaajia ovat Australian avointen ja Wimbledonin semifinalisti Zheng Jie, sekä nykyiset/entiset Top 10 -pelaajat Viktoryja Azarenka, Jelena Dokić, Alicia Molik, Flavia Pennetta, Chanda Rubin, Patty Schnyder, Samantha Stosur ja Vera Zvonarjova.
Hobart International pelattiin aiemmin Rebound Ace -alustalla, kuten myös Australian avoimet vuoteen 2007 asti. Kun Australian avoimet vaihtoi pelialustan Plexicushioniin, kaikkien Australian Open Seriesin turnausten vaadittiin myös vaihtavan alustan Plexicushioniin. Hobart International säilytti kuitenkin Rebound Acen. Tennis Australia ilmoitti, että Hobartin täytyy tehdä merkittäviä parannuksia tenniskeskukseen, mukaan lukien kenttien uudelleenpäällystäminen Plexicushionilla sekä istumapaikkojen parantaminen, säilyttääkseen turnauksensa. Domain Tennis Centre uudelleenpäällysti kenttänsä loppuvuodesta 2008, ajoissa vuoden 2009 turnausta varten.
Vuoden 2009 puolivaiheilla, Tasmanian hallitus myönsi 2,25 miljoonaa dollaria Domain Tennis Centren kehittämiseen vuosina 2009–2010. Tämä päätös varmisti Hobartin turnauksen säilymisen. Ennen vuoden 2010 kaksinpelin finaalia, Tennis Australian edustajat, yhdessä turnausjohtaja Michael Robertsin kanssa, ilmoittivat, että turnauksen tulevaisuus on turvattu vuoteen 2013 asti.
Vuonna 2009, Domain Tennis Centreä alettiin kehittämään turnauksen tulevaisuuden varmistamiseksi. Ensimmäiseen kehitysvaiheeseen kuului pohjoisen katsomon purkaminen uuden yritysvieraskatsomon tieltä, sekä uusi lehdistön aitio keskuskentän eteläpäätyyn. Tämä valmistui ennen vuoden 2010 turnausta. Toinen kehitysvaihe oli rakentaa uudet pysyvät katsomot kentän itä- ja länsisivuille, lisäten istumapaikkojen määrää noin 1000:sta 2800:aan. Kehityshanke oli valmis vuoden 2011 turnaukseen mennessä.
Neitsyen superjoukko
Neitsyen superjoukko (tunnetaan myös nimellä Paikallinen superjoukko) on useasta galaksijoukosta koostuva epäsäännöllinen superjoukko, johon kuuluvat mm. Maffein ryhmä ja Paikallinen ryhmä (johon kuuluu mm. kotigalaksimme Linnunrata). Neitsyen superjoukkoon kuuluu ainakin 100 galaksijoukkoa, ja sen halkaisija on ainakin 110 miljoonaa valovuotta. Neitsyen superjoukko on yksi havaittavan maailmankaikkeuden miljoonista superjoukoista. Superjoukko on myös osa vielä suurempaa kokonaisuutta, Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmää.
Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko
Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko (tai lyhyemmin Vesikäärmeen superjoukko), on Neitsyen superjoukkoa (johon myös paikallinen ryhmä kuuluu) lähinnä oleva toinen superjoukko. Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukko on erittäin lähellä suurta attraktoria, erittäin voimakasta painovoima-anomaliaa. Superjoukkoon kuuluu ainakin neljä merkittävän kokoista galaksijoukkoa, jotka tunnetaan nimillä A3526, A3565, A3574 ja A3581.
Shapleyn superjoukko
Shapleyn superjoukko havaittavan maailmankaikkeuden suurin tunnettu superjoukko (muttei silti suurin tunnettu rakenne). Sen etäisyys omasta superjoukostamme, Neitsyen superjoukosta on noin 650 miljoonaa valovuotta. Superjoukko on nimetty tähtitieteilijä Harlow Shapleyn mukaan.
Viktor Kozin
Viktor Mihailovitš Kozin (, s. 22. helmikuuta 1953 Sita, Venäjän Habarovskin aluepiiri) on venäläinen tutkija, tekniikan tohtori, professori, laivanrakennusinsinööri ja jäänmurtamisen resonanssimenetelmän keksijä. Hän sai keksijänä Venäjän federaation palkinnon vuonna 2000. Hän on ollut Venäjän Luonnontieteiden akatemian jäsen vuodesta 2008 lähtien.
Kozin valmistui Komsomolsk-na-Amuren polyteknisestä yliopistosta vuonna 1975 ja suoritti sen jälkeen tutkijakoulutuksen Gorkin eli nykyisen Nižni Novgorodin polyteknisessä instituutissa valmistuen vuonna 1983. Opintojensa aikana hän työskenteli ensin Nikolajevsk-na-Amuren telakalla vuonna 1974 ja vuodesta 1975 lähtien hän opetti Komsomolsk-na-Amuren polyteknisessä yliopistossa.
Kozin nimitettiin professoriksi vuonna 1996. Hän on saanut monta palkintoa akateemisista ja tieteellisistä saavutuksista, kuten alusten statiikan ja dynamiikan tutkimisesta, alusten suunnittelusta, hydrauliikan ja hydromekaniikan tutkimisesta sekä alusten ja sukellusveneiden rakentamisesta. Hän on kirjoittanut kaksi oppikirjaa alusten suunnittelusta ja 12 teosta alusten suunnittelun opetustavoista. Kozinin julkaisujen yhteismäärä on yli 500. Hän on pitänyt 35 esitelmää kansainvälisissä konferensseissa ja julkaissut kahdeksan monografiaa. Kirjallisen tuotannon lisäksi Kozin on kunnostautunut keksijänä: hänellä on yli 320 patenttia keksintöihinsä.
Luola-aukkohämähäkki
Luola-aukkohämähäkki eli luolahämähäkki ("Meta menardi") on kookas, luolissa viihtyvä hämähäkkilaji. Suomen kansallisessa uhanalaisluokituksessa se arvioitiin vuonna 2000 erittäin uhanalaiseksi (EN) ja vuonna 2010 vaarantuneeksi (VU).
Luola-aukkohämähäkki on kookas, kauttaaltaan punaruskea tai kellanruskea hämähäkki. Sen ruumis on 10–17 mm pitkä ja naaraat ovat hieman koirasta kookkaampia. Lisäksi raajat ovat pitkät. Takaruumis on naaraalla melko pullea, koiraalla enemmän pitkänomainen. Siinä on tummia poikkijuovia ja usein kaksi laajaa, tummaa täplää. Eturuumis on ruskea ja silmien ympäriltä tummempi. Raajat ovat punaruskeat ja niissä on mustia poikkivöitä.
Nimensä mukaisesti laji elää luolissa, kellareissa ja tunneleissa. Yhteisenä piirteenä on elinpaikan pimeys, kosteus ja jatkuvasti nollan yläpuolella pysyvä lämpötila. Hämähäkki oleskelee lähellä kattoa ja pyydystää siellä liikkuvia selkärangattomia, etenkin tuhatjalkaisia ja kotiloita. Se kutoo laajan, läpimitaltaan 20–30 cm verkon, muttei käytä sitä aktiivisesti saalistamiseen. Saalistamansa eläimet se kuitenkin ripustaa roikkumaan verkosta. Hämähäkit parittelevat keväällä ja naaras munii kutomaansa pallomaiseen munakoteloon, jota se vartioi kuolemaansa saakka. Poikaset poistuvat munakotelosta kuitenkin vasta seuraavana keväänä. Osa poikasista jää alkuperäiseen elinpaikkaan ja osa poistuu sieltä etsimään uutta sopivaa luolaa. Aikuiset hämähäkit ovat valonarkoja, mutta poikaset hakeutuvat valoa kohti.
Luola-aukkohämähäkkiä tavataan laajalti Euraasiassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Suomessa sitä tavataan harvinaisena ainoastaan Ahvenanmaalla sekä Turun lähellä.
Holographic Versatile Disc
Holographic Versatile Disc eli HVD on levyformaatti, jonka on kehittänyt HSD Forum. Se on yksi formaateista, joita on suunniteltu korvaamaan Blu-ray. HVD -levyt perustuvat holograafisen levyn luentaan lasersäteillä. Levyä luetaan vihreällä sekä punaisella säteellä. Vihreä laser lukee datan levyn ylemmältä kerrokselta, punaista käytetään paikantamaan raita CD-tyyliseltä kerrokselta. HVD-levyihin on teoriassa mahdollista tallentaa 6 teratavua tietoa. Ensimmäiset 100 GB:n HVD -levyt julkistettiin vuonna 2007, mutta niitä ei tuotu markkinoille. Niille asetettiin useita julkaisupäivämääriä, joista kaikki on ohitettu. Formaatti on silti edelleen kehityksessä.
Sirpaleista koottu
Sirpaleista koottu on Kristiina Wheelerin 15. helmikuuta 2012 julkaistu toinen ja samalla ensimmäinen suomenkielinen albumi.
Albumin ensimmäinen single "Kiitos kun muistit" julkaistiin jo lokakuussa 2010 ja se oli myös toinen Napapiirin sankarit -elokuvan tunnuskappaleista. Toinen single "Ihanaa" julkaistiin toukokuussa 2011 ja se nousi mm. YleX:n soittolistalle. Kolmas single "Sininen sydän" julkaistiin syyskuussa 2011, joka sai rinnalleen kampanjan The Voice -radiokanavalla. Voicen nettisivuille sai lähettää omia rakkaustarinoitaan, joista Wheeler valitsi viisi eniten häntä itseään koskettanutta tarinaa kappaleen musiikkivideolle.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31.
Fundynlahti
Fundynlahti on Atlantin valtamereen kuuluva merialue, joka sijaitsee Kanadassa Nova Scotian ja New Brunswickin välissä. Se on pinta-alaltaan 9300 neliökilometriä.
Merenlahdessa ja erityisesti sen koillispään jyrkänteiden rajaamissa poukamissa merenpinnan taso vaihtelee vuoroveden vuoksi ennätyksellisen paljon, jopa 21 metriä. Passamaquoddynlahdella on tutkittu vuosikymmeniä vuorovedenvaihtelun hyödyntämistä energiantuotannossa.
Usini
Usini on kunta Italiassa Sardinian saarella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 412 asukasta (vuonna 2015), ja sen pinta-ala on 30,67 neliökilometriä.
Karl Friedrich von Gärtner
Karl Friedrich von Gärtner, myös C.F.Gaertn. ja Gaertn.f. (1. toukokuuta 1772 Göppingen – 1. syyskuuta 1850 Calw) oli saksalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Karl Friedrich von Gärtner isä oli Joseph Gärtner (1732-1791), kasvitieteilijä ja Pietarin kasvitieteellisen puutarhan johtaja. Karl Friedrich von Gärtner opiskeli lääketiedettä Jenassa, Göttingenissä ja Tübingenissä. Hän avasi lääkärinvastaanoton Calwissa 1796. Vuonna 1800 hän sulki vastaanottonsa ja päätti keskittyä kasvitieteeseen.
Vuonna 1802 hän teki tutkimusmatkan Englantiiin, Ranskaan ja Alankomaihin. Noin vuodesta 1824 alkaen hän tutki kasvien hedelmöittymistä.
Vuonna 1826 hänet valittiin jäseneksi Saksan tiedeakatemia Leopoldinaan () ja hänet aateloitiin 1846. Vuonna 1849 hänet valittiin myös Alankomaiden tiedeakatemian () jäseneksi.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1959
Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Oslossa 14.–15. helmikuuta 1959. Suomalaiset Juhani Järvinen ja Toivo Salonen ottivat kaksi ensimmäistä sijaa. Tämä on viimeinen suomalaisten saavuttama yleisluistelijoiden maailmanmestaruus.
Hiroshi Hara
Hiroshi Hara (, s. 1936 Kawasaki, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen arkkitehti.
Hara valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1959 ja toimi myöhemmin professorina samassa yliopistossa ja Tōyō-yliopistossa. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuulunevat Yamato International -yhtiön pääkonttori Tokiossa (valmistunut 1986), Osakan Umeda Sky Building -kaksoistorni näköalatasanteineen (1993), uusi Kioton rautatieasema (1997) ja Sapporo Dome -areena Sapporossa Hokkaidōlla. Hän on suunnitellut uransa aikana myös yksityistaloja ja muita julkisia rakennuksia, kuten kouluja, taidemuseoita ja muun muassa Miyagin prefektuurin kirjaston.
Hara tunnetaan myös arkkitehtuuria käsittelevistä kirjoituksistaan. Niihin kuuluvat esimerkiksi "Kenchiku ni nani ga kanō ka" (1967, ”mikä on mahdollista arkkitehtuurissa?”), "Kūkan: kinō kara yōsō e" (1987, ”tilat: toiminnoista vaikutelmiin”) ja "Shūraku e no tabi" (1987, ”matka kyliin”).
Pissa (Keski-Afrikan tasavalta)
Pissa on kylä Lobayen prefektuurissa, Keski-Afrikan tasavallassa. Se sijaitsee lounaaseen pääkaupungista Banguista lähellä Kongon demokraattisen tasavallan rajaa.
Arvi Mäenpää
Mäenpää opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1918–1920. Hänet tunnetaan erityisesti piirtäjänä ja akvarellimaisemien maalaajana. Mäenpään teokset ovat useimmiten pienikokoisia miniatyyrejä, joiden tyyli ja aiheet edustavat humoristista kansankuvausta. Hänen pääaiheensa oli pohjalainen kylä ja sen elämänmeno. Hän kuvasi muun muassa ruokotonta elämää, humalatilaa ja ihmisten välisiä ristiriitoja. Hän käsitteli usein myös naisen ja miehen välisiä suhteita ja pohjalaisen naisen vahvaa asemaa. Mäenpään lukuisiin miniatyyreihin sisältyy runsaasti pohjalaisen arkipäivän ja kansantapojen ja kuvausta, usein lempeällä huumorilla sävytettynä.
Kauppaneuvos Frithjof Tikanoja (1877–1964) oli Mäenpään taiteen suuri tukija. Tikanojan taidekokoelmassa onkin yli 400 Mäenpään teosta. Kuvataiteen ohella Mäenpää oli lahjakas kirjoittaja, pakinoitsija ja novellisti. Hän julkaisi kirjoituksiaan muun muassa teoksessa "Suomen päivän nousu: kertomuksia 1918 Suomen sodasta".
Vuonna 1963 Mäenpäälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Davis Cup 2012
Davis Cup 2012 oli 101:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Espanja.
Otteluparien arvonta suoritettiin 21. syyskuuta 2011 Bangkokissa, Thaimaassa.
Mestaruuden voitti Tšekki, joka voitti loppuottelussa Espanjan 3–2. Voitto oli maan ensimmäinen.
Kukkahämähäkki
Kukkahämähäkki ("Misumena vatia") on yleinen ja melko kookas rapuhämähäkkeihin lukeutuva hämähäkkilaji.
Kukkahämähäkin naaras on kookas, 9–11 mm pitkä. Koiras huomattavasti pienempi, vain 3–4 mm:n pituinen. Naaras on lähes yksivärinen, vain takaruumiin sivuilla saattaa olla punaiset juovat tai täplät. Erikoisena piirteenä aikuinen naaras kykenee vaihtamaan väriään keltaisesta valkoiseen ympäristönsä mukaan. Myös vihertävänsävyisiä yksilöitä tavataan ja nuoret kukkahämähäkit ovat vihreitä. Hämähäkin värin vaihtumiseen kuluu pari vuorokautta. Koiraan eturuumis ja etummaiset raajat ovat laajalti tummanruskeat ja takaruumiin selkäpuolella on kaksi punaruskeaa pitkittäisjuovaa. Muilta osin koiras on kellertävä tai valkoinen. Kaksi etummaista raajaparia ovat huomattavasti taaempia raajoja pitemmät ja väijyvä hämähäkki pitää niitä leveälti ojennettuna ruumiin sivuilla.
Laajalti levinnyt laji, jota tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, Aasian pohjoisosissa sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa sitä tavataan ainakin eteläiseen Lappiin saakka, mutta laji on selvästi yleisempi maan eteläosissa.
Kukkahämähäkit elävät niityillä, kedoilla, tienpientareilla ja muilla avoimilla paikolla. Heimolleen tyypilliseen tapaan se ei kudo pyyntiverkkoa vaan saalistaa väijymällä. Hämähäkki istuu kukassa suojavärinsä turvin ja odottaa kukkaan lentävää hyönteistä. Tavallisimmin hämähäkin tapaa valkoisesta tai keltaisesta kukasta, mutta sen havaitseminen on vaikeaa, ellei hämähäkin väri satu poikkeamaan kukan väristä. Kukkahämähäkit parittelevat alkukesällä ja naaras munii munat seitistä tekemäänsä munakoteloon, jonka se piilottaa kasvien lehtien väliin. Poikaset talvehtivat karikkeen joukossa ja aikuistuvat seuraavana keväänä.
Hämähäkin värinmuutoksen mahdollistava kemia on monimutkaista, eikä mekanismia tunneta kovin hyvin.