hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Abd-ul-Hamid I
Abd-ul-Hamid I (20. maaliskuuta 1725 – 7. huhtikuuta 1789) oli Osmanien valtakunnan sulttaani 1774–1789. Hän syntyi Istanbulissa sulttaani Ahmed III:n ja sulttaanitar Rabia Semin pojaksi. Hän opiskeli nuoruudessaan äitinsä johdolla ja perehtyi mm. historiaan ja kalligrafiaan.
Abd-ul-Hamid nousi Osmanien valtakunnan valtaistuimelle, kun hänen veljensä sulttaani Mustafa III kuoli sydänkohtaukseen 21. lokakuuta 1774. Hän seurasi tarkoin hallintonsa toimintaa ja halusi kehittää maan sotavoimia. Niinpä janitsaarijoukkoja ja merivoimia ryhdyttiin nykyaikaistamaan ja armeijaan perustettiin uudet tykistöjoukot. Abd-ul-Hamid voitti kansan suosion puolelleen johdettuaan Istanbulin palokuntaa vuoden 1782 palon sammutustöissä. Hän sai lempeytensä ja hartautensa ansiosta lisänimen "Veli" eli ’pyhimys’.
Abd-ul-Hamid kuoli 64 vuoden iässä vuonna 1789, ja hänet haudattiin Topkapin palatsiin Istanbulissa.
Lionel William Wiglesworth
Lionel William Wiglesworth (1865–1901) oli brittiläinen lintutieteilijä, joka tutki Kaakkois-Aasian ja Polynesian linnustoa.
Wiglesworth julkaisi yhdessä Adolf Bernard Meyerin kanssa teoksen "The Birds of Celebes and the Neighbouring Islands" (Berliini 1898). He kuvailivat yhdessä useita uusia lintulajeja, muun muassa ruskocelebesinmesikon ("Myza celebensis") ja tiheikköhedelmäkyyhkyn ("Ptilinopus subgularis").
Selkätunturi
Selkätunturi () on tunturi Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Tunturi sijaitsee lähellä Norjan rajaa Petsamon taajamasta luoteeseen. Selkätunturin länsipuolella on Pikku Näsykkäjärvi, eteläpuolella Näsykkäjärvi, idässä Saarijärvi ja pohjoispuolella Aittajärventunturi. Tunturin eteläosan korkein huippu on 292 metriä korkea ja pohjoisosan 291 metriä korkea. Selkätunturi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa.
Kivitunturi
Kivitunturi () on tunturi Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Tunturi sijaitsee aivan Norjan rajan tuntumassa. Tunturin länsipuolella virtaa Norjan vastaisen rajan muodostava Vuoremijoki ja tunturin itäpuolella on Näsykkäjärvi. Tunturin huippu yltää 257 metrin korkeuteen. Kivitunturi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa.
Hansadutta Swami
Hansadutta Swami (Hans Kary; s. 27. toukokuuta 1941 Braunschweig, Saksa) on Yhdysvalloissa asuva entinen Krishna-liikkeen (ISKCON) guru. Hänestä tuli Prabhupadan oppilas maaliskuussa 1967. Hansadutta Swami levitti liikkeen toimintaa useisiin maihin ja organisoi Prabhupadan kirjojen levitystä useilla kielillä.
Vuonna 1977 Prabhupadan kuoltua Hansadutta Swamista tuli yksi liikkeen johtajista. Hänet kuitenkin erotettiin tehtävistään vuonna 1983. Hän kärsi sydänkohtauksen vuonna 2003.
Useita kirjojakin julkaissut Hansadutta Swami jatkaa yhä hengellistä uraansa Prabhupadan jalanjäljissä. Hänen nykyinen asuinpaikkansa on Kalifornian Cloverdale.
Swami on paitsi kirjoittanut, myös levyttänyt – häneltä ilmestyi rockalbumi "Nice but Dead".
Sulkapallo kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisisten sulkapallo järjestettiin 24. heinäkuuta – 1. elokuuta 1996 Atlantassa. Tapahtumia oli viisi: miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit sekä sekanelinpeli. Sulkapalloon osallitui 192 urheilijaa (96 miestä ja naista) 37 eri maasta. Nuorin osanottaja oli Mia Audina (16 vuotta ja 338 päivää) Puolasta ja vanhin Diana Koleva-Tsvetanova (36 vuotta ja 276 päivää) Bulgariasta.
Hawayo Takata
Hawayo Hiromi Takata (; 24. joulukuuta 1900 – 11. joulukuuta 1980) oli havaijinjapanilainen, joka vaikutti reiki-uskomushoidon leviämiseen länsimaihin.
Takata syntyi Kauailla japanilaiseen perheeseen ja työskenteli jo nuorena. Jäätyään leskeksi vuonna 1930 hän joutui taas työskentelemään paljon elättääkseen itsensä ja kaksi lastaan. Kun hänen siskonsa kuoli, hän lähti Japaniin välittämään viestiä sinne palanneille vanhemmilleen. Samalla Takata etsi apua omiin vakaviin terveysongelmiinsa, joista hän oli jo Havaijilla kärsinyt.
Japanissa Takata tutustui reikiin, jonka hän koki parantaneen terveysongelmansa. Hän oli vakuuttunut hoidon tuloksista, ja päätti itse opiskella reikiä. Takata sai opetusta Chujiro Hayashilta. Vuonna 1938 hänestä tuli kolmastoista ja viimeinen Hayashin kouluttama ns. reikimestari. Vuonna 1937 Havaijille palannut Takata sai Hayashilta apua reikin markkinoimisessa alueella.
Vuodesta 1970 alkaen Takata koulutti 22 reikimestaria. Hän harjoitti reikiä vuosikymmenten ajan ja sai asiakkaita eri puolilta maailmaa.
Lorenzo Patané
Lorenzo Patané (s. 20. marraskuuta 1976) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. sarjassa Lemmen viemää, hahmona Robert Saalfeld.
Baseball kesäolympialaisissa 2008
Vuoden 2008 kesäolympialaisten baseball järjestettiin 13.–23. elokuuta 2008 Pekingissä, Kiinassa. Baseballiin osallistui kahdeksan eri maata. Urheilijoita oli yhteensä 191. Nuorin osanottaja oli Brett Lawrie (18 vuotta ja 208 päivää) ja vanhin Rhéal Cormier (41 vuotta ja 144 päivää). Naiset eivät kilpailleet baseballissa, vaan softballissa. Baseball oli toistaiseksi viimeisen kerran mukana olympiaohjelmassa.
Veijalainen
Veijalainen on suomalainen sukunimi.
Lucius Artorius Castus
Lucius Artorius Castus (100-luku jaa.) oli roomalainen upseeri, jonka on arveltu voineen olla legendojen kuningas Arthurin historiallinen esikuva.
Artorius Castuksen sotilasuraa tunnetaan läheltä Splitiä (Kroatia) löydettyjen latinankielisten tekstipalasten perusteella.
Vesa Wiik
Vesa Wiik on suomalainen nyrkkeilijä.
Wiik saavutti pronssia Tampereen EM-kilpailuissa 1981 60 kg:n sarjassa. Hän voitti neljännesvälieräottelussa tanskalaisen Gert Bo Jacobsenin tuomariäänin 5–0 ja puolivälierässä Jugoslavian Dragan Dimicin 3–2. Välieräottelussa hän hävisi Neuvostoliiton Viktor Rybakoville kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Wiik voitti Suomen-mestaruuden 60 kg:n sarjassa 1981. SM-hopeaa hän sai 54 kg:n sarjassa 1979 ja 60-kiloisissa 1982. SM-pronssia hän saavutti 54 kg:n painoluokassa 1978 sekä 60-kiloisissa 1983 ja 1984. Hän edusti Lapin Lukkoa ja Rovaniemen Reipasta.
Nikatorit
Nikatorit (Nicatoridae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu vain yksi suku nikatorit ("Nicator"), joka tunnettiin aikaisemmin nimellä bulbulilepinkäiset. Nikatoreihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Heimon taksonominen asema on epäselvä. Alunperin nikatorien katsottiin kuuluvan lepinkäisiin tai afrikanlepinkäisiin. 1920-luvulla lajit sijoitettiin bulbuleihin ja tästä heimosta se erotettiin omakseen 2000-luvulla DNA-tutkimusten osoittaessa, että lajit eivät muodosta monofyleettistä ryhmää bulbuleiden kanssa.
Nikatoreja tavataan Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta. Väritykseltään heimon lajit ovat tyypillisesti oliivivihreitä. Nikatorien nokka on suurikokoinen ja koukkupäinen ja niiden ravintoa ovat hyönteiset.
Think Visual
Think Visual on The Kinksin marraskuussa 1986 julkaistu 22. studioalbumi. Se oli samalla yhtyeen ensimmäinen London Recordsille tehty albumi.
Albumin kansikuvassa on jäljitelmä Auguste Rodinin kuuluisasta veistoksesta "Ajattelija".A-puoli
B-puoli
Pussy (täsmennyssivu)
Pussy voi viitata seuraaviin paikkoihin ja asioihin:
Isonuhruhapero
Isonuhruhapero ("Russula vinososordida") on Suomessa varsin yleinen ja satoisa ja kookas kangasmaiden sieni. Se on hyvä ruokasieni, mutta omana lajinaan se on tunnustettu vasta vuonna 2000. Sitä on käytetty aikapäiviä mietona kookkaana haperona ravinnoksi.
Sienen lakin kelmu on yleensä kellertävän oranssi ja sen erityistuntomerkki on, että se irtoaa erttäin helposti lähes keskustaan asti. Tässä se eroa esimerkiksi kangashaperosta ja isohaperosta. Heltat ovat kutakuinkin vaalenkellertävät. Malto harmaantuu, muttei niin voimakkaasti kuin kangashaperolla ja viinihaperolla. Heltat ovat kolotyviset, lähes irtotyviset. Jalan tyveen ilmaantuu tavallisesti likaisenkeltaista värimuutosta.
Sieni on monina vuosina satoisa ja ruokaisa jas sitä voi käyttää muiden mietojen haperoiden tapaan ryöppäämättä. Kyseessä ei ole kauppasieni Suomessa.
Rikkalapio
Rikkalapio eli kihveli on siivousväline. Rikkalapion kanssa käytetään yleensä harjaa. Rikkalapioita valmistetaan yleensä muovista tai metallista.
Kaitfors
Kaitfors on Perhonjoessa oleva vesivoimalaitos Kruunupyyn kunnassa, lähellä Alavetelin kirkonkylää. Kaitfors on myös paikan- ja koskennimi samalla alueella.
Kaitforsin voimalaitos sijaitsee Perhonjoen keskijuoksun järvialueen alapäässä, noin 30 kilometriä jokisuulta ylävirtaan. Voimalaitos on otettu käyttöön vuonna 1983. Alueelle rakennetun Sääkskosken säännöstelypadon kautta osa vedestä ohjataan joen vanhaan, "kuivaan uomaan". Säännöstelypadon ohi on rakennettu kalaportaat kalojen ja nahkiaisten kudulle nousun mahdollistamiseksi.
Perhonjoen alueella oli enimmillään yli 120 myllyä 1800-luvulla. Vanhimmat tiedot vesisahasta tai sahamyllystä ovat vuodelta 1621.
Dima Slobodeniouk
Dima Slobodeniouk tai Slobodenjuk (Димa Слободенюк; s. 1975, Дмитрий eli Dmitri ) on suomalainen, venäläissyntyinen kapellimestari, joka tuli Suomeen 16-vuotiaana.
Dima Slobodeniouk aloitti viulunsoiton opinnot Moskovassa ja jatkoi niitä Keski-Suomen Konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa. Sibelius-Akatemian kapellimestariluokalla hän opiskeli Leif Segerstamin, Jorma Panulan ja Atso Almilan oppilaana. Slobodeniouk sijoittui 2002 kolmen parhaan joukkoon Lontoon kansainvälisessä Donatella Flick -kapellimestarikilpailussa.
Slobodeniouk oli Kymi Sinfoniettan ja Vaasan kaupunginorkesterin päävierailija 2004–2006. Vuosina 2005–2008 hän oli Oulu Sinfonian taiteellinen johtaja. Vuonna 2013 hän aloitti Galician sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana, ja syksyllä 2016 Sinfonia Lahden ylikapellimestarina ja orkesterin vuosittaisen Sibelius-festivaalin taiteellisena johtajana. Hän on toiminut Korsholman musiikkijuhlien taiteellisena johtajana 2007 ja 2009.
Slobodeniouk on vieraillut johtamassa useimpia suomalaisia orkestereita ja lisäksi Pohjoismaissa, Saksassa ja Englannissa. Hän on johtanut usein Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Slobodeniouk on levyttänyt BIS-levymerkille mm. Sebastian Fagerlundin musiikkia.
Kajsa
Kajsa on ruotsinkielinen naisen etunimi, jonka suomenkielinen vastine on Kaisa. Molemmat nimet ovat Katariina-nimen lyhentymiä. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Kajsan nimipäivä on 25. marraskuuta, Katariinan päivänä. Suomessa nimi Kajsa on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan 429 henkilölle.
Seututie 756
Seututie 756 on Kokkolan kaupungissa Keski-Pohjanmaalla valtatieltä 8 (E8) Ykspihlajan suurteollisuusalueelle ja Kokkolan satamaan johtava seututie. Tien pituus on 4,4 kilometriä. Tie on rakennettu vuosina 2005–2007. Tie palvelee myös muiden Kokkolan teollisuusalueiden liikennettä sekä yhdistää seututien 749 valtatie kahdeksaan.
Seututie 756 rakennettiin yhdistämään Kokkolan satama teollisuusalueineen suoraan valtatieverkkoon sekä siirtämään satamaan suuntautuva raskas liikenne pois asuinalueiden ja Kokkolan keskustan läpi kulkevilta katuyhteyksiltä. Näillä yhteyksillä liikkui vuorokaudessa muun muassa 110 rekkalastia vaarallisia aineita.
Satamatien valmistuttua tavoitteet saavutettiin vain osittain. Liikenteen siirryttyä satamatielle satamatien ja valtatien 8 liikennevaloliittymän välitysongelmista johtuen satamaan suuntautuva liikenne käytti osin edelleen vanhoja reittejä.
Liikenteen sujuvuutta parantamaan rakennettiin vuosina 2008–2009 valtatielle 8 satamatien liittymäkohtaan kiertoliittymä. Kiertoliittymän valmistumisen jälkeen liikenne liittymässä on sujuvoitunut huomattavasti.
Valtatien 8 kiertoliittymästä satamatie kulkee läpi Mesilän, Patamäen ja Jänismaan teollisuusalueiden Pohjoiselle ohikulkutielle. Pohjoisen ohikulkutien (seututie 749) kiertoliittymän jälkeen tie ylittää Ykspihlajan radan ja kulkee Ykspihlajan asutusalueen pohjoispuolitse päättyen kiertoliittymään Ykspihlajan suurteollisuusalueen kupeessa.
Romsdalsfjorden
Romsdalsfjorden on vuono Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Sen pituus on 88 kilometriä ja se on Norjan vuonoista yhdeksänneksi pisin. Vuonon nimen mukainen Romsdalenin laakso sijaitsee lähellä vuonon itäisen Isfjordenin haaran päätyä, jossa sijaitsee myös Åndalsnesin kaupunki.
Ronnie Corbett
Ronald Balfour ”Ronnie” Corbett (4. joulukuuta 1930 Edinburgh – 31. maaliskuuta 2016) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin televisiosarjoihinsa kuuluu sketsikomedia "The Two Ronnies", jota hän teki yhdessä Ronnie Barkerin kanssa. Muita Corbettin televisiosarjoja ovat muun muassa "The Frost Report" (1966–1967) ja "The Corbett Follies" (1969).
Soila
Soila tarkoittaa seuraavia
James Mason (täsmennyssivu)
James Mason voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Rikkojaisraha
Rikkojaisraha on velvoitetta tehostava rahasumma, jonka maksamalla sopimuksen osapuoli saa oikeuden irrottautua sopimuksesta ja sovituista velvoitteista. Sen maksamalla hän vapautuu kaikista muista sopimusrikkomuksen seuraamuksista. Sopimussakosta rikkojaisraha eroaa siten, että sopimussakkoon liittyy luontoissuorituspakon mahdollisuus. Rikkojaisraha ei ole osa sopimussuoritusta toisin kuin käsiraha ja menettämisseuraamus. Osapuolen maksaessa sovitun rikkojaisrahan toinen osapuoli ei voi vaatia muita sopimusrikkomuksen seuraamuksia kuten vahingonkorvausta. Jos sovittua rikkojaisrahaa ei makseta, voi toinen osapuoli sopimusrikkomuksen havaittuaan turvautua kaikkiin mahdollisiin seuraamuksiin.
HMS Suffolk
HMS Suffolk on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Valtuuslaki
Valtuuslaki eli valtuutuslaki on laki, jolla parlamentti valtuuttaa hallituksen tai muun valtioelimen antamaan muutoin vain parlamentin päätettävissä olevia säädöksiä. Valtuuslakiin voi sisältyä myös hallinnollista toimivaltaa laajentavia oikeussäännöksiä. Laajasti ymmärrettynä valtuuslaki tarkoittaa hallituksen hallinnollisen toimivallan ja asetusten antovallan laajentamista. Suppeammin ymmärrettynä se tarkoittaa vain asetusten antovallan lisäämistä. Tavallisesti valtuuslaki on voimassa vain tietyn ajan ja se koskee tarkoin määriteltyä alaa. Suomessa valtuuslakeja ovat olleet sotatilalaki (303/1930), jonka nojalla julistettiin sotatila vuosiksi 1939–1947, ja 1941–1955 voimassa ollut taloudellinen valtalaki (303/1941). Perustuslain säännöksiä syrjäyttävää lakia kutsutaan poikkeuslaiksi. Talouspoliittinen valtuuslaki on tarkoitettu taloudellisen toiminnan sääntelyyn.
Gyromitriini
Gyromitriini on solumyrkky ja karsinogeeni, jota esiintyy eräissä "Gyromitra"-suvun sienissä, kuten korvasienessä ("Gyromitra esculenta"). Kemiallisesti gyromitriini on asetaldehydin N-formyyli-N-metyylihydratsoni ja sen systemaattinen IUPAC-nimi on N'-etyylideeni-N-metyyliformohydratsidi. Gyromitriini on vesiliukoinen, haihtuva yhdiste, joka hajoaa helposti, jolloin siitä muodostuu metyylihydratsiinia (CHN), joka on varsinainen myrkytyksen aiheuttaja.
Liikkumavara
Liikkumavara () on Suomen eduskunnan toiminnasta kertova vuonna 2009 valmistunut dokumenttielokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Annika Grof.
Elokuvassa seurataan terveyskeskus- ja päivähoitomaksujen korotusta koskevan lakiesityksen käsittelyä sosiaali- ja terveysvaliokunnassa keväällä 2008.
Mihin menet Suomen kansa?
Mihin menet Suomen kansa? oli opettaja ja filosofian maisteri Lauri Mikael Sainion salanimellä M. Lausa kirjoittama vuonna 1942 ilmestynyt ja kohua herättänyt sosiaalipoliittinen pamfletti. WSOY:n kustantamasta 386-sivuisesta kirjasta otettiin viisi painosta jatkosodan aikana vuosina 1942–1943 ja siinä esitettyjä asutus-, perhe-, asunto- ja koulutuspoliittisia ehdotuksia toteuttiinkin 1940-luvun lopulla jossain määrin Lausan suuntaviivojen mukaisesti. Kirjan mottoina olivat lauseet ""Ei ole paluuta entiseen"", ""Kansa seiso omalla pohjallasi äläkä luota vieraaseen apuun"" sekä ""Ne totuudet joita emme halua kuulla ovat meille hyödyllisimmät"".
"Mihin menet Suomen kansa?" kuului niihin kirjoihin, jotka Suomen kustannusyhdistys pyysi lokakuussa 1945 poistettavaksi kirjakaupoista poliittisista syistä. Sitä poistettiin jonkin verran myös kirjastoista.
Pamfletin arvomaailma oli populistinen ja perinteisen agraaris-konservatiivinen. Siinä vaadittiin kasvattamaan Suomen väkilukua maan uhanalaisen aseman takia ja suhtauduttiin kielteisesti kaupungistumiseen ja muihin yhteiskunnan modernisaation mukanaan tuomiin ilmiöihin. Lausan mukaan "kääpiöperhe", jossa oli vain 1–3 lasta, perustui itsekkyyteen ja ennusti kansallisen olemassaolon tuhoa. Lausa arvosteli sitä että Suomessa pidettiin kaikissa asioissa esikuvamaana Ruotsia. Hänen mielestään liian korkea elintaso oli rappeuttanut Ruotsin, josta oli tullut löyhätapaisuuden ja sukupuolisiveettömyyden edelläkävijämaa. Lausan mukaan Ruotsin syntyvyys oli painunut alas kaksilapsijärjestelmän takia ja Ruotsin maaseudulla jäi maatyömiehiä naimattomiksi, kun nuoret naiset muuttivat maalta Tukholmaan hankkimaan elantonsa ns. yleisinä naisina. Lausa halusi että Ruotsin sijasta esikuvia haettaisiin Saksasta.
Lausa piti Suomen ongelmina liian pientä väkimäärää ja maanviljelyn sekä metsien heikkoa tuottavuutta. Lausan mielestä suuri osa Suomen pelloista oli huonosti viljeltyjä, suuret alat maata olivat tuottamattomana joutomaana ja metsät olivat huonosti tai kokonaan hoitamatta. Maanpuute aiheutti Lausan mukaan väestön siirtymistä maaseudulta kaupunkeihin ja tätä hän piti maan tulevaisuuden kannalta vahingollisena. Lausan mukaan asutustoiminnan ja tehokkaamman maankäytön avulla Suomen väkiluku voisi nousta kahdeksaan tai jopa 16 miljoonaan asukkaaseen. Kasvava väestö voisi hankkia lisätuloja muun muassa kalastuksen ja siipikarjanhoidon avulla.
Lausan huolenaiheita kuvaavat muun muassa seuraavat kirjan sitaatit:
Talouspoliittinen valtuuslaki
Talouspoliittinen valtuuslaki on pysyvä tai määräaikainen laki, jolla hallitukselle myönnetään valtuudet säännöstellä tai säännellä taloudellista toimintaa. Siitä käytetään myös nimityksiä taloudellinen valtuuslaki, vakauttamislaki ja suojalaki. Tällaisilla laeilla on säännöstelty hintoja, hyödykkeitä, tuontia, vientiä, valuuttaa ja vuokria. Tavallisesti eduskunta on säätänyt talouspoliittiset valtuuslait perustuslain säätämisjärjestyksessä. Yleensä tällaiseen lakiin sisältyy säännös, jonka mukaan eduskunta jälkitarkastaa lain nojalla annetut säädökset
Talouspoliittisia valtuuslakeja ovat olleet esimerkiksi
Vakauttamislaki
Vakauttamislaki voi tarkoittaa seuraavia Wikipedian artikkeleja:
Jukka Viljanen
Jukka Viljanen (s. 2. toukokuuta 1963) on suomalainen seikkailujuoksija ja yrittäjä. Hän on kisannut ääriolosuhteissa niin Pohjoisnavalla, Etelämantereella,Kalaharissa, Grönlannissa ja Saharassa.
Viljanen on juossut maratonin pohjoisnavalla North Pole Marathon -kilpailussa vuonna 2007. Hän osallistui heti juoksun jälkeen myös maratonin mittaiseen historian ensimmäiseen North Pole Bike Extreme -maastopyöräkisaan. Viljanen osallistui Etelänapamantereella järjestettävään 100 kilometrin Antarctic Ice 100k -juoksukilpailuun joulukuussa 2008.
Viljanen on suoriutunut myös Libyan Saharassa järjestettävästä ultramaratonista, jonka pituus on 195 kilometriä. Kilpailu juostaan non-stop-periaatteella.
Jukka Viljanen juoksi ensimmäisenä ihmisenä maailmassa Kalaharin autiomaan halki Kirsi Montosen ja etelä-afrikkalaisen Greg Maudin kanssa. Kalaharin halki kulkeva seikkailujuoksu oli pituudeltaan 1000 kilometriä ja siihen kului 20 päivää. Trans-Kalahari Adventure Run juostiin 14.8.-3.9.2010
Tammi-helmikuussa 2012 Jukka Viljanen juoksi yksin, mutta tukitiimin avustamana, Saharan autiomaan halki. Matkaa kertyi yhteensä 1628 kilometriä 31 päivän aikana.
Jukka Viljasen yritti juosta ensimmäisenä ihmisenä Grönlannin jäätikön halki yhdessä etelä-afrikkalaisen Greg Maudin kanssa keväällä 2013. Retkikunta joutui keskeyttämään toimintansa tukitiimin jäsenen saatua vakavan sairaskohtauksen.
Viljasen seuraava yritys juosta Grönlannin jäätikön halki on huhti-toukokuussa 2019. Projektin nimi on "Running for the Arctic"
Jukka Viljanen on koulutukseltaan kauppatieteiden kandidaatti. Hän on kouluttaja, yrittäjä sekä osakas Kustannus Oy Juoksijassa. Vuonna 2018 hän toimii valmentajana "Duunikunto" TV-ohjelmassa.
Häneltä on ilmestynyt kaksi kirjaa, joista ensimmäinen, "Seikkailujuoksija", ilmestyi vuonna 2012. Kirjan kirjoitti toimittaja Juha Hietanen.
Motivaatiokirja "Asennetta Peliin" ilmestyi vuonna 2013. Viljanen kirjoitti sen yhdessä toimittaja Arno Seiron kanssa.
Hän asuu Espoon Saunaniemessä puolisonsa Kirsi Montosen kanssa.
Myös Viljasen puoliso Kirsi Montonen on seikkailujuoksija.
KFC Germinal Beerschot
K.F.C. Germinal Beerschot oli vuosina 1999–2013 toiminut belgialainen jalkapalloseura Antwerpenistä. Se perustettiin vuonna 1999 kahden seuran K.F.C. Germinal Ekerenin ja K. Beerschot V.A.C. fuusiossa. Kauden 2012/2013 päätteeksi talousvaikeuksiin ajautunut seura putosi maan pääsarjasta ja asetettiin konkurssiin toukokuussa 2013.
Viherbulbulit
Viherbulbulit ("Phyllastrephus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Viherbulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan yhdeksäntoista lajia. Joissain lähteissä tähän sukuun on mainittu kuuluvan eri määrä lajeja.
Antti Hakala (painija)
Antti Veli Hakala (s. 15. joulukuuta 1988) on suomalainen kreikkalaisroomalaisen tyylin painija. Hän edustaa Alavuden Urheilijoita ja häntä valmentaa Juha Virtanen.
Hakala on edustanut Suomea kolme kertaa junioreiden EM-kilpailuissa sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi 74 kg:n sarjassa 2004. Hän on kilpaillut kerran myös junioreiden MM-kilpailuissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Vilnan EM-kilpailuissa 2009, hän oli 84 kg:n sarjassa kolmastoista. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 84-kiloisissa kahdestoista.
Hakala voitti 84-kiloisten Suomen-mestaruuden 2009 ja 2010.
Punk – tauti joka ei tapa
Punk – tauti joka ei tapa () on vuonna 2008 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Elokuva kertoo suomalaisen punk-kulttuurin historiasta ja nykypäivästä. Elokuvan on ohjannut Jouko Aaltonen. Johanna Kustannus on julkaissut elokuvassa kuultavaa musiikkia sisältävän soundtrack-albumin.
Elokuvassa esiintyvät muun muassa:
Lehtohopeatäplä
Lehtohopeatäplä ("Boloria titania") on täpläperhosten heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.
Lehtohopeatäplän siipien kärkiväli on noin 31–44 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia.
Lehtohopeatäplä on boreomontaani laji. Se esiintyy laikuttaisesti Euraasiassa Keski-Euroopan länsiosista Baltiaan, Suomeen ja Venäjälle ja täältä Siperiaan, Altai- ja Kenteivuorille. Laji puuttuu Skandinaviasta. Pohjois-Amerikassa laji esiintyy Labradorista Alaskaan sekä Yhdysvaltojen pohjoisosissa ja Kalliovuorilla New Mexicoon saakka.
Levinneisyys Suomessa on rajoittunut muutamille alueille erityisesti Kaakkois-Suomessa (Pernaja ja Kitee). Perhosta esiintyy mahdollisesti myös Etelä-Hämeessä ja Satakunnassa. Lehtohopeatäplä on ollut Suomessa aina harvinainen laji, mutta levinneisyys on ollut aikaisemmin laajempi, jolloin sitä on tavattu myös Varsinais-Suomessa. Laji on rauhoitettu Suomessa.
Lehtohopeätäplän elinympäristöä ovat valoisat metsämaastot, metsänreunat ja aukiot. Alpeilla lajia tavataan 1 200–1 700 metrin korkeudessa. Elinympäristöä Suomessa ovat rehevät ja lehtomaiset metsät, joissa se lentää puoliavoimilla paikoilla.
Lehtohopeatäplän lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen esiintymisalueesta. Lentoaika Suomessa on kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle. Runsaimman lennon ajankohta riippuu kesän säistä. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Toukan ravintokasveja ovat orvokit ("Viola") ja tattaret ("Polygonum").
Sound of Finland
Sound Of Finland Oy on Poko Records Oy:n perustaja Epe Heleniuksen keväällä 2009 perustama itsenäinen musiikkiyhtiö. Se julkaisee musiikkia kolmella alamerkillä: Poison Pill, Hyeena Trax, Fanfaari. Sen julkaisuihin kuuluu albumeja ja singlejä artisteilta: The Freza, Adamantra, Honey B & T-Bones, Ville Leinonen ja Peer Günt. Sound of Finland Oy:n omistaa Epe Heleniuksen kustannusyhtiö Poplandia Music Oy.
Iolu Abil
Iolu Johnson Abil (1942 Tanna, Vanuatu) on vanuatulainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 2009–2014.
Abil oli ministerinä itsenäisen Vanuatun ensimmäisessä hallituksessa, jota johti Walter Lini.
Abil valittiin Vanuatun presidentiksi 2. syyskuuta 2009 presidentinvaalissa. Hän vannoi virkavalansa samana päivänä. Abil tuli valituksi vaalin kolmannella kierroksella, jolla hän sai vaaditut kaksi kolmasosaa valintakollegion äänistä. Presidentti valittiin 11 ehdokkaan joukosta. Kuukautta aiemmin virkakautensa lopettanut edellinen presidentti Kalkot Mataskelekele oli myös ehdokkaana; hän sai kolmannella kierroksella toiseksi eniten ääniä. Vaalin kolmannelle kierrokselle oli päässyt kuusi ehdokasta. Useat kollegion jäsenet olivat aiemmin kannattaneet Mataskelekelen uudelleenvalintaa. Lopulta pääministeri Edward Natapein Abilille antama kannatus toi tälle riittävän enemmistön.
Afrikan suuret järvet
Afrikan suuret järvet ovat ryhmä järviä, jotka sijaitsevat Itä-Afrikan hautavajoamassa ja sen läheisyydessä (ks. taulukko). Järvet kuuluvat Niilin, Sambesin ja Kongojoen vesistöihin lukuun ottamatta Turkanajärveä, josta vettä poistuu ainoastaan haihtumalla. Joskus suurilla järvillä tarkoitetaan pelkästään Valkoisen Niilin yläjuoksua, johon kuuluvat Victoria-, Albert- ja Edwardinjärvi. Toisaalta Kyogajärveä ei yleensä lueta yhdeksi suurista järvistä pienen kokonsa vuoksi, vaikka se sijaitseekin Valkoisen Niilin valuma-alueella.
Afrikan suurten järvien alue on järviä ympäröivä laaja väestökeskittymä, johon kuuluvat Ruanda, Burundi ja Uganda sekä Kongon demokraattisen tasavallan itäosat. Joskus alueeseen lasketaan myös Tansanian luoteisosat ja Kenian länsi- ja luoteisosat.
Otradnyi
Otradnyi () on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Se sijaitsee Bolšoi Kinel -joen rannalla 91 kilometriä Samarasta itään. Asukkaita on 47 700 henkeä (vuonna 2010).
1920-luvulla paikalle perustettiin Otradnojen kylä, josta vuonna 1947 tuli Otradnyin kaupunki. Talous perustuu lähistöllä sijaitsevien öljyesiintymien hyödyntämiseen.
Zarinsk
Zarinsk () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Tšumyšin varrella 99 kilometriä Barnaulista itään. Kaupunki on Zarinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Barnaulin ja Novokuznetskin välinen rautatie. Asukkaita on 49 700 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1979, jolloin Zarinskajan asemataajama ja piirikeskus Sorokino yhdistettiin. Suurin tuotantolaitos on koksinvalmistaja ”Altai-koks”. Zarinskissa on myös rakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Osinniki
Osinniki () on kaupunki Kemerovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kuzbassissa Kondomajoen varrella. Kaupungin läpi kulkee Taštagolin ja Novokuznetskin välinen rautatie. Asukkaita on 47 400 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1938. Sen talous perustuu kivihiilen ja sähkön tuotantoon.
Toivo Pekkasen koulu
Toivo Pekkasen koulu oli peruskoulu Kotkassa kaupungin keskustassa Kotkansaarella. Koulussa oli luokat 3–6 ja siellä toimi myös musiikkiluokka ja maahanmuuttajien luokka. Musiikkiluokat ovat pitäneet 2000-luvulla kevätkonsertteja, joiden tarkoituksena oli viihdyttää yleisöä ja antaa kokemusta esiintymisestä nuorille musiikkiluokkalaisille. Konsertti on ollut myös viimeisinä vuosinaan Merikeskus Vellamossa.
Koulu on valmistunut vuonna 1966 Isopuiston viereen, ja sen on suunnitellut Kotkan kaupungin arkkitehtiosasto kaupunginarkkitehti Lauri Heinäsen johdolla. Nimensä koulu on saanut kirjailija Toivo Pekkasen mukaan.
Toivo Pekkasen koulu lakkautettiin lukuvuoden 2014-2015 jälkeen. Syksyllä 2015 luokilla 4 ja 5 aloittavat oppilaat siirtyivät Haukkavuoren kouluun. Luokilla 6 ja 7 aloittavat oppilaat siirtyivät taas Kotkansaaren kouluun, keskuskoulun toimipisteeseen.
Tällä hetkellä Haukkavuoren koulu toimii väistötiloissa Toivo Pekkasen koulun tiloissa sisäilmaongelmien vuoksi. 2016 vuotena Haukkavuoren koulu on toiminut omassa toimipisteessään.
Toivo Pekkasen koulun sali on vielä toiminnassa. Sitä käytetään mm.kotkan seurojen harrastuspaikkana, Kotkansaaren koulujen liikuntatuntien suorituspaikkana. Toivo Pekkasen koulun Keskuskadun puolen pihalla on koripallokorit, puolapuita ja muita laitteita, joita saa käyttää vapaasti. Koulun toisella pihalla toimii päiväkoti.
Päivi Granö
Päivi Maaria Granö (s. 9. toukokuuta 1958 Jyväskylä, Suomi) on Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen professori. Koulutukseltaan hän on taiteen tohtori, filosofian maisteri ja peruskoulunopettaja.
Granö suoritti peruskoulunopettajan tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1980 ja filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1986. Taideteollisesta korkeakoulusta hän valmistui vuonna 1992 taiteen kandidaatiksi, vuonna 1999 taiteen lisensiaatiksi ja vuonna 2001 taiteen tohtoriksi. Granö on toiminut Turun yliopiston Rauman opettajankoulutuslaitoksella kuvataiteen tuntiopettajana ja lehtorina vuosina 1986–2002 ja Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen laitoksella Porin yliopistokeskuksessa maisemantutkimuksen lehtorina ja vs. professorina 2002–2007. Nykyiseen virkaansa hänet nimitettiin 1. elokuuta 2007 alkaen.
Verhnjaja Salda
Verhnjaja Salda () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Saldajoen rannalla 195 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupunki on Verhnjaja Saldan piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Tagilin ja Alapajevskin välinen rautatie. Kaupungissa on vuoden 2007 tietojen mukaan 49 000 asukasta.
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetun rautatehtaan asuintaajamasta. Vuonna 1931 sinne rakennettiin suuri metallirakennetehdas. Verhnjaja Saldasta tuli kaupunki vuonna 1938. Nykyään siellä on metalliteollisuutta, josta merkittävin on maailman suurimman titaanivalmistaja VSMPO-AVISMA (pääkonttori kaupungissa).
Gränsvallen (jääpallo)
Gränsvallen on jääpallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa. Kenttä sijaitsee Marielundin kaupunginosassa. Gränsvallenia käyttävät kotikenttänään Länsi-Rajan Konkarien, Haparanda Tornio Bandyn ja Haparanda SKT:n joukkueet. Joskus Gränsvallenin jääpallokenttää kutsutaan selvyyssyistä Gränsvallenin tekojääradaksi erottamaan se samannimisestä Haaparannalla sijaitsevasta jalkapallokentästä. Syyskuussa 2009 tapahtuneen nimen myynnin seurauksena Gränsvallenia kutsutaan "Akelius Cape East Arenaksi" HT Bandyn, ToPV:n ja HSKT:n otteluiden yhteydessä.
Gränsvallenin kentän länsisivulla on kattamaton katsomo, joka valmistui kentän rakentamisen yhteydessä. Vuoden 2001 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuihin, jonka toisena pelipaikkana Gränsvallen toimi, kentän itäsivulle valmistui katettu puurakenteinen pääkatsomo. Molemmat katsomot ovat seisomakatsomoita. Gränsvallenin kenttään on asennettu jäädytysjärjestelmä, ja kentällä on valaistus.
Merkittävimpiä Gränsvallenilla järjestettyjä tapahtumia ovat Suomi–Ruotsi-jääpallomaaottelu 1990, jääpallon MM-kilpailut 2001 sekä jääpallon Suomen mestaruusfinaalit vuosina 2005, 2006 ja 2007.
Gränsvallen
Gränsvallen voi viitata seuraaviin:
Ville Kaunisto
Ville Kaunisto (s. 19. maaliskuuta 1982 Turku) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Kouvoja.
Kaunisto on Kaarinan Uran kasvatti mutta siirtyi Piilosetiin kaudeksi 1999–2000. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistään Salon Vilppaaseen. Yhden kauden jälkeen Kaunisto siirtyi Kouvoihin. Hän pelasi seurassa aina kesään 2004 saakka. Tällöin Kaunisto teki Kouvojen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, joka sisälsi pykälän ulkomaille lähtemisestä. Saman vuoden syyskuussa Kaunisto käytti hyväksi pykälää ja siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Aurora Basket Jesiin nelivuotisella sopimuksella. Myöhäisen siirron takia Jesin joukkue oli jo koossa, eikä pelipaikkaa seurasta tullut. Tämän johdosta Kaunisto siirtyi Sveitsiin suurseura Fribourg Olympiciin.
Kauden 2005–2006 hän aloitti Legaduehen pudonneessa Jesissa. Kaunisto pelasi joukkueessa viisi peliä 3,0 pisteen ja 1,6 levypallon keskiarvoilla. Valmentaja piti häntä penkillä, mutta seurajohto halusi pitää hänet seurassa. Kaunisto halusi kuitenkin pelata, jonka takia hän siirtyi loppukaudeksi Ranskan kolmosliigaan CSP Limogesin riveihin. Seuraavaksi kaudeksi Kaunisto siirtyi Espanjan kolmosliigassa, LEB Platassa, pelanneeseen CB Plasenciaan. Joukkueessa hän teki 10,7 pisteen ja otti 6,7 levypalloa ottelua kohden. Kauden jälkeen hän siirtyi samalla tasolla pelanneeseen CB Qalat Cajasoliin. Kauden 2008–2009 Kaunisto aloitti Oviedo Club Baloncestossa, mutta siirtyi kesken kauden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen CB Tarragonaan. Hän vaihtoi vielä kauden lopulla seuraansa BBC Nyoniin, joka pelasi Sveitsin pääsarjassa.
Viiden ulkomailla vietetyn kauden jälkeen hän palasi Suomeen Kouvoihin vuonna 2009. Hän edusti seuraa kaksi kautta ja vuonna 2011 hänet valittiin Korisliigan vuoden pelaajaksi. Kauden 2010–2011 jälkeen hän teki sopimuksen Espoon Honkaan. Kaunisto sai kuitenkin tarjouksen ranskalaiselta ADA Blois Basketilta ja siirtyi pelaamaan maan kolmannelle sarjatasolle. Hän edusti Blois Basketia kahden kauden ajan ja hänet valittiin molempina kausina sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kesällä 2013 Kaunisto siirtyi Ranskan Pro B-sarjassa pelanneeseen Lilleen. Kaunisto teki sarjassa 10,4 pistettä ja otti 10,6 levypalloa ottelua kohden, mutta irtisanoi sopimuksensa ennen kauden loppua. Joulukuussa 2013 hän palasikin Korisliigassa pelanneeseen Kouvoihin.
Kouvot nousi Kauniston saavuttua joukkueeseen pudotuspeleihin asti. Kaunisto valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi maaliskuussa 2014. Hän pelasi kauden 17,3 pisteen ja 10,8 levypallon keskiarvoilla voittaen sarjan levypallokuninkuuden historian ensimmäisenä suomalaispelaajana. Kauden päätyttyä tappioon puolivälierissä Kaunisto teki Kouvojen kanssa kolmen kauden jatkosopimuksen.
Kesällä 2015 Kauniston tavoite oli selviytyä ensimmäisen kerran urallaan miesten arvokisoihin, vuoden 2015 EM-killpailuihin.
Anthony Vanden Borre
Anthony Vanden Borre (s. 24. lokakuuta 1987 Likasi, Zaire) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja oikea puolustaja. Hän edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa RSC Anderlechtia.
Vanden Borre pelasi debyyttinsä Anderlechtin riveissä vain 16 vuoden ikäisenä. Hän voitti kotimaansa Belgian pääsarjamestaruuden kausina 2003–2004, 2005–2006 ja 2006–2007.
Vanden Borre liittyi Fiorentinaan 1. heinäkuuta 2007. Hän teki Serie A -debyyttinsä 7. lokakuuta 2007 Juventusta vastaan. Hän siirtyi 19. tammikuuta 2008 Genovaan sopimuksella, jossa Papa Waigo siirtyi Fiorentinaan, ja Vanden Borre tuli Fiorentinan ja Genovan yhteisomistukseen. Kesäkuussa 2008 Genova ilmoitti, että seura oli saanut täydet oikeudet pelaajaan.
13. elokuuta 2009 Vanden Borre siirtyi yhden vuoden lainasopimuksella Portsmouthin. Hän teki debyyttinsä 19. elokuuta 2009 Birminghamia vastaan.
Vanden Borre siirtyi vuoden 2011 alussa ilmaissiirrolla kotimaansa KRC Genkiin, jossa voitti heti tulokaskaudellaan Belgian-mestaruuden. Seuraavan kauden jälkeen hän jäi ilman sopimusta, kunnes palasi Anderlechtiin tammikuussa 2013. Hän voitti seurassa liigamestaruuden kausilla 2012–2013 ja 2013–2014.
Vanden Borre teki debyyttinsä Belgian maajoukkueessa 28. huhtikuuta 2004 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Kentälle hän pääsi 90. minuutilla Eric Deflandren tilalle. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Belgian joukkueeseen Pekingin olympialaisissa 2008. Hän pelasi yhden ottelun MM-kilpailuissa 2014. Hän on edustanut maajoukkuetta vuosien 2006 ja 2010 MM-kilpailujen sekä 2008, 2012 ja 2016 EM-kilpailujen karsinnoissa.
Vierun ruukki
Vierun rautaruukki toimi Padasjoen Arrakoskella vuosina 1853–1896 (myös vuodet 1901 ja 1905 on mainittu toiminnan lopettamisvuotena). Ruukin perusti 1853 Saksalan kartanon omistanut Robert Mauritz von Fieandt (1821–1890) ja se sijaitsi Vierunkosken rannalla Vähä-Saksalan ratsutilalta vuokratulla maalla. Samalle tontille oli Arrakosken sahan kirjanpitäjä Constantin von Fieandt perustanut öljytehtaan viisi vuotta aiemmin 1848, ruukki rakennettiin joen länsirannalle öljytehdasta vastapäätä. Öljytehdas toimi Arrakoskella aina noin 1900 saakka.
Ruukkiin kuului Padasjoen Vierunkoskella sijainneet harkkohytti, kankirautavasara ja kaksi ahjoa sekä viikate- ja nippulaitos Arrakoskella. Ruukin käyttämä järvimalmi saatiin Jämsän Kankarisjärvestä ja Rautavedestä, Asikkalan Äiniönlahdesta, Sysmän Palvanlahdesta ja Kuhmoisten Karkjärvestä. Lisäksi ruukille tuotiin harkkorautaa taottavaksi Saaninkosken ruukilta Pihtiputaalta. Harkkohytin toiminta loppui jo vuonna 1859.
Vierunkosken yläpuolelle kilometrin päähän Vierun ruukista perustettiin samana vuonna myös toinen Arrakosken rautaruukin nimellä tunnettu laitos. Tämä ruukki toimi vuoteen 1896 saakka. Se sijaitsi Arrakosken alapuolella Arrakosken kylän keskellä.
Molempien ruukkien tuotantorakennukset on purettu, sen sijaan asuinrakennuksia on siirretty läheisiin Jokioisten ja Taulun kyliin. Vierun ruukin konttorina toiminut Annala-niminen rakennus on nykyisin Taulun kylässä ja Vierun ruukin isännöitsijän entinen asuintalo on Padasjoen kirkonkylässä. Ruukkien sijaintipaikoilla on vielä nähtävissä rakennusten jäänteitä. Ruukin sijaintipaikalla on säilynyt lohkokivistä rakennettu pato sekä kosken länsirannalla puretun vasarapajan perustukset, tiilikasoja ja kivisen voimakanavan rauniot.
Mikko Lahtinen (pesäpalloilija)
Mikko Lahtinen (s. 11. kesäkuuta 1979 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Joka edustaa kaudella 2015 Ykköspesiksessä pelaavaa Puijon Pesistä
Pääsarjaurallaan hän pelasi viimeiseksi Sotkamon Jymyssä. Aiemmin Lahtinen on edustanut kuopiolaista Puijon Pesistä. Ulkokentällä Lahtinen pelasi lukkarina, entisen lukkarin Jani Komulaisen siirryttyä polttolinjaan. Hän saavutti urallaan kolme SM-mitalia, pronssin (2006) Puijon Pesiksessä ja kullan (2009) sekä pronssin (2010) Sotkamon Jymyssä. Lahtinen on myös pelannut kahdessa Itä–Länsi-ottelussa.
Vuonna 2007 Lahtisella todettiin kilpirauhassyöpä, jonka vuoksi loppukauden PuPessa lukkaroi Kouvolan Pallonlyöjien Stefan Sburatura. Hän toipui pelikuntoon sairaudesta.
Syksyllä 2010 Lahtinen uutisoi lopettavan peliuransa saavutettuaan pitkään tavoittelemansa mestaruuden ja muutettuaan Etelä-Suomeen. Kauden 2014 jälkeen hän kuitenkin ilmoitti palaavansa kaudeksi 2015 Puijon Pesiksen riveihin.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1923
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1923 oli toinen kerta, jolloin lajin Suomenmestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät, joka voitti Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiiristä kootun joukkueen. Käytännössä samat joukkueet kohtasivat myös suojeluskuntajärjestön mestaruusottelussa ja tuloskin oli lähes identtinen, 11–3 Helsingille.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1924
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1924 oli SM-kilpailujen kolmas kausi. Mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Helsingin Pallonlyöjät. Loppuottelussa se venyi voittoon oltuaan ottelussa kolme kertaa takaa-ajoasemassa.
Pudotuspeleissä paikasta varsinaisessa SM-loppuottelussa kamppailivat seurajoukkueet ja yksittäiset suojeluskuntien joukkueet. Suojeluskuntapiirien joukkueet pelasivat toisaalla järjestön mestaruudesta.
Suojeluskuntajärjestön mestaruudesta pelattiin lopputurnaus Nurmon raviradalla 28. syyskuuta. Mukana olivat Pohjois-Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Kuopion ja Kymenlaakson piirien joukkueet. Loppuottelussa Pohjois-Häme voitti Etelä-Pohjanmaan 16–8. Kuopiolaiset siis selvisivät niin "siviili-" kuin suojeluskuntasarjassakin välieriin saakka.
Loppuottelussa kohtasivat Helsingin Pallonlyöjät ja Pohjois-Hämeen Pallonlyöjät. Lähteistä ei löydy varmaa tietoa siitä miten Pohjois-Hämeen Pallonlyöjät pääsi loppuotteluun. Yksi mahdollisuus on että se oli sama joukkue kuin Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiiri, joka oli suojeluskuntajärjestön vuoden 1924 mestari, ja pääsi sen vuoksi suoraan loppuotteluun.
Loppuottelu pelattiin Kaisaniemessä 12. lokakuuta 1924. Sen voitti Helsingin Pallonlyöjät lukemin 5–4.
Ottelun juoksulista:Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin joukkue oli kokoonpantu kolmen eri suojeluskunnan pelaajista:
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1925
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1925 oli SM-kilpailujen neljäs kausi. Mestaruuden voitti Lahden suojeluskunta nousten finaalissa neljän juoksun takaa-ajoasemista voittoon.
Kuten Lahden suojeluskunnan menestys osoittaa oli suojeluskuntien pesäpalloilu kovalla tasolla. Järjestön mestaruuskilpailut olivatkin SM-kisoja suurempi tapahtuma. Niihin osallistui kokonaista 20 joukkuetta ja Etelä-Hämeen piiri, jonka joukkueessa osa lahtelaisistakin pelasi, jäi kilpailussa kakkoseksi. Mestaruuden voitti Pohjois-Häme, jonka pelaajisto koostui Toijalan Vauhdin ja Tampereen Pyrinnön pelaajista. Helsingin piiri, jonka pelaajisto oli Helsingin Pallonlyöjistä ja Pallo-Tovereista jakoi kolmannen sijan Jyväskylän piirin kanssa, joten menestys sijoittui molemmissa kilpailuissa samoille seuduille.
Pesäpalloilijoiden yhteistyö Palloliiton kanssa ei sujunut toivotulla tavalla ja pesäpalloilijat anoivat SVUL:n jäsenyyttä. Järjestö ottikin pesäpallon ohjelmaansa ja uuden pesäpallojaoksen perustava kokous pidettiin 27. toukokuuta 1925.
Loppuottelun juoksulista:
Lahden suojeluskunnan joukkueen pelaajat:
Tampereen Pyrinnön joukkueen pelaajat:Helsingin Pallonlyöjät:
Toijalan Vauhti:
Neulegraffiti
Neulegraffiti on julkiselle paikalle kiinnitetty neule. Paitsi teos, neulegraffiti voi olla myös toisen löydettäväksi tarkoitettu hyötyesine, kuten lapaset tai villasukat. Neulegraffiteja voidaan tehdä neulomisen lisäksi virkkaamalla sekä myös ompelemalla, kirjomalla tai huovuttamalla. Harrastuksesta puhutaan sanalla neulegraffaus.
Neulegraffitit ovat lähtöisin Yhdysvalloista ja yleistyivät Suomessa vuonna 2008, minkä jälkeen ne ovat levinneet koko maahan. Neulegraffiteja on tehty myös osana koulun käsityöopetusta. Harrastukseen kuuluu myös katukuvaan jätettyjen neulegraffitien kuvaaminen ja esittely internetissä, yleensä neuleblogeissa. Poliisi ei pidä neulegraffiteja ilkivaltana, koska ne ovat helposti poistettavissa aiheuttamatta vahinkoa. Neulegraffitit ovatkin tekstiilitaiteen ja katutaiteen välimuoto, jonka on tarkoitus tuottaa hyvää mieltä.
Knit 'n' Tag on ympäristötaidetapahtuma, jossa yhdistyksiä, järjestöjä, yrityksiä, kouluja ja yksityishenkilöitä kutsutaan osallistumaan kaupunkitilan elävöittämiseen neulegraffittien avulla. Tapahtuma on järjestetty vuonna 2012 Vanhassa kirkkopuistossa Helsingissä ja vuosina 2013 ja 2015 Aurajoen rannalla Turussa.
Vuonna 2011 Turussa Vartiovuoren kaiteessa oli heinäkuusta vuoden loppuun 65 metriä pitkä neulegraffiti, "Neulottu näköala", jonka värit oli valittu edessä aukeavan näkymän mukaan.
Joe Hill (kirjailija)
Joseph Hillstrom King, taiteilijanimeltään Joe Hill, (s. kesäkuu 1972 Hermon, Maine) on yhdysvaltalainen kirjailija. Häneltä on suomennettu esikoisnovellikokoelma "Bobby Conroy palaa kuolleista ja muita kertomuksia" (2005) sekä romaanit "Sydämen muotoinen rasia" (2007) ja "Sarvet" (2010). Hänen kolmas ja toistaiseksi suomentamaton romaaninsa on vuonna 2013 julkaistu "NOS4A2". Lisäksi hän on käsikirjoittanut vuosina 2008–2013 julkaistun sarjakuvan "Locke & Key".
Joe Hill on kirjailija Stephen Kingin poika. Myös hänen äitinsä Tabitha King ja veljensä Owen King ovat kirjailijoita. Hän päätti käyttää salanimeä voidakseen aloittaa omaa uraansa ilman, että häntä yhdistettäisiin välittömästi kuuluisaan isäänsä. Variety-lehti kertoi sukulaisuudesta vuonna 2006 ja Hill myönsi sen julkisesti seuraavana vuonna. Hänet on nimetty ammattiyhdistysaktiivin ja lauluntekijän Joe Hillin (eli Joseph Hillströmin) mukaan.
Hän näytteli lapsena vuoden 1982 elokuvassa "Creepshow – yöjuttu", jonka tekijöihin hänen isänsä kuului.
Euro Hockey Tour 2009–2010
Euro Hockey Tourin kausi 2009–2010 oli sarjan 14. kausi. Siinä pelaavat Suomen, Venäjän, Ruotsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet. Pelaajat koostuvat pääosin Europaan sarjoissa pelaavista pelaajista, mutta NHL-pelaajia on mukana viimeisessä turnauksessa.
Ensimmäinen turnaus syyskuussa oli Tšekin Česká Pojišt'ovna Cup ja viimeinen huhtikuun ja toukokuun välillä oleva Ruotsin LG Hockey Games. Suomessa turnaukset televisioi MTV3 ja MTV3 MAX.
Suomi voitti turnauksen kuuden vuoden tauon jälkeen. Suomella ja Venäjällä oli yhtä monta pistettä, mutta Suomi voitti turnauksen paremman maalieron turvin. Voitto oli Suomelle sen historian seitsemäs.
Reta Shaw
Reta Shaw (13. syyskuuta 1912 – 8. tammikuuta 1982) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten taloudenhoitajana komediasarjasta "The Ghost & Mrs. Muir". Shaw muistetaan myös muun muassa elokuvista "Pollyanna" (1960) ja "Maija Poppanen" (1964).
Put Yo Hood Up
Put Yo Hood Up on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin TVT Recordsin kautta 22. toukokuuta 2000.
Boyd Robert Horsbrugh
Boyd Robert Horsbrugh (27. heinäkuuta 1871 Pune, Intia – 11. heinäkuuta 1916 Englanti) oli englantilainen lintutieteilijä ja sotilas, joka tunnetaan parhaiten vuonna 1912 julkaistusta teoksesta "The Gamebirds and Waterfowl of South Africa", jonka hän kirjoitti yhdessä Claude Gibney Finch-Daviesin kanssa.
Hän syntyi vanhimpana poikana Charles Bell Horsbrughille, joka toimi upseerina Intiassa. Jo varhain Boyd lähetettiin Englantiin, jossa hän kävi Wellington Collegen ja Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun. 25. helmikuuta 1893 hän liittyi Royal Warwickshire Regimentiin ja palveli Ceylonissa kaksi vuotta. Vuonna 1895 hänet siirrettiin armeijan huoltojoukkoihin ja toimipaikaksi tuli Irlanti, jossa hänet ylennettiin luutnantiksi 1896.
Horsbrugh sai siirron Sierra Leoneen ja työskenteli siellä vuosina 1898–1899. Sierra Leonessa hän perehtyi maan lintuihin ja hänestä tuli Britannian Avicultural Societyn elinikäinen jäsen. Hän kirjoitti toisinaan artikkeleita seuran julkaisuun.
Vuonna 1899 hän palasi Englantiin, mutta pian hän sai komennuksen Etelä-Afrikkaan, jossa alkoi toinen buurisota. Hän palveli etupäässä Lordi Methuenin joukoissa ja sai ylennyksen kapteeniksi 1900. Seuraavat pari vuotta hän soti eri puolilla maata, haavoittui, eikä voinut keskittyä lintutieteeseen. Juuri ennen sodan päättymistä hänet kotiutettiin Englantiin. Ansioistaan hänet palkittiin Kuningattaren mitalilla (Queen's South Africa Medal) ja Kuninkaan mitalilla (King's South Africa Medal).
Toipilasaikanaan 1902 Horsbrugh matkusti Yhdysvaltoihin, missä hän kulutti paljon aikaa tutkimalla riista- ja vesilintuja. Matkallaan hän avioitui philadelphialaisen Elizabeth Mitchellin kanssa. Vietettyään pari vuotta Kentissä Horsbrugh komennettiin jälleen Etelä-Afrikkaan vuonna 1905, missä hänen sijoituspaikakseen tuli Bloemfontein, josta hän ja Elizabeth saivat asuttavakseen upseerin talon Naval Hillillä. Hän rakensi siellä muutamia suuria aviaarioita, joissa hän saattoi perehtyä lintujen elämäntapoihin. Horsbrughit palasivat Englantiin 1906 ja toivat mukanaan suuren määrän eläviä lintuja.
Kings of Crunk
Kings of Crunk on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2002.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "We Don't Give a Fuck" ja "Get Low". Jälkimmäinen single menestyi hyvin tehden Lil Jon & the East Side Boyzin tunnetuksi. Se sijoittui vähintään viiden parhaan joukkoon Yhdysvaltain, Saksan, Ranskan, Britannian ja Australian listoilla. Kappaleesta on tehty myös remix-versio, jolla räppäävät mukana Busta Rhymes, Ying Yang Twins ja Elephant Man. Remix-versio löytyy "Part II" -albumilta.
Golliwog
Golliwog (alun perin Golliwogg) on lastenkirjallisuuden hahmo, joka esiintyi yhdysvaltalaisen Florence Kate Uptonin (1873–1922) kirjoissa. Hahmo esittää mustaa minstrelilaulajaa.
Ensimmäisen kerran se nähtiin "The Adventures of Two Dutch Dolls" (1895) -kirjan kuvituksessa. Kirjan suosion myötä sille tehtiin 14 vuoden aikana kaksitoista jatko-osaa.
Golliwogille ei milloinkaan haettu tekijänoikeussuojaa, joten saksalainen Steiff alkoi 1909 tuottaa nukkeja ja hillovalmistaja Robertson otti sen tuotteittensa symboliksi. Suomessa hahmo on nähty Halvan lakritsi- ja salmiakkimattojen sekä lakritsipurkkien kyljessä ja Fazerin lakritsipatukoiden kuorissa. Englantia lukevat keskikoululaiset saivat tutustua Golliwogiin 1950-luvulla Ole Reuterin oppikirjassa "Learn English", jossa oli Golliwog-runo ja sen kuvituksena Tove Janssonin karrikoitu piirros.
1980-luvulta lähtien hahmoa on alettu pitää rasistisena symbolina.
Säveltäjä Claude Debussyn pianolle sävelletyssä Children's Corner pianosarjassa on suosittu osa Golliwog’s Cakewalk, säveltämisen aikaan Florence Kate Uptonin suosio oli nousussa.
Part II
Part II on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyz kuudes studioalbumi. Albumin julkaisi TVT Records vuonna 2003. Albumi on ikään kuin jatko-osa edelliselle "Kings of Crunk" -albumille.