hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
José Gabriel Díaz Cueva
José Gabriel Diaz Cueva (13. kesäkuuta 1925 Cuenca – 26. tammikuuta 2018) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. lokakuuta 1950 ja nimitettiin Guayaquilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arae in Numidian titulaaripiispaksi 13. tammikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel de Jesús Serrano Abad, jota avustivat Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz ja Luis Alfredo Carvajal Rosales.
Diaz Cueva sai vuonna 1967 nimityksen Cuencan vihkipiispaksi. 26. kesäkuuta 1968 hänet nimitettiin Azoguesin hiippakunnan piispaksi ja toimi tässä tehtävässä kunnes erosi 29. huhtikuuta 1975. Eroamispäivänään hän sai taas nimityksen Guayaquilin vihkipiispaksi, missä tehtävässä hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 1999. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Hotelli Pohjanhovi
Hotelli Pohjanhovi, usein vain Pohjanhovi, on Rovaniemellä sijaitseva suomalainen hotelli, joka avattiin vuonna 1936. Se toimii nykyisin nimellä Hotelli Cumulus Resort Pohjanhovi
Funkistyylinen arkkitehtien Märta ja Pauli Blomstedt suunnittelema hotelli aloitti toimintansa 12. syyskuuta 1936. Hotellissa oli tällöin 36 huonetta sekä retkeilijöitä varten 50 hengen yhteismajoitustila. Hotellissa oli Lapin läänin ainoa hissi ja sähköistetty keittiö. Kalleimmissa huoneissa oli oma kylpyhuone, ja lämmin vesi oli käytettävissä kaikissa huoneissa. Hotellin yhteydessä oli myös kansainvälisen tason ravintola sekä erillinen kansanravintola. Hotellin ensimmäisenä johtajana toimi 1936–1940 Arvi Kalsta.
Talvisodassa Pohjanhovi toimi sotasairaalana. Jatkosodan aikana Pohjanhovissa pidettiin useita suomalaisten ja Pohjois-Suomessa toimineiden saksalaisten joukkojen sodanjohdon välisiä neuvotteluja. Hotellissa vierailivat sodan aikana muun muassa marsalkka C. G. E. Mannerheim, presidentti Risto Ryti, kenraalieversti Eduard Dietl, Hitlerin esikuntapäällikkö Alfred Jodl ja SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler. Hotelli Pohjanhovi tuhoutui kuitenkin Lapin sodan yhteydessä 10. lokakuuta 1944, kun saksalaiset joukot räjäyttivät sen maan tasalle. Erään silminnäkijän mukaan koko Pohjanhovi hypähti räjäytyksessä ilmaan ikkunat ehjinä ja sitten lysähti alas rauniokasaksi. Pohjanhovista säilyi vain maanalainen kellari, johon sodan päätyttyä perustettiin ravintola. Pohjanhovi rakennettiin uudelleen ja avattiin jälleen vuonna 1947.
Hotelli Pohjanhovin uuden rakennuksen suunnitteli sodan jälkeen arkkitehti Aulis E. Hämäläinen. Arkiseksi sanottu rakennus valmistui ja avasi ovensa vuonna 1947. Uudessa hotellissa oli majoitustilaa 200 vieraalle, ja hotellin yhteydessä oli myös sauna, pesula, leipomo ja sikala.
Uudessa hotellissa kuvattiin 1950-luvun alussa muun muassa "Rovaniemen markkinoilla" -elokuvaa. Urho Kekkosen presidenttikaudella hotelliin majoittui useita Suomessa vierailulla olleita valtionpäämiehiä seurueineen, muun muassa Neuvostoliiton presidentti Leonid Brežnev ja Jugoslavian presidentti Josip Broz Tito.
Hotellin omistanut Suomen Matkailijayhdistys vuokrasi sen vuonna 1977 Rantasipi Oy:lle. Hotellia oli 1960- ja 1970-luvulla uudistettu ja laajennettu niin, että vuonna 1981 siellä oli 214 hotellihuonetta ja 417 vuodepaikkaa. Vuonna 1987 hotellin yhteyteen avattiin yöravintola.
Manuel Revollo Crespo
Manuel Revollo Crespo CMF (17. kesäkuuta 1925 Santiago de Machaca – 26. lokakuuta 2014) oli bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. joulukuuta 1952 ja nimitettiin Cochabamban arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Casae in Numidian titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gennaro Maria Prata Vuolo, jota avustivat Giulio Oggioni ja Luis Sáinz Hinojosa.
Revollo Crespo sai 18. syyskuuta 1993 nimityksen Bolivian sotilasordinariaatin koadjuuttoripiispaksi. Hän erosi Casae in Numidian titulaarihiippakunnan johdosta 7. maaliskuuta 1998 ja jäi eläkkeelle koadjuuttoripiispan tehtävistä 14. huhtikuuta 2000.
FSK JeES
FSK JeES () tai Federalnaja setevaja kompanija () on Venäjän valtioenemmistöinen sähköenergia-alan konserni, joka vastaa maan sähkönsiirron kantaverkosta. Tämän federatiivisen verkkoyhtiön asiakkaskunta koostuu sähkönjakeluyhtiöistä, energiantuottajista ja muita suuryrityksistä.
Yhtiön siirtoverkkojen pituus kasvoi vuoden 2012 aikana 7 000 kilometrillä; siirtoverkon yhteispituus oli vuoden 2012 lopussa 131 000 kilometriä. Verkosto ulottuu Venäjällä yhteensä 75 federaatiosubjektiin. Kantaverkkoa pitkin siirrettiin yhteensä 498 miljardia kWh, joka oli 3 prosenttia edellisvuotta enemmän. Yhtiöllä on sähköasemillaan yhteensä 335 GVA muuntajakasiteettia 35-750 voltin jännitteille. Yhtiö kertoo olevansa muuntajakapasiteetiltaan ja siirtoverkkonsa pituuden puolesta maailman suurin pörssinoteerattu sähköverkkoyhtiö (vertaa Rosseti).
Marraskuussa 2012 yhtiön osake-enemmistö (79,55 %) siirrettiin valtiollisen sähköverkkoyhtiö Rossetin yhteyteen, jolloin kantaverkkoyhtiö FSK JeES:stä tuli tytäryritys. Kaupan toteuttamiseksi Rosseti-yhtiö toteutti suunnatun osakeannin.
Vaikka osake-enemmistö on Venäjän valtion hallinnassa Rosseti-yhtiön välityksellä, osalla FSK JeES:n osakkeista käydään kauppaa sekä Moskovan (MICEX-RTS) että Lontoon pörssissä (LSE).
Dante Frasnelli Tarter
Dante Frasnelli Tarter OSI (s. 6. tammikuuta 1925 Dardine, Italia) on italialaissyntyinen, Perussa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. heinäkuuta 1952 ja nimitettiin Huarín prelaatiksi sekä Urusin titulaaripiispaksi 3. elokuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Maria Jurgens Byrne, jota avustivat Teodosio Moreno Quintana ja Orazio Ferrucio Ceól.
Frasnelli Tarter erosi titulaarihiippakunnan johdosta 30. marraskuuta 1977, mutta jatkoi toimintaansa Huarín prelaattina, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2001.
Dennis LaRue
Dennis LaRue (s. 14. heinäkuuta 1959, Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen jääkiekkotuomari. Hän aloitti NHL uransa kaudella 1990-1991 ja on ollut mukana tuomitsemassa vuosien 1988, 2002, 2006 ja 2010 talviolympialaiset jääkiekkoturnauksia.
Edmond-Marie-Henri Abelé
Edmond-Marie-Henri Abelé (4. maaliskuuta 1925 Châlons-sur-Marne – 27. syyskuuta 2017) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. lokakuuta 1951 ja nimitettiin Monacon hiippakunnan johtoon 27. kesäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilles-Henri-Alexis Barthe, jota avustivat René-Joseph Piérard ja Angelo Raimondo Verardo.
Abelé sai 1. joulukuuta 1980 nimityksen Dignen (-Riez-Sisteronin) hiippakunnan johtoon. Hän erosi tehtävistään piispana 2. kesäkuuta 1987.
Ridge Racer
Ridge Racer on sarja Namcon kehittämiä ja valmistamia ajopelejä eri pelikonsoleille. Sarjan ensimmäinen peli julkaistiin vuonna 1993.
Vuonna 2012 julkaistu "Ridge Racer Unbounded" on suomalaisen Bugbear Entertainmentin kehittämä peli. Peliin käytettiin Suomessa valmistettujen pelien kolmanneksi suurin budjetti. Kaikki pelin aiemmat versiot on tehty Japanissa.
Anna Lipponen
Anna Lipponen (s. 1983 Tampere) on suomalainen näyttelijä.
Hän on tunnettu muun muassa kahvilanpitäjä Sara Erkkilän roolista TV2:n draamasarjassa Uusi päivä. Vuonna 2010 Lipponen teki Kaarina Koskelan roolin Timo Koivusalon elokuvassa Täällä Pohjantähden alla II.
Anna Lipponen on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston viestinnän, median ja teatterin yksiköstä vuonna 2009. Hän oli kiinnitettynä Vaasan kaupunginteatteriin vuosina 2008–2009 sekä Kotkan kaupunginteatteriin 2009–2010, kunnes ryhtyi freelanceriksi vuonna 2011.
Georges Marcel Émile Nicolas Perron
Georges Marcel Émile Nicolas Perron (s. 12. tammikuuta 1925 Chemillé) on ranskalainen, Djiboutissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi kapusiineihin 8. syyskuuta 1945 ja sai pappisvihkimyksen 29. kesäkuuta 1951. Hänet nimitettiin 21. marraskuuta 1992 Djiboutin hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. maaliskuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi Jean Cuminal, jota avustivat Jean Pierre Marie Orchampt ja Giovanni Bernardo Gremoli.
Perron jäi eläkkeelle 13. maaliskuuta 2001.
Māris Štrombergs
Māris Štrombergs (s. 10. maaliskuuta 1987) on latvialainen BMX-pyöräilijä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen BMX racingin olympiavoittaja. Vuonna 2012 hän uusi olympiavoiton Lontoossa järjestetyissä kisoissa. Palatessaan vuoden 2012 olympialaisista häntä oli vastassa tuhansia faneja kotikylässään Valmierassa. Vuoden 2008 olympiaradan hän suoritti noin 36 sekunnissa ja 2012 olympiaradan 37,576 sekunnissa. Aiemmin vuonna 2008 hän voitti UCI BMX-racing -maailmanmestaruuden. Häntä valmentaa Ivo Lakuce. Hänen ensimmäinen valmentaja oli Raimond Csiesnisk.
Giorgio Bertin
Giorgio Bertin (s. 28. joulukuuta 1946 Galzignano) on italialainen, Djiboutissa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 7. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Djiboutin hiippakunnan johtoon 13. maaliskuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvano Maria Tomasi, jota avustivat Marco Dino Brogi ja Georges Marcel Émile Nicolas Perron.
Bertinin edeltäjä oli Perron.
Josef Doubrava
Josef Doubrava (29. helmikuuta 1852 Mnišek – 22. helmikuuta 1921) oli tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Prahan arkkihiippakuntaan 16. heinäkuuta 1876 ja nimitettiin Hradec Královén hiippakunnan johtoon 22. kesäkuuta 1903. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lev Skrbenský z Hřiště, jota avustivat Emanuel Jan Schöbel ja Martin Joseph Ríha.
Doubrava kuoli 68-vuotiaana virassa. Hänen seuraajansa oli Karel Boromejský Kašpar.
Sabbatino Giani
Sabbatino Giani (5. maaliskuuta 1858 Ponte a Cappiano – 18. helmikuuta 1921) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. toukokuuta 1880 ja nimitettiin Livornon hiippakunnan johtoon 17. joulukuuta 1900. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi, jota avustivat Lorenzo Passerini ja Amilcare Tonietti.
Giani kuoli 62-vuotiaana virassa. Hänen seuraajansa oli Giovanni Piccioni.
Bhodžpurin kieli
Bhodžpurin kieli (भोजपुरी, "bhojpuri") on indoiranilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Intiassa Biharin ja Jharkhandin osavaltioissa sekä osassa Uttar Pradeshia. Lisäksi sitä puhuu vähemmistö Guyanassa, Surinamessa, Fidžillä, Trinidad ja Tobagolla sekä Mauritiuksella. Koska bhodžpurin kieli on hyvin lähellä hindin kieltä, jotkut kielitieteilijät pitävät bhodžpuria sen murteena.
Bhodžpurin kieli on läheistä sukua maithilin ja magahin kielille. Yhdessä ne muodostavat biharin kieliryhmän, jotka ovat osa itäisiä indoarjalaisia kieliä, jotka sisältävät myös bengalin ja orijan kielet. Bhodžpurin kielellä oli vuonna 1997 Intiassa noin 25 miljoonaa puhujaa. Vuonna 2001 Nepalissa sitä puhui 1,7 miljoonaa henkeä ja Mauritiuksella 340 000 (2001). Nämä arviot ovat kuitenkin epätarkkoja, sillä Biharissa ja Jharkhandissa suurin osa väestöstä osaa bhodžpurin kieltä, eli noin 130 miljoonaa ihmistä. Lisäksi Uttar Pradeshin osavaltiossa sitä puhuu vielä 40 miljoonaa ihmistä, sillä suurin osa sen asukkaista käyttää bhodžpurin kieltä jokapäiväisessä elämässään. Jotkut arvioivat, että bhodžpurin kieltä puhuu yhteensä noin 125 miljoonaa ihmistä.
Bhodžpurin kielellä kirjoitti muun muassa tunnettu kirjailija ja tutkija Rahul Sankrityayan (1893–1963).
Seppä Laurin patsas
Seppä Laurin patsas on Salon jokirannassa sijaitseva taiteilija Ben Renvallin tekemä patsas, joka valmistui vuonna 1963. Se esittää seppä Lauria, joka perimätiedon mukaan oli Salon ensimmäinen nimeltä tunnettu asukas. Patsaasta on kadonnut aikojen myötä osa hevosenkengästä, mutta katoamisvuodesta ei ole tietoa. Patsaan suunnasta on tehty kuntalaisaloite sen kääntämiseksi torin suuntaan tai kirjaston suuntaan, mutta päätös odottaa toistaiseksi kunnan talouden kohentumista. Vapunaattona patsas saa oman lakin.
BMX-racing
BMX-racing on BMX-polkupyörillä ajettava kilpailulaji, joka on vuodesta 2008 kuulunut olympiakisalajeihin. Racing-radat ovat kopioita motocross-radoista, mutta pyörille sopivammassa, pienemmässä muodossa. Näillä radoilla ajetaan aikaa ja toisia kilpailijoita vastaan, eikä tehdä temppuja.
BMX-racingissa lähdetään yleensä kahdeksan hengen lähtöportista. Sen jälkeen kisaajat ajavat vastakkaisilla puolilla kummuissa ja ensimmäinen maalissa on voittaja. BMX-kilpapyörässä on 20- tai 24-tuumaiset renkaat. 20-tuumaiset renkaat ovat yleisimpiä, joskin olympialaisissa ajetaan 24-tuumaisilla. 24-tuumaiset renkailla ajetaan myös todella kovaa isommasta rengaskoosta huolimatta. BMX-kilpapyörässä on vain takajarru siksi, että nopeassa kisassa voi vahingossa painaa etujarrua ja lentää esimerkiksi tangon yli. Lisäksi pyöräkin on hieman kevyempi kuin streetpyörä. Kilpailuissa käytetään fullfacekypärää. Sen kanssa käytetään yleensä ajolaseja. Jos kaatuu eikä tapahdu suurta vahinkoa, pitää ajaa rata kuitenkin loppuun.
Søren Thorborg
Søren Frederik Thorborg (10. maaliskuuta 1889 Barrit – 31. heinäkuuta 1978 Gilleleje) oli tanskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Hangin’ Tough
Hangin’ Tough on New Kids on the Blockin toinen studioalbumi vuodelta 1988.
Albumi on yhtyeen läpimurtolevy, jonka julkaisun jälkeen yhtyeestä tuli todella suosittu maailmanlaajuisesti. Singleinä albumilta on julkaistu kappaleet "You Got It (The Right Stuff)", "Cover Girl", "Please Don't Go Girl", "What'cha Gonna Do (About It)", "I'll Be Loving You (Forever)", sekä "Hangin’ Tough". Albumin nimikappaleen vuonna 1989 julkaistu singleversio sisälsi rajumman version kappaleesta, jolla oli mm. säröllä maustettuja sähkökitaroita. Kyseisen uudelleenmiksauksen kappaleeseen teki yhtyeen tuottaja, Maurice Starr.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Maurice Starr, ellei toisin mainittu.
Oscar Olstad
Hans Oscar Olsen Olstad (23. kesäkuuta 1887 Tune – 2. huhtikuuta 1977 Tune) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
István Herczeg
István Herczeg (7. joulukuuta 1887 Apátfalva – 3. heinäkuuta 1949 Szatymaz) oli unkarilainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa.
Ödön Téry
Ödön Téry (8. heinäkuuta 1890 Budapest, Unkari – 7. kesäkuuta 1981 Belvedere, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli unkarilainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa.
Peder Marcussen
Peder Andreas Marinus Marcussen (26. marraskuuta 1894 Guldager – 16. joulukuuta 1972 Esbjerg) oli tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Håkon Endreson
Håkon Riofe Endreson (16. helmikuuta 1891 Vestre Aker – 18. maaliskuuta 1970 Bærum) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Ladislav Dluhoš
Ladislav Dluhoš (s. 6. lokakuuta 1965 Čeladná, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen mäkihyppääjä, joka kilpaili maaiilmancup-tasolla vuosina 1984–1995. Hän voitti MM-kisoissa kaksi joukkuekilpailun pronssimitalia, vuosina 1984 ja 1989. Vuonna 1989 hän lisäksi sijoittui henkilökohtaisessa suurmäen kilpailussa kuudenneksi ja normaalimäessä 11:nneksi.
Dluhošin paras sijoitus olympialaisissa oli joukkuemäen neljäs sija vuonna 1988 Calgaryssa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli Sarajevossa 1984 suurmäessä kahdestoista, Calgaryssa 1988 molemmissa kilpailuissa neljästoista. Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi 1986 ja viidenneksi 1985.
Maailmancupissa Dluhoš sijoittui toiseksi Sapporon normaalimäessä helmikuussa 1985 ja tammikuussa 1986 sekä Harrachovin suurmäessä tammikuussa 1990. Kolmas hän oli Engelbergin suurmäessä helmikuussa 1985, Liberecin suurmäessä tammikuussa 1986 ja Harrachovin suurmäessä tammikuussa 1989. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi kaudella 1985–1986.
Amilcare Tonietti
Amilcare Tonietti (24. kesäkuuta 1847 Rio Marino – 22. maaliskuuta 1927) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. syyskuuta 1871 ja nimitettiin Massa Carraran hiippakunnan johtoon 25. marraskuuta 1887. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raffaele Monaco La Valletta.
Tonietti sai 12. kesäkuuta 1893 nimityksen Montalcinon piispaksi, mutta hän erosi tehtävistään 25. syyskuuta 1899, jolloin hänet nimitettiin Tyanan titulaariarkkipiispaksi.
The Plimsouls
The Plimsouls oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Paramountissa, Los Angelesissa vuonna 1978. Yhtyeen johtohahmona toimi laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Peter Case. Yhtye hajosi vuonna 1983, mutta on tehnyt lukuisia comebackeja sen jälkeen.
Thomas Graham Rose
Thomas Graham Rose (s. 23. joulukuuta 1951 Evander) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 12. joulukuuta 1980 ja nimitettiin Dundeen hiippakunnan johtoon 13. kesäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Wilfrid Fox Napier, jota avustivat Buti Joseph Tlhagale ja James Patrick Green.
Jacques Tukumbé Nyimbusède Anyilunda
Jacques Tukumbé Nyimbusède Anyilunda (s. 1946 Kandé) on togolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. heinäkuuta 1973 ja nimitettiin Dapaongin hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. huhtikuuta 1991. Pääkonsekraattorina toimi Barthélemy-Pierre-Joseph-Marie-Henri Hanrion, jota avustivat Philippe Fanoko Kossi Kpodzro ja Chrétien Matawo Bakpessi.
Peter Paul Yelezuome Angkyier
Peter Paul Yelezuome Angkyier (s. 26. marraskuuta 1961) on ghanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tamalen arkkihiippakuntaan 15. elokuuta 1992 ja inkardinoitiin Damongon hiippakuntaan, kun se perustettiin 3. helmikuuta 1995. Angkyier sai 17. joulukuuta 2010 nimityksen Damongon piispaksi, ja hänet konsekroi 25. maaliskuuta 2011 Philip Naameh, jota avustivat Paul Bemile ja Gabriel Justice Yaw Anokye.
Tauno Vartia
Tauno Ilmari Vartia (2. kesäkuuta 1907 Sääksmäki – 8. helmikuuta 1977 Turku) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä ja kansanedustaja.
Vartia toimi eri tehtävissä Maataloustuottajain keskusliitossa ja Maaseudun Tulevaisuus -lehdessä vuosina 1934–1941 ja työskenteli vuodesta 1945 maanviljelijänä Alastarolla Loimaan seudulla.
Kansanedustajana Vartia toimi vuosina 1966–1975 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään, jossa toimi myös varapuheenjohtajana.
Loimaan seudun kokoomuslaisena maanviljelijäkansanedustajana Tauno Vartia seurasi pöytyäläistä Kalle Sauraa ja hänen jälkeensä kokoomuksen viljelijäkansanedustajana samalta alueelta jatkoi loimaalainen Heikki Perho.
Gabriel Justice Yaw Anokye
Gabriel Justice Yaw Anokye (s. 27. toukokuuta 1960) on ghanalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Kumasin hiippakuntaan Peter Kwasi Sarpong 16. heinäkuuta 1988, ja hänet nimitettiin Kumasin vihkipiispaksi sekä Cellae in Mauretanian titulaaripiispaksi 30. lokakuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Sarpong, jota avustivat George Kocherry ja Gregory E. Kpiebaya.
Yaw Anokye sai 26. maaliskuuta 2008 nimityksen Obuasin piispaksi ja 15. toukokuuta 2012 Kumasin arkkipiispaksi.
George Kocherry
George Kocherry (s. 4. helmikuuta 1945 Changanacherry) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä.
Kocherry sai pappisvihkimyksensä 26. kesäkuuta 1974, ja hänet nimitettiin Othonan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Ghanaan ja Togoon 10. kesäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Powathil, jota avustivat George Valiamattam ja Joseph Pallikaparampil.
Vuonna 2002 Kocherry erosi nuntiuksen tehtävistä Togossa, mutta hän jatkoi toimintaansa Ghanassa, kunnes sai 22. joulukuuta 2007 uuden nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Zimbabween.
George Valiamattam
George Valiamattam (s. 16. syyskuuta 1938 Kodencherry) on intialainen syyrialais-malabarilaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. marraskuuta 1963 ja nimitettiin Tellicherryn eparkian johtoon 18. helmikuuta 1989. Hänet konsekroi piispaksi 1. toukokuuta Antony Padiyara, jota avustivat Joseph Powathil ja Sebastian Valloppilly.
18. toukokuuta 1995 Tellicherrysta tuli arkkieparkia ja Valiamattamista sen arkkipiispa.
Valiamattamilla on teologian tohtorin arvo Rooman Paavillisesta gregoriaanisesta yliopistosta (1967).
Sebastian Valloppilly
Mar Sebastian Valloppilly (4. elokuuta 1911 Kudakkachira – 4. huhtikuuta 2006) oli intialainen syyrialais-malabarilaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. elokuuta 1945 ja nimitettiin Tellicherryn eparkian (nyk. arkkieparkia) johtoon 16. lokakuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. tammikuuta 1956. Pääkonsekraattorina toimi Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Benigno Luciano Migliorini.
Valloppilly osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 18. helmikuuta 1989.
Kalervo Saura
Kaarlo Kalervo (Kalle) Saura (vuoteen 1929 "Selenius", 4. huhtikuuta 1896 Pöytyä – 27. tammikuuta 1981 Pöytyä) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko.
Koulutukseltaan Saura oli agrologi ja työskenteli vuosina 1922–1929 maatalousneuvonnan tehtävissä Varsinais-Suomessa ja vuodesta 1927 maanviljelijänä Pöytyällä. Vuosina 1943–1945 hän toimi Varsinais-Suomen maataloustuottajien liiton toiminnanjohtajana.
Kansanedustajana Saura toimi vuosina 1955–1966 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään, jossa toimi myös varapuheenjohtajana. Pöytyän kunnanvaltuustossa hän toimi puheenjohtajana. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1956 ja 1962. Kunnallisneuvoksen arvo Kalervo Sauralle myönnettiin vuonna 1957.
Loimaan seudulta valittuina Kansallista kokoomusta edustaneina maanviljelijäkansanedustajina Kalervo Sauraa seurasivat vuosina 1966–1975 alastarolainen Tauno Vartia ja vuosina 1975–1991 loimaalainen Heikki Perho.
Netvisor
Visma Netvisor on sähköisen taloushallinnon ohjelmistopalvelu, joka yhdistää taloushallinnon ja yritysten liiketoimintaprosessit pilvipalveluna. Sillä voidaan esimerkiksi hallita myynnit, ostot, henkilöstöhallinta, asiakkuudenhallinta, johdon raportointi ja kirjanpito. Visma Netvisoria on kehitetty yli 10 vuotta. Palvelua käyttää noin 17 000 erikokoisia yritystä lähes kaikilta toimialoilta ja yli 500 tilitoimistoa Suomessa. Visma Netvisor kuuluu Visma Solutions Oy:n päätuotteisiin.
Netvisorin kehitys alkoi Markku Nylundin hankkeena hänen opiskellessaan Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Vuonna 2000 Nylund tutustui yhteisen tuttavansa kautta Mikko Saajanlehtoon, Bittivision perustajaan, minkä seurauksena Netvisor Oy fuusioitiin Bittivisioon. Ensimmäinen versio Netvisor-palvelusta julkaistiin vuonna 2002. Pari vuotta myöhemmin Cap Gemini Ernst & Young osti Bittivisio Oy:n liiketoiminnan. Kuitenkin jo vuonna 2005 Netvisor-liiketoiminta siirtyi Passeli Ohjelmat Oy:n taustalla olleiden Porilaisveljesten Heikki ja Mika Taipaleen Solanum-konsernin omistukseen. Uuden kaupan myötä Netvisor alkoi toimia nimellä Netvisor Oy ja sai vastata omasta kehityksestään ja markkinoinnistaan. Taipaleiden myydessä Solanum-konsernin Vismalle lokakuussa 2011 Netvisor Oy oli taloushallinnon SaaS-palveluiden markkinajohtaja Suomessa. Vuoden 2012 lopulla yrityksen nimi muutettiin Visma Solutions Oy:ksi, joka tarjoaa Netvisoria pilvipalveluna.
Tatu Kolehmainen (painija)
David ”Tatu” Kolehmainen (9. lokakuuta 1885 Pielavesi – 7. huhtikuuta 1918 Lempäälä) oli suomalainen painija.
Helsingin Jyryä edustanut Kolehmainen osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin 67,5 kg:n sarjaan. Hän eteni kuudennelle kierrokselle Venäjän Oskar Kapluria vastaan, mutta molemmat hylättiin ottelussa liian passiivisen painin vuoksi. Suomalaisista paremmin Kolehmaisen sarjassa menestyi ainoastaan kultaa voittanut Emil Väre.
Epävirallisissa MM-kilpailuissa Helsingissä 1911 Kolehmainen oli ollut myös kuudes. Suomen mestaruudet hän voitti 1912 ja 1913. Sarja oli 66,5 kiloa, joka oli tuolloin SM-painien alin painiluokka. Vuonna 1914 hän siirtyi ammattipainijaksi riitannuttuaan seuransa Helsingin Jyryn kanssa.
Suomen sisällissodassa 1918 Kolehmainen taisteli punaisten puolella kuuluisassa Jyryn komppaniassa ja kaatui Lempäälän Leukamaassa käydyissä taisteluissa 7. huhtikuuta. Hän oli ainut punaisten puolella sisällissodassa kuollut olympiaurheilija.
Benigno Luciano Migliorini
Benigno Luciano Migliorini (6. lokakuuta 1881 Malo – 1. heinäkuuta 1962) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 26. heinäkuuta 1904 ja nimitettiin Palestrinan suburbikaarisen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Leten titulaaripiispaksi 20. helmikuuta 1937. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Maria Dolci, jota avustivat Giovanni Maria Emilio Castellani ja Camillo Vittorino Facchinetti.
Migliorini sai 19. heinäkuuta 1941 nimityksen Rietin (-S. Salvatore Maggioren) piispaksi ja 13. maaliskuuta 1951 Lanciano e Ortonan (nyk. Lanciano-Ortona) arkkipiispaksi. Hän kuoli jälkimmäisessä virassa 80-vuotiaana.
Delio Lucarelli
Delio Lucarelli (s. 24. marraskuuta 1939 Fano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Rietin (-S. Salvatore Maggioren) hiippakunnan johtoon 30. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
Chrétien Matawo Bakpessi
Chrétien Matawo Bakpessi (1924 Yadé – 27. huhtikuuta 1992) oli togolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1952 ja nimitettiin Sokodén hiippakunnan johtoon 9. elokuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Grégoire-Pierre XV Agagianian, jota avustivat Robert-Casimir Tonyui Messan Dosseh-Anyron ja Jérôme-Théodore Lingenheim.
Bakpessi kuoli virassa. Lingenheim oli ollut hänen edeltäjänsä, ja hänen seuraajakseen nimitettiin Ambroise Kotamba Djoliba.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1977
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1977 Vehkalahdella tammikuun lopulla, Joutsassa helmikuun puolivälissä sekä Rukalla ja Ounasvaaralla maaliskuun lopussa. Miesten 30 kilometriä ja naisten 10 kilometriä piti alun perin hiihtää Joutsassa, mutta yli 20 asteen pakkasen vuoksi kilpailut siirrettiin Rukalle ja Ounasvaaralle. Vuoden 1977 SM-hiihdoissa oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa naisten 20 kilometrin hiihto.
Kilpailu käytiin Vehkalahdella.
Kilpailu käytiin Rukalla. Liljeroosin voittoa pidettiin yllätyksenä.
Kilpailu käytiin Vehkalahdella.
Kilpailu käytiin Joutsassa.
Kilpailu käytiin Vehkalahdella.
Kilpailu käytiin Ounasvaaralla.
Kilpailu käytiin Vehkalahdella.
Kilpailu käytiin Joutsassa.
Lydia Lagus
Lydia Alfonsina Lagus (26. syyskuuta 1853 Isokyrö – 27. kesäkuuta 1928 Karkku) oli suomalainen sopraano.
Lydia Laguksen vanhemmat olivat lukkari Clas Wilhelm Lagus (1807–1880) ja Gustava Elisabet Berlin (1814–1878).
Lagus aloitti opintonsa Jyväskylän seminaarissa syksyllä 1871. Hän ystävystyi samassa koulussa opiskelleen, varhaisen suomeksi kirjoittaneen naislyyrikon Isa Aspin kanssa. Asp kuoli seuraavan vuoden marraskuussa. Lagus keskittyi säveltaiteeseen ja muutti Helsinkiin, missä hänet kiinnitettiin 1873 perustetun Suomalaisen oopperan laulajattareksi. Hän debytoi N. T. Hauptnerin teoksessa "Laululintunen".
Lagus pääsi nopeasti yleisön suosioon ja teki laajan kiertueen, joka ulottui Pietariin asti. Kiertueen jälkeen hän opiskeli puolitoista vuotta Wienissä ja myöhemmin myös Italiassa. Laguksen myöhempiä roolitehtäviä olivat muun muassa Pamina "Taikahuilussa", Donna Anna "Don Giovannissa" ja nimirooli "Lucrezia Borgiassa". Terveysongelmat alkoivat haitata hänen uraansa, jonka hän lopetti tyystin vuonna 1885.
Vuonna 1886 Lagus avioitui lapsuudenystävänsä piispa Johan Rudolf Forsmanin kanssa. Oopperalaulaja Tellervo Killinen oli hänen sisarentyttärensä.
Filippiinienlepinkäinen
Filippiinienlepinkäinen ("Lanius validirostris") on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Filippiinienlepinkäistä tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Laji esiintyy laikuttaisesti, ja sen on kuvattu olevan harvinainen. Filippiinienlepinkäinen on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Filippiinienlepinkäinen elää vuoristometsien aukkopaikoilla yli 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Bruno Böök
Bruno Wilhelm Böök (13. toukokuuta 1852 Padasjoki – 10. joulukuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä ja suomenkielisen näyttämötaiteen varhaisia ensirakastajia. Hän kunnostautui eritoten perustyypiltään koomisten hahmojen tulkitsijana.
Bruno Böökin isä oli Padasjoen kruununnimismies ja Alhon kartanon omistaja Thure Wilhelm Böök (1815–1871). Hänen äitinsä oli Uudessakaarlepyyssä syntynyt opettaja Carolina Forssell (1825–1898). Böök syntyi seitsenlapsisen sisarussarjan esikoiseksi; vuosina 1853–1864 hän sai neljä veljeä ja kaksi siskoa. Eräs heistä oli kirjailija Albert Theodor Böök (1858–1943).
Böök opiskeli Helsingin Normaalikoulussa ja liittyi vastaperustettuun Suomalaiseen Teatteriin vuonna 1873. Miellyttävän näköiseksi ja vartaloltaan miehekkääksi luonnehdittu Böök aloitti uransa koomisissa tehtävissä ja eteni vähitellen kohti ensirakastajan rooleja, joihin hänen äänensä ei tosin ollut aina riittävän heleäsointinen. Hän näytteli useissa klassikkokappaleissa ja suomalaisissa uutuuksissa, kuten Minna Canthin maalaisdraamassa "Roinilan talossa". Erityisen hyvin aikalaisyleisön mieleen jäi Böökin tulkinta Bothwellista näytelmässä "Maria Stuart". Böök näytteli myös Wienissä ja teki vaikutuksen sikäläiseen yleisöön runollisella taiteellaan. Yhdessä Ida Aalbergin kanssa Böök muodosti suositun näyttelijäparin, monet uskoivat heidän olevan pariskunnan myös yksityiselämässään.
Kruununpuisto (Hyvinkää)
Kruununpuisto on kaupunginosa Hyvinkäällä. Se sijaitsee noin 2 kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Kaupunginosassa sijaitsee myös Hyvinkään paloasema, joka siirrettiin pois keskustasta kauppakeskus Willan tieltä.
Belaruskali
Belaruskali () on Valko-Venäjän suurimpiin osakeyhtiöihin kuuluva, erityisesti kaliumlannoitteistaan tunnettu kaivosyhtiö. Yrityksen keskeisimmät kaivokset sijaitsevat Minskin alueen eteläosassa Salihorskissa. Tämä vuonna 1958 perustettu kaivoskaupunki on kasvanut erityisesti kaupungin pohjoispuolella sijaitsevien Belaruskalin ja sen edeltäjien kaliumsuolakaivosten (KCl) seurauksena. Yhtiö on 18 700 työntekijällään (2012) seudun ylivoimaisesti suurin työnantaja.
Belaruskalin omistaa Valko-Venäjän valtio öljy- ja kemianalan valtiokonserninsa Belneftehimin välityksellä. Kaivosteollisuusyritys Belaruskali vie suuren osan kaliumlannoitetuotannostaan ulkomaille ja kannattava yhtiö on siksi merkittävä Valko-Venäjän kansantaloudelle. Viennistä vastaa venäläisen Uralkalin kanssa perustettu yhteisyritys. Alallaan Belaruskali on IVY-maiden suurimpia ja maailmanlaajuisestikin merkittävä lannoitetuottaja, venäläisen Uralkalin ja parin muun suurtuottajan kanssa. Yhtiö oli selvästi Valko-Venäjän eniten voittoa tuottanut yritys vuonna 2012: koko vuoden voitto oli 6 700 miljardia Valko-Venäjän ruplaa, josta enemmistö kirjattiin alkuvuodelta. Valko-Venäjän keskuspankin vuoden 2012 lopun vaihtokursseilla voitto oli 591 miljoonaa euroa. Vuositason voitto oli kaksi kertaa suurempi kuin seuraavaksi eniten voitollisella valkovenäläisellä julkisen sektorin osakeyhtiöllä, öljynjalostamo Naftanilla.
Yhtiö on kasvattamassa tuotantoaan vuoden 2011 määrästä eli 8,8 miljoonasta tonnista. Yhtiö pyrkii tuottamaan 11 miljoonaa tonnia vuonna 2013. Belaruskali valmistelee myös kokonaan uuden, Homelin alueen Petrykaun löydösalueen avaamista. Yhtiö tavoittelee 1,5 miljoonan tonnin tuotantoa uudelta alueelta vuonna 2019. Turvatakseen lannoitekuljetuksien sujuvuutta, yhtiö on hankkinut osuuden esimerkiksi liettualaisen Klaipėdan sataman irtotavaraterminaalista. Emoyhtiö Belneftehim pyrkii puolestaan edistämään Latvian kautta vievien kuljetusreittien toimivuutta.
Kaivostoiminnan seurauksena Salihorskin pohjoispuolelle on muodostunut kolme noin 100 metriä korkeaa kaivosjätevuorta, jotka näkyvät kauas.
Pita (täsmennyssivu)
Pita voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kiinanisolepinkäinen
Kiinanisolepinkäinen ("Lanius sphenocercus") on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Kiinanisolepinkäistä tavataan Itä-Aasiassa. Sen levinneisyysalue on hyvin suuri, mutta lajin on kuvattu olevan epätavallinen. Kiinanisolepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelänkylälepinkäinen
Etelänkylälepinkäinen ("Lanius collaris") eli aiemmalta nimeltään kylälepinkäinen on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Etelänkylälepinkäistä tavataan suuressa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Siitä tunnetaan 7 alalajia, joita tavataan eri alueilla. Etelänkylälepinkäisen kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelänkylälepinkäinen elää monenlaisissa ympäristöissä, mutta suosii avoimia alueita, kuten savanneja, avoimia metsiä ja ruohoalueita.
Etelänkylälepinkäinen on yksiavioinen. Naaras hoitaa pesän rakentamisen pääasiassa yksin. Se rakentaa kuppimaisen pesän pääasiassa kasvinosista pensaaseen tai pieneen puuhun. Rakentaminen kestää 2–5 päivää. Naaras munii yleensä 3–4 munaa, joita se hautoo pääasiassa yksin 12–16 päivää. Pääasiassa naaras ruokkii poikasia ensimmäisen viikon ajan, jonka jälkeen koiras vähitellen ottaa enemmän vastuuta poikasista. Etelänkylälepinkäinen pesii yleensä 2–3 kertaa vuodessa.
Kylälepinkäinen on yksi pesäloisivan jakobiinikäen isäntälajeista.
Etelänkylälepinkäinen käyttää ravinnokseen monenlaisia eläimiä, kuten selkärangattomia, lintuja ja niiden poikasia sekä pieniä nisäkkäitä. Yleensä se väijyy saalista istumalla paikallaan, josta se saaliin nähtyään syöksyy sen kimppuun. Etelänkylälepinkäinen varastoi osan saaliistaan piikkeihin.
Jānis Bulis
Jānis Bulis (s. 17. elokuuta 1950 Brigi) on latvialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Julijans Vaivods 22. toukokuuta 1977. Hänet nimitettiin Liepājan hiippakunnan johtoon 8. toukokuuta 1991, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Colasuonno, jota avustivat Jānis Pujats, Jānis Cakuls ja Vilhelms Nukšs.
Bulis sai 7. joulukuuta 1995 uuden nimityksen Rēzekne-Aglonan piispaksi.
Proventus
Proventus AB on ruotsalainen sijoitusyhtiö, joka on perustettu vuonna 1969. Se sijoittaa tyypillisesti keskikokoisiin eurooppalaisiin yrityksiin. Tyypillinen sijoitus sen salkussa oleviin yhtiöihin on yli kymmenen miljoonaa euroa. Se haluaa hallituspaikan niistä yrityksistä, joihin se sijoittaa. Kaikkiaan yhtiön hallitsemien varojen arvo toukokuussa 2013 oli noin 1,1 miljardia euroa, mistä noin 20% oli yrityksen omaa pääomaa.
Proventus on ollut Brion pääomistaja vuodesta 2004. Artekin omistaja Proventus oli vuodesta 1992 vuoteen 2013. 2010-luvulla se on sijoittanut muun muassa Thomas Cookiin ja öljy-yhtiö Preem Corral Petroleumiin.
Proventuksen rahoittajiin kuuluvat Nobel-säätiö, viisi suurta ruotsalaista eläkevakuutusyhtiötä ja suuria eläkekassoja kuten Ericssonin, Electroluxin ja Volvon eläkekassat.
Proventuksen perusti Rober Weil.
Jānis Cakuls
Jānis Cakuls (s. 4. heinäkuuta 1926 Rudzati) on latvialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Riian arkkihiippakuntaan Peter Strods 18. syyskuuta 1949. Hänet nimitettiin 9. marraskuuta 1982 Riian ja Liepājan apostoliseksi koadjuuttorihallitsijaksi sekä Tinistan titulaaripiispaksi.
Cakulsin konsekroi 11. joulukuuta 1982 Julijans Vaivods, jota avustivat Kazimirs Dulbinskis ja Valerians Zondaks.
23. toukokuuta 1990 Cakulsista tuli Riian ja Liepājan apostolinen hallitsija. 8. toukokuuta 1991 hän sai uuden nimityksen Riian vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. kesäkuuta 1993.
Albert Hersoy
Albert Émile Reneld Hersoy (19. syyskuuta 1895 Hautmont – 24. heinäkuuta 1979 Maubeuge) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa joukkuevoimistelussa pronssia.
Jacob Erstad
Jacob tai Jakob Erstad (12. tammikuuta 1898 Bergen – 2. joulukuuta 1963 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Otto Johannessen
Otto Olavus Johannessen (25. heinäkuuta 1894 Bergen, Norja – 6. joulukuuta 1962 New York, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Frithjof Sælen
Frithjof Olsen Sælen (5. elokuuta 1892 Bergen – 9. lokakuuta 1975 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana voittamassa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa kultaa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Lisäksi hän sai siinä joukkueineen hopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
Harald Færstad
Harald Oliver Nikolai Færstad (2. joulukuuta 1889 Bergen – 10. heinäkuuta 1979 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Pessenin ruuhi
Pessenin ruuhi on vanhin ajoitettu ruuhi, joka on valmistettu mesoliittisella kivikaudella. Radiohiiliajoitus sijoittaa sen 8040–7510 eaa. Ruuhta säilytetään Drenten museossa Assenin kaupungissa Hollannissa.
Ruuhi on valmistettu yhdestä mäntyisestä tukista kirveellä kovertamalla.
Ruuhen pituus on 2,98 metriä ja se on 44 senttimetriä leveä. Työstön jäljet näkyvät vieläkin ja viittaavat piikivisen kirveen tai sarvitaltan käyttöön.
Osa tutkijoista on epäillyt ruuhen vesikelpoisuutta. Vaihtoehtoisesti on sitä ajateltu eläinten 
syöttökaukaloksi, vaikka karjanhoitoa ei ajoitukseen mukaan vielä harjoitettu Euroopassa. Vuonna 2011 ruuhesta valmistettiin replika, jolla melottiin onnistuneesti. Koska vesilinja oli korkealla, on meloja saattanut olla kevyt. Ruuhen tyyppi 
muistuttaa muita lähialueiden kivikautisia ruuhia.
Ruuhi löydettiin vuonna 1955 hollantilaisen moottoritien A28 rakentamisen yhteydessä. 
Hoogeveenin soilla, Pessenin kylän lähellä, pohjustustyö vaati suoturpeen poistamista. Noin
2 metrin syvyydestä kaivinkone osui puunrunkoon, mikä osoittautui sittemmin ruuheksi. Paikallinen 
viljelijä Hendrik Wanders huomasi tukin ja korjasi sen talteen lahjoittaen sen Groningenin yliopistolle. Ruuhi pakastekuivattiin ja sijoitettiin Drenten museoon.
Risto Tuominen (kansanedustaja)
Risto Juhani Tuominen (s. 14. toukokuuta 1933 Muurla) on suomalainen toimittaja ja poliitikko. Tuominen opiskeli Työväen Akatemiassa vuosina 1955–1957 ja työskenteli vuosina 1955–1960 maalarina, myyjänä ja varastonhoitajana. Vuosina 1961–1975 ja edelleen vuosina 1983–1988 hän oli Eteenpäin-lehden toimittajana Kotkassa. Vuosina 1989–1993 hän toimi Viikko-Eteenpäin-lehden päätoimittajana.
Kansanedustajana Tuominen toimi kolme vaalikautta ajalla 27. syyskuuta 1975 – 25. maaliskuuta 1983 Kymen läänin vaalipiiristä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Kotkan kaupunginvaltuustoon hän kuului vuodesta 1973 ja toimi myös sen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1978 ja 1982.
Giovanni Fiorentini
Giovanni Fiorentini (23. syyskuuta 1867 Castrocaro – 20. tammikuuta 1956) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Modiglianan hiippakuntaan 20. syyskuuta 1890 ja nimitettiin Tricaricon hiippakunnan johtoon 25. maaliskuuta 1909. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. elokuuta.
Fiorentini sai 25. syyskuuta 1919 nimityksen Catanzaron piispaksi ja 5. kesäkuuta 1927 sen arkkipiispaksi. Lisäksi hän sai 22. joulukuuta 1927 nimityksen Squillacen piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 2. heinäkuuta 1950. Hän kuitenkin jatkoi toimintaansa Catanzaron arkkipiispana, kunnes kuoli 88-vuotiaana virassa.
Canderel
Canderel on makeutusainemerkki, jonka tuotteet on valmistettu pääasiassa aspartaamista. Canderelia markkinoi globaali yritys The Merisant Company, jolla on pääkonttori Chicagossa, Illinoisissa sekä muita konttoreita Sveitsissä, Meksikossa ja Australiassa.
Canderel tuli ensimmäisenä myyntiin Ranskassa vuonna 1979. Tuotteen nimi "Canderel" tulee sanoista "candi" (tai sokeriruoko) ja "airelles" - ranskankielinen nimitys mustikoille. Canderel-tuotteiden makeudesta huolimatta ne ovat vähäkalorisia, sillä esimerkiksi yksi teelusikallinen rakeista Canderelia on yhtä makeaa kuin teelusikallinen sokeria, mutta runsaasti vähäkalorisempaa.
Tässä on luettelo kaikista Canderel-tuotteista.
Mestis-kausi 2013–2014
Kausi 2013–2014 oli jääkiekon Mestiksen 14. kausi. Suomi-sarjasta tai SM-liigasta ei tullut edellisen kauden päätteeksi uusia joukkueita Mestikseen. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Mikkelin Jukurit. Runkosarja käynnistyi 11. syyskuuta 2013 ja päättyi 8. maaliskuuta 2014.
Vaasan Sport päätettiin nostaa SM-liigaan seuraavalle kaudelle 2014-2015, jolloin Mestiksen karsinnat päätettiin jättää järjestämättä, ja päätettiin että Suomi-sarjan voittaja sai anoa suoraan Mestis-lisenssiä.
Mestiksen mestaruuden voitti Kouvolan KooKoo. Loppuottelusarjassa se voitti Mikkelin Jukurit voitoin 4-1. Mestaruus oli KooKoolle ensimmäinen Mestiksen voitto. Edellisen kerran se oli voittanut toiseksi korkeimman sarjatason kaudella 1986-1987, jolloin se nousi 1.divisioonasta SM-liigaan.
Runkosarja pelattiin nelinkertaisena, minkä lisäksi pelattiin kaksi revanssiviikonloppua sekä neljässä kolmen joukkueen lohkossa kolmenkertaiset välisarjat. Lisäksi jokainen joukkue pelasi neljä ottelua arvottuja joukkueita vastaan. Ottelumääräksi tuli näin yhteensä 54.
Ottelupäivinä ovat keskiviikko, perjantai ja lauantai.
Varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta saa kolme pistettä ja hävinnyt joukkue jää pisteittä. Mikäli ottelu venyy jatkoajalle tai 5 minuutin jatkoajan jälkeen voittomaalikilpailuun, voittaja saa kaksi ja häviäjä yhden pisteen.
Vähintään 19 pelattua ottelua
Vähintään 2 pelattua ottelua
Ô
Ô (ô) on latinalaiseen kirjaimistoon kuuluva kirjain, joka koostuu o-kirjaimesta ja sirkumfleksistä. Sitä käytetään muun muassa ranskan kielessä, portugalin kielessä, vietnamin kielessä, slovakissa ja madagaskarilaisessa malagassin kielessä.
Englannin kakkosliigan kausi 2012–2013
Englannin jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso, ja The Football Leaguen kolmanneksi korkein sarjataso Englannin Kakkosliiga, pelattiin kaudella 2012-2013 24 joukkueen voimin. Sarjasta nousi seuraavan kauden ykkösliigaan kolme joukkuetta, ja kaksi joukkuetta putosi Englannin konferenssiin. Sarjan voitti Gillingham FC.
Trinculo
Trinculo eli Uranus XXI (väliaikainen nimitys S/2001 U 1) on Uranuksen epäsäännöllinen kuu. Kuun löysivät Matthew J. Holman, John J. Kavelaars ja Dan Milisavljevic 13. elokuuta 2001, ja myöhemmät mittaukset suoritti Brett Gladman. Kuu on nimetty William Shakespearen näytelmässä "Myrsky" esiintyneen narrin mukaan.
Samuel Shipway
Samuel Shipway (s. 16. syyskuuta 2001 Lempäälä) on suomalais-brittiläinen lapsinäyttelijä, joka on tullut tutuksi pääroolistaan Risto Räppääjä -elokuvissa "Risto Räppääjä ja liukas Lennart" (2014), "Risto Räppääjä ja Sevillan saituri" (2015), "Risto Räppääjä ja yöhaukka" (2016).
Shipway valittiin Risto Räppääjän rooliin elokuvaan "Risto Räppääjä ja liukas Lennart", joka kuvattiin heinäkuussa 2013. Elokuvan ensi-ilta oli 7. helmikuuta 2014. Hän esiintyy samassa roolissa myös elokuvasarjan seuraavassa osassa "Risto Räppääjä ja Sevillan saituri" -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa 13. helmikuuta 2015. Shipway palkittiin roolistaan "Risto Räppääjä ja liukas Lennart" -elokuvassa parhaan lapsinäyttelijän palkinnolla lokakuussa 2014 Schlingelin kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla.
Shipway on kilpaillut myös MTV3-kanavalla esitetyssä "KIDSing"-laulukilpailussa, jossa hän eteni semifinaaliin asti. Kesällä 2016 hän oli myös yksi juontajista Ylen nuortensarjassa "Summeri".
Shipwaylla on YouTube-kanava, "SamuelShipway", jossa hänellä on parhaimmillaan yli 26 000 tilaajaa. Toukokuussa 2017 hän kuitenkin poisti kaikki videonsa.
Nicola Canino
Nicola Canino (7. huhtikuuta 1896 Albi – 15. toukokuuta 1962) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Catanzaron hiippakuntaan 13. toukokuuta 1920 ja nimitettiin Oppido Mamertinan hiippakunnan johtoon 30. joulukuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. maaliskuuta 1937. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Fiorentini, jota avustivat Eugenio Giambro ja Paolo Albera.
Canino erosi tehtävistään Oppido Mamertinan piispana 11. huhtikuuta 1951, jolloin hän sai nimityksen Aureliopolis in Asian titulaaripiispaksi.
Eugenio Giambro
Eugenio Giambro (9. lokakuuta 1866 Calascibetta – 17. helmikuuta 1960) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1891 ja nimitettiin Sarsinan hiippakunnan johtoon 2. helmikuuta 1911. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta.
Giambro sai 22. toukokuuta 1916 nimityksen Nicastron piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 1955. Eläkkeelle jäädessään hän sai vielä nimityksen Cypselan titulaariarkkipiispaksi.
Luigi Antonio Cantafora
Luigi Antonio Cantafora (s. 10. huhtikuuta 1943 Scandale) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Crotonen hiippakuntaan Pietro Raimondi 19. heinäkuuta 1969. Hänet nimitettiin Lamezia Termen hiippakunnan johtoon 24. tammikuuta 2004, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Andrea Mugione ja Vincenzo Rimedio. Cantafora asetettiin virkaansa 2. huhtikuuta.
Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan
Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan on rap-artistien Solosen ja Kosolan 17. toukokuuta 2013 julkaistu yhteisalbumi. Albumi julkaistiin Monsp Recordsin kautta, ja se julkaistiin CD:nä, vinyylinä ja kasettina. Albumin kappaleista "Räppii", "Kadut puhuu mun puolesta" ja "Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 11. sijalle.
Erik Anttinen
Erik Einar Anttinen (6. lokakuuta 1922 Helsinki – 5. huhtikuuta 2009 Rantasalmi) oli Tampereen yliopiston kansanterveystieteen ja erityisesti sosiaalipsykiatrian professori vuodesta 1973.
Anttisen vanhemmat olivat lääkintöneuvos Einar Emil Anttinen ja Anna Tyyne Veikkanen ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Paula Inkeri Puhakka. Anttinen tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1940 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1950. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli 1960, psykiatrian erikoislääkäri hänestä oli tullut 1954. Anttinen työskenteli muun muassa useissa eri tutkimuslaitoksissa, Lapinlahden sairaalassa, HYKS:issä ja Helsingin yliopistossa ennen Tampereen yliopiston professuuriaan.
Domenico Graziani
Domenico Graziani (s. 23. toukokuuta 1944 Calopezzati) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Crotonen hiippakuntaan 5. tammikuuta 1968 ja siirrettiin uuteen Crotone-Santa Severinan arkkihiippakuntaan 30. syyskuuta 1986. Grazani sai 21. elokuuta 1999 nimityksen Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. lokakuuta Lucas Moreira Neves, jota avustivat Andrea Mugione ja Giuseppe Agostino.
21. marraskuuta 2006 Graziani sai nimityksen Crotone-Santa Severinan arkkipiispaksi.
Raffaele Barbieri
Raffaele Barbieri (4. lokakuuta 1898 San Marco Argentano – 31. tammikuuta 1968) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1921 ja nimitettiin Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon 30. elokuuta 1937. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Demetrio Moscato, jota avustivat Domenico Petroni ja Nicola Canino.
Barbieri osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 69-vuotiaana virassa.