hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Moderni perhe
Moderni perhe (engl. "Modern Family") on yhdysvaltalainen ns. "mokumenttimuotoon" tehty tilannekomediasarja, jonka esittäminen alkoi 23. syyskuuta 2009 ABC-televisiokanavalla. Sarjan kymmenes kausi alkoi Yhdysvalloissa syksyllä 2018. Tammikuussa 2019 ABC-yhtiö kertoi, että sarjasta valmistetaan vielä yhdestoista tuotantokausi, joka tulee jäämään viimeiseksi. Suomen levityksessä sarjasta on nähty 8 kautta suoratoistopalvelu Netflixin julkaistua kahdeksannen kauden jaksot vuoden 2018 alussa. Kausia 9 ja 10 on esitetty Ava-televisiokanavalla.
Sarjassa seurataan vaatekaappialalla menestyneen Jay Pritchettin ja hänen kahden aikuisen lapsensa, Clairen ja Mitchellin, perheiden elämää. Monikulttuuriset suhteet, adoptio ja samaa sukupuolta olevien avioliitto ovat vain muutamia ajankohtaisia aiheita, joita TV-sarjan kolme erilaista perhettä joutuvat käsittelemään arjen tohinoissaan. 
"Moderni perhe" on palkittu viidesti peräkkäin parhaan komediasarjan Primetime Emmy -palkinnolla, vuosina 2010–2014. Se on palkittu myös parhaan musikaali- tai komediasarjan Golden Globella tammikuussa 2012. Lisäksi sarja on palkittu neljästi parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnolla.
Sarjan pilottijakso esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran MTV3-kanavalla 5. tammikuuta 2010. Sarjan varsinaisen esittämisen oli määrä alkaa syksyllä 2010, mutta aikaisemmasta tiedosta poiketen sarjan esittäminen alkoikin vasta 7. huhtikuuta 2011. Toinen tuotantokausi esitettiin suoraan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Toisen tuotantokauden jaksoihin siirryttiin 22. syyskuuta 2011.
Vuoden runoilija
Vuoden runoilija ("Poeta Finlandiae") on palkinto, jonka Suomen runoilijaliitto myönsi vuosittain 1993–2002.
Lähde
Clément Ader
Clément Ader (2. huhtikuuta 1841 Muret – 5. maaliskuuta 1925 Toulouse) oli ranskalainen insinööri ja keksijä. Hänet tunnetaan erityisesti lentämisen uranuurtajana. Hänen höyrykäyttöisen lentokoneensa nimi oli Éole.
Clément Aderin isä oli François Ader ja äiti isän toinen aviopuoliso Antoinette Forthané. Aderin suku oli monen sukupolven ajan ollut huonekalupuuseppiä ja eräs esi-isistä oli ollut arkkitehti ja huonekalupuuseppä, jonka tunnetuin työ oli Oxin kylän kirkko. Ader valmistui ylioppilaaksi Toulousessa. Jo 15 vuoden ikäisenä hän suoritti ylioppilastutkinnon, ja opettajat luonnehtivat häntä tunnolliseksi ja matematiikasta sekä piirustuksesta kiinnostuneeksi oppilaaksi.
Kun Ader saapui Pariisin maailmannäyttelyyn vuonna 1867, hän löysi Pierre Michaux’n velosipedin. Seuraavana vuonna hän ryhtyi valmistamaan velosipedeja, joita kutsuttiin raakakumisiksi velosipedeiksi. Saksan–Ranskan sota kuitenkin katkaisi hänen kehittely- ja keksijätoimintonsa.
Pariisissakin Ader tarvitsi rahaa elättääkseen perustamansa perheen. Hän kiinnostui syntymässä olevasta puhelimesta. Hän täydensi ja kehitti Graham Bellin keksintöä ja ryhtyi myymään parantelemiaan tuotteita Pariisissa. Hän kehitti myös teatteripuhelimen, jossa kuuntelija saattoi jäädä kotiin ja kuunnella Pariisin oopperan lähetystä kotonaan.
Kustannustoimittaja
Kustannustoimittaja on kustantamossa työskentelevä henkilö, jonka tehtäviin kuuluu erilaisten kustannustuotteiden, kuten kirjojen toteutus ja suunnittelu. Kustannustoimittaja tekee yhteistyötä sekä tekijän, teknisen valmistuksen että markkinoinnin kanssa. Kustannustoimittajan työ kohdistuu kotimaiseen ja käännettyyn kaunokirjallisuuteen, oppikirjoihin, sähköiseen oppimateriaaliin, lasten- ja nuortenkirjallisuuteen, tietokirjallisuuteen ja sarjakuviin. Kirjailijalle luotettava kustannustoimittaja on tärkeä. Hän on usein ensimmäinen käsikirjoituksen ulkopuolinen lukija, ja hänen tehtävänsä on auttaa kirjailijaa parantamaan tekstiään.
Suomen Kirjasäätiö myöntää vuosittain Alvar Renqvist -palkinnon ansioituneelle kustannustoimittajalle. Kustannustoimittajien ammattiliittona on toiminut vuodesta 1995 alkaen Suomen journalistiliitto.
Suomessa kustannustoimittajan paikkoja avautuu hyvin harvoin vapaaseen hakuun ja näistä paikoista käydään kovaa kilpailua.
Varsinaista ammattiin johtavaa koulutusta ei ole. Edellytyksenä on useimmiten soveltuva korkeakoulututkinto. Yleensä kustannustoimittajat ovat opiskelleet suomen kieltä tai kirjallisuustieteitä. Tietokirjojen kustannustoimittajilla on usein eri erikoisalojen koulutus.
Manfred Kokot
Manfred Kokot (s. 3. tammikuuta 1948 Templin) on Itä-Saksaa edustanut entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili pikajuoksussa ja edusti urallaan kahta eri seuraa, SC Leipzigiä ja SC DHfK:ta. Kokot oli mukana maansa hopeaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa Montrealin olympialaisissa 1976. Lisäksi hän voitti 60 metrillä kolme mitalia sisäratojen EM-kilpailuista.
Kokot juoksi vuonna 1973 50 metrin maailmanennätykseksi ajan 5,61 ja piti ennätystä hallussaan aina vuoteen 1996 saakka.
Alfred Hitchcockin filmografia
Tämä on luettelo Alfred Hitchcockin filmografiasta.
Alfred Hitchcock ohjasi myös jaksoa.
Antje Schmidt
Antje Schmidt (s.1967, Moers, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvassa "Der Elefant in meinem Bett" (1999) ja rikossarjasta "Syyttäjä". Schmidt näyttelee sarjassa Corinna Nagoldia. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa "Kahden keikka", "Siska", "Polizeiruf 110", "Tatort" ja "Tutkija".
Jinhua
Jinhua (, pinyin: Jīnhuá Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Zhejiangin maakunnan keskellä. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä runsas 140 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hangzhousta etelälounaaseen. Kaupungin väkiluku on 5,362 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 10 919 neliökilometriä.
Jinhuan kaupunki rajautuu etelässä Lishuin, lännessä Quzhoun, pohjoisessa Hangzhoun ja Shaoxingin, sekä idässä Taizhoun prefektuuritason kaupunkiin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhdeksään osaan seuraavasti:Nähtävyyksistä mainittakoon esimerkiksi Aasian, joidenkin lähteiden mukaan maailman suurin elokuvastudio, Hengdian World Studios, joka toimii Dongyangin kaupungissa. Yiwun kaupungissa toimii Kiinan suurin raaka-ainepörssi.
Atsam
Atsam on Kadunan osavaltiossa Nigeriassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin ihmistä. Atsam kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten atlanttiseen haaraan ja edelleen kainji-kielten ryhmään. Sen läheisin sukukieli on piti.
Fiona Schwartz
Fiona Schwartz (s. 7. kesäkuuta 1972 Hameln, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Syyttäjä", jossa hän näyttelee Kerstin Klaria. Schwartz on näytellyt myös televisiosarjoissa "4 gegen Z", "Kettu", "Kahden keikka", "Etsivä Lea Sommer" ja "Krista".
Hän on näyttelijä Stephan Schwartzin tytär. Schwartz tunnetaan myös nimellä Fiona Coors.
Radost Bokel
Radost Bokel (s. 4. kesäkuuta 1975 Bad Langensalza, Itä-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Syyttäjä", jossa hän näyttelee Susanne Selbachia. Bokel on näytellyt myös muun muassa televisiosarjassa "Rikospaikalla". Hänen uransa näyttelijänä alkoi jo 1980-luvulla pääroolista fantasiaelokuvassa "Momo" (1986).
Paige Turco
Jean Paige Turco (s. 17. toukokuuta 1965 Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Melanie Cortlandtin roolista televisiosarjassa "All My Children" sekä April O’Neilin roolista elokuvissa "" ja "Teinimutanttininjakilpikonnat III". Hän näyttelee myös The 100 sarjassa Abigail Griffiniä.
Turco on harrastanut tanssia nuoresta lähtien. Hän opiskeli Springfieldissä Kiley Junior High Schoolin aikana balettia ja opiskeli myöhemmällä iällä tanssia ja balettia New Englandissa, Amherstissa ja Länsi-Massachusettsissa. Sittemmin Turco opiskeli näyttelijäksi Connecticutin yliopistossa ja jätti tanssimisen nilkkavamman vuoksi. Turcon ensimmäinen televisiorooli oli Guiding Light televisiosarjassa, jossa hän näytteli vuosina 1987–1989.
Turco on ollut naimisissa Jason O’Maran kanssa vuodesta 2003 lähtien. Parilla on lapsi nimeltään David.
Ruprecht Pfalsilainen
Ruprecht Pfalsilainen (Ruprecht III "Klem") (5. toukokuuta 1352 Amberg – 18. toukokuuta 1410), Wittelsbachin suvun jäsen, oli Kurpfalzin vaaliruhtinas vuodesta 1398 ja Saksan kuningas vuodesta 1400 kuolemaansa saakka. Ruprechtin lisänimi Klem tulee latinan sanasta "clemens" ’armollinen’.
Ruprecht syntyi Ambergissä, Baijerissa ja osallistui jo nuorella iällä vaaliruhtinaskunnan hallintoon. Isänsä vaaliruhtinas Ruprecht II:n kuoltua Ruprecht peri vaaliruhtinaan tehtävät tältä. Vuonna 1400 Ruprecht oli yksi neljästä vaaliruhtinaasta, jotka lakkauttivat Wenzel IV:n kuninkuuden ja valitsivat Ruprechtin uudeksi kuninkaaksi. Kruunajaiset pidettiin Kölnissä 6. tammikuuta 1401.
Saman vuoden syksyllä Ruprecht ylitti armeijansa kanssa Alpit tarkoituksenaan syöstä Milanon herttua Gian Galeazzo Visconti vallasta ja saada paavi nimittämään hänet keisariksi. Yritys kuitenkin epäonnistui, Ruprechtin joukot hajaantuivat, ja hän joutui palaamaan takaisin Saksaan. Uutinen aiheutti epäjärjestystä Saksassa, mutta Ruprecht onnistui palauttamaan rauhan. Hän saavutti Englannin tuen poikansa Ludvigin ja Englannin kuninkaan Henrik IV:n tyttären Blanchen avioliiton myötä.
Ruprecht sai vaimonsa Elisabethin kanssa yhdeksän lasta. Ruprecht kuoli vuonna 1410 Landskronin linnassa lähellä Oppenheimia.
Ketosiilikäs
Ketosiilikäs ("Hyphoraia aulica") on keskikokoinen, aitosiilikkäisiin lukeutuva perhoslaji.
Ketosiilikäs on helposti tunnistettava perhonen. Etusiivet ovat tasaisen ruskeat ja niissä on useita epäsäännöllisen muotoisia laikkuja, joiden väri vaihtelee valkeasta vaaleankeltaiseen. Takasiivet ovat tummankeltaiset tai oranssit ja niissä on laajoja tummia kuvioita. Siipikuvioiden värisävy ja kuvioiden muoto vaihtelee. Pää ja keskiruumis ovat ruskeat ja perhosen niskassa on vaalea poikkijuova. Takaruumis on keltainen ja sen selkäpuolella on mustia poikkiraitoja. Siipiväli on 34–38 mm.
Ketosiilikästä tavataan suuressa osassa Eurooppaa ja Aasian poikki Japaniin asti, mutta laji on esiintymiseltään erittäin paikoittainen, eikä sillä ole mainittavaa taipumusta hakeutua uusille elinpaikoille. Suomessa lajia tavataan vain aivan eteläisimmissä osissa sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät touko-kesäkuussa.
Suomessa vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa ketosiilikäs on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN)
Päiväaktiivisten siilikkäiden tapaan ketosiilikäs on vaikeasti löydettävä ja sen tapaakin tyypillisimmin toukkana. Aikuiset koiraat lentävät pääasiassa auringonpaisteisina aamupäivinä etsimässä kasvillisuuden joukkoon piiloutuneita naaraita. Erityisen hyvin ketosiilikäs viihtyy rantaniityillä sekä kuivilla ja matalakasvustoisilla paikoilla, jotka lämpiävät pian auringonnousun jälkeen.
Naaras munii ravintokasvien lehtien alapinnoille 150–200 munaa ja kuolee heti saatuaan munimisen päätökseen. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu maahan. Kotelo kuoriutuu varhain aamulla.
Toukka elää monilla eri ravintokasveilla.
Rikkileinikki
Rikkileinikki ("Ranunculus sulphureus") on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla tavattava pieni leinikkikasveihin ("Ranunculaceae") kuuluva kasvi. Suomessa rikkileinikki on harvinainen Käsivarren Lapin kasvi ja luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi.
Rikkileinikki on monivuotinen ja kasvaa 6–15 cm korkeaksi, hedelmävaiheessa jopa 25 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, haaraton ja yläosasta ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehden lapa on 1–3 cm leveä, leveän suippotyvinen ja matalasti 5–7-halkoinen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja syvään liuskaisia, liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Tummankeltaisia kukkia on vain yksi varren latvassa. Kooltaan kukka on noin kahden sentin levyinen ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5 mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Terälehdet ovat 7–12 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on tiheäkarvainen. Rikkileinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on leveyttään korkeampi. Siihen kehittyy noin 1,5–2 mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, noin puolet pähkylän pituudesta oleva ota. Muiden leinikkien tavoin myös rikkileinikki on myrkyllinen laji.
Rikkileinikki muistuttaa läheisesti hieman hennompaa lumileinikkiä ("R. nivalis"), mutta tämän aluslehdet ovat herttatyvisiä ja kukkapohjus on kalju.
Rikkileinikkiä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisimmassa osassa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Pohjois-Siperiassa, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa rikkileinikkiä kasvaa ainoastaan Enontekiössä Käsivarren suurtuntureilla, muun muassa Haltin seudulta.
Rikkileinikki kasvaa tunturipaljakan sulavesipuroissa ja valuvetisillä lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji kasvaa keskipaljakalla korkeintaan 1050 metrin korkeudella.
Ben Spies
Ben Spies (11. heinäkuuta 1984 Germantown, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Road Racing -kuljettaja, joka ajaa tällä hetkellä MotoGP:n MM-sarjassa Pramac Racing Teamin Ducatilla.
Spies aloitti kilpailu-uransa Yhdysvalloissa. Siellä hän voitti jo toisella kaudellaan mestaruuden AMA Formula Xtreme -sarjassa. Seuraavat kaksi kautta menivät USA:n Superstock ja Supersport-sarjoissa, kunnes paikka aukesi kaudeksi 2005 AMA Superbike -sarjassa. Ensimmäisenä vuonnaan 2005 hän oli sarjan 2. sijalla, ja vuonna 2006 hän valloitti sarjan mestaruuden.
Ben Spies juhli AMA Superbiken mestaruutta neljä kertaa peräkkäin. Viimeisen kautensa 2008 hän päätti sarjassa mestaruuteen ja ajoi myös kolmessa kisassa MotoGP-sarjassa, Hän ylsi niissä kaikissa pisteille ja oli parhaimmillaan 6. sijalla. Ensimmäisen MotoGP-kilpailunsa mies ajoi Britannian GP:ssä toukokuussa 2008 Suzukilla.
Kaudelle 2009 Spies teki sopimuksen World Superbike -sarjaan Yamahan kanssa ja voitti heti tulokaskaudellaan sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän pääsi myös näyttämään taitojaan MotoGP:ssä ja vakuutti Yamahan tallin, kun sijoittui viimeisessä kisassa Valenciassa sijalle 7.
Mestaruuteen päättyneen Superbike-kautensa jälkeen Spies teki sopimuksen Yamahan kakkostallin kanssa. Hän sai ajaa 2010 täyden MM-sarjan Monster Yamaha Tech 3 -tallissa Colin Edwardsin tallikaverina.
Ben Spies aloitti MotoGP-uransa vakuuttavasti. Ensimmäisessä kisassa hän päätyi 4. sijalle ja ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle Britannian GP:ssä 20. kesäkuuta 2010. Uransa ensimmäisen paalupaikan Spies saavutti Yhdysvaltain GP:ssä Indianapolisissa. Kilpailussa hän ylsi parhaaseen sijoitukseensa ollen toinen Dani Pedrosan jälkeen.
Spies olisi monen mielestä ollut sopivin vaihtoehto ajamaan Valentino Rossin pyörää tämän ollessa loukkaantuneena, mutta MotoGP-sarjan säännöt kieltävät Rookie-kuskien ajamisen tehdastallissa.
Loistavan tulokaskauden ansiosta Yamaha päätti tehdä Spiesin kanssa sopimuksen kaudesta 2011 Yamahan tehdastiimissä Jorge Lorenzon tallikaverina Rossin siirtyessä Ducatille.
Kauden 2011 alussa Spies osoitti taistelevansa palkintokorokesijoista Yamahan tehdastiimissä. Ensimmäisessä kilpailussa hän päätyi 6. sijalle ja toisessa kilpailussa hän kaatui 2. paikalta kolme kierrosta ennen maaliintuloa.
Ben Spies otti ensimmäisen voittonsa MotoGP-luokassa 25. kesäkuuta 2011 Assenin GP:ssä
Haavanlasisiipi
Haavanlasisiipi ("Sesia apiformis") on keskikokoinen, ulkonäöltään huomattavan pistiäismäinen perhonen.
Haavanlasisiipi on eräs kookkaimmista lasisiipislajeista. Paksun takaruumiin kussakin jaokkeessa on leveä, keltainen raita. Yksi takaruumiin jaokkeista on kuitenkin sininen. Pää on suurelta osin keltainen, ja mustan keskiruumiin sivuilla on laajat keltaiset laikut. Jalat ovat keltaiset. Tuntosarvet ovat mustat. Sekä etu- että takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 31–48 mm.
Haavanlasisiipi muistuttaa paljon läheistä raitalasisiipeä ("Sesia bembeciformis"), mutta on helposti erotettavissa pään keltaisen värin takia.
Haavanlasisiipeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on 1800-luvulla levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan itäosiin. Suomessa lajia tavataan lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Lentoaika on heinäkuu.
Muiden lasisiipisten tapaan haavanlasisiipi on melko piilottelevaa elämää viettävä perhonen. Aikuiset perhoset ovat helpoimmin löydettävissä heinäkuisina aamuina, aurinkoisella paikalla kasvavien poppeleiden lähistöltä, missä juuri kotelostaan kuoriutuneet perhoset lepäävät. Lajin läsnäolosta kertovat myös puiden tyviltä löytyvät tyhjät kotelot. Laji talvehtii toukkana 2–3 kertaa.
Toukka elää haavan ("Populus tremula") ja muiden poppelien ("Populus" sp.) rungon sisällä.
Intian laatta
Intian laatta on mannerlaatta, joka oli alun perin osa muinaista Gondwanan mannerta. Intian laatta irtautui Gondwanaan kuuluneesta Madagaskarista ja alkoi liikkua kohti pohjoista. Intian laatta alkoi työntyä Euraasian laattaa päin noin 50 miljoonaa vuotta sitten noin 20 senttimetrin vuosivauhdilla. Se on nykyään osa Indo-Australian laattaa.
Néa Kydonía
Néa Kydonía (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Νέας Κυδωνίας, "Dimotikí Enótita Néas Kydonías") on yksi Chanián kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 771 (vuonna 2011).
Néa Kydonían nimi, ”Uusi Kydonia”, viittaa Chanián antiikin aikaiseen nimeen Kydonia. Néa Kydonía sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Egeanmeren rannalla. Sen länsipuolella sijaitsee Plataniás ja itäpuolella Chanián kaupunki. Néa Kydoníaan kuuluu sen edustalla sijaitseva asumaton Ágioi Theódoroin saari. Saarelle on tuotu Kreetan vuoristoista uhanalaisia kri-kri-vuohia eli ”kreetalaisia villivuohia”.
Néa Kydonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chanián kuntaan yhdessä Akrotírin, Elefthérios Venizéloksen, Keramián, Soúdan ja Thérison kanssa.
Néa Kydonían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Lusignanin hallitsijasuku
Lusignanin hallitsijasuku oli perhe, joka sai alkunsa Poitousta, läheltä Lusignania, läntisessä Ranskassa varhaisella 900-luvulla. He nousivat seudullaan kaikkein merkittävimmiksi valtiaiksi.
Tatsu
Tatsu on Turtles-universumissa esiintyvä kuvitteellinen superroisto. Mirage Studiosin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1990 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" -elokuvassa.
Toshirô Obata näytteli Tatsua ensimmäisessä elokuvassa vuonna 1990 ja Michael McConnohie dubbasi hänen äänensä.
Tatsu on Silppurin oikean käden mies, joka vastaa jalkaninojen koulutuksesta heidän nuorisokeskuksessa. Tatsu on erittäin äkkipikainen, eikä suvaitse epäonnistumista, jonka seurauksena hän useimmiten rankaisee väkivalloin nuoria jalkaninjoja. Hän taisteli elokuvan aikana Casey Jonesia vastaan, mutta joutui tyrmätyksi Jonesin lyötyä häntä yllättäen golf-mailalla.
Toshirô Obata näytteli Tatsua myös toisessa elokuvassa vuonna 1991 ja Michael McConnohie dubbasi toistamiseen hänen äänensä.
Tatsu selvisi edellisen elokuvan tappiosta Casey Jonesille ja oli onnistunut pakenemaan Jalkaklaanin alkuperäisestä piilopaikasta. Hän otti huomattavasti pienentyneen Jalkaklaanin komentoonsa, kunnes kuolleeksi oletettu Silppuri palasi takaisin. Tatsu alentui takaisin varajohtajaksi ja sai muun muassa tehtäväkseen varastaa TGRI kanisteri ja siepata tiedemies Jordan Perryn mukanaan. Hän joutuu kuitenkin taistelemaan samalla Turtleseja vastaan ennen kuin pääsee pakenemaan paikalta. Tatsu lähettää myöhemmin parhaan ninjansa vakoilemaan reportteri April O'Neilia. Tatsu oli myös paikalla, kun Jordan Perryn loi Tokan ja Rahzarin mönjän avulla. Tatsu taisteli vielä elokuvan lopussa Turtleseja vastaan, jotka löivät hänet tajuttomaksi ja hän kompuroi pois tanssialattialla tapahtuneessa tappelussa.
Mantšuriankurki
Mantšuriankurki ("Grus japonensis") on itäaasialainen kurkilintu. Sen esiintymisalue käsittää Koillis-Kiinan, Venäjän kaakkoiskolkan, Hokkaidōn itäosan Japanissa sekä aivan viime vuosina myös Mongolian. Japanin kurjet ovat paikkalintuja, muu populaatio muuttolintuja, jotka talvehtivat Keltaisenjoen suistossa ja Jiangsun rannikolla, sekä Korean niemimaan demilitarisoidulla vyöhykkeellä. Lajin populaation koko on noin 2 750 yksilöä. Philipp Ludwig Statius Müller kuvaili lajin holotyypin Japanista vuonna 1776.
Helttakurki
Helttakurki ("Bugeranus carunculatus") on itäafrikkalainen kurkilintu ja sukunsa ainoa edustaja. Sen yhtenäisempi esiintymisalue käsittää Zairen, Sambian, Tansanian, Mosambikin, Malawin ja Botswanan. Etiopiassa elää erillinen vähintään 200 yksilön populaatio, ja Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa vajaan tuhannen yksilön populaatio. Maailman populaation koko on noin 8 000 yksilöä. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1789.
Janne Juusela
Janne Tapani Juusela (s. 9. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen asianajaja ja yksi Suomen johtavista veroasiantuntijoista. Juusela toimii neuvonantajana erityisesti yritysverotukseen, kansainväliseen verotukseen, yrityskauppoihin ja veroriitoihin liittyvissä kysymyksissä. Juusela on Asianajotoimisto Borenius Oy:n osakas ja veroryhmän vetäjä. Aikaisemmin hän on työskennellyt mm. valtiovarainministeriön ja kansainvälisen tilintarkastusyhteisön palveluksessa.
Juusela on vuonna 1998 väitellyt oikeustieteen tohtoriksi vero-oikeudesta. Hän on vuodesta 2002 lähtien toiminut vero-oikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa. Juusela kirjoittaa ja luennoi säännöllisesti omaan erityisosaamiseensa liittyvistä aiheista.
Jauhen Hutarovitš
Jauhen Hutarovitš (, s. 29. marraskuuta 1983 Minsk) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies.
Hutarovitš kilpaili U. V. Aube -joukkueessa kaudella 2006 ja Roubaix Lille Métropole -tallissa 2007. Ammattilaisurallaan hän on edustanut FDJ-tallia 2008–2012, Ag2r-La Mondialea 2013–2014 sekä Bretagne - Séché Environnement / Fortuneo-Vital Concept -tallia vuodesta 2015.
Hutarovitš voitti Espanjan ympäriajossa 2010 Marbellaan päättyneen toisen etapin massakirissä ennen Mark Cavendishiä ja Tyler Farraria.
Lähteet: Cyclingbase , Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Umpikortteli
Umpikortteli on kortteli, jossa toisiinsa kiinni rakennetut talot rajaavat sisäänsä piha-alueen. Umpikorttelin perusajatus on julkisen tilan eli kadun ja yksityisen tilan eli pihan erottaminen toisistaan. Samalla umpikortteleiden julkisivut muodostavat yhtenäisiä katunäkymiä ja rajaavat selkeästi katutilaa.
Umpikorttelit ovat tyypillisiä Euroopan suurten kaupunkien keskustoissa. Suomessa umpikortteleiden rakentaminen väheni radikaalisti 1940-luvulla, kun lähiöperiaate valtasi alaa. Uusissa kaupunginosissa asuinkortteleihin ryhdyttiin rakentamaan erillisiä pistetaloja toisissaan kiinni olevien kadunvarsitalojen sijaan.
Kesän 1944 ratkaisutaistelut
Kesän 1944 ratkaisutaistelut on termi jolla viitataan Suomen armeijan jatkosodassa käymiin taisteluihin Neuvostoliiton suurhyökkäyksiä vastaan Karjalankannaksella ja Laatokan Karjalassa.
2,3-oksidoskvaleeni
2,3-oksidoskvaleeni (CHO) on triterpeeni ja skvaleenin hapettunut johdannainen. Yhdiste on tärkeä välituote useiden eri sterolien biosynteesissä.
2,3-oksidoskvaleenia muodostuu eliöissä skvaleenista skvaleenimono-oksigenaasientsyymin katalysoimana. Entsyymi tuottaa ainoastaan S-isomeeria. 2,3-oksidoskvaleenin hiilirungossa on kolme erillistä π-elektronisysteemiä, jotka vaikuttavat sterolien synteesissä muodostuvien rengasrakenteisten välituotteiden stabiilisuuteen. Entsyymit tuottavat 2,3-oksidoskvaleenista useita eri tuotteita. Tuotteen muodostumiseen vaikuttaa se, minkä konformaation entsyymin substraatti ottaa entsyymin pinnalla. Yhdistettä substraattinaan käyttäviä entsyymejä kutsutaan 2,3-oksidoskvaleenisyklaaseiksi, joita ovat muun muassa lanosterolisyntaasi, sykloartenolisyntaasi ja dammareenidiolisyntaasi. Nämä entsyymit tuottavat steroleja, joiden esiaste on lanosteroli, sykloartenoli tai dammaraani.
Pitäjänkäräjät
Pitäjänkäräjät oli Suomessa keskiajalla käytössä ollut tapaoikeuteen perustuvan oikeudenkäytön ilmentymä. Pitäjänkäräjille kokoontuneet pitäjän asukkaat valitsivat luottamusmiehekseen talonpojan, jota nimitettiin "pitäjäntuomariksi". Käräjäyleisö valitsi lisäksi tuomarin apuna toimineen lautakunnan. Pitäjäntuomarin johdolla käräjät käsitteli sekä siviili- että rikosasioita. Pitäjänkäräjiä järjestettiin Suomessa jo 1300-luvulla. Ruotsin kuninkaan vallan vahvistuessa Suomessa ja valtiorakenteen kehittyessä paikallinen itsehallinto alkoi menettää asemiaan. Kruununkäräjät ja kuninkaan nimittämät kihlakunnantuomarit syrjäyttivät pitäjänkäräjät 1300- ja 1400-luvun vaihteessa. Oikeudenkäyntialueiksi tulivat pitäjien tilalle Ruotsin maanlakien mukaiset kihlakunnat, jotka Suomessa olivat kooltaan hyvin laajoja. Käytännön syistä kihlakunnat jaettiin käräjäkuntiin, joista jokaisella oli oma kokoontumispaikkansa. Kihlakunnantuomari kiersi käräjäpaikasta toiseen pitämässä käräjiä. Pitäjänkäräjien lisäksi Suomessa on järjestetty kyläkäräjiä.
Kyyhkynherne
Kyyhkynherne ("Cajanus cajan", synonyymi "Cajanus indicus") on trooppinen hernekasvi, joka on todennäköisesti kotoisin Aasiasta. Sitä viljellään koko trooppisella vyöhykkeellä, ja se on tärkeä viljelykasvi erityisesti puolikuivilla alueilla.
Kyyhkynhernettä viljellään erityisesti Intian niemimaalla, Itä-Afrikassa ja Väli-Amerikassa. Monivuotiset lajikkeet elävät 3–5 vuotta; yksivuotiset soveltuvat paremmin viljelyyn. Kasvia viljellään yleensä sekaviljelynä viljakasvien, kuten durran, helmihirssin tai maissin, kanssa. Se on tärkeä ravintokasvi.
Intiassa käytetään halkaistusta siemenestä nimitystä "toor dal". Englanninkielisissä maissa käytetään nimitystä "kyyhkynherne" (pigeon pea).
Sinabung
Sinabung tai Gunung Sinabung on kerrostulivuori Indonesiassa Sumatran saarella. Tulivuoren korkeus on 2 460 metriä. Tulivuori alkoi purkautua 29. elokuuta 2010. Edellisen kerran se oli purkautunut yli 400 vuotta aikaisemmin vuonna 1600. Purkaus johti ainakin 21 000 ihmisen evakuointiin.
Tulivuori on ollut jälleen aktiivinen syyskuusta 2013 lähtien. Alueelta on lähtenyt yli 12 000 ihmistä.
Antti Halonen (kuvataiteilija)
Antti Halonen (14. heinäkuuta 1870 Linnasalmi, Lapinlahti – 7. helmikuuta 1945 Suonenjoki) oli suomalainen taidemaalari sekä puunveiston ja rakennusopin opettaja.
Antti Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Halonen ja Vilhelmiina Uotinen. Perheessä oli yhdeksän lasta, joista Antti oli viides. Hänen veljiään olivat taidemaalari Pekka Halonen, soitinrakentaja, harmonitehtailija Aapeli Halonen sekä viulutaiteilija Heikki Halonen.
Halonen opiskeli kuvataidetta aluksi vanhemman veljensä Pekka Halosen johdolla, ja sittemmin hän oli Akseli Gallen-Kallelan ja Eero Järnefeltin oppilaana. Hän kävi myös 1888 "Mäkisen Käsityöammattikoulun" Sortavalassa ja 1897 Pohjois-Savon kansanopiston Maaningalla.
Antti Halonen työskenteli Mäkisen urkuharmoonitehtaalla Sortavalassa ja sitten veljensä Aapeli Halosen urkuharmoonitehtaalla Jyväskylässä. 1900-luvun alussa Antti Halonen toimi useiden rakennushankkeiden (muun muassa Pekka Halosen Halosenniemen ateljeen ja J. H. Erkon Erkkola-kodin) suunnittelijana ja töiden valvojana. Vuosina 1910–1915 Antti Halonen oli vapaana taiteilijana Jyväskylässä, ja isänsä kuoltua 1915 hän hoiti perheen maatilaa Akkalansaaressa.
Mentyään naimisiin 1920 Tilda Nykäsen kanssa Halonen muutti Suonenjoelle, jossa hän toimi maamieskoulun rakennusopin ja -piirustuksen opettajana jääden eläkkeelle 1937.
Antti Halosen maalausten aihepiirit liittyvät luonnonmaisemiin sekä maaseudun rakennuksiin ja ihmisiin. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä Helsingissä 1904, ja viimeisen näyttelynsä Halonen piti kesällä 1940 Kuopiossa. Halonen oli myös hirsirakentamisen asiantuntija ja taitava puuseppä, joka suunnitteli ja valmisti huonekaluja ja kanteleita.
Albrekt II
Albrekt II (10. elokuuta 1397, Wien – 27. lokakuuta 1439, Neszmély, Unkari) oli Saksan kuningas vuodesta 1438 kuolemaansa asti. Hän oli myös Unkarin kuningas vuodesta 1437, Böömin kuningas vuodesta 1438, Itävallan suurherttua ja Luxemburgin herttua vuodesta 1404 kuolemaansa asti. Albrekt kuului Habsburgien sukuun.
Albrektista tuli isänsä, Albrekt IV:n, kuoltua Itävallan arkkiherttua vain 7-vuotiaana (Albrekt V). Hänen kolme enoaan toimivat vuorollaan Albrektin sijaishallitsijana, kunnes Albrekt otti vallan vuonna 1411.
Albrekt avioitui Elisabeth Böömiläisen kanssa vuonna 1422 ja sai tämän kanssa myöhemmin kolme lasta. Albrekt auttoi appeaan, Saksan kuningasta ja tulevaa keisaria, Sigismundia hussilaissodissa, mistä palkintona Sigismund nimitti Albrektin seuraajakseen ja myönsi hänelle Määrin rajakreivin arvonimen vuonna 1423. Sigismund kuoli 1437, ja Albrekt kruunattiin hänen seuraajanaan Unkarin kuninkaaksi 1. tammikuuta 1438 (Albrekt I). Albrekt siirsi edeltäjänsä tavoin hovinsa Itävallasta Unkariin. Kuusi kuukautta kruunajaisten jälkeen Albrekt kruunattiin Böömin kuninkaaksi, mutta böömiläisaatelisto ei tunnustanut hänen kuninkuuttaan, eikä Albrekt onnistunut saada Böömiä hallintaansa, vaan ajautui sotaan böömiläisiä ja näiden puolalaisia liittolaisia vastaan. 18. maaliskuuta 1438 Albrekt kruunattiin Frankfurtissa Saksan kuninkaaksi. Hänestä ei kuitenkaan koskaan tullut keisaria.
Wojciech Szczęsny
Wojciech Tomasz Szczęsny (s. 18. huhtikuuta 1990 Varsova, Masovian voivodikunta, Puola) on puolalainen jalkapallomaalivahti. 195 senttimetriä pitkä Szczęsny edustaa Puolan maajoukkuetta ja Serie A:n Juventusta.
Szczęsny siirtyi Arsenaliin Legia Varsovasta vuonna 2006. Hän teki ensiesiintymisensä seuran ykkösjoukkueessa 22. syyskuuta 2009 Englannin liigacupin ottelussa West Bromwichia vastaan. 20. marraskuuta Szczęsny lainattiin kuukaudeksi Englannin ykkösliigan Brentfordiin. Lainaa jatkettiin kuitenkin lopulta toukokuun loppuun asti, ja Szczęsny pelasi ykkösliigaa yhteensä 28 ottelun verran. Kaudella 2010–2011 Szczęsny teki läpimurron Arsenalin ykköstorjujaksi kun aikaisempi ykköstorjuja Łukasz Fabiański loukkantui. Hän pelasi kaudella kaikki kilpailut mukaan lukien 24 ottelua. Kaudella 2011–2012 hän oli Arsenalin ykkösmaalivahti.
Frontex
Euroopan raja- ja merivartiovirasto (Frontex) () on Varsovassa sijaitseva Euroopan unionin alainen rajaturvallisuusvirasto. Sen johdossa toimi perustamisesta alkaen toukokuuhun 2014 suomalainen Rajavartiolaitoksen virkamies Ilkka Laitinen. Nykyinen johtaja on Fabrice Leggeri.
Viraston tehtävä on sovittaa EU:n jäsenvaltioiden välistä rajojen valvontaan liittyvää yhteistyötä. Lisäksi virasto avustaa jäsenmaita rajavartijoiden koulutuksessa, tekee riskianalyyseja ja tarjoaa jäsenmaille apua lisätukea vaativissa tehtävissä.
Vuonna 2011 Frontex aloitti Hermes-operaation, jolla pyrittiin avustamaan Italiaa maahanmuuttovirtojen hallitsemiseksi. Frontexin tehtävänä oli tarkkailla Välimerta Italian ja Pohjois-Afrikan välillä laittoman maahanmuuton hillitsemiseksi. Suomen rajavartiolaitos osallistui operaatioon suorittaen merivalvontaa rajavartioston Dornier 288 -merivalvontalentokoneella Lampedusan saarelta vuonna 2013.
Frontexin vuoden 2017 riskianalyysin mukaan ihmissalakuljettajien liiketoimintamalli hyötyy EU:n ja kansalaisjärjestöjen meripelastustoiminnasta Välimerellä.
Kalle Halonen
Kalle Halonen (6. joulukuuta 1899 Lapinlahti – 13. helmikuuta 1947 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut näyttelijä ja taidemaalari.
Kalle Halonen valmistui alun perin näyttelijäksi Kansallisteatterin oppilaskoulusta 1919 ja hän oli sitten näyttelijänä seuraavat kuusi vuotta eri teattereissa. Serkkunsa Pekka Halosen kehotuksesta Kalle Halonen päätti sitten vaihtaa alaa. Hän kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1925–1926 ja ensimmäinen näyttely hänellä oli 1928 Helsingin Taidehallissa viiden taiteilijan yhteisnäyttelyssä.
Kalle Halonen asui Lapinlahdella mutta hän teki useita maalausmatkoja Keski- ja Pohjois-Suomeen erityisesti Korpilahdelle. Halonen teki myös opintomatkan Pariisiin. Halosen taulujen aiheina olivat luonnonmaisemat sekä maaseutuaiheet. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle.
Jatkosodan aikana Kalle Halonen oli Rukajärven rintamalla ja siellä hän maalasi lukuisia luonnon- ja kylämaisemia. Halonen toimi lääkintämiehenä mutta saattoi maalata vapaa-aikanaan.
Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsisen perheen nuorimpana syntyneen Kalle Halosen sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja kuvanveistäjä Arttu Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen.
Arttu Halonen
Arttu Halonen (1. huhtikuuta 1885 Lapinlahti – 10. maaliskuuta 1965 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä ja taidevalimon omistaja. Tunnetuimmat Halosen pronssivalimossa valetut veistokset olivat Jussi Mäntysen Hirvi-patsas ja Felix Nylundin "Kolmen sepän patsas".
Arttu Halonen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1907-1909 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1909-1910. Hän teki myös opintomatkoja Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Halosen töitä oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1913. Halonen oli aloittanut opintonsa 15-vuotiaana opiskelemalla metallitöitä Itä-Suomen käsityökoulussa Vuohimäellä.
Hän opetteli yhdessä kuvanveistäjäveljensä Eemilin kanssa veistosten pronssivalua. Suomessa ei tähän aikaan ollut omia pronssivalimoita vaan kuvanveistäjät joutuivat lähettämään teoksensa valettaviksi ulkomaille. 
Halonen osti 1918 "Arttula"-nimisen talon läheltä Lapinlahden rautatieasemaa ja perusti sinne Suomen ensimmäisen taidevalimon joka oli toiminnassa 35 vuotta.
Arttu Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsiseen perheeseen syntyneen Artun sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja taidemaalari Kalle Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen.
Halonen teki myös omia veistoksia jotka olivat usein lapsiaiheisia. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle.
Maria Romantschuk
Maria Romantschuk (s. 23. heinäkuuta 1956 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut Suomen suurlähetystön lehdistöneuvoksena Tukholmassa, sen jälkeen presidentin kanslian lehdistöpäällikkönä 2000–2007 ja Fortumin viestintäjäjohtajana. Syyskuusta 2010 alkaen hän työskenteli Tammen viestintäpäällikkönä ja vuoden 2012 alkaen hänet nimitettiin Bonnier Books Finlandin viestintäjohtajaksi. Bonnier irtisanoi Romantschukin tammikuussa 2013.
Eino Halonen
Eino Halonen (11. huhtikuuta 1915 Lapinlahti – 4. heinäkuuta 1941 Kuhmo) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä.
Arttu Halosen vanhemmat olivat Aukusti Halonen ja Katri Koponen. Eino Halonen oli oppilaana setänsä Arttu Halosen taidevalimolla ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1938–1941.
Eino Halonen pelasi Pesäpallon SM-sarjassa 1936 edustaen Siilinjärven Ponnistusta. Halonen on sanoittanut Pesäpalloilijain marssin, jonka sävelsi hänen pelaajatoverinsa Ahti Sonninen.
Eino Halonen kaatui kersanttina jatkosodan alussa heinäkuussa 1941 Kuhmon Saunajärvellä.
Kruunukurjet
Kruunukurjet ("Balearica") on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku.
Kruunukurjet elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella, ja ovat ainoita puuhun pesiviä kurkia. Suvussa on kaksi lajia, etelänkruunukurki ("Balearica regulorum") ja kruunukurki ("Balearica pavonina").
Alba Trissina
Alba Trissina oli italialainen 1600-luvun alkupuolella vaikuttanut säveltäjä. Hän oli Aracelin luostarin nunna Vicenzassa ja opiskeli Leone Leonin johdolla. Häneltä tunnetaan neljä motettia (mm. "Vulnerasti cor meum"), jotka sisältyvät Leonin teokseen "Sacri fiori: quarto libro de motetti a 1–4" (Venetsia, 1622). Alttoäänelle kirjoitetut motetit edustavat Veneton 1620-luvulle ominaista tyyliä.
Kruunukurki
Kruunukurki ("Balearica pavonina") on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "pavonina" elää Saharan eteläpuolella läntisessä Afrikassa Senegambiasta Tšadjärvelle. Alalaji "ceciliae" elää itäisessä Afrikassa Tšadista Etiopiaan ja Keniaan, ja etenkin Niilin yläjuoksun altaassa. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Kap Verdeltä Senegalista vuonna 1758.
Montrealin lentoasema
Montrealin lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
Etelänkruunukurki
Etelänkruunukurki ("Balearica regulorum") on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "regulorum" elää mantereen etelä- ja lounaisosissa Angolasta ja Namibiasta Botswanaan, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Alalaji "gibbericeps" elää mantereen itäosassa Ugandasta ja Keniasta Pohjois-Zimbabween ja Pohjois-Mosambikiin. Edward Turner Bennett kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikasta vuonna 1834.
Arthur Schnitzler
Arthur Schnitzler [šnitsler] (15. toukokuuta 1862 Wien – 21. lokakuuta 1931 Wien) oli itävaltalainen kirjailija, ammatiltaan lääkäri. Hän kuuluu wieniläisen impressionismin keskeisimpiin edustajiin.
Arthur Schnitzler syntyi vuonna 1862 juutalaisen lääkärin Johann Schnitzlerin (1835–1893) perheeseen. Hän opiskeli kymnaasissa, suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1879 ja valmistui lääketieteen tohtoriksi Wienin yliopistosta vuonna 1885. Hän työskenteli lääkärinä mutta toimi samalla kirjailijana ja julkaisi kirjoituksia ja runoja eri lehdissä samoin kuin tieteellisiä kirja-arvosteluja. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat mm. nuorwieniläiset kirjailijat Hugo von Hofmannsthal, Richard Beer-Hofmann ja Felix Salten sekä Sigmund Freud.
Isänsä kuoleman jälkeen Schnitzler perusti vuonna 1893 oman lääkärinvastaanottonsa. Hän avioitui vuonna 1903 näyttelijä Olga Gussmanin kanssa, kun heidän poikansa Henrich oli jo yksivuotias. Myöhemmin heille syntyi tytär Lili. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1921, ja tytär teki itsemurhan vuonna 1928. Schnitzler kuoli aivoverenvuotoon Wienissä vuonna 1931.
Arthur Schnitzlerin kaunokirjallinen tuotanto sisältää näytelmiä ja kertomuksia, joissa päähenkilöiden psykologia on keskeisessä asemassa. Hän oli kiinnostunut psykoanalyysista ja tarkastelee sen avulla henkilöidensä viettielämää. Samalla hän kuvaa hienostuneesti kevytmielistä, dekadenttia suurkaupunkimiljöötä – vuosisadanvaihteen Wieniä – ja sen vaikutuksia ihmisiin. Henkilöt edustavat usein ylempää keskiluokkaa: upseereja ja lääkäreitä, taiteilijoita ja lehtimiehiä, näyttelijöitä ja keikareita. Hän arvostelee teoksissaan keisarillisen Itävallan moraalista tilaa ja nostaa esiin tabuja, jotka porvarillinen yhteiskunta oli torjunut: seksuaalisuus, kuolema, juutalaisvastaisuus. Yhteiskunnan luonne ilmenee henkilöiden sisäisessä monologissa, jonka Schnitzler toi saksankieliseen kirjallisuuteen novellissaan "Lieutenant Gustl" (1900). Hän piti myös yksityiskohtaista päiväkirjaa, joka julkaistiin postuumisti vasta vuonna 1981.
Schnitzlerin teoksia on sovitettu elokuviksi. Ensimmäinen filmatisointi tehtiin jo vuonna 1914 ("Liebelei"), ja tunnetut ohjaajat ovat hyödyntäneet hänen tuotantoaan: Max Ophüls ("Liebelei" 1933, "Der Reigen" 1950), Stanley Kubrick ("Eyes Wide Shut" 1999).
Edward Turner Bennett
Edward Turner Bennett (6. tammikuuta 1797 Hackney – 21. elokuuta 1836 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kirjailija.
Bennett oli ammatiltaan lääkäri, mutta hänen varsinainen intohimonsa oli eläintiede. Vuonna 1822 hän oli perustamassa hyönteistieteellistä seuraa, joka myöhemmin liitettiin Linnean Societyyn. Se oli myös Zoological Society of Londonin alku, ja Bennett toimi seuran sihteerinä 1831–1836.
Bennett kirjoitti muun muassa teokset "The Tower Menagerie" (1829) ja "The Gardens and Menagerie of the Zoological Society" (1831). Hän kirjoitti myös kaloja käsittelevän osan, yhdessä G. T. Layn kanssa, teokseen "Zoology of Beechey's Voyage" (1839).
Hänen veljensä oli kasvitieteilijä John Joseph Bennett.
Bennett nimesi suuren määrän uusia eläinlajeja, pääasiassa kaloja. Linnuista hän nimesi etelänkruunukurjen vuonna 1834.
Vinoköysisilta
Vinoköysisilta on siltatyyppi. Se muistuttaa ulkonäöltään riippusiltaa, mutta on rakenteeltaan erilainen. Vinoköysisillassa sillan kansi on ripustettu pylonista lähteviin vinossa asennossa oleviin köysiin. Köydet voivat olla joko toistensa suuntaiset tai sijaita viuhkamaisesti. Suomen kolme kokonaispituudeltaan pisintä siltaa, Raippaluodon silta, Tähtiniemen silta ja Kärkisten silta ovat vinoköysisiltoja. Suomen ensimmäinen maantieliikenteen vinoköysisilta on vuonna 1989 liikenteelle avattu Jätkänkynttilä.
Vinoköysisiltoja alettiin rakentaa 1950- ja 1960-lukujen taitteesta alkaen ja tyypistä on tullut hyvin suosittu keskipitkien ja pitkien jännevälien silta. Suosion perusteena ovat siltatyypin tekninen ja taloudellinen edullisuus sekä myös esteettiset arvot. Jänneväliltään maailman pisin vinoköysisilta on vuonna 2012 valmistunut Venäläinen silta Venäläisen saaren ja Vladivostokin keskustan välillä, sen pääjänne on 1 104 metriä. Toiseksi pisin on vuonna 2008 valmistunut jänneväliltään 1 088-metrinen Sutongin silta Kiinassa. Siellä on myös rakenteilla Hutongin silta, jonka jänneväli on 1 092 metriä ja jonka on tarkoitus valmistua vuonna 2018.
ORP Wilno
ORP Wilno () oli Puolan laivaston Kraków-luokan jokimonitori, joka palveli ennen uppoamistaan toisen maailmansodan alussa.
Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Modlinin sotasataman esikuntalaivaksi. Kesäkuussa 1927 se siirrettiin Pinskin jokilaivueeseen. Alus oli modernisoitavana 1932, jolloin sen aseistusta vahvennettiin vaihtamalla 75 mm tykit 100 millimetrin haupitseihin ja samalla yksi konekivääreistä korvattiin 13,2 mm NKM Vickers -ilmatorjuntakonekiväärillä.
Toisessa maailmansodassa "ORP Wilno" osallistui taistelutoimiin vasta, kun neuvostojoukot tunkeutuivat 17. syyskuuta Puolaan. Se määrättiin siirtymään Pinskille, jossa se esti vuorokaudeksi neuvostoliiton jokilaivaston etenemisen. Aluksen oli tarkoitus vetäytyä Bugille, mutta Krolewskin kanavan tuhoutuneet sillat estivät aluksen matkan. Miehistö räjäytti aluksensa 18. syyskuuta lähellä Osobowiczen kylää estääkseen sen joutumisen vihollisen käsiin.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001 järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 2001 New Yorkissa. Lleyton Hewitt voitti miesten kaksinpelin ja uransa ensimmäisen Grand Slam -turnauksen. Venus Williams voitti naisten kaksinpelin. Miesten nelinpelin voittivat Wayne Black ja Kevin Ullyett. Lisa Raymond ja Rennae Stubbs voittivat naisten nelinpelin. Rennae Stubbs ja Todd Woodbridge voittivat sekanelinpelin.
Lleyton Hewitt – Pete Sampras 7–6(4), 6–1, 6–1
Venus Williams – Serena Williams 6–2, 6–4
Wayne Black / Kevin Ullyett – Donald Johnson / Jared Palmer 7–6, 2–6, 6–3
Lisa Raymond / Rennae Stubbs – Kimberly Po / Nathalie Tauziat 6–2, 5–7, 7–5
Rennae Stubbs / Todd Woodbridge – Lisa Raymond / Leander Paes 6–4, 5–7, 7–6(9)
Mikko Ketonen
Arvo Mikko Olavi Ketonen (s. 1945) on turkulaisen TS-yhtymän hallituksen puheenjohtaja. Yhtymän toimitusjohtajana hän toimi vuosina 2010–2012. Koulutukseltaan hän on ekonomi. Ketosen vanhemmat ovat johtaneet Turun Sanomia: isä on päätoimittaja ja toimitusjohtaja Arvo Ketonen ja äiti vuorineuvos, pääjohtaja Irja Ketonen. Ketosen vanhempi veli on yhtiön johdosta vuonna 2010 eläkkeelle siirtynyt Keijo Ketonen.
So What (Miles Davisin kappale)
”So What” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta "Kind of Blue". AABA-muotoinen modaalinen sävellys vuorottelee kahden moodin välillä: A-osa soitetaan D-doorisessa ja B-osa Es-doorisessa.
Sävellys perustui osin Ahmad Jamalin vuonna 1955 julkaisemaan kappaleeseen ”Pavanne”, johon puolestaan oli vaikuttanut Morton Gouldin vuoden 1938 sävellys ”American Symphonette No. 2”. ”So Whatin” jonkinasteisena edeltäjänä pidetään Davisin vuonna 1958 julkaisemaa ”Milestones”-kappaletta.
Alkuperäisessä nauhoituksessa mukana ollut saksofonisti John Coltrane käytti ”So Whatin” moodirakennetta vuoden 1961 sävellyksessään ”Impressions”.
Blue in Green
”Blue in Green” on jazzstandardi Miles Davisin albumilta "Kind of Blue" vuodelta 1959.
Kappaleen tekijäksi oli merkitty Davis itse, mutta kvintetin pianisti Bill Evans on myöhemmin väittänyt säveltäneensä kappaleen. Evansin mukaan Davisin panos sävellykseen rajoittui kahden soinnun ehdottamiseen. Kun Evans nauhoitti kappaleen oman kokoonpanonsa kanssa albumilleen "Portrait in Jazz" (1959), tekijöiksi merkittiin sekä Davis että Evans.
Kappaleen ovat Davisin ja Evansin lisäksi nauhoittaneet muun muassa Al Jarreau, John McLaughlin, Mark Ledford ja Lee Ritenour.
All Blues
”All Blues” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta "Kind of Blue" ja yksi Davisin tunnetuimmista sävellyksistä. Kappale perustuu 12 tahdin blueskaavaan 6/8-tahtilajissa.
Alkuperäinen ja tunnetuin versio "Kind of Blue" -albumilla on soitettu rauhallisella tempolla. Davisin silloiseen kvintettiin kuuluivat trumpetistin itsensä lisäksi saksofonistit Cannonball Adderley ja John Coltrane, basisti Paul Chambers ja rumpali Jimmy Cobb. Kappale otettiin myös kvintetin konserttirepertuaariin, ja yhtye soitti sitä ainakin kesällä 1959. Vuonna 1965 Davis nauhoitti kappaleesta nopeamman version, jolla soittivat Wayne Shorter, Herbie Hancock, Ron Carter ja Tony Williams. Davisin lisäksi muun muassa Oscar Peterson, Freddie Hubbard, Milt Jackson, Tal Farlow, Bill Mays ja Al Grey ovat nauhoittaneet kappaleen. Kappale on säilyttänyt suosionsa vuosien kuluessa ja sen ovat 2000-luvullakin äänittäneet lukuisat artistit.
Freddie Freeloader
”Freddie Freeloader” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta "Kind of Blue". Albumi muissa kappaleissa soitti Davisin uusi pianisti Bill Evans, mutta ”Freddie Freeloaderiin” Davis halusi Wynton Kellyn, joka oli erikoistunut bluessoittoon. Kappaleen rakenne perustuu 12 tahdin blueskaavaan.
Kappaleen nimi (suomeksi ”Siipeilijä-Freddie”) tulee Freddie-nimisestä henkilöstä, joka usein livahti maksamatta kuuntelemaan Davisin ja muiden soittoa. Nimivalintaan on myös voinut vaikuttaa Red Skeltonin roolihahmo, Freddie the Freeloader -klovni.
Kappaleen ovat Davisin lisäksi äänittäneet muun muassa Wes Montgomery, Stanley Jordan, Rahsaan Roland Kirk ja Emile-Claire Barlow.
Šaturan piiri
Šaturan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Vuonna 1956 perustetun piirin pinta-ala on 2715 neliökilometriä. Asukkaita on 71 200 henkeä (vuonna 2009).
Šaturan piiri sijaitsee Moskovan alueen itäosassa Meštšoran alangolla. Se rajoittuu luoteessa Orehovo-Zujevon ja lounaassa Jegorjevskin piireihin sekä idässä Vladimirin ja Rjazanin alueisiin. Piirin keskellä sijaitsee Rošalin kaupunkipiirikunta. Seudulla on runsaasti järviä, turvesoita ja havumetsiä. Suurimmat joet ovat Polja ja pohjoisrajalla virtaava Kljazma.
Hallinnollinen keskus on Šaturan kaupunki, joka sijaitsee Kazanin rautatien varrella 127 kilometriä Moskovasta itään. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Mišeronskin ja Tšerustin kaupunkimaiset taajamat sekä neljä maalaiskuntaa: Dmitrovski Pogost, Krivandino, Pyšlitsy ja Radovitski. Asutuskeskuksia on yhteensä 187. Kaupunkiväestön osuus on 54,2 %.
Seudun pääelinkeino on teollisuus. Suurimmat teollisuuslaitokset ovat Šaturan voimalaitos, huonekalutehdas ja leipätehdas. Maatalousyritys Šaturski on yksi Venäjän suurimmista. Šaturassa on myös kaksi Venäjän tiedeakatemian tutkimuslaitosta.
Kulttuurilaitoksia ovat kaksi lasten taidekoulua, musiikkikoulu, kulttuuri- ja kerhotalot, kirjastot sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Leninskaja Šatura" (”Leniniläinen Šatura”).
Teleki von Szék
Teleki von Szék on unkarilainen aatelissuku Transilvaniasta.
Telekin suku asui alun perin Transilvaniassa, joka oli 1541–1690 autonominen ruhtinaskunta Ottomaanien ja Habsburgien valtakuntien välissä. Suvun tunnetuin edustaja on 1630-luvulla syntynyt Mihály Teleki, josta tuli Transilvanian kansleri ja tärkein poliittinen johtaja 1600-luvun lopulla. Keisari Leopold I myönsi Telekille hänen monista palveluksistaan Unkarin kreivin arvon, ja kuolemansa jälkeen hän sai myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kreivin arvon.
Suku on ollut 1600-luvulta lähtien kreivillinen.
Taube
Taube on baltialais-suomalais-ruotsalainen aatelissuku 1300-luvulta.
Alkuaan suvun nimi oli "Tuwe", joka vuonna 1668 ylennettiin aatelilliseksi Evert Tauben kautta. Hänen pojastaan tuli vapaaherra Evert Fredrik Taube af Odenkat. Myös kaksi kreivillistä haaraa on Ruotsin ritarihuoneessa. Suomen ritarihuoneessa aatelisella suvulla on numero 51.
Nimi äännetään suomenruotsissa joko ['toːb] tai ['taube].