Thomas J. Watson
Thomas John Watson, Sr. (17. helmikuuta 1874 – 19. kesäkuuta 1956) oli IBM:n hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja, jonka johdolla yritys kasvoi kansainväliseksi suuryritykseksi vuosina 1914–1956. Watson loi IBM:n tasokkaan johtamiskulttuurin ja muutti yrityksen tehokkaaksi myyntiorganisaatioksi silloin, kun yritys vielä toimi reikäkorttien ja reikäkorttikoneiden toimittajana. Watson oli yksi aikansa rikkaimmista miehistä ja muistopuheissa vuonna 1956 hänen sanottiin olleen maailman paras myyntimies.
Thomas oli perheensä ainoa poika. Hänen isänsä oli maanviljelijä ja hoiti samalla pientä sahayritystä lähellä Elmiraa New Yorkin osavaltiossa. Käytyään koulut Watson jatkoi opiskelua liikeopistossa. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli kirjanpitäjän työ kaupassa. Ensimmäinen myyntityö oli myydä pianoja ja harmonikkoja kiertämällä asiakkaiden luona. Muutaman vuoden jälkeen hän ymmärsi, että voisi ansaita 70 dollaria viikossa komissiopalkalla, kun hän palkkansa oli vain kymmenen dollaria. Tämän seurauksena hän irtisanoitui työstä. Hän muutti Buffaloon ja avasi jonkin ajan päästä lihakaupan. Tämä kuitenkin epäonnistui ja Watsonin jäi rahattomaksi ja työttömäksi.
Watson oli hankkinut lihakauppaansa NCR:n kassakoneen, jonka asentamisen maksut piti siirtää lihakaupan uudelle omistajalle. Käydessään NCR:llä Watson tapasi John J. Rangen, jolta kysyi työtä. Watson oli päättänyt päästä NCR:lle töihin ja oli usein yhteydessä Rangeen, kunnes tämä lopulta vuonna 1896 palkkasi hänet myyntiapulaisekseen. NCR oli aikansa myyntiorganisaatio. Watson oli aluksi huono myyntimies, mutta Rangen henkilökohtaisella opetuksella hänestä tuli paras ja hän ansaitsi sata dollaria viikossa. Neljä vuotta myöhemmin Watson siirtyi NCR:n Rochesterin konttoriin, joka oli vaikeuksissa. Edustajana hän sai 35 prosentin komission ja raportoi suoraan NCR:n toiseksi korkeimmalle johtajalle. Neljässä vuodessa Watson teki Rochesterista käytännössä NCR:n monopolialueen työntämällä yhtiön pahimman kilpailijan Hallwoodin pois jopa joskus sabotoimalla kilpailijan koneita. Palkinnoksi Watson kutsuttiin NCR:n pääkonttoriin Daytoniin Ohiossa.
Charles Ranlett Flint oli luonnut "Computing Tabulating Recording Companyn" (CTR) yhdistämällä neljä yritystä, joista yksi oli Herman Hollerithin perustama "Tabulating Machines Company". Flint piti tämän yrityksen johtamista vaikeana ja palkkasi Watsonin johtajaksi vuonna 1914. Silloin yrityksessä oli töissä 1 300 henkeä. Yksitoista kuukautta myöhemmin Watson nimitettiin yrityksen pääjohtajaksi. Neljässä vuodessa CTR kaksinkertaisti liikevaihtonsa. Vuonna 1924 Watson muutti yrityksen nimeksi "International Business Machines" (IBM). Watsonin johdolla IBM saavutti reikäkorttikonemarkkinoilla niin määrävän aseman, että Yhdysvaltain hallitus nosti sitä vastaan syytteen kilpailuoikeudessa vuonna 1952. Watsonin kuollessa vuonna 1956 IBM:n liikevaihto oli 897 miljoonaa dollaria ja työntekijöitä oli 72 500.
Watsonin päätöksellä IBM rahoitti Howard H. Aikenin mekaanisten tietokoneiden kehitystyötä 1940-luvulla ja Aikenin ensimmäinen tietokone Harvard Mark I asennettin vuonna 1944. Watsonin poika Thomas J Watson Jr. jatkoi IBM:n pääjohtajana isänsä kuoleman jälkeen.