hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kardítsa
Kardítsa () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καρδίτσας, "Dímos Kardítsas"), joka sijaitsee Kardítsan alueyksikössä Thessalian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 647,6 neliökilometriä ja väkiluku 56 747. Varsinaisen Kardítsan kaupungin väkiluku on 38 554 (vuonna 2011).
Nykyinen Kardítsan kunta muodostui, kun Kardítsa, Itamós, Kallífono, Kámpos ja Mitrópoli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kardítsan kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Tríkala
Tríkala () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Τρικκαίων, "Dímos Trikkaíon"), joka sijaitsee Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 608,5 neliökilometriä ja väkiluku 81 355. Varsinaisen Tríkalan kaupungin väkiluku on 61 653 (vuonna 2011).
Tríkalan kunta syntyi, kun Tríkala, Estiaiótida, Faloreía, Kallídendro, Kóziakas, Megála Kalývia, Paliókastro ja Paralithaíoi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Tríkalan kunta muodostuu kahdeksasta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Xánthi
Xánthi () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ξάνθης, "Dímos Xánthis"), joka sijaitsee Xánthin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 495,4 neliökilometriä ja väkiluku 65 133. Varsinaisen Xánthin kaupungin väkiluku on 56 122 (vuonna 2011).
Nykyinen Xánthin kunta muodostui, kun Xánthi ja Stavroúpoli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Xánthin kaupungissa toimii Traakian Demokritos-yliopiston teknillinen tiedekunta.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Xánthin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Olavi Metsistö
Onni Olavi Metsistö (s. 14. lokakuuta 1924 Helsinki) on suomalainen unkarinkielisen kirjallisuuden kääntäjä.
Jordaan Brown
Jordaan Brown (s. 13. maaliskuuta 1992 Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa Vaasan Palloseuran riveissä. Pelipaikaltaan hän on puolustaja ja hänen pelinumeronaan on 25. Suomeen Brown tuli kesken kauden 2014 ja hänet hankittiin VPS:n riveihin europelien karsintoja ajatellen. Ennen saapumistaan Suomeen Brown hankki pelikokemusta AFC Wimbledonin ja Staines Town FC:n joukkueista.
Osmo I. Kaila
Osmo Iivari Kaila (s. 6. lokakuuta 1924 Oulu) oli suomalainen Naantalissa asunut kirjailija.
Kailan isä on jääkärimajuri Kaarlo Kaila ja isoisä arkkipiispa Erkki Kaila.
Ávdira
Ávdira () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αβδήρων, "Dímos Avdíron"), joka sijaitsee Xánthin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 314,8 neliökilometriä ja väkiluku 19 005. Varsinaisen Ávdiran kylän väkiluku on 1 090 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Geniséa.
Ávdiran kylä sijaitsee linnuntietä noin 46 kilometriä itään Kaválan kaupungista ja noin 18 kilometriä etelään Xánthin kaupungista. Ávdiran kunta käsittää alueen Traakianmeren rannalta Itä-Makedonian ja Traakian keskiosista. Ávdira on ottanut nimensä antiikin aikaisesta Abderan kaupungista, joka sijaitsi noin kuusi kilometriä etelään nykyisestä kylästä.
Nykyinen Ávdiran kunta muodostui, kun Ávdira, Sélero ja Vistonída yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ávdiran kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Dráma
Dráma () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Δράμας, "Dímos Drámas"), joka sijaitsee Dráman alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 833,0 neliökilometriä ja väkiluku 58 944. Varsinaisen Dráman kaupungin väkiluku on 44 823 (vuonna 2011).
Nykyinen Dráman kunta muodostui, kun Dráma ja Sidirónero yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Dráman arkeologinen museo.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dráman kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Constance Talmadge Film Company
Constance Talmadge Film Company (tai Constance Talmadge Film Corporation) oli yhdysvaltalainen elokuvatuotantoyhtiö. Constance Talmadge Film Companyn perusti mykkäelokuvan ajan näyttelijä Constance Talmadge vuonna 1917. Teatteri- ja elokuvatuottaja Joseph M. Schenck auttoi Talmadgea perustamaan yhtiötä. Kymmenvuotisen toimintansa aikana elokuvatuotantoyhtiö tuotti Constance Talmadgen 16 elokuvaa. Elokuvayhtiön toiminta päättyi vuonna 1927. Elokuvayhtiön päämaja sijaitsi ensiksi New Yorkissa 1920-luvun alkuun, kunnes yhtiön toiminta siirtyi Los Angelesin Hollywoodiin.
Tuulikki Otsola
Elli Tuulikki Ylitalo, kirjailijanimi Tuulikki Otsola (20. marraskuuta 1924 Saloinen – 6. helmikuuta 1985 Pello) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Ylitalo toimi opettajana Pellon Orajärven koulussa yli 30 vuoden ajan. Hän oppilaisiinsa kuului myös tuleva kirjailija Timo K. Mukka, jota Ylitalo tuki ja kannusti kirjoittamaan.
Oikeusrealismi
Oikeusrealismi on oikeusfilosofian suuntaus, jonka mukaan oikeutta on se säädännäinen oikeus, jonka yhteiskunta hyväksyy toimintaansa ohjaamaan niin viranomaisyhteyksissä kuin yksittäisten kansalaisten arjessa. Oikeusrealismi on vaikuttanut Yhdysvalloissa ja manner-Euroopassa 1800-luvun lopulta lähtien.
Oikeusrealismi on toinen oikeuspositivismin pääsuuntauksista, sillä lakien lähteeksi käsitetään lainsäätäjä. Sen mukaan oikeus oli johdettavissa tosiasiallisista tavoista toimia ja oikeutta olivat vain ne oikeussäännöt, joita tosiasiallisesti noudatetaan. Sen merkittäviä edustajia olivat mm. Rudolf von Jhering (1818–1892) ja Alf Ross (1899–1979).
Vapaaoikeuskoulu oli oikeusrealismin kehityksen ensimmäinen vaihe. Se syntyi käsitelainopin vastustajien aloitteista: oikeuden tulkinnassa alettiin ottaa huomioon tuomarin oikeudenmukaisuuskäsityksen vaikutus, eli se, kuinka oikeuden elävien soveltajien mielipiteet vaikuttavat kirjoitetun lain tulkintaan. Lisäksi ratkaisuharkinnan vapauden merkitystä korostettiin. Vapaaoikeuskoulu kehittyi manner-Euroopassa.
Intressilainopin perustajana pidetään Rudolf von Jheringiä, joka 1800-luvun lopun teoksellaan "Der Kampf ums Recht"' esitteli maailmalle, että "tarkoitus on kaiken luoja" myös oikeuden kannalta. Nyt oikeutta katsottiin yhteiskunnan kannalta: lait (ja päätökset) miellettiin yhteiskunnan keinoiksi saavuttaa tavoitteensa. Lainsäädäntö ja tuomioistuinratkaisut olivat sidoksissa erilaisiin yhteiskunnallisiin intresseihin.
Skandinaavinen oikeusrealismi syntyi 1920-luvulla. Lähtökohtana oli reagointi Axel Hägerströmin esittämään metafysiikan kritiikkiin. Hägerström väitti, että juridiset oikeudet ja velvollisuudet olivat vailla järjellisiä perusteita ja että näillä kielellisillä käskyillä jne. haluttiin vain vaikuttaa ihmisten käsityksiin harhauttavasti. Norjan, Ruotsin ja Tanskan realistit pyrkivät osoittamaan Hägerströmin väitteet epätosiksi ja puhdistamaan oikeuden maineen. Kysymykset olivat usein kielellis-mentaalisia: mitä henkilöllä on mielessään, kun hän tekee oikeudellisen väitteen? Uppsalan koulukunnan edustajia olivat muun muassa Alf Ross, Per Olof Ekelöf ja Vilhelm Lundstedt. Rossin tuomarinideologia viittaa tuomarikunnan kollektiivisesti hyväksymään tulkintaoppiin, toisin kuin amerikkalaisten oikeusrealistien koulukunnassa käsitetään.
Amerikkalainen oikeusrealismi kehittyi erillään eurooppalaisesta. Sen valtakausi ajoittuu 1920-, 1930- ja 1940-luvuille. Huomio kiinnitettiin viranomaisten ja tuomioistuinten ratkaisuihin (law in action). Vain näiden tosiasiassa soveltamat ja siten vahvistamat säännöt käsitettiin oikeudeksi, kun taas lainsäädäntö (law in books) oli vain aidon oikeuden raaka-ainetta. Amerikkalaisen realismin tuomarinideologia viittaa ratkaisuperusteisiin, joita ei ole virallisessa oikeuslähdeopissa tunnustettu, kuten tuomarin omakohtaiset ennakkoluulot ja hänen yhteiskunnalliset arvonsa.
Diana Nuțeanu
Diana Nuțeanu (s. 1. joulukuuta 1967 Bukarest) on romanialainen säveltäjä. Hän aloitti muodolliset pianonsoiton opintonsa vuonna 1978. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä Dan Constantinescun johdolla Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa (1986–1990), jossa hän vielä täydensi opintojaan vuoteen 1991 saakka. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille (1992) ja sai sävellysopetusta Franco Donatonilta Accademia Musicale Chigianassa Sienassa (1993). Nuțeanu sai filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä Bukarestin kansallisesta musiikkiyliopistosta vuonna 2001.
Nuțeanu on toiminut myös kapellimestarina ja esiintynyt pianistina kuorojen kanssa. Näihin kuoroihin kuuluu Fortis, jota Nuțeanu oli mukana perustamassa vuonna 1994. Hän on toiminut opetustehtävissä Colegiul Național Elena Cuzassa (1990–95), josta hän siirtyi Bukarestin kansallisen musiikkiyliopiston henkilökuntaan.
Nuțeanu tuotantoon kuuluu palkittu "Kolme miniatyyriä" suurelle orkesterille (1989). Hän on säveltänyt myös kuoromusiikkia, sonatiinin pianolle (1987) ja lukuisia kamarimusiikkiteoksia, kuten puhallinkvinteton (1988) ja jousikvarteton (1989).
Niklas Friberg
Niklas Friberg (s. 14. maaliskuuta 1996 Halikko) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Friberg nousi miesten peleihin Salon Palloilijoissa, jossa hän pelasi kauteen 2013 asti myös junioripelejä. Friberg pelasi Kakkosessa yhden ottelun kaudella 2011. Kausina 2012 ja 2013 hän oli suurimmassa osassa SalPan otteluita jo aloituskokoonpanossa pelaten noiden kahden kauden aikana 40 ottelua. Kaudella 2014 Friberg ehti pelata SalPassa 13 ottelua. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella Veikkausliigaa pelaavaan Turun Palloseuraan.
Simo Majander
Simo Majander (s. 2. elokuuta 1996 Anjalankoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Susia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Majander teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla MYPA:n riveissä 17-vuotiaana 27. kesäkuuta 2014 joukkueen hävitessä vierasottelussa 0–4 Vaasan Palloseuralle.
Miroslav Hlinka
Miroslav Hlinka (30. elokuuta 1972 Trenčín, Tšekkoslovakia – 14. syyskuuta 2014 Banská Bystrica) oli slovakialainen jääkiekkoilija, valmentaja ja maailmanmestari vuodelta 2002. Hlinka pelasi pääosan urastaan Tšekin Extraligassa. Hlinka teki itsemurhan vuonna 2014.
Hlinka tunnettiin isokokoisena hyökkääjänä, jota pidettiin hyvänä puolustajana ja alivoimapelaajana. Myös hänen asennettaan ja työtahtoaan on kehuttu.
Hlinka voitti urallaan Tšekkoslovakian, Slovakian ja Tšekin mestaruuden. Suomen ja Ruotsin sarjoista Hlinka voitti hopeaa. Maailmanmestaruuskilpailuista hän voitti kultaa 2002, hopeaa 2000 ja pronssia 2003.
Martina ja hengenpelastajat
Martina ja hengenpelastajat on suomalainen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin Jimillä 9. syyskuuta 2014. Sarjassa kymmenen julkisuudesta tuttua henkilöä osallistuvat Thaimaassa hengenpelastuskurssille, jota johtaa Martina Aitolehti. Jokaisessa jaksossa yksi kilpailija karsiutuu pois kilpailusta. Kummallakin tähän mennessä esitetyllä kaudella ovat kaikki osallistujat olleet naisia. Sarjan toista tuotantokautta alettiin esittää Jimillä 3. syyskuuta 2015.
"Martina ja hengenpelastajat" -formaattia on markkinoitu kansainvälisesti nimellä "All-Star Lifeguards". Syksyllä 2014 Euroopan suurin kaupallinen kanava TF1 osti oikeudet formaattiin.
Kilpailun alussa hengenpelastajakokelaat jaettiin keltaiseen ja punaiseen joukkueeseen. He osallistuvat kilpailuihin joukkueina, ja kilpailun hävinnyt joukkue joutuu lähettämään keskuudestaan yhden kilpailijan pois, vaikkakin lopullisen päätöksen tekee Martina Aitolehti. Ohjelman aikana järjestetään tulikokeita, jonka voittaja on suojassa karsinnalta. Joukkueet yhdistettiin kahdeksannessa jaksossa.
Joukkueet yhdistettiin kahdeksannessa jaksossa, ja he osallistuivat kilpailuihin yksilöinä.
Elina Tervo voitti tulikokeen, mutta ei saanut finaalijaksossa immuniteettia.
Kauden alussa kilpailijat jaettiin kahteen joukkueeseen, keltaiseen ja punaiseen. He osallistuvat kilpailuihin joukkueina ja kilpailun hävinneestä joukkueesta pudotetaan yksi kilpailija. Joukkuekilpailun lisäksi he osallistuvat yksilöinä tulikokeeseen, jonka voittaja on suojassa karsinnalta, jos kilpailijan joukkue häviää joukkuekilpailun. Kilpailu muuttui yksilökilpailuksi seitsemännessä jaksossa.
Joukkueet yhdistettiin seitsemännessä jaksossa, ja he osallistuivat kilpailuihin yksilöinä.
Jasmin Voutilainen voitti tulikokeen, mutta ei saanut immuniteettia ja putosi kisasta.
Punainen joukkue voitti joukkuekilpailun, mutta Belinda Heinonen jäi tulikokeessa viimeiseksi ja joutui pudotukseen.
Rita Niemi voitti tulikokeen, mutta ei saanut immuniteettia. Immuniteetin sai yksilökilpailun voittaja Suvi Pitkänen.
Kauden viimeisessä joukkuekilpailussa vastakkain olivat yhä kilpailussa mukana olevat henkilöt (Eveliina, Rita, Suvi ja Rosanna) sekä neljä aiemmin pudonnutta kilpailijaa (Kristina, Belinda, Amanda ja Janita). Aiemmin pudonneiden kilpailijoiden joukkue hävisi joukkuekilpailun, mutta käänteisessä karsintatilaisuudessa yksi heistä (Amanda) sai palata kilpailuun.
Yksilökilpailun voitti Rita Niemi, joka sai paikan finaaliin.
Eveliina Lorek voitti tulikilpailun, mutta ei saanut immuniteettia.
Suvi Pitkänen putosi semifinaalissa. Finaaliin eteni kolme kilpailijaa; Amanda, Evelina ja Rita.
Turun insinöörit TUIKE
Turun insinöörit TUIKE ry on Turussa kotipaikkaansa pitävä insinöörien edunvalvontaa ja yhteisöllisyyttä edistävä yhdistys.
Nimenä oli aiemmin Turun Alueen Insinöörit ry:n Konekerho, Turun Insinöörikerho ry.
Yhdistyksen tarkoituksena on edistää jäseniensä ammatillisia ja paikallisia etuja, sekä edistää jäsentensä yhteenkuuluvuutta keskenään ja muiden insinööriyhdistysten jäsenten kesken. Yhdistys toimii yhdyselimenä jäsentensä ja toisten yhdistysten välillä. Yhdistyksen tarkoituksena on myös tukea teknillisen koulutuksen kehitystä ja työskennellä Suomen teknillisen kehityksen puolesta.
Näiden tarkoitusten toteutamiseksi yhdistys mm. järjestää jäsenilleen kokous-, neuvottelu-, kurssi, esitelmä-, tiedotus ja juhlatilaisuuksia sekä opintomatkoja ja pitää yhteyttä toiminta-alueensa teknillisiin oppilaitoksiin ja niiden opiskelijoihin.
Turun Insinöörit ry:n Sähkökerho oli esittänyt koneinsinööreille kutsun saapua seuraamaan Sähkökerhon kokousta ravintola Killan kabinettiin 23.11.1959. Kutsua oli noudattanut 8 insinööriä. Ins. Vainio selvitteli näkökohtia, joiden takia koneinsinöörejä oli tähän kokoukseen kutsuttu sekä esitti kysymyksen, olisiko koneinsinöörien aiheellista perustaa uusi kerho, konekerho. Sähkökerhon kokouksen päätyttyä pitivät paikalla olleet 8 koneinsinööriä oman kokouksen. Kokous totesi oman kerhon perustamisen tarpeelliseksi. Samalla päätettiin konekerhon perustamisesta ja valittiin toimeenpaneva elin.
Tuo oli lainaus, lähes sanasta sanaan pöytäkirjasta, jossa pantiin alulle Turun Alueen Insinöörit ry:n Konekerho, sittemmin Turun Insinöörikerho ry ja nykyään Turun Insinöörit TUIKE ry. Kerhon toiminnan avulla oli tarkoitus saada kosketusta Turun seudun opistoinsinöörien välille, sekä tutustua teollisuuslaitoksiin ja muihin sopiviin kohteisiin ja hankkia eri alojen asiantuntijoita kokouksiin esitelmän pitäjiksi. Kerhon toiminta-ajatus on säilynyt suunnilleen samana, miksi se alussa ajateltiin. Ensimmäisen toimintavuoden 1960 päättyessä kerhon jäsenmäärä oli 45. Jäsenrekisterissä on 31.12. 2017 jäseniä 2313.
LOUSI puolestaan kuuluu valtakunnalliseen Insinööriliittoon (IL ry), Insinööriliitto on AKAVAn jäsenjärjestö. TUIKE ry:n toiminnan painopiste on jäsenten aktivoinnissa. Insinööriliitto ja AKAVA huolehtivat kaikille insinööreille yhteisistä elinkeinopoliittisista ja laajoista palkkaukseen liittyvistä asioista sekä työsuhteiden kehittämisestä. LOUSI ry on paikallisesti merkittävä toimija insinöörikoulutuksen kehittämisessä ja alueellisessa etujen valvonnassa. TUIKEn rooli korostuu jäsenten aktivoinnissa ja yhteisten toimintojen järjestämisessä.
Yhdistys järjestää jäsenistölleen koulutustilaisuuksia, excursioita, verkostoitumistilaisuuksia.
Ștefan Niculescu
Ștefan Niculescu (31. heinäkuuta 1927 Moreni – 22. tammikuuta 2008 Bukarest) oli romanialainen säveltäjä. Hän opiskeli 1940–1950-luvuilla Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa, ja lisäksi hän suoritti opintoja Bukarestin polyteknillisessä yliopistossa. Hän osallistui Mauricio Kagelin pitämälle elektronisen musiikin kurssille Münchenissä vuonna 1966 ja Darmstadtin Ferienkurselle 1966–1969.
Niculescu oli Academia Românăn täysjäsen vuosina 1996–2008. Hän oli vuosina 1993–2008 professorina Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa. Hän myös vieraili luennoimassa Zagrebissa, Pariisissa, Valenciassa ja Darmstadtissa. Vuonna 1991 hän perusti Bukarestissa Uuden musiikin festivaalin kansainvälisen viikon.
Niculescun tuotantoon kuuluu muun muassa lastenooppera "Cartea cu Apolodor" (1974), orkesterimusiikkia, kuten sinfonioita, sekä lukuisia kamarimusiikki- ja kuoroteoksia.
Abdalla el-Masri
Abdalla Hani el-Masri (s. 1962 Beirut) on libanonilais-venäläinen säveltäjä. Hän aloitti muodolliset kitaransoiton opintonsa vuonna 1977 ja opiskeli sitä ja musiikin teoriaa Beirutissa vuoteen 1982. Tämän jälkeen hän siirtyi Moskovan Tšaikovski-valtionkonservatorioon, josta hän sai musiikin tohtorin arvonsa vuonna 1993. Hänelle opettivat sävellystä Konstantin Batašov ja Roman Ledenjov.
El-Masri on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty Libanonin ja Venäjän lisäksi myös Egyptissä, Ranskassa, Saksassa, Kuwaitissa, Qatarissa ja Sveitsissä. Hän on lisäksi esiintynyt kansainvälisesti kitaristina ja julkaissut musiikkikirjoja. Hän on työskennellyt eri vokaaliyhtyeiden kanssa perustajajäsenenä, kitaristina, lauluntekijänä ja sovittajana. Vuodesta 1993 el-Masri on asunut Kuwaitissa, jossa hän toimii sävellyksen opettajana. Hän on luennoinut myös Venäjällä.
El-Masrin tuotantoon kuuluu muun muassa sinfonioita, konsertot viululle ja pianolle, viulusonaatti, jousikvartetto, sarja huilulle ja pianolle sekä kitarakvartetto.
Roman Ledenjov
Roman Ledenjov (; s. 4. joulukuuta 1930 Moskova) on venäläinen säveltäjä. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa vuosina 1948–1955 ja täydensi siellä vielä opintojaan Anatoli Aleksandrovin johdolla vuoteen 1958 saakka. Vuonna 1984 hän sai Moskovan konservatoriosta kunniatohtorin arvon.
Ledenjov on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon (1995) ja Venäjän federaation valtionpalkinnon (1997). Hänen musiikkiaan on esitetty Euroopan maissa, Israelissa ja Japanissa. Hän on opettanut Moskovan konservatoriossa musiikin teoriaa ja sävellystä; hänestä tuli siellä sävellyksen professori vuonna 1991. Hän on lisäksi toiminut Venäjän säveltäjäliiton sihteerinä.
Ledenjovin teosten joukossa ovat muiden muassa "Kontsert-elegija" (sellolle ja orkesterille, 1980), "Rus – zeljonaja i belosnešnaja (Simfonija v prostih ladah" (1991) ja "Kontsert-poema" (alttoviululle ja orkesterille, 1994). Hän on myös säveltänyt lukuisia kamarimusiikkiteoksia (mm. "Kuusi kappaletta jousikvartetille ja harpulle", 1966) ja kuoromusiikkia.
Blue Wings
Blue Wings on Fokus Media Finland Oy:n (aiemmin Sanoma Media Finland Oy:n) kustantama lentoyhtiö Finnairin matkustamolehti, joka on saatavilla ilmaiseksi yhtiön jokaisella lennolla. Blue Wingsin painos on 45 000 kappaletta ja lukijamäärä noin 114 000. Sisällöltään Blue Wings on matkailun lifestyle-lehti, jonka aihepiirejä ovat design, kulttuuri, liiketoiminta, teknologia sekä ruokakulttuuri ja hyvinvointi.
Vuonna 1980 perustettu Blue Wings on yksi maailman vanhimpia matkustamolehtiä. Vuoden 2006 alussa siihen yhdistettiin vapaa-ajan matkustajille tarkoitettu suomenkielinen matkustamolehti Lento. Yhdistämisen jälkeen aikaisemmin pelkästään englanninkielisenä ilmestynyt Blue Wings käsitti noin kolmasosan suomenkielistä materiaalia. Samalla lehden ilmestymistiheyttä nostettiin kahdeksasta kymmeneen kertaan vuodessa. Syyskuusta 2012 alkaen Blue Wings on ilmestynyt jälleen ainoastaan englanninkielisenä. Lehti on nykyään luettavissa myös verkossa.
Tietoliikenneanalyysi
Tietoliikenneanalyysi on prosessi, jolla tarkastellaan siepattuja viestejä. Sen tavoitteena on tehdä johtopäätöksiä viestinnässä esiintyvistä ilmiöistä. Sitä voi tehdä jopa silloin kun viestit ovat salattuja ja murtamattomia. Yleisesti, mitä suurempaa viestimäärää tarkastellaan sitä enemmän voidaan päätellä liikenteestä. Tietoliikenteen analysointia voidaan harjoittaa sotilastiedustelussa, vastavakoilussa tai elämäntapa seurannassa ja on yksi huolenaihe kyberturvallisuudessa.
Tietoliikenneanalyysia voi helpottaa siihen tarkoitetut tietokoneohjelmistot. Kehittyneisiin tietoliikenneanalyysimenetelmiin saattaa sisältyä useita sosiaalisen verkostoanalyysin muotoa.
Georges Leygues -luokka
Georges Leygues -luokka on Ranskan laivaston seitsemän tyypin F70 aluksen muodostama fregattiluokka. Alusten aseistuksena olevat merimaaliohjukset ja Crotale-ilmatorjuntaohjukset mahdollistavat monenlaiset tehtävät, mutta erityisesti ne soveltuvat strategisten kohteiden suojaamiseen, voimannäyttöön ja avomerisaattajiksi. Kansainvälisesti alukset on luokiteltu sukellusveneentorjuntahävittäjiksi ja siten niiden runkonumerointi alkaa D kirjaimella, mutta Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä.
Alusten kansirakenteet on suunniteltu kestämään ydinräjähdyksen aiheuttama paineaalto. Kolmen viimeisenä valmistuneen aluksen kansirakenteisiin lisättiin yksi kerros, kun havaittiin ongelmia huonossa kelissä. Lisäksi viimeisten alusten elektroniikkavarustukseen lisättiin passiivinen vedettävä kaikuluotain DSBV 61 sekä asennettiin uudempia versioita osasta laitteita.
FS Foudre (L9011)
Foudre (runkonumero L9011) oli Ranskan laivaston Foudre-luokan maihinnousualus. Alus myytiin 2011 Chilen laivastolle, joka nimesi sen "Sargento Aldeaksi".
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 26. maaliskuuta 1986 ja alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1988. Alus otettiin palvelukseen 7. joulukuuta 1990.
Alus osallistui Jugoslavian vastaisiin sotatoimiin ja se oli keskeinen elementti Norsunluurannikolla toteutetussa operaatio Licornessa. Aluksen helikopteri tuhoutui 17. tammikuuta 2009 Gabonin rannikolla, jolloin kyydissä olleet kahdeksan henkeä saivat surmansa.
Lokakuussa 2011 ilmoitettiin, että Ranska ja Chile olivat päässeet sopimukseen aluksen myynnistä noin 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Alus poistettiin palveluksesta 23. joulukuuta 2011, jolloin se luovutettiin Chilelle. Alus sai nimen "Sargento Aldea" ja runkonumeron LSDH-91.
Silentium (elokuva)
Silentium on Wolfgang Murnbergerin ohjaama rikoselokuva vuodelta 2004. Se perustuu Wolf Haasin rikosromaaniin "Silentium!" vuodelta 1999.
Tarinassa Wienin poliisista potkut saanut poliisi Simon Brenner työskentelee Salzburgissa yksityisetsivänä. Hän selvittää omintakeiseen tyyliinsä julmaa rikossarjaa mustan huumorin sävyttämässä rikoselokuvassa. "Silentium" on toinen Murnbergerin Haasin romaanin pohjalta tekemä elokuva. Edellinen oli "Komm, süsser Tod". Kolmas on "Der Knochenmann" ("Kananlihalla") 2009.
Elokuvan lajityyppi on rikoselokuva, vaikka se joissakin kohdissa eroaa tavanomaisesta, kuten päähenkilö Brennerin, huumorin käytön sekä elokuva loppuratkaisun ja sisältämänsä kritiikin suhteen.
Murnberger on sanonut, että edellisessä Haasin romaanissa ja hänen siitä tekemässään filmatisoinnissaan "Komm, süßer Tod" oli enemmän toimintaa mutta että tässä hän halusi kallistua enemmän realismin suuntaan ja antaa enemmän tilaa tunelmalle, kuten jännitykselle, uhkaavuudelle. Jäljellä olevan huumorin pitäisi Murnbergerin mukaan hiukan satuttaa.
Elokuva sai Österreichischer Filmpreis -palkinnon 2005. Palkinto myönnetään itävaltalaiselle elokuvalle joka on saanut Itävallassa eniten katsojia. Ohjaaja Wolfgang Murnberger oli palkintoehdolla Tokion kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Käsikirjoituksen teko alkoi marraskuussa 2002, ja yhteistyössä oli paljolti mukana myös sen pohjana olevan romaanin kirjoittaja Wolf Haas sekä ohjaaja Wolfgang Murnberger ja Josef Hader. Kuvaukset alkoivat elokuussa 2003 ja kestivät 39 kuvauspäivää. Elokuvan tuotantoyhtiö on Dor Film, joka on merkittävimpiä itävaltalaisia tuotantoyhtiöitä. Budjetti oli kolme miljoonaa euroa.
FS Siroco (L9012)
Siroco (runkonumero L9012) on Ranskan laivaston Foudre-luokan maihinnousualus. Aluksen kotisatamana on Toulon.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 9. lokakuuta 1995 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1996. Alus otettiin palvelukseen 21. joulukuuta 1998.
Alus osallistui Australia johtoiseen INTERFET-rauhanturvaoperaatioon Itä-Timorissa 10. lokakuuta - 25. marraskuuta 1999. Se osallistui vuonna 2006 Libanonin sodan aikana toteutettuun operaatio Balisteen. Haitilla tapahtui 12. tammikuuta 2010 maanjäristys ja alus osallistui pelastustöihin operaatiossa Séisme Haiti 2010. Joulukuussa 2013 alus oli Euroopan Unionin Somalian rannikolla olevan laivasto-osaston lippulaivana.
Ranskan vuoden 2013 puolustusselonteon mukaan alus tullaan poistamaan palveluksesta lähiaikoina.
Wolfgang Murnberger
Wolfgang Murnberger (13. marraskuuta 1960 Wiener Neustadt, Itävalta) on itävaltalainen elokuvaohjaaja.
Hänet on palkittu monista elokuvista, esimerkiksi elokuvasta "Himmel Oder Hölle" hän on saanut kolme palkintoa, Max Ophüls Festivalilla 1991 Saarlandin osavaltion pääministerin palkinnon, Rotterdam International Film Festivalilla 1991 FIPRESCI Prize, erikoismaininta, ja Tokyo International Film Festivalilla 1991 pronssipalkinto.
Elokuvista "Komm, süsser Tod" (2000, "Tule, suloinen kuolema"), "Silentium" (2004) ja "Der Knochenmann" (2009, "Kananlihalla") muodostavat trilogian, jonka Yle esittää syksyllä 2014. Ne perustuvat Wolf Haasin romaaneihin. Teattereissa Murnbergerin elokuvia ei ole Suomessa esitetty.
FS Georges Leygues (D640)
Georges Leygues oli Ranskan laivaston 1979 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti, joka poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 2014.
Alus tilattiin DCN:n Brestin telakalta. Sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1974 ja alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1976. Alus otettiin palvelukseen 10. joulukuuta 1979.
Alus poistettiin palveluksesta 21. maaliskuuta 2014.
FS Dupleix (D641)
Dupleix on Ranskan laivaston 1981 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 17. lokakuuta 1975 ja alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1978. Alus otettiin palvelukseen 13. kesäkuuta 1981.
Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 2014.
FS Montcalm (D642)
Montcalm on Ranskan laivaston 1982 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1975 ja alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1980. Alus otettiin palvelukseen 28. toukokuuta 1982.
Alus on palveluksessa 2014.
Tiofosgeeni
Tiofosgeeni eli tiokarbonyylikloridi (CSCl) on myrkyllinen epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdiste on fosgeenin tioanalogia, ja sitä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Tiofosgeeni on huoneenlämpötilassa väriltään punakeltaista nestettä, ja sillä on voimakas epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee huonosti veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta rikkivedyksi, vetykloridiksi ja hiilidioksidiksi. Orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, se sen sijaan liukenee hyvin.
Tiofosgeeni on voimakkaasti elektrofiilinen, ja se reagoi alkoholien ja fenolien kanssa muodostaen tiokarbonaatteja ja primääristen amiinien kanssa isotiosyanaatteja. sekundaaristen amiinien kanssa muodostuu tiokarbomyyliklorideja. Lisäksi yhdiste reagoi useiden nukleofiilien kanssa muodostaen heterosyklisiä yhdisteitä ja voi toimia dienofiilinä Diels–Alder-reaktioissa.
Tiofosgeeni on hyvin myrkyllinen, voimakkaasti silmiä ja ihoa ärsyttävä sekä syövyttävä yhdiste. Yhdiste aiheuttaa kyynelvuotoa eli on lakrymaattori. Tiofosgeeni voi hengitettynä, nieltynä tai ihon läpi imeytyneenä aiheuttaa jopa hengenvaarallisen myrkytyksen.
Tiofosgeenia voidaan valmistaa kuumentamalla tetrakloorimetaania rikin, vetysulfidin tai sulfidien kanssa. Käytetympi tapa on kuitenkin hiilidisulfidista saatavan trikloorimetaanisulfenyylikloridin pelkistys tinan, tina(II)kloridin tai raudan avulla happamissa olosuhteissa.
Tiofosgeenia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden, kuten lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien sekä polytiokarbonaattien, valmistukseen.
Minna Uunimäki
Minna Uunimäki (s. 15. kesäkuuta 1968) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti vuodesta 1990 lähtien Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Toivo Ahonen. Kalevan kisoista Uunimäki saavutti pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 1987 sekä hopeaa 800 metrin juoksussa vuonna 1992. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa kuutta mitalia; 4 x 400 metrin viestijuoksusta hän voitti kaksi hopeaa vuosina 1991 ja 1995 sekä pronssia vuonna 1990 ja 4 x 800 metrin viestijuoksussa hänen palkintokaappiinsa kertyi kolme kultamitalia vuosilta 1991, 1992 ja 1995. Sisäratojen SM-kisoista Uunimäen saavutuksina ovat 200 metrin juoksun hopea vuodelta 1987, 400 metrin hopea vuodelta 1988 sekä 800 metrin pronssi vuodelta 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen.
BBC Television Shakespeare
BBC Television Shakespeare on brittiläinen William Shakespearen näytelmien televisioversioiden sarja, jonka on luonut Cedric Messina. "BBC Television Shakespeare" esitettiin Iso-Britanniassa alun perin 3. joulukuuta 1978 – 27. huhtikuuta 1985. Sarjaan kuuluu 37 televisioitua Shakespearen näytelmää.
Sarjaa on esitetty myös nimillä "The Shakespeare Collection" (Iso-Britannia) ja "The Complete Dramatic Works of William Shakespeare" (Yhdysvallat).
Pilvi Moilanen
Pilvi Moilanen (s. 17. lokakuuta 1972) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko urheilu-uransa ajan Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Jussi Saarela. Kalevan kisoista Moilanen saavutti pronssia 800 metrin juoksussa vuonna 1992. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa kolmea mitalia; pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksusta vuonna 1993 sekä kahta hopeaa 4 x 800 metrin viestijuoksusta vuosina 1990 ja 1993. Sisäratojen SM-kilapialuista Moilanen voitti hopeaa 800 metrin juoksussa vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.
N’ko-kirjaimisto
N’ko on guinealaisen kirjailijan Soulemayne Kanten vuonna 1949 kehittämä kirjoitusjärjestelmä, jota käytetään Länsi-Afrikassa puhuttujen manding-kielten kirjoittamiseen. N’kossa on vaikutteita arabialaisesta kirjaimistosta ja sitä kirjoitetaan oikealta vasemmalle, mutta arabialaisesta kirjaimistosta poiketen n’kossa vokaalien ja toonin merkitseminen on pakollista.
”N’ko” tarkoittaa ”minä sanon” kaikilla manding-kielillä. Kirjaimistoa käytetään latinalaisen ja arabialaisen aakkoston ohella bambaran, djulan ja maninkan kirjoittamiseen. Lisäksi kirjaimistolle on kehitetty oma kirjakieli, joka on sekoitus bambaraa, djulaa, maninkaa ja mandinkaa. Kirjakieltä kutsutaan nimellä "kangbe" tai "n’ko" ja kaikki lukutaitoiset manding-kielten puhujat ymmärtävät sitä, minkä vuoksi sitä käytetään paljon eri Länsi-Afrikan manding-kieliryhmien välisessä kommunikoinnissa.
FS Jean de Vienne (D643)
Jean de Vienne on Ranskan laivaston 1984 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 26. lokakuuta 1979 ja alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1981. Alus otettiin palvelukseen 25. toukokuuta 1984.
Alus on palveluksessa 2014.
Teija Stark
Teija Stark (6. helmikuuta 1968 Raahe - 16. joulukuuta 1992) oli suomalainen aitajuoksija. Hän edusti vuodesta 1980 lähtien Ruukin Kisaa ja hänen valmentajanaan toimi Taisto Kallio. Kalevan kisoista Stark saavutti 100 metrin aitajuoksun hopeaa 1988 ja pronssia vuonna 1992. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kisoista 60 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 1988 sekä pronssia vuonna 1992.
FS Primauguet (D644)
Primauguet on Ranskan laivaston 1986 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 17. marraskuuta 1981 ja alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1984. Alus otettiin palvelukseen 5. marraskuuta 1986.
Alus on palveluksessa 2014.
Reijo Malka
Reijo Erik Malka (s. 28. marraskuuta 1933 Vaasa) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, jalkapalloilija ja jääpalloilija. Hän pelasi kunkin lajin mestaruussarjatasolla.
Koripallossa Malka edusti SM-sarjatasolla kausilla 1952 ja 1959 Vaasan Salamaa, jonka puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. Kauden 1956 hän edusti Työväen Mailapoikia. Kaudella 1959 Malka pelasi Salamassa 17 ottelua pääsarjauransa parhaalla, 12,7 pisteen keskiarvolla.
Jalkapallossa Malka edusti Vaasan Palloseuraa ja kuului myöhemmin seuran johtokuntaan.
FS La Motte-Picquet (D645)
La Motte-Picquet on Ranskan laivaston 1988 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1982 ja alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1985. Alus otettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1988.
Alus on palveluksessa 2014.
N’kon kieli
N’ko eli kangbe on n’ko-kirjaimistolla kirjoitettava kirjakieli, joka on sekoitus Länsi-Afrikassa puhuttuja manding-kieliä: bambaraa, djulaa, mandinkaa ja maninkaa. Kielellä ei ole äidinkielisiä puhujia, mutta sitä käytetään laajalti eri manding-kieliryhmien väliseen kommunikointiin, koska kaikki lukutaitoiset manding-kielten puhujat ymmärtävät sitä.
Saks Fifth Avenue
Saks Fifth Avenue on yhdysvaltalainen luksustavaratalojen ketju. Sitä hallinnoivan emoyhtiön Saks Inc. omistaa nykyisin Pohjois-Amerikan vanhin yritys, kanadalainen Hudson's Bay Company. Saksin pääkonttori ja lippulaivatavaratalo sijaitsevat Manhattanin Upper East Sidella New Yorkissa. Sen kilpailijoita ovat muut Upper East Siden luksusmyymälät, kuten Bergdorf Goodman, Barneys New York ja Bloomingdale’s. Valtakunnallisesti se kilpailee myös sisaryritys Lord & Taylorin sekä Neiman Marcusin ja Nordstromin kanssa.
Andrew Saks perusti vuonna 1867 New Yorkiin yrityksen, joka yhtiöitettiin 1902 nimellä Saks & Company. Saks kuoli 1912, ja vuonna 1923 Saks & Co. fuusioitui Gimbels-tavarataloyhtiön kanssa. Vuonna 1924 avattiin Viidennelle avenuelle tavaratalo Saks Fifth Avenue.
Adam Gimbelin johtajakaudella vuodesta 1926 alkaen yritys alkoi laajentua ketjuksi perustamalla ensimmäiset sivuliikkeet kahteen suosittuun lomailukaupunkiin, Floridan Palm Beachiin ja New Yorkin Southamptoniin. Ensimmäinen täyden valikoiman tavaratalo Manhattanin ohella oli vuonna 1929 avattu Chicagon myymälä, ja sitä seurasivat Floridan Miami Beach ja Los Angelesin Beverly Hills.
1930-luvun loppuun mennessä Saks Fifth Avenuella oli kymmenen myymälää, mainittujen lisäksi Idahon Sun Valleyssä, Mount Stowessa ja Rhode Islandin Newportiin. 1940-luvulla ketju laajeni Michiganin Detroitiin ja Pennsylvanian Pittsburghiin. San Franciscon tavaratalo avattiin 1952. 1960-luvulta 1990-luvulle Saks Fifth Avenue laajeni keskilännessä ja etelävaltioissa, erityisesti Texasissa. Kasvuvauhti oli liian nopea, ja monet uusista myymälöistä osoittautuivat huonosti kannattaviksi. 2000-luvulla Saks lakkautti tavaratalot New Yorkin White Plainsissä, Garden Cityssä ja Southamptonissa, Chicagon esikaupungeissa, Minneapolisissa, San Diegossa ja Oregonin Portlandissa. 2010-luvulla on lopetettu tai suunniteltu lopetettavaksi vielä kymmenkunta myymälää.
Päämyymäläketjun supistusten vastapainoksi Saks perusti vuonna 2000 pienemmistä myymälöistä koostuvan "Saks Off Fifth" -ketjun.
Vuosikymmenten varrella Saks on kokenut monia omistajanvaihdoksia. Viimeksi heinäkuussa 2013 kanadalainen Hudson's Bay Company ilmoitti ostavansa Saks Fifth Avenuen emoyhtiön Saks Inc:in 2,9 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Sen suunnitelmiin kuuluu seitsemän Saks-tavaratalon avaaminen Kanadan suurkaupunkeihin. Myös Saks Off Fifth -ketjua aiotaan laajentaa. Jotkut Saksin toimipisteet Yhdysvalloissa suunnitellaan puolestaan muutettavaksi Hudson Bayn toisen ketjun Lord & Taylorin myymälöiksi.
Tammikuussa 2014 Saks Fifth Avenuen johtoon nimitettiin Harrods-tavaratalossa työskennellyt Marigay McKee.
Saks on hakeutunut valikoidusti myös maailman muille vauraita kuluttajia tarjoaville markkinoille. Ensimmäinen Pohjois-Amerikan ulkopuolinen Saks-tavaratalo avattiin Saudi-Arabian Riadissa, ja sen jälkeen ketju on edennyt Arabiemiraatteihin, Bahrainiin, Kazakstaniin ja Méxicoon.
Heikki Ahlqvist
Heikki Ahlqvist on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Turun NMKY:n kasvatti Ahlqvist edusti SM-sarjatasolla kasvattajaseuraansa kausilla 1955–1956 ja Vaasan Salamaa kaudella 1959. Kaudella 1955 Ahlqvist pelasi Turun NMKY:ssä 17 ottelua pääsarjauransa parhaalla, 8,6 pisteen keskiarvolla.
FS Latouche-Tréville (D646)
Latouche-Tréville on Ranskan laivaston 1990 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 15. helmikuuta 1984 ja alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1988. Alus otettiin palvelukseen 16. heinäkuuta 1990.
Alus on palveluksessa 2014.
Esko Vuorinen
Esko Vuorinen on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Vuorinen edusti SM-sarjatasolla Vaasan Salamaa kausilla 1952 ja 1959. Kaudella 1952 hän pelasi 16 ottelua 7,7 pisteen keskiarvolla ja kaudella 1959 22 ottelua 13,9 pisteen keskiarvolla. Vuorinen on Salaman historian eniten pääsarjapisteitä tehnyt pelaaja.
Manding-kielet
Manding-kielet ovat mandelaisten kielten alaryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan laajassa osassa Länsi-Afrikkaa. Manding-kieliin kuuluvat muun muassa bambara, bolon, djula, mandinka, marka ja norsunluurannikonkoro.
The Blobjob
The Blobjob on Detonium Interactiven kehittämä seikkailu- ja oppimispeli, jonka Sampo Oy julkaisi vuonna 1998 Microsoft Windowsille. Peli sisältää valistusta muun muassa sähköpalon sammuttamisesta, turvaseksistä ja rattijuopumuksesta.
Pelissä viisi synteettistä ”Nanoblobs”-ihmistä on saanut tehtäväkseen toimittaa erittäin salainen kaava patenttitoimistoon. He kaikki kuitenkin katoavat salkut mukanaan. Yhdessä salkussa olleen kaavan avulla voidaan valmistaa liuotetta, jonka avulla orgaanista materiaalia voidaan suurentaa tai pienentää molekyylitasolla. Pelaaja ohjaa Joe Ridleyä, jonka tehtävänä on etsiä kadonneet Nanoblobsit. Hän saa mukaansa pienen materiamuuntimen, jolla pelimaailman objekteja voi muuttaa taskuun sopivan kokoisiksi.
Pelin pulmat ovat helppoja ja peli on erittäin lyhytkestoinen. "The Blobjobin" toteutus on erikoinen: se yhdistelee oikeiden näyttelijöiden videokuvaa renderöityihin taustoihin. Näyttelijät on kuvattu sinistä taustakangasta vasten, minkä jälkeen heidät on istutettu tietokoneella tehtyihin taustoihin. Peli voitti vuonna 1998 MindTrek-multimediakilpailussa ensimmäisen palkinnon.
Teletunnistetietojen säilyttäminen
Teletunnistetietojen säilyttäminen (tai teletunnistetietojen tallentaminen) viittaa televiestintä-alalla yleensä valtioiden tai yritysten harjoittamaan puhelu- ja internet-liikenteestä sekä tilitapahtumatiedoista kerättyjen teletunnistetietojen varastoimiseen. Valtioiden harjoittamasta datan säilyttämisestä puhuttaessa, säilytetty data on yleensä tehdyistä ja vastaanotetuista puheluista, lähetetyistä ja vastaanotetuista sähköposteista sekä vierailluista verkkosivustoista. Myös paikannustietoja kerätään.
Valtioiden harjoittaman teletunnistetietojen säilyttämisen päämotiivit ovat tietoliikenneanalyysi ja joukkovalvonta. Säilytetyn datan tarkastelun kautta valtiot voivat tunnistaa yksittäisten henkilöiden sijainnit, sosiaaliset kytkökset ja esimerkiksi poliittisten vastustajien kaltaisten ryhmien jäsenet. Nämä yksityisyyttä loukkaavat teot voivat olla lainvastaisia, riippuen valtion lainsäädännöstä.
Yritysten harjoittama teletunnistetietojen säilyttäminen tarkoittaa yleensä tilitapahtumatietojen ja vierailtujen verkkosivustojen säilyttämistä.
Datan säilyttäminen kattaa myös dataa, jota on kerätty ja säilytetty muita keräysmenetelmiä (esim. automaattista rekisterikilven tunnistusta) käyttäen.
Euroopan unionin parlamentti päätti 14.12.2005 velvoittaa puhelin- ja Internet-palveluntarjoajat tallentamaan osan asiakkaidensa teletunnistetiedoista. Tietoja on tarkoitus käyttää vakavien rikosten selvittämiseen. Direktiivin mukaisesti kaikki EU-maat joutuivat sisällyttämään vastaavat määräykset lakiinsa.
EU-direktiiviin perustuva, vuodesta 2006 voimaan tullut laki pidensi Suomessa teleoperaattoreiden velvoitteita säilyttää teletunnistetietoja kolmesta kuukaudesta vuoteen. Puhelujen tai viestien sisältöä ei sen perusteella talleteta. Puhelinoperaattorit Suomessa kuitenkin tallettavat myös tekstiviestien viestisisällön ainakin viikoksi palvelimilleen.
Vuodesta 2006 voimassa ollut EU-direktiivi kumottiin huhtikuussa 2014 sillä perusteella, että se loukkaa ihmisoikeuksia. Ainakin Britanniassa tämän jälkeen alettiin ajaa läpi lakia, joka pitäisi yllä teleoperaattoreille asetetun vuoden säilytysvelvollisuuden. YK:n ihmisoikeusvaltuutettu kritisoi tästä Britannian lainsäätäjiä, sillä Britannian suunnittelema datankeräyslaki ei ota huomioon EU-tuomioistuimen huolta ihmisoikeuksista.
Saksan liittovaltion valtiosääntötuomioistuin kumosi 2010 vuonna 2008 säädetyn lain teletunnistetietojen säilyttämisestä ja määräsi säilytetyt tiedot tuhottaviksi yksityisyyden suojaa loukkaavina.
Skotlannin rugby union -maajoukkue
Skotlannin rugby union -maajoukkue on Skotlannin kansallinen Rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 1871, jolloin vastustajana lajin historian ensimmäisessä kansainvälisessä ottelussa toimi Englanti.
Skotlanti on pelannut kaikissa rugbyn MM-kisoissa, jotka järjestettiin ensimmäisen kerran 1987. Parhaimmillaan se on sijoittunut neljänneksi 1991.
Skotlanti on voittanut nykyisen Six Nations Championshipin mestaruuden 27 kertaa, näistä 14 vuoteen 1907 mennessä, jolloin mukana oli vain neljä maata. Viimeksi se on voittanut mestaruuden 1999. Lisäksi se on sijoittunut 20 kertaa toiseksi ja 25 kertaa kolmanneksi. 2000-luvulla se on sijoittunut parhaimmillaan kolme kertaa kolmanneksi.
Lokakuussa 2015 Skotlanti oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa sijalla yhdeksän.
Kotiottelunsa Skotlanti pelaa Edinburghissa sijaitsevalla, yli 67 000 -paikkaisella Murrayfield Stadiumilla.
Lähde: The-sports.org
SK Tuote
SK Tuote Oy on rakennustarvikevalmistaja, joka syntyi vuonna 1975 Vaasassa kun perustajat keksivät kiinnikkeen villalevyjen kiinnittämiseksi tasakattoon. SK Tuote Oy on rekisteröity kaupparekisteriin 26.3.1984 ja sen kotipaikka on Mustasaari.
Alusta alkaen SK Tuotteen ajatuksena on ollut kehittää ja valmistaa nykyaikaisen rakentamisen tarpeisiin katon lisätarvikkeita. SK Tuote on perheyritys, jolla on yli 25 patenttia. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2013 15,460 miljoonaa euroa ja työntekijöitä 89 henkeä. SK Tuotteella on tehdas Mustasaaren Lintuvuoressa. SK Tuote harjoittaa vientiä yli 30 maahan. SK Tuotteelle on myönnetty ISO 14001 -ympäristösertifikaatti.
Murrayfield Stadium
Murrayfield Stadium on Skotlannin pääkaupungissa Edinburghissa sijaitseva pääasiassa rugby union -käyttöön tarkoitettu stadion. Stadionilla on 67 144 istumapaikkaa.
Murrayfield Stadium on avattu vuonna 1925, ja peruskorjattu vuonna 1995.
Skotlannin rugby union -maajoukkue pelaa stadionilla kotiottelunsa, ja siellä järjestetään myös muita suuria rugbyotteluita. Stadionilla järjestetään myös konserttitapahtumia.
Siveä viehättäjätär
Siveä viehättäjätär (; myös "The Bachelor") on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut David Kirklandin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Constance Talmadge ja Conway Tearle.
"Siveä viehättäjätär" perustuu Clyde Fitchin näytelmään "The Bachelor" (1909), jonka pohjalta John Emerson ja Anita Loos laativat elokuvan käsikirjoituksen. Emerson ja Loos olivat myös elokuvan tuottajat. "Siveä viehättäjätär" kuvattiin työnimellä "The Virtuous Vamp", ja elokuvan tuotantoyhtiönä oli Constance Talmadge Film Company. "Siveä viehättäjätär" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 16. marraskuuta vuonna 1919. Suomessa elokuva esitettiin ensi kerran 20. maaliskuuta vuonna 1922. Ilmestyessään elokuva oli suuri menestys. "Siveän viehättäjättären" levittäjänä toimi First National Exhibitors’ Circuit.
"Siveän viehättäjättären" kokonaan säilynyttä kopiota säilytetään New Yorkissa sijaitsevassa Museum of Modern Artin taidemuseossa. Yhdysvaltain kongressin kirjasto ilmoitti 18. joulukuuta vuonna 2013, että "Siveä viehättäjätär" on arkistoitu ”kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä”
elokuvana National Film Registryyn.
Flirttaileva nuori nainen saa työn kiireisestä toimistosta, jossa hänen läsnäolostaan tulee häiritsevää. Kukaan toimiston miehistä ei voi enää keskittyä työntekoon niin kauan kuin toimiston kaunottaren sulot ovat esillä. Nainen iskee silmänsä mieheen, joka ei näytä edes tietävän naisen olemassaolosta.
Façonnable
Façonnable on kansainvälinen miesten ja naisten vaatteiden luksusmerkki, jonka on perustanut ranskalainen Jean Goldberg Nizzassa vuonna 1950.
Merkki tunnetaan myös silmälasikehyksistään.
Jean Goldberg perusti räätälinmyymälän 1950 Nizzan rue Paradis’lle palvelemaan kansainvälisiä elokuvatähtiä, jotka lomailivat seudulla tai vierailivat läheisen Cannesin kaupungin elokuvajuhlilla ja tarvitsivat räätälintekoisia smokkeja ja iltapukuja. Vuonna 1961 Jean Goldbergin poika Albert otti yrityksen johtaakseen, nimesi sen Façonnableksi ja siirsi sitä räätälipalveluista kohti valmisvaatteita.
Vuonna 1973 perustettiin uusia liikkeitä pitkin Ranskan Rivieran rannikkoa Monte Carloon, Cannesiin, Saint-Tropez’hen ja Marseilles’hin. Pariisiin Façonnable eteni vuonna 1984.
Vuonna 1988 yritys teki jakelusopimuksen yhdysvaltalaisen Nordstrom-luksustavarataloketjun kanssa ja avasi sen myötä ensimmäisen liikkeen New Yorkin Viidennelle avenuelle 1993. Kaksi muuta liikettä avattiin USA:n länsirannikolle 1997. Vuonna 2000 Nordstrom osti koko Façonnable-yrityksen Goldbergin perheeltä 170 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Vuonna 2007 Nordstrom myi Façonnablen libanonilaiselle M1 Groupille 210 miljoonalla dollarilla.
Tšamilainen kirjaimisto
Tšamilainen kirjaimisto on tšamin kielen kirjoitusjärjestelmä. Se on tyypiltään abugida ja perustuu brahmi-kirjaimistoon. Itä- ja länsitšamin puhujat käyttävät hieman eri varianttia kirjaimistosta, ja länsitšamin puhujien keskuudessa käytetään yleisesti arabialaisia kirjaimia tšamilaisten rinnalla.
Sévaré
Sévaré on Moptin esikaupunki Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen reunalla 13 kilometriä Moptista koilliseen. Hallinnollisesti Sévaré kuuluu Moptin kaupunkikuntaan, jossa se muodostaa kolme kaupunginosaa. Asukkaita on 43 800 henkeä (vuonna 2009).
Sévaré tärkeä maantieliikenteen solmukohta, josta on yhteydet Bamakoon, Gaoon ja Burkina Fason rajalle. Paikkakunnalla on myös kansainvälinen lentokenttä. Sévaré on kasvanut voimakkaasti vuodesta 1970 lähtien riisinviljelyn ja riisinkäsittelylaitoksen rakentamisen seurauksena.
Islam Feruz
Islam Feruz (s. 10. syyskuuta 1995 Kismayo, Somalia) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa OFI Kreetaa lainasopimuksella Englannin Valioliigan Chelseasta.
Somaliassa syntynyt Feruz muutti perheensä kanssa pakolaisina Britanniaan vuosituhannen vaihteessa. Maajoukkuetasolla hän edustaa Skotlantia, mutta voi halutessaan valita aikuisten maajoukkuetasolla myös Somalian, Tansanian tai Sansibarin.