hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Keimolanmäki
Keimolanmäki () on rakenteilla oleva asuntoalue Vantaan länsiosissa, Kivistön suuralueen Keimolan kaupunginosassa, vilkkaan Hämeenlinnanväylän länsipuolella. Ensimmäiset asukkaat muuttivat alueelle maaliskuussa 2016. Keimolanmäestä on suunniteltu noin 2 500 asukkaan asuinaluetta. Asuinalueen kaakkoispuolelta kulkevan Kehäradan lähin asema on Kivistö vajaan kilometrin päässä Hämeenlinnanväylän itäpuolella.
Asuntoalue rakennetaan Keimolan moottoriradan paikalle Sanoma Oyj:n maille. Asemakaavan (2009) on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Hannu Jaakkola.
Hämeenlinnanväylän puolella aluetta reunustaa pitkä mutkitteleva kerrostalo, jonka kerrosluvut vaihtelevat neljästä kahteentoista. Käärmetalon länsipuolella Isosuon Natura-aluetta lähestyttäessä kaupunkirakenne madaltuu ja väljenee: kerrosluvut laskevat kuudesta kahteen. Alueen keskiosiin, Lincolninaukion äärelle sijoittuu koulu-päiväkotikortteli sekä liiketilaa. Aukion pohjoisosassa sijaitsee entinen moottoriradan valvontatorni, joka kunnostetaan WSP Finlandin suunnittelemaksi valoteokseksi. Alueelle tulee asuntorakentamista noin 108 000 kerrosneliömetriä, palvelutiloja 6 500 kerrosneliömetriä ja toimitilarakentamista noin 25 000 kerrosneliömetriä. Hämeenlinnanväylän läntiseksi rinnakkaistieksi on tulossa Keimolantie; kaavassa on varauduttu myös Klaukkalan rataan.
Alueella toimi vuosina 1966–1978 Keimolan moottorirata, jonka perusti Curt Lincoln sen jälkeen, kun Eläintarhan ajot Helsingissä olivat päättyneet onnettomuuteen. Radan pituus oli 3 300 metriä.
Keimolanmäen nimistö liittyy moottorirataan: kadunnimiksi tulee mm. Ajolenkki, joka on osa vanhaa moottorirataa, ja Saunalenkki, joka on ollut sen kaarteen nimi, jossa oli makkaramainos. Lisäksi alueelle tulee Ruutulippu-niminen puisto ja Lincolninaukio. Moottoristadionin mikroautorataa kutsuttiin Pikku-Keimolaksi, jonka mukaan on nimetty Pikku-Keimolan polku.
Mäen vanha nimi on ollut Tammäki (1769, 1812) ja täällä on ollut niitty "Tammäki äng" (1842, 1910). Mosabackan torpalle johti "Tammäki väg" (1910). Mäki on tasattu moottorirataa varten, mutta ympäristössä kasvaa vielä tammia.
Asuntoalueen länsipuolella sijaitsevat Isosuon Natura-alue, Keimola Golfin golfkenttäalue ja Petikon virkistysalue.
Lake St. Clair (Kanada-Yhdysvallat)
Lake St. Clair () on Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla sijaitseva järvi. Se sijaitsee noin 9,7 km koilliseen Detroitjoen varrella sijaitsevista Yhdysvaltain Detroitista ja Kanadan Windsorista. Järvi kuuluu Pohjois-Amerikan Suuriin järviin, mutta pienen kokonsa takia sitä tuskin koskaan mainitaan Suuriin järviin kuuluvaksi.
Järven pinta-ala on 1 115 km² ja sen tilavuus on noin 3,4 km³. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin luonnollinen syvyys 6,4 metriä, järveen on ruopattu 8,3 metrin syvyinen ja 18 metriä leveä laivaväylä joka on osa Saint Lawrencen vesitietä. Järveen laskevista joista samanniminen joki Huronjävestä on suurin, joka on muodostanut suuren suistoalueen. Se on ainoa merkittävä suistoalue Suurten järvien alueella ja yksi suurimmista makeanveden suostoalueista maailmassa. Muita suurempia järveen laskevia jokia ovat Thames ja Sydenhamjoki Ontariosta sekä Clinton River Michiganista. St. Clair laskee Detroitjoen kautta Eriejärveen.
Järvi muodostui muiden Suurten järvien tapaan viimeisen jääkauden loppupuolella noin 12 000 vuotta sitten. Jään vetäytymisestä johtuneen maankuoren kohoamisen takia Huronjärven koillisosassa sijainnut lasku-uoma umpeutui noin 4 800 vuotta sitten ja ainoaksi ylempien Suurten järvien lasku-uomaksi jäi St. Clair joki joka taas vastaavasti laskee St. Clair järveen.
Ihmisasutusta järven rannalla on ollut tiettävästi jo 100-luvulta eaa. saakka, jolloin alueella asui metsämaan kulttuurin intiaaneja. Eurooppalaisten saavuttua Pohjois-Amerikkaan alkuperäisasukkaiden lukumäärä supistui huomattavasti 1600-luvulla eurooppalaisten vallattua suuria maa-alueita jonka johdosta intiaanin oli siirryttävä uusille asuialueille, myös sodankäynti ja etenkin heidän mukanaan tuomiin tauteihin menehtyi lukuisia intiaaneja. Monia tauteja ei ollut aikaisemmin esiintynyt Pohjois-Amerikassa ja tämän vuoksi heillä ei ollut vastustuskykyä niitä vastaan. Ennen eurooppalaisten saapumista järven alue oli lähes luonnonmukaisessa tilassaan ja suuremmat muutokset alkoivat vasta 1800-luvulla jolloin siirtolaiset aloittivat laajamittaiset hakkuut ympäröivissä metsissä, kuivattivat kosteikkoalueita ja ottivat ruohikkoalueet maatalouden käyttöön. Ensimmäisen kerran järveen ja St. Clair jokeen ruopattiin syvempää laivaväylää vuonna 1855, väylää on ruopattu useaan otteeseen tämän jälkeen, muun muassa 1930- ja 1960-luvuilla. Arvioiden mukaan vuosien 1880–1965 välillä tehdyt ruoppaukset ovat alentaneet Michiganjärven ja Huronjärven pintaa pysyvästi noin 35 senttimetrillä.
Ensimmäisenä järvelle purjehtinut eurooppalainen oli tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle. Hän purjehti Detroitjokea pitkin Griffon laivalla ja saavuttuaan järvelle, rikkoi pullon viiniä laivansa kylkeen ja antoi järvelle nimen "Lac Ste. Claire".
Miklos Udvardy
Miklos Dezso Ferenc Udvardy (23. maaliskuuta 1919 Debrecen, Unkari − 27. tammikuuta 1998 Sacramento, Kalifornia) oli unkarilainen lintutieteilijä, kasvitieteilijä ja eliömaantieteilijä.
Miklos Udvardyn vanhemmat olivat Elizabeth Komlossy ja Miklos Udvardy. Isä oli asianajaja ja diplomaatti Unkarin valtion palveluksessa. Udvardy opiskeli kaksi vuotta lakia Debrecenin yliopistossa, jonka jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan biologiaa. Kandidaatin tutkintonsa hän teki petsenegien asutushistoriasta Länsi-Unkarissa. Vuonna 1942 hän väitteli tohtoriksi lintujen ekologiasta ja Unkarin pustan eliömaantieteestä. Ensimmäisen virkansa hän sai Tihanyin biologiselta asemalta Balatonjärven rannalta. Toisen maailmansodan aikana hän piileskeli Unkarissa. Vuonna 1948 häntä varoitettiin tulevista kommunistien vainoista, ja hän pakeni maasta. Professori Pontus Palmgren järjesti Udvardylle tutkijatohtorin stipendin Helsingin yliopistoon. 1950 hän muutti Uppsalaan. Matkalla hän tapasi laivalla tulevan vaimonsa Maud Björklundin. Udvardy toimi vähän aikaa myös selkärangattomien merieläinten osaston kuraattorina Tukholmassa Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa.
Avioiduttuaan 1951 Udvardyt muuttivat Kanadaan, missä Miklos sai eläintieteen apulaisprofessorin viran British Columbian yliopistosta, ja luennoi vertailevasta anatomiasta ja lintutieteestä. Hän aloitti pesäkorttitutkimuksen British Columbiassa. 1958–1959 hän toimi vierailevana professorina Havaijin yliopistossa, ja 1963–1964 luennoitsijana Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Vuosina 1967–1991 Udvardy toimi Kalifornian valtionyliopiston biotieteiden professorina Sacramentossa. Jakson aikana hän toimi vuoden ajan vierailevana professorina Bonnin yliopistossa Saksassa, ja Fulbright-luennoitsijana Hondurasin kansallisessa yliopistossa.
Jäätyään eläkkeelle Udvardy toimi Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) neuvonantajana, ja vuodesta 1995 lähtien Ecological Society of America's Vegetation Classification Panelin suunnittelijana. Hän liittyi American Ornithologists' Unioniin 1953.
Petas (Vantaa)
Petas on omakotitaloalue Länsi-Vantaalla Myllymäen kaupunginosassa. Petaksen omakotitaloalue rakennettiin Lapinkylän Petas-talon takamaille 1950-luvulla. Alueen päätie on Korpitie.
Petakseen on suunniteltu yksi Kehäradan asema, mutta se ei kuulu radan ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009-2014). Aseman ympärille on suunniteltu rakennettavaksi yritysalueita. Asemalle tulisi myös liityntäpysäköintipaikkoja.
Petaksen rautatieasema
Petaksen rautatieasema () on suunniteltu Kehäradan rautatieasema Vantaan Myllymäen kaupunginosassa, mutta ei kuulu sen ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009–2015). Aseman ympärille on suunniteltu rakennettavaksi yritysalueita ja lähelle sijoittuisi suuri erikoiskauppakeskus. Asemalle tulisi myös liityntäpysäköintipaikkoja.
Asema on saanut nimensä viereisestä Petaksen omakotialueesta, joka on peräisin 1950-luvulta. Tämän nimi johtuu Lapinkylän Petas-nimisestä talosta, joka sijaitsee Vanhan Nurmijärventien varrella lähellä Vantaanjokea.
Kuparihuippu
Kuparihuipulla tarkoitetaan tulevaa hetkeä, jolloin maailman kuparintuotannon maksimi saavutetaan. Koska maailman kuparivarannot ovat rajalliset, maksimituotanto tulee tulevaisuudessa väistämättä vastaan. Kuparin hinta tulee todennäköisesti nousemaan tarjonnan ollessa rajallista ja tuotantokustannusten ollessa korkeampia alhaisen kuparipitoisuuden malmeista, pienistä esiintymistä ja mahdollisesti vaikeissa olosuhteissa.
Toisin kuin fossiiliset polttoaineet, kupari on hyvin kierrätyskelpoista ja arvioiden mukaan 80 % koskaan kaivetusta kuparista on edelleen käytössä. Kupari on yksi tärkeimmistä teollisuuden mineraaleista, sillä sitä käytetään esimerkiksi johdoissa, datakaapeleissa, elektroniikassa, lämmönsiirtimissä, jalokivissä ja vesijohdoissa. Kuparin hinnan nouseminen voi aiheuttaa kuparivarkauksien lisääntymistä.
Kuparin maailmanmarkkinahinta muodostuu kysynnän ja tarjonnan kohdatessa. Laskenut kuparin tarjonta nostaa kuparin hintaa. Maailman kuparintuotanto on noin 15 miljoonaa tonnia vuosittain. Kuitenkin kuparin kysyntä nousee nopeasti. Vuonna 2006 tehtyjen arvioiden mukaan kuparin kysyntä ylittää tarjonnan vuoteen 2100 mennessä. Kiina vastaa 22 prosentista maailman kuparin kysynnästä. Kuparintuotannosta saattaa tulla jännittyneempää, kun Kiinan ja Intian taloudet luultavasti saavuttavat länsimaat.
Viimeisinä kolmena vuosikymmenenä on tehty 56 uutta merkittävää kuparilöytöä. Maailman kuparilöytöhuippu saavutettiin vuonna 1996.
Grafeeni saattaa korvata kuparin elektroniikassa. Myös staneenia on ehdotettu kuparin korvaajaksi elektroniikassa.
Vehkalan rautatieasema
Vehkalan rautatieasema (lyh. Veh, ) on Kehäradan rautatieasema Myllymäessä Vantaalla Kehä III:n pohjoispuolella ja Hämeenlinnanväylän länsipuolella, ja se sisältyi Kehäradan ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009–2015). Aseman yhteyteen on rakenteilla Vantaan kaupungin yleiskaavassa suunniteltuja yritys- ja työpaikka-alueita. Aseman itäpuolella sijaitsee autojen liityntäpysäköintialue.
Vehkalan rautatieasema valmistui lokakuussa 2014. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Lammi (täsmennyssivu)
Lammi voi tarkoittaa seuraavia:
Mara Lee
Mara Lee on tukholmalainen kirjailija ja runoilija. Hän toimii opettajana Biskops-Arnön kirjailijakoulussa, Uumajan taidekorkeakoulussa ja Konstfackissa Tukholmassa.
Kahden runoteoksen, proosalyyrisen Komin ja Hennes vårdin, jälkeen hän kirjoitti esikoisromaaninsa Ladies, jonka on kääntänyt suomeksi Laura Jänisniemi. Toinen romaani, Salome, ilmestyi 2011.
GOG.com
GOG.com (aiemmin Good Old Games) on vanhoihin tietokonepeleihin erikoistunut digitaalinen pelikauppa, jonka omistaa puolalainen yritys CD Projekt.
Palvelu myy vanhempia tietokonepelejä edulliseen hintaan (noin viidestä kymmeneen dollariin). GOG.com on solminut yhteistyösopimuksen kymmenien pelijulkaisijoiden kanssa. Maksusuorituksen rekisteröidyttyä pelit saa välittömästi kopioitavaksi sivustolta omalle koneelle. Yhteensopivuuden varmistamiseksi uudempien Windows-käyttöjärjestelmien kanssa jotkut pelit päivitetään tai toimitetaan avoimen lähdekoodin emulaatio- ja yhteensopivuusohjelmistojen, kuten ScummVM:n tai DOSBoxin kanssa. Toisin kuin jotkin muut palvelut, GOG.com ei käytä peleissään kopiosuojausta eikä käyttäjän tarvitse asentaa erityistä asiakasohjelmistoa ladatakseen tai pelatakseen pelejä.
Ostamiensa pelien lisäksi asiakkaat voivat ladata monenlaista peleihin liittyvää lisämateriaalia. Näitä ovat usein pelin soundtrack, taustakuvat, avatarit ja ohjekirjat. Promootiokampanjoita järjestetään lähes joka viikko – useimmiten viikonloppuisin. Näiden kampanjoiden luonne vaihtelee yhteen niputetuiden pelien alennuksista peleihin liittyviin arvoituksiin, “arvaa peli kuvan perusteella” -kilpailuhin ja peliekenttien speedrun-kisoihin.
Palvelun verkkosivusto oli poissa käytöstä 19. – 22. syyskuuta 2010 ja sekä verkkosivuille että palvelun Twitter-kanavalle jätettyjen viestien mukaan sivusto oli suljettu. Good Old Gamesin edustaja kuitenkin kertoi, ettei sivustoa oltu sulkemassa ja että pian olisi tulossa uutisia palveluun tehtävistä muutoksista. Sivustolle 20. syyskuuta kirjoitetun selvennyksen mukaan se oli suljettu väliaikaisesti “liiketoimellisista ja teknisistä syistä” ja yhtiön Twitter-viestien perusteella peliteollisuusjournalistit uskoivat sulkemisen liittyvän kopiosuojaamattoman liiketoimintamallin luonteeseen. Good Old Games kuitenkin paljasti 22. syyskuuta sulkemisen olleen markkinointikikka, jonka oli tarkoitus saada julkisuutta sivuston uuden version julkaisulle. Sivusto palasi toimintaan 23. syyskuuta 2010 uusien ominaisuuksien ja muiden parannuksien kera, kuten verkkoon ladatussa videoesityksessä kerrottiin. Videoesityksessä Marcin Iwinski, yksi GOGin perustajista, ja toimitusjohtaja Guillaume Rambourg olivat pukeutuneet munkeiksi "tunnustaakseen syntinsä". Vaikka markkinointistuntti vieraannutti joitain asiakkaita ja joidenkin mielestä sisälsi aineksia jotka olisivat voineet riskeerata vielä useampia asiakkaita, sivuston uudelleenjulkaisu toi uusia asiakkaita jotka eivät aiemmin tienneet GOGista ja Rambourg piti liikettä onnistuneena.
GOG.com on julkaissut "Galaxy" -alustan pelien digitaaliseen jakeluun ja kauppapaikan käyttöön.
Kyseessä on vastaavanlainen asiakasohjelma kuten Steam, Origin ja Uplay palveluissa.
Jimmie Rodgers
James Charles ”Jimmie” Rodgers (8. syyskuuta 1897 Meridian, Mississippi – 26. toukokuuta 1933 New York, New York) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä, joka saavutti mainetta 1900-luvun alkupuolella rytmikkäällä jodlaamisellaan. Rodgersista kehittyi eräs kantrimusiikin supertähdistä ja edelläkävijöistä, joka tunnettin myös nimillä ”The Singing Brakeman” (”laulava jarrumies”), ”The Blue Yodeler” (”alakuloinen jodlaaja”) ja ”The Father of Country Music” (”kantrimusiikin isä”).
Ajka
Ajka on kaupunki Veszprémin läänissä Unkarissa. Se sijaitsee Bakonyn kukkuloilla maan länsiosissa. Kaupungin pinta-ala on 95 km² ja asukkaita kaupungissa on noin 28 000. Ajka on suhteellisen vauras teollisuuskaupunki. Ajka on Rovaniemen ystävyyskaupunki.
Nykyinen Ajkan kaupunki syntyi 1. tammikuuta 1960 kun neljä kylää ("Ajka", "Bódé", "Tósok" ja "Tósokberénd"). Aikojen saatossa kaupunkiin on yhdistetty lisäksi neljä muuta kylää ("Csékút", "Bakonygyepes", "Padragkút" ja "Ajkarendek"). Unkarin myrkkyvuoto tapahtui vuonna 2010 kaupungin lähellä, josta kaupunki kärsi paljon.
Halki ajan ja rakkauden
Halki ajan ja rakkauden on Pelle Miljoonan albumi, joka levytettiin livenä studiossa. Levy sisältää uusia esityksiä Pellen vanhemmista kappaleista yhdeksänhenkiselle JJU (Jäljelle Jääneet Unelmat) -jousiensemblelle sovitettuina. Sovituksista vastasi orkesterin johtaja Esko Eirola.
Albumilla on Pelle Miljoonan vanhoja hittejä sekä hieman tuntemattomampaakin tuotantoa. Mukana on myös yksi uusi kappale, "Rakkauden karavaani".
Tonami
Tonami () on kaupunki Toyaman prefektuurissa Japanissa. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1954, ja 1. marraskuuta 2004 siihen liittetiin Shōgawan kaupunki. Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 48 936 ja asukastiheys 385,2 ihmistä neliökilometriä kohden. Kaupungin pinta-ala on 127 neliökilometriä. Tonamissa järjestetään vuosittain tulppaanifestivaali.
Gravimetri
Gravimetri on laite, jolla mitataan Maan painovoimakentän vaihteluita eri pisteissä.
Gravimetri on periaatteessa erittäin tarkka vaaka jota käytetään mittaamaan metallisen tms. punnuksen painoa tutkittavan alueen eri mittauspisteissä. Punnukseen vaikuttava painovoima vaihtelee heikosti riippuen mitä maanpinnan alla on. Painovoima on esimerkiksi hieman suurempi jos maanpinnan alla mittauspisteessä on tiheämpää materiaalia tai tiheä materiaali on mittauspisteessä lähempänä maanpintaa. Painon muutokset ovat niin pieniä että vaa'an täytyy erottaa painoeroja jotka ovat luokkaa yksi kymmenestä miljoonasta.
Gravimetrit jaetaan absoluuttisesti mittaaviin, ja suhteellisesti mittaaviin eli mittauspisteiden eroja mittaaviin. Absoluuttiset gravimetrit ovat nykyään suhteellisen harvinaisia mutta niitä voidaan rakentaa perustuen vapaasti putoavan kappaleen mittaamiseen; muitakin perusrakenteita on. Yleensä mittauksissa käytetään suhteellista gravimetria, joka perustuu kierrejousen tms. varaan asetettuun punnukseen.
Maailman tarkimmat painovoimamittaukset tehdään suprajohtavilla gravimetreilla. Suprajohtavassa gravimetrissä jousi on korvattu sähkömagneetilla. Testimassa on 2,5 cm:n läpimittainen ontto metallipallo, joka leijuu magneettikentässä. Pallo ja sähkömagneetin käämi on tehty niobiumista. Niobium on suprajohtava kun lämpötila on alle 9 astetta absoluuttisesta nollapisteestä (–273° C). Geodeettisen laitoksen Metsähovin asemalla on tällainen amerikkalaisvalmisteinen gravimetri.
Mopo (nuortenromaani)
Mopo on Tuija Lehtisen vuonna 2005 ilmestynyt Otavan julkaisema nuortenkirja. Teos oli vuoden 2005 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana.
Kirja kertoo kymmenestä pojasta ja tytöstä, joiden yhteisenä kiinnostuksenkohteena on mopojen kunnostus ja tuunaus.
Halikon kihlakunta
Halikon kihlakunta () oli yksi Turun ja Porin läänin kahdeksasta kihlakunnasta vuosina 1635-1808. Seitsemän muuta kihlakuntaa olivat Ala-Satakunta, Masku, Mynämäki, Piikkiö, Vehmaa, Ylä-Satakunta ja Ahvenanmaa. Halikon kihlakunta on vuoden 1635 läänijakoa vanhempi.
Kihlakuntia käytettiin vaalipiirijakona Suomessa Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehiä valittaessa. Kun Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivistä luovuttiin ylimääräisillä valtiopäivillä 1906 ja siirryttiin eduskuntavaalien 1907 yhteydessä säädyistä riippumattomaan valtiopäiväedustukseen, muodostettiin Turun läänin eteläinen vaalipiiri Ahvenanmaan, Vehmaan, Mynämäen, Piikkiön, Maskun ja Halikon kihlakunnista.
Vuonna 1940 Halikon kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 629,40 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 54 710 henkeä (31.12.1939).
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
Francesca Martinez
Francesca Martinez (s. 1978) on englantilainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän on esiintynyt kansainvälisesti, mukaan lukien loppuunmyydyt esitykset Edinburgh Festivalilla, Melbourne Comedy Festivalilla ja Just for Laughs Festivalilla Montrealissa. Hän on tehnyt 33-päiväisen Britannian kiertueen ja kaksi esitystä Tricycle Theatressa ja Hackney Empiressa.
Hänellä on CP-vamma, mutta kuvailee itseään mieluummin ”epävarmaksi” (”wobbly”).
Vuonna 2003 The Observer -lehti listasi Martinezin brittikomedian 50 hauskimman esiintyjän joukkoon.
Martinez on järjestänyt hyväntekeväisyystapahtumia, joissa ovat esiintyneet muun muassa Jo Brand, Johnny Vegas ja Al Murray.
Martinez on esiintynyt useissa maissa, kuten Irlannissa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa, missä hän teki keikan Carolines on Broadwayssä. Vuonna 2008 maailman talousfoorumissa Sveitsin Davosissa hän esiintyi Emma Thompsonin rinnalla.
Martinez kehittelee dokumenttiohjelmaa "What The Hell Is Normal?!", jossa hän matkustelee etsien "normaalia" henkilöä.
Ennen stand up -uraa Martinez esiintyi useita vuosia BBC:n lasten draamasarjassa "Grange Hill", sekä muissa draamasarjoissa, kuten Sairaalaelämää.
Hän on myös vieraillut The Frank Skinner Show’ssa ja Ricky Gervaisin ja Stephen Merchantin komediasarjassa Extras.
Huhtikuussa 2008 Martinez pääsi maailmalla otsikoihin, kun hänestä tuli ensimmäinen olympiasoihdun kantaja, joka on vetäytynyt Lontoon viestiosuudelta protestina Kiinan Tiibet-politiikalle.
Vuonna 2009 hän esiintyi BBC Radio 4:n stand up -komedia show’ssa 4 Stands Up. Tällä hetkellä hän työskentelee tilannekomedian pilottijakson parissa, jonka tuottaa Extras-sarjan tuottaja.
Montgomery Wilson
William Stewart Montgomery "Bud" Wilson (20. elokuuta 1909 Toronto – 15. marraskuuta 1964) oli kanadalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Miesten yksinluistelussa Wilson saavutti urheilu-urallaan olympiapronssia Lake Placidista 1932 ja MM-hopeaa amana vuonna Montréalista, missä hänen edelleen sijoittui vain Itävallan Karl Schäfer. Lisäksi Wilson sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928 13:nneksi ja Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa 1936 neljänneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui vuoden 1932 hopeansa lisäksi vuonna 1928 seitsemänneksi, 1930 neljänneksi ja 1936 viidenneksi. Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista Wilson voitti kuudesti mestaruuden ja kerran pronssia, ja Kanadan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa yhdeksän kertaa vuosina 1929–1935 ja 1938–1939, ja hopeaa kolmesti (vuodet 1924, 1926 ja 1927).
Wilson kilpaili myös pariluistelussa, jossa hänen parinaan luisteli yleensä sisko Constance Wilson-Samuel. Sisarukset luistelivat Lake Placidin olympialaisissa viidensiksi ja MM-kisoissa neljänsiksi vuonna 1930 sekä kuudensiksi vuonna 1932. Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista pari voitti kolme kultaa, hopean ja pronssin, ja Kanadan-mestaruuskilpailuista he voittivat viisi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Wilson valittiin taitoluistelun Hall of Fameen vuonna 1976.
Ruutu+ Lapset
Ruutu+ Lapset (aikaisemmin "Nelonen Perhe" ja "Nelonen Nappula") oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2011. Nelonen Perhe muuttui Nelonen Nappulaksi 3. syyskuuta 2013. Nelonen Nappula muuttui Ruutu+ Lapset -kanavaksi 9. maaliskuuta 2017.
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ruutu+ Lapset esitti koko perheelle sopivaa ohjelmaa, muun muassa lastenohjelmia, sarjoja sekä elokuvia. Kanavalla oli suomenkielinen tekstitys tai dubbaus.
Ruutu+ Lapset näkyi Digitan antenniverkossa, E-kanavanipussa klo 06-19 välisenä aikana, jakaen lähetyskapasiteetin ja toimiluvan Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanavan kanssa. Kaapeliverkoissa, IPTV:ssä sekä DNA Welhon antenniverkossa lähetysaika oli pidempi, klo 06-23.
Ruutu+ Dokkarit
Ruutu+ Dokkarit (entiseltä nimeltä "Nelonen Maailma") oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2011.
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ruutu+ Dokkarit -kanava esitti dokumentteja muun muassa luonnosta, kulttuureista sekä muun muassa matkailuaiheista ohjelmaa.
Kanavan lähetysaika oli klo 10-01. Kanavalla oli suomenkielinen tekstitys.
Scott Stanford
Scott Stanford on amerikkalaisen showpainin kommentaattori. Hän kommentoi tällä hetkellä WWE Superstars kaikissa brändeissä.
Pentti Styck
Pentti Teodor Styck (29. lokakuuta 1930 Helsinki – 19. kesäkuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Styck edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1954–1962. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kauden aikana 133 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 98 maalia. Styck oli mestaruussarjan paras maalintekijä kaudella 1956 ja hän kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 24.
Styck pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1956.
Lakio
Lakio on heraldiikan airutkuvio, joka viittaa kilven yläosaan. Se ulottuu aina kilven reunasta reunaan ja käsittää vajaan kolmanneksen kilven alasta. Jos lakio on selkeästi kapeampi, sitä kutsutaan kavennetuksi.
Kuviota, jossa yhdistyvät sekä lakio että paalu siten, että ne muodostavat kilvelle yhtenäisen T:n muotoisen kuvion, kutsutaan lakiopaaluksi. Kyse on kuitenkin erillisistä lakiosta ja paalusta, jos toinen näistä on toisen päällikkeenä.
Sven-Erik Sundberg
Sven-Erik Sundberg (9. marraskuuta 1934 Turku – 23. elokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Sundberg edusti koko uransa ajan, vuosina 1955–1960, Kiffeniä. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 45 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Sundberg pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1957.
Nigel Farage
Nigel Paul Farage (s. 3. huhtikuuta 1964 Kent, Englanti) on brittiläinen poliitikko. Farage on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1999 ja on Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -europarlamenttiryhmän puheenjohtaja. Hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen (UKIP) puheenjohtajana vuosina 2006–2009 ja 2010–2016.
Nigel Farage syntyi Downen kylässä Kentissä vuonna 1964. Hänen isänsä oli pörssivälittäjä, joka jätti perheen kun Nigel oli 5-vuotias. Farage ei mennyt yliopistoon vaan ryhtyi välittäjäksi Lontoon Cityn tavarapörssiin.. Faragen suku isänsä puolelta on alun perin hugenotteja Ranskasta.
Farage oli aluksi konservatiivipuolueessa, mutta jätti sen, kun pääministeri John Major allekirjoitti Maastrichtin sopimuksen. Vuonna 1993 Farage oli perustamassa UKIP:ia, jonka tavoitteena on irrottaa Britannia Euroopan unionista. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 1999 vaaleissa ja on ollut sen jäsen siitä lähtien. Farage sanoo että EU:ta täytyy yrittää muuttaa sisältäpäin. Hänet tunnetaan suorapuheisena ja terävänä EU-kriitikkona. Farage sanoo rakastavansa Eurooppaa, mutta ei halua että Euroopan unioni "samanlaistaa" Euroopan.
Vuonna 2005 Farage oli aktiivisesti ajamassa epäluottamusäänestystä entistä Euroopan komission puheenjohtajaa, José Manuel Barrosoa vastaan, jonka vierailu Spiros Latsisin huvijahdilla herätti epäilyksiä eturistiriidasta.
Farage oli ensimmäisen kerran UKIP:in puheenjohtajana 2006–2009. Hän erosi puheenjohtajuudesta 2009, koska pyrki parlamentin alahuoneeseen vuoden 2010 parlamenttivaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Hänet valittiin jälleen UKIP:in puheenjohtajaksi 2010.
Farage on ottanut etäisyyttä UKIP:in vuoden 2010 vaalimanifestiin, sillä hän ei ollut itse tekemässä sitä, koska ei ollut puolueen puheenjohtaja silloin. Faragen johdolla puolue laatii vuonna 2015 uuden manifestin.
Farage joutui vuonna 2013 vihaisten mielenosoittajien piirittämäksi Skotlannin-vierailullaan. Mielenosoittajat syyttivät Faragea rasismista ja kritisoivat hänen unionimyönteisyyttään. Farage pääsi lopulta poistumaan poliisin avulla.
Farage ilmoitti parlamenttivaalin 2015 jälkeen eroavansa puheenjohtajan tehtävistä, mutta puolueen johtoryhmä ei hyväksynyt eroa.
Farage ilmoitti heinäkuussa 2016 jälleen eroavansa puolueen johdosta. Saman vuoden marraskuussa puheenjohtajuus siirtyi puolueen jäsenäänestyksen voittaneelle Paul Nuttallille. Farage erosi puolueesta kokonaan joulukuussa 2018 vastalauseena puolueen pakkomielteiselle suhtautumiselle islamiin ja katuaktivismiin sekä äärioikeistolaisaktivisti Tommy Robinsonn nimittämiselle puolueen neuvonantajaksi.
Farage on kehoittanut länttä lopettamaan Venäjän presidentin Vladimir Putinin Ukraina-politiikan arvostelun ja keskittämään voimavarat islamistiterroristien lyömiseen.
Farage on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän solmi toisen avioliittonsa 1999 saksalaisen Kirsten Mehrin kanssa. Farage oli 21-vuotiaana auto-onnettomuudessa ja vuonna 2010 lento-onnettomuudessa, ja hän on sairastanut kivessyövän. Hän pitää kriketistä ja vierailee usein ensimmäisen maailmansodan taistelupaikoilla ystäväryhmänsä kanssa.
Turkka Sundbäck
Turkka Sundbäck (s. 23. kesäkuuta 1931) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Sundbäck edusti koko uransa ajan Turun Tovereita vuosina 1949–1961. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 64 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Sundbäck edusti Suomen maajoukkuetta neljässä maaottelussa vuonna 1954.
Vasilevitšy
Vasilevitšy () eli Vasilevitši () on pikkukaupunki Homelin alueen Retšytsan piirissä Valko-Venäjän kaakkoisosissa. Vuoden 2009 valkovenäläisen väestönlaskun mukaan kaupungissa asui 3 923 henkeä.
Rautatie on Vasilevitšyn identiteetille merkittävä tekijä; kaupungissa on Valko-Venäjän eteläläisen Homel–Retšytsa–Vasilevitšy–Kalinkavitšy–Luninets–Pinsk–Kobryn–Brest-poikittaisradan asema ja kaupungissa rata myös haarautuu etelään H’oinikiin.
Lähimmät isommat kaupungit ovat Retšytsa ja Homel idän suunnalla ja Mazyr lounaassa.
Teknavi
Teknavi (aiemmin Teknari) on vuodesta 2010 lähtien ilmestynyt digitaalinen tekniikan alan julkaisu ja MTV3-kanavan viihteellinen tv-ohjelma, joka keskittyy autoihin, elektroniikkaan ja muihin teknisiin uutuuksiin. Teknavia voi lukea tabletilla, älypuhelimella ja tietokoneella. 
Teknavin tv-ohjelmaa on tehty vuodesta 2011. Ohjelmassa testataan, vertaillaan ja fiilistellään tekniikkaan liittyviä laitteita, asioita ja ilmiötä. Teknavin koeajajana toimii rallilegenda Markku Alén, joka toimittaja Marko Terva-ahon kanssa kiertää ympäri maailmaa testaamassa superautoja sekä muita erikoisia menopelejä. Tärkeimmät autouutuudet ohjelmassa testaa entinen kilpakuski ja nykyinen ajokouluttaja Risto Virtanen. Ohjelman juontaa Joanna Kuvaja, joka myös jututtaa ohjelman vieraat ja tutustuu näiden menopeleihin. Ohjelman tuottajana toimii Jussi Ranta. Teknavin tv-ohjelman 17. tuotantokausi käynnistyy 25.3.2019 MTV3-kanavalla.
Eilinen on kuollut
Eilinen on kuollut on hard rock -yhtye Verenpisaran neljäs studioalbumi, joka ilmestyi helmikuussa 2011.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Kaikki kappaleet säveltänyt Santeri Kallio ja Rami Raski sekä sanoittanut Rami Raski.
Värirekisteröinti
Värirekisteröinti tarkoittaa jonkun tietyn värin tai väriyhdistelmän rekisteröintiä Väritavaramerkiksi. Värirekisteröintiä haetaan silloin, kun väreillä on jokin erityinen merkitys mallissa. Suomessa rekisteröinnin suorittaa Patentti- ja rekisterihallitus. Värirekisteröinnin saaminen edellyttää erityisen kattavaa näyttöä. Edellytetään, että yritys pystyy osoittamaan tuotteen vakiintuneen aseman riittävällä käyttönäytöllä. Täytyy myös ottaa huomioon, että vaikka värirekisteröinnin saisi, niin se annetaan yleensä hyvin rajatulle tuoteryhmälle. Esimerkiksi Parocin värirekisteröinti koskee nimenomaan rakennuseristeitä, eikä vaikuta samankaltaiseen väriyhdistelmään Marianne-suklaamakeisissa. Suurin osa anomuksista hylätään. Väreistä aiheutuneita kiistoja on käsitelty Korkeimmassa hallinto-oikeudessa saakka .
Modest Bogdanov
Modest Nikolajevitsh Bogdanov (7. syyskuuta 1841 Syzran, Simbirskin alue, Venäjä – 16. maaliskuuta 1888 Pietari) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
Päätettyään koulunsa Simbirskin kimnaasissa Bogdanov meni opiskelemaan Kazanin yliopistoon, josta hän valmistui kandidaatiksi 1864. Vuosina 1868–1870 hän tutki Volgan aluetta Kazanista Astrahaniin. Vuonna 1871 hän valmistui eläintieteen maisteriksi Pietarin yliopistosta. Samana vuonna hän sai päätoimisen lehtorin viran yliopistosta, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Keisarillisen tiedeakatemian eläinmuseon hoitajaksi Pietariin.
Kesällä 1871 Bogdanov osallistui tutkimusretkelle Kaukasukselle. Hän sairastui kuumetautiin, jonka seurauksista hän ei koskaan kokonaan toipunut. 1873 Bogdanov osallistui Keski-Aasian Hivan seudulle tehtyyn retkeen. Seuraavan talvikauden hän työskenteli Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Seuraava retki suuntautui Araljärven ja Kaspianmeren alueille. Bogdanov ihastui alueen luonnosta ja teki sinne pian uuden retken, josta hän julkaisi raportin. 1870-luvun jälkipuoliskolla Bogdanov tutki Pariisin, Wienin ja Berliinin museoiden kokoelmia puolentoista vuoden ajan. Vuonna 1878 hänet nimitettiin Pietarin yliopiston eläintieteen apulaisprofessoriksi. 1880 hän osallistui Vienanmerelle ja Pohjoiselle jäämerelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Professori Kesslerin kuoleman jälkeen Bogdanov nimitettiin ylimääräiseksi professoriksi, ja myöhemmin täysivaltaiseksi professoriksi. Sairauden pahetessa hänen oli jätettävä eläinmuseon kuraattorin virka, ja vuonna 1885 hän joutui lopettamaan luennoimisen. Yliopiston johto antoi hänelle paikan Kaukasuksen retkikunnassa, ajatellen lämpimän ilmaston olevan hyväksi hänen terveydelleen. Bogdanov asuikin alueella parisen vuotta, mutta sairauden yhä pahetessa hän matkusti kotiseudulleen Syzraniin, missä hän asui maaliskuusta elokuulle 1887. Hän palasi Pietariin, missä hän kuoli 1888.
Bogdanovin kirjallinen tuotanto oli laaja. Hän julkaisi useita teoksia tutkimiensa alueiden eläimistöstä ja luonnosta, ja muun muassa ensimmäisen lajiluettelon Venäjän linnuista. Vuonna 1881 hän julkaisi kirjoituksen Venäjällä esiintyvistä lepinkäisistä ja niiden alalajeista ("Shrikes of Russian fauna and allies"). Vanhemmalla iällä hän julkaisi useita lasten luontokirjoja.
Bob Wootton
Bob Wootton (1942 – 9. huhtikuuta 2017 Gallatin, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hän liittyi Johnny Cashin taustayhtyeeseen, the Tennessee Threehen, alkuperäisenä soolokitaristina toimineen Luther Perkinsin kuoltua tulipalossa.
Wootton oli Cashin musiikin ihailija ja soitti tämän kappaleita uskollisesti kunnes oli hionut täydelliseksi Cashin soundina tunnetun boom-chicka-boom -tyylin. Eräässä Cashin konsertissa Cash ja hänen rumpalinsa W.S. Holland olivat lennon peruuntumisen vuoksi joutuneet kahdestaan lavalle ja Woottonia pyydettiin tuuraamaan kitaristina. Wootton löi yleisön ja Cashin itsensä ällikällä esittämällä täydellisen tulkinnan joka ikisestä kappaleesta. Cash mainitsi päivän aikana, että saattasi vielä jonain päivänä ottaa yhteyttä Woottoniin, mutta pyysikin jo jonkin päivän kuluttua Woottonia yhtyeen uudeksi soolokitaristiksi.
Eräs seuraavista ja ehkäpä tunnetuin Woottonin esiintymisistä tapahtui San Quentinin vankilassa, missä Cash levytti livealbuminsa.
Wootton jatkoi pientä hengähdystaukoa lukuun ottamatta Cashin yhtyeessä, kunnes Cash vetäytyi musiikkibisneksestä vuonna 1997.
Vuodesta 2006 vuoteen 2007 hän esiintyi Cashin alkuperäisen rumpalin W. S. Hollandin, vaimonsa Vickyn ja tyttärensä Scarlett Woottonin kanssa nimellä The Tennessee Three. Vuonna 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Cashin kuoleman jälkeen nimellä "The Sound Must Go On". Yhtyeeseen kuuluivat myöhemmin hänen lisäkseen rumpali Derrick McCullough, Vicky, Scarlett ja Montana Wootton.
Federico Pellegrino
Federico Pellegrino (s. 1. syyskuuta 1990 Aosta) on italialainen maastohiihtäjä, joka kilpailee enimmäkseen sprinttikisoissa.
Hinterzartenissa vuonna 2010 pidetyissä nuorten MM-kisoissa Pellegrino saavutti pronssia vapaan hiihtotavan sprintistä. Oslon MM-kilpailuissa 2011 ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli sprintissä kahdestoista, Sotšin olympialaisissa 2014 yhdestoista ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 viides. Hän sai Falunissa pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä Dietmar Nöcklerin kanssa. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin maailmanmestaruuden ja sai Nöcklerin kanssa parisprintissä hopeaa Lahdessa 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Maastohiihdon maailmancupissa Pellegrino kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti muutama päivä myöhemmin Oslon vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa oltuaan yhdeksästoista. Hänen varsinainen läpimurtokautensa maailmancupissa oli kausi 2010–2011 jolloin hän oli Davosin vapaan sprintissä kuudes ja Liberecin vastaavalla matkalla toinen. Kaudella 2012–2013 hän oli kolmas Davosin perinteisen hiihtotavan sprintissä ja kaudella 2013–2014 toinen Nové Měston vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän voitti kaudella 2014–2015 vapaan hiihtotavan sprintit Davosissa ja Rybinskissä sekä Tour de Skillä Val Müstairissa. Sprintticupissa hän sijoittui kolmanneksi.
Kaudella 2015–2016 Pellegrino voitti jälleen vapaan hiihtotavan sprintin Davosissa sekä myös Toblachissa. Hän voitti Tour de Skillä 2016 Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprintin. Pellegrino voitti myös Planican vapaan hiihtotavan sprintin ja parispintin Dietmar Nöcklerin kanssa. Ski Tour Canadalla hän voitti Canmoren perinteisen hiihtotavan sprintin. Hän voitti sprintticupin. Kaudella 2016–2017 hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Falunissa. Sprintticupissa hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2017–2018 hän oli toinen Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Dresdenissä hän voitti sekä vapaan sprintin että parisprintin Dietmar Nöcklerin kanssa. Lahdessa hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin. Hän sijoittui sprintticupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi.
Kaudella 2018–2019 Pellegrino voitti Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman vapaan hiihtotavan sprintin. Davosin vapaan sprintissä hän sijoittui toiseksi.
Kai Wartiainen
Kai Henrik Väinö Wartiainen (s. 8. maaliskuuta 1953 Kouvola) on suomalainen arkkitehti ja professori. Wartiainen on kritisoinut teknologian ylikorostamista arkkitehtuurissa ja kaupunkisuunnittelussa. Wartiaisen suunnittelemia rakennuksia ovat esimerkiksi Helsingin Ruoholahden High Tech Center ja Kauniaisten kauppakeskus Grani.
Wartiainen oli Tukholman Kungliga Tekniska Högskolanin kaupunkisuunnittelun professorina vuosina 1997–2006.
KNM Odin
KNM Odin oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sleipner-luokan hävittäjä, joka osallistui Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940. Alus valmistettiin Hortenin laivastontelakalla telakkanumerolla 126.
"Odin" kuului toisen maailmansodan puhjetessa 1. meripuolustusalueen 3. hävittäjälippueeseen Kristiansandin puolustusvyöhykkeellä. Alus pelasti 8. huhtikuuta 1940 vartiolaiva "Lyngdalin" kanssa merimiehiä ja sotilaita Puolan laivaston sukellusveneen "ORP Orzelin" Lillesandin lähistöllä upottamalta saksalaiselta rahtialukselta "Rio de Janeirolta". Seuraavana aamuna alus osallistui Kristiansandin puolustukseen saksalaisjoukkojen aloittaessa maihinnousunsa. Tulitaistelun alettua Odderøyan linnakkeen ja Saksan laivaston välillä "Odin" lähti merelle Toppdalsfjordista ja avasi tulen hyökänneitä Saksan ilmavoimien koneita vastaan. Alus kykeni väistämään pudotetut pommit ja sai joitakin osumia hyökänneisiin koneisiin.
Alus sai aamupäivällä käskyn olla avaamatta tulta brittiläisiä tai ranskalaisia joukkoja vastaan, mitkä ottaisivat vastuun Kristiansandin puolustuksesta. Käsky aiheutti sekaannuksen, jonka seurauksena saksalaiset pääsivät satamaan esteettä. "Odin" vallattiin Marvikan laivastoasemalta saman aikaisesti useiden muiden Norjan laivaston alusten kanssa.
Aluksen valtaamisen jälkeen se luovutettiin 11. huhtikuuta Saksan laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 20. huhtikuuta nimellä "Panther". Aluksen aseistus kuitenkin yhdenmukaistettiin muiden Saksan laivaston alusten kanssa korvaamalla pääaseet yhdellä 10,5 cm tykillä. Ilmatorjuntakonekiväärit korvattiin neljällä 2 cm ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksen aseistusta täydennettiin 24 miinalla.
Alus palveli sodan lopun Skagerrakin ja Kattegatin alueella saattajana ja koululaivana. Se muodosti yhdessä vallatun sisaraluksensa "KNM Gyllerin" kanssa 7. torpedovenelaivueen. Alus siirrettiin tammikuussa 1942 torpedoiden keräysalukseksi Gotenhafeniin.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus löytyi toukokuussa 1945 Holmestrandista Norjasta, jolloin se palautettiin Norjan laivastolle. Aluksen nimi palautettiin "KNM Odiniksi" ja se jatkoi palvelustaan laivastossa, kunnes se muutettiin 1948 fregatiksi. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1959.
KNM Tor
KNM Tor oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sleipner-luokan hävittäjä. Aluksen runko valmistettiin Fredrikstad Mekaniske Verkstedilla Fredrikstadissa ja se viimeisteltiin Hortenin laivastontelakalla telakkanumerolla 128.
Alus oli edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Aluksen norjalainen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen miehittäjien käsiin. Saksalaiset nostivat aluksen ja sijoittivat sen laivastoonsa, jossa se palveli sodan ajan saattajana sekä koululaivana. Alus palautettiin sodan päätyttyä Norjan laivastolle.
Saksalaisten miehitettyä Fredrikstadin he aloittivat satamaan upotetun aluksen nostamisen. "Tor" nostettiin satama-altaasta 16. huhtikuuta vain viikko uppoamisen jälkeen. Alus siirrettiin 22. huhtikuuta Drammeniin korjattavaksi ja varustettavaksi. "Torin" ja sen sisaraluksen "Balderin" kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa.
Alus otettiin Saksan laivaston palvelukseen 13. kesäkuuta "Tigeriksi" nimettynä, ja sen päällikkönä oli Friedrich Nose. Se uudelleenluokiteltiin samalla torpedoveneeksi. Alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, ja se aloitti palveluksensa saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa.
Alus oli heinäkuusta joulukuuhun 1940 laivueen mukana koululaivana. Laivueen lakkauttamisen jälkeen alus siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Gotenhafeniin torpedoiden keräysalukseksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945 Korsøristä Tanskasta, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle.
Alus liitettiin Norjan laivastoon ja sen nimi palautettiin "KNM Toriksi". Aluksen viirinumeroksi määrättiin 19. syyskuuta 1946 L04. Norjan parlamentille 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi.
Norjan liityttyä Natoon aluksen runkonumeroksi merkittiin 1950-luvun alussa F303. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1959.
KNM Balder
KNM Balder oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sleipner-luokan hävittäjä. Alus valmistettiin Hortenin laivastontelakalla telakkanumerolla 127.
Alus oli edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Saksalaiset valtasivat 9. huhtikuuta aluksen Karljohansvernissä. se siirrettiin 22. huhtikuuta Drammeniin varustettavaksi, minkä jälkeen alus otettiin Saksan laivastoon. Alus palveli sodan ajan saattajana sekä koululaivana. Alus palautettiin sodan päätyttyä Norjan laivastolle.
"Balderin" kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa, ja alus otettiin Saksan laivaston palvelukseen 26. heinäkuuta "Leopardiksi" nimettynä ja torpedoveneeksi luokiteltuna. Alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, ja se aloitti palveluksensa saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. Se oli heinäkuusta 1940 alkaen koululaivana ja joulukuussa se siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Götenhafeniin torpedoiden kerääjäksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle.
Alus liitettiin 10. syyskuuta 1946 Norjan laivastoon viirinumerolla L05. Norjan parlamentille 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi, jolloin sen nimi palautettiin "KNM Balderiksi". Sen viirinumero vaihtui Natoon liittymisen jälkeen F304:ksi.
Alus poistettiin palveluksesta 1959 ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin romutettavaksi 1962 Stavangeriin.
Vilhelm Poitierslainen
Vilhelm Poitierslainen (William de Poitiers, k. noin 1080) oli normannihistorioitsija. Vilhelmin sotaisan nuoruuden jälkeen 1030-luvulla hän vetäytyi luostariin ja opiskelemaan Poitiers´hen. Palattuaan 1050-luvulla Normandiaan Vilhelmistä tuli herttua Vilhelmin hovikappalainen ja Lisieux´n arkkidekoni. Hastingsin taistelun ja Englannin valloituksen jälkeen Vilhelm Poitirslainen alkoi koota kronikkaa Vilhelm Valloittajan elämästä ja teoista. Toeksesta on säilynyt epätäydellinen käsikirjoitus, joka ulottuu vuoteen 1076. Vilhelmin kirja tunnetaan nimellä "Gesta Guillelmi". Teoksessaan Vilhelm kertoo Englannin valloitukseen johtavista syistä normanninäkökulmasta ja käsittelee tällöin Edvard Tunnustajaa, Godwinia ja Harald Godwininpoikaa.
Tantaalikarbidi
Tantaalikarbidi (TaC) on epäorgaaninen yhdiste ja tantaalin karbidi. Aine on erittäin kovaa ja sitä käytetään työkalujen terissä.
Rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan tantaalikarbidi muistuttaa huomattavasti niobiumkarbidia. Tantaalin ja hiilen yhdisteellä on kaksi faasia: ditantaalikarbidi ja tantaalikarbidi, joiden koostumusta voidaan kuvata kaavoilla TaC ja TaC. Näistä ainoastaan tantaalikarbidilla on merkittävää käyttöä. Tantaalikarbidi ei ole täysin stoikiometrinen ja sen koostumus vaihtelee rakenteesta TaC lähes stoikiometriseen. Tantaalikarbidilla on pintakeskeinen kuutiollinen alkeiskoppi.
Tantaalikarbidi liukenee ainoastaan väkevän typpihapon ja vetyfluoridin seokseen. Hapen läsnä ollessa se hapettuu yli 800 °C lämpötiloissa tantaalipentoksidiksi. Muuten se on kemiallisesti hyvin inertti.
Tantaalikarbidia valmistetaan kuumentamalla tantaalipentoksidin ja hiilen välisellä reaktiolla 1 700 °C lämpötilassa. Tantaalikarbidia voidaan valmistaa kuumentamalla tantaalipentoksidia hiilen kanssa. Hieman epäpuhtaampaa tuotetta saadaan kuumentamalla ferrotantaalia tai tantaalia sisältävää romua hiilen kanssa.
Yhdistettä voidaan valmistaa myös kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Tällöin reaktion lähtöaineina käytetään tantaalimetallia ja metaania tai tantaalitetrakloridia, kloorimetaania ja vetyä. Kloridia käytettäessä tarvitaan alhaisempi lämpötila.
Tantaalikarbidia käytetään muiden karbidien tavoin parantamaan metallien kemiallista ja sään kestävyyttä sekä kovuutta. Tantaalikarbidin lisääminen teräkseen parantaa erityisesti materiaalin kovuutta korkeissa lämpötiloissa. Yleensä yhdistettä käytetään muiden karbidien, kuten niobiumkarbidin, volframikarbidin ja titaanikarbidin kanssa. Tantaalikarbidia käytetään myös valmistettaessa metallista tantaalia.
Huntingdonin Henry
Huntingdonin Henry (, k. noin 1157) oli Huntingdonin arkkidiakoni melkein viidenkymmenen vuoden ajan. Tässä virassa hän seurasi isäänsä Nicholasta. Hän kirjoitti muutamia merkittäviä teoksia, tärkeimpänä "Historia Anglorum", Englannin historia, jota hän kirjoitti 1120-luvulta aina Henrik II:n hallituskaudelle saakka. "De contemptu mundi" puolestaan kertoo satiirin keinoin aikansa johtavista miehistä ja naisista.
KK Šibenik
GKK Šibenik on kroatialainen koripalloseura Šibenikistä. Seura tunnettiin nimellä KK Šibenik vuosina 1973–2010 ja vuodesta 2010 eteenpäin nimellä GKK Šibenik.
Šibenikin parhaat vuodet olivat 1980-luvulla, jolloin seura selviytyi suurimman tähtensä, Dražen Petrovićin, johdolla Korać Cupin loppuotteluun vuosina 1982 ja 1983. Molemmilla kerroilla seura hävisi kuitenkin CSP Limogesille. Kaudella 1982–1983 Šibenik voitti Jugoslavian mestaruuden, mutta poliittisten syiden takia seuralta vietiin mestaruus.
Kroatian itsenäistyttyä seuran parhaaksi sijoitukseksi on jäänyt neljäs tila vuodelta 2004. Seura pelasi kaudella 2004–2005 Adrianmeren liigaa, mutta hävisi yksitoista ottelua kolmestakymmenestä. Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui A1 Ligan kolmanneksitoista ja putosi. KK Šibenikin toiminta lopetettiin loppuvuonna 2010, jolloin tilalle perustettiin GKK Šibenik. Perustetun seuran katsotaan olevan KK Šibenikin perillinen.
John Worcesterlainen
John Worcesterlainen (John of Worcester), Worcesterin luostarin munkki, käänsi latinaksi ja täydensi Anglosaksien kronikan. Hänen työnsä monipuolistui ja laajeni varsinkin vuotta 1067 jälkeen käsittelevältä osalta, joka käsitteli Hastingsin taistelua seurannutta normannien Englannin valloituksen aikaa. Kirjoitustyönsä John aloitti 1120-luvulla ja nojautui Eadmerin historiankirjaan "Historia novorum" sekä Gloucesterin luostarin kronikoihin.
Novalukomal
Novalukomal tai Novalukoml () eli Novolukoml () on pienehkö kaupunki Tšašnikin hallintopiirissä Vitsebskin alueen eteläosissa Valko-Venäjällä. Novalukomal sijaitsee linnuntietä 130 kilometriä pääkaupunki Minskista koilliseen. Vuoden 2017 väestönlaskussa Novalukomalin kaupungin asukasluku oli 13 072.
Novalukomalin kaupunki Minskin ja Vitsebskin välimaastossa on tunnettu Lukomlskajan voimalan sähköenergian tuotannosta. Kaupunki sijaitsee valkovenäläisittäin suurehkon eli runsaat 10 kilometriä pitkän Lukomskaja-järven itärannalla.