hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Brad Palmer
Brad Donald Palmer (s. 14. syyskuuta 1961 Duncan, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Palmer pelasi juniorina kauden 1977–1978 British Columbia Junior Hockey Leaguen (BCJHL) Kelowna Packersissa ja vuodesta 1978 vuoteen 1981 Western Hockey Leaguen (WHL) Victoria Cougarsissa. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään numerolla 16 ensimmäisellä kierroksella.
Palmer aloitti ammattilaisuransa kaudella , josta pelasi kuitenkin suuren osan myös juniorisarja WHL:ssä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa joulukuussa 1980 ja pelasi NHL:n runkosarjakaudella yhteensä 23:ssa ottelussa. Keväällä 1981 hän oli osa Minnesota North Starsin Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä joukkuetta. Palmer teki tuona pudotuspelikeväänä 13 tehopistettä, kahdeksan maalia ja viisi syöttöpistettä, 19:ssä ottelussa, neljänneksi eniten maaleja joukkueensa pelaajista yhdessä Steve Christoffin ja Bobby Smithin kanssa sekä yhdeksänneksi eniten pisteitä.
Palmer pelasi kauden kokonaan NHL:ssä ja oli North Starsin kuudenneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies tehtyään 72:ssa runkosarjaottelussa 45 tehopistettä, 22 maalia ja 23 syöttöpistettä. Kauden päätyttyä hän siirtyi kesäkuussa 1982 Boston Bruinsiin osana Bruinsin ja North Starsin yhteisymmärrystä siitä, ettei Bruins varaisi Brian Bellowsia ykkösvarauksenaan . Hänen lisäkseen Bruins sai hyökkääjä Dave Donnellyn pelaajaoikeudet. Palmer pelasi Bruinsissa vain kauden , jolla hänen tehonsa laskivat selvästi edellisestä. Hän teki 17 tehopistettä, kuusi maalia ja 11 syöttöpistettä, 73:ssa runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua, joissa teki yhden maalin. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa vielä seuraavan kauden, jonka hän pelasi kuitenkin NHL:n sijaan kokonaan farmisarja AHL:n Hershey Bearsissa.
Palmer pelasi kolmeen kauteen jääneellä NHL-urallaan kaikkiaan 168 runkosarjaottelua, joissa teki 70 tehopistettä, 32 maalia ja 38 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 29 ottelua, joissa teki 14 tehopistettä, yhdeksän maalia ja viisi syöttöpistettä. Vuodesta 1984 alkaen hän pelasi Euroopassa, kaudella 1984–1985 EHC Churissa Sveitsissä, kaudet 1985–1987 Rauman Lukossa Suomessa, kaudet 1988–1990 EHC Lustenaussa Itävallassa ja kaudella 1991–1992 BSC Preussenissa sekä EC Bad Nauheimissa Saksassa.
Palmer lopetti pelaajauransa Saksassa pelaamansa kauden jälkeen. Hän on toiminut pelaajauransa päättymisen jälkeen muun muassa jääkiekon juniorivalmentajana ja ollut Westcom Hockey Schoolin omistaja.
Kharon (Lukianos)
Kharon eli "Tähystäjät" (; ) on Lukianoksen kirjoittama satiiri ihmiselämästä.
Teoksessa Haadeen lautturi Kharon jättää lauttansa hetkeksi ja astuu maan päälle uteliaana näkemään, millaista ihmisten elämä on ja mitä he puhuvat keskenään; hänhän kohtaa heidät muutoin vain kuolleena. Kharonin oppaana toimii Hermes-jumala. Maan päällä Kharon ja Hermes kohtaavat muun muassa Kroisoksen ja Solonin keskustelemasta siitä, onko kullalla mitään oikeaa arvoa. Solon pilkkaa sitä, että Kroisos on lahjoittanut suuren määrän kultaa Apollonin temppeliin Delfoihin; eiväthän jumalat tarvitse kultaa. Sitä paitsi Kroisokselle itselleen rauta olisi kultaa hyödyllisempää sodassa Kyyrosta vastaan.
Tämän jälkeen Kharon ja Hermes seuraavat kaupungissa levottomina hyörivien ihmisten vilinää. Kaikkia ihmisiä seuraavat varjoina heidän toiveensa, huolensa, tietämättömyytensä ja typeryytensä, vihansa, kateutensa sekä muut intohimot. Ihmiset kasaavat itselleen rikkauksia ja riitelevät niistä. Kuitenkin jokaisen ihmisen elämä on ikään kuin ohuen langan varassa, eikä kukaan voi viedä mitään mukanaan kuoltuaan; Kharon huomauttaa, että hänen lautassaan kaikki ovat yhtä alastomia kuin syntyessään.
Tämän jälkeen Kharon ihmettelee ihmisten hautaustapoja. Ihmiset voitelevat hautakiviä, koristelevat niitä kukilla ja uhraavat niillä ruokaa ja hunajaviiniä, vaikka kuolleet eivät koskaan nouse ylös manalaan jouduttuaan. Lopuksi Hermes esittelee Kharonille kerran niin suuria kaupunkeja, kuten Ninive ja Troija, jotka ovat kuitenkin tuhoutuneet, sillä kaupungit kuolevat niin kuin ihmisetkin.
Ernst Lampén on suomentanut teoksen lyhennellen (Otava 1924).
John Peckham
John Peckham tai Pecham (n. 1230–1292) oli Canterburyn arkkipiispa vuodesta 1279 kuolemaansa asti.
Noin vuonna 1250 Peckham ryhtyi fransiskaanimunkiksi Oxfordissa ja lähti sittemmin Pariisin yliopistoon opiskelemaan teologiaa Bonaventuran johdolla ja toimi luennoitsijana. Opettaessaan Pariisissa hän tutustui aikansa johtaviin ajattelijoihin, myös Tuomas Akvinolaiseen.
Paavi Nikolaus III, joka torjui Edvard I:n suosikin Robert Burnellin valinnan, nimitti Peckhamin Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 1279. Hänen vaatimuksensa asettaa Magna Carta nähtäville kaikkiin kirkkoihin ärsytti kuningasta, koska tämä piti sitä tarpeettomana puuttumisena valtion asioihin. Parlamentin kokouksessa Winchesterissä hän perääntyi vaatimuksestaan, ja Magna Cartan kopiot poistettiin. Yksi syy siihen, miksi hän antoi asiassa periksi, saattoi olla se, että hän oli veloissa italialaiselle Riccardin pankkiirisuvulle ja hänet oltaisiin voitu julistaa pannaan, ellei hän olisi maksanut velkojaan takaisin.
Peckham oli erittäin tarkka kanonisen lain tulkinnassa ja nuhteli kerran kuningatar Eleonooraa rahan lainaamisesta juutalaisilta, koska piti sitä kuolemansyntinä.
Peckham kuoli vuonna 1292 ja hänet on haudattu Canterburyn tuomiokirkkoon.
Nightwish (kirja)
Nightwish on musiikkitoimittaja Mape Ollilan vuonna 2005 kirjoittama kirja Nightwish-yhtyeestä. Teoksen julkaisi Like vuonna 2006.
Tom Dillmann
Tom Dillmann (s. 6. huhtikuuta 1989 Mulhouse, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija.
Dillmann aloitti uransa karting-sarjoissa ja voitti Alsace soap box championship -tittelin vuonna 1999. Hän jatkoi karting-sarjoissa vuoteen 2004 saakka, jolloin hän siirtyi Formula Renault 1.6 Belgium -sarjaan, jossa hän sijoittui viidenneksi. Seuraavana vuonna Dillmann siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan, jossa hän kilpaili vuoteen 2006 saakka. Vuonna 2007 Dillmann siirtyi Formula 3 Euroseries -sarjaan. Hän loukkaantui Naganon kilpailussa, mutta toipui nopeasti ja sijoittui debyyttivuonnaan yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän kilpaili Italian F3-mestaruussarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa.
Vuonna 2009 Dillmann palasi F3 Eurosarjaan saavuttaen kolme voittoa. Vuonna 2010 Dillmann kilpaili Saksan F3 Mestaruussarjassa ja voitti sarjan mestaruuden ensimmäisenä ranskalaisena. Vuonna 2011 Dillman kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän ajoi heti paalupaikalle avauskilpailussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Sprinttikilpailussa hän oli yhdeksäs. Tämän jälkeen Dillman jätti väliin kaksi seuraavaa kilpailua kunnes hän palasi takaisin Valencian kilpailuun Addax-tallissa. Dillmann sijoittui pisteissä sijalle 14. Kauden jälkeen hän pääsi ajamaan GP2-sarjan kuulumattomaan finalliin Abu Dhabissa.
Vuonna 2012 Dillmann debytoi GP2-sarjassa Rapax-tallissa. Hän otti ensimmäisen GP2-voittonsa Bahrainin toisen viikonlopun sprinttikisassa. Hänet korvattiin Britannianssa Daniël de Jongilla. Dillmann palasi vielä mukaan Saksan kilpailuihin, mutta luovutti paikan sen jälkeen jälleen de Jongille. Dillmann ehti saavuttaa kauden aikana yhden voiton ja 29 pistettä. Vuonna 2013 Dillmann jatkoi GP2-sarjassa siirtyen uuden Russian Time-tallin kuljettajaksi. Hän ajoi yhden paalupaikan ja saavutti kaksi kolmossijaa sijoittuen sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2014 Dillmann ajoi vain kaksi kilpailua GP2:ssa Arden International -tallissa saavuttaen yhden kolmossijan. Myöhemmin samana vuonna Dillmann teki paluun sarjaan korvaten Alexander Rossin Caterham Racing -tallissa. Hänet korvattiin puolestaan Monzasta lähtien Pierre Gaslylla. Samana vuonna Dillmann ajoi yhden kilpailun Porsche Supercup -sarjassa.
Vuonna 2015 Dillmann kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa Carlin -tallissa. Hän saavutti yhden paalupaikan, kaksi kolmossijaa ja 122 pistettä sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2016 Dillmann jatkoi uudeelleennimetyssä Formula 3.5 V8 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden.
Annabeth Chase
Annabeth Chase on Rick Riordanin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Percy Jackson -nuortenkirjasarjoissa. Annabeth on viisauden ja sotataidon jumalattaren, Athenen ja Ilmatieteen professorin tytär. Kirjoissa Annabethin sisaria ovat muut Athenen lapset ja hänellä on kaksi kuolevaista sisarta. Annabethin parhaisiin ystäviin kuuluu Percy Jackson, Grover Underwood, Thaleia Grace ja Luke Castellan. Hän on myös sukua (serkku) Magnus Chaselle, joka on Rick Riordanin skandinaavisesta mytologiasta kertovan kirjasarjan Magnus Chasen päähenkilö. Annabeth on myö Percy Jacksonin tyttöystävä. Annabeth esiintyy kirjoissa "Salamavaras", "Hirviöidenmeri", "Titaanien kirous", "Labyrinttitaistelu", "Jumalten sota", "Eksynyt sankari", "Merenjumalan poika", "Athenen merkki", "Haadeksen talo" ja "Olympoksen veri". Annabeth esiintyy myös lyhyesti Magnus Chase kirjasarjan kirjoissa Kesän miekka, Thorin vasara ja Kuolleiden laiva.
Maitokala
Maitokala ("Chanos chanos") on maitokalojen lahkoon kuuluva kalalaji. Se on maitokalojen heimon ("Chanidae") ainoa elossa oleva laji. Ruuminmuodoltaan litteät maitokalat ovat yleensä noin metrin mittaisia ja painavat 4–14 kilogrammaa. Niitä tavataan pääasiassa indopasifisella merialueella. Kalojen kutu tapahtuu monta kertaa vuodessa, ja sen ajankohta saattaa liittyä kuunvaiheisiin. Erityisesti Kaakkois-Aasiasa maitokala on ruokakalana arvostettu.
Maitokala voi kasvaa enimmillään 1,7–1,8 metriä pitkäksi, mutta jää yleensä noin metrin mittaiseksi. Aikuiset yksilöt painavat 4–14 kilogrammaa. Ruumiinmuodoltaan maitokala on litteä, ja sen pyrstö on suurikokoinen ja selvästi haarautuva. Silmät ovat suurikokoiset ja hampaaton, pienikokoinen suu sijaitsee kuonon päässä. Suomut ovat harmaat. Paikoitellen lajista tavataan ulkonäöltään poikkeavia kantoja. Filippiinien läheisyydessä elää maitokaloja, joiden selkäevä on koko ruumiin mittainen ja myös vatsa-, rinta- ja peräevät ovat pidemmät kuin muualla tavattavilla maitokaloilla.
Maitokalaa tavataan pääasiassa indopasifisella merialueella. Sen levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta Intiaan ja Kaakkois-Aasian rannikkoseutua pitkin Japaniin asti. Lisäksi maitokala elää Australian rannikolla ja harvinaisena Kalifornian ja Perun välisellä alueella. Maitokalat elävät trooppisissa vesissä, joiden lämpötila on yli 20 °C. Poikaset viihtyvät erityisesti lämpimissä vesissä, ja kehittyminen on nopeaa, kun veden lämpötila on 24–33 °C. Maitokala on pääasiassa mereinen laji, mutta erityisesti nuoria yksilöitä tavataan usein myös matalista murtovesistä ja toisinaan myös makeavetisistä joista ja järvistä. Kalat viihtyvät matalissa vesissä tyypillisesti aivan pinnan läheisyydestä 30 metrin syvyyteen asti. Nuoret kalat elävät usein kauempana rannikosta kuin sukukypsät yksilöt.
Maitokalojen ravintoa ovat levät, eläinplankton, pienet äyriäiset ja madot. Täysikasvuisina ne voivat syödä myös muita kaloja tai kalanpoikasia, vaikka levä on niiden pääasiallista ravintoa.
Maitokalat lisääntyvät ympäri vuoden. Kutu tapahtuu monta kertaa vuodessa, ja sen ajankohta vaihtelee paikoittain. Ajankohta liittyy mahdollisesti kuunkierron vaiheisiin. Kutu tapahtuu yöllä ja naaras voi laskea jopa kuusi miljoonaa mätimunaa. Poikasten kuoriuduttua ne elävät suolaisessa vedessä, kunnes ne ovat noin 20 senttimetriä pitkiä. Tämä kasvuvaihe kestää kahdesta neljään viikkoa. Nuoret kalat siirtyvät murtoveteen, mangrovemetsiin ja toisinaan myös makeisiin vesiin. Myöhemmin ne palaavat takaisin suolaisempaan veteen. Sukukypsiä maitokalayksilöt ovat noin 70 senttimetrin pituisina.
Maitokalojen liha on hyvänmakuista, ja sitä arvostetaan erityisesti Kaakkois-Aasiassa, missä lajia myös kasvatetaan ruokakalaksi. Noin 60 prosenttia kaakkoisen Aasian viljellystä kalasta on maitokalaa. Niitä kasvatetaan makeavetisissä lammikoissa, joissa ne eivät voi lisääntyä, joten kasvatettavat poikaset pyydetään murtovedestä tai joista. Maitokalaa myydään kuivattuna, savustettuna ja pakastettuna.
Hadouken!
Hadouken! on brittiläinen elektronista musiikkia soittava yhtye. Se on perustettu Leedsissä vuoden 2006 lokakuussa. Yhtyeen muodostavat James Smith (laulu), Alice Spooner (syntetisaattori, koskettimet), Daniel "Pilau" Rice (kitara, syntetisaattori, taustalaulu), Christopher Purcell (basso, syntetisaattori, taustalaulu) ja Nick Rice (rummut).
Yhtyeen nimi tulee Street Fighter -pelin 'hadouken' -liikkeestä.
Live Without Sense
Live Without Sense on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin livealbumi.
Tiina Hakanen
Tiina Marjaana Hakanen (s. 1. huhtikuuta 1985 Tampere) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy. Aikaisemmin hänen päälajinsa oli korkeushyppy. Hakanen edustaa Tampereen Pyrintöä ja häntä ovat valmentaneet Leena Aura ja vuodesta 2008 Tiia Hautala sekä vuosina 2012–2013 Matti Mettala.
Hakanen kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran 2004. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maaottelun korkeuskilpailussa neljänneksi Göteborgissa 2005 ja Helsingissä 2008. Kalevan kisoissa hän on saanut korkeushypyssä hopeaa 2009 ja pronssia 2008 sekä 2005. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4 × 100 metrin viestissä 2009. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2010 hän oli korkeushypyssä kolmas.
Korkeushypyssä Hakasen ennätys ulkoradoilla on Porissa 15. heinäkuuta 2005 hypätty 181 cm ja hallissa Tampereella 12. helmikuuta 2005 hypätty 178 cm. Pituutta hän on hypännyt ulkoradoilla 589 cm Jämsässä 28. kesäkuuta 2014 ja hallissa 590 cm Tampereella 9. helmikuuta 2014.
Hakasen isä on urheilujohtajana ansioitunut Pyrinnön pitkäaikainen toiminnanjohtaja Jarmo Hakanen ja isosisko myös urheilujohtotehtävissä toiminut Elisa Hakanen.
Day of Reckoning
Day of Reckoning on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 18. helmikuuta 2011 ja Pohjois-Amerikassa 8. maaliskuuta 2011 Nuclear Blast Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen limited edition ei sisällä yhtyeen logoa kansivihossa, kun taas vinyyli versiossa ja toisessa cd:n painoksessa näkyy punainen Destructionin logo.
Albumi on ensimmäinen heidän uuden rumpalinsa Vaaverin kanssa.
18. joulukuuta 2010 he soittivat "Hate Is My Fuel" -kappaleen ensimmäisen kerran.
999 Zachia
999 Zachia on päävyöhykkeen asteroidi eli Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta. Sen löysi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1923. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitietelijä ja matemaatikko Franz Xaver von Zachin mukaan, joka löysi kääpiöplaneetta Cereksen uudestaan Giuseppe Piazzin hukattua sen. Ennen nimeämistään asteroidi Zachia tunnettiin tunnuksella 1923 NW. Zachian läpimitta on vain noin 18 kilometriä.
West Baden Springs
West Baden Springs on kaupunki Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Orangen piirikunnassa, ja siellä oli 574 asukasta vuonna 2010. Kaupungin tunnetuimpia entisiä asukkaita on koripalloilija Larry Bird. West Baden Springsin tunnetuin nähtävyys on West Baden Springs Hotel.
Anniina Laitinen
Anniina Elise Laitinen (s. 18. marraskuuta 1989) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat 400 metrin juoksu ja 400 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Tapio Laitinen.
Laitinen karsiutui 400 metrin alkuerissä Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuskilpailujen 4 × 400 metrin viestissä 2010. Seuraavana vuonna hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa toiseksi Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigassa, karsiutui alkuerissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä.
Laitinen voitti 400 metrin juoksussa Suomen-mestaruuden Turussa 2011 ja oli kolmas Lahdessa 2012. 400 metrin aitajuoksussa hän voitti Suomen-mestaruuden Turussa 2011 ja Lahdessa 2012, oli toinen Vaasassa 2013 ja Porissa 2015 sekä kolmas Kajaanissa 2010. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 100 metrillä hopeaa 2008 ja pronssia 2013, 4 × 400 metrillä kultaa 2008, 2011 ja 2013 ja hopeaa 2009 ja 2010 sekä 4 × 800 metrillä kultaa 2009, 2011 ja 2012 ja hopeaa 2008, 2010 ja 2013. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut 400 metrin juoksun mestaruuden 2010 ja 2011 ja saanut hopeaa 2013 sekä pronssia 2012. 4 × 300 metrin viestissä hän sai hopeaa 2012.
Tsyklon 4
Tsyklon 4 on ukrainalainen kantoraketti, jota kehitetään kaupallista käyttöä varten. Se on kehitetty Tsyklon 3:sta. Ensimmäinen raketti oli tarkoitus laukaista Alcântaran laukaisukeskuksesta Brasiliasta vuoden 2010 loppuun mennessä.
Jeff Schultz
Jeff Schultz (s. 25. helmikuuta 1986 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissa. Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana . Peräti 198-senttisen Schultzin vahvuudet ovat ulottuvuudessa ja oman pään pelaamisessa.
Schultz pelasi koko junioriuransa kotikaupungissaan Calgaryssa. Hän siirtyi kaudeksi 2002–2003 WHL-joukkue Calgary Hitmeniin, jossa tulokaskausi toi 50 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Seuraavalla kaudella 2003–2004 Schultz oli tehoilla 11+24=35 joukkueen tehokkain puolustaja. Kesällä 2004 Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:ään.
Elokuussa 2005 Schultz teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa, mutta hän pelasi vielä ensimmäisen sopimuskautensa WHL:ssä. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2005–2006 Schultz teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+33=40, joilla hän oli Hitmenin tehokkain puolustaja Brett Carsonin kanssa. Schultz oli joukkueen tehokkain puolustaja myös kevään 2006 pudotuspeleissä tehoilla 4+6=10 Craig Linekerin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Samana keväänä Schultz vahvisti myös Capitalsin farmijoukkue Hershey Bearsia AHL:n pudotuspeleissä, jotka päättyivät Calder Cupiin.
Kauden 2006–2007 Schultz pelasi kokonaan Washington Capitalsin organisaatiossa. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 38 NHL-ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Schultz teki NHL-debyyttinsä 22. joulukuuta 2006 New Jersey Devilsiä vastaan. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2007–2008 Schultz teki 72 runkosarjaottelussa tehot 5+13=18. Hän pelasi myös yhden ottelun Bearsissa. Tulokassopimuksen päätteeksi Schultz teki heinäkuussa 2009 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.
Schultz pääsi pelaamaan kaudella 2009–2010 suurta roolia Mike Greenin puolustajaparina ja hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+20=23. Schultz voitti tehomerkinnällä +50 koko NHL:n +/–-tilaston ja hänet palkittiin kauden päätteeksi Bud Light Trophylla. Heinäkuussa 2010 Schultz teki neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa, joka tuo hänelle 2,75 miljoonaa dollaria kaudessa.
Schultz pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Schultzin pikkuveli Ian pelaa hyökkääjänä Montréal Canadiensin organisaatiossa. Jeff Schultz sai tammikuussa 2010 analyytikko Pierre McGuirelta lempinimen "Mr. Nasty".
Pikku suutari seikkailee
Pikku suutari seikkailee (; ) on vuonna 1997 tehty elokuva. Vuonna 2000 on tehty myös lasten animaatiosarja Lapitch ja taikasaappaat.
Lapitch on elokuvan päähenkilö. Hän on kotihiiri. Lapitch oli Rouva Hiirosen ja Herra Hiirosen hoidossa. Lapitch on aluksi orpo, kunnes sai ystäviä. Lapitchin ensimmäinen ystävä oli Brewster-koira. Matkalla hän rakastuu kauniiseen tyttöhiireen nimeltä Liisa.
Liisa on kaunis hiirityttö, josta tuli myöhemmin Lapitchin tyttöystävä.
Brewster on Lapitchin koiraystävä. Brewster on haukkuva, kuten haukkuu ilkimyksiä.
Piko on vihreä, Liisan lemmikkipapukaija. Hän oli Liisan kanssa töissä sirkuksessa.
Elokuvan tärkein antagonisti ja Lapitchin arkkivihollinen. Hänen apulaisensa on Melvin. hän on isorotta, joka ryöstelee. Rosvorotta yritti lopussa päästä sinisen tähti talolle, arkun luokse, mutta Lapitch esti häntä. hän putosi hevosrattaiden kanssa syvään rotkoon ja oletettavasti kuoli (vaikka hän teki televisiosarjassa paluumatkan).
Melvin on Rosvorotan ex-apulainen, josta tuli myöhemmin Lapitchin paras ystävä. Kun hän oli poissa kotoa, hänen äitinsä ikävöi häntä. Lopussa Melvin ei halua enää totella Rosvorotan käskyjä.
Prinsessa ja vuorenpeikot
Prinsessa ja vuorenpeikot ( / ) on unkarilainen, József Gémesin ohjaama piirroselokuva vuodelta 1991. Elokuvan juoni pohjautuu samannimiseen George MacDonaldin vuonna 1872 kirjoittamaan lastenkirjaan. Elokuvan ensi-ilta Unkarissa oli 20. joulukuuta 1991.
Elokuva kertoo kauniista prinsessasta nimeltään Nirene. Hän eksyy metsään, josta poika nimeltä Curdie auttaa hänet palaamaan kotiin. 
Kuningaskunnan ja ihmisten vihollisia ovat vaaralliset Goblinit (Vuorenpeikot), joita vastaan ihmiset taistelevat.
Monumento al Divino Salvador del Mundo
Monumento al Divino Salvador del Mundo () on monumentti "Plaza las Américas" -aukiolla San Salvadorin kaupungissa El Salvadorissa. Patsas pystytettiin Jeesuksen kunniaksi vuonna 1942. Vuonna 1986 tapahtuneessa maanjäristyksessä patsas vaurioitui pahasti, mutta se korjattiin alkuperäiseen kuntoon kuukauden kuluttua. Patsas esiintyy myös El Salvadorin 200 colónin setelissä. Patsas ja patsaan aukio entisöitiin vuonna 2010.
Kauneus ja terveys
Kauneus ja terveys on vuodesta 1956 ilmestynyt hyvinvointiin keskittyvä aikauslehti, joka aiheet ovat kauneus, terveys ja mielen hyvinvointi. Lehden julkaisija on A-lehdet, ja sen levikki oli vuonna 2015 noin 52 000.
Ketunkolon tukkija
Ketunkolon tukkija () on Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1773. Sen aiheena on metsästäjän punaiseen takkiin pukeutunut mies, joka kaivaa maataa Derwentjoen varrella. Hän on täyttämässä ketun luolia, jotta sillä ei olisi tulevan kettujahdin aikaan pakopaikkaa. Sivummalla näkyvät miehen ratsu ja koira. Maalauksen koko on 97 × 121 cm ja se sijaitsee Derbyn kaupunginmuseossa.
Maalauksen tyyli on lähempänä 1600-luvun hollantilaisia maalareita kuin englantilaista perinnettä. Wright maalasi työn ennen Italiaan lähtöään, jolloin hän ei ollut vielä maalannut moniakaan maisemia. Työn valaistuksessa on vastakkainasettelua taivaan kalpean kuunvalon ja etualan lämpimän lyhdynvalon välillä.
Franchot Tone
Franchot Tone (27. helmikuuta 1905 Niagara Falls, New York – 18. syyskuuta 1968 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen teatterissa vuonna 1927 ja elokuvadebyyttinsä hän teki 1932. Tone oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1935 valmistuneesta elokuvasta "Kapina laivalla". Hän lopetti tilapäisesti elokuvanäyttelemisen 1950-luvun alussa ja palasi teatteriin. Vuosikymmenen lopulta alkaen näytteli elokuvissa satunnaisesti. Tonella oli 1960-luvun puolessavälissä vakiorooli televisiosarjassa "Tohtori Ben Casey". Tone oli naimisissa neljästi. Hänen puolisoinaan olivat näyttelijät Joan Crawford, Jean Wallace, Barbara Payton ja Dolores Dorn-Heft. Tone on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Misa Lommi
Misa Milushka Lommi (s. 28. syyskuuta 1987) on suomenruotsalainen näyttelijä ja tanssija. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 2013.
Pasi Toivonen
Pasi Tapani Toivonen (s. 1960) on suomalainen toimittaja, joka on toiminut vuodesta 1995 alkaen Yle TV2:n ajankohtaisohjelman "Ajankohtainen kakkonen" toimittajana ja juontajana. Hän on toiminut myös ohjelman toimitussihteerinä ja tuottajana. "Ajankohtaisen kakkosen" ja sen teemailtojen ohella hän on juontanut myös TV2:n Nenäpäivä-lähetyksiä.
Toivonen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistolta pääaineenaan tiedotusoppi. Hänen pro gradu -työnsä otsikkona oli "Daniel ja minä – kaksi näkökulmaa kehitysviestintään ja kapitalismiin".
Toivosen puoliso on toimittaja Merja Määttänen ja hänellä on kaksi lasta, Onni ja Hilma.
Sara Welling
Sara Welling (s. 15. huhtikuuta 1983) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön koulutusohjelmasta teatteritaiteen maisteriksi kesäkuussa 2012.
Hän esittää pääosaa syksyllä 2012 ensi-iltaan tulevassa Helsingin kaupunginteatterin näytelmässä Kapteeninkadun tyttö.
Aarne Pohjonen
Aarne Anders Pohjonen (29. maaliskuuta 1886 Luhanka – 22. joulukuuta 1938 Vaasa) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita. Pohjonen voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Pohjonen oli koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hänen puolisonsa oli Tyyne Matilda Riekki. Myös perheen pojasta Juho Jaakko Pohjosesta (s. 1926) tuli lääkäri.
Eino Railio
Johan Einar ”Eino” Railio (synt. Dahlgren, 11. kesäkuuta 1886 Helsinki – 3. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja.
Railio voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Ale Riipinen
Heikki Aleksi ”Ale” Riipinen (28. toukokuuta 1883 Laukaa – 3. helmikuuta 1957 Leppävaara) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti.
Riipinen voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Ale Riipinen oli aktiivinen myös AKS:n sekä Lapuan liikkeen toiminnassa 1930-luvulla. Hänen vaimonsa oli kansanedustaja Hilja Riipinen.
Arno Saarinen
Arno Aleksanteri Saarinen (etunimi myös muodossa Aarno, 11. syyskuuta 1884 Ähtäri – 7. helmikuuta 1970) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Ylioppilasvoimistelijoita.
Saarinen voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Einar Sahlstein
Einar Werner Sahlstein (30. toukokuuta 1887 Kuopio – 6. maaliskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita.
Sahlstein voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Hän kilpaili myös yleisurheilussa voittaen vuoden 1908 SM-kilpailuissa kaksi kultaa, neljä hopeaa ja yhden pronssin.
As the Path Unfolds...
As the Path Unfolds... on folk metal -yhtye Crimfallin debyyttialbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2009.
Shannon Lucid
Shannon Matilda Wells Lucid (s. 14. tammikuuta 1943) on yhdysvaltalainen biokemisti ja NASAn astronautti. Aikanaan hän piti nimissään ennätystä pisimpään avaruuslennolla olleena yhdysvaltalaisena ja naisena. Hän on lentänyt viidesti avaruuteen mukaan lukien pitkäkestoinen oleskelu Mir-avaruusasemalla.
Lucid syntyi Shanghaissa, Kiinassa baptisti-lähetyssaarnaajavanhempien Oscar ja Myrtle Wellsin perheeseen, mutta kasvoi Bethanyssa, Oklahomassa ja valmistui Bethany High Schoolista. Hän kävi University of Oklahomaa ja suoritti siellä tohtorintutkinnon ("Ph.D.") biokemiasta vuonna 1973.
Shannon Lucid on naimisissa indianapolislaisen Michael F. Lucidin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, yksi poika ja viisi lastenlasta.
Lucid valittiin NASAn astronauttijoukkoihin 1978. Tässä 35 henkilöä käsittävässä astronauttiryhmässä ("NASA Astronaut Group 8") oli mukana myös yhdysvaltain ensimmäiset naisastronauttikandidaatit, joita ryhmässä oli kuusi. Lucid oli ryhmän ainoa jo naimisissa oleva naisastronauttikandidaatti.
Lucidin ensimmäinen avaruuslento oli kesäkuussa 1985 avaruussukkula "Discovery"n lennolla STS-51-G. Hän lensi myös avaruussukkulalennoilla STS-34 (1989), STS-43 (1991) ja STS-58 (1993).
Lucid on parhaiten tunnettu viidennestä ja samalla viimeisestä avaruuslennostaan (22.3.–26.9.1996), jolloin hän vietti 188 päivää avaruudessa, sisältäen 179 päivää venäläisellä "Mir"-avaruusasemalla. Mirille saapuminen ja Miriltä lähtö tapahtui avaruussukkula "Atlantiksella", laukaisu lennolla STS-76 ja paluu lennolla STS-79. Hänen oleskelunsa Mirillä (Mir EO-21 ja Mir EO-22 tai Mir NASA-1) ei oletettu kestävän niin kauan, mutta paluu viivästyi kahdesti mikä pitkitti avaruudessaoloa noin kuudella viikolla. Asemalla hän suoritti lukuisia tieteellisiä kokeita. Mir-oleskelunsa vuoksi Lucid piti pitkään nimissään ennätystä pisimpään kiertaradalla viettäneenä ei-venäläisenä ja naisena. Vasta 16. kesäkuuta 2007 hänen ennätyksensä naisena rikkoi Sunita Williams ollessaan ISS-avaruusaseman pitkäkestoisessa miehistössä kiertoradalla.
Vuodesta 2002 vuoteen 2003 Lucid toimi NASAn päätiedemiehenä ("NASA Chief Scientist"; NASAn johtava tiedevirka, myöhemmin lakautettu). Vuodesta 2005 Lucid on toiminut CAPCOMina ("capsule communicator") lukuisilla avaruussukkulalennoilla kuten STS-114, STS-116, STS-118, STS-120, STS-122, STS-124, STS-126, STS-125, STS-127, STS-128, STS-129, STS-130, STS-132, STS-133 ja viimeksi STS-134. CAPCOMin tehtävänä on toimia lennonvalvonnan ja kiertoradalla olevien avaruuslentäjien yhteyshenkilönä.
Tammikuusta 2011 Lucid on toiminut astronauttitoimiston hallinnossa Johnsonin avaruuskeskuksessa Houstonissa, Texasissa ja toimii edelleen CAPCOMina.
Lucidille myönnettiin joulukuussa 1996 NASAn korkein kunnianosoitus astronautille, presidentin kongressin nimissä ja NASAn ehdotuksesta myöntämä Congressional Space Medal of Honor kymmenentenä henkilönä ja ensimmäisenä naisena.
Janica Rauma
Janica Johanna Rauma (o.s. Mäkelä, s. 24. kesäkuuta 1986) on suomalainen keskimatkojen juoksija, kestävyysjuoksija ja estejuoksija. Hän edustaa Forssan Salamaa. Häntä valmensi aiemmin Ari Ketola, vuosina 2008–2015 Pekka J. Lehtinen ja vuodesta 2016 lähtien hän on valmentanut itse itseään. Koulutukseltaan Rauma on filosofian (biokemia) ja humanististen tieteiden (suomen kieli) maisteri.
Rauma kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Göteborgissa 2009. Hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi 3 000 metrin estejuoksussa 2010 ja 10 000 metrillä vuonna 2014. Kalevan kisoissa hän on saanut 5 000 metrillä hopeaa 2010, 2014 ja 2018 ja pronssia 2009 ja 2011, 10 000 metrillä hän sai hopeaa 2017 ja pronssia 2011 ja 3 000 metrin estejuoksussa hopeaa 2010, 2011 ja 2017 ja pronssia 2014. Hän on saanut myös maastojuoksun SM-kisoista pronssia vuosina 2015, 2017 ja 2018.
Jussi Kivimäki
Johan Richard ”Jussi” ”Juho” Kivimäki (5. helmikuuta 1885 Längelmäki – 1. tammikuuta 1976) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti seuratasolla Helsingin Jyryä.
Kivimäki osallistui kreikkalais-roomalaisen painin 93 kg:n sarjaan Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Hän ei otellut ensimmäisellä kierroksella, ja toisella kierroksella hän hävisi alankomaalaiselle Jacob van Westrupille. Lopputuloksissa Kivimäki sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle seitsemän muun painijan kanssa. Kivimäki osallistui myös vuoden 1909 epävirallisiin EM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui sarjassa yli 82,5 kg kuudenneksi.
Kivimäki julistettiin kuolleeksi 15. joulukuuta 1976 ja kuolinpäiväksi määrättiin 1. tammikuuta 1976.
Oskari Mörö
Santtu Oskari Mörö (s. 31. tammikuuta 1993 Lohja) on suomalainen juoksija, jonka päälaji on 400 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Esbo IF:ää. Aikaisemmin Mörö edusti Länsi-Uudenmaan Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi kymmenen vuoden ajan, maaliskuuhun 2018 saakka Atte Pettinen, aiemmin lisäksi Jukka Heinänen. Mörö on yltänyt kahdesti EM-kilpailujen loppukilpailuun parhaana sijoituksenaan neljäs.
Kalevan kisoissa Mörö on voittanut 400 metrin aitajuoksun SM-kultaa Lahdessa 2012, Kuopiossa 2014, Porissa 2015 ja Seinäjoella 2017. 400 metrillä hän saavutti hopeaa Oulussa 2016.
Sisäratojen SM-kilpailuissa Mörö on saavuttanut 400 metrillä kultaa 2013 ja 2016 sekä hopeaa 2011.
Mörö selviytyi Singaporen nuorten kesäolympialaisissa 2010 400 metrin aitajuoksussa loppukilpailuun. Loppukilpailussa hän juoksi alun perin viidenneksi ajalla 51,80, mutta hänet hylättiin hänen ylitettyään seitsemännen aidan sääntöjen vastaisesti. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2011 Mörö oli seitsemäs ajalla 51,06. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 hän eteni finaaliin kauden parhaalla suomalaisajalla 50,89. Finaalissa Mörö oli kuudes sivuten omaa ennätystään 50,80.
Mörö kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Tampereen hallimaaottelussa 2011 sijoittuen 300 metrin aitajuoksussa kolmanneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Mörö karsiutui alkuerissä kauden parhaalla ajallaan 51,59 s. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Mörö teki 400 metrin aitojen alkuerässä uuden ennätysaikansa 49,97. Välierässä hän juoksi uuden Suomen ennätyksen 49,08 ja eteni loppukilpailuun. Aitafinaalissa Mörö juoksi ajan 50,14 ja sijoittui kahdeksannelle sijalle. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Mörö juoksi itsensä loppukilpailuun tekemällä välierässä kauden parhaan aikansa 49,37, joka samalla alitti myös Rion olympialaisten aikarajan Loppukilpailussa Mörö juoksi ajan 49,24 sijoittuen neljänneksi.
Rion olympialaisissa 2016 Mörö juoksi alkuerässä uuden Suomen ennätyksen 49,04. Välierissä hän juoksi ajan 49,75 karsiutuen loppukilpailusta.
Carnival Is Forever
Carnival Is Forever on puolalaisen teknisen death metal -yhtyeen Decapitatedin viides studioalbumi, joka julkaistiin 12. heinäkuuta 2011.
Salla Paajanen
Salla Paajanen (s. 17. lokakuuta 1964 Kouvola) on suomalainen toimittaja, joka toimi vuosina 1996–2015 Yle TV2:n ajankohtaisohjelman "Ajankohtainen kakkonen" toimittajana ja juontajana. Syksyllä 2015 hän siirtyi Ylen alueellisten tv-uutisten yhdeksi juontajaksi.
Ennen kaksi vuosikymmentä kestänyttä rupeamaansa "Ajankohtaisessa kakkosessa" Paajanen työskenteli kahdeksan vuotta Mainostelevision uutis- ja ajankohtaisohjelmissa, muun muassa ohjelmassa "Huomenta Suomi". Hän on työskennellyt myös muun muassa Kouvolan Sanomissa ja Radio 957:ssa. 1980-luvun alkupuolella hän kirjoitti paikallisuutisia Eteenpäin-lehteen ja avusti Yleisradion radion nuortenohjelmia.
Paajanen kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan Lyseon lukiosta vuonna 1983, minkä jälkeen hän muutti Tampereelle opiskellakseen toimittajatutkintoa. Hän ei kuitenkaan suorittanut tutkintoaan loppuun. Hän on myös opiskellut shiatsuterapeutiksi.
Paajanen on naimisissa Teivon raviradan toimitusjohtajan Kimmo Thunebergin kanssa ja hänellä on kolme omaa lasta sekä tytärpuoli.
Paajasen 22-vuotias Lauri-poika menehtyi elokuussa 2012 tapahtuneessa onnettomuudessa jäätyään pohjoisesta kohti Tamperetta matkalla olleen junan alle Ylöjärvellä.
Jose Viitala
Jose Viitala (s. 15. kesäkuuta 1986) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta.
Viitala on kiinnitetty Kokkolan kaupunginteatteriin.
Makoto Yukimura
Yukimura syntyi Jokohamassa ja kävi Taman taideyliopistoa Tokion erillisalueessa Setagayassa. Hänellä on vaimo ja kolme lasta.
Diana Lewis
Diana "Mousie" Lewis (18. syyskuuta 1919 Asbury Park, New Jersey – 18. tammikuuta 1997 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lewis syntyi Asbury Parkissa, New Jerseyssä 18. syyskuuta 1919. Hänen sisarensa Maxine Lewis oli myös näyttelijä ja veljensä säveltäjä J. C. Lewis. Hän aloitti uransa 15-vuotiaana vuonna 1934 Paramount Picturesin elokuvissa ja hänen elokuvadebyyttinsä oli "Herttakuningas", jossa hänellä oli pieni sivurooli. Seuraavina vuosina hän näytteli tasaisesti elokuvissa usein sivurooleissa. Hän teki Buster Keatonin kanssa kaksi lyhytelokuvaa "Grand Slam Opera" vuonna 1936 ja "Love Nest on Wheels" vuonna 1937, joissa hänellä oli naispääosa.
Hänestä tuli Metro-Goldwyn-Mayerin sopimusnäyttelijä vuonna 1940. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat komedia "Sehän käy kuin leikiten" (1934), komediamusikaali "Gold Diggers in Paris" (1938), Marxin veljesten lännenkomedia "Päivä lännessä" (1940) ja film noir "Väärin eletty vapaus" (1942), jossa hänen vastanäyttelijöinään oli Lana Turner ja Robert Taylor. "Väärin eletty vapaus" voitti yhden Oscar-palkinnon.
Lewis myös näytteli Andy Hardyn rakkaudenkohdetta Daphne Fowleria elokuvassa "Andy Hardy ja viattomuus" vuonna 1940, jossa näyttelivät myös Mickey Rooney ja Judy Garland. Lewisillä oli naissivurooli "Dr. Kildare"-filmatisoinnissa "The People vs. Dr. Kildare". Hänen muita vastanäyttelijöitä oli Marsha Hunt, Kathryn Grayson ja Lionel Barrymore. Hänen ohjaajinaan oli muun muassa Frank Borzage.
Jotkut hänen vähäisistä elokuvistaan menestyi hyvin ja Lewis sai suosiota. Lewisin viimeiseksi elokuvaksi jäi "Cry ‘Havoc’" vuodelta 1943, jossa hän näytteli yhdessä Joan Blondellin, Ann Sothernin ja Ella Rainesin kanssa. "Cry ‘Havoc’" -elokuvan jälkeen 24-vuotias Lewis päätti yhdeksän vuotta kestäneen uransa ja jäi eläkkeelle näyttelemisestä. Hän teki uransa aikana yhteensä 19 elokuvaa, joista kolme oli lyhytelokuvia.
Lewis sai 14. helmikuuta vuonna 2000 tähden Palm Springs Walk of Starsille, Palm Springsiin osoitteeseen 134 South Palm Canyon Drive.
21-vuotias Lewis tapasi 48-vuotiaan William Powellin joulukuussa 1939 ja meni tämän kanssa naimisiin 6. tammikuuta vuonna 1940. Tämä liitto oli Powellille kolmas. Lewis ja Powell olivat tapailleet toisiaan vasta kolme viikkoa. Lewisillä on poikapuoli William David Powellin ensimmäisestä avioliitosta. He olivat naimisissa 44 vuotta aina Powellin kuolemaan maaliskuuhun 1984 asti. Diana ei mennyt enää naimisiin Williamin kuoleman jälkeen. Williamin poika teki itsemurhan vuonna 1968.
Diana Lewis kuoli 77-vuotiaana haimasyöpään 18. tammikuuta vuonna 1997 Rancho Miragessa, Kaliforniassa. Lewis haudattiin Powellin ja poikapuolensa William Davidin viereen Desert Memorial Parkin hautausmaalle Cathedral Cityyn, Kaliforniaan.
Lewis oli golf-järjestö LPGA:n pitkäaikainen tukija ja kunniajäsen. Hänen ja Williamin mukaan nimettiin golf-palkinto William and Mousie Powell Award, jota alettiin jakamaan vuodesta 1986 lähtien.
Pella (täsmennyssivu)
Pella voi viitata seuraaviin:
Kari Mokko
Kari Mokko (s. 26. joulukuuta 1966 Oulu) on suomalainen toimittaja, diplomaatti, viestintäjohtaja ja kuvataiteilija. Hän toimi maaliskuusta 2012 lokakuuhun 2014 pääministeri Jyrki Kataisen hallituksessa valtioneuvoston viestintäjohtajana.
Mokko työskentelee yksityiseen omaisuudenhoitoon keskittyneen Juha Hulkko Family Officen neuvonantajana vastuualueenaan yhteiskuntasuhteet ja viestintä. Mokko on myös IT-yritys Elektrobitin perustajana tunnetun Juha Hulkon johdolla kootun Äly On Tekoja -projektin projektipäällikkö . Äly On Tekoja -projekti osallistuu yhteiskunnallisten keskustelutilaisuuksien järjestämisen ja yrittäjien sparraamisen kautta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja tekoälyn vastuullisen käytön edistämiseen .
Ennen siirtymistään valtioneuvoston viestintäjohtajaksi Mokko työskenteli vuodesta 2007 lehdistöneuvoksena Suomen suurlähetystössä Washingtonissa. Washingtonissa ollessaan Mokko perusti Yhdysvaltain hallinnon virkamiesten, poliitikkojen ja toimittajien lobbaamiseen keskittyneen suurlähetystön saunaseuran - Diplomatic Finnish Sauna Societyn. Lähes 300-jäsenisen saunaseuran toiminnasta raportoi mm The Washington Post.
Mokko oli vuosina 1990-1998 tv-toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa. Syksystä 1998 kevääseen 2007 hän juonsi TV2:n ajankohtaisohjelmaa "Silminnäkijä". Hän toimi myös ohjelman tuottajana, aluksi ulkomaan raporttien osalta vuosina 1998–2002 ja vuodesta 2002 koko ohjelman. Mokko erikoistui toimittamaan ajankohtaisraportteja maailman eri sota- ja kriisialueilta muun muassa Afganistanissa, Ruandassa ja Sudanin Darfurissa.ef. Hänet on palkittu työstään "Silminnäkijässä". Yhdysvaltain armeijan School of the Americas -koulutuskeskuksesta kertova raportti "Kuoleman korkeakoulu", jonka hän teki vuonna 1998, sai Koura-palkinnon.
Mokko on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli vuosina 1986–1989 Oulun yliopistossa.
Mokko piti ensimmäisen oman taidenäyttelynsä espoolaisessa Galleria Aarnissa syyskuussa 2016
Mokko elää avoliitossa kansanedustaja Maria Guzeninan kanssa.
Tommy Ford
Tommy Ford (s. 20. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Mt. Bachelor Sports Education Foundationia.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2009 Ford voitti pujottelussa hopeaa. Maansa mestaruuskisoissa hän on saavuttanut viisi kultamitalia vuosien 2010 ja 2012 aikana. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelussa 26:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Ford sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 suurpujottelussa 19:nneksi.
Fordin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenin suurpujottelussa 25. lokakuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti joulukuussa 2009 Alta Badian suurpujottelussa oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2018.
Markus Vogel
Markus Vogel (s. 12. tammikuuta 1984) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka kilpailee tekniikkalajeissa.
Maansa mestaruuskisoissa Vogel voitti kultaa pujottelussa vuonna 2010. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Vogel sijoittui pujottelussa 27:nneksi.
Vogelin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin pujottelussa 6. tammikuuta 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti tammikuussa 2009 Kitzbühelin pujottelussa oltuaan 19:s. Parhaimmillaan Vogel on sijoittunut maailmancupissa kuudenneksi Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2012.
Veronika Staber
Veronika Staber (s. 24. heinäkuuta 1987) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpailee tekniikkalajeissa.
Maansa mestaruuskisoissa Staber on saavuttanut kaksi kultamitalia suurpujottelussa vuosina 2006 ja 2011. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Staber sijoittui suurpujottelussa 30:nneksi.
Staberin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Ofterschwangin suurpujottelussa 3. helmikuuta 2006. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti marraskuussa 2006 Levin pujottelussa oltuaan 27:s. Parhaimmillaan Staber on sijoittunut maailmancupissa 12:nneksi Arber-Zwieselin suurpujottelussa 6. helmikuuta 2011.
Marianne Kaufmann-Abderhalden
Marianne Kaufmann-Abderhalden (o.s. Abderhalden, s. 1. huhtikuuta 1986) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2006 Kaufmann-Abderhalden voitti syöksylaskussa kultaa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 14:s. Maansa mestaruuskisoissa hän saavutti kaksi kultamitalia vuonna 2011.
Kaufmann-Abderhaldenin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Åren syöksylaskussa 15. maaliskuuta 2006, jossa hän sijoittui 27:nneksi. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Kaufmann-Abderhalden saavutti maaliskuussa 2010 kotimaassaan Crans Montanassa lasketussa syöksylaskussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän oli kolmas myös Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2012. Joulukuussa 2013 hän sijoittui toiseksi Lake Louisen syöksylaskussa ja saavutti ensimmäisen voittonsa Val d’Isèren syöksylaskussa. Tammikuussa 2014 hän oli toinen Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa. Hän sijoittui kauden 2013–2014 syöksylaskucupissa viidenneksi.
Kakkosen kausi 2005
Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2005 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Ykköseen nousivat Vasa IFK, Jippo ja Klubi 04.
Etelä- ja itälohkon sekä länsi- ja pohjoislohkon voittajat karsivat keskenään suorasta noususta Ykköseen. Parien hävinneet osapuolet karsivat noususta Ykkösen sijoille 11–12 sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Lohkoista putosivat sijoille 11–12 sijoittuneet joukkueet suoraan Kolmoseen. Sijalle 10 sijoittuneet joukkueet karsivat keskenään paikasta Kakkoseen.
Lohko aloitettiin 12 joukkueen voimin, mutta Forssan Jalkapalloklubi luopui paikastaan toukokuun lopulla, ja sen otteluiden tulokset ja tilastot mitätöitiin.
1. vaiheJippo nousi Ykköseen yhteismaalein 2–1VIFK nousi Ykköseen yhteismaalein 3–2
2. vaiheFC Hämeenlinna säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 7–1Klubi 04 nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä. FCV säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 3–1Virkiä säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 6–3
15 maalia:
14 maalia:
13 maalia:
12 maalia:
10 maalia:
8 maalia:
12 maalia:
10 maalia:
9 maalia:
8 maalia:
7 maalia:
11 maalia:
10 maalia:
9 maalia:
8 maalia:
7 maalia:
15 maalia:
13 maalia:
12 maalia:
11 maalia:
10 maalia:
Bernhard Heisig
Bernhard Heisig (31. maaliskuuta 1925 Breslau (nyk. Wrocław Puolassa), Saksa – 10. kesäkuuta 2011 Strodehne, Brandenburg, Saksa) oli saksalainen taidemaalari. Häntä pidetään yhtenä Saksan merkittävimmistä taiteilijoista.
Heisig käsittelee taiteessaan paitsi Saksan syyllisyyttä ja menneisyyttä, myös omaa menneisyyttään, sillä hän liittyi 17-vuotiaana SS-joukkoihin. Hän oli Saksan jaon vuodet itäsaksalainen ja käsittelee töissään tätäkin teemaa. Hänet leimattiin tuolloin lännessä Itä-Saksan valtiontaiteilijaksi. Suhtautuminen oli ristiriitaista. Hän kuitenkin irrottautui tyylillisesti sosialistisesta realismista.
Heisig toimi 1960-luvulla muutaman vuoden Leipzigin taidekorkeakoulun rehtorina, mutta hänen esittämänsä kritiikki itäsaksalaisen taiteen tilasta johti irtisanomiseen. 1970-luvulla hän perusti Wolfgang Mattheuerin ja Werner Tübken kanssa Leipzigin koulukunnan. Sillä on ollut vaikutusta nykyiseenkin maineikkaaseen Leipzigin koulukuntaan. Hän toimi jälleen samassa rehtorin tehtävässä vuosina 1976-1987. Hänet kutsuttiin Kasselin nykytaiteen näyttely Documentaan vuonna 1977. Häneltä tilattiin teos Berliinin valtiopäivätaloon Saksojen yhdistyessä, mitä DDR:stä länteen siirtyneet taiteilijat arvostelivat.
Pamir (täsmennyssivu)
Pamir voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Cathrine Larsåsen
Cathrine Larsåsen (s. 5. joulukuuta 1986) on norjalainen seiväshyppääjä. Hän on voittanut Norjan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2004–2013.
Larsåsenilla on hallussaan seiväshypyn Norjan ennätys sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän ylitti ulkoradoilla 440 cm Kööpenhaminassa 7. elokuuta 2011. Hän on lisäksi ylittänyt kahdesti 435 cm, sekä Barcelonan EM-kilpailujen 2010 karsinnassa että finaalissa. Finaalissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hallissa hän on hypännyt 441 Steinkjerissa helmikuussa 2012.
Vuonna 2009 Larsåsen karsiutui Torinossa pidettyjen sisäratojen EM-kilpailujen finaalista hypättyään karsinnassa 405 cm. Vuonna 2011 Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa hän oli karsinnan 17:s tuloksella 415 cm. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ja Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta.