hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Emiliano Velázquez
Emiliano Daniel Velázquez Maldonado (s. 30. huhtikuuta 1994 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Bragaa lainasopimuksella Atlético Madridista. Velázquez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Velázquez aloitti ammattilaisuransa kaudella 2011–2012 kotimaansa pääsarjassa pelaavassa Danubiossa. Elokuussa 2014 hän solmi viisivuotisen sopimuksen Atlético Madridin kanssa. Kauden 2014–2015 Velázquez pelasi lainasopimuksella Atléticon naapuriseurassa Getafessa. Elokuussa 2015 lainaa jatkettiin yhdellä kaudella. Kesän 2016 päätteeksi hän siirtyi lainalle nykyiseen seuraansa.
Velázquez on edustanut Uruguayta yhden kerran. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa lokakuussa 2014 Saudi-Arabiaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
RN Ammiraglio di Saint Bon
RN Ammiraglio di Saint Bon () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1897 vesillelaskettu Ammiraglio di Saint Bon -luokan predreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 18. heinäkuuta 1893. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1897 ja se otettiin palvelukseen 24. toukokuuta 1901.
Alus poistettiin alusluettelosta 18. kesäkuuta 1920.
Logan
Logan voi tarkoittaa:
Loganin piirikunta
Loganin piirikunta on yhdeksän Yhdysvaltojen piirikunnan nimi.
RN Affondatore
RN Affondatore () oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu törmäyskeulalla varustettu taistelulaiva.
Alus tilattiin 11. lokakuuta 1862 Britteinsaarilta Millwallista Mare of Millwallilta, mutta telakan taloudellisten vaikeuksien vuoksi tilaus siirrettiin Harrisonille. Talousvaikeudet kuitenkin viivästyttivät myös Harrisonin telakan toimintaa. Köli laskettiin 11. huhtikuuta 1863, ja alus laskettiin vesille 3. marraskuuta 1865. Alus lähti Lontoosta 20. kesäkuuta 1866 eli samana päivänä kuin Italian ja Itävallan väliset sotatoimet alkoivat.
Alus liittyi Regia Marinaan Lissan edustalla vain muutamaa tuntia ennen taistelun alkamista. Se poistettiin alusluettelosta vuonna 1907.
Sotkamo-lehti
Sotkamo-Lehti on Sotkamon alueella tiistaisin ja perjantaisin ilmestyvä sanomalehti. Lehti on perustettu vuonna 1962, ja irtonumero maksaa 2,50 euroa.
Sotkamo-lehti julkaisee painetun lehden lisäksi verkkolehteä. Lisäksi Sotkamo-lehti julkaisee matkailulehti Vuokatti Newsin neljä kertaa vuodessa.
Sotkamo-lehden kustantaja on SLP Kustannus Oy. SLP Kustannuksen julkaisuja Kainuussa ovat myös maakuntalehti Kainuun Sanomat, tilattavat paikallislehdet Ylä-Kainuu ja Kuhmolainen sekä kaupunkilehti Koti-Kajaani. SLP Kustannus Oy on Suomalainen Lehtipaino Oy:n tytäryhtiö.
Sotkamo-lehden päätoimittaja on Pekka Lassila. Vuonna 2014 lehden levikki oli 4 639. Sotkamo-lehdellä on yli 15 000 lukijaa.
Deokgyen asema
Deokgyen asema (, hanja 德溪驛, ) on metroasema Yangjussa, Etelä-Koreassa. Asema avattiin 28. joulukuuta 2007 ja sen kautta kulkee Soulin metron linja 1.
Jandomjärvi
Jandomjärvi () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven keskelle työntyvässä niemessä 17 kilometriä Suurlahdesta itään. Kylässä ei ole vakituisia asukkaita (vuonna 2012).
Jandomjärven pogosta lähikylineen muodosti 1900-luvun alussa Suurlahden volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 siihen kuului kahdeksan kylää, joissa oli yli tuhat asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Äänisentauksen piiriin kuulunut Jandomjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 siihen kuului 14 asutusta, joissa oli lähes 800 asukasta. Asukkaat olivat kaikki venäläisiä. Toisen maailmansodan jälkeen Jandomjärvi liitettiin Suurlahden kyläneuvostoon.
Nykyään kylässä on vain muutama talo. Sen nähtävyys on vuonna 1650 (tai vuosina 1653–1656) rakennettu puinen Suurmarttyyri Barbaran kirkko, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Kirkko on restauroitu vuosina 1951–1957 ja uudelleen vuonna 1989. Jandomjärvellä on historiallisen asutuksen status.
Kosmojärvi
Kosmojärvi () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 11 kilometriä Suurlahdesta pohjoiseen. Kylässä on 186 asukasta (vuonna 2012).
Kosmojärven pogosta lähikylineen muodosti 1900-luvun alussa Suurlahden volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 siihen kuului 14 kylää, joissa oli yli 1700 asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Äänisentauksen piiriin kuulunut Kosmojärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 siihen kuului 21 asutusta, joissa oli yli 1350 asukasta. Asukkaat olivat lähes kaikki venäläisiä. Toisen maailmansodan jälkeen Kosmojärvi liitettiin Suurlahden kyläneuvostoon.
Kylän nähtävyys on vuosina 1769–1770 pystytetty puinen Aleksanteri Syväriläisen kirkko, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Se on restauroitu vuosina 1978–1982. Vieressä seisseet Taivaaseenastumisen kirkko ja kellotapuli paloivat vuonna 1942. Kosmojärvellä on myös muita vanhoja puurakennuksia. Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen palveluihin kuuluvat alakoulu, kirjasto ja kauppa.
Olavi Haaskivi
Olavi Haaskivi (6. lokakuuta 1923 Mikkeli – 11. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalaisen jalkapallovalmennuksen kehittäjä ja Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö.
Haaskivi toimi jatkosodassa päämajan radiopataljoonan radiosähköttäjänä. Hän palveli myös Ruotsissa osana operaatio Stella Polarista. Hän palasi Suomeen vuonna 1945, opiskeli liikuntaneuvojaksi ja aloitti työt Palloliiton alueohjaajana Kuopiossa vuonna 1948. 1950-luvun alussa Haaskivi muutti Lahteen kehittämään paikallista jalkapalloilua ja vuonna 1957 Helsinkiin Palloliiton koulutuspäälliköksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983.
Haaskivi tunnettiin muun muassa taito- ja poikatoimintakilpailuiden kehittäjänä. Hän järjesti taitokilpailuja jo vuonna 1949 Kuopiossa, ja vuonna 1954 käytiin Lahdessa ensimmäinen jalkapallotekniikan SM-kilpailu. Vuonna 1960 Haaskivi rakensi kuntopyörää muistuttaneen testipyörän, minkä myötä hän teki yhteistyötä Työterveyslaitoksenkin kanssa. Haaskivi oli myös audiovisuaalisten menetelmien käytön edelläkävijöitä Suomen jalkapallovalmennuksessa.
Haaskivi oli Palloliiton kunniajäsen vuodesta 1988 alkaen. Hänet valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2010.
Haaskiven poika Kai Haaskivi on jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Kaija Salopuro
Kaija Salopuro (s. 1938) on suomalainen jalkapalloilija ja suomalaisen naisjalkapalloilun uranuurtaja.
Salopuro oli Helsingin Jalkapalloklubin naisjoukkueen perustajia ja ensimmäinen kapteeni. Hän voitti joukkueen kanssa viisi peräkkäistä Suomen-mestaruutta vuosina 1971–1975. Pelaajauransa jälkeen hän toimi huolto- ja johtotehtävissä HJK:ssa ja naisten maajoukkueessa sekä muissa Suomen Palloliiton tehtävissä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2003.
Salopuro valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2010 ja HJK:n vastaavaan vuonna 2013. Vuonna 2012 hän sai Pro Urheilu -mitalin. Hänen mukaansa on nimetty tyttö- ja naisjalkapalloilun edistämiseksi tehdystä työstä myönnettävä Kaijan kannu -kiertopalkinto, jonka ensimmäinen saaja hän oli vuonna 2006.
Nordend
Nordend on 4 609 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla Valaisin Alpeilla. Se on Monte Rosan massiivin neljänneksi korkein huippu ja ryhmän pohjoisin.
Oskar Sandström
Oskar Sandström (s. 16. huhtikuuta 1998 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FF Jaroa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Sandström teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 16. kesäkuuta 2015, Jaron voittaessa Ilveksen kotonaan 3–0. Kaikkiaan Sandström pelasi 4 Veikkausliigaottelua kaudella 2015, jolloin Jaro putosi Ykköseen. Kauden 2015 päätteeksi Sandström oli testeissä siirtyäkseen Ruotsin mestarin IFK Norrköpingin rivieihin. Tämä ei toteutunut, joten Sandström jatkoi Jaron riveissä Ykkösessä. Välillä hän on pelannut myös Kakkosessa pelanneen Jaron farmijoukkueen JBK:n riveissä.
Oskar Sandström on pelannut säännöllisesti ikäkausimaajoukkueissa kaikkiaan 19 maaottelua.
Glory Days
Glory Days on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin tekemä ja esittämä kappale. Se julkaistiin vuonna 1985 viidentenä singlenä hänen suuresti menestyneeltä albumiltaan "Born in the U.S.A.". Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 17.
”Glory Days” nauhoitettiin huhti- tai toukokuussa vuonna 1982. Kappale on surkuhupaisa tarina miehestä, joka surumielisesti muistelee niin sanottuja "loistokkaita päiviään" (englanniksi: glory days) ja ihmisiä, joita tunsi lukion aikana. Musiikki kappaleessa on hilpeää. Siinä kuullaan myös Steven Van Zandtin mandoliinisoolo. Kappale pääsi parhaimmillaan sijalle viisi "Billboard" Hot 100 pop singles -listalla kesällä 1985.
Parrotspitze
Parrotspitze on 4 432 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla Valaisin Alpeilla. Se on Monte Rosan massiivia.
Wildhorn
Wildhorn on 3 248 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Wellhorn
Wellhorn on 3 191 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Schwarzmönch
Schwarzmönch on 2 649 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Eggishorn
Eggishorn on 2 927 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Driton Shala
Driton Shala (s. 26. toukokuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ykkösen AC Oulussa. Shala on pelannut Veikkausliigassa FC Lahden ja PK-35 Vantaan riveissä yhteensä 10 ottelua. Shalan veli Drilon Shala on myös jalkapalloilija.
Driton Shalan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2014, kun hän nousi FC Lahden kokoonpanoon. Shala debytoi Veikkausliigassa vain 16-vuotiaana 27. huhtikuuta 2014 ottelussa KuPS–FC Lahti. Debyyttiottelu jäi kuitenkin ainoaksi Veikkausliiga-otteluksi FC Lahden paidassa, ja Shala pelasi kaudet 2014–2016 pääasiassa FC Lahden reservijoukkue FC Lahti Akatemiassa Kakkosessa. Shala pelasi loppukaudesta 2016 myös yhdeksän liigaottelua PK-35 Vantaan riveissä.
Shala siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen KTP:n riveihin. Shala pelasi kaudella 2017 yhteensä 21 Kakkosen ottelua ja teki niissä viisi maalia. KTP voitti kaudella 2017 Kakkosen A-lohkon. Kaudeksi 2018 Shala siirtyi Ykkösen AC Ouluun.
Driton Shala debytoi ikäluokkansa (1997) maajoukkueessa 16-vuotiaana 20. tammikuuta 2014 Minskissä pelatussa ottelussa Moldova–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kuusi ottelua.
Istrian piirikunta
Istrian piirikunta on Kroatian piirikunta Istrian niemimaalla. Piirikunnan pinta-ala on 2 813 km ja väkiluku noin 208 000. Piirikunnan hallintokeskus on Pazin mutta suurin kaupunki on Pula.
Istriassa puhutaan kroatian lisäksi myös italiaa. Molemmilla kielillä on piirikunnassa virallinen asema.
Kirsi Mikkonen
Kirsi Mikkonen (s. 1969) on suomalainen kuvataiteilija, joka elää ja työskentelee kehitysvammaisten taiteilijayhteisö Kirsikodissa Lieksassa. Hänen tuotantoonsa kuuluu akryylimaalauksia, maalattuja tekstiilejä sekä taideteollisuustuotteita. Mikkonen tunnetaan erityisesti Via Toscana -sarjan teoksista. Mikkosen suunnittelemia kankaita on käytetty erilaisissa kodin sisustukseen liittyvissä tuotteissa kuten pöytäliinoissa, verhoissa, tarjottimissa, tuoleissa ja vaatteissa.
Mikkonen on erityistaiteilija, jonka teoksia on esitetty useissa koti- ja ulkomaisissa näyttelyissä. Hänet valittiin Kettukin vuoden taiteilijaksi vuonna 2006. Vuoden taiteilijan juhlanäyttelyn yhteydessä julkaistiin Mikkosen elämää ja taidetta käsittelevä kirja, jonka ovat kirjoittaneet Ari Sainio ja Otso Kantokorpi.
Kirsi Mikkonen on Joensuun taiteilijaseuran jäsen.
Kirjoja joissa Kirsi Mikkonen tai hänen taiteensa esiintyy:
Auran seurakunta
Auran seurakunta on Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Auran kunnan alueella.
Alue on kuulunut alun perin Liedon seurakuntaan. Alueelle muodostui Prunkkalan kappeliseurakunta 1636, jolloin Leppäkosken yläpuolella asuville myönnettiin oikeus pitää alueella kappalaista. Nykyinen kirkko on valmistunut 1804. Auran seurakunta muodostettiin 1917 Prunkkalan kappeliseurakunnasta ja Pöytyän seurakunnan eteläisistä kylistä. Vuodesta 2004 lähtien seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Torsti Äärelä.
Seurakunnan nykyinen kirkko on valmistunut 1804. Hautausmaa sijaitsee kirkon vieressä. Vuonna 1977 valmistunut seurakuntatalo sijaitsee virastotalon vieressä.
Ingvar Sandström
John Ingvar Sandström (s. 3. syyskuuta 1942 Lycksele) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä ja MM-mitalisti, joka kilpaili 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa.
Ingvar Sandström edusti urallaan Lycksele IF:ää hiihdossa ja saavutti vuoden 1970 Vysoke Tatran MM-kisoissa pronssia Ruotsia 4 x 10 kilometrin viestihiihdossa. Sandström oli mukana jo edellisissa vuoden 1966 Oslon MM-kisoissa, joissa hän saavutti uransa parhaan henkilökohtaisen sijoituskena 30 kilometrillä sijoittumalla neljänneksi. Lisäksi hän oli 15 kilometrillä kymmenes ja neljänneksi sijoittuneen Ruotsin viestijoukkueen ankkurina. Vuoden 1970 MM-kisojen viestimitalin lisäksi Sandström hiihti henkilökohtaisilla matkoilla 15 kilometrillä 12:ksi ja 30 kilometrillä yhdeksänneksi.
Sandström edusti Ruotsia olympialaisissa vuoden 1968 Grenoblen kisoissa, joissa hän hiihti 30 kilometriä sijoittuen 21:ksi.
Kansallisesti hän saavutti vuonna 1969 15 kilometrin Ruotsin mestaruuden.
Melissa McBride
Melissa McBride (s. 23. toukokuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Carol Peletierin roolista televisiosarjassa "The Walking Dead", jossa hän on esiintynyt alusta alkaen.
Samantha
Samantha on naisen etunimi, joka on mahdollisesti amerikanjuutalaista perua. Hepreassa nimi tarkoittaa ’tottelevaista’ ja ’kuuliaista’.
Samantha-nimeä ovat 1960-luvulta lähtien tehneet tunnetuksi eräät elokuva- ja iskelmätähdet, kuten laulaja Samantha Fox.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2018 loppuun mennessä ollut kirjoilla alle kolmesataa Samantha-nimistä henkilöä. Samanthalla ei ole suomalaista nimipäivää.
Seitenoikean voimalaitos
Seitenoikean voimalaitos on Emäjoessa Ristijärvellä sijaitseva Aarne Ervin suunnittelema vesivoimalaitos. Oulujoki Oy rakensi voimalaitoksen vuonna 1961.
Voimalan putouskorkeus on 15,6 metriä. Laitoksessa on yksi Kaplan-turbiini, josta tuotetaan tehoa 38 MW. Seitenoikea on Hyrynjärven säännöstelyvoimalaitos, keskivirtaama voimalaitoksella on vuosina 1961–2011 ollut 82 kuutiometriä sekunnissa.
Open Knowledge Finland
Open Knowledge Finland ry eli Avoin tieto ry eli OKFFI on vuonna 2012 perustettu suomalainen yhdistys, joka toimii kansainvälisen Open Knowledge -verkoston kumppaniyhdistyksenä Suomessa ja edistää datan ja tiedon avaamista ja avoimen tiedon hyödyntämistä.
Yhdistys oli Apps4Finland-kilpailun pääjärjestäjä vuonna 2014 yhdessä Forum Viriumin ja Suomen Verkkodemokratiaseuran kanssa. Vuonna 2015 OKFFI koordinoi kilpailun järjestämistä ja vaihtoi kilpailun nimen Open Finland Challengeksi. Open Knowledge Finland ry. järjestää vuosittain myös Nordic Open Data Week -tapahtuman Suomen osuuden ja osallistuu Tampereella järjestettävään Mindtrek -tapahtumaan. OKFFI koordinoi myös useita eri tahojen (Sitra, Tekes, EU) rahoittamia tutkimus- ja tuotekehitysprojekteja. Esimerkiksi tietopyyntö-palvelu (http://www.tietopyynto.fi), jonka avulla voi tehdä tietopyynnön Suomen julkisen sektorin toimijoille, on OKFFI toteuttama hanke. Tietopyyntö-sivusto julkaisee sekä tehdyn tietopyynnön että siihen julkiselta sektorilta saadun vastauksen automaattisesti.
Vuonna 2014 valtioneuvosto järjesti Avoin Suomi 2014 -tapahtuman, jonka järjestelytoimikunnassa OKFFI:n hallituksen puheenjohtaja toimi asiantuntijaroolissa. OKFFI on toiminut usein asiantuntijan roolissa avoimeen tietoon liittyvissä hankkeissa. Vuonna 2014 OKF oli myös aktiivisesti luomassa oma data (engl. My data) -aloitetta yhteistyössä HIIT:n kanssa. My Data on johdatus ihmiskeskeiseen henkilötiedon hyödyntämiseen, jossa yksilö kontrolloi omaa henkilötietoaan.
Wikimedia Suomi
Wikimedia Suomi ry eli WMFI on vuonna 2009 perustettu suomalainen yleishyödyllinen yhdistys, joka toimii Wikimedia Foundationin suomalaisena kumppaniyhdistyksenä eli jaostona ("Chapter"). Yhdistyksen tarkoituksena on tukea ja edistää internet-tietosanakirja Wikipedian sekä muiden Wikimedia Foundationin ylläpitämien maksuttomien palveluiden tuntemusta ja käyttöä
, sekä vapaan sisällön luontia ja levittämistä Suomessa.
Wikimedia Suomi ry on itsenäinen yhdistys eikä se ole virallisesti osa Wikimedia-säätiötä, mutta voi muiden kumppaniyhdistysten tavoin hakea rahoitusta Wikimedia-säätiöltä muiden rahoituslähteiden lisäksi. Yhdistys ei myöskään virallisesti edusta suomalaista verkostoa, vaan ennemminkin pyrkii yhteistyöhön ja tukemaan wikipedistien työtä.
Vuoden 2016 puolivälissä yhdistyksellä oli 71 jäsentä ja yksi kannatusjäsen.
Kotimaisten kielten keskus myönsi Wikimedia Suomelle vuonna 2012 Suomen kielen tulevaisuus -palkinnon.
Akira Takasaki
Akira Takasaki (s. 22. helmikuuta, 1961 Osaka, Japani) on japanilainen rock-kitaristi. Hänen tavaramerkkejään ovat polvillaan soitetut rajut ja nopeat kitarasoolot. Takasaki on käyttänyt ainakin tähden muotoisia ESP-merkkisiä sähkökitaroita. Takasaki soittaa Loudness-yhtyeessä.
Gustaf Fredrik Gejtel
Gustaf Fredrik Gejtel (24. toukokuuta 1821 Hattula – 10. tammikuuta 1888 Turku) oli suomalainen senaattori ja lääninsihteeri.
Gejtelin vanhemmat olivat kapteeni Adolf Fredrik Gejtel (k. 1830) ja Fredrika Wegelius. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Turun lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1841 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1844. Gejtel sai varatuomarin arvon 1848.
Gejtel oli Suomen senaatin oikeusosaston ylimääräisenä kopistina 1847–1849, Turun ja Porin läänin varalääninsihteerinä 1849–1856, päätullijohtokunnan sihteerinä 1856–1859 ja Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä 1859–1874. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1874–1885.
Gejtel oli naimisissa vuodesta 1850 Eufrosyne Katarina Utterin kanssa.
Frans Emil Lönnblad
Frans Emil Lönnblad (22. kesäkuuta 1823 Viipuri – 12. heinäkuuta 1887 Turku) oli suomalainen senaattori ja Viipurin hovioikeuden presidentti.
Lönnbladin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Josef Lönnblad (1779–1849) ja Magdalena Johanna Charlotta Mörtengren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1839 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1845. Lönnblad sai varatuomarin arvon 1849.
Lönnblad oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1845–1851, kanslistina 1851–1854, kirjaajana 1854, ylimääräisenä viskaalina 1854–1856, notaarina 1856–1859, sihteerinä 1859–1861, asessorina 1861–1869 ja hovioikeudenneuvoksena 1869–1872. Lönnblad oli myös kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1854–1857. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1872–1879 ja Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1879–1887.
Lönnblad oli naimisissa 1862–1872 Augusta Vilhelmina Åkermanin (k. 1872) kanssa.
Gelotofobia
Gelotofobia on sairaalloinen pelko joutua naurunalaiseksi. Gelotofobiasta kärsivä tyypillisesti kuvittelee, kun ihmiset nauravat, he nauravat hänelle. Sosiaalisissa tilanteissa he saattavat kärsiä päänsärystä, huimauksesta ja tärinästä.
Fougères
Fougères on kunta Pohjois-Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella.
Kaupungin tärkein nähtävyys on sitä suojaamaan rakennettu linna, Château de Fougères. Se on yksi suurimpia linnoja Euroopassa. Linna on hyvin säilynyt torneineen.
OFC Nations Cup 2016
OFC Nations Cup 2016 oli järjestyksessään kymmenes OFC Nations Cup eli Oseanian mestaruusturnaus. Turnaus pelattiin ensimmäistä kertaa Papua-Uudessa-Guineassa. Turnaus toimi samalla karsintaturnauksena vuoden 2018 MM-kisoja sekä Maanosaliittojen cup 2017:ää varten. Turnauksen hallitseva mestari oli Tahiti. Turnauksen voitti Uusi-Seelanti, joka voitti loppuottelussa Papua-Uuden-Guinean rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Papua-Uuden-Guinean David Muta.
Attila (rakennus)
Attila on vuonna 1915 rakennettu kenkätehdaskiinteistö Tampereen Tullin kaupunginosassa Itsenäisyydenkadun ja Yliopistonkadun risteyksessä. Vuodesta 2007 lähtien se on toiminut virastorakennuksena. Juvenes-yhtiöllä on rakennuksessa kokoustiloja ja ravintola. Sisäpihalla on 160-paikkainen pysäköintilaitos.
Kenkätehtaan rakennutti Anton Kustaa Attila vuonna 1915. Suomen sisällissodan aikana vuonna 1918 Attilassa koulutettiin muun muassa punakaartin tykistöä ja rakennuksessa teloitettiin noin 50 punaista. Attila myi tehtaan tehtailija Edvard Rentolle 1920-luvulla. Talo oli Emil Aaltosen kenkätehtaana vuosina 1931–1974. Tehdas teki esimerkiksi luistimia, armeijan saappaita ja kuuluisia pikisaumamonoja. Rakennusta laajennettiin 1950-luvulla, ja työmaan vastaavana mestarina toimi Kalle Päätalo.
Kenkätehtaana toimimisen jälkeen rakennuksessa oli Tampereen yliopiston toimintoja, muun muassa kirjasto. Senaatti-kiinteistöjen teettämän kunnostuksen jälkeen kirjasto siirtyi omaan uudistaloonsa Kalevantielle ja Attilan rakennukseen muuttivat 2007 Pirkanmaan ympäristökeskus, Pirkanmaan-Satakunnan maanmittaustoimisto ja Tiehallinnon Hämeen tiepiiri. Vuonna 2016 Attilaan muutti myös Taiteen edistämiskeskuksen Pirkanmaan aluetoimipiste. Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukesin Tampereelle alueellistetut osat siirtyivät sinne vuonna 2017.
Albert Werner Nykopp
Albert Verner Nykopp (15. kesäkuuta 1826 Juva – 8. tammikuuta 1882 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Suomen pankin johtaja.
Nykoppin vanhemmat olivat Porvoon tuomiorovasti Karl Gustaf Nykopp (1785–1849) ja Anna Kristina Dreilick. Hän kävi Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1843 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1848 sekä suuremman kameraalitutkinnon 1853. Nykopp sai varatuomarin arvon 1851.
Nykopp oli Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina 1849–1853, Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1853, senaatin talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina 1853–1854, Hämeen läänin varalääninsihteerinä 1854–1855, Suomen sotakomissariaatin sihteerinä Helsingissä 1855–1856, senaatin valtiovaraintoimituskunnan kopistina 1856–1858, sotilastoimituskunnan kanslistina 1858–1859 sekä valtiovaraintoimituskunnan kanslistina vuodesta 1859. Nykopp toimi samalla myös tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan päällikön kanslian kopistina 1856, manufaktuurijohtokunnan sihteerinä 1856–1857, edellä mainitun kanslian sihteerinä 1857–1858 sekä rautatiejohtokunnan kamreerina vuodesta 1858.
Nykopp oli sitten Kuopion läänin lääninsihteerinä 1860–1867 ja Suomen Pankin johtajana 1867. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1871–1874 ja talousosastolla senaattorina sekä siviilitoimituskunnan apulaispäällikkönä vuodesta 1874 ja siviilitoimituskunnan päällikkönä vuodesta 1875.
Nykopp oli naimisissa vuodesta 1856 Anna Sofia Idestamin kanssa jonka isä oli Suomen vuorimestari Gustaf Idestam. Heidän poikiaan olivat kollegiasessori Albert Waldemar Nykopp (1860–1923), lähetystöneuvos Albert Olof Nykopp (1868–1942) ja näyttelijä ja ohjaaja Albert Werner Nycop (1877–1946).
Yö ilman armoa
Yö ilman armoa ("The Night of the Following Day") on Hubert Cornfieldin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1968. Pääosissa näyttelevät Marlon Brando, Richard Boone, Rita Moreno ja Pamela Franklin. Gangsterihahmoja usein esittänyt Al Lettieri näyttelee tässä elokuvassa lentäjää. Ranskassa Le Touquet'n seuduilla kuvatussa jännityselokuvassa kaapataan perijätär, jota pidetään vangittuna rannikolla olevassa talossa.
Elokuvassa kolme rikollista Bud (Brando), Wally (Hahn) ja Leer (Boone) kaappaa lentokentältä Ranskaan saapuvan rikkaan amerikkalaisen perijättären. Siepattua naista on tarkoitus pitää yön ja vaatia sen jälkeen lunnaat. Yhdessä Wallyn narkomaanisiskon Vi (Moreno), jolla on suhde Budin kanssa, rikolliset piileskelevät rannikolla sijaitsevassa talossa odottaen lunnasrahojen toimitusta. Joukkion sisällä kuitenkin syntyy erimielisyyksiä jotka vaarantavat suunnitelman onnistumisen.
Pat Brown (kriminologi)
Pat Brown (s. 1955, New Jersey) on yhdysvaltalainen profiloija ja tietokirjailija. Hän opiskeli omatoimisesti rikospaikkatutkintaa ja on kirjoittanut aiheesta kirjoja. Hän on myös kirjoittanut tutkimuksen Kleopatran kuolemasta.
Brownista tuli profiloija erikoisen tapahtuman jälkeen. Hän vuokrasi vuonna 1990 huoneen miehelle, jota alettiin pian epäillä lähistöllä tapahtuneen nuoren naisen raiskauksesta ja murhasta. Brown alkoi tutkia tapausta, kävi lävitse muun muassa miehen roskia ja löysi epäilyttäviä todisteita. Hän vei ne poliisille, joka kuitenkin neuvoi jättämään etsinnät ammattilaisille. Brown jatkoi kuitenkin tutkimuksiaan ja opiskeli rikospaikkojen analyysiä, teknistä rikostutkintaa ja psykopatologia. Hän tarjosi apujaan poliisille ilmaiseksi. Joskus hänet otettiin vastaan, joskus ei. Brownilta meni kuusi vuotta aikaa saada murhan rikostutkinta uudelleen auki. Brown perusti tämän jälkeen vuonna 1996 Sexual Homicide Exchange -nimisen pro bono -periaatteella toimivan profilointitoimiston.
Brown kirjoitti vuonna 2011 kirjan "The Profiler: My Life Hunting Serial Killers and Psychopaths", joka oli osittan muistelma ja osittain kokoelma erilaisia rikostapauksia. Hän kirjoitti 2013 kirjan "The Murder of Cleopatra – History’s Greatest Cold Case", jossa hän tutki Kleopatran kuolemaa tavallisen rikospaikan tavoin. Hänen päätelmänsä mukaan Kleopatra ei tehnyt itsemurhaan, vaan Octavanius olisi tappanut kuningattaren.
Corina Căprioriu
Corina Căprioriu (s. 18. heinäkuuta 1986 Lugoj) on romanialainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari.
Căprioriu saavutti olympiahopeaa 57 kg:n sarjassa Lontoossa 2012 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Kaori Matsumotolle. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli samassa painoluokassa viides. MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Astanassa 2015 hävittyään finaalissa Matsumotolle ja pronssia Pariisissa 2011 sekä oli viides Tokiossa 2010.
Căprioriu voitti Euroopan-mestaruuden 57 kg:n painoluokassa Wienissä 2010 kukistettuaan loppuottelussa itävaltalaisen Sabrina Filzmoserin. Hän sai samassa sarjassa EM-pronssia Istanbulissa 2011, oli viides Montpellier’ssa 2014 sekä seitsemäs Lissabonin EM-kilpailuissa 2008 ja Bakun Euroopan kisoissa 2015.
Hän sai 57 kg:n painoluokassa kadettien, eli alle 17-vuotiaiden, EM-pronssia 2002 sekä alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa 2004.
Căprioriu on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on viisi voittoa, kolme kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Romanian-mestaruutta.
Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho
Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut ranskalainen animaatioelokuva, joka perustuu vuonna 1971 julkaistuun René Goscinnyn kirjoittamaan ja Albert Uderzon piirtämään Asterix-sarjakuvaan "Jumaltenrannan nousu ja tuho". Se on ensimmäinen 3D-elokuva Asterixista.
Julius Caesar paljastaa uusimman suunnitelmansa päästä eroon sinnikkäistä gallialaisista lopullisesti. Koska hänen armeijansa ei ole onnistunut nujertamaan tätä viimeistä vastarinnan saareketta, hän päättää tuoda sivilisaation kylän porteille.
Caesar rakentaa uuden Rooman – Jumaltenrannan – Asterixin kylän ympärille, painostaen gallialaiset joko omaksumaan kulttuurin tai lähtemään. Huolimatta Asterixin ja Obelixin suunnitelmista pysäyttää rakennustyöt, alkavat rakennukset pian nousta ja Rooman kansalaiset saapuvat valtaamaan heidän asuinaluettaan, aiheuttaen kaaoksen Asterixin kylään.
Pekka Halonen (täsmennyssivu)
Pekka Halonen -nimisiä tunnettuja henkilöitä:
Eleonooran risti
Eleonooran ristit ovat kivestä veistettyjä monumentteja, jotka Englannin kuningas Edvard I teetti vaimonsa Eleonoora Kastilialaisen muistoksi vuosina 1291–1294. Ristejä oli alun perin kaksitoista, mutta yhdeksän niistä on tuhoutunut. Ristit pystytettiin paikkakunnille, joilla Eleonooran ruumista kuljettanut saattue yöpyi matkallaan Lontooseen. Paikkakunnat ovat pohjoisesta etelään lueteltuna:Säilyneet ristit ovat Geddingtonissa, Hardingstonessa ja Waltham Crossissa.
Alkuperäinen Charing Crossin risti oli kaikkein arvokkain. Se sijaitsi kohdassa, joka on nykyään Trafalgar Squaren eteläreunalla. Risti tuhottiin parlamentin määräyksestä Englannin sisällissodan aikana vuonna 1647. Sen paikalla on ollut Kaarle I:n ratsastajapatsas vuodesta 1675. Tätä kohtaa pidetään Lontoon keskipisteenä, josta mitataan maantieteelliset etäisyydet Lontoon ja muiden paikkakuntien välillä.
Charing Crossin rautatieaseman eteen, noin 200 metrin päähän vanhasta paikasta, pystytettiin uusi risti vuonna 1865. Se ei ole alkuperäisen tarkka kopio.
Raul Neto
Raul ”Raulzinho” Togni Neto (s. 19. toukokuuta 1992 Belo Horizonte) on brasilialainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Neto aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan, josta hän siirtyi Espanjaan vuonna 2011. Atlanta Hawks varasi Neton NBA:han 47. vuorolla. Hänen pelioikeutensa siirtyivät kuitenkin jo varauspäivän iltana Utah Jazzille. Neto palasi pelaamaan Espanjan pääsarjaan, kunnes hän teki heinäkuussa 2015 Jazzin kanssa monivuotisen sopimuksen.
Neto pelaa myös Brasilian maajoukkueessa, jota hän edusti muun muassa Lontoon kesäolympialaisissa 2012, missä Brasilia sijoittui viidenneksi.
Nikon D5300
Nikon D5300 on Nikonin 17. lokakuuta 2013 julkaisema järjestelmäkamera. Kameralla voi tuottaa 24,2 megapikselin kuvaa sekä Full HD-videota. Kamerassa on EXPEED 4 -kuvaprosessori sekä 39 pisteen automaattitarkennusjärjestelmä.
Peugeot 508
Peugeot 508 on Peugeot’n vuodesta 2010 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Peugeot 407:n sekä myös suuremman kokoluokan Peugeot 607:n.
Ensimmäisen sukupolven 508 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2010. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Citroën C5.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä 508 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2011 esiteltiin farmarimallin maastohenkisempi versio 508 RXH. Sen maavara on 50 millimetriä korkeampi kuin normaalissa SW-farmarimallissa.
Vuonna 2014 508 koki kasvojenkohotuksen, jossa tehtiin muutoksia ajovaloihin, etusäleikköön ja puskureihin. Myös takavaloja uudistettiin. Ohjaamossa kojelautaan tuli seitsemäntuumainen kosketusnäyttö, jonka myötä fyysisten painikkeiden määrä väheni. Uusia varusteita olivat kuolleen kulman valvontajärjestelmä sekä peruutuskamera.
Toisen sukupolven 508 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018. Se perustuu samalle EMP2-pohjalevylle kuin esimerkiksi Peugeot 308. Se on edeltäjäänsä kahdeksan senttimetriä lyhyempi, kuusi senttimetriä matalampi ja uuden perusrakenteen ansiosta noin 70 kilogrammaa kevyempi. Farmarimalli SW esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2018.
Sebastiano Mannironi
Sebastiano Mannironi (22. heinäkuuta 1930 Nuoro – 12. kesäkuuta 2015) oli italialainen painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Mannironi voitti 60-kiloisten painoluokan olympiapronssia Roomassa 1960. Hän kilpaili olympiatasolla myös Tokiossa 1964 jossa sijoittui sarjassaan viidenneksi ja Melbournessa 1956. Olympiamitalinsa lisäksi Mannironi saavutti lukuisia MM- ja EM-mitaleja sekä yhden maailmanennätyksen.
Mannironi kuoli 84-vuotiaana 12. kesäkuuta 2015.
Peugeot 208
Peugeot 208 on Peugeot’n vuodesta 2012 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Peugeot 207:n.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä 208 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
208 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Se on seitsemän senttimetriä lyhyempi ja senttimetrin matalampi kuin edeltäjänsä, mutta sisätilat ovat aiempaa suuremmat. 208 on myös keskimäärin 114 kilogrammaa edeltänyttä 207-mallia kevyempi, vaikka perustuukin edelleen samalle PF1-pohjalevylle.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2015 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut 208. Uudistuksessa malli sai uuden etupuskurin, jossa on aiempaa levämpi etusäleikkö. Myös takavaloihin tehtiin muutoksia.
Arshad Ali Chaudry
Arshad Ali Chaudry (10. huhtikuuta 1950 – 11. kesäkuuta 2015) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Chaudry kuului Pakistanin olympiapronssia Montréalissa 1976 voittaneeseen joukkueeseen.
Chaudry kuoli 65-vuotiaana 11. kesäkuuta 2015. Hän sairasti syöpää puolen vuoden ajan ennen kuolemaansa.
Dana
Dana voi viitata ainakin seuraaviin:
Dana (nimi)
Dana on etunimi, joka on useimmiten naisennimi. Se on toisinaan käytössä myös miehen etunimenä.
Dana-nimen synnystä on olemassa useita tulkintoja. Kyseessä voi olla heprealaisperäinen nimi. Dana olisi tällöin joko Dan-nimen muunnos tai lyhentymä Danielasta, joka on Danielin naispuolinen vastine.
Englantilaisella kielialueella on sen sijaan esitetty, että Dana olisi johdettu ’tanskalaista’ tarkoittavasta sanasta "dane". Kyseessä olisi ollut ensin sukunimi, joka olisi kuulunut jollekin tanskalaiselle. Myöhemmin sitä olisi alettu käyttää etunimenä.
Nimi Dana on yhdistetty myös iirin kielen 'kiihkeää' merkitsevään sanaan. Irlannin tarustossa esiintyy lisäksi Danu-niminen äitijumalatar.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2018 loppuun mennessä ollut kirjoilla runsaat kolmesataa Dana-nimistä henkilöä. Joukossa on muutamia kymmeniä miehiä. Suurin osa Suomen Dana-nimisistä miehistä on syntynyt 1980–1990-luvuilla.
Danalla ei ole suomalaista nimipäivää.
Gustaf Adolf Finne
Gustaf Adolf Finne (10. elokuuta 1883 Kalvola – 28. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja suojeluskuntalainen, joka sotilasarvoltaan oli kapteeni. Hän työskenteli Kemissä sijaitsevan Pajusaaren sellutehtaan yli-insinöörinä sen perustamisesta 1915 aina vuoteen 1933 saakka. Finne oli myös Saksan varakonsuli vuosina 1920–1934.
Kemin suojeluskuntapiirin esikuntapäällikkönä toiminut Finne oli Suomen sisällissodan alkuvaiheessa mukana Oulun, Kemin ja Rovaniemen tapahtumissa, nousten myöhemmin Tampereen ja Viipurin kaupunkien komendantiksi niiden valtauksen jälkeen huhtikuussa 1918. Sisällissodan aikaista terroria tutkineen Marko Tikan mukaan Finneen henkilöityvät valkoisen armeijan suorittamat rankaisutoimet, kun hän yhdessä Frans Julius von Wrightin kanssa organisoi kenttäoikeuksien toimintamallin ja Tampereella aloitettua käytäntöä noudatettiin myöhemmin koko maassa. Yhteensä kenttäoikeuksien kuulusteltaviksi joutui yli 25 000 vangiksi jäänyttä punakaartilaista, joista noin 600 teloitettiin.
Gustaf Adolf Finnen veli oli kuvanveistäjä Gunnar Finne. Heidät on molemmat haudattu Kärkölän hautausmaalle.
Katoptrofobia
Katoptrofobia (, peili) tai spektrofobia on sairaalloinen pelko peilejä kohtaan. Katoprofobian uskotaan juontavan juurensa kauas historiaan, jolloin ihmiset katsoivat heijastustaan vesistöstä, jolloin he uskoivat, että he näkivät sielunsa. Tavallisesti katoptrofobia pelkäävät omaa heijastustaan, joka voi johtua esimerkiksi huonosta itsetunnosta. Katoptrofobiasta kärsivät saattavat välttää peilejä myös siksi, että taikauskomusten mukaan peilin rikkomisesta seuraa 7 vuoden huono onni. Katoptrofobiaa hoidetaan tavallisesti terapian avulla.
Pyrofobia
Pyrofobia on sairaalloinen pelko tulta kohtaan. Pyrofobian ajatellaan olevan hyvin alkukantainen pelko ja sen historian oletetaan juontavan aina aikoihin, jolloin ihminen oppi hyöndyntämään tulta. Pyrofobia johtuu tavallisesti traumaattisesta kokemuksesta. Pyrofobiasta kärsivä henkilö saattaa pakkomielteisesti tarkastaa palovaroittimen paristoja tai katsoa, onko uuni pois päältä. Hän saattaa saada pahoinvointikohtauksia haistaessaan savun.
Sarzana
Sarzana () on kaupunki ja kunta La Spezian maakunnassa Ligurian alueella Italiassa, 15 kilometriä La Speziasta itään, Pisaan johtavan radan varrella kohdassa, jossa rata Parmaan eroaa pohjoiseen. Vuonna 2010 väkiluku oli 21 978.
Sarzanan sijainti tultaessa Magran (antiikin "Macra") laaksoon, joka yhdisti Etrurian ja Liguria antiikin Rooman aikaan. teki sen sotilaallisesti merkittäväksi keskiajalla. Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran 983 Otto I Suuren asiakirjassa. Vuonna 1202 piispanistuin siirrettiin muinaisesta Lunista 5 kilometriä kaakkoon Sarzanaan.
Sarzanan herra vaihtui sen sijainnin vuoksi useita kertoja. Ensin kaupunki kuului Pisalle, sitten Firenzelle, sitten Genovan Banco di S. Giorgiolle ja vuodesta 1572 Genovalle itselleen.
Näiden tapahtumien vuoksi Sarzanasta tuli linnoituksena huomion kohde, ja se kiinnostaa edelleen sotahistorian ja erityisesti linnoitusten historian harrastajia.
Vuonna 1814 kaupunki liitettiin Sardinian kuningaskuntaan, ja Ligurian ja Toscanan raja kulkee nykyisin sen ja Carraran välistä.
Paavi Nikolaus V on syntynyt Sarzanassa 1397.
Sarzanan lähelle asettui asumaan ennen vuotta 1264 toscanalaista Fucecchiota 900-luvulta alkaen hallinneen Cadolingi di Borgonuovon suvun haara, joka oli omaksunut nimen Buonaparte. Vuonna 1512 suvun eräs jäsen (Francesco Buonaparte, k. 1540) asettui pysyvästi asumaan Ajaccioon, ja näin hänestä tuli Buonaparten suvun Korsikan linjan perustaja ja siten Sebastiano Nicola Buonaparten suora esi-isä. Tämä vuorostaan oli keisari Napoleon I:n (s. Korsikalla 1769) isoisoisä.
Vuonna 1921 Sarzanassa käytiin paikallisen väestön ja fasistijoukon välisiä taisteluja (it. "Fatti di Sarzana"). Taistelujen aikana pieni karabinieerien ja tavallisten kansalaisten ryhmä ryhtyi vastarintaan ja torjui 300 aseistetun fasistin joukon, joka oli tullut tuhoamaan kaupunkia, ja he surmasivat osan sitä. Saksan miehittäessä Italiaa toisen maailmansodan aikana Sarzana oli partisaanivastarinnan keskus.
Köppenin ilmastoluokituksessa seudun ilmasto kuuluu välimerenilmaston viileän kesän alaryhmään (Csb).
Asyylitransferaasit
Asyylitransferaasit eli transasylaasit ovat transferaaseihin kuuluvia entsyymejä, jotka katalysoivat asyyliryhmän siirtoa luovuttajamolekyyliltä substraatille. Asyylitransferaasien katalysoimien reaktioiden tuotteina muodostuu estereitä ja amideja. Asyylitransferaasien EC-numero on muotoa EC 2.3.x.x.
Asyylitransferaasit jaetaan kahteen ryhmään siirtyvän ryhmän perusteella. Ryhmään, joiden EC-numero on muotoa EC 2.3.1.x, kuuluvat entsyymit jotka siirtävät muita asyyliryhmiä kuin aminoasetyyliryhmiä. Aminoasyylitransferaasit siirtävät aminoasyyliryhmiä ja niiden EC-numero on muotoa EC 2.3.2.x. Kolmas alaluokka on entsyymit, jotka siirtäessään asyyliryhmän muuttavat sen alkyyliryhmäksi. Tähän luokkaan kuuluu muun muassa sitraattisyntaasi.
Asyylitransferaasit osallistuvat muun muassa rasvahappojen ja peptidien biosynteesiin. Rasvahappojen synteesiin osallistuvat muun muassa asetyyli- ja malonyylitransasylaasit ja peptidien biosynteesiin useat aminoasyylitransferaasit. Usein asyyliryhmän siirtyy substraatille joltain koentsyymi A:n asyylijohdannaiselta.
Adolf Waldemar Wallensköld
Adolf Waldemar Wallensköld (30. toukokuuta 1828 Turku – 17. maaliskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja valtioneuvos.
Wallensköldin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden presidentti Erik Wallenius, aateloituna vuodesta 1832 Wallensköld (1779–1846) ja Vivika Eleonora Lagerborg. Hän kävi Turun reaalikoulua (Bergenheimin koulu), pääsi ylioppilaaksi 1844 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1850. Wallensköld sai varatuomarin arvon 1852.
Wallensköld oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1850–1854, kanslistina 1854–1855, kirjaajana 1855–1856, ylimääräisenä viskaalina 1856–1857, notaarina 1857–1859 ja protonotaarina 1859–1862 toimien myös ajoittain hovioikeuden apujäsenenä. Hän oli Suomen valtiosihteerinvirastossa vt. 1. toimitussihteerinä Pietarissa 1862 ja vakinaisena toimitussihteerinä sekä Suomen asiain komitean esittelijänä 1862–1870.
Wallensköld oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1870–1873. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1866. Wallensköld osallistui säätyvaltiopäiville ritariston ja aatelin edustajana 1863–1864, 1867 ja 1872.
Wallensköld oli naimisissa vuodesta 1853 Emilia Charlotta Boijen kanssa. Heidän poikansa Axel Gabriel Wallensköld (1864–1933) oli Helsingin yliopiston romaanisen filologian professori ja Åbo Akademin kansleri.
Sakawa
Sakawa on Ghanasta alkunsa saanut laajalle Afrikassa levinnyt ilmiö, jossa yhdistetään modernit internethuijaukset ja uskonnolliset rituaalit. Pääasiassa uhraamiseen perustuvien rituaalien uskotaan auttavan internetrikollisia onnistumaan paremmin huijauksissaan.
Sakawa-rikolliset tehtailevat muun muassa tekaistuja romansseja ja luottokorttihuijauksia. Kun he hakevat toiminnalleen Juju-pastorin siunauksen, he uskovat yliluonnollisten voimien langettavan uhrit ansaan.
Sakawasta on tullut jo niin laaja ongelma, että se on tahrinut Ghanan mainetta investointikohteena.
Jakob Viktor Wasastjerna
Jakob Viktor Wasastjerna (14. kesäkuuta 1819 Vaasa – 1. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja Vaasan hovioikeuden asessori.
Wasastjernan vanhemmat olivat Suomen Pankin konttorikirjuri Vaasassa Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna (1781–1858) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Kristina Bange. Hän pääsi ylioppilaaksi 1837 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Wasastjerna sai varatuomarin arvon 1844.
Wasastjerna oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1850–1853, aktuaarina 1853–1855, ylimääräisenä viskaalina 1855–1856, notaarina 1856–1859, sihteerinä 1859–1860 ja asessorina 1860–1869. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1869–1890. Wasastjerna osallistui säätyvaltiopäiville ritariston ja aatelin edustajana 1863–1864, 1872 ja 1877.
Wasastjerna oli naimisissa vuodesta 1860 Vendla Helena Vilhelmina Bonsdorffin kanssa jonka isä oli arkkiatri ja valtioneuvos Evert Julius Bonsdorff. Heillä oli neljä poikaa joista Ivar Ossian Wasastjerna (1868–1941) toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin johtajana 1919–1935 ja Victor Waldemar Wasastjerna (1879–1941) oli kihlakunnantuomari ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos.
Livarot-Pays-d'Auge
Livarot-Pays-d'Auge on kunta Pohjois-Ranskassa Calvadosin departementissa Normandian alueella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun 22 kuntaa Auquainville, Les Autels-Saint-Bazile, Bellou, Cerqueux, Cheffreville-Tonnencourt, La Croupte, Familly, Fervaques, Heurtevent, Livarot, Le Mesnil-Bacley, Le Mesnil-Durand, Le Mesnil-Germain, Meulles, Les Moutiers-Hubert, Notre-Dame-de-Courson, Préaux-Saint-Sébastien, Sainte-Marguerite-des-Loges, Saint-Martin-du-Mesnil-Oury, Saint-Michel-de-Livet, Saint-Ouen-le-Houx ja Tortisambert yhdistyivät.
Livarot on antanut nimensä alueella tehtävälle tuotesuojatulle Livarot-juustolle. Livarot'n teollisesta historiasta kertoo 1800-luvun lopulla perustetun, nykyään jo lopetetun, Leroy-tehtaan museoitu höyrykone.
Johan Daniel Dahl
Johan Daniel Dahl (17. kesäkuuta 1816 Turku – 1. helmikuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos.
Dahlin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden asessori Samuel Dahl (1766–1843) ja Fredrika Eleonora Pipping. Hän kävi Turun katedraalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1835 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Dahl sai varatuomarin arvon 1844.
Dahl oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1842–1847, kanslistina 1847–1849, kirjaajana 1849, ylimääräisenä viskaalina 1849–1853 ja notaarina 1853–1854 toimien samalla kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1852–1854. Hän oli sitten Suomen senaatin prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä 1854–1858 ja samalla siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1856–1858. Tämän jälkeen Dahl oli Turun hovioikeudessa asessorina 1858–1867 ja hovioikeudenneuvoksena 1867–1868. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1868–1882.
Dahl oli naimisissa 1848–1875 Antoinette Adolfina Karolina Lagerbladin (k. 1875) kanssa ja vuodesta 1882 Aline Helena Josefina Cumlanderin kanssa.
Benny Södergren
Erik Benny Södergren s. 23. kesäkuuta 1948 Torshällassa on entinen ruotsalainen urallaan olympiamitalin saavuttanut maastohiihtäjä.
Södergrenin osallistui urallaan kaksiin arvokisoihin - vuoden 1976 Insbruckin olympialaisiin ja vuoden 1978 Lahden hiihdon MM-kisoihin. Innsbruckin kisoissa Södergren saavutti ainoana ruotsalaisena hiihtäjänä mitalin sijoittuessaan Ivar Formon ja Gert-Dietmar Klausen jälkeen kolmanneksi 50 kilometrillä. Hän hiihti kisoissa myös 15 kilometriä sijoituksen ollessa 13., 30 kilometriä sijoittuen 12:ksi ja ollen mukana neljänneksi sijoittuneessa Ruotsin 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa. Viestissä hän hiihti avausosuuden ja toi Ruotsin joukkueen kärjessä ensimmäiseen vaihtoon mm. 20 sekuntia ennen kilpailun voittanutta Suomea, jonka avausosuutta hiihti Matti Pitkänen. Vuoden 1978 MM-hiihdoissa hän hiihti 15 kilometriä ja sijoittui 33:ksi.
Ruotsin mestaruuden Södergren saavutti vuonna 1976 Edsbyns SK:n voittaessa 3 x 10 kilometrin viestin.
Uransa jälkeen Södergren on toiminut metalliteollisuudessa johtotehtävissä isältään perityssä sukuyrityksessä yhdessä kahden veljensä kanssa. Nykyinen asuinseutu on ollut syntymäseudun lähellä Eskilstunassa.
Antonio Mayor
Antonio José Mayor Hernández (eli "Antonio", s. 20. huhtikuuta 1983) on espanjalainen beachfutispelaaja, joka edustaa FC Barcelonaa ja Espanjan beachfutismaajoukkuetta. 174 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Antonio on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Antonio on edustanut Espanjaa kolmissa MM-kilpailuissa, vuosina 2008, 2013 ja 2015. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Tahitilta hän saavutti hopeaa. Vuonna 2008 hänet valittiin Euro Beach Soccer Leaguen Marseillen turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Macy
Macy on henkilönnimi, joka on ollut alun perin sukunimi mutta jota nykyään tavataan myös naisen etunimenä.
Nimi lienee muunnos sukunimestä Massey, jonka on sanottu perustuvan ranskalaiseen paikannimeen "Massy". Macy-nimen rinnakkaismuoto on Macey.
Macy on useiden tunnettujen ihmisten sukunimi. Heistä kuuluisimpia on yhdysvaltalainen näyttelijä William H. Macy (s. 1950). Myös amerikkalaisen Macy’s-tavarataloketjun nimi viittaa sukunimeen: kaupan on perustanut Rowland Hussey Macy (1822–1877).
Macyn ohella on käytössä sukunimi Macey. Esimerkiksi Dean Macey (s. 1977) on tunnettu brittiläinen yleisurheilija.
Molemmat sukunimet on kirjattu myös Suomen väestötietojärjestelmään. Yleisiä nimiä ne eivät kuitenkaan ole. Väestörekisterikeskuksen mukaan Macy-sukunimi oli vuoden 2018 lopussa viidellä suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuvalla ulkomaalaisella. Macey-sukunimi oli käytössä kymmenellä.
Etunimen Macy teki 1990-luvulla laajalti tunnetuksi televisiosarja "Kauniit ja rohkeat", jossa esiintyi pitkään Macy-niminen naishahmo. Toinen nimekäs Macy on yhdysvaltalainen laulaja Macy Gray.
Englantilaisella kielialueella Macystä ja Maceystä käytetään myös muunnelmia Macie ja Maci. Äänteellisesti samankaltainen nimi on Maisie, joka on alkuaan skotlantilainen muunnos Margaret-nimen muodoista "Margery" ja "Marjorie". Macy-nimi saattaa olla myös tätä perua.
Suomessa Macy on harvoin käytetty etunimi. Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2018 loppuun mennessä ollut kirjoilla alle 40 tämännimistä henkilöä. Macey-, Macie- ja Maci-muodot ovat virallisina niminä vielä harvinaisempia.
Emmanuele Zurlo
Emmanuele Zurlo (s. 27. helmikuuta 1988) on italialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa Catania Beach Socceria ja Italian beachfutismaajoukkuetta. 172 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Zurlo on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Zurlo kuuluu Italian joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Portugalissa. Kesäkuussa 2015 Zurlo voitti Italian kanssa hopeaa vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta. Zurlo teki turnauksessa neljä maalia, mukaan lukien koko turnauksen avausmaalin. Seuratasolla hän on edustanut aiemmin Panarea-seuraa.
Beachfutiksen maailmanmestaruuskilpailut 2015
Beachfutiksen maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat historian 18:nnet beachfutiksen maailmanmestaruuskilpailut ja kahdeksannet, joita hallinnoi jalkapallon kattojärjestö FIFA. Kilpailut pelattiin Portugalissa 9.–19. heinäkuuta 2015. Jokainen ottelu käytiin Espinhossa sijaitsevalla stadionilla. Portugali sai kilpailuiden isännyyden toukokuussa 2013.
Isäntäjoukkue Portugali voitti mestaruuden kaatamalla finaalissa Tahitin 5–3. Venäjä saavutti pronssia. Mestaruus oli Portugalin historian toinen ja ensimmäinen sitten vuoden 2001. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Tahitin Heimanu Taiarui ja parhaaksi maalivahdiksi saman maan Jonathan Torohia. Paras maalintekijä oli Paraguayn Pedro Morán.
Kilpailuihin selviytyi edellisten kilpailuiden tapaan 16 joukkuetta. Suluissa maanosaliitto, josta joukkue selviytyi kilpailuihin.Alkulohkovaihe käynnistyi 9. heinäkuuta Portugalin ja Japanin välisellä ottelulla ja päättyy 14. heinäkuuta Paraguayn ja Madagaskarin väliseen otteluun.
8 maalia
7 maalia6 maalia
5 maalia4 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
Oma maali
Paraguayn Pedro Morán sai parhaan maalintekijän palkinnon, sillä hän pelasi vähemmän otteluita kuin samaan maalimäärään yltäneet Madjer ja Noël Ott.