hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ossi Vanne
Ossi Vanne (s. 16. toukokuuta 1963) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Raision Kuulaa ja hänen valmentajinaan toimivat Volmar Tammi ja Ilkka Hanski.
Vanne saavutti sisäratojen SM-kilpailuista kuulantyönnön hopeaa vuosina 1985 ja 1987. Ennätyksikseen hän työnsi 7,26 kilon kuulalla ulkona 18,22 metriä (1985) ja hallissa 17,87 metriä (1985). Virallisiin kilpailuihin Vanne ei ole osallistunut vuoden 206 jälkeen.
College Park (Maryland)
College Park on kaupunki Prince George'sin piirikunnassa, Marylandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 30 413. California City on pinta-alaltaan osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupungissa sijaitsee Marylandin yliopisto.
SEAT 1200 Sport
SEAT 1200 Sport on SEATin vuosina 1975–1981 valmistama kaksiovinen coupé-korinen automalli. Se perustuu tekniikaltaan SEAT 127 -malliin.
Terävälinjaisen auton ilmanvastuskerroin on 0,37. Muotoilu perustuu vuoden 1970 Torinon autonäyttelyssä esillä olleeseen NSU Nergal -konseptiautoon. Saksalainen NSU ei kuitenkaan tuonut mallia markkinoille ja myi auton piirrustukset SEATille, joiden pohjalta syntyi 1200 Sport.
1200 Sport -mallissa oli SEAT 124:stä peräisin oleva 1,2-litrainen bensiinimoottori, teholtaan 67 hevosvoimaa. Vuonna 1977 esiteltiin 1430 Sport, jossa oli SEAT 1430 -mallin 1,4-litrainen 77-hevosvoimainen moottori. Vuosina 1975–1979 malleja valmistettiin yhteensä 19 329 kappaletta. Vuonna 1980 valmistui kaksi autoyksilöä ja seuraavana vuonna vielä yksi.
MM-rallikausi 2018
MM-rallikausi 2018 oli rallin maailmanmestaruussarjan 46. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla tammikuussa ja päättyi Australian ralliin marraskuussa. Kauden aikana ajettiin yhteensä 13 rallia.
Toisen aallon post-punk
Toisen aallon post-punk () on vaihtoehtorockin tai indierockin suuntaus, joka on alkuperäisen post-punk-liikkeen jälkeläinen. Se on saanut vaikutteita 1990-luvun popmusiikkiin päin suuntautuneesta punkista. Suuntaus syntyi ja on aktiivisin englanninkielisissä maissa, kuten Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Australiassa. Erityisen vahvoilla se on New Yorkin musiikkipiireissä. Suosittuja toisen aallon post-punk-yhtyeitä ovat muun muassa Interpol, Franz Ferdinand, The Strokes, The Killers ja Arctic Monkeys.
Suomessa on joitakin toisen aallon post-punk-yhtyeitä, kuten helsinkiläinen The Orders ja Tampereelta kotoisin oleva UltraNoir.
Infante (1750)
Infante eli San Luiz Gonzaga oli Espanjan laivaston vuonna 1750 vesille laskettu 70-tykkinen linjalaiva.
Alus tilattiin Havannasta Kuubasta. Alus laskettiin vesille 1750.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen 13. elokuuta 1762 Havannan valtauksen yhteydessä. Alus liitettiin 1762 74-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Infanta" ensimmäisenä päällikkönään John Elphinston, joka purjehti aluksen Britteinsaarille. Alus saapui 27. toukokuuta 1763 Portsmouthiin, jossa se tutkittiin 17. kesäkuuta 1765. Amiraliteetti teki 29. kesäkuuta päätöksen aluksen lunastamisesta ja alus lunastettiin 9. heinäkuuta. Alus kunnostettiin huhtikuusta marraskuuhun 1765 Portsmouthissa, mikä maksoi 16 927 puntaa 16 shillinkiä ja yhdeksän dimeä. Alus myytiin 26. huhtikuuta 1775 romutettavaksi Robert Killinsgsleylle 1 605 punnalla.
Eteokypriootit
Eteokypriootit (”aidot kyproslaiset”) on nimitys, jota käytetään Kyproksella antiikin aikana asuneesta kansasta, jonka oletetaan olleen saarta esihistoriallisella ajalla asuttaneiden jälkeläisiä. Eteokypriootin kieli oli heidän puhumansa ei-kreikkalainen kieli, jota ei tunneta muutoin kuin piirtokirjoituksista. Kumpikaan nimitys ei ole antiikin aikainen, vaan ne on kehitetty nykytutkimuksessa vastineeksi Kreetan eteokreeteille ja eteokreetin kielelle.
Kyproksella puhuttiin antiikin aikana ilmeisesti ainakin kolmea kieltä. Kreikkalaisissa siirtokunnissa, kuten Pafoksessa ja Salamiissa, puhuttiin muinaiskreikan arkado-kyproslaista murretta; vanhemmissa foinikialaisissa asutuksissa, ennen kaikkea Kitionissa, foinikiaa; ja eräissä muissa asutuksissa, ennen kaikkea etelärannikon Amathuksessa, jotakin tuntematonta kieltä, jota nykytutkimuksessa kutsutaan eteokypriootiksi. Kansat kuitenkin sekoittuivat ajan kuluessa ainakin osittain.
Eteokyprioottien oletetaan usein olleen saarta esihistoriallisella kaudella asuttaneiden jälkeläisiä. Koska piirtokirjoituslöydöt ajoittuvat kuitenkin pääosin kyproklassiselle kaudelle 400- ja 300-luvuille eaa., ei ole kuitenkaan mahdotonta, että kyseessä olisikin joku saarelle vasta myöhemmin muuttanut kansa.
Eteokyprioottia kirjoitettiin niin kutsutulla kyproslaisella kirjoituksella, joka perustui Kyproksen esihistoriallisen kauden niin kutsuttuun kyproslais-minolaiseen kirjoitukseen. Se on tavukirjoitusjärjestelmä, joka koostuu 56 kirjoitusmerkistä. Kirjoitusjärjestelmällä kirjoitettiin saarella myös kreikkaa, minkä ansiosta kirjoitusta voidaan lukea. Kirjoitus säilyi käytössä hellenistiselle kaudelle saakka.
Tunnetuin eteokypriootinkielinen piirtokirjoitus on Amathuksesta löydetty kaksikielinen, sekä eteokypriootiksi että kreikaksi kirjoitettu teksti noin vuodelta 600 eaa. Se on Amathuksen kaupungin omistuskirjoitus eräälle Aristonille.
Huolimatta siitä, että eteokyprioottiset kirjoitukset voidaan ainakin periaatteessa lukea auki, kieltä ei ole kyetty tulkitsemaan. Koska osa teksteistä on kaksikielisiä, tekstejä on voitu vertailla. Tätä kautta eteokyprioottisista teksteistä on kyetty kuitenkin lukemaan vain nimiä, jotka esiintyvät myös kreikkalaisessa tekstissä. Nimien lisäksi yhtään muuta sanaa ei ole kyetty tulkitsemaan varmuudella. Se, että teksteistä voidaan lukea kreikankielisissä teksteissä olevat nimet, osoittaa kuitenkin sen, että kyproslaisen kirjoituksen merkeillä oli samat äännearvot myös eteokyprioottia kirjoitettaessa.
Esimerkkejä tulkituista nimistä:Muita kielen piirteitä tekstien perusteella:Kieltä on ehdotettu muun muassa anatolialaiseksi kieleksi, seemiläiseksi kieleksi ja hurrin kieleksi.
Oinoandan piirtokirjoitus
Oinoandan piirtokirjoitus on nimitys, jota käytetään antiikin Oinoandan kaupungista löydetystä piirtokirjoituksesta, joka sisältää epikurolaisen filosofian opetuksia. Sen kirjoitutti epikurolainen filosofi Diogenes Oinoandalainen noin vuonna 120 jaa. Piirtokirjoitus sisältää Epikuroksen opetuksia fysiikasta, tietoteoriasta ja etiikasta, ja on tärkeitä lähteitä epikurolaiseen ajatteluun. Piirtokirjoitus on pisin tunnettu koko antiikin Kreikasta.
Diogenes pystytti kirjoituksen Lyykiassa sijainneeseen kotikaupunkiinsa vanhalla iällään keisari Hadrianuksen aikana noin vuonna 120 jaa. Hän oli sairas ja odotti elämänsä päättyvän pian, ja käytti siksi koko omaisuutensa kirjoituttaakseen kaikkien näkyville epikurolaisen filosofian mukaiset elämänohjeet, jotka olivat hänen mielestään tehneet hänet onnelliseksi.
Tarkoitustaan varten Diogenes rakennutti Oinoandaan suorakulmaisen aukion, jota ympäröivät pylväiköt ja jolla oli myös patsaita. Aukio muodosti ilmeisesti Oinoandan ylemmän agoran (tai nk. ”esplanadin”) ja oli Diogeneen aikana kaupungin keskus. Sisäänkäynti oli yhdellä aukion lyhyemmistä sivuista, ja sen vastakkaisella puolella oli mahdollisesti Diogeneen oma hautakammio. Epikurolaisia oppeja sisältävä piirtokirjoitus oli tehty kahdelle pidemmälle sivulle pylväiköiden seiniin. Kirjoitus oli 2,37 metriä korkea ja 80 metriä pitkä. Siihen kuului alun perin noin sanaa ja se täytti noin 260 neliömetrin alan seinämästä.
Mikäli rakennelma ei tuhoutunut maanjäristyksessä jo 140-luvulla, se saattoi olla kaupunkilaisten nähtävissä yli 100 vuotta. Rakennelma purettiin viimeistään 200-luvulla, jolloin sen kiviä käytetiin muun muassa kaupunginmuurin rakentamiseen sekä yksityistaloihin, patsaiden jalustoina jne. Ajan kuluessa kiviä levisi eri puolille lähialuetta myös myöhempiin rakennuksiin.
Piirtokirjoituksen ensimmäiset osat löydettiin vuonna 1884, ja ensimmäiset 64 tekstifragmenttia julkaistiin vuonna 1892. Tutkimuksia suoritettiin myös vuonna 1895. Tämän jälkeen piirtokirjoituksen tutkimukset keskeytyivät pitkäksi aikaa, ja niitä jatkettiin vasta vuonna 1962. Brittiläiset tutkijat tutkivat kirjoitusta laajalti vuosina 1968–1983, ja se kaksinkertaisti kirjoituksesta tunnettujen fragmenttien määrän. Fragmentteja on julkaissut ennen kaikkea Martin Ferguson Smith. Nykyisin tutkimuksia suorittaa Saksan arkeologinen instituutti.
Oinoandan piirtokirjoituksesta on säilynyt noin 250 katkelmaa, yhteensä noin sanaa, mikä muodostaa noin neljäsosan alkuperäisestä tekstistä.
Piirtokirjoitus sisältää Diogeneen kirjoittamia tutkielmia ja useita kirjeitä sekä joukko elämänohjeita ja mietelauseita, jotka on lueteltu alla. Kirjoituksesta on säilynyt myös sekalaisia katkelmia, joista ei saa selvää, millaiseen tekstiin ne ovat kuuluneet.
SEAT 1430
SEAT 1430 on SEATin vuosina 1969–1975 valmistama neliovinen sedan, joka perustuu SEAT 124 -malliin. Ajovalot olivat kuitenkin 124:n pyöreistä poiketen kulmikkaat. SEAT 1430:n korvaajaksi tuli vuonna 1975 SEAT 131, mutta 124-mallin valmistus jatkui vuoteen 1980 saakka.
Perusmallin moottori oli 1,4-litrainen (70 hv). Especial 1600 -mallissa oli 1,6-litrainen (95 hv) moottori, Especial 1800:ssa 1,8-litrainen (105 hv).
Juhani Valkama
Juhani Valkama on suomalainen laulaja-lauluntekijä, muusikko ja teatterin sekatyöläinen.
Valkama julkaisi debyyttialbuminsa "Kahleet" (Eclipse Music) vuonna 2009. Tätä ennen häneltä on julkaistu säveltämänsä musikaalin soundtrack-levy "Väkivaltamusikaali" (Eclipse Music, 2008). Valkama on säveltänyt näyttämömusiikkia ja lauluja esim. Joensuun, Kotkan ja Kajaanin kaupunginteattereihin sekä TV2:lle. Hän toimii myös Tampereen Improvisaatioteatteri Snorkkelin pitkäaikaisena muusikkona.
Valkama työskentelee myös vapaana kirjoittajana sekä musiikin ja improvisaation kouluttajana. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri pääaineenaan teatterin ja draaman tutkimus.
Maksim Poteškin
Maksim Aleksejevits Poteškin (, (s. 25. tammikuuta 1965) oli venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän aloitti uransa Neuvostoliitto-aikaan Moskovan Dynamossa, joka oli maan huippujääpallojoukkue Neuvostoliiton hajoamiseen asti. Poteškin kuului samaan aikaan Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueeseen.
Moskovan Dynamolla ja ruotsalaisella Ljusdals BK:lla oli 1990-luvun alussa Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen seurayhteistyötä. Tämän seurauksena Maksim Poteškin siirtyi Ruotsin Allsvenskan-seura Ljusdals BK:n joukkueeseen. Samalla hän pelasi 1990-luvulla Venäjän jääpallomaajoukkueessa. Kaikkiaan Poteškinille kertyi urallaan yli 100 maaottelua.
Seurajoukkueurallaan Poteškin saavutti 3 hopeaa ja 2 pronssia Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1984–1991 Moskovan Dynamoa edustaen. Ruotsissa hän edusti Edsbyns BK:ta kaikkiaan 14 kautta (1992–2006)
Poteškin debytoi Neuvostoliitton maajoukkueessa 20-vuotiaana kaudella 1985–1986. Venäjän maajoukkueessa hän jatkoi kaudella 1993–1994 aina kauteen 1998–1999 asti. Maajoukkueuransa aikana Poteškin on ollut voittamassa kolme maailmanmestaruutta: Neuvostoliiton joukkueessa sekä 1989, 1991 ja 1999 Venäjän joukkueessa.
Uransa lopussa, kaksi viimeistä kautta, hän oli seuran pelaaja-valmentajana. Uransa jälkeen Poteškin kouluttautui liikunnanopettajaksi ja jäi asumaan edelleen Ljusdaliin.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Vjatšeslav Arhipkin
Vjatšeslav Timofejevits Arhipkin (, (s. 25. tammikuuta 1965) oli venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Urallaan hän pelasi niin Neuvostoliitossa ja sen hajoamisen jälkeen Venäjällä sekä kaikkiaan yli 10 vuotta Ruotsissa useissa eri seuroissa.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Pyhäjoki (Perniö)
Pyhäjoki on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä muodostuu nykyään Pyhänjoen tilasta ja sen maista, mutta alueella on ollut aikoinaan selkeää kylärakennetta. Varhaiskeskiajalla alueella sijaitsi Pyhäjoen kuninkaankartano (), joka muodosti laajan läänityksen.
Pyhäjoki sijaitsee Perniönjoen pohjoisrannalla lähellä paikkaa, jossa Perniönjoki ja Kiskonjoki yhdistysvät. Pyhäjoen kartano lienee perustettu 1200-luvulla. Kylän asutuksen arvellaan olevan samalta ajalta. Varhaisin maininta Pyhäjoesta on vuodelta 1347. Kartano päätyi kruunun omistukseen ja eri vaiheiden kautta se lahjoitettiin 1400-luvulla kirkolle luostarin perustamista varten. Alueen ei kuitenkaan katsottu sopivan luostarin paikaksi ja se rakennettiin myöhemmin Naantaliin. Kustaa Vaasa palautti Pyhäjoen takaisin kruunulle ja perusti sen alueelle Näsen kartanon.
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2007
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2007 oli Formula Renault 3.5 -kauden 2007 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Paula-Mae Weekes
Paula-Mae Weekes (s. 23. joulukuuta 1958 Port-of-Spain) on Trinidad ja Tobagon tasavallan kuudes presidentti. Weekes aloitti virassa 19. maaliskuuta 2018. Hän on ensimmäinen nainen Trinidad ja Tobagon presidenttinä.
Weekes on valmistunut Länsi-Intian yliopistosta ja Hugh Wooding Law Schoolista. Weekes vannoi tuomarin virkavalan 1. helmikuuta 2017 Turks- ja Caicossaarten muutoksenhakutuomioistuimessa. Viran oli määrä kestää vuoteen 2020. Sitä ennen hän toimi tuomarina yksitoista vuotta Trinidad ja Tobagon oikeuslaitoksessa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2016.
Presidentti on Trinidad ja Tobagon valtionpäämies. Hän on muun muassa asevoimien ylipäällikkö ja hyväksyy lakiehdotukset ennen kuin ne vahvistetaan laeiksi. Hän nimittää kansakunnan senaattorit: 16 pääministerin ilmoituksen perusteella, kuusi opposition ilmoituksen perusteella ja yhdeksän oman harkinnan mukaan.
Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto
Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto (, ) on Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa toimiva maansa kansalliskirjasto ja yliopistillinen kirjasto.
Kirjaston alkuna pidetään Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna Maria Teresian vuonna 1774 antamalla määräyksellä perustettua Ljubljanan lyseon kirjastoa. Sen kirjakokoelman perustan muodosti noin 637 aiemmin hajoitetun Ljublijanan jesuiittaoppilaitoksen tulipalosta säästynyttä teosta. Kirjasto sai vapaakappaleoikeuden provinssissaan 1807. Vuonna 1919 kirjasto sai Slovenian keskuskirjaston aseman nimellä "Valtion referenssikirjasto". Tämä merkitsi vapaakappaleoikeuden laajentumista koko Slovenian alueelle. Vuonna 1921 kirjastosta tuli valtionkirjasto, ja yksi koko aiemman Jugoslavian alueen vapaakappalekirjastoista. Yliopistokirjaston aseman se sai 1938. Arkkitehti Jože Plečnikin vuosina 1930–1931 suunnittelema, aluksi Belgradissa vastustusta aiheuttanut monumentaalinen yliopistokirjastorakennus valmistui 1941 ja kirjastotoiminnot muuttivat sinne. Vuonna 1945 yliopistokirjasto tunnustettiin Slovenian kansalliskirjastoksi, ja se nimettoon "Slovenian kansallis- ja yliopistiokirjastoksi".
Gabriel Scott
Gabriel Scott Jensen (8. maaliskuuta 1874 Leith, Britannia – 9. heinäkuuta 1958 Arendal, Aust-Agder, Norja) oli norjalainen prosaisti ja runoilija.
Jensen käytti kirjailijanimeä Gabriel Scott. Hänen vanhempansa olivat merimiespappi Svend Holst Jensen (1846–1908) ja säveltäjä, kirjailija Caroline Mathilde Schytte Jensen (1848–1935).
Scott on kirjoittanut luonnonlyriikkaa ja panteistista proosaa, joista merkittävimpiä ovat "Kilden" sekä suositut lastenkirjat. Merimiespappi-isän työn vuoksi Scott syntyi Edinburgin lähellä satamakaupunki Leithissä. Nimi Scott on toinen etunimi ja viittaa syntymäpaikkaan mutta myös kirjailija Walter Scottiin. Perhe palasi Norjaan kun Gabriel oli seitsemänvuotias.
Scott oli sepänopissa ennen kuin kävi Skiensfjordenin teknillisen ammattikoulun josta hän valmistui 1894. Hän oli kiinnostunut metsästyksestä ja ulkoilmaelämästä, ja molemmat leimaavat hänen tuotantoaan.
Scottin esikoisteos oli runokokoelma "Digte" (1894), jossa oli uusromanttisia piirteitä. Hän sai vaikutteita Jonas Lieltä ja Sigbjørn Obstfelderilta, ja hänen ystäviinsä kuuluivat kirjailijaveljekset Thomas ja Vilhelm Krag kotiseudulta Sørlandetista. Scott oli tuottelias kirjailija ja halusi saada toimeentulonsa kirjailijana. Vuonna 1898 ilmestynyt Knut Hamsun -vaikutteinen avainromaani "Fugl Føniks" synnytti skandaalin. Se liittyi hänen vanhempiensa asuinpaikkaan Grimstadiin, josta hän itse muutti pois kirjan ilmestyttyä. Hän eli kahdenlaista elämää, toisaalta luonnonläheistä elämää Sørlandetissa, toisaalta boheemielämää Oslon kahviloissa. Kevyt humoristinen "Tante Pose" ilmestyi 1904 ja oli hänen ensimmäinen myyntimenestyksensä. Kirjailijantyönsä ohella hän teki keksintöjä ja sai niille patentteja.
Scottin taiteellinen läpimurto oli romaani "Camilla Dyring" (1906), jonka hän kirjoitti osittain oleskellessaan Firenzessä. Siinä hän käsittelee syvälleluotaavia uskonnollisia teemoja, kuten pahan ongelmaa. Hänen todellinen läpimurtonsa oli "Jernbyrden" (1915), jonka voimakas päähenkilö Jan Vilbe muistuttaa Hamsunin Isak Sellanraata. Hamsun arvioi kirjan Aftenpostenissa hyvin myönteisesti. 1917 ilmestynyt "Enok Rubens levnedsløp" lujitti hänen asemansa kirjailijana. "Lähteestä" (1918) tuli Scottin tunnetuin teos. Siinä Scott paljastuu uskonnolliseksi luonnonmystikoksi.
Scottin tuotantoa on filmattu. Elokuviksi ovat päätyneet "Fant" (1937), "Tante Pose" ("Täti Kielevä", 1940), "De vergeløse" ("Turvaton nuoruus", 1939) ja "Himmeluret" (1925), jotka saivat paljon katsojia. Hänen lastenkirjansa ovat olleet suosittuja, ja niistä otetaan yhä uusia painoksia.
Scottin 1930-luvun saksalaismyönteiset kirjoitukset herättivät sota-aikana paljon keskustelua. Hän otti kuitenkin sittemmin etäisyyttä natsidiktatuuriin, kun juutalaisvainot paljastuivat hänelle.
Myöhempinä vuosinaan Scott asui maatilallaan Galtesundissa. Hänelle myönnettiin Norjan valtion taiteilijapalkka 1951.
Gillian Hills
Gillian Hills (s. 5. kesäkuuta 1944 Kairo, Egyptin kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Hän sai aluksi kuuluisuutta teini-ikäisenä esiintyessään brittielokuvissa "Paha tyttö" (1960) ja "Blow-Up – erään suudelman jälkeen" (1966). Hän asui Ranskassa useiden vuosien ajan, jossa hän aloitti laulajanuran ja esiintyi lukuisissa ranskalaiselokuvissa.
Bakelin departementti
Bakelin departementti on hallintoalue Tambacoundan alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Bakel. Departementin pinta-ala on 22 378 neliökilometriä. Asukkaita on 138 900 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Bakelin departementti on pinta-alaltaan yksi Senegalin suurimmista (11 % maan pinta-alasta). Se rajoittuu etelässä Tambacoundan alueen Kédougoun ja lännessä Tambacoundan departementteihin, pohjoisessa Saint Louisin alueeseen sekä idässä Maliin ja Mauritaniaan. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Idässä virtaavat Senegal ja sen sivujoki Falémé. Niériko ja Badiara kuuluvat Gambiajoen vesistöön. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin vyöhykkeisiin.
Departementtiin kuuluvat Bakelin ja Diawaran kunnat sekä Ballan, Goudirin, Kenieban, Kidirin ja Mouderin arrondissementit. Jälkimmäiset käsittävät 13 maaseutuyhteisöä. Asukasmäärältään departementti on yksi Senegalin pienimmistä (1,7 % maan väestöstä). Seudulta muuttaa paljon siirtolaisia muualle Afrikkaan ja Ranskaan.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Myyntiin kasvatetaan puuvillaa ja maapähkinää. Kaupallinen keskus on Bakel.
Rooman kansallinen keskuskirjasto
Rooman kansallinen keskuskirjasto (, ) on Italian pääkaupungissa Roomassa toimiva Italian kansalliskirjasto. 
Se on perustettu vuonna 1876.
Kirjaston nykyisen, 31. tammikuuta 1975 avatun kirjastorakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Massimo Castellazzi, Tullio Dell'Anese ja Annibale Vitellozzi.
Italiassa on ainakin kahdeksan kansalliskirjastoksi kutsuttua kirjastoa. Näistä keskeisimpiä ovat Rooman kansallisen keskuskirjaston ohella Firenzen kansallinen keskuskirjasto ja Napolissa sijaitseva Vittorio Emanuele III:n kansalliskirjasto.
Karl Herman Pankakoski
Karl Herman Pankakoski (Hällström) (17. kesäkuuta 1881 Sortavala – 10. joulukuuta 1967 Hämeenlinna) oli luonnontutkija sekä Sortavalan seminaarin johtaja ja luonnonhistorian ja maantiedon opettaja.
Karl Herman Pankakosken vanhemmat olivat Sortavalan kaupunginlääkäri, myöhemmin piirilääkäri ja lääkintöneuvos Herman Adolf Hällström ja Olga Maria Karolina Hjerppe. Hänen puolisonsa oli Selma Sofia Kristiina Europaeus. Pankakoski, tuolloin Hällström,  kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1899 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi v. 1903. Sen jälkeen hän toimi luonnonhistorian ja maantiedon opettajana, ensin Porissa ja Tampereen yhteiskoulussa vuoteen 1907 sekä vuonna 1906 assistenttina yliopiston maantieteen laitoksella tutkien perinnöllisyystiedettä. .  Hän julkaisi aiheesta myös kirjan. Sortavalan seminaarin luonnontieteiden lehtoriksi hän tuli vuonna 1911 ja jatkoi opetustyötä myös tultuaan valituksi seminaarin varajohtajaksi vuonna 1926. Johtajana hän aloitti vuonna 1935 toimittuaan sitä ennen vuosina 1934–1935 v.t. johtajana. . Hän opetti samalla vuosina 1921–1935 Sortavalan tyttökoulussa. Hän suomensi itse ja vaimonsa kanssa luonnontieteeseen liittyviä kirjoja. ja avusti mm. Luonnon ystävä-lehteä
Pankakoski oli syvällisesti perehtynyt Laatokan Karjalan luontoon ja maantieteeseen ja tunnettu etevänä ja pidettynä opettajana, joka ymmärsi nuorisoa. Hän oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1926–1928 ja toimi Raja-Karjalan säätiön hallituksessa.
Pankakosken johtajakautta Sortavalan seminaarissa rasittivat talvisota ja jatkosota, jotka merkitsivät seminaarin evakkomatkoja sisämaan opettajaseminaarien suojaan. Seminaari pääsi jälleenrakentamaan Pankakosken johdolla Sortavalaan jatkosodan vuosina 1942–1944, mutta vuonna 1944 seminaari evakuoitiin Sortavalasta lopullisesti. Pankakoski sijoitettiin Raaheen, jonne seminaarin naisosasto oli siirretty Raahen seminaarin yhteyteen.
Pankakoski vietti viimeiset vuotensa Tyrvännön Lepaalla ja kuoli siellä 86 vuotiaana.
Haderslevin hiippakunta
Haderslevin hiippakunta () on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista. Hiippakunnan pääkirkko on Haderslevin tuomiokirkko Haderslevissä.
Hiippakunta on perustettu vuonna 1922. Hiippakunnan raja yltää Saksan puolelle Ejderen-jokeen saakka, sillä hiippakunnan alaisuudessa on myös Saksan puolella toimiva Etelä-Schleswigin tanskalainen kirkko.
Vuoden 2017 alussa hiippakunnan alueella asui 474 885, joista hiippakunnan seurakuntiin kuului 385 362. Tämä tarkoittaa sitä, että väestöstä hiippakunnan seurakuntiin kuului 82,1%. Hiippakuntaan kuului 7 rovastikuntaa ja 173 tavallista seurakuntaa sekä 4 vaaliseurakuntaa. Kirkkoja oli 216, pappeja 208.
Hiippakunnan piispoina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Nepalin kansalliskirjasto
Nepalin kansalliskirjasto (, , lyh. NNL) on Nepalin 3. suurimmassa kaupungissa, pääkaupunki Kathmandun naapurina sijaitsevassa Lalitpurissa sijaitseva maansa kansalliskirjasto. Se toimii Nepalin opetusministeriön alaisuudessa.
Nepalin hallitus perusti kansalliskirjaston tammikuussa 1957. Kirjaston ydinkokoelman muodosti alkuvaiheessa vuonna 1956 hankittu, kuninkaan neuvonantajana toimineen Rajguru Hem Raj Pandeyn kirjaston aineisto. Kokoelma siirrettiin Singha Durbariin, Rana-suvun hallitsijoiden kaudella valmistuneen palatsikokonaisuuden tiloihin ja yhdistettiin siellä jo aiemmin sijainneen kirjaston (Central Secretariat Library) kanssa. Kokoelmaan kuului tässä vaiheessa 34 292 kirjaa ja sarjajulkaisua.
Kansalliskirjasto muutti nykyisiin tiloihinsa Lalitpurissa, Rana-kaudella rakennetun Harihar Bhawan -palatsin eteläisen siiven ensimmäiseen kerrokseen vuonna 1961. Pääosa kansalliskirjaston kokoelmista jouduttiin sittemmin sulkemaan turvallisuussyistä yleisöltä kirjastorakennuksen vaurioiduttua vakavasti vuoden 2015 maanjäristyksessä. Tämän jälkeen kokoelmaa on säilytetty erään koulun tiloihin väliaikaisesti varastoituna (yhä tammikuussa 2018), osa säkkeihin pakattuna. Kirjojen ja muun materiaalin todettiin olevan alttiina erilaisten hyönteisten aiheuttamille aineistotuhoille.
Vuonna 2015 kirjaston kokoelmissa oli yli 100 000 kirjaa tai dokumenttia, toisen lähteen mukaan vuonna 2017 yhteensä 150 000 kirjaa. Aineiston pääkielet ovat nepali, englanti, hindi ja sanskriitti. Kirjaston palveluksessa oli 23 henkeä. Vuoden 2018 alussa kirjaston johtajana ja ylikirjastonhoitajana toimi Upenda Prasad Mainali.
MAXQDA
MAXQDA on ohjelmisto joka on kehitetty tietokoneavusteiseen kvalitatiivisten ja mixed methods -aineistojen, teksti- ja multimedia-aineistojen analyysiin akateemisissa, tieteellisissä ja liiketoiminnan tutkimusorganisaatioissa. Sitä kehittää ja levittää Saksassa Beliinissä sijaitseva VERBI Software.
MAXQDA on kehitetty käytettäväksi kvalitatiivisessa, kvantitatiivisessa ja mixed methods -tutkimuksessa.
MAXQDA:n standardiversio Mac:lle ja Windowsille tarjoaa työkalut kvalitatiivisen aineiston organisointiin ja analyysiin, käsittäen tekstin, äänitallenteet, kuvat, videot, bibliografiset tiedostot ja kyselyaineistot, Twitter-postaukset tai fokusryhmähaastattelujen litteroinnit. Aineistot voidaan analysoida neliruutuisessa ikkunassa käyttäen apuna koodeja ja muistioita. MAXQDA:n visualisointitoiminnot ja vientityökalut auttavat esitysten luomisessa. MAXQDA sisältää joitakin kvantitatiivisia analyysityökaluja (mixed methods -työkalut).
MAXQDA Plus on MAXQDA:n laajennettu versio ja sisältää MAXDictio-moduulin. MAXDictio:ta voidaan käyttää sanastojen luomiseen, sekä tekstin hakemiseen ja suodattamiseen tekstitiedostoissa. Sanasto- ja sanatiheysanalyysejä voidaan käyttää tukemaan laadullisia tutkimustuloksia.
MAXQDA Analytics Pro on MAXQDA:n edistynein versio. MAXDiction-moduulin lisäksi se sisältää myös kattavan moduulin kvantitatiivisten aineistojen tilastolliseen analyysiin. "Stats"-moduuli tarjoaa työkalut MAXQDA-projektin tai ulkopuolelta Excelistä tai SPSS:tä tuotujen aineistojen tilastolliseen analyysiin.
MAXQDA Reader mahdollistaa MAXQDA-projektien lukemisen ilman lisenssin omistamista. Projekteja ei voi muokata.
MAXApp on ilmainen mobiiliapplikaatio Androidille ja iOS:lle, joka sisältää joitakin MAXQDA:n perustoimintoja. Se mahdollistaa käyttäjille aineiston ja muistiinpanojen koodauksen kenttätyössä ja niiden viemisen myöhemmin tietokoneelle tai olemassaolevaan MAXQDA-projektiin.
Karakoro
Karakoro on Senegalin sivujoki Mauritaniassa ja Malin rajalla. Sen pituus on 310 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 25 000–40 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Kiffan kaupungin koillispuolelta, virtaa kohti etelää ja laskee Senegaliin Ambidédin ja Bakelin välillä. Sen heikko virtaus muodostaa useita tulvajärviä.
Karakoro on myös kunta Malin Kayesin alueen Kayesin piirissä.
Ranskan ympäriajo 2000
Ranskan ympäriajo 2000 alkoi 1. heinäkuuta ja päättyi 23. heinäkuuta 2000. Kilpailun voitti alun perin toisen peräkkäisen kerran Yhdysvaltain Lance Armstrong, toiseksi sijoittui hänelle 6.02 minuuttia hävinnyt Saksan Jan Ullrich ja kolmas oli Espanjan Joseba Beloki 10.04 minuuttia voittajalle hävinneenä.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Ranskan ympäriajo 2001
Ranskan ympäriajo 2001 alkoi 7. heinäkuuta ja päättyi 29. heinäkuuta 2001. Kilpailun voitti alun perin kolmannen peräkkäisen kerran Yhdysvaltain Lance Armstrong, toiseksi sijoittui hänelle 6.44 minuuttia hävinnyt Saksan Jan Ullrich ja kolmas oli Espanjan Joseba Beloki 9.05 minuuttia voittajalle hävinneenä.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Ranskan ympäriajo 2002
Ranskan ympäriajo 2002 alkoi 6. heinäkuuta ja päättyi 28. heinäkuuta 2002. Kilpailun voitti alun perin neljännen peräkkäisen kerran Yhdysvaltain Lance Armstrong, toiseksi sijoittui hänelle 7.17 minuuttia hävinnyt Espanjan Joseba Beloki ja kolmas oli Liettuan Raimondas Rumšas 8.17 minuuttia voittajalle hävinneenä.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Ranskan ympäriajo 2003
Ranskan ympäriajo 2003 alkoi 6. heinäkuuta ja päättyi 27. heinäkuuta 2003. Kilpailun voitti alun perin viidennen peräkkäisen kerran Yhdysvaltain Lance Armstrong, toiseksi sijoittui hänelle 1.01 minuuttia hävinnyt Saksan Jan Ullrich ja kolmas oli Kazakstanin Aleksandr Vinokurov 4.14 minuuttia voittajalle hävinneenä.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Ranskan ympäriajo 1999
Ranskan ympäriajo 1999 alkoi 3. heinäkuuta ja päättyi 25. heinäkuuta 1999. Kilpailun voitti alun perin Yhdysvaltain Lance Armstrong, toiseksi sijoittui hänelle 7.37 minuuttia hävinnyt Sveitsin Alex Zülle ja kolmas oli Espanjan Fernando Escartín 10.26 minuuttia voittajalle hävinneenä.
Vuonna 2012 Lance Armstrongin voitto mitätöitiin hänen dopingin käyttönsä paljastuttua.
Kolimbiné
Kolimbiné (myös "Kolinbiné") on Senegalin sivujoki Malissa ja Mauritaniassa. Sen pituus on 450 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 20 000–50 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Ouadou-nimisenä Nioron kaakkoispuolelta. Se virtaa hiekkaisella tasangolla muodostaen useita tulvajärviä, joista huomattavin on Magui. Kolimbiné laskee Senegaliin vähän ennen Kayesin kaupunkia.
Kolimbinén virtaus on heikko seudun kuivan ilmaston takia. Alajuoksullaan Kabatén mittausasemalla se on vuosittain neljästä kahdeksaan kuukautta kokonaan vailla vettä. Valuma-alueen arviointia vaikeuttaa pohjoisen autiomaaluonne.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 2016
Vuoden 2016 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Berliiniissä, Saksassa 5.–6. maaliskuuta 2016. Mestaruuden voittivat alankomaalainen Sven Kramer ja tšekkiläinen Martina Sáblíková. Molemmat olivat nopeimpia kahdella pisimmällä matkalla. Venäjän Denis Juskov oli nopein miesten 500 metrillä ja Norjan Sverre Lunde Pedersen 1 500 metrillä. Japanin Miho Takagi oli paras naisten 500 metrillä ja Alankomaiden Ireen Wüst 1 500 metrillä. Kilpailuihin osallistui 24 mies- ja 24 naisluistelijaa 15 maasta.
Kramerille mestaruus oli kahdeksas ja Sáblíkoválle neljäs.
Rossio
Rossio ("Praça do Rossio", viralliselta nimeltään "Praça de Dom Pedro IV") on Lissabonin keskusaukio. Se sijaitsee pääkatu Rua Augustan pohjoispäässä ja se on vilkas bussi- ja taksiliikenteen keskus. Aukion keskellä on Brasilian keisarin ja Portugalin kuninkaan Pedro IV:n patsas. Aukion pohjoispäässä on kansallisteatteri "Teatro Nacional Dona Maria II" ja sen länsipuolella (yhden korttelin päässä) päärautatieasema. Menneinä vuosisatoina aukiota käytettiin härkätaisteluiden ja julkisten teloitusten näyttämönä.
Iranin ilmavoimien lento 48
Iranin ilmavoimien lento 48 (ULF48) oli 9. toukokuuta 1976 lennetty Keisarillisen Iranin ilmavoimien kuljetuslento Teheranista Madridin kautta McGuiren lentotukikohtaan New Jerseyssä. Lennolla käytetty Boeing 747-131F -rahtikone räjähti ja syöksyi maahan, kun siihen osui salama lähellä Madridia. Kaikki kymmenen miehistön jäsentä ja seitsemän matkustajaa kuolivat onnettomuudessa.
Lento 48 lähti Teheranin Mehrabadin lentoasemalta kello 8.20 (GMT) ja nousi 33 000 jalan matkalentokorkeuteen. Madridin lennonjohto antoi koneelle luvan laskeutua 10 000 jalkaan kello 14.25. Viisi minuuttia myöhemmin miehistö kertoi poikkeavansa reitistä vasemmalle ukkosmyrskyn vuoksi. Kello 14.32 lento 48 sai luvan laskeutua 5 000 jalkaan ja ottaa yhteyden lähestymislennonjohtoon. Miehistö otti yhteyden kello 14.33, ilmoitti ukkospilvistä koneen edessä ja pyysi ohjeistusta niiden ympäri. Viimeisessä radioviestissä lennon 48 miehistö kuittasi saamansa suunnan ja kertoi laskeutuvansa 5 000 jalkaan. Koneen hylky löytyi myöhemmin maatilalta 3 000 jalan korkeudesta.
Tutkinnassa selvisi, että koneen etuosaan oli osunut salama, joka oli poistunut koneen rungosta vasemman siivenkärjen kautta. Osa salaman virrasta oli kuitenkin purkautunut siiven etureunassa olleen niitatun liitoksen kautta ja sytyttänyt polttoainetankissa olleet huurut tuleen. Seurasi räjähdys, jonka seurauksena siiven yläpinnan paneeli irtosi muuttaen siiven aerodynaamisia ominaisuuksia radikaalisti. Muutos oli suurin siiven uloimmassa osassa, joka alkoi väristä. Värinä irrotti ensin HF-antennin ja siiven kärjen, sitten loputkin vasemmasta siivestä.
Tervapiiska
Tervapiiska tai tervaspamppu on suomalainen historiallinen lähitaisteluase.
Tervapiiska on paksusta köydestä tehty noin 80 senttiä pitkä ase, jonka kärjessä on sitä koossa pitävä solmu ja toisessa päässä kahva.
Köysi josta ase on tehty on tervattu vahvistusmielessä.
Santeri Alkio kuvailee tätä asetta kirjassaan Puukkojunkkarit, jossa se on tärkeä ase kirjan ensi osan päättävässä Korvenloukon tappelussa.
Samoin Aleksis Kivi mainitsee aseen kahdessakin teoksessaan: Seitsemässä veljeksessä Viertolan kartanon vouti kantaa sellaista kädessään kun kartanon väki isännän johdolla tulee katsomaan miten heidän karjansa on käynyt Hiidenkivellä; Nummisuutareissa tervapamppu Eskon äidin Martan kädessä pelottaa perheen miesväkeä.
Nykyisin ase on näyttämön ulkopuolella laiton.
China Airlinesin lento 611
China Airlinesin lennon 611 onnettomuus tapahtui Etelä-Kiinan meren yläpuolella, kun lentoa operoinut Boeing 747-209B:n runko hajosi ja kone putosi mereen. Kaikki koneessa olleet 225 henkilöä menehtyivät.
Kone oli Boeing 747, reksteriltään B-18255. Kone oli 24 vuotta ja 11 kuukautta vanha ja sen oli tarkoitus olla viimeisellä lennolla ennen myyntiä Orient Thai Airlinesille.
Koneessa oli 225 ihmistä joista kolme oli lapsia ja 19 miehistöä.
Kone lähti portilta kymmenen minuuttia myöhässä kello 14:50. Kone rullasi kiitotielle 06, ja sai lähtöluvan kello 15:07.
Kone ehti lentää 23 minuuttia, ja koneen lähestyessä 10 500 metriä, kone katosi tutkasta.
Koneen ollessa vielä nousussa koneen perän alaosan runko kärsi rakenneviasta ja repeytyi irti. Kone alkoi hajota perästä päin ja tuhoutui useaan osaan. Koneen runko putosi mereen noin 50 km Taiwanista ja kaikki koneessa olleet menehtyivät välittömästi.
Koneen romua löydettiin rantaan ajautuneena 45 kilometriä turmapaikalta Changhuasta.
Onnettomuuden aiheutti vuonna 1980 tapahtunut pyrstökosketus Hongkongin kansainvälisellä lentoasemalla, jolloin koneen pyrstö vaurioitui, ja korjaus oli tehty väärin, jolloin pyrstöön jäi rakenneheikkous. Onnettomuutta voi verrata JAL 123:een, jolloin konetta ei oltu myöskään korjattu pyrstökosketuksen jälkeen oikein.
Liane Moriarty
Liane Moriarty (s. 1966) on australialainen kirjailija.
Moriartyn teoksen "Big Little Lies" (suom. "Mustat valkeat valheet", 2014) pohjalta on tehty HBO:n samanniminen minisarja. Myös hänen muista teoksistaan on tekeillä elokuvasovituksia. Moriartyn kirjoja on myyty maailmanlaajuisesti yli kuusi miljoonaa kappaletta.
Moriarty asuu perheensä kanssa Sydneyssä. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli mainonnan ja markkinoinnin alalla sekä copywriterina.
Federico García Lorcan lentoasema
Federico García Lorcan lentoasema (myös Granada-Jaénin lentoasema; ) on lentoasema, joka sijaitsee Chauchinan kunnassa 17 kilometrin päässä Granadan kaupungista länteen. Sitä käytti hieman yli 900 000 matkustajaa vuonna 2017.
Leila Hietala-Hämäläinen
Leila Sinikka Hietala-Hämäläinen (ent. Hietala; s. 26. syyskuuta 1934 Pohjois-Pirkkala) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1965–1968 ja toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1973–1979 sekä Lahden taidekoulussa 1975–1979. Hämäläinen on toteuttanut eräitä julkisia taideteoksia sekä suunnitellut kolmisenkymmentä mitalia.
Badajozin lentoasema
Badajozin lentoasema on lentoasema, joka sijaitsee 13 kilometrin päässä Badajozin kaupungista itään. Sitä käytti hieman alle 50 000 matkustajaa vuonna 2017.
Lentoasema jakaa kiitotiensä ja lennonjohtotorninsa viereisen Talavera la Realin lentotukikohdan kanssa.
Monarca (1756)
Monarca oli Espanjan laivaston vuonna 1756 vesille laskettu 70-tykkinen linjalaiva.
Alus tilattiin Ferrolista ja laskettiin vesille vuonna 1756.
Espanjan ja Britannian välinen sota alkoi kesäkuussa 1779. Alus osallistui 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taisteluun, jossa se vallattiin. Alus rekisteröitiin ja nimettiin "HMS Monarcaksi" 20. huhtikuuta. Alus varustettiin Portsmouthissa 7. toukokuuta - 19. syyskuuta, mikä maksoi 15 338 puntaa 18 shillinkiä.
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa ensimmäisenä päällikkönään John Gell. Alus lähti 29. marraskuuta Hoodin mukana Länsi-Intiaan, mistä se lähti Itä-Intiaan 18. huhtikuuta 1781. Alus saapui määränpäähänsä 3. lokakuuta. Alus osallistui Sadrasin taisteluun 17. helmikuuta 1782, Providienin taisteluun 12. huhtikuuta, Negapatamin taisteluun 6. heinäkuuta, Trincomaleen taisteluun 3. syyskuuta ja Cuddaloren taisteluun 20. kesäkuuta 1783 ennen kuin se lähti kotimatkalle.
Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 1784. Alus tarkastettiin heinäkuussa 1791 Portsmouthissa, minkä jälkeen se myytiin 13. lokakuuta 1 061 punnalla.
Ulla-Maija Siikavire
Ulla-Maija Siikavire (o.s. Karjula, 21. syyskuuta 1945 Kurikka) on suomalainen näyttelijä ja ilmaisutaidon opettaja. Ahaa Teatterista näyttelijänuransa aloittanut Siikavire siirtyi vapaaksi taiteilijaksi 1981. Hän on työskennellyt lukuisissa Yle TV2:n komedia- ja draamasarjoissa aina 1970-luvun lopulta alkaen.
Ulla-Maija Siikavire syntyi toimitusjohtaja Pentti Karjulan ja sairaanhoitaja Ulla Karjulan perheeseen. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1969–1973 ja oli kiinnitettynä Ahaa Teatteriin 1973–1981.
Siikavireen näyttämötehtäviä ovat muun muassa Hanka-Manta ("Hölmöläiset"), Polja ("Pikkuporvarit") ja Ippolina ("Kaksitoista tuolia").
Tamperelaisen Yle TV2:n televisiotuotannot ovat olleet merkittävä osa Siikavireen taiteilijanuraa. Hän on näytellyt vuosikymmenten varrella muun muassa sarjoissa "Tankki täyteen" ja "Reinikainen" sekä "Pakanamaan kartta", "Elämän suola" ja "Korpelan kujanjuoksu". Lähiödraamassa "Kotirappu" Siikavire näytteli isohkon roolin Anneli Eskolana. Maalaisdraamassa "Lehmän vuosi" hän teki Kerttu Rintamäen roolin.
Syyskaudella 1990 ensiesityksensä saaneessa Maria Jotunin tekstiin perustuvassa viisiosaisessa televisiodraamassa "Huojuva talo" Siikavire näytteli Sannan roolin.
Zoo TV: Live from Sydney
Zoo TV: Live from Sydney on irlantilaisen rockyhtyeen U2:n vuonna 1994 julkaisema konserttielokuva. Elokuvan on ohjannut David Mallet, ja se on taltioitu 27. marraskuuta 1993 Sydneyn jalkapallostadionilla yhtyeen Zoo TV Tour -kiertueen konsertissa. "Zoo TV: Live from Sydney" julkaistiin alun perin 17. huhtikuuta 1994 VHS- ja Laserdisc-formaateissa, ja se myös esitettiin televisiossa ympäri maailmaa. Vuonna 2006 konsertti julkaistiin DVD-formaatissa digitaalisesti uudelleenmasteroituna.
Vuonna 1995 "Zoo TV: Live from Sydney" palkittiin parhaan musiikkielokuvan Grammy-palkinnolla.
Suomessa "Zoo TV: Live from Sydneyn" DVD-julkaisu nousi vuonna 2006 viikolla 39 virallisen musiikki-DVD-listan toiseksi.
Benevento Calcio
Benevento Calcio on italialainen jalkapalloseura Beneventosta, Campaniasta. Seura perustetiin alun perin vuonna 1929 ja uudelleen vuonna 2005. Kaudella 2018–2019 Benevento pelaa Serie B:ssa, jonne se putosi keväällä 2018 Serie A:sta.
Yttriumalumiinigranaatti
Yttriumalumiinigranaatti (YAG, YAlO, kirjoitetaan joskus "yttrium-alumiini-granaatti") on keinotekoinen silikaattimineraali, joka kuuluu granaattien ryhmään. Se sisältää harvinaista maametallia yttriumia, ja sitä käytetään lähinnä kiinteän olomuodon lasereiden optisena materiaalina. Pelkkä YAG, kuten myöskään muut granaatit tai safiiri, ei puhtaana toimi laseroivana väliaineena, vaan siihen pitää doupata sopivien muiden aineiden ioneja. Yleisimmät douppausaineet ovat lantanoidit neodyymi (Nd:YAG) ja erbium (Er:YAG). Ceriumilla doupattua Ce:YAG-materiaalia on käytetty myös fosforina kuvaputkissa ja valkoisissa valodiodeissa.
YAG-materiaaleja on myös käytetty koruteollisuudessa timanttien korvikkeena, mutta tämä on vähentynyt lähes olemattomiin zirkoniumdioksidista tehtyjen korukivien myötä.
Neodyymillä doupattu Nd:YAG on yleisin ja tärkein YAG-tyyppi käytännön sovellutuksissa.
Erbiumilla doupattu YAG on myös paljolti käytetty. Sen aallonpituus on 2 940 nm.
Ytterbiumilla doupattu YAG on tärkeä 1μm-alueen laser, jonka pumppaamiseen käytetään yleensä 941 nm:n InGaAs-laserdiodia.
Tuliumilla doupattu YAG toimii 2 010 nm aallonpituudella. Tm-ioni absorboi 785 nm fotoneja, mitä voidaan hyödyntää pumppaamalla Tm:YAG-kidettä tämän alueen laserdiodilla. Diodipumpatulla rakenteella saavutetaan jopa yli 100 W tehoja. Tm:YAG-lasereita käytetään lääketieteessä, meteorologiassa, sotilaallisissa sovelluksissa ja Lidar-keilauksessa. Tuliumlasereiden aallonpituus tekee niistä erityisen soveltuvia kudosten leikkaamiseen lääketieteellisissä sovellutuksissa. Niitä käytetään varsinkin vettä sisältävien pehmytkudosten operoimiseen.
Holmiumia käyttävää Ho:YAG-laseria on käytetty pehmytkudosten leikkauksissa. Halvempi Tm:YAG on syrjäyttämässä sitä, mutta Ho:YAG on edelleen käytössä tietyissä kirurgisissa operaatioissa kuten eturauhasen hyperplasian hoidossa. Ho:YAG-lasereita käytetään edelleen, koska niiden aallonpituus 2 100 nm osuu tuliumlasereiden alueen ylärajalle, missä Tm:YAG ei tuota tarpeeksi tehoa.
Holmiumia, kromia ja tuliumia käyttävä YAG on tehokas laseroinnin väliaine, jolla on monia käyttökohteita meteorologiassa, sotilastekniikassa ja lääketieteessä. Sen aallonpituus on 2 080 nm.
Pelkästään kromia (Cr-ioneja) käyttävä YAG.
Dysprosiumilla doupattu YAG on aine jonka fluoresenssi muuttuu lämpötilan mukaan, ja jota voidaan tästä syystä käyttää lämpötilan mittaamiseen.
Samariumilla doupattu YAG on samankaltainen kuin Dy:YAG.
Terbiumilla doupattu YAG emittoi kelta-vihreää valoa 544 nm aallonpituudella. Käytetty kuvaputkissa.
Ceriumilla seostettu YAG-materiaalia käytettiin ensimmäisissä valkoisissa LEDeissä, mistä niiden kehittäjä Shūji Nakamura sai vuoden 2006 Millennium-teknologiapalkinnon ja 2014 Nobelin fysiikanpalkinnon.
Anja Bargum
Anja Viveca Helene Bargum (8. marraskuuta 1970 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt ruotsinkielisessä improvisaatioteatteri Stjärnfallissa vuodesta 1997.
Anja Bargum syntyi kirjailija Johan Bargumin ja näyttelijä Anita Bergerin perheeseen. Hänen isoäitinsä oli kirjailija Viveca Hollmerus. Bargum opiskeli näyttämötaiteita Uppsalassa vuosina 1991–1994.
Bargum on näytellyt improvisaatioteatteri Stjärnfallin ohella muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja Unga Teaternissa. Hänen näyttämötehtäviään ovat muun muassa Marlène (ranskalaisen Francis Veberin näytelmä "Joka toiselle kuoppaa kaivaa"), Lucky ("I väntan på Godot") ja Martha ("Den hemliga trädgården"). Vuonna 2015 Bargum näytteli Svenska Teaternin tuotannossa "Den älskande" Jean Sibeliuksen isosiskoa Lindaa.
Teatteriuransa ohella Bargum on näytellyt yhdessä elokuvassa ja muutamassa televisiotuotannossa. Yle TV2:n epookkidraamassa "Hovimäki" hän näytteli aatelisneito Sofia Ingbergiä nuorena.
Anja Bargumin puoliso on näyttelijä Niklas Häggblom (s. 1965).
One More Light (kappale)
One More Light on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Linkin Parkin kappale, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2017. Kappale on esillä heidän seitsemännellä studioalbumillaan "One More Light". Kappaleeseen tehty virallinen musiikkivideo julkaistiin 19. syyskuuta 2017.
Digitaalinen single – remix
Rotimo (Vieremä)
Rotimo on Pohjois-Savossa Vieremällä Nissilän kylässä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 860 hehtaaria eli 8,6 neliökilometriä. Se on 5,1 kilometriä pitkä ja 2,7 kilometriä leveä. Järvi on muodostunut Kumpulanharjun taakse ja sen laskujoki on murtautunut harjun läpi lounaaseen päin. Harju kuuluu Iso-Iiltä alkavaan harjujaksoon, joka katoaa Pyhännällä savipeltojen maapeitteisiin. Sen järvenselkä on avoin ja se on koko järven kokoinen. Järven rannat ovat alavaa maata.
Järvessä on laskettu olevan 7 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 3 hehtaaria, mikä on noin 0,3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi Rämeenniemi on yli hehtaarin suuruinen ja loput kuusi saarta ovat yli aarin kokoisia. Muita saaria ovat Voisaari, Suomensaari, Selkäsaari ja Lokkisaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 26 miljoonaa kuutiometriä eli 0,026 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 12,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Selkäsaarelta yli 500 metriä etelään.
Järven rantaviivan pituus on 20 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 2 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jota rikkoo järven lounaspuolella peltopalstat. Asutus on haja-asutusta, josta vain muutama kiinteistö sijaitsee rannan tuntumassa. Rannoille on rakennettu noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Järven kaakkoispäässä sijaitsee Nissilän kylä, jonka läpi kulkee harjua seuraava yhdystie 8770. Tieltä haarautuu kummallekin puolelle järveä tiet, joista ranta-asutukselle tulee tiet.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Iisalmen reitin valuma-alueen (04.5) Salahminjärven valuma-alueella (04.54), jonka Rotimojoen alueeseen (04.546) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,3 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Rahajoen valuma-alueelta (04.548), jonka laskujoki Rahajoki tulee Rahajärvestä (201 ha), ja Petäjäjoen valuma-alueelta (04.547), joka laskee Petäjäjärvestä (25 ha) Petäjäjokea myöten myös järven pohjoisosiin. Rotimojoen alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Hällämö (88 ha), Koiralampi, Kotilampi ja Mustalampi (2 ha), jotka laskevat järven luusuan viereen samaa laskuojaa myöten, sekä Hirvilampi (1 ha), joka sijaitsee järven itäpuolella sijaitsevalla Hirvisuolla.
Järven laskujoki Rotimonjoki laskee 8,5 kilometrin päässä Salahminjärveen (520 ha), jonka vedenpinta on 45 metriä alempana. Jokeen yhtyy oikealta Luvejoki, joka virtaa siihen pohjois-luoteesta.
Castelo de São Jorge
Castelo de São Jorge (Pyhän Yrjänän linna) on keskiaikainen linna Alfaman kaupunginosassa Lissabonissa. Paikalla on ollut linnoitus ja roomalaisaikana, mutta vanhin osa nykyisestä linnasta on rakennettu 900-luvulla, kun alue oli maurien miehittämä. Vuonna 1147 ristiretkeläiset valtasivat sen neljän kuukauden piirityksen jälkeen. Linnan uusi isäntä Alfonso I laajensi rakennusta huomattavasti.
Lissabonin maanjäristys 1755 raunioitti linnaa, jota on sittemmin entistetty. Nykyisin alue on viihtyisä vierailukohde laajan puutarhansa ansiosta. Linnan vaiheita esitellään historianäyttelyssä, mutta suuri osa vierailijoista tulee katsomaan muurilta avautuvia näkymiä kaupunkiin ja joelle.
USS Gambier Bay (CVE-73)
USS Gambier Bay (runkonumerot AVG-73, ACV-73 ja CVE-73) oli Yhdysvaltain laivaston Casablanca-luokan saattuetukialus, joka upposi raskaan japanilaisen laivatykistön osumista Samarin saaren taistelussa 25. lokakuuta 1944.
Alus tilattiin Kaiser Shipbuilding Companyltä Vancouverista Washingtonista. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1943 kumminaan rouva H. C. Zitsewitz ja otettiin palvelukseen 28. joulukuuta Astoriassa Oregonissa ensimmäisenä päällikkönään Hugh H. Goodwin.
San Diegossa suoritettujen vastaanottokokeiden jälkeen alus lähti 7. helmikuuta 1944 Pearl Harboriin mukanaan 400 sotilasta. Alus jatkoi matkaansa Marshalleille, missä se lennätti 84 lentokonetta täydennyksenä "USS Enterpriselle". Tehtävänsä suoritettuaan alus palasi Pearl Harborin kautta San Diegoon, missä se kuljetti lentkoneita korjattavaksi sekä kouluttaen lentohenkilöstöä Etelä-Kalifornian rannikolla. Alus lähti 1. toukokuuta liittyäkseen kontra-amiraali H. B. Salladan tukiryhmään (TG52.11), joka oli Marshalleilla valmistautumassa Mariaanien maihinnousuun.
Aluksen lentokoneet tukivat 15. kesäkuuta Saipanille maihinnousevia merijalkaväen sotilaita tuhoten tykistöasemia, joukkojenkeskityksiä, panssarivaunuja ja ajoneuvoja.
"USS Sheermann" pyrki tuloksetta suojaamaan "Gambier Bayta" keisarillisen Japanin laivaston laivastolta. Raskaiden tykkien tuli pysäytti palavan saattuetukialuksen ja kolme risteilijää lähestyi sitä. Pahoin vaurioitunut alus kaatui upoten 25. lokakuuta 1944 kello 09.07. Pääosa aluksella olleista 800 hengestä pelastettiin Leytenlahdelta saapuneisiin maihinnousualuksiin.
GP3 Belgian Grand Prix 2012
GP3 Belgian Grand Prix 2012 oli GP3-kauden 2012 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 1.–2. syyskuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n moottoriradalla Belgiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Belgian GP:n ohessa.
GP3 Italian Grand Prix 2012
GP3 Italian Grand Prix 2012 oli GP3-kauden 2012 kahdeksas ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 8.–9. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.