hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rintamaelämää (kirja)
Rintamaelämää Valokuvia sieltä jostakin 1939–1944 on vuonna 1979 julkaistu Unio Hiitosen teos hänen ottamistaan rintamavalokuvista.
Teos ilmestyi vuonna 1979 Tammen kustantamana, perustuen Unio Hiitosen sota-aikana ottamien valokuvien näyttelyyn "Rintamaelämän arkipäivää", joka pidettiin saman vuoden alussa Suomen valokuvataiteen museossa. Hiitonen valokuvasi Zeiss Ikonta -kamerallaan talvisodassa, jatkosodassa ja Lapin sodassa kaikkiaan 1 168 otosta. Luvan valokuvaamiseen hän sai kuitenkin vasta vuoden 1943 alusta 18. divisioonan esikunnasta. Teokseen hän valitsi valokuvia, joissa on "rintamamiesten päivittäinen arkinen elämä ilman sodan inhimillisesti järkyttävien kauheuksien korostamista".
Kirjassa on Unio Hiitosen esipuhe lukijalle, valokuvat on ryhmitelty talvi- (ss. 7-16), jatko- (ss. 17-138) ja Lapin sodan (ss. 139-159) kuviin, nimiöaukeamalla on lisäksi yksi kuva. Kuviin on liitetty teksti, jossa todetaan kuvan ottamisaika ja -paikka, samoin kuin saatetaan mainita henkilöitä nimiltä ja yksityiskohtia aseista, varusteista ja kuvaan liittyvästä toiminnasta, kuten esimerkiksi tykeistä, joilla Hiitosen patteri ampui talvisodan viimeiset laukaukset 13. maaliskuuta 1940 kello 10.58, kaksi minuuttia ennen aselevon alkamista. Kaikki teoksen kuvat ovat mustavalkoisia.
Ensimmäinen talvisodan kuva on Unio Hiitosesta itsestään, vielä Helsingissä 8. joulukuuta 1939. Talvisodasta teoksessa on yhteensä vain 15 kuvaa, viimeinen niistä on kotiutuksesta Utissa 14. heinäkuuta 1940.
Suurin osa valokuvista on jatkosodan ajalta, niitä on lähes kaksi ja puolisataa. Ensimmäinen kuva on Joutsenon Suokumaalta 23. heinäkuuta 1941 ja viimeinen "jatkosodan viimeiseksi muistokuvaksi" merkitty Koirinojalta 4. syyskuuta 1944. Valokuvia teoksessa on paitsi rintamamiehistä tavallisissa toimissaan ja pontikan keitossakin, myös muun muassa sotavangeista, desanteista, lotista, evakoista ja tunnetuista paikoista kuten Ilja Repinin huvilasta ja hautapaikasta Kuokkalassa. Kotirintaman kuvia jatkosodan ajalta teoksessa ei ole juuri lainkaan ja vain muutamassa kuvassa kuten Mäkriällä kesällä 1943 (ss. 85-87) ja keväällä 1944 (ss. 112-113) sekä Vitelessä kesäkuussa 1944 (s. 133) on esillä siviiliväestöä. Myöskään suomalaisten järjestämän siviilihallinnon kuvia ei juuri ole, poikkeuksena Aunuslinnassa itsenäisyyspäivänä 1943 otettu valokuva (s. 106). Unio Hiitonen esiintyy sen sijaan itse varsin monessa kuvassa.
Lapin sodasta tai "Lapin saksalaissodasta", kuten Hiitonen sitä nimittää, teoksessa on 41 kuvaa. Ensimmäinen kuva on otettu heti 5. syyskuuta 1944 Välimäellä ja viimeinen taas Helsingissä 12. marraskuuta 1944 "läksiäiskorvikkeella erojaistunnelmissa ravintola Fenniassa". Limingassa, Oulussa, Kiimingissä, Haukiputaalla, Iissä ja Simossa otetut valokuvat edeltävät varsinaisten taistelujen aikana Kemissä, Torniossa ja Tervolassa otettuja kuvia.
Anna-Riikka Carlson
Anna-Riikka Carlson (s. 1974 Masku) on suomalainen kirjankustantaja. Hän työskentelee WSOY:n kotimaisen kaunokirjallisuuden kustantajana.
Carlson perusti Avain-kustantamon ja toimi sen kustannuspäällikkönä 2003–2012. Vuonna 2010 hän myi Avaimen BTJ Finlandille. Carlson aloitti WSOY:n kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannuspäällikkönä 2012.
Carlson on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Turun yliopiston humanistinen tiedekunta valitsi Carlsonin perustaman Avain-kustantamon vuoden 2009 humanistiteoksi.
Carlsonin veli on tennispelaaja Jarkko Nieminen.
Irving C. Rosse
Irving Collins Rosse (2. lokakuuta 1842 East New Market, Maryland, Yhdysvallat – 3. toukokuuta 1901 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalaisen Georgetownin yliopiston hermotautien professori.
Rosse opiskeli West Pointin sotilasakatemiassa mutta siirtyi sotilasuralta lääketieteeseen. Tohtorin arvon hän sai väiteltyään 1866 Marylandin yliopistosta. Hän opiskeli myös Euroopassa: Lontoossa, Berliinissä ja Pariisissa. Melko pian hän meni armeijan palvelukseen lääkäriksi ja työskenteli eri puolilla Yhdysvaltoja lännessä ja etelässä. Sittemmin hän toimi Georgetownin yliopiston hermotautien professorina.
Rosse oli aktiivinen paitsi yhteiskunnallisissa ja oman alansa järjestöissä myös kirjoittajana. Hänen laaja kirjallinen tuotantonsa oli aikanaan merkittävä sekä muodoltaan että sisällöltään. Hän otti hyvin voimakkaasti ja jyrkästi kantaa erilaisiin asioihin. Esitelmässään "Perversion of the Genesic [procreative] Instinct" Medical Society of Virginian tilaisuudessa vuonna 1892 hän käsitteli homoseksuaalisuutta kuvailemalla varoittavasti, mitä vahinkoa rehottavat ”seksuaalirikokset”, lähinnä homoseksuaalisuus, aiheuttavat.
Rosse kuului maineikkaan "USRC Thomas Corwin" -aluksen miehistöön, joka lähti 1881 etsimään haaksirikkoutunutta "Jeannettea". Matkan aikana hän astui luoksepääsemättömänä pidetylle Geraldinsaarelle, ja aikoinaan hänen on sanottu olleen ensimmäinen ihminen, joka astui Wrangelinsaarelle. Todellisuudessa ensimmäinen kävijä oli ollut saksalainen valaanpyytäjä Eduard Dallmann vuonna 1866. Ansioistaan Rosse kutsuttiin Royal Geographical Society of Englandin jäseneksi. Kotimaahan palattuaan hän kirjoitti hänelle mainetta tuoneen kirjan "The First Landing on Wrangle Island" ja oli yhtenä tekijänä teoksessa "The Cruise of the Corwin".
Lapsena heikko ja sairaalloinen Rosse ryhtyi myöhemmin tietoisesti harjoittamaan itseään parantaakseen kuntoaan, ja hänestä tuli aikaa myöten tunnettu urheilija. Hän harrasti piirtämistä ja teki jo kouluaikana pilakuvia, joista hän sai toruja. Hän ei pitänyt eläimistä eikä lapsista. Hän rakasti kirjallisuutta mutta ei kerännyt itselleen kirjoja vaan sanoi, että ne ovat hänellä päässä. Rosse avioitui 47-vuotiaana Florence Jamesin kanssa. Hän kuoli ruumismyrkyn aiheuttamaan myrkytykseen New Yorkissa.
Paola Barbara
Paola Barbara (oikealta nimeltään "Paola Proto", 22. heinäkuuta 1912 Rooma – 2. lokakuuta 1989 Anguillara Sabazia) oli italialainen näyttelijä.
Barbaran ensimmäinen pieni rooli oli Giovacchino Forzanon elokuvassa "Campo di maggio" (1935). Varsinaisesti hänen uransa alkoi hänen itsensä rahoittamasta elokuvasta "Amazzoni bianche" (1936), jonka ohjasi Gennaro Righelli. 1930-luvun lopulla Barbara oli yksi Italian suosituimmista elokuvanäyttelijöistä. Hänen parhaana näyttelijänsuorituksenaan pidetään Amleto Palermin ohjaamaa melodraamaa "La peccatrice" (1940).
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Barbara muutti miehensä, elokuvaohjaaja Primo Zeglion kanssa Espanjaan, jossa hän näytteli useissa elokuvissa. Hän palasi Italiaan pysyvästi vuonna 1949. Barbara esitti sivuosia monissa viihde-elokuvissa ja käytti 1960-luvulla miehensä ohjaamissa spagettiwesterneissä taiteilijanimeä "Pauline Baards". Hän työskenteli myös teatterissa ja televisiossa.
Levantin valloituksen rintama
Levantin valloituksen rintama (Jabhat Fateh al-Sham, جبهة فتح الشام‎‎) on jihadistijärjestö, joka aiemmin tunnettiin nimellä 
"al Nusran rintama".
Jabhat Fateh al-Sham taistelee Syyrian hallitusta vastaan, koska haluaa luoda maahan islamilaisen valtion. Järjestö koostuu monesta alaryhmästä. Siihen kuuluu noin 15000 taistelijaa.
Järjestö aloitti vuonna 2012 Jabhat al Nusran nimellä ja menestyi tuolloin
taistelukentällä paremmin kuin muut kapinallisryhmät. Järjestö liittyi vuonna 2015 "Syyrian valloituksen armeijaan". Järjestö erosi al-Qaidasta jolloin siitä tuli nykyinen Jabhat Fateh al-Sham.
Järjestö on Isisin vihollinen.
IAET-kassa
IAET-kassa on eräs Suomen suurimpia palkansaajien työttömyyskassoja. Vuoden 2015 lopussa tähän akavalaiseen työttömyyskassaan kuului yli 196 000 jäsentä.
Finanssivalvonnan vahvistama IAET-kassan vuosijäsenmaksu vuodelle 2017 on 105 euroa. Työttömyyskassan suorajäsenet maksamat tämän maksun työttömyyskassalle. Useat IAET-kassan jäsenistä maksavat sen sijaan korkeamman ammattiliittonsa jäsenmaksun, jonka osaksi työttömyyskassan maksu sisältyy.
Jäsenjärjestöjen jäsenet maksavat IAET-kassan vuosimaksun osana ammattiliittonsa jäsenmaksua. IAET-kassan jäsenjärjestöjä ovat:
Tuomas Kesälä
Tuomas ”Tumppu” Kesälä (s. 1972) on suomalainen pianisti, kapellimestari, säveltäjä ja sovittaja. Hän on toiminut muusikkona monissa televisio-ohjelmissa, pisimpään MTV3:n musiikkiohjelmassa "BumtsiBum!" vuosina 2002–2005.
Kesälä valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta vuonna 2008. Hän on 1990-luvulta lähtien toiminut muusikkona tai kapellimestarina monenlaisissa kevyen musiikin, taidemusiikin ja lastenmusiikin hankkeissa muun muassa seuraavien artistien kanssa: Eija Ahvo, Susanna Haavisto, Eeva-Leena Pokela, Satu Sopanen, Mari Kätkä, Huvitutti-orkesteri, Jean S., Heidi Herala, A. Aallon Rytmiorkesteri, Gebardi, Milana Misic, Riku Niemi Orchestra, Turun kaupunginorkesteri, Arja Koriseva, Siina Hirvonen, Pepe Willberg, Hannu Lehtonen, Pentti Hietanen ja Amadeus Lundberg.
Tuomas Kesälä on toiminut yhtyeenjohtajana tai kapellimestarina useissa teattereissa. Näitä ovat Lilla Teatern, Teatteri Avoimet Ovet, Unga Teatern, Svenska Teatern, Teatteri Pieni Suomi, Helsingin Kaupunginteatteri ja Suomen Kansallisteatteri.
Televisiomuusikon työt Kesälä aloitti kapellimestarina Lasten laulukaupunki -festivaaleilla Salossa vuosina 1995–2000. Hän oli myös kapellimestarina "Iskelmäprinssi"-sarjassa 1998, muusikkona "Koivula ja tähdet" -sarjassa 2000. Tuomas Kesälä on toiminut kapellimestarina myö Ikaalisissa Kultainen Harmonikka- ja Primus Ikaalinen -finaaleissa 2013–2014.
Vuodesta 1999 lähtien Kesälä on toiminut pianonsoiton vapaan säestyksen tuntiopettajana Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolla. Hän on myös säveltänyt ja sovittanut materiaalia "Musiikin aika 1–6" -oppikirjasarjaan (1998).
Scott Tolzien
Scott Jeffery Tolzien (s. 4. syyskuuta 1987 Rolling Meadows, Illinois) on amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Hän pelaa NFL:ssä Indianapolis Coltsissa.
Hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa yliopistotasolla Wisconsin Badgersissa. Hän liittyi San Diego Chargersiin varaamattomana vapaana pelaajana vuonna 2011. Hän on myös pelannut San Francisco 49ersissa ja Green Bay Packersissa.
Maria Solheim
Maria Solheim (s. 19. tammikuuta 1982 Alsvåg, Øksnes, Vesterålen) on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Kiertävä muusikko löysi Solheimin pienestä kalastajakylästä hänen ollessaan 15-vuotias. Solheim on julkaissut viisi sooloalbumia.
Solheim allekirjoitti ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 1999 Kirkelig Kulturverksted -levytysyhtiön kanssa ollessaan vain 17-vuotias. Ensimmäinen albumi julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin. Solheim tekee säännöllisesti kiertueita Norjassa ja Saksassa. Hänen musiikkiaan on ollut myös esillä "BECK"-mangasarjan pohjalta tehdyssä anime-elokuvassa.
Vuonna 2006 Solheim päätti vetäytyä hetkeksi julkisuudesta keskittyäkseen avioitumiseensa ja tyttäreensä. Vuonna 2009 hänen kappaleensa "Rom for alle" sai Hans Erik Dyvik Husbyn kanssa jaetun ensimmäisen sijan VG-listalla. Jos mukaan lasketaan myös vuoden 2009 joululista, kappale pysyi ensimmäisellä sijalla yhteensä kolme viikkoa.
22. heinäkuuta 2011 tapahtuneen Oslon pommi-iskun ja Utøyan verilöylyn jäkeen Solheim esitti Oslossa järjestetyssä Utøyan muistotilaisuudessa kappaleet "Mitt lille land" ja "Barn av regnbuen".
Solheim julkaisi vuonna 2012 viidennen sooloalbuminsa "In The Deep."
Matti Lukkarila
Matti Juhani Lukkarila (s. 12. tammikuuta 1955 Utajärvi) on suomalainen elokuvatutkija. Hän on toiminut vuodesta 1993 Kansallisen audiovisuaalisen instituutin ja sen edeltäjän Suomen elokuva-arkiston johtajana.
Matti Lukkarila syntyi vaihdemies Heikki Lukkarilan ja Martta Isoahon perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on Liisa Sinikka Härmä. Lukkarila varttui Oulussa ja innostui elokuvista jo koulupoikana. Vuonna 1974 ylioppilaaksi tullut Lukkarila opiskeli Oulun yliopistossa ja vuodesta 1985 Länsi-Berliiniissä ja eteni tohtoritutkintoon asti. Oulun yliopistossa 1991 tarkastetun väitöskirjan aiheena olivat unkarilaisen Béla Balázsin elokuvateoriat. 1990-luvun alussa Lukkarila toimi vierailevana tutkijana Wisconsinin yliopiston elokuvatutkimusyksikössä Wisconsin Center for Film and Theater Research.
Kuusimäen koulu
Kuusimäen koulu on Lappeenrannan Kourulassa sijaitseva noin 110 oppilaan ja 11 opettajan alakoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1973 Sunisenkadulla sijaitsessa puisessa koulurakennuksessa, joka suljettiin sisäilmaongelmien takia helmikuussa 2011. Koulu suljetaan Lappeenrannan länsialueen kouluverkkouudistuksen myötä ensimmäistä ja toista luokkaa lukuun ottamatta. Kuusimäen koulu on yksi Sammonlahden palvelualueen viidestä alakoulusta. Alueen yläkoulu on Sammonlahden koulu.
Kun Sunisenkadun alataloksi kutsutussa rakennuksessa ilmeni homeongelma ja se päätettiin sulkea helmikuussa 2011, koulussa toimineet luokat 1–3 sekä iltapäiväkerho siirrettiin Helsingintien toisella puolella sijaitsevaan ylätaloksi kutsuttuun Katajakadun rakennukseen. Tilanpuutteen vuoksi läheisistä seurakunnan tiloista vuokrattiin kaksi opetustilaa. Kuusimäen koulussa toimineet maahanmuuttajien valmistavat luokat ja muut erityisluokat siirtyivät Lappeen kouluun sen valmistuttua 2012, jolloin Kuusimäen koulun oppilasmäärä väheni ja kaikki oppilaat mahtuivat Katajakadun rakennukseen.
Lappeenrannan kaupunginvaltuusto päätti maanantaina 28. marraskuuta 2016 pitämässään kokouksessa sulkea Kuusimäen koulun ensimmäistä ja toista luokkaa lukuun ottamatta. Kuusimäen koulun oppilaat siirtyvät Sammonlahden kouluun, joka laajenee Lappeenrannan länsialueen kouluverkkouudistuksen myötä tuhannen oppilaan kouluksi.
Katajakadun ylätaloksi kutsuttu rakennus on punaruskeaa tiiltä. Ylätalon peruskorjaus maksaisi 3,8 miljoonaa. Sen lähellä on Kourulan palloiluhalli, hiekkakenttä ja tenniskenttä, jota käytetään talvella ulkojääkiekkokenttänä.
Kuusimäen koulun ensimmäinen rakennus rakennettiin Sunisenkadulle 1973 alun perin väliaikaiseksi. Sunisenkadun alataloksi kutsuttu rakennus oli tasakattoinen vaaleansininen puukoulu. Ylätaloksi kutsutun toisen rakennuksen valmistuttua alatalossa toimivat luokat 1–3 sekä iltäpäiväkerho. Alatalossa ilmeni tammikuussa 2011 tehdyssä sisäilmaselvityksessä sisäilmaongelmia, Koulunkäynti alatalossa loppui helmikuussa 2011. joita ei Tilakeskuksen selvityksen mukaan kannattanut peruskorjata. Alatalo paloi osittain 7. helmikuuta 2014, jonka jälkeen se purettiin. Koulun paikalle alettiin rakentaa kaksi kerrostaloa.
Purkupäätöksen saanut Kuusimäen koulun Sunisenkadun rakennus syttyi 7. helmikuuta 2014 tuleen. Kaksi 15-vuotiasta poikaa olivat polttaneet koulun sisällä paperia. Rakennus oli osittain lukitsematon, joten siellä oli käynyt ennenkin. Pelastuslaitos sai palosta hälytyksen 15.36. Sammutustöitä haittasi vesipostiverkoston puuttuminen alueelta. Sammutusvettä jouduttiinkin kuljettamaan paikalle säiliöautoilla. Alatalon viereissä kaksi Sunisenkadun puolella kasvanutta mäntyä syttyi tuleen. Pelastystyöt kestivät pitkälle iltaan ja rakennuksen rauniot savusivat vielä seuraavana päivänä. Paloiltana koulun arvioitiin tuhoutuvan palossa kokonaan, mutta osa siitä jäi pystyyn. Poliisi tutki paloa törkeänä tuhotyönä. Palon sytyttävät eivät joutuneet ikänsä takia rikosvastuuseen, mutta kiinteistön omistaja vaati heiltä yli 30 000 euron vahingonkorvauksia.
New Morning
New Morning on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin 11. studioalbumi. Se julkaistiin 19. lokakuuta 1970.
"New Morning" julkaistiin vain neljä kuukautta kriitikoiden mielipiteitä jakaneen "Self Portrait" -albumin jälkeen. Lyhyempi "New Morning" sai paljon lämpimämmän vastaanoton niin faneilta kuin kriitikoiltakin. Dylanin tuttu nasaalinen ääni teki albumilla paluun. Vaikka hänellä oli hieman nasaalinen sävy äänessään ”Alberta #1” -kappaleessa "Self Potraitilla", "New Morning" oli ensimmäinen kokonainen albumi Dylanin tutulla äänellä sitten "John Wesley Hardingin" vuonna 1967; Dylan oli käyttänyt country-tyyppistä sävyä äänessään sen julkaisusta lähtien. Jälkeenpäin ajateltuna albumia pidetään yhtenä Dylanin vähäsuosioisista julkaisuista, etenkin vuonna 1975 julkaistun "Blood of the Tracksin" jälkeen, jota usein pidetään hänen tosiasiallisena pinnallepaluuna.
Albumi saavutti seitsemännen listasijoituksen Yhdysvalloissa myyden nopeasti kultaa sekä oli Dylanin kuudes ja viimeinen ensimmäisen sijan saavuttanut albumi Yhdistyneessä kuningaskunnassa aina vuonna 2009 julkaistuun "Together Through Life" -albumiin asti. Albumin menestynein kappale myyntimääriä katsoessa on todennäköisesti ”If Not for You”, jonka myös George Harrison nauhoitti. Harrison oli soittanut kitaraa eräällä kappaleen versiolla, jota ei kuitenkaan julkaistu kuin vasta vuonna 1991 albumilla "Bootleg Series Volume 2". Se oli myös kansainvälinen menestys Olivia Newton-Johnille vuonna 1971. Myös Bryan Ferry sisällytti kappaleen "Dylanesque"-albumilleen.
Kriitikot olivat nopeita kehuessaan "New Morningia" sen julkaisun alla. Ralph Gleasonin "Rolling Stone" -lehdelle tekemä arvostelu kuvasi vallinneita tunteita julistaen: "WE’VE GOT DYLAN BACK AGAIN." ("Olemme saaneet Dylanin takaisin.") Vain muutamat kriitikot sijoittivat albumin Dylanin 1960-luvun mestariteosten rinnalle, mutta sitä pidettiin merkittävänä parannuksena edeltäjäänsä nähden. Sillä "Self Potraitin" julkaisusta oli kulunut vain neljä kuukautta, monet kriitikot eivät voineet vastustaa albumien vertailua keskenään. "Mikäli mietitte, kuinka ehdoton omakuva oli, täältä saapuu sen peilikuva neljä kuukautta myöhemmin", Robert Christgau kirjoitti, ennen kuin antoi albumille arvosanaksi A-.
Kun "New Morning" lähestyi valmistumistaan, Dylan ja hänen managerinsa, Albert Grossman, purkivat liikesuhteensa 17. kesäkuuta 1970. Grossman säilytti tiettyjä oikeuksia aikaisemmista sopimuksista, mukaan lukien rojaltit hänen hallinnan alla tehdyistä teoksista, mutta heidän julkaisuyhtiönsä, Big Sky Music, tultiin korvaamaan Ram’s Horn Musicilla ennen vuoden 1971 loppua, mikä merkitsi kaiken yhteisomistuksen loppumista julkaisun saralla. Dylan tuli saamaan täyden hallinnan omasta urastaan ja musiikinjulkaisustaan. Toinen kiivas sopimusneuvottelu odotti vuonna 1972 CBS:n kanssa. Dylanin uran hiljaisin aikakausi kesti kyseisten neuvottelujen loppumiseen asti.
Sininen Risti (järjestö)
Sininen Risti on vuonna 2015 perustettu rekisteröity yhdistys, jonka tavoitteena on järjestää apua vähävaraisille Suomen kansalaisille. Yhdistys väittää olevansa poliittisesti sitoutumaton. Sinisen Ristin iskulause kuuluu: Avaimena parempaan arkeen. Yhdistys sai perustamisvaiheessa vain hieman näkyvyyttä, senkin paikallislehdistä.
Sininen Risti perustettiin apua tarvitsevia Suomen kansalaisia varten tarjoamaan matalan kynnyksen avun pyytämisen. Yhdistys rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla ja lahjoituksilla. Lahjoitukset saadaan yksityishenkilöiltä, yhteisöiltä ja yrityksiltä. Kaikilta Sinisen Ristin toiminnassa mukana olevilta vaaditaan vaitiololupaus.
Sinisen Ristin hallituksen puheenjohtajana vuonna 2016 toimi Markus Jukarainen. Hallituksen lisäksi yhdistyksellä on ryhmä aluevastaavia, joiden vastuulla on eri maantieteelliset alueet ja paikallinen jäsenhankinta.
Stefan Jarl
Stefan Jarl (18. maaliskuuta 1941 Skara, Länsi-Götanmaa) on ruotsalainen elokuvantekijä ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti dokumentaristina.
Jarl tunnetaan provosoivista yhteiskunnallisista elokuvistaan, jotka ovat herättäneet keskustelua myös elokuvantekijän roolista ja dokumenttielokuvaa tehtäessä sallituista menetelmistä. Hänen elokuviaan on palkittu ympäri maailmaa ja Euroopan elokuva-akatemia on palkinnut hänet Felix-palkinnolla elämäntyöstään.
Stefan Jarl suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon estetiikassa ja opiskeli sitten Svenska Filminstitutetin elokuvakoulussa 1965–1967. Jo vuosia aiemmin hän toimi Arne Sucksdorffin apulaisohjaajana muun muassa elokuvassa "Metsien hurjat" (1961). Sucksdorffin myötävaikutuksella Jarl kiinnostui luonnon ja ihmisen vuorovaikutuksesta, joka on teemana hänen elokuvissaan "Luonto kostaa" (1983), "Uhka" (1987) ja "Minä olen soturisi" (1997). Uransa alussa Jarl tuli tunnetuksi kolmesta ruotsalaisia nuoria ja sittemmin syrjäytyneitä aikuisia seuraavasta dokumenttielokuvastaan: dokumentista "Dom kallar oss mods" (1968), "Huumeinen elämä" (1979) ja "Kapinallisten perintö" (1993).
Ampumahiihdon maailmancup 2017–2018
Ampumahiihdon maailmancup 2017–2018 alkoi 26. marraskuuta 2017 Ruotsin Östersundissa ja päättyi 25. maaliskuuta 2018 Venäjän Tjumenissa. Martin Fourcade voitti miesten kokonaiskilpailun jo ennätyksellisen seitsemännen kerran peräkkäin. Ensimmäistä kertaa tosin Fourcaden voitto ratkesi vasta aivan kauden loppupuolella, sillä Johannes Thingnes Bø haastoi Fourcadea koko kauden. Kautta leimasikin miesten puolella kaksinkamppailu Fourcaden ja Bøn välillä. Naisten kokonaiskilpailun voitti jo urallaan kolmannen kerran Kaisa Mäkäräinen. Kilpailu oli äärimmäisen tiukka ja ratkesi vasta viimeisessä kilpailussa. Anastasija Kuzmina johti kokonaiscupia vielä muutamalla pisteellä ennen viimeistä osakilpailua.
Edellisellä kaudella Tjumenin osakilpailu viikonloppu siirrettiin Kontiolahdelle usean ampumahiihtoliiton ja suurien ampumahiihtotähtien, kuten Martin Fourcaden ja Emil Hegle Svendsenin, ilmoitettua boikotoivansa Venäjän kilpailuja dopingskandaalin vuoksi, mikäli sellaiset olisi järjestetty. Tällä kaudella kilpailut järjestettiin Tjumenissa. Tšekin, Kanadan ja Ukrainan lajiliitot sekä jotkin yksittäiset urheilijat, kuten olympiavoittaja Sebastian Samuelsson päättivät boikotoida kilpailuja vedoten puutteellisen dopingtestaukseen.
Huhtikuussa 2018 Itävallan ja Norjan poliisi tekivät yhteistyönä ratsian, jossa selvitettiin kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) puheenjohtajan Anders Bessebergin ja pääsihteerin Nicole Reschin yhteyksiä Venäjän dopingskandaaliin. Bessebergin ja Reschin väitetään ottaneen lahjuksia venäläisten urheilijoiden dopingnäytteiden piilottelua vastaan. Sekä Resch että Besseberg jättivät tehtävänsä pian skandaalin esiintulon jälkeen.
Kauden kilpailuohjelmaan kuului yhdeksän kilpailuviikonloppua.
Erityiskoulutettujen työttömyyskassa
Erityiskoulutettujen työttömyyskassa (Erko) on noin 85 000 jäsentään edustava palkansaajien työttömyyskassa.
Finanssivalvonnan vahvistama Erko-työttömyyskassan vuosijäsenmaksu vuodelle 2017 on 92,50 euroa. Pääosa työttömyyskassan jäsenistä on liittynyt mukaan ammattiliittonsa kautta. Yksilöjäseniä kassalla on noin 4 000.
Jäsenjärjestöjen jäsenet maksavat Erkon vuosimaksun osana ammattiliittonsa jäsenmaksua. Työttömyyskassa Erko jäsenjärjestöjä olivat 2016: * Vuoden 2017 alusta alkaen kaksi aiempaa Erkon jäsenjärjestöä (LAL ja Metsänhoitajaliitto) yhdistyy 
Ympäristöasiantuntijoiden keskusliiton kanssa uudeksi akavalaiseksi ammattiliitoksi nimeltään Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu. Loimu tulee jäsenjärjestöksi Erkoon vuoden 2017 alusta alkaen, jolloin uuden ammattiliiton muodostaneiden LALin ja Metsänhoitajaliiton jäsenyys vastaavasti loppuu Erkossa.
Kaivokukka
Kaivokukka Oy on vuonna 1967 Ivar Henrikssonin perustama kukka-alan perheyritys. Ketjulla on kuusi kukkakauppaa pääkaupunkiseudulla. Ketju toimii franchising-periaatteella.
Pieve Vergonte
Pieve Vergonte on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Pieven naapurikunnat ovat Anzola d'Ossola, Calasca-Castiglione, Massiola, Piedimulera, Premosello-Chiovenda, Valstrona ja Vogogna.
Quarna Sopra
Quarna Sopra on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Quarnan naapurikunnat ovat Germagno, Loreglia, Omegna, Quarna Sotto ja Valstrona.
Kokkila (täsmennyssivu)
Kokkila voi tarkoittaa:
USS Jeannette (1878)
USS Jeannette oli napatutkimusalus, joka vuosina 1879–1881 teki George W. De Longin komennossa huono-onnisen matkan arktisille alueille. Juututtuaan jäihin ja ajelehdittuaan lähes kaksi vuotta Itä-Siperian merellä alus pääsi irti jäistä, mutta juuttui uudestaan, murskaantui ja upposi. Uppoamispaikka on 560 kilometrin päässä Siperian pohjoisrannikolta. De Long ja suurin osa miehistöstä pääsi maihin Lenajoen suistoon, mutta myöhemmin monet menehtyivät, De Long heidän joukossaan.
Aluksen ura alkoi 1861 "HMS Pandora" -nimisenä Kuninkaallisen laivaston tykkiveneenä. "Pandora" poistettiin palveluksesta ja myytiin 1875 yksityiseksi jahdiksi brittiläiselle tutkimusmatkailijalle Allen Youngille. Young myi sen 1878 The New York Heraldin omistajalle James Gordon Bennettille, joka antoi sille uuden nimen "Jeannette". Alus purjehti Arktiksella Yhdysvaltojen lipun ja merilakien alla, mutta Bennett oli omistajana vastuussa tutkimusmatkan kustannuksista.
Venäläinen seikkailija ja julkisuudenhenkilö Andrei Horošov kertoi vuonna 2015 aikeistaan nostaa "Jeannette" ylös Venäjän ja Yhdysvaltojen ystävyyden eleenä.
USS Jeannette
USS Jeannette on ollut kahden Yhdysvaltojen laivaston aluksen nimi:
Jeannette (täsmennyssivu)
Jeannette tarkoittaa seuraavia:
Corwin
Corwin tarkoittaa seuraavia:
Vaigatš (täsmennyssivu)
Vaigatš tarkoittaa seuraavia:
Vaigatš (jäänmurtaja 1909)
Vaigatš oli venäläinen jäänmurtaja, joka rakennettiin Venäjän keisarilliselle laivastolle Pietarissa 1909. Se oli nimetty Venäjän Arktiksella sijaitsevan Vaigatšin saaren mukaan. Se oli 1 320-tonninen, 1 200 hevosvoiman alus. Se upposi 1918 Jenisein suulla.
"Vaigatšin" sisaralus oli "Taimyr".
Alusta komensi Konstantin Loman sen rantautuessa "Taimyrin" kanssa Wrangelinsaarelle 1911. Alus oli ollut hydrografisella tutkimusretkellä, ja kun tilanne salli, se poikkesi saarelle. Ryhmä oli ensimmäinen tutkijaryhmä saarella 30 vuoteen.
Aluksen lääkäri Eduard Arngold kirjasi historiallisen maihinnousun muistiin ja kertoi saarella tehdystä tutkimuksesta. Samalla tarkennettiin aiemmin amerikkalaisten laatimaa saaren karttaa.
Yliluoma
Yliluoma on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Ylihärmän kunnan alueella. Yliluoma sijaitsee 10 kilometriä Ylihärmän keskustasta Ylistaron suuntaan seututien 723 varrella. Yliluomaan kuuluvat myös Heikkola, Pränni ja Harju sekä Vakoperä. Asukkaita on noin 110, talouksia 43 ja vapaa-ajan asuntoja noin 10. Yliluoma valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi 2015.
Julkis- ja yksityisalojen työttömyyskassa
Julkis- ja yksityisalojen työttömyyskassa (JYTK) on noin 55 000 jäsentään edustava palkansaajien työttömyyskassa.
Finanssivalvonnan vahvistama työttömyyskassan jäsenmaksu oli 7,90 euroa kuukaudessa vuodelle 2016. Pääosa työttömyyskassan jäsenistä on liittynyt mukaan ammattiliittonsa kautta. Työttömyyskassan jäseneksi voi liittyä yksilöjäsenenä myös kuulumatta JYTK:n jäsenjärjestöön.
Jäsenjärjestöjen jäsenet maksavat JYTK-vuosimaksun yleensä osana ammattiliittonsa jäsenmaksua. Julkis- ja yksityisalojen työttömyyskassan jäsenjärjestöjä - jotka pääsääntöisesti ovat toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n jäsenjärjestöjä - olivat 2016:
P-Toluidiini
p-Toluidiini eli 4-metyylianiliini (CHN) on aniliinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa väriaineiden valmistamiseen ja analyyttisen kemian reagenssina. p-Toluidiini on o- ja m-toluidiinien isomeeri.
p-Toluidiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta sen väri muuttuu ruskehtavaksi. Yhdiste on veteen niukkaliukoista ja liukenee erittäin hyvin useisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetterin ja asetoniin. p-Toluidiini liukenee happoihin muodostaen suoloja. p-Toluidiinin reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille amiineille ja se voidaan esimerkiksi alkyloida tai asetyloida tai siitä voidaan muodostaa diatsoniumsuola. Yhdiste on heikosti emäksistä. p-Toluidiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta oireina voivat olla vaikeutunut hengitys, pääkipu ja huonovointisuus. Yhdiste lisää methemoglobiinin määrää elimistössä, mikä ilmenee ihon ja kynsien värin muuttumisena siniseksi. p-Toluidiini on eläinkokeissa osoittautunut karsinogeeniseksi, mutta karsinogeenisuudesta ihmiselle ei ole varmaa tietoa.
p-Toluidiinia valmistetaan pelkistämällä p-Nitrotolueenia raudan avulla tai katalyyttisesti vedyttämällä. Käytettäessä epäpuhdasta nitrotolueenia lähtöaineena, voidaan p-toluidiini erottaa isomeereistaan saostamalla oksaalihapon avulla.
p-Toludiinia käytetään valmistettaessa atsovärejä sekä muita erikois- ja hienokemikaaleja kuten lääkeaineita ja maatalouskemikaaleja. Analyyttisessä kemiassa sitä voidaan käyttää Ti-ionien spektrofotometriseen määritykseen tai ligniinin tai nitriittien läsnäoloa ilmaisevana reagenssina.
Christoffer Lindvall
Christoffer Lindvall (s. 2. maaliskuuta 1993 Uusikaarlepyy) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa IF Minkeniä.
Lindvall hiihti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Lahdessa 20. helmikuuta 2016 ollen 74:s vapaan tyylin sprintissä.
Skandinavia Cupissa Lindvall kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2011. Parhaimmillaan hän on ollut 32:s perinteisen tyylin sprintissä Jõulumäessä 9. helmikuuta 2013.
Vuonna 2011 Lindvall voitti perinteisen tyylin sprintin Liberecissä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla. Vuonna 2013 Lindvall oli mukana samassa paikassa nuorten MM-kilpailuissa, joissa hän oli ainoalla matkallaan perinteisen tyylin sprintissä 49:s.
SM-kilpailuissa Lindvall on ollut parhaimmillaan 15:s perinteisen tyylin sprintissä Jämillä 2015 ja vapaan tyylin sprintissä Imatralla 2016.
Cesare Fantoni
Cesare Fantoni (1. helmikuuta 1902 Bologna – 15. tammikuuta 1963 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Teollisuusmiehen perheeseen syntynyt Fantoni valmistui kirjanpitäjäksi, mutta antautui sitten teatterinäyttelijän uralle. Hän oli suosittu sivuosien esittäjä ja esiintyi toisen maailmansodan jälkeen muun muassa Luchino Viscontin ohjaamissa näytelmissä. Elokuvissa Fantoni tunnettiin luotettavana luonnenäyttelijänä. Hän työskenteli myös radiokuunnelmissa ja jälkiäänittäjänä. Fantonin ja näyttelijä Afra Arrigonin poika Sergio Fantoni on myös näyttelijä.
Janne Mononen
Janne Mononen (s. 2. marraskuuta 1983) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Vantaan Hiihtoseuraa.
Mononen kilpaili maailmancupissa kahdesti Lahdessa maaliskuussa 2012. Yhdistelmäkilpailussa hän ei selviytynyt maaliin tultuaan kierroksella ohitetuksi. Perinteisen tyylin sprintissä Mononen oli 79:s.
Skandinavia Cupissa Mononen kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2006. Parhaimmillaan hän on ollut 11:s 15 kilometrin perinteisen tyylin kisassa Östersundissa 4. tammikuuta 2013.
FIS-kilpailuissa Mononen on ollut palkintopallilla kerran. Hän oli kolmas Ylitorniolla kymmenen kilometrin perinteisen tyylin kisassa 9. huhtikuuta 2007.
Henkilökohtaisissa SM-kilpailuissa Mononen on ollut parhaimmillaan 12:s 50 kilometrin perinteisen tyylin kisassa Imatralla 2012.
SM-viesteistä Mononen on saavuttanut kaksi mitalia Vantaan Hiihtoseuran joukkueessa. Imatralla 2012 hän oli saavuttamassa Suomen-mestaruutta yhdessä Niklas Collianderin, Olli Hiidensalon ja Matti Heikkisen kanssa. Vaajakoskella 2014 Mononen hiihti pronssia yhdessä Mikko Kuuselan, Hiidensalon ja Heikkisen kanssa.
Mononen meni kesäkuussa 2013 naimisiin hiihtäjä Laura Monosen (o.s. Ahervo, s. 1984) kanssa.
Mario Ferrari
Mario Ferrari (3. syyskuuta 1894 Rooma – 28. kesäkuuta 1974 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Ferrari valmistui Firenzen näyttelijäkoulusta, osallistui ensimmäiseen maailmansotaan lentäjänä ja teki pitkän ja ansiokkaan teatteriuran. Hän esiintyi mykkäelokuvissa vuosina 1920–1921 ja palasi alalle äänielokuvan tultua. Ferrari oli Italian suosituimpia elokuvanäyttelijöitä, vaikka joutuikin usein tyytymään sivuosiin. Hän työskenteli myös radiossa, televisiossa ja jälkiäänittäjänä.
Barbicanin metroasema
Barbican on Lontoon metron asema Lontoon Cityssä, Oyster-vyöhykkeellä 1. Vuonna 1865 avattua asemaa käyttävät Circle Linen, Hammersmith & City Linen ja Metropolitan Linen junat. Aseman kautta kulki 11,283 miljoonaa matkustajaa vuonna 2015.
Asema avattiin vuonna 1865 nimellä Aldersgate Street. Nimi lyheni muotoon Aldersgate vuonna 1910, ja vuonna 1923 nimeksi tuli Aldersgate & Barbican. Nykyisen nimensä asema sai vuonna 1968. Metron lisäksi asemaa käyttivät myös British Railin matkustajajunat 1970-luvun puoliväliin saakka. Linja sähköistettiin vuonna 1982, jolloin Thameslink alkoi käyttää sitä. Thameslink lopetti liikenteen Barbicaniin vuonna 2009, kun laiturien pidennys Farringdonissa esti Barbicaniin ja Moorgateen vieneen haaran käyttämisen.
Torjus Børsheim
Torjus Børsheim (s. 28. elokuuta 1988) on norjalainen maastohiihtäjä, joka on saavuttanut parhaat tuloksensa sprinttikilpailuissa. Børsheim edustaa Ullvik IL:ää.
Børsheim osallistui vuosina 2009–2012 neljään maailmancupin osakilpailuun, jotka kaikki olivat sprinttejä. Parhaimmillaan hän oli 43:s Drammenissa perinteisellä hiihtotavalla 7. maaliskuuta 2012.
Skandinavia Cupissa Børsheim on kilpaillut vuodesta 2007 lähtien. Palkintopallille hän on yltänyt kerran. Børsheim sijoittui toiseksi vapaan tyylin sprintissä Lillehammerissa 13. joulukuuta 2014.
Ágios Vasíleios (Lakonia)
Ágios Vasíleios (; myös "Ágios Vasílios") on mykeneläisaikaisen palatsin ja asutuksen arkeologinen kohde Lakoniassa eteläisellä Peloponnesoksella Kreikassa. Se sijaitsee Spártin kunnassa lähellä Xirokámpin ja Ágios Christóforoksen kyliä, noin 12 kilometriä eteläkaakkoon Spártin kaupungista. Kohde on saanut nimensä paikalla olevasta Pyhälle Basileiokselle omistetusta kirkosta. Asutuksen muinaista nimeä ei tunneta.
Paikalla on ollut asutusta viimeistään keskihelladisen (MH) ja mykeneläisen eli myöhäishelladisen kauden (LH) taitteessa 1600–1500-luvuilla eaa. Samoihin aikoihin paikalle rakennettiin palatsi (rakennus A), jossa oli ainakin seitsemän huonetta. Se tuhoutui LH IIB-IIIA1 -kausilla eli 1400-luvun eaa. lopussa tai 1300-luvun eaa. alussa mahdollisesti tulipalossa. Tämän jälkeen hieman idemmäksi rakennettiin suurempi palatsi (rakennus B), joka muodostui keskuspihan ympärille rakennetuista siipirakennuksista. Palatsi on ollut koristeltu seinämaalauksilla, joista on säilynyt osia. Rakennuksia on paikannettu 2,5 hehtaarin alueelta, ja asutuksen arvioidaan olevan mahdollisesti ainakin 20 hehtaarin kokoinen. Palatsikeskus tuhoutui lopullisesti LH IIIA -kaudella eli myöhemmin 1300-luvulla eaa., jonka jälkeen sitä ei enää rakennettu uudestaan.
Palatsin raunioista on löydetty lineaari-B-kirjoitusta sisältäviä savitauluja, jotka ovat peräisin noin 1300-luvulta eaa. Ne kovettuivat palatsin palossa, mikä on säilyttänyt ne nykyaikaan. Tekstit ovat tyypillisiä luetteloita, joissa esiintyy tarveaineiden ja henkilöiden nimiä sekä paikannimiä. Taulut kuuluvat varhaisimpiin Manner-Kreikasta löydettyihin lineaari-B-kirjoitusta sisältäviin tauluihin. Raunioista on löydetty myös muun muassa pronssimiekkoja sekä erilaisia kulttiesineitä, kuten nautaeläintä pitelevää miestä esittävä figuriini, häränpään mallinen rhyton sekä egyptiläisiä skarabee-koruja. Löydöt osoittavat, että kyseessä on ollut merkittävä rakennus ja alueen hallinnollinen ja kaupallinen keskus.
Ensimmäiset lineaari-B-taulut löydettiin paikalta vuonna 2008. Tämän jälkeen arkeologiset kaivaukset paikalla aloitettiin 2009–2010 ja ne jatkuvat edelleen. Kaivaukset on suoritettu arkeologi Adamantía Vasilogámvroun johdolla.
Ágios Vasíleios
Ágios Vasíleios (; myös "Ágios Vasílios"; ”Pyhä Basileios”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Hämmästys
Hämmästys (myös yllätys) on lyhyt psyykkinen tila, jossa ihminen tai eläin kokee säpsähdysreaktion odottamattoman tapahtuman takia. Se on yksi perustunteista. Hämmästyksen taso voi vaihdella erittäin voimakkaista reaktioista, kuten puolustautumisesta tai pakenemisesta, pieniin reaktoihin, kuten suun aukeamiseen tai kulmakarvojen kohotukseen. Hämmästyksellä voi olla myös mikä tahansa valenssi (neutraali, miellyttävä, epämiellyttävä, positiivinen tai negatiivinen).
Ode to Booker Ervin
Ode to Booker Ervin on yhdysvatalaisen trumpetisti Ted Cursonin vuonna 1970 julkaistu albumi. Levyllä Curson soittaa suomalaisten jazzmuusikoiden kanssa.
Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita.
Hennariikka Rahkola
Hennariikka Rahkola (s. 18. elokuuta 1992 Hyvinkää) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Jämin Jännettä. Rahkolan kasvattajaseura on Rajamäen Kehitys. Hänen valmentajanaan toimii Kalle Lassila.
Rahkola kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 20. helmikuuta 2016 Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintissä, jossa hän oli 53:s. Toistaiseksi parhaan maailmancup-sijoituksensa hän hiihti seuraavana päivänä oltuaan yhdistelmäkilpailussa 46:s.
Skandinavia Cupissa Rahkola kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2011. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Vuokatissa vapaan hiihtotavan sprintissä 12. joulukuuta 2015.
SM-kilpailuissa 2016 Rahkola saavutti toistaiseksi parhaat SM-sijoituksensa ollen kahdeksas sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Rahkola asuu Seinäjoella. Hänen äitinsä on kilpaillut kansallisella tasolla ampumahiihdossa. Rahkola valmistui fysioterapeutiksi Seinäjoen ammattikorkeakoulusta vuonna 2015.
Adventures in Babysitting (vuoden 2016 elokuva)
Adventures in Babysitting on vuonna 2016 Disney Channelillä julkaistu nuortenelokuva. Sen ohjasi John Schultz ja pääosissa esiintyvät Sabrina Carpenter ja Sofia Carson.
Adventures in Babysitting perustuu David Simkinsin vuonna 1987 julkaistuun samannimiseen elokuvaan.
Tammikuussa 2015 Disney ilmoitti hyväksyneensä Tiffany Paulsenin kirjoittaman käsikirjoituksen elokuvalle. Kuvaukset aloitettiin Vancouverissa maaliskuussa 2015.
Huvitus (omena)
Huvitus on tarhaomenapuun perinteinen lajike, jolla on Suomessa pitkä historia.
Huvitus on aikainen kesälajike sekä herkku- ja soseomena, mutta hieman altis omenaruvelle. Aikaisin kevätkesällä kukkivana se on hyvä pölyttäjä. Sato kypsyy elokuussa ja se on satoisa. Kypsyvä hedelmä säilyy pari viikkoa.
Huvitus-lajike on peräisin Huvituksen puutarhatilalta Yläneeltä, jonka C.R. Sahlberg perusti 1800-luvulla. Paikallisen muistitiedon mukaan torppari Juho Korpela kylvi vuonna 1895 omaan pihaansa ulkomaisen omenan siemeniä, jotka hän oli ottanut Huvituksen omenatarhasta. Siemenistä kasvoi emopuu, josta kaikki Huvitukset periytyvät. Satoisaksi ja hyväksi omenaksi havaittu lajike levisi nopeasti Yläneen lähistölle. Lajike levisi laajemmalle, kun kansakoulun opetustaulujen kuvittaja Vihtori Ylinen sai vartteita Korpelan torpan omenapuusta, ja alkoi viljellä sitä omassa omenapuutarhassaan. Hän lähetti Lepaalle jalonnusoksia, ja ensimmäinen Huvitus istutettiin Lepaalle vuonna 1935. Maatalouskoelaitoksen puutarhaosastolle Piikkiön Yltöisiin Huvitus tuli luultavasti 1940-luvun alussa. Siellä Huvitus otettiin vuonna 1958 aloitettuun omenanjalostusohjelmaan, jossa pyrittiin yhdistämään suomalaisten lajikkeiden talvenkestävyys ja ulkomaisten lajikkeiden hedelmän laatu. Jalostusohjelman tuloksena nimettiin 16 uutta omenalajiketta, joista 11 lajikkeen toinen risteytysvanhempi on Huvitus.
Omenanjalostusohjelman tuloksena nimetyt omenalajikkeet, joista toinen risteytysvanhempi on Huvitus, ovat seuraavat:
Raeapteek
Raeapteek on Virossa Tallinnan keskustassa sijaitseva apteekki.
Raeapteek on Euroopan vanhin yhtäjaksoisesti samoissa tiloissa toiminut apteekki. Se on toiminut Tallinnan Raatihuoneentorilla 1400-luvulta lähtien. Tarkkaa perustamispäivää ei tiedetä, mutta asiakirjojen mukaan apteekilla oli vuonna 1422 jo kolmas omistaja.
Raeapteek toimii nykyään paitsi apteekkina, myös museona.
Henry Kellett
Sir Henry Kellett (2. marraskuuta 1806 – 1. maaliskuuta 1875), oli brittiläinen vara-amiraali, laivastonupseeri ja tutkimusmatkailija.
Kellett liittyi Kuninkaalliseen laivastoon 1822. Hän oli kolme vuotta Länsi-Intiassa ja palveli sitten William Fitzwilliam Owenin alaisena tutkimusaluksilla Afrikassa, "HMS Sulphurilla" Edward Belcherin alaisena Itä-Intiassa, ja HMS Starlingin kapteenina Kiinan kanssa käydyssä ensimmäisessä oopiumisodassa, jonka aikana hänet ylennettiin komentajakapteeniksi 1841 ja kapteeniksi 1842.
Vuonna 1845 hänet nimitettiin HMS Heraldin kapteeniksi tehtävänä hydrografiset mittaukset lähinnä Pohjois-Amerikassa Guayaquilsta Vancouveriin, mukaan lukien Galapagossaaret. Hän sai tilapäisen komennuksen 1848 tutkimusretkellä kadonneen John Franklinin etsimiseksi. Tällä matkalla hän purjehti Beringinsalmen kautta ja yli Tšuktšimeren ja löysi Geraldinsaaren. Kellett nousi maihin Geraldinsaarelle ja nimesi saaren laivansa mukaan. Hän myös näki Wrangelinsaaren läntisessä horisontissa. Tällä retkellä oli mukana William Pullen. Vuonna hän komensi "HMS Resolutea" ja purjehti auttamaan Robert McClurea, jonka alus "Investigator" oli jumittunut Arktiksella. Hänen miehensä rakensivat varastorakennuksen Kanadaan Dealynsaarelle Melvillensaaren etelärannikolle.
Useiden ylennysten jälkeen hän jäi eläkkeelle 1871.
Hongkongissa on nimetty Kellettin mukaan useita paikkoja: Kellettinsaari, Kellettinlahti ja Kellettinvuori. Kellettinjyrkänne Washingtonin Henry Islandilla on todennäköisesti myös nimetty Kellettin mukaan. Hänen mukaansa on nimetty "Kelletia kelletii" -kotilo.
Kertomuksenjärvi
Kertomuksenjärvi on Uskelanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemen Kaskistossa Somerolla. Järven pinta-ala on 1,12 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 93,0 metriä ja rantaviivan pituus 0,46 kilometriä. Järvi kuuluu Uskelanjoen sivujoen Hitolanjoen valuma-alueeseen ja sen lasku-uomana on Hitolanjoen latvahaaran Satakoskenojan sivuhaara Kertomuksenoja. Järvi sijaitsee lähellä Uskelanjoen sivujoen Terttilänjoen valuma-alueeseen kuuluvia, pohjavedestä vetensä saavia harjujärviä Iso-Pitkustaa ja Vähä-Pitkustaa, mutta niistä poiketen sen veden on voitu päätellä koostuvan pääasiassa pintavesistä.
Hannu Peltomaa
Hannu Kalevi Peltomaa (s. 17. huhtikuuta 1941 Toholampi) on suomalainen elokuvaohjaaja, -kuvaaja, -tuottaja ja -leikkaaja. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat palkittu dokumenttielokuva "Rantojen miehet" (1971) sekä pitkät lastenelokuvat "Taikapeli" (1984) ja "Kumma juttu" (1989). Peltomaa on tehnyt lisäksi toistasataa lyhyttä fiktio- ja dokumenttielokuvaa.
Peltomaa valmistui Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967. Yhdessä Virke Lehtisen kanssa hän toimi kuvaajana Aito Mäkisen elokuvissa "Vain neljä kertaa" (1968) ja "Muurahaispolku" (1970). Yhdessä Kari Sohlbergin kanssa Peltomaa kuvasi Mollbergin vuoden 1973 elokuvan "Maa on syntinen laulu".
Kuvausprojektiensa ohessa Hannu Peltomaa teki veljensä Erkki Peltomaan kanssa lyhytelokuvia, kuten Anselm Hollon tekstittämään lauluun ”Miten mielelläni” perustuvan "Huuto" (1970) ja rappioalkoholistidokumentin "Rantojen miehet" (1971), joka voitti Gran Prix’n Tampereen elokuvajuhlilla ja palkittiin myös valtionpalkinnolla. 1980-luvun alussa veljekset tekivät ”Lapsen silmin” -teemalla lyhytelokuvat "Sunnuntaiaamu" (1981) ja "Kadulla" (1982). Niitä seurasivat lapsiaiheiset kokoillan näytelmäelokuvat "Taikapeli" (1984) ja "Kumma juttu" (1989).
Vuosina 1973–1980 Peltomaa toimi Kymen läänin läänintaiteilijana.
Syksyllä 2014 Peltomaa piti Imatralla valokuvanäyttelyn Ensonrannan tukkinippujen purkajista. Samassa työssä hän oli itsekin nuoruudessaan.
Hannu Peltomaan poika on sarjayrittäjä ja entinen Raptori-muusikko Juho Peltomaa.
Piedimulera
Piedimulera on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Piedimuleran naapurikunnat ovat Calasca-Castiglione, Pallanzeno, Pieve Vergonte ja Vogogna.
TfL Rail
TfL Rail on paikallisjunalinja Suur-Lontoossa. Se kulkee pitkin Englannin itäistä päärataa Liverpool Streetin ja Shenfieldin välillä. Sen omistaja on Transport for London ja sitä operoi MTR Corporation (Crossrail) Ltd. Linja on osa rakenteilla olevaa Crossrail-reittiä Shenfieldistä Readingiin ja .
TfL Rail otti linjan liikenteen haltuunsa toukokuussa 2015. Se nimetään uudelleen vuonna 2018 Elizabeth Lineksi, kun Crossrailin rakentaminen edistyy.
Viron kansalliskirjasto
Viron kansalliskirjasto () on vuosina 1985–1993 rakennettu, Tallinnan monumentaalirakennuksiin kuuluva Viron kansalliskirjasto. Arkkitehti Raine Karpin suunittelema kahdeksankerroksinen, julkisivultaan harmaasta kalkkikiveä oleva jykevä kirjastorakennus sijaitsee Kesklinnan kaupunginosan Tõnismäen asuinalueella, hieman Tallinnan vanhankaupungin eteläpuolella.
Vuonna 2015 Viron kansalliskirjasto rekisteröi 47 479 käyttäjää ja 133 274 kirjastokäyntiä. Lisäksi sähköisesti kirjastossa asioitiin 403 794 kertaa. Kirjaston henkilökuntaan kuului 280 henkeä.
Viron kansalliskirjasto pohjautuu vuonna 1918 perustettuun Riigikogun eli Viron parlamentin kirjastoon. Kansalliskirjasto palvelee yhä myös tässä tehtävässään sekä toimii tutkimuskirjastona ja Viron kirjastolaitoksen keskuksena. Kirjastolla on vapaakappaleoikeus Virossa painettuihin julkaisuihin.
Suuri kirjastotalo toimii monipuolisesti virolaista kulttuuriperintöä esilletuovana kulttuurikeskuksena. Rakennuksessa toimii esimerkiksi konferenssikeskus, useita näyttelytiloja, teatterisali, anniskeluoikeuksin varustettu kahvila-ravintola ja aulamyymälä. Kirjakokoelmat ja lukusalit, joita on yhteensä 20 (600 lukupaikkaa), on ryhmitelty aiheen mukaisesti eri kerroksiin. Rakennus toimii kotina kirjaston henkilökunnasta ja asiakkaista kootun Viron kansalliskirjaston naiskuorolle.
Kirjaston useimmat lukusalit ovat avoinna tavallisille käyttäjille arkisin kello 10–20 ja lauantaisin kello 12–19. Heinä-elokuussa kirjasto on avoinna arkisin kello 10–18.
Live at Rockefeller Music Hall
Live at Rockefeller Music Hall on norjalaisen progressiivisen metallin yhtye Leprousin Live-DVD -ja albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Se kuvattiin 4. kesäkuuta 2016 Oslon Rockefeller Music Hallissa, ja se kustannettiin Indiegogo -joukkorahoitussivustolla toteutetulla keräyksellä.
Euroopassa sen julkaisi InsideOut Music ja Yhdysvalloissa Century Media Records.
Kultainen käsivarsi
Kultainen käsivarsi ("The Man With the Golden Arm") on Otto Premingerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955. Sitä pidetään yhtenä Frank Sinatran parhaista elokuvarooleista. Hän esittää vankilasta vapautuvaa jazzrumpalia, joka ajautuu kuitenkin heti vanhoihin ympyröihinsä ja uudelleen heroiinin orjaksi. Elokuva perustuu Nelson Algrenin romaaniin "The Man with the Golden Arm" (suom. "Kultainen käsi"), jonka pohjalta käsikirjoituksen laativat Walter Newman ja Lewis Meltzer.
Sinatra oli roolistaan Oscar- ja Bafta-ehdokkaana.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kultaisen käsivarren" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Latvian kansalliskirjasto
Latvian kansalliskirjasto () on Latvian kulttuuriministeriön alaisuudessa toimiva kansalliskirjasto. Kirjasto perustettiin vuonna 1919. Vuodesta 2014 lähtien kirjasto on toiminut Riian suuriin kulttuurirakennuksiin kuuluvassa "Valon linnaksi" kutsutuksi rakennuksessa, jonka on suunnitellut latvialaissyntyinen arkkitehti Gunnar Birkerts. Väinäjoen lounaisrannalla sijaitseva rakennus on Latvian keskeisimpiä 2000-luvun monumentaalirakentamisen luomuksia.
Laajalti palkittua, Yhdysvaltojen toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittäviin arkkitehteihin kuuluvaa Gunnar Birkertsia pyydettiin kansalliskirjaston suunnittelijaksi jo vuonna 1988 Latvian ollessa yhä osa Neuvostoliittoa. Kirjaston rakentaminen aloitettiin vuonna 2008. Kun rakennus vihdoin avautui vuonna 2014, tuottelias arkkitehti oli jo 89-vuotias.
Modernissa rakennuksessa toimii kirjaston lisäksi esimerkiksi kongressikeskus, konserttisali, kahvila ja ravintola.
För äldre nybegynnare / Schlagerns mystik
För äldre nybegynnare ja Schlagerns mystik ovat Zamla Mammaz Mannan albumeita, jotka ilmestyivät tupla-albumina vuonna 1978 Silence Recordsin kautta. För äldre nybegynnare on koottu livetilanteissa nauhoitetuista improvisaatioista. Schlagens mystik on studioalbumi, joka sisältää lauluja ja muuta sävellettyä materiaalia. Alkuperäisen tupla-albumin avattavan kannen puolivälissä on katkoviiva, jota pitkin levyjen kannet voi leikata halutessaan erilleen.
Pihlajakadun tuhmat tädit
Pihlajakadun tuhmat tädit on suomalainen nettisarja, joka on spin-off MTV3-kanavan "Salatut elämät" -saippuasarjasta. Sarjan neliosainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin MTV Katsomo -palvelussa 29. marraskuuta 2016. Ensimmäinen kausi esitettiin televisiossa MTV3-kanavalla kesäkuussa 2017. Toinen kausi, "Pihlajakadun tuhmat tädit - Vaatteet pois!", julkaistiin MTV Katsomossa 8. kesäkuuta 2017. Kolmas kausi, "Pihlajakadun tuhmat tädit - Syntiset", julkaistiin 23. marraskuuta 2017 MTV Katsomossa. Toinen ja kolmas kausi esitettiin MTV3:lla kesällä 2018.
Ensimmäisellä kaudella Monica (es. Irina Vartia), Eva (es. Tiia Elg) ja Camilla (es. Nora Rinne) viettivät Lindan (es. Monika Lindeman) polttareita. Naisnelikko joutui seuraavana päivänä kertaamaan yhdessä edellisillan tapahtumia. Toisella kaudella naisnelikko päätyy Evan johdolla pyörittämään strippiklubia. Kolmannella kaudella naiset viettävät loman nunnaluostarissa.