hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sahanmäki
Sahanmäki on kaupunginosa Hyvinkäällä. Etäisyys kaupungin keskustaan on noin kilometri ja kaupunginosa rajoittuu lännessä Helsinki–Riihimäki-rataan, etelässä Hyvinkään keskustaan, idässä Hyvinkään lentokenttään ja pohjoisessa teollisuusalueeseen.
Pientalovaltaisessa Sahanmäessä on paikallisesti merkittävä yrityskeskittymä, jossa toimivat muun muassa VR Hyvinkään konepaja, Onninen ja Reka Kaapeli. Kaupunginosan palveluihin kuuluvat muun muassa kaksi lähikauppaa, palvelukeskus ja Hyvinkään ammattioppilaitos. Sotien jälkeen Sahanmäkeen asutettiin karjalaisia evakoita, joiden muistoksi Sahanmäenpuistoon on pystytetty Terho Sakin suunnittelema muistokivi. Sahanmäessä sijaitsee myös Surujen puisto, jossa on Oiva Hurmeen suunnittelema muistomerkki Sahanmäessä vuonna 1918 sisällissodassa teloitetuille 147 punaiselle.
Sahanmäen ja Hyvinkään rautatieaseman välillä liikennöivät paikallisliikenteen bussilinjat 2, 2A ja 2B.
Sahanmäen kaupunginosan nimi juontuu alueella vuosina 1908–1909 toimineesta Niilo Ahlgrenin sahasta.
Kavantsaari
Kavantsaari (, , "Vozroždenije") on Venäjällä Viipurin piirin Antreassa (nyk. Kamenogorsk) sijaitseva taajama. Se on Viipuri–Hiitola-radan eli entisen Viipuri–Joensuu-radan varrella noin 20 kilometriä Viipurin pohjoispuolella. Kavantsaaren kautta kulkee myös Viipurista Antreaan johtava maantie 41K–185. Vuonna 2007 Kavantsaaressa oli 1 628 asukasta. Paikkakunnalla on ainakin 1800-luvun jälkipuoliskolta lähtien toiminut suuria graniittilouhoksia.
Antrean pitäjän Kavantsaari tunnettiin aikoinaan 1500-luvulla perustetusta Kavantsaaren kartanosta. Kavantsaaren rautatieasema avattiin vuonna 1896. Suomen sisällissodan aikana Kavantsaari oli yksi Antrean rintaman taistelupaikoista ja kylässä toimi myös punakaartin paikallisesikunta tukikohtineen. Toisen maailmansodan jälkeen se sai nykyisen ”elpymistä” tarkoittavan venäjänkielisen nimensä vuonna 1948.
Kaikkien aikojen parhaat
Kaikkien aikojen parhaat voi tarkoittaa:
Einar Bergsten
Einar Efraim Bergsten (1886 Sala – 1970 Danderyd) oli ruotsalainen kuvataiteilija ja piirtäjä.
Hänen vanhenpansa olivat Johan Bergsten ja Anna Karlin. Bergsten opiskeli Teknillisessä koulussa, Tukholman taideakatemiassa ja Pariisissa. Hän maalasi maisemia ja muotokuvia öljyväreillä. Bergsten myös kuvitti ja teki mainospiirroksia muun muassa Yhdysvalloissa. Julkisesti hänen taidettaan on nähtävillä Tukholman kansallismuseossa.
Luettelo jääkiekon Tšekin mestareista
Luettelo jääkiekon Tšekin mestareista sisältää kaikki jääkiekon Tšekin mestaruuden voittaneet joukkueet. Tšekin jääkiekon korkein sarjataso on Extraliga. Tšekin mestaruudesta on pelattu vuodesta 1994 alkaen, sitä ennen Tšekki oli osa Tšekkoslovakiaa.
Milvinae
Jotkin lajit on määritelty kahteen vaihtoehtoiseen alaheimoon:
Perninae
Perninae on haukkojen heimon alaheimo. Siihen kuuluvat seuraavat lajit:
Polyboroidinae
Polyboroidinae on haukkojen heimon alaheimo. Siihen kuuluu ainoastaan rosvohaukkojen ("Polyboroides") suku ja suvun lajit:
Melieraxinae
Melieraxinae on haukkojen heimon alaheimo. Siihen kuuluu ainoastaan lauluhaukkojen ("Melierax") suku ja suvun lajit:
Kavantsaaren kartano
Kavantsaaren kartano () oli Karjalan kannaksella Antrean pitäjän Kavantsaaren kylässä sijainnut rälssitila, joka periytyi jo keskiajalta. Kyseessä oli myös Antrean ainoa historiallinen kartano. Ennen toista maailmansotaa sen pinta-ala oli yli 2 500 hehtaaria, josta peltoa oli 250 hehtaaria. Kartanon viimeinen päärakennus oli peräisin 1700-luvun alkupuolelta, mutta nykyään sen rakennuksista ei ole enää nähtävissä juurikaan mitään jäänteitä.
Kartanon ensimmäinen tunnettu omistaja oli 1500-luvun puolivälissä Viipurin linnan päällikkönä toiminut Maunu Niilonpoika (Måns Nilsson till Ahtis, k. 1560), joka osti tilan vapaaksi vuonna 1556. Hänen jouduttuaan kuninkaan epäsuosioon, kartano siirtyi kruunun omistukseen, kunnes Eerik XIV antoi sen vuonna 1562 käskynhaltija Bertil Göransson Mjöhundille. Hänen jälkeensä kartano kuului Stubben, Skalmin ja Tauben suvuille. Vuonna 1658 kartanon omistajaksi tuli Hämeen omistuksensa Kavantsaareen vaihtanut Henrik Rehbinder. Ruotsin ajan loppupuolella Kavantsaari kuului jälleen kruunulle ja kun Vanha Suomi vuonna 1721 siirtyi Venäjän keisarikunnalle, annettiin kartano vuonna 1726 lahjoitusmaana kapteeni Ivan Menšoi Šuvaloville. Hänen poikansa Ivan Šuvalovin kuoleman jälkeen kartanon osti perikunnalta vuonna 1803 myöhemmin aateloitu venäläinen kauppaneuvos Aleksandr Olhin, joka kuoltua 1815 kartano myytiin edelleen marsalkka C. G. E. Mannerheimin isoisälle Carl Gustaf Mannerheimille.
Thesleffien haltuun Kavantsaari siirtyi 1848, jolloin sen osti kenraalimajuri A. A. Thesleff. Viimeinen omistaja oli hänen pojanpoikansa Nikolai Julius Thesleff, jonka aikana kartanosta itsenäistyi 24 torppaa ja 12 muuta maatilaa. Vuoden 1906 torpparilakkojen yhteydessä Kavantsaari oli Mäntsälän Sälinkään kartanon jälkeen toinen paikka, jossa lakkoja syntyi. Vuoden 1918 sisällissodan aikana kartanon päärakennuksessa toimi punaisten Antrean rintaman esikunta ja jatkosodan aikana IV armeijakunnan komentopaikka, kunnes kartano ilmeisesti tuhoutui Kannaksen suurhyökkäyksessä 1944.
Pokémon Ranger (täsmennyssivu)
Pokémon Ranger voi tarkoittaa:
Somme (joki)
Somme on joki Pohjois-Ranskassa Picardiessa. Sommen departementti on saanut nimensä joen mukaan. Joki on 245 kilometriä pitkä, ja se saa alkunsa Saint-Quentinin läheltä Fonsommesta ja laskee Englannin kanaaliin Sommenlahdessa.
Joki mainitaan erityisesti vuonna 1916 käydyn ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvan Sommen taistelun yhteydessä, mutta sen lähistöllä on sattunut useita historiallisia muitakin tapahtumia.
Leimgruber–Batcho-indolisynteesi
Leimgruber–Batcho-indolisynteesi tai Batcho–Leimgruber-indolisynteesi on kemiallinen reaktio, jossa muodostuu indoli tai sen johdannainen lähtien o-nitrotolueenista tai sen johdannaisesta sekä dimetyyliformamidistä sekä pyrrolidiinistä. Reaktion esittelivät ensimmäisen kerran Willy Leimgruber ja Andy Batcho orgaanisen kemian konferenssissa vuonna 1971 ja se on nimetty heidän mukaansa. Menetelmä on yksi yleisimmin käytetyistä indolijohdannaisten valmistustavoista.
Leimgruber–Batcho-indolisynteesi tapahtuu useille o-nitrotolueenin johdannaisille. Asetaalina reaktiossa käytetään tyypillisimmin dimetyyliformamidin dietyyli- tai dimetyyliasetaaleja. Lisäksi reaktiossa käytetään usein amiiniemästä esimerkiksi pyrrolidiiniä, piperidiiniä tai trietyyliamiinia, jotka tekevät välivaiheena esiintyvän enamiinin reaktiivisemmaksi. Lisäksi reaktiossa tarvitaan pelkistin, jonka voidaan käyttää esimerkiksi vetyä palladiumin toimiessa katalyyttinä, rauta etikkahappoisessa liuoksessa, titaani(III)kloridia, sinkkiä vetykloridipitoisessa liuoksessa tai hydratsiinia ja Raney-nikkeliä.
Leimgruber–Batcho-indolisynteesin mekanismin ensimmäisessä vaiheessa dimetyyliformamidin asetaali hajoaa muodostaen iminiumionin. Asetaalin hajoamisessa muodostuva alkoksidi-ioni deprotonoi yhden o-nitrotolueenin metyyliryhmän happamista protonoista, jolloin siitä muodostuu karbanioni. Tämä karbanioni reagoi iminiumionin kanssa additioreaktiolla, jolloin muodostuu hemiaminaalieetteri. Tämä hajoaa metoksidi-ionien vaikutuksesta imiiniksi, joka tautomerisoituu enamiiniksi. Tämä o-nitroenamiini pelkistetään, jolloin nitroryhmä pelkistyy aminoryhmäksi. Happamissa olosuhteissa muodostuva välituote syklisoituu indolijohdannaiseksi.
Catharina Zühlke
Catharina Zühlke (taiteilijanimeltään Zühlke) on suomalainen laulaja, joka osallistui Suomen Idolsin 7. tuotantokaudelle sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle. Zühlke solmi keväällä 2016 levytyssopimuksen D8 Musicin kanssa ja julkaisi "Zühlke"-nimisen minialbumin. Zühlke osallistui Suomen euroviisukarsintana toimivaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Perfect Villain" sijoittuen kilpailussa toiseksi.
Vuodesta 2011 - 2017 Zühlke keikkaili ahkerasti oman Catapultti-nimisen coverbändinsä kanssa. Nykyään Zühlke keikkailee aktiivisesti artistiniellään tai Z Music-nimisen yhtyeensä kanssa.
Reima Kellokoski
Repe Misanthrope (oik. Reima Kellokoski, s. 8. elokuuta 1974) on suomalainen metallimusiikin rumpali, joka tunnetaan parhaiten black metal -yhtye Impaled Nazarenesta.
Misanthrope on soittanut myös yhtyeissä Belial, Draugnim, The Rocking Dildos, Shadow Cut, Survivors Zero sekä Plan-E.
Vrije Universiteit Amsterdam
Vrije Universiteit Amsterdam ("Amsterdamin vapaa yliopisto", lyhenne VU) on Amsterdamin kaupungissa, Alankomaissa sijaitseva yliopisto. VU on toinen kahdesta kaupungissa sijaitsevasta suuresta monitieteisestä julkisrahoitteisesta yliopistosta yhdessä Amsterdamin yliopiston kanssa.
Amsterdamin vapaan yliopiston on perustanut vuonna 1880 joukko reformoituja kristittyjä johtajanaan myöhemmin Alankomaiden pääministerinä toiminut Abraham Kuyper. Perustajat loivat kirkkoon ja valtioon nähden itsenäisen yliopiston, johon viittaa yliopiston nimessä oleva sana "vapaa". Yliopisto oli aluksi avoin ainoastaan kalvinisteille, jotka myös rahoittivat yliopistoa. Myöhemmin 1960-luvulta alkaen yliopisto siirtyi maan muiden yliopistojen tavoin pääasiassa valtiorahoitteiseksi.
Yliopiston huomionarvoisia alumneja ovat muun muassa Jan Peter Balkenende, Herman Dooyewerd, Ellen van Dijk ja Pim Fortuyn.
Vuoden 2018 QS World University Ranking -yliopistovertailussa VU sijoittui sijalla 218. Sijoitus oli toiseksi heikoin kaikista listauksessa huomioiduista Alankomaiden yliopistoista, joista taakse jäi ainoastaan Tilburgin yliopisto. "Times Higher Education" -lehden vuoden 2018 rankingissa VU sijoittui maailman yliopistoista sijalle 165, joka oli Alankomaiden yliopistojen joukossa kolmanneksi heikoin sijoitus Tilburgin ja Twenten yliopistojen edellä.
Lehto Group
Lehto Group on suomalainen rakennus- ja kiinteistöalan konserni, joka keskittyy talousohjattuun rakentamiseen. Lehto Group Oyj on noteerattu Helsingin pörssissä vuodesta 2016. Lehto-konserni toimii yhteensä neljällä palvelualueella: asunnot, toimitilat, hyvinvointitilat sekä korjausrakentaminen. Lehdon toimitusjohtajana toimii Hannu Lehto.
Lehto Groupin pääkonttori sijaitsee Kempeleessä. Lisäksi yhtiöllä on elementti- ja moduulituotantoon keskittyviä tuotantolaitoksia muun muassa Oulussa, Oulaisissa, Iissä, Hartolassa, Luohualla ja Humppilassa. Syksyllä 2017 Lehto laajensi toimintaansa Ruotsiin.
Lehto rakentaa 10 000 neliömetrin toimistotalokiinteistön Aviapolikseen, Vantaalle.
Lehto Groupin edeltäjä Päätoimija-konserni perustettiin 2008. Päätoimija osti vuonna 2008 Rakennusliike Lehto Oy:n. Takuuelementti Oy perustettiin 2009 Humppilaan valmistamaan kattoelementtejä.
Päätoimija osti Rakennuskartion tytäryhtiöineen vuonna 2010.
Vuonna 2011 Päätoimija hankki Rakennusliike Koivukoski Oy:n osake-enemmistön. Päätoimija perusti suurimman konttorinsa Vantaalle 2011.
Vuonna 2012 Päätoimija perusti OptimiKodit Oy:n toteuttamaan aluerakentamista. Talotekniikkamoduleihin keskittyvä tuotantolaitos perustettiin Merijärvelle 2013.
Ensimmäinen patentoitua rakentamisen innovaatiota hyödyntävä asuintalo valmistui Vantaan Hakunilaan keväällä 2014.
Lehto rakensi Prisman ja mini-IKEAn Jyväskylään ja saavutti 250 miljoonan euron liikevaihdon 2015.
Päätoimija uudisti brändinsä Lehto Groupiksi helmikuussa 2016.
Lehto toteutti listautumisannin huhtikuussa 2016. Yhtiön osakkeen kaupankäynti Nasdaq Helsinki Oy:n pre-listalla aloitettiin 28.4.2016.
Uusi moduulitehdas käynnistettiin Oulaisissa.
Henkilöstöä rekrytoitiin vuoden aikana yhteensä noin 300 henkilön verran.
Yhtiön liikevaihto yhteensä neljällä palvelualueella kasvoi 361,8 miljoonaan euroon.
Lehto osti Iissä toimineen Fasadi Oy:n. Lehto laajensi toimintaansa Ruotsiin elokuussa.
VTT myönsi Lehdon Tekniikkastudiolle (moduuli) sertifikaatin.
Martti Karppinen (puheenjohtaja 2018–)
Mikko Räsänen (2013–)
Päivi Timonen (2014–)
Sakari Ahdekivi (2016–)
Pertti Korhonen (2018–)
Linjanvetoa
Linjanvetoa oli Yleisradion vuosina 1971–1974 lähettämä television keskusteluohjelmasarja, jossa suomalaisten puolueiden edustajat keskustelivat ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä. Ohjelman tekijöitä vaihtuvine tehtävänimikkeineen olivat Leo Hokkanen, Pekka Holopainen, Tauno Jarva, Leena Lohtander, Seppo Heikki Salonen, Hannu Vilpponen ja Arne Wessberg.
Lähde:
DJ Beat Records Scandinavia
DJ Beat Records Scandinavia on norjalainen tanssimusiikin julkaisuun sekä jakeluun erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Dag Krogsvold. Se perustettiin vuonna 2000. Yhtiö julkaisee vuosittain sen edustamiin musiikkilajeihin perustuvia kokoelmalevyjä, muun muassa Hard Dance Mania, Hard Dance Radio ja Summer Dance Mania.
Nykyään suurin osa levyistä ovat digitaalisia.
Puumalan lautamiehentalo
Puumalan lautamiehentalo on Kaustisella Perhonjoen rannalla sijaitseva vanha julkinen rakennus ja kulttuuriympäristö. Se lienee rakennettu 1750-luvulla Kokkola–Lintulahti-maantien varteen. Talon asukkaat olivat Puumala-sukuisia. Taloryhmän lähellä oli Piiskausmänty, joka kuitenkin kaatui vuonna 2002. Talossa on pidetty käräjiä, toiminut myös kansakoulu ja säästöpankki. Siellä on suoritettu myös sotaväenottoja. Talo siirtyi Syöpäsäätiölle testamentilla vuonna 2000, ja nykyinen omistaja Kyläsavut ry on sitä sittemmin ryhtynyt talkoilla kunnostamaan ja ylläpitämään.
Tony Salerno (mafioso)
Anthony ”Tony” Salerno (15. elokuuta 1911 Manhattan, New York – 27. heinäkuuta 1992 Springfield, Missouri), tunnettiin lempinimellä ”Fat Tony”, oli amerikanitalialainen mafioso. Hän oli Genovesen mafiaperheen pomo vuosina 1981–1986, ja kuului koko Yhdysvaltojen mafiaperheitä johtaneeseen "komissioon".
Salerno tuomittiin vuonna 1986 kymmynen viikkoa kestäneessä oikeudenkäynnissä järjestäytyneestä rikollisuudesta sadaksi vuodeksi vankeuteen. Vuonna 1988 toisessa oikeudenkäynnissä hän sai vielä 70 vuoden tuomion liittyen Manhattanin betonirakentamisen laittomaan hallitsemiseen, kiristykseen ja lahjontaan.
Häneen perustuu tunnettu "Simpsonit"-televisiosarjan hahmo Fat Tony.
Legacy of the Catacombs
Legacy of the Catacombs on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Nilen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2007 levymerkillä Relapse Records.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Wes Benscoter.
Imperiumin Serpent antoi albumille arvosanan 8.5/10, ja sanoi levyä hyväsoundiseksi sekä DVD:n tuovan julkaisulle lisäarvoa, ja suositteli sitä lähinnä yhtyeeseen tutustuville.
Haulerman
Haulerman on Turussa toimiva vuonna 2015 perustettu pk-yritys, joka valmistaa eri kokoluokan kourmanostimia hyötyajoneuvojen, kuten pakettiauton tavaratilaan. Mallistoon kuuluu kolmen eri painoluokan nostinta: Haulerman 130M,
Haulerman 260M sekä Haulerman 520M, joissa mallinimi kertoo nostettavissa olevan massan määrän. Yrityksen toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana toimii yrityksen perustaja Raimo Kiviniemi.
Haulerman on kuormanostin, jonka toimintaperiaate on yksinkertainen. Minkä tahansa auton kuormatilan katon rajaan integroitavassa nostimessa on teräsrakenteinen puomi, joka työntyy sähkömoottorin avustuksella lähes 2 metriä ajoneuvon takareunan ulkopuolelle. Tätä puomia pitkin kulkee sähkömoottorilla liikkuva kelkka, jossa on sähkötoiminen vinssi, jolla varsinainen kuorman nosto tapahtuu. Kuorman nostamisen jälkeen lasti siirretään sähkömoottorien avulla auton tavaratilaan. Nostinta ohjataan langattomalla kauko-ohjaimella, joka muutoin kuin käytön aikana säilyy omassa telineessään. Haulerman-kuormanostin on kokonaan sähkökäyttöinen ja saa virtansa suoraan auton akusta, joten mitään ylimääräistä virrantuottoa ei autoon tarvitse asentaa.
Haulerman-teleskooppipuominostinta voi käyttää hyvinkin erilaisiin nostotarpeisiin, sillä vinssin köyden päässä riippuu yleiskäyttöinen koukku. Koukkuun voi kiinnittää tarvitsemansa nostoapuvälineen, kuten kuormaliinat, nostohaarukan kuormalavan nostamista varten, magneetti kaivonkansia varten, tai tynnyritarraimen tynnyreiden nostamista varten.
Erona esim. paketti- tai kuorma-autoon asennettavaan takalaitanostimeen verrattuna teleskooppipuominostimella on mahdollista liikutella kuormaa myös tavaratilan sisällä, jolloin lastattavan kuorman ei tarvitse olla erikseen liikuteltavissa.
Koska Haulerman-kuormanostimen nostokyky perustuu yksinkertaiseen sähkötoimiseen nostovinssiin, voi sillä nostaa myös esineitä noin 10m syvyydestä maan pinnan altakin.
Haulerman.com
Eltel Networks
Eltel Networks, lyhyesti Eltel, on eurooppalainen teknisten palveluiden toimittaja. Yritys rakentaa ja ylläpitää yhteiskunnalle tärkeitä infrastruktuuriverkkoja. Yrityksen toiminta jakautuu kolmeen segmenttiin: Power, Communication ja Transport & Security. Eltelin toimialueeseen kuuluvat Pohjoismaat, Baltia, Puola, Saksa, Iso-Britannia ja Afrikka.
Eltel on perustettu vuonna 2001. Yrityksellä palvelee vuonna 2016 noin 9 300 työntekijää.
Chanián katedraali
Chanián katedraali ( tai Παναγία Τριμάρτυρη, "Panagía Trimártyri") on ortodoksinen kirkko Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Kydonían (Chanián) ja Apokóronaksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle sekä ”Kolmen marttyyrin Neitsyt Marialle”.
Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin venetsialaisvallan aikana 1300-luvulla. Osmanivallan alettua vuonna 1645 se muutettiin saippuatehtaaksi. Paikallisen legendan mukaan turkkilaiset palauttivat erään ihmeen seurauksena paikan takaisin kirkkokäyttöön. Paikalle rakennettiin uusi kirkko eli nykyinen katedraali, joka valmistui vuonna 1860. Kirkko vaurioitui Kreetan kapinan aikaan vuonna 1897. Tämän jälkeen kirkko kunnostettiin Venäjän keisarin rahallisella tuella. Samalla siihen rakennettiin kellotorni. Kirkko vaurioitui myös Chanián pommituksissa vuoden 1941 toukokuussa.
Katedraali sijaitsee Chanián vanhassa kaupungissa Plateía Athinagóra -aukion itälaidalla. Kirkko on kolmilaivainen, ja näistä laivoista keskimmäinen on omistettu koko kirkon toisen nimen mukaisesti Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle ("Eisódia tis Theotókou"). Tämän johdosta kirkko myös juhlii tapahtuman muistopäivänä 21. marraskuuta. Pohjoinen laiva puolestaan on omistettu Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos") ja eteläinen laiva kolmelle hierarkille ("Treis Ierárches"). Kirkon arkkitehtuurissa on paljon venetsialaisia vaikutteita.
Kirkon lähellä sijaitsee muun muassa Chanián arkeologinen museo.
Eläväksitekevän lähteen katedraali
Eläväksitekevän lähteen katedraali () on ortodoksinen kirkko Náxoksen kaupungissa Náxoksen saarella Kreikassa. Se on Paronaxían eli Pároksen ja Náxoksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin.
Katedraali on rakennettu vuosina 1780–1787. Se on omistettu Neitsyt Marialle ”Eläväksitekevälle lähteelle” ("Zoodóchos Pigí"). Kirkko sijaitsee Náxoksen kaupungin pohjoisosassa Gróttaksi kutsutulla alueella.
Katedraali edustaa valkoista kykladista arkkitehtuuria. Katedraalin paikalla oli varhaisempi samanniminen kirkko, ja sen rakentamisessa on käytetty sekä tämän kirkon että lähialueen antiikin aikaisten rakennusten osia. Kirkon pylväiden sanotaan olevan peräisin Deloksen saaren antiikin aikaista rakennuksista. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla
Katedraalin aukiolla ja sen alla sijaitsee Gróttan arkeologinen kohde ja museo.
Pyhän Dionysioksen kirkko (Zákynthos)
Pyhän Dionysioksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Zákynthoksen kaupungissa Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se on omistettu Zákynthoksen suojelyspyhälle Pyhälle Dionysiokselle, joka oli kotoisin saarelta.
Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1925 ja se valmistui vuonna 1948. Se korvasi tuolloin aiemman, maanjäristyksessä vuonna 1893 tuhoutuneen kirkon. Uusi kirkko pyrittiin rakentamaan maanjäristykset kestäväksi, ja se selvisikin vuoden 1953 suuresta maanjäristyksestä suhteellisen pienin vaurioin.
Kirkko on kooltaan kaupungin suurin. Arkkitehtuuriltaan se on basilikakirkko. Kirkossa on noin 40 metriä korkea kellotorni, joka on yöaikaan voimakkaasti valaistu. Torni on saanut vaikutteita Venetsian Pyhän Markuksen kellotornista. Kirkossa säilytetään Pyhän Dionysioksen pyhäinjäännöksiä. Kirkko juhlii pyhimyksen muistopäivinä 24. elokuuta ja 17. joulukuuta.
Suuresta koostaan huolimatta kirkko ei ole Zákynthoksen ja Strofadien hiippakunnan katedraali eli piispanistuin, vaikka siihen usein sellaisena viitataankin. Katedraalina toimii kaupungin Pyhän Nikolaoksen kirkko ("Ágios Nikólaos ton Xénon").
Pyhän Kolminaisuuden katedraali (Pireus)
Pyhän Kolminaisuuden katedraali (; myös "Pireuksen katedraali") on ortodoksinen kirkko Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se on Pireuksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin.
Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin vuosina 1839–1845. Se tuhoutui, kun liittoutuneet pommittivat Pireuksen satamaa 11. tammikuuta 1944. Heti tämän jälkeen rakennettiin väliaikainen kirkko, joka oli käytössä 12 vuotta. Uuden katedraalin rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se otettiin käyttöön 17. toukokuuta 1964, vaikka valmistuikin lopullisesti vasta myöhemmin. Kirkko on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle.
Kirkko sijaitsee Pireuksen keskustassa kahden keskeisen kadun kulmauksessa, aivan sataman laidalla. Kirkkorakennus edustaa uusbysanttilaista arkkitehtuuria. Kirkossa on kellotorni sekä suuri kupoli, jota tukevat holvaukset sekä kahdeksan suurta kaarta. Ikonostaasi on tehty marmorista. Kirkon ikonit edustavat makedonialaista ja kreetalaista koulukuntaa. Kirkon sisätilojen pinta-ala on 835 neliömetriä ja sisälle mahtuu yli 3 000 henkeä.
Pyhän Nektarioksen kirkko
Pyhän Nektarioksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Aíginan saarella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Nektarios Aiginalaiselle (Eginalaiselle).
Kirkon paikalla oli bysanttilaisella ajalla Eläväksitekevän lähteen ("Zoodóchos Pigí") luostari. Pyhä Nektarios kunnosti sen vuonna 1904 Pyhän Kolminaisuuden luostariksi. Hän kuoli vuonna 1920 ja hänet julistettiin pyhäksi vuonna 1961. Nektoriokselle omistetun kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1973 ja se otettiin käyttöön toukokuussa 1994. Kirkko on osa luostaria, joka tunnetään nykyisin Pyhän Nektarioksen ja Pyhän Kolminaisuuden luostarina.
Kirkko ja luostari sijaitsevat Kontóksen kylässä saaren keskiosissa, noin kuusi kilometriä itään Aíginan kaupungista. Kirkko on yksi Kreikan suurimpia. Se koostuu oikeastaan kahdesta kirkosta, maanpäällisestä ja maanalaisesta. Kummankin pinta-ala on noin 635 neliömetriä. Lisäksi on kaksi naisille varattua tilaa pinta-alaltaan 560 neliömetriä. Kirkossa on kaksi kellotornia, joiden korkeudet ovat 42 ja 27 metriä, sekä suuri kupoli. Kirkon sisälle mahtuu noin 9 000 henkeä. Kirkossa säilytetään Pyhän Nektarioksen pyhäinjäännöstä. Luostarin muut rakennukset sijaitsevat heti kirkon pohjoispuolella.
Luostari ja kirkko ovat suosittuja pyhiinvaelluskohteita, erityisesti niiden juhlapäivänä 9. marraskuuta.
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Sýros)
Pyhän Nikolaoksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Ermoúpolin kaupungissa Sýroksen saarella Kreikassa.
Kirkon suunnittelu alkoi vuonna 1841. Suunnitteluun ottivat osaa monet arkkitehdit. Pääarkkitehtina toimi G. Metaxás. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1849 ja kirkko otettiin käyttöön vuonna 1870. Kirkko on omistettu Ermoúpolin suojeluspyhälle, Pyhälle Nikolaokselle.
Kirkko sijaitsee Ermoúpolin keskustan koillispuolella. Kirkkorakennus on ristinmuotoinen basilika, jossa on kaksi kellotornia ja kupoli. Sisältä kirkko jakaantuu kolmeen laivaan. Kirkkoa koristavat marmoriset korinttilaistyyliset pylväät. Myös ikonostaasi on marmorinen. Rakentamisessa ja koristelussa on käytetty muun muassa Pentéli-vuoren marmoria sekä italialaista marmoria.
Réthymnon katedraali
Réthymnon katedraali ( eli Μεγάλη Παναγία, "Megáli Panagía") on ortodoksinen kirkko Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Réthymnon ja Avlopótamoksen (Mylopótamoksen) hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle.
Katedraalin paikalla on ollut pienempi kirkko jo venetsialaisvallan aikana. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1844 ja se valmistui vuonna 1856. Kirkko kärsi suuria vaurioita pommituksissa toisessa maailmansodassa, minkä vuoksi se purettiin vuonna 1956 ja rakennettiin uudelleen 1960-luvulla. Kirkon kellotorni on rakennettu vuonna 1899.
Katedraali sijaitsee Réthymnon vanhassa kaupungissa. Kirkko on arkkitehtuuriltaan kolmilaivainen basilika. Sen pituus on 32,5 metriä, leveys 13,3 metriä ja korkeus kellotornia lukuun ottamatta 16 metriä. Kellotornin korkeus on 23,3 metriä. Kirkon keskimmäinen laiva on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle. Pohjoinen laiva on puolestaan omistettu kolmelle hierarkille ("Treis Ierárches") ja eteläinen laiva pyhille apostoleille. Kirkon ympärillä on katedraalin aukio.
Vapahtajan temppeliintuomisen katedraali
Vapahtajan temppeliintuomisen katedraali () on ortodoksinen kirkko Firán kaupungissa Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se on Thíran, Amorgóksen ja saarten hiippakunnan katedraali eli piispanistuin.
Katedraali on rakennettu alun perin vuonna 1827. Se vaurioitui pahoin vuoden 1956 maanjäristyksessä ja rakennettiin uudelleen tämän jälkeen. Kirkko sijaitsee Firán keskustassa lähellä Esihistoriallisen Theran museota. Katedraali on omistettu Jeesuksen temppeliintuomiselle. Sisältä kirkko on koristeltu paikallisen Christóforos Asimíksen tekemillä seinämaalauksilla.
Firássa on myös katolinen Johannes Kastajan katedraali.
Dar Salim
Dar Salim (s. 18. elokuuta 1977 Bagdad) on tanskalainen näyttelijä.
Dar Salim syntyi Irakissa, josta hän kuusivuotiaana perheineen pakeni Saddam Husseinin hallintoa Tanskaan. He asuivat Kööpenhaminassa Amagerin lähiössä. Salimin oli vaikea sopeutua tanskalaisten joukkoon. 13-vuotiaana hän liittyi karateseuraan, ja 16-vuotiaana hän oli siinä jo ikäluokkansa parhaita. Karatemenestyksestä Salimin elämä pääsi raiteilleen. Lukion jälkeen hän työskenteli turistioppaana ja kuninkaallisessa henkikaartissa Amalienborgin linnassa. Sitten hän valmistui lentäjäksi, mutta terrori-iskut World Trade Centeriin vuonna 2001 vähensivät lentäjien työmahdollisuuksia, ja hän lähti merille, ensin kalastusalukselle ja sitten laivakokiksi.
2000-luvun alussa Salim sai ensimmäisen televisioroolin taksikuskina sarjassa "Forsvar" ("Puolustus", 2003). Samoihin aikoihin hän sai myös lentäjän paikan, ja lentojen välissä hän kävi näyttelijäkursseilla New Yorkissa ja Lontoossa. Sitten hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvassa "Gå med fred, Jamil" (2008). Elokuva kertoo sunni- ja shiiamuslimien välisestä verikostosta. Salim näytteli elokuvassa pääroolin, mistä hän oli ehdokkaana Bodil Awards -palkinnon parhaan miesnäyttelijän palkinnon saajaksi.
Televisiosarjassa "Dicte" hänellä oli Bo Skytten rooli, ja hän alkoi saada enemmän tunnettuutta. Televisiosarja "Borgen" ("Vallan linnake"), jossa hän esitti hallituksen ympäristöministeriä, vihreiden puheenjohtajaa Amir Divania, nosti hänet vihdoin vuonna 2010 suuren yleisön tietoisuuteen.
Quicksand (Ted Cursonin albumi)
Quicksand, on yhdysvaltalaisen trumpetisti Ted Cursonin vuonna 1974 tai 1976 lähteestä riippuen julkaistu albumi.
Kaikki kappaleet Ted Curson.
Jari Valo
Jari Valo (s. 1961) on suomalainen viulisti. Hän on vuodesta 1994 toiminut Radion sinfoniaorkesterin vuorottelevana ensimmäisenä konserttimestarina.
Jari valo alkoi soittaa viulua viisivuotiaana pikkupelimannina kotikuntansa Kaustisen kansanmusiikkipitoisessa ympäristössä. Hän opiskeli ensin Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa Juha Kankaan ja Mauno Järvelän johdolla, ja siirtyi vuonna 1978 Sibelius-Akatemiaan opiskelemaan Ari Angervon johdolla. Hän suoritti diplomitutkinnon vuonna 1982 ja piti seuraavana vuonna ensikonserttinsa Helsingissä. Vuonna 1985 Valo voitti Kuopion viulukilpailun.
Jari Valo toimi Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin konserttimestarina sen perustamisesta 1972 lähtien vuoteen 1994, jolloin hän siirtyi Radion sinfoniaorkesteriin.
Valo työskentelee orkesterityön ohella myös viulusolistina ja kamarimuusikkona. Hän opettaa viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa. Hän on levyttänyt muun muassa Jean Sibeliuksen, Pehr Henrik Nordgrenin ja Anders Eliassonin viulu- ja kamarimusiikkiteoksia. Hän on tehnyt myös paljon radionauhoituksia Yleisradiolle.
Vuosina 1991–1995 ja 2003–2006 Jari Valo toimi Kaustisen Kamarimusiikkiviikon taiteellisena johtajana.
Jari Valon instrumentti on Testore vuodelta 1764.
Syyskuussa 2016 Jari Valo juhlisti 50-vuotista taiteilijanuraansa kamarimusiikkikonsertilla Helsingin Musiikkitalossa.
Sateenkaaren tällä puolen
Sateenkaaren tällä puolen on rockyhtye Dawsonin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1982.
Pekka Tuomi
Pekka Tuomi on tamperelainen tuottaja, säveltäjä, runoilija ja lauluntekijä. Hän on soittanut esimerkiksi Moses Hazy ja Bird Cherry -yhtyeissä. Soittimista Tuomi taitaa muun muassa saksofonin ja kitaran.
Taylor Spreitler
Taylor Danielle Spreitler (s. 23. lokakuuta 1993 Hattiesburg, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa "Päivien viemää" Mia McCormickin roolissa ja sarjassa "Melissa ja Joey" Lennox Scanlonin roolissa.
Uransa alussa Spreitler oli mallina muun muassa Jifin, Hessin ja Chuck E. Cheese’sin mainoksissa.
Vuonna 2009 Spreitler solmi kolmivuotisen sopimuksen NBC:n kanssa Mia McCormickin roolista "Päivien viemää" sarjassa. Tuon jälkeen hän siirtyi ABC Familyn (nyk. Freeform) "Melissa ja Joey" sarjaan esittämään Melissa Joan Hartin hahmon sisarentytärtä, Lennox Scanlonina.
Spreitler esittää Kevin Jamesin hahmon tytärtä vuonna 2016 CBS:n "Kevin Can Wait" televisiosarjassa.
Hänet valittiin tähdittämään Bella Thornen ja Thomas Mannin kanssa vuonna 2017 julkaistavaa kauhuelokuvaa "".
Aktiivinen komitea
Aktiivinen komitea ("ruots. Aktivkommittén eli lyh. A.K.") oli Suomen historiassa itsenäisyysaktivistien järjestö, jonka perustivat eri poliittisten puolueiden ja aktivistiryhmien edustajat ”aktiivisten itsenäisyyspyrkimyksien kannattamiseksi ja edistämiseksi”. 
Elokuun lopussa 1915 tehty päätös suomalaisen jääkäripataljoonan perustamisesta vaati suomalaisten nuorten miesten värväystoiminnan tehokkaampaan organisointiin. Ylioppilasaktivistien aiempi organisaatio loppuvuodesta 1914 ja sen seuraajaorganisaatio keväällä 1915 koettiin liian vaatimattomaksi suunniteltuun 2 000 miehen värväykseen. Sen johdosta päätettiin luoda laajapohjaisempi organisaatio "suurta värväystä" varten.
Alkuperäisiä jäseniä oli seitsemän eli niin sanotut "seitsemän veljestä":,
Alkuperäinen kokoonpano ei säilynyt pitkään, sillä Hynnisen tilalle tuli tohtori Eino Suolahti ja pian myös Renvall ja Nylander jättivät jäsenyytensä. Donner ja Sivén joutuivat puolestaan varsin pian poistumaan maasta. Heidän tialleen tulivat maisteri Bertel Appelberg ja Thure Svedlin. Myöhemmin ylioppilaiden edustajiksi tulivat lääketieten kandidaatti Sven Donner ja lääketieteen tohtori Wilhelm Zilliacus. Epävirallisena puheenjohtajana toimi maanpakoonsa asti tohtori Sivén.
Loppuvuodesta 1915 aloitti toimintansa Tukholmassa "Suomen vapausliikkeen ulkomaanvaltuuskunta", jota pidettiin tarpeellisena yhteyksien hoitamiseen. Ensimmäisiä jäseniä ulkomaanvaltuuskunnassa olivat Jonas Castrén, tohtori Herman Gummerus ja maisteri Almar Fabritius. Lokakuussa 1915 ulkomaanvaltuuskuntaan liittyivät "Vanhojen neuvostona" pidetyn Keskuskomitean jäsenet vapaaherra Adolf von Bonsdorff ja professori Rafael Erich. Tammikuussa 1916 mukaan tuli vielä johtaja Samuli Sario. Valtuuskunnan puheenjohtajaksi tuli vapaaherra von Bonsdorff. Ohjeet valtuuskunta sai niin Aktiivilta komitealta kuin Keskuskomitealta. Ulkomaanvaltuuskunnan jäsenistä Sario siirtyi myöhemmin Berliiniin.
Aktiivisen komitean keskeinen käytännön toimija oli kesäkuusta 1917 lähtien "työjaosto". Sen toiminta puolestaan naamioitiin metsäalan yritykseksi. Yritys, nimeltään Uusi Metsätoimisto, sijaitsi Helsingissä osoitteessa Yrjönkatu 25. Näennäisesti "toimisto" osti ja myi puutavaraa ja muita metsän antimia sekä välitti työntekijöitä metsätyömaille. Tällä voitiin verhota todelliset tehtävät, joista merkittävin oli suojeluskuntatoiminnan käynnistäminen eri puolilla maata. Uuden metsätoimiston keskeisin hahmo oli maisteri Elmo E. Kaila.
Kevään 1917 muuttuneen poliittisen tilanteen vuoksi Aktiivinen komitea organisoitiin uudelleen. Tällöin toiminnan painopiste siirtyi enemmän Berliiniin, Samalla luotiin Aktiivikomitean, Sotilaskomitean ja ylioppilasaktivistien kanssa uusi yhteistyöelin, jonka johtavaksi henkilöksi tuli valtioneuvos Edvard Hjelt. Samoin vapaaherra von Bonsdorff ja johtaja Sario olivat toiminnassa näkyviä henkilöitä.
Yhdenillan pysäkki
Yhdenillan pysäkki oli Yle TV2 -kanavan vakava keskusteluohjelma, jota tuotettiin vuodesta 1993 vuoteen 1996. Sen juontajina ja haastattelijoina toimivat vuorotellen Maarit Tastula, Anne Flinkkilä, Jyrki Richt, Sinikka Hein, Eero Silvasti ja Pekka Manninen. Taustatoimittajana toimi muun muassa Elina Heino.
Ohjelmasarjaan tehtiin toistasataa jaksoa. Sen haastattelujen vieraina olivat muiden muassa Vivica Bandler, Rainer Friman, Helvi Hämäläinen, Heli Keinonen, Pentti Linkola, Terhi Nieminen-Mäkynen, Pellervo Petäys, Ristomatti Ratia, Alpo Suhonen, Yrsa Stenius, Matti Wuori ja Jutta Zilliacus. Harvoja ulkomaisia haastateltavia olivat Marutei Tsurunen, Krzysztof Kieślowski ja Roger Moore.
Julkisuuden henkilötkin olivat "Yhdenillan pysäkissä" usein haastateltavina jonkin yksityiselämäänsä liittyvän vaikean kysymyksen, kuten lapsen sairauden, kiusatuksi tulemisen tai avio-ongelmien takia. Vieraina oli julkisuuden henkilöiden lisäksi välillä myös tavallisia ihmisiä, jotka olivat joutuneet henkilökohtaisia tragedioita, kuten insestisyytöksiä, harvinaisia sairauksia, taloudellisia menetyksiä tai huumeiden käyttöä.
Ohjelman tunnusmusiikkina kuultiin alku Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen kappaleesta "Vanhoilta vaan". Kappale löytyy albumilta Varjoissa vapaan maailman.
Georg Herman August Wärnhjelm
Georg Herman August Wärnhjelm (3. lokakuuta 1858 Viipuri – 14. joulukuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen upseeri, joka kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin eli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvelleisiin suomalaisupseereihin. Hän kävi Haminan kadettikoulun ja palveli sen jälkeen muun muassa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan 8. Viipurin Tarkk'ampujapataljoonassa ja toimi myös Viipurin kutsuntalautakunnan puheenjohtajana 1881–1884. Vuoden 1918 sisällissodan aikana Wärnhjelm oli pari ensimmäistä viikkoa valkoisten Karjalan rintaman ylipäällikkö. Hänen sotilasarvonsa oli eversti.
Sisällissodan alettua Wärnhjelm otti 29. tammikuuta Karjalan rintaman johtoonsa, mutta joutui kuitenkin jakamaan valtansa 2. helmikuuta lähtien rintamapäälliköksi nimitetyn kapteeni Aarne Sihvon ja tämän esikuntapäällikkönä toimineen jääkäri Woldemar Hägglundin kanssa. 11. helmikuuta Kavantsaaressa käydyn taistelun jälkeen Wärnhjelm oli valmis vetämään joukot Vuoksen pohjoispuolelle, mutta Sihvo kieltäytyi tottelemasta käskyä. Tämä seurauksena Wärnhjelm siirrettiin tehtävästi sivuun jo seuraavana päivänä ja Sihvosta tehtiin uusi ylipäällikkö. Wärnhjelm puolestaan siirrettiin suojeluskunnan piirijohtajaksi Sortavalaan.
Sisällissodan päättymisen jälkeen hän toimi Valloitettujen alueiden turvaamisosaston VATO:n päällikkönä.
Wärnhjelmin isä oli Viipurin hovioikeuden varapresidentti ja valtiopäivämies Herman Georg Maria Wärnhjelm ja isoisä Suomen kaartin ensimmäisenä vakinaisena komentajana toiminut everstiluutnatti Herman Henrik Wärnhjelm.
Herman Wärnhjelm
Herman Wärnhjelm voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Minneapolis-Saint Paulin kansainvälinen lentoasema
Minneapolis-Saint Paulin kansainvälinen lentoasema (engl. Minneapolis-Saint Paul International Airport, Wold-Chamberlain Field, IATA: MSP, ICAO: KMSP) on siviili- ja sotilaskäytössä oleva julkinen lentokenttä Hennepinin piirikunnassa Minnesotassa Yhdysvalloissa.
Australianuikku
Australianuikku ("Tachybaptus novaehollandiae") on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Se muistuttaa pikku-uikkua, mutta sillä on valkoinen vatsa ja tummempi kurkku. Australianuikun levinneisyysaluetta ovat Australia, Indonesia, Uusi-Kaledonia, Uusi-Seelanti, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Itä-Timor ja Vanuatu. Sen populaation suuruus on kasvamassa.
Aleksander Pell
Aleksander Pell (1875 Hämeenlinna – 14. helmikuuta 1920 Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin eli suomalaisiin upseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa. Pell syntyi Hämeenlinnassa, jossa hänen isänsä Aleksander K. Pell palveli upseerina. Ensimmäisen maailmansodan aikana Pell osallistui upseerina itärintaman taisteluihin ja hänet palkittiin ansioistaan Yrjönmiekalla. Sotilasarvoltaan Pell oli majuri.
Sisällissodan alkaessa kapteeni Pell vaikutti Sortavalassa, jossa hänen johdollaan riisuttiin kaupungin venäläiset sotilaat aseista. Hieman myöhemmin hän osallistui myös Värtsilän taisteluun. Helmikuun alussa Pell toimi Sortavalan suojeluskunnan päällikkönä Antrean rintaman taisteluissa Ahvolassa. Kuun lopulla valkoisten tekemä hyökkäys epäonnistui, ja 24. helmikuuta Pell määräsi kaikki Ahvolan joukot vetäytymään Antreaan. Lopulta hänet saatiin perumaan käskynsä, mutta valkoisen armeijan ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim siirsi Pellin sivuun tehtävistään ja lähetti hänet komppanianpäälliköksi vähemmän tärkeälle Satakunnan rintamalle. Hyökkäyksen epäonnistuminen laitettiin Pellin syyksi, mutta mahdollisesti Karjalan ryhmän komentaja Aarne Sihvo ja ratsumestari Oskar Kuula olivat tehneet Pellistä syntipukin, saadakseen hänet pois rintamalta. Satakunnan rintamalla Pell onnistui kuitenkin ylenemään majuriksi ja pataljoonankomentajaksi. Hän johti muun muassa maaliskuun lopussa Mannanmäen taistelun jälkeen tehtyä Kyröskosken paperitehtaan valtausta yhdessä majuri Walter von Gerichin kanssa.
Sisällissodan päätyttyä Suomen uusissa puolustusvoimissa taustansa takia syrjitty Pell värväytyi usean muun tsaarinupseerin tavoin vapaaehtoiseksi Venäjän sisällissotaan valkoisen armeijan joukkoihin. Kesäkuussa 1919 Pell matkusti Arkangelin rintamalle, jossa hänet määrättiin 7. Pohjois-Venäjän tarkka-ampujarykmentin pataljoonankomentajaksi. Valkoisten rintaman romahtaessa pataljoona joutui 14. helmikuuta 1920 bolševikkien saartamaksi, ja sen miehet ryhtyivät kapinoimaan. Pellin kerrottiin tämän jälkeen ampuneen itsensä joukkojensa edessä.
Alexander Starck
Alexander Starck (, 18. toukokuuta 1890 Pietari – 18. syyskuuta 1925 Leningrad) oli venäläinen laivastoupseeri, joka 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen jäi perheineen Suomeen asumaan ja sai myöhemmin myös Suomen kansalaisuuden. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti. 1920-luvun alussa hän vieraili lukuisia kertoja Pietarissa ja vakoili Neuvostoliittoa vastaan venäläisten vastavallankumouksellisten hyväksi.
Vuonna 1919 Starck oli Ison-Britannian asiamies Kunikaallisen laivaston Pietarin saarron aikana. Hän vieraili kaupungissa useita kertoja, toimien brittien ja venäläisten vastavallankumouksellisten yhdysmiehenä. Kuninkaallinen laivaston poistuttua Itämereltä marraskuussa 1919, Starck jatkoi toimintaansa Venäjän valkoisen armeijan kuriirina ja vakoojana. Hieman myöhemmin hän ryhtyi valkoisten emigranttien monarkistisen vastavallankumouksellisen järjestön Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) salaisen tiedusteluosaston palvelukseen. ROVS:n tiedustelun Suomen-osastoa johtivat kenraalimajurit Eugèn Högström ja Theodor Charpentier. Mukana toiminnassa oli myös Suomen sotilastiedustelu, joka muun muassa järjesti rajanylitykseen tarvittavat paperit ja Neuvostoliitossa käytettävät väärät asiakirjat. Starckista tuli valkoisten tärkeimpiä Neuvostoliitossa käyviä asiamiehiä.
Starck matkusti Leningradiin viimeisen kerran elokuussa 1925. Neuvostoliiton salainen poliisi OGPU kuitenkin onnistunut pääsemään häne jäljilleen. Koska Starck oli Suomen kansalainen, hänet olisi pitänyt tuomion kärsimisen jälkeen palauttaa Suomeen, minkä vuoksi OGPU päätti murhata Starckin. Hänet ammuttiin 18. syyskuuta 1925 Fontanka-kanavan rantakadulla. Sanomalehdissä tapausta väitettiin ryöstömurhaksi.
Alexander Starckin isä oli venäläinen entomologi Aleksandr Aleksandrovitš Starck (myöh. Edward Alexander Starck), joka omisti Ala-Mellolan maatilan Uudenkirkon Kaukjärvellä. Lokakuun vallankumouksen myötä koko perhe jäi asumaan Suomeen.
Tavan adessiivi
Tavan adessiivi on suomen kielen ilmaisurakenne, jossa adessiivilla ilmaistaan tekemisen tapaa, esimerkiksi "työ tehtiin huolella, "tutkin adessiiveja innolla.
Kielenhuollon suhtautuminen tavan adessiiviin on vaihdellut. Setälän kielioppi mainitsi sen olemassaolon neutraalisti, mutta E. A. Saarimaan "Kielenoppaasta" lähtien opastettiin korvaamaan tavan adessiivi muilla rakenteilla, esimerkiksi "surulla" > "surren; kunnioituksella" > "kunnioittaen, kunnioittavasti". Tavan adessiivia pidettiin ruotsin vaikutuksena.
Tavan adessiivi kuitenkin yleistyi, ja Göran Karlssonin tutkimuksen (1995) jälkeen kielenoppaiden torjuva suhtautuminen lieveni. Vuonna 2003 suomen kielen lautakunta päätti, että ”tapaa voidaan ilmaista myös adessiivilla: "hyvällä syyllä, vähällä vaivalla, ilolla."”
Henrik Hellgren
Henrik Hellgren (28. helmikuuta 1838 Pälkäne – 20. maaliskuuta 1891 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori ja päätoimittaja.
Hellgrenin vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Heikkilä ja Maria Kristiina Heikintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1859. Hellgren valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1867 ja hän suoritti opettajakandidaattitutkinnon 1869. Hellgren oli opiskeluaikanaan vuoden ajan kotiopettajana J. V. Snellmanin perheessä.
Hellgren toimi Jyväskylän yläalkeiskoulun ja sittemmin Jyväskylän lyseon latinan kielen lehtorina vuodesta 1869 alkaen. Hän oli myös Jyväskylässä ilmestyneen Päijänne-lehden päätoimittajana.
Bentsyylibromidi
Bentsyylibromidi eli α-bromitolueeni (CHBr) on tolueenin bromattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa bentsyylibromidi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta vetybromidiksi ja bentsyylialkoholiksi. Bentsyylibromidi liukenee muun muassa dietyylieetteriin, kloorattuihin hiilivetyihin ja aproottisiin polaarisiin liuottimiin. Bentsyylibromidi ärsyttää voimakkaasti silmiä ja on lakrymaattori eli kyynelvuotoa aiheuttava aine. Yhdiste ärsyttää myös ihoa sekä hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina ovat muun muassa yskä ja huonovointisuus.
Bentsyylibromidia valmistetaan bromaamalla tolueenia bromilla ultraviolettisäteilytyksen alaisuudessa.
Bentsyylibromidi reagoi useiden yhdisteiden kanssa luovuttaen yhdisteille bentsyyliryhmän. Tällaisia ovat niin hiilinukleofiilit kuin heteroatominukleofiilit kuten alkoholit ja amiinit. Bentsyylibromidia käytetään alkoholien suojaukseen.
Bernard Cazeneuve
Bernard Cazeneuve (s. 2. kesäkuuta 1963 Senlis, Ranska) on ranskalainen poliitikko, joka valittiin joulukuussa 2016 Ranskan pääministeriksi Manuel Vallsin tilalle. Cazeneuve on toiminut aiemmin urallaan Ranskan Eurooppa-ministerinä ja sisäministerinä sekä muun muassa Cherbourg-Octevillen pormestarina. Cazeneuven pääministerikausi loppui toukokuussa 2017.
Bernard Cazeneuve syntyi Senlisissä vuonna 1963. Hän opiskeli Bordeaux’n politiikan tutkimuksen instituutissa ja aloitti uransa Banque populairen lakimiehenä. Sen jälkeen hän toimi eri ministeriöiden teknisenä asiantuntijana.
Vuonna 1994 Cazeneuve valittiin Manchen departementin yleisneuvostoon ja seuraavana vuonna Octevillen kaupungin pormestariksi. Octevillen pormestarina hän oli vuoteen 2000, ja siitä hän jatkoi 2001–2012 yhdistetyn Cherbourg-Octevillen kaupungin pormestarina.
Cazeneuve valittiin 1997 Manchesta Ranskan parlamenttiin, mutta hän menetti paikkansa vuoden 2002 vaaleissa. Vuodet 2004–2008 Cazeneuve toimi Cherbourgin kaupungin yhteistyöelimen varapresidenttinä ja vuodet 2004–2007 Ala-Normandian alueneuvoston varapresidenttinä. Cherbougin yhteistyöelimen presidenttinä hän oli 2008–2012.
Cazeneuve valittiin uudelleen parlamenttiin vuonna 2007. Hän jätti Cherbourg-Octevillen pormestarin tehtävät kesäkuussa 2012, kun hänet nimitettiin Eurooppa-asioista vastaavaksi ministeriksi. Kun Manuel Vallsista tuli Ranskan pääministeri keväällä 2014, Cazeneuve sai paikan uuden hallituksen sisäministerinä. Valls ilmoitti joulukuussa 2016 pyrkivänsä sosialistien ehdokkaaksi vuoden 2017 presidentinvaaleihin. Cazeneuve nostettiin pääministeriksi tehtävän jättäneen Vallsin tilalle. Cazeneuven on tarkoitus toimia pääministerinä vuoden 2017 parlamenttivaaleihin saakka.
Kadonnut (televisiosarja)
Kadonnut (engl. "The Missing") on brittiläinen psykologinen rikosdraamasarja. Sarja on brittiläisen BBC:n ja yhdysvaltalaisen Starz-kanavan yhteistuotanto. "Kadonnut" alkoi BBC One -kanavalla lokakuussa 2014, ja Starz-kanavalla marraskuussa 2014. Suomessa sarja alkoi MTV3-kanavalla kesällä 2015. Sarjan ovat käsikirjoittivat veljekset Harry ja Jack Williams, ja ohjasi Tom Shankland.
Kahdeksanosaisen sarjan ensimmäisellä kaudella etsitään Ranskassa kadonnutta brittiläistä poikaa. Pääosissa ovat Tchéky Karyo, joka näyttelee tutkintaa johtavaa ranskalaista rikospoliisia Julien Baptistea, sekä pojan vanhempia näyttelevät James Nesbitt ja Frances O'Connor.
Sarjan toinen kausi alkoi lokakuussa 2016. Toinen kausi sijoittuu Saksaan. Muut pääosien esittäjät ovat vaihtuneet lukuun ottamatta Tchéky Karyota.
Oliver siepattiin lomamatkalla Ranskassa vuonna 2006. Pojan etsinnät ovat jatkuneet vuosia, ja Oliverin isälle Tonylla (James Nesbitt) on pakkomielle pojan löytämisestä, eikä mies suostu hyväksymään mahdollisuutta, että Oliver saattaa olla kuollut. Tony käyttää vuosia poikansa etsimiseen tuhoten samalla avioliittonsa. Juttu avataan uudelleen kahdeksan vuotta katoamisesta, ja tutkintaa johtaa sama mies, kuin kahdeksan vuotta sitten, Julien Baptiste (Tchéky Karyo).
Sarjassa seurataan tapahtumia takaumassa muutama päivä sieppaamisen jälkeen, ja nykyhetkessä vuonna 2014.
Aarne Karjalainen (vuorineuvos)
Aarne Feliks Karjalainen (21. maaliskuuta 1913 Oulu – 23. helmikuuta 1986 Torremolinos, Espanja) oli suomalainen vuorineuvos, joka tunnetaan Hyvon-Kudeneule Oy:n perustajana, johtajana ja omistajana.
Karjalainen syntyi Oulussa ja kävi kauppakoulun. Hän oli Tampereen Talous-Osakekaupan kotimyyjä 1936–1938. Siitä hän siirtyi trikootehdas Kudos Oy:n provisiopalkkaiseksi myyntimieheksi, yleni myyntipäälliköksi ja loi hyvät suhteet kaupan alan keskeisiin toimijoihin.
Karjalainen rakensi tekstiiliteollisuuskonsernin, jonka tuotemerkki oli Hyvon. Hyvon-Kudeneule Oy oli suomalainen trikoo- ja sukkatehdas, joka menestyi myös viennissä. Kudeneule aloitti toimintansa Helsingissä 1951 ja vuonna 1955 Hankoon valmistui Viljo Revellin suunnittelema tehdas, jonne Helsingin tuotanto siirtyi 1957. Aarne Karjalaisen tekstiiliyritys levisi Helsingistä Hankoon, Saloon ja Haukiputaalle.
Haukiputaalla vuosina 1970–1975 toiminut tehdas oli merkittävä pienen paikkakunnan työllistäjä. Paikkakunnan väkiluku kasvoi 1 600 hengellä, joille rakennettiin asuntoja ja päiväkoti.
Vuonna 1961 Kudeneule oli Pohjoismaiden suurin puuvillaisten alusasujen valmistaja. Karjalainen käynnisti ainutlaatuisella interlock-koneella kudotusta trikookankaasta valmistettuja Hyvon-alusasuja. Hän toi tarjolle uudenlaisia materiaaleja ja kuoseja ja mullistavia ideoita, kuten verryttelyasun ja puuvillaisen pyjaman yhdistelmän. Tuolloin henkilökuntaa oli 550. Vuonna 1963 rakennettiin tehdas myös Saloon. Kun Hyvon-Kudeneule oli vahvimmillaan, mainosmies Matti Viherjuuri kehitti sille mieleen jäävän iskulauseen ”Hyvon yllä, hyv’on olla”. Todellisen menestyksen Kudeneule Oy saavutti Neuvostoliittoon suuntautuvassa kaupassa. Yrityksen toiminta päättyi rahoitusongelmiin vuonna 1975.
Hyvon-Kudeneule Oy:n rakennuttama tehdasrakennus on yksi Suomen sotien jälkeisen teollisuusarkkitehtuurin arvokohteista ja arkkitehti Viljo Revellin arkkitehtuurin päätöistä. Revell käytti tehtaan suunnittelussa edistyksellistä rakennustekniikkaa sekä tavoitteli toteutuksessa selväpiirteistä tuotantoympäristöä ja hyviä työolosuhteita, mikä näkyy tilan jäsentelyssä, materiaali- ja rakennevalinnoissa sekä pyrkimyksenä luonnonläheisyyteen.
Pekka Manninen
Pekka Manninen (s. 1953) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi pitkään Yleisradiossa, jossa hän toimitti muun muassa Yle TV2 -kanavan keskusteluohjelmaa "Yhdenillan pysäkki" 1990-luvun puolivälissä. Nykyisin Manninen toimii vapaana kirjailijana ja asuu Jyväskylässä. Hänen 1920-luvun Pohjanmaalle sijoittuva esikoisromaaninsa "Kiimakangas" oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.