hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue
Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue edusti Böömin ja Määrin protektoraattia jalkapallomaaotteluissa vuonna 1939. 
__notoc__
Sotienvälisen Tšekkoslovakian jalkapalloliitto koostui viidestä kansallisuuksiin perustuvasta liitosta: tšekkoslovakialaisten, saksalaisten, juutalaisten, puolalaisten ja unkarilaisten jalkapalloliitoista. Slovakian julistauduttua itsenäiseksi kevättalvella 1939 Böömin ja Määrin jalkapalloliitto pysyi FIFA:n jäsenenä, mitä se on vielä tänäkin päivänä, vaikka alue olikin Saksan miehittämä.
Böömin ja Määrin maajoukkue pelasi vuonna 1939 kuusi ottelua, joista FIFA laskee virallisiin tilastoihinsa kolme: Jugoslaviaa vastaan Prahassa 7-3, Ostmarkia eli Saksaan liitettyä Itävaltaa vastaan Prahassa 5-5 sekä Wrocławissa Saksaa vastaan 4-4. 
Vuonna 1940 astui voimaan matkustuskielto, minkä johdosta joukkue ei enää voinut pelata otteluita.
Jousiammunta Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisoissa 2010 kilpailtiin jousiammunnassa toisen kerran kilpailujen historiassa. Ensimmäisen kerran laji oli ohjelmassa Brisbanessa 1982. Kilpailut käytiin Yamuna Sports Complexissa 4.–10. lokakuuta 2010. Ohjelmassa oli neljä lajia sekä miehille että naisille.
Lähde: cwgdelhi2010.org
Sulkapallo Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 sulkapallo järjestettiin Siri Fort Sports Complexissa 4.–14. lokakuuta 2010. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten kaksin- ja nelinpeli, sekanelinpeli sekä yhteinen joukkuekilpailu.
Lähde: cwgdelhi2010.org
Squash Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 squash järjestettiin Siri Fort Sports Complexissa 4.–13. lokakuuta 2010. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten kaksin- ja nelinpeli sekä sekanelinpeli.
Lähde: cwgdelhi2010.org
Pöytätennis Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 pöytätennis järjestettiin Yamuna Sports Complexissa 4.–14. lokakuuta 2010. Kilpailujen ohjelmassa olivat kaksinpeli, nelinpeli ja joukkuekilpailu miehille ja naisille sekä sekanelinpeli. Naisten ohjelmassa oli lisäksi pyörätuoliluokan kaksinpeli
Lähde: cwgdelhi2010.org
Tennis Kansainyhteisön kisoissa 2010
Kansainyhteisön kisojen 2010 tennis järjestettiin R. K. Khanna Tennis Complexissa 4.–10. lokakuuta 2010. Laji oli ensimmäistä kertaa Kansainyhteisön kisojen ohjelmassa. Sarjoina olivat miesten ja naisten kaksin- ja nelinpeli sekä sekanelinpeli.
Lähde: cwgdelhi2010.org
Muksunsiika
Muksunsiika ("Coregonus muksun") on pohjoisessa Siperiassa elävä siian suvun kalalaji. Se elää Pohjoiseen jäämereen laskevien jokien verkkaan virtaavilla alajuoksuilla, suuremmissa järvissä kuten Taimyrissä sekä jokien estuaarien murtovedessä alle 6–10 promillen suolapitoisuudessa. Levinneisyysalue kattaa Siperian puoleiset joet Karanmereltä Laptevinmerelle, muun muassa Obin, Jenisein, Lenan, Janan, Indigirkan ja Kolyman vesistöt. Lajia on myös siirretty muualle Pohjois- ja Keski-Venäjälle alkuperäisen alueen ulkopuolelle.
Sukukypsäksi muksun kerkiää 6–14 vuoden ikäisenä, vajaan puolen metrin pituisena. Se viettää suuren osan vuotta murtovedessä, kaukanakin rannikosta, mutta nousee loppukeväällä jokiin, joiden koskipaikoilla se kutee jään tulon aikoihin loka-marraskuussa. Se hautaa munat pohjaan ja palaa sitten mereen. Poikaset kuoriutuvat vajaan puolen vuoden kuluttua keväällä.
Presidentin miehet
Presidentin miehet () on Alan J. Pakulan ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1976. Se pohjautuu Bob Woodwardin ja Carl Bernsteinin Watergate-skandaalia käsittelevään samannimiseen kirjaan. Pääosissa Woodwardina ja Bernsteinina näyttelivät Robert Redford ja Dustin Hoffman.
Elokuva oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kaikkiaan yhdeksässä eri kategoriassa. Palkinnon se sai parhaasta miessivuosasta (Jason Robards), sovitetusta käsikirjoituksesta, lavastuksesta ja äänityksestä.
"Presidentin miehet" valittiin vuonna 2010 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1904
Saint Louisin olympialaisten 1904 painonnosto järjestettiin Francis Field -stadionilla 1.–3. syyskuuta 1904. Kilpaiujen ohjelmassa oli kaksi miesten lajia, kahden käden painonnosto ja käsipaino. Kilpailuihin osallistui yhteensä viisi urheilijaa kahdesta maasta. Kisoihin osallistuneista yhdysvaltalaisista urheilijoista Frank Kugler oli kisoihin osallistuessaan Saksan kansalainen, hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1913. Hän edusti olympiakisojen aikaan St. Louislaista urheiluseuraa ja KOK luetteloi hänet yhdysvaltalaiseksi.
Verbier
Verbier on matkailu- ja talviurheilualue Lounais-Sveitsissä, Valais'n kantonissa, lähellä Martignyn kaupunkia. Verbier kuuluu Bagnesin kuntaan ja on sen suurin taajama. Verbierissä on noin 3 000 asukasta.
Verbier sijaitsee Drance-joen laakson itärinteellä, noin 1 500 metrin korkeudessa. Verbierin ympärillä kohoavat Valais'n Alpit, korkeimmillaan lähes neljän kilometrin korkeuteen. Lähimmät huiput ovat Mont Gelé ja Mont Fort.
Verbier on Sveitsin tärkeimpiä matkailualueita. Verbier on sekä kesä- että talvimatkailualuetta retkeilyreitteineen, laskettelurinteineen ja kylpylöineen. Alueen vanhan elinkeinon, maatalouden, merkitys on vähentynyt lähes olemattomiin.
Verbierissä on 100 km laskettelurinteitä ja 27 kpl erityyppisiä hiihtohissejä. Verbierin nimeä käytetään laajasti Ala-Valais'n talviurheilukeskusten markkinoinnissa:
Verbieriin pääsee pohjoisesta, Martignyn kautta maanteitse tai rautateitse tai Italiasta, Sankt Bernhardin tunnelin kautta, tulemalla ensin Le Châbleen, Bagnesin kunnan keskustaajamaan, josta on serpentiinitie ja köysirata ylös kylään.
Mediapersoona
Mediapersoona on julkisuuden henkilö, joka on esillä tiedotusvälineissä myönteisistä tai kielteisistä saavutuksistaan. Monet tunnetut tv-kasvot ovat myös mediapersoonia.
Hamresanden
Hamresanden on kaupunginosa Norjan Kristiansandissa. Pieni kaupunginosa tunnetaan erityisesti kolme kilometriä pitkästä hiekkarannastaan. Siellä on kolme leirintäaluetta ja hotelli.
Hamresandenista on vuonna 2010 löytynyt hyvin säilynyt kivikautinen kylä, joka on aikoinaan 5 500 vuotta sitten hautautunut muutamassa tunnissa hiekkamyrskyn alle, ja kyläläisten kaikki omaisuus on jäänyt hiekan peittoon. Kylä on kivikaudella sijainnut meren rannalla, mutta sittemmin maankohoamisen vuoksi ranta on siirtynyt yli 70 metrin päähän. Paikalle on suunniteltu vanhusten palvelutaloa, ja kylä tuli esille kaivaustöissä.
Acheron-luokka (hävittäjä)
Acheron-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuuluivat vuosien 1910-1911 laivasto-ohjelmassa tilatut 23 alusta. Luokka nimettiin uudelleen lokakuussa 1913 I-luokaksi. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. Jäljelle jääneet myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Lisäksi Australian laivastolle valmistettiin samojen piirustusten pohjalta kuusi River-luokan alusta.
Acheron-luokkaan kuului alun perin 20 alusta, mutta lisäksi tilattiin Yarrowilta kolme telakan suunnittelemaa alusta. Australian laivaston aluksista kolme valmistettiin brittiläisillä telakoilla ja loput kolme Australiassa. Luokan alukset olivat periaatteessa Acorn-luokan alusten kopioita, vaikka luokan nimikkoalus sekä viisi muuta olivatkin niin kutsuttuja telakoiden suunnittelemia erikoisaluksia. Luokkien näkyvimpänä erona oli savuhormien määrä ja muoto sekä 12 naulaisten asentaminen hieman edemmäs.
Thornycroftin valmistamat alukset olivat suurimpia luokan aluksista. Niiden pituus oli 77 metriä. Niihin oli asennettu voimakkaimmat 15500 hevosvoiman koneet, joiden ansiosta niiden huippunopeudeksi mitattiin 29,4 solmua koeajoissa.
Limaani
Limaani ( < "turk." < ) on tyrskyjen ja rannikkovirtausten jokien suuhun muodostaman vallisärkän erottama suppilomainen merenlahti. Limaani muistuttaa paljon laguunia. Limaaneja on Mustanmeren pohjois- ja etelärannikolla sekä Asovanmeren rannikolla.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1900
Kesäolympialaisten 1900 miekkailukilpailut käytiin 14. toukokuuta – 27. kesäkuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten floretti, kalpa ja säilä amatööreille ja miekkailumestareille sekä amatööreille ja miekkailumestareille avoin kalpa.
Lähde: Sports-Reference.com
Aasianrääkkiäinen
Aasianrääkkiäinen ("Coturnicops exquisitus") on itäaasialainen rantakana. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Transbaikalin kaakkoisosan, Ussurinmaan eteläosan, ja Kiinan Heilongjiangin itäosan. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Japanissa, Korean niemimaalla sekä Etelä-Kiinassa. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Yantaista Shandongista Kiinasta vuonna 1873.
Rantavoimat
Rantavoimat ovat maan ja veden rajalla vaikuttavia ilmiöitä, jotka vähitellen muuttavat rannan muotoa. Rantavoimia synnyttävät aallot, vuorovesi, merivirrat, jokivirtaukset, tuuli ja jääpeitteen liikkeet. Ne kuluttavat ja kasaavat maa-aineksia, jolloin syntyy rantamuodostumia. Kalliorantoja rapauttaa pääasiassa maalta lähtöisin oleva irtoaines, joka hioo, jyrsii ja hakkaa kalliota aallokon ja rantavirtausten liikuttamana. Kulumisen nopeus vaihtelee paljon. Pysyvän jään peittämiin rannikoihin vaikuttaa vain jään liikkeet, tropiikissa rantavoimien vaikutusta heikentävät vuorovesivyöhykkeeseen asti ulottuva tiheä kasvillisuus ja irtoaineksen hienojakoisuus. Lauhkean vyöhykkeen kylmissä osissa rantavoimat ovat suurimmillaan. Siellä jäätymisen rapauttamia kallioita kuluttavat tyrskyt ja liikkuvat ahtojäät.
Rantavoimat aikaansaavat rantatörmän ja sen edustalle rantatasanteen, joiden ulkonäköön vaikuttaa ranta-ainesten kestävyys. Lujaa kallioperää muovaavat veden ja jään liikkeet muotojen riippuessa kallion halkeamista, raoista ja liuskeisuudesta. Hauraiden kivilajien rapautuminen on nopeaa ja hiekkaisessa harjussa rannan siirtyminen on ripeää. Meri ei sellaisessa paikassa siirrä paljoakaan pois rantatasanteelle kertyvää irtoainesta.
Kun rantavirtaus heikkenee, sen kuluttamat, lajittelemat ja siirtämät maa-ainekset laskeutuvat pohjaan pysyvästi tai odottamaan seuraavaa virtausta. Kasautumista tapahtuu varsinkin lahdissa ja kasvien kasvupaikoilla. Esteettömillä alueilla karkea-aines muodostaa tasaista rantaa tai särkkiä. Keräytyvän aineksen määrästä riippuu oheneeko vai paksuneeko kerrostuma. Se näkyy rantaviivan siirtymisenä merelle tai maalle päin. Tuuli pystyy lennättämään hiekkaa ja kerrostamaan sen dyyneiksi mantereelle. Dyynien esiasteilla on kasveja, jotka kestävät suolaa ja hiekalla peittymistä. Niiden takana ovat varsinaiset dyynit, jotka usein ovat ainakin osaksi kasvien paikalleen sitomia. Paljailta alueilta tuuli lennättää hiekkaa uuteen kasautumaan.
John Waynen kansainvälinen lentoasema
John Waynen lentoasema () on julkinen lentoasema Orangen piirikunnassa Kaliforniassa. Se on Orangen piirikunnan ainoa kaupallisia lentoja suorittava lentokenttä. Lentoasema sijaitsee vajaan 60 kilometriä etelään Los Angelesin keskustasta. Se on nimetty yhdysvaltalaisen näyttelijän John Waynen mukaan vuonna 1979.
John Waynen lentoasemaa käytti vuonna 2010 8 663 452 matkustajaa, joista lähteviä oli 4 310 170 ja saapuvia 4 353 282. Lentoasemalla toimivisti lentoyhtiöistä eniten matkustajia kuljettavat vuosittain Southwest Airlines (noin 35,7 % kaikista lennoista) American Airlines (noin 13,9 %) ja Delta Airlines (noin 11,0 %). Aseman tarjoamista lentoreiteistä suosituin on John Waynen ja Phoenix Sky Harborin kansainvälisen lentoaseman väliä liikennöivä reitti, jota käyttää vuosittain noin 490 000 matkustajaa.
Soros
Soros voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Maininki
Maininki on meren pinnalla liikkuva loiva, tyrskytön aalto, joka on leveä, pitkä ja usein melko korkeakin. Se on tuulen nostattama, mutta aaltoa nimitetään mainingiksi vasta tuulen lakattua tai aallon kuljettua pois tuulen vaikutusalueelta. Maininki on siis tuulettomalla merellä liikkuva aalto. Se voi esiintyä myös alkuperäiseen tuuleen nähden toisensuuntaisen tuulen vaikutusalueella. Maininkiaaltoja voidaan havaita tuhansien kilometrien päässä syntyalueeltaan.
Madridin pörssi
Madridin pörssi () on Madridissa toimiva Espanjan arvopaperipörssi. Pörssi on perustettu vuonna 1831. Pörssin indeksejä ovat IBEX 35, Latibex, FTSE, ja IGBM.
Pekka Huuskonen
Petter (Pekka) Johannes Huuskonen (23. marraskuuta 1880 Karttula – 22. elokuuta 1975 Ruovesi) oli suomalainen ylipuutarhuri ja runoilija. Huuskonen käytti monia eri nimimerkkejä, muun muassa "Per Hov","Per Hut","KaHu" "P.J.H.","Pekka Perka" ja "Pekka Pirttilampi".
Huuskosen vanhemmat olivat suutari Adam Huuskonen ja Brita Sanna Saastamoinen. Hän kävi maamieskoulun ja 1905 puutarhakoulun. Huuskonen opiskeli myös useissa kansanopistoissa.
Huuskonen toimi eri puolilla Suomea puutarhurina, puutarhaneuvojana ja -opettajana. Hän suunnitteli myös puutarhoja, puistoja ja hautausmaita. Eläkkeelle jäätyään 1948 Huuskonen muutti vaimonsa kanssa tämän syntymäkotiin Ruoveden Ruhalan Itärantaan. Tätä taloa Huuskonen alkoi kutsua "Ruhalan runopajakseen".
Huuskosen ensimmäinen julkaistu runo ilmestyi Koitto-lehdessä vuonna 1897. Hänen runojaan julkaistiin sitten monissa muissa lehdissä ja julkaisuissa (Kyläkirjaston Kuvalehti, Kansanvalistusseuran Kalenteri, Nyyrikki, Vipunen, Suomen Kuvalehti). Hän avusti myös pitkään Nuori Kansa -lehteä. Huuskonen julkaisi omakustanteina 11 runokokoelmaa vuodesta 1963 lähtien ja kaikkiaan hän julkaisi noin 3 000 runoa. Hän osallistui myös runokilpailuihin ja voitti J. H. Erkon muistoksi järjestetyn runokilpailun sekä Söderströmin runokilpailun.
Pekka Huuskonen oli naimisissa vuodesta 1909 Hilda (Mathilda) Itärannan kanssa.
E. B. Höijer
Erik Brynolf Höijer (sukunimi myöh. "Höijärvi"; 13. marraskuuta 1888 Perniö – 2. syyskuuta 1951 Siilinjärvi) oli suomalainen apteekkari ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Erkki Höijer", "Kaarlo Haukanpää" ja "Sacceus Myrkynheimo".
Höijerin vanhemmat olivat valuri Viktor Brynolf Höijer ja Ida Sofia Gustafsson. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1913 ja valmistui proviisoriksi 1924. Höijer toimi apteekkarina Siilinjärvellä vuodesta 1931 lähtien.
Höijer kirjoitti kaksi romaania, joissa hän käytti Perniön murretta.
Darwininrääkkiäinen
Darwininrääkkiäinen ("Coturnicops notatus") on eteläamerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö ulottuu Brasilian eteläosista Argentiinan pohjoisosaan ja ehkä myös Córdoban provinssiin; toinen esiintymisalue on mantereen pohjoisosassa Kolumbiassa, Venezuelassa ja Guyanassa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Uruguayn Rio de la Platalta vuonna 1841.
Kultarääkkiäinen
Kultarääkkiäinen ("Coturnicops noveboracensis") on pohjoisamerikkalainen rantakana. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji "noveboracensis" elää pesimäaikana Kanadan keskiosissa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa sekä erillisenä esiintymänä Yhdysvaltojen luoteisosassa; alalaji "goldmani" elää Rio Lerman suoalueilla Keski-Meksikossa. Nimialalaji on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain etelä- ja kaakkoisosissa. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin New Yorkista vuonna 1789.
American League Division Series
American League Division Series on ammattilaisbaseball sarjan, American Leaguen välieräottelusarja, joka on vuodesta 1995 lähtien ratkaissut pääsyn Liigan mestaruusotteluihin. Sarja pelataan divisioonavoittajien välisenä. Kolmen voittajan lisäksi näihin otteluihin pääsee myös yksi joukkue villillä kortilla, aiemmin se, jolla oli eniten voittoja runkosarjassa, kaudesta 2012 alkaen kahden parhaan ei-divisioonavoittajan välisen ns. wild card -ottelun voittaja. Kaudella 1981 divisioonasarjat pelattiin kausipuolikkaiden voittajien välillä divisioonittain.
Jodie ja Mary
Jodie ja Mary olivat salanimet, jota käytettiin Rose ja Grace Attard (s. 8. elokuuta 2000) -nimisistä maltalaisista, Britanniassa syntyneistä siamilaisista kaksosista. He olivat kiinni toisissaan alavatsan kohdalta siten, että molempien ylävartalo osoitti vastakkaisiin suuntiin ja molemmilla oli omat kaksi jalkaa, jotka lähtivät keskivartalosta oiken kyljen suuntaan, mutta vain Jodiella oli toimivat keuhkot ja sydän.
Jodien ja Maryn tapaus nousi Britanniassa uutisaiheeksi, kun heidät määrättiin erotettavaksi toisistaan, vaikka tiedettiin tämän johtavan Maryn välittömään kuolemaan. Ilman erotusleikkausta kumpikin olisi kuollut, sillä Jodie oli kaksosista vahvempi ja hänen elintoimintonsa pitivät molempia elossa, mutta Maryn elättäminen rasitti hänen elimistöään liikaa. Leikkaus suoritettiin 7. marraskuuta 2000. Mary kuoli lähes välittömästi ja Jodie jäi henkiin.
Australianhuitti
Australianhuitti ("Porzana fluminea") on australialainen rantakana, joka elää myös Tasmaniassa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1843.
Harmaarintahuitti
Harmaarintahuitti ("Amaurornis cinerea") on kaakkoisaasialainen ja oseanialainen rantakana. Sen esiintymisalue ulottuu Malesiasta, Filippiineiltä ja Indonesiasta Papua-Uuteen-Guineaan ja Pohjois-Australiaan, sekä itään Mikronesiaan, Melanesiaan ja Polynesian keskiosiin Fidžille ja Samoalle. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1819.
Laji luokiteltiin aiemmin huitteihin.
Joan Harrison (käsikirjoittaja)
Joan Harrison () oli brittiläinen elokuvatuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänet muistetaan parhaiten yhteistyöstään Alfred Hitchcockin kanssa.
Hitchcock palkkasi Harrisonin sihteerikseen 1933 ja pian Harrison oli aktiivisesti mukana käsikirjoitusprosessissa. Hän oli käsikirjoittamassa Hitchcockin elokuvat "Jamaica Innin rannikkorosvot" (1939), "Rebekka" (1940), "Ulkomaankirjeenvaihtaja" (1940), "Vaarallisia valheita" (1941) ja "Viidennen kolonnan mies" (1942). 1940-luvun lopulla hän siirtyi tuottajaksi (muun muassa "Aavenainen" (1944)).
1950-luvulla Harrison ryhtyi jälleen työskentelemään Hitchcockin kanssa ja tuotti Hitchcockin "Alfred Hitchcock esittää" -televisiosarjan 1955-1965.
Joan Harrison oli naimisissa jännityskirjailija Eric Amblerin kanssa.
Joan Harrison
Joan Harrison voi olla
Bilibinon piiri
Bilibinon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 174 652 neliökilometriä. Asukkaita on 7 700 henkeä (vuonna 2010).
Bilibinon piiri on perustettu vuonna 1930 nimellä ”Itä-Tundran piiri” (ven. "raion Vostotšnoi Tundry"). Nykyisen nimensä se sai vuonna 1961. Piiri sijaitsee Tšukotkan länsiosassa. Idässä se rajoittuu Tšaunin ja Anadyrin piireihin, etelässä Kamtšatkan aluepiiriin, lounaassa Magadanin alueeseen, lännessä Sahan tasavaltaan ja pohjoisessa Itä-Siperian mereen. Alue käsittää Kolyman sivujokien Omolonin sekä Bolšoi ja Malyi Anjuin laaksot, joita erottavat enimmillään 1600–1800 metriä korkeat vuoret. Seudulla on runsaasti kultaesiintymiä sekä muita metalleja ja mineraaleja. Suuret metsävarat ovat lähes kokonaan hyödyntämättä.
Piiriin kuuluu Bilibinon kaupunki sekä viisi etupäässä alkuperäiskansojen asuttamaa maalaiskuntaa: Anjuisk, Ilirnei, Kepervejem, Omolon ja Ostrovnoje. Hallinnollinen keskus on Bilibino, josta on 625 kilometriä piirikunnan pääkaupunkiin Anadyriin. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennanmukaan 60,9 % venäläisiä, 11 % tšuktšeja, 10,4 % ukrainalaisia, 9,6 % eveenejä ja 8,1 % muita kansallisuuksia. Kaupunkiväestön osuus on 68,6 %.
Tärkeimmät liikennemuodot ovat lento- ja meriliikenne. Piirin päälentokenttä sijaitsee Kepervejemissä, josta on 36 kilometrin pituinen ympärivuotinen maantie Bilibinoon. Muihin kyliin lennetään pienkoneilla ja helikoptereilla. Itä-Siperian meren rannalla sijaitsevaan Pevekin satamaan on Bilibinosta matkaa talviteitse 381 kilometriä ja kesällä 650 kilometriä. Kylien välillä on talviteitä. Suurimmilla joilla on kesäisin laivaliikennettä.
Piirin talous perustuu kaivosteollisuuteen ja energiantuotantoon. Kaivosteollisuus tuottaa etupäässä kultaa. Bilibinossa on ydinvoimala, joka tuottaa lämpöä kaupungille ja noin 75 % alueen sähköstä. Kasvihuoneissa viljellään vihanneksia. Alkuperäisväestö harjoittaa poronhoitoa, metsästystä, kalastusta ja käsityöammatteja.
Bilibinossa toimii kaksi lastentarhaa, kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus ja ammattikoulu. Kepervejemissä on sisäoppilaitostyyppinen keskikoulu, Anjuiskissa, Omolonissa ja Ostrovnojessa yhdeksänvuotiset peruskoulut sekä Ilirneissä nelivuotinen alakoulu. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu, vapaa-ajan ja kansantaiteen keskus, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Maalaiskylissä on kulttuuritalot ja sivukirjastot. Taidekoululla on toimipisteet Kepervejemin ja Ostrovnojen kylissä. Paikallislehtenä ilmestyy "Zolotaja Tšukotka" (”Kultainen Tšukotka”), joka julkaisee neljännesvuosittain myös evenin- ja tšuktšinkielisiä liitteitä.
Pysäköintitalo
Pysäköintitalo (puhekielessä parkkitalo) on rakennus, joka on suunniteltu ajoneuvojen pysäköintiä varten. Pysäköintitaloissa voi olla useampi kerros. Maksullisissa, usein liiketilojen yhteydessä sijaitsevissa pysäköintitaloissa ajoneuvoja on mahdollisuus kiinteää yötaksaa vastaan pysäköidä myös yön yli.
Pekka Korhonen (runoilija)
Pekka Korhonen (24. maaliskuuta 1880 Kesälahti – 17. maaliskuuta 1951 Pyhäselkä) oli suomalainen Pohjois-Karjalassa asunut runoilija.
Korhonen julkaisi 1937 kirjan johon oli koottu hänen eri tilaisuuksia varten kirjoittamiaan runoja.
Sydän kolmantena jalkana
Sydän kolmantena jalkana () on George Clooneyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2008. Elokuvassa Clooney näyttelee Dogdea, joka pelaa jalkapallojoukkueessa. Renée Zellweger näyttelee Littletonia, joka alkaa kirjoittaa juttua jalkapallopeleistä lehteensä.
Arnold Karén
Uno Edvin Högnäs, käytti kirjailijanimeä Arnold Karén (21. lokakuuta 1899 Alaveteli – 21. marraskuuta 1951 Alaveteli) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Per Pistol" ja "Per i Nissabo".
Högnäs toimi kansakoulunopettajana Kaarlelassa 1927-1950 ja Alavetelissä 1950-1951. Hän kirjoitti ns. "kyläralleja", toisin sanoen kotiseutuaiheisia tarinoita ja Alavetelin murteella kirjoitettuja vuoropuheluita. Högnäs julkaisi myös kolme uskonnollissävyistä romaania kirjailijanimellä "Arnold Karén" ja hän kirjoitti lehtiin yhteiskunnallisia artikkeleita ja pakinoita eri nimimerkeillä.
Kirjailija Brita Högnäs-Sahlgren (s. 1938) on Uno Högnäsin tytär.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Arnold Karén":
Nimetön (EP)
Nimetön on lahtelaisen Raaka-Aine -yhtyeen EP-levy. Levy julkaistiin 30. tammikuuta 2009 ja oli yhtyeelle hyvin merkittävä. Raaka-Aine oli toiminut tuolloin jo neljätoista vuotta tehden vain omakustanteita, ja nyt, "Nimetön" EP:n kautta yhtye sai paljon huomiota. Näin tämä EP ja Radio Rockin starba kilpailu antoi yhtyeelle sen verran huomiota, että Edel Records solmi yhtyeen kanssa levytys-sopimuksen. Ensimmäinen julkaisu, single "Elämän Tarkoitus" julkaistiin syksyllä 2009 ja ensimmäinen albumi "Kipupisteet" julkaistiin huhtikuussa 2010.
Levyn kaikki kappaleet ovat säveltäneet yhtyeen laulaja kitaristi Aapo Kaskinen yhtyetovereidensa Tuomas Lampenin ja Jussi Mattelmäen kanssa. Äänityksen ja miksauksen on hoitanut Studio Villvox ja Aleksanteri Kuosa, joka on ollut muulloinkin yhtyeen avustajana. Masterointi on Finnvox OY:n ja Minerva Papin hoitamaa.
Living with Michael Jackson
Living with Michael Jackson on vuonna 2003 julkaistu dokumentti Michael Jacksonista. Jacksonin haastattelijana toimi brittiläinen tv-persoona Martin Bashir.
Tapio Äyräväinen
Tapio Äyräväinen (s. 1950) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Vuosina 1989–2000 Äyräväinen työskenteli salolaisessa paikallisradiossa Radio 88,2:ssa toimittajana ja päätoimittajana. Samaan aikaan hän työskenteli Salon paikallistelevisiossa, Paikalliskanavalla, uutisankkurina ja toimittajana. Sen jälkeen hän oli toimittajana TS-Yhtymään kuuluvissa paikallisradioissa Auran Aalloissa ja Radio Majakassa vuosina 2000–2005. Hän oli Aamuset-kaupunkilehden toimittajana vuosina 2000–2002 ja päätoimittajana vuosina 2002–2006.
Äyräväinen oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa saaden 161 ääntä. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän tuli valituksi Salon kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana. Aikaisemmin Äyräväinen on toiminut Muutos 2011 -puolueen sihteerinä ja taloudenhoitajana vuosina 2009–2011.
Äyräväinen on myös ollut mukana toimittamassa useita Suomen Ufotutkijat ry:n julkaisemia "Uforaportti"-vuosikirjoja.
The Michael Jackson Interview: The Footage You Were Never Meant to See
The Michael Jackson Interview: The Footage You Were Never Meant to See on vuonna 2003 julkaistu dokumentti Michael Jacksonista. Dokumentti on vastaus Martin Bashirin kolme kuukautta aikaisemmin julkaisemalle Living with Michael Jackson -dokumentille, joka asetti Jacksonin huonoon valoon.
Kalle Suuronen
Kaarle "Kalle" Nestor Suuronen (13. huhtikuuta 1901 Mikkeli – 17. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen antiikin kirjallisuuden suomentaja.
Suuronen suomensi kreikan kielestä Plutarkhoksen teokset "Lykurgos, Spartan lainsäätäjä" ja "Kuuluisien miesten elämäkertoja".
Suiriri
Suiriri ("Suiriri suiriri") on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Suiririlla katsotaan yleensä olevan kolme alalajia, jotka elävät Bolivian, Brasilian, Paraguayn ja Argentiinan alueella. Alalajit ovat
Aikaisemmin "S. s. affinis" -alalajin katsottiin olevan oma lajinsa "Suiriri affinis", mutta on yhdistetty sittemmin tähän lajiin. Vuonna 2001 erotettiin Cerradosuiriri (Suiriri isleorum) omaksi lajikseen. Se muistuttaa ulkonäöltään huomattavasti "S. s. affinis"- alalajia, mutta eroaa laulunsa, nokkansa koon ja pyrstönsä erilaisen kuvioinnin perusteella.
Kooltaan suiriri on 15–26 cm. Nimialalaji "S. s. suiriri" on väritykseltään selästään ja päästään harmaa. Siivet ovat sillä mustemmat ja niissä on kaksi harmahtavaa juovaa. Vatsa on väritykseltään likaisen valkoinen. "S. s. affinis" -alalaji on selästään ruskeampi ja alavatsastaan ja perästään vaalean keltainen ja siipijuovat ovat kellertävät. Nokka on hieman nimialalajin nokkaa pidempi. "S. s. bahiae" -alalajin selkä on oliivinruskea ja vatsa ja perä ruskeat.
Suiririn elinympäristöä ovat monenlaiset puoliavoimet ja avoimet metsä- ja pensaikkomaat. Nimialalaji on muita enemmän metsien laji. Linnun elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 2 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Suiririt liikkuvat yleensä pieninä ryhminä pensaikoissa ja puissa. Ravintonsa ne hankkivat kasvien lehdiltä tai pyydystävät ilmasta.
Havaijinhuitti
Havaijinhuitti ("Zapornia sandwichensis") oli Havaijin itäosien ylänkömetsien aukeiden paikkojen rantakanalaji, joka kuoli sukupuuttoon 1800-luvun lopulla. Vuonna 1864 kerättiin viimeinen yksilö museokappaleeksi, ja 1884 (tai 1893) se raportoitiin viimeisen kerran. Lajin tuhoksi koituivat saarelle irtipäästetyt vierasperäiset petonisäkkäät, etenkin mangustit. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin vuonna 1789.
Toni Kluuskeri
Toni Kluuskeri (s. 7. huhtikuuta 1991 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Australiann korkeimmalla sarjatasolla AIHL:n Perth Thunderissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta.
Kluuskeri on Uudenkaupungin Jää-Kotkien kasvatti. Hän edusti joukkuetta C-juniori-ikäiseksi kevääseen 2006 saakka, jonka jälkeen Kluuskeri siirtyi Turun Palloseuraan. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kluuskeri nousi kaudella 2009–2010 TPS:n A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 11+20=31 joukkueen toiseksi paras pistemies Santtu Huhtalan jälkeen. Kluuskeri jakoi myös A-nuorten SM-liigan alivoimamaalipörssin voiton kolmella osumallaan Jokereiden Henrik Koiviston ja Ilmari Pitkäsen kanssa.
Kaudeksi 2010–2011 Kluuskeri nostettiin TPS:n SM-liigarinkiin. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 28. syyskuuta 2010 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kluuskeri sai ottelussa jääaikaa 8.06 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kluuskeri pelasi TPS:ssä myös kymmenen European Trophy -ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja lainalla TuTossa tehopistein 2+2=4. Suurimman osan kaudestaan Kluuskeri pelasi kuitenkin vielä TPS:n A-nuorissa, joiden kapteenina Kluuskeri toimi.
Kesällä 2011 Kluuskeri teki sopimuksen Rauman Lukon kanssa. Hän ei kuitenkaan pelannut seuran SM-liigajoukkueessa ainuttakaan peliä, vaan Kluuskerin kausi 2011–2012 eteni pääasiassa Lukon A-nuorissa. Kluuskeri pelasi kuitenkin miesten pelejä kahden ottelun verran lainalla Suomi-sarjajoukkue HC Satakunnassa.
Kaudeksi 2012–2013 Kluuskeri siirtyi Ranskan pääsarja Ligue Magnusin HC Morzine-Avoriaziin. Hänen ensimmäinen kokonainen pääsarjakautensa toi 26 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Ranskan liigacupissa Kluuskeri teki pisteitä huomattavasti paremmalla tahdilla, kun kahdeksassa ottelussa syntyi tehot 2+4=6. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi samaan aikaan isoveljensä Nikon kanssa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonan Nittorps IK:hon. Kluuskeri jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Oscar Petterssonin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä tehoilla 5+16=21. Kevään 2014 karsintasarjassa he jakoivat Nittorpin sisäisen pistepörssin voiton Kluuskerin tehtyä tehot 4+4=8, mutta joukkueen kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Ruotsin II-divisioonaan. Kaudella 2014–2015 hän jatkaa uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n HG Dunkerquessa.
Kluuskeri pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 33 poikien maaottelua.
Kluuskerin veljet Niko ja Jani pelaavat myös jääkiekkoa. Isoveli Niko on pelannut puolustajana SM-liigatasolla ja edustaa nykyään Ruotsin II-divisioonan HA74:ää. Pikkuveli Jani pelaa puolustajana Rauman Lukon B-nuorissa. Veljesten isä Tapani on entinen alempien sarjojen puolustaja.
Hayley McFarland
Hayley McFarland (s. 29. maaliskuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on näytellyt myös sarjassa "Paljastavat valheet".
Hayley McFarland syntyi 29. maaliskuuta 1991 ja kasvoi Edmondissa, Oklahomassa. Hän esiintyi useissa teatterituotannoissa lapsena, kuten "Titanic", "Viulunsoittaja katolla" ja "Sound of Music".
Tuhma tyttö
Tuhma tyttö () on Mario Vargas Llosan vuonna 2006 ilmestynyt romaani. Teoksen on suomentanut Sulamit Hirvas ja suomennos on ilmestynyt Otavan kirjastossa vuonna 2010.
Aurorankatu
Aurorankatu on katu Etu-Töölössä Helsingissä. Aurorankadun toinen pää on Arkadiankadulla Luonnontieteellisen museon länsipuolella, toinen Mannerheimintien varrella Kansallismuseon edessä samalla aukiolla, josta alkaa myös Museokatu.
Kadulla on muun muassa R-kioski ja jazz-klubi Storyville. Arkadiankadun päässä sijaitsee jyrkähkö mäki. Arkadiankadun päästä kohti Museokatua kuljettaessa tie kääntyy pitkään loivaan laskuun Eduskunnan kirjaston sisäänkäynnin kohdalla. Aurorankadun varrella sijaitsee kolme risteystä: Freesenkatu, Nervanderinkatu ja Töölönkatu.
Katu on nimetty Aurora Karamzinin mukaan, ja sen Mannerheimintien-puoleinen pää on lähellä Hakasalmen huvilaa, jossa hän asui. Hän oli sosiaali- ja diakoniatyön uranuurtajana Suomessa.
Eduskuntatalon tontti rajoittuu pohjoisessa Aurorankatuun, ja sen varrella on 1970-luvulla rakennettu eduskunnan kaareva lisärakennus, jossa on myös Eduskunnan kirjasto. Aurorankadulla asuu varsin varakkaita vaikuttajia kaikilta yhteiskunnan osa-alueilta; muun muassa toimittajia, taiteilijoita ja terveydenhuollon ammattihenkilöitä. Elämää Aurorankadun laitamille tuovat alueella asuvat opiskelijat. Aurorankadulla sijaitsi 2000-luvun alussa myös nuorisokommuuni.
Suomen Delfins
Suomen Delfins ry on lapsena seksuaalista hyväksikäyttöä kokeneiden aikuisten valtakunnallinen etu- ja tukijärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1997 Kuusankoskella. Järjestö tarjoaa palveluita myös muun muassa seksuaalisesti hyväksikäytettyjen läheisille ja ammattiauttajille. Yhdistyksen nimi juontaa juurensa delfiineistä, jotka auttavat sairaita tai haavoittuneita lajitovereitaan.
Suomen Delfins tarjoaa vertaistukea ja apua seksuaalisesti hyväksikäytetyille sekä ohjausta ja neuvontaa läheisille ja ammattiauttajille. Yhdistys järjestää leirejä, harjoittaa tiedotus- ja julkaisutoimintaa, kokoaa aiheeseen liittyvää materiaalia, kehittää työtään sekä perustaa keskustelu- ja tukiryhmiä. Ryhmiä on sekä naisille että miehille. Yhdistys ylläpitää lisäksi Delfiinihyppy-keskustelupalstaa.
Avoimia keskusteluryhmiä kokoontuu Helsingissä, Jyväskylässä, Kajaanissa, Kouvolassa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Oulussa, Rovaniemellä, Seinäjoella ja Turussa. Keskusteluryhmien ohella Suomen Delfins tarjoaa seksuaalineuvontaa puhelimitse.
Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus tukee järjestön toimintaa.
Laysaninhuitti
Laysaninhuitti ("Zapornia palmeri") oli Havaijin saaristossa sijaitsevan Laysanin kotoperäinen rantakana. Laji eli mätäsniityillä ja tiheiköissä, ja se kuoli sukupuuttoon vuosien 1923 ja 1936 välisenä aikana. Häviämisen syynä pidetään guanon kaivajien saarelle tuomia ja villiintyneitä marsuja ja kaneja. Lajia siirrettiin muutamille saarille, joista se hävisi vuoteen 1944 mennessä. Frederick William Frohawk kuvaili lajin holotyypin vuonna 1892.
Oiva (täsmennyssivu)
Oiva voi viitata muun muassa seuraaviin:
Frederick William Frohawk
Frederick William Frohawk (16. heinäkuuta 1861 Brisley Hall, East Dereham, Norfolk – 10. joulukuuta 1946) oli englantilainen eläinmaalari ja perhostutkija.
Frohawk kiinnostui jo lapsena luonnosta ja piirtämisestä. 20-vuotiaana hän sai kuvittamistoimeksiannon "The Field"-aikakausjulkaisulta, jonka luontotoimittaja hänestä myöhemmin tuli. Hän teki töitä Natural History Museumille, ja kuvitti useita kirjoja, muun muassa "Aves Hawaiienses: The Birds of the Sandwich Islands" (1890–1899) ja "British Birds’ Eggs: a handbook of British oölogy", yhdessä Arthur Gardiner Butlerin kanssa (1886).
Frohawk julkaisi päiväperhosista kolme teosta: "Natural History of British Butterflies" (1914), "The Complete Book of British Butterflies" (1934) ja "Varieties of British Butterflies" (1938).
Frohawk kuvaili ensimmäisenä laysaninhuitin ("Porzana palmeri"), joka sittemmin on kuollut sukupuuttoon.
Arthur Gardiner Butler
Arthur Gardiner Butler (27. kesäkuuta 1844 Beckenham, Kent - 28. toukokuuta 1925 Beckenham) oli englantilainen eläintieteilijä.
Butler työskenteli British Museumissa, missä hän luokitteli lintuja, hyönteisiä ja hämähäkkejä. Butler julkaisi useita teoksia ja lajiluetteloita.
"Lepidoptera Exotica, or, Descriptions and illustrations of exotic lepidoptera" (1869-1874)
Japanin avoin tennisturnaus
Japanin avoin tennisturnaus on lokakuussa Chōfussa, Tokiossa, Japanissa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Miesten turnaus kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan. Naisten turnaus järjestettiin viimeksi vuonna 2008.
Arthur Humble Evans
Arthur Humble Evans (23. helmikuuta 1855 Seremerston, Northumberland, Englanti – 28. maaliskuuta 1943 Crowthorne, Bucks, Englanti) oli englantilainen lintutieteilijä.
Evans opiskeli Cambridgen yliopiston Clare Collegessa, josta hän valmistui 1879. Valmistumisensa jälkeen Evans toimi joitakin vuosia Cambridgessa opettajana ja valmentajana. Myöhemmin hän oli Magdalene Collegessa Alfred Newtonin työtoverina. Vuosina 1890–1899 hän julkaisi kahdeksanosaisen teoksen "Aves Hawaiienses: The Birds of the Sandwich Islands", yhdessä keräysmatkan tehneen Scott Barchard Wilsonin kanssa. Teoksen kuvitti taiteilija Frederick William Frohawk. Vuonna 1899 Evans julkaisi teoksen "Birds", jonka kuvitti George Edward Lodge.
Evansin julkaisuluettelo on pitkä. Hän kirjoitti usein Ibis-lehteen ja julkaisi useita kirjoja sekä osallistui monien teosten tekemiseen. Muita hänen kuuluisia teoksiaan ovat "A Fauna of a Tweed Area" (1911) ja "Birds of Britain" (1916).
Evans liittyi British Ornithologists' Unioniin vuonna 1879, ja oli kuollessaan seuran vanhin jäsen. Vuonna 1917 hänet nimitettiin American Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi.
George Edward Lodge
George Edward Lodge (3. joulukuuta 1860 Scrivelsby, Lincolnshire, Englanti – 5. helmikuuta 1954 Frimley, Surrey) oli englantilainen lintumaalari ja haukkametsästäjä.
George Edward Lodgen isä Samuel Lodge oli Lincoln Cathedralin kaniikki. George oli yksitoistalapsisen perheen seitsemäs lapsi, ja hänen veljensä oli valokuvaaja Reginald Badham Lodge (1852–1937). George opiskeli kotona, ja hänestä kehittyi varteen otettava eläinten luokittelija. Hän matkusti laajalti muun muassa Pohjoismaissa, Yhdysvalloissa ja Länsi-Intian saaristossa. Parhaiten hän kuitnekin viihtyi Skotlannin ylämailla.
Lodge opiskeli kuvataidetta Lincoln School of Art'issa. Hän osallistui useiden lintukirjojen kuvittamiseen, ja teki töitä myös Natural History Museumille. Hän oli myös taidokas puunkaivertaja. Ainoan kirjansa, "Memoirs of an Artist Naturalist", hän julkaisi vuonna 1946, ja hän myös kuvitti sen.
Lodge osallistui aktiivisesti lintujen suojelutyöhön ja toimi International Council for Bird Preservationissa. Vuonna 1945 hänet valittiin British Ornithologists' Unionin varapuheenjohtajaksi.
Lodge harrasti haukkametsästystä nuoresta pitäen, ja kehittyi alan taitajaksi.
Professional Darts Corporation
Professional Darts Corporation (PDC) on darts-ammattilaisten tarpeisiin perustettu järjestö. Se järjestää kilpailuja, neuvottelee sponsori- ja televisiointisopimuksia ja ylläpitää omaa rankinglistaa, "PDC Order of Merit'iä".
PDC syntyi nimellä "World Darts Council" 1992, joukon huippuheittäjiä erottua British Darts Organisationista oltuaan tyytymättömiä BDO:n suorittamaan markkinointiin ja lajin medianäkyvyyteen, sekä sitä myötä tuloihinsa. Ryhmässä oli mukana myös managereja ja muita darts-alan ammattilaisia. 2001 Alkuperäisten aktiivien joukko väistyi PDC:n johdosta antaakseen tilaa erikoistuneemmalle henkilöstölle.
PDC on läheisesti kytköksissä pelaajien etuja valvovaan Professional Darts Players Associationiin (PDPA). Sääntöjä ja niiden noudattamista PDC:n kilpailuissa valvoo elin nimeltä Darts Regulation Authority (DRA). Vuonna 2010 PDC:n pääjohtajana toimi Barry Hearn ja toimitusjohtajana Matthew Porter.
Tärkeitä PDC:n kilpailuja ovat muun muassa PDC:n maailmanmestaruuskilpailut ("Ladbrokes.com World Championship"), "World Matchplay", "World Grand Prix" ja yksilökilpailuna pelattava Valioliiga ("Premier League"). Dublinissa heitettävää Grand Prix'tä lukuun ottamatta nämä kaikki järjestetään Isossa-Britanniassa.
Miguel de Cervantes -palkinto
Miguel de Cervantes -palkinto () on Espanjan kulttuuriministeriön elämäntyöpalkinto, joka on myönnetty vuodesta 1976 lähtien espanjankielisessä kirjallisuudessa ansioituneelle kirjailijalle. Palkinto on nimetty espanjalaisen kirjailijan Miguel de Cervantesin mukaan.
Palkinnon ehdokasasetteluun osallistuvat muun muassa espanjan kielen akatemiat ympäri maailman ja aikaisemmat palkinnonsaajat. Palkintoraatiin kuuluu kaksi edellistä palkittua, edustaja Real Academia Españolasta ja yhdestä toisesta akatemiasta sekä seitsemän muuta asiantuntijaa. Palkinnonsaaja päätetään kunkin vuoden lopussa ja palkitsemistilaisuus järjestetään Alcalán yliopiston auditoriossa 23. huhtikuuta, Cervantesin kuolinpäivänä. Palkintona on rahasumma, joka vuonna 2012 oli 125 000 euroa.
Viron itsenäisyyspuolue
Viron itsenäisyyspuolue (, EIP) on vuonna 1999 perustettu virolainen nationalistipuolue. Sen edeltäjä oli Viron tulevaisuuspuolue. Puolueen nimi viittaa sen päätavoitteeseen, joka on Viron erottaminen Euroopan Unionista. Puolueella ei ole toistaiseksi ollut edustusta riigikogussa ja sillä oli 1 242 jäsentä 15. heinäkuuta 2009. Puolueen jäsenmäärä on kylläkin virolaisittain poikkeuksellisen suuri suhteutettuna puolueen kannatukseen vaaleissa. Esimerkiksi Viron vasemmistopuolueella oli viimeisenä itsenäisenä toimintavuotenaan (1.12.2007) 1028 jäsentä.
EIP:n poliittinen filosofia korostaa oppia "Viron uusautarkkisesta geopoliittisesta asemasta" ja oma neutraali tekijänsä idän ja lännen välissä.
Puolueen ohjelma korostaa, että Viro on erityislaatuisen rikas luonnonvaroiltaan, joista suurinta osaa ei ole hyödynnetty, ja että sillä on erityinen geopoliittinen asema. Näin ollen Viro ei voi kuulua Euroopan Unioniin, jonka puolue väittää uuskolonisoideen Viron.
Puolue suosittelee luopumista Kansainvälisen valuuttarahaston ehdotuksista. Samoin puolue pitää Setumaata osana Viroa eikä Venäjää.
Puolueen edeltäjä, Viron tulevaisuuspuolue (Tuleviku Eesti Erakond), perustettiin 1994. Vuonna 1999 se sai nykyisen nimensä.
Vuonna 2001 puolue toivoi läheisempiä suhteita Venäjään ja sanoi, että maalla pitäisi olla enemmän sananvaltaa Viron tulevaisuuteen.
EIP:n ehdokkaat saivat 2705 ääntä (0,55% kaikista äänistä) vuoden 2003 parlamenttivaaleissa.
EIP oli osallisena EU-jäsenyyden vastaisessa liikkeessä vuonna 2003.
Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa puolueen äänimäärä tipahti lähes kaksikolmasosaa. Se sai 1 274 ääntä (0.2% kaikista äänistä).
Puolueen vastustajat väittävät EIP:n olevan äärioikeistolainen. Puolueen puheenjohtaja Sven Sildnik ja puoluehallituksen jäsen Tauno Rahnu ovat kuitenkin kiistäneet tällaiset syytökset, vaikkakin Rahnu on saanut tuomion viharikoksesta ja puolueen hallituksessa ovat tunnetut kansallissosialistit ajoittain olleet jopa enemmistönä. Entisistä johtavaa puolueen jäsentä suomalaista Risto Teinosta on syytetty kansallissosialistisista näkemyksistä eikä hän ole koskaan päinvastaista väittänytkään.
Salem Al Fakir
Lars Salem Al Fakir (s. 27. lokakuuta 1981 Tukholma) on ruotsalainen muusikko. Hänellä on myös duo nimeltä Vargas & Lagola Vincent Pontaren kanssa.
Salem on kuuden lapsen perheestä, jossa isä on syyrialainen ja äiti ruotsalainen. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä "Dream Girl" vuonna 2006 ja kokonaisen albumin 2007. Albumi nauhoitettiin Al Fakirin omassa asunnossa, hän vastasi itse lähes koko levyn tuotannosta ja myös kaikista soittimista muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Al Fakir palkittiin Ruotsin musiikkijulkaisijoiden vuoden tulokkaan palkinnolla vuonna 2007. Hänen musiikkiaan on käytetty myös mainoksissa.
Al Fakir osallistui vuoden 2010 Euroviisujen karsintoihin kappaleella "Keep on Walking", jonka hän on sanoittanut ja säveltänyt itse. Hän sijoittui sillä Ruotsin karsinnoissa toiselle sijalle Anna Bergendahlin jälkeen. Kappaleesta tuli yksin vuoden suurimmista hiteistä Ruotsissa ja se sijoittui singlelistalla korkeimmillaan sijalle 3. Myös Suomessa kappale sai soittoaikaa mm. YleX-radiokanavalla sekä The Voicella. Ignore This -albumi debytoi Ruotsin albumilistalla ensimmäisellä sijalla, jota se piti hallussaan kaksi viikkoa ja myi heti kultaan oikeuttavan määrän.
Ympyrän keskipisteen konstruointi
Ympyrän keskipisteen konstruointi tarkoittaa annetun ympyrän keskipisteen löytämistä. Lauseen matemaattinen todistus on peräisin Eukleideen teoksesta Alkeet. Lause on teoksen III kirjasta, joka käsittelee ympyröitä.
Ympyrän keskipisteen konstruointi. Olkoon ABC annettu ympyrä. Etsi ympyrän ABC keskipiste.
Piirretään jana AB. Piirretään janalle keskipiste D, ja pisteeseen D janan normaali CD. Olkoon tässä C piste, jossa normaali CD ja ympyrän ABC kehä kohtaavat. Jatketaan janaa CD suoraksi CD, ja merkitään suoran CD sekä ympyrän ABC kehän leikkauspistettä pisteellä E. Piirretään janan CE keskipiste F.
Piste F on ympyrän ABC keskipiste.
Olkoon formula_1. Oletetaan, että piste G on ympyrän ABC keskipiste. Piirretään janat AG, DG ja BG, ja saadaan kolmiot AGD ja DBG. Kolmioiden sivut AG ja BG ovat ympyrän säteinä yhtä pitkät. Sivut AD ja BD ovat keskenään yhtä pitkät, koska piste D jakaa janan AB kahtia. Lisäksi kolmioiden sivu DG on yhteinen. Kolmioiden vastinsivut ovat siis yhtä pitkät, ja kolmiot AGD ja DBG ovat yhtenevät. Tästä seuraa, että kulma ADG on yhtä suuri kuin kulma GDB.
Kahden suoran leikatessa toisensa siten, että syntyneet vieruskulmat ovat yhtä suuret, on kumpikin vieruskulma suora. Näin ollen kulmat ADG ja GDB ovat suoria. Toisaalta kulma ADF on suora, koska suora DF on suoran AB normaali. Vastaoletuksen mukaan kulmat ADF ja ADG ovat kuitenkin erisuuria, joten saatiin haluttu ristiriita. Näin ollen piste G ei ole ympyrän ABC keskipiste.
Piste valittiin mielivaltaisesti siten, että formula_1. Koska vastaoletus johti ristiriitaan, piste F on ympyrän ABC keskipiste.
Piirretään ympyrän kehän kahden pisteen välille jana. Piirretään toinen jana kehän kahden pisteen välille siten, että jana jakaa ensiksi mainitun janan kahteen yhtä suureen osaan ja janojen välinen kulma on suora. Ympyrän keskipiste on leikkaavan janan keskipiste.
Foto Signe Brander
Foto Signe Brander – Valokuvia Helsingistä ja helsinkiläisistä vuosilta 1907–1913 on Helsingin kaupunginmuseon Narinkka-julkaisusarjassa ilmestynyt teos, joka sisältää sata Signe Branderin Helsinki-kuvaa vuosilta 1907–1913. Kaupunginmuseo on vuonna 2004 julkaissut Branderin kuvista teoksen "Signe Brander – 1869–1942". Brander kuvasi yli 900 kuvaa, osan Helsingin muinaismuistolautakunnan tilauksesta.
Teos "Foto Signe Brander" valittiin Turun Kirjamessuilla 2010 Vuoden kotiseututietokirjaksi. Raati kiitti teosta selkeäksi, kuvia korkealaatusiksi sekä kuvista muodostuvaa kertomusta. Teoksen kuvat on kuvattu digitekniikalla alkuperäisistä lasinegatiiveista, jolloin niiden laatu on säilynyt muuttumattomana. Kuvista on löytynyt uusia yksityiskohtia, joita vanhemmilla tekniikoilla vedostetuista kuvissa ei ollut. Kunkin kuvan ohessa on teksti, joka kertoo kuvasta, ja kartta kuvan ympäristön sijainnista.
Kuvien ja niiden esittelytekstien lisäksi teoksessa on Jan Alancon kirjoittama Branderin elämäkerta-artikkeli sekä artikkeli ”Nainen kameran takana”, jossa Alanco kertoo Branderin kuvaustyylistä. Riitta Pakarinen kertoo artikkelissa ”Suuren muuroksen aika” kuvien ottamisajankohtana kiivaassa kehitysvaiheessa olleesta Helsingistä. Alanco on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmien tutkija, Pakarinen osaston päällikkö.
Teoksen kuvista oli koottu näyttelyitä syksyllä 2009 ja keväällä 2010, ja Kaupunginmuseolla on suunnitteilla Branderin kuva-aineistosta uusia näyttelyjä.
Narinkka (kirjasarja)
Narinkka on Helsingin Kaupunginmuseon julkaisema vuosikirjasarja. Vuosikirjoja on ilmestynyt vuodesta 1976 lähtien. Useimmat teokset ovat artikkelikokoelmia. Joukossa on myös esimerkiksi kaksi Signe Brander valokuvia esittelevää teosta, "Signe Brander – 1869–1942" (2004) ja "Foto Signe Brander" (2009). Teoksesa "Helsinki 1700" on muun muassa artikkeleita Johan Sederholmista ja 1700-luvun elämästä Helsingissä sekä artikkeli "Helsinkiläiset rikolliset vuosina 1724–1741".
Sarjan nimi kuvaa sen vaihtelevaa sisältöä. Narinkka (venäjäksi "na rynke" ’torilla’) oli Helsingissä vuoteen 1929 toiminut venäläisten ja juutalaisten kauppakojualue.
Viron yhdistynyt vasemmistopuolue
Viron yhdistynyt vasemmistopuolue () on virolainen vasemmistopuolue, joka muodostettiin vuonna 2008, kun Viron vasemmistopuolue ja Perustuslakipuolue yhdistyivät. Puolueen kannatus on ollut marginaalista. Vasemmistopuolue on Euroopan vasemmistopuolueen jäsen.
Viron vasemmistopuolue jäi ilman johtajaa 13. kesäkuuta 2007, kun vuoden 2004 lopusta lähtien puheenjohtajana toiminut Sirje Kingsepp erosi puolueesta. Lokakuussa 2007 puolue aloitti yhdistymisneuvottelut vasemmistolaisen vironvenäläisen Perustuslakipuolueen kanssa, joka samalla kävi yhdistymisneuvotteluja Viron venäläisen puolueen kanssa. Perustuslakipuolueen puoluekokous päätti 1. joulukuuta yhdistyä kummankin puolueen kanssa, mutta kun ei-vasemmistolainen venäläisnationalistinen Viron venäläinen puolue ei halunnut yhdistyä vasemmistopuolueeseen, päätti Perustuslakipuolue yhdistyä vasemmistopuolueen kanssa. Yhdistymissopimus allekirjoitettiin 12. toukokuuta 2008 ja se astui voimaan 28. kesäkuuta, jolloin puolueiden johdot yhdistettiin. Puolue sai nimen Viron yhdistynyt vasemmistopuolue.