Rajapalayaminvinttikoira
Rajapalayaminvinttikoira on intialainen koirarotu. "Intian kennelliitto" ("Kennel Club of India") on hyväksynyt sen. Puhdasrotuinen populaatio on enemmän tai vähemmän kadonnut, ja vain muutamia yksilöitä löytyy enää Tamil Nadun eristäytyneiltä eteläalueilta. Rotu voi kuolla kokonaan sukupuuttoon jos mitään ei pian tehdä sen suojelemiseksi.
Rajapalayaminvinttikoira on kookas, erittäin uljas ja siro vinttikoira, joka tulisi pitää parhaassa mahdollisessa työkunnossa. Se on raskasluustoisempi kuin suurin osa muista vinttikoirista, mutta sen rinnan syvyys ja perusrungonrakenne ovat samanlaiset kuin niillä. Pään rakenne on huomattavasti erilainen kuin mudholinvinttikoiralla. Häntä on hieman kiertynyt. Liikkeet muistuttavat täysiverisen hevosen ravia.
Karvapeite on lyhyt ja hieno. Arvostetuin väritys on maidonvalkoinen, jossa on lihanvärinen (vaaleanpunainen) kirsu ja kullankeltaiset silmät. Myös muita värejä kuten täplikäs, musta ja ruskea tunnetaan. Aiemmin muut kuin valkoiset pennut yleensä tapettiin, koska ostajat suosivat puhtaanvalkoisia koiria. Säkäkorkeus on tavallisesti 65-75 cm.
Rotu on omistajaansa kohtaan erittäin rakastava ja omistautunut, vaikka ei usein sitä näytäkään. Se ei pidä vieraiden kosketuksesta tai ohjauksesta, vaan on yhden miehen koira. Se on tuntemattomia kohtaan aggressiivinen ja vihamielinen ja hyökkää tunkeilijoiden kimppuun. Tämän vuoksi sosiaalistaminen pentuiässä on tärkeää. Rajapalayaminvinttikoira ei yleensä tule toimeen muiden lemmikkien kanssa, koska sillä on vahva metsästysvietti. Se tarvitsee energisyytensä vuoksi ympärilleen laajan, avoimen tilan.
Rajapalayaminvinttikoiran alkuperä on tuntematon, mutta jotkut uskovat sen olleen yksi roduista joita käytettiin nykyisen dalmatiankoiran jalostamiseen. Se oli kuninkaallisten ja aristokraattien seuralainen Etelä-Intiassa, erityisesti Rajapalayamin kaupungissa josta se on saanut nimensä. Sitä käytettiin lähinnä villisian metsästykseen ja vahtikoirana. Sitä tiedetään käytetyn karnaattisotien aikana myös hyökkäämään brittiläisen ratsuväen talleihin.
Saidapetissä, Chennaissa perustettiin koiranjalostusyksikkö vuosina 1980–81. Se edustaa lähinnä alkuperäisrotuja kuten rajapalayaminvinttikoiraa, kombaita ja chippiparainvinttikoiraa, mutta myös dobermannia ja labradorinnoutajaa. Pennut myydään kansalle kohtuulliseen hintaan. Tiedon lisäämiseksi ja rohkaistakseen koiraihmisiä ottamaan alkuperäisrodun, Tamil Nadun hallituksen eläin- ja maatalousjaosto osallistuu koiranäyttelyihin. Paikalliset ovat perustaneet osuuskunnan ja kiinnostuneille perheille annetaan narttukoiria ja asiantuntemusta jota vaaditaan suuren mittakaavan kasvattamiseen. Intian posti on julkaissut postimerkkejä rajapalayaminvinttikoirasta, mudholinvinttikoirasta, rampurinvinttikoirasta ja himalajanpaimenkoirasta. Intian kennelliitto on nostanut esille rajapalayaminvinttikoiran tapauksen. Yhteistyöllä kennelliiton kanssa ollaan aloitettu "Save the Rajapalayam"-projekti.
Vaikka rotu on muutamia vuosisatoja vanha, sen kehittäjät tulivat tahattomasti jalostaneeksi albiinon koiran, jolla on vaaleanpunainen kirsu ja jolta puuttuu pigmentti. Tästä seuraa että kuten monilla muillakin kokovalkoisilla koirilla, sillä on suuri alttius kuuroudelle. Pennut joilla on syntyessään valkeat tai siniset silmät ovat kuuroja. Moni yksilö kärsii kapista, vaikka se ei yleensä olekaan vakava ongelma.