hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Koostemerkki
Koostemerkki tarkoittaa erityisesti Unicode-termistössä kirjoitusmerkkiä, joka voidaan määritellä kahden tai useamman merkin yhdistelmäksi, vaikka teknisesti se on itsenäinen kokonaisuus, jolla on oma Unicode-tunnus. Tyypillisesti koostemerkki on tarkkeella varustettu kirjain, kuten š (U+0161 eli latinalainen pienaakkonen s ja hattu), joka voidaan muodollisesti hajottaa kantamerkiksi s (U+0073) ja yhdistyväksi hatuksi (U+030C). Tällainen niin sanottu hajotelma on ymmärrettävä yhtäläiseksi vastaavan koostemerkin kanssa.
Vanhastaan tietokoneet ovat käsitelleet tarkkeellisia kirjaimia nimenomaan koostemerkkeinä. Vaikka Unicode on mahdollistanut myös hajotelmien käytön ja periaatteessa suosiikin niitä, jotkin ohjelmat voivat pyrkiä korvaamaan hajotelmat koostemerkeillä, joiden käsittely on teknisesti yksinkertaisempaa. Kaikki yhdistelmät eivät kuitenkaan ole saatavilla koostemerkkeinä.
Toisaalta kantamerkin erottaminen koostemerkistä helpottaa esimerkiksi tietokoneavusteista tiedonhakua, kun vaikkapa turkkilaista nimeä Erdoğan voi hakea pelkistetysti muodossa ”Erdogan” tarvitsematta miettiä, miten saisi suomalaisella näppäimistöllä g-kirjaimeen lisätyksi lyhyysmerkin. Vastaavasti aakkostus tapahtuu usein ensisijaisesti kantamerkin perusteella, joskin tällöin on otettava huomioon kielikohtaiset erot. Esimerkiksi suomen aakkosiin kuuluvat koostemerkit å, ä ja ö itsenäisinä kirjaimina, mutta englantilaisittain ne tulkitaan vain tarkkeellisiksi muunnelmiksi, jotka aakkostuvat samalla tavalla kuin kantamerkki a tai o. Koostemerkki š puolestaan aakkostuu suomalaisittainkin samalla tavalla kuin kantamerkki s, mutta virolaisittain erikseen tarkkeettoman s:n jälkeen.
Melonta kesäolympialaisissa 1984
Vuoden 1984 kesäolympialaisten melonta järjestettiin 6.–11. elokuuta 1984 Casitasilla, Kaliforniassa. Yhdysvalloissa. Tämä oli 11. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa virallisena lajina. Mukana oli 195 osanottajaa 28 eri maasta. Tapahtumia oli 12.
Solomon Lozovski
Solomon Abramovitš Lozovski (, oikea sukunimi "Dridzo", Дридзо́; 28. maaliskuuta 1878 Jekaterinoslavin läänin Aleksandrovskin kihlakunnan Danilovkan kylä – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli juutalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja.
Lozovski syntyi opettajan perheeseen. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1901 ja teki puoluetyötä Pietarissa, Kazanissa ja Harkovassa. Vuonna 1905 hän osallistui Venäjän vallankumoustapahtumiin ja Tampereen puoluekokoukseen. Vuosina 1909–1917 Lozovski asui Genevessä sekä Pariisissa, jossa hän osallistui Ranskan sosialistipuolueen ja ammattiyhdistysliikkeen toimintaan. Venäjälle palattuaan hänet valittiin Venäjän ammattiliittojen keskusjärjestön sihteeriksi. Joulukuussa 1917 Lozovski erotettiin bolševikkipuolueesta, mutta vuonna 1919 hänet hyväksyttiin uudelleen sen jäseneksi.
Vuosina 1918–1921 Lozovski työskenteli eri ammattiliittojen johtotehtävissä ja vuosina 1921–1937 kansainvälisen ammattiyhdistysinternationaalin Profinternin pääsihteerinä. Vuosina 1937–1939 hän oli kaunokirjallisuuden kustannusliikkeen Goslitizdatin johtaja. Vuosina 1939–1946 hän toimi Neuvostoliiton ulkoasiain varakansankomissaarina ja varaulkoministerinä. Vuosina 1941–1948 hän työskenteli myös Sovinformbyroon varajohtajana ja johtajana. Vuonna 1927 Lozovski valittiin NKP(b):n keskuskomitean ehdokasjäseneksi ja vuonna 1939 keskuskomitean jäseneksi. Hän toimi myös Venäjän, Neuvostoliiton ja Kominternin toimeenpanevien keskuskomiteoiden jäsenenä sekä Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana.
Lozovski pidätettiin Neuvostoliiton juutalaisvastaisen kampanjan aikana tammikuussa 1949. Vuonna 1952 hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä maanpetoksesta ja ammuttiin. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.
David Hofstein
David Hofstein (; 6. elokuuta 1889 Kiovan läänin Korostyšev – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli juutalainen neuvostorunoilija.
David Hofstein syntyi virkailijaperheeseen. Hän opiskeli Pietarissa ja Kiovassa. Ensimmäiset teoksensa hän julkaisi vuonna 1917. Vuonna 1923 ilmestynyt runokokoelma ”Lyriikkaa” vaikutti merkittävällä tavalla Neuvostoliiton jiddišinkieliseen kirjallisuuteen. Hofsteinin tyyliltään realistisen runouden aiheita ovat vallankumous, neuvostotodellisuuden muutokset ja ulkomaiden työläisten kamppailu oikeuksiensa puolesta.
Hofstein pidätettiin Neuvostoliiton juutalaisvastaisen kampanjan aikana syyskuussa 1948. Vuonna 1952 hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä maanpetoksesta ja ammuttiin. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.
Tsikada
Tsikada (venäjäksi Цикада) on Neuvostoliiton sotilaallisesta Tsiklon-navigaatiosatelliittijärjestelmästä kehitetty siviiliversio. Sen paikannustarkkuus oli 50–100 metriä.
Vuonna 1979 laukaistiin neljä Tsikada-satelliitia 1 000 km korkeille radoille 83 asteen inklinaatiolla.
Satelliitit lähettivät VHF-signaalia (150–400 MHz). Paikka mitattiin Doppler-siirtymän avulla. 
Uudemmat Tsikadat kulkevat nimellä Nadežda silloin kun niissä on COSPAS-SARSAT-lähettimet meripelastuksen tarpeisiin.
Der Nister
Der Nister (oikea nimi "Pinhos Mendelevitš Kaganovitš", ; 1. marraskuuta 1884 Berditšev – 4. kesäkuuta 1950) oli juutalainen neuvostokirjailija.
Der Nisterin varhaistuotanto (mm. proosarunokokoelma ”Mietteitä ja aiheita” 1907) on muotokieleltään lähellä modernistisia suuntauksia. Vuosina 1922–1925 hän asui Berliinissä julkaisten teoksiaan neuvostoliittolaisissa jiddišinkielisissä lehdissä. Vuonna 1929 julkaistut kertomuskokoelmat ”Omilta mailtani” ja ”Mielikuvitus” ilmentävät symbolistista maailmankäsitystä. Kirjailijan myöhemmistä realistisista teoksista merkittävin on Venäjän juutalaisten elämää 1800-luvun loppupuolella kuvaava romaani ”Mašberin perhe” (1939–1943).
Der Nister pidätettiin Neuvostoliiton juutalaisvastaisen kampanjan aikana vuonna 1949. Hän kuoli vankilasairaalassa.
Pelle Heikkilä
Pelle Heikkilä (s. 31. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Heikkilä valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2010 ja on naimisissa näyttelijä Sophia Heikkilän kanssa.
Heikkilä puhuu äidinkielenään ruotsia, mutta puhuu myös sujuvasti suomea ja englantia.
Leib Kvitko
Leib (Lev) Moisejevitš Kvitko (, 15. lokakuuta 1890 Hersonin kuvernementin Odessan kihlakunnan Goloskovon kylä – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli juutalainen neuvostokirjailija.
Leib Kvitko jäi varhain orvoksi ja aloitti jo kymmenvuotiaana itsenäisen elämän. Hänen runoelmansa ”Punainen myrsky” (1918) oli ensimmäinen jiddišinkielinen lokakuun vallankumouksen kuvaus. Myöhemmin Kvitko sai mainetta omaperäisenä lyyrikkona. Vuonna 1941 hän kirjoitti vuoden 1918 tapahtumia kuvaavan runomuotoisen romaanin ”Nuoruusvuodet” (julkaistu venäjäksi vuonna 1968). Vuonna 1958 ilmestyi venäjäksi käännetty omaelämäkerrallinen kertomus ”Ljam ja Petrik”.
Kvitko pidätettiin Neuvostoliiton juutalaisvastaisen kampanjan aikana tammikuussa 1949. Vuonna 1952 hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä maanpetoksesta ja ammuttiin. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.
Sami Hirvonen
Sami Hirvonen (s. 7. tammikuuta 1974 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii SM-liigajoukkue Saimaan Pallon apuvalmentajana.
Hirvonen toimi kauden 2003–2004 Tampereen Ilveksen C-nuorten päävalmentajana ja valmensi joukkueen Suomenmestaruuteen keväällä 2004. Vuodet 2005–2008 hän toimi Ilveksen A-nuorten päävalmentajana.
Kaudeksi 2008–2009 Hirvonen siirtyi valmentamaan Mestis-joukkue Lempäälän Kisaa. Hän valmensi joukkueen toisella kaudellaan 2009–2010 neljänneksi. Toukokuussa 2010 Hirvonen liittyi Petri Mattilan johtamaan Tapparan valmennusryhmään. Mattila kuitenkin erosi päävalmentajan tehtävistä jo ennen kauden 2010–2011 alkua elokuussa 2010. Hirvonen otti hänen paikkansa, kunnes Tappara löytäisi uuden päävalmentajan. Noin kaksi viikkoa myöhemmin hänet nimettiin joukkueen uudeksi päävalmentajaksi ja Hirvonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen.
Tammikuussa 2011 Hirvonen käytti optionsa ja jatkoi Tapparan päävalmentajana myös kaudella 2011–2012. Syyskuun lopussa 2011, kauden alettua Tapparan osalta heikosti, seura palkkasi hänen tilalleen uudeksi päävalmentajakseen JYPistä kaksi viikkoa aiemmin lähteneen Risto Dufvan. Hirvonen kuitenkin jatkoi loppukauden seuran edustusjoukkueen valmennusryhmässä apuvalmentajan tehtävässä.
Syyskuussa 2012 Hirvonen liittyi Kalevan Pallon valmennusryhmään noin puolitoista viikkoa ennen kauden 2012–2013 alkua. Hän toimi muutama päivä aiemmin päävalmentajana aloittaneen Jari Laukkasen apuvalmentajana. Huhtikuussa 2013 julkistettiin hänen liittyvän kaksivuotisella sopimuksella Tuomas Tuokkolan johtamaan Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueen valmennusryhmään.
Sami Hirvonen syntyi ilman vasemman käden sormia ja vasenta säärtä. Hän on pelannut Suomen proteesimaajoukkueessa ja käyttää jalkaproteesia. Hirvosen pikkuveljet Tomi ja Ville ovat entisiä SM-liigahyökkääjiä. Veljesten isä on Liiga-Ilveksen entinen puheenjohtaja Simo Hirvonen.
Oleg Veretelnikov
Oleg Veretelnikov (; s. 22. tammikuuta 1972) on uzbekistanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa. Hän voitti Aasian kisoissa kaksi mitalia, kultaa vuonna 1998 ja hopeaa 1994. Veretelnikov voitti yhden mitalin myös Aasian-mestaruuskilpailuista, joissa hän sai kultaa vuonna 1993. Hän osallistui olympialaisiin vuosina 1996 ja 2000, mutta joutui keskeyttämään molemmilla kerroilla.
Emerald Software
Emerald Software oli vuonna 1988 perustettu videopelijulkaisija, joka oli toiminnassa vuoteen 1991 asti.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1980
Jalkapallon SM-sarjassa 1980 pelasi kaksitoista joukkuetta. Sarja pelattiin kaksinkertaisena. Pääkierroksen jälkeen pisteet puolitettiin ja kahdeksan parasta ratkaisi mitalijärjestyksen neljän heikoimman siirtyessä karsintasarjaan 1. divisioonan neljän parhaan joukkueen kanssa. Karsintasarjassa lähtöpisteet määräytyivät pääkierroksen sijoituksen mukaan.
OPS:n joukkue: Jukka Rantanen, Aki Lahtinen, Ari Heikkinen, Leo Houtsonen, Eero Rissanen, Matti Ahonen, Pekka Kemppainen, Soini Puotiniemi, Miika Juntunen, Jouni Matero, Keith Armstrong, Hugh Smith, Juhani Himanka, Ari Jalasvaara. Valmentaja Taisto Horneman.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Ricki Lake
Ricki Pamela Lake (s. 21. syyskuuta 1968 Hastings-on-Hudson, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja talk show -juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten talk show -ohjelmastaan "Ricki Lake", jota hän juonsi vuosina 1993–2004. Lisäksi hän juontanut monia muitakin televisio-ohjelmia ja näytellyt elokuvissa kuten esimerkiksi "Hairspray" (1988). Hän näytteli elokuvassa Tracy Turnbladin roolin.
Ricki Lake oli naimisissa Rob Sussmanin kanssa vuosina 1994–2004. Heillä on kaksi lasta.
Sventevith (Storming Near the Baltic)
Sventevith (Storming Near the Baltic) on puolalaisen metalliyhtye Behemothin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1995.
And the Forests Dream Eternally
And the Forests Dream Eternally on puolalaisen metalliyhtye Behemothin ensimmäinen EP, joka on julkaistu vuonna 1993.
Alkuperäinen
Uusintapainos
Suomen baseballmaajoukkue
Suomen miesten baseballmaajoukkue on joukkue, joka edustaa Suomea miesten baseballin arvoturnauksissa. Ensimmäinen turnaus, johon joukkue osallistui, oli North European Cup 1982. Ensimmäisen kerran Suomi osallistui B-ryhmän EM-turnaukseen 1984, jossa se voitti Saksan. Turnauksen voitti San Marino. Suomi jäi neljän joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Suomi osallistui vuoden 2010 EM-karsintoihin ilman mainittavaa menestystä. Myöskään karsinnat baseballin miesten Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2012 eivät tuoneet lisäystä joukkueen voittosaldoon.
Kesällä 2014 Suomen maajoukkue osallistui Euroopan-mestaruuskilpailujen C-sarjaan, jossa sijoittui viidenneksi.
Jo vuoden 1952 olympialaisia varten Suomen parhaista pesäpalloilijoista koottiin maajoukkue näytösotteluun. Maajoukkue kävi 1951 vierailulla Ruotsissa ja Tanskassa. Olympiakisoissa Yhdysvaltain olympiajoukkueesta koottu yhdistelmä voitti näytöskamppailun ylivoimaisesti 19-1.
Valeri Leontjev
Valeri Jakovlevitš Leontjev (, s. 19. maaliskuuta 1949 Ust-Usa, Komin tasavalta, Neuvostoliitto) on venäläinen pop-muusikko, joka on etniseltä taustaltaan komi. Leontjevin suosio oli huipussaan 1980-luvun alussa. Hänet nimitettiin vuonna 1996 Venäjän kansallistaiteilijaksi. Hänet tunnetaan yhtenä merkittävimmistä venäläismuusikoista. Leontjev on levyttänyt urallaan yli 30 albumia, joista useat ovat myyneet yli miljoona kappaletta.
Sodankylän vaakuna
Sodankylän vaakuna on Sodankylän kunnan tunnus, jonka aihe viittaa Lapin erämaaluontoon. Tähti ja kilven musta väri viittavat Pohjolan pitkään kaamosaikaan ja liekkikoro rakovalkeisiin.
Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä alainen hopeinen hirsi, jossa yläreunastaan liekkikoroinen punainen varras, hirren yläpuolella hopeinen 6-sakarainen tähti”. Vaakunan on suunnitellut A. Liuksiala, ja Sodankylän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 30. joulukuuta 1959. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 24. maaliskuuta seuraavana vuonna.
Adam Muraszko
Adam Muraszko (s. 9. heinäkuuta 1976) on tšekkiläinen muusikko ja säveltäjä sekä Behemothin perustajajäsen. Hän on toiminut myös yhtyeissä Damnation sekä Hell-Born.
Muraszko asuu nykyään Danzigissa.
Behemoth
Damnation
Hell-Born
Oğuz Savaş
Oğuz Savaş (s. 13. heinäkuuta 1987 Balıkesir) on turkkilainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Fenerbahçea.
Savaş aloitti koripallon Ülkerin juniorijoukkueissa, joista hänet myytiin toisella divisioonalla pelanneeseen Yeşilyurtiin kaudeksi 2003–2004. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi takaisin Ülkeriin, jota hän edusti kaksi kautta. Vuonna 2006 Savaş liittyi Fenerbahçen joukkueeseen. Vuonna 2010 hän teki kahden vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.
Teaser (albumi)
Teaser on yhdysvaltalaisen Tommy Bolinin lokakuussa 1975 julkaistu esikoisalbumi. Sillä on vaikutteita muun muassa fuusiojazzista. Levy julkaistiin lähes samanaikaisesti Bolinin yhtyeen Deep Purplen "Come Taste the Band" -albumin kanssa. "Teaser" nousi Yhdysvaltain Billboard 200-listalla sijalle 96.
Bridie Carter
Bridie Carter (s. 18. joulukuuta 1970 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "McLeodin tyttäret".
Kaipuun vuosirenkaita
Kaipuun vuosirenkaita on Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2010. Levy julkaistiin ensin digipak-painoksena, ja noin viikko sen jälkeen avattavana tuplavinyylinä, minkä mukana tuli myös CD.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Rachael Carpani
Rachael Ann Carpani (s. 24. elokuuta 1980 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta McLeodin tyttäret.
Solveigin laulu (täsmennyssivu)
Solveigin laulu tarkoittaa seuraavia:
Jessica Napier
Jessica Napier (s. 4. huhtikuuta 1979 Wellington, Uusi-Seelanti) on uusiselantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "McLeodin tyttäret".
Somewhere (elokuva)
Somewhere on Sofia Coppolan ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2010. Sen pääosissa ovat Stephen Dorff ja Elle Fanning. Elokuva palkittiin Kultaisella leijonalla Venetsian elokuvajuhlilla 2010.
Elokuva kertoo näyttelijästä (Dorff), joka elää ylenpalttista mutta hapuilevaa elämää Chateau Marmont -hotellissa. Kun hänen 11-vuotias tyttärensä (Fanning) saapuu yllättäen vierailulle, hän joutuu arvioimaan elämäänsä uudelleen. Coppolan "Lost in Translation" -elokuvan sanotaan saaneen innoituksensa kokemuksista avioliitosta Spike Jonzen kanssa. "Somewheressa" puolestaan sanotaan olevan viitteitä Sofia Coppolan suhteesta elokuvaohjaajaisäänsä Francis Ford Coppolaan.
Coppola sai elokuvaansa varten luvan kuvata losangelesilaisessa Chateau Marmontissa, joka on tullut tunnetuksi tabloidilehdistössä julkkisten suosimana paikkana. Elokuvaa kuvattiin Los Angelesin lisäksi Italiassa. "Somewheren" soundtrackin teki ranskalaisyhtye Phoenix, joka on vastannut myös Coppolan "Lost in Translationin" ja "Marie Antoinetten" musiikeista. Phoenixin keulakuva Thomas Mars on Coppolan puoliso.
"Somewhere" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2010. Elokuva sai Venetsiassa ristiriitaisen vastaanoton, mutta voitti silti elokuvajuhlien arvokkaimman palkinnon, Kultaisen leijonan. Tuomariston puheenjohtajan Quentin Tarantinon mukaan päätös oli yksimielinen.
Voimahyökkääjä
Voimahyökkääjä () on jääkiekkotermi, jolla kuvataan isoja ja voimakkaita hyökkääjiä, jotka pystyvät sekä pelaamaan kovaa että tekemään maaleja. Voimahyökkääjille tyypillistä on, että heillä on paljon pisteitä ja jäähyjä.
Voimahyökkääjät tarvitsevat kokoa ja kovuutta, jotta he voivat taistella kiekosta kaukalon reunoilla. Heillä pitää kuitenkin myös olla tarpeeksi liikkuvuutta, taitoa sekä hyökkäyspelin vaistoja. Joskus voimahyökkääjien saattaa tarvita myös tapella. Boston Bruinsin managerin Harry Sindenin mukaan voimahyökkääjä tuli terminä ensimmäistä kertaa käyttöön Cam Neelyn pelityylin myötä. Termi on tullut jääkiekkoon koripallon kautta (koripallossa power forwardia kutsutaan suomeksi isoksi laitahyökkääjäksi).
Kukka-Maaria Ahonen
Kukka-Maaria Rajalin (o.s. Ahonen) (s. 1976) on suomalainen laulaja. Hän on valmistunut laulaja/laulupedagogiksi vuonna 2005 Helsingin Ammattikorkeakoulusta. Hänellä on myös musiikkipedagogin Ylempi AMK-tutkinto Helsingin Ammattikorkeakoulu Metropoliasta. Ahonen on ollut solistina eri orkestereissa. Hänen erityinen mielenkiinnon kohteensa on eteläamerikkalainen musiikki. Hän on esiintynyt vuodesta 2000 lähtien solistina kolmen naisen muodostamassa argentiinalais-suomalaista tangoa esittävässä "Las chicas del tango" -yhtyeessä. Yhtyeen soittimet ovat piano ja haitari.
Vuonna 2002 Ahonen osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille ja pääsi finaaliin.
Ahonen on esiintynyt myös ulkomailla, mm. Ruotsissa, Norjassa, Belgiassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Chilessä ja Argentiinassa. Hän on esittänyt Lumikin lauluosuudet Walt Disneyn piirroselokuvan Lumikki ja seitsemän kääpiötä suomenkielisessä vuoden 1993 dubbauksessa.
Ahonen on Metropolia ammattikorkeakoulun lehtori ja työskentelee laulupedagogina Sibelius-Akatemiassa.
Dumari – Elää, potkii ja puree!
Dumari – Elää, potkii ja puree! (Huutoa ja hakkausta 1990–2010) on Tuomari Nurmion tupla-DVD, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2010. Kyseessä on Nurmion ensimmäinen virallinen DVD-julkaisu. Se ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen DVD-listan ensimmäiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 22 viikkoa.
DVD sisältää keikkatallenteita vuosilta 1990–2010, ja suurin osa niistä on joko ennenjulkaisematonta tai vain kerran televisiossa nähtyä materiaalia. Nurmion kokoonpanoista sillä esiintyvät Alioikeus, Agents, Hunajaluut, Hugry Tribal Marching Band, Korkein Oikeus, Alamaailman Vasarat sekä BumBum Trio. Mukana on myös lukuisia Nurmion sooloesiintymisiä Helsingin pubeista Joensuun kapakoihin.
Ravintola Juttutupa, Helsinki, 24.8.2007
On the Rocks, Helsinki, 28.3.2007
Brode, Vantaa, 2.12.2006
Aapelin Baari, Helsinki, 25.11.2006
Tulilinja, 1990
Laulava Sydän, 1999
Tavastia, Helsinki, 27.1.2010
Videot
Savoy-teatteri, Helsinki, 22.5.1991
Tavastia, Helsinki, 8.3.2000
Semifinal, Helsinki, 8.5.2000
Utra Pub, Joensuu, 1.3.2008
Huvila-teltta, Helsinki, 29.8.2003
Tavastia, Helsinki, 16.1.2004
Korjaamo, Helsinki, 4.12.2008
Vuotjärvi (Pohjois-Savo)
Vuotjärvi on järvi Kuopion kaupungissa Nilsiän reitillä. Juankosken taajama sijaitsee järven etelärannalta lähtevän Juankosken varrella.
Vuotjärvi on säännöstelty; se laskee Juankosken ja Karjalankosken voimalaitosten kautta Akonveteen. Ekologisesti järven tila on hyvä. Saaria on 253.
ABA (lentoyhtiö)
AB Aerotransport eli ABA oli ruotsalainen vuonna 1924 perustettu matkustajalentoyhtiö, joka sulautui vuonna 1948 SASiin. Yhtiö syntyi nimellä "Aktiebolaget Aerotransport". Sen perustajat olivat Carl Florman, Adrian Florman, Ernst Linder, John Björk ja Johan Nilsson. Päärahoittaja – kuten suomalaisen Aero Oyn synnyssä – oli, Ruotsissa bulvaanin kautta, saksalainen Junkers, joka vuonna 1925 omisti 82 prosenttia yhtiöstä. Ruotsin valtiosta tuli vuonna 1935 yhtiön omistaja.
Ensimmäinen kaupallinen lento tehtiin 2. kesäkuuta 1924 Lindarängenistä Tukholmassa ja Helsinkiin Junkers F 13 -vesikoneella. Matkustajia oli neljä. Linja Helsinkiin jatkui vuoteen 1928 asti. Tämän jälkeen yhtiö lennätti öisin postilinjalla Tukholma-Malmö-Amsterdam-Lontoo. Vuonna 1925 yhtiö avasi reitin Berliiniin yhteistyössä Deutsche LuftHansan kanssa.
ABA otti ensimmäisenä käyttöön kolmimoottorisen matkustajalentokoneen reitillä Amsterdamiin. Yhtiö osti toukokuussa 1925 kolme Ruotsissa valmistettua Junkers G 24 -konetta olennaisesti Junkersin Ruotsissa sijaitsevalta AB Flygindustri -tehtaalta.
ABAn ensimmäisiin ohjaajiin kuulu saksalainen hävittäjä-ässä Herman Göring, joka kuului Handelsbolaget Aero-Transportin omistajiin; yhtiö oli ABAn edeltäjiä.
ABA vuonna 1931, ts. laman aikana, useita Junkersin koneita (F 33, F 34, G 23 ja G 24). Pitemmille reiteille oli ostettu kolmimoottorisia Fokker F XII -koneita. Yhtiö muuntui valtioyhtiöksi vuonna 1935.
Vuonna 1938 yhtiö osti yhden Junkers Ju 86Z-7 koneen postikoneeksi, se siirtyi vuonna 1940 Ruotsin ilmavoimille.
Vuosi 1937 ABA hankki Douglas DC-3 -koneita. Näillä yhtiö lensi muun muassa Moskovaan. Vuonna 1939 koneisiin alettiin maalata tunnukseksi "SWEDISH AIR LINES" på flygplanen. Yhtiöllä oli myös viisi Junkers Ju 52/3m ja yksi Junkers F 13 ja kaksi Fokker F XII konetta.
Sodan ajan ABA lensi useimpiin kohteisiinsa, muun muassa Lontooseen lennettiin vuodesta 1942 alkaen kuriirireitillä. Tässä koneena käytettiin mm. Boeing B-17 Flying Fortress.
30. kesäkuuta 1948 valtio yhdisti ABA:n ja SILAn. Vuonna 1946 ABAn SILA-osuus tuli Ruotsin osuudeksi SAS-yhtiötä, joka oli tuolloin vasta löyhä yhteistyö ABAn, Tanskan DDL:n ja Norjan DNL:n välillä.
1. lokakuuta 1950 ABA sulautui SAS-yhtiöön. ABA omisti vuoteen 1996 asti kolme seitsemäsosaa SASista. ABA, jonka tuolloin omisti SILA, muuntui SAS Sverige AB:ksi.
Ranco Antonio Accordions
Ranco Antonio Accordions on italialainen harmonikanvalmistaja Vercellissä, joka valmistaa pianoharmonikkoja, kromaattisia näppäinharmonikkoja sekä diatonisia harmonikkoja. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1890.
Guido Deiron mukaan Ranco valmisti ensimmäisen pianoharmonikkansa tämän aloitteesta vuonna 1905. Deiro oli kierrellyt Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa esitellen yhtiön näppäinharmonikkoja ja nähnyt kiertueillaan pianoharmonikan. Rancon on kerrottu myös kannustaneen Guido Deiroa muuttamaan Yhdysvaltoihin vuonna 1908 esitelläkseen yhtiön harmonikkoja Seattlen Alaskan-Yukon-Pacific Exposition -messuilla vuonna 1909.
Vuoden 2002 tienoilla Ranco Antonion harmonikkoja jakeli Master Sound -niminen yhtiö. Nykyisin tuotemerkin alla olevat harmonikat tuottaa ja jakelee Polverini.
Folland Aircraft
Folland Aircraft oli englantilainen lentokonetehdas, joa toimi vuodesta 1937 vuoteen 1963.
British Marine Aircraft Ltd synnytettiin helmikuussa 1936 valmistamaan lisenssillä Sikorsky S-42-lentoveneitä. Yhtiö rakensi tehtaan Hambleen. Sikorsky-kauppa kuihtui kokoon. Yhtiö myytiin Henry Follandille, joka oli entinen Gloster Aircraft Companyn pääsuunnittelija. Yhtiö sai uuden nimen, Folland Aircraft Limited.
Folland alkoi koota osia Bristol Blenheim ja Bristol Beaufort koneisiin. Folland valmisti 15000 perärunkoa Supermarine Spitfire-koneisiin. Folland valmisti osia myös de Havilland Mosquito ja Vickers Wellington-koneisiin.
Yhtiön oma tuote oli vuonna 1940 Folland Fo.108. Se oli moottoreiden lentävä koealusta.
Edward Petter, joka uransa aikana suunnitteli Westland Lysander, English Electric Canberra ja English Electric Lightning koneet, tuli Follandin yrityksen toimitusjohtajaksi vuonna 1950. Hän suunnitteli Folland Midgen, joka lensi 11. elokuuta 1954. Tätä seurasi Folland Gnat. Molempia valmistettiin 1960-luvulle asti.
Vuonna 1959 Folland tuli Hawker Siddeleyn ostamaksi, joka lakkautti Folland-nimen käytön vuonna 1963. Tätä reittiä Folland tuli osaksi British Aerospace (BAe) -yhtiötä. Hamblen lentokenttä suljettiin vuonna 1986, mutta BAe jatkoi mm. Hawkin ja Harrierin osien valmistusta siellä.
Brian Glynn
Brian Glynn (23. marraskuuta 1967 Iserlohn, Länsi-Saksa) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, jonka ammattilaisura kesti 1987–1998. Hän pelasi urallaan NHL:ssä kuudessa eri seurassa yhteensä 431 ottelua.
Glynn pelasi viimeiset juniorikautensa WHL:n Saskatoon Bladesissa, jota hän edusti kaudet 1984–1987. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään , mutta hän pelasi kuitenkin Saskatoonissa vielä kauden 1986–1987. Tulokaskaudellaan, 1987–1988, Glynn pelasi Calgaryssä 67 ottelua. Seuraavalla kaudella Glynnin otteet heikkenivät, ja hän joutui tyytymään vain yhdeksään NHL-otteluun. Calgary lähettikin hänet farmiin IHL-seura Salt Lake Golden Eaglesiin, jota edusti suurimmaksi osaksi myös kaudella 1989–1990. Keväällä 1990 Glynn valittiin IHL:n tähdistökentälliseen ja palkittiin Governor's Trophyllä IHL:n parhaana puolustajana.
Kauden 1990–1991 Glynn aloitti vielä Salt Lakessa, mutta hänet kaupattiin pian Minnesota North Starsiin vaihdossa František Musiliin. Minnesotassa hän pelasi loppukauden aikana 66 NHL-ottelua. Kesken kauden 1991–1992 Glynn kaupattiin jälleen, kun Minnesota lähetti hänet Edmonton Oilersiin vaihdossa Brad Shaw'hon. Edmontonissa Glynn pelasi puolitoista kautta. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua hän siirtyi Ottawa Senatorsiin vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausoikeuteen .
Glynn pelasi Ottawassa 48 ottelua, kunnes Vancouver Canucks otti puolustajan siirtolistalta. Vancouverissa hän pelasi loppukauden. Ennen kauden 1994–1995 alkua Hartford Whalers otti hänet waiver draftissa. Hartfordissa Glynn pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 1996–1997 Glynn pelasi vain yhden ottelun Hartfordissa, kun hänet kaupattiin Detroit Red Wingsiin. Hän oli osa suurta kauppaa, jossa Detroit hankki hänen lisäkseen Brendan Shanahanin ja antoi Hartfordille Paul Coffeyn, Keith Primeaun ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron. Detroitissa Glynn ei pelannut otteluakaan vaan edusti loppukauden IHL:n San Antonio Dragonsia.
Glynn siirtyi Saksan DEL-liigaan kaudeksi 1997–1998. Hän pelasi kauden Kölner Haiessa, jonka väreissä pääsi pelaamaan Saksan pääsarjan lisäksi European Hockey Leagueta. Glynn lopetti uransa keväällä 1998.
Eurocopter AS332 Super Puma
Eurocopter AS332 Super Puma on kaksimoottorinen keskiraskas helikopteri. Siitä on sekä siviili- että sotilasversiot. Super Puman ensilento oli 13. syyskuuta 1978. Sen on alun perin suunnitellut ranskalainen Aérospatiale. Nykyään valmistaja on Eurocopter. Malli on laajasti käytössä ympäri maailman.
Aérospatiale halusi valmistaa uuden helikopterimallin perustuen edeltäneen AS330 Puman rungolle. Uusi malli oli ensisijaisesti tarkoitettu siviilikäyttöön. Suunnittelun alkaessa vuonna 1974 ensimmäiset Turmo IVC -moottorein varustetut Pumat oli saatu markkinoille. Uuteen helikopteriin piti kuitenkin saada sitä tehokkaampi moottori ja se suunniteltiin käyttämään kahta Turboméca Makila -turbomoottoria, joilla piti saavuttaa parempi tehopainosuhde, pienemmät huoltokustannukset sekä 18 prosenttia pienempi polttoaineenkulutus.
Ensimmäinen uudella moottorilla varustettu Puma oli muutettu SA330:n toisesta prototyypistä F-ZWWO ja se teki ensilentonsa kesäkuussa 1977. Tällöin helikopterin runkoon ei ollut tehty muutoksia. Sen jälkeen kymmenen Portugalin SA330C:tä muutettiin asentamalla Makila-moottorit SA330S:ksi ilman runkomuutoksia.
Suomen Rajavartiolaitoksen vartiolentolaivueella on viisi AS332 Super Pumaa käytössään.
Henry Folland
Henry Folland (1889-1954) oli englantilainen lentokonesuunnittelija ja Folland Aircraft -lentokonetehtaan omistaja.
Hän työskenteli vuodesta 1912 Royal Aircraft Factoryssä Farnborough'ssa. Hän johti Royal Aircraft Factory S.E.5 -koneen suunnittelua ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän suunnitteli myös Ruston Proctor Aerial Targetin, joka oli miehittämätön Zeppeliinien tuhoaja.
Vuonna 1917 hän siirtyi Nieuport & General Aircraft -yhtiön pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Nieuport Nighthawkin. Hän siirtyi Gloster Aircraft Companyyn vuonna 1921. Hän toimi Glosterin pääsuunnittelijana monta vuotta, kunnes vuonna 1937 perusti oman yhtiönsä.
Cle Elum (kaupunki)
Cle Elum on kaupunki Yhdysvalloissa, Washingtonin osavaltiossa.
Kaupungin perustivat Thomas L. Gamble ja Walter J. Reed, jotka valtasivat maa-alueita aloittaakseen maanviljelyn alueella 1883. Kolme vuotta myöhemmin alueelta löytyi suuria määriä hyvälaatuista kivihiiltä, ja kaivostoiminnan myötä kaupunki alkoi kasvaa.
Pandemonic Incantations
Pandemonic Incantations on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.
Levyn alkuperäispainoksessa kahdeksannetta kappaletta seuraa 57 kappaletta hiljaisuutta. Albumin outro on täten kappale #66.
Alkuperäinen painos
Uusintapainos
Suomi sävelin
Suomi sävelin on vuonna 2007 julkaistu suomalainen kahden CD:n kokoelmalevy. Albumiin liittyvä kirja sisältää kappaleiden sanat sekä tietoa niiden taustoista.
Edward Petter
Edward Petter (8. elokuuta 1908 – 1. toukokuuta 1968) oli englantilainen lentokonesuunnittelija, koko nimeltään William Edward Willoughby "Teddy" Petter (W. E. W. Petter).
Edward Petter oli "Petters Limited" -insinööritoimiston omistaneen Sir Ernest Petterin poika. Hänen isänsä ja isän veli olivat perustaneet Westland-yrityksen vuonna 1915. Edward Petter valmistui koneinsinööriksi vuonna 1929.
Petter pestautui Westlandiin, jossa hän nousi tekniseksi johtajaksi vuonna 1935. Tämä nepotistinen valinta johti monen Petterin syjäyttämäksi tulleen hyvän insinöörin lähtemiseen yrityksestä. Vuonna 1935 Westlandiin perustettiin Petterin koulutusta vastaava lentokoneosasto.
Petter suunnitteli Westland Lysander -yhteyskoneen. Seuraava Petterin suunnitelma oli Westland Whirlwind (hävittäjälentokone), josta tehtiin vain muutama kappale. Viimeisin suunnitelma Westlandilla oli Westland Welkin, joita tehtii noin sata kappaletta. Westlandista tuli tähän aikaan Supermarine Spitfire -koneen osavalmistaja.
Vuonna 1944 Petter lähti English Electricille, jossa sai pääsuunnittelijan pestin. Hän suunnitteli 1950-luvun alussa English Electric Canberran. Kone perustui Westlandin pääsuunnittelijan Arthur Davenportin kaavailemaan pommikoneeseen. Hän aloitti English Electric Lightningin suunnittelun, mutta erosi yhtiöstä ennen sen varsinaista suunnittelua.
Petter siirtyi vuonna 1951 Follandille. Hän suunnitteli Folland Midge- ja Folland Gnat -koneet. Hän osallistui Red Dean -ohjuksen suunnitteluun ennen kuin sen siirrettiin Vickersille. Petteristä tuli Follandin toimitusjohtaja vuonna 1954, kun Henry Folland kuoli. Folland Aircraft sulautui Hawker Siddeley -yritykseen vuonna 1959. Petter muutti Sveitsiin.
Chang’e 2
Chang'e 2 (嫦娥二号|t=嫦娥二號) on Kiinan kansantasavallan toinen Kuuluotain, ja se laukaistiin 1. lokakuuta 2010 Pitkä marssi 3C -kantoraketilla Xichangin avaruuskeskuksesta. Luotain tutki pääasiallisen tehtävänsä jälkeen myös asteroidi Toutatista.
Se on Kuuta 100 kilometrin korkeudella kiertävä luotain, mutta testaa myös pehmeän laskeutumisen tekniikoita Avaruusluotain on kopio Chang'e-1-luotaimesta, mutta mm. sen kamera on tarkempi (1 metrin resoluutio)
Chang'e 2 -ohjelma on maksanut 134 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Luotain laukaistiin matkaan 1. lokakuuta 2010 Kiinan kansallispäivänä. Laukaisu televisioitiin valtion omistamalta CCTV-televisiokanavalta.
Kuuluotain saapui Kuun kiertoradalle 9. lokakuuta 2010. Se lensi 100 km:n korkeudella - myöhemmin rata laski 15 km:n korkeuteen. Luotaimen ottamista kuvista koottiin korkean resoluution kartta Kuun pinnasta. Kiinan uutistoimisto Xinhuan mukaan luotaimen keräämistä tiedoista saatu kartta on tähän mennessä tarkin saatu Kuun kartta.
Kun luotain oli saanut pääasiallisen tehtävänsä hoidettua, sen toimintaa päätettiin jatkaa uudella tehtävällä. 9. kesäkuuta 2011, luotain poistui Kuuta kiertävältä radalta ja suuntasi kohti Maa–Aurinko L2 Lagrangen pistettä, 1,5 miljoonan kilometrin päässä. Luotain saapui L2-pisteeseen 25. elokuuta 2011, ja lähti sieltä 15. huhtikuuta 2012. Luotain ohitti Maan lähelle tuleviin asteroideihin kuuluvan Toutatiksen 13. joulukuuta 2012, etäisyyden ollessa vähimmillään noin 800 m asteroidin pinnasta. Tämän jälkeen luotain jatkoi matkaansa avaruudessa.
Draperia
Draperia () tarkoittaa taiteessa vaatteiden ja kankaiden kuvausta. Kankaita tai puvun laskoksia kuvataan harkitusti aseteltuna ja niitä käytetään usein tietoisesti tehokeinona. Draperia tarkoittaa myös sisustustekstiilien, kuten verhojen järjestelyä laskoksille.
Antiikin veistoksissa ja maalauksissa ihmisfiguurien yllä olevat kangasdraperiat kuvattiin taidokkaasti aseteltuina. Varsinkin hellenistisen ajan veistoksissa monimutkaisesti laskostetut kankaat toimivat tärkeinä sommitteluelementteinä. Myös aikakauden pukeutuminen loi lähtökohtia runsaiden draperioiden kuvaamiselle.
Kangasmassoja kuvattiin myöhemminkin samaan tapaan, vaikka vaatetuksessa olisin jo suosittu tyköistuvampia malleja. Aiheen puolesta irrallisia suuria kankaita on käytetty etenkin muotokuvien tehokeinona. Muun muassa gotiikan taiteelle liehuvat ja sirolinjaiset draperiat sekä laskosten korostunut kuvaaminen olivat luonteenomaisia.
Boris Rousson
Boris Rousson (s. 14. kesäkuuta 1970 Val-d'Or, Québec, Kanada) on kanadalais-saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän on nykyään DEL-joukkue Hamburg Freezersin apuvalmentaja.
Rousson pelasi QMJHL:ssä vuodet 1987–1989 Laval Titanin joukkueessa vuodet 1989–1991 Granby Bisonsissa. Keväällä 1989 hän voitti QMJHL:n mestaruuden Titansissa, mutta Rousson jäi kakkosvahdiksi Ghislain Lefebvrelle. Hän nousi liigassa ykkösmaalivahdiksi torjuessaan Bisonsissa. Roussonia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 New York Rangersin organisaatioon vapaana agenttina. Rousson ei myöskään pelannut NHL:ssä, vaan vuodet 1991–1994 kuluivat kokonaan Rangersin farmijoukkue Binghamton Rangersissa. Kaudella 1992–1993 hän jakoi Corey Hirschin kanssa Harry Holmes Trophyn, joka annetaan AHL:n kauden parhaalle maalivahtikaksikolle.
Kaudeksi 1994–1995 Rousson siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue Rauman Lukon maaliskuulle. Hänelle ensimmäinen kausi oli henkilökohtaisesti hyvä, kun Rousson palkittiin kauden parhaana maalivahtina Urpo Ylönen -palkinnolla ja valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hänet palkittiin lokakuun 1994 parhaana pelaajana. Rousson viihtyi Lukossa kaksi kautta kevääseen 1997 saakka. Kaudella 1995–1996 Rousson torjui Lukolle SM-pronssia. Hän siirtyi kaudeksi 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Färjestads BK:hon, jolle Rousson torjui keväällä 1998 Ruotsin mestaruuden.
Rousson siirtyi kaudeksi 1998–1999 Saksan DEL-liigan Kölner Haieen. Seuraavat kolme kautta hän torjui München Baronsissa. Rousson torjui Baronsille Saksan mestaruuden keväällä 2000. Hän pelasi Saksassa koko loppu-uransa ajan ja on hankkinut myös maan kansallisuuden. Vuodet 2002–2007 Rousson pelasi Hamburg Freezersissä ja kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi sarjatasoa alemmas 2. Bundesligaan Kassel Huskiesin maalinsuulle. Roussonilla oli sarjan paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.90) ja hän torjui Huskiesin keväällä 2008 takaisin DEL:ään, josta joukkue oli kaksi kautta aiemmin pudonnut 2. Bundesligaan. Rousson pelasi vielä kauden 2008–2009 DEL:ää Huskiesissa, mutta hän jäi kakkosmaalivahdiksi Adam Hauserille. Rousson lopetti pelaajauransa keväällä 2009.
Heti pelaajauransa lopetettua Rousson siirtyi kaudeksi 2009–2010 Hamburg Freezersin maalivahtivalmentajaksi. Kaudella 2010–2011 hän aloittaa joukkueen apuvalmentajana ja maalivahtivalmentajaksi tuli Vincent Riendeau.
Frank Henri Klickmann
Frank Henri Klickmann ("F. Henri Klickmann", 4. helmikuuta 1885 Chicago, Illinois, Yhdysvallat - 25. kesäkuuta 1966 New York) oli yhdysvaltalainen erityisesti ragtime-musiikkiin ja myöhemmin jazz-musiikkiin keskittynyt säveltäjä ja sovittaja.
Frank Henri Klickmann syntyi saksalaislähtöisen Rudolph Klickmannin ja Illinois'sta syntyisin olleen Carolina Klickmannin toiseksi lapseksi yhteensä viisilapsiseen perheeseen. Perhe oli hyvin musikaalinen. Hänen vanhempi sisarensa Emily oli musiikinopettaja ja myös Frank soitti ja opiskeli musiikkia koko nuoruusaikansa. Hänen opettajinaan oli useita lahjakkaita muusikoita, kuten hänen setänsä Ernest Louffer, Louise Harmon, Armin Hirsch, Alfred Piatti, sekä rouva Walter Stein.
Klickmannin ensimmäinen sävellys, "Oh Babe", julkaistiin vuonna 1906. Klickmannin lauluntekijän taidot kehittyivät 1910-luvun edetessä ja hänestä tuli jo uransa alkuvaiheessa kysytty pianomusiikin ja orkesterimusiikin sovittaja. Hän työskenteli Chicagossa Will Rossiterille ja Frank Rootille sekä myöhemmin McKinley Music Companylle. Hän toimi myös muusikkona Paul Biesen orkesterissa osallistuen sen kiertueille ja säveltäen orkesterille materiaalia. Vuodesta 1917 lähtien Klickmann omistautui täysin sovitustyölle tehden pidempiaikaisen sopimuksen McKinleyn kanssa.
Vuonna 1918 Klickmannin suuria hittejä olivat "Sweet Hawaiian Moonlight" sekä instrumentaalina että lauluversiona sekä ajankohtainen "Let the Chimes of Normandy Be Our Wedding Bells". Klickmannin tuotoksia julkaistiin myös New Yorkissa, muun muassa maineikkaan Waterson, Berlin & Snyder -kustantamon listoilla. Klickmann muokkasi Zez Confreyn musiikkia luettavampaan muotoon lisäten säestysinstrumentteja Jack Millsin kustantamolle 1920-luvun alkupuolella. Hänen vakituisin sanoittajansa oli Harold G. Frost, joka tunnettiin paremmin nimellä Jack Frost. Hän sovitti musiikkia paljon myös Six Brown Brothersille sekä Eddie Cantorille.
Vuosien 1922-1923 aikana Klickmann muutti vaimonsa Jeannetten kanssa New Yorkiin ja siirtyi päätoimisesti Jack Millsin palkkalistoille. Mills alkoi julkaista musiikkia myös muille instrumenteille, kuin pianolle, ja ukulelen suosion ollessa huipussaan Klickmann toimitti painoksen ukulele-hittejä Wendel Hallin Victorille levyttämästä ohjelmistosta. Vuonna 1926 Klickmann kirjoitti erään ensimmäisistä jazz-musiikin opaskirjoista Millsin kustantamana. Hän myös sovitti lukuisia aikansa jazz-orkesterien hittejä.
1930-luvulta lähtien Klickmann alkoi toimia free-lancerina useille musiikinjulkaisijoille. Klickmann teki yhteistyötä muun muassa nuoren rumpali Buddy Richin ja pasunisti Tommy Dorseyn kanssa 1942. 1940- ja 1950-luvuilla Klickmann työskenteli paljon yhteistyössä pasunisti Fred Normanin kanssa sekä hänen konserttiesiintymistensä että levytyssessioiden tiimoilla. Hän oli myös American Accordionists' Associationin hallituksen jäsen. Hän jäi eläkkeelle 1950-luvun puolivälissä ja kuoli Knickerbocker-sairaalassa New Yorkissa 81-vuotiaana.
Deliverance (Deliverancen albumi)
Deliverance on thrash metal -yhtye Deliverancen esikoisalbumi, joka julkaistiin 1989 Intense Recordsilla. Retroactive Records uudelleenjulkaisi albumin virallisesti vuonna 2008. Metal Hammer sijoitti albumin 44. sijalle lehden 50 kaikkien aikojen parasta thrash metal albumia -listallaan. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti "Deliverancen" 31. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia listallaan, perusteenaan, että " kappaleet 'If You Willista' 'The Calliin' ovat niin hyvää kuin metalli voi olla (-Doug Van Pelt)” ja " tämä levy teki muutoksen ja vaikutti ikuisesti minuun ja kristillisen metallimusiikin piireihin sellaisina kuin me ne tunsimme! (-Bill Balford)". Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin 3. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla, koska albumi "oli kuin speed metal kohtaa grooven, kuten edelläkävijä Metallica sen teki suosituksi. Kahdella kappaleella on mahdollisesti eräät kaikkien aikojen viidestä parhaasta metalli-groovesta, nimittäin 'If You Will' ja 'The Call'. Laulaja Jimmy Brownilla on melkoinen ääni, ja yhtye oli tiukka kuin punkki ja nopeampi kuin salama."
Goodbye Yellow Brick Road
Goodbye Yellow Brick Road on Elton Johnin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti vähintään 31 miljoonaa kappaletta, ja se on hänen myydyin albuminsa. Albumin kappaleista singleinä julkaistiin "Candle in the Wind", "Bennie and the Jets", "Goodbye Yellow Brick Road" ja "Saturday Night’s Alright for Fighting". Vuonna 2000 "Q" sijoitti sen sijalle 84 sadan kaikkien aikojen parhaan brittiläisen albumin listallaan. Vuonna 2003 se sijoittui sijalle 91 "Rolling Stonen" viidensadan kaikkien aikojen parhaan albumin listalla.
Albumin nimi viittaa "Ihmemaa Ozin" keltaiseen tiilitiehen.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
Tokion lentoasema
Tokion lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
Kevin Doell
Kevin Doell (s. 15. heinäkuuta 1979 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Doell aloitti uransa Denverin yliopistojoukkueessa, jossa hän pelasi neljä kautta. Kerran hän oli mukana voittamassa sarjan mestaruutta. Syyskuussa 2003 Doell siirtyi Atlanta Thrashersin harjoitusleirille, mutta ei saanut paikkaa NHL-joukkueessa. Hän pelasi kauden pääosin EHCL:ssä Gwinnett Gladiatorsissa, jossa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella Doell sai jo enemmän vastuuta AHL:ssä Chicago Wolvesissa, jossa hän pelasi 45 ottelua.
Kauden 2005–2006 hän vietti kokonaan Wolvesissa ja teki 51 tehopistettä. Seuraava kausi sujui vaisummin Doellin tehtyä vain 33 tehopistettä. Kesäkuussa 2007 Doell siirtyi Bluesiin yksivuotisella sopimuksella. Sopimus ei kuitenkaan toteutunut ja hän jatkoi NHL-pykälän voimin Atlantan organisaatiossa.
Kaudella 2007–2008 Doell pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Atlanta Thrashersissa, jossa hän pelasi kahdeksan ottelua runkosarjassa. AHL:n pudotuspeleissä hän teki 24 ottelussa tehot 4+5 ja voitti sarjan mestaruuden, Calder Cupin. Seuraavaksi kaudeksi Doell siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Leksandiniin. Hän teki kaudella 49 tehopistettä 37 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Chicago Wolvesiin, jossa hän teki 79 ottelussa 37 tehopistettä.
Syyskuussa 2010 Doell siirtyi yksivuotisella kauden 2010–2011 kattavalla sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Tapparaan. Doell debytoi Tapparassa samassa kuussa KalPaa vastaan. Hän teki Tapparassa 58 runkosarjaottelussa tehot 18+20=38, joilla hän oli seuran paras pistemies. Kauden jälkeen Doell siirtyi takaisin AHL:n Chicago Wolvesiin. Chicagossa Doell ei kuitenkaan pelannut kuin 17 ottelua, joissa merkkautti tehot 1+6=7. Kaudeksi 2012–2013 Doell siirtyi Itävaltaan ja Klagenfurter AC:hen. Itävallassa Doell pystyi pelaamaan ehjemmän kauden ja pelasi runkosarjassa 32 ottelua tehoin 9+6=15. Doell ei jatkanut seurassa kaudella 2013–2014.
Doell on peliä rakentava keskushyökkääjä, joka osaa myös fyysisen pelin. Hänellä on myös erinomainen pelisilmä. Doell näytti Tapparassa ollessaan olevansa todella taitava rangaistuslaukauksien ampuja. Doellin ehkä suurin heikkous on hänen niin sanotut turhat jäähyt sekä ylilyönnit.
Ylimääräinen virkamies
Ylimääräinen virkamies oli Suomessa vakinaisen virkamiehen tehtäviä hoitava tai tätä avustava henkilö, jolla ei ollut varsinaista virkaa. Tällaisia henkilöitä oli aiemmin virastoissa runsaasti ja heistä käytettiin vakinaisen viran mukaista nimitystä, kuten ylimääräinen kanslisti tai ylimääräinen notaari. Ylimääräisen virkamiehen palkkaus ja oikeudet sovittiin työtä edeltävässä sopimuksessa. Ylimääräisenä virkamiehenä toimiminen katsottiin ikälisään oikeuttavaksi ajaksi.
Valtion palveluksessa olleiden ylimääräisten virkamiesten oikeusasema järjestettiin ensin vuoden 1943 (asetus 37/1943) ja sitten vuoden 1949 ylimääräisasetuksella (755/1949), joka oli voimassa vuoteen 1987. Asetuksessa heistä käytettiin nimitystä ylimääräinen toimenhaltija. Tällaiset ylimääräiset toimet perustettiin valtion virastoihin ja laitoksiin talousarviossa vuosittain myönnetyillä määrärahoilla. Toimeen voitiin valita tekijä, vaikkei tointa julistettu haettavaksi. Toimi lakkasi, jos talousarviossa ei ollut sitä varten varoja. Ylimääräisen toimenhaltijan irtisanomisaika oli 14 päivää. Hänen palkkauksensa, eläkkeensä ja vuosilomansa oli samanlainen kuin vakinaisilla virkamiehillä, mutta oikeutta lakkautuspalkkaan hänellä ei ollut.
Vuonna 1979 valtion palveluksessa oli noin 122 000 henkilöä virkasuhteessa ja 75 000 työsuhteessa. Ylimääräisiä virkamiehiä oli 45 000 ja tilapäisiä virkamiehiä 4 000.
Juvan lukio
Juvan lukio on Etelä-Savossa Juvan kunnassa sijaitseva lukio. Lukion painopistealueita ovat viestintä ja tutkimus. Opiskelijoita lukiossa on noin 110.
Juvan yhteiskoulu perustettiin 1946 ja ensimmäiset ylioppilaat sieltä valmistuivat 1962. Juvan kunnan siirryttyä peruskoulujärjestelmään yhteiskoulu muuttui yläasteeksi ja lukioksi vuonna 1974. Juvan lukio sijaitsee edelleenkin samassa rakkennuksessa yläasteen kanssa. Vuodesta 1992 lähtien toiminut lukioteatteri on mahdollistanut opiskelijoiden soveltavan ilmaisun myös taiteellisella saralla.
Ylipappi
Ylipappi on useissa uskonnoissa tavattava korkeimman pappisviran haltija. Papillisen arvoasteikon huippua kuvaa esimerkiksi paavin latinankielinen nimitys "pontifex maximus". Vanhan testamentin aiempi raamatunsuomennos nimitti ylipappia ylimmäiseksi papiksi. Ylipapin arvon mainitaan olleen käytössä Israelissa jo Mooseksen ajoista lähtien. Koska juutalaisilta puuttui kansallinen johtaja, tuli ylipapista maan uskonnollinen ja välillä myös poliittinen johtaja. Tällaisena henkilönä hänestä kerrotaan maanpaon ajoista Jerusalemin temppelin hävitykseen (70 jaa.) asti (Sak. 3:1–7).
Temppelijumalanpalveluksessa ylipappi oli ylin johtaja, joka toimi Jumalan ja kansan välimiehenä (2. Moos. 28:38). Ylipappi ei osallistunut pappien jokapäiväisiin kirkollisiin toimituksiin, vaan hänen tehtävänsä oli osallistua ainoastaan suuriin juhliin. Ainoastaan ylipapilla oli oikeus kerran vuodessa suurena sovituspäivänä astua pyhäkön kaikkein pyhimpään osaan uhraamaan kansan puolesta. Toinen ylipapin erikoistehtävä oli Jumalan tahdon tiedustelu urimin ja tummimin avulla. Hänet asetettiin virkaansa juhlamenoin, jotka kestivät kokonaisen viikon. Niihin sisältyi peseytyminen, voitelu, pukeminen ja uhrit. Ylipapin virkapukua kutsuttiin pyhiksi vaatteiksi ja niiden rintakilvessä oli Israelin 12 sukukunnan nimet. Alkuaan ylipapin arvo oli perinnöllinen ja siitä luovuttiin vasta kuollessa. Ensimmäinen ylipapillinen suku polveutui Aaronin pojasta Eleasarista (4. Moos. 20:25).
Timo Kekkonen
Timo Kaleva Kekkonen (s. 3. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja Sähköturvallisuuden edistämiskeskus STEK ry:n toimitusjohtaja maaliskuusta 2014. Vuosina 2006–2013 hän työskenteli johtajana Elinkeinoelämän keskusliitossa.
Kekkonen valmistui vuonna 1984 Teknillisestä korkeakoulusta materiaalitekniikan diplomi-insinööriksi. Hän aloitti uransa tutkijana VTT:ssa, mistä siirtyi projektipäälliköksi Metalliteollisuuden Keskusliittoon ja sieltä Rauma-Repolaan kehittämään uusia liiketoimintoja materiaalitekniikan alueella.
Vuonna 1991 Kekkonen siirtyi Teknologian kehittämiskeskukseen, Tekesiin ja vuosina 1994–1996 hän työskenteli Brysselissä Suomen EU-edustustossa vastuualueenaan eurooppalainen tutkimuspolitiikka. Vuodesta 1996 Kekkonen työskenteli kauppa- ja teollisuusministeriössä. Aluksi hän oli vastuussa kansainvälisen teknologiapolitiikan alueesta ja työskenteli vuoden 1999 alusta ministeriön teknologiaosaston osastopäällikkönä.
Kekkosen vanhemmat olivat diplomaatti, suurlähettiläs Taneli Kekkonen ja Brita Kekkonen. Timo Kekkosen isoisät olivat presidentti Urho Kaleva Kekkonen ja valtioneuvos K.-A. Fagerholm. Kekkonen on naimisissa ja hänellä on lapsia.