hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Topi Mattila
Topi Mattila (s. 29. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen mäkihyppääjä, jonka uran huippuhetkiä olivat Holmenkollenin kilpailun voitto vuonna 1969 sekä olympialaisten viides sija vuotta aiemmin.
Mattila sijoittui 19-vuotiaana Oslon MM-kilpailuissa 1966 pienessä mäessä 25:nneksi ja suurmäessä 31:nneksi. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän oli pienessä mäessä viides ja suurmäessä kaatumisen jälkeen 49:s. Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hänen sijoituksensa olivat pienessä mäessä 38:s ja suurmäessä 29:s. Holmenkollenin kilpailun hän voitti vuonna 1969 hypättyään mäkiennätyksen 92 metriä. Uransa pisimmän hypyn, 125 metriä, hän hyppäsi Vikersundissa vuonna 1967.
Kouvolan Hiihtoseuraa edustanut Mattila voitti Suomen-mestaruuden pienessä mäessä vuosina 1968, 1969 ja 1970 sekä suurmäessä vuosina 1968 ja 1969. Puijon kilpailun hän voitti vuosina 1965 ja 1969 sekä Ounasvaaran kilpailun vuonna 1969. Falunissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1968 ja Salpausselällä kolmanneksi vuonna 1967.
David Childs
David Childs (s. 1941, Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen arkkitehti, joka työskentelee arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrillissä. Childsin tunnetuimpia töitä ovat muun muassa One World Trade Centerin uusi suunnitelma ja uusi 7 World Trade Center.
Markku Maatela
Markku Maatela (s. 10. huhtikuuta 1941 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja taiteilija.
Maatela voitti Vikersundin lentomäkiviikon vuonna 1960. Seuraavana vuonna hän sijoittui Oberstdorfin lentomäessä seitsemänneksi hypättyään kaikkien aikojen toiseksi pisimmän suomalaishypyn 136 metriä. Lahden MM-kilpailuissa 1958 hän oli varamiehenä ja neljä vuotta myöhemmin hän jäi niukasti Zakopanen MM-kisajoukkueen ulkopuolelle. Ounasvaaran kisoissa Maatela sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi.
Markku Maatelan veli Martti Maatela oli yhdistetyn maajoukkuemies.
Martti Maatela
Martti Maatela (s. 21. syyskuuta 1935 Rovaniemi; k. 26. marraskuuta 2013 Kemi) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Maatela sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 1958 yhdistetyssä neljänneksi oltuaan mäkiosuuden paras ja hävittyään pronssimitalisti Gunder Gundersenille lopulta vain 0,5 pistettä. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui 23:nneksi. Ounasvaaran kisoissa hän voitti vuosina 1958, 1959 ja 1961 sekä Puijolla vuonna 1959. Vuoden 1959 saavutuksiin kuuluivat myös SM-hopea, Salpausselän Kisojen kolmas sija sekä Holmenkollenin neljäs sija. Seuratasolla hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Martti Maatelan veli Markku Maatela kilpaili mäkihyppääjänä.
Greenwich Street
Greenwich Street on etelä-pohjois-suunnassa kulkeva katu New Yorkin kaupungissa, Manhattanilla. Katu ulottuu pohjoisimmillaan 9th Avenuen ja Gansevoort Streetin risteykseen Meatpacking Districtillä ja etelässä se loppuu Battery Parkiin. World Trade Centerin alueen kohdalla Greenwich Street risteytyy Vesey- ja Liberty Streetin kanssa.
Kaupunginosat, joiden läpi Greenwich Street kulkee, ovat: West Village, Hudson Square, Tribeca ja Meatpacking District.
Ossi Laaksonen
Ossi Laaksonen (s. 27. kesäkuuta 1936 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä. Hän voitti 17-vuotiaana vuonna 1954 Planican lentomäkiviikon ja sijoittui Salpausselällä kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Sveitsin mäkiviikolla viidenneksi voitettuaan kaksi osakilpailua mutta kaaduttuaan kahdessa muussa. Cortina d'Ampezzon esiolympialaisissa hän kaatui pahasti mäkiennätyksen ylittäneen 82-metrisen hyppynsä. Salpausselällä hän oli tuona vuonna jälleen kolmas. Kesällä 1955 hän sai liikenneonnettomuudessa pahan nilkkavamman. Vuonna 1958 hän saavutti SM-pronssia ja sijoittui Ounasvaaralla toiseksi mutta jäi Lahden MM-kisajoukkueen varamieheksi. Seuratasolla Laaksonen edusti Lahden Hiihtoseuraa.
Tython
Tython on fiktiivinen planeetta Tähtien sodan Expanded Universessä. Kerrotaan että voima havaittiin ensimmäisen kerran Tythonilla, jossa ensimmäiset jeditkin syntyivät.
Tämän maailman kirkkaimmat ja parhaat filosofit, papit, tutkijat ja soturit kokoontuivat 36453 BBY keskustelemaan löydöistään mukana arvoituksellinen, mystinen Ashla(voiman valoisa puoli). Toisinajattelijat, jotka käyttivät Bogania(voiman pimeä puoli) lopulta synnyttivät noin 25793 BBY, kipinät Voima sotiin Tythonilla. Tuhkasta näiden sotien nousi varhain Jedi.
Aluksi jedi uskoi että voimaa pystyisi käyttämään vain tythonilla , vaikka tämä myöhemmin toisin todistetaan Kun ennakoiva ryhmä lähti Tythonista muihin maailmoihin, tullakseen jediritareiksi. Jedi päätti perustaa tythoniin filosofia koulun ,jossa määritellään valoisa puoli ja pimeä puoli voimasta (vastaava,kun antiikin Ashla ja Bogan), elävä voima ja yhdentymisvoimana.
Tythonin sijainti oli kadotettu jossain vaiheessa, mutta myöhemmin se löydettiin uudelleen Suuren Galaksisen sodan alkupuolella Jedi Satele Shanin johdosta. Coruscanttin hyökkäyksen jälkeen vuonna 3653 BBY, jedien ensisijainen asuinpaikka oli Tythonin jeditemppeli. Siellä heidän tehtäväksi tuli uudelleenrakentaa Jedien-Sääty huolimatta kohtaamistaan ongelmista paikallisten twi'lek pyhiinvaeltaja siirtomaan kannsa ja salaperäisen vaikutuksen joka oli peräisin itse maailmasta. Ryhmä Marauders, tunnetaan tunnetaan myös FleshRaiders , alkoivat hyökätä tythonin asukkaiden kimppuun . Tythonin asukkaat pyysivät apua Jedeiltä voidakseen kostaa Raidersseille, mutta jedineuvosto kieltäytyi sekaantumasta paikallisten asioihin.
Pentti Heino
Pentti Heino (s. 10. joulukuuta 1926 Hollola) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja soutaja.
Useita mäkihypyn ja yhdistetyn Suomen-mestaruuksia nuorten sarjassa voittanut Heino saavutti vuonna 1949 mäkihypyssä SM-pronssia ja sijoittui Salpausselällä toiseksi. Rumfordin MM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui mäkihypyssä 19:nneksi. Seuratasolla Heino edusti Lahden Hiihtoseuraa.
Soudussa Heino saavutti Pauli Salosen kanssa SM-hopeaa pariairokaksikossa vuonna 1953.
ORP Sokół (2002)
ORP Sokół on Puolan laivaston Kobben-luokan sukellusvene. Alus on entinen Norjan laivaston "KNM Stord", jonka Norjan hallitus luovutti Puolalle 2002. Se on modernisoitu Gdanskissa.
Norja tilasi aluksen Nordseewerkeltä Emdenistä. Sen köli laskettiin 1964 ja alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1966 nimellä "KNM Stord". Alus valmistui 9. helmikuuta 1967.
Alus on Puolan merivoimien palveluksessa 2013, mutta sen modernisointi on viivästynyt rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Fenham
Fenham on Newcastle upon Tynen kaupunginosa ja äänestysalue. Fenhamissa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 10 865 asukasta. Osa Fenhamista kuitenkin kuuluu Wingroven äänestysalueeseen.
Fenham oli pitkään maaseutua Newcastlen ulkopuolella, ja sinne alkoi vasta 1900-luvun alkupuolella kehittyä kaupunkimaista asutusta. Vuonna 1904 se liitettiin Newcastleen, ja seuraavana vuonna sinne valmistui ensimmäinen julkinen rakennus, St Monican kirkko. Kun Fenhamiin saatiin raitiovaunulinja 1907, alueelle alettiin rakentaa asuntoja suuremassa mittakaavassa. Kun liikenneyhteydet Fenhamiin alkoi parantua, niin sinne rakennettiin lisää taloja, ja monet alueen suuremmista rakennuksista ovat ylemmän keskiluokan taloja 1900-luvun alusta. Maailmansotien aikana Fenhamiin rakennettiin asuntoja sotasankareille.
Charles Holden
Charles Henry Holden (12. toukokuuta 1875 Bolton, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. toukokuuta 1960 Harmer Green, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen arkkitehti, joka tunnetaan etenkin useiden Lontoon metroasemien, Bristolin pääkirjaston, Underground Electric Railways Company of Londonin pääkonttorin ja Lontoon yliopiston Senate Housen suunnittelijana.
ORP Bielik
ORP Bielik on Puolan laivaston Kobben-luokan sukellusvene. Alus on entinen Norjan laivaston "KNM Svenner", jonka Norjan hallitus luovutti Puolalle 2002. Se on modernisoitu Gdańskissa.
Alus tilattiin Nordseewerkeltä Emdenistä osana heinäkuussa 1959 hyväksyttyä viiden vuoden hankintaohjelmaa. Sen köli laskettiin 1965 ja alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1967. Alus valmistui 1. heinäkuuta 1967. Luokan muista aluksista poiketen alus varustettiin upseerien kouluttamiseksi kahdella periskoopilla ja sen runko on metrin pidempi.
Alus on Puolan merivoimien palveluksessa 2013, mutta sen modernisointi on viivästynyt rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Vallisaari (täsmennyssivu)
Vallisaari tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Hanhennokkavalas
Hanhennokkavalas eli aiemmalta nimeltään cuvierinvalas ("Ziphius cavirostris") on laajimmalle levinnyt nokkavalaiden heimon laji ja sukunsa ainoa laji. Lajin tieteellinen nimi tulee latinan sanoista "cavus" (ontto) ja "rostrum" (kuono, nokka), jotka viittaavat valaan päässä hengitysaukon edessä olevaan kuoppaan.
Hanhennokkavalas kasvaa noin 6,5–7 metriä pitkäksi ja painaa keskimäärin kolme tonnia. Naaraat ovat suurempia kuin koiraat. Niillä on pieni pää ja selvästi erottuva niska. Väritys vaihtelee yksilön ja asuinalueen mukaan, Atlantilla siniharmaa sävy vallitsee, kun taas Indopasifisella merialueella ovat vallalla ruskean sävyt. Varsinkin vanhoilla koirailla pää on vaaleampi kuin vartalo. Valaan suupielet kaartuvat ylöspäin, se näyttää virnistelevän.
Hanhennokkavalaita tavataan muilla maailman merialueilla paitsi lähellä napaseutuja tai kovin matalilla alueilla. Ne välttävät alle kymmenen asteen lämpötiloja ja alle tuhannen metrin syvyyksiä.
Hanhennokkavalas syö mustekaloja ja syvänmeren kalalajeja.
Metsästys ei ole ollut uhkana hanhennokkavalaille, mutta on epäilty että ajoittain havaittavat onnettomuudet, joissa suuri joukko hanhennokkavalaita ajautuu maihin ja kuolee, ovat liittyneet ihmisen valtameressä tuottamaan melusaasteeseen ja sonarien käyttöön.
Vallisaari (Viro)
Vallisaari () on kylä Virossa Narvan ja Vaskinarvan ("Vasknarva") välillä. Venäjä ja Ruotsi solmivat kylässä 20. joulukuuta 1658 kolme vuotta kestäneen Vallisaaren välirauhan. Sopimuksen mukaan Venäjälle jäivät sen Liivinmaalta valloittamat alueet.
Leazes Park
Leazes Park on puisto Newcastle upon Tynen kaupungissa, Englannissa. Se oli kaupungin ensimmäinen yleinen puisto ja sijaitsee aivan St James' Park -jalkapallostadionin takana Richardson Roadin ja Barrack Roadin välissä. Puistossa on tenniskenttiä, koripallokenttä ja mahdollisuus vuokrata soutuveneitä, joilla voi soutaa puistossa olevalla järvellä.
Newcastlen asukkaat toivoivat julkista puistoa kaupunkiin 1800-luvun puolivälissä. Vuonna 1857 peräti 3 000 työmiestä esitti vetoomuksen kaupungille sellaisen paikan perustamiselle, jossa asukkaat voisivat virkistäytyä. Seuraavana vuonna asetettiin komitea tutkimaan puistolle sopivaa paikkaa, mutta vasta 23. joulukuuta 1873 valtuutettu Charles Hamond avasi Leazes Parkin. Sen oli suunnitellut kaupungin mittamies John Fulton, ja sen pohjakaava oli pitkälti samanlainen kuin muiden samaan aikaan Englannissa rakennettujen puistojen. Puiston keskellä on järvi, joka luotiin Lort Burn -nimiseen pieneen puroon. Puistoon rakennettiin myös soittolava ja terassi.
Leazes Parkiin on myöhemmin rakennettu lisää rakennelmia, ja sitä on myös peruskorjattu. Se on ympäröity metalliaidalla, ja vuonna 1897 sinne rakennettiin juhlaportti juhlistamaan kuningatar Viktorian 60-vuotisjuhlaa hallitsijana. Charles Hamondin rintakuva asetettiin vuonna 1905 keskelle terassia. Puisto on ollut tämän jälkeen ahkerassa käytössä, ja 1980-luvulla havaittiin sen olevan kunnostuksen tarpeessa. Puiston kunnostustyöt mahdollistuivat, kun Heritage Lottery Fund lahjoitti niitä varten 3,7 miljoonaa puntaa vuonna 2001.
André Planché
André Planché (myöhemmin Andrew Planche, n. 1727–1809) oli keraamikko, joka eli ja työskenteli Englannissa Derbyn kaupungissa.
Planché oli ranskalaisten hugenottipakolaisten poika, joka syntyi ilmeisesti Englannissa ja kastettiin Lontoon Sohossa. Noin 12–13-vuotiaana poika pääsi oppisopimuksella kultasepän harjoittelijaksi Lontoossa. Keramiikan työstämistä hän on saattanut oppia isältään, joka oli ollut aikanaan Meissenissä töissä. Jo 17-vuotiaana Andrew (hän oli vaihtanut nimensä jo Lontoossa) valmisti pieniä posliiniesineitä Derbyssä. Vuonna 1749 hän työskenteli William Littlerille. Viimeistään vuonna 1751 hänen tiedetään asettuneen Derbyyn, sillä kirkonkirjoista löytyy merkintä kahden pojan ristiäisistä Pyhän Alkmundin kirkossa. Myöhemmin poikia syntyi vielä kaksi lisää. On myös säilynyt sopimus hänen osakkuudestaan William Duesburyn yrityksessä Nottingham Roadilla. Siitä kehittyi myöhemmin Royal Crown Derbyn posliinitehdas.
Planchén aikakaudella, joka jatkui vuoteen 1756, ja muutamia vuosia sen jälkeeskin, Derbyn posliinintuotanto keskittyi koriste-esineisiin ja astioita tuotettiin vain vähän. Tuotteet eivät kestäneet kiehuvaa vettä. Jo vuonna 1756 Planché muutti Derbystä Lontooseen jatkaakseen kultasepän työtään. Vuonna 1764 hän siirtyi teatterialalle. Vuodesta 1768 alkaen hän työskenteli Bathissa paikallisessa teatterissa yli kolmenkymmenen vuoden ajan.
Planchén tuottamia posliiniesineitä on Derbyn kaupunginmuseossa sekä Victoria and Albert Museumissa Lontoossa.
Rasvakeitin
Rasvakeitin (tunnettu myös nimellä friteerauskeitin) on kodinkone, jolla kypsennetään ruokaa rasvaan upotettuna. Rasvakeittimellä valmistetaan muun muassa ranskalaisia perunoita.
Keittimen vajaatoiminta tai käyttäjän kokemattomuus voi aiheuttaa tulipalon vakavin seurauksin. Myös veden käyttö liekkien sammuttamisessa pahentaa tilannetta radikaalisti. Rasvankeittimille on olemassa erityiset palosammuttimet. Jotkut keittimet sisältävät automaattisen sammutusjärjestelmän, joka aktivoituu kun se käy liian kuumaksi, kuten ollessaan tyhjillään. Useimmissa keittimissä on myös reset -nappi, joka antaa koneen jäähtyä tiettyyn asteeseen. Jos koneessa ei ole reset-nappia, tulisi käyttäjän selvittää laitteen kunto automaattisen sammutuksen jälkeen.
Tony Sparano
Anthony "Tony" Sparano III (7. lokakuuta 1961 West Haven, Connecticut – 22. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi vuosina 2008–2011 Miami Dolphinsin päävalmentajana. Tätä ennen hän toimi Dallas Cowboysin hyökkäyksen linjan valmentajana Bill Parcellsin alaisuudessa. Vuonna 2008 Parcells palkattiin Dolphinsin presidentiksi ja hän puolestaan palkkasi Sparanon joukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Sparano on toiminut yliopistotasolla New Havenin yliopiston päävalmentajana.
Kesken kauden 2014 Sparano nimettiin Oakland Raidersin tilapäiseksi päävalmentajaksi Dennis Allenin saatua potkut.
Rex Ryan
Rex Ryan (s. 13. joulukuuta 1962 Ardmore, Oklahoma) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hänen isänsä Buddy Ryan toimi Philadelphia Eaglesin ja Arizona Cardinalsin päävalmentajana sekä Chicago Bearsin puolustuksen koordinaattorina joukkueen voittaessa Super Bowlin vuonna 1985. Hänen veljensä Rob Ryan on puolestaan toiminut puolustuksen koordinaattorina useissa NFL:n joukkueissa. Rex Ryan on tunnettu värikkäistä lausunnoistaan, räväkästä kielenkäytöstä sekä kivenkovasta itseluottamuksesta. Hän on myös erittäin suosittu pelaajien keskuudessa.
Rex Ryan työskenteli apuvalmentajana NFL:ssä 22 vuoden ajan, kunnes New York Jets palkkasi hänet päävalmentajakseen vuonna 2009. Ryanin kausi Jetsin päävalmentajana alkoi menestyksekkäästi, sillä joukkue pääsi konferenssifinaaleihin kausilla 2009 ja 2010. Tämän jälkeen pudotuspelit jäivät haaveeksi, johon pääsyy olivat pelinrakentajien heikot esitykset. Kaudella 2014 Jets voitti vain 4 ottelua ja Ryan sai potkut. Hän löysi kuitenkin uuden työnantajan nopeasti, kun Buffalo Bills palkkasi hänet päävalmentajakseen viisivuotisella sopimuksella tammikuussa 2015. Ryanin kausi Buffalon päävalmentajan ei ollut menestyksekäs. Joukkue jäi Ryanin kahdella ensimmäisellä kaudella pudotuspelien ulkopuolelle, jonka jälkeen hän sai potkut.
Kalarippayattu
Kalarippayattu on Keralan osavaltiosta, Intiasta lähtöisin oleva taistelulaji. Sitä pidetään yhtenä maailman vanhimmista taistelululajeista. Sen arvioidaan syntyneen jo n. 900-luvulla eaa. Legendan mukaan kalarippayattun perustajana pidetään Vishnun kuudetta avatarta Parasuramaa, joka loi lajin suojellakseen temppeliään pahalta.
Laji liittyy läheisesti taistelutanssiin ja se pitää sisällään useita moderneja ja perinteisiä aseita sekä otteita, lyöntejä ja hyppy- sekä lentopotkuja. Lajin harjoitteluun kuuluvat oleellisena osana myös parantaminen ja hermopisteiden, hieronnan sekä meditoinnin hyödyntäminen.
Kalarippayattussa on nykyisin kolme pääsuuntaa: "pohjoinen tyyli", "eteläinen tyyli" ja "keskinen tyyli". Pohjoisessa tyylissä painotetaan aseharjoittelua. Harjoitteluun kuuluu myös hieronta sekä muinaiset intialaiset lääkintäopit.
Eteläinen tyyli painottaa voimakkaasti aseettomia tekniikoita, muotoja ja aseistariisuntaa. Harjoitteita tehdään pareittain, paljain käsin ottelemisena, otteina ja hermopistetekniikkoina. Eteläiseen tyyliin kuuluu myös harjoittelu aseilla, kuten lyhyellä sauvalla, kaksiteräisellä miekalla, tikarilla, pitkällä miekalla, veitsellä ja kepillä. Tämän lisäksi tyyliin kuuluu myös hieronta, filosofiset opit ja muinainen lääketiede.
Keskinen tyyli lainaa pohjoisesta ja eteläisestä tyylistä ja lisää niihin omia harjoituksia ja taistelutekniikoita. Näihin kuuluvat esimerkiksi useat erilaiset mattotaistelutekniikat.
Gholamreza Takhti
Gholamreza Takhti (, 27. toukokuuta 1930 Teheran – 7. tammikuuta 1968 Teheran) oli iranilainen vapaapainija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen voittaja.
79–97 kilogramman painoluokissa paininut Takhti voitti painijanurallaan vapaapainissa olympiakultaa Melbournessa 1956, olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja Roomassa 1960, kaksi maailmanmestaruutta ja yhteensä neljä MM-mitalia sekä Aasian kisojen kultamitalin.
Takhti oli kotimaassaan Iranissa hyväsydämisenä tunnettu ja äärimmäisen suosittu henkilö. Hän muun muassa auttoi maassa vuonna 1962 tapahtuneen suuren maanjäristyksen uhreja keräämällä itse rahaa ja jakamalla heille huopia ja ruokaa. Ottelussaan neuvostoliittolaista Aleksandr Medvediä vastaan Takhti varoi tämän toista jalkaa, jonka tiesi olleen loukkaantumisen jäljiltä heikossa kunnossa.
Takhti kuoli vuonna 1968 37-vuotiaana. Virallisesti hän teki itsemurhan, mutta kuolintavaksi on myös epäilty poliittisesta aktiivisuudesta johtunutta murhaa. Hänen hautajaisiinsa osallistui satoja tuhansia ihmisiä. Vuonna 2007 Takhti nimettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Vaikenemisen laki
Vaikenemisen laki ("Code of Silence") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Sen on ohjannut Andrew Davis ja käsikirjoittanut Michael Butler yhdessä Dennis Shryackin ja Mike Grayn kanssa. Pääosassa esiintyy Chuck Norris.
Eddie Cusack on chicagolainen poliisi, joka yrittää pidättää Comacho jengin. Heidän johtajansa kostaa Cusackin johtaman väijytyksen menetykset tappamalla Luna-perheen ja sieppaamalla perheen tyttären Dianan. Cusack joutuu lopulta yksi kohtaamaan Tony Lunan ja Luis Comachon, koska kukaan poliisiyksiköstä ei ole halukas auttamaan häntä rikottuaan vaikenemisen lain. Todistettuaan oikeudessa toista poliisia vastaan, joka murhasi aseettoman teini-ikäisen.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo "Vaikenemisen lakia" alakuloisen realisminsa ansiosta erilaiseksi Chuck Norris -elokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Trakain rautatieasema
Trakain rautatieasema () on pieni rautatieasema matkailullisesti suositussa Trakaissa rautateitse 28 kilometriä Liettuan pääkaupunki Vilnan lounaispuolella. Liettuan rautatiet liikennöi sinne kymmenkunta kertaa päivässä Vilnan keskusasemalta paikallisliikenteen junilla. Paikallisjunamatka Vilnan asemalta kestää noin 45 minuuttia. Matkaa Trakain asemalta Trakain linnaan on noin 3 kilometriä.
Salomoninpöllö
Salomoninpöllö ("Ninox jacquinoti") on pöllöihin kuuluva lintu.
Sitä tavataan ainoastaan Papua-Uudella-Guinealla ja Salomonsaarilla Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristoseudut. Se on yleinen omalla elinalueellaan.
Sen alapuoli on ruosteenruskea, joskus valkotäpläinen tai -raitainen. Sillä on harmaanruskea naamakiehkura, keltaiset silmät, harmaa nokka ja valkoiset kulmakarvat. Vatsapuoli on kermanvaalea, eikä siinä ole merkkejä, joten se näyttää nuorelta pöllöltä.
Se on yölintu ja viettää päivät yleensä yksin tai pareittain puun rungon oksanhaarassa.
Sumbanhaukkapöllö
Sumbanhaukkapöllö ("Ninox rudolfi") on pöllöihin kuuluva lintu.
Sitä tavataan Indonesiassa  Sumban saarella.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät aina 1000 metrin korkeuteen saakka.
Sitä on pidetty harvinaisena ja sanottu sen elävän yksin, pareittain tai pieninä hajanaisina neljänkin linnun ryhminä, mutta tuoreimpien havaintojen mukaan se elää laajalla alueella ja on kohtalaisen yleinen, joskin se on yhä vaarassa elinalueensa tuhoutumisen vuoksi.
Uudenbritannianpöllö
Uudenbritannianpöllö ("Ninox odiosa") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sen höyhenistössä pieniä pilkkuja, sillä on kullanväriset silmät ja valkoiset kulmakarvat. Sen naamakiehkura on ruskea, ylärinnassa on leveä ruskea raita, jossa on ruskeankeltaisia tai valkeita kohtia. Alapuoli on tiheään ruskeapilkkuinen.
IUCN on luokitellut linnun vaarantuneeksi elinvoimaiseksi, ja sen määrä on vähenemässä.
Linnun elinalue on Papua-Uudella-Guinealla, jossa se on kotoperäinen.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät, viljelykset ja laidunmaat.
William Richardson Linton
William Richardson Linton (1850–1908) oli englantilainen kasvitieteilijä.
William Richardson Linton oli nuorin Henry ja Charlotte Lintonin seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä puoleisessa suvussa oli monia pappeja. Williamin vanhempi veli Edmund Francis Linton muutti Dorsetiin, missä hänestä tuli kappalainen. Hän julkaisi luettelon Dorsetin sienilajeista. Veljekset harjoittivat kasvitiedettä myös yhdessä ja julkaisivat luetteloita vaikeasti luokiteltavista putkilokasveista keltanot ("Hieracium"), vatukat ("Rubus") ja pajut ("Salix").
William kävi koulua Warwickshiren Leamingtonissa ja valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1873. Hän toimi opettajana lähetysseuran koulussa Islingtonissa, matkusteli Palestiinassa vuonna 1881 ja asettui kirkkoherraksi ja opettajaksi Derbyshiren Shirleyyn vuonna 1886. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Alice Shirleyn kanssa. Shirleyn suku oli Lintonin uuden kotipaikkakunnan merkittävimpiä, ja heillä on luultavasti ollut vaikutusta Linton työ- ja asuinpaikan valinnassa. Shirley on pieni seurakunta lähellä Ashbornea Chirnetin laaksossa, sen koulua kävi Lintonin aikana noin 40 oppilasta.
Koulu-aikanaan 1860-luvulla Warwickshiressä Linton oli tutustunut toiseen kasviharrastajaan Henry Charles Lyon Readeriin. He vastasivat vuonna 1896 lehti-ilmoitukseen, joita Coslett Herbert Waddell oli julkaissut lehdissä Science Gossip, Irish Naturalist ja Journal of Botany, ja liittyivät vastaperustettuun sammalnäytteiden vaihtoseuraan, Moss Exchange Clubiin. Siitä kehittyi myöhemmin "British Bryological Society".
Linton tutki ja keräsi järjestelmällisesti Derbyshiren kasveja. Hänen työstään julkaisiin kirja "Flora of Derbyshire". Kasviluettelojen lisäksi noin 400-sivuisessa teoksessa kerrotaan Derbyshiren sademääristä, lämpötilojen mukaan määritellyistä ilmastovyöhykkeistä ja eri kasvilajien kukinta-ajoista maaperän tyypeistä. Vuonna 1969 teos päivitettiin ja Derbyn kaupunginmuseo julkaisi siitä uuden laitoksen.
Lintonin keräämiä kasvinäytteitä on satoja; Britannian kasvitieteellisen seuran luettelossa mainitaan 902 Lintonin keräämää kasvilajia. Lintonin keräämiä kasvinäytteitä on monissa museoissa kuten Lontoon Natural History Museumissa ja Belfastissa.
V105-luokka
V105-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisen maailmansodan lopulla valmistettu torpedoveneluokka, johon piti kuulua neljä alusta. Alukset oli alun perin tilannut Alankomaat laivastolleen nimillä "Z1"-"Z4" ja Saksan hallitus otti alukset laivastolleen 10. elokuuta 1914.
George Harpur Crewe
George Harpur Crewe (1795–1844) oli englantilainen poliitikko, joka edusti tory-puoluetta maansa ylähuoneessa vuosina 1835–1841. Hän oli aatelisarvoltaan baronetti. Perhe vaihtoi nimensä Harpurista Creweksi vuonna 1808; myöhemmin on käytetty yhdysnimiä Harpur Crewe ja Harpur-Crewe.
Crewe oli kiinnostunut luonnontieteistä ja keräsi suuren kokoelman perhosia, täytettyjä eläimiä ja muita luonnontieteellisiä keräilykohteita. Hän laajensi myös sukunsa taidekokoelmaa. Hän oli vuonna 1836 perustetun yhdistyksen Derby Town and County Museum and Natural History Societyn ensimmäinen puheenjohtaja – yhdistys käynnisti Derbyn kaupunginmuseon. Monia Crewen keräämiä taide-esineitä on myös esillä suvun kartanossa Calkessa. George Harpur Crewe oli hyväntekijä, joka lahjoitti varat läheisen Ticknallin kylän koulun ja uuden kirkon rakennuttamiseen. Kirkon piirustukset tilattiin Henry Isaac Stevensiltä, jonka kuuluisampiin töihin kuuluu Pyhän Alkmundin kirkko Derbyn keskustassa.
George Harpur Crewe peri aateliarvon ja sukunsa tilukset vuonna 1819. Tiluksiin kuuluivat Arlestonin, Boultonin, Breadsallin, Calken, Smisby, Stantonin, Swarkstonen, Ticknallin ja Twyfordin tilat, yhteensä 44 km (11 000 acrea) Derbyshiressä ja 93 km (23 000 acrea) Staffordshiressä. Hänet tunnettiin liberaalina vuokraisäntänä ja suurena hyväntekijänä. Hän oli kiinnostunut myös maanviljelyksen uudistamisesta, ja kasvatti tiluksillaan harvinaislaatuista lammasrotua portlandinlammasta.
David Low
David Low voi viitata:
David Lowe
David Lowe voi viitata:
Mekes 4000
Mekes 4000 oli suomalaisen Parkanossa toimineen Mekes Oy:n 1965–1966 valmistama takavetoinen kaksipaikkainen kuljetustraktori jonka lempinimi oli "Muuli". Mekes 4000 oli eräänlainen traktorin ja maastoauton välimuoto ja valmistaja kutsui sitä traktoriajoneuvoksi. Traktorin suunnittelussa tehdyt virheet kaatoivat hankkeen jo alkuvaiheissa. Koska traktorissa oli isot vetopyörät takana ja pienemmät vetämättömät pyörät edessä ohjaamon ja moottorin alla oli se maastossa epävakaa ja kaatui jo esittelyajossa ylämäessä selälleen.
Mekes 4000:n moottorina oli 28 hevosvoiman nelitahtinen kaksisylinterinen Steyr-Puch boxerimoottori. Kuljettajan ja apumiehen paikat olivat edessä ja niiden välissä oli moottoritila. Traktorin moottori ja vaihdelaatikko olivat peräisin Steyr-Puch Hafflinger maastoautosta jonka valmistamista Suomessa Mekes Oy suunnitteli myös samaan aikaan. Traktorin ajonopeus oli 30 km/h.
Mekes 4000-traktoria valmistettiin 10 kappaleen sarja ja lisäksi 2 prototyyppiä. Kaksi traktoreista on säilynyt ja toinen niistä on nykyisin Parkanon Seudun Automuseossa.
Marie-Christine Adam
Marie-Christine Adam (s. 24. syyskuuta 1950 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet tunnetaan muun muassa "Saint-Tropez"-sarjasta, jossa hän näytteli Blandine Olivieria vuosina 1996–2008.
Mekes
Mekes Oy oli suomalainen Parkanossa toiminut konepaja-alan yritys joka perustettiin 1962. Yhtiön Parkanon kokoonpanotehdas valmistui 1963. Mekes Oy suunnitteli ajoneuvojen valmistuksen aloittamista 1960-luvun puolivälissä mutta suunnitelmat eivät toteutuneet ja yhtiö teki konkurssin 1967.
Mekes Oy:n perustaja oli vuorineuvos Eino Kivivuori joka oli joutunut eroamaan Raision Tehtaat Oy:n pääjohtajan virasta 1961 samana vuonna paljastuneen margariiniskandaalin vuoksi. Kivivuori kuului presidentti Urho Kekkosta tukeneen k-linjan johtohenkilöihin. Mekes Oy:n osakkaina oli noin 400 pientä eri puolella Suomea toiminutta metallialan yritystä ja yhtiön tarkoituksena oli avustaa osakasyrityksiä tuotekehittelyssä, markkinoinnissa sekä vientiponnisteluissa. Lisäksi oli määrä luoda uusia teollisia työpaikkoja maaseudulle ja tätä varten yhtiön tehdas sijoitettiin Parkanoon. Kivivuori toimi itse Mekes Oy:n toimtusjohtajana vuoteen 1965 saakka.
Vuonna 1965 Mekes Oy alkoi suunnitella ajoneuvotuotannon aloittamista Parkanossa. Yhtiö aikoi aloittaa Steyr-Daimler-Puch-moottorilla varustettujen BMW 700 LS henkilöautojen kokoonpanon ja suunnitelmissa oli 16 000 auton vuosituotanto. Lisäksi oli aikomus valmistaa Stey-Daimler-Puch Haflinger maastoautoja ja kaksipaikkaisia Stey-Daimler-Puch SG urheiluautoja, Mekes Oy valmisti myös 10 kappaleen sarjan Mekes 4000 Muuli traktoriajoneuvoja. Mitkään näistä suunnitelmista eivät kuitenkaan lähteneet alkua pidemmälle Mekes Oy:n talousvaikeuksien takia jotka saattoivat yhtiön lopulta konkurssiin. Suomalainen henkilöautovalmistus alkoi sen sijaan 1969 Saab-Valmet Oy:n tehtaalla Uudessakaupungissa.
Rauma-Repola Oy osti Mekes Oy:n toiminnot yhtiötä rahoittaneelta Osuuskassojen Keskus-Osakepankilta ja jatkoi toimintaa "Parkano Oy":n ja Rauma-Repolan Parkanon konepajan nimellä. Vuonna 1994 Parkanon tehtaan osti Nordberg-Lokomo Oy. 2000-luvulla Parkanon konepaja siirtyi Hollmingille ja Metsolle.
Toimittaja Juhani Ikonen paljasti myyntiyhtiö Mekesin talouskiemuroita huomiota herättäneessä juttusarjassaan Kauppalehdessä 1963.
Tudela
Tudela () on kunta ja kaupunki Navarran itsehallintoalueella Espanjassa. Kaupunki sijaitsee 94:n kilometrin päässä itsehallintoalueen pääkaupungista Pamplonasta. Tudelan pinta-ala on 215,7 neliökilometriä ja vuonna 2015 kaupungin asukasluku oli 35 388 asukasta.
4-aminobentsoehappo
4-Aminobentsoehappo eli p-aminobentsoehappo tai PABA (CHNO) on bentsoehapon johdannainen. Yhdiste on antraniilihapon (2-aminobentsoehappo) ja 3-aminobentsoehapon isomeeri.
4-Aminobentsoehappoa valmistetaan perinteisesti pelkistämällä vedyn avulla p-nitrobentsoehappoa. Toinen tapa tuottaa yhdistettä on niin kutsuttu Hofmann-toisiintuminen. Dimetyylitereftalaatista muodostetaan monoamidi, kaliumtereftalamaatti, ensin hydrolysoimalla se osittain kaliumhydroksidin avulla ja sen jälkeen käsittelemällä ammoniakilla. Kaliumtereftalamaatti reagoi natriumhypokloriitin kanssa muodostaen 4-aminobentsoehappoa.
4-Aminobentsoehappoa käytetään erityisesti valmistettaessa lääkeaineita, esimerkiksi puudutusaineena käytettävä bentsokaiini on sen etyyliesteri. Muita käyttökohteita ovat atsovärien valmistus, ainesosana aurinkovoiteissa ja ristisilloituskemikaalina polyuretaanihartseissa. Kalium-4-aminobentsoaattia käytetään lääkkeenä eräiden ihosairauksien kuten Peyronien taudin hoitoon.
4-Aminobentsoehappo on tärkeä aineenvaihduntatuote monille mikro-organismeille, kuten hiivoille ja bakteereille. Nämä syntetisoivat 4-aminobentsoehaposta ja 2-amino-4-hydroksi-6-hydroksimetyyli-7,8-dihydropteriinipyrofosfaatista erästä foolihapon esiastetta dihydropteroiinihappoa. Tätä reaktiota katalysoi dihydropteroaattisyntaasi. Monet sulfonamidit muistuttavat rakenteeltaan 4-aminobentsoehappoa ja siten toimivat dihydropteroaattisyntaasin inhibiittoreina ja estävät bakteerien tarvitseman foolihapon synteesin. Ihmiset eivät syntetisoi foolihappoa ja ihmisten elimistössä 4-aminobentsoehappo muuttuu N-asetyyliaminobentsoehapoksi. Toisinaan yhdisteestä käytetään myös nimiä H- tai B-vitamiini.
PABA
PABA voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Isobassi
Isobassi ("Micropterus salmoides") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva ahvenkalalaji. 1800-luvulla sitä yritettiin siirtoistuttaa Suomeen, mutta kokeilu epäonnistui isobassille liian karujen olojen vuoksi.
Isobassin saalistajia luonnossa ovat ihmisen lisäksi ainakin haikarat ja kirjokalastaja sekä hauki, jättihauki, kelta-ahven ja valkosilmäkuha.
Kėdainiain rautatieasema
Kėdainiain rautatieasema () on rautatieasema Liettuan keskiosissa sijaitsevassa Kėdainiain kaupungissa. Asemarakennus sijaitsee kaupungin pohjoisosissa, noin 2.5 kilometriä keskustasta. Rautatie kaupunkiin tuli vuoden 1870 tienoilla osana tsaarien Venäjän Itämeren satamakaupungista Liepājasta kohti Ukrainan Romnya rakennettua rautatietä.
Kedainiain asema on yhä merkittävä Liettuan rautateiden (Lietuvos Geležinkeliai) kauttakulkuliikenteen paikkakunta. Se sijaitsee pääkaupunki Vilnasta satamakaupunki Klaipėdaan vievällä radalla Vilnan asema– Jonava– Kedainiai– Šiauliai– Telšiai– Kretinga– Klaipėdan asema. Kėdainiai sijaitsee myös Helsingistä Baltian läpi Varsovaan hahmotellun eurooppalaisen Rail Baltica -ratahankkeen varrella.
Jaskółka-luokka
Jaskółka-luokka oli Puolan laivaston 1930-luvulla valmistettu miinanraivaajaluokka, johon kuului kuusi toisessa maailmansodassa palvellutta alusta. Ne kykenivät toimimaan miinanraivaajina, miinanlaskijoina tai sukellusveneentorjunta-aluksina. Alukset olivat ensimmäisiä Puolassa valmistettuja merikelpoisia sotalaivoja.
Puolan laivaston ensimmäiset miinanraivaajat olivat Saksan keisarikunnan laivastolle valmistetut FM-luokan alukset, jotka ostettiin Tanskasta. Alukset olivat vanhentuneita 1930-luvulle tultaessa ja ne piti korvata. Modlinin telakka esitti suunnitelmansa, joka hyväksyttiin. Luokan ensimmäiset neljä alusta valmistettiin Modlinissa ja Gdyniassa. Laivaston oltua tyytyväisiä hankintaan tilattiin myöhemmin kaksi lisää.
Operaatio Aamunkoitto 5
Operaatio Aamunkoitto 5 ("Val-Fajr 5") oli Iranin tekemä valtava hyökkäys Irakin–Iranin sodassa. Hyökkäys eteni alussa hyvin, mutta kilpistyi Irakin raskaiden aseiden tuleen.
Helmikuussa 1984 Iran aloitti operaation Aamunkoitto V, jonka tarkoitus oli jakaa kahtia Irakin joukot Basran lähellä. Noin 500 000 Pasdaranin ja Basijin miestä siirtyi jalkaisin tai veneillä Basraa ja Bagdadnia yhdistävän Shatt al-Arabin vesiväylän lähelle. Iranin joukot pyrkivät katksaisemaan Basran ja Bagdadin välisen tien lähellä Kutia, mutta Irak teki vastaiskun ja ajoi Iranin joukot lähelle Dehlorania.
Iranilaiset eivät juurikaan hyötyneet uhrauksistaan. Iran käytti ensimmäisen kerran tavallisen armeijan yksikköä (92 panssaridivisioona) Soiden taistelussa muutamaa viikkoa myöhemmin.
Operaatioissa Aamunkoitto 5 ja 6 Iran sai kuitenkin haltuunsa Majnoonin saaret, joilla on öljyä.
Operaatio Badr
Operaatio Badr oli Iranin tekemä suurhyökkäys Irakin–Iranin sodassa vuonna 1985. Iranilaiset onnistuivat valtaamaan Basran valtatien, mutta Irakin vastahyökkäys löi heidät takaisin. Irak käytti kemiallisia aseita.
Iranin Etelä-Irakissa tekemä operaatio Badr oli yritys vallata Bagdadista Basraan vievä valtatie niin kuin operaatio Aamunkoitossa vuonna 1983. Lisäksi pyrittiin saavuttamaan Tigris, jolloin Irak olisi katkaistu kahtia ja Bagdad eristetty merestä ja öljynviennistä sitä kautta. Operaatio nimettiin Muhammedin vuosisatoja sitten Mekassa saavuttaman ensimmäisen sotavoiton kunniaksi. Iran oli yhä alakynnessä joukkojensa koulutuksen ja aseistuksen nähden Irakiin nähden, vaikka Iran oli organisoinut Pasdaranin ja Basijin joukkoja muistuttamaan enemmän tavallista armeijaa.
Operaatio Badr alkoi 11. maaliskuuta 1985 Al Qumrahista koilliseen soisen maaston läpi lähellä Majnoonin saarta. Hyökkäyksen kärjessä iranilaiset etenivät pienin ryhmin muun muassa öisin, partiovenein ja käyttäen kaislikkoa suojana. Etenevä jalkaväki rakensi ponttoonisiltoja panssariajoneuvoille. Näin toinen aalto saapui kärkijoukkojen raivattua tien, ja joukot etenivät onnistuneesti 6 km syvyyteen saavuttaen valtatien.
100 000 iranilaista saapui Bagdadin-Basran valtatielle kahteen kohtaan. Iranin joukot saapuivat al Qurnahiin jossa valtatie ja Eufrat risteävät kyeten katkaisemaan valtatien. Mutta Irakin vastahyökkäyksessä käytettiin tykistöä, ilmahyökkäyksiä, Tasavaltalaiskaarti-nimistä armeijan valiojoukkoaja ja taistelukaasuja. Irak kykeni ajamaan Iranin joukot pois, koska sen armeija käytti Saddam Husseinin määräyksestä kemiallisia aseita, ja laajemmin kuin koskaan aiemmin kuin tässä sodassa. Yhdeksässä päivässä iranilaiset olivat vetäytyneet pois valtaamaltaan alueelta. Taistelu tuotti molemmille suuret tappiot.
Iranilaisia kuoli 15 000 ja irakilaisia 8 000–12 000. Toisen tiedon mukaan iranilaisia olisi kuollut 20 000 ja irakilaisia 14 000.
Tämän jälkeen Irak aloitti uudestaan kaupunkien sodan siviilejä vastaan maaliskuussa. Kohteina olivat Isfahan, Tabriz, Shiraz ja jopa Teheran. Tähän Iran vastasi samalla mitalla.
Iran sai operaatiossa haltuunsa neuvostovalmisteisia Scud-ohjuksia. Se käytti niitä mallinaan ja valmisti myöhemmin omia Scud-ohjuskia. Se osti niitä myös Syyriasta ja Pohjois-Koreasta.
Mustaposkidelfiini
Mustaposkidelfiini eli patagoniandelfiini eli eteländelfiini ("Lagenorhynchus australis") on pieni delfiinilaji, jota tavataan Tulimaata ympäröivillä vesillä Etelä-Amerikassa.
Syntyessään mustaposkidelfiini on yhden metrin pituinen, ja täysikasvuisena 2,1 metriä. Painoa on noin 115 kg. Sillä on tummanharmaat kasvot ja leuka. Selkä on pitkälti musta, jonka poikki menee yksi luonnonvalkoinen kaareva raita, joka jakautuu selän kummallekin puolelle. Vatsa ja evien takaosat ovat valkoiset. Kylkievät ovat melko pienet ja pyrstöevän välissä on lovi.
Laji muistuttaa paljon mustadelfiiniä.
Mustaposkidelfiinit elelevät Etelä-Amerikan rannikkovesillä. Niitä löytyy usein nopealiikkeisiltä vesiltä, kuten kanavien sisäänkäynneissä sekä turvallisilla alueilla rannan läheisyydessä, kuten merenlahdilla.
Mustaposkidelfiinit kokoontuvat pienissä, 5–20 yksilön ryhmissä. Joskus harvoin kesällä ja syksyllä ne voivat uida suuremmissa, 100 yksilön ryhmissä. Ryhmät liikkuvat yleensä hitaasti rantaviivan suuntaisesti pienillä alueilla. Tämän vuoksi ne joutuvat helposti kalaverkkoihin. 1970- ja 80-luvuilla Chilen kalastajien verkkoihin joutui tuhansia delfiinejä vuosittain. Myös Argentiinassa on havaittu ajautumisia verkkoihin.
Todd Haley
Todd Haley (s. 28. helmikuuta 1967 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on toimi vuosina 2009–2011 Kansas City Chiefsin päävalmentajana. Hän aloitti valmentajanuransa NFL:ssä vuonna 1995 New York Jetsin organisaatiossa. Uransa aikana Haley on toiminut laitahyökääjien valmentajana Jetsissä, Chicago Bearsissa ja Dallas Cowboysissa sekä hyökkäyksen koordinaattorina Arizona Cardinalsissa.
Todd Haley tunnetaan tempperamenttisena valmentajana, joka ei säästele sanojaan pelaajia kritisoidessaan. TV-kamerat ovat tallentaneet Haleyn ja tähtipelaajien kiivaita sanaharkkoja kesken ottelun. Haleylla ei ole pelaajataustaa amerikkalaisessa jalkapallossa. Opiskeluaikanaan hän pelasi golfia Floridan ja Miamin yliopistojoukkueissa. Todd Haleyn isä Dick Haley on entinen NFL-pelaaja ja pelaajakoordinaattori.
Jeu de Paume
Jeu de Paume eli virallisesti Galerie nationale du Jeu de Paume on nykytaiteen ja valokuvataiteen museo Pariisissa. Se sijaitsee Jardin des Tuileries’n laidalla, Rue de Rivolin varrella, lähellä Place de la Concordea.
Jeu de Paumen rakennus rakennettiin Tuileries-puiston luoteiskulmaan vuonna 1861 Napoleon III:n hallituskaudella. Nimensä mukaisesti rakennus tehtiin alun perin tennistä muistuttavan pallopelin jeu de paumen pelaamista varten. Rakennus on samankaltainen kuin puiston kaakkoislaidalla sijaitseva Orangerie.
Vuodesta 1909 lähtien rakennus on ollut taidemuseona, ja se kuuluu samaan kokonaisuuteen kuin Louvre ja Orangerie. Toisen maailmansodan aikana natsit varastoivat museoon tuhansittain juutalaisilta takavarikoimiaan taideteoksia. Vuodesta 1947 lähtien aina Musée d'Orsayn avaamiseen saakka vuonna 1986 Jeu de Paume toimi ennen kaikkea impressionistisen taiteen museona. Tämän jälkeen museo suljettiin kunnostustöitä varten ja avattiin uudestaan vuonna 1991 nyky- ja valokuvataiteen museona, jolloin se sai nykyisen nimensä: Galerie nationale du Jeu de Paume.
Måbødalen
Måbødalen on Eidfjordin kunnassa Hordalandin läänissä Norjassa sijaitseva kanjonimainen laakso.
Måbødalen on maastollisesti hyvin jyrkkä ja kapea, kanjonimainen laakso. Laakson jyrkät, jopa pystysuorat seinämät ovat 200–300 metriä korkeita. Laakson länsipää yhdistyy Hjølmadalen-laakson kanssa, jossa toinen lyhyt ja jyrkähkö laakso johtaa Eidfjordvatnet-järven kautta Eidfjorden-vuonon perukkaan. Måbødalenin laakso päättyy idässä äkillisesti korkeiden pystysuorien vuorenseinämien reunustamaan perukkaan. Laakso on muovautunut virtaavan veden kuluttavasta vaikutuksesta tuhansien vuosien aikana.
Laaksossa virtaa Bjoreio-joki, jonka kautta vesi laskee Eidfjordvatnet-järveen ja lopulta Eidfjorden-vuonoon. Laakson pohjalla joen reitillä on useita koskia, ja laakson perukalla ovat korkeat vesiputoukset, joiden kautta suurin osa laaksoon tulevista vesistä virtaa. Pieniä vesimääriä laakson pohjalle tulee myös pienempiä vuoripuroja pitkin, jotka laskeutuvat laakson jyrkiltä seinämiltä alas. Bjoreio-joen yläjuoksut sijaitsevat Hardangerviddan ylängöllä, jonka useista järvistä suurin osa joen vedestä on peräisin.
Laakso tunnetaan erityisesti Vøringsfossen-vesiputouksestaan, jossa vesi putoaa vapaasti 182 metriä ennen laakson pohjaa. Se on Norjan 83. korkein ja luultavasti Norjan tunnetuin vesiputous. Laakson pohjaan törmäävä vesi höyryää runsaasti ja tekee lähiympäristön ilmasta kosteaa. Auringon paistaessa sopivasta suunnasta voi katsoja havaita putouksen lähellä sateenkaaria. Lähellä Vøringsfossenia on toinen kapeampi vesiputous, Tysvikjofossen, jota useat erehtyvät ensinäkemältä luulemaan Vøringsfosseniksi. Tysvikjofossen on putouksista ensimmäinen, jonka turistit näkevät saapuessaan putousten lähelle rakennetuille näköalapaikoille. Vøringsfossen on Tysvikjofosseniin verrattuna kuitenkin huomattavasti runsasvetisempi. Putoukset sijaitsevat noin 280 kilometrin päässä Bergenistä ja noin 300 kilometrin päässä Oslosta.
Laakson läpi kulkee Fylkesvei 7 -autotie, joka toimii liikenneyhteytenä idän suunnasta Golin ja Hardangerviddan kansallispuiston pohjoispuolen kautta Eidfjordiin ja edemmäksi Norjan länsirannikolle Bergenin lähelle. Laaksossa kulkee myös vanha tie, joka edelsi nykyistä päätietä. Vanha tie kulkee laakson länsipäässä joen vierustaa nousten idempänä serpentiinimäisesti laakson jyrkkiä reunoja ylös. Nykyisin vanha tie on suljettu autoliikenteeltä ja sen korvaava uusi tie kulkee laakson itäpään puolella suuren osan matkasta kaarevien tunneleiden sisällä. Vanha tie on avoin kuitenkin kävelijöille ja pyöräilijöille.
Amisha Patel
Amisha Patel (s. 9. kesäkuuta 1975) on intialainen näyttelijä. Hän esiintyy enimmäkseen Bollywood-elokuvissa. Patel teki näyttelijändebyyttinsä menestyselokuvassa "Kaho Naa… Pyaar Hai" (2000). Hän voitti Filmfare Awards -palkinnon roolistaan elokuvassa "" (2001), joka kuuluu menestyneimpiin Bollywood-elokuviin. Hänen seuraavista elokuvistaan suurin osa ei menestynyt. Kriitikot kuitenkin kehuivat hänen roolisuoritustaan elokuvassa "Ankahee" (2006), mitä seurasi sivurooli menestyselokuvassa "Bhool Bhulaiyaa" (2007).
Serban Celea
Şerban Celea (s. 10. kesäkuuta 1952 Bukarest, Romania) on romanialainen näyttelijä.
Hän esiintyi Romanian elokuvatuotannoissa 1970- ja 1980-luvuilla, kunnes siirtyi Yhdysvaltain elokuvatuotantoihin 1990-luvun puolessa välissä. Pääosin Celea on esiintynyt suoraan videolle julkaistuissa kauhu- ja toimintaelokuvissa, kuten "Viholliseni vihollinen", "" ja "". Hän on esiintynyt myös Steven Seagalin elokuvassa "Attack Force" ja Jean-Claude Van Dammen elokuvissa "Second in Command" ja "Assassination Games".
Ivan Kaye
Ivan Kaye on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut vierailevia rooleja televisiosarjoissa "Lontoo liekeissä", "EastEnders", "Holby Cityn sairaala", ja "Viikingit". Kayella on esiintynyt myös esimerkiksi elokuvissa "", "Tortoise in Love" ja "Assassination Games".
Kaye on 198 senttimetriä pitkä.
Falloidiini
Falloidiini on seitsemää aminohappoa sisältävä rengasrakenteinen peptidi ja fallotoksiineihin kuuluva sienimyrkky. Yhdistettä löytyy esimerkiksi kavalakärpässienistä.
Myrkytyksen ensioireita ovat voimakas hikoilu, oksentaminen ja ripuli. Fallotoksiinit estävät aktiinin polymerisaatiota ja depolymerisaatiota ja häiritsevät solukalvojen toimintaa. Valkokärpässienimyrkytyksissä fallotoksiinien osuus on vähäinen, ja kuolemaan johtavat maksavauriot ovat amatoksiinien aiheuttamia.
Kurumi Nara
Kurumi Nara (, s. 30. joulukuuta 1991 Osaka) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 32 elokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä.
Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa kaksinpelissä Nara otti Hamanakon turnauksessa lokakuussa 2008. Kesäkuussa 2009 hän pääsi loppuotteluun Komoron ITF-turnauksessa. Heinäkuussa Nara voitti Obihiron ITF-turnauksen välierissä ykköseksi sijoitetun Rika Fujiwaran ja loppuottelussa Junri Namigatan. Elokuun lopussa hän pääsi loppuotteluun Tsukuban ITF-turnauksessa. Kauden viimeiseen turnaukseensa, Osakan WTA-turnaukseen, hän pääsi mukaan villillä kortilla. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Chanelle Scheepersin 7–6(5), 4–6, 6–2, mutta hävisi toisella kierroksella toiseksi sijoitetulle Marion Bartolille 1–6, 1–6.
Vuonna 2010 Nara pääsi loppuotteluun Surprisen ITF-turnauksessa, jossa hän hävisi Abigail Spearsille. Ranskan avoimissa Nara pääsi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan. Karsintojen kautta pääsarjaan päässyt Nara hävisi kuitenkin ensimmäisellä kierroksella Arantxa Parra Santonjalle. Toisen kerran hän pääsi Grand Slam -turnauksen pääsarjaan kuukauden päästä Wimbledonissa, jossa hän eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Mariana Duque Mariñon. Toisella kierroksella hän hävisi Li Nalle. Heinäkuussa Nara pääsi loppuotteluun Grapevinen ITF-turnauksessa, jossa hän hävisi Jamie Hamptonille. Lexingtonin ITF-turnauksessa hän otti uransa kolmannen ITF-turnausvoittonsa voitettuaan loppuottelussa Stéphanie Duboisin. Elo-lokakuussa Nara hävisi viidessä eri WTA-turnauksessa avausottelunsa.
Helmikuussa 2011 Nara pääsi toiselle kierrokselle Kuala Lumpurin WTA-turnauksessa. Elokuussa hän pääsi loppuotteluun Pekingin ITF-turnauksessa.
Ron Rivera
Ronald Eugene "Ron" Rivera (s. 7. tammikuuta 1962 Fort Ord, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Carolina Panthers palkkasi hänet päävalmentajakseen vuonna 2011. Rivera on myös pelannut NFL:ssä ja oli voittamassa Super Bowlia Chicago Bearsin joukkueessa vuonna 1985.
Rivera valittiin NFL:n vuoden valmentajaksi kaudella 2013 johdatettuaan Panthersit pudotuspeleihin 12 voitolla ja 4 tappiolla. Kaudella 2015 Rivera johdatti Panthersin Super Bowliin, jossa tuloksena oli tappio Denver Broncosille.
Mike Munchak
Michael Anthony "Mike" Munchak (s. 6. maaliskuuta 1960 Scranton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja ja entinen pelaaja. Pelaajana Munchak edusti hyökkäyksen linjamiehenä NFL:n Houston Oilersia eli nykyistä Tennessee Titansia vuosina 1982–1993. Hänet valittiin Pro Bowliin 9 kertaa ja liigan tähdistökentälliseen 10 kertaa. Vuonna 2001 Munchak valittiin Pro Football Hall of Fameen.
Pelaajauransa jälkeen hän jatkoi valmentajana Titansin organisaatiossa ja vuonna 2011 hänet palkattiin Titansin päävalmentajaksi. Munchack valmensi Titansia kolme kautta, mutta joukkue ei selviytynyt kertaakaan pudotuspeleihin. Hän sai potkut kauden 2013 päätteeksi.
Ohto Oksala
Ohto Antero Kaarle Oksala (12. lokakuuta 1905 Jyväskylä – 16. syyskuuta 1984 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun ja Suomen ensimmäinen työpsykologian ja työnjohto-opin professori. Hän toimi myös johtajana VR:n psykoteknillisessä laboratoriossa, josta siirtyi kauppa- ja teollisuusministeriön vasta perustetun ammatinvalinnanohjaustoimiston päälliköksi. Oksala toimi myös Työterveyslaitoksen psykologian osaston johtajana.
Teoksessaan "Työn psykologia" Oksala kehui tieteellisen liikkeenjohdon menetelmiä ja sen perustana olevaa rationalisoimista. Hän totesi, että on paitsi teknillistä rationalisoimista, myös biologista rationalisoimista, joka edelleen oli psykologista tai fysiologista rationalisointia. Oksala oli vakuuttunut Hawthorne-tutkimusten perusteella siitä, että sosiaalisten suhteiden luoma kokonaisuus vaikutti olennaisesti työn tuottavuuteen. Oksala tutki teoksessaan muun muassa sitä, miten työntekijää voitiin estää kyllästymästä työhönsä. Yhtenä lääkkeenä tähän hän toi vapaa-ajan harrastukset, jotka voivat kompensoida tylsää työtä. Oksala kuului ihmissuhdekoulukuntaan.
Hänen isänsä oli professori Kaarle Oksala.
Invincible
Invincible voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hue Jackson
Hue Jackson (s. 22. lokakuuta 1965 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka on toiminut NFL:n Cleveland Brownsin ja Oakland Raidersin päävalmentajana sekä Washington Redskinsin, Atlanta Falconsin, Cincinnati Bengalsin ja Raidersin hyökkäyksen koordinaattorina.
Attila Árpa
Attila Árpa (s. 17. marraskuuta 1971 München, Länsi-Saksa) on unkarilainen näyttelijä.
Árpa esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa jo 7-vuotiaana, mutta teki varsinaisesti ensimmäisen roolinsa vuonna 1987 saksalaisessa animaatioelokuvassa "Hatschipuh". Seuraavan kerran Árpa esiintyi vuonna 1995 televisiosarjassa "Der König". Sarjan jälkeen hän on esiintynyt eri eurooppalaisten ja pohjoisamerikkalaisten maiden tuotannoissa, kuten kanadalais-hollantilaisessa elokuvassa "Syndikaatti", unkarilaisessa "Hippolyt" ja yhdysvaltalaisessa "Assassination Games" -elokuvassa.