Athenen temppeli (Paestum)
Athenen temppeli on antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Poseidonian eli roomalaisittain Paestumin kaupungissa Suur-Kreikassa (Magna Graecia) nykyisessä Italiassa. Se rakennettiin kaupungin kreikkalaisella kaudella noin 500 eaa.
Athenen temppeli oli yksi Poseidonian kolmesta suuresta temppelistä vanhemman Heran temppelin (usein ”Basilika”) ja nuoremman Heran temppelin (usein ”Poseidonin temppeli”) ohella. Nykyisin sen poikkeuksellisen hyvin säilyneet rauniot ovat osa Paestumin arkeologista aluetta, joka on osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä "Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuisto, Paestumin ja Velian arkeologiset alueet sekä Certosa di Padula".
Athenen temppeli on ajoitettu arkaaisen kauden lopulle noin vuoteen 500 eaa. Se on ajoitettu ennen kaikkea sen pylväiden kapiteelien kaiverrusten perusteella. Temppeli vaikuttaa valmistuneen yhdessä rakennusvaiheessa.
Temppeli tunnettiin aiemmin 1700-luvulta lähtien Cereen temppelinä, mutta nykyään se on tulkittu Athenen temppeliksi läheltä löytyneiden, votiivilahjoiksi tarkoitettujen Athenen pienoispatsaiden perusteella, ja tunnistusta pidetään nykyisin varmimpana Paestumin kaikista kolmesta suuresta temppelistä. Näiden votiivilöytöjen perusteella temppeli oli omistettu Athenelle kahdessa ominaisuudessa, esitaistelijana ("Promakhos") ja lasta hoitavana ("Kurotrofos").
Temppeli säilyi käytössä läpi roomalaisen ajan. Se muutettiin kirkoksi 500- tai 600-luvulla jaa, mikä on edesauttanut sen hyvää säilymistä nykyaikaan. Kirkko oli todennäköisesti omistettu Neitsyt Marialle. Keskiajalla kirkkoa käytettiin myös hautauksiin.
Athenen temppeli sijaitsee Athenen pyhäkköalueella Poseidonian roomalaisen forumin pohjoispuolella. Se on rakennettu kaupungin korkeimmalle kohdalle, joka on muuta kaupunkia hieman ylempänä, ja sijoitettu tavan mukaan itä-länsisuuntaisesti. Temppeli edustaa doorilaista tyyliä, mutta siinä on myös joitakin joonialaisen tyylin piirteitä. Tällaisena se on koko Italian varhaisin temppeli, joka yhdistelee näitä kahta tyylisuuntaa.
Temppeli on rakennettu kolmiportaiselle jalustalle, ja siinä on lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä. Pylväiden korkeus on noin 6,1 metriä ja entablatuurin korkeus noin 2,7 metriä. Pylväiden halkaisija niiden alaosassa on noin 1,3 metriä ja pylväiden väli niiden keskeltä laskettuna noin 2,6 metriä. Temppelin stylobaatin koko on noin 14,5 x 32,8 metriä, mikä on tulkittu "hekatompedon" (sata jalkaa pitkä) -temppelin pituudeksi.
Temppelissä oli itäpään tyypillisen pronaoksen paikalla kahdeksan pylvään muodostama joonialaista tyyliä edustanut prostyyli portiikki. Siinä oli julkisivussa neljä pylvästä, kummallakin sivulla yksi pylväs ja kummankin puolen anta-seinissä yhdet pylväät. Temppelin keskiosan naoksen eli cellan koko oli noin 7,6 x 24,2 metriä. Naoksen sisällä ei ollut pylväitä. Temppelissä ei ollut opisthodomosta eikä adytonia.
Temppelin alttari oli tavan mukaan sen itäpuolella. Temppelin koillispuolella on doorilainen votiivipylväs, joka on ajoitettu 500-luvun eaa. alkupuolelle. Eteläpuolelta on löydetty pieni temppeli, joka on myös samalta ajalta.
Temppelin läheltä on löydetty yli sata terrakotasta tehtyä votiivilahjoiksi tarkoitettua Athenea esittänyttä pienoispatsasta, sekä roomalaisaikaisen keramiikan sirpale, joissa on arkaaisella latinalla tehty piirtokirjoitus "[M]ENERV[AE]". Tämä on osoittanut temppeli olleen varmuudella omistettu Athenelle.