hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Santa Barbaran piirikunta
Santa Barbaran piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunna väkiluku oli 423 895 ihmistä vuonna 2010, ja se on pinta-alaltaan 9 810 neliökilometriä. Piirikunnan suurin kaupunki on Santa Maria ja ja hallintokeskus on Santa Barbara.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan alueen pinta-ala on 9 810 km². Pinta-alasta on 7 080 km² maata ja 2 730 km² vettä. Veden osuus on 27,8 prosenttia.
Santa Barbaran piirikunta rajautuu lännessä ja etelässä Tyyneenmereen.
Piirikunnan korkein kohta on Big Pine Mountain (2 074 m).
Quora
Quora on yhteisöllinen kysymys–vastaus-sivusto. Käyttäjät rekisteröityvät ja toimivat oikealla nimellään.
Käyttäjät voivat muokata omia ja toisten kysymyksiä ja vastauksia, kommentoida niitä ja laittaa kirjoittajia tai aiheita seurantaan. Vastaukset arvioidaan niiden hyödyllisyyden perusteella annetuilla äänillä. Quora tarjoaa mahdollisuuden kytkeä siihen muita sosiaalisen median palveluja, kuten Twitter, Facebook ja esimerkiksi käyttäjän oman blogin. Käyttäjälle tarjotaan mahdollisuus kertoa koulutuksensa tai muu asiantuntemuksensa perusta, mutta sivusto ei tarkista niitä tai henkilöllisyyttä. Sivusto pyrkii ennakoimaan käytäjän mieltymyksiä ja tarjoamaan ehdotuksia olemassa olevista ketjuista sen mukaan.
Quoran perustivat 2009 kaksi entistä Facebookin työntekijää, Charlie Cheever ja Adam D'Angelo. Sivusto avautui 4. tammikuuta 2010, ensin vain kutsutuille jäsenille.
Quora osti 2016 Googlen entisen egyptiläisen työntekijän Wael Ghonimin perustaman sosiaalisen verkkosivuston Parlion ja jäädytti sen toiminnan.
Quora keräsi vuonna 2010 rahoitusta yli kymmenen miljoonaa dollaria Benchmark Capitalilta, ja yritys arvioitiin noin sadam miljoonan euron arvoiseksi.
Forbes kertoi Quoran keränneen 2012 50 miljoonaa dollaria ja yhtiö oli arvioitu 400 miljoonan arvoiseksi. Huhtikuussa 2014 Quora oli saanut 80 miljoonaa dollaria lisärahoitusta pääasiassa Tiger Global -sijoitusyhtiöltä. Entiset rahoittajat Benchmark Capital, Matrix Partners, North Bridge Venture Partners ja Peter Thiel olivat myös sijoittaneet uudelleen yhtiöön. Yhtiö toivoi tämän riittävän tekemään toiminnan voitolliseksi ja liiketoimintajohtaja Marc Bodnick kertoi tavoitteena olevan yhtiön itsenäisyyden säilyttäminen.
Forbesin toimittaja Alex Konrad pohti Tiger Globalin motiiveja. Oliko sen hyvin pitkään tuottamattomassa investoinnissa altruistisia tarkoitusperiä, vai luottiko sijoitusyhtiö joskus kaukana tulevaisuudessa tuleviin voittoihin? Bodnickin mukaan Quora pyrki pääsemään rahastamaan palvelusta keskipitkällä aikavälillä, mutta ei ollut menemässä pörssiin useisiin vuosiin.
2016 yhtiö alkoi rajatusti sijoittaa kysymyssivuille mainoksia. Venture Beatin mukaan Quora alkoi silloin ensimmäisen kerran rahastaa sivustollaan.
Jo vuonna 2011 Quoralla oli Guardianin mukaan mahdollisesti yli 500 000 rekisteröitynyttä käyttäjää. Lehden mielestä Quoran silloiset kilpailijat, kuten Yahoo Answers, Formspring, Mahalo ja Ask.com, olivat paljolti hylänneet käyttäjäpohjaiset kysy-vastaa-palvelut. Lehti vertasi Quoran seuraamistoimintoa Twitteriin ja arveli sen olevan osa sivuston suosiota.
Forbes sanoi vuonna 2014 Quoran kertoneen sen kattavan 400 000 aihetta ja sen suosituimpien kirjoittajien saavan aina miljoona seuraajaa kuukaudessa. Forbes kuitenkin huomautti Quoran "tunnetusti pidättäytyvän" esittämästä tarkkoja lukuja.
D'Angelo väitti kesäkuussa 2017, että Quoralla on yli 200 miljoonaa kävijää kuukaudessa.
Quora oli vuonna 2018 tarjolla kahdeksalla kielellä englannin lisäksi: espanjaksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi, japaniksi, bahasa indonesiaksi, portugaliksi ja hindiksi.
Jättikameleontti
Jättikameleontti ("Furcifer oustaleti") on kameleonttien heimoon kuuluva liskolaji. Se on suurin kameleonttilaji ja kotoperäinen Madagaskarilla.
Jättikameleontti on kookas lisko, jolla on pitkä häntä. Koiraiden pituudeksi on mitattu 68,5 senttiä ja naaraiden 40 senttiä. Täysikasvuiset yksilöt painavat 400–500 grammaa ja vastakuoriutuneet poikaset 0,8 grammaa. Väri on varsin huomaamaton. Se vaihtelee ruskeasta vihreään ja siniseen, ja lisäksi on muutamia keltaisia, punaisia tai vihertäviä pilkkuja. Jättikameleontilla on pään ja niskan yli ulottuva suuri, litteä uloke mutta ei sarvia. Toisin kuin muut kameleonttinaaraat, jättikameleonttinaaraat ovat koiraita värikkäämpiä, tosin soidinaikaan koiraiden väri kirkastuu.
Jättikameleonttia tavataan Madagaskarilla. Etelä-Floridassa on lemmikkieläimistä muodostunut vieraslajikanta. Se voi selviytyä heikentyneessä elinympäristössä, maatalousmaasta ja ihmisasutuksesta, mutta sitä esiintyy myös kuivissa metsissä, savanneilla ja toisinaan trooppisissa sademetsissä.
Jättikameleontti on hidas liikkeissään. Se väijyy hyönteistä tai muuta saalista tarkkaan ennen kuin se pyydystää sen pitkällä, tahmealla kielellään. Selkärangattomien lisäksi jättikameleontti syö tiettyjen pensaiden hedelmiä sekä silloin tällöin pieniä lintuja ja matelijoita. Naaraat munivat noin 50 munaa maaperään tai karikkeeseen. Kameleontti puolustautuu käärmeitä ja lintuja vastaan täyttämällä ruumiinsa ilmalla, esittelemällä kylkeään saalistajalla ja avaamalla suunsa ammolleen. Se voi myös sihistä ja purra.
Grey Heavens
Grey Heavens on suomalaisen Omnium Gatherumin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2016 Lifeforce Records -levymerkillä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Zeta Sagittarii
Zeta Sagittarii (ζ Sagittarii, lyhennettynä Zeta Sgr, ζ Sgr) on kolmitähtijärjestelmä ja kolmanneksi kirkkain tähti Jousimiehen tähdistössä. Parallaksi-mittausten mukaan se on noin 88 valovuotta (27 parsekkia) Auringosta.
Kolme komponenttia on nimetty Zeta Sagittarii A (myös Ascella) ja B, jotka muodostavat kaksoisjärjestelmän, ja pienempi kumppani-tähti C.
"ζ Sagittarii" (Latinisoitu "Zeta Sagittarii") on systeemin Bayerin designaatio. Designaatiot "ζ Sagittarii A, B ja C" saatiin IAU:lta.
Agacherin kaistaleen sota
Agacherin kaistaleen sota eli Joulusota oli viisi päivää kestänyt sota Malin ja Burkina Fason välillä Agacherin kaistaleen omistuksesta joulukuussa 1985.
Kiistan kohteena oli Burkina Fason pohjoisrajalla sijaitseva 275 kilometrin pituinen Agacherin kaistale, joka ulottuu Malin Yorosta Nigerin rajalle. Se on tärkeä karjan laidunalue, jossa oletettiin sijaitsevan myös mineraaliesiintymiä. Tarkka rajalinja oli Ranskan siirtomaa-aikana jäänyt määrittelemättä.
Malin ja Ylä-Voltan itsenäistymisestä alkanut rajakiista kärjistyi ensimmäisen kerran vuonna 1974, jolloin maiden armeijoiden välillä käytiin pieniä aseellisia yhteenottoja. Joulusodan kimmokkeena toimi burkinalaisten väestönlaskijoiden saapuminen Malin omanaan pitämälle alueelle. Taustalla olivat myös vuoden 1984 kuivuus sekä maiden presidenttien Moussa Traorén ja Thomas Sankaran hallitusten sisä- ja ulkopoliittiset ongelmat.
Malin ilmavoimat pommittivat joulupäivänä 1985 rajan lähellä sijaitsevia Djiboa ja Ouahigouyaa. Burkina Faso vastasi seuraavana päivänä ilmaiskulla Sikassoon. Malin armeija valtasi osan kiisteltyä aluetta, kun taas burkinalaiset hyökkäsivät Malin ja Norsunluurannikon rajalla sijaitevaan Zégouaan. Burkina Faso ja Mali suostuivat Länsi-Afrikan maiden esittämään tulitaukoon 27. joulukuuta, mutta se rikkoutui välittömästi. Mali hyökkäsi Sikasson alueen vastaisella rajalla sijaitsevaan Kolokon kylään ja pommitti Dédougoua, Djiboa, Ouahigouyaa ja Tougania. Joulukuun 30. päivänä maat hyväksyivät neljännen tulitaukosopimuksen, joka lopetti vihollisuudet. Tammikuussa 1986 hyväksyttiin Länsi-Afrikan maiden välittämä rauhansopimus ja rajakiista päätettiin jättää Kansainvälisen oikeuden ratkaistavaksi.
Kansainvälinen oikeus antoi ratkaisunsa 22. joulukuuta 1986. Sen mukaan Mali sai kaistaleen länsiosassa sijaitsevan ”neljän kylän alueen” ja Burkina Faso itäosassa sijaitsevan ”kolmen joen alueen”. Molempien maiden presidentit ilmoittivat olevansa tyytyväisiä ratkaisuun.
Friedrich von Hahn
Friedrich II. Graf von Hahn (27. heinäkuuta 1742 Neuhaus, Holstein – 9. lokakuuta 1805) oli saksalainen aatelismies, filosofi ja tähtitieteilijä. Hän ehdotti Doppler-ilmiötä ennen Christian Doppleria.
Von Hahn rakensi vuonna 1793 Mecklenburgiin yksityisen observatorion, joka oli hyvin varusteltu. Hän omisti muutamia William Herschelin tekemiä suurimpia peilejä ja tarkkuuslaiteitta, joilla voi määrittää tähtien asentoa. Hän löysi Vuonna 1800 M57:n keskitähden, joka on Lyyran tähdistössä.
Friedrich von Hahnia ja Otto Hahnia kunnioitetaan Kuussa olevalla Hahn-nimisellä kraatterilla.
Kolkanpää
Kolkanpää
() oli inkerikkojen asuttama kylä, joka kuului Soikkolan ortodoksiseen seurakuntaan. Nykyään kylän paikka kuuluu Leningradin alueen Jaaman piiriiin Venäjällä.
Kylä sijaitsi Soikkolan niemen pohjoiskärjessä. Kylä mainitaan 1700-luvun alussa, Suuren Pohjan sodan aikana, kun vuonna 1708 Ruotsin armeijan joukot siirrettiin Suomeen (niin sanottu "Kolkanpään evakuointi"). Vuonna 1849 kylässä asui 97 ihmistä (51 miestä, 46 naista), kaikki inkerikkoja . 1930-luvun alussa Kolkanpäässä oli 37 taloa ja noin 150 asukasta, pääosin inkerikkoja.. Vuonna 1935 kolmasosa asukkaita (11 perhettä) karkotettiin Keski-Aasian aroille Kazakstaniin. Vuotta myöhemmin loput asukkaista siirrettiin asuinpaikoilta. Kylän rakennuksia oli tuhottu lopullisesti sodan aikana. Kolkanpään paikalla on nyt puutarhapalsta-alueita. Kylän nähtävyyksinä oli merellä lähellä rantaa oleva valtava, 7-8 metrin korkuinen "Kuekivi". Muodoltaan kivi on soikea ja muistutti jättiläismäistä kananmunaa.
Harrisin piirikunta (Texas)
Harrisin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan väkiluku oli 4 652 980 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 4 602 neliökilometriä. Harrisin suurin kaupunki Houston on myös piirikunnan hallintokeskus.
Harrisin piirikunta kuuluu Houston Metropolitan Statistical Area -suurkaupunkialueeseen, joka oli Yhdysvaltain viidenneksi suurin vuonna 2016.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan alueen pinta-ala on 4 602 km². Pinta-alasta on 4 411 km² maata ja 192 km² vettä. Veden osuus on 4.2 prosenttia. Rhode Islandin osavaltio on pinta-alaltaan pienempi kuin Harrisin piirikunta.
Toein Asakusa-linja
Toein Asakusa-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei-metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se kulkee Ōtan erillisalueen Nishi-Magomesta Sumidan erillisalueen Oshiageen. Linjalla on 20 asemaa.
Asakusa-linja oli Japanin ensimmäinen metrolinja, jolla aloitettiin yksityisten rautatieyhtiöiden läpiajoliikenne. Sen kautta on enemmän läpiajettavia yhteyksiä muille rautatielinjoille kuin muilla Tokion metron linjoilla. Linjaa käyttävät Keikyū-rautatiet ja Keisei-rautatiet; Keikyū tarjoaa Asakusa-linjan kautta yhteyksiä muun muassa Jokohamaan ja Hanedan lentoasemalle, Keisei Chiban prefektuuriin ja Naritan lentoasemalle.
Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 718 855 käyttäjää päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 131 prosenttia kapasiteetista.
Asakusa-linjaa ajaa 6 yhtiötä: Toei, Keikyū, Keisei, Hokuso, Chiba New Town Railway ja Shibayama Railway. Kaikki junat ovat kahdeksanvaunuisia.
5300: vuodesta 1991
5500: vuodesta 2018
3000: vuodesta 2002
3050: vuodesta 2010
3400: vuodesta 1993
3600: vuodesta 1982
3700: vuodesta 1991
600: vuodesta 1994
N1000: vuodesta 2002
1500: vuodesta 1985
7300: vuodesta 1992
7500: vuodesta 2006
9100: vuodesta 1994
9200: vuodesta 2013
9800: vuodesta 2017
3600
Kaustisen ja Ullavan seurakunta
Kaustisen ja Ullavan seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Kaustisen kunnan ja Kokkolan Ullavan alueella.
Seurakunta perustettiin vuonna 2006 Kaustisen ja Ullavan seurakuntien yhdistyessä. Vuonna 2009 seurakunta liittyi Kokkolan seurakuntayhtymään, koska Ullavan kunta lakkautettiin ja liitettiin Kokkolan kaupunkiin. Kaustinen oli itsenäistynyt seurakuntana vuonna 1866 ja Ullava 1912.
Kaustisen seurakunta
Kaustisen seurakunta oli Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Kaustisenn kunnan alueella. Se yhdistyi vuonna 2006 Ullavan seurakunnan kanssa, jolloin synty uusi Kaustisen ja Ullavan seurakunta.
Kaustinen perustettiin vuonna 1776 Kokkolan emäseurakunnan kappeliseurakunnaksi, ja se sai ensimmäisen kappalaisensa vuonna 1778. Itsenäinen seurakunta siitä tuli 1866. Vuonna 2006 seurakunta yhdistyi Ullavan seurakunnan kanssa, jolloin synty uusi Kaustisen ja Ullavan seurakunta.
Ullavan seurakunta
Ullavan seurakunta oli Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Ullavan kunnan alueella. Se yhdistyi vuonna 2006 Kaustisen seurakunnan kanssa muodostaen uuden Kaustisen ja Ullavan seurakunnan.
Ullava perustettiin vuonna 1783 Kälviän seurakunnan saarnahuonekunnaksi, ja se sai oman papin 1797. Seurakunta erotettiin omaksi emäseurakunnakseen vuonna 1904, mutta tämä toteutui 1912. Vuonna 2006 seurakunta yhdistyi Kaustisen seurakunnan kanssa jolloin syntyi uusi Kaustisen ja Ullavan seurakunta.
Djane Lavoie-Herz
Djane Lavoie-Herz (s. "Lavoie"; 1889 Ottawa, Kanada – ? New York, Yhdysvallat) oli kanadalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli Montrealissa Alfred La Libertén johdolla ja vuoden 1905 jälkeen Lontoossa, Pariisissa, Berliinissä ja Brysselissä. Viimeksi mainitussa hän sai opetusta sekä La Libertéltä että tämän opettajalta Aleksandr Skrjabinilta. Berliinissä Lavoie-Herzin opettajana toimi Artur Schnabel.
Lavoie-Herzin resitaalit vuosina 1908–1914 Ottawassa, Montrealissa ja muualla saivat paljon myönteistä julkisuutta osakseen. Hän omisti resitaalit erityisesti Franz Lisztin, Skrjabinin ja Johannes Brahmsin töille. Lavoie-Herz ja kirjailija Siegfried Herz olivat 1910-luvun alusta asti aviopari. Pariskunta asettui Torontoon vuonna 1914. Lavoie-Herzin oppilaiden joukossa olivat Margaret McCallum, Edwin Gray ja Estelle Beder.
Lavoie-Herz oletettavasti muutti vuonna 1918 Yhdysvaltoihin, todennäköisimmin New Yorkiin, sillä hän toimi vuosina 1918–1921 Ruth Crawford Seegerin pianonsoiton opettajana. Hänen tiedetään opettaneen yksityisesti vielä 1940–1950-luvuilla, mutta hänen kuolinvuotensa ei ole tiedossa.
Alfred La Liberté
Joseph-François Alfred La Liberté (10. helmikuuta 1882 Saint-Jean, Québec, Kanada – 7. toukokuuta 1952 Montreal, Québec, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti, pedagogi ja luennoitsija. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun aikuisiällä, ja hänen opettajiensa joukossa olivat Dominique Ducharme ja Émiliano Renaud. "Le Passe-Temps" julkaisi 26. huhtikuuta 1902 hänen isänmaallisen laulunsa "Le Canada", jonka tekstin oli kirjoittanut Octave Crémazie.
Vuonna 1902 La Liberté lähti Berliiniin jatkamaan opiskelua Paul Lutzenkon, Ernst Baekerin ja Wilhelm Klatten johdolla. Hän pääsi hoveihin esiintymään, mutta palasi Kanadaan, piti 22. marraskuuta 1906 hyvin menestyksekkään resitaalin ja ryhtyi opettamaan sekä Montrealissa että Ottawassa. Kuultuaan Aleksandr Skrjabinin saapumisesta New Yorkiin La Liberté kirjoitti tälle helmikuussa 1907 ja lähti ihailemansa säveltäjän kutsumana New Yorkiin. Skrjabinin kehotuksesta hän lähti takaisin Eurooppaan, jossa hän vietti lisää aikaa Berliinissä ja työskenteli Teresa Carreñon kanssa. Brysselissä hän kohtasi jälleen Skrjabinin ja ryhtyi opiskelemaan tämän johdolla. La Liberté piti resitaaleja Lontoossa.
Palattuaan Montrealiin vuonna 1911 La Liberté avasi studion ja ryhtyi edistämään Skrjabinin teosten tunnettavuutta. Kaksi vuotta myöhemmin hän perusti studion New Yorkiin, jossa hänen työskentelynsä lopetti ensimmäinen maailmansota. Montrealissa La Liberté opetti vuosina 1926–1935 Vincent d'Indy -koulussa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Hélène Baillargeon, Morris Davis, Gérald Desmarais, Hector Gratton, Djane Lavoie-Herz, Antonio Létourneau, Marie-Thérèse Paquin, Wilfrid Pelletier ja Bernard Pinsonneault.
Skrjabinin ja La Libertén ystävyys oli niin syvää, että Skrjabin uskoi jotkin käsikirjoituksensa ystävänsä haltuun. "Ekstaasin runoelman" ja viidennen pianosonaatin käsikirjoitukset pysyivät Montrealissa vuoteen 1972, jolloin La Libertén leski sijoitti ne Skrjabinille omistettuun museoon Moskovaan. La Liberté ihaili paitsi Skrjabinia, myös Nikolai Medtneriä ja Marcel Dupréa. Molemmat omistivat hänelle teoksiaan.
Harvat La Libertén suurimuotoista töistä tulivat valmiiksi. Kunnianhimoisin teos "Soeur Béatrice" on kolminäytöksinen ooppera, josta kuitenkin on olemassa vain pianonuotinnos. Osia on esittänyt konsertissa Rodolphe Plamondon.
Antslan kunta
Antslan kunta sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa.
Kunta rajoittuu etelässä Rõugeen, lännessä Valgaan, pohjoisessa Otepäähän ja Kanepiin sekä idässä Võruun.
Antslan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Urvasten kunta ja vanha Antslan kunta. Kunnassa on 4 606 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Antslan epäitsenäisestä kaupungista, Kobelan ja Vana-Antslan pienkauppaloista (alevik) sekä 38 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Antslan kaupunki.
Rautatie Valgasta Võruuun kulkee Antslan kautta.
Rõugen kunta
Rõugen kunta sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa.
Kunta rajoittuu etelässä Latviaan, lännessä Valgaan, pohjoisessa Antslaan ja Võruun, idässä Setomaahan ja Venäjään.
Rõugen kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Rõugen kunta, Haanjan, Mõnisten ja Varstun kunnat sekä osa Misson kunnasta. Rõugessa on 5 551 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Misson, Rõugen ja Varstun pienkauppaloista (alevik) sekä 274 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Rõugen pienkauppala.
Valtatie 7 (E77) Latvian rajalta Venäjän rajalle kulkee Rõugen kautta.
Võrun kunta
Võrun kunta sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa.
Kunta rajoittuu etelässä Rõugeen, lännessä Antslaan, pohjoisessa Kanepiin, Põlvaan ja Räpinaan, idässä Setomaahan ja Venäjään. Võrun kaupunki sijaitsee Võrun kunnan keskellä..
Võrun kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Võrun kunta, võrumaalaiset Lasvan, Sõmerpalun ja Vastseliinan kunnat sekä Oravan kunta Põlvamaalta. Võrussa on 10 942 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Kosen, Parksepan, Sõmerpalun, Vastseliinan ja Väimelan pienkauppaloista (alevik) ja 182 kylästä (küla). Kunnan hallinnollinen keskuspaikka on Võrun kaupunki.
Valtatie 2 Tallinnasta Riian–Pihkovan valtatielle kulkee Võrun kautta. Rautatiet Valgan raja-asemalta Koidulan raja-asemalle ja Tartosta Koidulaan kulkevat Võrun kautta.
Setomaan kunta
Setomaan kunta sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrumaan maakunnassa. Se muodostaa Setumaan kulttuuris-historiallisen alueen Viron-osan.
Kunta rajoittuu lännessä Rõugeen Võruun ja Räpinaan, idässä Venäjään. Se koostuu kahdesta maantieteellisesti erillisestä alueesta..
Setomaan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Meremäen kunta ja Misson kunnan Luhamaan kulmakunnan kylät sekä põlvamaalaiset Mikitamäen ja Värskan kunnat. Setomaalla on 3 556 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Värskan pienkauppalasta (alevik) ja 155 kylästä (küla). Kunnan hallinnollinen keskuspaikka on Värska.
Koidulan rautatieasema on Viron rautatieliikenteen solmukohtia. Se on Venäjän vastainen raja-asema, ja sieltä on rautatie Tarton kautta Tallinnaan ja Valgan kautta Riikaan.
Paaritsa
Paaritsa () on entinen inkeriläis-inkeroinen kylä entisessä Kolppanan luterilaisessa seurakunnassa Inkerissä. Kylä sijatsee nykyään Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin kronikassa vuonna 1499. Kylään kuului kolme osaa: Suuri Paaritsa (kansankielessä "Vennäin Otsa"), Pieni Paaritsa ("Suomen Otsa") ja Kolkka (). Suuressa Paaritsassa asui pääosin inkerikkoja (suvut: Makarov, Ivanov, Sysojev, Vasiljev), joilla oli oma tsasouna, kalmisto ja koulussa venäläinen luokka, jossa opetettiin venäjäksi. Suomalaisia sukuja oli Sykiäisiä (18 perhettä). Pieni Paaritsa oli lähes täysin inkeriläinen, niistä suurin suku oli Himasia (28 taloa). Muita sukuja olivat Pupulainen, Koljonen, Björn, Lattu ja Björninen.
Vuonna 1854 kylässä ("Paritz") oli asunut 55 inkerikkoa (25 miestä ja 30 naista) ja 340 inkeriläistä (niistä äyrämöisiä 78 ja savakoita 268).
Vuonna 1926 kylässä oli 192 taloa ja 843 asukasta, joista 484 inkeriläisiä. 
Paaritsan elinkeinoja olivat maanviljeily ja kiven louhinta, kun aivan kylän lähellä sijaitsi paasikivilouhimot. Toisen maailmansodan aikana kylän miehittivät saksalaisjoukot. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa niistä heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylään, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää..
Paavo Luokkala
Paavo Taisto Johannes Luokkala (s. 18. tammikuuta 1941 Alatornio) on suomalainen viestintäalan ammattilainen, joka toimi "Kansan Lehden" päätoimittajana.
Luokkala työskenteli "Lahti-lehden" toimittajana 1962–1963 ja "Aamulehden" toimittajana 1963–1974. "Kansan Lehden" päätoimittaja hän oli 1974–1988 ja sitten viestintätoimiston johtaja 1988–1990, "Ilta-Tampere"-lehden päätoimittaja 1990, "Iltatähti"-lehden 1991 ja viestintäpalvelutoimiston johtaja vuodesta 1991. Puoluekannaltaan hän on sosiaalidemokraatti. Luokkalalla on ollut useita sanomalehtialan ja Tampereen seudun luottamustoimia. Luokkala on toiminut myös Tampereen Runo- ja kulttuuriyhdistyksen puheenjohtajana.
Louis Faidherbe
Louis Léon César Faidherbe (3. kesäkuuta 1818 Lille – 29. syyskuuta 1889 Pariisi) oli ranskalainen siirtomaa-ajan kenraali, joka toimi Senegalin kuvernöörinä.
Vaatimattomiin oloihin syntynyt Louis Faidherbe valmistui Palaiseaun polyteknisestä koulusta ja liittyi armeijan pioneerijoukkoihin vuonna 1840. Hän palveli Algeriassa vuosina 1843–1846 ja 1849–1852 sekä Guadeloupella ja Martiniquella vuosina 1848–1849.
Faidherbe lähetettiin Senegaliin vuonna 1852. Hän toimi Ranskan siirtomaan kuvernöörinä vuosina 1854–1861 ja 1863–1865. Faidherben johdolla ranskalaiset ajoivat Umar Tallin johtamat tukulorit pois Senegaljoen alajuoksulta, alistivat pohjoisen maurit, perustivat Médinen linnoituksen ja Dakarin satamakaupungin sekä liittivät Cayorin wolofikuningaskunnan Ranskan omistuksiin. Faidherbe loi hajanaisista kauppa-asemista laajan siirtomaan ja valmisteli sen laajentumista Länsi-Afrikan sisämaahan.
Saksan ja Ranskan sodan aikana Faidherbe toimi Ranskan pohjoisarmeijan komentajana. Hänet valittiin Ranskan kansalliskokouksen edustajaksi vuonna 1871 ja senaattoriksi vuonna 1879. Faidherbe sai Ranskan kunnialegioonan suurkanslerin arvonimen vuonna 1880. Hän on kirjoittanut useita teoksia Senegalin kansoista ja kielistä.
A. I. Walli
Arvo I. Walli oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän oli WSOY:n vuosina 1924–1946 julkaiseman Suomen Moottorilehden toimittaja.
Nimellä "A. I. Walli":
Paul Letondal
Paul Letondal (25. tammikuuta 1831 Montbenoît, Ranska – 24. heinäkuuta 1894 Montreal, Kanada) oli pianisti, urkuri, sellisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.
Letondal oli sokea varhaisesta lapsuudestaan lähtien.Hän opiskeli pianonsoittoa Pariisissa ennen muuttamistaan Montrealiin vuonna 1852. Jesuiittojen pyynnöstä hän opetti Collège Sainte-Mariessa ja toimi Gesù-kappelin urkurina vuosina 1852–1869. Hän esitti pianistina ja sellistinä muiden muassa Auguste Franchommen tuotantoa ja omia teoksiaan.
Letondalilla oli merkittäviä oppilaita, joihin kuuluivat Édouard Clarke, Euphémie Coderre, Dominique Ducharme, Joseph-A. Fowler, Gustave Gagnon, Calixa Lavallée, Clarence Lucas, Salomon Mazurette, Charles-Marie Panneton, Marie Regnault, Moïse ja Joseph Saucier, Marguerite Sym, Eugénie Tessier sekä Antoinette Wilscam. Letondal oli Québecin musiikkiakatemian perustajajäsen ja puheenjohtaja vuosina 1882–1883 ja 1888–1889. Hän oli myös La Revue canadiennen perustajajäsen ja johtaja. Hän aloitti vuonna 1876 yhteistyön Rosalie Euvrardin kanssa musiikinopetuksen organisoimiseksi Institut Nazarethissa. Hän oli vuodesta 1860 naimisissa Élisabeth Gagnonin kanssa.
Arthur Letondal oli Paul Letondalin poika. Henri Letondal oli Paulin lapsenlapsi.
Kävelyjalkapallo
Kävelyjalkapallo (myös kävelyfutis, ) on Iso-Britanniassa vuonna 2011 kehitetty jalkapallon muoto, joka soveltuu erityisesti ikäihmisille ja liikuntarajoitteisille. Nykyään sitä harrastetaan yli 35 maassa. Juokseminen lisäksi lajissa on kielletty fyysinen kontakti sekä pallon potkaiseminen lantion korkeuden yläpuolelle. Kävelyjalkapalloa voidaan pelata sisällä tai ulkona. 5–6 henkilön joukkueilla pelattaessa kentän koko on 16–35 m × 25–50 m ja 7 henkilön joukkueilla 30–40 m × 50–60 m.
Suomen ensimmäinen virallinen kävelyjalkapalloturnaus "Kukunori Cup" järjestetään Helsingissä 24.–25. elokuuta 2018. Sen järjestäjinä ovat mielenterveystoipujien ja kehitysvammaisten kulttuuritoimintaa edistävä Kukunori ry, Suomen Palloliitto sekä Punainen kortti rasismille -hanke.
Antoine Darquier de Pellepoix
Antoine Darquier de Pellepoix (23. marraskuuta 1718 Toulouse – 18. tammikuuta 1802, Toulouse) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Häntä yleensä sanotaan Lyyran rengassumun löytäjänä vuonna 1779, mutta itse asiassa hän löysi sen itse uudelleen kun luki Charles Messierin reportin Bode-komeetasta. Hänen kuvaus sumusta oli "... yhtä iso kuin Jupiter ja muistuttaa planeettaa joka on häipymisillään", mikä johti terminologiaan "planetaarinen sumu".
Valtakunnanpakovero
Valtakunnanpakovero () oli pääomanliikeiden sääntelylaki, jonka Weimarin Tasavalta sääti estääkseen pääomapaon. Valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburg antoi tästä asetuksen 8.12.1931. Vero perittiin, jos yksilön varat ylittivät 200 000 RM tai vuositulot ylittivät 20 000 RM. Vero oli 25 %. Tuolloin 200 000 RM vastasi 47 600 dollaria (vastaa 766,000 dollaria vuonna 2017).
Kolmannen Valtakunnan aikana pakoveron tarkoitus ei enää ollut niinkään estää rikkaiden kansalaisten muuttoa. Pikemminkin juutalaisten lähtö oli toivottua ja sallittua — jopa Puolan valtauksen jälkeen — kunnes Heinrich Himmler kielsi juutalaisten maastamuuton 23. lokakuuta 1941. Siihen asti veroilla pakkolunastettiin osa maasta ajettujen juutalaisten omaisuudesta.
Oš-musiikki- ja draamateatteri
Oš-musiikki- ja draamateatteri () - Kirgisian vanhimmalla ammattitaidolla, Keski-Aasian toiseksi vanhimmalla teatterilla.
Vuonna 1914 Rakhmonberdi Madazimov johdolla yhdessä Ošin venäläisen äidinkielen koulun opettajan kanssa Baltykhodzhoy Sultanov perusti teatteriryhmän.
Teatterikokoelman ensimmäinen taiteellinen johtaja Madazimov Rakhmonberdi oli Kirgisian teatteriesityksen ensimmäinen perustaja ja järjestäjä.
Ošin Babur-teatteri on Keski-Aasian vanhin teatteri, sen jälkeen, kun Uzbekistanin kansallinen akateemisen draama-teatterin nimi oli Hamasista Tashkentissa (perustettu 1913-27 helmikuuta 1914).
The Unkabogable Praybeyt Benjamin
The Unkabogable Praybeyt Benjamin on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Wenn Deramas.
Kap Verden kansalliskirjasto
Kap Verden kansalliskirjasto (, lyh. BN) on Praian kaupungissa toimiva Kap Verden kansalliskirjasto. Se on avattu vuonna 1999. Kirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2008 noin 25 000 teosta (voluumia).
YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan mukaan Kap Verden aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia 86,8 prosenttia (vuonna 2015).
Parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinto
Parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinto (en. "Grammy Award for Best Alternative Music Album") on vuosittaisessa Grammy-palkintogaalassa jaettava palkinto vuoden parhaalle vaihtoehtorock-albumille. Palkintoa on jaettu vuodesta 1991.
Radiohead ja The White Stripes ovat voittaneet palkinnon kolme kertaa, Beck ja Coldplay kahdesti.
Minna-Riitta Luukka
Minna-Riitta Luukka (s. 1960) on suomalainen kielitieteilijä. Hän on Jyväskylän yliopiston suomen kielen professori.
Luukka on valmistunut ylioppilaksi 1979 Armilan lukiosta Lappeenranta|Lappeenrannasta. Hän suoritti filosofian maisterin tutkinnon 1987 Jyväskylän yliopistosta suomen kielen alalta. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1992 (Jyväskylän yliopisto) soveltavan kielitieteen alalta ja filosofian tohtori 1996 (Jyväskylän yliopisto), myös soveltavan kielitieteen alalta.
Luukka on työskennellyt tutkimusassistenttina ja tutkija na1982–1987 Jyväskylän yliopistossa ja Suomen Akatemiassa, tutkijana ja erikoistutkijana Korkeakoulujen kielikeskus Jyväskylän yliopistossa 1987–94 ja sittenkeskuksen johtajana 1994–1996. Hän on suomen kielen dosentti Jyväskylän yliopistossa vuodesta 1999. Jyväskylän yliopiston Soveltavan kielentutkimuksen keskuksen erikoistutkijana hän oli (JY) 1996–2000 ja sen jälkeen määräaikainen suomen kielen professori kielten laitoksella, (JY) 2000–2003, kunnas tuli nimitettyksi professoriksi soveltavan kielentutkimuksen keskukseen vuosiksi 2003–2007 ja vuodesta 2007 kielten laitoksen suomen kielen professoriksi 2007. Hän on ollut dekaani humanistinen tiedekunnassa 2013–2016 ja humanistis-yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa vuodesta 2017.
Paula Rossi
Paula Rossi (s. 1963) on suomalainen kielitieteilijä. Hän on Oulun yliopiston pohjoismaisen filologian professori vuodesta 2003 alkaen.
Rossi väitteli tohtoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1996. Hän on toiminut opetustehtävissä Oulun yliopiston saksan, ranskan ja pohjoismaisten kielten laitoksessa vuodesta 1987, lehtorina vuodesta 1991. Apulaisprofessorin virkaa hän hoiti vuosina 1994-95 ja pohjoismaisten kielten professorin virkaa vuosina 2001-2002. Hänen tutkimusaiheitaan ovat olleet muun muassa ruotsalaiset lainat Oulun murteessa ja ruotsinkielisen väestön kielellinen ja kulttuurinen vaikutus Oulun seudulla, ja hän tutkii kääntämisen opettamista. Hän on toiminut puheenjohtajana tutkimusryhmässä, joka selvitti luokanopettajaopiskelijoiden ruotsin kielen taitoa.
Anja Alanko
Anja Kaarina Alanko, o.s. "Levoniemi" (11. marraskuuta 1942 Helsinki – 1. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen luomuasiantuntija ja Luomuliiton perustajajäsen.
Alanko oli päätyönään vuodesta 1967 Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan Viikin tiedekirjaston amanuenssi. Sen ohella hän toimi vaihtoehtoisia viljelytapoja edistävissä järjestöissä, muun muassa Biodynaamisessa yhdistyksessä sekä Elävä Maa -yhdistyksen ja Maatiainen ry:n toiminnanjohtajana, ja koulutti ja kirjoitti aiheesta lehtiartikkeleita ja kirjoja. Hän oli 1980-luvulla Helsingin kaupunginvaltuutettu.
Bowenin reaktiosarja
Bowenin reaktiosarjat ovat geologiassa petrologi Norman L. Bowenin kehittämiä kuvauksia mineraalien kiteytymisjärjestykselle magmassa, kun se altistuu fraktioivalle kiteytymiselle (mineraalisaostumat poistuvat ja erottuvat sulasta heti muodostumisensa jälkeen). Bowen tutki jauhettuja kivinäytteitä, joita hän sulatti, ja joiden hän antoi kiteytyä uudelleen. Tutkimustensa perusteella Bowen muotoili reaktiosarjansa, jota pidetään edelleen basalttisen magman idealisoituna kiteytymisjärjestyksenä.
Magman kiteytymistulos määräytyy sen kemiallisen koostumuksen (erityisesti piihappopitoisuuden) ja jäähtymishistorian perusteella. Ensimmäiseksi kiteytyvät ne mineraalit, joiden sulamislämpötila on korkein.
Reaktiosarjassa on kaksi haaraa, jatkuva ja epäjatkuva. Epäjatkuva haara muodostuu Fe–Mg-pitoisista mineraaleista (oliviini, pyrokseeni, sarvivälke, biotiitti), sillä ne voivat muuttua toisikseen jäähtymisen edetessä, jos ne ovat kemiallisesti yhteensopimattomia niitä ympäröivän sulan kanssa. Jatkuva haara muodostuu plagioklaasimaasälvistä siten, että ensimmäiseksi kiteytyy Ca-pitoinen anortiitti, ja viimeiseksi Na-pitoinen albiitti. Reaktiosarjan alapäässä on kvartsi, joka on puhdasta piidioksidia, ja jonka sulamislämpötila on noin 700 °C.
Jos magman piihappopitoisuus on alhainen, reaktiosarja ei etene kovin pitkälle, ja kiteytymistuloksena saadaan gabroluokan kiviä (päämineraaleina Ca-plagioklaasi ja pyrokseeni). Jos magman piihappopitoisuus on korkea, reaktiosarja etenee loppuun saakka ja kiteytymistuloksena saadaan graniittinen kivi (päämineraaleina kvartsi, kalimaasälpä, Na-plagioklaasi ja biotiitti).
Havannan lento-onnettomuus
Havannan lento-onnettomuus voi tarkoittaa seuraavia onnettomuuksia:
Michael Curry
Michael Bruce Curry on Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon nykyinen johtaja. Hänet valittiin virkaan vuonna 2015 ja hän on ensimmäinen afroamerikkalainen virassa. Aiemmin hän toimi Pohjois-Carolinan piispana.
Curry vihittiin papiksi vuonna 1978. Hän on puolustanut julkisesti esimerkiksi samaa sukupuolta olevien avioliittoja.
Michael Curry toimitti saarnan prinssi Harryn ja Meghan Marklen häissä Windsorin linnassa vuonna 2018.
Karl Verner Palander
Karl Werner Palander (6. huhtikuuta 1861 Lempäälä – 5. helmikuuta 1932 Tampere) oli suomalainen juristi ja Tampereen kaupunginviskaali. Hän rakennutti Tampereen Keskustorin varrella sijaitevan Palanderin talon.
Karl Werner Palanderin vanhemmat olivat Lempäälässä Kuljun kartanon omistanut tilanomistaja Knut Viktor Palander (1828–1915) ja Rosina Matilda Sanmark. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin alkeisopistosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1883. Palander sai varatuomarin arvon 1885.
Palander oli Tampereen kaupunginviskaalina 1888–1926.
Palander osti tontin Keskustorin etelälaidalta osoitteesta Keskustori 7 vuonna 1897. Suunnitelmana oli rakennuttaa jugendtyylinen talo. Projektin arkkitehdiksi hän palkkasi Birger Federleyn. Idän puoleinen osa talosta valmistui Federleyn suunnitelmien mukaisesti vuonna 1901. Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn innoittamana Palander halusi muuttaa suunnitelmia, ja keskeneräistä länsipuolta varten hän tilasi uudet piirustukset arkkitehti Vihtori Heikkilältä. Federley ei asiasta riemastunut vaan nosti kanteen piirustustensa luvattomasta muuttamisesta. Aleksis Kiven katuun rajoittuva länsipuoli valmistui neljä vuotta myöhemmin vuonna 1905. Heikkilä korotti rakennuksen länsinurkassa olevaa tornia ja lisäsi siihen parvekeloggioita. Rakennukseen tuli myös ateljee Palanderin kuvanveistoa harrastanutta puolisoa Viivi Palanderia varten. Palanderin jälkeen talo siirtyi Suomen Pankin omistukseen.
Karl Werner Palander oli naimisissa 1890–1905 Flora Olivia Lindbohmin kanssa ja avioeron jälkeen toisen kerran naimisissa vuodessta 1905 ruotsalaisen Selma Johanna Steningin kanssa.
Nimellä "K. W. Palander":
William Ponty
Amédée William Merlaud-Ponty (4. helmikuuta 1866 Rochefort-sur-Mer – 13. kesäkuuta 1915 Dakar) oli ranskalainen siirtomaavirkailija. Hän toimi Ylä-Senegalin ja Nigerin varakuvernöörinä vuosina 1904–1908 ja Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörinä vuosina 1908–1915.
William Ponty syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja valmistui juristiksi 22-vuotiaana. Hän aloitti harjoittelijana meriministeriön siirtomaaosastolla vuonna 1888 ja toimi Louis Archinardin sihteerinä tämän valloitusretkillä Ranskan Sudanissa vuosina 1890–1893. Vuonna 1894 Ponty nimitettiin Senegalin kansliapäälliköksi Saint-Louisiin. Vuonna 1896 hän toimi Joseph Gallienin alaisena hallintovirkailijana Madagaskarissa, mutta sai seuraavana vuonna pyynnöstään siirron Sudaniin Djennén piirin komendantiksi.
Ranskan Sudanin varakuvernöörin Edgard de Trentinian palattua Ranskaan vuonna 1899 Ponty toimi hänen sijaisenaan vuoteen 1904, jolloin hänet nimitettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin varakuvernööriksi. Alueensa hyvin tuntenut virkamies oli vastuussa sotilashallinnon korvaamisesta siviilihallinnolla, taivutti puolelleen paikallisen eliitin, kehitti talouselämää ja taisteli orjuutta vastaan.
Vuonna 1908 Ponty nimitettiin Ernest Roumen jälkeen Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööriksi Dakariin. Hän sai vastuulleen viiden ja myöhemmin kahdeksan siirtomaan muodostaman, pinta-alaltaan valtavan federaation, jossa oli noin 12 miljoonaa asukasta. Pontyn aikana rakennettiin rautateitä ja satamia, kehitettiin maanviljelyä, karjataloutta ja kaupankäyntiä sekä perustettiin kouluja, joista tunnetuin on hänen kuolemansa jälkeen uudelleen nimetty École normale William-Ponty. Katsomuksiltaan tasavaltalainen Ponty oli ”rotupolitiikassaan” paternalistinen ja pyrki saamaan afrikkalaiset tekemään yhteistyötä kotimaansa ja Ranskan hyödyksi. Hän oli myös Charles Manginin ohella yksi ensimmäiseen maailmansotaan osallistuneen Ranskan afrikkalaisarmeijan suunnittelijoista. Ponty kuoli kesken virkakautensa virtsamyrkytykseen.
György Terebesi
György Terebesi (s. 23. heinäkuuta 1932 Budapest) on unkarilaissyntyinen viulisti ja pedagogi, joka sai myöhemmin myös Saksan (1970) ja Kanadan (1986) kansalaisuudet. Hän opiskeli viulunsoittoa ja kamarimusiikkia Budapestissa konservatoriossa (1948–1950) ja Franz Liszt -akatemiassa (1950–1954). Lähdettyään Unkarista vuonna 1956 hän täydensi opintojaan Pariisissa vuosina 1957–1959.
Terebesi piti konserttisarjojen orkesterien kanssa Pariisissa, Nancyssa ja Monte-Carlossa sekä resitaaleja Ranskassa, Saksassa, Etelä-Amerikassa ja Pohjois-Afrikassa. Tämän jälkeen hän toimi eri orkestereiden konserttimestarina Münchenissä, Pforzheimissa ja Frankfurtissa. Vuonna 1973 hän tulkitsi Johann Sebastian Bachin konserttoja kiertueella Henryk Szeryngin kanssa. CAMMAC kutsui hänet vuosiksi 1971–1973 opettamaan viulunsoittoa ja kamarimusiikkia. Vuonna 1981 Terebesi asettui Québeciin ja pääsi Lavalin yliopiston professoriksi. Vuonna 1982 hänestä tuli Laval-jousikvartetin ensimmäinen viulisti. Hän oli perustamassa kyseistä kvartettia.
Glöð
Glöð (myös Glod tai Glut, muinaisnorjaa "iloinen" tai "hiillos") on tarukuningatar pohjoismaisessa "Þorsteins saga Víkingssonarissa" eli Thorstein Viikinginpojan saagassa.
Glöðin isä on Jotunheimin Grímr Grímsgarðrilainen ja äiti tämän vaimo Alvör, Alfheimin kuninkaan Álf Vanhan sisko. Glöð on Login vaimo ja heillä on kaksi tytärtä, Eisa ja Eimyrja.
Skandinaavisessa mytologiassa Logi on tulijättiläinen, jumala ja tulen henkilöitymä "Proosa-Eddan" mukaan. Myös Glöðia ja heidän tyttäriään pidetään joskus jumalattarina. Tämän vuoksi, ja koska Glöðin vanhemmat ovat kotoisin myyttisistä maailmoista, lienee Glöð mytologinen henkilö historiallisen sijaan. Glöðiä pidetään joskus virheellisesti myös Loki-nimisen jumalan vaimona.
Emi Kawabata
Emi Kawabata (, s. 13. helmikuuta 1970 Sapporo) on japanilainen alppihiihtäjä.
Kawabata sijoittui Vailissa MM-kilpailuissa 1989 syöksylaskussa viidenneksi. Olympialaisiin Kawabata osallistui kolme kertaa vuosina 1988, 1992 ja 1994. Paras sijoitus tuli Albertvillen syöksylaskusta, kun Kawabata laski 11:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Kawabata kilpaili ensimmäisen kerran Furanon supersuurpujottelussa helmikuussa 1991. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi St. Antonin syöksylaskussa joulukuussa 1993.
Taina Kangas
Taina Kangas (s. 1962 Ypäjä) on kansallispukukeskuksen kansallispukukonsultti ja kansallispukuraadin sihteeri.
Kangas opiskeli Wetterhoffilla ja työskenteli valmistuttuaan Wetterhoffin ammattiompelimossa. Hän perusti oman ompelimon vuonna 1985 ja tuotteisti kansallispukujen työohjeet ja kaavoituksen. Kangas valmistui Hämeen ammattikorkeakoulusta muotoilun koulutusohjelmasta vuonna 2003 ja aloitti kansallispukukeskuksen kansallispukukonsulttina vuonna 2010.
Toein Ōedo-linja
Toein Ōedo-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei-metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se on numeron 6 muotoinen: linja kulkee Neriman erillisalueen Hikarigaokasta Shinjukuun ja kiertää sitten Tokion keskusta-alueen ympäri. Linjalla on 38 asemaa.
Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 933 621 matkustajaa päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 155 prosenttia kapasiteetista.
Toein Mita-linja
Toein Mita-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei-metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se kulkee Shinagawan erillisalueen Megurosta Itabashin erillisalueen Nishi-Takashimadairaan. Linjalla on 27 asemaa.
Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 638 365 matkustajaa päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 156 prosenttia kapasiteetista.
Toein Shinjuku-linja
Toein Shinjuku-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei-metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se kulkee Shinjukun erillisalueen Shinjukun metroasemalta Chiban prefektuurin Ichikawan kaupunkiin Motoyawatan metroasemalle. Linjalla on 21 asemaa.
Shinjuku-linja on Keiō-rautatieyhtiön junien läpiajettavissa, sillä linjan länsipäästä Shinjukusta on yhteys Keiōn uudelle linjalle ja sitä kautta Keiō-linjalle.
Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 745 889 käyttäjää päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 158 prosenttia kapasiteetista.
Shinjuku-linja
Shinjuku-linja () voi viitata seuraaviin metro- tai rautatielinjoihin:
Blank
Blank on norjalainen nuorille suunnattu draamasarja, jossa seurataan pääosissa olevien nuorten elämää lukion jälkeen. Sarja julkaistaan suursuosioon nousseen norjalaissarjan "Skamin" kaltaisesti reaaliajassa verkossa. Ensimmäinen sarjaan liittyvä viestiketju julkaistiin 14. huhtikuuta 2018. Sunnuntaisin viikon aikana julkaistut klipit esitetään kokonaisina jaksoina. Suomessa Yle julkaisee sarjasta vain kokonaiset jaksot.
Ensimmäinen kausi julkaistiin huhti–kesäkuussa 2018. Toinen kausi julkaistaan syksyllä 2018.
Antti Lindeblom
Antti Lindeblom (1880 Rautalammi – 1954) oli suomalainen taidemaalari joka tunnettiin erityisesti muotokuvamaalarina.
Lindeblomin vanhemmat olivat kruununvouti Johan Edvard Lindeblom ja Johanna Mathilda o.s. Wesslin. Lassilan kartanossa Rautalammilla lapsuutensa viettänyt Antti Lindeblom harrasti musiikkia ja soitti veljiensä kanssa perhekvartetissa. Hän kävi Kuopion lyseota ja pääsi sieltä ylioppilaaksi. Lindeblom opiskeli 1900-luvun alussa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja valmistui piirustuksenopettajaksi. Hän toimi opettajana Helsingin Suomalaisessa Reaalilyseossa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella.
Lindeblom maalasi pääasiassa muotokuvia mutta myös maisemamaalauksia.
Antti Lindeblomin vanhempi veli oli Ikaalisten kirkkoherra, rovasti Hugo Alfred Kalaja (1872–1946) jonka luona Lindeblom oli pitkiä aikoja sotavuosina Helsingin pommituksia paossa.
Tapio Saarelainen
Tapio A. M. Saarelainen (s. 1966) on suomalainen tutkija, sotatieteiden tohtori, majuri ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston dosentti. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa Simo Häyhästä. Hän haastatteli Häyhää useita kertoja ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa. Hän on toiminut aiemmin Maanpuolustuskorkeakoulussa tutkijana.
Leena Holst
Leena Holst (s. 1944) on tutkija ja kansallispukuraadin varapuheenjohtaja.
Holst opiskeli Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopistossa. Hän toimi kansanpukujen ja kansallispukujen tutkijana Suomen kansallispukuneuvostossa vuosina 1981–2008. Holst on toiminut Suomen kansallispukukeskuksen nimeämänä asiantuntijana muun muassa Jääsken kansallispuvun pukutarkistuksessa.
Bettany Hughes
Bettany Hughes (s. 1967 Lontoo) on englantilainen historioitsija, kirjailija ja toimittaja. Hän on uransa aikana muun muassa kirjoittanut kolme kirjaa, opettanut Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa sekä käsikirjoittanut ja juontanut dokumenttielokuvia ja -sarjoja.
Hughes syntyi ja varttui länsi-Lontoossa. Hänen isänsä Peter Hughes on näyttelijä ja hänen veljensä Simon Hughes on kriketinpelaaja ja journalisti.
Hughes on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Eino Salmela
Eino Salmela (1878 – 1948) oli suomalainen näyttelijä. Hän toimi 1910-luvulla ohjaajana varieteeteatteri Helikonissa.
Salmela esiintyi pääosassa elokuvassa Rikosten runtelema ja sivuosissa elokuvissa Tukkijoella ja Herrat täysihoidossa.
Kenian kansallinen kirjastolaitos
Kenian kansallinen kirjastolaitos (, lyh. knls) on Nairobissa toimiva Kenian kansallinen kirjastolaitos. Se on perustettu huhtikuussa 1965. Laitos ylläpitää ja kehittää Kenian kansalliskirjastoa ja maan yleisiä kirjastoja. Kenian kansalliskirjaston toiminnot toteuttaa laitoksen kansalliskirjastodivisioona ().
Kenian aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan mukaan 86,5 prosenttia (vuonna 2014).
Santeri Pakkanen
Santeri Pakkanen (s. 7. toukokuuta 1998 Hausjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista FC Lahtea. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Pakkasella on sopimus vuoden 2018 loppuun asti.
Dawn of Destiny
Dawn of Destiny on saksalainen vuonna 2005 perustettu power metal -yhtye.
Aatu Kivimäki
Aatu Kivimäki (s. 8. kesäkuuta 1997) on suomalainen koripalloilija. Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki on saavuttanut Salon Vilppaassa kahdesti SM-hopeaa. Vuonna 2017 hänet valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi.
Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki pelasi KaU:n nuorisojoukkueissa. Kauden 2015–2016 KaU pelasi pronssimitalien arvoisesti A-poikien SM-sarjaa, jossa Kivimäki oli korisyötöissä, pisteissä ja pallonriistoissa sarjan kärkipelaajia. Aikuisten valtakunnallisissa sarjoissa Kivimäki debytoi I-divisioonassa kaudella 2012–2013. Seuraavat kolme kautta KaU ja Kivimäki pelasivat M1DB:ssä.
Huhtikuussa 2016 Kivimäki siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneeseen Salon Vilppaaseen. Kivimäki suoritti ensimmäisen Vilppaan-kautensa aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi myös M1DB:tä Perniön Urheilijoissa. Vaikka Kivimäki pelasi kauden aikana vain keskimäärin 10,5 minuuttia ottelua kohden, hänet valittiin kauden päätteeksi Korisliigan vuoden tulokkaaksi. Vilpas saavutti historiansa ensimmäisen miesten SM-mitalin, hopean, hävittyään loppuotteluissa Joensuun Katajalle.
Lokakuussa 2017 Kivimäki teki Vilppaan kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Vilpas eteni jälleen loppuotteluihin, joissa se hävisi Kauhajoen Karhulle.
Kivimäki pelasi kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui 13:nneksi.
Sarah Rafferty
Sarah Gray Rafferty (s. 6. joulukuuta 1972 New Canaan, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Donna Paulsenina USA Networkin lakidraamasarjassa "Pukumiehet".
Rafferty valmistui newyorkilaisesta Hamilton Collegesta arvosanalla magna cum laude, minkä jälkeen hän valmistui taiteen maisteriksi Yalen yliopistosta.
Rafferty avioitui Aleksanteri Olli-Pekka ”Santtu” Seppälän kanssa vuonna 2001. Heillä on kaksi tytärtä, Oona Gray (s. 2007) ja Iris Friday (s. 2012).
Porsche Supercup -kausi 2018
Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2018 oli Porsche Supercup -sarjan 26. kausi. Kausi alkoi 13. toukokuuta Espanjasta ja päättyi 28. lokakuuta Meksikoon. Michael Ammermüller ajoi jälleen sarjan mestariksi.
Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018
Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 13. toukokuuta Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa. Kilpailun voitti Michael Ammermüller.