Isoäitien käännyttämistapaus
Isoäitien käännyttämistapaus on vuosina 2009–2010 syntynyt kohu kahden ulkomaalaisen isoäidin käännyttämistapauksista. Tapauksessa on kyse siitä, että kaksi turistiviisumilla Suomeen saapunutta iäkästä naista eivät suostuneet palaamaan kotimaahan viisumeiden umpeuduttua vaan halusivat jäädä perheidensä luokse Suomeen. Saatuaan kielteisen päätöksen heidän perheensä nostivat asian julkisuuteen. Tapaus poiki mielenosoituksia, valtiojohdon sympatioita sekä vaatimuksia lainsäädännön muuttamisesta. Lisäksi venäläisisoäidin tapaus nousi Venäjän yhdeksi pääuutisista.
Palautusten puoltajien mukaan isoäitien jääminen merkitsisi lainsäädännön muuttamista ja sitä kautta tuhansia isoäitejä, joiden kustannukset nousisivat satoihin miljooniin. Palautusten vastustajien mukaan kyse on inhimillisyydestä ja ihmisarvosta. Tapauksen johdosta ei tehty muutoksia ulkomaalaislakiin. Myöhemmin oikeusasiamies kyseenalaisti Korkeimman hallinto-oikeuden presidentin Pekka Hallbergin toiminnan asiassa.
Venäläinen isoäiti Irina Antonova (, 1928 – 24. heinäkuuta 2011) oli Viipurissa asunut isoäiti, joka palkittiin Suuren isänmaallisen sodan aikana mitalilla. Hän saapui Suomeen turistiviisumilla helmikuussa 2008 – hetkeä sen jälkeen, kun Antonova oli saanut aivohalvauksen. Hän päätti jäädä maahan Suomen kansalaisuuden omaavan tyttärensä, Natalia Käärikin luokse viisumin umpeuduttua. Suomeen jäämisen johdosta Antonova sai ensimmäisen käännytyspäätöksen lokakuussa Tyttären mukaan sairas Antonova ei voi pärjätä yksin kotikaupungissaan Viipurissa.
Poliisi yritti poistaa Antonovan Suomesta helmikuussa 2009, mutta asia nousi julkisuuteen ja käännytys keskeytettiin. Syyskuussa hallinto-oikeus hylkäsi hänen valituksensa maahanmuuttoviraston käännytyspäätöksestä. Lokakuussa poliisi yritti uudelleen poistaa Antonovan maasta, ja hänen tukijansa järjestivät eduskunnan edustalla mielenosoituksen. Helmikuussa 2010 hänet yritettiin jälleen poistaa maasta. Tällöin Antonova oli saanut kirkolta turvapaikan ja käännytys keskeytyi sairaalahoidon takia. Maaliskuussa Korkein hallinto-oikeus hylkäsi Antonovan valituksen. Toukokuussa Venäjän pääministeri Vladimir Putin vakuutti Antonovan saavan asianmukaista hoitoa Venäjällä.
Kesäkuussa Antonovalle tarjottiin hoitopaikkaa Pietarin lähellä sijaitsevasta suomalaisen Villa Inkeri -yhdistyksen vanhainkodista. Omaiset hyväksyivät aluksi hoitopaikan, mutta myöhemmin Antonova joutui sairaalahoitoon ja käännytys lykkääntyi. Hänen tukijoukkonsa jättivät vetoomuksen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle, joka antoi 16. kesäkuuta väliaikaisen käännyttämiskiellon. Vetoomuksen EIT:lle oli laatinut Johan Bäckman. Kuitenkin omaiset päättivät viedä Antonovan Venäjälle 22. kesäkuuta. Hänen perässään ajoi Venäjän konsuli.
Antonova kuoli 24. heinäkuuta 2011 Kikkerissä, Venäjällä.
Egyptiläinen isoäiti Eveline Fadayel (1945 – 11. tammikuuta 2011) kuului maansa kristilliseen koptilaiseen vähemmistöön.
Fadayelin äiti oli egyptiläinen, isä palestiinalainen. Isä oli brittiarmeijan palveluksessa Israelin itsenäisyyssodassa, ja hän katosi 1948, jolloin hänen oletettiin kuolleen. Tosiasiassa hän oli sodan jälkeen palannut etsimään perhettään, mutta saanut – virheellisen – tiedon, että perhe oli kuollut pommituksissa. Isä joutui yhdeksäksi vuodeksi vankilaan epäiltynä vakoilusta. Vapauduttuaan hän avioitui uudestaan ja muutti uuden perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Eveline Fadayel ei ehtinyt tavata isäänsä ennen tämän kuolemaa, mutta loi yhteyden sisaruspuoliinsa ennen omaa kuolemaansa.
Fadayel oli matematiikanopettaja, ja Aleksandrian yliopistossa suorittamiensa jatko-opintojen jälkeen hän toimi kolmen koulun rehtorina. Hän jäi eläkkeelle 2005. Fadayel saapui Suomeen vuonna 2007 turistiviisumilla ja halusi jäädä poikiensa perheiden luoksen maahan. Fadayel oli lääkärinlausuntojen mukaan riippuvainen poikiensa hoidosta eikä hänellä ollut Egyptissä ainuttakaan sukulaista. Suomen ekumeenisen neuvoston ja kirkkohallituksen mukaan käännyttäminen ei ollut kohtuullista. Vantaankosken seurakunta tarjosi Fadayelille suojapaikkaa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen määräyksestä Fadayel sai kuitenkin lisäaikaa terveydentilansa perusteella.
Fadayel sai lopulta oleskeluluvan lopulta 21. joulukuuta vuonna 2010 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kannanoton jälkeen, jolloin oli jo tiedossa, ettei hänellä enää ole pitkään elinaikaa. Hän kuoli 65-vuotiaana tammikuussa 2011 ohitusleikkauksen jälkitarkastuksen yhteydessä löytyneeseen haimasyöpään.
Suomen ulkomaalaislain mukaan oleskelulupa perhesiteen perusteella myönnetään vain Suomessa asuvan henkilön ydinperheen jäsenelle. Ydinperheeseen kuuluvat aviopuoliso, aviopuolisoon rinnastettava kumppani sekä alle 18-vuotias lapsi tai hänen huoltajansa.
Korkeimman hallinto-oikeuden 8. maaliskuuta 2010 antaman päätöksen mukaan isoäidit eivät kuuluu ydinperheeseen. Irina Antonovan valituslupahakemus hylättiin, jolloin aikaisempi hallinto-oikeuden päätös jäi voimaan. Hallinto-oikeuden päätökseen vaikutti myös se, että tytär oli lähtenyt Suomen vapaaehtoisesti ja kiinteä perheside oli katkennut. Ikääntymisestä johtuvia sairauksia ei myöskään pidetty sellaisena olennaisena terveydentilan muutoksena. Antonovan katsottiin saavan asianmukaista hoitoa kotikaupungissaan Viipurissa.
Eveline Fadayelin tapauksessa korkein hallinto-oikeus myönsi valitusluvan painavan syyn perustella ja tutki asian kahdeksan tuomarin kokoonpanossa. Valitus oleskeluvasta ja käännyttämisestä hylättiin äänestyksen jälkeen luvuin 6–1–1. Päätöksen mukaan asiassa ei ollut osoitettu, että Fadayel ei voisi saada sairauksiinsa hoitoa kotimaassaan tai että hän olisi täysin riippuvainen Suomessa asuvista omaisistaan. Fadayelille katsottiin voitavan järjestää hoitoa hänen kotimaassaan sekä pystyvän suorittamaan vierailuja Suomessa tai vastavuoroisesti hänen perheensä Egyptissä.
Tapaus sai monet valtiojohtoon kuuluvat henkilöt vetoamaan isoäitien jäämisen puolesta. Korkeimman hallinto-oikeuden kielteisen päätöksen jälkeen vähemmistöön jäänyt puheenjohtaja Pekka Hallberg lähetti kirjeen poliisille, jossa vedottiin, että oikeuden päätöstä ei pantaisi käytäntöön. Aikaisemmin myös tasavallan presidentti Tarja Halonen ja pääministeri Matti Vanhanen vetosivat isoäitien jäämisen puolesta. Kansanedustajat jättivät kesäkuussa 80 nimen listan, jossa kiirehdittiin ulkomaalaislain muutosta. Muutos pyritään tekemään syksyllä 2010. Toisaalta kansanedustaja Ben Zyskowiczin mukaan Kokoomuksen eduskuntaryhmässä ei haluta tehdä muutoksia ulkomaalaislakiin.
Isoäitien käännyttämistä perustellaan tasavertaisella kohtelulla sekä lainmuutoksen tuomalla satojen miljoonien lisäkustannuksella. Suomessa tehdään vastaavia käännyttämistapauksia satoja vuodessa ja lainmuutos tekisi oleskeluvan saamisesta säännön, ei poikkeuksen kuten tällä hetkellä. "Ajankohtainen kakkonen" laski 1. kesäkuuta lähetyssä ohjelmassa, että lainkohdan muuttaminen maksaisi suomalaisille veronmaksajille 1,5 miljardia euroa seuraavan kymmenen vuoden aikana. Pauli Vahtera laski Iltalehden blogissaan lainmuutoksen tuovan jopa 5 000 isoäitiä ja päätyi samoihin euromääriin.
Venäjän media arvosteli Irina Antonovan käännyttämistä ja syytti Suomea hänen lähettämisestään Venäjälle kuolemaan. Ryöpytyksen aloitti Venäjän television ykköskanava Pervyi kanal saaden muut mediat peräänsä. Kuten lähivuosien Suomea koskevissa uutisissa, myös tässä venäläinen media käytti runsaasti Johan Bäckmanin lausuntoja joko Antonovan puolustajana tai Suomen antifasistisen komitean johtajana. Antonovaa koskeva uutisointi oli touko-kesäkuun vaihteessa Venäjän yksi pääuutisista.
Syksyllä 2010 maahanmuuttopoliittinen ministeriryhmä päätti, että ulkomaalaislakiin ei tehdä muutoksia. Maahanmuutto- ja eurooppaministeri Astrid Thorsin ajamaan muutokseen ei löytynyt kannatusta hallituksessa. Helmikuussa 2011 eduskunnan oikeusasiamies Petri Jääskeläinen moitti Korkeimman hallinto-oikeuden presidentin Pekka Hallbergin menettelyä asiassa.