hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jonathan Nordbotten
Jonathan Nordbotten (s. 14. heinäkuuta 1989) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Ingierkollen og Rustad Slalomklubbia.
Alppihiihdon maailmancupissa Nordbotten kilpaili ensimmäisen kerran Beaver Creekin pujottelussa joulukuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2012 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Val d’Isèren pujottelussa joulukuussa 2017.
Nordbotten sijoittui Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pujottelussa 13:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia.
Sebastian Foss Solevåg
Sebastian Foss Solevåg (s. 13. heinäkuuta 1991) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Spjelkavik IL -seuraa.
Sotšin olympialaisissa 2014 ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Foss Solevåg sijoittui pujottelussa yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Pujottelussa hän oli kymmenes.
Alppihiihdon maailmancupissa Solevåg kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2013 oltuaan yhdeksäs. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 oltuaan Zagrebin pujottelussa kolmas. Hän oli kolmas myös Sankt Moritzin pujottelussa maaliskuussa 2016.
Foss Solevåg voitti pujottelun Norjan mestaruuden Oppdalissa maaliskuussa 2013 ja Hemsedalissa 2015.
Gabriel Rivas
Gabriel Rivas (s. 21. tammikuuta 1986 Saint-Jean-de-Maurienne) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa C.S. Toussuire -seuraa.
Alppihiihdon maailmancupissa Rivas kilpaili ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2012 sijoittuen 25:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 18:nneksi Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2013.
Bussnang
Bussnang on kunta Koillis-Sveitsissä, Thurgaun kantonissa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta. Nykyinen Bussnangin kunta syntyi vuonna 1996, kun Bussnangin kunta () ja seitsemän itsehallintokuntaa (), Friltschen, Lanterswil, Mettlen, Oberbussnang, Oppikon, Reuti ja Rothenhausen, yhdistyivät uudeksi Bussnangiksi.
Bussnang sijaitsee Thurjoen eteläpuolella, pääosin Lättejoen laaksossa, pari kilometriä Weinfeldenistä ja viitisentoista kilometriä Bodenjärveltä lounaaseen. Alue on kumpuilevaa Mittellandia.
Bussnangin suurin teollisuusyritys on Stadler Railin tytäryhtiö Stadler Bussnang AG, joka työllistää tehtaallaan yli 1 600 henkilöä.
SBB:n Weinfelden–Wil-rata kulkee Bussnangin kautta.
Daniel Mossberg
Daniel Mossberg (s. 19. huhtikuuta 1981) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa.
Daniel Mossberg on juniorista lähtien pelannut Sandvikenin riveissä. Kaudesta 1999 lähtien hän pelannut jääpallon korkeimmalla sarjatasolla Ruotsissa. Seura on ollut koko ajan Sandviken. Pelikausia Ruotsissa on kertynyt kaikkiaan kymmenen. Lisäksi hän on pelannut kaksi kautta Krasnogorskin Zorkissa ja kolme kautta Moskovan Dynamossa. Yhteistyö edustamiensa seurojen kanssa ei Mossbergilla ole aina mennyt ihan sopusoinnussa. Zorkista hän joutui palamaan kotiin vuoden 2008, jolloin sopimus hänen ja Zorkin välillä purettiin. Kauden 2010 päätyttyä Mossbergilla oli sopimus Sandvikenin kanssa, ja Sandviken ei halunnut purkaa sitä, vaikka Mossbergilla oli tavoite siirtyä Venäjälle.
Daniel Mossberg on edustanut Ruotsia maajoukkueessa vuodesta 1999 lähtien. Hänellä vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen kaikkiaan 72 maaottelua. MM-kisoihin hän osallistunut kahdeksan kertaa, joissa hän on saavuttanut neljä maailmanmestaruutta ja pelannut 49 MM-ottelua., Merkittävin yksilöllinen saavutus MM-kisoissa oli vuonna 2010, jolloin Mossberg tekemällään 6–5 maalilla ratkaisi Ruotsin maailmanmestaruuden. Mossbergilla oli kahdella tekemällään maalilla myös ratkaiseva rooli Ruotsin voittaessa vuoden 2012 maailmanmestaruuden luvuin 5–4.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Tenorikitara
Tenorikitara (joskus myös "nelikielinen kitara") on tavallisen kuusikielisen kitaran sukulaisinstrumentti. Se voi olla joko sähköinen tai akustinen. Tenorikitaraa käytetään muun muassa countrymusiikissa, joskaan ei yhtä yleisesti kuten esimerkiksi banjoa.
Tenorikitara voidaan virittää usealla eri tavalla, mutta yleisin tapa on virittää se kuten nelikielinen tenoribanjo (CGDA).
Tenorikitaran soittoa voi kuulla Emmylou Harrisin kappaleessa Christmas Time's A-Coming, kappaleessa yksi soolo soitetaan tenorikitaralla, ja sillä soitetaan myös sointuja kappaleen taustalla.
Tehdasvalmisteiset tenorikitarat tulivat markkinoille vuonna 1927, niitä valmistivat Gibson ja C.F. Martin & Company.
Samefolket
Samefolket on Ruotsissa ilmestyvä pääosin ruotsinkielinen aikakauslehti saamelaisväestölle. Lehteä on julkaistu säännöllisesti vuodesta 1918, mikä tekee siitä yhden maailman vanhimmista alkuperäiskansalle suunnatuista lehdistä. Lehti ilmestyy nykyisin kymmenkunta kertaa vuodessa.
Samefolketin edeltäjä "Lapparnes egen tidning" alkoi ilmestyä vuonna 1904, päätoimittajanaan Torkel Tomasson. Se toimi ensimmäisen saamelaisjärjestön "Lapparnes centralförbund" äänenkannattajana. Viiden numeron jälkeen lehti lopetettiin 1905 ilmeisesti vähäisen kiinnostuksen vuoksi. Vuonna 1918 Torkel Tomassonin onnistui luomaan taloudelliset edellytykset uudelle lehtihankkeelle, "Samefolkets egen tidning", joka 1960 muutettiin muotoon "Samefolket".
"Samefolket" raportoi lähinnä yhteiskunnallisista ja kulttuurisista asioista saamelaisten ydinalueilla. Sitä julkaistaan etupäässä ruotsiksi, mutta lehti sisältää yksittäisiä artikkeleita myös norjaksi ja eri saamelaiskielillä.
"Samefolket"-lehden omistaa säätiö, jota hallinnoivat järjestöt Same Ätnam ja Svenska Samernas Riksförbund. Lehden päätoimittajana toimii Katarina Hällgren (s. 1974).
Lennart Kalliomäki
Juho Lennart Kalliomäki (29. elokuuta 1927 Honkajoki – 29. heinäkuuta 1986) oli suomalainen lääkäri, joka oli vuodesta 1976 Turun yliopiston sisätautiopin professori.
Kalliomäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kalliomäki ja Julia Eufrosyne Talonen ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Ulla Helenä Melkkilä. Kalliomäki tuli yliopilaaksi Kauhajoen yhteiskoulusta 1945 ja valmistu lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Tohtoriksi hän väitteli 1953 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1955. Sisätautiopin dosentti Kalliomäestä tuli 1957. Hän työskenteli uransa alkuvaiheessa sekä sisätautien lääkärinä että Turun yliopiston tutkijana. Kalliomäen tutkimusaloja olivat kliininen sisätautioppi ja reumasairaudet.
Savo-Karjalan vihreät
Savo-Karjalan vihreät on Vihreän liiton piirijärjestö Savo-Karjalan vaalipiirissä. Järjestö muodostettiin vuoden 2013 alussa, kun Pohjois-Karjalan vaalipiirissä toiminut Pohjois-Karjalan Vihreät ja Pohjois-Savon vaalipiirissä toiminut Pohjois-Savon vihreät yhdistyivät vaalipiiriuudistusta seuraten. Fuusio toteutettiin siten, että Pohjois-Savon piiri muutti nimensä sekä sääntönsä ja Pohjois-Karjalan piiriyhdistys asetettiin lepäämään.
Kaltimonkoski
Kaltimonkosken voimala on Joensuun Enossa Pielisjoen Kaltimonkoskessa oleva vesivoimalaitos, jonka on 1958 rakennuttanut Oy Kaukas Ab. Sen putous on 10 metriä ja teho 24 MW. Laitoksen omistaa nykyisin UPM.
Mottitalkoot
Mottitalkoot oli jatkosodan aikana talkootyönä toteutettu vapaaehtoinen polttopuunkorjuukampanja. Nimi tulee puun tilavuusyksiköstä motista. Toistuvien mottitalkoiden alkusysäyksenä olivat laskiaistiistaina 1942 järjestetyt "laskiaistalkoot". Niiden tarkoituksena oli helpottaa esimerkiksi invalidien, sotaleskien ja muiden "vähäväkisten" talouksien sotaoloissa kokemaa polttopuupulaa. Mottitalkoista tuli tunnetuimpia jatkosodan kuluessa järjestetyistä talkookampanjoista.
Syksyllä 1942 käynnistettiin ensimmäinen Suurtalkoot ry:n organisoima mottitalkoovuosi tunnuksella "Motti mieheen".
Ensimmäisten näin organisoitujen talkoiden tulos oli kotirintaman osalta 1 047 844 pinokuutiometriä ja
rintamalla hakatut motit mukaan laskien 1,2 miljoonaa pinokuutiometriä. Talkoiden rinnalle tuli vuonna 1943
myös hakkuuvelvoite "kansanhakkuiden" nimellä.
Suorituksesta mottitalkoissa sai todistuksen ja tietyn mottimäärän saavuttamisesta vastaavan mottikirvesmerkin. Merkkejä oli eritasoisia: "rautakirveeseen" oikeutti jo yksi motti, "hopeakirves" edellytti neljän ja "kultakirves" 16:n motin hakkaamista. Talkoiden aikana 160 osallistujaa hakkasi "mestarikirveeseen" oikeuttaneet vähintään sata mottia.
Sagojogan ministeri
Sagojogan ministeri ("Ságojoga ministtar") on suomensaamelainen Paul-Anders Simman käsikirjoittama ja ohjaama, vuonna 1997 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalais-norjalainen komediaelokuva, jonka tapahtuvat sijoittuvat Lapin saamelaisalueelle. Elokuva on toinen pitkä pohjoissaamenkielinen näytelmäelokuva Nils Gaupin vuonna 1987 ohjaaman "Tiennäyttäjän" jälkeen.
Elokuva kertoo toisen maailmansodan loppuhetkistä pienessä saamelaiskylässä saksalaisten vetäytyessä Suomen Lapista. Vankikarkuri (Erik Kiviniemi) asettuu kylään ja salatakseen todellisen henkilöllisyytensä alkaa väittää olevansa Suomen hallituksen ministeri, joka on tullut toteuttamaan maiden uusjakoa.
Elokuva palkittiin parhaasta lavastuksesta ja parhaasta puvustuksesta Jussi-palkinnolla vuonna 1998.
Kalvaarioryhmä
Kalvaarioryhmä (lat. "Mons calvariae") on Jeesuksen kärsimystietä kuvaava veistos tai maalaus. Veistosryhmiä on Euroopan katolisissa maissa keskiajalta lähtien tehty kukkulalle tai tietylle alueelle. Siinä on aiheena Jeesus Golgatalla ryövärien ympäröimänä. Usein mukana on myös Maria ja Johannes.
Terttu Eskelinen
Terttu Asteri Elo, kirjailijanimi Terttu Eskelinen (28. kesäkuuta 1920 Koivisto Vpl – toukokuussa 2009) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja.
Eskelinen käv viisi luokkaa yhteiskoulua ja Linnalan kauppakoulun Viipurissa. Hän työskenteli tomistoapulaisena ja Kouvolan Sanomien oikolukijana.
Nimellä "Terttu Eskelinen":
Nimellä "Terttu Elo":
Haumea (jumalatar)
Haumea on hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar havaijilaisessa mytologiassa. Haumea on Pelen, Kāne Milohain, Kā-moho-aliʻin, Nāmakaokaha'in, Kapon ja Hiʻiakaikapolion äiti. Haumea oli voimakas jumalatar ja loi useita olentoja. Kaulu surmasi lopulta hänet.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) antoi viidennelle löydetylle aurinkokuntamme kääpiöplaneetalle Haumealle nimen Haumea-jumalattaren mukaan. Planeetan kahdelle kuulle annettiin nimet Haumean tyttärien Hi'iakan ja Nāmakaokaha'in mukaan.
Haumeaa ei pidä sekoittaa maorien Haumiaan (toiselta nimeltään Haumia-tiketike), joka on luonnonvaraisten kasvien ja marjojen jumala.
K. E. Nurmirinta
Kalle Eino Olavi Nurmirinta (s. 21. kesäkuuta 1920 Punkalaidun) on suomalainen runoilija.
Hannes Hako
Karl Johannes Hako (ent. "Flinck"; 16. toukokuuta 1893 Turku – 16. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Vaiheikkaan uransa varrella hän työskenteli useissa teattereissa eri puolilla Suomea. Hakon roolitehtävät olivat usein koomisia.
Hannes Hakon vanhemmat olivat vaatturi Karl Viktor Flinck ja Ida Karoliina Vikström. Hän oli Turun lyseon oppilaana 1906–1908. Sittemmin hän opiskeli taiteita Turun piirustuskoulussa, ja toimi samaan aikaan Rafael Pihlajan apuna teiniteatterin lavastustehtävissä ja näyttelijänä. Hakon teatteriammattilaisen ura alkoi turkulaisessa puoliammattimaisessa Casino Operetissa näytäntökaudella 1915–1916. Sen jälkeen hän muutti Kaakkois-Suomen vireään teatterikaupunkiin Viipuriin ja näytteli Suomalaisen Maaseututeatterin riveissä kaudella 1916–1917. Seuraavan kauden hän näytteli helsinkiläisellä Kansan Näyttämöllä. Hakon ura jatkui Turun Suomalaisessa Teatterissa 1918–1925 ja edelleen Turun Työväen Teatterissa 1925–1926. Sen jälkeen hän siirtyi Porin Näyttämölle 1926–1929 ja palasi Turkuun kaudeksi 1929–1930.
Hako jatkoi teatteriuraansa johtajan tehtävissä Oulun Näyttämöllä vuosina 1931–1933 ja Lahden Teatterissa 1933–1935. Kaudella 1937–1938 hän työskenteli näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa. Lisäksi Hako näytteli Iloisessa Teatterissa, useilla kiertueilla ja SF:n palveluksessa.
Hakon näyttämötehtäviä olivat muun muassa Pastori Jussilainen, Salomon Harju (näytelmässä "Olenko minä tullut haaremiin") ja "Seitsemän veljeksen" Juhani. "Nummisuutareissa" hän näytteli vuosien varrella useita rooleja. Hakon elokuvaroolit olivat lähinnä sivuosia ja avustajatason tehtäviä.
Lars Hjalmarsson Dahl
Lars Hjalmarsson Dahl (s. 20. heinäkuuta 1920 Helsinki) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Dahlin vanhemmat olivat kirjailija Hjalmar Dahl ja Toini Sofia Castren. Dahl asui vuodesta 1949 lähtien Tukholmassa.
Vilho Päivärinta
Vilho Päivärinta (s. 20. heinäkuuta 1920 Imatra) on suomalainen lastenkirjailija.
Päivärinnan kirja "Oskari" palkittiin Imatran kaupungin lapsen vuoden kirjoituskilpailussa 1979.
Kiurunkulma
Kiurunkulma on suomalainen televisiosarja vuosilta 1966–1969. Sarjan teki Yle TV2:n teatteritoimitus. Sen käsikirjoitti Liisa Vuoristo; ohjauksesta vastasivat Eila Arjoma ja Antero Nurminen.
"Kiurunkulma" on tyypiltään lähinnä journalistinen. Se tarjosi vastapainoa aikansa konservatiivisille perhesarjoille ja pyrki kritisoimaan äärivanhoillisia arvoja. Fiktiivinen Kiurunkulman kylä sijaitsee jossakin Keski-Suomessa, alueella, jossa lestadiolaisuus vaikuttaa vahvasti ihmisten elämään. Sarjan aiheita ovat muun muassa keskioluen vapauttaminen ja koulutelevisiosta aikanaan kehkeytynyt kiista.
Stefan Erixon
Stefan Erixon (s. 1. joulukuuta 1977) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin eliittisarjan Hammarby IF:ää.
Stefan Erixon aloitti Gamleby IF:ssä, siirtyi sitten IFK Motalaan, jossa pelasi kuusi kautta. Kaudesta 2002 lähtien Erixon on ollut käytännössä Hammarbyn pelaaja. Hän kävi kaudella 2007-2008 ja syksyn 2008 Zorkissa Krasnogorskissa, jossa saavutti joukkueessaan Venäjän mestaruushopeaa. Ruotsin mestaruuksia Erixon on saavuttanut Hammarbyssä kaksi kertaa eli vuosina 2010 ja 2013.
Maajoukkueuransa Erixon päätti vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen. Hän ilmoitti syksyllä 2013, ettei ole enää käytettävissä maajoukkueessa.
Daniel Mossberg on edustanut Ruotsia maajoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hänellä on vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen kaikkiaan 114 maaottelua. MM-kisoihin hän osallistunut 11 kertaa, joissa hän on saavuttanut viisi maailmanmestaruutta ja pelannut 75 MM-ottelua.
Siviiliammatiiltaan Stefan Erixon on poliisi.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Levi Sjöstrand
Levi Valdemar Sjöstrand (22. heinäkuuta 1920 Bosund, Luoto – 16. marraskuuta 1994 Edsevö, Pedersöre) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Sjöstrand sairasti lihasrappeumatautia ja hän joutui sen vuoksi pyörätuoliin jo 16-vuotiaana. Sjöstrand julkaisi esikoisteoksensa "Arvet" 1958. Hän kirjoitti kolme romaania, novellikokoelmia ja lisäksi radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä. Sjöstrand oli mys useiden vuosien ajan Kuriren-lehden avustajana.
Sjöstrandin historialliset romaanit "Hård kust" ja "Kustbor" sijoittuivat Suomen sodan 1808–1809 vuosiin. Novellikokoelmat "Brytningstid" ja "Utlämnad" sekä romaani "Nyårsafton" taas käsittelivät vammaisten asemaa yhteiskunnassa.
Ida Tolvanen
Ida Nanneli Tolvanen (s. 3. elokuuta 1920 Suomussalmi) on suomalainen ruustinna, diakonissa ja kirjailija.
Tolvasen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Pyykkönen ja Riita Aliina Juntunen. Hän oli naimisissa 1948–1954 Väinö Juntusen (k. 1954) kanssa ja vuodesta 1964 rovasti Jorma Jouni Väinö Tolvasen kanssa.
Tolvanen on kirjoittanut omaelämäkerrallisen romaanin "Valon varjossa".
Kammiovuori
Kammiovuori on maankohouma Sysmässä Päijänteen itäisellä rannalla lähellä Luhangan rajaa. Vuoren korkeus on 221 metriä. Paikka on Tiirismaan jälkeen Päijät-Hämeen toiseksi korkein paikka ja korkein vapaasti tavoitettavissa oleva paikka, koska Tiirismaan korkein kohta, 222,6 metriä korkea, on Digitan aidan sisällä ja Tiirismaan korkein vapaasti tavoitettavissa oleva paikka on kolme metriä huippua alempi, 219,6 metriä aidan itäpuolella.
Kammiovuorella on retkeilyalue, jossa on seitsemän metriä korkea siirtolohkare "Sysmän Linta" ja yli sata vuotta sitten eläneen erakon asuinsijaksi mainittu "Hiskian luola".
Rumpalit
Rumpalit on Niilo Savian (1903–1976) vuonna 1966 paljastettu veistos Turun Tuomaanpuistossa, osoitteessa Kasarminkatu 6. Kaksimetrinen veistos on pronssia ja sen 3,50 metriä korkea jalusta punaista graniittia. Patsas on pystytetty Porin rykmentin muistoksi.
Toinen rumpaleista kuvaa 1800-luvun ja toinen 1960-luvun rumpalia. Vanhan Turun kasarmin alueella Tuomaanpuistossa sijaitseva patsas on paljastettu 7. elokuuta 1960. Patsaan toisinto on sijoitettu Säkylään Huovinrinteen varuskunta-alueelle vuonna 1988. Huovinrinteen patsaasta puolestaan paljastettiin 28. marraskuuta 2013 toisinto lähelle Säkylän keskustaa seututie 204:n kiertoliittymään.
Mikael Sandberg (jääpalloilija)
Mikael Sandberg s. 21. tammikuuta 1973) on ruotsalais-amerikkalainen jääpalloilija. Jääpallossa hän on edustanut juniorivuosinaan Ruotsia ja vuodesta 2004 Yhdysvaltain maajoukkuetta.
Mikael Sandberg pelasi nuoruudessa Ruotsissa ja edusti Ruotsia seitsemässä juniorimaaottelussa ja voitti vuonna 1992 juniorien MM:n. Hänen jääpalloseurojaan Ruotsissa 1990-luvulla olivat kasvattajaseura Waggeryds IK ja sen jälkeen Nässjö IF, Vetlanda BK ja Järhaga SK.
Valmistuttuaan Sandberg muutti Yhdysvaltoihin Phoenixiin eli jääpalloura näytti olevan ohi. Saatuaan Yhdysvalloissa ollessaan kontaktit Minneapolisin alueen amerikkalaiseen jääpallotoimintaan jääpalloura lähti uudelleen käyntiin. Sandberg sai vuonna 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja pelasi Minneapolis Bandolierin joukkueessa ja aloitti pelaamisen Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Pelaajauran aktivoiduttua Sandberg jäi Kazanissa vuonna 2005 pidettyjen MM-kisojen seurauksena Kazaniin ja pelasi muutamia otteluita Venäjällä Raketa Kazanin joukkueessa. Samanaikaisesti hän opiskeli Kazanin yliopistossa.
Yhdysvaltoihin hän palasi vuonna 2007 ja on edustanut sen jälkeen Dynamo Duluthia ja Twin City Ice Tigers-seuroja. Sandberg on edustanut Yhdysvaltoja kaikkiaan seitsemän kertaa MM-kisoissa vuosina 2005-2012. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän toimi Yhdysvaltain joukkueen valmennustehtävissä.
Rehuyksikkö
Rehuyksikkö (lyhenne ry) on entinen eläinten rehujen sisältämän energian mitta, joka määritellään yhden ohrakilon tuotosvaikutukseksi. Vuoteen 2010 se vastasi 11,7 megajoulea muuntokelpoista energiaa. Vuodesta 2010 alkaen rehuyksikön käytöstä luovuttiin märehtijöiden ja hevosten ruokinnassa, mutta se jäi käyttöön sikojen ruokinnassa. Syy muutokseen oli siirtyminen kansainväliseen yksikköjärjestelmään. Rehuyksikkö on ollut pohjoismainen rehunarvon mitta. Muualla on ollut käytössä esimerkiksi tärkkelysarvoyksikkö, joka vastaa yhden tärkkelyskilon tuotantovaikutusta.
Rehuyksikkö kehitettiin alun perin Tanskassa mittaamaan väkirehujen sisältämää energiaa. Perustan yksikölle loi tiedemies N. J. Fjord vuonna 1800. Aluksi hän käytti yksikön perustana sekaviljaa mutta valitsi myöhemmin perustaksi ohran. Karjantarkkailun levittyä 1890-luvulla Tanskasta muihin Pohjoismaihin kehitettiin nykyinen rehuyksikkö useiden pohjoismaisten tiedemiesten yhteistyönä. Rehuyksikön ohella on käytetty korvauslukua, joka on rehuyksikön käänteisluku. Esimerkiksi heinän korvausluku voi olla 2,4 eli 2,4 kg heinää vastaa 1 kg ohraa. Vastaavasti heinän rehuyksikköarvo on 0,4 eli 1 kg heinää vastaa 0,4 kg ohraa. Eri rehujen rehuyksikköarvojen laskemiseen on käytetty monenlaisia menetelmiä ja määritelmiä, mutta nykyisin mitataan muuntokelpoista energiaa (ME). Toisin kuin aiemmin mitattu nettoenergia, muuntokelpoinen energia ilmoittaa rehun sisältämän energian, jonka elimistö saa käyttöönsä.
Filmfare Awards 2009
Filmfare Awards 2009 oli 27. helmikuuta 2010 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2009 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 55. Filmfare Awards -tilaisuus.
Hetenismi
Hetenismi (, , ) eli germaaninen uuspakanuus on uuspakanallinen uskonto, jonka harjoittajat näkevät itsensä germaanisen uskonnon perillisinä.
Hetenismin suuntauksia ovat muun muassa Alte Sitte (Firne Sitte), Aasainusko eli Vaaninusko, Forn Siðr (Nordisk Sed), Odinismi, Theodismi, Urglaawe ja Wotanismi.
Aasainuskoiset pyrkivät elvyttämään Skandinaviassa viikinkiajalla vallinneen skandinaavisen uskonnon. Aasainusko perustuu ennen kaikkea muinaisnorjankielisten Edda-runojen kuvaamaan mytologiaan. Nykyaikainen aasainusko on saanut alkunsa Islannissa, jossa perustettiin muinaispohjoismaiseen pakanuuteen perustuva yhteisö Ásatrúarfélagið vuonna 1973.
Veronika Skvortsova
Veronika Igorevna Skvortsova (; s. 1. marraskuuta 1960 Moskova) on venäläinen poliitikko. Hän on siviiliammatiltaan neuropatologiaan erikoistunut lääkäri. Skvortsova on myös filosofian tohtori ja professori. Vuonna 2004 hänet valittiin Venäjän lääketieteiden akatemian varajäseneksi.
Skvortsova toimi vuosina 2005–2008 Venäjän aivoverenkiertohäiriötutkimusinstituutin johtajana ja vuosina 2008–2012 terveydenhuollon ja sosiaalisen kehityksen varaministerinä. 21. toukokuuta 2012 hän sai nimityksen maan terveysministeriksi.
Molly Rosenström
Molly Rosenström (s. 3. heinäkuuta 1999 Helsinki) on uransa vuonna 2018 jo lopettanut suomenruotsalainen poplaulaja, joka käytti taiteilijanimenä etunimeään. Rosenström nousi julkisuuteen sijoituttuaan toiseksi Suomen Talent-kilpailun 3. tuotantokaudella sekä voitettuaan Suomen ensimmäisen "The Voice Kids" -laulukilpailun 10. marraskuuta 2013 esitetyssä finaalissa.
Molly Rosenström syntyi Helsingissä vuonna 1999, mutta hänen perheensä muutti Karjaalle Mollyn ollessa ala-asteikäinen. Yläastetta Rosenström kävi Helsingissä Ruotsalaisessa normaalilyseossa. Molly harrastaa tanssia ja pianonsoittoa. Hän on aiemmin harrastanut myös telinevoimistelua ja käsipalloa.
Vuonna 2011 Rosenström osallistui Talent-ohjelman suomalaisen version kolmannelle tuotantokaudelle ja sijoittui kilpailussa lopulta toiseksi, ollen kuitenkin kilpailun paras laulaja.
Rosenström kilpaili "The Voice Kids" -ohjelmassa Krista Siegfridsin joukkueessa. Kilpailun voitosta Rosenström sai palkinnoksi muun muassa levytyssopimuksen Universal Music -levy-yhtiön kanssa sekä 5 000 euron stipendin musikaaliseen kehittymiseen.
Mollyn esikoissingle ”If I Ever Grow Up” ja sen musiikkivideo julkaistiin heti "The Voice Kids" -finaalin jälkeen. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Molly itse yhdessä Axel Ehnströmin ja Janne Huttusen kanssa. Kappaleen musiikkivideo on kuvattu Kuala Lumpurissa. Mollyn esikoisalbumi "Stardust" julkaistiin 11. huhtikuuta 2014. Albumin toinen single ”Maybe I Love You” sai radioensisoittonsa YleX-radiokanavan "Uuden musiikin iltavuorossa" 30. joulukuuta 2013.
Rosenström julkaisi vuonna 2017 kolmen vuoden tauon jälkeen kaksi uutta singleä, ”At Night” ja ”Loud” -kappaleet. Kappaleet julkaisi monacolainen levy-yhtiö Subtone, jonka kanssa hän oli työskennellyt keväästä 2017.
Rosenström ilmoitti Yle X3M:n haastattelussa marraskuussa 2018 lopettaneensa laulajauransa. Hän sairastui kesällä 2018 jo toistamiseen syömishäiriöön, jonka johdosta hän hakeutui sairaalahoitoon. Hän oli kärsinyt aiemmin jo vuonna 2014 syömishäiriöstä, mutta parantunut. Rosenström saa esikoislapsensa aviomiehensä kanssa keväällä 2019.
Tampereen lavantautiepidemia 1916
Tampereen lavantautiepidemia 1916 tapahtui Tampereella talvella 1915–1916 jolloin saastuneen vesijohtoveden levittämään lavantautiin sairastui 8,5 prosenttia kaupungin asukkaista eli 3 304 henkilöä. Sairastuneista 8,4 prosenttia eli 279 kuoli. Lavantautiin kuolleista 81% kuului työväestöön.
Epidemia alkoi levitä jo vuoden 1915 lopulla mutta täydellä voimalla se iski kaupunkiin tammi–maaliskuun aikana 1916. Tampereen vesijohtovesi otettiin Näsijärven pintavedestä eikä sitä puhdistettu mitenkään suodatusta lukuun ottamatta. Tartuntojen määrä lähti laskuun sen jälkeen kun vesijohtovettä alettiin puhdistaa kloorikalkkiliuoksella maaliskuun 1916 alusta lähtien. Kesäkuun 1916 jälkeen lavantautia esiintyi enää yksittäistapauksina. Keväällä 1916 jatkettiin myös vesilaitoksen imujohtoa kauemmas Näsijärven selälle
Tampereen lavantautiepidemia oli vakavin vesijohtoveden välityksellä levinnyt kulkutautitapaus Suomessa 1900-luvulla. Tampereella oli ollut aiemmin pienempiä lavantautiepidemioita 1887 ja 1908–1909.
Luettelo Kuopion Palloseurassa pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo Kuopion Palloseurassa pelanneista jalkapalloilijoista. Esitetyt pelaajat ovat pelanneet vähintään yhdessä seuran virallisessa kilpailuottelussa. Viralliseksi kilpailuksi ja otteluksi lasketaan Suomen Palloliiton tai jalkapallon jonkun kattojärjestön (Veikkausliiga, Pelaajayhdistys, UEFA) järjestämät edustusjoukkueen ottelut. Piirinsarjapelejä ei lueta tässä virallisiksi otteluiksi.
Pelaajat on jaettu kolmeen eri taulukkoon siten, että vanhin luettelo on seuran ensimmäiset vuodet alkaen 1923. Seuraava luettelo alkaa KuPS:n ensimmäisestä mestaruussarjakaudesta 1947/48. Uusimmat ottelut on pelattu vuonna 1990 ja sen jälkeen. Pelaajan nimen jälkeen esitetään sarja tai kilpailu ja siinä pelatut ottelut / niissä tehdyt maalit. Kun ei ole tiedossa tietyn kilpailun ottelut/maalit –määriä, esitetään kilpailu ja vuosi, ja lähteeksi ainakin joku pelattu virallinen ottelu, ks. esim. Banzineen kerätty ottelulista. Kausilta 1923 – 1946/47 on löydettävissä erittäin huonosti ottelut/maalit –tietoja ja kyseisessä luettelossa on valittu riittäväksi tiedoksi ”pelannut tiettynä kautena” -tieto. Ulkomaalaispelaajista on esitetty maan lipun lisäksi FIFAn maatunnuslyhenne.
Christopher Weait
Christopher Robert Irving Weait (s. 27. maaliskuuta 1939 Surrey, Englanti) on Kanadassa vaikuttanut fagotisti, säveltäjä ja pedagogi. Hän valmistui New Yorkin osavaltionyliopistosta ja Columbian yliopistosta. Hänen opettajiaan olivat Charles Robert Reinert ja William Polisi. Weait on soittanut Toronton sinfoniaorkesterissa ja esiintynyt sen konserttosolistina. Hän on myös ollut Toronton puhallinkvintetin ja Toronton barokkitrion jäsen.
Vuosina 1972–4 Weait opetti Queen'sin yliopistossa ja 1973–84 Toronton yliopistossa. Hän toimi vuosina 1975–6 International Double Reed Societyn varapuheenjohtajana. Hän oli Toronton kamaripuhaltimien perustaja vuonna 1979 ja johti sitä vuoteen 1985. Hän oli vierailevana professorina Rochesterin yliopistossa ja Indianan yliopiston musiikkikoulussa. Vuonna 1984 Weait aloitti fagotinsoiton opettamisen Ohion osavaltionyliopistossa.
Weaitin sävellysten joukossa ovat hänen itse levyttämänsäkin "Variations for Solo Bassoon" (1972) ja "Lonely Island for Solo Bassoon" (1974). Hän on myös tehnyt transkriptioita ja sovituksia sekä kirjoittanut artikkeleita.
Diego Novaretti
Diego Martín Novaretti (s. 9. toukokuuta 1985 La Palestina, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota, jossa hänen pelinumeronsa on 85.
Novaretti on edustanut ammattilaisurallaan myös argentiinalaista Club Atlético Belgranoa (2003–2009) ja meksikolaista Deportivo Tolucaa (2009–2013). Lazioon hän siirtyi vuonna 2013 vapaana pelaajana ja teki neljän vuoden sopimuksen.
Kapsi Internet-käyttäjät
Kapsi Internet-käyttäjät ry on keväällä 2003 perustettu oululainen aatteellinen yhdistys, jonka jäsenet ylläpitävät internetpalveluja, kuten omia koti- ja harrastesivustojaan yhteisellä palvelinlaitteistolla. Jäsenten ylläpitämät palvelut eivät saa olla kaupallisia tai tuottaa suoraa voittoa jäsenistölle. Palvelinlaitteistoa ylläpitää yhdistyksen jäsenistä koostuva vapaaehtoisylläpito. Yhdistyksessä voi olla sekä varsinaisia että kannattavia jäseniä sekä yhteisöjäseniä. Vuoden 2013 lopulla yhdistykseen kuului yhteensä yli 5 000 jäsentä.
Yhdistyksen sääntöjenmukainen toiminnan tarkoitus on edistää tietotekniikan osaamista sekä mahdollistaa itsensä ilmaiseminen Internetissä. Osana toimintaansa yhdistys ylläpitää tietotekniikkaresursseja, järjestää tapaamisia, harjoittaa tiedotustoimintaa sekä on mukana alaan liittyvissä tapahtumissa. Yhdistys on ollut esillä eri puolilla Suomea tietotekniikkapainotteisissa nuorisotapahtumissa kuten verkkopelitapahtuma Insomniassa, LanTrek-tapahtumassa sekä Vectorama-tapahtumassa.
Vuonna 2012 yhdistys oli mukana kansainvälisessä NATO Cooperative Cyber Defence Centre of Excellencen (NATO CCDCOE) järjestämän kyberpuolustusharjoituksen teknologisessa testauksessa ennen varsinaista harjoitusta.
Sergio Azzolini
Sergio Azzolini (s. 1967 Bolzano) on italialainen fagotisti ja kapellimestari. Hän opiskeli Romano Santin johdolla kotikaupungissaan ja Klaus Thunemannin johdolla Hannoverissa. Viimeistellessään opintojaan hän toimi samanaikaisesti Euroopan unionin nuoriso-orkesterin ensifagotistina. Hän on Ensemble Baroque de Limoges - ja Parnassi Musici -kokoonpanojen jäsen ja esiintyy säännöllisesti solistina muidenkin kokoonpanojen kanssa. Vuosina 2002–7 Azzolini oli Kammerakademie Potsdamin taiteellinen johtaja.
Azzolini on saavuttanut palkintoja monissa kilpailuissa. Hänen projektinaan on ollut Antonio Vivaldin kaikkien fagottikonserttojen levyttäminen Naïve-levymerkille. Sarjan ensimmäinen levy (2010) palkittiin Diapason d'Orilla, Choc de Classica -palkinnolla ja Echo Klassik -palkinnolla. Vuodesta 1998 Azzolini on toiminut fagotin ja kamarimusiikin professorina Baselin musiikkikorkeakoulussa.
Vesa-Matti Loiri – Parhaat palat
Parhaat palat on Finnlevyn julkaisema Vesa-Matti Loirin kokoelma-albumi vuodelta 1980.
Maximilian
Maximilian on latinalaisperäinen miehen etunimi. Nimi on johdettu latinan "suurinta" eli maksimia tarkoittavasta sanasta "Maximus", joka sekin esiintyy myös nimenä. Mahdolli­sesti nimi on kuitenkin syntynyt yhdistelmänä nimistä Maximus ja "Aemilianus", joista viimeksi­mainitun lyhentymä on myös Emil.
Suomessa nimi Maximilian on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu marras­kuuhun 2013 mennessä 732 henkilölle., Nimi esiintyy myös kirjoitus­asussa "Maksimilian", joka on annettu vain noin 50 henkilölle., mutta Maximilian-nimisistä hallitsijoista käytetään suomen kielessä vakiintuneesti tätä kirjoitus­asua. Vuodesta 2015 lähtien Maximilianin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 18. marraskuuta.
Vakosametti
Vakosametti on sametti jonka nukkapinnassa on vakoja.
Vakosametti on valmistettu tiheänukkaisesta puuvillakankaasta tai jostain muusta tekstiilikuidusta, esimerkiksi villasta. Se on lämmin ja kestävä kangas, jota käytetään muun muassa housuissa ja takeissa. Kankaan englanninkielisen nimen "corduroy" on väitetty tulevan ranskan kielen sanoista "corde du roi" (kuninkaan kangas), mutta tämä on harhaluulo.
Kapeavakoista vakosamettia kutsutaan nimellä "manchester", leveää nimellä "genovanvakosametti".
Vakosametin aiempia Suomessa käytettyjä nimityksiä tai sitä muistuttavia kangaslajeja ovat "genuacord", "korderoj", "kudesametti", "pesusametti" ja "manchester" tai "manchestersametti".
Lyyrykehrääjä
Lyyrykehrääjä ("Uropsalis lyra") on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.
Lyyrykehrääjäkoiraat ja naaraat eroavat toisistaan kooltaan ja ulkonäöltään. Koiraan vartalon pituus on noin 25 cm, mutta koiraan kaksi pyrstösulkaa ovat hyvin pitkät, jopa 3 kertaa linnun ruumiin mittaiset, ja siten koiraan kokonaispituus voi olla 76–100 cm. Naaraslyyrykehrääjä kasvaa noin 23–25 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään lyyrykehrääjät ovat tummanruskeankirjavia ja kaulassa ja niskassa on punaruskea juova. Koiraan pyrstösulkien kärjet ovat väriltään valkoiset. Lyyrykehrääjänaaraalla on ruumiissa tiheästi mustia poikkijuovia.
Lyyrykehrääjää tavataan Andeilta Kolumbiasta Argentiinaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät, usein avoimien alueiden, kallioiden ja laaksojen lähettyvillä. Tyypillisesti lintu elää noin 1 300–3 000 metrin korkeudella kasvavissa metsissä. Muiden kehrääjien tavoin myös lyyrykehrääjät ovat yöaktiivisia ja saalistavat ravinnokseen lentäviä hyönteisiä. Lajin pesimäkausi on keväällä ja naaras munii 2 munaa.
Eteläinen viljelyseutu
Eteläinen viljelysseutu on yksi Suomen maisemaseuduista, ja kuuluu Eteläisen rantamaan maisemamaakuntaan. Alue vastaa jossain määrin Uudenmaan maakuntaa. Osana Eteläistä rantamaata se rajautuu idässä Kaakkoiseen viljelyseutuun, lännessä Kiskon-Vihdin järviseutuun ja etelässä Suomenlahden rannikkoseutuun.
Promenade des Anglais
Promenade des Anglais (Nizzan provensaalilla "Camin deis Anglés") on Väli­meren rantaa pitkin kulkeva, noin seitsemän kilometriä pitkä puistokatu Nizzassa, Ranskassa Väli­meren rannalla. Se johtaa kaupungin keskustasta länteen Var-joelle saakka. Sen itäisenä jatkeena kaupungin keskustan kohdalla on "Quai des États-Unis" ("Yhdys­valtojen ranta­katu").
Promenade des Anglais rakennettiin 1820-luvulla, kun englantilainen pappi Lewis Way palkkasi paikalliset työttömät tasoittamaan kivistä rantaa ja rakentamaan sinne kulkutien. Kadun varrelle rakennettiin 1800-luvulla joukko huviloita ja palatseja.
Nimensä, joka tarkoittaa "englantilaisten kävely­paikkaa" (promenadia), katu sai englantilaisista matkailijoista, joita 1800-luvulla saapui Rivieralle suurin joukoin varsinkin talvisin. Alun perin nimi oli paikallisella provensaalin murteella, nissardilla "Camin deis Anglés". Nykyiseen muotoon nimi muutettiin vuonna 1860 sen jälkeen, kun Nizzan kreivikunta oli liitetty Ranskaan.
Promenade des Anglais on nykyisin varsin vilkas­liikenteinen, sillä se on osa kaupungin keskustasta länteen johtavaa liikenne­väylää. Kuitenkin myös sen jalkakäytävät ovat leveät ja varsinkin merenpuoleinen, palmujen reunustama jalka­käytävä on edelleen sekä paikallisten asukkaiden että turistien suosima kävelypaikka. Se on myös juoksijoiden, pyöräili­jöiden ja rulla­luistelijoiden suosiossa. Ranta-alue kadun ja meren­rannan välissä on päällystetty pyöreillä kivillä.
Kadun varrella on useita hotelleja, joista huomatta­vimpia ovat Hôtel Négresco sekä Palais de la Méditerranné. Viimeksi mainitussa avattiin jälleen vuonna 2004 myös välillä jo suljettu pelikasino.
Nizzan karnevaalien yhteydessä Promenade des Anglais'lla järjestetään kukka­paraati. Ranta­kadulla on vuosittain myös Pariisi-Nizza-ajon maali.
Promenade des Anglais'n läntisin osa Carrasista Var-joelle ei kulje meren­­rantaa pitkin, sillä Côte d'Azurin kansainvälinen lentoasema on rakennettu sen ja rannan väliin. Tämä osuus kadusta on paikoitellen rakennettu moottoritiemäiseksi eri­taso­liittymineen.
Kuorma-auto ajoi väkijoukkoon Promenade des Anglais:lla Ranskan kansallispäivänä 14. heinäkuuta 2016. Iskussa kuoli 84 ihmistä ja loukkaantui 202, joista 50 kriittisessä tilassa.
Mark Delpriora
Mark Delpriora (s. 1959 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja kitaristi. Hän aloitti sävellysopintonsa 14-vuotiaana Roland Troganin johdolla ja jatkoi niitä Giampaolo Bracalin opettamana. Lisäksi hän opiskeli kitaransoittoa aluksi Rolando Valdez Blainin ja sitten Manuel Barruecon johdolla. Hän toimi myös Barruecoa avustavana opettajana. Delpriora on työskennellyt Manhattan School of Musicissa. Vuonna 2013 hän liittyi Juilliard School of Musicin henkilökuntaan.
Delpriora on kiertänyt esiintyjänä laajasti Yhdysvalloissa, Kanadassa, Etelä-Amerikassa ja Italiassa. Hän on osallistunut lukuisille festivaaleille. Hän on valmistunut musiikin maisteriksi Manhattan School of Musicista. Ahlert & Schwab -duo on levyttänyt Naxokselle Delprioran säveltämän sonaatin mandoliinille ja kitaralle.
Elias Parish Alvars
Elias Parish Alvars (28. helmikuuta 1808 – 25. tammikuuta 1849) oli englantilainen harpisti ja säveltäjä. Hän sai opetusta Nicholas Charles Bochsalta ja François-Joseph Diziltä. Hän muutti 1830-luvulla Wieniin, koska tuon ajan brittiyleisö ei ollut valmis sooloharpulle. Parish Alvarsin teoksiin lukeutuu eräitä vaativimmista koskaan sävelletyistä harppukappaleista. Hän sävelsi myös konserttomuotoisia teoksia ja sinfonian. Hänen viimeinen virkansa oli keisarin kamarimuusikon työ Wienissä.
Parish Alvars oli sukupolvensa huomattavimpia harpisteja. Hän kehitti uusia soittotekniikoita Sébastien Érardin innovatiivisella instrumentilla.
Helmet (veistos)
Helmet on Merja Pitkäsen (s. 1958) veistosryhmä Turun Itäinen Rantakatu 72:ssa, niin sanotun Valkoisen talon edustalla. Vuonna 2011 paljastettu teos muodostuu neljästä suurennetun vesipisaran muotoisesta elementistä, joiden kiillotetusta teräspinnasta heijastuu laajakulmapeilikuva kaupunkinäkymistä eri suuntiin.
Teoksen tilasi Valkoisessa talossa toimiva suunnittelutoimisto Elomatic Oy 70-vuotislahjaksi perustajalleen, teollisuusneuvos Ari Elolle. Neljä pisaraa symboloivat Elomaticin neljää toimintavuosikymmentä. Yritys lahjoitti veistosryhmän Turun kaupungin taidekokoelmaan.
Merja Pitkäsen mukaan vesihelmet muistuttavat viereisen Aurajoen ja meren merkityksestä Turun kaupungille.
Holger Thorn
Holger Thorn (s. 15. lokakuuta 1895 Helsinki – 21. helmikuuta 1980) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Hän pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa neljä ottelua vuosina 1919, 1921 ja 1924. Suomen jääpallomaajoukkuetta Thorn edusti kahdesti vuonna 1922 ja oli myös voittamassa Pohjoismaisten kisojen mestaruutta. Seuratasolla Thorn edusti molemmissa lajeissa helsinkiläistä Kiffeniä.
Biohakkerointi
Biohakkerointi on terveyden ja suorituskyvyn edistämistä ja sairauksien ennaltaehkäisemistä, jossa käytetään itsensä mittaamista ja erilaisia teknologisia välineitä.
Biohakkerointiin kuuluu ruokavalion optimointia, lisäravinteiden käyttöä ja joskus esimerkiksi pätkäpaastoa. Stressiä biohakkeroinnissa pyritään tietoisesti vähentämään esimerkiksi meditoimalla ja liikkumalla luonnossa. Biohakkeroinnissa voidaan kiinnittää huomiota myös työpaikan ilmanlaatuun, valaistukseen ja ergonomiaan.
Biohakkeri kerää ruokailustaan, unestaan ja liikkumisestaan dataa ja toistaa mittauksia saadakseen tietoa toimenpiteidensä ja niiden hienosäädön vaikutuksista. Biohakkerit tutkituttavat esimerkiksi D-vitamiinitasoaan, B12-vitamiinitasoaan, matala-asteisen tulehduksen tasojaan ja geeniperimäänsä. Laboratoriotestejä biohakkerit teettävät usein yksityisesti ilman lääkärin lähetettä. Biohakkerit myös tarkkailevat itse omaa unenlaatuaan ja mittaavat kehoaan sensoreilla, askelmittareilla, aktiivisuusrannekkeilla, geenitesteillä ja verinäytteillä. Biohakkerit käyttävät älypuhelinsovelluksia, jotka mittaavat aktiivisuutta, sykettä ja hengitystiheyttä. Kerätyn datan pohjalta biohakkeri voi esimerkiksi yrittää palautua huonoista yöunista nukkumalla hyvin ajoitetut päiväunet tai syömällä lisäravinteita.
Biohakkerointi on suosittua etenkin 20–30-vuotiaiden miesten ja 35–45-vuotiaiden naisten keskuudessa.
Biohakkerointia on arvosteltu kaupallisuudesta, tarpeettomista testeistä sekä siitä, että siinä käytetyn teknologian vaikutuksista ei useinkaan ole tieteellistä näyttöä.
Knut Johansson
Knut Johansson (s. 10. elokuuta 1892 – 31. lokakuuta 1961) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 1914 Ruotsia vastaan. Seuratasolla Johansson edusti helsinkiläistä Kiffeniä.
Jarl Österholm
Jarl Österholm (myöh. John, s. 14. kesäkuuta 1896 Inkoo – 19. lokakuuta 1923) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa neljä ottelua vuosina 1920–1922. Österholmin seura oli HIFK.
Chris Spedding
Chris Spedding (s. 17. heinäkuuta 1944 Staveley, Derbyshire) englantilainen rock- ja jazzkitaristi, jolla on myös laaja studiomuusikkoura. Vuonna 1975 hänellä oli Iso-Britannian Top 20:ssä hitti "Motorbikin". Hän tuotti Sex Pistols -yhtyeen ensimmäiset demot 15. toukokuuta 1976.
Vilho Hirvonen
Vilho Hirvonen (s. 31. joulukuuta 1894 Helsinki – k. ?) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 1921 Viroa vastaan. Seuratasolla Hirvonen edusti Helsingin Palloseuraa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden 1921.
Pisamaotsakutoja
Pisamaotsakutoja ("Sporopipes frontalis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pisamanaamakutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomuotsakutoja
Suomuotsakutoja ("Sporopipes squamifrons") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Suomuotsakutojaa tavataan Angolassa, Botswanassa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kardinaalikutoja
Kardinaalikutoja ("Quelea cardinalis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kardinaalikutojaa tavataan Afrikan itäosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen, vaikkakin paikallisesti runsaslukuinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punahuppukutoja
Punahuppukutoja ("Quelea erythrops") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Punahuppukutojaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on raportoitu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja lajin kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ylänkökutoja
Ylänkökutoja ("Ploceus baglafecht") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ylänkökutojaa tavataan Afrikan keski- ja itäosissa. Sen on raportoitu olevan yleinen tai runsaslukuinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja lajin kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokia 1011
Nokia 1011 oli suomalaisen matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittelemä ja valmistama ensimmäinen sarjavalmisteinen GSM-puhelin. Sitä myytiin myös nimellä Mobira Cityman 2000. Puhelimen nimi viittaa julkaisupäivään, 10. marraskuuta 1992.
Puhelimen mitat olivat 195 x 60 x 45mm. Siinä oli yksivärinen 2-rivinen nestekidenäyttö sekä 99-paikkainen numeromuisti.
Puhelimen akulla pystyi täydellä latauksella puhumaan 90 minuutin ajan ja valmiustilassa puhelin pysyi 12 tunnin ajan. Puhelimella pystyi myös vastaanottamaan tekstiviestejä, muttei kuitenkaan lähettämään niitä.
Puhelin poistui tuotannosta vuonna 1994, kun seuraajaksi tuli Nokia 2110.
Kameruninvuorikutoja
Kameruninvuorikutoja ("Ploceus bannermani") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kameruninvuorikutojaa tavataan Kamerunin länsiosissa ja Nigerian itäosissa. Lajin populaatioksi on arvioitu 10 000–19 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa sen pienellä esiintymisalueella.
Natalja Kljutšarjova
Natalja Kljutšarjova (Наталья Ключарёва, s. 1981) on venäläinen kirjailija ja runoilija. Hän on yksi merkittävimmistä 1980-luvulla syntyneistä venäläisistä kirjailijoista.
Kljutšarjova syntyi Permissä vuonna 1981 ja muutti Jaroslavliin vuonna 1992. Hän on valmistunut Jaroslavlin valtiollisen yliopiston filologisesta tiedekunnasta. Vuodesta 2005 lähtien hän on asunut Moskovassa tai Moskovan lähellä sijaitsevassa Žutškin kylässä. Hän on työskennellyt televisiotoimittajana ja toimittajana "Pervoje sentjabrja" (”Ensimmäinen syyskuuta”) -aikakauslehdessä. Hänen perheeseensä kuuluu vuonna 2011 syntynyt esikoinen.Natalja Kljutšarjova on ollut ehdokkaana erilaisten kirjallisuuspalkintojen saajaksi. Hän oli ehdokkaana Debjut-kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2002. Vuonna 2007 hän sai Juri Kazakovin kirjallisuuspalkinnon teoksella "Odin god v Raju". Kljutšarjova on yksi harvoista 1980-luvulla syntyneistä venäläisistä kirjailijoista, joiden käännösoikeudet on myyty useisiin Euroopan maihin. Häntä pidetään yhtenä Venäjän kiinnostavimmista nuorista nykykirjailijoista.
Kljutšarjova kuvaa romaaneissaan, millaista on kasvaa nyky-Venäjän levottomassa ja nopeasti muuttuvassa yhteiskunnassa. Teoksissaan hän käsittelee sosiaalisia ongelmia kuten alkoholismia, huumeiden käyttöä ja syrjäytymistä nykyajan Venäjällä, mutta hän on kirjoittanut myös paljon lähimmäisenrakkauden kaltaisista teemoista. Päähenkilöt romaaneissa ovat yleensä miehiä. Teoksissaan "Kolmannessa luokassa" ja "SOS! "Kljutšarjova kuvaa päähenkilön matkaa junalla kaupungista toiseen sekä päähenkilön matkan aikana tapaamia henkilöitä Venäjän eri yhteiskuntaluokista. Vastaavanlainen junamotiivi on ollut tyypillinen venäläiselle kirjallisuudelle jo Tolstoista lähtien, ja myös monet nykykirjailijat ovat käyttäneet junamotiivia teoksissaan. Kljutšarjovan romaaneissa puhutaan myös paljon sielusta ja Jumalasta. Kirjallisina esikuvinaan hän pitää Tšehovia ja Dostojevskia.
Vaajakosken naulatehdas
Vaajakosken naulatehdas oli SOK:n omistama vuonna 1939 toimintansa aloittanut metallituotteita valmistanut tehdas. Se lopetti toimintansa 1986. Tehdasrakennus sijaitsee Vaajavirran rannalla.
Tehdas aloitti toimintansa hieman ennen talvisodan alkua vuonna 1939. Se työllisti 200 henkeä ja muodosti kolmanneksen SOK:n Vaajakosken tehtaiden liikevaihdosta. Sota-aikana tuotanto kuitenkin pieneni raaka-ainepulan vuoksi ja työläisten määrä pieneni 60 henkeen. Puolustusvoimien tilauksiin oli saatavissa raaka-aineita, ja naulatehdas valmisti puolustusvoimille piikkilankaa ja suuria tulitikkuja, joita käytettiin Molotovin cocktaileissa.
Sodan jälkeen tehdas valmisti nauloja, piikkilankaa ja muita metalliteollisuuden tuotteita. Henkilökuntaa jouduttiin kuitenkin aluksi supistamaan vielä parillakymmenellä hengellä armeijan tilausten loputtua ja raaka-ainepulan jatkuessa.
Naulatehdas oli vuoteen 1983 hallinnollisesti osa SOK:n Vaajakosken tehtaita. 1984–1986 se toimi Vaaja Rakennustarviketehtaiden alaisuudessa. Vuonna 1986 naulatehdas lopetti toimintansa ja rakennus myytiin kiinteistösijoitusyhtiö Vaajakosken Teollisuustalo Oy:lle. Vuokralaisina on nykyisin muiden muassa kirjapaino, autokorjaamo ja lounasravintola.Vaajakosken naulatehdas VAKKA-arkistotietokannassa
Dope (kappale)
Dope on yhdysvaltalaisen poplaulaja Lady Gagan balladikappale. Kappale sisältyy hänen vuonna 2013 julkaistulle "Artpop"-albumille. Kappale debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalla kahdeksan marraskuussa 2013. Kappaleen on tuottanut yhdysvaltalainen Rick Rubin.
Gaga esitti kappaleen 3. marraskuuta 2013 järjestetyssä kaikkien aikojen ensimmäisessä YouTube Music Awardsissa.
Sergio Bosi
Sergio Bosi on italialainen klarinetisti. Hän on Marchen orkesterin ensiklarinetisti. Hän valmistui 16-vuotiaana parhain arvosanoin Gioacchino Rossini -konservatoriosta (Pesaro), jossa hän sittemmin on itse opettanut. Bosi on voittanut lukuisia kansainvälisiä soolo- ja kamarimusiikkikilpailuja. Hän on omistautunut italialaisen klarinettimusiikin kansainvälisesti tunnetuksi tekemiselle. Bosi on levyttänyt muun muassa Naxos- ja EMI-levy-yhtiöille. Bosi kutsutaan säännöllisesti ClarinetFest -maailmankongressiin. Hän on pitänyt mestarikursseja sekä Italiassa että ulkomailla, esimerkiksi Wienissä ja Madridissa.
Antal Lőrincz
Antal Lőrincz (s. 26. joulukuuta 1971 Pécs, Unkari) on unkarilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Lőrincz aloitti uransa kotikaupunkinsa Pécsi MSC:n joukkueessa. Hänen tulokaskaudellaan Pécs sijoittui sarjassa kolmanneksi. Kahden kauden jälkeen Lőrincz siirtyi székesfehérvárilaisen Parmalat FC:n riveihin. Viiden kauden aikana hän esiintyi joukkueessa yli sadassa pääsarjaottelussa. Kesken kauden 1996–97 hän siirtyi lainalle hallitsevaan mestariin Ferencvárosiin, jossa hän pelasi pienessä roolissa joukkueen sijoittuessa kolmanneksi. Kesällä Lőrincz siirtyi sarjanousija Gázszer FC:hen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi melkein jokaisessa sarjaottelussa, mutta toisella kaudellaan hän esiintyi vain yhdessä ottelussa, tullen kentälle vaihdosta.
Vuodeksi 1999 Lőrincz siirtyi ennen Unkarin sarjakauden loppumista Veikkausliigan FC Jazziin. Hän teki sarjadebyyttinsä 27. toukokuuta ottelussa Turun Palloseuraa vastaan ja pelasi aloituskokoonpanossa kaikissa kauden lopussa 23 ottelussa, joissa hän teki yhden maalin. Lőrincz palasi takaisin kotimaahansa Gázszerin riveihin vuoden lopussa ja pelasi viidessä ottelussa ennen siirtymistään Kispest Honvéd FC:n joukkueeseen vuodenvaihteessa. Kahden ja puolen kauden jälkeen hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi Lombárd FC Haladásiin ja oli tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta pääsarjaan.
Yhden Haladásissa vietetyn pääsarjakauden jälkeen Lőrincz pelasi kasvattajaseurassaan Pécsissä muutaman ottelun syyskaudella 2004–2005. Talvikaudeksi hän siirtyi kolmannenn sarjatason Barcsi SC:n riveihin. Viimeiset ottelunsa Lőrincz pelasi Islannin toisen sarjatason KA:ssa. Uransa aikana Lőrincz esiintyi Unkarin pääsarjassa yhteensä neljäntoista kauden aikana 275 ottelussa ja teki niissä viisi maalia. Peliuransa jälkeen hän on valmentanut Pécsin alle 17-vuotiaiden juniorijoukkuetta ja avustanut yhden kauden ajan miesten edustusjoukkuetta.