Jeroen Dijsselbloem
Jeroen René Victor Anton Dijsselbloem (s. 29. maaliskuuta 1966 Eindhoven) on hollantilainen työväenpuolueen () poliitikko. Hän oli pääministeri Mark Rutten toisen hallituksen valtiovarainministeri 2012–2017. Hänet valittiin euroryhmän puheenjohtajaksi Jean-Claude Junckerin jälkeen 21. tammikuuta 2013.
Dijsselbloemin vanhemmat olivat molemmat opettajia ja hänet kasvatettiin katoliseksi. Dijsselbloem kävi katolisen peruskoulun Son eu Breugelissa ja jatkoi koulunkäyntiään katolisessa toisen asteen oppilaitoksessa Eckartcollegessa vuosina 1978–1985. Dijsselbloem opiskeli hollantilaisessa Wageningenin yliopistossa vuosina 1985–1991 ja suoritti maatalousekonomian tutkinnon. Myöhemmin hän opiskeli taloustieteitä Irlannissa University College Corkissa.
Dijsselbloem on avoliitossa ja perheessä on kaksi lasta.
Dijsselbloem aloitti uransa Hollannin työväenpuolueen europarlamenttiavustajana Brysselissä vuonna 1992. Hän työskenteli Haagissa ympäristö- ja maatalousasioiden asiantuntijana vuosina 1993–1996 ja myöhemmin Hollannin maatalousministerin neuvonantajana vuosituhannen vaihteeseen saakka. Dijsselbloem valittiin 2003 työväenpuolueen listoilta Hollannin parlamenttiin. Valtiovarainministerinä hän aloitti marraskuussa 2012. Dijsselbloem oli myös kotikaupunkinsa Wageningenin kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1994–1997.
Alankomaiden hallitus päätti 1. helmikuuta 2013 ottaa haltuunsa maan suurimpiin kuuluvan pankin SNS Reaalin sen jälkeen, kun pankki ei kyennyt löytämään itselleen ostajaa yksityiseltä sektorilta. SNS Reaal oli pitkään taistellut suurien asuntoluottotappioiden kanssa. Valtiovarainministeri Dijsselbloemin mukaan kansallistaminen oli välttämätöntä finanssijärjestelmän vakauden säilyttämiseksi.
Dijsselbloem valittiin Jean-Claude Junckerin seuraajaksi euroryhmän puheenjohtajaksi euroalueen valtiovarainministerien kokouksessa tammikuussa 2013. Hänet valittiin tehtävään äänin 16–1 Espanjan vastustaessa. Dijsselbloemin mukaan Espanjan valtiovarainministeri Luis de Guindos ei kertonut syytä päätökselleen, mutta lupasi työskennellä Dijsselbloemin kanssa ammattimaisesti.
Uutena puheenjohtajana Dijsselbloem toivoi voivansa keskittyä enemmän pitkäaikaiseen politiikkaan eikä vain eurokriisin hoitoon. Hänen mukaansa euroalueen kriisimaiden budjettikuripolitiikka ja talouskasvu eivät ole keskenään ristiriidassa.
Dijsselbloem antoi maaliskuussa 2013 haastattelun jossa hän totesi, että Kyproksen pankkitukimalli tulee toimimaan jatkossa pankkitukipäätösten pohjana. Kyproselle annettavan pankkituen ehtona oli, että pankki kerää itse osan tarvitsemastaan pääomasta. Tämä johti maassa yli 100 000 euron talletusten leikkaamiseen. Aiemmin euroalueella oltiin vakuuteltu, että Kypros on vain yksittäistapaus. Dijsselbloemin puheet painoivat nopeasti markkinat laskuun. Euron kurssi heikkeni ja Espanjan sekä Italian lainakorot nousivat. Dijsselbloem joutuikin pian perumaan puheensa ja hänkin vakuutti Kyproksen olevan erikoistapaus.
Syyskuussa 2013 Dijsselbloem arvioi euromaiden taloudessa näkyvän edistystä, mutta tyytyväinen kehitykseen ei voi vielä olla. Hän totesi myös Kyproksen edistyneen talouden tervehdyttämisohjelmansa toteutuksessa, mutta piti maan näkymiä yhä epävarmoina.