hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Seulakoimaiset
Seulakoimaiset (Adeloidea, aikaisemmin Incurvarioidea) on alkeelliseen "Monotrysia"-ryhmään kuuluva perhosten yläheimo. Kooltaan lajit ovat pieniä tai erittäin pieniä.
Seulakoimaiset ovat pääsääntöisesti metallinkiiltoisia pikkuperhosia. Osa lajeista lentää päiväsaikaan. Yhdistävänä piirteenä naaraalla on ulostyöntyvä, pistinmäinen munanasetin, joka on levossa takaruumiin laajentuneen seitsemännen jaokkeen sisällä. Munanasettimella naaras laskee munat kasvin sisään. Siipisuonitus on hyvin kehittynyt. Etusiipi ja takasiipi liittyvät toisiinsa vahvan frenulumin avulla. Tuntosarvet ovat rihmamaiset, yleensä pitkät ja joillakin lajeilla erittäin pitkät. Pään pistesilmät ja chaetosemat puuttuvat.
Toukat ovat aluksi lehtimiinaajia, mutta liikkuvat myöhemmin ravintokasvilla lehdenkappaleista rakentamansa suojuksen sisällä.
Suolojávri
Suolojávri on järvi Norjan Koutokeinossa. Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Conflict-luokka
Conflict-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka (). Luokka oli Cowesista Isle of Wightilta olevan J. Samuel White and Companyn telakan valmistama.
Luonnossa: Vuoropuhelua Nils-Aslak Valkeapään tuotannon kanssa
Luonnossa: Vuoropuhelua Nils-Aslak Valkeapään tuotannon kanssa on Käsivarren Lapissa asuvan kuvanveistäjän ja ympäristötaiteilijan Leena Valkeapään väitöskirja vuodelta 2011. Tutkielma laadittiin Aalto-yliopiston taideteollisessa korkeakoulussa, ja teoksen julkaisi Maahenki.
Läiskäkoit
Läiskäkoit (Tischeriidae) on alkeelliseen "Monotrysia"-ryhmään kuuluva pieni perhosheimo ja läiskäkoimaisten yläheimon ("Tischerioidea") ainoa heimo.
Läiskäkoiden kolmeen sukuun kuuluu maailmassa noin 80 lajia, joista Euroopassa tavataan yhdeksän ja Pohjoismaissa kuusi. Lajimäärä on suurin Pohjois-Amerikassa, missä lajeja on 50. Ne ovat pieniä, hokkaruumiisia perhosia, joiden siipiväli vaihtelee yleensä 6–11 mm välillä. Etusiivet ovat pitkät, takasiivet hyvin kapeat ja takasiivissä on erittäin pitkät siipiripset. Siipisuonitus on tunnusomainen, etusiiven diskaaliala on venynyt, mutta takasiivestä se puuttuu kokonaan. Verkkosilmät ovat suuret, mutta pistesilmät puuttuvat. Imukärsä on pitkä, huuli- ja leukarihmat ovat lyhyet. Tuntosarvet ovat pitkät, yleensä lähes etusiiven pituiset, ja niiden tyvessä on leveiden suomujen muodostama suomutupsu. Lepäävä perhonen pitää ruumistaan ylävistoon vinottain alustaan nähden.
Toukat ovat litteitä ja raajattomia. Ne elävät lehtimiinaajina kasvien lehtien sisällä. Erikoisena piirteenä toukka poistaa ulosteensa miinasta lehteen tekemänsä aukon kautta. Siksi läiskäkoiden miinoissa ei ole miinoissa yleensä näkyviä ulostekertymiä. Miina on muodoltaan laikkumainen ja sen väristä voi joissakin tapauksissa päätellä lajin. Miinan pinnan toukka vuoraa erittämällään silkillä. Silkkirakenne saa lehden kaartumaan tuoden toukalle lisäsuojaa. Toukka viettää koko kehityksensä saman lehden sisällä. Syksyllä lehden pudotessa maahan toukka koteloituu miinaan ja talvehtii.
Suomesta on tavattu viisi läiskäkoilajia. Yhtä lukuun ottamatta niiden levinneisyys on keskittyy Etelä- ja Lounais-Suomeen.
Graalin myytti
Graalin myytti on John Matthewsin vuonna 1981 ilmestynyt tietokirja Graalin maljasta.
Caesarin on kuoltava
Caesarin on kuoltava ("Cesare deve morire") on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen elokuva. Se sai vuonna 2012 Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen karhun.
Elokuvassa vangit esittävät William Shakespearen näytelmän "Julius Caesar". Kriitikot ovat kiittäneet oikeiden vankien käyttöä, mikä heidän mukaansa tuo elokuvaan intensiteettiä. Elokuva on kuvattu suurelta osin musta-valko-filmille, ja sitä on sanottu ”hyvin humanistiseksi elokuvaksi”, jossa ”sekoittuu lempeää huumoria ja tunteen terää”. Elokuvan valintaa pääpalkinnon saajaksi on kritisoitu myös hyvin konservatiiviseksi valinnaksi.
Liikkalan linnake
Liikkalan linnake on osa kenraali Aleksandr Suvorovin suunnittelemaa ja rakennuttamaa Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmää, joka sijaitsee Haminasta Kouvolaan johtavan vanhan maantien varrella.
Liikkalan kylä liitettiin Turun rauhassa 1743 Venäjään. Rajajoelle oli matkaa vain noin 10 kilometriä. Alueella käytiin useita kiivaita taisteluita aikana. Sodasta saatujen kokemusten perusteella venäläiset päättivät rakentaa linnakkeen suojaamaan rajaa ja sen kulkureittejä sekä estämään mahdolliset hyökkäykset Haminaan ja edelleen Pietaria kohti. Linnoitustöitä johtanut Suvorov arvio linnakkeen rakentamisen maksavan 1661 ruplaa, 65 kopeekkaa. Rakennustyöt käynnistyivät alkukesästä 1791. Rakennustöitä johtamaan määrättiin aluksi insinööri-everstiluutnantti Semjon Lavrov. Rakennustyömaalla oli enimmillään lähes 800 sotilasta. Paikalliset talonpojat joutuivat antamaan rakennustarvikkeita sekä hevosiaan linnoitustöihin.
Vuonna 1792 linnakkeessa majaili 53-miehinen varuskunta. Varuskunnassa majaili myös rajaseutua ratsain valvoneita kasakoita. Eräissä venäläisissä asiakirjoissa mainitaan, että uskottavan puolustuksen saavuttamiseksi varustuksen tulisi käsittää 30 tykkiä miehistöineen sekä kaksi komppaniaa jalkaväkeä. Todellisuudessa linnakkeesta löytyi vain kahdeksan valurautaista tykkiä, joiden määrää lisättiin myöhemmin kuudella.
Linnake koostuu kahdesta kulmalinnakkeesta sekä neljästä puolibastionista. Koska linnake oli pieni, osa kasarmirakennuksista keittiöineen sijaitsi parin kilometrin päässä keskuslinnakkeesta.
Keskuslinnake on tähdenmuotoinen puolustusvalli, jossa on parikymmentä ampumalovea. Pituutta sillä on 93 metriä ja leveyttä 88 metriä. Kaltevat eskarpit on tehty kivestä ja kahden puolibastionin eskarpeissa on hyödynnetty louhittua kalliota. Sisäänkäynnin edessä on suojana poikkivalli. Keskuslinnakkeessa on ollut kasarmirakennus, ruutikellari, ammusvarasto sekä kellari.
Päävallia kiertää noin 2-3 metriä leveä vallihauta sekä vastavalli. Yhdessä vallihaudoista on sijainnut kaivo. Lounaissivulla on sijainnut kulmalinnake. Luoteissivulla on ollut kolmionmuotoinen ravelli.
Kivestä ja osittain kalliota hyväksi käyttäen linnakkeen koillispuolelle on rakennettu redutti. Sen eskarppimuurit ovat olleet noin 1,6 metriä korkeat ja puolustusvallit 6-8 metriä leveät sekä 1-2 metriä korkeat. Redutin sisällä on ollut vartiorakennus. Keskuslinnakkeen ja redutin välille oli rakennettu 150 metriä pitkä yhdyskäytävä. Sen keskivaiheilla oli pieni kulmalinnake, jonka vierellä neljä traverssia.
Museovirasto aloitti linnakkeen inventoinnin 1967. Sitä ei ole koskaan korjattu ja arkeologiset kaivaukset ovat rajoittuneet pieniin koekuoppiin. Tutkimuskohteena linnake on herättänyt museovirastossa mielenkiintoa, sillä Järvitaipaleen linnakkeen kanssa ne ovat ainoat koskemattomina meidän päiviimme asti säilyneet 1700-luvun rajalinnoitukset.
Mitä varhaiset kristityt uskoivat
Mitä varhaiset kristityt uskoivat on Heikki Räisäsen vuonna 2011 ilmestynyt kirja varhaiskristillisyydestä. Teoksen on kustantanut WSOY.
Regina Wittsberg
Regina Wittsberg on porilainen keskustapoliitikko ja Ahlaisten asukasaktiivi. Hän on toiminut Porin kaupunginvaltuutettuna vuosina 2005−2017 ja Satakunnan maakuntavaltuuston valtuutettuna vuodesta 2009. Wittsberg on Ahlaisten nuorisoseuran puheenjohtaja. Koulutukseltaan hän on merkonomi.
Regina Wittsbergille myönnettiin yhtenä viidestä ensimmäinen Oikeusministeriön demokratiapalkinto 2011 ansioista Ahlaisten kyläyhteisössä ja SataKylät ry palkitsi hänet vuonna 2009 Satakunnan maakunnallisella Vuoden Kylätoimija -palkinnolla.
Kurtiini
Kurtiini ( ’esirippu’) on kahta bastionia yhdistävä välivalli tai muuri. Se voi olla joko yksinkertainen muuri tai kasemattoitu rakennus. Linnoitusportti on tavallisesti kurtiinissa.
Taitettu kurtiini koostuu kahdesta keskenään kulman muodostavasta osasta. Venäläisessä terminologiassa se tarkoittaa kahden tornin yhdysmuuria.
Paolo ja Vittorio Taviani
Paolo Taviani (s. 8. marraskuuta 1931) ja Vittorio Taviani (20. syyskuuta 1929 – 15. huhtikuuta 2018); kummankin syntymäpaikka San Miniato, Toscana, Italia ovat italialaisia elokuvaohjaajia. He ovat veljeksiä.
Cannesin elokuvajuhlilla 1977 Tavianit saivat Kultainen palmu -palkinnon ja Fiprescin palkinnon elokuvasta "Isäni, herrani" ("Padre padrone") ja vuonna 1982 tuomariston palkinnon elokuvasta "Tähtikirkas yö" ("La notte di San Lorenzo"). Vuonna 2012 heidän elokuvansa "Caesarin on kuoltava" ("Cesare deve morire") sai Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen karhun.
Italiantalventähti
Italiantalventähti ("Eranthis hyemalis") on varhain keväällä kukkiva monivuotinen keltakukkainen talventähtien sukuun kuuluva leinikkikasvi. Sitä viljellään koristekasvina. Italiantalventähteä tavataan alkuperäisenä Italiassa ja Pohjois-Balkanilla.
Italiantalventähdellä on mukulamainen juurakko, josta kasvaa 8–16 senttimetriä korkea pysty varsi. Sen kukka on 3–4 cm leveä ja loistavan keltainen.
Murhatun Jumalan varjo
Murhatun Jumalan varjo: Antisemitismi kristinuskon historiassa on teologien Matti Myllykoski ja Svante Lundgren kirjoittama kirja antisemitismistä ja kristinuskosta. Teoksen julkaisi Yliopistopaino vuonna 2005.
Northrop F-89 Scorpion
Northrop F-89 Scorpion on yhdysvaltalainen Hävittäjälentokone eli suihkuhävittäjä.
Konetyypin ensilento oli 16. elokuuta 1948. Siinä on kaksi Allison J-35 A-35-tyyppistä jälkipoltolla varustettua suihkumoottoria, teholtaan 3 266 kg kumpikin. Ne antoivat koneelle 1 024 km/h maksiminopeuden. Koneen saavuttama enimmäiskorkeus oli 14 995 metriä, ja toimintaetäisyys oli 4 184 km. Nousukyky oli 1 600 metriä minuutissa.
F-89:ää käytettiin jokasään torjuntahävittäjänä, sekä yöhävittäjänä. Se korvasi sekä F-82 Twin Mustangin että P-61 Black Widowin näissä käyttötarkoituksissa. F-89 Scorpion oli viimeisiä suorasiipisiä suihkuhävittäjiä. Northrop F-89 Scorpion vedettiin rintamapalveluksesta vuodesta 1959 lukien, sekä lentävän kansalliskaartin, ANG:n palveluksesta vuonna 1969.
Kone tuli tunnetuksi sen ampuman AIR-2 Genie –atomiraketin vuoksi. Tämän aseen testaus eli ydinkoe toteutettiin Nevadan autiomaassa, koodinimellä "Plumbbob - Shot John". Ydinräjäytyksen tuhovoima oli noin 1,5 kT. Ydinraketti räjäytettiin noin 4 300 metrin päässä sen ampuneesta koneesta, 6 100 metrin korkeudessa.
Kaikkiaan noin 350 lentokonetta muunnettiin D-tyypistä J-tyypiksi, joka pystyi laukaisemaan AIR-2 Genien. D-mallit saattoivat kantaa "Mighty Mouse" -raketteja jopa 104 kappaletta. "Mighty Mouse" oli ohjaamaton ilmasta ilmaan ammuttava ilmataisteluase.
Muu avioniikka (D-muunnos): Hughes E-6 -tulenjohtojärjestelmä sekä APG-40-tutkajärjestelmä.
Ravelliini
Ravelliini on bastionijärjestelmässä käytetty takaa avoin ulkovarustus, missä on kaksi teräväkulmaista toisiaan vastaan olevaa vallinkylkeä. Se antaa yhteistoiminnassa päävallin kanssa joko ristitulta etumaastoon tai suojaa tulellaan taempana olevaa päävallia. Se sijaitsee usein kurtiinin edessä linnoitusportin suojana.
Pensaskärhö
Pensaskärhö ("Clematis recta") on Etelä-Euroopassa alkuperäisenä kasvava kärhöjen sukuun kuuluva monivuotinen leinikkikasvi. Sitä viljellään koristekasvina.
Pensaskärhö kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi. Kasvutavaltaan se poikkeaa monista muista kärhöistä, sillä se ei kasva kiipeilevänä köynnöksenä vaan pystynä ja pensasmaisena. Kasvin varsi on ruohomainen, jäykkä ja ontto, vain tyveltä vähän puutunut. Lehdet koostuvat suikeista ehytlaitaisista lehdyköistä. Huiskilomaiset kukinnot kasvavat haarojen kärkiin. Pensaskärhön kukat ovat tuoksuvat ja väriltään maidonvalkoiset. Kehälehdet ovat 8–15 millimetriä pitkät, terälehtiä ei ole. Hedelmänä on kalju pähkylä.
Etelänkevätesikko
Etelänkevätesikko ("Primula elatior") on esikoiden sukuun kuuluva Euroopassa kasvava monivuotinen kevätkukkija. Lajia tavataan alkuperäisenä aivan Pohjoismaiden eteläosassa, Suomessa se on koristekasvi ja viljelykarkulainen.
Etelänkevätesikko kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat soikeat, suippotyviset ja karvaiset. Kukintona on toispuoleinen keltakukkainen sarja. Etelänkevätesikon kukinta-aika on toukokuu - kesäkuu. Etelänkevätesikon kukkien verhiö on vaaleanvihreä ja suippoliuskainen, teriö keltainen, 15–25 millimetriä leveä. Teriö on suurempi ja tuoksuton verrattuna läheisesti samannäköiseen kevätesikkoon ("Primula veris"). Etelänkevätesikko ja kevätesikko voivat risteytyä.
Tenalji
Tenalji (hautapihdit) on varustus, joka muodostaa kaksi kulmittain sijoitettua muuria. Useita peräkkäisiä varustuksia kutsutaan tenaljijärjestelmäksi. Bastionijärjestelmän mukaan rakennetun linnoituksen päähaudassa, vastapäätä kurtiinia, tenaljin tehtävänä on suojata kurtiinin keskustaan sijoitettua linnoituksen porttia, pienentää vihollisen sivustan- ja kaaritulen vaikutusta sekä tarjota omille hyökkäysjoukoille suojaa.
Iltahelokki
Iltahelokki ("Oenothera biennis") on Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvava helokkien sukuun kuuluva horsmakasvi. Se on levinnyt Eurooppaan ja myös Suomeen.
Iltahelokki kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen karvainen varsi on pysty ja tanakka. Lehdet ovat pitkänsoikeat suikeat. Iltahelokin kukissa on pitkä pohjus. Kukat ovat keltaiset ja melko suuret, terälehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä. Hedelmänä on nelisärmäinen kota, joka on 2–4 cm pitkä.
Vuoden asuntovaikuttaja
Vuoden asuntovaikuttaja on Rakennuslehden ja Suomen asuntotietokeskuksen jakama palkinto
Krissy Lynn
Krissy Lynn (s. 14. joulukuuta 1984 Salt Lake City) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Lynn teki ensiesiintymisensä aikuisviihteen parissa vuonna 2007, jolloin hän oli 23-vuotias, elokuvassa nimeltä "I Love Big Toys 19". Tuon jälkeen hän on esiintynyt yli sadassa elokuvassa.
Urallaan hän on työskennellyt eri aikuisviihdestudioiden kanssa, joihin lukeutuvat esimeriksi Hustler, Naughty America, Digital Sin, Jules Jordan Video, Blazzers ja Evil Angel. Lynn on myös työskennellyt suuren määrän eri pornonäyttelijöiden kanssa, kuten Shyla Stylezin, Kelly Divinen ja Tori Black.
Vítor Pereira
Vítor Manuel de Oliveira Lopes Pereira (s. 26. heinäkuuta 1968 Espinho, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja. Hän toimii kiinalaisen Shanghai SIPG:n päävalmentajana.
Pereira pelasi omalla pelaajaurallaan amatöörisarjoissa, jonka hän päätti 29-vuotiaana. Hän aloitti valmentamisen Padroensen ja Porton juniorijoukkueista, jonka jälkeen kaudella 2004–2005 hänelle avautui ensimmäinen päävalmentajan paikka Sanjoanensessa.
Vuonna 2007 Pereira palasi valmentamaan Porton junioreita, saatuaan potkut Sporting Espinhon päävalmentajan paikalta. Vuonna 2008 hän siirtyi jälleen päävalmentajaksi, kun hänet palkattiin Santa Claran peräsimeen.
Kesällä 2010 Pereirasta tuli Porton päävalmentajaksi nimetyn André Villas-Boasin apuvalmentaja. 21. kesäkuuta 2011 Pereirasta tuli Porton uusi päävalmentaja Villas-Boasin lähdettyä Chelseaan. Pereiran johdolla Porto jatkoi menestyskulkuaan Portugalin liigassa ja voitti viidennen mestaruutensa kuuden kauden aikana. Mestaruus varmistui kaksi kierrosta ennen liigan päättymistä. Kaudella 2012–13 Pereira luotsasi Porton kolmanteen perättäiseen liigamestaruuteen. Kauden jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kauden 2013/14 tuloksena liigan kolmossija ja kaksi finaalipaikkaa cup-kilpailuissa.
Tammikuussa 2015 Pereirasta tuli Olympiakosin päävalmentaja. Hän johdatti seuran historialliseen 42. liigamestaruuteen.
Kesäkuussa 2015 Pereira siirtyi valmentamaan turkkilaista Fenerbahcea. Pereira johdatti seuran kaudella 2015/16 kakkoseksi niin Turkin Superliigassa kuin Turkin cupissakin. Seura purki yllättäen Pereiran sopimuksen elokuussa 2016 juuri ennen liigakauden alkua.
Joulukuussa 2016 Pereira allekirjoitti 1,5-vuotisen sopimuksen saksalaisseura TSV 1860 Münchenin kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana tammikuussa 2017. Pereiran tullessa päävalmentajaksi TSV 1860 oli sarjassa sijalla 14 ja kamppaili putoamista vastaan. Joukkueen peliesitykset eivät portugalilaisen alaisuudessa parantuneet, vaan TSV luisui putoamisviivan alapuolelle ja joutui kauden päätteeksi sarjakarsintaan. Kaksiosaisessa karsinnassa TSV pelasi vieraissa 1–1 tasapelin SSV Jahn Regensburgia vastaan, mutta hävisi kotonaan 0–2. Näin TSV 1860 putosi kauden päätteeksi 3. Ligan pelattuaan kahdella korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti 23 vuotta.
Joulukuussa 2017 Pereira teki sopimuksen Kiinan Superliigan Shanghai SIPG:n kanssa. Pereira luotsasi Shanghai SIPG:n Kiinan Superliigan mestariksi ja joukkue katkaisi näin Guangzhou Evergranden seitsemän kauden mestaruusputken.
Heikki Jokinen
Heikki Jokinen (s. 1956) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja kriitikko. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän on muun muassa arvostellut sarjakuvia "Helsingin Sanomiin" vuodesta 1985 .
Ali Tanrıyar
Ali Tanrıyar (1. tammikuuta 1914 Kavala, Kreikka – 25. toukokuuta 2017) oli turkkilainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Anavatan Partisi, jota hän oli mukana perustamassa. Hän valmistui Istanbulin yliopistosta ja oli varsinaiselta ammatiltaan lääkäri.
Tanrıyar tuli kahdesti valituksi suuren kansalliskokouksen jäseneksi, ja hän toimi Turgut Özalin hallituksessa sisäministerinä vuosina 1983–1984. Häntä edelsi tässä tehtävässä Selahattin Çetiner ja seurasi Yıldırım Akbulut. Vuonna 1986 hänet valittiin 28. Galatasaray SK:n puheenjohtajaksi vuoteen 1990 saakka.
Tanrıyarilla oli yksi lapsi.
Dominique Wilms
Dominique Wilms (s. 8. kesäkuuta 1930 Montignies-sur-Sambre) on belgialainen näyttelijä, joka esiintyi elokuvissa 1950-luvulta 1970-luvulle. Niiden joukossa ovat "Les pépées font la loi" (1955), "Konnat ovat vaarallisia" (1960), "Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie" (1962), "Agentti O.S.S. 117 Bangkokissa" (1964), "Vapaalipulla helvettiin – Jerry Cotton tapaus 3" (1966).
Lasse Dahlquist
Lars Erik ("Lasse") Dahlquist (14. syyskuuta 1910 Örgryte - 14. lokakuuta 1979 Brännö) oli ruotsalainen säveltäjä, laulaja ja ohjaaja. Suomessa hänet tunnetaan mm. Tapio Rautavaaran esittämän Kulkuri ja joutsen-kappaleen sävellyksestä.
Once Upon a Time in China II
Once Upon a Time in China II () on vuonna 1992 julkaistu hongkongilainen taisteluelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Tapahtui kerran Kiinassa". Elokuvan pääosia esittävät mm. Jet Li, Donnie Yen, Rosamund Kwan, Max Mok, Zhang Tielin, David Chiang, Hung Yan-yan, Yen Shi-kwan, Dion Lam, Ho Ka-kui, Paul Fonoroff, Mike Miller ja Chu Kai-sang. Elokuvan on ohjannut Tsui Hark. Elokuva voitti parhaan alkuperäismusiikin palkinnon Golden Horse Film Festival -tilaisuudessa 1992 ja parhaan toimintakoreografian palkinnon vuoden 1993 Hongkongin Film Awards -tilaisuudessa. Elokuva sai myöhemmin jatko-osan "Once Upon a Time in China 3".
Kuomiokoski
Kuomiokoski on taajama Mikkelissä, entisen Ristiinan kunnan alueella. Siellä toimii jalkinetehdas Kuomiokoski Oy.
Taajama sai alkunsa, kun sille nimensä antaneen Kuomiokosken partaalle perustettiin kosken sähkövoimaa hyödyntävä pohjallistehdas, joka laajetessaan alkoi valmistaa myös kenkiä ja tohveleita. 2000-luvulla taajamassa on asukkaita noin parisataa tehtaan ympärille sijoittuneissa rivitaloissa, joita omistavat sekä kunta että tehdasyhtiö. Taajamassa ovat aiemmin toimineet kaksi kauppaa, koulu, posti, pankki ja sivukirjasto sekä viimeisimpänä toimintansa lopettanut baari.
Kuomiokoskella toimii Kuomiokosken kylätoimikunta.
Leo I (täsmennyssivu)
Leo I voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:
Leo I (kääpiögalaksi)
Leo I on kääpiösferoidigalaksi Leijonan tähdistössä. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on mahdollisesti Linnunradan satelliittigalaksi. Sen (ja Leo II:n) löysivät R.G. Harrington ja A.G. Wilson vuonna 1950. Vaikka galaksin kirkkaus on suhteellisen korkea, (magnitudi 9,8), sen havaitseminen on silti hyvin hankalaa johtuen Reguluksen aiheuttamasta häiriöstä.
Sepiväpeippi
Sepiväpeippi ("Lamium amplexicaule") on yksivuotinen punakukkainen peippien sukuun kuuluva huulikukkaiskasvi.
Sepiväpeippi on 10–30 senttimetriä korkeaksi kasvava pysty tai koheneva ruoho. Sen lehdet ovat munuaismaisia ja laidaltaan isonyhäisiä. Alimmat varsilehdet ovat ruodillisia, ylimmät kokonaan sepiviä ja pituuttaan leveämpiä. Sepiväpeipin kukan teriö on 1,5–2 cm pitkä, purppuranpunainen, kaksihuulinen. Kasvilla on usein myös pieniä, avautumattomia kukkia. Sepiväpeippi voi risteytyä punapeipin ("Lamium purpureum") kanssa.
Suomessa sepiväpeippi on melko harvinainen tulokas, joka on yleisin Ahvenanmaalla. Lajia tavataan koko maassa paitsi Pohjois-Lapissa, etelässä sitä pidetään muinaistulokkaana ja pohjoisempana uustulokkaana. Suomessa sepiväpeipin kasvupaikkoja ovat pellot, puutarhat ja joutomaat. Se kukkii toukokuusta syyskuuhun.
Kaponieeri
Kaponieeri on pieni umpeen rakennettu osa linnoitetta, jolla lähipuolustetaan joko vallihautaa tai muuta puolustuslinjaa, antamalla sivutulta vihollisen rynnäkön aikana. Se voi olla erillinen rakennelma tai yhdistetty linnoituskokonaisuuteen. Tavallisesti se on kasemattoitu ja siinä voi olla erillisiä ampumatasoja.
Kaponieerijärjestelmä alkoi kehittyä 1700 -luvulla ja vakiintui käyttöön useissa linnakkeissa 1800 -luvulla, jolloin siitä tuli usein erillinen itsenäinen puolustusyksikkö.
Niittysalvia
Niittysalvia ("Salvia pratensis") on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa.
Niittysalvia kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on jäykkä ja pysty, yläosastaan nystykarvainen. Enimmät lehdet ovat ruusukkeena kasvin tyvellä, varsilehtiä on niukasti. Lehdet ovat 7–15 cm pitkiä, puikean pitkulaisia, herttatyvisiä, kurttuisia ja laidaltaan kaksinkertaisesti nyhäisiä tai sahalaitaisia. Niittysalvian kukinto on tähkämäinen. Tummansiniset kukat ovat 4–6 kukan kiehkuroina. Teriöt ovat 2–3 cm pitkiä ja niiden ylähuuli on kaareva.
Suomessa niittysalvia on hyvin harvinainen tulokas Etelä-Suomessa ja Pohjanmaalla. Sitä on tavattu muun muassa kaato- ja liikennepaikoilta, pelloilta.
Rönsyakankaali
Rönsyakankaali (aiemmin "rentoakankaali", "suikertava akankaali") ("Ajuga reptans") on sinikukkainen rönsyilevä huulikukkaiskasvi, jota käytetään koristekasvina.
Rönsyakankaali on monivuotinen ruohokasvi. Se kasvattaa jopa 0,5 metriä pitkiä pintarönsyjä. Versot kasvavat 10–35 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat muodoltaan soikeat tai puikeat ja laidaltaan matalasti isonyhäisiä. Rönsyakankaalin kukat ovat varren latvassa, alemmat harsusti. Kukat ovat väriltään sinisiä ja niiden teriö on 14–17 millimetriä pitkä. Heteet ovat teriötä pidempiä.
Rönsyakankaali risteytyy kartioakankaalin ("Ajuga pyramidalis") kanssa.
Harmaaminttu
Harmaaminttu ("Mentha longifolia") on isokokoinen, aromaattisen tuoksuinen ruohokasvi minttujen suvussa. Sitä viljellään maustekasvina.
Monivuotinen harmaaminttu kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvainen ja haaroo yläosastaan. Kapeansoikeat lehdet ovat ruodittomat, karvaiset, alta huopakarvaiset. Harmaamintun kukinto on tähkämäinen, tavallisesti tiheä. Kukan verhiö ja teriö ovat karvaisia. Teriö on pieni, väriltään punertava ja kukan heteet ovat sitä pidempiä.
Rohtopähkämö
Rohtopähkämö ("Stachys officinalis") on pähkämöiden sukuun kuuluva monivuotinen huulikukkaiskasvi, joka kasvaa Euroopassa. Se on vanha rohdos- ja koristekasvi.
Rohtopähkämö kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja pehmeäkarvainen. Kasvin tyvellä on kapean herttamaisia ruusukelehtiä ja varressa 2–4 paria vastakkaisia varsilehtiä. Rohtopähkämön kukinto on tiheä ja tähkämäinen, kukat väriltään purppuranpunaisia.
Beijing Guoan
Beijing Guoan FC （北京国安足球俱乐部）on kiinalainen jalkapallojoukkue. Joukkue perustettiin vuonna 1992. Joukkueen kotistadion on Työläisten stadion Pekingissä. Joukkueen nykyinen päävalmentaja on Alberto Zaccheroni ja joukkueen nykyinen päämanageri on Wang Jiesen. Joukkue on voittanut Kiinan Superliigan mestaruuden vuonna 2009, Kiinan FA Cupin mestaruuden vuosina 1996-97 ja 2003 sekä Kiinan Supercupin mestaruuden vuosina 1997 ja 2003. Vuonna 2011 joukkue sijoittui toiseksi Kiinan Superliigassa. Vuonna 2008 joukkue sponsoroi Superleague Formula -sarjassa Zakspeed-tallia, joka voitti sarjan mestaruuden.
Abdelillah Bagui
Abdelillah Bagui (, s. 17. helmikuuta 1978 Bensouda, Fès, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Bagui edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Olympique Safia.
Bagui aloitti uransa Maghreb Fesissä vuonna 1999. Sittemmin tammikuussa 2004 hän siirtyi Spartak Moskovaan, jossa Bagui oli voittamassa Venäjän cupia.
Elokuussa 2011 Bagui siirtyi Olympique Safiin.
Bagui edusti Marokkoa vuosina 2001–2008. Hänet valittiin kahdesti Marokon joukkueeseen vuoden 2002 ja 2008 Afrikan-mestaruuskisoihin. Ensimmäisissä kisoissaan Bagui pelasi ykkösvahtina, jolloin Marokko jäi alkulohkoon. Sama kohtalo oli myös vuoden 2008 kisoissa, mutta tuolloin Bagui oli maansa kolmas maalivahti.
Finch (romaani)
Finch on Jeff VanderMeerin fantasiaromaani vuodelta 2009. Romaani sijoittuu Ambergrisin kaupunkiin, joka oli tapahtumapaikkana VanderMeerin teoksissa "Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki" (2001) ja "" (2006).
Veniss Underground
Veniss Underground on Jeff VanderMeerin tieteisromaani vuodelta 2003.
Villaheisi
Villaheisi ("Viburnum lantana") on heisien sukuun kuuluva pensas, jota viljellään koristekasvina. Alkuperäisenä se kasvaa Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Villaheisi kasvaa 1–3 metriä korkeaksi pensaaksi, jonka oksat ovat huopakarvaiset. Sen lehdet ovat 5–8 senttimetriä pitkät, soikeat, sahalaitaiset ja alta tiheästi tähtikarvaiset. Villaheiden kukintona on huiskilo, joka koostuu 6–7 millimetriä leveistä kermanvalkoisista, pahanhajuisista kukista. Hedelmänä on punainen, kypsänä mustaksi muuttuva marja.
Shriek: An Afterword
Shriek: An Afterword on Jeff VanderMeerin fantasiaromaani vuodelta 2006. Teos sijoittuu novellikokoelman "Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki" tavoin Ambergrisin kaupunkiin.
Why Should I Cut Your Throat?
Why Should I Cut Your Throat? Excursions into the Worlds of Science Fiction, Fantasy and Horror on Jeff VanderMeerin vuonna 2004 ilmestynyt kirja, joka sisältää esseitä ja arvosteluja.
HMS Fervent (1895)
HMS Fervent oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 palvelukseenotettu Fervent-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 Hanna, Donald and Wilsonilta Paisleysta, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. toukokuuta 1985. Köli laskettiin 27. maaliskuuta 1894 ja alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1895. Alus valmistui kesäkuussa 1900, mutta se otettiin palvelukseen vasta 1901 nopeuden jäätyä koeajoissa asetetusta 27 solmun tavoitenopeudesta.
Uransa alus palveli Britteinsaarten vesillä, kunnes se myytiin romutettavaksi 1920.
Secret Life
Secret Life on Jeff VanderMeerin vuonna 2004 ilmestynyt fantasianovellien kokoelma.
Lapuan Kankurit
Lapuan Kankurit Oy on Lapualla toimiva perheyritys, joka kutoo kodintekstiilejä pellavasta, villasta ja puuvillasta.
Yhtiön perustivat vuonna 1973 kolmannen polven kutomoyrittäjä Juha Hjelt ja hänen vaimonsa Liisa. Nykyään pellavakutomoa johtaa heidän poikansa Esko Hjelt vaimonsa Jaana Hjeltin kanssa. Yritys on erikoistunut jacquard-kudontaan. Ensimmäisen polven kutomoyrittäjä oli Juha Hjeltin äidinisä Juho Annala, joka teki vuodesta 1917 lähtien Lankilankoskella muun muassa huopatossuja.
Lapuan Kankureiden tuotevalikoimaan kuuluu muun muassa pöytä- ja kaitaliinoja, pyyhkeitä, saunatekstiilejä ja torkkupeittoja. 
Lapuan Kankurit otti vuonna 2010 uudelleen tuotantoon tekstiilitaiteilija Dora Jungin suunnittelemia pellavaliinoja, joita Tampellan pellavatehdas valmisti 1950-70-luvuilla. Yhteistyössä mukana Dora Jungin perillisten lisäksi on Tampereen Vapriikki-museo.
Lapuan Kankureille myönnettiin Taito-Finlandia 2014 palkinto Tampereella 14. marraskuuta 2014.
Lapuan Kankurien verkkosivut
Monstrous Creatures
Monstrous Creatures: Explorations of Fantasy through Essays, Articles & Reviews on Jeff VanderMeerin vuonna 2011 ilmestynyt kirja, joka sisältää esseitä, artikkeleita ja arvosteluja fantasiakirjallisuudesta.
Sotamies
Sotamies on suomenkielinen nimitys alimmalle sotilasarvolle. Sitä voidaan suomenkielisissä yhteyksissä käyttää myös käännöksenä muunkielisille alimman sotilasarvon nimityksille.
Isossa-Britanniassa sotamies on "private", lyhennettynä Pte. Britannian armeijan sotamies-arvo kattaa Naton arvoasteikon arvot OR-1 ja OR-2. Sotamiehellä ei Britanniassa ole käytössään arvomerkkiä.
Sotamies on Suomen puolustusvoimissa sekä Rajavartiolaitoksessa alin sotilasarvo. Sotamiehet kuuluvat miehistöön. Sotamiehestä voidaan käyttää puolustushaara- tai aselajikohtaisia arvoja, kuten
Yhdysvalloissa sotamies on "private", lyhennettynä PVT. Yhdysvaltain armeijassa sotamies-arvo käsittää kaksi alinta sotilasarvoa. Arvoista alempi, viralliselta nimeltään "private E-1", annetaan kaikille uusille sotilaille. E-1 sotamiehillä ei ole käytössä arvomerkkiä. Ylemmällä sotamiesarvolla, viralliselta nimeltään "E-2", on käytössä arvomerkki (katso kuva). Ylemmät sotamiehet ylennetään Yhdysvaltain armeijassa nykyisin automaattisesti kuuden kuukauden palveluksen jälkeen, mutta ylennystä voidaan myös tarvittaessa nopeuttaa korkeintaan kahdella kuukaudella.
Semikarbatsidi
Semikarbatsidi eli karbamyylihydratsiini (CHNO) on hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja urean johdannainen.
Semikarbatsidi on kiinteänä väritöntä ainetta ja se liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Vesiliuokset ovat heikosti emäksisiä.
Semikarbatsidia valmistetaan yleensä urean ja hydratsiinin välisellä reaktiolla. Mikäli ureaa on selvästi ylimäärin, muodostuu tuotteena hydratsodikarbonamidia. Muita tapoja valmistaa sitä ovat hydratsiinisulfaatin ja kaliumsyanaatin välinen reaktio tai nitrourean pelkistys.
Semikarbatsidi on nukleofiilinen yhdiste ja reagoi elektrofiilien, esimerkiksi aldehydien ja ketonien kanssa. Näin voidaan valmistaa semikarbatsoneja.. Yhdistettä voidaan käyttää myös TLC-levyjen visualisointiin. Se muodostaa α-ketokarboksyylihappojen kanssa UV-valossa fluoresoivan yhdisteen.
Semikarbatsidin on osoitettu aiheuttavan hiirille syöpäkasvaimia, mutta sen karsinogeenisuudesta ihmiselle ei ole varmuutta. Semikarbatsidia on havaittu eräissä lasipurkkeihin pakatuissa elintarvikkeissa ja se on mahdollisesti peräisin tiivisteestä, jonka valmistuksessa on käytetty atsodikarbonamidia.
Íñigo López Montaña
Íñigo López Montaña (s. 23. heinäkuuta 1982 Logroño, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Celtaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Íñigon vanhempi veli Jorge on myös jalkapalloilija.
López aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 Atlético Madridin reservijoukkueesta, joka pelasi Segunda División B:ssä. Sieltä López siirtyi vuodeksi toiseen madridilaisseuraan San Sebastián de los Reyesiin, josta hän jatkoi matkaansa Alcorcóniin. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 35 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Kaudella 2009–2010 López palasi joukkueen avauskokoonpanoon, pelattuaan edellisellä kaudella vain viidessä sarjaottelussa. Hän teki kauden aikana myös kunnioitettavat seitsemän maalia puolustajana. Kausi muistetaan myös historiallisesta ottelusta Real Madridia vastaan, joka tunnetaan myös nimellä "Alcorconazo", jossa Alcorcón kaatoi madridilaisjätin Copa del Reyn ensimmäisessä osaottelussa numeroin 4–0. Joukkue eteni lopulta otteluparista jatkoon yhteismaalein 4–1.
Kesällä 2010 hän siirtyi Granadaan, joka pelasi Segunda Divisiónissa. López teki ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa neljä maalia pelaamassaan 28 ottelussa.
Tunturitädyke
Tunturitädyke ("Veronica alpina") on monivuotinen matalakasvuinen sinikukkainen tädykelaji ("Veronica"), joka kasvaa tuntureilla ja vuoristoissa. Sen levinneisyysaluetta Euroopassa ovat Fennoskandian tunturialueet, Islanti ja Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristot. Suomessa sitä tavataan Pohjois-Lapissa ja se on osittain uhanalainen.
Tunturitädyke kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen lehtien lapa on soikean puikea, laidaltaan ehyt tai matalasti hampainen. Tunturitädykkeen kukintona on enintään kaksi senttimetriä pitkä terttu, joka on aluksi mykerömäisen tiheä ja pitenee kukinnan edetessä. Kukkien perät ovat tukilehtiä lyhyemmät. Niiden teriö on tavallisesti tummansininen, 5–7 mm leveä. Hedelmänä on leveyttään pidempi kota.
Alalajit eroavat ulkonäöltään toisistaan niin, että tunturitädykkeellä kukkien tukilehdet ovat alta kaljuja ja kota on kalju. Sopulintunturitädykkeellä molemmat ovat karvaisia, sen kota on tiheäkarvainen. Muista tädykelajeista tunturitädyke muistuttaa hieman varputädykettä ("Veronica fruticans") tai orvontädykkeen ("Veronica serpyllifolia") pohjoista alalajia pohjantädykettä (ssp. "humifusa").
Tunturitädykkeen levinneisyysaluetta Euroopassa ovat Fennoskandian tunturialueet, Islanti ja Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristot kuten Alpit. Lajia tai sen kanssa samaan ryhmään kuuluvia lähitaksoneja tavataan hajanaisesti muissakin maanosissa kuten Aasiassa, Grönlannissa ja Pohjois-Amerikassa. Pohjoismaissa tunturitädyke on yleinen vuoristo- ja tunturialueilla Etelä-Norjasta Jäämerelle.
Tunturitädykkeen nimialalaji kasvaa tunturiseutujen lumenviipymillä, puronvarsilla ja niityillä. Sopulintunturitädykettä tavataan ylätunturien kalkkipitoisilla soraikoilla.
Suomessa tunturitädyke on harvinainen Pohjois-Lapin kasvi, jota tavataan Enontekiön, Inarin, Sompion ja Kittilän Lapissa. Yleisin se on Enontekiön pohjoisosassa. Tunturitädykkeen samanniminen alalaji kasvaa Suomessa muun muassa kosteilla, rehevillä puronvarsilla ja jokivarsilla. Toinen alalaji sopulintunturitädyke esiintyy hyvin harvinaisena vain Enontekiön luoteisimmassa osassa Kilpisjärven alueella. Se kasvaa kuivalla puronvarsisoraikolla. Sopulintunturitädyke on luokiteltu Suomessa vuonna 2010 vaarantuneeksi, aiemmin vuonna 2000 äärimmäisen uhanalaiseksi.
Bouchaib el-Moubarki
Bouchaïb el-Moubarki (, s. 12. tammikuuta 1978 Essahel, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava el-Moubarki edustaa Marokon pääsarjassa Raja Casablancaa.
El-Moubarki pelasi ensimmäiset vuodet kotimaassaan Marokossa Rachad Bernoussi Casablancassa ja Raja Casablanca. Hän saavutti jälkimmäisessä seurassa kaksi Marokon mestaruutta ja Afrikan Mestarien liigan. Kauden 2000–2001 el-Moubarki siirtyi Qatariin, jossa hän edusti vuosien 2001–2006 aikana Al-Saddia, Al-Rayyania ja Al-Wakrahia. Kaudella 2002–2003 el-Moubarki edusti saudiarabialaista Al-Ahlia. Hän palasi kaudeksi 2006–2007 takaisin Raja Casablancaan, josta hän siirtyi ensimmäistä kertaa Eurooppaan ja Ranskaan Grenoblen riveihin. El-Moubarki vietti seurassa kaksi kautta, jonka aikana hän onnistui tekemään vain kaksi maalia Ranskan Ligue 2:ssa.
Vuonna 2009 el-Moubarki palasi takaisin Marokkoon, jossa hän pelasi aluksi yhden kauden Maghrib Tétouanissa ja siirtyi sen jälkeen vuonna 2010 kolmannen kerran Raja Casablancaan.
Maajoukkuetasolla el-Moubarki edusti Marokkoa vuosina 2000–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa.
Al-Rayyan SC
Al-Rayyan Sports Club () on qatarilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1967. Se on voittanut yhteensä seitsemän Qatarin mestaruutta ja on saavutuksellaan kolmanneksi menestynein seura Qatarin pääsarjassa.
Joukkueen kotistadion on Ahmed bin Ali Stadion, joka sijaitsee Al-Rayyanissa.
Kääpiökoit
Kääpiökoit (Nepticulidae) on lajirikas Monotrysia-ryhmän perhosheimo. Siihen kuuluvat maailman pienikokoisimmat perhoslajit. Heimon noin 800 lajia on jaettu 11 sukuun ja niitä tavataan kaikissa maanosissa Etelämannerta lukuun ottamatta. Pohjoismaissa lajeja on 98.
Erittäin pieniä perhosia, joiden siipiväli vaihtelee lajista riippuen 3–10 mm. Siipisuonisto on yksinkertaistunut, mutta etu ja takasiipeä yhdistää frenulum-retinaculum-rakenne, joka tosin on koirailla hyvin yksinkertainen. Siivet ovat tyypillisesti tummanharmaat ja varsin useilla lajeilla etusiivessä on leveä, vaalea poikkiraita. Tuntosarvet ovat lyhyet ja tuntosarven vieressä on chaetosema. Tuntosarven tyvessä on suuri suomutupsu. Imukärsä on lyhyt, mutta ilmeisesti ainakin osa lajeista käyttää sitä nesteiden nauttimiseen.
Pääsääntöisesti perhoset lentävät hämärässä tai yöllä, mutta muutamassa suvussa on päiväaktiivisia lajeja. Jotkin lajit lentävät myös valolle. Kääpiökoiden lentoaika on alkukesästä ja kaikki samaan lajiin kuuluvat yksilöt aikuistuvat noin 14 vuorokauden sisällä toisistaan. Naaras aloittaa munimisen heti parittelun jälkeen ja laskee tavallisesti vain yhden munan kullekin lehdelle. Munan läpimitta on noin 0,1 mm ja sitä suojaa läpimitaltaan noin 0,3 mm kupumainen suojakuori.
Toukat ovat lehtimiinaajia ja toukan syömäjäljen ja ravintokasvin perusteella lajit on usein helppoa tunnistaa. Perhosten pienestä koosta johtuen miinat ovat myös helpoin tapa eri lajien etsimiseen. Osa lajeista kovertaa lehtien sijasta puun kuorta tai kasvien siemeniä. Toukkavaiheita on neljä. Toukat ovat täysikasvuisina korkeintaan 5 mm:n pituisia, muodoltaan litteitä, täysin raajattomia ja niiden suuosat suuntautuvat eteenpäin. Eläimen pienestä koosta johtuen yksi miina riittää useimmiten koko toukkakehityksen ajaksi. Joillakin ikivihreillä kasveilla ja ilmaisesti myös joillakin puun kuoressa elävillä elävillä lajeilla toukkakehitys on kaksivuotinen. Toukkakehityksen päätteeksi koteloituminen tapahtuu tiiviin kotelokopan sisään. Kotelokoppa tehdään useimmiten maahan tai karikkeen sekaan miinan ulkopuolelle, vain harvoilla lajeilla miinan sisään. Useimmat lajit talvehtivat täysikasvuisina toukkina kotelokopan sisällä. Perhosen kuoriutuessa kotelo työntyy osittain kotelokopan ulkopuolelle.
Ainakin heimoissa Braconidae ja Eulophidae tavataan kääpiökoille erikoistuneita loispistiäisiä.
Dickie Jones
Richard Percy ”Dickie” (myös Dick/Dicky) Jones (25. helmikuuta 1927 Snyder, Texas – 7. heinäkuuta 2014 Northridge, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Pinocchion äänenä vuoden 1940 Disney-elokuvasta "Pinocchio". Hän esiintyi lisäksi muun muassa elokuvassa "A Man to Remember" (1938) sekä 1950-luvun televisiosarjoissa "The Range Rider" ja "Buffalo Bill, Jr.". Jones jatkoi esiintymistä 1960-luvulle ja vaikutti sittemmin kiinteistöalalla.
Jones sai vuonna 1960 tähden Hollywood Walk of Famelle. Hänet nimitettiin vuonna 2000 Disney-legendaksi.
Jones meni vuonna 1948 naimisiin Betty Jonesin kanssa, ja parille syntyi neljä lasta.
CHKDSK
CHKDSK eli "check disk" on DOS-, OS/2- ja Windows-käyttöjärjestelmissä komento, joka näyttää tiedostojärjestelmän eheyden kiintolevyllä tai levykkeellä ja voi korjata loogisen tiedostojärjestelmän ongelmia.
Komento on käynnistettävänä ohjelmana nimellä "CHKDSK.EXE". Vaikkakin eri käyttöjärjestelmät käyttävät samaa nimeä CHKDSK-komennolle, ei se takaa yhteensopivuutta ajotiedostossa muiden käyttöjärjestelmien kanssa.
Jos tietokoneessa on NT-pohjainen versio Windowsista, CHKDSK voi myös katsoa fyysisiä ongelmia tai huonoja sektoreita. Tämä versio CHKDSK:sta voi myös korjata joitakin fyysisiä ongelmia ja voi palauttaa vielä luettavissa olevaa tietoa.
CHKDSK voidaan ajaa Windows-kuorelta, Windowsin komentotulkista tai Windowsin palautuskonsolista. CHKDSK-ohjelmalle voidaan antaa /R-parametri, jolloin mahdolliset vahingot kiintolevyllä korjataan.
Järvitaipaleen linnoitus
Järvitaipaleen linnoitus on osa kenraali Aleksandr Suvorovin suunnittelemaa ja rakennuttamaa Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmää, joka sijaitsee Savitaipalella, noin 40 kilometrin päässä Kärnäkosken linnoituksesta.
Turun rauhassa 1743 Savitaipale liitettiin Venäjään. Tuohikotin ja Savitaipaleen kautta Lappeenrantaan johtanut tie kulki Matalajärven ja Riihijärven välistä. Suvorov havaitsi alueen sotilaallisen merkityksen aikana, milloin ruotsalaisjoukot marssivat tietä pitkin kohti Lappeenrantaa.
Tuohikotissa sijaitseva vuonna 1769 perustettu etuvarustus oli riittämätön estämään ruotsalaisjoukkojen etenemistä, ryhdyttiin 1791 rakentamaan Järvitaipaleen linnoitusta.
Rakennuskustannukset arvioitiin olevan 2614 ruplaa ja 50 kopeekkaa. Linnoitustöissä oli parhaimmillaan 706 sotilasta. Paikalliset talonpojat joutuivat antamaan käyttöön rakennustarvikkeita sekä hevosia.
Varuskunta koostui kahdesta komppaniasta eli noin 200 sotilaasta. Linnoituksessa oli aseistuksena kuusi tykkiä, myöhemmin määrä lisättiin kymmeneen. Varuskunnan tehtävänä oli viivyttää ruotsalaisten mahdollista hyökkäystä reservien saapumiseen asti.
Linnoitus pysyi miehitettynä aina Suomen sodan loppuun asti, minkä jälkeen se menetti strategisen merkityksensä. Joukot marssivat pois 1809.
Linnoituksesta rakennettiin tähdenmuotoinen tähtiskanssi. Se on 196 metriä pitkä ja 106 metriä leveä. Linnoitus koostuu kahdesta bastionista sekä kuudesta tenaljivarustuksesta. Malli on ranskalaisen ratsuväenkenraali Montalembertin kehittämä "le front polygonal", kulmiorintama.
Keskuslinnakkeen pihalla sijaitsi kasarmirakennus, muonavarasto, ruutikellari, kaivo ja varastorakennus. Linnakkeesta erkanee pohjoiseen 32 metriä pitkä ja seitsemän metriä leveä yhdyskaivanto, joka päättyy nuolenkärjenmuotoiseen reduttiin.
Molempien bastionien siipien pituus on 15 metriä ja kylkien viisi metriä. Molempien bastionien rintasuojana on 0,7 metriä korkeat maavallit, joissa on useita ampumalovia. Niiden keskellä on viisi metriä pitkät ja kaksi metriä leveät maaluiskat.
Jokainen kuusi tenaljivarustus muodostuu kahdesta suorassa kulmassa olevasta vallista. Vallien korkeus on 3-4 metriä. Rintasuojana on 0,5 metriä korkea valli, missä oli ampumalovet. Lounaisen tenaljin sisäosissa oli oma kaivo. Koillisen tenaljin sisäosassa sijaitsi ruutikellari.
Linnoitusta kiertää vallihauta ja eskarppimuuri. Molempien bastionien yhteyteen on tehty kaksi kulmalinnaketta vastavalliin. Varustuksena voidaan pitää myös ulkovallien lähellä oleva estekuopparivistöä.
Linnakkeen pohjoispuolella sijaitsee nuolenmuotoinen redutti. Se koostuu kahdesta 11 metriä pitkästä sivusta ja kahdeksan metriä pitkästä kyljestä. Maavallissa oli useita ampumalovia. Reduttia kiertää vallihauta.
Museovirasto inventoi linnoituksen 1966. Tarkempi inventointi suoritettiin 5.-9.2008. Sitä ei ole koskaan korjattu eikä pieniä koekuoppia lukuun ottamatta, siellä ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Tutkimuskohteena linnake on herättänyt Museovirastossa mielenkiintoa, sillä Liikkalan linnakkeen kanssa ne ovat ainoat koskemattomina meidän päiviimme asti säilyneet 1700 -luvun rajalinnoitukset.
Lohikäärmetanssi
Lohikäärmetanssi () on George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -fantasiasarjan viides osa, joka ilmestyi 12. heinäkuuta 2011. Kirjan suomennos on julkaistu kahdessa niteessä, joista ensimmäinen ilmestyi alkuvuodesta 2014 ja toinen saman vuoden elokuussa. Suomentaja on Satu Hlinovsky.
Kirjan tapahtumat keskittyvät pohjoisen, vapaakaupunkien ja Orjakauppiaanlahden alueelle.
Kirjan tarina kerrotaan 18 eri hahmon näkökulmasta.
Pohjoisessa:
Itäisen Essoksen maanosassa:
Etelässä:
Rusonunna
Rusonunna eli nunna ("Nonea pulla") on lemmikkikasveihin kuuluva yksi- tai monivuotinen karhea ruoho.
Rusonunnan pysty ja karvainen varsi kasvaa 15–30 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat ovat suikeita ja suippoja. Rusonunnan vähähaarainen kukinto sijaitsee latvassa. Ruskeanpunaisten kukkien teriö on kapean kellomainen ja 5–8 millimetriä leveä. Sen nielussa viisi karvaista kyhmyä.
Suomessa rusonunna on harvinainen ja satunnainen Itä-Euroopasta levinnyt tulokas, jota on tavattu lähinnä maan etelä- ja itäosassa. Se on löydetty tienvarsilta ja entisiltä pelloilta.
Once Upon a Time in China 3
Once Upon a Time in China 3 () on vuonna 1993 julkaistu hongkongilainen taisteluelokuva ja jatko-osa elokuville "Tapahtui kerran Kiinassa" ja "Once Upon a Time in China II". Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Rosamund Kwan, Max Mok, Hung Yan-yan, John Wakefield, Lau Shun, Chiu Chin, Wong Tak-yan, Meng Jin ja Ge Cunzhuang. Elokuvan on ohjannut Tsui Hark. Jet Li ei esiintynyt elokuvan kahdessa seuraavassa jatko-osassa "Once Upon a Time in China IV" ja "Once Upon a Time in China V", mutta hän palasi sarjan päätöselokuvaan "Once Upon a Time in China and America".
Rohtorasti
Rohtorasti ("Anchusa officinalis") on lemmikkikasveihin kuuluva kaksi- tai monivuotinen karheakarvainen ruoho. Sitä viljellään myös koristekasvina.
Rohtorasti kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suikeita ja alimmat niistä ruodillisia. Rohtorastin kukintona on toispuolinen viuhko eli kiemura. Kukan verhiö on syvään liuskainen. Teriö on 8–12 millimetriä leveä, väriltään aluksi punainen, lopulta tummanvioletti.
Suomessa rohtorasti on harvinainen Tornion korkeudella saakka tavattu tulokaskasvi. Yleisin se on Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla, missä se on muinaistulokas. Rohtorastin kasvupaikkoja Suomessa ovat kylät ja liikennealueet.
Sosiaalinen hylkäys
Sosiaalinen hylkäys tapahtuu, kun henkilö tarkoituksellisesti jätetään sosiaalisen suhteen tai vuorovaikutuksen ulkopuolelle. Yksilö voi joutua joko yhden henkilön tai ryhmän hylkäämäksi. Hyljeksintä voi olla aktiivista, kuten kiusaamista, tai passiivista, kuten henkilön jättäminen huomiotta. Yksilön kokeminen on suhteellista, ja hyljeksintää voidaan jopa havaita, vaikka sitä ei olisi todellisuudessa tapahtunut.
Vaikka ihmiset ovat sosiaalisia olentoja, on tietyntasoinen sosiaalinen hyljeksintä välttämätön osa elämää. Hyljeksinnästä voi kuitenkin jatkuessaan muodostua ongelma, jos suhde on tärkeä tai yksilö on herkkä hyljeksinnälle. Erityisesti koko ryhmän taholta tapahtuvalla hyljeksinnällä voi olla negatiivisia vaikutuksia.
Hyljeksinnän kokeminen voi johtaa useisiin negatiivisiin ilmiöihin kuten yksinäisyyteen, heikkoon itsetuntoon, aggressiivisuuteen tai masennukseen. Se voi myös aiheuttaa epävarmuuden tunnetta ja korostaa yksilön herkkyyttä hyljeksinnälle.
Rauniokilkka
Rauniokilkka eli kilkkaruoho ("Cymbalaria muralis") on monivuotinen rentovartinen ratamokasvilaji, jota viljellään koristekasvina. Se kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa.
Rauniokilkan rento varsi kasvaa 10–50 senttimetriä pitkäksi. Pitkäruotisten lehtien lapa on 1–2 cm leveä, muodoltaan puolipyöreän munuaismainen ja matalasti 5–9-liuskainen. Rauniokilkan kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkien vaalean sinipunainen teriö on huulimainen ja kannuksellinen, kooltaan 8–15 millimetriä. Hedelmänä on reikäluomainen kota.
Piiankieli
Piiankieli eli ratamoneidonkieli ("Echium plantagineum") on lemmikkikasveihin kuuluva yksivuotinen karkeakarvainen ruohokasvi. Sitä viljellään koristekasvina.
Piiankieli kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty tai koheneva ja siirottavasti karvainen. Lehdet ovat muodoltaan puikeat, ylemmät niistä ovat ruodittomat ja herttatyviset. Piiankielen kukintona on toispuoleinen, niukkahaarainen viuhko. Kukan teriö on 1,8–3 cm pitkä, reunoilta ja suonista karvainen, väriltään sinipunainen.
Alice: Madness Returns
Alice: Madness Returns on Spicy Horsen kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema kauhuaiheinen tasohyppelypeli, joka on jatko-osa pelille "American McGee’s Alice". Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli perustuu Lewis Carrollin tarinaan "Liisa Ihmemaassa"
Alice on päässyt pois mielisairaalasta, mutta joutunut sen sijaan orpokotiin Lontoon psykiatrille. Alicen hallusinaatiot eivät myöskään ota loppuakseen. Niinpä Alice menee taas Ihmemaahan, toivoen että voisi paeta kaikkea sitä. Se ei kuitenkaan ole mahdollista; Ihmemaan on vallannut suuri pahuus. Ihmemaassa kulkee suuri juna, jonka päämääränä on tuhota Alice, hänen muistonsa ja Ihmemaansa.
Laidunkarstaohdake
Laidunkarstaohdake ("Dipsacus fullonum") on karstaohdakkeiden sukuun kuuluva kaksivuotinen purtojuurikasvi. Se on Pohjoismaissa viljelykasvi. Alkuperäisenä laji kasvaa Etelä-Euroopassa.
Laidunkarstaohdake kasvaa 80–140 senttimetriä korkeaksi. Sen varsilehdet ovat sahalaitaiset ja tyvestään pareittain yhteenkasvaneet. Laidunkarstaohdakkeen kukintona 4–8 cm pitkä munamainen mykerö. Kukat ovat väriltään vaaleanvioletit, niiden torvi on yhden senttimetrin pituinen. Kukinta alkaa mykerön keskeltä.
Al Ain FC
Al Ain FC on arabiemiirikuntalainen jalkapallojoukkue. Joukkue perustettiin vuonna 1968. Joukkueen nykyinen omistaja on Mohammed Bin Zayed Al Nahyan ja joukkueen nykyinen päämanageri on Cosmin Olăroiu. Joukkueella on kaksi kotistadionia Hazza bin Zayed Stadium, sekä Tahnoun Bin Mohamed Stadium Al Ainin kaupungissa. Joukkue on Arabiemiraattien menestynein jalkapalloseura 54 turnausvoitollaan ja 14 UAE League voitollaan. Vuonna 2003 joukkue voitti AFC mestaruusliigan mestaruuden kukistamalla loppuottelussa thaimaalaisen BEC Tero Sasana F.C.n lukemin 2 - 1. Joukkue sponsoroi Azerti Motorsport -tallia Superleague Formula kaudella 2008 voittaen yhden osakilpailun.