hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kurt Grönholm
Kurt Rolf Grönholm (s. 16. joulukuuta 1926 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen kilpasoutaja.
Grönholm edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä nelossa, jossa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuonna 1953. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Grönholm edusti Hamarin Eloa ja Soutuseura AEB:tä. Hän voitti Suomen-mestaruuden sisähankanelosessa vuonna 1951, perämiehellisessä nelosessa 1952–1953, kahdeksikossa 1952–1953 sekä perämiehettömässä nelosessa 1953.
Paul Stråhlman
Paul Ernfrid Stråhlman (23. joulukuuta 1928 Porvoon maalaiskunta – 25. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kilpasoutaja.
Stråhlman edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä nelossa, jossa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1953 ja 1954 sijoittuen jälkimmäisellä kerralla perämiehettömässä nelosessa neljänneksi. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Stråhlman edusti Malmin Urheilijoita, Soutuseura AEB:tä ja Hamarin Eloa. Hän voitti seitsemän Suomen-mestaruutta nelosissa ja kahdeksikossa vuosina 1950–1955.
Suljetuin ovin
Suljetuin ovin on Jarkko Sipilän Takamäki-dekkari, joka on ilmestynyt vuonna 2012. Kirjan rikostutkinta alkaa komissario Takamäen asunnon palosta.
Birger Karlsson
Birger Gabriel Karlsson (s. 12. syyskuuta 1926 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen kilpasoutaja.
Karlsson edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä nelossa, jossa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1954 venekunnassa, johon kuului myös hänen veljensä Harry Karlsson. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Karlsson edusti Soutuseura AEB:tä ja Hamarin Eloa. Hän voitti kahdeksan Suomen-mestaruutta eri luokissa vuosina 1951–1955.
Karl-Erik Johansson
Karl-Erik Johansson (10. helmikuuta 1924 Porvoon maalaiskunta – 26. elokuuta 1987) oli suomalainen kilpasoutaja.
Johansson edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä nelossa, jossa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi vuonna 1954. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Johansson edusti Soutuseura AEB:tä ja Hamarin Eloa. Hän voitti seitsemän Suomen-mestaruutta vuosina 1950–1955.
Antero Tukiainen
Torsten Adolf Antero Tukiainen (26. helmikuuta 1916 Porvoo – 14. toukokuuta 1996 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen kilpasoutaja.
Tukiainen edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisen nelosen perämiehenä venekunnassa, joka sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän kilpaili vuosina 1953 ja 1954. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Tukiainen edusti Soutuseura AEB:tä, Hamarin Eloa ja Porvoon Veikkoja. Hän voitti viisi Suomen-mestaruutta nelosissa ja kahdeksikossa vuosina 1951–1953.
Luettelo Hankasalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Hankasalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hankasalmen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kannonkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kannonkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kannonkosken kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Karstulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Karstulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Karstulan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kinnulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kinnulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kinnulan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kivijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kivijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kivijärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Konneveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Konneveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Konneveden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kuhmoisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kuhmoisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kuhmoisten kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kyyjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kyyjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kyyjärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Luhangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Luhangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Luhangan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Multian julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Multian julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Multian kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Salonen, Leena: "Multian kirkkotarhan muistomerkit"; Multian joulu 7 (2005), sivut 27-30
Luettelo Muuramen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Muuramen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Muuramen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Petäjäveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Petäjäveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Petäjäveden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Toivakan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Toivakan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Toivakan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Sevi Holmsten
Sevi Asser Holmsten (23. elokuuta 1921 Pyhtää – 1. heinäkuuta 1993 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja.
Holmsten edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 yksikössä, jossa hän karsiutui keräilyerissä. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa kultaa sisähankanelosessa vuonna 1950 sekä yksikössä vuosina 1953 ja 1955.
Seuratasolla Holmsten edusti muun muassa Sunilan Soutajia. Hän voitti Suomen-mestaruuden yksikössä vuosina 1952–1955, pariairokaksikossa Aarno Teittisen kanssa 1956, sisähankanelosessa 1950 sekä kevyessä nelosessa 1954.
Holmsten kilpaili 1950-luvun alussa myös hiihdossa ja saavutti sittemmin ikämiehissä kaksi SM-pronssia.
Luettelo Viitasaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Viitasaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Viitasaaren kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Miehikkälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Miehikkälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Miehikkälän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Pyhtään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pyhtään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhtään kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Virolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Virolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Virolahden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kemijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kemijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kemijärven kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kemijärveen on liitetty Kemijärven maalaiskunta.
Luettelo Keminmaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Keminmaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Keminmaan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kittilän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kittilän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kittilän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Kolarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kolarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kolarin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Muonion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Muonion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Muonion kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Pelkosenniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pelkosenniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pelkosenniemen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Pellon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pellon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pellon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Posion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Posion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Posion kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Ranuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Ranuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Ranuan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Eero Koivumäki
Eero Eemeli Koivumäki (20. kesäkuuta 1924 Riihimäki – 12. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kilpasoutaja.
Koivumäki edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 veljensä Keijon kanssa pariairokaksikossa, jossa he karsiutuivat keräilyerissä. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Koivumäki kilpaili vuosina 1948 ja 1950 saavuttaen jälkimmäisellä kerralla pronssia.
Seuratasolla Koivumäki edusti helsinkiläistä Soutumiehiä ja Helsingin Soutuklubia. Hän voitti Suomen-mestaruuden yksikössä vuosina 1948–1951, perämiehettömässä kaksikossa 1950, pariairokaksikossa 1952–1954 sekä kahdeksikossa 1947–1948.
Kilpauransa jälkeen Koivumäki toimi muun muassa Suomen Soutuliiton valmennusvaliokunnan puheenjohtajana ja soutupäällikkönä, maajoukkueen johtajana, tuomarina ja "Airo"-lehden päätoimittajana sekä vapaana kirjoittajana.
Luettelo Sallan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Sallan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sallan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Savukosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Savukosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Savukosken kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Simon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Simon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Simon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Tervolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Tervolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Tervolan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Ylitornion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Ylitornion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Ylitornion kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Keijo Koivumäki
Keijo Olavi Koivumäki (s. 4. marraskuuta 1926 Helsinki) on suomalainen kilpasoutaja.
Koivumäki edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 veljensä Eeron kanssa pariairokaksikossa, jossa he karsiutuivat keräilyerissä. Koivumäki kilpaili Ruotsi-maaottelussa vuosina 1952 ja 1954.
Seuratasolla Koivumäki edusti helsinkiläistä Soutumiehiä ja Helsingin Soutuklubia. Hän voitti Suomen-mestaruuden perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1950 (Eero Koivumäen kanssa), pariairokaksikossa 1951–1954 (ensimmäinen Harri Granqvistin, muut Eero Koivumäen kanssa) sekä kahdeksikossa 1947–1948.
Kilpauransa jälkeen Koivumäki toimi muun muassa Suomen Soutuliiton tiedotussihteerinä, Soutumiesten rahastonhoitajana, puheenjohtajana ja valmentajana, "Airo"-lehden päätoimittajana sekä radion, television ja eri lehtien avustajana.
Australian avoin tennisturnaus 2018
Australian avoin tennisturnaus 2018 pelattiin 15.–28. tammikuuta 2018 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 106:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden 2018 ensimmäinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpelin voitti Roger Federer, jolle Grand Slam -mestaruus oli jo uran 20:s ja Australian avoimissa kuudes. Naisten kaksinpelin voitti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa saavuttanut Caroline Wozniacki.
Markus Båth
Karl Markus Båth (29. heinäkuuta 1916 Katrineholm, Ruotsi – 27. lokakuuta 2000 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen meteorologi ja seismologi. Hän toi vuonna 1961 seismologian Ruotsiin itsenäiseksi akateemiseksi tieteenalaksi.
Båth suoritti ylioppilastutkinnon Norrköpingissä vuonna 1936 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1939, filosofian maisteriksi vuonna 1940, filosofian lisensiaatiksi vuonna 1943 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1949. Hän oli Uppsalan ilmatieteen laitoksen amanuenssi vuonna 1939 ja assistentti vuosina 1940–1949. Hänestä tuli vuonna 1949 seismologian ja teoreettisen sekä kokeellisen meteorologian dosentti Uppsalan yliopistoon, jossa hän johti seismologian osastoa vuosina 1949–1961. Hänestä tuli tutkijadosentti vuonna 1954. Vuonna 1961 hänestä tuli laboraattori ja johtaja silloin perustettuun Uppsalan seismologian instituuttiin. Professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1967. Hän toimi laitoksen johtajana vuoteen 1976 ja jäi eläkkeelle 1981.
Båth asensi seismisiä asemia Kiirunaan (1951), Skalstuganiin (1956), Göteborgiin (1958), Uumajaan (1960), Karlskronaan (1961), Uddeholmiin (1966) ja Delaryhyn (1967). Hänen erikoisalaansa oli Fennoskandian maanjäristysten tutkimus ja energianmääritys. Båthin lain mukaan voimakkain jälkijäristys on 1,2 magnitudiyksikköä pienempi kuin pääjäristys. Hän julkaisi yli 300 artikkelia seismologian ja meteorologian alalta sekä toimitti Uppsalan seismistä tiedotetta (järistysluetteloa) vuodesta 1939, Kiirunan luetteloa vuodesta 1951 ja Ruotsin kansallisen verkon luetteloa vuosina 1956–1975.
Båth edusti Ruotsin seismologiaa Kansainvälisen geofysiikan unionin kongressissa Oslossa 1948, Brysselissä 1951, Roomassa 1954, Torontossa 1957, Helsingissä 1960, Berkeleyssä 1963 ja Zürichissä 1967. Hän oli International Association of Seismology and Physics of the Earth's Interior (IASPEI) -järjestön varapuheenjohtaja vuosina 1956–1957 ja pääsihteeri vuosina 1957–1963.
Veijo Mikkolainen
Veijo Veikko Mikkolainen (s. 25. elokuuta 1924 Kivennapa) on suomalainen kilpasoutaja.
Mikkolainen edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä kaksikossa, jossa Suomi sijoittui viidenneksi. Hän souti Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1953.
Seuratasolla Mikkolainen edusti Valkeakosken Vesiveikkoja. Hän voitti Suomen-mestaruuden perämiehellisessä kaksikossa vuosina 1952–1953.
Mikkolainen kilpaili myös hiihdossa. Hänen serkkunsa Martti Mikkolainen ja tämän poika Kimmo Mikkolainen ovat myös maajoukkuetason soutajia.
Ashley Spencer
Ashley Spencer (s. 8. kesäkuuta 1993) on yhdysvaltalainen pika- ja aitajuoksija. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän voitti naisten 400 metrin aitajuoksussa pronssia tuloksella 53,72. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 Portlandissa hän voitti kultaa viestissä ja hopeaa 400 metrin juoksussa.
Perusaaltomagnitudi
Perusaaltomagnitudi eli runkoaaltomagnitudi (formula_1) on maanjäristyksen voimakkuutta ilmaiseva mittaluku. Se perustuu seismisten runkoaaltojen (P ja S) aiheuttaman maan liikkeen mittaamiseen. Perusaaltomagnitudia käytetään kaukana mittausasemasta tapahtuneille järistyksille.
Ensimmäisen perusaaltomagnitudin teleseismisille runkoaalloille (P, PP, S) esitti saksalais-amerikkalainen seismologi Beno Gutenberg vuonna 1945.
Vuonna 1956 Gutenberg ja Richter julkaisivat korjausfunktion runkoaaltojen vaimenemisesta niiden kulkiessa Maapallon sisällä. He kalibroivat asteikkonsa niin, että lukemat vastasivat Richterin asteikon ja pinta-aaltomagnitudiasteikon arvoja magnitudeilla 6–7. Gutenberg ja Richter kutsuivat magnitudiaan yhtenäistetyksi magnitudiksi ("unified magnitude").
Perusaaltomagnitudia on aina käytetty erityisesti ydinkokeiden aiheuttamien seismisten signaalien mittaamiseen, sillä räjäytykset tuottavat voimakkaan P-aallon ja suhteellisen vähän pinta-aaltoja. Nykyinen tapa käyttää Gutenbergin ja Richterin korjausfunktioita juontaa juurensa Yhdysvaltain seismisten verkkojen käytännöistä 1960–1970-luvulta.
Perusaaltomagnitudi formula_1 määritellään seuraavan kaavan mukaan:formula_3missä formula_4 on P-aallon suurin amplitudi mikrometreinä seismogrammin pystykomponentilla, formula_5 värähtelyn periodi sekunneissa ("T" < 3 s), formula_6 episentrietäisyys asteissa ja formula_7 lähteen syvyys. formula_8 on Gutenbergin ja Richterin (1956) korjaustermi.
Erkki Lyijynen
Erkki Edvard Lyijynen (16. maaliskuuta 1925 Lappee – 24. tammikuuta 2015) oli suomalainen kilpasoutaja.
Lyijynen edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehenä perämiehellisessä kaksikossa, jossa Suomi sijoittui viidenneksi. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden kevyen nelosen soutajana vuonna 1959.
Seuratasolla Lyijynen edusti muun muassa Valkeakosken Vesiveikkoja ja Jämsänkosken Soutuveikkoja. Hän voitti useita Suomen-mestaruuksia kaksikkojen ja nelosten eri luokissa.
Lyijynen kilpaili myös hiihdossa ja yhdistetyssä. Hän sijoittui yhdistetyn olympiakatsastuksissa kolmanneksi vuonna 1952 ja Pirkan hiihdossa toiseksi vuonna 1960.
Bengt Ahlström
Bengt Anders Ahlström (24. joulukuuta 1924 Pietarsaari – 22. lokakuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kilpasoutaja.
Ahlström edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 Stig Winterin kanssa perämiehettömässä kaksikossa, jossa he eivät menestyneet. Ahlström edusti seuratasolla turkulaista IK Academiaa ja voitti Suomen-mestaruuden perämiehettömässä kaksikossa Winterin kanssa vuonna 1951.
Stig Winter
Stig Olof Winter (s. 1. maaliskuuta 1929 Turku) on suomalainen kilpasoutaja.
Winter edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 Bengt Ahlströmin kanssa perämiehettömässä kaksikossa, jossa he eivät menestyneet. Winter edusti seuratasolla turkulaista IK Academiaa ja voitti Suomen-mestaruuden perämiehettömässä kaksikossa Ahlströmin kanssa vuonna 1951. Hän edusti myös Turun Soutajia, jonka perustajajäsen hän oli. Winter on toiminut muun muassa Pohjoismaiden Soutuliiton puheenjohtajana sekä Suomen Soutuliiton ensimmäisenä varapuheenjohtajana.
Leo Telivuo
Leo Johannes Telivuo (alk. Dahlström, 14. marraskuuta 1929 Helsinki – 8. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen uinnin olympiaedustaja.
Telivuo kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Hän voitti Suomen mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa vuonna 1949 sekä kahdeksan viestimestaruutta vuosina 1948–1954. Hänen ennätyksensä 100 metrin vapaauinnissa oli 1.01,8 vuodelta 1952. Vesipallossa Telivuo saavutti Helsingin Uimarien joukkueessa SM-pronssia vuonna 1948.
Urheilu-uransa jälkeen Telivuo väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi ja erikoistui anestesiologian erikoislääkäriksi. Hänen väitöskirjansa oli nimeltään "Effect of some saccharides on the recovery of the heart after elective cardiac arrest with potassium citrate" (1961). Hän toimi Suomen Urheilulääkäriyhdistyksen sihteerinä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.
Pentti Paatsalo
Pentti Juhani Paatsalo (21. elokuuta 1932 Kemi – 28. toukokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen uinnin olympiaedustaja.
Paatsalo kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 400 metrin vapaauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1953.
Seuratasolla "Pattis" Paatsalo edusti muun muassa Helsingin Uimareita, jonka joukkueessa hän voitti Suomen-mestaruuksia viesteissä. Hän toimi seuran puheenjohtajana vuosina 1960–1961. Hän oli Suomen uintimaajoukkueen valmentajana 1960-luvulla.
Pentti Paatsalon vaimo Arja Paatsalo (o.s. Lehtinen) oli telinevoimistelun olympiaedustaja.
Einar Aalto
Einar Ferdinand Aalto (27. toukokuuta 1926 Hamina – 16. syyskuuta 1985 Turku) oli suomalainen uinnin olympiaedustaja.
Aalto kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 400 metrin vapaauinnin alkuerissä. Hän voitti Suomen-mestaruuden 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vuosina 1950–1952 Helsingin Uimarien viestijoukkueessa.
Lempinimellä "Pelle" tunnettu Aalto pelasi myös vesipalloa ja saavutti Pohjoismaiden-mestaruuspronssia vuonna 1951 sekä Helsingin Uimarien joukkueessa Suomen-mestaruuspronssia vuonna 1949.
Kilpauransa jälkeen Aalto toimi voimistelunopettajana Lahdessa ja Kokkolassa.
Bacchus (maalaus)
Bacchus on italialaisen taidemaalari Caravaggion noin vuonna 1595 maalaama öljymaalaus. Maalaus esittää antiikin kreikkalaista jumalaa Bacchusta.
Nykyisin teosta säilytetään Uffizin taidegalleriassa Firenzessä.
Luettelo Paimion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Paimion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Paimion kaupunki olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Itä–Länsi-ottelu 1965
Vuoden 1965 Pesäpallon miesten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 19. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 31. Itä-Länsi-ottelu ja 24. joka pelattiin Helsingissä. Helsingissä pelattiin nyt 10. kerran peräkkäin, Katsojamääräksi ilmoitettiin 5305.
Kahdeksas nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Parkanossa ja se päättyi Lännen 6–10 voittoon.
Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin viidennen kerran. Hyvinkäällä 5.9. pelattu ottelu päättyi tasan 6–6.
Avausheiton suoritti Kenraaliluutnantti Reino Artola.Itä aloitti sisällä.
45 vuotta
45 vuotta (engl. "45 Years") on ilmestynyt brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2015. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Andrew Haigh, ja se perustuu David Constantinen novelliin "In Another Country". Pääosia esittävät Charlotte Rampling ja Tom Courtenay.
Berliinin elokuvajuhlissa 2015 elokuva oli ehdolla parhaaksi elokuvaksi, Rampling sai parhaan naispääosan Hopeinen karhu -palkinnon, ja Courtenay sai parhaan miespääosan esittäjän Hopeinen karhu -palkinnon. Rampling oli elokuvasta myös parhaan naispääosan esittäjän Oscar-palkintoehdokkaana vuoden 2016 gaalassa.
Kaija Mäkelä
Kaija Anneli Mäkelä (myöh. Syvälahti, s. 23. lokakuuta 1930 Kalvola) on suomalainen uinnin olympiaedustaja.
Mäkelä kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 200 metrin rintauinnin välierissä. EM-kilpailuihin hän osallistui Torinossa vuonna 1954. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1949 sekä 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä vuonna 1953.
Seuratasolla Mäkelä edusti Helsingin Uimareita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 200 metrin rintauinnissa vuosina 1949–1954, 100 metrin perhosuinnissa 1951–1953, 3 × 100 metrin sekauintiviestissä 1948–1949 ja 1951–1952 sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä 1953–1954. Hän ui 25 metrin radalla Suomen-ennätyksiä 100 metrin rintauinnissa (1.25,3), 200 metrin rintauinnissa (3.02,2), 500 metrin rintauinnissa (8.46,0) ja 100 metrin perhosuinnissa (1.28,8).
Kaija Mäkelän puoliso Veikko Syvälahti on edustanut Suomea vesipallon PM-kilpailuissa, voittanut ponnahduslautahyppyjen Suomen-mestaruuden ja toiminut vuosina 1948–1955 Suomen Uimaliiton valmentajana.
Laboraattori
Laboraattori on akateemisen loppututkinnon suorittanut laboratoriotöiden johtaja.
Super Star Wars
Super Star Wars on vuonna 1992 Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistu videopeli. Se perustuu vuoden 1977 elokuvaan "Tähtien sota". Peli on SNES:in vastine NES:n "Star Wars" -pelille. "Super Star Wars" on suurimmaksi osaksi run and gun-tyylinen peli, mutta pelissä on muutama taso jossa ohjataan maakiituria tai X-siipistä. Pelissä on myös kolme pelattavaa hahmoa erilaisine kykyineen.
Peli sai kaksi jatko-osaa jotka perustuivat seuraaviin "Tähtien sota" -elokuviin: "" ja "."
Comacchio
Comacchio on kunta Italiassa. Se sijaitsee Emilia-Romagnan alueella Ferraran maakunnassa, ja siellä oli vuoden 2017 alussa 22 369 asukasta.
Etruskit perustivat Comacchion lähelle Spinan kaupungin 500-luvulla eaa. Spina romahti 200-luvulla eaa. Seuraavat todisteet asutuksesta on vasta roomalaiskauden loppuvaiheista. Comacchion kaupunki on kasvanut roomalaisten "castran" ympärille. Ensimmäiset arkeologiset todisteet kylästä on 600–700-luvuilta.
Länsi-Rooman valtakunnan romahtamisen jälkeen Comacchio kuului Ravennan eksarkaattiin ja sen jälkeen langobardien kuningaskuntaan. Comacchio kuului vuorotellen Ravennan ja Ferraran kaupunkien vaikutuspiiriin.
Comacchio sai nykyisen muotonsa noin vuonna 1630, kun Pyhä istuin oli hankkinut alueen. Monet kivisilloista ovat tältä ajalta, kuten myös kaupungin monumentaalinen portti, Trepponti. Napeolonin vallattua vuonna 1797 kaupungin ja sitä ympäröivän laakson kaupunkilaiset kapinoivat ja tekivät sopimuksen, jonka mukaan Ranskan tasavalta myi laakson sen asukkaille.
Comacchion talous on muuttunut 1900-luvulla, kun kalastuksen rinnalle ovat tulleet maanviljely ja matkailu. Comacchiossa on seitsemän merkittävää turismirantaa.
Luettelo Laitilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Laitilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Laitilan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tabātabāei-talo
Tabātabāei-talo () on vuonna 1834 valmistunut talo, joka rakennettiin rikkaalle mattokauppiaalle. Sen suunnitteli persialainen arkkitehti Ustad Ali Maryam. Rakennus on noin 4 700 neliömetrin laajuinen, ja siinä on 40 huonetta. Talo on jaettu kolmeen osaan, perheen jäsenille varattuun "andaruniin", vieraille tarkoitettuun "biruniin" ja palvelijoiden alueeseen. Taloa on koristeltu kivikaiverruksin ja ikkunoiden lasimaalauksin. Talon kaikki ikkunat on suunnattu etupihalle, mikä suojaa yksityisalueita ulkopuolisilta.
Nuori sairas Bacchus
Nuori sairas Bacchus (ital. "Il Bacchino malato") on italialaisen taidemaalari Caravaggion vuosina 1593–1594 maalaama öljymaalaus. Teosta pidetään yleisesti Caravaggion omakuvana, joka esiintyy Bacchuksen hahmossa.
Maalauksen omistaa Roomassa sijaitseva Galleria Borghese.
Erkki Marttinen
Erkki Emil Marttinen (s. 18. toukokuuta 1926) on suomalainen uinnin olympiaedustaja ja vesipalloilija.
Marttinen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin selkäuinnin alkuerissä. Hän saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1949 ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa 1951.
Seuratasolla "Eki" Marttinen edusti Helsingin Uimareita ja Helsingfors Simsällskapia. Hän voitti Suomen-mestaruuden 100 metrin selkäuinnissa vuosina 1947–1949 ja 1952 sekä 3 × 100 metrin sekauintiviestissä 1947.
Vesipallossa Marttinen saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1961 sekä voitti Suomen-mestaruuden 13 kertaa HSS:n joukkueessa vuosina 1953–1966 (tuolla välillä vain vuoden 1956 mestaruus meni Lahden Uimaseuralle.
Wat Benchamabophit
Wat Benchamabophit Dusitvanaram () on buddhalainen temppeli eli "wat" Bangkokissa, Thaimaassa.
Thaimaan kuningas Chulalongkorn määräsi temppelin rakennettavaksi vuonna 1899. Hän antoi sen suunnittelun veljelleen prinssi Narisille ja italialaiselle arkkitehdille Hercules Manfredille. Temppeli seinissä on harmaata Carraran marmoria, minkä ansiosta sen kutsumanimi on marmoritemppeli.
Wat Benchamabophit edustaa poikkeuksellista modernia thaimaalaista arkkitehtuia, sillä se yhdistää voimakkaasti thaimaalaisia ja eurooppalaisia vaikutteita. Sen sisätiloissa on punaisia mattoja, kultaisia ja valkoisia seinämotiiveja, lasimaalausmaisia seinämaalauksia ja keskeisen Buddha-kuvan tausta on maalattu kuninkaallisella sinisellä. Sisätilat tuovatkin mieleen eurooppalaisen kuninkaanpalatsin. Buddha-kuvan perustassa on kuningas Chulalongkornin tuhkat.
Kruunajaishuoneen takana olevalla pihalla on 53 Buddhan kuvaa, jotka edustavat buddhalaisuuden jokaista "mudraa".
Yrjö Miettinen
Yrjö Miettinen (8. toukokuuta 1913 Lapinlahti – 17. toukokuuta 1969 Tampere) oli suomalainen ammunnan olympiaedustaja ja MM-mitalisti.
Miettinen edusti Suomea Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hirviammunnassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa hirviammunnan kertalaukauksilla vuonna 1947 ja osallistui MM-kilpailuihin myös vuosina 1949 ja 1952. Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti kertalaukauksilla vuonna 1948.
Seuratasolla Miettinen edusti huippuvuosinaan Pohjois-Hämeen Ampujia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kertalaukauksilla vuosina 1948 ja 1949, parilaukauksilla 1951 ja 1955 sekä yhdistetyssä kilpailussa 1955. Hän voitti Presidentinkilpailun parilaukauksilla vuonna 1953 ja kertalaukauksilla 1954.
Miettinen pelasi pesäpalloa Siilinjärven Ponnistuksen joukkueessa Suursarjassa (SM-sarja) 1936.
Eugent Bushpepa
Eugent Bushpepa (s. 2. heinäkuuta 1984 Rrëshen, Albania), tunnettu myös nimellä Gent Bushpepa, on albanialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti Festivali i Këngësin 56. tuotantokauden kappaleella ”Mall” (), ja edusti näin Albaniaa vuoden 2018 Euroviisuissa.
Bushpepa syntyi 2. heinäkuuta 1984 Rrëshenissä, Albaniassa. Pienestä pitäen hän piti laulamisesta ja koulun jälkeen hän jätti Albanian muutamaksi vuodeksi ja muutti Italiaan. Palattuaan Albaniaan vuonna 2006 hän aloitti laulajana työskentelemisen "Top Channelin" keskusteluohjelmassa.
Vuonna 2006 Bushpepa liittyi "Top Channeliin" laulajana ja on siitä lähtien ollut osa Albanian musiikkinäyttämöä. Hänestä on vähitellen tullut yksi Albanian tunnetuimmista laulajista. "TOP SHOW" -nimisessä keskusteluohjelmassa Bushpepa on pysyvä laulaja ja hän laulaa suurimmaksi osaksi kappaleiden coverversioita. Kriitikoiden mukaan Bushpepan voimakkaan ja kauniin äänen ansiosta hän on tehnyt lukuisia korkealaatuisia coverversioita. Viikonloppuisin Bushpepa ja hänen bändinsä esiintyvät tunnetuimmissa yökerhoissa. Cover-laulajan uran lisäksi hän työskentelee sooloartistina tarjoten yleisölle musiikkia, jota albaniankielinen yleisö kuvailee hyväksi ja mieleenpainuvaksi. Hänen uransa alkoi vuonna 2007, kun hän julkaisi albaniankielisen rock-kappaleensa nimeltä "Maska e Madheshtise" "Top Fest 4" -kilpailun aikana. Samassa kilpailussa Bushpepa osallistui myös "Sunrise" -nimisen rockbändin kanssa esittäen kappaleen nimeltä "Engjell". Menestyksekkään ensiesiintymisen jälkeen hän osallistui myös muihin kilpailuihin ja työskenteli uuden musiikin parissa. Bushpepa on tehnyt yhteistyötä lukuisien albanialaisten artistien kuten Rovena Dilon, Andosin ja Gledi Mikerezin kanssa.
Vuonna 2009 oli joitakin huhuja, että Bushpepa olisi italialaisen "Seven Gates" -nimisen metalbändin uuden kappaleen "Betrayerin" laulaja. Kumpikaan ei kuitenkaan vahvistanut tätä huhua. Maaliskuussa 2007 Bushpepa ja hänen bändinsä oli "Deep Purple" -nimisen rockbändin tukibändi heidän "Rapture of the Deep" -kiertueen Albanian konsertin aikana.
1. kesäkuuta 2011 Bushpepan kansainvälinen ura voimistui kun häntä pyydettiin olemaan Duff McKaganin tukibändi McKaganin "Loaded"-kiertueen Tirana-konsertin aikana. 18. elokuuta 2013 Korçën perinteisen olutfestivaalin aikana Bushpepa esiintyi Guns N’ Rosesin kitaristin Ron Thalin kanssa. Bushpepan kansainvälisen uran kohokohta tähän mennessä oli vuonna 2014 kun hän liittyi "Darkology" -nimisen bändin laulajaksi. Bändi tuki Overkillia heidän "Kill Fest 2014" Euroopan kiertueen aikana.
Bushpepa edusti Albaniaa kappaleella "Mall" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa, Portugalissa
Bushpepa ei ole tähän mennessä tehnyt yhtään albumia ja on vain julkaissut pelkkiä singlejä. Hän on monta kertaa maininnut työskentelevänsä albumin parissa.
2008: Best Male Top Fest 5. Enderr Reale ft. Gledis (Gledi Merkezi)
2009: Vodafone Club Top Fest 6. Stine Dreqi
2011: Best Male Top Fest 8. Rebel pa Hije Cmimi
2015: Cmimi Honorifik #TopFestiFundit Top Fest 12. Prane Finishit
Mall (Eugent Bushpepan kappale)
Mall on albanialaisen laulaja Eugent Bushpepan esittämä kappale, jolla hän voitti Festivali i Këngësin 56. tuotantokauden ja näin ollen edusti Albaniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 184 pistettä ja saavutti sijan 11.
Diana-57
Diana-57 on vuonna 1957 perustettu vaasalainen jousiammunnan erikoisseura. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Tauno Rintala. Ensimmäiseksi sihteeriksi valittiin Kyllikki Haapasilta (myöh. Loukonen) ja rahastonhoitajaksi hänen sisarensa Meri Haapasilta (myöh. Pylkkä). Jo vuonna 1961 seura järjesti Hietalahden urheilukentällä jousiammunnan SM-kilpailut. Vuonna 2017 seuran puheenjohtajana toimii Petri Lehtomäki.
Seuran edustajista Jorma Sandelin on saavuttanut tähtäinjousella henkilökohtaisen MM-pronssimitalin 1961 ja Olavi Laurila henkilökohtaisen EM-pronssimitalin 1972. Molemmat edustivat Suomea vuoden 1972 kesäolympialaisissa. MM-kisaedustajia ovat olleet myös Paavo Pylkkä, Juha Pylkkä, Tero Lindroos ja Antti Tekoniemi. Sandelin voitti tähtäinjousen tauluammunnan henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1962, 1965-1967 ja 1969-1970 sekä Laurila vuonna 1977 ja Lindroos vuonna 2003. Joukkuemestaruuden Diana-57:n miehet voittivat vuosina 1969–1970 ja 2007–2010.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1961
Vuoden 1961 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 3.–10. kesäkuuta 1961 Belgradissa, Jugoslaviassa.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 2012 – miesten yksilökilpailu
Nykyaikaisen viisiottelun miesten yksilökilpailu Lontoon olympialaisissa 2012 käytiin 11. elokuuta. Kilpailut käytiin kolmella eri areenalla: miekkailu käytiin Copper Boxissa, uinti Aquatics Centressä ja ratsastus sekä ampumajuoksu Greenwich Parkissa. Kilpailun voitti tšekkiläinen David Svoboda ennen kiinalaista Cao Zhongrongia ja unkarilaista Ádám Marosia.
Svobodan voittotulos 5928 pistettä oli uusi olympiaennätys. Hän teki olympiaennätyksen myös miekkailussa 26 voitolla. Svobodan lisäksi olympiaennätyksiä rikkoivat Italian Nicola Benedetti ampumajuoksussa (10:16.92) ja Egyptin Amro El-Geziry uinnissa (1:55.70).
Gary Anderson (dartsinpelaaja)
Gary Anderson (22. joulukuuta 1970 Musselburgh, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen dartsinpelaaja. Anderson on lajin kaksinkertainen maailmanmestari (2015, 2016).
Anderson aloitti ammattilaisuransa BDO-järjestössä vuonna 2000 ja eteni BDO:n maailmanmestaruusturnauksessa parhaimmillaan vuonna 2002 välieriin. Vuosina 2007-08 Anderson menestyi World Darts Trophy ja Grand Slam of Darts-turnauksissa päihittäen monia PDC-järjestön sen ajan kärkipelaajia. Vuoden 2009 BDO:n mm-kisojen puolivälierissä kärsityn tappion jälkeen turhautunut Anderson päätti muutaman kuukauden harkinnan jälkeen liittyä PDC-organisaatioon.
2011 Anderson eteni toisella yrittämällään PDC:n maailmanmestaruusturnauksen finaaliin häviten Adrian Lewisille erin 5-7. Myöhemmin samana vuonna Anderson voitti arvostetun Premier League Darts-liigan. Saman vuoden syyskuussa Andersonin veli kuoli 35-vuotiaana sydänkohtaukseen ja vain reilu puoli vuotta myöhemmin maaliskuussa 2012 menehtyi hänen isänsä.
Parin heikomman kauden jälkeen Anderson palasi huipulle vuonna 2014 voittaen Players Championship Finals-turnauksen ja ensimmäisen maailmanmestaruutensa seuraavan vuoden tammikuussa. Menestys jatkui vuoden 2015 Premier League-voitolla ja 2016 Andersonista tuli kolmas pelaaja Phil Taylorin ja Adrian Lewisin jälkeen, joka pystyy voitokkaasti puolustamaan PDC:n mm-titteliä.
2017 Andersonista tuli kolmas pelaaja Taylorin ja Dennis Priestleyn jälkeen, joka etenee kolmesti peräkkäin PDC:n mm-finaaliin. Michael van Gerwen osoittautui loppuottelussa kuitenkin vahvemmaksi erävoitoin 3-7. Tässä turnauksessa Anderson heitti 71 kappaletta 180 pisteen heittoja, joka on voimassa oleva turnausennätys.
Oiva Tylli
Oiva Kaleva Tylli (21. helmikuuta 1914 Virolahti – 16. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen ammunnan olympiaedustaja ja MM-mitalisti.
Tylli edusti Suomea Helsingin kesäolympialaisissa 1952 vapaapistooliammunnassa, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. MM-kilpailuissa 1952 hän saavutti pronssia vapaapistoolin joukkuekilpailuissa ja sijoittui kahdeksanneksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden ja Ruotsi-maaottelun vapaapistoolilla vuonna 1953.
Seuratasolla Tylli edusti Keski-Suomen Ampujia ja Upseerien Ampumayhdistystä. Vuonna 1952 hän ampui vapaapistoolilla Suomen-ennätyksen 554. Vuonna 1953 hän saavutti voiton Presidentinkilpailuissa.
Susana Trimarco
Sara Susana del Valle Trimarco de Veron, tai Susana Trimarco (s. 1954) on argentiinalainen ihmisoikeusaktivisti, joka on toiminut ihmiskaupan torjumiseksi. Vuonna 2002 hänen tyttärensä katosi, ja uskottiin että tytär on joutunut kidnapatuksi ja ihmiskaupan uhriksi. Susana vietti monta vuotta etsien hänen tytärtään ja perusti myös säätiön tukemaan seksikaupan uhreja. Osaksi hänen ansiostaan Argentiinaan lakiin tuli muutos 2011 jonka mukaan seksuaalisten palveluiden mainostamisen sanomalehdissä ja aikakauslehdissä on kiellettyä.
Susana Trimarco tytär Marita (syntynyt María de los Ángelesissa) siepattiin pääkaupunki Tucumán Maakunnassa 3. huhtikuuta 2002. Uskotaan, että hänet oli pakotettu prostituutioon.
Susana yrittää etsiä tytärtään esimerkiksi esittämällä prostituoitua. Hän onnistuu vapauttamaan muita naisia joilta vapaus on riistetty, mutta tytärtään hän ei onnistu löytämään.
Joulukuussa 2012, seitsemän miestä ja kuusi naista syytettiin Maritan kidnappauksesta, mutta heidät vapautettiin. Joulukuussa 2013 10 henkilöä pidätettiin Maritan kidnappaamisesta.
Direct Hits
Direct Hits on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kokoelma-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2013. Se sisältää yhtyeen suurimpia hittikappaleita vuosilta 2004–2012 ja kaksi uutta kappaletta, ”Shot at the Night” ja ”Just Another Girl”.
Karl-Hans Riehm
Karl-Hans Riehm (s. 31. maaliskuuta 1951 Konz, Länsi-Saksa) on Länsi-Saksaa edustanut moukarinheiton olympiamitalisti ja maailmanennätysmies.
Riehm heitti ensimmäisen kerran yli 70 metrin rajan vuonna 1971. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui kymmenenneksi. Rehlingenissä 19. toukokuuta 1975 hän paransi kolme kertaa maailmanennätystä ja heitti kaikilla kuudella heitollaan yli entisen ennätyksen: 76,70 – 77,56 – 77,10 – 78,50 – 77,16 – 77,28. Montrealin olympialaisissa 1976 hän sijoittui neljänneksi jääden vain kahden senttimetrin päähän pronssimitalista. Vuonna 1978 hän heitti Heidenheimissa maailmanennätyksen 80,32 ja saavutti Prahan EM-kilpailuissa 1978 pronssia. Moskovan olympialaisiin 1980 hän ei päässyt osallistumaan länsimaiden boikotin vuoksi.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Riehm sijoittui seitsemänneksi. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän saavutti hopeaa tuloksella 77,98 häviten Suomen Juha Tiaiselle 10 senttimetriä.
Paroni Empainin palatsi
Paroni Empainin palatsi () on palatsi Kairon Heliopolisissa. Sen rakennutti belgialainen tehtailija, paroni Édouard Empain, joka tunnettiin myös amatööriegyptologina.
Empain rakennutti 1900-luvun alussa kymmenen kilometrin päähän Kairosta ylellisen, uuden Heliopolisin kaupungin. Empain oli ihastunut Aasian-matkallaan paikalliseen arkkitehtuuriin ja palkkasi arkkitehti Alexander Marcelin rakentamaan hindutemppelin islamilaisen kaupunkin keskustaan. Marcel käytti inspiraationaan muinaista Angkor Watin temppeliä Kambodžassa. Empain toi Egyptiin indonesialaisia taiteilijoita ja kuvanveistäjiä. Marcelin kynästä ovat lähtöisin palatsin julkisivun rintakuvat, patsaat, norsut, käärmeet, Buddhat ja Krishnat.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 2012 – naisten yksilökilpailu
Nykyaikaisen viisiottelun miesten yksilökilpailu Lontoon olympialaisissa 2012 käytiin 11. elokuuta. Kilpailut käytiin kolmella eri areenalla: miekkailu käytiin Copper Boxissa, uinti Aquatics Centressä ja ratsastus sekä ampumajuoksu Greenwich Parkissa. Kilpailun voitti liettualainen Laura Asadauskaitė ennen brittiläistä Samantha Murraya ja brasililaista Yane Marquesia.
Asadauskaitėn voittotulos 5408 pistettä oli uusi olympiaennätys. Olympiaennätyksen rikkoivat myös Unkarin Sarolta Kovács uinnissa (2:08.11) ja Valko-Venäjän Nastassja Prakapenka ampumajuoksussa (11:06.00).
Kävelevät koneet
Kävelevät koneet () on Philip Reeven kirjoittama kirjasarja. Sen ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2001.
Sarja sijoittuu post-apokalyptiseen maailmaan, jossa moottorien ja telaketjujen avulla liikkuvat kaupungit vaeltavat erämaaksi muuttuneessa maailmassa taistelleen hupenevista resursseista ja ”syöden” toisiaan. Sarjan päähenkilö on Tom Natsworthy.
Karisto on julkaissut kirjasarjan suomeksi. Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2004. Kirjat on suomentanut Tero Kuittinen.
Christian Riversin ohjaama kirjasarjaan perustuva elokuva "Mortal Engines" on tulossa ensi-iltaan joulukuun 2018 aikana.
Pohjolan enkeli
Pohjolan enkeli on suomalaisuutta ja Hugo Simbergin maalausta "Haavoittunut enkeli" käsittelevä elokuva vuodelta 2017. "Haavoittunut enkeli" on sekä öljymaalaus Ateneumin taidemuseon kokoelmissa että fresko Tampereen tuomiokirkossa. Elokuvan on ohjannut ranskalainen Jean Michel Roux. Elokuvassa eri ikäiset, eri aloja ja näkökantoja edustavat ihmiset kertovat, mitä maalaus heille merkitsee.
Elokuvaa on rahoitettu Koneen Säätiön apurahalla, ja Kirkon mediasäätiö myönsi sille tuotantotukea. Ylen kanssa on sopimus elokuvan esittämisestä.
Brian Goodell
Brian Stuart Goodell (s. 2. huhtikuuta 1959 Stockton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uinnin kaksinkertainen olympiavoittaja.
Goodell ui vuonna 1976 maailmanennätykset 400 ja 1 500 metrin vapaauinneissa jo Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa ja paransi niitä voittaessaan molemmilla matkoilla kultaa Montrealin olympialaisissa. Hänen olympiavoittoaikansa 1 500 metrillä oli 15,02,40 ja kaksi päivää myöhemmin 400 metrillä 3.51,93.
Calin MM-kilpailuissa 1975 Goodell ui hopeaa 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 15.39,00..
Ulrike Richter
Ulrike Richter-Schmidt (alk. Richter, s. 17. kesäkuuta 1959 Görlitz, Itä-Saksa) on Itä-Saksaa edustanut uinnin kolminkertainen olympiavoittaja.
Richter voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa 4 × 100 metrin sekauinnissa Hannelore Anken, Andrea Pollackin ja Kornelia Enderin kanssa maailmanennätysajalla 4.07,95, 100 metrin selkäuinnissa olympiaennätysajalla 1.01,83 jääden omasta ME-ajastaan 0,32 sekuntia ja 200 metrin selkäuinnissa olympiaennätysajalla 2.13,43.
MM-kilpailuissa Richter voitti 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauinnissa kultaa vuosina 1973 ja 1975 sekä sai jälkimmäisissä kisoissa pronssia 200 metrin selkäuinnissa. EM-kilpailuissa hän voitti kolme kultamitalia vuonna 1974 sekä kullan ja kaksi hopeaa vuonna 1977.
Bruce Furniss
Bruce MacFarlane Furniss (s. 27. toukokuuta 1957 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uinnin kaksinkertainen olympiavoittaja.
Furniss voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa 200 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 1.50,29 ja 4 × 200 vapaauintiviestissä maailmanennätysajalla 7,23,22.
Calin MM-kilpailuissa 1975 Furniss voitti kultaa 4 × 100 vapaauintiviestissä sekä saavutti hopeaa 200 ja 400 metrin vapaauinnissa, Länsi-Berliinin MM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa 4 × 200 vapaauintiviestissä.
Jean-Michel Roux
Jean-Michel Roux (s. 1964) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi.
Roux on vieraillut Rakkautta ja anarkiaa (R&A) -elokuvafestivaalilla useita kertoja, ensimmäisen kerran vuonna 1998 esikoiselokuvansa "Les mille merveilles de l’univers" kanssa. Hän on tehnyt dokumentteja Islannista. Roux’n dokumentti "Pohjolan enkeli" on tutkimusmatka suomalaisuuteen. Elokuva kertoo Hugo Simbergin maalauksesta "Haavoittunut enkeli". Elokuvan ensi-ilta oli R&A-festivaalilla, jossa on esitetty kaikki muutkin hänen elokuvansa.
Harold L. Ickes
Harold LeClair Ickes (15. maaliskuuta 1874 Frankstown Township, Pennsylvania, Yhdysvallat – 3. helmikuuta 1952 Washington (DC), Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän toimi presidentti Franklin D. Rooseveltin hallinnon New Deal -ohjelman parissa. Ickes oli vuosina 1933–1939 Public Works Administration -viraston johtaja ja vuosina 1933–1946 Yhdysvaltain sisäministeri.
Harold L. Ickesin poika Harold M. Ickes seurasi isänsä jalanjälkiä politiikkaan ja työskenteli presidentti Bill Clintonin hallinnossa.
Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi
Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi on Suomen talvisodassa 1939–1940 ja jatkosodassa 1941–1944 kuolleitten somerolaisten sankarivainajien sankarihautojen muistomerkki. Muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Aukusti Veuro ja se paljastettiin vuonna 1949 sankarihaudoilla Someron vanhalla hautausmaalla.
Ehdotuksen sankarimuistomerkin hankkimisesta teki kaatuneiden muistopäivänä 1948 pitämässään puheessa maisteri Tapio Horila. Muistomerkin hankkimista varten järjestettiin kaatuneiden omaisille kokous Someron seurakuntatalolla elokuussa 1948. Kokouksessa esiteltiin muistomerkiksi kolme luonnosta, joista yhden oli tehnyt arkkitehti Matti Visanti ja kaksi kuvanveistäjä Aukusti Veuro.
Ehdotuksista valittiin yksimielisesti toteutettavaksi Aukusti Veuron suunnitelma "Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi". Aukusti Veuron (1886–1954) tunnettuja töitä ovat muiden muassa "Aleksis Kiven patsas" Nurmijärvellä ja "Vasikanjuottaja" Hämeenlinnassa.
Muistomerkin toteuttajaksi valittiin Someron kivenveistämö ja se päätettiin tehdä Tammelan mustasta dioriitista. Kivenveistäjä Mauno Kankaan johtama Someron kivenveistämö toteutti 1950–1960-luvuilla lukuisia vaativia muistomerkkitöitä eri puolille Suomea.
Paljastusajankohdaksi muistomerkille valittiin heinäkuu 1949, joka samalla oli Someron pitäjän valmisteilla olleen 500-vuotisjuhlan ajankohta. Muistomerkin kustannukset päätettiin kattaa yleisellä keräyksellä. Kivi patsaaseen saatiin Tammelan Letkulta. 20 tonnia painava patsasaihio kuljetettiin Somerolle helmikuussa 1949, ja patsas saatiin paikoilleen sankarihauta-alueen itäreunaan keväällä 1949.
Paljastustilaisuus järjestettiin osana Someron seurakunnan 500-vuotisjuhlia 3. heinäkuuta 1949. Tilaisuudessa puhuivat pankinjohtaja Hulda Soini ja kirkkoherra Sulo Tasanko.
Seikkailupuisto Huippu
Seikkailupuisto Huippu on Espoon Leppävaarassa sijaitseva, vuonna 2015 perustettu huvipuisto, jossa asiakkaat voivat kiipeillä erilaisilla radoilla. Seikkailupuisto Huipun radat kulkevat 4-18 metrin korkeudessa.
Fauni (elokuva)
Fauni () on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Febo Marin ohjaaman symbolistisen fantasian pääosia esittävät ohjaajan lisäksi Nietta Mordeglia, Helena Makowska ja Vasco Creti.
Kuvanveistäjä jättää mallinsa ateljeehensa ja lähtee kasinolle pelaamaan. Yöllä kuvanveistäjän faunipatsas herää eloon ja tyttö rakastuu fauniin. Seuraavan päivänä kuvanveistäjä myy patsaan rikkaalle ruhtinattarelle. Patsas putoaa kuormasta ja herää jälleen henkiin. Fauni ja tyttö karkaavat yhdessä romanttiseen paratiisiinsa. Metsästäjä ampuu faunin, joka muuttuu taas patsaaksi. Tyttö anoo turhaan patsasta takaisin ruhtinattarelta. Lopussa tyttö herää ja huomaa kaiken olleen vain unta.
Ambrosio Filmin tuottama "Fauni" on kunnianhimoinen symbolistinen pygmalionfantasia, jonka teemana on estetisoitu rakkaus ja erotiikka. Elokuvan vaikutus perustuu pitkälti sen taidokkaaseen valaistukseen ja väritykseen.
Aikalaiskriitikko piti "Faunia" taiteellisena ja hienostuneena, mutta tarinaltaan tylsänä ja elottomana ja yleisön makuun liian hitaana ja raskaana. Myöhemmin sitä on kuvattu ”herkäksi, hienovaraiseksi ja kauniisti toteutetuksi elokuvaksi, jonka tunnelmassa on jotain syvästi lumoavaa”. "Faunilla" on sanottu olleen suuri vaikutus eurooppalaiseen elokuvaan, ja ranskalaiskriitikko Louis Delluc piti sitä yhtenä mielenkiintoisimmista esimerkeistä ”italialaisen avantgarden symbolistisesta impressionismista.
"Faunia" esitettiin Suomessa syksyllä 1919. Lehtimainoksissa sitä kuvattiin ”kauniiksi satunäytelmäksi” ja ”suuremmoiseksi mestariteokseksi”. Suomessa elokuvan pituudeksi ilmoitettiin 1550 metriä.
"Fauni" on restauroitu Belgian elokuva-arkistossa vuonna 1994. Restaurointi perustuu Torinon elokuvamuseossa ja Suomen elokuva-arkistossa säilyneisiin kopioihin, joista jälkimmäinen on sittemmin luovutettu Friulin elokuva-arkistolle. Alkuperäisestä 1385 metrin pituudesta on jäljellä 1325 metriä.
Malo (pyhimys)
Pyhä Malo oli 500-luvulla elänyt irlantilainen lähetyssaarnaaja ja pyhimys. Hänet tunnetaan myös nimillä Maclou, Mac'h Low, Machovius ja Machutus. Malo syntyi Walesissa luultavasti vuonna 520. Malon kasteen toimitti Pyhä Brendan. Myöhemmin Malosta tuli Brendanin suosikki ja tämä osallistui Brendanin merimatkoille.
Pyhä Malo on Ranskassa sijaitsevan Saint-Malon kaupungin suojeluspyhimys.