hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bill Walsh
William Ernest ”Bill” Walsh () oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on tunnettu San Francisco 49ersin 1980-luvun menestyksen arkkitehtina sekä hyökkäyksen syöttöpelaamisen kehittäjänä. Walshin kehittämä hyökkäysjärjestelmä (West Coast offense) oli aikanaan vallankumouksellinen ja on yhä suosittu NFL:ssä.
Walsh syntyi Los Angelesissa ja kasvoi Kaliforniassa. Hän urheili yliopistotasolla amerikkalaisessa jalkapallossa sekä nyrkkeilijänä. Valmennusura alkoi high school -tasolta ja jatkui yliopistotasolla. NFL:ään hänet palkkasi Al Davis vuonna 1966 Oakland Raidersin apuvalmentajaksi. Sieltä hän siirtyi Cincinnati Bengalsiin vuonna 1968, jossa hän sai oppia legendaariselta Paul Brownilta. Vuonna 1975 Walshia ei nimetty Brownin seuraajaksi ja hän erosi hyökkäyksen koordinaattorin tehtävästä. Valmennettuaan vuoden San Diego Chargersin organisaatiossa Walsh sai ensimmäisen päävalmentajan pestinsä Stanfordin yliopistojoukkueesta. Kahden menestyksekkään vuoden jälkeen San Francisco 49ers palkkasi Walshin uudeksi päävalmentajakseen kaudelle 1979.
Walshin kaksi ensimmäistä kautta NFL:ssä olivat vaikeita, sillä voittoja kertyi yhteensä vain kahdeksan kappaletta. Walsh kuitenkin uusi joukkuetta voimakkaasti ja rakensi koko organisaation uudestaan. Hyökkäyksen johtajaksi draftattiin vuonna 1980 pelinrakentaja Joe Montana ja puolustuksen johtajaksi vuonna 1981 Ronnie Lott. Walshin kolmas kausi 49ersin peräsimessä sujuikin loistavasti ja päättyi Super Bowl -mestaruuteen. Loppuottelussa kaatui Cincinnati Bengals.
Walshin johdolla 49ersista kehittyi 1980-luvun menestysjoukkue, joka uusi mestaruutensa kausilla 1984 ja 1988. Lisäksi Walshin seuraaja George Seifert johdatti 49ersin mestariksi kausina 1989 ja 1994. Walshin apuvalmentajista kehittyi myös useita NFL:n menestysvalmentajia kuten: Seifert, Mike Holmgren, Mike Shanahan, Brian Billick ja Dennis Green.
Bill Walsh erosi 49ersin päävalmentajan tehtävästä 1988. Hän palasi kuitenkin organisaatioon vuonna 1999 toimitusjohtajaksi kolmen kauden ajaksi. Vuosina 2002-2004 hän toimi vielä konsultin roolissa. Vuosina 1992-1994 Walsh valmensi Stanfordin yliopistojoukkuetta. Bill Walsh kuoli leukemiaan 30. heinäkuuta 2007 kotonaan Woodsidessa, Kaliforniassa.
Walsh valittiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 1993.
Kalliohuuhkaja
Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä on aiemmin pidetty huuhkajan alalajina "Bubo bubo bengalensis", mutta nykyisin se on IUCN:n luettelossa oma lajinsa. Sen elinalue on Etelä-Aasiassa Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat lämpimän ja kuuman vyöhykkeen kuivat metsät ja pensaikot mäkisillä ja kallioisilla alueilla, ja yleensä niitä näkee pareittain. Sillä on voimakas värähtelevä kumea ääni, joka kuuluu aamu- ja iltahämärissä. Se on tyypillinen iso pöllö, ja sillä on korvatupsut. Sen värityksessä on läiskittäistä ruskeaa ja harmaata, ja kurkussa on valkea läiskä, jossa on pieniä mustia juovia. Ulkonäöltään se muistuttaa hyvin paljon euraasialaista huuhkajaa.
Kalliohuuhkajan elinympäristön kuvailu on hyvin mutkikasta runsaan vaihtelevuuden vuoksi. Sen elinaluetta on Himalajan eteläpuolinen Intia 1 524 metrin korkeuteen saakka. Se karttaa kosteita ikivihreitä metsiä ja hyvin kuivia alueita.
Lintuun liittyy paljon taikauskoa. Kuten monia suuria pöllöjä, kalliohuuhkajaakin pidetään sen elinalueella pahan enteenä. Sen vangitsemiseen ja tappamiseen on nähty liittyvän joukko rituaaleja. Intian lain mukaan kalliohuuhkajan vangitseminen on kiellettyä, mutta laittomat markkinat edistävät salametsästystä.
Somero (lehti)
Paikallislehti Somero on Somerolla kaksi kertaa viikossa ilmestyvä 1924 perustettu paikallislehti. Lehteä julkaisee Paikallislehti Somero, jonka omistaa Salon Seudun Sanomat. Lehden tarkastettu levikki vuonna 2015 oli 5 013 Lehti ilmestyy myös verkkolehtenä. Julkaisija oli aiemmin Sanomalehti oy Somero. Lehti ilmestyy myös äänilehtenä. Someron ohella lehti leviää osiin Tl Koskea, Kiikalaa, Kuusjokea ja Tammelaa sekä entistä Nummi-Pusulan kunnan aluetta Lohjalla.
Lehden päätoimittaja on vuodesta 2012 Sari Merilä. Aiemmin päätoimittajina ovat toimineet Toivo Soini (1924), Lauri Sariola (1924–1940), Kustaa Hossi (1940–1953), Matti Soini (1953–1983), Teuvo Nurmi (1983–1999), Seppo Kummala (1999–2006) ja Kirsi Seppälä (2006–2012).
Somero-lehden pilapiirtäjänä on toiminut pitkään Heikki Paakkanen, jonka Somero-lehdessä julkaistuja pilapiirroksia on ilmestynyt kirjamuodossa kolmena kokoelmana nimillä "Elämää pellossa" (1985), "Pellon laidalla" (1993) ja "Käsikirja: Somero ja ympäröivät alueet" (2008).
Myös sarjakuvan Viivin ja Wagner piirtäjänä tunnetuksi tulleen Jussi "Juba" Tuomolan ensimmäinen julkaistu strippisarjakuva nimeltä "Vauhti-Virtanen" ilmestyi Somero-lehdessä lyhyen aikaa vuosina 1983–1984. Julkaisukanavan keksi hänen somerolainen mummonsa Aira Tuomola.
Saksan italialaiset
Saksan italialaiset ovat Saksassa asuvia italialaisia. Italialaiset ovat muodostaneet tärkeän maahanmuuttajaryhmän nykyisen Saksan alueella jo 1700-luvulta lähtien. Saksassa on noin 650 000 italialaista, joten italialaisyhteisö Saksassa on maailman suurin heti Argentiinan jälkeen.
1700-luvulta lähtien Saksaan muutti etenkin italialaisia taiteilijoita. Italialaiset muodostivatkin ulkomaalaisista taiteilijaryhmistä merkittävimmän. Italialainen vaikutus näkyy useissa Saksan kaupungeissa. Tuon ajan italialaisia vaikuttajia olivat muun muassa Agostino Barelli, joka suunnitteli Münchenin Theatinerkirchen ja Gaetano Chivaver, joka suunnitteli Dresdenin Hofkirchen. Italialaisille taiteilijoille Saksaan muuttaminen mahdollisti paremman toimeentulon ja aseman. Italialaisten taiteilijoiden maahanmuutto tyrehtyi 1800-luvulla Ranskan noustua Italiaa tärkeämpään asemaan taiteen keskuksena. Taiteenalan työt loppuivat Saksassa, mutta monet jäivät silti Saksaan. Taiteen saavutusten lisäksi italialaiset jättivät merkkejä etenkin Düsseldorfin, Bruchsalin ja Aschaffenburgin alueen asukkaiden sukunimiin. 30-vuotisen sodan seurauksena Italiasta alkoi taiteilijoiden ohella tulla muun muassa kauppiaita, kivenhakkaajia, rakennusmiehiä ja pappeja. Pappien tarkoituksena oli tukea katolilaista kirkkoa luterilaista vastaan. Kauppiaat jakautuivat arvostetun silkin ja korujen kauppiaisiin, sekä toisaalta huonomaineisempiin pomeranssikauppiaisiin, jotka myivät esimerkiksi mausteita. Pomeranssikauppiaat toivat Saksaan pizzeriat ja jäätelöpaikat. 1800-luvulla italialaisia muutti Saksaan myös maatalouden työntarpeen pariin.
Toinen aalto italialaisia muuttajia tuli toisen maailmansodan jälkeen. Saksan liittotasavalta teki vuonna 1955 sopimuksen Italian kanssa työvoiman luovuttamisesta. Saksassa kärsittiin tuolloin jälleenrakentamisen aiheuttamasta työvoimapulasta ja Italiassa puolestaan kärsittiin lamasta. Italialaiset olivat maahanmuuttajien enemmistössä aina 1960-luvulle saakka, jolloin turkkilaiset syrjäyttivät heidät asemastaan. Vaikka siirtotyöläisten odotettiin palaavan takaisin kotimaahansa töiden loputtua, ei näin lopulta käynyt. Vuonna 1973 tuli voimaan niin sanottu "Answerbestop", joka salli siirtotyöläisten tuoda maahan perheensä. Toisaalta myös ulkomaalaisen työvoiman ottaminen kiellettiin monilla alueilla.
Plenum plenorum
Plenum plenorum (latinaa, suomeksi "(täys)istuntojen (täys)istunto") oli joissakin kaksi- tai useampikamarisissa tai säätyjakoisissa kansanedustuslaitoksissa käytössä ollut täysistunto, johon ottivat osaa kaikkien kamarien tai säätyjen edustajat. Suomessa se oli vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen mukainen kaikkien säätyjen yhteisistunto. Se oli kutsuttava kokoon, jos vähintään kaksi säätyä sitä vaati. Istuntojen istunnolla ei ollut lainkaan päätösvaltaa, vaan siellä voitiin ainoastaan keskustella asioista. Suomessa plenom plenorum järjestettiin vain kahdesti. Ensimmäisen kerran se kokoontui vuoden 1872 valtiopäivillä pohtimaan yhteisten pysyvien tilojen hankkimista kaikille säädyille.
HMS Hare (J389)
HMS Hare (viirinumero J389) Britannian Kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja.
Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1942 Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista. Sen köli laskettiin 27. marraskuuta 1943 telakkanumerolla 1209 ja alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1944. Alus valmistui 10. marraskuuta.
"HMS Hare" määrättiin palvelukseen otettaessa 10. Miinanraivaajalaivueeseen, jonka muut alukset olivat "HMS Coupier", "HMS Felicity", "HMS Golden Fleece" ja "HMS Serene". Alus siirtyi koeajojen ja varustaminen päätyttyä koulutukseen Tobermoryyn, josta se lähti joulukuussa Grantoniin miinanraivauskoulutukseen.
Alus oli tammikuussa 1945 Firth of Forthissa koulutettavana "HMS Jewelin" ja "HMS Waven" kanssa, minkä päätyttyä se liittyi laivueeseensa. Alus siirtyi helmikuussa Scapa Flowhun laivueessaan, johon oli liitetty myös aiemmin mainitut kaksi alusta. Laivue raivasi reitin miinakentän läpi helpotettaessa pääsyä Scapa Flowhun.
Alus lähti 21. helmikuuta laivueen kanssa muodostaen operaatio Shredin Force 3:n. Laivue palasi 23. helmikuuta Scapa Flowhun, mistä se jatkoi matkaansa edelleen Grantoniin. Alus matkasi 22. maaliskuuta laivueen mukana Harwichiin raivaamaan Noren alueen miinakenttiä. Laivue raivasi huhtikuussa Pohjanmeren eteläosan miinoitteita, jotta varmistettaisiin saattueiden turvallinen matka Antwerpenin ja Thamesin suiston välillä.
Alus liitettiin toukokuussa 18. Miinanraivaajalaivueeseen "HMS Felicityn" ja "HMS Serenen" kanssa raivaamaan Rotterdamin sataman edustaa operaatio Fireballissa. Alukset palasivat omaan laivueeseensa kesäkuussa, mikä oli sijoitettuna Cuxhaveniin miinanraivaukseen.
"HMS Hare" oli huollettavana elokuusta alkaen, kunnes se lokakuussa lähti 10. Miinanraivaajalaivueen mukana Singaporeen. Alus raivasi Singaporen lähistöllä ja Indonesian satamia. Myöhemmin alus sijoitettiin Hong Kongiin jatkaen miinanraivausta.
Alus palasi kotimaahan syyskuussa 1946. Sen saavuttua Harwichiin alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1959.
Nigeria osti 1959 aluksen, joka nimettiin 21. heinäkuuta "Nigeriaksi". Alus palveli Nigerian laivaston lippulaivana, kunnes se palautettiin 1962 Britannialle. Aluksen saavuttua Britteinsaarille se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin BISCOlle, joka siirsi romuttamisen Metal Industriesille Faslaneen. Alus saapui 6. marraskuuta hinattuna Faslaneen romutettavaksi.
Sivupuomi
Sivupuomi eli vesipuomi on puinen tai teräksinen laivan kyljestä sivulle ulkoneva tanko, johon voidaan kiinnittää vene laivan ollessa ankkuripaikalla. Laivan kulkiessa sivupuomi on käännettynä kyljen suuntaiseksi.
Aki Ajo
Aki Ajo (s. 11. syyskuuta 1968 Toijala) on entinen suomalainen ratamoottoripyöräilijä ja Ajo Motorsport -tallin tallipäällikkö.
Ajo kilpaili nuoruudessaan motocrossissa, jäärata-ajossa ja ratamoottoripyöräilyssä. Hän voitti lajeissa yhteensä kymmenen SM-kultaa. Ajo sijoittui ratamoottoripyöräilyn EM-sarjassa parhaimmillaan kuudenneksi ja osallistui yhteen MM-sarjan osakilpailuun 1993. Hän lopetti ratamoottoripyöräilyn loukkaannuttuaan vuonna 1996 kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa. Loukkaantumisesta toipuessaan hän päätti perustaa oman tallin, Ajo Motorsportin, joka aloitti toimintansa jäärata-ajossa talvella 1997. Kesällä talli siirtyi myös ratamoottoripyöräilyyn, ja MM-sarjaan se liittyi 2001. Ajosta tuli tallin päällikkö. Ajon johdolla tallin kuljettajat voittivat 125-kuutioisten luokan maailmanmestaruuden kausilla 2008 (Mike di Meglio) ja 2010 (Marc Márquez) sekä 2012 (Sandro Cortese) .
Ajon vanhin poika Niklas Ajo on myös ratamoottoripyöräilijä.
Unique Leader Records
Unique Leader Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö.
Levy-yhtiön perustivat vuonna 1999 Deeds of Fleshin laulaja-kitaristi Erik Lindmark ja yhtyeen entinen basisti Jacoby Kingston. He työskentelivät äänitteitä valmistavassa tehtaassa, jossa rahoittajat olivat kiinnostuneita perustamaan levy-yhtiön. Yhtiön toimittua aikansa Lindmark osti Kingstonin osuuden yrityksestä hänen jätettyään musiikkibisneksen.
Yhtiö on erikoistunut teknisen ja brutaalin death metalin julkaisemiseen. Yhtiö on vuoteen 2013 mennessä julkaissut noin 90 äänitettä, joista ensimmäinen oli Deeds of Fleshin kolmas studioalbumi, "Path of the Weakening".
Päivittäistavarakauppa (yhdistys)
Päivittäistavarakauppa ry (PTY) on päivittäistavarakaupan alalla toimivien yhteisöjen ja elinkeinonharjoittajien yhdistys. PTY on jäsenyritystensä ja päivittäistavarakaupan edunvalvoja elinkeino- ja yhteiskuntapoliittisessa päätöksenteossa. Yhdistyksen tavoitteena on parantaa ja kehittää toimialan ja jäsentensä yleisiä toimintaedellytyksiä.
PTY:n jäsenyrityksiä vuonna 2013 ovat: Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta SOK, Ruokakesko Oy, Suomen Lähikauppa Oy, R-kioski Oy, Lidl Suomi Ky, Stockmann Oyj Abp, Wihuri Oy Aarnio, Heinon Tukku Oy, Tokmanni-konserni, Minimani, M Itsenäiset Kauppiaat Oy ja yhteisöjäsenen K-kauppiasliitto ry.
Karboksimetyyliselluloosa
Karboksimetyyliselluloosa eli CMC on puolisynteettinen polymeerin ja selluloosan johdannainen. Rakenteeltaan se eroaa selluloosasta siten, että osa selluloosamolekyylin hydroksyyliryhmistä on korvautunut karboksimetyyliryhmillä. Tuote myydään usein natriumsuolanaan natriumkarboksimetyyliselluloosana. Karboksimetyyliselluloosaa käytetään monissa sovelluksissa stabilointi- ja täyteaineena.
Karboksimetyyliselluloosan valmistus tapahtuu kahdessa osassa. Ensimmäisessä vaiheessa valmistetaan natriumhydroksidin ja selluloosan kompleksi käsittelemällä selluloosaa natriumhydroksidilla. Karboksyyliryhmät liitetään polymeeriin kloorietikkahapolla tai sen natriumsuolalla natriumklooriasetaatilla. Reaktio tapahtuu 50 °C:n lämpötilassa. Karboksyylimetyyliselluloosaprosessin liuottimena käytetään useimmiten alkoholeja, kuten etanolia, propanolia ja tert-butanolia sekä näiden seoksia. Karboksyylimetyyliselluloosan lisäksi reaktion sivutuotteena muodostuu natriumglykolaattia, johtuen kloorietikkahapon hydrolyysistä. Valmistusreaktiota voidaan kuvata seuraavalla reaktioyhtälöllä, jossa selluloosan sokerirunkoa merkitään R-merkinnällä:
Tuote puhdistetaan epäpuhtauksista asetonilla, kuivataan, jauhetaan ja pakataan.
Karboksimetyyliselluloosa liukenee veteen ja alkoholeihin muttei muihin orgaanisiin liuottimiin. Karboksimetyyliselluloosan liukoisuus veteen riippuu polymeeriketjun pituudesta. Mitä pitempi selluloosarunko on, sitä huonommin polymeeri myös liukenee. Ketjunpituuden lisäksi liukoisuuteen vaikuttaa myös substituutioaste. Karboksyylimetyyliselluloosa liukenee sitä paremmin veteen, mitä suurempi on substituutioaste. Kaupallisessa laadussa se on usein välillä 0,4–1,4. Liukoisuuteen vaikuttaa lisäksi myös liuoksen pH-arvo. Karboksyylimetyyliselluloosan sisältämät karboksyyliryhmät protonoituvat pH-välillä 4–5, ja tässä happomuodossaan se on veteen liukenematonta.
Karboksimetyyliselluloosaliuokset ovat varsin viskooseja ja käyttäytyvät joko pseudoplastisesti, tiksotrooppisesti tai dilatantisti. Viskositeetti riippuu polymeerin koosta ja substituutioasteesta. Mitä pitempi polymeeri, sitä suurempi on viskositeetti. Substituutioasteen vaikutus on käänteinen eli korkean substituutioasteen karboksimetyyliselluloosa on vähemmän viskoosia kuin vähemmän substituoidut laadut. Rakenteellisten ominaisuuksien lisäksi reologiset ominaisuudet riippuvat myös pH-arvosta. Suurimmillaan viskositeetti on alueella 9–10, ja tällöin liuos on myös kaikkein stabiilein.
Karboksyylimetyyliselluloosaa myydään maailmanlaajuisesti vuosittain arviolta 230 000 tonnin verran. Sitä käytetään elintarviketeollisuudessa sakeuttamisaineeena esimerkiksi jäätelöissä. Sen E-koodi on E 466. Sakeuttamiseen sitä käytetään myös hammastahnoissa ja öljyteollisuudessa. Sitä käytetään myös tapettiliistereissä, lääkkeiden täyteaineena, vettä sitovana polymeerinä, tekstiiliteollisuudessa, väriaineissa ja paperiteollisuudessa sidosaineena.
Rootwater
Rootwater oli puolalainen heavy metal -yhtye, jonka perustivat Sebastian Zusin, Yonca ja Pablo vuonna 2002. Pian perustamisen jälkeen Maciej Taff liittyi yhtyeeseen vokalistiksi. Musiikissa on hardcoren, thrash- ja folkmetallin sekä punkin vaikutteita.
Vuonna 2010 yhtye ilmoitti keskeyttävänsä toimintansa Maciej Taffin heikon terveydentilan sekä kuntoutuksen vuoksi.
Viimeisin kokoonpano
Entiset jäsenet
Studioalbumit
EP:t
Singlet
Neulatyynyteoria
Neulatyynyteoria on aristoteelisen eli "immanentin" realismin muoto, jonka mukaan substanssi kannattelee ominaisuuksiaan eli ominaisuudet ovat kuin neulatyynyyn (substanssiin) pistettyjä neuloja.
Mauno Astala
Mauno Astala (25. huhtikuuta 1930 – 16. toukokuuta 1987) oli Lapin musiikkikulttuurin voimahahmo. Uuttera lappilaisen musiikin monitoimimies Astala oli Hetan musiikkipäivien ja Seitakuoron perustaja. Astalan kokoama arkisto on lahjoitettu Rovaniemelle Lapin yliopiston Arktiselle keskukselle. Kokoelma koostuu kirjoista, äänitteistä, lehdistä, nuoteista, musiikkitapahtumajulisteista, valokuvista sekä muusta musiikki- ja kulttuuritapahtumiin liittyvästä materiaalista.
IndiGo
IndiGo on intialainen halpalentoyhtiö, jonka kotipaikka on Gurgaon Haryanan osavaltiossa. Yhtiö lentää 25 kohteeseen ja sillä on 39 lentokonetta käytössä.
IndiGo solmi tammikuussa 2011 lentokonevalmistaja Airbusin kanssa noin 12 miljardin euron lentokonekaupan. Kauppaan sisältyy kolmekymmentä tuotannossa olevaa A320-kapearunkokonetta ja 150 uutta A320neo-versiota. A320neo on A320:n uusi versio, joka on Airbusin mukaan 15 prosenttia taloudellisempi kuin nykyinen.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952 – miesten aika-ajo
Helsingin olympiakisojen miesten 1 km:n aika-ajoon osallistui 27 pyöräilijää. Kilpailu käytiin 31. heinäkuuta Helsingin Velodromilla.
Onze d’Or
Onze d'Or (suom. "kultainen yksitoista") on nimitys ranskalaisen "Onze Mondial" -lehden palkinnoille, joita myönnetään vuosittain Euroopan parhaille jalkapalloilijoille.
Palkintoja on jaettu vuodesta 1976 lähtien. Palkittujen pitää pelata Euroopan jalkapalloliiton Uefan alaisessa sarjassa.
Lehden lukijat valitsevat vuoden joukkueen. Lisäksi parhaalle pelaajalle myönnetään kultainen, toiseksi parhaalle hopeinen ja kolmanneksi parhaalle pronssinen palkinto.
Vuodesta 1991 lähtien on palkittu myös vuoden valmentaja. Lisäksi vuonna 1995 äänestettiin viimeisen 20 vuoden parhaasta pelaajasta. Vuonna 2011 palkintoa alettiin jakaa kesäkuussa entisen joulukuun sijasta. Siksi vuonna 2010 ei jaettu palkintoa.
Meripihkahappoanhydridi
Meripihkahappoanhydridi (CHCO)O on orgaaninen yhdiste, joka puhtaana huoneenlämmössä esiintyy kiteisenä valkoisena jauheena. Se on meripihkahapon anhydridi, ja sitä syntetisoidaankin juuri meripihkahaposta dehydraamalla.
Meripihkahappoanhydridistä käytetään myös nimiä "dihydro-2,5-furaanidioni", "butaanidihappoanhydridi" ja "tetrahydro-2,5-dioksofuraani".
Domowina
Domowina on sorbilainen sorbilaista kulttuuria, politiikkaa ja sorbin kieltä suojelemaan ja edistämään keskittynyt kattojärjestö, johon kuuluu useita sorbilaisia järjestöjä. Järjestössä toimii klubeja, seuroja ja kotiseutuyhdistyksiä. Lisäksi järjestö osallistuu sorbilaisten nuorten sosiaalityöhön. Domowinalla on nykyisin noin 7 300 jäsentä.
Domowina perustettiin 13. lokakuuta 1912. Järjestö toimi nykyisten tavoitteidensa mukaisesti maaliskuuhun 1937 saakka, jolloin kansallissosialistit kielsivät sen ja takavarikoivat sen omaisuuden. Tämä tapahtui sen jälkeen, kun järjestö oli kieltäytynyt hyväksymästä kansallissosialistien teoriaa sorbien germaanisuudesta. Järjestö aloitti toimintansa uudestaan 10. toukokuuta 1945 Natsi-Saksan kukistuttua. Vuonna 1949 järjestö sai Saksin osavaltiolta julkisen järjestön aseman. Lisäksi Saksissa oli astunut voimaan vuonna 1948 voimaan laki, jolla taattiin sorbien oikeudet. Samanlainen laki tuli käyttöön Brandenburgissa seuraavana vuonna. Järjestö sai sorbilaiseen kulttuuritoimintaan valtion tukea, mutta tuki heikkeni sittemmin. Domowinan johtoon valittiin "oikein" ajattelevia kommunisteja, ja DDR:n politiikka tähtäsi lopulta sorbien assimilisoimiseen. Uudistuksia alettiin ajaa vuonna 1989, ja järjestön tavoitteet uusittiin yleiskokouksessa 15. kesäkuuta 1991.
Domowinaan kuuluu 12 Lusatiassa toimivaa yksittäistä järjestöä ja 6 Lusatian ulkopuolella toimivaa järjestöä. Domowina on jaettu viiteen alueelliseen alajärjestöön:
Avtograf
Avtograf (, ) oli venäläinen, alkujaan Neuvostoliitossa perustettu rock-yhtye. Sen tyylilajina on ns. progressiivinen rock. Yhtye levytti vielä 2000-luvulla. Se on ollut eräitä kaikkein ensimmäisistä, laajemmin tunnustusta saavuttaneista neuvostovenäläisistä musiikillisista nuorisoyhtyeistä. Avtografia pidetäänkin alan pioneerina.
Avtograf oli ensimmäinen Neuvostoliiton rock-yhtye, joka menestyi läntisillä musiikkimarkkinoilla. Se osallistui vuonna 1985 pidettyyn "Live Aid for Africa" -konserttiin Moskovasta käsin ainoana itäeurooppalaisena rockyhtyeenä. Konsertin idea-isä oli Sir Bob Geldof.
Avtograf-yhteen perusti vuonna 1979 Aleksandr "Saša" Sitkovetski. Yhtye hajosi vuonna 1990, mutta muodostettiin uudelleen vuonna 2005.
Arthur Berkut alias Artur V. Mikhejev on vaikuttanut myös muissa yhtyeissä, kuten Aria.
XI (albumi)
XI on vuonna 2005 julkaistu puolalaisen death metal -yhtye Devilynin neljäs studioalbumi .
The Past Against the Future
The Past Against the Future on puolalaisen death metal -yhtye Devilynin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2003. Albumille on koottu kappaleita yhtyeen kahdelta varhaiselta demolta "The Rule" ja "Promo 2000".
Levyn 11. kappale on nauhoitettu albumin Artefact nauhoituksissa.
Avoin arviointi
Avoin arviointi on menetelmä sellaisten vaikutusarviointien tekemiseen, joihin kuka tahansa voi osallistua.. Useimmat avoimet arvioinnit on tehty Opasnetissä, joka on nimenomaan tähän tarkoitukseen kehitetty wikipohjainen verkkotyötila. Avointa arviointia on kehittänyt Terveyden ja hyvinvoinnin laitos alun perin tarjotakseen ohjausta monimutkaisten ympäristöterveysongelmien ratkaisemiseen. Tähän mennessä sitä on sovellettu mm. ydinvoimaan, ilmansaasteisiin and ja ympäristömyrkkyihin kalassa. Opasnet on voittanut "World Summit Award Finland" -kilpailun sarjassa "eGovernment and Institutions"..
Jokilaakson sairaala
Jokilaakson sairaala on julkinen aluesairaala, jossa merkittävänä kunnallisten erikoissairaanhoidon ja terveyskeskuspalveluiden tuottajana on 1.9.2010 alkaen toiminut Pihlajalinna Oy:n, Jämsän kaupungin ja Keski-Suomen sairaanhoitopiirin yhdessä omistama Jokilaakson Terveys Oy. Jokilaakson Terveys on ensimmäinen yksityisen ja julkisen tahon yhteenliittymä, joka vastaa laaja-alaisesti kunnallisten erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon palveluiden tuottamisesta.
Palvelutuotannolle asetetut määrä- ja laatutavoitteet toteutuivat jo ensimmäisen toimintavuoden aikana.  Vuoden 2011 alussa julkisuudessa käyty sappileikkauskohukin kuivui kokoon Valviran todetessa Jokilaakson sairaalassa toimitun asianmukaisesti ja ammattitaitoisesti.
Jämsän kaupunki on todennut myös, että Jokilaakso Terveyden tuottamat kunnalliset palvelut ovat olleet edullisempia kaupungille verrattuna sen omaan tuotantoon.
Opasnet
Opasnet on wikipohjainen verkkotyötila avointen arviointien tekemiseen. Avoimet arvioinnit ovat vaikutusarviointeja, joihin kuka tahansa saa vapaasti osallistua. Opasnet pohjautuu Mediawiki-alustaan, ja sitä ylläpitää ja kehittää Terveyden ja hyvinvoinnin laitos. . Opasnet on voittanut "World Summit Award Finland" -kilpailun sarjassa "eGovernment and Institutions".
Hamina Bastioni Horse Festival
Hamina Bastioni Horse Festival on Haminassa kahden vuoden välein järjestettävä kansainvälinen hevosurheilutapahtuma. Tapahtuman näyttämönä toimii Euroopan suurin telttakatos Bastionin historiallisten linnoitusmuurien ympäröimällä areenalla. Kilpailuohjelma keskittyy kansainvälisiin este- ja kouluratsastusluokkiin. Tapahtuman yleisönäytöksissä on myös runsasta oheisohjelmaa, kuten hevosaiheisia shownäytöksiä ja puhtaita viihdenäytöksiä.
Hamina Bastioni Horse Festivalin pääkilpailu on esteratsastuksen kansainvälisen Nations Cup -joukkuekilpailun Suomen osakilpailu. Haminassa Suomen joukkue voittikin historiallisesti ensi kertaa Nations Cupin osakilpailun vuonna 2005.
Hamina Bastioni Horse Festival on järjestetty kahden vuoden välein vuodesta 2003 alkaen. Suomen Nations Cup -osakilpailu järjestettiin aiemmin Helsingissä Laakson ratsastusstadionilla.
A Conspiracy of Silence
A Conspiracy of Silence on puolalaisen teknisen death metalin yhtyeen Esqarialin demo, joka julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Baron Records.
Inheritance (albumi)
Inheritance on puolalaisen teknisen death metalin yhtyeen Esqarialin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.
Burned Ground Strategy
Burned Ground Strategy on puolalaisen teknisen death metalin yhtyeen Esqarialin viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008.
Ajoneuvonosturi
Ajoneuvonosturi on moottorin ja pyörien avulla vapaasti paikasta toiseen siirtyvä nosturi, joka on useimmiten luokiteltu myös tieliikenteen ajoneuvoksi. Ajoneuvonosturien paino on yleensä 25–50 tonnia.
Ajoneuvonosturi sekoitetaan helposti "nostolava-autoon", joka on henkilönostin, sekä "ajoneuvonostimeen" eli "autonostimeen", joka kuuluu autokorjaamoiden ja katsastusasemien varustukseen.
Ajoneuvonosturin kuljettaminen on luvanvarainen ammatti. Tutkinnon voi suorittaa näyttökokeella.
Joensuun seudun kansalaisopisto
Joensuun seudun kansalaisopisto on Joensuun, Kontiolahden, Liperin, Polvijärven ja Outokummun yhteinen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka aloitti toimintansa vuonna 2006. Sitä ennen opisto toimi suppeammalla alueella nimellä Joensuun vapaaopisto. Opiston rehtori on Tero Väänänen.
Opisto oli vuonna 2014 Suomen viidennksi suurin kansalaisopisto, jolloin siellä opiskeli lähes 20 000 opiskelijaa. Päätoimisia työntekijöitä oli 20 ja tuntiopettajia lähes 300 samana vuonna.
Opiston päätoimipaikka on Papinkadulla Joensuun yhteiskoulun lukion rakennuksessa. Koulukadun puoleisten kansalaisopiston tilojen saneeraus valmistui 2009 ja lukion tilojen 2015.
Opiston alkuaikoihin vaikutti merkittävästi runoilija ja kansansivistystyön edistäjä Olla Teräsvuori, joka toimi opiston johdossa vuodesta 1922.
STS-134
STS-134 ( ULF6) oli Nasan avaruussukkulalento. STS-134 oli koko avaruussukkulaohjelman toiseksi viimeinen lento ja avaruussukkula "Endeavourin" viimeinen lento. Endeavourin lähtö siirtyi useasti. Sukkulaa ei voi lähettää mihin aikaan tahansa, sillä on kymmenen minuutin laukaisuikkuna päivittäin, kun Kansainvälinen avaruusasema (ISS-avaruusasema) on sopivassa kohdassa radallaan.
STS-134 laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta, Floridasta 16. toukokuuta 2011 kello 15.57 Suomen aikaa onnistuneesti matkaan. Sukkula laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 1. kesäkuuta 2011.
Sukkula telakoitui 18. toukokuuta 2011 kello 13.14 Suomen aikaa ISS-avaruusasemaan. Sukkulaa ja avaruusasemaa yhdistävä luukku avattiin ja sukkulamiehistö ja aseman Retkikunta 27:n miehistö tervehtivät toisiaan. Sukkula irtautui avaruusasemasta 30. toukokuuta kotimatkaa varten.
Sukkulan miehistö suoritti avaruusasemalla neljä avaruuskävelyä. Nämä olivat samalla viimeiset sukkulamiehistön suorittamat avaruuskävelyt, sillä viimeiselle sukkulalennolle STS-135 ei ole suunniteltu avaruuskävelyitä.
Endeavour vei ISS-avaruusasemalle NASAn 6800 kg painavan ja 1,5 miljardia dollaria maksavan AMS-mittalaitteen. Tällä hiukkasfysiikan mittalaitteella pyritään tutkimaan maailmankaikkeuden syntyä ja "epätavanomaista" materiaa.
Endeavourin rahtiruumassa kuljettiin avaruusasemalle myös suurikokoinen paineistamaton ExPRESS Logistics Carrier kuljetusalusta (ELC3), mikä sisältää erilaisia avaruusasemalla tarvittavia laitteita ja vara-osia jotka ovat liian painavia tai tilaa vieviä kuljetettavaksi avaruusaseman huoltoaluksilla. Näitä ovat mm. korkeapaineinen kaasutankki (HPGT), ammoniakkitankki (ATA), S-aaltoalueen antennin osia (SASA), robottikäsivarren osia (manipulaattori; SPDM), puolustusministeriön hyötykuorma ja ELC:n ohjausjärjestelmän varaosa. Endeavour jätti avaruusasemalle myös Endeavourin oman robottikäsivarren auttaakseen aseman miehistöä ulottumaan paikkoihin joihin aseman oma Canadarm2-robottikäsivarsi ei yllä.
Endeavour kuljetti asemalle myös aseman ulkopuolisen avaruuden olosuhteita testaavan MISSE-8 materiaalikokeen ja tuo MISSE-7 materiaalikokeen maahan.
Sukkulalennon päällikön Mark E. Kellyn vaimo, demokraattinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Gabrielle Giffords joutui poliittisen salamurhayrityksen kohteeksi vuoden 2011 alussa Arizonassa haavoittuen erittäin vakavasti. Giffordsin salamurhayritys lisäsi Yhdysvalloissa myös STS-134:ään kiinnitettyä huomiota. Giffords ja arviolta puoli miljoonaa muuta henkilöä seurasi paikan päällä Endeavourin lähtöä. Ennen lähtöä Giffords ja Mark E. Kelly vaihtoivat vihkisormuksia.
Jamileh Sorouri
Jamileh Sorouri (; s. 8. maaliskuuta 1950) on iranilainen entinen voimistelija. Hän osallistui Tokion olympialaisiin 1964 vain 14-vuotiaana ja on maansa historian nuorin olympiaurheilija. Sorouri osallistui neljään telinekohtaiseen kilpailuun, joissa hän oli kaikissa sijoilla 81–83, jonka lisäksi hän oli mukana moniottelussa, jossa hän oli kahdeksaskymmenestoinen eli kilpailun toiseksi viimeinen.
Katsumi Yamada (urheilija)
Katsumi Yamada (; 6. kesäkuuta 1905 Sapporo – 1970) oli japanilainen mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti Hokkaidon yliopistoa. Yamada osallistui Lake Placidin olympialaisiin 1932, joissa hän oli kolmaskymmenestoinen sekä mäessä että yhdistetyssä. Hän oli mäkihyppykilpailussa viimeinen ja yhdistetyssä toiseksi viimeinen.
Pensasvireo
Pensasvireo ("Hylophilus flavipes") on amerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Keski-Amerikan Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbiaan, Venezuelaan ja Tobagoon. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Kolumbiasta vuonna 18645.
Pikkuvihervireo
Pikkuvihervireo ("Hylophilus decurtatus") on amerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon itä- ja kaakkoisosista Keski-Amerikkaan, sekä Tyynenmeren rannikkoa Kolumbiasta Luoteis-Peruun. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Charles Lucien Bonaparte kuvaili lajin holotyypin Guatemalasta vuonna 1838.
Blair Yaworski
Blair Yaworski (s. 20. syyskuuta 1985 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Isokokoisen Yaworskin vahvuudet ovat ulottuvuudessa, monipuolisuudessa ja aloittamisessa. Hänen heikkouksiin kuuluu ajoittainen liika kiekonhautominen.
Yaworski aloitti junioriuransa kotikaupungissaan Calgaryssa. Hän pelasi siellä viimeiset vuotensa 2001–2003 AJHL-joukkue Calgary Canucksissa. Yaworski siirtyi kaudeksi 2003–2004 Yhdysvaltoihin ja USHL-joukkue Sioux City Musketeersin riveihin.
Vuodet 2004–2008 Yaworski kävi Yalen yliopistoa. Hän teki siellä parhaillaan tehot 5+13=18 kaudella 2004–2005, jolloin Yaworski oli Yalen neljänneksi paras pistemies. Hän sai yliopistovuosiensa päätteeksi sopimuksen AHL-joukkue Syracuse Crunchiin kaudeksi 2008–2009. Yaworski pelasi 18 ottelua ilman tehopisteitä, kunnes hän siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa alemmas ECHL:n Johnstown Chiefsiin. Yaworski teki siellä 41 ottelussa tehot 18+13=31, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Kauden 2009–2010 Yaworski pelasi samaa liigaa Wheeling Nailersin joukkueessa.
Elokuussa 2010 Yaworski siirtyi try-outille Mestis-joukkue KooKoohon. Hän sai viikon testijakson jälkeen vuoden mittaisen sopimuksen joukkueeseen. Yaworski palasi lokakuussa 2011 takaisin Pohjois-Amerikkaan ja liittyi ECHL-joukkue Trenton Titansin harjoitusleirille. Hän sai sieltä sopimuksen, mutta kaupattiin marraskuussa kymmenen ottelun jälkeen Utah Grizzliesiin. Helmikuussa 2012 Yaworski siirtyi loppukaudeksi Alaska Acesiin.
Rionegronvireo
Rionegronvireo ("Hylophilus brunneiceps") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa Amazonian aluetta Kolumbiassa, Venezuelassa ja Brasiliassa. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Brasilian Rio Vaupésilta vuonna 1866.
Ruostevireo
Ruostevireo ("Hylophilus semibrunneus") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Kolumbian, Venezuelan luoteisosan sekä Pohjois-Ecuadorin. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Kolumbiasta vuonna 1845.
Ruskolakkivireo
Ruskolakkivireo ("Hylophilus poicilotis") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Se elää Brasiliassa, Argentiinassa, Paraguayssa ja Boliviassa. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin São Paulon Ypanemasta vuonna 1822.
Ruso-otsavireo
Ruso-otsavireo ("Hylophilus ochraceiceps") on amerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Etelä-Meksikosta Keski-Amerikkaan, Kolumbiaan, Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan, Ecuadoriin, Peruun, Brasiliaan ja Pohjois-Boliviaan. Lajista tunnetaan kymmenen alalajia. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Meksikon Oaxacan Playa Vicentestä vuonna 1859.
Sitruunavireo
Sitruunavireo ("Hylophilus olivaceus") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itärinteet Ecuadorissa ja Perussa. Johann Jakob von Tschudi kuvaili lajin holotyypin Junísta vuonna 1844.
Tepuivireo
Tepuivireo ("Hylophilus sclateri") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää osia Venezuelasta, Guyanasta ja Brasiliasta. Osbert Salvin ja Frederick DuCane Godman kuvailivat lajin holotyypin Venezuelasta vuonna 1883, ja nimesivät lajin Philip Lutley Sclaterin kunniaksi.
Vihervireo
Vihervireo ("Hylophilus aurantiifrons") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman itäsosasta Kolumbiaan, Luoteis-Venezuelaan ja Trinidadiin. Lajista tunnetaan kolme alalajia. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Panamasta vuonna 1862.
Fjodor Kusmitš
Fjodor Kusmitš (myös "Fjodor Tomskilainen", k. 1864) oli venäläinen ortodoksisen kirkon ohjaajavanhus, joka on julistettu autuaaksi vuonna 1984.
Kusmitšin elämästä ei tiedetä mitään ennen vuotta 1836. Silloin hänet pidätettiin irtolaisena ja lähetettiin Tomskiin. Hän työskenteli tislaamossa viiden vuoden ajan ja kuljeskeli sen jälkeen 15 vuoden ajan. Lopulta Kusmitš asettui Krasnaja Rechkaan. Hänen hurskautensa ja yksinkertainen elämänsä kiinnittivät ihmisten huomiota. Vuonna 1852 eräs kauppias rakennutti hänelle erakkomajan, ja siellä Kusmitš eli loppuelämänsä. Hän osasi monia kieliä, mutta ei suostunut kertomaan mitään aikaisemmasta elämästään.
Koska tsaari Aleksanteri I oli kuollut samoihin aikoihin kun Kusmitš löydettiin, hänet yhdistettiin tarinaan, jonka mukaan tsaari olisi lavastanut kuolemansa.
Suomalainen Henrik Wrede kertoi kirjassaan "Jokilaivalla ja tarantassissa – matkakuvaus Siperiasta 100 vuoden takaa", että skoptsit antoivat hänelle kuvan jossa luki: "Jumalan suuri palvelija, Fjodor Kozmitš vanhus." Skoptsien mukaan kuva todellisuudessa esitti keisari Aleksanteri I:ä, joka ei ollutkaan kuollut matkoillaan Taganrogissa 1825, niin kuin historia kertoo, vaan hänet olisi karkotettu Siperiaan Tomskiin, kun hän oli luopunut vallasta ja irtautunut kirkosta. Heidän mukaansa hän olisi Tomskissa asunut erään kauppiaan puutarhaan hänelle rakennetussa erakkomajassa, missä olisi elänyt askeettina ja kuollut vasta 1864. Keisarilla oli kuvassa yllään samanlaiset valkeat vaatteet kuin skoptseilla jumalanpalveluksissa.
Tuhkapäävireo
Tuhkapäävireo ("Hylophilus pectoralis") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Koillis-Venezuelan, Guyanan, Surinamen, Ranskan Guayanan, Perua, Brasilian pohjois- ja keskiosia, sekä Pohjois-Bolivian. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Brasilian Vila Beda de Mato Grossosta vuonna 1866.
Hollolan kotiseutuyhdistys
Hollolan kotiseuduyhdistys ry on 1945 perustettu yhdistys, jonka pääasiallisena tehtävänä on kotiseututyö. Yhdistys ylläpitää kulttuurikohtaita, kuten Hollolan kirkonkylässä Hollolan kunnantupaa, Hollolan kotiseutumuseota ja Hentilän talomuseota . Lisäksi yhdistys harjoittaa kustannustoimintaa julkaisten Hollolan kotiseutukirjat -sarjaa:
Casimir von Kothen
Casimir von Kothen (29. toukokuuta 1807 Lokalahti – 25. marraskuuta 1880 Mecklenburg-Schwerin, Saksan keisarikunta) oli vapaaherra, sotilas, korkea virkamies ja tärkeä yhteiskunnallinen vaikuttaja Suomen suuriruhtinaskunnassa. Konservatiivina tunnetun von Kothenin uraa hallitsi häneen kohdistunut kritiikki virkavaltaisuudesta ja piittaamaattomuudesta yleisestä mielipiteestä. Hänen isänsä oli senaattori Gustav von Kothen. Hyvien suhteiden avulla Casimir von Kothen eteni jo nuorella iällä Suomen kenraalikuvernöörin adjutantiksi (1833) ja everstiluutnantiksi (1840). Ollessaan Viipurin läänin kuvernöörinä 1844–1853 hän johti Saimaan kanavan rakennuttamista ja järjesti lakkautuksen J. V. Snellmanin "Saima"-lehdelle, jossa hänen toimintaansa oli arvosteltu. Snellmanista tuli hänen pysyvä arkkivihollisensa.
Vuosina 1853–1858 von Kothen oli senaatin kirkollistoimituskunnan päällikkönä. Senaatissa hän joutui napit vastakkain lankonsa Lars Gabriel von Haartmanin kanssa, joka muun muassa tyrmäsi hänen ajatuksensa ruotujakolaitoksen uudelleen perustamisesta. Toimittuaan vuoden sotilastoimituskunnan johdossa hän jätti senaatin 1859 tyytymättömänä. Hovin suosion säilyttäneenä hänet ylennettiin 1861 kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin Venäjän hallitsevan senaatin jäseneksi. Vuonna 1869 von Kothen nimitettiin yliopiston sijaiskansleriksi sekä vastaperustetun kouluylihallituksen ylijohtajaksi, missä asemassa hän vastusti erityisesti suomenkielisten oppikoulujen perustamista. Hän oli vannoutunut fennomaanien vastustaja ja tyrmäsi avoimesti ajatuksen kansankielisestä, säätykiertoon tähtäävästä koululaitoksesta. Hän olisi suonut mieluummin venäjän kielen tulevan pakolliseksi osaksi opetusta. Riitauduttuaan jälleen hän erosi lopulta tästäkin virasta 1873 ja asui viimeiset vuotensa ulkomailla. Suomenkielisten valtion oppikoulujen perustaminen ja siten suomenkielisen sivistyneistön synty saattoi todella alkaa vasta kun vaikutusvaltainen von Kothen oli siirtynyt syrjään.
Kazuhiko Inoue
Kazuhiko Inoue () on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on syntynyt 1954 Jokohamassa. Kazuhikon tunnetuimpiin äänirooleihin lukeutuu mm. Kakashi Hataken ääni Narutossa, Eiri Yukin ääni Gravitationissa ja Hatori Sōman ääni Fruits Basketissa.
Elvis kissan jäljillä
Elvis kissan jäjillä on vuonna 1987 valmistunut suomalainen elokuva. Se oli Claes Olssonin ensimmäinen pitkä elokuva.
Olsson asui 1970-luvun alussa Matinkylässä kommuunissa. Idean elokuvaan hän sai jäljittäessään kommuunin Elvis-kissaa ja saadessaan tietää sen juuri kuolleen, 18 vuoden iässä. Elokuvassa käytetään samalta ajalta peräisin olevia kaitafilmejä. Olsson: "Elokuvassa ovat samat ihmiset 16 vuoden kuluttua. Me katsoimme aikoinaan maailmaa samasta ikkunasta, mutta silti jokaisen elämästä tuli erilainen. Kommuuniasumisen aikoina me uskoimme vahvasti ihmiseen. Luultavasti meillä kaikilla on nyt erilainen elämänkatsomus".
Kissan katoaminen saa entisen hipin, köyhän elokuvantekijän muistelemaan menneitä.
Elokuvatuottaja Tom ei onnistu pankissa ratkomaan sotkuisia raha-asioitaan. Hän etsiytyy vanhan ystävänsä, striptease-tanssijan luokse, mutta hermostuttaa tämän höpötyksellään entisestä kissastaan Elviksestä, jonka kuvan oli nähnyt pankin maalauksessa. Tom hakee vanhasta purettavasta asunnostaan laatikon, jossa on vanhoja valokuvia ja kaitafilmejä. Hän jättää taksin maksamatta ja toimistollakin odottavat velkojat. Entinen radikaaliystävä Simo kehottaa etsimään Elvis-kissaa Myrkyn luota.
Myrkyn äänitysstudiolla Tom kuulee, että Elvis on Pirjolla, entisellä tyttöystävällä, jonka Tom oli aikanaan jättänyt sanaakaan sanomatta. Tomin läksiäisjuomaan sujautetaan huumetta, ja paluumatkalla hän näkee harhoja Marilynista kunnes kolaroi. Hän pääsee kuitenkin kotiin ja ottaa vaimon vaatimuksesta hetkeksi vastuun perheestään. Lastensa jälkeen Tom tapaa kirjailija Sirpa Laakson. He juhlivat ja päätyvät toimistolle, mutta Sirpa lähtee pois Tomin huomaamatta.
Huoltomies päästää Tomin Pirjon asuntoon ja sanoo Pirjon joutuneen mielisairaalaan. Kämpän kaaoksen keskeltä löytyy kuollut ja jäykistynyt Elvis. Tom yrittää viedä sitä hautausmaalle, mutta päätyy samaan taksiin, jolle teki ”oharit” aiemmin. Tom esittelee Elvistä stripparikaverilleen ja hänet heitetään pihalle. Tom lennättää Elvistä leijana. Se putoaa heti, kun taksikuski sanoo, ettei pidä tapahtunutta mahdollisena.
Tom livahtaa Pirjon luokse mielisairaalaan. Pirjo laulaa vanhaa rollarihittiä “As Tears Go By”, joka muistuttaa heitä molempia vanhoista ajoista. Taksikuski leikkaa Tomin päälaen paljaaksi, Tom pukeutuu Gandhia muistuttavalla tavalla lakanaan ja polttohautaa Elviksen kotipihallaan. Taksikuski uhkaa Tomia poliisilla, sillä hänellä ei ole taaskaan rahaa, mutta vaimo maksaa lopulta kyydin.
Tom vie vaimolleen aamiaisen vuoteeseen ja pyytää häneltä anteeksi. Hän tunaroi tarjottimen vaimon päälle. Tilanne laukeaa, kun Tom sanoo: "...it was the Beauty", jolla hän tarkoittaa King Kongin putoamista pilvenpiirtäjän huipulta. Vaimo purskahtaa nauruun ja antaa Tomille pusun.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän kehuu Yarin musiikkia ja monia eheitä hetkiä, mutta pitää elokuvaa kokonaisuutena ”repaleisena ja vetoisena”.
Matane
Matane on vajaan 15 000 asukkaan kaupunki Québecin provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Gaspén niemimaalla Saint Lawrencen estuaarin etelärannalla, sata kilometriä Rimouskista koilliseen. Kaupunki on lähes täysin ranskankielinen, ja sen nimi on johdettu micmacinkielisestä sanasta, joka tarkoittaa ’majavalampea’. Korkeinta koulutusta Matanessa antaa CEGEP-tason opisto, ja sen tärkeimpiä työllistäjiä ovat paperiteollisuus sekä ravustus.
Ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier kävi nykyisen Matanen paikalla vuonna 1542 ja kiinnitti huomiota seudun runsaisiin kala- ja riistakantoihin. Sata vuotta myöhemmin jesuiittasaarnaajat saivat ensikosketuksen seudulla eläneisiin mi’kmaqintiaaneihin. Vuonna 1672 alueesta tuli Uuden-Ranskan läänitys, ja vuonna 1688 eurooppalaiset uudisasukkaat perustivat sinne pysyviä kalastajaleirejä. Maanviljely aloitettiin 1700-luvun lopussa, mutta väestön määrä alkoi kasvaa toden teolla vasta metsäteollisuuden myötä. 1950-luvulla useat paperitehtaat lopettivat toimintansa kaupungissa ja työttömyydestä tuli vakava ongelma. Tilanne helpottui kuitenkin jo 1960-luvulla, jolloin ymmärrettiin Matanen merkitys liikenteen solmukohtana.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 110 metrin aitajuoksu
Helsingin olympiakisojen miesten 110 metrin aitajuoksuun osallistui 30 urheilijaa edustaen 20 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 23.–24. heinäkuuta. Virallisissa tuloksissa käytettiin käsiaikaa.
Jokaisesta erästä kaksi nopeinta jatkoon.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
Kummastakin erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
Ālborz
Ālborz () on provinssi Iranissa Teheranin luoteispuolella. Se muodostettiin 23. kesäkuuta 2010 parlamentin päätöksellä osasta Teheranin provinssia. Provinssin pääkaupunki on Karaj.
Provinssin pinta-ala on 5 124 neliökilometriä. Väestö (2011) koostui 719 464 taloudesta, ja yhteensä 2 412 513 hengestä. Asukkaista kaupunkilaisiksi kirjattiin 2 184 371 ja maaseutuväestöksi 228 142 henkeä.
Provinssissa oli vuonna 2011–2012 neljä aliprovinssia (shahrestan), jotka jakautuivat yhteensä kymmeneen piirikuntaan (bakhsh). Näihin sijoittui 16 kaupunkia ja 22 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
HAL Tejas
HAL Tejas (sankriitiksi तेजस् "Säteilevä) on intialainen hävittäjälentokone, joka kehitettiin 1980-luvulta alkaen MiG-21-hävittäjän korvaajaksi. Koneen ensilento tehtiin 4. tammikuuta 2001. Intian ilmavoimat on tilannut 200 hävittäjää ja 20 kaksipaikkaista koulukonetta. Intian laivasto voi tilata 40 konetta korvaamaan Harrierinsa. Kone hyväksyttiin ilmavoimien käyttöön tammikuussa 2011. Ensimmäiset 20 hävittäjää toimitetaan vuoteen 2013 mennessä.
Intia yritti kehittää hävittäjään omaa "Kaveri"-suihkumoottoria, mutta joutui 2008 hylkäämään projektin ja pyytämään tarjouksia ulkomaisista moottoreista.
Ensimmäisissä koneissa käytetään prototyypeissä käytettyä alitehoista General Electric F404 -moottoria, joka rajoittaa koneiden liikehtimiskykyä ja asekuormaa. Koneen muuttaminen uudemmille moottoreille sopivaksi vie 3–4 vuotta.
Journey to the Centre of the Earth
Albumi on äänitetty perjantaina 18. tammikuuta 1974 Lontoon Royal Festival Hallissa. Wakemanin lisäksi mukana ovat Lontoon sinfoniaorkesteri (London Symphony Orchestra) ja Englantilainen kamarikuoro (English Chamber Choir) johtajanaan David Measham. Vernen kirjaan perustuvat puheosuudet lausuu David Hemmings. Albumin on tuottanut Rick Wakeman levy-yhtiölle A&M Records.
Kaikki kappaleet ovat Rick Wakemanin tekemiä ja ne on julkaissut Rondor Music (Ldn) Ltd.
Sivu 1:
Sivu 2:
Timecode (albumi)
Timecode (tai levyetiketin mukaan Time Code) on sveitsiläissyntyisen ja muun muassa Yes-yhtyeessä vaikuttaneen kosketinsoittaja Patrick Morazin studioalbumi vuodelta 1984. Albumin ovat tuottaneet Moraz ja Barry Radman yhteistyössä Lee de Carlon kanssa ja sen on kustantanut Lamborghini Records. Sanoitusapua kappaleisiin Moraz on saanut John McBurnielta.
Alkuperäisiä LP-levyjä on valmistanut ja markkinoinut Norjan Oslossa toiminut Nonstop (toisaalla muoto Non Stop) Musicservice A/S.
Kappaleet on säveltänyt Patrick Moraz ja sanoittanut John McBurnie lukuun ottamatta instumentaalikappaletta "Black Brains of Positronic Africa" ja kappaletta "You Are the Vision of My Dream", jonka on sanoittanut Moraz.
Sivu 1
Sivu 2
LP-levyn etiketissä Sivu 1 on merkitty A-puoleksi ja Sivu 2 B-puoleksi.
Laulujen julkaisijat ovat Time Code Music Ltd / High Speed Music Ltd.
Kauainkiharapyrstö
Kauainkiharapyrstö ("Moho braccatus") oli Havaijin Kauain saaren kotoperäinen varpuslintu. Se eli yleisenä metsissä rannikon alavilta mailta korkeimmille vuorenrinteille vielä 1890-luvulla, mutta sen kanta romahti 1900-luvun alkupuolella. 1970-luvulla sitä tavattiin enää Alaka'in suojelualueella, mistä viimeinen pari löydettiin 1981. Hurrikaani Iwan jälkeen 1982 naaras hävisi, ja koiras nähtiin viimeisen kerran 1985. Vielä 1987 kuultiin lajin laulua, mutta sen jälkeen sitä ei ole havaittu laajoista etsinnöistä huolimatta. Lajin häviämisen syitä olivat todennäköisesti elinympäristöjen tuhoutuminen sekä mustarotan, sikojen ja tauteja levittävien sääskien saapuminen saarelle ihmisen mukana. John Cassin kuvaili lajin holotyypin vuonna 1855.
Patrick Moraz
Patrick Moraz on sveitsiläissyntyinen kosketinsoittaja, joka on saanut klassisen pianistin koulutuksen. Hän on muun muassa ollut mukana Yes-yhtyeessä, johon hän tuli Rick Wakemanin tilalle ja oli mukana Yesin vuoden 1974 albumilla "Relayer".
Moraz on tehnyt myös soololevyjä vuodesta 1971 lähtien.
Mauinkiharapyrstö
Mauinkiharapyrstö ("Moho bishopi") oli Havaijin kotoperäinen varpuslintu. Se havaittiin viimeksi Molokaissa 1904, ja paikalliset asukkaat kertoivat nähneensä lajin vielä 1915, jonka jälkeen siitä ei ole tehty varmoja havaintoja laajoista etsinnöistä huolimatta. Lajin häviämisen syitä olivat todennäköisesti elinympäristöjen tuhoutuminen, laiduntava karja ja ihmisen mukana tulleet mustarotta ja tauteja levittävät sääsket. Walter Rothschild kuvaili lajin holotyypin vuonna 1893.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 400 m aitajuoksu
Helsingin olympiakisojen miesten 400 metrin aitajuoksuun osallistui 40 urheilijaa edustaen 24 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 20.–21. heinäkuuta.
Jokaisesta erästä kolme nopeinta jatkoon.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
7. erä
8. erä
Jokaisesta erästä kolme nopeinta jatkoon.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
Kummastakin erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
Organohalogeenit
Organohalogeeni on halogeeniatomin sisältävä orgaaninen yhdiste, jossa ainakin yksi halogeeni (fluori [F], kloori [Cl], bromi [Br], tai jodi [I]) on sitoutunut hiileen.
Ne on jaettu alkyyli-, vinyyli-, aryyli- ja asyylihalideihin. Alkyylihalidissa kaikki neljä hiilen ja halogeenin sidosta ovat yksinkertaisia; vinyylihalidissa kaksoissidoksia; aryylihalidissa halogeeni on sitoutunut aromaattisen renkaan hiileen; ja asyylihalidissa (kutsutaan myös happohalidiksi) halogeenin sitoutunut hiili on kaksoissidoksella kiinnittynyt happeen.
Organohalogeeniyhdisteisiin kuuluvat dioksiinien (polyklooratut dibentso-p-dioksiinit ja ‑furaanit) ja PCB-yhdisteiden (polyklooratut bifenyylit) lisäksi myös klooratut pestisidit ja bromatut palonestoaineet.
Ihmisravinnoksi käytettävän kalan ja kalatuotteiden organoklooriyhdisteiden pitoisuuksia koskeva EU:n asettama nykyinen raja-arvo on 8 pg grammassa ja se käsittää dioksiinit ja niiden kaltaiset PCB-yhdisteet. Suomella ja Ruotsilla oli poikkeuslupa vuoden 2011 loppuun asti talousalueellaan pitää kaupan kalaa, joka ylittää tämän raja-arvon.