hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Erkki Koskela
Erkki Aarre Koskela (s. 1946) on suomalainen taloustieteilijä ja professori emeritus.
Hän oli vuosina 1981–2011 Helsingin yliopiston kansantaloustieteen (finanssiopin) professori, vuodesta 2011 alkaen emeritusprofessori. Hänen tutkimusalaansa ovat olleet luotonsäännöstely, kotitalouksien säästämiskäyttäytyminen ja verotus. Koskela on ollut akatemiaprofessori 2006–2011. Vuodesta 2004 alkaen hän on johtanut Talouden rakenteiden ja kasvun tutkimusyksikköä, joka on kansallinen huippuyksikkö.
Koskela on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1976 otsikolla "A Study of Bank Behaviour and Credit Rationing".
Professori Koskela on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1993 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2000.
Kim Lamarre
Kim Lamarre (s. 20. toukokuuta 1988 Quebec) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa. Hän sai Sotšin olympialaisissa 2014 ensimmäistä kertaa järjestetyssä slopestylessa pronssimitalin.
Vuonna 2011 Lamarre oli slopestylen MM-kilpailuissa neljäs. Saman vuoden X Games -kisoissa hän oli kolmas. Ensimmäisen freestylehiihdon maailmancupin osakilpailunsa hän laski tammikuussa 2013 Coppern Mountainilla. Hänen paras sijoituksensa on neljäs Breckenridgen osakilpailussa tammikuussa 2014.
Lamarren ura on ollut katkonaista useiden polven eturistisidevammojen vuoksi, ja Sotšin olympiamitali olikin jossain määrin yllätys.
Nicola Peltz
Nicola Anne Peltz (s. 9. tammikuuta 1995 Westchester, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Vuonna 2017 hän alkoi seurustella Anwar Hadidin kanssa.
Aili Havas
Aili Lemmikki Havas (vuoteen 1906 saakka Örling, 3. heinäkuuta 1903 Lempäälä – 17. maaliskuuta 1988) oli suomalainen lähetystyöntekijä, joka teki elämäntyönsä Suomen Lähetysseuran juutalaislähetyksen parissa Palestiinassa ja Israelissa.
Teologian maisteri Havas lähti lähetystyöntekijäksi Palestiinaan loppuvuodesta 1931. Seuraavana vuonna hän kirjautui myös opiskelijaksi Jerusalemin heprealaiseen yliopistoon. Vuonna 1940 Havas oli mukana perustamassa lastenkotia Euroopasta tuleville juutalaispakolaisille ja 1945 sen yhteyteen avattiin myös hepreankielinen koulu sekä päiväkoti. Havas työskenteli Jerusalemissa aina vuoteen 1969 saakka. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin ensimmäisenä naisena Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtorin arvonimi.
Havaksen työtoverina Israelissa oli vuodesta 1946 lähtien Rauha Moisio. Heidät mainitaan Israelin tunnetuimpiin nykykirjailijoihin kuuluvan Amos Ozin romaanissa "Kertomus rakkaudesta ja pimeydestä" (2004). Oz oli tutustunut naisiin 9-vuotiaana pikkupoikana Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948. Hän omisti teoksensa koko 47. luvun Havakselle ja Moisiolle.
Aili Havaksen veljiä olivat kokoomuksen kansanedustajana toiminut saarnaaja Väinö Havas ja runoilija Eero Havas.
Holger Hansson
Holger Valdemar Hansson (26. tammikuuta 1927 Göteborg – 17. tammikuuta 2014 Göteborg) oli ruotsalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Hansson saavutti Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Seuratasolla Hansson pelasi IFK Göteborgissa, jota myös valmensi GAISin lisäksi.
Hansson kuoli Göteborgissa 17. tammikuuta 2014, hieman ennen 87-vuotissyntymäpäiväänsä.
Ukraina talviolympialaisissa 2014
Ukraina osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 45 urheilijan voimin. Maastohiihtäjä Valentyna Ševtšenko toimi Ukrainan joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa.
Hongkong talviolympialaisissa 2014
Hongkong osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Maan ainoa edustaja, Pan-To Barton Lui, kilpaili kaukalopikaluistelussa, ja toimi myös avajaisissa lipunkantajana.
Hongkong sai yhden maapaikan kaukalopikaluisteluun. Pan-To Barton Lui oli ensimmäinen mies, joka edusti Hongkongia talviolympialaisissa.
Barton jäi miesten 1500 metrin kilpailussa 36 urheilijan joukossa sijalle 30 eikä päässyt alkueristä jatkoon.
Wuella Wuella
Wuella Wuella on romanialaisartisti Delia Matachen kappale. Sen julkaisi Cat Music digitaalisesti ladattavana singlenä 13. heinäkuuta 2012. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Kappale pääsi kotimaassaan Airplaylistan 47. sijalle.
Digitaalinen lataus
Brittiläiset Neitsytsaaret talviolympialaisissa 2014
Brittiläiset Neitsytsaaret osallistuivat Sotšin talviolympialaisiin 2014. Maalla oli yksi edustaja, freestylehiihtäjä Peter Crook, joka oli kaiken kaikkiaan toinen Brittiläisiä Neitsytsaaria talviolympialaisissa edustanut urheilija. Hän toimi myös maan lipunkantajana avajaisissa.
Brittiläiset Neitsytsaaret saivat yhden maapaikan.
Cat Music
Cat Music on romanialainen levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1991 ja se on kotimaassaan merkittävin yritys Romanian musiikkialalla sen markkinaosuuden ollessa yli 30 prosenttia. Cat Musicilla on myös vaikuttava, yli kuudentuhannen kappaleen luettelo.
Kypros talviolympialaisissa 2014
Kypros osallistui Sotshin talviolympialaisiin 2014 kahdella urheilijalla alppihiihdossa. Maan lippua avajaisissa kantoi Konstantínos Papamichaíl.
Chile talviolympialaisissa 2014
Chile osallistuu Sothsin talviolympialaisiin 2014 kuudella urheilijalla kolmessa lajissa. Maan lippua avajaisissa kantoi freestylehiihtäjä Dominique Ohaco.
Pelkistävä aminointi
Pelkistävä aminointi tai pelkistävä alkylointi on orgaaninen reaktio, jolla valmistetaan karbonyyliyhdisteistä kuten aldehydeistä tai ketoneista amiineja ammoniakin tai amiinien avulla. Välituotteena muodostuu imiini, joka pelkistetään amiiniksi. Pelkistävä aminointi on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa amiineja synteettisesti.
Pelkistävän aminoinnin ensimmäinen vaihe on karbonyyliyhdisteen ja ammoniakin tai amiinin välinen happokatalysoitu kondensaatioreaktio muodostaen imiinin. Reaktiossa läsnä oleva pelkistin pelkistää reaktiossa syntyvän imiinin amiiniksi. Pelkistävissä aminoinneissa pelkistimen tulee olla riittävän heikko, jotta se pelkistäisi selektiivisesti imiinin eikä karbonyyliyhdistettä alkoholiksi. Käytettyjä pelkistimiä ovat muun muassa natriumboorihydridi ja natriumsyanoboorihydridi. Natriumsyanoboorihydridi saattaa kuitenkin happamissa olosuhteissa vapauttaa vetysyanidia, joten sen tilalla voidaan käyttää natriumtriasetoksiboorihydridiä tai α,β-tyydyttymättömiä karbonyyliyhdisteitä pelkistettäessä sinkkiboorihydridiä. Teollisuudessa pelkistimenä käytetään usein vetyä ja katalyyttinä palladiumia, nikkeliä tai kobolttia.
Reaktiossa typen lähteenä käytetään ammoniakkia tai amiineja. Ammoniakki muodostaa tuotteena primäärisiä amiineja, primääriset amiinit muodostavat sekundäärisiä amiineja ja sekundäärisistä amiineista saadaan pelkistävällä aminaatiolla tertiäärisiä amiineja. Sekundäärisiä amiineja voidaan valmistaa käyttämällä kaksinkertaista määrää ammoniakkia karbonyyliyhdisteen määrään verrattuna. Ammoniakin lähteenä voidaan käyttää myös ammoniumkloridia tai -asetaattia.
Varsinkin käytettäessä vetyä reaktio on hyvin eksoterminen, minkä vuoksi lämmönsiirto on prosessissa tärkeää. Pelkistävää aminointia voidaan suorittaa niin panosreaktoreissa kuin jatkuvatoimisena prosessina putkivirtaus- tai sekoitussäiliöreaktoreissa. Reaktiot suoritetaan tyypillisesti 50–180 °C:n lämpötilassa ja vedyn paine on 45–335 bar.
I Just Wanna
I Just Wanna on yhdysvaltalaisyhtye Voxisin kappale. Sen julkaisi Cat Music digitaalisesti ladattavana singlenä 25. heinäkuuta 2011. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa marraskuussa 2011. Kappale ei päässyt lainkaan listoille.
Digitaalinen lataus
Riikka Krenn
Riikka Krenn (s. 1979) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Rantapallo.fi-matkailusivuston päätoimittajana sekä Suomen Mensan jäsenlehden päätoimittajana.
Krenn on valmistunut maisteriksi Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitokselta pääaineenaan yhteisöviestintä. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Krenn toiminut vuodesta 2010 alkaen Rantapallo.fi-matkailusivuston päätoimittajana. Rantapallo on Suomen suurin matkailualan verkkopalvelu, jossa toimituksellisen sisällön ja hakupalvelujen lisäksi toimii myös laaja blogiportaali.
Aiemmin Krenn on asunut vuosia Saksassa ja toiminut siellä toimittajana, vapaana kirjoittajana ja suomen kielen opettajana. Hänen julkaisuihinsa kuuluvat myös saksalaisen Polyglott-kustantamon matkaopaskirja "Finnland on Tour" (2010) sekä yhdessä kuvittaja Sanna Partasen kanssa julkaistu kaksikielinen lastenkirja "Hugo kaukana kotoa - Hugo weit weg von Zuhause" (2007). Vuosina 2003-2010 Krenn on toiminut myös Suomen Mensan jäsenlehden toimituskunnassa ja vuoden 2015 alusta lehden päätoimittajana.
Krennin luoma Hugo-hahmo kertoo kaksikielisen tarinan suomalaisen Hugo-hirven eksymisestä Saksaan ja matkasta takaisin Suomeen. Krenn ja Partanen ovat esiintyneet Hugo-hahmon kanssa muun muassa Leipzigin kirjamessuilla, Helsingin kirjamessuilla sekä useissa kulttuuritapahtumissa Suomessa, Saksassa ja Luxemburgissa. "Hugo kaukana kotoa - Hugo weit weg von Zuhause" on ensimmäinen kaksikielisesti julkaistu suomalais-saksalainen lastenkirja.
Love on the Wing
Love on the Wing on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jesse Colin Youngin studioalbumi vuodelta 1977.
Kappaleet ovat Jesse Colin Youngin tekemiä ja Pigfoot Musicin (ASCAP) julkaisemia ellei toisin ole mainittu. Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen. "Higher & Higher" on omistettu Montereyn niemimaalle.
sekä
Felix Pappalardi esiintyy A&M Recordsin suosiollisella luvalla.
Jesse Colin Young
Jesse Colin Young (s. 22. marraskuuta 1941) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, folklaulaja ja The Youngbloods -yhtyeen perustajajäsen.
Young sai alun perin nimekseen Perry Miller ja varttui Queensissä. Hänen äitinsä oli viulisti ja isänsä kirjanpitäjä, joka oli kiinnostunut klassisesta musiikista. Young kävi koulua New Yorkissa, missä Art Garfunkel oli hänen luokkatoverinsa. 15-vuotiaana Young sai stipendin Massachusettsin Andoverissa sijaitsevaan Phillips Acedemyyn, josta hänet myöhemmin kuitenkin erotettiin.
1960-luvulla Young asui Manhattanin Greenwich Villagessa ja julkaisi kaksi sooloalbumia: "The Soul of a City Boy" ja "Young Blood". Sitten hän perusti yhtyeen nimeltä The Youngbloods, jonka muut jäsenet olivat kitaristi Jerry Corbitt, kosketinsoittaja/kitaristi Lowell "Banana" Levinger ja rumpali Joe Bauer. Heidän ensimmäinen albuminsa sisälsi Chet Powersin tekemän laulun "Get Together". Vuonna 1969 se julkaistiin uudelleen singlenä ja sitä käytettiin televisiomainoksen tunnussävelenä. Young yhtyetovereineen perusti levymerkin nimeltä Racoon Records, ja he julkaisivat neljä muuta albumia.
Young jätti yhtyeen vuonna 1972 ja julkaisi sooloalbumin "Together". Hänen neljäs sooloalbuminsa "Song for Juli" sisälsi neljä singleä ja albumi oli Billboard 200 -listalla useita kuukausia. Vuonna 1978 Jesse äänitti albumin "American Dreams", jota seurasi albumi "The Perfect Stranger" 1982. Vuonna 1987 hän julkaisi albumin "The Highway Is for Heroes".
Hän jatkoi kiertueiden tekemistä ja muodosti uudelleen Youngbloods-yhtyeen joksikin aikaa ennen kuin palasi soolouralle vuonna 1987. Siitä lähtien hän on julkaissut uudelleen vanhempaa materiaalia.
Vuonna 1993 hän perusti oman levy-yhtiön nimeltä Ridgetop Music.
Syyskuussa 1979 Young oli yksi "No Nukes" -konsertin esiintyjistä.
Hänen äänitysstudionsa ja talonsa Kalifornian Invernessissä tuhoutuivat Mount Visionin tulipalossa 1995.
Youngilla ja hänen vaimollaan Conniella on kaksi lasta ja perheellä on kahviplantaasi Havaijilla.
Mengjiang
Mengjiang oli Japanin nukkevaltio nykyisen Sisä-Mongolian alueella toisen maailmansodan aikaan. Se oli alun perin periaatteessa itsenäinen ja sittemmin Japanin Kiinaan perustaman nukkehallituksen alainen autonominen alue. Mengjiang palasi kiinalaisen vallan alle Japanin hävittyä maailmansodan.
Qing-dynastian romahduksen jälkeen Mongolia yritti valloittaa alueen Kiinan ja Mongolian välisessä sodassa 1910-luvulla, mutta yritys epäonnistui. Yuan Shikain valtakaudella alueen hallinto oli jaettu etnisin linjoin mongolien ja kiinalaisten alueisiin. Shikain kuoltua vuonna 1917 valtaan nousivat kuitenkin paikalliset sotalordit. Kiinalaiset pyrkivät asuttamaan Sisä-Mongoliaa kiinalaisilla siirtolaisilla, ja tämä politiikka vahvistui entisestään nationalistien noustua valtaan Kiinassa. Japani miehitti Sisä-Mongolian Khorchinin ja Hulun Buirin alueet vuosina 1931-32. Demchugdongrub käytti japanilaisten uhkaa solmiakseen sopimuksen autonomiasta Kiinan keskushallinnon kanssa, mutta käytännössä tilanne ei muuttunut paikallisten sotalordien vastustuksesta. Demchugdongrub otti täten vastaan sotilaallista apua Japanilta, mutta hänen joukkonsa eivät pärjänneet kiinalaisille ennen Kiinan ja Japanin sodan puhkeamista vuonna 1937.
Japanin miehitettyä alueen kiinalaisten siirtolaisten tulo lakkasi, ja japanista ja mongolista tuli hallinnon ja koulutuksen ainoat kielet. Hallintoon asetettiin etnisiä mongoleja myös niillä alueilla, joilla varsinaiset mongolit muodostivat vain pienen vähemmistön. Toisaalta osa Sisä-Mongolian alueista menetettiin Japanin toiselle nukkevaltiolle Mantšukuolle. Demchugdongrub nousi jäljelle jääneiden alueiden autonomisen hallinnon johtoon vuonna 1937. Mengjiang perustettiin kuitenkin varsinaisesti vuonna 1939, kun Japani painosti Demchugdongrubin liittymään heidän luomaansa Kiinan nukkehallitukseen autonomisena alueena. Vuonna 1941 Demchugdongrub sai kuitenkin jälleen itsenäistä valtaa, kun Sisä-Mongoliasta muodostettiin Mongolian autonominen valtio. Kiinalaiset nationalistit pitivät koko sodan ajan kiinni osista Sisä-Mongolian lounaisosaa. Japanilaisen Mongolian loppu tuli vuonna 1945, kun Neuvostoliiton ja sen liittolaisen Ulko-Mongolian joukot hyökkäsivät alueelle. Kiinan sisällissodan aikaan Sisä-Mongolian johtoon nousivat Neuvostoliiton tukemina kommunistit. Paikalliset elättelivät ensin toiveita yhdistymisestä Ulko-Mongolian kanssa, mutta suunnitelmista ei tullut lopulta mitään Kiinan kommunistien ja Neuvostoliiton välisten sopimusten myötä. Sisä-Mongoliasta tehtiin kommunistien alaisuudessa autonominen alue jälleen vuonna 1947.
Demchugdongrubin johtamassa Sisä-Mongoliassa oli vuonna 1941 74 julkista ja 31 yksityistä oppilaitosta, sekä neljä toisen asteen oppilaitosta. Japanilaismiehityksen aikaan julkaistiin mongolialaista kirjallisuutta, kuten Sisä-Mongolian ensimmäinen pienoisromaani ja useita runo- ja essee­kokoelmia. Alueella julkaistiin myös lehtiä kuten "Ulaan bars" ja "Shine Monggol". Väestölle sota osoittautui kuitenkin muuten raskaaksi. Väestömäärä putosi vuoden 1937 noin 847 000:ta 832 000:een vuonna 1947.
Tapio Nieminen
Tapio Nieminen (s. 16. marraskuuta 1967) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän on koripallovalmentaja Timo Niemisen veli.
Niemisen kasvattajaseura on Forssan Koripojat, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 1987–1988. Tilastollisesti hänen paras kautensa pääsarjassa oli kausi 1993–1994, jolloin hän teki keskimäärin 14,7 pistettä ja otti 9,2 levypalloa ottelua kohden. Samana kautena Forssa voitti SM-hopeaa.
Nieminen edusti Forssaa vuoteen 1996 asti, jolloin hän siirtyi yhdeksi kaudeksi Korihaiden joukkueeseen. Kaudeksi 1997–1998 hän palasi Forssaan, mutta edusti uransa kaksi viimeistä pääsarjakautta Korihaita. Nieminen lopetti pääsarjauransa vuonna 2000, mutta pelasi I-divisioonaa Turun NMKY:n joukkueessa kaudella 2004–2005.
Andre Kostelanetz
André (Abram) Kostelanetz (, 22. joulukuuta 1901 Pietari – 13. tammikuuta 1980 Port-au-Prince, Haiti) oli venäläis-yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja musiikkisovittaja, joka oli yksi easy listening -musiikin pioneerejä.
Vuonna 1920 Kostelanetz aloitti opinnot Pietarin konservatoriossa. Helmikuuhun 1922 hän työskenteli apulaiskapellimestarina ja valmentajana Mariinski-oopperassa. Vuonna 1922 hän muutti New Yorkiin. Neljä vuotta myöhemmin Kostelanetz esiintyi ensimmäistä kertaa Manhattan Opera Housessa yhdessä laulaja Helen Stanleyn kanssa. Vuonna 1928 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden ja aloitti CBS Orchestran kapellimestarina vuonna 1930. Sen jälkeen Kostelanetz aloitti radiolähetykset (Chesterfield Radio Program). Hän myös toimi elokuvamusiikkikapellimestarina elokuvissa "Unelmien sävel" (1935), "That Girl from Paris" (1936) ja "Hitting a New High" (1937), joiden pääosaa esitti hänen tuleva vaimonsa Lily Pons. Toisen maailmansodan aikana Kostelanetz esiintyi yhdessä vaimonsa kanssa lukuisissa United Service Organizationsin konserteissa.
Vuonna 1953 Kostelanetz ryhtyi työskentelemään New Yorkin filharmonikkojen kanssa ja aloitti ”Special Concerts” -sarjansa. Vuosina 1963–1979 hän esitti filharmoonikkojen kanssa ”Promenade”-konserttisarjaa. Viimeisessä konsertissaan hän johti 31. joulukuuta 1979 San Francisco Symphony Orchestraa.
Kostelanetz loi radioesiintymissään innovatiivisen musiikkityylin, joka yhdisti perinteisiä konserttinumeroita ja hänen omia sovituksiaan ajan suosikkikappaleista. Hän loi harmonisesti rikkaan ja runsaan äänimaailman, joka oli suurta ja radiossa viihdyttävää. Kostelanetzin sovitustavasta ja sen tunnusomaisesta äänimaailmasta tuli 1930–1950-lukujen Hollywood-elokuvamusiikille käytännön standardi.
Dikumaroli
Dikumaroli on luonnossa esiintyvä antikoagulantti, joka vaikuttaa kuten varfariini (joka keksittiin tutkittaessa dikumarolin toimintaa) K-vitamiiniin.
Dikumaroli on kumariinin johdos. Kumariini ei itse vaikuta hyytymistekijöihin, mutta useat sienet muuttavat sen aktiiviseksi dikumaroliksi. Dikumaroli löydettiin tutkittaessa syytä karjassa esiintyvään verenvuototautiin, jolloin havaittiin syynä olleen homehtuneet makeantuoksuiset mesikkä-ruohokasvit.
Dikumaroli identifikoitiin 1940, ja siitä tuli 4-hydroksikumariinien prototyyppi. Sitä käytettiin lyhyen aikaa verenohennuslääkkeenä, mutta 1950-luvun puolivälissä sen korvasi yksinkertaisempi johdannainen varfariini (kauppanimi Marevan) ja muut 4-hydroksikumariini-johdannaiset.
Suun kautta nautittuna se vaikuttaa parin päivän sisällä.
Koillis-Helsingin Lähitieto
Koillis-Helsingin Lähitieto on Koillis-Helsingin alueella keskiviikkoisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Sen levikki on kaikkiaan 37 600 kpl. Se jaetaan koteihin alueilla: Malmi, Tapanila, Tapaninvainio, Puistola, Pukinmäki, Pihlajamäki, Pihlajisto, Siltamäki, Suutarila, Tapulikaupunki, Viikki, Jakomäki ja Alppikylä.
Koillis-Helsingin Lähitieto on paikallislehti, joka kertoo alueen uutiset ja tapahtumat ja tutustuttaa lukijansa paikallisiin ihmisiin ja yrityksiin. Tammikuussa 2013 perustettu Koillis-Helsingin Lähitieto sai alkunsa, kun alueen asukkaat, yhteisöt ja yrittäjät kokivat jäävänsä uutispimentoon ja vaille omaa ilmoituskanavaa, sillä alueen aiempi paikallismedia Vartti Pohjois-Helsinki lopetti ilmestymisensä lokakuussa 2012.
Mongolian asevoimat
Mongolian asevoimat on maavoimista ja ilmavoimista muodostuva Mongolian valtiolliset puolustusvoimat. Puolisotilaallisina joukkoina asevoimiin luetaan myös rajavartiosto ja sisäisen turvallisuuden joukot. Asevoimien aktiivipalveluksessa on noin 10 000 henkilöä ja reservissä 137 000. Puolisotilaallisiin joukkoihin kuuluu 7 200 henkilöä.
Mongolian itsenäistyessä 1910-luvulla se peri asevoimansa Qing-dynastialta. Vuonna 1914 maan asevoimiin kuului noin 10 000 henkilöä. Mongolian vallankumouksessa 1921 vallan ottivat käsiinsä kommunistit Neuvostoliiton tuella ja maa alkoi saada aseita tukijaltaan. Kun rajakahakat Japanin kanssa alkoivat Neuvostoliitto siirsi maahan noin 30 000 henkilöä käsittäneen 7. armeijan. Mongolia liittyi Neuvostoliiton sodanjulistuksen jälkeen sotaan Japania vastaan vuonna 1945. Sodan jälkeen asevoimia pienennettiin merkittävästi, mutta niitä jaajennettiin jälleen, kun Neuvostoliiton ja Kiinan suhteet heikkenivät 1950-luvun lopussa. Maavoimien henkilöstön määrä nousi 33 000:n ja ilmavoimien 3 500:n. Neuvostoliitosta saatiin muun muassa 650 panssarivaunua ja 17 MiG-21 hävittäjää. Puolustusmenot veivät 10 % maan budjetista vuonna 1975 ja lähes 15 % vuonna 1980.
Neuvostoliiton romahtamiseen saakka Mongoliassa turvauduttiin Neuvostoliiton apuun mahdollisessa sodassa Kiinaa vastaan ja näin ollen Mongoliassa ei ollut vahvaa armeijaa tai aseteollisuutta. Puolustuskykyyn vaikutti myös Mongolian pieni väestömäärä. Neuvostoliiton romahtamisen myötä maasta tuli ainakin teoriassa neutraali Venäjän ja Kiinan välillä ja se pitää yllä normaaleja suhteita molempiin maihin. Nykyisin yhteistyö Kiinan ja Yhdysvaltojen kanssa on kuitenkin lisännyt merkitystään.
Mongolian asevoimat ovat edelleen pienet ja aliaseistettu. Maan panssaroidut ajoneuvot ovat vanhentuneita ja ilmavoimilla ei ole taistelulentokoneita muutamia helikoptereita lukuun ottamatta. Maa on ottanut osaa kansainvälisiin operaatioihin muun muassa lähettämällä 850-sotilasta Etelä-Sudaniin, mutta asevoimilla ei ole resurseja huoltaa joukkojaan itsenäisesti kansainvälisissä tehtävissä. Tilanteen parantamiseksi maan asevoimat ovat harjoitelleet Euroopan maiden, Yhdysvaltojen ja Kiinan kanssa. Koulutuksen ja valmiuden taso onkin kalusto-ongelmista huolimatta melko hyvä.
Kauniaisten kaupunginkirjasto
Kauniaisten kaupunginkirjasto on Kauniaisissa toimiva yleinen kirjasto. Kauniaisten kaupunginkirjastolla on yksi toimipiste. Kauniaisten kaupunginkirjasto on osa HelMet-kirjastoa. HelMet-kirjasto on Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan kaupunginkirjastojen kokonaisuus, jolla on yhteinen kokoelmaluettelo ja yhteiset käyttösäännöt.
Vuonna 2012 Kauniaisten kaupunginkirjaston kokoelmissa oli 89 679 nidettä ja kirjaston kokonaislainaus oli 206 972 lainausta.
Kauniaisten kaupunginkirjaston perustamisesta tehtiin aloite vuonna 1923. Kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1924 kauppalan rahatoimistossa. Ensimmäisen toimintavuoden lopulla kirjaston kokoelma oli 173 nidettä ja kirjaston käyttäjiä oli 90. Ennen vuotta 1967 kirjasto muutti kolmesti vuosina 1942, 1945 ja 1949.
Vuonna 1967 kirjastolle vuokrattiin osa Helsingin Säästöpankin liiketalon toisesta kerroksesta Kauniaisten keskustasta. Uusissa tiloissa oli lainaustoiminnan lisäksi mahdollista järjestää asiakkaille myös lukusali, lastenosasto sekä musiikkinurkka. Kirjaston tiloissa järjestettiin myös myös taidenäyttelyjä.
Kirjasto sai oman, erillisen kirjastorakennuksensa vuonna 1985. Toiminta tiloissa aloitettiin 4. helmikuuta 1986. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Reijo Perko arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäestä.
Pääkaupunkiseudun yleisten kirjastojen yhteistyö käynnistyi 1970-luvulla, kun Espoossa, Helsingissä, Kauniaisissa ja Vantaalla siirryttiin yhteiseen kirjastojärjestelmään ja yhteiseen kokoelmaluetteloon. Kirjastoilla on ollut yhteinen ATK-järjestelmä vuodesta 1987.
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2001
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2001 käytiin Englannissa 22. huhtikuuta – 6. toukokuuta 2001. Otteluita pelattiin 18 eri paikkakunnalla.
Turnauksessa oli mukana 16 maata, jotka oli jaettu neljään eri lohkoon.
Artjom Markelov
Artjom Valerjevitš Markelov (, s. 10. syyskuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen rata-autolija.
Markelov aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2006, jossa hän kilpaili enimmäkseen kotimaassaan Venäjällä. Lopulta hän päätyi KF2-luokkaan asti vuonna 2010.
Vuonna 2011 Markelov ajoi ADAC Formel Masters -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua Formula 3 Euroseries -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2012 Markelov siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2013 hän jatkoi samassa sarjassa sijoittuen lopulta sarjan toiseksi.
Vuonna 2014 Markelov kilpaili GP2-sarjassa venäläisessä Russian Time -tallissa saavuttaen kuusi pistettä. Vuonna 2015 Markelov jatkoi GP2:ssa samassa tallissa. Hän saavutti yhden kolmossijan ja 48 pistettä sijoittuen sarjan 13:nneksi. Vuonna 2016 Markelov jatkoi kolmannen kauden GP2-sarjassa. Hän voitti Monacon perjantain kilpailun ja oli kuljettajien MM-sarjan kymmenes 97 pisteellä. Markelov jatkoi myös kaudella 2017 Russian Timellä voittan kauden avauskilpailun Bahrainissa. Hän voitti kauden aikana kaiken kaikkiaan viisi kilpailua, oli seitsemän kertaa palkintopallilla ja sijoittui sarjan toiseksi 210 pisteellä. Markelov jatkaa myös kaudella 2018 Russian Timellä.
Šventoji (Itämereen laskeva joki)
Šventoji (, ) on pienehkö Liettuan luoteisrajalla ja Latvian lounaisrajalla virtaava, Itämereen laskeva joki. Se saa alkunsa Skuodasin kunnallispiirissä ja laskee 73 kilometrin jälkeen Itämereen Šventojin kylässä. Noin 30 kilometrin matkalla joki muodostaa Latvian ja Liettuan välisen rajan. Joen valuma-alue on 472 km² ja keskivirtaama 5−6 m³/s.
Joen suistossa sijaitsee arkeologinen kohde Šventojin asuinpaikka, joka on Pohjoismaiden suurimpia.
Mini-Con
Mini-Conit ovat kuvitteellisia muotoaan muuttavia ihmisen kokoisia robotteja Transformers-universumissa. He esiintyivät alun perin tärkeässä roolissa sarjassa "", mutta esiintyivät myös muissakin Unicron-trilogian sarjoissa "" ja "".
Sarjassa "" Mini-Conit olivat alun perin ilkeän planeetankokoisen transformerin, Unicronin, luomuksia. Mutta sitten tulevaisuudesta tulleet kolme ihmislasta Rad, Carlos ja Alexis, joutuivat kohtaamisiin heidän kanssaan ja Mini-Conit kehittyivät oman tahdon omaaviksi ja rauhaa rakastaviksi olennoiksi. Ja saivat tiedon Maan olemassaolosta.
Kun Mini-Conit ilmaantuivat Cybertronille, ilmeni, että heillä oli kyky yhdistyä suurempiin transformereiden ja antaa näille lisää voimia. Kaksi transformereiden ryhmittymää, Autobotit ja Decepticonit, alkoivat käydä sotaa heistä. Eivätkä tajunneet, että sodan synnyttämä negatiivinen energia ruokki Unicronia. Vaikka ei koskaan paljastettu, oliko sota ollut jo ennen Mini-Conien saapumista.
Lopulta Mini-Conit lähtivät aluksellaan Cybertronilta erään portaalin läpi. Alus teki pakkolaskun Kuuhun ja osa siitä putosi peräti Maahan, mutta osan sisällä ollut osa Mini-Coneista levittäytyi ympäri planeettaa. Kun Rad ja Carlos löysivät tämän osan aluksesta, Mini-Conien sijainti paljastui sekä Autoboteille että Decepticoneille.
"issa" Mini-Conit eivät olleet kovin aktiivisesti Autobottien tai Decepticonien apuna, lukuun ottamatta kolmea Mini-Conia nimeltä Scattor, Skyboom ja Wreckage, jotka yhdistyvät Kicker Jonesin käyttämäksi Energonmiekaksi ().
Sarjassa "" esiintyneet Mini-Conit olivat kotoisin Gigantionista, joka oli yksi Cybertronin siirtokunnista, kunnes siirtyi madonreiän kautta toiseen ulotuvuuteen. Neljä Mini-Conia Jolt (sarjan ainut ihmisten kieltä osaava Mini-Con), Six-speed, Reverb ja Safeguard olivat matkustaneet 13 alkuperäiseen transformeriin kuuluneen Vector Primen mukana. He oli tavanneet hänet alun perin leikkiessään kuurupiiloa.
Jokaisella Gigantionin asukkaalla oli oma Mini-Con -kumppani.
Aligned-jatkumossa Mini-Conit ovatkin pienikokoisista Soundwaven apureina toimivia Decepticoneja, lukuun ottamatta 13 alkuperäiseen Primeen kuuluvaa Micronus Primea.
Soundwaven apureina toimineet Mini-Conit:
Animaatiosarjassa "" ainoana Mini-Conina esiintyy Laserbeak, mutta häntä ei kutsuta Mini-Coniksi vaan "työläiseksi".
Haudutuspata
Haudutuspata eli ruokahaudutin on kodinkone, jota käytetään ruoan hitaaseen kypsentämiseen. Haudutuspata on omalla sähkövastuksella lämpiävä teräskattila, jossa on keraaminen kulho ruoka-aineksia varten. Padan kansi on lasia.
Ruoan hauduttaminen tapahtuu miedossa lämmössä, eikä pata kehitä höyryä. Kypsennysaika voi olla useita tunteja. Yleensä haudutuspadassa on säätömahdollisuus kolmeen eri lämpötilaan. Kannen avaamista kesken hauduttamisen ei suositella. Haudutuspata pitää ruoka-aineet kypsennyslämpötilassa sähköisen lämmityselementin avulla, mikä erottaa sen toimintaperiaatteeltaan samankaltaisesta haudutuslaatikosta.
Yhdysvalloissa haudutuspata ollut käytössä 1970-luvulta lähtien ().
Perintöoikeuden menettäminen
Perintöoikeuden menettäminen tarkoittaa perillisaseman tai testamentin antaman oikeusaseman syrjäyttämistä perillisen rikollisen menettelyn tai moitittavan käyttäytymisen vuoksi. Näin tapahtuu silloin, kun perillinen aiheuttaa tahallisesti perittävän kuoleman, tai tahallaan hävittää tai salaa perittävän testamentin. Kuoleman aiheuttamiseen perustuvasta perintöoikeuden menettämisestä säädetään perintökaaressa. Jos tuomioistuin ei pidä tekoa tahallisena tai pitää tekijää syyntakeettomana, perillisen oikeutta perintöön ei rajoiteta. Kuoleman aiheuttamiseen osallistunut rinnastetaan teon tekijään.
Jos perillinen on tahallaan hävittänyt tai salannut testamentin, voi tuomioistuin määrätä hänet menettämään oikeutensa perintöön joko kokonaan tai osaksi. Osallisuus tällaiseen tekoon voi myös olla perusteena menettämisseuraamukseen. Lisäksi on huomattava, että asiaa koskevan kanteen nostamiselle ei ole laissa säädetty määräaikaa. Jos testamentti myöhemmin löydetään, toimitettu perinnönjako menettää merkityksensä. Uudessa perinnönjaossa noudatetaan tuomioistuimen ratkaisua ja testamentin määräyksiä.
Perintökaaressa moitittavalta teolta edellytetään tahallisuutta, mutta tuomioistuimella on laaja harkintavalta perintöoikeuden menettämisen suhteen siinäkin tapauksessa, että se pitää tekoa tahallisena. Se voi esimerkiksi rajoittaa menettämisseuraamuksen koskemaan vain osaa perinnöstä. Perintöoikeuden menettäminen koskee aina vain moitittavan teon tekijää. Hänen perintöosuutensa menee suoraan lain nojalla hänen perillisilleen. Näin ollen jos esimerkiksi poika surmaa isänsä, saavat pojan lapset tämän osuuden surmatun isän jäämistöstä.
Tyra
Tyra tai Thyra, Suomessa myös Tyyra, on vanha pohjois­mainen naisen etunimi. Nimen alku­muoto on ollut Tyre tai Thyrvi, mistä se on latinan vaikutuksesta muuntunut muotoon Tyra. Nimi merkitsee alun perin Tor-jumalalle pyhitettyä. Keski­ajalla nimen teki suosituksi varsinkin Tanskan kuningatar Tyra Danebot, Gorm Vanhan puoliso.
Tyran nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 18. helmikuuta. Vuoteen 1928 saakka nimi oli samalla päivällä myös suomen­kielisessä kalenterissa muodossa Tyyra.
Väestö­rekisteri­keskuksen mukaan nimi on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2015 loppuun mennessä muodossa Tyra 525, muodossa Thyra noin 360 ja muodossa Tyyra noin 260 henkilölle.
Ilpo Pehkonen
Ilpo Pehkonen (s. 6. tammikuuta 1989 Helsinki) on suomalainen, uransa päättänyt koripalloilija.
Pehkosen kasvattajaseura on Torpan Pojat, mutta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Rekolan Urheilijoihin, joka pelasi I-divisioonassa. Hän debytoi Korisliigassa kaudella 2006–2007 Torpan Poikien paidassa, mutta pelasi samanaikaisesti myös I-divisioonassa Rekolan Urheilijoissa.
Pehkonen edusti Torpan Poikia vuoteen 2009 asti, jolloin hän siirtyi Joensuun Katajaan. Hän saavutti seuran paidassa SM-hopeaa kausina 2010–2011 sekä 2011–2012. Lisäksi Pehkonen voitti Suomen cupin vuosina 2011 sekä 2012. Vuonna 2012 hän siirtyi Bisons Loimaahan, jossa hän voitti muun muassa SM-kultaa kaudella 2012–2013.
Kauden 2015–2016 Pehkonen pelasi II-divisioonassa. Kesäkuussa 2016 hän palasi ToPoon.
Slovenia talviolympialaisissa 2014
Slovenia osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 66:n urheilijan voimin. Tähän määrään kuuluu myös Slovenian jääkiekkomaajoukkue.
Avajaisissa Slovenian lippua kantoi jääkiekkoilija Tomaž Razingar ja päättäjäisissä lumilautailija Žan Košir. Olympiajoukkueen kapteenina toimi entinen maastohiihtäjä Petra Majdič.
Kansainvälinen hiihtoliitto julkaisi 30. joulukuuta 2013 listan, jossa oli määritelty urheilijamäärä lajeittain. Sloveniasta sai osallistua alppihiihtoon kymmenen urheilijaa. Slovenian alppihiihtojoukkueeseen kuuluivat mieslaskijat Klemen Kosi, Žan Kranjec, Rok Perko ja Mitja Valenčič sekä naislaskijat Maruša Ferk, Katarina Lavtar, Tina Maze sekä Ilka Štuhec.
Joukkueen koko perustui kunkin valtion menestykseen ampumahiihdon MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Slovenian kiintiö kisoihin oli viisi mies- ja yksi naishiihtäjää.
Miesten joukkueeseen valittiin Klemen Bauer, Peter Dokl, Jakov Fak, Simon Kočevar ja Janez Marič. Joukkueen ainoa naishiihtäjä oli Teja Gregorin.
Kansainvälinen hiihtoliitto julkaisi 30. joulukuuta 2013 listan, jossa oli määritelty urheilijamäärä lajeittain. Sloveniasta sai osallistua lumilautailuun yksitoista urheilijaa. Joukkueen ainoa nimetty urheilija oli Filip Flisar.
Slovenian jääkiekkomaajoukkue osallistui historiansa ensimmäistä kertaa olympaiturnaukseen. Jääkiekossa joukkueen kokoonpano muodostui 25:stä pelaajasta. Kokoonpano piti ilmoittaa Kansainväliselle jääkiekkoliitolle 7. tammikuuta 2014 mennessä.
Alla on Slovenian kokoonpano olympiaturnaukseen:
Kansainvälinen hiihtoliitto julkaisi 30. joulukuuta 2013 listan, jossa oli määritelty urheilijamäärä lajeittain. Sloveniasta sai osallistua freestylehiihtoon kaksi urheilijaa. Slovenian miesten joukkueeseen kuuluivat Rok Flander, Žan Košir, Jan Kralj, Rok Marguč, Matija Mihič, Tim Kevin Ravnjak sekä Izidor Šušteršič. Naisten joukkueen edustajat olivat Gloria Kotnik ja Clika Sadar.
Kansainvälinen hiihtoliitto julkaisi 30. joulukuuta 2013 listan, jossa oli määritelty urheilijamäärä lajeittain. Sloveniasta sai osallistua maastohiihtoon kahdeksan, mäkihyppyyn yhdeksän ja yhdistettyyn neljä urheilijaa.
Maastohihdoossa Slovenian joukkueeseen kuuluivat naishiihtäjät Alenka Čebašek, Vesna Fabjan, Barbara Jezeršek, Nika Razinger sekä Katja Višnar.
Miesten mäkihypyssä Sloveniaa edustivat Jernej Damjan, Jaka Hvala, Robert Kranjec, Peter Prevc sekä Jurij Tepeš. Naisten mäkihypyssä Slovenian edustajat olivat Eva Logar, Katja Požun, Špela Rogelj sekä Maja Vtič.
Yhdistetyssä Slovenian joukkueen muodostivat Gašper Berlot, Marjan Jelenko sekä Mitja Oranič.
S/S Santtu
S/S Santtu on vuonna 1894 Helsingin laivatelakalla rakennettu höyryalus. Nykyään Satakunnan Museon kokoelmiin kuuluva hinaaja on sijoitettuna Porin Reposaaren Varvinrantaan.
S/S "Bomba" -nimellä valmistunut alus toimi aluksi Venäjän rannikkotykistön kuljetusaluksena Suomenlahden merilinnoituksilla. Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1918 "Bomba" takavarikoitiin, ja se siirtyi Suomen merivoimien omistukseen. Alus nimettiin uudelleen S/S "Santahaminaksi," ja se toimi kuljetusaluksena Helsingin ja läheisyydessä sijainneiden laivastoasemien välillä.
"Santahamina" siirtyi merivoimilta vuoden 1924 jälkeen Saimaalla toimineelle Mikkelin Puutavaraosakeyhtiölle. Vuonna 1938 aluksen hankki omistukseensa porilainen Werner Hacklin Oy, ja sen nimi muutettiin S/S "Santuksi". Laiva remontoitiin samalla perusteellisesti, muun muassa sen kansirakennelmat, konehuone ja hytit uusittiin. Sotavuosina "Santtua" käytettiin vartiotehtävissä, ja vuosina 1945–1948 se toimi miinanraivauksessa. Vuonna 1948 höyrykoneen tilalle asennettiin dieselmoottori. Santtu toimi satamahinaajana Reposaarella ja Mäntyluodossa 1970-luvulle saakka.
Vuonna 1971 "Santun" osti Hangon Hinaus Oy, jonka omistaja Heimo Saarinen lahjoitti aluksen vuonna 1982 Porin kaupungille museolaivaksi.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten suurpujottelu
Naisten suurpujottelu talviolympialaisissa 2014 käytiin 18. helmikuuta Roza Hutorin laskettelukeskuksessa. Kilpailun voitti Slovenian Tina Maze ennen Itävallan Anna Fenningeria ja Saksan Viktoria Rebensburgia. Mazelle kyseessä oli kisojen toinen olympiakulta (ensimmäinen oli tosin jaettu) ja Fenningerille toinen olympiamitali.
Kilpailun toinen kierros viivästyi lumi- ja vesisateen vuoksi.
Yhdysvaltalainen televisioverkko NBC nimesi kilpailun ennakkosuosiksi Ruotsin 30-vuotiaan Jessica Lindell-Vikarbyn. Suurimmiksi haastajaksi nimettiin Tina Maze, Maria Pietilä-Holmner sekä Anna Fenninger. Kilpailun yllättäjäksi arvioitiin Kathrin Zettel ja parhaaksi amerikkalaiseksi Mikaela Shiffrin.
Kilpailun avauskierros alkoi paikallista aikaa kello 9.30 aamulla. Avauskierroksella lähtöpaikalla oli 0,2°C lämmintä ja tuuli oli 3 m/s kaakkoon. Maalialueella lämpötila oli 2,1°C ja tuuli oli tyyntynyt kokonaan. Lumen lämpötila oli -1,0°C. Sekä lähtö- että maalialueella satoi lunta.
Kilpailun toinen kierros alkoi paikallista aikaa kello yksi päivällä. Toisella kierroksella lähtöpaikalla oli -0,3°C lämmintä ja tuuli oli 1 m/s kaakkoon. Maalialueella lämpötila oli 2,5°C ja tuuli oli tyyntynyt kokonaan. Lumen lämpötila oli -1,0°C. Sekä lähtö- että maalialueella satoi vettä.
Hello (Martin Solveigin kappale)
Hello on ranskalaisen elektronisen musiikin DJ:n ja tuottajan Martin Solveigin kappale hänen viidenneltä, Smash-studioalbumilta. Se sisältää myös kanadalaisen Dragonette-electropopyhtyeen jäsenen, Martina Sorbaran esittämiä vokaaleja. Kappaleen julkaisi Mercury Records albumin toisena singlenä 6. syyskuuta 2010.
Se on Solveigin tähän mennessä parhaiten menestynyt single, sijoittuen listan kärkeen Itävallassa, Belgian Flanderissa, Tšekissä, sekä Alankomaissa. Kymmenen parhaan joukkoon se pääsi kymmenessä eri valtiossa. Se saavutti myös ensimmäisen sijan Hot Dance Club Songs-listalla Yhdysvalloissa helmikuussa 2011. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -listalla huhtikuussa 2011 46. sijalle; Muodostuen Solveigin ja Dragonetten ensimmäiseksi kyseisen listan saavuttaneeksi kappaleeksi. Kappale on palkittu Recording Industry Association of American (RIAA) kultalevyllä 500 000 kappaleen myynnistä. Kappale on esitetty esimerkiksi ohjelmissa "90210", "The Vampire Diaries", "Skins – liekeissä" ja "Gossip Girl". Sitä on käytetty myös CMT:llä esitettävän televisiosarja "Cheer!:n" introkappaleena. Kappale on myös mukana "Dance Central 3" -pelissä.
Matti Koskela (kuvataiteilija)
Matti Juhani Koskela (s. 15. marraskuuta 1933 Kajaani) on suomalainen taidegraafikko ja kuvanveistäjä. Hänestä tuli 1960-luvulla kineetikko, hän tehosti veistoksiaan valolla. Graafikkona hän jatkaa kineettisten piirteiden käyttöä.
Koskela sai professorin arvonimen 1992.
Ghostlines
Ghostlines on suomalaisen rockyhtye The Chantin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jussi Hämäläinen, ellei toisin mainittu.
Major League Baseball -kausi 1923
Major League Baseball -kauden 1923 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat kolmannen kerran peräkkäin New Yorkin paikalliskilpailijat toisensa. Sarja pelattiin "paras seitsemästä" -järjestelmällä. Yankees voitti Giants'in 4–2 saavuttaen ensimmäisen World Seriesin -voittonsa. Newyorkilaisten keskinäiset World Series kamppailut saivat nimen "Subway Series" New Yorkin metron mukaan.
Yankee Stadiumin avausottelu pelattiin 18. huhtikuuta 74 217 katsojan läsnä ollessa. Babe Ruth löi avajaislahjaksi kolmen juoksun homerin Yankeesin voittaessa Red Soxin 4-1. 7. huhtikuuta pelattiin tähän mennessä National Leaguen pisin avausottelu Brooklyn Robinsin ja Philadelphia Philliesin välillä. Neljäntoista pelatun vuoroparin jälkeen ottelu päättyi 5–5 tasapeliin.
Presidentti Warren G. Hardingin kuolemaa seuranneena päivänä 3. elokuuta peruttiin kaikki ottelut. Myös viikkoa myöhemmin, presidentin hautajaispäiväksi merkityt ottelut peruutettiin.
Dameserien
Dameserien on Norjan naisten jääpallon pääsarja. Sen järjestää Norjan jääpalloliitto. Dameserienissä kilpaillaan sekä sarjamestaruudesta että Norjan mestaruudesta: runkosarjan voittaja saa sarjamestarin tittelin, ja runkosarjaa seuraavien pudotuspelien voittaja on naisten jääpallon Norjan mestari. Naisten jääpallon Norjan mestaruus ratkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2004. Dameserien käynnistyi kuitenkin jo vuonna 1981, mutta vuoteen 2003 asti naiset kilpailivat jääpallon sijasta kaukalojääpallossa.
Kaudella 2013–2014 Dameserienissä pelaa kuusi joukkuetta. Hallitseva mestari on yhteisjoukkue Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy.
Norjassa naiset pelasivat jääpalloa Idrettsforeningen Readyssa ja Stabæk Idrettsforeningissa jo 1930-luvulla. Naisten pääsarjatoiminta käynnistyi kuitenkin vasta vuonna 1981, jolloin ratkaistiin epävirallinen Norjan mestaruus kaukalojääpallossa. Ensimmäisen naisten epävirallisen mestaruuden voitti Vålerengens Idrettsforening. Naisten jääpalloilu sai Norjan jääpallolitossa virallisen aseman 1984, ja ensimmäisen virallisen naisten kaukalojääpallon mestaruuden voitti niin ikään Vålerengens Idretssforening.
1990-luvun puolivälissä monet naisten joukkueet lopettivat jääpalloilun ja siirtyivät pelaamaan jääkiekkoa Norjan jääkiekkoliiton tekemän tarjouksen seurauksena, jonka taustalla olivat karsinnat vuoden 1998 Naganon talviolympailaisiin, joissa naisten jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa. 2004 naisten pääsarjan lajiksi vaihdettiin jääpallo.
Dodekeeni
Dodekeeni eli 1-dodekeeni (CH) on pitkäketjuinen alkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään pinta-aktiivisten aineiden ja eräiden muiden kemikaalien tuotannossa.
Dodekeeni on huoneenlämpötilassa väritön makeantuoksuinen neste. Yhdiste on muiden hiilivetyjen tavoin veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. 1-dodekeenin leimahduspiste on 77 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 225 °C.
Dodekeenia valmistetaan petrokemianteollisuuden tuotteista kuten propeenin tri- tai tetrameereista. Dodekeenista valmistetaan bentseenistä alkyloimalla pinta-aktiivisia aineita, kuten dodekyylibentseenisulfonaattia. Näitä pinta-aktiivisia aineita käytetään muun muassa puhdistusaineissa, shampoissa ja kosmetiikassa niiden hyvän vesiliukoisuuden vuoksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös muovinpehmentimien valmistamiseen käytettävien pitkäketjuisten alkoholien valmistukseen, 1-bromidodekaanin ja eräiden muiden hajusteissa, hartseissa ja lääkkeissä käytettävien hienokemikaalien valmistukseen.
Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Major League Baseball -kausi 1886
Major League Baseball -kausi 1886 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat kuuden ottelun sarjassa, jossa St. Louis Browns voitti Chicago White Stockingsin 4-2. Tämä jäi ainoaksi kerraksi, kun AA:n mestari pystyi voittoon kyseisessä sarjassa.
Ainoan kautensa NL:ssa pelasi Kansas City Cowboys. Sen paikan seuraavalla kaudella otti AA:sta siirtynyt Pittsburgh Alleghenys. Pittsburghin paikan AA:ssa otti vastaavasti Cleveland Blues. St. Louis Maroons vaihtoi seuraavaksi kaudeksi paikkakuntaa ja esiintyi kaudella 1887 nimellä Indianapolis Hoosiers, jolla nimellä AA:ssa kaudella 1884 oli pelannut aivan eri joukkue.
Leijonat 2013
Leijonat 2013 on vuoden 2013 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen virallinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Albumi on jatkoa edellisvuonna julkaistulle "Leijonat 2012" -kokoelmalle.
Pohjavirta
Päiväkirja on Antti Vuorenmaan toinen soololevy. Se ilmestyi vuonna 2014. Kappaleesta "Rikas, rakas, köyhä, varas" julkaistiin myös Helsingin Kumpulassa kuvattu video.
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Antti Vuorenmaa.
Staphylococcus saprophyticus
Staphylococcus saprophyticus on stafylokokkien sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri. Se on virulenssiltaan matala ja aiheuttaa virtsatieinfektioita 16-35 vuotta vanhoille naisille ja yli 60 -vuotiaille miehille.
Norman Denzin
Norman Kent Denzin (s. 24. maaliskuuta 1941) on Illinois'n yliopiston (Urbana-Champaign) sosiologian emeritusprofessori, joka on kehittänyt symbolisen interaktionismin teoriaa ja tutkimusta. Hän on toiminut myös elokuvatutkimuksen professorina ja tiedostusopin tutkimusprofessorina.
Denzinin tutkimusalueita ja kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa sosiaalinen vuorovaikutus, kriittinen pedagogiikka, kulttuurintutkimus, elokuvatutkimus, etnografia ja sosiaalipsykologia. Denzin on toimittanut useita laadullisen tutkimuksen käsikirjoja yhdessä Yvonna Lincolnin kanssa. Hän toimii Cultural Studies ↔ Critical Methodologies- ja International Review of Qualitative Research -lehtien päätoimittajana.
Denzinille on myönnetty Charles Horton Cooley -palkinto vuonna 1988 teoksesta "The Alcoholic Self" ja George Herbert Mead -palkinto vuonna 1997. Hän on myös Lifetime Achievement in Qualitative Inquiry -palkinnon saaja vuodelta 2009.
Aake
Aake on suomalainen miehen etunimi, skandinaavisten Ove- ja Åke-nimien suomenkielinen vastine.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Aake-nimisiä miespuolisia henkilöitä
on Suomessa ollut kesäkuun 2017 alkuun mennessä 883.
Music Finland
Music Finland ry on yhdistys, jonka tehtävänä on edistää suomalaisen musiikin elinvoimaisuutta ja kansainvälistymistä.
Music Finland ry sai alkunsa lokakuussa 2011 kun Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic ja Music Export Finland päätettiin yhdistää yhdeksi organisaatioksi. Muutos toteutettiin vuoden 2012 aikana ja uusi järjestö aloitti toimintansa virallisesti 31. joulukuuta 2012.
Yhdistyksen jäsenjärjestöjä ovat Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry, Suomen Muusikkojen Liitto, Suomen musiikkikustantajat, Gramex , IndieCo, Suomen Säveltäjät ry, Teosto ry sekä Musiikkituottajat - IFPI Finland ry.
Muikkuvestivaalit
Muikkuvestivaalit on Pielavedellä pidettävä ilmaistapahtuma. Ensimmäisen kerran ne järjestettiin 1971. Ensimmäisestä tapahtumasta on tehty myös dokumentti, joka näytettiin TV:ssä viimeksi loppuvuodesta 2013.
Alkuun Muikkuvestivaalit järjestettiin vuosittain ja niiden vastuullisena järjestäjänä toimi urheilu- ja liikuntaseura Pielaveden Sampo ry. Ensimmäisenä vuonna 1971 kävijöitä oli 10 000, seuraavana vuonna 15 000. Vuonna 1973 kävijämäärä oli 30 000 henkeä. Vähitellen kävijämäärät vähenivät ja vuoden 1982 jälkeen tapahtuma päätettiin lakkauttaa. (Kokkonen 2006, 453–455.)
Muikkuvestivaaleja kuvailtiin Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 13.7.1972 näin:
"Ennenäkemätöntä kansan ja autojen paljoutta Pielaveden teillä ja turuilla, paahtavaa hellettä ja rajuja ukkosmyrskyjä, monenelaista melua ja melskettä, mutta myöskin rauhallisia hetkiä ja tunnelmallisia iltatuokioita sisältyi kolmepäiväiseen Pielaveden kesätapahtumaan Muikkuvestivaaleihin, joita viikon vaihteessa vietettiin toisen kerran. Juhlinnan keskipiste, muikku oli jälleen kohotettu arvoon arvaamattomaan. Järjestäjien kunniaksi on luettava, että muikkua oli nyt tarjolla monessa muodossa vielä sunnuntainakin." (Kokkonen 2006, 453–455.)
Vuonna 2009 Pielavedellä tehtiin päätös järjestää Muikkuvestivaalit seuraavana kesänä 2010. Tapahtuma on Pielaveden kunnan rahoittama ja sen vastuullisena toteuttajana toimii nykyisin Pielaveden Yrittäjät ry kunnan ja yrittäjäyhdistyksen keskinäisellä sopimuksella.
Nykyään Muikkuvestivaaleilla on kävijöitä 4000–5000 henkeä. Tapahtumalla on merkittävä vaikutus paikkakunnan elinkeinoelämälle, sillä Pielaveden väkimäärä tuplaantuu hetkellisesti.
Pielaveden torille ja kylälle kerääntyy kymmenittäin markkinamyyjiä. Tarjolla on erilaisia kala- ja erityisesti muikkutuotteita, käsitöitä, leivonnaisia, tekstiilejä jne. Lapsille järjestetään omaa ohjelmaa päivän mittaan. Iltaa kohden tori täyttyy tuhansista vestarivieraista, kun bändit alkavat esitymään. Nykymuotoiset Muikkuvestivaalit ovat aikaan sopiva sekoitus markkinoita ja festivaaleja.Kokkonen J. 2006, Rannankylän koulusta kirkonkyläksi, Pielaveden kirkonkylän historiaa. Pielaveden ja Keiteleen kansalaisopisto
Lajos Tisza
Lajos Tisza de Szeged (12. syyskuuta 1832 Geszt – 26. tammikuuta 1898 Budapest) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko.
Lajos Tisza oli Unkarin pääministerinä toimineen Kálmán Tiszan nuorempi veli. Hän oli vuodesta 1861 Unkarin parlamentin jäsen, 1871–1873 viestintäministeri ja 1892–1894 Unkarin ministeriedustaja Itävalta-Unkarin hovissa. Hän johti 1879–1883 kuninkaallisena komissaarina tulvassa tuhoutuneen Szegedin kaupungin jälleenrakennusta, mistä hyvästä hänet korotettiin 1883 kreiviksi nimellä "de Szeged". Vuonna 1904 Szegedin kaupunki pystytti hänelle muistomerkin.