hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista
Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista sisältää kaikki olympiamitalin voittaneet sloveenit. Slovenia oli vuodet 1896–1918 osa Itävalta-Unkaria, ja sloveenit kilpailivat Itävallan lipun alla. Vuodet 1918–1943 Slovenia oli osa Jugoslavian kuningaskuntaa ja vuodet 1943–1992 sosialistisena tasavaltana osa Jugoslavian liittotasavaltaa, joten sloveenit edustivat tuona aikana Jugoslaviaa. Sloveenit ovat edustaneet itsenäistä Slovenian tasavaltaa olympialaisissa vuoden 1992 talviolympialaisista lähtien.
Nykypäivän Sloveniaan osittain kuuluva Istria luovutettiin vuoden 1919 Saint-Germainin rauhassa Italialle. Alue muuttui Triesten vapaa-alueeksi vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksen jälkeen, ja lopulta vapaa-alueen toinen puolisko liitettiin osaksi Jugoslaviaa vuonna 1954. Sloveniaan nykypäivänä kuuluvat asutuskeskukset Izola, Koper, Piran ja Portorož kuuluivat Italiaan vuodet 1919–1947. Näiden aluemuutoksien myötä Italiaan jäi suuri sloveenien vähemmistö. Tähän etniseen ryhmään kuuluvat urheilijat edustavat Italiaa olympialaisissa. Italian sloveeneja ei katsota tässä luettelossa sloveeneiksi, vaan omaksi etniseksi vähemmistöksi.
Ensimmäinen slovenialainen olympiamitalisti oli miekkailija Rudolf Cvetko. Cvetko voitti hopeaa 1912 Tukholman olympialaisissa edustaen Itävaltaa. Cvetko oli myös ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni.
Menestynein sloveeni olympialaisissa on voimistelija Leon Štukelj, joka voitti yhteensä kuusi olympiamitalia. Neljä mitalia ovat voittaneet alppihiihtäjä Tina Maze sekä soutaja Iztok Čop.
Pia Wurtzbach
Pia Alonzo Wurtzbach (s. 24. syyskuuta 1989 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalais-filippiiniläinen näyttelijä, malli ja missi. Hän on vuoden 2015 Miss Universum.
Wurtzbach syntyi saksalaiselle isälle ja filippiiniläiselle äidille Länsi-Saksassa. Perhe muutti Filippiineille hänen ollessaan 5-vuotias. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 11-vuotias ja hänestä tuli perheen elättäjä näyttelijän ja mallin töillä. Wurtzbach puhuu sujuvasti cebuanoa, englantia ja tagalogia sekä alkeellista saksaa.
Osallistuttuaan kahtena aiempana vuotena samaan kilpailuun, Wurtzbach voitti Miss Filippiinit -kilpailun vuonna 2015. Hän edusti maataan Miss Universum -kilpailussa Las Vegasissa 20. joulukuuta 2015. Juontaja Steve Harvey julisti ensin virheellisesti Miss Kolumbia Ariadna Gutiérrezin voittajaksi, mutta palasi lavalle ja korjasi Wurtzbachin olevan oikea voittaja. Wurtzbach on kolmas filippiiniläinen Miss Universum sitten Gloria Diazin voiton vuonna 1969 ja Margarita Moranin vuonna 1973.
Jan Kralj
Jan Kralj (3. maaliskuuta 1995 Ljubljana) on slovenialainen lumilautailija. Kralj on osallistunut kerran olympialaisiin, kolmesti MM-kilpailuihin ja laskenut 16 maailmancupin osakilpailua.
Kralj osallistui vuonna 2014 Sotšin talviolympialaisissa halfpipeen. Hän oli lopputuloksissa 29:s.
Maailmancupin osakilpailuissa Kraljin paras sijoitus on 13:s sija joulukuulta 2013 Rukalta.
Vuokraturva
Vuokraturva on vuokra-asuntojen välitystä ja asuntosijoittamisen palveluja tarjoava yritys. Vuokraturvaan kuuluva Myyntiturva myy asuntoja kiinteillä välityspalkkioilla. Vuokraturva kuuluu Timo Metsolan yritysryhmään.
Myyntiturva
Myyntiturva on osa Vuokraturva Oy:tä ja myy asuntoja kiinteillä välityspalkkioilla. Yhtiö kuuluu Timo Metsolan yritysryhmään.
ITC (yhtiö)
ITC Ltd on suuri intialainen, erityisesti tupakkateollisuuteen keskittynyt, nyttemmin kasvavasti monialainen holdingyhtiö. Yhtiön toiminta on jaettu neljään toimialueeseen: nopealiikkeiset kuluttajatuotteet, hotellit, paperi ja pakkaus sekä maatalousliiketoiminta. Nopealiikkeisiä kuluttajatuotteita ovat esimerkiksi tupakka, sikarit, leivonnaiset ja makeiset, paperikauppatuotteet ja pikaruoka. Maatalousliiketoimintaan kuuluu kaupankäyntiä esimerkiksi soijalla, mausteilla, kahvilla ja lehtitupakalla. Yhtiön kotipaikka on New Delhi.
Yhtiön osake noteerataan Intian Mumbain molemmissa pörsseissä (BSE ja NSE). Maaliskuun 2016 alussa ITC Limited oli markkina-arvoltaan (261 403 crorea Intian rupiaa) Intian kolmanneksi suurin julkisesti noteerattu yhtiö.
Yritys perustettiin 24. elokuuta 1910 nimellä "Imperial Tobacco Company of India Ltd". Vuonna 1970 yhtiön nimeksi vaihdettiin "India Tobacco Company Ltd" ja vuonna 1974 "I.T.C. Ltd". Yritysnimen pisteet saivat lähteä syyskuussa 2001. Koko toimintansa aikana yrityksen ydintuotteisiin ovat kuuluneet savukkeet ja lehtitupakka. Vuonna 1925 sai alkunsa pakkaus- ja painotuotteisiin liityvä liiketoiminta, joka tuki savukekauppaa ja josta kehittyi Intian hienostunein pakkausalan osaaja. Hotellitoiminta käynnistyi vuonna 1975 Chennaista hankitun hotellin myötä.
Rok Marguč
Rok Marguč (25. toukokuuta 1986 Celje, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen lumilautailija ja maailmanmestari.
Marguč voitti paripujottelun maailmanmestaruuden vuonna 2013 Stonehamissa. Lisäksi hänellä on MM-hopea vuodelta 2011 ja MM-pronssit vuosilta 2011 ja 2015.
Olympialaisiin Marguč on osallistunut kahdesti, vuonna 2010 Vancouverissa ja vuonna 2014 Sotšissa. Vancouverissa hän oli parisuurpujottelussa 23:s. Sotšissa hän oli paripujottelun 12:s ja parisuurpujottelun viides.
Marguč on voittanut urallaan yhden maailmancupin osakilpailun ja ollut kolmen parhaan joukossa kuudesti. Hän oli parisuurpujottelun maailmancupin kolmas kaudella 2012–2013.
St. Andrew (1622)
St. Andrew oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1622 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Burrell. Se laskettiin vesille 1622.
Vuonna 1660 aluksen aseistuksena oli 56 tykkiä. Alus haaksirikkoutui vuonna 1666.
Triumph (1623)
Triumph oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1623 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 3. helmikuuta 1623 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi William Burrell. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna.
Vuonna 1660 aluksen tykkien lukumäärä oli 64, mutta sitä lisättiin vielä vuonna 1666 72:een. Alus myytiin vuonna 1688.
Jarno Koivunen
Jarno Olavi Koivunen (s. 3. tammikuuta 1975) on suomalainen entinen seiväshyppääjä ja valmentaja. Hän on valmentanut muun muassa seiväshyppääjiä Minna Nikkasta ja Wilma Murtoa ja on toiminut naisten seiväshypyn osa-aikaisena lajivalmentajana Suomen Urheiluliitossa.
Koivusen ennätys seiväshypyssä on ulkona 535 cm ja hallissa 535 cm (2001). Hän voitti sisäratojen SM-kisoissa kultaa 2001 ja pronssia 1997 ja oli Kalevan kisoissa parhaimmillaan viides 2001 ja 2002. Koivunen edusti urheilu-urallaan Kosken Kaikua ja Turun Weikkoja. Hänen kilpauransa päättyi vuonna 2006.
Koivunen on koulutukseltaan fysioterapeutti ja liikunnanohjaaja. Hän on työskennellyt Turun seudun Urheiluakatemiassa ja toiminut eri lajien urheilijoiden fyysisenä valmentajana. Koivunen on toiminut myös seiväskoulun ohjaajana Turun Kupittaalla.
Hankajärvi (Parkano)
Hankajärvi eli Hankojärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Hankajärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 46 hehtaaria. Se sijaitsee Vahojärven kylässä Vahojärven ja Ruojärven välissä. Järvi sijaitsee maastossa olevassa painaumassa, joka on virtaussuuntaan nähden poikittain. Järveä kiertää 140 metrin korkeusjäyrä, mutta esimerkiksi eteläpäässä vedestä kohoaa yli 20 metriä korkeita mäkiä. Järvi on saareton. Siihen laskee seitsemän metsä- tai pelto-ojaa. Suurin osa järven läpi virtaavasta vedestä tulee Vahojärveltä, Vähäjärveltä ja Hankalammelta kapean salmen kautta. Hankajärven vesi kulkeutuu toisen salmen kautta Hepolahteen, josta se laskee Lierunkosken kautta Melajokeen ja siitä edelleen Ruojärveen. Rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin kangasmetsää, mutta rantaa reunustaa peltotilkut kolmessa kohtaa. Järven ympärillä sijaitsee kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu kolmekymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoisrannan ohittaa yhdystie 13289 ja länsirantaa seuraa etelään Saukonperälle asti kulkeva tie. Tampere-Seinäjoki-junarata ohittaa järven itäpuolta kulkien Vähäjärven yli.
Järven pohjoispään länsirannalla sijaitsee Vahojärven leirikeskus, jonka omistaa Parkanon kaupunki.
Järven vedenlaatu seuraa pienellä viiveellä Vahojärven vedenlaatua. Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Gorazd Štangelj
Gorazd Štangelj (s. 27. tammikuuta 1973 Novo mesto) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2011.
Štangelj aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa 1997–1998, minkä jälkeen edusti italialaisia Mobilvetta Design - Northwavea 1999, Liquigas-Pataa 2000–2001, Fassa Bortoloa 2002–2003, Saecoa 2004, Lamprea 2005–2007 ja Liquigasta 2008–2009 sekä kazakstanilaista Astana Teamia 2010–2011.
Štangelj menetti vuonna 2000 voittamansa maantieajon Slovenian-mestaruuden jäätyään kiinni efedriinin käytöstä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sai kahden viikon starttikiellon liian korkean hematokriittiarvon vuoksi..
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Trap-friis.dk
André Schubert
André Schubert (s. 24. heinäkuuta 1971) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Lokakuusta 2018 lähtien hän on toiminut Eintracht Braunschweigin päävalmentajana.
Schubert pelasi urallaan Saksan alemmilla sarjatasoilla, mutta ura ei koskaan edennyt pidemmälle. Pelaamisen ohessa Schubert opiskeli germanistiikkaa ja liikuntatieteitä Kasselin yliopistossa. Valmentamisen Schubert aloitti KSV Baunatalissa, jossa hän toimi pelaamisen ohella juniorivalmentajana vuosina 2000–2002. Hän toimi Saksan jalkapalloliiton aluekoordinaattorina Nordhessenissä vuosina 2002–2006 ja suoritti samalla valmentajan tutkinnon.
Maaliskuussa 2006 Schubert aloitti SC Paderbornin II-joukkueen päävalmentajana ja vastasi myös seuran juniorivalmennuksen koordinoinnista. Toukokuussa 2009 hän nousi seuran päävalmentajaksi. Schubertin johdolla Paderborn pelasi loistavan loppukauden ja nousi karsintojen kautta 2. Bundesliigaan. Schubert teki seuran kanssa hyvää tulosta kaudella 2009/10, kun Paderborn oli peräti viides ja lähellä jopa nousua Bundesliigaan. Kaudella 2010/11 sijoitus painui sarjan keskikastiin.
Kesällä 2011 Schubert jätti Paderbornin ja siirtyi FC St. Paulin päävalmentajaksi. Kausi 2011/12 oli St. Paulilta hyvä, mutta nelossijan myötä nousu takaisin Bundesliigaan jäi saavuttamatta. Kausi 2012/13 alkoi heikosti ja Schubert sai potkut lokakuussa 2012.
Marraskuussa 2013 Schubert jatkoi uraansa KSV Hessen Kasselin johtotehtävissä. Valmennustehtäviin hän palasi kesällä 2014 Saksan alle 15-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin II-joukkueen peräsimeen.
Syyskuussa 2015 Schubertista tuli Mönchengladbachin päävalmentaja Lucien Favren erottua tehtävästään. Marraskuussa seura jatkoi Schubertin sopimusta kesään 2017 saakka. Schubertin johdolla Gladbach pelasi nousujohteisen kauden ja kipusi lopulta putoamisviivan alapuolelta neljänneksi. Sijoituksen myötä Gladbach pääsi mukaan Mestarien liigan karsintoihin ja raivasi tiensä lohkovaiheeseen kaatamalla BSC Young Boysin yhteismaalein 9–2. Lohkovaiheessa Gladbach pelasi vaihtelevasti. Se hävisi Manchester Citylle ja FC Barcelonalle vieraissa 4–0, mutta venyi kotikentällään 1–1 tasapeliin Cityn kanssa. Lopulta seuran ainoaksi voitoksi jäi 0–2 vierasvoitto Celticistä, mikä riitti kolmanteen sijaan. Bundesliigassa menestys oli vaatimatonta ja Gladbach voitti vain neljä syyskauden 16 ottelusta. Lopulta pitkän spekuloinnin jälkeen Gladbach purki Schubertin sopimuksen joulukuun lopussa 2016. Gladbach päätyi hänen johdollaan talvitauolle sijalla 14.
Lokakuun alussa 2018 Schubert palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli 3. Ligan jumboksi vajonneen Eintracht Braunschweigin päävalmentaja.
Martin Hvastija
Martin Hvastija (s. 30. marraskuuta 1969 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1996–2004.
Hvastija edusti ammattilaisurallaan italialaisia talleja: Cantina Tolloa 1996–1998, Ballan-Alessiota 1999, Alessiota 2000–2002, Tenaxia 2003 ja Alessio-Bianchia 2004. Uransa viimeisen kauden 2005 hän ajoi slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa..
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Robert Pintarič
Robert Pintarič (s. 25. maaliskuuta 1965 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa 1998–1999.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Finest FM
Finest FM on Suomen ainoa vironkielinen radiokanava, jonka perusti suomenvirolainen levyjuontaja Argo Lepik tukemaan kasvanutta maanmiestensä yhteisöä. Yksi perustamisen motiiveista oli myös se, että virolaisiakin pienemmällä vähemmistöllä eli venäläisilä oli jo kauan ollut oma asemansa. Radioasema aloitti internetissä 14. marraskuuta 2013. Radion kuuluvuusalue keskittyy suomenvirolaisten pääasialliselle asuinalueelle eli Etelä-Suomeen. Taajuudet ovat 104,8 MHz (Itä-Uusimaa-Porvoo) ja 91,4 MHz (Helsinki, Vantaa, Espoo).
Radio on musiikkisisällöltään keskittynyt kansainväliseen tanssimusiikkiin ja 80-90-lukujen virolaiseen pop- ja tanssimusiikkiin sekä tuorempiin virolaishitteihin. Lisäksi kanavalla käydään läpi Suomen ja Viron uutisia sekä lähetetään ylipäätään virolaisten elämää Suomessa käsittelevää vironkielistä puheohjelmaa. Mainostajat ovat suomalaisia, suomenvirolaisia ja virolaisia yrityksiä.
A&amp;O (kauppaketju)
A&O‑ryhmä r.y. – A&O‑gruppen r.f., alun perin ASO-ryhmä r.y., oli suomalaisten Tuko-keskusliikettä käyttävien päivittäistavarakauppiaiden vapaaehtoinen yhteistyöketju, joka toimi vuosina 1955–1978. ASO-toimintamalli ja -nimi olivat peräisin Länsi-Saksasta. Kuluttajille ryhmä näkyi ASO- ja sitten A&O-tunnuksia käyttävinä elintarvikemyymälöinä ja niiden alueellisena tai valtakunnallisena yhteismainontana. Kauppaketjun asiakaslehtenä ilmestyi vuosina 1959–1963 "Äidin kauppa". Kauppiaiden ja henkilökunnan lehtenä toimivat 1963–1965 "ASO-viiri" ja sen jatkaja "A&O-myyntineuvoja".
Tukolaiset vähittäiskauppiaat etsivät 1950- ja 1960-luvulla ratkaisuja kiristyvään kilpailuun muun muassa vapaaehtoisista ketjuista, joiden avulla voitaisiin lisätä tehokkuutta yhteisostoilla, yhtenäisillä ketjutunnuksilla ja yhteismainonnalla. Näin syntyivät A&O-ketjun (1955) lisäksi Spar- (1962) ja Tr- (1969) -nimiset ketjut, joiden tunnukset, yhteistyökumppanit ja toimintafilosofia olivat osittain peräisin muista Euroopan maista.
A&O-yhteistoiminta alkoi vuonna 1955 nimellä ASO-ryhmä r.y. Vuonna 1966 ryhmä liittyi eurooppalaiseen yhteistoimintaan ja sen mukaisesti uudeksi nimeksi otettiin A&O. Alueellisten Tuko-ryhmän tukkukauppojen asiakaskauppiaat muodostivat paikallisia A&O-työryhmiä, joiden puheenjohtajat kokoontuivat valtakunnallisessa A&O-puheenjohtajistossa, joka oli ryhmän ylin päättävä elin. A&O-yhteistoiminnassa eivät olleet mukana kaikkein suurimmat Tukon tukkuliikkeet, vaan se oli enimmillään 16 keskisuuren tukkukaupan ja niiden asiakaskauppiaiden yhteistoimintaa.
1970-luvulla Tukossa alettiin vähitellen huomata monien ketjutunnusten hankaluus markkinoinnin järkeistämisen kannalta. A&O-, Spar- ja Tr-tunnuksista luovuttiin, ja kaikki Tuko-ryhmän vähittäiskaupat ryhtyivät vuoden 1978 alusta käyttämään pelkästään T-tunnusta.
Kristijan Koren
Kristijan Koren (s. 25. marraskuuta 1986 Postojna, Notranjska) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän 
aloitti ammattilaisuransa italialaisessa Bottoli Nordelettrica Ramonda -joukkueessa 2009, minkä jälkeen edusti niin ikään italialaista Liquigas/Cannondale Pro Cycling Teamia 2010–2014. Vuosina 2015–2017 hän on ajoi yhdysvaltalaistallissa, nimeltään viimeksi Cannondale-Drapac. Vuodesta 2018 hän on edustanut Bahrain-Meridaa.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Michail Antonio
Michail Gregory Antonio (s. 28. maaliskuuta 1990 Lontoo) on jamaikalaisia sukujuuria omaava englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Antonio on vasen laitahyökkääjä.
Antonio on Tooting & Mitcham Unitedin kasvatti. Hän oli hyvin lähellä tehdä juniorisopimuksen Tottenham Hotspurin kanssa, mutta sopimus kaatui siihen, että Antonion äiti halusi tämän opiskelevan pelaamisen sijasta. Vuonna 2008 Antonio siirtyi kuitenkin Tooting & Mitchamista Readingin riveihin. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2008–2012 28 Englannin mestaruussarjan ottelua tehden yhden maalin. Suurimman osan Reading-ajastaan Antonio vietti lainalla Tooting & Mitchamissa, Cheltenham Townissa, Southamptonissa, Colchester Unitedissa ja Sheffield Wednesdayssa. Kaudella 2009–2010 Antonio voitti Southamptonin kanssa Football League Trophyn.
Elokuussa 2012 Sheffield Wednesday osti Antonion omakseen. Hän pelasi seuran paidassa Mestaruussarjassa kaksi kautta tehden 64 ottelussa 12 maalia. Kauden 2014–2015 Antonio pelasi Mestaruussarjan Nottingham Forestin paidassa tehden 50 pelaamassaan ottelussa 16 maalia. Syyskuussa 2015 Antonio siirtyi Englannin valioliigan West Ham Unitediin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä samassa kuussa Manchester Cityä vastaan. Avausmaali syntyi joulukuussa 2015 vanhan seuran Southamptonin verkkoon.
Riikka Honkanen
Riikka Honkanen (s. 17. heinäkuuta 1998 Nurmijärvi) on suomalainen alppihiihtäjä. Honkanen edustaa Helsinki Ski Clubia (edusti Alpine Race Team Taaboria kesään 2017 asti).
Hänen valmentajinaan toimivat Bozo Jaklin ja Sergei Poljsak.
Riikka voitti maaliskuussa 2018 sekä pujottelun että paripujottelun naisten Suomenmestaruuden.
Honkanen saavutti Sampo Kankkusen kanssa pronssia sekakilpailusta vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Noissa kisoissa Honkanen oli pujottelun seitsemäs ja suurpujottelun 11:s. Maaliskuussa 2016 hän saavutti nuorten MM-hopeaa suurpujottelusta Sotšista.
Maailmancupissa Honkanen debytoi tammikuussa 2016 Mariborin suurpujottelussa.
Honkasen isä Jakke Honkanen on entinen rallin kartanlukija. Sittemmin hän on selostanut moottoriurheilua ja alppihiihtoa Eurosport-kanavalla.
Timo Välisaari
Timo Välisaari (s. 5. tammikuuta 1980) on suomalainen näyttelijä.
Välisaari valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlaitokselta vuonna 2004 ja on sen jälkeen näytellyt muun muassa Tampereen teatterissa, Kansallisteatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten Betoniyö, Roba ja Sydänjää.
Timo Välisaari asuu avoliitossa näyttelijä Elsa Saision kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
AEO
AEO (Authorised Economic Operator) on maailmanlaajuinen hanke, jonka tavoitteena on edistää kansainvälisten toimitusketjujen turvallisuutta. AEO-valtuutettu taloudellinen toimija on yritys, joka on saanut Suomen tullin turvallisuustodistuksen tullaus- ja logistiikkatoiminnoilleen, ja on sen vuoksi oikeutettu etuihin koko EU:n alueella
Suurin osa järjestön yli 170 jäsenvaltiosta on hyväksynyt käsitteen ja käynnistää oman AEO-ohjelmansa tulevaisuudessa. EU:n AEO-toimijat on rekisteröity Euroopan komission Verotuksen ja tulliliiton pääosaston tietokantaan.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Lee Valley VeloParkilla Lontoossa, Britanniassa 2.–6. maaliskuuta 2016. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.
Lähde: tissottiming
Magnus Kim
Magnus Kim (, Norjassa "Magnus Bøe", s. 21. heinäkuuta 1998 Busan, Etelä-Korea) on eteläkorealais-norjalainen maastohiihtäjä. Kim edustaa Fossum IL -seuraa ja kilpailee Etelä-Korean väreissä.
Kim saavutti kaksi kultaa ja yhden hopean vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Vuoden 2016 nuorten MM-kilpailuista Romaniasta hän saavutti kaksi hopeaa.
Kim debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Lillehammerin sprintissä sijoittuen sijalle 66.
Kimin isä on norjalainen ja äiti eteläkorealainen. Kim on saanut hiihto-oppinsa Norjassa, mutta edustaa Etelä-Koreaa. Etelä-Koreassa hän on tunnettu talk show- ja urheiluohjelmien juontajana.
Nexhmije Hoxha
Nexhmije Hoxha (s. 7. helmikuuta 1921) on Albanian entisen diktaattori Enver Hoxhan leski ja kommunistipoliitikko maan kommunistisen hallinnon aikana.
Nexhmije Hoxha, syntyjään Xhuglini, syntyi Bitolassa 7. helmikuuta 1921. Hän valmistui pedagogisesta tyttökoulusta Tiranassa vuonna 1941 ja työskenteli sittemmin opettajana samassa kaupungissa. Hoxha oli vuodesta 1937 ollut yhteyksissä shkodërilaiseen kommunistiryhmittymään ja oli kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1941. Hänet tuomittiin kommunistiyhteyksistään poissaolevana 12 vuoden vankeusrangaistukseen ja vuodesta 1944 hän taisteli kommunistisissa sissijoukoissa ja kuului kansallisen vapautusrintaman johtoon. Vuosien 1945 ja 1991 välillä Hoxha oli kansanedustaja ja vuodesta 1948 myös Albanian työn puolueen keskuskomiteassa toimien useissa erilaisissa kulttuuriin, koulutukseen ja propagandaan liittyneissä tehtävissä.
Hoxha aviopuoliso ja maan diktaattori Enver Hoxha kuoli vuonna 1985, jonka jälkeen Nexhmijeä pidettiin puolueen kovan-linjan edustajien ytimenä. Hänet erotettiin Albanian työn puolueesta kesäkuussa 1991 sen jälkeen, kun häntä oltiin kritisoitu suurellisista elämäntavoista. Hoxha pidätettiin 4. joulukuuta 1991 ja tammikuussa 1993 hänet tuomittiin yhdeksän vuoden vankeusrangaistukseen 750 000: Albanian lekin kavalluksesta. Valituksen jälkeen tuomiota korotettiin yhteentoista vuoteen. Hoxha vapautui vankeudesta tammikuussa 1997 ja julkaisi seuraavan vuoden puolella teoksen "Jeta imë më Enverin: Kujtime" (vapaasti käännettynä "Elämäni Enverin kanssa: Muistelmat").
Oscar (Ruotsin prinssi)
Prinssi Oscar, Skånen herttua (Oscar Carl Olof; s. 2. maaliskuuta 2016) on kruununprinsessa Victorian ja prinssi Danielin toinen lapsi ja prinsessa Estellen nuorempi veli. Syntyessään prinssi painoi 3 655 grammaa ja hän oli 52 senttimetriä pitkä. Hän on Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä kolmas äitinsä ja prinsessa Estellen jälkeen.
Prinssi Oscar kastettiin perjantaina 27. toukokuuta 2016 Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa. Hänen kummejaan ovat Tanskan kruununprinssi Frederik, Norjan kruununprinsessa Mette-Marit, Ruotsin prinsessa Madeleine, kruununprinsessa Victorian serkku Oscar Magnuson ja prinssi Danielin serkku Hans Åström. Prinssi Oscarin kastoi arkkipiispa Antje Jackelén yhdessä ylihovisaarnaaja Johan Dalmanin ja kuninkaallisen hoviseurakunnan pastori Michael Bjerkhagenin avustuksella.
Fairfax (1650)
Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 12. huhtikuuta 1649 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett senior. Se laskettiin vesille huhtikuussa 1650.
Alus otettiin palvelukseen 1650 päällikkönään William Penn, joka oli samalla vara-amiraalina Irlannin rannikolla. Alus osallistui kahteen tai kolmeen taisteluun Kanaalin alueella ranskalaisaluksia vastaan vielä ensimmäisen vuoden aikana. Aluksen päälliköksi tuli loppuvuodesta 1650 John Lawson, joka oli tehtävässä vuoteen 1651 luovuttaen tehtävän takaisin amiraaliksi korotetulle Pennille. Alus siirtyi Välimerelle.
Lawson oli jälleen vuonna 1652 aluksen päällikkönä vara-amiraaliksi ylennettynä. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun osana Bournen osastoa. Portlandin taistelussa 18. helmikuuta 1653 alus oli punaisen laivueen vara-amiraalin aluksena.
Alus tuhoutui tulipalossa 21. maaliskuuta 1653 Chathamissa.
Fairfax (1653)
Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1653 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Edellinen "Fairfax" paloi Chathamissa vesirajaan 21. maaliskuuta 1653 ja vain kahdeksan päivää myöhemmin valtiopäivät määräsi rakennettavaksi korvaavan uuden aluksen. Alus tilattiin 29. maaliskuuta 1653 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Taylor. Tilausta kuitenkin täsmennettiin 6. huhtikuuta siten, että valmistajaa velvoitettiin käyttämään käyttökelpoiset osat palaneesta aluksesta uudisrakennukseen. Alus laskettiin vesille syyskuussa ja sen valmistuskustannukset olivat 7 065 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 1654 päällikkönään Edward Blagg, joka luovutti päällikkyyden vielä saman vuoden lopulla John Lawsonille. Alus vietti talven St. Helenalla. Vuonna 1656 alus oli jälleen Blaggin alaisuudessa osana Blaken laivastoa.
Alus haaksirikkoutui 1682.
Karl Hartung
Karl Hartung (1908–1967) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hartung oli Berliinin taidekorkeakoulun professori vuodesta 1950. 1930-luvulta lähtien Hartung käytti abstraktia tyyliä. Hän kehitti itse oman tyylinsä, mutta siinä on vertauskohtia ainakin Constantin Brâncușin, Hans Arpin ja Henry Mooren taiteeseen. Hänen teoksissaan on paljon pyöristettyjä yksinkertaisia ja orgaanisesti kasvavia muotoja. Sodan jälkeen hän työskenteli yhdessä kirjailija Günter Grassin kanssa Berliinissä. Hän pyrki Norbert Kricken, Brigitte Meier-Denninghoffin sekä Hans Uhlmannin tavoin muodon viimeistelyyn erikoismuotojen vaalimisen vuoksi.
Aitoffin projektio
Aitoffin projektio on David A. Aitoffin vuonna 1889 esittämä karttaprojektio. Se on muodostettu muuntamalla sellaisesta oikeakeskipituisesta tasoprojektiosta, jossa sivuamispiste on päiväntasaajalla. Aitoffin projektio muodostetaan siten, että ensin ajatellaan kaikkien paikkakuntien pituusasteet kartan keskimeridiaanista luettuina puolitetuiksi, sitten projisoidaan niiden tällä tavoin saadut sijainnit oikeakeskipituisen tasoprojektion tavoin tasolle ja lopuksi venytetään saatua karttaa vaakasuorassa suunnassa suhteessa 2:1, mikä kompensoi pituusasteiden alkuperäisen puolittamisen. Maapallolla oleva paikka, jonka leveysaste on "φ" ja pituusaste "λ", kuvautuu oikeakeskipituisessa tasoprojektiossa pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ovat
mutta Aitoffin projektiossa vastaavat koordinaatit ovatkin:
missä
ja sinc("α") tarkoittaa normalisoimatonta sinc-funktiota:
jatkettuna origossa siten, että sinc(0) = 0.
Kolme vuotta myöhemmin Ernst Hermann Heinrich Hammer ehdotti, että Lambertin oikea­pintaisesta taso­projektiosta voitaisiin kehittää uusi kartta­projektio muuntamalla sitä samalla tavalla kuin Aitoffin projektio oli muodostettu oikea­keski­pituisesta projektiosta. Vaikka Hammer asian­mukaisesti viittasi Aitoffiin ja teki selväksi, mikä ero projektioiden välillä on, alan kirjallisuudessa on näin saatua Hammerin projektiota myöhemmin toisinaan virheellisesti nimitetty Aitoffin projektioksi.
Teatteri Taimine
Teatteri Taimine on Carl Gustaf ”CG” Wentzelin vuonna 2002 perustama kiertueteatteri lapsille ja nuorille. Taimine esiintyy päiväkodeissa, ala- ja yläkouluissa ja lukioissa. Ammattilaisista koostuva teatteri esiintyy vuosittain 45 000 katsojalle ensisijaisesti Suomessa, mutta myös muissa Pohjoismaissa.
Opetus- ja kultturiministeriö on myöntänyt Lapsen-päiväpalkinnon 2015 Teatteri Taiminelle. Taiminelle myönnettiin myös Svenska Kulturfondendin Kulttuuripalkinto vuonna 2018.
Julius Meier-Graefe
Julius Meier-Graefe (1867–1935) oli saksalainen taidehistorioitsija ja impressionismin sekä ekspressionismin puolustaja, joka teoksillaan vaikutti nousevan polven taidekäsityksiin ja sai aikaisempaa enemmän huomiota kohdistumaan kannattamiinsa impressionismiin, ekspressionismiin sekä näiden edeltäjiin. Hänen pääteoksensa on "Entwickelungsgeschichte der Modernen Kunst". Hän julkaisi myös taiteilijoiden elämäkertoja. Vuonna 1895 hän oli yksi "Pan"-aikakauslehden perustajista. Myöhemmin Meier-Graefe toimi Pariisissa sijainneen taidekaupan johtajana, minkä jälkeen hän työskenteli Berliinissä.
Debye
Debye (tunnus D) on cgs-järjestelmään kuuluva dipolimomentin yksikkö. Yksikkö on nimetty muun muassa dipolimomenttia koskevista tutkimuksistaan tunnetun fysikaalisen kemistin Peter Debyen mukaan. Yksikkö on määritelty siten, että se on dipolimomentti, joka muodostuu kahden varaukseltaan 10 franklinin eli elektrostaattisen yksikön suuruisen ja toisistaan yhden ångströmin etäisyydellä olevan varatun hiukkasen välille.
SI-järjestelmässä dipolimomentin yksikkö on coulombimetri. Yksi debye on coulombimetreinä ilmaistuna 3,33564·10 Cm. Tyypillisesti molekyylien dipolimomentit ovat välillä 0–10 D, mikä tekee debyestä usein SI-järjestelmän yksikköä yksinkertaisemman käyttää. Tämän vuoksi vielä nykyäänkin kirjallisuudessa ilmaistaan dipolimomentit yleensä debyeinä.
Osmo Oittinen
Osmo Untamo Oittinen (20. marraskuuta 1914 Äänekoski – 5. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kokoomuspoliitikko. Hän toimi sanomalehti Uuden Suomen kustannusyhtiön toimitusjohtajana 1958–1970 ja Kansaneläkelaitoksen johtajana 1973–1979.
Äänekoskelaiseen talonpoikaisperheeseen syntynyt Osmo Oittinen suoritti 1937 yleisen oikeustutkinnon, valmistui sotavuosina lakitieteen kandidaatiksi ja opiskeli sotien jälkeen myös ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän toimi asianajajana vuodesta 1941, Maanomistajain Liiton lakimiehenä 1945–1949 ja samoissa tehtävissä Metsäliitossa 1948–1949. Vuosina 1949–1952 Oittinen oli Suomen Teollisuusvaltuuskunnan verokomitean sihteeri ja sitten johtajana Suomen Teollisuusliitossa, kunnes hänet 1958 nimitettiin myös "Kauppalehteä" vuodesta 1958 julkaisseen Oy Uuden Suomen ja sen tytäryhtiön, Suomalaisen Kirjallisuuden Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajaksi.
Vuodesta 1964 "Uudessa Suomessa" työskennelleen Jyrki Vesikansan mukaan Oittinen ei kyennyt kääntämään lehden 1950-luvulla alkanutta laskevaa suosiota uuteen nousuun osittain siksi, ettei tullut kovin hyvin toimeen päätoimittajien Eero Petäjäniemen eikä Pentti Poukan kanssa. Oittisen vaikutuksella Uusi Suomi kokeili alueellisten liitteiden julkaisemista Lahdessa, Turussa ja pääkaupunkiseudulla, kun taas toimitus halusi paikallisuuden sijaan panostaa pikemminkin ulkomaanuutisiin.
Oittinen alkoi sanomalehtien ohella panostaa aikakauslehtiin ja perusti television suosiota hyödyntävän ohjelmalehti "Katson" 1960. Vuonna 1964 Oittinen osti Ilmari Turjan päätoimittaman "Uuden Kuvalehden", joka yhdistettiin "Naisten Maailman" kanssa Jussi Talven päätoimittamaksi "Uusi Maailma" -lehdeksi.
Erimielisyyksien ja heikon kannattavuuden takia Oittinen joutui lähtemään Uudesta Suomesta 1970. Hän siirtyi ensin Suomen Työnantajain Keskusliittoon ja sitten 1973 kokoomuksen mandaatilla Kelan johtajistoon. Hän jäi eläkkeelle 1979 ja kuoli 1982.
Vuosina 1947–1949 Oittinen toimi Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmän sihteerinä. Vuonna 1962 kokoomus pyysi Oittista Ahti Karjalaisen ensimmäisen hallituksen valtiovarainministeriksi, mutta Uusi Suomi ei antanut toimitusjohtajalleen virkavapautta.
Sabine Forsblom
Sabine Forsblom (s. 15. tammikuuta 1961 Porvoo) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija.
Forsblom on valmistunut filosofian maisteriksi pääaineenaan pohjoismaiset kielet ja kirjallisuus. Hän työskenteli 15 vuoden ajan toimittajana FST:llä.
Forsblomin esikoisromaani "Maskrosguden" ilmestyi vuonna 2004 ja sai Svenska litteratursällskapetin palkinnon. Hänen toinen romaaninsa "Maskrosgudens barn" (2015) on Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2016. Molemmat teokset sijoittuvat Itä-Uudenmaan suomenruotsalaisiin työläispiireihin.
Wiik &amp; Ström
Wiik & Ström on mustasaarelainen linja-autoyhtiö. Wiik & Ström omistaa useita Mercedes-Benz-minibusseja sekä Volvo 9700-linja-autoja. Heinäkuussa 2015 Wiik & Ström osti pietarsaarelaisen Haldin & Rosen Vaasan toiminnot. Wiik & Ström ajaa Vaasan Paikallisliikenteen linjaa 6 sekä useita numeroimattomia seutulinjoja. Vuonna 2012 Wiik & Ström osti Westerlinesin liiketoiminnan.
Franklin (yksikkö)
Franklin (Fr), statcoulombi (statC) eli sähköstaattinen varausyksikkö (esu) on sähkövarauksen yksikkö sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin yksikköjärjestelmässä. Yksi franklin on varaus, joka vaikuttaa toiseen yhtä suureen, yhden senttimetrin etäisyydellä olevaan varaukseen yhden dynen voimalla.
Nimi franklin on annettu yksikölle Benjamin Franklinin mukaan, kun taas nimi statcoulombi johtuu varauksen SI-yksikön nimestä coulombi, jonka viittaa Charles Augustin de Coulombiin. Yleensäkin sähköstaattisen CGS-järjestelmän yksiköille käytetään nimiä, jotka on muodostettu lisäämällä saman suureen SI-yksikön nimen eteen etuliite stat-.
Yksi coulombi c/10 = 2 997 924 580 franklinia, missä c on valonnopeus, joka cgs-yksiköissä on 29 979 245 800 cm/s. Kääntäen yksi franklin vastaa noin 3,33564  10 coulombia.
Sen sijaan, että Coulombin laki saa SI-järjestelmässä muodon
se saa sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin järjestelmässä muodon
jossa ei esiinny dimensiollista sähkövakiota formula_3. CGS-järjestelmässä franklin käsitetäänkin johdannaisyksiköksi:
kun taas SI-järjestelmässä coulombia ei voida esittää pelkästään metrin, kilogramman ja sekunnin avulla, vaan neljäntenä perusyksikkönä on ampeeri.
Irizar InterCentury
Irizar InterCentury on espanjalaisen Irizarin valmistama linja-automalli. Sitä valmistettiin vuosien 1995 ja 2007 välillä. Suomeen mallia on tuotu suhteellisen vähän, mutta Espanjassa se on erittäin suosittu auto keskipitkille matkoille.
Venäläinen yhteiskunta
Venäläinen yhteiskunta on nykyisen Venäjän federaation alueella vallitseva ihmisten välinen normijärjestelmä. Venäjällä on yhteisökeskeinen arvopohja, jonka juuret ovat syvällä idässä, mutta jossa on mukana myös länsimaisia vaikutteita.
Venäläistä yhteiskuntaa verrataan yleensä länsimaiseen yhteiskuntaan, koska niillä katsotaan olevan yhteinen kristillinen alkukoti Välimeren alueella. Etelä-Venäjällä ja rajan eteläpuolella entisissä neuvostotasavalloissa on klaani yhteiskuntia, jotka nojautuvat uskonnolliseen järjestykseen. Länsimaihin on kehittynyt yksilökeskeinen yhteiskunta, kun taas Venäjä on jäänyt vanhaan yhteisökeskeisyyteen. Venäläisen ja länsimaisen yhteiskunnan eroavuudet johtuvat erilaisesta, eri suuntiin kehittyneestä perimästä. Idässä ja myös Venäjällä perimästä johtuen ihmiset käsittävät "oikean ja väärän" eri tavalla kuin lännessä. Venäjällä asiat useimmiten käsitetään mystisen yhteisöllisyyden kautta. Lännessä mystiikka ja rationaalisuus on selvästi erotettu toisistaan, jonka katsotaan vaikuttaneen läntisen oikeuskäsityksen syntymiseen.
1900-luvulla Venäjällä ovat olleet esillä myös ihmisoikeudet, demokratia, oikeusvaltio ja kansalaisyhteiskunta, mutta ne ovat alisteisia valtakunnallisen johtajan edustamalle totuudelle. Yhteisölliset näkemykset eivät voi olla suoraan ristiriidassa tämän valtavirtauksen kanssa. Venäläinen yhteiskunta pyrkii myös fundamentalismiin.
Venäläisen yhteiskuntajärjestyksen omaleimaistuminen alkoi jo keskiajalla ennen 1100-lukua, jolloin Kiovan Venäjän ruhtinas Vladimir (980-1015) valitsi kristillisen uskonnon Bysantista. Venäjän hidas länsimaistuminen pysähtyi kokonaan 1700-luvulla Pietari Suuren kaudella ja kääntyi ylhäältä johdetuksi johtajakeskeisyydeksi.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjälle syntyi sosialistinen yhteiskunta, jossa riisuttiin lähes kokonaan perinteinen venäläinen arvopohja, jolloin syntyi neuvostoihminen. Kuitenkin 1930-luvulla valtakunnan henkisen ja moraalisen kestokyvyn vahvistamiseksi aloitettiin kasvatus neuvostopatrionismiin, siinä yhteydessä palautettiin monia vanhoja venäläisiä kulttuuriarvoja. Suuren isänmaallisen sodan aikana näitä arvoja edelleen vahvistettiin.
Venäläisten ihmisten kanssakäymisessä tärkeitä asioita ovat ystävät, lahjat ja suuret kukkakimput. Ihmisten arvoa mitataan sen mukaan kuinka paljon hänellä on ystäviä. Vierailujen yhteydessä tulee olla aina lahjoja. Perhejuhlissa suuri merkitys on kukkasilla. Ennen matkalle lähtöä tulee aina istua minuutti, mikäli näin ei toimita, se tietää huonoa onnea. Politiikka on suuri tabu. Länsimainen ja suomalainen ihminen kokee usein venäläiset tavat rasittavina ja turhanaikaisina, jotka tressaavat hermoja.
Mitja Oranič
Mitja Oranič (3. huhtikuuta 1986 Tržič, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Oranič kilpaili olympialaisissa kahdesti, osallistui MM-kilpailuihin neljästi ja kilpaili maailmancupissa vuodet 2007–2004, osallistuen 95:een osakilpailuun.
Oranič osallistui vuosien 2010 Vancouverin ja 2014 Sotšin olympialaisiin. Vancouverissa hän oli normaalikilpailun 31:s ja suurmäenkilpailun 41:s. Neljä vuotta myöhemmin Sotšissa hän oli normaalimäen 37:s ja suurmäen 39:s.
MM-kilpailuissa Oranič oli mukana vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2013. Paras henkilökohtainen tulos oli 2009 suurmäenkilpailun 24:s tila.
Paras tulos yksittäisestä maailmancupin osakilpailuista tuli kaudella 2008–2009, kun hä oli Itävallan Seefeldissä järjestetyn kilpailun kymmenes. Parhaimmillaan hän oli maailmancupissa 33:s kaudella 2012–2013.
Irizar PB
Irizar PB on espanjalaisen Irizarin vuonna 2001 esittelemä linja-automalli. Sen korvasi vuonna 2012 esitelty hieman muunneltu Irizar i6.
Castrosua CS.40 Magnus
Castrosua CS.40 Magnus (joskus myös Castrosua Magnus) on espanjalaisen Castrosuan vuosina 2000–2006 valmistama linja-automalli. Mallin matalampi versio on Magnus S. Malli korvattiin vuonna 2006 esitellyllä Magnus II -autolla.
Knight of Cups
Knight of Cups on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Terrence Malick.
Klara Johanson
Klara Johanson (6. lokakuuta 1875 Halmstad, Ruotsi  – 8. lokakuuta 1948 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen esseisti ja kirjallisuuskriitikko. Hän kirjoitti ja käänsi myös kirjailijanimellä "Huck Leber".
Vuonna 1907 herätti runsaasti keskustelua hänen julkaisemansa vasta kuolleen prostituoidun päiväkirja "Den undre världen: en livshistoria" (suom. "Anna Mathilda Cecilia Johannesdotter. Syvyydestä : muuan elämäntarina" Kustannusyhtiö Osmo, 1907). Carina Burman on kirjoittanut kirjasta Johansson-elämäkerrassaan, ja pohtii siinä sen autenttisuutta.
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 12
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 12 (LC-12) oli rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Air Force Stationissa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1967 Atlas-rakettien laukaisuihin.
Alustan rakennustyöt käynnistyivät tammikuussa 1956 ja Yhdysvaltain ilmavoimat hyväksyi sen käyttöön seuraavan vuoden elokuussa. Rakentamiseen meni kaikkiaan noin 7,3 miljoonaa dollaria. Kompleksin ensimmäinen laukaisu tapahtui 10. tammikuuta 1958, kun siltä laukaistiin Atlas A -raketti. Saman vuoden joulukuussa laukaistiin ensimmäinen päivitetty Atlas C -raketti. LC-12:sta sattui 24. syyskuuta 1959 onnettomuus, jossa Atlas-raketti räjähti maassa tehdyn koekäytön yhteydessä. Alustalta tehtiin myös 26. syyskuuta 1959 ja 15. joulukuuta 1960 kaksi epäonnistunutta Pioneer-luotaimen laukaisuyritystä Atlas Able -raketilla. Alustalta laukaistiin viisi Atlas D -rakettia toukokuun 1960 ja tammikuun 1961 välisenä aikana. Näitä seurasivat NASAn Ranger- ja Mariner-ohjelmien Atlas Agena B ja -D -laukaisut. Alustalta tehtiin myös kaksi Atlas Antares II FIRE -laukaisua. Alustalta laukaistiin sen käyttöhistorian aikana kaikkiaan 37 Atlas-rakettia, jotka veivät Ranger-, Mariner- ja Pioneer-ohjelmien luotaimia, ATS-, OAO- ja OGO-satelliitteja, sekä projekti FIRE:n koehyötykuormia avaruuteen. Alusta deaktivoitiin lopullisesti 5. marraskuuta 1967 Atlas Able D -raketin ATS-3-satelliitin laukaisun jälkeen, joka jäi alustan viimeiseksi. LC-12:sta laukaisualustarakenteet purettiin noin yhdeksän vuotta myöhemmin joulukuussa 1976. Alustan betonibunkkeri purettiin syyskuussa 2009.
Vähäjärvi (Parkano)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vähäjärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Järven pituus on 850 metriä, leveys 800 metriä ja sen pinta-ala on 35 hehtaaria. Se sijaitsee välittömästi Vahojärven länsipuolella. Järvi on nykyään kaksialtainen, sillä Tampere-Seinäjoki-junarata ylittää sen länsipuolelle rakennetun penkereen päällä. Itäpuolinen allas on suurin, koska se on 550 metriä leveä. Keskellä allasta sijaitsee 150 metriä pitkä Tervasaari. Länsipuolinen allas on niemien ja pienen saaren takia epäyhtenäinen. Järveen laskee vain pari metsäojaa. Tärkein virtaus tulee Vahojärvestä kapean salmen kautta. Vesi poistuu Vähäjärvestä ensin rautatiepenkereiden välistä, missä on 40-metrinen aukko, ja sitten länsialtaan Tulilammen ja Raappiolahden kautta 550 metriä pitkään jokeen. Joessa on koski, missä syntyy parin metrin pudotus Hankalampeen mennessä. Rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. Järven ympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoispuolella kulkee yhdystie 13289.
Järven koillisrantaan ulottuu luonnonsuojelualue, joka jatkuu yhtenäisenä Vahojärven pohjoisrantaan saakka.
Järven vedenlaatu on sama kuin Vahojärvellä pienellä viiveellä.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Salmenharjun niemen länsisivua on kaskettu viljelytarkoituksiin, ja pelloilta raivatut kivet löytyvät metsästä kaskiraunioina.
The Rolling Stones British Tour 1963
The Rolling Stones' British Tour 1963 oli The Rolling Stonesin ensimmäinen kiertue. Kiertue alkoi 29. lokakuuta ja päättyi 3. marraskuuta 1963. He esittivät kaksi show’ta joka päivä.
Hankalampi (Parkano)
Hankalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Hankalampi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Lammen pituus on 1,0 kilometriä, leveys 550 metriä ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Se sijaitsee Ruojärven ja Vahojärven välissä. Lampi on yhteydessä Hankajärveen kapean salmen kautta, jolloin vedenpintojen korkeusero on vain 20 senttimetriä. Lampeen laskee Vähäjärvestä 550 metriä pitkä joki, jossa on pudotusta pari metriä. Se tuo suurimman osan Hankalammen läpi virtaavasta vedestä. Joki laskee Supakkoon, joka on erillinen lahti, ja sitten vesi virtaa pohjoispäässä olevan niemen ympäri ja päätyy Hankajärveen. Muu osa lammesta on sivussa veden virtauksesta. Kaakkoisosaan laskee metsäoja, joka tuo Haverin suunnalta ojitettujen soiden sekä Kaakkurilampi ja Haverinlammen vettä. Rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä. Puolet rannoista ovat peltoa ja loput metsää. Järven ympärillä sijaitsee kaksi maatilaa ja kuusi vapaa-ajan asuntoa.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Lammen vedenlaatu seuraa Vahojärven vedenlaatua pienellä viiveellä.
Stegocephalia
Stegocephalia voi tarkoittaa:
Alcántaran silta
Alcántaran silta on Tajojoen ylittävä roomalainen silta Espanjassa. Se sijaitsee Alcántarassa Cáceresin maakunnassa lähellä Portugalin rajaa. Sillan suunnitteli arkkitehti Caius Julius Lacer, ja se rakennettiin vuosien 104 ja 106 välillä Trajanuksen keisarikaudella.
The Rolling Stones 1st British Tour 1964
The Rolling Stones’ 1964 1st British Tour oli The Rolling Stonesin kiertue. Kiertue alkoi 6. tammikuuta ja päättyi 27. tammikuuta 1964. He esittivät kaksi show’ta joka päivä.
Reijo Huttunen
Reijo Olavi Huttunen (6. joulukuuta 1943 Kuusankoski – 17. lokakuuta 2007 Luumäki) oli suomalainen kaupunginjohtaja. Hän toimi vuosina 1980–1989 Mäntän ja vuosina 1989–2007 Kuusankosken kaupunginjohtajana.
Reijo Huttusen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Kauko Olavi Huttunen ja liikeapulainen Laina Orvokki Kelander ja puoliso vuodesta 1969 Hilkka Maria Rostedt. Huttunen tuli ylioppilaaksi 1963 ja valmistui merkonomiksi 1963 ja hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1969. Hän työskenteli Kuopion kaupungin tutkimus- ja suunnittelusihteerinä sekä kaupunkisuunnittelupäällikkönä 1971–1980, Joensuun kaupunginteatterin toimitusjohtaja hän oli 1969–1971.
Huttunen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 2006. Hän kuoli pian eläkkeelle jäämisensä jälkeen sairauskohtaukseen kesämökillään Luumäellä.
Psycho House
Psycho III: Psycho House on suomentamaton Robert Blochin romaani vuodelta 1990. Se on jatkoa kirjoille Psyko ja Psyko II. Elokuva Psyko III ei kuitenkaan pohjaudu tähän kirjaan. Kuitenkin TV-sarja Bates Motel saattaa olla inspiroitu tästä kirjasta.
The Rolling Stones 2nd American Tour 1964
The Rolling Stones' 1964 2nd American Tour oli The Rolling Stonesin kiertue, jolla yhtye promotoi 12 X 5 albumia. Kiertue alkoi 30. lokakuuta ja päättyi 15. marraskuuta 1964.
Mikko Kunnas
Mikko Kunnas (s. 1962) on suomalainen Nokialla asuva animaatiotaiteilija, kirjailija ja kuvittaja. Hän on valmistunut visuaalisen kulttuurin maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta.
Kunnas on tehnyt animaatioita televisioon, varsinkin Yle TV2 -kanavalla esitettävään "Pikku Kakkonen" -ohjelmaan. Hän on tehnyt muun muassa sarjat "Kansansatuja" (1984–1987), "Kalpeat kaverukset" (1991), "Joonas" (1991–1993), "Tallikärpänen Riku" (1992), "Kolme ässää" (1994–1998), "Mansikkala" (1999), "Koiramäki" (2004, 2007) ja "Albi Lumiukko" (2014–). Hän on tehnyt 1980-luvulta alkaen yli 150 yksittäistä lyhytanimaatiota. Lisäksi hän suunnitteli hahmot ja ohjasi animaatio-osuudet tietokoneanimaationa toteutettuun vuorovaikutteiseen lastenohjelmaan "Galilei ja kadonneet lelut" (1996–1997). Yle on myynyt joitain Kunnaksen sarjoja myös ulkomaille; esimerkiksi "Kolme Ässää" on myyty 16 maahan ja "Albi Lumiukko" noin 30 maahan. Kunnas oli myös yhtenä piirtäjänä elokuvassa "Eetu ja Konna" (2011).
Kunnas on myös kuvittanut ja julkaissut itse lastenkirjoja, kuten "Noksu" -sarjan teokset. Kunnaksen kirjoja ovat muun muassa:
Mikko Kunnaksen Noksu-kirjojen perusteella on tehty 65-osainen kansainvälinen animaatiosarja, joka on käännetty englanniksi, ranskaksi ja espanjaksi. Sarja on kerännyt miljoonia katsojia mm. HooplaKid'sTV-kanavalla YouTubessa.
Mikko Kunnas on lastenkirjailija Mauri Kunnaksen veljenpoika.
Fritz Hochwälder
Fritz Hochwälder (28. toukokuuta 1911, Wien – 1986) oli itävaltalainen, Sveitsissä vuodesta 1938 asunut kirjailija Hänen näytelmistään maailmanmainetta toivat hänelle "Das heilige Experiment" (1941, suomeksi esitetty nimellä "Pyhä koe") ja "Der öffentliche Ankläger" (1948). Hochwälder oli katolilainen sosialisti, ja hänen historiallisten näytelmiensä aiheet liittyvät usein eettisiin ongelmiin, varsinkin uskonnollisten ja poliittisten motiivien välillä vallitsevaan ristiriitaan.
Pokémon-elokuva: Kyurem vs. Oikeuden Miekka
Pokémon-elokuva: Kyurem vs. Oikeuden Miekka () on viidestoista kokopitkä Pokémon-elokuva vuodelta 2012. Yhdysvalloissa se julkaistiin saman vuoden joulukuussa, ja Suomessa TV-ensi-ilta oli vuonna 2013. Elokuvan pääpokémonit ovat Kyurem ja Oikeuden miekat (Cobalion, Terrakion, Virizion ja Keldeo).
Tunnuslaulun esittävät suomenkielisessä versiossa Antti Matikainen ja Katja Aakkula. Lopputekstien aikana soivan laulun "Ne löytyy sisältäs" laulaa Amy Burgess.
Studio 303
Studio 303 Helsingin Malmilla sijaitseva Jarno ”Jabba” Patalan omistama musiikkistudio, joka perustettiin vuonna 1981. Se on Suomen vanhin pienstudio.
Studiolla ovat äänittäneet muun muassa Charon, Kärtsy Hatakka, Kauko Röyhkä, Kotiteollisuus, Lapinlahden Linnut ja Piirpauke.
Matti Reijonen
Matti Hermanni Reijonen (s. 3. marraskuuta 1946 Varkaus) oli diplomi-insinööri ja Varkauden kaupunginjohtaja vuosina 2001–2006. Tätä ennen hän toimi Varkauden apulaiskaupunginjohtajana vuodesta 1980. Reijonen kannatti Varkauden nimen kirjoitusasun muuttamista w:lliseksi (Warkaus), kun asiaa pohdittiin vuonna 1998.
Alberto Palacio
Alberto de Palacio y Elissague (24. tammikuuta 1856, Sare – 11. toukokuuta 1939, Getxo) oli espanjalainen insinööri ja arkkitehti. Hän oli niin sanotun ”rauta-arkkitehtuurin” kannattaja ja teki yhteistyötä myös Gustave Eiffelin kanssa. Kuuluisimpina töinään Palacio suunnitteli Madridiin paviljonkeja sekä Atochan rautatieaseman. Hän suunnitteli myös Vizcayan sillan, joka oli maailman ensimmäinen laatuaan.