hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maria Goretti
Pyhä Maria Teresa Goretti (16. lokakuuta 1890 Corinaldo – 6. heinäkuuta 1902 Nettuno) oli roomalaiskatolinen italialainen lapsipyhimys, neitsyt ja marttyyri. Goretti on köyhtymisen, köyhyyden, lasten, tyttöjen, vanhempien menetyksen, marttyyrien, raiskausten uhrien ja nuorten ihmisten suojeluspyhimys. Pyhän Marian tiedetään kuolleen puukotuksesta saamiinsa haavoihin, kun hän vastusteli miestä, joka yritti pakottaa hänet seksiin, antaen kuitenkin tälle anteeksi ennen kuolemaansa. Hänen kerrotaan tehneen suunnilleen 40 ihmettä kuolemansa jälkeen ja ilmestyneen puukottajalleen, joka rupesi myöhemmin maallikkofransiskaaniksi. Paavi Pius XII julisti Goretin autuaaksi 27. huhtikuuta 1947 ja pyhimykseksi 24. kesäkuuta 1950. Maria on katolisen kirkon nuorin kanonisoitu pyhimys, hänen muistopäiväänsä vietetään 6. heinäkuuta eli hänen kuolinpäivänään ja häntä voidaan muistaa jo vuonna 590 käytetyssä "Kaikkien pyhien litaniassa". Pyhä Maria eli paavi Leo XIII:n hallituskaudella.
Pyhä Maria Goretti syntyi 16. lokakuuta 1890 Luigi Goretin ja Assunta Carlinin köyhään talonpoikaisperheeseen ja kastettiin 17. lokakuuta 1890 Maria Teresaksi. Hän vietti lapsuutensa auttaen äitiään kotitöissä, joka aviomiehensä kuoltua malariaan joutui kamppailemaan lastensa ruokkimisessa. Marian osaksi tuli kasvattaa viittä sisarustaan äidin tehdessä töitä pelloilla ja tyttö joutui myös laittamaan ruokaa ja siivoamaan naapureilleen Serenelleille. Lopulta 20-vuotias Alessandro Serenelli alkoi lähennellä pyhää Gorettia, mikä kehittyi 5. heinäkuuta 1902 yritykseksi raiskata tyttö, jonka vastustelusta johtuen mies puukotti tätä ainakin 14 kertaa ja pakeni. Perheen löydettyä tytön tämä vietiin sairaalaan Nettunoon, jossa hän joutui leikkaukseen ilman anestesiaa. Kirurgi ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan pyhää Gorettia, joka kuoli 6. heinäkuuta 1902 ja haudattiin 8. heinäkuuta Nettunon hautausmaalle.
Pyhän Maria Goretin elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Serviola-luokka
Serviola-luokka on Espanjan laivaston neljän 1990-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama korvettiluokka, joka korvasi Atrevida-luokan.
Vem vet mest?
Vem vet mest? on ruotsalainen television visailuohjelma, jota on esitetty Ruotsin SVT2-kanavalla maanantaista perjantaihin vuodesta 2008. Tavallisia ruotsalaisia kilpailijoikseen kutsuvan, yleistietoa kysyvän ohjelman juontajana oli Rickard Olsson vuosina 2008–2018. Elokuusta 2018 alkaen juontajana on ollut Johan Wester. Ohjelmaa esittää myös Suomen Yle Fem arkisin alkuillasta. Ohjelma nauhoitetaan Göteborgissa.
Ohjelman konsepti perustuu brittiläiseen "Fifteen to One" -ohjelmaan, jota esitti Channel 4 vuosina 1989–2003. "Vem vet mest?" -ohjelman tavalliseen jaksoon kutsutaan kilpailijoiksi kahdeksan tavallista ruotsalaista. He seisovat vierekkäin puhujapöntön näköisissä lavasteissa, joissa olevat lamput syttyvät tai sammuvat sen mukaan, miten hyvin kukin kilpailija pärjää. Ensimmäisellä kierroksella kilpailevat kaikki kahdeksan, toisella kierroksella ensimmäisen kierroksen parhaat ja kolmannella kierroksella enää kolme finalistia. Jokaisella kierroksella on hieman eri säännöt, ja kilpailussa menestymiseen vaikuttaa oman yleistiedon lisäksi myös oikeanlainen kilpailutaktiikka. Maanantaista torstaihin esitettyjen jaksojen voittajat kilpailevat keskenään saman viikon perjantain "Fredagsfinalen"-ohjelmassa 10 000 Ruotsin kruunun viikkopalkinnosta.
Alun perin kussakin maanantaista torstaihin esitetyssä jaksossa oli kahdeksan sijasta 12 kilpailijaa. Eri tuotantokausina kilpailussa on järjestetty myös erikoisjaksoja, kuten Nobel-palkintojen aihepiireihin keskittyvä, yliopistojoukkueisiin perustuva ja eri ammattiryhmien edustajia keskenään kilpailuttava erikoisjakso.
Rakentava
RAKENTAVA-lehti oli rakennusalan tilauspohjainen ammatti- ja uutislehti. Lehti ilmestyi vuodesta 1994 vuoteen 2005 saakka. Lehti löytyy Kansalliskirjaston Fennica-tietokannasta ja osa numeroista on edelleen saatavilla kansalliskokoelmasta.
Sukupuolineutraalius
Sukupuolineutraalius on ajatus, että yhteiskunnallisten instituutuoiden tulisi välttää sellaista sukupuoliroolien korostamista, joka voi johtaa syrjintään.
Opetushallitus julkaisi 2016 kouluilla pakolliseksi tulevan tasa-arvosuunnitelman laatimisen helpottamiseksi oppaan "Tasa-arvotyö on taitolaji: opas sukupuolten tasa-arvon edistämiseen perusopetuksessa". Tässä on luovutti vuoden 2004 oppaan kannasta, että opetuksen pitää olla sukupuolineutraalia. Vuoden 2014 perustusopetuksen opetussuunnitelmien perusteiden mukaan opetuksen tulee olla "sukupuolitietoista", ja siinä tunnistetaan sukupuolittavia yhteiskunnallisia ja kulttuurisia rakenteita ja puretaan niitä. Oppaasta nousi kohu, kun "Helsingin Sanomien" Nyt-liitteessä lainattiin siitä kohtaa, jonka mukaan lapsia ei pidä enää puhutella joukkona 'tytöt' tai 'pojat'.
Lastenpsykiatrian erikoislääkäri Jari Sinkkonen on kritisoinut pyrkimystä hämärtää sukupuolieroja ja sitä, ettei lapsia saisi sanoa tytöiksi ja pojiksi. Sinkkonen on sanonut, että sukupuoli on luovuttamaton osa identiteettiä. Sukupuoli on osa ruumiinkuvaa 1,5–2,5-vuotiaasta lähtien. Sinkkosen mukaan jo 1960-luvulla osoitettiin, ettei sukupuoli-identiteetti ole kasvatuksesta riippuvainen. Sinkkosen mielestä ajatus siitä, että tyttönä tai poikana oleminen häivytetään, liittyy enemmän aikuisten tasa-arvopyrkimyksiin, kuin biologiaan ja anatomiaan.
Pyhä Cecilia
Pyhä Cecilia (; syntymä 2. vuosisata – kuolema 3. vuosisata) oli roomalainen pyhimys, neitsyt ja marttyyri. Häntä kunnioitetaan Ranskan Albin, säveltäjien, marttyyrien, musiikin, muusikkojen, soitinten valmistajien, Nebraskan Omahan arkkihiippakunnan, runoilijoiden ja laulajien suojeluspyhimyksenä. Pyhän Cecilian tunnuksia ovat pidellen luuttua, soittamassa urkuja tai pitäen ruusuja. Hän on yksi seitsemästä marttyyristä, jotka mainitaan messun canonissa ja hänen muistopäiväänsä vietetään 22. marraskuuta. Vanhin historiallinen maininta pyhästä Ceciliasta on niin sanotussa "Martyrologium Hiernymianumissa", mistä päätellen hänen juhlaansa vietettiin jo 300-luvulla. Väitetään, että kun hänen ruumiinsa kaivettiin ylös vuonna 1599 se löytyi turmeltumattomana.
Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Ceciliaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
""Orémus."
"Deus, qui nos ánnua beátæ Caeciliae Vírginis et Mártyris tuæ sollemnitáte lætíficas: da, ut, quam venerámur offício, étiam piæ conversatiónis sequámur exémplo.""
Lisäksi pyhä Cecilia mainitaan nimeltä jo vuonna 590 käytetyssä "Kaikkien pyhien litaniassa."
Pyhän Cecilian kerrotaan olleen syntyjään roomalainen hyvästä perheestä ja koulutukseltaan kristitty. Hän teki nuoruudessaan valan pyhittääkseen neitsyytensä Jumalalle, mutta hänen vanhempansa saivat hänet suostumaan vasten tahtoaan avioliittoon aatelismies Valerianin kanssa. Hän kertoi pakanalliselle aviomiehelleen, että Jumalan enkeli tahtoi hänen pysyvän neitsyeenä, mihin mies suostui sillä ehdolla, että saisi nähdä enkelin. Nainen vastasi, että tämä toteutuisi, jos hän menisi kasteelle, ja palattuaan kasteen jälkeen mies näkikin pyhän Cecilian puhumassa enkelille. Hän käännytti myös Valerianin veljen Tiburtiuksen, joista molemmista tuli marttyyrejä ennen naista itseään ja joiden jäänteet haudattiin lopulta samaan hautaan Cecilian kanssa. Nainen jakoi omaisuutensa köyhille, mikä suututti prefekti Almachiuksen, joka määräsi pyhän Cecilian poltettavaksi, mutta liekit eivät haavoittaneet häntä, minkä johdosta hänet mestattiin.
Škapová-vuoren lento-onnettomuus
Škapová-vuoren lento-onnettomuus tapahtui 18. tammikuuta 1956, kun Tšekkoslovakian Bratislavasta Košiceen matkalla ollut ČSA Československé Aerolinien Douglas C-47 törmäsi Škapová-vuoreen Slovakian pohjoisosissa. Lennolla oli 22 matkustajaa ja nelihenkinen miehistö. Neljä matkustajaa selvisi törmäyksestä hengissä, muut 22 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli alun perin matkalla Košiceen, mutta joutui siellä vallinneen huonon sään vuoksi lentämään varakentälle, Poprad-Tatryn lentoasemalle. Kova tuuli puhalsi koneen kuitenkin sivuun reitiltään. Se ajautui lopulta lähestymisreitiltä 11 kilometriä itään ja 3,5 kilometriä pohjoiseen päätyen vuoristoiselle alueelle. Siellä se laskeutui alaspäin ja törmäsi vuoreen.
Škoda Garde
Škoda Garde on Škodan vuosina 1981–1984 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda 110 R -mallin ja seuraajaksi tuli Škoda Rapid. Saksassa Gardea myytiin Škoda Rapid -nimisenä.
Garden moottorina oli 1,2-litrainen bensiinimoottori, jonka teho oli 54 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto.
Klonaalisesti tarttuva syöpä
Klonaalisesti tarttuvalla syövällä tarkoitetaan syöpäsoluja, jotka voivat siirtyä eliöiden välillä ilman muita tartuttajia kuten syöpää aiheuttavia viruksia eli onkoviruksia. Syöpä tarttuu siis "klonaalisesti". Tämän tyyppinen syöpä on harvinainen useimmilla eliöillä, mutta poikkeuksia on: pussiahmojen (tasmanian tuholaisten) kohdalla tietty tarttuva syöpä (DFTD, engl. "devil facial tumour disease") on niin yleinen, että se on lajina kuolemassa sukupuuttoon lähinnä kyseisen syövän vuoksi.Pullonkaulailmiön läpikäyneillä lajeilla saattaa esiintyä tavallista enemmän tarttuvia syöpiä.1841–1914 elänyt M. A. Novinsky kokeili 1876 tiettävästi ensimmäisenä maailmassa CTVT:n tartuttamista koirien välillä siirtämällä syöpäkudosleikkeitä koirasta toiseen onnistuneesti. Hänen tuloksensa toistettiin useissa kokeissa jo ennen 1900-lukua. Syövän arveltiin tarttuvan itsessään ja sille annettiin useita eri nimiä, jotka kuvastivat tätä ominaisuutta, kuten "infektiivinen sarkooma" ja "transplantoituva lymfosarkooma". Ei kuitenkaan ollut täysin varmaa, tarttuivatko syöpäsolut vai saivatko koe-eläimet syövän esimerkiksi syöpävirustartunnasta. 1960-luvulla julkaistiin muutamia tutkimuksia, jotka tukivat virusteoriaa: niissä väitettiin syövän tarttuvan kudosnäytteistä näiden lyysauksen jälkeenkin (tämä tappaa solut jättäen virukset). Vastaavat paremmin tehdyt lyysaustutkimukset kuitenkin todistivat viimeistään 1970-luvulle tultaessa syövän voivan tarttua sellaisenaan.
1996 hollantilainen luontokuvaaja Christo Baars havaitsi tiettävästi ensimmäisenä pussiahmojen DFTD-kasvaimia ja otti niistä valokuvia. Tätä seurasivat useat havainnot kasvaimista ja pussiahmojen määrän väheneminen. 2006 DFTD:n esitettiin ensimmäisen kerran olevan tarttuva syöpä, sillä tutkimuksessa kasvainten solujen havaittiin olevan geneettisesti samoja useissa eri pussiahmoissa.
Lomin lento-onnettomuus 1956
Lomin lento-onnettomuus 1956 tapahtui 3. heinäkuuta 1956, kun Tšekkoslovakian Pardubicesta Prešoviin matkalla ollut Tšekkoslovakian ilmavoimien Douglas C-47 syöksyi maahan lähellä Lomia Slovakian keskiosassa. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kuusihenkinen miehistö. Kaikki 21 kuolivat onnettomuudessa.
Lento joutui kolmen kilometrin korkeudella lentäessään myrskyyn lähellä Zvolenia. Voimakas myrsky vaurioitti koneen siipiä ja korkeusvakaajia, mikä johti hallinnan menetykseen ja maahansyöksyyn.
Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia
Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia (, ) on kansainvälisen julkis- ja yksityisoikeuden opetuksen ja tutkimuksen keskus, joka toimii Rauhanpalatsissa Haagissa, Alankomaissa. Sen tavoitteena on edistää kansainvälisten suhteiden oikeudellisten kysymysten tutkimista. Akatemia on erityisen tunnettu opiskelijoille ja nuorille tutkijoille suunnatuista kesäkursseista.
Kansainvälisen oikeuden akatemia ei ole yliopisto, eikä se toimi yliopiston tavoin. Sillä ei ole vakituista opetushenkilöstöä, vaan akatemian tieteellinen neuvosto (nk. curatorium) kutsuu kurssien pitäjiksi päteviksi katsomiaan henkilöitä. Tieteellisen neuvoston puheenjohtajana toimi aiemmin aina kuolemaansa saakka Boutros Boutros-Ghali. Vuodesta 2017 lähtien neuvoston puheenjohtajana on toiminut Pariisin yliopiston Université Paris I:n (Panthéon-Sorbonne) emeritusprofessori Yves Daudet.
Akatemialle myönnettiin Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto vuonna 1992 ja sitä on ehdotettu Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi yhteensä 38 kertaa vuosien 1915 ja 1956 välillä.
Ajatuksen kansainvälisen oikeuden akatemian perustamisesta nosti Haagin rauhankonferenssissa vuonna 1907 esiin alankomaalainen juristi Tobias Michael Carel Asser. Akatemian oli alun perin tarkoitus käynnistää toimintansa vuonna 1914, mutta ensimmäisestä maailmansodasta johtuvan viivästyksen vuoksi ensimmäiset kurssit järjestettiin vasta vuonna 1923.
Kai L. Bremer
Kai Lauri Bremer (s. tammikuu 1935 Viipuri) on suomalainen museoajoneuvoharrastaja, joka tunnetaan "Mobilisti"-lehden perustajana ja pitkäaikaisena päätoimittajana.
Bremer varttui autottomassa upseeriperheessä Kouvolassa, kunnes isä yleni everstiksi ja sai virka-autokseen vuoden 1939 Mercuryn. 1950-luvun lopulla Bremer osti ensimmäiseksi omaksi autokseen vuoden 1928 Chryslerin. Ennen "Mobilisti"-lehden perustamista Bremer työskenteli 1950-luvulta asti autoalalla, muun muassa Saab-automyyjänä, Ford-huoltomiehenä, huoltamonpitäjänä, "Maaseudun Autolehden" ja "Moottori"-lehden toimittajana sekä Nokian Renkaiden tiedottajana.
Bremerille myönnettiin vuonna 2011 Moottoriliikenteen ansiomitali. Kun Bremer täytti 80 vuotta tammikuussa 2015, Yle TV2 esitti hänestä kertovan 45-minuuttisen dokumentin, jonka on ohjannut Veli Vartiala.
Poliisimestari
Poliisimestari on aiempi kaupungin poliisilaitoksen päällikön virkanimike. Maaseudulla poliisin päällikkönä toimi nimismies. Poliisilaitos toimi ns. vanhoissa kaupungeissa. Viimeisen kerran poliisimestarin virasta säädettiin asetuksessa poliisin hallinnosta (359/1992) ja poliisiasetuksessa (1112/1995). Poliisiasetusta muutettiin vuonna 1996 (880/1996), jonka myötä sekä maaseudulla että kaupungeissa poliisipiirin päällikön virkanimike on poliisipäällikkö ja poliisimestarin nimikkeestä luovuttiin.
Sekä aiempien että nykyisten asetusten mukaan Helsingin poliisilaitoksen päälliköllä on ollut poliisikomentajan arvonimi.
Arto Minkkinen
Arto Tapio Minkkinen (s. 30. joulukuuta 1953 Oulu) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Ammattiteattereiden lisäksi Minkkinen on työskennellyt muun muassa kehitysvammaisteatterin parissa ja kulttuuriohjaajana.
Arto Minkkinen syntyi Vilho ja Aino Minkkisen perheeseen. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1978–1982. Minkkinen työskenteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1982–1983 ja Ahaa Teatterissa 1984–1988. Niin ikään 1988 hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Minkkinen on ohjannut muun muassa näytelmät "Tunnetteko Linnunradan", "Donna", "Isän varjo" ja "Vanhan lesken hirveä surma". Hän on vieraillut näyttelijänä muun muassa Kehitysvammaisteatteri La Stradassa.
Näyttämöuransa ohella Minkkinen on työskennellyt muutamissa televisiotuotannoissa. Vuonna 1998 hän oli mukana käsikirjoittamassa mustan huumorin sävyttämää fiktiotuotantoa "Nahkiaiset". Vuonna 1991 esitetyssä draamasarjassa "Matkalaukkukostaja" Minkkinen näytteli Huuskosen roolin.
Aarne T. K. Lahtinen
Aarne T. K. Lahtinen (s. 1934) on suomalainen kääntäjä.
Pieni amerikanpaimenkoira
Pieni amerikanpaimenkoira on lokakuusta 2017 alkaen Suomen Kennelliiton hyväksymä pienikokoinen paimenkoirarotu, jonka alkuperämää on Yhdysvallat. Vuoden 2018 alusta rodulla on oikeus osallistua Suomessa ja muissa Pohjoismaissa järjestettäviin näyttelyihin ja kokeisiin. Aiemmin on hyväksytty roduksi Amerikan Kennelklubissa (AKC) ja Pohjoismaisessa Kennelunionissa (PKU). Rotu on hyvin monipuolinen ja tarmokas, älykäs sekä miellyttämishaluinen ja soveltuu erinomaisesti erilaisiin harrastuksiin. Rotu kuuluu FCI:n roturyhmään 1 (lammas- ja karjakoirat), mutta ei ole vielä hyväksytty FCI-roduksi.
Pieni amerikanpaimenkoira on sopusuhtainen, hieman korkeuttaan pidempi pienikokoinen koirarotu. Urosten tavoiteltu säkäkorkeus on 35,5 - 46 cm ja narttujen vastaavasti 33 - 43 cm. Paino suhteutuu säkäkorkeuteen ja on noin 9-18 kg. Häntä voi olla pitkä tai luonnollisesti töpö, Suomessa hännän typistäminen ei ole sallittua.
Karvapeite on liioittelematon, kohtuullisella kauluksella ja eturaajojen- ja reiden takaosan hapsutuksella. Karva on keskivahvaa ja keskipitkää, suoraa tai laineikasta ja säänkestävää. Alusvillan määrä vaihtelee.
Sallittuja värejä ovat musta, sinimarmoroitu (blue merle), punainen (maksanvärinen), punamarmoroitu (red merle). Sallitut punaruskeat (tan) merkit ja valkoiset merkit (ei vallitsevina).
Pieni amerikanpaimenkoira on älykäs ja sillä on voimakas paimennus- ja vartiointivietti. Se soveltuu monenlaiseen käyttöön ja on helposti koulutettava, innokas ja sinnikäs työkoira. Tämä rotu on perheeseensä kiintyvä ja uskollinen, ja on omimmillaan aktiivisessa kodissa. Voi olla varautunut vieraita kohtaan, mutta ei arka.
Rodun odotettu elinikä on 12-15 vuotta. Kuten useilla rotukoirilla, myös pienellä amerikanpaimenella esiintyy joitain tyypillisiä sairauksia. Esimerkkejä silmällä pidettävistä sairauksista ovat etenevä verkkokalvon surkastuma (PRA), perinnöllinen harmaakaihi, iriksen kehityshäiriö (iris coloboma), mikro-oftalmia eli pienisilmäisyys, lääkeaineyliherkkyys (MDR1), lonkkavika ja perinnöllinen selkäytimen rappeumasairaus (degeneratiivinen myelopatia)
Walserit
Walserit ovat Sveitsin Valais’sta peräisin oleva kansanryhmä, joka muutti 1200–1400-luvulla Rhônen laakson latvoilta saksankielisestä Ylä-Valais’sta, Sierren–Brigin seudulta lähinnä itään Reinin alkujokien varrelle Graubündeniin. Muuttoalueita oli myös Valais’n Alppien eteläpuolella nykyisessä Italiassa (Valsesia) ja idässä Feldkirchin-Oberstdorfin seudulla nykyisessä Liechtensteinissa ja Itävallassa sekä Saksassa (Grosses Valsertal, Kleinvalsertal).
Walserit elivät karjanhoidolla.
Walserien edelleen käyttämä kieli on saksan murre walser, jota puhuu äidinkielenään parikymmentä tuhatta Sveitsissä, Italiassa, Liechtensteinissa ja Itävallassa. Nimitys "Walser/walser" on peräisin Valais’n saksankielisestä nimestä "Wallis" tarkoittaen wallisilaista ().
Walserien asuttamilla aluilla on runsaasti Walser-, Vals- tai Valser-alkuisia paikannimiä.
Intiaaniluopio
Intiaaniluopio ("Arrowhead") on yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Charles Marquis Warren. Sen ensi-ilta oli 1953.
Pertti Avolan mukaan Warrenin lännenohjauksista "Intiaaniluopio" on äärimmäinen kuvaus intiaanien keskuudessa kasvaneesta valkoihoisesta. Se on surullisenkuuluisa rasistisuudestaan ja jopa kylmän sodan vertauskuva. Kuten yleensäkin varhemmissa lännenelokuvissa, myös tässä keskeisiä intiaanirooleja näyttelevät valkoihoiset. Petollisen apassin roolissa on Jack Palance. Intiaanien kasvattamaa ja heitä vihaavaa Ed Bannonia esittää Charlton Heston.
Kalevauva.fi
Kalevauva.fi on helsinkiläinen humoristista folk-poppia esittävä trubaduuriyhtye. Yhtye on tullut tunnetuksi internetin välityksellä julkaistuista kappaleistaan, joiden sanoitukset on koottu yksinomaan Vauva-lehden keskustelufoorumin keskusteluista.
Yhtye perustettiin aikoinaan kesän 2016 Kaustinen Folk Music Festival -tapahtumassa esiintymistä varten. Yhtyeestä tuli kuitenkin niin suosittu, että se jatkoi toimintaansa festivaalien jälkeenkin. Yhtyeen YouTube-kanavan videoilla on yli 2,7 miljoonaa näyttökertaa lokakuussa 2018.
Yhtye on julkaissut kymmeniä kappaleita ainoastaan YouTube-kanavallaan. Virallisesti yhtye on julkaissut yhden albumin ja 5 singleä. Albumi valittiin jaetulla sijalla Kansanmusiikki-lehden vuoden kansanmusiikkilevyksi 2017, ja yhtye valittiin Vantaan Sanomien äänestyksessä Vuoden vantaalaiseksi 2017.
Let L-610
Let L-610 on tšekkoslovakialaisen Let Kunovicen kehittämä potkuriturbiinikäyttöinen kuljetus- ja matkustajalentokone. Sen kehitystyö aloitettiin vuonna 1984, ja se lensi ensilentonsa 28. joulukuuta 1988. Projektille ongelmia aiheutti koneen voimanlähteeksi valittu Walter M602 -moottori. Sen kehitystyön viivästyminen aiheutti kiirettä ja muita ongelmia ohjelmaan, ja koelennoilla jouduttiin itse koneen kehittämisen sijaan kehittämään keskeneräisiä moottoreita.
Kuten pienempi L-410, myös L-610 suunniteltiin alun perin vastaamaan Aeroflotin vaatimuksia. Neuvostoliiton romahdettua tilauksia ei sieltä kuitenkaan tullut, vaikka vuonna 1991 valmistunut ensimmäinen sarjatuotantokone nähtiinkin Aeroflotin väreissä. Muutkaan lentoyhtiöt eivät olleet kiinnostuneita ongelmista ja toistuvista viivästyksistä kärsineestä projektista, ja Let ajautui samalla myös talousvaikeuksiin. Toinen sarjatuotantokone valmistui vuonna 1992. General Electric CT7 -moottoreilla varustettu kone sai tyyppimerkinnän L-610G. Viimeinen kone valmistui vasta vuonna 1997. Lisäksi useiden koneiden valmistaminen aloitettiin vuonna 1992, mutta ne jäivät kesken ja romutettiin vuonna 2006, kun ohjelma lopulta peruutettiin virallisesti.
Konetta valmistettiin lopulta vain kahdeksan kappaletta, ja niistäkin kahta käytettiin vain järjestelmien testaamiseen eivätkä ne koskaan lentäneet. Yhtäkään konetta ei toimitettu maksaville asiakkaille. Ainoa varsinaiseen käyttöön päässyt kone oli yksi prototyypeistä. Se oli ensin Tšekkoslovakian ja myöhemmin Tšekin ilmavoimien käytössä vuoteen 1994. Ilmavoimat arvioi sen soveltuvuutta toimintaansa, mutta päätyi olemaan hankkimatta koneita.
William Yule
William Yule (s. ) on skotlantilaissyntyinen psykologi ja King’s College Londonin soveltavan lapsipsykologian emeritusprofessori. Hänet tunnetaan muun muassa epidemiologisista tutkimuksistaan sekä lasten traumaperäisen stressihäiriön (PTSD) asiantuntijana. Hän toimi lasten mielenterveyden asiantuntijapsykologina ja tutkijana jo Herald of Free Enterprisen laiva-onnettomuuden (1987) jälkeen. Hän oli vuodesta 1993 Unicefin neuvonantaja entisen Jugoslavian alueen sisällissotien aikana (vuodesta 1993) ja on toiminut myös brittien terveydenhoidon asiantuntijaryhmässä, joka auttoi Sri Lankan sisällissodan jälkeen löytämään käytännöllisiä ratkaisuja sotatilan synnyttämien traumaoireuden hoitamiseen. Hän on toiminut asiantuntijana myös usean suuronnettomuuden jälkeisten mielenterveyspalvelujen käynnistämisessä.
Yule valmistui psykologiksi Aberdeenin yliopistosta vuonna 1962.
Hän on julkaissut yli 300 artikkelia ja yhdeksän kirjaa lapsipsykologian aihepiiristä.
Professori Yule sai Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettavan Aristotele-palkinnon vuonna 2007.
Kanariantyräkki
Kanariantyräkki ("Euphorbia canariensis") on endeeminen eli kotoperäinen Kanariansaarten laji.
Kanariantyräkit näyttävät kaktuksilta mutta eivät ole niitä. Kaktukset ovat kotoisin Amerikasta, tyräkit puolestaan ovat vanhan maailman kasveja. Tyräkkien suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen)
maitiaisneste. Kanariantyräkki haarautuu juuresta ja muodostaa pensastoja. Sillä on mehevät neli- tai viisisärmäiset (joskus harvoin 6) vaaleanharmaanvihreät varret, jotka ovat yleensä noin 8 cm halkaisijaltaan ja hieman spiraalimaisia. Ne kasvavat parhailla kasvupaikolla 3-4 metriä korkeiksi, suurta kynttelikköä muistuttavaksi pensastoksi.
Piikit, 5-14 mm, kasvavat varsien särmien kärkiin, ja ovat ruskeita ja kaarevia. Kukat kehittyvät varsien särmien kärkiin keväisin. Hedelmä on kastajanruskea ja kukin niistä sisältää yhden siemenen.
Tyräkkikasvien maitiaisneste on yleensä myrkyllistä, niin myös kanariantyräkin. Se ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa erittäin voimakasta kipua limakalvoilla ja voi jopa sokeuttaa joutuessaan silmiin.
Kanariansaarilla kanariantyräkkiä kasvaa vyönä rannikolta aina 1100 metrin korkeuteen asti. Se on kuivakkokasvi joka on sopeutunut kuiviin ja kuumin oloihin. Se käyttää mehikasvien mehikasvien tapaan CAM-yhteyttämistä, jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen vakuoliin omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan vakuoliin, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.
Kanariantyräkkiä kasvatetaan Kanarinasaarila koristekasvina ja aitakasvina. Sitä käytetään kuivattuna puun sijaan polttopuuna. 
Luonnonvaraisesti kanariantyräkkiä kasvaa paljon luonnonsuojelualueilla Malpais de Güimarissa ja Malpais de Rascaissa.
Lady Bird (elokuva)
Lady Bird on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Greta Gerwig. Elokuva kertoo sacramentolaisesta lukion abiturientista ja hänen myrskyisästä äitisuhteestaan. Elokuvan päärooleissa ovat Saoirse Ronan, Laurie Metcalf, Tracy Letts, Lucas Hedges, Timothée Chalamet, Beanie Feldstein, Stephen McKinley Henderson ja Lois Smith.
"Lady Bird" sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 1. syyskuuta 2017. Teatteriensi-iltansa se sai Yhdysvalloissa 3. marraskuuta 2017. Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja kehuja muun muassa Gerwigin ohjauksesta ja käsikirjoituksesta sekä Ronanin ja Metcalfin suorituksista. Elokuva palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan ja parhaan naispääosan (Ronan) Golden Globe -palkinnoilla. Suomen-ensi-ilta oli 16. maaliskuuta 2018, ja kriitikot arvioivat elokuvaa melko myönteisesti.
Geraldine Kemper
Geraldine Jane Kemper (s. 26. tammikuuta 1990 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen juontaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009, kun hän voitti Sterretje Gezocht -nimisen Tv-ohjelman. Voiton jälkeen hän pääsi juontajaksi alankomaalaiselle yleisradioyhtiö BNN:lle. Geraldine on juontanut Alankomaissa erittäin suuren suosion saavuttaneita "Spuiten en Slikken" sekä "3 op reis" -tositv-ohjelmia, joissa teemoina on yleensä matkustaminen, seksi, huumeet ja erilaiset kulttuurit. Geraldine on useamman kerran ollut ehdolla vuoden naisjuontajaksi Alankomaissa, mutta toistaiseksi voittoa ei ole vielä hänen kohdalleen tullut.
Geraldine varttui Volendamissa, mutta muutti myöhemmin koulun ja töiden perässä Amsterdamiin. Hän on opiskellut urheilumarkkinointia Amsterdamin ammattikorkeakoulussa, mutta Televisio ura alkoi kiinnostaa urheiluopintoja enemmän ja vei lopulta nuoren naisen mennessään. Vuonna 2013 Geraldine osallistui Alankomaiden Selviytyjät-ohjelmaan ja pääsi finaaliin.
Ensyklopedismi
Ensyklopedismi on käsite, jolla tarkoitetaan laaja-alaista oppimista tai tietoperustaa. Se tarkoittaa myös tietoa, joka esitetään ensyklopedisessa muodossa. Siinä ei pyritä kirjoittamaan sillä tavalla, että vastataan lukijan odotuksiin.
Ensyklopedismi oli ominainen piirre Bysantissa ja he säilyttivät paljon antiikin ajan tietoa filosofiasta, matematiikasta ja tähtitieteestä. Etenkin noin Theodoros II Laskariksen hallituskaudelta alkaen 1254 Bysantissa alkoi toinen Bysantin renessanssi, jota joskus kutsutaan Palaiologosten renessanssiksi. Tuolloin virvoitettiin antiikin perintöä. Bysantin asukkaat Italiassa levittivät tietonsa vähälukuisille Italialaisille oppineille ja kreikkalaisille. Tällä tavoin Bysantin Imperiumin oppineisuus selvisi paljon pidempään kuin itse imperiumi.
Renessanssin aikaan koulutuksessa ja tieteessä pyrittiin ensyklopedisoimaan niitä eli systematisoimaan kyseisiä aloja. Samaan tapaan myös koulutusta itsessään pyrittiin korjaamaan tekemällä perusteellista sääntelyä alalle. Pietro Paolo Vergerio (1370–1444) teoksessaan "De ingenuis moribus et liberalibus" hahmotteli humanistisen koulutuksen pääpiirteitä. Siinä painotettiin puhe ja kirjoitustaitoa, historiaa ja filosofiaa, mutta se sisälsi myös tieteitä, kuten matematiikkaa tähtitiedettä, luonnontieteitä, lääketiedettä, lakiopintoja, metafysiikkaa ja teologiaa. Jälkimmäisiä ei opiskeltu perusteellisesti; humanismi oli luonteeltansa ensyklopedismia vastaan, mutta se toi esiin aineiden väliset suhteet ja salli opiskelijoiden tietää monista eri asioista ennen kuin he päättivät erikoistumisalastansa.
Pedagogiikassa ensyklopedismi voi tarkoittaa esimerkiksi laajan kirjon sisältävää opetussuunnitelmaa eri elämän aloilta.
Seppo Lindqvist
Seppo Lindqvist (s. 1946) kuvataiteilija ja graafikko. Kuvittanut mm. WSOY:n kirjallisuutta, sarjakuvia ja pilapiirroksia. Teki 1970-luvun Keravasta grafiikkasarjan, joka on pysyvästi näytteillä Keravan kaupungin tiloissa mm. kaupungintalolla ja terveyskeskuksessa. Palkittiin Rudolf Koivu-palkinnolla 1976.
Dennis E. Taylor
Dennis E. Taylor on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja ohjelmoija.
Kirjailijan "Bobiverse"-sarjassa teemana ovat tekoäly, tietoisuuden lataaminen ja kuoleva Maa.
Syklopentyyliamiini
Syklopentyyliamiini eli aminosyklopentaani (CHN) on rengasrakenteisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa syklopentyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on amiineille tunnusomainen ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee muun muassa asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin
Syklopentyyliamiinia voidaan valmistaa ammoniakista ja syklopentanonista pelkistävällä aminoinnilla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu syklopentyyli-imiini, joka pelkistetään vedyttämällä vedyn avulla 150–200 °C:n lämpötilassa Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Yhdistettä muodostuu myös syklopenteenin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Syklopentyyliamiinia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden esimerkiksi fungisidina käytettävän pensykuronin valmistukseen.
Härkösen rautatieasema
Härkösten rautatieasema sijaitsee Härkösten kylässä Virtain kunnassa Kuruntien läheisyydessä lakkautetulla Haapamäki–Pori-radalla.
Härkösen laiturivaihde sijoitettiin lähelle paikkaa, jossa rata ylitti Virtain ja Kurun välisen maantien. Pysäkkirakennus on rakennettu Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1936. Rakentamisen aikaan Härkösiin suunniteltiin satamaraidetta, mutta se jäi toteuttamatta.
Liikennepaikka muuttui miehittämättömäksi 1964. Kokonaan liikennepaikka lakkautettiin 1981, kun henkilöliikenne loppui radalla. Laiturirakennus on yksityisomistuksessa. Sivuraiteet on purettu. Kun Virrat–Kuru-maantie peruskorjattiin ja korotettiin kantatie 65:ksi, rata katkaistiin uuden tien risteyskohdasta Härkösen aseman itäpuolella ja vanha rautatien alikäytävä poistettiin käytöstä.
Vaskuun rautatieasema
Vaskuun rautatieasema sijaitsee vaskuun kylässä Virroilla. Aseman myötä kylän asukasluku kaksinkertaistui. Pysäkki alennettiin laiturivaihteeksi 1964 ja miehitys loppui 1968. Henkilöliikenne loppu samaan aikaan muun radan kanssa 1981, kokonaan liikennepaikka lakkautettiin 1985.
Kortteen rautatieasema
Kortteen rautatieasema on suljettu rautatieliikennepaikka lakkautetulla Haapamäki–Pori-radalla Virroilla.
Kortteen laiturivaihde perustettiin asumattomalle seudulle, suoalueen poikki kulkevalle pitkälle suoralle. Laiturirakennus valmistui 1936 Thure Hellströmin piirustusten mukaan. Kortteeseen rakennettiin myös vesitorni. Liikenne Porin suunnasta alkoi vuonna 1937 ja radan koko pituudelta seuraavana vuonna.
Laiturivaihteen miehitys loppui 1966 ja henkilöliikenne 1981, muun radan mukana. Liikennepaikka lakkautettiin 1984. Laiturikatos, sekä vesitorni on purettu.
Parhaan romaanin Bram Stoker -palkinto
Parhaan romaanin Bram Stoker -palkinto on yksi Bram Stoker -palkinnon luokista.
Aitonevan liikennepaikka
Pori–Haapamäki-radan ja Aitonevan radan risteyksessä avattiin Aitonevan laiturivaihde vuonna 1944. Vuonna 1946 valmistui arkkitehti Jarl Ungernin suunnittelema liikennepaikkarakennus, joka oli toisen maailmansodan jälkeisen jälleenrakennuskauden asemien tapaan vaatimaton.
Aitonevan laiturivaihde muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1954 ja henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1964. Henkilöliikenne Porin ja Haapamäen välillä lakkautettiin kokonaisuudessaan vuonna 1981. Aitonevasta tuli radan itäinen päätepiste, kun rataosa Haapamäelle poistettiin käytöstä vuonna 1985. Tavaraliikenne Aitonevan liikennepaikalla lopetettiin vuonna 2001 ja Kihniön ja Aitonevan välisen rataosan kunnossapito lopetettiin vuonna 2003. Aitonevan liikennepaikkarakennus on purettu, mutta sivuraiteet ovat yhä jäljellä.
Lviturva
Pohjolan LVIturva Oy on suomalainen vuonna 2012 perustettu omakotitalojen putkiremontteihin erikoistunut yritys ja osa LVIturva Group -konsernia.
Omakotitalojen putkiremonttien kysyntä kasvoi voimakkaasti 2010-luvun aikana, koska ennen 1990-lukua rakennettujen omakotitalojen korjausvelka kasvoi voimakkaasti. Tähän tarpeeseen putkimiehet Juhana Kilpeläinen ja Juha-Matti Kemppainen perustivat Pohjolan LVIturvan Jyväskylässä vuonna 2012. Nykyään LVIturva toimii kaikkialla Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Vuonna 2017 LVIturva laajeni Ruotsiin Tukholman alueelle.
Vuonna 2017 LVIturva palkkasi noin sata uutta työntekijää. Yhtiö työllisti noin 200 työntekijää ja palkittiin GPTW:n järjestämässä kilpailussa yhdeksi Suomen parhaista työpaikoista toisena vuotena peräkkäin.
LVIturvan töihin kuuluu käyttövesiputkien uusiminen, lämpöverkon uusiminen ja viemärienn saneeraus sukittamalla. Yritys aloitti omakotitalojen viemäreiden sukittamisen ensimmäisenä Suomessa vuonna 2014. Sukittaminen on vasta viime vuosina yleistynyt omakotitaloissa. Kun vanhan putken sisäpinta sukitetaan epoksimuovilla, joka kovettuu uudeksi putkeksi, talon rakenteita ei tarvitse purkaa, mikä säästää aikaa ja rahaa.
LVIturva Group -konserniin kuuluu seuraavat yritykset:
Koulutuskeskus Valo
Koulutuskeskus Valo on Pirkanmaalla Ylöjärven kunnassa sijaitseva vuonna 2012 valmistunut koulutuskeskus. Keskus koostuu kahdesta rakennuksesta, joissa sijaitsee Ylöjärven lukio, Tredun Pallotien toimipiste, Tampereen seudun työväenopiston Ylöjärven toimisto ja osa sen opetuksesta ja Ylötehtaan koulutus- ja kehittämispalvelut.
Mojmír Božík
Mojmír Božík (s.26. helmikuuta 1962 Liptovský Mikuláš, Slovakia, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Edmonton Oilers varasi Božíkin 11. kierroksella, mutta Božík ei kuitenkaan missään vaiheessa uraansa päätynyt pelaamaan NHL:ään tai ylipäätään Pohjois-Amerikkaan. Božík oli pelaajan enemmänkin varmistava puolustaja kuin kiekollinen virtuoosi. Kausi 1989–1990 Košicessa oli ainoa kerta kun Božík ylitti 20 tehopisteen rajan.
Božík pelasi Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košicen ja HC Dukla Trenčínin riveissä vuosina 1980–1990 ennen siirtymistään Suomeen ja Jokereihin. Vuosina 1986 ja 1988 Božík voitti Tšekkoslovakian mestaruuden ja 1992 Jokereissa suomenmestaruuden.. Kahden Jokeri-kauden jälkeen Božík liittyi II divisioonassa pelanneen Kokkolan Hermeksen riveihin josta siiryi seuraavaksi kaudeksi Ruotsin 1. divisioonan Mora IK:n riveihin. Sieltä tie vei yhden kauden jälkeen Ranskaan Reimsin joukkueeseen. Reimsissä Božík pelasi kaksi kautta ja siirtyi kaudeksi 1996–1997 Slovakian pääsarjaan SKP Popradin riveihin. Seuraavan kauden Božík aloitti kotikaupunkinsa Liptovský Mikulášin joukkueessa, mutta palasi sieltä kuuden pelatun ottelun jälkeen Ranskaan Angletin joukkueeseen.
Kaudelle 1999–2000 Božík palasi kotimaahansa Slovakiaan HC Košicen joukkueseen. Hän toimi pelaamisensa ohella joukkueen apuvalmentajana. Božík ehti pelaamaan kaudella vain 20 ottelua ennen kuin hänet nostettiin päävalmentajaksi erotetun Jozef Lukáčin tilalle. Kaudella 2000–2001 Božík ei pelannut vaan toimi täysiaikaisesti joukkueen valmennustehtävissä. 2001 syksyllä Božík pelasi vielä yhden ottelun Košicen paidassa ennen lopettamistaan.
Ensimmäiset ottelunsa Tšekkoslovakian maajoukkueessa Božík pelasi jo 1979–1980 kun hänet valittiin edustamaan maataan alle 18-vuotiaiden EM-turnaukseen. Kahtena seuraavana vuonna Božík pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksissa. 1983, 1984 ja 1985 Božík pelasi harjoitusotteluita Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa, mutta ei mahtunut varsinaiseen MM-kisajoukkueeseen ennen kuin vuoden 1986 kisoihin. Božík oli MM-kisajoukkueessa myös 1987 ja 1990 ja edusti tämän lisäksi maataan vuoden 1987 Kanada-cupissa sekä Calgaryn olympiaturnauksessa 1988. Kevään 1990 MM-turnauksen jälkeen Božík ei enää esiintynyt maajoukkueessa.
Maajoukkueurallaan Božík voitti EM-hopeaa alle 18-vuotiaissa 1980, MM-hopeaa alle 20-vuotiaissa 1982 ja MM-pronssia 1987 ja 1990.
Linnankylän rautatieasema
Linnakylän laiturivaihde on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori-Haapamäki. Liikennepaikka sijaitsee Nerkoon kylän lähettyvillä, mutta kuitenkin melko asumattomalla seudulla. Laiturirakennus valmistui 1936 Thure Hellstörmin piirustusten mukaan. Miehitys Linnankylässä loppui 1964. Pelkäksi seisakkeeksi Linnakylä muuttui tavaraliikenteen loputtua 1968. Henkilöliikenteen pysähdyksen loppuivat 1974 ja kokonaan liikennepaikka lakkautettiin 1975. Asemarakennusta on kunnostettu ja se siirtyi kyläseuran omistukseen 2006.
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi (HCCH, , ) on Haagissa toimiva hallitustenvälinen järjestö, joka harjoittaa maailmanlaajuisesti valtioiden välistä lakiyhteistyötä erityisesti yksityisoikeudellisissa kysymyksissä. Järjestön lakisääteisenä tavoitteena on yhdenmukaistaa kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjä, jonka mukaisesti se pyrkii löytämään kansainvälisesti hyväksyttäviä ratkaisuja muun muassa tuomioistuinten toimivaltaan ja sovellettavaan lainsäädäntöön kansainvälisissä oikeustapauksissa.
Valtiosopimus Haagin kansainvälisestä yksityisoikeudellisesta konferenssista on yksi Haagin sopimuksista. Konferenssilla on tarkkailijan asema .
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi kokoontuu varsinaiseen istuntoon yleensä joka neljäs vuosi. Istuntojen ajankohdan ja kokousjärjestyksen määrää Alankomaiden valtion komitea, joka vastaa konferenssin toiminnasta. Varsinaisissa istunnoissa käsitellään kansainvälisen yksityisoikeuden eri aloja koskevia esityksiä valtioiden välisiksi yleissopimuksiksi. Konferenssi on laatinut historiansa aikana noin 30 yleissopimusta, joista noin 20 on voimassa olevia. Yleissopimukset koskevat muun muassa avioliittoa, lasten elatusta, perintöä ja tieliikennettä.
Konferenssin sihteeristönä toimii niin kutsuttu pysyvä toimisto, joka pääsihteerin johtamana valmistelee ja järjestelee konferenssin varsinaisia istuntoja ja valiokuntien kokoontumisia. Pysyvä toimisto tutkii konferenssin käsittelemiä lainsäädännöllisiä kysymyksiä sekä pitää yhteyttä konferenssin jäsenten edustajiin, kansainvälisen oikeuden asiantuntijoihin, kansainvälisiin järjestöihin ja muihin konferenssin toimintaan liittyviin tahoihin.
Konferenssilla on 83 jäsentä, joista 82 on valtioita. Valtioiden lisäksi Euroopan unioni on alueellisena liittona liittynyt konferenssin jäsenyyteen. Konferenssin jäsenet ovat hyväksyneet järjestön perussäännön. Suomi on liittynyt konferenssin jäseneksi joulukuussa vuonna 1955, jonka myötä perussääntö on astunut Suomen lainsäädännössä voimaan vuonna 1956.
Konferenssin ensimmäinen istunto pidettiin Tobias Michael Carel Asserin aloitteesta vuonna 1893 Haagissa . Asser voitti myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisen keskeinen peruste oli Asserin panos kansainvälisen yksityisoikeuden alan kehittämisessä.
Konferenssi on toiminut pysyvänä hallitustenvälisenä järjestönä vuodesta 1955 lähtien, jolloin konferenssin perussääntö astui voimaan.
Ylöjärven lukio
Ylöjärven lukio on lukio Ylöjärvellä. Lukio toimii Koulutuskeskus Valon tiloissa. Lukio tarjoaa valtakunnallisen opetussuunnitelman lisäksi mahdollisuuden syventää opiskelijan näkemystä ja tietämystä yhteiskunnallisen vaikuttamisen mahdollisuuksista ja yrittäjyydestä. Lukiossa toimii erillinen Y-linja.
Kopaivapuut
Kopaicapuut ("Copaifera") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 47 lajia.
Lapin sotilassoittokunta
Lapin sotilassoittokunta (LAPSSK) on yksi Suomen puolustusvoimien sotilassoittokunnista. Rovaniemellä sijaitseva Lapin sotilassoittokunta on pohjoisen Suomen ainoa ja EU:n pohjoisin ammattipuhallinorkesteri. Soittokunnan tehtäviin kuuluu puolustusvoimien tilaisuuksien lisäksi vahva ja innovatiivinen vaikuttaminen Lapin alueen musiikkikulttuurissa.
Soittokunnan päällikkökapellimestarina toimii musiikkimajuri Jaakko Nurila. Soittokunnan kapellimestari on musiikkikapteeni Tero Haikala. Soittokunnan soittavassa kokoonpanossa palvelee 30 ammattimuusikkoa.
Lapin sotilassoittokunnan kunniamarssi on Sibeliuksen säveltämä Jääkärimarssi.
Nokat
Nokat ("Clianthus") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi yksi laji: papukaijannokka eli ritarinköynnös ("Clianthus puniceus"). Sen lisäksi sukuun on kuvattu 12 muutakin lajia, mutta osa niistä on sittemmin todettu samoiksi jonkin aiemmin kuvatun lajin kanssa tai viety johonkin toiseen sukuun. Esimerkiksi flamingonnokka ("Clianthus formosus") on tulkittu samaksi lajiksi kuin "Swainsona formosa". Neljän nokkien sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi vielä epäselvä.
Matti Manneri
Matti Kalevi Manneri (26. maaliskuuta 1935 – 17. syyskuuta 2013, Tuusula) oli Hankkijan varatoimitusjohtaja ja Hankkijan Maatilapalvelun johtaja. Hänen alaisuudessaan toimi noin 1.700 henkilöä Hankkijan oman teollisuuden sekä maataloustarvikkeiden tukku- ja vähittäiskaupan aloilla. Mannerin johtama yksikkö hoiti mm. noin 1/3 koko Suomen viljakaupasta.
Mannerin johdolla rakennettiin ja organisoitiin Hankkijalle 1970-luvun puolivälin jälkeen viljan keräilyverkosto, joka käsitti 155 paikkakunnalla yhteensä noin 220 milj. kg viljan varastotilaa. Niin ikään hänen johdollaan Hankkija rakensi lähes koko rehuteollisuutensa uudelleen 1970-luvun loppupuolella ja siirtyi 1980-luvun alussa kokonaan uudelle teollisuuden alalle öljykasvien siementen puristustoiminnan piirissä.
Matti Manneri kuului Valtion Viljavaraston johtokuntaan ja oli MTK:n viljavaliokunnan asiantuntijajäsenenä. Hän toimi maatalouden alalla myös puolustustaloudellisen suunnittelukeskuksen kansanhuoltojaoston elintarviketoimikunnassa sekä kasvinviljelytuotetyövaliokunnassa. Vuonna 1978 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun 1 luokan Ritarimerkin ansioistaan maanpuolustuksen parissa. Lisäksi Manneri toimi lukuisissa muissa luottamustoimissa mm. Intercoopin (International Agricultural Society) ja Suomen eläinlääketieteen säätiön sekä Osuustoiminnan tutkimus- sekä Kemiantutkimussäätiön hallituksissa. Tuottajain Rypsi ja Satoturve Osakeyhtiöissä hän oli hallituksien puheenjohtajana. Tunnustuksina ansioistaan Mannerille on myönnetty mm. Hopeinen Gebhard -mitali 1980 ja MTK:n kultainen ansiomerkki 1985. Manneri jäi eläkkeelle Hankkijalta 1986. Eläkeiällään Matti Manneri kiinnostui pankkialan osuustoiminnasta ja hänet valittiin Keski-Uudenmaan Osuuspankin johtokunnan puheenjohtajaksi. Koko elämänsä ajan hän myös viljeli omaa kotitilaansa Tuusulassa.
Kehitysvammaisteatteri La Strada
Kehitysvammaisteatteri La Strada on tamperelainen harrastajateatteri. Se on perustettu vuonna 2009.
La Stradaan kuuluu puolentoistakymmentä harrastajanäyttelijää. Vierailevina näyttelijöinä on nähty ammattilaisia kuten Turkka Mastomäki, Arto Minkkinen ja Kirsi Nurminen. Teatterin taiteellinen johtaja on näyttelijä ja koreografi Anu Panula.
Tampereen kaupunki myönsi La Stradalle kulttuuritekopalkinnon vuonna 2011.
La Strada toimii entisen elokuvateatterin tiloissa Amurissa Pirkankadulla.
Siniherneet
Siniherneet ("Clitoria") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin noin 65 lajia, joiden lisäksi monien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Välilevy (albumi)
Välilevy on Ari Pulkkisen Selkä & Issias -nimellä julkaistu soololevy, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2017.
Albumilla vierailee yli 40 muusikkoa.
Kaikki kappaleet sovittanut Selkä & Issias.
David Magnusson
David Magnusson ( – ) oli ruotsalainen psykologi ja Tukholman yliopiston pitkäaikainen psykologian professori.
Hän opiskeli ensin opettajaksi Linköpingin opettajakoulutuslaitoksessa (1942–1946), suoritti kanttorikokeen (Linköping 1948) ja täydensi opintojaan Tukholmassa (Erica Child Guidance Clinic, 1952–1953). Tämän jälkeen hän opiskeli Tukholman yliopiston psykologian laitoksella filosofian tohtoriksi (BA 1955; FL 1957; PhD 1959).
Hän työskenteli kansakouluopettajana (1946–1952 ja 1953–1954), koulupsykologina (1954–1955), Tukholman yliopiston tutkimusapulaisena (1955–1958) ja yliopisto-opettajana (1958–1964), apulaisprofessorina ja soveltavan psykologian yksikön johtajana (1965–1969) sekä psykologian professorina (1969–1992). Hän oli toimelias emeritusprofessori vuodesta 1993 lähtien.
Professori Magnusson oli voimakas käyttäytymisen interaktiivisen tarkastelun puolestapuhuja. Näkemyksen mukaan yksilön todellinen käyttäytyminen määräytyy yksilöllisten muuttujien ja tilannetekijöiden jatkuvan vuorovaikutuksen seurauksena (esim. ). Magnusson kirjoitti ja julkaisi kollegoineen useita kirjoja ja runsaasti tieteellisiä artikkeleita aihepiiristä.
Magnusson sai monia tunnustuksia ja hän oli useiden tieteellisten akatemioiden jäsen. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi 1984. Hän oli muun muassa perustamassa eurooppalaista Academia Europæa -tiedeakatemiaa (jäsen vuodesta 1988). Hänelle myönnettiin Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettava Aristotele-palkinto vuonna 1999.
Zimbabwen vallankaappaus 2017
Zimbabwen vuoden 2017 vallankaappaus tapahtui illalla 14. marraskuuta, jolloin Zimbabwen kansallisen armeijan osastot kerääntyivät maan pääkaupunkiin Harareen ja valtasivat televisioaseman sekä joitakin muita alueita kaupungista. Seuraavana päivänä armeija antoi julkilausuman, jonka mukaan kyseessä ei ole vallankaappaus ja presidentti Robert Mugabe on turvassa. He kertoivat tilanteen palautuvan normaaliksi, kun ”rikolliset” Mugaben ympärillä olisi saatettu vastuuseen Zimbabwen sosiaalis-taloudellisista ongelmista.
ITapsa
iTapsa (viralliselta nimeltään "iTapsa Services Oy") on Helsingistä lähtöisin oleva puhelinhuoltoliike, joka perustettiin vuonna 2012. Yrityksen nimi juontaa juurensa perustajastaan Tapio Marjasesta, joka korjasi puhelimia aluksi harrastusmielessä. Pieni i-kirjain nimen alussa viittaa Applen iPhoneen, joiden näytön vaihtoon Marjanen oli erikoistunut.
Myöhemmin harrastus muuttui liiketoiminnaksi, ja yritys laajentui usealle paikkakunnalle eri puolelle Suomea sekä Viroon. Asiakas voi korjauttaa puhelimen myös postitse. Vuoden 2017 lokakuussa avattiin iTapsan 16. liike Helsingin Kallioon.
Lähteikköpoimulehti
Lähteikköpoimulehti ("Alchemilla glabra") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien ("Alchemilla") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, vaaleanvihreä ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi. Monet poimulehtilajit muistuttavat paljolti toisiaan, mutta lähteikköpoimulehti on yksi helpoimmin muista erotettavista poimulehtilajeista. Muista poimulehtilajeista lähteikköpoimulehti on erotettavissa lähes kaljujen lehtiensä ja varsiensa perusteella, sillä monet muut poimulehtilajit ovat ainakin jokseenkin tiheäkarvaisia. Lähteikköpoimulehden lehdet myös narskahtelevat hierottaessa niitä toisiaan vasten.
Lähteikköpoimulehden voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi, ja sen varsi on alaosastaan jokseenkin karvainen. Muuten sen varret, lehtiruodit sekä lehdet ovat lähestulkoon kaljuja. Varren tyvellä olevat lehtitupet ovat ruskehtavia. Lehdet ovat suuria, jopa 30 cm leveitä, sekä muodoltaan pyöreitä tai hieman munuaismaisia. Lehdissä on seistsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja kunkin liuskan laidoissa on 13–19 keskenään erikokoista hammasta. Lehdissä on karvoja vain alapuolen lehtisuonien kulmissa sekä kärjissä. Lähteikköpoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Lähteikköpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.
Lähteikköpoimulehti kasvaa tuoreella tai kostealla maaperällä, muun muassa tulvaniityillä, ojissa, lumenviipymillä sekä rannoilla. Suomessa lähteikköpoimulehteä kasvaa yleisimmin Ahvenanmaalla, minkä lisäksi sitä tavataan jonkin verran myös Hämeen ja Pirkanmaan seuduilta sekä paikoitellen muualtakin maasta, lähinnä Etelä- ja Lounais-Suomesta.
Lähteikköpoimulehden ("Alchemilla glabra") tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan "glaber", joka tarkoittaa kaljua tai karvatonta.