hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nalumasortoq
Nalumasortoq on eteläisessä Grönlannissa, Tasermiut-vuonon itäpuolella sijaitseva vuori. Sen 2 045 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä huippu on vuonon lähiympäristön korkein. Länsipuolella vuoren lähimmät muut huiput ovat Ketil ja Ulamertorsuaq.
Vuoren piirteisiin liittyvät suuret ja melko kaltevat kivilaatat ja harjanteet, jotka johtavat kohti päähuippua. Alueelle tyypilliseen tapaan harjanteiden kalliopinnat ovat alttiita kuoriutumaan ja niillä kasvaa jäkälää. Päähuipulta luoteeseen sijaitsevalla harjanteella on suuri kallioseinämä ja kalliopilareita. Niistä on erotettavissa kolme suurta huippua, jotka koostuvat kultaisen kellertävästä graniitista.
Karl Gumppenberg
Karl Gumppenberg, Gumppenbergin vapaaherra (11. marraskuuta 1833 Wallenburg bei Miesbach – 2. kesäkuuta 1893) oli saksalainen postimestari ja hyönteistieteilijä, joka tutki erityisesti perhosia.
Gumppenberg opiskeli Münchenin yliopistossa lakia ja kameraalitieteitä. Vuonna 1860 hän siirtyi Ansbachin postin palvelukseen. Hän yleni urallaan lopulta Bambergin pääpostimestariksi vuonna 1890, kolme vuotta ennen kuolemaansa.
Gumppenberg oli erittäin kiinnostunut hyönteistieteestä ja erityisesti perhosista. Hänen tunnetuin teoksensa aiheesta on mittariperhosia käsittelevä kahdeksanosainen teos "Systema Geometrarum Zonae temporatioris" (Nova Acta of Leop. - Carol. Akademie der Naturforscher), joka julkaistiin vuosina 1887-96, osin postuumisti.
Hans-Renner-Schanzenanlage
Hans-Renner-Schanzenanlage on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Zella-Mehlissa Saksassa. Oberhofin suurmäen nimi on myös Hans-Renner-Schanze.
Regenbergschanze rakennettiin vuonna 1954. Se oli kautta aikain toinen muovitettu mäki noin kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevan Wadebergschanzen jälkeen. Mäessä hypättiin 31.10.1954 huippusalaiset ja kautta aikain ensimmäiset mäkihyppysuoritukset muovitukselle, ennen kuin muovitettu Wadebergschanze esiteltiin yleisölle. Muovituksen keksi itäsaksalainen Hans Renner, jonka mukaan Regenbergschanze nimettiin myöhemmin. Kahden muun mäen valmistuttua mäkistadion nimettiin Hans-Renner-Schanzenanlageksi.
Porolepiformes
Porolepiformes oli esihistoriallisten kalojen lahko, joka kuului varsieväisten luokkaan. Sitä esiintyi devonikaudella. Sen oletetaan olleen osa kehityslinjaa, joka johti varsieväisistä kaloista tetrapodeihin. Lahkoon kuuluvat olivat kookkaita petokaloja. Niillä oli leveä, lyhyt ja tylppä pää. Suomujen välissä oli huokosia. Lahkon alkeellisimmilla lajeilla suomut olivat kulmikkaita, kun taas kehittyneemmillä lajeilla ne olivat pyöreämpiä. Porolepiformesiin kuuluvia kaloja esiintyi suolattomissa ja murtovesissä. Lahkoon kuuluva heimo Porolepidae oli varhaisin tunnettu, ja siihen kuului suku "Porolepis". Myöhemmältä ajalta tunnetaan heimo Holoptychiidae, johon kuuluvia sukuja olivat "Nasogaluakus", "Glyptolepis", "Holoptychius" ja "Dufficththys".
Invertaasi
Invertaasi eli β-fruktofuranosidaasi on monissa kasveissa, sienissä ja bakteereissa esiintyvä entsyymi, joka katalysoi sakkaroosin hydrolyysiä glukoosiksi ja fruktoosiksi. Invertaasia käytetään paljon elintarviketeollisuudessa inverttisokerisiirapin valmistamiseen. Entsyymin EC-numero on EC 3.2.1.26.
Invertaasi on molekyylimassaltaan noin 50–170 kDa. Entsyymiä esintyy bakteerisoluissa sekä kasvien ja sienien kaikissa osissa, erityisesti kasvavissa ja erikoistuvissa soluissa. Entsyymi toimii parhaiten happaimssa olosuhteissa ja optimaalinen pH-arvo on 4,5. Sakkaroosi sitoutuu invertaasin N-terminaaliin, jossa sijaitsevat katalyyttisesti aktiiviset aminohapot. Tärkeitä katalyyttisesti aktiivisia aminohappoja ovat aspartaatti-ionimuodossa oleva asparagiinihappo ja glutamiinihappo. Aspartaatti-ioni reagoi nukleofiilina fruktoosirenkaan C2-asemaan ja glutamiinihappo luovuttaa protonin fruktoosin ja glukoosin välisen glykosidisen sidoksen happiatomille. Tämän jälkeen näiden kahden sokerin välinen sidos katkeaa ja glukoosimolekyyli irtoaa entsyymistä. Fruktoosi on sitoutuneena kovalenttisesti invertaasin asparagiinihappoon ja vesi hajottaa tämän sidoksen, jolloin myös fruktoosi vapautuu entsyymistä.Invertaasi kykenee hydrolysoimaan myös eräitä muita sakkarideja esimerkiksi raffinoosista muodostuu fruktoosia ja melibioosia.
Invertaasin tuottoa eliöissä säätelee lähinnä polysakkaridien sekä glukoosin ja fruktoosin määrä soluissa. Kasveissa esiintyy erityisiä invertaasin toimintaa estäviä inhibiittoriproteiineja, jotka sitoutuvat invertaasiin estäen sen toiminnan erityisesti, kun sakkaroosikonsentraatio on matala ja pH on alhainen. Suuri sakkaroosiiptoisuus ja korkeampi pH vapauttaa inhibiittoriproteiinin invertaasista.
Parhaita invertaasin tuottajia ovat hiivat ja homeet ja teollisesti entsyymin tuotantoon käytetään joko leivinhiivaa tai "Saccharomyces uvarum"-hiivaa. Hiivaa kasvatetaan bioreaktorissa. Eliöt eivät eritä entsyymiä ulos solusta vaan invertaasi vapautuu liuokseen solujen autolyysin seurauksena. Tämän jälkeen liuos suodatetaan solujäänteistä ja invertaasi saostetaan etanolin, isopropanolin, asetonin tai natriumsulfaattiliuoksen avulla. Tämän jälkeen entsyymi puhdistetaan vielä suodattamalla aktiivihiilen läpi ja myydään joko kuivina rakeina tai vesiliuoksena.
Invertaasia käytetään makeiden fruktoosia ja glukoosia sisältävien inverttisokerisiirappien valmistamiseen. Lisäksi sitä käytetään pehmeäsisuksisten makeisten valmistuksessa, koska he hydrolysoi sakkaroosia ja estää täten sakkaroosin kiteytymisen valmistuksen ja varastoinnin aikana. Lisäksi yhdistettä käytetään melassisiirapeiden valmistuksessa niin ikään estämään sakkaroosin saostumista. Invertaasin E-koodi on E 1103.
Random Avenger
Random Avenger on vuonna 2006 ilmestynyt Magyar Possen kolmas ja myös viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se oli edeltäjiensä tapaan arvostelumenestys, saaden täydet pisteet muun muassa Pop-lehdeltä ja Helsingin Sanomilta. Musiikillisesti se eroaa yhtyeen kahdesta aikaisemmasta levystä monimutkaisemman ja vaihtelevamman rytmityksen ansiosta, lisäksi "Random Avengerilla" kuullaan huomattavasti enemmän laulua. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kahden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 27.
Levyn parhaana kappaleena pidetään sen avausraitaa "Whirlpool of Terror and Tension", jonka verkkomedia Nuorgam vuonna 2012 valitsi 2000-luvun parhaiden kotimaisten kappaleiden listallaan sijalle 49. Lauri Warsta ja Jouni Karttunen ohjasivat siitä musiikkivideon, joka palkittiin Kultaisella Muuvilla sekä Oulun musiikkivideofestivaalien Kultapumpelilla ja yleisöäänestyksen pääpalkinnolla.
Tidal
Tidal on musiikkipalvelu, jossa käyttäjät voivat kuunnella musiikkia suoratoistona Internetistä. Palvelun on kehittänyt Jay Z:n vuonna 2014 ostama yritys Aspiro. Jay-Z on neuvotellut useiden artistien kanssa jakelusopimukset, joiden ansiosta Tidal tarjoaa muun muassa Madonnan, Kanye Westin ja Beyoncen uutta musiikkia yksinoikeudella. Vasta kahden kuukauden jälkeen kun Tidalin yksinoikeus artistien uuteen musiikkiin on rauennut, voivat artistit tarjota kappaleitaan myös Spotifyssa, Deezerissä ja Rdiossa. Musiikkinsa Spotifystä poistaneen Taylor Swiftin musiikki tulee myös Tidaliin.
19,99 dollarin tilauksen kautta tehdyistä toistoista Tidal maksaa artisteille tuplasti enemmän kuin alan yleinen käytäntö on. Tuon lisäksi palvelu tarjoaa myös CD-tasoisen äänenlaadun suurimpaan osaan musiikista(FLAC/ALAC 44.1kHz / 16 bit – 1411 kbps). Edullisemman 9,99 dollarin tilauksen kautta tehdyistä toistoista Tidal tilittää artisteille saman verran kuin muutkin samanhintaista tilausta tarjoavat palvelut,sekä tarjoaa Spotify Premiumia vastaavan äänenlaadun,eli 320 kpbs. Tidalista ei ole lainkaan saatavilla ilmaista versiosta.
Air Canadan lento 624
Air Canadan lento 624 oli reittilento Torontosta Halifaxiin. Saapuessaan Halifaxiin 29. maaliskuuta 2015 reittiä operoinut Airbus A320-211 laskeutui huonoissa näkyvyysolosuhteissa ennen kiitotien alkua, mikä johti lentokoneen vaurioitumiseen. Onnettomuudessa loukkaantui 23 ihmistä.
Air Canadan lennolla 624 Torontosta Halifaxiin oli 133 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Ollessaan laskeutumassa heikoissa näkyvyysolosuhteissa ja lumisateessa Halifaxiin noin kello 0.30 paikallista aikaa (3.30 UTC) lentokone osui maahan sorakentällä 335 metriä ennen kiitotie 5:n alkua. Laskeutuessaan kone osui sähkölinjaan ja ennen kiitotien alkua sijaitseviin antenneihin, minkä seurauksena laskutelineet irtosivat lentokoneesta. Lentokone liukui sitten kiitotien tasolle ja pysähtyi noin 335 metriä kiitotien alkamiskohdasta.
Lentokone kärsi onnettomuudessa mittavia vaurioita. Kaikki kolme laskutelinettä irtosivat, samoin toinen moottoreista. 25 ihmistä, mukaan lukien molemmat lentäjät, vietiin sairaalaan tarkistettaviksi. Kenenkään vammat eivät olleet hengenvaarallisia.
Sähkölinjaan osumisen vuoksi lentokentän alueelta katkesivat sähköt. Sähköt saatiin palautettua noin 90 minuuttia onnettomuuden jälkeen.
Onnettomuuskone oli tyyppiä Airbus A320-211, sarjanumero 233. Ensilentonsa se teki 10. heinäkuuta 1991. Koneen omisti GE Capital Aviation Services, joka liisasi sen Air Canadalle. Kone merkittiin menetetyksi onnettomuuden seurauksena.
Barend Lempke
Barend Jan Lempke (26. joulukuuta 1901 Amsterdam – 11. marraskuuta 1993 Amsterdam) oli alankomaalainen perhostutkija.
Lempke toimi opettajana Amsterdamilaisissa peruskouluissa vuosina 1922-1927, jonka jälkeen hän opetti toisen asteen kouluissa aina vuonna 1967 tapahtuneeseen eläköitymiseensä asti. Vain hänen lähimmät ystävänsä käyttivät hänestä Barend-nimeä, työtoverit ja muut hänet tunteneet ihmiset käyttivät lempinimeä BJ. Barend Lempke kuoli 91-vuotiaana vuonna 1993.
Nuorempana Lempke oli kiinnostunut kasveista, mutta melko varhaisessa vaiheessa hänen kiinnostuksensa siirtyi perhosiin. Vuonna 1930 hän aloitti Amsterdamin eläintieteellisessä museossa perhoskokoelmien inventointityön, jonka myötä hän kiinnostui myös suurperhosten levinneisyydestä Alankomaissa. Levinneistututkimuksistaan hän julkaisi "Catalogus der Nederlandse Macrolepidoptera" -teossarjaa, jonka ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1936. Sarja kattoi lopulta 11 osaa ja 16 liitettä, joista viimeinen ilmestyi vuonna 1970.
Brittiläisten hyönteistutkijoiden innoittamana Lempke aloitti vuonna 1941 perhosten vaelluskartoituksen. Toisesta maailmansodasta huolimatta kartoitusta jatkettiin vuosittain ympäri Alankomaita. Vaelluskartoitusprojekti jatkuu edelleen, vastuu siitä siirtyi ensin vuonna 1987 Rob de Vosille ja myöhemmin nykyiselle vetäjälle, Werkgroep Vlinderfaunistiek -tutkimusryhmälle. Vuonna 1948 Lempkestä tuli vastaperustetun Entomologische Berichten -aikakauslehden päätoimittaja. Tämän lisäksi Lempke julkaisi useita teoksia, viimeisimpänä kirjan Friisinmaan perhosista vuonna 1985. Yhteensä hän oli kirjoittanut 1980-luvun puoliväliin mennessä yli 300 tieteellistä artikkelia, joista useimmat on julkaistu hänen toimittamassaan Entomologische Berichten -julkaisussa.
Infiniti QX60
Infiniti QX60 on Nissanin omistaman Infinitin vuodesta 2012 lähtien valmistama ylellinen crossover-tyyppinen automalli. Istuinpaikkoja autossa on seitsemän. Alun perin auton nimi oli Infiniti JX35, mutta vuonna 2013 auto nimettiin QX60-nimiseksi.
Jääpallon Suomen Cup 2014–2015
Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2014–2015 ratkaistiin kahdeksan joukkueen voimin. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin kaksi parasta selvisi välieriin. Loppuotteluun selvisivät Lappeenrannan Veiterä ja Mikkelin Kampparit.
Pelattiin Porvoossa ja Jyväskylässä 10. joulukuuta 2014.
Oulunkylän tekojäällä 11. tammikuuta 2015.
John McGregor
John McGregor (s. 1975 Hull) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on julkaissut kolme suomenkielistä albumia sekä yhden englanninkielisen Kaspar-yhtyeen kanssa.
McGregor on syntynyt Englannissa, josta lapsena muutti äitinsä kotimaahan Suomeen. Hän vietti nuoruutensa Porissa, jossa McGregor muun muassa lauloi poikakuorossa sekä soitti paikallisessa ska-yhtyeessä. Myöhemmin hän opiskeli musiikkia Leedsin yliopistossa. Nykyään McGregor asuu Lohjalla.
McGregorin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisalbumi "Joki" oli arvostelumenestys, saaden muun muassa "Soundi"-lehdeltä täydet viisi tähteä. Vuonna 2007 julkaistu "Maa ei oo pimee" valittiin Soundin vuoden albumiksi.
PRAESA
PRAESA on 1992 perustettu eteläafrikkalainen lukemista edistävä järjestö. Maassa on yksitoista kieltä, ja järjestö on perustanut Nal'ibali-hankkeen, jonka puitteissa on eri puolille maata luotu lastenkirjojen lukupiiriverkostoja. Se julkaisee "The Little Hands Book" -lastenkirjasarjaa, ja se on perustanut lukukerhon, jossa piirissä harrastetaan suullista kerrontaa, lukemista, laulua ja teatteria.
Järjestö on saanut vuonna 2015 maailman suurimman lastenkirjapalkinnon Astrid Lindgrenin muistopalkinnon.
Järjestön perustaja on Neville Alexander
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2014–2015
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2014–2015 alkoi ottelulla Tšekkiä vastaan Helsingissä.
Reptiliomorpha
Reptiliomorpha on tetrapodien kladi, johon luetaan vesikalvolliset (matelijat, linnut ja nisäkkäät) ja kaikki matelijamaiset sammakkoeläimet, jotka ovat läheisempää sukua vesikalvollisille kuin nykyisille sammakkoeläimille tai panssarisammakoille (Batrachomorpha).
Reptiliomorphalla käytetään silloin tällöin viittaamaan ainoastaan esi-vesikalvollisiin, matelijamaisiin sammakkoeläimiin, joista vesikalvolliset ovat kehittyneet. Myös toista nimeä, "Anthracosauria", pidetään usein Reptiliomorphan synonyyminä, mutta Michael Bentonin luokittelun mukaan siihen luetaan ainoastaan alkeellisimmat reptiliomorfit (Embolomeri, Chroniosuchia ja Gephyrostegidae).
Gephyrostegidit, seymouriamorfit ja diadectomorfit olivat maalla eläviä, matelijamaisia sammakkoeläimiä, kun taas embolomerit olivat vedessä eläviä sammakkoeläimiä, joilla oli pitkä vartalo ja lyhyet raajat. Reptiliomorfeilla oli nykyisiä sammakkoeläimiä korkeampi kallo, joka mahdollisti silmien sijoittumisen mateliamaisesti kallon molemmille puolille, eikä päälle kuten nykyisillä sammakkoeläimillä. Ne eivät myöskään ole yhtä riippuvaisia vedestä kuin batrachomorfit ja olivat niitä kehittyneempiä. Jotkut esi-vesikalvolliset (”Anthracosauria”) saattoivat todennäköisesti jo munia maalle. Esi-vesikalvollisilla saattoi kuitenkin olla yhä joitain sammakkoeläinmäisiä piirteitä.
Elaine Aron
Elaine Aron on yhdysvaltalainen psykologian tohtori ja psykoterapeutti, joka on tutkinut laajasti 1990-luvun alussa löytämäänsä ja nimeämäänsä erityisherkkää persoonallisuustyyppiä. Hän antoi persoonallisuustyypille nimen HSP (Highly Sensitive Person), suomennettuna "erityisherkkä henkilö".
QuizTaisto
QuizTaisto on ruotsalaisen FEO Media AB:n 3. elokuuta 2012 julkaisema tietovisamobiilipeli. Peli on saatavilla Androidille, iOSille ja Windows Phonelle.
QuizTaisto on tietovisapeli, jossa kaksi pelaajaa pelaa vastakkain. Kilpailu koostuu kuudesta kierroksesta, jossa jokaisessa molemmilla on kolme nelivaihtoehtoista kysymystä. Kysymykset ovat molemmille pelaajille samat, ja niissä on aina yksi oikea vaihtoehto. Kysymyskategorioita on 19, ja ne ovat Viihde & media, TV-sarjat, 2000-luku, Elokuvissa, Talous & politiikka, Pelit & Datailu, Urheilu, Musiikki & hittibiisit, Makujen maailma, Kieli & kirjallisuus, Taide & kulttuuri, Tekniikan ihmeet, Tunne kehosi, Tieteen maailma, Historian havinaa, Maailman ympäri, Myytit & uskonnot, Luonnon helmassa ja Sarjakuvat & piirretyt. Pelin voittaa se pelaaja, joka on saanut kuuden kierroksen jälkeen enemmän pisteitä kuin vastapelaajansa.
Peliin voi kirjoittaa myös omia kysymyksiä. Kirjoitettuaan kymmenen kysymystä, pelaaja saa hahmolleen kruunun. Pelaaja voi muokata hahmoa myös ostamalla maksullisen Premium-version.
Pelin ruotsinkielinen alkuperäisversio "Quizkampen" ilmestyi elokuussa 2012. Suomen versio ilmestyi vuonna 2013. Peli on julkaistu 15 kielelle.
Dietmar Schneider
Dietmar "Didi" Schneider (s. 7. joulukuuta 1974) on itävaltalainen uransa jo päättänyt polkupyöräpalloilija ja 11-kertainen MM-mitalisti. Hän edusti urallaan RC Höchst -seuraa. Pelipaikaltaan Schneider oli kenttäpelaaja.
Schneider saavutti MM-kultaa vuonna 2011 yhdessä Patrick Schnetzerin kanssa. Tuo mestaruus oli Itävallan historian ensimmäinen polkupyöräpallossa. Schneider osallistui ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa vuonna 1998, voittaen pronssia Marco Schallertin kanssa. Yhteensä Schneider saavutti MM-kilpailuista yhden kullan, kaksi hopeaa ja peräti kahdeksan pronssia Schnetzerin, Schallertin ja Simon Königin kanssa. Maailmancupin kokonaiskilpailun Schneider voitti vuosina 2005 Königin kanssa ja 2012 Schnetzerin kanssa.
Schneider ilmoitti uransa loppumisesta tammikuussa 2013.
Dim Dum Sing the Sun
Dim Dum Sing the Sun on vuonna 1998 ilmestynyt Moon Fog Prophetin esikoisalbumi.
Hold on to Love
Hold on to Love on englantilaisen laulaja-lauluntekijä ja pianisti Peter Skellernin singlejulkaisu vuodelta 1975.
Levy-yhtiö on Decca Record Co. Ltd. Singlen luettelotunnus on F 13568. Valmistusmaa on Englanti.
Tuottaja on Meyer Shagaloff, ja osallisena singlen julkaisussa on ollut myös Johnny Stirling.
Tämän jälkeen Skellerniltä on samana vuonna ilmestynyt single "Hard Times" / "And Then You'll Fall" (Island WIP 6235).
Kummankin kappaleen musiikkikustantajat ovat Pendulum M. / Warner Bros.. Singlen kappalejärjestys selviää vain luettelotunnuksista:
"Too Much, I’m in Love" on julkaistu myös vuonna 1980 Skellernin albumilla "Still Magic" (Mercury Records).
Esquiva Falcão Florentino
Esquiva Falcão Florentino (s. 12. joulukuuta 1989 Vitória, Espírito Santo) on brasilialainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 171 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Falcão on kilpaillut keskisarjassa, ylemmässä keskisarjassa, välisarjassa ja nykyisessä sarjassaan ylemmässä välisarjassa.
Falcão voitti olympiahopeaa keskisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän hävisi finaalissa Japanin Ryōta Muratalle. Amatöörien MM-kilpailuista Falcão saavutti pronssia keskisarjasta vuodelta 2011 ja Etelä-Amerikan kisoista pronssia vuodelta 2010 välisarjasta.
Falcão siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2014. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan Yhdysvaltain Joshua Robertsonin teknisellä tyrmäyksellä. Hän on voittanut jokaisen kuudesta ammattilaisottelustaan. Voitoista neljä on tullut tyrmäyksellä.
Falcãon isoveli Yamaguchi Falcão on myös olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilijä. Hän kilpailee raskaassa keskisarjassa.
When They Opened Their Parachutes... Silence
When They Opened Their Parachutes... Silence on vuonna 1999 ilmestynyt Moon Fog Prophetin toinen studioalbumi.
Kaiku Helsinki
Kaiku Helsinki on vuonna 2012 perustettu strategiseen viestintään ja valmennuksiin erikoistunut viestintätoimisto. Yrityksessä työskentelee noin 20 konsulttia ja sen myyntikate vuonna 2013 oli 1,5 miljoonaa euroa . Kaiku Helsinki on yksi Suomen suurimmista viestintätoimistosta.
Kaiku Helsinki tarjoaa asiakkailleen viestinnän strategista konsultointia ja ulkoistettua toteutusta. Yrityksen palvelualueita ovat PR, vaikuttajaviestintä, sosiaalinen media sekä viestinnän valmennukset.
Sebastián Crismanich
Sebastián Eduardo Crismanich (s. 30. lokakuuta 1986 Corrientes) on argentiinalainen taekwondoin ja olympiavoittaja. 183 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Crismanich kilpailee 80-kiloisten sarjassa.
Crismanich voitti olympiakultaa 80-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hänestä tuli ensimmäinen argentiinalainen yksilölajien olympiavoittaja sitten Delfo Cabreran ja vuoden 1948 kilpailuiden maratonin. Mitali oli myös Argentiinan historian ensimmäinen taekwondossa. Crismanich saavutti kultaa 80-kiloisista myös Pan-Amerikan kisoista 2011 Guadalajarasta. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut kultaa 72-kiloisissa 2006 ja 78-kiloisissa 2008 sekä pronssia 80-kiloisissa 2014.
Myös Crismanichin isoveli Mauro Crismanich on taekwondoin ja MM-mitalisti 58-kiloisista. Crismanichin perhe on muuttanut Argentiinaan Kroatiasta ().
Alexandrine Armfelt
Alexandrine Armfelt (vuodesta 1895 Aleksandra Vladimirovna Železnova, ; 16. syyskuuta 1866 Turku – 6. maaliskuuta 1933 Leningrad) oli suomalais-venäläinen säveltäjä, aatelisarvoltaan kreivitär. Hän oli Gustav Mauritz Armfeltin pojanpojantytär.
Alexandrine Armfelt syntyi Turussa mutta vietti nuoruutensa Pietarissa, jossa hänen isänsä Mauritz Wilhelm (Vladimir) Armfelt (1827–1888) työskenteli hovissa. Alexandrine Armfelt opiskeli musiikkia Pietarin konservatoriossa sekä sävellystä Anton Rubinšteinin johdolla. Hänen ensimmäinen sävellyksensä julkaistiin vuonna 1894.
Alexandrine Armfelt avioitui vuonna 1895 uralilaistaustaisen kasakan Vladimir Železnovin kanssa. Vaimo matkusti miehensä mukana komennukselle Uralskin oblastiin vuosiksi 1896–1897 ja kiinnostui kansamusiikista. Puolisot kokosivat kansanmusiikkia ja julkaisivat vuonna 1899 kokoelman "Пѣсни уральских казаков".
Armfeltin tuotteliain kausi sijoittui vuosiin 1903–1914, jolloin hän sävelsi romansseja sellolle, viululle ja pianolle. Koska hän oli naissäveltäjä, häneltä ei tilattu suurimuotoisia teoksia, ja hänen tuotantonsa edustaa salonkimusiikkia. Osa hänen sävellyksistään on kadonnut.
Alexandrine Armfeltin avioliitto päättyi eroon vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän vallankumouksen aikana hän menetti entisen aviomiehensä ja poikansa. Vuoden 1917 jälkeen hän säesti elokuvia ja antoi pianonsoitonopetusta Leningradissa.
Joel González
Joel González Bonilla (s. 30. syyskuuta 1989 Figueres, Girona, Katalonia) on espanjalainen taekwondoin ja olympiavoittaja. 185 senttimetriä pitkä González kilpailee nykyisin 68-kiloisten sarjassa.
González saavutti olympiakultaa 58-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Etelä-Korean Lee Dae-hoonin. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta González saavutti pronssia 68-kiloisista. MM-kilpailuista González on saavuttanut kaksi kultamitalia, vuosilta 2009 ja 2011, 58-kiloisista. Hän sai lisäksi MM-hopeaa 63 kg:n sarjassa 2015. EM-kilpailuista hänellä on niin ikään kaksi kultamitalia 58-kiloisista, vuosilta 2010 ja 2012 sekä pronssia 63 kg:n sarjassa 2016. Euroopan kisoissa 2015 hän sai pronssia 68-kiloisissa. Opiskelijoiden maailmanmestaruuden hän voitti 58 kg:n painoluokassa 2008 ja 2010, nuorten Euroopan-mestaruuden 2009.
Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Gwangjusta González saavutti pronssia 68-kiloisista. Vuonna 2012 hänet valittiin Espanjan vuoden urheilijaksi.
Edward Kitsis
Edward Lawrence Kitsis (s. 4. helmikuuta 1971, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään televisiosarjoissa "Lost" (2004–2010) ja "Olipa kerran" (2011–). Hän on käsikirjoittanut kaikki jaksonsa Adam Horowitzin kanssa.
Afrodite Uranian temppeli
Afrodite Uranian temppeli (myös "Afrodite Ouranian temppeli") oli temppeli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisella Agoralla. Se oli omistettu Afrodite Uranialle eli ”Taivaalliselle Afroditelle”. Temppeli rakennettiin hellenistisellä ajalla noin vuonna 250 eaa.
Temppelin sijaintipaikaksi on ehdotettu Kolonos Agoraioksen kukkulan pohjoisrinnettä Hefaistoksen temppelin pohjoispuolella ja Kuninkaallisen stoan länsipuolella. Paikan identifiointi perustuu alueelta löydettyyn ulkoilmapyhäkköön, jossa on Afrodite Hegemonelle, Ateenan kansalle ("demos") ja khariiteille omistettu alttari. Afroditen temppeliksi on oletettu sen eteläpuolella kukkulan rinteessä sijaitseva suorakulmainen rakennus. Se koostui pienestä cellasta, jonka edessä pohjoisen puolella oli "pronaos" ja kaksi pylvästä.
Paikkaa ei kuitenkaan ole merkitty Afroditen temppeliksi kaikkiin Agoran alueen karttoihin. Joissakin kartoissa paikalle on merkitty ylos kukkulalle johtavat portaat ja sen viereen löydetty pyhäkkö nimellä Demoksen ja khariittien pyhäkkö. Eräät tutkijat ovat tulkinneet Stoa poikilen länsipuolella sijaitsevan alttarin Afroditen alttariksi. Tällöin Afroditen temppeli olisikin sijainnut mahdollisesti siitä länteen.
Athene Arkhegetiin portti
Athene Arkhegetiin portti eli Läntinen propylon on Ateenan antiikin aikaisen Roomalaisen agoran länsiportti.
Portti rakennettiin Roomalaisen agoran rakentamisen yhteydessä noin vuonna 11–9 eaa. Sen rahoitus tuli Julius Caesarilta ja myöhemmin keisari Augustukselta. Portti omistettiin Athene Arkhegetiille eli Athene ”Johtajalle” tai ”Perustajalle”, Ateenan suojelijalle. Portti on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja siinä on neljä doorilaista pylvästä.
Nykyisinkin portti toimii Roomalaisen agoran arkeologisen alueen sisäänkäyntinä. Portti on alueen toiseksi parhaiten säilynyt rakennus Tuulten tornin jälkeen. Agoran itäpäässä oli antiikin aikana toinen portti, Itäinen propylon.
Pantainoksen kirjasto
Pantainoksen kirjasto oli kirjasto, joka rakennettiin Ateenan antiikin aikaisen Agoran kaakkoisosaan roomalaisella kaudella.
Kirjasto rakennettiin keisari Trajanuksen aikana noin vuonna 98–102 jaa. Sen rakennutti ja kustansi Titus Flavius Pantainos. Kirjasto oli omistettu Athene Arkhegetiille, Trajanukselle sekä Ateenan kansalle. Kirjaston rakentaminen liittyi siihen, että Ateena oli 100-luvulla Rooman valtakunnan merkittävin koulukaupunki. Pantainos oli filosofin poika ja piti itseään ”filosofisten muusien pappina”. Rakennuksessa on saattanut toimia kirjaston lisäksi jonkinlainen filosofinen koulu. Lisäksi rakennus toimi liiketilana ja mahdollisesti myös Trajanuksen keisarikultin käytössä.
Kirjasto oli käytössä vuoteen 267, jolloin se tuhoutui heruleiden hyökkäyksessä. Myöhemmin se rakennettiin osaksi peristyylirakennusta. Rakennuksen ensimmäiset arkeologiset löydöt tehtiin vuonna 1933. Suuri osa siitä kaivettiin vuonna 1935 ja itäosa vuonna 1971.
Kirjasto sijaitsi Agoran läpi kulkeneen Panathenaia-juhlan tien varrella sen itäpuolella. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja sen pohjois- ja länsipuolen julkisivujen puolella oli joonialaisia pylväitä. Kirjaston ydinosa koostui suorakulmion muotoisesta rakennuksesta, jonka koko oli noin 15 x 15 metriä. Se vieressä oli pylväikköpiha, jonka koko oli noin 20 x 13,5 metriä. Pihaa ympäröi kolme stoaa. Niiden pylväikköjen takana oli liikehuoneita ja käsityöläisten tiloja, jotka eivät liittyneet suoraan kirjaston toimintaan.
Kirjastosta on säilynyt sen perustuksia ja seinien osia. Rakennus on tunnistettu sen kaivauksissa löytyneen omistuspiirtokirjoituksen avulla. Toisessa piirtokirjoituksessa on säilynyt kirjaston säännöt: kirjasto oli auki ensimmäisestä tunnista kuudenteen, ja kirjoja kiellettiin viemästä pois rakennuksesta. Rakennuksen itäosa on myöhäisroomalaisen kaupunginmuurin alla.
Kirjaston pohjoispuolella sijaitsi Attaloksen stoa. Rakennusten välistä kulki itään päin Roomalaiselle agoralle johtanut tie. Kirjaston eteläpuolella sijaitsi Kaakkoisstoa.
Adam Horowitz
Adam Horowitz (s. 4. joulukuuta 1971) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään televisiosarjoissa "Felicity" (1998–2002), "Lost" (2004–2010) ja "Olipa kerran" (2011–). Hän työskentelee usein Edward Kitsisin kanssa.
MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System
MERN3336 – A Mirror to the Marble-Coated Solar System on vuonna 2000 ilmestynyt Moon Fog Prophetin kolmas studioalbumi.
Roomalainen kylpylä (Ateena)
Roomalainen kylpylä on roomalaisaikaisten termien arkeologinen kohde, joka sijaitsee Vasilíssis Amalías -valtakadun varrella Kansallispuutarhan laidalla Ateenan keskustassa.
Kylpylä rakennettiin 200-luvun lopulla herulien hyökkäyksen jälkeen, ja se oli käytössä ainakin 500-luvulle saakka. Sama alue oli ollut geometrisella kaudella hautausmaana. Myöhemmin se sijaitsi kaupunginmuriin ulkopuolella ja oli merkittävä paikka moneille kulteille. Hadrianuksen aikana 100-luvulla, kun läheinen Olympoksen Zeuksen temppeli ja Hadrianuksen kaari valmistuivat, alueesta tuli osa varsinaista kaupunkia. Tuolloin sinne rakennettiin lukuisia pyhäkköjä, yksityistaloja ja kylpylöitä.
Kylpylän rauniot löydettiin 1990-luvulla Ateenan metron Linjan 2 rakennustöiden yhteydessä. Arkeologinen kohde on katettu ja ollut nähtävissä vuodesta 2004 lähtien.
Toinen roomalaisen kylpylän arkeologinen kohde sijaitsee hieman etelämpänä heti Olympoksen Zeuksen temppelin pohjoispuolella.
Zeus Agoraioksen alttari
Zeus Agoraioksen alttari oli Ateenan antiikin aikaisella Agoralla sijainnut alttari, joka oli omistettu Zeus Agoraiokselle eli Agoran Zeukselle.
Alttari rakennettiin alun perin 300-luvulla eaa., mahdollisesti noin vuonna 340 eaa. Tuolloin se sijaitsi kuitenkin jossakin muualla Attikan alueella. Alttari siirrettiin Agoralle keisari Augustuksen aikana ajanlaskun alun tienoilla samoin kuin muun muassa läheinen Areen temppeli. Alttarin alkuperäiseksi paikaksi on ehdotettu Pnyks-kukkulaa, joka oli aiemmin ekklesian eli Ateenan kansankokouksen kokoontumispaikka, mutta josta kansankokous siirtyi toimimaan Dionysoksen teatterille samoihin aikoihin kun alttari siirrettiin. Tällöin alttari olisi mahdollisesti omistettu Zeukselle tämän ominaisuudessa poliittisen toiminnan ja julkisen puheen suojelijana.
Agoralla alttari sijaitsi sen länsiosassa Metroonin edessä aivan Eponyymien heerosten muistomerkin vieressä. Alttari oli ensimmäisiä kohteita, jotka löytyivät, kun American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen instituutti Ateenassa aloitti kaivauksensa Agoran alueella vuonna 1931.
Alttarin pohjan pituus oli 9 metriä ja leveys 5,5 metriä. Sen neliaskelmainen porrastus oli tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Alttarista on säilynyt useita osia, varsinkin sen alaosan porrastusta alttarin luoteislaidalla.
Zeus Fratrioksen ja Athene Fratrian temppeli
Zeus Fratrioksen ja Athene Fratrian temppeli oli temppeli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla. Se oli omistettu Zeukselle ja Athenelle.
Temppeli rakennettiin noin vuonna 350–338 eaa. Temppelirakennus oli pienikokoinen ja sijaitsi Zeuksen stoan ja Apollon Patrooksen temppelin välissä. Se oli tehty kalkkikivestä ja sen pituus oli noin 5,2 metriä ja noin leveys 3,7 metriä. Temppeli koostui pelkästään cellasta ja sen edessä olleesta alttarista. Temppeli oli yhdistetty Apollon Patrooksen temppeliin rakennusten välissä olleen pienen muurin välityksellä.
100-luvulla eaa. temppelin eteen lisättiin pieni ovisyvennys. Temppelistä on säilynyt lähinnä osia sen perustuksista.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut)
Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1970–1980-luvuilla. Artikkeli listaa Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkat Richard Nixonista Ronald Reaganiin vuosina 1969–1988.
Luettelo on osa isompaa artikkelikokonaisuutta Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista, josta on linkit Yhdysvaltain presidenttien muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.
Richard Nixon teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa.
Gerald Ford teki presidenttikaudellaan 19 ulkomaanmatkaa.
Jimmy Carter teki presidenttikaudellaan 31 ulkomaanmatkaa.
Ronald Reagan teki presidenttikaudellaan 49 ulkomaanmatkaa.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1990–2000-luvut)
Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1989–2008. Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista George H. W. Bushista George W. Bushiin.
Luettelo on osa isompaa artikkelikokonaisuutta Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista.
George H. W. Bush teki presidenttikaudellaan 60 ulkomaanmatkaa.
Bill Clinton teki presidenttikaudellaan 133 ulkomaanmatkaa.
George W. Bush teki presidenttikaudellaan 140 ulkomaanmatkaa.
Michiel Huisman
Michiel Huisman (s. 18. heinäkuuta 1981 Amstelveen) on alankomaalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Treme" (2010–2013), "Nashville" (2011–) ja "Orphan Black" (2013–). Hän on esittänyt Daario Naharista yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Game of Thrones" (2011–) neljännestä kaudesta lähtien.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1950–1960-luvut)
Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1950-1960. Luettelossa on Dwight D. Eisenhowerin (1953–1961), John F. Kennedyn (1961–1963) ja Lyndon B. Johnsonin (1963–1969) ulkomaanmatkat.
Dwight D. Eisenhower teki presidenttikaudellaan 37 ulkomaanmatkaa.
John F. Kennedy teki presidenttikaudellaan 16 ulkomaanmatkaa.
Lyndon B. Johnson teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa.
Kukin kaappiaan selässään kantaa
Kukin kaappiaan selässään kantaa on vuonna 2001 ilmestynyt Kuusumun Profeetan neljäs studioalbumi, joka on yhtyeen ensimmäinen suomenkielinen julkaisu. Folkvaikutteinen levy eroaa myös musiikillisesti yhtyeen aikaisemmin Moon Fog Prophet -nimellä tekemästä progressiivista ja psykedeelistä rockia edustavasta materiaalista. Albumi sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, ja sitä verrattiin jopa Pekka Strengin klassisiin 1970-luvun levyihin.
Sähkö Recordings julkaisi albumin vinyylinä vuonna 2002. Vinyyliversiossa on kuitenkin mukana vain kuusi kappaletta.
Ösmo
Ösmo on taajama Nynäshamnin kunnassa Ruotsissa. Siellä sijaitsee kirkko ja Tukholman paikallisjunaradan varrella oleva asema.
Junanrata valmistui vuonna 1901 ja seuraavina vuosina alueelle kasvoi pieni yhdyskunta. Vuonna 1901 valmistunut asemarakennus edustaa kansallisromanttista tyyliä ja on hyvin säilynyt. Ensimmäiseksi rakennettiin alue aseman itäpuolella ja siellä talot ovat enimmäkseen yksinkertaisia puuhuviloita. Aseman länsipuolella huvilat ovat jonkin verran nuorempia, pääosin 1910- ja 1920-luvuilta. 1960- ja 1970-luvuilla Ösmoon on rakennettu paljon huviloita ja rivitaloja. Taajama on kasvanut merkittävästi viime vuosikymmenten aikana.
Neuvostotasavaltojen liput
Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen liput olivat kaikki pääasiassa johdettu varsinaisesta Neuvostoliiton lipusta eli sirppi ja vasara-punalipusta, jossa oli kultareunainen viisisakarainen punatähti. Viimeiset ennen Neuvostoliiton lakkauttamista vuonna 1991 voimassa olleet liput olivat seuraavat:
Myös autonomisten tai entisten neuvostotasavaltojen liput olivat em. kaltaisia. Nykypäivänä ainoastaan Moldovasta yksipuolisesti itsenäiseksi julistautunut Transnistria on ainut valtio, joka käyttää suoraan neuvostasavallan aikaista eli tässä tapauksessa Moldavian SNT:n lippua sosialistisine symboleineen. Transnistrian vuonna 1990 venäläisjoukkojen tukemana itsenäiseksi julistautunut slaavialue ei suostunut käyttämään Romanian/Moldovan trikoloria, vaan suosi Moldavian SNT:n lippua. Vuonna 2000 siitä tehtiin tämän itsejulistautuneen valtion virallinen lippu. Transnistrian lippu on käytännössä sama kuin Moldavian SNT:n, vaikkakin sen värisävyjä on hieman muutettu. Vuosina 1991–1995 Valko-Venäjän lippuna toimi vanha kansallinen valkopunavalko-lippu, mutta vuonna 1995 Lukašenkan hallinto palautti käyttöön vuoden 1951 neuvostotasavallan lipun, josta oli ainoastaan poistettu punatähti, sirppi ja vasara. Reunan ornamenttikuvion väritys tehtiin käänteiseksi neuvostolippuun nähden. Vuonna 2012 Valko-Venäjä muutti hieman lippunsa värisävyjä tummemmiksi pitäen sen muuten ennallaan.
Autonomisten tasavaltojen lippuja käytettiin harvoin ja olivat lähinnä vain emo-SNT:n lippuja, joihin oli kirjoitettu autonomisen tasavallan nimi sen kansallisella ja/tai kansallisilla nimillä. Näitä ei ole kuitenkaan esitelty tässä:
Palokan kirkko
Palokan kirkko on Jyväskylän Palokassa sijaitseva Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut kirkko, jonka yhteydessä on myös seurakuntakeskus. Kirkon 12-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1978, samalta vuodelta olivat kirkon alkuperäiset kellot. Kirkkoa uudistettiin ja laajennettiin 1999 oululaisen arkkitehtuurikilpailun voittaneen Jorma Tepon arkkitehtitoimiston suunnitelman pohjalta. Kellotornia korotettiin, tornin kolme uutta kelloa soittavat virren 200 sävelmää "Oi kuinka ihana on huonees Jumala". Kirkkosalia laajennettiin vinosuuntaisella vanhaa salia korkeammalla uudisosalla, joka on verhoiltu vaalealla eikä punaisella tiilellä kuten vanha osa. Istumapaikkojen määrä nousi 350:een. Salin yhteyteen rakennettiin erityinen lasiseinäinen lasten tila. Myös rakennuksen alakerran kerho- ja toimistotilat peruskorjattiin ja alakertaan tehtiin lapsille oma sisäänkäynti ja eteinen. Kirkkotekstiilit Palokan kirkkoon on suunnitellut Aino Kajaniemi, joka valittiin vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2010.
Hyrylän vesitorni
Hyrylän vesitorni on Tuusulan keskustaan Hyrylään vuonna 2007 rakennettu vesitorni. Sen vesitilavuus on 800 m³. Vesitornin korkeus on 42 metriä ja sen vesisäiliöosa on päällystetty keraamisella tiilenpunaisella lankulla.
Uusi vesitorni korvasi vanhan heikkokuntoisen Hyrylän vesitornin, joka lisäksi sijaitsi nykyiseen vesijohtoverkostoon nähden epäedullisesti. Vanha torni oli vesitilavuudeltaan 1 000 m³ ja rakennettu 1973. Torni oli elementtirakenteinen MJ-vesitorni.
Joakim Hedqvist
Joakim Hedqvist (s. 22. marraskuuta 1977) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa IFK Vänersborgia. Hedqvist on tunnettu urallaan todella kovasta laukauksesta.
Hedqvist pelasi kasvattajaseurassaan Brobergs IF:n edustusmiehistössä seitsemän ensimmäistä Ruotsin pääsarjakautta vuoteen 2000. Sen jälkeen hän pelasi sen jälkeen vuoteen 2008 mennessä Edsbyns IF:n ja Brobergs IF:n riveissä. Syksyllä 2008 hän siirtyi Venäjän Superliigaan Krasnogorskin Zorkin riveihin, mutta palasi kesken kauden takaisin Ruotsiin.
Palattuaan Elitserieniin keväällä 2009 hän on edustanut aiempia seurojaan eli Edsbyniä ja Brobergia ennen kuin siirtyi kesken kauden syksyllä 2011 IFK Vänersborgin riveihin.
Keväällä 2009 Hedqvist edusti Ruotsia MM-kisoissa, joissa ruotsalaiset saivat kultaa. Hedqvist oli yhdessä Venäjän Jevgeni Ivanuškinin kanssa vuoden 2009 MM-kisojen maalintekijätilaston ykkösnimi 14 maalilla.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti
Akepa
Akepa ("Loxops coccineus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Akepaa tavataan Havaijisaarilla. Akepan nimialalajin ("Loxops coccineus coccineus") populaatioksi Havaijin saarella on arvioitu 14 000 yksilöä, ja sen kaksi muuta alalajia on kuollut sukupuuttoon. Akepa on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut.
Fritz Hartwieg
Fritz Hartwieg (3. syyskuuta 1877 Braunschweig – 25. joulukuuta 1962 Braunschweig) oli saksalainen hyönteistieteilijä, oikeustieteen tohtori ja paikallisen hallintotuomioistuimen jäsen.
Hartwieg tutki ja keräsi perhosia erityisesti Braunschweigin seudulla, mutta myös laajemmin Saksan ja Itävallan alueella, kuten esimerkiksi Alpeilla. Hän alkoi tehdä säännöllisiä tutkimuksia ja muistiinpanoja havaitsemistaan perhosista vuonna 1904. Tämän ohella hän keräsi laajan, yli 23 000 yksilöä käsittäneen perhoskokoelman. Niiden pohjalta hän julkaisi tärkeimmän tieteellisen artikkelinsa, "Schmetterlingsfauna des Landes Braunschweig" vuonna 1930. Nykyään kokoelmat ovat Braunschweigin luonnonhistoriallisen museon hallussa, jossa hän usein myös luennoi perhosista. Hartwieg kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 1962.
Ösmon kirkko
Ösmon kirkko on Ruotsissa Nynäshamnin kunnan Ösmon taajamassa sijaitseva kirkkorakennus. Se sijaitsee korkean harjun huipulla ja sitä ympäröi hyvin säilynyt vanha pitäjän keskusta. Rakennustyöt aloitettiin 1100-luvulla, mutta 1300- ja 1400-lukujen aikana rakennus sai nykyisen ulkonäkönsä. Kuori rakennettiin 1716. Sisätiloissa on 1400-luvulla tehtyjä kalkkimaalauksia, jotka ovat Peter Målaren ja hänen oppilaansa Albertus Pictorin tekemiä. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1794 ja päällystetty laudoilla 1800-luvulla.
Arnos Groven metroasema
Arnos Grove on Lontoon metron asema Enfieldissä, Lontoossa. Se on Piccadilly-linjalla, Oyster-vyöhykkeellä 4. Charles Holdenin suunnittelema, vuonna 1932 valmistunut asema on ollut suojeltu rakennus vuodesta 1971.
Asema avattiin 19. syyskuuta 1932 Piccadilly Linen laajennuksen ensimmäisen osan pohjoisimpana asemana. Se oli pääteasema ennen linjan jatkamista Oakwoodiin 13. maaliskuuta 1933. Aseman nimi päätettiin julkisessa keskustelussa: vaihtoehtoina olivat Arnos Grove, Bowes Road ja Southgate.
Kuten muut Charles Holdenin suunnittelemat Piccadilly Linen jatkeen asemat, Arnos Grove on tyyliltään modernin eurooppalainen. Rakennus suunniteltiin käyttäen yksinkertaisia geometrisiä kuvioita, ja rakennusmateriaaleina olivat tiili, lasi ja teräsbetoni. Matalan, yksikerroksisen rakennuksen keskeltä nousee pyöreä lipunmyyntiaula, jossa on betoninen tasakatto. Rakennuksessa on vaikutteita Gunnar Asplundin suunnittelemasta Tukholman kaupunginkirjastosta. Asemahallin keskellä on käytöstä poistettu lipunmyyntitoimisto, jossa on näyttely asemasta ja Piccadilly-linjasta.
Aseman läpi kulkee kolmet rinnakkaiset raiteet. Raiteiden välissä on kaksipuoliset laiturit. Uloimpia laitureita (laiturit 1 ja 4) käyttävät yleensä Cockforstersiin menevät junat, ja sisimpiä (laiturit 2 ja 3) Lontoon keskustaan menevät junat sekä junat, joiden pääteasema Arnos Grove on.Asemarakennus esiintyy "Hercule Poirot" -televisiosarjan jaksossa "Ampiaispesä" nimellä Marble Hill.
Killing Me Softly
Killing Me Softly voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nelson (Uusi-Seelanti)
Nelson on kaupunki Tasmaninlahden pohjukassa Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoispäässä. Nelson sijaitsee lähellä Etelä- ja Pohjoissaarta erottavaa Cookinsalmea ja maan pääkaupunkia Wellingtonia salmen rannalla Pohjoissaaren puolella.
Pertunmaan kirkko
Pertunmaan kirkko on Pertunmaalla sijaitseva rakennusmestari Matti Vihosen piirustusten mukaan 1929 rakennettu puinen lyhytsakarainen tornillinen ristikirkko. Kirkon pinta-ala on 400 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 400 hengelle. Kirkko rakennettiin osin paikalle siirretyistä Hartolan vanhan kirkon hirsistä ja samaan muotoon. Torni on rakennettu Hartolan kirkon kellotapulista, mutta eri muotoisena. Se on kolmikerroksinen ja ylhäällä on telttakattoinen lyhty. Kirkon kaksi kelloa on saatu Mikkelin entisestä venäläisestä sotilaskirkosta 1924. Kirkossa on päistään pyöristetyt ikkunat ja rakennuksen kulmissa on pilasterit, ulkokatot ovat satulakattoja. Sisäkatteena on lautaholvi, sisäseinät ovat hirsipinnalla. Kirkkoa korjattiin 1958. Kirkon 11-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1940. Alttaritaulun "Jeesus siunaamassa lapsia" on maalannut Albert Carlsson.
Arkkitehti Alvar Aalto laati 1925 kaksikin suunnitelmaa Pertunmaan kirkosta, joita ei kuitenkaan toteutettu. Hartolan seurakunta lahjoitti 1684-1693 rakennetun vanhan kirkkonsa ja kellotapulinsa pertunmaalaisille. Rakennukset tuotiin purettuina Pertunmaalle vasta vuosien päästä, vuoden 1927 lopussa ja 1928 alussa, hartolalaisen kirjailija Maila Talvion vastustuksesta huolimatta. Puretuista hirsistä ja Pertunmaalle 1907 rakennetusta väliaikaisena kirkkonakin toimineesta rukoushuoneesta tehtiin ristikirkko niin, että rukoushuone muodosti kirkon poikkilaivan.
Torön kirkko
Torön kirkko on Ruotsissa Nynäshamnin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on esimerkki pienistä jumalanpalvelustiloista, joita on rakennettu harvaan asuttuihin saaristoseurakuntiin. 1600-luvun lopussa Herrhamran säterin omistajan pyynnöstä Toröön saatiin oma pappi ja samalla tuli ajankohtaiseksi rakentaa uusi tila jumalanpalveluksia varten vanhemman kappelin tilalle. Nykyinen kirkko on rakennettu hirsistä todennäköisesti vuonna 1699. Se vahingoittui venäläisten hyökkäysten aikana 1719 ja rahapulan takia sitä ei voitu korjata ennen kuin 1738, jolloin rahat oli kerätty kolehdilla. Kirkko rapattiin vuonna 1849, ikkunat saivat nykyisen muotonsa remontin yhteydessä 1880 ja sisustusta modernisoitiin 1930.
Pia Lohikoski
Pia Lohikoski (s. 5. syyskuuta 1977 Vantaa) on suomalainen kansalaisaktivisti ja keravalainen kunnallispoliitikko. Hän on myös vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtaja. Hän työskentelee Vuokralaiset VKL:ssä järjestö- ja koulutuspäällikkönä.
Lohikoski on toiminut pitkään kansalaisjärjestöissä ja ammattiyhdistysliikkeessä.
Kansalaisjärjestökentällä Pia Lohikoski on ollut mukana organisoimassa rasisminvastaista Antifa-liikettä, joka oli vahvimmillaan 1990-luvun loppupuolella. Hän oli mukana perustamassa globaalia oikeudenmukaisuutta ajavaa Attacia Suomeen sekä järjesti bussikuljetuksia antikapitalistiseen mielenosoitukseen Göteborgiin 2000-luvun vaihteessa. Pia Lohikoski oli järjestämässä Suomen lähihistorian suurimpia mielenosoituksia, kun Ei Iskua Irakiin -verkosto kokosi kymmeniä tuhansia ihmisiä liikkeelle useina päivinä Irakin sodan syttyessä.
Lohikoski valittiin puoluekokouksessa 2016 vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän oli toiminut puoluevaltuuston varapuheenjohtajana.
Kuntatasolla Lohikoski on Keravan vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja, kolmannen kauden kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen.
Johan Esplund
Johan Esplund aik. Andersson (s. 22. tammikuuta 1983 Mariestad) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Villa Lidköping BK:ta.
Esplund aloitti pääsarjauransa Lidköpingin Villassa 17-vuotiaana syksyllä 2001. Villassa hän pelasi seuraavat neljä kautta nousten joukkueen keskeiseksi hahmoksi ennen siirtymistään Venäjän Superliigaan.
Esplund pelasi kolmeen otteeseen Venäjän Superliigassa. Ensimmäisen kerran hän siirtyi Venäjälle Krasnogorskin Zorkin riveihin syksyllä 2005 kahdeksi kaudeksi. Uudelleen yhden Villa-vuoden jälkeen hän siirtyi uudelleen Venäjälle syksyllä 2008 Dynamo Kazanin riveihin. Kolmannen kerran Esplund pelasi Venäjällä syksystä 2011 lähtien kaksi kautta uudelleen Zorkin riveissä. Kaikkiaan Esplund pelasi Venäjällä viisi kautta.
Venäjältä palattuaan Esplund teki hieman yllättäen sopimuksen Villan kovan kilpailijan Västeråsin kanssa. Västerås-aikaa kesti kaksi kautta, joista jälkimmäisenä eli keväällä 2015 Esplund oli voittamassa ensimmäistä kertaa urallaan Ruotsin mestaruuden. Pian sen jälkeen maaliskuussa 2015 hän ilmoitti siirtyneensä takaisin Lidköpingin Villaan.
Esplund on pelannut ennen vuoden 2015 MM-kisoja kaikkiaan 73 maaottelua ja yhdeksät MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta. MM-otteluita hän on pelannut kaikkiaan 61 ja tehnyt niissä 35 maalia.
Menestyksekkään uransa ja vuoden 2014 saavutusten perusteella Edlund nimettiin jääpallon vuoden pelaajaksi.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Lelu (albumi)
Lelu on Sannin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. huhtikuuta 2015. Se debytoi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle, jolla se vietti kaksi viikkoa. Lelu pysyi albumilistalla yhteensä 65 viikkoa.
Albumin ensimmäinen single ”2080-luvulla” julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Kappaleesta muodostui Sannin uran suurin hitti, sillä se nousi 13 viikon ajaksi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi sekä latauslistan ensimmäiseksi ja singlelistan kolmanneksi. Toinen single ”Pojat” menestyi huomattavasti heikommin sillä se nousi vain yhdeksi viikoksi singlelistan 11:nneksi ja radiosoitossakin sen paras sijoitus oli vain 68. sija. Kolmas single ”Supernova” julkaistiin kesäkuussa 2015.
Pahan ajan apokalypsi
Pahan ajan apokalypsi on Mikko Herrasen toinen sooloalbumi.
Albumi poikkeaa edellisestä albumista siten että albumissa on kuultavissa myös räppiä kappaleella "Maailma on muovia", jonka Mikko teki Kesäsedän kanssa. Suurin osa albumin kappaleista on kuitenkin Mikon käsialaa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 35.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mikko Herranen ellei tosin mainita.