hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marja-Liisa Kiljunen
Marja-Liisa Kiljunen on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut 2008–2012 Suomen Liettuan-suurlähettiläs Vilnassa sekä samalla Valko-Venäjällä. Sitä ennen hän toimi vuodesta 2004 Helsingistä käsin kiertävänä suurlähettiläänä Keski-Aasian tasavalloissa Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa sekä vuosina 2004–2005 myös Mongoliassa. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1983.
Kiljunen on työskennellyt kotimaassa ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla ja itäosastolla sekä palvellut Suomen Nairobin-suurlähetystössä. Kiljunen on työskennellyt myös Helsingin yliopistossa, YK-yliopiston Wider-instituutissa, Unicefin päämajassa New Yorkissa sekä toiminut Suomen YK-liiton ja Sosialidemokraattisten Naisten pääsihteerinä.
Marja-Liisan puoliso oli vuosina 1972-2009 SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen Heillä on yhteisestä avioliitosta neljä täysi-ikäistä lasta .
Kuvanvakain
Kuvanvakain on kameran liikkuessa syntyvää pientä epätarkkuutta vähentävä käyttävä tekniikka. Kuvanvakaimet jaetaan optisiin ja digitaalisiin. Kuvanvakainta käytetään monissa still-kuvia ottavissa kameroissa ja videokameroissa. Sitä käytetään myös tähtikaukoputkissa ja joissakin kiikareissa.
Optinen kuvanvakain käyttää kameran sisällä olevaa liikkeelle vastakkaiseen suuntaan liikkuvaa optiikkaa, joka vakauttaa kuvaa ennen sen muuttamista digitaaliseen muotoon Optinen kuvanvakain voidaan sijoittaa joko objektiivin linssiin tai kameran kennoon, jolloin se toimii kaikkien objektiivien kanssa sekä valo- että videokuvauksessa. Optinen kuvanvakain helpottaa erityisesti hämäräkuvausta. Optisen kuvanvakaimen vakauttamaa kuvaa voidaan usein vakauttaa myös digitaalisella kuvanvakaimella. Optista kuvanvakainta käytettiin puhelimissa ensin Nokian PureView-kamerapuhelimissa. Se yleistyi 2010-luvun puolivälissä nopeasti muihinkin lippulaivapuhelimiin.
Digitaalinen (myös "sähköinen", "elektroninen" tai "ohjelmallinen") kuvanvakain vakauttaa videokuvaa etsimällä ruuduista kiintopisteet, jotka se pyrkii pitämään paikallaan rajaamalla kuvaa reunoista. Digitaalinen kuvanvakain tiivistää kuvaa reunoista eikä se kykene optisen kuvanvakaimen tavoin hyödyntämään kennon koko resoluutiota. Digitaalinen kuvanvakain ei toimi lainkaan, jos se ei kykene löytämään kuvasta kiintopisteitä.
Waterfall (Sopo Gelovanin ja Nodiko Tatišvilin kappale)
Waterfall on Nodi Tatišvilin ja Sophie Gelovanin esittämä kappale, joka edusti Georgiaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kymmenenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 15.
Kirsti Eskelinen
Kirsti Eskelinen-Liukkonen on suomalainen diplomaatti. Hän oli suurlähettiläs Suomen Ankaran-suurlähetystössä vuosina 2008 - 2012. Hän oli Suomen suurlähettiläs Latviassa Riiassa 2000–2004 ja sen jälkeen hän oli ulkoministeriön itäosaston johdossa vuoteen 2008. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1973.
Eskelinen on ollut ministerinä Lontoon-suurlähetystössä sekä monenkeskisen kehitysyhteistyön linjanjohtajana kotimaassa ulkoministeriössä. Hän on työskennellyt kotimaassa eri tehtävissä ulkoministeriön poliittisella, kauppapoliittisella ja kehitysyhteistyöosastolla sekä YK:n pysyvissä edustustoissa New Yorkissa ja Genevessä. Vuosina 1986–1989 hän toimi Suomen Punaisen Ristin kansainvälisen osaston päällikkönä.
Contigo hasta el final
Contigo hasta el final on El Sueño de Morfeonin esittämä kappale, joka edusti Espanjaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Koska Espanja kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 25.
Alfa Romeo Spider (1966)
Alfa Romeo Spider on Alfa Romeon vuosina 1966–1993 valmistama kaksiovinen kangaskattoinen avoauto, joka korvasi edeltäneen Giulietta Spiderin. Pitkän 27-vuotisen valmistusaikansa aikana mallia uudistettiin kolmeen kertaan, vuosina 1969, 1983 ja 1990. Mallin korvasi uusi etuvetoinen Spider vuonna 1994.
Alfa Romeo Spider (epävirallisesti ”Duetto”) esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1966 Giulietta Spiderin seuraajaksi. Uusi Pininfarinan suunnittelema malli perustui 105/115-mallisarjan alustalle, ja alkuperäisenä moottorina oli kaksinokka-akselinen 1,6-litrainen (109 hv). Seuraavana vuonna mallivalikoimaa täydennettiin 1,8-litraisella (118 hv). Euroopassa moottori oli varustettu kaksoiskaasuttimella, Pohjois-Amerikassa mekaanisella Spica-polttoaineruiskulla. Myöhemmin samana vuonna 1,6-litraisen tuotanto päättyi, ja se korvattiin vuonna 1968 1,3-litraisella (89 hv) Spider Junior -mallilla.
Alfa Romeo Spider koki ensimmäiset uudistuksensa vuonna 1969. Alkuperäisen mallin pyöreä peräosa vaihtui pidempään pystysuoraan, minkä ansiosta myös tavaratilan koko kasvoi. Muita muutoksia olivat uudet ovenkahvat, viistompi tuulilasi ja uudenmalliset yläreunasta saranoidut polkimet.
Vuonna 1971 esiteltiin 2,0-litraisella (132 hv) moottorilla varustettu 2000 Spider Veloce, joka korvasi 1,7-litraisen seuraavaan vuoteen mennessä. 1,6-litraisen valmistus puolestaan alkoi samana vuonna uudelleen pelkistetympänä Junior-mallina. 1,3-litraisen tuotanto päättyi vuonna 1977.
Seuraavat suuret uudistukset tehtiin vuonna 1983, jolloin malli sai mustat kumiset puskurit ja etusäleikön sekä pienen takaspoilerin, joka sekin oli mustaa kumia. 1,6-litraisen mallinimestä poistettiin Junior-merkintä.
Vuonna 1986 esiteltiin Spider 2.0 Quadrifolgio Verde, jossa oli perusmallista eroavat sivuhelmat sekä etu- ja takaspoilerit. Yhdysvalloissa kaikkien muiden versioiden myynti lopetettiin, ja Quadrifoglio Verde jäi ainoaksi Spider-malliksi.
Viimeiset muutokset Spideriin tehtiin vuonna 1990. Erityisesti uudistuksia tehtiin peräosaan, johon tuli 164-mallin tyyliset leveät takavalot. Puskurit olivat uudet ja tällä kertaa täysin muoviset ja korinväriset. Myös sisustukseen tehtiin useita uudistuksia. Yhdysvaltain markkinoilla vakiovarusteena oli kuljettajan turvatyyny. Ensimmäistä kertaa lisävarusteena oli nyt saatavana manuaalivaihteiston ohella myös kolmiportainen automaattivaihteisto.
Nimiokoala greystanesi
Nimiokoala greystanesi on sukupuuttoon kuollut pussieläinlaji. Se oli läheistä sukua modernille koalalle, vaikka se ei ehkä siltä näyttänyt. Se eli 10–16 miljoonaa vuotta sitten keskisen mioseenin Queenslandilla. Sen ruokavalio koostui luultavasti lehdistä, samaan tapaan kuin modernilla lajilla, mutta sitä oliko se erikoistunut eukalyptuksen lehtiin ei tiedetä. "Nimiokoala greystanesi" oli kolmanneksen modernin koalan koosta, ollen 25–30 senttiä pitkä. Eläimen suu työntyi ulos kallosta. Tähän mennessä osittainen kallo on löydetty useiden alaleukojen ja erillisten hampaiden ohella, jotka yhteenlaskettuna sisältävät koko hampaiston.
Ville Tolvanen
Ville Tolvanen (s. 1972 Oulu) on suomalainen liike-elämän digitalisaatiota edistävän Digitalist-verkoston perustaja ja pörssiyhtiö Digitalist Groupin toimitusjohtaja Tolvanen on tullut tunnetuksi digitalisaation puolestapuhujana luennoilla ja internetissä.
Tolvanen opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisellä linjalla Mikkelissä, josta hän valmistui vuonna 1996 kauppatieteiden kandidaatiksi (Bachelor of Business Administration).
Työuransa Tolvanen aloitti markkinoijana QPR Software -ohjelmistoyrityksessä. Vuosituhannen vaihteessa Tolvanen työskenteli myynnin ja markkinoinnin parissa muun muassa Radiolinjalla, minkä jälkeen hän siirtyi media-alalle. Tolvanen oli tuotantoyhtiö Intervision toimitusjohtaja, yritys teki muun muassa "Tilt"-peliohjelmaa. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa strategiajohtajana PHS-mainostoimistossa (nykyisin TWBA Helsinki). Sen jälkeen hän työksenteli Darwin Media Groupissa ja Cor Groupissa, jossa hän vaikuttaa edelleen. Rome Advisors -yrityksensä hän perusti vuonna 2010.
Vuonna 2011 Tolvanen perusti nimeään kantavan blogin, jonne hän kirjoitti markkinoinnista ja yrittämisestä. Vuonna 2013 hän päätti perustaa ajatustensa ympärille verkoston, joka jakaisi digitalouteen liittyviä aiheita. Tästä syntyi myöhemmin Digitalist Network ja Tolvasesta tuli sen pääsihteeri.
Vuonna 2017 Tolvasen yhtiö myi Rome Advisors -liiketoimintansa ja Digitalist Network -brändin Ixonos-yhtiölle, joka vaihtoi kaupan myötä nimensä Digitalist Groupiksi. Hän toimii yrityksen johtoryhmässä digitalisaatiosta vastaavana johtajana.
Lokakuusta 2017 lähtien hän on toiminut Digitalist Groupin toimitusjohtajana.Tolvanen toimii call center -palveluja tarjoavan Moment Group -yhtiön hallituksen puheenjohtajana sekä Eskimo Finland - ja Novita-perheyritysten hallituksissa.
Tolvanen kirjoitti ensimmäisen kirjansa Jarkko Kurvisen ja Tom Laineen kanssa. "Henkilöbrändi"-kirja ilmestyi vuonna 2018.
Tolvanen asuu vaimonsa kanssa Helsingin Kalasatamassa.
Paul Joseph Watson
Paul Joseph Watson (s. 24. toukokuuta 1982 Sheffield, Britannia) on brittiläinen YouTube-persoona, salaliittoteoreetikko ja radiojuontaja, sekä verkkolehti Infowarsin toimittaja. Hän tuli tunnetuksi vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien aikaan, kun hänen Hillary Clintonista tekemänsä video levisi internetissä. Watson tunnetaan YouTubessa videoista, jotka kritisoivat muun muassa islamia, feminismiä, populaarikulttuuria ja vasemmistopolitiikkaa.
Watson työskentelee yhdysvaltalaisen salaliittoteoreetikko Alex Jonesin omistamalla Infowars.com-sivustolla sekä sen sisarsivustolla PrisonPlanet.com. Watsonilla oli helmikuussa 2017 Twitterissä yli 800 000 ja YouTubessa yli miljoona seuraajaa.
4. elokuuta 2016 Watson julkaisi videon, jolla hän väitti presidenttiehdokas Hillary Clintonin kärsivän terveysongelmista. Video sai yli kolme miljoonaa katselukertaa. Yhdysvaltalainen juorulehti "National Enquirer" teki jutun Clintonin terveydestä, ja Fox News kommentoi asiaa. Watsonia on pidetty Clintonin terveyshuhujen keskeisenä levittäjänä.
Helmikuussa 2017 Watson tarjoutui maksamaan matkan Ruotsiin niille toimittajille, jotka ”väittävät Ruotsin olevan turvallinen”. Useat henkilöt tarjoutuivat lähtemään, ja lopulta Watson maksoi 2 000 dollaria yhdysvaltalaiselle toimittajalle Tim Poolille, joka sanoi lähtevänsä matkalle puolueettomana skeptikkona.
Watson on kotoisin Sheffieldistä Pohjois-Englannista. Nykyisin hän asuu Lontoossa.
Riitta Ketonen
Riitta Leena Ketonen (o.s. Klippi, s. 29. syyskuuta 1956 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuodesta 1981 lähtien Leppävaaran Sisua ja hänen valmentajanaan toimi Hannu Saarinen.
Kalevan kisoista Ketonen saavutti 100 metrin juoksusta kaksi pronssia vuosina 1983 ja 1984 sekä 200 metrin juoksusta kaksi pronssia niin ikään vuosina 1983 ja 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuista hän saavutti pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksusta vuonna 1982. Sisäratojen SM-kilpailuista Ketonen saavutti hopeaa 200 metrin juoksusta vuonna 1983 sekä pronssia 60 metrin juoksusta vuonna 1983.
Virallisissa kilpailuissa Ketonen ei ole esiintynyt vuoden 1984 jälkeen.
Erta
Erta on laskettelurinne Ski Resort Kronplatzissa San Martino in Badian ja Marebben kunnissa Italiassa.
Ertassa järjestettiin alppihiihdon maailmancupin naisten suurpujottelukilpailu ensimmäistä kertaa vuonna 2017.
Naisten suurpujottelun lähtöpaikka sijaitsee 1 565 metriä merenpinnan yläpuolella.
Suurpujottelu alkaa "Para Paulina" -jyrkänteellä, jossa rinteen jyrkkyys on 37 %. Para Paulinan jälkeen tulee "Sarjëi"-osuus (32 %). Sitä seuraa "Soleseid"-osuus (29 %), johon aurinko paistaa suurimman osan päivästä, toisin kuin rinteen muihin kohtiin. Soleseidin jälkeen tulee "Spona"-osuus, jota seuraa "Para del Pech" -kohta, joka on koko rinteen jyrkin kohta 61 %. Siitä rinne jatkuu "Para ceca" -jyrkänteellä (54 %).
Para cecan jälkeen tulee lyhyt "Sorega"-osuus (38 %) ennen maalia, joka sijaitsee 1 206 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä San Vigilio di Marebbe -kylän keskustaa.
Berliner
Berliner on sanomalehtien formaatti, noin 315 × 470 millimetriä. Se on hieman suurempi kuin tabloidi mutta pienempi kuin broadsheet. Sitä käyttävät muun muassa Le Monde, La Repubblica, De Morgen ja Postimees.
Helena Uusitalo
Anna Helena Elisabet Uusitalo (s. 7. marraskuuta 1962 Sodankylä) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Lapin Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Kari Pippola.
Kalevan kisoista Uusitalo saavutti keihäänheiton pronssia vuonna 1984. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Lasten TV-suosikit
Lasten TV-suosikit on Polarvoxin Sateenkaari-levymerkillä vuonna 1986 julkaistu kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin LP-levynä ja C-kasettina.
Albumin kappaleet ovat suurimmaksi osaksi piirrossarjojen ja lastenelokuvien tunnuskappaleiden suomenkielisiä käännöskappaleita. Esimerkiksi levyllä olevan "Taotao, pieni pandakarhu" -sarjan tunnuskappaleen sanoitus on säveltäjä Matti Kontion tekemä käännös, joka ei ole sanoitukseltaan sama kuin televisiosarjan suomenkielisessä versiossa esitetty kappale.
United Airlinesin lento 811
United Airlinesin lento 811 oli United Airlinesin reittilento San Franciscosta Los Angelesin, Honolulun ja Aucklandin kautta Sydneyyn. Yöllä 24. helmikuuta 1989, noin 15 minuuttia Honolulusta lähdön jälkeen, reittiä lentäneen Boeing 747-122 -koneen etuosan tavaratilan oven lukitus petti. Koneen ja ulkoilman välinen paine-ero repi oven sekä osan koneen rungosta irti johtaen yhdeksän matkustajan kuolemaan. Onnettomuuden seurauksena myös koneen oikeanpuoleisessa siivessä olleet kaksi moottoria syttyivät tuleen, mutta kone onnistui palaamaan Honolulun lentokentälle vasemmanpuoleisen siiven moottoreilla 20 minuuttia onnettomuuden jälkeen.
Alun perin onnettomuuden todennäköiseksi syyksi epäiltiin lastaajien kovakouraisten otteiden kuluttaneen oven salvat. Vuonna 1992 todennäköiseksi syyksi korjattiin koneen oven yllättävä avautuminen johtuen huonoista johdotuksista ja puutteista oven suunnittelussa. Syyn vaihtuminen johtui irronneen oven löytymisestä merenpohjasta syyskuussa 1990 ja John F. Kennedyn lentokentällä kesäkuussa 1991 sattuneesta tapauksesta, jossa vastaavan koneen ovi avautui itsestään sähkövian seurauksena, kun konetta valmisteltiin lähtöön.
Korvakärsäkkäät
Korvakärsäkkäät "(Otiorhynchus)" on kärsäkkäiden ("Curculionidae") heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Monet korvakärsäkkäät ovat tuholaiseläimiä puutarhassa ja viljelyksillä.
Maankäyttö- ja rakennuslaki
Maankäyttö- ja rakennuslaki (, ) on Suomessa vuonna 2000 voimaan astunut laki, joka säätelee rakentamista ja maankäyttöä. Se korvasi vuoden 1958 rakennuslain, minkä myötä luovuttiin kuntien velvollisuudesta alistaa kaavat valtion viranomaisten tarkistettavaksi. Sen sijaan kunnan pitää taata kuntalaisille mahdollisuus mielipiteen ilmaisemiseen kaavoista ja kaavoituksesta.
Maankäyttö- ja rakennuslaki teki myös kehittämisalueet ja maankäyttösopimukset laillisiksi. Kehittämisalueeksi nimetään alue, jonka rakentamiseksi kunta ja rakennusyhtiö muodostavat yhteisön. Maankäyttösopimus on kunnan ja maanomistajan välinen sopimus kaavan toteuttamiseen liittyvistä asioista, ja se tehdään yleensä silloin, kun kunta ei halua hankkia kaavoitettavia maita omistukseensa. 1960- ja 1970-luvuilla kunnat ja rakennuttajat tekivät aluerakennussopimuksia, vaikka rakennuslaissa niitä ei mainittu.
Kuntalaisten uutta osallistumismahdollisuutta on kritisoitu epämääräisyydestä, ja yksityisen rakennuttajan ja kunnan väliseen sopimukseen perustuva projektirakentaminen voi jopa vähentää vaikuttamismahdollisuuksia. Toisaalta kuulemiskierrosten myötä yksityishenkilöillä on enemmän tilaisuuksia valittaa täydennysrakentamiseen liittyvistä kaavamuutoksista omaisuuden suojan nimissä.
Rakentamismääräyskokoelma sisältää tarkempia rakentamista koskevia määräyksiä ja ohjeita.
Acorn Electron
Acorn Electron on Acorn Computersin valmistama edullisempi versio BBC Micro tietokoneesta.
Yksi menetelmistä hinnan alentamiseen oli lisätä komponenttien integraatiota erikoispiirin avulla ja yksinkertaistaa emolevyä.
Tietokone pystyi lataamaan ja tallentamaan ohjelmia audiokasetille tavallisella nauhurilla tarkoitukseen sopivan kaapelin avulla.
Luettelo painin olympiamitalisteista
Paini on ollut olympialaisten lajivalikoimassa olympiahistorian alusta alkaen. Se on ollut olympialaisten lajivalikoimassa joka vuosi, lukuun ottamatta vuoden 1900 olympialaisia. Painin kilpailumuotoina ovat kreikkalais-roomalainen paini ja vapaapaini. Menestynein maa olympialaisten painissa on Neuvostoliitto.
Rossa (Italia)
Rossa on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Scopellon naapurikunnat ovat Balmuccia, Boccioleto, Cervatto, Cravagliana, Fobello ja Rimasco.
Käy Muumilaaksoon
Käy Muumilaaksoon (alkuperäiseltä nimeltä "Dat Zijn De Moomins") on tunnetun animaatiosarjan "Muumilaakson tarinoita" tunnuskappale. Alkuperäisen kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut hollantilainen säveltäjä Pierre Kartner. Suomen kielelle kappaleen käänsi Yleisradion kääntäjänä ja ohjaajana toiminut Jertta Ratia-Kähönen. Kappaleen televisiosarjassa esittää Benny Törnroos. Törnroos on esittänyt myös sarjan lopputunnuskappaleen "Hei Muumit" sekä myöhemmin tehnyt ja esittänyt muitakin Muumi-aiheisia kappaleita.
Kesällä 1990 tuottaja Dennis Livson yhdessä hollantilaisen Telecable -yhtiönsä kanssa etsi sopivaa esittäjää syksyllä 1991 Suomen televisiossa ensiesityksen saavaan "Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjan tunnuskappaleille. Kartnerin säveltämään ja sanoittamaan tunnuskappaleisiin haluttiin sama esittäjä niin suomen- kuin ruotsinkieliseen sarjaversioon. Livson etsi tunnusmusiikin esittäjäksi pehmeä-äänistä mieslaulajaa.
Yleisradio ehdotti tunnuskappaleen esittäjäksi lastenmusiikkia entuudestaankin tehnyttä Benny Törnroosia, joka tosin ensimmäisellä kerralla kohteliaasti kieltäytyi tehtävästä vedoten, että hänellä oli samaan aikaan muita projekteja. Myöhemmin hän kuitenkin otti tehtävän vastaan. Törnroos kertoo, että tunnuskappale äänitettiin studiossa yhden päivän aikana ja lyhyellä varoitusajalla ennen kuin sarjan ensiesitys tapahtui televisiossa. Kappaleen sanat suomen kielelle kääntäneen Jertta Ratia-Kähkösen kertoman mukaan sanat tehtiin "nopeaan tahtiin", joita Törnroos viime kädessä hieman muokkasi.
Tv-ensi-illan jälkeen Törnroos sai tarjouksen viideltä levy-yhtiöltä Muumi-aiheista musiikkia sisältävän levyn tekemiseen. Tunnuskappale levytettiin K-telin vuonna 1992 julkaistulle "Lasten ikioma Muumi" -albumille.
Kappaleen on Törnroosin lisäksi levyttänyt muun muassa Jukka Heino ja Maija Salo lapsikuoron kanssa.
Dinamic Software
Dinamic Software on espanjalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka on perustettu vuonna 1986.
Vuonna 1992 nimeksi vaihtui Dinamic Multimedia, S.A..
Pendulo Studios
Pendulo Studios on espanjalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna .
Yritys kehittää pääasiassa seikkailupelejä kuten "Runaway"-trilogia.
2-in-1
2-in-1 on läppärin ja tabletin ominaisuuksia yhdistelevä hybridilaite, jossa on kosketusnäyttö ja näppäimistö. 2-in-1-laitteissa on joko 360 astetta käännettävissä oleva tai kokonaan irrotettavissa oleva näyttö. Ne ovat yleensä keskivertoa läppäriä heikompitehoisia, eivätkä ne ohuutensa vuoksi sisällä kaikkia normaaleja läppärin liitäntöjä tai optista asemaa.
Ensimmäinen 2-in-1-laitteena pidettävä hybridi oli vuonna 2002 Compaq TC1000, jossa on esiasennettuna Windows XP Tablet PC Edition. Laitetyyppi yleistyi vuonna 2011 Asus Transformer -sarjan myötä, jonka ensimmäiset laitteet käyttivät Androidia. Vuonna 2013 Microsoft julkaisi oman Surface Pro -laitteensa, jossa oli esiasennettuna Windows 8.1. Sittemmin muutkin suuret PC-valmistajat ovat julkaisseet omia 2-in-1-laitteetaan, joiden käyttöjärjestelmä on yleensä Windows 10.
NEC PC-6001
NEC PC-6001 on NEC-yhtiön vuonna 1981 julkaisema mikrotietokone.
Laitteessa on Zilog Z80 -yhteensopiva suoritin (PD 780c-1) sekä 16 KB RAM-muistia.
Jerzy Stuhr
Jerzy Stuhr (s. 18. huhtikuuta 1947) on puolalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten elokuvista ja Kymmenen käskyä.
Utahjärvi
Utahjärvi on järvi Yhdysvalloissa Utahin osavaltiossa. Sen pituus on 37 km ja pinta-ala 390 neliökilometriä. Järvi laskee Jordanjokea pitkin Isoon Suolajärveen. Järvi on jäänne esihistoriallisesta Bonnevillen järvestä.
Utah on yksi seudun suurimmista makeavetisistä järvistä, vaikka se sijaitsee alueella jossa vuotuinen sademäärä on vain noin 380 mm.
Järvi on osavaltion ulkoilualue, jossa voi harrastaa retkeilyä ja virkistyskalastusta.
Gilbert ja Sullivan
Gilbert ja Sullivan oli englantilainen 1800-luvulla koomisia operetteja kirjoittanut taiteilijapari. W. S. Gilbert (1836–1911) kirjoitti oopperoihin libretot ja Arthur Sullivan (1842–1900) sävelsi ne.
Gilbertin ja Sullivanin ensimmäinen yhteinen teos oli nimeltään "Thespis" vuonna 1871. Se ei ollut kovin menestyksekäs, mutta vuonna 1875 valmistunut "Trial by Jury" esitettiin 300 kertaa. Seuraavaksi syntyi vuonna 1877 "The Sorcerer" ja vuonna 1878 menestysteos "H.M.S. Pinafore". Sitä esitettiin 600 kertaa ja se vakiinnutti Gilbert & Sullivanin maineen aikansa parhaiden musiikkiteatterin tekijöiden joukossa. Heidän operettinsa olivat osa kehitystä kohti seuraavan vuosisadan musikaalia, niissä kevyet koomiset laulut vuorottelivat puheen kanssa (varsinaisissa oopperoissa suositun resitatiivin sijaan). Seuraavia menestysteoksia olivat "The Pirates of Penzance" (1880) ja "Patience" (1881). Vuonna 1882 valmistui "Iolanthe".
Suurimpana menestysteoksena pidetään operettia "Mikado" (1885). Riitaisan työparin viimeinen yhteistyö "The Grand Duke" esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1896.
Lyydianmaksaruoho
Lyydianmaksaruoho ("Sedum lydium") on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva pienikokoinen kasvilaji. Lyydianmaksaruoho kasvaa noin 5–10 cm korkeaksi ja sillä on pienet, vihreät lehdet, jotka voivat muuttua kasvuolosuhteista riippuen voimakkaan punertaviksi. Lyydianmaksaruohon kukat ovat pienet ja väriltään valkoiset tai punertavat. Lyydianmaksaruoho ei kasva luonnostaan Suomessa, mutta sitä viljellään ja istutetaan koristekasviksi. Eri puolilta Suomea on kuitenkin muutamia, eri-ikäisiä havaintoja lyydianmaksaruohosta viljelykarkulaisena tai -jäänteenä Suomen luonnossa. Lyydianmaksaruoho sopii käytettäväksi kivikko- tai kalliopuutarhoihin aurinkoiseen ja ohutmultaiseen paikkaan maanpeitekasvina.
Turkestaninmaksaruoho
Turkestaninmaksaruoho ("Sedum ewersii", syn. "Hylotelephium ewersii") on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa noin 10–15 cm korkeaksi ja sillä on sinivihreät lehdet. Turkestaninmaksaruohon kukinnot ovat muodoltaan puolipallomaisia ja sijaitsevat varsien kärjissä. Kukat ovat tähtimäisiä ja väriltään vaalean- tai aniliininpunaisia. Turkestaninmaksaruoho kasvaa luontaisena vuoristoissa Keski-Aasiassa ja Himalajalla, mutta sitä kasvatetaan ja istutetaan yleisesti koristekasviksi myös Suomessa. Vaikka turkestaninmaksaruoho ei kuulukaan Suomen luontaiseen kasvilajistoon, sitä esiintyy Suomessa muutamissa paikoissa viljelykarkulaisena tai -jäänteenä. Turkestaninmaksaruoho sopii käytettäväksi kivikko- tai kalliopuutarhoissa aurinkoisella kasvupaikalla.
Dungeon Fighter Online
Dungeon Fighter Online (Koreassa Dungeon & Fighter, , Japanissa , Arad Senki/Arado Senki) on eteläkorealaisen Nexonin tytäryhtiön Neoplen kehittämä ja julkaisema roolipelielementtejä sisältävä sivusuunnassa vieritettävä taistelupeli. Peli julkaistiin Etelä-Koreassa elokuussa 2005. Englanninkielinen versio avattiin 2009, mutta Pohjois-Amerikan serverit suljettiin 13. kesäkuuta 2013.
Kesäkuussa 2012 pelillä oli Kiinassa 3 miljoonaa yhtäaikaista pelaajaa.
Pelillä on 400 miljoonaa rekisteröitynyttä pelaajaa. Vuonna 2016 peli tuotti julkaisijoilleen 1,2 miljardia US-dollaria.
Joonas Kota
Joonas Kota (s. 1976) on suomalainen kuvataiteilija.
Kota valmistui Kuvataideakatemiasta vuonna 2002. Hänen teoksensa ovat maalauksia ja veistoksia.
Hän on pitänyt yksityisnäyttelyitä niin Suomessa kuin ulkomailla ja osallistunut lukuisiin ryhmänäyttelyihin. Hänen teoksiaan on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman ja Helsingin taidemuseon kokoelmissa.
Lineage
Lineage () on fantasiamaailmaan sijoittuva MMORPG-roolipeli, jonka on kehittänyt korealainen NCsoft. Peli on julkaistu syyskuussa 1998. Pelistä on julkaistu korean, kiinan ja englanninkielinen versio.
Peli perustuu isometriseen 2D-grafiikkaan kuten Diablo tai Ultima Online.
Pelillä oli enimmillään noin kolme miljoonaa tilaajaa. Huhtikuussa 2008 tilaajia oli noin miljoona. Englanninkieliset serverit suljettiin kesäkuun 2011 lopussa pelin ylläpidon käytyä kannattamattomaksi. Tästä huolimatta peli on ollut kotimaassaan hyvin suosittu.
Marraskuuhun 2013 mennessä NCsoft on ilmoittanut sen tuottaneen 1,8 miljardia US-dollaria.
Vuosituotot ovat edelleen yli 300 miljoonaa vuodessa.
Pelin jatko-osa Lineage II julkaistiin Koreassa lokakuun 1. 2003 ja Pohjois-Amerikassa 27. huhtikuuta 2004. Toinen jatko-osa Lineage Eternal pääsi suljettuun beeta-testaukseen syksyllä 2016.
John C. Woods
John Clarence Woods (5. kesäkuuta 1911 – 21. heinäkuuta 1950) oli yhdysvaltalainen ylivääpeli, joka toimi Nürnbergin oikeudenkäynneissä tuomittujen natsi-Saksan johtajien teloittajana. Kuolemantuomiot pantiin toimeen 16. lokakuuta 1946.
Woods palveli Yhdysvaltain laivastossa lyhyen aikaa 1930-luvun taitteessa, mutta hänet erotettiin luvattoman poissaolon takia. Hänet myös diagnosoitiin henkisiltä ominaisuuksiltaan heikosti palvelukseen kelpaavaksi. Tämän jälkeen hän työskenteli rakennustyömailla ja rehukaupassa Kansasissa. Toisen maailmansodan aikana Woods pääsi Yhdysvaltain armeijan huoltotehtäviin, ja kun sodan lopulla armeija alkoi etsiä vapaaehtoista teloittajaa tulevia oikeudenkäyntejä varten, Woods ilmoittautui. Hän kertoi värvääjille toimineensa aiemmin avustajana Teksasissa ja Oklahomassa toimeenpannuissa kuolemantuomioissa, mutta tästä ei ole muuta näyttöä kuin Woodsin oma kertomus. Armeija ei tarkistanut väitteiden todenperäisyyttä. Woodsia käytettiin teloittajana myös amerikkalaisten omissa sotaoikeuksissa, joissa tuomittiin kuolemaan yhdysvaltalaisia sotilaita Ranskassa vuosina 1944–1945.
Nürnbergissä Woodsin työn laatu ei ollut kovin ammattimaista, sillä osa hirtetyistä ei kuollut niskan katkeamiseen vaan kuristumalla. Hirttolavan luukku oli mahdollisesti liian ahdas, koska jotkut tuomitut kolhivat kasvojaan luukun reunaan pudotessaan alas. Myöhemmässä haastattelussa Woods kuitenkin kertoi olevansa ylpeä suorittamastaan palvelustehtävästä.
Woods kuoli tapaturmaisesti sähköiskuun Enewetakin atollilla vuonna 1950 yrittäessään korjata valaisinta. Hänet on haudattu Toronto-nimiselle paikkakunnalle Kansasin osavaltiossa.
Timo Ritakallio
Timo Ritakallio (s. 9. toukokuuta 1962 Vampula) aloitti OP Ryhmän pääjohtajana maaliskuussa 2018. Hän toimi aiemmin työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana vuodesta 2015 ja varatoimitusjohtajana 2008–2014. Hän toimii myös Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana.
Ritakallio on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri (Turun yliopisto, 1985), MBA (Aalto-yliopisto, 2001) ja tekniikan tohtori (Aalto-yliopisto, 2016). Ritakallio väitteli tekniikan tohtoriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2016 otsikolla "Shaping Elements While Maintaining Fit".
Odobenocetops
Odobenocetops on sukupuuttoon kuollut pienten hammasvalaiden suku plioseenilta. Fossiileja on löydetty Perun eteläosista. Kahden pitkän syöksyhampaan ansiosta se näytti mursun ja manaatin sekoitukselta.
"Odobenocetops" on ollut tutkijoiden mielenkiinnon kohteena suurten syöksyhampaidensa vuoksi. Koiraan oikeanpuoleinen hammas saattoi kasvaa jopa 1,35 metriä pitkäksi, kun taas vasen hammas ei yleensä kasvanut 25 senttiä pidemmäksi. Koiraat ovat saattaneet käyttää melko hauraita syöksyhampaitaan taistellessaan naaraista. Naaraiden syöksyhampaat olivat paljon pienemmät. Eläimellä ei ollut syöksyhampaiden lisäksi muita hampaita.
"Odobenocetops" liikkui matalassa vedessä ja pysytteli lähellä merenpohjaa. Eräällä yksilöllä oli samankaltainen kaikuluotauselin kuin nykyisillä delfiineillä, jonka ansiosta se tuli toimeen myös täydellisessä pimeydessä. Merenpohjaa tonkimalla se löysi simpukoita, äyriäisiä ja kotiloita, joita se käytti ravintonaan. Lihaksikkaat huulet mahdollistivat sen, että se pystyi imemään simpukoita ulos kuoristaan.
"Odobenocetops" oli erinomainen uimari, mutta hengitti kaikkien nisäkkäiden tapaan ilmaa, joten se joutui nousemaan pinnalle sukellusten välissä. Se käytti voimakasta pyrstöään uidessaan. "Odobenocetopsilla" oli hyvä näkökyky, mutta kokonsa takia sillä ei ollut paljon vastusta haille, kuten jättimäiselle megalodonille. Syöksyhampaat eivät olleet tarpeeksi vahvat, että niitä olisi voinut käyttää taistelussa.
"Odobenocetops" kuului delfiininsukuisten valaiden yläheimoon, ja sen läheisimmät elävät sukulaiset ovat maitovalas ja sarvivalas.
"Odobenocetopsin" fossiileja tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993, ja siitä tunnetaan vieläkin vain muutama kallon ja luiden jäänne.
Anna-Maija Bryggare
Anna-Maija Bryggare (o.s. Pentti, s. 24. huhtikuuta 1959) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä, ja hänen valmentajinaan toimivat Reijo Toivonen ja Stefan von Gerich.
Bryggare saavutti pituushypyn Kalevan kisoista kultaa vuonna 1984 ja kaksi pronssia, vuosina 1981 ja 1983. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista Bryggare saavutti kultaa vuonna 1984 sekä hopeaa vuonna 1983.
Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1985 jälkeen. Hänen entinen puolisonsa on aitajuoksija ja kansanedustaja Arto Bryggare.
Brian Finley
Brian Finley (s. 13. heinäkuuta 1981) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Nashville Predators varasi Finleyn NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana . Hän edusti uransa aikana Nashville Predatorsia ja Boston Bruinsia.
Tuula Putkonen
Tuula Hannele Putkonen (s. 15. tammikuuta 1961 Vantaa) on akttiviuransa päättänyt pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu. Hän edusti vuodesta 1977 lähtien Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Toivo Hietanen.
Kalevan kisoista Putkonen saavutti 400 metrin aidoista hopeaa vuonna 1982 ja pronssia vuonna 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa 4 x 100 metrin viestijuoksusta pronssia vuonna 1983 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksusta kahta hopeaa vuosina 1980 ja 1983 sekä pronssia vuonna 1979.
Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.
Ikaalinen (kauppala)
Ikaalinen oli epäitsenäinen kauppala nykyisen Vanhakauppalan kaupunginosan alueella.
Alue erotettiin silloisesta Ikaalisten maalaiskunnasta 21. huhtikuuta 1858, jolloin perustettiin Ikaalisten epäitsenäinen kauppala, joka oli Suomen ensimmäisiä. Sitä luonnehdittiin aikanaan Suomen vanhimmaksi, pienimmäksi ja kauneimmaksi kauppalaksi. Kauppalan alue käsitti silloisen maalaiskunnan suurimman tilan. Ikaalisten epäitsenäinen kauppala lakkautettiin vuoden 1972 alussa, jolloin koko Ikaalisten maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi. Itsenäinen kauppala muutettiin nykyiseksi Ikaalisten kaupungiksi vuonna 1977.
Ikaalisten kauppalan vaakuna oli käytössä vuosina 1961–1971.
Malaattisyntaasi
Malaattisyntaasi on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi omenahapon muodostumista glyoksyylihaposta ja asetyylikoentsyymi-A:sta. Malaattisyntaasi on osa niin kutsuttua glyoksylaattikiertoa ja sitä esiintyy muun muassa bakteereissa, kasveissa ja sienissä mutta ei eläimissä. Malaattisyntaasin EC-numero on EC 2.3.3.9.
Malaattisyntaasista esiintyy kaksi rakenteellisesti toisistaan eroavaa isoentsyymiä, jotka ovat malaattisyntaasi A ja malaattisyntaasi G. Näistä malaattisyntaasi A:ta esiintyy bakteerien lisäksi myös eräissä aitotumaisissa eliöissä kuten kasveissa ja sienissä ja malaattisyntaasi G:tä esiintyy ainoastaan bakteereissa. "Escherichia coli"-bakteerin on todettu olevan ainoa organismi, joka tuottaa molempia malaattisyntaasin isoentsyymejä. Rakenteeltaan malaattisyntaasi on useammasta alayksiköstä koostuva entsyymi, kun malaattisyntaasi G esiintyy monomeerina. Malaattisyntaasi A:n tuotantoa ohjaa etikkahapon ja rasvahappojen määrä ja malaattisyntaasi G:n tuotantoa ohjaa glykolihapon määrä soluissa. Malaattisyntaasia esiintyy soluissa sekä sytoplasmassa että solukalvoissa. Solukalvoissa se voi toimia mikrobien virulenssia lisäävänä tekijänä avustaen sitoutumisessa isäntäeliön proteiineihin.
Toimiakseen malaattisyntaasi tarvitsee koentsyymeikseen magnesiumioneja. Magnesiumionit sitoutuvat glyoksyylihappoon, kahteen vesimolekyyliin sekä entsyymin asparagiinihappo- ja glutamiinihappomolekyyleihin. Malaattisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismi on Claisen-kondensaation mekanismia muistuttava. Ensimmäisessä vaiheessa entsyymin aktiivisen kohdan asparagiinihapon anioni eli aspartaatti-ioni vastaanottaa protonin asetyylikoentsyymi-A:lta, jolloin siitä muodostuu enolaatti-ioni. Tämä nukleofiilinen enolaatti reagoi glyoksyylihapon elektrofiilisen aldehydiryhmän kanssa additioreaktiolla. Muodostuva malinyylikoentsyymi-A hydrolysoidaan seuraavassa vaiheessa omenahapoksi ja koentsyymi-A:ksi ja tätä katalysoivat aminohapot ovat asparagiinihappo- ja arginiini.
FIA World Endurance Championship -kausi 2017
FIA World Endurance Championship -kausi 2017 on FIA WEC -maailmanmestaruussarjan kuudes kausi. Kausi alkoi 16. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyy 18. marraskuuta, Bahrainin Sakhirin radalla.
Luettelo Kemijoen sivujoista
Tämä on luettelo Suomen pisimpään jokeen, Kemijokeen laskevista sivuhaaroista. Lähteenä on käytetty Kansalaisen karttapaikka -palvelua. Sivujokien luettelointi alkaa Kemijoen alkulähteeltä ja etenee kohti joen suistoa-Pikku Akanjoki saa alkunsa Vasatunturilta ja laskee Kemijoen Pikku Akansuvantoon.
Kemijoen vesistön keskusjärvi on Kemijärvi. Merkittävimmät Kemijärveen laskevat joet ovat Ruopsanjoki, Ailanganjoki, Jumiskojoki, Käsmäjoki ja Kotajoki. 
Joen latvoilla sijaitseva Näskäjärvi on harvinainen bifurkaatiojärvi, joka valuttaa vesiään kahteen eri vesistöön. Näskäjärven länsipäästä alkaa Kahavetolaiseksi kutsuttu uoma, joka johtaa Juotasjokeen ja sitä kautta Kemijokeen. Itäpäästä alkava Näskänjoki taas laskee Simojärven Näskänselkään ja sitä kautta Simojoen vesistöön.
Annika Mannström
Annika Elisabeth Mannström (o.s. Lemström, s. 10. heinäkuuta 1964 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt kilpapurjehtija ja lastenkirjailija. Hän purjehti 470-luokassa yhdessä sisarensa Bettina Lemströmin kanssa.
Kaksikko osallistui Soulin olympialaisiin 1988, jossa he sijoittuivat neljänneksi. MM-kilpailuissa he voittivat hopeaa vuonna 1986. EM-kilpailuista he saavuttivat kultaa 1987 ja pronssia 1989.
He lopettivat kilpauransa vuonna 1990.
Vuonna 2011 Mannström julkaisi lastenkirjan "Antto urheilee". Kirja voitti Schildtsin lastenkirjakilpailun vuonna 2010.
Ammatiltaan Mannström on graafinen suunnittelija ja kuvittaja. Hän sai vuonna 2006 Parnasson pilakuvakilpailussa 2. palkinnon ja vuonna 2011 Sitran valokuvakilpailu Brändää provinssissa 1. palkinnon.
Luonnontieteellinen museo
Luonnontieteellinen museo voi tarkoittaa seuraavia:
Sosiaalikeskus Satama
Sosiaalikeskus Satama oli vuosina 2009–2011 toiminut autonominen sosiaalikeskus, joka sijaitsi purkutuomion saaneessa vanhassa konttiterminaalirakennuksessa Helsingin Kalasatamassa. Kaupunki vuokrasi rakennuksen talonvaltaajille nuorisoasiainkeskuksen välityksellä. Syynä nuorisoasiankeskus esitti tarpeen rauhoittaa talonvaltaustoimintaa, joka oli kiihtynyt sosiaalikeskus Siperian tulipalon 2006 jälkeen.
Osa talonvaltaajista teki vapaaehtoistyötä Itä-Euroopasta tulleiden romanien parissa, ja pian sosiaalikeskuksen pihalle perustettiin romanien asuntovaunuleiri. Taustalla oli Romanian ja Bulgarian vuonna 2007 voimaan astunut Euroopan unionin jäsenyys, jonka myötä romanit saattoivat oleskella maassa kolmen kuukauden ajan, kuitenkin ilman oikeutta sosiaaliturvaan. Leiri aiheutti voimakkaita reaktioita kaupungin ja median suunnalta. Nuorisolautakunta esitti kaupungille, että romaneille etsittäisiin vaihtoehtoinen leiriintymispaikka, mutta kaupunginhallitus jätti asian käsittelemättä. Kaupunki etsi leiriongelmaan ratkaisua turvallisuus- ja järjestyspolitiikan avulla muun muassa puuttumalla paloturvallisuuteen ja epäiltyyn rikollisuuteen.
Vuokrasopimusta ei voitu purkaa ilman perustetta eivätkä talonvaltaajat halunneet häätää leiriä. Ratkaisuksi kiistaan tuli rakennuksen purkaminen. Rakennuslautakunta vetosi päätöksessään alueen nopeutuneisiin rakennussuunnitelmiin sekä rakennuksen huonoon kuntoon. Vuokrasopimus purettiin, ja elokuussa 2011 poliisi hääti sosiaalikeskukseen jääneet talonvaltaajat ja romanit.
Pelastukoon ken voi
Pelastukoon ken voi () on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Jean-Luc Godardin ohjaama ranskalais-sveitsiläis-itävaltalais-saksalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jacques Dutronc ja Nathalie Baye. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Godard, Anne-Marie Miéville ja Jean-Claude Carrière. Godard ja Alain Sarde olivat elokuvan tuottajina. Elokuva on Godardin ensimmäinen valtavirran elokuva yli vuosikymmeneen.
"Pelastukoon ken voi" sai ensi-iltansa vuoden 1980 Cannesin elokuvajuhlilla, missä Jean-Luc Godard oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva voitti yhden César-palkinnon kolmesta ehdokkuudestaan; Nathalie Baye palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Césarilla.
"Pelastukoon ken voi" koostuu neljästä osasta (1. "L’Imaginaire"; ”kuviteltu”, 2. "La peur"; ”pelko”, 3. "Le commerce"; ”kaupankäynti”, ja 4. "La musique"; ”musiikki”) ja kertoo kolmesta ihmisestä: Paul Godard (Jacques Dutronc) on tuottaja, Denise Rimbaud (Nathalie Baye) on Paulin kollega ja entinen naisystävä ja Isabelle Rivière (Isabelle Huppert) on prostituoitu, jonka palveluja Paul käyttää. Kolme ensimmäistä osaa keskittyy jokainen yhteen henkilöön, kun taas neljäs eli viimeinen osa tuo kaikki kolme henkilöä yhteen.
"Pelastukoon ken voi" kuvattiin Sveitsissä, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Geneven, Lausannen ja Nyonin kaupungit, Le Lieun kunta sekä Lac de Joux’n järvi. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Sara Films, MK2 Productions, Sonimage ja CNC, sveitsiläiset Saga Productions ja TSR, itävaltalainen ORF sekä länsisaksalainen ZDF.
"Pelastukoon ken voi" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 22. toukokuuta 1980. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 15. lokakuuta 1980 ja Suomessa 31. lokakuuta 1980. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa MK2 Diffusion ja Suomessa Valio-Filmi Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 620 147 katsojaa ja oli Suomessa 152. katsotuin elokuva 8 857 hengen katsojamäärällään vuonna 1980. Elokuva esitettiin myös muun muassa vuoden 1980 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa.
"Pelastukoon ken voi" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 23. tammikuuta 2006.
Eleohjaus
Eleohjaus on eleiden tunnistamiseen perustuva tietokoneen ohjaamisen tapa. Se perustuu yleensä liikkeet havaitseviin kameroihin ja niiden avulla eleet tunnistaviin algoritmeihin. Vuonna 2012 Microchip Technology kehitti sähköisen kentän mittaamiseen tavan käyttää eleohjausta ilman kameraa. Eleohjauksessa käytetään yleensä käsien liikkeitä, mutta myös muita kehonosia voidaan käyttää. Tulevaisuudessa eleohjaus voi korvata kosketusnäytön ja syöttölaitteet tietokoneen ohjaamisessa.
Katujen Äänet
Katujen Äänet on vuonna 2010 perustettu uuden aallon yhtye Vantaalta. Yhtyeen debyyttialbumi "Sulle, joka yksin aina oot" julkaistiin vuonna 2015.
Scott Kelman
Scott Kelman (s. 7. toukokuuta 1981) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Phoenix Coyotes varasi Kelmanin NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen viidentenätoista pelaajana .
David Tanabe
David Tanabe (s. 19. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Carolina Hurricanes varasi hänet NHL-liigaan ensimmäisellä kierroksella .
Katju Aro
Katju Sofia Aro (s. 1974) on helsinkiläinen poliitikko ja graafinen suunnittelija. Hän on feministisen puolueen puheenjohtaja.
Arosta tuli feministi jo yläasteella. Kuntavaaleissa 2017 hänestä tuli puolueen ainoa kaupunginvaltuutettu, kun hänet valittiin 1 557 äänellä Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Me Too -kampanjan mukana Aro oli sitä mieltä, että osa miehistä vähättelee seksuaalista ahdistelua. Aro on sitä mieltä, että kaikkien feministien käsitykset eivät vastaa tätä päivää. Presidentin kanslia yritti poistaa feministisen puolueen osuuden maahanmuuttoa koskeneesta HBL:n jutusta, mita Aro piti painostuksena.
Aro asuu Helsingissä. Poliittisen toiminnan ulkopuolella hän tekee freelancerina visuaalista journalismia ja graafista suunnittelua. Hän on käynyt Kallion lukion.
Jeff Jillson
Jeff Jillson (s. 24. heinäkuuta 1980) on amerikkalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kolmessa eri NHL-seurassa: San Jose Sharksissa, Boston Bruinsissa ja Buffalo Sabresissa. San Jose Sharks varasi hänet NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen 14. pelaajana .
Kirill Safronov
Kirill Safronov (ven. Кирилл Алексеевич Сафронов) (s. 26. helmikuuta 1981 Leningrad) on venäläinen entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi NHL-liigassa kaiken kaikkiaan 35 ottelua. Phoenix Coyotes varasi hänet NHL:ään ensimmäisen kierroksen 19. pelaajana.
Elisa Valkama
Elisabeth Sofia (Elisa) Valkama, sukunimi myöh. "Lähteenmäki" (15. huhtikuuta 1861 Isojoki – 10. huhtikuuta 1937 Kauhajoki) oli suomalainen maatalon emäntä ja arkkiveisujen tekijä. Hän asui Kauhajoella vuodesta 1886 alkaen.
Bettina Lemström
Bettina Kristina Lemström (s. 29. maaliskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt kilpapurjehtija. Hän purjehti 470-luokassa yhdessä sisarensa Annika Mannströmin kanssa.
Kaksikko osallistui Soulin olympialaisiin 1988, jossa he sijoittuivat neljänneksi. MM-kilpailuissa he voittivat hopeaa vuonna 1986. EM-kilpailuista he saavuttivat kultaa 1987 ja pronssia 1989.
He lopettivat kilpauransa vuonna 1990.
Luca Cereda
Luca Cereda (s. 7. syyskuuta 1981) on sveitsiläinen entinen jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Toronto Maple Leafs varasi Ceredan NHL:ään ensimmäisen kierroksen 24. pelaajana . Pelaajauransa jälkeen hän on toiminnut valmentajana, ja hän valmentaa nykyään Sveitsin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkuetta.
Barrett Heisten
Barrett Heisten (s. 19. maaliskuuta 1980, Alaska) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen NHL-ottelua New York Rangersissa. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään vuoden 1999 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 20.
Matti Katila
Matti Lauri Katila (s. 10. joulukuuta 1945 Mäntsälä) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Jokelan Kisaa ja hänen valmentajinaan toimivat Viljo Luukkola sekä Jaakko Honkanen.
Kalevan kisoista Katila saavutti 20 kilometrin kävelystä kultaa vuonna 1984 sekä kuusi hopeaa vuosina 1978–1983. Lisäksi hän 50 kilometrin kävelystä SM-tasolla kaksi kultaa vuosina 1980 ja 1983, neljä hopeaa vuosina 1976, 1981, 1984 ja 1985 sekä kolme pronssia vuosina 1974, 1975 ja 1988. Viestijuoksun SM-kilpailuista Katila saavutti pronssia 3 x 5 000 metrin kävelyviestistä vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 5 000 metrin kävelystä neljä hopeaa vuosina 1975, 1979, 1983 ja 1984 sekä pronssia vuonna 1976.
Virallisissa kilpailuissa Katila ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Asko Turkki
Asko Turkki (s. 26. joulukuuta 1950) on suomalainen kilpakävelijä, joka edustaa Kyröskosken Pontta.
Aikuisten SM-tasolla Turkki on saavuttanut 50 kilometrin kävelystä kultaa vuonna 2000, hopeaa vuonna 1998 sekä kolme pronssia vuosina 1984, 1999 ja 2003 sekä 30 kilometrin kävelystä kaksi pronssia vuosina 2009 ja 2011. Lisäksi viestijuoksun SM-kilpailuista Turkki on saavuttanut pronssia 3 × 5 000 metrin kävelyviestistä vuonna 1989.
A. H. Österblad
A. H. Österblad oli suomalainen 1800-luvun lopulla elänyt arkkiveisujen tekijä.
Gregorio Ricci-Curbastro
Gregorio Ricci-Curbastro () oli italialainen matemaatikko. Hänet tunnetaan parhaiten etenkin differentiaaligeometriassa käytetyn tensorianalyysin kehittäjänä. Ricci-Curbastro toimi myös matematiikan professorina Padovan yliopistossa vuodesta 1880 kuolemaansa saakka.
Hän julkaisi oppilaansa Tullio Levi-Civitan kanssa tunnetuimman yksittäisjulkaisunsa, uraauurtavan työn tensorien laskennasta. Hän julkaisi sen Gregorio Ricci -nimen alla, mikä hämmentää näinäkin päivinä, sillä muut teoksensa hän on julkaissut koko nimellään lyhentämättömänä.
Ricci-Curbastro syntyi pikkukaupunki Lugossa, Romagnan alueella. Hänen sukunsa oli yksi merkittävimmistä suvuista Lugossa ja samalla hyvin katolinen. Jopa itse paavi Pius IX majoittui perheen palatsiin.
Ricci-Curbastro valmistui Pisassa elotonta luontoa tutkivissa tieteissä ja matematiikassa tutkielmallaan differentiaaliyhtälöistä ("On Fuches’s Research Concerning Linear Differential Equations"). Lukuisien matkojensa aikana hän oli oppilaana monien nimekkäiden matemaatikkojen, kuten Felix Kleinin, opetuksessa.
Liitokalmarit
Liitokalmarit (Ommastrephidae) on kalmareihin kuuluva mustekalaheimo, jotka ovat saaneet nimensä kyvystään tehdä pieniä hyppyjä ylös vedestä, hieman kuten liitokalat.
Liitokalmarit ovat levinneet ympäri maailman ja elävät pääosin pelagisella vyöhykkeellä, mutta niitä voidaan myös tavata rannikoilla.
Heimo sisältää 21 lajia, jotka jaetaan 11 sukuun ja kolmeen alaheimoon:
Ikaalisten vesitorni
Ikaalisten vesitorni on Ikaalisissa Hakumäen kaupunginosassa sijaitseva vesitorni. Sen katolla on suomalaisen Vaisala-yhtiön valmistama säätutka.
Naislääkärin päiväkirja
Naislääkärin päiväkirja () on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jean-Louis Bertuccellin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Annie Girardot, Jean-Pierre Cassel ja François Périer.
"Naislääkärin päiväkirja" perustuu Noëlle Loriotin romaaniin "Un cri" (1974), jonka pohjalta Jean-Louis Bertuccelli ja André-Georges Brunelin sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Lise Fayolle, Yves Gasser ja Yves Peyrot. Elokuva voitti yhden César-palkinnon kahdesta ehdokkuudestaan; Annie Girardot palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Césarilla. Claude Renoir sai parhaan kuvauksen César-ehdokkuuden.
Arvostetulla lääkärillä Françoise Gaillandilla (Annie Girardot) on kiireinen aikataulu, jonka takia hänellä on vain vähän aikaa aviomiehelleen Gérardille (François Périer), raskaana olevalle teini-ikäiselle tyttärelleen Élisabethille (Isabelle Huppert) ja jurolle pojalleen Julienille (William Coryn). Françoise kuitenkin aina löytää aikaa rakastajalleen Danielille (Jean-Pierre Cassel). Françoisen valmiiksi kaoottista elämää kohtaa vastoinkäyminen, sillä hän saa tietää sairastavansa syöpää. Hän päättää kohdata sairautensa rohkeasti.
"Naislääkärin päiväkirja" kuvattiin 16. arrondissementissa Pariisissa ja Honfleurin kaupungissa Calvadosin departementissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Action Films, Filmédis ja SFP.
"Naislääkärin päiväkirja" sai ensi-iltansa Ranskassa 14. tammikuuta 1976 ja Suomessa 29. huhtikuuta 1977. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa CCFC ja Suomessa ABC-Kinot Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 2 634 933 katsojaa ja oli 10. katsotuin elokuva vuonna 1976. Elokuva oli Suomessa 54. katsotuin elokuva 31 037 hengen katsojamäärällään vuonna 1977.
HSC Express
HSC Express (aiemmilta nimiltään "Catalonia", "Catalonia L", "Portsmouth Express" ) on Viking Linen aikarahtaama katamaraani, joka liikennöi 10. huhtikuuta – 17. lokakuuta 2017 välisenä aikana Helsinki–Tallinna-reitillä nimellä Viking FSTR. Sen oli tarkoitus liikennöidä 22. lokakuuta saakka, mutta teknisten ongelmien vuoksi sillä liikennöinti lopetettiin muutamaan päivää aikaisemmin. Alus on tyypiltään Incat 91 m ja se on rakennettu Hobartissa, Australiassa (InCat Tasmania Pty Ltd) vuonna 1998.
In Sequence
In Sequence on suomalaisen metalliyhtye Amoralin järjestyksessään seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Imperial Cassette. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi, koska se lopetti vuonna 2017.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestetään Suomessa. Ne ovat 20. Kansainvälisen Jääkiekkoliitton järjestämät MM-kilpailut.
Turnauksessa on ensimmäisen kerran mukana kymmenen joukkuetta. Nämä kymmenen joukkuetta jaettiin kahteen lohkoon heidän IIHF-rankinginsa mukaan. A-lohkosta kaikki viisi joukkuetta jatkavat puolivälieriin, B-lohkosta puolestaan kolme parasta joukkuetta jatkavat puolivälieriin ja kaksi heikonta putoavat seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonaan.