hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sakari Rusama
Heikki Sakari Rusama (4. huhtikuuta 1918 Viipuri – 30. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen eversti, joka toimi muun muassa Karjalan prikaatin komentajana ja Taistelukoulun johtajana.
Rusaman vanhemmat olivat Helle Rusama ja Maria Raunio. Hänen puolisonsa vuodesta 1941 oli Eila Vesalainen. Myös Rusaman poika Kari Rusama (s. 1942) toimi puolustusvoimien palveluksessa, vuoteen 1992 saakka.
Rusama tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1937, Kadettikouluun hän hakeutui 1939 ja suoritti Sotakorkeakoulun 1957. Talvisodassa Rusama toimi adjutanttina ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 19:ssä, jatkosodassa hän oli toimistoupseeri ja komppanianpäällikkö Jalkaväkirykmentti 27:ssä, opetusupseeri Maasotakoulussa eli Kadettikoulussa ja komppanianpäällikkö ja pataljoonankomentaja Jalkaväkirykmentti 25:ssä.
Sotien jälkeen Rusama työskenteli toimistoupseerina 2. divisioonan esikunnassa vuodesta 1946, komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 2:ssa vuodesta 1951, opettajana Kanta-aliupseerikoulussa 1952–1955, toimistopäällikkönä 3. divisioonan esikunnassa vuodesta 1957 sekä Pohjois-Savon prikaatin esikunnassa pataljoonankomentajana vuodesta 1961 ja esikuntapäällikkönä vuodesta 1964. Taistelukoulun opettajana Rusama toimi vuodesta 1965 ja Karjalan prikaatin komentajana vuodesta 1968. Taistelukoulua hän johti vuodesta 1971 vúoteen 1977, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Rusama ylennettiin reservin vänrikiksi 1938, vänrikiksi 1939, luutnantiksi 1940, kapteeniksi 1942, majuriksi 1955, everstiluutnantiksi 1961 ja everstiksi 1968.
Eetioneia
Eetioneia () oli antiikin aikana Pireuksen satamalahden Kantharoksen länsipuolisen kapean niemen nimitys. Se oli saanut nimensä heeros Eetionista.
Eetioneia sijaitsi Pireuksen kaupunginmuurien sisäpuolella. Alueella oli muun muassa Afrodite Euploialle omistettu pyhäkkö, jonka perusti Themistokles ja jonka Konon myöhemmin kunnosti. Muurissa Eetioneian pohjoislaidalla lähellä pyhäkköä oli portti, joka tunnettiin nimellä Afroditen portti tai Eetioneian portti. Siitä on säilynyt suhteellisen laajoja osia. Vuonna 411 eaa. Ateenaa hallinneet oligarkit aloittivat linnoituksen rakentamisen Eetioneiaan, mutta rakennustyö jäi kesken.
Kantharos (Pireus)
Kantharos () oli antiikin Pireuksen kauppasataman nimitys. Se toimi samassa satamalahdessa, joka on nykyisinkin Pireuksen sataman lauttasatamana. Satamalahti sijaitsee Pireuksen niemen länsipuolella ja sai nimensä siitä, että sen muodon katsottiin muistuttavan kantharosta. Sataman länsirannalla sijaitsi Eetioneian niemi.
Kantharos oli yksi antiikin Pireuksen ja Ateenan kolmesta satamasta Munikhian ja Zean ohella. Se oli näistä suurin, ja sitä käytettiin pääasiassa kauppasatamana, vaikkakin se oli myös Ateenan sotalaivaston käytössä. Satama otettiin käyttöön 400-luvun eaa. alkupuolella, ja se oli 400-luvulla eaa. koko Välimeren merkittävimpiä kauppasatamia.
Antiikin aikaisen Kantharoksen rakenteista ei ole jäljellä käytännössä mitään sataman 1800-luvulla alkaneen kehityksen vuoksi, mutta niistä tiedetään yksityiskohtia 1800-luvulla tehtyjen löytöjen perusteella. Satama-altaan itälaidalla oli kauppapaikka ("emporion") sekä rivi stoia eli pylväshalleja. Sotalaivoja varten Kantharoksessa oli erään piirtokirjoituksen mukaan 94 laivasuojaa. Sataman lähellä sijaitsi myös Zeus Soterin ja Athene Soteiran temppeli.
Sataman alueelta on löydetty merkittävät pronssiveistokset, niin kutsutut Pireuksen Apollon, Pireuksen Athene sekä kaksi Pireuksen Artemista, jotka oli mahdollisesti kätketty Sullan joukkojen hyökkäyksen yhteydessä vuonna 86 eaa. Ne ovat nykyisin Pireuksen arkeologisessa museossa.
Munikhia
Munikhia ( tai "Mounikhia") oli antiikin aikainen linnoitettu kukkula ja luonnonsatama Pireuksessa Kreikassa. Sen satama oli yksi antiikin Pireuksen satamista ja antiikin Ateenan sotasatamia. Sama satamalahti on myös nykyisin venesatamana, joka tunnetaan nimellä Mikrolímano. Se sijaitsee Fálironlahden rannalla Pireuksen niemen itäosassa. Munikhian kukkula puolestaan tunnetaan nykyisin nimellä Kastélla sekä Profítis Ilías siellä olevan kirkon mukaan.
Munikhia sijaitsi Pireuksen koilliskulmassa. Munikhian kukkulan korkeus oli noin 87 metriä. Se oli Pireuksen varhaisin asuttu alue, ja siellä oli asutus ja linnoitus jo helladisella kaudella. Antiikin aikana Munikhiaa linnoitettiin tyranni Hippiaan aikana vuosina 527–510 eaa. Myöhemmin se kuului Pireuksen muurien ympäröimään alueeseen.
Munikhian satama oli yksi antiikin Pireuksen ja Ateenan satamista Kantharoksen ja Zean satamien ohella. Se toimi Zean tavoin sotasatamana, mutta oli tätä pienempi. Satamassa kerrotaan olleen 82 laivasuojaa sotalaivoja varten. Munikhiassa sijaitsi Artemis Munikhian temppeli, joka oli yksi Pireuksen merkittävimmistä, ja siihen liittyi Munikhia-juhla. Munikhian kukkulan laella oli Bendiksen temppeli, johon liittyi puolestaan Bendideia-juhla, ja kukkulan länsirinteessä Pireuksen suurempi ja vanhempi teatteri, joka edelsi Zean sataman lähellä sijainnutta Zean teatteria. Zean sataman paikka sijaitsee noin kilometrin länteen Munikhian sataman paikasta ja nykyisestä Mikrolímanosta.
Pireuksen tie
Pireuksen tie () oli antiikin aikainen tie, joka johti Ateenan Agoralta Pireukseen. Se sai alkunsa Agoran lounaiskulmasta Tholoksen luota, ja kulki muun muassa Strategeionin sekä Kaupunginvankilan ohi. Se kiersi Pnyks-kukkylan eteläpuolelta ja kulki tämän jälkeen kaupunginmuurissa eli niin kutsutussa Themistokleen muurissa olleesta "Pireuksen portista". Tämän jälkeen se kulki Pitkien muurien sisäpuolella Pireukseen suunnilleen samaa reittiä kuin nykyinen Peiraiós-katu. Pitkät muurit suojasivat kaupungille elintärkeää tietä ja yhteyttä satamaan ja merelle.
Kadusta on kaivettu esiin osia muun muassa sen alkupäässä Agoran alueella sekä erityisesti Pnyksin ja Filopappos-kukkulan välisellä alueella.
Zéa
Zéa () on Pireuksen kaupungin kaupunginosa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Fálironlahden rannalla Pireuksen niemen itäosassa. Antiikin aikana paikalla sijainnut Zean satama oli yksi antiikin Pireuksen satamista ja antiikin Ateenan pääsotasatama. Se toimi alueella sijaitsevassa luonnonsatamassa, joka on satamana myös nykyään.
Zean satama oli yksi antiikin Pireuksen kolmesta satamasta Kantharoksen ja Munikhian ohella. Satama oli Ateenan trieereistä eli kolmisouduista koostuneen laivaston pääsatama, ja siellä kerrotaan olleen yhteensä 196 laivasuojaa sotalaivoja varten. Yhdelle laivalla tarkoitettujen suojien pituus oli noin 50 metriä, leveys noin 6 metriä ja korkeus noin 8 metriä. Osa oli tarkoitettu kahdella laivalle. Zeassa oli myös suuri tarvikevarasto ("skeuothēkē") purjeiden ja köysien säilyttämistä varten. Sen arkkitehdiksi mainitaan Filon. Sataman rakennuksista on tehty joitakin löytöjä. Sataman arkeologisia tutkimuksia on suorittanut Tanskan Ateenan-instituutti yhdessä Kööpenhaminan yliopiston ja kreikkalaisten arkeologien kanssa. Projekti toimii nimellä "Zea Harbour Project".
Nykyinen Zéan satama (Λιμένας Ζέας, "Liménas Zéas") on pääasiassa huvi- ja pienvenesatamana. Sen satama-altaan halkaisija on noin 400 metriä ja ympärysmitta noin 1,2 kilometriä. Nykyaikana satama on tunnettu vanhastaan myös nimellä "Pasalimáni" (Πασαλιμάνι, ”Paššan satama”).
Sataman länsipuolella sijaitsi antiikin aikana Zean teatteri, jonka rauniot ovat näkyvissä. Niiden vieressä sijaitsee nykyisin Pireuksen arkeologinen museo. Munikhian satama sijaitsi (ja sen paikalla nykyisin oleva Mikrolímanon satama sijaitsee) noin kilometrin itään Zéasta.
Alcázar de San Juan
Alcázar de San Juan on kaupunki Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella Espanjassa. Kaupungin asukasluku oli 30 967 vuonna 2016.
Alcázar de San Juan on perinteinen La Manchan alueen kaupunki. Keskusta sijaitsee Santa María -aukion (Plaza Santa María) ympärillä.
Kaupungin lähiseudulta on löydetty merkkejä pronssikauden ajan asutuksesta. Ilmeisesti alueella on sijainnut keltiberien leirejä ennen roomalaisten tuloa. Jotkut historioitsijat uskovat, että kaupungin paikalla sijaitsi alun perin ennen roomalaisaikaa paikkakunta nimeltä "Alces", jonka Tiberius Sempronius Gracchus valloitti, kun seutu liitettiin Rooman valtakuntaan.
Kaupungissa on säilynyt mosaiikkeja roomalaisajalta 100- ja 200-luvulta. Arkeologisten kaivausten perusteella on todettu, että visigoottien valtakauden lopulla kylä alkoi kehittyä pieneksi kaupungiksi.
Museo del Hidalgossa, joka sijaitsee vanhassa 1500-luvun aatelistalossa, voi tutustua niiden hidalgojen elämään, jotka innoittivat Miguel Cervantesia kirjoittamaan Don Quijotesta.
Siirtyvä unijakso
Siirtyvä eli hypernyktemeraalinen unijakso (diagnoosikoodi G47.24) on elimellinen unihäiriö, joka aiheuttaa sen, ettei potilaan uni-valverytmi pysy 24 tunnin pituisena. Häiriötä voidaan yrittää hoitaa melatoniinilla ja oikea-aikaisella kirkasvalohoidolla, mutta hoito toimii valitettavasti vain osalle potilaista. Melatoniinin teho katoaa säännöllisesti käytettynä viimeistään puolessa vuodessa.
Ihmisen biologinen vuorokausirytmi on yli 25 tunnin pituinen, mutta päivänvalon säätelemä melatoniinintuotanto tahdistaa terveillä henkilöillä sisäistä kelloa niin, että vuorokausirytmi kutistuu keskimäärin 24 tuntiin ja kymmeneen minuuttiin. Sisäisen kellon joustokyky heikkenee kuitenkin iän myötä..
Rhys Clark
Rhys Clark (s. 17. elokuuta 1994 Stonehouse, Skotlanti), on skotlantilainen snooker-ammattilainen.
Aesop Rock
Aesop Rock on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka on vaikuttanut alternative hip hop -skeneen 1990-luvun loppupuolella. Aesop Rock on kuulunut moneen eri hip hop -kollektiiviin, kuten Hail Mary Malloniin. Aesop asuu Oregonin Portlandissa.
Munakari (Haukipudas)
Munakari on asumaton saari Perämerellä Oulun edustalla noin 13 kilometriä Oritkarin satamasta luoteeseen. Saarella on neljä loma-asuntoa yksityisomistuksessa. Lähimmät saaret ovat Mustakari, Pensaskari, Eeranletto ja Kotakari. Saaren puusto on lähinnä lehtimetsää ja jonkin verran katajaa.
Run the Jewels
Run the Jewels on hip hop -duo, johon kuuluvat räppäri Michael "Killer Mike" Render ja tuottaja/räppäri Jaime "El-P" Meline. Vuonna 2013 perustettu yhtye on julkaissut kolme albumia ja yhden remix-albumin. Yhtyeen jäsenet tapasivat vuonna 2012, kun El-P tuotti Killer Miken hitiksi nousseen albumin. Vuonna 2013 Run the Jewels julkaisi ensimmäisen albuminsa, jota pidettiin sen vuoden parhaimpana hip-hop albumina.
Vuonna 2014 he julkaisivat toisen levynsä, RTJ 2. Myöhemmin El-P järjesti Kickstarter-kampanjan, jossa yhtye keräsi rahaa remix-albumia varten. Albumin tuotto lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen.
Vuoden 2016 jouluna he julkaisivat RTJ 3 -albumin ja joulusinkun, "A Christmas Fucking Miracle".
Albumit
Cenk Akyol
Cenk Akyol (s. 16. huhtikuuta 1987 Kadıköy) on turkkilainen koripalloilija.
Takakentällä pelaava Akyol on edustanut turkkilaisjoukkueiden lisäksi italialaista Air Avellinoa. Akyol voitti Turkin mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013 sekä Turkin cup-mestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2009. Akyol on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa useissa MM- ja EM-kilpailuissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa. Juniorimaajoukkueista hänelle kertyi useita arvokisamitaleja.
Vuonna 2013 Akyol avioitui lentopallon arvokisamitalisti Naz Aydemirin kanssa.
Muhniemen Reginakappeli
Muhniemen Reginakappeli on rakennettiin nykyisin Kouvolaan kuuluvan Anjalan Muhniemen kylään vuonna 1952 Carl Frankenhauserin suunnitelmien pohjalta. Se on torniton suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, jonka alttaripäädystä erkanee runkohuonetta matalampi suorakulmion muotoinen sakaristo. Erillinen, kaksinivelinen kellotapuli valmistui 1956 silloisen Anjalan kunnan rakennusmestari Elis Ardellin piirustusten pohjalta.
Kirkko palvelee nykyisin siunauskappelina ja sen eteläpuolella on Muhniemen hautausmaa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 150 neliötä. Kappeli peruskorjattiin 1987. Istumapaikkoja kappelissa on 130 ihmiselle.
Sinan Güler
Sinan Güler (s. 8. marraskuuta 1983 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija.
Takakentällä pelaava Güler on edustanut turkkilaisjoukkueiden lisäksi yhdysvaltalaisia yliopistojoukkueita. Güler voitti Eurocupin vuonna 2016, Turkin mestaruuden vuonna 2009 ja Turkin cup-mestaruuden vuonna 2009. Hän on myös pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa. Güler on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa useissa MM- ja EM-kilpailuissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.
Pyhän Annan kilta (Turku)
Pyhän Annan kilta oli yksi kuudesta tunnetusta keskiajalla Turussa toimineesta killasta. Se oli omistettu Pyhälle Annalle, Neitsyt Marian äidille. Suomen piispainkronikan mukaan kilta perustettiin piispa Maunu Tavastin aikana 1400-luvun alkupuolella. Katoliseen kirkkoon sidoksissa ollut kiltalaitos lakkautettiin Ruotsissa Västeråsin valtiopäivillä vuonna 1544 ja kiltojen omaisuus takavarikoitiin kruunulle.
Pyhän Annan kilta mainitaan epäsuorasti Staffan Kouten ja hänen puolisonsa Margit Olavintyttären Turun tuomiokirkolle vuonna 1491 tekemässä lahjoituskirjassa. Pariskunta lahjoitti Pyhän Annan alttarille muun muassa kaksi kivipuotia ja kolme kivikellaria, joita valvomaan määrättiin Pyhän Annan kiltaveljistön holhoojat. Staffanin ja Margitin lahjoittamasta talosta tuli ilmeisesti killan kiltatalo. Talon arvellaan sijainneen Porthaninpuiston pohjoisosassa, Vanhan Suurtorin vieressä. Kiltatalo oli ilmeisesti huomattavan suuri ja käsitti useita rakennuksia.
Kilta ylläpiti Turun tuomiokirkossa Pyhälle Annalle omistettua alttaria, joka oli perustettu vuonna 1438. Alttari sijaitsi yhdessä Pyhän Andreaksen alttarin kanssa Pyhän Ristin kuorissa.
Kollenkyymi
Kollenkyymi (engl. "collenchyma") on kasveissa olevaa tukisolukkoa, jonka solut ovat eläviä. Kollenkyymi on tyypillistä tukisolukkoa etenkin nuorissa ja kasvavissa kasvinosissa, mutta sitä voi kuitenkin esiintyä kasvista riippuen vaihtelevia määriä eri osissa täysikokoistakin kasvia. Kollenkyymisolut kehittyvät tavallisista parenkyymisoluista syntetisoimalla soluseiniinsä parenkyymisolukon soluja enemmän selluloosaa ja pektiiniä. Kollenkyymin solujen soluseinät ovat paksuuntuneet usein epätasaisesti, minkä myötä kollenkyymisolut voi tunnistaa mikroskooppileikkeestä. Kollenkyymistä erotetaan solujen muodon ja soluseinän paksuuntumisen perusteella eri tyyppejä, kuten soppikollenkyymi ja laguunikollenkyymi.
Heinkel P.1078
Heinkel P.1078 oli saksalaisen Heinkel Flugzeugwerken kehittämä yksimoottorinen yksipaikkainen suihkuhävittäjä. Konetyypin kehitys alkoi helmikuussa 1944, kun Heinkelin tehdas lähti kehittämään peräsimetöntä hävittäjälentokonetta. Tyyppi ei kuitenkaan pärjännyt muiden valmistajien kilpaileville suunnitelmille, mikä johti sen kehityksen keskeyttämiseen ennen kuin koneesta oli ehditty rakentaa edes prototyyppiä.
Konetyypin historia ei kuitenkaan päättynyt tähän, sillä sen kehitys jatkui vielä toisen maailmansodan päätyttyä yhdysvaltalaismiehittäjien valvonnassa. Heinkelin suunnittelijat kehittivät P.1078-mallinimen alla vielä kaksi muuta versiota, mutta nämäkään eivät edenneet suunnitelmia pidemmälle.
Konetyypin ensimmäistä tunnettua versiota lähdettiin kehittämään helmikuun 1944 alussa, ja se oli peräsimetön yksimoottorinen suihkuhävittäjä. Siinä oli 40 asteen nuolikulmaiset puusiivet, joiden kärjet olivat käännetty voimakkaasti alaspäin. Suihkukoneeksi koneessa oli myös huomattavan paksu siipiprofiili, jonka tarkoituksena oli mahdollistaa polttoainesäiliöiden sijoittaminen siipiin. Lyhyessä rungossa oli tilat ohjaamolle ja HeS 011A -suihkumoottorille. Tehdas osallistui P.1078:lla Saksan ilmailuministeriön Jägernotprogramm-ohjelman suunnittelukilpailuun, mutta hävisi lopulta kilpailijan Focke-Wulf Ta 183 -hävittäjämallille. Heinkelin suihkuhävittäjää arvioineet asiantuntijat kritisoivat koneen runkoa ja siipiprofiilia liian paksuiksi, moottorin ilmanottoa kehnoksi, laskusiivekkeitä tehottomiksi, eivätkä pitäneet peräsimien pois jättämisestä. Peräsiminä toimineiden siivenkärkien ohjausteho arvioitiin riittämättömiksi. Heinkel keskeytti P.1078-projektin sen saaman kehnon arvioinnin seurauksena helmikuussa 1945.
Konetyypin historia ei päättynyt helmikuun 1945 keskytyspäätökseen, sillä sodan jälkeen yhdysvaltalaisten internoimat, Siegfried Güntherin johtamat Heinkelin suunnittelijat jatkoivat tyypin kehittämistä Landsbergin piirikunnan Penzingissa. Alkuperäinen sodan aikana kehitetty versio sai mallitunnuksen P.1078C ja sodan jälkeen kehitetyt koneet tunnukset P.1078A ja P.1078B. A-malli oli P.1078C:n tavoin yksipaikkainen suihkuhävittäjä, ja sen siivet olivat muuten hyvin samanlaiset edeltäjänsä verrattuna, mutta kärjet eivät olleet yhtä voimakkaasti alaspäin käännetyt. Mallissa käytettiin perinteistä peräsinrakennetta, ja voimalaitteena oli C-mallin tavoin HeS 011A -suihkumoottori, jonka suihkuputki poistui rungosta peräsinpuomin alla. Versio oli varustettu sisään vedettävällä kolmipyörälaskutelineellä, ja aseistuksena oli C-mallin tavoin kaksi MK 108 -tykkiä.
A-mallin lisäksi suunniteltu P.1078-04B:nä tunnettu versio oli huomattavan erilainen mallisarjan muihin koneisiin nähden, sillä siinä oli kaksi runkoa. P.1078-04B oli P.1078C:n tapaan peräsimetön ja yksimoottorinen hävittäjä, mutta muista mallisarjan koneista poiketen siinä oli kaksi runkoa, joista toiseen oli sijoitettu ohjaamo ja toiseen aseistuksena käytetyt kaksi MK 108 -tykkiä. HeS 011A –suihkumoottori sijaitsi runkojen välissä ja päälaskutelineet molemmissa rungoissa. Version siivessä oli selvä nuolikulma ja C-mallin tapainen paksu siipiprofiili.
Sklerenkyymi
Sklerenkyymi (engl. "sclerenchyma") on kasveissa esiintyvää tukisolukkoa, joka muodostuu kuolleista soluista. Sklerenkyymiä voi esiintyä eri kasvinosissa, usein muun muassa johtojänteiden ympärillä tukemassa ja suojaamassa niitä. Sklerenkyymin solut syntetisoivat eläessään soluseiniinsä parenkyymisoluja enemmän selluloosaa sekä ligniiniä, mikä luo sklerenkyymin soluista kovia ja kestäviä. Sklerenkyymisoluja on kahta päätyyppiä: pitkänomaisia syitä sekä kolmiulotteisempia sklereidejä. Sklereidit voivat olla muodoltaan vaihtelevia, kuten pyöreähköjä kivisoluja tai tähtimäisiä asterosklereidejä. Mikäli sklerenkyymisolut ovat asettuneet jonomaisesti koko kasvinosan poikki, esimerkiksi lehden yläpinnalta alapinnalle, voidaan tällaista rakennetta kutsua sklerenkyymikannattimeksi.
Someronjoki
Someronjoki on Someron Hirsjärven ja Kirkkojärven välisestä Paimionjoen jokiosuudesta ja ainakin historiallisesti myös koko Paimionjoen vesistön jokireitistä Someron alueella käytetty nimitys. Joissakin lähteissä nimi on saattanut esiintyä myös koko Paimionjoen rinnakkaisnimityksenä.
Paimionjoen vesistöön kuuluva, nykyisessä peruskartassa Someronjoeksi nimetty jokiosuus virtaa Someron keskustaajaman alueella Somerolla Varsinais-Suomessa. Se alkaa hiukan ennen Hirsjärven länsipäätä, josta se virtaa ensin pohjoiseen ja sitten länteen Kirkkojärven itäpäähän. Hiukan ennen joen suuta sen ylittää kantatie 52 ja siitä vähän ylävirtaan Vanhatie. Joen eteläpuolelle jää Lamminniemi Someron Lammin kylässä ja sen pohjoispuolella sijaitsee Kaislarannan asuinalue Someron Joensuun kylässä. Lamminniemeä ja Kaislarantaa yhdistää joen ylittävä kevyen liikenteen silta.
Arado E.340
Arado E.340 oli saksalaisen Arado Flugzeugwerken kehittämä kaksimoottorinen raskas pommikone.
Saksan ilmailuministeriö (RLM) julkaisi heinäkuussa 1939 spesifikaation, jossa määriteltiin Luftwaffen käyttöön soveltuva kaksimoottorinen pommikone, joka pystyisi kuljettamaan 4 800 kilogrammaa pommeja Britteinsaarille. Koneesta haluttiin myös syöksypommituskäyttöön soveltuva, ja moottoreiksi esitettiin Junkers Jumo 222- tai Daimler-Benz DB 604 -voimalaitteita, jotka olivat tosin spesifikaation julkaisun aikaan kehityskaarensa alkupäässä.
Arado lähti kehittämään spesifikaation täyttävää konetta E.340-mallinimellä. Uudesta tyypistä ei kuitenkaan suunniteltu perinteistä kaksimoottorista pommikonetta, sillä Koneen moottorit olivat sijoitettu omiin ”runkoihinsa”, jotka päättyivät tosistaan erillisiin peräsimiin. Koneen polttoainesäiliöt suunnteltiin sijoitettavaksi siipiin, ja puolustusaseistukseksi oli suunniteltu viiteen kauko-ohjattuun ampuma-asemaan asennettuja 13 millimetrin MG 131 -konekiväärejä. Asemista kaksi oli keskirungon ylä- ja alapuolella, yksi molempien moottoripuomien takaosassa ja viimeinen keskirungon takaosassa. Moottoreina oli tarkoitus käyttää jompaakumpaa spesifikaatiossa määritellyistä voimalaitteista. Keskirungon päällä ja alla olevat asemat olivat FDL 131/7 -mallisia.
Suunnittelukilpailuun lähteneiden kilpailevien yhtiöiden suunnitelmat olivat rakenneratkaisuiltaan perinteisempiä, ja RLM piti niitä jossain määrin luotettavampina. Ministeriö peruutti E.340:n valmistuksen ennen prototyypin rakentamisen aloittamista.
Garry O’Neill
Garry O’Neill (s. 1973) on australialainen karateka. Hän on maansa yksi menestyneimpiä Kyokushin-ottelijoita, tultuaan toiseksi muun muassa Japanin mestaruuskilpailuissa kahdesti, sekä neljänneksi World Openissa. Hän on voittanut myös Australian mestaruuden kahdesti.
O’Neill aloitti kyokushinin harjoittelun 14-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 16-vuotiaana Cameron Quinnin opissa Brisbanessa. 19-vuotiaana O’Neill suoritti 2. danin mustan vyön ja myöhemmin 21-vuotiaana hän muutti Japaniin harjoittelemaan Kyokushinia. O’Neill harjoitteli sittemmin kaksi vuotta Kamata Dojolla Hiroshige Shihanin opissa. Hän suoritti Japanissa 3. danin mustan vyön ja osallistui samantien World Openiin, jossa O’Neill sijoittui neljänneksi. Hän asui Japanissa aina vuoden 1997 loppuun saakka ja työskenteli viimeisenä vuotena ohjaajana Kyokushinin pääsalilla, Honbussa. O’Neill palasi sen jälkeen takaisin Australiaan ja Melbourneen, jossa hän opetti karatea kaksi vuotta.
O'Neill saavutti ensimmäisen kerran menestystä isoissa kansainvälisissä kilpailuissa World Openissa 1995. Tuolloin hän hävisi pronssiottelun Francisco Filholle ja sijoittui neljänneksi. Hän saavutti pronssia keskisarjassa Japanin painoluokallisissa kilpailuissa 1995. Seuraavat kaksi vuotta O'Neill otteli 
Japanin mestaruuskilpailuissa 1996 ja 1997. Molemmilla kerroilla avoimessa painoluokassa käydyssä turnauksessa hän eteni loppuotteluun, jossa O'Neill kohtasi kummallakin kerralla Hajime Kazumin, häviten molemmilla kerroilla mestaruuden. O'Neill otteli ensimmäisen kerran myös ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän oli viides keskisarjassa.
O'Neillin päätettyä kilpauransa 2003 jälkeen hän ryhtyi työskentelemään CrossFit Brisbanessa. Sittemmin 2012 O'Neill palasi takaisin karaten pariin ja perusti oman seuransa Brisbaneen. Hän otteli paluunsa myötä yhden ottelun Uuden-Seelannin Openissa Jamie Eadesia vastaan. Kamppailu päättyi kahden lisäerän jälkeen tasapeliin.
Ilkka Keltanen
Ilkka Keltanen (s. 12. syyskuuta 1936) on suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi opettaja Pentti Rautajärven roolissa elokuvassa "Akseli ja Elina". Hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut pari hiihtoaiheista dokumenttielokuvaa 1960- ja 1970-luvuilla.
Keltanen asuu Helsingin Myllypurossa.
Messerschmitt P.08.01
Messerschmitt P.08.01 oli saksalaisen Messerschmittin suunnittelema nelimoottorinen lentävä siipi -tyyppinen pommikone, joka esiintyi ensikertaa 1. syyskuuta 1941 päivätyssä konseptikuvassa.
P.08.01:sta suunniteltiin kokometallirakenteista, ja koneen voimalaitteena oli tarkoitus käyttää neljää 4 000 hevosvoiman (noin 3 000 kW) Daimler-Benz DB 615 -rivimoottoria, jotka olisivat pyörittäneet siiven jättöreunan puolelle asennettuja nelilapaisia potkureita. Ohjaamo ja miehistötilat oli suunniteltu paineistettaviksi.
Konetyypistä suunniteltiin kaikkiaan seitsemän erilaista versiota, joilla olisi ollut eri käyttötarkoitukset. Perustyyppi oli pitkän kantaman pommikone, jolla olisi ollut mahdollista kuljettaa 20 000 kilogrammaa pommeja, ja lentää 15 000 kilometriä yhtäjaksoisesti. Raskain versio oli taktinen pommikone, jolla olisi pystytty kuljettamaan 50 000 kilogrammaa pommeja, mutta lentämään vain 2 500 kilometriä yhtäjaksoisesti. Meritoimintaversioon oli lisätty vain kiinnitysmahdollisuudet torpedoille ja miinoille perinteisten pommien lisäksi. Vakoiluversio olisi parhaimmillaan pystynyt lentämään yhtäjaksoisesti 27 000 kilometriä. Koneesta oli myös suunnitteilla pitkän kantaman kuljetuskoneversio, joka olisi kyennyt kuljettamaan maksimissaan 22 000 kilogrammaa kuormaa, sekä ”lentävä rynnäkkölinnoitus”, jota olisi käytetty hyökkäysten tukemiseen, sillä sen aseistuksena olisi ollut neljä 88 millimetrin panssarintorjuntatykkiä. Suunnitelmat jäivät Saksan ilmailuministeriön huomiotta, eivätkä edenneet piirustuksia pidemmälle.
Nena (albumi)
Nena on saksalaisen Neue Deutsche Welle -yhtyeen Nenan ensimmäinen albumi ja sen laulajan, Gabriele ”Nena” Kernerin, toinen studioalbumi.
Albumi oli suuri menestys Länsi-Saksassa, ja sen toinen single ”99 Luftballons” saavutti 1. sijan monilla listoilla, muun muassa Ruotsissa, Itävallassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Alankomaissa, Kanadassa, Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa. Monet pitävät singleä ”99 Luftballons” niin sanottuna yhden hitin ihmeenä. Albumin tuottajat olivat Manfred Praeker ja Reinhold Heil.
Albumi julkaistiin alun perin LP-levyllä, kasetilla sekä CD-levyllä.
Ensimmäinen single albumilta, ”Nur geträumt”, julkaistiin vuotta aikaisemmin vuonna 1982. ”99 Luftballons” julkaistiin 1983. Kolmas ja viimeinen single oli ”Leuchtturm”, joka julkaistiin myös vuonna 1983, muutama kuukausi ”99 Luftballonsin” jälkeen.
SteamVR
SteamVR on Valven ohjelmistoprojekti, jonka kehittämisen on tarkoitus tapahtua läheisesti OSVR:n kanssa, mutta joka tukee myös muita virtuaalitodellisuuslaseja kuten HTC Vive.
Kehitysympäristö on julkaistu huhtikuussa 2015 nimellä "OpenVR SDK".
Ohjelmiston aiempi nimi OpenVR esiintyy vielä useassa paikassa.
Kokeellinen tuki Linux/SteamOS alustoille on julkaistu 25.5.2017. Tuki macOS-alustalle on tulossa.
Nena (täsmennyssivu)
Nena voi viitata johonkin seuraavista:
King Albert Parkin metroasema
King Albert Park on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bukit Timahissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 27. joulukuuta 2015. Asemaa käyttävät Downtown Linen junat.
Sixth Avenuen metroasema
Sixth Avenue on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bukit Timahissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 27. joulukuuta 2015. Asemaa käyttävät Downtown Linen junat.
Protoporfyriini IX
Protoporfyriini IX (CHNO) on porfyriineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Protoporfyriini IX on yksi yleisimpiä luonnossa esiintyviä porfyriinejä ja se on tärkeä esiaste monien metallipigmenttien esimerkiksi hemin ja klorofyllin biosynteesissä.
Huoneenlämpötilassa protoporfyriini IX on ruskehtavankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee puhtaaseen veteen vain niukasti ja hieman paremmin laimeisiin emäsliuoksiin. Orgaanisista liuottimista sitä liuottavat muun muassa kloroformi, erittäin väkevä etikkahappo eli jääetikka ja happamaksi tehty etanoli. Protoporfyriini IX muodostaa kelaatteja useiden metalli-ionien kanssa ja kelatoituvia ioneja ovat muun muassa rauta-, magnesium-, sinkki- ja koboltti-ionit. Protoporfyriini IX:ää voidaan eristää veressä esiintyvästä hemiinistä hapon avulla, mutta ongelmana on, että rauta-ioni ei helposti irtoa protoporfyriinistä ja protopyrfyriini IX:n vinyyliryhmät voivat hapettua. Yhdistettä voidaan myös valmistaa hematoporfyriinistä. Protoporfyriini IX toimii soluissa fotosentisaattorina esimerkiksi happiradikaalien muodostumiselle. Protoporfyriini IX:n muodostuminen aminolevuliinihaposta on perustana aminolevuliinihapon käytölle fotodynaamisessa terapiassa. Tähän tarkoitukseen käytetään myös protoporfyriini IX:stä synteettisesti valmistettavaa verteporfiinia.
Eliöissä protoporfyriini IX:ää muodostuu lähtien aminolevuliinihaposta. Usean entsymaattisesti katalysoidun reaktion jälkeen muodostuu protoporfyrinogeeni IX:ää, jonka hapettaa protoporfyriini IX:ksi entsyymi nimeltään protoporfyrinogeenioksidaasi. Protoporfyriini IX:stä muodostuu hemiä, kun entsyymi nimeltä ferrokelataasi katalysoi koordinaatiosidoksen muodostumista rautaionin ja protoporfyriini IX:n pyrrolirenkaiden typpiatomien välille. Klorofyllin biosynteesissä magnesiumkelataasi katalysoi magnesiumin ja protoporfyriini IX:n välisen kelaatin muodostumista. Tästä kompleksista muodostuu edelleen protoklorofyllidiä..
Outi Vuoriranta
Outi Vuoriranta (s. 1. tammikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt televisiosarjoissa, teatterissa, lyhytelokuvissa ja radiokuunnelmissa. Hän on valmistunut näyttelijäksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlaitokselta (Näty) vuonna 1999.
Vuoriranta on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa, Teatteri Avoimissa Ovissa ja Teatteri Telakalla. Hän on näytellyt myös tv- sarjoissa mm. Kivi ja kilpi (2001), Tie Eedeniin (2003–2005) ja Pelkovaara (2004).
Chelmsfordin tuomiokirkko
Chelmsfordin tuomiokirkko on katedraali Englannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Ensimmäinen kirkko nykyisellä paikalla perustettiin 1200-luvulla samoihin aikoihin kun Chelmsfordin kaupunkikin. Kirkko rakennettiin uudelleen 1400- ja 1500-luvuilla. Katedraaliksi se vihittiin vuonna 1914, jotta kirkko voisi paremmin vastata kasvussa olleen Lontoon itäpuolisen väestön tarpeisiin.
Ulkoseinät ovat rakennettu piikivestä ja tiilestä. Tornissa on kolmetoista kelloa.
SEAT Tarraco
SEAT Tarraco on SEATin vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka perustuu samalle pohjalevylle kuin Škoda Kodiaq ja Volkswagen Tiguan. Sitä myös valmistetaan Tiguanin kanssa samalla tehtaalla Saksan Wolfsburgissa. Mallistossa Tarraco sijoittuu pienemmän Atecan yläpuolelle.
SEAT järjesti mallin nimestä kilpailun, jossa ehdotetun nimen tulee olla espanjalainen paikannimi. Ehdotuksia tuli 133 332, joista valittiin jatkoon 10 130. Nimi Tarraco julkistettiin helmikuussa 2018, ja se tulee nykyisestä Tarragonan kaupungista. Tarraco esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2018.
Bensiinimoottorit ovat 1,5- (148 hv) ja 2,0-litraiset (187 hv). Pienemmän yhteydessä on etuveto ja kuusivaihteinen manuaalivaihteisto, suuremmassa neliveto ja seitsenportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Dieselmoottori on 2,0-litrainen (148/187 hv), ja sen suurempitehoisen version yhteydessä on aina neliveto ja DSG-vaihteisto. Ne saa valinnaisena myös pienempitehoisen version yhteyteen, joka on lähtöhintaisena etuvetoinen ja manuaalivaihteinen.
Andrew Green
Andrew Green (s. 14. kesäkuuta 1965) on brittiläinen Force India Formula 1 -tallin tekninen johtaja. Green on työskennellyt Kesäkuusta 2010 lähtien Force Indialla ensin tallin insinööriosaston johtajana, ja vuodesta 2011 lähtien tallin teknisenä johtajana. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Jordanilla, BAR:lla, Jaguarilla ja Red Bullilla.
ABB Arena
ABB Arena on yhteisnimitys kahdelle Västeråsin Rocklundan urheilupuistossa sijaitsevalle areenalle. Näistä ABB Arena Syd on vuonna 2007 valmistunut monitoimihalli, joka toimii pääasiassa jääpallohallina. Abb Arena Nord toimii jääkiekkoilijoiden käytössä, ja se on alkujaan vuonna 1965 valmistunut Rocklundahallen, joka uusittiin ja nimettiin uudelleen vuonna 2007.
ABB Arena Syd avattiin lokakuussa 2007 ja se on yleisökapasiteetiltaan Ruotsin suurin pääasiassa jääpallokäytössä oleva halli. Suurempia ovat Ruotsin jääpallofinaaleiden pelipaikkoina olleet Friends Arena ja Tele2 Arena, mutta ne eivät ole pääasiallisesti jääpalloareenoita. Hallin yleisökapasiteetti jääpallo-otteluissa on 9 000 ja konserteissa 16 000. Rakennuksen pinta-ala on 16 000 m². Hallia käyttävät kotikenttänään västeråslaiset jääpalloseurat Västerås SK ja Tillberga IK. Valmistuessaan vuonna 2007 ABB Arena Syd korvasi Rocklunda IP:n tekojääradan kaupungin jääpalloseurojen kotiareenana. Rocklundaan valmistui Ruotsin ensimmäinen tekojäärata vuonna 1956.
ABB Arena Syd on toiminut vuoden 2009 Jääpallon MM-kilpailujen pääpelipaikkana.
ABB Arena Nord korvasi valmistuttuaan vuonna 2007 vanhan 1965 rakennetun Rocklundahallenin. Halli toimii Västeråsin jääkiekkoseuran VIK Västeråsin kotiareenanana. Hallin yleisökapasiteetti on 4 902 katsojaa. Hallissa on ravintola ja kahvilatilat, sekä konferenssitilat.
Johnny Deppin filmografia
Tämä on luettelo Johnny Deppin filmografiasta.
Ultranopea kaupankäynti
Ultranopea kaupankäynti ( engl. "High-frequency trading", tunnetaan myös nimellä korkean taajuuden kaupankäynti) on rahoitusmarkkinoilla eräs algoritmisen kaupankäynnin muoto, jossa markkinoita monitoroivat tietokoneohjelmat käyvät nopeatempoista automatisoitua kauppaa erilaisilla rahoitusinstrumenteilla sekuntien tai sekunnin kymmenysosien aikana. Korkean taajuuden kaupankäynnin termille ei ole ehtinyt vakiintua yhtä ainoaa määritelmää; mutta sen keskeisimpänä ominaisuutena voidaan pitää suurta volyymia, monimutkaisia algoritmeja ja erittäin lyhyen aikajänteen sijoitushorisonttia. Tietokoneiden laskentatehon ylläpitämien teknologisten työkalujen avulla esimerkiksi osakkeiden ostamista ja myymistä voidaan korkean taajuuden kaupankäynnin strategioiden avulla käydä jopa sekunnin murto-osien aikana.
Tiedonsiirtoviiveen minimoimiseksi jotkut HFT-kauppiaat ovat jopa maksaneet siitä, että ne saavat sijoittaa fyysiset palvelimensa pörssien sisälle saadakseen markkinoiden datasyötteen millisekunteja muita nopeammin.
Tieteellinen tutkimus osaltaan puoltaa näkemystä siitä, että korkean taajuuden kaupankäynti parantaa rahoitusmarkkinoiden likviditeettiä ja tehokkuutta nopeuttamalla hinnanmuodostusta (ks. informationaalinen tehokkuus), mutta myös suhtautuu kriittisesti algoritmeillä toteutettavien kaupankäyntistrategioiden korkeaan keskinäiseen korrelaatioon lisäten ns. "salamaromahduksen" (engl. "Flash crash") riskiä rahoitusmarkkoilla. Kaupankäyntiä korkealla taajuudella on kritisoitu myös siksi, koska sen on koettu antavan ylivoimaista ja etuoikeutettua informationaalista asemaa rahoitusmarkkinoilla toimiville suurille hedgerahastoille ja investointipankeille pitkälle aikavälille sijoittavien yksityisten piensijoittajien kustannuksella.
Zhao Xintong
Zhao Xintong (s. 3. huhtikuuta 1997) on kiinalainen snooker-ammattilainen. Hänen suurin lyöntisarjansa on 145.
Chasseur-luokka
Chasseur-luokka oli Ranskan laivaston neljän aluksen muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistettiin 1909-1910. Ne olivat palveluksessa ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan viides alus myytiin Perulle.
Lukuun ottamatta luokan nimikkoalusta "Chasseuria", jonka kattilat olivat edelleen hiilikäyttöiset, luokan alukset käyttivät polttoaineenaan öljyä. Koeajoissa ne ylittivät asetetun nopeuden selvästi parhaan tuloksen ollessa 31 solmua. Luokan suurin heikkous oli turbiinimoottoreiden rikkoutumisherkkyys.
Alfa Romeo Sprint
Alfa Romeo Sprint (alun perin Alfasud Sprint) on Alfa Romeon vuosina 1976–1989 valmistama coupé-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Alfa Romeo Alfasudiin. Se korvasi aiemman 105/115-sarjan, mutta ei saanut itselleen suoraa seuraajaa.
Alfa Romeo Alfasud Sprint esiteltiin vuonna 1976, voimanlähteenään uusi 1,3-litrainen (75 hv) nelisylinterinen bokserimoottori. Vuonna 1978 esiteltiin kaksi uutta moottoria: alkuperäisen korvannut iskutilavuudeltaan hieman kasvanut 1,3-litrainen (79 hv) sekä uusi 1,5-litrainen (85 hv). Vuotta myöhemmin nämä moottorit saivat kaksoiskaasuttimet, ja tehot nousivat 86 ja 95 hevosvoimaan.
Vuonna 1983 Alfasudin valmistuksen päätyttyä mallinimestä poistettiin Alfasud-viittaus, jolloin auton nimeksi jäi pelkkä Sprint. Ulkonäöllisiä uudistuksia olivat muoviset puskurit ja etusäleikkö. Tällöin myös 1,5-litraisen moottorin teho nousi 105 hevosvoimaan, ja vuodesta 1987 lähtien saatavana oli lisäksi 1,7-litrainen (114 hv) moottori.
Xiao Guodong
Xiao Guodong (, pinyin: Xiāo Guódòng; s. 10. helmikuuta 1989 Chongqing, Kiina) on kiinalainen snookerpelaaja. Xiao voitti snookerin alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2007.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2016–2017
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2016–2017 pelattiin 14 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka jälkeen 8 parasta jatkoi pudotuspelejä pääsystä liigakarsintaan ja 6 heikointa vastaavasti säilymisestä 1-sarjassa.
1-sarjan karsinnassa pelasivat 1-sarjan kaksi heikointa ja 2-sarjan kaksi parasta joukkuetta. Kaksi parasta selviytyi 1-sarjaan kaudelle 2017-2018. Karsinta pelattiin avausottelua lukuun ottamatta Varpaisjärven liikuntahallissa.
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve
Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957 Pori) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen pysyvä edustaja EU:ssa 1. syyskuuta 2013 alkaen elokuun loppuun 2017, ja hän johtaa suurlähettiläänä Suomen pysyvää edustustoa Euroopan Unionissa (EUE). Sitä ennen hän oli Suomen suurlähettiläs Suomen Pariisin-suurlähetystössä 2009–2013. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1984.
Vierros-Villeneuve on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta ja on opiskellut Kansallisessa hallintokoulussa ENA:ssa 1988–1989. Aiemmin hän on ollut ulkoasiainsihteeri Suomen pysyvässä YK-edustustossa Genevessä, vuosina 1989–1992 lähetystöneuvos Pariisin-suurlähetystössä, 1993–1997 lähetystöneuvos ulkoasiainministeriön kauppapoliittisella ja poliittisella osastolla, 1997–2000 lähetystöneuvos Suomen pysyvässä EU-edustustossa, 2000–2004 poliittisen osaston asevalvontayksikön päällikkö ja 2005–2009 poliittisen osaston päällikkö.
Pia Rantala-Engberg
Pia Rantala-Engberg on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen kybersuurlähettiläs 1.syyskuuta 2015 alkaen. Ennen tehtävään siirtymistä Rantala-Engberg toimi Suomen Nato-suurlähettiläänä. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1986.
Rantala-Engberg oli Brysselissä, Pohjois-Atlantin liitossa (NATO), olevan erityisedustuston päällikön tehtävässä 2011–2015. Hän on toiminut aiemmin vuodesta 2008 lähtien Suomen Ramallahin-edustuston päällikkönä Palestiinalaisalueella. Suomessa hän on työskennellyt ulkoministeriössä Eurooppa-osastolla, kauppapoliittisella, poliittisella ja globaaliasioiden osastolla, jossa hän oli yleisten globaaliasioiden yksikön päällikkö vuosina 2004-2008. Vuonna 1992 Rantala-Engberg toimi Etyj-huippukokouksen kansainvälisen sihteeristön diplomaattisena neuvontajana ja vuosina 1993–1995 ulkoministeriön valtiosihteerin virkamiessihteerinä. Suomen edustustoissa Rantala-Engberg on työskennellyt Ramallah’n lisäksi Wienissä, Roomassa, Bonnissa ja Suomen YK-edustustossa New Yorkissa.
Rantala-Engbergin puoliso on suurlähettiläs Per-Mikael Engberg.
Otmar Szafnauer
Otmar Szafnauer (s. 13. elokuuta 1964 Romania) on romanialainen Formula 1 -tallipäälikkö.
Szafnauer on työskennellyt Fordilla vuosina 1986–1998 ja operatiivisena johtajana BAR:lla 1998–2001. Vuosina 2002–2008 hän toimi Hondan kilpa-autoilupuolen varatoimitusjohtajana. Lokakuusta 2009 kesään 2018 hän toimi Force India -F1-tallin operatiivisena johtajana, ennen siirtymistään uudelleen syntyneen tallin toimitusjohtajaksi ja tallipääliköksi.
Robert Fernley
Robert George "Bob" Fernley (s. 7. tammikuuta 1953) on brittiläinen Force India Formula 1 -tallin apulaistallipäällikkö. Fernley on toiminut tallin apulaistallipäällikön tehtävässään vuodesta 2009 lähtien.
Vesuviuksen observatorio
Vesuviuksen observatorio ("Osservatorio Vesuviano") on Etelä-Italiassa Napoliissa oleva vulkanologinen observatorio.
Observatorion perusti Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas Ferdinando II di Borbone vuonna 1841, ja se on maailman vanhin vulkanologinen observatorio. Alkuperäinen rakennus valmistui Vesuviuksen rinteelle lähelle tutkittavaa tulivuorta. Nykyään alkuperäinen rakennus on museokäytössä, ja uusi Vesuviuksen observatorio sijaitsee Napolin kaupungissa. Sieltä käsin tarkkaillaan Campanian alueen tulivuoria: Vesuviusta, Campi Flegreita ja Ischiaa. Vesuviuksen observatorio tekee tutkimusta vulkanologian lisäksi geofysiikan ja geokemian aloilla.
Magnus Stensås
Magnus Stensås (s. 5. heinäkuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä.
Stensås kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 11. maaliskuuta 2017 Oslossa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, jossa hänen sijoituksensa oli 41:s.
Skandinavia Cupissa Stensåsin paras sijoitus on toinen maaliskuussa 2017 Madonassa. Kauden 2016–2017 kokonaispisteissä hän sijoittui viidenneksi.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän oli toinen 10 kilometrin perinteisellä hiihtotavalla vuonna 2011.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Stensås on ollut parhaimmillaan 8:s maaliskuussa 2017 10 kilometrin vapaalla hiihtotyylillä.
Katja Pehrman
Katja Pehrman on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut Suomen Etyj-suurlähettiläs 1.9.2013 lähtien ja inhimillisen ulottuvuuden komitean puheenjohtajana vuonna 2016. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 2002.
Ennen Etyj-suurlähettilään tehtävää Pehrman toimi ulkoministeri Erkki Tuomiojan diplomaattiavustajana ja kabinettipäällikkönä. Aiemmin hän on työskennellyt ulkoministeriön poliittisella osastolla eri tehtävissä, muun muassa osaston päällikön ja alivaltiosihteerin virkamiessihteerinä. Pehrman on työskennellyt erityisesti turvallisuuspoliittisten kysymysten parissa muun muassa asevalvontayksikössä.
Suomen ulkomaanedustustoissa Pehrman on työskennellyt Suomen pysyvässä YK-edustustossa New Yorkissa muun muassa Suomen EU-puheenjohtajuustehtävissä ja on palvellut Suomen pysyvässä Etyj-edustustossa Wienissä, jossa hän toimi Suomen Etyj-puheenjohtajuuden aikana muun muassa Etyj:n budjetti- ja hallintokomitean puheenjohtajana.
Agiá Sofiá (Pireus)
Agiá Sofiá () eli Maniátika (Μανιάτικα) on Pireuksen kaupungin kaupunginosa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen Pireuksen keskustasta.
Agiá Sofiá on saanut nimensä siellä sijaitsevasta Agía Sofían eli Pyhän Viisauden kirkosta, joka rakennettiin vuosina 1898–1902. Kaupunginosan toinen nimi viittaa Mánin niemimaalta Peloponnesokselta peräisin olleisiin alueen ensimmäisiin asukkaisiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella.
Agiá Sofiássa sijaitsee Ateenan metron rakenteilla oleva asema Maniátika.
Artemis Munikhian temppeli
Artemis Munikhian temppeli eli "Artemision" () oli antiikin aikainen Artemis-jumalattarelle omistettu temppeli Munikhiassa Pireuksen kaupungissa Kreikassa. Temppeli oli Pireuksen merkittävin.
Artemiin temppelin paikka on ollut käytössä jo neoliittisella kaudella. Artemiin kultti sai alkunsa paikalla viimeistään geometrisella kaudella 800-luvulla eaa. ja se kukoisti erityisesti varhaisella arkaaisella kaudella 700- ja 600-luvuilla eaa. Viimeistään klassisella kaudella 400-luvulla eaa. paikan jumalatar on yhdistetty Brauronin Artemiihin, ja kultti on kytkeytynyt erityisesti tyttöjen ja poikien aikuistumisriitteihin. Lisäksi paikallinen Artemis toimi Ateenan laivaston suojelijattarena, ja Kallimakhos viittaakin tähän "Hymnissään Artemiille" nimellä "limenoskopos", ”satamaa tarkkaileva”. On mahdollista, että Munikhian kultin painopiste siirtyi ajan kuluessa pois aikuistumisriiteistä, ja tämä kultti siirtyi Brauroniin samalla kun Munikhiassa keskityttiin sataman kulttiin. Pyhäkköön liittyi vuosittain Munikhion-kuussa vietetty Munikhia-juhla eli Munikhian Artemiin juhla. Artemiin lisäksi pyhäkkö on saattanut liittyä myös paikalliseen heerokseen nimeltä Munikhos, jolta Artemis oli saanut paikallisen epiteettinsä. Temppeli säilyi käytössä 100- tai 200-luvulle jaa. saakka.
Artemiin temppeli sijaitsi Pireuksen ja Ateenan sotasatamiin kuuluneen Munikhian sataman lounaispuolella pienellä niemellä, joka tunnetaan nykyisin Koumoundoúroksen niemenä. Temppelin paikalla sijaitsee nykyisin Pireuksen pursiseuran ("Istioploïkós Ómilos Peiraiós") rakennus. Paikalla oli pieni kalkkikivinen kukkula. Pyhäkölle johti kaksi tietä, toinen Pireuksen agoralta ja toinen Munikhian satamasta päin. Temppelin jäänteet löydettiin rakennustöiden yhteydessä vuonna 1935, mutta eivät ole nykyisin näkyvissä. Temppeli tunnetaankin pääasiassa antiikin aikaisten kirjallisten kuvausten perusteella.
Toisen tai kummankin Pireuksen arkeologisessa museossa olevan niin kutsutun Pireuksen Artemis -pronssiveistoksen on joskus ehdotettu olevan peräisin Artemis Munikhian temppelistä, mutta tästä ei ole varmuutta.
Kastélla (Pireus)
Kastélla () eli Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας) on Pireuksen kaupungin kaupunginosa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Pireuksen koillisosassa Fálironlahden rannalla.
Kastélla käsittää saman alueen kuin antiikin ajan Munikhia. Siihen kuuluu Kastéllan eli Profítis Ilíaksen kukkula, joka oli antiikin aikana linnoitettu kukkula. Nykyisen nimensä se on saanut paitsi linnoituksesta myös kukkulalla olevasta profeetta Elian kirkosta. Nykyaikana alue on tunnettu myös nimellä "Dexamení" (Δεξαμενή) siellä olevan suuren vesisäiliön mukaan.
Kastéllan kukkulalla on myös muun muassa Veákeion ulkoilmateatteri, johon mahtuu katsojaa. Sen puolikaarenmuotoinen katsomo on rakennettu antiikin kreikkalaisten teatterien mallin mukaan. Kastéllaa pidetään usein yhtenä Pireuksen kauneimmista alueista. Kaupunginosassa on sekä 1800-luvulla rakennettuja uusklassisia kartanoita että nykyaikaista rakennuskantaa. Laajasti otettuna Kastéllan kaupunginosaan kuuluu myös Mikrolímanon satama, joka sijaitsee kukkulan kaakkoispuolella.
Mikrolímano
Mikrolímano () on Pireuksen kaupungin kaupunginosa sekä siellä oleva venesatama Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Pireuksen koillisosassa Fálironlahden rannalla. Mikrolímano voidaan lukea osaksi laajempaa Kastéllan kaupunginosaa.
Mikrolímano käsittää saman alueen kuin antiikin ajan Munikhian satama, ja sen satama toimii samassa luonnonsatamalahdessa. Bysanttilaisella ajalla satama tunnettiin nimellä "Fanári" (Φανάρι) todennäköisesti siksi, että siellä on ollut pieni majakka. Myöhemmin paikka on tunnettu myös nimillä "Koumoundoúroksen satama" (Λιμένας Κουμουνδούρου) sekä "Tourkolímano" (Τουρκολίμανο, ”Turkkilaissatama”).
Mikrolímanon satamalahti on ovaalinmuotoinen ja sen halkaisija on noin 260–300 metriä. Satama on nykyisin huvi- ja pienvenesatamana. Mikrolímanossa toimii muun muassa Pireuksen pursiseura ("Istioploïkós Ómilos Peiraiós").
Zean teatteri
Zean teatteri oli antiikin aikainen teatteri Pireuksen kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Pireuksen sotasataman Zean sataman länsipuolella, ja on saanut nimensä satamasta.
Zean teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 200–100 eaa. Se oli kaupungin toinen teatteri Munikhian kukkulan länsirinteessä sijainneen suuremman ja vanhemman teatterin ohella. Zean teatteri on näistä kahdesta paremmin säilynyt. Teatteri oli normaali puolikaaren muotoinen kreikkalainen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra ja sen takana skene eli näyttämörakennus. Teatterirakennuksen mallina oli mitä ilmeisimmin käytetty Ateenassa sijainnutta Dionysoksen teatteria, ja sen ulkoasu ja mittasuhteet vastaavat esikuvaansa. Teatterin katsomo avautui kaakkoon päin. Katsomo oli jaettu diazoma-käytävällä ala- ja yläosaan. Alaosa oli jaettu puolestaan portailla 13 sektoriin ja yläosa 24 sektoriin. Teatterirakennus oli tehty Pireuksen niemen paikallisesta kivestä.
Nykyisin teatterin raunioiden vieressä sijaitsee Pireuksen arkeologinen museo.
Zeus Soterin ja Athene Soteiran temppeli
Zeus Soterin ja Athene Soteiran temppeli eli Diisōtērion () oli antiikin aikainen Zeukselle ja Athenelle omistettu temppeli Pireuksen kaupungissa Kreikassa. Temppeli oli Pireuksen merkittävimpiä.
Zeuksen ja Athenen kultti perustettiin Pireukseen aikaisintaan vuonna 493/492 eaa. Kultti oli omistettu ”Zeus Pelastajalle” ja ”Athene Pelastajalle”. Paikan Zeuksen kultti kytkeytyi todennäköisesti Ateenan Agoralla Zeuksen stoassa harjoitettuun Zeus Eleutherioksen kulttiin. Kyseiselle Zeukselle uhrattiin silloin, kun oli saatu vapauttava päätös oikeudessa. Pireuksessa kultti oli suosiossa erityisesti 300-luvulla eaa.
Temppeliin liittyi vuosittainen Diisoteria-juhla, jota vietettiin aina Skiroforion-kuussa vuodenvaihteen tienoilla. Temppeli oli Pireuksen harvoja rakennuksia, jotka selvisivät roomalaisten hyökkäyksestä Sullan johdolla vuonna 86 eaa. Pausanias piti 100-luvulla jaa. temppeliä Pireuksen tärkeimpänä nähtävyytenä.
Temppeli sijaitsi jossakin Kantharoksen sataman eli Pireuksen kauppasataman lähellä, todennäköisesti suhteellisen lähellä nykyistä Pyhän Kolminaisuuden katedraalia sekä Plateía Koraís -aukiota. Temppelistä ei ole säilynyt nykyaikaan mitään, ja se tunnetaan pääasiassa antiikin aikaisten kirjallisten kuvausten perusteella.
Pireuksen arkeologisessa museossa olevan niin kutsutun Pireuksen Athene -pronssiveistoksen on joskus ehdotettu olevan peräisin Pireuksen Zeuksen ja Athenen temppelistä, mutta tästä ei ole varmuutta.