hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Schumacher (futsalpelaaja)
Flávio Sérgio Viana (taiteilijanimeltään Schumacher; s. 31. elokuuta 1975 São Paulo) on brasilialainen futsalpelaaja, pelipaikaltaan puolustaja, joka edustaa seuratasolla Corinthiansia.
Brasilian futsalmaajoukkuetta Schumacher edusti aiemmin kolmissa MM-kisoissa, joista hänelle kertyi yksi kutakin mitalia. Vuoden 2008 kisoista hän voitti kultaa ja samana vuonna hänet valittiin maailman parhaaksi futsalpelaajaksi.
Seuratasolla Schumacher on edustanut vuodesta 2013 alkaen Corinthiansia. Sitä ennen hän pelasi vuodet 2001-2012 espanjalaisessa Inter Movistarissa.
Katonajärvi
Katonajärvi on Satakunnassa Raumalla Lapissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen yläosan alueeseen.
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen oja, joka laskee Lapinjokeen.
Järven rantaviiva on 450 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota. Järvelle pääsee Lapista etelään johtavalta tieltä noin 2,5 kilometriä etelään.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3080–2960 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 2700–2600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 32,5 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Järven ympärillä oleva avosuon alue selittyy järven laskemisella. Vuonna 1805 lukkari G. Morgin haki lupaa järvenlaskuun ja sai sen vuonna 1807.
Kaatmojärvi
Kaatmojärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 2 kilometriä pitkä "Kaatamo-oja", joka laskee Kauklaistenjärveen. Järven rantaviiva on 900 metriä pitkä ja ranta on pääosin suota, joka rajautuu peltoon tai moreenimaastoon.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Kauklaistenjärvi
Kauklaistenjärvi tai Kauklainen on Lapissa Raumalla Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Järven pinta-ala on 67,4 hehtaaria ja sen pituus on 6,9 kilometriä ja leveys 1,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 4,3 kilometriä pitkä Saarnijärveen laskeva Haaronjoki.
Järven rantaviiva on 6,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon rajoittuvaa suota tai ruohikkoista joutomaata. 1920-luvulla järven vedenpintaa alennettiin 60 senttimetriä. Järven nykyinen keskisyvyys on vain 0,7 metriä.
Järven vedenlaatu on tyydyttävä ja ravinnepitoisuudet ovat varsin korkeat. Suurin kuormittava tekijä ovat ympäröivien peltojen valumavedet, mutta läheinen turvetuotantoalue kuormittaa osaltaan järveä. Yhdessä edellisten seikkojen kanssa järven mataluus on aiheuttanut happivajetta. Järvi on valtakunnallisesti merkittävä lintujärvi.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Järven ranta-asukkaat ja maanomistajat ovat Kauklaisten kyläyhdistyksen kautta hakeneet kunnostuslupaa. Vuonna 2003 ympäristölupavirasto myönsi luvan nostaa järven vedenpintaa kahdeksan senttimetriä, mutta vuonna 2005 Vaasan hallinto-oikeus kumosi luvan. Vesikasvillisuutta saa kuitenkin niittää edelleen.
Ensimmäinen järvenlasku on varmaan tehty 1800-luvulla, mutta siitä ei ole muuta tietoa kuin, että se koski myös viereistä Kirvelänjärveä. Mikäli Yli-Kierin järvi tarkoittaa Kauklaistenjärveä, on sille tehty järvenlasku ennen vuotta 1796. Sitä on sittemmin jatkettu vuonna 1920, kun talollinen Karl Hunsala ja hänen kumppaninsa hakivat lupaa suorittaa järvellä järvenlasku. Lupa siihen saatiin vuonna 1921. Kun vertaa järven nykyistä rantaviivaa vuoden 1856 Kalmbergin kartaston rantaviivaan, huomaa avosoiden ja rantaniittyjen seuraavan järven entisiä rantoja.
Kourulammi
Koululammi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 4,9 kilometriä pitkä "Kourulamminoja", johon yhtyy alempana "Satlamminoja". Alajuoksulla ojan nimi muuttuu "Pappilanojaksi".
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota keskellä ojitettua "Isosuota". Järvelle pääsee Lapin keskustasta tulevaa tietä pitkin.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Lutanjärvi (Eurajoki)
Lutanjärvi on Satakunnassa Eurajoen ja Rauman rajalla Lutan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Järven pinta-ala on 40,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 2,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja Lapinjokeen juuri Hautjärven alapuolelle. Luusuaan on rakennettu pato säätelemään järven vedenpinnan korkeutta.
Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin heinittynyttä pellonreunaa. Itärannalla on kallioista moreenipohjaista metsää. Tärkein tulovesiuoma on Paskajärvenuoma, jonka varrella on suurin järveä kuormittava peltoalue. Järvellä on kyläläisten uimaranta ja loma-asuntoja on noin 20 pääasiassa järven itärannalla. Järvelle pääsee Eurajoen ja Lapin yhdistävältä tieltä.
Järven veden laatu on ollut jopa erinomainen, mutta joitakin merkkejä järven rehevöitymisestä on jo havaittu. Keväisin järvi tulvii herkästi, mikä osaltaan heikentää järven tilaa. Kasvillisuutta on paljon ja se on lajistoltaan monipuolista. Matalien rantojen edessä on runsaasti vesikasvillisuutta. Joinakin talvina esiintyy happikatoa, joka esimerkiksi vuonna 2003 aiheutti kalakuolemia.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Luttanjärvi" ja järven vieressä sijaitsi Lutan kylä ("Lutta by"). 1810-luvun loppupuolella alettiin pohtia järvenlaskuja, joilla saisi kasvatettua niittyjen pinta-alaa. Vuonna 1819 ja 1821 jätettiin Anders Henricsonin (Laurila) ja Johan Simonssonin (Kikola) toimesta anomukset soiden kuvattamisesta ja järvenlaskusta. Näille annettiin suostumus, mikä on aiheuttanut ainakin Lutanjärven vedenpinnan laskun.
Toinen tieto järvenlaskusta on neljän järven yhteishanke vuodelta 1891. Silloin teetettiin katselmus Vahajärven, Rohtoisjärven, Luttanjärven ja Lammijärven järvenlaskusta.
Ojajärvi (Rauma)
Ojajärvi on Satakunnassa Rauman ja Laitilan rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 16,2 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 5,5 kilometriä pitkä "Ojajärvenoja".
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota, mutta itäranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvelle pääsee Narvijärven eteläpuolelta käsin. Järven eteläpää kuuluu Laitilan kunnan alueeseen.
Järvi kuuluu osana laajaa "Ojasuota", jonka eteläpäähän järvi sijoittuu. Siinä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Vuonna 1874 teetettiin järvenlaskuun liityen katselmus. Laskun onnistumisesta tai vaiheista ei ole teitoa.
Paskajärvi (Eurajoki)
Paskajärvi on Satakunnassa Eurajoella sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria ja pyöreän lammen halkaisija on 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa noin 2 kilometriä pitkä Lutanjärveen laskeva oja. Järven rantaviiva on 350 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota.
Pirttijärvi (Rauma)
Pirttijärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Lähes umpeen kasvaneen suojärven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa noin 6 kilometriä pitkä Lapinjokeen hieman "Hautjärven" yläpuolelle laskeva "Leppäjärvenoja". Järven rantaviiva on 680 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Rapajärvi (Rauma)
Rapajärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja lähes pyöreän järven halkaisija on 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa noin 6 kilometriä pitkä laskuoja Saarnijärveen.
Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon rajautuvan avosuota.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 1920–1800 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 1700–1600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 23,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Saarnijärvi (Rauma)
Saarnijärvi on Lapissa Raumalla Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 60 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 4,2 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta jatkaa järven läpi virtaava Lapinjoki.
Järven rantaviiva on 3,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon tai moreeni- ja kalliopaohjaiseen maastoon rajautuvaa kosteikkoa.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Osana Lapinjoen perkausta aleni myös Saarnijärven pinta. Näitä toimenpiteitä varten tehtiin anomus laskea järven vedenpintaa vuonna 1827.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee Unescon maailmanperintökohde Sammallahdenmäki.
Vahejärvi
Vahejärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen halkaisija on alle 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 100 metriä pitkä laskuoja. Järven rantaviiva on 800 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, joka on istutettu laji.
Pula (futsalpelaaja)
Vágner Kaetano Pereira (taiteilijanimeltään Pula; s. 2. joulukuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen venäläinen futsalpelaaja, joka edustaa Dinamo Moskovaa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Pula on osallistunut kaksiin MM-kisoihin, ja ensimmäisissä arvokisoissaan Venäjän paidassa eli vuoden 2008 MM-kisoissa hän oli kisojen paras maalintekijä 16 osumallaan, joista yhdeksän tuli alkulohkon 31-2-voittoon päättyneessä ottelussa Salomonsaaria vastaan. Yhdeksän maalia on MM-kisojen kaikkien aikojen suurin yksittäisen pelaajan maalimäärä yhdessä ottelussa. Vuodesta 2004 Venäjällä asunut Pula on ollut mukana kolmissa EM-kisoissa, joista parhaana tuloksena on hopea vuodelta 2012. Pula on edustanut Dinamo Moskovaa vuodesta 2006 alkaen.
LG G2
LG G2 on LG Electronicsin syyskuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Sitä on pidetty LG:n lippulaivana ennen sen seuraajaa LG G3:a. LG G2:ssa on 5,2 tuuman IPS LCD kapasitiivinen kosketusnäyttö. Sen mitat ovat 138,5 × 70,9 × 8,9 millimetriä ja se painaa 143 grammaa. Kameran tarkkuus on 13 megapikseliä takana ja 2,1 megapikseliä edessä.
LG G2:n pienempi versio on LG G2 Mini, joka tuli myyntiin huhtikuussa 2014. LG G2:n käyttöjärjestelmä on Android 4.4.2. Joulukuun 2013 lopussa eteläkorealainen uutistoimisto raportoi, että puhelimia oli myyty jo kolme miljoonaa kappaletta.
Kari Torkler
Kari Kalevi Torkler (s. 2. lokakuuta 1944) on suomalainen art director ja mainonnan suunnittelija, joka palkittiin vuoden 2000 Vuoden Huiput -kilpailussa elämäntyöstään Platinahuippu-palkinnolla. Hänet tunnetaan erityisesti tuotantohyödyke- eli B2B-mainonnan tekijänä ja yhtenä Asanti Konttinen Torkler Oy:n (1980, sittemmin AKT/BBDO ja BBDO Helsinki Oy) perustajaosakkaana.
Platinahuipun perusteluissa copywriter Airi Kirkkala kuvaa Torkleria näin:
Torkler on Vuoden Huiput -kilpailuissa 1980–2000 neljänneksi palkituin art director Unto Paltemaan, Herbie Kastemaan ja Erkki Ruuhisen jälkeen. Hän on saanut palkintoja myös muissa kotimaisissa ja monissa kansainvälisissä mainoskilpailuissa.
Uransa alussa Mainosgraafikkojen koulun käynyt Torkler työskenteli Elannon somistajana, Hankkijan mainospiirtäjänä ja Mainos Kunnaksen AD:nä, kunnes vuonna 1971 pääsi töihin mainostoimisto SEKiin. Siellä hänen asiakkaitaan olivat muun muassa MTV, Mallasjuoma ja Paulig. Kari Torkler teki 1970-luvulla kalustekauppias Tauno Korhoselle räväkän kampanjan, joka opetti kuluttajat asioimaan hänen uudessa Seutulan kalustehallissaan. Myymälä aloitti Kehä III:n varrelle sijoittuneiden suurmyymälöiden trendin.
Pian Torkler kiinnostui ammattipäättäjille markkinoitavien tuotantohyödykkeiden mainonnasta ja siirtyi ruotsalaisen Anderson & Lembken Helsinkiin perustettuun tytäryritykseen. Vuonna 1980 tästä toimistosta irrottautuneet Klaus Asanti, Hannu Konttinen ja Kari Torkler perustivat oman tuotantohyödyketoimistonsa Asanti Konttinen Torkler Oy. Vuonna 1987 kolmikko myi enemmistöosuuden vasta perustetulle kansainväliselle markkinointiviestintäjätille Omnicom Groupille, ja toimistosta tuli osa sen BBDO-ketjua. 1990-luvun puolivälissä yhä enemmän kuluttajamainontaan suuntautunut AKT/BBDO muutti nimekseen BBDO Helsinki Oy. Kari Torkler oli mukana toimiston työssä vielä 1990-luvun loppupuolella, kunnes perusti sisustussuunnittelijavaimonsa Leena Torklerin kanssa yhteisen yrityksen Torkler Design Oy.
Torklerin tunnetuimpia ja palkituimpia töitä 1980-luvulla olivat kampanjat Gyproc-kipsilevyille ja Nixdorf-yritystietokoneille. 1990-luvulla Torkler palkittiin muun muassa mainonnasta Talouselämä-lehdelle ja Arabian Storybirds-keramiikkasarjalle.
Koeberliniaceae
Koeberliniaceae on Brassicales-lahkoon kuuluva kukkakasviheimo.
Heimon lajit ovat piikkisiä ja runsashaaraisia pensaita, joiden varsissa on solujenvälisiä kanavia. Oksien tai piikkien tyvellä on esilehtiä. Lehdet ovat vähäpätöisiä, lyhytikäisiä ja korvakkeettomia. Kukinto sijaitsee lehtihangassa, ja siinä on pieniä ja huomaamattomia kukkia. Kukassa on mesirauhasia hetiön tyvellä ja gynofori: sikiäin sijaitsee varren päässä. Hiukan laajentunut luotti sijaitsee vartalon päässä. Siemenaiheet kiinnittyvät aksiletyyppiseen istukkaan ja niitä on noin kymmenen kutakin emilehteä kohden. Hedelmä on muutamasiemeninen, joskus vain yksisiemeninen marja, jonka päässä on jäljellä vartalon jäänne. Siemenessä on paksu kuori, vihreä alkio ja keskinkertaisesti vararavintoa (endospermi).
Lajit kasvavat Pohjois-Amerikan lounaisosissa, Keski-Amerikassa ja Boliviassa kuivilla alueilla.
Koeberliniaceae kuuluu yhdessä heimojen Bataceae ja Salvadoraceae kanssa Brassicales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jossa ei esiinny muista soluista selvästi erottuvia eli idioblastisia myrosiinisoluja, ja jonka kukat ovat neljälukuisia, sikiäin yhdislehtinen ja kahdesta emilehdestä muodostunut, ja jonka hedelmä on avautumaton.
Heimossa on vain yksi suku "Koeberlinia" ja siinä kaksi lajia. Se on joskus liitetty kapriskasvien heimoon ("Capparaceae").
Toissijainen perillinen
Toissijaisella perillisellä tarkoitetaan Suomen perintöjärjestelmässä ensiksi kuolleen aviopuolison perillisiä, jotka saavat perinnön sen jälkeen kun ensiksi kuolleen puolison perinyt leski kuolee. Sääntö tulee sovellettavaksi tilanteessa, jossa ensiksi kuolleella aviopuolisolla ei ole rintaperillisiä (lapsia tai lapsenlapsia) eikä hän ole tehnyt testamenttia. Tällöin perintö menee leskelle suoraan lain mukaan. Sitten kun leski kuolee, jaetaan hänen omaisuutensa toissijaisten perillisten ja lesken omien perillisten kesken.
Perintökaaren 3 luvun 1 §:n mukaan, milloin eloonjääneen puolison kuollessa ensiksi kuolleen puolison isä, äiti, veli tai sisar tahi veljen tai sisaren jälkeläinen on elossa, saavat ne heistä, joilla silloin lähinnä on oikeus periä ensiksi kuollut puoliso, puolet eloonjääneen puolison pesästä, mikäli kyseisessä perintökaaren luvussa ei toisin säädetä. Eloonjäänyt puoliso ei saa testamentilla määrätä siitä, mitä on tuleva ensiksi kuolleen perillisille. Jos viimeksi kuolleelta puolisolta ei jäänyt perillistä, saavat hänen osuutensa ensiksi kuolleen puolison perilliset.
Toissijaisella testamentinsaajalla tarkoitetaan sitä tahoa, joka saa testamentissa tarkoitetun omaisuuden ensisijaisen saajan kuoltua.
Karlóvasi
Karlóvasi () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καρλοβασίων, "Dimotikí Enótita Karlovasíon") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 9 855 ja varsinaisen Karlóvasin kaupungin (virallisesti Néo Karlóvasi, Νέο Καρλόβασι) väkiluku 6 708 (vuonna 2011).
Karlóvasi on Sámoksen saaren toiseksi suurin keskus pääkaupunki Sámoksen jälkeen. Kaupunki sijaitsee saaren pohjoisrannikolla noin 35 kilometriä pääkaupungista länteen. Karlóvasin kunnallisyksikkö käsittää saaren koko luoteisosan. Karlóvasi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Marathókampoksen, Pythagóreion ja Vathýn kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Karlóvasi on eräs Sámoksen turistialueista ja sen lähellä on useita suosittuja rantoja. Kunnallisyksikön länsilaidalla sijaitsevat muun muassa Megálo Seïtánin ja Mikró Seïtánin rannat. Kaupungissa toimii yksi Egean yliopiston yksiköistä (osa luonnontieteellistä tiedekuntaa).
Karlóvasin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Marathókampos
Marathókampos (; myös "Marathókambos") on Kreikan kylä sekä samanniminen Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μαραθοκάμπου, "Dimotikí Enótita Marathokámpou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 609 ja varsinaisen Marathókampoksen kylän väkiluku 1 069 (vuonna 2011).
Marathókampoksen kylä sijaitsee Sámoksen lounaisosassa sisämaassa noin 55 kilometrin päässä saaren pääkaupunki Sámoksesta ja noin kahden kilometrin päässä merestä. Kylä on rakennettu Kérkis-vuoren rinteelle. Sen ranta-asutus Órmos Marathokámpou sijaitsee meren rannalla. Marathókampoksen kunnallisyksikkö käsittää saaren koko lounaisosan. Marathókampos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Karlóvasin, Pythagóreion ja Vathýn kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Marathókampoksen ranta on suosittua turisti-aluetta ja siellä on lukuisia suuria hotelleja.
Marathókampoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Vathý (Sámos)
Vathý (, myös "Áno Vathý", Άνω Βαθύ, ”Ylempi Vathý” tai "Palaió Vathý", Παλαιό Βαθύ, ”Vanha Vathý”) on Kreikan kylä sekä samanniminen Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Βαθέος, "Dimotikí Enótita Vathéos") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 12 517 ja varsinaisen Vathýn kylän väkiluku (vuonna 2011).
Vathý on vanha yläkylä, jonka alapuolella sijainnut satama on myöhemmin kehittynyt erilliseksi kaupungiksi, nykyiseksi saaren pääkaupungiksi Sámoksen kaupungiksi (myös "Káto Vathý", ”Alempi Vathý”). Varsinainen Vathý eli ”Ylempi Vathý” sijaitsee ylärinteessä aivan Sámoksen kaupungin vieressä ja muodostaa käytännössä yhden taajaman sen kanssa. Siksi koko taajamasta ja Sámoksen kaupungista käytetään usein edelleen vanhempaa nimeä Vathý. Nimi viittaa taajaman sijaintiin lahdenpohjukassa. Koko Sámoksen kaupungin ja Vathýn kylän muodostaman taajaman väkiluku on noin .
Vathýn kunnallisyksikkö käsittää saaren koillisosan. Sámoksen kaupunki on kunnallisyksikön suurin asutus. Sen muut suurimmat asutukset ovat Vathýn kylä itse sekä Kokkárin kylä.
Vathý oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Karlóvasin, Marathókampoksen ja Pythagóreion kanssa.
Vathýn yläkylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa jälkibysanttilaisen ajan Pyhän Johanneksen ("Aï Giannákis") kirkko sekä vanhat rakennukset, kuten uusklassista arkkitehtuuria edustava koulutalo.
Vathýn kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Chóra (Sámos)
Chóra () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 218 (vuonna 2011).
Chóra sijaitsee Sámoksen saaren eteläosissa Sámoksen kansainvälisen lentoaseman pohjoispuolella noin neljä kilometriä Pythagóreion kaupungista luoteeseen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Χώρας, "Dimotikí Koinótita Chóras"), johon kuuluu varsinaisen Chóran kylän lisäksi saaren etelärannalla sijaitseva Potokákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 340. Lentokenttä sijaitsee Potokákin alueella.
Chóra eli ”Kylä” oli Sámoksen pääkylä ("chóra") vuoteen 1854 saakka, ja siksi sillä on Kreikan saarille tyypillinen saaren pääkylään viittaava nimi. Nykyään kylän väestö saa elantonsa turismista ja maanviljelystä.
Kokkári
Kokkári (; kath. Κοκκάριον, "Kokkárion") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kokkári muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κοκκαρίου, "Topikí Koinótita Kokkaríou"). Kylän väkiluku on 1 060 (vuonna 2011).
Kokkári sijaitsee Sámoksen pohjoisrannikolla noin kymmenen kilometriä pääkaupunki Sámoksesta länteen. Kylän ympäristö on eräs Sámoksen rantalomailun keskuksia. Kokkárin nimi viittaa sipuleihin, joita alueella on aiemmin viljelty.
Gustavo (futsalpelaaja)
Gustavo Lobo Paradeda (yleensä vain Gustavo; s. 5. lokakuuta 1979 Pelotas, Brasilia) on Brasiliassa syntynyt venäläinen futsalmaalivahti, joka edustaa Moskovan Dinamoa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Gustavo valittiin maailman parhaaksi maalivahdiksi vuonna 2013.
Hänellä on maajoukkuetasolta kolme EM-hopeaa vuosilta 2012, 2014 ja 2016. Gustavo on osallistunut kaksiin EM-kilpailuihin ja yksiin MM-kilpailuihin vuonna 2012. Seuratasolla vuonna 2004 Venäjälle yhdessä toisen nykyisen brasilialaissyntyisen Venäjän maajoukkuepelaajan Pulan kanssa muuttanut Gustavo on edustanut Moskovan Dinamoa vuodesta 2012. Tätä ennen hän edusti niin ikään venäläistä FK Sibiriä.
Mytilinioí
Mytilinioí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 982 (vuonna 2011).
Mytilinioí sijaitsee Sámoksen itäisissä keskiosissa vuorten ympäröimänä. Se on yksi Sámoksen suurimpia kyliä. Kylä on saanut nimensä siitä, että sen alkuperäinen väestö muutti Lesboksen Mytilínistä 1700-luvulla maanjäristyksen jälkeen. Kylässä toimii Egeanmeren luonnonhistorian museo, joka esittelee alueen geologiaa, mineralogiaa ja paleontologiaa sekä eläin- ja kasvitiedettä.
Mytilinioí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μυτιληνιών, "Dimotikí Koinótita Mytilinión"), johon kuuluvat varsinaisen Mytilinioín kylän lisäksi kylät Kamára, Potámi Mesokámpou ja Rizovráchos sekä Pyhän Kolminaisuuden luostari ("Moní Agías Triádos"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 107.
Pýrgos (Sámos)
Pýrgos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πύργου, "Topikí Koinótita Pýrgou"). Kylän väkiluku on 419 (vuonna 2011).
Pýrgos sijaitsee Sámoksen eteläosassa saaren sisäosissa. Kylän väestö saa elantonsa pääosin maanviljelystä, ennen kaikkea oliivin- ja viininviljelystä.
Sámos (kaupunki)
Sámos (; myös "Káto Vathý", Κάτω Βαθύ, ”Alempi Vathý”; vanha nimi "Liménas Vathéos", Λιμένας Βαθέος, ”Vathýn satama”) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on (vuonna 2011). Sámos on Sámoksen saaren pääkaupunki sekä Sámoksen kunnan kuntakeskus.
Sámoksen kaupunki on Sámoksen kaupallinen keskus ja merkittävin satama. Se sijaitsee lahdenpohjukassa Sámoksen saaren pohjoisrannikolla. Ylempänä rinteessä sijaitsee Váthyn (myös "Áno Vathý", "Ylempi Vathý") kylä. Se on vanha yläkylä ja perua ajalta, jolloin aivan rannikolla ei ollut turvallista asua. Alempi kaupunki on kehittynyt kylän satamasta 1800-luvulta lähtien. Nykyisin kaupunki ja yläkylä muodostavat käytännössä yhden taajaman, ja siksi vanhempaa Vathýn nimeä käytetään usein myös Sámoksen kaupungista.
Sámoksen kaupunki muodostaa myös laajemman Samía-nimisen kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σαμίων, "Dimotikí Koinótita Samíon"), johon kuuluvat varsinaisen kaupungin lisäksi kylät Agía Paraskeví, Asprochórti ja Galázio, sekä joukko pieniä asumattomia lähisaaria. Koko kaupunkiyhdyskunnan väkiluku on . Koko Sámoksen ja Vathýn muodostaman taajaman väkiluku on noin .
Nykyistä Sámoksen kaupunkia ei tule sekoittaa saaren antiikin aikaiseen pääkaupunkiin ja kaupunkivaltioon Samokseen, joka sijaitsi saaren kaakkoisrannikolla nykyisen Pythagóreion kylän paikalla.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Sámoksen arkeologinen museo, joka tunnetaan erityisesti suurikokoisesta Samoksen kuros-patsaasta, sekä Sámoksen viinimuseo. Merkittävimmät kirkot ovat Pyhän Nikolaoksen ("Ágios Nikólaos") katedraali, joka on Sámoksen ja Ikarían hiippakunnan piispanistuin, sekä kaupungin suurin kirkko Pyhän Spyridonin ("Ágios Spyrídonas") kirkko. Kaupungin vanha rakennuskanta edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Áno Vathý vanhoine taloineen sijaitsee rinteessä pienen kävelymatkan päässä.
Lucas Neff
Lucas Neff (s. 7. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten sarjasta Isän tyttö, jossa hän näyttelee Jimmy Changea.
Neff on syntynyt ja kasvanut Andersonvillessä Chicagossa. Hänellä on irlantilainen ja juutalainen syntyperä.
Samiopoúla
Samiopoúla () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Sámoksen eteläpuolella ja kuuluu Pohjoisen Egean saariin. Saaren pinta-ala on 1,018 km² ja asukasluku 4 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saarella on muutama talo sekä kaksi pientä kirkkoa, jotka muodostavat saaren Samiopoúlan kylän. Saaren nimi on suomeksi ”Pieni Sámos”.
Lajitteleva purkaminen
Lajitteleva purkaminen on käytöstä poistettavien rakenteiden purkamistapa, jossa rakenteet puretaan järjestelmällisesti ja jätteet lajitellaan sekä uusiokäytetään mahdollisimman pitkälle. Lajittelevan purkutyön tarkoituksena on siis saavuttaa mahdollisimman suuri hyötykäyttöaste ja näin pienentää purkujätteiden käsittelyn aiheuttamia ympäristövaikutuksia.
Lajittelevaa purkutekniikkaa käyttäessä työ vaiheistetaan seuraavasti:
Lajittelevan purkutekniikan taloudellisen ja aikataulullisen onnistumisen pohjana on huolellinen ennakkosuunnittelu. Ensimmäisenä kohteeseen tehdään asbesti- ja ongelmajätekartoitus. Tämän jälkeen purkujakeet inventoidaan ja selvitetään mitä rakennusosia on mahdollista käyttää uudelleen ja mistä voidaan valmistaa uusiomateriaalia.
Osa purettavasta materiaalista on jätettä, jolle täytyy selvittää loppusijoituspaikka. Jätteiden sijoituspaikkoja selvitettäessä tavoitteena voidaan pitää sijoituspaikkojen löytäminen mahdollisimman läheltä, jotta kuljetuskustannukset eivät nouse suuriksi.
Purku-urakoitsijan suurimmaksi vastuuksi voidaan sanoa jätteiden lajittelua ja käsittelyä.
Dikaios
Dikaios () voi viitata seuraaviin:
Chóra (Pátmos)
Chóra () eli Pátmos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pátmoksen saarella ja kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 541 (vuonna 2011). Chóra on Pátmoksen saaren pääkylä ja Pátmoksen kunnan kuntakeskus.
Chóran kylä sijaitsee Pátmoksen eteläisen osan keskellä sijaitsevalla kukkulalla noin kolme kilometriä Skálan kylästä etelään. Kylän tunnetuin nähtävyys on Johannes Teologin luostari. Kylä on syntynyt linnoitusmaisen luostarin ympärille 1100-luvulta alkaen. Kylän rakennuskanta on hyvin perinteinen ja kylässä on pääluostarin lisäksi lukuisia pienempiä luostareita ja kirkkoja. 1500- ja 1600-luvuilla kylään rakennettiin useita rikkaiden sukujen kartanoita. Pátmoksen Chóraa on usein sanottu Kreikan saarten pääkylien eli "chórien" kauneimmaksi.
Kylä on vuodesta 1999 osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä "Pátmoksen Chóran kylä ja Johannes Teologin luostari". Kylän ja luostarin lisäksi siihen kuuluu myös alempana sijaitseva Ilmestyskirjaluola. Skálan kylästä johtaa ylös Chóraan autotien lisäksi vanha kivetty aasipolku.
Kámpos (Pátmos)
Kámpos (; myös "Kámbos") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pátmoksen saarella ja kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 633 (vuonna 2011).
Kámpos sijaitsee Pátmoksen saaren pohjoisen osan keskiosissa noin kuusi kilometriä Skálan kylästä pohjoiseen. Kylä jakautuu sisämaassa sijaitsevaan Áno Kámpokseen (”Ylempi Kámpos”) ja rannalla sijaitsevaan Káto Kámpokseen (”Alempi Kámpos”).
Skála (Pátmos)
Skála () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pátmoksen saarella ja kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 747 (vuonna 2011).
Skála sijaitsee Pátmoksen saaren keskellä. Kylästä on matkaa sen eteläpuolella sijaitsevaan saaren pääkylään Chóraan noin kolme kilometriä ja pohjoispuolella sijaitsevaan Kámpoksen kylään noin kuusi kilometriä. Skála on Pátmoksen suurin asutus, saaren satamapaikka sekä kaupan ja palveluiden keskus. Kylä oli merkittävä satama jo 1500-luvulla, mutta tuolloin väestö asui vielä Chórassa, joka oli asuinpaikkana turvallisempi. Kylän asutus on muodostunut 1800-luvulta lähtien.
Timo Berry
Timo Andrew Berry (s. 14. helmikuuta 1973) on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti julisteistaan, postimerkeistään ja ympäristötaideteoksistaan, joita tekee yhdessä arkkitehtivaimonsa Eeva Kaisa Berryn kanssa. Timo Berry on perustajaosakas Both-muotoilutoimistossa, erikoisaloinaan yritysidentiteetti, aikakauslehtimuotoilu ja typografia.
Timo Berryn julisteita on ollut esillä muun muassa Helsingin, Brnon, Lahden, Hangzhoun, Chamonix’n ja Varsovan julistebiennaleissa. Vuonna 2003 hän voitti Grand Prix’n Lahdessa ja 2004 kultamitalin Meksikossa.
Berry on toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa, josta hän itse valmistui vuonna 2002.
Vuonna 2014 Berry suunnitteli Suomen Postille kansainvälistä huomiota herättäneet Tom of Finland -postimerkit.
Suomen Vapaasatama
Suomen Vapaasatama (ruots. "Finlands Frihamn", engl. "Freeport of Finland") on perustettu vuonna 1960. Vapaasatama tarjoaa yrityksille varastointipalveluja ja tukee Suomen ulkomaankauppaa. Vapaasatama on hyvien palvelujensa ja edullisen sijaintinsa ansiosta palvellut autontuontia Suomeen. Vapaasatamasta on muodostunut Suomen autologistiikan keskus, jonka kautta välitetään vuosittain noin 500.000 ajoneuvoa muihin maihin Suomen lisäksi. Vapaasataman alueella sijaitsee logistiikkaan läheisesti liittyvien toimialojen taitajia, ja siellä toimii Hangon tulli, joka on erikoistunut autoverotukseen.
Olli Tulenheimo
Olli Elias Tulenheimo (vuoteen 1905 Thulé; 24. helmikuuta 1891 Kangasala - 22. kesäkuuta 1971 Turku) toimi asianajajana yli 50 vuotta ja kuului Suomen Asianajajaliiton perustajiin.
Tulenheimon isä oli Kangasalan urkutehtaan omistaja Bror Axel Thulé ja äiti Minna Fredrika Meurman. Poliitikko, yliopiston rehtori, pääministeri Antti Tulenheimo (1879–1952) oli hänen veljensä, samoin kuin asianajaja, poliitikko Eino Tulenheimo (1885–1962) ja insinööri, urkujenrakentaja Martti Tulenheimo (1883–1945). Tulenheimo suoritti oikeustutkinnon 1915, ja hänet palkattiin 1919 apulaiseksi veljensä Einon ja T. M. Kivimäen lakiasiaintoimistoon Turkuun. Toimisto jäi Tulenheimon ja Ilmari Katajan hoitoon jo seuraavana vuonna ja laajeni niin, että se oli 1930-luvulla Suomen suurin alallaan. Tulenheimo työskenteli toimistossa aina kuolemaansa saakka.
Tulenheimo oli 1919 perustamassa Suomen Asianajajaliittoa, jonka hallitukseen hänet valittiin 1954 ja jonka Turun-osastoa hän johti 1953-1963. Tulenheimo toimi asianajotyönsä ohella pankki- ja vakuutusalalla, muun muassa Vakuutusyhtiö Sammon hallituksessa ja Turun Suomalaisen Säästöpankin isännistössä ja hallituksessa. Turun Teatterin johtokuntaan Tulenheimo kuului 1920- ja 1930-luvulla, oli kymmenen vuotta teatterin johtokunnan puheenjohtaja ja avusti teatteria taloudellisesti.
Tulenheimon puoliso vuodesta 1934 oli hänen lakiasiaintoimistonsa sihteerinä työskennellyt Irma Margareta Johnsson. Oikeusneuvos Anja Tulenheimo-Takki (s. 1937) on heidän tyttärensä.
Arkoí
Arkoí (; myös "Arkí") on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Leipsoí-saarten pohjoispuolella ja Pátmoksesta koilliseen. Saaren pinta-ala on 6,697 km² ja asukasluku 44 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saarella on Arkoín kylä. Samaan saarien rykelmään kuuluvat myös saaret Agreloússa, Aváptistos, Kalóvolos, Kómaros, Makronísi, Márathos, Psathonísi, Smyneronísi, Strongyló, Tsoúka ja Tsoukáki, joista Arkoín lisäksi vain Márathos on asuttu.
Márathos (saari)
Márathos () eli Maráthi (Μαράθι) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 0,355 km² ja asukasluku 5 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on yksi Leipsoín pohjois- ja Pátmoksen koillispuolella sijaitsevista Arkoín saarista ja sijaitsee Arkoín pääsaaren lounaispuolella.
Suomen Mallaswhiskyseura
Suomen Mallaswhiskyseura ry on perustettu vuonna 1998, ja se on Suomen ensimmäinen rekisteröity whiskyseura. Seuran kotipaikka on Helsinki, mutta sen toiminta on laajentunut ympäri Suomea.
Seuran tavoitteena on edistää erityisesti skotlantilaista mallasviskikulttuuria Suomessa. SMWS kerää tietoa mallaswhiskyistä, niiden valmistuksesta, käyttötavoista, historiasta, tislaamoista, raaka-aineista sekä henkilöistä, jotka ovat merkittävästi vaikuttaneet whiskykulttuurin kehittymiseen.
Suomen Mallaswhiskyseura levittää whiskytietoisuutta erilaisin tiedottein ja tilaisuuksin sekä järjestää viskitastingtilaisuuksia niin jäsenilleen kuin laajemmalle yleisölle.
Suomen Mallaswhiskyseuran alaisuuteen kuuluu useita paikallisklubeja. Paikallisklubin perustamiseen tarvitaan vähintään viisi SMWS ry:n jäsentä. Paikallisklubeja toimii Hämeenlinnassa, Järvenpäässä, Kotkassa, Kuopiossa, Lahdessa, Mikkelissä, Pieksämäellä, Pietarsaaressa, Raahessa ja Tampereella. Myös Helsingin Ruoholahdessa toimii oma paikallisklubi.
Suomen Mallaswhiskyseuran presidenttinä toimii Mika Jansson. Suomen Mallaswhiskyseuran entinen presidentti Antti Tuuralan ylläpitää Virtuaalinen viskikaappi –sivustoa, jonka kekusteluforumilla myös seuran jäsenet ovat aktiivisia. Itse keskustelufoorumi on kuitenkin riippumaton Suomen Mallaswhiskyseurasta.
Ross (näytelmä)
Ross on brittiläisen näytelmäkirjailijan Terrence Rattiganin näytelmä vuodelta 1960. Näytelmä kertoo brittiläisen yhteysupseerin T. E. Lawrencen elämästä ja tutkii myös tämän väitettyä homoseksuaalisuutta.
Lawrence käytti valenimeä John Humes Ross palvellessaan Kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Terence Rattigan
Sir Terence Mervyn Rattigan (10. kesäkuuta 1911 – 30. marraskuuta 1977) oli brittiläinen näytelmäkirjailija. Hän oli yksi suosituimmista 1900-luvun puolivälin brittiläisistä näytelmäkirjailijoista ja hänet näytelmänsä käsittelevät usein ylemmän keskiluokan elämää. Hänen tunnettuihin näytelmiinsä kuuluvat muun muassa "The Winslow Boy" (1946, elokuvana "Tapaus Winslow" 1948), "The Browning Version" (1948, elokuvana "Miehen varjo" 1951), "The Deep Blue Sea" (1952, elokuvana "Syvänsininen meri" 2011) ja "Separate Tables" (1954, elokuvana "Eri pöydissä" 1958).
Terence Rattigan oli homoseksuaali. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyyden 1958 huolimatta hänen seksuaalisuutensa herättämistä huolenaiheista, mutta lyötiin ritariksi vasta 1971.
Elisa Juholin
Elisa Juholin (ent. "Ikävalko", s. 3. huhtikuuta 1950 Tampere) on suomalainen valtiotieteiden tohtori, tietokirjailija, Helsingin yliopiston viestinnän dosentti ja Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun viestinnän johtamisen dosentti.
Juholinin erikoisalueita ovat strateginen viestintä ja viestinnän strategiat, työyhteisöviestintä ja johtamisviestintä, organisaatioiden ja median väliset suhteet ja vastuullinen viestintä sekä viestinnän arviointi ja mittaaminen. Hän on toiminut pitkään luennoijana, kouluttajana ja konsulttina ja julkaissut paljon yhteisöviestintään liittyvää ammattikirjallisuutta.
Juholin opiskeli Tampereen yliopistossa ensin dramaturgiaa ja sitten tiedotusoppia ja valmistui 1976. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1996. Vuosina 2001–2004 hän toimi Jyväskylän yliopiston yhteisöviestinnän professorina.
Juholin on johtanut Haaga-Helia ammattikorkeakoulun Työyhteisöviestintä 2010 -hanketta ja sen myötä syntyneiden Biblo-verkkopalvelun ja ComBaro-mittariston kehittämistä. Juholin oli Viestinnän eettisen neuvottelukunnan (VEN) puheenjohtaja 2015-2017. Hän toimi Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnan jäsenenä 2003–2006. Hän on ollut myös muun muassa Kunnallisalan kehittämissäätiön tieteellisen neuvottelukunnan jäsen. Juholin on Viestinnän ammattilaiset ProComin kunniajäsen. Hän on saanut ProComin viestinnän elämäntyöpalkinnon vuonna 2016 ja JAT ry:n viestinnän kunniamerkin vuonna 2017 sekä Tasavallan presidentin myöntämän Suomen Leijonan 1. luokan ritarimerkin (2018).
Frank Velásquez
Francisco Hernando Velásquez Henríquez (eli Frank Velásquez; s. 12. helmikuuta 1990 La Barra de Santiago, Ahuachapán) on elsalvadorilainen beachfutispelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa El Salvadorin beachfutismaajoukkueessa. Velásquez palkittiin vuoden 2011 MM-kisojen jälkeen sekä Bronze Ballilla että Bronze Bootilla eli kolmanneksi parhaan pelaajan ja kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnolla. Yksi hänen maaleistaan valittiin myös turnauksen hienoimmaksi maaliksi. Vuonna 2009 maajoukkueessa debytoinut Velásquez voitti samana vuonna CONCACAF:in mestaruuden eli maanosan mestaruuden. Hän on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin, vuosina 2009, 2011 ja 2013 ollen parhaimmillaan neljäs vuonna 2011 Ravennassa.
Raymond Sargent
Raymond Sargent (2. lokakuuta 1952 – 9. maaliskuuta 2008) oli brittiläinen näyttelijä, muusikko ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnettaan muun muassa yhden miehen näytelmistään, kuten T. E. Lawrencen elämästä kertovasta näytelmästä "The Warrior and the Poet". Hän oli säännöllinen radiovieras BBC:n radio-ohjelmassa "Poetry Please" ja oli esiintyi tuotannoissa kuten Doctor Who, Blake's 7 ja The Two Ronnies, sekä useissa mainoksissa. Raymond Sargent kuoli vatsasyöpään maaliskuussa 2008.
BelAZ-75710
BelAZ-75710 on maailman suurin dumpperi. Dumpperi on 20,6 metriä pitkä, 9,8 metriä leveä ja 8,1 metriä korkea. Tyhjällä kuormalla auto painaa 360 tonnia ja se voi kuljettaa enintään 450 tonnia tavaraa. Siinä on jokaiselle renkaalle oma sähkömoottori, jotka ovat teholtaan 1200 kW (1632 hv) per moottori. Näiden sähkömoottoreiden tarvitsema sähkö tuotetaan kahdella V16-moottorilla, joiden teho on 1715 kW (2332 hv) per moottori ja vääntöä 9313 Nm. Tämä tekee siitä maailman suurimman sähköauton. Auto saavuttaa tyhjänä nopeuden 64 kilometriä tunnissa. Ensimmäinen auto on käytössä Kuzbassin alueen kaivoksessa Venäjällä. Ajoneuvoa voidaan käyttää alhaisimmillaan –60 celsiusasteen lämpötilassa ja lähes 5 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Huijarisyndrooma
Huijarisyndroomaksi kutsutaan psykologista ilmiötä, jonka vaikutuksesta ihminen ei kykene sisäistämään omia saavutuksiaan todisteista huolimatta. Huijarisyndroomasta kärsivä on vakuuttunut olevansa huijari ja että hänen saavutuksensa ovat ainoastaan hyvän onnen tai ajoituksen tulosta, tai että hän on vain harhauttanut muut luulemaan itseään todellista kyvykkäämmäksi.
Nimestään huolimatta huijarisyndroomaa ei pidetä mielenterveyden häiriönä. Psykologit ovat kuitenkin tutkineet sitä paljon. Termi esiintyi ensi kerran Pauline Clancen ja Suzanne Imes'n vuonna 1978 julkaisemassa artikkelissa, jossa he tutkivat menestyneiden naisten käsityksiä itsestään.
Stephen Massicotte
Stephen Massicotte (s. 18. huhtikuuta 1969 Trenton, Ontario) on kanadalainen palkittu näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän suoritti draama-aiheiset opintonsa Calgaryn yliopistossa.
Massicotten palkittuihin näytelmiin kuuluvat "Looking After Eden", "Pervert", "The Boy’s Own Jedi Handbook" -näytelmäsarja, "Mary's Wedding" ja "The Oxford Roof Climber’s Rebellion" (2006). Hänen kirjoittamiinsa elokuvakäsikirjoituksiin kuuluvat "Ginger Snaps Back" ja "The Dark".
Luettelo televisiosarjan NCIS: New Orleans jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarjan "" jaksoista.
NCIS: New Orleans
NCIS: New Orleans on yhdysvaltalainen rikossarja, jonka on luonut Gary Glasberg. Sarja on "NCIS Rikostutkijoiden" (2003–) spin-off, ja sarjan luoja toimii myös pääsarjan tuottajana. Sarja on toinen alkuperäisestä NCIS-rikossarjasta tehty spin-off: ensimmäistä spin-offia, "" -nimistä sarjaa, on tehty kuusi tuotantokautta.
"NCIS: New Orleansin" tapahtumat sijoittuvat New Orleansiin. Sarja kertoo NCIS-yksiköstä, joka selvittää laivastoon ja merijalkaväkeen liittyviä rikoksia. Yksikköä johtaa erikoisagentti Dwayne Pride (Scott Bakula).
Sarjaa alettiin esittää Yhdysvalloissa CBS:llä 23. syyskuuta 2014. Sarjan avausjakso esitettiin tiistai-iltana pääsarjan jälkeisellä ohjelmapaikalla, ja se keräsi 17,2 miljoonaa katsojaa. Kun sarjaa oli esitetty viisi jaksoa, kanava ilmoitti esittävänsä siitä kokonaisen tuotantokauden. Suomessa sarjan esitys aloitettiin Subilla 19. marraskuuta 2014. Subin emokanava MTV3 esitti sarjan 1. tuotantokauden uusintana kesällä 2015. Uusi 2. tuotantokausi alkoi MTV3:lla 22. maaliskuuta 2016 ja 3. tuotantokausi alkoi 21. helmikuuta 2017. Sarjan 4.tuotantokausi alkaa Yhdysvalloissa CBS:llä 26. syyskuuta 2017.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2015
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2015 järjestettiin Päiväntasaajan Guineassa 17. tammikuuta – 8. helmikuuta 2015. Alun perin turnauksen isäntämaa oli Marokko, mutta marraskuussa 2014 maa kieltäytyi järjestelyistä Länsi-Afrikan ebolaepidemiaan vedoten. Myöhemmin marraskuussa Afrikan jalkapalloliitto CAF valitsi uudeksi isännäksi Päiväntasaajan Guinean ja sulki samalla marokon joukkueen pois turnauksesta. Vuoden 2015 mestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 30:nnet.
Karsintoihin osallistui yhteensä 51 maata, joista lopputurnaukseen selviytyi 16. Alkulohkojen arvonnat suoritettiin Päiväntasaajan Guinean pääkaupungissa Malabossa 3. joulukuuta 2014.
Turnauksen otteluita pelattiin neljällä eri stadionilla. Loppuottelun pelipaikka oli Estadio de Bata.
Lohkoarvonta suoritettiin 3. joulukuuta 2014 Malabossa, Päiväntasaajan Guineassa. Kuusitoista maata oli jaettu neljään koriin, joista ensimmäisessä korissa oli neljä parasta maata. Päiväntasaajan Guinea on ensimmäisessä arvontakorissa isäntämaana. Loput viisitoista maata on sijoitettu niiden kolmen edellisten Afrikan-mestaruuskilpailujen tilastojen mukaan.
Guinea ja Mali olivat tasapisteissä keskinäisen ottelun suhteen, sekä maalieron ja tehtyjen maalien kanssa. Jatkopaikka suoritettiin arvonnalla, joka pidettiin 29. tammikuuta 2015 kello 16.00 paikallista aikaa Hilton Malabossa. Arvonnan voitti Guinea.
Pronssiottelussa ei pelattu jatkoaikaa.
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:1 oma maali:
Paras maalintekijä (Pepsi Highest Scorer)
Paras pelaaja (Orange Man of the Competition)
Paras maali (Nissan Goal of the tournament)
Reilun pelin pelaajapalkinto (Samsung Fair Player of the Tournament)
Reilun pelin palkinto (Fair Play of the tournament)
Luettelo Suomen nimismiespiireistä
Tämä artikkeli on luettelo Suomen nimismiespiireistä () ja kaupungeissa toimineista poliisilaitoksista ("polisinrättning"). Kummassakin luettelossa ovat ensimmäisenä Ahvenanmaan, toisena Manner-Suomen ja kolmantena luovutettujen alueiden nimismiespiirit ja poliisilaitokset.
Kihlakuntauudistuksessa 1.12.1996 nimismiespiirit ja poliisilaitokset korvattiin kihlakunnilla.
Nykyisin maakunnassa on "Ahvenanmaan maakunnan poliisipiiri", joka toimii Ahvenanmaan maakuntahallinnon eikä sisäministeriön alaisuudessa.
Ennen 30.11.1996 lakanneet nimismiespiirit ovat omana ryhmänään ja niiden jäljessä on mainittu, mihin nimismiespiiriin ne on liitetty. Järjestelmän loppuvaiheessa jäljellä olleiden piirien kohdalla on mainittu, mihin kihlakuntaan piiri liitettiin 1.12.1996.Nämä piirit lakkautettiin vuonna 1940 (paitsi Petsamo vuonna 1944).
Nämä poliisilaitokset lakkautettiin vuonna 1940.
Lutz Heßlich
Lutz Heßlich (s. 17. tammikuuta 1959 Ortrand) on Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut saksalainen ratapyöräilijä. Hän on eräajon kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen amatöörien maailmanmestari. Hän edusti SC Cottbus -seuraa, ja on pituudeltaan 185 cm.
Heßlich voitti eräajon olympiakultaa Moskovassa 1980 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Yavé Cahardin erävoitoin 2–1. Hän ei päässyt boikotin vuoksi mukaan Los Angelesin olympialaisiin 1984, mutta voitti toisen kultamitalinsa Soulissa 1988 häviämättä pudotuskierroksilla erääkään.
Heßlich voitti eräajon amatöörien maailmanmestaruuden 1979, 1983, 1985 ja 1987, sai MM-hopeaa 1981, 1982 ja 1986 sekä MM-pronssia 1977. Hän voitti eräajon nuorten maailmanmestaruuden 1976 ja 1977. Hän voitti eräajon Ystävyyden kisoissa 1984 ja Hyvän tahdon kisoissa 1986.
Farthing
Farthing oli brittiläinen kolikko, arvoltaan neljäsosa pennyä. Kolikon nimi tulee sanasta "fourthing", neljännes. Sitä lyötiin vuosina 1860–1956, mutta samannimisiä kolikoita on ollut Englannissa käytössä eri metalleista valmistettuna 1200-luvulta lähtien. Se poistettiin käytöstä 31. joulukuuta 1960 sen arvon laskettua hyvin alhaiseksi – muun muassa linja-autojen kuljettajat kieltäytyivät usein ottamasta vastaan farthingeja maksuna.
Englantilainen nimitys "penny-farthing" tarkoittaa velosipediä eli polkupyörää, jossa etupyörä on huomattavasti suurempi kuin takapyörä, kuten pennyn kolikko oli kookkaampi kuin farthing.