hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Guangzhou International Women’s Open
Guangzhou International Women’s Open on vuosittain Kantonissa, Kiinassa järjestettävä tennisturnaus naisammattilaisille. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, jolloin kiinalaisesta Li Nasta tuli ensimmäinen WTA-turnauksen voittanut kiinalainen.
Vartiolentolaivue
Vartiolentolaivue ("VLLv") on Suomen Rajavartiolaitoksen alainen hallintoyksikkö, joka vastaa ilma-alustoiminnasta. Se on perustettu vuonna 1981 ja jakautuu esikuntaan, Lentotoimintayksikköön sekä Lentotekniseen yksikköön. Vartiolentolaivueella on tukikohta kolmella eri paikkakunnalla. Vartiolentolaivueen tehtäviin kuuluu ilma-aluksilla rajavalvonta, meripelastus, virka-aputehtävät, ympäristön valvonta, valtiojohdon kuljetukset sekä lentokoulutus. Rajavartiolaitoksella on käytössään 12 helikopteria ja 2 valvontalentokonetta. Laivueessa työskentelee noin 125 henkilöä. Vartiolentolaivueen komentajana on vuodesta 2005 lähtien ollut eversti Antti Pesari.
Vartiolentolaivue perustettiin rajavartiolaitoksen päällikön antamalla käskyllä 1. kesäkuuta 1981. Rajavartiolaitoksen esikunnan lentotoimiston päällikkö siirrettiin vartiolentolaivueen komentajaksi ja muu johto muodostettiin myös lentotoimistosta. Uuteen laivueeseen liitettiin perustettu Turun vartiolentue sekä Helsingin ilma-aluskorjaamo yhdessä Helsingin, Vaasan, Kajaanin, Rovaniemen ja Ivalon lentoryhmien kanssa. 1990-luvulla lentoryhmät lakkautettiin ja lentotoiminta siirtyi vartiostojen alaisuudesta itsenäiseksi hallintoyksiköksi vartiolentolaivueeksi sekä sen alaisiksi kolmeksi vartiolentueeksi.
Vuonna 2013 Vartiolentolaivueen organisaatiota muutettiin lakkauttamalla lentueet. Tilalle perustettiin kaksi yksikköä, Lentotoimintayksikkö ja Lentotekninen yksikkö. Lentotoimintayksikkö huolehtii laivueen operatiivisen lentotoiminnan suunnittelusta ja johtamisesta sekä ohjaajien lentokoulutuksesta. Lentotekninen yksikkö huolehtii Rajavartiolaitoksen ilma-alusten huolto- ja korjaustoiminnasta ja lentokelpoisuuden valvonnasta.
Vartiolentolaivueen organisaatio on jaettu esikuntaan sekä kahteen yksikköön (Lentotoimintayksikkö, Lentotekninen yksikkö). Yksiköiden johto-osat sijaitsevat esikunnan yhteydessä Helsingissä. .
Vartiolentolaivue toimii kolmessa eri tukikohdassa:
RVL luopui AgustaBell 206 -koptereista lopullisesti vuonna 2011 ja se myi kaksi käytöstä poistettua helikopteria Latvian rajavartiolaitokselle vuonna 2012. Helikopterit lennettiin Latviaan ja luovutettiin maan rajavartiolaitokselle 22.12.2012.
Matti Honkala (vuorineuvos)
Matti Honkala (s. 24. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan ekonomi. Hän oli Kesko Oyj:n pääjohtaja vuosina 1998–2005. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2000.
Honkala oli Kesko Oyj:n palveluksessa eri tehtävissä vuodesta 1966. Hänet valittiin Keskon hallituksen jäseneksi 1986 ja varapääjohtajaksi 1997. Vuonna 1998 hänestä tuli pääjohtaja Eero Kinnusen jälkeenja hän toimi tehtävässä helmikuuhun 2005, jolloin jäi eläkkeelle.
Honkalalla on ollut lukuisia kaupan ja elinkeinoelämän luottamustoimia. Niiden lisäksi hän on toiminut muun muassa Suomen UNICEFin hallituksen puheenjohtajana 2005–2011 ja Maanpuolustuksen tuen valtuuskunnassa.
Sauber C20
Sauber C20 oli Sauberin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat Nick Heidfeld ja Kimi Räikkönen. Talli oli kauden 2001 suurin yllättäjä nousten valmistajien MM-taulukossa lopulta neljänneksi ja keräten 21 MM-pistettä.
Sauberin menestys oli ennen kaikkea nopean ja luotettavan auton ansiota, mutta sarjan nuorimmat kuljettajat Heidfeld ja Räikkönen onnistuivat myös erinomaisesti.
Dog Blood
Dog Blood on yhdysvaltalainen elektronista musiikkia tekevä duo. Duo perustettiin vuonna 2012 ja sen muodostavat dubstep- & house-artisti Skrillex ja tekno-artisti Boys Noize. He julkaisivat ensimmäisen julkaisunsa elokuussa 2012.
Wanold Wrydon Wilkman
Wanold Wrydon (Valle t. Walle) Wilkman (13. maaliskuuta 1872 Uusikirkko – 27. joulukuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen geologi.
Wilkmanin vanhemmat olivat asemapäällikkö Abraham Johan Wilkman ja Ulrika Kristina Kymén. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1895.
Wilkman oli Geologisen Tutkimuslaitoksen apulaisgeologi vuodesta 1895 ja valtiongeologi vuodesta 1932. Helsingin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1936. Hän kartoitti Suomen kallioperää ja julkaisi selityksin varustettuja geologisia karttalehtiä, joissa on perusteellinen selvitys niin sanotun karjalaisen liuskevyöhykkeen geologiasta. Hän oli viimeinen valtiongeologi.
Wilkman
Wilkman tai Vilkman on sukunimi ja tarkoittaa seuraavia:
Ernst Gustaf von Willebrand
Ernst Gustaf von Willebrand (19. elokuuta 1751 Karuna – 25. kesäkuuta 1809 Turku) oli suomalainen kenraali. Hän toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1790–1806 ja sen jälkeen oli koskenperkauskomission puheenjohtajana.
Alikapteenin poika von Willebrand toimi sotilasurallaan 1788–1790 sota-asioiden valtiosihteerinä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1792 ja hän sai vapaaherran arvon 1806.
Von Willebrand omisti Jokioisten kartanon ja rakennutti sen päärakennuksen. Hän perusti kartanoon verkatehtaan, johon hankki vuonna 1800 Suomen ensimmäiset karstaus- ja kehruukoneet, ja vuonna 1804 rautaruukin. Von Willebrand omisti myös sahoja, myllyjä ja laivoja sekä perustamastaan Turun tupakkatehtaasta osake-enemmistön. Hän oli Suomen Talousseuran ja Turun Soitannollisen Seuran puheenjohtaja sekä vuonna 1808 Suomen lähetyskunnan jäsen.
Von Willebrand alkoi heti 1808 luoda kauppasuhteita venäläisten kanssa.
Felix von Willebrand
Knut Felix von Willebrand (11. kesäkuuta 1814 Muurla – 18. tammikuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin apulainen 1843–1856, professori 1856–1874 ja lääkintöhallituksen vt. päätirehtööri (pääjohtaja) 1863–1890. Hän vakiinnutti Suomessa kokemusperäisen patologis-anatomisen ajattelun ja edisti merkittävällä tavalla Suomen lääkintälaitoksen kehittymistä.
Karl Willgren
Karl Salomon Willgren (8. kesäkuuta 1865 Tampere – 30. tammikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kansantaloustieteen, finanssiopin ja tilastotieteen apulainen 1901–1922, hallinto-oikeuden professori 1922–1932.
Johan Petter Winter
Johan Petter Winter (1788–1872) oli suomalainen virkamies ja keräilijä. Hän oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos 1825, senaattori oikeusosastossa 1831–1841. Hänen arvokkaita genealogisia, elämäkerrallisia ja meteorologisia muistiinpanojaan säilytetään Valtionarkistossa. Hän suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1805. Valtioneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1839. Hän asui myöhemmin tilanomistajana Kaarinan Ispoisissa.
Johan Bernhard Virgin
Johan Bernhard Virgin, myös: "Vergin" (1705–1783) oli ruotsalainen linnoitusupseeri ja vuodesta 1768 kenraalimajuri. Hän oli linnoitustoimen johtaja 1762–1769. Hänen oletetaan eronneen tehtävästä siksi, että Augustin Ehrensvärd sai Suomen linnoitustöiden johdon. Hän kannatti myssypuoluetta, eikä siten hyväksynyt Ehrensvärdiä. Hänen laatimansa suunnitelma Helsingin linnoittamiseksi ja Suomen rajan puolustuskunnon kohentamiseksi toteutettiin perustamalla muun muassa Viapori.
Erik Anton Virtanen
Erik Anton Virtanen (29. syyskuuta 1897 Turku – 28. marraskuuta 1970) oli suomalainen kansatieteilijä, Helsingin yliopiston ylimääräinen professori 1953–1964. Hänen alanaan oli suomalais-ugrilainen kansatiede.
Swervedriver
Swervedriver on englantilainen alternative rock -yhtye, joka perustettiin Oxfordissa vuonna 1989. Yhtyeen perustivat Adam Franklin ja Jimmy Hartridge shoegazing-liikkeen aikana. Yhtye julkaisi neljä studioalbumia, lukuisia EP-albumeja ja singlejä kunnes menetti levy-yhtiönsä vuonna 1998 ja hajosi sen jälkeen. Suuren fanijoukkonsa ansiosta yhtye teki comebackin vuonna 2008 ja lähti samalla kiertueelle. Vuonna 2015 yhtye julkaisi uuden levyn "I Wasn't Born to Lose You" .
Bernhard Aarnio
Bernhard Aarnio (ent. "Lemberg"; 3. kesäkuuta 1876 Vanaja – 28. tammikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen agrogeologi.
Aarnion vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Kustaa Lemberg ja Karoliina Kustaantytär ja puoliso vuodesta 1902 Maria Hagelin. Aarnio tuli ylioppilaaksi 1895 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja lisensiaatiksi 1916. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1917. Hän toimi maanmittausinsinöörinä vuodesta 1909, geologisen toimikunnan sihteerinä vuodesta 1912 ja vanhempana assistenttina vuodesta 1918. Valtion maatutkimuslaitoksen vanhempi agrogeologi hän oli vuodesta 1926. Aarnio oli laitoksen johtaja 1931–1933 ja Maatalouskoelaitoksen professori 1933–1943, sen jälkeen vt:nä vuoteen 1946. Wienin maatalouskorkeakoulu myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1948. Hän oli Akateemisen Karjala-Seuran jäsen. Helsingin yliopiston dosentti Aarnio oli vuodesta 1919 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1939. Maatalousakatemian puheenjohtajana Aarnio toimi 1938–1939.
Petter Abrahamsson
Petter Abrahamsson (1668–1741) oli ruotsalainen oikeusoppinut. Hän toimitti vuonna 1702 muistutuksin ja selityksin varustetut laitokset kuningas Kristofferin maanlaista, Maunu Eerikinpojan kaupunginlaista ja vuonna 1726 maanlaista vielä laajemman laitoksen. Teosten ansiosta häntä pidetään yhtenä Ruotsin merkittävimmistä oikeusoppineista. Myöhemmin on todettu, että hänen aiemmat lait korvanneen vuoden 1734 lain valmistelun yhteydessä esittämänsä mielipiteet olivat monelta osin oikeat.
Lornjetti
Lornjetti () on sangattomat silmälasit, jota pidellään kädellä silmien edessä sen sivussa olevan varren avulla. Se oli entisaikaan suosittu asuste, jota pidettiin tyylikkäämpänä kuin tavallisia silmälaseja.
Esineen nimi tulee kieroon katsomista tarkoittavasta ranskan sanasta "lorgner".
Anders Ahonen
Anders Ahonen (1865–1932) oli rautatieinsinööri, Rautatiehallituksen päätirehtööri (pääjohtaja) vuosina 1908–1917 ja diplomaatti. Hän oli asiantuntijana rauhanneuvotteluissa Tartossa 1920.
Hänen aikanaan valmistui Helsinkiin uusi rautatieasema. Hänet nimitettiin väliaikaiseksi valtuutetuksi Moskovaan 21.1.1921, kun Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliset diplomaattisuhteet olivat vuoden lopussa astuneet voimaan. Hän toimi tehtävässä puolisen vuotta.
Leijamaailma
Leijamaailma (englanniksi "Kiteworld") on englantilaisen tieteiskirjailija
Keith Robertsin kirjoittama aikuisille tarkoitettu tieteisromaani kuvitteellisesta papiston hallitsemasta ydinsodan jälkeisestä taantuneesta yhteiskunnasta.
Teos "Kiteworld" ilmestyi englanniksi 1985 ja suomennos "Leijamaailma" Jalavan scifi-sarjassa neljäntenä teoksena vuonna 1988. "Kiteworld" on alkuaan ollut novellisarja niin kuin monet muutkin Robertsin englanniksi ilmestyneet teokset.
Leijamaailma perustuu pitkälti tyypilliseen H.G. Wellsin viitoittamaan pessimistisen englantilaisen tieteiskirjallisuuden perinteeseen. Yhteiskunnaltaan keskiaikaa tai uuden ajan alkua muistuttavassa tulevaisuuden Englannissa sijaitsevan Leijamaailman ulkopuolella on merta ja suureksi osaksi kuollut mutanttien asuttama alue, Kirottu maa. Kirkko pitää yllä armeijaa, jonka tehtävä on lennättää ihmisiä suurilla leijoilla demonien pois ajamiseksi. Muutenkin leijojen lennättämisen uskotaan torjuvan paholaisia. Kaikki eivät kuitenkaan tähän usko. Kirjoittaja kuvaa Varianttikirkon hallitsemaa Leijamaailmaa muun muassa leijakapteenin, pienen kerjäläistytön ja kirkon tarkastajan silmin. Kirjan lopussa Leijamaailma ajautuu uskontojen väliseen sisällissotaan ja yhä pahenevaan väkivallan kierteeseen. niinpä kirjailija tarkastelee teoksessaan teokratiaa, totalitaristista vallankäyttöä, uskonnon ja moraalion kysymyksiä ja uskottavuutta ihmisten kannalta. Kirjailija käsittelee myös ihmisten moraalisia valintoja ja alttiutta pahoihin tekoihin erilaisten yllykkeiden takia.
Georg Adlersparre
Georg Adlersparre (28. maaliskuuta 1760 Jämtland, Ruotsi – 23. syyskuuta 1835 Kristinehamn, Ruotsi) oli ruotsalainen sotilas ja valtiomies. Hän osallistui ja joutui vangiksi. Hän palveli vuonna 1808 niin sanotussa läntisessa armeijassa. Sen noustua kapinaan Kustaa IV Aadolfia vastaan hän astui sen johtoon Hän ei ehtinyt Tukholmaan ennen kuin Adlercreutz oli jo vanginnut kuninkaan ja tehnyt vallankaappauksen. Kaarle-herttua käski hänen pysähtyä, mutta hän jatkoi marssia ja saapui Tukholmaan 22. maaliskuuta. Hänestä tuli sitten valtioneuvos ja kenraaliadjutantti, ja hänen vaikutuksestaan Augustenborgin herttua Kristian August valittiin kruununprinssiksi, toisin kuin kustavilainen puolue oli halunnut.
Anders Erik Afzelius
Anders Erik Afzelius (25. huhtikuuta 1779 Forshem, Ruotsi – 1. maaliskuuta 1850 Riika, Latvia) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut oikeusoppinut. Hän oli Turun akatemian yleisen ja kotimaisen lakitieteen professori vuodesta 1818. Hän joutui valtiollisen vainon kohteeksi ja joutui eroamaan vuonna 1822. Hän asettui asumaan Helsingin lähelle ja toimi lahjoitusmaatalonpoikien asianajajana ja joutui erityisesti kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin vihan kohteeksi. Tällöin hänet karkotettiin mutta hänen päästyään Ahvenanmaalle hänet pidätettiin ja karkotettiin Vjatkaan. Vuonna 1837 hän sai luvan asua Lappeenrannassa, mutta pidätettiin jälleen 1837 ja vietiin vangiksi Liivinmaalle Wendeniin. Hän sai oleilla Riiassa, jossa kuoli. Hänen syyllisyyttään mihinkään pidetään kyseenalaisena, eikä häntä koskaan varsinaisesti tutkittu eikä tuomittu.
Per von Afzelius
Per von Afzelius (1769–1843) oli ruotsalainen lääkäri. Hän osallistui rykmentinlääkärinä. Vuodesta 1789 hän oli armeijan lääkintätoimen ylipäällikkö. Hän uudisti kenttäsairaalahoitoa ja palkkasi lääketieteen opiskelijoita alilääkäreiksi.
Olav Ahlbäck
Torvald Olav Otto Ahlbäck (28. maaliskuuta 1911 Vaasa – 14. syyskuuta 1989 Vaasa) oli suomenruotsalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston pohjoismaisen filologian professori 1950–1960. Hän laati ruotsalaismurteiden sanakirjan "Ordbok över Finlands svenska folkmål" osia 1–2. Ahlbäck oli Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen jäsen vuosina 1950–1981 ja hallituksen puheenjohtaja 1954–1966. Hänet nimettiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi 1964.
Histiophryne psychedelica
Histiophryne psychedelica on vuonna 2009 löydetty antennikrottilaji.
Laji elää itäisessä Indonesiassa Ambon-saaren läheisyydessä. Sen löysivät ensimmäisenä sukeltajaharrastajat. Se on nimetty psykedeelisen aistivaikutelman aiheuttavan ulkonäkönsä mukaan.
Nagovo
Nagovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšernets- ja Vitkajokien läheisyydessä 11 kilometriä Staraja Russasta luoteeseen. Kylässä on 400 ja kunnassa 3 900 asukasta (vuonna 2012).
Nagovon kunnan pinta-ala on 480,82 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ilmajärveen, idässä Staraja Russan piirin Vzvadin, kaakossa Staraja Russan ja etelässä Velikoje Selon kuntiin sekä lännessä Volotin ja Šimskin piireihin. Pinta-alasta 64,7 % on maatalousmaata ja 28,9 % metsää. Seudun jokia ovat Tuleblja, Koltšištša, Psiža, Perehoda, Koren, Utšonka, Vitka, Tšernets, Makova ja Krekša. Luonnonmuistomerkkeihin kuuluu Ilmajärven muinainen rantatörmä eli klintti.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 65 kylää: Anišino-1, Bahmutovo, Bakotšino, Berjozno, Bologiža, Bolšoi Užin, Bolšoje Orehovo, Bolšoje Utšno, Bolšoje Voronovo, Borisovo, Bubnovštšina, Buregi, Bytškovo, Derevik, Dubrovka, Gorka, Gostež, Hutonka, Ionovo, Ivantsevo, Jelitsy, Jevahnovo, Jevanovo, Katelevo, Klinkovo, Krekša, Leohnovo, Lipetsko, Ljadniki, Lukino, Lunšino, Maloje Orehovo, Maloje Voronovo, Malyi Užin, Muravjovo, Netšaino, Novoje Solobsko, Otoka, Ovintsevo, Penkovo, Pestovo, Podolož, Podteremje, Poretšje, Psiža, Pugovkino, Pustoi Tšernets, Pustoš, Rašutša, Razliv, Retljo, Savkino, Šišimorovo, Solobsko, Truhnovo, Ustreka, Užin, Valtošino, Vereskovo, Vilenka, Volkovitsy, Vysokoje, Zagorje, Zaklinje ja Žiloi Tšernets. Neljän–kahdensadan asukkaan kyliä ovat Borisovo, Nagovo, Buregi, Lunšino, Bakotšino, Ustreka ja Anišino-1. Bolšoje Voronovon, Borisovon, Buregin ja Lunšinon kunnat liitettiin Nagovoon vuonna 2010.
Nagovon kautta kulkee Staraja Russan ja Šimskin välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Staraja Russaan sekä päätieltä myös Novgorodiin ja Pietariin.
Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 29 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 41 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (33,7 %) sekä kalastus (20,6 %)
Suurimmissa kylissä on lastentarha tai koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Buregissa toimii vanhainkoti ja kaksi pientä lomakylää. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta ja joukko yksityisyrittäjiä.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Borisovon, Buregin, Leohnovon ja Psižan kirkot sekä vanhat talousrakennukset. Kunnassa on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Axel Ahlfors
Karl Axel Mauritz Ahlfors (7. huhtikuuta 1874 Maarianhamina – 22. toukokuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen insinööri, professori ja rehtori.
Ahlfors oli Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin professori 1908–1941 ja rehtori 1913–1916. Ahlfors tuli ylioppilaaksi 1892 ja valmistui Polyteknillisen opiston koneenrakennusosastolta 1896. Työskenneltyään Suomessa vuoteen 1900 ja sitten kolme vuotta Sveitsissä, hänestä tuli ensin virkaa tekevä ja sitten vakinainen opettaja Polyteknillisessä opistossa. Ahlfors työskenteli myös Hietalahden laivatelakan palveluksessa. Hän julkaisi teoksen "Turbiner och turbinpumpar, deras beräkning och konstruktion" (1905).
Ahlforsin poika oli Lars Ahlfors.
Prost AP04
Prost AP04 oli Prostin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat kauden mittaan Jean Alesi, Heinz-Harald Frentzen, Gastón Mazzacane, Luciano Burti ja Tomáš Enge. Auto ei ollut missään vaiheessa kautta kilpailukykyinen ja se keräsi vain neljä MM-pistettä.
Auto pohjautui pitkälti Ferrari F2000 -autoon, jota Ferrari-talli oli käyttänyt edellisellä kaudella. Koko auton peräpää, moottori, vaihteisto ja jousitus tulivat F2000:sta. Tämän myötä auton luotettavuus oli hyvällä tasolla ja se oli kauden toiseksi luotettavin auto heti Ferrarin jälkeen. Tästä huolimatta auton suorituskyky oli heikko ja vaikka sitä yritettiin parantaa kauden aikana, auton nopeus ei parantunut.
Mednikovo
Mednikovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Staraja Russan ja Parfinon välisen maantien varrella viisi kilometriä piirin keskuksesta itään. Kylässä on 1 400 ja kunnassa 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Mednikovon kunnan pinta-ala on 290,24 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Staraja Russan piirin Zalutšjen, lounaassa Novoselskin, lännessä Staraja Russan ja pohjoisessa Vzvadin kuntiin sekä idässä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 28,3 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Redja, Sominka ja Ratulja.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Anišino, Bragino, Davydovo, Filatovo, Kijevo, Kozlovo, Krjukovo, Kudrovo, Malyje Gorby, Novoje Ramuševo, Podborovje, Ramuševo, Sadovo, Šahovo, Šapkino, Sobolevo, Starikovo ja Staroje Ramuševo. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Davydovo. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Davydovon kunta liitettiin Mednikovoon vuonna 2010.
Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 24 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 79 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (42,8 %) sekä erilaiset palvelut. Suurin työnantaja on valtion omistama metsäteollisuusyritys.
Mednikovosta ja Davydovosta on maantieyhteydet Staraja Russaan. Molempien kylien palveluihin kuuluvat lastentarha tai alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti.
Klenbuteroli
Klenbuteroli on lääkeaine, joka kehitettiin alkujaan pitkävaikutteiseksi beetasympatomimeetiksi, yölliseksi astmalääkkeeksi. Sitä käytetään sen anabolisten vaikutuksensa takia laajasti myös laittomana pihvilihan kasvattajana ja dopingaineena.
Klenbuteroli kuuluu beeta-2-agonisteihin, joita käytetään yleisesti astman hoitoon. Klenbuterolia käytetään erityisesti eläinten astman hoidossa. Klenbuterolilla on kuitenkin myös anabolinen vaikutus, ja sen ansiosta luustolihasten valkuaisainepitoisuus kasvaa ja glykogeeni sekä rasva palavat. Lihassyiden suhteellinen osuus kasvaa, ja käytännössä siis voima ja nopeus paranevat. Koe-eläimissä klenbuteroli on vaikuttanut lihaksiin jo muutamissa päivissä.
Klenbuteroli on kielletty Yhdysvalloissa ja monissa Euroopan maissa lihakarjan kasvatukseen, mutta sitä käytetään silti melko yleisesti. Lihasta kasvattavan ja rasvaa polttavan vaikutuksen takia urheilijat käyttävät klenbuterolia dopingaineena. Monet urheilijat ovat syyttäneet positiivisesta dopingnäytteestä klenbuterolilla saastunutta lihaa.
Margareta Ahlstedt-Willandt
Margareta Ahlstedt-Willandt (27. elokuuta 1889 Helsinki – 29. toukokuuta 1967) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja taideteollisen kutomon perustaja.
Ahlstedt-Willandtin vanhemmat olivat taiteilijat Fredrik Ahlstedt ja Nina Lignell ja puoliso vuidesta 1929 Otto Wilhelm Willandt. Kuusi luokkaa yhteiskoulua käynyt Ahlstedt-Willandt valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1912. Kudonnan opintoja hän harjoitti Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa.
Ahlstedt-Willandt suunnitteli erityisesti kuvakudoksia ja mattoja. Hän sai useita palkintoja, kuten hopeamitalin taideteollisuusnäyttelyissä Barcelonassa 1929 ja Milanossa 1933, kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Ahlstedt-Willandtin perustama kutomo Helsingissä työllisti kymmenkunta henkilöä ja sen tuotteita myytiin paitsi Suomeen, myös ulkomaille. Viimeisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1964.
Alexandra Ahnger
Alexandra Ahnger (15. toukokuuta 1859 Kuopio – 9. syyskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen laulaja, mezzosopraano, ja laulunopettaja.
Alexandra Ahngerin vanhemmat olivat eversti Oskar Alfred Ahnger ja Alexandra von Koberwein. Hänen veljensä oli hyönteistutkija Constantin Ahnger. Ahnger opiskeli Smolnanssa Pietarissa 1877 ja Dresdenissä sekä yksityisoppilaana että konservatoriossa 1885–1888, samoin kuin useana vuonna Pariisissa. Laulunopettajana hän toimi vuodesta 1888. Laulunopettaja Ahnger oli Helsingin konservatoriossa 1907–1927 ja myös yksityisesti.
Ahnger esitti Louhen osan Oskar Merikannon oopperassa "Pohjan neiti" vuonna 1908, samoin kuin esiintyi muissakin oopperoissa ja konserteissa sekä piti omia konsertteja.
Novoselski
Novoselski () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Porusjajoen varrella 16 kilometriä Staraja Russasta etelään. Taajamassa on reilut 700 ja kunnassa 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Novoselskin kunnan pinta-ala on 364,59 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Staraja Russan piirin Ivanovskojen, pohjoisessa Staraja Russan, koillisessa Mednikovon ja kaakossa Zalutšjen kuntiin sekä etelässä Poddorjen piiriin. Pinta-alasta 67,1 % on metsää. Seudun jokia ovat Polist, Holynja ja Porusja.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 39 kylää: Arinino, Bor, Borok, Bolšaja Kozona, Derevkovo, Gluhaja Goruška, Glušitsa, Gorbovastitsa, Ištšino, Jablonovo, Kamenka, Klinkovo, Kozlovo, Lisji Gorki, Losytino, Marfino, Mavrino, Medvedovo, Nagatkino, Ožedovo, Penno, Podtšepotšje, Priplekino, Probuždenije, Pskovitino, Rattša, Sadovaja, Sanakovštšina, Sevrikovo, Sjomkina Goruška, Sokolovo, Teremovo, Tsapovo, Tšernyšovo, Tširikovo, Utšno, Vasilevštšina, Zui ja Žukovo. Novoselskin ohella suurempia asutuskeskuksia ovat reilun 500 asukkaan Bolšaja Kozona ja vajaan 300 asukkaan Nagatkino. Probuždenijen kunta liitettiin Novoselskiin vuonna 2010.
Novoselskin kautta kulkee Staraja Russan ja Poddorjen välinen maantie. Työvoimasta 77 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat jalostus (50 %) sekä maa- ja metsätalous (19 %). Kunnassa toimii metallialan yrityksiä.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, yleinen sauna ja postikonttori. Kunnan alueella on useita muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Constantin Ahnger
Constantin Ahnger ['aŋŋer] (10. marraskuuta 1855 Kuopio – 27. kesäkuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja entomologi, arvoltaan hovineuvos. Hän työskenteli Venäjällä yli 40 vuotta rautatievirkailijana ja teki tutkimusmatkoja Siperiaan, Afganistaniin, Turkestniin ja Mustanmeren ympärysmaihin sekä Brasiliaan. Hän keräsi kymmenientuhansien yksilöiden hyönteiskokoelman, jonka hän pääosin lahjoitti Helsingin yliopiston museolle. Hän perusti museot Irkutskiin ja Taganrogiin. Hänen mukaansa on nimetty kaksi hyönteissukua ja 33 hyönteislajia.
Laulaja Alexandra Ahnger oli Constantin Ahngerin sisar.
Jason Jaffray
Jason Jaffray (s. 30. kesäkuuta 1981 Rimbey, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa AHL:ssä pelaavaa St. John's IceCapsiä.
Jaffray pelasi ennen vuonna 2002 alkanutta ammattilaisuraansa viisi kautta juniorisarja WHL:ssä. Hän aloitti kaudella 1997–1998 Edmonton Icessa, josta tuli vuonna 1998 Kootenay Ice, ja oli voittamassa vuonna 2000 WHL:n mestaruutta President’s Cupia (nykyiseltä nimeltään Ed Chynoweth Cup). Hän pelasi WHL-vuosinaan myös Swift Current Broncosissa, jonne siirtyi joulukuussa 2001, kesken viimeisen juniorikautensa.
Jaffray ei saanut . Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2002–2003 AHL:n Norfolk Admiralsissa ja sen farmijoukkueessa, ECHL:n Roanoke Expressissä. Hän pelasi suurimman osan kaudesta ECHL:ssä, jossa oli eniten syöttö- ja tehopisteitä sekä toiseksi eniten maaleja tehnyt tulokaspelaaja tehtyään 34 maalia ja 51 syöttöpistettä, yhteensä 85 tehopistettä, 64:ssä ottelussa. Hänet nimettiin vuonna 2003 sekä ECHL:n ensimmäiseen että tulokkaiden tähdistökentälliseen ja palkittiin liigan vuoden tulokkaana. Kaudella 2003–2004 Jaffray pelasi AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa sekä ECHL:n Wheeling Nailersissa, kaudella 2004–2005 puolestaan aluksi Wheeling Nailersissa sekä myöhemmin AHL:n Cleveland Baronsissa ja Manitoba Moosessa.
Jaffray pelasi Manitoba Moosessa usean kauden ajan ja teki AHL-vuosiensa parhaat runkosarjatehot viidennellä ammattilaiskaudellaan, kaudella 2006–2007. Hän teki tuolla kaudella 35 maalia ja 46 syöttöpistettä, yhteensä 81 tehopistettä, 77:ssä ottelussa. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja tuli nimetyksi AHL:n toiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hän pelasi kauden aikana ssa. Kesällä 2007 Jaffray teki sopimuksen NHL-seura Vancouver Canucksin kanssa, jossa pelasi kaudella 2007–2008 19 ottelua sekä kaudella 2008–2009 14 ottelua. Suurimman osan kausista hän pelasi edelleen AHL:n Moosessa, joka oli Canucksin farmijoukkue.
Heinäkuussa 2009 Jaffray siirtyi vapaana pelaajana NHL-seura Calgary Flamesiin. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kolme runkosarjaottelua NHL:ssä sekä 72 runkosarja- ja yhdeksän pudotuspeliottelua Abbotsford Heatissä AHL:ssä. Hän oli Heatin paras pistemies ja valittiin toisen kerran urallaan AHL:n tähdistöotteluun. Kesäkuussa 2010 Flames kauppasi Jaffrayn Anaheim Ducksiin, josta se sai vaihdossa hyökkääjä Logan MacMillanin. Hän ei kuitenkaan pelannut kaudella 2010–2011 yhtään ottelua Ducksissa tai sen silloisessa farmijoukkueessa Syracuse Crunchissa, vaan kuusi runkosarja- ja 14 pudotuspeliottelua lainapelaajana Manitoba Moosessa. Hän pääsi aloittamaan kauden vasta maaliskuussa 2011 syyskuussa 2010 tulleen polvivamman vuoksi.
Heinäkuussa 2011 Jaffray teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen NHL-seura Winnipeg Jetsin kanssa. Hän pelasi kaudella 2011–2012 13 ottelua NHL:ssä sekä 47 ottelua Jetsin farmijoukkueessa St. John's IceCapsissä AHL:ssä. Kausi päättyi hänen osaltaan maaliskuussa 2012 leikkaushoitoa vaatineen loukkaantumisen vuoksi. Elokuussa 2012 Jaffrey teki NHL-sopimuksen sijaan AHL-sopimuksen IceCapsin kanssa. Hän on toiminut vuodesta 2011 IceCapsin kapteenina.
Eduard Ahrens
Eduard Ahrens (3. huhtikuuta 1803 Tallinna, Viro – 19. helmikuuta 1863 Kuusalu) oli virolainen kielitieteilijä ja pappi. Hän julkaisi viron kieliopin (1843), jossa ajoi viron oikeinkirjoituksen kehittämistä suomen kielen esimerkin mukaan. Sen toisessa osassa (1853) on viron kielen ensimmäinen lauseoppi.
Ivanovskoje
Ivanovskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Polistjoen varrella 15 kilometriä Staraja Russasta lounaaseen. Kylässä on 178 ja kunnassa 1 100 asukasta (vuonna 2009).
Ivanovskojen kunnan pinta-ala on 181,64 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Starajan Russan piirin Velikoje Selon, pohjoisessa Staraja Russan ja idässä Novoselskin kuntiin sekä etelässä Poddorjen piiriin. Pinta-alasta 59,2 % on metsää. Seudun jokia ovat Polist, Holynja ja Porusja.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 34 kylää: Babje, Borodino, Borok, Bolšije Grivy, Braklovitsy, Dolga, Gainovo, Gariža, Gusino, Horošovo, Jevdokejino, Kokorino, Kondratovo, Konšino, Kotetsko, Kotšerinovo, Krivets, Lutški, Malaja Kozona, Notševalovo, Ratno, Skripkovo, Svjatogorša, Tolotšno, Trohovo, Troškovo, Truhnovo, Tšižovo, Ustje, Utuškino, Vidža, Voškovo ja Vylyšovo. Kylistä suurin on vajaan 200 asukkaan Svjatogorša. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Svjatogoršan ja Utuškinon kunnat liitettiin Ivanovskojeen vuonna 2010.
Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 23 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 61 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (58 %) sekä koulutus (12 %).
Kunnan läpi kulkee Staraja Russan ja Poddorjen piirin välinen maantie. Ivanovskojen palveluihin kuuluu peruskoulu, kulttuuritalo ja lääkintäasema. Svjatogoršassa on alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti, Utuškinossa lastentarha, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Seudulla on muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Aatos Alanen
Aatos Volmar Alanen (24. heinäkuuta 1894 Kokemäki –1974) oli suomalainen juristi, Helsingin yliopiston
yleisen oikeustieteen ja roomalaisen yksityisoikeuden professori 1940–1963 (virkanimike vuodesta 1959 yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professori).
Karl Alexander Alcenius
Karl Alexander Alcenius (3. lokakuuta 1819 Vaasa – 28. heinäkuuta 1853 Helsinki) oli suomalainen kouluhistorian tutkija ja kasvatusopin dosentti vuodesta 1848. Hän väitteli tohtoriksi 1850. Hän toimi opettajana Hämeenlinnassa, Helsingissä ja Oulussa. Hän käynnisti Suomessa kouluhistorian tutkimuksen, ja hänen laajempaa Suomen kouluhistoriaa valmistelevaa aineistoaan säilytetään Kansalliskirjastossa.
Max Theodor Alfthan
Max Theodor Alfthan (28. maaliskuuta 1863 Viipuri – 15. heinäkuuta 1914 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen sotilas ja maantieteilijä, joka toimi vuosina 1905–1910 Uudenmaan läänin kuvernöörinä.
Alfthan kävi Haminan kadettikoulun 1876–1883 ja Venäjän yleisesikunta-akatemian 1887–1890. Hän palveli sotilaana sekä Venäjällä että Suomessa, ja yleni everstiksi vuonna 1898. Hän toimi muun muassa Pietarin sotilaspiirin esikunnassa ja oli 1897–1902 Suomen asevelvollisen sotaväen esikuntapäällikkönä. Vuonna 1902 Alfthan erosi aktiivipalveluksesta protestina vuoden 1902 asevelvollisuuslakia vastaan ja työskenteli johtajana Tampereella J. C. Frenckell & sons -yhtiön paperitehtaalla. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1905–1910. Alfthanilla oli kuvernöörikautenaan läheinen työsuhde Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Gerardin ja senaatin puheenjohtaja Leo Mechelinin kanssa. Gerardista ja Alfthanista tuli suorastaan ystäviä. Alfthan joutui lopulta eroamaan venäläistämistoimien takia, ja hän siirtyi toimitusjohtajaksi Suomen paperiteollisuusyhdistykseen. Hän harrasti maantiedettä ja oli vuonna 1910 julkaistun Suomen kartaston laitoksen toimituskunnan puheenjohtaja. Hän oli myös Suomen maantieteellisen seuran puheenjohtaja 1907–1908 ja 1910–1911.
Kilpapurjehtija Max Alfthan oli eversti Max Alfthanin poika. Filosofi Georg Henrik von Wright oli hänen tyttärenpoikansa. Vuorineuvos Anton Alfthan oli Max Alfthanin veli.
Antti Alha
Antti Rikhard Alha (7. helmikuuta 1917 Tampere – 13. huhtikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen oikeuslääketieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston oikeuskemian apulaisprofessori 1952–1981.
Alhan vanhemmat olivat päätoimittaja Edvard (Eetu) Adiel Alha (ent. Ahlman) ja opettaja Olga Reponen. Alhan puoliso oli vuodesta 1942 lääketieteen tohtori Anna-Liisa Sinivaara, he saivat neljä lasta. Alha tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1947. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna ja sisätautien erikoislääkäri hänestä tuli 1954. Ennen apulaisprofessuuriaan Alha työskenteli paitsi yliopistossa muissa tehtävissä, myös Helsingin yleisessä sairaalassa ja Kivelän sairaalassa sekä valtion oikeuskemian laboratoriossa. Vuonna 1952 Alha nimitettiin apulaisprofessoriksi ja samalla yliopiston oikeuskemian osaston johtajaksi. Hän tutki muun muassa alkoholin käytön vaikutusta ajokykyyn ja kannatti niin sanottua nollapromillelinjaa.
Alha sai professorin arvonimen 1967.
Alha oli jatkosodassa komppanianpäällikkönä.
Karin Allardt-Ekelund
Karin Allardt-Ekelund (4. syyskuuta 1895 Porvoo – 13. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuushistorioitsija ja pedagogi. Hän väitteli tohtoriksi ja toimi tyttölyseon rehtorina ja Tölö svenska samskolanin johtajana 1933–1937 ja Laguska skolanin johtajana vuodesta 1942.
Hänen isänsä oli kirjailija Anders Allardt.
Samuel Alopaeus
Samuel Alopaeus (9. tammikuuta 1721 Pietari – 14. lokakuuta 1793 Sortavala) oli suomalainen kirkkoherra ja mineralogi.
Alopaeuksen vanhemmat olivat Inkerinmaan Kupanitsan kirkkoherra Johan Alopaeus (1686–1748) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Maidelin. Hän kävi Pietarin akateemista lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Kielissä 1742. Alopaeus vihittiin papiksi Narvassa 1751.
Alopaeus oli Viipurin katedraalikoulun kielimestarina 1745–1747 ja hän oli Pietarin suomalaisessa seurakunnassa armovuodensaarnaajana 1751 ja kirkkoherrana vuodesta 1752. Alopaeus oli Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1755 alkaen ja vuodesta 1765 hän oli Viipurin konsistorin jäsenenä. Hänestä tuli lääninrovasti 1770.
Alopaeus oli mineralogian ja muiden luonnontieteiden harrastaja ja hänen kerrotaan löytäneen 1760-luvulla Ruskealan marmoriesiintymät. Hän julkaisi Karjalan kiviesiintymistä vuonna 1787 saksankielisen selostuksen.
Alopaeus oli naimisissa 1752–1781 Anna Katarina Sigfrénin (k. 1781) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja 1785–1788 Anna Helena Dannenbergin (k. 1788) kanssa tämän toisessa avioliitossa sekä viimeksi Räisälän kirkkoherra Petter Ursinuksen (1718–1771) tyttären Ulrika Sofia Ursinuksen (k. 1833) kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Kajovo
Kajovo () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vislenev Ostroviin johtavan maantien varrella 25 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 10 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Kajovon (Kojovan) kylän lisäksi myös Divuštšinon, Gorbovon, Kuznetsovon (Šepänkylän), Mošonkan (Mošn’an), Pamozovon (Pamol’an), Pestšankan, Poddubjen, Šarovon, Suhovon ja Vislenev Ostrovin (Ostrovan) kylissä. Kielentutkija Juho Kujola keräsi karjalan kielen sanastoa Kajovossa vuonna 1910.
1800-luvulta lähtien Kajovo oli Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus. Vuonna 1908 volostiin kuului 103 asutusta, joissa oli yhteensä 6 500 asukasta. Kajovon kylässä asui 220 henkeä, jotka harjoittivat pääelinkeinonaan maanviljelyä. Kunnanhallinnon lisäksi kylässä oli kyytiasema, viljavarasto, kaksi kauppapuotia, sairaala ja tsasouna.
Vuonna 1918 Kajovon volosti liitettiin Malaja Višeran kihlakuntaan. Vuodesta 1927 lähtien kylä oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan.
Nykyään kylässä toimii postikonttori ja lääkintäasema. Sen nähtävyys on 1800-luvun loppupuolella rakennettu Savitšin kartano puistoalueineen.
Nils Ambolt
Nils Peter Ambolt (2. huhtikuuta 1900 Lund, Ruotsi – 24. marraskuuta 1969 Danderyd, Ruotsi) oli ruotsalainen geodeetti. Hän osallistui Sven Hedinin Keski-Aasiaan vuosina 1928–1933 suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Vislenev Ostrov
Vislenev Ostrov () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Torbinoon, Ljubytinoon ja Borovjonkaan johtavien maanteiden risteyksessä 35 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 123 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. 1800-luvun puolivälissä ja vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Vislenev Ostrovin eli Ostrovin lisäksi muun muassa lähikylissä Gorbovossa, Pamozovossa (Pamol’assa) ja Suhovossa.
Ennen vallankumousta Vislenev Ostrov kuului Kajovon volostiin. Vuonna 1908 siellä oli 348 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, metsätöitä ja karjanhoitoa. Kylässä oli koulu, viljamakasiini ja tsasouna. Vislenev Ostrovin kirkolla järjestettiin kahdesti vuodessa markkinat.
Vuodesta 1927 lähtien Vislenev Ostrov oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan.
Vislenev Ostrovista on linja-autoyhteydet Borovjonkaan ja Okulovkaan. Palveluihin kuuluvat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Kylässä on 1800-luvun lopussa rakennettu Pyhän Yrjön kirkko.
Bengt Birgerinpoika
Bengt (Pentti) Birgerinpoika () (1254 – 25. toukokuuta 1291) oli ensimmäinen Suomen herttua.
Bengtin vanhemmat olivat Birger-jaarli ja tämän puoliso Ingeborg. Hänet määrättiin jo lapsena hengelliseen säätyyn, vuonna 1269 hänestä tuli Linköpingin arkkiteini. Bengt asettui vanhempien veljiensä keskinäisessä riidassa Maunu Ladonlukon puolelle ja tuli tämän kruunajaisissa 1277 sekä kansleriksi että vasta perustetun tärkeän valtioelimen eli kuninkaan neuvoskunnan jäseneksi.
Kuningas Maunu nimitti Bengtin Suomen herttuaksi 1284 vahvistaakseen sukunsa asemaa ylimystöä vastaan. Bengt säilytti asemansa senkin jälkeen, kun hänestä tuli Linköpingin piispa 1285 ja hän sai sen myötä vaikutuspiiriinsä tärkeän Gotlannin alueen. Bengt ei liene koskaan käynyt Suomessa, mutta puuttui ilmeisesti herttuakuntansa hallintoon, koska velkaantui sen takia. Hän määräsi testamentissaan Turun tuomiokirkolle 840 markan arvosta hopeaa, käytettäväksi muun muassa alttarin perustamiseen.
Torbino
Torbino () on asemataajama Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella 15 kilometriä Borovjonkasta luoteeseen. Torbinon kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla yhdeksän kilometrin päässä asemalta. Taajamassa on 472 ja kylässä 8 asukasta (vuonna 2010).
Taajama on saanut alkunsa samannimisen kylän lähelle rakennetusta rautatieasemasta. Venäjän vallankumoukseen saakka molemmat kuuluivat Kajovon kuntaan. Vuosina 1927–1931 Torbino oli Leningradin alueen Borovitšin piirikuntaan kuuluneen piirin keskus. Torbinon kyläneuvostoalue liitettiin Borovjonkan kuntaan vuonna 2005.
Taajamassa toimii puunhankintayritys. Palveluja ovat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Rautatieaseman lisäksi Torbinosta on linja-autoyhteys Borovjonkaan. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulta peräisin oleva kartanoalue.
Arthur Everitt
Arthur Francis Graham Everitt (27. elokuuta 1872 Paddington – 10. tammikuuta 1952 Oxford) oli brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti.
Everitt osallistui kalpamiekkailuun Tukholman olympialaisissa 1912. Hän pääsi tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa puolivälierälohkoon saakka ja oli mukana maansa joukkueessa, joka voitti hopeaa. Everitt oli kisojen aikaan 39-vuotias.
Marguerite Broquedis
Marguerite Marie Broquedis (17. huhtikuuta 1893 Pau – 23. huhtikuuta 1983 Orléans) oli ranskalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Broquedis voitti eri alustoilla yhteensä kahdeksan maansa kaksinpelimestaruutta, joista ensimmäisen 1910 ja viimeisen 1927. Vuonna 1912 hän sai myös maailmanmestarin tittelin. Broquedis voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kaksinpelin kultaa ja sai pronssia sekanelinpelissä Albert Canet'n parina. Kaksinpelin loppuottelussa hän päihitti Saksan Dora Köringin erin 4–6, 6–3, 6–4. Hän voitti Yvonne Bourgeoisin kanssa Ranskan-mestaruuden 1924 ja 1927 Ranskan avointen sekanelinpelin parinaan Jean Borotra. Broquedis sijoittui Pariisin olympiakisoissa 1924 kaksinpelissä neljänneksi, mutta putosi sekanelinpeliturnauksessa jo ensimmäisellä kierroksella.
Mabel Taylor
Mabel Caroline Taylor (7. joulukuuta 1879 Cincinnati – ?) oli yhdysvaltalainen jousiampuja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksille, joilla molemmilla hän sijoittui viidenneksi.
Myös Mabelin sisko Leonie oli jousiampuja.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1936–1937
Jääkiekon SM-sarja vuonna 1937 pelattiin neljän joukkueen kesken. Helsingistä oli mukana kaksi joukkuetta ja Tampereelta ja Turusta yksi. Myös HSK:n piti osallistua, mutta pelaajavaikeuksien vuoksi se jäi pois sarjasta. Talven tulo viivästyi ja jäätä saatiin vasta tammikuussa. Turun IFK joutui pelaamaan ottelunsa Ilvestä vastaan Helsingissä koska Turussa ei ollut pelikelpoista kenttää. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves. Mestaruus oli Ilveksen toinen.
Leonie Taylor
Leonora Josephine "Leonie" Taylor (maaliskuu 1870 Cincinnati – 3. heinäkuuta 1966 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers.
Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kolmeen lajiin. Hän sijoittui sekä kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksella kuudenneksi eli viimeiseksi, mutta oli voittamassa kultaa joukkuekilpailusta.
Myös Leonien sisko Mabel oli jousiampuja.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1937–1938
Jääkiekon SM-sarja vuonna 1938 pelattiin viiden joukkueen yksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka ei hävinnyt sarjassa yhtään ottelua. Mestaruus oli Ilveksen kolmas.
Somebody to Love (Queenin kappale)
Somebody to Love on Queenin single albumilta "A Day at the Races". Se on yksi albumin tunnetuimmista kappaleista ja ensimmäinen albumilta julkaistu single. "A Day at the Races" on Queenin viides albumi ja se julkaistiin vuonna 1976. Albumi nousi Yhdistyneen kuningaskunnan myyntilistan ensimmäiseksi 24 myyntiviikon aikana ja se palkittiin myöhemmin kultalevyllä.
Tobias Kamke
Tobias Kamke (s. 21. toukokuuta 1986 Lyypekki) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 64 lokakuussa 2011. Kamke valittiin vuonna 2010 ATP-kiertueen vuoden tulokkaaksi.
Arrows A22
Arrows A22 oli Arrowsin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat Jos Verstappen ja Enrique Bernoldi. Auto keräsi kauden aikana vain yhden MM-pisteen.
Arrows A22 oli formula-autoksi epätavallinen, mutta se oli kuitenkin kohtuullisen kilpailukykyinen. Tallin heikko menestys oli enimmäkseen pienen budjetin ja auton heikon laadun syytä.
Naisten Liiga -kausi 2012
Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2012 sarja pelattiin 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana. PK-35 Vantaa voitti seuran historian kolmannen mestaruutensa. Viimeiseksi sijoittunut Tampereen Ilves putosi suoraan Ykköseen.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti PK-35 Vantaa ja sarjanousijana Oulu Nice Soccer. Edelliskautena sarjassa pelannut Kuopion MimmiFutis luopui sarjapaikasta ja sarjapaikka siirrettiin toiselle kuopiolaisseuralle Pallokissoille.
Paul Patterson
Paul Patterson (s. 1947) on brittiläinen säveltäjä. Hän alkoi opiskella Royal Academy of Musicissa vuonna 1964 aluksi pasuunansoittoa ja sitten säveltämistä. Hän on myöhemmin itse toiminut muun muassa Royal Academy of Musicin sävellyksen Manson-professorina. Patterson on säveltänyt lukuisia suurimuotoisia kuoroteoksia, joihin lukeutuvat "Mass of the Sea" (1983), "Stabat Mater" (1986), "Te Deum" (1988), "Magnificat" (1993), "Hell's Angels" (1998) ja "Millennium Mass" (2000). Hänen muuta tuotantoaan edustaa muun muassa viulukonsertto (1992).
Patterson on National Youth Orchestra of Great Britainin kotisäveltäjä. Hänelle on myönnetty Puolan kulttuuriministeriön kunniamitali (1987) ja Leslie Boosey -palkinto (1996).
Janne Korhonen (kansanedustaja)
Johan Fredrik (Juho Janne) Korhonen (27. marraskuuta 1885 Oulu – 20. tammikuuta 1940 Ähtäri) oli sosialidemokraattien piirisihteeri ja kansanedustaja.
Janne Korhonen syntyi saarnaaja Kalle Korhosen ja Sofia Tuppuraisen lapsena vuonna 1885 Oulussa. Hän suoritti kansakoulun sekä viisiluokkaisen reaalikoulun ja työskenteli muun muassa tuomarin kirjurina ja voimistelun johtajana. Suomen sisällissodan jälkeen Korhonen oli vangittuna poliittisista syistä. Vapauduttuaan vankilasta hän työskenteli sosialidemokraattisen puolueen puhujana ja myöhemmin Viipurin läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattien piirisihteerinä Käkisalmessa.
Kansanedustajana Korhonen toimi vuosina 1922–1924 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Talousvaliokunnassa. Lisäksi hän oli jäsenenä Käkisalmen kaupunginvaltuustossa.
Korhonen oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Ensin vuosina 1909–1923 Hilma Maria Kuntsin kanssa ja myöhemmin vuodesta 1929 lähtien Lydia Ihalaisen kanssa.
Yōko Watanabe
Yōko Watanabe (, "Watanabe Yōko"; 1953 Fukuoka – 15. heinäkuuta 2004 Milano) oli japanilainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi Cio-Cio-Sanin roolista.
Watanabe opiskeli tanssia ja pianonsoittoa, kunnes suuntautui oopperaan kuultuaan Madama Butterflyn esityksen 16-vuotiaana. Hän hakeutui Cio-Cio-Sanin roolin tulkinneen sopraano Kuniko Kozonon oppilaaksi. Hän jatkoi opintojaan Tokion taideyliopistossa ja sitten vuonna 1976 saadun kilpailuvoiton jälkeen Milanossa. Toinen kilpailuvoitto johti Watanaben ammattimaiseen debyyttiin Neddan roolissa Trevisossa 1978. La Scalassa Watanabe esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Liùn roolissa. Hän debytoi Royal Operassa (1983), Lyric Opera of Chicagossa (1986) ja Metropolitan-oopperassa (1987) Cio-Cio-Sanin roolissa.
Watanabe tulkitsi lisäksi muita Puccinin rooleja sekä Mozartin, Verdin, Gounod’n ja Bizet’n teoksia. Hänen puolisonsa oli tenori Renato Grimaldi. Joulukuussa 1999 Watanabe kaatui esityksen aikana; hän lopetti uransa kuukautta myöhemmin, kun hänellä todettiin syöpä.
Attitude (lehti)
Attitude on homoille suunnattu brittiläinen lehti. Sen julkaisu aloitettiin vuonna 1994. Lehteen ovat kirjoittaneet muiden muassa David Furnish, Bruce La Bruce, Russell T. Davies, Matt Lucas, David Walliams ja Graham Norton. Kun Attitudessa julkaistiin Tony Blairin haastattelu, kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun virassa ollut pääministeri antoi haastattelun homolehdelle. Lisäksi Attitude on haastatellut muiden muassa Madonnaa, Heath Ledgeriä ja Robbie Williamsia. Neil Tennant kertoi Attituden kautta ensimmäistä kertaa julkisesti homoudestaan.
Jiho Lee
Jiho Lee (; s. 29. heinäkuuta 1985 Soul) on eteläkorealainen miesmalli.
Lee muutti nuorena Syracuseen, Yhdysvaltoihin vanhempiensa työn takia. Hän on valmistunut Korean kansallisesta urheiluyliopistosta. Hän sai laajaa tunnustusta työstään Haruehun Airryn kanssa, mutta oli aloittanut fitnessmallina toimimisen jo vuosia aiemmin. Nyttemmin hän on työskennellyt muun muassa Attitudelle, Kenneth Colelle ja Ellelle.
Lee kirjoittaa ja toimii mallina myös Etelä-Korean "L'Officiel Hommes"'lle. Thaimaan Attitude nimesi yleisen äänestyksen pohjalta Leen "vuoden heteromieheksi 2011".