hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gunnar Joutsensaari
Kaarlo Gunnar Johannes Joutsensaari (23. heinäkuuta 1927 Viipuri – 16. elokuuta 1991 Paimio) oli suomalainen lakimies ja Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja.
Gunnar Joutsensaari valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1953 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1960. Hän toimi ylimääräisenä esittelijänä maatalousministeriön asutusasiainosastolla vuosina 1954–1956 ja esittelijänä valtiovarainministeriössä vuosina 1956–1957 sekä toimistopäällikkönä Turun kaupungin verovirastossa vuosina 1957–1960. Vuosina 1961–1972 hän työskenteli viskaalina Turun hovioikeudessa, vuosina 1972–1975 vt. kihlakunnantuomarina Jämsän tuomiokunnassa, vuosina 1975–1984 kihlakunnantuomarina Halikon tuomiokunnassa, vuosina 1984–1987 hovioikeudenneuvoksena Turun hovioikeudessa sekä vuodesta 1987 kihlakunnantuomarina Piikkiön tuomiokunnassa. Joutsensaari oli Paimion kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1964 ja valtuuston puheenjohtaja vuosina 1964–1968 sekä Paimion kunnanhallituksen jäsen vuosina 1969–1976. Lisäksi hän toimi Karjalan Liiton lakimiehenä vuodesta 1987. Sotilasarvoltaan Joutsensaari oli reservin kapteeni.
Gunnar Joutsensaari nousi SMP:n kansanedustajaksi varasijalta Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä marraskuun alussa 1989, jolloin Pekka Vennamo erosi eduskunnasta siirtyessään Posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi, ja työskenteli eduskunnassa vaalikauden loppuun saakka.
Pjotr Pavlenski
Pjotr Pavlenski (s. 1984) on venäläinen performanssitaiteilija. Hänet tunnetaan erilaisista kansalaisoikeuksia puolustavista tempauksistaan. Vuonna 2012 hän ompeli huulet yhteen, kun Pussy Riot oli saanut vankilatuomion. Marraskuussa 2015 hän kuvasi videon, jossa hän seisoo palavien ovien edessä vastalauseena Venäjän turvallisuusorganisaation FSB:n toiminnalle.
Sabbioneta
Sabbioneta on Italian Lombardiassa Mantovan maakunnassa sijaitseva noin 4 300 asukkaan kaupunki ja kunta. Se sijaitsee Pojoen tuntumassa kolmekymmentä kilometriä Parman pohjoispuolella. Vuodesta 2008 alkaen se on kuulunut yhdessä Mantovan kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Sabionetan perusti 1500-luvun lopulla herttua Vespasiano I Gonzaga saadakseen itselleen asuntopalatsin ja linnakkeen. Juuri tuolloin oli julkaistu renessanssikauden kaupungin ihanteellinen rakenne (Vincenzo Scamozzin teos "L’Idea dell’Architettura Universale"), ja Vespasiano Gonzaga rakennutti kaupunkinsa tarkasti tämän mukaiseksi.
Kaupungin tärkeimmät nähtävyydet ovat "Palazzo Ducale" (herttuan palatsi, nykyinen kaupungintalo), "Palazzo del Giardino" (kesäpalatsi), "Galleria" ja sen trompe-l'oeil -freskot, "Teatro all'Antica" (ensimmäinen antiikin jälkeen rakennettu teatteritalo), juutalaiskortteli ja sen synagoga sekä kirkot "Assunta, Incoronata" ja "Carmine".
Charles Herbert
Charles Herbert (23. joulukuuta 1948 – 31. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä joka loi uransa lapsitähtenä muun muassa elokuvissa "Puhelu tuntemattomalta", "Kuolemanloukku O.K. Corral" ja "Lemmenlaiva". Hän teki 20 elokuvaa ja näytteli 50 televisiosarjassa. Myöhemmin hän oli huumeriippuvainen vuosikymmeniä.
Kalle Lamberg
Kalle Lamberg (s. 11. helmikuuta 1987) on suomalainen näyttelijä. Komedian lajikseen jo nuorena ottanut Lamberg on näytellyt muun muassa Turun Linnateatterissa. Hän on työskennellyt Turun Nuoren Teatterin taiteellisena johtajana vuodesta 2012. Elokuussa 2016 Lamberg valittiin Turun Linnateatterin johtajaksi.
Myös sähköisissä medioissa Lambergin roolitehtävät painottuvat komedian, parodian ja osin farssin suuntaan. Televisiossa hän on näytellyt MTV3:n suorissa estradiviihdeohjelmissa "Saturday Night Live" ja "Kingi". Elokuvataiteessa hän on tehnyt lähinnä sivuosia, kuten Kallosen roolin komediassa "Luokkakokous 2 – Polttarit ".
Lamberg sai ensikosketuksensa teatteritaiteeseen pikkupoikana Sauvon kesäteatterissa, jossa hän näytteli Henrik Ibsenin klassikkonäytelmässä "Peer Gynt". Yhdeksänvuotiaana hän muutti Turkuun, missä hän meni myöhemmin Turun Nuoreen Teatteriin. Lukion jälkeen Lamberg suoritti Teatterikorkeakoulun.
Turun Linnateatterissa Lamberg on näytellyt muun muassa Aleksis Kiven klassikossa "Seitsemän veljestä", komediassa "Otto vai pano" ja "Råck". Lamberg on näytellyt myös Kotkan Kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa, jossa hänellä oli rooli kappaleessa "Pahuus".
Teatterin ohella Lamberg on näytellyt elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Yleisradion draamadokumentissa "Jääkärit" (2015), MTV3:n draamasarjassa "Roba" (2016), MTV3:n suorassa komediasarjassa "Saturday Night Live" kevätkaudella 2016 sekä MTV3:n komediaohjelmassa "Kingi" kevätkaudella 2018. Syksyllä 2018 hän on mukana Posse-televisiosarjan viidennellä tuotantokaudella.
Lamberg valittiin kaikkien aikojen hauskimmaksi turkulaiseksi vuonna 2016.
Lamberg kihlautui viittomakielen tulkkina työskentelevän naisystävänsä, Marian kanssa lokakuussa 2016.
Luettelo uimahyppyjen olympiamitalisteista
Uimahypyt on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1904. Menestynein maa uimahyppyjen olympiatapahtumissa on Yhdysvallat. Viimeisimmissä olympialaisissa suurinta menestystä on saanut Kiina.
PowerFlite
PowerFlite oli Chrysler Corporationin vuosina 1954 – 1961 valmistama ja henkilöautoissaan käyttämä, kaksiportainen automaattivaihteisto. Vaihteiston valmistus alkoi vuoden 1953 lopulla ja huolimatta Chryslerin kolmeportaisen TorqueFliten esittelystä vuonna 1956, yksinkertainen ja luotettava PowerFlite oli saatavilla Plymouthin ja Dodgen vaihteistoksi mallivuoden 1961 loppuun, jonka jälkeen sen valmistus lopetettiin.
Chrysler Corporation oli yksi viimeisistä ajoneuvovalmistajista Yhdysvalloissa, joka esitteli täysautomaattisen vaihteiston. General Motors Corporation oli esitellyt Oldsmobilen Hydramatic-vaihteiston jo 14 vuotta aiemmin ja Ford Motor Company oman Ford-O-Maticinsa kolme vuotta aiemmin. Packardin Ultramatic oli tullut markkinoille vuonna 1949 ja Studebakerin Automatic Drive vuonna 1950. PowerFlite oli rakenteeltaan ja toiminnaltaan yksinkertaisempi kuin markkinoilla olevat muut automaattivaihteistot. Koska mekaanisia komponentteja ja toimintoja oli vähemmän, oli vaihteisto myös hyvin luotettava ja se palveli nöyrästi niin kuutoskoneisen Plymouthin kuin Hemi V8 -moottorisen Imperialin vaihteistona. Toisin kuin muissa automaattivaihteistoissa, PowerFlitessa ei ollut "Park"-toimintoa eli parkkilukkoa. Tämän takia seisontajarrun käyttö oli välttämätöntä aina, kun auto pysäköitiin. Kaikkien tuon aikakauden Chrysler-tuotteiden seisontajarru oli käyttöjarruista erillinen oma yksikkönsä, jossa vaihteiston hännän jälkeen sijoitettu jarrurumpu esti kardaaniakselin pyörimisen ja piti näin auton paikoillaan.
PowerFliten ohjaus tapahtui aluksi ohjauspylvääseen siijoitetun valitsimen avulla. Vaihdekaavio oli R-N-D-L, joka poikkesi muiden valmistajien käyttämästä P-N-D-L-R-järjestyksestä. Chrysler perusteli PowerFliten muista poikkeavaa kaaviota käyttöturvallisuudella. Koska auto käynnistettiin vaihteiston asennossa "N", tarvittiin vain yksi valitsimen siirto, että auto saatiin liikkeelle eteen- tai taaksepäin. Koska peruutusvaihteen ja "D"-vaihteen välissä oli vapaa, huolimaton valitsimen siirto "L"-asennosta ei vielä kytkenyt peruutusvaihdetta päälle. Peruutusvaihteelta ajovaihteelle kytkettäessä, "D"-vaihteen ohittaminen vahingossa ei myöskään aiheuttanut vaaraa tai vahinkoa. Myöhemmin, kun Yhdysvaltain liittovaltion liikenneturvallisuusvirasto NHTSA "(National Highway Traffic Safety Administration)" alkoi antaa ajoneuvojen hallintalaitteita koskevia määräyksiä, Chryslerin vaihteistokaaviosta, lisättynä "Park"-asennolla (P-R-N-D-L), tuli turvallisuusvaatimusten mukainen standardi. Vuonna 1955 vaihteenvalitsin siirtyi ohjauspylväästä kojelautaan, jossa sitä hoidettiin pystysuorassa kaaviossa liikutettavalla vivulla. Tässä sovelluksessa peruutusvaihde oli ylimpänä ja "L" alimpana. Vuonna 1956 Chryslerin kojelaudan vaihteenvalitsin muutettiin painonapeilla kytkettäväksi, tämä toiminto oli käytössä mallivuoden 1964 loppuun, eli myös TorqueFliten kanssa.
Neuvostovalmisteinen, ZIL-111-mallissa käytetty kaksiportainen automaattivaihteisto on rakenteeltaan identtinen Chryslerin PowerFliten kanssa.
Maher Zain
Maher Zain (s. 16. heinäkuuta 1981 Tripoli, Libanon) on Libanonissa syntynyt ruotsalainen R&B-laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän yhdistää uskonnolliset sanoitukset pop- ja R&B-musiikkiin ja on yksi modernin islamilaisen musiikin suosituimmista artisteista.
Presto-Matic
M6 Presto-Matic oli Chrysler Corporationin vuosina 1946 – 1953 valmistama puoliautomaattinen vaihteisto. Rakenteellisesti kyseessä on moottoriin nestekytkimellä kytketty, ylivaihdeyksiköllä varustettu manuaalivaihteisto. Vaikka itse vaihteistossa ei ollut kuin kaksi vaihdetta eteenpäin, ylivaihdeyksikkö tuplasi ajovaihteiden määrän neljään.
Kuljettajan oli käytettävä kytkinpoljinta aina kun vaihteenvalitsinta siirrettiin asennosta "(Low-High-Reverse)" toiseen. Kun auto oli liikkeessä eteenpäin, saatiin sähköhydraulisesti ohjattu ylivaihde kytketymään päälle kaasupoljinta keventämällä. Fluid Drive-nestekytkimen ansiosta auto voitiin pysäyttää ja pitää paikallaan jarrun avulla, ilman kytkinpolkimen painamista.
Valinnaisena varusteena toimitettua vaihteistoa myytiin monilla eri kauppanimillä: Chrysler käytti autoissaan varusteesta nimeä "Presto-Matic", DeSoto "Tip-Toe Shift" ja Dodge "Gyro-Matic", "Fluid-Matic", "Fluidtorque" tai "Gyro-Torque". Chrysleriin ja DeSotoon vaihteisto oli saatavilla vuosina 1946 – 1953, Dodge otti sen käyttöön vasta vuonna 1948. Plymouth esitteli oman puoliautomaattisen Hy-Drive-vaihteistonsa vuonna 1953, mutta täysautomaattinen PowerFlite korvasi nämä kaikki vuonna 1954.
Presto-Maticin vaihdekaavio oli sama kuin manuaalivaihteiston, lukuun ottamatta puuttuvaa 1-vaihteen lovea.
Lähtiessään liikkeelle kuljettaja painoi kytkinpolkimen pohjaan ja valitsi joko peruutusvaihteen tai jommankumman eteenpäinajoalueista (Low tai High). Tämän jälkeen kytkinpoljin voitiin vapauttaa ja auto joko lähti liikkeelle tai se oli pidettävissä paikallaan jarrun avulla. Eteenpäin ajettaessa ylivaihde saatiin kytketymään kun riittävä ajonopeus oli saavuettu ja kuljettaja kevensi kaasupoljinta. Tällöin sähköisesti ohjattu yksikkö kytki ylivaihteen päälle. Ajovaihteita eteenpäin oli tarvittaessa neljä: Low - Low OD - High - High OD.
Nestekytkimen ansiosta liikkeellelähtö voitiin suorittaa "High"-alueella, tosin kiihtyvyys oli tällöin jopa oman aikansa mittareiden mukaan melko verkkaista. Kun auto oli saavuttanut nopeuden 15 - 20 mailia tunnissa (25–30 km/h), kuljettaja nosti jalkansa hetkeksi kaasupolkimelta, jolloin ylivaihdeyksikkö kytki "matkavaihteen" päälle. Ylivaihdeyksikkö kytkeytyi automaattisesti päältä pois aina kun auton nopeus laski alle 11 mailia tunnissa (17 km/h) tai se pysäytettiin. Parempi kiihtyvyys saatiin aikaan, jos liikkeelle lähtö tapahtui pikkualueella. Pikkualueen ylivaihde saatiin kytketymään 8:n mailin tuntinopeudessa (13 km/h) ja tällä vaihteella kiihdytettiin 25:n mailin tuntinopeuteen, jolloin valitsin siirrettiin isolle alueelle.
Rakenne oli melkoisen tilaavievä ja raskas, koska nestekytkimen lisäksi järjestelmä vaati toimiakseen myös mekaanisen kytkimen. Tämän johdosta tällä vaihteistolla varustettujen autojen tulipelti ja lattiapellitys sekä kytkinpolkimen vivusto poikkeavat manuaalivaihteistolla varustettujen autojen rakenteista.
Todistettavasti syyllinen (5. tuotantokausi)
Televisiosarjan Todistettavasti syyllinen viidettä tuotantokautta alettiin esittää CBS-kanavalla Yhdysvalloissa 23. syyskuuta 2007. Kausi päättyi kanavalla 4. toukokuuta 2008. Suomessa kausi esitettiin heti neljännen kauden perään 13. toukokuuta 2008 alkaen. Muista tuotantokausista poiketen tämä kausi sisältää vain 18 jaksoa, mikä johtui vuosien 2007–2008 kirjoittajien lakosta.
Sosiaalipedagoginen hevostoiminta
Sosiaalipedagoginen hevostoiminta on syrjäytymisen ehkäisyyn, sosiaalisen kasvun ja hyvinvoinnin tukemiseen tähtäävää toimintaa. Sosiaalipedagoginen hevostoiminta on sosiaalisen kuntoutuksen muoto, joka tapahtuu aikuisten ohjaamana ja ennalta suunniteltuna. Toiminnan peruselementit nousevat sosiaalipedagogian teoriasta: yhteisöllisyys, elämyksellisyys, toiminnallisuus ja dialogisuus. Sosiaalipedagoginen hevostoiminta on lapsille, nuorille tai aikuisille suunnattua toimintaa hevosen kanssa. Siihen kuuluu kaikki tallilla tehtävät työt, esimerkiksi hevosen harjaaminen, ruokinta, taluttaminen, ratsastus ja ajaminen. Sosiaalipedagogisen hevostoiminnan päämääränä on auttaa sellaisia henkilöitä, jotka ovat vaarassa syrjäytyä, sekä auttaa sosiaalisessa kasvussa. Toiminnan lähtökohtana on ihmisen ja hevosen vuorovaikutus sekä talliyhteisö, jossa toiminta tapahtuu.
Luettelo taitouinnin olympiamitalisteista
Taitouinti on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1984. Menestynein maa olympialaisten taitouinnissa on Venäjä, joka on ollut voittamaton vuodesta 2000 alkaen vieden jokaisen kultamitalin.
Nuorten Ohjaamo
Nuorten Ohjaamo on alle 30-vuotiaiden nuorten matalan kynnyksen palvelupiste, jonka toimintamalli rakentuu monialaisesti tietoa, neuvontaa, ohjausta ja tukea tarjoavasta Ohjaamosta, eri hallinnonalojen peruspalveluista ja laajasta yhteistyöverkostosta.
Ohjaamon ydintoimintaan kuuluu henkilökohtainen neuvonta ja ohjaus, tuki elämänhallintaan, urasuunnitteluun, sosiaalisten taitojen ja valmiuksien kehittämiseen sekä kouluttautumisen ja työllistymisen tukeminen. Ohjaamossa työskentelevät ammattilaiset selvittävät nuoren tilanteen ja palvelutarpeen yksilöllisesti tukien nuoren omaa osallistumista. Ohjaamon käytössä on toiminnallisia palveluja, jotka sekä auttavat tunnistamaan nuoren tarpeet että vahvistavat hänen toimintakykyään ja arjessa pärjäämistään. Nuoren kanssa yhteistyössä luodaan suunnitelma sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ohjaamon palveluja käyttääkseen nuori ei tarvitse lähettävää tahoa, vaan Ohjaamo on avoinna kaikille.
Ohjaamon laajaan yhteistyöverkostoon kuuluu viranomaistahojen, oppilaitosten ja työpajojen lisäksi esimerkiksi kolmannen sektorin toimijoita, vapaaehtoistyötä tekeviä ja muita nuorten parissa toimivia tahoja. Ohjaamo toimii myös yritysyhteistyön linkkinä paikallisten yrittäjien ja yrittäjäjärjestöjen suuntaan työnantajien ja nuorten kohtaamista edistäen.
Toimintamallin tavoitteena on, että Ohjaamo toimii nuoren tukena, kunnes tilanteeseen löydetään pidempikestoinen ratkaisu esimerkiksi yhteistyöverkoston tarjoamien palveluiden kautta tai nuoren siirtyessä opintoihin tai työelämään.
Ohjaamotoiminnan kehittämistä tukee Euroopan sosiaalirahasto (ESR).
Ohjaamoja toimii eri puolilla Suomea, muun muassa pääkaupunkiseudulla, Jyväskylässä, Forssassa, Kokkolassa, Joensuussa ja Rovaniemellä.
Vuonna 2018 Ohjaamoja on noin 50 eri puolilla Suomea.
Ohjaamot Suomessa
Kohtaamon nettisivut
Farnese (suku)
Farnese on italialainen ruhtinassuku, jonka jäsenet olivat Parman ja Piacenzan herttuoita vuosina 1545–1731. Herttuakunta-asema sai alkunsa, kun suvun jäsen Alessandro Farnese toimi 1500-luvun puolimaissa paavina (Paavali III) ja antoi Parman ja Piacenzan herttuakunnat pojalleen Pier Luigi Farneselle. Suku tunnetaan asiakirjoista 1100-luvulta alkaen.
Vacamatic
M4 Vacamatic oli Chrysler Corporationin vuosina 1941 – 1942 valmistama puoliautomaattinen vaihteisto. Rakenteellisesti kyseessä on moottoriin nestekytkimen välityksellä kytketty, ylivaihteella varustettu manuaalivaihteisto. Vaikka itse vaihteistossa ei ollut kuin kaksi vaihdetta eteenpäin, ylivaihdeyksikkö tuplasi ajovaihteiden määrän neljään.
Kuljettajan oli käytettävä kytkinpoljinta aina kun vaihteenvalitsinta siirrettiin asennosta "(Low-High-Reverse)" toiseen. Kun auto oli liikkeessä eteenpäin, saatiin alipaineella ohjattu ylivaihde kytketymään päälle kaasupoljinta keventämällä. Fluid Drive-nestekytkimen ansiosta auto voitiin pysäyttää ja pitää paikallaan jarrun avulla, ilman kytkinpolkimen painamista.
Chrysler käytti vaihteistosta nimeä "Vacamatic" ja DeSoto "Simplimatic". Dodgeen tai Plymouthiin tätä vaihteistoa ei ollut tarjolla.
Vacamaticin vaihdekaavio oli sama kuin manuaalivaihteiston, lukuun ottamatta puuttuvaa 1-vaihteen lovea.
Lähtiessään liikkeelle kuljettaja painoi kytkinpolkimen pohjaan ja valitsi joko peruutusvaihteen tai jommankumman eteenpäinajoalueista (Low tai High). Tämän jälkeen kytkinpoljin voitiin vapauttaa ja auto joko lähti liikkeelle tai se oli pidettävissä paikallaan jarrun avulla. Eteenpäin ajettaessa ylivaihde saatiin kytketymään kun riittävä ajonopeus oli saavuettu ja kuljettaja kevensi kaasupoljinta. Tällöin sähköhydraulisesti ohjattu yksikkö kytki ylivaihteen päälle. Ajovaihteita eteenpäin oli tarvittaessa neljä: "Low - Low OD - High - High OD".
Nestekytkimen ansiosta liikkeellelähtö voitiin suorittaa "High"-alueella, tosin kiihtyvyys oli tällöin jopa oman aikansa mittareiden mukaan melko verkkaista. Kun auto oli saavuttanut nopeuden 15 - 20 mailia tunnissa (25–30 km/h), kuljettaja nosti jalkansa hetkeksi kaasupolkimelta, jolloin ylivaihdeyksikkö kytki "matkavaihteen" päälle. Ylivaihdeyksikkö kytkeytyi automaattisesti päältä pois aina kun auton nopeus laski alle 11 mailia tunnissa (17 km/h) tai se pysäytettiin. Parempi kiihtyvyys saatiin aikaan, jos liikkeelle lähtö tapahtui pikkualueella. Pikkualueen ylivaihde saatiin kytketymään 8:n mailin tuntinopeudessa (13 km/h) ja tällä vaihteella kiihdytettiin 25:n mailin tuntinopeuteen, jolloin valitsin siirrettiin isolle alueelle.
Rakenne oli melkoisen tilaavievä ja raskas, koska nestekytkimen lisäksi järjestelmä vaati toimiakseen myös mekaanisen kytkimen. Tämän johdosta tällä vaihteistolla varustettujen autojen tulipelti ja lattiapellitys sekä kytkinpolkimen vivusto poikkeavat manuaalivaihteistolla varustettujen autojen rakenteista.
Maa- ja kotitalousnaiset
Maa- ja kotitalousnaiset on valtakunnallinen ruuan, maaseutumaiseman sekä yrityspalveluiden asiantuntijajärjestö sekä maaseutuhenkisten ihmisten suuri ja aktiivinen verkosto. Maa- ja kotitalousnaisilla on yli 50 000 jäsentä ja 1500 paikallisyhdistystä. Järjestössä työskentelee noin 70 asiantuntijaa yhdessätoista alueellisessa piirikeskuksessa, jotka toimivat yhteistyössä ProAgria Keskusten kanssa. Maa- ja kotitalousnaisten Keskus on järjestön valtakunnallinen keskusjärjestö.
Pyratsoli
Pyratsoli eli 1,2-diatsoli (CHN) on typpeä sisältävä heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Pyratsoli on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa veteen, etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin ja sen liuokset ovat heikosti emäksisiä. Yhdisteellä on kaksi tautomerista muotoa, jotka ovat nopeassa kemiallisessa tasapainossa. Pyratsoli muodostaa molekyylien välisiä vetysidoksia ja esiintyy dimeereinä, syklisinä trimeereinä tai lineaarisina usean molekyylin ketjuina.
Pyratsolin elektronegatiiviset typpiatomit vetävät elektronitiheyttä niihen sitoutuneilta hiiliatomeilta, mikä tekee 4-asemassa sijaitsevasta hiiliatomista nukleofiilisen. Pyratsoli reagoikin helposti tästä asemasta elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla esimerkiksi nitrauksella, sulfonoinnilla, halogenoinnilla tai Friedel–Crafts-asyloinnilla. 1-aseman typpiatomi voi myös reagoida elektrofiilien kanssa substituutioreaktioilla. Pyratsolin pelkistys natriumetoksidilla johtaa pyratsoliiniin ja vedytys muodostaa pyratsolidiinia.
Pyratsolia voidaan valmistaa hydratsiinin ja propargyylialdehydin asetaalin eli propargyyliasetaalin välisellä reaktiolla tai etyynin reagoidessa diatsometaanin kanssa. Pyratsolia käytetään muiden yhdisteiden synteesien lähtöaineena, metalleja kelatoivana reagenssina ja eräiden liuottimien ja voiteluaineiden stabiloijana.
Alinen Penijärvi
Alinen Penijärvi eli Alinen Pienijärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Iso-Röyhiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Alinen Penijärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Järvi on 250 metriä pitkä, 120 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee Penijärven peltomaan ja Niemennevan suon välissä. Siihen laskee vain yksi pelto-oja ja sen oma laskuoja lähtee järven länsipäästä. Se virtaa länteen 2,4 kilometriä ja laskee Kyrösjärven Penijoenlahteen aivan joen suistoon. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja rantaan on rakennettu vain yksi vapaa-ajan asunto. Järvelle johtaa tie Iso-Röyhiöstä seututieltä 276.
Lähellä sijaitseva Ylinen Penijärvi kuuluu Kyrösjärven lähialueeseen.
Isojaon esittävässä kartassa, joka on vuosilta 1830-1843, järven nimi kirjoitettiin "Alanen Penijärvi". Järven länsipää oli suota ja itäpää oli avattu niitylle. Laskuojaa ei tulloin ollut.
Ylinen Penijärvi
Ylinen Penijärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Ylinen Penijärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Järven pituus on 300 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Se sijaitsee Vääränahteenvuoren länsipuolella mäen ja peltomaiden välissä. Järelle laskee vain yksi pieni tulo-oja ja laskuoja lähtee järven eteläpäästä. Laskuoja yhtyy 150 metrin päässä ohi virtaavaan Raattaansuonojaan, joka laskee Kyrösjärven Penijoenlahteen. Rantaviiva on 850 metriä pitkä ja rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille ja viereiselle maatilalle johtaa tie seututieltä 276.
Lähellä sijaitseva Alinen Penijärvi kuuluu Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-alueeseen.
Isojaonkartta, joka on vuodelta 1830-1848, järvi on saman niminen kuin nykyäänkin ja myös sen laskuoja on samanlainen kuin nykyään.
Tradedoubler
Tradedoubler on ruotsalainen internetmainontaan keskittyvä yhtiö, joka on perustettu 1999. Sillä on noin 2000 asiakasta joiden joukossa ovat American Express, ClubMed, Disney, Expedia ja CDON. Vuonna 2013 yhtiön liikevaihto oli 4.3 miljoonaa euroa, vuonna 2014 vain 2,9 miljoonaa.
Yhtiö on yhteistyössä Spotifyn kanssa.
Spotifyn perustajat Daniel Ek ja Martin Lorentzon johtivat iaikaisemmin bannerimainontaa välittävää Tradedoubleria.
Vuonna 2013 Monterro osti suuren osan Tradedoublerin osakekannasta.
Luhdikas
Luhdikas on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Luhdikas on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Järvi on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee metsikössä avosuon ympäröimänä. Siihen laskee pohjoisesta metsäoja ja kaakosta Pitkäjärven ja Sahrikkaan yhteinen laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee sen lounaispäästä ja virtaa 1,5 kilometriä ja jatkaa siitä Raattaansuonojana Kyrösjärven Penijoenlahden pohjukkaan. Järven ympärillä on kolme maatilaa peltoineen, mutta järven rannoilla ei ole rakennuksia. Lähimmät tiet, jotka haarautuvat seututielle 276, kulkevat läheisille maatiloille.
Isojaonkartassa vuosilta 1830-1848 järven nimi oli "Luhdikais". Sitä ympäröivät suot olivat tuolloin avattu lähes kokonaan niityiksi. Tulo-oja Pitkäjärveltä ja laskuoja kulkivat jo silloin kuin nykyään tekevät.
Charles Hamelin
Charles Hamelin (s. 14. huhtikuuta 1984 Lévis, Québec) on kanadalainen kaukalopikaluistelun olympiavoittaja ja maailmanmestari. 175 senttimetriä pitkä ja 71 kilogrammaa edustaa Montréal International -seuraa.
Hamelin saavutti viestin olympiahopeaa vuoden 2006 talviolympialaisista Torinosta. Vuoden 2010 talviolympialaisista Vancouverista hän saavutti kultaa 500 metriltä ja viestistä. Vuoden 2014 talviolympialaisista Sotšista Hamelin saavutti kultaa 1 500 metriltä. MM-kilpailuista hän on saavuttanut peräti yhdeksän kultamitalia, 11 hopeamitalia ja 11 pronssimitalia. Mitaleista neljä kultaa, yhdeksän hopeaa ja kaikki pronssimitalit ovat henkilökohtaisia. Erillisistä joukkueiden MM-kilpailuista Hamelinilla on lisäksi kaksi kultaa ja neljä hopeaa.
Myös Hamelinin pikkuveli François Hamelin on kaukalopikaluistelun olympiavoittaja. Hänen tyttöystävänsä Marianne St-Gelais on myös kaukalopikaluistelun olympiamitalisti.
Shizō Kanakuri
Shizō Kanakuri (, myös muodossa "Shisō Kanaguri", 20. elokuuta 1891 Tamana, Kumamoton prefektuuri – 13. marraskuuta 1983 Tamana, Kumamoton prefektuuri) oli japanilainen kestävyysjuoksija, joka kilpaili maratonilla. Häntä kutsuttiin Japanissa nimellä "maratonin isä".
Kanakuri tunnetaan parhaiten eräästä tapauksesta vuoden 1912 kesäolympialaisissa, jotka järjestettin Tukholmassa. Hän menetti tajuntansa 18 päivän mittaisen matkan takia kesken olympiamaratonin ja pääsi erään maanviljelijäperheen hoitoon. Tämän jälkeen Kanakuri lähti, syvästi häpeissään, ensimmäisellä laivalla takaisin Japaniin. Vuonna 1962 eräs ruotsalaislehti lähetti toimittajansa Japaniin selvittämään Kanakurin kohtaloa. Hänet löydettiinkin Japanista hyvissä voimissa, viettämässä eläkepäiviään. Vuonna 1966 Kanakuri kutsuttiin Ruotsiin ja hän juoksi jäljellä olleen osuuden vuoden 1912 olympiamaratonista. Näin ollen Kanakurin ajaksi vuoden 1912 olympiamaratonilla tuli 54 vuotta, kahdeksan kuukautta, kuusi päivää, kahdeksan tuntia, 32 minuuttia ja 20,3 sekuntia. Kanakuri kertoi maaliintulon jälkeen: "Se oli pitkä matka. Matkan aikana menin naimisiin, sain kuusi lasta ja kymmenen lastenlasta."
Kanakuri kilpaili myös vuosien 1920 ja 1924 kesäolympialaisissa. Vuonna 1920 Antwerpissä hän sijoittui sijalle 16.
Kanakuri toimi urheilu-uransa ohella maantiedon opettajana. Hän kuoli vuonna 1983, 92-vuotiaana.
Kinue Hitomi
Kinue Hitomi (, 1. tammikuuta 1907 Okayama – 2. elokuuta 1931 Osaka) oli japanilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hitomi oli 157 senttimetriä pitkä ja painoi 45 kilogrammaa.
Hitomi tuli Amsterdamissa järjestettyihin vuoden 1928 kesäolympialaisiin pituushypyn maailmanennätyksen haltijana. Hänelle selvisi vasta paikan päällä, että tuo laji ei ollut ohjelmassa. Niinpä Hitomi osallistui 100 metrille, korkeushyppyyn ja kiekonheittoon ilman suurempaa menestystä. 800 metrin juoksuun hän osallistui ensimmäistä kertaa elämässään, saavuttaen hopeaa Saksan Lina Radken jälkeen. Tuo mitali oli ensimmäinen japanilaisnaisen saavuttama olympiamitali. Naisten maailmankisoista Hitomi saavutti kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Mitalit tulivat pituushypystä, kolmiloikasta, pikajuoksuista, kiekonheitosta ja keihäänheitosta.
Hitomi piti urallaan hallussaan 100 metrin, 200 metrin, pituushypyn ja kolmiloikan maailmanennätystä. Pituushypyn maailmanennätystä hän piti hallussaan yhteensä yli 12 vuotta. Hitomi kuoli keuhkokuumeeseen elokuussa 1931, vain 24-vuotiaana.
Nikolai Belov
Nikolai Grigorjevitš Belov (, 23. marraskuuta 1919 Fjodorovskoje, Venäjän SFNT – 1987) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Belov voitti kreikkalais-roomalaisen painin 79 kilogramman sarjassa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja Euroopan mestaruuden Prahassa 1947.
Xiao Zhong
Xiao Zhong (s. 1969) on kiinalainen matemaatikko ja professori. Hän työskenteli vuosina 2009–2016 matematiikan professorina Jyväskylän yliopistossa. Helsingin yliopiston matematiikan professorina hän on toiminut vuodesta 2016. Matemaatikkona Zhong tunnetaan matemaattisen analyysin tutkijana.
Xiao Zhong suoritti 1995 maisterin ("Master of Science") tutkinnon Wuhanin matematiikan ja fysiikan instituutissa ("Wuhan Institute of Mathematics and Physics"). Wuhanin instituutti on jo 1970-luvulta lähtien tehnyt pitkäaikaista tiedeyhteistyötä Jyväskylän yliopiston kanssa. Instituutin kontaktien kautta Zhong päätyi Suomeen ja aloitti opinnot Jyväskylän yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Hän väitteli tohtoriksi 1998 Jyväskylän yliopistossa.
Zhong työskenteli valmistumisensa jälkeen Jyväskylän yliopiston matematiikan laitoksella eri tehtävissä. Ennen professoriksi nimittämistään hän toimi matematiikan dosenttina. Matematiikan professorina hän aloitti syyskuussa 2009.
Jyväskylän yliopistossa toimii yhteistyössä Helsingin yliopiston kanssa vuosina 2014-2019 Suomen Akatemian nimeämä Analyysin ja dynamiikan huippututkimusyksikkö. Zhong on johtanut yksikössä tutkimusryhmää, joka tutkii epälineaarisiin osittaisdifferentiaaliyhtälöihin lukeutuvia elliptisiä osittaisdifferentiaaliyhtälöitä.
Zhong siirtyi vuonna 2016 matematiikan professoriksi Helsingin yliopistoon.
Professori Zhongin tutkimusala on matemaattinen analyysi. Matemaatikkona hän on erikoistunut lineaaristen ja epälineaaristen osittaisdifferentiaaliyhtälöiden tutkimiseen. Hänen toinen pääalansa tutkijana on geometrinen funktioteoria. Näiden ohella hän on selvittänyt rajoitetun väännön kuvauksia ja analyysiä metrisissä mitta-avaruuksissa. Hän on tehnyt aiheeseen liittyvää tutkimusta niin kutsutun "Heisenbergin ryhmän" nimellä tunnetussa matriisilaskennan sovellutuksessa. Kyseinen sovellus on nimetty Werner Heisenbergin mukaan.
Tunnettu italialainen matemaatikko Ennio De Giorgi (1928-1996) esitti vuonna 1995 kysymyksen tason elliptisen toisen kertaluvun osittaisedifferentiaaliyhtälön ratkaisujen jatkuvuudesta. Professori Zhong on artikkelissaan osoittanut, että yhtälöjen ratkaisussa on havaittavissa säännöllisyyttä. Hän onnistui ratkaisemaan De Giorgin asettaman ongelman.
Vuoteen 2011 mennessä Zhong oli julkaissut yli 30 tieteellistä artikkelia.
Zhong sai 2011 Suomalaisen tiedeakatemian myöntämän Väisälän palkinnon. Palkinto myönnetään tutkijalle, joka on tutkimusurallaan aktiivivaiheessa ja jo tieteellisesti ansioitunut.
Carl Auer von Welsbach
Carl Auer von Welsbach (1. syyskuuta 1858 – 4. elokuuta 1929) oli itävaltalainen kemisti, joka tunnetaan harvinaisten maametallien varhaisena tutkijana sekä työstään keinotekoisen valaistuksen aikaansaamiseksi ennen hehkulampun tulemista yleiseen käyttöön.
Auer von Welsbach opiskeli ensin Wienin yliopistossa 1878–1880 luonnontieteitä. Hän vaihtoi Heidelbergin yliopistoon 1880, jossa opiskeli kemiaa tohtorin tutkintoon saakka Robert Bunsenin ohjauksessa. Valmistuttuaan vuonna 1882 hän palasi Wieniin professori Adolf Liebenin assistentiksi tutkimaan harvinaisten maametallien erotusmenetelmiä.
Vuonna 1885 Auer erotti malmista ainetta jota hän kutsui "didyymiksi". Hän eristi didyymistä useita eri värisiä versioita, jotka hän nimesi "praseodyymiksi" (vihreä) ja "neodidyymiksi" (pinkki); näistä jälkimmäinen tunnetaan nykyisin alkuaine neodyyminä.
Myöhemmin vuonna 1885 Auer von Welsbach sai patentin kehittämälleen kaasulyhdylle, jota hän kutsui "Auerlicht" nimellä. Se käytti hehkusukan materiaalina seosta, jossa oli 60% magnesiumoksidia, 20% lantaanioksidia ja 20% yttriumoksidia. Hehkusukka valmistettiin niin että puuvillaa kastettiin tämän seoksen liuokseen ja sitten kuumennettiin jolloin puuvilla palaa pois ja jäljelle jää kiinteä (mutta hauras) sukka. Nämä varhaiset hehkusukat antoivat vihertävää valoa ja eivät olleet kovinkaan suosittuja. Auerin ensimmäinen liikeyritys, jonka hän perusti näitä valmistamaan, meni konkurssiin 1887.
Vuonna 1890 hän esitteli uuden hehkusukan jonka materiaalina oli 99% toriumdioksidia ja 1% cerium(IV)oksidia. Nämä olivat paitsi kestävämpiä, tuottivat valkoista valoa. Toinen yritys joka perustettiin 1891, onnistui paremmin kuin ensimmäinen, ja laitteista tuli tunnettuja koko Euroopassa. Hehkusukka mullisti kaasuvalaistuksen tehon 1800-luvun lopulla. Nykyään kaasuvalaistus on harvinainen, mutta harvoissa kaasuvalolaitteissa käytetään lähes poikkeuksetta hehkusukkaa.
Seuraavaksi hän alkoi kehittelemään metallilankaa käyttäviä sähkövalaisimia, käyttäen lankana ensiksi platinaa ja sitten osmiumia. Osmiumia on erittäin vaikea työstää, joten Auer keksi uuden langan valmistusmenetelmän jossa osmiumoksidijauhetta sekoitetaan kumin ja sokerin kanssa tahnaksi, jota syötetään reiän läpi ja samalla poltetaan. Tahna palaa pois, jättäen langan jäljelle. Metallilankaa käyttävä hehkulamppu oli suuri parannus edeltäviin hiililankalamppuihin verrattuna; se kesti paljon pitempään ja käytti vähemmän sähköä saman valotehon tuottamisen.
Vuonna 1903 Auer von Welsbach sai patentin sytyttimen materiaalille jota kutsutaan ferroceriumiksi. Welsbach's sytytinkivi koostuu pyroforisesta metalliseoksesta, tyypillisesti 70% ceriumia ja 30% rautaa, joka iskee kipinää kun sitä raapaisee kovaa pintaa vasten. Tätä konstruktiota käytetään edelleen nykypäivän sytyttimissä. Vuonna 1907 hän perusti uuden yrityksen valmistamaan ja markkinoimaan tätä tuotetta.
Elämänsä loppuosan hän tutki puhdasta kemiaa ja julkaisi useita papereita kemiallisista erottelutekniikoista ja spektroskopiasta.
Pernaja (täsmennyssivu)
Pernaja tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Andrei Kuteikin
Andrei Kuteikin (s. 30. syyskuuta 1984) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kuteikin edustaa KHL-seura Avangard Omskia.
Kuteikin on kotikaupunkinsa jääkiekkoseuran Kristall Saratovin kasvatti. Hän siirtyi kauden 2004–2005 aikana Salavat Julajev Ufaan, joka pelasi tuolloin Venäjän superliigassa. Kuteikin pelasi Ufassa yhdeksän kautta ennen siirtymistään SKA Pietariin kaudeksi 2013–2014. Kaudeksi 2016–2017 Kuteikin siirtyi itäisen konferenssin Avangard Omskiin.
Artjom Terjan
Artjom Sarkisovitš Terjan (, 5. maaliskuuta 1930 Kirovabad, Azerbaidžanin SNT – huhtikuu 1970 Baku, Azerbaidžanin SNT) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Terjan voitti kreikkalais-roomalaisen painin 57 kilogramman sarjassa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Napolissa 1953.
Terjan joutui lopettamaan painijanuransa loukkaannuttuaan moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1955. Hänet murhattiin 40-vuotiaana vuonna 1970.
Ilja Ježov
Ilja Ježov (s. 12. tammikuuta 1987) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa KHL-seura Neftehimik Nižnekamskia.
Ježov on syntynyt Krasnodarissa, Etelä-Venäjällä. Hän muutti perheensä mukana Kanadan Montrealiin kahdeksanvuotiaana ja aloitti 11-vuotiaana jääkiekon pelaamisen isänsä rohkaisemana. Hän pelasi junnukiekkoja Montrealissa ja lähikaupungissa Cornwallissa, ennen kuin juniorijoukkue St. John's Fog Devils rekrytoi hänet QMJHL-sarjaan. Ježov pelasi Fog Devilsissä kaksi kautta mutta nuorempi pelaaja syrjäytti hänet aloittavana maalivahtina, minkä vuoksi Ježov lähti SJHL-sarjan Melfort Mustangsiin. Ježov edusti Mustangsia vain yhden kauden.
Ježovia ei koskaan varattu ammattilaissarjoihin. Hän anoi Venäjän kansalaisuutta vuonna 2008 ja teki sopimuksen venäläisen SKA Pietarin kanssa. Kaudeksi 2008–2009 Ježov siirtyi SKA:n farmijoukkueeseen HK VMF Pietariin Venäjän toiselle sarjatasolle. Hän pelasi HK VMF:ssä kolme kautta, kunnes nousi SKA Pietarin edustusjoukkueeseen kaudella 2011–2012. SKA myi Ježovin Lada Toljatille kauden 2014–2015 alkuvaiheessa. Ježovin vietti Toljatissa vain neljä kuukautta, sillä SKA osti hänet takaisin vaihdossa Jevgeni Ivannikoviin.
Antero Pernaja
Veli Antero Pernaja (22. elokuuta 1902 – 16. maaliskuuta 1985) oli suomalainen arkkitehti ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun huoneenrakennusopin professori 1951–1965. Hän suunnitteli Helsinkiin esimerkiksi Postisäästöpankin pääkonttorin (1943–1955) ja sen Hakaniemen konttorin (1960, Nils-Henrik Sandellin kanssa). Hän suunnitteli myös Kansallis-Osake-Pankin pääkonttorin uudisrakennuksen (1962, Nils-Henrik Sandellin kanssa).
Epidauroksen stadion
Epidauroksen stadion () oli antiikin aikainen stadion Epidauroksessa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde on osa Asklepieionin arkeologista aluetta, joka sijaitsee nykyisessä Epídavroksen kunnassa Peloponnesoksella ja on Unescon maailmanperintökohde.
Stadion sijaitsi varsinaisen Asklepioksen temppelin lounaispuolella. Se rakennettiin noin vuonna 480–338 eaa. Stadionilla järjestettiin erilaisia urheilukilpailuja, jotka olivat joko osa potilaiden hoitoa tai joka neljäs vuosi Epidauroksessa järjestettyjä Asklepieia-juhlia. Stadionilla on järjestetty muun muassa stadion-juoksua, hyppylajeja, kiekon- ja keihäänheittoa, painia, nyrkkeilyä sekä pankration-otteluita. Myös teatteriesitykset ovat saattaneet olla stadionilla ennen Epidauroksen teatterin valmistumista.
Stadion on suorakulmion muotoinen kenttä, jonka pituus on noin 181 metriä. Se on rakennettu itä-länsisuuntaiseen luonnonnotkelmaan lisäämällä maata niin, että sekä pohjois- että etelälaidalle on muodostunut katsomoksi sopiva penger. Stadionin lähtöviiva oli länsipäässä ja maaliviiva itäpäässä. Pituussuunnassa stadion oli jaettu kuuteen yhtäsuureen osaan merkkipylväillä. Etelärinteessä on ollut kivetty tasanne mahdollisesti kunniavieraille tai voittajille, ja tuomarien istuimet ovat olleet mahdollisesti maaliviivan luona. Stadionin pohjoispuolella on saattanut olla palaistra.
Megalopoliin teatteri
Megalopoliin teatteri () on antiikin aikainen teatteri Megalopoliin arkeologisella alueella lähellä nykyistä Megalópolin kaupunkia. Se oli antiikin Kreikan suurin teatterirakennus.
Teatteri rakennettiin noin vuonna 370 eaa. heti Megalopoliin rakentamisen jälkeen. Sen suunnitteli Polykleitos nuorempi, joka suunnitteli myös Epidauroksen teatterin. Teatteriesitysten lisäksi paikalla järjestettiin Arkadian liiton kaupunkivaltioiden yhteisiä kokouksia, sillä kaupunki oli tehty liiton pääkaupungiksi. Teatteri oli raunioina viimeistään 100-luvulla jaa., jolloin Pausanias kävi paikalla.
Puolikaarenmuotoisen teatterin rauniot sijaitsevat arkeologisen alueen eteläosassa. Rakennus avautuu pohjoiseen päin. Koko teatterin halkaisija on noin 145 metriä ja "orkhestran" eli keskellä olevan kuoron esiintymisalueen halkaisija noin 30 metriä. Teatterin näyttämö oli puinen ja varustettu pyörillä. Sen koko oli noin 31 × 7 metriä. Sitä säilytettiin erityisessä "skenotheke"-rakennuksessa ja se siirrettiin paikalle teatteriesityksiä varten. Teatterin alaosassa oli 20 penkkiriviä ja yläosassa 17 penkkiriviä. Ensimmäisen rivin penkit oli varattu kaikkein arvokkaimmille vieraille ja niissä oli selkänojat. Katsomoon mahtui noin 20 000–21 000 katsojaa.
Teatterin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1890–1891. Niitä on suorittanut British School at Athens eli Brittiläinen arkeologinen koulu Ateenassa. Rakennuksesta on kaivettu esiin lähinnä "orkhestra", "proskenion", "skenotheke" sekä ensimmäisiä penkkirivejä.
Midéa
Midéa () on Kreikan kylä sekä samanniminen Náfplion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μιδέας, "Dimotikí Enótita Midéas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 631 ja varsinaisen Midéan kylän väkiluku 356 (vuonna 2011).
Midéan kylä on saanut nimensä sen lähellä sijainneesta mykeneläisaikaisesta Mideian eli Midean kaupungista. Sen arkeologinen alue sijaitsee noin 1,5 kilometriä nykyisestä kylästä etelään. Lähellä on myös Dendrán kylä, jossa sijaitsee mykeneläisaikainen hautausmaa. Midéan kunnallisyksikkö käsittää Náfplion kunnan pohjoisosan. Midéa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náfplion kuntaan yhdessä Asínin ja Néa Tírynthan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Midéan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Mykínes
Mykínes (; myös "Mikínes"; ) on Kreikan kylä sekä samanniminen Árgos-Mykíneen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μυκηναίων, "Dimotikí Enótita Mykinaíon") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 388 ja varsinaisen Mykíneen kylän väkiluku 354 (vuonna 2011).
Mykíneen kylä sijaitsee Argoksen tasangon pohjoislaidalla. Kylä on saanut nimensä siitä noin 1,5 kilometriä koilliseen sijaitsevasta, koko mykeneläiselle kulttuurille nimensä antaneesta Mykenen pronssikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta. Mykíneen kunnallisyksikkö käsittää Árgos-Mykíneen kunnan itäosan.
Mykínes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Árgos-Mykíneen kunnaksi yhdessä Achladókampoksen, Aléan, Árgoksen, Koutsopódin, Lérnan, Lýrkeian ja Néa Kíoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Mykíneen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Néa Tíryntha
Néa Tíryntha (; ) on Kreikan kylä sekä samanniminen Náfplion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέας Τίρυνθας, "Dimotikí Enótita Néas Tírynthas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 475 ja varsinaisen Néa Tírynthan kylän väkiluku 1 186 (vuonna 2011).
Néa Tíryntha, ”Uusi Tiryns”, viittaa nimenä läheiseen Tírynthan kylään ja edelleen Tirynsin mykeneläisaikaisen kaupungin arkeologiseen kohteeseen, joka sijaitsee aivan Tírynthan vieressä. Kummatkin sijaitsevat noin kaksi kilometriä itälounaaseen Néa Tírynthasta.
Néa Tíryntha oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náfplion kuntaan yhdessä Asínin ja Midéan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Néa Tírynthan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
HMS Windsor Castle (1858)
HMS Windsor Castle oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1858 vesillelaskettu Windsor Castle -luokan 116-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 3. lokakuuta 1833 Pembroken telakalta "HMS Victoriana" Queen-luokan 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana. Se päätettiin 11. joulukuuta 1834 muuttaa 74-tykkiseksi kaksi kantiseksi alukseksi, mutta kuitenkin säilyttää Symondsin suunnitteleman runkorakenteen ja 110-tykkisen aluksen mittasuhteet. Suunnitelman mukaan alukselle asennettaisiin alemmalle tykkikannelle 28 kappaletta kahdeksan tuuman/68 naulan 65 cwt:n tykkiä ja ylemmälle kannelle saman verran 32 naulan 56 cwt:n tykkejä. Lisäksi alusten puolikannelle ja etukannelle oli tarkoitus asentaa kuusitoista 32 naulan 48 cwt:n ja kaksi 32 naulan 56 cwt:n tykkiä.
Aluksen köli laskettiin toukokuussa 1844. Sen tilaus uudistettiin 29. kesäkuuta 1848 parannellun suunnitelman mukaisena. Suunnitelman mukaan aluksesta tulisi 116-tykkinen. Se nimettiin "HMS Windsor Castleksi" 6. tammikuuta 1855. Aluksen tilaus uudistettiin potkuritaistelulaivana 28. helmikuuta 1857. Muutostyöt aloitettiin 3. lokakuuta 1857 ja alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1858. Alus valmistui 2. helmikuuta 1859 Devonportissa, josta se siirrettiin reserviin. Muutostöiden aikana alukselle asennettiin kaksi sylinterinen John Penn and Sonin 500 nhp:n höyrykone, joka tuotti 2 052 ihp. Alus saavutti koeajoissa 11 solmua.
Alus nimettiin 1869 "HMS Cambridgeksi", kun se sijoitettiin tykistökoululaivaksi Devonportiin. Alus otettiin tammikuussa 1869 palvelukseen päällikkönään Fitzgerald Algernon Charles Foley. Thomas Le Hunte Ward vastaanotti aluksen päällikkyyden 12. elokuuta 1877 ja luovutti sen edelleen 15. elokuuta 1883 George Stanley Bosanquetille. Lokakuussa 1889 aluksen päällikkyyden vastaanotti Henry John Carr ja elokuussa 1900 Charles Ramsay Arbuthnot. Alus myytiin 24. kesäkuuta 1908 romutettavaksi Coxille Falmouthiin.
Pitkäjärvi (Ikaalinen, Helteenkylä)
Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Helteenkylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Pitkäjärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Järvi on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Se sijaitsee enimmäkseen metsämaastossa, mutta järven itäpäätä kiertää pellot. Länsipään rannat ovat soistunutta metsää. Siihen laskee kolme ojaa, joista yksi tuo vettä Sahrikkaasta. Järven oma laskuoja lähtee järven luoteispäästä ja virtaa 400 metriä Luhdikkaaseen. Järven lähistöllä sijaitsee viisi maatilaa ja järven 1,7 kilometriä pitkällä rannalla sijaitsee useita vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa metsätiet, jotka haarautuvat Helteenkylän kylätieltä.
Isojakokartassa vuosilta 1830-1848 näyttää Pitkäjärven laskuojan samanlaisena kuin nykyään. Siihen aikaan ei Sahrikkaalla ollut omaa laskuojaa ja järvikin oli silloin suurempi.
Motor Forum
Motor Forum oli suomalainen moottoriurheilupainoitteinen televisio-ohjelma. Ohjelmaa ensimmäinen jakso nähtiin MTV3-kanavalla 21. tammikuuta 2001. Ohjelmaa juonsi Tomi Tuominen ja muita toimittajia ohjelmassa oli Timo Pulkkinen, ja Miiro Koivula. Ohjelma oli jatkoa PTV4 ja myöhemmin vielä Nelonen-kanavalla nähdylle Paalupaikka-ohjelmalle, jota oli tekemässä osin sama porukka kuin myöhemmin Motor Forumia.
Kabusecha
Kabusecha () on japanilainen vihreän teen luokka. Teen nimi johtuu japanin auringonsuojaverkkoa tarkoittavasta sanasta "kabuse". Ennen sadonkorjuuta noin viikoksi, 10 päiväksi, keskimäärin 12 päiväksi tai kahdeksi viikon ajaksi teepensaat peitetään varjostusverkkojen alle, osittaiseen (noin 50 % varjostus) auringon suojaan, ja näin teelehdet saavat tavallista senchaa makeamman maun. Japanilaisen teen tuotannosta noin 5,2 prosenttia on kabusechaa.
Haudutukseen sopii 55–60 °C:een vesi, haudutusaika 1-2 minuuttia. Sopii 2-3 haudutukseen.
Arvostetun teejuoman väri on hienovaraisempi, maku pehmeämpi ja makeampi kuin tavallisella, suorassa auringonvalossa kasvaneella senchalla.
Kabusechasta valmistetaan bochaa (kukichaa) muistuttavaa "kariganea", jossa teelehtien joukkoon on lisättu hentojen teepensaan oksien palasia.
Ronald Shannon Jackson
Ronald Shannon Jackson oli yhdysvaltalainen jazz-rumpali. Hän jatkoi Ornette Colemanin kehittämän avant-garde -vaikutteita ja funk-rytmejä yhdistelevän ”free funk” -tyylin esittämistä omalla soolourallaan.
Jackson soitti myös kahden muun tunnetun freejazzin pioneerin, Albert Aylerin ja Cecil Taylorin, kanssa. Hänen oma yhtyeensä, Decoding Society, perustettiin vuonna 1979.
Brono Starr
Jarmo Linna (s. 26. huhtikuuta 1963 Helsinki) taiteilijanimeltään Brono Starr on suomalainen kitaristi, basisti ja laulaja sekä säveltäjä ja sanoittaja. Hänen levyttäneitä yhtyeitään ovat mm. Hämytutka, Candymen, TheBest, Kari Peitsamo & Hirttämättömät ja Brono's.
Gretl Braun
Margarete Berta "Gretl" Braun (31. elokuuta 1915 – 10. lokakuuta 1987) oli Eva Braunin nuorempi sisar. Hän kuului Adolf Hitlerin sisempään lähipiiriin. Hänestä tuli Hitlerin käly 28. huhtikuuta 1945 alle 40 tuntia ennen tämän itsemurhaa.
Hän avioitui SS-Obergruppenführer Hermann Fegeleinin kanssa 3. kesäkuuta 1944.
Andrea Anastasi
Andrea Anastasi (s. 8. lokakuuta 1960) on italialainen lentopallovalmentaja. Pelaajana hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1989 ja maailmanmestaruuden vuonna 1990.
Miro Cerar
Miroslav ”Miro” Cerar (s. 25. elokuuta 1963) on slovenialainen oikeustieteen tohtori ja maansa pääministeri vuodesta 2014.
Cerar ei ollut mukana puoluepolitiikassa ennen valintaansa pääministeriksi. Hän perusti kesäkuussa 2014 SMC-puolueen ennenaikaisia parlamenttivaaleja varten. Heinäkuun vaaleissa puolue sai 36 paikkaa 90:stä ja elokuussa Cerar valittiin pääministeriksi.
SMC-Puolueen nimi vaihdettiin maaliskuussa 2015 "Moderniksi keskustapuolueeksi" (Stranka modernega centra) kun se aiemmin oli "Miro Cerarin puolue" (Stranka Mira Cerarja).
Ennen lähtöään politiikkaan Cerar toimi oikeustieteen professorina Ljubljanan yliopistossa.
Miro Cerarin isä on entinen 1960-luvun huippuvoimistelija, silloin Jugoslaviaa edustanut Miroslav Cerar.
Haapalinna
Haapalinna on asuntoalue Tampereen Hyhkyssä. Kaupunginosassa on kerrostaloasutusta.
Haapalinnassa sijaitsee mm. K-Market Haapalinna
Haapalinnan kautta kulkee bussi numero 26.
Bussi numero 26:n linja kulkee Höytämöstä Kaarilaan
Sitkeä sydän – suurimmat hitit
Sitkeä Sydän – suurimmat hitit on Juha Tapion vuonna 2014 julkaistu kokoelma-albumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2, ja se on saavuttanut levymyynnissä kultarajan.
Inwido
Inwido AB on Euroopan suurin ikkunoiden ja ovien valmistaja. Konserni on listattu Tukholman pörssiin ja pitää pääkonttoriaan Malmössä Ruotsissa. Ruotsin lisäksi yhtiö toimii Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Virossa, Liettuassa, Irlannissa, Puolassa, Isossa-Britanniassa ja Itävallassa. Yhtiön paikallisia brändejä ovat muun muassa suomalaiset Tiivi ja Pihla sekä Elitfönster, SnickarPer, Hajom, Hemmafönster, Outline, Diplomat ja Sokolka. Konsernin liikevaihto vuonna 2017 oli 661 miljoonaa euroa ja sillä oli noin 4 400 työntekijää.
Inwido Finland Oy on Inwidon suomalainen tytäryhtiö. Se valmistaa asuinrakennusten ovia ja ikkunoita neljällä tehtaalla Suomessa: Haapajärvellä, Ruovedellä, Kannuksessa ja Kuusamossa. Yhtiön suomalaiset tuotemerkit ovat Pihla, Tiivi, Klas1 ja Lämpölux.
Vuonna 2016 Inwido osti Kuusamossa toimivan Klas1:n, joka on erikoistunut vaativien arkki­teh­ti­koh­teiden kiinteisiin ja avattavia osia sisältäviin eristyslasi-ikkunoihin. Yhtiön pääkonttori on Vantaalla.
Puutuoteteollisuus ry:n tilastojen mukaan Inwido Finlandin markkinaosuus oli vuonna 2016 noin 50 prosenttia.
Inwido Finlandin liikevaihto vuonna 2017 oli 167 miljoonaa euroa. Suomessa Inwido työllistää runsaat 900 henkilöä.
Mooses (veistos)
Mooses-veistos on Michelangelo Buonarrotin tekemä Raamatun Moosesta esittävä veistos, joka kuului San Pietro in Vincolin hautamuistomerkkiin.