hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Salamis (saari)
Salamis (; ) on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 95 neliökilometriä ja asukasluku 39 283 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Salamis kuuluu Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Salamiin kaupunki.
Salamis sijaitsee Saroninlahdessa Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä aivan Attikan rannikon tuntumassa Ateenan metropolialueen ja Pireuksen sataman edustalla. Ainoastaan kapea salmi erottaa sen sekä Attikasta että Megariksesta. Salamiin ja Pireuksen välissä sijaitsee pieni Psyttáleian saari. Kauempana saaren eteläpuolella sijaitsee Aíginan saari.
Salamis on sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan suurin Saronisista saarista. Saari on jotakuinkin länteen päin aukeavan puolikuun muotoinen. Saaren korkein kohta on Óros Mavrovoúni (375 metriä). Saarelle on lyhyt matka Ateenasta, mutta se ei kuulu Kreikan turistisaariin.
Salamis kuuluu hallinnollisesti Salamiin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Vuoteen 2011 saakka saari jakautui kahteen kuntaan.
Saaren suurimmat asutukset ovat Salamiin kaupunki (25 370 asukasta), Aiánteio (4 860), Ampelákia (4 710), Selínia (2 509), Batsí (235) ja Pérani (226). (Katso myös: Luettelo Salamiin kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Antiikin aikana Salamis tunnettiin myös nimillä "Pityussa" (Ῥιτυοῦσσα), "Skiras" (Σκιράς) ja "Kykhreia" (Κυχρεία). Alun perin saari oli aiginalaisten siirtokunta. Sittemmin se oli Ateenan ja Megaran kiistakapulana. Lopulta Ateena valtasi sen itselleen ja siitä tuli osa Attikaa.
Saari tunnetaan ennen kaikkea sen itäpuolella vuonna 480 eaa. käydystä Salamiin meritaistelusta, joka oli yksi persialaissotien merkittävimmistä taisteluista. Siinä Ateenan ja sen liittolaisten laivasto voitti Persian ja sen liittolaisten laivaston.
Alkuperäinen antiikin Salamiin kaupunki sijaitsi saaren etelärannikolla. Kun saaresta tuli Ateenan "demos", uusi Salamiin kaupunki rakennettiin saaren itärannikolle eli Ateenan puolelle. Tästä antiikin Salamiin kaupungista on säilynyt jäänteitä Ampelákian lähellä. Nykyinen saaren länsirannikolla sijaitseva Salamiin kaupunki on näin kolmas samanniminen historian aikana.
Audi S6
Audi S6 on urheilullisempi versio Audi A6:desta. Audi S6 on iso, sedanina ja farmarina (avant) valmistettava suorituskykyinen auto. Autosta on valmistettu neljää eri mallisukupolvea. Näiden aikana se on ollut tarjolla 5-, 8- ja 10-sylinterisillä voimanlähteillä. Kaikille näille on ominaista mm. Torsen-tyyppinen neliveto ja pitkittäin asennettu moottori. S6 on ollut tarjolla joko manuaali- tai automaattivaihteisena. Viimeksi mainitut ovat olleet joko 4-, 5-, 6- tai 8-portaisia perinteisiä automaattivaihteistoja. Nykyiset kaksoiskytkinautomaattivaihteistot eivät kestä V8 bi-turbon tarjoamaa vääntömomenttia.
Condition Hüman
Condition Hüman on yhdysvaltalaisen Queensrÿche-yhtyeen studioalbumi, joka ilmestyi Century Media -levymerkillä 2. lokakuuta 2015. Albumi on yhtyeen toinen laulaja Todd La Torren kanssa. "Condition Hüman" sijoittui "Billboardin" albumilistalla 27:nneksi.
Yhtye tiedotti toukokuussa 2014 säveltävänsä seuraajaa vuoden 2013 "Queensrÿche"-albumille. Joulukuussa 2014 yhtye aloitti PledgeMusic-palvelussa kampanjan, jonka kautta albumi oli ennakkotilattavissa erilaisten lisäkkeiden ohella. Albumi äänitettiin alkuvuodesta 2015 Uberbeatz-studiolla Washingtonissa tuottaja Chris ”Zeuss” Harrisin kanssa.
20. heinäkuuta 2015 julkaistiin albumin avauskappale ”Arrow of Time” SoundCloud-suoratoistopalvelussa, ja samalla paljastettiin myös albumin nimi ja julkaisupäivä. Yhtye soitti kappaletta myös heinä–elokuun 2015 Euroopan-kiertueellaan, muun muassa Wacken Open Airissa.
Beck: Poliisimurha
Beck: Poliisimurha ("Polismördaren") on ruotsalais-saksalainen televisioelokuva vuodelta 1994, jonka on ohjannut saksalainen ohjaaja Peter Keglevic. Elokuva julkaistiin videona tammikuussa 1994 ja esitettiin Ruotsin televisiossa huhtikuussa 1994.
Martin Beck kutsutaan Mobyn kylään (kuvauspaikka oli Grythyttan) selvittäämään nuoren naisen murhaan. Nainen löydettiin kuristettuna kuoliaaksi suljetusta huvipuistosta. Lehdissä aravailtiin heti, että murhaaja on uhri naapuri Gunnar, joka on aiemmin tuomittu murhasta, mutta Beck ei usko Gunnaria murhaajaksi.
Kaksi nuorta varastaa murhaajan auton ja joutuu myöhemmin ampumavälikohtaukseen, jossa kuolee poliisi. Ampumavälikohtauksessa ollut poika onnistuu pakenemaan, ja hän saa runsaasti poliiseja peräänsä, mutta Gunvald Larsson ja Lennart Kollberg pitävät häntä syyttömänä.
ELokuva kuuluu kuuden ruotsalais-saksalaisen yhteistuotannon sarjaan, joka tehtiin 1993–1994 Martin Beckistä samalla näyttelijäjoukolla. Sarjan muut elokuvat ovat "Roseanna", "Kadonnut paloauto", "Polis polis potatismos", "Stockholm Marathon" ja "Mannen på balkongen".
Johan Widerberg on toista kertaa mukana Beck-elokuvassa. Hän esiintyi Beck-filmeissä ensimmäistä kertaa pikkuvauvana elokuvassa "Mannen på taket", jonk ohjasi hänen isänsä Bo Widerberg. Myös Mikael Persbrandt näyttelee ensimmäisen elokuvaroolinsa tässä elokuvassa, ei kuitenkaan Gunvald Larssonina.
Ekososiaalinen sivistys
Ekososiaalinen sivistys on inhimillisen kasvun kautta saavutettua ymmärrystä oikeuksista ja velvollisuuksista, jotka perustuvat riippuvuuteen luonnosta ja toisista ihmisistä. Ekososiaalisesti sivistynyt kansalainen on kestäviin elämäntapoihin ja kulttuurin johtavan yhteiskunnallisen muutoksen toimeenpanija siten, että elämän ekologinen perusta kestää ja ihmisoikeuksien toteutumisen edellytykset säilyvät. Ekososiaalisen sivistyksen arvopohja muodostuu vastuullisuudesta, kohtuullisuudesta ja ihmistenvälisyydestä.
Ekososiaalisen sivistyskäsityksen lähtökohtana on, että mikään inhimillisen elämän osa-alue ei loppujen lopuksi ole irrallinen ja erotettavissa toisista ihmisistä ja luonnosta. Luonnon elinvoimaisuus on ihmisyhteisön olemassaolon edellytys. Talous on luonnonvarojen hyödyntämiseen ja ihmisten panoksiin perustuva väline hyvinvoinnin tavoittelussa.
Ekososiaalisesti sivistynyt kansalainen on seuraamustietoinen. Hän tunnistaa ekologisen, sosiaalisen ja taloudellisen todellisuuden välisiä keskinäisriippuvuuksia ja ymmärtää oman toimintansa vaikutuksia muihin ihmisiin, luontoon ja yhteiskuntaan niin lähellä kuin kaukanakin. Hän myös toimii ymmärryksensä mukaan myötätuntoisesti ja osallisuutta edistäen. Ekososiaalisesti sivistyneen ihmisen käyttäytymistä ohjaa tietoisuus siitä, että henkiset, sosiaaliset ja kulttuuriset asiat voivat kasvaa rajattomasti, mutta materiaaliselle kulutukselle maapallo asettaa rajat.
Romy Tarangul
Romy Tarangul (s. 19. lokakuuta 1987 Frankfurt an der Oder) on saksalainen judon MM- ja EM-mitalisti.
Tarangul saavutti MM-kilpailujen 52 kg:n painoluokassa pronssia Rotterdamissa 2009 ja sijoittui viidenneksi Tokiossa 2010. Hän sai joukkuekilpailun MM-pronssia Tšeljabinskissa 2014. Hän sijoittui olympialaisissa 52 kg:n sarjassa yhdeksänneksi Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012.
Tarangul sai 52 kg:n painoluokassa EM-hopeaa Lissabonissa 2008 hävittyään loppuottelussa espanjalaiselle Ana Carrascosalle. Hän sai 52-kiloisissa EM-pronssia Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittui viidenneksi Istanbulissa 2011 ja seitsemänneksi Belgradissa 2007. EM-joukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa Istanbulissa 2011 ja Montpellier’ssa 2014 sekä pronssia Tšeljabinskissa 2012.
Tarangul sai pronssia 52 kg:n sarjassa Kazanin universiadeissa 2013. Hän on sijoittunut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kerran toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut neljä turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Saksan-mestaruutta.
Mikko Mäkinen
Mikko Mäkinen (s. 1967) on suomalainen jazzsaksofonisti. Mäkinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa jazzosastolla. Hän on työskennellyt saksofonistina muun muassa UMO Jazz Orchestrassa, Riku Niemi Orchestrassa ja Kansallisteatterissa, sekä opettajana muun muassa Sibelius-Akatemiassa, Lappeenrannan musiikkiopistossa ja Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Saksofonien lisäksi Mäkinen soittaa myös klarinetteja ja huiluja.
Liikenteen ammattipätevyys
Liikenteen ammattipätevyys on EU-direktiiviin perustuva laki ja asetus, joka tuli voimaan 1. elokuuta 2007. Lain mukaan henkilö- ja tavaraliikenteen ammattikuljettajien, joiden ajo-oikeus on alkanut ennen 10. syyskuuta 2009, on saatava ammattitaidon ylläpitävää ja sitä täydentävää jatkokoulutusta. Ammattipätevyys on vaadittu kaikilta ammattikuljettajilta henkilöliikenteessä (linja-auto) 10. syyskuuta 2013 alkaen ja tavaraliikenteessä (kuorma- ja rekka-auto) 10. syyskuuta 2014 alkaen.
Antti Pulkkinen
Antti Pulkkinen (s. 14. maaliskuuta 1974 Oulu) on Yhdysvalloissa asuva suomalainen fyysikko ja avaruustutkija. Hän työskentelee Nasan palveluksessa. Hän on tutkinut muun muassa auringon aktiivisuutta ja sen vaikutuksia sähkönsiirtoverkkojen toimintaan, josta Nasa myönsi hänelle elokuussa 2015 palkinnon. Hän toimii myös Marylandin yliopistossa professorina.
World cinema
World cinema on lähinnä englanninkielisissä maissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan ei-englanninkielisten maiden elokuvia ja elokuva-alaa. Sitä käytetään siten usein termin foreign film rinnalla. Sekä "world cinema" että "foreign film" voivat kuitenkin äidinkielestä riippumatta viitata kaikkiin muihin maihin kuin omaan kotimaahan.
Moldovan puolalaiset
Puolalaisten historian Moldovassa voidaan ajoittaa alkaneen 1300–1500-luvuilla, jolloin kauppareitti yhdisti Moldovan ruhtinaskunnan Puolaan. Myöhemmin alue oli lyhyesti Puolan kuningaskunnan vasallina. Näihin aikoihin Moldovassa ei ollut merkittäviä puolalaisia siirtokuntia. Näitä alkoi muodostua 1700-luvulla kun puolalaisia alkoi muuttamaan poliittisista ja taloudellisista syistä Bessarabiaan, joka oli osa nykyajan Moldovaa. Näihin kuului karanneita maaorjia, Stanisław Leszczyńskin tappion kärsineitä joukkoja ja Kościuszkon kapinan hävinneitä kapinallisia. Puolan jaot myös toivat puolalaisia Moldovaan.
Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennassa Moldavian sosialistisessa neuvostotasavallassa asui 4 739 puolalaista. Moldovan vuoden 2004 väestönlaskennassa puolalaisia oli 2 383 . Jälkimmäinen luku ei sisällä Transnistrian lukuja ja saman vuoden Transnistrian väestönlaskennan mukaan sen väkiluvusta 2 % oli puolalaisia (eli noin 1 100).
Jotkut puolalaisaktivistien ja -diplomaattien julkaisut kertovat puolalaisia olevan jopa yli 20 000. Lukumäärä ylittää huomattavasti väestölaskennassa itsensä puolalaiseksi ilmoittaneiden määrän. Jotkut laskevat lukuihinsa henkilöt, joilla on puolalaisia esi-isiä, jotkut olettavat katolilaisten (ortodoksimaassa) olevan todennäköisesti puolalaissukuisia ja tämä voi sisältää myös esimerkiksi ukrainalaisia, joilla on puolalaisia sukujuuria.
Venäjän ja Neuvostoliiton Puolan kulttuurin vastaisen suhtautumisen vuoksi vain pieni osa Moldovan puolalaisista puhuu nykyään puolaa.
16.–17. toukokuuta 1995 järjestettiin kansainvälinen konferenssi aiheenaan puolalaiset Moldovassa. Ennen konferenssia ilmestyi kirja "Polacy w Mołdowie mówią o sobie", joka oli kokoelma neuvostoaikana Moldovassa asuneiden tai yhä Moldovassa asuvien puolalaisien muistelmia. Konferenssin materiaali julkaistiin nimellä "Polacy w Mołdawii".
Neuvostoliiton hajoamisen aikoihin vuonna 1990 professori Tadeusz Malinowski perusti Chișinăussa Puolalaisen kulttuurin yhdistyksen ("Polskie Stowarzyszenie Kulturalne"), mutta sen toiminta ei vakiintunut. Sen jälkeen on kuitenkin perustettu monia puolalaisjärjestöjä. Vuonna 2013 aktiivisia olivat:
Vettor Pisani -luokka
Vettor Pisani -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssariristeilijäluokka.
Austin A40 Sports
Austin A40 Sports oli vuosina 1950 – 1953 Austin A40 Devonin alustalle valmistettu, neljän hengen alumiinisella avokorilla varustettu urheilullinen automalli. A40 Sports esiteltiin vuoden 1949 Lontoon autonäyttelyssä.
A40 Sports on auto, joka on hieman vaikeasti sijoitettavissa mihinkään tiettyyn luokkaan ja sille ei ehkä siksi löytynyt varsinaista kohderyhmää. Nelipaikkaisena se oli enemmänkin avokorinen ja urheilullinen perheauto, kuin urheilullinen matkailuauto, koska malli perustui koriaan lukuun ottamatta vakiotekniikalle. Erikoistyönä tehty alumiinikori kuitenkin nosti auton hinnan suurien kuusisylinteristen perheautojen yläpuolelle. A40 Sportsin päämarkkina-alue oli Yhdysvallat, mutta mallista ei tullut toivotunkaltaista menestystä ja sen valmistusmääräksi jäi 4011 kappaletta.
West Bromwichin kaupungissa sijainnut ja autojen koritukseen erikoistunut Jensen Motors oli tehnyt Austinin kanssa yhteistyötä jo 1920-luvun puolivälistä lähtien, ja myös A40 Sports syntyi tämän yhteistyön hedelmänä. Jensen Motorsin palvelukseen oli vuonna 1946 siirtynyt aiemmin Wolseley Motorsin designerina toiminut Eric Neale, jonka ensimmäinen työ Jensenille oli uusi, mallivuodelle 1950 esitelty Interceptor. Jensen kävi neuvotteluja Austinin kanssa tekniikan ja alustojen toimittamisesta kyseisen mallin valmistusta varten, ja tässä yhteydessä Austinin nokkamies Leonard Lord pääsi tutustumaan mallin suunnitelmiin. Hän piti näkemästään niin, että pyysi Jenseniä suunnittelemaan Interceptorista mittakaavassa pienennetyn version, joka voisi käyttää A40 Devonin alustaa.
Yleinen käytäntö oli, että tekniikan valmistajat toimittivat komponenttinsa Jensenille, joka sitten itse huolehti auton korittamisesta ja loppukokoonpanosta. A40 Sportsin kanssa järjestelmä toimi niin päin että valmiit korit toimitettiin Jenseniltä Austinin Longbridgen tehtaalle, jossa ne sitten yhdistettiin A40-alustaan ja saatiin aikaan valmis auto.
Leonard Lordin esityksen mukaisesti A40 Sports perustui Austin A40 Devon -mallin alustalle. Runkoa jouduttiin kuitenkin vahvistamaan alkuperäisestä, jotta se olisi riittävän tukeva alumiinikorista avomallia varten. Vakioversiosta poiketen A40 Sportsin 1,2-litrainen moottori varustettiin kahdella SU-kaasuttimella yhden sijaan, ja tämä, yhdessä sylinterikannen muutosten kanssa nosti sen tehon alkuperäisestä 40 hv:sta 50 hevosvoimaan. (jotkin lähteet mainitsevat tehoksi 46 hevosvoimaa)
Neliportainen manuaalivaihteisto oli alun perin varustettu lattialle sijoitetulla vaihdekepillä. Ohjausvaihde on matopyörä-rulla -tyyppinen. Edessä on erillisripustetut pyörät kierrejousin, takana on jäykkä akseli puolielliptisillä lehtijousilla.
A40 Sportsin valmistus jakaantui kahteen hieman toisistaan poikkeavaan sarjaan. Alkuperäinen, marraskuussa 1950 tuotantoon tullut sarja, oli koodiltaan "GD2" ja sen ominaisuuksiin kuuluu lattialle sijoitettu vaihteenvalitsin ja "Devon"-mallin kanssa identtinen kojetaulu. Elokuusta 1951 huhtikuuhun 1953 valmistettiin sarjaa "GD3". Tässä versiossa vaihteenvalitsin on siirretty ohjauspylvääseen, uusitun kojetaulun mittaristo on sijoitettu sen keskelle ja jarrujärjestelmä on täyshydraulinen.
Nitreenit
Nitreenit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa sähköisesti varautumattomalla typpiatomilla on kuusi elektronia uloimmalla kuorellaan, ja joista neljä on sitoutumatonta. Nitreenit ovat hyvin reaktiivisia ja muistuttavat rakenteeltaan ja monilta reaktioiltaan karbeeneja. Nitreenejä esiintyy useissa reaktioissa reaktiivisina välivaiheina.
Nitreeneissä neljästä sitoutumattomasta elektronista kaksi muodostaa vapaan elektroniparin ja kaksi elektronia on pariutumattomia. Kuten karbeeneilla näiden elektronien spinit voivat olla vastakkaiset, jolloin kyseessä on niin kutsuttu singlettitila, tai samansuuntaiset, jolloin kyseessä on triplettikarbeeni. Triplettitila on hieman singlettitilaa stabiilimpi. Nitreenit ovat hyvin elektrofiilisia ja reaktiivisia. Tavanomaisissa olosuhteissa niitä ei pyritä eristämään, mutta eräitä alkyylinitreenejä on onnistuttu eristämään 4 K (-269 °C) ja aryylinitreenejä on kyetty eristämään 77 K (-196 °C) lämpötilassa. Asyylinitreenit ovat hieman tavanomaisia nitreenejä stabiilimpia
Singlettinitreenien ja triplettinitreenien reaktiot poikkeavat toisistaan siten, että siglettinitreenit reagoivat radikaalien tavoin, kun taas triplettinitreenit reagoivat yhtäaikaisreaktioilla. Karbeenien tavoin nitreenit reagoivat nukleofiilien kanssa additioreaktiolla tai insertioreaktiolla. Nitreeni kykenee insertoitumaan muun muassa C-H- tai C-C-sidoksiin muodostaen amiineja ja esimerkiksi reaktiossa alkeenien tai fullereenien kanssa muodostuu atsiridiineja. Erittäin tyypillisiä ovat migraatioreaktiot imiineiksi ja toisiintumiset isosyanaateiksi. Nitreenien toisiintumisia isosyanaateiksi tapahtuu muun muassa Curtius-, Hofmann- ja Lossen-toisiintumisissa. Aryylinitreenit toisiintuvat helposti muodostaen seitsenatomisen didehydroatsepiinirenkaan. Muita nitreenien reaktioita ovat abstraktioreaktiot ja dimerisoitumiset. Mikäli aromaattisen nitreeniin nähden orto-asemassa on substituentti reagoi nitreeni tämän substituentin kanssa usein molekyylinsisäisellä reaktiolla.
Tyypillisin tapa valmistaa nitreenejä on orgaanisten atsidien hajottaminen kuumentamalla eli termolyysi tai valokemiallisesti eli fotolyysin avulla. Termolyysissä muodostuu tyypillisesti triplettinitreeni ja fotolyysissä singlettinitreeni. Singlettinitreeni voi muuttua energiatilaltaan alhaisemmaksi triplettikarbeeniksi. Muita nitreenien valmistustapoja on esimerkiksi sulfonyyliatsidien termolyysi ja reaktio voimakkaiden emäksien kanssa.
Devardan metalliseos
Devardan metalliseos on metalliseos eli lejeerinki, joka sisältää alumiinia, kuparia ja sinkkiä. Sen CAS-numero on 8049-11-4. Devardan metalliseoksen pääasiallinen tarkoitus on nitraattien analyysi. Sillä voidaan myös analysoida nitriittijä. Emäksisissä olosuhteissa metalliseos pelkistää nitraatin ja nitriitin ammoniakiksi. Tavallisesti Devarda sisältää noin 50 % kuparia, 45 % alumiinia ja 5 % sinkkiä. Devardan metalliseos on hajutonta ja helposti syttyvää. Devardan metalliseos on väriltään harmaata. Sen sulamispiste on noin 550 °C.
Reaktiossa pelkistimenä toimii alumiini.
Napoleoninleivos
Napoleoninleivos (myös napoleonleivos) on useista kerroksista muodostuva voitaikinaleivonnainen, jossa on kermasta valmistettu täyte. Ranskassa leivos päällystetään yleensä suklaalla, ja Suomessa se voi olla kuorrutettu myös esimerkiksi vaaleanpunaiseksi värjätyllä pomada-sokerikuorrutuksella.
Leivoksen nimi on peräisin sen kotikaupungista, joka on Italian Napoli, eikä leivonnaisella ole siten nimestään huolimatta yhteyttä Napoleon Bonaparteen. Ranskankielinen sana "napolitain" (napolilainen) on niin lähellä Napoleonia, että se on muuttunut vähitellen muotoon Napoleon. Napoleoninleivos tunnetaan myös nimellä millefoglie tai mille-feuille ja Suomessa nimellä tuhatlehti.
Lucas Basset
Lucas Basset (s. 28. maaliskuuta 1991) on ranskalainen suunnistaja. Hän on saavuttanut henkilökohtaisella keskimatkalla kaksi sekä viestissä neljä arvokisamitalia.
Basset voitti nuorten MM-kilpailussa 2011 sprintin maailmanmestaruuden ja pronssia pitkältä matkalta. Aikuisten EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui sprintissä 22:nneksi ja keskimatkalla 46:nneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli keskimatkalla 24:s. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän jäi kahdella matkalla karsintaan. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa hän sai pronssia viestissä sekä sijoittui 24:nneksi sprintissä ja 32:nneksi keskimatkalla. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa tuloksena oli 12. sija sprinttiviestissä, 15. sija keskimatkalla ja 20. sija sprintissä.
Invernessin MM-kilpailuissa 2015 Basset saavutti hopeaa keskimatkalla ja pronssia Ranskan viestijoukkueessa. Sprinttiviestissä hän sijoittui seitsemänneksi, pitkällä matkalla yhdeksänneksi ja sprintissä 23:nneksi. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia keskimatkalla ja oli kuudes sprinttiviestissä, 23:s sprintissä ja 28:s miesten viestissä. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli neljäs pitkällä matkalla, viides keskimatkalla, kuudes viestissä ja kahdeksas sprinttiviestissä. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Basset saavutti hopeaa viestissä sekä sijoittui 13:nneksi sprinttiviestissä, 14:nneksi keskimatkalla ja 17:nneksi sprintissä. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa hän oli viestissä neljäs, keskimatkalla kahdestoista, pitkällä matkalla 31:s ja sprintissä 34:s. MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti viestissä pronssia sekä sijoittui keskimatkalla seitsemänneksi ja sprintissä 17:nneksi
Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuissa Basset on cupiin kuuluneiden arvokisasuunnistusten ulkopuolella sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi vuonna 2013 Norjassa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes vuonna 2016. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa ruotsalaista OK Denselniä ja edustaa nykyisin saman maan OK Linnétä.
Mamadou Diouf
Mamadou Doudou Diouf (s. 15. syyskuuta 1990 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan Diouf on hyökkääjä.
Diouf edusti Connecticutin yliopiston Huskies-joukkuetta vuosina 2010-2013 tehden 74 ottelussa 36 maalia. Vuonna 2014 hänet varattiin MLS:ään numerolla 30 Vancouver Whitecapsin toimesta, mutta hän ei pelannut otteluakaan Yhdysvaltain pääsarjassa. Vuonna 2014 Diouf oli lainalla United Soccer Leaguen Charleston Batteryssä, missä maaleja tuli 17 ottelussa kolme kappaletta.
Elokuussa 2015 Diouf siirtyi loppukauden kestävällä sopimuksella Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen. Sopimuksessa on myös optio kaudesta 2016.
Martin Hubmann
Martin Hubmann (s. 14. toukokuuta 1989 Eschlikon) on sveitsiläinen suunnistuksen maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 171 senttimetriä pitkä ja 61 kilogrammaa pitkä Hubmann edustaa norjalaista Kristiansand OK:ta ja kotimaansa OL Regio Wiliä.
Hubmann saavutti nuorten MM-kilpailuissa yhden viestihopean ja kolme henkilökohtaista pronssia vuosina 2007 ja 2009. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2013 ja sijoittui sprintissä 22:nneksi. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Italiassa hän voitti kultaa sprinttiviestissä ja sijoittui henkilökohtaisessa sprintissä kymmenenneksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa sprintissä ja sijoittui sprinttiviestissä neljänneksi. Vuonna 2016 Hubmann saavutti MM-hopeaa sprinttiviestissä ja sijoittui sprintissä yhdeksänneksi. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa tuloksena oli pronssi sprinttiviestistä ja yhdeksäs sija sprintistä.
EM-kilpailuissa Hubmann on saavuttanut viestikullan vuosina 2012 ja 2016 sekä pronssia sprintissä 2014 ja sprinttiviestissä 2016. Keskimatkalla hän on parhaimmillaan sijoittunut kahdeksanneksi vuonna 2016.
Myös Hubmannin isoveli Daniel Hubmann on suunnistaja. Daniel Hubmann on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta ja neljä Euroopan-mestaruutta.
Venturi VM200-FE-01
Venturi VM200-FE-01 on Formula E -sarjaan suunniteltu sähköauto kaudeksi 2015–16. Auto on ranskalaistalli Venturin käsialaa ja Venturin lisäksi yhdysvaltalaistalli Dragon Racing käyttää autoa kaudella 2015–2016.
Fredrik Johansson (suunnistaja)
Fredrik Johansson (s. 29. heinäkuuta 1986 Borås) on ruotsalainen suunnistaja, joka on voittanut viestissä maailman- ja Euroopan-mestaruuden. Hän edustaa IFK Lidingö -seuraa.
Johansson saavutti nuorten MM-kilpailuissa viestihopeaa vuonna 2006. Aikuisissa hän on osallistunut kaksiin MM- ja kaksiin EM-kilpailuihin. Vuoden 2012 EM-kilpailuissa Falunissa hän saavutti hopeaa viestissä ja sijoittui 22:nneksi pitkällä matkalla. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Vuokatissa hän sijoittui pitkällä matkalla 14:nneksi. Vuonna 2014 hän voitti Palmelan EM-kilpailuissa kultaa viestissä ja pronssia pitkällä matkalla. Saman vuoden MM-kilpailuissa Trentinossa hän voitti kultaa viestissä Gustav Bergmanin ja Jonas Leanderssonin kanssa sekä sijoittui kuudenneksi pitkällä matkalla.
Zombiepidemia
Zombiepidemia on populaarikulttuurissa esiintyvä kuvitteellinen ilmiö, jossa suurin osa maailman ihmisistä muuttuu zombeiksi ja pieni ryhmä ihmisiä yrittää selviytyä henkensä uhalla. Teema esiintyi ensimmäistä kertaa "Night of the Living Dead" -elokuvassa. Tunnettuja zombiepidemiaa kuvaavia fiktioita ovat esimerkiksi "The Walking Dead" ja "Resident Evil".
Saastunut elinehto on yksi yleisimmistä alkuperistä. Yleensä vesi tai ilmasto on saastunut, kuten "The Crazies" -elokuvassa bioase oli saastuttanut kaupungin vedet. Kun ihminen hengittää tai juo tätä, on vaikutuksena, että hän muuttuu nopeasti verenhimoiseksi zombiksi. Yleistä on, että pieni ryhmä selviytyjiä yrittää päästä pois kaupungista, jonka armeija yrittää palauttaa kaupunkiin, joka laitetaan pian karanteeniin.
Eläimen kantama virus -alkuperä esiintyy joissakin elokuvissa. Eliö, kuten hyttynen tartuttaa ihmisiä siirtämällä viruksen veren kautta ja hänestä tulee pian zombi. Tämän takia on vaikea pitää tautia karanteenissa, etenkin jos tautia kantava eläin on lentokykyinen.
Geneettisesti muunneltu virus esiintyy etenkin "Resident Evil" -elokuvasarjassa. Virusta on tarkoituksellisesti valmistettu nopea leviämiskeino raha-ahneisiin tarkoitusperiin. Yleensä viruksen mielipuolisen muuntelun takia ei tiedetä tarkasti, miten virus leviää tai mitä se tekee. Kun virusta on kehitetty tarpeeksi, se pääsee vapaaksi vahingossa tai tarkoituksella. Mutta virusta ei pystytä pitämään aisoissa vaan se leviää maailmanlaajuiseksi epidemiaksi ja kohta koko sivilisaatio on tuhoutunut zombeista.
Zombiepidemian tarkka tartuntamekanismi vaihtelee fiktioittain. Yleensä tartunnan saa, jos zombi onnistuu puremaan tai raapimaan uhria. 28 päivää myöhemmin elokuvassa tartunnan voi saada myös jos zombin veri joutuu suuhun tai silmään. Taudin leviämistä voidaan estää amputoimalla nopeasti purema-alueen ruumiinosa kuten käsi tai jalka.
"Night of the Living Dead" (1968)
28 päivää myöhemmin (2002)
28 viikkoa myöhemmin (2007)
Resident Evil (2002)
Zombieland (2009)
Harjulan Setlementti
Harjulan Setlementti ry on vuonna 1941 Lahteen perustettu järjestö ja Suomen setlementtiliiton jäsen. Setlementti on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton sivistys- ja sosiaalista työtä tekevä monialatoimija, jonka palveluita on lasten päivähoito, kuntoutus- ja kotihoitopalvelut, avoin kansalaistoiminta, kansalaisopistotoiminta, ravitsemuspalvelut sekä Harjula-Mainos ulkomainospaikkojen vuokraus. Harjulan Setlementti toimii paikallisesti Lahdessa ja Setlementin perusajatuksena on olla ihmistä palveleva ja yhteisöllisyyttä rakentava järjestö. Tavoitteena on tuottaa terveyttä, tukea ja toimintaa.
Setlementti työssä, kuten Harjulassakin, on tavoitteena palvella yhteisöllisesti heikommassa asemassa olevia henkilöitä.
Harjula tuottaa liikunta ja kuntoutuspalveluita yksityisille ja yrityksille. Harjula järjestää muun muassa Kelan kuntoutuksia ja veteraanikuntoutuksia. Harjulassa on omat liikuntatilat, joissa voi ryhmäliikunnan ja kuntosalin lisäksi harjoitella esimerkiksi tuettua kävelyä. Harjulassaanneetaan myös allasterapiaa, sillä tiloista löytyy terapia-allas.
Harjulan Setlementti ry on paikallisesti suuri järjestö ja se työllistää vakituisesti noin 50 henkilöä ja määräaikaisten työsuhteiden kanssa henkilömäärä nousee lähemmän 200 henkilöä.
Www.harjulan.fi
Harjulan kansalaisopisto
Harjulan kansalaisopisto on osa Harjulan Setlementti ry:n toimintaa. Kansalaisopisto tekee vapaata sivistystyötä ja tavoitteena on kannustaa eri ikäisiä osallistujia aktiiviseen toimintaan ja elinikäiseen oppimiseen. Kansalaisopistotoimintaa tuetaan opetushallituksesta. Harjulan kansalaisopistossa toteutetaan vuosittain yli 1000 oppituntia ammattitaitoisten ohjaajien opastamina aina graffitin tekemisestä kieliin ja liikunnasta tietotekniikkaan.
Virtsakoe
Virtsakoe on virtsarakon ja munuaisten sairauksien tutkimus, jossa selvitetään virtsan kemiallista koostumusta sekä sen mahdollisesti sisältämiä soluja ja bakteereja.
Pitosali
Pitosali on historiallinen juhlasali. Yleensä juhliin liittyi juopottelu ja kerskailevien tarinoiden kerronta. Anglosaksien kylän tärkein rakennus oli pitosali siinä missä eurooppalaisen kirkko.
Turun linnassa Kustaa Vaasa teki entiseen puolustuskerrokseen pitosalin. Se tuhoutui tulipalossa ja 1700-luvun alussa pitosalin paikalle valmistui luterilainen kirkko. Turun linnan kirkko on edelleen samalla paikalla linnassa.
Hertta Heikkinen
Hertta Heikkinen (s. 27. lokakuuta 1994) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Joensuun Katajaa. Vuoteen 2014 hän edusti Lieksan Urheilijoita.
Heikkinen osallistui Kalevan kisoihin ensimmäisen kerran vuonna 2014 ollen neljäs. Porin Kalevan kisoissa 2015 hän voitti hopeaa uudella ennätyksellään 5554. Kultaa voitti hänen kaksoissiskonsa Jutta Heikkinen. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Heikkinen voitti hopeaa ja Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 pronssia. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 2017 hopeaa viisiottelussa ja pronssia 60 metrin aitajuoksussa.
Kesäkuussa 2015 Heikkinen otteli Suomen, Ruotsin ja Viron välisessä moniotteluiden maaottelussa Tartossa, missä hän teki ennätyksensä 5318 ja ylitti tulosrajan alle 23-vuotiaiden EM-kisoihin. Heinäkuussa 2015 hän otteli alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa jälleen ennätyksensä (5425) ollen 11:s.
Ennen keskittymistä seitsenotteluun Heikkisen päälaji oli 16-vuotiaaksi saakka seiväshyppy. Hän on myös voittanut pituushypyn SM-kultaa 17-vuotiaiden sarjassa. Seitsenottelussa hän voitti nuorten SM-kisoissa kolme hopeaa ja kerran pronssia. Heikkinen kilpaili nuorten Ruotsi-ottelun pituudessa 2011 sekä nuorten Pohjoismaiden mestaruusmoniotteluissa 2011 ja 2013. Vuonna 2013 Heikkinen otteli aikuisten moniotteluiden Euroopan Cupin ykkösliigassa, mutta keskeytti kolmen lajin jälkeen.Lähteet
Viherlude
Viherlude ("Palomena prasina") on viherluteiden sukuun kuuluva laji. Se on 12–15 mm:n pituinen. Vatsapuoli on punertava tai vihertävän keltainen. Selkäpuoli on vihreä ja siinä on mustia pilkkuja. Myös jalat ovat vihertävän keltaiset. Viherludetta esiintyy metsissä ja puutarhoissa kesäkuulta elokuulle.
Natalja Moltšanova
Natalja Vadimovna Moltšanova (ven. Наталья Вадимовна Молчанова, s. 8. elokuuta 1962) oli venäläinen vapaasukeltaja. Moltšanova oli 23-kertainen maailmanmestari, ja hänellä oli lisäksi 41 maailmanennätystä. Hän oli Venäjän vapaasukellusliiton puheenjohtaja. Moltšanova katosi sukeltaessaan Espanjan Baleaareilla 2. elokuuta 2015.
Godfred Donsah
Godfred Donsah (s. 7. kesäkuuta 1996 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Bologna FC:tä lainasopimuksella Serie B:n Cagliari Calciosta. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Donsah on puolustava keskikenttäpelaaja.
Donsah siirtyi vuonna 2012 kotimaastaan italialaiseen US Palermoon, jossa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua edustusjoukkueessa. Kauden 2013-2014 Donsah oli lainassa Serie A:n Hellas Veronassa, jonka paidassa hän debytoi pääsarjassa huhtikuussa 2014 Atalanta BC:tä vastaan. Ottelu jäi Donsah'n kauden ainoaksi. Heinäkuussa 2014 Donsah siirtyi Serie A:n Cagliari Calcioon. Hän teki avausmaalinsa Serie A:ssa tammikuussa 2015 AC Cesenan verkkoon. Kaudella 2014-2015 Donsah pelasi 21 ottelussa tehden kaksi maalia, kun Cagliari putosi Serie B:hen.
Elokuussa 2015 Donsah siirtyi lainalle Serie A:n Bologna FC:hen.
Donsah kuului Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan MM-kilpailuissa vuonna 2015. Donsah pelasi kaikissa Ghanan neljästä ottelusta.
ABCS-turnaus
ABCS-turnaus on vuosittain järjestettävä jalkapalloturnaus, johon osallistuvat Aruba, Bonaire, Curacao sekä Suriname.
Sitä on järjestetty vuodesta 2010 ja menestynein on ollut Suriname kolmella voitollaan.
Ottelut pelattiin Ergilio Hato Stadiumilla, Willemstadissa Curaçaon saarella. Pronssiottelu keskeytettiin Bonairen pelaajien marssittua pois kentältä. Ottelu tuomittiin Aruban voitoksi.
Turnauksen ottelut pelattiin Dr. Ir. F. Essed Stadionilla Paramaribossa, Pohjois-Surinamessa.
Ottelut pelattiin Trinidad Stadiumilla, Oranjestadissa, Aruballa.
Ottelut pelattiin Ergilio Hato Stadiumilla, Willemstadissa Curaçaon saarella.
Turnaus piti pelata marraskuussa 2014, mutta sitä jouduttiin siirtämään Curaçaon muiden maaotteluiden takia. Turnaus siirrettiin pelattavaksi vuoden 2015 tammikuussa.
Turnauksen ottelut pelattiin Dr. Ir. F. Essed Stadionilla Paramaribossa, Pohjois-Surinamessa.
Jenny Patana
Jenny Patana ("o.s. Paulin", s. 29. kesäkuuta 1989) on suomalainen suunnistaja. Patana edustaa Hiidenkiertäjiä. Hän on erikoistunut sprintteihin.
Patana osallistui ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 2015 Skotlannissa. Patana sijoittui sprintissä sijalle 24 ja sekaviestissä sijalle kuusi. Kesäkuussa 2015 Patana voitti Huippuliigan osakilpailun Loviisassa.
Patana meni vuonna 2014 naimisiin suunnistuksen Suomen-mestarin, Mikko Patanan kanssa. Heillä on kolme lasta. Siviilissä Jenny Patana työskentelee lastenhoitajana.
Arabia (kauppakeskus)
Arabia on Helsingin Arabianrannassa sijaitseva kauppakeskus. Sen omistaa Citycon Oyj. Kauppakeskus avattiin vuonna 2002 Kotisaarelta ja Ingmanilta tyhjiksi jääneisiin teollisuusrakennuksiin.
Kauppakeskuksessa on noin 30 liikettä, mm. K-Supermarket, S-market, Tokmanni, Alko, H&M, Faunatar ja muutama ravintola. Kauppakeskuksessa sijaitsi Suomen ensimmäinen Cinnabon-ketjun kahvila-leipomo, kunnes se suljettiin keväällä 2016. Nykyään paikalla sijaitsee Kotipizza, joka avattiin joulukuussa 2016. Lisäksi Lidl avasi myymälän kauppakeskukseen 11.1.2018. Tammikuussa 2019 kauppakeskukseen muutti Pilatesstudio Arabia.
Kauppakeskuksen vieressä pysähtyvät raitiovaunut 6 ja 8 sekä bussit Helsingin keskustan, Pohjois-Helsingin ja Vantaan suuntiin.
Jonathan Brownlee
Jonathan "Jonny" Brownlee (s. 30. huhtikuuta 1990 Leeds) on brittiläinen triathlonin olympiamitalisti ja maailmanmestari. 178 senttimetriä pitkä ja 68 kilogrammaa painava Brownlee edustaa Bingley Harriersia. Hänen valmentajinaan toimivat Malcolm Brown ja Jack Maitland.
Brownlee saavutti olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui toiseksi. MM-kilpailuista hän on saavuttanut kuusi kultaa ja kaksi hopeaa. Mitaleista kolme kultaa ja molemmat hopeat ovat tulleet henkilökohtaisista kilpailuista. EM-kilpailuista Brownleellä on yksi hopea. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow'sta Brownlee saavutti sekajoukkuekilpailun kultaa ja yksilökilpailun hopeaa.
Myös Brownleen isoveli Alistair Brownlee on triathlonisti. Hän on olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari.
Euroopan pienten valtioiden kisat
Euroopan pienten valtioiden kisat () ovat joka toinen vuosi käytävät, Euroopan pienille valtioille tarkoitetut monilajiurheilukilpailut. Ensimmäiset Euroopan pienten valtioiden kisat käytiin vuonna 1985 San Marinossa, jonka ehdotuksesta kilpailut syntyivät. Euroopan pienten valtioiden kisojen menestynein maa on Islanti ennen Kyprosta ja Luxemburgia.
Viimeisimmät kilpailut käytiin kesäkuussa 2015 Islannin Reykjavíkissa. Isäntämaa Islanti oli mitalitaulukon ykkönen ennen Luxemburgia ja Kyprosta.
Lajit, jotka olivat mukana vuoden 2015 kilpailuissa Islannissa.Montenegro liittyi uutena maana mukaan vuonna 2009.
Póros
Póros () on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 22,9 neliökilometriä ja asukasluku 3 993 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Póros kuuluu Póroksen kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Póroksen kaupunki.
Póros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä olevassa Saroninlahdessa. Saaren erottaa Peloponnesoksen rannikosta ainoastaan noin 300 metriä leveä salmi. Póroksen kaupunki sijaitsee saaren eteläkärjessä tämän salmen pohjoisrannikolla, kun taas etelärannikolla Peloponnesoksen puolella sijaitsee sen eräänlainen kaksoiskaupunki Galatás.
Saaren korkein kohta on Óros Vígla (358 metriä).
Póros kuuluu hallinnollisesti Póroksen kuntaan. Saaren suurimmat asutukset ovat Póroksen kaupunki (3 651 asukasta), Kyaní Aktí (213) ja Ágios Nektários (101). (Katso myös: Luettelo Póroksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Arkaaisella ajalla Póroksen pohjoisosa eli "Kalaureia" (myös Kalauria, nykyinen Kalavría) oli Troizenin hallinnassa, ja saaren koko antiikin historia liittyy läheisesti Troizenin vaiheisiin. 600-luvulla eaa. Póros toimi muun muassa Hermionen, Epidauroksen, Aiginan, Ateenan, Nauplian ja Orkhomenoksen kaupunkivaltioiden muodostaman amfiktyoniliiton keskuksena. Liiton tarkoituksena oli suojella kaupankäyntiä argoslaisia vastaan, ja se oli sekä poliittinen, merenkulullinen että uskonnollinen liittouma. 500-luvulla eaa. saarelle rakennettiin merkittävä Poseidonin temppeli, joka oli merkittävä kulttikeskus. Demosthenes teki itsemurhan siellä vuonna 322 eaa.
Póros oli muun Kreikan tavoin ensin Makedonian, sitten Ptolemaiosten ja Rooman vallassa. Tätä seurasivat bysanttilainen ja osmanivallan aika. Osmanivallan aika keskeytyi saarella välillä, kun saari oli venetsialaisten hallinnassa. Osmanivallan ajalta lähtien Póroksella oli merkittävä kauppalaivasto. Saari oli merkittävässä osassa Kreikan vapaustaistelun aikana ja toimi muun muassa sijaintinsa ansiosta merkittävänä kokouspaikkana. Vuonna 1828 saarella järjestettiin merkittävä kokous, jossa Iso-Britannian, Ranskan ja Venäjän lähettiläät tapasivat Ioannis Kapodistriaksen ja keskustelivat tämän kanssa itsenäisen Kreikan rajoista. Suunnitelma pantiin täytäntöön vuonna 1830. Saarella toimi Kreikan ensimmäinen laivastoakatemia vuosina 1828–1878 ja se on ollut merkittävä laivastosatama.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Póroksen kaupungin pieni arkeologinen museo, Kreikan laivaston historiaan liittyvät paikat sekä antiikin aikaisen Poseidonin temppelin paikka saaren pohjoisosassa.
Psará
Psará () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 42 neliökilometriä ja asukasluku 454 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Psará kuuluu Psarán kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Psarán kylä.
Psará sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosissa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Antípsara aivan saaren länsipuolella sekä Chíos kauempana idässä ja Lesbos koillisessa. Etäisyys Chíokselle on noin 19 kilometriä.
Psaŕa on vuoristoinen ja kallioinen saari. Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (531 metriä), joka sijaitsee saaren pohjoisosassa.
Psará kuuluu hallinnollisesti Psarán kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren pääkylä ja ainoa asutus on Psarán kylä (454 asukasta), joka sijaitsee luonnonsatamalahden pohjukassa saaren etelärannikolla.
Arkeologisten löydösten perusteella Psára oli asuttu viimeistään mykeneläisellä ajalla ja edelleen antiikin ajalla. Keskiajalla saari oli venetsialaisten hallussa. Osmanivallan aikana kaikki saarelaiset vietiin pois ja saari asutettiin turkkilaisilla. 1500–1600-luvuilla saarelle tuli Chíokselta ja Epeiroksesta orjana olleita kreikkalaisia. Näin se sai jälleen kreikkalaisen väestön.
Kreikan vapaustaistelun aikaan 1800-luvun alussa saarella oli yksi Kreikan suurimmista kauppalaivastoista, mikä oli merkittävä tekijä kansannousussa, ja monet kansannousun merkkihenkilöt tulivat saarelta. Vuonna 1824 turkkilaiset hyökkäsivät Psarálle ja polttivat koko saaren. Saaren tuolloisesta 30 000 asukkaasta vain 3 000 saatiin pelastettua ranskalaisilla laivoilla. Loput asukkaat kuolivat, mikä tekee saaresta yhden vapaussodan traagisimmista paikoista. Saari ei ole koskaan toipunut tästä iskusta, ja nykyään siellä on paljon vähemmän asukkaita.
Psarálla on vain vähän nähtävää vuoden 1824 tuhon seurauksena. Psarán kylässä on pieni museo. Palaiókastron kukkulalla, jossa ennen tuhoa oli venetsialaisaikainen linna, on nykyään muutama kappeli. Paikalta on hyvä näköala.
Sífnos
Sífnos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 73,942 neliökilometriä ja asukasluku 2 625 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Sífnos kuuluu Sífnoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Apollonía.
Sífnos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren eteläosissa. Se on Kykladien saariryhmän saarista eteläisimpiä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Sérifos luoteispuolella, Kímolos, Polýaigos ja Mílos lounaispuolella sekä Antíparos ja Páros itäpuolella.
Saari on vuoristoinen ja sen korkein kohta on Profítis Ilías (682 metriä).
Sífnos kuuluu hallinnollisesti Sífnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Apollonía eli Chóra (869 asukasta), joka sijaitsee saaren sisäosissa; sekä Artemónas (800 asukasta), saaren pääsatama Kamáres (245), joka sijaitsee saaren länsirannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa; sekä Platýs Gialós (199). (Katso myös: Luettelo Sífnoksen kunnan kylistä.)
Varhaisimmat merkit asutuksesta Sífnoksella ovat peräisin neoliittiselta kaudelta. Myöhemmin Sífnoksen asukkaita olivat ensin pelasgit, ja sen jälkeen sitä asuttivat foinikialaiset, kaarialaiset ja lelegit. Myöhemmällä pronssikaudella noin 1600-luvulla eaa. saari kuului minolaiseen kulttuuripiiriin ja tämän jälkeen mykeneläiseen kulttuuripiiriin. Mykeneläisellä kaudella saarella oli merkittävä akropolis Ágios Andréaksessa. Joonialaiset asuttivat saaren noin 1130–1120 eaa. Saaren antiikin aikaisen Sifnoksen poliksen kaupunkikeskus ja akropolis sijaitsi nykyisen Kástron paikalla.
500-luvulla eaa. Sifnokselle toivat vaurautta sen kulta- ja hopeakaivokset. Saaren vauraus näkyy muun muassa saarelaisten Delfoihin rakennuttamassa niin kutsutussa Sifnoslaisten aarrekammiossa. Roomalaisella ja bysanttilaisella ajalla saari taantui ja sitä käytettiin muun muassa karkotuspaikkana.
Bysanttilaisen ajan jälkeen saari päätyi Marco Sanudon valtaan ja osaksi Náxoksen herttuakuntaa vuonna 1207. Myöhemmin saarta hallitsi muun muassa Gozzadinon suku. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1537. Venetsialaiset saivat sen takaisin vuosiksi 1568–1617. Vuonna 1821 Sífnos liittyi Kreikan vapaustaisteluun turkkilaisia vastaan ja siitä tuli pian tämän jälkeen osa itsenäistynyttä Kreikkaa.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa mykeneläisaikainen linnavuori Ágios Andréaksessa sekä sen Ágios Andréaksen arkeologinen museo lähellä Apolloníasta, antiikin aikainen linnavuori ja venetsialaisaikainen linna Kástrossa, sekä samoin Kástrossa sijaitseva Sífnoksen arkeologinen museo. Muihin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Chrysopigín luostari vuodelta 1650 saaren kaakkoisrannikolla sekä antiikinaikaisten kultakaivosten paikka saaren pohjoisosassa.
Síkinos
Síkinos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 41,676 neliökilometriä ja asukasluku 273 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Síkinos kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Síkinoksen kylä.
Síkinos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se on eteläisimpiä Kykladien saarista. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Íos itäpuolella ja Folégandros länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Troúlos (553 metriä).
Síkinos kuuluu hallinnollisesti Síkinoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Síkinoksen kylä eli Chóra (184 asukasta), joka sijaitsee saaren sisäosissa ja on kasvanut yhteen Kástron kylän kanssa, sekä saaren satamakylä Aloprónoia (89 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. (Katso myös: Luettelo Síkinoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Antiikin aikana Síkinos tunnettiin nimellä "Oinoi", mikä viittaa viiniin ("oinos"). Nimi esiintyy ensimmäisen kerran Solonilla vuonna 604 eaa. Kreikkalaisen mytologian kertomuksen mukaan saari sai nimensä Lemnoksen maanpakoon lähteneen kuningas Thoaksen ja oinoilaisen nymfin pojasta Sikinoksesta.
Arkeologisten löydösten perusteella saari on ollut asuttu viimeistään mykeneläisellä ajalla. 900-luvulla eaa. saaren asuttivat joonialaiset ja 400-luvulla eaa. doorilaiset. Keskiajalla saari kärsi merirosvojen hyökkäyksistä muiden Kykladien saarten tavoin. Sitä hallitsivat ensin venetsialaiset 1200-luvulta lähtien ja sitten osmanit vuodesta 1537. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1830. Vuonna 1834 saarella oli 979 asukasta.
Kreikan sotilasdiktatuurin aikana vuosina 1936–1940 saari toimi vasemmistolaisten karkotuspaikkana. Toisen maailmansodan aikana saari oli ensin italialaisten ja sitten saksalaisten miehittämä. Sodan jälkeen monet ovat muuttaneet pois saarelta.
Saaren nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Episkopín luostari. Sen kirkko oli alun perin roomalaisaikainen 200-luvulla eaa. rakennettu hautamuistomerkki, jota käytettiin myöhemmin temppelinä ja sitten kirkkona. Se on erikoinen yhdistelmä antiikin aikaista temppeliä ja myöhempää kirkkorakentamista. Luostari sijaitsee saaren lounaisosassa. Toinen luostari on Ζοodóchos Pigín luostari, joka sijaitsee Chóran kylän koillispuolella.
Skýros
Skýros (; myös "Skíros") on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 209,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 994 (2011). Hallinnollisesti Skýros kuuluu Skýroksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Saaren pääkylä on Skýroksen kylä.
Skýros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Euboian itäpuolella erillään muista Pohjoisten Sporadien saarista, jotka sijaitsevat Magnesian rannikolla Skýroksesta luoteeseen.
Saaren korkein kohta on Kóchylas (792 metriä).
Skýros kuuluu hallinnollisesti Skýroksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurin asutus on pääkylä Skýroksen kylä eli Chóra (1 657 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. Muut suurimmat asutukset ovat Mólos (618 asukasta), Trachý (196) ja Linariá (116). (Katso myös: Luettelo Skýroksen kunnan kylistä ja saarista.)
Kreikkalaisessa mytologiassa Skýros kytkeytyy monilla tavoin Akhilleukseen. Se oli muun muassa paikka, jonne Thetis kätki tytöksi puetun Akhilleuksen saaren kuninkaan Lykomedeen tyttärien joukkoon säästääkseen tämän Troijan sodalta.
Antiikin aikana saaren alkuperäisiä asukkaita olivat pelasgit, kaarialaiset ja dolopialaiset. Ateena valtasi sen persialaissotien jälkeen. Se säilyi Ateenalla myös Antalkidaan rauhan jälkeen. Myöhemmin Makedonia valtasi saaren, mutta roomalaiset palauttivat sen Ateenalle.
Bysanttilaisena aikana saarelle rakennettiin linna. Neljännen ristiretken jälkeen vuodesta 1204 Skýros oli venetsialaisvallan alla. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1538. Saarella oli kuitenkin suhteellisen vapaa asema. Skýros osallistui merkittävällä panoksella Kreikan vapaustaisteluun ja julistautui itsenäiseksi vuonna 1829. Pian tämän jälkeen se liittyi itsenäistyneeseen Kreikkaan.
Skýroksen nähtävyyksiä ovat muun muassa Skýroksen eli Chóran kylä ja sen bysanttilais-venetsialainen linna, Pyhän Yrjön luostari ("Moní Agíou Georgíou") sekä runoilija Rupert Brooken patsas ja hauta.
Skýroksen pääsatama on Linariá saaren länsirannikolla. Skýroksen lentoasema sijaitsee noin 17 kilometriä pohjoiseen Skýroksen kylästä.
Strongylí
Strongylí () ja Strongyló (Στρογγυλό), ”Pyöreä”, ovat Kreikan saaristossa tyypillisiä pienen pyöreähkön saaren nimiä. Tämännimisiä ovat muun muassa:
Keikarilude
Keikarilude ("Miris striatus") on keikariluteiden sukuun kuuluva laji.
Pituus 9,1 mm - 11,7 mm Etuselän pääväri on musta ja keskellä on suurikokoinen keltainen laikku. Pää on musta ja silmien takana on keltaiset täplät. Jalat ovat väriltään punaruskeat. Siivissä on suonet, jotka ovat joko punaiset tai keltaiset. Siiven takaosassa on suuri oranssinpunainen laikku.
Keikariludetta tavataan koko Euroopassa aina Fennoskandian puoliväliin saakka. Esiintyy yleisenä Etelä-Suomessa.
Sitä on tavattu lukuisilta lehtipuilta, erityisesti lepiltä, pajulta, pihlajalta tammilta ja pähkinäpensaalta. Lentoaika on kesäkuulta heinäkuulle.
Talvehtii munana. Nymfit kuoriutuvat keväällä ja ne aikuistuvat toukokuun lopulta alkaen. Lajin aikuisaika on melko lyhyt. Aikuisia voi tavata heinäkuulle asti.
Marseillen-käännös
Marseillen-käännös (tunnetaan myös nimellä ruletti) on harhautusliikesarja jalkapallossa, jossa pelaaja pyörähtää ympäri 360 astetta, vaihtaen pallon hallintaa jalalta toiselle. Se on saanut nimensä ranskalaisen jalkapalloilija Zinedine Zidanen kotikaupungin Marseillen mukaan, vaikkakin temppu on verraten yleinen jalkapallossa, toisti juuri Zidane harhautusoptiota usein pelatessaan huipulla, jonka vuoksi liikesarja tunnetaan myös Zidane-käännöksenä.
Giórgos Kalafátis
Giórgos Kalafátis (, s. 17. maaliskuuta 1890 – 19. helmikuuta 1964) oli kreikkalainen jalkapalloilija, valmentaja, yleisurheilija ja Panathinaikos-urheiluseuran perustaja.
Saniaislude
Saniaislude ("Monalocoris filicis") on saniaisluteiden sukuun kuuluva laji. Se on 2–3 millimetrin pituinen. Pääväriltään saniaislude on ruskeansävyinen. Etuselän takakulmissa ja siivissä saattaa olla keltaisia juovia. Jalat ovat väriltään keltaiset. Talvehtiminen tapahtuu aikuismuodossa. Saniaisludetta esiintyy heinäkuulta alkaen varjossa kosteisilla alueilla saniaskasvustossa. Sitä tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa.