hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vaaleatapakulo
Vaaleatapakulo ("Scytalopus affinis") on Perun kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Vaaleatapakulot elävät Perun Andien keskiosissa Cajamarcasta Ancashiin noin 15 400 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Freud – salatut intohimot
Freud – salatut intohimot on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. Se kertoo vapaasti psykoanalyysin kehittäjän Sigmund Freudin elämästä. Filmin ohjasi John Huston, ja nimiosassa oli Montgomery Clift.
Jean-Paul Sartre osallistui elokuvan suunnitteluun sen alkuvaiheessa, mutta luopui käsikirjoitustehtävästä.
Varjotapakulo
Varjotapakulo ("Scytalopus acutirostris") on Perun kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Varjotapakulot elävät Perun Andien keskiosissa La Libertadin itäosista Junínin eteläosiin noin 12 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Amerikankaulushaikara
Amerikankaulushaikara ("Botaurus lentiginosus") on pohjoisamerikkalainen haikaralaji, joka viihtyy kosteikoilla.
Linnun pituus on 59–70 senttimetriä ja siivenkärkien väli 95–115 cm. Amerikankaulushaikara on Suomessakin tavattavaa kaulushaikaraa ("Botaurus stellaris") hieman pienempi ja ohutnokkaisempi. Sen lento ja koko saattavat tuoda mieleen yöhaikaran ("Nycticorax nycticorax"). Lintu on väritykseltään hyvin samanlainen kuin kaulushaikara, eli kellanruskea. Erona kaulushaikaraan ovat yhtenäisen harmaanmustat siipisulat, joissa ei ole poikkijuovia; ruskea päälaki; voimakkaampi musta viiksijuova (nuorella kapeampi ja vähemmän mustaa), runsaampi ja ruskeampi kaulanhöyhenyksen viirutus, sekä kaulushaikaralta puuttuva vaalea silmäkulmanjuova.
Amerikankaulushaikaran pesimäalue on suuri ja sen laajuudeksi on arvioitu 8 800 000 km². Sen yksilömääräksi on koko maailmassa arvioitu 3 000 000 lintua.
Se pesii Pohjois-Amerikassa lähinnä Yhdysvaltain ja Saint-Pierre ja Miquelonin alueella. Länsi-Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija, joka havaitaan yleensä loka-marraskuussa.
NBA-kausi 1984–1985
NBA-kausi 1984–1985 oli NBA-liigan 39. kausi. Runkosarja käynnistyi 26. lokakuuta 1984 ja loppui 14. huhtikuuta 1985. 9. kesäkuuta päättyneiden pudotuspelien jälkeen mestaruutta juhli Los Angeles Lakers kaadettuaan Boston Celticsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Jasmin Hamid
Jasmin Hamid (s. 18. helmikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja kunnallispoliitikko.
Hamid on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Opinnot hän aloitti Kruununhaan yläasteen tanssilinjalla ja jatkoi Teatterikorkeakoulussa vuosina 2003–2008 pääaineenaan näyttelijäntyö. Hän toimi Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksessa jäsenenä (2004–2005), 1. varapuheenjohtajana (2006) ja lopulta puheenjohtajana (2007). Hän työskentelee vapaana näyttelijänä. Teatterissa hän on muun muassa näytellyt naispääroolia, Dania, turkulaisen Linnateatterin esittämässä näytelmässä "Sokerihumala" vuonna 2007.
Vuosina 1999–2002 Hamid toimi Yle TV1:n nuortenohjelma "Iineksen" juontajana. Hän näytteli vuosina 2009–2013 Katariina Mäkelää MTV3:n draamasarjassa "Salatut elämät". Hamid kutsuttiin alun perin Sara Polvijärven roolin koekuvauksiin, mutta päätyi lopulta Katariinan rooliin. Hamid jätti sarjan 4. lokakuuta 2013, ja Jenni Banerjee näytteli Katariinaa keväästä 2014 alkaen esitetyissä jaksoissa. Lokakuussa 2013 Hamid aloitti MTV3:n lottolähetysten juontajana ja tuottajana.
Hamid on myös toiminut politiikassa. Kunnallisvaaleissa 2008 hän oli vihreiden ehdokkaana Helsingissä ja valittiin 592 äänellä varavaltuutetuksi. Kaudella 2009–2012 hän oli lisäksi kulttuuri- ja kirjastolautakunnan varajäsen. Syksyn 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Helsingin valtuustoon . Hän on ollut kiinteistölautakunnan varapuheenjohtaja vuodesta 2013 ja kaupunginhallituksen varajäsen vuosina 2013–2014. Kuntavaaleissa 2017 Hamid uusi valtuustopaikkansa saaden 1 227 ääntä.
Kiinteistölautakunnassa Hamid on profiloitunut erityisesti kaupunkikulttuurin puolestapuhujana. Hän on puolustanut Hakaniemen hallikauppiaiden toivetta lasihallista ja estänyt kaupungin aikeet Hietalahden hallin myymisestä. Lisäksi hän on ollut varmistamassa Käpylän ja Karhupuiston lippakioskien toiminnan säilymisen alkuperäisilä yrittäjillä.
Hamid on myös toiminut muun muassa Helsingin Vihreiden hallituksessa ja Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton opiskelijavaltuuskunnassa.
Hamid on suomentataari. Hamid avioitui Santtu Hulkkosen kanssa kesäkuussa 2015 ja heille syntyi poika 29.10.2018.
Vilcabambantapakulo
Vilcabambantapakulo ("Scytalopus urubambae") on Perun kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Vilcabambantapakulot elävät Perun keskiosan Andien itärinteillä eteläisessä Cordillera Vilcabambassa vähintään 20 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Executioner's Song
Executioner's Song on Razorin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985.
Punantapakulo
Punantapakulo ("Scytalopus simonsi") on eteläamerikkalainen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Punantapakulot elävät Andeilla Perun kaakkoisosasta Cuzcon Vilcanotasta Bolivian keskiosiin Cochabambaan noin 30 00 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Henri Hérouin
Henri Hérouin (1876 – ?) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui kesäolympialaisissa 1900 50 metrin Au Cordon Doré-kilpailuun ja olympiakisojen ulkopuoliseen epäviralliseen MM-kilpailuun ja voitti niistä kummatkin. Kummassakin kilpailussa toiseksi sijoittui belgialainen Hubert van Innis.
Luettelo 800 metrin juoksun Suomen mestareista
Tämä on luettelo 800 metrin juoksun Suomen mestareista. 800 metrin juoksun Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1910 lähtien. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1946 lähtien.
Miehet
Naiset
Toiveitten laitakatu
Toiveitten laitakatu on brittiläinen elokuva vuodelta 1954. Sen käsikirjoituksen laati Wolf Mankowitz oman romaaninsa pohjalta. Se kertoo pikkukauppiaan kuusivuotiaasta pojasta, joka saa haltuunsa onnea tuottavan yksisarvisen - joka saattaa sittenkin olla vain epämuodostunut vuohi. Tarina sijoittuu Lontoon juutalaiskortteleihin.
David Kossoff sai BAFTA-palkinnon roolistaan pojan vanhana uskottuna.
Hubert van Innis
Hubert van Innis (24. helmikuuta 1866 – 25. marraskuuta 1966) oli belgialainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja Antwerpenin kisoihin 20 vuotta myöhemmin. Van Innis voitti urallaan yhteensä yhdeksän olympiamitalia, joista kuusi oli kultaisia ja kolme hopeisia.
Varastin miljoonan
Varastin miljoonan on brittiläinen Ealing-studioiden tuottama komediaelokuva vuodelta 1951. Sen käsikirjoitus voitti Oscarin ja elokuva parhaan elokuvan BAFTA-palkinnon. Alec Guinness oli ehdolla Parhaan miespääosan Oscar-palkintoon. Elokuvassa vilahtaa myös Audrey Hepburn, joka ei ollut tuolloin vielä tähti.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Varastin miljoonan" äänestettiin kaikkien aikojen 17. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista."The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Vesa Tynkkynen
Vesa Tapio Tynkkynen (s. 13. elokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri, joka
toimi Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina 1.6.2009 - 11.1.2013 välisen ajan.
Tynkkynen on palvellut mm. varusmieskouluttajana Hämeen Jääkäripataljoonassa ja Panssariprikaatin Panssarikoulussa 80- ja 90-luvuilla. Myöhemmin on toiminut opettajana SKK:ssa.
Kenraalimajuriksi hänet on ylennetty 4. kesäkuuta 2009. Siviilikoulutukseltaan Tynkkynen on filosofian tohtori, joksi hän on väitellyt Helsingin yliopistossa vuonna 1996.
Hän on saanut Kadettikoulussa jalkaväkikoulutuksen valmistuen vuonna 1978.
Lark Voorhies
Lark Voorhies (s. 25. maaliskuuta 1974 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Lisa Turtlen roolissa televisiosarjassa "Saved by the Bell", josta hän voitti kaksi Young Artist -palkintoa vuosina 1990 ja 1993. Hän on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa kuten "Päivien viemää" sekä elokuvissa, joihin lukeutuu "Pilvessä" (2001).
Voorhies on toiminut paitsi näyttelijänä, myös laulajana. Hän syntyi Tennesseessä, mutta kasvoi Pasadenassa, Kaliforniassa.
Voorhies haastoi "The National Enquirer" -lehden oikeuteen, kun se oli kesäkuussa 2005 julkaistussa artikkelissaan esittänyt virheellisen väittämän, jonka mukaan näyttelijä olisi joutunut sairaalahoitoon kokaiiniriippuvuuden takia. Voorhies on Jehovan todistaja. Hän oli naimisissa Miguel Colemanin vuosina 1996–2004. Vuonna 2007 hän meni uusiin naimisiin Andy Princen kanssa; parilla on lapsi.
Ayub Daud
Ayub Daud (s. 24. helmikuuta 1990 Mogadishu) on somalialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Juventus FC:ssä, mutta on tällä hetkellä lainassa FC Crotonessa. Hän muutti Somaliasta Italiaan viiden vuoden ikäisenä.
Adrien-Marie Legendre
Adrien-Marie Legendre (18. syyskuuta 1752 – 10. tammikuuta 1833) oli ranskalainen matemaatikko. Hän kehitti merkittävästi tilastomatematiikkaa, lukuteoriaa, abstraktia algebraa ja matemaattista analyysiä. Kuun kraatteri Legendre on myös nimetty Legendren mukaan.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 1992
XVI talviolympialaisissa vuonna 1992 järjestettiin freestyle-hiihdossa kaksi kilpailutapahtumaa ja neljä näytöstapahtumaa. Laji oli mukana ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa. Tapahtumapaikkana oli Tignes, noin 85 kilometrin päästä isäntäkaupungista Albertvillesta.
13. helmikuuta 1992
A. P. Sarjanto
A. P. Sarjanto oik. Ari-Pekka Sarjanto on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, 
joka nousi yleisön tietoisuuteen saatuaan levytyssopimuksen EMI-yhtiössä yhden esittelynauhan perusteella.
Rita Barberá Nolla
Rita Barberá Nolla (16. heinäkuuta 1948 Valencia – 23. marraskuuta 2016 Madrid) oli espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Valencian pormestarina vuosina 1991–2015. Vuosina 1987–1990 Barberá toimi Valencian Kansanliitto -puolueen aluepuheenjohtajana. Barberá oli Valencian alueparlamentin jäsen vuodesta 1983 lähtien.
Ittan-momen
Ittan-momenista tuli tunnettu ympäri Japania "Ge Ge Ge no Kitarō" -mangasarjakuvan kautta, jossa se esiintyy yhtenä päähahmoista.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2000
Vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisten jousiammuntakilpailut käytiin 16.–22. syyskuuta. Jousiammunta oli mukana olympialaisten ohjelmassa 12. kerran. Jousiammuntakilpailuihin osallistui 126 kilpailijaa 46:sta maasta. Suomesta oli mukana kolme kilpailijaa. Parhaiten menestyi Etelä-Korea kolmella kullalla, yhdellä hopealla ja yhdellä pronssillaan. Lajeja olivat miesten sekä naisten yksilö- ja joukkuekilpailut.
Alla on lista olympialaisten jousiammuntakilpailuihin osallistuneista 46 maasta (urheilijoiden määrä sulkeissa).
Iisalmen maalaiskunnan vaakuna
Iisalmen maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa kirjailija Juhani Ahon teoksesta "Siihen aikaan kun isä lampun osti", johon vaakunan palavat kynttilän viittaavat. Kirjailijan isä Theodor Brofeldt toimi kirkkoherrana Iisalmen seurakunnassa (vuodesta 1891 eli Iisalmen kaupungin perustamisen jälkeenkin seurakunta oli yhteinen kaupungille ja maalaiskunnalle vuoteen 1922).
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä vieretysten kolme hopeakynttilää, joiden liekit kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 20. syyskuuta 1954. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1970 Iisalmen maalaiskunnan liityttyä Iisalmeen.
F9 Säve
F 9 Säve eli F 9 eli Kungliga Göta Flygflottilj oli 1940-1969 Ruotsin ilmavoimien hävittäjätukikohta Göteborgin läheisyydessä. Vuonna 1976 lentokenttä muuttui siviililentokentäksi, Göteborg City Airport.
F 9 tukikohdan ja laivueen perustamispäätös tehtiin vuonna 1936 - se tuli suojaksi Ruotsin tärkeimmälle satamakaupungille.
Laivue F9 perustettiin 1.7.1940 ja se sai operatiivisen valmiuden vuonna 1941. Magnus Bång toimi ensimmäisenä komentajana 1941-1948. Toisen maailmansodan jälkeen laivueen kalustoa olivat J 28 Vampire, J 29 Tunnan ja J 34 Hawker Hunter, jota käytettiin laivueen lakkauttamiseen, 30.6.1969, asti.
Laivueen ensimmäiset kaksi kalliobunkkeria tehtiin 1941-43. 1950-luvulla maan alla tehtiin 22000 m² hallit. Hallin leveys on noin 30 metriä ja korkeus 10 metriä. Aeroseum-ilmailumuseo on perustettu tällaiseen bunkkeriin.
Raippaluodon vaakuna
Raippaluodon vaakuna on saanut aiheensa saaristokunnan alueella pesineestä merikotkasta.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen kotkanpää.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. marraskuuta 1957. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Raippaluodon liityttyä Mustasaareen yhdessä Koivulahden, Björköbyn ja Sulvan kanssa.
Punainen ja kulta ovat myös parin muun entisen Pohjanmaan saaristokunnan, Bergön ja Björköbyn vaakunoiden värit.
Toivo (Jarkko Martikaisen albumi)
Toivo on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jarkko Martikaisen neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin sekä CD:nä että LP:nä 14. lokakuuta 2009.
Albumista julkaistiin myös 1000 kpl:n rajoitettu painos, jossa on mukana 32-sivuinen kirja. Kirja sisältää paitsi albumin, myös kappaleiden sanat sekä Martikaisen kuvitusta.
Levyltä irroitettu promo-single ”Polte päästä Paratiisiin” nousi 6.10.2009 Suomen virallisen singlelistan sijalle 1. Itse albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.
Albumin äänityssessioista jäi myös yli kaksi kappaletta, joita Martikainen ei katsonut aiheelliseksi lisätä kokonaisuuteen. Kappaleet ovat "Balladi huvijahdista" ja "Niin yksin?". Ne olivat mukana seuraavalla albumilla "Usko".
Chrzanów
Chrzanów on kaupunki Etelä-Puolassa, Vähä-Puolan voivodikunnassa, 36 kilometriä Krakovasta länteen. Vuonna 2014 kaupungissa oli 38 056 asukasta.
The Bells Go Down
The Bells Go Down on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1943. Se on kunnianosoitus sodanajan vapaaehtoisille palokunnille. Juoni seuraa nuoren miehen värväytymistä, koulutusta ja sammutustöitä palokunnassa. Fiktiivisen tarinan keskellä on dokumentaarista kuva-aineistoa Lontoon pommitusten aiheuttamista tulipaloista.
Como (täsmennyssivu)
Como voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Italiassa:
Australiassa:
Yhdysvalloissa:
Seututie 607
Seututie 607 on valtatieltä 9 Korpilahden keskustan läheltä seututielle 604 Petäjäveden eteläpuolella Tikkalan ja Piesalankylän kautta kulkeva seututie. Tie kulkee Jyväskylän, Muuramen ja Petäjäveden kuntien alueella. Yhdystie 6071 liittyy tiehen Korpilahden ja Tikkalan välissä. Tien alku- ja loppuosa on päällystetty.
Sheltonin järjestelmä
Sheltonin järjestelmä on englantilaisen Thomas Sheltonin 1600-luvulla julkaisema pikakirjoitusjärjestelmä. Järjestelmä on tullut tunnetuksi siitä, että Samuel Pepys kirjoitti sillä kuuluisat päiväkirjansa.
Shelton julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuoden 1626 paikkeilla teoksessa "Shortwriting, the most exact method". Uusia painoksia julkaistiin vuosina 1630 ja 1636, ja vuonna 1638 Shelton julkaisi järjestelmästään parannetun version nimellä "Tachygraphy".
Järjestelmä levisi myös muihin maihin: siitä tehtiin muunnoksia muun muassa ruotsille (Swan 1662 ja Rålamb 1690), hollannille (Reyner 1673), saksalle (Ramsay 1678) ja ranskalle (Ramsay 1681).
Sheltonin järjestelmä pohjautuu Edmond Willisin vuonna 1618 julkaisemaan järjestelmään: 13 kirjaimella (b, d, g, k, l, m, n, p, q, r, v, y, z) on sama merkki kuin Willisillä ja yksittäisten vokaalien kuvaustapa on samoin lainattu suoraan Willisiltä. Sanan alussa oleva vokaali merkitään sen omalla merkillä, sanan keskellä olevat vokaalit ilmaistaan seuraavan konsonantin sijainnilla, ja sanan lopussa oleva vokaali merkitään lisäämällä piste tiettyyn suuntaan edeltävästä konsonantista.
Myrskyvaroitus
Myrskyvaroitus ("Key Largo") on John Hustonin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1948. Pääosia esittävät Humphrey Bogart, Edward G. Robinson ja Lauren Bacall. Claire Trevor sai tästä elokuvasta naissivuosan Oscar-palkinnon.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Key Largon saarelle Floridan edustalla. Ulkona riehuu trooppinen hirmumyrsky. Hotellissa roisto ottaa panttivankeja, mutta väsynyt sotaveteraani voisi pelastaa tilanteen.
Mahé Drysdale
Alexander Mahé Owens Drysdale (s. 19. marraskuuta 1978 Melbourne, Australia) on uusiseelantilainen soutaja. Hän on yksikkösoudun kaksinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari.
Drysdale kuului Uuden-Seelannin perämiehettömään neloseen, joka sijoittui 11:nneksi Milanon MM-kilpailuissa 2003 ja viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004. Hän loukkaantui pahasti alkuvuodesta 2005 vesihiihtäjän törmättyä harjoituksissa päin hänen selkäänsä, eikä kyennyt tuon jälkeen liikkumaan kolmeen päivään. Viisi kuukautta myöhemmin hän voitti yksikön maailmanmestaruuden Gifussa. Hän voitti yksikön maailmanmestaruuden myös Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007.
Drysdale toimi Uuden-Seelannin lipunkantajana Pekingin olympialaisissa 2008. Hän sairasti ennen kilpailua vatsataudin, minkä johdosta hänen painonsa putosi viisi kiloa. Drysdale johti olympiafinaalia vielä 500 metriä ennen maalia, mutta jäi lopulta Olaf Tuften ja Ondřej Synekin jälkeen kolmanneksi. Poznańin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti jälleen yksikkösoudun maailmanmestaruuden. Karapiron MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa.
Drysdale voitti yksikkösoudun maailmanmestaruuden jälleen Bledissä 2011. Hän voitti yksiköiden olympiakultaa Lontoossa 2012 runsaan puolentoista sekunnin erolla Ondřej Synekiin. Hän sai Synekin jälkeen MM-hopeaa Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015.
Drysdale voitti yksikkösoudun olympiakultaa toistamiseen Rio de Janeirossa 2016. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen kroatialaisen Damir Martinin maalikamerakuvan perusteella molempien saatua sadasosalleen saman ajan.
Drysdale on voittanut yksikön maailmancupin kilpailun Poznańissa 2006, 2008 ja 2016, Luzernissa 2007, 2009, 2014, 2015 ja 2016, Münchenissä 2009, Hampurissa 2011, Aiguebelettessa 2014 ja Varesessa 2015. Hän on pituudeltaan 201 cm.
Åke Rålamb
Åke Rålamb (1. huhtikuuta 1651 – 25. syyskuuta 1718) oli ruotsalainen tietokirjailija. Hänen pääteoksensa oli vuosina 1690–1694 julkaistu tietosanakirja "Adelig öfning", joka sisälsi tietoa muun muassa aritmetiikasta, maanmittauksesta, linnoitustaidosta, laivanrakennuksesta, maataloudesta ja puutarhanviljelystä.
Tietosanakirjan osana oli myös pikakirjoitusopas, joka oli samalla ensimmäinen ruotsalainen pikakirjoituksen oppikirja. Siinä esitetty pikakirjoitusjärjestelmä perustui englantilaisen Sheltonin järjestelmään.
Rålamb kuului ruotsalaiseen aatelissukuun. Hänen isänsä oli valtaneuvos Claes Rålamb.
Jesajan taivaaseenastuminen
Jesajan taivaaseenastuminen on pseudepigrafinen apokryfikirja. Se koostuu kolmesta osasta: Jesajan marttyyriudesta (1:1–3:12, 5:1-16), Jesajan näystä (6–11) ja Hiskian testamentista (3:13–4:22). Jesajan marttyyrius on juutalainen teos noin 100-luvulta eaa. Kaksi muuta osaa ovat myöhempiä kristillisiä kirjoituksia. Joidenkin tutkijoiden mukaan kaikki kolme osaa olivat jo olemassa ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Jesajan marttyyriuden todennäköinen alkukieli on seemiläinen, ehkä heprea; muut osat kirjoitettiin kreikaksi.
Minna Joenniemi
Minna Joenniemi (s. 1971) on suomalainen kulttuuritoimittaja. Hän on toimittanut, ohjannut ja juontanut Yleisradion ohjelmia vuodesta 2001.
Joenniemi on ideoinut muun muassa "Runoraati"-ohjelman ja "Suojele minua!" -rakennussuojelusarjan. Myös Taideraati, Taloraati ja Designraati ovat Joenniemen ideoimia ohjelmia. Vuonna 2002 ensimmäisen kerran esitetty Runoraati on Levyraadin sovellus, jossa raatilaiset arvioivat tuoreita kotimaisia runoja. Raadissa vakijäsenä oli alusta asti Jukka Virtanen. Taideraati arvioi julkisia veistoksia, prosenttitaidetta ja työpaikoile sijoitettuja teoksia. Taloraati vieraili muun muassa Shanghain Expossa ja Virossa.
Joenniemi kehitti Kulttuurikuntokortin ja kampanjoi vuonna 2008 kampanjoi Yleisradion, Suomen Kulttuurirahaston ja Svenska kulturfondenin kulttuurikuntohankkeessa. Myös jalkapallon vuoden 2006 MM-kisojen vaihtoehtoinen selostus "Jalkataidepallo" Yle Teemalla syntyi Joenniemen alkuperäiseideasta.
Suomen Kirjasäätiö valitsi Joenniemen päättämään kirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajan vuonna 2010. Hän valitsi voittajaksi Mikko Rimmisen romaanin "Nenäpäivä". Joenniemi oli Mäntän kuvataideviikkojen kuraattori kesällä 2014.
Joenniemen isä on rauhan ja politiikan tutkija Pertti Joenniemi.
R. L. Bhatia
Raghunandan Lal Bhatia (s. 3. heinäkuuta 1921 Amritsar, Punjab) on Intian kongressipuolueen poliitikko. Hän toimi Keralan kuvernöörinä vuosina 2004–2008 ja siirtyi sitten kuvernööriksi loppukaudekseen Bihariin. Vuonna 2009 Bhatian seuraajana Biharin kuvernööriksi nousi Devanand Kunwar. Hän on myös istunut maansa parlamentin jäsenenä ja toiminut ulkoministerinä (1992–1993).
Kansankomissaari
Kansankomissaari (, käytössä oli lyhenne "Narkom") oli vuosina 1917–1946 Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa ja muissa alueen kommunistisissa valtioissa käytetty nimitys hallituksen jäsenestä. Hallituksen nimitys oli kansankomissaarien neuvosto (lyh. "SovNarKom") ja ministeriöitä kutsuttiin kansankomissariaateiksi.
Vuonna 1946 Stalinin päätöksellä Neuvostoliitto alkoi käyttää kansainvälisen käytännön mukaista termiä ministeri.
Valkoinen nauha
Valkoinen nauha ("Das weiße Band") on itävaltalaisen Michael Haneken ohjaama historiallinen draamaelokuva vuodelta 2009. Elokuva on itävaltalais-saksalainen tuotanto, ja sen tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen maailmansodan syttymistä edeltävälle ajalle pohjoissaksalaisen kylän lastenkuoron ympärille. Haneken mukaan elokuva kertoo ”kaikenlaisen terrorismin alkuperästä, olipa se luonteeltaan poliittista tai uskonnollista.”
Elokuvan ensiesitys oli 62. Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2009 ja elokuva voitti Kultaisen palmun.
Suomessa elokuva on esitetty ensi kertaa Espoon Ciné -festivaaleilla elokuussa 2009; teatterijakeluun se pääsi keväällä 2010.
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2016 "Valkoinen nauha" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 18. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Lino Ventura
Angiolino Giuseppe Pasquale ”Lino” Ventura (14. heinäkuuta 1919 Parma, Italia – 22. lokakuuta 1987 Saint-Cloud, Ranska) oli italialaissyntyinen näyttelijä, joka loi uransa pääasiassa ranskalaisissa elokuvissa. Useissa elokuvissaan joko rikollista tai poliisia esittäneen Venturan ensirooli oli Angelo-niminen gangsteri elokuvassa "Älkää koskeko" (1954).
Ronnie Barker
Ronald William George ”Ronnie” Barker (25. syyskuuta 1929 Bedford, Bedfordshire – 3. lokakuuta 2005 Adderbury, Oxfordshire) oli brittiläinen näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Teatterissa ja radiossa aikaisemmin esiintynyt Barker teki televisiodebyyttinsä 1950-luvun puolessavälissä ITV:n sarjassa "Sailor of Fortune". Ensimmäistä kertaa Ronnie Corbettin kanssa hän esiintyi "The Frost Reportissa" 1966–1967. Yhdessä Corbettin kanssa Barker näytteli sketsikomediasarjassa "The Two Ronnies", jota BBC esitti vuosina 1971–1987 kaikkiaan 98 jaksoa. Hän myös käsikirjoitti sarjaa salanimellä Gerald Wiley, joka paljastui muille sarjan tekijöille vasta vuosia myöhemmin. Barker oli halunnut pitää henkilöllisyytensä salassa, jottei hänen kirjoittamiaan käsikirjoituksia olisi käytetty pelkästään hänen maineensa takia.
Barkerin tilannekomediasarjoja olivat muun muassa "Hilut kintuissa" (1974–1977) ja "Aina auki" (1976, 1981–1982, 1985). "Hilut kintuissa" -sarjassa, sen pohjalta tehdyssä elokuvassa sekä "Going Straight" -spin-offissa hän esitti Stanley Fletcheriä, mistä roolista hänet palkittiin Baftalla vuosina 1975, 1977 ja 1979. OBE-arvonimen Barker sai 1978. Barker jäi 1980-luvun lopussa eläkkeelle terveyssyistä, mutta hän esiintyi vielä muutamassa yksittäisessä televisio-ohjelmassa, joista viimeiseksi jäi "The Two Ronnies Sketchbook" vuonna 2005.
Zehlendorf
Zehlendorf on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueella ("Bezirk") lounaisessa Berliinissä. Se on pinta-alaltaan 18,8 neliökilometrin suuruinen ja sen asukasluku oli vuoden 2011 lopussa 58 469. Väestötiheys on siten 3105 asukasta/km². Zehlendorfin vanha keskusta sijaitsee etelään Dahlemin kaupunginosasta. Idässä Zehlendorf rajoittuu Lichterfelden ja lännessä Nikolasseen kaupunginosiin.
Varhaisin tunnettu kirjallinen mainita Zehlendorfista on vuodelta 1242, jolloin se tunnettiin muodossa "Cedelendorp". Vuonna 1872 perustettiin itsenäinen Zehlendorfin maalaiskunta (). Maalaiskunta liitettiin vuonna 1920 Berliiniin, jolloin syntyivät Zehlendorfin kaupunginosa sekä samanniminen hallintoalue, johon kuuluivat lisäksi Dahlemin, Nikolasseen ja Wannseen kaupunginosat. Vuoden 2001 alussa Zehlendorfin hallintoalue yhdistettiin Steglitzin hallintoalueen kanssa Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueeksi.
Nur das Beste
Nur das Beste on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009.
Pehmopaperi
Pehmopaperi on ohutta, usein kaksi- tai useampikerroksista paperia, jota käytetään pyyhkimiseen. Käyttötarkoituksen mukaan erilaisia pehmopapereita ovat talouspaperi, WC-paperi ja paperinenäliinat, terveyssiteet jne.
Suomessa pehmopaperia valmistavat Nokian paperi (Oy Essity Finland Ab) ja Mäntän paperitehdas (Metsä Tissue Oyj). Näissä tehtaissa on yhteensä 6 pehmopaperin valmistukseen tarkoitettua paperikonetta, joista 1 kone on tällä hetkellä poistettu käytöstä.
Lieder der Berge
Lieder der Berge on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009.
Move
Move voi tarkoittaa
Nallipyssy
Nallipyssy on leikkiase, jossa käytetään nalliksi kutsuttuja, salamavalojauhetta sisältäviä räjähdepanoksia tuliaseen laukeamisesta syntyvän ääneen ja savun jäljittelemiseksi. Tavallisimmissa nallipyssyissä käytetään paperinauhassa tai pyöreässä muoviaihiossa olevia nalleja. Nallipyssyjen nallit kuuluvat Suomessa räjähdeasetuksen sijaan lelujen turvallisuudesta annetun lain soveltamisalaan, jolloin muihin kuin leluiksi luettaviin pyroteknisiin tuotteisiin, kuten paukkuserpentiiniin sovellettava 18 vuoden luovutusikäraja ei koske niitä.
Diamanten der Volksmusik
Diamanten der Volksmusik on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009.
Merialumiini
Merialumiiniksi kutsutaan alumiinilaatuja, joita on seostettu magnesiumilla korroosionkestävyyden parantamiseksi. Esimerkiksi Fiskarsin Inhan tehtailla rakennattavat Buster-veneet on valmistettu merialumiinista. Magnesiumilla seostettuja alumiineja käytetään mm. laivanrakennus- ja säiliöteollisuudessa sekä muovi- ja huonekaluteollisuuden muotteihin.
Axel Engelbrekt Norrman
Axel Engelbrekt Norrman (23. kesäkuuta 1885 – 12. huhtikuuta 1970) oli 1900-luvun alussa vaikuttanut loimaalainen tekstiili-insinööri ja keksijä. Useiden Euroopan maiden lisäksi insinööri Norrman työskenteli Yhdysvalloissa ja Japanissa, jossa hän teki Suomea tunnetuksi jo ennen kuin ensimmäinen virallinen suurlähettiläskään oli nimitetty.
Suomen itsenäistyessä Axel Norrman oli Japanissa. Sodan aikana hän ei päässyt palaamaan Suomeen, vaan joutui jäämään Japaniin odottamaan rauhaa. Norrman ei kuitenkaan jäänyt lepäämään laakereillaan, vaan käytti aikansa Japanissa erittäin tehokkaasti työskennellen Tokiossa Horne Co Ltd:n pääkonttorissa, vieraillen teknillisissä kouluissa sekä kutomoissa ja kirjoittaen artikkeleita mm. Japan Advertiseriin. Vuonna 1919 hän pääsi vihdoin matkustamaan Lontoon kautta Suomeen.
Lapsena Norrman seurasi isänsä, Gottfrid Norrmanin, työtä Loimaan apteekissa ja tuli siihen lopputulokseen, että lääkkeet eivät ole oikea tie terveeseen elämään. Hän uskoi urheilun voimaan, opiskeli innokkaasti Tahko Pihkalan, tanskalaisen J. P. Müllerin sekä yhdysvaltalaisen Bernarr MacFaddenin oppeja ja kehitti oman ”kotivoimistelujärjestelmänsä”, joka terveellisen ruoan ohella oli hänen nuorekkuutensa ja terveytensä salaisuus.
Axel Norrman suunnitteli elämäntyönään kangaspuita sekä kudontavälineitä käsinkudontaan. Hän kehitteli vuosikaudet automaattista sukkulanheittäjää kutomakoneelle mm. Helsingin Teknillisen korkeakoulun tekstiililaboratoriossa toimiessaan tekstiiliaineiden professorin viransijaisena. Sittemmin Axel Norrman päätyi kuitenkin luomaan uransa käsinkudonnan markkinoilla ja perusti Loimaalle yrityksensä Normalon, joka myi ja markkinoi hänen kehittämiään tuotteita, joista merkittävimpiä oli kangaspuiden säästönyöritys. Normalo toimii Loimaalla saman suvun omistuksessa yhä tänäkin päivänä.
Vastamiina
Vastamiina on varsinkin ensimmäisen maailmansodan asemasodassa käytetty räjähdyspanoksen sisältävä taisteluväline. Se oli vasta-ase silloisille maamiinoiksi kutsutuille taisteluvälineille. Silloin maamiinoiksi nimitettiin omista asemista vihollisen varustuksen alle kaivettuihin maanalaisiin käytäviin sijoitettuja räjähdyspanoksia. Maamiinojen sijoittamista pyrittiin havaitsemaan kuuntelulaitteilla. Niiden havaintojen perusteella kaivettiin käytävän lähelle vastamiina, jolla miinakäytävä pyrittiin tuhoamaan ennen vihollisen suorittamaa räjäytystä. Maamiinoihin perustuvaa miinasotaa kehitti 1700-luvulla erityisesti Sébastien Le Prestre de Vauban.
Alioikeus
Alioikeus on oikeuslaitoksen alin oikeusaste. Suomessa yleisinä alioikeuksina ovat vuodesta 1993 lähtien toimineet käräjäoikeudet, joissa riita- ja rikosasiat yleensä pannaan vireille. Yleisten alioikeuksien lisäksi alimpana oikeusasteena toimivat hallinto-oikeudet ja erityistuomioistuimet, joita ovat markkinaoikeus, työtuomioistuin, vakuutusoikeus ja valtakunnanoikeus.
Aiemmin alimpana oikeusasteena toimivat maaseudulla kihlakunnanoikeudet ja vanhoissa kaupungeissa raastuvanoikeudet. Suomen alioikeuksien kokonaisuudistusta alettiin valmistella 1960-luvun loppupuolella. Uudistuksen ensimmäinen vaihe oli laki hakemusasioiden käsittelystä yleisessä alioikeudessa (307/1986), joka tuli voimaan toukokuun alussa 1987. Lailla hakemusasiat siirrettiin käsiteltäviksi kansliassa tai oikeuden istunnossa yhden tuomarin kokoonpanossa aiemman täysilukuisen kokoonpanon sijasta. Varsinainen uudistus säädettiin lailla oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta (354/1987), jolla yleiset alioikeudet yhtenäistettiin. Uudistus tuli voimaan joulukuun alussa 1993.
Andreas Bergmann
Andreas Bergmann (s. 18. kesäkuuta 1959) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Bergmannin oma pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi ja hän edusti 1980-luvulla saksalaisia amatööriseuroja. Hän kouluttautui liikunta- ja jalkapallo-opettajaksi ja aloitti 1989 SV Falke Steinfeldin palveluksessa liikunnanopettajana. 1994 hän siirtyi Niedersachsenin jalkapalloliiton palvelukseen opettajaksi ja 1997 Karlsruher SC:n nuorisovalmennuksen koordinaattoriksi.
Valmentajana Bergmann debytoi 2001 hampurilaisessa FC St. Paulin amatöörijoukkueen päävalmentajana. Hän luotsasi seuran II-joukkuetta kolmisen vuotta, kunnes nousi maaliskuussa 2004 seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa Regionalliga Nordissa ja parhaaksi saavutukseksi jäi Saksan cupin välieräpaikka 2006. Hän sai potkut tehtävistään marraskuussa 2006.
Heinäkuussa 2007 Bergmann siirtyi Hannover 96:n organisaatioon seuran U23-joukkueen valmentajaksi. Päävalmentaja Dieter Heckingin saatua potkut elokuun puolivälissä 2009 Bergmann nousi Hannoverin edustusjoukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sai aikaan positiivisia tuloksia ja kuun lopulla seura teki hänen kanssaan kauden loppuun ulottuvan sopimuksen. Pian tulokset lähtivät kuitenkin laskuun ja tammikuuhun mennessä Hannover oli vajonnut putoamistaisteluun. Lopulta Bergmannin tappioksi koitui 0–3 tappio Hertha BSC Berlinille tammikuussa 2010.
Kaudeksi 2010/11 Bergmann palasi jälleen Hannoverin U23-joukkueen päävalmentajaksi. 15. syyskuuta 2011 Bergmann jätti Hannoverin ja siirtyi 2. Bundesliigan jumbosijalle juuttuneen VfL Bochumin päävalmentajaksi. Bergmann ei onnistunut nostamaan Bochumia pois putoamiskurimuksesta ja lopulta sarjataso vaihtui 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Putoamisesta huolimatta Bergmann sai jatkaa päävalmentajana. Kausi 2012/13 alkoi joukkueen osalta kehnosti ja jumittui putoamisviivan alapuolelle. Lopulta Bergmann sai potkut lokakuun lopussa 2012 Bochumin kärsittyä 6–1 rökäletappion Erzgebirge Auelle.
Kesäkuussa 2013 Bergmann aloitti 3. Ligassa pelaavan FC Hansa Rostockin päävalmentajana. Bergmann sai potkut huhtikuussa 2014 seuran pudottua Mecklenburg-Vorpommernin aluecupista.
Polymede
Polymede oli kreikkalaisessa mytologiassa Autolykoksen tytär, joka isänsä lailla oli taitava varas. Hänellä oli kaksi poikaa ja yksi tytär.
Leninin patsas (Kotka)
Kotkassa sijaitseva Leninin patsas on Vladimir Leninin muistomerkki, jonka on veistänyt virolainen kuvanveistäjä Matti Varik. Patsas paljastettiin 26. elokuuta 1979 ja se oli lahja Tallinnan ystävyyskaupungilta. Patsas on rintakuva ja korkeudeltaan yli kaksi metriä. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Patsas sijaitsee Kotkan keskustassa Kotkansaarella sen länsiosassa pienessä Leninin puistossa. Leninin uskotaan yöpyneen puiston varrella olleessa puutalossa 1900-luvun alussa. Suomessa on Leninin patsaita julkisissa ulkotiloissa ainoastaan Kotkassa ja Turussa. Näiden lisäksi Tampereella patsaita on kaksi sisätiloissa Lenin-museossa.
Patsashanke sai alkunsa Neuvostoliiton poliittisen johdon luvattua patsaan Kotkaan, tämän jälkeen Kotkan ystävyyskaupunki Tallinna määrättiin lahjoittamaan se. Patsaan paljastajana toimi Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Sobolev, joka piti myös puheen, jossa kehuttiin Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita. Kotkan kaupungin puolelta patsaan vastaanotti kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Arvi Forss. Luovutuspuheen piti Neuvosto-Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri Karl Vaino. Tilaisuuteen oli kutsuttu vieraiksi muun muassa Puolan, Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian suurlähettiläät sekä Kymen läänin maaherra Erkki Huurtamo. Patsas on joutunut 1980-luvulla vandalismin kohteeksi, jolloin sitä on värjätty punaisella maalilla.
Vuonna 1995 osana "Port of Kotka" -taidenäyttelyä patsaan lähelle paljastettiin puolalaisen kuvanveistäjä Krzysztof Bednarskin veistos "Leninin puuttuva käsivarsi". Veistoksen käsivarsi näyttää tietystä kulmasta katsoen yhdistyvän Leninin patsaaseen. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia.
Helmi Pekkola
Helmi Dagmar Pekkola (13. joulukuuta 1886 Pornainen – 8. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Porvoon yhteiskoulusta ja valmistui 1907 kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista.
Helmi Pekkola toimi kansakoulunopettajana Porvoossa 1909-1922.
Malagassit
Malagassit ovat malaijilais-polynesialaista malagassin kieltä puhuva kansa, joka muodostaa valtaosan Madagaskarin väestöstä. Heitä arvioidaan olevan noin 20 miljoonaa henkeä.
Malagassit ovat alkuperältään aasialais-afrikkalaista sekakansaa. Maan keskiosassa yleisimpiä ovat etelämongolidiset rotupiirteet, lännessä negridiset, paikoittain tavataan myös oseaanisia piirteitä. Kansa jakautuu lukuisiin etnisiin ryhmiin, jotka poikkeavat toisistaan alkuperänsä, elinkeinojensa ja kulttuurinsa perusteella. Suurimman ja historiallisesti vaikutusvaltaisimman ryhmän muodostavat merinat, joiden perinteisiä elinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Betsimisarakat harjoittavat trooppista maanviljelyä, saaren eteläosan antanosyt ja antadroyt karjanhoitoa. Muita perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja käsityöammatit.
Suurin osa kansasta harjoittaa perinteisiä uskontoja. Osa merinoista, betsileioista, bezanozanoista, betsimisarakoista ja antadroyeista on protestantteja tai katolisia. Islam on levinnyt sakalavojen, antankaranojen ja tsimihetyjen keskuuteen.
Japanin parlamenttivaalit 2009
Japanin parlamenttivaalit 2009 pidettiin 30. elokuuta 2009. Niissä valittiin 480 edustajaa alahuoneeseen, joka nimittää myös pääministerin.
Vaalit olivat historialliset, sillä oppositiossa ollut demokraattinen puolue sai enemmistön alahuoneeseen. Liberaalidemokraattinen puolue oli ollut lähes katkeamatta Japanin valtapuolueena yli 50 vuotta. Edellisen kerran Japanin liberaalidemokraattinen puolue oli oppositiossa 9.8.1993–28.4.1994 Morihiro Hosokawan, 28.4.1994–30.6.1994 Tsutomu Hatan ja 30.6.1994–11.1.1996 Tomiichi Murayaman hallitusten aikana. Hallituksesta muodostui silloin kahdeksan puolueen koalitio. Murayaman hallituksen jälkeen Japanissa on ollut yksitoista liberaalidemokraattisen puolueen pohjalle muodostuvaa hallitusta.
Demokraattinen puolue sai alahuoneen 480 paikasta 308, kun taas liberaalidemokraattinen puolue jäi 119 paikkaan. Ennen vaaleja liberaalidemokraateilla oli 303 paikkaa alahuoneessa. Liberaalidemokraattien johtaja ja Japanin edellinen pääministeri Tarō Asō ilmoitti eroavansa puoluejohtajan paikalta vaalitappion takia.
Demokraattisen puolueen johtaja Yukio Hatoyamasta aloitti vaalien jälkeen tunnustelun uuden hallituksen rakentamiseksi. Hatoyamasta tuli Japanin uusi pääministeri, ja hallituksen nousivat Demokraattisen puolueen lisäksi Sosiaalidemokraattinen puolue ja Uusi kansanpuolue.
Matti Sanaksenaho
Matti Sanaksenaho (s. 24. helmikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on ollut Oulun yliopiston arkkitehtuurin tiedekunnan nykyaikaisen arkkitehtuurin professori tammikuusta 2011 alkaen.
Sanaksenahon suunnittelutöistä tunnetuimpia ovat Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli Turussa (2005) sekä Suomen maailmannäyttelypaviljonki ”Helvetinkolu” Sevillassa (1992, yhdessä Juha Jääskeläisen, Juha Kaakon, Petri Rouhiaisen ja Jari Tirkkosen kanssa). Muita suunnittelutöitä ovat muun muassa yhdessä arkkitehti Pirjo Sanaksenahon kanssa suunnitellut Vaasan opiskelija-asuntola (1997) ja Talo Tammimäki (2001). Vuonna 2010 valmistui Helsingin Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön laajennus ja vuonna 2013 huvila Kiinan Nanjingiin.
Sanaksenahon töitä on julkaistu laajasti kansainvälisissä arkkitehtuurilehdissä ja hän on osallistunut useisiin arkkitehtuurinäyttelyihin, muun muassa Venetsian arkkitehtuuribiennaleen vuonna 2004. Vuonna 1992 hän sai rakennustaiteen valtionpalkinnon Monark-ryhmässä, vuonna 2000 nuoren arkkitehdin Reima Pietilä -palkinnon ja vuonna 2007 italialaisen Barabara Cappochin International Grand Prix -palkinnon.
Ryōei Saitō
Ryōei Saitō (; 17. huhtikuuta 1916 – 30. maaliskuuta 1996) oli japanilainen liikemies ja taiteen keräilijä.
Saitō osti Vincent van Goghin vuonna 1890 maalaaman "Tohtori Gachet’n muotokuvan" vuonna 1990 newyorkilaisessa huutokaupassa 82,5 miljoonalla dollarilla. Se oli siihen asti maailman korkein maalauksesta maksettu hinta. Vain pari päivää myöhemmin hän osti yhden Auguste Renoirin kolmesta muunnelmasta aiheesta "Tanssiaiset Moulin de la Galettessa" 78,1 miljoonalla dollarilla.
Ryoei Saitō opiskeli liiketalous- ja oikeustieteitä yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa Japanin armeijassa Kiinassa. Sodan jälkeen hän meni isänsä vuonna 1938 perustaman Daishowan paperitehtaan palvelukseen ja nousi sen pääjohtajaksi 1961.
1960-luvulla paperibisnes nousi Japanin muun talouselämän mukana, ja Saitō laajensi Daishowa-yhtiötä Kanadaan, Yhdysvaltoihin ja Australiaan. Perhe kasvatti valtaansa myös politiikassa: Saitōn veljestä tuli Shizuokan prefektuurin kuvernööri ja pojasta parlamenttiedustaja. Saitōa itseään pidettiin diktaattorimaisena johtajana mutta raha-asioissa leväperäisenä. Hän alkoi kasvattaa taidekokoelmaansa 1960-luvulla. Vuonna 1982 Sumitomo-keiretsun pankki vaati häntä myymään kokoelmansa paperiyhtiön velkojen hoitamiseksi ja asetti Saitōn veljen yhtiön johtoon. Saitō sai päätösvallan takaisin itselleen vuonna 1986, mutta yritys alkoi taas velkaantua nopeasti ylimitoitettujen investointien vuoksi. Samoihin aikoihin Saitō teki ennätyskalliita taidehankintojaan ja herätti kohua sanomalla, että hänen omistamansa van Gogh ja Renoir pitää polttaa hänen ruumiinsa mukana hänen kuoltuaan.
Saitō kuoli 1996, minkä jälkeen" Tohtori Gachet’n muotokuvan" sijainnista ei ole ollut varmuutta. Vuonna 2001 Daishowa fuusioitui Nippon Paper Industries -yhtiön kanssa noin 13 000 työntekijän suuryhtiöksi. Suomessa Nippon Paper omistaa yhdessä Ahlstromin kanssa Kauttualla toimivan Jujo Thermal -paperitehtaan.
Roope Sirén
Roope Sirén on suomalainen kitaristi. Hän oli Suburban Triben soolokitaristi ja yksi kolmesta alkuperäisjäsenestä.
Sirén aloitti soittouransa helsinkiläisen Airdashin rytmikitaristina vuonna 1986. Yhtye hajosi hän perusti Sub-Urban Triben Janne Joutsenniemen ja Alec Hirst-Geen kanssa.
Sirén on soittanut paljon ESP:n kitaroilla.
Yukio Hatoyama
Yukio Hatoyama (, s. 11. helmikuuta 1947) oli Japanin pääministeri syyskuusta 2009 kesäkuuhun 2010. Hänen johtamansa Demokraattinen puolue voitti Japanin parlamenttivaalit elokuussa 2009.
Yukio Hatoyaman isoisistä toinen on Bridgestone-rengasvalmistajayhtiön perustaja ja toinen, Ichirō Hatoyama, Japanin entinen pääministeri. Hänen isänsä Ichirō Hatoyama toimi aikanaan Japanin ulkoministerinä ja hänen veljensä Kunio Hatoyama oli Tarō Asōn hallituksen ministeri.
Japanin parlamentti vahvisti Hatoyaman valinnan maan pääministeriksi 16. syyskuuta 2009. Hatoyaman johtama hallitus halusi uudistaa välejä Yhdysvaltoihin, ja se vaati tasa-arvoisempaa suhdetta maiden välillä, sekä uudistaa sopimuksen Yhdysvaltain joukkojen sijoituksesta Japaniin.
Toukokuussa 2010 Hatoyama joutui perumaan lupauksensa Okinawan saarella sijaitsevan yhdysvaltalaisen tukikohdan sulkemista, minkä takia hänen jo ennestään talousvaikeuksien takia alhaalla ollut suosio laski edelleen.
Päätöksen jälkeen Hatoyama erotti hallituksesta tukikohtaa vastustaneen sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan Mizuho Fukushiman, jolloin puolue jätti hallituksen. Tekijäksi päätöksessä hän ilmoitti korvetti Cheonanin uppoamisesta Korean niemimaalla kasvaneet jännitteet.
Hatoyama ilmoitti 2. kesäkuuta 2010 omasta ja puoluesihteeri Ichirō Ozawan erosta.
Näin hänestä tuli neljäs eronnut Japanin pääministeri neljän vuoden sisään.
Sigma (baryoni)
Sigma-baryonit (Σ) ovat baryoneja, joiden kolmesta kvarkista kaksi on ylös- (u) tai alas-kvarkkeja (d) mutta kolmas jokin muu, tavallisimmin outo kvarkki (s), mutta saattaa olla myös lumokvarkki (c) tai pohja-kvarkki (b). Teoreettisesti on ennustettu myös sigma-baryoneja, joissa kolmantena kvarkkina on huippukvarkki (t).
Sigma-hiukkasten spin on tavallisimmin 1/2, mutta niistä on olemassa myös viritettyjä muotoja, joiden spin on 3/2. Jälkimmäisten symbolien yhteydessä käytetään tähtimerkkiä (*). Spin on 3/2, jos kaikkien kolmen kvarkin spinit ovat samansuuntaisia, ja 1/2, jos niistä yhden spin on suunnaltaan päinvastainen kuin muut.
Kaikki sigma-baryonit ovat epävakaita. Useimmat niistä hajoavat heikolla vuorovaikutuksella, neutraali spin-1/2-sigma kuitenkin sähkömagneettisella vuorovaikutuksella.
Näissä taulukoissa ei mainita baryonien antihiukkasia. Niissä jokaisen kvarkin tilalla on vastaava antikvarkki, ja varaus on vastakkaismerkkinen.
Luetteloon on merkitty myös sellaiset sigma-baryonit, joita ei toistaiseksi ole löydetty mutta jotka hiukkasfysiikan standardimallin perusteella on ennustettavissa.
Seppo Leinonen
Seppo Leinonen (s. 1957 Kajaani) on suomalainen luonto- ja ympäristöaiheisiin erikoistunut kuvittaja ja pilapiirtäjä. Leinosen piirroksia on julkaistu muun muassa Suomen luonnonsuojeluliiton ja Luonto-Liiton julkaisuissa, kuten Suomen Luonto, Luonnonsuojelija, Nuorten Luonto ja Sieppo, ja hän on tehnyt kuvituksia myös muun muassa kirjoihin, oppaisiin ja esitteisiin.
HMS Havock (H43)
HMS Havock (viirinumero H43) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
"HMS Havock" liitettiin palvelukseen otettaessa H-luokan aluksista muodostettuun Välimeren laivaston 2. Hävittäjälaivueeseen, jossa se palveli edelleen toisen maailmansodan alkaessa.
Sodan alussa laivue määrättiin Etelä-Atlantille, kunnes ne palasivat vuoden 1940 alussa takaisin Norjan operaatioihin.
Alus palasi kesällä 1940 laivueen mukana Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Spadan taisteluun 19. heinäkuuta ja operaatio MB6:n saattueiden suojaamiseen 8. lokakuuta.
Alus liitettiin osaksi Force K:ta, jonka mukana se purjehti 19. joulukuuta 1941 tuhoamaan Italian laivaston saattuetta Pohjois-Afrikkaan. Force K joutui miinakenttään, jossa osaston risteilijät vaurioituivat osuttuaan miinoihin.
"HMS Havock" ajoi karille 6. huhtikuuta 1942 Kelibian edustalla Tunisiassa ollessan matkalla Maltalta Gibraltarille. Aluksen miehistö upotti tuhoutuneen aluksen. Myöhemmin alukseen osui vielä Italian laivaston sukellusveneen "Aradamin" laukaisema torpedo.
Kivikkotapakulo
Kivikkotapakulo ("Scytalopus zimmeri") on Bolivian kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi. Laji on nimetty John Todd Zimmerin mukaan.
Kivikkotapakulot elävät Bolivian Andien rinteillä Chuquisacassa ja Tarijassa noin 50 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Valkokulmatapakulo
Valkokulmatapakulo ("Scytalopus superciliaris") on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu.
Valkokulmatapakulot elävät Luoteis-Argentiinassa Andien rinteillä noin 53 000 neliökilometrin laajuisella alueella. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "superciliaris" ja "santabarbarae".
Laji elää vuoristometsien ja -rotkojen alikasvoksessa.
Gatšiani
Gatšiani () oli historiallinen kaupunki ja alue Ala-Iberiassa eli Kvemo Kartlissa nykyisen Georgian kaakkoisosassa. Sen tarkkaa sijaintia ja rajoja ei edelleenkään tunneta. Leonti Mrovelin ylöskirjaaman keskiaikaisen perinteen mukaan Gatšianin perusti myyttinen hallitsija Gatšios, Kartlosin poika. 900-luvun armenialainen historioitsija Ukhtanes Sebastialainen sijoittaa Gatšianin ("Gadženaget") Georgialaisten tasangoksi kutsumalleen alueelle ("Vrats dašt") ja pitää sitä entisen Tsurtavin kaupungin myöhempänä nimenä. 1700-luvun georgialainen oppinut prinssi Vakhušti sijoittaa Gatšianin vuorostaan Ktsia-joen oikealle rannalle.
Gatšiani oli yksi muinaisen Iberian (Georgian) ja Armenian välisistä suomaista ja vaihtoi isäntää useita kertoja historiansa aikana. Se kuului iberialaiseen Samšvilden herttuakuntaan 300–200-luvuilla eaa., mutta sen lounaisosa liitettiin armenialais-georgialaiseen Gogarenen ruhtinaskuntaan 300-luvulla. Myöhemmin se siirtyi lyhyeksi aikaa armenialaisen bagratididynastian haltuun vuosina 888 ja 914/918. Alueen myöhempi historia on käytännössä sama kuin Samšvilden ja Tbilisin lounaispuolisen alueen yleensä. Nykyisin Gatšiani on pääosin azerien asuttaman kylänä nimi Gardabanin piirikunnassa.
Chilentapakulo
Chilentapakulo ("Scytalopus fuscus") on tapakulojen sukuun kuuluva varpuslintu, joka elää kotoperäisenä Chilessä. Laji luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Chilentapakulon pituus on noin 11 cm. Sen höyhenpuku on kauttaaltaan tummanharmaa, koivet ovat vaaleanpunertavat ja pyrstöä se pitää peukaloismaisesti pystyssä. Lajin siivet ovat lyhyet ja pyöreäkärkiset, ja se onkin huono lentäjä, joka liikkuu enimmäkseen jalkaisin.
Chilentapakulot elävät Chilen keskiosissa Atacaman eteläosista Biobíoon noin 120 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää laaksojen ja rotkojen alikasvoksessa merenpinnan tasosta 800 metriin.
Pesintä tapahtuu pääasiassa loka-marraskuussa. Pyöreän pesän, jossa on kulkuaukko sivulla, se rakentaa sammalista, juurikuiduista ja eläinten karvoista puolisen metriä pitkän tunnelin päähän, yleensä puron tai joen rantapenkkaan. Naaras munii kaksi tai kolme munaa.
Ruokavalio koostuu hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista.
Liusketapakulo
Liusketapakulo ("Scytalopus canus") on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Liusketapakulot elävät Kolumbian Antioquiassa (nimialalaji "canus"), Ecuadorissa ja Perun pohjoiskolkassa (alalaji "opacus") Andien länsirinteillä noin 33 00 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.