hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Merikadetti
Merikadetti () on Christy Cabannen ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva vuodelta 1925. "Merikadetti" kertoo häikäilemättömästä kadetista, joka suostuttelee kihlattunsa saamaan kilpailijan ongelmiin. "Merikadetin" pääosissa ovat Ramon Novarro ja Harriet Hammond. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti ja jakeli elokuvan.
"Merikadetti" kuvattiin työnimellä "Midshipman Sterling" Marylandin Annapoliksessa 175 000 dollarin budjetilla. "Merikadetti" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. lokakuuta vuonna 1925 ja Suomessa 6. syyskuuta vuonna 1926. "Merikadetti" oli taloudellinen menestys; se tuotti 950 000 dollaria 175 000 dollarin budjetista.
Joan Crawford tekee "Merikadetissa" yhden ensimmäisistä elokuvaesiintymisistään.
Ahmad Sirhindi
Ahmad Sirhindi (1564–1624) oli intialainen imaami ja oppinut Punjabissa, Intiassa. Hanafi koulukunnan juristi. Hänen sukujuurensa ulottuvat aina kalifi Omariin asti. Useiden kunnianimimien joukossa suurin on: toisen vuosituhannen Mujaddid. Hän oli sunnamuslimi.
Samoihin aikoihin kun Sirhindi vaikutti oli hallitsijana Suurmogulien valtakunnan Akbar Suuri. Akbar oli islam uskoinen, mutta yritti luoda uuden sekauskonnon: Islamista, hindulaisuudesta, zarathustralaisuudesta sekä kristinuskosta. Monet islam oppineet ryhtyivät vastustamaan tätä synkretismiä heidän joukossaan myös Sirhindi. Synkretismin lisäksi hän vastusti myös panteismia. Sen sijaan hän ylisti šarialakia ja kehotti noudattamaan sitä. Šarialain yksi perusta on Jumalan käsky ihmiselle viljellä ja varjella maata eli siis luomakuntaa. Panteismi ja šaria lakia eivät sovi siten yhteen. Mutta on muita eri käsityksiä hänestä. Eräät lähteet kertovat hänen vastustaneen ateismia eikä suinkaan panteismia. Hänen kerrotaan harrastaneen myös mystiikkaa. Hänet yhdistetään usein myös suufilaisuuteen.
Ahmad Sirhindi antoi Intian islamille konservatiivisen leiman, joka on yhä voimassa. Hän otti mm. kantaa liialliseen nautintoaineiden ja makuaineiden käyttämiseen. Lisäksi hän otti kantaa siihen, että oppineisuuden auringon katsottiin laskeneen ja vallitsevana olevan Kali aikakauden synkkyys ja pimeys seuraavalla ilmaisulla: "Ihmisen oma henki on verho, joka aiheuttaa auringon hämärtymisen pilven taakse."
Tällä hän tarkoitti yhtenä esimerkkinä sitä, että eräs syy pimeyteen oli se, että rikkaat eivät suostuneet alistumaan šarialain tuomiovallan alaisuuteen, vaan luisuivat pois laista mikäli heidän henkensä tai asemansa oli uhattu. Näin hän otti epäsuorasti kantaa mahdollisiin taqiyya periaatteen soveltamisesta aiheutuviin ongelmiin.
Häneltä on julkaistu mm. seuraavat teokset: Durr al Ma'rifat (1025 AH), Noor al-Khallaq ja Ma'rifat al-Haqa'iq. Teoksiin on koottu ennalta määrätty pyhitetty lukumäärä hänen kirjeitään. 
Lähteet: Englanninkielinen Wikipedia, Encyklopaedia Britannica online, Suomenkielisen Wikipedian artikkeli Suurmogulien valtakunnasta sekä Akbar Suuresta, Hare Krishna liikkeen kirjat sekä iranilainen suusanallinen lähde.
Felsina (täsmennyssivu)
Felsina voi tarkoittaa seuraavia:
Cecil B. Demented
Cecil B. Demented on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut John Watersin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalais-yhdysvaltalainen musta komediaelokuva. Siinä Melanie Griffith esittää tärkeilevää Hollywood-filmitähteä, jonka terroristit kaappaavat näyttelemään omassa underground-elokuvassaan.
Elokuvan nimi on väännös elokuvaohjaaja Cecil B. DeMillen nimestä.
Ranskan säätyjen yleiskokous
Säätyjen yleiskokous (myös yleissäädyt; ) oli Ranskassa ancien régimen aikana säätyvaltiopäivistä käytetty nimitys. Yleiskokouksessa olivat edustettuna kolme säätyä: ensimmäinen sääty eli papisto, toinen sääty eli aateli ja kolmas sääty eli porvaristo. Säätyjen yleiskokous oli luonteeltaan neuvoa-antava ja kuningas saattoi säätää lakeja tai määrätä veroja myös ilman sen hyväksyntää.
Ranskan säätyedustusjärjestelmän juuret olivat 1200-luvulla kehittyneissä korporatiivisen edustuksen käytännöissä. Ensimmäisen kansallisen kolmen säädyn yleiskokouksen kutsui koolle kuningas Filip IV Kaunis huhtikuussa 1302 etsiessään tukea kiistassaan paavi Bonifatius VIII:n kanssa. Useita vastaavia kokouksia järjestettiin 1300-luvun alkupuolelta alkaen, mutta järjestelyjen kömpelyys ja säätyjen jäykkyys päätöksenteossa estivät yleiskokouksen muodostumista institutionaaliseksi lainsäädäntöelimeksi. Myöhemmin ne joutuivat usein korvatuiksi alueellisilla säätykokouksilla, joiden järjestäminen oli helpompaa.
Säätyjen yleiskokouksen piirteet vakiintuivat 1400-luvun loppuun mennessä. Koska hallitsijat eivät välttämättä tarvinneet niiden apua, 1500-luvun alun jälkeen ne kutsuttiin koolle lähinnä sodan tai kriisin aikana. Vuoden 1614 yleiskokouksessa aatelin ja kolmannen säädyn eturistiriidoista johtuneet erimielisyydet estivät päätösten tekemisen ja tämän jälkeen säätyjä ei kutsuttu koolle 175 vuoteen.
Ranskan viimeisen säätyjen yleiskokouksen kutsui koolle kuningas Ludvig XVI talouskriisin aikana vuonna 1789. Kolmannen säädyn edustajat pelkäsivät aatelin ja papiston estävän uudistusten toteuttamisen, joten ne julistautuivat 17. kesäkuuta yksinään koko kansakuntaa edustavaksi kansalliskokoukseksi, mikä enteili historiallisen säätyedustuksen päättymistä. Tapahtumasta käynnistyi Ranskan vallankumous.
Kylläisyyden päiväsi ovat luetut
Kylläisyyden päiväsi ovat luetut! ("Die Fetten Jahre sind vorbei") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Hans Weingartnerin ohjaama saksalais-itävaltalainen elokuva Berliinissä asuvista kolmesta nuoresta idealisti-aktivistista törmäyskurssilla kapitalistisen maailman kanssa.
Peräpyörä
Peräpyörä on polkupyörän peräkärry, jossa lapsi kulkee suunnilleen polkupyörän ajoasennossa ja pystyy polkemaan. Peräpyörää voi kuvata polkupyörän takaosaksi. Peräpyörä voi olla myös kaksipyöräinen ja useammalle lapselle. Peräpyörän ajajalla on yleensä polkupyörän satula, ohjaustanko ja polkimet.
Peräpyörän patentoi kanadalainen yrittäjä Delbert Adams. Adams aloitti ensimmäisenä peräpyörien valmistuksen, Trail-a-Bike, ja alkoi myydä niitä 1990-luvun alussa.
Peräpyöriä on useanlaisia.
Peräpyörät voivat olla yksi- tai monivaihteisia. Niissä on hyvin harvoin jarrut. Peräpyörän ajaja pystyy polkemaan kokonaisuudelle lisää vauhtia, mutta ei jarruttamaan kulkua.
Joissakin ajoasento on pysty, joissakin istuva (vrt. nojapyörä). Eräissä nojaperäpyörissä ei ole ohjaustankoa.
Peräpyörä kiinnitetään polkupyörään (vetopyörään) joko satulaputkeen tai erityiseen tavaratelineeseen. Kiinnitysliittimessä on nivel, joka sallii kääntymisen (sivusuunnassa tai sivu- ja pystysuunnassa, mutta ei kiertymistä) tai mekanismilla, joka käyttää satulaputkea nivelenä. Liittimessä voi olla pikakiinnitysmekanismi. Jotkin peräpyörät voi taittaa pienemmäksi varastointia varten (vrt. Taittopolkupyörä).
Peräpyöriä on sekä yksisatulaisina että tandempyörinä, joissa kaksi lasta ajaa peräkkäin.
Peräpyörää muistuttaa vetotanko, joka muuttaa lapsen pyörän peräpyöräksi.
Suomalaisissa pyöräkaupoissa ei keväällä 2013 ole yleisesti saatavilla peräpyöriä. Tilaukset pitää tehdä pyöräkauppojen, nettipyöräkauppojen kautta. Alla on joitakin valmistajaa ja heidän merkkejään:
Ciudad Universitaria de Caracas
Ciudad Universitaria de Caracas (”Caracasin yliopistokaupunki”) on Caracasissa sijaitsevan Venezuelan keskusyliopiston pääkampus. Sen suunnittelutyössä oli mukana useita arkkitehteja ja taiteilijoita. Työn pääsuunnittelija oli arkkitehti Carlos Raúl Villanueva. Kampusalue valittiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Venezuelan keskusyliopiston tausta on vuodessa 1721, jolloin Espanjan kuninkaan Filip V:nnen määräyksestä perustettiin Caracasiin Kuninkaallinen ja paavillinen yliopisto. Se toimi alkuun Santa Rosan seminaarin yhteydessä, ja itsenäinen laitos siitä tuli 1856. Yliopiston tilat olivat tämän jälkeen Pyhän Franciscuksen luostarin entisessä rakennuksessa, mutta pian yliopisto alkoi levittäytyä myös muihin rakennuksiin. Opetuksen hajaantuminen aiheutti ongelmia, ja yliopistossa alettiin suunnitella uuden modernin kampusalueen rakentamista kaupungin laitamille.
Uuden kampuksen suunnittelu aloitettiin 1942, ja ensimmäiset suunnitelmat keskittyivät lääketieteellisen tiedekunnan ja kliinisen sairaalan rakennuksiin. Seuraavana vuonna nimitettiin komissio valvomaan rakennustöitä, ja siihen tuli edustajia useista ministeriöistä. Suunnittelutöiden johtoon valittiin arkkitehti Carlos Raúl Villanueva. Villanueva ei ollut vielä ollut mukana vuonna 1943 julkaistussa ensimmäisessä suunnitelmassa, johon oli hahmoteltu jo useita rakennusryhmiä. Hän osallistui vuonna 1944 Bogotán suuntautuneella matkalle, jossa komissio tutki Bogotán yliopistokampusta. Matkan jälkeen päätettiin perustaa arkkitehtuuriryhmä, joka valvoisi koko suunnittelutyötä. Vielä samana vuonna valmistui uusi suunnitelma.
Ensimmäisenä aloitettiin vuonna 1945 kliinisen sairaalan ja siihen liittyvien rakennusten rakentaminen. Teknisen koulun rakennustyöt aloitettiin 1947. Ensimmäisen vaiheen rakennukset saatiin valmiiksi 1953, minkä jälkeen projekti kehittyi jatkossa dynaamisesti. Sinä vuonna alkoi Villanuevalle tärkeän arkkitehtuurin tiedekunnan rakentaminen. Tämän jälkeen rakennettiin vielä muitakin tiedekuntarakennuksia, ja viimeiset rakennukset valmistuivat vasta Villanuevan kuoleman jälkeen. Rakennuksiin on tehty tämän jälkeen joitakin muutoksia, ja alueella on noussut myös uusia rakennelmia, esimerkiksi Gorka Dorronsoron suunnittelema insinööritieteiden hallintorakennus.
Venezuela nimesi kampusalueen suojelukohteeksi 1994, jolloin alueen kuntoa tutkittiin ja laadittiin tarkkailuohjelma. Unescon maailmanperintöluetteloon kampus listattiin vuonna 2000. World Monuments Fund valitsi arkkitehtuurin tiedekunnan rakennuksen vuoden 2010 suojelua kaipaavien kulttuurikohteiden luetteloon.
Lauri Könönen
Lauri Sakari Johannes Könönen (4. huhtikuuta 1904 Hamina – 1. maaliskuuta 1971) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja.
Könönen kävi reserviupseerikoulun 1924-1925 sekä Kadettikoulun 8. kadettikurssin 1925-1927. Hän toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Polkupyöräpataljoona 3:ssa (myöh. JP 3) 1927-1939. Talvisodassa Könönen jatkoi JP 3:ssa komppanianpäällikkönä ja myöhemmin JP 3:n komentajana. Hän toimi myös pataljoonankomentajana JR 8:ssa ja sittemmin komensi PPP 5:a marraskuuhuun 1940 asti. Hän komensi myös JP 2:a vuoden 1940 lopussa.
Jatkosodan alussa Könönen komensi Sissipataljoona 3:a syyskuuhun 1941, jolloin hän haavoittui. Kesäkuussa 1943 hänet nimitettiin JR 32:n komentajaksi toimien tehtävässä 23.3.1944 asti. Kesäkuusta 1944 eteenpäin hän komensi JR 52:a. Hänet ylennettiin myös everstiksi 23.6.1944. Myöhemmin vuonna 1944 hän toimi Maasotakoulun johtajan apulaisena. Hän osallistui myös Lapin sotaan JP 3:n komentajana sekä Kevyen prikaatin komentajan sijaisena.
Sodan jälkeen Könönen komensi JR 3:a 1946-1948. Joensuun sotilaspiirin komentajaksi hän oli sijoitettuna 1948-1949. JR 1:a (myöhemmin 1. prikaati) hän komensi 1949-1955. Hämeenlinnan sotilaspiiriä hän komensi 1955-1963. Samalla hän toimi Hämeen sotilasläänin komentajan sijaisena 1957-1960 ja uransa päätteeksi toimi myös vuodet 1963-1964 Hämeen sotilasläänin vakinaisena komentajana.
Skorpioni I
Skorpioni I oli ensimmäinen kahdesta Ylä-Egyptin hallitsijasta Naqada III -kulttuurin aikana, Egyptin protodynastisella kaudella. Hänen nimensä saattaa viitata skorpionijumalatar Serketiin – tosin Serketin kultti yleistyi vasta Egyptin vanhan valtakunnan aikana, minkä vuoksi Skorpioni I:n nimen on uskottu tulevan muualta.
Skorpioni I oli yksi muinaisen Egyptin ensimmäisistä hallitsijoista ja mahdollisesti Ylä-Egyptin ensimmäinen todellinen kuningas. Hänen uskotaan eläneen Thinisin kaupungissa 100–200 vuotta ennen tunnetumpaa Skorpioni II:ta, joka hallitsi Nekhenin kaupungista käsin.
Skorpioni I:lle kuuluva hauta on löytynyt kuninkaan hautausmaalta Abydosista, jonne thiniittikauden kuninkaat haudattiin. Hauta tunnetaan arkeologisissa piireissä, koska sieltä on löytynyt mahdollisia todisteita muinaisesta viinin käytöstä. Tutkiessaan hautaa arkeologit löysivät kymmeniä muualta tuotuja keraamisia ruukkuja, joiden sisältämä keltainen aines vastaa koostumukseltaan viiniä ja on peräisin noin vuodelta 3150 eaa. Ruukuissa oli myös jäämiä yrteistä, pihkasta ja muista luontaisista aineksista. Haudasta löydettiin myös viinirypäleiden siemeniä, kuoria ja hedelmälihaa.
Kantatie 42
Kantatie 42 oli Rauman ja Huittisten välinen tie ennen tieosuuden muuttamista valtatieksi 12.
Alun perin kantatie 42 oli Rauman ja Huittisten välinen tie. Kantateiden numerointia jatkettiin 40-sarjan numeroalueelle vuonna 1970 Länsi-Suomessa, kun valtatien 9 uusi linjaus Turun ja Tampereen välillä valmistui. Tässä yhteydessä Auran ja Tampereen välinen vanha valtatie 9 sai kantatienumeron 41 ja Rauman ja Huittisten välinen tie numeron 42. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa Valtatie 12 numerointia jatkettiin Tampereelta Raumalle, ja kantatienumero 42 poistui käytöstä.
Zoom (Alvin Leen albumi)
Zoom on englantilaisen kitaristi ja lauluntekijä Alvin Leen studioalbumi vuodelta 1992.
Lee on itse tuottanut albumin. Levy-yhtiö on tanskalainen Mega Records.
Vierailevista muusikosta tunnetuimpia ovat Clarence Clemons, George Harrison ja Jon Lord.
Laulujen sanat ovat albumin mukana. Tavanomaisten ihmissuhdekuvausten lisäksi kappaleella "Use That Power" nostetaan esiin ympäristöasiat ja mm. viitataan Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuteen.1. A Little Bit of Love – 3:45
2. Jenny Jenny – 4:22
3. Remember Me – 4:35
4. Anything for You – 4:53
5. The Price of This Love – 4:04
6. Real Life Blues – 4:331. It Don't Come Easy – 5:05
2. Lost in Love – 4:05
3. Wake Up Moma – 3:55
4. Moving the Blues – 4:02
5. Use That Power – 4:19Alvin Leen kerrotaan käyttävän Scalar-merkkisiä kitarankieliä ja Hohnerin huuliharppuja. Hänen kiertuemanagerinaan on toiminut John Hembrow ja muuten Gabriele Skarda.
Welcome to Club Casablanca
Welcome to Club Casablanca on brittiläissyntyisen laulaja Long John Baldryn studioalbumi vuodelta 1976.
Tuottaja ja sovittaja on Jimmy Horowitz ja levy-yhtiö Casablanca Records. Albumi on tehty Yhdysvalloissa.
Sivu 1 (kesto 20:32)
Sivu 2 (kesto 21:45)
Long John Baldryn taustalla on puhaltimin vahvistettu yhtye sekä naislaulaj(i)a.
Simme
Simme on joki Keski-Sveitsissä. Joen pituus on 55,4 km Simme saa alkunsa Bernin Alpeilta, Wildstrubelin länsipuolelta ja Lenkin eteläpuolelta. Joki laskee Kanderiin Wimmisissä, Spiezin länsipuolella.
Simme virtaa Bernin kantonin alueella. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Lenk, Zweisimmen ja Wimmis. Simme on antanut nimen muun muassa Zweisimmenille, jossa joen kaksi alkuhaaraa yhdistyvät.
Simmessä on neljä vesivoimalaa.
Simmen virtaama vaihtelee vuosien 1986-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Latterbachissa, Wimmisin yläpuolella - ennen joen yhdistymistä Kanderiin - on ollut 20 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (25 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1989 (16 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2005 elokuussa (316 m³/s) sekä pienin vuoden 1997 huhtikuussa (2,1 m³/s).
Cesar (departementti)
Cesar on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Valledupar, pinta-ala 22 905 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli 979 100.
Departementti sijaitsee Kolumbian koillisosassa. Se on hedelmällistä maanviljelysmaata. Ennen espanjalaisten tuloa alueella asui useita maanviljelystä harjoittavia intiaaniheimoja, ja joillakin niistä on edelleen oma hallintonsa.
Mega Man Battle Network
Mega Man Battle Network (Japanissa Battle Network Rockman EXE (バトルネットワーク ロックマンエグゼ)) on Capcomin kehittämä ja Game Boy Advancelle julkaisema videopeli. Se on "Mega Man Battle Network"-sarjan ensimmäinen peli. Se julkaistiin Japanissa GBA:n julkaisun yhteydessä 21. maaliskuuta 2001 sekä Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa myöhemmin samana vuonna.
"Battle Network" sijoittuu 2000-luvulle maailmaan, jossa yhteiskuntaa ja arkea ohjaa internet. Käyttäjät voivat olla vuorovaikutuksessa ja tutkia lähes mitä tahansa elektronista laitetta käyttämällä erittäin kehittyneitä "NetNavi" internet avatareja. Pelissä seurataan nuorta poikaa, Lan Hikaria ja hänen NetNavia, MegaMan.EXE:ä samalla kun he ratkovat "WWW" organisaation aloittamaa rikossarjaa. Edeltäjissä lajityyppinä olleen tasohyppelyn sijaan "Battle Network" on taktinen roolipeli (RPG), jossa pelaaja ohjaa vuorotellen pelin ulkopuolisessa maailmassa Lania ja MegaMan.EXE:ä virtuaalimaailmassaan. Taistelut painottuvat reaaliaikaisen taktiikan lajityyppiin; "Battle Chipseiksi" nimettyjä erikoiskykyjä voidaan käyttää lukuisten tietokonevirusten hoitelemiseen pelin verkkoympäristöissä.
"Battle Network" kehitettiin päihittämään Nintendon käsikonsolipelien RPG menestystavaramerkki Pokémon. Tuottaja Keiji Inafunen mukaan kehittäjätiimi halusi "Battle Networkin" tunnistamaan nimenomaan nuorien pelaajien luomaa asennetta todelliseen maailmaan ja pelattavuusmalliin, joka sekoittaa perinteistä toimintaa ja RPG-elementtejä. Battle Network sai arvostelijoilta positiivisia vastaanottoja. Sen epäsovinnaiselle taistelujärjestelmälle merkittävää kiitosta ja sen esitys oli hyvin pidetty. Pelin juoni kuitenkin sai ristiriitaisia mielipiteitä. Peliä seurasi useita jatko-osia ja spin-off nimikkeitä sekä muuta mediaa.
Chocó
Chocó on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Quibdó, pinta-ala 46 530 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin 480 800.
Chocó sijaitsee maan luoteisosassa, ja sillä on rantaviivaa sekä Tyynenmeren että Karibianmeren puolella.
Mallotus
Mallotus:
Córdoba (Kolumbia)
Córdoba on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Montería, pinta-ala 25 020 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin 1,6 miljoonaa.
Córdoba on perustettu vuonna 1951. Se on saanut nimensä itsenäisyystaistelija José María Cordoban mukaan.
Mega Man Battle Network 2
Mega Man Battle Network 2 (Japanissa Battle Network Rockman EXE 2 (バトルネットワーク ロックマンエグゼ2)) on Capcomin kehittämä ja Game Boy Advancelle julkaisema videopeli. Se on "Mega Man Battle Network"-sarjan toinen peli. Peli julkaistiin Japanissa 14. joulukuuta 2001 sekä Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 2002. Pelin tarina jatkuu siitä mihin Mega Man Network Transmissionin tapahtumat jäivät.
Guainía
Guainía on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Puerto Inírida, pinta-ala 72 238 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin 38 900.
Guainía sijaitsee maan itäosassa, Brasilian ja Venezuelan rajalla. Siellä on laajoja tasankoja, vuoria, kukkuloita ja jonkin verran sademetsää.
La Guajira
La Guajira on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Riohacha, pinta-ala 20 848 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin 846 600.
La Guajira sijaitsee maan koillisosassa. Se on kapea niemimaa, joka työntyy Karibianmereen.
Jalkapallon B-poikien SM-sarja
Jalkapallon B-poikien SM-sarja on Suomen Palloliiton alainen nuorten jalkapallosarja. Siihen ovat oikeutettuja osallistumaan alle 17-vuotiaat pelaajat. Vuonna 2015 ikärajana on 1. tammikuuta 1998 tai myöhemmin syntyneet.
Lähde:
Luodonkylä
Luodonkylä on kylä Eurajoella, entisen Luvian kunnan alueella, Satakunnassa. Vuoden 2005 lopussa kylässä oli yhteensä 
328 asukasta, joista 160 on naisia ja 168 miehiä.
Sihl
Sihl on joki Keski-Sveitsissä. Sen pituus on 68,1 km
Sihl saa alkunsa Schwyzin kantonissa sijaisevalta Hoch-Ybrigin alueelta, Druesbergin pohjoispuolelta. Joki kulkee Zürichin keskustassa päärautatieaseman laiturialueen alitse ja laskee Limmattiin aseman pohjoispuolella. Yläjuoksullaan Sihl virtaa Einsiedelniin rakennetun Sihlsee-nimisen patojärven kautta.
Sihl virtaa Schwyzin, Zugin ja Zürichin kantonien alueella. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Adliswil ja Zürich.
Sihlssä on neljä vesivoimalaa. Lisäksi osa joen vedestä ohjataan Sihlseestä suoraan Zürichjärveen, jonka rannalla Altendorfissa, lähes 500 metriä Sihlseetä alempana, on Etzelwerk AG:n omistama vesivoimalaitos. Voimalaitoksen vuosituotanto on keskimäärin noin 270 GWh.
Sihl on Sihlseen avulla säännösteltävä joki. Sihl on suhteellisen pitkä, Sveitsin 13:nneksi pisin joki (68 km). Toisaalta valuma-alue on vain 341 km² eli valuma-alueen leveys on keskimäärin viisi kilometriä.
Sihlin virtaama vaihtelee vuosien 1938-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Sihlhölzlissä, Zürichissä - ennen joen yhdistymistä Limmattiin - on ollut 7 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (10 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1989 (4 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on merkittävää: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2005 elokuussa (280 m³/s) sekä pienin vuoden 1950 tammikuussa (0,8 m³/s).
Vilho A. Pesola
Vilho Aleksanteri Pesola (20. marraskuuta 1892 Turku – 31. joulukuuta 1983) oli suomalainen kasvinjalostaja. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinjalostuslaitoksen johtaja ja professori 1930–1960. Hän kehitti useita jalosteita, muun muassa rukiin, vehnän ja herneen. Hänet tunnettiin myös toiminnastaan järjestötoiminnassa, erityisesti nuorisoseuraliikkeen johtotehtävissä.
Kun Maatalouden tutkimuskeskukseen oli perustettu 1926 varsinainen kasvinjalostusosasto ja siirretty Jokioisiin 1928, laitosta johti Pesola ja vastasi siellä vehnän jalostuksesta vuodesta 1929. Ansiokkainta hänen toimintansa oli 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa. Hänen jalosteistaan menestyksekkäimpiä ovat olleet Vakka-syysvehnä ja Apu-kevätvehnä. Pesolan jäätyä eläkkeelle 1960 vehnän jalostustyö hiipui.
Pesola oli Suomen Luonnonsuojeluliiton perustamiskutsun allekirjoittajia 1938.
Pesolan veli oli säveltäjä Väinö Pesola.
Mega Man Battle Network 3
Mega Man Battle Network 3 (Japanissa Battle Network Rockman EXE 3 (バトルネットワーク ロックマンエグゼ3)) on Capcomin kehittämä ja Game Boy Advancelle julkaisema videopeli. Se on "Mega Man Battle Network"-sarjan kolmas osa ja se julkaistiin Japanissa vuonna 2002 sekä Pohjois-Amerikassa ja PAL-maissa vuonna 2003. Vaikka Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa markkinoitiin samanaikaisesti kahta täydentävää versiota pelistä (Blue ja White), tätä ei tapahtunut Japanissa. Pelistä julkaistiin alkuperäinen versio Japanissa, mutta siitä julkaistiin muutamaa kuukautta myöhemmin Black (ブラック) versio, joka sisältää bugikorjauksia, uusia alueita, valinnaisia pomoja, sekä muita parannuksia.
Väinö Pesola
Väinö Johannes Pesola (28. toukokuuta 1886 Kaarina – 20. huhtikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Pesolan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Matti Pesola ja Aleksandra (Sanni) Sofia Gestrin ja puoliso vuodesta 1920 voimistelunopettaja Alma Esteri Salminen. Hänen veljensä oli kasvinjalostaja Vilho A. Pesola. Pesola valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1919 ja opiskeli kotimaan lisäksi Budapestissa, Wienissä ja Milanossa. Pesola opiskeli useita aineita Helsingin yliopistossa ja liittyi myös Ylioppilaskunnan Laulajiin, jossa laulajaveljet antoivat hänelle lempinimen Poloneesi. Musiikkiopintoja hän suoritti Erkki Melartinin ja Ilmari Krohnin johdolla ja myöhemmin hän oli myös Leo Funtekin sävellys- sekä kapellimestarioppilaana.
Pesola sai ensimmäiset kokemuksensa kuoronjohdosta turkulaisen Nuori Laulu -kuoron vetäjänä vuodesta 1909 alkaen. Kuoron muodostivat suurelta osin Varsinaissuomalaisen Osakunnan kuoron entiset laulajat. Pesolan tiedetään Turussa johtaneen myös epäsäännöllisesti konsertoinutta Turun koululaisorkesteria ainakin vuonna 1915, jolloin hän asui jo vakituisesti Helsingissä. Kymmenluvulla Pesola johti parin vuoden ajan Polyteknikkojen Kuoroa sekä ainakin yhtenä kesänä myös YL:n kesäkuoroa kotimaan kiertueella. Pesola jatkoi sävellysopintojaan 1920- ja 1930-luvulla Wienissä ja Budapestissä Hans von Koesslerin ja Carl von Prochaczkan johdolla. Hän toimi Helsingin työväen mieskuoron johtajana 1911–1938, Kilven kuoron johtajana 1926–1938 ja 1940–1950 sekä lyhyempiä aikoja muissa kuoroissa. Pesola oli myös monien laulujuhlien yleisjohtaja. Elämänsä loppuvuosina hänet kutsuttiin useiden kuorojen kunniajäseneksi tai -johtajaksi. Hän piti kymmenkunta sävellyskonserttia, johti pariasataa kuorokonserttia ja sai noin kaksikymmentä palkintoa sävellystyöstään.
Pesola toimi Valtion säveltaidetoimikunnan sihteerinä yli kahdenkymmenen vuoden ajan ja sivistysjärjestöjen kansankonsevatorion johtokunnassa tätäkin pidempään. Yleisradion ohjelma-ja hallintoneuvostossa Pesola työskenteli vuodesta 1936. Erityisesti häntä arvostettiin sillanrakentajana työväen ja porvarien kulttuuriklikkien välillä ja hänelle myönnettiin viides Suomen Työväen Musiikki­liiton kultainen ansiomerkki. Pesola oli "Suomen Sosialidemokraatti" -lehden musiikkiarvostelija vuodesta 1918. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1956.
Pesolan sävellyksiin kuuluu muun muassa sinfonioita, orkesterisarjoja, ooppera "Ulkosaarelaisia", jousikvartetto, kantaatteja sekä kuorolauluja:
Huippu-urheilun muutostyöryhmä
Huippu-urheilun muutostyöryhmä oli Suomen olympiakomitean kesällä 2010 asettama toimikunta, jonka tehtävänä oli uudistaa suomalaista urheiluelämää. HUMU:n jäseniksi valittiin viisi nimekästä urheiluvaikuttajaa. Se jätti loppuraporttinsa joulukuussa 2012. Keskeiseksi teemakseen ryhmä otti "urheilijan polun".
Ryhmän jäseniä olivat alkuvaiheessa Kuortaneen valmennuskeskuksen johtaja Tapio Korjus, jääkiekkovalmentaja Erkka Westerlund, ampujien valmennusjohtaja Leena Paavolainen, mäkihyppyvalmentaja Mika Kojonkoski ja SLU:n pääsihteeri Jukka Pekkala. Westerlundin tilalle tuli myöhemmin Lentopalloliiton valmennuspäällikkö Antti Paananen. Ryhmä ei aloittanut puhtaalta pöydältä, vaan aikaisemmat Tapani Ilkan (2002), Kalevi Kivistön (2004) ja Risto Niemisen (2010) työryhmät olivat pohtineet samoja teemoja. Olympiakomitea antoi työryhmälle tavoitteeksi Niemisen ryhmän mietinnössä esitettyjen visioiden toimeenpanon, huippu-urheilun toimijoiden yhteistyön tehostamisen, huippu-urheilun kehittämisen integroinnin muihin liikunnan kehitysprosesseihin, huippu-urheilun resurssien selkiyttämisen ja keskeisten toimijoiden sitouttamisen huippu-urheilun muutokseen.
Ryhmä asetti visioksi, että Suomi on vuonna 2020 paras Pohjoismaa sekä tulosten että toimintamallin tehokkuuden näkökulmasta. Raporttia on kritisioitu siitä, ettei urheilulajeja siinä priorisoida, eli ei oteta kantaa, mihin rajalliset resurssit tulisi suunnata.
Urpo Pesonen
Urpo Rafael Pesonen (8. toukokuuta 1915 Helsinki – 22. tammikuuta 1994 Lahti) oli suomalainen viulutaiteilija, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän opiskeli Saksassa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Hän piti ensikonserttinsa viulistina vuonna 1940 ja johti jatkosodan aikana Uhtuan suunnan rintamaorkesteria. Sodan jälkeen Pesonen toimi Oulun kaupunginorkesterin johtajana 1944–1959, Oulun musiikkiopiston johtajana 1952–1959 sekä Lahden kaupungin musiikinjohtajana ja Lahden kaupunginorkesterin kapellimestarina 1959–1978. Hän vieraili kapellimestarina myös Ruotsissa ja Neuvostoliitossa.
Hänen isänsä oli herännäisyyden johtohenkilöihin kuulunut säveltäjä, kansanedustaja Matti Pesonen.
Öiset leikit
Öiset leikit ("Nattlek") on Mai Zetterlingin ohjaama ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1966. Elokuva kuvaa miehen yritystä päästä eroon muistikuvista neuroottisesta äidistään. Elokuvassa lomittuvat kaksi tarinaa, jotka kertovat miehestä aikuisena ja 12-vuotiaana.
"Öiset leikit" oli Ruotsin virallinen edustaja Venetsian biennaalissa 1966. Elokuva herätti suurta huomiota insestiteemansa sekä julisteessa olleen yhdyntää esittävän Leonardo da Vincin piirustuksen takia. Elokuvan julkinen esitys peruutettiin ja vain yksi näytös arvostelijoille tuomareille ja toimittajille sallittiin. "Öisten leikkien" esittäminen sallittiin Italiassa ja Ranskassa vasta sensuurin toimenpiteiden jälkeen.
Ortokolmio
Ortokolmioksi kutsutaan geometriassa sellaista kolmiota, joka saadaan yhdistämällä referenssikolmion korkeusjanojen kantapisteet janoilla toisiina. Kolmion sivun kantapiste on se kohta, johon vastaisesta kulmasta vedetty korkeusjana, tai korkeusjanan jatke, osuu.
Ortokolmio, joka syntyy kolmion sivuilla olevista pisteistä, luokitellaan sisäkolmioksi. Tällainen ortokolmio on siten eräs kolmion sisäkolmio. Korkeusjanan kantapiste voi jäädä myös kolmion sivun jatkeelle eli kolmion ulkopuolelle, jolloin ortokolmio ei ole enää sisäkolmio. Kaikista sisäkolmioista ortokolmiolla on pienin piiri.
Jos teräväkulmaisen referenssikolmion formula_1 sivujen pituudet ovat formula_2 ja sivujen vastaiset kulmat formula_3, ovat sen ortokolmion sivujen pituudet formula_4
Ortokolmion pinta-ala on 
missä R on alkuperäisen kolmion formula_1 ympäröivän ympyrän säde.
Referenssikolmion korkeusjanat, tai niiden jatkeet, ovat konkurrentit eli ne leikkaavat samassa pisteessä, jota kutsutaan ortokeskukseksi O. Korkeusjanat lähtevät myös ortokolmion kärjistä puolittaen näiden kulmat. Referenssikolmion ortokeskus on siten ortokolmion kulmanpuolittajien leikkauspiste.
Teräväkulmaisen kolmion korkeusjanat ovat ortokolmion kulmien kulmanpuolittajat. Ortokolmion sisään voidaan piirtää ympyrä siten, että ympyrä sivuaa kaikkia sen sivuja. Tämän ympyrän keskipiste sijaitsee alkuperäisen kolmion ortokeskuksessa O. Ympyrän keskipiste kuuluu Eulerin suoralle. Sisään piirretyn ympyrän säde formula_10 on 
missä R on alkuperäisen kolmion ympäröivän ympyrän säde. Ortokolmion ympäri piirretyn ympyrän säde formula_12 on
Tylppäkulmainen kolmio
Tylppäkulmainen kolmio on geometriassa kolmio, jolla on yksi kulmista yli 90° eli tylppä kulma, ja muut kaksi kulmaa teräviä kulmia.
Jos valitaan tasolta satunnaisesti kaksi pistettä ja oletetaan niiden muodostavan kolmion pisimmän sivun päätepisteet, voidaan niiden kautta piirtää ympyrä käyttäen pisintä sivua sen halkaisijana. Tällöin tylppäkulmaisen kolmion kolmas piste sijaitsee tämän ympyrän sisäpuolella. Toisaalta, jos tylppäkulmaisen kolmion ympäri piirretään ympyrä, voidaan tähän ympyrään aina vetää halkaisija, jonka toiselle puolelle kolmio jää kokonaisuudessaan.
Wilhelm Fritz von Roettig
Wilhelm Fritz von Roettig (25. heinäkuuta 1888 – 10. syyskuuta 1939) oli saksalainen kenraali. Hänen sotilasarvonsa oli SS-Brigadeführer ja hän palveli Waffen-SS-joukoissa Puolan offensiivin aikana. Von Roettig oli ensimmäinen toisessa maailmansodassa kaatunut kenraali. Hän kuoli 10. syyskuuta 1939 (klo 14.15:n aikoihin) Opocznon lähistöllä, kun konekiväärein aseistetut puolalaiset joukot hyökkäsivät hänen autosaattueensa kimppuun. Myöhemmin miehitetyssä Prahassa nimettiin katu von Roettigin muistoksi.
Šimozero
Šimozero (, vepsäksi "Šimgäŕv") on järvi Vologdan alueen Vytegran piirin Oštan kunnassa. Sen pinta-ala on veden pinnan ollessa ylimmillään 8,2 neliökilometriä. Kuivana aikana järvi on puolta pienempi. Valuma-alueen laajuus on yli 100 neliökilometriä.
Vepsän ylängöllä sijaitsevan järven vedet laskevat karstimaassa olevan aukon kautta. Kalalajeja ovat särki, ahven ja salakka. Šimozero lähiympäristöineen muodostaa rauhoitusalueen.
Järven rannoilla on sijainnut samanniminen vepsäläiskylien ryhmä Šimozero. Nykyään alue on täysin asumaton.
Uuno Pesonen
Uuno Pesonen (16. heinäkuuta 1892 Joensuu – 6. helmikuuta 1978) oli suomalainen geodeetti. Hän oli vanhempi valtiongeodeetti 1928–1959 ja professori vuodesta 1949. Hän oli Teknillisen korkeakoulun geodesian dosentti 1954–1959. Hän johti vuosina 1929, 1933, 1935 ja 1938 Itämeren ympärysmaissa Baltisen geodeettisen komission kansainvälisiä perusviivanmittausretkikuntia. Hän oli Suomen esperantoliiton puheenjohtaja vuosina 1938–1950.
Metro (ravintola)
Metro oli Lahdessa vuoteen 2013 saakka toiminut olutravintola. Metron erikoisuutena voidaan pitää sitä, että se toimi Lahden Alatorin alla entisissä yleisen käymälän tiloissa, baaritiskin ollessa entisen käymälän lippukassan paikalla. Ravintola profiloitui rauhalliseksi laajan valikoiman erikoisolut- ja sahtiravintolaksi, joka sai huomiota sekä kotimaisten että ulkomaisten olutharrastajien keskuudessa . Toimintaa pyöritti yrittäjä Kari Kaksonen .
Ravintola Metro toimi Lahden alatorilla 1990-luvun alusta noin kahdenkymmenen vuoden ajan . Lahden alatorilla on sijainnut käymälä jo 1879 vuodesta lähtien toimien aluksi pienen arestihuoneen ulkorakennuksessa . Metron käytössä ollut entinen yleinen käymälähuoneisto valmistui vuonna 1952 ja se oli kaupunginarkkitehti Arvi Lepikön suunnittelema . Metron toiminta kuitenkin loppui keväällä 2013. Alueella alkoivat arkeologiset kaivaukset, jotka liittyvät uuden toriparkin rakentamiseen. Kaivaukset ovat mittavimmat, joita alueella on tehty. Lisäksi Hämeen ELY-keskus vaati Lahden kaupungilta, että alueella tehdään puhdistustöitä johtuen Alatorin ympäristössä vuosina 1930-1950 sijainneen huoltoaseman aiheuttamasta maaperän pilaantumisesta . Arkeologisten kaivausten ja maanpuhdistustöiden johdosta entisen käymälän tilat purettiin ja näin ollen myös Metro-ravintolan toiminta loppui. Metron yrittäjä Kaksonen haki Lahden kaupungilta korvauksia vuokrasopimuksen oikeudettomasta irtisanomisesta, mutta Lahden kaupunginhallitus torjui korvausvaatimukset . Yrittäjän mukaan vaihtoehtoisia keinoja maan puhdistamiseksi ilman ravintolatilojen hävittämistä ei selvitetty . Lahden kaupungin edustajien mukaan maan puhdistustoimet vaativat entisten käymälätilojen hävittämisen .
Metron toiminnan lopettaminen aiheutti paljon keskustelua sekä internetissä että Lahden alueen paikallislehdissä. Facebookissa toimi ryhmä, joka puolustaa Metron toiminnan jatkamista. Kansalaisliike yritti vedota lahtelaisiin päättäjiin myös jättämällä adressin Metron säilyttämisen puolesta joulukuussa 2012 . Kaupungin virkamiehet vakuuttivat aiemmin, ettei toriparkin rakentaminen vaikuta Metron toimintaan. Vaatimukset maaperän puhdistamisesta johtivat kuitenkin siihen, että Metron tilat puretaan. Erityisesti Metron säilyttämistä puolustettiin sen kulttuurihistoriallisella merkityksellä lahtelaisten kannalta . Jo entiset käymälätilat sinänsä olivat merkitykselliset ja Lahden kaupunginmuseo ilmoittikin kiinnostuksensa irroittaa käymälään vievän käytävän liuskekivimuurit. Tarkoituksena oli sijoittaa muurin osat esimerkiksi johonkin Lahden puistoista. Kaupunginmuseon mukaan sekä käymälän portaat että niiden katokset ja liuskekivimuuri ovat tärkeä osa Alatorin puistokokonaisuutta.
Glyoksyylihappo
Glyoksyylihappo eli oksoetikkahappo (CHO) on karboksyylihappoihin kuuluva yhdiste. Se sisältää karbonyyliryhmän lisäksi myös aldehydin funktionaalisen ryhmän. Glyoksyylihappoa käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.
Glyoksyylihappoa esiintyy raparperissa ja eräissä raaoissa hedelmissä ja marjoissa kuten greipissä ja karviaisissa ja monien kasvien lehdissä. Se on keskeisessä osassa niin kutsutussa glyoksyylihappokierrossa.
Kiteisenä ja liuoksessa glyoksyylihappo esiintyy monohydraattina tai dimeerinä. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta vain huonosti orgaanisiin liuottimiin. Kuumennettaessa yhdiste disproportioituu glykoli- ja oksaalihapoiksi. Glyoksyylihappo reagoi aldehydeille ja karboksyylihapoille tyypillisesti. Tämän lisäksi se muodostaa useita kondensaatiotuotteita muun muassa urean kanssa muodostuu allantoiinia. Glyoksyylihappo muodostaa kompleksiyhdisteitä eräiden metalli-ionien kanssa.
Glyoksyylihappoa voidaan valmistaa hydrolysoimalla dibromi- tai dikloorietikkahappoa tai kloraalia. Yhdistettä voidaan valmistaa myös hapettamalla glykolihappoa hapen avulla tai glyoksaalia typpihapon avulla, oksaalihapon elektrolyyttisellä pelkistyksellä tai maleiinihapon otsonolyysillä.
Glyoksyylihappoa käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita yhdisteitä. Glyoksyylihappo reagoi guajakolin kanssa muodostaen mantelihappojohdannaisen, jonka dekarboksyloivalla hapetuksella muodostuu vanilliinia. Lisäksi yhdisteestä valmistetaan muun muassa lääkeaineita ja hyönteismyrkkyjä.
Alex Hepburn
Alex Hepburn (s. 25. joulukuuta 1986 Lontoo) on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Kesäkuussa 2012 hän julkaisi omaa nimeään kantavan EP:n. Huhtikuussa 2013 hän julkaisi debyyttialbuminsa, "Together Alone".
Fredrik Julius Petersen
Fredrik Julius Petersen (1820–1883) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen professori 1871–1881.
Petersenin isä oli Tuuloksen kappalainen Frans Fredrik Petersen. Hänen väitöskirjansa hyväksyttiin 21.9.1870. Hän oli Helsingin yksityislyseon opettaja 1846–1848 ja 1849–1854, samalla Helsingin yläalkeiskoulun vt. rehtori 1848–1854, sitten vt. konrehtori 1854–1856. Porvoon lukion apulainen hänestä tuli 1853, virkaan hänet nimitettiin 1856. Hän oli Helsingin yliopiston vt. roomalaisen kirjallisuuden professori 1870–1883 ja saman oppiaineen ylimääräinen professori 1871–1881.
Kelvin (jalkapalloilija)
Kelvin Mateus de Oliveira, yleensä vain Kelvin (s. 1. kesäkuuta 1993 Curitiba, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Palmeirasia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai oikea laitahyökkääjä.
Kelvin on Paraná Cluben kasvatti. Hän edusti seuraa kesään 2011 asti, jolloin hän teki sopimuksen Porton kanssa.
Yhdessä joukkuetoverinsa Christian Atsun kanssa Kelvin pelasi kauden 2011–2012 lainasopimuksella Rio Avessa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 21. elokuuta 2011 ottelussa Académica de Coimbraa vastaan.
Palattuaan Portoon kaudeksi 2012–2013, hän vietti aikaa pääosin seuran reservijoukkueessa. 8. huhtikuuta 2013 hän teki kaksi ensimmäistä maaliaan joukkueessa ottelussa Bragaa vastaan.
Volter af Petersén
Volter af Petersén (1774–1841) oli suomalainen tehtailija. Hänen isänsä kuoltua 1797 hänen hoidettavakseen tulivat tämän tehtaat Taalintehtaalla ja Björkbodassa. Hän myös laajensi niitä. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1810.
Krapina-Zagorje
Krapina-Zagorje on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 1229 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 132 892. Piirikunnan hallintokeskus on Krapina.
Bjelovar-Bilogora
Bjelovar-Bilogora on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 2640 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 119 764. Piirikunnan hallintokeskus on Bjelovar.
Karlovac
Karlovac on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 3 626 km² ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 128 899. Piirikunnan hallintokeskus on Karlovac.
Koprivnica-Križevci
Koprivnica-Križevci on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 1748 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 115 584. Piirikunnan hallintokeskus on Koprivnica.
Isokaalikärpänen
Isokaalikärpänen ("Delia floralis") on noin 6-7,5 mm pitkä, harmaa ja mustajalkainen kärpänen, jonka toukat tekevät tuhoaan ristikukkaisten viljelykasvien juuristossa. Ne ovat yhdessä lähilajin pikkukaalikärpäsen ("Delia radicum") kanssa kaalin, lantun, retiisin ja nauriin tuholaisia. Isokaalikärpästä esiintyy ainakin Pohjoismaissa, Venäjällä ja Skotlannissa.
Kemiallisesti isokaalikärpäsen pieniä toukkia voidaan torjua ruiskuttamalla dimetoaatilla noin viikon kuluttua munintahuipusta. Lentäviä aikuisia voi torjua pyretroideilla. Harsoilla ja houkutuskaistoilla voi myös pyrkiä torjumaan isokaalikärpäsen aiheuttamia tuhoja. Houkutuskaistakasvina voi käyttää kukkakaalikaistoja. Houkutuskaistat tulee tuhota 2-3 viikkoa munintahuipun jälkeen. Kaalikärpäsiä voi torjua myös viljelykierron avulla sijoittamalla kaali-, lanttu-, retiisi- tai nauris-viljelmät mahdollisimman kauas edellisvuoden viljelmästä.
Lika-Senj
Lika-Senj on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 5353 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 50 927. Piirikunnan hallintokeskus on Gospić.
Međimurje
Međimurje () on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 729 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 113 804. Piirikunnan hallintokeskus on Čakovec.
Primorje-Gorski Kotar
Primorje-Gorski Kotar on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 3588 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 296 195. Piirikunnan hallintokeskus on Rijeka.
Sisak-Moslavina
Sisak-Moslavina on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 4 468 km² ja väkiluku oli vuonna 2011 noin 172 439. Piirikunnan hallintokeskus on Sisak.
Varaždinin piirikunta
Varaždin on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 1262 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 175 951. Piirikunnan hallintokeskus on Varaždin.
Zadarin piirikunta
Zadar on yksi Kroatian piirikunnista. Sen pinta-ala on 3646 km ja väkiluku vuonna 2011 oli noin 170 017. Piirikunnan hallintokeskus on Zadar.
Port Klang
Port Klang eli Klangin satama (, LOCODE MY PKG , MY XPQ ) on Malakansalmessa, Malesian pääkaupunki Kuala Lumpurin lounaispuolella Klangin satamakaupungissa sijaitseva suuri rahtiliikenteen satama. Sataman terminaalit sijaitsevat osin mantereella, osin läheisillä saarilla. Erityisen merkittävää on sataman konttiliikenne.
Klangin sataman toiminnot jakautuvat useille alueille. Näistä merkittävimmät ovat: Northport (pohjoissatama, mantereella, muun muassa konttiterminaaleja), Westports Malaysia (Pulau Lumut -saarella, muun muassa konttiterminaaleja ja matkustaja-aluslaituri) ja South Point (mantereella).
Port Klang on maailman suurimpia rahtisatamia. Satama luetaan tilastoissa yleensä kokonaisrahtimäärältään maailman 30 suurimman sataman joukkoon ja konttisatamana maailman 20 suurimman joukkoon.
Amerikkalaisten satamaviranomaisten järjestön AAPA:n maailmantilaston mukaan Port Klangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 193,7 miljoonaa tonnia rahtia, josta konttiliikenteen osuus oli 9 435,4 kTEU konttia. Eurooppalaisen Rotterdamin sataman mukaan Port Kalangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 9 604 kTEU kontteja. Vuonna 2012 satama ilmoitti käsitelleensä jo yli 10 000 kTEU kontteja.
Petrus Petrosa
Petrus Petrosa eli Pietari Eerikinpoika eli Petrus Erici (k. 1606) oli poliittinen seikkailija, kotoisin Pohjanmaalta. Hän kirjoittautui Braunsbergin jesuiittaseminaariin, opiskeli myös Vilnassa ja kävi Roomassa. Hän palasi 1604 Ruotsiin, ja meni palvelukseen Kaarle IX:n kansliaan. Hänet lähetettiin Prahaan keisari Rudolfin luokse valtion asioissa. Hän palasi Ruotsiin 1605, ja hänet mestattiin epäiltynä salahankkeista Ruotsia ja itse Kaarlea vastaan.
Johan Henrik Holmbergson on tehnyt etsauksen "Petrus Petrosa afskräckt från att begå mord på Carl IX", joka sijaitsee Sinebrychoffin galleriassa.
Jukataninharakka
Jukataninharakka ("Cyanocorax yucatanicus") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Jukataninharakka on noin 31-33 cm pitkä. Aikuisella jukataninharakalla on musta pää, niska, vatsapuoli ja pyrstön alapuoli sekä sininen selkä, siivet ja pyrstön yläpuoli.
Jukataninharakkaa esiintyy Jukatanin niemimaalla. Sitä tavataan Meksikossa, Belizessä ja Guatemalassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 50 000-500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Jukataninharakka pesii alle 10 yksilön perhekunnittain, joissa nuoret yksilöt auttavat pesivää paria poikasten kasvattamisessa. Naaras munii 4-6 munaa, joita haudotaan 17 päivää.
Jukataninharakka käyttää ravinnokseen siemeniä ja niveljalkaisia.
Borin piirikunta
Borin piirikunta () on piirikunta Serbian itäosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 124 992.
Braničevo
Braničevo () on piirikunta Serbian itäosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 183 625.
Jablanican piirikunta
Jablanican piirikunta () on piirikunta Serbian eteläosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 216 304.
Kolubara
Kolubara () on piirikunta Serbian länsiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 174 513.
Mangroveharakka
Mangroveharakka ("Cyanocorax sanblasianus") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Mangroveharakkaa tavataan Meksikon länsirannikolla Jaliscosta Guerreroon. Mangroveharakan populaatioksi arvioidaan 50000-500000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi.
Mačva
Mačva () on piirikunta Serbian länsiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 298 931.
Moravica
Moravica () on piirikunta Serbian keskiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 212 603.
Nišin piirikunta
Nišin piirikunta () on piirikunta Serbian itäosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 376 319.
Pčinja
Pčinja () on piirikunta Serbian kaakkoiskolkassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 159 081.
Pirot
Pirot () on piirikunta Serbian itäosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 92 479.
Pomoravlje
Pomoravlje () on piirikunta Serbian keskiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 214 536.
Rasina
Rasina () on piirikunta Serbian keskiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 241 999.
Zaječarin piirikunta
Zaječarin piirikunta () on piirikunta Serbiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 119 967.
Zlatibor
Zlatibor () on piirikunta Serbian länsiosissa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 286 549.
Töölönjärvi
Töölönjärvi () oli järvi Helsingissä Helsingin kaupungin, Pikku-Huopalahden (Lillhoplax) kylän ja Kumpulan kylän (Gumtäkt by) raja-alueella. Töölönjärvi kuivattiin 1870-luvulla. Järvi sijaitsi nykyisen Pasilan ratapihan paikalla.
Töölönjoki () oli Töölönjärvestä Töölönlahteen johtanut laskujoki. Se kuivui samalla, kun Töölönjärvi kuivattiin.
Ratapenkereen, Vauhtitien ja Helsinginkadun rajaamassa puistikossa on jäljellä joen uomaa, ja lumien sulamisen aikaan siinä saattaa olla vettäkin. Töölönjoen suu on Helsinginkadun toisella puolella Eläintarhassa. Näkymä sen kohdalla on taustana Hugo Simbergin maalauksessa Haavoittunut enkeli (1903). Paikka on nimetty taiteilijan samalta paikalta tekemissä luonnoksissa, ja se on edelleen mahdollista tunnistaa maastossa.
Coit Tower
Coit Tower (myös Lillian Coit Memorial Tower) on 64 metriä korkea näkötorni, joka valmistui vuonna 1933. San Franciscon Telegraph Hill -kukkulalla Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva torni valittiin San Francisco Designated Landmarks (San Franciscon maamerkit) -rekisteriin vuonna 1984 ja National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 2008.
Art deco -tyyliin rakennetun tornin suunnitteli amerikkalainen arkkitehti Arthur Brown, Jr. avustajanaan Henry Howard. Torni on betonirakenteinen.
August Pettinen
August Pettinen (9. joulukuuta 1857 Ristiina – 5. maaliskuuta 1914) oli suomalainen lähetystyöntekijä, joka työskenteli Ambomaalla parikymmentä vuotta vuodesta 1887. Hän kehitti lähetyskouluja, kokeili puuvillan viljelyä Ambomaalla ja laati ndongankielisiä oppikirjoja. Hän keräsi kielitieteellistä ja kansatieteellistä aineistoa, jota on julkaistu aikakauskirjassa "Zeitschrift für Eingeborenensprachen" vuosina 1925–1927.
Pettisen vanhemmat olivat koulumestari Karl Pettinen ja Eeva Katarina Pettinen. Hän kävi Suomen lähetysseuran lähetyskoulun ja hänet vihittiin lähetyssaarnaajaksi 1886. Pettinen oli lähetyssaarnaajana Ambomaalla vuosina 1887-1896, 1899-1908 sekä 1911-1914.
Radanrakentajien hautausmaa (Lahti)
Radanrakentajien hautausmaa on Lahdessa Järvenpään kaupunginosassa sijaitseva hautausmaa, jolle on haudattu menehtyneitä Riihimäki-Pietari-junanradan rakentajia. Hautausmaa sijaitsee Lahti-Nastola maantien eli seututien 312 varrella Valtatie 12 risteyksen lähellä. Hautausmaalle on viitoitus seututieltä.
Pietarin radan rakentaminen alkoi vuonna 1868 ja Lahden seudulle saapui ihmisiä ulkopaikkakunnilta ratatöiden houkuttelemina. Työnetsijöiden ja kerjäläisten mukana Lahden ja Hollolan seudulle levisi tauteja, joista kohtalokkaimpana lavantauti. Myös paikallista väestöä vaivasi suuri kuolleisuus, ja tällöin päätettiin perustaa erillinen hautausmaa ulkopaikkakuntalaisille radanrakentajille. Ratatyöläisille tehtiin radanvarteen tilapäisiä hautausmaita, ja näistä yksi on Lahden radanrakentajien hautausmaa. On arvioitu, että Lahden radanrakentajien hautausmaalla on haudattuna noin 300 vainajaa. Radanrakentajien hautausmaat sijaitsevat myös Hausjärvellä, Hollolassa, Nastolassa ja Kärkölässä.
Hautausmaata ympäröivä aita on rakennettu rautatiekiskoista ja sisäänkäynnin yhteydessä on vuonna 1953 Lahden seurakunnan pystyttämä muistopatsas. Patsaassa on teksti “Vuosien 1867 – 1868 suurina nälkävuosina haudattiin tähän paikkaan nälkään ja kulkutauteihin kuolleita Hollolan pitäjän Lahden ja Järvenpään kylistä sekä muualta kotoisin olleita Riihimäen – Pietarin radan rakentajia."
Jarkko Immonen (täsmennyssivu)
Jarkko Immonen tarkoittaa muun muassa seuraavia: