Jorma Elo
Jorma Heikki Oskari Elo (s. 30. elokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen balettitanssija ja kansainvälisesti menestynyt koreografi.
Elon isä on arvostettu urologinen kirurgi ja ylilääkäri, professori Jaakko Elo ja äiti odont.lis. Ruth Elo o.s. Carlstedt. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on tanssijatar Nancy Euverink (s. 1968), joka on aiemmin toiminut Jorma Elon assistenttina ja on vuodesta 2012 Haagin kuninkaallisen konservatorion tanssiosaston johtaja.
Elo suunnitteli lapsena urakseen jääkiekkoa, mutta aloitti sisarensa vaikutuksesta tanssiopinnot 12-vuotiaana Tanssistudiossa ja 13-vuotiaana Kansallisbaletin balettikoulussa Aku Ahjolinnan ja Jussi Teräsvuoren johdolla. Hän sai kiinnityksen Suomen Kansallisbalettiiin poikkeuksellisen nuorena, jo 16-vuotiaana 1978, ja sai monipuolisen näyttämökokemuksen sekä perehtyi ooppera- ja balettituotannon eri osa-alueisiin. 1979-1980 hän opiskeli silloisessa Leningradissa Kirovin teatterin (nyk. Mariinski-teatteri) Vaganova-balettiakatemiassa, joka on kouluttanut muun muassa Rudolf Nurejevin.
Tanssittuaan Kansallisbaletissa 1978-1984, suoritettuaan asevelvollisuutensa 1983 ja menestyttyään hyvin ensimmäisessä Helsingin kansainvälisessä balettikilpailussa kesällä 1984 Elo siirtyi koreografi Mats Ekin vaikutuksesta Ruotsin Riksteaternin alaiseen modernin tanssin Cullberg-balettiin. Sen jälkeen hän muutti vuosiksi 1990–2004 Alankomaihin Nederlands Dans Theatreen (NDT), jossa tanssiessaan hän alkoi perehtyä koreografiseen työhön muun muassa talon taiteellisen johtajan, tšekkiläisen Jiří Kyliánin, israelilaisen Ohad Naharinin, amerikkalaisen William Forsythen, brittiläisen Paul Lightfootin ja hollantilaisen Hans van Manenin työtä seuraten. Ryhmän piirissä Elo tutustui puolisoonsa Nancy Euverinkiin. 1990-luvulla erittäin kansainvälinen NDT nousi maailmanmaineeseen tuottamalla suuren määrän uusia tanssiteoksia. NDT:n aikana Elo oli mukana jokavuotisilla maailmankiertueilla.
Elo päätti aktiivisen 26 vuotta kestäneen tanssijanuransa 2004 tehtyään sen ohessa jo koreografioita vuodesta 2000 ja muutti pian työskentelemään osittain Yhdysvaltoihin, mutta asuu osittain edelleen myös Alankomaissa.
Jorma Elo työskenteli alkuun vapaana koreografina. 2006 hänet kutsuttiin Boston Balletin koreografiksi (Resident Choreographer). Vuoteen 2012 mennessä hän on tehnyt yli 50 tanssiteosta. Osa niistä on uusia koreografioita tunnettuihin balettimusiikkeihin ja librettoihin, kuten Igor Stravinskin "Pulcinella", osa täysin uusia, muun muassa Sibeliuksen musiikkiin. Hän on myös puvustanut teoksiaan ja suunnitellut niiden valaistuksia ja lavastuksia. Bostonin baletin ohella Elo on tehnyt koreografioita muun muassa Wienin valtionoopperan baletille, Stuttgartin baletille, New York City Balletille, American Ballet Theatrelle ja Tanskan kuninkaalliselle baletille. Keväällä 2012 hän valmistaa uutta teosta Bolšoin baletille.
Elo yhdistää klassisen taustan ja modernin tanssin. Hänen on sanottu korostavan urheilullisuutta ja dramatiikkaa, itse hän kertoo etsivänsä jatkuvasti kehon ja musiikin "primal contactia". Hän suhtautuu kriittisesti sellaiseen balettiorganisaatioon, joka lokeroi tanssijat ensitanssijoihin ja kuorolaisiin sekä vakioroolityyppeihin, ja pitää tarpeellisena mahdollisuutta tehdä monenlaisia tehtäviä sekä antaa ryhmän kaikille jäsenille vuorollaan mahdollisuuksia omintakeiseen työhön. Tanssijat luonnehtivat Eloa empaattiseksi ihmiseksi, jolla ei ole itsekorostuksen tarvetta eikä diivan elkeitä.
Elo on saanut useita palkintoja koreografina. Vuonna 2005 hän voitti Helsingin kansainvälisen balettikilpailun koreografipalkinnon. 2006 hän sai The Prince Charitable Trustin palkinnon ja Choo-San Goh -koreografipalkinnon. Houston balletille tehty ONE/end/ONE sai 2011 ensimmäisen myönnetyn Rudolf Nureyev Prize for New Dance.
Elo palkittiin vuonna 2011 arvostetulla Benois de la Danse -palkinnolla Moskovassa koreografioistaan teoksissa "Kesäyön unelma" ja "Slice to Sharp". Joulukuussa 2012 hänelle myönnettiin tanssitaiteen valtionpalkinto. Vuonna 2015 hän sai Pro Finlandia -mitalin.