hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sotilaskomitea
Sotilaskomitea ("Militärkommittén") oli Suomen historiassa itsenäisyysaktivistien järjestö, jonka perustivat Haminan kadetit ensimmäisen maailmansodan aikana Suomen irrottamiseksi Venäjästä sotilaallisin keinoin Saksan armeijan avulla. Sotilaskomitea perustettiin helmikuussa 1915 ”aktiivisten itsenäisyyspyrkimyksien kannattamiseksi ja edistämiseksi”. Perustavassa kokouksessa olivat läsnä:
Sotilaskomitea sai pian vielä aktiiviseksi lisäjäsenekseen eversti Richard Beckerin vuoden 1915 alkupuolella. Vuoden 1916 aikana jäseniksi tuli luutnantti Aimo Hallberg ja eversti Otto Holmberg. Ratsumestari Hannes Ignatius toimi komitean näkyvänä hahmona aina joulukuuhun 1917. Alkuvaiheissa sotilaskomitean toiminta ei ollut merkittävää, mutta vuosien 1917 ja 1918 aikana komiteasta tuli itsenäisyysaktivistien johtava toimielin. Saksan sodanjohtoon komitea sai muodostettua yhteyksiä Tukholmassa ja Berliinissä, ja Suomessa sillä oli läheiset yhteistoimintasuhteet Suomen senaattiin.
Sotilaskomitea sai helmikuussa 1917 uuden arvovaltaisen jäsenen eversti Nikolai Mexmontanin liittyessä komiteaan. Maaliskuussa 1917 toiminta aktivoitui, kun eversti Mexmontan ja ratsumestari Ignatius matkustivat Tukholmaan solmiakseen yhteistyön Saksan armeijan johdon välille. Syksyn 1917 aikana porvarilliset suojeluskunnat siirtyivät Sotilaskomitean alaisuuteen. Komitea sai syksyllä 1917 uusia merkittäviä jäseniä. Komiteaan liittyivät everstiluutnantit Rafael Schauman, Bruno Jalander ja Adolf von Rehausen.
Komitean asema suhteessa valtiovaltaan virallistui syksyllä, kun ratsumestari Harald Åkerman kutsuttiin senaatin jäseneksi Tokoin senaatin hajottua porvarillisten jäädessä jatkamaan toimintaa Setälän senaatin nimissä. Sotilaskomitean jäsenet muodostivat sotilasvaliokunnan Åkermanin määräämänä. Sen tehtävänä oli laatia Suomelle asevelvollisuuslaki. Ensimmäisen 25. syyskuuta 1917 pidetyn istunnon nimi oli "Komitea suojeluskuntien perustamiseksi". Jäseniksi tulivat Sotilaskomiteasta Aimo Hallberg, Adolf von Rehausen, Rafael Schauman, Gustaf Silfverhjelm, ja puiheenjohtajaksi Hannes Ignatius.
Komitean puheenjohtajaksi kutsuttiin joulukuun 1917 puolivälissä kenraaliluutnantti Claes Charpentier.
Tammikuussa 1918 Sotilaskomiteasta muodostettiin senaatin joukkojen esikunta. Samalla Sotilaskomiten puheenjohtaja vaihtui, kun Charpentier siirtyi syrjään ja kenraaliluutnantti C. G. E. Mannerheimin otti puheenjohtajuuden ja samalla senaatin joukkojen ylipäällikkyyden.
Pyramidit (kirja)
Pyramidit () on seitsemäs romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa. Vuonna 1990 romaani voitti BSFA:n (British Science Fiction Association) vuoden kirja -palkinnon. Pyramidit on ensimmäinen yksittäinen tarina, joka sijoittuu kiekkomaailmaan.
Pyramidit on yksi kahdeksasta Kiekkomaailma-kirjasta, jotka on jaettu lukuihin. Muita lukuihin jaettuja teoksia ovat Magian väri, Going Postal, Making Money, sekä erityisesti nuoremmille lukijoille suunnatut Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät, Vapaat pikkumiehet, Tähtihattu ja Talventakoja.
Vartijat hoi!
Vartijat Hoi! () on kahdeksas romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa ja ensimmäinen, jossa esiintyy kaupunginvartija Porkkana.
Eric
Faust Eric! () on yhdeksäs romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Nuori Eric haluaa tulla kuolemattomaksi, päästä maailman valtiaaksi ja saada maailman kauneimman naisen rakkauden. Päästäkseen tavoitteeseensa hän koittaa saada hallintaansa Kiekkomaailman taitavimman velhon, jotta tämä voisi täyttää hänen toiveensa. Taitavan loitsijan sijasta hän kohtaa Rincewindin, joka on velhoksi kovin taitamaton ja huono-onninen. Lisäksi Rincewindin kannoilla seuraa oikutteleva, omilla jaloillaan kulkeva Matkatavara.
On sikäli omituista, että kirjan takakannesta puhutaan Ericistä Kiekkomaailman ainoana velhoihin erikoistuneena hakkerina, kun hän itse asiassa on nuori demonologi eikä koeta kutsua velhoa vaan sen sijaan demonin.
Elävät kuvat
Elävät kuvat () on kymmenes Terry Pratchettin kirja Kiekkomaailma-sarjassa. Elävät kuvat on järjestyksessä toinen kiekkomaailmaan sijoittuva tarina. Kirjassa tavataan ensimmäisen kerran puhuva koira Gaspode.
Viikatemies (kirja)
Viikatemies () on yhdestoista romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa ja toinen kirja, jossa Kuolema on pääosassa.
Taimi (nimi)
Taimi on suomalainen naisen etunimi, joka on saanut aiheensa nuorta kasvia tarkoittavasta sanasta taimi. Nimi on ollut käytössä 1800-luvun lopulta lähtien.. Vuoden 2009 loppuun mennessä Taimi on annettu nimeksi 14 626 naiselle sekä ennen vuotta 1940 myös hieman alle 40 miehelle.
Ivan Jovanović
Ivan Jovanović (s. 8. heinäkuuta 1962) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Jovanović aloitti peliuransa kotikaupunkinsa seurassa Dojnicassa, jossa hän pelasi nuoruusvuotensa. Vuonna 1984 hän siirtyi FK Radiin, jossa pelasi 121 ottelua. Jugoslavian pääsarjassa hän edusti seuraa 1987–1989. Vuonna 1989 Jovanović siirtyi kreikkalaiseen Iraklis Thessalonikiin. Hän edusti seuraa uransa loppuun saakka kymmenen kauden ajan. Hän pelasi seurassa 271 liigaottelua tehden 52 maalia.
Lopetettuaan peliuransa Jovanović oli pari vuotta sivussa jalkapalloilusta, kunnes aloitti vuonna 2001 valmennusuransa kreikkalaisessa Niki Volosissa. Kesällä 2002 hän siirtyi Iraklis Thessalonikin päävalmentajaksi, mutta sai potkut joulukuussa kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Vuonna 2003 Jovanović palasi valmennustehtäviin siirtyen kyproslaisen APOEL FC:n päävalmentajaksi. Hän luotsasi Kyproksen suurseuran tuplamestariksi 2004. Seuraava kausi päättyi kuitenkin pettymykseen ja Jovanović jätti seuran palaten Kreikkaan.
Kaudella 2005–2006 Jovanović toimi kreikkalaisen Panachaikin päävalmentajana. Vuonna 2007 hän palasi Iraklisin päävalmentajaksi. Tammikuussa 2008 hän jätti Iraklisin ja palasi APOEL FC:n päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran kauden päätteeksi Kyproksen cup-mestariksi. Seuraavalla kaudella APOEL juhli seurahistoriansa kahdettakymmenettä liigamestaruutta. Syksyllä 2009 se teki seurahistoriaa etenemällä Mestarien liigan lohkovaiheeseen pudotettuaan ratkaisevalla karsintakierroksella tanskalaisen FC Kööpenhaminan yhteismaalein 3–2. Kaudella 2011/12 Jovanović jatkoi seurahistorian tekemistä APOELin peräsimessä luotsaamalla joukkueensa ensimmäisenä kyproslaisena ryhmänä Mestarien liigassa alkulohkosta jatkoon. Toukokuussa 2013 Jovanović ilmoitti jättävänsä seuran kauden 2012/13 päätteeksi. Hän voitti APOELin peräsimessä kolme Kyproksen mestaruutta.
Kesäkuussa 2013 Jovanovićista tuli Al-Nasrin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran President's Cupin mestariksi kaudella 2014/15 ja kaudella 2016 AFC Champions Leaguessa puolivälieriin. Kehnot tulokset Arabiemiirikuntien liigassa johtivat kuitenkin Jovanovićin potkuihin lokakuussa 2016.
Ian La Frenais
Ian La Frenais (s. 7. tammikuuta 1937) on brittiläinen televisiokäsikirjoittaja. Yhdessä Dick Clementin kanssa hän on kirjoittanut useita suosittuja televisiosarjoja.
La Frenais'n ja Clementin ensimmäinen menestyssarja oli BBC:n esittämä "The Likely Lads" (1964–1966). Muihin heidän yhteistyössä kirjoittamiinsa sarjoihin kuuluvat muun muassa "Hilut kintuissa" (1974–1977) ja "Näkemiin vaan, muru!" Yhteistyönä he tekivät myös muun muassa käsikirjoitukset Alan Parkerin ohjaamaan elokuvaan "The Commitments", ja animaatioelokuvaan "Virran viemää".
Yksin La Frenais on tehnyt "Lovejoyn" käsikirjoitukset John Grantin romaanien pohjalta, ja yhdessä Jimmy Nailin luonut "Spender " -televisiosarjan.
Poikkeuslaki
Poikkeuslaki on laki, joka syrjäyttää oikeusjärjestyksen yleisiä periaatteita tai puuttuu kansalaisten perusoikeuksiin, kuten tasa-arvoisuuteen lain edessä. Suomessa eduskunta säätää poikkeuslain perustuslainsäätämisjärjestyksessä. Poikkeuslaille on tyypillistä, että se syrjäyttää perustuslain säännöksiä, mutta ei julista itseään perustuslaiksi. Normihierarkiassa poikkeuslaki sijoittuu tavallisen lain rinnalle ja se voidaan kumota tavallisen lain tavoin. Sitä voidaan myös muuttaa kuten tavallista lakia, ellei muutos poikkea perustuslaista enempää kuin alkuperäinen poikkeuslaki.
Saksan ruhtinaskunnissa kehittyi 1840-luvulta alkaen tapa muuttaa perustuslakia välillisesti perustuslainsäätämisjärjestyksessä, mutta nimeämättä lakia perustuslaiksi. Tapa jatkui Saksan keisarikunnassa ja siirtyi Weimarin tasavallan vuoden 1919 perustuslain mukaiseen valtiojärjestykseen. Ensi sijassa poikkeuslakeja käytettiin valtioelinten toimivallan ja hallintokoneiston organisaation muutoksiin. Esimerkiksi Adolf Hitlerin hallinnon näennäisesti laillisen perustan muodostanut valtuuslaki () hyväksyttiin perustuslain välillisenä muutoksena. Saksan liittotasavallan vuoden 1949 perustuslaki kielsi tällaisen välillisen muuttamisen.
Suomessa alettiin 1800-luvun loppupuolella syrjäyttää Ruotsin vallan aikaisten perustuslakien ja niihin vertautuvien säätyerioikeuksien säännöksiä niiden haitatessa talouselämän ja hallinnon uudistuksia. Tällöin ei aina kumottu perustuslakien ja erioikeuksien säännöksiä, eikä muutettu niiden tekstiä. Poikkeuslakien säätäminen vakiintui 1917–1921. Vanhojen perustuslakien ja vuoden 1919 hallitusmuodon vastaisina pidettiin esimerkiksi torpparien vapauttamista ja tavaroiden niukkuuden seurauksia lieventäviä lakeja. Käytännöstä tuli virallinen hallitusmuodon 95 pykälän nojalla, joka sääti että hallitusmuotoa sai muuttaa tai poikkeuksia siitä säätää vain perustuslainsäätämisjärjestyksessä. Vuoden 1919 hallitusmuodon aikana (1919–2000) hyväksyttiin yli 800 poikkeuslakia. Yli puolet niistä muutti perustuslain takaamaa omaisuudensuojaa, esimerkiksi monet talouselämän säännöstelemiseksi säädetyt lait sekä maanhankintalaki, mutta niillä lykättiin myös eduskuntavaaleja, valittiin tasavallan presidentti poikkeavassa järjestyksessä tai pidennettiin toimikautta sekä säädettiin sotaan syyllisten rankaisemisesta. Erityisen runsaassa käytössä menettely oli toisen maailmansodan aikana ja muutamana vuotena sen jälkeen.
Myös nykyisen, vuoden 2000 perustuslain mukaan rajattuja poikkeuksia perustuslain säännöksiin voidaan säätää perustuslain säätämisjärjestyksessä, mutta tätä mahdollisuutta on harvoin enää käytetty.
Johan Adolf Lindström
Johan Adolf Lindström (11. kesäkuuta 1819 Kauvatsa – 29. joulukuuta 1874 Vampula) oli suomalainen pappi, joka tunnettiin myös kielen- ja historiantutkijana.
Lindströmin vanhemmat olivat turkulainen maalari Erik Lindström ja Anna Magdalena Ollenqvist. Perhe asui aluksi Kauvatsan Sääkskoskella, missä Lindströmin äidinisä Johan Ollenqvist toimi sahan kirjanpitäjänä, mutta pian he muuttivat Turkuun. Lindström kävi Turun triviaalikoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1844. Lindström vihittiin papiksi 1849.
Lindström oli Turun tyttöalkeiskoulun vt. opettajana 1846–1848. Sen jälkeen hän toimi pappina Hämeenlinnassa, Vanajassa, Somerolla, Lopella, Kokemäellä, Tenholassa, Huittisissa, Kuorevedellä ja Vähässäkyrössä. Hän sai varapastorin arvon 1860. Viimeksi Lindström oli kappalaisena Vampulassa 1864-1874.
Lindström tutki vapaa-aikoinaan suomen kieltä sekä suomensukuisten kansojen historiaa. Monia hänen kirjoituksiaan julkaistiin Suomi-aikakauslehdessä 1850- ja 1860-luvuilla.
Mahdottomuus
Mahdottomuus tarkoittaa sopimusoikeudellisena käsitteenä sitä, että sovittua suoritusta ei voida toteuttaa. Sen aiheuttamiin oikeusvaikutuksiin vaikuttavat mahdottomuuden syyt, jollainen on esimerkiksi ylivoimainen este. Sopimus voi raueta kokonaan vain silloin, kun velallisella ei ole velvollisuutta korvata mahdotonta suoritusta jollakin toisella, sijaan tulleella suorituksella. Mahdollinen vahingonkorvaus voi perustua esimerkiksi mahdottomuuden salaamiseen tai mahdottomuuden aiheuttamiseen. Ohimenevä mahdottomuus voi aiheuttaa suoritusvelvollisuuden lykkäämisen.
Mahdottomuudet voidaan jaotella usealla eri tavalla. Mahdottomuus voi olla tosiasiallista eli fyysistä, kuten sopimuskohteen tuhoutuessa, tai oikeudellista, kuten silloin kun takavarikko tai tuontikielto estää suorituksen. Objektiivinen mahdottomuus estää kaikkien suoritukset, ei vain tietyn velallisen, ja subjektiivinen mahdottomuus koskee vain tiettyä velallista. Alkuperäinen mahdottomuus tarkoittaa, että mahdottomuus oli olemassa jo sopimusta tehtäessä, jälkiperäinen mahdottomuus puolestaan ilmenee vasta sopimuksen teon jälkeen. Mahdottomuus voi olla myös ohimenevää tai pysyvää sekä kokonaista tai osittaista.
Liikavaikeus
Liikavaikeus eli taloudellinen mahdottomuus on sopimusoikeudellinen tilanne, jossa sovittua suoritusta ei ole mahdotonta toteuttaa, mutta sen täyttäminen on taloudellisesti kohtuutonta. Pohjoismaissa kohtuuden rajoja on johdettu edellytysopista, jolloin on voitu kysyä mikä on sopimuksen osapuolen uhrausraja eli mihin hän on velvollinen. Liikavaikeus-käsitteen merkitystä on vähentänyt sopimusten sovittelun vakiintuminen yleisesti käytetyksi menetelmäksi. Rinnastettaessa liikavaikeus ylivoimaiseen esteeseen velallinen vapautuu suoritusvelvollisuudestaan tai sopimusvastuusta johtuvasta vahingonkorvauksesta tai tilannetta voidaan sovitella. Esimerkiksi öljykriiseistä johtuvia kustannusmuutoksia ei ole pidetty liikavaikeutena, joten liikavaikeuteen vetoamisen tulee perustua melko suuriin uhrauksiin.
Tähtisumua (romaani)
Tähtisumua ("Stardust") on Neil Gaimanin kirjoittama fantasiaromaani vuodelta 1998. Charles Vess on tehnyt kirjaan runsaan kuvituksen, jota ei kuitenkaan ole sisällytetty Otavan julkaisemaan suomennokseen. Ensimmäinen suomenkielinen painos julkaistiin vuonna 2000. Sen on suomentanut Mika Kivimäki.
Tarina kertoo nuoresta englantilaisesta Tristran Thornesta, joka ylittää haltioiden maan rajan hakeakseen sinne pudonneen tähden ja todistaakseen siten rakkautensa Victoria-neidolle. Rajan tuolla puolen Myrskynpesän valtakunnassa pudonneesta tähdestä on kuitenkin kiinnostunut moni muukin.
Vuonna 2007 kirjasta tehtiin samanniminen elokuvasovitus, jonka pääosissa ovat Charlie Cox ja Claire Danes.
Kuninkaanvaali
Kuninkaanvaali tarkoittaa kuninkaan valitsemista vaalilla, yleensä tilanteessa, jossa monarkian vanha hallitsijasuku on sammunut. Historiallisissa kuninkaanvaaleissa äänioikeutettuja olivat yleensä vain rajatut säätyjen edustajat. Ruotsin kuninkaanvaali tapahtui keskiaikana Moran kivillä Uppsalan lähellä ainakin vuosina 1275–1457, mahdollisesti aiemminkin.
Tuolloin Itämaana tunnettu Suomi sai oikeuden lähettää edustajansa kuninkaanvaaliin vuonna 1362.
Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa vastaavan keisarinvaalin suorittivat vaaliruhtinaat.
Isä lumiukkona
Isä lumiukkona on koko perheen elokuva vuodelta 1998. Se on lajityypiltään draamakomedia ja se sisältää myös fantasiaelementtejä.
Rockmuusikko Jack Frost viettää liian vähän tärkeää aikaa perheensä kanssa. Juuri ennen kuin hän tajuaa tekemänsä virheen, hän kuolee auto-onnettomuudessa. Vuoden päästä hän palaa takaisin elävien kirjoihin lumiukkona ja saa näin uuden tilaisuuden hyvittää menetetyn aikansa poikansa ja vaimonsa kanssa.
Soodapuhallus
Soodapuhallus on menetelmä, jolla käsiteltävältä pinnalta voidaan poistaa likaa, vanhoja pintakäsittelyaineita sekä lähes mitä tahansa muita kerroksia ja kerrostumia. Soodapuhalluslaitteella ruiskutetaan natriumbikarbonaattikiteitä eli ruokasoodaa, puhdistettavalle pinnalle. Menetelmä on hellävarainen, eikä vahingoita puhdistettavaa pintaa. Tämä perustuu soodakiteen pehmeään rakenteeseen, mm. Mohsin kovuuteen perustuvaan luokitteluun, jossa soodan arvo on 2,4. Tämä mahdollistaa soodapuhalluksen käytön myös pinnoilla, joita hiominen voisi vahingoittaa. Esimerkiksi alumiini, ruostumaton teräs, tiili, kivi, lasi, lasikuitu, puu, muovit, laakerit ja tiivisteet voidaan käsitellä soodapuhaltamalla. Soodapuhalluksella ei ole materiaalista riippuen ollenkaan tai juurikaan vaikutusta metallurgiseen rakenteeseen. Tällöin voidaan puhaltaa ohuitakin kappaleita eikä kappaleessa tapahdu kylmämuovautumista.
Soodakiteet suihkutetaan käsiteltävään pintaan paineilman avulla. Soodakiteet räjähtävät iskeytyessään kappaleen pintaan ja tästä syntyvä energia irrottaa halutut kerrokset.
Soodapuhalluksessa voidaan myös käyttää vettä. Vesi rajoittaa myös soodan pölyämistä puhallustapahtumassa. Soodapuhalluksessa käytettävän soodan ph- arvo on 8,6 (5 % liuos), eli sooda on emäksinen.
Jack Frost
Jack Frost voi tarkoittaa:
Henkilöitä:
Elokuvia:
Muita:
Veturitalli
Veturitalli on rakennus, jossa säilytetään, lämmitetään ja kunnostetaan junien vetureita.
Höyryveturiaikana tallit rakennettiin kaareviksi rakennuksiksi, joiden edessä on kääntöpöytä, jonka kautta veturi siirretään omaan pilttuuseensa.
Noitia maisemissa
Noitia maisemissa () on kahdestoista romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa. Se on kolmas kirja, jossa seikkailevat Kiekkomaailman noidat.
Jonathan Lynn
Jonathan Lynn (s. 3. huhtikuuta 1943 Bath) on brittiläinen televisiokäsikirjoittaja, näyttelijä ja ohjaaja. Hän oli toisena käsikirjoittajana yhdessä Antony Jayn kanssa BBC:n komediasarjassa "Kyllä, herra ministeri", ja sen seuraajassa "Kyllä, herra pääministerissä".
Televisiossa Lynn työskenteli 1970-luvulla muun muassa televisiosarjojen "The Liver Birds", "Doctor on the Go" ja "My Brother's Keeper" parissa. Yhteistyön Antony Jayn kanssa hän aloitti 1970-luvun puolessavälissä yrityskoulutuselokuvia tuottaneessa, John Cleesen perustamassa Video Artsissa. Televisiotyön ohessa Lynn on myös näytellyt ja ohjannut teatterissa. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa "Serkkuni Vinny" ja "Koko potti".
Eläimet ja muu kotiväkeni
Eläimet ja muu kotiväkeni on Gerald Durrellin kirjoittama, vuonna 1956 julkaistu romaani. Se kertoo Durrellin lapsuudesta vuosilta 1935−1939, jonka hänen perheensä vietti Korfun saarella Kreikassa. Suomeksi teos julkaistiin 1972.
Kirja alkaa kun Larry, vanhin lapsista, ehdottaa että he muuttaisivat Korfulle. Äiti on aluksi ajatusta vastaan, mutta sittemmin he muuttavat. Korfulla he tutustuvat Spiroon, joka "lihavan ruman enkelin tavoin suojeli heitä". Leslie, toiseksi vanhin, säikyttelee heitä pitkin päivää ammuskelemalla pyssyillään. Larry kutsuu kahdeksan ystäväänsä heidän pieneen mansikanpunaiseen huvilaansa, mutta sinnepä ei mahdu. Niinpä he muuttavat isompaan. Gerry täyttää yksitoista vuotta, ja hän tekee jokaiselle perheenjäsenelle lahjalistan, josta he voisivat itse valita mitä ostaisivat. Leslieltä Gerry pyytää venettä.
Tecktonik
Tecktonik on Ranskassa 2001 kehittynyt tanssi- ja muotityyli. Se syntyi Pariisin keskiluokkaisissa eteläisissä kaupunginosissa, ja on suosittu Ranskassa ja suuressa osassa ranskankielistä Afrikkaa. Tecktonik-tyyliin kuuluvat usein tiukat farkut, räikeät t-paidat sekä edestä ja sivuilta lyhyt, mutta takaa pitkä tukka. Tyylin luojat Alexandre Barouzdin ja Cyril Blanc tekivät heti aluksi Tecktonikista rekisteröidyn tavaramerkin, ja 2007 he solmivat sopimuksen johdannaistuotteista TF1 Licensingin, Ranskan suurimman TV-kanavan tytäryhtiön kanssa.
Karen Walker (jalkapalloilija)
Karen Walker (s. 29. heinäkuuta 1969) on entinen englantilainen jalkapalloilija.
Walker pelasi lähes koko uransa Doncaster Bellesissä. Hän liittyi seuraan 15-vuotiaana ja pelasi seurassa vuoteen 2004 asti. Walker voitti Doncasterissa mestaruuden kahdesti ja FA Cupin viisi kertaa. Uransa viimeiset vuoden hän pelasi Leeds Unitedissa, jossa hän voitti uransa viimeisessä ottelussa jälleen FA Cupin. Walker pelasi cupin finaalissa ennätykselliset 12 kertaa ja eräänä vuonna hän onnistui hattutempussa jokaisella cupin kierroksella.
Englannin maajoukkueessa Walker pelasi vuosina 1987–2003 yhteensä 83 maaottelua. Hän teki niissä 40 maalia, mikä on maajoukkueen ennätys. Walker edusti Englantia 1995 MM-kisoissa ja 2001 EM-kisoissa.
Walker valittiin Englannin jalkapalloilun Hall of Fameen 2007.
Karen Walker
Karen Walker voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Darron Gibson
Darron Gibson (s. 25. lokakuuta 1987 Derry, Pohjois-Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Evertonia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gibson debytoi Unitedin edustusjoukkueessa 26. lokakuuta 2005 Carling Cupin ottelussa Barnetia vastaan. Kaudesta 2008–2009 alkaen hän on saanut enenevässä määrin peliaikaa joukkueessa. Hän on pelannut myös lainasopimuksella Royal Antwerpissä ja Wolverhampton Wanderersissa. Tammikuussa 2012 Gibson siirtyi Evertoniin.
Gibson pelasi Pohjois-Irlannin juniorimaajoukkueissa, mutta siirtyi sittemmin Irlannin riveihin. Hän teki debyyttinsä Irlannin miesten maajoukkueessa 22. elokuuta 2007 ottelussa Tanskaa vastaan.
HMS Royal George (1788)
HMS Royal George oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 100-tykkinen Royal George -luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 25. maaliskuuta 1782 Chathamin telakalta nimellä "HMS Umpire", mutta sen nimi vaihdettiin 11. syyskuuta 1783 "HMS Royal Georgeksi" ennen rakennustyön aloittamista. Aluksen rakennusmestarina toimi heinäkuuhun 1790 asti Nicholas Phillips ja sen viimeisteli John Nelson.
Aluksen valmistuskustannukset olivat 51799 puntaa 5 shillinkiä ja 7 penniä, johon lisättiin varustelukustannukset Chathamissa 6503 puntaa 8 shillinkiä ja 5 penniä sekä Plymouthissa 10089 puntaa 12 shillinkiä. Plymouthissa se varustettiin kesäkuusta heinäkuuhun 1790 palvelemaan Englannin kanaalissa.
"HMS Royal George" otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 ensimmäisenä päällikkönään Thomas Pringle. Alus siirrettiin kuitenkin nopeasti takaisin telakalle, josta se otettiin uudelleen palvelukseen helmikuussa 1793 päällikkönään William Domett. Alus määrättiin vara-amiraali Sir Alexander Hoodin lippulaivaksi Howen laivasto-osastoon, jonka mukana se otti osaa 1. kesäkuuta 1794 Ushantin taisteluun. Taistelussa aluksen tappiot olivat 20 kaatunutta ja 72 haavoittunutta. Vara-amiraali Hood ylennettiin elokuussa 1794 amiraaliksi ja samalla hänet aateloitiin Bridportin varakreiviksi. Alus oli 23. kesäkuuta 1795 amiraali Hoodin lippulaivana Groixin taistelussa, jossa aluksen miehistöstä seitsemän haavoittui.
Alus määrättiin 1796 amiraali Earl Richard Howen lippulaivaksi. Aluksen miehistö nousi 1797 kapinaan osana Spitheadin kapinaa. Samana vuonna alukselle nosti lippunsa amiraali Hood ja edelleen kontra-amiraali Charles Pole. Alus otti osaa 2. heinäkuuta 1799 hyökkäykseen Espanjan laivastoa vastaan.
Aluksen päälliköksi määrättiin syyskuussa 1800 Robert Otway ja samalla se siirtyi kontra-amiraali Sir Hyde Parkerin lippulaivaksi. Seuraavana vuonna aluksen päälliköksi siirtyi John Child Purvis ja se liitettiin Kanaalin laivastoon. Alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1802.
"HMS Royal George" siirrettiin heinäkuussa 1805 Chathamin telakalle uudelleen rakennettavaksi, mistä se palasi palvelukseen kesäkuussa 1806 Kanaalin laivastoon päällikkönään Charles Gill. Alus poistui telakalta kuitenkin vasta heinäkuussa. Vielä samana vuonna aluksen päälliköksi määrättiin Richard Dunn (k. 1808) ja se siirtyi vara-amiraali Sir John Duckworthin lippulaivaksi. Alus partioi tammikuusta 1807 Cadizin edustalla, kunnes se siirrettiin tammikuussa 1811 Plymouthiin telakalle.
Alus palasi välittömästi palvelukseen päällikkönään John Clavell, vaikka se viipyi telakalla huhtikuuhun. Alus siirrettiin palvelukseen otettaessa kontra-amiraali Sir Thomas Williamsin lippulaivaksi. Alus purjehti Välimerelle 17. marraskuuta 1811. Aluksen päälliköksi vaihtui 1812 Andrew King ja se siirtyi kontra-amiraali Francis Pickmoren lippulaivaksi. Myöhemmin aluksen päälliköksi vaihtui Thomas Mainwaring.
Aluksen viimeinen päällikkö William Cuming aloitti palveluksensa aluksella helmikuussa 1813. Alus poistettiin aktiivipalveluksesta heinäkuussa 1814 Plymouthissa ja se myytiin romutettavaksi helmikuussa 1822 edelleen Plymouthissa.
Suur-Ahvenkosken koulu
Suur-Ahvenkosken koulu on Pyhtään kirkonkylässä sijaitseva peruskoulu. Koulun osoite on Pyhtäänkuja 1, ja se sijaitsee kirkonkylän länsiosassa Kymijoen Pyhtäänhaaran länsipuolella. Koulussa toimii vuosiluokat 1–6. Koulussa on tilat myös esikoulua varten.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1926
Vuonna 1926 SVUL:n pesäpallojaostoon kuului 19 jäsenseuraa. Näissä seuroissa oli 948 jäsentä. Vuoden aikana jaoston jäseneksi hyväksyttiin 11 uutta jäsenseuraa.
SVUL:n pesäpallojaostoon kuuluivat ainakin seuraavat urheiluseurat:
Kortesjärven Järvi-Veikot- Keskusradan Urheiluseura, Seinäjoki- Ilmajoen Kisailijat- Pukinmäen Ponnistajat, Helsinki- Harlun Urheilijat- Eskolan Eskot, Kannus- Kokkolan Veikot- Haminan Vesa- Joensuun SLU- Joensuun Kalevaiset- Hammaslahden Lähde, Pyhäselkä- Taipaleen Vekara, Liperi- Kuopion Urheilu-Veikot- Tampereen Pyrintö- Räisälän Pamaus.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1926 oli SM-kilpailujen viides kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät. HPL:n Erik Salin oli sarjan liukkain etenijä kahdeksalla tuodulla juoksullaan. Loppuottelussa HPL voitti paikalliskilpailijan Pallo-Toverit, tämä on ainoa kerta loppuotteluiden historiassa, kun finalistit ovat samalta paikkakunnalta.
1.kierros
Kaikki 1. kierroksen ottelut pelattiin 29. elokuuta
2.kierros
2. kierroksen ottelut pelattiin 5-10. syyskuuta
Välierä
16. syyskuuta.
Loppuottelu
Ottelu pelattiin 19. syyskuuta.
Nuoret pelasivat ensimmäisen kerran mestaruudesta, jonka voitti Tampereen Pyrintö.
NBA-kausi 1983–1984
NBA-kausi 1983–1984 oli NBA-liigan 38. kausi. Runkosarja käynnistyi 28. lokakuuta 1983 ja päättyi 15. huhtikuuta 1984, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. Mestaruus ratkesi 12. kesäkuuta, kun Boston Celtics voitti Los Angeles Lakersin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Erik Demaine
Erik D. Demaine (s. 28. helmikuuta 1981 Halifax, Nova Scotia, Kanada), on tietotekniikan professori MITissä Yhdysvalloissa.
Demaine teki palkitun väitöskirjansa Waterloon yliopistossa paperintaittelun matematiikan alalta.
New Yorkin Modernin taiteen museossa on Demainen origami, jossa on toisiinsa kiertyneinä kaksi paperikehää.
Demainen isä on kuvanveistäjä Martin Demaine.
ZyXEL
ZyXEL Communications Corporation on taiwanilainen tietoliikenneyhteyslaitteiden valmistaja, jonka pääkonttori on Hsinchussa. Yhtiön tuotevalikoimaan kuuluu laaja valikoima DSL-modeemeja. Yritys on perustettu vuonna 1989. Sen liikevaihto oli 467 miljoonaa dollaria vuonna 2014. Zyxel on osa Unizyx Holding Corporationia.
Uinti kesäolympialaisissa 1988
Vuoden 1988 kesäolympialaisten uinti käytiin 18. – 25. syyskuuta 1988 Söulissa. Kisoihin osallistui yhteensä 633 urheilijaa (381 miestä ja 252 naista) 77 maasta. Nuorin osanottaja oli Nádia Cruz (13 vuotta ja 74 päivää) ja vanhin Margaret Kelly-Hohmann (32 vuotta ja kaksi päivää). Parhaiten pärjäsi Itä-Saksa 11 kullallaan, kahdeksalla hopeallaan ja yhdeksällä pronssillaan.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1927
Pesäpallon Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1927 oli kuudes SM-kilpailujen kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät.
Vuonna 1927 Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton pesäpallojaoston jäsenseuroja oli yhteensä 26 ja näissä seuroissa oli 1 266 jäsentä. Vuoden aikana SVUL:n pesäpallojaostoon liittyi 8 uutta jäsenseuraa.
Loppuottelun juoksulista:
Helsingin Pallonlyöjien (HPL) kokoonpano:
Super-Hyper Hitit Vol 13
Super-Hyper Hitit Vol. 13 on Smurffien kolmastoista albumi vuodelta 2005. Vuoden 2005 marraskuussa levy myi platinaa.
Mazarrón
Mazarrón on kunta Murcian alueella kaakkoisessa Espanjassa.
Kunnan väkiluku vuonna 2016 oli 30 704. Kunnan keskustaajaman lisäksi tärkeä asutuskeskittymä on Puerto de Mazarrón, josta lännessä Bolnuevoon asti ulottuvien hiekkarantojen läheisyyteen on kasvanut rannalle lomakylä.
Mazarrónin ja Cartagenan välisellä Tiñosonniemellä on ennen Espanjan sisällissotaa rakennettu linnoitus. Siihen kuuluvat Castillitosin, Jorelin ja Atalyon rannikkotykistöpatterit suojasivat Cartagenan laivastotukikohtaa.
Lähin lentoasema on Murcia-San Javier. Lähimmät lomalennot lentävät pohjoisessa Alicanteen ja etelässä Almeríaan. Molemmista kaupungeista on moottoritieyhteys Mazarrónin luoteispuolelle.
Resonaattorikitara
Metalliresonaattorikitara ja resonaattorikitara ovat akustisen kitaran muunnoksia. Ominaista resonaattorikitaralle on metallinen, kalskahtava ääni sekä tavallista akustista kitaraa kovempi äänenvoimakkuus. Kielten värähtely siirtyy tallan kautta pyöreään metallikartioon, joka toimii kitaran sisäisenä resonaattorina vahvistaen ääntä.
Instrumentteja alettiin kehittää 1920-luvulla, kun Dopyeran veljekset perustivat "National Guitarin" ja myöhemmin "Dobron". Varhaisessa Dobro-kitarassa oli puinen koppa ja maljan muotoinen resonaattori.
Heinrich Vollmer
Heinrich Vollmer (26. heinäkuuta 1885 Altdorf, Esslingen – 1. heinäkuuta 1961 Tübingen) oli saksalainen asesuunnittelija ja liikemies. Uransa aikana hän muun muassa työskenteli Erma Werken pääsuunnittelijana Erfurtissa ja perusti Vollmer Werke -nimisen konepajan Biberach an der Rißiin.
Parhaiten Vollmer tunnetaan vuonna suunnittelemansa MP-40-konepistoolin kehittäjänä. Hän kehitti aseen Bertold Geipelin suunnitteleman MP36-prototyypin pohjalta. Wehrmacht otti MP-40:n käyttöön vuonna 1940, ja toisen maailmansodan loppuun mennessä asetta valmistettiin yhteensä 1,2 miljoonaa kappaletta.
MP-40:n lisäksi Vollmer suunnitteli muun muassa Erma Maschinenpistole 1935 -konepistoolin.
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1928
Pesäpallon Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1928 oli seitsemäs SM-kilpailujen kausi. Mestaruuden voitti Viipurin Pallonlyöjät, joka loppuottelussa kukisti Haminan. Kolmas lopputurnausjoukkue oli Riihimäen suojeluskunta.
Riihimäen joukkue tunnettiin myös nimillä Riihimäen Palloseura ja Riihimäen Pallonlyöjät. Ilmoittautuminen sarjaan lienee tehty kuitenkin suojeluskunnan nimissä, jota nimeä myös SVUL:n pesäpallojaosto toimintakertomuksessaan käyttää.
1.kierros
1. kierroksen ottelut pelattiin 19.-26. elokuuta
2.kierros
2. kierroksen ottelut pelattiin 2-4. syyskuuta
Lopputurnaukseen selvisi kolme joukkuetta ja se pelattiin Lahdessa 16. syyskuuta.
Välierä
Loppuottelu
Hip Hop Hitit Vol 7
Hip Hop Hitit Vol. 7 on Smurffien seitsemäs albumi vuodelta 2000. Marraskuussa 2000 levy saavutti Smurffeille kolme kultalevyä ja yhden platinalevyn. Melkein 50 000 kappaleen myyntiin yltänyt Hip Hop Hitit vol 7 oli vuoden 2000 kahdeksanneksi ostetuin levy Suomessa.
Salme Koskinen
Salme Kaarina Paimander (o.s. Koskinen, s. 20. huhtikuuta 1944 Turku) on entinen suomalainen telinevoimistelija.
Salme Koskinen sijoittui Tokion 1964 kesäolympialaisten telinevoimistelun 8-ottelussa 80:nneksi. Yksittäisillä telineillä hän sijoittui parhaimmillaan eritasonojapuilla 60:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuonna 1962. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1965.
Seuratasolla Salme Koskinen edusti Turun Urheiluliittoa. Hän voitti moniottelussa SM-hopeaa vuonna 1964 sekä SM-pronssia vuosina 1960, 1962 ja 1963. Hän on pituudeltaan 172-senttinen, ja Suomen vuoden 1964 olympiajoukkue-esitteessä häntä kutsuttiin "kenties maailman pisimmäksi naisvoimistelijaksi". Hänen aviomiehensä Timo Paimander voitti jalkapallon Suomen-mestaruuden vuonna 1965.
Juha Lahdenranta
Juha Kalevi Lahdenranta (s. 12. kesäkuuta 1976 Pori) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Porin Yleisurheilua ja häntä valmentaa Erkki Helanoja. Hän edusti vuoteen 2002 asti Nivalan Urheilijoita.
Hänen ennätyksensä on 60,90 metriä, jonka hän heitti 16. heinäkuuta 2009 Porissa. Hän saavutti SM-pronssia Kalevan kisoissa 2008 Tampereella.
Nuorten SM-kisat:
Kalevan kisat:
Hip Hop Hitit Vol 8
Hip Hop Hitit Vol. 8 on Smurffien kahdeksas albumi vuodelta 2001. Marraskuussa 2001, levy saavutti Smurffeille 2 kultalevyä ja yhden platinalevyn .
Karaokesmurffit
Karaokesmurffit on Smurffien karaokelevy vuodelta 1998.
Eira Lehtonen
Eira Lydiard (o.s. Lehtonen, 22. tammikuuta 1939 Turku – 24. marraskuuta 1984 Uusi-Seelanti) oli suomalainen telinevoimistelija.
Eira Lehtonen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa 82:nneksi. Tokion 1964 kesäolympialaisten 8-ottelussa hän sijoittui 66:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958, 1962 ja 1966 sekä EM-kilpailuihin vuosina 1963 ja 1965.
Seuratasolla Eira Lehtonen edusti Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen mestaruuden moniottelussa vuosina 1961, 1964 ja 1966, puomilla vuosina 1955–1959 ja 1966, nojapuilla vuosina 1956 ja 1958 sekä hypyssä vuonna 1966.
Eira Lehtonen avioitui kuuluisan kestävyysjuoksuvalmentajan, uusiseelantilaisen Arthur Lydiardin kanssa.
Gedeon Burkhard
Gedeon Burkhard (s. 3. heinäkuuta 1969 München) on saksalainen televisionäyttelijä. Hän on tunnettu pääasiassa Alex Brandtnerin roolista itävaltalais-saksalaisessa tv-sarjassa "Poliisikoira Rex" vuosina 1998–2001. Hän näytteli Wilhelm Wickiä elokuvassa Kunniattomat paskiaiset.
Gedeon Burkhard syntyi vuonna 1969 Münchenissä ja opiskeli sisäoppilaitoksessa Englannissa. Vuonna 1979 hän esiintyi kymmenvuotiaana saksalaisessa tv-sarjassa "Veri ja kunnia" (Blut und Ehre). Managerina toimi hänen isänsä Wolfgang Burkhard.
Asuessaan Yhdysvalloissa 1990-luvulla Burkhard työskenteli useissa rooleissa saamatta juurikaan tunnustusta. Hän avioitui Las Vegasissa, mutta erosi jo neljän kuukauden kuluttua. Sitten Burkhard muutti Wieniin esiintyäkseen sarjassa "Poliisikoira Rex" ja asuikin siellä viisi vuotta. Poistuttuaan sarjasta hän muutti Berliiniin. Kölnissä Burkhard näytteli tv-sarjassa "Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei" salapoliisi Chris Ritteriä, kunnes roolihahmo käsikirjoitettiin kuolleeksi Burkhardin halutessa lopettaa roolin esittämisen marraskuussa 2007.
Vuoden 2007 jälkeen hän palasi Berliiniin, sillä tahtoi olla lähellä ainoaa tytärtään, Gioiaa. Näyttely kutsui häntä taas, ja Burkhard esiintyi Quentin Tarantinon elokuvassa "Kunniattomat paskiaiset" (2009). 2010-luvulla hän on näytellyt muun muassa italialaissarjassa "La Narcotici".
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1929
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1929 oli kahdeksas SM-kilpailujen kausi. Mestaruuden Kouvolassa pelatussa lopputurnauksessa voitti Lahden Mailaveikot.
Kilpailu käytiin viimeistä kertaa ns. Cup-systeemillä. Vuonna 1930 siirryttiin aluesarjajärjestelmään.
Loppuottelun juoksulista:
Smurffit Rock-Festareilla
Smurffit Rock-Festareilla on Smurffien bonus-CD vuodelta 2001. Levy on Hip Hop hitit vol. 8:n lisälevy, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2001. "Live-levy" on taltioitu Smurffien maailmankiertueen päätöskeikalla Smurffimaan kotiareenalla.
Etelänhopeatäplä
Etelänhopeatäplä ("Argynnis laodice") on täpläperhosten heimoon kuuluva suurehko päiväperhonen.
Etelänhopeatäplän siipien kärkiväli on noin 48–62 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Koiraan siipien yläpinnan pohjaväri on kirkkaan kellanruskea, missä on suuritäpläisiä mustia kirjauksia. Takasiiven alapinnan tyvi on vaalean oliivinvihreä, jossa on ruskeita juovia. Valkoinen katkonainen poikkijuova erottaa sen ulommasta osasta, jonka pohjaväri on violetinruskea. Naaraan siipien yläpinnan pohjaväri on vaaleampi kuin koirailla.
Etelänhopeatäplän levinneisyys ulottuu Itä-Euroopasta (Baltian maat, Puola, Unkari) Aasiaan Länsi-Kiinaan ja Assamiin. Suomessa lajia tavataan harvinaisena vaeltajana etelärannikon läheisyydessä. Joitakin havaintoja on kauempaa sisämaasta, pohjoisin Leppävirralta. Laji on saattanut talvehtia Suomessa joinakin vuosina. Suomea lähin pysyvä kanta on Virossa, ja vaellusta Suomeen on tapahtunut vuosina, jolloin lajia on ollut runsaasti Suomenlahden eteläpuolella. Etelänhopeatäplän menestymistä Suomessa rajoittaa todennäköisesti talvien kylmyyden sijaan niiden sateisuus.
Etelänhopeatäplän elinympäristöä ovat esimerkiksi metsänaukeat, metsänreunat ja puutarhat.
Etelänhopeatäplän lentoaika on yleensä heinä–elokuussa. Suomessa vaeltavia yksilöitä on tavattu yleensä heinäkuun lopulla ja elokuun alkupuolella. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Toukan ravintokasveja ovat orvokit ("Viola").
Célia Šašić
Célia Šašić (o.s. Okoyino da Mbabi, s. 27. kesäkuuta 1988 Bonn) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Saksan naisten maajoukkueessa 111 maaottelua, joissa hän teki 63 maalia.
Šašić esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 16-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on saavuttanut alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden Thaimaassa 2004, olympiapronssia Pekingissä 2008 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Vuoden 2013 EM-kisoissa hän oli Saksan paras maalintekijä kahdella alkulohkossa tekemällään maalilla. Hän pelasi myös naisten MM-kisoissa 2011 ja teki neljässä ottelussa kaksi maalia. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki kuusi maalia ja oli kisojen paras maalintekijä.
Seuratasolla Šašić edusti viimeksi 1. FFC Frankfurtia. Vuoteen 2013 saakka hän pelasi SC 07 Bad Neuenahrissa. Heinäkuussa 2015 Šašić ilmoitti Facebook-tilillään lopettavansa aktiiviuransa.
Lentopallo kesäolympialaisissa 1992
Vuoden 1992 kesäolympialaisten lentopallo käytiin 26. heinäkuuta – 9. elokuuta 1992 Barcelonassa. Kisoihin osallistui yhteensä 231 urheilijaa (142 miestä ja 89 naista) 13 eri maasta. Lentopallo oli kahdeksatta kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa.
Simone Laudehr
Simone Laudehr (s. 12. heinäkuuta 1986 Regensburg) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 103 maaottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia.
Laudehr esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa heinäkuussa 2007. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Vuoden 2007 MM-kisojen loppuottelussa Brasiliaa vastaan hän teki Saksan toisen maalin. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän pelasi Saksan kaikissa neljässä ottelussa ja teki yhden maalin. Vuoden 2013 EM-kisojen puolivälieräottelussa Italiaa vastaan hän teki ottelun ainoan maalin.. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän pelasi kuudessa Saksan seitsemästä ottelusta ja teki niissä yhden maalin. Laudehr saavutti olympiapronssia vuonna 2008 ja oli vuonna 2004 voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Laudehr edustaa 1. FFC Frankfurtia. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Tegernheim, SC Regensburg, FC Bayern München sekä FCR 2001 Duisburg, jossa hän voitti UEFA Cupin vuonna 2009 sekä Saksan cupin vuosina 2009 ja 2010.
Pesäpallon SM-sarja 1930
Pesäpallon SM-sarja 1930 oli SM-sarjan yhdeksäs kausi. Sarjassa siirryttiin sarjamuotoiseen kilpailuun. Joukkueet jaettiin neljään maantieteelliseen lohkoon. Lohkojako oli kovin epätasainen, sillä Lounais-Suomen lohkossa pelasi 12 joukkuetta ja Pohjois-Suomen lohkossa vain kaksi.
Lohkojen voittajat, sekä suurimman lohkon kakkonen pelasivat lopuksi mestaruudesta, jonka voitti Lahden Mailaveikot.
Sarja alkoi 21. kesäkuuta ja viimeiset ottelut käytiin 7. syyskuuta. Järjestelyiltään sarja ei onnistunut kovinkaan hyvin, sillä useita otteluita jäi erinäisistä syistä pelaamatta.
Etelässä aloitettiin 29.kesäkuuta ja viimeiset pelit pelattiin 20. heinäkuuta. Ainoastaan Tainionkosken joukkue luopui kahdesta viimeisestä ottelustaan.
Pohjoisella alueella epäonnistuttiin surkeasti, kun vajaa puolet ohjelmaan merkatuista otteluista lopulta pelattiin 12. heinäkuuta - 4. elokuuta välisenä aikana. Kajaanin Palloilijat oli ilmoittautunut SM-sarjaan ja kuului tähän lohkoon, muttei pelannut yhtään ottelua.
27.7.1930 Vaasan Vasama voitti Lapuan Virkiän juoksuin 7-3. Muita joukkueita ei Pohjois-Suomesta osallistunut. Vasama ei kuitenkaan osallistunut SM-lopputurnaukseen.
Kaikkia ohjelmaan kuuluvia otteluita ei ole pelattu. Osa on luovutuksia (1-0), osa muista syistä pelaamatta jääneitä otteluita (0-0).
Pelattiin Lahdessa 13.-14.9.1930
Saskia Bartusiak
Saskia Bartusiak (s. 9. syyskuuta 1982 Frankfurt am Main) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 101 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Bartusiak esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa huhtikuussa 2007. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2000 hän oli voittamassa alle 18-vuotiaitten Euroopan-mestaruutta.
Seuratasolla Bartusiak edustaa 1. FFC Frankfurtia, jossa hän on voittanut UEFA Cupin vuosina 2006 ja 2008. Hänen aiempia seurojaan ovat FSV Frankfurt sekä junioriseura FV 09 Eschersheim.
Tennis kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisten tennis järjestettiin Atlantassa. Tapahtumia oli neljä: miesten ja naisten kaksin- sekä nelinpelit. Kisoihin osallistui 176 urheilijaa (93 miestä ja 83 naista) 55 eri maasta. Nuorin osanottaja oli Anna Kournikova (15 vuotta ja 47 päivää) ja vanhin oli Roger Smith (32 vuotta ja 188 päivää). Parhaiten menestyi Yhdysvallat kolmella kullallaan.
Jill Scott (jalkapalloilija)
Jill Scott (s. 2. helmikuuta 1987 Sunderland) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 129 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2009 ja MM-pronssia vuonna 2015.
Scott, lempinimeltään "Crouchy", esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa 19-vuotiaana elokuussa 2006. Hän kuului Englannin joukkueeseen vuoden 2007 MM-kilpailuissa, joissa hän teki maalin alkulohkon ottelussa Argentiinaa vastaan. Vuoden 2009 EM-kilpailujen välieräottelussa Alankomaita vastaan hän tuli kentälle jatkoajan alussa ja teki jatkoajan 26. minuutilla 2–1-voittomaalin. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän teki maalin alkulohkon ottelussa Uutta-Seelantia vastaan ja tappiollisessa puolivälieräottelussa Ranskaa vastaan. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Scott pelasi Ison-Britannian joukkueessa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi Englannin kolmesta ottelusta kaksi kokonaan ja yhdestä toisen puoliajan mutta ei onnistunut maalinteossa. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Scott pelasi kaikissa Englannin otteluissa yhtä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta ja viisi kertaa avauskokoonpanossa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän pelasi täyden peliajan kahdessa alkulohko-ottelussa sekä voitollisessa puolivälieräottelussa Ranskaa vastaan.
Seuratasolla Scott edustaa Manchester Citya, jonne hän siirtyi marraskuussa 2013 Evertonista.
Metsäkonkola
Metsäkonkola on kylä Salossa entisen Halikon kunnan keskiosassa. Kylässä sijaitsee vain Metsä-Konkolan maatila. Muutoin kyläalueella on metsäisiä mäkiä, joiden välisissä laaksoissa on peltoja ja niittyjä. Metsäkonkolan eteläosassa virtaa Kuohaoja.
Metsäkonkola esiintyy ensimmäisen kerran 1600-luvun lopun Angelniemen rippikirjassa, vaikkei kylä ole Angelnimeen kuulunutkaan. Todennäköisesti Metsäkonkola on Konkolan tytärkylä, jonka rajat määriteltiin tarkasti vasta myöhäisessä isojaossa vuonna 1787. Kylän ainoa lohkotila oli vuonna 1925 perustettu Juonkallio, joka nyttemmin on hylätty.
New York Mining Disaster 1941
”New York Mining Disaster 1941” on australialaisen Bee Gees -yhtyeen kappale sekä ensimmäinen Britanniassa ja Yhdysvalloissa julkaistu single. Keväällä 1967 myyntiin tullut kappale menestyi Atlantin molemmin puolin ja sen maailmanlaajuinen myynti ylitti miljoonan levyn rajan. Sävellyksestä ja sanoituksesta vastasivat yhtyeessä soittaneet Barry ja Robin Gibb.
Kappale kertoo miehestä, joka on jäänyt loukkuun maan alle kaivossortuman seurauksena. Vaimonsa valokuva ainoana muistonaan hän odottaa pelastajien tuloa kohtalotoverinsa Mr. Jonesin kanssa. Laulajan ääni ja soittimet taustalla luovat pahaenteisen tunnelman ja aavistuksen siitä, että toivo on vähissä. Kappaleessa on kuultavissa The Beatlesin vaikutus, mutta samalla siinä on mukana helposti tunnistettava alkuvuosien Bee Gees -soundi, joka väistyi vasta 1970-luvulla diskomusiikin tieltä.
Kappale syntyi Bee Geesin jäsenten istuessa pimeässä Polydor Recordsin portailla kuvitellen olevansa suljettuna kaivokseen. He sijoittivat tarinan New Yorkiin, jossa ei kuitenkaan tapahtunut kaivosonnettomuutta vuonna 1941. Vuonna 1990 julkaistun "The Bee Gees: Tales From Brothers Gibb" -kirjan mukaan laulun todellinen innoittaja oli vuonna 1966 Aberfanin kylässä Walesissa sattunut tuhoisa onnettomuus, jossa vyörymään lähteneet kivihiilikaivoksen jätekasat hautasivat alleen 144 ihmistä.
”New York Mining Disaster 1941” oli Bee Gees -yhtyeelle tärkeä levytys. Se teki heidän nimeään tunnetuksi eri puolilla maailmaa ja helpotti heinäkuussa 1967 julkaistun "The BeeGees First" -nimisen debyyttialbumin markkinointia. LP otettiin hyvin vastaan ja se nousi albumilistojen kärkikymmenikköön niin Britanniassa kuin Yhdysvalloissakin. ”New York Mining Disaster 1941” oli albumilla mukana avaten B-puolen.
Alajärven kanava
Alajärven kanava on sata metriä pitkä kaivanto Varkaudessa, Unnukan Alajärven niemen poikki. Se rakennettiin vuonna 1967 Taipaleen kanavan muutostyön päätteeksi. Kanava kuuluu osana 4,35 metrin Saimaan syväväylään, joka kulkee Savonlinnasta Kuopioon ja Siilinjärvelle asti.
Cashis
Ca$his (oik. Ramone Johnson, s. 16. lokakuuta 1981 Chicago) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja musiikkituottaja. Johnson tuli tunnetuksi singlestään ”County Hound”, joka oli Yhdysvalloissa menestys. Johnson on tullut tunnetuksi myös yhteistyöstään Eminemin ja T.I.:n kanssa. Cashis oli myös mukana kappaleessa "You Don’t Know", jossa hän esiintyi Eminemin, Lloyd Bankesin ja 50 centin kanssa.
Tyttö ja villihanhet
Tyttö ja villihanhet ("Fly Away Home") on Carroll Ballardin ohjaama nuortenelokuva vuodelta 1996. Se kertoo 14-vuotiaasta Amysta ja tämän isästä, kun he lähtevät näyttämään tietä kohti etelää Amyn löytämille kanadanhanhille. Elokuva oli ehdokkaana parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi.
Ohjelmatoimisto
Ohjelmatoimisto tarkoittaa liikeyritystä, joka tarjoaa esiintyjiä kuten viihdetaiteilijoita tai musiikkiyhtyeitä esimerkiksi tanssi- tai musiikkiravintoloille. Niiden etujärjestöön "Suomen ohjelmatoimistot ja agentit ry." kuuluu lähes 60 yritystä. Ohjelmatoimisto hoitaa esiintyjien palkkioiden maksut, verot ja muut käytännön järjestelyt. Useimmiten ohjelmatoimisto laskuttaa joko esiintyjältä tai ravintolalta pienehkön palvelumaksun, jolla se rahoittaa omaa toimintaansa.
Gibson ES-150
Gibson ES-150 on vuonna 1936 esitelty sähkökitara.
Runko on ontto ja siinä on kaksi f-aukkoa. Soitin on tarkoitettu sähköisesti vahvistettavaksi ja siinä on yksi kitaramikrofoni.
Tämänkaltaista toteutusta kutsutaan myös puoliakustiseksi. Kaula on liimattu paikoilleen.
Kitara nousi suosioon jazzin parissa. Erityisesti malli tuli tunnetuksi Charlie Christianin käyttämänä. Nykyisin hänen nimensä liittyy soittimen mikrofoniin, joka tunnetaan Charlie Christian - mallina. Sen sauvamagneettien kiinnitysruuvit ovat näkyvissä plektrasuojuksen yläpuolella.
Sarakylmänperhonen
Sarakylmänperhonen ("Oeneis norna") on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Nykykäsityksen mukaan kyseessä on ilmeisesti lajikompleksi, joka Suomessakin muodostuu kolmesta geneettisesti toisistaan eroavasta perhoslajista.
Sarakylmänperhosen etusiiven pituus on yleensä 24–29 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 36–54 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita suurempia. Siipien yläpinnan pääväri on vaalean kellanruskea. Postdiskaalialan juovat siiven ulkoreunassa ovat leveitä, kellertäviä ja harmaanruskeiden siipisuonten katkomia. Kellertävällä juovalla erottuu etusiivessä yleensä kaksi, takasiivessä nollasta yhteen pientä tummaa silmätäplää, joskin ylimääräiset silmätäplät ovat melko tavallisia. Siipiripset ovat valkoiset, siipisunten kohdilla mustat. Takasiiven alapuolella on leveä tummanruskea keskijuova, jonka ulko- ja sisäreuna ovat lähes valkoisia.
Samannäköinen laji on paljakkakylmänperhonen ("Oeneis bore").
Sarakylmänperhonen esiintyy Euraasian pohjoisosissa, Keski-Aasiassa Altai- ja Tarbagatai-vuoristossa sekä Japanissa. Levinneisyys ulottuu myös Pohjois-Amerikkaan. Fennoskandiassa lajia tavataan Skandien vuoriston eteläosista (Jotunheimen) pohjoiseen Finnmarkiin ja Suomen Lappiin. Suomessa laji esiintyy suunnilleen Rovaniemen–Kuusamon linjalta pohjoiseen, mutta yleisimmillään se on vasta Tunturi-Lapissa. Lentoaika on kesä–heinäkuussa yhtenä sukupolvena. Suomessa lentoaika on yleensä kesäkuun lopulta heinäkuun puolivälin tienoille. Paras lentoaika riippuu kesän säistä.
Sarakylmänperhosen elinympäristöä ovat tundra, tuntureiden koivuvyöhykkeen kivikkoiset ja suomaiset kohdat sekä ylempänä kuivemmat kivikkoiset alueet ja tunturipurojen pensaikkoiset rannat. Metsävyöhykkeessä lajia tavataan koivumetsien aukeilla ja kivikkoisilla rinnesoilla. Levinneisyysalueen eteläosissa lajia esiintyy vuorten juurilla. Toukka talvehtii kaksi kertaa.
Vuoden 2010 Suomen lajiston uhanalaisluokituksessa sarakylmänperhonen on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Toukan ravintokasveja ovat sarat ("Carex"), jäkki ("Nardus stricta"), tunturinurmikka ("Poa alpina") ja nurmitähkiö ("Phleum pratense").