hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Muirchú
Muirchú oli Irlannin laivaston kalastuksenvalvonta-alus. Se oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston jahti "HMY Helga".
Irlantia varten muodostettu Maatalous- ja teknisenneuvonnan osasto tilasi dublinilaiselta telakalta kalastuksenvalvonta-aluksen, joka nimettiin 16. toukokuuta 1908 vesille laskettaessa edeltäjänsä kunniaksi "Helgaksi".
"HMY Helga" palveli kalastuksenvalvontatehtävissä, kunnes se 1915 aseistettiin ja siirrettiin laivastoluetteloon. Se tulitti vuoden 1916 kansannousussa tasavaltalaisten asemia Dublinin keskustassa. Alus upotti 1918 Isle of Manin edustalla tykkitulella Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen. Alus luovutettiin Irlannin vapaavaltiolle 7. elokuuta 1923, jolloin se nimettiin "Muirchúksi".
Alus palveli 1923–1924 partioaluksena, kunnes se 1924 luovutettiin maatalous- ja kalastusministeriölle kalastuksenvalvonta-alukseksi. Alus siirrettiin 19. joulukuuta 1939 puolustusministeriölle. Se otettiin laivastopalvelukseen 15. tammikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään F. A. White.
Alus myytiin tammikuussa 1947 Hammond Lanelle. Se upposi 8. toukokuuta Salteesaarten edustalle, kun sitä siirrettiin romutettavaksi.
Francisco de Paula Van Halen
Francisco de Paula Van-Halen y Maffei (13. maaliskuuta 1814 Vich, Barcelona – 1887 Madrid) oli espanjalainen taidemaalari. Hänen tunnetuin maalauksensa on "Las Navas de Tolosan taistelu" joka on näytteillä Palacio del Senadossa.
Van Halen aloitti taidemaalarina Barcelonassa ja muutti sieltä opiskelemaan Madridiin San Fernandon kuninkaalliseen taideakatamiaan José Aparicion oppilaaksi. Hänen teoksistaan ensimmäisenä esillä oli vuonna 1838 historiallinen maalaus "Don Alvaro de Lunan kuolema". Siellä hän alkoi tehdä työtä Madridissa siihen aikaan ilmestyneille merkittäville kuvalehdille. Vuonna 1851 hän sai nimityksen hovimaalariksi ja ylimääräiseksi akateemikoksi. Hän päätyi lopulta Madridin Tieteelliseen museon taiteilijaksi maalamaan hovin muotokuvia saadakseen maksetuksi velkansa.
Pradon museossa on hänen maalauksistaan muun muassa "Las Navas de Tolosan taistelu" (vuodesta 1864 esillä senaatissa), "Estacadas cartaginense", "Degollador galo", "Honderos primitivos" ja "Infantería Cartaginesa", kaikki piirrokset. Brüsselin valtaistuinsalissa on "Kaarle V:n kruunusta luopuminen". Museo Carlista de Estelassa on teos "Batalla en la primera guerra Carlista".
Lu’an
Lu’an (, pinyin: Lù'ān Shì) on prefektuuritason kaupunki Anhuin maakunnassa Kiinassa. Kaupungin väkiluku on 5,61 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 15 451 neliökilometriä (vuonna 2016).
Kaupunki on Varkauden ystävyyskaupunki vuodesta 2004 lähtien.
Kaupungin tuotteisiin kuuluu esimerkiksi Lu’an guapian -tee, jota luetaan Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon.
Lu’an on prefektuuritason kaupunki eli tietynasteisen itsehallinnon omaava kunta. Vuoden 2015 lopussa Lu’an jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin ja neljään piirikuntaan, joista Jin’an ja Yu’an muostostavat Lu’anin kantakaupungin. Kaupunkipiirit ja piirikunnat ovat:
Elektrometallurgiska Aktiebolaget
Elektrometallurgiska Aktiebolaget oli vuosina 1915–1935 toiminut suomalainen metallin valmistaja. Yhtiön perustivat 1915 diplomi-insinööri Berndt Grönblom ja vapaaherra Gustaf Aminoff. Heidän omistuksensa säilyi yhtiössä sen olemassa olon ajan.
Yhtiön valmistusohjelmaan kuului alkuvaiheessa rautaromusta tuotetun harkkoraudan, piiraudan ja karbidin valmistus. Piiraudalla oli yhtiön perustamisvaiheessa suuri kysyntä Venäjällä. Yhtiöllä oli sulatot vuodesta 1916 Ruokolahden Vuoksenniskan kylässä ja 1916–1920 Nokialla. Vuoksenniskan sulaton oli tarkoitus saada käyttämänsä sähkö Tornatorin Tainionkosken voimalasta, mutta ensimmäinen maailmansota viivytti voimalan valmistumista ja esti myös tuotannossa tarvittavien komponenttien muun muassa sulatusuunien hiilielekrodien saannin. Sodan jälkeen vuonna 1926 Elektrometallurgiska Aktiebolaget alkoi valmistaa rautalejeerinkejä ja 1931 volframirautaa (FeW).
Vuonna 1926 yhtiön omistajat perustivat rinnalle Oy Vuoksenniska Ab:n, joka rakennutti Vuoksenniskan sulaton yhteyteen puuhiomon. Elektrometallurgiska Ab yhdistettiin 1933 tähän yhtiöön, ja puuhiomon sekä sulaton toiminta jatkui nyt nimellä Oy Vuoksenniska Ab.
Uusi yhtiö rakensi 1935–1938 Imatralle uuden rautatehtaan, joka hyödynsi vuonna 1935 valmistuneen Outokumpu Oy:n Imatran kuparitehtaan tuotannossa sivutuotteena syntyvää kiisutuhkaa. Uudella tehtaalla oli 12 000 kW:n sähkömasuuni ja kaksi 25 tonnin valokaariuunia. Imatralla valmistettiin kobolttia, kromi- ja molybdeenirautaa, harkkorautaa ja kranaattiterästä sekä valssattuja terästuotteita kuten rautatiekiskoja. Puuhiokkeen valmistus sen sijaan päättyi 1939.
Vuoksenniska (yritys)
Oy Vuoksenniska Ab oli vuosina 1926–1968 toiminut suomalainen metallin valmistaja. Yhtiön metalliteollisuustoiminnan pääpaikkanaan Imatran Vuoksenniska perusti vuonna 1935 diplomi-insinööri Berndt Grönblom. Yritys ajautui 1960-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin, joka johti yrityksen fuusioon Fiskarsin terästuotannon kanssa.
Vuoksenniskan omistajat, Berndt Grönblom ja hänen lankonsa vapaaherra Gustaf Aminoff, olivat perustaneet jo vuonna 1915 Ruokolahden Vuoksenniskan kylään rautatehtaan nimellä Elektrometallurgiska Aktiebolaget, jonka tarkoitus oli aluksi romuraudasta ja myöhemmin rautalejeerinkejä ja 1931 volframirautaa (FeW).
Vuonna 1926 yhtiön omistajat perustivat rinnalle Oy Vuoksenniska Ab:n, joka rakennutti Vuoksenniskan sulaton yhteyteen puuhiomon. Elektrometallurgiska Ab yhdistettiin 1933 tähän yhtiöön, ja puuhiomon sekä sulaton toiminta jatkui nyt nimellä Oy Vuoksenniska Ab.
Uusi yhtiö rakensi 1935–1938 Imatralle uuden rautatehtaan, joka hyödynsi vuonna 1935 valmistuneen Outokumpu Oy:n Imatran kuparitehtaan tuotannossa sivutuotteena syntyvää kiisutuhkaa. Uudella tehtaalla oli 12 000 kW:n sähkömasuuni ja kaksi 25 tonnin valokaariuunia. Imatralla valmistettiin kobolttia, kromi- ja molybdeenirautaa, harkkorautaa ja kranaattiterästä sekä valssattuja terästuotteita kuten rautatiekiskoja. Puuhiokkeen valmistus sen sijaan päättyi 1939.
Imatran tehdasta laajennettiin sodan jälkeen, kun sotakorvausteollisuus tarvitsi runsaasti harkkorautaa. Tehdas alkoi samalla myös erikoistua korkealaatuisten erikoisteräslajien muun muassa ruostumattoman teräksen valmistukseen. Vuoksenniska Oy:llä oli rautatehdas Imatran lisäksi myös Turussa 1943–1978 sekä molybdeenikaivos Mätäsvaarassa 1940–1947 ja 1961–1967 rautakaivos Jussarössa.
Grönblomin suvun omistama Oy Vuoksenniska Ab joutui vaikeuksiin vuosien 1957–1958 taantumassa. Tilanne ei parantunut, ja yhtiötä alettiin saneerata 1960-luvun puolivälin jälkeen. Vuoksenniskaa rahoittanut Yhdyspankki vaati Grönblomin sukua sijoittamaan yhtiöön lisää varoja ja jäädyttämään suvun saamiset yhtiöltä. Tähän suku ei suostunut. Yhdyspankki osti lopulta kaikki osakkeet omistajasuvulta vuonna 1967 turvatakseen saatavansa.
Nimi "Ovako" tuli käyttöön 1969, kun imatralainen Vuoksenniska ja Fiskars yhdistivät terästuotantoaan. Myöhemmin 1970- ja 1980-luvuilla Ovakon nimissä tapahtui useita yritysjärjestelyitä, joihin osallistui Suomesta Wärtsilä ja Rautaruukki ja Ruotsista SKF Steel.
Vuoksenniskan ytimenä ollut 1930-luvulla rakennettu rautatehdas on jatkanut uudistuen toimintaansa Imatralla omistuksen siirtyessä viimeksi vuonna 2018 japanilaisen suuren japanilaisen teräsyrityksen Nippon Steel & Sumitomo Metal haltuun.
Hesselman-moottori
Hesselman-moottori oli bensiini- ja dieselmoottorin välimuoto, jonka kehitti 1925 ruotsalainen insinööri Jonas Hesselman. Moottoria käytettiin 1920- ja 1930-luvuilla kuorma- ja linja-autoissa. Hesselman-moottorissa oli yhdistetty polttoaineen ruiskutus palotilaan magneetto- tai virranjakajatyyppiseen sytytysjärjestelmään sytytystulppineen.
Hesselman-moottori voi käyttää polttoaineena dieselöljyä tai petrolia. Polttoaine ruiskutetaan sylinteriin ruiskutuspumpun avulla. Sytytykseen käytetään sytytystulppia, koska moottorin puristussuhde on liian alhainen, jotta polttoaineseos voisi syttyä puristuksen seurauksena kuten dieselmoottorissa. Hesselman-moottorien käynnistyksessä käytettiin usein bensiiniä, ja ne siirtyivät käyttämään dieselöljyä tai petrolia vasta saavutettuaan oikean käyntilämpötilan. Bensiiniä käytettiin myös juuri ennen moottorin sammuttamista, jotta moottorista puhdistuisivat raskaamman polttoaineen jäämät.
Hesselman-moottori saattoi käyttää halvempia ja huonompilaatuisia polttoaineita. Sen polttoaineenkulutus oli myös jonkin verran alhaisempi kuin vastaavantehoisella bensiinimoottorilla. Vielä 1930-luvulla dieselmoottorit olivat raskaita ja suurikokoisia, joten kevyemmällä ja pienemmällä Hesselman-moottorilla oli suuri etu niihin verrattuna.
Hesselman-moottorin haittapuolina olivat epätäydellisen palamisen aiheuttama sytytystulppien nopea likaantuminen sekä savuttavat pakokaasut.
Hesselman-moottoreita käytettiin ruotsalaisten Scania-Vabisin, Volvon ja Tidaholms Brukin valmistamissa raskaissa ajoneuvoissa. Myös Volvon valmistamissa T40-sarjan traktoreissa käytettiin 1940-luvulla Hesselman-moottoria. Scania-Vabis korvasi Hesselman-moottorit dieselmoottoreilla vuodesta 1936 alkaen ja Volvo vuodesta 1947 alkaen.
Risto (elokuva)
Risto on Tuomas Summasen ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin 25. marraskuuta 2011. Elokuvassa näyttelee useita "Putouksen" näyttelijöitä.
Pääosaan koekuvattiin muun muassa Vesa Vierikkoa ja Pertti Sveholmia, mutta Risto Kaskilahti sai kuitenkin roolin.
Elokuvasta julkaistiin DVD 15. maaliskuuta 2012.
Yle TV1 esitti elokuvan kolmiosaisena sarjana 24. syyskuuta – 8. lokakuuta 2012.
Fort Rannoch
Fort Rannoch oli Irlannin laivaston vartioalus. Se oli valmistunut 1936 John Lewis and Sonsin telakalta Aberdeenista telakan omistajan Sir Andrew Lewis'n tilaamana troolari "SS Fort Rannochina".
Maatalous- ja kalastusministeriö vuokrasi 1938 aluksen John Lewis Limitediltä kalastuksen valvontaan. Alus siirrettiin 10. marraskuuta 1939 puolustusministeriön hallintaan, jolloin se samalla lunastettiin. Alus sijoitettiin Dubliniin. "Fort Rannoch" otettiin rannikko- ja meriosaston () palvelukseen 15. tammikuuta 1940 partioaluksena ensimmäisenä päällikkönään luutnantti A. Thompson.
Alus myytiin 8. heinäkuuta 1947 Dublin Trawling, Ice and Cold Storage Companylle, joka myi sen edelleen 1952 Grantoniin Thomas L. Devlin and Sonsille. Alus makasi satamassa elokuussa 1960 ja se myytiin katselmoinnin jälkeen syyskuussa 1963 Motherwell Machinery and Scrap Companylle Grangemouthiin romutettavaksi.
Jean-Pierre-Dominique Zévaco
Jean-Pierre-Dominique Zévaco (30. heinäkuuta 1925 Vico – 25. heinäkuuta 2017) oli ranskalaissyntyinen, Madagaskarilla toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 29. kesäkuuta 1959 ja nimitettiin Fort-Dauphinin hiippakunnan piispaksi 26. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Ramanantoanina, jota avustivat Alphonse-Marie-Victor Fresnel ja Camille-Antoine Chilouet.
Fort-Dauphinin hiippakunnan nimi muutettiin Tôlagnaroksi 23. marraskuuta 1989. Zévaco toimi sen johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001.
Vincent Rakotozafy
Vincent Rakotozafy (s. 10. lokakuuta 1944) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Fianarantsoan arkkihiippakuntaan 6. huhtikuuta 1975 ja nimitettiin Tôlagnaron hiippakunnan piispaksi 24. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philibert Randriambololona, jota avustivat Jean-Pierre-Dominique Zévaco ja Philippe Ranaivomanana.
Philippe Ranaivomanana
Philippe Ranaivomanana (s. 12. toukokuuta 1949) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. lokakuuta 1977 ja nimitettiin Ihosyn hiippakunnan piispaksi 2. tammikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philibert Randriambololona, jota avustivat Félix Ramananarivo ja Fulgence Rabeony.
13. marraskuuta 2009 Ranaivomanana sai nimityksen Antsirabén hiippakunnan piispaksi.
Fulgence Rabeony
Fulgence Rabeony (s. 21. marraskuuta 1945) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 7. elokuuta 1976 ja nimitettiin Toliaran hiippakunnan piispaksi 2. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Victor Razafimahatratra, jota avustivat Gilbert Ramanantoanina ja René Joseph Rakotondrabé.
Toliara korotettiin arkkihiippakunnaksi 3. joulukuuta 2003, ja Rabeony jatkoi sen johtamista arkkipiispana.
René Joseph Rakotondrabé
René Joseph Rakotondrabé (12. syyskuuta 1932 – 9. heinäkuuta 2012) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1960 ja nimitettiin Tuléarin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Umbriaticon titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Cecchini, jota avustivat Gilbert Ramanantoanina ja Albert Joseph Tsiahoana.
Rakotondrabé sai 28. helmikuuta 1974 nimityksen Tuléarin ja 15. toukokuuta 1989 Toamasinan hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 24. marraskuuta 2008.
Mies joka kutistui
Mies joka kutistui eli Kutistuva mies () on vuonna 1957 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Jack Arnold. Elokuvan pääosia esittävät Grant Williams, Randy Stuart, April Kent, Paul Langton ja Billy Curtis. Elokuva voitti Hufo-palkinnon vuonna 1958, ja se oli ehdolla AFI:n palkinnon saajaksi kolmessa kategoriassa.
Elokuvan päähenkilö altistuu radioaktiiviselle säteilylle ja hyönteismyrkylle ja alkaa kutistua yhä pienemmäksi.
Krzeszowice
Krzeszowice on kaupunki Etelä-Puolassa, Vähä-Puolan voivodikunnassa, 16 kilometriä Krakovasta länteen. Vuonna 2008 kaupungissa oli 10 050 asukasta.
Romsey
Romsey on pieni vanha markkinakaupunki Hampshiren kreivikunnassa Englannissa.
Kaupunki sijaitsee 13 kilometriä Southamptonista luoteeseen ja 18 kilometriä Winchesteristä lounaaseen North Baddesley -nimisen kylän rajanaapurina. Kaupungin väkiluku on hiukan alle 13 000 ja pinta-ala 4,93 km².
Romsey on Testjoen varrella, jossa harjoitetaan perhokalastusta, lähinnä kalastetaan taimenta. Se on Test Valleyn boroughin merkittäviä kaupunkeja. Kaupungin keskustaa hallitsee suuri Romseyn luostari.
Romseyssa ovat asuneet esimerkiksi merkittävä 1900-luvun sotilas ja valtiomies Louis Mountbatten, 1800-luvun brittiläinen pääministeri Henry Palmerston sekä 1600-luvun filosofi ja taloustieteilijä William Petty.
Romseyn ystävyyskaupunkeja ovat Paimpol Ranskan Bretagnessa, Treviglio Italiassa ja Battenberg Saksassa.
Artova Film Festival AFF
Artova Film Festival AFF on alueellinen, vuosittainen, syyskuussa järjestettävä elokuvafestivaali Helsingin Arabianrannassa. Festivaali kestää kaksi päivää ja näytökset ovat Arcadan tiloissa.
Vuonna 2011 festivaali sisälsi kymmenen näytöstä. Festivaaleilla esitettiin 52 elokuvaa kilpailu- ja näytössarjoissa. Esitetyt elokuvat olivat kokonaisuus uusia Artovan (Arabianranta, Toukola, Vanhakaupunki) alueen elokuvia (joku elokuvan tekijöistä on asunut/asuu, opiskellut/opiskelee, työskennellyt/työskentelee Artovan alueella, tai elokuva on kuvattu tai tuotettu alueella).
Vuonna 2011 AFF:n kilpailun esikarsintaan jätettiin 89 elokuvaa, joista kilpailusarjoissa näytettiin 27. Voittajat valitsivat alan ammattilaisista koottu jury: Pekko Pesonen, Paavo Westerberg, Magnus Silfvenius ja Peter Westerholm. Puheenjohtajana toimi Miikko Oikkonen.
Vuonna 2012 kilpailusarjoihin lähetettiin 94 elokuvaa. Tuomaristoon kuuluivat Reetta Aalto, Sami Sänpäkkilä ja Olli Sulopuisto. Puheenjohtajina toimivat Azar Saiyar ja Mari Andersson.
Vuonna 2013 kilpailusarjassa oli ainoastaan lyhytelokuvia. Kilpailevat elokuvat esitettiin neljässä näytöksessä: Rajaton, Etäältä, Rajalla ja Läheltä. Tuomaristoon kuuluivat ohjaajat Anna Korhonen ja Teemu Nikki sekä näyttelijä Eero Ritala, puheenjohtajinaan Iiris Lehtinen ja Noora Lindroos.
Firestone
Firestone Tire and Rubber Company on yhdysvaltalainen rengasvalmistaja. Yritys valmistaa renkaita farmariautoihin, mönkijöihin, buggy-jeeppeihin ja monille muille automerkeille, kuten Fordille. Yrityksen perusti vuonna 1900 Harvey Firestone, joka pian ystävystyi Henry Fordin kanssa ja alkoi toimittaa renkaita Ford-malleihin. Yrityksen päämaja sijaitsee Nashvillessa, Tennesseessä. Vuonna 1988 yritys myytiin japanilaiselle rengasvalmistaja Bridgestonelle. Nykyään yritys toimittaa renkaat IndyCar-sarjoihin ja on Indy Lights -sarjan pääsponsori.
Korpivaara (yritys)
Korpivaara Oy oli suomalainen autojen maahantuontiyritys, jonka Juhani Korpivaara perusti vuonna 1917 yhdessä Veikko Hallan (1894–1920) kanssa Korpivaara & Halla Oy:n nimisenä.
Juhani Korpivaara ja Veikko Halla (aikaisemmin Holm) muuttivat avoimen yhtiönsä osakeyhtiöksi vuonna 1919 ja seuraavana vuonna rakennettiin autokorjaamo Helsingin Sörnäisiin. Veikko Halla kuoli 1920 liikenneonnettomuudessa ollessaan autonostomatkalla Porvoossa. Hallan nimi säilyi yhtiön nimessä, mutta yhtiön johdossa oli nyt yksin Juhani Korpivaara.
Korpivaara & Halla edusti aluksi Fordia ja General Motorsia, mutta alkoi 1920-luvulla myydä Studebaker-merkkisiä henkilö-, kuorma- ja linja-autoja sekä Brockway-merkkisiä kuorma- ja linja-autoja. Yhtiö toimi myös Firestone-rengasyhtiön Suomen edustajana, kunnes renkaiden maahantuontia siirtyi 1932 hoitamaan tytäryhtiö Firestone Rengastukku Oy. Vuonna 1936 Korpivaara alkoi tuoda maahan saksalaisia Adler-autoja ja vuonna 1938 tšekkiläisiä Škoda-autoja, mutta molempien tuonti katkesi toisen maailmansodan sytyttyä. Studebakerin edustus säilyi Korpivaaralla vuoteen 1966 saakka, jolloin merkin valmistus lopetettiin. Yhtiön nimi muutettiin Korpivaara Oy:ksi vuonna 1947. Vuodesta 1958 lähtien yhtiön pääkonttori sijaitsi Helsingin Kamppiin rakennetussa Autotalossa.
1950-luvulla Korpivaara Oy toi maahan muun muassa Massey Ferguson -traktoreita sekä Citroën- ja Borgward-merkkisiä henkilö- ja pakettiautoja. Ranskalaisten Citroën-autojen tuonti oli aloitettu jo 1934. Brittiläisten Massey Ferguson -traktorien maahantuonti siirtyi Hankkijalle vuonna 1961; samoihin aikoihin loppui Borgward-autojen maahantuonti länsisaksalaisen valmistajan lopetettua toimintansa konkurssin vuoksi. Korpivaara Oy aloitti 1964 japanilaisen Toyotan maahantuonnin Toyota Crown -mallilla; eniten myydyn mallin Corollan tuonti alkoi vuonna 1967. Vuonna 1970 Suomi oli jo Toyotan suurin tuontimaa Euroopassa; valikoimaan kuuluivat henkilö- ja pakettiautot sekä kevyet kuorma-autot. Vuonna 1981 Korpivaara aloitti vielä japanilaisten Suzuki-henkilö- ja pakettiautojen maahantuonnin. Vuonna 1981 Korpivaara Oy:n liikevaihto oli 779,4 miljoonaa markkaa ja siinä työskenteli 646 henkilöä. Vuoteen 1994 mennessä yritys toi Suomeen 500 000 Toyotaa. Seuraavana vuonna Toyotan maahantuonti siirtyi Toyotan omistamalle Toyota Auto Finlandille. Korpivaara Oy oli myyty jo vuonna 1984 Amer-yhtymälle.
Korpivaaran tytäryhtiöitä olivat Tammer-Auto Oy (yhtiön edustamien autojen myynti Tampereen seudulla, perustettu 1945), Farming Oy (Massey Ferguson -traktorien maahantuoja, 1949–1961), Kone-Diesel Oy (työkoneiden tuonti ja autojen vaihtomoottorit, perustettu 1960), Konemuovi Oy (teknisten muovituotteiden valmistus, perustettu 1972) ja Auto-Bon Oy (Citroën-autojen maahantuonti, perustettu 1981). Yhtiön pääkaupunkiseudun keskeiset toiminnot siirrettiin vuonna 1973 Vantaan Korsoon rakennettuun toimintakeskukseen.
Korpivaara alkoi vuonna 1928 julkaista asiakaslehteä, jonka nimenä oli aluksi "Autoteollisuus". Vuonna 1930 sen nimeksi vaihdettiin "Automies" ja se oli pitkään vanhin Suomessa ilmestynyt autoalan yrityslehti.
Zayed Khan
Zayed Khan (s. 5. heinäkuuta 1980) on intialainen Bollywood-näyttelijä. Hän teki näyttelijändebyyttinsä elokuvassa "Chura Liyaa Hai Tumne" (2003). Hänen seuraava elokuvansa oli "Main Hoon Na" (2004), josta hän sai parhaan miessivuosan Filmfare Awards -ehdokkuuden.
Khanin vanhemmat ovat entinen näyttelijä Sanjay Khan ja Zarine Khan. Hänen isänsä suku on Afganistanista. Hänellä on kolme vanhempaa sisarta, ja näyttelijä Hrithik Roshan on hänen lankonsa. Khan on näyttelijä Feroz Khanin veljenpoika ja Fardeen Khanin serkku.
Khan meni naimisiin Mallaika Parekhin kanssa 20. marraskuuta 2005. Heidän ensimmäinen poikansa Zidaan syntyi 18. tammikuuta 2008. Heidän toinen poikansa Aariz syntyi 22. syyskuuta 2011.
Maalaispojan laulut
Maalaispojan laulut on tribuuttialbumi, joka sisältää eri suomalaislaulajien tulkintoja Mikko Alatalon kappaleista. Se julkaistiin 21.9.2011.
Albumi on äänitetty ”livenä” ja koottu keväällä 2011 nauhoitetusta Alatalon 60-vuotisjuhlakonsertista. Levyn tuotto menee ADHD-järjestötyöhön.
Jääpallon SM-sarjakausi 1986–1987
Jääpallon Suomenmestaruus 1987 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Helsingin IFK voitti mestaruuden.
KemPa putosi sarjasta suoraan. RoPS karsintaan.
OPS ja JPS nousivat SM-sarjaan, josta RoPS putosi.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä.
HIFK: Risto Ruokolainen, Ben Söderling, Johan Stierncreutz, Markku Björn, Henri Airava, Kari Kiviharju, Jarmo Haavisto, Kari Peuhkuri, Heikki Raitavuo, Yrjö Skaffari, Juha Lamppu, Petri Partanen, Veikko Niemikorpi, Sami Lehto, Tuomo Säävälä, Tapio Eräheimo, Kauko Rautiainen, Mika Sirkkiö ja Niclas Sacklén. Valmentaja: Kari Kiviharju.
Castletownbere
Castletownbere () on pieni kaupunki Irlannissa Corkin kreivikunnassa. Kaupunki sijaitsee Irlannin lounaisrannikkolla West Corkin alueella, Berehavenin satamassa Bantry Bayn tuntumassa. Siitä käytetään myös nimitystä Castletown Berehaven. Kaupungin väkiluku on 868 (vuonna 2006)
Kaupungin nimi juontuu aikoinaan siellä olleesta MacCartyn linnasta eikä Dunboyn linnasta, joka kuului O'Sullivanin klaanille. Lähellä sijainneen Puxleyn kartanon poltti IRA vuonna 1920.
Lough Swilly
Lough Swilly ( "Varjojen järvi" tai "Silmien järvi") on 25 mailia (noin 40 kilometriä) pitkä jääkautinen vuono tai lahti Irlannissa Inishowenin niemimaan ja Fanadin niemimaan välissä Donegalin kreivikunnassa. Se on Carlingford Loughin ja Killary Harbourin ohella yksi Irlannin kolmesta jääkautisesta vuonosta.
Hyvä voittaa
Hyvä voittaa on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Juha Tapion seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 21. syyskuuta 2011. Albumi ylitti platinalevyyn oikeuttavat 20 000 kappaleen myynnin kahdessa päivässä nousten suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen.
Hyvä voittaa valittiin vuoden 2012 Iskelmä-gaalassa vuoden 2011 parhaaksi albumiksi. Albumi ylitti kaksinkertaisen platinamyyntirajan 11. kesäkuuta 2012.
Albumilta on julkaistu kolme singleä; "En mitään, en ketään", "Sitkeä sydän" ja "Rakastan niin kauan kuin mä voin". Lisäksi kappaleista "Sitkeä sydän" ja "Rakastan niin kauan kuin mä voin" on kuvattu musiikkivideot. Lisäksi Juha osallistui "Sitkeä sydän"-kappaleella "Syksyn sävelen".
Kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Juha Tapion käsialaa
Ariel Zeevi
Ariel Zeevi (, s. 16. tammikuuta 1977 Bnei Brak) on israelilainen judoka. Hän on olympia- ja MM-mitalisti sekä nelinkertainen Euroopan-mestari.
Zeevi sai pronssia vuoden 2004 Ateenan olympialaisten 100 kg:n painoluokassa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli samassa sarjassa viides. Münchenin MM-kilpailuissa 2001 hän sai avoimessa luokassa hopeaa. 100 kg:n sarjassa hän on ollut MM-kilpailuissa viides Birminghamissa 1999 ja seitsemäs Pariisissa 1997.
Zeevi on voittanut 100 kg:n painoluokan Euroopan-mestaruuden Pariisissa 2001, Düsseldorfissa 2003, Bukarestissa 2004 ja Tšeljabinskissa 2012. EM-hopeaa hän on saanut samassa sarjassa Rotterdamissa 2005 sekä pronssia Bratislavassa 1999, Belgradissa 2007, Lissabonissa 2008 ja Wienissä 2010. Lisäksi hän on ollut EM-kilpailuissa viides Mariborissa 2002, Tampereella 2006 ja Tbilisissä 2009 sekä seitsemäs Istanbulissa 2011.
Zeevi saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 86 kg:n painoluokassa pronssia Lissabonissa 1994 ja kultaa Valladolidissa 1995. Hän on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa yhdeksän turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja yhdeksän kolmossijaa sekä Masters-, Grand Prix - ja Grand Slam -kilpailuissa yhden voiton, yhden kakkossijan ja kaksi kolmossijaa. Hän on voittanut kaksitoista Israelin-mestaruutta.
Cork Harbour
Cork Harbour on luonnonsatama ja estuaari Leejoen suulla Irlannissa Corkin kreivikunnassa. Siitä on mainittu, että se olisi "maailman toiseksi suurin luonnonsatama maailman merenkulkualueilla" (Australian Sydneyssä olevan Port Jacksonin jälkeen).
Cork Harbour käsittää suuren joukon saaria, joista asuttuja ovat:
Milan Ercegan
Milan Ercegan (18. huhtikuuta 1916 – 11. tammikuuta 2011) oli jugoslavialainen painivaikuttaja, joka teki mittavan elämäntyön lajin parissa.
Ercegan toimi 16 vuoden ajan vuosina 1956-1972 kansainvälisen painiliiton FILA:n pääsihteerinä. Vuonna 1972 hänet valittiin ranskalaisen Roger Coulonin seuraajaksi FILA:n puheenjohtajaksi, missä toimessa hän työskenteli 30 vuotta. Erceganin avustuksella järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973 painin maailmancup. Hänen puheenjohtajakaudellaan FILA:n 40 000 Sveitsin frangin velka muuttui 15 miljoonan ylijäämäksi. Ercegan toimi aktiivisesti naispainin kehittäjänä, ja painityyli teki ensiesiintymisensä olympialajina Ateenassa 2004. Hänen esityksestään alettiin järjestää juniorien maailmanmestaruuskilpailuja ja kadettien maanosakohtaisia mestaruuskilpailuja. Painin historiaa käsitteleviä kirjoja Ercegan julkaisi yhteistyössä bulgarialaisen Raiko Petrovin kanssa kolme kappaletta. Hän oli myös mukana käynnistämässä painivalmentajien koulutustoimintaa ja suunnitelmaa, jossa kehitysmaihin lähetettiin painitarvikkeita.
Ercegan jäi eläkkeelle FILA:n puheenjohtajan virasta vuonna 2002, jolloin hän oli 86-vuotias. Hänen seuraajakseen valittiin sveitsiläinen Raphaël Martinetti. Ercegan nimettiin ensimmäisten joukossa vuonna 2003 FILA:n kunniagalleriaan. Hän kuoli 94-vuotiaana vuonna 2011.
Topi Helin
Topi Helin on suomalainen potkunyrkkeilijä. Helin on kilpaillut K-1-nyrkkeilyssä ja thainyrkkeilyssä, joista jälkimmäisessä hän on moninkertainen Suomen mestari. Helin voitti alle 91 kilon raskaan sarjan maailmanmestaruuden vuonna 2003.
Fabian Frei
Fabian Frei (s. 8. tammikuuta 1989 Frauenfeld, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2014–2015 sveitsiläistä Baselia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Frei pelasi Frauenfeldin ja Winterthurin nuorisoakatemioissa ennen siirtymistään Baselin akatemiaan vuonna 2005. Ensimmäisen kutsunsa seuran edustusjoukkueeseen hän sai kaudella 2007–2008, jota ennen hän oli esiintynyt vakuuttavasti nuorisojoukkueissa.
Ensiesiintymisensä Frei teki 22. heinäkuuta 2007 ottelussa Zürichia vastaan. Hän pelasi kauden aikana sekä sarja- että cup-otteluita. Maalitilinsä joukkueessa hän avasi 4. joulukuuta 2008 ottelussa Aarauta vastaan.
Heinäkuussa 2009 joukkueen vahvistettua materiaaliaan huomattavasti kesän aikana, uusi päävalmentaja Thorsten Fink lainasi Frein St. Galleniin. Kahden vietetyn lainakauden aikana hän pelasi yhteensä 64 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän palasi takaisin omistajaseuraansa.
Baselissa pelaa myös hänen maanmiehensä ja nimikaimansa Alexander Frei, mutta he eivät ole toisilleen sukua.
Basel:
Röyhytattaret
Röyhytattaret ("Aconogonon") on tatarkasveihin kuuluva kasvisuku. Röyhytattaret ovat isokokoisia, monivuotisia ruohoja. Niiden kukintotertut ovat runsas- ja pienikukkaisia. Monia suvun lajeista viljellään koristekasveina.
Laura Gustafsson
Laura Gustafsson (s. 9. heinäkuuta 1983 Mäntsälä) on suomalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Gustafsson on valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Vuodesta 2007 hän opiskeli dramaturgiaa Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2012.
Syksyllä 2010 Gustafsson voitti Vasemmistonuorten novellikilpailun novellillaan "Kesä Rynkyn kanssa". Hänen esikoisromaaninsa "Huorasatu" julkaistiin syksyllä 2011. Se perustui Gustafssonin aiemmin kirjoittamaan samannimiseen näytelmään. Teos oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Finlandia-palkinnon saajaksi. Romaanin käännösoikeudet on myyty Saksaan ja Ranskaan. Gustafssonin toinen romaani, "Anomalia", ilmestyi syksyllä 2013 ja kolmas, "Korpisoturi", vuonna 2016.
Vuonna 2012 Gustafssonin aloitti kuvataiteilija Terike Haapojan kanssa taiteellistieteellisen "Toisten historia" -hankkeen, jossa tutkitaan maailmanhistoriaa eläinten näkökulmasta. Projekti pitää sisällään näyttelyitä, seminaareja, tekstejä ja interventioita. Toisten historia -blogissa käsitellään oheismateriaalia, kehitellään ideoita ja raportoidaan toiminnasta. Vuoden 2013 lopulla hankkeeseen kuuluva Naudan Historian Museo -näyttely oli esillä Helsingin Kaapelitehtaalla. Naudan Historian Museon tarkoitus on kertoa historiaa jonkun muun eläimen kuin ihmisen näkökulmasta. Hanke palkittiin Vuoden Kiila -palkinnolla 2013.Suluissa on mainittu teatteri, jossa näytelmä on saanut kantaesityksensä.
Bruno César
Bruno César Zanaki (s. 3. marraskuuta 1988 Santa Bárbara d'Oeste, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Sportingia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Bruno César siirtyi lissabonilaiseen Sportingiin neljävuotisella sopimuksella marraskuussa 2015 toisesta portugalilaisseurasta Estorilista. Hän ehti edustaa Estorilia ainoastaan 11 ottelussa.
Jääpallon SM-kilpailu 1909
Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1909 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta, helsinkiläiset Polyteknikkojen Urheiluseura, Helsingin IFK ja Unitas, sekä viipurilaiset Reipas ja Viipurin IFK. Kiinnostusta SM-kilpailuihin osallistumiseen oli muuallakin kuin Helsingissä ja Viipurissa, mutta mestaruuskilpailujen kustannukset olivat monille seuroille osallistumisen esteenä.
SM-kilpailuissa PUS aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa, missä se sai vastaansa Helsingin IFK:n. PUS uusi mestaruutensa voittamalla ottelun maalein 6-4.
Reipas teki ottelusta protestin, mutta se ei aiheuttanut toimenpiteitä.
Jääpallon SM-kilpailu 1910
Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1910 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta, jolloin mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin vain kaksi ottelua. Polyteknikkojen Urheiluseura aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa. Vastaansa se sai Helsingin IFK:n, joka välieräottelussaan voitti Viipurin Reippaan. Loppuottelussa HIFK ylsi ensimmäiseen mestaruuteensa.
Titanic (norjalainen rockyhtye)
Titanic on norjalainen rockyhtye. Se toimi ensimmäisen kerran vuosina 1969–1979, mutta perustettiin myöhemmin uudelleen. Yhtyeen muodostivat Kenny Aas, Kjell Asperud, John Lorck, Janne Løseth, Roy Robinson (laulaja) ja lyhyen aikaa John Williamson. Se julkaisi useita menestyneitä albumeita ennen kuin hajosi vuonna 1979.
Kappaleet sävelsi pääasiassa yhtyeen perustaja Janne Løseth ja Robinson teki niihin englanninkieliset sanat. Lokakuussa 1971 instrumentaalikappale ”Sultana” nousi Englannin singlelistan viidenneksi.
1970-luvun lopussa Janne Løseth ryhtyi soolouralle ja julkaisi useita singlejä. Myöhemmin hän siirtyi laulajaksi ranskalaiseen Space-nimiseen yhtyeeseen.
1990-luvun lopussa Løseth jätti Space-yhtyeen ja muodosti Roy Robinsonin kanssa duon, joka julkaisi yhden albumin "Lower the Atlantic". Tämä duo oli lyhytaikainen. Vuonna 2006 Løseth kokosi Titanicin uudelleen kolmen uuden soittajan kanssa: Mick Walkerin, Phil Wiltonin ja Didier Blumin. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös Roy Robinson laulajaksi. Tämä kvintetti julkaisi samana vuonna levyn "I'm the Law". Uusin levy on vuodelta 2009 ja nimeltään "Ashes and Diamonds".
Vuoden 2009 lopulla Roy Robinson sai aivoinfarktin, jonka takia hän joutui jättämään yhtyeen toistaiseksi. Janne Løseth hoiti tämän jälkeen lauluosuudet. Robinsonin ja Walkerin tilalle kiinnitettiin Chris Kleiner ja Jean-Pierre Sjöberg.
William Petzäll
William Nils Erich Petzäll (26. elokuuta 1988 Filipstad – 2012 Varberg) oli ruotsalainen poliitikko, joka valittiin parlamenttiin vuonna 2010 Ruotsidemokraattien listalta Taalainmaan läänistä. Hän toimi Sverigedemokratisk Ungdomin eli puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtajana vuodesta 2010 muutamia talvikuukausia vuoteen 2011. Ennen parlamenttiuraa hän oli puolueensa kunnanvaltuutettuna Boråsissa neljä vuotta. Hän ei tullut kuitenkaan valituksi parlamenttiin Länsi-Göötanmaan eteläisestä vaalipiiristä, johon hänen kotikaupunkinsa Borås kuului, vaan Ruotsin vaalijärjestelmän erikoisuuksien mukaan siis Taalainmaalta. Sittemmin hän asui Hallandin Varbergissa.
William Petzäll toimi aktiivisesti monissa puolueensa elimissä kuten puolueen maahanmuuttopoliittisen jaoston vetäjänä.
William Petzällin poliittiseen uraan liittyi myös vastoinkäymisiä. Hänen parlamentin suurimmaksi kohonnut taksilaskunsa herätti huomioita, joskin valtiopäivien turvallisuusosasto oli suositellut taksin käyttöä turvallisuussyistä. Hänellä tiedetään olleen myös päihteiden ja lääkkeiden sekakäyttöä, minkä vuoksi hänellä oli parikin sairaalahoitojaksoa. Viimeksi mainitun ongelman vuoksi hänen katsottiin viisaimmaksi erota puolueensa eduskuntaryhmästä ja hän jatkoi syksystä 2011 riippumattomana kansanedustajana.
William Petzällin tiedetään hakeneen apua huumeongelmaansa kesällä 2012 ilman tulosta. Hänet löydettiin kotoaan kuolleena 1. syyskuuta 2012 eikä tapahtumaan arvella liittyvän rikosta.
Erkki Etola
Erkki Olavi Etola (s. 14. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen liikemies. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Etola johtaa perheyritys Etolaa. Lisäksi hän kuuluu Stockmannin johtoon. Etola omistaa Etola-konsernin yhtiöistä enemmistön eli yli 50 prosenttia, ja yhtiöidensä kautta viitisen prosenttia Stockmannista. Hän kuuluu myös Aldatan suurimpiin omistajiin.
Resident Evil: Retribution
Resident Evil: Retribution on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Paul W. S. Andersonin ohjaama tieteistoimintaelokuva. Se on "Resident Evil" -elokuvasarjan viides osa. Elokuvaa ei edeltäjistään poiketen esitetty suomalaisissa elokuvateattereissa.
Suomuevät
Suomuevät ("Bathyclupeidae") on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät valtamerissä.
Suomuevien heimoon kuuluu vain yksi suku "Bathyclupea". Siihen kuuluu lähteestä riippuen 4–7 lajia, muun muassa suomuevä ("Bathyclupea hoskynii"). Suomuevät ovat keskikokoisia kaloja ja saavuttavat pisimmillään noin 30 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kalt ovat litteähköjä ja pitkulaisia. Selkäevä on lyhyt ja peräevät on pitkä, molemmissa evissä on suomuja. Silmät ja suu ovat suomuevillä kookkaat ja suu on melkein pystysuora. Suomuevien suomut ovat suurikokoisia ja kalat ovat väriltään hopeanharmaita.
Suomueviä tavataan melko harvinaisina trooppisilta ja subtrooppisilta vesiltä Intian valtamerestä, Tyynenmeren länsiosasta ja Atlantista Meksikonlahdelta. Ne elävät tyypillisesti syvissä vesissä noin 400–500 metrin syvyydessä merenpinnasta. Suomuevät ovat petokaloja, jotka syövät pääasiassa pienehköjä äyriäisiä.
Jokimaan ravirata
Jokimaan ravikeskus on vuonna 1981 valmistunut, Lahden Jokimaalla toimiva raviurheilukeskus, johon kuuluvat raviradan lisäksi muun muassa totohalli, katsomo ja ravintolatilat. Vuonna 2011 aloitettiin uuden aition rakennustyöt. Jokimaan ravikeskuksessa järjestetään ravien lisäksi myös muuta toimintaa, kuten messuja ja urheilutapahtumia. Sen omistaa Lahden Hevosystäväinseura ry, joka perustettiin vuonna 1908. Ennen Jokimaan valmistumista ravikilpailuja järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla. Vuonna 2010 Jokimaan ravikeskuksen liikevaihto oli noin 3,5 miljoonaa euroa. Keskuksen sisätiloihin mahtuu 2 500 ihmistä ja ulkotiloihin noin 20 000 ihmistä.
Jokimaalla järjestettäviä ravipäiviä on vuodessa 38. Näihin luetaan ”perusravit” sekä muutamat isommat ravitapahtumat, kuten lämmin- ja kylmäveristen Suur-Hollola-ajot ja pikkujouluravit. Näiden lisäksi keskuksessa järjestetään myös harjoitusraveja lähes viikoittain. Ravien yhteydessä järjestetään totopelejä, ja ravien aikana keskuksen ravintolat ja pub ovat auki. Raveja voi seurata aitiosta tai istumakatsomosta.
Itse ravien lisäksi Jokimaan ravikeskuksella järjestetään myös muunlaisia tapahtumia. Keskus vuokraa sisä- ja ulkotilojaan, pysäköintialueitaan, sauna- ja kokoustilojaan, ravintoloitaan ja kabinettiaan niin yksityishenkilöiden kuin yritystenkin käyttöön. Esimerkiksi nuorisolentopalloturnaus Power Cup sekä Neste Oil Rally järjestettiin Jokimaalla.
Kokonniemen laskettelukeskus
Kokonniemen laskettelukeskus on Porvoon kaupungin keskuksen lähellä Porvoonjoen länsirannalla sijaitseva laskettelukeskus. Keskukseen on raivattu uusia rinteitä laskettelukäyttöön ja nykyisin käytössä on viisi rinnettä ja hissiä. Yksi rinteistä on Snow Park, jossa on hyppyreitä, reilejä ja boxi. Kaikki keskuksen rinteet ovat valaistuja. Kokonniemen laskettelukeskuksessa toimii myös kahvila ja suksivuokraamo. Kesällä rinteitä käytetään alamäkipyöräilyyn.
Jääpallon SM-sarjakausi 1987–1988
Jääpallon SM-sarja kaudella 1987-1988 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Välierissä HIFK voitti paikallisvastustajansa, ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin selviytyneen Botnian. Toisessa Välierässä Veiterä voitti OLS:n. Loppuottelu pelattiin Helsingissä uudella Kallion tekojääradalla. HIFK oli Veiterää parempi maalein 4-3 ja uusi mestaruutensa.
Kampparit putosi sarjasta suoraan. WP-35 säilyi karsinnan jälkeen, Sarjaan nousi Rovaniemen Palloseura.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä.
HIFK: Risto Ruokolainen, Ben Söderling, Johan Stierncreutz, Olli Pylsy, Kari Kiviharju, Mika Sirkkiö, Kari Peuhkuri, Heikki Raitavuo, Veikko Niemikorpi, Sami Lehto, Tuomo Säävälä, Mika Mutikainen, Yrjö Skaffari, Jarmo Haavisto, Petri Partanen, Rami Koivisto. Valmentaja Raine Salminen.
FC Vorskla Pultava
Football Club Vorskla Pultava () eli FC Vorskla Pultava on ukrainalainen jalkapalloseura Pultavan kaupungista. Seura pelaa Ukrainan korkeimmalla sarjatasolla Ukrainan valioliigassa. Ukrainan Cupin seura voitti 2009.
Vorskla Pultava perustettiin 5. tammikuuta 1955 nimellä Kolgospnyk. Vuonna 1956 seura voitti Ukrainan SSR Cupin. 1957 seura muuttui puoliammattimaiseksi. Vuonna 1965 seura vaihtoi nimensä Kolokseksi. Vuonna 1968 seura nousi sarjatasoa ylemmäs, Ukrainan toiseksi korkeimmalla sarjatasolle ja vaihtoi nimensä Selstrojksi, mutta vaihtoi sen heti seuraavana vuonna Stroiteliksi. Vuonna 1971 Neuvostoliiton jalkapallossa tehtiin rakenteellisia muutoksia, jotka pakottivat Stroitelin vetäytymään 1. divisioonasta. Vuonna 1972 seuran nimeksi tuli taas Kolos. 1984 seura uudistui, ja vaihtoi nimensä Vorsklaksi. 1988 seura sijoittui 1. divisioonassa toiseksi. Neuvostoliiton hajottua Vorskla nousi pääsarjaan. Seura saavutti sen verran menestystä, että pääsi pelaamaan Euroopan yhteisiin turnauksiin kolmesti: UEFA Cupiin 1997 ja 2000 sekä Intertoto Cupiin 1998. Ukrainan Cupin seura voitti 2009. Eurooppa-liigaan seura on edennyt kahdesti: kaudeksi 2009-10 ja 2011-12.
Joe Smith (Martti Innanen)
Joe Smith on Martti "Huuhaa" Innasen luoma fiktiivinen lontoolainen kansainvälinen seikkailija.
Hahmo esiintyi Innasen kirjoittamissa ja esittämissä parodisissa seikkailuaiheisissa radiokuunnelmissa. Kuunnelmat "Joe Smith seikkailu viitakossa" ja "Joe Smith Rasilian satemetsässä" julkaistiin myös C-kasetti- ja LP-formaatissa.
Osa kuunnelmista julkaistiin Innasen vuonna 1967 julkaisemassa kirjassa "Seikkailu viitakossa". Vuonna 2015 Yle Radioteatteri tuotti Joe Smithistä kuunnelman, johon sisältyy kolme tarinaa: Tartsan ja Pielaveten salainen aarre, Joe Smith Ekyptissä ja Joe Smith Intiassa.
Ifat
Ifat oli keskiaikainen valtio nykyisen Etiopian alueella Awashjoen laaksossa ja ympäröivillä vuoristoalueilla. Se syntyi 1200-luvun loppupuolella Walashma-dynastian perustajan Wali Ashman aikana. Ifat valloitti Šoan valtakunnan ja alisti valtaansa muita pieniä muslimivaltioita. Maan väestö koostui islamiin kääntyneistä seemiläisistä ja kuušilaisista kansoista, jotka harjoittivat maanviljelyä ja karjanhoitoa. Tärkeä merkitys oli myös Zeilan satamakaupunkiin johtaneella kauppareitillä.
1300–1400-luvuilla Ifat kävi jatkuvia sotia kristityn Etiopian kanssa. Keisari Yeshak I valloitti sen vuonna 1415 ja Zara Yakob hävitti alueen perusteellisesti vuonna 1445. Ifatin itäosa liitettiin Adalin sulttanikuntaan.
Veikko Hänninen
Veikko Armas Hänninen (3. huhtikuuta 1929 Jyväskylä – 24. tammikuuta 1981 Jyväskylä) oli suomalainen eräkirjailija.
Hänninen kuvasi kirjassaan "Siima soi" hauenkalastusta heittovavalla keskisuomalaisilla metsälammilla.
Olavi Silvo
Olavi Edvard Johannes Silvo (20. heinäkuuta 1922 – 16. kesäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija.
Silvo valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1946, lisensiaatiksi 1966 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1970. Hän toimi ympäristötoksikologian dosenttina Helsingin yliopistossa.
Cay Karlsson
Cay Karlsson (s. 24. joulukuuta 1945) on suomenruotsalainen kitaristi. Karlsson aloitti solistina The Scaffolds -rautalankayhtyeessä. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi The First- ja Cumulus-yhtyeissä ja esitti Hectorin kanssa Syksyn sävelessä 1973 kappaleen "Marleena", joka sijoittui kuudenneksi.
Leipätyönsä Karlsson teki Yleisradiossa ruotsinkielisen kanavan toimittajana eläkkeelle siirtymiseensä asti, loppuajan toimituspäällikkönä.
Allan Sinisalo
Allan Arvid Sinisalo, sukunimi aik. "Lindroos" (26. syyskuuta 1888 Mäntsälä – 3. helmikuuta 1981) oli suomalainen uskonnollinen runoilija.
E. H. Pipatti
Eino Heikki Pipatti (5. kesäkuuta 1898 Jaakkima – 8. huhtikuuta 1979 Hattula ) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Stirlingin linna
Stirlingin linna sijaitsee jyrkkäreunaisella kukkulalla Stirlingissä, Skotlannin entisessä pääkaupungissa. Se on yksi Skotlannin suurimmista ja historiallisesti merkittävimmistä linnoista. Nykyiset rakennukset on pääsääntöisesti rakennettu vuosina 1490–1600.
Stirling on sijainnut aina strategisesti merkittävällä paikalla Skotlannin halkaisevan Forthjoen matalimmalla kohdalla, joka on ollut tärkein kulkureitti Etelä- ja Pohjois-Skotlannin välillä.
Ensimmäinen maininta Stirlingin linnasta on noin vuodelta 1110, jolloin kuningas Aleksanteri I rakennutti kukkulalle kappelin. Hän myös kuoli siellä 1124. Skotlannin itsenäisyyssotien (1296–1357) aikana Stirlingin alueella käytiin lukuisia taisteluita ja linna oli vuoron perään skotlantilaisten ja englantilaisten hallussa. Kuuluisin taistelu käytiin 1297, jolloin skotlantilainen kapinallinen William Wallace voitti englannin kuninkaan Edward I:n joukot läheisellä kivisillalla.
Skotlannin itsenäistyttyä kuninkaat Robert II ja Robert III alkoivat rakennuttaa uutta linnaa Stirlingin kukkulalle. Vanhimmat yhä olemassa olevat linnan osat (esim. vuonna 1381 rakennettu pohjoinen portti) ovat tältä aikakaudelta.
Stirlingin linna toimi Skotlannin Stuart-sukuisten kuninkaallisten virallisena asuinpaikkana 1600-luvulle asti. Traagisista elämänvaiheistaan tunnettu kuningatar Maria Stuart kruunattiin siellä vuonna 1543. Stuartien aikana linnaa vahvistettiin ja laajennettiin runsaasti. Tältä ajalta on peräisin muun muassa linnan kuninkaallinen palatsi, joka rakennettiin Jaakko V:n aikana 1540-luvulla. Palatsi on yksi parhaiten säilyneistä renessanssirakennuksista Iso-Britanniassa.
Stirlingin merkitys hallinnollisena keskuksena väheni Englannin sisällissodan ja Yhdistyneen Kuningaskunnan syntymisen jälkeen. Viimeinen sotilaallinen tapahtuma Stirlingin linnassa oli Charles Edward Stuartin hyökkäys toisen Jakobiittikapinan aikana vuonna 1745. Tämän jälkeen linna toimi varuskuntana vuoteen 1964 asti.
A. H. Turunen
Arvo Henrik Turunen (13. kesäkuuta 1908 Pielisjärvi – 5. maaliskuuta 1978 Helsinki ) oli suomalainen eräkirjailija.
Elena Hueanu
Elena Hueanu (s. 20. elokuuta 1986) on romanialainen valokuvamalli. Hän voitti Miss Academy -kilpailun vuonna 2009 ja osallistui samana vuonna Miss Universumiin, mutta joutui hylätyksi kesken kilpailun. Sittemmin Hueanu on pääosin esiintynyt mallina lehdissä ja kalentereissa. Hueanu on esiintynyt muun muassa "Luxury Magazine" -lehdessä.
Hueanu tekee ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 2012 ilmestyvässä "Six Bulletsissa".
Lauri Saalasti
Lauri Saalasti (17. huhtikuuta 1903 Mäntyharju – 19. lokakuuta 1978 Savonlinna) oli suomalainen runoilija.
Sairaanhoidosta
Sairaanhoidosta ("Notes on Nursing: What It Is, and What It Is Not") on Florence Nightingalen kirjoittama sairaanhoidon oppikirja, joka ilmestyi alkujaan 136-sivuisena 1859. Teoksen on suomentanut Aune Brotherus, ja se ilmestyi suomeksi WSOY:n kustantamana 1938. Kolmas painos suomennoksesta ilmestyi 1964. Nightingale antaa siinä ohjeita niille, jotka haluavat huolehtia muiden terveydestä. Nightingalen mukaan sitä ei ole tarkoitettu oppikirjaksi sairaanhoidon ammattiin vaan avuksi hoitotyössä.
Vuonna 1974 ilmestyneen englanninkielisen painoksen esipuheessa Florence Nightingalen sairaanhoitajaoppilaitoksen silloinen johtaja Joan Quixley sanoo, että vaikka teoksen ilmestymisestä on kulunut aikaa, se on "hämmästyttävän pätevä verrattuna sairaanhoidon nykyasenteisiin ja taitoihin, olipa kyse kotona 'tavallisen naisen' antamasta hoidosta tai sairaalassa annetusta tai yhteiskunnan tarjoamasta hoidosta".
Englanninkielistä alkuteosta on jatkuvasti saatavilla.
Vappu Oura
Saimi Greta Valborg Pylkkänen, os. "Öhrbom", kirjailijanimi Vappu Oura (8. lokakuuta 1897 Asikkala – 28. kesäkuuta 1977 Tapiola ) oli suomalainen kirjailija.
Rat Westwick
Harry "Rat" Westwick (23. huhtikuuta 1876, Ottawa, Ontario – 3. huhtikuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekon ja lacrossen pelaaja. Westwick, joka sai lehdistöltä lisänimen "rat" ("rotta") tunnetaan parhaiten kiekkourastaan Ottawa Hockey Clubissa, joka voitti useita kertoja Stanley Cupin 1900-luvun alussa. Hän pelasi Ottawa Capitalsin lacrossejoukkueessa vuodesta 1896 vuoteen 1904 ja voitti kolme mestaruutta.
Hänen veljensä Tom Westwick oli myös ammattimainen jääkiekkoilija.
Craig McKay
Craig McKay voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Auto GP -kausi 2010
Auto GP-kausi 2010 oli Auto GP-sarjan ensimmäinen kausi, joka korvasi Euroseries 3000-sarjan ja vaihtui nimeksi Auto GP. Kausi alkoi 24. huhtikuuta Tšekin, Brnon radalla ja päättyi 3. lokakuuta Italian, Monzassa. Sarjan mestaruuden voitti Romain Grosjean, joka tuli sarjaan mukaan kesken kauden. Toiseksi sijoittui Edoardo Piscopo ja kolmanneksi Duncan Tappy.
Iso-Säkylä
Iso-Säkylä on kylä Säkylässä. Iso-Säkylän alue sijaitsee Säkylän keskustan pohjoispuolella sen lähes välittömässä läheisyydessä. Iso-Säkylässä sijaitsee monia palveluja, kuten "Walkers"-kahvila, ala-aste, vuosina 2010–2011 saneerattu yhteiskoulu, autokoulu, "Apetit-Areena" (jäähalli) ja "Säkylähalli" (urheiluhalli). Iso-Säkylän läpi kulkee Euraan asti menevä nähtävyystieksi luokiteltu Rantatie joka on yksi alueen vilkkaimmista teistä.