Futsalin pelipaikat
Tässä artikkelissa on kuvattu Futsalin tyypillisimmät pelaajaprofiilit ja näiden pelipaikat kentällä.
Futsalottelussa kentällä pelaa yksi maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa kummastakin pelaavasta joukkueesta. Futsalissa pelaajien pelipaikat eivät ole yhtä jäykästi rajattuja kuin jalkapallossa ja yksittäisen pelaajan pelipaikka ja rooli voivat vaihtua ottelun aikana useasti. Futsalissa jokaisen kenttäpelaaja tulee hyökätä, puolustaa ja liikkua koko kentän alueella.
Maalivahdin eli "goleiron" pääasiallinen tehtävä on puolustaa omaa maaliaan torjumalla vastustajapelaajien vetoja. Kuten maalivahti jalkapallossa, goleiro on ainoa pelaaja, joka saa koskea käsillään palloon pelitilanteessa, kuitenkin vain oman kenttäpuoliskon rangaistusalueella eli maaliviivasta piirretyn 6m kaaren sisäpuolella.
Jalkapallomaalivahdille tyypillisten hallittujen torjuntojen tekeminen on futsalissa harvinaisempaa. Pienemmän pelikentän ja pelin nopeamman luonteen vuoksi futsalmaalivahdilta edellytetään korostuneesti taitoa peittää vastustajan vetosuuntia ja kykyä liikkua aktiivisesti ennakoiden vetojen tielle. Futsalissa valtaosa vedoista lähtee verrattain läheltä maalia ja maalivahtia.
Maalivahdin keskeisiä taitoja futsalissa on torjuntatyöskentelyn ohella myös pelin avaaminen heittämällä (maaliheitoista ja torjunnan jälkeen) sekä jalalla pelaaminen. Useimmat futsalmaalivahdit eivät käytä maalivahdinhanskoja, koska niiden koetaan haittaavan pallon heittämistä. Futsalmaalivahdin tuleekin kyetä heittämään palloa suhteellisen tarkasti ja nopeasti koko kentän alueelle. Nopea ja tarkka heittopeli korostuu jos joukkueen hyökkääjänä pelaa pivot.
Futsalin pelin kehittyminen on viime vuosina korostanut erityisesti jalalla pelaamisen hallitsevia maalivahteja. Maalivahdin rooli on laajentunut "puhtaasta torjujasta" aktiivisemmin peliin osallistuvaksi "viidenneksi kenttäpelaajaksi". Kuvaavina esimerkkeinä tästä kehityskulusta on Kampuksen Dynamon ja Suomen maajoukkueen maalivahti Juha-Matti Savolainen tai Kazakstanin maajoukkueen maalivahti Higuita, jonka kyky pelata pallollisena on muokannut Kazakstanin maajoukkueen pelitapaa huomattavasti.
Futsalissa maalivahdin peliin osallistumista on selkeästi rajattu verrattuna jalkapalloon. Sääntörajoitusten johdosta futsalmaalivahdin rooli pelissä eroaa jalkapallomaalivahdista. Futsalissa maalivahdin avattua pallo peliin (tyypillisesti maaliheitosta), hän ei saa koskea siihen uudestaan omalla kenttäpuoliskollaan ennen kuin pallo on osunut vastustajaan. Mikäli peliväline kuitenkin palautetaan maalivahdille ennen tätä, tuomitaan vastustajalle suora vapaapotku. Toisekseen mikäli maalivahti pitää palloa hallussaan käsissään tai jaloin omalla kenttäpuoliskollaan yli neljä sekuntia (mukaan lukien maaliheitto), tuomitaan vastustajalle epäsuora vapaapotku. Vapaapotku suoritetaan rikepaikasta tai sitä lähimmästä paikasta rangaistusalueen rajalta, jos rike tapahtui rangaistusalueen sisällä.
Futsalissa maalivahdin peliin osallistumista on säädelty pelivälineen palauttamisen ja sen halussapitoajan suhteen vain joukkueen omalla kenttäpuoliskolla. Nämä kaksi sääntöä eivät kuitenkaan ole voimassa vastustajan kenttäpuoliskolla, mikä mahdollistaakin nk. "reikäpaitamaalivahdin" käyttämisen pelitaktisena elementtinä.
Reikäpaitamaalivahti on perinteisen maalivahdin tilalle vaihdettu kenttäpelaaja (joka on siis kuitenkin sääntöjen puitteissa yhtälailla maalivahti), joka siirtyy pelaamaan vastustajan kenttäpuoliskolle jättäen maalinsa vartioimatta ja muodostaen 5-4 ylivoimatilanteen joukkueelleen. Vastustajan kenttäpuoliskolla maalivahti saa siis pitää palloa hallussaan yli neljä sekuntia ja hänelle voidaan myös palauttaa pallo ilman vastustajan kosketusta. Tyypillisesti "reikäpaitamaalivahtia"-taktiikkaa käytetään ottelun loppupuolella, kun tappiolla oleva joukkue pyrkii tasoittamaan ottelun.Puolustaja sijoittuu kenttäpelaajista alimmaksi. Puolustajan eli "fixon" pääasiallinen tehtävä on varjella omaa maalia mutta myös ohjata oman joukkueensa peliä. Fixo saattaa nousta myös hyökkäyksissä mukaan, ja etenkin kulmapotkuissa fixoa käytetään usein. Pohjapelaajalta edellytetään hyvää pelikäsitystä, taktista silmää ja varmuutta pallollisessa pelissä.Laituri eli "ala" pelaa sekä hyökkäyksen että puolustuksen tukena riippuen siitä, kummassa päässä pallo on. Laiturin rooliin kuuluu paljon juoksemista ylös ja takaisin alas. Kokonaisvaltaisen pelaamisen lisäksi laitapelaajan roolissa korostuu pallon kuljettaminen ja vastustajan pelaajien haastaminen 1v1 tilanteissa.
Kaikki kenttäpelaajat liikkuvat laajalla alueella pelin aikana, mutta laitapelaajalla on tyypillisesti vastuullaan pelaaminen kentän vasemmalla tai oikealla laidalla, niin hyökkäys- kuin puolustuspelissäkin. "Alan" rooli ei ole yhtä hyökkäävä kuin "pivotilla", mutta ei kuitenkaan yhtä puolustava kuin "fixolla". Hyökkääjän eli "pivotin" tai "pivon" rooli on hyvin samanlainen kuin jalkapallossa keskushyökkääjällä. Pivotin rooliin kuuluu pysytellä lähellä vastustajan maalia ja tarjota joukkuetovereilleen syöttömahdollisuuksia ja kamppailla pallosta vastustajan puolustajien kanssa.
Pivot osallistuu joukkueensa puolustuspeliin prässäämällä vastustajan pallollista pelaajaa. Jotkut pelaajat pelaavat paikalla nimeltä "universal". Tämä tarkoittaa sitä, että he pelaavat käytännössä jokaista paikkaa lukuun ottamatta maalivahdin pelipaikkaa.