Qatarin kalliopiirrokset
Qatarin kalliopiirrokset sijaitsevat pääasiassa Qatarin niemimaan pohjoisrannikolla, mutta muutamia kohteita on Etelä-Qatarissakin. Useimmat piirroskentät on voitu liittää läheiseen asutukseen ja eräät kansainväliseen kauppaan, jota alettiin käydä jo ennen 1000-lukua jaa.. Kalliopiirrokset esittävät muun muassa kuppeja, kuppikuvioita, viivoja ja tunnistettavia laivoja.
Kuvioiden tutkimustyö alkoi vuonna 1957 tanskalaisen tutkimusretken Danish Archeological Qatar Expeditionin aikana, kun muutamia Pohjois-Qatarin kalliopiirroskohteita tarkastettiin P. V. Globin ja T. G. Bibbyn johdolla. Kun tämä tutkimusretki päättyi, tutkimuksia jatkettiin Holger ja Hans Kapelin johdolla. He luetteloivat 868 yksittäistä kalliopiirrosta Jabel Jassasiyan piirroskentältä ja näiden luetteloiden avulla myöhemmät tutkijat pääsivät syventymään piirroksien tutkimuksiin. Kapel luetteloi myös 303 piirrosta Al Furaihah'ssa ja näki yli sata piirrosta Jabal Fuwairetissa. D. F. Hawkins tutki Al Ghārīyah'tia 1980-luvulla. 1990-luvun alussa Frances Gillespie Birminghamin yliopistosta dokumentoi Jabel Jassasiyan kuviot laserkeilaamalla. Nykyään laserkeilausta tekee QNER. Tutkimuksia on sittemmin jatkettu, ja nykyään tunnetaan ympäri maata vähintään 38 kalliopiirroskohdetta. Laajimmat luettelot Qatarin kuvakentistä on tehnyt paikallinen tutkija Mohammed Al Suwaidi.
Tunnettuja kuvakenttiä on ainakin 38. Runsaammin niitä on Pohjois-Qatarissa niemen kärjen itäpuolella Al Ghārīyah'sta Al Huwaylah'an ja kärjen länsipuolella Al Areeshista Al Zubārah'an. Eräitä tärkeitä kuvakenttiä on Jabal Jassasiyassa, Jarr Umm Tuwainista, Jebel Fuwairetista ja Fraihasta. Muita paikkoja ovat esimerkiksi Al Thakhira, Al Dhaayen, pääkaupungin Dohanin puistossa, Al Ghashamiya, Al Wakrah, Al Fuwairet, Sumaisimah, Al Jumali ja Al Furaihah.
Kalliokuvat on hakattu paikallisiin mataliin ja hiekan pyöristämiin kalkkikivikallioihin. Kallioita kutsutaan paikallisesti nimellä "jabal" tai "jebel". Kuvioita kuluttavat vesi ja tuulen puhaltama hiekka, mutta ne ovat kuitenkin melko hyvässä kunnossa. Osa tehdyistä kuvioista saattaa olla vielä hiekan peitossa odottamassa esiinkaivamista. Löydettyjä kuvioita voidaan esittää käytetyn luokittelun mukaisesti.
Kuppi tehdään hakkaamalla kallioon reunoiltaan pyöreä syvennys, jonka halkaisija on 2−15 senttimetriä ja syvyys 1−10 senttimetriä. Kupin tarkoitusta ei tiedetä, mutta siihen voi pudottaa urhattavaa viljaa (vertaa kuppikivi) tai vettä. Yleensä kupit esiintyvät ryhmissä, jossa monesta samankokoisesta kupista muodostuu tiivis ryhmä tai erikokoisista kupeista muodostuu jokin muu kuvio.
Kuppirivit on yleensä tehty pareittain niin, että kummassakin rivissä on yhtä monta kuppia. Joskus rivejä erottaa viivamainen syvennys. Näissä kuvioissa rivin yleisin kuppiluku on 7. Toinen yleinen kuppien ryhmitystapa on liittää ison kupin ympärille pieniä kuppeja. Yleisin pienten kuppien lukumäärä on 9, vaikka myös lukumäärää 6 esiintyy yleisesti.
Molempia ryhmiä on kutsuttu kauan "pelilaudoiksi". Rivikuvio muistuttaa Al Halooshia eli yleisimmin mancalaa, joka on muinaisten Afrikan, Intian, Kiinan ja Kaakois-Aasian kauppareittien varrelta tavattava peli. Pyöreä kuppikuvio muistuttaa mancalan variaatiota Al Ailahinia.
Vaikka pieni osa Qatarissa olevista pelilautakuvioista on koverrettu niin syviksi, ettei niisä voi pelata kivillä, useimmilla kuppikuvioilla on varmasti pelattu kyseisiä pelejä. Kalliot, joilla kuviot sijaitsevat, ovat samalla olleet helmikauppiaiden veneiden tähystyspaikkoja, ja laivoja on odoteltu pitkään.
Yksittäisiä suuria kuppeja esiintyy kuvakentillä satunnaisesti, mutta tietyillä kuvakentillä runsaasti. Erikoisiakin kuppiryhmiä esiintyy. Kupit voivat muodostaa esimerkiksi 4×7 rivisen "sakkilaudan". Joskus kupit on yhdistetty viivakaiverruksilla.
Eräät kupin ja niitä yhdistävät viivamaisesti koverretut matalat kanavat viittaavat esimerkiksi veden keräämiseen. Kanavat luikertelevat alas kalliota ja päättyvät lopulta suureen kuppiin. Jotkut ovat nähneet näissä pyrstötähden tapaisen kuvion, joka osoittaa aina merellepäin.
Venekuviot on helppo tunnistaa veneiksi. Niitä on kahdenlaisia. Yläpuolelta kuvattuja "kirkkoveneitä" ja sivulta kuvattuja profiilimaisia veneitä tai laivoja. Kummassakin kuviotyypissä esiintyy sekä veneiden yksinkertaisia muotoja että yksityiskohtia myöten kuvattuja veneitä tai laivoja.
"Kirkkoveneet" ovat pajunlehden muotoisia, ja useimmissa on kuvattu sivuille ojentuvat airot kuin silmäripset. Yksityiskohtien määrä vaihtelee suuresti. Veneen sisälle on voitu kuvata etu- ja takatuhdot, muita istuimia, kuppimerkkejä tai muita yksityiskohtia. Profiilimaisesti kuvatuissa veneissä voi olla ankkuri, masto ja kaiteessa portti kannelle.
Kuvailu on niin todenmukaista, että kuville on voitu osoittaa todennäköiset vastineet battil- ja baqqarah-veneistä. Eräät kuviot muistuttavat portugalilaisia kauppalaivoja.
Tietyt eläinkuviot voidaan ajoittaa mille aikakaudelle hyvänsä. Eläinkuviot esittävät esimerkiksi aasia ja sen ratsastajaa, dromendaaria, skorpionia, kilpikonnaa, kalaa, ja kaksi kirahviakin on ehkä tunnistettu. Ihmisen jalanpohjan kuviot ja varpaiden yksittäinen kuvaaminen liittynee johonkin rituaaliin.
Kuvioiden ajoittaminen on osoittautunut vaikeaksi, koska kalkkikiven eroosioherkkyys vaikeuttaa vanhojen kuvioiden erottamisen nuorista kuvioista. Kaikki kuvat vaikuttavat siten vanholta. Veneiden tyypittelyn perusteella osa kuvioista on sijoitettu 1200-luvulle jaa. ja sen jälkeiseen aikaan. Portugalilaiset laivat tulivat Persianlahdelle 1500-luvulla, ja jokunen niistä päätyi piirrokseen. Kallioiden ympäriltä löydetty keramiikka ajoitetaan 1600-1800-luvulle, mikä tukee kuvioden historiaa.
Monet kupit ja pelilautakuviot ovat näitä varhaisempia, mikä on epäsuorasti päätelty kuvioiden keskinäisestä ryhmittelystä kallioilla. Kuppejakin vanhempia kuvioita on jäännyt kuppikuvioiden alle, mutta ne ovat jo niin pahoin sään turmelemia, ettei niitä enää tunnista.