Patrick Mullen
Patrick Mullen (s. 6. toukokuuta 1986 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan Linköping HC:ssä. Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan hän on kahden suunnan puolustaja, joka pelaa monipuolisesti sekä syöttää, laukoo että luistelee hyvin. Mullen ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen pelaaja, mikä rajoittaa hänen fyysistä peliään. Mullen laukoo oikealta.
Sioux Falls Stampede varasi Mullenin 19. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2004–2005. Mullen oli Stampeden tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+23=37, joilla hän jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin kolmannen sijan Indiana Icen Eddie DelGrosson kanssa. Vuodet 2005–2009 Mullen kävi Denverin yliopistoa. "Freshman -vuotenaan" 2005–2006 hän oli seitsemällä osumallaan joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja Chris Butlerin kanssa. "Junior -vuotenaan" 2007–2008 Mullen oli Denverin tehokkain puolustaja tehoilla 4+18=22. Hän voitti kauden päätteeksi WCHA:n mestaruuden. "Senior -vuotensa" 2008–2009 päätteeksi Mullen valittiin sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2009 Mullen teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 lähes kokonaan AHL-joukkue Manchester Monarchsissa, jossa tulokaskausi toi 44 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 4+6=10. Mullen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun ECHL-joukkue Ontario Reignissa. Kauden 2010–2011 hän pelasi kokonaan Monarchsissa. Heinäkuussa 2011 Mullen teki Kingsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Myös kauden 2011–2012 hän pelasi kokonaan Monarchsissa, jonka tehokkain puolustaja Mullen oli tehoilla 13+28=41.
Mullen teki heinäkuussa 2012 vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän aloitti kauden 2012–2013 osaksi NHL:n työsulunkin vuoksi AHL-joukkue Chicago Wolvesin vahvuudessa. Jo toisessa ottelussaan Mullen kuitenkin loukkasi olkapäänsä, joka vaati leikkaushoitoa ja päätti hänen kautensa. Kesäkuussa 2013 hän teki Canucksin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Mullen aloitti kauden 2013–2014 seuran uudessa farmijoukkueessa, Utica Cometsissa. Hän oli kauden päätyttyä joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja seitsemällä osumallaan, vaikka maaliskuussa 2014 Canucks kauppasi Mullenin Ottawa Senatorsiin vaihdossa Jeff Costelloon. Hän pelasi loppukauden AHL-joukkue Binghamton Senatorsin vahvuudessa. Toukokuussa hän teki Ottawan kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen.
Kauden 2014–2015 Mullen pelasi kokonaan Binghamton Senatorsin AHL-joukkueessa, jonka kapteenistoon hän nousi. Kesäkuussa 2015 Mullen teki Ottawa Senatorsin kanssa taas vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 600 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hän pelasi farmissa myös alkukauden 2015–2016, kunnes tammikuussa 2016 Senators kauppasi Mullenin Nashville Predatorsiin vaihdossa Conor Alleniin. Hän pelasi loppukauden AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, jonka sisäisen tehotilaston voiton Mullen jakoi neljännesvälieräkierroksella Frédérick Gaudreaun kanssa lukemalla 0.
Mullen siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n latvialaisjoukkue Dinamo Riikaan. Hän teki 39 ottelussa 12 tehopistettä ja keräsi teholukeman -12, kunnes Mullenin sopimus purettiin joulukuussa 2016. Helmikuussa 2017 hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja teki AHL-sopimuksen Binghamton Senatorsin kanssa. Mullenin täytyi kuitenkin ennen tätä läpäistä siirtolista, josta hänet vuorokauden aikana nappasi lopulta Rochester Americans.
Kaudeksi 2017–2018 Mullen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Linköping HC:hen. Hän oli neljällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Chad Billinsin kanssa, mutta helmikuussa 2018 Linköping kuitenkin lainasi Mullenin loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Adler Mannheimiin.
Mullenin isoveli Michael on pelannut myös jääkiekkoa. Veljesten isä Joe Mullen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 1200 NHL-ottelua, voitti kolme Stanley Cupia ja hänet on valittu Hockey Hall of Fameen. Heidän setänsä Tom ja Brian pelasivat myös jääkiekkoa ammattilaisena, joista jälkimmäisenä mainittu pelasi omalla urallaan hyökkääjänä lähes 900 NHL-ottelua.