hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
KH-kortisto
KH-kortisto on Rakennustiedon internetissä julkaisema kokoelma tietokortteja, joissa on kiinteistönpidon ohjeita, säännöksiä ja tarviketietoa.
KH-ohjeita on kortiston yli 30-vuotisen historian aikana julkaistu yli 500 kpl, joista noin puolet ovat voimassa. Loput kortit on korvattu tai peruttu ja siirretty KH-arkistoon. KH-kortistossa on julkaistu tiedonjyviä yli 70, säännöksiä yli 600 ja tuotekortteja yli 2 100 kpl. Kortistossa on myös asuintalon huoltokirja, lainalaskin ja rakennusosien käyttöikälaskin. Arkistokortit ovat saatavilla verkkopalvelu "KH Netissä".
KH-kortiston toimitustyötä valvoo Rakennustietosäätiö RTS:n päätoimikunta PT 15 Kiinteistönpidon päätoimikunta.
Valtiovarainministeriö perusti 1970-luvun alussa hankkeen, jonka tarkoituksena oli muun muassa valtion kiinteistöjen kiinteistönpitotyön yhtenäistäminen ja kiinteistönpidon nimikkeistön laatiminen. Työryhmässä oli Valtion rautatiet, rakennushallitus, posti- ja telehallitus ja puolustusministeriö. Hanke kaatui, mutta tehdyt toimenpiteet olivat perusta tulevalle KH-kortistolle.
Vuonna 1975 pidettiin Suomen Kiinteistönhoitokokous. Kokoonkutsuja, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen Oulun rakennuslaboratorio, sai tehtäväkseen tutkia rakennuskannan ylläpitoa ja korjausrakentamista. VTT ryhtyi kehittämään KH-kortiston edeltäjää, Kiinteistönhoitotiedostoa.
Vuonna 1978 VTT sai kauppa- ja teollisuusministeriöltä määrärahan, jolla oli tarkoitus laajentaa Kiinteistönhoitotiedostoa julkisen hallinnon ja yksityisen kiinteistönpitoalan yhteishankkeeksi. Tieto päätettiin julkaista tietokortteina, kuten rakennusalan RT-kortistossa, sekä erillisinä ohje- ja tutkimusjulkaisuina. KH-kortiston julkaisijaksi valittiin Rakennustietosäätiö RTS.
Kostkovo
Kostkovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 30 kilometriä Valdain kaupungista luoteeseen. Kylässä on noin 150 ja kunnassa 750 asukasta (vuonna 2010).
Kostkovon kunnan pinta-ala on 258,1 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn ja Okulovkan piireihin, idässä Valdain piirin Roštšinoon sekä etelässä ja lännessä Jaželbitsyyn. Kunnan itäosa kuuluu Valdain kansallispuistoon. Seudulla on lukuisia pieniä järviä ja jokia. Pinta-alasta 42,7 % on metsää, 41,6 % luonnonsuojelualuetta, 7 % vesistöjä ja 5,9 % maatalousmaata. Hyötykaivannaisiin kuuluvat keraaminen savi, kalkkikivi, dolomiitti, hiekka, sora ja turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Priozernyin taajama (entinen Pogostihan kylä), Nertsyn puutarhapalsta-alue sekä 20 kylää: Brod, Budanovo, Bykovo, Derganiha, Iljuškino, Jeglino, Lutški, Lysino, Myza, Nekrasovitši, Rybnyi, Selsko, Serganiha, Sokolovo, Sopki, Stekljanitsy, Tereben, Usiha, Ustoronje ja Vattsy. Väestöstä 44 % (yli 300 henkeä) asuu Priozernyin taajamassa. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kostkovosta on linja-autoyhteys Valdaihin. Kunnan länsirajalla kulkee Valdain ja Kresttsyn välinen rautatie, jolla ei ole henkilöliikennettä. Tärkein työllistäjä ovat julkiset palvelut. Priozernyissa toimii Valdain piirin mielisairaala. Bykovossa ja Priozernyissa on karjatilat. Palveluihin kuuluvat Kostkovon lastentarha, koulu ja kirjasto sekä Lutškin ensiapuasema ja posti.
Seudun nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, vuonna 1815 rakennettu Jeglinon kirkko, Brodin, Budanovon, Terebenin ja Ustronjen tsasounat sekä Priozernyin kartanoalue. Vattsyssa ja Lutškissa on lomakylät.
Valdain alueella on aikaisemmin ollut 1600-luvulla muodostunutta karjalaisasutusta. 1800-luvulla valdainkarjalaisia asui vielä Kostkovon, Lutškin, Serganihan ja Ustoronjen kylissä.
Kevitsan kaivos
Kevitsan kaivos on Sodankylässä sijaitseva kupari- ja nikkelikaivos, joka aloitti toimintansa kesäkuussa 2012. Kaivoksen omistaa ruotsalainen Boliden. Päätös kaivoksen avaamisesta tehtiin marraskuussa 2009 ja rakennustyöt kaivosalueella alkoivat kesäkuussa 2010. Keväällä 2014 kaivos työllisti 340 henkilöä.
Kaivos toimii avolouhoksena ainakin alkuvaiheissa. Malmirikaste kuljetetaan kuorma-autoilla Oulun Vihreäsaaren sekä Kemin Ajoksen satamasta, ja kuljetukset alkoivat kesällä 2012. Kaivostoiminnan alettua asetetut päästörajat (enintään 400 kiloa nikkeliä ja 200 kiloa kuparia vuodessa Kitisen vesistöön) tulevat ylittymään, koska yhtiö haluaa käyttää kaivoksessa vettä huomattavasti enemmän kuin aiemmin arvioitiin.
Joulukuussa 2012 kaivoksessa arvioitiin olevan noin 160 miljoonaa tonnia louhintakelpoista malmia. Suunnitellulla 5 miljoonan tonnin vuosituotannolla malmivarat riittäisivät yli 30 vuotta. Malmintuotantoa on suunniteltu laajennettavaksi 7,5–10 miljoonaan tonniin vuodessa.
Helsingin yliopiston Ruralia-instituutin vuonna 2014 valmistuneen selvityksen mukaan Kevitsan kaivos työllistää Suomen kaivoksista eniten ja tuottaa eniten rahaa alueelleen. Vuoteen 2013 mennessä kaivoksen työllisyysvaikutus oli vuosittain 745 henkilötyövuotta ja vaikutus alueelliseen bruttokansantuotteeseen 97 miljoonaa euroa.
Maaliskuussa 2016 ilmoitettiin kaivoksen myynnistä ruotsalaiselle Boliden-kaivosyhtiölle noin 650 miljoonalla eurolla.
Gnomon
Gnomon tai gnomoni tarkoitta alun perin aurinkokellon osoitinta. Sillä on myös muitakin merkityksiä.
Sven Laine
Sven Alf Leo (Svenkka) Laine (s. 1922 Iitti – k. 1980-luvulla) oli suomalainen 1950-1980-luvulla vaikuttanut liikemies ja rikollinen.
Laine keräsi mustia listoja vasemmistolaisina pidetyistä työntekijöistä ja myi luotettavuuslausuntoja työnantajille perustamansa "Työturvallisuusliitto"-nimisen yrityksen kautta. Laine kokosi muun muassa vihreänä kirjana tunnetun luettelon Sirola-opiston käyneistä henkilöistä.
Laine keräsi rahaa "Sodissamme Kaatuneitten Omaisten Tukijärjestö Ry:n" nimissä muun muassa sotaveteraaneille, poliisille, luonnonsuojeluun ynnä muihin kohteisiin, mutta kaikissa tapauksissa keräyksen tuotto jäi Laineen haltuun. Hän sai useita vankeustuomioita rahankeruupetoksista. Hän myi monistettuna piraattiversiona entisen sisäministeri Yrjö Leinon muistelmakirjaa "Kommunisti sisäministerinä", jonka julkaisu oli kielletty ja painos tuhottu. Tuottojen saajaksi mainittiin "Sodissamme Kaatuneitten Omaisten Tukijärjestö". Leinon omaiset nostivat Lainetta vastaan oikeusjutun.
Laine keräsi myös rahaa Urho Kekkosen vuoden 1962 presidentinvaalikampajaa varten. Samalla hän sai haltuunsa nimilistan Kekkosen kampanjan tukijoista, jonka kopioita myi Honka-liiton edustajille.
Laine sai 1960-luvulla vankeustuomion ns. "metyylijutussa". Laineen omistama yritys "Laivateknillinen Palvelu" hankki laittomasti metyylialkoholia ja myi sitä eteenpäin. Ainakin kolme ainetta ostanutta ja korvikealkoholina käyttänyttä henkilöä kuoli.
Laine pyrki luomaan suhteita päättäjiin järjestämällä juhlia valituille poliisijohdon edustajille ja virkamiehille. Juhlissa oli mukana alaikäisiä tyttöjä, ja Laine pyrki näiden avulla saamaan kiristysotteen virkamiehistä. Hänen kerrotaan nauttineen erikoiskohtelua vankilassa näiden viranomaissuhteidensa ansiosta. Metyylijutun tutkimusten aikana 1966 ylipoliisipäällikkö Fjalar Jarva tuli poliisiasemalle vaatimaan pidätetyn Laineen vapauttamista, mihin aseman päivystävä komisario ei kuitenkaan suostunut. Laineella oli hyvät suhteet myös Helsingin poliisikomentajaan Nils Olof Söderströmiin. Laineen tuttavapiiriin kuuluivat myös Suomenlahden Koneen konkurssijutussa mainetta saaneet liikemiehet Aarne Mantila ja Tuomas Tapala, joiden järjestämissä juhlissa Laine oli usein vieraana.
Viimeisen vankeustuomionsa Laine sai 1980-luvun puolivälissä eläkepetoksesta.
The Evil Cult
The Evil Cult (, tunnetaan myös nimellä "Kung Fu Cult Master", Suomessa esitetty nimellä Pahan kultti) on vuonna 1993 julkaistu toiminta/taisteluelokuva. Elokuvan pääosia esittävät mm. Jet Li, Sharla Cheung, Gigi Lai, Chingmy Yau, Sammo Hung, Francis Ng, Carina Lau, Bryan Leung, Collin Chou, Richard Ng ja Yan Huaili. Elokuvan on ohjannut Wong Jing.
Gaon
Gaonit (mon. , "gaonim" tai "geonim") olivat juutalaisuuden hengellisiä johtajia Babyloniassa (Mesopotamiassa) Abbasidien kalifaatissa vuosina 589–1039. Gaonit johtivat Suran ja Pumbeditan akatemioita ja toimivat niissä Talmudin opettajina ja uskonnollisen lain ylimpinä säätäjinä. Suran gaon oli arvoltaan Pumbeditan gaonia ylempänä. Aikana, jolloin Babylonia oli maailman juutalaisyhteisön keskus, juutalaiset kautta maailman kysyivät gaoneilta neuvoja juutalaiseen lakiin liittyvissä kysymyksissä.
Akatemiat valitsivat gaoninsa yleensä itse, mutta joskus gaonin valitsi "eksilarkki", juutalaisten maallinen johtaja Babylonissa. Gaonien merkitys alkoi vähetä 900-luvulla muiden juutalaisuuden keskusten merkitysten kasvaessa, ja viimeinen gaon kuoli vuonna 1039.
Kunnianimenä "gaon" ('viisas') on sittemmin annettu joillekin merkittäville juutalaisille uskonoppineille, kuten Elia Ben Salomonille, "Vilnan gaonille".
Tuonensiipi
Tuonensiipi ("Bhutanitis lidderdalii") on Himalajan seuduilla tavattava harvinainen ja kookas päiväperhoslaji. Se kuuluu CITES-sopimuksen II liitteessä mainittuihin lajeihin.
Etusiivet ovat varsin pitkänomaiset ja kärjestään pyöristyneet. Pohjaväri on mustanruskea tai -harmaa ja siiven poikki kulkee ohuiden, kellanvalkeiden juovien rivi. Osa juovista kuitenkin sulautuu yhteen siiven keskiosassa. Takasiivet ovat kapeatyviset, tyvestä ja etuosasta väritykseltään etusiipien kaltaiset, mutta siiven kärkiosassa on laaja punainen alue, jonka kohdalla kulkee mustalla pohjalla harmahtavien, valkoteräisten silmätäplien rivi. Aivan siiven reunassa on oransseja täpliä ja kärjessä on kolme pitkää, teräväkärkistä kannusta. Ruumis on hoikka ja takaruumiin selkäpuolella kulkee selviä poikkivöitä. Siipiväli 9,2–10,0 mm.
Perhosen sanotaan tuoksuvan miellyttävältä.
Lajin levinneisyys kattaa alueen Bhutanista, Intian koillisista osavaltioista ja Myanmarin pohjoisosista Kiinan Yunnaniin ja Sichuaniin sekä idässä Thaimaahan ja Vietnamiin saakka., mikä tekee siitä selvästi sukunsa yleisimmän ja laajimmalle levinneen lajin. Pohjois-Thaimaassa elänyt populaatio alalajista "B. l. ocellatomaculata" on ilmeisesti hävinnyt. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena ensin touko-kesäkuussa ja toisen kerran elokuusta lokakuulle.
Laji lentää vuoristoniityillä ja metsien aukkopaikoilla. Se suosii ilmeisesti vuoristoharjanteita laaksopaikkojen sijaan. Perhoset viihtyvät latvuksissa, niiden lentotapa on rauhallinen ja perhoset käyvät kukilla. Lepäävä perhonen pitää siipiään useimmiten levitettynä. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta, mutta se ei kuulu Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton uhanalaisten lajien listalle.
Toukka elää useilla piippuköynnöksillä ("Aristolochia").
Clark Johnson
Clark Johnson (s. 10. syyskuuta 1954 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja, joka on työskennellyt sekä televisiossa että elokuvissa. Joskus häneen viitataan myös nimillä Clark 'Slappy' Jackson, Clarque Johnson ja J. Clark Johnson.
Nirhiäiset
Nirhiäiset (Thyrididae) on pieni perhosheimo ja nirhiäismäisten yläheimon (Thyrididoidea) ainoa heimo. Siihen kuuluu 93 suvussa 930 perhoslajia. Suomessa heimon lajeja ei esiinny, ja muualla Euroopassakin tavataan vain yhtä lajia, nirhiäistä ("Thyris fenestrella").
Sekä aikuiset perhoset että toukat muistuttavat pääpiirteissään koisaperhosia, mutta ryhmillä ei ole lainkaan sellaisia rakenteellisia piirteitä, jotka liittäisivät ne yhteen. Yläheimon perhosia tavataan pääasiassa trooppisten ja subtrooppisten alueiden metsissä. Siivet ovat lyhyet ja yleensä pituuteen nähden kapeat ja reunastaan mutkittelevat. Siipien kuviointi on samanlainen etu- ja takasiivissä, ja siivet ovat kirjavat: suojaväriset, metallinkiiltoiset tai räikeän varoitusväriset, ja usein siivissä on vaaleita, läpikuultavia laikkuja. Muutamaa lajia lukuun ottamatta pistesilmät puuttuvat. Monet lajit lentävät päivällä. Ruumis on tukeva, ja heimon lajeilla on niille ominainen lepoasento, jossa siivet ja keskimmäinen raajapari on levitetty sivuille.
Toukat viettävät piilottelevaa elämää, ja ne syövät ravintonsa kääröksi rullaamansa lehden sisällä.
Anthony Gogo Nwedo
Anthony Gogo Nwedo (1912 – 12. helmikuuta 2000) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 29. heinäkuuta 1945 ja nimitettiin Umuahian hiippakunnan johtoon 19. helmikuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles Heerey, jota avustivat Joseph Brendan Whelan ja John of the Cross Anyogu.
Nwedo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 1990.
Kronan (nuuska)
Kronan on Swedish Matchin nuuskamerkki, joka saavutti nopeasti suosiota tultuaan markkinoille vuonna 2005. Kronania myydään kolmessa muodossa: alkuperäisenä ja valkoisena annos- eli pussinuuskana sekä irtonuuskana. Alkuperäisen annosnuuskan nikotiiniosuus on 0,85 %, valkoisen annosnuuskan 0,8 % ja irtonuuskan 0,75 %.
Apocalyptic Love
Apocalyptic Love on vuonna 2012 julkaistu kuuluisan kitaristin Slashin (Guns N’ Roses, Velvet Revolver, Slash’s Snakepit) toinen sooloalbumi. Slash teki levyn yhteistyössä Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3. Se pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Slash ja Myles Kennedy ellei toisin mainita.
Mickey MacKay
Duncan McMillan "Mickey" MacKay (25. toukokuuta 1894 – 30. toukokuuta 1940) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hyökkääjänä vaikuttanut MacKay pelasi Pacific Coast Hockey Associationissa (PCHL) ja Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) edustaen Vancouver Millionairesia (myöhempi Maroons). Hän siirtyi National Hockey Leagueen (NHL) kun länsiranikon ammattikiekko oli ajettu alas ja pelasi uransa loppuun Chicago Black Hawksissa, Pittsburgh Piratesissa ja Boston Bruinsissa.
Lester Patrick kutsui synnynnäistä maalintekijä MacKayta parhaaksi coast league -sarjassa pelanneeksi keskushyökkääjäksi.
Oldřich Lipský
Oldřich Lipský (4. heinäkuuta 1924 Pelhřimov, Tšekkoslovakia – 19. lokakuuta 1986 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Toisen maailmansodan jälkeen Lipský siirtyi kotikaupungistaan Prahaan opiskelemaan lakia ja filosofiaa. Pian hän kuitenkin jätti opinnot ja vaihtoi teatteri- ja elokuva-alalle. Ensimmäinen kokonaan oma ohjaustyö valmistui vuonna 1955. Ura jatkui aina äkilliseen kuolemaan saakka.
Lipskýn lajiksi valikoitui komedia ja satiiri. Hänen tunnetuimmat työnsä syntyivät 1960–1970-luvuilla. Elokuvassa "Limonadi Joe" ("Limonádový Joe", 1964) hän parodioi westernejä. Elokuvat "Muz z prvního století" (1962) sekä "Zabil jsem Einsteina, panove" (1970) ovat puolestaan puhdasta scifikomediaa. Scifi-teema toistui useissa myöhemmissäkin töissä. Vuonna 1967 valmistunut "Onnellinen loppu" ("Stastny konec", 1967) on sen sijaan kokeellisempi komedia, sillä koko tarina kerrotaan lopusta alkuun.
Kiinantuonensiipi
Kiinantuonensiipi ("Bhutanitis thaidina") on Kiinan lounaisosissa tavattava harvinainen päiväperhonen. Se kuuluu CITES-sopimuksen II liitteen lajeihin, muttei kuitenkaan ole IUCN-luokitukseltaan uhanalainen.
Jonkin aikaa omina lajeinaan pidetyt "Bhutanitis yulongensis" (vuorituonensiipi) ja "﻿Bhutanitis nigrilima" (kulotuonensiipi) on nyttemmin yhdistetty kiinantuonensiiven alalajeiksi.
Muiden suvun lajien tapaan kiinantuonensiipi on yleissävyltään mustanruskea perhonen. Etusiivet ovat leveät, tummanruskeat ja niiden poikki kulkee rivi kellertäviä poikkiviiruja. Takasiivet ovat tyvestä kapeat ja ulospäin levenevät. Siiven tyviosa on etusiiven tapainen, mutta kärkiosassa on kapea ja melko tasalevyinen oranssinpunainen alue, joka rajoittuu mustaan diskaalijuovaan. Juovan alueella on kolme vaaleansinistä silmätäplää ja siiven reunassa neljä pientä oranssia kuunsirpin muotoista täplää. Takasiiven kärjessä on kolme pitkää kannusta, joista ensimmäinen on pisin ja levenee kärkeä kohti selvästi lusikkamaiseksi. Siipiväli on 8,0–8,2 mm.
Lajin levinneisyyttä ei tunneta tarkoin. Se on ilmeisesti melko laaja, mutta rajoittunee kokonaan Kiinaan. Lajia on tavattu paikoitellen Yunnanista, Sichuanista, Shaanxista sekä Tiibetistä.
Lajin elintapoja ei tunneta. Se lienee paikoittainen ja useimmiten yksilöitä on kerrottu löydetyn vaikeapääsyisiltä alueilta. Kaupan olleista yksilöistä ei ole yleensä ollut saatavilla riittävän tarkkoja löytöpaikkatietoja.
Perhosia tiedetään pyydystetyn kansainvälisille markkinoille keräilijöiden tarpeisiin.
Toukka elää luultavasti piippuköynnöksillä ("Aristolochia").
FS Duquesne
FS Duquesne on ollut kahdeksan Ranskan laivaston aluksen nimenä.
Ida Aalberg -palkinto
Ida Aalberg -palkinto on Ida Aalberg -säätiön vuodesta 1977 joka toinen vuosi jakama näyttelijäpalkinto.
Palkinto on ollut ainoa suomalaiselle teatterinäyttelijälle myönnettävä palkinto. Se myönnetään ansioituneelle suomalaiselle näyttelijälle. Palkinnon suuruus on nykyisin . Vuonna 2001 palkkio oli .
Lähde:
Astrid Joutseno
Astrid Helena Joutseno (vuoteen 1906 Jönsson, 1. heinäkuuta 1899 Turku – 29. heinäkuuta 1962 Turku) oli suomalainen pianisti.
Astrid Joutseno syntyi vakuutusvirkailija Johan Enfrid Jönssonin ja Emma Josefina Lundénin perheeseen. Joutsenon musikaaliseen sukuun kuului myös Astrid Joutsenon veli Ernst Joutseno, jonka vanhin tytär Lea Joutseno tuli kuuluisaksi 1940-luvun elokuvakomediennena. Astrid Joutseno suoritti tyttökoulun jälkeen piano-opintoja. Hän teki myös opintomatkoja kotimaansa ulkopuolelle: Berliiniin vuosina 1922–1923 ja Pariisiin 1927–1932. Joutseno toimi säestäjänä Suomessa ja teki useita kiertueita muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Hän perusti oman pianokoulun Turkuun 1934.
Joutsenolla on oma nimikkorahasto, Astrid Joutsenon rahasto. Se perustuu Astrid Joutsenon säätiön lahjoitukseen vuodelta 1969. Säätiö perustettiin viulutaiteilija Kerttu Wanteen testamenttilahjoituksen varoin vuonna 1964 ja lakkautettiin 1969. Joutseno oli Wanteen säestäjä ja elämänkumppani. He elivät vuosikymmeniä taiteilijatalossa joka vielä on kukkulalla Tiilentekijänkadun ja Mestarikadun kulmassa Turussa.
Hayley Atwell
Hayley Elizabeth Atwell (s. 5. huhtikuuta 1982 Lontoo, Englanti) on englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Cassandra’s Dream" (2007) ja "Herttuatar" (2008) sekä television minisarjassa "Taivaan pilarit" (2010), josta hän sai Golden Globe -ehdokkuuden. Atwell tunnetaan myös roolistaan Peggy Carterina Marvel Cinematic Universen elokuvissa sekä televisiosarjassa "Agent Carter".
Atwellin äiti on englantilainen, ja hänen intiaanisukuinen isänsä on kotoisin Missourista, Yhdysvalloista. Vanhemmat erosivat Hayleyn ollessa kaksivuotias. Hän jäi asumaan äitinsä kanssa Lontooseen pitäen silti yhteyttä myös isäänsä.
Atwell alkoi näytellä teatterissa jo lapsena. Vuonna 2005 hän valmistui lontoolaisesta Guildhall School of Music and Dramasta näyttelemisen linjalta. Hän aloitti näyttelijänuransa BBC:n televisioelokuvissa vuonna 2005 ja 2006, ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli televisiosarjassa "Luvaton leikki" (2006). Seuraavana vuonna hän teki ensimmäiset elokuvaroolinsa elokuvissa "How About You" (2007) ja Woody Allenin "Cassandra’s Dream" (2007).
Atwell esitti Peggy Carteria ensimmäisen kerran vuoden 2011 elokuvassa "", jonka jälkeen hän esiintyi Carterina pienissä osissa myös elokuvissa "", "" ja "Ant-Man" sekä televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit." Vuosina 2015–2016 Atwell esiintyi pääosassa hahmosta kertovassa televisiosarjassa "Agent Carter".
Helmikuussa 2016 ABC kiinnitti Atwellin uuden draamasarjan "Conviction" pääosaan. Syksyllä 2016 esitetty sarja ei kuitenkaan saanut jatkoa 13 jakson jälkeen.
Atwell on jatkanut näyttelemistä elokuvien ja television lisäksi myös teatterissa.
Mike Gillis
Michael David ”Mike” Gillis (s. 1. joulukuuta 1958 Sudbury, Ontario) on kanadalainen jääkiekkovaikuttaja ja entinen pelaaja. Hän on toiminut vuodesta 2008 NHL-seura Vancouver Canucksin toimitusjohtajana.
Colorado Rockies varasi hyökkääjänä pelanneen Gillisin viidennellä vuorolla ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti NHL:ssä kaudella 1978–1979 ja pelasi Rockiesissa vajaan kolmen kauden ajan, helmikuuhun 1981 asti. Hän siirtyi tuolloin Boston Bruinsiin pelaajakaupassa, jossa Rockies sai vaihdossa Bob Millerin. Hänen viimeiseksi kaudekseen pelaajana jäi kausi 1983–1984. Hän pelasi kuuden NHL-kauden aikana yhteensä 246 runkosarja- ja 27 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän teki runkosarjassa yhteensä 76, 33 maalia ja 43 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä seitsemän, kaksi maalia ja viisi syöttöpistettä. Paitsi NHL:ssä, hän pelasi ammattilaisurallaan myös AHL:n Philadelphia Firebirdsissä, Baltimore Skipjacksissä ja Hershey Bearsissa sekä CHL:n Fort Worth Texansissa.
Gillis kouluttautui pelaajauransa jälkeen lakimieheksi ja alkoi 1990-luvulla työskennellä jääkiekkoilijoiden pelaaja-agenttina. Hänen tunnetuimpia asiakkaitaan olivat muun muassa Tony Amonte, Pavel Bure, Bobby Holík, Markus Näslund ja Mike Richter. Hän jatkoi pelaaja-agenttina vuoteen 2008 asti, jolloin hänet nimitettiin NHL-seura Vancouver Canucksin toimitusjohtajaksi. Vuonna 2011, Canucksin voitettua ensimmäistä kertaa historiassaan runkosarjavoittajalle annettavan Presidents’ Trophyn, hänet palkittiin NHL General Manager of the Year Awardilla.
Victor Ponta
Victor-Viorel Ponta (s. 20. syyskuuta 1972 Bukarest, Romania) on romanialainen poliitikko ja sosialidemokraattisen puolueen (PSD) puheenjohtaja sekä Romanian pääministeri vuosina 2012–2015.
Pontan vuonna 2003 Bukarestin yliopistossa hyväksyttyä väitöskirjaa epäillään plagiaatiksi. Väitöskirjan aiheena on kansainvälisen rikostuomioistuimen toiminta. Sen pohjalta on ilmestynyt kansainvälistä oikeutta koskeva teos, jonka toisena tekijänä on Pontan oppilas Danela Coman. Tiedelehti "Naturen" mukaan Pontan väitöskirjassa on yli puolet lainausta muiden kirjoittajien teksteistä. Ponta luopui tohtorintittelistään 2014.
5. kesäkuuta 2015 Romanian korruptionvastainen virasto ilmoitti tutkivansa Pontaa väärennöksestä, rahanpesusta, eturistiriidasta ja veronkierrosta.
Ponta ilmoitti hallituksensa eroavan 4. marraskuuta 2015. Edellisenä viikonloppuna Bukarestissa oli sattunut Colectiv-yökerhossa tulipalo, jossa kuoli 44 henkeä. Seuraavalla viikolla pääkaupungissa kokoontui kymmenien tuhansien mielenosoitus, joka vaati pääministerin, sisäministeri Gabriel Oprean ja paikallisten viranomaisten eroa onnettomuuden takia.
The Tai Chi Master
Tai Chi Master (, tunnetaan myös nimellä Twin Warriors) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut taisteluelokuva. Sen pääosia esittävät Jet Li, Michelle Yeoh, Chin Siu Ho, Fennie Yuen, Cheung Yan Yuen, Shun Lau, Hai Yu, Kam Kong Chow, Jian-kui Sun ja Wing-chung Ho. Elokuvan on ohjannut Yuen Woo-ping. Elokuva sai jatko-osan "Tai Chi Boxer" vuonna 1996.
Horacio Coppola
Horacio Coppola (31. heinäkuuta 1906 Buenos Aires, Argentiina – 18. kesäkuuta 2012) oli argentiinalainen valokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hänen puolisonsa oli saksalainen valokuvaaja Grete Stern. Hän kuvasi valokuvat, jotka ilmestyivät Jorge Luis Borgesin teoksen "The Biography of Evaristo Carriego" (1930) ensimmäisessä painoksessa.
Shane Dobbin
Shane Dobbin (s. 22. tammikuuta 1980 Palmerston North) on uusiseelantilainen pikaluistelija.
Dobbin sijoittui matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Richmondissa 2009 14:nneksi 10 000 metrillä, Inzellissä 2011 viidenneksi 10 000 metrillä ja kahdeksanneksi 5 000 metrillä, Heerenveenissä 2012 kahdeksanneksi 10 000 metrillä ja 11:nneksi 5 000 metrillä sekä Sotšissa 2013 kuudenneksi 10 000 metrillä ja kymmenenneksi 5 000 metrillä. Gangwonissa 2017 hän kuului joukkuetakaa-ajossa hopeaa saaneeseen Uuden-Seelannin joukkueeseen. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän on ollut kahdestoista Heerenveenissä 2010 ja yhdeksäs Calgaryssa 2011. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 5 000 metrillä 17:nneksi. Sotšissa 2014 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs ja 5 000 metrillä neljästoista.
Dobbin on sijoittunut maailmancupin kokonaispisteissä yhteislähtöcupissa 12:nneksi kaudella 2011–2012 sekä 5 000 ja 10 000 metrin yhdistetyssä cupissa 13:nneksi 2010–2011 ja 15:nneksi 2009–2010 ja 2011–2012. Maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs 5 000 metrillä 2011, yhteislähtökilpailussa 2012 ja 10 000 metrillä 2013. Yleisluistelun Pohjois-Amerikan ja Oseanian karsintakilpailussa hän on sijoittunut toiseksi 2012 ja neljänneksi 2011.
Juhlalevy – Pure mua
Juhlalevy – Pure mua on suomalaisen Meiju Suvaksen kokoelma-albumi vuodelta 2010.
Ahvola
Ahvola oli luovutetun Karjalan alueella Jääsken eteläosassa sijainnut kylä. Se sijaitsi Viipurista Imatralle johtavan maantien varrella lähellä Viipurin maalaiskunnan ja Antrean rajoja. Kylän eteläpuolelta ristesi maantie Hannilan rautatieasemalle, jonne Ahvolasta oli matkaa noin neljä kilometriä.
Ahvolan naapurikyliä olivat Kamajauhola, Oravala ja nykyään nimellä "Mihailovka" (ven. Михайловка) tunnettu Seitsola. Sen mukaan on nimetty myös lähistöllä sijaitseva Ahvolanjärvi, jonka nykyinen nimi on "Mihailovskoje ozero". Ahvolassa toimi aikoinaan muun muassa sekatavarakauppa ja kansakoulu, mutta toisen maailmansodan jälkeen kylä hävitettiin ja sen viljelysmaista tuli osa Seitsolaan perustettua Mihailovkan kolhoosia.
Nykyään Ahvola tunnetaan Suomen sisällissodan aikana käydystä Ahvolan taistelusta. Paikalla on edelleen nähtävissä jäänteitä erilaisista puolustusvarustuksista, kuten juoksuhaudoista ja konekivääripesäkkeistä. Vuonna 2007 Ahvolan taistelukentillä tehtiin arkeologista kartoitusta. Everstiluutnantti Paavo Susitaival on kirjoittanut taisteluista vuonna 1937 julkaistussa muistelmateoksessaan "Ahvola".
De Westereen
De Westereen (Zwaagwesteinde) on taajama Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa.
Taajama sijaitsee Dantumadielin kunnassa.
Vuoteen 2009 saakka kunnasta käytettiin sen virallista hollaninkielistä nimeä Zwaagwesteinde. Vuonna 2009 virallinen nimi korvattiin friisinkielisellä nimellä De Westereen.
Jaakko Iisalo
Jaakko Iisalo on suomalainen videopelisuunnittelija ja ohjelmoija. Hän on luonut "Angry Birds" -videopelin ja työskentelee Roviolla.
Turbinnoje
Turbinnoje () on maalaiskunta Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Melnitsa sijaitsee Valdain ylängöllä 20 kilometriä Okulovkasta etelään. Kunnassa on 579 asukasta (vuonna 2011).
Turbinnojen kunnan pinta-ala on 337,15 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Okulovkan piirin Berjozovikin, koillisessa Okulovkan sekä idässä ja etelässä Uglovkan kuntaan, lounaassa Valdain ja lännessä Kresttsyn piireihin. Pinta-alasta 50,0 % on metsää, 32,0 % teollisuus-, sotilas- tai muuta erikoisaluetta, 11,6 % maatalousmaata ja 4,6 % vesistöjä. Osa kunnasta kuuluu Valdain kansallispuistoon. Seudulla on lukuisia järviä ja jokia.
Kuntaan kuuluu 23 kylää: Avdejevo, Borovno, Borozdy, Gornešno, Goruška, Gory, Kottšino, Krivtsovo, Melnitsa, Orehovno-1, Orehovno-2, Osipovo-1, Osipovo-2, Perekop, Perestovo, Perevoz, Potšep, Puzyrjovo, Skovorodka, Tuhili, Vargusovo, Zagubje ja Žilintsy. Niistä suurimmat ovat 133 asukkaan Puzyrjovo ja sadan asukkaan Melnitsa. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kylistä on linja-autoyhteys Okulovkaan. Tärkeimmät elinkeinot ovat maa- ja metsätalous (46,2 %), koulutus (21,5 %) ja muut julkiset palvelut (16,9 %). Kunnassa toimii kaksi maatalousyritystä. Työvoimasta 67 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Palveluihin kuuluvat Borovnon peruskoulu, Melnitsan, Puzyrjovon, Goryn ja Perestovon kulttuuritalot sekä Melnitsan ja Pyzyrjovon kirjastot, ensiapuasemat ja postit. Gornešnossa, Puzyrjovossa, Melnitsassa ja Goryssa on osuuskaupat ja Melnitsassa myös yksityinen kauppaliike.
Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Gornešnon ja Goryn kartanoalueet, Borovnon kirkko ja 1920-luvulla rakennettu vesivoimalaitos. Melnitsassa on lomakylä.
Seudulla on ollut 1600-luvulla muodostunutta karjalaisasutusta. Skovorodkan kylässä asui valdainkarjalaisia vielä 1900-luvun alussa.
Brugia malayi
Brugia malayi on ihmis- ja eläinloinen, jonka vektoreina toimivat hyttyset. Loinen aiheuttaa ihmisten lisäksi filariaa ainakin apinoilla ja kissoilla. "Brugia malayi" yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia, mutta se ei ole taudinaiheuttajana niin yleinen kuin "Wuchereria bancrofti" . "Brugia malayi" aiheuttaa elefantiaasia trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla lähinnä Kaukoidässä. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen ole rokotetta.
Ahtiala (Jääski)
Ahtiala murteellisesti "Ahteela" oli kylä Vuoksen rannalla Jääsken pitäjän kaakkoisosassa. Vuoksi on kylän kohdalla noin kilometrin levyinen. Naapurikyliä olivat mm. Kiljolanmaa ja Kärkkäälä, Vuoksen vastakkaisella rannalla sijaitsi Kärenniemi. Ahtialan kylän läpi kulki Imatra–Antrea-rata, ja lähin rautatieliikennepaikka oli Kalalammin pysäkki, vain noin kilometrin päässä kylästä. Kylän läpi kulki myös Jääskestä Antreaan johtava maantie. Kylän asutus sijoittui keskeisen Konkelonmäen ympäristöön sekä Jääski-Antrea -tien varsille. Kylän koillisosa rajoittui suurehkoon Kalalammensuohon.
Ahtialan kylässä sijaitsi Kissamäen kivilouhos, jonka aktiivisinta toiminta-aikaa oli 1910-luku. Louhokselta oli aikanaan kulkenut Kalalammen pysäkille myös väliaikainen kuljetusrata.
Brugia timori
Brugia timori on ihmis- ja eläinloinen, jonka tunnistettiin vasta vuonna 1977, ja sen päävektorina toimii "Anopheles barbirostris" -hyttynen. "Brugia timori" yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia, mutta se ei ole taudinaiheuttajana niin yleinen kuin "Wuchereria bancrofti" . "Brugia timoria" on löydetty toistaiseksi vain Indonesian Pieniltä Sundasaarilta. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen rokotetta.
OS X Mountain Lion
OS X Mountain Lion (versio 10.8) on Applen Macintosh-tietokoneiden yhdeksäs OS X -käyttöjärjestelmäversio (aikaisemmin Mac OS X), joka toi muun muassa joitakin Applen iOS-käyttöjärjestelmän ominaisuuksia Macintosh-tietokoneisiin. Mountain Lion julkaistiin 25. heinäkuuta 2012. Mountain Lionin edeltäjä oli Mac OS X Lion ja sen seuraaja 22. lokakuuta 2013 julkaistu OS X Mavericks.
New! Improved! Blue Cheer
New! Improved! Blue Cheer on yhdysvaltalaisen Blue Cheer -yhtyeen vuonna 1969 julkaistu albumi.
Eevala
Eevala oli kylä Jääsken pitäjän eteläosassa. Naapurikyliä olivat kylän kaakkoispuolella sijaitseva Lottola, ja lounaispuolella sijaitseva Ihalempiälä. Kylä sijaitsi Jääskestä Viipuriin johtavan tien varrella. Tie kulki Eevalan kylän kohdalla pohjois-etelä -suunnassa. Kärenniemen kylä oli Eevalan naapurikylä pohjoisessa, mutta suurehko Komentokankaan metsäalue erotti kylät toisistaan. Eevalan kylän itäosat rajautuivat Antrean pitäjän Paakkarilan kylään. Kylän asutus ja pellot olivat keskittyneet suureksi osaksi Eevalanjärven ympärille, joka oli noin 200 m leveä ja 1 km pitkä. Huomattava viljelysalue oli myös Eevansuon alue, joka sijaitsi kyläkeskuksesta hieman erillään. Eevalanjärven vedet laskivat pientä puroa myöten etelään, jossa ne yhtyivät Kavantjärveen laskevaan Vehkeenojaan. Eevalan kylä kuului Lottolan koulupiiriin yhdessä Ihalempiälän kanssa.
Einola (Jääski)
Einola oli kylä Jääsken luoteisosassa, melko lähellä nykyistä rajaa. Naapurikyliä olivat idässä Seppälä, länsipuolella Lokkarila ja etelässä Kemppilän suurempi kylä. Pohjoisessa kylä rajautui Kuurmanjokeen, jonka leventymänä olevan Verhiönselän kohdalla Einola sijaitsi. Kylän halki kulkivat tiet Kemppilään, Kärenniemeen ja Kuurmanpohjaan. Einolaan kuului vain yksi, samanniminen kantatila.
Petrus Ahonen
Petrus Ahonen (s. Joensuu) on suomalainen ylistysmusiikko ja Lahden vapaaseurakunnan nuorisopastori.
Ahosen kappaleet ovat pääasiassa pop-rockia ja niitä lauletaan muun muassa seurakuntien tilaisuuksissa.
Valtaa minut taas ja Armo-levyjen kustantajana on ollut Päivä Osakeyhtiö.
Lahnaslammen kaivos
Lahnaslammen kaivos sijaitsi Sotkamossa Nuasjärven eteläpuolella ja sen omistaa Mondo Minerals Oy. Kaivos tuotti talkkimalmia joka rikastettiin kaivoksen yhteydessä olevassa rikastamossa. Päätuotteena oli talkkirikaste ja lisäksi sivutuotteena tuli nikkelirikastetta sekä magnesiittipitoista rikastushiekkaa. Talkki käytettiin etupäässä paino- ja hienopaperien täyteaineena.
Lahnaslammen talkkimagnesiittiesiintymä löytyi 1940-luvun lopulla. Suomen Malmi aloitti paikalla syväkairaukset 1956 ja koerikastuksen 1957. Ensimmäiset koe-erät Lahnaslammella tuotettua talkkia toimitettiin 1961 Kajaanin paperitehtaalle sekä Yhtyneiden Paperitehtaiden Jämsänkosken ja Simpeleen tehtaille. Lahnaslammelle rakennettiin koerikastamo ja vuonna 1967 tehtiin päätös talkintuotannon aloittamisesta. Malmin louhinta alkoi marraskuussa 1968 ja rikastamo käynnistyi helmikuussa 1969. Talkin käyttö kasvoi voimakkaasti 1970-luvulla jolloin siitä tuli paperin pääasiallinen täyteaine Suomessa. 1980-luvulla talkin käyttö väheni kun sen tilalla alettiin käyttää liitua.
Talkkimalmin louhinta päättyi Lahnaslammella lokakuussa 2010. Malmia louhittiin kaivoksen toiminta-aikana yhteensä lähes 18 miljoonaa tonnia ja siitä saatiin lähes 7 miljoonaa tonnia talkkia ja yli 100 000 tonnia nikkelirikastetta. 185 metriä syvä avolouhos tullaan täyttämään 25 vuoden aikana läheisen Punasuon kaivoksen sivukivellä ja prosessissa syntyvällä magnesiittihiekalla. Louhoksen paikalle muodostuu lopulta järvi kun ylin osa peittyy vedellä.
Haikola (Jääski)
Haikola oli kylä Jääsken pitäjän kirkonkylän välittömässä läheisyydessä, ja oikeastaan muodosti huomattavan osan kirkonkylän alueesta. Kylän alueelle sijoittuivat mm. kirkonkylän silta, kirkko ja suojeluskuntatalo. Lounaassa kylä rajoittui Vuokseen, lännessä ja luoteessa Kostialaan, idässä ja kaakossa Niemen kylään ja koillisessa Jääskijärveen. Jääskijärven laskujoki, Littulanjoki, joka laski muutaman kilometrin päässä Vuokseen Hyppölänjoen nimisenä, kulki kylän poikki. Kylän poikki kulkivat myös Antreasta Imatralle johtava tie sekä Imatra–Antrea-rata. Jääsken rautatieasema oli kylän välittömässä läheisyydessä. Kylästä oli hyvät yhteydet myös Vuoksen vastarannalle mm. Littulan, Vetelälän ja Tollolan kylien suuntiin. Kylässä oli tiheä asutuskeskittymä Imatralle johtavan tien varressa, lähellä Kostialan kylän rajaa.
Haikolan kylän muistoksi on nimetty Imatran kaupungin Meltolan kaupunginosassa sijaitseva Haikolankatu.
Ahtiala (täsmennyssivu)
Ahtiala voi tarkoittaa seuraavia:
Hallikkala
Hallikkala on kylä Imatran kaupungissa. Aiemmin se on kuulunut pääosin luovutetulle alueelle jääneeseen Jääsken pitäjään. Kylä sijaitsee nykyisen itärajan tuntumassa, melko lähellä Imatran taajama-aluetta. Hallikkala jäi Moskovan välirauhassa ja lopullisessa Pariisin rauhassa Suomen nykyisten rajojen sisäpuolelle. Se sijoittuu koillis-lounais -suuntaisena kapeahkona kiilana Räikkölän (kaakossa) ja Näträmälän (luoteessa) kylien väliin. Lounaissuunnassa kylä rajoittuu Salo-Issakkaan ja koillisessa Hallikkaanjokeen, joka muodostaa kylän kohdalla leveän järvimäisen altaan. Nykykartoissa kylästä muistuttaa kylän poikki kulkeva Hallikkalantie sekä edellä mainittu Hallikkaanjoki.
Hallikkaanjoen rannalla sijaitsevat luonnonsuojelullisesti arvokkaat, suojellut Hallikkaan rantalehdot.
Hirsilampi
Hirsilampi, oik. Hirslampi, oli kylä Jääsken pitäjän koillisosan äärimmäisessä kärjessä. Kylän keskusta sijoittui Immalanjärven Varpaanlahden ja Hirslammen väliselle kannakselle. Naapurikyliä olivat Ruokolahden pitäjän Immalanjärven kylä lännen-luoteen suunnassa, pohjoisessa tuli vastaan Rautjärven Niskapietilän kylä, idän ja kaakon suunnassa sijaitsi Kirvun Tietävälän kylä ja lounaispuolella sijaitsi Jääsken Laitilan kylä.
Suhteellisen syrjäisestä sijainnistaan huolimatta Hirslammen kylässä oli paikallisesti tärkeiden teiden risteys: lounaasta, Jääsken suunnasta ja kaakosta, Kirvun suunnasta tulevat tiet yhtyivät Hirslammella pohjoisesta tulevaan tiehen, joka yhdisti nämä tiet Niskapietiläntiehen, vanhaan ja maakunnallisesti merkittävään tiehen. Matkamiehet lepuuttivatkin hevosiaan usein kylän taloissa.
Kylän itäpuolella sijaitsi neljän pitäjän rajapiste: Jääsken, Ruokolahden, Rautjärven ja Kirvun pitäjien rajat kohtasivat toisensa Hirslammella.
Pieni osa Hirslammen kylästä kuuluu edelleen Suomen alueeseen ja sijaitsee nykyisellä rajavyöhykkeellä Immalanjärven Varpaanlahden pohjukasta lounaaseen.
Hirslampi kuului Laitilan koulupiiriin. Kylän lapsia kävi aikanaan myös Kirvun Tietävälän kansakoulussa. Kylässä pidettiin kesäisin jumalanpalveluksia.
Timo Hirvonen (basisti)
Timo Hirvonen on KokoTeatterin varatoiminen teatterijohtaja. Hirvonen perusti Koko Jazz Clubin vuonna 2010 ja on isännöinyt sitä.
Hirvonen aloitti tammikuussa 2012 varatoimisena teatterijohtajana KokoTeatterissa Anna Veijalaisen jäädessä äitiyslomalle. Hän järjestää toisen Jazz Klubi -isännän, Jussi Lehtosen, kanssa Koko Jazz Clubille esiintymään sekä kansainvälisiä että suomalaisia muusikoita. Lisäksi Hirvonen harjoittaa konsertti- ja opetustoimintaa Suomessa ja muualla Euroopassa.
Hän kokosi vuonna 2009 nimikkoyhtyeensä, Timo Hirvonen Quartet, kiertueelle pitkin Suomea. Hän oli aiemmin samana vuonna ollut kiertueella myös the Mokners-yhtyeessä Severi Pyysalon ja Jussi Lehtosen kanssa. Kiertueen järjesti Suomen Jazzliitto. Hirvonen soittaa bassoa Severi Pyysalo & The Mokners -yhtyeen levyllä, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2011. Hän on ollut kiertueella Kauko Röyhkän ja Severi Pyysalo trion kanssa trion basistina Suomessa vuonna 2011.
Hirvonen on näytellyt jazz-musikaalissa The Professionals. Mukana näytelmässä olivat näyttelijä Henry Hanikka, joka myös vastasi ohjauksesta, sekä muusikot Jussi Lehtonen ja Severi Pyysalo. Näytelmä esitettiin KokoTeatterilla syksyllä 2011.
Anna Veijalainen
Anna Maaria Veijalainen (s. 13. tammikuuta 1973 Lohja) on KokoTeatterin johtaja.
Anna Veijalainen on koreografi, näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta koreografiksi vuonna 1997. Veijalainen on perustajajäsen KokoTeatterissa, joka avasi ovensa vuonna 1997. Hänen näytelmistään neljätoista tekstiä on päätynyt teatterilavalle asti, muun muassa "High Heels Society" (kirjoitettu yhdessä Sofi Oksasen ja Maija Kaunismaan kanssa), "Luksusmuijat" (kirjoitettu yhdessä Pinja Flinkin ja Sesa Lehdon kanssa) ja "Pudonneet". Veijalainen on myös kirjoittanut Liken kustantaman kirjan "Joukkokohtaus – KokoTeatteria 10 vuotta", joka on KokoTeatterin historiaa käsittelevä omaelämäkerrallinen romaani.
Jeu de paume
Jeu de paume on pallopeli, joka oli suosittu etenkin Ranskassa 1500- ja 1600-luvuilla. Se on nykyaikaisen tenniksen edeltäjä, ja se oli kesäolympialaisten kilpailuohjelmassa vuonna 1908.
Jeu de paumea pelataan seinien reunustamalla sisäkentällä. Pallo saa kimmota seinistä kuten squashissa. Jeu de paume -pallot ovat pienempiä, painavampia ja vähemmän kimmoisia kuin tennispallot, ja puiset mailat ovat pieniä ja kireiksi viritettyjä, ja niissä on käyrä kärki. Peliä pelataan usein tasoitussäännöillä.
Nykytenniksen pistelaskujärjestelmä ja osin myös terminologia on omaksuttu jeu de paumesta. Koska jeu de paume vaatii enemmän taitoa ja oveluutta kuin fysiikkaa, sen parhaat pelaajat ovat usein paljon iäkkäämpiä kuin tenniksessä.
Jeu de paumea pelattiin Ranskassa jo 1000-luvulla. Silloin munkit pelasivat sitä ilman mailaa paljain käsin, mistä pelin nimi ”kämmenpeli” juontaa juurensa. 1200-luvun loppuun mennessä peli oli levinnyt Ranskan kaupunkeihin ja sitä pelattiin niin sisäkentillä kuin kaduillakin. Pelistä tuli niin suosittu, että vuonna 1397 Pariisissa sen pelaaminen kiellettiin muulloin kuin sunnuntaisin. 1500-luvulla jeu de paumea pelattiin jo puumailoilla, ja pelaajien kenttäpuoliskojen väliin vedettiin naru ja myöhemmin verkko.
Englantiin jeu de paume tuli 1300- tai 1400-luvuilla, missä sitä kutsutaan nykyisin nimellä "real tennis". Kuningas Henrik VIII tunnettiin taitavana pelaajana, ja William Shakespeare mainitsee pelin näytelmässään "Henrik V" vuodelta 1599.
Pelin suosio saavutti Ranskassa huippunsa vuosien 1500–1700 välillä. Sen jälkeen sen suosio hiipui tavallisen kansan parissa sopupelien ja vedonlyöntiskandaalien sekä pelin elitisoitumisen myötä, ja sadat pelikentät muutettiin näyttämöiksi ja muihin tarkoituksiin. Yksi tällainen on nykytaiteen ja valokuvataiteen museo Galerie nationale du Jeu de Paume.
Jeu de paumen säännöt perustuvat yhä vuoden 1592 ”Ordonnance du Royal et Honorable Jeu de la Paume” -sääntöihin. Ranskassa on nykyisin kolme jeu de paume -pelikenttää, ja Englannissa yli 20 pelikenttää. Jeu de paumen maailmanmestaruudesta on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1740 lähtien.
Jussi Lehtonen (muusikko)
Jussi Lehtonen (s. 1977) on suomalainen jazz-rumpali, Koko Jazz Clubin isäntä sekä Sibelius-Akatemian lehtori.
Lehtonen on yksi suomalaisten jazz-kokoonpanojen käytetyimmistä rumpaleista. Hän on soittanut lähes kaikkien suurten suomalaisten jazz-artistien kanssa. Jussi Lehtosen ensimmäinen oma levytys on CD "Firstborn", joka julkaistiin vuonna 2009. Muuten Jussi Lehtonen on esiintynyt usealla levyllä rumpalina. Kiertueita Lehtonen on keikkaillut artistien kanssa kuten Randy Brecker, Tim Hagans, Wayne Krantz, Jukkis Uotila, Palle Danielsson ja Rick Margitza.
Lehtonen opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Kauhanen
Kauhanen on muun muassa seuraavien ihmisten sukunimi:
Hyppölä
Hyppölä oli kylä Suomen entisen Jääsken kunnan kaakkoisosassa, Vuoksen rannalla, nykyisen valtakunnanrajan tuntumassa. Naapurikyliä olivat Kasila pohjoispuolella ja Soperonmaa eteläpuolella. Kylä oli muodoltaan kapeahko, karkeasti itä-länsi-suuntainen. Lännessä kylä rajoittui Vuokseen, idässä Rikkolan kylään. Kylän viljelysmaat olivat pääasiassa länsiosissa, lähellä Vuoksea. Itäosassa sijaitsivat kylän metsät, joiden itäisin osa sijoittui Orkolankankaan maastoon. Metsäalueilla sijaitsi myös pari pientä lampea, Umpilampi ja Härkälampi.
Hyppölän kylän halki virtasi Hyppölänjoki (yläjuoksullaan Littulanjoki), joka oli Jääskijärven laskujoki. Joki laski kylän kohdalla Vuokseen, ja siinä oli kylän kohdalla vesimylly. Kylän poikki kulkivat Jääskestä Antreaan johtava maantie sekä Imatra–Antrea-rata. Läheisin rautatieliikennepaikka oli Vehniäisen seisake noin kilometrin päässä.
Kylässä oli Hyppölän kartano, joka sijaitsi lähellä Hyppölänjoen laskukohtaa. Kartano oli vauras maanviljelystila.
Nykyisin Venäjällä kylä kuuluu Tienhaaran maalaiskuntaan ja on nimeltään Moštšnoje (Мощное).
Esfir Šub
Esfir Iljinitšna Šub (, 16. maaliskuuta 1894 Suraž, Venäjä - 21. syyskuuta 1959 Moskova, Neuvostoliitto) oli juutalaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja leikkaaja. Häntä pidetään dokumentaarisen kokoomaelokuvan pioneerina.
Šubin ura elokuvan parissa alkoi leikkaajana vuonna 1922. Vallankumouksen jälkeisessä Neuvostoliitossa oli tarvetta muokata länsimaisia elokuvia ideologisesti sopiviksi. Šubin muokkaamiksi joutuivat muun muassa Chaplinin Carmen-parodia (1916) ja D. W. Griffithin Suvaitsemattomuus (1916). Tunnetuin muokkaus lienee kuitenkin Fritz Langin Dr. Mabusen (1922) uusversio. 1920-luvun alkupuolella Šub työskenteli myös Sergei Eisensteinin kanssa.
Länsimaisia elokuvia muokatessaan Šubista kehittyi kokoomaelokuvan taitaja, montaasin ja iskevien välitekstien hallitsija. Lähes kokonaan vuosina 1912-1917 kuvatusta arkistomateriaalista koottu Romanovien dynastian tuho ("Padenie dinastii Romanovykh", 1927) on Šubin ensimmäinen ohjaustyö ja samalla tunnetuin. Elokuva kertoo nimensä mukaisesti tsaarin vallan romahduksesta Venäjällä, minkä päätepisteenä oli vuoden 1917 vallankumous. Vaikka oman aikansa viranomaiset eivät pitäneetkään kokoomaelokuvaa luovana työnä, Šubin kyvyt ymmärrettiin varsinkin elokuvapiireissä.
Romanovien dynastian tuho sai jatkokseen kokoomaelokuvat Suuri tie ("Veliki put", 1927) ja "Rossija Nikolaja II i Lev Tolstoi" (1928). Edellinen jatkoi Neuvostoliiton synnyn kuvaamista vuosien 1917-1927 aikana. Jälkimmäisestä piti puolestaan tulla Leo Tolstoin henkilökuva, mutta arkistomateriaalin puutteen vuoksi Šub joutui laatimaan elokuvasta laajemman ajankuvan.
1930-luvulla Šub joutui neuvostohallinnon epäsuosioon ja työtilaisuudet vähenivät olennaisesti. Hän ehti kuitenkin antaa oman panoksensa äänellä varustetun dokumenttielokuvan luomiseen. Lisäksi hänen työskentelyssään oli piirteitä totuuselokuvasta 30 vuotta ennen genren varsinaista syntymää. Vaikka ohjaustyöt jäivät vähiin, Šub jatkoi työskentelyä elokuvateollisuuden parissa, 1940-1950-luvuilla lähinnä leikkaajana.
Hämälälä
Hämälälän pienehkö kylä sijaitsi Vuoksen länsirannalla, Rouhialan eteläpuolella ja Kaplahalan pohjoispuolella. Vuoksen vastapäisellä rannalla sijaitsi Aholan kartano. Rouhialan voimalaitos sijaitsi vajaan kilometrin päässä Vuoksen alajuoksulle päin. Hämälälän, Rouhialan ja vastarannan Aholan kartanon kohdalla Vuoksi teki jyrkän mutkan, jossa Järvenkylän suunnalta parin kilometrin matkan itä-länsi-suuntaisena tehnyt joki kääntyi jälleen virtaamaan luode-kaakko-suuntaan.
Hämälälän kylän poikki kulki Vuoksen länsirannan maantie. Huomattava osa kylän asutuksesta oli keskittynyt maantien varteen. Kylän kohdalla maantiestä erkani pieni yhdystie, joka johti Kärättilän kylään, jossa se yhtyi Jääsken kirkonkylästä Kuurmanpohjaan johtaneeseen poikittaistiehen. Lähellä tämän yhdystien ja Vuoksen rantatien risteystä sijaitsi myös Rouhialan koulupiirin kansakoulu.
Lasten- ja nuortenkirjailijana tunnettu Aili Konttinen asui Hämälälässä ja toimi opettajana Rouhialan koulupiirin kansakoulussa vuosina 1927-1940.
Viktor Andro
Viktor Andro (Androsow) (3. maaliskuuta 1926 – 12. lokakuuta 1949 Jämijärvi) oli suomalainen lentäjä ja laskuvarjohyppääjä joka menehtyi syksyllä 1949 Jämijärvellä testatessaan kehittämäänsä lepakkopukua.
Andron vanhemmat olivat tulleet Suomeen Venäjältä ja hän joutui orpokotiin äitinsä sairastuttua. Andro sai lentäjän koulutuksen ilmavoimissa mutta hän joutui erotetuksi rikottuaan lentomääräyksiä ja jouduttuaan onnettomuuteen. Andro toimi sitten muun muassa lentokonepuuseppänä Suomen Ilmailuliiton omistamalla Jämin Ilmailukoululla ja onnistui lopulta saamaan myös lentolupakirjansa takaisin.
Andron laskuvarjohyppääjän ura alkoi kesällä 1948 kun Ilmailuliitto tarvitsi ilmailunäytöksiinsä yleisöä vetäviä esityksiä. Andro teki ensimmäisen kahden laskuvarjon kaksoishyppynsä Vaasassa elokuun lopulla 1948 ja sen jälkeen hän teki useita tavallisia ja kaksoishyppyjä "Lentosirkus Pilvien Huimapäiden" lentonäytöksissä eri puolilla Suomea.
Vuonna 1949 Ilmailuliitto etsi uusia ohjelmanumeroita lentonäytöksiinsä. Andro ehdotti tällöin lepakkohyppyä jossa hyppääjä liitää vapaassa pudotuksessa vartaloon kiinnitettyjen kangassiipien avulla ennen varsinaisen laskuvarjon avaamista. Andro suunnitteli ja valmisti itse nämä lepakkovarusteet. Lepakkopukua testattiin ensimmäisen kerran 12. lokakuuta 1949 jolloin Andro hyppäsi 1 600 metrin korkaudesta. Hyppy epäonnistui sillä Andro ei saanut laskuvarjoaan avattua nähtävästi siksi että kangassiipi peitti varjon avauskahvan.
Viktor Andron muistomerkki sijaitsee Jämijärven lentokentän lähistöllä paikassa johon hänen epäonnistunut hyppynsä päättyi. Sen on pystyttänyt 1981 "Tampereen Laskuvarjokerho ry".
Forza Motorsport 4
Forza Motorsport 4 on Turn 10 Studiosin kehittämä ajopeli, joka on neljäs osa "Forza Motorsport" -pelisarjassa. Microsoft Game Studios julkaisi pelin Xbox 360:lle lokakuussa 2011. Peli on sarjan ensimmäinen peli, joka tukee tavallisen ohjaimen ohella Kinect-sensoria.
Uusi ominaisuus pelissä on Autovista -ominaisuus, joka antaa pelaajalle mahdollisuuden katsoa auton erilaisia ominaisuuksia, esimerkiksi moottoria ja auton sisustuksia lähempää. Pelillä on kumppanuus Top Gearin kanssa. Jeremy Clarkson on tehnyt kommentoinnit autovistassa esillä oleviin autoihin. Pelillä on myös kahden vuoden sopimus ALMS:n kanssa. Pelissä on yli 500 autoa, ja 26 rataa.
"Forza Motorsport 4" on ajosimulaattoripeli, ja siinä on pyritty realistisuuteen. Pelin 500 autoa vaihtelevat tavallisista autoista kilpa-autoihin.
Pelaaja voi käyttää Kinectiä katsoakseen kulman taakse käyttäen uutta pään tunnistus ominaisuutta. Peliohjainta tai rattia käytetään ohjaamaan autoa, ja Kinectiä käytetään katsomaan pelaajan ympärille. Kinectiä voi myös käyttää myös peliohjaimena. Autoa ohjataan pitämällä käsiä edessä, aivan kuin pitäisi kiinni näkymättömästä ratista.
Aivan kuin sarjan aiemmissa peleissä, myös Forza 4ssä on ura-pelimuoto. Forza 4ssä se on nimellä World Tour Mode. Kuitenkin pelissä on mukana uudistus, joka kehittää tekoälyn toimintaa ja ajoneuvoja pelaajan taitojen mukaan.
Pelissä on 26 rataa, joista 17 on todellisia. Jokaisella radalla on myös erilaisia päivän aikoja, ja käänteinen rata.
Demo pelistä esiteltiin vuoden 2010 EAssa. Demossa ajettiin vuoden 2010 Ferrari 458 Italialla. Demossa käytettiin Kinectiä. Forza 4 esiteltiin virallisesti vuoden 2010 Spike Video Game Awardseissa. 
Tesla Roadsteria käytettiin nauhoittamaan pelin renkaan äänet. Auto valittiin, koska sen sähkömoottori oli tarpeeksi hiljainen mahdollistamaan renkaiden äänien nauhoituksen. Kaksi mikrofonia kiinnitettiin autoon. Säveltäjä Lance Hayes palasi tekemään Forza 4n ääniraidan, joka sisälsi hänen omia teoksiaan ja muita lisensoituja artisteja.