hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Neuvostoliiton hyökkäys Puolaan
Neuvostoliiton hyökkäys Puolaan tapahtui toisessa maailmansodassa Puolan offensiivin aikana 17. syyskuuta 1939 ilman sodanjulistusta 16 päivää Saksan hyökkäyksen jälkeen, Neuvostoliiton Japania vastaan käymän rajasodan päätyttyä edellisenä päivänä. Virallisesti Neuvostoliitto ilmoitti valtauksen olevan toimi alueella asuvien valkovenäläisten ja ukrainalaisten suojelemiseksi. Hyökkäys päättyi 1. lokakuuta Neuvostoliiton saatua miehitettyä sille Molotov–Ribbentrop-sopimuksen lisäsopimuksessa sovitut alueet. Puolan ja Neuvostoliiton väliset sotatoimet jäivät verrattain pienimuotoisiksi, sillä Neuvostoliitto antoi Saksan murtaa puolalaisten vastarinnan ja vetäytyä sitten sovitulle rajalle, eivätkä toisaalta puolalaisetkaan voineet enää siirtää jo Saksaa vastaan taistelevia joukkoja itään vastustamaan Neuvostoliiton maahantunkeutumista. Yli 230 000 puolalaissotilasta joutui kuitenkin Neuvostoliiton sotavankeuteen, ja monet upseereista teloitettiin Katynin joukkomurhassa. Myös puolalaiseen siviiliväestöön kohdistui vastaavia laajamittaisia sortotoimia. Sotavankeja vapautettiin vuonna 1941 Neuvostoliiton ja Puolan pakolaishallituksen sopiman Sikorski–Maiski-sopimuksen jälkeen taistelemaan liittoutuneiden joukoissa. Molotov–Ribbentrop-sopimuksen rajalinja jäi pääpiirteissään Puolan ja Neuvostoliiton rajaksi myös sodan jälkeen, joskin Neuvostoliitto palautti Puolalle Białystokin alueen jokseenkin Curzonin linjan mukaisesti.
Detroit Wolverines
Detroit Wolverines oli yhdysvaltalainen baseballjoukkue, joka pelasi National Leaguessa 1881–1888. Liigamestaruuden Wolverines voitti kaudella 1887, jolloin se myös voitti viidentoista ottelun sarjassa St. Louis Brownsin, joka oli American Association -liigan mestari. Tuo näytösotteluiden sarja oli 1800-luvun versio nykyisestä World Series -mestaruussarjasta. Rahavaikeuksiin joutunut joukkue lakkautettiin kauden 1888 jälkeen. Kaikkiaan joukkueelle kertyi 426 voittoa ja 437 tappiota kahdeksan liigakauden aikana.
Detroitin pormestarin William G. Thompsonin ehdotuksesta perustettu joukkue pelasi ensimmäisen Major League Baseball -ottelunsa Detroitissa 2. toukokuuta 1881 1286 katsojan edessä. Joukkueen kotikenttä Recreation Park sijaitsi Brady Streetin ja Willis Avenuen välissä ja se purettiin vuonna 1894.
Joukkueella on edelleen hallussaan yhdessä vuorossa annettujen juoksujen ennätys MLB:ssa. Tämä tapahtui 6. syyskuuta 1883 ottelussa White Stockingsia vastaan. Joukkue antoi 6–26 tappioon päättyneessä ottelussa 18 juoksua seitsemännessä ulkovuorossaan.
Jaavanmedestäjä
Jaavanmedestäjä ("Aethopyga eximia") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Jaavanmedestäjää tavataan Indonesiassa Jaavan saarella. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Haarapyrstömedestäjä
Haarapyrstömedestäjä ("Aethopyga christinae") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Haarapyrstömedestäjää tavataan Kiinan kaakkoisosissa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laidunmedestäjä
Laidunmedestäjä ("Aethopyga saturata") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Laidunmedestäjää tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tulimedestäjä
Tulimedestäjä ("Aethopyga mystacalis") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tulimedestäjää tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punamedestäjä
Punamedestäjä ("Aethopyga temminckii") on Kaakkois-Aasiassa tavattava medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidettiin aiemmin samana lajina tulimedestäjän ("Aethopyga mystacalis") kanssa.
Tulipyrstömedestäjä
Tulipyrstömedestäjä ("Aethopyga ignicauda") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tulipyrstömedestäjää tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Säästöpankkiosakeyhtiö
Säästöpankkiosakeyhtiö on säästöpankin toimintaa jatkava osakeyhtiömuotoinen pankki. Säästöpankkiosakeyhtiön nimessä on säästöpankkilain (28.12.2001/1502) mukaan oltava sana tai yhdysosa "säästöpankki".
Säästöpankkiosakeyhtiö voidaan säästöpankkilain mukaan perustaa silloin, kun säästöpankin koko toiminta luovutetaan perustettavalle osakeyhtiölle. Jos uuden osakeyhtiön sääntöihin otetaan määräys, jonka mukaan pankin erityistarkoituksena on säästäväisyyden edistäminen, on syntyvä osakeyhtiö säästöpankkiosakeyhtiö.
Säästöpankkiosakeyhtiö voidaan säästöpankkilain mukaan muuttaa liikepankiksi yhtiöjärjestystä muuttamalla.
Ulkomailla säästöpankkeja alettiin muuntaa osakeyhtiöiksi jo 1970-luvulla. Suomessa muunto ei vielä tuolloin ollut mahdollista. Säästöpankeilla oli kuitenkin mahdollisuus ottaa vastaan pääomaa niin sanotuista lisärahastoista. Mielenkiinto tähän oli olematonta, koska pääomapanos rahastoon ei tuonut vaikutusvaltaa toisin kuin osakeyhtiömuodossa. Vuonna 1989 kuitenkin Suomen Työväen Säästöpankki muutettiin erityisen lain nojalla STS-Pankki -nimiseksi liikepankiksi.
Säästöpankin muuttaminen säästöpankkiosakeyhtiöksi tuli mahdolliseksi 1992. Ensimmäinen säästöpankkiosakeyhtiö oli Suomen Säästöpankki. Pankki oli tuolloin vakavissa vaikeuksissa ja se muutettiin lain tultua voimaan välittömästi säästöpankkiosakeyhtiöksi, jotta se voisi ottaa vastaan valtion tukea. Tuen ehtona oli osakeyhtiömuoto, jotta valtiovalta voisi vaikuttaa pankkiin. Seuraava säästöpankkiosakeyhtiö oli Aktia, joka muuttui osakeyhtiömuotoon keväällä 1993. Aktia on myöhemmin muuttunut liikepankiksi.
Säästöpankkiryhmässä toimii nykyisin sekä säästöpankkeja että säästöpankkiosakeyhtiöitä. Säästöpankkiosakeyhtiöitä toimi kesällä 2017 yhteensä 5.
Kalle Kämäräinen
Kalle Fredrik Kämäräinen (24. marraskuuta 1892 Kiuruvesi – 25. toukokuuta 1964) oli maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Kalle Kämäräinen oli 1600-luvulla perustetun Luupuveden Niemen kantatilan 13. isäntä Kiuruvedellä, Ylä-Savossa. Hänen isänsä oli Pekka Fredrik Kämäräinen (1871-1910) ja äitinsä Olga Sofia Pöksyläinen (1866-1930) ja Kalle oli seitsenlapsisen perheen esikoinen.
Kalle Kämäräinen kävi kansakoulun ja maanmieskoulun. Hän oli perustamassa kotikyläänsä nuorisoseuraa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Vuonna 1910 hän sai Niemen isännyyden äidiltään, joka oli hoitanut tilaa miehensä jälkeen vuosina 1902-1910.. Kalle avioitui Hilma Laitisen (1896-1932) kanssa 1917. He saivat viisi lasta. Kalle Kämäräinen avioitui ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen Alli Sofia Holländerin (1909-1984) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta.
Kämäräinen toimi Kiuruvedellä lukuisissa luottamustehtävissä kuten kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana, kunnanhallituksessa ja Kiuruveden luterilaisen seurakunnan kirkkohallintokunnassa. Hän oli useiden osuuskuntien hallintoneuvostojen jäsenenä sekä maalaisliiton Kiuruveden kunnallistoimikunnan puheenjohtaja (1942-1964). Kunnallisneuvoksen arvonimen Kämäräinen sai vuonna 1961.
Kämäräinen oli maalaisliiton kansanedustaja 21. lokakuuta 1930 - 5. huhtikuuta 1945 ja uudelleen 29. maaliskuuta 1954 - 19. helmikuuta 1962. Hän oli jäsenenä laki-, laki- ja talous-, maatalous-, puolustusasiain
ja sivistysvaliokunnissa sekä suuressa valiokunnassa, työväenasiain-, ulkoasiain- ja valtiovarainvaliokunnissa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1937, 1940, 1950, 1956 ja 1962.
Nets Holding
Nets Holding A/S syntyi vuonna 2010 Pohjoismaiden maksujärjestelmiä ja korttipalveluja tarjoavien yhtiöiden fuusiona. Yhtiössä työskentelee yli 2 000 ihmistä. Yhtiön pääkonttori on Tanskan Ballerupissa ja muut toimipisteet Helsingissä, Oslossa, Tukholmassa, Aarhusissa ja Tallinnassa. Netsin omistavat pohjoismaiset pankit ja Tanskan keskuspankki.
Suomessa Nets on toiminut vuodesta 1999, yhtiön nimi on Nets Finland, joka aiemmin tunnettiin Suomessa nimellä Manison Maksujärjestelmät. Syksyllä 2012 Nets osti Luottokunnan koko osakekannan ja siitä tuli Suomessa alan suurin toimija. Luottokunta muutti nimensä Nets Oy:ksi vuoden 2013 tammikuussa.
Nets Holding on jaotellut toimintansa viiteen liiketoimintayksikköön: Payment & Information Services, Cards, E-Security, Merchant Solutions ja Teller. Nets Finland kuuluu Merchant Solutions -yksikköön.
Netsin järjestelmillä hallinnoidaan yli 17 miljoonaa maksu- ja luottokorttia. Netsin järjestelmään on kytketty 300 000 kauppiasta ja 425 000 maksupäätettä. Netsin palveluita käyttää 140 laskuttajaa sekä 5 000 julkishallinnon asiakasta. Netsin maksujärjestelmään on liittynyt lähes 300 pankkia.
Tanskalaiset pankit olivat maailman ensimmäisinä luomassa sähköisiä maksupalveluita 1960-luvulla. Vuonna 1968 ne perustivat PBS:n, joka oli tulevina vuosikymmeninä keskeisessä roolissa maksupalveluissa Tanskan markkinoilla. Vuonna 1974 Tanskan markkinoille tuotiin suora debit -kortti. Vuonna 1983 PBS esitteli kansallisen debit-kortin, Dankortin.
Norjassa kaksi suurta norjalaista sähköisten maksupalveluiden toimijaa, Bankkort ja Bankgirosentralen, yhdistyivät vuonna 1972 BBS:ksi luodakseen vahvan aseman kotimaisilla markkinoillaan. Teller perustettiin vuonna 1977 nimellä Visa Norge ja se alkoi luoda norjalaisia markkinoita kansainvälisille maksukorteille. Vuonna 1991 norjalainen debit-kortti BankAxept julkistettiin. Siitä tuli yleisimmin Norjassa käytetty maksutapa. Visa Norge lisäsi Mastercard-kortit tuoteportfolioonsa vuonna 2003 ja yhtiön nimeksi vaihdettiin Teller.
Vuonna 2005 BBS laajentui Pohjoismaiden markkinoilla hankkimalla itselleen ruotsalaisen Ingenico AB:n, suomalaisen BBS Manisonin ja tanskalaisen Sagemin. Teller osti oikeudet käyttää American Expressiä vuonna 2006. Seuraavana vuonna Nordito AS otti Tellerin haltuunsa. BBS vahvisti asemaansa Tanskan markkinoilla vuonna 2007 hankkimalla LD Betalingssystemerin. Myöhemmin vuonna 2007 Nordito otti BBS:n haltuunsa.
Vuonna 2009 syntyi Nets, kun tanskalainen PBS Holding A/S, norjalainen Nordito AS sekä kattoyritykset BBS ja Teller yhdistivät voimansa.
Elokuussa 2012 Nets Holding osti Luottokunnan liiketoimintaa harjoittaneen "Luottokunta Oy":n. Tammikuusta 2013 alkaen se toimii nimellä Nets Oy. Toinen tytäryhtiö Nets Finland markkinoi maksupäätejärjestelmiä.
Joulukuussa 2014 Nets Holding osti 80 prosenttia jyväskyläläisen verkkomaksuratkaisuja kehittävän Paytrail Oyj:n osakkeista. Kesällä 2017 Nets osti loput 20 prosenttia Paytrailin osakkeista, kauppahinta oli noin 7,8 miljoonaa euroa.
Kupariposkimedestäjä
Kupariposkimedestäjä ("Chalcoparia singalensis") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kupariposkimedestäjää tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa sekä Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vihermedestäjä
Vihermedestäjä ("Deleornis fraseri") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vihermedestäjää tavataan Afrikassa Guineasta ja Malin eteläosista Ugandaan ja Angolan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Lajin on kuvattu olevan pääosin yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Purppuraperämedestäjä
Purppuraperämedestäjä ("Kurochkinegramma hypogrammicum") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Purppuraperämedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sãotoménmedestäjä
Sãotoménmedestäjä ("Dreptes thomensis") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sãotoménmedestäjää tavataan endeemisenä São Tomén saarella. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet. Sen kannaksi on arvioitu 350–1 500 yksilöä.
ONOMA
ONOMA on Fiskarsin käsityöläisten, muotoilijoiden ja taiteilijoiden osuuskunta, jonka jäsenet joko asuvat tai työskentelevät Fiskarsin ruukissa. Osuuskunta on perustettu 1996 ja siinä 112 jäsentä (vuonna 2014). Onoman järjestää käsityötä, muotoilua ja taidetta esitteleviä näyttelyitä Fiskarsissa ja muualla. ONOMA-kaupassa myydään osuuskuntalaisten tuotteita. Osuskunta ylläpitää myös kansainvälistä vierasateljeeta.
Kapinmedestäjä
Kapinmedestäjä ("Anthobaphes violacea") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kapinmedestäjää tavataan Etelä-Afrikassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultasiipimedestäjä
Kultasiipimedestäjä ("Drepanorhynchus reichenowi") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultasiipimedestäjää tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sebastian Aho (täsmennyssivu)
Sebastian Aho voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Täplälaulumesikko
Täplälaulumesikko ("Xanthotis polygrammus") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Täplälaulumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wengernalpbahn
Wengernalpbahn (lyhenne WAB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka toimii Keski-Sveitsissä Bernin Alpeilla. WAB:n kotipaikka on Interlaken. WAB:n omistaa pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG.
Alun perin Wengernalpbahnin rata Lauterbrunnenista Kleine Scheideggin solan yli Grindelwaldiin otettiin käyttöön 20.6.1893. Nykyinen Wengernalpbahn AG aloitti toimintansa yritysjärjestelyjen seurauksena 30.6.1994.
WAB omistaa Lauterbrunnenin-Grindelwaldin radan lisäksi junakalustoa henkilö- ja tavaraliikennettä varten, asemarakennuksia ja -rakennelmia 10 asemalla, 2 ravintolaa sekä hiihtohissi- ja köysiratalaitteita. 
WAB:n liikevaihto oli vuonna 2012 59 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 226.
WAB:n rataverkon pituus on 19,1 kilometriä. Rataverkko on kapearaiteinen (800 mm) ja varustettu koko matkaltaan hammasrattain. Wengernalpbahn on maailman pisin yhtäjaksoinen hammasrata. Rata sähköistettiin vuosina 1909–10. Käyttöjännite on ollut alusta alkaen 1 500 V dc.
WAB:n rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta vaihtoyhteys muiden yhtiöiden juniin on Lauterbrunnennissa (Berner Oberland-Bahn, BOB), Grindelwaldissa (BOB) ja Kleine Scheideggissä (Jungfraubahn).
Junaliikenne on ympärivuotista.
Teemu Lämsä
Teemu Markus Lämsä (s. 6. helmikuuta 1996 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Lämsä laukoo oikealta.
Lämsä on TuTon kasvatti. Hän siirtyi sieltä Turun Palloseuraan kaudeksi 2012–2013, jolloin Lämsä toimi joukkueen B-nuorten varakapteenina.
Kaudeksi 2013–2014 Lämsä nostettiin kolmivuotisella juniorisopimuksella TPS:n SM-liigarinkiin. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. helmikuuta 2014 vieraissa Tapparaa vastaan. Ottelu jäi Lämsälle kauden ainoaksi SM-liigassa. Marraskuussa 2014 hän teki kevääseen 2018 asti ulottuvan jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Lämsän SM-liigan tulokaskausi 2014–2015 toi kaikkiaan 25 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä.
Syyskuussa 2015 TPS lainasi Lämsän TuTon Mestis-joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin asti kestävällä sopimuksella. Marraskuussa 2015 hänen lainaseuransa kuitenkin vaihtui Savonlinnan Pallokerhoon Lämsän jäätyä TuTossa vähälle peliajalle. Hän pelasi Mestiksessä kaikkiaan 35 runkosarjaottelua tehopistein 8+9=17. Tammikuun 2015 lopulla Lämsä kutsuttiin takaisin TPS:ään paikkaamaan loukkaantumisia. Hän vietti joukkueen vahvuudessa pääasiassa koko loppukauden ja Lämsä teki TPS:ssä 13 runkosarja-, neljässä playoff- ja yhdessä Mestarien liigan ottelussa tehot 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 17. helmikuuta 2016 Tapparaa vastaan. Lämsän osuma jäi TPS:n 1-0-voittoon päättyneen ottelun ainoana maalina näin ollen ottelun ratkaisumaaliksi. Marko Mäkinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Lämsä pelasi kauden aikana myös TPS:n A-nuorissa, joita hän vahvisti Junior Club World Cupissa.
Alkukaudella 2016–2017 Lämsän rooli TPS:ssä jäi todella pieneksi ja hän pelasi joukkueessa vain kolme runkosarja- ja kaksi CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Lämsä pelasi ison osan alkukaudesta myös lainalla SaPKossa. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2017 TPS lainasi hänet ja Markus Kojon SM-liigassa viimeisenä olleeseen SaiPaan loppukaudeksi. Vastaavasti SaiPa vuokrasi TPS:ään Curtis Hamiltonin ja Per Savilahti-Naganderin. SaiPan SM-liigakauden jälkeen Lämsä palasi vahvistamaan SaPKoa Mestiksen pudotuspeleihin, mutta hänen kautensa päättyi kuitenkin käsivammaan kolmen playoff-ottelun jälkeen välieräsarjassa. Lämsä voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kaudeksi 2017–2018 Lämsä teki vuoden mittaisen sopimuksen SaPKon kanssa. Hänen kautensa alkoi polvivamman vuoksi kuitenkin vasta lokakuussa 2017. Lämsä voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Lämsä pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa, jolloin hän oli kuudella osumallaan Suomen paras maalintekijä. Yhteensä Lämsä on pelannut 16 nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Lämsä valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2015.
Okie (albumi)
Okie on J. J. Calen kolmas studioalbumi julkaistiin vuonna 1974. Yhdeksän kappaleet äänitettiin Nashvillessa, Tennesseessa ja kolme kappaleet Tulsassa, Oklahomassa.
Kaikki kappaleet säveltänyt J. J. Cale ellei toisin mainita.
Jozef Sládok
Jozef Sládok (s. 4. kesäkuuta 1988 Zvolen, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa 1. hokejová liga SR:n HC 07 Detvassa. Isokokoinen Sládok on fyysinen puolustava puolustaja, joka on tullut tunnetuksi myös tappelijana.
Sládok debytoi HKm Zvolenin Extraliga-joukkueessa vain 16-vuotiaana kaudella 2004–2005. Hän pelasi siellä yhden ottelun myös seuraavalla kaudella 2005–2006, jolloin Sládok pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Slovakian 1. ligan HC 05 Banská Bystricassa.
OHL-joukkue Plymouth Whalers varasi Sládokin 39. pelaajana . Hän pelasi joukkueessa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisellä kaudella 2007–2008 Sládok voitti kaikkien aikojen ensimmäisenä eurooppalaispelaajana koko OHL:n jäähypörssin 223 minuutillaan. Hän voitti myös Whalersin sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Sládokin ura Pohjois-Amerikassa jatkui kaudella 2008–2009 CHL-joukkue Corpus Christi IceRayzissa, mutta hän palasi kesken kauden kuitenkin kotimaahansa ja siirtyi 1. liga -joukkue HKM Lučenecin riveihin.
Alkukaudella 2009–2010 Sládokille kertyi yksi ottelu sekä HKm Zvolenin Extraliga-joukkueessa että 1. ligan HC 07 Detvassa. Joulukuussa 2009 hän siirtyi Yhdistyneen kuningaskunnan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla EPIHL:ssä pelanneeseen Romford Raidersiin. Kaudeksi 2010–2011 Sládok siirtyi sarjatasoa ylemmäs EIHL-joukkue Hull Stingraysiin. Hän sijoittui 193 minuutillaan liigan jäähypörssissä seitsemänneksi. Kaudeksi 2011–2012 Sládok siirtyi pelaamaan samaa sarjaa Edinburgh Capitalsin riveihin. Hän sijoittui 158 minuutillaan EIHL:n jäähypörssissä yhdeksänneksi. Kaudeksi 2012–2013 Sládok palasi sarjatasoa alemmas EPIHL:ään ja siirtyi Peterborough Phantomsin joukkueeseen. Hän sijoittui 183 minuutillaan sarjan jäähypörssissä kolmanneksi.
Kesken toisen Phantoms-kautensa 2013–2014, siirtotakarajalla helmikuussa 2014 Sládok siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue HC Keski-Uusimaahan. Hän sai heti debyytissään ottelurangaistuksen ryntäämisestä taklattuaan LeKin Henri Tammista. Sládok tuomittiin kahden ottelun pelikieltoon ja hän sai loppukaudella myös useita helppoja rangaistuksia maineensakin vuoksi. Kauden 2014–2015 kynnyksellä, syyskuussa 2014 Sládok palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella hänelle aiemmin yhden ottelun verran tuttuun HC 07 Detvaan, 1. ligaan. Sládok oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+20=28, joilla hän sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Sládok voitti myös Detvan sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Hän voitti myös 1. ligan jäähypörssin 184 minuutillaan, kuten myös pudotuspeleissä jaetusti HK Spišská Nová Vesin Matej Hamrákin kanssa 45 minuutillaan. Sládok voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Myös kaudella 2015–2016 hän oli Detvan tehokkain puolustaja tehoilla 5+12=17 ja voitti taas 1. ligan jäähypörssin 158 minuutillaan, kuten myös pudotuspeleissä 33 minuutillaan.
Sládok pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Vijay (näyttelijä)
Joseph Vijay (s. 22. kesäkuuta 1974 Madras, Tamil Nadu), tunnetaan pelkästään nimellä Vijay, on intialainen näyttelijä, playback-laulaja ja tuottaja, joka työskentelee tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on elokuvantekijä S. A. Chandrasekharin ja laulaja Shoban poika.
Luettelo Muumimuseon muumitaloista ja -kuvaelmista
Tällä sivulla luetellaan muumitalot ja kolmiulotteiset kuvaelmat, jotka kuuluvat Tampereen taidemuseon "Muumilaakson kokoelmaan". Kokoelmaa esitellään Muumimuseossa Tampereella. Kuvaelmat ovat suurimmaksi osaksi Tove Janssonin elämänkumppanin Tuulikki Pietilän tekemiä.
Kuvaelmista neljä on triptyykkejä. Teosten pohjat ovat suorakaiteen tai neliön muotoisia, ellei toisin mainita. Töiden koot vaihtelevat, mutta valtaosa teoksista on alle 53 senttimetriä korkeita. Suurin teos on "Muumi-Talo" ja pienin "Suuri simpukka".
Frankin Parantola
Frankin Parantola on suomenkielinen rockyhtye. Orkesterin kokoonpano vakiintui nykyiselleen syksyllä 2010. Frankin Parantolan taustalta löytyy useita bändejä, joissa jäsenet ovat vaikuttaneet vuosien varrella (mm. Stigma, Kuolleet Intiaanit, Joo Joo miehet). Frankin Parantolan lähtökohtana on tehdä musiikkia, jossa on sisältöä. Frankin Parantolan vahvuutena on sitoa tekstit ja sävelet kulkemaan käsi kädessä luoden samalla jotain nostalgista ja samalla jotain uutta. Frankin Parantola lähestyy musiikkia progressiivisella otteella ollen kuitenkin yllättävän pop. Frankin Parantola julkaisi yhtyeen nimeä kantavan ensimmäisen pitkäsoittonsa 31.1.2014.
Albumit:
Singlet:
Videot:
Diao Yinan
Diao Yinan, 刁|亦|男, Diāo Yì'nán, (s. 1969 Xi'an, Shaanxi) on kiinalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja ajoittain myös näyttelijä. Hänen elokuvansa "Bai Ri Yan Huo" ('Musta hiili, ohut jää') sai vuonna 2014 Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu -palkinnon
Diao valmistui 1992 Teatterin keskusakatemiasta ja on työskennellyt käsikirjoittajana ohjaajien Shi Runjiu ja Zhang Yang kanssa. Diao on ohjannut kaksi omaa elokuvaa, vuonna 2003 valmistuneen "Uniform" ja vuonna 2007 valmistuneen "Night Train", jonka ensi-ilta oli Un Certain Regard -kilpailussa vuonna 2007 Cannesin elokuvajuhlilla.
Kultakeskus
Kultakeskus Oy on Suomen suurin jalometallialan yritys.
Kultakeskus perustettiin vuonna 1897, jolloin kultaseppä Nestor Westerback perusti Helsinkiin kultasepänliikkeen. Hopeatuotteiden valmistus alkoi Hämeenlinnassa vuonna 1918. Kultakeskus Oy:n uudet tuotantotilat valmistuivat Hämeenlinnaan vuonna 1975. Nykyisin Kultakeskuksens koko toiminta on keskitetty Hämeenlinnan tehtaalle. Kultakeskus osti vuonna 1989 Auran Kultaseppä Oy:n Turusta, vuonna 2000 Jucka´s design Oy:n Imatralta, vuonna 2008 Kultateollisuus Oy:n liiketoiminnan Turusta ja vuonna 2010 Suomen Rahapaja Oy:n palkitsemisliiketoiminnan Vantaalta. Myös kaikkien näiden tuotanto on siirtynyt Hämeenlinnaan.
Suomen hopeatuotteiden valmistuksesta Kultakeskuksen osuus on noin 85 % Kultakeskuksella on vähittäisliikeasiakkaita Suomessa yli 500, Ruotsissa 80 ja Norjassa 30. Lisäksi yritys vie tuotteita mm. Venäjälle ja Viroon.
Kultakeskuksen tuotevalikoimiin kuuluu timantti-, kulta- ja hopeakoruja, ruoka- ja kahvipöydän hopeita, tina-, pronssi- ja kristalliesineitä, mitaleja, pokaaleja sekä teollisuudessa tarvittavia platinatuotteita. Kultakeskus valmistaa tai välittää useita kellomerkkejä. Suuri osa valmistuksessa käytettävistä jalometalliraaka-aineista saadaan Suomesta.
Kultakeskus Oy työllistää noin 85 työntekijää. Yritys työllistää myös 15 alihankkijayrittäjää Suomessa. Kultakeskus on valmistanut monien kansainvälisesti tunnettujen suomalaisten suunnittelijoiden tuotteita.
Jungfraubahn
Jungfraubahn (lyhenne JB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka toimii Keski-Sveitsissä Bernin Alpeilla. Yhtiön kotipaikka on Interlaken. JB:n omistaa pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG.
Jungfraubahnin rata Kleine Scheideggistä Jungfraujochille rakennettiin vaikeissa olosuhteissa lähes 20 vuoden ajan. Rata otettiin käyttöön useassa vaiheessa vuosina 1898–1912:
Alun perin Jungfraubahn aloitti toimintansa vuonna 1894. Nykyinen Jungfraubahn AG on aloittanut yritysjärjestelyjen seurauksena 30.6.1994.
Jungfraubahn omistaa Jungfraujochin radan lisäksi junakalustoa henkilö- ja tavaraliikennettä varten, asema-, ravintola- ja myymälätiloja sekä 12 megawatin vesivoimalaitoksen Lütschentalissa, Schwarze Lütschine -joessa. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2014 77 milj. Sfr. Liikevaihdosta 54 milj. Sfr kertyi matkalipputuloista, 15 milj. Sfr sähköenergian myynnistä. Yhtiön liikevoitto oli 24 milj. Sfr eli 31 % liikevaihdosta. Henkilöstön määrä oli 136.
Jungfraubahnin rataverkon pituus on 9,3 kilometriä, josta tunnelia on 7,6 km. Rataverkko on kapearaiteinen (1000 mm) ja varustettu koko matkaltaan hammasrattain.
Rata on ollut alusta alkaen sähköistetty. Aluksi käyttöjännite oli kolmivaiheinen 650 V 40 Hz. Vuonna 1960 jännite muutettiin 1 125 voltiksi ja taajuus yleisen sähköverkon mukaiseksi 50 hertziksi. Jungfraubahnin rata on Gornergratbahnin ohella toinen kolmivaiheisella sähkönsyötöllä toimivista rautateista Sveitsissä. Vaihejohtimista kaksi on ajolankoja. Kolmas vaihe on maan potentiaalissa ja "johtimina" toimivat käytännössä kiskot.
Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Kleine Scheideggissä on vaihtoyhteys Wengernalpbahnin juniin, sekä Grindelwaldin että Lauterbrunnenin suuntaan.
Junaliikenne Jungfraujochille on ympärivuotista. Junia kulkee kesäkaudella (huhtikuulta lokakuulle) kaksi tunnissa, talvikaudella tunneittain. Matka vuorelle kestää 52 minuuttia, alaspäin muutaman minuutin vähemmän.
Solassa kävi vuonna 2014 noin 866 000 matkailijaa. Vuonna 2015 rikkoutui miljoonan matkustajan raja, kun vuorelle matkusti 1 007 000 kävijää.
Alppivarjohiippa
Alppivarjohiippa ("Epimedium alpinum") on varjohiippojen sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi. Lehtilapa on kaksinkertaisesti kolmisorminen ja lehdyköiden muoto on herttamainen. Kukinto on harsumainen terttu. Kukkien reunat ovat punertavia ja keskemmältä olevat kukan mesilehdet ovat keltaisia. Hedelmä on muodoltaan kota. Alppivarjohiippa viihtyy varjossa ja kostealla paikalla. Se on lähtöisin Euroopan kaakkoisosista ja sitä käytetään Suomessakin koristekasvina. Se kukkii toukokuulta kesäkuulle. Lisäys jakamalla tai juuripistokkaista.
Pikkupaha
Pikkupaha on tamperelais-eteläpohjalainen rockyhtye. Pikkupahan historia on pitkä ja vuosiin mahtuu paljon. Pikkupahan rosoinen rock flirttailee moneen suuntaan, kansanlauluista punkkiin ja valssista vanhaan jazziin. Pikkupaha voitti Rocklyriikka-kilpailun vuonna 2004. Esikoisalbumi "Epävakaa" julkaistiin keväällä 2005. Tätä ennen bändi ehti julkaista yhden omakustannepitkäsoiton, "Polttaa". Viimeisin levy "Leikki" ilmestyi 2010.
Albumit
Singlet / EP:t
Mukana muissa julkaisuissa
Indila
Indila, oikealta nimeltään Adila Sedraia (s. 26. kesäkuuta 1984 Pariisi), on ranskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen ensimmäinen soolosinglensä, ”Dernière Danse”, julkaistiin loppuvuodesta 2013. Sitä ennen hän on esiintynyt muun muassa Youssouphan kappaleella. ”Dernière Danse” on sijoittunut parhaimmillaan Ranskan singlelistalla toiselle sijalle.
Indilan ensimmäinen albumi, "Mini World" julkaistiin vuonna 2014. Albumin toisena singlenä julkaistiin kappale ”Tourner dans le vide” ja kolmantena singlenä ”S.O.S”. Albumi oli 32 peräkkäistä viikkoa Ranskan albumilistan kymmenen parhaan joukossa. Se sai Ranskassa timanttilevyn 500 000 kappaleen myynnistä, ja sitä on myyty Ranskan ulkopuolella 150 000 kappaletta.
Hamilton Groove
Hamilton Groove on jazz- ja bluesvivahteita yhdistelevä suomalainen rockyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2006 Seinäjoella.
Yhtyeen alkuperäiseen jäsenistöön kuuluivat Antti Vainikainen (laulu), Jaakko Elenius (koskettimet) ja Pekko Hokkanen (rummut). Jo vuoden 2006 joulukuussa yhtye teki treenikämppädemon, jolla olivat muun muassa kappaleet ”Donkey”, ”Pirate” ja ”Lost”. Tällöin yhtyeeseen liittyi kitaristi Markus Välimaa. Hamilton Groove harjoitteli talven aikana ahkerasti ja nauhoitti seuraavana keväänä Soundwall-studiolla Seinäjoella toisen promolevyn, joka myöskin sisälsi kappaleet ”Man man show”, ”Vinnie the butcher” ja ”Black sheep”. Vuoden 2007 keväällä basistiksi saatiin Mari Kroter ja yhtye keskittyi yhteissoiton hiomiseen ja uusien kappaleiden tekemiseen. Satunnaisesti keikoilla sekä juuri äänitetyllä promolla vierailivat Lost Horns eli Arto Panula (trumpetti) ja Tom Peltonen (saksofoni).
Keväällä 2008 keikoille mukaan löydettiin Lasse Asu, joka elävöitti livemeininkiä saksofonin soitollaan. Asu vakiinnutti paikkansa Hamilton Grooven jäsenenä lähes välittömästi ja pian yhtye aloitti lähti jälleen Soundwallin studiolle uusien kappaleiden kanssa. Pitkäsoitto nauhoitettiin viikossa ja vuoden 2009 alussa tulevalta albumilta julkaistiin promo, joka sisälsi kappaleet ”Mona”, ”Moonglow motel” ja ”Just another lie”. Esikoisalbumi "Motel" julkaistiin 4. lokakuuta 2009 Moby Discin kautta. Levyn kansitaiteen maalasi yhtyeen pitkäaikainen toveri Olli Kiviluoto, joka suunnitteli myös levystä julkaistun promon kannet. "Motelin" äänityksestä, miksauksesta ja masteroinnista vastasi Sami Jormanainen.
Hamilton Grooven toinen pitkäsoitto, "Kingdom of nothing", ilmestyi 14. maaliskuuta 2012. Levy julkaistiin Moby Discin ja Secret Entertainmentin yhteisjulkaisuna. Se painatettiin CD:n lisäksi myös vinyylinä. Albumin musiikin sävellykseen ja sovitukseen ovat osallistuneet kaikki yhtyeen jäsenet. Graafisen ulkoasun suunnitteli toistamiseen Olli Kiviluoto. Levyn nauhoitti Hannu Lamminmäki ja hänen liikkuva studionsa. Levyn kappaleita sitoo teemallisesti yhteen rakkaus eri muodoissaan. Se voi olla hulluutta, himoa tai huolta maailman tilasta.Albumit:
Singlet / EP:t
Bismarck Bobcats
Bismarck Bobcats on yhdysvaltalainen, Pohjois-Dakotan Bismarckin kaupungista kotoisin oleva juniorijääkiekkojoukkue joka pelaa tällä hetkellä North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa. Se aloitti toimintansa vuonna 1997. Joukkue pelaa kotipelinsä V.F.W. Sports Centerissä.
Päästökompensaatio
Päästökompensaatio, ilmastokompensaatio tai hiilikompensaatio () tarkoittaa rahallista hyvitystä, jolla pyritään kumoamaan aiheutettujen kasvihuonekaasupäästöjen vaikutukset rahoittamalla päästöjen vähentämiseen tähtääviä toimia toisaalla. Valtio, yritys, yhteisö tai yksilö voi hyvittää aiheuttamiaan päästöjä rahoittamalla esimerkiksi uusiutuvan energian tuotantoa tai puiden istuttamista. Usein tavoitteena on toiminnan hiilineutraalius eli se, ettei toiminta vaikuta ilmaston lämpenemiseen.
On olemassa palveluntarjoajia, joiden kautta yksilöt tai yritykset voivat maksaa vapaaehtoista päästömaksua hyvittääkseen aiheuttamiaan kasvihuonekaasupäästöjä. Tunnetuin esimerkki lienee lentomaksu, lentomatkustamisesta maksettava vapaaehtoinen päästökompensaatiomaksu.
Päästöjen kompensoinnin muotoja ovat myös Kioton pöytäkirjassa määritellyt joustomekanismit: päästökauppa, yhteistoteutus ja puhtaan kehityksen mekanismi. Sen sijaan, että valtio vähentäisi omia päästöjään saavuttaakseen sille pöytäkirjassa määritellyt päästövähennysvelvoitteet, se voi rahoittaa päästöjen vähentämistä muissa maissa. Tarkoituksena on, että toimenpiteet kohdistuisivat sinne, missä päästöjen vähentäminen on kustannustehokkainta.
Organisaatiot kompensoivat aiheuttamiaan hiilidioksidipäästöjä tukemalla hiilidioksidipäästöjä rajoittavia toimia organisaationsa ulkopuolella. Päästöjen kompensoinnissa organisaatio ostaa päästövähennyksiä, jotka ovat tulleet esimerkiksi energiatehokkuudesta.
Kasvihuonekaasupäästöjen kompensointia on kritisoitu siitä, että niiden avulla voidaan välttää päästövähennystarpeet ja jatkaa saastuttavaa toimintaa. Päästöjen hyvittäminen johtaa tavoiteltuun lopputulokseen vain, mikäli kompensaatiomaksuilla saavutetut päästövähennykset ovat pysyviä ja sellaisia, joita ei muussa tapauksessa olisi toteutettu. Erityisesti metsittämällä toteutettuja päästökompensaatiohankkeita on kritisoitu siitä, että päästövähennysten pysyvyyttä ei voida taata: metsä voi palaa tai se voidaan hakata, jolloin puiden ilmakehästä sitoma hiili vapautuu takaisin ilmakehään. Lisäksi istutusmetsät saattavat vähentää luonnon monimuotoisuutta ja viedä viljelyskelpoista maa-alaa.
Päästövähennysten laadun ja luotettavuuden varmistamiseksi päästökompensaatiohankkeille on kehitetty sertifikaatteja, kuten WWF:n ja muiden kansalaisjärjestöjen kehittämä Gold Standard.
Brookings Blizzard
Brookings Blizzard on yhdysvaltalainen, Etelä-Dakotan Brookingsin kaupungista kotoisin oleva juniorijääkiekkojoukkue joka pelaa tällä hetkellä North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa. Se aloitti toimintansa vuonna 2005. Joukkue pelaa kotipelinsä Larson Ice Centerissä.
Minot Minotauros
Minot Minotauros on yhdysvaltalainen, Pohjois-Dakotan Minotin kaupungista kotoisin oleva juniorijääkiekkojoukkue joka pelaa tällä hetkellä North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa. Se aloitti toimintansa vuonna 2011. Joukkue pelaa kotipelinsä Maysa Arenassa.
MediaPro Music
MediaPro Music on romanialainen levy-yhtiö, joka on osa Media PRO Groupia. Vuonna 1997 perustettu levy-yhtiö on yksi merkittävimmistä Romaniassa.
Zomboy
Joshua Mellody, tunnetaan paremmin nimellä Zomboy, on brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ.
Zomboyn debyytti "Game Time EP" julkaistiin vuonna 2011 Never Say Die Recordsin kautta. Hänen debyytti-EP oli Beatportin top 5 dubstep-listalla yli 8 viikkoa. Vuoden lopussa hänen musiikkiaan ja remixejään lisensoitiin isommille levy-yhtiöille, kuten Warnerille ja Ministry of Soundille.
Vuonna 2012 Zomboy julkaisi toisen albuminsa "The Dead Symphonic EP". Maaliskuussa 2013 hän julkaisi singlen "Here to Stay", jossa oli mukana Lady Chann. Syyskuussa 2013 hänen "Reanimated EP" julkaistiin kahdessa osassa.
Zomboy on ottanut vaikutteita muun muassa Skrillexiltä ja Ruskolta.
TRS-80
TRS-80 ("Tandy/Radio Shack, Z-80 microprocessor") nimitystä käytettiin useasta mikrotietokone-mallisarjasta, joita valmisti Tandy Corporation ja joita se myi Radio Shack -kauppaketjussaan.
Alkuperäinen vuonna 1977 julkaistu TRS-80 (joka tunnettiin myöhemmin Model I:nä) oli yksi ensimmäisistä sarjavalmisteisista henkilökohtaisista tietokoneista. TRS-80 saavutti suosiota harrastelijoiden, kotikäyttäjien ja pienyritysten joukossa. Tandyn johtava asema "vuoden 1977 kolmikossa", joksi Byte-lehti nimitti Applea, Commodorea ja Tandyä, perustui suuresti Tandyn omistaman yli 3000 kaupan Radio Shack -ketjun kykyyn tavoittaa asiakkaat.
Merkittäviä ominaisuuksia alkuperäisessä TRS-80:ssä oli kunnollisen kokoinen QWERTY-näppäimistö ja prosessori samassa yksikössä, erillinen virtalähde, pieni koko, näytön sisältyminen laitteeseen, liukulukuja käsittelevä BASIC-ohjelmointikieli sekä 600 dollarin lähtöhinta (noin 2230$ vuoden 2011 rahassa). Ennakkotilaajat saivat koneen 500 dollarilla maksamalla 50 dollarin etumaksun, joka palautettiin toimituksen yhteydessä.
Suurempi takaisku Tandylle TRS-80:stä oli sen aiheuttama radiotaajuushäiriö ympäröiville elektronisille laitteille, mikä johti määräysten kiristymiseen ja myöhemmin Model I:n korvaamiseen Model III:llä.
Vuonna 1979 TRS-80:llä oli mikrotietokonemarkkinoiden suurin ohjelmatarjonta.
TRS-80-nimeä käytettiin alkuperäisen Model I:n ja sen seuraajien lisäksi myös muista Tandyn tietokoneista tuotemerkkinä, vaikka nämä olivat teknisesti alkuperäiseen liittymättömiä kuten TRS-80 Model II, TRS-80 Color Computer ja TRS-80 Pocket Computer.
TRS-80 tietokoneen BASIC-ohjelmointikielen käskykantaa: PEEK POKE LIST VAL MID$ LEFT$ RIGHT$ CHR$ ASC LEN STR$ POS FRE DIM READ NEXT INPUT PRINT REM/ELSE DATA RETURN GOTO GOSUB RUN CONT END STOP RESTORE FOR NEW ATN TAN SIN COS RND EXP SQR INT SGN ABS LOG PUT GET TO CLS SET CMD SAVE DEF LET IF GOSUB
REM TAB ELSE FN USING EOF USR TIME$ INKEY$ ON THEN OPEN NOT STEP CLOSE LOAD "-" "*" "/" AND READ CALL SOUND SPC "=" OR XOR MOD "\"
Mikroprossorina TRS-80-koneessa oli Zilog Z80.
Viialan lasitehdas
Viialan lasitehdas (tunnetaan myös nimellä Wiialan lasitehdas) oli Viialassa vuosina 1890–1938 toiminut lasitehdas. Viialan lasitehdas, oli omana aikanaan jonkin aikaa Suomen kolmanneksi suurin lasitehdas. Tehtaan päätuotteena oli koko toiminta-ajan pakkauslasi, lisäksi tehdas valmisti myös talouslasia ja tehtaan yhteydessä oli talouslasihiomo. Ainoaksi jäänyt talouslasikuvasto ilmestyi vuonna 1911.
Tadžikistan talviolympialaisissa 2014
Tadžikistan osallistuu Sotšin talviolympialaisiin 2014. Joukkue koostuu yhdestä urheilijasta, joka kilpailee alppihiihdossa.
Hawker Siddeley HS125
Hawker Siddeley HS.125 "Dominie" on suihkumoottorein varustettu brittiläinen matkustajalentokone. Koneen kaksi Rolls-Royce Viper -suihkuturbiinia sijaitsevat koneen rungossa takana. Lentokoneen konstruktio on nuolimuotoinen alataso, jossa korkeusperäsimet sijaitsevat korkealla ylhäällä pyrstössä. Peräsin ei kuitenkaan ole T-kirjainta täysin muistuttava. Koneen suunnittelussa on pyritty välttämään tasojen, peräsinten ja moottorien välistä turbulenssia.
Konetyypin ensilento tapahtui 13. elokuuta 1962. Tuotanto kattoi enemmän kuin 1 000 koneyksilöä, ja se päättyi niinkin myöhällä kuin vuonna 2013.
Koneessa on kahden hengen miehistö. Konetta käytettiin muiden tehtävien ohella henkilökuljetukseen, kuten VIP-koneena. Se saattoi ottaa tähän tarkoitukseen kahdeksan matkustajaa. Muussa henkilökuljetuksessa koneeseen mahtui 14 henkilöä.
García II
García II voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Gilfach Goch
Gilfach Goch on kylä Walesissa, lähellä Tonyrefailin kaupunkia. Kylässä oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 920 asukasta. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Gilfach Goch oli Britannian vähiten uskonnollisin paikkakunta; sen asukkaista 38,5 prosenttia ilmoitti, ettei kuulu mihinkään uskontokuntaan.
Lettopaju
Lettopaju ("Salix myrsinites") on pajujen sukuun kuuluva laji. Se on matala pensas, jonka korkeus on 20 cm:stä metriin. Oksat ovat mutkikkaita, paksuja, kyhmyisiä ja väriltään punarusehtavan mustia. Lehdet ovat soikeita, verkkosuonisia, lyhytruotisia ja nahkeita. Niissä on suurehkot korvakkeet. Lehtien asento on kierteisiä. Silmut ovat kellanruskeita ja niiden kärjet ovat pyöreät. Hedelmän muoto on kota. Siemenissä on lenninhaivenet. Lettopaju kukkii kesäkuussa samaan aikaan kun lehdet puhkeavat. Sitä esiintyy kosteilla paikoilla, kuten letoilla ja ojan varsilla sekä tunturikoivikoissa. Sitä tavataan Skotlannissa, Fennos-Skandinavian pohjoisosassa ja Huippuvuorilla.
Lukukeskus
Lukukeskus (aiemmin Kirjailijakeskus) on vuonna 1972 perustettu lukemista edistävä järjestö ja kirjailijavierailujen välittäjä. Valtakunnallisesti toimiva Lukukeskus välittää vuosittain yli tuhat kirjailijaesiintymistä. Lisäksi se järjestää lukukampanjoita ja toimii lukemisen ja lukutaidon asiantuntijajärjestönä. Järjestö julkaisee verkossa nuorille suunnattua Lukufiilis-lehteä sekä kirjallisuuskritiikin Kiiltomato.net-verkkolehteä. Aiemmin se julkaisi myös lasten Vinski-kirjallisuuslehteä.
Lukukeskuksella on erityinen asema erityisesti lasten ja nuorten lukemisen edistämisessä. Opettajat ja kirjastoalan ammattilaiset eri puolilta Suomea käyttävät Lukukeskuksen palveluja työssään. Asiantuntijuuden kysyntä lukemiseen ja lukutaitoon liittyvissä kysymyksissä on kasvanut merkittävästi. Lukukeskus toimii yhteistyössä kirjailijoiden, kääntäjien, kustantajien, kirjastojen, koulujen sekä kulttuurijärjestöjen kanssa. Keväällä 2012 avatussa kirjailijatietokannassa on lähes 400 kauno-, tieto- ja näytelmäkirjailijaa, kääntäjää ja kirjallisuuden ammattilaista.
Lukukeskuksella on kymmenen kirjallisuuden alan jäsenjärjestöä: Finlands Svenska Författareförening, Kansanvalistusseura, Suomen arvostelijain liitto, Suomen Kirjailijaliitto, Suomen kirjastoseura, Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto, Suomen Nuorisokirjailijat, Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat, Suomen tietokirjailijat ja Äidinkielen opettajain liitto. Järjestön toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö sekä suomalaiset säätiöt. Vuonna 2013 merkittävimmät tukijat olivat ministeriön lisäksi Svenska kulturfonden, WSOY:n kirjallisuussäätiö, Konstsamfundet, Jenny ja Antti Wihurin rahasto ja Alfred Kordelinin säätiö.
Lukukeskuksen toiminnanjohtaja on tammikuusta 2015 Ilmi Villacís. Hallituksen puheenjohtajana toimii vuodesta 2018 kirjailija Juha Itkonen.
Leeliat
Leeliat ("Laelia") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja käytetään koristekasveina, huonekasvina ja leikkokukkana.
Leelioihin kuuluu noin 50 lajia ikivihreitä, epifyyttisiä tai maassa kasvavia orkideoita. Niitä esiintyy luonnossa Amerikan mantereella, Meksikosta, Brasiliaan ja Argentiinaan. Kasvavat usein tammimetsissä, rannikoilta 2600 metrin korkeuteen.
Viljellyt leeliat viihtyvät viileässä. Niitä kasvatetaan epifyyttiorkideojen ruukkuseoksessa tai pieninä kaarnalevyn päällä. Leelioita on risteytetty suvun katleijat ("Cattleya") lajien kanssa.
Lykastet
Lykastet ("Lycaste") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja on käytössä koristekasveina, huonekasvina.
Lykasteja on noin 45 lajia epifyyttisiä tai maassa kasvavia orkideoita, joita esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kasvavat pilvimetsissä 600–2200 metrin korkeudella merenpinnasta. Suuret tuoksuvat kukat ovat tavallisesti kolmion muotoiset.
Viljellyt lykastet viihtyvät viileässä. Niitä kasvatetaan kaarnamurskassa tai muussa ilmavassa ruukkuseoksessa tai kaarnalevyjen pinnalla.
John Murray Dunmore
John Murray, Dunmoren neljäs jaarli (n. 1730 – 25. helmikuuta 1809 Ramsgate, Kent) oli brittiläinen virkamies, joka toimi Pohjois-Amerikassa Virginian provinssin kuvernöörinä vuosina 1771–1775 eli aivan Amerikan vallankumouksen alla.
Hän oli William Murrayn, Dunmoren kolmannen jaarlin vanhin poika, ja hän peri isänsä aatelisarvon vuonna 1756. Dunmore kuului parlamentin ylähuoneeseen vuosina 1761–1770. Hänet nimitettiin 1770 New Yorkin ja seuraavana vuonna Virginian provinssin kuvernööriksi. Dunmore oli huolissaan Virginian länsirajan turvaamisesta ja kiinnostunut sen länsipuolisten alueiden valtaamisesta, joten vuonna 1774 hän lähetti 3 000 miestä kukistamaan Ohiojoen laaksossa asuneita shawnee-intiaaneja. Sotaretki tunnetaan lordi Dunmoren sotana.
Vallankumouksen lähetessä lordi Dunmoren arvovalta Amerikan siirtokuntalaisten parissa väheni tasaisesti. Hän hajotti Virginian edustajakokouksen vuosina 1772, 1773 ja 1774, koska siellä ilmaistut poliittiset mielipiteet olivat liian radikaaleja. Kun hän huhtikuussa 1775 takavarikoi Virginian ruutivaraston, siirtokuntalaiset nousivat aseelliseen kapinaan ja syrjäyttivät hänet. Dunmore joutui pakenemaan englantilaiseen sotalaivaan, mistä käsin hän julisti Virginiaan poikkeustilan ja lupasi vapautuksen brittijoukkoihin liittyville orjille. Dunmoren joukot kärsivät tappion siirtokuntalaisille Great Bridgen taistelussa vuoden 1775 lopussa. Tämän jälkeen hän käski laivansa 1. tammikuuta 1776 pommittamaan Norfolkin kaupunkia, joka sen seurauksena paloi. Dunmore palasi Englantiin heinäkuussa 1776. Hän palasi ylähuoneeseen ja toimi vielä 1787–1796 Bahaman kuvernöörinä.
Nystykämmekät
Nystykämmekät ("Oncidium") on suku, joka kuuluu heimoon kämmekkäkasvit ("Orchidaceae"). Sen lajeja on hyötykäytössä koristekasveina, huonekasvina.
Nystykämmeköihin kuuluu yli 450 lajia ikivihreitä orkideoita, jotka ovat epifyyttisiä, litofyyttisiä tai maassa kasvavia. Niitä esiintyy luonnossa Meksikossa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kasvavat vaihtelevissa ympäristöissä merenpinnasta 3000 metrin korkeudelle. Jotkin nystykämmekät ovat tiiviskasvuisia ja pienilehtisiä. Muilla lajeilla varsimukulasta kasvaa yksi suuri tai kaksi pienempää lehteä. Kukat ovat tavallisesti keltaisia ja niiden huuli on huomattavan suuri.
Viljellyt nystykämmekät viihtyvät viileässä tai keskilämpimässä ilmassa. Niitä kasvatetaan epifyyttien ruukkuseoskasvualustassa tai kaarnan pinnalla tai korissa.
Anders Hellant
Anders Hellant (30. marraskuuta 1717 Pello – 23. marraskuuta 1789 Tornio) oli liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko.
Hellantin vanhemmat olivat Pohjois-Lapin vouti Anders Hellant vanhempi ja Brita Kempe. Hän opiskeli Uppsalassa muun muassa tähtitieteilijä Anders Celsiuksen johdolla ja pääsi tämän avulla mukaan ranskalaisen Maupertuiksen 1736-1737 johtamaan astemittausretkikuntaan Tornionjoelle. Hellant puolusti Uppsalassa 1738 tutkimustaan "Et nyt sät at fiska i the norländska elfvar", mutta palasi sitten tehtailijaksi Tornioon. 1742 hänet nimitettiin Lapin varatuomariksi ja 1756-1762 hän oli Lapin taloustirehtööri. Hän jatkoi silti ilmatieteellisten havaintojen sekä magneettisten ja tähtitieteellisten mittausten tekemistä. 1744-1748 hän julkaisi almanakan Tornion horisontin mukaan ja 1748-1749 hän oli tähtitieteilijänä mukana Ruotsin ja Norjan rajankäynnissä. Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi Hellant kutsuttiin 1750. Akatemian julkaisuihin hän kirjoitti parikymmentä tutkielmaa, muun muassa "Om vattnets värme i norden" (1753), "Om klimatets hälsösamhet i Kuusamo och Sodankylä" (1769) sekä "Beskrifning om staden Torneå" (1774). Celsiuksen ohella hän oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota maankohoamiseen Suomessa ja Ruotsissa.
Hellant kuoli naimattomana.
S/S Furst Menschikoff (1836)
"S/S Furst Menschikoff" oli Åbo Ångfartysbolagin vuonna 1836 valmistunut kuunaritakiloitu siipiratashöyrylaiva. Se oli ensimmäinen Suomessa valmistettu avomerihöyrylaiva.
Alus tilattiin Turusta Åbo Gamla Skeppsvarfilta. Runko oli tehty mäntylankuista ja vahvistettu kuparilevyin. Sen höyrykone asennettiin Motala Mekaniska Verkstadilla Norrköpingissä Ruotsissa.
Laivan ensimmäisenä päällikkönä toimi oululainen J. W. Callmeijer. Alus saapui höyrykoneen asennuksen jälkeen Tukholman kautta Turkuun 20. lokakuuta 1836 tuoden samalla 13 matkustajaa. Syksyn aikana alus teki koe- ja huvimatkoja Airistolle. Seuraavana keväänä alus lähti 9. toukokuuta Turusta Degerbyn ja Furusundin kautta Tukholmaan, jonne se saapui 13. toukokuuta ahtojäiden ja heikon näkyvyyden hidastettua matkantekoa Ahvenanmerellä. Alus siirrettiin muutamaa vuotta myöhemmin reitille Tukholmasta Kronstadtiin, jonne matkattiin Turun, Helsingin ja Tallinnan kautta. Vuonna 1845 se palasi Turku Tukholma reitille.
Ruotsin viranomaiset kielsivät 1848 koleravaaran vuoksi matkat Turusta Tukholmaan, jolloin alus siirrettiin reitille Turusta Kronstadtiin. Seuraavana vuonna yhtiö ajautui konkurssiin, jolloin alus myytiin 22. elokuuta E. Julin & Co.:lle 59000 ruplalla. Alus sijoitettiin perustettuun Åbo Nya Ångfartygsbolagetiin, jossa se oli aina romuttamiseensa saakka vuonna 1850.
Victor L. Berger
Victor Louis Berger (28. helmikuuta 1860 Nieder-Rehbach, Itävalta – 7. elokuuta 1929 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sosialistinen poliitikko. Hän oli ensimmäinen sosialisti, joka valittiin Yhdysvaltain kongressiin.
Itävallassa syntynyt Berger muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1878. Hän työskenteli koulunopettajana Milwaukeessa ja vuodesta 1892 perustamansa "Vorwärts"-nimisen saksankielisen lehden toimittajana. Hän toimitti myös "Social Democratic Herald" (myöhemmin "Milwaukee Leader") -nimistä vasemmistolaista lehteä. Berger perusti yhdessä Eugene V. Debsin kanssa Yhdysvaltain sosiaalidemokraattisen puolueen, josta vuonna 1901 tuli sosialistinen puolue, Socialist Party of America. Berger valittiin 1910 puolueensa edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jolloin hänestä tuli ensimmäinen sosialisti kongressissa. Hän toimi edustajana yhden kauden.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Berger vastusti Yhdysvaltain osallistumista sotaan, ja hänet tuomittiin puheidensa vuoksi Espionage Actin nojalla 20 vuoden vankeuteen. Kun hänet valittiin vankilasta käsin vuoden 1918 vaaleissa toisen kerran edustajainhuoneeseen, edustajainhuone peruutti hänen paikkansa äänestyksen jälkeen. Vuonna 1919 järjestyssä täytevaalissa hän tuli uudelleen valituksi, mutta tälläkin kertaa hänen paikkansa peruttiin. Korkein oikeus kumosi Bergerin maanpetostuomion vuonna 1921, ja seuraavana vuonna hänet valittiin jälleen edustajainhuoneeseen, jossa hän sai nyt istua vuoteen 1929. Vuodesta 1927 kuolemaansa asti Berger toimi sosialistipuolueen toimeenpanevan komitean puheenjohtajana.