hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Samuli Paulaharjun Säätiö
Samuli Paulaharjun Säätiö on suomalainen säätiö, joka perustettiin Kurikan kaupungin lahjoittamalla peruspääomalla vuonna 1998.
Säätiön tarkoituksena on tukea Pohjanmaan kulttuurielämää, kansanperinteen keräämistä ja keruutulosten julkaisemista sekä kotiseututyön ja perinteisen käsityötaidon ja rakennustaidon kehittämistä ja harrastamista, kulttuuriympäristön suojelua ja näihin liittyvää kirjallisuutta. Tarkoituksena on myös edistää Samuli Paulaharjun elämäntyön tunnetuksi tekemistä.
Säätiö on järjestänyt parin vuoden välein julkisia seminaareja näistä aihepiireistä ja julkaissut esityksiä vuosikirjoissaan. Se on jakanut pienehköjä apurahoja tarkoituksensa mukaisiin kohteisiin. Vuonna 2013 se julkaisi suurteoksen "Kyröönjoki - Meirän joki", joka kuvaa monipuolisesti Kyrönjoen vesistöalueen historiaa, elinkeinoja, joen tilaa ja yhteiskunnallista kehitystä kartoin, piirroksin, valokuvin ja tekstein.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1995
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1995 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa FC Kontu ja pronssia Malmin Palloseura.
Kausi pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena runkosarjana, jonka jälkeen kuusi parasta joukkuetta pelasivat yksinkertaisen ylemmän loppusarjan, missä runkosarjan tulokset otettiin huomioon. Runkosarjan sijoille 7–9 sijoittuneet joukkueet pelasivat yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä neljä parasta joukkuetta selvisivät SM-sarjaan. Runkosarjan viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan.
Pierre-Ambroise Bosse
Pierre-Ambroise Bosse (s. 11. toukokuuta 1992 Nantes) on ranskalainen keskimatkan juoksija, joka on erikoistunut 800 metrille. Bosse voitti matkan maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 1.44,67. Hän saavutti pronssia 800 metrillä Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ajalla 1.48,83. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 20-vuotiaiden sarjassa 2011 ja alle 23-vuotiaissa 2013. Lisäksi hän on sijoittunut 800 metrillä seitsemänneksi Moskovan MM-kilpailuissa 2013, kahdeksanneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014, viidenneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 sekä neljänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui välierissä. Bossen ennätys 800 metrillä on 1.42,53.
Bosse voitti Lontoon MM-kisoissa elokuussa 2017 kultaa ajalla 1.44,67. Vielä saman kuun lopussa hän joutui kolmen miehen pahoinpitelemäksi Ranskassa ja joutui lopettamaan kilpailukautensa saatuaan murtumia kasvoihinsa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 800 metrillä pronssia ajalla 1.45,30.
Bedhead
Bedhead oli yhdysvaltalainen indie rock-yhtye, joka perustettiin Dallasissa vuonna 1991. Yhtyeen musiikki oli yleensä vaimeaa moniäänistä musiikkia, jossa oli yksilinjaisia melodioita soittettuna kolmella sähkökitaralla ja sähköbassolla, ja siksi heitä verratiinkin The Velvet Undergroundiin. Yhtyeen kappaleita oli yleensä vaikea tulkita, ja kriitikot luonnehtivat genreä nimellä "slow-core". Bedhead erosi muista rockyhtyeistä soittamalla 7/8 tai 5/4 tahtilajiin yleisen 4/4 sijasta.
Hajoamiseen jälkeen vuonna 1999 Matt ja Bubba Kadane perustivat uuden yhtyeen nimeltä New Year, jonka tyyli oli samanlaista kuin Bedheadin.
Slim Burna
Gabriel Soprinye Halliday (s. 11. huhtikuuta 1988 Essex, Englanti), taiteilijanimeltään Slim Burna, on nigerialainen muusikko, laulaja, rap-artisti ja musiikkituottaja.
Gabriel Soprinye Halliday syntyi vuonna 1988 Essexissä ja palasi Port Harcourtiin Nigeriaan perheensä kanssa, kun hän oli kaksivuotias.
Slim Burnan debyyttialbumi "I'm On Fire" julkaistiin hänen syntymäpäivänään 11. huhtikuuta 2013.
Antero Kipunen (ei mistään kotoisin)
Antero Kipunen (ei mistään kotoisin) on teatteriohjaaja Petri Lehtisen ja näyttelijä-muusikko Reino Nordinin näytelmäsuomennos newyorkilaisen Will Enon palkitusta teoksesta Thom Pain (based on nothing). Monologinäytelmä sai ensi-iltansa huhtikuussa 2013 Suomen Kansallisteatterin Omapohjassa ja lisänäytökset nähdään marraskuussa 2013 Ryhmäteatterin Pengerkadun näyttämöllä. Esityksen on ohjannut Petri Lehtinen ja Antero Kipusta näyttelee Reino Nordin.
Kälkäjärvi
Kälkäjärvi () on Muurmannin radan rautatieasema ja asutuskeskus Venäjällä Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 18 kilometriä Ambarnyista luoteeseen. Asemanseudulla on 34 asukasta (vuonna 2013).
Kälkäjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1723. Sen venäjänkielinen nimitys perustuu sukunimeen "Bojarin". Vitsataipaleen volostiin kuuluneessa kylässä oli 1900-luvun alussa 17 taloa ja 139 asukasta. 1920- ja 1930-luvuilla Kälkäjärvi oli kyläneuvoston keskus. Sen asukkaat olivat etupäässä karjalaisia. Kälkäjärven asema on perustettu Muurmannin radan rakentamisen yhteydessä ensimmäisen maailmansodan aikana. Sen kaakkoispuolella sijaitseva kylä on nykyään autiona.
Kälkäjärven rautatieasemalla pysähtyvät Vienan Kemin ja Louhen väliset paikallisjunat. Sen kautta kulkee myös Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä Ambarnyiin ja Enkijärvelle haarautuva tie. Asemataajama koostuu kortteleittain rakennetuista matalista asuintaloista. Palveluihin kuuluu kauppa. Lähistöllä sijaitsee hiekka- ja soralouhos.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1991
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1991 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa Herttoniemen Toverit ja pronssia Tampereen Ilves.
Kausi pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena runkosarjana, minkä jälkeen neljä parasta joukkuetta pelasivat yksinkertaisen loppusarjan. Runkosarjan toiseksi viimeinen pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä selvisi kaksi parasta joukkuetta SM-sarjaan. Runkosarjan viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan.
Edelliskaudella mestaruuden voittanut Helsinki United luopui sarjapaikastaan ja tilalle nostettiin FC Kuusysi.
Joukkueet saivat bonuspisteitä seuraavasti: Runkosarjan voittaja 4, toinen 3, kolmas 2 ja neljäs 1 pisteen.
Lohkomatriisi
Matematiikassa lohkomatriisilla tarkoitetaan matriisin ositusta pienemmiksi matriiseiksi, lohkoiksi, jolloin alkuperäinen matriisi voidaan kirjoittaa näiden pienempien matriisien yhdistelmänä. Osituksen täytyy olla johdonmukainen siten, että se voidaan visualisoida jakamalla alkuperäinen matriisi lohkoihin koko matriisin läpi kulkevilla pysty- ja vaakasuorilla viivoilla. Jokainen matriisi voidaan kuvata lohkomatriisina yhdellä tai useammalla tavalla.
formula_1 -matriisi
voidaan jakaa neljäksi formula_3 -lohkoksi
Nyt ositettu matriisi voidaan kirjoittaa muodossa
Lohkojen ei ole pakko olla keskenään samankokoisia matriiseja. Yhtä hyvin voisimme valita vaikka
Lohkodiagonaalinen matriisi on lohkomatriisin erikoistapaus, jossa matriisin diagonaali koostuu neliömatriiseista ja sen kaikki muut alkiot ovat nollia. Lohkodiagonaalinen matriisi on aina neliömatriisi. Siis, jos formula_7 on lohkodiagonaalinen matriisi, niin se voidaan kirjoittaa muodossa
missä formula_9 on neliömatriisi kaikilla formula_10 formula_11
Tämä voidaan esittää myös matriisien suorana summana: formula_12.
Lohkodiagonaalisen matriisin determinantille ja jäljelle pätee:
Olkoon lohkomatriisit formula_7 ja formula_16, missä formula_7 on formula_18 -matriisi ja formula_16 on formula_20 -matriisi, ositettu siten, että
ja
Toisin sanoen, matriisin formula_7 rivit on jaettu formula_24:hun osaan ja sarakkeet formula_25:ään osaan. Vastaavasti matriisin formula_16 rivit on jaettu formula_25:ään osaan ja sarakkeet formula_28:ään osaan.
Nyt voidaan laskea matriisitulo formula_29, joka on muotoa formula_30 oleva matriisi ja jossa on formula_24 riviositusta ja formula_28 sarakeositusta. formula_33:n lohkot saadaan laskemalla:
jolloin
Punarintapyy
Punarintapyy ("Arborophila mandellii") on Itä-Aasiassa tavattava uhanalainen aitokanoihin kuuluva kanalintu.
Kooltaan punarintapyy voi kasvaa noin 28 cm pitkäksi. Laji on selästään ja siivistään harmaa punaruskein kuvioinnein. Selkeä tuntomerkki on oranssi pää ja rinnan leveä punaruskea juova. Punarintapyyn vatsa ja alarinta ovat väriltään harmaat punaruskein juovin. Linnun nokka on musta ja jalat punertavat.
Punarintapyytä tavataan Intian pohjoisosista Länsi-Bengalin, Sikkimin ja Arunachal Pradeshin osavaltioista, Bhutanista ja Kiinasta. Lajin elinympäristöä ovat ainavihantien vuoristometsien, kuten bambumetsien aluskasvillisuus tyypillisesti noin 350–2 500 metrin korkeudessa. Tällä hetkellä punarintapyykannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Lajin kantaa uhkaa elinympäristöksi sopivien metsien hakkuut erityisesti Intiassa. Muita uhkia ovat metsästys ja karjankasvatus. Lajin lisääntymisaika on keväällä.
Ubangi
Ubangi ("Oubangi") on Kongojoen oikeanpuoleinen sivujoki keskisessä Afrikassa. Se alkaa Etelä-Sudanin ja Kongon demokraattisen tasavallan eli Kinshasan Kongon rajalta Mbomou- ja Uele-nimisinä haaroina, jotka yhtyvät Kinshasan Kongon ja Keski-Afrikan tasavallan rajalla Ubangiksi. Joki jatkuu Kinshasan Kongon ja Brazzavillen Kongon rajajokena. Se laskee Kongojokeen Mbandakan lounaispuolella. Joen pituus on 2 250 kilometriä Uelea pitkin mitaten.
François Englert
François Englert (6. marraskuuta 1932 Etterbeek, Belgia) on belgialainen teoreettinen fyysikko, joka vuonna 1964 esitti Robert Broutin kanssa julkaisemassaan paperissa, samana vuonna samanlaisen teorian tehneen Peter Higgsin mukaan nimetyn Higgsin mekanismin. Englert jakoi Higgsin kanssa vuoden 2013 Nobelin fysiikanpalkinnon.
Englert syntyi vuonna 1932 ja opiskeli Brysselin vapaassa yliopistosta, josta valmistui tohtoriksi vuonna 1958. Hän toimi tämän jälkeen assistenttina vapaassa yliopistossa ja jatkoi sieltä Cornellin yliopistoon, jossa hän toimi tutkimusassistenttina 1959–1960 ja apulaisprofessorina 1960–1961.
Englert palasi vuonna 1961 Brysselin vapaaseen yliopistoon ja sai sieltä professorin paikan 1964. Samana vuonna hän julkaisi Robert Broutin kanssa artikkelin ”Broken Symmetry and the Mass of Gauge Vector Mesons”, jossa he esittivät teorian, joka ennusti niin sanotun Higgsin bosonin olemassaolon. Hieman myöhemmin samana vuonna Peter Higgs julkaisi heistä riippumattoman artikkelin, jossa hän esitteli samantapaisen teorian. Englert johti vuosina 1980–1998 Broutin kanssa Brysselin vapaan yliopiston teoreettisen fysiikan tutkimusryhmää. Englert jäi eläkkeelle 1998 ja on toiminut sen jälkeen emeritusprofessorina.
Englert on palkittu työstään useasti. Vuonna 2004 hän jakoi Broutin ja Higgsin kanssa Wolfin palkinnon ja vuonna 2013 Higgsin ja CERN-tutkimuskeskuksen kanssa Asturian ruhtinaan palkinnon. CERN oli vuoden 2012 lopulla tehnyt löydöksen, joka oli vahvistanut Higgsin bosonin olemassaolon. Higgs ja Englert saivat vuoden 2013 aikana vielä Nobelin fysiikanpalkinnon.
Jaurakkajärvi (Pudasjärvi)
Jaurakkajärvi on Iijoen vesistöön kuuluva pieni järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järven pinta-ala on noin 6,5 km, ja sen korkeustaso on 124,8 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee Korpijokea pitkin pieneen Pelttarinjärveen ja siitä edelleen Jongunjärveen. Rantaviivaa järvellä on 27,63 km. Suurimmat saaret ovat Lehtosaari, Niskasaari, Honkasaari ja Kotisaari. Järvessä on useita yli 10 metrin syvänteitä.
Jaurakkajärven vedenlaatu on hyvä. Järveen laskevista vesistöistä suurin on Korpijoki, joka tuo vesiä aina Puolangan ja Suomussalmen puolelta saakka. Muita järveen laskevia vesistöjä ovat Puhosjoki, Rupunoja ja Halmeoja.
Järven kalakantaan kuuluvat muun muassa hauki, ahven ja särki. Nykyisin järvessä on myös kuhia.
Jaurakkajärvi
Jaurakkajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Australiansorsa
Australiansorsa ("Tadorna tadornoides") on sorsalintu. Se luokitellaan joskus sukuun "Casarca".
Australiansorsa on 55–73 cm pitkä. Koiras painaa noin 1 500 grammaa ja naaras noin 1 300 grammaa. Koiraalla on musta pää ja kaula. Kaulassa on valkoinen rengas, ja joskus myös nokan tyvellä on valkoinen rengas. Yläpuoli on pääosin musta, alapuoli tummanruskea ja rinta kanelinruskea. Naaraalla on valkoinen silmärengas ja pähkinänruskea rinta.
Australiansorsaa tavataan Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Sen populaatio on suuri ja kannankehitys nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Australiansorsa suosii makean veden ympäristöjä. Suolaisissa vesistöissä se vaatii makean veden läheisyyttä.
Australiansorsa pesii usein suuressa puunkolossa. Se pesii heinä–joulukuussa. Naaras munii 10–14 munaa, joita se hautoo yksin 33 vuorokautta koiraan puolustaessa pesäpaikkaa.
Australiansorsa käyttää kasvinosia, joita se laiduntaa maalla tai matalassa vedessä. Se syö myös leviä, hyönteisiä ja nilviäisiä.
Rum Cay
Rum Cay on saari Bahamalla. Rum Caylla asuu vajaa 60 ihmistä saaren etelärannan kylässä Port Nelsonissa. Rum Cay muodostaa on paikallishallintoalueensa, johon kuuluu myös asumaton naapurisaari Conception.
Rum Cayn alkuperäisasukkaat kutsuivat saarta nimellä Mamana. Kristoffer Kolumbus antoi saarelle toisella matkallaan nimen Santa Maria de la Concepción. Nykyisen nimensä saari on saanut lähelle haaksirikkoutuneen laivan lastista. Espanjalaiset orjuuttivat saaren alkuperäisväestön ja Rum Cay oli asumaton 1700-luvulle saakka jolloin englantilaiset saapuivat saarelle keräämään suolaa ja viljelemään ananasta.
Enimmillään saarella oli 5 000 asukasta, mutta kilpailu ja luonnonkatastofit kuten hurrikaanit vähitellen tuhosivat saaren viljelmät. Vuonna 1861 sotalaiva HMS Conqueror upposi Rum Cayn edustalle ja se on nykyään suosittu sukelluskohde.
Uddjaure
Uddjaure on järvi Ruotsin Lapissa Arjeplogin kunnassa tunturiylängöllä Storavan- ja Hornavanjärvien välissä. Sen laajuus on 252 km² ja suurin syvyys 25 metriä. Sen on 418–420 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Kimmo Aho
Kimmo Ville Aho (s. 11. kesäkuuta 1935 Helsinki) on suomalainen lääkäri.
Ahon vanhemmat olivat ylikamreeri Uuni Wilhelm Aho ja Helvi Siviä Niku-Paavola. Hän avioitui 1959 Maria-Theresia Wieserin kanssa. Aho tuli ylioppilaaksi Helsingin kaksoisyhteislyseosta 1953, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1961. Hän toimi Valtion seerumlaitoksen/Kansanterveyslaboratorion immunobiologisen laboratorion johtajana 1969–1982 ja Kansanterveyslaitoksen immunobiologisen osaston johtajana ja professorina 1982–2002. Hän tutki muun muassa reumatautien immunologiaa, genetiikkaa ja epidemiologiaa.
Uele
Uele, toisinaan "Uelle", on joki Afrikassa. Se on Kongojoen toisen sivujoen Ubangin lähdejoki. Sen pituus on noin 1 200 km.
Matkiva kulkuri (sketsiohjelma)
Matkiva kulkuri on suomalainen vuonna 1989 valmistunut Visa Mäkisen tuottama sketsiohjelma. Ohjelma julkaistiin VHS-kasettina.
Ohjelmassa Jope Ruonansuu esittää erilaisia sketsejä, ja imitoi julkisuuden henkilöitä. Lisäksi hän laulaa edellisenä vuonna julkaistun samannimisen debyyttialbuminsa kappaleita.
Kurt Uggeldahl
Kurt Arvid Uggeldahl (15. elokuuta 1932 Helsinki – 28. helmikuuta 1988 Espoo) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän toimi ulkoasiainhallinnossa vuodesta 1958 ja oli suurlähettiläs Pretoriassa 1971–1974, Teheranissa ja Islamabadissa 1974–1979, sitten ulkoministeriön protokollaosaston päällikkö 1979–1982, suurlähettiläs Ottawassa 1983–1985 sekä pääkonsuli Los Angelesissa 1985–1986.
Ugra
Ugra on vanha venäjänkielinen kansannimitys, joka tarkoittaa itäisimpiä suomensukuisia kieliä puhuvia kansoja, obinugrilaisia ja unkarilaisia.
Ugra (joki)
Ugra on joki Venäjällä. Se on Volgan sijoen Okan vasen sivujoki. Sen pituus on 399 km. Ugran seuduilla on historiallisen ajan alussa asunut suomalais-ugrilaisia heimoja.
Uhku
Uhku tarkoittaa jään päälle nousseen veden ja lumen sekaista hyhmää. Se voi tarkoittaa myös maan jäätyneen pintakerroksen alle jäänyttä vettä, joka tihkuu maan pinnalle ja tekee jääkerroksen ja joka purkautuessaan saattaa rikkoa maankamaran.
Uhkuavanto syntyy, kun jää rikkoutuu lumen painosta. Siitä nousee jään pinnalle vettä mutta toisaalta painuu myös veden alle happea.
Uhlu
Uhlu on kylä Varsinais-Suomessa Vehmaalla. Siellä on graniittilouhoksia, joista on louhittu vuodesta 1900 lähtien punaista graniittia.
Sysiseitikki
Sysiseitikki ("Cortinarius anthracinus") on seitikkien sukuun kuuluva laji.
Lakin keskellä on kohouma. Lakin väri vaihtelee kosteuden mukaan. Kuivana se on harmaa ja reunasta vaalea. Kosteana se on musta tai purppura. Heltat ovat aluksi vaaleanpunaruskeita ja myöhemmin ruskeita. Malto on väriltään ruskeaa, purppuranpunaista tai lilanväristä.
Sysiseitikkiä esiintyy lehdoissa, lehtomaisissa kuusikoissa ja sekametsissä.
Lauri Väärä
Lauri Kalevi Väärä (s. 22. lokakuuta 1936 Lappeenranta) on suomalainen teatterinjohtaja, näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Lauri Väärä opiskeli Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjalla vuosina 1962–1965, jonka jälkeen hän työskenteli ohjaajana Kotkan kaupunginteatterissa 1965–1970. Ura jatkui teatterinjohtajana Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1971–1975 ja Kotkan kaupunginteatterissa 1975–1980. Vuosina 1980–1988 Väärä oli kiinnitetty Suomen Kansallisteatteriin näyttelijäksi. Vuonna 1988 hän aloitti pestin Kouvolan Teatterin johtajana.
Väärän dramatisointeihin lukeutuvat muun muassa Johannes Linnankosken klassikkoromaaniin pohjautuva "Laulu tulipunaisesta kukasta" ja Laila Hietamiehen aiheeseen perustuva "Mäeltä näkyy toinen mäki". Ohjaajana hän toimi muun muassa näytelmissä "Papin perhe", "Anu ja Mikko", "Viulunsoittaja katolla" ja "Kolme sisarta". Vuonna 1995 hän ohjasi musikaalin "Zorbas" Kouvolan Teatterissa.
Väärän roolitehtävistä mainittakoon Higgins musikaalissa "My Fair Lady)", Andres näytelmässä "Varkamäki" ja Zilov näytelmässä "Sorsajahti". Maria Jotunin näytelmässä "Miehen kylkiluu" hän näytteli Tuomasta ja Serpin komediassa "Katarina kaunis leski" dosentti Cajalénia.
Väärä toimi opetustehtävissä Kotkan Tyttölyseossa 1967–1968 ja Katariinan lukiossa 1978–1980. Lisäksi hän on antanut ohjaaja- ja näyttelijäkoulutusta kesäkursseilla.
Pitkän teatteriuransa ohessa Lauri Väärä on tehnyt sivurooleja muutamassa elokuvassa ja televisiosarjassa.
Lauri Väärän vanhemmat olivat maanviljelijä Armas Väärä ja Miina Viiru. Hän avioitui toimittaja Teija Sopasen kanssa 1979. Liitto päättyi puolison kuolemaan 2011.
Filmiyhtymä
Filmiyhtymä Oy oli 1950–1970-luvuilla toiminut audiovisuaalisia opetus- ja koulutusmateriaaleja tuottanut yritys.
Filmiyhtymä syntyi 1952 SOK:n Koulupalvelun, Maatalouskeskusten liiton, Hankkijan ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton yhdessä omistamaksi yritykseksi. Se tuotti kouluihin, maatalousneuvontaan ja muuhun opetuskäyttöön diasarjoja, rainoja ja yli 200 opetus- ja muuta dokumentaarista lyhytelokuvaa. Lisäksi Filmiyhtymä myi myös ulkopuolisille valokuva- ja elokuva-alan resurssejaan, kuten filmilaboratoriopalveluja.
1960-luvulla Yleisradion päiväsaikaan lähettämien Koulu-TV-opetusohjelmien myötä koulujen diasarjatarve alkoi nopeasti vähetä. Filmiyhtymä ajautui vaikeuksiin, kunnes sai yksinoikeuden myydä Demolux-piirtoheittimiä suomalaisiin kouluihin ja kokoustiloihin. Niitä myytiin kymmeniä tuhansia kappaleita. 1980-luvun alussa Filmiyhtymä siirtyi Wulffin omistukseen, joka muodosti siitä yritysten neuvottelutiloja suunnittelevan ja varustavan Wulff Viestintä -yksikön.
Einödsbach
Einödsbach on kylä Oberstdorfissa Saksan eteläisimmässä osassa. Se sijaitsee Birgsaun laaksossa 1 113 metrin korkeudessa. Kylä käsittää kolme taloa ja kappelin. Einödsbachin historia asuinpaikkana ulottuu vuoteen 1613. Nykyisin ympärivuotisesti asuttuna on vierasmaja, Gasthaus, joten Einödsbach on Saksan eteläisin vakituisesti asuttu paikka. Etäisyys Oberstdorfin keskustaan on noin 12 kilometriä. Saksan eteläisin piste, Haldenwanger Eck, sijaitsee 8,3 kilometriä Einödsbachista lounaaseen.
25. toukokuuta 1987 tehty väestönlaskenta osoitti Einödsbachissa asuvan kymmenen henkeä kahdessa talossa, joten se ei enää virallisesti ole "Weiler", eli vähintään kolme asuttua taloa käsittävä pikkukylä, vaan niin sanottu "Einöde", eli erittäin vähäinen kylä.
Uijeongbu
Uijeongbu () on kaupunki Etelä-Korean luoteisosassa Gyeonggin maakunnassa Soulista 26 km pohjoiseen. Siellä on asukkaita 431 112 (2014). Se on Soulin teollisuusesikaupunki ja toimii lähiseudulla olevien sotilaallisten laitosten palvelukeskuksena.
Kaupungin automaattimetro kulkee maanpinnan yläpuolella. Metrolinjan pituus on 11,067 km, ja asemia on 15. Se otettiin käyttöön 2012.
Paratiisisorsa
Paratiisisorsa ("Tadorna variegata") on uusiseelantilainen sorsalintu. Se luokitellaan joskus sukuun "Casarca".
Paratiisisorsa on 63–71 cm pitkä. Koiras painaa noin 1 700 grammaa ja naaras noin 1 400 grammaa. Koiras on väriltään noenmusta. Naaras on pähkinänruskea ja sillä on valkoinen pää. Jalat ja nokka ovat mustat.
Paratiisisorsaa tavataan Uudessa-Seelannissa. Sen populaatio on suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paratiisisorsa tekee pesän puun- tai kallionkoloon tai ruohotuppaiden sekaan. Pesintäkausi kestää elokuusta tammikuuhun, ja laji pesii joskus kahdesti kauden aikana. Paratiisisorsa munii 5–15 munaa, joita haudotaan 30–32 vuorokautta. Vankeudessa paratiisisorsa on risteytynyt muiden ristisorsien kanssa.
Type 63 (panssarivaunu)
Type 63 on kiinalaisvalmisteinen ilmatorjuntapanssarivaunu, jota käytettiin ja valmistettiin myös Vietnamissa. Type 63 kehitettiin Kiinassa, joka poti liikkuvan ilmatorjuntakaluston puutetta. Vaunu ei kuitenkaan täyttänyt perimmistä käyttötarkoitustaan. Siinä on ylhäältä avonainen tornin, joka suojasi vain heikosti tykkimiehistöä, eikä siinä ole tutkaa. Lisäksi ammusten jakelu joudutaan tekemään käsin. Nämä johtivat pienen tulinopeuden ohella alhaiseen osumistodennäköisyyteen (kill ratio/probablity). Vaunun ongelmat tekivät siitä helpon kohteen esimerkiksi matalalla nopeasti lentäville vihollisen lentokoneille.
Philip Trewhitt on ihmetellyt panssarotuja ajoneuvoja käsitelleessä kirjassaan Type 63:n pitkää käyttöikää, vaikka se kävi jokseenkin heikosti käyttötarkoitukseensa. Kiinassa sitä käytettiin 1980-luvun lopulle saakka. Asetyyppi on osallistunut Vietnamin sotaan, jolloin sitä käyttivät Vietkongin sissit.
Vaunumiehistön lukumäärä on kuusi henkeä. Vaunun runkorakenne pohjautui Neuvostoliiton T:34:ään, jota vietiin Kiinaan suuria määriä ennen 1950-luvulla tapahtunutta maiden välistä välirikkoa. V-12 dieselmoottori on 500 hv (373 kW) tehoinen ja sallii 55 km/h enimmäisnopeuden tieolosuhteissa. Pääaseet ovat kaksi avotornissa sijaitsevaa 37 mm kanuunaa.
Uji
Uji () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee aivan Kioton eteläpuolella Ujijoen varrella Kioton allaslaakson kaakkoisosassa. Ujissa on 188 457 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 67,54 neliökilometriä.
Uji kehittyi Kioton ja Naran välille liikenteellisesti merkittävään paikkaan, jonne rakennettiin Ujijoen ylittävä silta eli Ujibashi. Heian-kaudella Ujista tuli keisarin sijaishallitsijoina toimineiden Fujiwarojen huvila-aluetta; huviloista on nykyaikaan saakka säilynyt Byōdō-inin temppelin feeniks-halli, joka on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Ujigamin pyhäkön kanssa osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”. Loisteliaan hovikulttuurin myötä Uji toimiikin monien japanilaisen kirjallisuuden klassikoiden, "Genjin tarinan", "Heike monogatarin" ja "Man’yōshūn", tapahtumien näyttämönä. Muromachi-kaudelta lähtien kaupunki on ollut tunnettu korkealuokkaisesta teestään ("Uji-cha"). Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kuntalaitoksen puitteissa Uji sai vuonna 1951. 1960-luvulta lähtien se on kasvanut voimakkaasti Kioton asuinlähiönä.
Ujia palvelevat JR Nishi-Nihonin Nara-linja, Keihan-rautateiden Uji-linja, Kintetsu-rautateiden Kioto-linja ja Kioton metron Tōzai-linja.
Kleopatra (EP)
Kleopatra on suomalaisen rockyhtyeet Herra Ylpön & Ihmisten EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Sony BMG. EP sisältää nimikkoraidan ohella ennen julkaisemattoman kappaleen ""Vampyyri"", live-esiintymisissä taltioidut versiot kappaleista "TV:stä tuttu" ja "Loppu" sekä cover-version Hassisen Koneen kappaleesta "Jurot nuorisojulkkikset”.
Nimikkokappale "Kleopatra" oli myös TV-sarjan "Suojelijat" tunnusmusiikki.
Calabrianpaimenkoira
Calabrianpaimenkoira ("Cane da Pastore Calabrese") on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut italialainen koirarotu, joka ei koskaan ehtinyt saavuttaa FCI:n tunnustusta. Joidenkin lähteiden mukaan se olisi yhä elossa, joten sen varsinaista statusta ei ole varmistettu.
Calabrianpaimenkoira on hieman keskikokoista kookkaampi, musta laumanvartija. Sen runko on lihaksikas ja rakenteeltaan tiivis, ja sen luusto on tasapainoinen. Karvapeite on pitkä eikä sen tule olla aaltoileva, ja se muuttuu kesäisin kuumimman sään aikana sävyltään hieman punertavaksi. Säkäkorkeus vaihtelee 63-65 cm välillä.
Rodulle on tyypillistä äärimmäinen rohkeus ja pelottomuus - ominaisuudet, joita lammaslaumaa susilta puolustavalta koiralta vaaditaan. Laumanvartijana se on erittäin valpas ja luotettava, ja on omistajaansa kohtaan hyvin uskollinen.
Calabrianpaimenkoiran esi-isät olivat joidenkin asiantuntijoiden mukaan Calabriaan saapuneiden kreikkalaisten koiria, mahdollisesti kreikanpaimenkoiria tai epeiroksenmolosseja. Joka tapauksessa rotu on hyvin vanha, ja sitä esiintyi kotiseudullaan vuosisatojen ajan. 1800- ja 1900-luvuilla sitä on kuvattu alueen kirjallisuudessa. Vuonna 1972 Cosenzassa järjestettiin koiranäyttely, jonne seitsemän rodunedustajaa tuotiin esitteille siinä toivossa, että calabrianpaimenkoira saisi Italiassa kansallisen tunnustuksen. Rodun lukumäärä alkoi kuitenkin jyrkästi laskea susien hävittyä alueelta, ja se saattaa hyvinkin olla jo sukupuuttoon kuollut.
Hattuša
Hattuša oli muinaisen heettiläisen valtakunnan pääkaupunki myöhäispronssiajalla. Se sijaitsi nykyisen Turkin keskiosissa. Se tuhoutui ja hylättiin noin 1200 eaa., mutta Fryygian aikana paikalle rakennettiin uudelleen kaupunki. Tällöin sitä kutsuttiin nimellä Pteria. Hattuša on tunnettu myös nimellä Bogâzkale. Hattušan raunioalue on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1986.
Ernst Chantre aloitti alueella kaivaukset vuosina 1893–1894. Saksalaiset arkeologit tutkivat aluetta vuonna 1906 ja edelleen vuosina 1913–1931 sekä 1940–1951, tosin maailmansodat aiheuttivat työssä keskeytyksiä.
Kaupunkia ympäröivät aikoinaan pellot ja laitumina käytetyt kukkulat. Alueella kasvoi muinaisina aikoina metsää, josta asukkaat saivat niin poltto- kuin rakennuspuutakin. Viljelykasveista tunnettiin vehnä, ohra ja kylvövirvilä. Myös pellavaa kasvatettiin, vaikka villa olikin vaatteiden pääasiallinen raaka-aine. Lihaa saatiin etupäässä kotieläimistä. Alueella liikuneiden hirvieläinten metsästäminen oli todennäköisesti varattu ainoastaan ylhäisön huviksi. Kaupungin lähistöllä virtaavat joet ovat pieniä ja purjehduskelvottomia. Lähellä sijaitsee rotko nimeltä Yazilikaya ja Büyükkalen kukkula, jonka päällä sijaitsee kuninkaallinen asuinpaikka.
Ulfborg-Vemb
Ulfborg-Vemb oli vuoteen 2007 kunta Tanskassa Länsi-Jyllannissa entisessä Ringkøpingin amtissa.
Sen pinta-ala oli 225 km², ja asukkaita siellä oli 7 101 (1996). Kunnan nähtävyyksiä olivat Nørre Vosborgin kartano, St. George -museo Thorsmindessä Bøvnin klintillä.
Ulfborg-Vembin kunta muodostettiin vuoden 1970 kuntauudistuksessa seuraavista pitäjistä:
Vuoden 2007 kuntauudistuksessa se liitettiin Holstebron kuntaan.
Sepelsorsa
Sepelsorsa ("Speculanas specularis") on eteläamerikkalainen sorsalintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sepelsorsia on jäljellä alle 10 000 yksilöä.
Sepelsorsa on keskikokoinen sorsalintu, sen pituus on 46–64 cm. Sepelsorsan tärkein tuntomerkki on sen niskan valkoinen seppel ja posken valkoinen läikkä. Muuten sen pää on tummanruskea. Linnun vartalo on vaaleamman ruskeansävyinen. Melkein mustissa siivissä on purppuranpunainen peili.
Sepelsorsia tavataan Andeilla Chilessä ja Argentiinassa.
Useimmat sepelsorsat elävät nopeasti virtaavien jokien varrella metsäisillä vuorenrinteillä 1 800 metrin korkeuteen asti. Niitä tavataan myös kosteikoilla, lammilla ja järvillä varsinaisen metsän ulkopuolella.
Sepelsorsat munivat loka-marraskuussa. Tarhalintujen on havaittu hautovan noin 30 päivää.
Sepelsorsat syövät vesikasvien siemeniä, lehtiä ja varsia, vaihtelevassa määin vesihyönteisiä ja joskus myös kuivan maan kasvien lehtiä.
Matti J. Kaleva
Matti J. Kaleva (s. 1943) on suomalainen valokuvaaja, valokuvauksen opettaja ja graafinen suunnittelija.
Kaleva opiskeli 1960-luvulla mainostoimistotyön ohessa aamuisin Mainosgraafikkojen koulussa ja töiden jälkeen Ateneumin iltalinjalla graafista suunnittelua. Koska hänellä jo tuolloin oli kokemusta sekä valokuvauksesta että visualistin työstä, hänet nimitettiin 1960-luvun lopulla työpaikkansa, mainostoimisto Liikemainonta-McCannin kuvausosaston päälliköksi. Pian toimiston oma kuvaustoiminta siirrettiin Kalevan omistamalle yritykselle, joka sai yhä toimia toimiston tiloissa. Samoihin aikoihin Kaleva aloitti valokuvaopinnot Taideteollisessa korkeakoulussa, mutta käytännössä jo hankitun kokemuksen ansiosta opiskelu vaihtui pian opetustyöksi paitsi Helsingissä, myös Lahden muotoiluinstituutin valokuvaajalinjalla. Valokuva-alan taiteellisiin ja poliittisiin riitoihin 1970-luvulla kyllästyneenä Kaleva suuntautui koulutustyössään taidevalokuvauksesta ”käyttökuvan” kuten mainos- ja muotokuvauksen ja graafisen suunnittelun pariin ja perusti Valokuvaviestinnän instituutin (VAVI) 1982 ja Visuaaliviestinnän instituutin (VVI) 1988.
Opetustyön ja mainosvalokuvauksen lisäksi Kaleva on ollut aktiivisesti mukana valokuva-alan järjestöissä, kuten Suomen Valokuvaajain Liitossa (nykyään Suomen Ammattivalokuvaajat ry ja Finnfotossa. Vuosina 1997–2000 hän toimi irlantilaisen Dublin Institute of Technologyn kansainvälisenä valokuvatutkinnon tarkastajana.
Matti J. Kaleva on tunnettu myös veneily- ja veneenrakennusharrastuksestaan.
4 × 800 metrin viestijuoksu
4 × 800 metrin viestijuoksu on yleisurheilun viestikilpailu, jossa viestinviejä juoksee 800 metriä kuljettaen viestikapulaa ja lopuksi antaa kapulan seuraavalle juoksijalle. Viimeinen eli neljäs juoksija juoksee maaliin.
Matkaa ei juosta MM-kilpailuissa tai olympialaisissa, mutta IAAF pitää kirjaa maailmanennätyksistä. Miesten ennätys on 7.02,43, ja sen juoksi Kenian joukkue (Joseph Mwengi Mutua, William Yiampoy, Ismael Kipngetich Kombich, Wilfred Bungei) Brysselissä 25. elokuuta 2006. Naisten ennätyksen 7.50,17 teki Neuvostoliiton joukkue (Nadežda Olizarenko, Ljubov Gurina, Ljudmila Borisova ja Irina Podjalovskaja) Moskovassa 5. elokuuta 1984.
Carnianajokoira
Carnianajokoira ("Segugio Carnico") on italialainen koirarotu, jota FCI ja Italian Kennelliitto eivät kumpikaan ole hyväksyneet.
Rotu on kotoisin Friuli-Venezia Giulian autonomiselta alueelta, tarkemmin sanottuna Friulissa sijaitsevasta Carniasta. Sen keskeisintä elinseutua ovat paikalliset vuoret ja kukkulat. Vaikka 1970-luvulla se oli seudulla erittäin yleinen, nykyisin elossa arvioidaan olevan enää 50 yksilöä.
Simo Jaatinen
Simo Tuomas Johannes Jaatinen (28. lokakuuta 1924 Huittinen – 31. toukokuuta 1999) oli Vesihallituksen pääjohtaja. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Jaatinen oli Tie- ja vesirakennushallituksen ylijohtaja 1965–1970, vesihallituksen pääjohtaja vuodesta 1970. Hänen johdollaan vesihallitus pyrki toiminnassaan avoimuuteen, jota edistettiin muun muassa perustamalla tarpeen mukaan toimikuntia ja pitämällä tiedotustilaisuuksia. Jaatinen jäi virastaan eläkkeelle vuonna 1990.
Jaatisen puoliso oli Pirkko Valpasuo-Jaatinen, joka toimi 1970-luvulla vesihallituksen tiedotussihteerinä mutta siirtyi myöhemmin maatalouden vesiensuojelun tehtäviin.
Jukka Kröger
Jukka "Kosmo" Kröger (s. 1979 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka on toiminut HIM-yhtyeen ja Herra Ylpön & Ihmisten rumpalina ja Maple Crossin kitaristina. Kröger oli vuonna 1999 alternative metal -yhtye FM2000:n perustajajäseniä. Kröger jätti yhtyeen vuonna 2010 päätettyään keskittyä Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeeseen. Hänen ensiesiintymisensä HIM:ssä tapahtui 25. heinäkuuta 2015 Qstock-festivaaleilla. Marraskuussa 2017 Krögerin ilmoitettiin liittyneen Rytmihäiriöön.
Kröger valmistui muusikoksi Jyväskylän ammattiopistosta keväällä 2007.
Kröger käyttää Pearl rumpuja, Meinl-symbaaleja, Evans-kalvoja ja Balbex-kapuloita.
Martti I. Jaatinen
Martti Ilmari Jaatinen (s. 30. toukokuuta 1934 Sortavalan maalaiskunta) on suomalainen arkkitehti, tekniikan tohtori ja professori. Hän valmistui arkkitehdiksi 1965 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän on työskennellyt Arkkitehtitoimisto Kaija ja Heikki Sirenin arkkitehtina 1960–1965 ja sen jälkeen vuodesta 1966 puolisonsa sisustusarkkitehti Anna-Maija Jaatisen kanssa arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I.
Jaatisen johtajana.
Hänen merkittäviä töitään ovat:
Hotelli Waskia (Vaasa) 1972
Tohtori Uni
Tohtori Uni ("Doctor Sleep") on amerikkalaisen kirjailijan Stephen Kingin vuonna 2013 julkaistu kauhuromaani, joka on jatkoa vuoden 1977 kirjalle "Hohto". Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2014, ja sen on suomentanut Ilkka Rekiaro. Kirjan pohjalta on tekeillä myös samanniminen elokuva, joka aiotaan julkaista vuonna 2020.
"Hohdon" pikkupoika Dan Torrance on kasvanut aikuiseksi, mutta edelleen Overlook-hotellissa tapahtuneet lapsuuden kokemukset vaivaavat häntä. Dan tapaa 12-vuotiaan tytön, jolla on sama hohtamisen lahja kuin Danilla. Hänen perässään on joukko yliluonnollisia hirviöitä, jotka tarvitsevat tytön hohtoa elääkseen. Danin menneisyyden piinaama elämä saa suunnan: hänen täytyy pelastaa tyttö.
Lloyd’s List
Lloyd’s List on lontoolainen meriliikenteen uutisia välittävä lehti. Se on perustettu vuonna 1734 ja on näin yksi maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti ilmestyneistä sanomalehdistä. Lehti lopetti paperille painetun version julkaisun joulukuussa 2013.
Kai Nordberg (valokuvaaja)
Kai Albert Juhani Nordberg (s. 1936 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja.
Nordberg kiinnostui poikaiässä valokuvauksesta kemian ja fysiikan kokeiluja tehdessään. Äidin lapsuudenystävä, valo- ja elokuvaaja Björn Soldan asui Lontoossa, yöpyi joskus Suomen-vierailuillaan Nordbergien kotona ja kiinnitti huomiota Kai-pojan kuvaajanlahjoihin.
Nordberg pääsi ylioppilaaksi 1956, yritti työn ohella opiskella valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja valmistui merkonomiksi 1961. Hän toimi jo 1953–1956 valokuvaajaharjoittelijana Matti A. Pitkäsen johdolla Finlandia-Kuva Oy:ssä ja sitten Pitkäsen studiossa, sekä valokuvaajana Allotria-Filmissä ja Aho & Soldan Oy:ssä. Vuonna 1958 hän toimi jonkin aikaa yhteisessä studiossa Jouko Levannon kanssa, sitten freelancerinä kunnes 1965 perusti Kai Nordberg Ky:n.
Nordberg kuuluu Suomen valokuvataiteen museon säätiön ja Finnfoton perustajajäseniin ja on toiminut molempien puheenjohtajana. Vuonna 2000 Nordberg valittiin eurooppalaisten valokuvaajien ammatillista eturyhmää edustavan Pyramide Europen puheenjohtajaksi. Valokuva-lehden päätoimittajana hän toimi 1989–1990.
Nordberg sai taiteilija-apurahan 1979 ja taiteen valtionpalkinnon 1985.
Kōhei Kameyama
Kohei Kameyama (, s. 28. joulukuuta 1988 Miyagi) on japanilainen telinevoimistelija. Hän edustaa Tokushukai Gymnastic Clubia ja hänen päävalmentajanaan toimii Isao Yoneda ja apuvalmentajana Tomoharu Suno.
Kameyama voitti hevosvoimistelun maailmanmestaruuden Antwerpenissa 2013 pistein 15,833. Hän kukisti hopean jakaneet Daniel Corralin ja Max Whitlockin 0,2 pisteellä. Karsintakilpailussa Kameyama oli ollut kahdeksas, viimeinen finaaliin selviytynyt. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-hopeaa Nanningissa 2014.
Papuansorsa
Papuansorsa ("Salvadorina waigiuensis") on harvinainen sorsalintu, joka on Uudessa-Guineassa kotoperäinen laji. Se on sukunsa ainoa laji.
Papuansorsa kasvaa 38-43 cm pitkäksi ja painaa 400-525 grammaa. Sillä on pitkulainen vartalo ja ruskeansävyinen juovikas höyhenpeite. Nokka on kirkkaan keltainen. Koiraan ja naaraan voi erottaa silmien väristä: koiraan silmät ovat punaiset, naaraan taas ruskeat.
Papuansorsaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa.
Daniel Corral
Daniel Corral Barron (s. 25. tammikuuta 1990 Ensenada, Baja California, Meksiko) on meksikolainen telinevoimistelija. Hän edustaa Club de Gimnasia de Ensenada -seuraa ja hänen päävalmentajanaan on Oscar Aguirre ja apuvalmentajana Ernesto González Castillo.
Corral voitti Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa 2011 kultaa nojapuilla ja hevosella. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui nojapuilla viidenneksi. Kazanin universiadeissa 2013 hän oli hevosella toinen. Saman vuoden Antwerpenin MM-kilpailuissa hän jakoi hevosen hopean Max Whitlockin kanssa pistein 15,633.
Cornelius Stewart
Cornelius Stewart (s. 7. lokakuuta 1989) on saintvincentläinen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Hän on edustanut kauden vaasalaista Veikkausliiga-seuraa VPSa kaudella 2014 ja kemiläistä PS Kemiä kaudella 2016. Stewart on aikaisemmin esiintynyt muun muassa Vancouver Whitecapsin riveissä USSF Division 2 -liigassa. Kaudella 2011 hänellä oli sopimus Pohjois-Amerikan MLS-liigaan siirtyneen Vancouver Whitecaps FC:n kanssa, mutta Stewart pelasi koko kauden seuran reservijoukkueessa.
Cornelius Stewart tuli Suomeen Ykkösessä pelanneeseen oululaiseen OPS:ään. Hän pelasi hyvän kauden oululaisseurassa. Näillä näytöillä hän siirtyi pelaamaan Veikkausliigaa vaasalaisen VPS:n riveissä kaudella 2014. Loukkaantumisten sävyttämän Veikkausliigakauden jälkeen hän siirtyi Ykköseen nousseeseen kemiläiseen PS Kemiin. Stewart pelasi PS Kemi kaksi kautta eli myös seuran ensimmäisen Veikkauliigakauden.
Kaudeksi 2017 Stewart siirtyi Malediiveille T.C. Sports Club-seuraan.
Hän on edustanut Saint Vincent ja Grenadiinien U20 ja miesmaajoukkuetta 39 kertaa ja tehnyt pelaamissaan otteluissa 22 maalia. Stewart kuului Saint Vincentin joukkueeseen myös vuosien 2010 ja 2012 Karibian mestaruusturnauksissa. Viimeisimmät maaottelut Stewart on pelannut vuoden 2018 MM-karsinnoissa.
Tammisaaren keskuskenttä
Tammisaaren keskuskenttä () on Raaseporissa Tammisaaressa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan EIF:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 1 200 katsojaa.
Saurio (talo)
Saurio on Ylöjärvellä oleva talo, joka rakennettiin vuonna 1903 Ylöjärven Raittiusyhdistyksen taloksi. Rakennushankkeen käynnistäjä oli Antti Penjami Mäkikylä. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Yrjö Sadenius. Taloa käyttivät raittiusyhdistyksen lisäksi muutkin yhdistykset. Ylöjärven Työväenyhdistys toimi Sauriossa niin paljon, että joissain asiakirjoissa sen nimikin on Saurion Työväenyhdistys. Rakennusta käyttivät myös kiertokoulu sekä yksityiset ylöjärveläiset ja siellä järjestettiin monet häät. Vuonna 1918 Ylöjärven punakaartin esikunta toimi Sauriossa. Muutamaa kuukautta myöhemmin se muutettiin lastenkodiksi sotaorvoille. Vuodesta 1959 alkaen Sauriossa oli lastenkodin ohella päiväkotitoimintaa ja 1968 lastenkoti lakkautettiin kokonaan. Kun Saurion päiväkodille rakennettiin uudet tilat vuonna 1978, vanha Saurio jäi tyhjilleen ja vuotavan katon takia alkoi nopeasti rapistua. Vuonna 1980 rakennus päätettiin korjata toimitaloksi Ylöjärven Työväenopistolle. Kun Ylöjärvelle valmistui Koulutuskeskus Valo vuonna 2012, Työväenopistokin siirtyi sinne ja Ylöjärven kaupunginhallitus teki päätöksen Saurion purkamisesta.
Curtis Mitchell
Curtis Mitchell (s. 11. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän saavutti pronssia 200 metrillä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ajalla 20,04. Hän oli samalla matkalla neljäs alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2008. Hänen ennätyksensä 200 metrillä on 19,97 s ja 100 metrillä 10,25 s.
Nick Symmonds
Nick Symmonds (s. 30. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, Hän saavutti hopeaa 800 metrillä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ajalla 1.43,55. Lisäksi Symmonds on sijoittunut viidenneksi Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 sekä kuudenneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Valencian MM-hallikilpailuissa 2008. Symmondsin ennätys 800 metrillä on 1.42,95 ja 1500 metrillä 3.34,55.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa Tampereen Ilves ja pronssia Kontulan Urheilijat.
Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan. Kaudella otettiin käyttöön pistelaskujärjestelmä, missä voitosta sai kolme pistettä.
Edelliskaudella sarjassa pelannut Turun Palloseura luopui sarjapaikastaan, tilalle nostettiin Turun Toverit.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Kontulan Urheilijat, hopeaa Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssia Tampereen Ilves.
Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan.
Edelliskaudella sarjassa pelanneet Herttoniemen Toverit ja Mikkelin Palloilijat luopuivat sarjapaikastaan, tilalle nostettiin FC Kuusysi ja Porrassalmen Urheilijat -62.
Pyhän Mikaelin kirkko (Tallinna)
Ruotsalainen Pyhän Mikaelin kirkko on kirkko Tallinnassa. Luostari perustettiin vuonna 1249 ja se toimi reformaatioon asti. Rakennus oli keskiajalla sisterssiläisen nunnaluostarin sairaala erityisesti köyhiä ja kodittomia varten. Vanhassa sairaalassa oli paljon pikku syvennyksiä seinissä, jotta sinne mahtui enemmän ihmisiä. Kaupungin köyhille rakennetusta uudesta, Pyhän Johanneksen hospitaalista, vaivaistalosta, tuli ruotsalaisen seurakunnan kirkko vuonna 1631.
Kirkkona rakennus toimi toiseen maailmansotaan ja ruotsinkielisen vähemmistön joukkopakoon saakka. Se ehti toimia myös urheiluhallina Neuvostoaikaan. Urheiluhallissa oli kolme huonetta, yhdessä huoneessa oli painisali, toisessa nyrkkeilysali ja kolmannessa pingissali. Urheiluhallina käytetty kirkko on vihitty uudelleen käyttöön ja restauroitu vuonna 2002. Nykyään kirkossa on 225 istumapaikkaa.
Nykyisin Tallinnan kaupungille kuuluva Pyhän Nikolauksen museokirkko (Niguliste kirik) oli luostarin pääkirkko. Pohjois-Viro kuului 1560-luvulla Ruotsin suurvaltaan. Tallinnan ruotsalais-suomalainen seurakunta kokoontui Pyhän Mikaelin kirkossa yhdessä nunnien kanssa. Kirkko jäi reformaation jälkeen seurakunnalle. Seurakunnan papit tulivat useimmin Suomesta.
Kirkon merkittäviä nähtävyyksiä ovat Joachim Armsbrustin suunnittelema barokkityylinen alttari, saarnastuoli ja ainutlaatuinen kastekappeli (Christian Ackermann, 1680).
Jumalanpalveluksia järjestävät ruotsalaisen seurakunnan lisäksi suomalainen ja saksalainen seurakunta. Kirkko sijaitsee Tallinnan vanhassa kaupungissa Nikolainkirkon (Niguliste) vieressä.
Michael Rimmer
Michael Rimmer (s. 3. helmikuuta 1986 Southport, Englanti) on brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli kahdeksas. Hän on edennyt välieriin Pekingin olympialaisissa 2008 sekä MM-kilpailuissa Osakassa 2007, Berliinissä 2009 ja Moskovassa 2013.
Rimmerin ennätys 800 metrillä on 1.43,89 ja 1500 metrillä 3.38,91.
Pseudosuchia
Pseudosuchia on arkosaureihin kuuluva eläinryhmä, johon kuuluvat nykyiset krokotiilieläimet sekä niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Nimellä "Pseudosuchia" ("valekrokotiilit") viitattiin aluksi eräisiin triaskautisiin krokotiilinkaltaisiin eläimiin, mutta myöhemmin se määriteltiin fylogeneettisesti. Täten myös krokotiilieläimet kuuluivat ryhmään sillä ne polveutuvat ryhmään määritelmän mukaan kuuluneista eläimistä. Nimitystä Crurotarsi oli kuitenkin suosittu näille eläimille paremman nimen vuoksi kunnes kyseisen ryhmän määritelmässä käytetyt phytosaurit (Phytosauria/Parasuchia) osoittautuivat olevan kaikkien arkosaurien sisarryhmä, eivätkä siis krokotiilieläinten lähisukulaisia. Tästä syystä nimitys Pseudosuchia on nykyisin käytössä, sillä sen määritemä kattaa vain krokotiilieläinten lähisukulaiset. Pseudosuchia määritellään kattavimmaksi kladiksi joka sisältää krokotiilieläimet (Crocodylia) mutta ei lintuja (Aves).
Phytosauria
Phytosauria on triaskaudella, 229–200 miljoonaa vuotta sitten, elänyt Archosauromorpha-ryhmään kuuluva matelijalahko. Phytosaurit muistuttivat jonkin verran krokotiilieläimiä, mutta eivät olleet niiden lähisukulaisia. Nimi Phytosauria ("kasviliskot") tulee siitä että ensimmäisenä löytyneen fossiilin leuassa olleita kivettyneitä mutatäytteitä erehdyttiin luulemaan kasvinsyöjän hampaiksi. Myöhempi tutkimus ja paremmin säilyneet fossiilit kuitenkin selvästi osoittivat phytosaurien olleen terävähampaisia lihansyöjiä. Phytosaureista on myöhemmin (tosin vähemmässä määrin) käytetty myös paremmin kuvaavaa nimeä Parasuchia ("krokotiilien ohella").
Phytosaurit olivat krokotiilieläimien tavoin nelijalkaisia puolittain vedessä eläviä petoja, mutta toisin kuin krokotiilieläimillä (joiden sieraimet ovat kuonon kärjessä) phytosaurien sieraimet sijaitsivat lähellä silmiä. Phytosaurien panssarointiin kuului luulevyjä selässä, kolmiomaisia luulevyjä sivuilla ja pyöreämpiä jaloissa. Niillä oli myös luulevypanssarointia kurkussa. Phytosaura-lahkon eläimien jalkojen rakenne lisäsi erosi krokotiilieläinten jaloista. Phytosaurien fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta, Euroopasta, Intiasta, Pohjois-Afrikasta, Brasiliasta, Thaimaasta ja Madagaskarilta, mutta ei Etelä-Amerikassa, Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Australiassa tai Etelämantereella.
Phytosauria luokiteltiin aiemmin krokotiilieläinten kehityslinjaan kuuluvien arkosaurien ryhmäksi, mutta uusimpien tutkimusten mukaan ne eivät ole arkosaureja ollenkaan vaan niiden sisarryhmä Archosauromorphaan kuuluvassa Archosauriformes-ryhmässä.
Greenwood
Greenwood voi tarkoittaa seuraavia:
Martin Karplus
Martin Karplus (s. 15. maaliskuuta 1930 ) on itävaltalais-yhdysvaltalainen teoreettinen kemisti. Karplus tunnetaan erityisesti NMR-spektrometriaan ja tietokoneavusteiseen laskennalliseen kemiaan liittyvistä tutkimuksistaan. Karplus sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2013 yhdessä Michael Levittin ja Arieh Warshelin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemien mallintamisesta. Karplus, Levitt ja Warshel ovat tutkimuksissaan onnistuneet yhdistämään klassillisen fysiikan ja kvanttikemian menetelmiä kemiallisten reaktioiden ennustamisessa Karplus on Harvardin yliopiston emeritusprofessori. ja Strasbourgin yliopiston professori.
Karplus on tunnettu nimeään kantavasta Karplus-yhtälöstä ja Karplus-käyrästä, jonka avulla voidaan ennustaa protonien kytkentävakioita NMR-spektrometriassa. Karplus-yhtälö ilmaisee kytkentävakioiden riippuvuuden protonien diedrikulmasta Θ yhdisteessä. Karplus-yhtälön avulla saadaan tietoa molekyylin rakenteesta ja sen konformaatiosta. Karplus julkaisi yhtälön vuonna 1959 työskennellessään Illinoisin yliopistossa. 1970-luvun alussa Karplus työskenteli Harvardin yliopistossa ja suunnitteli Arieh Warshalin kanssa ohjelman, joka kykeni laskemaan π-elektronisysteemien spektrejä ja useiden tasomaisten yhdisteiden värähtelyspektrejä erittäin tarkasti. Ohjelma käytti ydinten ja yhdisteiden σ-sidosten laskemiseen yksinkertaisia klassisen fysiikan malleja ja π-elektronisysteemien laskemiseen kvanttikemiaan perustuvaa Pariser–Parr–Pople-menetelmää.
Fotometria
Fotometria on optiikan osa-alue, jossa tutkitaan valonlähteisiin ja niiden valaisemiin pintoihin liittyviä suureita. Fotometria pyrkii ottamaan huomioon ihmissilmän vaihtelevan herkkyyden erilaisille valon aallonpituuksille. Fotometria eroaa radiometriasta, missä puolestaan mitataan sähkömagneettisen säteilyn energiaa absoluuttisesti.
Fotometriassa tarvitaan useita eri suureita mittaamaan sekä valonlähteen että valaistuksen kohteen ominaisuuksia.
Pekka Soini (yritysjohtaja)
Pekka Soini (s. 1957) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on työskennellyt Sanoma Oy:n palveluksessa noin vuodesta 1980, mm. Sanoma Newsin toimitusjohtajana. Lokakuussa 2013 hänet valittiin perustettavan Sanoma Media Finlandin toimitusjohtajaksi, jona hän toimi maaliskuuhun 2015 asti.
Jari Kinnunen
Jari Kinnunen on seuraavien henkilöiden nimi: