hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Toivalan rautatieasema
Toivalan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Siilinjärven Toivalassa noin 10 kilometriä kunnan keskustasta Kuopion suuntaan. Asema avattiin heinäkuussa 1902 Savon radan Kuopion ja Iisalmen välisen osuuden valmistumisen yhteydessä.
Toivalan asemarakennus on suunniteltu Bruno Granholmin V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan.
Toivalan asemanseutu muodostui tärkeäksi liikenteen solmukohdaksi, kun sen kautta kulkivat maantiet sekä pohjoiseen Iisalmen suuntaan että itään Joensuun suuntaan. Vuosina 1922–1932 asemalla oli myös autojunaliikennettä Kuopioon, kun Kallaveden ylittävä tieyhteys ei ollut vielä valmistunut. Asema jäi kuitenkin ajan mittaan hieman sivuun taajama-asutuksesta ja alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1965. Miehitys asemalta lopetettiin vuonna 1982, ja henkilöliikenne pari vuotta myöhemmin.
Nykyisin Toivala toimii junakohtauspaikkana ja siellä on ajoittain puutavaran kuormausta.
Perhejulistus
Perhe: Julistus maailmalle (engl. "The Family: A Proclamation to the World"), lyhyemmin Perhejulistus, on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon antama julistus, jossa se määrittelee kantansa perheeseen, seksuaalisuuteen sekä miehen ja naisen rooleihin. Presidentti Gordon B. Hinckley luki perhejulistuksen ensimmäistä kertaa julkisuudessa kirkon naisjärjestön, Apuyhdistyksen puolivuosittaisessa yleiskokouksessa Salt Lake Cityssä 23. syyskuuta 1995 - siis vain noin puoli vuotta virkakautensa alusta. Perhejulistusta oli ilmeisesti valmisteltu jo ennen Hinckleyn tuloa kirkon johtajaksi. Julkistaessaan Perhejulistuksen Gordon B. Hinckley sanoi perinteisen perhemallin joutuneen ahdinkoon, minkä johdosta kirkon oli korotettava äänensä puolustamaan perhettä.
Sekä kirkon ensimmäinen presidenttikunta että kahdentoista apostolin koorumin jäsenet allekirjoittivat perhejulistuksen, mikä tekee siitä MAP-kirkossa hyvin arvovaltaisen ja kirkkoa sitovan julkilausuman.
Perhejulistus on julkaisemisensa jälkeen saanut huomattavan paljon julkisuutta. Sitä on levitetty miljoonia kappaleita kopioina, ja suurimmalla osalla kirkon jäsenistä on se kodissaan. Julistukseen on viitattu tai sitä on siteerattu lukemattomia kertoja esim. kirkon yleiskonferensseissa. Perhejulistukseen on viitattu esimerkiksi keskusteltaessa MAP-kirkon kannasta samaa sukupuolta olevien avioliittoon tai rekisteröityyn parisuhteeseen.
Halo Legends
Halo Legends on vuonna 2010 suoraan DVD:lle ilmestynyt seitsemästä lyhytanimaatiosta koostuva yhdysvaltalais-japanilainen elokuva, joka perustuu Halo videopeleihin. Se kertoo Master Chiefin alkuperästä, Spartan-sotilaiden taistelukyvyistä ja ODST:n iskujoukkojen väliseen taistoon. Jokaisen lyhytanimaation ovat kirjoittaneet eri käsikirjoittajat, sekä ohjanneet eri animaatio-ohjaajat.
Elokuvan tuotannosta vastasi yhdysvaltalainen Warner Bros. Animation ja animoinnista vastasivat japanilaisanimointi yhtiöt Studio 4°C, Bones, Production I.G, Casio Entertainment ja Toei Animation.
Ensimmäinen tarina seuraa nelihenkistä ODST iskujoukkoa, jonka muodostavat sotamies O'Brien, Dutch, Ylivääpeli Cortez ja alikersantti Checkman. Lisäksi mukaan tulee Spartan-sotilas, joka korvaa O'Brienin tarkka-ampujana. Ryhmä lähetetään Covenant-liittouman alueelle, jossa heidän tehtävänään on salamurhata Prophet.
Toinen tarina seuraa Arbiteria, joka ei halua seurata Covenant-liittouman uskontoa. Yksi profeetoista syyttää Falia harhaopista. Fal ei myönnä syytöstä ja profeetta lähettää toisen Eliten tappamaan tämän vaimon houkutellakseen Falin ansaan.
Viisi Spartans-eliittijoukon sotilasta lähetetään hakemaan tärkeää "pakettia" Covenant-liittouman aluksesta. Matkalla yksi sotilaista Solomon löytää heikon signaalin eräästä aluksesta, mutta saa pian huomata sen olleen hämäystä ja kuolee räjähdyksessä. Master Chief päättelee Covenantin lippulaivan olevan heidän varsinainen kohde. Ryhmä pääsee laivan sisälle, jossa lopulta vain Master Chief selviää kohteen luo, joka on tiedemies Catherine Halsey. Kaksikko onnistuu pakenemaan laivasta kohti omaa tukikohtaa.
Daniel Brands
Daniel Brands (s. 17. heinäkuuta 1987 Deggendorf) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut miesten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 57.
Brands pääsi semifinaaliin BMW Openissa, kunnes hävisi Mihail Južnyille 6–3, 3–6, 4–6. Ranskan avoimissa hän hävisi 1. kierroksella Robert Kendrickille luvuin 7–6(7), 5–7, 6–7(11), 6–4, 3–6.
Brands hävisi jälleen Ranskan avointen 1. kierroksella, tällä kertaa kahdeksanneksi sijoitetulle Jo-Wilfried Tsongalle luvuin 6–4, 3–6, 2–6, 7–6(2), 5–7.
Brands teki Wimbledon-debyyttinsä vuonna 2010. Avauskierroksella hän voitti Igor Andrejevin 7–6, 7–6, 7–5 ja toisella kierroksella seitsemänneksi sijoitetun Nikolai Davydenkon 1–6, 7–6, 7–6, 6–1. Kolmannella kierroksella Brands voitti Victor Hănescun, joka luovutti ottelun viidennessä erässä, koska hermostui häntä pilkanneille katsojille. Brands johti kolmatta erää 3–0, kun Hanescu käveli kohti yleisöä ja sylkäisi katsojiin päin. Tämän jälkeen Hanescu jätti ottelun kesken. Lopulta Brands hävisi neljännellä kierroksella turnauksen finaaliin päässeelle Tomáš Berdychille 4–6, 7–6(1), 7–5, 6–3. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi avauskierroksella Benjamin Beckerille suoraan kolmessa erässä.
Australian avointen avauskierroksella Brands hävisi Serhi Stah’ovskyille ja Ranskan avointen avauskierroksella Mihail Kukuškinille.
Arkhimedes (täsmennyssivu)
Arkhimedes voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Rachid Turki
Rachid Turki (s. 1918 – 2003) oli tunisialainen jalkapallovalmentaja ja Tunisian jalkapallomaajoukkueen historian ensimmäinen päävalmentaja. Turki valmensi urallaan muun muassa Stade Tunisienia, CA Bizertinia, AS Marsaa ja CO Transportsia. Hän saavutti menestystä Stade Tunisienin päävalmentajana voitettuaan historian viimeisen Tunisian jalkapalloliigan mestaruuden. Turki voitti myöhemmin 1960-luvulla myös edellisen sarjan korvanneen Ligue Professionnelle 1:n kaudella 1961–1962.
Never Forget You
"Never Forget You" on Mariah Careyn ja Babyfacen kirjoittama laulu Careyn "Music Box" -albumille. Albumin kolmantena singlenä julkaistu "Never Forget You" julkaistiin vuonna 1994 Badfinger:in laulun "Without You" cover-version B-puolena. "Never Forget You" nousi Billboardin "Hot R&B/Hip-Hop songs" -listalla kymmenen joukkoon ja sitä myytiin kultaa.
Anytime You Need a Friend
"Anytime You Need a Friend" on yhdysvaltalaislaulajan Mariah Careyn kappale. Sen kirjoittivat Carey ja Walter Afanasieffin Careyn kolmannelle studioalbumille "Music Box". Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa toukokuussa 1994 ja Isossa-Britanniassa saman vuoden kesäkuussa, ja se julkaistiin albumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä.
Kaikki Careyn edelliset singlet olivat olleet Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan viiden parhaan joukossa, mutta "Anytime You Need a Friend" katkaisi sarjan sijoittumalla vasta 45. ja nousemalla parhaimmillaan sijalle kaksitoista. Siitä huolimatta kappale sai runsaasti radiosoittoa ja menestyi kohtuullisesti myös muualla, päätyen listoilla yleensä kahdenkymmenen parhaan joukkoon.
Silver Arrows
Silver Arrows (saksaksi Silberpfeile) oli saksalaisen lehdistön antama nimi Mercedes Benzin ja Auto Unionin kilpa-autoille vuosina 1934–1939. Myöhemmin nimeä käytettiin myös Mercedes-tallin autoista vuosina 1954–1955 ja uudestaan 2010.
Vuosikymmenten ajan jokaisella valtiolla oli perinteiset värit kilpa-autoissaan. Italialaisilla on nykyäänkin kuuluisa Rosso Corsan punainen, brittiläisillä vihreä, ranskalaisilla sininen jne.
Saksalaiset autot kuten Blizen Benz olivat valkoisia, kuten kolme Mercedestä, jotka ajoivat kolmoisvoittoon Ranskan GP:ssä 1914. Toisaalta vuonna 1922 Giulio Masetti ja 1924 Christian Werner voittivat Italian Targa Florion kilpailun punaisenvärisellä Mercedeksellä. Rudolf Caracciola voitti vuoden 1931 Mille Miglian kilpailun 200-hevosvoimaisella Mercedes Benz SSK -autolla, jota kutsuttiin "Valkoiseksi Elefantiksi".
Tarinan mukaan Silver Arrowsin nimen alkuperä syntyi vahingossa. Vuonna 1934 Kansainvälinen moottoriurheilun hallitus asetti kyseisenä vuonna kilpa-autojen maksimipainoksi 750 kiloa renkaat ja polttoaine yhteenlaskettuna. Sanotaan että keväällä 1934 Mercedes Benz -tiimi asetti uuden Mercedes-Benz W25 -autonsa mitat tarkastukseen Nürburgringin Eifelrennenissä, se painoi 751 kiloa. Kilpailumanageri Alfred Neubauer ja kuljettaja Manfred von Brauchitsch väittivät heillä olleen idea raaputtaa maalit pois auton kyljestä keventääkseen painoa. Tarinan jatkon mukaan seuraavana päivänä kiiltävä hopeanvärinen alumiinikuori tutkittiin ja auto läpäisi tarkastuksen. Brauchitschin voitettua kilpailun 350-hevosvoimaisella autollaan syntyi nimi Silver Arrows legendan mukaan. Tarina kuitenkin ilmestyi vasta 1958 kun Neubauerin elämäkerta julkaistiin. Tarina ei kuitenkaan pidä paikkaansa, koska Eifelrennenissä käytettiin Formula LIbre -sääntöjä, eli kaikenlaiset autot olivat sallittuja.
Vuonna 1937 Mercedes Benz W125 moottori tuotti jo 646 hevosvoimaa. Silver Arrowsin Mercedes ja Auto Unionin autot kulkivat yli 300 kilometrin tuntivauhtia ja nopeusennätysmittauksissa jopa 400 kilometrin tuntivauhtia.
Kuuluisia Silver Arrowsilla kilpailleita kuljettajia ovat Rudolf Caracciola, Hermann Lang, Stirling Moss ja Juan Manuel Fangio. Nykyään Silver Arrowsin kuljettajista on elossa kaksi henkilöä. Paul Pietsch joka kilpaili Auto Unionilla ja Heinz Brendel, joka kilpaili Mercedeksellä.
Silver Arrowsin myötä tieautojen perinteinen väri periytyi muillekin. Saksalaisilla autoilla on perinteinen hopeanharmaa väri, Porsche ja BMW mieltävät valkoista väriä ja Audi käyttää hopean väriä Auto Unionin perinteenä.
Vuonna 1999 Le Mansin 24 tunnin ajoon osallistui seitsemän Silver Arrows -autoa. Kolme kuuluisaa Mercedes Benz CLR -autoa, kaksi Brittiläistä LM-GT1 Audi R&C -autoa ja kaksi Joest Racing LMP Audi R&R -autoa, jotka sijoittuivat kilpailussa kolmanneksi ja neljänneksi.
Vuonna 2010 Ross Brawnin Mercedes GP -joukkue esitteli uudet hopeanväriset autonsa joilla talli kilpailee F1-sarjassa Nico Rosbergin ja Michael Schumacherin voimin.
Endless Love
”Endless Love” on vuonna 1981 julkaistu musiikkikappale, jonka alkuperäisversion esittivät duettona soul-laulajat Diana Ross ja Lionel Richie. Kappaleesta ovat tehneet coverversion muun muassa countrylaulaja Kenny Rogers, "Glee"-televisiosarjan näyttelijät ja Luther Vandross yhdessä Mariah Careyn kanssa.
”Endless Love” äänitettiin elokuvan "Mieletön rakkaus" ("Endless Love") tunnuskappaleeksi ja se julkaistiin elokuvan soundtrackillä vuonna 1981. Vaikka "Mieletön rakkaus" ei menestynyt erityisen hyvin, sen tunnuskappale pääsi Billboard Hot 100 -listan sijalle yksi ja siitä tuli Yhdysvalloissa vuoden toiseksi parhaiten myynyt single.
Soul-vivahteisesta sävellyksestä tuli Rossin uran parhaiten myynyt single. Hän äänitti kappaleesta myös sooloversion albumilleen "Why Do Fools Fall in Love?", mutta kappaleen tunnetuin versio oli Rossin viimeinen hitti Motown-levy-yhtiössä. ”Endless Love” oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 1982 kappale voitti American Music Awardin suositusta pop/rock-singlestä.
”Endless Love” on kuultu myös elokuvissa "Beethoven" ja "Happy Gilmore – ammattilainen" sekä "Frendien" kolmannella tuotantokaudella.
Walter Afanasieffin tuottama Luther Vandrossin ja Mariah Careyn cover-versio kappaleesta "Endless Love" kuultiin Vandrossin albumilla "Songs". Duetto tunnetaan Careyn ensimmäisenä suurena duettona, sillä hänen aiempi duettonsa "I'll Be There" oli tehty vielä tuntemattoman taustalaulajan Trey Lorenzin kanssa. Vuonna 1995 "Endless Love" oli ehdokkaana Grammy Awardsin uudessa kategoriassa "Best Pop Collaboration with Vocals", mutta hävisi Al Greenin ja Lyle Lovettin "Funny How Time Slips Away" -kappaleelle. Myöhemmin "Endless Love" kuultiin myös Careyn vuonna 2001 julkaistulla kokoelma-albumilla "Greatest Hits" ja vielä uudelleen balladeja sisältävällä kokoelmalla "The Ballads".
"Endless Love" oli ensimmäisellä listaviikollaan sijalla 31 ja nousi myöhemmin sijalle kaksi. Kappaleesta tuli Vandrossin suurin pophitti ikinä, ja siitä tuli Vandrossin viides ja Careyn kahdestoista kymmenen parhaan joukkoon sijoittunut kappale. Se pysyi neljänkymmenen joukossa kolmentoista viikon ajan ja RIAA vahvisti sen myyneen kultaa.
Kappale menestyi hyvin myös Yhdysvaltojen ulkopuolella, sillä se oli Uudessa-Seelannissa singlelistan kärjessä ja viiden joukossa Isossa-Britanniassa, Alankomaissa, Australiassa sekä Irlannissa. "Endless Love" sijoittui myös monessa maassa kahdenkymmenen joukkoon.
"Endless Love" -kappaleesta on tehty myös monia muita cover-versioita. Oman cover-versionsa siitä ovat tehneet John O'Connell, soul-laulaja Steve Menzies, Laura White, joka esitti oman versionsa Ison-Britannian "The X Factorissa", Terese Teng ja George Lam, brittiläinen Katie Price yhdessä entisen aviomiehensä, poplaulaja Peter Andrén kanssa, Lionel Richie ja Kelly Rowland, sekä "Glee"-televisiosarjan näyttelijät Lea Michele ja Matthew Morrison.
Laulu on myös esitetty kolmesti "American Idolissa", missä se on kuultu Rockey Smithin, Chris Slighin ja Danny Gokeyn laulamana. Myös "Australian Idolin" vuonna 2007 voittanut Natalie Gauci lauloi kappaleen kilpailun aikana.
Gadna
Gadna () on israelilainen sotilaallinen ohjelma, joka valmentaa nuoria heidän pakolliseen asevelvollisuuteensa Israelin puolustusvoimissa tai rajavartiopoliisissa. Nahal-prikaatin ammattisotilaiden johtama ohjelma kestää viikon ja sen suorittaa noin 19 000 nuorta vuosittain. Ohjelmaan osallistuu myös useita ulkomaalaisia.
Gadna on lyhenne sanoista "Gdudei No'ar" (. Järjestelmä luotiin ennen Israelin itsenäisyysjulistusta vuonna 1948. Alussa ohjelman suorittajat palvelivat taistelijoina Israelin itsenäisyyssodassa erityisesti Jerusalemin rintamalla.
Ohjelman komentajat, kersantit ja upseerit kantavat Nahalin prikaatin vihreää barettia, mutta baretissa ei ole prikaatin merkkiä eikä heidän asepuvussaan ole Nahalin olkamerkkiä. Sen sijaan heillä on Koulutus- ja nuorisojoukkojen merkit.
Komentajilla on ruskea nauha vasemmalla olkapäällä. Gadnaa suorittavat saavat asepuvun. Majoittuminen tapahtuu ryhmittäin teltoissa tai parakeissa. Jokaisesta ryhmästä valitaan kaksi johtajaksi.
Ohjelman aikana kaikki nuoret käyvät läpi saman koulutuksen. Israelilaisnuoret kuitenkin osallistuvat muihin vaativampiin koulutuksiin. Koulutukseen sisältyy aseiden huoltoa, liikuntakoulutusta ja sotilastaitojen harjoittelua sekä historiaa. He myös osallistuvat tukikohdan kunnossapitoon ja saavat ampuma- ja marssikoulutusta.
Gadnaa on kritisoitu liian sotilaalliseksi, mutta ohjelmasta on valmisteltu myös vielä sotilaallisempi versio.
NHL 2003
NHL 2003 on EA Sportsin kehittämä ja julkaisema, NHL-pelisarjan yhdestoista osa. Peli julkaistiin PlayStation 2,- Xbox- ja Nintendo GameCube-pelikonsoleille, sekä tietokoneversiona Microsoft Windows-käyttöjärjestelmälle. Pelin PlayStation 2-versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa 30. syyskuuta 2002 ja Euroopassa 18. elokuuta 2002. GameCube- ja tietokoneversio julkaistiin Euroopassa 25. lokakuuta ja Pohjois-Amerikassa samanaikaisesti PlayStation 2-julkaisun kanssa. Xboxille peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 9. lokakuuta ja Euroopassa 25. lokakuuta.
NHL 2003 uudisti pelisarjan grafiikkaa hienommaksi ja yksityiskohtaisemmaksi. Myös maalivahtien keinoälyä ja kiekon fysiikkaa parannettiin. Pelin kansikuvassa esiintyy Calgary Flamesin Jarome Iginla, ja Suomessa julkaistun painoksen kannessa tuolloin Montreal Canadiensia edustanut Saku Koivu.
Pelin selostajina toimivat edellisen osan tapaisesti Jim Hughson ja Don Taylor.
Winston Reid
Winston Wiremu Reid (3. heinäkuuta 1988 North Shore City) on uusiseelantilais-tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa englantilaista West Hamia.
Reid syntyi North Shore City -nimisessä kaupungissa Aucklandin lähellä. Hän on etniseltä taustaltaan maori. Reid muutti 10-vuotiaana Tanskaan yhdessä äitinsä ja tanskalaisen isäpuolensa kanssa ja pelasi Tanskan juniorimaajoukkueissa aina alle 21-vuotiaisiin saakka, kunnes palasi Uuteen-Seelantiin. Seuratasolla hän edusti tanskalaista FC Midtjyllandia vuosina 2005–2010. Elokuussa 2010 hän solmi kolmivuotisen sopimuksen Englannin Valioliigassa pelaavan West Ham Unitedin kanssa.
Elmer Gedeon
Elmer John Gedeon (15. huhtikuuta 1917 – 20. huhtikuuta 1944) oli toinen kahdesta toisessa maailmansodassa kuolleesta ammattilais-baseballpelaajista. Gedeon palveli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa ja suoritti useita taistelulentoja Euroopassa. Ollessaan suorittamassa tehtävää Bois de Esquerdes'ssa, Gedeonin kone ammuttiin alas. Gedeonin perämies onnistui hyppäämään laskuvarjolla, mutta Gedeon ja 5 muuta miehistön jäsentä saivat surmansa.
Idaho (täsmennyssivu)
Idaho tarkoittaa seuraavia:
Tom Ewell
Tom Ewell (alun perin "Samuel Yewell Tompkins", 29. huhtikuuta 1909 Owensboro, Kentucky, Yhdysvallat – 12. syyskuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi useissa Hollywood-elokuvissa, teatterissa ja televisiossa.
Tom Ewellin tunnetuin rooli on Marilyn Monroen vastanäyttelijänä Billy Wilderin ohjaamassa menestyskomediassa Kesäleski (1955). Hän oli ollut mukana jo näytelmän teatteriversiossa, jota esitettiin Broadwaylla 750 kertaa ennen elokuvan ensi-iltaa, ja josta hän sai parhaan näyttelijän Tony-palkinnon 1953.
Tom Ewell debytoi teatterissa 1934 ja valkokankaalla 1940. Elokuvassa Minkäpä tyttö sille voi (1956) hänen vastanäyttelijättärenään nähtiin Jayne Mansfield. Televisiossa Tom Ewell esiintyi 1950-luvulla Alfred Hitchcock esittää -sarjassa ("The Case of Mr. Pelham") ja 1970-luvulla Barettassa. 1960–1961 hänellä oli oma ohjelmansa "The Tom Ewell Show", jota tehtiin 32 jaksoa. Hänen viimeinen roolityönsä oli osa Murhasta tuli totta -sarjassa 1986.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 loppuottelu
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 loppuottelu pelattiin Alankomaiden ja Espanjan maajoukkueiden välillä 11. heinäkuuta 2010 Soccer City -jalkapallostadionilla Johannesburgissa kello 20.30 paikallista aikaa (21.30 Suomen aikaa). Ottelun tuomarina toimi englantilainen Howard Webb.
Loppuottelussa käytettiin erillistä Jo'bulani-palloa, joka on kultainen versio kisapallo Jabulanista.
Ottelussa ei päästy ratkaisuun varsinaisella peliajalla. Espanja voitti ottelun 1–0 Andrés Iniestan osumalla jatkoajalla, kun 116 minuuttia oli pelattu.
Loppuottelu keräsi Suomessa miljoonayleisön. YLE:n mukaan finaalin katsojamäärä oli korkeimmillaan 1 235 000 katsojaa. Finaalin katsojakeskiarvo oli 1 037 000. Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n arvion perusteella MM-finaalia seurasi televisiosta maailmanlaajuisesti noin 700 miljoonaa ihmistä.
Alankomaat arvottiin E-lohkoon yhdessä Tanskan, Japanin ja Kamerunin kanssa. Alankomaat aloitti kilpailut 2–0 voitolla Tanskasta. Japania vastaan Alankomaat voitti 1–0, ja lohkon päätösottelussa joukkue sai voiton myös Kamerunista 2–1. Kamerunin Samuel Eto'on tekemä rangaistuspotkumaali oli ainoa Alankomaiden päästämä maali alkulohkovaiheessa. Joukkue jatkoi neljännesvälieriin lohkovoittajana, ja siellä vastaan asettui Slovakia, jonka Alankomaat voitti 2–1. Puolivälierissä joukkue päihitti Brasilian niin ikään 2–1 lopputuloksin, tosin Brasilia johti ensimmäisen puoliajan jälkeen ottelua Robinhon 10. peliminuutilla tekemällä maalilla. Välierissä Uruguayta vastaan tulokset olivat 3–2 Alankomaiden hyväksi, ja joukkue pääsi MM-kisojen loppuotteluun ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1978 kisojen, jolloin maa saavutti hopeatilan.
Espanja arvottiin H-lohkoon yhdessä Sveitsin, Hondurasin ja Chilen kanssa. Espanjan kisat alkoivat surullisesti 0–1 tappiolla Sveitsiä vastaan, mutta Hondurasista tuli 2–0-voitto. Lohkon päätösottelussa Chileä vastaan Espanja oli parempi 2–1. Lopulta Espanja eteni jatkoon voittaen lohkonsa. Neljännesvälierissä naapurimaa Portugali kukistui David Villan 63. peliminuutilla tekemällä maalilla. Puolivälierissä Paraguay hävisi niin ikään 1–0, ja tässäkin ottelussa maalintekijänä oli Villa 83. minuutilla. Välierissä Espanjan edellisten EM-kisojen finaalivastuksen Saksan tappion ratkaisi kulmapotkun kautta Carles Puyolin tekemä maali. Hallitseva Euroopan mestari oli näin selvittänyt tiensä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluun ensimmäistä kertaa.
Bongani Khumalo
Bongani Sandile Khumalo (6. tammikuuta 1987, Manzini, Swazimaa) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Khumalo edustaa pretorialaista Supersport United FC ja on pelannut vuodesta 2008 lähtien Etelä-Afrikan maajoukkueessa. Hän edusti Etelä-Afrikkaa Etelä-Afrikan kotikisoissa 2010 pelaten jokaisessa kolmessa alkulohkon ottelussa. Maajoukkueessa ainoan maalinsa Khumalo teki MM-kisoissa Ranskaa vastaan.
Kenno-rakenne
Kenno-Rakenne (Oy Rakennustoimisto Kenno-Rakenne Byggnadsbyrå Ab, myöh. Näätätien Rakennuspalvelu Oy) oli Vantaalla sijaitseva, pääkaupunkiseudulla ja sen lähialueilla toimiva korjausrakentamiseen erikoistunut yhtiö. Kenno-Rakenne oli yksi Suomen vanhimmista korjausrakennusalan perheyhtiöistä, se perustettiin vuonna 1956 ja se hakeutui konkurssiin syyskuussa 2017. Yrityksen liiketoiminta-alueina korjausrakentamisessa olivat linjasaneeraukset, julkisivusaneeraukset sekä toimitilojen ja kiinteistöjen muutostyöt.
Kenno-Rakenteen perusti Erland Walldén ja vuodesta 1988 lähtien yhtiötä johti Erland Walldénin poika KTM Tom Walldén.
Charles Martin Loeffler
Charles Martin Loeffler (alkujaan "Martin Karl Löffler"; 30. tammikuuta 1861 – 19. toukokuuta 1935) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä.
Loeffler väitti syntyneensä Ranskan Mulhousessa, mutta todellisuudessa hän oli syntynyt Schönebergissä lähellä Berliiniä ja kääntynyt Saksaa vastaan tasavaltalaisia ajatuksia kirjoittaneen isänsä jouduttua pidätetyksi. Pidätyksen aikaan tuleva säveltäjä oli noin 12-vuotias. Isä ennätti kuolla ennen vapautumistaan. Ennen pidätystä perhe oli muutellut paljon.
Loeffler päätti ryhtyä viulistiksi. Hän opiskeli Berliinissä Joseph Joachimin, Friedrich Kielin ja Woldemar Bargielin johdolla, sitten Pariisissa Joseph Massart’n johdolla. Sävellyksessä hän sai opetusta Ernest Guiraud’lta. Hän soitti Pasdeloup’n orkesterissa ja muutti vuonna 1881 Yhdysvaltoihin, missä hän liittyi Bostonin sinfoniaorkesteriin. Orkesteri myös esitti säännöllisesti Loefflerin sävellyksiä.
Yhdysvaltain kansalainen Loefflerista tuli vuonna 1887. Myöhemmin hän erosi Bostonin sinfoniaorkesterista omistautuakseen sävellykselle. Hänen ystäviinsä lukeutui John Singer Sargent, joka maalasi hänen muotokuvansa. Loefflerin kehittämään sävelkieleen vaikutti aikansa ranskalainen ja venäläinen musiikki sekä symbolistinen ja dekadenttinen kirjallisuus. Loeffler hyödynsi usein epätavallisia soitinyhdistelmiä. Hän innostui myös vuonna 1894 ”löytämästään” viola d’amoresta ja sekä sävelsi että sovitti sille musiikkia. Myöhempinä vuosinaan hän kiinnostui jazzista ja sävelsi joitain teoksia jazzyhtyeelle.
Loefflerin opiskelijoihin lukeutui Francis Judd Cooke. Säveltäjä kuoli Medfieldissä 74 vuoden iässä.
Loeffler sävelsi huolella ja uusi teoksiaan usein. Osa hänen tuotannostaan on kadonnut. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa lukeutuvat sinfoniset runoelmat "La Mort de Tintiles", "La Bonne Chanson", "A Pagan Poem" ja "Memories of My Childhood (Life in a Russian Village)" sekä laulusarja "Five Irish Fantasies" ja kamarimusiikkiteokset "Music for Four String Instruments" ja "Two Rhapsodies" (oboelle, alttoviululle ja pianolle).
Kaviosammalet
Kaviosammalet ("Buxbaumia") on kaviosammalten lahkoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu 12 lajia, joista Suomessa esiintyy kaksi lajia. Kaviosammalet ovat saaneet nimensä kaviota muistuttavasta itiöpesäkkeestä.
Kurt Roger
Kurt Roger (3. toukokuuta 1895 – 4. elokuuta 1966) oli säveltäjä. Hän syntyi Itävallassa wieniläisille vanhemmille ja sai Wienissä opetusta Guido Adlerilta ja Karl Weigliltä. Hän opiskeli myös Arnold Schönbergin luokalla, vaikkakaan ei omaksunut tämän kaksitoistasäveljärjestelmää. Vuosina 1923–1938 Roger opetti Wienin konservatoriossa. Anschlussin pakottamana hän muutti Lontoon kautta Yhdysvaltoihin; Yhdysvaltain kansalaisuuden hän sai vuonna 1945.
Roger opetti New Yorkissa ja Washington DC:ssä. Hän luennoi useilla yliopistoilla ja puhui radiossa. Vuonna 1948 hänet kutsuttiin takaisin Itävaltaan luennoimaan muun muassa Mozarteumiin. Vuonna 1964 hänestä tuli Queen's Universityn (Belfast) vieraileva professori. Itävallan hallitus teki hänestä vuonna 1965 Ansioritarikunnan ensimmäisen luokan jäsenen. Säveltäjä kuoli matkalla Wieniin, josta hän myös sai kunniahaudan.
Rogerin teosten esityksiä johtivat muiden muassa kapellimestarit Rafael Kubelík, Erich Leinsdorf, Sir Charles Groves ja Jac van Steen.
Maurice Edu
Maurice "Mo" Edu (s. 18. huhtikuuta 1986 Fontana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Rangersia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Edu varattiin Torontoon ensimmäisenä varauksena 2007 Major League Soccerin SuperDraftissa. Hän teki debyyttinsä huhtikuussa 2007 Kansas City Wizardsia vastaan, ja toukokuussa hän teki ensimmäisen maalinsa Chicago Firen verkkoon. Tulokaskaudellaan hän teki neljä maalia pelaamassaan 25 ottelussa.Edu voitti myös MLS:n vuoden tulokkaan palkinnon vuonna 2007.
Elokuussa 2008 Edu siirtyi Glasgow'ssa pelaavaan Rangersiin. Siirron arvoksi on laskettu 2,6 miljoonaa puntaa, ja Edu solmi skotlantilaisseuran kanssa viiden vuoden sopimuksen, mutta joutui odottamaan työlupaa Yhdistyneessä kuningasku7nnassa.
Debyyttinsä Rangersissä hän teki syyskuussa 2008 Kilmarnockia vastaan. Suurimman osan kauttaan Edu joutui pelaamaan joukkueen kakkostiimissä.
Edu pelasi ensimmäisen ottelunsa Yhdysvaltain joukkueessa lokakuussa 2007 Sveitsiä vastaan ja toisen ottelun hän pelasi kuukauden päästä Etelä-Afrikkaa vastaan. Edu valittii edustamaan Yhdysvaltoja 2008 kesäolympialaisiin, ja ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan.
Edu valittiin edustamaan Yhdysvaltoja vuoden 2010 MM-kisoihin. Sloveniaa vastaan pelatussa MM-kisaottelussa hänen maalinsa hylättiin kyseenalaisesti, mikä herätti keskustelua tuomaritoiminnasta.
Edu on pelannut 46 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Alexa
Alexa voi tarkoittaa:
Clarence Goodson
Clarence Edgar Goodson IV (s. 17. toukokuuta 1982 Alexandria, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Norjan Tippeligaenissa pelaavaa IK Startia ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Goodson aloitti ammattilaisuransa, kun hänet varattiin Major League Soccerin varaustilaisuudessa 2004, kun silloinen Dallas Burn varasi hänet. Tulokaskaudellaan hän sai pelata vain 247 minuuttia viidessä ottelussaan. Goodson pääsi avauskokoonpanoon vuonna 2005, jolloin joukkueen nimeksi vaihtui FC Dallas.
Marraskuussa 2007 hänet olisi valittu San Jose Earthquakesin joukkueeseen, mutta Goodson päätti ettei solmi enää uutta sopimusta MLS:ssä. Sen sijaan hän solmi sopimuksen norjalaisen IK Startin kanssa. Mikäli Goodson haluaa myöhemmin palata MLS:ään, on Earthquakesilla täydet oikeudet häneen.
Goodson teki maajoukkuedebyyttinsä Yhdysvaltain joukkueessa tammikuussa 2008 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän pelasi myös CONCACAF Gold Cupissa vuonna 2009 ja teki maalin välierissä Hondurasia vastaan. Toukokuussa 2010 Goodson valittiin edustamaan Yhdysvaltoja MM-kisoihin 2010.
Goodson on pelannut kaikkiaan 46 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Janne Klasila
Janne Klasila (s. 23. tammikuuta 1979) on Naantalissa asuva ultrajuoksija. Klasila edustaa raisiolaista Finnish Marathon Runnersia. Klasila muutti Raisiosta Naantaliin vuonna 2009 ja ennen hänen lajinsa oli maraton.
Klasila teki vuorokaudenjuoksun Suomen ennätyksen 240,742 kilometriä 13. toukokuuta 2010 Ranskassa järjestetyissä vuorokaudenjuoksun MM- ja EM-kilpailuissa. Hän rikkoi Seppo Leinosen vuonna 1989 tekemän 234,231 kilometrin tuloksen. Klasila pitää hallussaan sisäratojen 100 mailin suomenennätystä 30. tammikuuta 2010 tekemällään 14 tunnin 56 minuutin ja 12 sekunnin ajallaan. Klasila on voittanut muun muassa Paavo Nurmi Marathonin vuosina 2008–2012.
Benny Feilhaber
Benny Feilhaber (s. 19. tammikuuta 1985 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Tanskan SAS-Liigassa pelaavaa AGF Aarhusia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Feilhaber aloitti ammattilaisuransa heinäkuussa 2005, jolloin hän teki sopimuksen saksalaisen Hamburgin kanssa. Tulokaskauden hän pelasi Hamburgin reserviläisjoukkueessa kolmosdivisioonassa.
Lokakuussa 2006 Feilhaber teki debyyttinsä Bundesliigassa kotiottelussa Schalkea vastaan toisella puoliajalla. Avauskokoonpanoon hän pääsi ensimmäistä kertaa kymmenen päivää myöhemmin Bayer Leverkusenia vastaan.
Kesällä 2007 moni seura oli kiinnostunut hänestä, ja lopulta hän teki sopimuksen englantilaisen Derby Countyn kanssa. Debyyttinsä seurassa hän pelasi syyskuussa 2007 Newcastle Unitedia vastaan. Feilhaber ei kuitenkaan saanut peliaikaa Derbyssä, ja lopulta hänet vapautettiin Valioliigasta vain yhden vuoden pelaamisen jälkeen.
Elokuussa 2008 Feilhaber teki sopimuksen AGF Aarhusin kanssa ja pelasi debyyttiottelunsa syyskuussa 2008 FC Nordsjællandia vastaan. Ensimmäisen Superliigamaalinsa hän teki Randersia vastaan heinäkuussa 2008.
Feilhaber pelasi ensimmäisen maaottelunsa Yhdysvaltain maajoukkueessa maaliskuussa 2007 Ecuadoria vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki kesäkuussa Kiinan verkkoon. Vuoden 2007 CONCACAF Gold Cupissa hän teki ratkaisevan 2−1 maalin loppuottelussa Meksikoa vastaan.
Feilhaber valittiin myös vuoden 2008 kesäolympialaisiin, mutta joutui katsomaan ottelut vaihtopenkin puolelta. Hän edusti Yhdysvaltoja myös maanosaliittojen cupissa 2009 ja pelasi loppuottelussa syntymämaataan Brasiliaa vastaan.
Toukokuussa 2010 Feilhaber valittiin edustamaan Yhdysvaltoja MM-kisoihin 2010. Hän pääsi kentälle Sloveniaa sekä Algeriaa vastaan. Ratkaisevassa neljännesvälierässä Ghanaa vastaan hän pääsi kentälle toisella puoliajalla. Yhdysvallat hävisi ottelun jatkoajalla 1−2 ja putosi kisoista.
Feilhaber on pelannut yhteensä 44 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1967
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1967 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 36. kausi. Kaudella 1967 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Putoavien joukkueiden määrää vähennettiin kaudelle 1967 yhdellä, ja Suomensarjassa pelattiin kaudella 1967 nousukarsintasarja.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Reipas, joka varmisti toisen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 1. lokakuuta Martti Hyvärisen ja Kari Lehtolaisen maaleilla VPS:n 2–1. Viimeisiksi sijoittuneet ÅIFK ja I-Kissat putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1967 voitti TPS:n Tommy Lindholm 22 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1967 oli yhteensä 405 359 henkeä eli keskimäärin 3 071 katsojaa ottelua kohti. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 23. elokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 13 876 katsojaa.
KuPS hävisi kaudella 1967–68 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa ranskalaiselle Saint-Étiennelle yhteismaalein 0–5. HJK hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa puolalaiselle Wisła Krakovalle yhteismaalein 1–8.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1966 ja kolme nousijaa kauden 1966 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja ÅIFK, Itälohkon voittaja UPallo ja Pohjoislohkon voittaja KPV nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet HIFK:n, GBK:n ja OTP:n.
1. kierros
"Saint-Étienne voitti yhteismaalein 5–0."
1. kierros
"Wisła Krakova voitti yhteismaalein 8–1."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1968
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1968 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 37. kausi. Kaudella 1968 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti TPS, joka varmisti viidennen mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se otti ratkaisevan pisteen 6. lokakuuta Raimo Toivasen ja Tommy Lindholmin maaleilla 2–2-tasapelissä KPV:ta vastaan. Viimeisiksi sijoittuneet Ponnistus ja VPS putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1968 voitti TPS:n Tommy Lindholm 23 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1968 oli yhteensä 388 895 henkeä eli keskimäärin 2 946 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 4. elokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–TPS, kun ottelua saapui seuraamaan 12 639 katsojaa.
Reipas voitti kaudella 1968–69 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa maltalaista Florianaa vastaan yhteismaalein 3–1. Toisella kierroksella Reipas hävisi tšekkoslovakialaiselle Spartak Trnavalle yhteismaalein 2–16. Reipas oli ensimmäinen suomalaisjoukkue, joka eteni seuraavalle kierrokselle Euroopan Cupissa. KTP luopui Cup-voittajien cupin paikastaan.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1967 ja kaksi nousijaa kauden 1967 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja RU-38 ja Itälohkon voittaja Ponnistus nousivat karsintasarjan kautta. RU-38:n sarjapaikka siirtyi RU-38:n ja Porin Karhujen yhdistymisen seurauksena Porin Ässille. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet ÅIFK:n ja I-Kissat.
1. kierros
"Reipas voitti yhteismaalein 3–1."
2. kierros
"Spartak Trnava voitti yhteismaalein 16–2."
"KTP luopui Cup-voittajien cupin paikastaan pelaamatta otteluakaan."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1970
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1970 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 39. kausi. Kaudella 1970 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Reipas, joka varmisti kolmannen mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se voitti 27. syyskuuta Kai Pahlmanin ja Olavi Litmasen maalilla I-Kissat 2–0. Viimeisiksi sijoittuneet Into ja Elo putosivat II divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1970 voitti HIFK:n Matti Paatelainen 22 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1970 oli yhteensä 376 438 henkeä eli keskimäärin 2 852 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 9. elokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Reipas, kun ottelua saapui seuraamaan 9 821 katsojaa.
KPV hävisi kaudella 1970–71 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa skotlantilaiselle Celticille yhteismaalein 0–14. Haka hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa bulgarialaiselle TsSKA Sofialle yhteismaalein 1–11. Lisäksi I-Kissat pelasi kaudella 1970–71 Messukaupunkien cupissa.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1969 ja kaksi nousijaa kauden 1969 Suomensarjasta. Suomensarjan Itälohkon voittaja HIFK ja Pohjoislohkon voittaja Into nousivat karsintasarjan kautta. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet KTP:n ja Ässät.
1. kierros
"Celtic voitti yhteismaalein 14–0."
1. kierros
"TsSKA Sofia voitti yhteismaalein 11–1."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1975
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1975 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 44. kausi. Kaudella 1975 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti TPS, joka varmisti 8. mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se voitti 21. syyskuuta Raimo Toivasen maalilla VPS:n 1–0. Viimeisiksi sijoittuneet OTP ja MyPa putosivat I divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1975 voitti MiPK:n Reijo Rantanen 16 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1975 oli yhteensä 336 157 henkeä eli keskimäärin 2 527 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 21. syyskuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa TPS–VPS, kun ottelua saapui seuraamaan 6 016 katsojaa.
KuPS hävisi kaudella 1975–76 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa puolalaiselle Ruch Chorzówille yhteismaalein 2–7. Reipas hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa englantilaiselle West Hamille yhteismaalein 2–5. HJK hävisi UEFA Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa länsisaksalaiselle Hertha Berlinille yhteismaalein 2–6.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1974 ja kaksi nousijaa kauden 1974 I divisioonasta. I divisioonan voittaja MyPa ja toiseksi sijoittunut VPS nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet Kuusysin ja I-Kissat.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Hakan ja OTP:n päädyttyä tasapisteisiin Mestaruussarjan kymmenes sija ratkaistiin uusintaottelulla.
"Haka säilytti sarjapaikkansa. OTP putosi I divisioonaan."
1. kierros
"Ruch Chorzów voitti yhteismaalein 7–2."
1. kierros
"West Ham voitti yhteismaalein 5–2."
1. kierros
"Hertha Berlin voitti yhteismaalein 6–2."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1976
Mestaruussarja-kausi 1976 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 44. kausi. Kauden mestaruuden voitti Kuopion Palloseura.
KuPS: Kari Leskinen, Pekka Parviainen, Ari Heikkinen, Kari Kröger, Pekka Vepsäläinen, Esa Heiskanen, Leo Houtsonen, Pauli Koponen, Matti Eskelinen, Olavi Rissanen, Seppo Törnroos, Ossi Loikkanen, Arvo Rautio, Matti Koskinen. Valmentaja Matti Räsänen.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Lauttakylä
Lauttakylä on Huittisten kaupungin keskustaajama. Se sijaitsee Loimijoen ja Punkalaitumenjoen yhtymäkohdan kaakkoispuolella. Se on alueensa rakenteellinen ja hallinnollinen keskus. Lauttakylästä on kotoisin muun muassa Lauttakylän Auto ja Lauttakylän Luja. Se sijaitsee liikenteellisessä solmukohdassa, Valtatie 2:n, Valtatie 12:n ja Kantatie 41:n yhtymäkohdassa. Lauttakylän pääkatu on "Risto Rytin katu". Muita merkittäviä katuja ovat "Lauttakylänkatu", "Huittistenkatu" ja "Karpintie". Lauttakylässä sijaitsee myös Huittisten kirkko.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1979
Mestaruussarjan kausi 1979 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 47. kausi. Kauden mestaruuden voitti Oulun Palloseura, joka päätösottelussaan kukisti KTP:n vieraissa 0–1.
OPS:n mestarijoukkue: Jukka Rantanen, Aki Lahtinen, Ari Heikkinen, Leo Houtsonen, Soini Puotiniemi, Pekka Parviainen, Matti Ahonen, Eero Rissanen, Pentti Väisänen, Matti Eskelinen, Juhani Himanka, Seppo Pyykkö, Ari Jalasvaara, Keith Armstrong, Jouni Kekolahti. Valmentaja Jukka Tiitinen.
"* Joukkueet saivat lisäpisteitä sarjasijoituksensa perusteella."
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Adam Miller
Adam Miller (s. 21. marraskuuta 1984 Livonia, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan pääsarjan KHL Medveščak Zagrebissa. Milleriä pidetään nopeana luistelijana.
Miller pelasi yhden kauden (2003–2004) USHL-sarjassa Des Moines Buccaneers -joukkueessa, josta hän siirtyi vajaaksi neljäksi kaudeksi (2004–2008) NCAA-sarjan Ferris Staten yliopistojoukkueeseen. Kesken kauden 2007–2008 hän siirtyi ECHL:ssä pelaavaan Las Vegas Wranglersiin. Kaudella 2008–2009 Miller pelasi 10-ottelua AHL:ssä Milwaukee Admiralsin paidassa.
Seuraavalla kaudella hän teki ECHL:ssä 86 tehopistettä ja osoittautui hyväksi maalintekijäksi 33 osummallaan. Hän oli sarjan tähdistöottelun nopein luistelija ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 2010–2011 Miller teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigaseura Ässien kanssa. Miller ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan Ässien kokoonpanoon ja hän jatkoi matkaansa kesken kauden Ruotsin Allsvenskanin Troja-Ljungbyhyn. Kaudeksi 2011–2012 Miller palasi ECHL:n Las Vegas Wranglersiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjan KHL Medveščak Zagrebiin.
Korean Airin lento 801
Korean Airin lento 801 oli 6. elokuuta 1997 tapahtunut lento-onnettomuus Guamilla, joka on Yhdysvaltain erillisalue. Soulista Guamille matkalla ollut Boeing 747-3B5 törmäsi kukkulaan laskeuduttuaan liian alas lähestymisen aikana. Kuolleiden joukossa oli eteläkorealainen poliitikko Shin Ki-ha, jonka vaimo menehtyi samassa onnettomuudessa. Onnettomuudesta selvisi hengissä yksi miehistön jäsen ja 25 matkustajaa koneessa olleista 254 ihmisestä.
Onnettomuus johtui siitä, että kapteeni ei toteuttanut epätarkkuuslähestymistä oikein eikä perämies huomannut hänen virhettään. Osasyynä oli miehistön väsymys.
Turman kolmantena vuosipäivänä 6. elokuuta 2000 pystytettiin uhrien muistomerkki Asanin kylään. Uhrien omaiset saivat oikeudenkäynnissä 70 miljoona dollaria vahingonkorvauksia.
Viktor Kuznjetsov
Viktor Kuznjetsov (, s. 17. heinäkuuta 1986) on ukrainalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Hän oli pituushypyn neljäs Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 sekä kolmiloikan seitsemäs Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 ja kahdeksas Pekingin olympialaisissa 2008. Hän karsiutui sekä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 että Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 lajinsa ollessa pituushyppy. Bergenissä 20. kesäkuuta 2010 järjestetyissä Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa hän hyppäsi kolmiloikassa silloisen ennätyksensä 17,26 m ja voitti ennakkosuosikit Phillips Idowun ja Teddy Tamghon. Myöhemmin samana vuonna hän oli kolmiloikan neljäs Barcelonan EM-kilpailuissa ennätyksellään 17,29 m.
Sisäradoilla hän on loikkinut Birminghamissa 3. maaliskuuta 2007 tuloksen 16,92 m, jolla hän oli sisäratojen EM-kilpailuiden seitsemäs. Pituushypyssä hänen sisäratojen ennätyksensä 822 cm (Brovaryssa 22. tammikuuta 2005) on pidempi kuin ulkoradoilla hyppäämänsä 810 cm (Jaltassa 28. toukokuuta 2012).
Glitter (elokuva)
Glitter on 20th Century Fox ja Columbia Pictures -tuotantoyhtiöiden tuottama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2001. Pääosassa nähdään pop- ja R&B-laulaja Mariah Carey. Elokuva sijoittuu 1980-luvulle ja kertoo sinnittelevän laulajan elämästä.
Yhdysvalloissa "Glitter"-elokuvaa esitettiin 1 196 elokuvateatterissa, ja se keräsi avausviikonloppunaan yhdenneksitoista korkeimmat tulot, 2 414 596 dollaria. Alun perin "Glitterin" ensi-illan piti olla kolme viikkoa aiemmin, mutta ajankohtaa siirrettiin Careyn jouduttua sairaalaan. Elokuva keräsi maailmanlaajuisesti 5,2 miljoonaa dollaria, mikä oli alle neljännes elokuvan budjetista.
"Glitterin" saamat arvostelut olivat pääasiassa kielteisiä, ja monet sanoivat sen olevan yksi kaikkien aikojen huonoimmista elokuvista. "The Village Voice" kirjoitti Careyn näyttävän olevan eniten huolissaan huuliensa pitämisestä kiinni hammasraudoilla, ja yrittäessään näytellä tunnetta – mitä tahansa tunnetta – Carey näyttää siltä kuin olisi hukannut autonsa avaimet. Roger Ebert kertoi Careyn henkilökohtaisen suorituksen vaihtelevan velvollisuudentuntoisesta flirttailevaksi ja flirttailevasta vilpittömäksi. Elokuvaa hän kuvaa kaiken kaikkiaan ilottomaksi ja toteaa, ettei Billie Frankina oleminen vaikuta hauskalta.
Golden Raspberry -gaalassa "Glitter" keräsi kuusi ehdokkuutta, muun muassa "huonoin elokuva" ja "huonoin valkokangaspari", joista yhden, "huonoimman näyttelijän", Carey voitti.
Elokuvan soundtrackista "Glitteristä" tuli Careyn uran huonoin listamenestys. Soundtrackin ensimmäinen single "Loverboy" oli parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan sijalla kaksi, mutta kaksi seuraavaa singleä eivät päässeet listalle lainkaan. Soundtrackin huonosta menestyksestä johtuen Virgin Records/EMI purki Careyn levytyssopimuksen.
.tl
.tl on Itä-Timorin ("Timor-Leste") Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa "Timor-Leste NIC" ja sponsoroi "Timor-Leste Ministry of Transport, Communications and Public Works". Se on myös osa CoCCA:a ("Council of Country Code Administrators").
Itä-Timorin aikaisempi Internet-maatunnus oli .tp, joka otettiin käyttöön 1997 ja vaihdettiin .tl:ksi 2005. .tp-verkkotunnuksille on annettu vaihdon yhteydessä automaattisesti samanniminen .tl-tunnus, eikä uusia .tp-rekisteröintejä enää hyväksytä.
Rekisteröintirajoituksia ovat muun muassa siveettömien, loukkaavien ja rikollisten sivustojen kielto.
.tp
.tp oli Itä-Timorin Internet-maatunnus vuodesta 1997 vuoteen 2005, jolloin se vaihdettiin .tl:ksi. Tunnuksen rekisteröinnistä vastasi Timor-Leste NIC ja sitä sponsoroi Laleia. Tunnus oli lyhenne sanoista ”Timor Português”, koska alue oli alun perin Portugalin siirtomaa. Tunnuksen otti käyttöön 1997 connect.ie-niminen ISP Dublinista, Irlannista.
Uusia .tp-rekisteröintejä ei enää hyväksytä ja .tp-verkkotunnusten omistajat saavat automaattisesti haltuunsa samannimisen .tl-verkkotunnuksen.
Ankkuroiva opetus
Ankkuroiva opetus on pedagoginen strategia, joka korostaa opittavien asioiden liittämistä eli ankkurointia todellisen maailman monimutkaisiin, aitoihin ongelmiin. Ankkuroinnin strategia kuuluu osana ilmiöpohjaisuuteen sekä horisontaaliseen eheyttämiseen.
Perfect World (tietokonepeli)
Perfect world (kiinaksi 完美世界, useimmin lyhenteellä PW ja W2) on Perfect World Entertainmentin kehittämä MMORPG-peli. Malesiankielinen versio käännettiin englanniksi, jonka jälkeen suljettu beta julkaistiin 19. elokuuta 2008 ja avoin beta 2. syyskuuta 2008.
Perfect World perustuu vahvasti kiinalaiseen mytologiaan ja se sijoittuu kuvitteelliseen Pangu-maailmaan.
Artjomovsk
Artjomovsk () on kaupunki Krasnojarskin aluepiirin Kuraginon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Itä-Sajanin lounaisrinteillä 862 kilometriä Krasnojarskista etelään. Kaupungin ohi kulkee Abakanin ja Taišetin välinen rautatie. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1860 perustetusta kullankaivajien asutuksesta. Vuonna 1939 siitä tuli kaupunki, joka on nimetty bolševikkivallankumouksellisen Fjodor Sergejevin (puoluenimi Artjom) mukaan. Nykyään Artjomovskissa toimii kultaa, kuparia ja hopeaa tuottava kaivosyritys Jeniseizoloto.
Glynis Barber
Glynis Barber (25. lokakuuta 1955 Etelä-Afrikka) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa "Taisteluparin" Harriet Makepeacena. Barber on ollut naimisissa vuodesta 1989 vastanäyttelijänsä Michael Brandonin kanssa. Brandon näytteli "Taisteluparin" James Dempseytä. Barberilla ja Brandonilla on 21. lokakuuta 1992 syntynyt poika Alexander.
Poikamies pulassa
Poikamies pulassa ("The Bachelor") on vuoden 1999 romanttinen komedia, jonka ohjasi Gary Sinyor ja jossa näyttelevät Chris O'Donnell ja Renée Zellweger. Avausviikonloppunaan elokuva keräsi 7,5 miljoonan dollarin tulot. Kyseessä on uudelleenfilmatisointi Buster Keatonin vuoden 1925 mykkäelokuvasta "Seitsemän mahdollisuutta".
Sinilakkitanssija
Sinilakkitanssija ("Lepidothrix coronata") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tanssijoihin kuuluva varpuslintu.
Sinilakkitanssija on kooltaan 8–9 cm. Koiraan höyhenpuvusta on kaksi erilaista versioita. Keski-Amerikassa, Andien länsipuolella sekä Amazonian alueen pohjois- ja länsiosissa elävien alalajien väritys on kiiltävän musta lukuun ottamatta kirkkaan sinistä päälakea. Etelämpänä koiraat ovat väriltään selästään vihreitä ja päälaeltaan vaalean sinisiä, vatsa niillä on kellertävä. Sinilakkitanssijanaaras on selästään ruohonvihreä ja vatsastaan keltainen. Naaraan kurkku on harmahtava. Nuori sinilakkitanssijakoiras muistuttaa ulkonäöltään naarasta, mutta eroaa sinisen päälaen perusteella.
Sinilakkitanssijaa tavataan Keski-Amerikassa Costa Ricassa ja Panamassa. Etelä-Amerikassa lajia tavataan kahdella erillisellä alueella. Andien länsipuolella Kolumbiassa ja Ecuadorissa alueella, joka ulottuu Venezuelasta Amazonian alueen Brasilian, Peruun ja Boliviaan. Linnun elinympäristöä ovat kosteat ja märät metsät. Sinilakkitanssijan elinympäristö sijaitsevat yleensä alle 1 400 metrin korkeudella merenpinnasta.
Sinilakkitanssijan pesimäkausi kestää tammikuulta toukokuulle. Koiraat kokoontuvat ryhmiksi ja yrittävät houkutella naaraita nopeilla lennoilla oksilta toisella ja voivat yrittää pudottaa myös muita koiraita oksiltaan. Naaras munii pesään kaksi valkoista tai harmahtavaa ruskeapilkullista munaa.
Sinilakkitanssijan ravinto koostuu marjoista ja hyönteisistä. Ravintonsa se etsii lehvästön joukosta.