hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Operaatio Anton
Operaatio Anton oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Italian koodinimi suunnitelmalle Vichyn Ranskan miehittämiseksi, joka toteutettiin marraskuussa 1942.
Saksa oli suunnitellut Vichyn Ranskan miehitystä jo joulukuussa 1940 nimellä Operaatio Attila. Operaatio Anton oli päivitetty versio alkuperäisestä suunnitelmasta ja seurasi operaatio Attilaa. Lisäksi Operaatio Camellian tarkoituksena oli miehittää Korsika.
Liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikassa 8. marraskuuta 1942 Operaatio Soihdussa, Hitler ei halunnut riskeerata Ranskan Välimeren rannikon puolustusta. Keskusteltuaan Ranskan pääministerin Pierre Lavalin kanssa hän antoi käskyn miehittää Korsika 11. marraskuuta ja Vichyn Ranska seuraavana päivänä.
10. marraskuuta 1942 Saksan joukot olivat valmiit hyökkäykseen. Saksan 1. armeija eteni Atlantin rannikolta Espanjan rajaa seuraten ja Saksan 7. armeija eteni Keski-Ranskasta kohti Vichyn ja Toulonin kaupunkeja. Joukkoja komensi kenraali Johannes Blaskowitz. Italian 4. armeija miehitti Ranskan Rivieran ja nousi maihin Korsikalle. Saksan panssarijoukot olivat edenneet Välimeren rannikolle 11. päivään mennessä. Noin 50 000 Vichyn Ranskan sotilasta oli puolustusasemissa Toulonissa, mutta laskivat aseensa saksalaisten määräyksestä.
Saksan suunnitelma Ranskan laivaston valtaamiseksi Operaatio Lila kuitenkin epäonnistui laivaston komentajan, kontra-amiraali Jean de Laborden annettua 27. marraskuuta määräyksen upottaa alukset. Saksan sotilasjohdon ilmaistua pettymyksensä, Hitler kuitenkin ilmoitti laivaston tuhon varmistaneen operaation onnistumisen.
Hydroksyyliamiini
Hydroksyyliamiini (NHOH) on epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään orgaanisessa synteesissä ja pelkistimenä.
Hydroksyyliamiini on huoneenlämpötilassa kiinteää suhteellisen epästabiilia ainetta. Hydroksyyliamiinilla on useita konformaatioita. Muun muassa tras-, cis- ja gauche-konformaatiot. Näistä trans-konformaatio on kiinteässä olomuodossa pysyvin. Lämmitettäessä yli sulamispisteen yhdiste räjähtää herkästi muodostaen typpeä, ammoniakkia, dityppioksidia ja vettä. Hydroksyyliamiini liukenee hyvin veteen, metanoliin ja etanoliin ja nämä liuokset ovat stabiilimpia. Vesiliuos on heikosti emäksinen ja hydroksyyliamiinin emäsvakio on 6,6·10 mol/l. Hydroksyyliamiini on luonteeltaan ensisijaisesti pelkistin, mutta sen happamat liuokset voivat toimia myös hapettimina.
Hydroksyyliamiinin valmistamiseen on useita menetelmiä. Käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa typpimonoksidin, typpihapon tai nitraattien pelkistys katalyyttisesti vedyn avulla, nitroalkaanien hydrolyysillä tai niin kutsutulla Raschig-prosessilla. Raschig-prosessissa ammoniumkarbonaatti reagoi typen oksidien kanssa muodostaen ammoniumnitriittiä, joka reagoi rikkidioksidin kanssa muodostaen ammoniumhydroksyyliamiinidisulfonaattia. Tämän hydrolyysillä saadaan hydroksyyliammoniumsulfaattia, josta voidaan hydroksyyliamiini vapauttaa ioninvaihdolla tai ammoniakin avulla.
Hydroksyyliamiini reagoi aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen oksiimeja. Tärkein yhdisteen käyttökohde onkin nylonin valmistuksessa tarvittavan kaprolaktaamin valmistus. Dialdehydien ja diketonien kanssa hydroksyyliamiini muodostaa oksatsoleja. Hydroksyyliamiinia käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa lääkkeitä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä, valokuvauskemikaalina, kumien ja muovien valmistuksessa polymerisaatiota säätelevänä kemikaalina ja apuaineena metallurgiassa. Usein hydroksyyliamiinin sijasta käytetään sen suoloja, kuten hydroksyyliammoniumsulfaattia, -kloridia tai -nitraattia.
Myllyojan kalliomaalaus
Myllyojan eli Myllylammen kalliomaalaus sijaitsee Tuohtiaiseen laskevan Myllyojan varressa Luumäellä Etelä-Karjalassa. Tämän pienen mutta selvän kalliomaalauksen löysi Kimmo Seppänen vuonna 1985 ja se ajoitetaan kivikaudenloppuun tai pronssikauden alkuun. Timo Miettinen on laskenut sille ajoituksen 3 200 eaa. kohteen korkeuden mukaan.
Tuohtiaiseen laskevan Myllyojan itäpuolella on korkea kallioseinämä, johon maalaus on tehty. Kallioseinämä seuraa luode-kaakko-suuntaista syvännettä, joka aikoinaan yhdisti Myllylammen ja Hiijärven Tuohtiaiseen aikana, jolloin vesi oli korkeammalla. Maalaus sijaitsi muinaiseen salmeen laskeneen kallioseinämän kaakkoispäässä, missä on kallion korkein kohta ja kalliossa kulmasyvennys. Myllylammen ja Hiijärven välissä ei ole korkeuseroa ja kallion alla levittäytyvä suo on samaa umpeen kasvanutta vesistöä. Kallion saavuttaa seuraamalla metsätietä kallion yläpuolelle ja laskeutumalla sitä pitkin alas rämeen reunalle.
Ylin kuvio on pystyviiva, joka on tulkittu jäänteeksi ihmishahmosta. Ihmishahmo on voitu maalata kuin sivulta nähtynä, jolloin pyöreän pään alapuolelta ojentuisi eteenpäin kaksi heikosti erottuvaa kättä. Viivan alapuolella näkyy selvänä niin sanottu kaksoisvenekuvio, jossa toinen vene maalataan ensimmäisen yläpuolelle samaan kohtaan. Ylemmässä veneessä näkyy 8 miehistönviivaa ja alemmassa 9. Veneiden pohja on maalattu melko suoralla vaakavedolla, mutta keulassa tai perässä erottuu lievä nousu. Alemman veneen toisessa päässä on maalattu veto alaspäin, kuin peräsimen merkiksi. Miehistön viivat ovat lähes yhtäpitkät. Veneiden pituudet ovat noin 25 senttimetriä. Lisäksi kalliosta erottuu alempana punaväriläiskä, jonka sisältö jää katsojalle epävarmaksi. Pekka Kivikäs ja Ismo Luukkonen näkevät niissä jäänteitä ihmishamoista.
Armosta (albumi)
Armosta on kristillistä reggaeta esittävän Kaemo-yhtyeen kolmas albumi. Albumi jatkaa yhtyeelle ominaista linjaa, mutta on soundillisesti aikaisempaa kokeellisempi. Sanoituksellisesti albumi eroaa paljon edeltäjästään ("Läpi tulen"). Sanotukset käsittelevät pääasiassa Jumalan armoa.
Sävellys ja sovitukset: Kaemo, Jonas Olsson, Antti Saari, Joona Pirilä, Timo Nygård, Valtteri Heikkilä, Dub Inc riddim (10. raita)
Sanoitukset: Timo Nygård, Joona Pirilä, Antti Saari, Valtteri Heikkilä
Maria Vierdag
Maria ("Rie") Vierdag (-Smit; 22. syyskuuta 1905 Amersfoort – 17. heinäkuuta 2005 Amsterdam) oli alankomaalainen uimari. Hän kilpaili vuosien 1924, 1928 ja 1932 kesäolympialaisissa. Vuonna 1932 hän oli mukana saamassa hopeaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Vierdag voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa vuonna 1927 sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1931 ja sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1927.
Vierdag meni naimisiin F. Smitin kanssa 16. joulukuuta 1935. Heillä on tytär Marjorie (s. 1945).
Martial Solal
Martial Solal (s. 23. elokuuta 1927 Alger) on ranskalainen jazzpianisti. Hän syntyi Algeriassa ranskalaisille vanhemmille ja on toiminut Pariisissa 1940-luvun lopusta lähtien. Hän on modernisti, mutta levytti vuonna 1957 albumin Sidney Bechetin kanssa, ja lisäksi hän on levyttänyt muiden muassa Django Reinhardtin, Don Byasin ja Lucky Thompsonin kanssa. Pääasiassa Solalia on kuultu omien triojensa kanssa vuosien varrella, mutta hän on julkaissut huomattavia levytyksiä myös Lee Konitzin kanssa.
Musiikki elokuvaan "Viimeiseen hengenvetoon" ("À bout de souffle", 1960) on Solalin työn tulosta.
Baby, It’s Cold Outside
Baby, It’s Cold Outside (suom. "Kulta, ulkona on kylmä") on Frank Loesserin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1949 elokuvasta "Ahdin tytär". Kappale palkittiin parhaan laulun Oscarilla. Loesser sävelsi kappaleen jo vuonna 1944 ja esitti sen ensimmäisen kerran tupaantuliaisissaan duettona vaimonsa kanssa. "Ahdin tytär" -elokuvassa sen lauloivat Esther Williams ja Ricardo Montalban. Johnny Mercer ja Margaret Whiting äänittivät kappaleen vuonna 1949.
M/S Viggen
M/S Viggen on vuonna 1998 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima matkustaja-autolautta. Alus kulkee Kustavin Vuosnaisista Brändön Åvaan 35 minuutissa. "Viggen" kulkee reitillään ympäri vuoden. Alukselta löytyy pieni kahvila, jossa on WiFi-yhteys. Vuonna 1990 valmistunut M/S "Alfågeln" on "Viggenin" sisaralus.
Naucratinae
Naucratinae on ahvenkalojen lahkoon ("Perciformes") ja piikkimakrillien heimoon ("Carangidae") kuuluva kalojen alaheimo.
Alaheimoon kuuluu viisi sukua.
M/S Alfågeln
M/S "Alfågeln" on vuonna 1990 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa.
Alus kulkee Brändön Torsholmasta Vårdön Hummelvikiin kahdessa ja puolessa tunnissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Lappoon, Kumlingeen ja Enklingeen. Alfågeln kulkee reitillään ympäri vuoden. Alukselta löytyy pieni kahvila, jossa on WiFi-yhteys. Vuonna 1998 valmistunut M/S Viggen on Alfågelnin sisaralus. Alus saa nimensä, Ålandstrafikenin perinteen mukaan vesilinnulta, allilta.
Seriola
Seriola on piikkimakrillien heimoon ("Carangidae") ja "Naucratinae"-alaheimoon kuuluva kalasuku.
Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.
M/S Knipan
M/S "Knipan" on vuonna 1985 Turusta valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Knipan tilattiin alun perin Svinö-Degerby reitille, M/S Grisslanin paikalle. Vuonna 2009 valmistunut M/S Skarven kuitenkin korvasi tämän. Nykyisin alus kulkee M/S Alfågelnin parina, Brändön Torsholmasta Vårdön Hummelvikiin kahdessa ja puolessa tunnissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Lappoon, Kumlingeen ja Enklingeen. Knipan kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa ei ole kahvilaa, mutta aluksen salongissa toimii WiFi-yhteys. Knipanilla ei ole sisaraluksia.
Valko-Venäjän pääministeri
Valko-Venäjän pääministeri (, ) on Valko-Venäjän hallituksen eli ministerineuvoston johtaja. Hallitus käyttää perustuslain mukaan toimeenpanovaltaa ja sen toimitilat ovat samassa Minskin ydinkeskustan rakennuksessa maan parlamentin kanssa.
Myös presidentillä on perustuslain mukaan laajat toimeenpanovaltuudet. Presidentti nimittää pääministerin ja muun hallituksen ja voi erottaa minkä tahansa ministerin pääministeri mukaan lukien. Presidentin pääministerinimityksen tulee saada maan parlamentin edustajainhuoneen hyväksyntä.
Pääministeri hoitaa Valko-Venäjän presidentin tehtävää uuden vaaleilla valitun presidentin virkavalan vannomiseen asti, mikäli presidenttiä ei ole tai jos presidentti on estynyt hoitamasta toimiaan perustuslain kuvaamissa tapauksissa.
Joukukuussa 2014 pääministeriksi vaihdettiin Andrei Kabjakou Mih’ail Mjasnikovitšin erittamisen jälkeen.
Alla oleva kaavio esittää Valko-Venäjän tasavallan pääministerien toimikaudet aika-akselilla.
M/S Grisslan
M/S "Grisslan" on vuonna 1971 Turusta valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa.
Grisslan tilattiin alun perin Svinö-Degerby reitille, mutta on liikennöinyt vuodesta 1985 nykyisellä reitillään. Alus kulkee Lumparlandin Långnäsistä Kumlingen Snäcköseen tunnissa ja 40 minuutissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Överööhön, Sottungaan ja aiemmin myös tilauksesta Bergön saarelle. Grisslan on vuodesta 2012 alkaen kulkenut reitillään vain kesäkaudella, talvella sen korvaa M/S Ejdern. Aluksessa on matkustatiloina vain pieni salonki autokannen alla. Grisslanilla ei ole sisaraluksia.
Lotta II:en myynnin jälkeen, Grisslan on Ålandstrafikenin vanhin alus. Lisäksi aluksesta puuttuvat sisätilat miltei kokonaan. Alus asetettiin myyntiin vuonna 2010. Alus kuitenkin vedettiin markkinoilta, sillä sille ei löydetty korvaajaa. Vuonna 2012 ja vuoden 2013 alkupuolen alusta pidettiin toimettomana Långnäsin satamassa, sillä alusta ei pidetty merikelpoisena. Kesän 2013 lopussa alus pääsi kuitenkin takaisin liikenteeseen, kun sitä oli ensin paranneltu.
M/S Ejdern
M/S "Ejdern" on vuonna 1977 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima autolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa.
Ejdern kulkee nykyisin kesällä Långnäsistä Kökariin ja talvella M/S Grisslanin sijaan Snäcköstä Långnäsiin. Aiemmin alus liikennöi pitkään Kustavin ja Brändön välillä, 1980-luvun puoleenväliin asti myös Långnäsiin.
Aluksessa on niukasti matkustajatiloja, mutta yläkannella on kuitenkin pieni salonki. Ejdernin nimi tarkoittaa suomeksi haahkaa.
M/S Gudingen
M/S Gudingen on vuonna 1980 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Gudingen kulkee nykyisin kesällä Kökaristä Galtbyhyn, Korppooseen (2h 30 min) ja talvella Långnäsistä Kökariin (2h 40 min). Gudingen kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa on matkustajille varattu kahvila, jossa on käytettävissä WiFi-yhteys. M/S Skiftet on Gudingenin sisaralus.
Akantiitti
Akantiitti on hopeasulfidin (AgS) muoto. Se on tässä muodossa, kun lämpötila on alle tietyn rajan (noin +170 °C). Tätä korkeammassa lämpötilassa akantiitti muuttuu argentiitiksi.
Akantiitin väri vaihtelee harmaasta teräksenmustaan. Viirun väri on musta. Sen kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 2–2,5.
Akantiittia esiintyy hydrotermisissä juonissa. Samoissa paikoissa akantiitin kanssa esiintyy myös proustiittia ja pyrargyriittia.
Karlsruher Institut für Technologie
Karlsruher Institut für Technologie (KIT) on julkinen teknillinen korkeakoulu ja Helmholtz-yhteisöön kuuluva tutkimuskeskus saksalaisessa Karlsruhen kaupungissa, Baden-Württembergissä. Vuonna 1825 perustettu yliopisto on Saksan vanhin teknillinen korkeakoulu. Yliopisto on jaettu 11 tiedekuntaan ja siellä opiskelee lähes 24 000 opiskelijaa. KIT kuuluu saksalaiseen TU9 teknillisten yliopistojen yhteenliittymään.
Karlsruhen yliopistossa pidettiin 1860 kemian ensimmäinen kansainvälinen kongressi jonka merkitys kemian historiassa on aivan olennainen. Stanislao Cannizzaro esitti siellä ratkaisun Avogadron lakiin ja alkuaineiden atomipainoihin liittyviin ongelmiin, neljä vuotta Avogadron kuoleman jälkeen.
Karlsruhen yliopiston, joka tällöin oli vielä "polyteknillinen koulu", perusti Badenin suurherttua Ludwig I 7. lokakuuta vuonna 1825. Sen esikuvana toimi vuonna 1794 perustettu Pariisin École polytechnique. Vuonna 1865, polyteknillinen koulu muutettiin korkeakouluksi, jossa voi suorittaa ylemmän asteen tutkintoja. Vuodesta 1902 lähtien, korkeakoulua alettiin kutsua nimellä "Fridericiana" ja vuodesta 1967 lähtien siitä tuli yliopisto, jolloin se sai luvan myöntää tohtorin arvoja.
Karlsruhen yliopisto on ollut pitkään yksi Saksan johtavista tietojenkäsittelytiedettä tutkivista instituutioista, jonka tietokonelaboratorio perustettiin jo vuonna 1966. Tietotekniikan tiedekunta perustettiin kolme vuotta tämän jälkeen ja samana vuonna alkoi tietotekniikan peruskurssin opetus. Elokuun 2. päivä, vuonna 1984, yliopisto vastaanotti Saksan ensimmäisen sähköpostin. Meteorologian ja ilmastotutkimuksen tiedekunta perustettiin vuonna 1985.
Yliopisto teki tiivistä yhteistyötä Karlsruhen tutkimuskeskuksen (Forschungszentrum Karlsruhe) kanssa ja yhteistyö virallistettiin 6.4.2006, kun professori Horst Hippler ja tohtori Dieter Ertmann Karlsruhen yliopistosta sekä professori Manfred Popp ja assistentti Jur. Sigurd Lettow Karlsruhen tutkimuskeskuksesta allekirjoittivat sopimuksen Karlsruher Insitut für Technologie-yhteenliittymän (KIT) perustamisesta. Helmikuussa 2008, yliopiston ja tutkimuskeskusen yhteenliittymä hyväksyttiin Baden-Württembergin osavaltion ja liittovaltion hallituksen toimesta. KIT:n muodollinen perustamispäivä oli 1. Lokakuuta 2009.
KIT:ssä opetuksen ja tutkimuksen painopiste on luonnontieteissä ja teknisisissä aineissa erityisesti ensimmäisten lukukausien aikana. Myöhempinä lukukausina oppilailla on mahdollisuus valita teoreettisten aineiden lisäksi myös soveltavia kursseja . KIT tarjoaa sekä kandidaatin , että maisterin tutkinto-ohjelmia.
KIT:sta valmistuneet opiskelijat ovat opetuksen korkean tason ansiosta erittäin haluttuja Saksan työmarkkinoilla. Ertyisesti koneenrakennuksen, tietotekniikan ja tuotantotalouden opiskelijat ovat rekrytoijien suosiossa .
Teknillisessä yliopistossa on 11 tiedekuntaa:
Vehmaisten Urheilijat
Vehmaisten Urheilijat (VehU) on tamperelainen Vehmaisten kaupunginosassa toimiva yleisseura. VehU on perustettu vuonna 1929. Tärkeitä virstanpylväitä seuralle ovat olleet Vehmaisten urheilukentän valmistuminen vuonna 1955 ja Kisapirtin osto vuonna 1959.
Vehmaisten Urheilijoiden lajivalikoimaan ovat alusta saakka kuuluneet yleisurheilu ja hiihto. Näiden lisäksi lajeina ovat olleet nyrkkeily, paini, painonnosto, jääkiekko,  jalkapallo, lentopallo, voimistelu, suunnistus, pesäpallo, koripallo ja salibandy.
Vehmaisten Urheilijat tunnetaan parhaiten siitä, kun seura nousi jääkiekon SM-sarjaan kaudeksi 1968–1969. VehU on ollut alusta asti TUL:n seura, ja sillä oli liiton kautta hyvät välit neuvostoliittolaisiin urheilupiireihin. VehU saikin tehtyä sopimuksen, jolla neuvostoliittolainen maajoukkuepelaaja Nikolai Karpov saatiin seuraan pelaaja-valmentajaksi. Tämän ansiosta seura nousi SM-sarjaan. Karpovin kausi kesti vain vuoden. VehU putosi yhden kauden jälkeen takaisin Suomensarjaan.
Maria Nieminen
Maria Nieminen on Laitilasta kotoisin oleva suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2012 alkaen erilaisissa mainoksissa, teatterissa sekä pienissä rooleissa lyhytelokuvissa ja televisiosarjoissa. Marraskuusta 2013 lokakuuhun 2016 hän esiintyi MTV3-kanavan saippuasarjassa "Salatut elämät", Kristiina Pohjosen roolissa.
Nokia 1650
Nokia 1650 on Nokian vuonna 2007 julkaisema kehittyville markkinoille suunnattu matkapuhelin. Sen ominaisuuksia ovat muun muassa taskulamppu, FM-radio sekä polyfoniset soittoäänet.
Isokultakutoja
Isokultakutoja ("Ploceus xanthops") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isokultakutojaa tavataan Angolassa, Botswanassa, Burundissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wheel of Fortune
Wheel of Fortune on yhdysvaltalainen Merv Griffinin kehittämä visailuohjelma. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 5. tammikuuta 1975, ja sitä esitetään edelleen. Syyskuussa 2013 alkoi ohjelman 31. tuotantokausi.
Ohjelma perustuu hirsipuu-peliin, jossa kilpailijat yrittävät arvata kirjain kerrallaan taulussa olevaa lausetta.
Vastaavalla formaatilla tehtyjä ohjelmia on esitetty monessa eri maassa. Suomessa vastaavanlaista visailuohjelmaa esitettiin alun perin vuosina 1993–2001 nimellä "Onnenpyörä", ja sitä esitetään uudelleen vuodesta 2018 lähtien.
Kaislakutoja
Kaislakutoja ("Ploceus aurantius") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kaislakutojaa tavataan hajanaisella alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kookoskutoja
Kookoskutoja ("Ploceus bojeri") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kookoskutojaa tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen rannikkoalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leirikutoja
Leirikutoja ("Ploceus castaneiceps") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Leirikutojaa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lucky Thompson
Eli "Lucky" Thompson (16. kesäkuuta 1924 Columbia, Etelä-Carolina – 30. heinäkuuta 2005 Seattle) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän soitti sekä tenori- että sopraanosaksofonia. Hän oli johtavia improvisoijia 1940-luvulta 1960-luvulle. Thompson ajoitti uransa niin, että se yhdisti swing-aikakauden bebop-tyyliin.
Thompson muutti lapsena perheensä kanssa Detroitiin. Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1942 hän soitti Erskine Hawkinsin yhtyeessä. Hän muutti New Yorkiin, jossa toimi Lionel Hamptonin big bandin jäsenenä. Tässä roolissa hän oli puolen vuoden ajan. Hän soitti myös Billy Eckstinen varhaisessa, lyhytikäisessä bebopia soittaneessa big bandissa ja liittyi vuonna 1944 Count Basien orkesteriin. Tilapäisesti hän pääsi tuuraamaan Charlie Parkeria Parkerin ja Dizzy Gillespien sekstetissä. Häntä kuullaan myös Parkerin arvostetulla levytyssessiolla Dial Recordsille 28. maaliskuuta 1946.
Thompson kritisoi Yhdysvalloissa levy-yhtiöiden, musiikin kustantajien ja lahjakkuuden etsijöiden kontrollia jazzista. Osittain tämän suhtautumisensa takia Thompson asui vuosina 1957–1962 Pariisissa, jossa hän levytti Martial Solalin kanssa. Hän palasi muutamaksi vuodeksi Yhdysvaltoihin ennen lähtöään Lausanneen, josta hän palasi taas New Yorkiin vuonna 1970. Hän opetti Dartmouth Collegessa vuosina 1973 ja 1974. Pian tämän jälkeen hän jätti uransa musiikissa. Hän asui ystäviensä mukaan jonkin aikaa Manitoulin Islandilla Ontariossa ja Georgiassa ennen suuntaamistaan länteen. 1990-luvulla hän vaelteli kodittomana Seattlessa. Ennen kuolemaansa hän asui tuetusti Washington Center for Comprehensive Rehabilitationissa Seattlessa.
Ehkä jazzbisnekseen kohdistamansa skeptisyyden johdosta Thompson ei juuri levyttänyt kokoonpanon johtajana. Harvoja albumeita, jotka hän julkaisi omalla nimellään, olivat "Tricotism" (1956) ja "Lucky Strikes" (1964). Hän levytti muun muassa Dinah Washingtonin (1945), Thelonious Monkin (1952), Miles Davisin (1954), Oscar Pettifordin ja Stan Kentonin (1956) kanssa. Hänen viimeiset levytyksensä ovat vuodelta 1973. Thompsonilla oli poika Daryl ja tytär Jade Thompson-Fredericks.
Ruskonaamakutoja
Ruskonaamakutoja ("Ploceus castanops") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskonaamakutojaa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Olavi Talasti
Mikko Väinö Olavi Talasti (s. 11. helmikuuta 1921 Mikkeli) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Vjazma-Brjanskin kaksoistaistelu
Vjazma-Brjanskin kaksoistaistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu, jonka tavoitteena oli eteneminen Moskovaan.
Operaatio Taifuunin tavoitteena oli tuhota neuvostoliittolaisten viimeiset taistelukelpoiset joukot Moskovan edustalla ja saada Neuvostoliitto romahtamaan.
Sotamarsalkka Fedor von Bockin johtama Keskustan armeijaryhmä sisälsi seuraavat voimat
Tuhota Moskovan edustalla olevat venäläiset joukot ja avata tie Moskovaan.
Hyökkäyksen aloitti 30. syyskuuta Guderianin 2. panssariryhmä. Sillä oli pisin matka edettävänä ja tavoitteena Orelin alue. Jo 3. lokakuuta joukot olivat edenneet Oreliin, noin 200 kilometriä. Neuvostoliiton 13. armeija joutui väistymään. Kaupunki oli täysin valmistautumaton, muun muassa raitiovaunut ajoivat reittejään panssarivaunujen saapuessa sinne. Etenevät joukot motittivat kolme armeijaa, joissa oli yhteensä 26 divisioona, kahteen mottiin Brjanskin molemmin puolin.
Hoepnerin 4. panssariryhmä liittyi hyökkäykseen 2. lokakuuta ja eteni Roslavin alueelta kohti Moskovaa. Samaan aikaan Hothin 3. panssariryhmä lähti liikkeelle pohjoisempana. Panssariryhmät 3 ja 4 kohtasivat toisensa 7. lokakuuta Vjasmassa. Mottiin oli jäänyt kuusi armeijaa, 55 divisioonaa.
10. lokakuuta puna-armeijan joukkojen johtoon nimitettiin kenraali Žukov.
Saksalaiset voittivat venäläiset täydellisesti. Sotavankeja saatiin 663 000, lisäksi tuhottiin/vallattiin 5 000 tykkiä ja 1 200 panssaria.
Juhani Kokko
Heikki Juhani Kokko (s. 11. maaliskuuta 1921 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Eero Rämö
Eero Rämö (s. 4. helmikuuta 1987 Järvenpää) on suomalainen järjestöjohtaja ja viestintäkonsultti. Hän on toiminut vuosina 2014–2017 Suomen Punaisen Ristin valtuuston puheenjohtajana ja Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi ry:n puheenjohtajana.
Rämö työskentelee vaikuttajaviestinnän konsulttina Tekir Oy:ssä. Aiemmin hän on työskennellyt Suomen Urheiluliiton viestintäjohtajana ja kehitysjohtajana.
Sascha Riether
Sascha Riether (s. 23. maaliskuuta 1983 Lahr, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia Riethter on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hänen pelinumeronsa on 27, pituutensa 174 senttimetriä ja painonsa 70 kiloa. Ennen siirtymistään Fulhamiin Riether on pelannut Bundesliigassa Wolfsburgin ja Freiburgin joukkueissa.
Kuppilat kuntoon Ruotsi
Kuppilat kuntoon Ruotsi ("Kniven mot strupen") on ruotsalainen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin Ruotsin TV3-kanavalla 19. marraskuuta 2009. Sarjan pääosissa nähdään Alexander Nilson, joka laittaa jokaisessa jaksossa konkurssin partaalla olevan ravintolan entistä kannattavammaksi. Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn "Kitchen Nightmares" -sarjaan.
Semperconsort
Semperconsort on vuonna 1999 Luigi Cozzolinon Firenzessä perustama kamarikokoonpano. Sen tarkoitus on lähinnä esittää italialaista 1600–1700-lukujen kamarimusiikkia historiallisilla soittimilla. Kokoonpanon jäsenillä on takanaan pitkä kokemus vanhan musiikin esittämisestä. He ovat tehneet yhteistyötä muiden muassa Giardino Armonicon, Europa Galanten, Modo Antiquon, I Barocchistin, Accademia Bizantinan, Ensemble Matheuksen, Ensemble Zefiron, Homme Armén, Ensemble Concerton, Ensemble Janequinin, Complesso Baroccon, Concerto Italianon ja eri sinfoniaorkestereidenkin kanssa.
Semperconsort on levyttänyt Naxokselle Tomaso Antonio Vitalin triosonaatteja (op. 1). Yhtyeen levytyksiin kuuluu myös Giovanni Battista Vitalin sonaattien (op. 2) tulkinta.
Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!
Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula! on suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman pääosassa on kokki Jyrki Sukula. Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn "Kurjat kuppilat" -sarjaan. Samasta formaatista huolimatta Sukula on myöntänyt olevansa esikuvaansa mukavampi ravintolatarkastaja.
Ohjelman ensimmäinen kausi alkoi Nelosella 24. lokakuuta 2012.
Toinen kausi alkoi Nelosella 4. syyskuuta 2013.
Kolmas kausi alkoi vuoden tauon jälkeen Nelosella 9. syyskuuta 2015.
Ohjelman neljäs kausi alkoi Nelosella 6. helmikuuta 2018.
10. syyskuuta 2014 alkoi samantyyppiseen formaattiin pohjautuva "Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!", jossa Sukula pyrkii parantamaan suomalaisten hotelleiden tasoa.
Voitto Voipio
Voitto Immanuel Voipio (21. maaliskuuta 1921 Iisalmi – 2012) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.
Voipion vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Lauri Voipio (1879–1927) ja Elna Lovisa Teittinen (1886–1960). Hän oli naimisissa vuodesta 1949 lehtori Ulla-Maija Tuurin kanssa.
Voipio pääsi ylioppilaaksi 1941 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1949.
Erskine Hawkins
Erskine Hawkins (26. heinäkuuta 1914 Birmingham, Alabama – 11. marraskuuta 1993 Willingboro, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänet tunnetaan muun muassa jazzstandardi "Tuxedo Junctionin" säveltäjänä. Hawkins aloitti trumpetin soittamisen 13-vuotiaana. Tätä ennen hän oli jo harjoitellut rumpujen- ja pasuunansoittoa. Opiskellessaan Alabama State Teachers Collegessa Hawkins aloitti toiminnan Bama State Collegians -yhtyeen johtajana ja trumpetistina. Myöhemmin tämän kokoonpanon pohjalta kehittyi Erskine Hawkins Orchestra, joka teki ensilevytyksensä vuonna 1936. Tähän swing-yhtyeeseen kuuluivat myös Dud Bascomb, Paul Bascomb, Julian Dash, Haywood Henry ja Avery Parrish.
Ennen toista maailmansotaa Hawkins yhtyeineen julkaisi kolme merkittävää jazz-/pophittiä. Nämä olivat "Tuxedo Junction", "After Hours" ja "Tippin' In". "Tuxedo Junctionin" alkuperäisversio nousi vuonna 1940 listoilla seitsemänneksi. Glenn Millerin orkesterin versio siitä nousi listaykköseksi, ja omat coverversionsa kappaleesta tekivät myös Duke Ellington, Harry James, Andrews Sisters, Stan Kenton, Quincy Jones, Chet Atkins, King Curtis, Floyd Cramer, Gene Krupa, Duane Eddy, Joe Jackson ja Manhattan Transfer.
Hawkins löysi useita ensiluokkaisia jazzmuusikoita, joihin lukeutuivat Parrish, Henry, Bascombit ja Sammy Lowe sekä laulajat Ida James, Delores Brown ja Della Reese. Hawkinsin myöhemmät levytykset ovat tyylillisesti enemmän kallellaan rhythm and bluesiin kuin jazziin. Hän oli yksi Ray Charlesin tärkeimmistä musiikillisista vaikuttajista.
Vuonna 1948 Hawkinsin sävellys "Gabriel's Heater" pääsi Top 30 -listalle. Yhtye teki paluun vuonna 1971 ja julkaisi albumin "Live at Club Soul Sound". Hawkins otettiin Alabama Jazz Hall of Fameen ensimmäisten muusikkojen joukossa vuonna 1978. Hänet otettiin myös Alabama Music Hall of Fameen vuonna 1989.
Frank Socolow
Frank Socolow (18. syyskuuta 1923 New York – 30. huhtikuuta 1981 New York) oli yhdysvaltalainen jazz-tenorisaksofonisti. Hän aloitti ammattiuransa vuonna 1941 Jack Melvinin kanssa ja teki sitten yhteistyötä Georgie Auldin, Ted Fio Riton, Roy Stevensin, Van Alexanderin ja Shep Fieldsin kanssa. Hän soitti myös Boyd Raeburnin orkesterissa vuosina 1944, 1948 ja 1956–1957. Hän liittyi Buddy Richin lyhytikäiseen big bandiin ja kiersi Skandinaviassa Chubby Jacksonin kanssa 1947–1948.
Socolow oli mukana Artie Shawin big bandissa 1949–1950 ja Johnny Richardsin orkesterissa 1950-luvun lopussa. Raeburnin, Richin, Jacksonin, Shawin ja Richardsin lisäksi Socolow teki levytyksiä myös Sid Cartlettin, Johnny Bothwellin, Buddy DeFrancon, Charlie Venturan, Sal Salvadorin, Terry Gibbsin, Cecil Paynen, Manny Albamin, Gene Krupan, Teddy Charlesin ja Joe Morellon kanssa. Socolow myös johti kaksi omaa sessiota: ensin neljä laulua kvintetin kanssa, jossa soittivat myös Freddy Webster ja Bud Powell (1945), sitten täysi albumi sekstetin kanssa Bethlehem Recordsille (1956).
Tom Clancy’s The Division
Tom Clancy’s The Division (lyhyesti The Division) on Ubisoft Massiven kehittämä kolmannen persoonan ammuntapeli, jonka Ubisoft julkaisi 8. maaliskuuta 2016. Peli sijoittuu Manhattanille, jossa on levinnyt Black Fridayn jälkeen vaarallinen pandemia. Peli perustuu avoimeen maailmaan ja verkkopelaamiseen.
Peliin on alkukuukausien jälkeen tehty useita päivityksiä bugien ja huijareiden karsimiseksi.
Pelille on tulossa Washingtoniin sijoittuva seuraaja "The Division 2" 15. maaliskuuta 2019.
Black Fridayn aikaan New Yorkissa alkaa rahan kautta levitä vaarallinen isorokkopandemia. Tauti, joka kulkee nimellä "Green Poison" (Vihreä Myrkky), tai "Dollar Flu" (Dollariflunssa) aiheuttaa laajamittaista kaaosta, ja Manhattan asetetaan karanteeniin. Kun hallitus menettää otteensa kaupungista, aktivoidaan tavallisen väen joukossa olevat nukkuvat agentit, jotka toimivat Strategisen Kotimaan Divisioonan (Strategic Homeland Division, SHD) tai lyhyesti sanottuna "Divisioonan" palveluksessa. Divisioonan agentit on koulutettu toimimaan itsenäisesti äärimmäisen katastrofin sattuessa, ja heidät määrätäänkin auttamaan JTF:ää, katastrofiapujoukkoja, palauttamaan Brooklyn hallintaan.
Peli rikkoi useita Ubisoftin myyntiennätyksiä pian julkaisunsa jälkeen.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8/10 pistettä arvostelussaan.
Claire Lynch
Claire Lynch (s. 20. helmikuuta 1954 Kingston, New York) on yhdysvaltalainen bluegrasslaulaja. Hän muutti perheensä kanssa Hazel Greeniin 12-vuotiaana ja lauloi lapsuudessaan epävirallisena triona siskojensa kanssa.
Lynch liittyi Hickory Wind -yhtyeeseen, jossa myös hänen tuleva miehensä Larry oli mukana. Yhtyeen uudeksi nimeksi otettiin sittemmin Front Porch String Band, ja vuonna 1977 ilmestyi omakustanteinen debyyttialbumi "Smilin' at You", jota seurasi vielä samana vuonna "Country Rain". Vuonna 1981 yhtye julkaisi "Front Porch String Band" -nimisen albumin Rebel-levymerkillä. Lynch julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa ("Breakin' It") pienemmällä Ambush-levymerkillä.
Kun Lynch alkoi odottaa ensimmäistä kahdesta lapsestaan vuonna 1982, hän ja hänen miehensä hajottivat yhtyeen ja asettuivat pohjoiseen Alabamaan. Aviopari jatkoi esiintymistä tämän jälkeenkin, ja Claire Lynch toimi myös lauluntekijänä, jonka lauluja coveroivat Stephanie Davis, Patty Loveless ja Kathy Mattea. Vuonna 1990 Claire ja Larry Lynch perustivat uuden version Front Porch String Bandista, ja seuraavana vuonna ilmestyi comebackalbumi "Lines & Traces". Yhtyeessä ovat toimineet sellaiset muusikot kuin Michael McLain, Missy Raines ja Jim Hurst.
Lynchin toinen sooloalbumi, "Friends for a Lifetime", ilmestyi vuonna 1993. Hänen albuminsa "Moonlighter" (1995) sai Grammy-ehdokkuuden parhaana bluegrassalbumina. Myöhempiä Lynchin levyjä ovat olleet "Silver and Gold" (1997), "Lovelight" (2000), "Out in the Coutnry" (2001), "New Day on Rounder Records" (2006), "Whatcha Gonna Do" (2009) ja "Dear Sister" (2013). Soolouransa ja Front Porch String Bandin levytysten lisäksi Lynch on laulanut myös Ralph Stanleyn, Linda Ronstadtin, Emmylou Harrisin, Patty Lovelessin, Dolly Partonin, John Starlingin ja Pam Tillisin levyillä.
Lynch on saanut kaksi Grammy-ehdokkuutta ja International Bluegrass Music Associationin vuoden naislaulajan arvon kolmesti vuosina 1997, 2010 ja 2013.
Juryi Žadobin
Juryi Viktaravitš Žadobin () eli Juri Viktorovitš Žadobin (; s. 4. marraskuuta 1954 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on Valko-Venäjän puolustusministeri. Sotilasarvoltaan hän on kenraaliluutnantti.
Hän suoritti asepalveluksensa vuodesta 1972 lähtien ja valmistui Kazanin sotilaskomentajakoulusta 1976. Vuonna 1985 hän suoritti tutkinnon Malinovskin sotilasakatemiassa. Vuosina 1976-1990 hän eteni sotilasurallaan rykmentinkomentajaksi. Vuosina 1990-1999 hän toimi useissa Valko-Venäjän siviilipuolustuksen ja Sisäministeriön joukkojen komentajatehtävissä.
Žadobin nimitettiin vuonna 1999 apulaisministeriksi Valko-Venäjän sisäministeriöön ja sisäministeriön joukkojen komentajaksi. Syyskuusta 2003 lähtien hän vastasi Valko-Venäjän presidentin turvallisuuspalvelusta. Heinäkuussa 2007 hänestä tuli Valko-Venäjän KGB:n johtaja ja vuosina 2008-2009 hän oli Valko-Venäjän puolustusneuvoston sihteerinä. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti Žadobinin puolustusministeriksi 4. joulukuuta 2009. Hän on toiminut tässä tehtävässä kahden eri pääministerin (Sidorski 2003-2010, Mjasnikovitš 2010-) hallituksessa.
Niall Chorell
Niall Chorell on irlantilais-suomalainen laulaja, äänialaltaan tenori. Hän syntyi ja varttui Dublinissa, mutta kouluttautui Suomessa Sibelius-Akatemiassa. Hän on kansainvälisenä oratorio- ja konserttisolistina tulkinnut muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Georg Friedrich Händelin, Joseph Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksia. Oopperalaulajana Chorell on esiintynyt muun muassa Suomen Kansallisoopperassa sekä ulkomailla Espanjassa ja Portugalissa.
Chorell sijoittui toiseksi Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa vuonna 2002. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi Timo Mustakallio -laulukilpailussa. Vuonna 2001 hän voitti Lohjan tenorikilpailun.
Kypriako maliaro
Kypriako maliaro eli "kypriako maliaro bichon" on kyproslainen koirarotu, jonka Kyproksen Kennelliitto (KOK) on virallisesti hyväksynyt. Se saattaa hyvin olla yksi kyproksenvillakoiran esi-isistä, mutta toisin kuin tämä, on taustaltaan puhdasrotuinen.
Rotu kuuluu ns. bichon-tyyppiin, mutta muistuttaa karvapeitteensä vuoksi toisinaan myös hollanninrottakoiraa ja vehnäterrieriä. Siitä on kolme eri kokoa: pieni on alle 32 cm, keskikokoinen 32-38 cm ja iso 39-45 cm. Kaikki värit sallitaan.
Kypriako maliaro on luonteeltaan lempeä, leikkisä seura- ja perhekoira, joka on helppo kouluttaa. Vaikkei sen tule olla aggressiivinen, sillä esiintyy jonkin verran myös vahtiviettiä.
Rotu on arviolta ainakin tuhat vuotta vanha.
Luettelo Yhdysvaltain presidentinvaalien ehdokkaista vaalivuosittain
Tämä luettelo Yhdysvaltain presidentinvaalien loppukierroksen ehdokkaista. Luettelossa on pääpuolueiden ehdokkaat, sitoutumattomia ja muista pienpuolueista lisäksi vanhoja hajonneita puolueita. Luettelo alkaa vaalivuosilta 1788-1789 ja loppuu vaalivuoteen 2016. Vaalien voittaja on lihavoitu.
Budslau
Budslau () eli Budslav () on kylä Valko-Venäjän Minskin alueen pohjoisosissa Mjadzelin piirissä. Kylä sijaitsee Itämereen laskevan Niemenjoen vesistöalueen yläjuoksulla, sen Vilija-sivujoen Servatš-sivuhaaran (, ) varrella, linnuntietä 35 kilometriä Mjadzelsta itään. Paikallistietä noin kolme kilometriä kylän länsipuolelta kulkee rautatie (asema Budslau).
Kylän katsotaan saaneen alkunsa, kun vuonna 1504 Liettuan suuriruhtinas ja Puolan kuningas Aleksander Jagiellon (Alexander I) lahjoitti 6 000 aarin metsäalan tuolloisen Vilnan voivodikunnan itäosista Vilnan bernhardilaiselle munkkiyhteisölle, joka oli fransiskaanien haarauma. Vuosina 1589–1591 paikalle rakennettiin puinen bernhardilaiskappeli. Vuonna 1598 vauraaseen aatelissukuun kuulunut, vuosina 1589–1610 Vilnassa keskeisessä asemassa toiminut Jan Patš (1550–1610) lahjoitti kirkolle paavi Klemens VIII:lta saadun Neitsyt Marian eli Jumaläidin kuvan. Elokuussa 1633 lasketaan kivisen kirkon peruskivi. Vuonna 1732 Puolan kuningas August II Väkevä myönsi asutukselle kaupungin arvon.
Kylä tunnetaan erityisesti sen suuresta, Valko-Venäjän kansallispyhäkköihin kuuluvasta katolisesta kirkostaan. Kirkolla on "pienen basilikan" arvo (). Tämä Budslaun Jumalanäidin kirkkona tunnettu rakennus on saanut nimensä siellä säilytettävästä Budslaun Jumalanäidin ihmeitätekevänä pidetystä ikonista. Ikonin katsotaan suojelevan valkovenäläisiä ja se mainitaan kirjallisissa lähteissä jo vuonna 1617. Seurakunnan juhlapäivää vietetään heinäkuun 2. päivänä.
Jooseppi Musto
Jooseppi Joosepinpoika "Juosi" Musto (1. tammikuuta 1884 – 27. huhtikuuta 1918 Lappeenranta) oli suomalainen räätäli ja punakaartilainen. Hänet teloitettiin Lappeenrannan Laihian kaupunginosassa sijaitsevassa niin sanotussa Pontuksen kaivannossa. Muston hautapaikka on yksi harvoista sisällissodassa kuolleiden punakaartilaisten yksittäishaudoista Suomessa.
Jooseppi Musto oli räätäli ja sekatyömies, joka oli kärsinyt syyttömänä kahden vuoden tuomion taposta. Hänet oli vapautettu, kun oikea tekijä oli tunnustanut surmatyön kuolinvuoteellaan. Huhtikuun lopussa 1918 Jooseppi vangittiin yhdessä veljensä Antin kanssa. Sodan aikana he eivät olleet mukana taisteluissa, vaan veljesten ainoaksi toiminnaksi punakaartin riveissä jäi muutama vahtivuoro Kansolan sillalla. Veljeksiä kuulusteltiin Lauritsalan kartanossa, jonka jälkeen heitä lähdettiin kuljettamaan kohti Laihian kylää yhdessä kolmannen, tuntemattomaksi jääneen vangin kanssa. Veljekset tiesivät, että heitä oltiin viemässä ammuttavaksi, ja päättivät yrittää pakoa. Pontuksen kaivannossa vangit komennettiin seisomaan sen loivemmalle itäreunalle. Teloittajien nostaessa aseensa veljekset ryntäsivät pakoon kaivannon rinnettä ylöspäin. Jooseppi sai osuman teloittajien luodista, mutta Antti onnistui nousemaan ylös kaivannosta ja pakenemaan. Hän piileskeli kotikylänsä Kansolan metsissä neljän kuukautta, kunnes tuli esiin tilanteen rauhoituttua syksyllä 1918.
Haudan sijainti: .
Teloituksen jälkeen Jooseppi Muston ja toisen ammutun vangin ruumiit jätettiin lojumaan Pontuksen kaivantoon. Myöhemmin samana päivänä heidät löysi töistä palaamassa ollut Lauritsalan sahan työmies, joka hautasi ruumiit yhdessä naapurinsa kanssa. Tarinan mukaan Joosepin äiti olisi halunnut haudata poikansa siunattuun maahan, mutta tällöin hän ilmestyi äidilleen unessa ja ilmoitti hautapaikan olevan hyvän, kunhan vain äiti toimittaa papin siunaamaan Joosepin. Toinen haudan vainajista kaivettiin ylös ja siirrettiin punaisten yhteishautaan, mutta Joosepin ruumis jätettiin Pontuksen kaivantoon papin siunaamana. Paikalle pystytettiin muistoristi, ja myöhemmin se ympäröitiin metallisin pylväin ja ketjuin.
Vuonna 1931 Elisenvaara–Lappeenranta-radan rakentamisen yhteydessä suunnittelua johtanut insinööri kuuli kaivannossa olevasta haudasta ja muutti radan linjausta, niin ettei hauta jäänyt sen alle. Lisäksi haudan puoleista ratapenkerettä tuettiin raskailla kivipaasilla. Rautatien kaksiraiteistamisen yhteydessä on suunniteltu, että Pontuksen kaivannon ylitse rakennettaisiin silta, joka samalla suojelisi myös Muston hautapaikan.
Suomen sotasurmat -tietokannassa Jooseppi Muston kuolinpäiväksi on merkitty 7. toukokuuta, mutta oikea päivämäärä on haudan muistoristissä oleva 27. huhtikuuta.
Laihia (täsmennyssivu)
Laihia voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Tervan tie
Tervan tie on valtakunnallinen matkailutie Suomessa. Reitti kulkee Oulusta Kuhmoon vanhan Oulujoen tervankuljetusreitin maisemissa. Reitin varrella on muun muassa vanhaan tervakulttuuriin liittyviä matkailukohteita ja nykyisiä tervaa hyödyntäviä yrityksiä.
Something Else
Something Else tai Somethin’ Else tarkoittaa seuraavia asioita:
M/S Skiftet
M/S "Skiftet" Ålandstrafikenin operoima vuonna 1985 valmistunut saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan ja Turun saaristossa. Alus kulkee nykyisin kesällä Långnäsistä Kökariin (2 t 40 min), ja talvella se jatkaa Korppoon Galtbyhyn asti (5 t 10 min). Aluksessa on matkustajille varattu kahvila, jossa WiFi-yhteys.
Alus tilattiin Oy Valmet Laivateollisuus Ab:lta Turusta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 360 ja se luovutettiin 1985 Suomen merenkulkulaitokselle.
Alus siirrettiin Ahvenanmaan maakuntahallinnolle, ja se aloitti liikennöinnin Hummelvikistä Torsholmaan. Vuonna 1990 alus siirrettiin reitille Galtby-Kökar-Kyrkogårdsö-Husö-Sottunga-Överö-Långnäs.
M/S Skarven
M/S "Skarven" on Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Alus valmistui vuonna 2009 Liettuan Klaipėdassa, ja se kulkee Lumparlandin Svinöstä Föglön Degerbyhyn puolessa tunnissa. Skarven kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa on kahvila. Skarvenilla ei ole sisaraluksia.
Svinö-Degerby reitillä oli vuodesta 1985 liikennöinyt "M/S Knipan". Aluksesta puuttui kuitenkin sekä kapasiteettia että kahvila. Niinpä Klaipėdan Western Shipyard-telakalta tilattiin vuoden 2007 alussa kokonaan uusi lautta. Alus suunniteltiin myös helpommaksi ohjata satamissa. Kaksi keulaa ja komentosilta molemmissa päissä helpottavat huomattavasti, sillä se poistaa peruutuksen tarpeen. Alus valmistui syyskuussa 2009, sai nimekseen M/S "Skarven" ja aloitti lokakuussa neitsytmatkansa Svinööhön. Ennen liikenteeseen asettamista aluksessa huomattiin kuitenkin marraskuussa 2009 teknisiä puutteita ja vikoja. Alus siirrettiin Turkuun korjattavaksi. "Skarven" aloitti liikenteen nykyisellä reitillään M/S "Knipanin" tilalla vasta 5. maaliskuuta 2010.
Operaatio Pelikaani
Operaatio Pelikaani () eli projekti 14 oli toisessa maailmansodassa saksalaisten suunnitelma Panaman kanavan sabotoimiseksi. Suunnitelman mukaan olisivat kaksi saksalaista Junkers Ju 87 konetta U-veneiden tukemana nousseet ilmaan nimettömältä kolumbialaiselta saarelta Panaman lähistöllä ja pommittaneet Gatunin patoa ja lentäneet turvaan puolueettomaan maahan. Suunnitelma oli valmis toteutettavaksi vuonna 1943, mutta tuntemattomasta syystä se peruttiin viime hetkellä.
Matias Sassali (albumi)
Matias Sassali on vuoden 1991 Tenavatähti-laulukilpailuun osallistuneen laulajan Matias Sassalin (s. 1980) studioalbumi. Albumin julkaisi Finnlevy vuonna 1991.
Albumi sisältää muun muassa Sassalin Tenavatähti-kilpailussa esitetyn kappaleen "Elämää juoksuhaudoissa", jolla hän selviytyi loppukilpailuun, mutta ei päässyt kolmen parhaan joukkoon. Kappalevalintaa pidettiin kilpailun aikana erikoisena, ja hänen äitinsä sekä kilpailun juontaja Seppo Hovi olivat myös kommentoineet asiaa, mutta Sassali itse kieltäytyi esittämästä mitään muuta kappaletta. Sassali on itse kertonut taustansa kappalevalinnalle, että oli kuullut sen radiosta, ja kun melodia oli jäänyt mieleen, hän halusi laulaa sen kilpailussa.
Ville Kivimäki
Ville Kivimäki (s. 1976 Helsinki) on Helsingin yliopistossa työskentelevä, Tampereella asuva historiantutkija.
Kivimäki syntyi Helsingissä ja kasvoi Lappeenrannassa. Hän aloitti historian yliopisto-opintonsa Joensuussa mutta siirtyi Turkuun ja väitteli filosofian tohtoriksi Åbo Akademista vuonna 2013. Väitöskirja "Battled Nerves: Finnish Soldiers’ War Experience, Trauma, and Military Psychiatry, 1941–44" edustaa pohjoismaiden historiaa ja käsittelee suomalaissotilaiden psyykkisiä häiriöitä jatkosodan aikana. Väitöskirjan suomenkielinen versio "Murtuneet mielet: Taistelu suomalaissotilaiden hermoista 1939–1945" voitti vuoden 2013 Tieto-Finlandian. Kiitospuheessaan Kivimäki painotti, että psyykkiset vammat tulisi ymmärtää fyysisten vammojen lailla sotavammoiksi. "Psyykkiset oireet olivat pohjimmiltaan mitä normaalein reaktio pöyristyttäviin olosuhteisiin. Ne eivät olleet merkkejä mistään poikkeavasta tai vaillinnaisesta luonteenlaadusta, kuten niitä pitkään käsiteltiin."
Kivimäki on maininnut esikuvikseen muiden muassa Juha Siltalan, Ann-Catrin Östmanin ja Anders Ahlbäckin.
Cryptodontia
Cryptodontia on sukupuuttoon kuollut permikaudella elänyt Dicynodontia-osalahkon terapsidien ryhmä. Siihen kuuluvat heimot: Rhachiocephalidae, Oudenodontidae ja Geikiidae. Cryptodontia on joskus luokiteltu myös heimoksi Cryptodontidae. Kammerer "et al." (2011):
Kastanjakiitäjä
Kastanjakiitäjä ("Streptoprocne rutila") on kiitäjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Väli- ja Etlä-Amerikasta.
Kooltaan kastanjakiitäjä kasvaa 13–14 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään lintu on hyvin tumman ruskea, lähes musta. Aikusuisilla linnuilla on kaulassaan ja niskassaan kastanjanruskea kaulus, joka voi olla naarailla epätaäydellinen tai puuttua kokonaan. Kastanjakiitäjä koirailla voi olla rinassaan vaaleammanruskeaa kuviointia. Kastanjakiitäjän pyrstö on pitkä ja siivet pitkät ja sirpinmuotoiset.
Kastajakiitäjää tavataan Meksikosta Guyanaan ja Boliviaan ulotuvalta alueelta. Lajia tavataan niin alankomailta kuin vuoristoistakin. Kastanjakiitäjät liikkuvat tyypillisesti noin 10–20 yksilön parvina ja viettävät pitkiä aikoja liidellen ilmassa. Kastanjakiitäjien ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Linnun lisääntymiskausi on toukokuusta elokuulle. Kuppimainen pesä sijaitsee kalliossa, luolassa tai rakennuksessa. Naaras munii tyypillisesti 2 valkoista munaa.
Petteri Punakuono (kappale)
”Petteri Punakuono” () on Johnny Marksin vuonna 1949 säveltämä ja sanoittama joululaulu. Suomenkieliset sanat kirjoitti Sauvo Puhtila. Kappaleen tunnetuin esittäjä on yhdysvaltalainen laulaja Gene Autry, jonka nauhoitusta on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee ”Petteri Punakuonosta” maailmanlaajuisesti toiseksi myydyimmän joululaulusinglen Bing Crosbyn ”White Christmasin” jälkeen. Suomeksi kappaleen ovat äänittäneet Olavi Virta, Laila Kinnunen ja lukuisat muut artistit.
Laulun sanoituksessa kerrotaan Joulupukin rekeä vetävästä punakuonoisesta porosta nimeltä Petteri Punakuono.
Cavalierin periaate
Cavalierin periaate on matemaatikko Bonaventura Cavalierin johtama matemaattinen lause. Cavalierin periaatteen mukaan kahdella kappaleella on sama tilavuus, jos niiden kaikki tasoleikkaukset ovat yhtä suuret. Nykypäivänä periaatetta pidetään integraalilaskennan ensi askeleina.
Oudenodon
Oudenodon (nimen merkitys: "”ei hampaita”") on sukupuuttoon kuollut Dicynodontia-osalahkoon kuuluva terapsidisuku. Se eli myöhäisellä permikaudella. Sukuun luetaan useita lajeja. Tyyppilaji on "Oudenodon bainii". Sen lajinimi on usein kirjoitettu myös väärin nimenä "baini".
"Oudenodonin" fossiileja on löydetty Afrikasta ja se oli todennäköisesti kaivamiseen sopeutunut eläin. Tämä terapsidi kuuluu Cryptodontiaan ja heimoon Oudenodontidae. "Oudenodonin" kasvun on havaittu sen luita tutkimalla olleen jaksoittaista nopean ja hitaan kasvun vaihtelua. Tämä on saattanut johtua kausittaisista ilmasto-olosuhteiden vaihtelusta.