hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Syanohydriinit
Syanohydriinit ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät sekä nitriili- että hydroksyyliryhmän. Useimmiten ryhmät ovat kiinnittyneet samaan hiiliatomiin. Niitä voidaan pitää alkoholien johdannaisina. Syanohydriineistä voidaan käyttää myös nimitystä hydroksinitriilit.
Syanohydriinejä voidaan valmistaa kolmella tavalla aldehydeistä tai ketoneista. Aldehydien ja ketonien karbonyyliryhmä on elektrofiilinen ja reaktio nukleofiilisen syanidi-ionin kanssa johtaa syanohydriiniin. Syanidi-ionin lähteenä voidaan käyttää vetysyanidia. Tämä reaktio voi olla joko happo- tai emäskatalysoitu. Emäskatalyysissä ei liuottimena voi käyttää vettä, koska tällöin muodostuva syanohydriini hydrolysoituu.Aldehydit reagoivat nopeammin kuin ketonit.
Toinen tapa on valmistaa ensin aldehydistä tai ketonista bisulfiittiadditiotuote, joka reagoi syanidi-ionin kanssa syanohydriiniksi.
Kolmas tapa on ketonista muodostetun syanohydriinin reaktio aldehydin kanssa, jolloin tuotteksi saadaan stabiilimpi aldehydin syanohydriini.
Syanohydriinit ovat värittömiä tai kellertäviä nesteitä. Ne ovat stabiileja happamissa olosuhteissa, emäksisissä olosuhteissa ne hydrolysoituvat karboksyylihapoiksi. Yleensä aldehydeistä valmisteut syanohydriinit ovat ketonien syanohydriinejä pysyvämpiä. Syanohydriinit voivat reagoida sekä nitriili- että hydroksyyliryhmällään. Nitriiliryhmä hydrolysoituu muodostaen karboksyylihappoja, mitä voidaan käyttää hyödyksi aminohappoja valmistettaessa. Nitriiliryhmä voidaan myös pelkistää katalyyttisen vedytyksen avulla, jolloin tuotteiksi muodostuu amiineja. Syanohydriinien hydroksyyliryhmä voidaan korvata muilla elektronegatiivisilla ryhmillä, esimerkiksi aminoryhmällä.
Syanohydriinejä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä, muun muassa Streckerin aminohapposynteesissä. Kaupallisesti tärkeimmästä syanohydriinistä asetonisyanohydriinistä valmistetaan metyylimetakrylaattia. Syanohydriineillä on käyttöä myös liuottimina sekä nakutuksenestoaineina polttomoottoreissa.
Kihlman (suku)
Kihlman on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet monella eri alalla. Suvun kantaisä oli Ruotsin Taalainmaalta Ahlin pitäjän Kihlin kylässä 1700-luvulla elänyt neulantekijä Anders Kihlman, joka muutti Vaasaan. Suvun myöhemmät merkittävät jäsenet polveutuvat hänen pojanpojastaan, professori Alfred Kihlmanista. Hänen poikansa Alfred Oswald Kihlman suomensi vuonna 1906 nimensä "Kairamoksi".
Päätoimittaja Aimo Kairamo on eri sukua.
Mode (artisti)
Mode (oikealta nimeltään Mahmoud Afshartous) on vantaalainen nykyisin Helsingissä asuva rap-artisti joka on tullut tunnetuksi ILS-yhtyeestä jonka toisena jäsenenä toimii Huge L. Huge L ja Mode ovatkin julkaisseet useita yhteislevyjä sekä kappaleita. Mode on tullut tunnetuksi myös olarilaisesta SLT hiphop-kollektiivista jossa hän toimi artistinimellä "Mahmoud". Moden ensimmäinen ja tällä hetkellä ainoa soololevy "Eristysteippi" julkaistiin vuonna 2005. Levyn tuotannosta vastaa Huge L.
Andrew MacDonald
Andrew MacDonald (s. 7. syyskuuta 1986 Judique, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersin organisaatiossa.
MacDonald varattiin NHL:ään vuoden 2006 varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella ja numerolla 160. Varaaja oli New York Islanders. Hän pelasi silloin juniorijääkiekkoa Moncton Wildcatsissa Quebec Major Junior Hockey Leaguessa, jossa hän pelasi Keith Yandlen puolustajaparina joukkueen voittaessa mestaruuden. Hän on pelannut myös Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissä.
MacDonald pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 28. helmikuuta 2009, jolloin Islanders sai vastaansa Buffalo Sabresin, ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 17. joulukuuta 2009 ottelussa toista New Yorkin joukkuetta Rangersia vastaan. Kauden 2009–2010 aikana hän allekirjoitti Islandersin kanssa jatkosopimuksen, jonka kesto on neljä vuotta.
Sopimuksensa viimeisen kauden 2013–2014 aikana MacDonald kaupattiin Islandersista Philadelphia Flyersiin vastineeksi farmipelaaja Matt Mangenesta, toisen kierroksen varauksesta ja kolmannen kierroksen varauksesa . Flyers julkaisi MacDonaldin kuuden vuoden ja 30 miljoonan dollarin jatkosopimuksen 15. huhtikuuta.
Ghanan vaakuna
Ghanan vaakuna on Ghanan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Sen suunnitteli ghanalainen Amon Kotei.
Kilpi on nelijakoinen. Ensimmäisessä kentässä on miekka ja sauva ja toisessa kentässä linna. Ne edustavat valtion hallintoa. Kolmannessa kentässä on kaakaopuu kuvaamassa maataloutta. Neljännessä kentässä on kaivos, joka kuvaa teollisuutta. Kilven keskellä on leijona, joka kertoo yhteyksistä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Kansainyhteisöön. Lakipunoksessa on maan lipun värit ja sen yläpuolella on musta tähti, joka on myös maan lipussa. Se symboloi Afrikan vapautta. Kilvenkannattajina on kaksi kotkaa kuvaamassa maan voimakasta ja tarkkaavaista suojelua. Kotkien kaulassa on Ghanan lipun värit sisältävä nauha, jossa on musta tähti. Vaakunassa on valtion motto "Freedom and Justice", suomeksi "Vapaus ja oikeudenmukaisuus".
Etiikka ja estetiikka
Etiikka ja estetiikka on vuonna 1998 ilmestynyt artikkelikokoelma, jonka ovat toimittaneet Ilona Reiners ja Anita Seppä.
Beeta-arbutiini
Beta-arbutiini eli luonnon arbutiini eristetään yleensä sianpuolukan ("Arctostaphylos uva-ursi") lehdistä. Arbutiinia löytyy myös monista muista kasveista. Luonnon arbutiiniin on sitoutunut flavonoideja sekä fenoleita. Orgaanisella eli luonnollisella arbutiinilla on todettu olevan ihoa vaalentavia sekä hoitavia ominaisuuksia. Arbutiinia valmistetaan myös synteettisenä eli keinotekoisena ja sitä kutsutaan alfa-arbutiiniksi (CAS-numero 84380-01-8).
Luonnon arbutiiniin liitettyjä ominaisuuksia ovat mm:Luonnon arbutiini on todettu terapeuttisesti vahvemmaksi, kuin synteettinen alfa-arbutiini. Tämä johtuu kasvissa luonnon arbutiiniin luonnollisesti sitoutuneista polyfenoli, fenoliglygosidi ja flavonoidirakenteista. Erityisenä etuna näillä on ihon pintaverisuonten vahvistaminen. Arbutiini vaikuttaa antibioottisesti seuraaviin bakteereihin ja bakteerisukuihin, Citrobacter, Enterobacter, Escherichia coli, Klebsiella, Proteus, Pseudomonas ja Staphylococcus aureus.
Luonnon Arbutiinia käytetään kosmetiikassa sen pigmenttimuutoksia vaalentavien ominaisuuksien vuoksi. Tämä ominaisuus on luonnon arbutiinilla, koska se estää tehokkaasti melaniinintuotantoa sekä tyrosinaasin vaikutusta ihossa. Arbutiini tehoaa pigmenttimuutoksiin, joissa melanosyyttejä on normaali määrä ja melaniinin määrä lisääntynyt. Tällaisia pigmenttimuutoksia ovat maksaläiskät, pisamat ja café au lait eli maitokahviläiskät.
Tunnettuja vaikutuksia on myös anti-inflammatorinen ja kapilaariverisuonia vahvistava vaikutus (couperosan hoito). Flavonoidien, joihin myös luonnon arbutiini kuuluu, tiedetään suodattavan valoa, jolloin se antaa suojaa UV-säteilylle.
Törnqvist–Tarjanne
Törnqvist–Tarjanne on suomalainen sivistyssuku, yksi useista "Törnqvist"-nimisistä suomalaisista suvuista. 1900-luvun alussa suvun tunnetuin haara omaksui suomenkielisen nimen "Tarjanne". Eräs toinen haara aateloitiin vuonna 1856, joskin se sammui pian.
Suvun vanhin tunnettu jäsen on 1600-luvun lopulla Sahalahdella veronkantokirjurina ja asiamiehenä toiminut talollinen Johan Törnqvist (n. 1659–1730). Suvun Turkuun asettuneeseen haaraan kuului jalokivisepän poika Pehr Törnqvist, joka kohosi 1800-luvun puolessavälissä oikeusosaston senaattoriksi ja salaneuvokseksi. Hänet aateloitiin vuonna 1856 ja hänen sukunsa esiteltiin seuraavana vuonna ritarihuoneelle numerolla 222. Törnqvist-aatelissuku kuitenkin sammui mieslinjalta jo 1872 hänen poikansa kuollessa ja kokonaan vuonna 1883. Törnqvist-suvun toiseen haaraan kuuluneen Virtain vt. kappalaisen Carl Gustaf Törnqvistin (1822–1910) pojat Onni ja Artturi Johannes Törnqvist ottivat vuonna 1906 suomenkielisen sukunimen "Tarjanne" syntymäpitäjänsä alueelle ulottuvan samannimisen järven mukaan.
Suvun mahdollinen yhteys eräisiin muihin Törnqvist-sukuihin on epäselvä.Lisäksi korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Antti Suviranta (1923–2008) kuului sukuun äitinsä puolelta, sillä hän oli A. J. Tarjanteen tyttärenpoika.
Hauenleuka
Hauenleuka on liitin, joka voidaan yhdistää esimerkiksi piirilevylle juotettuun johtimen pätkään jännitteen syöttöä varten. 
Leuoissa on jatkuva puristus, koska rakenteessa on jousi. Kytkettäessä puristetaan sopivasta kohdasta ja leuat avautuvat.
Hauenleukoja on eri kokoisia ja eri käyttötarkoituksiin. On myös irrallisia hauenleukoja, jotka on tarkoitettu käyttäjän -juotettaviksi tai liitettäviksi banaanikoskettimella. Yleensä hauenleukoja käytetään tilapäisiin kytkentöihin tai testaukseen.
Akkukaapeleissa käytetyt hauenleuat ovat kookkaita ja niissä olevat kaapelit sietävät isompaakin virtaa palamatta.
Mynsterin kenttä
Mynsterin kenttä on Ulvilan ainoa täysimittainen jalkapallokenttä. Kenttä on ns. 3. sukupolven tekonurmi ja se on Satakunnan Nelosessa pelaavan FC Ulvilan kotikenttä. Mynsterin kenttä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mynsterin alueella Ulvilan kirkonseudulla.
Kentän yhteydessä on huoltorakennus pukuhuoneineen sekä kahvikioski.
Eläinten moraalinen arvo
Eläinten moraalinen arvo on Elisa Aaltolan kirja vuodelta 2004. Teoksen on julkaissut Vastapaino.
Millenia Tower
Millenia Tower on 218 metriä korkea pilvenpiirtäjä Millenia-alueella Singaporessa. Rakennus maksoi valmistuessaan 300 miljoonaa Singaporen dollaria (noin 180 miljoonaa euroa). Pilvenpiirtäjän rakentaminen aloitettiin vuonna 1992 ja se valmistui vuonna 1996. Rakennuksessa on 41 kerrosta ja kaksi kellarikerrosta. Millenia Tower on Singaporen kymmenenneksi korkein rakennus.
Suljetut ovet
Suljetut ovet: Pohjoismaiden romanipolitiikka 1500-luvulta EU-aikaan on Panu Pulman kirja romanien asemasta vuodelta 2006.
Länsiväyläjuoksu
Länsiväyläjuoksu on Espoossa käytävä tapahtuma, joka on järjestetty vuosittain vuodesta 1976 eteenpäin. Länsiväyläjuoksuun osallistuu useita yksityisiä urheiluseuroja. Se on vapaa tapahtuma aikuisille ja lapsille. Siinä on myös pieni osallistumismaksu.
Länsiväyläjuoksuun voi osallistua kolmella eri tavalla:
Kaikki vaihtoehdot alkavat ja päättyvät Espoon Otaniemessä. Sieltä kaikki reitit menevät Tapiolaan, josta lyhyen matkan juoksu ja kävely kääntyvät takaisin Otaniemeen. Pitkän matkan juoksu jatkuu Tapiolasta Mankkaalle, sitten Laaja­lahden ja Tarvon saaren kautta Helsingin puolelle Munkki­niemeen sekä sieltä edelleen Kuusi­saaren ja Lehti­saaren kautta jälleen Espoon puolelle Keila­niemeen ja lopulta takaisin Otaniemeen.
Juoksutapahtumiin osallistuville annetaan yksittäiset numerot ja RFID-tunnisteet. Kävelyyn osallistuvat eivät saa näistä kumpaakaan. Kaikki loppuun asti selviytyneet saavat kuitenkin muistomitalin palkkiona.
Wolfgang Köpcke
Wolfgang Köpcke (s. 27. helmikuuta 1948 Berliini) on saksalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän edusti seuratasolla Landesverband Berliniä.
Köpcke oli mukana vuoden 1973 MM-kilpailuissa, joissa Saksa voitti hopeaa joukkuekilpailusta. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Montréalissa 1976. Köpcke oli tuolloin henkilökohtaisen kisan 41. ja kisasi myös joukkuekisassa, jossa Saksa oli yhdestoista.
Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista
Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista on vuonna 1997 ilmestynyt artikkelikokoelma ympäristöfilosofiasta. Kirja oli ensimmäinen kattava suomenkielinen ympäristöfilosofian kokoomajulkaisu.
Ympäristöfilosofian historia: Maaäitimyytistä Marxiin
Ympäristöfilosofian historia: Maaäitimyytistä Marxiin on Kari Väyrysen vuonna 2006 ilmestynyt kirja ympäristöajattelun historiasta. Teoksen julkaisi Eurooppalaisen filosofian seura.
Onni Kasslin
Onni Olavi Kasslin (27. helmikuuta 1927 Helsingin maalaiskunta – 9. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen ratapyöräilijä.
Kasslin osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1948 ja 1952. Hän sijoittui Lontoon kisoissa 1948 kymmenenneksi tuhannen metrin aika-ajossa ja oli mukana joukkuetakaa-ajossa, jossa Suomi putosi ensimmäisellä kierroksella. Helsingin olympialaisissa 1952 hän kilpaili jälleen aika-ajossa, jossa hän oli neljästoista. Kasslin voitti urallaan yhteensä 22 Suomen-mestaruutta vuosina 1947–1957. Vuonna 1949 hän voitti 1 km:n eräajon Suomen-mestaruuden. MM-kisoihin hän osallistui seitsemän kertaa vuosina 1949–1957. Vuonna 1953 hän sijoittui eräajossa seitsemänneksi. Hän osallistui 1950 Kööpenhaminan PM-kisoihin.
Onni oli ratapyöräilijänä ja yrittäjänä tunnetun Mira Kasslinin isosetä.
O. V. Vappula
Oskar Valfrid Vappula (20. lokakuuta 1895 Jurva – 8. helmikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija.
Vappula asui Kauhajoella 1919–1935.
Mikaelin katedraali (Iževsk)
Mikaelin katedraali () on katedraali Iževskin kaupungissa Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Katedraali on nimetty arkkienkeli Mikaelin mukaan. Mikaelin katedraali on ortodoksinen kirkko. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1897 ja se saatiin valmiiksi vuonna 1915. Katedraali tuhottiin vuonna 1937, koska silloisessa Neuvostoliitossa yritettiin poistaa uskonto valtiosta kovin ottein. Vuonna 2004 katedraalia alettiin rakentaa uudestaan ja se saatiin alkuperäiseen kuntoon vuonna 2007. 67 metriä korkean katedraalin suunnitteli venäläinen arkkitehti Ivan Charushin.
Ester Viljanen-Lampi
Ester Aleksandra Viljanen-Lampi (18. kesäkuuta 1903 Forssa – 29. kesäkuuta 1967 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Kellot ja peilit
Kellot ja peilit on suomalaisen Riki Sorsan studioalbumi vuodelta 1984. Albumi julkaistiin samana vuonna myös CD-levynä, joka oli tiettävästi ensimmäinen suomalainen CD:nä julkaistu albumi.
Bruno Santana
Bruno Felipe Claudino de Santana (s. 27. helmikuuta 1982 Recife) on brasilialainen käsipalloilija. Hän pelaa sãopaulolaisessa EC Pinheirosissa.
Santana on osallistunut olympialaisiin Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Hän teki vuoden 2004 kisoissa, joissa Brasilia oli kymmenes, kuusi, ja vuoden 2008 turnauksessa, jossa joukkue sijoittui yhdenneksitoista, kahdeksan maalia. Santana oli maajoukkueen kokoonpanossa myös Pan-Amerikan kisoissa 2011, joissa Brasilia voitti hopeaa.
Mikko Kuparinen (ohjaaja)
Mikko Kuparinen (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut kansainvälisesti palkittuja lyhytelokuvia, tv-sarjoja, sekä mainoksia.
Kuparisen tunnetuimmat työt ovat tv-versio Kristian Smedsin kohutusta näytelmästä "Tuntematon sotilas", sekä tv-elokuva "Mobile Horror", joka pohjautui Juha Jokelan samannimiseen menestysnäytelmään. "Mobile Horror" oli vuonna 2011 Kultainen Venla -ehdokkaana sekä voitti vuoden parhaalle tv- tai radiofiktiolle myönnetyn Koura-palkinnon.
Kuparisen ohjaama Tuuve Aron novelliin pohjautuva lyhytelokuva "Sirocco" ilmestyi vuonna 2012.
Kuparisen ensimmäinen pitkä elokuva "Rakkauden rasvaprosentti" perustuu Laura Immosen ja Hannamaija Matilan käsikirjoitukseen. Elokuva ilmestyi vuonna 2013.
Kuparinen sai vuonna 2015 Montrealin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon elokuvasta "2 yötä aamuun".
Pitkien elokuvien lisäksi Kuparinen ohjaa myös mainoselokuvia Lucy Loves Storiesille.
Hertta Jack-Leistén
Hertta Maria Elina Jack-Leistén (9. heinäkuuta 1882 Viitasaari – 5. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, lausunnanopettaja ja näytelmäkirjailija.
Jack-Leisténin vanhemmat olivat varatuomari Johan Rudolf Richard Jack ja Selma Lovisa Ståhlberg. Hän oli naimisissa 1916–1935 teatterinjohtaja ja näyttelijä Topo Leistelän (sukunimi aik. Leisten) kanssa. Liitto päättyi avioeroon.
Käytyään Kuopion Suomalaisen tyttökoulun ja kauppakoulun Jack-Leistén työskenteli Kuopion lääninhallituksessa. Näyttämöuransa hän aloitti Suomalaisessa Maaseututeatterissa 1910–1911. Vuosina 1911–1912 Jack-Leistén oli mukana Ida Aalbergin kiertueella, minkä jälkeen hänellä oli useita teatterikiinnityksiä: Suomalainen Maaseututeatteri 1913–1914, Komedia-Teatteri 1914–1916, Kansan Näyttämö 1916–1918, Ida Aalberg-Teatteri 1918–1919, Vapaa Näyttämö 1919–1920 ja Viipurin Näyttämö 1920–1925. Vuosina 1925–1926 Jack-Leistén otti osaa Markus Raution kiertueeseen, jonka jälkeen hänen uransa jatkui lähinnä teatterivierailuin.
Jack-Leisténin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Martta (näytelmässä "Nummisuutarit"), Louhi ("Lemmin poika") ja Herrojen Eeva ("Kihlaus"). Näytelmässä "Lea" hän tulkitsi nimiroolin. "Daniel Hjortissa" Jack-Leistén teki Katrin ja Ebba Stenbockin roolit.
Hertta Jack-Leistén näytteli sivuosia useissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1934–1948 (muun muassa "Minä ja ministeri", "Tuomari Martta", "Varastettu kuolema", "Miehen tie", "Herra Lahtinen lähtee lipettiin").
Love Generation
Love Generation voi tarkoittaa seuraavia:
Melodifestivalen 2012
Melodifestivalen 2012 oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 10. maaliskuuta 2012 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Voittajaksi selviytyi Loreen kappaleella ”Euphoria”, ja hän voitti toukokuussa myös Eurovision loppukilpailun Azerbaidžanissa.
Kilpailussa järjestettiin neljä semifinaalia, joissa jokaisessa oli mukana kahdeksan kappaletta. Näistä kaksi pääsi suoraan finaaliin ja kaksi "Toinen mahdollisuus" -kilpailuun, jossa jaettiin vielä kaksi finaalipaikkaa.
Ensimmäinen semifinaali järjestettiin 4. helmikuuta VIDA Arenassa Växjössä.
Puhelinääniä annettiin 535 711 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 415 000 katsojaa.
Toinen semifinaali järjestettiin 11. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.
Puhelinääniä annettiin 516 751 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 365 000 katsojaa.
Kolmas semifinaali järjestettiin 18. helmikuuta Tegera Arenassa Leksandissa.
Puhelinääniä annettiin 390 097 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 340 000 katsojaa.
Neljäs semifinaali järjestettiin 25. helmikuuta Malmö Arenassa Malmössä.
Puhelinääniä annettiin 642 413 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 095 000 katsojaa.
Toinen mahdollisuus -kilpailu järjestettiin semifinaaleissa kolmansiksi ja neljänsiksi sijoittuneille kappaleille 3. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä Nyköpingissä.
Puhelinääniä annettiin 1 115 229 kappaletta, ja ohjelmalla oli 2 950 000 katsojaa.
Finaali järjestettiin 10. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Tulos määräytyi puoliksi yhdentoista ulkomaisen raadin, puoliksi puhelinäänten perusteella.
Puhelinääniä annettiin 2 053 432 kappaletta, ja ohjelmalla oli 4 081 000 katsojaa.
Matti Kantola
Jouko Matti Kantola (21. maaliskuuta 1936 Kuopio – 11. helmikuuta 1968 Juva) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Kantolan vanhemmat olivat Aleksander Kantola ja Elli Sofia Miettinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1957 Alli Eine Mirjam Mäkisen kanssa.
Kantolan ainoaksi jääneen urheiluaiheisen romaanin "Jälkipeli" päähenkilönä oli jalkapalloilija avioliitto- ja alkoholiongelmineen.
Finkelsteinin testi
Finkelsteinin testi on testi, jota käytetään diagnosoimaan De Quervainin jännetuppitulehdus.
Testissä peukalo sijoitetaan suljettuun nyrkkiin ja rannetta taivutetaan sivusuunnassa alaspäin niin, että pikkurilli osoittaa alaspäin. Mikäli testi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, on tulos todennäköisesti positiivinen.
Testin keksi yhdysvaltalainen Harry Finkelstein, joka kuvaili sen vuonna 1930.
Lauri Puranen
Lauri Tapio Puranen (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen upseeri (kenraalimajuri evp.), ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hankkeen ohjelmajohtajana.
Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 logistiikkapäällikkönä. Puranen toimi ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014. Hänet ylennettiin 1. maaliskuuta 2012 kenraalimajuriksi.
Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä: Puranen on naimisissa. Hänen appensa on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.
Isohierakka
Isohierakka ("Rumex hydrolapathum") on monivuotinen hyvin kookkaaksi kasvava hierakoiden sukuun kuuluva tatarkasvi.
Isohierakka kasvaa 1–2,5 metriä korkeaksi. Sen tyvilehdet ovat pitkiä ja suikeita, pituudeltaan 30–100 senttimetriä. Laji voi risteytyä tylppälehtihierakan ("Rumex obtusifolius") kanssa. Isohierakka muistuttaa Suomessa laajalti esiintyvää vesihierakkaa ("Rumex aquaticus").
Isohierakka kasvaa Suomessa harvinaisena maan eteläisimmässä osassa, runsaimpana Satakunnassa.
Tylppälehtihierakka
Tylppälehtihierakka ("Rumex obtusifolius") on hierakoiden sukuun kuuluva monivuotinen, nimensä mukaan tylppälehtinen tatarkasvi.
Tylppälehtihierakka kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehtien lapa on 8–25 cm pitkä, 4–12 cm leveä, melkein sileä, herttatyvinen ja tylppäkärkinen. Pohjoismaissa tavataan kolme eri tylppälehtihierakan alalajia, jotka eroavat toisistaan hedelmäverhiön muodon ja karvaisuuden mukaan.
Nokia 808 PureView
Nokia 808 PureView on matkapuhelinvalmistaja Nokian Nokia Belle -käyttöjärjestelmällä toimiva älypuhelin, jonka Nokia esitteli helmikuussa 2012 Mobile World Conference -tapahtumassa Barcelonassa. Puhelimessa on 41 megapikselin kamera, jossa on Carl Zeiss -optiikka. Puhelimella voi ottaa maksimissaan 38 megapikselin kuvia ja täyden tarkkuuden teräväpiirtovideota.
Mukana on myös PureView -tekniikka, jonka avulla suuria kuvia voidaan kutistaa pienemmiksi, näppärämmin jaettaviksi kuviksi. Tällaisessa tilanteessa useita pikseleitä voidaan yhdistää yhdeksi. Sama tekniikka yhdistettynä 1/1,2-tuumaiseen CMOS-kennoon mahdollistaa myös häviöttömän digitaalisen zoomauksen 4x asti täysresoluutiolla. Jos kuvakokoa pienennetään, kasvaa myös häviöttömän zoomin ulottuvuus. Isoa kennoa hyödynnetään myös videokuvauksessa videonvakaimen toiminnassa, sekä hämärämmässä valaistuksessa kuvatessa.
Nokia 808 tuli virallisesti myyntiin Suomessa kesäkuun alussa 2012 ja sen veroton suositushinta oli 450 euroa. Verollinen hinta Suomessa oli alkuvaiheessa noin 550–600 euroa ja keväällä 2013 450 euroa. Myyntiin tullessa puhelimen saatavuus oli heikkoa Nokian toimitusvaikeuksien vuoksi. Monissa kaupoissa ei ole esillä ainuttakaan esittelykappaletta ja verkkokaupoissakin toimitusajat venyivät yli kahteen kuukauteen. Malli poistui myynnistä kesällä 2013 ja sen seuraajana pidetään Lumia 1020 -puhelinta, jossa on niin ikään PureView-kamera.
Herttapiippuruoho
Herttapiippuruoho eli piippuruoho ("Aristolochia clematitis") on piippuköynnösten sukuun kuuluva monivuotinen ruoho, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa. Se on keskiaikainen rohdoskasvi.
Herttapiippuruohon maavarsi on suikertava ja puutunut. Sen pysty, polveilevasti mutkainen varsi kasvaa 30–110 senttimetriä korkeaksi. Pitkäruotiset, muodoltaan tylpän herttamaiset lehdet ovat kooltaan 5–10 cm. Herttapiippuruohon kukat kasvavat lehtihangoissa 2–8 kukan ryhminä. Kukkien vaaleankeltainen teriö on 2–3 cm pitkä, torvimainen ja käyrä. Hedelmä on monisiemeninen kota. Pohjoismaissa laji tekee siemeniä harvoin.
Herttapiippuruoho sisältää aristolokkiahappoa, joka aiheuttaa virtsateiden syöpää.
Loreen
Lorine Zineb Nora Talhaoui, taiteilijanimeltään Loreen, (s. 16. lokakuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja musiikkituottaja. Hän voitti Eurovision laulukilpailun vuonna 2012.
Loreen oli mukana Ruotsin "Idol 2004" -kykykilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän on pyrkinyt Ruotsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun kahdesti. Melodifestivalenissa 2011 hän jäi semifinaalivaiheeseen kappaleella ”My Heart Is Refusing Me”. Kappale ylsi Sverigetopplistanin 9. sijalle. Melodifestivalenissa 2012 Loreen pääsi suoraan finaaliin Växjön semifinaalista ja voitti koko kilpailun 10. maaliskuuta 2012. Voittoa todisti Ruotsissa 4,1 miljoonaa televisiokatsojaa. Kappaleella ”Euphoria” hän edusti Ruotsia voittoisasti vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa.
”Euphoria” julkaistiin singlenä 26. helmikuuta, Melodifestivalenin viimeistä semifinaalia seuranneena päivänä. Se oli tuolloin ladattavissa iTunes- ja Spotify-verkkopalveluista. 18 tuntia julkaisusta ”Euphoria” oli iTunesin top 100 -listan kärjessä Ruotsissa. Myös Loreenin aikaisemmat singlet ”My Heart Is Refusing Me” ja ”Sober” palasivat iTunes-myyntilistan kärkisijoille.
Loreen voitti Euroviisut ”Euphoria”-kappaleella 26. toukokuuta 2012 järjestetyssä finaalissa. Kappale sai finaalissa 372 pistettä, jääden 15 pisteen päähän Alexander Rybakin vuonna 2009 tekemästä Euroviisujen piste-ennätyksestä. Kilpailun aikana Loreen herätti huomiota myös tapaamalla azerbaidžanilaisia ihmisoikeusaktivisteja.
Loreenin vanhemmat ovat syntyneet Marokossa. Etniseltä taustaltaan hän on Marokon berberi.
Koulunsa Loreen kävi Västeråsissa, jonne hänen perheensä muutti Loreenin lähestyessä kouluikää. Teini-ikäisenä Loreen asui Grytan kaupungissa ja kävi Wenströmskan lukiota.
Euroviisujen yhteydessä uutisoitiin Loreenin elämäntavoista ja kerrottiin, ettei hän alastaan huolimatta ole järin innokas median käyttäjä. Hän ei esimerkiksi omista televisiota eikä Facebook-tiliä, ja tietokonettaankin hän käyttää vain sähköpostin lähettämiseen. Suomessa lehdet ovat yhdistäneet Loreenin romanttisesti rapartisti Elastiseen, mutta Loreen on kiistänyt suhdehuhut ja kertonut muusikoiden olevan vain ystäviä. Vuoden 2017 tammikuussa Loreen kertoi olevansa biseksuaali.
Formula Enterprise
Formula Enterprise (tunnetaan myös nimellä Formula SCCA) on yhdysvalloissa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 2008. Sarjassa ajetaan SCCA Enterprisesin tuottamilla autoilla ja mm Mazda MZR:n moottoreilla. Sarja on osa Sports Car Club of America-organisaatiota. Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Mark Eaton, Sean Rayhall, Brandon Aleckson ja Scott Rettich.
Pyörösiipi
Pyörösiipi ("Thumatha senex") on vaatimattoman näköinen, kosteiden paikkojen yöperhonen.
Yleensä värikkäiden siilikkäiden joukossa pyörösiipi on hyvin vaatimaton ilmestys. Se on pieni perhonen, jonka etusiivet ovat pituuteensa nähden leveät ja hyvin pyöreäkärkiset. Koiraan siipien väri on kellanruskea, naaraan harmaanruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat huonosti, mutta niiden kohdalla siipisuonilla on tummat täplät. Etusiivessä on tumma, pyöreä keskitäplä, jonka kohdalla siiven poikki saattaa erottua harmahtava keskivarjo. Takasiivet ovat vaaleammat ja niissä on pienempi tumma keskitäplä. Molempien siipiparien reunaripset ovat siipisuonten kohdalta tummat, muuten vaaleat. Siipisuomut ovat harvassa, joten siivet ovat kauttaaltaan läpikuultavat. Lepäävä perhonen pitää siipiä kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Naaraan takaruumis levenee voimakkaasti kärkeä kohti. Siipiväli koiraalla 15–18 mm ja naaraalla 15–22 mm.
Hieman samannäköinen laji on kalvosiipi ("Nudaria mundana").
Pyörösiipeä tavataan Brittein saarilta Keski-Eurooppaan ja Balkanin kautta Turkkiin, Kaukasukselle ja Uralille. Laji puuttuu Iberian niemimaalta ja suuresta osasta Välimeren rannikkoa. Suomessa sitä tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun alkuun.
Pyörösiipeä tavataan kosteilla niityillä, soilla ja kosteikoissa. Perhoset aloittavat lentonsa hämärän laskeuduttua ja jatkavat yön pimenemiseen. Lämpiminä öinä lento voi jatkua keskiyöhön. Naaraat lepäävät kasveilla ja houkttelevat matalalla lenteleviä koiraita luokseen. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta sinne tulee naaraita jonkin verran vähemmän. Imukärsä on surkastunut, eikä perhonen nauti ravintoa.
Naaras munii varsin pienen määrän munia, jotka se asettelee pieniksi ryhmiksi alustalle käyttäen takaraajojaan apunaan. Kuhunkin munaan tarttuu suojaavia karvoja naaraan takaruumiin kärkiosan tupsusta. Munat kuoriutuvat elo-syyskuussa ja toukat siirtyvät lyhyen ruokailukauden jälkeen talvilevolle. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen öisin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaiheessa. Kotelo sijaitsee löyhässä kotelokopassa kiven alla tai oksan alapinnalla. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa.
Toukkien ravintoa luonnossa ei tunneta tarkoin, mutta ilmeisesti ne elävät syöden jäkäliä ja sammalia, erityisesti huopanahkajäkälää ("Peltigera canina").
Fabian Rießle
Fabian Rießle (s. 18. joulukuuta 1990 Freiburg im Breisgau) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SZ Breitnauta.
Rießle sai Sotšin olympialaisissa 2014 suurmäen kilpailussa pronssia, joukkuekilpailussa hopeaa ja oli normaalimäessä kahdeksas. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän voitti joukkuekultaa sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljäs ja suurmäessä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa ja oli seitsemäs normaalimäen Gundersen-kilpailussa.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kolme mitalia: vuonna 2009 pronssia sekä sprintistä että viestistä ja vuonna 2010 kultaa viestistä.
Rießle osallistui maailmancupiin ensimmäistä kertaa kaudella 2008–2009. Hän on voittanut urallaan yhdeksän osakilpailua: Lillehammerin ensimmäisen kilpailun joulukuussa 2015, Chaux-Neuven toisen kilpailun tammikuussa 2016 ja 2017, Lahden jälkimmäisen kilpailun helmikuussa 2016 ja tammikuussa 2017, Ramsaun jälkimmäisen kilpailun joulukuussa 2017 sekä Trondheimin jälkimmäisen ja Klingenthalin molemmat kilpailut maaliskuussa 2018. Lisäksi hän on sijoittunut kaksitoista kertaa toiseksi ja 23 kertaa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2015–2016 ja 2017–2018 sekä neljäs kaudella 2014–2015 ja 2016–2017.
Kalvosiipi
Kalvosiipi ("Nudaria mundana") on vaatimattoman näköinen, pieni siilikäslaji.
Pieni, vaalea perhonen, jonka siipiväli on koiraalla 7–20 mm ja naaraalla 18–23 mm. Siivet ovat hyvin läpikuultavat, lähes läpinäkyvät ja hieman helmiäishohtoiset. Siipien väri vaihtelee harmahtavanvalkoisesta vaaleanharmaaseen ja etusiiven poikki kulkee kaksi sumeaa, harmaata poikkijuovaa. Juovien väliin jää sumea, tummanharmaa täplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja kuviottomat. Ruumis on vaaleanharmaa, naaraalla hieman koirasta rotevampi.
Kalvosiipi on eurooppalainen laji, jonka elinalue ulottuu Iberian niemimaalta, Brittein saarilta ja Välimeren pohjoisrannikolta Keski-Euroopan kautta Etelä-Venäjälle ja Mustallemerelle. Suomessa sitä on tavattu harvakseltaan jopa Kemin korkeudelle saakka, mutta pääasiassa havainnot painottuvat etelään. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle.
Lämpimien ja aurinkoisten lehtimetsien ja pensasmaiden laji, jota tavataan myös sellaisissa vanhoissa puistoissa sekä hautausmailla, joilla on kiviaitoja. Laji lentää muutamien metrien korkeudella maanpinnasta. Perhoset aloittavat lennon iltahämärässä ja jatkavat keskiyöhön. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta naaraita saapujista on vain pieni osa.
Naaras munii pienen määrän munia, jotka se laskee pieninä ryhminä kiville tai kuorenrakoihin. Munat kuoriutuvat non 10 päivän kuluttua ja toukat kasvavat hitaasti, kunnes siirtyvät talvilevolle. Keväällä toukat syövät sekä päivällä että yöllä ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa. Koteloituminen tapahtuu miltei läpinäkyvän kotelokopan sisään. Toukkanahan pitkät karvat sojottavat kotelokopan läpi. Kotelovaihe estää 2–3 viikkoa.
Toukka syö puiden oksilla kasvavia viherleviä sekä kivillä kasvavia jäkäliä, esimerkiksi karpeita ("Parmelia").
Sitruunasavikka
Sitruunasavikka ("Chenopodium ambrosioides") on savikoiden sukuun kuuluva yksivuotinen, tuoksuva kasvilaji. Se kasvaa alkuperäisenä trooppisessa Amerikassa. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen, satunnainen tulokaskasvi.
Sitruunasavikka kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on tahmea ja nystyinen mutta ei jauhoinen. Lehdet ovat vihreät, soikean–suikean muotoiset ja laidaltaan ehyet tai isohampaiset. Sitruunasavikan kukat ovat hyvin pieniä ja vihertäviä muiden savikoiden tapaan ja ne sijaitsevat tiheästi varren kukintohaaroissa, jotka ovat lehtien mittaiset.
Marcel Mathis
Marcel Mathis (s. 24. joulukuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SV Hohenems-Vorarlbergiä.
Mathis kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Itävallan joukkueeseen Schladmingissa 2013. Lisäksi hän oli kolmastoista suurpujottelussa.
Mathis teki debyyttinsä maailmancupissa kevättalvella 2010, ja sai ensimmäiset pisteensä kaudella 2011–2012, jolloin hän myös sai uransa ensimmäiset palkintopallisijoituksensa, kolmannet tilat Banskon ja Schladmingin suurpujotteluista. Hän on voittanut kaksi osakilpailua Euroopan cupissa, johon hän osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2009.
Viherrevonhäntä
Viherrevonhäntä ("Amaranthus retroflexus") on Pohjois-Amerikasta lähtöisin oleva revonhäntälaji, joka on levinnyt tulokkaana laajalti ympäri maapallon, myös Eurooppaan.
Yksivuotinen viherrevonhäntä kasvaa 10–150 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, vankka ja haaraton tai lyhythaarainen. Varren yläosa on tiheästi villakarvainen. Lehdet ovat 6–12 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja ovat varressa kierteisesti. Ne ovat otakärkisiä, lyhytsuippuisia, ainakin aivan kärjestä tylppiä ja vaihtelevat muodoltaan puikeista vinoneliömäisiin. Väriltään ne ovat vaaleanvihreitä, päältä karvattomia ja alta lehtisuonista karvaisia.
Viherrevonhännän yksineuvoiset, 2–3 millimetriä pitkät, säteittäiset kukat sijaitsevat pitkässä, lehdettömässä latvakukinnossa. Kukinto on lyhyt, vankkahaarainen ja väriltään valkoisenvihreä tai joskus hieman punertava. Osakukinnot ovat tavallisesti enintään 5 senttimetriä pitkiä, tukevia, suoria, pystyjä tai yläviistoisia sekä kauttaaltaan myös emikukkaisia. Kukkien esilehdet ovat 1–2 kertaa emikukkien kehälehtien pituisia ja lähes pystyjä. Esilehtien kalvolaita on vähitellen kapeneva ja lähes otamaiseen kärkeen ulottuva. Emikukkien kehälehtiä on viisi kappaletta. Kehälehdet vaihtelevat nauhamaisista lusikkamaisiin ja ne ovat pyöreä- tai tylppäkärkisiä, lyhytotaisia ja sijaitsevat vain hieman limittäin. Suomessa viherrevonhäntä kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmänä on pähkylämäinen, kansiluomainen kota.
Viherrevonhäntä on lähtöisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä kasvaa mantereen keski- ja itäosissa Pohjois-Meksikosta Etelä-Kanadaan. Mantereen kaakkois-, pohjois- ja länsiosissa laji on satunnainen tai puuttuu kokonaan. Viherrevonhäntä on levinnyt ihmisen mukana hyvin laajalle. Euroopassa laji on levinnyt koko mantereelle lukuun ottamatta Britteinsaaria, Islantia ja mantereen pohjoisosia. Aasian puolella levinneisyysalue jatkuu Etelä- ja Keski-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen muun muassa Turkissa, Israelissa, Iranissa, Kiinassa, Venäjän kaukoidässä ja Japanissa. Afrikassa viherrevonhäntää kasvaa Välimeren rannikolla Marokosta Libyaan sekä paikoitellen Keski- ja Etelä-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan ja Oseaniaan. Suomessa viherrevonhäntä on satunnainen uustulokas, jota on tavattu Etelä-Lappia myöten. Eniten havaintoja lajista on Etelä- ja Keski-Suomesta.
Suomessa viherrevonhäntää voi tavata lastaus- ja kaatopaikoilla, ratapihoilla, joutomailla ja lintujenruokintapaikoilla. Laji leviää nykyisin varsinkin lintujen ruokintaan tarkoitettujen auringonkukansiementen mukana.
Viherrevonhäntää käytetään myös ihmisravinnoksi.
Katja Požun
Katja Požun (s. 7. huhtikuuta 1993 Trbovlje) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on SK Zagorje-Ytong.
Požun on voittanut Continental Cupissa yhden osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Hän on päässyt maailmancupissa palkintopallille kaksi kertaa, sijoituttuaan kolmanneksi Hinzenbachin osakilpailussa helmikuussa 2012 ja toiseksi Holmenkollenilla maaliskuussa 2014. Požun saavutti nuorten MM-kilpailuista pronssia henkilökohtaisesta kisasta vuonna 2008 ja joukkuemäestä vuoden 2012 kisoissa. Vuonna 2013 hän sai kultaa joukkuemäessä ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Predazzon Universiadeissa 2013 hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sai pronssia sekajoukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 11:s.
Hanhentatar
Hanhentatar ("Persicaria maculosa") on ukontattarien sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji.
Hanhentatar kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon ukontatarta. Kasvin lehdet ovat suikeat ja niiden keskellä on usein musta täplä. Hanhentattaren kukintona on tiheä tähkä. Kukkien kehä on yleensä punainen, harvoin valkoinen.
Suomessa hanhentatar on harvinainen tai melko harvinainen. Sitä on tavattu Oulun korkeudelle asti sekä vielä Inarin Lapista. Aivan Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, muuten uustulokas. Hanhentatar kasvaa esimerkiksi ojissa, lätäköissä ja rannoilla.
Seljat
Seljat ("Sambucus") on suku tesmayrttikasvien heimossa. Sukuun kuuluu noin kymmenen lajia.
Seljat ovat kesävihantia, yksikotisia ja piikittömiä pensaita. Lehdet kasvavat vastakkain ja lehtilapa on parilehdykkäinen ja päätöparinen. Lehdykät ovat pitkäsuippuisia ja sahalaitaisia. Kukinto on huiskilo ja pienet kukat kaksineuvoisia. Teriö on valkoinen tai vihertävänvalkoinen, ratasmainen ja 5-liuskainen. Hedelmä on 3–5 -siemeninen marja.
Siemenet ovat myrkyllisiä. Jos kuitenkin siemenet poistetaan, mustaseljan marjoista voidaan tehdä mehua.
Pål Golberg
Pål Golberg (s. 16. heinäkuuta 1990) on norjalainen hiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Gol IL:ää.
Golberg voitti vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa kultaa viestistä ja 10 kilometrin perinteiseltä matkalta, joiden lisäksi hopeaa sprintistä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen sprintissä viides ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 neljäs.
Golberg sijoittui maailmancupin osakilpailussa kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2011. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2013 voitettuaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Maaliskuussa 2014 Golberg voitti vapaan hiihtotavan sprintin Lahdessa ja marraskuussa 2016 perinteisen sprintin Kuusamossa. Hän on sijoittunut henkilökohtaisissa sprinteissä lisäksi kerran toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi. Parisprintissä hän on ollut kaksi kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Nallikari Beach Soccer
Nallikari Beach Soccer (NBS) on beachfutis-turnaus, joka pelataan seuraavan kerran 29.-30.6.2018 Oulun Nallikarissa. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kesällä 2010. Tapahtuma on tuonut järjestettäessään yhteen vuosittain noin 500 pelaajaa ja 2500 katsojaa Nallikarin hiekoille kasvaen tasaisesti vuosittain. Ottelut pelataan naisten, miesten (kilpa & harraste) ja firmasarjassa. Tapahtuma-alueelle on vapaa pääsy.
Turnausta järjestää 2018 vuonna Tervarit Juniorit ry. Ensimmäisten turnausten takana oli Kajaanin Intotalon yrittäjätiimi. Tämän jälkeen turnaus siirtyi oululaisen jalkapallojoukkue JS Herculesin alle.
- Kentällä maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa, 1+4
-Joukkueessa max. 11 pelaajaa
-Kentän koko 30m x 20m (Nallikarin kiinteä kenttä hieman isompi)
-Peliaika 2 x 12min
-Varsinaisen peliajan jälkeen tasatilanteessa pudotuspelit siirtyvät suoraan rangaistuspotkukilpailuun
-Pelaaja saa edustaa vain yhtä joukkuetta turnauksessa
-Miesten kilpasarja
-Miesten harrastesarja
-Naisten sarja
-Firmasarja (naiset ja miehet)
-2010
-2011
-2012
-2014
-2015
-2016
Vuonna 2013 turnaus jouduttiin perumaan Nallikarin rannan kunnostustöiden vuoksi.
Vuonna 2017 turnaus jouduttiin perumaan järjestäjien aikataulujen vuoksi.
Peking Daxingin kansainvälinen lentoasema
Peking Daxingin kansainvälinen lentoasema () on rakenteilla oleva lentoasema Kiinan pääkaupungissa Pekingissä. Kaupungin kolmas lentoasema on suunniteltu rakennettavan Daxingin alueelle noin 50 kilometrin päähän Tiananmenin aukiosta, kaupungin poliittisesta keskuksesta. Kiinalaiset tiedotusvälineet kertoivat, että kentälle rakennetaan yhdeksän kiitotietä.
Lentoaseman matkustajamäärän odotetaan nousevan maailman suurimmaksi, yli 130 miljoonaan ihmiseen vuodessa. Lentoaseman on määrä valmistua syyskuussa 2019.
Schmallenberg-virus
Schmallenberg-virus (SBV) on epävirallinen nimitys eräälle Shamonda-virukselle sukua olevalle, orthobunyaviruksiin kuuluvalle taudinaiheuttajalle. Virus aiheuttaa naudalle, lampaalle ja vuohelle synnynnäisiä epämuodostumia ja keskenmenoja.
Virus vaikuttaa leviävän Culicoides-suvun hyönteisten välityksellä.
Virus on nimetty Nordrhein-Westfalenissa, Saksassa sijaitsevan Schmallenbergin kaupungin mukaan – sieltä löydettiin ensimmäinen varmistettu tautitapaus. Virusta on esiintynyt Saksassa myös Ala-Saksissa sekä lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Luxemburgissa ja Ranskassa.
EU ja Friedrich-Loeffler-Institut (Saksassa toimiva eläinlääkintäinstituutti) ovat luokitelleet viruksen. Viruksen ei toistaiseksi uskota olevan vaarallinen ihmiselle, koska muut vastaavat virukset eivät ole kyenneet tarttumaan ihmiseen..
Schmallenberg-virus ilmenee kahdella tavalla:Eläimestä, jolla ilmenee tyypillisiä oireita, otetaan verinäyte. Kuolleista ja abortoituneista sikiöistä, joilla epäillään virusta, otetaan näytteeksi pala aivoista tai pernasta. Näytteet tutkitaan Friedrich-Loeffler Instituten kehittämällä menetelmällä.
Frank Sanders
Franklyn Bonn "Frank" Sanders Jr. (8. maaliskuuta 1949 Saint Paul, Minnesota – 17. helmikuuta 2012 Woodbury, Minnesota) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Sanders kuului Yhdysvaltain olympiahopeaa Sapporossa 1972 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi olympiaturnauksessa kuudessa ottelussa, joissa teki yhteensä kolme maalia ja antoi yhden maaliin johtaneen syötön.
Jääkiekkoilijanuransa jälkeen pastorina työskennellyt Sanders kuoli haimasyöpään 62-vuotiaana 17. helmikuuta 2012.
Ihmistieteet ja filosofia
Ihmistieteet ja filosofia on Panu Raatikaisen vuonna 2004 ilmestynyt kirja ihmistieteitten tieteenfilosofiasta. Teoksen on julkaissut Gaudeamus.
Ihmistieteet tänään
Ihmistieteet tänään on vuonna 2005 ilmestynyt kirja, jonka ovat toimittaneet Anneli Meurman-Solin ja Ilkka Pyysiäinen. Teoksen ovat julkaisseet Gaudeamus ja Helsingin yliopiston tutkijakollegium.
H. P. Maya
Heinz Peter Maya (21. elokuuta 1944 Villach, Kärnten – 22. helmikuuta 2012) oli itävaltalainen taiteilija.
Heinz Peter Maya opiskeli Graz Bundesgewerbeschulessa ja Rudolf Szyszkowitzin maalauksen mestariluokassa. Hän kävi opintomatkalla Roomassa ja Münchenissä. Maya matkusteli lisäksi Euroopassa, Afrikassa (Sahara) ja Yhdysvalloissa.
Maya toimi vuosia Kärntenin taideyhdistyksessä. Vuodesta 1986 hän toimi 24 vuotta Ingeborg-Bachmann-Preisin näyttämösuunnittelijana.
Hänen teoksiaan on useissa museoissa ja taidekokoelmissa, esimerkiksi Albertina, Wolfgang-Gurlitt-Museumisa Linzissä, Kärntner Landesgaleriessa ja Museum Bochum.
Mustapoppeli
Mustapoppeli ("Populus nigra") on isokokoinen, pitkäikäinen lehtipuu.
Ne elävät 250- tai jopa 300-vuotiaiksi. Puu voi kasvaa 35 m korkeaksi, ja sen lehvästö voi olla 20 m leveä. Mustapoppelista on kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan lähinnä karvaisuudeltaan. 
Mustapoppelin kasvinsyöjiä ovat ainakin seuraavat: puuntuhooja ("Cossus cossus"), raitakärsäkäs ("Cryptorhynchus lapathi"), Paranthrene dollii, pallokalvaja ("Plagiodera versicolora") ja runkohaapsanen ("Saperda carcharias").
Meksikon avoin tennisturnaus
Meksikon avoin tennisturnaus () on vuosittain pelattava tenniksen ammattilaisturnaus, joka järjestetään Acapulcossa, Meksikossa. Turnaus kuuluu miesten ATP World Tour 500 -turnauksiin ja naisten WTA-kiertueen , ja se pelataan kovilla kentillä Fairmont Acapulco Princess -hotellin alueella. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 Méxicossa, jolloin järjestettiin ainoastaan miesten turnaus. México isännöi turnausta vuoteen 2000 asti, tosin vuonna 1999 turnausta ei järjestetty. Vuonna 2001 turnaus muutti nykyiseen isäntäkaupunkiinsa Acapulcoon, ja mukaan tuli naisten turnaus. Turnauksen menestyneimmät miespelaajat ovat Itävallan Thomas Muster ja Espanjan David Ferrer neljällä mestaruudellaan. Naispelaajista menestyneimmät ovat Italian Flavia Pennetta ja Sara Errani, Etelä-Afrikan Amanda Coetzer, Yhdysvaltain Venus Williams ja Ukrainan Lesja Tsurenko, joista kukin on voittanut kaksi mestaruutta. Pennetta on kuitenkin ollut myös viidesti finaalissa häviävänä osapuolena.
Turnauksen nykyinen nimi on Abierto Mexicano Telcel, nimikkosponsorinsa Telcelin mukaan. Turnauksen toinen pääsponsori on HSBC.
Suomi talviolympialaisissa 1994
Suomi saavutti Lillehammerin talviolympialaisista 1994 kuusi mitalia, joista yksi oli hopeaa ja viisi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui 16:nneksi.
Suomi jäi Lillehammerissa toisen kerran olympiahistoriansa aikana ilman kultamitalia, edellisen kerran näin tapahtui Sapporossa 1972. Ensimmäistä kertaa Suomen joukkueeseen ei kuulunut pikaluistelijoita, ja mäkihyppääjät eivät yltäneet mitaleille, mikä tapahtui edellisen kerran vuonna 1976. Suomen mitalit tulivat yhtä lukuun ottamatta maastohiihdosta.
Sage (ohjelmisto)
Sage on useille alustoille saatava matemaattinen ohjelmisto. Se soveltuu sekä symboliseen että numeeriseen laskentaan. Sage kattaa laajasti eri matematiikan osa-alueita, muun muassa algebraa, kombinatoriikkaa, analyysia ja lukuteoriaa.
Sagen ensimmäinen versio julkaistiin 25. helmikuuta 2005. Ohjelmiston kehitys ja jakelu perustuu avoimen lähdekoodin periaatteelle GPL-lisenssin alaisena. Sagen kehitysideologiana on käyttää itsenäisesti kehitettyjä avoimen lähdekoodin sovelluksia aina, kun se on mahdollista. Komentokielenä Sage käyttää Python-ohjelmointikieltä, joka tukee proseduraalista ja funktionaalista ohjelmointia sekä olio-ohjelmointia. Sage-projektin luonut yhdysvaltalainen matemaatikko William Stein jatkaa edelleen ohjelmiston pääkehittäjänä.
Sagea voidaan käyttää useilla eri tavoilla:
Sage soveltuu tutkimustoiminnan lisäksi opetuskäyttöön. Opetuskäytössä sen tärkeimpiä ominaisuuksia ovat ilmaisuus, helppokäyttöisyys, interaktiiviset ja graafiset toiminnot, dokumenttien muotoilutyökalut sekä verkkoympäristön edut, kuten käyttöjärjestelmäriippumattomuus ja ryhmätyömahdollisuudet. Sagen komentokielenä toimivaa Pythonia pidetään helppona oppia sen yksinkertaisen syntaksin ja korkean tason tietorakenteiden takia. Sagen peruskäyttö, kuten lausekkeiden symbolinen käsitteleminen, yhtälöiden ratkaiseminen ja funktion integroiminen, ei kuitenkaan edellytä ohjelmointitaitoa.
Opetuskäytön kannalta hyödyllinen Sagen ominaisuus on mahdollisuus ohjelmoida vuorovaikutteisia sovelluksia. Tällaisten ohjelmien parametreja voidaan manipuloida ajon aikana erilaisilla säätimillä, kytkimillä ja valikoilla. Sagen avulla voidaan havainnollistaa matematiikan opetusta muun muassa käyttämällä erilaisia kaksi- ja kolmiulotteisten kuvaajien ja animaatioiden laadintaan liittyviä ohjelmafunktioita.
Sage käyttää useita itsenäisesti kehitettyjä avoimen lähdekoodin kirjastoja. Yhteensä Sagessa on lähes 100 ohjelmistopakettia.
Märkää
"Märkää" on tamperelaisen rap-artisti Petri Nygårdin ensimmäinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan "Mun mielestä". Singlestä julkaistiin musiikkivideo 26. helmikuuta 2012 ja se on kuvattu Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Kappaleen tuotannosta vastaa MMEN. YouTubessa julkaistiin 7. toukokuuta 2012 Nygårdin jääkiekkoaiheinen kappale "Leijonalätkää". Kappaleella käytetään "Märkää" -kappaleen biittiä, ja sen kertosäekin on osittain sama. Muuten sanat on korvattu jääkiekkoaiheisilla sanoilla ja sen musiikkivideoon on liitetty pätkiä Suomen MM-peleistä.
Välimerenpihlaja
Välimerenpihlaja ("Sorbus domestica") on Välimeren ympäristössä luontaisesti kasvava pihlajalaji.
Laji kasvaa jopa 25 metriä korkeaksi puuksi. Ulkonäöltään se muistuttaa kotipihlajaa ("Sorbus aucuparia"). Välimerenpihlajan tuntomerkkejä ovat rungon tummanruskea halkeileva kaarna, siirottavien haarojen muodostama leveä latvus ja lähes riippuvat lehdet. Sen silmut ovat vihreät, tahmeat, kaljut ja pyöreäkärkiset. Erityisesti kuitenkin välimerenpihlajan hedelmät eli marjat ovat tunnusomaisia, isoja, halkaisijaltaan 2–3 cm, päärynän- tai omenanmuotoisia ja väriltään vihertävänruskeita ja punertavia.
Välimerenpihlajaa tavataan luontaisesti Välimeren ympäristössä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Vähässä Aasiassa. Koriste- ja hedelmäpuuna sitä viljellään paljon laajemmallakin alueella.