hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Timo Julkunen
Timo Arto Tapani Julkunen (s. 13. helmikuuta 1963 Nurmes) on suomalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Julkunen on nähty Rauman Kaupunginteatterin lavalla vuodesta 1996. Hänen useisiin rooleihinsa on kuulunut mm. "West Side Story, Käsky, Viivi ja Wagner, Pertsa ja Kilu (2), Näköala sillalta, Don Juan, Ladykillers, Danny"- ja "Lainahöyhenet"-musikaalit, "Luodetuulen Maa, My Fair Lady, Kuubalainen Serenadi, Cabaret" ja erinomaisen menestyksen saanut "Luolamies"-monologi. Finlandia Foundation - Boston, Inc. kutsui hänet huhtikuussa 2010 esittämään "Luolamiestä" Bostoniin. Julkunen esitti "Luolamiehen" myös Kajaanin runoviikoilla samana vuonna.
Julkunen on myös esiintynyt useissa Rauman kesäteatterin rooleissa kuten "Särkelä itte", "Taikayö, Tankki Täyteen" 2 ja Julkuselle varta vasten kirjoitetut "Mooses Viinanen" komedianäytelmät (1997–2001). Kesällä 2000 hän vieraili Pyynikin kesäteatterissa Tampereella näytelmässä "Pohjalta Ponnistaen". Vuonna 1996 Julkunen ohjasi näytelmän "Illallinen Yhdelle". Kesällä 2014 hän oli mukana Pyynikin kesäteatterin näytelmässä "Pirunpelto", jossa hän esitti mm. Tyrjän Betonin omistajaa Vilho Tyrjälää.
Julkunen on ollut mukana TV-elokuvassa "Kekkosen Kaveri", TV-sarjoissa "Hiljaista On ja Pirunpelto", elokuvissa "Rentun Ruusu", "Ponterosa", "Täällä Pohjantähden Alla" ja "Hiljaisuus". Hän on myös näytellyt Laattapisteen "Tee Se Itse Teuvo" TV-mainoksissa. Hän on ansioitunut pelleuimahyppääjä ja hänen saavutuksiin kuuluu amerikkalaisen jalkapallon EM-hopeamitali vuonna 1989 ja hän on saanut Vuoden Raumalainen -tittelin vuonna 2005.
Paul Lokiru Kalanda
Paul Lokiru Kalanda (24. helmikuuta 1927 Buwunde – 19. elokuuta 2015) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Moroton hiippakunnan piispaksi 29. marraskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. maaliskuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Emmanuel Kiwanuka Nsubuga, jota avustivat Adrian Kivumbi Ddungu ja Sisto Mazzoldi.
17. kesäkuuta 1991 Kalanda sai nimityksen Fort Portalin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2003.
Jouko Virkkunen
Jouko Matti Virkkunen (9. toukokuuta 1933 Turku – 5. syyskuuta 2011 Espoo) oli suomalainen professori.
Virkkunen tuli ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulusta vuonna 1951 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta sekä koneteknologian diplomi-insinööriksi (1956) että teknillisen fysiikan diplomi-insinööriksi (1957). Hän väitteli tohtoriksi 1965 teknillisen fysiikan osastosta.
Virkkunen toimi fysiikan apulaisprofessorina 1966–1974. Hänet nimitettiin 1973 Teknillisen korkeakoulun ensimmäiseksi säätötekniikan apulaisprofessoriksi, ja hän hoiti virkaa 1974–1996, eläkkeelle siirtymiseensä saakka asti, lukuun ottamatta säätötekniikan professuurin viransijaisuuksia Antti Niemen sijaisena.
Luis Urbanč
Luis Urbanč (s. 25. heinäkuuta 1958 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tucumánin arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1982 ja nimitettiin Catamarcan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 14. marraskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. maaliskuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Luis Héctor Villalba, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Elmer Osmar Ramón Miani.
27. joulukuuta 2007 Urbančista tuli Catamarcan piispa.
Sivistyksen käsikirja
Sivistyksen käsikirja: Kaikki, mikä tulee tietää () on Dietrich Schwanitzin vuonna 1999 ilmestynyt kirja.
Elmer Osmar Ramón Miani
Elmer Osmar Ramón Miani (23. huhtikuuta 1933 Villa Concepción del Tío – 25. toukokuuta 2014) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Córdoban arkkihiippakuntaan 20. syyskuuta 1958 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Caecirin titulaaripiispaksi 7. marraskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Cándido Genaro Rubiolo ja Jesús Arturo Roldán.
Miani sai 19. joulukuuta 1989 nimityksen Catamarcan hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 3. maaliskuuta 1990. Hän erosi tehtävistään 27. joulukuuta 2007.
Jääpallon SM-sarjakausi 1980–1981
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1980–1981 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Porvoon Akilles voitti mestaruuden. Mestaruus oli porvoolaisten ensimmäinen.
SaFa putosi sarjasta suoraan ja ToPV karsinnan jälkeen. Tilalle nousivat Botnia-69 ja Jyväskylän Seudun Palloseura.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa paremmin menestyneen kotikentällä. Samoin meneteltiin myös mitaliotteluissa.
Akilles: Pertti Koponen, John Imjack, Kenneth Lindholm, Lars-Erik Hjelt, Bill Snell, Kari Janhunen, Carl-Anders Lindström, Pekka Olli, Pekka Vuorinen, Risto Tammilehto, Christer Johansson, Raine Salminen (valmentaja), Teijo Moilanen, Pekka Vartiainen, Peter Stenberg, Magnus Smeds, Christer Nordgren, Rainer Vilén, Kim Nyholm.
Henry Apaloryamam Ssentongo
Henry Apaloryamam Ssentongo (s. 30. marraskuuta 1936) on ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Masakan hiippakuntaan 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pupianan titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi Adrian Kivumbi Ddungu, jota avustivat Emmanuel Wamala ja Paul Lokiru Kalanda.
30. maaliskuuta 1992 Ssentongo sai nimityksen Moroton hiippakunnan piispaksi.
Robert Muhiirwa
Robert Muhiirwa (s. 23. lokakuuta 1958) on ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Fort Portalin hiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 11. elokuuta 1985. Hänet nimitettiin Fort Portalin piispaksi 18. maaliskuuta 2003 ja konsekroitiin seuraavan kesäkuun 15. päivänä. Pääkonsekraattorina toimi Emmanuel Wamala, jota avustivat Paul Lokiru Kalanda ja Deogratias Muganwa Byabazaire.
Deogratias Muganwa Byabazaire
Deogratias Muganwa Byabazaire (9. lokakuuta 1941 Karujubu-Masindi – 8. helmikuuta 2014 Kampala) oli ugandalainen katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hoiman hiippakuntaan 9. elokuuta 1969 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 21. toukokuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Robles Díaz, jota avustivat Emmanuel Wamala ja Albert Edward Baharagate. 9. maaliskuuta 1991 Byabazairesta tuli Hoiman piispa.
Albert Edward Baharagate
Albert Edward Baharagate (s. 25. helmikuuta 1930 Masindi) on ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta 1958 ja nimitettiin Hoiman hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.
Baharagate erosi tehtävistään piispana 9. maaliskuuta 1991.
Florence Nightingale -mitali
Florence Nightingale -mitali on Punaisen Ristin kansainvälisen komitean jakama mitali, joka luotiin 1912 Florence Nightingalen muiston kunniaksi. Mitali on korkein kansainvälinen huomionosoitus hoitotyössä.
Aluksi mitali voitiin myöntää vain naisille, mutta vuoden 1991 sääntöuudistuksen jälkeen myös miehet ovat voineet saada mitalin. Mitali myönnetään "erityisestä rohkeudesta ja omistautumisesta loukkaantuneille, sairaille ja vammaisille tai konfliktien tai onnettomuuksien siviiliuhreille". Lisäksi sen voi saada "esimerkillisestä palveluksesta tai pioneerityöstä julkisen terveydenhuollon ja hoitajakoulutuksen aloilla". Mitalia jaetaan joka toinen vuosi korkeintaan 50 henkilölle.
Mitali on myönnetty yli 1300 henkilölle. Suomalaisia mitalin saajia on 21.
Frédéric Pietruszka
Frédéric Pietruszka (s. 13. toukokuuta 1954) on Ranskaa edustanut miekkailija, joka on saanut kolme olympiamitalia. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1976, 1980 ja 1984. Hän osallistui joka kerralla sekä florettiin että sen joukkuekilpailuun. Vuonna 1976 hän sijoittui yksin viidenneksi ja joukkueen kanssa pronssille, vuonna 1980 yksin kahdeksanneksi ja joukkueen kanssa kultasijalle. Vuonna 1984 hän sijoittui yksin neljänneksi ja sai joukkueen kanssa jälleen pronssia.
Vilmoș Szabo
Vilmoș Szabo (s. 30. joulukuuta 1964 Brașov) on romanialainen entinen miekkailija, joka osallistui kolmiin kesäolympialaisiin vuosina 1984, 1992 ja 1996. Hän sai vuonna 1984 pronssia säilän joukkuekilpailussa.
Kotelopalkkisilta
Kotelopalkkisilta on palkkisiltatyyppi, jossa kantavana vaakarakenteena ovat pituussuuntaiset palkit (puuta, teräsbetonia, terästä) ja näiden päällä varsinainen pintarakenne. Lyhyen sillan palkit voivat olla umpinaisia, mutta pitkiin siltoihin käytetään kotelopalkkeja. Palkit kannatetaan päistään päätymuureilla ja mahdollisesti väliltä pilareilla tai silta-arkuilla.
Lapinlahden silta Helsingissä ja Kiiminkijoen silta Haukiputaalla ovat esimerkkejä kotelopalkkisillasta. Bendorfer Brücke, Reinin ylittävä silta Saksassa oli valmistuessaan lajiltaan maailman pisin, nykyäänkin maansa pisin.
Jussi Kari
Johannes (Jussi) Kari (11. maaliskuuta 1887 Mouhijärvi – 5. toukokuuta 1951) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kerran julkisesti esillä Turussa vuonna 1908. Karia pidetään yhtenä 1920- ja 1930-luvun merkittävimmistä lavastajista Suomessa. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1950.
Karin vanhemmat olivat nahkurimestari D. V. Karinen ja Ida Amanda Viitaniemi. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1906–1910. Teatterialalle suuntauduttuaan Kari toimi lavastajana muun muassa Koiton näyttämöllä ja Tampereen Työväen Teatterissa, jossa hän teki pitkän uran ja oli tunnettu erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Kosti Elon kanssa. Vuosisadan alkupuoliskon ekspressionismin kansainvälisten vaikutteiden on arvioitu näkyneen Karin lavastusnäkemyksessä suomalaisista lavastajista ehkä selvimmin. Kari osallistui 1920-luvulla Tampereen Työväen Teatterin opintomatkalle Berliiniin, jossa hän tutustui saksalaisnäyttämöiden ekspressionistiseen muotokieleen ja omaksui uuden ilmaisun sittemmin vahvasti omassa työssään.
Olavi Runolinna
Erkki Olavi Runolinna (23. tammikuuta 1906 Halikko – 1. maaliskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja Lapuan liikkeen kannattaja, joka murhasi Minna Craucherin ampumalla hänet tämän kotona Helsingissä 8. maaliskuuta 1932.
Olavi Runolinnan vanhemmat olivat Kaarlo Waldemar Runolinna (aik. Rosenborg, 1877–1927) ja Olga Maria Isaksson (1877–1954). Hänen veljiään olivat Lapuan liikkeessä toiminut Aarne Runolinna ja tekniikan tohtori ja professori Urmas Runolinna.
Veljensä Aarnen yrityksessä työskennellyt Olavi Runolinna oli äkkijyrkkä lapualainen, jota vaivasivat fyysiset ja ilmeisesti myös mielenterveydelliset ongelmat. Mäntsälän kapinan aikaan hän oli ”seikkaillut” pistoolin kanssa Hämeenlinnassa ja Riihimäellä, muttei osallistunut itse kapinaan. Hän alkoi talvella 1931–1932 eräiden muiden tavoin epäillä Minna Craucherin lojaaliutta Lapuan liikkeelle. Helmikuussa Craucher oli uhannut hänelle ”vaihtavansa puolta” ja vuoti Mäntsälän kapinan aikana lehdistölle (suurelta osin keksimiään) paljastustietoja liikkeen organisaatiosta ja kapinan valmistelusta. Runolinna päätti murhata Craucherin, jotta tämä ei aiheuttaisi enempää vahinkoa liikkeelle. Hän sopi tapaamisen Craucherin kanssa tämän omassa asunnossa 8. maaliskuuta, jossa keskustelun jälkeen ampui uhriaan kahdesti niskaan. Runolinna tuomittiin marraskuussa 1932 täyttä ymmärrystä vaille ollen tehdystä murhasta seitsemäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Poliisin murhatutkimuksessa epäiltynä oli myös K. M. Wallenius.
Lapuan liikkeen kulissien takana liikkui monenlaisia henkilöitä, jotka halusivat käyttää liikettä omiin tarkoitusperiinsä. Helsingissä toimi Runolinnan johtama radikaali ryhmä, joka uneksi fasistisesta yhteiskunnasta. Ryhmää johti direktorio, johon kuuluivat lisäksi kenraali Hannes Ignatius ja majuri Ragnar Gröning. Ryhmä oli varsin pieni eikä sillä ollut mitään mahdollisuuksia ja asian paljastuttua viranomaiset eivät edes syyttäneet Runolinnaa vallankaappauksen suunnittelusta, vaan ainoastaan murhasta.
Olavi Runolinna oli 1950-luvun lopulla Göteborgin ja Boråsin suomalaisten helluntaiseurakuntien johtajana. Smyrnan Suomalaisen Helluntairyhmän johtajaksi hänet valittiin 23. helmikuuta 1957. Jouduttuaan hoitamaan kahden seurakunnan asioita, hän jätti tehtävän 13. joulukuuta 1958.
Collapse into Now
Collapse into Now on yhdysvaltalaisen rock-yhtye R.E.M:n keväällä 2011 ilmestynyt yhtyeen 15. ja viimeinen studioalbumi. Albumin tuottajana toimi Jacknife Lee, joka oli myös yhtyeen edellisen albumin, "Acceleraten", tuottaja.
Albumilta julkaistiin kolme singleä, "Mine Smell Like Honey", "Überlin" ja "Oh My Heart".
"Collapse into Now" nousi listojen kärkeen muun muassa Saksassa ja Sveitsissä. Britanniassa ja Billboard 200 -listalla albumi nousi ilmestymisviikollaan viidenneksi. Suomessa albumi oli parhaimmillaan sijalla 17.
Survivor (Barry Mannin albumi)
Survivor on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Barry Mannin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1975. Mann oli 1960-luvun tunnetuimpia lauluntekijöitä, ja tällä albumilla on mukana myös hänen työparinsa, sanoittaja Cynthia Weil. Levy-yhtiö on New Yorkissa toiminut RCA Records ja levymerkki Victor.
The Beach Boys -yhtyeestä tuttu Bruce Johnston ja Barry Mann ovat tuottaneet useimmat albumin kappaleista. Kappaleen "Nobody But You" tuottajat ovat kuitenkin Bruce, Terry ja Barry ja kappaleen "Nothing Good Comes Easy" Bruce ja Terry.
Levyn on äänittänyt Kent Tunks apunaan Artie Torgersen ja Steve Francisco. Masteroinnin on tehnyt Richard Simpson. Äänitys on tehty Kalifornian Hollywoodissa RCA:n Music Center of the Worldissä.
Kansikuvan valokuvan on ottanut Gene Brownell ja kannen suunnittelija on Frank Mulvey. Studojärjestelyissä on ollut mukana Doris Hughes. Takakannen valokuvan Barry Mannista pianoa soittamassa on ottanut Jim Seiter.
Albumin julkaisua on edeltänyt Barry Mannin single ”I'm a Survivor”.
Kappaleiden tekijät ovat Barry Mann ja Cynthia Weil.
Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn levypussiin. Julkaisijat ovat Screen Gems-Columbia Music, Inc. & Summerhill Songs, Inc. Kappale "Nobody But You" on vuodelta 1974 ja muut vuodelta 1975.The Roadhouse Band:
Kuoro:
Taustalaulajat kappaleen "I'll Always Love You" toisessa säkeistössä ovat Bruce Johnston, Daryl Dragon (The Captain) ja Toni Tennille.
"Sweetening":
Puhallinsoittimet:
Jousisoittimet:
Sovittajat:
The Roadhouse Bandin jäsenet, Bruce Johnston ja Terry Melcher ovat levyllä mukana Equinox Recordsin sekä Daryl Dragon ja Toni Tennille A&M Recordsin suosiollisella luvalla.
Jukka Priha
Jukka Priha (31. toukokuuta 1945 Heinola – 20. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja sijoittaja.
Priha oli isänsä, teollisuusneuvos Erkki Prihan (1914–1980) perustaman liimateollisuuden yrityksen E. Prihan omistaja. Yritys myytiin 1978–1979 Enso-Gutzeitille, Kemiralle ja Nesteelle, mutta Priha työskenteli sen varatoimitusjohtajana vielä vuoteen 1980, jolloin hän irtisanoutui.
Priha aloitti ekonomin opinnot Helsingin Kauppakorkeakoulussa, mutta opinnot keskeytyivät gradu-vaiheessa, kun isä käski pojan yrityksensä palvelukseen. Hän lopetti varsinaisen työnteon 35-vuotiaana.
Jukka Prihan sisar oli professori Päivi Setälä.
Maailman satuaarteet
Maailman satuaarteet on Karisto Oy:n Pokkaristo-sarjassa ilmestynyt kokoelma rakastetuimpia klassikkosatuja.
Toinen painos on vuodelta 2000 ja se on painettu Karisto Oy:n kirjapainossa Hämeenlinnassa. Kirja on pehmeäkantinen ja siinä on 118 sivua. Kunkin sadun yhteydessä on yksi kuva. Sarjan ulkoasun on suunnitellut Timo Kuoppala. Luokitustunnus on Lk. L80.
Marmoriahvenet
Marmoriahvenet ("Aplodactylidae") on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan läheltä Oseanian ja Etelä-Amerikan rannikkoa lauhkeista ja lämpimistä vesistä.
Marmoriahventen taksonominen luokitus on muuttunut 2000-luvulla. Nykyään heimoon katsotaan kuuluvaksi vain yksi suku "Aplodactylus" ja 5 lajia. Aikaisemmin heimon katsottiin kuuluvan kaksi muutakin sukua "Crinodus" ja "Dactylosargus". Näihin luokitellut lajit eroavat muista "Aplodactylus"-suvun lajeista lähinnä suomujen koon ja eräiden hampaiden puutteen perusteella. DNA-tutkimuksen perusteella ne eivät kuitenkaan eroa riittävästi muodostaakseen oman sukunsa. Ruumiinrakenteeltaan marmoriahvenet ovat pitkulaisia, ja niiden pää on pyöreähkö ja tukeva ja silmät pienet. Selkäeviä on yksi, ja evän etuosa on piikikäs ja osien välillä on selkeä lovi. Lajien rinta- ja vatsaevät ovat kookkaat. Marmoriahvenlajit ovat väritykseltään tyypillisesti ruskeita, harmaita tai vihertäviä valkoisin kuvion, jotka antavat marmorimaisen värityksen.
Marmoriahvenet ovat mereisiä kaloja, joita tavataan Australian, Uuden-Seelannin, Perun ja Chilen rannikkojen läheisyydestä. Ne elävät koralliriutoilla matalissa vesissä. Marmoriahvenet syövät kasviravintoa ja ovat yleisiä erityisesti suurten makroleväkasvustojen läheisyydessä.
Voitto (albumi)
Voitto on suomirockyhtye Popedan yhdeksästoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 26. lokakuuta 2011, ja sen on tuottanut Jani Viitanen.
HMS Ulster
HMS Ulster on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Vjatkanhevonen
Vjatkanhevonen on vaarantunut hevosrotu, joka on peräisin entiseltä Vjatkan, nykyisin Kirovin alueelta Venäjältä. Vjatkanhevosia on lähinnä Kirovin ja Udmurtian alueilla.
Vjatkanhevonen on monipuolinen, sisukas ja kestävä rotu. Sitä käytetään ratsastukseen, ajoon ja kevyeen työhön. Rotu on luonteeltaan aulis ja rehellinen sekä helppo käsitellä.
Vjatkanhevosella on pieni pää ja paksu, vahva kaula. Lavat ovat voimakkaat, runko syvä ja lautaset lihaksikkaat. Jouhet ovat tuuheat ja talviturkki paksu. Väri on yleisimmin hallakko tai rautiaan- tai ruunikonpäistärikkö, joskus ruunikko. Keskikorkeus on 140 cm ja keskipaino 400 kg. Vuonna 1917 rotu oli jo sukupuuton partaalla, ja Venäjän vallankumouksen jälkeen tehtiin joitain yrityksiä sen pelastamiseksi. Vuonna 2003 vjatkanhevosia oli noin 560, ja vuonna 2007 se mainittiin FAO:n vaarantuneiden eläinrotujen luettelossa.
Vjatkahevosen kehittymiseen ovat vaikuttaneet Kirovin, Udmurtian ja läntisen Permin alueiden maasto ja ilmasto. Rodun ulkomuotoon ovat ehkä vaikuttaneet Novgorodin siirtolaisten 1300-luvulla Pohjois-Venäjälle tuomat eestinhevoset ja klepperit sekä myöhemmin Uralin kaivoksille tuodut eestinhevoset. Vjatkanhevonen oli tunnettu työhevosominaisuuksistaan, kestävyydestään, nopeudestaan ja taloudellisuudestaan. 1800-luvun alkupuolella sitä käytettiin usein vetämään troikkaa, ja joitakin yksilöitä vietiin Vjatkasta muun muassa Puolaan. Myös konikponien uskotaan vaikuttaneen vjatkanhevoseen.
HMS Urchin
HMS Urchin on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Daniele Bracciali
Daniele Bracciali (s. 10. tammikuuta 1978 Arezzo) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 49 toukokuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 21 kesäkuussa 2012. Urallaan hän on voittanut yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja viisi turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Bracciali on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 1998 ja 2006.
Ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä Bracciali saavutti Casablancassa huhtikuussa 2006 voitettuaan loppuottelussa Nicolás Massún luvuin 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän otti ensimmäisen turnausvoittonsa vuonna 2005 Milanon turnauksessa Giorgio Galimbertin kanssa. Vuonna 2010 hän voitti Pietarin turnauksen Potito Staracen kanssa. Vuonna 2011 Bracciali voitti 's-Hertogenboschin turnauksen František Čermákin kanssa ja Kitzbühelin turnauksen Santiago Gonzálezin kanssa.
Joulukuussa 2007 ATP ilmoitti Braccialin saaneen kolmen kuukauden kilpailukiellon lyötyään vetoa tennisotteluista.
Jaakko Eino Kalevi
Jaakko Eino Kalevi (oik. Jaakko Eino Kalevi Savolainen, s. 1984 Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä ja muusikko.
92 Undina
92 Undina on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. H. F. Peters vuonna 1867. Undina on melko suuri päävyöhykkeen kappale, sillä sen läpimitta on noin 126 kilometriä. Se kuuluu X-tyypin asteroideihin, ja vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 15,94 tuntia.
Nalle Puhin elokuva
Nalle Puhin elokuva (), levitetty myös nimellä Nalle Puhin elokuva – uudet seikkailut Puolen hehtaarin metsässä, on vuonna 2011 julkaistu yhdysvaltalainen koko perheen animaatioelokuva, jota ovat inspiroineet A. A. Milnen "Nalle Puh" -kirjat. Elokuva kuuluu Disneyn "Nalle Puh" -tuoteperheeseen. Se on yhteensä viides elokuvateattereissa julkaistu "Nalle Puh" ja toinen Walt Disney Animation Studiosilta. "Nalle Puhin elokuva" on Disneyn 51. animaatioelokuva.
Elokuvassa Nalle Puh, Tiikeri, Kani, Nasu, Pöllö, Ihaa, Kengu ja Ruu lähtevät pelastamaan Risto Reipasta väärinkäsityksen kautta luodulta viholliselta.
Elokuvan ohjasivat Stephen Anderson ja Don Hall, käsikirjoittivat A. A. Milne ja Burny Mattinson, tuottivat Peter Del Vecho, Clark Spencer, John Lasseter ja Craig Sost. Elokuvan alkuperäisessä versiossa kertojana toimii John Cleese.
Elokuvaa levittää Walt Disney Pictures ja se julkaistiin 15. huhtikuuta 2011 Britanniassa ja 15. heinäkuuta 2011 Yhdysvalloissa. Elokuvan tuonto alkoi syyskuussa 2009, kun John Lasseter tiedotti heidän haluavan luoda elokuvan, joka "yhdistää sukupolvia". Elokuva sisältää myös kuusi kappaletta Kristen Anderson-Lopezilta ja Robert Lopezilta, kuten myös näyttelijä ja muusikko Zooey Deschanelin tulkinnan "Nalle Puhin elokuvan" tunnuskappaleesta.
Etsiessään lauluntekijöitä elokuvaan ohjaajat Stephen Anderson ja Don Hall lähettivät materiaalia viidelle lauluntekijätiimille. Kaksikko ihastui välittömästi Robert Lopezin ja hänen vaimonsa Kristenin demoon. Lopezit kirjoittivat elokuvaan seitsemän kappaletta. Zooey Deschanel esittää kolme elokuvan kappaleista, mukaan lukien otteen tunnuskappaleesta "A Very Important Thing to Do".
Elokuvamusiikin on säveltänyt Henry Jackman yhdessä Christopher Willisin kanssa.
Elokuvan trailerissa kuullaan englantilaisen rockyhtye Keanen kappale "Somewhere Only We Know". Kappale ei kuitenkaan sisälly elokuvan soundtrack-albumille.
156 Xanthippe
156 Xanthippe on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Palisa vuonna 1875. Pikkuplaneetta sai nimensä antiikin kreikkalaisen filosofin Sokrateksen vaimon, Ksanthippen mukaan. Koska Xanthippen läpimitta on noin 121 kilometriä, se on melko suuri kappale päävyöhykkeellä. Se on tumma C-tyypin asteroidi, jonka pinnalla vuorokauden pituus on noin 22,37 tuntia.
182 Elsa
182 Elsa on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi J. Palisa vuonna 1878. Elsan läpimitta on noin 44 kilometriä ja vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 80,09 tuntia. Elsa on S-tyypin asteroidi.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Tanskan Kööpenhaminassa 19. – 25. syyskuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa olivat maantieajo ja aika-ajo miehille, naisille, alle 23-vuotiaille miehille sekä junioreille.
Miesten aika-ajo käytiin 46,4 kilometrin reitillä 21. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi 23,3 kilometrin kierrosta. Tony Martin voitti aika-ajon maailmanmestaruuden ensimmäisen kerran. Hän johti kilpailua jokaisessa väliajassa, ja voitti kilpailun runsaalla minuutilla ennen toiseksi polkenutta Bradley Wigginsiä ja kolmanneksi sijoittunutta hallitsevaa maailmanmestaria Fabian Cancellaraa. Cancellara oli jokaisessa väliajassa toisena, mutta tuli lopun Wigginsiä hitaammin.
Lähde: sportresult.com 
Naisten aika-ajo käytiin 27,8 kilometrin reitillä 20. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin yksi kierros. Märällä tiellä ajetun kilpailun voitti Judith Arndt. Hän voitti lähes 22 sekunnilla toiseksi sijoittuneen Linda Villumsenin. Kolmanneksi sijoittui hallitseva mestari Emma Pooley. 
Lähde: sportresult.com 
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo käytiin 35,2 kilometrin reitillä 19. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi kierrosta. Kilpailun voitti Australian Luke Durbridge, joka johti jokaisessa väliajassa. Toiseksi sijoittui Tanskan Rasmus Christian Quaade ja kolmanneksi Australian Michael Hepburn. 
Lähde: sportresult.com 
Miesten maantieajo käytiin 266 kilometrin reitillä 25. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti loppukirissä vahvin ollut britti Mark Cavendish, joka otti maalleen ensimmäisen maantiejon mestaruuden 46 vuoteen. Toiseksi sijoittui Australian Matthew Goss ja kolmanneksi Saksan André Greipel.
Lähde: sportresult.com 
Naisten maantieajo käytiin 140 kilometrin reitillä 24. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti toista kertaa peräkkäin Italian Giorgia Bronzini. Hän voitti loppukirissä toiseksi sijoittuneen Alankomaiden Marianne Vosin ja kolmanneksi sijoittuneen Saksan Ina-Yoko Teutenbergin.
Lähde: sportresult.com 
Alle 23-vuotiaiden maantieajo käytiin 168 kilometrin reitillä 23. syyskuuta 2011. Massakiriin päättyneen kilpailun voitti Ranskan Arnaud Démare ennen maanmiestään Adrien Petit'tä ja britti Andrew Fenniä. 
Lähde: Cyclingnews
Mihail Borodkin
Mihail Mihailovitš Borodkin (1. syyskuuta 1852 – 1919) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka tutki Suomen historiaa ja vastusti Suomen autonomiaa.
Borodkinin isä oli Bomarsundin linnoituksessa palvellut Venäjän armeijan alikapteeni Mihail Borodkin ja äiti ahvenanmaalainen Olivia Vikberg. Hän jäi varhain orvoksi ja kävi keisarillista orpojen koulua Hatsinassa. Borodkin valmistui 1875 upseeriksi Konstantinin tykistökoulusta ja palveli Suomeen sijoitetussa tykistödivisioonassa, jossa hän yleni vuoteen 1882 mennessä kapteeniksi. Samana vuonna hän valmistui sotilasjuristiksi Pietarissa toimineesta Aleksanterin lainopillisesta sota-akatemiasta. Hän toimi sen jälkeen syyttäjän ja tutkijan viroissa venäläisissä sotilastuomioistuimissa Odessan ja Pietarin sotilaspiireissä sekä sotatuomarina Varsovassa 1892–1895 ja Pietarissa 1895–1901. Vuosina 1901–1909 Borodkin toimi eri viroissa Venäjän sotaministeriössä. Hänet ylennettiin 1890 everstiksi, 1900 kenraalimajuriksi ja 1907 kenraaliluutnantiksi.
Borodkin oli vuonna 1900 perustetun monarkistisen "Russkoje sobranije" -järjestön perustajajäsen ja kuului sen johtoon. Hän oli sotaministeriön asettamana jäsenenä useissa Suomen asevelvollisuuskysymystä pohtineissa komiteoissa ja sai valmistella vuonna 1901 toteutettua Suomen sotaväen lakkauttamista. Vuoden 1906 jälkeen Venäjän pääministeriksi nimitetty Pjotr Stolypin kutsui Borodkinin perustamansa Suomen asiain neuvottelukunnan jäseneksi, missä tehtävässä hän avusti myös Suomen kenraalikuvernööri F. A. Seyniä. Borodkin erosi sotapalveluksesta vuonna 1909. Hänet nimitettiin 1911 Venäjän hallitsevan senaatin ja 1916 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Lisäksi hän oli 1911–1912 Aleksanterin lainopillisen sota-akatemian johdossa.
Borodkin tunsi hyvin Suomen asioita ja vieraili usein Suomessa. Ruotsinkielentaitoisena hän kykeni tutkimaan Suomen historiaa ja alkoi kirjoittaa siitä lehtiin, aluksi nimimerkillä "G. A. Abov". Hän kirjoitti vuosisadan vaihteessa ja 1900-luvun alussa Suomen historiasta useita lentokirjasia ja tutkimuksia, joissa hän K. F. Ordinin tavoin pyrki osoittamaan suomalaisten autonomiakäsitysten virheellisyyden. Vuosina 1905–1912 hän julkaisi neliosaisen Suomen historian, joka ulottui Pietari Suuren ajoista Aleksanteri II:n valtakauteen. Borodkinin mukaan keisari Aleksanteri I ei ollut Porvoon valtiopäivillä 1809 perustanut mitään Suomen valtioita ja suomalaisten myöhemmät tulkinnat asiasta osoittivat vain petollisuutta valtakuntaa kohtaan. Borodkin julkaisi myös vuonna 1904 tutkimuksen Oolannin sodasta sekä vuonna 1905 kirjasen Nikolai Bobrikovin toiminnasta Suomen kenraalikuvernöörinä, johon Borodkin suhtautui hyvin ymmärtäen. Hänen viimeinen teoksensa oli 1914 ilmestynyt tutkimus Suomen armeijasta Nikolai I:n aikana. Suomessa Borodkinin kirjoituksia pidettiin hyökkäyksenä Suomen asemaa vastaan.
Bolševikit vangitsivat ja teloittivat Borodkinin vuoden 1919 aikana.
Skog
Skog () on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Henkikaartin Preobraženskin rykmentti
Henkikaartin Preobraženskin Hänen majesteettinsa rykmentti () oli Venäjän keisarillisen armeijan vanhin kaartin jalkaväkirykmentti. Rykmentin nimi juontaa Moskovan ulkopuolella sijainneesta Preobraženskojen kylästä, jonne joukko-osasto oli alkujaan sijoitettuna. "Preobraženije" tarkoittaa Kristuksen kirkastumista.
Finlayson (kaupunginosa)
Finlayson, joka tunnettiin aiemmin nimellä "Näsi" on Tampereen I kaupunginosa. Se koostuu vanhasta Finlaysonin tehdasalueesta, Näsinpuistosta, Mustanlahden satama-alueesta sekä Hämeenpuiston ja Satakunnankadun rajaamista asuinkortteleista. Idässä alue rajoittuu Tammerkoskeen. Alueella sijaitsevat muun muassa Tallipiha ja Finlaysonin kirkko. Kaupunginosassa on myös kolme palatsirakennusta: Finlaysonin palatsi, Näsilinna ja Pikkupalatsi. Alueelta alkavat Nalkalaan saakka ulottuvat Näsilinnankatu ja Kuninkaankatu sekä Hämeenpuiston poikki ulottuvat Puuvillatehtaankatu ja Näsijärvenkatu. Naapurikaupunginosia ovat etelässä Tammerkoski (II kaupunginosa) ja lännessä Amuri (IV ja V kaupunginosat).
Alkujaan Finlaysonin alue puuvillatehtaan länsipuolella oli tehtaan työläisten ja toimihenkilöiden asuinalue; tosin työväen ja toimihenkilöiden asuttamat tontit olivat ulkonäöltään aivan erilaiset.
Särkänniemi (kaupunginosa)
Särkänniemi on Tampereen VIII kaupunginosa, joka sijaitsee Näsijärven rannalla Amurin ja Finlaysonin kaupunginosien pohjoispuolella. Näsinneulan ja Särkänniemen huvipuiston lisäksi kaupunginosassa sijaitsee mm. vanha Haarlan paperitehtaan rakennus. Särkänniemessä on myös toimintansa lopettanut Amurin rautatieseisake. Särkänniemen kaupunginosaan luetaan mukaan myös Näsijärvessä sijaitseva Siilinkarin luoto. Särkänniemi rajoittuu etelässä Paasikiventiehen, jonka toisella puolella on Amurin kaupunginosa sekä lännessä Santalahden kaupunginosaan. Kaupunginosaan kuuluu Onkiniemen asuinalue.
Särkänniemen kaupunginosaan liittyy sen länsipuolella sijaitseva Santalahti, joka on nimetty Näsijärven samannimisen lahden mukaan. Alueen ensimmäinen teollisuuslaitos oli vuonna 1852 perustettu Elianderin tulitikkutehdas; myöhemmin syntyneitä ovat olleet muiden muassa Sahanterä Oy (1889), Näsijärven Pahvitehdas (1909) sekä Haarlan paperitehdas (1920). Särkänniemen länsipuolella sijaitseva Onkiniemi oli suosittu uimaranta jo 1800-luvulla. Särkänniemen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1915 ja koko alueen asemakaava vuonna 1921 sekä Santalahden asemakaava vuonna 1945. Osa alueen kaduista on nimetty tehtaiden omistajasukujen mukaan; Haarlan paperitehtaan perustaja, kauppaneuvos Rafael Haarla, jonka mukaan on nimetty Haarlankatu, lahjoitti Tampereen kaupungille Hämeensillan patsaat vuonna 1929.
Tampella (kaupunginosa)
Tampella (vuoteen 2002 "Naistenlahti") on Tampereen IX kaupunginosa, joka muodostuu vanhasta Tampellan tehdasalueesta, Armonkallion asuntoalueesta ja Naistenlahden satama-alueesta.
Näsijärven rannalla sijaitsevan sisäisesti epäyhtenäisen kaupunginosan naapurikaupunginosia ovat Lapinniemi, Lappi, Osmonmäki, Tammela, Jussinkylä, Finlayson ja Särkänniemi.
Naistenlahdessa Näsijärven rannalla toimii kaksi Tampereen Sähkölaitoksen voimalaitoksista:
Naistenlahti 1
Naistenlahti 2
Harry Shum Jr.
Harry Shum Jr. (s. 28. huhtikuuta 1982 Limón, Costa Rica) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja koreografi.
Shum syntyi Limónissa Costa Ricassa. Hänen äitinsä on kotoisin Hongkongista ja isänsä Kantonista Kiinasta. Shumilla on kaksi isosiskoa, Susana ja Cristina. Perhe muutti San Franciscoon Shumin ollessa 6-vuotias. Shum on kiitollinen kansainvälisestä taustastaan ja kokee saaneensa parhaat puolet monesta kulttuurista. Hän puhuu englantia, espanjaa ja kiinaa.
Shum alkoi luoda uraa tanssijana San Franciscossa valmistuttuaan lukiosta. Hän toimi useiden tunnettujen muusikoiden kuten Beyoncén, Mariah Careyn, Jennifer Lopezin ja Ashantin taustatanssijana. Hän tanssi Applen iPod-mainoksessa. Shum sai pienen roolin televisiosarjasta "Käytäväpeliä" vuonna 2003. Tämän jälkeen hän esiintyi tanssiaiheisissa elokuvissa "You Got Served", "Stomp the Yard" ja "Center Stage: Turn It Up".
Shum on näytellyt televisiossa musiikaalisarjassa "Glee" vuodesta 2009. Hänen roolinsa oli aluksi pieni, mutta sarjan kolmannella tuotantokaudella hänen roolihahmostaan Mike Changista tehtiin yksi sarjan päähenkilöistä. Shum toimii koreografina tanssia käsittelevässä televisiosarjassa "The Legion of Extraordinary Dancers". Hän on myös näytellyt sarjassa. Shum esiintyi tanssielokuvassa "Step Up 3D" vuonna 2010.
Vuonna 2011 Shum esiintyi action-painotteisessa lyhytelokuvassa "3 Minutes", joka sai suosiota. Elokuva huomioitiin mm. New York Postissa, Seventeen Magazinessa ja virallisella Star Wars -sivustolla. Shum näyttelee vuonna 2016 alkaneessa Shadowhunters-sarjassa Magnusta.
Juuso Salmi
Juuso Salmi (s. 15. heinäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxissa.
Salmi on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa kaudella 2006–2007 sekä B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa kaudella 2008–2009 Christian Silfverin kanssa. Salmi voitti A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010, B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009 ja C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007. Kaudella 2010–2011 hän toimi HIFK:n A-nuorten kapteenina.
Kaudeksi 2011–2012 Salmi nostettiin HIFK:n SM-liigarinkiin. Hän teki liigadebyyttinsä kauden kolmannessa ottelussa 22. syyskuuta 2011 Tapparaa vastaan ja sai siinä jääaikaa 8.34 minuuttia. Salmen paikka kokoonpanossa aukesi, kun Markus Kankaanperä oli sivussa ottelusta. Hänen liigauransa avausmaali ja kauden ainoaksi jäänyt tehopiste syntyi 6. maaliskuuta 2012 JYPiä vastaan. Salmen 2-1-osuma ratkaisi HIFK:lle voiton. Hän pelasi kauden aikana 15 SM-liigaottelua sekä 16 ottelua lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Salmi vahvisti myös kevään 2012 pudotuspeleissä HIFK:n A-nuoria, jotka voittivat Suomenmestaruuden.
Kaudella 2012–2013 Salmi pelasi 26 SM-liigaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän pelasi myös 12 ottelua lainalla Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uudessamaassa. Kaudella 2013–2014 Salmelta odotettiin läpimurtoa SM-liigaan, mutta hän oli lähes koko syyskauden sivussa loukkaantumisten vuoksi, eikä saanut enää kevätkaudella rytmistä kiinni. Salmelle kertyi kauden aikana vain 11 runkosarjaottelua sekä kolme ottelua lainalla HCK:ssa. Vielä kaudella 2015–2016 hän jäi pieneen rooliin ja pelasi vain 16 runkosarja- ja 11 playoff-ottelua. Salmi voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla Kiekko-Vantaassa.
Salmi oli kauden 2015–2016 jälkeen pitkään ilman sopimusta, kunnes hän palasi kauden 2016–2017 kynnyksellä kahden kuukauden mittaisella sopimuksella HIFK:hon paikkaamaan Eemeli Heikkisen ja Miro Karjalaisen poissaoloja. Marraskuussa Salmen sopimusta jatkettiin kauden loppuun. Toukokuussa 2017 hän teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 Salmi teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+5=7. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2018–2019 Salmi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin.
Salmi hyökkäsi 1. syyskuuta 2012 European Trophy -ottelussa Jokereiden Ilari Filppulan kimppuun. Tapahtumaa ennen ja sen jälkeen Helsingin paikallispelissä nähtiin useita tappeluita; ottelussa jaettiin lopulta yhteensä 275 minuuttia jäähyjä (Jokerit 127 minuuttia, HIFK 148 minuuttia). Aihe sai valtavasti julkisuutta.
Jääkiekon SM-liiga julisti rangaistuksensa tiistaina 11.09.2012; Salmi sai teostaan 12 ottelun mittaisen pelikiellon. Kyseinen pelikielto on SM-Liigan historian viidenneksi pisin.
Salmi on harrastanut myös leuanvetoa, josta hänellä on yli 85-kiloisten Suomenmestaruus 38 leualla.
Henkikaartin Semjonovin rykmentti
Henkikaartin Semjonovin rykmentti () oli Venäjän keisarillisen armeijan vanhimpia kaartin jalkaväkirykmenttejä. Rykmentin nimi juontaa Moskovan ulkopuolella sijainneesta Semjonovskojen kylästä, jossa joukko-osasto alkujaan luotiin ja jonne se oli sijoitettuna Pietari I:n nuoruusvuosina.
Joukko-osaston historia juontaa aina nuoren Pietari I:n leikkiarmeijaan ja vuoteen 1683. Vuonna 1700 siitä tehtiin Semjonovin Henkikaartin rykmentti Moskovan ulkopuolella sijainneen Semjonovskajan kylän mukaan, jonne se oli sijoitettu. Vuodesta 1723 lähtien rykmentti oli sijoitettuna Pietariin.
Suuren Pohjan sodan aikana rykmentti soti Narvan taistelussa ja vuonna 1703 se kunnostautui Nevanlinnan piirityksessä ja Ruotsin laivaston kaappaamisessa Nevajoen suulla.
Rykmentti oli osallisena Venäjän-Turkin sotaan 1735 sekä Venäjän ja Ruotsin välisiin sotiin (1741–1743 ja ). Napoleonin sodissa Ranskaa vastaan Semjonovin rykmentti oli mukana useaan otteeseen (1805, 1806–1807, 1812–1814). Se otti osaa myös Venäjän ja Turkin välisiin sotiin 1800-luvulla (1828–1829 ja 1877–1878).
Vuonna 1905 rykmentti osallistui Moskovassa puhjenneen kapinan kukistamiseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana rykmentti lähetettiin lounaisrintamalle osana 1. Kaartin jalkaväkidivisioonaa. Rykmentin reservipataljoona, joka jäi Pietariin, otti osaa helmikuun vallankumoukseen 1917. Maaliskuussa 1918 Semjonovin henkikaartin rykmentti palasi sodasta Pietariin (nyt nimellä Petrograd), ja se lakkautettiin samassa kuussa.
Tallennetuotanto
Tallennetuotanto on prosessi, jossa alkuperäisaineisto tai dokumentti kopioidaan mahdollisimman tarkasti alkuperäisen kaltaisena sen sisältämän informaation tallennusta ja jakelua varten. Kopioitua dokumenttia kutsutaan tallenteeksi. Tallenteet voivat olla kuvia, ääntä, liikkuvaa kuvaa tai kolmiulotteisia mallinteita. Aiemmin kaikki tallenteet olivat analogisia, eli alkuperäisen dokumentin kaltaisia. Nykyään tallenteet voivat olla myös digitaalisia, eli numeraalisia. Analogiset tallenteet pyritään muuttamaan digitaalisiksi verkkotallennusta ja jakelua varten. Analogisessa tallennetuotannossa ei pystytä kopioimaan tallennetta aivan alkuperäisen dokumentin kaltaisena, vaan kopiointiprosessissa informaatio muuttuu. Digitaalisessa tallennetuotannossa digitaalinen dokumentti voidaan kopioida täsmälleen alkuperäisen kaltaisena.
Vanhin historiallinen tallennetuotanto on kymmeniä tuhansia vuosia vanhaa. Se on syntynyt käsityönä. Näitä ovat työkaluihin tai käyttöesineisiin tehdyt kaiverrukset, mukaan lukien luolamaalaus, nuolenpääkirjoitus, riimukirjoitus ja kuvakirjoitus. Tallennetuotannossa käytetyt merkkijärjestelmät ovat mahdollistaneet abstraktien ajatusten tallentamisen, mutta edellyttäneet kirjoitustaidon kehittymistä. Tähän liittyy papyruksen ja paperin käyttö tallennemateriaalina. Kirjapaino teki tallennetuotannosta teollisuutta. Hopean mustumiseen perustuva valokuvaus teki kuvallisten dokumenttien tallentamisen mahdolliseksi.
Painetut ja valokuvatut tallenteet vaativat lukutaitoa, mutta ei luku- tai katselulaitetta. Äänen, elävän kuvan ja kolmiulotteisten tallenteiden katseleminen sen sijaan vaatii laitteen, jotta ne saadaan aisteillemme havaittavaan muotoon. Savikiekolle voitiin tallentaa äänitteitä, mutta ääntä ei saada kuuluvaksi ilman gramofonia. Myös elokuvatallenteet vaativat projektorin, jotta kuva näkyisi liikkuvana. Eri mediat vaativat aiemmin erilaisen tallennetekniikan. Digitaalinen tallennetuotanto on muuttanut tämän siten, että kaikki tallenteet voidaan sekä tallentaa, että esittää samalla tekniikalla. Tämä tosin tarkoittaa, että esimerkiksi tallennettua kuvaa ei voida katsoa ilman siihen tarkoitettua katselulaitetta tai tulostetta.
Suuri osa nykyajan säilytettävistä dokumenteista tuotetaan sähköisesti. Liikkuva kuva, ääni ja hyperteksti täytyy säilyttää digitaalisena, sillä tulostettu paperituote tai muu analoginen säilytysmuoto hävittää alkuperäisen dokumentin sisältöä. Esimerkiksi hyperlinkit häviävät, kun tekstiä tulostetaan verkosta. Analogisessa muodossa ei voida tehdä automaattisia kokoteksti-indeksointeja eikä hakuja kuva- tai äänitallenteista.
Tallennetuotannon valinnaisesta ammatillisesta tutkinnon osasta tuli ammatillinen perustutkinto vuonna 2012. Se voidaan suorittaa osatutkintona tai osana ammatillista perustutkintoa. Uusi osatutkinto on tarjolla muun muassa Keskuspuiston ammattiopistossa.
Neljä minuuttia
Neljä minuuttia ("Vier Minuten") on Chris Krausin ohjaama, vuonna 2006 julkaistu draamaelokuva naisvankilan pianonsoiton opettajasta (Monica Bleibtreu) ja murhaajasta (Hannah Herzsprung). Pianonsoiton opettaja Gertrud Krüger opettaa murhasta tuomittua Jennyä konserttikilpailua varten.
Neljäs Harkovan taistelu
Neljäs Harkovan taistelu oli neljäs Saksan ja Neuvostoliiton välinen taistelu Harkovan kaupungista toisessa maailmansodassa 12.–23. elokuuta 1943. Saksalaiset olivat aiemmin onnistuneet torjumaan puna-armeijan yritykset valloittaa kaupunki takaisin. Saksalaisten hävittyä Kurskin taistelun, Josif Stalin määräsi operaatio Polkovodets Rumyantsevin, jonka yksi päämääristä oli vallata Harkova ja Belgorod takaisin. Puna-armeija menetti taistelussa 450 panssarivaunua 800:sta, mutta onnistui siitä huolimatta pakottamaan Erich von Mansteinin johtamat Saksan 4. panssaridivisioonan, 8. armeijan, XI armeijakunnan ja taisteluosasto Kempfin vetäytymään kaupungista. Neuvostoliitto sai valloitettua kaupungin lopullisesti 23. elokuuta.
Julius Babatunde Adelakun
Julius Babatunde Adelakun (s. marraskuu 1934) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Oyon hiippakuntaan 27. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Thunigaban titulaaripiispaksi 16. marraskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Owen McCoy, jota avustivat Michael Patrick Olatunji Fagun ja Anthony Olubunmi Okogie.
13. huhtikuuta 1973 Adelakun sai nimityksen Oyon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2009.
Timo Räihä
Timo Johannes Räihä (s. 1953 Parikkala) on entinen SM-tason painija.
Räihän painiura sai alkunsa 1970-luvulla. Hän voitti juniorien SM-pronssia 1971 sarjassa 81 kg Kankaanpäässä. Ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa hän saavutti ottelemalla yli 90 kg sarjassa pronssille Helsingissä 1976. Hän saavutti tässä painoluokassa SM-hopeaa kahdesti, vuonna 1978 kreikkalais-roomalaisessa painissa ja 1979 vapaapainissa.
Painiuransa jälkeen Räihä on juossut 26 täyttä maratonia, ja hiihtänyt yli 20 pitkänmatkan Finlandiahiihtoa.
Räihä on toisen valtuustokauden kaupunginvaltuutettu Suomen Kristillisdemokraattisessa puolueessa Lahdessa. Hän on ollut eduskuntavaaliehdokkaana vuoden 2011 sekä vuoden 2015 vaaleissa tulematta kuitenkaan valituksi.
http://www.mahdollisuus.fi/stoorit/painijasta-evankelistaksi
http://timojohannes.blogspot.com
Jääpallon SM-sarjakausi 1981–1982
Jääpallon Suomen mestaruus 1982 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura
JPS putosi sarjasta suoraan. Kampparit säilyi karsinnan jälkeen. Sarjaan nousi Keminmaan Pallo.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä. Samoin meneteltiin myös loppuotteluissa. Pronssiottelu oli yksiosainen.
OLS: Jussi Mäkelä, Jukka Palinsaari, Jouni Taskila; Jari Huovinen, Kalevi Immonen, Pasi Kalliokoski, Tuomo Lämsä, Jari Löthman, Juha Niemikorpi, Timo Okkonen, Ari Rintala; Ilkka Alatalo, Matti Alatalo, Juha Krankkala, Kari Moilanen, Esa Määttä, Jukka Ohtonen; Asko Eskola, Eero Hamari, Risto Kontturi, Jari Loukkola, Jari Surakka. Valmentaja Reijo Karppinen.
Emmanuel Adetoyese Badejo
Emmanuel Adetoyese Badejo (s. 13. heinäkuuta 1961) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Oyon hiippakuntaan 4. tammikuuta 1986 ja inkardinoitiin Osogbon hiippakuntaan 3. maaliskuuta 1995. Hänet nimitettiin Oyon koadjuuttoripiispaksi 14. elokuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius Babatunde Adelakun, jota avustivat Gabriel 'Leke Abegunrin ja Michael Patrick Olatunji Fagun.
Badejosta tuli Oyon piispa 4. marraskuuta 2009.
Michael Patrick Olatunji Fagun
Michael Patrick Olatunji Fagun (s. 17. huhtikuuta 1935 Agure) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ondon hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Casae Nigraen titulaaripiispaksi 28. kesäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Richard Field, jota avustivat Anthony Saliu Sanusi ja Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu.
Fagun sai nimityksen Ekitin hiippakunnan piispaksi 30. heinäkuuta 1972. Hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 17. huhtikuuta 2010.
Felix Femi Ajakaye
Felix Femi Ajakaye (s. 25. toukokuuta 1962 Ibadan) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ekitin hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1987 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 16. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Patrick Olatunji Fagun, jota avustivat Francis Folorunsho Clement Alonge ja Alfred Adewale Martins.
17. huhtikuuta 2010 Ajakayesta tuli Ekitin piispa.
Mieletön maailma
Mieletön maailma on suomalainen viihdeohjelma, jota esittää televisiokanava MTV3. Sen juontajina toimivat aikaisemmin "Keksijätehtaan" juontajana toiminut Simo Frangen ja Keksijätehtaan tuomaristossa istunut Jethro Rostedt. Sarjassa esiintyy myös Tampereen positiivisimmaksi henkilöksi valittu Jama Jama.
Ohjelmassa esitetään hauskoja kuvanauhapätkiä kotivideoiden tapaan sekä juontajien omia vitsejä. Sarja alkoi 17. syyskuuta 2011, ja sitä esitettiin lauantaisin kello 19.30 ja vuoden vaihteessa sunnuntaisin vaihtelevasti kello 19.30, 20.30 ja 21.30. Viimeinen jakso esitettiin 16. syyskuuta 2012.
Nokia C2-06
Nokia C2-06 Touch and Type on matkapuhelinvalmistaja Nokian kesäkuussa 2011 julkaistu liukunäppäimistöllä ja kahdella SIM-korttipaikalla varustettu kosketusnäytöllinen matkapuhelin.
Monarchy of Roses
Monarchy of Roses on Red Hot Chili Peppersin kappale albumilta "I'm With You". Kappale on albumin toinen single ja se julkaistiin 14. marraskuuta 2011.
Singlen Ison-Britannian promoversio ilmestyi 5. lokakuuta 2011 myyntiin ebayhin, kansikuvan ja kappalelistan kera.
Yhtyeen kitaristi Josh Klinghofferin mukaan kappale sai alkunsa basisti Flean keksimästä bassokuviosta, johon Klinghoffer alkoi soittaa omaa kitarariffiään. Kappaleen työnimenä oli "Disco Sabbath".
Ison-Britannian promosingle
Lil Boosie
Lil Boosie (oikealta nimeltään Torrence Hatch, s. 14. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti Louisianan Baton Rougesta. Hän on julkaissut lukuisia mixtapeja ja viisi albumia. Boosie on omistanut useita laulujaan äidilleen ja lapsilleen.. Hän tehnyt myös virkavaltaa vastustavia kappaleita.
Boosie pelasi koripalloa ja pääsi opiskelemaan mutta hänet erotettiin huumesyytteiden takia. Sitten hän päätti ryhtyä räppäriksi. Hän tutustui Pimp C:hen ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "For My Thugz" Trill Entertainmentin kautta.
Vuonna 2006 Boosie julkaisi toisen sooloalbuminsa "Bad Azz". 2007 julkaistiin Trillin kokoelma-albumi "Survival of the Fittest". Se toi Boosielle paljon näkyvyyttä. Vuonna 2008 hän vieraili DJ Khaledin singlellä ”Out Here Grinding”.
Vuonna 2009 Boosie julkaisi kolmannen sooloalbuminsa "Superbad: The Return of Boosie Bad Azz". Siltä julkaistiin single ”Better Believe it”. Muutamille levyn kappaleille tehtiin musiikkivideot. Hän myös perusti oman levy-yhtiönsä "Bad Azz Entertainment".
Boosie oli vuonna 2010 vankilassa mutta julkaisi siitä huolimatta viidennen sooloalbuminsa "Incarcerated". Boosie sanoi jatkavansa musiikin tekoa olosuhteista huolimatta. Hän vapautui vankilasta maaliskuussa 2014.
Boosiella on diabetes. Hän on naimisissa Walnita Decuir-Hatchin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Hän joutui 2009 vankilaan neljäksi vuodeksi ehdonalaisrikkomuksen vuoksi. Hänet oli aiemmin tuomittu marihuanan hallussapidosta ja aseista, ja nilkassa ollut seurantalaite osoitti ettei hän noudattanut ehdonalaisehtoja.
2010 kesäkuussa Boosieta syytettiin Terry Boydin murhasta. Hän vannoi olevansa syytön, ja hänet todettiin syyttömäksi murhaan.