hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Osmo Osva
Osmo Osva (s. 2. kesäkuuta 1923 Viipuri) on suomalainen kuvittaja, lavastaja ja salapoliisitarinoiden kirjoittaja.
Osva alkoi kirjoittaa kertomuksia lehtiin jo koulupoikana Viipurissa 1930-luvun lopulla. Sodan jälkeen Osva työskenteli lukemistolehdissä toimittajana ja kirjoitti myös omia kertomuksiaan lehtiin. Hän julkaisi myös muutamia salapoliisi- ja jännitysromaaneita
Osva toimi 1950-luvun alussa lavastajana useissa elokuvissa, tunnetuin näistä oli Erik Blombergin 1952 ohjaama Valkoinen peura. Myöhemmin Osva on toiminut kuvittajana, kansikuvien suunnitteljana ja pilapiirtäjänä.
After Eight
After Eight on Rowntree & Company Limitedin vuonna 1962 myyntiin tullut englantilainen minttutäytteinen suklaa. Yritys myytiin vuonna 1988 Nestlélle, ja siten myös After Eight on nykyisin Nestlén tuotemerkki. Suomessa After Eight tuli myyntiin vuonna 1988.
Aikoinaan After Eightin kehittäminen ideasta valmiiksi tuotteeksi tuotti tekijöilleen paljon vaikeuksia, sillä kukaan ei ollut aiemmin valmistanut samankaltaista tuotetta, jossa paperinohut suklaakuorrute peittää täytteen. Erityisenä haasteena oli saada suklaakuorrutteesta tarpeeksi ohut. Ennen tuotantoa testattiin lukuisia erilaisia minttu- ja suklaaseoksia sekä suunniteltiin erilaisia tuotantolinjoja. Ensimmäiset tuotetut After Eightit valmistettiinkin käsityönä ennen kuin tekniset haasteet oli saatu ratkaistua. Tuotteen nimi viittaa siihen, että suklaalla herkuteltaisiin illallisen eli kello kahdeksan jälkeen..
Nykyisen markkinoilla olevan After Eightin voimakas minttutäyte valmistetaan tarkoin valitusta kahden eri piparminttuöljylajin seoksesta. Täytteen peittävä paperinohut, After Eightille tunnusomainen aaltoileva suklaakuori saadaan aikaiseksi puhaltamalla erityisellä puhalluskoneella sulaan suklaaseen kastetun makeisen päältä ylimääräinen suklaa pois.
Alkuperäisen After Eight Thin Mints -suklaan lisäksi on valmistettu useita muitakin After Eight -tuotteita, mm. After Eight Straws, After Eight Irish Cream ja After Eight Dark.
Bacardi Superior
Bacardi Superior on Bacardin valmistama vaalea rommi. Siinä on alkoholia Yhdysvalloissa 40 ja Euroopassa 37,5 tilavuusprosenttia.
Bacardi Superioria voidaan käyttää useiden drinkkien, kuten Cuba Libren tai Piña Coladan, osana.
Marjatta Heino
Meeri Marjatta Heino (o.s. Lepistö) (24. kesäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija.
Heino on voittanut Suomen mestaruuden 1960–1962, 1969, 1971, 1973, hopeaa 1972 ja pronssia 1970, naisten lyöjäkuninkuuden 1962 ja osallistunut kahteen Itä–Länsi-otteluun.
Veikko Latvala
Veikko Johannes Latvala (s. 28. helmikuuta 1933 Vimpeli) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Vuoden 1963 lyöjäkuningas kuului kymmenkunta vuotta Vimpelin Vedon SM-sarjamiehistöön. Latvala voitti SM-kultaa 1960, 1965, hopeaa 1959, 1961, 1962 ja pronssia 1958, 1963.
Havana Club
Havana Club on Kuuban Santa Cruz del Nortessa valmistettava rommimerkki. Rommintuotannon Havana Club -tuotemerkillä aloitti José Arechabala vuonna 1878. Kuuban vuoden 1959 vallankumouksen jälkeen tislaamo ja yritys kansallistettiin.
Vuodesta 1994 Havana Clubia on tuottanut Havana Club International, Kuuban valtion ja Pernod Ricardin puoliksi omistama yhteisyritys.
Suomessa Alko myy kahta erilaista Havana Club -rommia: kolmevuotiaista rommitisleistä kypsytetty vaalea "Havana Club Añejo 3 Años" ja vähintään seitsenvuotiaista rommitisleistä kypsytetty tumma "Havana Club Añejo 7 Años". Molempien alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia.
Harapainen
Harapainen on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustan etelälaidalla Karjalan radan ja valtatie 6:n välissä.
Harapainen alkoi kehittyä asuinalueeksi toisen maailmansodan jälkeen, mihin asti se oli maaseutua. Se on tunnettu myös nimellä Invalidikylä alueelle sijoittuneiden sotainvalidien vuoksi. Harapaisen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin 21. syyskuuta 1962. Pientalojen lisäksi Harapaisessa on muutamia 1990- ja 2000-luvuilla valmistuneita kerrostaloja. Harapaisen tilastoalueella on 1 091 asukasta.
Harapaisessa sijaitsevat muun muassa Harapaisen pallokenttä, kauppakeskus Myllykeskus ja Harapaisen teollisuusalue. Vuosina 1949–1969 Harapaisessa oli ravirata, jossa kilpailtiin vuoden 1955 kuninkuusravit. Nykyinen Lappeenrannan ravirata sijaitsee Lavolassa.
Kaupunginosaa rajaavat Karjalan rata pohjoisessa, Lietokatu idässä, valtatie 6 etelässä ja Vanha Viipurintie lännessä. Harapaisen naapurikaupunginosia ovat Alakylä, Parkkarila, Tirilä, Hyrymäki ja Reijola.
Matti Pippola
Matti Olavi Pippola (s. 11. maaliskuuta 1937 Kontiolahti) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on työskennellyt muun muassa laboranttina ja maanmittaajana. Hän asuu Joensuussa.
Matti ”Manne” Pippola pelasi vuosina 1956–1962 Höytiäisen Urheilijoiden suomensarjajoukkueessa, siirtyi sitten Imatran Pallo-Veikkoihin, jonka SM-sarjamiehistöön kuului 1963–1964. Vuonna 1963 Pippola valittiin kauden parhaaksi lukkariksi ja 1964 Eino Kaakkolahden jälkeen toiseksi parhaaksi. Vuosina 1967–1972 Pippola ”jäähdytteli” joensuulaisen Karjalan Mailan suomensarjajoukkueessa. Sanomalehti Karjalaisen mukaan häntä ”voidaan pitää kaikkien aikojen parhaana joensuulaislähtöisenä pesäpalloilijana”.
Yhdysvaltain länsirannikko
Yhdysvaltain länsirannikko () on nimitys, jota käytetään Yhdysvaltojen läntisimmistä osavaltioista Tyynenmeren rannikolla. Termillä viitataan useimmiten Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltioihin, mutta myös Alaska ja Havaiji voidaan lukea länsirannikkoon. Yhdysvaltain väestönlaskennassa länsirannikoksi luetaan nämä kaikki viisi osavaltiota.
Vuonna 2008 länsirannikolla asui 49 miljoonaa ihmistä. Ilman Havaijia ja Alaskaa luku on 47 miljoonaa.
Shaku (sauva)
Shaku () on japanilainen nimi litteälle rituaalisauvalle tai valtikalle, joka on alun perin kotoisin Kiinasta. Shaku valmistetaan yleensä japaninmarjakuusesta, orjanlaakerista, kirsikasta, sakakipuusta tai sugista. Shaku esiintyi usein shōgunien tai aatelisten muotokuvissa, mutta nykyään sitä käyttävät pääasiassa šintolaiset papit ("kannushi").
Shakun käyttö rituaalisauvana alkoi Kiinassa, jossa sitä kutsutaan mandariiniksi nimellä "hù" ja kirjoitetaan samalla kirjoitusmerkillä. Shakua tarkoittavan kirjoitusmerkin oikea lukutapa on "kotsu", mutta koska myös luuta tarkoittava merkki () voidaan lukea samalla tavalla, lukutapaa vältetään sen aiheuttamien mielleyhtymien vuoksi. Merkin epätavallinen lukutapa vaikuttaa olevan peräisin siitä, että sauva on noin yhden "shakun" pituinen (vanha mittayksikkö, jonka pituus on 30,3 senttimetriä).
"Shaku" tai "teita" () on noin 35 senttimetrin pituinen sauva tai valtikka, jota pidetään pystyasennossa oikeassa kädessä. Se kuului perinteisesti aatelisen muodolliseen asuun ("sokutai", katso kuva). Nykyään sitä käyttävät kuitenkin pääasiassa šintolaiset papit uskonnollisten seremonioiden aikana, ei ainoastaan sokutain vaan myös muiden muodollisten vaatteiden kanssa, kuten "jōe", "kariginu" () ja "ikan" (). Keisarin shaku on enemmän tai vähemmän suorakulmiomainen molemmista päistä, kun taas vasallin shaku on yläpäästä pyöreä ja alhaalta kulmikas. Molemmat kapenevat alaspäin. Tammea pidetään parhaana puuna, ja sitä seuraavat orjanlaakeri, kirsikka, sakaki ja sugi eli japaninsetri.
Shakun takaosaan oli alun perin tarkoitus kiinnittää paperisuikale, johon oli kirjoitettu ohjeita ja muistiinpanoja seremoniaa tai tapahtumaa varten. Myöhemmin se kehittyi kuitenkin puhtaasti seremonialliseksi välineeksi, jonka tarkoitus oli lisätä rituaaleihin arvokkuutta. Vuonna 701 käyttöön otetun Taihō-lakikokoelman mukaan viidennen tai ylemmän tason aatelisten tuli käyttää norsunluista shakua, kun taas alemmat aateliset saivat tyytyä tammeen, marjakuuseen, orjanlaakeriin, kirsikkaan, sakakiin, sugiin tai muihin puihin. Norsunluuta oli kuitenkin liian vaikea saada, joten lakia muutettiin. Vuonna 927 kirjoitetun laki- ja säädöskokoelman "Engishikin" mukaan kaikki saivat käyttää viimeistelemättömästä puusta valmistettua shakua, paitsi silloin, kun he olivat pukeutuneet erityisiin seremoniallisiin vaatteisiin ().
Elateriformia
Elateriformia on kovakuoriaisten ("Coleoptera") "Polyphaga"-alalahkon osalahko.
Staphyliniformia
Staphyliniformia on kovakuoriaisten ("Coleoptera") "Polyphaga"-alalahkon osalahko.
West Coast
West Coast voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Underfist: Halloween Bash
Underfist: Halloween Bash on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatiotelevisioelokuva, joka perustuu televisiosarjaan The Grim Adventures of Billy & Mandy. Elokuvan ohjasi Shaun Cashman ja käsikirjoitti Maxwell Atoms. Pääosassa ääninäyttelivät sarjassakin mukana olleet Diedrich Bader, Vanessa Marshall, Maxwell Atoms, C. H. Greenblatt ja Armin Shimerman.
Elokuva palkittiin Primetime Emmylla vuonna 2009 parhaasta henkilökohtaisesta saavutuksesta animaatiossa. Palkinnon saavutti Andy Suriano hahmojen suunnittelusta.
Halloween yönä Billy, Mandy, Grim ja Irwin ovat tekemässä karkki vai kepponen kiertelyä ovelta ovelle. Billy, Mandy ja Grim päättävät kuitenkin lähteä kotiin saatuaan vain pennejä Draculan luota. Irwin sen sijaan huomaa että hänen elämänsä on menossa hukkaan ilman mitään elämää jännittäviä hetkiä. Yhtäkkiä Mindy houkuttelee Irwiniä avaamaan tietämättään alamaailman portaalin painamalla erään pelottavan näköisen talon ovikelloa. Painettuaan vihreän näköistä timanttia talo räjähtää ja esiin paljastuu portaali, josta vaahtokarkkipupun Bun-Bunin johdolla ilkeä suklaapatukka-armeija hyökkää ihmisten kimppuun. Taistelun aikana mukaan liittyy hirviöitä metsästävä Hoss Delgado, kenraali Skarr, sekä autuaan tietämättömiä koko tilanteesta hämähäkki Jeff ja Fred Fredburger. Irwin huomaa samalla Bun-Bunin siepanneen Mindyn alamaailmaan ja pyytää apua Hossilta. Kaksikko matkaa alamaailmaan, jossa Mindy paljastuu olevan noita. Myöhemmin Bun-Bun kertoo muuttaneensa tytön noidaksi suunnitelmaansa varten. Hoss joutuu kuitenkin matkan varrella kiinni otetuksi ja Irwin puolestaan on peloissaan koko tapahtumasta, kunnes hän päästä sisäisen Draculansa esille. Samalla paikalle ilmestyy hämähäkki Jeff, Skarr, sekä Fred Fredburger, joka on luonut ryhmän nimeltä Underfist. Yhdessä viisikko päättää pysäyttää lopullisesti Bun-Bunin valloitusyrityksen.
Sarjan luonut Maxwell Atoms aloitti elokuvan tuotannon hieman sen jälkeen, kun itse sarja sai päätöksensä. Elokuva oli saatu valmiiksi kuudessa kuukaudessa, mutta sen esitys viivästyi koska kyseessä oli Halloween aiheinen tarina. Lisäksi Atomsin piti käyttää elokuvan tuotannossa freelancereita, koska elokuvan tuottanut Cartoon Network ei palkannut vakituista ryhmää, joka työskenteli aikaisemmin sarjan parissa.
Sarjan päähahmojen suhteen Atoms halusi tuoda enemmän esille hahmoja, jotka jäivät sarjan aikana enemmän taka-alalle tai esiintyivät sarjassa vain muutaman jakson verran.
William A. Horning
William Allen Horning (9. marraskuuta 1904 Missouri – 2. maaliskuuta 1959 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja. Horning on ainoa henkilö, joka on kuolemansa jälkeen voittanut Oscar-palkinnon kahdesti ja perättäisissä gaaloissa (1959 ja 1960).
Horning kuoli syöpään "Ben-Hurin" kuvausten aikana ja voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon "Gigi"-elokuvasta vuoden 1959 Oscar-gaalassa. Hän voitti myös vuoden 1960 Oscar-gaalassa "Ben-Hur"-elokuvan lavastuksesta. Tuottaja Sam Zimbalist voitti samoin postuumisti samasta elokuvasta parhaan elokuvan Oscar-palkinnon.
Horning oli naimisissa Esther Montgomeryn kanssa kuolemaansa asti.
Kicke Paananen
Kicke Paananen oik. Keijo Ilmari Paananen on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja.
Peräst’troikaa Orchestra
Peräst’troikaa Orchestra on suomalainen orkesteri, joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Lebaron-levymerkille.
Hollolan Viihdekuoro
Hollolan Viihdekuoro on vuonna 1988 perustettu suomalainen kuoro, joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Fazer Finnlevy -levymerkille. Kuoroa johtaa Mikko Kalliomaa
Timo Rainio
Timo Olavi Rainio on suomalainen muusikko, joka on tehnyt viisi pitkäsoittoa: "Vaapula vissun", "Kristallipallo", "Tässä valossa", "Joku kuuntelee" ja "Kaipaavat koirat".. Timo Rainio lopetti ammattimaisen keikkailun vuonna 2008 tehtyään 2650 keikkaa ja hän työskentelee nykyään keittiö­mestarina.
Timo Rainio esiintyi yhdessä Neon 2-yhtyeestä tutun veljensä Jussi Rainion ja Timo "Tex" Turpeisen kanssa Rainio Bros -yhtyeessä.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1962
Pesäpallon SM-sarja 1962. Ilmajoen Kisailijat voitti toisen peräkkäisen mestaruutensa. Vimpelin Veto jäi vain pisteen päähän. Mestaruus ratkesi viimeistä edellisellä kierroksella, kun Vimpeli menetti Haminassa pisteen ja Ilmajoki voitti niukasti Lahden. Viimeisessä merkityksettömässä ottelussa Ilmajoella oli jo varaa kauden ensimmäiseen ja ainoaan tappioonsa.
Säilymiskamppailu jatkui totuttuun tapaan kireänä aina sarjan päätökseen saakka, itse asiassa hieman pidempäänkin ja viimeinen sarjasta lähtijä piti selvittää uusintaottelun kautta.
Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Uusinta säilymisestä: Puurtilan Kisa-Pojat - Nurmon Jymy 6-3 Hesperiassa 30. syyskuuta.
Ilmajoen joukkue: Pertti Silén, Aatto Koivu, Simo Salminen, Pentti Yli-Torala, Timo Olli, Jussi Kiikeri, Mikko Kivistö, Lasse Lintala, Pentti Kivimäki, Tapani Oksanen, Heikki Röyskö.
Naisten mestaruuden voitti Työväen Mailapojat
Nađa Higl
Nađa Higl (, s. 2. tammikuuta 1987 Pančevo, Jugoslavia) on serbialainen uimari.
Higl sai Belgradin universiadeissa 2009 hopeaa 100 ja 200 metrin rintauinnissa. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa hän voitti 200 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden euroopanennätysajalla 2.21,62. Vielä vuotta aiemmin Pekingin olympialaisissa hän oli ollut samassa lajissa vasta 33:s. Joulukuussa 2009 hän sai Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.17,52. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kuudes.
Eric Orbom
Eric Orbom (6. heinäkuuta 1915 – 23. toukokuuta 1959 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja.
Orbom ura käynnistyi elokuvassa "Abbott ja Costello muukalaislegioonassa" vuonna 1950 ja hän ehti toimia lavastajana lähes 40 elokuvassa kymmenen vuoden ajan. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 1960 valmistunut "Spartacus", josta hän voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon vuoden 1961 gaalassa.
Short SC.7 Skyvan
Short SC.7 Skyvan on ylätasoinen kaksimoottorinen kaksoissivuperäsimellä varustettu lentokone, jota valmistettiin vuosina 1963-1986. Koneen runko on laatikkomainen ja siinä on suuri takaovi. Konetta käytetään pääasiassa lyhyisiin rahtilentoihin ja laskuvarjohyppäämiseen.
Teknillisellä korkeakoululla on käytössään tutkimuskäyttöön modifioitu Skyvan.
Raahen vaakuna
Raahen vaakuna on Raahen kaupungin tunnus, joka perustuu kaupungin sinettiin 1600–luvulta. Sen aihe puolestaan on osa kaupungin perustajan Pietari Brahen vaakunasta. Aaltokoro ja kummeli viittaavat satamaan.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä alaisen aaltokoroisen hopeatyviön, josta nousee kultainen kummeli (merimerkki), yläpuolella ryntäävän hevosen selässä istuva haarniskoitu ratsumies, jolla oikeassa kädessään viirillä varustettu peitsi; kaikki muu hopeaa paitsi kypärän silmikko sekä viiri, suitset, satulaloimi ja kannukset kultaa”. Vaakunan on piirtänyt aiemman vaakunan pohjalta uudelleen Olof Eriksson, ja Raahen kaupunginvaltuusto hyväksyi sen 24. huhtikuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 24. syyskuuta samana vuonna.
Jorma Käkelä
Jorma Käkelä on laulaja ja Swe-Finn Records -yhtiön perustaja. Käkelä muutti Ruotsiin, jossa hänet tunnetaan nimellä Jorma Jormedal.
Tähtijengi – Get Crazy USA!
Tähtijengi – Get Crazy Usa! () on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Allan Arkush. Elokuvan pääosia näyttelevät Malcolm McDowell, Allen Garfield, Daniel Stern, Gail Edwards ja Ed Begley Jr.
On 31. joulukuuta 1982 ja Saturn-teatteri valmistautuu uudenvuodenaaton konserttiin, jota ohjaa itse omistaja, Max Wolfe (Allen Garfield). Wolfe on johtanut Saturnia jo vuodesta 1968, joten hänen uskotaan osaavan asiansa. Maxia avustavat näyttämöavustajat Neil Allen (Daniel Stern) ja Willy Loman (Gail Edwards).
Max Wolfella on teatterille kolmenkymmenen vuoden vuokrasopimus. Konserttijohtaja Colin Beverly (Ed Begley Jr.) tarjoutuu maksamaan Maxin pois vuokrasta ja vaikka tarjous tuntuu hyväsydämiseltä, Max kieltäytyy. Ulkopuolella Maxin teennäinen veljenpoika Sammy (Miles Chapin) kertoo Beverlylle olevansa teatterin perijä, ja Beverly ehdottaa Sammylle samaa kuin Maxille – mutta vain, jos Sammy saa Maxin allekirjoituksen Beverlyn papereihin ennen keskiyötä.
King Blues -niminen mies avaa illan kahdella ”omalla” hittikappaleellaan, ”The Blues Had a Baby and They Named it Rock and Roll” ja ”Hoochie Coochie Man”. Seuraavaksi The Nada Band esiittää yleisölle kappaleen ”I’m Not Going to Take It No More”.
Esitysten aikana Sammy yrittää löytää tapoja, joilla sabotoida teatteria, kuten sytyttämällä tulipalon kellariin. Colin Beverlyn apurit, Mark ja Marv, antavat Sammylle pommin, jonka poika asettaa rakettialukseen, jonka kyydissä Max aikoo ajaa keskiyön loppuhuipennuksessa.
Willy kuulee Markin ja Marvin puhuvan pommista, ja tulee heidän kaappaamakseen ja lukitsemakseen Colin Beverlyn limusiinin tavaratilaan. Willy onnistuu pakenemaan, ja juoksee takaisin teatterille. Vain hieman ennen keskiyötä Willy ehtii teatterille ja kertoo pommista Neilille. Sekuntien tikittäessä eteenpäin pommia heitetään henkilöltä henkilölle; ihmiset yrittävät saada sen ulos teatterista. Lopulta pommi päätyy Colin Beverlyn limusiiniin. Viimeiset sekunnit kuluvat, ja pommi räjähtää. Kaikki huutavat yhteen ääneen: ”Hyvää uuttavuotta!”
Max päästää Neilin teatterin johtoon ja kertoo aikomuksistaan ryhtyä eläkkeelle. Neil pyytää Willyä jakamaan teatterin johdon kanssaan. Lopputekstit pyörivät ruudulla samalla, kun kuuluu viimeinen ääni: ”Kiitos muistoista koko Fillmore East 1968–71:n henkilökunnalle.”
"Tähtijengin" lehdistönäytös järjestettiin 5. elokuuta 1983. Yksi kilteimmistä arvostelijoista oli Janet Maslin "The New York Timesista". Maslin kutsui sitä hyvin luonnollistetuksi. Lippumyymälöiden vastaanotto oli myös laimea, ja elokuvaa esitettiin hyvin lyhytaikaisesti.
Vaikka "Tähtijengi" jääkin kauas Allan Arkushin aiemman elokuvan, "Rock ’n’ Roll High Schoolin", taakse, se on nykyään fanien kulttisuosikki rock’n’roll-elokuvien joukossa; joidenkin kriitikoiden mielestä elokuva on ”genren parhaimmistoa”.
Ilpo Rossi
Ilpo Aulis Rossi on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka levytysura alkoi kevyellä musiikilla vuonna 1974 erilaisilla kokoelmalevyillä, mutta täyspitkissä levyissä tyyli oli muuttunut gospelmusiikkiin.
Leonid Žabotynskyi
Leonid Ivanovytš Žabotynskyi (, , 28. tammikuuta 1938 Uspenka, Sumy, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 14. tammikuuta 2016 Zaporižžja) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja ja olympiavoittaja.
Žabotynskyi voitti raskaassa sarjassa (yli 90 kg) olympiakultaa sekä Tokiossa 1964 että Méxicossa 1968. Molemmilla kerroilla hänen yhteistuloksensa oli 572,5 kg. Tokiossa hän punnersi 187,5 kg, tempasi 167,5 kg ja työnsi 217,5 kg. Méxicossa hänen sarjansa oli 200 kg, 170 kg ja 202,5 kg.
Žabotynskyi voitti MM-kilpailujen raskaassa sarjassa kultaa vuosina 1965 ja 1966 sekä saavutti pronssia vuonna 1963. Hän voitti EM-kultaa raskaassa sarjassa vuosina 1966 ja 1968 sekä saavutti hopeaa vuonna 1963.
Žabotynskyi teki 19 maailmanennätystä: 16 työnnössä, kaksi yhteistuloksissa sekä yhden punnerruksessa.
Planeetta 51
Planeetta 51 on Jorge Blancon ohjaama ja Joe Stillmanin kirjoittama animaatioelokuva. "Planeetta 51" sai maailmanensi-iltansa 20. marraskuuta 2009. Alun perin nimeksi aiottiin "Planet One" (”Planeetta Yksi”), mutta nimi muutettiin muotoon "Planeetta 51". Se on kallein Espanjassa tuotettu elokuva.
Planeetta 51 alkaa siitä, kun Lem ja hänen kaverinsa ovat elokuvateatterissa. Kylässä on täydellinen rauha ja kaikki on toistaiseksi hyvin. Lem on ihastunut Neeraan ja on töissä observatoriossa. Yhtäkkiä Outo muukalainen laskeutuu Planeetalle. Hän paljastuu Kapteeni Charles Bakeriksi, eli hän on ihminen. Hän tuo mukanaan robottikoiran, jonka päässä on kamera. Charles aikoo palata kotiin. Hänen aluksensa on vallattu ja häntä pelätään kaupungissa. Onneksi Lem suostuu auttamaan häntä. Samalla kun Lem auttaa Charlesia, hän yrittää hurmata Neeraa. Ensimmäisellä kerralla hän ei onnistu, mutta kolmannella kerralla Neera jo myöntyy. Planeetan armeijan kenraali aikoo tuhota Charlesin, sillä hän haluaa muukalaisista eroon. Lem, Neera, Skiff ja Neeran pikkuveli Eckle auttavat Charlesin pois. Ennen kuin maanalainen käytävästö räjähtää, Charles pelastaa kenraalin, ja he lentävät kohti avaruutta pakoon räjähdystä.
Juri Vlasov
Juri Petrovitš Vlasov (, s. 5. joulukuuta 1935 Makijivka, Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen runoilija ja poliitikko. Nuorempana hän voitti Neuvostoliittoa edustaen olympiakultaa painonnostossa.
Vlasov voitti raskaassa sarjassa (yli 90 kg) olympiakultaa Roomassa 1960 yhteistuloksella 537,5 kg, joka oli uusi maailmanennätys. Hänen tuloksensa punnerruksessa oli 180 kg, tempauksessa 155 kg ja työnnössä 202,5 kg. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 570 kg häviten Leonid Žabotinskille 2,5 kilon erolla. Vlasov oli paras punnerruksessa tuloksellaan 197,5 kg mutta tempauksellaan 162,5 kg ja työnnöllään 210 kg hän hävisi maanmiehelleen.
Vlasov voitti MM-kilpailujen raskaassa sarjassa kultaa vuosina 1959, 1961, 1962 ja 1963. Hän voitti EM-kultaa raskaassa sarjassa vuosina 1959–1964.
Urheilu-uransa jälkeen Vlasovista tuli tunnettu runoilija. Hän siirtyi myös politiikkaan ja tuli valituksi Duuman jäseneksi vuonna 1993. Hän pyrki Venäjän presidentiksi vuonna 1996, mutta jäi kymmenestä ehdokkaasta toiseksi viimeiseksi ja jätti politiikan.
Hawash!
Hawash! on suomalaismuusikko Jaakko Löytyn studioalbumi vuodelta 1984. Albumi on Löytyn ensimmäinen, jolla on vaikutteita afrikkalaisesta musiikista.
Levyn nimikappale on etiopialaisen oromo-muusikon Ali Mohammed Birran inspiroima. Löytty oli tavannut tämän Etiopiasafarin aikana vuonna 1976 addisabebalaisessa yökerhossa. Löytty oli ostanut tältä LP-levyn, jolla oli laulu Hawash-virrasta, joka inspiroi Jaakko Löytyn samannimisen kappaleen, tämän albumin nimikappaleen.
Omakuva – Olennaiset laulut
Omakuva – Olennaiset laulut on suomalaismuusikko Jaakko Löytyn toistaiseksi kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1998. Levyn kansilehdessä on tarinaa Löytyn urasta ja kokoelman kappaleista Löytyn itsensä kertomana.
Alex Stone Group
Alex Stone Group oli laitilalainen rockyhtye, joka teki yhden yhden pitkäsoiton ja singlen Poko-levymerkille vuonna 1991.
Kari Rueslåtten
Kari Rueslåtten (s. 3. lokakuuta 1973) on norjalainen soololaulaja. Ennen soolouraansa hän tuli tunnetuksi yhtyeistä The 3rd And The Mortal ja Storm.
Sooloalbumit
TUL:n pesäpallomestaruus 1959
TUL:n pesäpallomestaruuden 1959 voitti Loimaan Leisku menetettyään vain yhden pisteen.
Vilpas ja Toive putosivat sarjasta.
TUL:n pesäpallomestaruus 1960
TUL:n pesäpallomestaruuden 1960 voitti Jyväskylän Veikot, joka oli ollut pari vuotta poissa sarjasta. Mestaruus tuli puhtaalla pelillä.
Apollo ja Voima putosivat sarjasta.
TUL:n pesäpallomestaruus 1961
TUL:n pesäpallomestaruuden 1961 voitti Keljon Viesti.
Koetus ja Jyry putosivat sarjasta.
Avgust Ipavec
Avgust Ipavec (s. 2. kesäkuuta 1940 Gorizia) on slovenialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän on myös katolisen kirkon pappi. Hän asuu Wienissä, jossa on työskennellyt musiikin alalla ja sairaalasielunhoitajana. Hänen musiikkituotantoonsa kuuluu muun muassa kuoromusiikkia.
Ipavec sai 4. joulukuuta 2006 Itävallan tasavallan kultaisen ansiomerkin.
Tupakointikielto Isossa-Britanniassa
Tupakointikielto Isossa-Britanniassa teki tupakoimisesta rikoksen julkisilla paikoilla sekä avoimilla työpaikoilla. Kielto tuli voimaan Skotlannissa 26. marraskuuta 2006, Walesissa 2. huhtikuuta 2007, Pohjois-Irlannissa 30. huhtikuuta ja Englannissa 1. heinäkuuta 2007. Kielto ei kuitenkaan koske tiettyjä paikkoja, kuten vankiloita sekä osaa puhelinkopeista.
Mm. British National Party (BNP) sekä United Kingdom Independence Party (UKIP) ovat tuoneet julki vastustuksensa kieltoa kohtaan.
TUL:n pesäpallomestaruus 1962
TUL:n pesäpallomestaruuden 1962 voitti Muhoksen Voitto uusintaottelun jälkeen. Ratkaisuottelussa tarvittiin vielä jatkovuoropari ennen mestaruuden ratkeamista.
Pallo-Jehut ja Voima putosivat sarjasta.
Muhoksella 9. syyskuuta
Voitto: Teuvo Alakylmänen, Matti Honkanen, Reino Tapio, Teuvo Keinänen, Toivo Pollari, Mauno Keinänen, Risto Tapio, Eino Keinänen, Urpo Häikiö, Antero Kylén, Teemu Seppä.
Tokyo Tower
Tokyo Tower on torni Tokiossa, Japanissa. Torni on hyvin paljon Pariisissa olevan Eiffel-tornin kaltainen.
Tornin korkeus on 332,5 metriä.
Laramien piirikunta
Laramien piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Piirikunta perustettiin vuonna 1867, ja se on asukasluvultaan osavaltion suurin. Laramien asukasluvun arvioitiin vuonna 2005 olevan 85 163, ja piirikunnan pinta-ala on 6 962 neliökilometriä. Laramien hallintokeskuksena toimii osavaltion pääkaupunki Cheyenne.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Laramien piirikunnassa asui 81 607 ihmistä. Heistä 88,92% luokiteltiin valkoihoisiksi, 2,6% mustaihoisiksi ja loput muunrotuisiksi tai sekoittuneiksi. Populaatiosta 10,9 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta.
Sukujuuriltaan Laramien väestö on suurimmalta osin saksalaista (23,7%), englantilaista (11,1%), irlantilaista (10,3%) tai alkuperäiskansojen (7,4%) syntyperää. Väestöstä 9,1 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella.
Harmaalakkiorneero
Harmaalakkiorneero, aikaisemmalta nimeltään valkouunintekijä ("Furnarius leucopus") on yleinen ja laajalle levinnyt eteläamerikkalainen varpuslintu. Se on selkäpuolelta vaalean kastanjanruskea ja vatsapuolelta valkoinen. Harmaalakkiorneeron laulu on kirkasta, ja linnut ääntelevät usein kaksi yksilöä rinnakkain.
Harmaalakkiorneerot elävät vaihtelevissa ympäristöissä, enimmäkseen alavissa tulvametsissä, Brasiliassa, Boliviassa, Perussa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Venezuelassa ja Guyanassa, ja sen elinympäristön ala on 4,5 miljoonaa neliökilometriä. William Swainson kuvaili lajin holotyypin Guyanasta. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia, joista monet poikkeavat suuresti ulkonäöltään.
Pari rakentaa pesänsä mudasta puun oksalle. Pesä on leivinuunia muistuttava kupu. Munia haudotaan 16–17 päivää ja poikaset jättävät pesän 26–33 päivän ikäisinä. Molemmat emot ruokkivat poikasia.
Pentti Kumpulainen
Pentti Kumpulainen (s. 21. helmikuuta 1949 Riistavesi) on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1977. Laulaja asuu tätä nykyä lähellä Oulua, Lumijoella. Hän on vuosien varrella asunut pitkään mm. Riihimäellä, Göteborgissa ja Forssassa. Ruotsin vuosien (1975–1980) aikaan alkoivat levytykset. Päätyö oli tuolloin Volvon tehtaalla, ja laulukeikat keskittyivät lähinnä viikonloppuihin. Muutettuaan takaisin Suomeen, Pentti aloitti keikkailun päätoimisesti.
Alla olevien levytysten lisäksi hän on tehnyt lukuisia singlelevyjä ja ollut mukana monissa tanssimusiikin kokoelmalevyissä.
Lentoaseman rautatieasema
Lentoaseman rautatieasema (, ) on vuonna 2015 avattu rautatieliikennepaikka Kehäradan varrella Helsinki-Vantaan lentoaseman yhteydessä Vantaan Lentokentän kaupunginosassa. Rautatieaseman lentomatkustajia palveleva kulkuyhteys nousee asemalta suoraan terminaalien 1 ja 2 väliseen yhdyskäytävään. Asema otettiin käyttöön 10. heinäkuuta 2015. P-junat liikennöivät raiteelta 1 ja I-junat raiteelta 2.
Aseman terminaalien puoleinen sisään- ja uloskäynnin valmistuminen oli viivästynyt aikataulusta, joten aluksi käytössä oli vain Tietotien puoleinen sisään- ja uloskäynti. Hissit asemalta terminaalien väliselle yhdyskäytävälle saatiin käyttöön joulukuun loppupuolella 2015. Asemalta suoraan terminaalien väliselle yhdyskäytävälle johtavat liukuportaat saatiin käyttöön vasta 17. maaliskuuta 2016. Nämä 72 metriä pitkät liukuportaat olivat Suomen pisimmät liukuportaat 18. marraskuuta 2017 asti, jolloin avatun Koivusaaren metroaseman 76,2-metriset liukuportaat syrjäyttivät ne. Lentoaseman rautatieaseman liukuportaiden nostokorkeus on 31,5 metriä.
Mogoituin piiri
Mogoituin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1942 perustetun piirin pinta-ala on 6 300 neliökilometriä. Asukkaita on 28 700 henkeä (vuonna 2009).
Mogotuin piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluvassa Agan Burjatiassa. Koillisessa se rajoittu Šilkan, idässä Olovjannajan, etelässä Ononin, lounaassa Aginskojen ja luoteessa Karymskojen piireihin.
Piirin hallinnollinen keskus on Mogoituin kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu 14 maalaiskuntaa: Aga-Hangil, Boržigantai, Dogoi, Hara-Šibir, Hila, Kusotša, Nurinsk, Ortui, Tsagan-Ola, Tsagan-Tšelutai, Tsugol, Ušarbai, Ust-Narin ja Zugalai. Asutuskeskuksia on yhteensä 30.
Asukkaista 50 % on burjaatteja ja 43 % venäläisiä.
Mogoituin kautta kulkee aluepiirin pääkaupungista Tšitasta Kiinaan johtava maantie ja rautatie.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaiden kasvatukseen. Teollisuutta edustaa mm. lihanjalostamo, mylly ja meijeri.
Fierzan tekojärvi
Fierzan tekojärvi () on suuri tekojärvi Balkanilla, pääasiassa Albaniassa. Järvi on padottu Albanian koillisosaan Drinjoen laaksoon, sen kahden latvajoen Mustan-Drinin ja Valkoisen-Drinin yhtymäkohtaan. Järven pinta-ala on 73 km², tästä 2,16 km² on Kosovon puolella. Järvi on 70 kilometriä pitkä. Se on syvimmillään 128 metriä syvä, veden pinta on 295 m:n korkeudessa merenpinnasta.
Albanian hallinto rakensi Drinin laakson suurpadon vuosina 1971-1978 kiinalaisten avustuksella. Pato on 152 m korkea. Veden pinnan noston takia Kukësin kaupungin paikkaa piti siirtää ylärinteesesn.
Padon voimalaitoksessa on neljä turbiinia, joiden yhteisteho on noin 500 MW, mikä vastaa kolmannesta Albanian sähkönkulutuksesta. Vedenvähyys viime vuosina on kuitenkin aiheuttanut sähköntuotanto-ongelmia.
Duldurgan piiri
Duldurgan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 7 200 neliökilometriä. Asukkaita on 16 100 henkeä (vuonna 2009).
Duldurgan piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluvassa Agan Burjatiassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tšitan ja Karymskojen, idässä Aginskojen, kaakossa Ononin, etelässä Akšan ja lännessä Uljotyn piireihin.
Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Alhanai, Ara-Ilja, Balzino, Duldurga, Ilja, Taptanai, Toktšin, Tšindalei, Uzon ja Zutkulei. Hallinnollinen keskus on Duldurgan kylä.
Asukkaista 55 % on burjaatteja ja 43 % venäläisiä.
Duldurgasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 192 kilometriä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon, lampaiden hoitoon sekä viljan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi on metsä- ja elintarviketeollisuutta.
Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen "Leninets" (”Leniniläinen”).
Michael Kilian
Michael David Kilian (16. heinäkuuta 1939 – 26. lokakuuta 2005) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja jännityskirjailija. Hän syntyi Ohion Toledossa ja kasvoi Chicagossa sekä New Yorkin osavaltiossa. Hän kuoli maksan vajaatoiminnasta kärsittyään ja tuli haudatuksi Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Kilian työskenteli "Chicago Tribunelle" ja julkaisi useita kirjoja, joiden joukossa on Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuva Harrison Raines -sarja.
Ylistaron rautatieasema
Ylistaron rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Seinäjoella Vaasan radan varrella noin kolme kilometriä etelään Ylistaron taajamasta. Asema avattiin syyskuussa 1883, jolloin sen nimenä oli Kaukola. Nimi vaihdettiin Ylistaroksi vuonna 1890.
Ylistaron asemarakennus rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnittelemilla poikkipäädyillä vuonna 1893.
Miehitys Ylistarossa lopetettiin vuonna 1982, tavaraliikenne 1999 ja henkilöliikenne 20. kesäkuuta 2016. Aseman ratapiha on purettu vuonna 2000.
Eugene Istomin
Eugene George Istomin (26. marraskuuta 1925 – 10. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaisille vanhemmille, teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä kuusivuotiaana äitinsä kanssa ja pääsi 12-vuotiaana Curtisin musiikki-instituuttiin. Häntä opettivat Rudolf Serkin ja Mieczysław Horszowski. Hän voitti vuonna 1943 Leventritt-palkinnon. Lisäksi hän sai Philadelphian nuorisopalkinnon.
Istomin soitti muun muassa pianotriossa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Isaac Stern ja Leonard Rose. Istomin esiintyi myös solistina ja orkesterien kanssa. Hän tilasi ja esitti ensimmäisenä Roger Sessionsin pianokonserton vuonna 1956. Myös muut säveltäjät, kuten Henri Dutilleux ja Ned Rorem, sävelsivät hänelle musiikkia.
Vuonna 1971 Istomin voitti trion jäsenenä Grammy-palkinnon Beethoven-levytyksistään. Vuonna 1975 hän meni naimisiin Marta Montañez Martinezin, Pablo Casalsin lesken kanssa. Hän pääsi Ranskan Kunnialegioonaan vuonna 2001 ja kuoli maksasyöpään vuonna 2003 kotonaan Washingtonissa.
Heinrich Barth
Heinrich Barth (s. 16. helmikuuta 1821 Hampuri – 25. marraskuuta 1865 Preussi) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä.
Barth opiskeli Berliinin yliopistossa antiikintutkimusta. Hän matkaili vuosina 1845–1847 Välimeren rannikkoalueella, nykyisten Libyan ja Tunisian alueella. Tekemänsä havainnot Barth julkaisi vuonna 1849.
Barth lähti vuoden 1850 alussa yhdessä astronomi ja geologi Adolf Overwegin sekä tutkimusmatkailija James Richardsonin kanssa brittiläisrahoitteiselle tutkimusmatkalle Saharan autiomaan yli. Matka alkoi Tripolista ja määränpäänä oli läntinen Sudan. Barth otti komennon ryhmässä Richardsonin menehdyttyä vuoden kuluttua. Barth tutki matkalla alueita Tšadjärvestä etelään ja kaakkoon. Hän esimerkiksi kartoitti Benue-joen latvaosia. Barth matkusti Timbuktuun Overwegin kuoltua vuonna 1852. Barth palasi vuonna 1855 Tripolin kautta Lontooseen. Kaikkiaan Barth kulki Afrikan-matkalla noin 16 000 kilometriä. Matkastaan Barth teki kirjasarjan ”"Reisen und Entdeckungen in Nord- und Central-Afrika in den Jahren 1849 bis 1855"”, joka käsittää neljä, toisen lähteen mukaan viisi, nidettä.
Myöhemmin Barth matkaili Italian, Alppien, Espanjan ja Vähän-Aasian alueilla. Vuonna 1863 Barthista tuli Berliinin yliopiston maantieteen professori.
Alvin ja pikkuoravat 2
Alvin ja pikkuoravat 2 () on Betty Thomasin ohjaama yhdysvaltalainen koko perheen tietokoneanimoitu komediaelokuva. Se sai ensi-iltansa joulukuussa 2009. Elokuvan pääosissa nähdään edellisestä Alvin ja pikkuoravat -elokuvasta tutut oravat Alvin, Tero ja Simo.
"Alvin ja pikkuoravat 2" sai jatkoa elokuvilla Alvin ja pikkuoravat 3 (2009) ja (2015).
Tähteys saa luvan jäädä ja poikien on aika siirtyä kouluun. He tapaavat kolme laulavaa tyttöoravaa; Piritan, Jennin ja Elinan, jotka yhdessä muodostavat tyttöbändin nimeltä Chipettes (Tyttöoravat).
Roland Curram
Roland Curram (s. 1932 Lontoo) on englantilainen näyttelijä ja kirjailija. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Darling – kultaseni" (1965) Malcolmin osassa. Hänellä on ollut televisiorooleja esimerkiksi Freddienä 1990-luvun alun saippuasarjassa "Eldorado". Hän on luonut myös teatteriuran, johon on kuulunut esiintymisiä Royal Shakespeare Companyssa ja Royal National Theatressa.
Curram sai näyttelijän koulutuksen RADA:ssa. Kirjailijana hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Man on the Beachin" vuonna 2004.
Hän oli vuosina 1964–1985 naimisissa näyttelijä Sheila Gishin kanssa. Pari sai kaksi tytärtä, Kay Curramin ja Lou Gishin, joista molemmista tuli näyttelijöitä.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1963
Pesäpallon SM-sarja 1963 oli yllätyksellinen. Nousijajoukkue Sotkamon Jymy voitti Suomen mestaruuden ja hallitseva mestari Ilmajoki putosi sarjasta. Myös takavuosien suurseura Lahden Mailaveikot putosi mestaruussarjasta, jossa sitä ei sen koommin ole nähty. Uudelleenjärjestelyn vuoksi sarjasta putosi peräti viisi joukkuetta ja vain kaksi uutta nostettiin tilalle. Vuodesta 1964 alkaen mestaruussarja pelattiin kaksinkertaisena kahdentoista joukkueen sarjana.
Sotkamo voitti viimeisellä kierroksella Puurtilan 4-0 ja mestaruus oli sillä selvä, vaikka Puna-Mustatkin voittivat oman ottelunsa. Hongikolle oli langennut lepovuoro viimeiselle kierrokselle ja niinpä se sai seurata pronssimitalien valumista Vimpeliin tämän löylyttäessä Loimaata 9-0 - kahdeksankin juoksun voitto olisi riittänyt.
Sotkamon mestaruuden kruunuksi Kainuun joukkue voitti myös Pesäpallon Maakunta Cupin.
Viisi viimeistä joukkuetta putosi sarjasta.
Sotkamon joukkue: Lauri Mustonen, Veikko Keskitalo, Juhani Suutarinen, Aulis Väisänen, Matti Korhonen, Pasi Vuorinen, Martti J. Korhonen, Seppo Kerttula, Erkki Kemppainen, Eero Moilanen. Vaihtopelaaja: Seppo Sammelvuo (ent. Suutari).
Puna-Mustien joukkue: Mauri Juvonen, Yrjö Pauloff, Nils Nikander, Heikki Kujala, Unto Lammi, Uuri Ståhlhammar, Antero Viherkenttä, Leevi Kujala, Rauno Eskola, Väinö Hautala.
Vimpelin Vedon joukkue: Veikko Latvala, Paavo Mäkelä, Markus Lakaniemi, Mikko Peltola, Jaakko Nygård, Kyösti Latvala, Kalervo Havinen, Viljo Niemi, Rauno Latvala, Tuomo Vihriälä, Paavo Sippola, Olli Latvala, Lauri Pippola, Timo Männikkö, Pekka Heikkilä, Väinö Lillstrang.
Lahden Mailaveikkojen Veikko Kankkonen löi eniten kunnareita - 6. Viiteen pääsee yllämainitusta listasta löytyvien lisäksi LMV:n Leevi Nyman.
Etenijäkilpailuun oli keksitty menetelmä, jossa tuotujen juoksujen lisäksi annettiin myös "tyylipisteitä".
Mikko Kalliomaa
Mikko Antti Sakari Kalliomaa (synt. 1951) on suomalainen kuoronjohtaja ja sovittaja, jolle tasavallan presidentti myönsi director musices -arvonimen 26. marraskuuta 2004.
Hän on suorittanut musiikinopettajan tutkinnon Jyväskylän Yliopistossa sekä opiskellut kuoronjohtoa Sibelius Akatemiassa ja myös Klemettiopiston kuoronjohtokursseilla.
Hän on ollut mukana perustamassa 1990-luvun alussa Suomen Viihdekuoroliittoa ja toiminut sen johtotehtävissä perustamisesta lähtien 10 vuoden ajan.
Kalliomaa on toiminut vuosia kuoronjohtajana mm. Lahden Mieskuoron organisatiossa, Hollolan Mieskuorossa, Lahden Viihdekuorossa ja Hollolan Viihdekuorossa.
Mikko Kalliomaa on tuottelias viihteellisen kuoromusiikin sovittaja ja hänen sovituksia on julkaistu nuotteina.
Swanien isä
Swanien isä. Pekka Koskenkylän elämä aallonharjalla on Swan-purjeveneitä valmistavan Nautorin perustajan Pekka Koskenkylän elämäkerta. Teoksen on kirjoittanut Koskenkylän puoliso, toimittaja Pirkko Koskenkylä, ja se on ilmestynyt Tammen kustantamana vuonna 2009.
Pekka Koskenkylän ensimmäinen vene oli apen autotallissa Pietarsaaressa rakennettu alus, jonka Koskenkylä myi tuttavalleen. Siitä saadut rahat hän sijoitti 1966 yrityksen perustamiseen ja tuotannon aloittamiseen. Ensimmäisenä vuonna valmistui neljä Swan 36 -venettä, joista yksi mahonkinen. Mahonkiveneen mukaan tehtiin muotti, jolla valmistuivat lasikuituveneet. Vuonna 1969 tulipalo tuhosi muotin ja 13 rakenteilla ollutta venettä. Tiukassa tilanteessa enemmistöosakkaaksi tuli Koskenkylän entinen työnantaja Schauman. Nautorin tuotanto oli sata venettä vuodessa ja veneiden maine oli levinnyt maailmalla, kun Koskenkylä luopui yrityksestä 1973 kokonaan.
Nykyisin Koskenkylä asuu Ranskassa maatilalla vaimonsa kanssa.
Red Deer
Red Deer on 82 772 asukkaan (2006) kaupunki keskisessä Albertassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee Calgary–Edmonton-käytävän puolivälissä. Red Deer on Albertan kolmanneksi väkirikkain kaupunki Calgaryn ja Edmontonin jälkeen. Alueen tärkeimmät teollisuuden alat ovat öljyteollisuus ja maataloudessa viljan- sekä karjankasvatus ovat tärkeimpiä.
Red Deer on saanut nimensä kaupungin läpi virtaavasta samannimisestä joesta. Red Deer -joki on ollut tärkeässä asemassa alueen First Nations -intiaaneille. Tuhansien vuosien aikana intiaanit metsästivät joen lähistöllä viihtyviä biisoneita, peuroja, hirviä ja vapiteja ruuaksi sekä majavia ja muita turkiseläimiä lämpimien vaatteiden valmistusta varten. Myöhemmin he kävivät vaihtokauppaa turkiksilla eurooppalaisten turkiskauppiaiden kanssa. 1900-luvun puolivälin tienoilla alueella asui mustajalka-, cree-, nakoda- ja metis-intiaaneja.
Red Deerin varrella oli runsaasti vapiteja, joten paikalliset intiaanit kutsuivatkin jokea nimellä "Waskasoo seepee" (). Ensimmäiset eurooppalaiset luulivat alueen vapiteja eurooppalaisiksi saksanhirviksi ja nimesivät joen väärin Red Deer -joeksi (saksanhirvi on englanniksi "red deer"). Myöhemmin paikalle perustettu kaupunki peri saman väärin käännetyn nimen. Red Deerin sivujoki "Waskasoo Creek" kantaa edelleen creen kielistä nimeä.
Johnny Mercer
John Herndon Mercer (18. marraskuuta 1909 Savannah, Georgia – 25. kesäkuuta 1976) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja laulaja. Hän kirjoitti sanoituksen yli 1 000 lauluun ja sai neljä Oscar-palkintoa. Oscar-ehdokkuuksia hänellä oli kaikkiaan 19. Hänen tunnetuimpia kappaleitansa on "Moon River'", joka sai Oscarin parhaana lauluna vuonna 1961. Hänen muihin kappaleisiinsa kuuluvat muun muassa "Jeepers Creepers" (suom. "Kissa vieköön"), "Accentuate the Positive", "Glow-Worm", "Goody Goody" ja "Hooray for Hollywood". Mercer oli myös mukana perustamassa Capitol Records -levy-yhtiötä.
Kovotekniikka
Kovotekniikka Oy oli naantalilainen vuonna 1988 perustettu elektroniikkayritys. Se oli Suomen suurin info-tv-järjestelmien myyjä. Lisäksi se valmisti muun muassa julkisten tilojen äänentoistolaitteita, sekä sopimusvalmistajana piirikorttiladontaa ja mekaanista kokoonpanoa. Yritys ajautui konkurssiin heinäkuussa 2011.
Vuodesta 2002 lähtien yritys valmisti televisioon liitettävää TV-Kotiturva -laitetta, joka toimii palovaroittimen tavoin, antaa hälytyksen ja ohjaa kytkimen katkaisemaan laitteesta virran.
Yritys perustettiin vuonna 1988, kun Olavi Hillgrén ja muutama muu Finluxin entinen työntekijä perustivat sen Finluxin erikoislaiteosaston lopetettua. Myöhemmin yritys siirtyi kokonaan Hillgrénien perheen omistukseen. Yritys sai hyvän alun, kun Finluxin asiakkaat seurasivat mukana. Aluksi yritys valmisti info-tv-järjestelmiä muun muassa kouluille ja yrityksille sekä teki elektroniikkateollisuudelle alihankintatyötä.
Yritys joutui laman kouriin 1990-luvun alussa muun elektroniikkateollisuuden tavoin, mutta selvisi siitä vaikka tilaukset pahimmillaan puolittuivat. Vuonna 1999 johdossa ollut Olavi Hillgrén vaihtui hänen tyttäreensä Pia Hillgrén-Pöyhöseen.
Yritys oli vahvassa nousussa ja investoi itseensä 2000-vuosikymmenen puolessa välissä, liikevaihdon ollessa parhaimmillaan vuonna 2006 11,9 miljoonaa euroa ja henkilöstöä 45.
Vuonna 2007 yritys oli talousvaikeuksissa ja hakeutui yrityssaneeraukseen. Saneeraus johti asiakaspakoon, suurten asiakkaiden kuitenkin säilyessä. Tultaessa vuoteen 2008 yrityssaneeraus onnistui, mutta liikevaihto tippui edellisvuodesta 78 %. Yritys ajautui konkurssiin heinäkuussa 2011.
Ateenalaisten laulu
Ateenalaisten laulu on alkujaan ruotsalaisen Viktor Rydbergin kirjoittama runo, joka tunnetaan Suomessa Jean Sibeliuksen säveltämänä kappaleena.
Rydbergin "Athénarnes sång" ilmestyi runoelmassa "Dexippos" vuonna 1876 tai 1882. Rydberg kirjoitti "Dexippos"-runoelman ateenalaisen historioitsija Deksippoksen muistoksi. Tähän runoelmaan sisältyy "Athénarnes sång", joka on mukaelma spartalaisen Tyrtaioksen 600-luvulla eaa. kirjoittamasta elegiasta. Runoelmassa on myös vastaava "Goternas sång". Deksippoksen aikana gootteihin kuuluneet herulit valtasivat vuonna 267 jaa. Ateenan ja tuhosivat kaupunkia pahasti. Aluksi vaikutti siltä, että ateenalaiset eivät pystyisi vastarintaan, mutta Deksippos käytti hyväkseen vanhoja sankarirunoja, kokosi Thukydideen innoittamana 2 000 miehen armeijan ja karkotti herulit.
Suomen suuriruhtinas ja Venäjän keisari Nikolai II allekirjoitti 15. helmikuuta 1899 Helmikuun manifestin, joka aiheutti Suomessa voimakasta vastustusta. Jean Sibelius sävelsi samana vuonna Rydbergin tekstiin "Athénarnes sångin". Hän johti 26. huhtikuuta 1899 konsertin, jossa Helsingin filharmonisen seuran orkesteri, Akademiska Sångföreningen ja poikakuoro kantaesittivät hänen ensimmäisen sinfoniansa ja "Athénarnes sångin". Sibeliuksen harmiksi ensimmäinen sinfonia jäi täysin heti suosituksi nousseen "Athénarnes sångin" varjoon. Monet yrittivät heti kääntää laulua suomeksi. Yrjö Weilin teki nimimerkillä "Yrjö Weijola" seuraavana kesänä yleisimmin käytetyn käännöksen.
Paavo Castrénin mukaan muutamat lähteet ilmoittavat "Ateenalaisten laulun" suomentajaksi Eino Leinon. Hänen mukaansa tämä tieto on levinnyt laajalti, mutta virallisen käännöksen on tehnyt kuitenkin Weijola.
Runosta on useita suomenkielisiä versioita, joista tunnetuin on Weijolan.. Muita suomenkielisiä versioita ovat tehneet Leino, Lauri Viljanen, Yrjö Jylhä, Valter Juva ja Päivö Oksala.
"Ateenalaisten laulu" on Kadettikoulun kunniamarssi.
Säkenistö
Säkenistö: kokoelma uudempaa suomalaista runoutta on suomalainen runoantologia, joka julkaistiin ainakin kolmena painoksena 1900-luvun alussa. Kokoelma sisältää tuon ajan "uudempaa suomalaista runoutta", ja sen toimittaja oli Helmi Setälä. Säkenistössä on muun muassa seuraavien runoilijoiden teoksia: A. Oksanen, Aleksis Kivi, Yrjö Koskinen, Paavo Cajander, Arvi Jännes, J. H. Erkko, Isa Asp, Kaarlo Kramsu, Kaarle Krohn, Valter Juva, Kasimir Leino, Otto Manninen, Larin Kyösti, Ilmari Kianto, Hilja Haahti, Eino Leino, Aino Kallas, L. Onerva ja V. A. Koskenniemi.
Sisko Kopiloff
Sisko Anneli ”Piukku” Kopiloff (s. 20. syyskuuta 1961 Laukaa) on entinen suomalainen keihäänheittäjä ja nykyinen padel-urheilun uranuurtaja Suomessa. Hän edusti uransa aikana ainakin Lievestuoreen Kisaa, Kuortaneen Kuntoa ja Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä valmensi Seppo Siitonen.
Kopiloff voitti Kalevan kisoissa kultaa Kokkolassa 1978 tuloksella 52,56. Hopeaa hän sai 1979 ja 1980. Hän edusti Suomea kolmessa aikuisten maaottelussa sijoittuen parhaimmillaan kolmanneksi Helsingissä ja Lontoossa käydyissä maaotteluissa 1978. Bydgoszczin 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1979 hän oli kolmastoista.
Kopiloff heitti ennätyksensä 59,86 Saarijärvellä 10. heinäkuuta 1982.
Aarne Talasmo
Aarne Talasmo, sukunimi aik. "Frilander", kirjailijanimi Antero Virkki (19. elokuuta 1899 Pieksämäki – 12. elokuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Talasmon vanhemmat olivat ylösottaja Abel Frilander ja Wilhelmiina Sihvonen. Hän kävi kansakoulun sekä kasvatuksellisen veistokoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi seminaarista 1922. Talasmo toimi opettajana Lemillä Juvolan kansakoululla 1922–1923, Rantasalmella Kolkontaipaleen koululla 1923–1928 ja Haapajärven kirkonkylän kansakoulussa 1928–1939 sekä 1945–1958. Talasmo oli viimeksi Haapajärven kansalaiskoulun johtajana 1958–1962.
Vapaussotaan vapaaehtoisena osallistunut Talasmo toimi 1930-luvulla Haapajärven suojeluskunnan paikallispäällikkönä sekä Raahen suojeluskuntapiirin VII alueen vt. aluepäällikkönä. Hän toimi myös Haapajärven kunnan ja osuuskassan tilintarkastajana ja oli Haapajärven opettajayhdistyksen sekä Ylivieskan opettajayhdistyspiirin puheenjohtajana. Lisäksi Talamo toimi 1930–1939 kouluhallituksen järjestämien veistonohjaajakurssien johtajana. Hän suunnitteli ja toteutti 1957 kouluille havaintovälineeksi tarkoitetun puulajikokoelman.
Talasmo kirjoitti 1940-luvulla poikien seikkailukirjoja nimimerkillä "Antero Virkki".
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Antero Virkki":
Ojanperä (Rovaniemi)
Ojanperä on Rovaniemellä sijaitseva pieni asutusalue, joka sijaitsee Pöykkölän vieressä Kemijoen itäpuolentien varrella. Se sijaitsee n. 4 kilometrin päässä kaupungista. Ennen vuotta 2006 Ojanperä sijaitsi Rovaniemen maalaiskunnan puolella.
Kemijoen itäpuolentie eli Seututie 926 päättyy Ojanperän ja Pöykkölän väliseen risteykseen.
Ojanperästä länsipuolella sijaitsee Paavalniemi ja itäpuolella Pöykkölä.