hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Wilfried Van Moer
Wilfried Van Moer (s. 1. maaliskuuta 1945) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän oli yksi Belgian parhaista pelaajista 1960- ja -70 -luvuilla ja valittiin kolmesti Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi.
Van Moer aloitti pelaajauransa K.S.K. Beverenissä vuonna 1964, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna pääsarjatasolla pelanneeseen Royal Antwerpeniin. Hän työskenteli pelaajauransa ohella myös sähköasentajana. Antwerpenissä Van Moerin ura lähti kuitenkin todelliseen nousuun ja hänet valittiin jo 1966 liigan parhaaksi pelaajaksi. Antwerpenin päävalmentaja Harry Game siirsi Van Moerin laitahyökkääjän roolista keskikentälle, mikä osoittautui lopulta hänen uransa kannalta keskeiseksi muutokseksi, sillä keskikentällä hänestä tuli Jef Jurionin korvaaja Belgian maajoukkueessa.
Antwerpen putosi liigasta 1968 ja Van Moer jatkoi uraansa Standard de Liègessä. Van Moer juhli seuran kanssa kolmea perättäistä Belgian mestaruutta 1969–71 ja tuli valituksi liigan parhaaksi pelaajaksi 1969 sekä 1970. Hän edusti seuraa kaikkiaan kahdeksan kautta ja pelasi 170 liigaottelua. Vuonna 1976 hän siirtyi FC Beringeniin ja moni uskoi Van Moerin uran olevan jo ehtoopuolella. Hän kuitenkin siirtyi 1980 kasvattajasueraansa Bevereniin ja lopetettuaan maajoukkueuransa 1982 hän edusti vielä kaksi kautta Sint-Truidensea kunnes lopetti pitkän uransa 39-vuotiaana 1984.
Maajoukkuetasolla Van Moer edusti "Punaisia paholaisia" 57 maaottelussa vuosina 1966–82. Hän debytoi lokakuussa 1966 maaottelussa Sveitsiä vastaan ja kuului tulevina vuosina vakiomiehistöön. Hän oli mukana MM-kisoissa 1970 ja teki kaksi maalia Belgian ainoassa voitokkaassa ottelussa El Salvadoria vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Van Moer oli avainroolissa Belgian edetessä aina välieriin EM-kisoissa. Kisat olivat kuitenkin myös tuhota 27-vuotiaan Van Moerin uran, sillä hänen jalkansa murtui ottelussa Italiaa vastaan. Hän taisteli vuosia vammoja vastaan hakien vauhtia FC Beringenistä. Guy Thys näki 34-vuotiaassa Van Moerissa edelleen mahdollisuuden ja hän palasi maajoukkueseen 1979. Van Moer oli omilla maaleillaan takaamassa Belgian paikan EM-kisoissa 1980. Hän kuului turnauksen ehdottomaan parhaimmistoon ja oli roolillaan nostamassa Belgian sensaatiomaisesti hopealle noissa kisoissa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi Euroopan parhaan jalkapalloilijan äänestyksessä.
Van Moer jatkoi maajoukkueuraansa vielä MM-kisoihin 1982, joissa Belgian urakka päättyi toiselle kierrokselle. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi 0–3 tappioon päättynyt kamppailu Puolaa vastaan.
Pelaajauransa jälkeen Van Moer on toiminut valmentajana vaatimattomalla menestyksellä. Belgian jalkapalloliitto palkkasi hänet valmennustehtäviin ja 1995 hänestä tuli Paul Van Himstin apuvalmentaja A-maajoukkueessa. Van Himstin potkujen jälkeen hänestä tuli 1996 maajoukkueen päävalmentaja. Van Moer ei kuitenkaan tullut toimeen pelaajien ja liiton kanssa, minkä seurauksena hänen pestinsä jäi vain viiden ottelun mittaiseksi. Tähän päättyi myös Van Moerin pitkä ura jalkapallon parissa.
Romed Baumann
Romed Baumann (s. 14. tammikuuta 1986 St. Johann in Tirol, Itävalta) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Baumann saavutti junioreiden MM-kilpailuissa kultaa syöksylaskussa 2004 sekä hopeaa pujottelussa ja syöksylaskussa 2006. Aikuisten MM-kilpailuissa hän on sijoittunut alppiyhdistetyssä seitsemänneksi Åressa 2007 ja kahdeksanneksi Val d'Isère'ssä 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa kuudes, syöksylaskussa neljäs, suurpujottelussa 11:s ja otti hopeaa joukkuekilpailussa. Schladmingissa 2013 hän sai pronssia superalppiyhdistetyssä ja sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi. Hän oli alppiyhdistetyssä neljästoista Sotšin olympialaisissa 2014, neljäs Beaver Creekin / Vailin MM-kilpailuissa 2015 ja kahdestoista Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017.
Baumann kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2004. Ensimmäisen palkintokorokesijansa hän sai oltuaan toinen Reiteralmin superyhdistetyssä joulukuussa 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samassa lajissa Sestrieressä helmikuussa 2009. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän sijoittui kaudella 2008–2009 kolmanneksi. Joulukuussa 2009 hän oli kolmas Val d'Isère'n yhdistetyn kilpailussa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui kolmanneksi Lake Louisen supersuurpujottelussa, toiseksi Val Gardenan syöksylaskussa ja kolmanneksi Kitzbühelin alppiyhdistetyn kilpailussa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Kitzbühelin syöksylaskussa. Chamonix'ssa hän voitti superyhdistetyn ja oli toinen syöksylaskussa. Alppiyhdistetyn cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2014–2015 hän oli toinen Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa.
Baumann voitti syöksylaskun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2005–2006. Hän on voittanut Itävallan mestaruuden suurpujottelussa 2007 ja 2008.
Novaja Tšara
Novaja Tšara () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Kalarin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšara-joen rannalla 16 kilometriä piirikeskuksesta Tšarasta etelään. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tšitasta on rautateitse matkaa 1221 kilometriä. Asukkaita on 4 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1979 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1986 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Novaja Tšarassa toimii rautatieliikenteen ja kaivosteollisuuden yrityksiä. Taajamassa on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, Kalarin piirin kotiseutumuseo, kirjasto ja piirisairaala.
Gold Cobra
Gold Cobra on nu metal-yhtye Limp Bizkitin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 28. kesäkuuta 2011.
"Gold Cobra" on yhtyeen ensimmäinen julkaisu alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2000 julkaistun Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water -albumin jälkeen. Vuonna 2010 yhtye julkaisi kotisivuillaan kappaleet "Why Try" ja "Walking Away". Yhtyeen laulaja Fred Durst paljasti maaliskuussa 2011 Twitterissään, että he ovat tehneet kahta eri albumia, ja "Gold Cobran" julkaisun jälkeen on tulossa toinenkin albumi.
Gold Cobra -albumilla vierailevat muun muassa Lil Wayne, Gene Simmons ja Raekwon.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Shotgun" 17. toukokuuta 2011, ja toisena singlenä julkaistiin "Gold Cobra" 7. kesäkuuta 2011.
Yleiskäsitteistä: stoalaisia vastaan
Yleiskäsitteistä: stoalaisia vastaan (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIII, 74) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu stoalaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos on muodoltaan dialogi, joka käsittää 50 lukua. Teos on säilynyt nykyaikaan kahdessa keskiaikaisessa käsikirjoituksessa.
Dialogissa keskustelevat Diadoumenos ja Lamprias (joissain tekstilaitoksissa jälkimmäisen paikalla on vain tuntemattomaksi jäävä "kumppani"). Lamprias sanoo tulleensa Diadoumenoksen luokse stoalaisten hänessä aiheuttaman levottomuuden vuoksi. Stoalaiset olivat pyrkineet kumoamaan akatemialaisten yleiskäsityksiä koskevat ajatukset; heidän mukaansa jumalallinen kaitselmus lähetti Khrysippoksen kumoamaan akatemialaisen Arkesilaoksen opit, jotka oli suunnattu jokapäiväistä kokemusta vastaan. Dialogi pyrkii esittämään, että Khrysippos itse asiassa esittää yleisten käsitysten ja arkijärjen vastaisia väitteitä, vaikka stoalaiset väittävät heidän oppinsa olevan lähtöisin niistä ja sen olevan ainoana luonnon mukainen.
Plutarkhos arvosteli stoalaisten näkemyksiä myös useissa muissa teoksissaan. Jo nimeltäänkin stoalaisia vastaan olivat suunnatut tutkielmat "Stoalaisilla on järjenvastaisempia väitteitä kuin runoilijoilla" ja "Stoalaisten ristiriitaisuuksista".
Tungokotšen
Tungokotšen () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirin Tungokotšenin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karenga-joen rannalla 150 kilometriä piirikeskuksesta Verh-Usuglista pohjoiseen. Asukkaita on 1000 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on saanut alkunsa 1930-luvulla rakennetusta Vitimin–Oljokman kansallisen piirikunnan piirikeskuksesta. Vuonna 1938 Tungokotšenin piiri liitettiin Tšitan alueeseen. Vuonna 1976 piirin hallinnollinen keskus siirrettiin Verh-Usugliin.
Tungokotšenissa on keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, sairaala ja postitoimisto. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Asukkaista noin 10 % on evenkejä.
Paul Van Himst
Paul Van Himst (s. 2. lokakuuta 1943) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän on yksi Belgian kaikkien aikojen parhaista pelaajista ja valittiin uransa aikana neljästi Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi. Marraskuussa 2003 hänet nimettiin Belgian parhaaksi pelaajaksi 50 viimeisen vuoden ajalta.
Van Himst aloitti uransa RSC Anderlechtissa vuonna 1959 ja pelasi seurassa kaikkiaan 16 kautta. Hän voitti näinä vuosinaan kahdeksan Belgian mestaruutta ja neljä cup-mestaruutta. Hän jätti seuran vuonna 1975, eli juuri ennen historiallista Cup-voittajien Cupin mestaruuteen päättynyttä kautta. Hän pelasi tämän jälkeen RWD Molembeekissa ja kakkosdivisioonassa K.S.C. Eendracht Aalstissa kunnes lopetti uransa vuonna 1977.
Belgian maajoukkueessa Van Himst esiintyi vuosina 1960–1974 kaikkiaan 81 A-maaottelussa ja teki 30 maalia. Hän oli pitkään yhdessä Bernard Voorhoofin kanssa eniten maaleja Belgian maajoukkueessa tehnyt pelaaja. Romelu Lukaku ohitti heidät maalintekijätilastossa marraskuussa 2017. Van Himst edusti "Punaisia paholaisia" MM-kisoissa 1970 ja oli mukana myös EM-hopeaa 1972 voittaneessa joukkueessa. Valmennusuransa Van Himst aloitti rakkaassa seurassaan RSC Anderlechtissa kesken kauden 1982/83. Hänen johdollaan RSC eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa kukisti Sven-Göran Erikssonin luotsaaman SL Benfican 1–0. Liigassa Van Himst johdatti RSC:n mestariksi kaudella 1984/85, mutta sai potkut kesken seuraavan kauden.
RSC-pestinsä jälkeen Van Himst luotsasi RWD Molembeekia, kunnes nousi vuonna 1991 Belgian maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan maajoukkue selviytyi MM-kisoihin 1994. Lopputurnauksessa "Punaiset paholaiset" etenivät toiselle kierrokselle, jossa taipuivat tiukan taistelun jälkeen Saksalle 3–2. Kun maajoukkue jäi rannalle EM-kisoista 1996 sai Van Himst potkut huhtikuussa 1996.
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta () oli Venäjän SFNT:n Itä-Siperian aluepiirin yhteyteen 1930-luvulla kuulunut evenkien kansallinen itsehallintoalue. Sen pinta-ala oli 219 800 neliökilometriä.
Piirikunta perustettiin huhtikuussa 1931. Sen tavoitteena oli alkuperäisväestön siirtäminen kiinteisiin asutuksiin osana maatalouden kollektivisointia. Hallinnollinen keskus oli Vitimin sivujoen Kalakanin suussa sijainnut Ust-Kalakanin kylä (vuodesta 1933 Kalakanin taajama; nykyään autiona).
Piirikuntaan kuului neljä hallintopiiriä:
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella asui 3 200 henkeä. Vuonna 1933 asukkaita oli 9 000, näistä 2 700 pohjoisten alkuperäiskansojen edustajia. Vuonna 1936 asukkaita oli 10 400 henkeä, joista 4 800 oli kullankaivajia ja 1 900 metsästäjiä ja kalastajia. Jälkimmäisistä suurimman osan muodostivat evenkit. Jakuutteja piirikunnassa oli vähän, noin 250 henkeä. Seudun perinteinen elinkeino oli poronhoito ja tärkein tulonlähde turkiseläinten metsästys.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 1938 ja sen alue liitettiin Tšitan alueeseen (nykyinen Taka-Baikalian aluepiiri). Njukžan piiri liitettiin vuonna 1948 Amurin alueeseen.
Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje
Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIV, 77) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu epikurolaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos on muodoltaan lyhyt essee, joka koostuu seitsemästä luvusta. Teos on suunnattu nimensä mukaisesti erityisesti epikurolaista maksiimia ”elä huomaamattomana” (, "lathe biōsas") vastaan. Se oli eräs keskeisiä epikurolaisia elämänohjeita. Epikurolaisten mukaan onnellisuutta ei voitu löytää varakkuuden tai mahtavan yhteiskunnallisen aseman tai virkojen kautta, vaan ainoastaan kivun tai kärsimyksen puuttumisen ("aponia") ja mielenrauhan ("ataraksia") kautta. Oppiin kuului keskeisenä vetäytyminen julkisesta elämästä hillittyihin nautintoihin ystävien seuraan.
Plutarkhos hyökkää maksiimia vastaan kuudella tavalla:
Tuhkimo (cocktail)
Tuhkimo (Cinderella) on alkoholiton drinkki. Tuhkimo valmistetaan sitruunamehusta, appelsiinimehusta ja ananasmehusta.
Magnesiumdiboridi
Magnesiumdiboridi (MgB) on magnesiumin ja boorin muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Magnesiumboridilla on käyttöä halpana suprajohtavana materiaalina.
Magnesiumboridikiteillä on heksagonaalinen alkeiskoppi. Kide kostuu boorikerroksista, joiden välissä on magnesium-ionikerros. Boorikerrosten rakenne muistuttaa grafiitin rakennetta eli jokainen booriatomi on sitoutunut kolmeen muuhun booriatomiin. Magnesiumkerrokset voivat luovuttaa boorikerroksille elektronejaan. Magnesiumdiboridin suprajohtavuuden arvellaan johtuvan juuri boorikerroksien rakenteesta.
Magnesiumdiboidi on tunnettu materiaalina 1950-luvulta lähtien. Ensimmäiset tutkimustulokset sen suprajohtavuudesta julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 2001. Magnesiumboridilla havaittiin tapahtuvan Meissnerin ilmiö 39 kelvinasteen (-234 °C) lämpötilassa. Kriittistä lämpötilaa voidaan kasvattaa douppauksella. Magnesiumdiboridin douppaukseen on käytetty muun muassa hiiltä, alumiinia, piitä, sinkkiä, kuparia, berylliumia, kobolttia ja rautaa.
Magnesiumboridia voidaan valmistaa kuumentamalla magnesium- ja boorijauhetta kovassa paineessa 700 °C:n lämpötilassa. Nykyään korkealaatuista magnesiumdiboridiohutkalvoa valmistetaan fysikaaliskemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Siinä magnesiummetallipinnalle suihkutetaan diboraanikaasua.
Magnesiumdiboridista on jo valmistettu magneetteja, joita käytetään magneettikuvauslaitteissa.. Yhdisteen etu moniin muihin suprajohteisiin verrattuna on se, että se on niitä halvempi. Magnesiumdiboridin jäähdyttämiseen sen kriittiseen lämpötilaan voidaan käyttää nestemäistä vetyä, joka on halvempaa kuin helium. Metallimaisena yhdiste on helposti muokattava ja siitä voidaan valmistaa pitkiäkin kaapeleita edullisemmin kuin muista suprajohtavista materiaaleista.
Etuovi-lehti
Etuovi-lehti oli vuonna 2004 perustettu Tmi Hitbeatin Etuovi-internetpalvelujen asiakkaille, yhteistyökumppaneille ja sidosryhmille jaettava nelivärinen aikakauslehti, joka sisälsi ajankohtaista asiaa internetin maailmasta viihteellisellä otteella.
Painetun version 1 500 kappaleen painoksen lisäksi lehteä jaettiin lehden verkkosivuilla myös sähköisessä PDF-muodossa.
Nykyään Etuovi-lehti on Alma Mediapartners Oy:lle rekisteröity tavaramerkki ja aputoiminimi.
21. armeijaryhmä
21. armeijaryhmä oli liittoutuneiden Luoteis-Euroopassa toiminut sotatoimiyhtymä toisessa maailmansodassa, joka muodostui pääasiassa brittiläisistä ja kanadalaisista joukoista. Armeijaryhmä perustettiin 9. heinäkuuta 1943 Britteinsaarilla tulevaa maihinnousua varten. Armeijaryhmä operoi SHAEF:n alaisuudessa Euroopassa kesäkuusta 1944 elokuuhun 1945, jonka jälkeen nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija ().
Komentajanaan kenraali (myöhemmin sotamarsalkka) Bernard Montgomery 21. armeijaryhmä oli vastuussa kaikista maajoukoista Normandian maihinnousussa. Maihinnousussa armeijaryhmän joukkoina olivat brittiläinen 2. armeija ja Yhdysvaltain 1. armeija. Kun enemmän joukkoja oli saapunut Ranskaan, niin Yhdysvaltain 1. armeija siirtyi perustetun 12. armeijaryhmän alaisuuteen ja Kanadan 1. armeija tuli 21. armeijaryhmän osaksi.
Normandian taistelun päättymisen jälkeen 21. armeijaryhmä oli rintamavastuussa vasemmasta laidasta liittoutuneiden edetessä kolmen armeijaryhmän voimin kohti Saksan rajaa.
Operaatio Market Gardenin tavoitteena oli ottaa haltuun saksalaisjoukkojen miehittämän Alankomaiden suurimpien jokien ylittävät sillat ja siten helpottaa liittoutuneiden etenemistä Saksaan. 21. armeijaryhmän yksiköt vastasivat operaation maahyökkäyksestä ja päävastuu oli brittiläisellä XXX armeijakunnalla.
Operaatio oli menestyksekäs Nijmegenissä sijaitsevan Waalin sillan valtaamiseen asti, mutta yleisesti sitä pidetään epäonnistuneena, koska Arnhemissa sijainnutta Reinin ylittävää siltaa ei onnistuttu valtamaan vaan brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona tuhoutui lähes kokonaan.
Antwerpin valtauksen yhteydessä kaupunkiin ja sen satamaan johtavat väylät olivat jääneet saksalaisten haltuun. Koska sataman avaaminen oli tärkeää liittoutuneiden huollolle, Kanadan II armeijakunta suoritti operaatioita, joissa vesiväylien etelä- ja pohjoispuolet puhdistettiin saksalaisista joukoista. Walcherenin saari vallattiin maihinnousulla.
Ardennien taistelu oli viimeinen merkittävä saksalaisten hyökkäys länsirintamalla toisessa maailmansodassa joulukuussa 1944. Taistelun aikana saksalaisten hyökkäyskiilan pohjoispuolelle jääneet Yhdysvaltain 1. ja 9. armeija alistettiin tilapäisesti 21. armeijaryhmälle.
Liittoutuneiden joukot saavuttivat Reinin maaliskuussa 1945, jolloin 21. armeijaryhmä muodostui kolmesta armeijasta. Kanadan 1. armeija vapautti Alankomaiden pohjoisosan, brittiläinen 2. armeija valtaisi Luoteis-Saksaa ja vapautti Tanskan, Yhdysvaltain 9. armeija muodosti Ruhrin motin pohjoispuolen. 9. armeija siirrettiin takaisin 12. armeijaryhmän alaisuuteen 4. huhtikuuta 1945.
Saksan antautumisen jälkeen 21. armeijaryhmä muodosti brittiläisten miehitysjoukkojen esikunnan Saksassa. Armeijaryhmän nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija (, BAOR) 25. elokuuta 1945.
Glenn Quinn
Glenn Martin Christopher Francis Quinn (28. toukokuuta 1970 – 3. joulukuuta 2002) oli irlantilainen näyttelijä, joka muistetaan Mark Healyn monivuotisesta roolista televisiosarjassa "Roseanne" ja Doylen roolista "Angelissa".
Quinn kasvoi Cabinteelyn lähiössä Dublinissa käyden koulua Clonkeen Collegessa ja soittaen rumpuja ja kitaraa paikallisissa yhtyeissä. Vuonna 1988 hän muutti äitinsä ja sisartensa kanssa Yhdysvaltoihin. Quinn palkattiin näyttelemään "Roseannen" kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 1990 ja hän jatkoi roolissaan vuoteen 1997 asti. Vuonna 1992 hän esiintyi yhdessä pääosista lyhytikäiseksi jääneessä historiallisessa draamasarjassa "Covington Cross". Quinnin ensimmäinen elokuvarooli oli sivuosa rumpalina "Shoutissa" vuonna 1991, mutta sitä seuranneet elokuvat eivät saavuttaneet mainittavaa menestystä. Vuonna 1999 hän sai roolin "Buffy, vampyyrintappajan" spin-off-sarjasta "Angel", jonka ensimmäisellä tuotantokaudella hän esitti puolidemoni Doylea. Doylena Quinn pääsi poikkeuksellisesti käyttämään luontaista irlantilaista korostustaan.
Quinn kuoli joulukuussa 2002, 32-vuotiaana, ystävänsä luona North Hollywoodissa. Kuolinsyyksi epäiltiin huumeiden yliannostusta. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 2002 ilmestynyt "R.S.V.P."
HMS Campbell (D60)
HMS Campbell (viirinumero D60) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtaja, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin huhtikuussa 1917 Cammell Lairdin telakalta Birkenheadistä. Se valmistui 21. joulukuuta 1918, jolloin se liitettiin Atlantin laivastoon.
"HMS Campbell" palveli Atlantin laivastossa, kunnes se siirrettiin 1925 reserviin. Alus otettiin uudelleen palvelukseen 1939, kun reservilaivasto asetettiin liikekannalle. Sodan alussa aluksen takimmaista savuhormia lyhennettiin, jotta ilmatorjuntatykin ampuma-ala kasvaisi. Samalla aluksen keskellä ollut Q-tykki korvattiin kahdella paunan tykillä, jotka asennettiin kummallekin kyljelle.
"HMS Campbell" partioi huhtikuussa 1940 Clyden edustalla Norjan taisteluiden aikana. Alus palveli lähinnä Pohjanmerellä saattuetehtävissä 16. ja 21. Hävittäjälaivueissa.
"HMS Campbellin" X-torni poistettiin ja sen tilalle siirrettiin jo aiemmin aluksella ollut kolmen tuuman ilmatorjuntatykki. Aluksen komentosillan kahta puolen asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykit. Sen etäisyysmittari ja vanhentunut tulenjohtojärjestelmä korvattiin tutkalla tyyppiä 271 sekä tutka 290 asennettiin maston huippuun. Lopulta aluksen kaksinaulaisia täydennettiin asentamalla lisää 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä.
"HMS Campbell" osallistui helmikuussa operaatio Cerberoksen torjuntaan Saksan laivaston Brestin osaston murtautuessa merelle. Alusten toimilla ei ollut kuitenkaan vaikutusta. Alus osallistui kesäkuussa 1944 Normandian maihinnousuun.
"HMS Campbell" myytiin romutettavaksi 18. helmikuuta 1947.
Suuri-Ohta
Suuri-Ohta () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Krasnogvardeiskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Nevan oikealla rannalla. Etelässä Ohtajoki erottaa kaupunginosan Pienestä-Ohtasta.
1700-luvulla Nevan rannalle syntyi Ohtan telakan työntekijöiden asutuksia. 1800–1900-luvun alussa Suuri-Ohta oli Pietarin teollinen esikaupunki. Vuosina 1908–1911 rakennettu silta yhdisti sen kaupungin keskustaan. 1940-luvun lopussa ja 1950-luvulla rakennettiin uudelleen Nevan ranta-alue. 1960-luvulla rakennettiin Metallistov-prospekti, 1960–1970-luvuilla uudelleenrakennettiin Sverdlovskaja-rantakatu ja Krasnogvardeiskaja-aukio. Eteläosa on teollisuusaluetta.
HMS Witch
HMS Witch (viirinumero D89) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Thornycroftin valmistama parannellun W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin tammikuussa 1918 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana 13. tilausta vuosien 1918-1919 laivasto-ohjelmia. Sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1919. Aluksen valmistus viivästyi sotatoimien päätyttyä ja viivästysten vuoksi se hinattiin Devonportin telakalle vesillelaskun jälkeen viimeisteltäväksi. Alus valmistui maaliskuussa 1924.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Atlantin laivastoon. Se kuitenkin siirrettiin sisaralustensa kanssa pian Rosythin reserviin.
"HMS Witch" otettiin uudelleen palvelukseen 1939, kun reservilaivasto asetettiin liikekannalle. Aluksen miehistö täydennettiin syyskuussa ja sen varastot täydennettiin. Se liitettiin 3. syyskuuta Rosythiin sijoitettuun 15. Hävittäjälaivueeseen suojaamaan itärannikon saattueita.
Niki
Niki on miehen tai naisen etunimi. Se on kreikkalaisperäisen Nikolaos-nimen muunnos sekä Kreikassa naisennimenä myös Nike-nimen nykykreikkalainen muoto. Nikin nimipäivä on vuodesta 2010 alkaen 6. joulukuuta, Pyhän Nikolauksen muistopäivänä. Niki-nimisiä oli ollut Suomessa vuoden 2012 lokakuuhun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan alle 900.
Gunnar Alléen
Gunnar Alléen (12. syyskuuta 1885 Raisio – 11. lokakuuta 1930 Nokia) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Alléenin vanhemmat olivat maanviljelijä Arthur Karl Alléen ja Wilma Emelia Broberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta (Åbo samskola) 1904.
Alléen oli toimittajana Tidningen Östra Finland i Wiborg, Åbo Tidning, Politiken ja Östra Finland (Wiborg) lehdissä.
Kolotesta vastaan
Kolotesta vastaan (; ) eli "Vastaus Koloteelle muiden filosofien puolustukseksi" on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIV, 76) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu epikurolaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos käsittää 34 lukua. Kirjoitus on Plutarkhoksen vastaus Epikuroksen oppilaan Koloteen muuten tuntemattomalle teokselle, jonka mukaan muiden filosofien kantojen mukaisesti on mahdotonta elää. Koloteen teos käsitteli seuraavien filosofien oppeja: Demokritos, Parmenides, Empedokles, Sokrates, Melissos, Platon, Stilpon, kyreneläiset ja Arkesilaos. Yleinen vika näillä filosofeilla Koloteen mukaan on, että heidän oppinsa tekevät mahdottomaksi suhtautua oikein ulkoisiin asioihin, mikä tekee elämästä mahdotonta.
Koloteen alkuperäinen teos on kadonnut, mutta Plutarkhoksen teos on kommentaari siitä kappale kappaleelta. Plutarkhos kuitenkin jättää Melissoksen käsittelyn pois, sekä käsittelee Empedokleen ennen Parmenidesta ja Platonin ennen Sokratesta.Teos:
Muuta:
Charles Sjöberg
Karl Emil (Charles) Sjöberg (5. syyskuuta 1877 Parainen – 14. kesäkuuta 1930 Michigan, Yhdysvallat) oli suomenruotsalainen runoilija.
Balei
Balei () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Unda-joen varrella 350 kilometriä Tšitasta itään. Kaupunki on Balein piirin keskus. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2009).
1800-luvun lopussa seudulla oli kullanhuuhtojien ja Taka-Baikalian kasakoiden asutuksia. 1920-luvulla siitä tuli yksi Neuvostoliiton kullan tuotannon keskuksista. Vuonna 1932 Novotroitskin esiintymän asutus sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja nimen "Balei". Vuonna 1938 Baleista tuli kaupunki. Vuosina 1947–1953 kultakaivoksen yhteydessä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut vankileiri.
1960–1970-luvuilla Balei oli Tšitan alueen kolmanneksi suurin kaupunki sekä huomattava teollisuus- ja kulttuurikeskus. Vuonna 1970 asukkaita oli 27 000. 1990-luvulla kullan tuotanto loppui lähes kokonaan. Kaivostoiminta on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.
Nykyään Baleissa toimii maatalousyritys, geologian tutkimuslaitos ja metsätila. Kaupungissa on opettajaopisto, lääketieteellinen opisto ja täydennyskoulutuslaitoksia. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Baleiski rabotši" (”Balein työläinen”).
Pseudo-Plutarkhos
Pseudo-Plutarkhos on yleisesti käytetty nimitys niistä tuntemattomista kirjailijoista, jotka ovat kirjoittaneet Plutarkhoksen nimiin laitettuja pseudepigrafisia teoksia. Näitä teoksia on erityisesti osana Plutarkhoksen esseiden kokoelmaa nimeltä "Moralia". Siihen kuuluvat seuraavat Pseudo-Plutarkhoksen teokset:"Moralian" ulkopuolelle jäävät usein:
Kaikki nämä teokset ovat alkuperältään jonkin verran Plutarkhosta myöhäisempiä, mutta ne ovat kuitenkin peräisin myöhäisantiikin ajalta, mahdollisesti 200- ja 300-luvuilta jaa. Teos "Kohtalosta" on mahdollisesti keskiplatonilainen kirjoitus 100-luvulta jaa.
Lisäksi Plutarkhoksen nimiin on päätynyt joitakin todennäköisesti keskiajalla kirjoitettuja teoksia. Näihin kuuluu muun muassa kirje Trajanukselle ("Epistola ad Traianum").
Hienopuuseppä
Hienopuuseppä on puuntyöstön ja esineenvalmistuksen ammattilainen. Hienopuuseppä tekee pääasiassa huonekaluja massiivipuusta käyttäen perinteisiä puusepänliitoksia. Vastakohtana nykyajan kertakäyttöhuonekaluille hienopuuseppä tarjoaa yksilöllisiä tuotteita, joita massatuotanto ei pysty tarjoamaan. Pienten verstaiden työnkuvaan kuuluu pääasiassa mittatilaustöiden valmistaminen asiakkaan toiveiden mukaan.
Koulutukseen kuuluu vahvasti tuotteen kokonaisvaltainen suunnittelu ja valmistus. Uusimmat innovaatiot, kuten cnc-koneistus ja 3d-mallinnus, ovat nykyään kiinteä osa oppimista perinteisten menetelmien ohella. Ammattikoulusta valmistuvat puusepät suuntautuvat enemmän tehtaiden ja levyteollisuuden palvelukseen, kun taas hienopuusepän koulutus tähtää yrittäjyyteen. Hienopuusepän koulutus Suomessa on 120 opintoviikon laajuinen.
Monissa ammatillisissa oppilaitoksissa hienopuusepäksi voi valmistua artesaanin nimikkeellä. Suomessa koulusta tarjoaa esimerkiksi Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos, Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto ja Länsi-Uudenmaan koulutuskeskus Vihdissä.
David Navara
David Navara (s. 27. maaliskuuta 1985 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen shakin suurmestari.
Navara on pelannut vuodesta 2003 lähtien Prahassa otteluita huippupelaajia vastaan ČEZ Chess Trophy -tapahtumassa.
Vylgort
Vylgort (komiksi ja venäjäksi Выльгорт) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Syktyvkarin lounaispuolella seitsemän kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista. Kylä on Syktyvdinin piirin keskus. Asukkaita on 11 200 henkeä (vuonna 2002).
Vylgort mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1568. Sen nimi perustuu komin sanaan "vyl’gort" ’uusitalo’. Ensimmäisten asukkaiden uskotaan olleen Šoškasta siirtyneitä komeja. 1600-luvulla osa asukkaista muutti nälänhädän takia Kaman seudulle ja Siperiaan. Vuonna 1693 rakennettiin Herran temppeliin tuomisen kirkko. Lähistön pikku kylät sulautuivat Vylgortiin, joka oli Ust-Sysolskin ja Jarenskin jälkeen alueen suurin asutuskeskus.
Vuonna 1846 kylään perustettiin kirkkokoulu ja seuraavana vuonna rakennettiin uusi kivikirkko (nykyään raunioina). Vuonna 1870 avattiin zemstvon poikakoulu ja vuonna 1887 tyttökoulu. Vuonna 1896 perustettiin kansankirjasto. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä, käsityöammatteja tai kävivät muualla ansiotöissä. Vuonna 1935 Vylgortista tuli Syktyvdinin piirin keskus.
Seudun pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous. Vylgortissa toimii suurkanala, metsänhoitoalueen konttori, huopatehdas ja huonekalutehdas.
Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, maatalousteknikumi, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, piirisairaala ja poliklinikka. Vuonna 1912 pystytetyssä puurakennuksessa toimii museo. Vuonna 1998 avattiin uusi pyhän Nikolaoksen kirkko. Vuonna 2008 kylässä avattiin Kansallinen käsityötaitokeskus (Zaran).
Glen Grunwald
Glen Grunwald (s. 1958 Chicago, Yhdysvallat) on Toronto Raptorsin entinen toimitusjohtaja ja New York Knicksin koripallon senior vice president.
Grunwald opisteli Indianan yliopistossa, jonka joukkueessa hän voitti viimeisenä opiskeluvuotenaan NCAA-mestaruuden. Boston Celtics varasi Grunwaldin viidennellä kierroksella. Marraskuussa 1997 Grunwald siirtyi Raptorsin toimitusjohtajaksi ja toimi tehtävissä vuoteen 2004 saakka. Vuonna 2006 Grunwald siirtyi Knicksin organisaatioon.
Kurkunpään syöpä
Kurkunpään syöpä on kurkunpäästä lähtevä syöpätauti, jonka keskeisimmät riskitekijät ovat tupakointi ja alkoholin käyttö. Taudin tärkein oire on pitkään kestävä äänen käheys. Myöhemmässä vaiheessa potilas saattaa kärsiä palan tunteesta kurkusta, nielemiskivusta ja veriysköksistä. Kasvaessaan syöpä voi johtaa hengitystietukoksiin ja hengenahdistukseen. Sairastuneen kaulalla voi tuntua patti, jos tauti on levinnyt kaulan imusolmukkeisiin.
Kurkunpään syöpää todetaan Suomessa vuosittain toistasataa tapausta. Useampi kuin yhdeksän kymmenestä potilaasta on miehiä. Taudin hoidossa voidaan turvautua sädehoitoon tai leikkaukseen. Potilaan kurkunpää voidaan joutua poistamaan kokonaan; tämän jälkeen puhumisen mahdollistaa puheproteesi tai röyhtäyspuhe. Taudin viisivuotiseloonjäämisennuste on pienen kasvaimen kohdalla 80–90 prosenttia ja kookkaan kasvaimen kohdalla 40–60 prosenttia.
Kurkku- ja suusyöpiin sairastuneiden ja heidän läheistensä tueksi on perustettu Suomen Kurkku- ja Suusyöpäyhdistys, joka kuuluu Syöpäjärjestöihin.
Borzja
Borzja () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borzja-joen rannalla 349 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta kaakkoon. Kaupunki on Borzjan piirin keskus. Sen kautta kulkee Tšitasta Kiinan Manzhouliin johtava rautatie ja maantie. Borzjassa niistä haarautuu yhteys Mongolian Tšoibalsaniin. Asukkaita on 30 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1770-luvulla. Ensimmäiset asukkaat olivat burjaatteja ja evenkejä. Rautatien rakentamisen jälkeen vuonna 1899 Borzjasta tuli huomattava kaupan keskus. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1950.
Nykyään Borzjassa on rautatieliikenteen yrityksiä ja elintarviketeollisuutta. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Daurskaja nov". Kaupungin lähellä on Dahurian luonnonpuisto.
John Bitove
John I. Bitove Jr. (s. 1960 Toronto) on kanadalainen liikemies. Hänen isänsä oli makedonialainen siirtolainen.
Hänet on tunnettu urheilun, pikaruuan ja radioalan liiketoimista. Bitove oli mukana perustamassa Toronto Raptorsia.
Viljo Kotkanen
Viljo Ilmari Kotkanen (6. lokakuuta 1892 Laihia – 6. marraskuuta 1970 Laihia) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä "Simo Sulka".
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Simo Sulka":
Hilok
Hilok () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hilok-joen varrella 264 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta länteen. Kaupunki on Hilokin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatie sekä Irkutskin ja Tšitan välinen M55-valtatie. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2009).
1800-luvun lopussa paikalla oli kaksi burjaattikylää. Vuonna 1895 alettiin rakentaa Siperian rautatien Hilokin asemaa, jonka ympärille syntyi huomattava asutuskeskus. Vuonna 1929 Hilok sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1951 siitä tuli kaupunki.
Hilokin tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Kaupungissa on kaksi keskikoulua, lasten taidekoulu ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Rabotšaja tribuna".
Bastuträskin rautatieasema
Bastuträskin rautatieasema (, ) on Ruotsin rataverkolla Bastuträskin taajamassa Norsjön kunnassa Västerbottenin läänissä sijaitseva rautatieasema. Liikennepaikka on risteysasema jossa -pääradasta haarautuu Pohjanlahden rannalle johtava sivurataosuus .
Rautatieasemalla pysähtyvät kaikki Vännäsin ja Bodenin välillä liikennöivät henkilöjunat. Bastuträskin ja Skellefteån välillä henkilöliikennettä hoidetaan Skelleftebussin liikennöimillä junien kulkuaikoihin sovitetuilla junabussivuoroilla.
Asemalla on lisäksi ympäri vuorokauden avoinna oleva lämmin odotussali.
Portteri
Portteri tai porter on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on tehty paahdetuista maltaista. Nimen alkuperän on väitetty juontuvan kantajista (engl. "porter"), jotka joivat täyttävää olutta työpäivän ohessa osittain ravinnoksi. Toinen juonne nimelle on, että Hollannissa juotiin "poorteriksi" kutsuttua olutta. Suosittuja porter-merkkejä ovat muun muassa yhdysvaltalainen "Anchor Porter" ja englantilainen "Fullers London Porter".
Sanan "porter" epäillään tulevan sanasta "kantaja" ("apumies"), joka toi portteria torimyyjille 1700-luvulla.
Porter syntyi 1700-luvun alussa Britanniassa. Sen kehittäjänä pidetään Ralph Harwoodia. Se oli ensimmäinen teollisesti pantu olut. Portterien historian alkualkoina se sekoitettiin muista oluista. Yleisesti hyväksytyn teorian mukaan se oli alun perin erityisesti torikauppiaiden suosiossa. Sitä vietiin Britanniasta muun muassa Baltiaan, jossa on edelleen porterpanimoja. Laivamatkojen aikana hiiva käytti jäämäsokerin alkoholiksi. Tämän takia balttilaisissa porttereissa on tyypillisesti korkeampi uutepitoisuus. Toinen merkittävä alue oli Irlanti, jossa se on edelleen erityisesti työväenluokan suosiossa. Suosioon se nousi erityisesti 1800-luvulla. 1800-luvun lopussa suurin osa kulutetusta oluesta oli portteria. mutta katosi suurilta osin maailmansotien välissä. Portteria pantiin vuoteen 1973 asti Irlannissa. 1970-luvun lopulla kaksi brittiläistä panimoa Penrhos ja Timothy Taylor aloittivat uudestaan portterin panemisen.
Alun perin porterin kantavierteen ominaispaino oli noin 1070, mutta nykyään se on noin 1040-50. Porter on väriltään tyypillisesti musta, melkein läpinäkymätön. Jotkut portterit ovat tummanruskean sävyisiä. Portteri maistuu yleensä hieman kahvimaiselle ja hedelmäiselle. Kahvimainen maku johtuu maltaiden paahtamisesta ja hedelmäisyys pintahiivan käytöstä. Verrattuna samantyyppiseen dry stouttiin sen maku ei ole niin täyteläinen: tämä johtuu pidemmälle mennestä käymisestä. Nykyaikainen portteri voi olla hieman kitkerää. Vaikka portteri on tavallisesti pintahiivaolut, on olemassa myös pohjahiivoilla porttereita panevia panimoita. Porterin alkoholipitoisuus on 4-9 til-%.
Tunnettuja portervalmistajia ovat muun muassa brittiläiset Malton, Fuller’s ja Samuel Smith. Yhdysvaltalaisia tunnettuja valmistajia ovat esimerkiksi Hill Farmstead Brewery ja Sierra Nevada Brewing. Suomalaisista panimoista Sinebrychoffin portteri lienee tunnetuin suomalainen portteri.
Sergei Novikov (hiihtäjä)
Sergei Vladimirovitš Novikov (, s. 28. elokuuta 1980 Dolinsk) on venäläinen maastohiihtäjä.
Olympialaisissa Novikovin paras henkilökohtainen sijoitus on kahdeksas sija 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Torinossa 2006. Sekä Salt Lake Cityssä 2002 että Torinossa 2006 hän hiihti kuudenneksi sijoittuneessa Venäjän viestijoukkueessa. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 14. sija vapaan tyylin sprintissä Val Di Fiemmessä 2003. Samojen kilpailuiden 4 × 10 kilometrin viestissä hän sijoittui neljänneksi.
Hiihdon maailmancupissa Novikov on henkilökohtaisessa kilpailussa sijoittunut yhden kerran palkintokorokkeelle; 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Otepäässä 2006. Maailmancupin viesteissä hän on voittanut yhden kilpailun ja ollut kerran kolmas.
Durmålstinden (Langdalen)
Durmålstinden () on Skandien Lyngsalpenen osassa sijaitseva vuorenhuippu Tromssan läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 265 metriä. Se sijoittuu kahden kunnan, Omasvuonon ja Tromssan rajalle.
Muotkalahti
Muotkalahti () on vuonomainen lahti ja Moskivuonon sivuhaara Tromssan läänissä, Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee osittain Lyngenin ja Tromssan kuntien alueella.
Koripallo kesäolympialaisissa 1936
Vuoden 1936 kesäolympialaisten koripallo järjestettiin 7. elokuuta – 14. elokuuta 1936 Berliinissä. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun koripallokilpailut järjestettiin olympialaisissa lukuun ottamatta vuoden 1904 kesäolympialaisten koripallon näytöstapahtumaa. Kisoihin osallistui 199 urheilijaa, joista kaikki olivat miehiä, 23 maasta. Nuorin osanottaja oli virolainen Heino Veskila (17 vuotta ja 237 päivää) ja vanhin uruguaylainen Leandro Gómez (34 vuotta ja 140 päivää). Kilpailun voitti Yhdysvallat, hopealle tuli Kanada ja pronssille Meksiko.
Ensimmäisen ottelun voittajat selvisivät suoraan 2.kierrokselle, hävinneet saivat vielä toisen mahdollisuuden.
Filippiinit parittomana suoraan 2.kierrokselle.
Puola selvisi toiselle kierrokselle jäätyään arvonnassa parittomaksi.
Toinen kierros oteltiin samalla kaavalla kuin ensimmäinenkin.
Viro jäi parittomaksi ja selviytyi karsinnatta 3. kierrokselle.
Viidennestä sijasta pelattaessa Filippiinit voitti Italian 32-14 ja Uruguayn 33-23. Peru luopui sijoitusotteluista.
Unkari ja Espanja peruivat osallistumisensa ennen kilpailun alkua.
.fr
.fr on Ranskan tasavallan käyttämä internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tunnusta hallinnoi AFNIC ja se on perustettu 1986.
Tunnus on jaettu seuraaviin alatunnuksiin:
Rastislav Staňa
Rastislav Staňa (s. 10. tammikuuta 1980 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelaa kaudella 2014–2015 Extraliga-seura Sparta Prahassa.
Staňa pelasi ensimmäisen juniorikautensa HC Košicen riveissä. Washington Capitals varasi hänet 193. varausvuorolla seitsemännellä kierroksella vuonna . Kaudeksi 1998–1999 Staňa siirtyi Pohjois-Amerikan junioriliigaan, WHL:ään, Moose Jaw Warriorsiin. Hän pelasi seurassa vajaat kaksi kautta ennen siirtymistä Calgary Hitmeniin kesken kauden 1999–2000. WHL:n toiseen tähditökentälliseen valittu Staňa siirtyi tämän jälkeen ECHL:n Richmond Renegadesiin, mutta pelasi myös AHL:ssä Portland Piratesissa kolme ottelua.
Staňa pelasi seuraavilla kausilla AHL:ssä hyvin ja oli joukkueensa kakkosvahti. Kaudella 2003–2004 hänet valittiin AHL:n vuosittaiseen tähdistöotteluun. NHL:ssä Staňa debytoi Washington Capitalsissa marraskuussa Tampa Bay Lightningiä vastaan, kun hän korvasi Olaf Kölzigin 5–2-tappiossa 14. marraskuuta 2003. Seuraavan ottelunsa hän pelasi erinomaisesti Detroit Red Wingsiä vastaan ja Staňa palkittiin myös ottelun kakkostähtenä. Hän pelasi kaudella kuusi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 89,0%.
NHL:n työsulkukauden ajaksi Staňa siirtyi Elitserienin Södertälje SK:hon. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistä Malmö Redhawksiin. Kesken kauden hän kuitenkin siirtyi Linköpings HC:hen, jossa hän oli voittamassa sarjan hopeaa. Hän vietti joukkueessa vielä yhden kokonaisen kauden ja oli voittamassa taas hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 Staňa kirjoitti sopimuksen venäläisessä KHL-liigassa pelaavan Severstal Tšerepovetsin kanssa.
Heinäkuussa 2011 Staňa siirtyi toiseen KHL-seuraan, TsSKA Moskovaan. Staňa pelasi Moskovassa kolme kautta, ja kesken kauden 2013–2014 hän siirtyi kotimaansa pääsarjaan HC Košiceen. Seuraavalla kaudella hän pelasi tšekkiläisessä Sparta Prahassa.
Staňa on pelannut Slovakian jääkiekkomaajoukkueeen paidassa useissa arvoturnauksissa. Hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja oli voittamassa hopeamitalia. Staňa pelasi vuoden 2002 Ruotsin MM-kilpailuissa kolme ottelua ja oli mukana voittamassa joukkueen ensimmäistä kultamitalia. Hän oli mukana myös saman vuoden Salt Lake Cityn talviolympialaisissa, jossa hän pelasi vain yhden ottelun, torjuntaprosentilla 94,7%.
Staňa oli voittamassa pronssia vuoden 2003 MM-kilpailuista. Tämän jälkeen hän on ollut Slovakian mukana vuosien 2004, 2005,2006, 2009 ja 2010 MM-kilpailuissa, mutta ilman suurempaa menestystä. Hän oli mukana myös vuonna 2004 järjestetyssä maailmancupissa ja Vancouverin talviolympialaisissa 2010.
Bernard O’Reilly
Alfonso Bernard O'Reilly (3. syyskuuta 1903 Hartley, Uusi Etelä-Wales, Australia – 20. tammikuuta 1975) oli australialainen kirjailija ja luonnontutkija.
Bernard O'Reillyn vanhemmat olivat Jane McAviney ja karjankasvattaja Peter Luke O'Reilly. Suurperhe eli maatilalla Kanimbian laaksossa ja Bernard kävi koulua Cullenbenbongissa ja Katoombassa. Vuonna 1916 perhe muutti Brisbanen lähistölle, missä Bernard suoritti koulunsa loppuun 1917. Seuraavat yhdeksän vuotta hän työskenteli perheen meijerissä ja Lamingtonin kansallispuiston vartijana. Vuonna 1931 hän avioitui Viola Gwendoline Kingin kanssa Brisbanessa.
19. helmikuuta 1937 Stinson-merkkinen lentokone VH-UHH katosi Brisbanen ja Sydneyn välisellä lennolla. O'Reilly etsi jalkaisin lentokoneen hylyn, jossa oli neljä kuollutta matkustajaa. Lähistöltä löytyi kaksi pahoin loukkaantunutta ja heitä auttamaan lähtenyt, mutta kuollut henkilö. Samana iltana O'Reilly käveli 16 kilometriä vaikeakulkuisen sademetsän läpi, opasti seuraavana päivänä pelastusretkikunnan onnettomuuspaikalle ja auttoi loukkaantuneiden kuljettamisessa. Hän tuli kuuluisaksi radiolähetysten ansiosta ja palkittiin myöhemmin urhoollisuusmitalilla.
Toisessa maailmansodassa O'Reilly palveli Australian armeijan 9. divisioonassa Lähi-idässä, Uudessa-Guineassa ja Borneossa. Sodan jälkeen hän työskenteli vuosia perheensä omistamassa majatalossa kansallispuistossa, josta oli tullut hyvin suosittu lintuharrastajien ja paikallisen metsähallituksen keskuudessa. Vuonna 1955 O'Reilly perusti sinne oman pienen vierastalon Lost Worldin. 1957–1963 hän teki töitä myös rautateillä, kunnes myi tuottamattoman vierastalonsa 1963 ja palasi vuorille. Hän kuoli sydänkohtauksen jälkeiseen keuhkokuumeeseen paikallisessa sairaalassa.
O'Reilly kirjoitti useita kirjoja: "Green Mountains" (Brisbane, 1940), "Cullenbenbong" (1944), "Wild Rriver" (1949) ja "Over the Hills" (1963) sekä runoteoksen "Songs from the Hills" (1971).
Bystrajan piiri
Bystrajan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Kamtšatkan aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 23 400 neliökilometriä. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2009).
Bystrajan piiri sijaitsee Kamtšatkan niemimaan keskiosassa. Koillisessa se rajoittuu Ust-Kamtšatskin, kaakossa Milkovon, lounaassa Sobolevon ja luoteessa Tigilin piireihin. Piirin alueella sijaitsee Bystrinskin luonnonpuisto. Seudulla on useita tulivuoria. Niistä korkein on Itšinskaja sopka.
Piiriin kuuluu kaksi maalaiskuntaa: Anagvai ja Esso. Hallinnollinen keskus on Esson kylä.
Seudun kanta-asukkaat ovat eveenejä. Piirin väestöstä heitä on 39 % (vuonna 2007).
Essosta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Petropavlovsk-Kamtšatskiin, jonne on matkaa 520 kilometriä. Linja-autoliikenteen lisäksi käytetään helikoptereita. Anagvaista on talvitieyhteys Tigiliin ja Palanaan.
Talous perustuu poronhoitoon, maidon ja lihan tuotantoon sekä puutarhaviljelyyn. Maatalousyrityksiä on kolme. Piirissä on vesivoimala. Taloja lämmitetään kuumien lähteiden vedellä. Rikkaat luonnonvarat ovat lähes kokonaan hyödyntämättä.
Essossa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Naša žizn" (”Elämämme”).
Carlo Ginzburg
Carlo Ginzburg (s. 15. huhtikuuta 1939 Torino Italia) on italialainen historioitsija, italialaisen nykytaiteen tutkija ja kirjailija. Häntä pidetään yleisesti yhtenä oman sukupolvensa merkittävimmistä historioitsijoista, eikä vähiten kehittelemänsä mikrohistoriallisen tutkimusmetodin tähden. Ginzburgin tunnetuin teos on 1500-luvulla eläneen mylläri Menocchion ajatuksia ja uskomuksia käsittelevä "Juusto ja madot" ("Il formaggio e i vermi"), joka on käännetty 23:lle eri kielelle.
Carlo Ginzburgin äiti oli italialainen kirjailija Natalia Ginzburg o.s. Levi ja isä tunnettu toimittaja Leone Ginzburg.
Raah raah blääh
Raah raah blääh on Moonsorrow- ja Rytmihäiriö-yhtyeiden jäsenten sivuprojektin Lakupaavin ensimmäinen täyspitkä albumi.
Moonsorrowin äänittäessä "Verisäkeet"-albumia yhtye antoi tekaistun lausunnon tyylilajin muutoksesta sekä tulevan albumin nimestä, josta muun muassa Blabbermouth uutisoi verkkosivustollaan.
Mauno Heinonen
Mauno "Manne" Heinonen (18. helmikuuta 1911 Lahti, Suomen suuriruhtinaskunta – 2. maaliskuuta 1940 Turkinsaari, Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen pesäpalloilija ja koripalloilija.
Heinonen pelasi kaksi pesäpallon Itä–Länsi-ottelua. Lahden Mailaveikkojen suomenmestaruusjoukkueessa Heinonen pelasi vuosina 1930–32.
Koripallossa Heinonen kuului historialliseen joukkueeseen, joka Suomesta ensimmäisen kerran osallistui EM-kilpailuihin Liettuan Kaunasissa 1939. Heinonen pelasi kaikissa Suomen seitsemässä ottelussa.
Heinonen syntyi maalarimestari Hugo Heinosen (1884–1931) ja vaimonsa Sievän o.s. Heikkilä (1883–1963) toiseksi lapseksi; isoveli oli taidemaalari Aarre Heinonen (1906–2003) ja pikkuveli palohälytysmestari, sittemmin kamreeri Tauno Heinonen (1920–2002). Mauno Heinonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932 ja valmistui voimistelunopettajaksi neljä vuotta myöhemmin. Vuonna 1937 hän kirjoittautui Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteelliseen osastoon. Heinonen toimi opettajana Lahdessa ja Helsingissä ennen siirtymistään vuonna 1938 Helsingin kaupungin kiinteistötoimiston palvelukseen halli- ja torikaupan valvojaksi. Heinonen oli naimisissa Anitra Karton kanssa vuodesta 1938 aina kuolemaansa, vuoteen 1940 asti. Urheilun ohella Heinonen soitti viulua Helsingin yliopiston Hämäläis-osakunnan orkesterissa.
Reservin luutnantti Heinonen palveli Jalkaväkirykmentti 11:ssä eli niin kutsutussa Ässä-rykmentissä. Heinonen kaatui takaraivoon osuneesta kranaatista puolustustaisteluissa maaliskuun toisen päivän aamuna. Myöhemmin samana päivänä kaatui tunnettu suomalainen miekkailija Hille Kaisla, joka oli Heinosen tavoin Ässä-rykmentin sotilas. Kaisla ja Heinonen johtivat kaatuessaan vierekkäisiä joukkueita. Heinonen on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Häkkilintu
Häkkilintu () on Harry Bromley Davenportin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka pääosissa ovat Joe Regalbuto, Sean Young, Michael Lerner ja Melissa Errico.
Tositapahtumiin perustuva "Häkkilintu" kertoo Katie Standonista, joka on elänyt 13-vuotiaaksi asti eristyksissä yhdessä huoneessa, johon vanhemmat ovat hänet eristäneet. Perheen isä näyttää olevan syypää kaikkeen ja harmaakaihin vuoksi sokeutunut äiti on myös olosuhteiden uhri.
Katie on löydettäessä mykkä ja kehitys on pysähtynyt aiemmin. Tyttö otetaan sosiaaliviranomaisten huostaan. Häntä nimitetään Wild Childiksi, koska lapsen tavat muistuttavat eläintä: tämä räkii minne vaan, masturboi siellä missä huvittaa ja syö omaa oksennustaan. Katieta aletaan tutkia ja opettaa ihmisten tavoille. Välillä tuntuu, että kukaan ei lopulta välitä itse ihmisestä vaan pikemminkin tutkimuksesta, jota voi suorittaa niin kauan kuin apurahaa riittää. Nuori kielitieteiden opiskelija pysyy Katien rinnalla ja ystävystyy hänen kanssaan muiden olosuhteiden vaihdellessa ympärillä.
Elokuva perustuu villilapsi Genien elämään.
Jari Niemelä
Jari Niemelä voi tarkoittaa seuraavia:
Gesine Cukrowski
Gesine Cukrowski (s. 23. lokakuuta 1968 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten vuoden 2002 elokuvasta "Fear dot Com", jossa hän näytteli Jeanninea. Hänet tunnetaan myös televisiosarjasta "Der Letze Zeuge" (es. 1998–2007), jossa hän näytteli Dr. Judith Sommeria.
Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Praxis Bülowbogen", "Rosa Roth", "SOKO 5113", "SOKO Köln", "Etsivä Lea Sommer", "Kriminalisti", "Kahden keikka" ja "Rikospaikalla". Cukrowski on näytellyt myös teatterissa. Hän opiskeli näyttelemistä Frie Universität Berlinissä.
Gesine Cukrowskilla on vuonna 2002 syntynyt tytär avomiehensä kanssa.
How Could Hell Be Any Worse?
How Could Hell Be Any Worse? on punk-yhtye Bad Religionin vuonna 1982 julkaistu ensimmäinen täyspitkä studioalbumi. Sitä edelsi vuonna 1981 julkaistu, yhtyeen nimeä kantava EP. Vuoden 2004 uudelleenjulkaisun kappalelista on täysin sama kuin yhtyeen vuonna 1991 julkaistulla "80–85"-kokoelmalevyllä.
Olavi Laukkanen
Jalo Olavi Laukkanen (3. maaliskuuta 1911 Hausjärvi – 25. kesäkuuta 1989 Kotka) oli suomalainen pesäpalloilija.
Olavi Laukkanen voitti Riihimäen pallonlyöjissä nuorten Suomen mestaruuden 1928 ja miesten SM-kultaa 1933. 1935 Hän pelasi Viipurin Kisa-Veikkojen miehistössä. Olavi Laukkanen osallistui Itä–Länsi-otteluun 1935, 1936 ja 1938 sekä yhteen Suomi–Viro-maaotteluun.