hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Veraisten kansakoulu
Veraisten kansakoulu on Lemun Verasten kylässä sijainnut kansakoulu. Koulu perustettiin vuoden 1910 tienoilla ja lakkautettiin vuonna 1974. Nykyään se on yksityisomistuksessa.
Koulu perustettiin Verasten tilalle, jonka kunta osti vuonna 1909. Hirsirunkoinen, keltaiseksi maalattu yläkoulurakennus valmistui tontille vuonna 1910 ja se oli kunnan ensimmäinen varsinaiseen koulukäyttöön tehty rakennus. Koulunkäynti Veraisten koulussa alkoi seuraavana vuonna. Rakennuksessa sijaitsi kahden luokkahuoneen lisäksi opettajan asunto, jossa oli kolme huonetta sekä keittiö. 1930-luvulla toista luokkahuoneista käytettiin yhdistettynä voimistelusalina ja poikien puutyöverstaana.
Veraisiin rakennettiin vuoden 1930 tienoilla myös hirsirunkoinen, satulakattoinen alakoulurakennus. Koulunkäynti siinä aloitettiin vuonna 1932. Tässä pienemmässä rakennuksessa oli yhden luokkahuoneen lisäksi keittola ja opettajan yhden huoneen ja keittiön käsittänyt asunto. Näiden rakennusten lisäksi tontilla on koulun ulkorakennus, jossa sijaitsivat tyttöjen ja poikien käymälät ja puuvaja. Ulkorakennuksessa oli ollut aikaisemmin myös rehuvaja sekä navetta, jossa opettajat olivat voineet pitää lehmää. Lehmiä ei koululla kuitenkaan enää ainakaan vuonna 1932 pidetty, vaan maito tuli naapuritaloista. Kouluun kuului myös erillinen saunarakennus ja puutarha, jossa kasvoi ainakin marjapensaita. Koulun vesi haettiin vielä 1930-luvulla suoraan koulun kaivosta ja sen kuivuessa läheisen Kuumalhon mäen rinteessä sijainneesta kaivosta.
Veraisten koulu lakkautettiin vuonna 1974, jonka jälkeen koulusta muodostettiin Miiainen-niminen tila. Nykyään koulu on yksityiskäytössä. Vanha alakoulu on nykyään asunto- ja verstaskäytössä. Koulurakennukset ovat säilyneet hyvin vanhassa asussaan ja ne muodostavat Turun maakuntamuseon mukaan yhdessä paikallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kokonaisuuden.
Viipurin Pallonlyöjät
Viipurin Pallonlyöjät oli 6. toukokuuta 1926 Viipurissa perustettu, pesäpalloilun erikoisseura.
VPL menestyi Suomen Mestaruuskilpailuissa hyvin, vaikkakin Suomen mestaruuteen sen rahkeet riittivät vain vuonna 1928 ja naisten puolella 1934. Miesten mestaruuden 80-vuotisjuhlaa juhlistettiin Lappeenrannan Pesä-Ysien ja Porin Pesäkarhujen välisellä naisten superpesisottelulla 7. kesäkuuta 2008 Viipurissa.
Pallonlyöjäin miesjoukkue pelasi koko historiansa ajan korkeimmalla sarjatasolla, kunnes seura lopetti kilpailutoimintansa vuonna 1938.
Syrakusan piiritys (214–212 eaa.)
Syrakusan piiritys ja taistelu (214–212 eaa.) tapahtui toisen puunilaissodan aikana.
Vähän Cannaen taistelun jälkeen Hannibal valitsi pääpaikakseen Capuan, jossa hänen karaistunut sotajoukkonsa lepäsi. Rooman joukkojen johtaja Marcus Claudius Marcellus saavutti sillä aikaa pienempiä voittoja ja alkoi 214 eaa. piirittää Syrakusaa, joka oli vaihtanut puolia Hannibalin puolelle.
Syrakusa oli sekä maan että meren puolelta hyvin varustettu, ja sitä puolustettiin monella kekseliäällä keinolla, joita Arkhimedes kehitteli, joskin tarinat puolustuskeinoista ovat luultavasti paikoitellen liioiteltuja. Maan puolelta ryntäävää vihollista vastaan hänen kerrotaan asettaneen heittokoneita, jotka viskelivät nuolia ja keihäitä tai suuria kiviä tehden paljon vahinkoa. Meren puolella, jossa Marcellus itse johti rynnäkköä, kävi roomalaisille yhtä huonosti. Kaupungin muureilta pudoteltiin teräväpäisiä hirsiä, jotka lävistivät laivat, tai vedettiin rautakoukuilla laivan perä ilmaan, niin että keula upposi mereen. Väitetään jopa, että sellaisilla koneilla nostettiin muutamia laivoja ylös vedestä, heiluteltiin ilmassa ja viimein lyötiin rikki muureja vasten taikka heitettiin mereen ylösalaisin. Kun roomalainen laivasto poistui muurien luota etäämmäksi, käänsi Arkhimedes niitä kohti suuria polttopeilejä, jolloin muutamat laivat roomalaisten suureksi kauhuksi syttyivät tuleen keskellä merta. Piiritystä keski näin yli kaksi vuotta.
Kaupunki valloitettiin viimein yllätyshyökkäyksellä vuonna 212 eaa. Kaupungissa vietettiin eräänä yönä Artemis-jumalattaren juhlaa. Silloin Marcellus yhtäkkiä onnistui valtaamaan erään tornin, jota ei kyllin huolellisesti vartioitu. Sitä kautta pääsivät roomalaiset kaupunkiin. Marcellus käski, mikäli mahdollista, säästää asukkaiden hengen, ja halusi varsinkin saada Arkhimedeen elävänä käsiinsä. Mutta se toive ei toteutunut. Roomalainen sotamies tunkeutui tutkijan kammioon ja kehotti häntä seuramaan itseään. Arkhimedes, ollen tutkimuksiinsa vaipuneena ja kumartuneena tarkastelemaan hiekkaan piirrettyjä kuvioita, ei liikahtanut, vaan tarinan mukaan vastasi: "Älä riko minun ympyröitäni!" Ne olivatkin hänen viimeiset sanansa, sillä suuttunut roomalainen lävisti hänet heti miekallaan.
Jukka M. Heikkilän romaani Tyranni (1997) kertoo Syrakusan piirityksestä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1962
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1962 pidettiin Yhdysvalloissa 6.–18. maaliskuuta 1962. Kisakaupunkeina toimivat Colorado Springs ja Denver.
Maailmanmestaruuden voitti Ruotsi, joka ensimmäisen kerran arvokisojen historiassa onnistui voittamaan Kanadan. Neuvostoliitto ja Tšekkoslovakia boikotoivat kisoja. Boikotin takia B-sarjasta nostettiin Iso-Britannia A-sarjaan, lisäksi Sveitsi ja Itävalta karsivat yhdestä paikasta.
Suomi sai kisoista kaikkien aikojen ensimmäisen arvokisamitalinsa, EM-hopean.
Biotuotetekniikka
Biotuotetekniikka tutkii ja kehittää uusiutuvista materiaaleista eli biomassasta kestäviä tuotantoratkaisuja teollisuuden tarpeisiin. Biomassaa saadaan esimerkiksi hakkuutähteestä, peltotuotannon ja elitarviketeollisuuden jätteistä sekä erikseen tarkoitukseen kasvatetuista kasveista, kuten levistä.
Biotuotetekniikan koulutusta antaa Suomessa Aalto-yliopiston teknillinen korkeakoulu, Kemian ja materiaalitieteiden tiedekunta. Tutkinto-ohjelma aloitti syksyllä 2010. Opinnoissa hyödynnetään metsä- ja paperiteollisuuden alan osaamista entisen puunjalostustekniikan koulutusohjelman osalta. Opiskelijoilla on mahdollisuus erikoistua neljään eri pääaineeseen: kuitutuotetekniikka, biojalostamot, ympäristöasioiden hallinta tai uusiutuvien materiaalien tekniikka. Koulutuksen tarkoituksena on antaa valmistuville diplomi-insinööreille laaja osaamispohja toimia teollisuuden ja yhteiskunnan eri tehtävissä.
Sekundos (filosofi)
Sekundos (100-luku jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Sekundos eli Ateenassa ja hänet tunnettiin siitä, että hän oli tehnyt hiljaisuuslupauksen.
Sekundos tunnetaan pelkästään tuntemattoman kirjoittajan 100- tai 200-luvulla kirjoittamasta "Sekundoksen elämästä", joka on säilynyt nykyaikoihin. Kerrotaan, että Sekundos lähetettiin jo pienenä pois kotoa opiskelemaan. Aikuisena hän päätti koetella sitä väittämää, että kaikki naiset ovat huoria. Niinpä hän palasi kotiin pukeutuneena pitkähiuksiseksi ja pitkäpartaiseksi kyynikkofilosofiksi, ja taivutteli äitinsä, joka ei tunnistanut häntä, makaamaan kanssaan rahasta. Vietettyään yön äitinsä kanssa kuitenkaan koskematta tähän, hän kertoi tälle, kuka oli. Hänen äitinsä hirtti itsensä häpeissään. Sekundos syytti omaa kieltään onnettomuudestaan, ja vannoi olevansa loppuelämänsä hiljaa. Tämän vuoksi häntä on pidetty myös pythagoralaisena filosofina, koska pythagoralaisilla oli tapana vaatia oppilailta viiden vuoden hiljaisuutta mielen kouluttamiseksi.
Keisari Hadrianuksen kerrotaan määränneen Sekundoksen luokseen kuultuaan tämän vannomasta valasta, ja uhanneen teloituttaa tämän, jos tämä ei puhuisi. Sekundos kieltäytyi puhumasta. Hadrianus kuitenkin heltyi eikä surmauttanut miestä. Sekundos suostui kuitenkin vastaamaan kahteenkymmeneen kysymykseen kirjoittamalla vastaukset vahataululle.
Kysymykset ja vastaukset on esitetty myös säilyneessä tekstissä. Sekundos antaa lyhyitä vastauksia sellaisiin kysymyksiin kuin ”mikä on kaikkeus?”, ”mikä on jumala?” ja ”mitä on kauneus?”. Tyypillinen vastaus on Sekundoksen vastaus seitsemänteentoista kysymykseen, ”mitä on köyhyys?”; Sekundos vastasi:
On mahdotota sanoa, minkä verran Sekundoksen tarinassa on totuutta. Esitetyt kysymykset ja vastaukset ovat vain eräs esimerkki vastaavan tyyppisistä nykyaikaan säilyneistä kokoelmista, joihin kuuluu muun muassa samanlainen keskustelu Hadrianuksen ja Epiktetoksen välillä.
Ehdottomasti ehkä
Ehdottomasti ehkä ("Definitely, Maybe") on Adam Brooksin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2008. Romanttisen draamakomedian pääosassa on Ryan Reynolds.
Elokuva alkaa, kun William Heyes (Reynolds) hakee kymmenvuotiaan tyttärensä Mayan (Abigail Breslin) koulusta. Koulussa lapsille on opetettu seksuaalisesta kanssakäymisestä, ja nyt Maya haluaa tietää, miten hänen isänsä ja äitinsä tapasivat. Will ei innostu ideasta, mutta Maya saa tahtonsa läpi ja Will kertoo koko sekavan tarinan, joka alkaa vuodesta 1992. Maya turhautuu tarinan puolessa välissä eikä halua kuulla lisää – hän pelkää, että hän ei pitäisikään äidistään, sillä vaihtoehtoja on kolme: ”Emily” (Elizabeth Banks), ”April” (Isla Fisher) ja ”Summer” (Rachel Weisz).
Niobe (täsmennyssivu)
Niobe voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kaisla (nimi)
Kaisla esiintyy suomen kielessä sekä etu- että sukunimenä. Nimi on luontoaiheinen ja johtuu vesikasvisuvun nimestä kaislat ("Scirpus").
Kaisla on naisen etunimi. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 2010 lähtien. Kaislan nimipäivä on 28. marraskuuta, joka on myös Heinin nimipäivä.
Marraskuuhun 2015 mennessä Kaisla on annettu etunimeksi noin 1540 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Etunimen Kaisla tunnettuja kantajia ovat:Kaisla on myös sukunimi. Nimen kantajia oli Suomessa helmikuussa 2015 yhteensä 236. Tunnettuja nimenkantajia ovat:Kaisla, Salatuissa elämissä esiintynyt tyttö.
Torsten Walmqvist
Torsten Georg Walmqvist (20. marraskuuta 1873 Helsinki – 24. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen hovioikeuden auskultantti ja liikemies. Hän toimi sortovuosina venäläisten yhteistoimintamiehenä ja palveli tsaarin salaisessa poliisissa ohranassa. Walmqvist kirjoitti 1930-luvun lopulla näitä vaiheita kuvaavat muistelmansa.
Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri ja valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen veljensä kenraalimajuri Hjalmar Bruno Walmqvist (1866–1946) toimi Helsingin poliisimestarina 1911–1917.
Walmqvist pääsi ylioppilaaksi 1893 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 sekä oli auskultanttina Turun hovioikeudessa samana vuonna.
Walmqvist oli tilapäisenä pormestarina ensin Hangossa ja sitten Porvoossa 1904-1905. Hän joutui luopumaan pormestarin virasta epäselvien raha-asioiden takia ja siirtyi sitten Venäjälle toimien Venäjälle kuuluneessa Puolassa Petrokovin (Piotrkówin) poliisin etsivän osaston päällikkönä 1908–1912. Palattuaan Suomeen Walmqvist oli nimismiehenä Kivennavalla 1914–1917 mutta joutui eroamaan maaliskuun vallankumouksen jälkeen. Hän toimi sitten itsenäisyyden aikana liikemiehenä Helsingissä mutta joutui pakenemaan useiksi vuosiksi ulkomaille syyllistyttyään taloudellisiin petoksiin ja väärennöksiin liiketoimissaan. Walmqvist luovutettiin Suomwwn ja hän istui jonkin aikaa vankilassa rikoksistaan.
Walmqvist kirjoitti 1930-luvulla sortovuosien aikaan liittyneet muistelmansa "Hemliga medarbetare" salanimellä "Georges Wal". Ne julkaistiin suomennettuina nimellä "Konnia ja kiipijöitä Keisarin palveluksessa : Tsaarin-Venäjän salaisen poliisin palveluksessa olleen suomalaisen muistelmia" (Gummerus 1939). Kirjailija Eino I. Parmanen haastatteli Walmqvistia kootessaan aineistoa sortovuosien historiasta kertoneeseen "Taistelujen kirja"-teokseensa. Walmqvist väitti Parmaselle että työväenjohtaja Edvard Valpas-Hänninen, kirjailijat Algoth Untola (Maiju Lassila) ja Hella Wuolijoki sekä 1905 murhattu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen olisivat olleet 1900-luvun alussa tsaarin salaisen poliisin ohranan asiamiehiä. Vuonna 1941 ilmestyneessä Taistelujen kirjan 4. osassa esitettiin tämä Valpasta koskenut syytös ja väitettiin että Walmqvist (kirjassa salanimellä "Waldburg") olisi toiminut Valppaan suomalaisena esimiehenä ohranassa. Muita Walmqvistin mainitsemia henkilöitä koskeneet paljastukset Parmanen jätti kirjastaan pois.
Walmqvist oli naimisissa 1901–1938 Lydia Margaretha Haglundin (k. 1938) kanssa.
Hjalmar Bruno Walmqvist
Hjalmar Bruno Walmqvist (15. kesäkuuta 1866 Helsinki – 26. huhtikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri ja Helsingin poliisimestari.
Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen nuorempi veljensä oli hovioikeuden auskultantti ja liikemies Torsten Walmqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingfors Lyceumista ja kävi sitten 1886–1889 Nikolain ratsuväkikoulun Pietarissa. Kornetiksi ylennetty Walmqvist palveli "39. Narvan, H. K. K. Suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitšin rakuunarykmentissä" 1889–1891 ja "Henkikaartin Grodnon Husaarirykmenttissä" Puolassa vuodesta 1891. Hänestä tuli luutnantti 1893 ja aliratsumestari 1898.
Vuonna 1905 ratsumestariksi ylennetty Walmqvist määrättiin samana vuonna erityistehtäviin Suomen kenraalikuvernöörin kansliaan Helsinkiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1906 ja everstiksi 1908. Walmqvist oli Turun vt. poliisimestarina 1910–1911 ja vakinaisena poliisimestarina 1911–1913. Helsingin poliisimestarina hän toimi 1913–1917. Walmqvist sai eron vakinaisesta palveluksesta kenraalimajurin arvoisena 1917. Suomen itsenäistyttyä Walmqvist alennettiin korpraaliksi, mutta hän sai takaisin kenraalimajurin arvonsa kenraali C. G. E. Mannerheimin puututtua asiaan. Walmqvistia oli arvosteltu venäläisten yhteistoimintamieheksi hänen toimiessaan Helsingin poliisimestarina sortovuosina.
Walmqvist oli naimisissa 1919–1944 todellinen valtioneuvos Oskar Januschkoffskyn lesken Olga Scholtzin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni 1944 uusiin naimisiin Alma Maria Schultzin kanssa. Walmqvistilla ei ollut omia lapsia mutta hän adoptoi neljä Januschkoffskyn lasta ja lastenlasta.
J. W. Murman
Johan Vilhelm Murman (12. tammikuuta 1830 Haukipudas − 19. tammikuuta 1892 Keltto, Inkerinmaa) oli suomalainen kirkkoherra, kansanperinteen kerääjä ja kirjailija.
Murman syntyi piika Kaisa Lisa Murmanin aviottomana lapsena. Hän kävi Oulun yläalkeiskoulua ja Vaasan lukiota päästen ylioppilaaksi 1852. Murman vihittiin papiksi 1857. Hän teki kesällä 1854 kansanperinteen keruumatkan Pohjois-Pohjanmaalle ja Lappiin.
Murman oli pappina Säräisniemellä, Limingassa, Paltamossa, Haukiputaalla, Iissä ja Oulussa. Hän toimi Oulun yläalkeiskoulun vt. kollegana 1859 ja oli Wilken suomalaisen alkeiskoulun johtajana Viipurissa 1860–1863. Oltuaan Helsingin vt. kappalaisena 1865 Murman siirtyi 1868 Inkeriin jossa hän oli pappina Tuutarissa ja Liissilässä. Vuodesta 1869 hän toimi Narvan suomalais-ruotsalaisen S:t Mikaelin seurakunnan ja Kosemkinan kirkkoherrana. Kelton ja Rääpyvän kirkkoherraksi Murman tuli vuonna 1873.
Murman oli naimisissa vuodesta 1873 Selma Henriette Seilerin kanssa.
Pankrates Ateenalainen
Pankrates Ateenalainen (; n. 140 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta ja eli Antoninusten aikana.
Filostratos kertoo, että kun sofisti Lollianos (Publius Hordeonius Lollianus) oli vaarassa tulla ateenalaisten kivittämäksi eräässä leipämellakassa, Pankrates hiljensi väen huudahtamalla, ettei Lollianos ole ”leivänvälittäjä” (, "artopōlēs") vaan ”sananvälittäjä” (, "logopōlēs"). Alkifron mainitsee myös tämännimisen kyynikkofilosofin fiktiivisissä kirjeissään.
GPUGRID.net
GPUGRID.net on hajautetun laskennan hanke, joka toimii BOINC-alustalla. Hanke on aloitettu espanjalaisessaPompeu Fabran yliopistossa . Hankeessa tutkitaan atomin molekyylibiologiaa. Hanketta voidaan ajaa perinteisen keskusprosessorin lisäksi PlayStation 3:n Cell-suorittimella ja CUDA yhteensopivilla näytönohjaimilla suorituskyvyn moninkertaistamiseksi.
Pankrates
Pankrates () ja Pankratios () ovat antiikin kreikkalaisia nimiä, jotka voivat viitata seuraaviin henkilöihin:
Popol vuh (täsmennyssivu)
Popol vuh voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nerf
Nerf-ase on vaahtomuovisia, pyöreitä tai tikanmuotoisia ammuksia ampuva, sisätiloihin tarkoitettu leikkiase. Alun perin Nerf-nimellä alettiin valmistaa vuonna 1970 vaahtomuovista tehtyjä palloja, joita mainostettiin "maailman ensimmäisiksi viralliseksi sisäpelipalloiksi". Myöhemmin samasta materiaalista alettiin tehdä myös ammuksia ja niiden ampumiseen tarkoitettuja Nerf-aseita.
Nerf on tehnyt eri sarjoja aseille, kuten Zombie Strike, N-Strike, N-Strike Elite, Super Soaker, Rebelle, Modulus jne. Nerf on todella suosittu sarja maailmalla. Nerf-sodissa silmien suojaaminen suojalaseilla on pakollista.
Theagenes Patraslainen
Theagenes Patraslainen (; n. 160 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Peregrinos Proteuksen läheinen ystävä ja kotoisin Patraksesta, Akhaiasta.
Theagenes tunnetaan lähinnä Lukianoksen teoksessa "Peregrinoksen polttoitsemurha" esiintyvänä henkilönä. Hänet esitetään siinä ylistämässä Peregrinoksen päätöstä tehdä itsemurha polttamalla itsensä:
Theagenes auttoi Peregrinosta sytyttämään hautajaisrovion, johon tämä heittäytyi. Hän vertasi Peregrinoksen itsemurhaa intialaisten gymnosofistien samanlaiseen käytäntöön. Lukianos — joka suhtautui vihamielisesti Theageneeseen ja tämän edustamaan kyynisyyteen — sanoo, että Theageneellä oli viidentoista talentin omaisuus, jonka tämä oli saanut koronkiskontaa harjoittamalla.
Galenos mainitsee Theageneen ja sanoo tämän opettaneen päivittäin Trajanuksen forumilla Roomassa suurille ihmisjoukoille. Galenos kertoo, kuinka Theagenes kuoli, kun hän sai väärää hoitoa maksatulehdukseen Statilius Attalukselta, joka toimi myös keisari Marcus Aureliuksen lääkärinä.
Józef Śliwiński
Józef Śliwiński (15. joulukuuta 1865, Varsova, Puola – 4. maaliskuuta 1930, Varsova, Puola) oli puolalainen pianisti, kapellimestari ja pedagogi. Hänen isänsä oli urkuri Jan Śliwiński. Józef Śliwińskin pianonsoitonopettajia olivat Juliusz Janotha, Kazimierz Hofman, Rudolf Strobl, Theodor Leschetizky (Wienissä 1886–1887) ja Anton Rubinstein (Pietarissa 1890–) Lisäksi Karol Mikuli opetti hänelle Chopinin teosten tulkintaa. Śliwiński konsertoi ympäri Eurooppaa muun muassa Wienissä, Varsovassa, Pietarissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän teki myös kolme kiertuetta Amerikassa 1894, 1902 ja 1903. Häntä arvostettiin myös Venäjällä, missä hän toimi opettajana Riiassa (1910–1914), Mitawassa, Rostovissa ja Saratovissa (1914–1918) konservatorion johtajana. Kapellimestaridebyyttinsä hän teki 1915 Varsovassa. Puolaan asettumisensa (1918) jälkeen hän toimi pianistina ja Varsovan filharmonisen orkesterin kapellimestarina. Hänen Chopin-soittoaan on tallennettu pianorullille Leipzigissa. Śliwiński kuoli kaksi päivää ennen kuin hänen soittoaan piti äänittää levylle. Nuoruudessaan ennen vuotta 1888 hän sävelsi joukon lauluja ja ennen vuotta 1892 joitakin muunnelmateoksia pianolle.
Theagenes
Theagenes (, ”jumalatarsyntyinen”) on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Marcel Leborgne
Marcel Leborgne (9. syyskuuta 1939 – 6. joulukuuta 2007) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän loi uransa Olympique Lyonnais'n joukkueessa.
Leborgne aloitti jalkapallouransa Besançon Racing Clubin juniorijoukkueessa, mutta siirtyi jo 1956 Olympique Lyonnais'n organisaatioon. Keskikentällä pelannut Leborgne edusti Lyonia koko uransa ja oli voittamassa Coupe de Francen mestaruutta kahteen otteeseen. Hän oli mukana myös Lyonin edetessä Cup-voittajien Cupin välieriin kaudella 1963/64.
Pelaajauransa jälkeen Leborgne toimi myös lyhyenaikaa Lyonin päävalmentajana maaliskuusta kesäkuuhun 1988. Hän oli Jean-Michel Aulas'n kauden kolmas päävalmentaja Lyonissa. Hänen johdollaan Lyon sijoittui kauden päätteeksi Division 2:ssa A-lohkon kakkoseksi, mutta hävisi nousukarsinnoissa SM Caenille.
Leborgne kuoli 6. joulukuuta 2007 68-vuotiaana.
Zakamensk
Zakamensk (, ) on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Džida-joen varrella 420 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ulan-Udesta lounaaseen. Kaupunki on Zakamenskin piirin keskus. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009).
Zakamensk on saanut alkunsa vuonna 1933 perustetusta "Gorodokin" kaivostaajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1944. Nykyään kaupungissa toimii volframia ja molybdeeniä tuottava kombinaatti.
Denis Papas
Denis Papas (s. 15. elokuuta 1937) on ranskalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.
Papas aloitti pelaajauransa FC Villefranchessa vuonna 1947. Hän pelasi seurassa juniorivuotensa siirtyen 1957 FC Grenobleen, jossa hän juhli Division 2:n mestaruutta kaudella 1959/60. Hän siirtyi nousukauden jälkeen Olympique Lyonnais'een, jota edusti pääsarjassa yhden kauden. Vuonna 1962 Papas palasi Villefrancheen, josta vielä 1968 CS Cuiseaux'hon, jossa lopetti uransa vuonna 1971.
Valmentajana Papas vaikutti Villefranchessa ja Cuiseaux'ssa vuosikausia. Lokakuussa 1987 hän siirtyi Olympique Lyonnais'n päävalmentajaksi, mutta joutui jättämään tehtävänsä jo maaliskuussa 1988. Hän toimi tämän jälkeen seurassa urheilutoimejohtajana, kunnes palasi vuonna 1989 Villefrancheen. Hän lopetti uransa seuran päävalmentajana vuonna 1998.
Kreskentios
Kreskentios (100-luku) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli todennäköisesti kotoisin Megalopoliksesta, Arkadiasta, vaikka joskus tämän ”suuren kaupungin” on ajateltu viittaavan mahdollisesti Roomaan.
Kreskentios oli Justinos Marttyyrin aikalainen. Varhaiskristilliset kirjailijat puhuvat Kreskentioksesta luonteeltaan pahamaineisena. Tatianoksen mukaan häntä syytettiin kaikenlaisista rikoksista, eikä kyynikon toimi estänyt häntä olemasta rahan orjuuttama. Kreskentios hyökkäsi kristittyjä vastaan mitä kärkevimmin ja kutsui heitä ateisteiksi. Justinos pyrki kumoamaan tämän syytökset, ja sanoo myös, että Kreskentios juonitteli siitä syystä Justinoksen kuolemantuomiota. Myös Eusebios Kesarealainen syyttää Kreskentiosta Justinoksen marttyyrikuolemasta. Ei ole kuitenkaan tietoa siitä, oliko Kreskentios todella Justinoksen kuoleman taustalla.
Teoksessaan "Khronikon" Eusebios ajoittaa Kreskentioksen hyökkäykset vuosiin 152-153.
Sosnogorskin piiri
Sosnogorskin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1979 perustetun piirin pinta-ala on 16 500 neliökilometriä. Asukkaita on 49 200 henkeä (vuonna 2009).
Sosnogorskin piiri sijaitsee Komin tasavallan keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Ižman ja Petšoran, idässä Vuktylin, kaakossa Troitsko-Petšorskin ja etelässä Ust-Kulomin piireihin sekä lännessä Uhtaan.
Piirin hallinnollinen keskus on Sosnogorskin kaupunki, josta on 345 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Nižni Odesin ja Voivožin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä 7 maalaiskuntaa: Irajol, Kerki, Malaja Pera, Poljana, Ust-Uhta, Verhneižemski ja Vis.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 75 % venäläisiä, 10 % komeja, 6 % ukrainalaisia ja 2 % valkovenäläisiä.
Sosnogorsk on huomattava rautateiden risteysasema sekä kaasunjalostuksen ja sähköntuotannon keskus.
Ferrari F10
Ferrari F10 oli Ferrari -tallin kaudella 2010 käyttämä kilpa-auto. Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Alamedan piirikunnan seriffinvirasto
Alamedan piirikunnan seriffinvirasto (, lyhennettynä ACSO) toimii Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Virastolla on käytössään viisi poliisiasemaa ja kaksi vankilaa eri puolilla piirikuntaa. Sen päämaja sijaitsee piirikunnan pääkaupungissa, Oaklandissa.
Hindulaisuuden historia
Hindulaisuus on kehittynyt Intiassa tuhansien vuosien aikana. Sillä ei ole yhtä perustajaa tai perustamisaikaa, vaan sen pohjana olevat pyhät kirjoituksetkin sisältävät vaikutteita monilta eri vuosisadoilta ja monista kulttuureista.
Vanhimmat kerrostumat, kuten veden tärkeä sakraalinen vaikutus, lienevät peräisin Indus-kulttuurista (2600–1900 eaa.).
Veda-kaudella palvottiin lähinnä henkilöityneitä luonnonilmiöitä. Veda-kirjallisuus koottiin kokoelmaksi noin 1000–800 eaa.
Klassisella kaudella palvonta keskittyi kahden jumaluuden Shivan ja Vishnun palvontaan, ja palvomista varten rakennettiin temppeleitä.
Keskiajalla islam saapui Intiaan, ja hindulaisuus kehittyi monimuotoisemmaksi. Toisaalta voimistui persoonallisen jumalan antaumuksellista ja rakastavaa palvelua korostava bhakti-liike, toisaalta myös abstraktia filosofiaa korostettiin.
Vuonna 1947, kun Pakistan ja Intia erotettiin toisistaan osin uskonnollisia rajoja pitkin, Intiasta tuli muodollisesti uskonnoton mutta käytännössä hindulaisuuden dominoima valtio. Toisaalta intialaisten muuttaminen ulkomaille, sekä Eurooppaan että Afrikkaan, on johtanut hindulaisten yhteisöjen syntymiseen eri puolille maailmaa. Britanniassa lasketaan elävän noin miljoona hindua, ja vuonna 2008 siellä on avattu Euroopan ensimmäinen hinduille suunnattu valtion rahoittama alakoulu.
Chimedbazaryn Damdinsharav
Chimedbazaryn Damdinsharav (; s. 21. maaliskuuta 1945 Guchin-Us Sum) on mongolialainen entinen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili kolmissa olympialaisissa, vuosina 1964, 1968 ja 1972. Damdinsharav osallistui kaksissa ensimmäisissä kisoissa vapaapainiin, mutta vuonna 1972 hänet nähtiin kreikkalais-roomalaisessa sarjassa. Hän voitti olympiapronssia alle 52-kiloisten vapaapainissa vuonna 1968.
Hindulaisuuden suuntaukset
Hindulaisuuden suuntaukset jakaantuvat lukemattomiin eri oppitraditioihin, jotka eroavat siinä, mikä jumaluuden ilmentymä ja mitkä pyhät kirjoitukset ovat tärkeimpiä. Nykyisin suurimmat pääsuuntaukset ovat Vishnun palvontaan keskittyvä vaishnavismi, Shivan palvontaan keskittyvä shaivismi eli shivalaisuus sekä Devin (Suuren Jumalattaren palvontaan keskittyvä shaktismi. Krishna-liike on tunnetuimpia uushindulaisuuden suuntauksia, ja se leviää etenkin Intian ulkopuolella.
Finarfin
Finarfin on J. R. R. Tolkienin kirjassa "Silmarillion" merkittävä haltiakuningas. Hän on Finwën nuorin poika, Fëanorin velipuoli, Fingolfinin pikkuveli sekä Finrodin, Angrodin, Aegnorin ja Galadrielin isä. Hän oli myös Gil-galadin isoisoisä. Finarfin osallistui Fëanorin yllyttämänä Alqualondën sukusurmaan, mutta kuultuaan Mandosin ennustuksen hän katui tekojaan eikä jatkanut matkaansa enää Keski-Maahan toisin kuin lapsensa. Finarfin sai armon "valar"ilta ja jäi hallitsemaan niitä "noldor"in rippeitä jotka jäivät Amaniin.
Orodreth
Orodreth (quen. "Artaresto") on haltiaruhtinas J. R. R. Tolkienin kirjassa "Silmarillion". Hän oli noldohaltia Angrodin, Galadrielin veljen, poika sekä Gil-galadin ja Finduilasin isä. Orodreth asui Keski-Maassa setänsä Finrod Felagundin valtakunnassa Nargothrondissa ja toimi sen kuninkaana Finrodin kuoltua. Orodreth menetti kuitenkin käytännön valtansa Túrinin tultua Nargothrondiin ja menehtyi lopulta valtakunnan tuhonneessa Tumhaladin taistelussa.
Hindukalenteri
Hindukalenteri on hindulaisuudessa käytetty kalenteri. Sen perusyksikkö on kuukausi, jossa on 29,5 vuorokautta. Vuodessa on 12 kuukautta eli 354 päivää. Juhlapäivät siirtyvät siis aurinkovuoteen nähden 11 päivää joka vuosi. Siksi noin joka kolmas vuosi kalenteriin lisätään karkauskuukausi, jotta vuodenajat pysyisivät edes jotakuinkin paikoillaan.
Vuosi vaihtuu yleensä Diwali-juhlan jälkeisestä uudestakuusta. Maallisessa käytössä vuosien numerointi aloitetaan yleensä vuodesta 57 eaa. tai 78. Niinpä vuosi 2010 on joko 2067 tai 1932, laskutavasta riippuen. Rituaalitarkoituksiin on vielä kolmas vuosien numerointitapa.
Intialainen ajanlasku on erotettu hindukalenterista vuoden 1957 kalenteriuudistuksessa.
Hindukalenteriin kuuluu lukuisia vuosittaisia juhlia. Taulukossa on kaksitoista tärkeintä ja niiden summittainen ajoittuminen gregoriaanisessa kalenterissa.
Maniac Latin Disciples
Maniac Latin Disciples (usein lyhennetty MLD tai MLDN) on suuri hispaaninen katujengi Chicagossa, Illinoisissa. Jengi on erittäin väkivaltainen ja ottaa osaa huumeiden kuljetukseen. On arvioitu, että jengissä on reilut 1500 jäsentä.
Jengin symboleita ovat kuusisakarainen tähti, joka edustaa heidän liittoaan Folks Nationin kanssa, sydän, jolla on sarvet ja mahdollisesti pirun häntä, hakaristi, joka edustaa jengin perustajaa Albert 'Hitler' Hernandezia, kolmipäinen talikko sekä Maniac-munkki. Maniac Latin Disciplesillä on pitkä sota Latin Kings-jengin kanssa. Latin Kings ja MLD olivat ennen liitossa, mutta Latin Kingsin jäsenien tapettua Albert 'Hitler' Hernandezin jengien välit hajosivat ja sota alkoi.
Maniac Latin Disciples-jengi perustettiin vuonna 1966 Chicagon Humboldt Parkissa. Sen perusti Albert 'Hitler' Hernandez. Jengi tunnettiin ensin Latin Scorpionsina.
Vuonna 1970 Latin Kingsit murhasivat Albert 'Hitler' Hernandezin, ja tämän johdosta jengin korkea-arvoisimman jäsenen titteli vaihdettiin 'Kuninkaasta' 'Prinssiksi'. Hänen paikastaan taistelivat 'Diablo' ja 'Chi-chi', jotka molemmat olivat korkea-tasoisia jäseniä jengissä. Jengi liittoutui Gangster Disciplesien kanssa ja tämän myötä vaihtoi nimensä Latin Disciplesiksi.
1970-luvun puolivälissä Latin Disciplesit liittoutuivat Latin Eaglesien, Spanish Cobran ja Imperial Gangstersien kanssa, ja liittoa kutsuttiin United Latino Organizationiksi.
Latin Disciplesit liittyivät Folks Nationiin vuonna 1978.
Vuonna 1983 Fernando "Ferny" Zayas tuli jengin johtajaksi ja lisäsi jengin nimeen sanan 'Maniac'. Maniac Latin Disciplesit kasvoivat hurjaa vauhtia keräämällä jäseniä osavaltion vankiloista. He valtasivat alueita Pohjoisesta ja Läntisestä Chicagosta käyttämällä väkivaltaa ja tuhoamalla vastustajansa. Jengin johtaja Zayas vangittiin vuonna 1983 murhan takia, mutta hän on kyennyt johtamaan jengiään vankilasta käsin, vaikkakin jotkin 'setit' ovat irroittautuneet hänen hallinnastaan.
Vuonna 1996 MLD varajohtaja Johnny "Loco" Almodovar pidätettiin murhasta. Hän ja hänen kätyrinsä julistivat sodan Spanish Cobria vastaan, kun eräs korkea-arvoinen MLD ammuttiin Humboldt Parkissa. Pian tämän jälkeen jengin katujohtaja, Enrique "Rick Dog" Garcia murhattiin, ja tekijänä oli toinen MLD:n jäsen, Jamie 'Tuffy' Ruiz.
Jengin saatua taas hierarkiansa kokoon FBI suoritti suuren opeaation ja pidätti paljon MLD:in johtajia vuonna 2004 huumesyytteistä. Korkea-arvoisimmat pidätetyt olivat Fidel 'Fiddle' Hernandez sekä Antonio 'Bird' Perez jotka olivat jengin johtajia pidätyksensä aikana.
Tällä hetkellä MLD on kaatumassa, sillä monet heidän ryhmittymistään ovat alkaneet erota Fernyn johtajuudesta ja alkaneet taistella toisiaan vastaan huumerahoista ja alueista.
Skábmagovat-elokuvajuhla
Skábmagovat-elokuvajuhla on Inarissa järjestettävä alkuperäiskansojen elokuvajuhla. Festivaalin taiteellinen johtaja on Jorma Lehtola. Festivaalin järjestävät Saamelaistaiteen tukiyhdistys, Alkuperäiskansojen elokuvakeskus Skábma, Yle Sámi Radio, Saamelaismuseo ja luontokeskus Siida sekä Inarin kunta. Elokuvajuhlien yhteydessä jaetaan myös Skábmagovat-palkinto, joka on tunnustus saamelaisen kulttuurin ja yhteisön eteen tehdystä työstä.
Vuosi 2013 oli juhlavuosi, koska Skábmagovat täytti 15 vuotta. Kutsuvieraita ja elokuvia oli mm. Amerikasta, Kanadasta ja Australiasta. Festivaalien suojelijana toimii tasavallan presidentin Sauli Niinistön puoliso, Jenni Haukio.
Kaisla (veneet)
Kaisla on kotkalaisen Oy Kaisla-Veneet Ab veneveistämön venemerkki. Kaisla-veneet valmistetaan lujitekuidusta käsin laminoimalla. Veneitä on valmistettu vuodesta 1986 lähtien. Kaisla-veneitä on kymmenen eri mallia.
Floresinriippukaija
Floresinriippukaija ("Loriculus flosculus") on Pienillä Sundasaarilla sijaitsevan Floresin kotoperäinen uhanalainen kaija. Sen holotyypin kuvaili Alfred Russel Wallace Floresilta 1864.
Floresinriippukaija kasvaa 12 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään vihreä. Nokka ja silmä ovat oranssinpunaiset. Yläperä on punainen ja koiraalla on kurkussa pitkulainen punainen läikkä, joka puuttuu naaraalta.
Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa on nimetty Valtioneuvoston periaatepäätöksellä vuonna 1995. Valtioneuvoston päätöksen pohjana on ympäristöministeriön mietintö vuodelta 1992. Tämän pohjana on mietinnön ensimmäiseen osaan sisältyvä Suomen maisemamaakuntajako, jonka avulla aluevalikoima saatiin alueellisesti edustavaksi. 
Valtakunnallisesti arvokkaita maisema-alueita on nimetty kaikkien maisemamaakuntien ja -seutujen alueelta yhteensä 156. Päätös velvoittaa tukemaan ja kehittämään alueiden maisemanhoitoa, ja ne tulee myös ottaa huomioon alueiden käytön suunnittelussa kuten maakuntakaavoissa.
Vuosina 2010-2014 valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet inventoitiin uudelleen. Uudesta inventoinnista on tietoja Ympäristöministeriön ylläpitämällä Maaseutumaisemat-verkkosivustolla. Päivitetty ehdotus valtakunnallisesti arvokkaiksi maisema-alueiksi valmistui vuonna 2015 ja se asetettiin kuultavaksi tammikuussa 2016. Kuuleminen oli avoinna välillä 18. tammikuuta – 19. helmikuuta 2016.
Vuonna 1995 päätetyt valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet ovat maakunnittain lueteltuna seuraavat:
Intianriippukaija
Intianriippukaija ("Loriculus vernalis") on Aasian etelä- ja kaakkoisosissa elävä kaija. Sen elinympäristö ulottuu Lounais- ja Etelä-Intiasta Itä-Nepaliin, Etelä-Kiinaan ja Indokiinaan, ei kuitenkaan Malakan niemimaalle; lisäksi se elää Andamaaneilla, Nikobaareilla ja Merguisaarilla. Sen holotyypin kuvaili Anders Sparrman Assamin Cacharista 1787.
Intianriippukaija kasvaa 13 cm pitkäksi ja painaa aikuisena noin 28 grammaa. Se on yleisväriltään vihreä. Nokka on punainen ja silmä ovat valkoiset. Yläperä on punainen ja koiraalla on kurkussa sininen läikkä, joka puuttuu naaraalta.
Jaavanriippukaija
Jaavanriippukaija ("Loriculus pusillus") on Indonesian Jaavalla ja Balilla elävä kaija. Sen holotyypin kuvaili George Robert Gray 1859.
Jaavanriippukaija kasvaa 12 cm pitkäksi ja painaa aikuisena noin 25-30 grammaa. Se on yleisväriltään kellanvihreä. Nokka on oranssinpunainen ja silmä ovat keltavalkoiset. Yläperä on punainen ja koiraalla on kurkussa oranssi läikkä, joka puuttuu naaraalta.
Malakanriippukaija
Malakanriippukaija ("Loriculus galgulus") on Kaakkois-Aasiassa elävä kaijalaji. Sen levinneisyysaluetta ovat Malakan niemimaa, Singapore, Sumatra ja Borneo sekä näitä ympäröivät pikkusaaret. Lajia tavataan myös Länsi-Jaavalla, mutta kanta on mahdollisesti lähtöisin sinne siirretyistä linnuista. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Malakalta vuonna 1758.
Malakanriippukaija kasvaa 12 cm pitkäksi ja painaa aikuisena noin 28 grammaa. Se on yleisväriltään vihreä. Nokka on musta ja silmät ovat tummanruskeat. Yläperä on punainen ja koiraalla on kurkussa punainen läikkä, jota ei ole naaraalla. Koiraan päälaella on tummansininen läikkä, naaraalla läikkä on aivan pieni tai sitä ei ole ollenkaan.
Disney Wonder
Disney Wonder on Disney Cruise Line -varustamon omistama risteilyalus. Se on rakennettu Fincantieri - Cantieri Navali Italiani S.p.A -yhtiön telakalla Margherassa Italiassa ja ristittiin käyttöön 1. lokakuuta 1999. Laiva rakennettiin kahdessa osassa eri telakoilla, joissa valmistuneet puolikkaat yhdistettiin toisiinsa hitsaamalla. Disney Wonder on järjestyksessä toinen Disney Cruise Linen omistama risteilyalus. Sitä edelsi noin vuotta aiemmin valmistunut Disney Magic. Seuraavaksi on suunniteltu rakennettavaksi Disney Dream (2011) ja Disney Fantasy (2012).
Disney Wonderin kotisatama on sen valmistumisesta lähtien ollut Floridan Port Canaveral, mistä se on tehnyt kolmen ja neljän yön risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun sekä The Walt Disney Companylle kuuluvalle Castaway Cay -nimiselle yksityissaarelle. Disney Cruise Linen laivoja varten Port Canaveraliin rakennettu Disney Cruise Line Terminal sijaitsee John F. Kennedyn avaruuskeskuksen ja Cape Canaveral Air Force Stationin naapurissa.
Kesällä 2010 risteilyt suuntaavat Bahaman lisäksi myös Pohjois-Amerikann eteläisimmässä kärjessä sijaitsevaan Key Westiin. Kun Disney Dream valmistuu, Disney Wonderin kotisatama tulee olemaan Kalifornian Los Angeles vähintään vuoteen 2014 asti. Lisäksi sen on suunniteltu tekevän seitsemän yön risteilyjä Kanadan Vancouverista Alaskaan 2011 toukokuusta alkaen.
Noin puolentoista vuoden välein tapahtuvan kuivatelakoinnin aikana laivassa on tehty huoltojen lisäksi runsaasti uudistuksia, joista viimeisimpiä Freeportissa, Bahamalla lokakuussa 2009 rakennettu Outlook Cafe -niminen näköalabaari.
Lumessakahlaajat
Lumessakahlaajat on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus-yhtyeen kolmas single albumilta Rajaportti. Single sisältää nimikkokappaleen lisäksi live-version kappaleesta "Kova maa" Provinssirockista vuodelta 2002 sekä kappaleen "Tie", jota on aikaisemmin esittänyt ainakin Sakari Kuosmanen.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan ykkösenä, ja se pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.
Peyton Place – vihan tyyssija
Peyton Place – vihan tyyssija, myös nimellä Vihan tyyssija, ("Peyton Place") on Mark Robsonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1957. Elokuva pohjautuu Grace Metaliousin bestseller-teokseen "Kaupunki nimeltä Peyton Place". Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Uudessa Englannissa sijaitsevaan Peyton Placen kaupunkiin toisen maailmansodan aikana. Elokuvan päähenkilöinä ovat Lana Turnerin näyttelemä Constance MacKenzie ja hänen avioton tyttärensä Allison, jota näyttelee Diane Varsi. Elokuva sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta seitsemässä eri kategoriassa, mutta ei voittanut yhtään. Kirjan ja elokuvan pohjalta syntyi myöhemmin televisiosarja "Peyton Place".
Tirlittan
Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa on Oiva Paloheimon kirjoittama lastenkirja vuodelta 1953. Kirjan perusteella on toteutettu useita teatterinäytelmiä, televisiotaltiointi ja elokuva.
Kirja kertoo Tirlittan-nimisestä pikkutytöstä, joka on menettänyt perheensä. Oiva Paloheimo oli itse jäänyt lapsena orvoksi ja käsitteli orpouden teemaa useissa muissakin teoksissaan.
Kultatukkainen Tirlittan jää ”orpolapseksi” kun ukkonen iski hänen kotitalonsa taivaan tuuliin: ”"Äidin pohjoiseen vei tuuli jäinen, isä lensi kauas etelään, ukkonen kun iski uhmapäinen, siskot myös ja veljet se vei mennessään."” Tirlittan itse lensi kanavaan. Hänelle on jäänyt vain okariinapilli käteen ja pyjama päälle ja sekin väärin päin.
Tirlittan menee torille ja nälissään varastaa tomaatin. Poliisit veivät hänet kammarille jossa Tirlittan tiedusteli että: ”Milloin minut hirtetään?”. Ystävällisen poliisin avulla hän pakeni ja löysi itsensä luuvaloa sairastavan rouvan luota. Sytytettyään vanhan rouvan talon vahingossa tuleen, ja siinä sivussa parannettuaan rouvan luuvalon, hän pakeni jälleen. Etsiessään perhettään Tirlittan aiheutti kommelluksia säännöllisesti siellä ja täällä missä kulkikin. Myöhemmin Tirlittan liittyi sirkukseen, jossa hän ilmoittautui trapetsitaiteilijaksi. Kesken nuorallakävelyn hän havaitsi isänsä yleisössä, tarkkaavaisuus herpaantui ja hän putosi ja joutui sairaalaan. Onnettomuus teki Tirlittanista kuuluisan ja perhe saatiin sen ansiosta jälleen kokoon. Luuvalosta parantunut rouva rakennutti Tirlittanille uuden kodin tuhoutuneen tilalle.
Koko tarinan läpi Tirlittan keskustelee säännöllisesti ”taivaan isän kanssa” ja televisiotaltioinnin lopussa Tirlittan toteaakin, että: ”Voi kyllä että te sitten olette hienoja rouvia ja hienoja poliiseja ja kyllä te teitte minulle ihmeen. Mutta minähän olenkin taivaan isän lemmikki!”.
Maunu Kurkvaara ohjasi kirjan pohjalta elokuvan "Tirlittan" vuonna 1958. Nimiroolissa näytteli Tarja Airaksinen. Kirjan pohjalta on tehty vuonna 1961 lyhyt musiikkinäytelmä, jonka musiikin sävelsi Ahti Sonninen. Yleisradio esitti vuonna 1969 näytelmästä Maija-Liisa Sutisen ohjaaman televisioversion, jossa Tirlittania näytteli Jaana Saarinen.
Suomen Kirjailijaliitto on vuodesta 1993 jakanut Tirlittan-palkinto-nimistä tunnustusta suomenkieliselle lasten- ja nuortenkirjallisuudelle.
Markku Peltoniemi
Markku Peltoniemi (s. 8. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Peltoniemi toimii Helsingin Jalkapalloklubin miesten edustusjoukkueen joukkueenjohtajana.
Keskikentällä pelannut Peltoniemi edusti juniorivuosista alkaen Helsingin Jalkapalloklubia. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi mestaruussarjaa 1965–1975. Peltoniemi voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1973 ja Suomen Cupin 1966. Lisäksi hän voitti kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Vuosina 1976–1978 Peltoniemi pelasi vielä Helsingin Palloseurassa 1. ja 2. divisioonassa. Kaikkiaan hänelle kertyi uran aikana 141 pääsarjatason ottelua. Nuoruudessaan Peltoniemi pelasi myös viisi poikien maaottelua.
Pelaajauran jälkeen Peltoniemestä tuli HJK:n joukkueenjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä vuodesta 1980 lähtien. Tuona aikana hänelle on kertynyt yli 1 000 ottelua ja HJK on voittanut muun muassa 17 mestaruutta. Peltoniemi valittiin Veikkausliigan 20-vuotistähdistöjoukkueen joukkueenjohtajaksi vuonna 2009.
Hänet nimettiin vuonna 2007 ansioistaan seuran hyväksi ja Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011.
Pikkupääkampela
Pikkupääkampela ("Microstomus kitt") on oikeasilmäkampeloiden heimoon kuuluva kalalaji, joka elää Pohjois-Atlantilla.
Pikkupääkampelan pohjaväri on lämpimän ruskea, siinä on mahonginruskeita epäsäännöllisiä kuvioita ja keltaisia ja vihreitä läikkiä. Se kasvaa tyypillisesti 25-35 cm pitkäksi, joskus jopa 45 cm pitkäksi. Kalan leveys on noin kolmasosa tai puolet sen pituudesta.
Matti Rutanen
Matti Rutanen eli Rutas-Matti () oli Saarijärven Mahlulla 1930-1960-luvuilla vaikuttanut ITE-taiteilija.
Matti Rutanen syntyi 22.2.1888 Hankasalmella torppari Carl (Kalle) Juhonpoika Rutaselle ja Matilda Rutaselle. Kotoaan hän lähti 12-vuotiaana ja toimi vuosia sekalaisissa työtehtävissä. Hänen kerrotaan työskennelleen muun muassa Jyväskylässä aseseppänä. Sisällissotaan Rutanen osallistui valkoisten puolella.
Sodan jälkeen hän asettui Saarijärven Mahlulle asesepäksi ja kalastajaksi. Vuonna 1937 hän sai kertomuksiensa mukaan näyn, jossa Jumala vaati häntä rakentamaan kunniakseen patsaan. Maapallopatsaan varsinainen rakentaminen alkoi vuonna 1950. Projekti vei suuren osan Rutas-Matin ajasta ja lähestulkoon kaikki hänen rahansa. Patsasta rakentaessaan Rutas-Matti sai elantonsa pääasiassa metsästyksellä ja kalastuksella. Lisäksi hän sai pientä valtion eläkettä. Patsaan rakentaminen oli Matille onnellista aikaa, sillä hän koki tekevänsä ihmiskunnalle suuren palveluksen teoksellaan.
Patsaan valmistuttua Rutanen rakensi tontilleen niin sanotun ”kuningattaren tuvan”, joka oli tarkoitettu Englannin kuningatar Elisabetille. Rutanen oli kutsunut kuningattaren Maapallopatsaan paljastustilaisuuteen kunniavieraaksi keväällä 1955, ja kutsuja oli lähetetty myös YK:lle. Tilaisuutta ei kuitenkaan koskaan järjestetty, sillä kutsutut eivät vastanneet kutsuihin. Rutanen totesikin myöhemmin, että Jumala oli vihkinyt patsaan, jolloin maallisen juhlan järjestäminen oli siltä osin turhaa.
Hän oli seurallinen, mutta eli ilman perhettä ja puolisoa. Vaikka Rutasen naisseikkailuista kerrotaan monia tarinoita, jäivät haaveet vaimon saannista vain haaveiksi. Rutas-Matti muutti vasta viimeisinä vuosinaan asumaan vaimollensa rakentamaan alatupaan, 20 vuotta sen rakentamisen jälkeen.
Matti Rutanen kuoli Jyväskylän Keskussairaalassa sydänkohtaukseen 6.10.1964. Hän oli tällöin 76-vuotias. Hänet on haudattu Saarijärven Kolkanlahden hautausmaalle.
Peluri
Peluri (, "Igrok"; op. 24) on nelinäytöksinen ooppera, jota Sergei Prokofjev alkoi säveltää vuonna 1915. Libreton siihen teki säveltäjä Fjodor Dostojevskin romaanin pohjalta. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa 29. huhtikuuta 1929 Brysselin Théâtre de la Monnaiessa Corneil de Thoranin johdolla.
Isomaasirkku
Isomaasirkku ("Geospiza magnirostris") on darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintulaji. Sitä tavataan vain Galápagossaarilla Etelä-Amerikassa.
Isomaasirkun pituus on 16 senttiä ja paino 35 grammaa. Se on darwininsirkuista suurin. Lisäksi sen nokka on leveämpi, kuin muilla lajeilla. Muiden maasirkkujen tapaan lajin koiraat ovat täysin mustia, kun taas naaraat ovat ruskeita ja juovikkaita.
Isomaasirkku on endeeminen Ecuadorin Galápagossaarilla. Sen asuinsaaria ovat Wolf, Darwin, Pinta, Marchena, Genovesa, Santa Fe, Daphne Major, Santa Cruz, Pinzón, Rábida, Santiago, Fernandina ja Isabela. Se on yhä melko runsas osassa levinneisyysaluetta. Lajin levinneisyys kattaa 7400 neliökilometriä.
Elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikot alankomailla ja siirtymävyöhykkeellä.
Isomaasirkku ruokailee maassa. Sen pääravintoa ovat siemenet, mutta syö myös niveljalkaisia ja "Opuntia"-kaktuksen hedelmiä. Tärkein ravintolähde ovat "Tribulus cistoides" -kasvin puiset siemenet. Toisinaan se syö myös muiden lintujen munia. Suuren nokkansa ansiosta se pystyy murskaamaan ja syömään isompia ja kovempia siemeniä kuin muut Galápagossaarten sirkut.
Isomaasirkku lisääntyy muiden darwininsirkkujen tavoin yleensä opportunistisesti. Ne munivat yleensä silloin kun sateita ja ravintoa on runsaasti. Isomaasirkkupari on yleensä yksiavioinen ja pitää itsellään pientä reviiriä. Pari rakentaa pensaaseen tai kaktukseen pienen, kupolinmuotoisen pesän. Pesässä on keskimäärin kolme munaa, joita haudotaan noin 12 viikkoa. Vanhemmat ruokkivat poikasia pääasiassa hyönteisillä. Poikaset jättävät pesänsä noin kaksiviikkoisina.
Sinfonia nro 5 (Arnold)
Malcolm Arnold sävelsi viidennen sinfoniansa Cheltenham Festival Societyn tilauksesta. Teoksen esitti ensimmäistä kertaa 3. heinäkuuta 1961 Cheltenhamin festivaalilla säveltäjän johtama Hallé-orkesteri. Säveltäjän mukaan sinfoniassa soivat nuorena kuolleiden ystävien – Jack Thurstonin, Dennis Brainin, David Paltenghin ja Gerard Hoffnungin – muistot.
Sinfonia koostuu neljästä osasta:
Sinfonia nro 1 (Schumann)
Robert Schumannin ensimmäinen sinfonia B-duurissa (op. 38) tunnetaan lisänimellä "Kevät". Se esitettiin ensimmäistä kertaa Mendelssohnin johdolla Leipzigin Gewandhausissa 31. maaliskuuta 1841. Säveltäjää inspiroi Adolf Böttgerin runo.
Paalupaikka Stroker
Paalupaikka Stroker ("Stroker Ace") on Hal Needhamin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1983. Se perustuu William Neelyn ja Robert K. Ottumin romaaniin "Stand On IT" ja sen päähenkilönä on Burt Reynoldsin näyttelemä kilpa-autoilija Stroker Ace. Reynolds tapasi kuvausten aikana tulevan aviopuolisonsa Loni Andersonin.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa ”jopa Reynolds-skaalan alittavana kohelluksena” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Kinderszenen
Kinderszenen (op. 15) on kokoelma Robert Schumannin pianolle säveltämiä kappaleita vuodelta 1838. Teos liittyy lapsuuteen, mutta kuvaa sitä aikuisen nostalgisesta näkökulmasta eikä siis ole suunnattu lapsille toisin kuin esimerkiksi "Album für die Jugend" (op. 68).
Taneli Heikka
Taneli Heikka (s. 1971) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja yhteiskunnallinen ajattelija. Hän on nykyisin Avaja Open -nimisen yrityksen toimitusjohtaja. Hän työskenteli 2008–2010 Alma Mediassa Helsingin toimituksen esimiehenä. Toimittajana hän on erikoistunut politiikan uutisointiin. Hänen isänsä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Espoon hiippakunnan piispana toiminut Mikko Heikka.
Aiemmin hän on työskennellyt Aamulehdessä eri tehtävissä Helsingissä, Tampereella ja kirjeenvaihtajana Intiassa. Hän suoritti Master of Arts -tutkinnon Lontoossa 2004, ja kävi Aamulehden akatemia -koulutuksen vuosina 1997–1998. 1990-luvulla hän toimi Etsijä-lehden päätoimittajana yhdessä Marianne Heikkilän ja Jari Jolkkosen kanssa. Heille myönnettiin vuonna 1995 evankelisluterilaisen kirkon tiedonvälityspalkinto.
Talvella 2009 WSOY julkaisi Katja Boxbergin kanssa kirjoitetun pamflettikirjan "Lumedemokratia". Kirjassa kritisoidaan suomalaista poliittista kulttuuria, jossa asioista päätetään kabineteissa. Äänestäjillä ei ole vaihtoehtoja, koska puolueet eivät erotu toisistaan. Nuhteita saavat myös "hampaaton oppositio, kritiikitön media, olematon älymystö, matala ostovoima sekä kilpailun ja innovaatioiden puute". Kirjoittajat kritisoivat esimerkiksi Lex Nokian valmisteluprosessia. Heikan mukaan asia oli jo valmiiksi päätetty kun hallitus toi sen eduskuntaan, eivätkä kansalaiset päässeet missään vaiheessa osalliseksi keskusteluun.
Vuonna 2014 Heikka valmistelee väitöskirjaansa digitaalisesta demokratiasta Washington DC:ssä American Universityn vierailevana tutkijana.
Album für die Jugend
Album für die Jugend (op. 68) on Robert Schumannin omille lapsilleen säveltämä pianokappaleiden sarja vuodelta 1848. Kaikkiaan kappaleita on 43 kahdessa eri kirjassa. Toisen kirjan kappaleet ovat haastavampia kuin ensimmäisen. Kappale 32, "Sheherazade", on kokoelman pisin, noin neljä minuuttia kestävä.