hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nalle Puh ja hunajapuu
Nalle Puh ja hunajapuu ("Winnie the pooh and honey tree") on lyhyt animaatioelokuva vuodelta 1966. Se on Disneyn ensimmäinen Nalle Puh -elokuva, ja sitä on suomeksi esitetty myös lyhyesti nimellä Nalle Puh. Se ja kaksi muuta Nalle Puh -lyhytelokuvaa yhdistettiin vuonna 1977 pitkäksi elokuvaksi "Nalle Puh" ("The Many Adventures of Winnie the Pooh").
Vanhemman suomenkielisen version ohjaus: Reino Bäckman.
Laulujen suomennos: Reino Bäckman.
Suomennos: Reino Bäckman.
Tuotanto: Suomi-Filmi Oy.
Edward Doll
Edward ”Ed” Doll oli ydinfyysikko, joka osallistui atomipommin kehittämiseen Manhattan-projektissa. Hän toimi läheisessä yhteistyössä eversti Paul Tibbetsin ja tutkaupseeri Jacob Beserin kanssa. Doll oli muun muassa kehittelemässä pommin huippusalaista pienoistutkaa Luis Alvarezin kanssa. Luutnantti Beserin tehtävänä oli pommituslennon aikana tarkkailla sitä, etteivät esimerkiksi japanilaiset tai muuta ulkopuoliset yrittäisi vaikuttaa pommin elektronisiin järjestelmiin.
Ennen hyökkäyslennolle lähtöä Hiroshimaan Doll oli antanut riisipaperille kirjoitetut tiedot pommin sisältämän tutkan käyttämistä radiotaajuusalueista eli frekvenssistä.
Dollin kollega oli myös harvardilainen ydinfyysikko Norman Ramsey.
Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa
Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa ("Eat Pray Love") on philadelphialaisen kirjailija-journalisti Elizabeth Gilbertin omakohtaisiin kokemuksiin perustuva romaani vuodelta 2006. Otava julkaisi kirjan suomeksi 2007.
Teos on julkaistu jo 20 kielellä ja se kohosi Yhdysvalloissa bestselleriksi heti ilmestymisensä jälkeen vuonna 2006. Kirjassa Elizabeth Gilbert päättää lähteä vuodeksi matkalle etsimään itseään. Hän viipyy Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa kussakin neljän kuukauden ajan. Italiasta hän etsii nautintoa, Intiasta sisäistä rauhaa ja Indonesiasta kykyä yhdistää nämä kaksi. Kirjassa on 108 lukua, 36 kullekin maalle, intialaisen rukousnauhan japa malan mukaan, jossa on 108 helmeä.
Kirjaan perustuva elokuva "Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä" sai ensi-iltansa vuonna 2010.
Elämässään menestynyt 35-vuotias toimittaja Elizabeth Gilbert yrittää hankkia lasta miehensä kanssa, mutta havahtuu kesken kaiken tajuamaan, ettei oikeastaan tiedä, haluaako hän lasta, haluaako hän miestään ja omakotitaloaan, tai mitä hän niiden sijaan haluaisi. Henkistä romahdusta seuraa avioero, sairastuminen masennukseen, nopea laastarisuhde ja päätös lähteä vuodeksi yksin ulkomaille etsimään itseään ja onneaan. Hän etsii ensin Italiasta nautintoja ja kykyä nauttia, ja lihookin muutaman kuukauden aikana kymmenisen kiloa. Intiaan hän suuntaa ashramiin etsimään itselleen sopivaa hengellisyyttä joogaten ja meditoiden. Indonesiassa hän koettaa löytää tavan yhdistää nämä kaksi, ja löytääkin tasapainon elämäänsä ja jopa suuren rakkauden.
Tonttujen kutsu
Tonttujen kutsu on Wil Huygenin kirjoittama tonttukirja. Kirjaan on lisätty juna, Nooan arkki ja yhden ulkomaan sotilas. Kirjassa tontut, peikot, lumimiehet ja muut metsän olennot kokevat jännittäviä tapahtumia. Kirjan on julkaissut WSOY vuonna 1982 .
"Suuri tonttukirja" esittää erilaisia tonttuja, kuten kotitonttu, puutarhatonttu, siperiantonttu ja monta muuta, mutta Tonttujen kutsu esittää näiden lisäksi ulkomaalaisia tonttuja, mm Syyrian tontut, Kreikan tontut ja monta muuta.
"Tontut"-sarjan Klaus ja Danny perustuvat Tonttujen kutsuun.
Eat Pray Love
Eat Pray Love voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomalainen tonttukirja
Suomalainen tonttukirja on Mauri Kunnaksen tekemä vuonna 1979 ilmestynyt kirja. Ennen kirjaa Kunnas teki vuonna 1977 ensimmäisen piirrossarjansa "Tontut".
Management buyout
Management buyout (lyhenne MBO) on yrityskauppa, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto. Syitä tämän kaltaisiin järjestelyihin voivat olla yrityksen johdon halu säilyttää työpaikkansa, yrityksen omistajien halu luopua toiminnasta tai ulkopuolisen tahon aikeet vallata yritys ja syrjäyttää sen nykyinen johto. Syynä voi olla myös johdon pyrkimykset hyötyä taloudellisesti enemmän yrityksestä pelkän rahapalkan lisäksi.
Ruoveden Yhteiskoulun lukio
Ruoveden Yhteiskoulun lukio toimii vuonna 2003 peruskorjatuissa opetustiloissa. Ruoveden Yhteiskoulussa on toiminut syksystä 1999 lähtien ratsastuspainotteinen lukio, jossa on mahdollisuus yhdistää ratsastus osaksi lukio-opintoja. Ratsastuspainotteisuus on tuonut lukioon uusia opiskelijoita eri puolilta Suomea. Ratsastuksen opetuksesta vastaa Ruoveden Ratsutalli Oy. Lukio järjestää hevosten valmentajan ammattitutkintoon tähtäävää koulutusta yhteistyössä Pirkanmaan aikuisopiston kanssa. Lukiossa on mahdollista painottaa liikuntaharrastusta myös jääurheiluun.
Koululla on kaksi eurooppalaista yhteistyökumppania, italialainen Olevano Romanon lukio Istituto D’istruzione superiore “Renato Cartesio” di Olevano Romano lähellä Roomaa sekä Berliinin lähellä sijaitseva Saksan ainoa ratsastuslukio Prinz-von-Homburg-Schule Neustadt (Dosse). Jokaisella lukiolaisella on mahdollisuus osallistua koulujen väliseen yhteistyöhön.
Ulla Järvilehto
Ulla Elina tuulikki Järvilehto (o.s. Eskelinen) (s. 31. joulukuuta 1938 Tampere) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Järvilehto kirjoitti ylioppilaaksi 1958 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1965 ja erikoistunut naistentautien ja synnytyksen erikoislääkäriksi 1971. Hän on toiminut Keski-Suomen keskussairaalan lastentautien apulaislääkärinä ja HYKS:n naistentautien klinikan apulaislääkärinä 1969– 1971. Järvilehto toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1975–1983 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Kristillisen liiton eduskuntaryhmään. 1970-1980-luvuilla hän tuli tunnetuksi abortin julkisena vastustajana ja innokkaana Israel-ystävänä . Kansanedustajan paikkansa menetettyään hän keskittyi puhumaan Israel-tilaisuuksissa, joiden tarkoituksena oli kannustaa kristittyjä rukoilemaan Israelin ja juutalaisten puolesta, sekä tarvittaessa auttamaan juutalaisia myös aineellisesti, esimerkiksi heidän muuttaessaan eri maista Israeliin. Hän toimi pitkään ICEJ:n (Jerusalemin Kansainvälisen Kristillisen Suurlähetystön) Suomen-osaston puheenjohtajana . Järvilehto asuu Tampereella. Hän kuuluu helluntaiherätykseen .
Järvilehdon puoliso vuodesta 1962 on niin ikään lääketieteen lisensiaatti Kaarlo Juhani Järvilehto. Heillä on neljä lasta.
Veikko Matikkala
Veikko Juhani Matikkala (4. joulukuuta 1938 Helsinki – 19. syyskuuta 2003) oli suomalainen poliitikko. Ammatiltaan hän oli kauppias ja toimitusjohtaja. Matikkala toimi kansanedustajana vuosina 1975–1979 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä ja kuului Kristillisen liiton eduskuntaryhmään.
Juho Sillanpää
Juho Hermanni (Jussi) Sillanpää (s. 7. elokuuta 1938 Kauhajoki) on suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Sillanpää toimi kansanedustajana vuosina 1987–1991 edustaen Vaasan läänin vaalipiiriä ja kuului Keskustan eduskuntaryhmään.
Sillanpää suoritti maamieskoulun vuonna 1960 ja työskenteli maanviljelijänä Kauhajoella. Kunnallispolitiikassa hän on ollut mukana toimimalla Kauhajoella sekä jäsenenä että puheenjohtajana kunnanvaltuustossa ja kunnanhallituksessa. Sillanpää toimi presidentinvaalin valitsijamiehenä vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa.
Sillanpään vanhemmat olivat maanviljelijä Joonas Sillanpää ja emäntä Maria Paski. Vuonna 1991 Sillanpäälle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Helvi Niskanen
Helvi Annikki Niskanen (30. heinäkuuta 1938 Suojärvi – 21. tammikuuta 2017 Oulu) oli suomalainen poliitikko. Niskanen toimi kansanedustajana vuosina 1970–1983 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä ja kuului Suomen kansan demokraattisen liiton eduskuntaryhmään.
Marraskuussa 1970 Niskanen ehdotti rikoslakiuudistusta käsiteltäessä, että niin sanottua kehotuspykälää ei lisättäisi uuteen lakiin, mutta ehdotusta ei hyväksytty eduskunnan äänestyksessä.
Omer Khalifa
Omer Khalifa (; s. 18. joulukuuta 1956) on sudanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuista neljä mitalia, joista kaksi 800 ja kaksi 1 500 metrin matkalta. Khalifa osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Hän oli mukana 1 500 metrillä molemmilla kerroilla, mutta osallistui myös 800 metrin juoksuun vuonna 1984. Khalifan paras olympiasijoitus oli kahdeksas sija 1 500 metrin matkalta Los Angelesin kisoista 1984.
"Lähde: IAAF"
Helmi Morri
Helmi Esteri Morri (s. 5. toukokuuta 1938 Pohjaslahti) on suomalainen maatilan emäntä ja poliitikko. Morri toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului Keskustan eduskuntaryhmään. Virtain kaupunginvaltuuston jäsenenä hän oli vuosina 1989–1997.
Pirttijärvi (Puolanka)
Pirttijärvi on järvi Puolangalla Auhon ja Lippoperän välillä, kuntakeskuksesta parisenkymmentä kilometriä luoteeseen.
Järven pinnankorkeus on 136,4 metriä, syvimmillään se on noin kahdeksan metrin syvyinen. Kaakon puolen Auhojärvestä Pirttijärven erottaa lyhyt salmi, pohjoisen puolen Vähäjärvestä siihen laskee pieni Vähäjoki. Järvi on kapeahko ja pitkä, luode-kaakkosuunnassa se on noin kolmen kilometrin pituinen ja leveimmillään alle kilometri. Järven laskujoki Pirttijoki laskee Utajärven Juorkunan Jorvasjärveen ja sieltä edelleen Tilanjokea Kiiminkijokeen. Pirttijärvi kuuluu siis Kiiminkijoen vesistöalueeseen. Järven lounaisranta on asuttu, sitä seuraa Luppoperälle Kalhamajärven vieritse menevä tie. Myös koillisrannan Tossuperällä on asutusta. Järven luoteispäässä on uimaranta ja kota. Kaakkoispäässä on taas useita pieniä luotoja ja keskijärvellä neljä nimettyä suurempaa saarta, Pökkelösaari, Puusaari, Heinäsaari ja Kuikkasaari. Niitä vastapäätä järven pohjoisrannalla on Kalmoniemi.
Matti Vähänäkki
Matti Kalervo Vähänäkki (26. maaliskuuta 1938 Kotka – 29. heinäkuuta 2012 Hamina) oli suomalainen varatuomari, virkamies ja sosialidemokraattinen kansanedustaja.
Vähänäkki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1958, oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 ja varatuomariksi vuonna 1967 ja työskenteli toimittajana Eteenpäin-lehdessä Kotkassa vuonna 1960, Ilta-Sanomissa vuosina 1960–1962, nimismiehenä Nummella vuosina 1963–1964, apulaispoliisitarkastajana Kymen lääninhallituksessa vuosina 1966–1967, II kaupunginsihteerinä Lappeenrannassa vuosina 1967–1969 ja Vehkalahden kunnanjohtajana vuosina 1969–1999.
Kansanedustajana hän toimi neljä kautta vuosina 1987–2003 edustaen vuosina 1987–1999 Kymen läänin vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Kymen vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Vähänäkki oli sotalapsena Ruotsissa.
Rantakirppu
Rantakirppu () on ajanvietteellinen ajoneuvo, jossa on kookkaat ja leveät pyörät. Se on suunniteltu ajettavaksi hiekkaisilla dyyneillä ja uimarannoilla.
Rantakirput on yleensä valmistettu erilaisia rakennussarjoja käyttäen Volkswagen Kuplan pohjalevyä, akselistoja, voimansiirtoa ja moottoria hyödyntäen.
Raimo Mähönen
Raimo Aulis Mähönen (s. 18. maaliskuuta 1938 Harlu) on suomalainen poliitikko. Mähönen toimi kansanedustajana kaksi kautta vuosina 1995–2003 edustaen vuosina 1995–1999 Mikkelin läänin vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Mikkelin vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Kotikaupungissaan Pieksämäellä hänellä on ollut lukuisia kunnallisia luottamustoimia ja vuonna 2007 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Anna-Kaarina Louvo
Anna-Kaarina Louvo (s. 14. lokakuuta 1937 Kauhava) on suomalainen erikoishammaslääkäri ja poliitikko. Louvo toimi kansanedustajana neljä vaalikautta vuosina 1979–1995 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Hänen puolisonsa on Jarmo Louvo.
Taiwaninloistoharakka
Taiwaninloistoharakka ("Urocissa caerulea") on varisten heimoon kuuluva lintulaji. Se elää kotoperäisenä Taiwanin saarella.
Pähr-Einar Hellström
Pähr-Einar Hellström (s. 6. syyskuuta 1937) on suomalainen poliitikko. Hellström toimi kansanedustajana ajalla 1. elokuuta 1985 – 23. maaliskuuta 1987 noustuaan eduskuntaan Suomen Punaiseen Ristiin siirtyneen Pär Stenbäckin seuraajana. Hän edusti Uudenmaan läänin vaalipiiriä ja kuului Ruotsalaiseen eduskuntaryhmään.
Timo Roos
Timo Antero Roos (s. 5. elokuuta 1936 Karkku) on suomalainen erityisopettaja ja poliitikko. Roos toimi kansanedustajana kolme kautta vuodesta 1983 vuoteen 1995 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Eduskuntakaudellaan hän oli valtiovarain- ja puolustusvaliokuntien jäsen.
Timo Roos valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta vuonna 1959 ja toimi kansakoulunopettajana aluksi Uuraisilla vuosina 1959–1960 ja sen jälkeen Karkun Heinoon kansakoulussa vuosina 1960–1970. Vuonna 1969 hän suoritti erityisopettajan tutkinnon Jyväskylän yliopistossa ja työskenteli opettajana Vammaskosken erityiskoulussa Vammalassa vuosina 1970–1983. Hän oli Karkun kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1965–1972 ja Vammalan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1973–2000. Vuosina 1993–1997 hän toimi Pirkanmaan maakuntavaltuuston puheenjohtajana. Presidentin valitsijamiehenä Roos oli vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa. Timo Roos sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 2000.
Roosia pidetään perinteisen kuttupuheen isänä. Kuttupuhe on eduskunnassa epäviralliseksi perinteeksi muodostunut tapa, jossa joku pirkanmaalainen edustaja pitää kutuille ylistyspuheen. Puhe pidetään joulun alla eduskunnan budjettikeskustelussa maataloutta koskevan pääluokan yhteydessä. Ensimmäisen kuttupuheensa Roos piti 1983, mutta sen saama suosiollinen vastaanotto ja sen muodostuminen perinteeksi tuli yllätyksenä. Vuonna 2013 kuttupuheen piti Arto Pirttilahti.
Timo Roos on kirjoittanut kolumneja ja pakinoita mm. SDP:n pää-äänenkannattajaan "Uutispäivä Demariin" (nyk. "Demokraatti") ja "Tyrvään Sanomiin". Vuonna 1997 hän julkaisi muistelmateoksen "Minulta on tiedusteltu", jossa hän on halunnut omien sanojensa mukaan myös antaa ohjeita ja vinkkejä poliitikoiksi aikoville.
Timo Roosin erityisharrasteena on harmonikansoitto ja hän on osallistunut myös tämän alan järjestötoimintaan.
Timo Roosin puoliso vuodesta 1960 on lehtori Kaija Roos (o.s. Terho). Heillä on vuosina 1962 ja 1966 syntyneet tytär ja poika.
Monta Ellis
Monta Ellis (s. 26. lokakuuta 1985 Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän edustaa NBA-seura Indiana Pacersiä. Hän pelaa numerolla 11.
Blåfield
Blåfield-suku on Suomen vanhin suomalaista alkuperää oleva aatelissuku. Suku on kotoisin Varsinais-Suomesta, jossa suvun esi-isä Bengt Jönsson toimi asemiehenä ja Turun porvarina. Jönssonin isä Jöns Bengtson (Jöns Bengtinpoika) toimi kihlakunnantuomarina Maskussa, sinettitodistajana Turussa ja maaoikeuden jäsenenä.
Blåfield-suku aateloitiin 12. marraskuuta 1476, kun Bengt Jönsson sai aateliskirjeen valtionhoitaja Sten Sturelta osoituksena uskollisuudestaan ja palveluksistaan valtiota kohtaan. Kirjeessä kerrottiin rälssivapauden ohessa – ensimmäisiä kertoja Suomessa – suvulle myönnetystä perittävästä vaakunasta, jonka muoto ja värit kirjeessä tarkoin kuvattiin. Blåfield-suvun vaakuna kuvattiin seuraavasti: ”Sinisellä pohjalla leijonanpää kieli ulkona ja kaksi lippua kypärässä ja vesilehti kummassakin lipussa”. Vuonna 1638 suku merkittiin Ruotsin ritarihuoneen kirjoihin. Nimi Blåfield tulee vaakunan sinisestä kentästä.
Yli 500-vuotias Blåfield-suku kuuluu oleviin aatelissukuihin ja on jäsenmäärältään yksi Suomen suurimmista aatelissuvuista.
Ethie Sousa
Ethie Viane Melo Sousa (s. 13. toukokuuta 1980, Mesa, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän on edustanut aina vuoteen 2008 brasilialaisia pl. vuosia 2003-2004, jolloin hän edusti Liaoningin kiinalaisseuraa.
Vuonna 2008 Ethie siirtyi Ykkösen PS Kemiin ja seuraavana kautena naapurikaupungin Ykkösessä pelanneeseen TP-47:ään, jossa hän jatkoi vielä kaudella 2010, vaikka TP-47 oli pudonnut Kakkoseen. AC Oulun ja TP-47:n farmisopimuksen perusteella Ethie siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen AC Ouluun heinäkuussa 2010 pelaten kaikkiaan 13 ottelua tullen pääosin vaihdossa kentälle.
Eneberg
Eneberg on suomalainen aatelissuku, jonka jäsenet käyttävät nykyään nimeä "Kivikataja".
Senaattori Waldemar Eneberg aateloitiin joulukuussa 1903 ja hänen kuoltuaan seuraavana vuonna hänen lapsensa introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen numerolla 277. Hänen sukunsa tunnettiin aiemmin nimellä Enberg ja oli alkujaan Porista, jossa sen tiedetään olleen jo 1600-luvun lopulla. Eneberg otti aatelissukunsa tunnuslauseeksi routavuosien aikaisen vanhasuomalaisten iskulauseen ”taipuu ei taitu”, joka sopi myös hänen katajaan viittaavaan sukunimeensä. Neljä Enebergin lasta suomensi myöhemmin nimensä "Kivikatajaksi", mikä on nykyään kaikkien aatelissuvun jäsenten nimenä.
Waldemar Enebergin veli oli assyriologi Karl Fredrik Eneberg, joka ei siis kuulunut aatelissukuun.
Metronomy
Metronomy on elektronista musiikkia soittava yhtye, jonka Joseph Mount perusti Devonissa, Englannissa vuonna 1999. Tällä hetkellä yhtyeessä soittavat Joseph Mount, Anna Prior, Oscar Cash ja Gbenga Adelekan. Mount julkaisee myös remiksejä Mentronomyn nimissä. Mount on remiksannut monia esiintyjiä, esimerkiksi Franz Ferdinandia, Klaxonsia, Goldfrappia, Zero 7:iä, Ladytronia, Kate Nashia ja Lykke Litä.
Amboselin kansallispuisto
Amboselin kansallispuisto on kansallispuisto Rift Valleyn maakunnassa Keniassa. Puistossa käy paljon turisteja, sillä se sijaitsee vain 260 kilometrin päässä maan pääkaupungista Nairobista lähellä Kilimanjaron vuorta Tansanian rajalla. Kansallispuisto on 392 neliökilometrin laajuinen. Suurin osa alueen asukkaista on maasaita. Puisto tunnetaan ennen kaikkea elefanteistaan.
Nakurujärven kansallispuisto
Nakurujärven kansallispuisto on yksi Kenian suosituimmista kansallispuistoista.
Puisto sijaitsee Ison hautavajoaman pohjalla. Sen alueella on monenlaisia elinympäristöjä. Se on 188 neliökilometrin kokoinen, ja järvi peittää kolmanneksen puistosta. Järvi on matala ja voimakkaasti emäksinen. Siihen laskee yksi ympärivuotinen joki ja neljä jokea, joissa on vettä vain osan aikaa vuodesta.
Puisto tunnetaan ennen kaikkea flamingoistaan. Enimmillään järvellä arvioitiin elävän puolestatoista kolmeen miljoonaa flamingoa. Kun jokien mukanaan tuomat saasteen tappoivat lintujen ravintonaan käyttämiä leviä, flamingot muuttivat pois, mutta vuonna 2017 sinne oli palannut jo 300 000 lintua.
Kasvillisuus on monimuotoista, sieltä on tunnistettu 500 kasvilajia. Puistoon on myös siirretty leveähuulisarvikuonoja muualta.
E1 Music
E1 Music (vuoteen 2009 Koch Records) on E1 Entertainmentin tytäryhtiö sekä Yhdysvaltain suurin itsenäinen levy-yhtiö. Sen jakelijana toimii myös Universal Music Group Euroopassa ja Aasiassa nimikkeellä E1 Universal. Nykyään sen Yhdysvaltain jakelijana toimii Epic Records. Tammikuussa 2009 Koch Records vaihtoi nimensä, jolloin se nimettiin "E1 Music"iksi emoyhtiönsä "Entertainment Onen" mukaan.
Sota-ajan hallitus
Sota-ajan hallitus on hallitus, jonka tehtävänä on hallita sodan ajan sen voittamiseksi. Sota-ajan hallituksille on tyypillistä se, että ne ovat laajapohjaisia, joko täysin yhteishallituksia kaikista valtiopäivillä edustettujen puolueiden edustajista koottuja kansallisen yhtenäisyyden tai sitten mahdollisimman laajapohjaisia, jolloin oppositiossa ei ole kuin erittäin vähän yhteensä kansanedustajia käsittäviä puolueita. Toinen sota-ajan hallituksen piirre on se, että ulkopolitiikasta ja puolustuspolitiikasta sodankäyntiä koskien päättävät tosiasiassa vain melko harvat hallituksen jäsenet, niin sanottu hallituksen sisäpiiri salassapidon ja päätöksenteon nopeuden takaamiseksi.
Il Genio
Il Genio on italialainen elektronista poppia soittava yhtye, jossa esiintyvät Gianluca De Rubertis ja Alessandra Contini. Yhtyeen suurin hitti on "Pop porno". Laulut ovat pääasiallisesti italiankielisiä, mutta joissain lauluissa lauletaan myös ranskaksi.
Thelma Todd
Thelma Alice Todd (29. heinäkuuta 1906 Lawrence, Massachusetts – 16. joulukuuta 1935 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka sai suurta suosiota 1920-luvun elokuvakomediennena.
Todd halusi alun perin kansakoulunopettajaksi, ja pääsi lukion jälkeen collegeen. Äitinsä vaatimuksesta hän kuitenkin osallistui kauneuskilpailuihin ja tuli valituksi Miss Massachusettsiksi vuonna 1925. Hän oli kilpailemassa myös Miss Amerikan tittelistä, muttei voittanut. Kilpailun kautta hän pääsi tutustumaan elokuva-alaan ja esiintymään aluksi lyhyissä komedioissa. Uransa alkutaipaleella hän teki myös useita mykän kauden draama- ja kauhuelokuvia.
Jesse L. Lasky valitsi 18-vuotiaan Toddin vuonna 1924 oppilaaksi Paramount Picturesin vastaperustettuun elokuvakouluun. Todd pysyi Paramountilla vuoteen 1927 saakka, jolloin hän siirtyi First Nationalille. Menestyksekkään mykkäelokuvakauden jälkeen hän aloitti äänielokuvissa. Toisin kuin monet muut mykän elokuvan tähdet, Toddin äänenlaatu sopi oivallisesti hänen valkokangaspersoonaansa. Hänellä oli kirkas, pirteä ja jokseenkin aristokraattinen ääni. Toddin First Nationalilla vuonna 1929 tekemä "Seven Footprints to Satan" oli hänen ensimmäinen äänielokuvansa. Todd teki pitkään yhteistyötä tuottaja Hal Roachin kanssa ja esiintyi naistähtenä Harry Langdonin, Charley Chasen, Stan Laurelin ja Oliver Hardyn elokuvissa. Vuonna 1931 hän näytteli kaikkiaan 14:ssä ensi-iltaelokuvassa, joista menestyksekkäin oli Marxin veljesten farssi "Neljä nolattua neroa". Kriitikot antoivat sille sekalaisia arvioita, mutta yleisö rakasti elokuvaa. Toddilla oli myös oma komediaelokuvasarjansa, jossa hän näytteli aluksi ZaSu Pittsin ja myöhemmin Patsy Kellyn kanssa. Myöhemmin Todd näytteli myös muun muassa Marxin veljesten elokuvissa "Hevosen sulat" (1932) ja "Neljä naurettavaa naapuria" (1933).
Todd yritti siirtyä 1930-luvun alussa vakavampiin rooleihin, ja tarkoitusta varten hän otti käyttöön nimen Alison Loyd. Hän näytteli muun muassa draamaelokuvassa "Corsair", mutta palasi pian takaisin komediaelokuvien pariin.
Thelma Todd kuoli epäselvissä olosuhteissa vain 29-vuotiaana. Hänet löydettiin kuolleena rakastajansa Roland Westin entisen vaimon tallissa olleesta autostaan 16. joulukuuta 1935. Auton moottori oli sammuksissa, mutta virta-avain oli ajoasennossa. Viralliseksi kuolinsyyksi todettiin tapaturmainen häkämyrkytys, mutta todellisista tapahtumista ei ole varmuutta. Itsemurhaan ei löytynyt mitään motiivia. Murhastakaan ei ollut todisteita, vaikka hänellä oli löytöhetkellä veriset huulet, joka olisi ollut ainut viittaus henkirikokseen. On jäänyt täysin epäselväksi, oliko kyseessä tapaturma vai ei.
Toddin viimeiseksi elokuvaksi jäi 1936 ensi-iltaan tullut "Kaksi mustalaista", jonka pääosissa näyttelivät Stan Laurel ja Oliver Hardy. Toddin kuoleman johdosta kaikki hänen kohtauksensa leikattiin pois elokuvasta yhtä lukuun ottamatta. Todd ehti esiintyä kaikkiaan noin 120 elokuvassa, joista monet olivat lyhytfilmejä. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Utva Lasta
Utva Lasta on kaksipaikkainen jugoslavialaisen Utva-lentokonetehtaan sotilaskoulutuslentokone, jonka ensilento tehtiin 2. syyskuuta 1985.
Koneen oli tarkoitus korvata Utva 72-koulukone Jugoslavian ilmavoimissa. Koneen suunnittelu tehtiin pääosin Ilmailutekniikan instituutissa. Koneen valmistuksesa SOKO-tehdas oli Utvan alihankkija. Koneen prototyyppy valmistui toukokuussa 1985. Sitä modifioitiin suhteellisen paljon ennen koelentoja. Toinen prototyyppi valmistui tammikuussa 1989, se sai nimen Lasta 2.
1990-luvun alussa Utva valmisti osat kymmeneen koneeseen, joista kuusi meni Jugoslavian ilmavoimille. Kaikki koneet jäivät Jugoslavian sisällissodan ajaksi Utvan tehtaalle Pančevoon. Naton pommitus vaurioitti vuonna 1999 pahoin tehdasta, jolloin tuhoutui viisi konetta. Yksi vaurioituneista koneista siirrettiin Jugoslavian ilmailumuseoon.
Vuonna 2006 Utva Lasta projekti käynnistettiin uudestaan.
Vuonna 2009 Irak tilasi 30 Utva Lasta 95-konetta ja Serbia 16 konetta. Ensimmäinen kuuden koneen toimitus Irakiin tapahtui 5. elokuuta 2010.
Pajahiili
Pajahiili on kivihiiltä.
Pajakoksilla on suurempi lämpöarvo ja sitä käytetään pajoissa ja takomoissa. Pajakoksi soveltuu myös pajahitsaukseen erityisesti sen lämpöarvon takia.
Helmikoksi soveltuu käytettäväksi takomoissa ja pajoissa sekoitettuna karkeampaan koksiin, pajahiileen tai karkeaan pajahiililaatuiseen kivihiileen.
Antrasiittia voidaan käyttää pajoissa haluttaessa pajahiiltä korkeampaa lämpötehoa esimerkiksi ahjohitsauksessa, damaskitaonnassa tai suurten kappaleiden taonnassa.
Katso pääartikkeli Puuhiili.
Muessin
Muessin, myös Muezzin (, " mu'addhin") on moskeijan rukouskutsuja, jonka perinteinen tehtävä on kutsua muslimeja mukaan rukoukseen minareetista käsin.
Muessinin virka on ollut olemassa Muhammedin ajoista lähtien. Muessin ei ole varsinainen pappi, vaan hänen virkansa vastaa paremmin kristittyjen suntiota. Ammattimainen muessin valitaan tehtäväänsä maineensa, äänensä ja kykyjensä perusteella. Laulaessaan rukouskutsua ("adhan") muessin katsoo Mekkaan päin. Nykyaikana muessinit käyttävät apuvälineinä sähköisiä äänentoistojärjestelmiä ja kovaäänisiä.
Adhanin melodista laulamista pidetään myös taidemuotona. Itävaltalaisen Sebastian Brameshuberin dokumenttielokuva "Muezzin" näyttää turkkilaisia muessineja kilpailemassa maanlaajuisessa ja vuotuisessa rukouskutsukilpailussa.
Arvanitika
Arvanitika on albanian kielen murre, jota puhutaan Kreikassa ja jolla on arviolta 50 000 puhujaa. Kieleen on tullut voimakkaita vaikutteita kreikan kielestä. Kieltä uhkaa nuorien puhujien sulautuminen kreikkalaisiin, vaikkakin jonkinlaista kulttuurillista uudelleenheräämistäkin on tapahtunut. Kielelle on kehitetty kielioppi ja Uuden Testamentin käännös vuonna 1827.latinalainen kirjaimisto
"Áti ýnë që jé ndë qiéjet, ushënjtëróft' émëri ýt."
"árthtë mbëretëría jóte; ubëftë dashurími ýt"
"si ndë qiél, edhé mbë dhét"
"búkënë tónë të përdítëshimen' ép-na néve só"
"edhé fálj-na fájetë tóna"
"sikúndrë edhé néve ua fáljmë fajtórëvet tánë"
"edhé mos na shtiér ndë ngásie, pó shpëtó-na nga i ljígu;"
"sepsé jótia është mbëretëría e fuqía e ljavdía ndë jétët të jétëvet."
kreikkalainen kirjaimisto
"Άτι ύνε̱ κ̇ε̱ ϳέ νdε̱ κ̇ιέjετ, ȣσ̈ε̱ν̇τε̱ρόφτ' έμε̱ρι ύτ."
"άρθτε̱ μbε̱ρετε̱ρία ϳότε; ȣbε̱φτε̱ dασ̈ȣρίμι ύτ,"
"σι νdε̱ κ̇ιέλ, εδέ μbε̱ δέτ;"
"bȣ́κε̱νε̱ τόνε̱ τε̱ πε̱ρdίτε̱σ̈ιμεν' έπ-να νέβε σότ;"
"εδέ φάλ̇-να φάjετε̱ τόνα,"
"σικȣ́νdρε̱ εδέ νέβε ȣα φάλ̇με̱ φαjτόρε̱βετ τάνε̱;"
"εδέ μοσ να σ̈τιέρ νdε̱ νγάσιε, πό σ̈πε̱τό-να νγα ι λ̇ίγȣ;"
"σεπσέ ϳότια ε̱σ̈τε̱ μbε̱ρετε̱ρία ε φȣκ̇ία ε λ̇αβdία νdε̱ ϳέτε̱τ τε̱ ϳέτε̱βετ."
Alain Elkann
Alain Elkann (s. 23. maaliskuuta 1950) on italialainen kirjailija, museojohtaja, toimittaja ja poliittinen taustavaikuttaja.
Elkann on kirjoittanut nelisenkymmentä teosta, joista on suomennettu Alberto Moravian elämäkerta "Moravian elämä" (1999; alkuteos "Vita di Moravia", 1996).
Elkanin pojista John Elkann on Fiatin hallituksen puheenjohtaja, Lapo Elkann vastaa Fiatin brändistä. Tytär Ginreva Elkann on elokuvatuottaja. Lasten isoisä äidin puolelta on Gianni Agnelli.
Istriotin kieli
Istriotin kieli on romaaninen kieli, jota puhutaan Istrian niemimaan eteläosissa Rovinjin ja Vodnjanin kaupungeissa Kroatiassa. Kieli sekoitetaan usein istro-romanian kieleen, mutta se on ehkä läheisempää sukua nyt jo hävinneelle dalmaatin kielelle, sekä edelleen käytössä olevalle friulille. Vuonna 2000 tehdyn arvion mukaan kielellä oli 1 000 puhujaa. Kieli siirtyy edelleen sukupolvelta toiselle, mutta UNESCO on listannut kielen vaaraantuneeksi.
Ted Sorensen
Theodore (Ted) Sorensen (8. toukokuuta 1928 – 31. lokakuuta 2010) oli Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn lähin neuvonantaja ja puheidenkirjoittaja. Hän oli koulutukseltaan juristi.
Litiumkobolttioksidi
Litiumkobolttioksidi eli litiumkoboltiitti (LiCoO) on epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste johtaa sähköä ja sitä käytetään litiumioniakuissa katodina.
Litiumkobolttioksidin kiderakenne on selvitetty röntgensädediffraktion avulla ja sillä on heksagoninen alkeiskoppi. Kiderakenne koostuu koboltti- ja happiatomien muodostamista kerroksista, joissa ne ovat sijoittuneet oktaedrin muotoon. Litiumionit sijoittuvat näiden kerrosten väliin.
Litiumkobolttioksidia tuotetaan kuumentamalla litiumkarbonaattia ja kobolttikarbonaattia 900 °C lämpötilassa kahdenkymmenen tunnin ajan tai kuumentamalla litiumkarbonaattia ja koboltti(II,III)oksidia viisi tuntia 550 °C lämpötilassa ja tämän jälkeen vuorokauden ajan 850 °C lämpötilassa. Ensin mainitulla tavalla tuote on usein epästoikiometristä ja sen suhdekaavaksi on määritetty LiCoO.
Litiumkobolttioksidia käytetään katodina litiumakuissa ja anodina hiiltä. Tällöin akkua ladattaessa tapahtuu reaktio alla oleva yhtälön mukaisesti. Akun purkautuessa reaktio on käänteinen. Akun latautuessa koboltti hapettuu hapetusluvulta +III hapetusluvulle +IV ja litiumionit pelkistyvät grafiittianodin pinnalla litiummetalliksi.
Tällaisesta akusta saatava jännite on 3,6V. Litiumkobolttioksidin etuja ovat sen lämmönkestävyys, korkea kapasiteetti (137 mAh/g), pitkä kestoikä, korkea purkautumisjännite ja sitä on helppo tuottaa teollisesti hyvin puhtaana.
Litiumkobolttioksidia voidaan käyttää myös keramiikan lasitteissa.
G. A. Gripenberg
Georg Achates Gripenberg (18. toukokuuta 1890 Pietari – 31. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen lähettiläänä Lontoossa vuosina 1933–1941 ja Tukholmassa 1943–1956 sekä Suomen ensimmäisenä YK-suurlähettiläänä 1956–1958.
G. A. Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun, ja hänen isänsä oli itsenäisyysaktivismia tukenut korkea virkamies, todellinen valtioneuvos Alexis Gripenberg. Hänen äitinsä oli von Haartmanin aatelissukuun kuulunut Agnes Maria Fredrika von Haartman. Gripenberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1907 Helsingin Nya svenska läroverketistä ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin Aleksanterin yliopistosta 1911 sekä lainopin kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta Ruotsista 1917. Vuosina 1908–1909 hän opiskeli myös Oxfordin yliopistossa ja London School of Economicsissa Englannissa. Kun Alexis Gripenberg nimitettiin tammikuussa 1918 Suomen ensimmäiseksi diplomaattiseksi edustajaksi Ruotsiin, toimi G. A. Gripenberg hetken aikaa isänsä palkattomana yksityissihteerinä, ennen kuin siirtyi Suomeen liittyäkseen sisällissodan valkoisiin joukkoihin.
Gripenberg palkattiin Suomen vasta luotuun ulkoasiainhallintoon heti vuonna 1918. Hän toimi aluksi ulkoministeriön toisena sihteerinä, mutta erosi seuraavana vuonna. 1920 hänet palkattiin takaisin ministeriön vt. kansliapäälliköksi. Koska pätevistä diplomaateista oli tuolloin puutetta, hän pääsi nopeasti ulkomaanedustustehtäviin. Gripenberg oli aluksi 1921–1923 Suomen väliaikaisena asiainhoitajana Brysselissä ja Haagissa, 1923–1929 asiainhoitajana Madridissa ja Lissabonissa sekä 1929–1933 lähettiläänä Buenos Airesissa ja Rio de Janeirossa (vuosina 1931–1933 myös Santiago de Chilessä). Gripenbergillä oli keskeinen rooli Suomen osallistuessa Barcelonan maailmannäyttelyyn 1929. Hänen aktiivin panoksen perusteella Suomen eduskunta hyväksyi Suomen osallistumisen maailmannäyttelyyn.
Vuonna 1933 Gripenberg nimitettiin lähettilääksi Lontooseen, joka oli Suomen tärkeimpiä edustustoja. Hänen kautensa siellä kesti kunnes Ison-Britannian ja Suomen diplomaattisuhteet katkesivat jatkosodan aikana Britannian sodanjulistuksen vuoksi vuoden 1941 lopussa. Gripenberg määrättiin ensin kotimaahan disponibiliteettiin ja nimettiin syksyllä 1942 lyhyeksi aikaa Suomen edustajaksi Vatikaaniin, mutta seuraavana keväänä hänet siirrettiin Tukholmaan. Se oli nyt Suomen tärkein ulkomaanedustusto, varsinkin kun Neuvostoliitto päätti sodan loppuvaiheessa käydä rauhantunnustelut Suomen kanssa Tukholman kautta. Gripenberg vältteli yleensä poliittista vaikuttamista, mutta joutui asemansa takia välikädeksi rauhantunnusteluissa. Hän jatkoi asemapaikallaan vielä yli vuosikymmenen sodan jälkeenkin ja varsinkin presidentiksi tullut J. K. Paasikivi arvosti hänen pätevyyttään. Viimeiset kaksi vuotta Tukholmassa 1954–1956 hän palveli suurlähettilään nimikkeellä.
Tukholman kautensa jälkeen Gripenberg ehti olla vielä huhtikuun alusta 1956 vuoden 1958 loppuun Suomen ensimmäisenä YK-suurlähettiläänä, minkä jälkeen jäi eläkkeelle. Gripenberg sai monia korkeita koti- ja ulkomaisia kunniamerkkejä ja kirjoitti eläkevuosinaan useita laajoja muistelmateoksia.
FWA:n vuoden pelaaja
FWA:n vuoden pelaaja on jokaisen Englannin jalkapalloilukauden päätteeksi jaettava palkinto kauden parhaalle pelaajalle. Palkinnon jakaa jalkapallotoimittajista koostuva Football Writers' Association (FWA). Ensimmäisen kerran se jaettiin vuonna 1948, jolloin sen voittaja oli Blackpoolin Stanley Matthews. Palkinnon laittoi alulle Charles Buchan, joka oli yksi yhdistyksen perustajista ja entinen ammattilaispelaaja. Voittaja valitaan toimittajayhdistyksen jäsenten äänestyksellä. Yhdistykseen kuuluu noin 400 jalkapallotoimittajaa. Palkinnon voi saada kuka tahansa Englannissa pelaava pelaaja kansallisuudesta riippumatta.
Thierry Henry on useimmin palkittu pelaaja kolmella voitollaan. Hänen lisäksi kuusi pelaaja on saanut palkinnon kahdesti. He ovat Cristiano Ronaldo, Danny Blanchflower, Gary Lineker, John Barnes, Kenny Dalglish ja Tom Finney.
Taulukossa on mainittu myös pelaajan samana vuonna saavuttamat muut merkittävät englantilaiset palkinnot, joita ovat vuodesta 1974 lähtien on jaetut pelaajayhdistyksen (PPY) ja -palkinnot (YPY) sekä vuodesta 2001 lähtien jaettu -palkinto (FPY).
Subjektiivinen oikeus
Subjektiivinen oikeus on oikeusjärjestyksen kansalaiselle antama valta jonkin edun tai hyödykkeen saamiseen tai turvaamiseen. Se voi olla esimerkiksi omistusoikeus esineeseen. Esine ei kuitenkaan ole välittömästi subjektiivisen oikeuden kohteena, sillä esineen kanssa ei ole oikeussuhdetta. Subjektiivinen oikeus merkitsee ihmisen oikeusasemaa oikeussuhteessa toiseen ihmiseen, jolla on toisen oikeutta vastaava velvollisuus. Subjektiivisesta oikeudesta ei voi puhua tapauksissa, joissa siltä puuttuu selvä kohde velvollisuuden puutteen vuoksi. Oikeusjärjestys suojaa annettua valtaa muiden henkilöiden vaateilta ja myöntää viranomaisten suojan subjektiivisen oikeuden toteuttamiseen. Esimerkiksi esineen omistajalla on oikeus sen käyttöön toisten estämättä, oikeus oikeudettomasti viedyn esineen takaisinsaantiin sekä oikeus esineen myyntiin ja panttaukseen. Subjektiivisen oikeuden lähikäsite on "objektiivinen oikeus," joka tarkoittaa oikeusjärjestystä eli voimassa olevien oikeussäännösten kokonaisuutta. Subjektiivisiin oikeuksiin liittyy myös kontraoikeuden käsite.
Valtio-oikeus
Valtio-oikeus tarkoittaa nykyisin yleensä valtiosääntöoikeutta eli niitä oikeussäännöksiä, joissa on määräykset valtion ylimmistä valtaoikeuksista. Se on määritelty myös laajemmin, niin että se aiemmin tarkoitti julkisoikeutta yleensä. Sittemmin se merkitsi julkisoikeutta lukuun ottamatta kansainvälistä oikeutta. Nykyisin valtio-oikeus laajassa merkityksessä käsittää valtiosääntöoikeuden ja hallinto-oikeuden. Aiemmin käytettiin myös nimitystä positiivinen valtio-oikeus, jolla tarkoitettiin valtion voimassa olevaa valtio-oikeutta.
Strassi
Strassi on eräs lasityyppi, josta valmistetaan hiomalla huokeita koruja. Siitä on valmistettu myös pukujen kirjontatarvikkeita 1700-luvulta lähtien. Strassi on pääasiassa kaliumia sisältävää kalilasia, jossa on seassa hivenen lyijyä ja booria. Kalilasi sulaa helposti, mutta kestää kemiallisia vaikutuksia huonosti. Strassia käytetään joko kirkkaana tai sopivilla metallioksideilla värjättynä. Strassi on nimetty keksijänsä saksalaisen Joseph Strasserin mukaan. Tämä wieniläinen kultaseppä teki keksintönsä 1758.
Stolbova
Stolbova () on pieni kylä Venäjällä Leningradin alueen Olhavan piirin Hvalovon kunnassa. Se sijaitsee Säsjoen rannalla Olhavan kaupungin kaakkoispuolella. Kylän ohi kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen A114-maantie.
Ruotsin ja Venäjän Staraja Russassa vuoden 1616 alussa käymien epäonnistuneiden rauhanneuvottelujen jälkeen maiden edustajat kohtasivat toisensa uudelleen Stolbovassa saman vuoden lopussa. Ruotsia edusti englantilainen John Merrick ja Venäjää ruhtinas Mezetski ja Sjuzin. Kaksi kuukautta kestäneiden neuvottelujen jälkeen kylässä solmittiin 27. helmikuuta 1617 maiden välinen Stolbovan rauha.
Laura Harmaja
Laura Maria Harmaja (o.s. Genetz; 16. syyskuuta 1881 Hämeenlinna – 18. tammikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä ja kirjailija. Hän oli kotitaloustieteen uranuurtaja Suomessa.
Harmajan vanhemmat olivat senaattori Arvid Oskar Gustaf Genetz ja Julia Eva Maria Arppe. Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1900 hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja maisteriksi 1907.
Laura Harmaja toimi opettajana Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa 1913–1916 ja 1920–1923, Helsingin kauppiaskauppakoulussa 1915–1918, Suomalaisessa jatkoopistossa 1914–1923 sekä Helsingin kasvatusopillisessa talouskoulussa (sittemmin Kotitalousopettajaopisto) 1915–1951. Hän hoiti Helsingin yliopiston kodin taloustieteen professuurin opetustehtäviä 1947–1950.
Laura Harmaja oli "Kotiliesi"-lehden toimituskunnan jäsen 1922–1954, Suomen naisten kansallisliiton ja Suomen naisyhdistyksen varapuheenjohtaja sekä Kasvatusopillisen talouskoulun säätiön johtokunnan ja Suomen kotitalouskeskuksen puheenjohtaja.
Laura Harmaja oli naimisissa vuodesta 1906 taloustieteilijä ja professori Leo Harmajan kanssa. Heidän lapsiaan olivat:
FELASA
Felasa () on 1978 kahdentoista eurooppalaisen maan perustama EU-alueen kattava kansallisten koe-eläintoiminnan valvontainstanssien yhteistyöelin. Sen jäseniä ovat:
FELASA on laatinut EU-maissa hyväksytyt suositukset koe-eläinten kanssa työskentelevien henkilöiden koulutuksesta. Ko. henkilöt on jaettu neljään, A-, B- ,C- ja D-kategoriaan toimenkuvansa perusteella.
Maunula (täsmennyssivu)
Maunula voi tarkoittaa seuraavia:
Gorka
Gorka () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Paksujoen varrella 21 kilometriä Tihvinästä luoteeseen. Kylässä on 860 ja kunnassa 1200 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on 1000-luvun kurgaanihautoja. Itämerensuomalaiset paikannimet kuten Imolovo, Kožela ja Pudrol kertovat entisestä vepsäläisasutuksesta. Paikalla sijainnut Paše-Koželan (Kukovaja Goran) pogosta mainitaan historiallisissa lähteissä 1000–1100-luvulta lähtien. Tarinan mukaan kylässä oli luostari, johon ilmestyi Tihvinän Jumalanäidin ikoni.
Gorkassa toimii maidon ja lihan tuotantoon sekä perunan viljelyyn erikoistunut maatalousyritys. Kylässä on lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo ja kirjasto. Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1859 rakennettu Pokrovan kirkko.
Gorkan kunta sijaitsee Tihvinän piirin länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Koskovon, idässä Gankovon, kaakossa Borin ja lounaassa Tsvyljovon kuntiin sekä lännessä Olhavan piiriin. Kunnan pinta-ala on 497 neliökilometriä. Seudulla virtaa Paksujoki. Suurimmat järvet ovat Zaljuštšitskoje, Randogskoje, Ostrovskoje, Bolšaja Valdost, Tšagolinskoje ja Lebjažje. Länsiosassa on laaja suoalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Novyin maaseututaajama ja 20 kylää: Gorodo, Imolovo, Krjutškovo, Kuliga, Malynovštšina, Novoje Selo, Ostrovok, Pavšino, Pinega, Pjahta, Progal, Pudrol, Randoga, Tšagolino, Tumištše, Valdost, Vjalgino, Zaljuštšik, Žar ja Zasypje.
Gustaf Adolf Helsingius
Gustaf Adolf Helsingius (15. helmikuuta 1855 Turku – 7. kesäkuuta 1934 Lohjan maalaiskunta) oli suomalainen rautatieinsinööri ja köyhäinhoidon tarkastaja.
Helsingiuksen vanhemmat olivat teologian tohtori, Lohjan kirkkoherra Gustaf Fredrik Helsingius ja Rosina Heurlin. Hän valmistui insinööriksi 1879 ja toimi sitten rakennusinsinöörinä Vaasan rautatien rakennustyömaalla 1879–1883 ja Oulun rautatien rakennustyömaalla 1883–1886.
Helsingius toimi köyhäinhoidon konsulenttina 1888 ja sen jälkeen hän oli köyhäinhoidon tarkastajana aluksi väliaikaisesti 1889–1893 ja sitten vakinaisesti 1893–1915. Hän oli vielä Turun kaupungin avustustoimiston päällikkönä 1918–1921.
Tarkastajan virassa Helsingius oli käynnistämässä vaivaistalojen rakentamista Suomen kuntiin. Hän laati taloille ohjesääntöjä ja teki rakennuspiirustuksia, harjoitti neuvontatoimintaa, tarkisti talojen piirustukset ja valvoi säännösten noudattamista kunnissa. Tämä yhdenmukaisti vähitellen köyhäinhoidon käytäntöjä eri puolilla Suomea. Helsingius julkaisi 1899 "Vaivaishoidon käsikirjan". Vuodesta 1897 lähtien kunnat saivat valtion lainaa vaivaistalon rakentamiseen mutta vain jos Helsingius hyväksyi talon piirustukset ja kunnan laatiman vaivaishoito-ohjesäännön. Helsingiuksen toiminnan ansiosta köyhäinhoito alettiin nähdä valtion tehtävänä jonka käytännön toteutus oli annettu kunnille valtion valvonnassa.
Helsingius asui aluksi Lohjalla Hiittisten kartanosta vuokraamassaan asunnossa. Hän rakennutti Linnaisten huvilana tunnetun talon jossa hän asui vuoteen 1893 saakka jolloin hän muutti viranhoidon takia Helsinkiin. Eläkevuotensa Helsingius vietti Virkkalassa toisen vaimonsa Ingrid Lindholmin tädiltään perimässä huvilassa "Tätilässä". Tässä rakennuksessa toimi sittemmin vuodesta 1954 Virkkalan suomalainen yhteiskoulu. Nykyisin huvilasta on jäljellä enää tonttia kiertävä kiviaita. Virkkalassa sijaitsee myös Helsingiuksen tie.
Helsingius oli perustamassa Raajarikkoisten auttamisyhdistykstä sekä Suomen yleistä käsiteollisuusyhdistystä ja toimi näissä yhdistyksissä johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana useita vuosia. Hän oli myös Lohjan kunnallislautakunnan varaesimies sekä Helsingin kaupunginvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsen.
Gustaf Helsingius oli naimisissa kaksi kertaa:
Gustaf Helsingiuksen ja Anna Roosin lapsia olivat kirjailija, opettaja Torsten Helsingius ja jääkärimajuri Gustaf Fredrik Helsingius.
North Carolina (täsmennyssivu)
North Carolina tarkoittaa seuraavia asioita:
Iivari Paatero
Iivari Paatero (27. toukokuuta 1875 Helsinki – 5. elokuuta 1922) oli suomalainen näyttelijä.
Paatero oli näyttelijänä Aspegrenin suomalaisessa kansanteatterissa 1894–1897, Uudessa teatterissa 1897–1899 ja pisimpään Suomalaisessa maaseututeatterissa 1899–1922. Hän teki myös omia kiertueitaan.
Paatero oli naimisissa näyttelijätär Paulina (Paula) Nikulaisen kanssa.
Konni Wetzer
Gotthard Konrad (Konni) Wetzer (5. helmikuuta 1871 Helsinki – 15. maaliskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Wetzerin vanhemmat olivat insinöörimekaanikko Martin Wetzer ja Amalie Katarina Juliane Schramm. Wetzer pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1889 ja opiskeli sitten teatteritaidetta ja musiikkia Tukholmassa 1894–1895 ja Wienissä 1896–1897. Hän oli Helsingin ruotsalaisen teatterin näyttelijänä 1892–1894 ja apulaisohjaajana 1898–1903. Wetzer toimi Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1903–1904, Helsingin ruotsalaisen teatterin intendenttinä ja taiteellisena johtajana 1904–1916, Albert Ranftin teatterin johtajana ja apulaisjohtajana Tukholmassa, Malmössa ja Göteborgissa 1916–1918 sekä Vaasan ruotsalaisen teatterin johtajana 1921–1928.
Konni Wetzer oli mukana jääkäriliikkeessä sekä Vöyrin sotakoulun toiminnassa.
Wetzer oli naimisissa 1905–1907 vapaaherratar Eva Elisabeth (Lulli) Silfverhjelmin kanssa. Liitto päättyi avioeroon.
Kenraaliluutanantti Martin Wetzer oli Konni Wetzerin vanhempi veli.
Sudan (väriaine)
Sudan on eräiden atsoväreihin kuuluvien väriaineiden nimitys. Ne tunnetaan nimillä "Sudan xx", jossa "xx" on joko I, II, III, IV, Musta B tai Punainen G. Värejä käytetään pääasiassa erilaisten maalien värjäämiseen keltaisesta punaiseen. Sudan I-IV ovat syöpää aiheuttavia ja niiden käyttö ruoka-aineissa on kielletty. Koska Sudan-värejä on käytetty väärennetyissä chilimausteissa, ne ovat tehostetussa virallisessa valvonnassa.
Sydänmaa (yhtye)
Sydänmaa oli suomalainen popyhtye, joka toimi vuosina 1993–2000. Yhtyeen kappaleita ovat muun muassa "Poppikoneet soimaan", "Seitsemän merta", "Sielu on turpiinsa saanut", "Hyvää yötä Helsinki" ja "Pipariparatiisi". Sydänmaa esiintyi myös radiossa ja televisiossa.
Erkkitapio Siiroinen
Erkkitapio Siiroinen (15. joulukuuta 1944 Helsinki – 28. huhtikuuta 1996 Nastola) on suomalainen lasimuotoilija. Hänet tunnetaan parhaiten Riihimäen Lasi Oy:lle suunnitelluista koristepulloista, jotka sisältävät tunnistettavia piirteitä muista esineistä. Tällaisia ovat mm. "Noppa-" ja "Veturipullot".
Siiroinen suunnitteli nuorena taidemaalarin uraa ja teki Riihimäellä tilauksesta muun muassa muotokuvia. Hän opiskeli myös pianon- ja kornetinsoittoa Riihimäen musiikkiopistossa ja sävellystä Joonas Kokkosen yksityisoppilaana 1962-1963.
Ensimmäiset yhteydet lasialalle Siiroinen sai toimiessaan Riihimäen Lasin tuntikirjurina keväällä 1963. Hän aloitti opinnot Taideteollisessa oppilaitoksessa (nykyisessä korkeakoulussa) syksyllä 1963, oppilaitoksen Metallitaiteen osastolla, Teollisen muotoilun linjalla. Keskeinen opettaja osastolla oli Kaj Franck. Siiroinen aloitti työnsä Riihimäen Lasin muotoilijana jo ennen valmistumistaan vuonna 1968.
Siiroinen suunnitteli sekä käyttö- että koriste-esineitä. Käyttölasistojen puolella "Kasperi"- ja "Jesperi"-lasistot olivat myyntimenestyksiä 1970-luvulla. Näiden lasien koristeaihe, ameebamainen kuvio, oli esiintynyt Siiroisen suunnitelmissa jo 1960-luvun puolella, ja se tuli näin laajaan käyttöön. Puristelasista tehty "Kasperi"-lasistossa koristeaihe on kuvattu vain kertaalleen molemmin puolin laseja, kun taas kiinnipuhallettujen "Jesperi"-lasien pinta ovat täynnä tätä koristeaihetta. Molempiin sarjoihin kuului kattava valikoima tarjoiluastioita. Kasperi sai nimensä Siiroisen vuoden ikäisenä kuolleen pojan mukaan.
Siiroisen muotoilemista koriste-esineistä tunnetuin, "Noppa"-pullo muistuttaa muodoltaan arpakuutiota eri silmälukuineen. Pullo tunnetaan myös nimellä "Arpa on heitetty". Tämä lasiesine oli niin suosittu kansainvälisestikin, että siitä tehtiin ulkomailla jäljitelmiä. Samaa noppa-aihetta toistavat pullojen korkit ovat myös jäljitelmiä. Siiroisen "Paukkurauta"-pullossa on villin lännen teema: sivulla on revolverin sylinterin poikkileikkauskuva ja pohjassa jalanjäljet.
"Veturipullo" on Siiroisen suunnittelema, laajasti Riihimäen matkamuistona myyty koriste-esine. Pullon valmistus aloitettiin vuonna 1970 juhlistamaan Riihimäen - Pietarin radan 100 vuotista toiminta-aikaa. Sekä Riihimäen lasitehdas että Riihimäen kaupunki jakoivat pulloa aluksi myös liikelahjana. Pullon valmistus on lopetettu ja suuren suosion takia aloitettu uudelleen parikin kertaa vuosien aikana. Eri tuotantokausien pullot eroavat toisistaan kaulaosan perusteella. Uudempien pullojen kaulaosa muistuttaa veturin piippua, kun vanhemmissa pulloissa kaulaosa on muodoltaan yksinkertaisempi.
Siiroisen töistä "Veturi-" ja "Tellus"-pulloa valmistettiin siitä lasimassasta, jota uuniin sattui muusta tuotannosta jäämään. Näin pulloja on valmistettu ainakin kuutta eri väriä. Tällä tekniikalla on valmistettu myös Helena Tynellin "Aurinkopulloa". Kaikkien valmistaja Riihimäen Lasi.
Fram
Fram voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lentopallon Mestaruusliigakausi 2010–2011
Lentopallon SM-liiga otti kaudeksi 2010–2011 käyttöön uuden nimen, Lentopallon Mestaruusliiga. Miesten lentopallon mestaruusliigakausi 2010–2011 alkoi 2. lokakuuta 2010 Muuramen kulttuurikeskuksen salissa, jossa isäntäjoukkue Muuramen Lentopallo kukisti Isku-Volleyn 3–0 (25–23,29–27,25–22). Liigan avausottelua seurasi paikan päällä 426 katsojaa. Runkosarja päättyi 12. maaliskuuta 2011.
Naisten liiga starttasi jo päivää aikaisemmin, kun LP Viesti voitti kotonaan HPK:n 3–0. Naisten runkosarja päättyi 5. maaliskuuta 2011.
Runkosarjan päätyttyä miesten liigan kahdeksan ja naisten liigan kuusi parasta pelaavat pudotuspelit mestaruudesta ja muista mitaleista. Kummankin liigan kaksi heikointa joutuu karsimaan sarjapaikastaan.
Syksyllä liigajoukkueet sekä muutama 1-sarjan joukkue pelasivat ensimmäisen Liigacupin voitosta.
Mestarijoukkue:: Sampsa Aitta, Brett Dailey, Normunds Veinbergs, Kalle Määttä, Niko-Matti Koskela, Ville Vänskä, Patrick Durbin, Hermans Egleskalns, Jari Tapio, Jussi Sirviö, Santeri Rytky, Joonas Ylitalo.
Koska Salon Piivolleyltä evättiin liigalisenssi kaudelta 2011-2012, myös Korson Veto nousi kabinettipäätöksellä mestaruusliigaan.
LP Viesti on viimeinen loppuottelu mukaan lukien pelannut 79 perättäistä ottelua tappioitta kotimaan kentillä sarja- ja cup-otteluissa.