hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suutarilan yläaste
Suutarilan yläaste oli Helsingin Suutarilassa sijainnut peruskoulu, jossa sijaitsi luokat 7–9. Suutarilan yläaste yhdistyi Töyrynummen ala-asteeseen 1.8.2016. Helsingin kaupunginvaltuusto päätti koulujen yhdistymisestä 20.5.2015. Uuden koulun nimeksi tuli Suutarinkylän peruskoulu.
Ranskan Ylä-Volta
Ylä-Volta () oli Ranskan Länsi-Afrikkaan kuulunut Ranskan siirtomaa, joka perustettiin 1. maaliskuuta 1919. Siirtomaa purettiin 5. syyskuuta 1932.
Toisen maailmansodan jälkeen, 4. syyskuuta 1947 valtio elvytettiin osaksi Ranskan unionia. 11. joulukuuta 1958 Ranskan Ylä-Volta muodostettiin uudelleen itsehallinnollisena Ylä-Voltan siirtomaana osana Ranskan unionia ja kaksi vuotta myöhemmin, 5. elokuuta 1960 valtiolle myönnettiin täysi itsenäisyys. 4. elokuuta 1984 Ylä-Voltan nimi muutettiin Burkina Fasoksi.
Ylä-Voltan nimi viittaa maan sijaintiin Volta-joen yläosassa.
Verhneusinski
Verhneusinski () on Ermakovskin piirissä, Krasnojarskin alueella, Venäjällä, Etelä-Siperiassa sijaitseva kylä. Verhneusinskissä oli 1 393 asukasta vuoden 2010 tietojen mukaan.
Vuosina 1924-1956 Verhneusinski oli Krasnojarskin aluepiirissä sijainneen Usinskin piirin keskustaajama.
Kylässä syntyi venäläinen urheilija "Artem (Aleksandrovich) Ekimov" (s. 27. maaliskuuta 1986).
Hymne National Voltaïque
Hymne National Voltaïque oli Ylä-Voltan kansallislaulu vuodesta 1960 vuoteen 1984, jolloin maan nimi muutettiin Burkina Fasoksi ja maan nykyinen kansallislaulu "Une Seule Nuit" valittiin.
"Fière Volta de mes aieux,"
"Ton soleil ardent et glorieux"
"Te revêt d’or et de fierté"
"Ô Reine drapée de loyauté!"
Kertosäe
"Nous te ferons et plus forte, et plus belle"
"A ton amour nous resterons fidèles"
"Et nos coeurs vibrant de fierté"
"Acclameront ta beauté"
"Vers l’horizon lève les yeux"
"Frémis aux accents tumultueux"
"De tes fiers enfants tous dressés"
"Promesses d’avenir caressées"
Kertosäe
"Le travail de ton sol brûlant"
"Sans fin trempera les cœurs ardents,"
"Et les vertus de tes enfants"
"Le ceindront d’un diadème triomphant."
Kertosäe
"Que Dieu te garde en sa bonté,"
"Que du bonheur de ton sol aimé,"
"L’Amour des frères soit la clé,"
"Honneur, Unité et Liberté."
Ronnie Vannucci
Ronald ”Ronnie” Vannucci (s. 15. helmikuuta 1976 Las Vegas, Nevada Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on lasvegasilaisen rockyhtye The Killersin rumpali. Hän on perustanut yhtyeen Big Talk.
LHS 1140b
LHS 1140b on Valaskalan tähdistössä sijaitseva eksoplaneetta, joka kiertää punaista kääpiötä LHS 1140. Planeetta sijaitsee noin 40 valovuoden päässä Maapallolta. Sen läpimitta on noin 18 000 kilometriä, mikä on noin puolitoista kertaa pidempi kuin Maan läpimitta. Sen arvellaan olevan tiheydeltään noin kaksinkertainen Maahan verrattuna. Se kiertää rauhallista emotähteään noin 15 miljoonan kilometrin päässä. Planeettaa pidetään lupaavana ehdokkaana elämän syntymiselle, ja se on kiviplaneetta.
Vuoden 2017 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 2017 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2017. Kausi oli harvinaisen vilkas ja tuhoisa. Sen aikana Atlantilla kehittyi 17 nimettyä myrskyä, joista 10 oli hurrikaaneja ja näistä kuusi voimakkaita hurrikaaneja eli Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla vähintään luokassa kolme.
Nimet valittiin esiintymisjärjestyksessä etukäteen valitulta listalta.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se silti elää yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Sitä sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos tuulen nopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuuli ylittää 33 m/s.
Vuodesta 2017 ennustettiin alun perin tavallista helpompaa hurrikaanivuotta El Niño -ilmiön takia. El Niñoa ei kuitenkaan kehittynyt, joten Yhdysvaltain sää- ja merentutkimuslaitos NOAA muutti elokuussa ennustettaan ja arvioi, että hurrikaaneja tulisi enemmän kuin keskimääräisenä vuonna, jolloin Atlantilla kehittyy 11 nimettyä myrskyä, kuusi hurrikaania ja kaksi vakavaa hurrikaania eli luokkiin 3–5 luokiteltavia myrskyjä.
Jo lokakuussa voitiin todeta, että kausi oli harvinaisen aktiivinen ja tuhoisa. Hurrikaaneja oli monia, ne olivat voimakkaita ja ne osuivat asutuille alueille. Tähän vaikuttivat meriveden lämpötila, Atlantin korkeapaineen sijainti tavallista pohjoisempana, virtaukset, jotka ohjasivat myrskyt mantereelle, ja Afrikan sateinen vuosi, jonka takia hurrikaanien syntyseudun ilmassa oli vähemmän tiivistymisytimiksi sopivia pölyhiukkasia.
Nigerin siirtomaa
Nigerin siirtomaa () oli Ranskan siirtomaa, joka käsitti suuren osan nykyisen länsiafrikkalaisen valtion Nigerin alueesta kuin myös osia nykypäivien valtioiden Malin, Burkina Fason sekä Tšadin alueista. Siirtomaa oli olemassa eri muodoissa vuodesta 1900 vuoteen 1960, mutta oli viralliselta nimeltään "Colonie du Niger" vain vuosien 1922 ja 1960 välillä.
P-Klooribentsotrifluoridi
p-Klooribentsotrifluoridi eli 4-klooribentsotrifluoridi (CHClF) on halogenoitu aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena, muiden yhdisteiden valmistuksen lähtöaineena ja dielektrisenä nesteenä. p-Klooribentsotrifluoridi on o- ja m-klooribentsotrifluoridien isomeeri.
Huoneenlämpötilassa p-klooribentsotrifluoridi on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee muun muassa etanoliin, asetoniin ja dimetyylisulfoksidiin. p-Klooribentsotrifluoridi on lievästi myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
p-Klooribentsotrifluoridia valmistetaan fluoraamalla p-klooribentsotrikloridia vetyfluoridilla. Tärkein aineen käyttökohde on muiden kemikaalien valmistus ja esimerkiksi sen nitrattuja johdannaisia käytetään värien ja maatalouskemikaalien esimerkiksi trifluraliinin ja asifluorfeenin valmistukseen. Muita käyttökohteita ovat käyttö teollisuusliuottimena sekä dielektrisenä nesteenä.
Wayne Gardner
Wayne Gardner (s. 11. lokakuuta 1959 Wollongong, Uusi Etelä-Wales) on australialainen uransa lopettanut ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 500-kuutioisten maailmanmestaruuden 1987 Hondalla. Gardner on ajanut kilpaa myös vakioautoilla pääosin Australiassa ja Japanissa.
Luettelo Väinö Tannerin suomentamista teoksista
Tämä on luettelo Väinö Tannerin suomentamista teoksista.
Senegambia ja Niger
Senegambia ja Niger () oli siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1902–1904. Se käsitti osan nykyisten Malin ja Senegalin valtioiden alueesta.
Senegambia ja Niger muodostettiin Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin alueesta sekä aikaisemmin Senegalin siirtomaan yhteyteen kuuluneista protektoraateista. Alue oli suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen. Kayesissa oli kenraalikuvernöörin pysyvä edustaja.
Vuonna 1904 alue muutettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin siirtomaaksi, joka käsitti entisen Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin sekä entisen toisen sotilasalueen, joka sai samalla siviilihallinnon. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.
Kim Bum
Kim Bum (, s. 7. heinäkuuta 1989 Seoul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
Pia Asikainen
Pia Merja Christina Asikainen (s. 23. helmikuuta 1972 Nakkila) on suomalainen toimittaja ja ohjaaja.
Asikainen tunnetaan erityisesti TV1:n Liftarit -sarjan (2017) juontajana ja ohjaajana sekä Sohvasurffaajat -sarjan (2011-2013) ohjaajana ja kuvaajana. Sohvasurffaajat -sarja voitti Viikottainen Asiaohjelma -palkinnon Koura -gaalassa vuonna 2012. Sarja oli myös ehdolla Prix Europassa "The Marketplace of innovation" -sarjassa.
Asikaisen uusin dokumenttielokuva "Baher Of Finland" saa TV ensi-iltansa Suomessa 4.12.2019 ja kansainvälisen festivaali ensi-iltansa Amsterdamissa "International Queer and Migrant Filmfestivaaleilla" 7.12.2018. Asikaisen edellinen dokumenttielokuva "Mun sukupuoli" nähtiin tammikuussa 2018 TV1:llä.
Asikainen on ohjannut myös musiikkivideoita ja soittaa kitaraa yhtyeessä Liquid Sisters. Hänen muita yhtyeitään on ollut muun muassa Make it Lewis.
Pia Asikainen pelaa jalkapalloa Kampin piiri -nimisessä naisten harrastejoukkueessa ja hänet valittiin "Rockfutis Mimmilegendaksi" Rockfutis SM -kisoissa Kotkassa 2018. Muut vuosien varrella palkitut ovat musiikkimoguli Epe Helenius, näyttelijä Jukka Virtanen ja Juhani Merimaa.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1956
Maastohiihdossa kilpailtiin vuoden 1956 talviolympialaisissa kuudella hiihtomatkalla. Ohjelmassa oli neljä miesten ja kaksi naisten kilpailutapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto.
Barrow Havenin rautatieasema
Barrow Havenin rautatieasema on rautatieasema Barrow Havenin kylässä North Lincolnshiressä. Se sijaitsee Barton Linen varrella.
Asema avattiin 8. huhtikuuta 1850. Sitä käytti 1 604 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Huhtakeskus
Huhtakeskus on pienalue Huhtasuon kaupunginosassa Jyväskylässä. Alueella on kerrostaloasutusta ja runsaasti palveluita, kuten palvelutalo, Huhtasuon yhtenäiskoulu, kirkko sekä muun muassa terveysaseman ja ruokakaupan sisältävä ostoskeskus. Huhtakeskus suunniteltiinkin olemaan sitä ympäröivien asuinalueiden palvelukeskus. Pienalueella sijaitsee myös Kangasvuoren sairaala.
Pienalueen länsiosassa on 1980–1990-lukujen aikana rakennettu kerrostalokortteli. Pienalueella on myös 2000-luvun ensikymmenellä rakennettuja kerrostaloja sekä 2010-luvulla rakennettu ikääntyneille suunnattu kerrostalo.
Huhtakeskus on myös alueella sijaitsevan ostoskeskuksen ja julkisten palveluiden palvelukeskittymän nimi. Sen palveluita ovat muun muassa Sale, pub, kirjasto, terveysasema ja R-Kioski sekä sen yhteydessä olevat postipalvelut.
Huhtakeskuksen ostoskeskus koostuu yhdeksästä eri rakennuksesta, joista ensimmäiset rakennettiin vuonna 1979. Arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I. Jaatinen toimi ostoskeskuksen arkkitehtuurin suunnittelijoina. Huhtakeskuksen ostoskeskuksen laajennusosa valmistui vuonna 1988.
Sulku (Jyväskylä)
Sulku on pienalue Jyväskylässä Huhtasuon kaupunginosassa. Se käsittää Sulun ja Kaakkolammen asuinalueet. Aluetta rakennettiin pääosin vuosien 1972–1978 aikana. Pienalueen läheisyydessä sijaitsee Huhtakeskuksen monipuoliset palvelut.
Sulku on 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu kerrostalolähiö. Alueella sijaitsee vuonna 2017 rakennettu palvelutalo.
Kaakkolampi koostuu enimmäkseen 1970- ja 1980-luvuilla rakennetuista rivi- ja omakotitaloista, mutta alueen eteläpuolella on myös muutama 1980-luvulla rakennettu kerrostalo. Kaakkolammen itäpuolella sijaitsee 2000- ja 2010-luvuilla rakennettu omakotitaloalue.
Kaakkolampi on myös alueella sijaitsevan lammen nimi.
Sibeliuksen syntymäkoti
Sibeliuksen syntymäkoti on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon.
Joni Koivuniemi
Joni Koivuniemi (s. 1. huhtikuuta 1981) on suomalainen stand up -koomikko. Hän on kotoisin Vantaalta ja asuu nykyään Helsingissä. Hän on esiintynyt muun muassa Nelosen stand up -ohjelmissa. Koivuniemi jätti teatteriopinnot kesken stand up -uransa vuoksi. Hän toimii myös suuren suosion saaneiden Pro-sketsien isänä. Koivuniemellä on myös oma Savuna Ilmaan -niminen podcast, joka ilmestyy joka toinen maanantai.
Oulun juhlaviikot
Oulun juhlaviikot on kahdeksan korkeatasoisen ja vakiintuneen festivaalin kokonaisuus, jota vietetään elokuussa Oulun seudulla. Oulun juhlaviikkoihin kuuluu Elojazz, sanataidefestivaali Oulun Muusajuhlat, kamarimusiikkifestivaali Oulunsalo Soi, Oulun Taiteiden Yö, Koiteli Elää, Oulun Musiikkivideofestivaalit, Ilmakitaransoiton MM-kisat ja elektronisen musiikin festivaali Time Tunnel. Lisäksi Oulun juhlaviikkoihin kuuluu muita tapahtumia Ekstrat-, Oulun juhlaviikot esittää -sarjoissa sekä Makrokonsertit ja Nuotin vieressä on tilaa -kuorotapahtuma. Ensimmäiset Oulun juhlaviikot on järjestetty vuonna 2011. 
Elokuun aikana noin 200 tapahtumassa käy yli 60 000 kävijää.
Oulun juhlaviikkoja koordinoi Oulun kulttuuritapahtumayhdistys ry. Yhdistys toimii myös seudullisen tapahtumaverkoston kehittäjänä ja tapahtumatuotannon sateenvarjona kooten elokuun kulttuuritapahtumat Oulun omiksi juhlaviikoiksi. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää kulttuurin ja taiteen saavutettavuutta Oulun seudulla sekä vahvistaa alueen kulttuuritoimijoiden toimintaedellytyksiä.
Chalandrianí
Chalandrianí (; myös "Halandrianí") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön. Chalandrianí on osa Áno Sýroksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 3 (vuonna 2011).
Chalandrianí, jonka nimikin viittaa raunioihin, on myös kykladisen kulttuurin aikaisen esihistoriallisen hautausmaan arkeologinen kohde. Hautausmaa liittyi nykyisin Kastrín nimellä tunnettuun kykladiseen asutukseen, joka sijaitsi noin 800 metriä nykyisestä kylästä pohjoiseen. Hautausmaa sijaitsee lähempänä nykyistä kylää. Se on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) noin ajalle 2600–2300 eaa. Siihen kuuluu ainakin 600 hautaa.
Chalandrianín ja Kastrín arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Chalandrianí-tyypin idolit. Löytöihin kuuluu myös muun muassa niin kutsuttuja kykladisia ”paistinpannuja”. Hautalöytöjen suuri määrä kertoo samalla Kastrín asutuksen merkittävyydestä.
Nykyisen kylän kirkkoihin kuuluu muun muassa Neitsyt Marian ("Panagía") kirkko.
Jean-Baptiste Moheau
Jean-Baptiste Moheau (6. lokakuuta 1745 – 1794) oli ranskalainen sihteeri, joka kirjoitti väestötieteellisen tutkielman "Recherches et considérations sur la population de la France" (1778). Hän oli väestötieteen pioneereja Ranskassa.
Moheau’stä on lähteissä vain vähän mainintoja, mutta hänen elämäkertansa pääpiirteet on saatu selvitettyä. Hänen koko nimensä oli Jean-Baptiste Moheau ja hän syntyi Pariisissa 6. lokakuuta 1745. Hän oli vapaamuurariloosin jäsen 1785–1787. Moheau oli La Rochellen "généralité"’ten intendentin Jean-Baptiste de Montyon henkilökohtainen sihteeri. Herra de Fourqueux suositti Moheau’ta tämän teoksen perusteella sotaministeriölle, jonne Moheau nimitettiin vuoden 1779 alussa. Hän kuoli vuonna 1794.
"Recherches et considérations" on Moheau’n ainoa tieteellinen julkaisu. Se kirjoitettiin mahdollisesti jo 1774 ja julkaistiin Pariisissa vuonna 1778. Tutkielma saksannettiin vuonna 1780. Kääntäjä pyysi Moheau’tä tekemään kirjoitukseen joitakin pieniä korjauksia, mutta tämä ei suostunut.
Moheau esittelee itsensä "Recherches et considérationsin" lukijoille julkishallinnon edustajana. Teoksen ilmestymisestä lähtien on spekuloitu, oliko Moheau olemassa ollut henkilö vai oliko kyseessä vain Montyonin salanimi. Tutkielma ilmestyi uutena laitoksena teoksessa "Collection des économistes et des réformateurs sociaux" (Pariisi, 1912) ja sen esipuheessa R. Gonnard kirjoitti, että Moheau ilmeisesti oli olemassa, joskin on mahdollista, että Montyon olisi avustanut häntä. Ed. Esmoninin vuonna 1958 julkaiseman artikkelin myötä vallitsevaksi käsitykseksi vakiintui, että Montyon oli "Recherches et considérationsin" todellinen kirjoittaja. Esmonin perusteli teoriaansa muun muassa sillä, että Montyon itse mainitsi 1802 kirjoittaneensa teoksen. Esmonin kiinnitti huomiota myös siihen, että Moheau esittäytyi epätavallisesti vain sukunimellä, nimi ilmoitettiin muodossa ”M. Moheau”. Esmonin päätyi siihen, että nimi oli keksitty: kenelläkään Esmoninin aikaisessa Parisin puhelinluettelossa ei ollut moista nimeä. Esmonin piti myös hyvin epätodennäköisenä, että olisi pelkkä sattuma, että nimet Moheau ja Montyon olivat niin samankaltaisia. Myös M. G. Mesnard piti Moheaun nimeä muodostettuna salanimenä. Marcel Reinhard kuitenkin selvitti Moheau’n koko nimen, syntymäajan ja paikan, jäsenyyden vapaamuurariloosissa ja palkkaamisen sotaministeriöön. Moheau oli siis todella elänyt henkilö. Montyonin osuudesta Moheau’n tutkielman kirjoittamiseen on yhä arveluja. Montyonia ei kuitenkaan ilmeisesti kiinnostanut väestötiede. Hän ei myöskään asunut La Rochellessa, jossa Moheau sijaisti häntä ja oli erityisen kiinnostunut väestötilastoista. Moheau oli poikkeus väestötieteen perustajien joukossa, sillä hän ei ollut tähtitieteilijä eikä pappi.
Dokathísmata
Dokathísmata () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa.
Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2300 eaa. Sieltä on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Dokathísmata-tyypin idolit.
Epáno Mýloi
Epáno Mýloi (, myös "Epáno/Káto Míli", Επάνω/Κάτω Μίλι) on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Koufonísin saarella Kreikassa. Se sijaitsee aivan Koufonísin kylän länsipuolella. Alue on saanut nykyisen nimensä sen vanhoista tuulimyllyistä.
Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) noin 2800–2300 eaa. Paikan löydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa.
Fteliá
Fteliá () on neoliittisen kauden asutuksen arkeologinen kohde Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee samannimisellä rannalla saaren pohjoisosassa Fteliánlahden rannikolla.
Ftelián asutus ajoitetaan noin ajalle 5100–4500 eaa., mikä tekee siitä saaren varhaisimman. Arkeologisen alueen koko on noin puoli hehtaaria. Asutusta on ollut neljässä vaiheessa. Löytöihin kuuluu muun muassa megaron, josta on säilynyt seinämuuria noin 1,5 metrin korkeudelta, sekä keramiikkaa, savisia figuriineja, obsidiaanista tehtyjä työkaluja sekä nuolenkärkiä.
Kreikkalaisessa mytologiassa paikalla olevaa hautaa pidettiin Aiaan hautana. Kertomuksessa hänet hukutettiin hänen raiskattuaan Kassandran, minkä jälkeen hänen ruumiinsa ajautui Mýkonokselle.
Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1995.
Grótta (Náxos)
Grótta (, myös "Gkrótta", Γκρόττα) on esihistoriallisen ja antiikin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen kaupungissa eli Chórassa Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin Eläväksitekevän lähteen katedraalin aukiolla ja sen alla.
Gróttan arkeologinen kohde on alkuperäisen rauniokohteen sisällään pitävä museo. Se on rakennettu kolmeen kerrokseen arkeologisten kerrostumien mukaisesti. Kerrostumat ajoittuvat mykeneläiseltä kaudelta noin 1300 eaa. antiikin ajan geometriselle kaudelle noin 700 eaa. Esihistoriallisen ajan asutus on ulottunut läheiselle Palatián niemelle tai saarelle, jossa antiikin aikana sijaitsi Apollonin temppeli. Asutuksen hautausmaat ovat olleet Aplómatassa ja Kamínissa. Gróttasta on löydetty myös mykeneläistä kautta edeltäneen kykladisen kulttuurin keramiikkaa niin kutsutun Grótta-Pilós-kulttuurin ajalta noin 3200–3000 eaa., mutta tuolta ajalta paikalta ei löydetty merkkejä selvästä asutuksesta.
Löydöksiin lukeutuu muun muassa mykeneläisen ajan muuria ja keramiikkaa sekä geometrisen kauden keramiikkaa. Paikan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1980. Museo rakennettiin vuonna 1999.
Kámpos (Páros)
Kámpos (; myös "Kámbos") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kámpos on osa saaren pääkaupungin Paroikián kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 110 (vuonna 2011).
Kámpos on myös kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde, joka sijaitsee Pároksen länsirannikolla kylän lähellä ja on saanut nimensä kylästä. Hautausmaasta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien I ja II (EC I–II) välisen siirtymävaiheen Kámpoksen kulttuuri noin ajalla 3000–2800 eaa. Sille tyypillisiä esineitä ovat niin kutsutut kykladiset ”paistinpannut”. Kulttuurin muihin löytöpaikkoihin kuuluu muun muassa Markianí Amorgóksella. Kulttuurilla vaikuttaisi olevan yhteyksiä myös Kreetan pohjoisrannikon minolaisiin asutuksiin, kuten Agía Fotiáan. Kámpoksen hautausmaalta tehdyt esinelöydöt ovat Pároksen arkeologisessa museossa.
Heti nykyisen kylän itäpuolella sijaitsee Pároksen lentoasema.
Kápsala
Kápsala () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla Chozoviótissan luostarin ja Potamóksen kylän välisellä alueella.
Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2300 eaa. Sieltä on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Kápsala-tyypin idolit, joita on löydetty paitsi Amorgókselta myös muilta saarilta. Kápsalan löytöihin kuuluu muun muassa suurin tunnettu kykladinen idoli, joka on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Kastrí (Sýros)
Kastrí () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Sýroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 800 metriä pohjoiseen Chalandrianín kylästä. Kohteen nimi on nykyaikainen ja tarkoittaa ”Linnaa”.
Kastríssa oli akropolis eli linnavuori, joka oli ympäröity tornein varustetulla linnoitusmuurilla. Asutukseen liittyy hautausmaa, joka sijaitsi lähempänä Chalandrianín kylää, ja johon nimellä ”Chalandrianí” arkeologiassa yleensä viitataan. Sen hautalöytöjen määrä kertoo asutuksen merkittävyydestä. Arkeologinen kohde on yksi Kykladien merkittävimpiä kykladisen kulttuurin ajalta.
Kastrín asutuksesta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien II ja III (EC II–III) vaihteen Kastrín kulttuuri noin ajalla 2500–2200 eaa. Se seurasi varhaisempaa kykladista niin kutsuttua Kéros-Sýros-kulttuuria. Kulttuurin muihin merkittäviin löytöpaikkoihin Kastrín lisäksi kuuluvat muun muassa Lefkantí Euboialla, Markianí Amorgóksella sekä Agía Eiríni Kéalla. Kulttuurin kuuluu muun muassa tinapronssin yleistyminen aikaisemman arsenikkipronssin sijaan.
Kastrín, samoin kuin Chalandrianín, arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen.
Kávos
Kávos () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla. Kávoksen edustalla sijaitsee pieni saari nimeltä Daskalió (Δασκαλιό), joka on osa arkeologista kohdetta. Saaren erottaa Kéroksesta noin 80 metriä leveä salmi.
Kávoksen ja Daskalión asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2200 eaa. Varsinainen asuinpaikka on ainakin myöhemmässä vaiheessa ollut Daskalión saaren nykyisin muodostavalla kukkulalla, joka on esihistoriallisella ajalla ollut niemekkeenä osa Kéroksen saarta, sillä merenpinta on tuolloin ollut useita metrejä nykyistä alempana. Siellä on ollut useita rakennuksia, jotka on rakennettu muualta tuodosta valkoisesta marmorista. Marmoria on tuotu saarelle ainakin tonnia, ja siitä niemen kukkula on rakennettu entistä pyramidimaisempaan muotoon. Suurin rakennuksista on ollut kooltaan 16 x 4 metriä, mikä tekee siitä suurimman tunnetun kykladisen rakennuksen. Asutuksessa oli viemäröinti jo useita satoja vuosia ennen Knossoksen palatsia.
Kávoksessa Kéroksen puolella on ollut jonkinlainen pyhäkköalue. Siihen vaikuttaa liittyneen jonkinlainen uskonnollinen rituaali, jossa alueelle on haudattu kykladisia idoleita. Ne ensin rikottu muualla ja sitten tuotu saarelle haudattaviksi mataliin kuoppiin. Alueelta on löydetty tuhansittain idoleiden sekä muiden marmoristen esineiden ja keraamisten astioiden osasia. Alue on hylätty vähitellen noin ajalla 2200–2000 eaa. Idoleiden hautauksia on tehty mahdollisesti vielä noin vuoteen 2000 eaa. saakka.
Asutuksessa on jalostettu metallia, vaikka metallinjalostus oli siihen aikaan vielä erittäin harvinaista. Kyseessä on ilmeisesti merkittävä metallien työstämisen keskus aikana, jolloin sekä raaka-aineita että taitoa siihen oli vielä vähän. Paikalta on löydetty muun muassa kuparitikareiden valumuotteja. Saarella on kasvatettu oliivia ja viiniköynnöstä, jotka olivat tuohon aikaan uusia viljelykasveja.
Asutus löydettiin vuonna 1963, jolloin tutkijat huomasivat paikan olleen ryöstökaivausten kohteena. Alueella suoritettiin järjestelmällisiä arkeologisia kaivauksia vuosina 1963, 1967 ja 1987. Alueen tutkimukset ovat jatkuneet myös tämän jälkeen. Kaivauksia ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit yhdessä Cambridgen yliopiston tutkijaryhmän ja Cyprus Instituten kanssa.
Kefála (Kéa)
Kefála () on neoliittisen kauden aikaisen asutuksen ja hautausmaan arkeologinen kohde Kéan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla olevalla samannimisellä niemellä, josta se on saanut nykyisen nimensä. Paikan muinaista nimeä ei tunneta.
Kefálan asutus on ajoitettu myöhäiselle neoliittiselle sekä kalkoliittiselle kaudelle noin 3300 eaa. Se on merkittävä, koska se tarjoaa tietoa Egeanmeren alueen siirtymävaiheesta kivikaudelta pronssikaudelle. Kefálan kulttuurilla on paljon yhtäläisyyksiä Attikan saman ajan asutusten kanssa, ja siksi niitä kutsutaan joskus yhdessä Attika-Kefála-kulttuuriksi. Asutus on hylätty yht'äkkisesti tuntemattomasta syystä.
Asutuksen koko on ollut arviolta vain noin 45–80 henkeä. Asutuksen talot olivat pohjakaavaltaan suorakulmaisia ja tehty kivestä. Ne oli rakennettu hyvin tiiviisti. Elinkeinoina olivat maanviljelys, karjankasvatus, kalastus, kutominen ja keramiikan valmistus; kauppamerenkulku, kuten Mílokselta tuodun obsidiaanin kauppa; sekä ainakin loppuvaiheessa myös kuparin työstäminen. Kuparin uskotaan tulleen Attikan alueelta Laurionista.
Kefálan hautausmaa on ollut rakennettu pengerrykselle kahteen tasoon. Hautausmaalta on löydetty yhteensä 40 suorakulmaista tai pyöreää hautaa, joista osa on yksilöhautoja ja osa useammalle hengelle tarkoitettuja. Yhteensä vainajia on ollut 65 noin 60–150 vuoden aikana.
Kefálan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1960–1966 sekä 1973.
Korfári ton Amygdalión
Korfári ton Amygdalión (, ”Mantelien kukkula”) eli Pánormos (Πάνορμος) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosassa lähellä nykyistä Pánermoksen kylää.
Asutus on ajoitettu varhaisen kykladisen kauden II ja III (EC II–III) niin kutsutun Kastrín kulttuurin ajalle noin vuosiin 2500–2300 eaa. Paikan keskus oli akropolis eli linnoitettu kukkula. Tutkijoiden mukaan linnoitus oli ennen kaikkea ympäröivällä alueella asuneiden valmistamien tuotteiden säilytyspaikka ennemmin kuin asuinpaikka. Paikan esinelöydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa.
Korfí t' Aronioú
Korfí t' Aronioú (, myös "Korphi t’ Aroniou") on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla saaren kaakkoisosassa Pánermoksen ja Kleidón kylien välisellä alueella, vajaan kilometrin etelälounaaseen Kleidósta ja noin 350 metriä rannikosta.
Korfí t' Aronioú on ajoitettu varhaiskykladiselle kaudelle II (EC II) noin ajalle 3000/2800–2300 eaa. Se tunnetaan ennen kaikkea kiveen kaiverretuista kuvista, joissa esiintyy ihmisiä, eläimiä ja esimerkiksi veneitä. Paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa sekä Apeíranthoksen arkeologisessa museossa.
Loúros (Náxos)
Loúros () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosassa lähellä Pyrgákin kylää.
Loúroksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Loúros-tyypin idolit.
Markianí
Markianí () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Notinán eli saaren eteläosan alueella olevalla kukkulalla lähellä saaren lounaisrannikkoa. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.
Markianín asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle noin vuosiin 3200–2000 eaa. Se oli yksi Amorgóksen 12 tunnetusta linnoitetusta asutuksesta tuolla aikakaudella, ja niistä merkittävin. Asutuksen historia kykladisen kulttuurin kaudella voidaan jakaa neljään vaiheeseen: Vaihe I käsitti noin vuodet 3200–3000 ja oli samanaikainen Grótta-Pilós-kulttuurin kanssa. Tuolloin kukkulalle rakennettiin linnoitusmuuri. Vaihe II käsitti noin vuodet 3000–2800 eaa. ja siinä oli yhtymäkohtia saman ajan Kámpoksen kulttuurin kanssa. Asutus keskittyi edelleen kukkulan huipulle. Vaihe III käsitti noin vuodet 2800–2450 eaa. Tuona aikana asutus laajeni kukkulan ympärille. Vaihe IV käsitti noin vuodet 2450–2200 eaa. ja oli samanaikainen Kastrín kulttuurin kanssa. Asutuksen kooksi on arvioitu suurimmillaankin vain noin 15 taloutta eli noin 70–80 henkeä.
Markianín linnoitetun kukkulan korkeus on 265 metriä merenpinnasta. Muuria on löydetty noin 70 metrin matkalta kukkulan pohjoisosassa. Muurissa on eräänlaisia bastioneita. Lisäksi kukkulalla on talojen ja viemäröinnin jäänteitä. Paikalta on löydetty eri kausien keramiikkaa sekä pronssiesineitä ja muun muassa obsidiaanista tehtyjä työkaluja. Karja on jäänteistä päätellen ollut pääasiassa lampaita ja vuohia sekä sikoja. Maanviljelyksessä on tunnettu ainakin oliivi, viiniköynnös, ohra ja pavut.
Paikalla on ollut jonkinlaista asutusta myös antiikin aikana hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Asutus löydettiin vuonna 1985 saaren muinaiskohteita kartoitettaessa. Löydön teki arkeologi Evangelía ”Líla” Maragkoú (usein Marangoú). Paikan kaivaukset ja tutkimukset suoritettiin vuosina 1987–1991.
Plastíras (Páros)
Plastíras () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Pároksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Livádian kylää ja Koukounariésin mykeneläistä akropolista.
Plastíraksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Plastíras-tyypin idolit, jotka ovat kaikista kykladisista idoleista naturalistisimpia. Hautausmaan löydöt pvat Pároksen arkeologisessa museossa.
Rivári
Rivári () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen ja hautausmaan arkeologinen kohde Míloksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee niemenkaltaisella saarella Míloksen pohjoisrannikolla lähellä Empoureióksen kylää.
Rivárin asutus on ajoitettu varhaiskykladiselle kaudelle II ja III (EC II–III) noin ajalle 2800–2100 eaa. Rivárista tehdyt esinelöydöt ovat Míloksen arkeologisessa museossa.
Sáliagkos
Sáliagkos (, usein myös "Saliagkós", Σαλιαγκός, myös "Saliagos", "Saliangos") on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saari on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Sáliagkos kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Sáliagkos on paljas ja karu saari. Sen pituus on noin 100 metriä ja suurin leveys noin 50 metriä. Pároksen saari sijaitsee Sáliagkoksen itäpuolella ja Antíparos, johon etäisyyttä on noin 380 metriä, länsipuolella. Sáliagkoksen eteläpuolella sijaitsee pieni Revmatonísin saari.
Sáliagkos tunnetaan ennen kaikkea neoliittisen ja kykladisen kulttuurin ajan asutuksen arkeologisena kohteena. Se on ollut asuttuna jo noin 5000 eaa., ja se on koko Kykladien varhaisin tunnettu asutus. Esihistoriallisella ajalla merenpinta oli noin kuusi metriä nykyistä alempana, ja nykyinen saari oli osa Pároksen ja Antíparoksen yhdistänyttä kannasta. Asutus koostui kiviselle perustukselle rakennetuista suorakulmaisista taloista, jotka oli ympäröity muurilla. Asukkaat käyttivät ja työstivät Mílokselta tuotua obsidiaania, ja paikka oli todennäköisesti sen kaupan keskuksia.
Asutus löydettiin vuonna 1961 ja sen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1964. Tunnetuin esinelöytö on niin kutsuttu Sáliagkoksen lihava nainen noin ajalta 5000 eaa. Se on varhaisin Kykladeilta löydetty marmorifiguriini ja esittää rasvatakapuolista ("steatopygous") naista. Löytöihin lukeutuu myös kykladisia idoleita. Sáliagkokselta tehdyt esinelöydöt ovat Pároksen arkeologisessa museossa.
Skárkos
Skárkos () on kykladisen kulttuurin aikaisen esihistoriallisen asutuksen arkeologinen kohde Íoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen Íoksen kylästä eli Chórasta. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.
Skárkoksen paikka asutettiin varhaisella kykladisella kaudella I (EC I) noin 3200–2800 eaa. ja sen huippukautta oli varhainen kykladinen kausi II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kausi noin ajalla 2800–2300 eaa. Asutus on rakennettu kukkulalle, ja se on yksi laajimmista esiin kaivetuista sekä yksi parhaiten säilyneistä kykladisista asutuksista. Asutus oli rakennettu pyöreään muotoon ja siinä oli kaksi pääkatua, joiden leveys oli noin kaksi metriä, sekä aukioita. Osa taloista on ollut kaksikerroksisia ja niiden raunioita on säilynyt jopa 3–4 metrin korkeudelta. Taloja on eri kokoisia, minkä arvellaan kertovan yhteiskuntaluokkien olemassaolosta. Rakennuksissa on ollut erilliset tilat ruoanvalmistukselle sekä varastoinnille. Kadut on ollut kivetty. Asutuksessa on ollut myös viemäröinti. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, kuten suurikokoisia pithoksia, kykladisia idoleita sekä metallista, kivestä ja luusta tehtyä työkaluja.
Keskisellä ja myöhäisellä pronssikaudella paikalla oli hautausmaa, jossa hautaukset olivat kuiluhautoja ja ruukkuhautauksia. Skárkoksen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896 ja jatkuvat edelleen. Laajimmat kaivaukset suoritettiin vuosina 1984–1997. Nykyisin esiin on kaivettu arviolta kolmasosa koko asutuksesta, noin 35 taloa. Arkeologinen kohde on avoin yleisölle.
Spedós
Spedós () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla Kalantóksen ja Pánermoksen kylien välisellä alueella.
Spedóksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kaudelle noin ajalle 2800–2300 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Spedós-tyypin idolit, jotka edustavat idolien klassisinta ja tunnetuinta tyyppiä. Hautausmaan löytöjä on muun muassa Náxoksen arkeologisessa museossa.
Doug Sahm and Band
Doug Sahm and Band on Doug Sahmin albumi, joka julkaistiin vuonna 1973.
The Caller
The Caller, esitetty myös nimellä The Caller – Tuntematon soittaja, ("The Caller") on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut, Puerto Ricossa kuvattu trillerielokuva. Elokuvan on ohjannut Matthew Parkhill ja käsikirjoittanut Sergio Casci. Elokuvan pääosissa näyttelevät Rachelle Lefevre ja Stephen Moyer.
Elämän kolhima Mary (Rachelle Lefevre) muuttaa Puerto Ricossa vanhaan kerrostalohuoneistoon aloittaakseen elämässään uuden vaiheen. Heti muuton jälkeen Mary alkaa saamaan outoja puheluita lankapuhelimeen vanhalta naiselta. Jatkuva puhelinterrori horjuttaa jo ennestään hauraan Maryn mielen vakautta kohtalokkain seurauksin.
Loúros
Loúros () voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa:
Pingviini (täsmennyssivu)
Pingviini tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Ulla Håkansson
Ulla Håkansson (syntynyt 9. marraskuuta 1937) on ruotsalainen entinen kouluratsastaja. Hän oli voittamassa ensimmäistä olympiamitaliaan Münchenissä vuonna 1972, kun Ruotsin joukkue saavutti pronssimitalin. Toisen olympiamitalinsa hän saavutti joukkuekilpailussa Los Angelesissa 1984, jäälleen pronssia. Håkanssonilla on lisäksi yksi MM-pronssi sekä kaksi EM-pronssia.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1960
Maastohiihdossa oli vuoden 1960 talviolympialaisissa ohjelmassa kuusi kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kaksi naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Ruotsi.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1964
Maastohiihdossa oli vuoden 1964 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Uutena kilpailutapahtumana ohjelmassa oli naisten 5 km hiihto. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto.
Milford
Milford on pieni kaupunki Yhdysvalloissa Piken piirikunnassa Pennsylvaniassa. Se on piirikunnan pääkaupunki. Milfordin asukasluku oli 1 067 vuoden 2015 väestönlaskennassa. Delawarejoen yläjuoksulla sijaitseva Milford kuuluu New Yorkin metropolialueeseen.
Luettelo Suomen varhain rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista
Luettelo Suomen varhain rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista kattaa vuoteen 1950 mennessä rekisteröidyt uskonnolliset yhdyskunnat.
Ensimmäisiä uskontokuntia olivat metodistit ja baptistit, jotka molemmat järjestäytyivät omaksi uskontokunnakseen 1892 silloisen "eriuskolaislain" nojalla. Vuonna 1918 säädettiin "laki mooseksenuskolaisista", joka antoi juutalaisille oikeuden perustaa seurakuntia tai uskonnollisia yhdyskuntia; kolme juutalaista seurakuntaa rekisteröitiinkin vuosina 1918–1919.
Uskonnonvapauslain perusteella ensimmäisenä rekisteröityi Suomen Vapaakirkko heti 1923 rekisteröinnin tultua mahdolliseksi. Baptistit ja metodistit joutuivat järjestäytymään uudelleen 1920-luvulla. Eräät uskonnot olivat puolestaan järjestäytyneet yhdistyslain nojalla yhdistyksiksi jo ennen uskonnonvapauslain voimaantuloa.
Vuonna 1950 Suomessa toimi yhteensä 18 rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa. Seurakuntien lukumäärällä mitaten suurimpia olivat metodistikirkko ja Suomen vapaakirkko.
Alessandro Algardi
Alessandro Algardi (1602–1654) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti, joka hallitsi useita taiteen aloja. Hän oli tavanomainen barokkitaiteilija, vaikka olikin luonteeltaan Berniniä viileämpi ja klassisempi. Hän teki muun muassa hautamuistomerkin Leo XI:stä, suuren Attilan reliefin sekä muotokuvia kardinaaleista. Hänen arkkitehtuuriaan on muun muassa Villa Doria Pamphilj. Aikalaiset pitivät Algardia Rooman kuvanveistäjistä Berninin jälkeen huomattavimpana.
Ranskan Indokiinan piastre
Piastre de commerce oli Ranskan Indokiinan valuutta vuosien 1885 ja 1952 välillä. Se jaettiin sataan "centiin".
Nimi "piastre" on 1500-luvulta ja on ollut käytössä useiden eri historiallisten rahayksiköiden nimenä.
Python (suku)
Pytonit ("Python") on pytonkäärmeiden heimoon kuuluva suku. Suvun lajit elävät Afrikassa, Aasiassa ja Oseaniassa.
Pytoneiden sukuun kuuluu kymmenen elävää lajia:
Lajit verkkopyton (aik. "Python reticulatus") ja timorinpyton (aik. "Python timoriensis") luetaan nykyään sukuun "Malayopython".
Hans Ahlmann
Hans Ahlmann (1899–1974) oli ruotsalainen maantieteilijä, tutkimusmatkailija ja diplomaatti. Hän työskenteli Tukholman korkeakoulussa professorina, minkä jälkeen lähettiläänä Oslossa sekä maantieteen kansainvälisen unionin presidenttinä. Ahlmann myös johti tutkimusretkiä Islantiin ja Koillis-Grönlantiin. Ahlmannin aloitteesta vuosina 1949–1952 suoritettiin norjalais-ruotsalais-brittiläinen Antarktiksen tutkimusretki. Ahlmann perehtyi sekä kulttuuri- että luonnonmaantieteeseen, etenkin morfologiaan ja glasiologiaan.
Tero J. Kauppinen
Tero Juhani Kauppinen (s. 18. helmikuuta 1949) on johtamisen konsultointiyrityksen VIA Groupin perustaja ja toimitusjohtaja. Hän sai presidentin myöntämän kanslianeuvoksen arvonimen 16.6.2017.
Kauppinen on kirjoittanut johtamiseen liittyvää tietokirjallisuutta sekä jännitysromaanin "Kuoleman takapiru".
Olaf Broch
Olaf Broch (4. elokuuta 1867 – 1961) oli norjalainen kielentutkija. Hän tutki slavistiikkaa ja fonetiikkaa. Broch toimi professorina Oslossa vuosina 1900–1937.
Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa
Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa () oli Ranskan siirtomaa Itä-Afrikassa vuosien 1897 ja 1958 välillä. Alueen aika Ranskan siirtomaahallinnon alla on vaikuttanut muun muassa nykyisen Madagaskarin kulttuuriin huomattavasti: esimerkiksi maan toisena virallisena kielenä on malagassin ohella ranska.
Madagaskarin frangi
Madagaskarin frangi () oli Madagaskarin valuutta 1. tammikuuta 2005 asti. Se jaettiin sataan centimeen. Valuutan ISO 4217 -koodi on "MGF".
Vuosina 1925–1945 Madagaskarin frangi oli myös Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaan valuuttana.
Toni Lato
Antonio Latorre Grueso eli Toni Lato (s. 21. marraskuuta 1997 La Pobla de Vallbona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Lato on Valencian junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa 29. maaliskuuta 2014 kotikentällä Elchen reservijoukkuetta vastaan.
25. kesäkuuta 2015 Lato allekirjoitti uuden sopimuksen seuran kanssa, joka oli pituudeltaan viisivuotinen. 6. tammikuuta 2016 hänet oltiin nostettu ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueen miehistöön Copa del Reyn otteluun Granadaa vastaan. Ensiesiintyminen jäi kuitenkin vielä tekemättä.
Lato teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa lopulta 25. helmikuuta 2016 Eurooppa-liigan ottelussa itävaltalaista Rapid Wienia, kun hänet vaihdettiin kentälle ottelun toiselle puoliajalle. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, hän pelasi 9. tammikuuta 2017 ottelussa Osasunaa vastaan.
Aseeminen kirjoittaminen
Aseeminen kirjoittaminen tuottaa kirjoitusta, joka ei välitä verbaalisia merkityksiä mutta on avoin muille tulkinnoille. Kirjoitusta voidaan tulkita muun muassa kirjoituksen kontekstin, visuaalisten elementtien, materiaalisuuden, kehollisuuden, teoskonseptin, kirjoitustyylin, kirjoittamisen historian ja kirjoitusjärjestelmien tuntemuksen avulla. Aseeminen kirjoittaminen on visuaalisen taiteen yhdistelmätekniikka, joka sulauttaa tekstin ja kuvan ja jättää tuloksen vapaaksi katsojan tulkinnoille.
Aseemisen kirjoittamisen käsite syntyi 1990-luvun lopulla visuaalisten runoilijoiden piirissä. Sitä voidaan kuitenkin sanoa tehdyn jo vuosisatojen ajan, sillä samaan taidelajiin luettavissa olevia teoksia on tavattu muun muassa jo vanhassa kiinalaisesta kalligrafiassa, esimerkiksi villistä ruohokirjoituksesta.
Suomalaisia aseemisen kirjoituksen tekijöitä ovat olleet muun muassa Satu Kaikkonen, Karri Kokko ja Marko Niemi. Myös Jukka-Pekka Kervisen tuotantoon sisältyy aseemisia kirjoituksia.
Soul for Real
Soul for Real (tunnetaan myös nimillä Soul 4 Real ja Soul IV Real) on yhdysvaltalainen R&B-yhtye New Yorkin Wheatley Heightsista. Yhtyeen muodostavat veljet Christopher Sherman Dalyrimple (”Choc”, s. 30. huhtikuuta 1971), Andre ”Dre” Lamont Dalyrimple (”KD Now”, s. 4. huhtikuuta 1974) Brian ”Bri” Augustus Dalyrimple (s. 14. joulukuuta 1975) sekä Jason ”Jase” Oliver Dalyrimplestä (”Jase4Real”, s. 10. toukokuuta 1980).
Yhtye on tunnettu ehkä parhaiten 1990-luvun puolivälissä tuotetuista hittikappaleistaan ”Candy Rain” sekä ”Every Little Thing I Do” heidän platinaa myyneeltä levyltään "Candy Rain".
Turms
Turms on etruskien jumala, psykopompos, sielujen alamaailmaan opastaja. Hän on myös jumalten sanansaattaja ja muistuttaa kreikkalaisten Hermestä. Turms kuvataan usein alastomana, olallaan viitta ("chlamys"), jaloissaan siivekkäät sandaalit sekä mukanaan "kerykeion", airuen sauva.
Askitarió
Askitarió () oli helladisen kulttuurin aikainen asutus Attikan itärannikolla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Rafína-Pikérmin kunnassa lähellä Rafínan kaupunkia. Kohteen ”erakkomajaa” tarkoittava nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.
Askitarió oli asuttuna varhaisella helladisella kaudella II (EH II) noin 2800–2300 eaa. Se sijaitsee pienessä niemessä olevalla kukkulalla. Kukkula on ollut linnoitettu ja sen muurien sisäpuolella on ollut lukuisia taloja. Linnoitusmuurin korkeus on ollut 3–6 metriä ja paksuus paikoin jopa 2 metriä. Asutuksen hautausmaa on ollut kukkulan juuressa. Nykyisen nimensä paikka on saanut siitä, että sen lähellä sijaitsevassa luolassa on asunut Pentélin luostarista tulleita munkkeja.
Askitarión kaivaukset suoritettiin vuosina 1952–1954. Niissä on kaivettu vain pieni osa asutuksesta, noin 11 taloa. Paikalta löydetyt keramiikkaesineet ja muut esinelöydöt ovat Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Nydrín pronssikautiset haudat
Nydrín pronssikautiset haudat tai "Nydrín/Stenón esihistorialliset haudat" () on pronssikautisten, helladisen kulttuurin aikaisten hautojen arkeologinen kohde Lefkaksen saarella Kreikassa. Haudat sijaitsevat Stenóssa noin 1,5 kilometriä etelään Nydrín kylästä, ja ne ovat Lefkaksen merkittävin arkeologinen kohde.
Nydrín hautoihin kuuluu 33 tumulus-hautaa eli hautakumpua. Haudat on ajoitettu varhaiselle helladiselle kaudelle (EH) sekä keskisen helladisen kauden (MH) alkuun noin ajalle 2900–1900 eaa. Hautoja pidetään merkkinä siitä, että aikakaudella saarella oli eri yhteiskuntaluokkia ja yläluokkaa, joka kykeni tekemään jäsenilleen kyseisen kaltaiset haudat. Haudat ovat noin viiden metrin syvyydessä nykyisestä maanpinnasta. Kaikissa haudoissa on kivilaatoista tehty pyöreä ympärysmuuri, jonka halkaisija vaihtelee 2,7–9,6 metrin välillä, ja sen keskellä pieni maakumpu, joiden korkeus on ollut noin 1,2 metriä. Itse hautaaminen on suoritettu eri tavoin: osa haudoista on pieniä hautakammioita, osa kivistä tehtyjä kirstuhautoja, ja osassa vainajan jäänteet on sijoitettu pithokseen tai muuhun ruukkuun. Suurin osa haudoista on kuulunut miehille, viiteen on haudattu nainen ja yhteen sekä mies että nainen. Osaan kummuista on myöhemmin liitetty erillisiä hautoja, usein lapsille.
Haudat löysi saksalainen arkeologi Wilhelm Dörpfeld kaivauksissa vuosina 1908–1913. Dörpfeld oli Lefkaksella etsimässä tukea teorialleen, jonka mukaan saari olisi Homeroksen kuvaama Ithaka nykyisen Ithakan sijasta, ja keskitti tutkimuksensa Nydrín tasangolle. Haudat jäivät kuitenkin hänen ainoiksi merkittäviksi löydöikseen saarella, ja ne osoittautuivat myös ajoitukseltaan paljon Homeroksen kuvaamaa mykeneläistä aikaa (n. 1200 eaa.) varhaisemmiksi. Dörpfeld kaivoi haudoista 22 ja kutsui niitä nimellä ”Kuningashaudat R” muutamien rikkaiden hautalöytöjen vuoksi. Yksittäiset haudat on nimetty R1, R2 jne. Haudat peittyivät vähitellen maalla kaivausten jälkeen ja ne puhdistettiin uudelleen vuonna 1976. Kunnostus on jatkunut 2000-luvulla.
Haudoista on löydetty muun muassa kultakoruja, kuten kaulaketjuja ja korvakoruja, hopeakoruja, pronssisia aseita ja työkaluja, obsidiaanista ja piikivestä tehtyjä esineitä sekä keramiikkaa, ja naisten haudoista luusta tehtyjä kauneudenhoitoon liittyneitä esineitä. Esinelöydöt ovat Lefkaksen arkeologisessa museossa.
Pefkákia (Magnesia)
Pefkákia () on helladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Magnesiassa Kreikassa. Se sijaitsee samannimisellä niemellä Pagasitikóslahden länsirannalla Vóloksen kunnassa, etelään Vóloksen kaupungista.
Pefkákian paikka asutettiin alun perin myöhäisellä neoliittisella kaudella niin kutsutun Dimínin kulttuurin aikana 4000–3000-luvuilla eaa. Asutus kukoisti erityisesti helladisella kaudella eli Manner-Kreikan pronssikaudella. Tuolloin sillä oli laajat kauppayhteydet muun muassa Kykladeille sekä Manner-Kreikan eteläosiin. Paikka oli asuttuna yhtäjaksoisesti mykeneläisen kauden loppupuolelle 1200-luvulle eaa. saakka, jolloin asutus hylättiin.
Erään teorian mukaan mykeneläisellä kaudella kyseessä olisi ollut sama paikka kuin "Neleia", joka oli läheisen Iolkoksen kaupungin satamia. Kreikkalaisessa mytologiassa Neleian perusti Neleus. Mykeneläiseltä kaudelta paikalta on kaivettu esiin lukuisten talojen perustuksia 1300–1200-luvuilta eaa. sekä hautoja 1400–1300-luvuilta eaa.
Geometrisella kaudella lähistöllä on ollut pienimuotoisempaa asutusta, sillä seudulta on löydetty aikakauden hautoja. Antiikin aikana seutu oli Demetriaan kaupungin vallassa.
Pefkákian arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1967–1973 ja 1976–1977. Kaivauksia ovat suorittaneet saksalaiset arkeologit.
Charles Prince
Charles Prince (oikealta nimeltään "Charles Petitdemange", 27. huhtikuuta 1872 Maisons-Laffitte, Yvelines – 18. heinäkuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen mykkäelokuvan koomikko.
Varieteekoomikkona työskennellyt Prince siirtyi vuonna 1908 Pathélle, jolle hän teki yli 200 komediaelokuvaa. Princen tunnetuin henkilöhahmo oli rakkaushuolista kärsivä Rigadin, jonka suosio oli aikanaan lähes Max Linderin veroinen. Prince toimi myös käsikirjoittajana ja ohjaajana. 1930-luvun alussa hän esitti sivuosia muutamissa äänielokuvissa.