hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Amsterdamin pörssi
Amsterdamin pörssi on arvopaperipörssi, joka sijaitsee Amsterdamissa Alankomaissa ja jota pidetään yhtenä maailman vanhimpana pörssinä. Se fuusioitui vuonna 2000 Pariisin ja Brysselin pörssien kanssa Euronext-muotoon ja uudeksi nimeksi tuli Euronext Amsterdam.
Amsterdamissa alkoi kaupankäynti vuonna 1602. Pörssin perusti Hollannin Itä-Intian kauppakomppania (nykyinen Indonesia) jakaakseen painettuja osakkeita ja joukkovelkakirjoja. Myöhemmin se uudelleennimettiin Amsterdamin pörssiksi ja oli samalla ensimmäinen, joka kävi arvopaperikauppaa.
Letkis
Letkis on Rauno Lehtisen säveltämä kappale joka syntyi vuonna 1963. Kappaleen nimeksi valittiin lyhyt tarttuva nimi, koska jos se olisi saatu suosioon Englannissa ja valtameren takana, niin sillä olisi ollut valmiina helposti lausuttava nimi "Let's Kiss".
Levy-yhtiössä oltiin varovaisia julkaisun suhteen ja laitettiin kappale singlen b-puolelle. Toisella puolella oli kappale "Amado mio". 
Esittäjänä oli Ronnie Kranck, ja kappale nousi singlelistan sijalle 10.
Letkiksen ulkomaiseen menestykseen vaikutti Stig Anderson. Kappale nousi Hollannissa nimellä Let Kiss listaykköseksi 6 viikon ajaksi ja esittäjäksi oli laitettu "Stig Rauno".. Ranskankielisiä maita varten yhtyeen nimi levyn kannessa oli "Anton Letkiss".. Japanissa kappale nousi listaykköseksi Kuy Sakamoton laulamana. Suomessa kappale tuli suosituksi vuonna 1965 kun Katri Helena levytti sen. Neuvostoliitossa vuonna 1965 vappujuhlissa kappaleen esittvät Punaisella torilla tuhatpäinen soittajien ja tanssijoiden joukko. Kappaleen suosiosta kertoo se, että sitä soitettiin noin 60 kertaa päivässä radiossa ja levyjäkin myytiin miljoonia.
Kappaleen suosiosta kertoo sekin, että sen tekijänoikeustulot yhteensä olivat miljoonia, mutta verotkin olivat miljoonia.
Larry Stanley
Laurence "Larry" Stanley (18. toukokuuta 1896 Naas – 24. lokakuuta 1987 Dublin) oli irlantilainen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, joissa hän sijoittui jaetulle kymmenennelle sijalle tuloksellaan 180 senttimetriä. Stanley toimi maansa lipunkantajana samojen kisojen avajaisissa.
Ruskolakkieremomela
Ruskolakkieremomela ("Eremomela badiceps") eli aiemmalta nimeltään ruskolakkikerttu on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu mantereen länsiosista Sierra Leonesta, Guineasta ja Liberiasta itään Länsi-Ugandaan ja Etelä-Sudaniin, ja etelään Kameruniin, Angolan pohjoisosiin ja Zaireen. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Louis Fraser kuvaili lajin holotyypin Biokon Clarencesta vuonna 1843.
Vihereremomela
Vihereremomela ("Eremomela scotops") eli aiemmalta nimeltään viherarokerttu on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Päiväntasaajan eteläpuolisen Afrikan. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikann Witfonteinin vuoriston Mohapoanista vuonna 1850.
FC Wacker Innsbruck (2002)
FC Wacker Innsbruck on vuonna 2002 perustettu itävaltalainen jalkapalloseura Innsbruckista Tirolista. Seura pelaa kotiottelunsa Tivoli Neulla. Kaudella 2018–2019 seura pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa.
FC Wacker Innsbruck on perustettu vuonna 2002 jatkamaan konkurssiin menneen FC Tirol Innsbruckin toimintaa. Alun perin seuran nimi oli FC Wacker Tirol. Virallisesti seura on kuitenkin eri organisaatio, eikä Tirol Innsbruckin meriittejä lasketa uuden seuran meriitteihin. Wacker Tirol aloitti kolmannella sarjatasolla Regionalligassa, jonka se voitti keväällä 2003. Wacker Tirolin hyvä menestys jatkui myös Erste Ligassa kaudella 2003/04 ja seura nousi Bundesliigaan sarjan voittajana. Ensimmäisellä kaudella seura sijoittui kuudenneksi, mutta vajosi tämän jälkeen putoamiskamppailuun. Kaudella 2006/07 seura vältti putoamisen vain Grazer AK:n konkurssin vuoksi. Seuraavalla kaudella nimeään FC Wacker Innsbruckiksi vaihtanut seura ei kuitenkaan pelastunut, vaan putosi takaisin Erste Ligaan.
FC Wacker Innsbruck pelasi Erste Ligassa kaksi kautta, kunnes nousi sarjan voittajana takaisin liigaan kauden 2009/10 päätteeksi.
Andrew Cuomo
Andrew Mark Cuomo (s. 6. joulukuuta 1957 Queens, New York) on yhdysvaltalainen demokraattinen poliitikko, ja New Yorkin kuvernööri tammikuusta 2011 lähtien. Hän oli New Yorkin osavaltion oikeusministeri vuodesta 2007 vuoteen 2011 asti. Bill Clintonin presidenttiyden aikana hän toimi Yhdysvaltain asunto- ja kaupunkikehityksen ministerinä.
Hänen isänsä Mario Cuomo oli New Yorkin kuvernööri vuosina 1983–1994.
Taeyang
Dong Young Bae () (s. 18. toukokuuta 1988), tunnetaan paremmin nimillä Taeyang (태양) ja Sol, on eteläkorealainen laulaja. Taeyang tunnetaan parhaiten yhtyeestä Big Bang, vaikka onkin tehnyt myös soolouraa. Äänensä lisäksi Taeyang on tunnettu tanssitaidoistaan, joista johtuen häntä tituleerataankin Big Bangin ”tanssijaksi”.
Niin Big Bangin kuin Taeyanginkin levy-yhtiönä toimii YG Entertainment, jonne Taeyang valittiin harjoittelijaksi jo 12-vuotiaana. Kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 2006 Taeyang debytoi yhdessä Big Bangin kanssa.
Vuonna 2008 Taeyang julkaisi enimmäisen soolominialbuminsa, "Hot". Kuudensissa Korean Pop Music Awardseissa ”Hot” voitti parhaan R&B/Soul levyn palkinnon ja single ”Only Look at Me” voitti parhaan R&B/Soul kappaleen palkinnon.
Vuonna 2009 Taeyang alkoi itse säveltää ja sanoittaa kappalettaan ”Wedding Dress”. Hänen ensimmäinen pitkä albuminsa, "Solar", julkaistiin vuonna 2010. Albumi nosti Taeyangin ensimmäisenä Aasialaisena artistina Kanadan ja USA:n iTunesin R&B/Soul albumeiden listan sijoille yksi ja kaksi.
Marraskuussa 2013 Taeyang julkaisi uuden singlen ”RINGA LINGA”, joka otti saman tien haltuunsa iTunesin ostetuimpien listan sijan yksi viidessä eri maassa.
Joulukuussa 2013 hän esitti uuden kappaleen 1AM. Hän kertoi, että oli aloittanut uuden albumin tekemisen heti Solarin jälkeen. Albumi julkaistiin 28.5.2014 ja se on nimeltään "Rise".
Relentless Reckless Forever
Relentless Reckless Forever on Children of Bodomin seitsemäs albumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2011. Albumi on yhtyeen ensimmäinen Universal Musicin kautta julkaisema albumi.
Ensimmäinen single ja musiikkivideo levyltä on "Was It Worth It?".
Albumi ylitti julkaisupäivänään 100 000 myydyn kappaleen rajan maailmanlaajuisesti. Suomessa levyä on myyty yli 10 000 kappaletta. Japanissa albumi nousi listasijalle 3. Kanadassa sijoitus oli 21, ja Billboardin top 200 -listalla albumi pääsi sijalle 42. Britannian rock-albumilistalla albumi päätyi sijalle 3.
Muscovy Company
Muscovy Company (myös venäläinen yhtiö, ) oli brittiläinen osakeyhtiö vuodelta 1555 aina Venäjän vallankumoukseen 1917, jonka jälkeen se on toiminut hyväntekeväisyysjärjestönä Venäjällä.
Frederick C. Lincoln
Frederick Charles Lincoln (1892 Denver, Colorado - 1960) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, jolla ei ollut akateemista tutkintoa.
Lincolnin nuoruuden kiinnostus lintuihin kypsyi tutkijaksi Coloradon luonnontieteellisessä museossa, jonne hän pääsi työskentelemään L.J. Hersheyn, lintutieteen osaston kuraattorin, apulaiseksi. Museossa hän tutustui Alexander Wetmoreen, joka työskenteli museossa opiskelijana. Vuonna 1913 Lincoln valittiin Hersheyn jatkajaksi kuraattorin virkaan. Lincoln toimi virassa vuoteen 1920 asti, pitäen virkavapaata vuosina 1918–1919 palvellessan Yhdysvaltain armeijan viestijoukkojen kyyhkyasiantuntijana.
Vuonna 1920 Lincoln nimitettiin valtion biologisen tutkimuslaitokseen (US Bureau of Biological Survey), Washington DC, missä hänen tehtäväkseen tuli organisoida valtion rengastustoiminta. Lincoln hoiti tehtävänsä tunnollisesti ja ammattitaidolla, ja hoiti virkaa lähes kolme vuosikymmentä vuoteen 1946 saakka. Hän organisoi rengastustoimiston, ja aloitti useita tutkimuksia sekä tietojen tallennusmenetelmiä. Hän koulutti rengastajia, vakiinnutti käytäntöjä, hoiti rengastustoimistojen välistä kansainvälistä yhteistyötä, ja edisti rengastuksen merkitystä tieteellisen tutkimuksen apuvälineenä.
Parhaiten Lincoln kuitenkin muistetaan kirjallisista saavutuksistaan. Hän julkaisi rengastustiedonantoja ("Bird Banding Notes") ja yli 250 rengastusta sivuavaa kirjoitusta ("Returns from Banded Birds"). Yhdessä E.P. Baldwinin kanssa hän julkaisi Rengastajan käsikirjan ("Manual for Bird Banders") 1929. Vuonna 1930 julkaistussa suppeassa teoksessa "Calculating Waterfowl Abundance on the Basis of Banding Returns" Lincoln esitti runsaudenarviointimenetelmänsä ("Lincoln Index"), joka perustui merkityistä eläimistä saatuihin löytöihin.
Vuonna 1935 Lincoln julkaisi rengaslöytöjen perusteella tehdyn teoksen vesilintujen muuttoreiteistä "The Waterfowl Flyways of North America". Samana vuonna julkaistu lintujen yleistä muuttoa käsittelevä "The Migration of North American Birds" nosti hänet muutontutkimuksen auktoriteetiksi. "The Migration of American Birds", vuonna 1939 julkaistu yleistajuisempi teos oli Louis Agassiz Fuertesin kuvittama. Lincoln oli yksi "American Waterfowl and Birds of Alaska" -teoksen kirjoittajista, ja hän osallistui myös useiden muiden teosten osien kirjoittamiseen.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset (videopeli)
Harry Potter ja kuoleman varjelukset on EA Bright Lightin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema kaksiosainen Harry Potter -sarjan toimintaseikkailupeli.
Pelin ensimmäinen osa ("Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 1") julkaistiin marraskuussa 2010 Microsoft Windowsille, Nintendo DS:lle, Wiille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Toinen osa ("Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 2") julkaistiin heinäkuussa 2011 samoille alustoille.
Denis Kuljaš
Denis Vladislavovitš Kuljaš (, s. 31. toukokuuta 1983 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin KHL:ssä Avtomobilist Jekaterinburgin paidassa, edustettuaan aiemmin myös TsSKA Moskovaa, Dynamo Moskovaa ja Avangard Omskia.
Kuljaš aloitti ammattilaisuransa A-sarjatasolla 20-vuotiaana vuonna 2003, jolloin hänet valittiin Venäjän superliigassa tuolloin pelanneeseen TsSKA Moskovaan. Ansiokkaiden esitystensä johdosta NHL-joukkue Nashville Predators varasi hänet riveihinsä vuoden . Venäläinen ei kuitenkaan koskaan päässyt pelaamaan yhtään liigaottelua, vaan hänet myytiin toiseen moskovalaisseuraan, Dynamo Moskovaan.
Siirtokiistojen johdosta Kuljašin oli vaikea säilyttää pelitasonsa uusissa peliympyröissä. Tämän johdosta hän teki paluun TsSKA Moskovaan kolme vuotta myöhemmin, jolloin pelit alkoivat jälleen sujua. 2009 puolustaja saavutti jo pääsarjauransa 50. täysosuman. Kauden 2009–2010 aikana Kuljaš vaihdettiin jälleen kiistanalaisella kaupalla kahteen puolustajaan, ja venäläisen oli aika palata kotikaupunkiinsa, kaupungin edustusjoukkue Avangard Omskiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin.
Kuljaš on esiintynyt myös ajoittain Venäjän maajoukkueessa. Hän pelasi seitsemän ottelua vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja on valittu useita kertoja edustamaan maataan Euro Hockey Tour -turnauksiin.
Kuljash ampui maailman kovimman lyöntilaukauksen vuonna 2011 KHL:n kovin laukaus -kisassa. Kiekon nopeudeksi mitattiin 177,58 km/h.
Perhon kirkko
Perhon kirkko on Perhon kunnassa sijaitseva vuonna 1903 valmistunut Perhon seurakunnan puinen ristikirkko. Kirkko on järjestyksessä toinen Jängänharjulla samalla paikalla sijainneista kirkoista, ensimmäisen valmistuttua vuonna 1782.
Edellisen kirkon hirsiä on käytetty nykyisessä rakennuksessa. Kirkkoa on korjattu vuonna 1990 sekä maalattu 1993 ja 2009. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1799 ja peruskorjattu 1840.
Janus (täsmennyssivu)
Janus tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Liuskayökkönen
Liuskayökkönen ("Scoliopteryx libatrix") on melko yleinen yöperhoslaji.
Liuskayökkönen on melko kookas ja värikäs yöperhoslaji. Etusiipien pohjaväri on punaruskea ja siiven keskiosa hieman oranssinsävyinen. Siiven poikki kulkevat vaaleina sisempi poikkiviiru sekä kaksinkertainen ulompi poikkiviiru. Etusiipien kärjet ovat venyneet sirppimäisiksi ja siiven ulkoreuna on tunnusomaisesti liuskoittunut, mistä laji on saanut nimensäkin. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli 40–45 mm.
Liuskayökköstä tavataan Euroopassa, Aasiassa Japaniin asti sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa lajia tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta heinäkuuhun ja toisena sukupolvena heinäkuusta lokakuuhun.
Laji elää niityillä, lehtimetsissä ja puistoissa.
Liuskayökköset talvehtivat aikuisina. Luonnossa talvehtimispaikkoja ovat luolat ja kallionkolot, mutta helpoimmin lajin tapaa talvehtimasta ulkorakennuksista. Erityisesti maakellareista saattaa tavata kymmenien talvehtivien liuskayökkösten ryhmiä. Talvehtineet perhoset lähtevät lentoon keväällä ja niiden lento jatkuu heinäkuulle saakka. Talvehtineiden yksilöiden jälkeläiset aloittavat lentonsa heinäkuussa ja lentävät myöhään syksyyn. Jopa yli vuoden pituisen aikuisvaiheensa ansiosta liuskayökkönen kuuluu aikuisena pitkäikäisimpiin perhoslajeihin.
Liuskayökkönen lentää mielellään syötille, mutta harvemmin valolle. "Calpinae"-alaheimolle ominaiseen tapaan perhosen imukärsä on kova ja piikikäs, mikä mahdollistaa nesteiden imemisen marjojen ja hedelmien kuoren läpi.
Toukka syö pajuja ("Salix" sp.).
Javelin
Javelin tarkoittaa:
Jersey (täsmennyssivu)
Jersey tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ancistrocladaceae
Ancistrocladaceae on kukkakasviheimo, jolla ei ole suomenkielistä nimeä, ja sen muodostaa ainoastaan yksi suku "Ancistrocladus", joka käsittää 12 trooppista liaanilajia. Suvun (ja siis heimon) kasvualueita ovat trooppinen Länsi-Afrikka ja Etelä-Aasia.
Kasvien haarat päättyvät spiraalikierteisiin tarttumakärkiin. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat yksinkertaisia ja ehyitä; niissä on pienet korvakkeet, jotka karisevat pian tai puuttuvat kokonaan. Kukinnot ovat viuhkomaisia, ja niissä on pieniä, säteittäisiä ja kaksineuvoisia kukkia, joiden perät ovat nivelikkäitä. Verholehtiä on viisi ja ne ovat kasvaneet yhteen tyveltään toistensa ja sikiäimen kanssa. Terälehtiäkin on viisi; ne ovat jonkin verran meheviä ja tyveltään yhteenkasvaneita. Heteitä on tavallisesti kymmenen, joskus viisi. Sikiäin on puolittain kehänalainen, kolmen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Siinä on vain yksi lokero, joka sisältää yhden siemenaiheen. Vartaloita ja luotteja on emilehtien lukumäärää vastaten myös kolme. Sikiäimestä kehittyy kuiva ja puutuva hedelmä ja siihen kiinni kasvaneet verholehdet muuntuvat siipimäisiksi lentimiksi.
"Ancistrocladus"-suvun systemaattinen asema on pitkään ollut hyvin epäselvä. Usein niitä on pidetty teekasvien ("Theaceae") etäisinä sukulaisina. Molekyylitutkimusten mukaan se kuuluu omana heimonaan laajaan Caryophyllales-lahkoon ja siinä kehityshaaraan, jossa ovat kihokki- ("Droseraceae") ja kannukasvikasvit ("Nepenthaceae") sekä heimot "Drosophyllaceae" ja "Dioncophyllaceae". Kaikki nämä sukulaisheimot sisältävät hyönteissyöjäkasveja, mikä ominaisuus puuttuu "Ancistrocladus"-lajeilta.
Sami Mettovaara
Sami Mettovaara (s. 28. heinäkuuta 1969 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 326 ottelua tehoin 95+72=167. Jäähyminuutteja kertyi 235. Mettovaara pelasi urallaan myös Ruotsissa, Englannissa ja Tanskassa. Nykyään hän toimii MTV3:n jääkiekkoasiantuntijana sekä pelaaja-agenttina.
Mettovaaran kasvattajaseura oli Oulun Kärpät. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1988–1989, jolloin Mettovaara teki runkosarjassa 17 ottelussa tehot 6+3=9. Keväällä 1989 Kärpät kuitenkin putosivat I-divisioonaan, jossa Mettovaara pelasi kolme seuraavaa kautta. Kaudella 1991–1992 hän teki läpimurtonsa Kärpissä ja teki 34 ottelussa tehot 20+14=34. Mettovaara oli joukkueen neljänneksi paras pistemies sekä kolmanneksi paras maalintekijä Juha Huikarin kanssa. Kaudella 1992–1993 hän teki tehot 28+21=49 ja oli Kärppien sisäisen pistepörssin viides ja maalipörssin kolmas. I-divisioonan maalipörssissä Mettovaara sijoittui kahdeksanneksi KooKoon Sergei Karpovin kanssa.
Kaudeksi 1993–1994 Mettovaara palasi SM-liigaan ja siirtyi Kalevan Pallon riveihin. Hän teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 39 ottelussa tehot 9+11=20. Kaudella 1994–1995 Mettovaara oli tehoilla 22+13=35 KalPan kolmanneksi paras pistemies Petr Kořínekin ja Arto Sirviön jälkeen sekä sisäisen maalipörssin voittaja. Hän oli SM-liigan maalipörssin kuudes Lukon Tero Arkiomaan, HIFK:n Mika Kortelaisen, Tapparan Janne Ojasen ja Lukon Kalle Sahlstedtin kanssa. Mettovaaran tekemät 22 maalia ovat hänen henkilökohtainen yhden kauden ennätys. KalPan jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1995–1996 TPS:ään. Mettovaara teki siellä toisella kaudellaan 1996–1997 tehot 20+17=37, joilla hän oli TPS:n toiseksi paras maalintekijä Kimmo Rintasen jälkeen sekä kolmanneksi paras pistemies Rintasen ja Marcus Thuressonin jälkeen. Mettovaaran tekemät tehopisteet ovat hänen yhden kauden ennätyksensä. Hän voitti keväällä 1997 SM-hopeaa.
Mettovaara siirtyi kaudeksi 1997–1998 Ruotsiin ja Elitserien-joukkue AIK IF:ään. Hän pelasi siellä 18 ottelua tehoin 4+2=6, kunnes Mettovaara palasi loppukaudeksi Suomeen ja siirtyi Jokereihin. Hän voitti keväällä 1998 SM-pronssia. Mettovaara jatkoi Jokereissa myös seuraavat kaksi kautta. Hän aloitti niistä toisen kauden 1999–2000 englantilaisessa Newcastle Jestersissä, mutta Mettovaara palasi sieltä kesken kauden Jokereihin, jossa hän voitti SM-hopeaa keväällä 2000.
Vuodet 2000–2002 Mettovaara pelasi Elitserien-joukkue Luleå HF:ssä. Sen jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Kärppiin ja teki joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Mettovaaran ensimmäinen kokonainen SM-liigakausi 2002–2003 Kärpissä toi 53 runkosarjaottelussa tehot 10+6=16. Hän voitti keväällä 2003 SM-hopeaa. Kauden jälkeen Kärppien silloinen päävalmentaja Kari Heikkilä pudotti Mettovaaran kauden 2003–2004 suunnitelmista ja hän oli sen kokonaan pelaamatta. Heinäkuussa 2004 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan liigassa pelaavan AaB Ishockeyn riveihin. Mettovaara lopetti pelaajauransa kevääseen 2005.
Mettovaara on toiminut syksystä 2008 lähtien MTV3:n jääkiekkoasiantuntijana.
Kazlų Rūda
Kazlų Rūda on lounaisessa Liettuassa, Marijampolėn läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Kazlų Rūdan kunnan hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 947 asukasta.
Kaupungissa sijaitsee Kazlų Rūdan rautatieasema.
Heikki Haario
Heikki Eino Tapani Haario (s. 31. elokuuta 1953 Vaasa) on sovelletun matematiikan professori sekä matematiikan ja fysiikan laitoksen johtaja Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Haario väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1979. Haario toimi assistenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1991 ja Suomen Akatemian tutkijana 1984–1986. Haario perusti vuonna 1992 matemaattisen konsultoinnin yrityksen, ProfMath Oy:n, jota hoiti päätoimisesti kymmenisen vuotta. Haario on erikoistunut teollisten prosessien mallintamiseen ja inversio-ongelmiin sekä mallien luotettavuuden analysointiin.
Haario palkittiin Lappeenrannan teknillisen yliopiston tukisäätiön 10 000 euron tiedepalkinnolla marraskuussa 2010.
Širvintos
Širvintos on läntisessä Liettuassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Širvintosin kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 914 asukasta. Kaupungin nimi on peräisin sen vieressä kulkevasta Sirvinta-joesta.
Ensimmäinen kirjallinen maininta alueesta on 1300-luvulta, mutta ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1475. Kaupunki ei kuitenkaan ollut kauppareittien varrella, joten se ei laajentunut pitkään aikaan. Širvintosin piiri perustettiin 1950-luvulla, jolloin Širvintosin kaupunki aloitti kehittymisensä.
Puolan-Liettuan sodan aikana puolalaiset hyökkäsivät Keski-Liettuan tasavallaksi julistetulta alueelta Vilnasta pohjoiseen kohti Kaunasia Širvintosin, Giedraičian ja Kėdainiain suuntaan, mutta Liettualaiset saivat heidät pysäytettyä Širvintosin ja Giedraičian taisteluissa 17.-20. marraskuuta 1920.
Pekka Rönkkö
Pekka Rönkkö (18. joulukuuta 1954 Vammala – 15. lokakuuta 2001 Kemi) oli suomalainen taideasiantuntija ja Kemin taidemuseon intendentti. Hän oli Suomen merkittävimpiä pohjoissuomalaisen ja Lapin taiteen tutkijoita. Hänen aikanaan Kemin taidemuseon näyttelyt herättivät valtakunnallista huomiota ja sen kävijämäärät nousivat ajoin Suomen suurimmiksi.
Rönkkö oli koulutukseltaan filosofian tohtori, joksi hän väitteli huhtikuussa 2001. Hänen väitöskirjansa käsitteli taiteilija Emilia Appelgrenia. Rönkkö kuoli saman vuoden lokakuussa sairauskohtaukseen 46-vuotiaana.
Šalčininkai
Šalčininkai on kaakkoisessa Liettuassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Šalčininkain kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 488 asukasta.
Tom Sawyerin seikkailut (täsmennyssivu)
Tom Sawyerin seikkailut voi tarkoittaa:Mark Twainin romaanin päähenkilön mukaan on nimetty myös:
Matti Paananen (jalkapalloilija)
Matti Paananen (s. 25. heinäkuuta 1922) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Paananen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita vuosina 1943–1950. Kaikkiaan hän pelasi kolmen kauden aikana 23 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Paananen edusti myös Suomen maajoukkuetta yhdessä A-maaottelussa 1948.
Lopen vaakuna
Lopen vaakuna on Lopen kunnan tunnus. Vaakunan aihe, jossa raudan symboli on uponnut aaltokoroisesti katkaistuun kilpeen, viittaa järvimalmin nostoon menneinä aikoina.
Vaakunan selitys on ”kilpi aaltokoroisesti puna-hopeakatkoinen; siinä vuorovärinen raudanmerkki.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Lopen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 27. kesäkuuta ja 17. syyskuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 23. syyskuuta samana vuonna.
Toivo Paananen
Toivo Paananen (s. 21. toukokuuta 1914) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Tukimiehenä pelannut Paananen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita 1938–1950. Kaikkiaan hän pelasi kolmen kauden aikana 43 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Paananen edusti myös Suomen maajoukkuetta yhdessä maaottelussa 1945.
Pelaajauran jälkeen Paananen toimi KTP:n päävalmentajana ja johdatti seuran kahteen mestaruuteen 1951 ja 1952.
SOCOM 3: U.S. Navy SEALs
SOCOM 3: U.S. Navy SEALs on PlayStation 2:lle kolmas julkaistu "SOCOM" -pelisarjan videopeli.
Pelissä on yksinpeli jossa komennetaan 4 sotilaan ryhmää eri tehtävissä eri puolilla maailmaa, pelissä on myös verkkomoninpeli jopa 32 pelaajalle samaan aikaan. SOCOM 3 ei juurikaan eroa paljoa edeltäjistään muuten kuin uusilla tehtävillä, kentillä ja muulla sisällöllä.
Yksinpeli on varsin monipuolinen ja sisältää erilaisia tehtäviä esim. panttivankien pelastamista,tuhoamista ja kuvien ottoa. Ennen tehtävään menoa pelaaja valitsee tavaransa; Pääaseen, pistoolin ja kranaatteja tai muita räjähteitä. Itse tehtävässä voi komentaa muita ryhmän sotilaita kymmenillä eri komennoilla, komentoja voi myös antaa PS2-Headsetilla, jolloin pelaaminen on entistäkin viihtyisämpää.
Moninpelissä pelataan maximissaan 32 pelaajan voimin, SEALit vastaan terroristit kussakin kentässä eri pelityyleillä esim. Suppression, Breatch, Escort jne.. Moninpeli on myös yhteensopiva PS2-Headsetin kanssa jolloin kavereiden kanssa on hauskempi kommunikoida, sekä suunnitteluhuoneessa että myös kentälläkin voi chattailla tietokoneen näppäimistöllä. Verkkopelissä on myös monia yhteisöjä ja pelaajien rankkeja & statseja. Verkkopeliin julkaistiin päivitys, mikä poisti useita eri bugeja, joita pelaajat käyttivät hyväkseen päästäkseen seinien sisälle ampumaan muita niin, että muut eivät voineet ampua heitä.
Moninpeliä on myös mahdollista pelata LAN-toiminnolla eli lähiverkossa.
Tom Sawyerin seikkailut (vuoden 1930 elokuva)
Tom Sawyerin seikkailut ("Tom Sawyer") on John Cromwellin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1930. Elokuva perustuu Mark Twainin samannimiseen romaaniin, ja oli romaanin ensimmäinen äänielokuvaversio. Elokuvaan tehtiin vuotta myöhemmin jatko-osa "Huckleberry Finnin seikkailut" lähes samoin näyttelijöin.
Mauri Paavilainen
Mauri Paavilainen (s. 9. syyskuuta 1944) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut vasenjalkainen Paavilainen edusti urallaan Valkeakosken Hakaa 1962–1973, Tampereen Ilvestä 1975 sekä Pallo-Seppoja 1974 ja 1976–1978. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1965, hopeaa 1963 ja pronssia 1966 sekä Suomen Cupin 1963 ja 1969. Kaikkiaan Paavilainen pelasi 11 kauden aikana 201 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 31 maalia.
Paavilainen pelasi maajoukkueessa kolme A-maaottelua vuosina 1963–1969.
Bats
Lepakkoliiga eli Bats on suomalainen rikollisjärjestö.
Perustajissa on Joensuun skinejä. Vaikka järjestö on täysin suomalaisperäinen, toimintaa paljon myös Ruotsissa ja Norjassa. Jäsenten tunnuksena on peukalon juureen tatuoitu lepakko. Jäseniä noin 20, joista puolet vankilassa. Jäsenet ovat syyllistyneet mm. huume- ja asekauppaan, talousrikoksiin ja räjähderikoksiin.
Batsin johdossa on Arto Miettinen, joka tuomittiin vuonna 2004 törkeästä huumausainerikoksesta kahdeksaksi vuodeksi ja kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen. Hän johti vankilasta liigaansa, joka levitti viisi kiloa amfetamiinia, 5 000 ekstaasitablettia, yli 60 kiloa hasista ja 10 kiloa marihuanaa vuosien 2002-2003 aikana. Miettinen vapautui vuonna 2011.
Johtajiin on lukeutunut myös Kai Tallgren, joka on istunut 8,5 vuoden tuomion törkeästä huumausainerikoksesta. Tallgren on menestynyt erinomaisesti painonnostossa, mutta ura katkesi hänen jäätyään kiinni dopingista. Tallgren on sittemmin irtautunut liikkeestä.
Lestijärven kirkko
Lestijärven kirkko on puinen vuonna 1827 vihitty tasavartinen ristikirkko Lestijärvellä Keski-Pohjanmaalla. Lestijärven seurakunta lakkautettiin ja liitettiin 1. tammikuuta 2007 Toholammin seurakuntaan, jolle kirkko nykyään kuuluu.
Lestijärven edellinen kirkko oli todettu pieneksi jo vuonna 1803. Ruotsin vallan aikana suositeltiin rakennettavaksi kivikirkkoja, mutta lestijärveläiset halusivat puisen ristikirkon, jossa on länsitorni. Uuden kirkon paikka oli jo katsottuna. Ensimmäisen suunnitelman teki Heikki Matinpoika Kuorikoski ( (1772 - 1847)), mutta sitä ei hyväksytty Tukholman yli-intendentinkonttorissa, vaan uuden suunnitelman keskitornillisesta ristikirkosta laati arkkitehti Gustaf af Sillén. Tätäkään suunnitelmaa ei hyväksytty. Kolmannessa suunnitelmassa oli allekirjoituksena A. N. Edelcranz ja se hyväksyttiin vuonna 1806. Rahan puute ja myös Suomen sota 1808–1809 viivästyttivät kirkon rakentamista. Rakennustyön teki Heikki Kuorikoski. Kirkosta tuli 21,20 metriä leveä ja 23,45 metriä pitkä ristikirkko, jolla oli korkeutta 8,60 metriä. Kirkko vihittiin käyttöön 23. syyskuuta 1827.
Kirkon ulkomuotoa on muutettu useasti. Vuonna 1901 tehtiin muutostytöt, joissa kellotorni siirrettiin länsipäähän. Kirkon ikkunat saivat suippopäisen muodon ja niitä korotettiin, eteläsakaraan lisättiin ovi, vesikatosta tehtiin harjaa korottamalla jyrkempi ja sisäkattoakin korotettiin ja muotoiltiin uudestaan.
Seuraava korjaus oli vuonna 1952, jolloin kirkkoon tehtiin urkulehteri, uusittiin penkit vanhat päätyfasadit säilyttäen ja tehtiin hirsiseinien lautavuoraus. Kirkko sai lämmityslaitteekseen kamiinat ja lämpötaloutta parannettiin myös lisäämällä yksinkertaisiin ikkunoihin sisäikkunat eli tuplat. Kamiinalämmitys vaihtui vuonna 1971 ilmalämmitysjärjestelmään, jossa lämmönlähteenä oli öljy. Kirkko liitettiin kaukolämpöverkkoon 1990-luvulla ja lämmönlähteeksi vaihtui hake.
1990-luvulla yläpohjaa lisäeristettiin, alapohjan tuuletusta on parannettu, ryömintätila siivottu ja kirkon kirijalka salaojitettu. Sisäänkäyntiin on lisätty luiska. Seinien ulkomaalaus on tehty 1980-luvulla, jolloin paanukatto myös tervattiin ja lisättiin vesikourut ja syöksytorvet lappeille. Sisämaalaus oli tehty paneloinnin yhteydessä 1950-luvulla.
Arto Miettinen
Arto Ilmari Miettinen on rikollisjärjestö Batsin johtaja, joka tuomittiin Vantaan käräjäoikeudessa törkeästä huumausainerikoksesta 8 vuoden ja 6 kuukauden vankeuteen vuonna 2004. Miettinen on syyllistynyt aiemmin murhaan. Hän on Ruotsin kansalainen.
Olavi Paavolainen (jalkapalloilija)
Olavi Paavolainen (s. 27. joulukuuta 1950) on suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Paavolainen edusti koko uransa ajan Kokkolan Pallo-Veikkoja vuosina 1969–1981. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1969. Kaikkiaan Paavolainen pelasi 12 kauden aikana 194 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Paavolainen pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua 1973.
Conan the Barbarian (vuoden 2011 elokuva)
Conan the Barbarian on vuonna 2011 ilmestynyt kolmiulotteinen seikkailuelokuva, joka perustuu kirjailija Robert E. Howardin luomaan Conan barbaari -hahmoon. Elokuvalla ei ole yhteyttä Arnold Schwarzeneggerin tähdittämiin 1980-luvun Conan-elokuviin "Conan barbaari" (1982) ja "Conan hävittäjä" (1984).
Elokuvan pääroolissa on Jason Momoa ja muissa rooleissa muun muassa Rose McGowan, Stephen Lang, Ron Perlman ja Rachel Nichols. Elokuvan on ohjannut Marcus Nispel. Kuvaukset alkoivat Bulgariassa 15. maaliskuuta 2010 ja päättyivät 5. kesäkuuta 2010. Elokuvan ensi-ilta oli 19. elokuuta 2011, Suomessa 26. elokuuta. Elokuva muutettiin kolmiulotteiseksi jälkituotannossa. Elokuva ei menestynyt kaupallisesti.
Conanin isä murhataan ja kylä tuhotaan, minkä jälkeen hän vaeltaa vihamielisessä maailmassa toimien varkaana, merirosvona ja soturina. Conan etsii Khalar Zymiä, hänen heimonsa tuhoamisesta vastuussa olevaa sotaherraa. Matkallaan hän joutuu taistelemaan hirviöitä, Zymin kätyreitä ja Mariqueta, voimakasta noitaa vastaan.
Liekkipuu
Liekkipuu ("Delonix regia") on hernekasvien heimoon kuuluva punakukkainen puu.
Liekkipuu kasvaa parhaimmillaan 10–15 metriä korkeaksi. Puu on nopeakasvuinen. Latvus on puun pituutta leveämpi ja levittäytyy sateenvarjomaisesti. Rungon tyvellä on usein lankkumaisia pintajuuria. Lehtilapa on pituudeltaan 39–50 cm pitkä. Lehdet ovat heleän vihreitä, pitsimäisen hienojakoisia ja kaksikertaa parilehdykkäisiä. Pikkulehdyköitä voi olla lehteä kohden jopa tuhat. Ne taittuvat suppuun hämärän tullessa. Näyttävät kukat kasvavat pyöreähköissä, harsuissa kukinnoissa. Tulenpunaisissa kukissa on viisi lusikanmuotoista terälehteä, jotka kapenevat voimakkaasti tyveä kohti. Suurin terälehti on oranssi-punajuovainen. Halkaisijaltaan kukat ovat yli kymmensenttisiä ja ne kukkivat useiden viikkojen ajan. Liekkipuu on lintupölytteinen. Ruskea, litteä hedelmä on huomiota herättävä, jopa 60 cm pitkä ja 5 cm leveä, usein hieman ryppyinen tai mutkainen palko.
Lajin harvinaisessa muunnoksen (var. "flavida") kukat ovat väriltään kullankeltaisia.
Liekkipuu on alkujaan kotoisin Madagaskarilta, jossa luontaisia esiintyviä on jäljellä enää vähän. Luonnonvaraisena lajia on aikaisemmin pidetty vaarantuneena, mutta nykyisin se luokitellaan elinvoimaiseksi.
Näyttävän kukintansa takia liekkipuuta kasvatetaan koriste-, katu- ja varjopuuna monissa lämpimissä maissa. Kovaa puuainesta käytetään myös rakennuspuuksi. Kuoresta valmistetaan hartsia ja kuoresta ja kukista saadaan väriainetta.
Ove Sjöström
Ove Henrik Sjöström () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Sjöströmin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Gustaf Werner Sjöström ja Anna Charlotta Söderhjelm. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hangon ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1909–1911 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla.
Sjöström työskenteli sanomalehtimiehenä vuonna 1911 Hufvudstadsbladetissa ja vuosina 1912–1914 Viborgs Nyheterissä sekä vuonna 1915 Dagens Pressissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 12. joulukuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 27. maaliskuuta 1917 alkaen. Hän palasi takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 14. elokuuta 1917 ja määrättiin 4. komppaniaan 19. elokuuta 1917, josta hänet palautettiin 17. marraskuuta 1917 takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hänellä ilmenneen sairauden takia.
Sjöström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän kuoli 23. maaliskuuta 1918.
Belmont (Massachusetts)
Belmont on Middlesexin piirikunnassa sijaitseva kunta Massachusettsin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Heinäkuussa 2007 kunnassa oli 24 302 asukasta. Belmont sijaitsee Bostonin metropolialueella.
Nykyinen Belmontin alue sai ensimmäiset asukkaansa vuonna 1636, kun Richard Saltonstall muutti sinne noin 40 perheen kanssa. He muuttivat Massachusetts Bayn siirtokunnasta sisämaahan perustamaan maanviljely-yhteisön. Asutuskeskusta kutsuttiin alkujaan paikallisen intiaaniheimon mukaan nimellä Pequosette, mutta nimi muutettiin pian Watertowniksi.
Vuonna 1805 Frederick Tudor alkoi keräämään jäätä Fresh Pond -järvestä. Teollisuus kasvoi, ja vuonna 1843 rakennettiin rautatie Tudorin satamalaitureilta Fresh Pondille. Belmontin kylä alkoi kasvaa rautatien asemien ympärille. Asukkaat alkoivat 1950-luvulla vaatia oman kunnan perustamista. Noin tuhat belmontilaista ilmaisivat vaatimuksen kylän erottamiseksi omaksi kokonaisuudekseen. Ehdotetun kunnan varakkain asukas John Perkins Cushing tuki hanketta huomattavasti, ja kunta nimettiinkin hänen noin 80 hehtaarin tilan Bellmontin mukaan.
Watertown, Waltham ja West Cambrige vastustivat uuden kunnan luomista. Tästä huolimatta 18. maaliskuuta 1859 muodostettiin Belmontin kunta. Kunnan pinta-alaksi tuli 12,95 neliökilometriä, ja siitä 7,3 neliökilometriä oli halkaistu West Cambrigestä, 5,85 neliökilometriä Watertonista ja 1,74 neliökilometriä Walthamista. Asukkaita Belmontissa oli 1 175. Kunta oli maatalouskeskus, ja siellä tuotettiin muun muassa selleriä, tomaatteja, kurkkuja, marjoja ja pieniä hedelmiä.
Vuonna 1880 Belmontin kunnasta leikattiin 2,31 neliökilometrin alue pois ja se liitettiin Cambridgen kaupunkiin. Liitoksessa Cambridgeen siirtyi toinen puolisko Fresh Pond -järvestä. Tarve liitokselle syntyi, kun Belmontiin järven rannalle rakennettiin teurastamo. Tapaus herätti keskustelua, sillä Cambridge sai suurimman osan juomavedestään Fresh Pondista. Myöhemmin Belmontin alue on pienentynyt vielä hieman lisää, kun Route 2 -tietä on levennetty.
Belmontin asukasluku on tuplaantunut 1900-luvulla, ja kunta ei ole enää maatalousyhteisö.
Belmontin kunnallishallinnon toimeenpanovaltaa käyttää kolmihenkinen valtuusto, joka nimittää kunnanjohtajan hoitamaan päivittäisiä asioita. Belmontin lakia säätävä elin on kansalaiskokous, jossa on 288 jäsentä, 36 jokaisesta piiristä. Se kokoontuu keväällä kerran vuodessa päättämään tulevasta budjetista ja hyväksymään uusia lakeja.
Etelä-Saimaa (järvi)
Etelä-Saimaa, joka joskus tunnetaan nimellä Saimaa, on Etelä-Savossa ja Etelä-Karjalassa sijaitseva järvi. Se on Puumalansalmen eteläpuolelle jäävä osa Suur-Saimaata. Etelä-Saimaan pinta-ala on lähteestä riippuen noin 1 377 tai 1 490 neliökilometriä.
Toinen salpausselkä eli Kyläniemi jakaa Etelä-Saimaan kahteen osaan. Eteläisen osan pinta-ala on 621 km² ja keskisyvyys 8,4 m.
Etelä-Saimaan eteläosassa on Taipalsaaren laaja saaristo. Järven itäosassa on useita laajoja saaria, kuten Äitsaari ja Salosaari. Luoteessa Etelä-Saimaa jakautuu useisiin salmien yhdistämiin järvenselkiin, kuten Luonteri, Yövesi ja Louhivesi.
Etelä-Saimaa on Vuoksen vesistön varsinainen pääjärvi. Järven kaakkoisosasta Vuoksenniskalta lähtee vesistön laskujoki Vuoksi, joka virtaa Laatokkaan.
Water
Water (englantia, suom. 'vesi') voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Huckleberry Finnin seikkailut (vuoden 1931 elokuva)
Huckleberry Finnin seikkailut ("Huckleberry Finn") on Norman Taurogin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931. Elokuva perustuu Mark Twainin samannimiseen romaaniin. Elokuva oli seuraaja Paramountin edellisenä vuonna valmistuneelle "Tom Sawyerin seikkailuille".
Paul Sirmeikkö
Paul Sirmeikkö (14. marraskuuta 1914 Vaasa – 3. kesäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Sirmeikkö aloitti toimittajanuransa vuonna 1942 Suomen Tietotoimistossa (STT). Vuonna 1948 hän aloitti Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) julkaiseman Urheilu-nimisen lehden päätoimittajana ja vuonna 1951 Suomen Urheilulehden päätoimittajana, kun Urheilu ja SVUL:n ostama Suomen Urheilulehti oli yhdistetty. Hän työskenteli Suomen Urheilulehden päätoimittajana vuoteen 1967, minkä jälkeen hän toimi lehden erikoistoimittajana ja kolumnistina sekä eläkkeelle jäämisensä jälkeen avustajana. Paitsi omalla nimellään, Sirmeikkö kirjoitti lehteen myös nimimerkillä Turnari. Vuosina 1967–1972 hän työskenteli Suomen Valtakunnan Urheiluliitoksi nimensä muuttaneen SVUL:n tiedotuspäällikkönä.
Urheilulajeista erityisen läheinen Sirmeikölle oli voimistelu. Hän toimi useissa kansainvälisissä kilpailuissa voimistelun arvostelutuomarina, muun muassa vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa, ja vuosina 1949–1950 hän oli Suomen Voimisteluliiton (SVL) hallituksen jäsen. Hän oli myös yleisurheilun asiantuntija.
Sirmeikkö oli tekemässä muutamia kirjoja. Hän toimitti muun muassa Suomen Urheiluliiton historiikit "Yleisurheilumme maineen tieltä : Suomen Urheiluliitto 1906–1956" (yhdessä Sulo Kolkan kanssa) ja "Yleisurheilumme maineen tieltä 2 : Suomen Urheiluliitto 1956–1966" sekä teki SVUL:n historiikin "Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitto (SVUL) 1900–1960" yhdessä Aimo Halilan ja Kallio Kotkaksen kanssa.
Harri Eljanko
Harri Eljanko (vuoteen 1934 Harold Ekqvist, 6. marraskuuta 1900 Helsinki – 13. heinäkuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja ja yleisurheilija. Eljanko käytti kirjoituksissaan nimimerkkiä Hammas.
Eljanko teki suuren osan työurastaan Suomen Urheilulehdessä. Hän työskenteli lehdessä vuosina 1929–1938 ja 1942–1965, joista vuodet 1942–1950 päätoimittajana, minkä jälkeen hän toimi 1990-luvun alkuun asti lehden avustajana. Hän kirjoitti ensimmäiset lehtijuttunsa 17-vuotiaana, joten hänen uransa lehtikirjoittajana kesti noin 75 vuotta.
Paitsi lehtitoimittajana, Eljanko toimi myös urheiluselostajana. Hän selosti radiossa vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisia. Hän oli myös tekemässä useita kirjoja, joihin lukeutuivat muun muassa "Huippu-urheilun historia" (toimitti Martti Jukolan alun perin tekemän kirjan kolmannen, täydennetyn painoksen vuonna 1956), "Suomen hiihdon historia 1886–1968" ja "Vuosisata rautatieläisurheilua : VRU (Valtionrautateiden urheilu) 1946–1970".
Eljanko kilpaili yleisurheilu-urallaan juoksijana. Hän voitti Suomen-mestaruuden 800 metrin juoksussa vuonna 1927, 4 × 2 000 ja 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa vuonna 1925 sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 1929. Vuonna 1925 hän kilpaili 800 metrillä ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Hän tuli otteluun Paavo Nurmen vetäydyttyä 800 metrin kilpailusta ja Nurmelle nimetyn varamiehen sairastuttua. Eljanko sijoittui kilpailussa toiseksi ajalla 1.58,5.
Eljanko palkittiin työstään urheilun parissa Suomen urheilun kultaisella ansioristillä vuonna 1956. Hän sai myös sosiaalineuvoksen arvonimen.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 100 m
Helsingin olympiakisojen miesten 100 metrin juoksuun osallistui 72 urheilijaa edustaen 33 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 20.–21. heinäkuuta. Virallisissa tuloksissa käytettiin käsiaikaa, jossa on aikamoisia heittoja, esimerkiksi Tavisalon sähköinen aika viidennessä erässä oli 11,30.
Jokaisesta erästä kaksi nopeinta jatkoon.
Erä yksi
Erä kaksi
Erä kolme
Erä neljä
Erä viisi
Erä kuusi
Erä seitsemän
Erä kahdeksan
Erä yhdeksän
Erä kymmenen
Erä yksitoista
Erä kaksitoista
Jokaisesta erästä kolme nopeinta jatkoon.
Erä yksi
Erä kaksi
Erä kolme
Erä neljä
Kummastakin erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.
Erä yksi
Erä kaksi
Risto Taimi
Risto Tapani Taimi (30. lokakuuta 1932 Turku – 18. maaliskuuta 2006 Turku) oli suomalainen urheilutoimittaja.
Taimi työskenteli vuonna 1953 alkaneella toimittajanurallaan pisimpään Turun Sanomien palveluksessa. Hän aloitti vuonna 1978 lehden urheilutoimituksen päällikkönä ja jäi eläkkeelle vuonna 1997 lehden erikoistoimittajana. Vuosina 1971–1973 hän toimi Suomen Urheilulehden päätoimittajana. Hän työskenteli urallaan myös muun muassa TUL-lehden ja Veikkaajan toimittajana sekä Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) tiedotuspäällikkönä.
Taimi oli tekemässä muutamia kirjoja. Hän kirjoitti muun muassa Pekka Vasalan muistelmateoksen "Mitalin toinen puoli" (1974) sekä Turun Toverien historiikit "50 vuotta urheilun hyväksi" (1979) ja "Turun Toverit 1979–1989" (1989). Hän oli myös tekemässä Turun Lyseon, josta itse kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952, 90-vuotisjuhlakirjaa "Matkalla elämään" (1993) ja 100-vuotisjuhlakirjaa "Tulevaisuutta rakentamassa" (2003).
Taimi sai työstään urheilun parissa Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin vuonna 2003. Suomen Valmentajat ry nimesi hänet vuonna 1996 vuoden toimittajaksi ja Suomen Urheiluliitto palkitsi hänet vuonna 1997 Lasse Virén -mitalilla. Hänen saamiinsa kunnianosoituksiin kuului myös Turun Urheilutoimittajien Kerhon kunnianpuheenjohtajuus, joka myönnettiin hänellä vuonna 2001 hänen toimittuaan sitä ennen kaksi vuosikymmentä kerhon puheenjohtajana.
Taimen puoliso oli muotitoimittaja Eija Taimi. Hän jäi leskeksi 1980-luvulla.
Olavi Hurri
Olavi Hurri (30. marraskuuta 1927 Helsinki – 29. lokakuuta 2010 Tornio) oli suomalainen päätoimittaja ja toiminnanjohtaja. Hänelle myönnettiin ansioistaan opetusneuvoksen arvonimi.
Hurri työskenteli päätoimittajana lehdissä Työn Voima 1950-luvulla ja Me-lehti vuosina 1975–1979. Hän työskenteli Työväen Sivistysliiton pääsihteerinä vuodet 1963–1973, jona aikana hän nosti järjestön kansansivistysjärjestöjen merkittävimpiin. Tuona aikana liitto muun muassa julkaisi työväenmusiikkilevyjä ja käynnisti 1972 Valkeakoskella pidettävän Työväen Musiikkitapahtuman. Hurri kirjoitti järjestöhistorioita ja kaksi poliitikkoelämäkertaa.
Hurrin mukaan Lex Hurriksi kutsuttu laki takaa järjestömuotoiselle sivistyölle taloudellisen tuen, ja tätä hän oli edistämässä Valtion kansansivistyslautakunnan puheenjohtajana. Hän oli Kulutusosuuskuntien keskusliiton valistupäällikkö vuoteen 1979 ja sen jälkeen Kansan sivistysrahaston asiamies.
Hurri oli vähän ennen kuolemaansa muuttanut Tornioon, jossa hän kuoli. Lappi oli hänen mielipaikkansa.
Ronnie Kranck
Ronnie Kranck (13. toukokuuta 1931 Helsinki – 1. tammikuuta 2014 Porvoo) oli suomalainen muusikko ja äänittäjä. Hän toimi äänittäjänä Neitsytpolku 1:n studiossa ja Finnvox-studiossa.
Kranckilla oli oma orkesteri joka muodostui seuraavista muusikoista..
Eräässä vaiheessa orkesterissa soitti myös Gusse Rössi tenorisaksofonia.
Ronnie Kranckin orkesterin levyttämää, Rauno Lehtisen säveltämää ”Letkis”-sävelmää pidetään ensimmäisenä suomalaisena kansainvälistä suosiota saavuttaneena pop-hittinä.
Palovakuutus
Palovakuutus on vakuutustoimen haara, jonka tarkoituksena on tulipalon tai siihen verrattavan tapahtuman omaisuudelle tuottaman taloudellisen vahingon korvaaminen. Kuuluu nykyisin vahinkovakuutuksen piiriin, joka puolestaan jakautuu kiinteistö- ja irtaimistovakuutukseen. Nykyisin palovakuutus yleensä sisältyy mm. kotivakuutukseen.
Jo Maunu Eerikinpojan säätämässä laissa 1347 oli määräyksiä paloavusta, joita sovellettiin Suomessa aina vuoteen 1908 asti.
Ensimmäinen Suomen palovakuutusyritys oli 1816 Turussa perustettu Suomen palovakuutuskonttori, joka kuitenkin taloudellisesti kaatui Turun palossa 1827.
Muita Suomen vanhimpia palovakuutusyhtiöitä olivat Kaupunkien keskinäinen palovakuutusyhtiö, Suomen yleinen paloapuyhtiö eli myöhemmin Tarmo (per. 1832-1971) ja Suomen maalaisten keskinäinen paloapuyhtiö (per. 1857).
Keskinäinen vakuutusyhtiö Tarmo fuusioitui vakuutusyhtiö Sammon kanssa 1971. Suomen maalaisten paloapuyhtiö fuusioitui puolestaan vakuutusyhtiö Auran kanssa. Teollisuuden vakuuttaminen hoidettiin ensin Suomessa sijainneiden ulkomaisten yhtiöiden Suomeen perustamien sivukonttoreiden kautta, kunnes Suomen Sahanomistajien paloapuyhtiö perustettiin ja Teollisuuden harjoittajien keskinäinen palovakuutusyhtiö 1902, yhtiöt fuusioituivat myöhemmin, jolloin syntyi Teollisuusvakuutus.
Vuonna 1950 Suomessa oli 31 palovakuutustoimintaa harjoittavaa yhtiötä ja 275 paikallista palovakuutus yhdistystä. Suurimmat yhtiöt olivat Teollisuuspalo, Pohjola, Sampo, Sahapalo, Fennia, Kaupunkien yleinen ja Tarmo.
Norman Frederick Ticehurst
Norman Frederick Ticehurst (1. heinäkuuta 1873 St. Leonards-on-Sea, Sussex – 5. joulukuuta 1969 St. Leonards-on-Sea) oli englantilainen lääkäri ja lintutieteilijä.
Ticehurst opiskeli Clare Collegessa Cambridgen yliopistossa ja Guy's Hospitalissa, josta hän valmistui 1901. Seuraavana vuonna hän perusti lääkärin praktiikan Hastingsiin. 1904 hän pääsi East Sussex Hospitalin, sittemmin Royal East
Sussex Hospital, lääkärikuntaan, ja työskenteli siellä vuoteen 1938 asti. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli lääkintäupseerina Normanhurst Military Hospitalissa Battlessa. Toisen maailmansodan aikana hänet kutsuttiin uudelleen töihin sairaalaan, josta hän 1946 jäi lopullisesti eläkkeelle, ja muutti eläkepäiviksi Kentin Smallhytheen.
Työnsä ohessa Ticehurst tutki lintuja. Hänen kirjallinen tuotantonsa käsitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita, muun muassa keltavästäräkin luokittelusta. Hän oli British Ornithologists' Unionin jäsen, oli toimittamassa British Birds-lehteä, oli yksi teoksien "Handbook of British Birds" (1938) ja "A Practical Handbook of British Birds" kirjoittajista, ja julkaisi kirjan Kentin linnustosta "History of the Birds of Kent" (1909). Hän oli keskiaikaisten arkeologisten kyhmyjoutsenlöytöjen ja lajin tutkimuksen asiantuntija, ja julkaisi aiheesta kirjan "The Mute Swan in England, its History and the Ancient Customs of Swan-Keeping" (1957). Hänen veljensä Claud Buchanan Ticehurst oli myös arvostettu lintutieteilijä.
Ticehurst oli perheellinen. Hänellä oli kolme lasta, joista poika Richard on lääkäri jo neljännessä polvessa, ja työskentelee myös Royal East Sussex Hospitalissa.
Weinstein
Weinstein tai Vainštein voi tarkoittaa:
Pounamu
Pounamu on Uudessa-Seelannissa esiintyvä kova kivilaji. Englannin kielessä sitä kutsutaan joskus nimellä "greenstone" tai Uuden-Seelannin jadeksi, sillä se muistuttaa jadea. Pounamu on maorinkielinen nimitys ja se on korvaamassa käytöstä kahta englanninkielistä nimeä.
Pounamuta esiintyy vain Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Tästä syystä Eteläsaarta onkin nimitetty nimityksillä "Te Wāhi Pounamu" ja "Te Wai Pounamu". Suurimmat esiintymät ovat Taramakau- ja Arahura-jokien ympärillä Westlandissa, Westlandin rannikolla ja Lake Wakatipun alueella Otagossa. Perinteisesti Arahura-joen esiintymä on ollut kaikkein tärkein Poutini Ngāi Tahu -heimolle. Erityisen tärkeä on ollut sen sivujoki Waitaiki. Koko esiintymä alue kuuluu Ngāi Tahu -heimon alueisiin. Maoreille ja erityisesti Ngāi Tahuille pounamu on ollut samassa arvossa kuin kulta eurooppalaisille. Eteläsaaren heimot käyttivät kaikki sitä ja sitä kaupattiin suurissa määrin myös Pohjoissaarelle.
Pounamu muodostuu nefriitistä ja serpentiniitistä. Ne puolestaan syntyvät maan sisällä noin kymmenen kilometrin syvyydessä. Kuumat nesteet aiheuttavat kemiallisen reaktion maan kuoren sisällä paikoissa, joissa sedimentti- ja vulkaaniset kivilajit kohtaavat. Näissä reaktioissa syntyy pounamua. Eteläsaarten vuoristojen kasvaessa pounamua nousi maan pintaan. Sitä esiintyy ohuina esiintyminä yleensä serpentiniitin yhteydessä. Vesieroosion takia sitä irtoaa kivestä ja joillakin alueilla irtonaisia pounamun paloja voi löytää nopeastikin.
Linus Atarah
Linus Atarah on ghanalaissyntyinen suomalainen toimittaja.
Atarah voitti 2010 Euroopan komission journalistikilpailun Suomen-osuuden artikkelillaan ”Kahden kerroksen köyhiä”. Hän on opiskellut sosiologiaa ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa, josta hän valmistui 1992. Sen jälkeen hän työskenteli Ghanassa, jossa hän sai 1995 Ghanan journalistiliiton palkinnon vuoden parhaasta lehtikuvasta. Suomen palauttuaan hän työskenteli ensin Reutersille ja on sittemmin ollut freelancetoimittaja ja -valokuvaaja. Hän työskentelee myös kääntäjänä ja luennoijana ja osallistuu Attacin ja Suomi–Ghana-ystävyysseuran toimintaan.