hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mosambikin kansantasavalta
Mosambikin kansantasavalta oli kommunistinen valtio, joka oli olemassa 25. kesäkuuta 1975 – 1. joulukuuta 1990. Sen jälkeen maasta tuli nykyinen Mosambikin tasavalta.
Mosambikin kansantasavalta perustettiin lyhyesti Portugalista itsenäistymisen jälkeen, ja Samora Machelin johtama Mosambikin vapautusrintama teki maasta yksipuoluejärjestelmän. Vuonna 1977 Mosambikissa alkoi sisällissota, jonka osapuolina olivat Mosambikin vapausrintama ja Mosambikin kansallinen vastarintaliike. Mosambikin kansallista vastarintaliikettä rahoitti nykyisen Zimbabwen tasavallan edeltäjä, kommunismivastainen Rhodesia, mutta myöhemmin se oli Etelä-Afrikan tasavallan tukemana ja rahoittamana.
Mosambikin kansantasavallalla oli hyvät välit Angolan kansantasavallan sekä Neuvostoliiton kanssa, joista molemmat olivat näihin aikoihin kommunistisia valtioita.
Trude Hesterberg
Trude Hesterberg (2. toukokuuta 1892 Berliini – 31. elokuuta 1967 München) oli saksalainen kabareetaiteilija sekä teatteri- ja elokuvanäyttelijätär.
Hesterbergin ura alkoi mykkäelokuvan aikana 1912, jolloin hän näytteli lyhytelokuvassa "Im goldenen Käfig". Äänielokuvan tultua hän onnistui pysymään elokuvanäyttelijänä ja oli mukana useissa elokuvatuotannoissa, joskaan hän ei saanut enää päärooleja. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1965 valmistuneessa TV-elokuvassa "Tu das nicht, Angelika". Uransa aikana hän näytteli yli 60 elokuvassa.
Vuonna 1921 hän perusti "Wilde Bühne"n ("Hurja joukko"), joka oli yksi ensimmäisistä kirjallis-poliittisista kabareeteattereista Saksassa.
Viimeinen laiva
Viimeinen laiva ("The Last Ship") on Stingin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka sai kantaesityksensä kesällä 2014 Chicagon Bank of America -teatterissa Yhdysvalloissa. Musikaali perustuu Stingin omiin lapsuudenkokemuksiin Koillis-Englannin North Tynesiden telakkakaupungissa, ja sen libreton ovat kirjoittaneet John Logan ja Brian Yorkey.
Chicagon kantaesityksen jälkeen musikaalia on esitetty Yhdysvalloissa Neil Simon -teatterissa New Yorkin Broadwayllä sekä Salt Lake Cityssä. Euroopassa "Viimeisen laivan" tuo kantaesitykseen Turun kaupunginteatteri 15. syyskuuta 2017 Mikko Koivusalon suomentamana, Mikko Koukin ohjaamana ja Jouni Prittisen koreografioimana. Kapellimestarina toimii Jussi Vahvaselkä, ja päärooleja näyttelevät Olli Rahkonen, Taneli Mäkelä, Jussu Pöyhönen, Anna Victoria Eriksson ja Mikael Saari.
Musikaalin päähenkilö on nuori Gideon Fletcher, joka lähtee telakkakaupungista ja jättää samalla elämänsä rakkauden paremman tulevaisuuden toivossa. Hän palaa 14 vuotta myöhemmin, jolloin kaupungin telakka käy kuolinkamppailuaan. Nuoruudenrakastettukin on löytänyt uuden elämänkumppanin, mutta Gideon saa tietää olevansa teinipojan isä.
Vuonna 2014 Sting julkaisi studioalbumin "The Last Ship", joka sisältää valtaosan musikaalissa kuultavista lauluista.
Juha Ahvio
Juha Ahvio (s. 1968) on Patmos Lähetyssäätiön tutkimusjohtaja. Koulutukseltaan Ahvio on teologian tohtori (2005). Helsingin yliopistion Teologinen tiedekunta on myös nimittänyt hänet dosentiksi. Hän on arvokonservatiivi ja Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin kannattaja.
Fis-molliasteikko
Fis-molliasteikko, lyhyemmin "fis-molli" on fisistä alkava molliasteikko, jossa on sävelet "fis, gis, a, h, cis, d" ja "e" tai "eis" sekä "fis". Fis-mollin rinnakkaissävellaji on A-duuri ja muunnossävellaji on Fis-duuri.
Fis-mollin etumerkinnässä on A-duurin tavoin kolme ylennystä: fis, cis ja gis. Nämä sävelet muodostavat jäljelle jäävien juurisävelten (d, a, e ja h) kanssa luonnollisen fis-mollin. Kuitenkin e-sävel usein niin ikään ylennetään, jolloin saadaan eis-sävel harmonisen mollin mukaiseksi johtosäveleksi. Eisiä ei koskaan merkitä neljänneksi ylennykseksi, vaikka kyseessä olisi fis-molli, vaan se kirjoitetaan aina tilapäisillä etumerkeillä.
Fis-mollin peruskolmisointu, eli toonikasointu on fis-mollisointu, jossa on sävelet fis, a ja cis. Fis-mollin subdominanttisointu on h-mollisointu ja dominanttisointu on Cis-duurisointu, jossa on johtosävel eis.
Humavoid
Humavoid on suomalainen progressiivinen metalliyhtye Espoosta. Kotisivuillaan yhtye kuvailee musiikkiaan yhdisteeksi äärimetallia, modernia pianismia ja jazz-fuusiota, jossa raskas polyrytminen groove kohtaa rikkaan harmonian. Yhtyeen ovat perustaneet vuonna 2013 laulaja-kitaristi Niko Kalliojärvi (ent. Amoral, Tracedawn) ja laulaja-pianisti Suvimarja Halmetoja (Älä jäädy, Improryhmä Kolina). Inferno-lehti valitsi yhtyeen kuukauden demobändiksi joulukuussa 2016. ja Imperiumi antoi yhtyeen Glass EP:lle arvosanan 9–/10. Humavoidin kaikki jäsenet ovat opiskelleet muusikoiksi Pop&Jazz -konservatoriossa.
Nanjing Lukoun kansainvälinen lentoasema
Nanjing Lukoun kansainvälinen lentoasema on lentoasema Jiangsun maakunnan pääkaupunki Nanjingissa, Kiinassa. Se sijaitsee Jiangningin kaupunkipiirissä Nanjingissa. Matka Nanjingin keskustaan linnuntietä on noin 36 kilometriä.
Vuonna 2017 se oli Kiinan 11. vilkkain lentoasema yli 25,8 miljoonalla matkustajalla.
Finnair aloitti suorat lennot Helsingistä Nanjingiin toukokuussa 2018. Finnair lentää Nanjingiin kolmesti viikossa kesäkaudella ja kaksi kertaa viikossa talvikaudella.
William King (lääkäri)
William King (1786 Ipswich, Ison-Britannian kuningaskunta – 1865 Brighton Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen lääkäri, joka tunnetaan osuustoiminnan varhaisena kannattajana.
William King syntyi Ipswichissä 1786. Hänen isänsä oli pastori. William King valmistui 1819 lääketieteen tohtoriksi. Lääkärin työnsä hän aloitti Brightonissa.
King alkoi lääkärinä kiinnostua Brightonin työläisväestön hyvinvoinnin kehittämisestä. Hän oli mukana perustamassa lastenkoulua, mekaniikan insituuttia ja kirjastoa. Hän myös kustansi vuosina 1828–1830 The Co-Operator -nimistä lehteä, joka levisi ympäri Englantia. Lehdessä käsiteltiin osuustoimintaa. King oli hieman eri mieltä osuuskuntatoiminnan filosofiasta kuin Robert Owen. Kingin mukaan osuuskuntien pitäisi aloittaa pienimuotoisella toiminnalla, johon rahat saataisiin osakkailta. Hänen ajatuksiaan ohjasi myös vakaumuksellinen kristinusko, ja hän uskoi, että osuuskuntatoiminnan tulisi perustua raamatulliseen etiikkaan.
King toimi myös hetken aikaa Ada Lovelacen opettajana. Lady Byron oli palkannut Kingin erityisesti Adan moraalioppaaksi, mutta hänen piti opettaa myös matematiikkaa.
Jacob Bull
Jacob Breda Bull (28. maaliskuuta 1853 Rendalen, Hedmark, Norja – 7. tammikuuta 1930 Kööpenhamina, Tanska) oli norjalainen kirjailija.
Bull kirjoitti kotiseutunsa Rendalenin kansanelämästä ja sepitti runoja, joiden aiheet liittyvät uskontoon ja isänmaahan. Teoksista on suomennettu muun muassa "Glomdalin morsian" ("Glomdalsbruden"). Lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa romaanin "Vesleblakken" ja novelleja kansanelämästä Østerdalenissa. Hän on kirjoittanut myös historiallisia ja aikalaisromaaneja.
Bullin vanhemmat olivat pappi Matthias Bull (1815–1876) ja Henriette Magrethe Breda. Bullin lapsuudenkodissa vallitsi kulttuurisesti avoin ja suvaitsevainen henki. Papin työn ohella isä harrasti kirjallisuutta ja musiikkia.
Bull suoritti examen artiumin 1872, opiskeli teologiaa ja suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1876 mutta ei työskennellyt koskaan pappina vaan aloitti opettajana Nickelsenin tyttökoulussa Kristianiassa.
Bull avioitui Gunvor Sophie Rytter Sawsin (1843–1882) kanssa 1876, ja toisen avioliiton hän solmi ruotsalaisen Anna Maria Augusta Berglöfin kanssa 1883. Hänen poikiaan ovat Olaf Bull ja pojanpoikansa Jan Bull, molemmat runoilijoita. Bull asui vuodesta 1914 Kööpenhaminassa.
Bull perusti 1878 sanomalehti Dagenin ja Krydseren-lehden (1879–1885) ja osti sitten Folkebladetin. Hän ansaitsi elantonsa toimittajana, kunnes 1890 kirjailijantyö vei yhä enemmän aikaa. Hän oli Norjan kirjailijaliiton puheenjohtaja 1900–1903.
Kirjailijana hän oli uusromantikko ja suhtautui kielteisesti ajan uusiin ajatuksiin, kuten darvinismiin, mikä maksoi hänelle niin ystävyyssuhteissa, maineessa kuin taloudellisestikin. Bjørnstjerne Bjørnson oli hänen elinikäinen ystävänsä. Taloudelliset huolet aiheuttivat sen, että hän kirjoitti paljon ja nopeasti, osin laadultaan heikkoa, ja hän sai kriitikoilta kansanelämänkuvauksia lukuun ottamatta usein huonoa palautetta. Bullin esikoisnovelli Paa Grænsen ilmestyi Morgenbladetissa 1879, ja siinä oli selviä vaikutteita Bjørnsonilta. Hän ansaitsi paikkansa Norjan kirjallisuushistoriassa kuvauksillaan Rendalenista.
Bullin lapsuudenkotin Rendalenin pappila joutui 1800-luvun lopulla yksityisomistukseen, mutta kunta osti sen 1920, ja se avattiin Bull-museona 1964. Rendalenin kunta on vuodesta 1997 myöntänyt Vesleblakken-palkinnon, joka on nimetty Bullin teoksen mukaan.
Bull on haudattu Rendaleniin Norjaan.
Prahan kansallisgalleria
Prahan kansallisgalleria () on Tšekin valtion omistama taidemuseo maan pääkaupungissa Prahassa. Se on perustettu vuonna 1796.
Maan laajinta taidekokoelmaa hallinnoivan kansallisgallerian näyttelytilat on hajautettu useaan rakennukseen eri puolella Prahaa. Näistä suurin on moderniin taiteeseen keskittyvä, vuonna 1995 taidemuseona avattu entinen messukeskus "Veletržní Palác" 7. kaupunginosan Holešovicessa, ja muita ovat Pyhän Agnesin luostari ("Klášter svaté Anežky České") ja Kinskýn palatsi vanhassakaupungissa sekä Salmin palatsi, Schwarzenbergin palatsi, Sternbergin palatsi ja Waldsteinin ratsastuskoulu Hradčanyssa lähellä Prahan linnaa. Näyttelytiloja on myös Prahan ulkopuolella kaupungeissa Žďár nad Sázavou ja Karviná.
Pyhän Agnesin luostarissa on näytteillä kansallisgallerian vanhinta eurooppalaista ja böömiläistä taidetta vuosilta 1200–1550. Sternbergin ja Schwarzenbergin palatseissa on taidetta antiikin ajoista barokin aikaan asti. Salmin palatsi keskittyy 1800-luvun taiteeseen ja messupalatsi 1900- ja 2000-lukujen taiteeseen. Kinskin palatsissa on esillä aasialaista taidetta, ja Wallensteinin ratsastuskoulussa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä.
Helmikuussa 1796 ryhmä valistushenkisiä tšekkiläisiä aatelismiehiä ja älykköjä päätti ”kohentaa paikallisen yleisön huonontunutta makua” perustamalla ”isänmaallisten taiteen ystävien seuran”. Järjestö perusti maahan ensimmäisen taidekoulun ja taidekokoelman, josta alkoi kehittyä nykyinen kansallisgalleria. Vuonna 1902 keisari Frans Joosef I perusti vielä modernia taidetta keräävän säätiön. Vuonna 1918 näistä kokoelmista muodostettiin uuden Tšekkoslovakian valtion taidekokoelma. Prahan kansallisgalleriaksi laitos muutettiin lailla vuonna 1949.
Prahan kansallisgallerian teoksia oli syksyllä 1988 näytteillä Helsingin Ateneumissa näyttelyssä "Praha 1920–1940: Tšekkoslovakian taidetta". Seuraavana keväänä Prahan kansallisgalleriassa oli esillä suomalaista maalaustaidetta näyttelyssä "Finské malírství 1910–1930".
Alan Bullock
Alan Bullock (s. 13. joulukuuta 1914 – 2. helmikuuta 2004) oli brittiläinen historioitsija. Toisen maailmansodan aikana hän teki propagandatyötä Englannin radiossa BBC:ssä. 1956 hän aloitti työn "Oxford History of Modern Europe" -sarjan avustajana.
Henrik Bull
Henrik Bull (1864–1953) oli norjalainen arkkitehti. Hänen päätyönsä on Norjan kansallisteatteri Oslossa. Bull toimi myös taideteollisuudessa.
Slime and Punishment
Slime and Punishment on crossover thrash -yhtye Municipal Wasten kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 2017 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi on yhtyeen ensimmäinen kitaristi Nick ”Nikropolis” Poulosin kanssa äänitetty albumi.
Kaiser Friedrich III -luokka
Kaiser Friedrich III -luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului viisi alusta.
Vesa Martiskainen
Vesa Martiskainen (s. 8. syyskuuta 1965) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Karjalaisen mukaan Martiskainen lukeutuu "joensuulaisen jalkapallokoulun kärkiosaajiin kautta aikojen".
Martiskainen pelasi KuPS:ssa neljä Mestaruussarjan ottelua kaudella 1987 ja 11 ottelua kaudella 1989. Maaleja hän ei pääsarjatasolla tehnyt.
I divisioonassa Martiskainen pelasi vuosina 1984–1985 yhteensä 43 ottelua Karpalossa tehden viisi maalia ja vuonna 1990 Elossa 19 ottelua tehden kaksi maalia.
II divisioonassa Martiskainen edusti Karpaloa (1982–1983, 1986), SaPaa (1988), VPS:aa (1991), JiiPeetä (1993–1994, 1999) ja Ratanoita (2001). Maaleja hän teki II divisioonassa yhteensä 21.
Partaohra
Partaohra ("Hordeum jubatum") on ohrien sukuun kuuluva yksi- tai monivuotinen heinäkasvilaji. Sitä viljellään yksivuotisena koristekasvina.
Partaohra kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi. Sen korsi on kapea, kalju. Lehti on korvakkeeton. Lehtilapa on litteä, 2–5 millimetriä leveä, alta karvainen. Kukinto on 3–8 cm pitkä tiheä kerrannaistähkä, usein punertavan- tai sinertävänvihreä. Nivelet kolmitähkyläisiä, tähkylät yksikukkaisia, vihneet 3–10 cm pitkät.
Partaohra on kotoisin Itä-Aasiasta ja Pohjois-Amerikasta. Lajia tavataan tulokkaana kaikissa Pohjoismaissa ja osassa muuta Eurooppaa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa partaohraa viljellään koristekasvina. Se kasvaa satunnaisena uustulokkaana eri puolilla maata: rata- ja myllypihoilla, lastaus- ja kaatopaikoilla, tienvarsilla. Uudellamaalla laji on vakiintunut tulokas.
Tampereen kameraseura
Tampereen kameraseura ry perustettiin vuonna 1933. Toiminnan tavoitteiksi määriteltiin silloin valokuvaustaidon edistäminen ja valokuvausharrastuksen herättäminen. Perustajajäseniä oli yhteensä 26, ja ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Bertel Strömmerä.
Ensimmäisistä vuosista alkaen Tampereen Kameraseuran kilpailutoiminta oli vilkasta. 1930-luvulla kilpailuun osallistujat jaettiin kahteen ryhmään. Kilpaileminen aloitettiin B-ryhmässä, jonka voitolla oli sitten mahdollista siirtyä kilpailemaan A-ryhmään. Seura alkoi pian kerätä valokuvakokoelmaa lähinnä kilpailuissa menestyneistä valokuvista.
Tampereen Kameraseuran jäseneksi ei päässyt kuka tahansa. 1940-luvulla jäsenyys edellytti 18 ikävuotta ja hyvämaineisuutta. Sen lisäksi vaadittiin, että uutta jäsentä suosittelee joku seuran entinen tai nykyinen jäsen. Kaikki Tampereen Kameraseuran jäsenet eivät suinkaan olleet tamperelaisia, vaan joukossa oli myös esimerkiksi helsinkiläisiä, porilaisia ja vaasalaisia harrastajia. Tosin osa heistä oli ainoastaan kunniajäseniä, jotka eivät maksaneet jäsenmaksua ja jotka oli kutsuttu jäseniksi valokuvausalan ansioidensa vuoksi.
Sotien aikana valokuvaustoiminta hiljeni jonkin verran, koska valokuvaustarvikkeiden saanti oli vaikeaa. Silti seura järjesti avustusten turvin esimerkiksi yksityisiä pikkujouluja yleisen huvittelun ollessa kiellettyä sota-aikana.
Nykyisin seura toimii pääasiassa valokuvakeskus Nykyajan tiloissa Tampereella. Seura on Suomen kameraseurojen liiton jäsen.
Ahdekaura
Ahdekaura ("Helictotrichon pratense", aik. "Avenula pratensis") on kaurojen lähisukuinen monivuotinen heinäkasvilaji.
Ahdekaura kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Se on tiheään mätästävä. Lehtitupet ovat usein karheita, kaljuja. Lehtilapa on kouruinen, 1–3 millimetriä leveä, kalju, päältä karhea ja sinivihreä. Kieleke on 2–5 mm pitkä, suippo. Röyhy on 10–20 cm pitkä, hyvin kapea. Röyhyn alimmassa nivelessä on 1 tai 2 haaraa. Tähkylät ovat 14–25 mm, vaaleanvihreitä–kellertäviä, 3–6-kukkaisia, 4–5-vihneisiä. Vihne on 15–20 mm pitkä. Ulkohelve on 12–15 mm pitkä, yläosasta karhea, vihne on tyvestä kiertynyt. Kaleet ovat eripituisia, molemmat tähkylää lyhyempiä. Tähkylärangan karvat ovat 1 mm pitkiä.
Suomessa ahdekaura kasvaa yleisenä tai melko yleisenä Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa rinneniityillä, muualla maassa se on harvoin satunnainen liikennetulokas.
Otasukapää
Otasukapää ("Cynosurus cristatus") on monivuotinen heinäkasvilaji.
Otasukapää kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Se on löyhästi mätästävä. Varren tyvi on pysty–koheneva. Korsilehtien lapa on 10 cm pitkä, 1–3 millimetriä leveä, litteä, pitkäsuippuinen. Kieleke 1 mm, usein vihertävä. Kukinto on 3–8 cm pitkä, 0,5–1 cm leveä, vaaleanvihreä, toispuolinen, tiheä, tähkämäinen röyhy. Tähkylöiden tyvellä on kampaliuskaisia, tähkylöitten kokoisia suomuja (kukattomia tähkylöitä).
Suomessa otasukapää kasvaa yleisenä Ahvenanmaalla tuoreilla niityillä, missä se on muinaistulokas. Muualla maassa laji on harvinainen, enimmäkseen satannainen uustulokas.
Ruokopuntarpää
Ruokopuntarpää ("Alopecurus arundinaceus") on puntarpäihin kuuluva monivuotinen heinäkasvilaji.
Ruokopuntarpää kasvaa 50–120 senttimetriä korkeaksi. Heinä on pitkärönsyinen. Korret ovat pystyjä–kohenevia, kaljuja. Lehtilapa on 5–13 millimetriä leveä, usein sinertävä, litteä, pitkäsuippuinen, kalju. Lehtitupet, varsinkin ylin, pulleita, kieleke 3–6 mm, suippo. Kukinto on tiheä, liereä, tähkämäinen röyhy, 3–6 cm x 8–15 mm. Tähkylät 4–5 mm, litteitä, yksikukkaisia. Kaleet suippoja, 3-suonisia, tyvipuoliskosta yhdiskasvuisia, sinivihreitä-mustahkoja, selkä karvainen, kärkiosasta ulos kaartuva. Ulkohelve on viiston tylppä, vihneetön tai vihneellinen, vihne suora, helpeen keskustasta lähtevä, 3–4 mm kaleitten kärkien yli ulottuva.
Ruokopuntarpää risteytyy muiden puntarpäälajien kanssa. Suomessa esiintyy ruoko- ja polvipuntarpään sekä ruoko- ja nurmipuntarpään välisiä risteymiä.
Ruokopuntarpää on melko yleinen, yleisin se on Ahvenanmaalla. Sitä esiintyy rannikoilla itäiseltä Suomenlahdelta Vaasan korkeudelle ja erikseen sisämaassa pääosin alueella Pohjois-Pohjanmaa – Kainuu – Koillismaa. Pohjoisimmat kasvupaikat ovat Savukosken Soklissa.
Aikapoika ja mono
Aikapoika ja mono on Yleisradion tuottama suomalainen lasten televisionäytelmä, joka valmistui vuonna 1976.
Televisioelokuva kertoo Petristä, josta tulee perheen aikapoika, kun perheeseen syntyy vauva. Kotona vauva vie kaiken huomion eikä Petri saa enää huomiota osakseen kuten ennen. Tästä harmistuneena Petri kulkee pitkin katuja ja löytää vanhan kengän. Kenkä paljastuu taikamonoksi, joka osaa puhua. Monon avulla Petri pystyy muuttamaan äänensä vanhemman miehen ääneksi ja tämän avulla saa apua moneen hankalaan tilanteeseen.
"Aikapoika ja mono" voitti parhaan ohjelman palkinnon ja palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta Tšekkoslovakian television järjestämässä lasten- ja nuorten ohjelmien Prix Danube -kilpailussa vuonna 1977.
Tundrapuntarpää
Tundrapuntarpää ("Alopecurus borealis") on puntarpäihin kuuluva monivuotinen arktinen heinäkasvilaji.
Se kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja rönsyää korren tyveltä. Korressa on kaksi tai kolme solmua. Lehdet ovat 2–6 millimetriä leveät. Kukinto on tiheä ja lyhyt tähkämäinen röyhy, 1–2 cm pitkä, harmaanvihreä-violetti. Kaleet ovat pitkäkarvaiset, ulkohelve on lyhyt, vihne on aivan lyhyt, hieman kukasta ulkoneva.
Tundrapuntarpää esiintyy sirkumpolaarisesti pohjoisnapaa ympäröivällä alueella: Siperiassa, Pohjois-Amerikan pohjoisosassa ja Grönlannissa. Pohjoismaissa se kasvaa vain Norjassa Huippuvuorten ja Karhusaaren arktisilla saarilla. Laji on Huippuvuorilla yleinen.
Riippaheinä
Riippaheinä ("Pleuropogon sabinei") on monivuotinen, arktinen vedessä kasvava heinäkasvilaji.
Se kasvaa 0,8–2 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa harvoja mattomaisia kasvustoja. Korsi on pysty. Lehdet ovat 1,5–3 millimetriä leveät, litteät, suipot. Kukinto on 4–8 cm pitkä röyhy, jossa on muutama perällinen toispuolisesti riippuva tähkylä. Tähkylät ovat 8–15 mm pitkiä, violetteja, litteitä, niissä on 3–6 kukkaa.
Riippaheinä esiintyy sirkumpolaarisesti pohjoisnapaa ympäröivällä alueella: Siperiassa, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Se kasvaa makean veden ympäristöissä, matalassa vedessä lammikoissa ja järvissä. Laji on Huippuvuorilla hyvin harvinainen.
Vantaan historia 1946-1977
Vantaan historia 1946-1977: Kasvua, yhteistyötä, hyvinvointia on Pekka Ahtiaisen ja Jukka Tervosen kirjoittama, Vantaan kaupungin vuonna 2002 julkaisema, Vantaan kaupungin historian kuusiosoiseen teossarjaan kuuluva tietokirja. Teos johdattaa Vantaan lähimenneisyyteen, ja kaupungin kasvuun. Historiateoksen tarkastelujakson alkuvuonna 1946 Helsingin maalaiskunta menetti suuressa alueluovutuksessa mittavasti maata ja kaksi kolmasosaa väestöstään Helsingille. Vuonna 1972 jäljelle jäänyt maalaiskunta muutettiin Vantaan kauppalaksi ja vuonna 1974 edelleen Vantaan kaupungiksi. Seuranneen kolmen vuosikymmenen aikana Vantaasta kehittyi Suomen suurimpiin lukeutuva kaupunki.
Nurmijärvi (täsmennyssivu)
Nurmijärvi voi tarkoittaa seuraavia paikkoja:
William King
William King -nimisiä henkilöitä ovat:
Sitš
Sitš () oli nykyisen Taka-Karpatian alueella toiminut puolisotilaallinen järjestö. Se vaikutti 1930-luvulla alueen ollessa autonominen osa Tšekkoslovakiaa ja alueen lyhyen itsenäisyyden aikana Karpato-Ukrainan tasavaltana.
Sitš muodostui pienistä yksiköistä (čoty) kylissä ja kaupungeissa, sekä suuremmista yksiköistä (koši) piirikuntatasolla. Sitšin johdossa oli Dmytro Klympuš ja sen varajohtajana toimi Ivan Rohač. Järjestön jäsenten tehtäviin kuului esimerkiksi paikallisen poliisin tukeminen ja alueen rajojen valvonta Unkarista ja Puolasta tulevien soluttautujien varalta. Näiden toimien ohella Sitš julkaisi myös lehteä nimeltä "Nastup" ja sillä oli "Letiuča estrada" -niminen teatteriryhmä. Järjestön johto koostui paikallisista Ukraina-mielisistä aktivisteista, mutta sen rivijäsenten valtaosa oli peräisin Galitsiasta ja sen jäsenten tavoitteena oli ukrainalainen valtio. Järjestön tarkkaa kokoa ei tunneta, mutta siihen kuului noin 300–400 aseellista jäsentä.
Sitš perustettiin 9. marraskuuta 1938 hieman sen jälkeen, kun Avgustyn Vološynin johtama hallitus nousi valtaan tuolloin autonomisella Taka-Karpatian alueella. Järjestö radikalisoitui enenevissä määrin ennen maaliskuun 1939 poliittista kriisiä. Kehitystä tuki Saksa, jonka tarkoituksena oli lakkauttaa Münchenin sopimuksen rampauttama Tšekkoslovakia. 14. maaliskuuta 1939 osa järjestön jäsenistä yritti vallankaappausta Vološynin hallitusta vastaan, johon kuului myös hyökkäys alueella vielä olleita tšekkoslovakialaisia armeijan joukkoja vastaan. Lev Prchalan johtamat tšekkoslovakialaiset vastasivat hyökkäykseen molempien osapuolten kärsiessä muutamia kuolonuhreja. 15. maaliskuuta Unkarin armeija aloitti etenemisen Taka-Karpatiaan ja alueen hallitus julistautui itsenäiseksi Karpato-Ukrainan tasavaltana. Tasavaltaa johtanut Vološyn päätti olla tekemättä aseellista vastarintaa unkarilaisia vastaan ja pakeni Romaniaan. Osa Sitšin jäsenistä julisti hänet petturiksi ja käynnisti liikekannallepanon. Sitšin jäsenet hyökkäsivät aseistautumattomien opiskelijoiden tukemana unkarilaisia joukkoja vastaan Krasne Polessa hieman H'ustin ulkopuolella. Surmansa sai useita Sitšin jäseniä sekä opiskelijoita.
Ukrainalaismieliset maastamuuttajat länsimaissa ja kansallismieliset tahot kommunismin jälkeisessä Ukrainassa ovat julkaisseet useita teoksia Sitš-järjestöä koskien. Sitä on käytetty esimerkkinä rohkeasta vastarinnasta väitetysti fasismia edustanutta Miklós Horthyn johtamaa Unkaria vastaan.
Sandok, il Maciste della giungla
Sandok, il Maciste della giungla (”Sandok, viidakon Maciste”; , ”Valkoisen norsun temppeli”) on vuonna 1964 valmistunut italialais-ranskalainen elokuva. Umberto Lenzin ohjaaman seikkailuelokuvan sankaria esittää yhdysvaltalainen Sean Flynn.
Brittiläisen Intian protektoraatissa Sikkimissä Valkoisen norsun uskonlahkoon kuuluvat kapinalliset kaappaavat varakuninkaan tyttären Cynthian ja tämän sulhasen. Kuvernööri lähettää asiaa selvittämään luutnantti Dick Ramseyn, joka prinsessa Dharan ja tämän palvelijan Sandokin avulla onnistuu vapauttamaan vangit ja paljastamaan kapinallisten päällikön.
Techniscope-laajakangasformaatissa ja Technicolor-väreissä kuvattu "Sandok, il Maciste della giungla" on yksi Umberto Lenzin 1960-luvun alussa ohjaamista siirtomaaseikkailuista. Sen alkuperäinen italiankielinen nimi "Il tempio dell’elefante bianco" vaihdettiin Steve Reevesin tähdittämien Sandokan-elokuvian suosion myötä. Maciste-elokuvien kanssa Lenzin ohjaustyöllä ei ole mitään tekemistä. Pääosaa esittävä Sean Flynn on Errol Flynnin poika. Nimeämättömissä sivuosissa nähdään muun muassa Sal Borgese, Giovanni Cianfriglia, Dakar ja Nello Pazzafini.
Elokuva tuotti Italiassa melko vaatimattomat 208 miljoonan liiran pääsylipputulot.
Keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö
Keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö on rakennusten omistamiseen erikoistunut yhtiömuoto.
Keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö on Suomen asunto-osakeyhtiölain mukaan yhtiö, jonka yhtiöjärjestyksessä määrätty tarkoitus on omistaa ja hallita vähintään yhtä rakennusta tai sen osaa. Keskinäisen kiinteistöosakeyhtiön osakkeet oikeuttavat hallitsemaan tiettyä huoneistoa tai muuta osaa yhtiön rakennuksesta tai sen hallinnassa olevasta kiinteistöstä.
Kiinteistöosakeyhtiö ei ole itsenäinen yhtiömuoto. Se toimii kuten mikä tahansa osakeyhtiö.
Tavallisen ja keskinäisen kiinteistöosakeyhtiön ero näkyy mm. vuokratulojen käsittelyssä. Tavallinen kiinteistöosakeyhtiö saa kiinteistön vuokratulot itse ja on niistä verovelvollinen. Keskinäisen kiinteistöosakeyhtiön osakkeet oikeuttavat hallitsemaan tiettyä kiinteistön tai rakennuksen osaa. Siitä kertyvät vuokratulot ovat osakkeenomistajan tuloa.
Keskinäisen kiinteistöosakeyhtiön erottaa asunto-osakeyhtiöstä se, että sen hallinnassa olevan rakennuksen tai rakennuksen pinta-alan käyttötarkoitusta ei ole rajoitettu, kuten asunto-osakeyhtiössä. Keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö saa myös itse valita, sovelletaanko siihen osakeyhtiö- vai asunto-osakeyhtiölakia.
Keskinäiseen kiinteistöosakeyhtiöön sovelletaan asunto-osakeyhtiölakia, jollei laissa tai yhtiön yhtiöjärjestyksessä toisin määrätä. Yhtiöjärjestyksessä voi myös määrätä, että yhtiöön sovelletaan jotakin asunto-osakeyhtiölain säännöstä mutta muuten osakeyhtiölakia.
Jos keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö on perustettu ennen vuotta 1992 (perusilmoitus tehty ennen 1.1.1992), siihen sovelletaan uutta asunto-osakeyhtiölakia vain, jos tästä on määräys yhtiöjärjestyksessä.
Menrva
Menrva (myös Menerva) oli etruskien jumalatar, joka vastasi kreikkalaisten Athenea. Menrvan tunnusmerkejä olivat kypärä, peitsi ja kilpi. Myös Menrvan synty muistutti Athenen syntyä: Menrvan sanottiin syntyneen Tinian otsasta.
Menrva muodosti yhdessä Tinian ja Unin kanssa etruskien jumalten ylimmän kolmikon.
Ikkunakalvo
Ikkunakalvo on ikkunaan asennettava kalvo. Se voi esimerkiksi suojata sisätiloja auringonsäteiltä ja niiden kuumentavalta, haalistavilta ja terveydelle haitallisilta vaikutuksilta, ikkunaa naarmuuntumiselta tai rikkoutumiselta, tai se voi antaa näkösuojaa. Jotkin ikkunakalvot ovat koristeellisia.
Jälkiasennettavia ikkunakalvoja on tarjolla eri valmistajilta lukuisia malleja ja paksuuksia – neutraalin kirkkaina tai eri väreillä ja tummuusasteilla sävytettyinä. Eri kalvotyypit painottavat erilaisia käyttötarpeita ja ominaisuuksia esimerkiksi aurinkoenergian torjunnassa ja valonläpäisyssä.
Aurinkosuojakalvo rajoittaa merkittävästi auringon lämpösäteilyn pääsyä ikkunoista sisätiloihin. Talvella kalvo puolestaan eristää sisälämpöä ja estää lämpöhukkaa ikkunasta. Näin aurinkosuojakalvot tasoittavat sisätilojen lämpötilanvaihtelua ja parantavat kiinteistön energiatehokkuutta.
Paitsi lämmönsäätelyyn aurinkosuojakalvoja käytetään myös tehokkaan UV-suojan takia. Ikkunakalvo voi torjua 99 prosenttia ikkunoista tulevasta UV-säteilystä, joten kalvo suojaa ihmisiä terveyshaitoilta sekä sisutusta, tauluja, tapetteja ja kankaita haalistumiselta ja vaurioitumiselta. Tästä syystä aurinkosuojakalvoja asennetaan usein esimerkiksi museoihin, liike- ja toimistorakennuksiin, sairaaloihin ja hoitolaitoksiin sekä kouluihin ja päiväkoteihin.
Ikkunakalvo parantaa henkilöturvallisuutta. Jos ikkuna menee rikki, kalvo pitää lasinsirpaleet paikoillaan. Vielä tehokkaampaa turvallisuutta tarjoavat varsinaiset turvakalvot.
Ikkunakalvo estää valon heijastuksia ja häikäisyä. Tummennetut ikkunakalvot tarjoavat myös näkösuojaa ulkoapäin katsottuna. Ikkunakalvoja asennetaan myös esteettisillä perusteilla. Eri sävyiset kalvot vaikuttavat kiinteistöjen ja ajoneuvojen ulkonäköön ja koristeellisuuteen.
Etiopian demokraattinen kansantasavalta
Etiopian demokraattinen kansantasavalta oli Etiopian virallinen nimi vuodesta 1987 vuoteen 1991. Se perustettiin Mengistu Haile Mariamin ja Etiopian työväenpuolueen hallitsemana kommunistisena valtiona. Etiopian demokraattisen tasavallan perustaminen johti maata aikaisemmin hallinneen sotilasjunttahallinnon Dergin purkamiseen. Etiopian demokraattinen kansantasavalta oli marxilais-leniniläinen yksipuoluejärjestelmä.
Valtion auktoriteettia ei koetellut pelkästään aseistetut militantit, jotka oltiin liitetty Etiopiaan vuosikymmeniä ennen, vaan myös sisäiset vastarintaliikkeet. Etiopian demokraattinen kansantasavalta tuli tiensä päätökseen toukokuussa 1991, kun Mengitsu pakeni Etiopiasta, toisen puolueen saapuessa Addis Ababaan.
Charun
Charun on etruskien mytologiassa miespuolinen demoni. Hänen nimensä on luultavasti omaksuttu kreikkalaisten Kharonista. Charunin tunnusmerkki on suuri vasara, jota hän kantaa olkapäällään. Hänellä on korppikotkan nokka, suipot eläimen korvat ja hänen päästään kasvaa hiusten sijasta käärmeitä. Usein hänet kuvataan myös siivekkäänä. Charun on kuolleiden sielujen alamaailmaan saattaja ja hautojen vartija.
Etsetimibi
Etsetimibi (CHNOF) on β-laktaamijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä korkean kolesterolitason alentamiseen.
Etsetimibi liukenee huonosti veteen, mutta liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin. Etsetimibi sitoutuu ohutsuolen kolesterolia kuljettaviin proteiineihin. Tämän seurauksena erityisesti LDL-kolesterolin imeytyminen ohutsuolesta verenkiertoon estyy. Etsetimibiä käytetään usein yhteisvalmisteena statiinien kuten simvastatiinin kanssa. Sitä voidaan myös käyttää yksinään, mutta lähinnä silloin kun statiineja ei voida käyttää.
Etsetimibi on yleensä hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat vatsakivut, ripuli, selkäkipu, yskä ja väsymys. Yhdessä tutkimuksessa havaittiin suhteellisen korkea syöpäriski etsetimibiä saaneilla potilailla, mutta yhteyttä ei ole havaittu muissa tutkimuksissa.
Culsu
Culsu on etruskien mytologiassa naispuolinen demoni, joka seisoo alamaailman porteilla. Hänen tunnusmerkkejään ovat palava soihtu ja sakset. Saksilla on ilmeisesti tarkoitus leikata elämänlanka poikki.
Limba
Limba on enimmäkseen Sierra Leonessa, mutta myös Guineassa puhuttu atlantinkongolaisiin kieliin kuuluva kieli. Se ei ole samantapainen muiden kielien kanssa. Limban murteisiin kuuluu "tonko", "sela", "kamuke" (tai "ke"), "wara-wara", "keleng", "biriwa" sekä "safroko".
Maksullinen osakeanti
Maksullinen osakeanti eli uusmerkintä tarkoittaa osakeantia, jossa yhtiö antaa merkintähintaa vastaan uusia osakkeita. Annilla yhtiö pyrkii saamaan saamaan lisää omaa pääomaa toimintansa rahoittamiseen. Antiin voi sisältyä muitakin tarkoituksia kuten esimerkiksi yhtiön osakaspiirin laajentaminen.
Maksullisessa osakeannissa raha voidaan kerätä joko vanhoilta tai uusilta osakkeenomistajilta tai molemmilta. Kerätty rahamäärä merkitään osakeyhtiön osakepääomaan tai sijoitetun vapaan oman pääoman rahastoon.
Hintaa, joka uusista osakkeista yhtiölle maksetaan, kutsutaan "merkintähinnaksi", "emissiohinnaksi" tai "emissiokurssiksi". Osakkeen merkintähinta ei välttämättä ole sama kuin osakkeen nimellisarvo. Merkintähinta suoritetaan joskus rahan sijasta muuna omaisuutena eli apporttina.
Maksullinen osakeanti voi olla merkintäoikeusanti tai suunnattu osakeanti. Merkintäoikeusannissa vanhoilla osakkailla on merkintäoikeus, joka oikeuttaa merkitsemään uusia osakkeita annin ehdoissa määrätyssä suhteessa. Suunnatussa annissa tästä oikeudesta on poikettu.
Suomessa oli aiemmin voimassa "alikurssikielto." Uusmerkintää ei saanut järjestää alikurssiin siten, että osakkeen merkintähinta olisi alittanut nimellisarvon. Alikurssikieltoa pystyi kuitenkin kiertämään järjestämällä niin kutsutun sekaemission.
Alikurssikieltoa ei Suomessa enää ole.
Somalian demokraattinen tasavalta
Somalian demokraattinen tasavalta (, , ) oli nimi, jonka entisen Somalian presidentin Mohamed Siad Barren marxilais-leniniläinen hallitus antoi Somalialle sen jälkeen, kun hän oli kaapannut vallan itselleen verettömän vuoden 1969 vallankaappauksen jälkeen. Vallankaappaus tapahtui muutama päivä valtion toisen presidentin Abdirashid Ali Shermarken salamurhaamisen jälkeen. Barren hallitus hallitsi maata seuraavien 21 vuoden ajan kunnes Somalian sisällissota puhkesi maassa vuonna 1991.
Merkintäoikeusanti
Merkintäoikeusanti tarkoittaa osakeantia, jossa osakkeenomistajat saavat merkitä yhtiön osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa.
Suomen osakeyhtiölain mukaan osakkeenomistajilla on etuoikeus osakeannissa annettaviin osakkeisiin samassa suhteessa kuin heillä ennestään on yhtiön osakkeita. Jos yhtiössä on useita osakelajeja, etuoikeus toteutetaan tarjoamalla kunkin lajin uusia osakkeita samassa suhteessa kuin osakkailla ennestään oli kunkin lajin osakkeita. Jos osakkaiden merkintäetuoikeudesta poiketaan, kyseessä on suunnattu osakeanti.
Merkintäoikeusannin vanha nimitys on ”"kuponkianti"”. Nimi johtuu siitä, että paperisten osakekirjojen aikaan antiin osallistuttiin luovuttamalla osakeantilippuja eli kuponkeja.
Merkintäoikeusannissa vanhoihin osakkeisiin liittyy merkintäoikeus. Kukin merkintäoikeus tuottaa oikeuden merkitä annin ehdoissa määrätyn määrän osakkeita.
Merkintäoikeus on arvopaperi, jonka voi tavallisesti myydä eteenpäin, jollei sitä halua itse käyttää. Merkintäoikeuksilla on taloudellista arvoa erityisesti silloin, jos osakkeiden merkintähinta alittaa niiden käyvän arvon. Osakas, joka ei halua myydä osakkeitaan mutta ei myöskään sijoittaa yhtiöön lisää rahaa, voi saada tuloja myymällä merkintäoikeutensa. Merkintäoikeudet ovat voimassa ainoastaan osakeannin ajan ja raukeavat arvottomina osakeannin päätyttyä.
Antromeeri
Antromeeri eli antropogeeninen biomi on Ellisin & Ramankuttyn 2008 esittämän maantieteellisen teorian mukaan biomi, jossa prosessit ovat ensisijaisesti ihmispopulaation funktioita. Ekosysteemit ja ihmistoiminta vuorovaikuttavat keskenään. Antromeeri on siis luonnon ja ihmistoiminnan yhdessä luoma alue ja kokonaisuus. Teoria esittää, että antomeerissa ihmistoiminta vaikuttaa enemmän kuin suurilmasto.
Sen mukaan noin 75 % maapallon jäättömästä maa-alasta on antromeerejä ja loput luonnonbiomeja. Ellis & Ramankutty löysivät 18 eri luokkaa, esimerkiksi tiheä kaupunkiasutus, asuinalueiden metsä ja luontaisesti kasteltu viljelymaa. 18 antromeeria jaetaan viiteen pääluokkaan, jotka ovat: tiheä asutus, kylät, viljelysmaat, laidunmaat ja metsätalousalueet, mukaan lukien asutetut metsät.Teoriassa karttaruudut jaetaan luonnonvaraisiin ja antropogeenisiin luokkiin. Väentiheys ja maankäyttö puolestaan määräävät antromeerin antropogeenisissa ruuduissa.
Ellisin & Ramankuttyn teoriassa vain kolmeen eri luokkaan jakautuvaa lähes koskematonta luontoa ei luokitella antromeereiksi. Suomessa sellaista on lähinnä Lapissa ja luonnonsuojelualueilla. Maailmalla monet vaikeasti tavoitettavat alueet ja luonnonoloiltaan ihmiselle epäsuotuisat alueet, kuten arktinen tundra, vuoristot, sademetsät tai aavikot ovat luonnontilaisiksi luokiteltuja. Kasvillisuuden nettoprimäärituotanto on usein vähäisempää luonnontilaisilla alueilla, lukuun ottamatta kirveenkoskemattomia metsiä Antromeereista nettoprimäärituotanto on vähäistä lähinnä vain ekstensiivisesti laidunnettuilla ruohikkoalueilla.
Suurimalla osalla maapallon alueista siis näkyy ihmisen kädenjälki voimakkaasti. Ihminen on luonut kokonaan uusia tai muokannut vahvasti ekosysteemejä esimerkiksi viljelemällä, laiduntamalla, kaskeamalla, säännöstelemällä järviä, ojittamalla soita, hakkaamalla metsiä ja rakentamalla kaupunkeja. Esimerkiksi suon ojituksessa se muuttuu talousmetsäksi ja koko ekosysteemi siis korvaantuu toisella. Talousmetsä ei ole enää luonnontilainen biomi, näin Ellis & Ramankutty määrittelevät suurimman osan Suomea metsätalousalueiksi tai asuinaluiden metsäksi.
Ihmisen toiminta voi sekä lisätä että vähentää monimuotoisuutta. Esimerkiksi monet laidunnetut niityt ovat arvokkaita perinnebiotooppeja harvinaisine niittykasveineen. Kaupungitkin ovat antopogeenisia biomeja ja esimerkiksi puistoista voi löytyä yllätävän paljon harvinaisia lintuja ja niihin on istutettu usein monipuolista kasvillisuutta, kuten jaloja lehtipuita. Kaupunkien ekosysteemeitä tutkii kaupunkiekologia.
Suunnattu osakeanti
Suunnattu osakeanti tarkoittaa osakeantia, jossa yhtiö antaa oikeuden merkitä uusia osakkeita aiemmista omistusosuuksista poiketen. Lähtökohtaisesti yhtiön vanhoilla osakkeenomistajilla on oikeus merkitä uusia osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa (merkintäoikeusanti). Kun tästä oikeudesta poiketaan, kyseessä on suunnattu osakeanti. Suunnatun osakeannin merkitsijöiden suhteellinen osuus yhtiön osakkeista kasvaa muiden osakkeenomistajien omistuksen kustannuksella.
Suomen osakeyhtiölain mukaan suunnatun osakeannin voi toteuttaa vain, jos siihen on yhtiön kannalta painava taloudellinen syy. Jos suunnattu osakeanti on maksuton anti, syyn on oltava erityisen painava sekä yhtiön kannalta että kaikkien osakkeenomistajien etu huomioiden.
Suunnatussa annissa poiketaan osakkeenomistajien yhdenvertaisesta kohtelusta. Annin syy voi olla esimerkiksi se, että yhtiöön halutaan ottaa uusi osakas. Muita syitä voivat olla mm. pääomarakenteen vahvistaminen, edullisen rahoituksen turvaaminen, toimintaedellytysten turvaaminen ja yhtiön strategian toteuttaminen. Suunnatulla annilla voidaan myös rahoittaa yrityskauppoja. Sen avulla voidaan joskus jopa välttää yhtiön konkurssi.
Suunnatusta annista päättää yhtiökokous OYL 5:27:n mukaisesti eli päätös edellytetään tehtävän 2/3:n määräenemmistöllä yhtiökokouksessa edustetuista osakkeista sekä äänistä. 2/3:n määräenemmistöä edellytetään myös niiden osakkaiden joukolta, joiden oikeudet heikkenevät.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1972
Vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisten kilpailuohjelmassa oli kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Kilpailupaikkoina oli Ōkurayaman mäkihyppykeskus. Normaalimäen K-piste oli 70 metriä ja suurmäen 90 metriä.
Sapporon mäkihyppykilpailut olivat yksi olympiahistorian parhaiten muistettuja. Isäntämaa Japani saavutti normaalimäessä kolmoisvoiton, suurmäen voittoon hyppäsi tuntematon puolalainen Wojciech Fortuna. Hänen mitalinsa oli samalla Puolan ensimmäinen talviolympialaisten kultamitali.
Xwédan kuningaskunta
Xwédan kuningaskunta (myös "Hueda", "Whydah", "Ouidah" tai "Sahé") oli kuningaskunta Länsi-Afrikan rannikolla nykyisen Beninin rajojen sisällä. Maa oli merkittävä orjakaupan keskus 1600- ja 1700-luvuilla. Vuonna 1700 Xwédan kuningaskunnalla oli rantaviivaa noin 16 kilometriä. Kuningas Haffonin hallintokauden aikana rantaviiva laajentui 64 kilometriin ja sisämaahan 40 kilometriin.
Xwédan pääkaupunkina oli Savi. Kuningaskunnan viimeinen kuningas oli kuningas Haffon, joka suistettiin vallasta vuonna 1727 Xwédan tullessa valloitetuksi ja liitetyksi Dahomeyn kuningaskuntaan.
Roy Radke
Roy Radke (s. 10. joulukuuta 1996 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Radke pelasi juniorina muuan Team Illinoisin, Chicago Missionin ja Culver Militaryn Academyn joukkueissa. Barrie Colts varasi hänet 243. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Vuoden päästä Radken varasi Indiana Ice 106. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän vietti seuraavan kauden 2013–2014 Shattuck St. Mary'sin high school -joukkueessa. Kaudeksi 2014–2015 Radke siirtyi hänet kaksi vuotta aiemmin varanneeseen Barrie Coltsin OHL-joukkueeseen.
Radken kotikaupungin joukkue Chicago Blackhawks varasi hänet kuudennella kierroksella 164. pelaajana . Radke vietti Barrie Coltsin OHL-joukkueessa vielä kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 2015–2016 hän teki OHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+20=39, mutta kaudella 2016–2017 Radke oli joukkueensa paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 23+13=36. Loppukaudella hän kärsi nilkkavaivoista, jonka takia Radken kausi OHL:ssä päättyi 45 runkosarjaotteluun. Maaliskuussa 2017 hän kävi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rockford IceHogsin vahvuudessa, mutta Radke ei kuitenkaan pelannut otteluakaan. Hän kärsi loppukaudella myös olkapäävaivoista ja kävi kauden jälkeen leikkauksessa.
Elokuussa 2017 Radke siirtyi kauden 2017–2018 kestävällä ja lokakuun loppuun asti kestävän try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hän sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden jatkosopimuksen. Radken ensimmäinen kausi ammattilaistasolla toi 46 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 7+5=12. Huhtikuussa 2018 hän teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Anglosfääri
Anglosfääri on joukko englannin kieltä puhuvia valtioita, joilla on samanlaiset kulttuurilliset juuret, jotka perustuvat ihmisryhmiin peräisin Britteinsaarilta (Englanti, Wales, Skotlanti, Pohjois-Irlanti ja Irlanti) ja jotka ylläpitävät tänä päivänä läheisiä poliittisia sekä militaristisia suhteita. Vaikka Anglosfääriin lukeutuvat maat eriävätkin eri lähteiden välillä, Anglosfääriin ei kuitenkaan lasketa kaikkia valtioita joissa englannin kieli on virallinen kieli, vaikka valtiot joissa englanti on virallisena kielenä ovatkin joskus olleet osa brittiläistä imperiumia.
Gabriella Ullberg Westin
Gabriella Ullberg Westin (s. 1973 Hudiksvall) on ruotsalainen kirjailija. Hänet tunnetaan rikostarkastaja Johan Rokan tutkimuksia käsittelevistä dekkareistaan.
Gabriella Ullberg Westin syntyi ja varttui Hudiksvallissa. Nuoruudessaan hän asui Italiassa ja työskenteli siellä valokuvamallina. Mallintöiden ohella hän kouluttautui muotisuunnittelijaksi. Muotialan koulutuksen lisäksi Ullberg Westin on suorittanut opintoja yliopistoissa. Hän opiskeli kriminologiaa Tukholman yliopistossa. Sen ohella hän on opiskellut viestintätieteitä Keski-Ruotsin yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän on työskennellyt viestintäalalla. Ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi hän työskenteli viestintätehtävissä Ruotsin suurimman puhelinyhtiön palveluksessa. Vuonna 2014 Ullberg Westin aloitti täysipäiväisenä kirjailijana.
Ullberg Westin asuu Tukholmassa ja hän on naimisissa poliisina työskentelevän miehen kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta. Vapaa-ajalla Ullberg Westin harrastaa juoksua ja hän on ottanut osaa useisiin pitkän matkan juoksukilpailuihin.
Ullberg Westinin ensimmäinen dekkari "Yksinäinen perhonen" () ilmestyi vuonna 2014 ja suomennettuna 2015 HarperCollins Nordicin kustantamana. Se oli uuden dekkarisarjan ("Murha Hudiksvallissa") avausosa. Sarjan keskeinen henkilö on rikostarkastaja "Johan Rokka", joka on palannut kotikaupunkiinsa Hudiksvalliin. Vuonna 2017 ilmestyi sarjan kolmas osa "Fixaren".
Ford F-Series
Ford F-Series on Ford Motor Companyn vuodesta 1948 valmistama lava-auto. Meksikossa autoa markkinoidaan nimellä Ford Lobo.
F-Series on ollut Yhdysvaltain myydyin automalli vuodesta 1981, ja myydyin pick-up vuodesta 1977.
Chevrolet Silverado
Chevrolet Silverado on General Motorsin Chevrolet-divisioonan valmistama iso lava-auto. GMC valmistaa GMC Sierra- nimistä mallia joka on teknisesti identtinen Silveradon kanssa.
Eepos-kirjastot
Eepos-kirjastot on Etelä-Pohjanmaan kuntien sekä Kaskisten, Perhon, Vetelin, Laihian ja Isonkyrön kirjastojen muodostama seudullinen verkosto eli kirjastokimppa. Eepos-kirjastoihin kuuluu 22 kuntaa. Yhteiset verkkosivut ja verkkokirjasto ovat palvelleet asiakkaita helmikuusta 2017 alkaen. Yhteistyö mahdollistaa koko alueelle yhteiset käyttösäännöt, kirjastokortin, verkkopalvelun, e-kirjapalvelun, aineistokuljetukset sekä asiakas- ja aineistotietokannat.
Anne Marie Appelgren
Anne Marie Appelgren (s. 1956 Tammisaari) on suomenruotsalainen kirjailija.
Appelgrenin isoäiti Anne-Marie Appelgren kuoli Turussa saksalaisten pommituksissa 1940. Se ja monet muut toiseen maailmansotaan ajoittuvat kuolemantapaukset ovat leimanneet hänen elämäänsä ja tuotantoaan. Hän käsittelee romaanissaan "Skuggan av Saturnus" natsismin ihannointia verrattuna sen todellisuuden julmuuteen.
Monitoimitalo Monikko
Monikko on vuonna 2017 valmistunut Nurmijärven Klaukkalan urheilualueella sijaitseva monitoimitalo. Monikossa on nuorisotila Kertsi, aulakahvila ja urheilualuetta palvelevat pukuhuoneet. Monikon rakentaminen maksoi 13.5 miljoonaa euroa.
Ulkoa rakennus on hyvin moderni ja siinä on isot ikkunat. Monikkosalissa järjestetään erikokoisia tilaisuuksia. Salissa on suuri teleskooppikatsomo, jossa on 332 istuinta ja tilaa 100 irtotuolia varten. Seisomapaikkoja katsomo sisäänvedettynä on 600. Lisäksi noin kolmasosa Monikosta on vuokrattu taiteen perusopetuksen oppilaitosten, eli Nurmijärven musiikkiopiston, Nurmijärven tanssiopiston ja Nurmijärven opiston käyttöön.
Monikossa on esiintynyt muun muassa Benjamin Peltonen ja Nikke Ankara. Siellä on järjestetty myös Ultimate-ysäribileet, Waldo’s Peoplen Marko Reijosen 50-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Suomen 100-vuotissyntymäpäivän kunniaksi Monikon lasiseinä valaistiin sinivalkoiseksi. Monikossa järjestetään lähes joka viikko myös pienempiä tapahtumia.
Brandenburg-luokka (taistelulaiva)
Brandenburg-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului neljä alusta.
Audio-Technica
Audio-Technica Corporation () on Japanissa vuonna 1962 perustettu kansainvälinen äänentoistolaitteiden valmistaja, joka suunnittelee ja valmistaa ammattitason mikrofoneja, kuulokkeita, levysoittimien äänirasioita ja muita äänilaitteita kuten levysoittimia.
Audio-Technican perusti Hideo Matsushita Japanissa, Tokion Shinjukussa vuonna 1962. Yhtiön ensimmäinen tuote oli AT-1 äänirasia. Audio-Technican liiketoiminta kehittyi nopeasti ja yritys alkoi valmistamaan myös muita tuotteita kuten kuulokkeita
Becclesin rautatieasema
Becclesin rautatieasema on rautatieasema Becclesin kaupungissa Suffolkissa. Se sijaitsee East Suffolk Linen varrella.
Asema avattiin 4. joulukuuta 1854. Sitä käytti 108 800 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Veikko Palotie
Veikko Palotie (21. marraskuuta 1915 – 16. heinäkuuta 1988) oli suomalainen varatuomari, asianajaja ja pääkonsuli.
Palotie valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1943 ja sai varatuomarin arvon 1946. Pääkonsulin arvonimen hän sai 1975.
Sotapalveluksesta palattuaan Palotie oli aluksi Asianajotoimisto Rainer Wuorion palveluksessa kunnes hän perusti vuonna 1951 oman asianajotoimiston joka erikoistui yritysjuridiikkaan sekä perintö-, testamentti- ja säätiökysymyksiin. Asianajotoimisto Veikko Palotie & Co Oy toimii nykyisin nimellä Merilampi Oy. Palotie oli hallituksen jäsenenä useissa yrityksissä ja toimi lainopillisena asiantuntijana niissä.
Vuodesta 1982 alkaen Palotie keskittyi Paulon Säätiön hoitamiseen ja toiminnan kehittämiseen. Säätiön olivat perustaneet helsinkiläisen ravintola Bellevuen omistanut ravintoloitsija Reko Paulo (ent. Grigori Pawlow, 1891–1957) ja hänen vaimonsa Hulda Helén (1884–1963). Palotie toimi vuonna 1966 toimintansa aloittaneen säätiön hallituksen puheenjohtajana. Paulon Säätiö jakaa apurahoja lääketieteellisen tutkimustyön, liikesivistyksellisen tutkimus- ja koulutustyön sekä kuvataiteen ja säveltaiteen edistämiseen. Säätiön yhteyteen perustettiin vuonna 1977 Veikko Palotien rahasto joka jakaa apurahoja liikesivistystä edistäviin tarkoituksiin ja liike-elämän juridiikan tutkimiseen.
Vuonna 2009 asianajotoimisto Veikko Palotie & Co Oy ja Paulon Säätiö perustivat Veikko Palotie–palkintostipendin joka jaetaan vuosittain elinkeinoelämän kannalta mielenkiintoisten Helsingin yliopiston oikeustieteen maisterin pro gradu -tutkielmien tekijöille.
Dättlikon
Dättlikon on kunta Sveitsissä, Zürichin kantonissa. Kunnassa on 781 asukasta (31.12.2016).