Shang-dynastia
Shang-dynastia oli Kiinassa noin 1600–1100 eaa.
Tällä kaudella loisteliaissa palatseissa asuvat kuninkaat hallitsivat suurta osaa Pohjois-Kiinasta, ja kävivät sotia ympäröiviä kansoja vastaan. Perimätiedon mukaan myös pääkaupunki vaihtui tällä kaudella muutaman kerran, mikä viittaa valtataisteluihin eri alueiden aatelissukujen kesken.
Shang-kausi tunnetaan parhaiten niin sanotuista oraakkeliluukirjoituksistaan.
Shang-kausi päättyi äkkiä Zhou-dynastian nousuun noin 1150–1050 eaa.
Shang-dynastia hallitsi Kiinaa erään arvion mukaan noin 1766 – 1066 eaa..
Täsmällisistä vuosiluvuista huolimatta niitä ei tule ottaa kirjaimellisesti. Toiset sanovat Shang-dynastian alkaneen vasta 1300-luvulla eaa. ja päättymisajankohdaksi ilmoitetaan toisinaan 1122 eaa.
Shang-dynastia, jonka loppuvaiheista käytetään myös nimeä Yin 殷, oli maanviljelyyn pohjautuva yhteiskunta, joka harjoitti myös metsästystä ja eläinten kasvatusta. Erityisen merkillepantavaa aikakaudella ovat vanhimmat säilyneet kirjoitukset eli nk. oraakkeliluukirjoitukset sekä "teollinen" pronssinvalaminen.
Tuhannet arkeologiset löydöt (pääosin Henanin 河南 laaksosta) kuten myös oraakkeliluukirjoitukset kertovat kauden elämästä. Lisäksi Kiinassa tähän päivään saakka käytössä olevat kuukalenteri ja jiazi-kalenteri olivat käytössä jo Shang-kaudella.
Shang-kauden kuninkaat hallitsivat suurta osaa Pohjois-Kiinasta ja kävivät useita sotia ympäröiviä kansoja vastaan. Pääkaupungit olivat loisteliaan palatsielämän keskuksia. Han-dynastian aikainen historioitsija Sima Qian 司馬遷 (司马迁) kertoo pääkaupungin siirroista Shang-kaudella, mutta tätä ei ole voitu todistaa arkeologisesti. Nämä pääkaupungit olivat: Bo 亳, Ao 隞 tai 囂 (嚣), Xiang 相, Geng 邢 ja Yin 殷.
Kuninkaalliset palvoivat henkiolentoja, joista ylin oli Taivaan keisari 上帝 Shangdi, sekä esi-isiään.
Merkittävät löydöt ovat:
Shang-dynastian aikainen yhteiskunta jakautui erilaisia töitä tekevien ryhmiin. Shang-dynastialla oli myös orjia, 奴隸 [nú lì] (奴隶), jotka otettiin sotavangeista. Shang-dynastian kuninkailla oli käytössä klaanijärjestelmä, jossa he antoivat prinsseille ja serkuillensa jonkin arvonimen ja alueen hallittavaksi. Pääkaupungista kauempana vallitsivat virkamiehet, 
jotka eivät olleet sukua kuninkaalle ja olivat usein itsenäisempiä. Kaukana pääkaupungista asuvista ja vihollisista käytettiin nimitystä 方 [fang]. Myöhemmin näitä alettiin kutsua barbaareiksi.
Eri ammattikunnat (kaivostyöläiset, pronssinvalajat, puusepät, jne.) oli jaettu n. sadan hengen ryhmiin ja kullakin näistä oli virkamiehiä joilla oli erityisiä velvollisuuksia. Jopa ennustusten kirjaaminen vaati byrokratiaa, mistä näkyy perinteisen kiinalaisen valtion alku. Ilmasto Shang-dynastian aikana oli nykyistä lämpimämpi. Pääasiallinen viljakasvi Pohjois-Kiinassa oli hirssi, kuten nykyisinkin. Metsästys oli ylempien luokkien urheilulaji.
Kuninkaiden kanssa haudattiin arvoesineitä ilmeisesti kuolemanjälkeistä käyttöä varten. Anyangin haudoista löytyneet esineet todistavat laajasta kaupankäynnistä joka ulottui sisä-Aasian aroille saakka. Mahdollisesti samasta syystä haudattiin myös elävältä jopa satoja orjia. Esi-isien palvonta oli myös selvästi yleistä.
Shang-dynastia kävi usein sotia naapurikansoja ja arojen paimentolaisia vastaan. Heidän armeijansa koostui jo tuolloin eri aselajeista, kuten ratsuväestä ja jousiampujista.
Tältä kaudelta, noin ajalta 1500 eaa., ovat peräisin varhaisimmat löydetyt varmasti kiinaa olevat kirjoitukset, eli nk. oraakkeliluukirjoitukset. Kirjoituksissa käytetty kirjoitusjärjestelmä on jo niin kehittynyt, että on selvää että kiinaa oli kirjoitettu useita satoja vuosia tätä ennenkin. Koska merkit pohjautuvat kuviin, ei pelkistä merkeistä olisi varmaa, mitä kieltä kirjoitus on. Oraakkeliluukirjoitukset on päätelty kiinankielisiksi, sillä 1) niiden sanajärjestys on lähes sama kuin klassisen kiinan, 2) rebus-prinsiipin mukaisesti kirjoituksessa esiintyy kiinassa samalla tavalla lausuttavia merkkejä / sanoja toisten sanojen tilalla. Näitä varhaisemmat löytyneet kirjoitukset ovat yksittäisiä merkkejä mm. neoliittiseltä kaudelta (ennen 3000 eaa.) peräisin olevissa ruukuissa, eikä ole olemassa varmuutta onko kieli kiinaa ja ovatko merkit ylipäänsä kirjoitusmerkkejä vai kuvia.
Shang-kaudelta tähän päivään asti on käytössä ollut kuujaksoihin perustuva kalenteri, (月曆 - 月历, yueli) sekä jiazi-ajanlaskumenetelmä. Jiazi-kalenterissa ei ole absoluuttisesti numeroituja vuosia, vaan vuodet vaihtuvat 60 vuoden sykleissä. Täten tarkan vuoden määrittämiseen tarvitaan päiväyksen lisäksi myös muuta tietoa, kuten hallitsijan nimi. Suurin osa kiinalaisista juhlapäivistä lasketaan edelleen kuukalenterin mukaan.
Nykykäsityksen mukaan Shang-hallitsijat nimettiin sen viikonpäivän taivaallisen rungon mukaan, jolloin he olivat syntyneet, mutta lisäksi heille annettiin myös kunnianimi, kuten wen 文 "hienostunut", wu 武 "sotaisa" tai kang 康 "voimakas". Shang-hallitsijoiden nimissä kang kirjoitetaan joskus geng 庚 (7. taivaallinen runko). Näitä nimityksiä käytettiin aina Qing-dynastiaan saakka.
Shang-dynastian aloitti Xia-dynastian viimeisen kuninkaan korvannut kuningas Xie 契 (temppelinimeltään Shang-jia 上甲 "Ylempi jia"). Toisaalta on arveltu, että kiertokulku taivaallisesti hyväksytystä dynastiasta toiseen, dynastioiden kulkiessa viisaasta ja oikeudenmukaisesta kuninkaasta moraalisesti turmeltuneeseen tyranniin, saattaa olla Zhou-dynastian aikana keksitty malli Zhoun aseman laillisuuden pönkittämiseksi.
5–8 sukupolvea myöhemmin vallassa oli Täydellinen Tang 成湯 [Cheng Tang] (成汤) (temppelinimeltään Da-yi 大乙 "Suuri yi"), myyttinen ensimmäinen hallitsija, jonka ministerinä toimi Yiyin 伊尹. Hänen vanhin poikansa Tai-ding (太丁, "Mahtava ding"), kuoli ennen valtaanastumista. Tätä seuraavat hallitsijat olivat:
Huom. Kaikkien nimien ensimmäinen merkki on di (帝), joka tarkoittaa hallitsijaa, mutta käytetään myös jumaluudesta.