hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anacostia
Anacostia [ænəˈkɒstiə] on Yhdysvaltojen pääkaupungin Washingtonin kaupunginosa, joka sijaitsee Anacostia-joen itärannalla pari kilometriä Washingtonin keskustasta kaakkoon. Noin 600 tuhannen ihmisen kaupunginosa on alueen varhaisimpia siirtolaisten asuttamia paikkoja, ja kaupunginosan historialliset korttelit on otettu mukaan National Register of Historic Places -rekisteriin. 1800-luvun puolivälissä Uniontownina tunnettu alue oli yksi ensimmäisistä District of Columbia -hallintoalueen kaupunginosista.
1900-luvun alkupuolella Anacostia oli valkoisten suosima kaupunginosa. Kun 1960-luvulla päätettiin rakentaa kaikki kaupungin uudet julkisesti tuetut asuintalot Anacostiaan, alueesta tuli nopeasti afroamerikkalaisten köyhien ghetto, joka 1980-luvulla oli crack-huumeen myyjien välisen väkivallan riivaama. Vuosituhannen vaihteessa kierre saatiin kääntymään: kun vuonna 1990 alueella tehtiin 450 henkirikosta, vuonna 2012 niitä tehtiin enää 88. Varmaa syytä muutokseen ei tiedetä, mutta merkittävänä vaikuttajana pidetään aborttien sallimista, jolloin ei-toivottuja lapsia syntyi vähemmän ja ihmisten elämäntilanteet näin paranivat. Muita syitä ovat olleet poliisien määrän lisääminen, alueen väestön ikääntyminen ja crack-huumekaupan kannattavuuden huononeminen.
Smithsonian-instituutti ylläpitää kaupunginosassa museota nimeltä Anacostia Community Museum.
Hula Hula
”Hula Hula” on suomalaisen poplaulajan Robinin kappale, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2017. Kappaleella vierailee Nelli Matula. Kappale julkaistiin suoraan singlenä eikä sitä ole julkaistu albumilla. Kappaleen ovat sanoittaneet Robin ja Vilma Alina, ja säveltäneet Ilkka Wirtanen ja Vilma Alina. Kappale oli pääosassa Yleisradion kuusiosaisessa tv- ja radiosarjassa "Hulahula Suomi", joka huipentui juhannusaaton yhteistanssiin.
”Hula Hula” sai alkunsa tammikuussa 2017, kun Robin oli "Vain elämää" -sarjan kuvauksissa Espanjassa. Robin kertoo kuunnelleensa matkalla Shakiran ”Hips Don’t Lie” -kappaletta, jolloin hän alkoi muistella hulahula-sanontaa, jota hän oli aiemmin toistellut kavereidensa kanssa, ja alkaneensa hyräillä sitä Shakiran laulun tahtiin.
Julkaisun jälkeen kappale oli viisi päivää Suomen Spotify-listan ykkösenä. 5. huhtikuuta 2017 kappaleesta julkaistiin Nana Simeliuksen ohjaama musiikkivideo, ja videolla esiintyneiden tanssijoiden koreografiasta vastasi Reija Wäre.
Hunt the Wumpus
Hunt the Wumpus tai vain Wumpus on varhainen interaktiivista fiktiota edustava tietokonepeli. Pelin on tehnyt Gregory Yob BASIC-kielellä vuonna 1972 suurtietokoneille.
Pelistä on julkaistu graafinen versio TI-99/4A-tietokoneelle vuonna 1981.
Pelin lähdekoodit ovat julkisesti saatavilla ja pelistä on tehty useita eri variaatioita eri ohjelmointikielillä.
Julija Grigorjeva
Julija Grigorjeva (, s. 21. huhtikuuta 1996 Pietari) on venäläinen karateka, joka kilpailee myös crossfitissa. Hän voitti Kyokushinin Euroopan-mestaruuden 2015.
Grigorjeva saavutti nuorten kilpailuissa menestystä voittamalla Pietarin mestaruuden kymmenen kertaa ja on myös kaksinkertainen Venäjän mestari. Hän voitti myös nuorten Euroopan mestaruuden 2011.
Grigorjeva voitti maaliskuussa 2015 Venäjän Cupin. Kuukautta myöhemmin huhtikuussa hän saavutti neljännen sijan MM-kilpailuissa, hävittyään pronssiottelun Chihiro Tanakalle. Toukokuussa hän saavutti Euroopan mestaruuden Saksassa, voitettuaan loppuottelussa Ksenija Zasorinan.
2016 Grigorjeva voitti MM-pronssia Tokiossa, voitettuaan Miyuu Nagayoshin.
2018 syyskuussa Grigorjeva palasi pitkän tauon jälkeen kilpailemaan ja saavutti Venäjän mestaruuskilpailuissa hopeaa. Hän hävisi loppuottelussa Ksenija Zasorinalle.
Nuno Tristão
Nuno Tristão (kuollut 1446) oli portugalilainen merenkävijä ja orjakauppias.
Ennen Henrik Purjehtijaa kenenkään ei tiedetty tehneen merimatkoja Länsi-Afrikan rannikolle. Henrikin järjestämien tutkimusmatkojen ansiosta portugalilaiset saavuttivat vuonna 1432 Länsi-Saharan Cabo Bojadorin ja vuonna 1441 Nuno Tristãon ja Antão Gonçalvesin johdolla Rio de Oron. Tristão jatkoi vielä kauemmas etelään saavuttaen Cabo Brancon nykyisen Mauritanian pohjoisrannikolla.
Vuonna 1442 Henrik lähetti Tristãon toiselle retkelle, jolla hän löysi Arguinin saaren. Henrikin käskystä sinne rakennettiin linnoitus ja kauppapaikka, mikä merkitsi eurooppalaisen kolonialismin alkua Afrikassa. Sankarina kotiin palannut Tristão toi mukanaan neljätoista vangittua afrikkalaista ja teki seuraavien vuosien aikana useita orjanhankintamatkoja Länsi-Afrikan rannikolle.
Vuonna 1446 Tristão lähti Henrikin ohjeistamana kolmannelle ja viimeiselle matkalleen. Hän purjehti Senegaljoen, Kap Verden niemen ja Gambiajoen ohi tuntemattomaksi jääneelle joelle, jossa hän sai miehineen surmansa alkuasukkaiden myrkytetystä nuolista.
Nuno Tristãota on pidetty Guinea-Bissaun löytäjänä, vaikka hän ei todistetusti koskaan purjehtinut Gambiajokea etelämmäksi. Hänen orjanmetsästysretkistään sai alkunsa portugalilaisten laajamittainen orjakauppa.
Nissan Juke
Nissan Juke on Nissanin vuodesta 2010 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se sijoittuu mallistossa pienemmän Qashqain alapuolelle. Kiinassa autoa myydään nimellä Infiniti ESQ.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Juke sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Juke esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2010. Auton muotoilu perustuu Nissan Qazana -konseptiautoon, joka oli esillä samassa näyttelyssä vuotta aikaisemmin. Moottorivalikoimassa oli aluksi kaksi bensiinimoottoria ja yksi dieselmoottori. Bensiinimoottori on 1,6-litrainen, ja se on valittavana sekä vapaasti hengittävänä (120 hv) että turboahdettuna (190 hv) DIG-T-versiona. Dieselmoottori on Renault’n 1,5-litrainen (110 hv) dCi. Neliveto on valittavissa turbobensiinimoottorin yhteyteen.
Vuonna 2013 esiteltiin urheilullinen Juke Nismo, jossa 1,6-litraisen turbomoottorin teho on nostettu 200 hevosvoimaan. Auton alustaa on säädetty jäykemmäksi ja ohjausta tarkemmaksi. Etupuskuri on muotoiltu perusmalleja aggressiivisemmin, sivuhelmat ovat matalammat ja takaspoileri on kookkaampi.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2014 esiteltiin Juke Nismo RS, jonka moottorissa on tavalliseen Nismo-malliin verrattuna 18 hevosvoimaa enemmän tehoa. Myös jarrulevyt ovat suuremmat.
Vuonna 2014 Jukea uudistettiin kevyesti. Tavaratilan koko kasvoi 251 litrasta 354 litraan, ja moottorivalikoimaa täydennettiin turboahdetulla 1,2-litraisella (115 hv) DIG-T-bensiinimoottorilla. Pieniä ulkonäöllisiä muutoksia tehtiin puskureihin ja valoihin.
Transporter: The Series
Transporter: The Series () on Luc Bessonin ja Robert Mark Kamenin "Transporter"-elokuvien pohjalta luotu toimintasarja.
Sarjan esittäminen aloitettiin saksalaisella RTL Televisionin kanavalla 11. lokakuuta 2012. Marraskuussa 2015 kerrottiin, että toinen kausi jää sarjan viimeiseksi.
Sarjassa seurataan elokuvista tutun Frank Martinin (Chris Vance) seikkailuja alamaailman kuriirina.
Sarjan pilottijakson ohjasi "Lost"-sarjan tuottajana tutuksi tullut Stephen Williams.
Kuvauspaikkoina ovat toimineet muun muassa Pariisi, Berliini, Nizza ja Toronto.
Lokakuussa 2011 Chris Vance loukkaantui sarjan kuvauksissa ja se viivästytti koko tuotantoa.
Papualaiset
Papualaiset on sateenvarjotermi Uuden-Guinean ja sen vierellä sijaitsevien saarten useille alkuperäiskansoille, jotka puhuvat papuakieliä. He asuvat pääosin Papua-Uudessa-Guineassa, Indonesiassa sekä Itä-Timorissa.
Papualaiset kuuluvat niihin ihmisryhmiin, jotka muuttivat Afrikasta muualle noin 60 000 vuotta sitten.
Temple Universityn tekemä testi näytti papualaisilla olevan yksi suurimmista geneettisistä diversiteeteistä muihin ihmisiin verrattuna.
Lungi
Lungi on pieni rannikkokaupunki Sierra Leonen Pohjoisessa maakunnassa, Port Lokon piirikunnassa. Kaupunki sijaitsee piirikunnan pääkaupungista Port Lokosta noin 64 kilometriä pohjoiseen. Vuoden 2008 arvion mukaan Lungin väkiluku oli noin 8 091. Vuoden 2004 arvion mukaan kaupungin väkiluku oli noin 4 185.
Lungi tunnetaan Lungin kansainvälisestä lentoasemasta.
Bethesda (Maryland)
Bethesda on kaupunkimainen väestönlaskennallinen paikka (CDP) Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n suurista esikaupungeista. Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Bethesdassa on pientaloasutuksen lisäksi tornitaloista muodostuva keskusta-alue. Asukasluku Bethesdan väestölaskenta-alueella vuonna 2000 oli 55 277. Bethesda on suoraan piirikunnan alaisuudessa toimiva kunnallishallinnoton alue (), jolla ei ole tarkkoja rajoja. Bethesda kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore-Washington Metropolitan Area. Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Bethesdaan kulkee Washingtonin metron punainen linja.
Bethesda on saanut nimensä vuonna 1820 rakennetusta "Bethesda Presbyterian Church" -kirkosta. Aramean kielen sanat "beth hesda" tarkoittavat ”armon huonetta”.
Bethesdan suuriin työnantajiin kuuluu Yhdysvaltojen terveysvirasto (NIH), jonka päämaja ja monet laitokset sijaitsevat kaupungissa. Bethesdassa pääkonttoriaan pitävät myös muun muassa puolustusteollisuusyhtiö Lockheed Martin ja maailman suurin hotelliyhtiö Marriott International. Videopeliyhtiö Bethesda Softworks perustettiin 1986 Bethesdassa, mutta yritys muutti jo vuonna 1990 Marylandin Rockvilleen.
2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö arvioi Bethesdan Washingtonin pääkaupunkiseudun kolmanneksi parhaaksi asuinalueeksi niin ikään Marylandin puolella sijaitsevien Chevy Chasen ja Kensingtonin jälkeen.
S-luokka (sukellusvene, Britannia, 1914)
S-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen Scottsin vuonna 1914 valmistaman sukellusveneen muodostama alusluokka. Luokan suunnittelu perustui italialaisiin Laurenti-veneisiin. Luokan nimi tulee valmistaneen telakan alkukirjaimesta.
Keyes pyrki hankkimaan ulkomaisten valmistajien erityisesti italialaisten ja ranskalaisten sukellusveneitä valmistettavakseen eikä Amiraliteetin ja Vickersin, joiden monopoli oli hidastanut kehitystä Britanniassa. Siten Scotts Shipbuilding and Engineering Company otti valmistettavakseen kokeelliset Laurentin suunnittelemat sukellusveneet.
Suunnittelun pohjana oli FIAT-San Giorgion Speziasta ja insinöörimajuri Cesare Laurentin suunnittelema sukellusvene. Alukset olivat kuninkaallisen laivaston ensimmäiset kaksoisrunkoiset sukellusveneet.
Pinta-ajoa varten alukset varustettiin kahdella kuusisylinterisellä dieselmoottorilla, jotka toimitti FIAT-San Giorgion Torinon konepaja ja sähkömoottorit valmisti Scotts itse. Valitettavasti dieselmoottorit osoittautuivat toiminnaltaan epävarmoiksi. Alusten merikelpoisuus oli riittämätön Pohjanmeren olosuhteisiin.
Italian liityttyä ympärysvaltojen puolella ensimmäiseen maailmansotaan 24. toukokuuta 1915 kuninkaallinen laivasto sai mahdollisuuden päästä eroon luokan aluksista. Alukset luovutettiin Regia Marinalle syyskuussa 1915.
Rantavehnät
Rantavehnät eli tankivehnät ("Leymus") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 50 lajia sekä lisäksi useita lajiristeymiä.
Rantavehnät muistuttavat paljolti villivehniä ("Elymus"), joihin rantavehnät on aiemmin luokiteltu kuuluviksi. Rantavehnien suvun tieteellinen nimi on myös muodostettu villivehnien suvun tieteellisestä nimestä kirjainten paikkoja vaihtamalla.
Rantavehnät ovat monivuotisia heiniä ja niillä on suikertava juurakko. Niiden varret ovat pystyjä sekä tanakoita ja lehdet ovat leveitä, uurteisia sekä vihreitä tai harmaanvihreitä. Rantavehnien kukinto on pitkä, kaksipuoleinen kerrannaistähkä, jonka tähkylät ovat vihneettömiä sekä kolmi- tai nelikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat pitkiä, sileitä, kolmisuonisia ja teräväkärkisiä. Joskus kaleet voivat olla myös hyvin ohuita, lähes karvamaisia, tai puuttua kokonaan. Ulkohelpeet ovat karvaisia.
Suvun lajeista Suomessa tavataan vain rantavehnää ("Leymus arenarius"), joka on yleinen rannikoilla sekä myös sisämaassa hiekkaisilla kasvupaikoilla. Albertanvehnää ("Leymus innovatus") on tavattu Suomessa kerran, 2000-luvun alussa Kuusamon seudulla.
Kaavamerkinnät
Kaavamerkinnät ovat maakunta-, yleis- ja asemakaavoissa käytettäviä merkintöjä.  Niillä määritellään mm. eri alueiden käyttötarkoitukset, rajat, tonttien rajat, rakennusoikeudet ja rakennusten kerrosluvut ja niillä ohjataan alueiden toteuttamista. Kaavamerkinnät ovat liitteenä Ympäristöministeriön asetuksessa maankäyttö- ja rakennuslain mukaisissa kaavoissa käytettävistä merkinnöistä 31.03.2000.  Kyseisellä asetuksella, joka tuli voimaan 1.5.2000, on kumottu rakennuslain nojalla annettu Sisäasiainministeriön päätös 386/1959 rakennuslain mukaisissa kaavoissa käytettävistä merkinnöistä ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset.
Ennen näitä säädöksiä ja määräyksiä olivat voimassa vuoden 1932 asemakaavalain ja siihen liittyvän rakennussäännön nojalla annetut Sisäasiainministeriön päätös asemakaavoja ja rakennussuunnitelmia piirrettäessä käytettävistä merkinnöistä 553/1943, joka annettiin 29.6.1943 .   ja Sisäasiainministeriön päätös tonttijakokarttojen laatimisesta nro 315 / 1948, joka annettiin 12. huhtikuuta 1948.
Pyry Hannola
Pyry Hannola (s. 21. lokakuuta 2001 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja, ja hän pelaa numerolla 7. Pyry Hannola debytoi Veikkausliigassa kaikkien aikojen toiseksi nuorimpana pelaajana kun hän oli 15-vuotias. Hannola on suomen nuorisomaajoukkueiden vakiokasvoja U15-ikäluokasta lähtien ja edustanut maataan myös kapteenina.
Hannola teki helmikuussa 2017 kolmivuotisen sopimuksen tanskalaisen FC Midtjyllandin kanssa. Hannola solmi tanskalaisseuran kanssa uuden kolmivuotisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2018. Hän debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2017 ottelussa PS Kemiä vastaan.
Nitriilihydrataasi
Nitriilihydrataasi on lyaaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi nitriilien hydrolyysiä amideiksi. Nitriilihydrataasia esiintyy useissa bakteereissa, kasveissa ja sienissä. Sen EC-numero on EC 4.2.1.84. Nitriilihydrataasia voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja vedenpuhdistuksessa.
Nitriilihydrataasi esiintyy tyypillisesti samanlaisista alayksiköistä muodostuvina dimeereinä tai tetrameereinä. Toimiakseen entsyymi vaatii metalli-ionin, joka on joko rauta- tai koboltti-ioni. Entsyymin toiminta on sikäli poikkeuksellinen, että rautaioni ei sitoudu hemiryhmään eikä koboltti-ioni sitoudu korriiniryhmään, toisin kuin useimmissa rautaa tai kobolttia sisältävissä entsyymeissä. Entsyymissä metalli-ionin tehtävä on sitoutua hydroksidi-ioniin ja tehdä siitä nukleofiilisempi. Tämän jälkeen hydroksidi-ioni reagoi elektrofiilisen nitriilin kanssa ja nitriili hydrolysoituu amidiksi. Rautaa sisältävät nitriilihydroksylaasit aktivoituvat valon vaikutuksesta. Pimeässä rauta on sitoutunut typpimonoksidiin, joka korvautuu hydroksidi-ionilla valoisissa olosuhteissa. Kobolttia sisältävillä nitriilihydrataaseilla ei vastaavaa aktivoitumista tapahdu.
Nitriilihydrataasia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa amideja nitriileistä. Tärkein tuote on akryyliamidi, jota valmistetaan akryylinitriilistä. Tässä prosessissa käytetään "Rhodococcus rhodochrous"-bakteerin nitriilihydrataasia ja tällä tavalla akryyliamidia tuotetaan vuosittain noin 30 000 tonnia. Menetelmän etuna kemialliseen tuotantoon nähden on alhaisempi energiankulutus ja prosessissa ei tarvitse käyttää myrkyllisiä metallikatalyyttejä. Yhdessä amidaasien kanssa nitriilihydrataaseja käytetään optisesti aktiivisten amiinien valmistuksessa. Nitriilihydrataasia voidaan myös käyttää vedenpuhdistuksessa myrkyllisten syanoryhmiä sisältävien yhdisteiden puhdistamiseen vesistä.
River-luokka (sukellusvene)
River-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut kolmen aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Alusluokka oli kuninkaallisen laivaston viimeinen yritys luoda riittävän nopea (pinta-ajossa noin 20 solmua) alus, joka kykenisi operoimaan laivaston mukana. Suunnittelussa tehtiin kompromissi sukellussyvyyden vaatiman uppouman ja nopeuden välillä. Aluksen sukellussyvyydeksi jäi noin 90 metriä. Alusten propulsiojärjestelmä koostui kahdesta dieselmoottorista, jotka tuottivat noin 8 000 bhp:tä.
HMS Thames (N71)
HMS Thames (viirinumero N71) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1932 vesillelaskettu River-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 1. syyskuuta 1930 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista ja sen köli laskettiin 6. tammikuuta 1931. Alus laskettiin vesille 26. helmikuuta 1932 ja se otettiin palvelukseen puoli vuotta myöhemmin 14. syyskuuta.
Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Maltalle, mistä se palasi Britteinsaarille elokuussa 1939. Alus liitettiin Kotilaivaston 2. sukellusvenelaivueeseen, jonka mukana se osallistui saksalaisten alusten liikkeiden valvontaan etsien erityisesti sukellusveneitä, kaappareita ja saarronmurtajia. Oltuaan huollossa talvella alus sijoitettiin keväällä 1940 Pohjanmerelle, missä se osallistui Norjan taisteluihin. Alus upotti 26. heinäkuuta 1940 Pohjanmerellä torpedoimalla Saksan laivaston torpedovene "Luchsin", joka oli suojaamassa taistelulaiva "Gneisenauta" matkalla Trondheimistä Kieliin.
Alus todettiin kadonneeksi 3. elokuuta, kun se ei ollut raportoinut määräaikana. Alus oli todennäköisesti osunut miinaan Norjan rannikolla. Aluksen kuuluessa tuhutuessaan Dundeehen sijoitettuun 9. sukellusvenelaivueeseen sen miehistönjäsenten nimet on kirjattu Dundee International Submarine Memorialiin.
Sodan aikana aluksen päällikköinä olivat:
Kenjiro Shinozuka
Kenjiro Shinozuka (; s. 20. marraskuuta 1948) on japanilainen entinen ralliautoilija. Shinozuka ajoi urallaan 20 MM-osakilpailua ollen niissä kolmasti palkintokorokkeella ja voittaen niistä kaksi. Shinozuka oli lähes koko uransa Mitsubishi Ralliartin tehdaskuljettaja ja ajoi yhtä kilpailua lukuun ottamatta kaikki MM-rallinsa Mitsubishin valmistamalla ralliautolla. Hänen kartalukijoinaan toimivat useimmiten brittiläinen John Meadows, Neuvostoliiton ja myöhemmin Liettuan lisenssillä kilpaillut Manfred Dieter Gocentas sekä suomalainen Pentti Kuukkala. MM-sarjan ohella Shinozuka kilpaili myös FIA:n Aasian-Tyynenmeren rallisarjassa, jossa hän sijoittui sarjan viidennelle sijalle kausilla 1990 ja 1993. Kaikkiaan 13 ajetusta APRC-sarjan kilpailusta Shinozuka voitti kaksi ja nousi palkintokorokkeelle yhdeksän kertaa.
Ensimmäisen MM-osakilpailunsa Shinozuka ajoi 4-ryhmän Mitsubishi Lancerilla vuoden 1976 Safari-rallissa, Keniassa ja viimeisen vuoden 1997 Australian rallissa. Shinozuka kilpaili Euroopan ralleissa harvakseltaan keskittyen pääasiassa Afrikan, Australian ja Uuden Seelannin osakilpailuihin.
Padua
Padua voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Dusty Imoo
Dusty Imoo (18. heinäkuuta 1970 New Westminister, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadanjapanilainen, entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Imoo aloitti pelaajauransa Kanadan juniorisarjoissa. Ensimmäinen kausi Western Hockey Leaguessa oli 1987–1988. Neljän juniorisarjassa pelatun kauden jälkeen Imoo debytoi aikuisten tasolla ECHL-liigassa kaudella 1991-1992. Hän pelasi 14 ottelua kaikkiaan kolmessa ECHL-seurassa sekä 15 ottelua IHL-seura Fort Wayne Cometsin riveissä vailla mainittavaa menestystä. Kaudeksi 1994–1995 Imoo siirtyi pelaamaan Japaniin ja neljän Japanin pääsarjassa pelatun kauden jälkeen hän sai myös Japanin kansalaisuuden. Imoo edusti Japania vuoden 1998 olympiaturnauksessa sekä 1998, 1999 ja 2000 MM-turnauksissa. Imoo päätti uransa kevääseen 2006 ja palasi takaisin Kanadaan jääkiekko-valmentajaksi.
Viimeksi hän on toiminut NHL-organisaatio Los Angeles Kingsin palveluksessa pelaajakehityksestä vastaavana valmentajana.
Obama (Fukui)
Obama () on kaupunki Fukuin prefektuurissa, Japanissa. Se perustettiin 30. maaliskuuta 1951.
Siren (Malcolm Lincolnin kappale)
Siren on Malcolm Lincolnin esittämä kappale, jolla se edusti Viroa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Erävisjärvi
Erävisjärvi on Kanta-Hämeessä Lopella Hevosojan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järvi on muodostunut matalaan painanteeseen Erävismäen harjun taakse . Sen pinta-ala on 51 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja sen rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Lopelta Karkkilaan johtavalta tieltä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,3 metriä mpy. eli noin neljä metriä korkeampana kuin Loppijärvi, johon Erävisjärvi laskee Erävisjokea myöten. Erävisjärveen laskee neljä metsäojaa, joista yksi tuo ojitetun Luutasuon kuivatusvesiä.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ervisto järvi". Karttaan on järven laskujoki merkitty alkamaan luoteispään itään työntyvästä lahdesta eikä itäpäästä niin kuin nykyään. Kartan merkintä on todennäköisesti oikea, koska Kansalaisen karttapaikan varjostuskartassa (Lidar-laserkeilaus) vanhan joen yläjuoksu erottuu suon ja peltomaan keskeltä edelleen. Luusuan paikan vaihrto on laskenut myös järven vedenpintaa, sillä myös vanha rantaviiva näkyy varjostuskartassa. Järvellä oli vain yksi maatalo 1850-luvulla. Se oli torppa, joka sijaitsi maantien ja järven välissä. Sitä vastaa nykyinen Lepola.
Vuoden 1954 peruskartassa oli rantaan rakennettu vain muutama vapaa-ajan asunto, mutta seuraavassa vuoden 1979 kartassa niitä oli runsaammin.
Särkijärvi (Loppi, Järventausta)
Särkijärvi on Kanta-Hämeessä Lopella Järventaustan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 85 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa ja rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet, jotka alkavat Hevosojan ja Läyliäisen väliseltä kylätieltä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,6 metriä mpy. Siihen laskee vain kolme karttaan merkittyä ojaa. Yksi niistä tuo tiheästi ojitettujen Mahlosuon ja Mustinsuon kuivatusvesiä.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa rannassa sijaitsi vain yksi torppa, joka vastaa nykyistä Mäkelä-Pälsiä. Pohjoisrannalle oli raivattu muutama pieni niitty, mutta peltoa oli merkitty vain vähän. Kartassa Särkijärven laskujoki laski nykyisen Rytkönlahden pohjukkaan. Nykyinen laskupaikka on lahden lounaisranta. Vanhan uoman voi vahvistaa oikeaksi tarkastelemalla sitä Kansalaisen karttapaikan varjostuskartasta, joka on tehty Lidar-laser-keilauksella.
Mustalammi (Loppi, Saarelankulma)
Mustalammi on Kanta-Hämeessä Lopella Saarelankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee tiheästi ojitettujen Kalevansuon ja Mustinsuon väliin raivatun peltoalueen vieressä. Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat peltoalueen rantoja lukuun ottamatta suota. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie läheiseltä maatilalta.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120,8 metriä mpy. Ojitetulta Kalevansuolta laskevat lähes kaikki ojat lampeen, josta lähtee itään suoraksi kaivettu laskuoja. Se yhtyy parin kilometrin jälkeen Uksenjokeen, joka laskee Loppijärven eteläpäähän. Kalevansuolla sijaitsee myös Kalevanlammi, joka laskee Mustalammiin.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen ympäristö oli asumatonta aluetta. Vain nykyisten peltojen kohdalle oli suolle raivattu pieni niitty.
Vuoden 1957 peruskartassa olivat suot ojittamattomia, vaikka Mustalammista oli kaivettu suorana sen nykyinen laskuoja. Vuonna 1979 olivat suot tiheästi ojitettuja.
Kalevanlammi
Kalevanlammi on Kanta-Hämeessä Lopella Saarelankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Kalevansuolla Räyskälän kautta kulkevan harjujakson itäpuolella. Lammen pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Sen etelärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Sajantilankulmalta.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,1 metriä mpy., mikä on 1,3 metriä korkemmalla kuin Mustalammilla. Ojitetun suon ojia on johdettu Kalevanlammiin, mutta sekin laskee Kalevansuon ojia myöten Mustalammiin. Vedet kulkevat Mustalammin kautta Loppijärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi oli kirjoitettu "Kalava lampi". lampi ja sen ympäröivä suo oli autio.
Vuoden 1958 peruskartassa Kalevajärveen oli johdettu Kalattomasta laskuoja, jota ei ole enää piirretty seuraaviin karttoinin. Suokin ojitettiin niin, että ojat näkyivät vasta 1979 kartassa.
Kalaton (Loppi, Saarelankulma)
Kalaton on Kanta-Hämeessä Lopella Saarelankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Räyskälästä tulevan harjujakson länsipuolella tai jopa sisällä. Lampi saattaa olla kokonaan tai osittain suppa. Lammen pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriäj sen rannat ovat harjun rinteitä tai lounaassa suota. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13609.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy. Lampeen laskee kolme lyhyttä suo-ojaa. Sillä ei ole nykyään laskuojaa, mutta sellainen oli vielä tai jo olemassa 1950-luvulla.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Kalattoman lampi". Se oli silloin autio.
Vuoden 1958 peruskartassa oli Kalattomasta kaivettu laskuoja Kalevansuolla olevalle Kalevanlammille. Suo oli tuolloin ojittamaton. Myöhemmin, kun suo ojitettiin, jäi laskuoja piirtämättä.
Tyräjä
Tyräjä on Kanta-Hämeessä Lopella Suivalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järvi muodostuu Tyräjänsuolla kahdesta pienestä järvialtaasta, joita yhdistää 100 metriä pitkä ja kapeimmillaan alle 10 metriä leveä salmi. Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvialtaat ovat pituudeltaan vain kolmasosa järven pituudesta. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja ne ovat kokonaan suota. Etenkin järven kaakkoisranat ovat tiheästi ojitettuja. Saaria on kuusi ja sijaitsevat kaikki kaakkoisrannan tuntumassa. Ne vaikuttavat Lidar-laserkeilauksen avulla laaditulla rinnevarjostuskartalla olevan ihmisen tekemiä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy. Siihen on johdettu monia ojitetun suon ojia ja järven laskuoja on myös yksi suon ojista. Ne kokoaa johto-ojana Tyräjäoja, joka yhtyy ensin Ruohostenojaan, ja joka muuttuu alajuoksulla Uksenjoeksi. Uksenjoki laskee Loppijärveen.
Vuoden 1954 peruskartassa oli laskuoja vielä luontainen, mutta se on oikaistu suon ojituksessa, jonka tulos näkyy vuoden 1979 kartassa.
Ruohostenlammi
Ruohostenlammi on Kanta-Hämeessä Lopella Sajantilankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Räyskälästä kaakkoon jatkuvan harjujakson varressa Lukkolanmaalla olevassa jyrkkäreunaisen painauman pohjalla. Lammen pinta-ala on 4,5 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja rannat ovat kangasmetsää. Rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa Sajantilankulman kylätie.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä mpy. Sen laskujoki Ruohostenjoki lähtee lammen itäpäästä. Se virtaa Tyräjänsuon reunaa koilliseen ja kääntyy Sajantilankulman jälkeen pohjoiseen, jossa se muuttuu nimeltään Uksenjoeksi ennen laskemistaan Loppijärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa nimettömän lammen ohi kulki polku tai tie. Laskujoki kulki silloinkin nykyisenlaista uomaa ja laski Loppijärveen.
Päättiäislammi
Päättiäislammi on Kanta-Hämeessä Lopella Sajantilankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Räyskälästä kaakkoon jatkuvan harjujakson varressa Lukkolanmaalla olevassa jyrkkäreunaisen painauman pohjalla. Sijaintinsa perusteella se on todennäköisesti suppa. Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 132,0 metriä mpy., mutta sillä ei ole laskujokea.
Ali-Heinijärvi
Ali-Heinijärvi on Kanta-Hämeessä Lopella Riihelänkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvi on kaksiosainen, koska Tohmonnokka erottaa muusta järvialtaasta noin 20 metriä leveän salmen taakse Kylmälahden. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Matalat rannat ovat avosuota ja järven lähiympäristön ainoa maatila on lopettanut toimintansa. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet kantatieltä 54.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy. Siihen laskee etelästä Yli-Heinijärvi, jonka vedenpinnan korkeus on 2,7 metriä ylempänä. Myös viereiseltä ojitetulta Hanhilamminsuolta, jossa sijaitsee Hanhilammi, on johdettu järveen ojia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Alimmainen Heinäjärvi”. Sen laskuojaan oli merkitty vesimylly torpan yhteyteen. Järvi oli tuolloin asumaton eikä sen rannoilta ollut raivattu niittyjä. Vuoden 1992 peruskartassa oli järven eteläpään nimi Kylmäkulma.
Yli-Heinijärvi
Yli-Heinijärvi on Kanta-Hämeessä Lopella Nyynäistenkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvessä on kaksi saarta, joista suurimman halkaisija on 30 metriä. Toista saarta kutsutaan nimellä Äijänkivi. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä ja rannat ovat alavaa metsämaata. Järven koillisrannassa sijaitsee maatila, mutta muuten ei järvellä ole edes vapaa-ajan asuntoja. Järven rantaan johtaa tie maatilan kautta.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,5 metriä mpy. Siihen on johdettu muutama lyhyt metsäoja, ojitetun Kunasusuon kuivatusvedet ja Raikkuanlammin laskuoja. Järven oma laskuoja laskee 200 metriä alempaan Ali-Heinijärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ylimäinen Heinäjärvi”. Siinä oli jo tuolloin nykyinen laskuoja, mutta Raikkuanlammin laskuoja on johdettu siihen myöhemmin. Nykyisen maatilan paikalle on karttaan merkitty kaksi torppaa.
Raikkuanlammi
Raikkuanlammi on Kanta-Hämeessä Lopella Riihelänkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Raikkuansuolla. Sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja rannat ovat suota tai avosuota.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä mpy. Siihen on johdettu suolta kuivatusojia. Sen laskuoja laskee vajaa kaksi metriä alempana olevaan Yli-Heinijärveen.
Hanhilammi (Loppi)
Hanhilammi on Kanta-Hämeessä Lopella Riihelänkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Hanhilamminsuolla. Sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suota. Ojitetun suon kuivatusojat on johdettu lampeen, joka on autio.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,4 metriä mpy. Suon kuivatusoja on johdettu ulos suolta Ali-Heinijärveen.
Ojajärvi (Loppi)
Ojajärvi on Kanta-Hämeessä Lopella ja Janakkalassa Lopen taajaman pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Ojajärvi sijaitsee Lopen taajama-alueelta noin kaksi kilometriä pohjoiseen. Järven pinta-ala on 446 hehtaaria, ja se on 4,4 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Järvellä on viisi saarta, joista suurin on nimeltään Isosaari. Se on 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Muita saaria ovat Pikkusaari, Suutarinsaari, Nuottasaari ja Silmäsaari. Saaret ovat autioita.
Järven vedenpinnan korkeus on 104,4 metriä mpy. Se on säännöstelty, ja vedenpinnan korkeuden tulee pysyä korkeusarvojen 103,79 m ja 104,77 m välillä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 14,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee Isosaaren ja Nuottasaaren puolivälissä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 18,3 miljoonaa m³.
Järven rantaviivan pituus on 16,2 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, joski pohjoisessa ne ovat suota ja peltomaatakin. Osa rannoista ovat jyrkkiäkin, kun esimerkiksi kaakkoisrannassa Rappukallion ja kaakossa Kalakallion rannat viettävät järveen. Järven itärannoille on rakennettu kymmenittäin vapaa-ajan asuntoja. Myös muilla rannoilla niitä on hieman. Lopen ja Janakkalan välinen raja ylittää järven Isosaaren kohdalla ja seuraa järven länsirantoja koillisessa. Suurin osa järveä kuuluu Janakkalaan.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Ojajoen valuma-alue kuuluu. Järveen laskee muutamia lyhyitä metsäojia ja ojia Lopen taajama-alueen suunnalta. Suurin kuormitus tulee Järvenperänkorven suolta, jonka kautta laskee myös osa Lellansuon vesiä. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä. Laskuojan nimi on Ojajoki eli Pikkujoki. Se yhtyy Nummistenjokeen, joka laskee Loppijärvestä Kesijärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Ojajärven Isosaari on merkitty pitkäksi niemeksi. Kartassa pohjoispuolen kuntarajat on merkitty eri tavalla kuin nykyään.
Vuoden 1954 peruskartassa laskujoen nimeksi oli merkitty vain Ojajoki, mutta myöhemmissä kartoissa on myös kirjattu näkyviin Pikkujoki.
Leipijärvi (Janakkala)
Leipijärvi tai myös Leipjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Vähikkälän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se sijaitsee neljän korkean mäen keskellä. Niistä Saunamäki on korkein ja se kohoaa noin 70 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Saaria on viisi ja ne ovat pieniä. Suurin saari on halkaisijaltaan 40 metriä. Ainakin Karikivi on luonnollinen saari.
Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Pohjoispää ja itäinen lahti ovat matalina kasvustoltaan reheviä. Näillä rannoilla myös peltoiset rinteet laskevat järveen, mikä voi olla lisäselitys kasvustolle. Järven lähiympäristössä on sijainnut neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13631 haarautuvilta teiltä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Ojajoen valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,9 metriä mpy. Järveen laskee kahdeksan metsä- tai pelto-ojaa. Järven laskuojan luusua sijaitsee sen kaakkoispäässä. Se laskee Tokeenojan nimisenä 1,8 kilometrin päässä sijaitsevaan Ojajärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Vähikkälästä luonaaseen lähtenyt tie ohitti Leipijärven eteläpään, jossa sijaitsivat kaksi torppaa peltoineen. Nykyisille peltorannoille oli raivattu niittymaita laiduntamiseen.
Keravalammit
Keravalammit on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitsevat kaksi lampea.
Lammet sijaitsevat ojitetulla suolla, jonka kaakkoispuolella sijaitsevat noin 45 metriä ympäristöään korkeammalle kohoavat mäet Niinivehmaanmäki ja Tukkinummi. Ne ovat soistumassa umpeen ja ojitetun suon ojia on johdettu niihin. Lammet on yhdistetty 90 metriä pitkällä ojalla. Viereiseen tietolaatikkoon on koottu tiedot lounaisesta lammesta. Sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. Koillispuolella sijaitseva toinen lampi on edellistä hieman pienempi. Lampien ohi kulkee metsäpolku, joka alkaa metsäautotieltä, joka kiertää Ojajärven pohjoispuolelta. Lammet ovat autiot.
Lammet sijaitsevat Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Ojajoen valuma-alue kuuluu. Niiden vedenpinnan korkeus on 120 metriä mpy. Koillisen lammen laskuoja on Keravaoja, joka laskee Ojajärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa on lammista länteen ”Kerava” niminen talo, joka sijaitsi metsäpolkujen risteyksessä nykyisen Topenosojan siltojen läheisyydessä. Lampia kutsuttiin tuolloin ”Wähä lammiksi”.
Haapajärvi (Janakkala)
Haapajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa ja Janakkalassa Haapaniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 393 hehtaaria ja se on 3,7 kilometriä pitkä ja 2,1 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi pitempää niemeä, Piiliönniemi ja Kirkkosaari, sekä järvenselällä oleva Isosaari, jotka tekevät järvestä monimuotoisen. Saaria on 10, joista kaksi ovat yli hehtaarin, 7 ovat yli aarin ja yksi alle aarin kokoinen. Saarten yhteispinta-ala on 16 ha. Isosaari on lähes 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Muita saaria ovat Taimisaari, Koivusaari, Haapasaari ja Pirttisaari.
Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 3,77 miljoonaa m³. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 4,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee kartan mukaan järven länsipäässä Isosaaresta 400 metriä länteen. Toinen syvänne on Kovaskallion edustalla sijaitseva 3,3 metriä syvä kohta. Kovaskallio kohoaa yli 49 metriä vedenpunnan yläpuolelle.
Sen rantaviivan pituus on 18,8 kilometriä, joista saarten rantaviivan yhteispituus on 3,9 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa kapeaa metsäkaistaletta, jonka takana on peltomaata. Osa rannoista ovat soistuneita ja osa rannoista ovat peltoa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kahdeksan maatilaa ja rantojen tuntumaan on rakennettu lähes kaksikymmentä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa yhdysteiltä 2872 ja 2873 haarautuvat tiet. Jankkalan ja Hämeenlinnan välinen raja ylittää järven niin, että pieni osa järven länsiosaa kuuluu Hämeenlinnaan.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,9 metriä mpy. Haapajärvestä 200 metriä alajuoksulle on rakennettu pato, jolla on vaikutusta järven vedenkorkeuteen.
Järven kaakkoispäähän lahdenpohjukkaan laskee samalla korkeudella oleva Rehakka. Järveen tuo merkittävästi vettä Sakalahteen laskeva Kaartjoki, joka on Kaartjärven laskujoki. Kaartjoki kulkee vaihtelevan peltomaiseman läpi ja virtaa esimerkiksi Paloniitunjärven ja Korvenalustanjärven läpi. Samaan lahteen laskee myös Renkajoki, joka saa alkuunsa Renkajärvestä ja virtaa Renkon läpi. Pohjoisrantaan laskee Kahilammi omaa laskuojaansa myöten. Haapajärven oma laskujoki on Hyvikkälänjoki, joka laskee 5,8 kilometrin päässä Tuulensuunjoen nimisenä Kernaalanjärveen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 17 vuorokautta.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Haapaniemi träsk”. Silloin oli puolet sen rannoista raivattu niityksi ja pieni osa peltomaaksi.
Kahilammi (Janakkala, Haapaniemi)
Kahilammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Haapaniemen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lammen pinta-ala on 28 ha ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee kahden mäkialueen välissä aivan Haapajärven vieressä. Eteläinen Tulikallio kohoaa 52 metriä vedenpintaa korkeammalle ja yhtä korkeita huippuja on vastarannallakin. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja järven rannat ovat metsämaata, jonka Timunniemen poelto katkaisee. Lammen lähiympäristössä sijaitsee vain yksi maatila ja rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2872.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,4 metriä mpy. Lampeen laskee muutama lyhyt metsäoja ja yksi johto-oja, joka tuo metsien, peltojen ja Pallionsuon kuivatusvesiä. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee 700 metrin päässä Haapajärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Janakkalasta lähtevä tie kulki lammen ja Haapajärven välistä. Kahilammin kaakkoisrannassa sijaitsi talo ja järvien välisen laskuojan rannat olivat niittyä. Palliosuolta laski lampeen puro.
Vuoden 1962 peruskartassa oli Pallionsuo vielä ojittamatta, mikä oli tapahtunut nykyisessä laajuudessa vuoden 1979 kartan julkaisuun mennessä.
Valkealammi (Janakkala, Rehakka)
Valkealammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Rehakan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee moreenimaastossa Valajärven ja Haapajärven välissä suppamaisessa painaumassa. Sen pinta-ala on 1,1 ha ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat suota. Lammen pohjoispuolella on peltotilkku ja sen itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie Haapajärveltä.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,3 metriä mpy. ja sen laskuoja laskee Tytynlammin kautta Haapajärven etelärantaan.
Rehakka (järvi)
Rehakka on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Rehakan kylässä sijaitseva järvi.
Järvi sijaitsee Haapajärven vieressä. Sen pinta-ala on 162 ha ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi on pyöreäpiirteinen lukuun ottamatta luoteispäässä olevaa 500 metriä pitkää Saaripellonniemeä eli Irjalanniemeä . Sen sivuilla sijaitsevat Irjalanlahti ja Nuoranlahti. Järvenselällä sijaitsee nimetön luotomainen saari, jonka pinta-ala on 30 aaria. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 11,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselällä keskellä järveä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 5,7 miljoonaa m³. Sen rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja puoliksi peltoa. Monen metsäisen rannan takana on kuitenkin peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen maatilaa ja sen rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2873 tai siitä haarautuvilta kyläteiltä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,9 metriä mpy. ja se laskee 100 metriä pitkää kanavaa pitkin Haapajärveen, jonka vedenpinnan korkeus on sama. Rehakkaan laskee idästä Joutjärven laskuoja ja kaakosta Mustalammin, Valkealammin, Nielulammin ja Huistilammin yhteinen laskuoja. Muut tulo-oja ovat pääasiassa lyhyitä metsäojia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Rehakanjärvi”. Tuolloin sen itärannassa sijaitsi Rehakan kylä ja muilla rannoilla oli neljä torppaa. Monet rannat oli raivattu niittymaiksi ja kylässä oli laaja peltomaa. Janakkalasta alkava tie kulki kylän läpi.
Mustalammi (Janakkala)
Mustalammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Rehakan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi on metsälampi Lamminmaalla. Sen pinta-ala on 6,9 ha ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sillä on halkaisijaltaan 30 metriä leveä nimetön saari, joka sijaitsee lammen pohjoispäässä. Lammen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on rannastaan soistunutta. Lampi on autio, mutta sille johtaa metsäautotie, jonka päästä lähtevä polku päättyy toiselle metsäautotielle.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,4 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi lyhyttä metsäojaa. Eteläpäähän laskee Nielulammen laskuoja ja itärantaan Valkealammin ja Huistinlammin yhteinen laskuoja. Mustalammin oma laskuoja lähtee sen länsirannasta ja se laskee kahden kilometrin päässä Rehakkaan.
Nielulammi
Nielulammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Huistin kylän lähellä sijaitseva lampi.
lampi sijaitsee Lamminmaalla. Lammen pinta-ala on 7,6 ha ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisten mäkien ympäröimänä ojitetulla suolla. Lampi on erikoisen muotoinen, sillä sen keskivaiheilla se kapenee alle 30 metriseksi salmeksi. Salmi yhdistää kaksi pientä vesiallasta toisiinsa. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa alavaa suota. Muutamassa kohdassa rantaa putoaa mäen rinne. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Sen koillispäihin tulee metsäautotieltä ja Mustalammilta polut.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,3 metriä mpy. Siihen on johdettu suo-ojia ja sille on kaivettu mäkien väliin laskuoja Mustalammiin.
Valkealammi (Janakkala, Huisti)
Valkealammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Huistin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Lamminmaalla. Sen pinta-ala on 6,5 ha ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisten mäkien ympäröimänä ja sen pohjoipuolella on tasaisempi suoalue. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Pohjoisrannat ovat suota, mutta muilla rannoilla mäen loivat rinteet putoavat suoraan veteen. Lampi on autio ja sen vierestä kulkevat metsäautotiet. Nielulammilta tulee lammelle polku.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,6 metriä mpy. Se laskee Mustalammiin, joka on yli kaksi metriä alempana.
Huistilammi
Huistilammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Huistin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Lamminmaalla. Sen pinta-ala on 10,6 ha ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Rannat ovat alavaa metsämaata, jonka itärannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Huistin kautta Tervakoskelta.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Haapajärven alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Laskuoja laskee Valkealammiin, jonka vedenpinta on yhdeksän metriä alempana.
Kiikkara
Kiikkara on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Oinaalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee harjujaksolla, joka alkaa Renkajärveltä, kulkee Rengon kirkonkylän kautta ja kääntyy Hapajärvellä etelään. Lampi sijaitsee harjualueella ja vaikuttaa supalta . Lammen pinta-ala on 5,6 ha ja se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on ainakin kymmenen metriä syvä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja se on metsäistä harjun rinnettä lukuun ottamatta länsiosan eteläistä rantaa, joka on pellonreunaa. Järven lähellä sijaitsee neljä maatilaa ja sen rannoille on rakennettu 13 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2871. Järven länsirannalla on hyvänlaatuinen yleinen uimaranta.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,1 metriä mpy., mutta sillä ei ole laskuojaa tai edes tulo-ojia. Sitä voi pitää umpijärvenä, joka saa vetensä pääasiassa harjun pohjavedestä .
Lammen rinteillä sijaitsee eräs hämeenkylmäkukan esiintymistä. Lammessa elää ainakin ruutanoita.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kynärä järvi”. Järven ohitti Rengosta tuleva maantie.
Vuoden 1961 peruskartassa oli järven pohjoisrannalla ei vielä ollut vapaa-ajan asuntoja, mutta vuoden 1979 kartassa niitä oli jo yli viisi.