hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mladeč
Mladeč on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 25 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on Nové Zámkyn metsästyslinna. Se rakennutti Liechtensteinin suku 1600-luvulla. Linna ei ole yleisölle avoinna, vaan siellä toimii mielenterveyden häiriöistä kärsivien hoitolaitos. Linna sijaitsee suojellulla maisema-alueella ja sen ympäristössä on vanhan temppelin raunioita.
Kunnan alueella sijaitsee arkeologisesti merkittävät Mladečin luolat.
Vilho Viikari
Vilho Eino Viikari (15. toukokuuta 1905 Nakkila – 13. elokuuta 1980 Pori) oli suomalainen laulaja ja diplomiurkuri.
Vilho Viikari opiskeli Viipurin musiikkiopistossa, Helsingin konservatoriossa, Pariisissa urkujensoittoa Olivier Messiaenin oppilaana sekä Milanossa laulua Manlio Marcantonin johdolla. Hän antoi ensikonserttinsa laulajana 1934 ja urkurina vuotta myöhemmin. Viikari toimi Mikaelin kirkon kanttorina Viipurissa 1936–37, Porin kaupunkiseurakunnassa 1944–1946 ja oli sitten Helsingin Hietaniemen kappelin urkurina vuoteen 1953 saakka, jolloin hänet valittiin Helsingin vanhan kirkon urkuriksi. Sitä tehtävää hän hoiti eläkkeelle jäämiseensä 1975 saakka..
Viikari toimi vuosina 1951–1953 Kansallis-Kuoron johtajana ja oli vuonna 1977 mukana perustamassa Helsingin NMKY:n Seniorilaulajat-kuoroa. Hän toimi myös kuoron varajohtajana. Hän kirjoitti musiikkiarvosteluja "Suomen Sosialidemokraatti" -lehteen.
Kevyen musiikin laulajana Viikari levytti vuonna 1930 salanimellä "Veli Veijo" yhteensä 18 kappaletta hanuristi Nils Ekmanin ja tämän orkesterin kanssa.
Vilho Viikari sai director musices -arvonimen 1954 ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 1975.
Vanhankylänniemi
Vanhankylänniemi sijaitsee Järvenpäässä Tuusulanjärven luoteisnurkassa. Noin 2 kilometriä pitkä niemi on järvenpääläisille tärkeä virkistys- ja vapaa-ajanviettoalue ja se houkuttelee matkailijoita myös kauempaa.
Vanhankylänniemessä on purjehdus- ja kajakkiseurat, frisbeegolfrata, beachvolleykenttä, ratsastustallit, kesäteatteri ja suosittu uimaranta, jonka vieressä on rantakioski. Niemi on myös vapaa-ajankalastajien suosiossa.
Vanhankylänniemessä on 1800-luvulla rakennettu historiallinen Vanhankylän kartano, jossa toimii kahvila. Sen vieressä on myös vanha aittarakennus, mylly ja rantasauna. Kartanosta voi vuokrata mökkejä ja myös karavaanareille on oma alueensa.
Vanhankylänniemi on tunnetuin siellä vuosittain järjestettävästä Puistobluesista.
Mladečin luolat
Mladečin luolat () sijaitsevat Tšekin itäosassa Mladečn kunnassa Litovelské Pomoravín suojelualueen läheisyydessä. Luolaverkosto on syntynyt Třesínin kalkkikivikukkulan uumeniin. Luolastossa on runsaasti stalaktiittejä ja stalagmiittejä. Luola on tunnettu pitkään ja sitä pidetään yhtenä merkittävimmistä paleontologisista ja arkeologisista tutkimuspaikoista.
Kolopesijälinnut
Kolopesijälinnut tekevät pesänsä puunkoloon: niitä ovat esimerkiksi tikat, pöllöt, monet vesilinnut, kuten telkkä ja isokoskelo, sekä monet pikkulinnut, kuten kirjosieppo ja kuusitiainen.
Kolopesijät ovat riippuvaisia lahopuusta, josta löytyy sopivia koloja. Tunnetuimpia ovat ehkä tikat, jotka hakkaavat puuhun pesäkolonsa. Myöhemmin muut linnut ja myös lepakot ja liito-oravat saattavat muuttaa vanhoihin tikankoloihin. Tikat ovatkin usein avainlajeja ekosysteemissä.
Tehometsätalouden aiheuttama lahopuun radikaali väheneminen uhkaa monia kolopesijöitä. Esimerkiksi aiemmin yleisen hömötiaisen määrä on vähentynyt Suomessa 2000-luvulla 40 prosenttia, ja nyt lajia pidetään alueellisesti vaarantuneena.
Linnunpönttöjen tekeminen helpottaa kolopesijöiden asuntopulaa. Vuosina 2016–2017 Suomessa järjestettiin Miljoona linnunpönttöä -kampanja, jonka aikana nikkaroitiin 1,3 miljoonaa pönttöä.
American Gigolo
American Gigolo on Paul Schraderin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen trilleri vuodelta 1980. Murhan syylliseksi lavastetusta hienostonaisten miesseuralaisesta kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Richard Gere, Lauren Hutton, Hector Elizondo ja Nina van Pallandt. Elokuvan tunnusmusiikkina kuullaan Blondie-yhtyeen kappaletta ”Call Me”.
Elokuvan loppuratkaisu on mukailtu Robert Bressonin elokuvasta "Taskuvaras".
Giorgio Moroder oli elokuvan musiikista Golden Globe -ehdokkaana.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen sanoo elokuvaa oudoksi, mutta toisaalta teennäiseksi, pinnalliseksi ja laskelmoiduksi kuin onnistunut mainos. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii elokuvaa yhdeksi ensimmäisistä 1980-lukulaisista, pintaa sisällön sijasta korostavista elokuvista, joka teki Gerestä tähden. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
"American Gigolo" sai Suomessa vuoden 1980 ensi-iltaelokuvista kuudenneksi eniten katsojia, yhteensä 238 529.
Ivan Hrušovský
Ivan Hrušovský (23. helmikuuta 1927 – 5. lokakuuta 2001) oli slovakialainen säveltäjä ja teoreetikko, joka tarkasteli kirjoituksissaan slovakialaisen musiikin kehitystä. Hän opiskeli Bratislavan konservatioriossa ja musiikkiakatemiassa. Hänen lyyriset sävellyksensä rakentuvat itäeurooppalaisen musiikkitradition pohjalle. Niihin kuuluu pianosonaatti, viulusonaatti, orkesteri- ja kuoroteoksia ja kaksi teosta elektroniselle nauhurille.
Javoříčkon luolat
Javoříčkon luolat () sijaitsevat Tšekin itäosassa Lukán kunnassa olevalla Špraněkin luonnonsuojelualueella. Muodoltaan monimutkainen luolasto on syntynyt devonikaudella Špraněkin kalkkikivikukkulaan, ja se sisältää kaksi suurikokoista luolaa: "Detritus luola" sekä "Jättiläisten luola". Luolastossa on runsaasti perinteisiä tippukiviä, ylhäältä alaspäin kasvavia stalaktiittejä sekä alhaalta ylöspäin kasvavia stalagmiittejä. Näiden lisäksi luolassa esiintyy heliktiittejä, jotka kasvavat painovoiman vastaisesti vaakasuoraan.
Arish
Arish, al-Arish tai el-Arish on kaupunki Egyptin Siinain niemimaan pohjoisosassa. Vuonna 2006 kaupungissa oli 137 944 asukasta.
Arish sijaitsee Välimeren rannikolla ja sen alue on hedelmällistä keidasta, jota ympäröi hiekka. Kaupunki on Šamal Sina’n eli Pohjois-Siinain kuvernoraatin pääkaupunki. Wadi al-Arish on kausittain virtaava joki, joka tyhjenee Välimereen lähellä Arishin kaupunkia ja sen lähellä sijaitsee myös Bardawiljärvi.
Antiikin ajan lähteissä nykyinen Arish tunnettiin nimellä "Rhinocorura" tai "Rhinocolura" ja ensimmäiset maininnat siitä ovat 100-luvulta eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla jaa. alue toimi roomalaisen komentaja Tituksen tukialueena ensimmäisen juutalaissodan aikana. Myös kaupungin nykyisenlainen nimi mainitaan ensimmäistä kertaa ajanlaskun alun jälkeisinä vuosisatoina alun perin muodossa "Laris". Jerusalemin kuningas Baldwin I kuoli kaupungissa vuonna 1118 ja myöhemmin maantieteilijä Jakut kuvaili kaupungissa sijainneen suuren torin ja useita majataloja. Napoléon Bonaparten johtamat ranskalaiset valtasivat kaupungin vuonna 1799 ja seuraavan vuonna siellä solmittiin sopimus, jonka mukaisesti ranskalaiset vetäytyivät Egyptistä.
1900-luvulla kaupungin aluetta ehdotettiin juutalaisten alueeksi, jonne sionistit olisi ollut mahdollista sijoittaa lähelle Pyhää maata antamatta näille kuitenkaan Palestiinaa. Hanke kaatui kuitenkin brittien Egyptin pääkonsuli Evelyn Baring Cromerin vastustukseen. Lopullisesti kaupungista tuli osa Egyptiä, kun britit ja Osmanien valtakunta sopivat Välimeren ja Akabanlahden välisen rajansa tarkasta kulusta vuonna 1906. Israel miehitti kaupungin kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 ja tuhosi brittien aikanaan rakentaman rautatien Arishin ja Suezin välillä. Israelin miehitysaika päättyi vuonna 1979. Siinain pohjoisosissa on toiminut useita islamistisia äärijärjestöjä. Yksi niistä on vuonna 2011 perustettu Ansar Beit al-Maqdis, joka liittyi vuonna 2014 Isis-järjestöön. Egyptin armeijan tukikohdat Arishissa ja muualla Siinailla ovat olleet järjestön iskujen kohteita.
Arishin talous perustuu paljolti maataloudelle ja alueella kasvatetaan esimerkiksi taateleja ja riisiiniä. Kaupungissa on pieni risiiniöljyä tuottava tehdas, minkä lisäksi paikalliset harjoittavat kalastusta ja linnustusta.
Marianne Saari
Marianne Saari (s. 26. huhtikuuta 1962 Pori) on suomalainen laulaja ja ammatiltaan lähihoitaja.Saaren laulajan ura alkoi vanhempiensa pitämässä Motelli Lapväärtissä vuonna 1979, jossa hän lauloi useamman vuoden siellä esiintyvien orkestereiden kanssa. Hänen esiintyessä siellä poiki myös levytyssopimuksen Harry Aaltosen kanssa ja hän teki taiteilijanimellä Mary-Ann countryalbumin "Silver Blue". Vuonna 1985 levy-yhtiö CBS kiinnostui tekemään hänen kanssaan yhteistyötä ja tällöin ilmestyi omalla nimellä julkaistu CD-single ”Muovinukke” / ”Unta vain” sekä maxi-single ”Muovinukke”. Saari solmi levytyssopimuksen sisältäen kaksi levyä kahden vuoden aikana. Lupaava ura kuitenkin päättyi liikenneonnettomuuteen, josta johtuen sovittuja levyjä ei koskaan tehty eikä äänitettyjä kappaleita koskaan julkaistu. Onnettomuuden jälkeen hän kuitenkin esiintyi aiemmin sovituissa TV-lähetyksissä Rock Rallissa, Levyraadissa ja Hittimittarissa.
Italialainen lauluntekijä, tuottaja ja muusikko Salvatore Lucchesi löysi hänet sosiaalisesta mediasta ja halusi yhteistyöhön. Saari teki Lucchesin kanssa Sisiliassa kesällä 2013 albumin "Still Alive", sekä kaksi musiikkivideota ”Fly to You” ja ”Something About You”. Nämä julkaistiin vuonna 2014.
Saari on julkaissut nyttemmin myös suomenkielistä musiikkia kihlattunsa Juha Kristian Konnun kanssa. Kontu alkoi tehdä syksyllä 2016 hänelle uusia kappaleita. 21.2.2017 ilmestyneellä ensi digisinkulla "Uskon aurinkoon" soittavat myös Konnun oman bändin Land of Talesin muusikot. Kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo 1. joulukuuta 2017 ilmestyi uusi Konnun säveltämä ja tuottama kappale, sekä lyriikkavideo ”Kun rakkaus ei riitä”.
20.6.2018 ilmetyi uusi kappale "Sydän sanoo", jonka Kristian Kontu on säveltänyt ja tuottanut, Sanat Mika Mäkiranta. Marianne osallistui myös biisin sovittamiseen ja sitä kautta pääsi ilmaiseman itseään enemmän laulajana. Kappaleesta on myös julkaistu musiikkivideo.
7.12.2018 julkaistiin uusi kappale "Valoon", jonka Kristian Kontu on säveltänyt ja tuottanut. Sanat Mika Mäkiranta. Sovitus Marianne Saari ja Kristian Kontu.
"”Nyt kun meillä on taas meneillään vuoden pimein aika, halusin tuoda valoa kuuntelijoille uuden kappaleeni kautta. Kappale on myös aiempia rokahtavampi, joten tunnen olevani siinä rokkitaustani ansiosta vielä enemmän kotonani.""
Marianne Saari valittiin 27.12.2018 Costa del Solin suomalaisen FinnRadio.FM radiokanavan vuoden rock artistiksi ja "Sydän sanoo" kappale vuoden rockbiisiksi.
Radola Gajda
Radola Gajda (synt. Rudolf Geidl; 14. helmikuuta 1892 Kotor, Itävalta-Unkari (nyk. Montenegro) – 15. huhtikuuta 1948 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen sotilas ja poliitikko. Hän oli vuosina 1918–1919 Venäjän sisällissotaan osallistuneen Tšekkoslovakian legioonan tärkein komentaja. Gajda oli 1920–1930-luvuilla Tšekkoslovakian merkittävin fasistinen poliitikko.
Gajdan isä oli Geidl-niminen upseeri Itävalta-Unkarin armeijassa. Hän kävi koulunsa Kyjovissa Määrissä ja liittyi vapaaehtoisena armeijaan vuonna 1910. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan aluksi Itävallan armeijassa ja sai luutnantin arvon. Jäätyään syksyllä 1915 sotavangiksi hän liittyi Montenegron armeijaan ja alkoi käyttää nimeä "Radola Gajda". Montenegron kukistumisen jälkeen hän siirtyi Venäjälle, jossa soti serbialaisten vapaaehtoisten osastossa. Tšekkiläisistä ja slovakialaisista vapaaehtoisista koottuun Tšekkoslovakian legioonaan Gajda liittyi tammikuussa 1917 kapteenina. Hän kohosi yhdeksi tärkeimmistä johtajista, kun kotiuttamista odotellut Tšekkoslovakian legioona toukokuussa 1918 nousi kapinaan Venäjän bolševikkihallintoa vastaan ja valtasi kaikki Siperian radan varrella olleet paikkakunnat. Gajda johti muun muassa Irkutskin valtausta 11. kesäkuuta 1918. Hänestä tuli Venäjän valkoisten tärkeä liittolainen ja hänet ylennettiin vain 26-vuotiaana kenraalimajuriksi. Siperian valkoisia komentanut amiraali Aleksandr Koltšak nimitti hänet luoteisrintamansa komentajaksi. Sotilaallisten vastoinkäymisten jälkeen Gajda erosi Koltšakin armeijasta 6. heinäkuuta 1919 kenraaliluutnanttina ja palasi itsenäistyneeseen kotimaahansa.
Gajda opiskeli vuosina 1920–1922 Pariisin "École supérieure de guerre" -sotakoulussa. Ranskasta palattuaan hänestä tuli jalkaväkidivisioonan komentaja ja IV luokan kenraali Tšekkoslovakian armeijassa. Gajda nimitettiin joulukuussa 1924 pääesikunnan apulaispäälliköksi ja maaliskuussa 1926 sen päälliköksi. Hän joutui eroamaan elokuussa 1926 kun häntä syytettiin vakoilusta ja sotilasvallankaappauksen juonimisesta tasavaltaa vastaan. Tämän jälkeen Gajda siirtyi politiikkaan ja ryhtyi samana vuonna perustetun "Národní obec fašistická" (Kansallinen fasistinen yhteisö) -nimisen puolueen johtajaksi. Gajda yhdistettiin Ladislav Kobsinekin tammikuussa 1933 johtamaan epäonnistuneeseen vallankaappausyritykseen, jossa hän ilmeisesti ei ollut osallisena. Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian maaliskuussa 1939 Gajda lakkautti puolueensa ja vetäytyi julkisesta elämästä. Toisen maailmansodan jälkeen perustettu Kansallisoikeus ("Národní soud") asetti hänet syytteeseen erilaisista poliittisista rikoksista. Hänet tuomittiin lopulta vain kahdeksi vuodeksi vankeuteen, joten pidätysaika kattoi lähes koko tuomion. Gajda kuoli leukemiaan pian vapautumisensa jälkeen huhtikuussa 1948.
Bílá Lhota
Bílá Lhota on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 25 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 1700 perustettu arboretum, jossa kasvaa yli 300 erilajista kasvia. Arboretumissa julistettiin kansalliseksi luontomuseoksi vuonna 1969.
Quah
Quah on amerikansuomalaisen Jorma Kaukosen ensimmäinen soolo studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974.
Clarivate Analytics
Clarivate Analytics on yhdysvaltalainen, maailmanlaajuisesti yli 100 maassa toimiva analytiikkayritys, jonka päämaja sijaitsee Philadelphiassa. Yrityksen palveluksessa on yli 4 000 työntekijää.
Yritys on keskittynyt henkiseen omaisuuteen (kuten patenttisalkkuihin, innovaatioihin; tavaramerkkien ja brändien turvaamiseen) ja tieteeseen liittyvään liiketoimintaan. Clarivate Analyticsin palveluita tai tuotteita (tytäryrityksiä) ovat esimerkiksi Web of Science (tieteellisten julkaisujen haku- ja indeksointipalvelu), Thomson CompuMark, Thomson Innovation, Derwent World Patents Index, MarkMonitor (yritysbrändien ja tuoteoikeuksien valvonta) ja Thomson Reuters Cortellis.
Analyiikkayrityksen taustalla oli kesällä 2016 tehty 3,55 miljardin Yhdysvaltain dollarin kauppa, jolla Thomson Reuters myi osan toiminnoistaan kanadalaiselle pörssiyhtiö Onexille ja singaporelaiselle (toisen lähteen mukaan hongkongilaiselle), aasialaisia asiakkaita palvelevalle sijoitusyhtiö Baring Private Equity Asialle. Kaupan seurauksena Thomson Reutersilta ostetulle Intellectual Property & Science -liiketoimintayksikölle annettiin uusi nimi: Clarivate Analytics.
Rio de la Plata (1898)
Rio de la Plata oli Espanjan laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu teräsrunkoinen panssarikansiristeilijä.
Argentiinan ja Uruguayn espanjalaissyntyisten asukkaiden rahoittama alus tilattiin Normandilta Le Havresta Ranskasta, missä köli laskettiin vuonna 1896. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1898 ja se valmistui vuonna 1900.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli jo vanhentunut ja se muutettiin miinalaivaksi. Alus oli vuodesta 1921 alkaen vesilentokoneiden emälaivana Barcelonassa, kunnes se poistettiin palveluksesta vuonna 1931.
Uganda (Commonwealth realm)
Uganda oli Commonwealth realm vuosina 1962–1963. Kun Britannian valta loppui vuonna 1962, Uganda Independence Act 1963 muutti Ugandan protektoraatin itsenäiseksi valtioksi nimeltä Uganda, joka piti Britannian monarkin, kuningatar Elisabet II:n, maan valtionpäämiehenä.
Kuningatarta Ugandassa edusti Ugandan kenraalikuvernööri. Ugandan ollessa Commonwealth realmina yksi kenraalikuvernööri ehti edustaa kuningatar Elisabetia: Sir Walter Coutts, joka toimi virassa 9. lokakuuta 1962 – 9. lokakuuta 1963.
Milton Obote toimi tänä aikakautena virassa Ugandan pääministerinä sekä hallituksen päämiehenä.
Uganda hyväksyi uuden perustuslain vuonna 1963, joka kumosi monarkian. Ugandasta tuli tämän jälkeen yksi Kansainyhteisön tasavalloista.
Leo (albumi)
Leo on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Leo Stillmanin 13. lokakuuta 2017 julkaistu esikoisalbumi. Albumin on tuottanut Aki Sihvonen. Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle kolmeksi viikoksi, parhaimmillaan 24:nneksi.
Energia Intiassa
Energia Intiassa käsittelee Intian energiantuotantoon ja -kulutukseen liittyviä asioita.
Hiili on Intian suurin energianlähde. Hiilivoimaloiden määrä on ollut tasaisessa kasvussa. Vuonna 2017 hiilen osuus energiantuotannosta oli noin 60 prosenttia.
Uusiutuvan energian tuotanto Intiassa keskittyy aurinkovoimaan, jonka tuotanto oli 14,7 GW syyskuussa 2017. Intian tavoite on kasvattaa aurinkovoiman määrä 100 gigawattiin vuoteen 2022 mennessä, ja koko uusiutuvan energian tuotanto 175 gigawattiin Aurinkovoiman tuotanto on Intiassa ennätyksellisen halpaa. Tavoite asetettiin Pariisin ilmastokokouksessa. 
Vuonna 2016 ydinvoimaa tuotettiin intiassa 6,4 GW ja vesivoimaa 44,4 GW.
Sähkönjakelu Intian kyliin saavutti välitavoitteensa 2018, kun viimeiseenkin kylään saatiin sähkö.
It’s On (Dr. Dre) 187um Killa
It’s On (Dr. Dre) 187 Killa on rap-artisti Eazy-E:n toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1993. EP nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan viidennelle sijalle, ja se saavutti kaksinkertaisen platinarajan vuonna 1994. Levyllä vierailee muun muassa Above the Law -yhtyeen jäsen Cold 187um ja Eazyn suojatti B.G. Knocc Out.
"It’s On (Dr. Dre) 187 Killa" oli vastaus Dr. Dren "The Chronic" -albumille, joka julkaistiin vuonna 1992. Kaksikko oli ajautunut julkiseen konfliktiin heidän entisen N.W.A. -ryhmänsä hajottua vuonna 1991.
Regulate... G Funk Era, Pt. II
Regulate... G Funk Era, Pt. II on rap-artisti Warren G:n ensimmäinen EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2015. Se on jatko-osa Warren G:n vuonna 1994 julkaistulle debyyttialbumille. EP:llä käytettiin vuonna 2011 edesmenneen Nate Doggin ennen julkaisemattomia äänitteitä.
Kaba
Kaba voi viitata:
Kirjallisuusvuosi 1916
Kirjallisuusvuosi 1916 käsittelee vuoden 1916 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Ketil Bjørnstad
Ketil Bjørnstad (s. 25. huhtikuuta 1952 Oslo, Norja) on norjalainen pianisti, säveltäjä ja kirjailija. Hän on merkittävimpiä norjalaisia prosaisteja ja on ollut 1970-luvulta alkaen norjalaisen kulttuurielämän merkittävä hahmo. Hän osallistuu julkiseen keskusteluun yhteiskunnallisista aiheista.
Bjørnstad piti ensikonserttinsa pianistina 1971 ja julkaisi runoilijana esikoiskokoelmansa "Alene ut" 1972. Romaanitrilogiassa "Drift" (1996), "Drømmen om havet" (1996) ja "Veien til Dhaka" (1997) hän käsittelee oman sukupolvensa petosta niin poliittisella, ympäristökysymysten kuin henkilökohtaisellakin tasolla. Samaan aikaan tapahtui hänen kansainvälinen läpimurtonsa modernin jazzin ja nykymusiikin alalla sekä pianistina että säveltäjänä.
Bjørnstad on kirjoittanut elämäkertoja Norjan kulttuurielämän keskeisistä hahmoista. Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille. Arne Treholtin oikeudenkäynnin aikana hän kyseenalaisti oikeusprosessin ja oli sitä mieltä, että Treholt tuomittiin syyttömänä.
Kirjallisuusvuosi 1915
Kirjallisuusvuosi 1915 käsittelee vuoden 1915 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Alfonso XII -luokka
Alfonso XII -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama risteilijäluokka.
Luokan aluksilla oli kolme mastoa ja kaksi savuhormia. Alukset olivat panssaroimattomia, mutta niiden rungot valmistettiin ranskalaistyylisen kennomaisesti kahdellatoista vesitiiviillä laipiolla. Ferrolissa valmistetut alukset olivat samalla telakan ensimmäiset teräsrunkoiset alukset. Alusten valmistuminen kesti pitkään, nimikkoaluksen valmistumista viivästytti materiaalien saanti ja meni kymmenen vuotta kölilaskusta palvelukseenottoon.
Siirtomaapalvelukseen suunniteltujen alusten pääaseina oli Hontorian valmistamat tykit, jotka asennettiin hyllyille. Kiinteät torpedoputket oli asennettu kyljille siten, että yksi keulaan ja toinen perään.
Reina Regente (1906)
Reina Regente oli Espanjan laivaston vuonna 1906 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Alus oli 102,71 metriä pitkä ja sen leveys oli 16,12 ja syväys 6,06 metriä. Aluksen uppouma oli 5 287 tonnia. Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta triple expansion -höyrykoneesta, jotka tuottivat 15 000 ihp:tä. Hiilikäyttöiset kattilat, joiden määrä ja tyyppi ei ole tiedossa, oli kytketty kolmeen savuhormiin. Hiiltä aluksella oli varastoituna 1 200 tonnia. Suunniteltu maksiminopeus oli 20 solmua. Aluksella oli 497 hengen miehistö.
Aluksen pääaseina oli kymmenen 140 millimetrin tykkiä, joista neljä oli asennettu kaksoistorneihin perään ja keulaan. Loput kuusi tykkiä oli asennettu kasematteihin yläkannelle. Apuaseina oli kaksitoista kuuden naulan pikatykkiä ja kaksi yhden naulan tykkiä. Aseistuken täydensivät kahdeksan konekivääriä ja kolme torpedoputkea.
Aluksen suojana oli 89 millimetrin panssarikansi. Tulenjohtotornin suojana oli saman vahvuinen panssari. Pääaseiden kilpien paksuus oli 76 millimetriä.
Alus tilattiin vuonna 1896 Ferrolista, missä köli laskettiin vuonna 1899. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1906 ja otettiin palveluksen vuonna 1908. Espanjan kärsittyä tappion sodassa Yhdysvaltoja vastaan maan talous oli liian heikko laivaston laajentamiseksi, minkä seurauksena alus oli viimeinen valmistunut risteilijä pariin vuosikymmeneen.
Alus vieraili Britteinsaarilla vuonna 1911 osallistuen Yrjö V:n kruunajaisten yhteydessä 24. kesäkuuta pidettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus oli 15. marraskuuta Gibraltarilla Yrjö V:n vieraillessa alueella matkalla Intiaan.
Espanja pysyi puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa ja aluksen palvelus sodan aikana oli toimia koululaivana ja erilaisilla purjehduksilla merentakaisille alueille.
Alus poistettiin alusrekisterista vuonna 1926 ja romutettiin.
Charkhi Dadrin lento-onnettomuus
Charkhi Dadrin lento-onnettomuus tapahtui tiistaina 12. marraskuuta 1996 kello 18.40, kun laskussa ollut Kazakstan Airlinesin lento 1907 törmäsi nousussa olleeseen Saudi Arabian Airlinesin lentoon SV763. Yhteensä 349 ihmistä menetti henkensä. Kyseessä on historian pahin ilmassa tapahtunut lentokoneiden yhteentörmäys.
Lento 763 lähti Delhistä kello 18.32 nousten lentopinnalle 100, jolloin lennonjohto antoi koneelle luvan nousta pinnalle 140. Lento 1907 raportoi olevansa noin 119 kilometrin päässä kentästä. Koska lento 1907 lähestyi vastapäätä, lennonjohto käski lennon 763 pitää lentopinta 140 ja odottaa. Lennon 1907 ollessa 74 kilometrin päässä kentästä lennonjohto käski konetta pitämään pinta 150 varoittaen liikenteestä suoraan edessä. Myöhemmin lennonjohto varoitti uudelleen liikenteestä 20,9 kilometrin päässä, saamatta vastausta. Lento 1907 laskeutui 4 350 metriin ja sekuntien päästä 93 metriä alemmas.
Lennon 1907 perämies ja lentomekaanikko käskivät kapteenia nousemaan. Kone ei ehtinyt nousta, ja törmäsi lennon 763 perään vasemmalta puolelta. Molemmat koneet putosivat pellolle. Neljä ihmistä selvisi lennolta 763 ja kaksi lennolta 1907. Kaikki kuusi ihmistä menehtyivät myöhemmin.
Onnettomuuden aiheutti lennon 1907 luvaton laskeutuminen määrätyn lentopinnan alle, sekä epäonnistuminen nostaa konetta ennen törmäystä. Tämä johtui kapteenin heikoista englannintaidoista.
Alfonso XII (1887)
Alfonso XII oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin elokuussa 1881. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1887 ja otettiin palveluksen vuonna 1891.
Vuonna 1897 alus oli ankkurissa Havanassa Kuubassa amiraali Vincente Manterolan lippulaivana, mutta se ei ollut purjehduskelpoinen ilman huoltoa. Lisäksi osa aluksen tykeistä oli siirretty maihin rannikkolinnakkeisiin, joita siirrettiin lisää Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan uhan lisääntyessä "USS Mainen" tuhouduttua Havannassa 15. helmikuuta 1898.
Satamaan sidottu alus ei juurikaan osallistunut sotaan. Sotatoimien päätyttyä elokuussa 1898 alus palasi Espanjaan, missä se poistettiin palveluksesta vuonna 1900. Alus myytiin vuonna 1907.
Tiina Vainikainen
Tiina Vainikainen (s. 16. tammikuuta 1990 Iisalmi) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja muusikko. Hän on toiminut myös vierailevana artistina taiteilijanimellä Tiana ja kirjoittaa Biisintekijän Päiväkirjat -nimistä blogia ammattilauluntekijän elämästä.
Biisintekemisen Vainikainen aloitti jo varhain lapsena ja ensimmäiset omat sävellykset syntyivät poikkihuilulla, jota hän soitti 6-vuotiaasta lähtien. Myöhemmin mukaan tulivat piano ja kitara, joissa hän on itseoppinut. Vainikainen valmistui Jyväskylän Konservatoriosta muusikoksi, pääaineenaan pop/jazz -laulu, vuonna 2010.
Syksyllä 2015 Vainikainen lähetti itse tekemiään demoja tuottaja MGI:lle ja tämän seurauksena solmi pian kustannussopimuksen M-Eazy Music Publishingin sekä HMC Publishingin kanssa keväällä 2016. Vainikaisen ensimmäinen kustannettu julkaisu ja läpimurtobiisi, Evelinan Sireenit, julkaistiin 31. maaliskuuta 2016 ja se nousi lähes suoraan Suomen Spotifyn Top50-listan ykköseksi. Vuoden 2016 aikana Vainikainen sai Sireenien lisäksi kappaleillaan vielä neljä muuta Spotifyn ykkössijaa.
Vainikainen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita muun muassa Evelinalle, Nikke Ankaralle, Laura Närhelle, Samuli Edelmannille, Profeetoille ja Roope Salmiselle & Koirille. Biisinkirjoittamisen lisäksi hän laulaa mm. kappaleissa Läikkyy (Arttu Lindeman), Mona Lisa (Nikke Ankara) ja Jatkoajalle (Tuomas Kauhanen). Vainikainen oli ehdolla Suomen Musiikkikustantajien vuoden kevyen musiikin tekijäksi vuonna 2017 sekä 2018.
Reina Cristina (1887)
Reina Cristina oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.
Alus tilattiin Ferrolista. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1887.
Alus oli kotivesillä, kunnes se vuonna 1894 siirrettiin Aasian laivueeseen suojaamaan Karoliineja Saksan aiheuttamalta uhalta. Alus oli laivueen lippulaivana.
Filippiinien noustua kapinaan vuonna 1896 alus osallistui sotatoimiin kapinoitsijoita vastaan. Alus oli Tyynenmeren laivueen komentajan kontra-amiraali Patricio Montojo de Pasaronin lippulaiva Manilassa, kun sota Yhdysvaltoja vastaan alkoi huhtikuussa 1898. Laivue lähti 25. huhtikuuta Manilanlahdelta Subicinlahteen, jossa Montojo odotti saavansa paremman suojan mahdollisessa hyökkäyksessä miinoituksista ja rannikkolinnakkeista. Miinoitukset oli kuitenkin pääosin laskematta ja linnakkeet rakentamatta.
Laivue lähti 29. huhtikuuta Cañacaonlahdelle, jossa Yhdysvaltain laivaston kommodori Deweyn johtama Aasian laivue yllätti Montojon. Seuranneessa taistelussa "Reina Cristina" upposi.
Reina Mercedes (1887)
Reina Mercedes oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.
Alus tilattiin Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1887.
Alus oli koulutuslaivueessa kotivesillä, kunnes se vuonna 1893 siirrettiin Karibianmerelle. Aluksesta tehtiin Kuuban vesillä olleen laivueen lippulaiva.
Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan alettua huhtikuussa 1898 alus oli Santiago de Cuban satamassa odottamassa huoltoa, koska seitsemän kymmenestä kattilasta oli toimintakunnottomia. Yhdysvaltain laivasto aloitti 27. toukokuuta 1898 sataman piirityksen, joka kesti 37 vuorokautta. Piirittävät Yhdysvaltain laivaston alukset tulittivat 6. kesäkuuta satamaa, jolloin "Reina Mercedesiin" osui 35 kranaattia. Aluksella syttyi kaksi tulipaloa ja aluksen kannella sai surmansa komentaja Emilio Acosta y Eyermann, joka oli samalla ensimmäinen sodassa surmansa saanut espanjalaisupseeri.
Laivaston komentaja Cervera määräsi sotalaivat yrittämään saarron läpäisyä, mutta "Reina Mercedes" oli niin huonossa kunnossa ettei se kyennyt pyrkimään merelle. Laivasto pyrki 3. heinäkuuta merelle, mutta tuhoutui Santiago de Cuban taistelussa. Seuraavana päivänä alus pyrki upottautumaan, mutta Yhdysvaltain laivaston alukset "USS Massachusetts" ja "USS Texas" havaitsivat aluksen ja avasivat tulen. Aluksen miehistö sai aluksen kuitenkin paikalleen ja se upotettiin, mutta ankkurin petettyä siirtyi sivuun.
Yhdysvaltain laivaston nosti hylyn 2. tammikuuta - 1. maaliskuuta 1899. Alus liitettiin korjausten jälkeen Yhdysvaltain laivastoon aseistamattomana vastaanottoaluksena nimellä "USS Reina Mercedes".
Luettelo Salon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Salon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Salon kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Salon kaupunkiin on liitetty Angelniemen, Halikon, Kiikalan, Kiskon, Kuusjoen, Muurlan, Perttelin, Suomusjärven, Särkisalon ja Uskelan kunnat.
Alue-sarakkeessa on käytetty lajittelun helpottamiseksi entisten kuntien nimiä Uskelaa lukuun ottamatta.
Palo Verde Nuclear Generating Station
Palo Verde Nuclear Generating Station on ydinvoimalaitos Arizonassa Yhdysvalloissa ja maailman ainoa ydinvoimala, joka ei sijaitse suuren vesialtaan lähellä. Jäähdytysvetensä se ottaa lähialueen jätevesistä.
Palo Verde on nettotuotannolla mitattuna Yhdysvaltain suurin sähkövoimala. Yksikön 1 käyttölupa loppuu vuonna 2025, yksikön 2 seuraavana ja 3:n vuonna 2027.
Almirante Cervera (1925)
Almirante Cervera oli Espanjan laivaston vuonna 1925 vesillelaskettu Almirante Cervera -luokan risteilijä.
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1922. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1928.
Asturian kansannousussa alus osallistui lokakuusta 1934 alkaen rannikkokohteiden tulittamiseen. Alkuvuodesta 1936 alus osallistui tykistöharjoituksiin taistelulaiva "Jaime I":n ja sisaralustensa "Libertadin" ja "Miguel de Cervantesin" kanssa upottaen maalilaivana olleen risteilijä "Conde de Venaditon". Heinäkuussa alus siirrettiin Ferrolissa telakalle eikä se osallistunut sisällissodan ensimmäisiin meritaisteluihin.
Espanjan sisällissodan alkaessa alus pakeni Ferroliin, missä siitä tehtiin Francolle uskollisten nationalistien laivaston komentajan amiraali Morenon lippulaiva. Alus osallistui taistelulaiva "Españan" ja hävittäjä "Velascon" kanssa Pohjois-Espanjan satamien sulkemiseen. Alus lähetettiin Gijoniin auttamaan nationalisteja, jotka olivat joutuneet piiritetyiksi Simancasin kasarmeille. Hallituksen joukot valtasivat 16. elokuuta kasarmit rynnäköllä.
Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1965 ja se romutettiin vuotta myöhemmin.
Cristóbal Colón (1896)
Cristóbal Colón oli Espanjan laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu Giuseppe Garibaldi -luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Italiasta, missä köli laskettiin vuonna 1895. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1896 nimellä "Giuseppe Garibaldi" ja valmistui toukokuuta 1897. Espanjan osti aluksen toukokuussa 1896.
Alus luovutettiin Espanjalle Genovassa 16. toukokuuta 1867 ilman kymmenen tuuman tykkiä. Alus liitettiin Espanjan laivastoon. Alus upposi 3. heinäkuuta 1898.
Velasco-luokka
Velasco-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama risteilijäluokka.
Luokkaan kuului kaksi hieman toisistaan poikkeavaa alaluokka. Ensimmäiselle kahdelle alukselle asennettiin vähemmän, mutta raskaampia tykkejä. Lisäksi alukset olivat hieman nopeampia kuin loput kuusi. Alukset olivat rautarunkoisia parkkitakiloituja risteilijöitä, joilla oli yksi savuhormi.
Argyria
Argyria on sairaus, joka voi puhjeta hopean tai kolloidisen hopean pitkäaikaisesta nauttimisesta tai altistumisesta sille. Argyria aiheuttaa pysyvän harmaan tai harmaalaikkuisen värin ihoon, silmiin, sisäelimiin ja myös hermosoluihin. Sairaus on harvinainen, mutta vuosina 1802–1950 on raportoitu 365 tapausta. Joskus harvoin on todettu yhteys argyrian ja neurotoksisuuden välillä.
Argyrian näkyvin ilmentymä on ihon siniharmaa väri. Väri voi aluksi olla pienellä ihoalueella tai värin vähäisenä muuttumisena, mutta voi lopulta peittää koko ruumiin. Joillakin voi ensimmäinen oire olla ikenien värimuutos joko harmaaksi tai ruskeaksi. Iho voi paikoin hyperpigmentoitua. Värin määrä riippuu elimistöön joutuneen hopean määrästä.
Hopea aiheuttaa mahalaukussa kemiallisen reaktion. Hopea hajoaa ja siirtyy verenkiertoon. Ihmisen saamasta hopeasta suurin osa poistuu viikon kuluessa ulosteen ja virtsan mukana. Jos hopeaa on joutunut elimistöön niin paljon, ettei kaikki ehdi poistua, se voi varastoitua ihoon ja muihin kudoksiin, joihin sitä kertyy yhä suurempia määriä. Kun iho sitten altistuu valolle, se muuttuu siniharmaaksi.
Morgan Frost
Morgan Frost (s. 14. toukokuuta 1999 Aurora, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Frostilla on tulokassopimus NHL-joukkue Philadelphia Flyersin kanssa, joka varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana kesällä . Frost on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
"The Sports Forecaster" -sivuston mukaan Frost on nopea kahden suunnan hyökkääjä, joka kuuluu nopeimpiin luistelijoihin millä sarjatasolla tahansa. Frostilla on myös hyvät pelintekotaidot. Hänen tulisi kuitenkin lisätä fyysistä voimaa, eikä Frostin koko ole kaikkein optimaalisin NHL-tasolle.
Frost voitti kauden 2014–2015 päätteeksi Barrie Coltsin junioreissa OHL Gold Cupin pronssia. Sault Ste. Marie Greyhounds varasi hänet 81. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Frost siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Hänen ensimmäinen OHL-kautensa toi runkosarjassa 27 tehopistettä. Kaudella 2016–2017 Frost oli Greyhoundsin neljänneksi paras pistemies tehoilla 20+42=62. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Philadelphia Flyers varasi Frostin ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden elokuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Frost siirtyi kaudeksi 2017–2018 kuitenkin vielä jatkamaan pelejään Sault Ste. Marie Greyhoundsin OHL-joukkueeseen. Hän jakoi tehoilla 42+70=112 koko liigan syöttöpörssin voiton Sarnia Stingin Jordan Kyroun kanssa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Windsor Spitfiresia ja Barrie Coltsia edustanut Aaron Luchuk. Frost oli myös Greyhoundsin paras maalintekijä Boris Katchoukin kanssa. Hän voitti myös koko OHL:n tehotilaston lukemalla +70. Frost valittiin 17. joulukuuta 2017 liigan viikon pelaajaksi. Hän eteni Greyhoundsin aina J. Ross Robertson Cup -finaaleihin saakka, mutta OHL:n mestaruuden vei lopulta kuitenkin Hamilton Bulldogs otteluvoitoin 4–2. Frost valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Myös kauden 2018–2019 Frost aloitti Sault Ste. Marie Greyhoundsin OHL-joukkueessa. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Frost pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän oli tehoilla 4+4=8 Kanadan paras pistemies sekä jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Cody Glassin ja Barrett Haytonin kanssa. Frost jakoi myös Kanadan sisäisen tehotilaston voiton Haytonin kanssa lukemalla +8. Turnauksen avausottelussa Tanskaa vastaan hän onnistui tekemään kypärätempun. Frost keräsi Kanadan 14–0-murskavoittoon päättyneessä ottelussa myös kaksi syöttöpistettä eli kaikkiaan tehot 3+2=5. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Kirjallisuusvuosi 1870
Kirjallisuusvuosi 1870 käsittelee vuoden 1870 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Larmi
Larmi on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hongshanin kulttuuri
Hongshanin kulttuuri oli Kiinan neoliittinen kulttuuri ajanjaksolla 4700–2900 eaa.. Kulttuuri oli Yangshaon kulttuurin aikalainen.
Hongshanin kulttuurista on löydetty maanalainen temppeli. Se on jumalatteren temppeli Niuheliassa. On myös löydetty eräitä varhaismmista jadetöistä, kuten jadelohikäärmeitä ja jadesikalohikäärmeitä, sekä varhaisia neliömäisiä ja pyöreitä "feng-shui" -muotoja. Kulttuuri ulottui Sisä-Mongoliasta Koillis-Kiinaan. 
Niuhelenginsiasta löydettyjen luiden isälinjan haplotyypit ovat Itä-Aasialle tyypillisiä N1, C ja O3a-tyyppejä.
Edoard Mielck
Edoard Julius Mielck (29. elokuuta 1879 Viipuri – 16. helmikuuta 1925 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti ja liikemies.
Mielckin vahemmat olivat Saksan konsuli Theodor Wilhelm Mielck ja Irene Augusta Fabritius ja puoliso vuodesta 1911 Elin Charlotta Åkerhielm. Oopperalaulajatar Edda Ehrnrooth oli hänen sisarensa ja pianisti, säveltäjä Ernst Mielck hänen veljensä. Mielck tuli ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1897 ja valmistui arkkitehdiksi ilmeisesti Münchenissä, jonne hän lähti opiskelemaan ylioppilastutkinnon jälkeen. Saksasta palattuaan Mielck ryhtyi kuitenkin liikemieheksi, perustamalla Viipuriin Mylly Oy Elon. Se oli Elovenan valmistuksen alkuperäinen kehittäjä. Mielck rakennutti myllyä varten tehtaan ja työntekijöiden asuntorakennukset. Mielckin toiminta arkkitehtina Viipurissa jäi melko vähäiseksi, kaupungin arkistoissa on säilynyt vain pari hänen tekemäänsä suunnitelmaa. Mielck tunnettiin myös taitavana amatöörisellistinä ja näyttelijänäkin.
Vorderrhein
Vorderrhein () on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 71 kilometriä, pisin sivujoki huomioon ottaen 77 kilometriä. Vorderrhein on Hinterrheinin ohella toinen Reinin alkujoista.
Vorderrhein saa alkunsa Lepontisilta Alpeilta Oberalppass-solan kaakkoispuolelta noin 2 700 metrin korkeudesta.
Usein alkulähteenä pidetään "Lai da Tuma" -järveä () . Järvi sijaitsee 2 345 metrin korkeudessa. Siihen laskevat purot saavat alkunsa 2 600–2 700 metrin korkeudesta.
Joki virtaa Graubündenin kantonin alueella. Valuma-alue kattaa myös pieniä alueita Ticinon kantonista. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Disentis/Mustér ja Ilanz/Glion.
Vorderrheinin mitattu virtaama vaihtelee vuosien 1962–2010 tietojen perusteella vuosittain jonkin verran: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Ilanzissa on ollut 33 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (45 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1972 (21 m³/s).
Joen luonnollinen virtaama sen laskiessa Reiniin on noin 54 m³/s. Mitattu ja luonnollinen virtaama poikkeavat toisistaan, sillä osa Vorderrheinin sivujokien vesistä siirretään tunneleissa Hinterrheinin vesistöön sähköntuotannon tarpeisiin.
Yksinteoin
Yksinteoin on Pekka Lehdon ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1990. Se kertoo Jussi Parviaisen ja Sanna-Kaisa Palon avioerosta Parviaisen näkökulmasta.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelija Mikael Fränti piti elokuvaa Pekka Lehdon siihen asti parhaana. Hänestä se on ”nopeasti tehty, mitään kaihtamaton ja subjektiivinen tilityselokuva, hetkittäin naiivi ja viisas, ajoittain koominen ja traaginen synkkä yksinpuhelu kameran valvovan silmän ja äänittäjien herkkien mikrofonien edessä”. Myös muut kriitikot olivat varovaisen myönteisiä. "Iltalehden" Olli Manninen näki elokuvan kolmantena elokuvana uuden ”sensaatiohakuisen lööppielokuvan” lajityypissä, jota hänestä edustivat myös edellisenä vuotena ensi-iltansa saaneet Jukka Järvi-Laturin "Kotia päin" ja Mika Kaurismäen "Paperitähti".
"Yksinteoin" sai yhdellä elokuvateatterikopiolla 8 153 katsojaa. Televisioesityksen vuoden 1991 joulukuussa näki noin 438 000 katsojaa.
21 vuotta myöhemmin vuonna 2011 esitettiin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla Jussi Parviaisen käsikirjoittama ja ohjaama "Yksinteoin kaksi" (2011), jossa hän esiintyy yhdessä Annika Sirénin kanssa.
Hybridivoima
Hybridivoima on energiaa, jota tuotetaan yhdistelemällä eri energiamuotoja. Esimerkiksi hybridiauto toimii sekä polttomoottorin että akun tuottaman voiman avulla. Hybridivoiman käytön tavoitteena on usein polttoaineiden säästäminen ja energiatehokkuuden lisääminen.
Helkavirsiä
Helkavirsiä on Eino Leinon kirjoittama runokokoelma, joka ilmestyi suomenkielisenä kahdessa osassa vuosina 1903 ja 1916. Runoelma sijoittuu kansanrunojen maailmaan, ja sen säkeiden taustalla käsitellään modernin ihmisen vaikeita kysymyksiä.
Myyttinen runosikermä on kirjoitettu kansanrunon mittaan ja Leino kehitti runokielensä kalevalaiselta pohjalta. Helkavirsiä pidetään Leinon merkittävimpänä teoksena. Teoksen myötä tuolloin 25-vuotiaasta Leinosta tuli suomalaisen uusromantiikan tärkein edustaja. Teos innoiti myös säveltäjiä: Toivo Kuulan Helkavirsiin perustuvat sävellykset ovat hänen pääteoksiaan.
Bertel Mohell
Emil Bertel Mauritz Mohell (20. toukokuuta 1875 Hankoniemi – 15. syyskuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti.
Mohellin vanhemmat olivat esikuntakapteeni, Hangon pormestari Emil Constantin Mohell ja Edith Bergman ja puoliso vuodesta 1902 Laura Helle (ent. Johansson). Mohell kävi Turussa ruotsalaisen reaalilyseon keskikoulun ja teollisuuskoulun ja opiskeli sitten Tukholman teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla Isak Gustaf Glasonin johdolla. Suomeen palattuaan hän työskenteli piirtäjänä muun muassa Lars Sonckin ja Gustaf Nyströmin toimistoissa, mutta muutti 1901 Viipuriin. Hän työskenteli siellä ensin kahdeksisen vuotta apulaisena arkkitehti Allan Schulmanin toimistossa ja samalla kaupungin rakennusvirastossa arkkitehti Brynolf Blomqvistin apulaisena, mutta toteutti myös omia suunnittelutöitä. Vuonna 1921 hän toimi lyhyen aikaa Oulun kaupungin rakennustoimistossa.
Isla de Luzón -luokka
Isla de Luzón -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Alukset olivat rautarunkoisia yksi savuhormisia pienehköjä panssarikansiristeilijöitä. Alusten panssarikansi oli paksuudeltaan 2,5 tuumasta yhteen tuumaan. Taistelunjohtotornin suojana oli kahden tuuman panssarointi.
Kirjallisuusvuosi 1914
Kirjallisuusvuosi 1914 käsittelee vuoden 1914 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1913
Kirjallisuusvuosi 1913 käsittelee vuoden 1913 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Punainen mylly (kirja)
Punainen mylly on Joel Lehtosen kirjoittama teos, jonka Lehtonen kirjoitti asuttuaan Pariisissa 1911–1912.
Reina Regente -luokka
Reina Regente -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Kirjallisuusvuosi 1912
Kirjallisuusvuosi 1912 käsittelee vuoden 1912 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1911
Kirjallisuusvuosi 1911 käsittelee vuoden 1911 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1910
Kirjallisuusvuosi 1910 käsittelee vuoden 1910 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1865
Kirjallisuusvuosi 1865 käsittelee vuoden 1865 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1864
Kirjallisuusvuosi 1864 käsittelee vuoden 1864 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1891
Kirjallisuusvuosi 1891 käsittelee vuoden 1891 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Loštice
Loštice on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Lošticen kaupunki on tunnettu tehtaastaan, jossa valmistetaan perinteistä Olomoucké tvarůžky -juustoa. Juusto on valmistettu rasvattomasta maidosta. Juustolla on erittäin ainutlaatuinen mausteinen maku sekä sille tyypillinen voimakas haju. Lošticessa on myymälä, jossa tätä paikallista herkkua myydään useissa sen eri muodoissa. Myymälän lisäksi kaupungissa on myös Olomoucké tvarůžky -museo, jossa on esillä vanhoja juuston valmistuksessa käytettyjä työkaluja, sekä tuotantoa kuvaavia dokumentteja.
Kirjallisuusvuosi 1895
Kirjallisuusvuosi 1895 käsittelee vuoden 1895 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1896
Kirjallisuusvuosi 1896 käsittelee vuoden 1896 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
T-18
T-18, myös MS-1 (, pieni tuki/saatto[ajoneuvo]) oli ensimmäinen Neuvostoliitossa suunniteltu panssarivaunu. Vaunu kehitettiin 1925–1927 ja sitä valmistettiin 1928–1931 yli 950 kappaletta. Vaunua käytettiin Kiinan itäisen rautatien konfliktissa, mutta se väistyi pian kehittyneemmän T-26:n tieltä. Suuri osa poistettiin käytöstä tai niitä käytettiin maahan kaivettuina bunkkereina. Vaunuja oli vielä käyttökunnossa suuren isänmaallisen sodan syttyessä.
Puna-armeija oli saanut useita Renault FT-17 -vaunuja sotasaaliiksi ja Krasnoje Sormovo -tehdas valmisti niitä lisenssillä 15 kappaletta vuonna 1920.
Tämän jälkeen panssarivaunuja ei valmistettu ennen kuin vuonna 1926 alkoi kolmivuotinen ohjelma panssariaseen perustamiseksi. Minimissään piti perustaa panssaripataljoona varustettuna jalkaväkitankein ja toinen tanketein sekä koulutuskomppaniat. FT-17 pidettiin jo tuolloin vanhentuneena.
Ulkomaisista malleista päästiin tutkimaan Fiat 3000 -mallia, joka oli ilmeisesti saatu saaliiksi Puolan-Neuvosto-Venäjän sodasta.
Tämän perusteella Panssaritoimiston komitea suunnitteli T-16-mallin. Keväällä 1925 Puna-armeijan tutkittua suunnitelmia sallittua painoa lisättiin viiteen tonniin, jotta vaunuun saataisiin tehokkaampi moottori ja samaan aikaan asennettu tykki sekä konekivääri.
Vaunun valmistajaksi määrättiin Bolševik-tehdas, jolla oli parhaat tuotantomahdollisuudet. T-16-prototyyppi valmistui maaliskuussa 1927. Vaunu muistutti ulkonäöltään Renaultia, mutta oli sitä lyhyempi ja siten kevyempi ja liikkuvuus oli parempi. Vaunusta paljastui kuitenkin paljon puutteita. Toinen protyyppi, jossa nämä korjattiin valmistui toukokuussa 1927 ja sai nimen T-18. Vaunu hyväksyttiin sotavarustukseen 6. heinäkuuta nimellä "pieni tukitankki vuosimallia 1927".
1. helmikuuta 1928 Bolševik sai tilauksen 108 vaunun valmistuksesta. Ensimmäiset 30 näistä rahoitettiin OSOAVIAHIM-järjestön (ОСОАВИАХИМ) keräysvaroin. Huhtikuusta 1929 vaunua valmisti myös Motoviliha-tehdas, mutta se joutui luottamaan Bolševikiin moottorin, vaihteiston, teleketjujen ja panssarilevyjen valmistuksessa.
Vuoteen 1929 mennessä vaunu ei enää vastannut Puna-armeijan vaatimuksia ja siihen suunniteltiin lukuisia muutoksia. Tykiksi oli tarkoitus vaihtaa 37-millinen, joka vaati uuden tornin, johon myös suunniteltiin tila radiolle. Tämä ei kuitenkaan toteutunut. Vuoden 1930 malliin tuli kuitenkin uusi nelinopeuksinen vaihdelaatikko ja moottorin tehoa lisättiin 40 hevosvoimaan sekä Fjodorovin kaksoiskonekivääri korvattiin Degtjarjovin DT-pikakiväärillä.
Näillä muutoksilla vaunun valmistus jatkui vuoden 1931 loppuun, jolloin se korvattiin T-26:lla.
Vaunujen modernisointia pohdittiin vielä myöhemmin ja tehtaan 37 suunnitteluosastolla kehitettiin N. A. Astrovin johdolla suunnitelma vaunujen kuluneiden moottorien korvaamisesta 50-hevosvoimaisella GAZ M-1-moottorilla ja T-38-vaunun vaihdelaatikolla. Aseistukseksi oli tarkoitus vaihtaa 37 mm B-3 tai 45 mm 20-K. Yksi modernisoitu protyyppi T-18M valmistui, mutta testauksen jälkeen pääteltiin ettei vaunujen päivittäminen ole vaivan arvoista.
Kirjallisuusvuosi 1899
Kirjallisuusvuosi 1899 käsittelee vuoden 1899 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1900
Kirjallisuusvuosi 1900 käsittelee vuoden 1900 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1901
Kirjallisuusvuosi 1901 käsittelee vuoden 1901 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1902
Kirjallisuusvuosi 1902 käsittelee vuoden 1902 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Hugh Glass
Hugh Glass (k. 1833) oli yhdysvaltalainen turkismetsästäjä, jonka harmaakarhu raateli metsästysretkellä Missourijoella. Metsästysseurueen johtaja käski kaksi miestä Glassin seuraksi, mutta he olettivat hänen kuitenkin kuolevan ja jättivät metsään. Glass selviytyi hengissä 320 kilometrin matkan Fort Kiowan linnakkeeseen, jossa hän toipui kuntoon. Hän lähti etsimään kaksikkoa ja löysi molemmat. Jim Bridgen hän säästi, koska tämä oli nuori. Bridgestä tuli myöhemmin tunnettu turkismetsästäjä ja eräopas. John S. Fitzgerald taas oli tuomittu kuolemaan sotilaan murhasta. Glassin murhasivat Yellowstonejoella kaksi arikaraintiaania.
Glassin tarinan todenperäisyydestä ei ole tietoa, mutta sitä on käsitelty kirjoissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen kerran tarinaa käsiteltiin lehdessä 1824, mutta tietoja tapauksesta ei ole Glassilta itseltään. Michael Punken romaanin "The Reverant: Kostaja" ("The Revenant", 2002) pohjalta on Alejandro González Iñárritu ohjannut elokuvan "The Revenant". Richard C. Sarafian on ohjannut 1971 tarinasta elokuvan "Mies erämaasta" ("Man in the Wilderness").
Kirjallisuusvuosi 1903
Kirjallisuusvuosi 1903 käsittelee vuoden 1903 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 1904
Kirjallisuusvuosi 1904 käsittelee vuoden 1904 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.