hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Veikko Virtapohja
Veikko Virtapohja (ent. Strömbäck) () oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Kauhavan Wisaa ja Tampereen Pyrintöä edustanut työnjohtaja juoksi 10 000 metrin ennätyksensä 30.46,6 sijoittuessaan toiseksi Ruotsin ja Suomen B-maaottelussa Tukholmassa 1940. Sodan vuoksi tämä jäi hänen ainoaksi edustustehtäväkseen siitäkin huolimatta, että hän sijoittui parhaimmillaan maailmantilastossa 10 parhaan joukkoon.
Virtapohja juoksi 10 000 merin SM-pronssia 1940 Taisto Mäen ja Evert Heinströmin takana sekä hopeaa maastojuoksussa 1941. Hänen muita parhaita tuloksiaan olivat 800 metrillä 1.58,0, 1 500 metrillä 3.59,2, 3 000 metrillä 8.25,2 (juostu Berliinissä 1941) ja 5 000 metrillä 14.37,8.
Jalan menetys jatkosodassa päätti Virtapohjan juoksijanuran.
Adriano Marquez
Adriano Marquez (s. 1965 Barcelona, Espanja) on homopornonäyttelijä, joka oli aktiivinen vuosina 1995–2006. Hän on esiintynyt sekä top- että bottomrooleissa. Hän on myös toiminut mallina ja hiustenvärjääjänä. Hän voitti GayVN-palkinnon "parhaasta seksikohtauksesta" Dred Scottin kanssa elokuvasta "Sea Men: Fallen Angel 4". Marquez on työskennellyt muun muassa Titan Medialle ja Hot House Entertainmentille. Hän on 188-senttinen.
La Marsa
La Marsa () on 36 234 (2004) asukkaan kaupunki Koillis-Tunisiassa. Kaupungin pääelinkeino on turismi naapurikaupunkien Gammarthin ja Raouedin kanssa. Paikallinen urheiluseura on AS Marsa, joka tunnetaan erityisemmin jalkapallosta ja lentopallosta.
Ingemar Andersson (meloja)
Karl Ingemar Andersson (1. kesäkuuta 1928 Säby – 17. heinäkuuta 1992 Västerås) oli ruotsalainen meloja. Hän sijoittui kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa neljänneksi 1 000 metrin ja viidenneksi 10 000 metrin kanadalaisyksikössä. Vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä hän sijoittui viidenneksi 1 000 metrin kanadalaisyksikössä.
Ingemar Andersson
Ingemar Andersson on seuraavien henkilöiden nimi:
Jean Molle
Jean Molle (s. 30. toukokuuta 1933) on ranskalainen entinen meloja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja sijoittui 1 000 metrin kanadalaisyksikössä seitsemänneksi.
Varengeville-sur-Mer
Varengeville-sur-Mer on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Kunta koostuu useasta kylästä Pays de Cauxin rannikolla lähellä Dieppeä.
Etelänmunkki
Etelänmunkki ("Jasione laevis") on kellokasvien ("Campanulaceae") heimoon ja munkkien sukuun kuuluva ruohovartinen, monivuotinen kasvi.
Löyhästi mätästävä etelänmunkki kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on kalju tai karvainen. Varret ovat pystyjä tai kohenevia ja yläosastaan lehdettömiä. Lehdet ovat tasasoukan suikeita tai kapean vastapuikeita, aaltolaitaisia, ehytlaitaisia tai harvaan matalahampaisia. Varsilehdet ovat kooltaan 15–50 mm pitkiä ja 2–8 mm leveitä. Pallomainen kukinto on tiheä, 2,5–3 cm leveä mykerömäinen sarja, jonka tyvellä on suomumaisia ylälehtiä. Verhiönliuskat ovat äimämäisiä. Teriö on 12–15 mm pitkä ja väriltään yleensä vaaleansininen, joskus valkoinen tai vaalenapunainen. Teriönliuskat ovat aluksi yhdessä, tyvestä alkaen erityviä. Verhiön ja teriön torvi on suora, ja kukkien luotit pistävät piikkeinä esiin torvista. Suomessa etelänmunkki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kahdella kärkiraolla avautuva kota.
Etelänmunkki on alkuperäislaji Keski-Euroopassa. Suomessa laji on hyvin harvinainen. Alun perin sitä on tavattu Suomessa Kuusamossa, jossa se on toisen maailmansodan aikainen sotatulokas. 2000-luvulla lajia on tavattu myös tulokkaana Länsi-Pirkanmaalla.
Suomessa etelänmunkkia on tavattu metsittyvällä niityllä.
Henri Väyrynen
Henri Eero Mikael Väyrynen (s. 16. lokakuuta 1991 Kajaani) on suomalainen yleisurheilija. Vuodesta 2012 lähtien hän on keskittynyt pituushyppyyn, sitä ennen hänen päälajinsa oli seiväshyppy. Hän edustaa Kajaanin Kipinää ja valmentajana toimii hänen isänsä Eero Väyrynen.
Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 Väyrynen saavutti seiväshypyssä pronssia ennätystuloksellaan 515 cm. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Suomen-mestaruuden seiväshypyssä 2009 ja 2010 ja pituushypyssä 2009. Alle 23-vuotiaiden Suomen-mestaruuden Väyrynen voitti pituushypyssä ja kolmiloikassa vuonna 2013 sekä kymmenottelussa vuonna 2011.
Väyrynen karsiutui pituushypyn loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2014 lähtien. Hän voitti hallimaaottelun pituuskisan Tampereella 2014.
Porin Kalevan kisoissa 2015 ja Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 Väyrynen voitti SM-hopeaa pituushypyssä. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa 2014 ja 2018, hopeaa 2015 ja pronssia 2017.
Väyrysen ennätys pituushypyssä on tammikuussa 2016 Etelä-Afrikan Potchefstroomissa hypätty 807. Hallissa hän on hypännyt 794 tammikuussa 2019 Oulussa.
Joni Mattila
Joni Jukka Petteri Mattila (s. 30. marraskuuta 1988 Himanka) on suomalainen kiekonheittäjä, joka edustaa Turun Urheiluliittoa. Vuoteen 2014 saakka hän edusti Himangan Urheilijoita. Hänen valmentajanaan on Arto Niskanen. Mattila sijoittui pronssille alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007 kiekonheitossa tuloksella 58,05 (1,75 kg:n kiekko). Kalevan kisoissa hän sijoittui pronssille vuonna 2014.
Hänen ennätyksensä miesten kiekonheitossa on 58,19 vuodelta 2012.
DeMarcus Ware
DeMarcus Ware (s. 31. heinäkuuta 1982 Auburn, Alabama) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen tukimies. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Denver Broncosia.
Ware on valittu urallaan yhdeksän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Häntä pidetään yhtenä sarjan parhaista puolustavista linjamiehistä.
Dallas Cowboys varasi Troyn yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Waren vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana.
Ryan Fitzpatrick
Ryan Joseph Fitzpatrick (s. 24. marraskuuta 1982 Gilbert, Arizona) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän on pelannut vuodesta 2015 NFL-liigan New York Jetsissä.
St. Louis Rams varasi Harvardin yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Fitzpatrickin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden viimeisellä kierroksella. Fitzpatrickin huhuttiin saaneen Wonderlic-älykkyystestissä ensimmäisenä pelaajana täydet 50 pistettä, sekä tehneen uuden nopeusennätyksen testin suorittamisessa. Lopulliseksi pistemääräksi osoittautui lopulta kuitenkin 48 pistettä, joka sekin oli poikkeuksellisen korkea lukema.
Kahden St. Louisissa varamiehenä vietetyn kauden jälkeen Fitzpatrick pelasi toiset kaksi kautta Cincinnati Bengalsin joukkueessa, jälleen varamiehen roolissa. Vasta Buffalo Billsiin siirryttyään hän sai näyttää kykynsä aloittavana pelinrakentajana. Bills aloitti kauden 2011 Fitzpatrickin johdattamana äärimmäisen hyvin, joka poiki miehelle itselleen uuden jatkosopimuksen. Kuusivuotisen sopimuksen arvo oli 59 miljoonaa dollaria. Fitzpatrick vapautettiin sopimuksesta kauden 2012 jälkeen.
Hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Tennessee Titansin kanssa maaliskuussa 2013. Fitzpatrick korvasi sunnuntaina 29. syyskuuta 2013 kentällä loukkaantuneen pelinrakentaja Jake Lockerin ottelussa New York Jetsiä vastaan. Locker palasi kentille 20. lokakuuta 2013, jolloin Titans kohtasi San Francisco 49ersin, mutta loukkaantui uudelleen 10. marraskuuta 2013 pelatussa ottelussa Jacksonville Jaguarsia vastaan ja oli sivussa koko loppukauden. Fitzpatrick pelasi kaudella lopulta 11 runkosarjaottelua, joista yhdeksän aloittavana pelinrakentajana.
Titans vapautti Fitzpatrickin sopimuksestaan maaliskuussa 2014 tehtyään sopimuksen Charlie Whitehurstin kanssa. Fitzpatrick solmi samassa kuussa kaksivuotisen sopimuksen Houston Texansin kanssa. Pian sopimuksen julkistamisen jälkeen Texans kauppasi pitkäaikaisen aloittavan pelinrakentajansa Matt Schaubin Oakland Raidersiin, ja kesäkuussa 2014 Fitzpatrick nimettiin Texansin aloittavaksi pelinrakentajaksi kaudelle 2014.
Yhdysvaltalainen Sporting News -sivusto nimesi Fitzpatrickin amerikkalaisten ammattilaissarjojen viidenneksi älykkäimmäksi urheilijaksi.
Hammassädekala
Hammassädekala ("Dentatherina merceri") on hopeakylkikaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Australaasiasta. Se on ainoa laji hammassädekalojen heimossa ("Dentatherinidae").
Hammassädekala on kooltaan pieni ja kasvaa korkeintaan noin 5 cm pitkäksi. Ne elävät lähellä koralliriuttoja ja saaria, mutta sen elintavoista tiedetään vain hyvin vähän. Hammassädekalan levinneisyys ulottuu Filippiineiltä Australiaan ja Molukeilta Trobriandsaarille.
Oregonintuoksusetri
Oregonintuoksusetri ("Calocedrus decurrens") on sypressikasvien ("Cupressaceae") heimon tuoksusetrien ("Calocedrus") sukuun kuuluva ainavihanta havupuulaji. Se esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsiosissa, ja nykyään sitä kasvatetaan muuallakin lauhkeilla vyöhykkeillä. Oregonintuoksusetri on aiemmin myös luokiteltu sukuun "Libocedrus" ja tunnettu nimellä "Libocedrus decurrens"; eräät lähteet käyttävät yhäkin tätä nimeä.
Oregonintuoksusetri on kasvupaikasta riippuen keskikokoinen tai suuri ainavihanta puu. Se kasvaa 18–57 metriä korkeaksi. Sen runko kasvaa tavallisesti rinnankorkeusläpimitaltaan 90–150 senttimetriä leveäksi, mutta joillakin yksilöillä yli kolmimetriseksikin. Latvus on usein nuorempana kapean kartiomainen ja levenee vanhemmiten. Puulla on yleensä yksi suora runko, se on harvoin monirunkoinen. Oregonintuoksusetri voi elää satoja vuosia; vanhin tunnettu yksilö on yli 900 vuotta vanha.
Paksu kaarna on punertavaa ja varsinkin vanhemmiten syvän uurteista. Lehdet ovat suomumaisia, 3–14 millimetriä pitkiä ja vastakkaisesti asettuneita. Ne ovat teräviä, usein otapäisiä ja kasvavat osin päällekkäisesti. Lehden pituudesta suurin osa on oksaan kiinnittynyttä johteista kantaosaa, vain lehden kärki on oksasta erillään. Lehdet ovat näkyvästi pidempiä ja kauempana toisistaan kuin esimerkiksi monien tuijien tai sypressien muuten hyvin samankaltaiset suomumaiset lehdet.
Oregonintuoksusetri on yksikotinen ja erilliset hede- ja emikävyt voivat kasvaa samassa oksanhaarassa. Hedekävyt ovat vaaleanruskeita tai punertavan ruskeita. Siemeniä tuottavat kävyt ovat punaruskeita ja 14–25 millimetriä pitkiä. Kävyissä on tavallisesti neljä käpysuomua ja 1–4 siementä. Siemenillä on kaksi erikokoista siipeä.
Puu esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen länsiosissa vuoristoisilla alueilla Oregonissa, Kaliforniassa ja Nevadassa sekä Meksikossa Baja Californiassa. Laji kasvaa lähinnä vuoristoisilla alueilla 50–2 010 metrin korkeudessa elinalueensa pohjoisosissa ja 910–2 960 metrin korkeudessa sen eteläosissa.
Oregonintuoksusetri viihtyy jokseenkin kuivilla alueilla, erittäin monenlaisissa maaperissä. Puu kestää elinalueellaan yleisiä metsäpaloja paksun kaarnansa ansiosta. Se kasvaa Sierra Nevadan ja Coast Range -vuoriston sekametsissä yhdessä mm. douglaskuusen, harmaapihdan, jättipihdan, komeapihdan, jättituijan, keltamännyn, sokerimännyn sekä mammuttipetäjän kanssa, harvoin valtapuulajina varsinkaan kosteammilla alueilla.
Oregonintuoksusetrin puuaines on suhteellisen pehmeää ja helppoa leikata tai teroittaa, minkä vuoksi se on puukynien valmistuksessa yleisimmin käytetty puu. Puuainesta arvostetaan osittain hyvän tuoksunsa vuoksi myös huonekaluvalmistuksessa ja sisustuksessa. Lisäksi se kestää hyvin altistusta ulkoilmalle ja siitä valmistetaan aitoja, paanuja ja muita ulkopuurakenteita.
Kasvia käytetään myös koristepuuna lähinnä Yhdysvalloissa ja läntisessä Euroopassa.
Vara (täsmennyssivu)
Vara tai vara voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Left Cold
Left Cold on vuoden 2009 alkupuolelta asti toiminut suomalainen hardcore punk -yhtye. Yhtyeen erotettua ensimmäinen rumpali ensimmäisen demon jälkeen yhtyeeseen liittyi uusi rumpali Lassi yhtyeestä Horros, sekä myöhemmin yhtyeen laulaja & kitaristi Elias. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu termeillä harcore, holy terror ja thrash metal. Left Cold on perustettu Hämeenlinnassa hardcore punk -yhtyeenä, mutta sittemmin musiikkityyli on siirtynyt metallisempaan suuntaan.. Suuria vaikuttajia yhtyeelle ovat olleet Endstand, Integrity ja Deathbed sekä 1980-luvun thrash metal -yhtyeet.
Left Coldin neljän kappaleen debyytti, 7-tuumainen vinyyli julkaistiin 2012. Levynjulkaisuun osallistui levy-yhtiö Face Your Gods sekä useita muita pieniä epävirallisia toimijoita.
Yhtye työstää uutta materiaalia sekä keikkailee mahdollisimman usein.
Tidningarnas Telegrambyrån urheilujohtajapalkinto
Tidningarnas Telegrambyrån urheilujohtajapalkinto ("Tidningarnas Telegrambyrås idrottsledarpris") on ruotsalaisen uutistoimiston Tidningarnas Telegrambyrån (TT) jakama vuosittainen nimikkopalkinto. Palkinto on jaettu vuodesta 1971 lähtien. Palkinto jaetaan sanomalehtien, radion ja TV:n edustajien äänestyksen perusteella.
Talvisodan pommitukset Oulussa
Talvisodan pommitukset Oulussa tapahtuivat kolmena kertana tammikuussa 1940.
Ensimmäisen kerran Neuvostoliiton sotilaskoneet pommittivat Oulua tammikuun ensimmäisenä päivänä. Kaksi lentolaivuetta, yhteensä 18 kaksimoottorista pommikonetta lensi kaupungin yli koillisesta lounaaseen pudottaen noin 80 kappaletta 50 kilon räjähdyspommeja. Pommit osuivat kaupungin ruutukaava-alueen pohjois-osiin, Intiöön ja Nuottasaareen sekä asumattomalle alueelle rautatien länsipuolelle Limingantullissa. Puistolan A-portaan ylimmät kerrokset tuhoutuivat pommituksissa ja yksi asukas kuoli.
Yhteensä pommituksessa kuoli neljä ihmistä ja haavoittui noin 30. Pommituksessa tuhoutui kokonaan kaksi puurakennusta ja vaurioitui viisi kivirakennusta ja yhdeksän puurakennusta.
Kaupungin ilmatorjunta ampui vihollismuodostelman johtokoneen alas, se putosi pellolle kaupungin eteläpuolelle. Lisäksi ilmatorjunta osui ainakin yhteen pommikoneeseen.
Toisen kerran Oulua pommitettiin kolmas tammikuuta, jolloin pommit putosivat kaupungin keskustan itäpuolelle aiheuttamatta suurta vahinkoa.
Talvisodan aikaisista Oulun pommituksista suurin tehtiin 21. tammikuuta, jolloin Neuvostoliiton lentokoneet pommittivat Oulua kolmessa jaksossa pudottaen yhteensä yli sata räjähdyspommia ja noin viisi sataa palopommia.
Ensimmäiseen hyökkäysjaksoon puolen päivän maissa osallistui 16 lentokonetta, jotka osuivat lähinnä Tuiraan, Ala-Laanilaan, Kontinkankaalle ja Intiöön. Toinen hyökkäysjakso 13 koneen voimin alkoi iltapäivällä. Pommitus aiheutti tuhoja lähinnä ruutukaava-alueella. Kolmas pommitus tapahtui illalla, ja hyökkäykseen osallistui neljä lentolaivuetta. Muun muassa Ainolan museo- ja kirjastorakennuksen yläkerta paloi tässä viimeisessä pommituksessa.
Vaikka 21. päivän pommitukset aiheuttivatkin suurimmat aineelliset tuhot niin pommitukset aiheuttivat vain yhden kuolinuhrin, tanskalainen vapaaehtoinen Mathias Madsén haavoittui konekivääritulesta matkalla Franzénin puiston väestönsuojaan.
Rudolf Svedberg
Rudolf "Preven Svedberg" (19. elokuuta 1910 Njurunda – 24. elokuuta 1992 ) oli ruotsalainen painija ja olympiavoittaja. Urallaan hän saavutti vuosina 1934-46 12 Ruotsin mestaruutta.
Myöhemmin Preven Svedberg toimi painimaajoukkueen valmentajana vuosina 1956-1972. Kotimaan lisäksi Svedberg toimi valmentajana ulkomaisille painijoille Turkissa, Neuvostoliitossa ja Suomessa.
Vuonna 1971 Svedberg valittiin TT:n perustaman tunnustuspalkinnon, vuoden ruotsalainen valmentaja, ensimmäiseksi saajaksi.
Painijan urallaan Svedberg edusti Sundvallin AIK:ta ja Eskilstunan GAK:ta.
Berliinin olympialaisissa voittajat saivat tammipuun taimen, jonka Svedberg istutti Sundsvallin urheilupuistoon.
Leopold von Sacher-Masoch
Leopold Ritter von Sacher-Masoch (1836–1895) oli itävaltalainen kirjailija. Hänen teoksensa käsittelivät usein naisille alistumisesta nauttimista, minkä seurauksena tutkija Richard von Krafft-Ebing otti vuonna 1886 käyttöön termin masokismi, joka tarkoittaa kivusta nauttimista. Sacher-Masochin tunnetuin teos on "Venus turkiksissa" (1869), joka on osin omaelämäkerrallinen kuvaus naisen orjaksi lupautuvasta miehestä. Kirja kuvailee myös päähenkilönsä turkisfetissiä.
Sacher-Masoch kärsi elämänsä viimeisinä vuosina mielenterveysongelmista ja kuoli mielisairaalassa vuonna 1895 tai huhujen mukaan vasta 1905.
Happy slapping
Happy slapping on Britanniasta alkunsa saanut ilmiö, jossa sivullista ja viatonta ihmistä satutetaan ilman ilmeistä syytä. Yleensä teko toteutetaan ryhmissä: yksi henkilö satuttaa uhria ja muut kuvaavat teon. Vaikka termi ”slapping” viittaa läpsimiseen tai muuhun lievään pahoinpitelyn muotoon, tiedotusvälineet ovat käyttäneet termiä myös vakavampien rikosten, kuten tapon ja seksuaalisen hyväksikäytön, yhteydessä.
Tiedostusvälineet käyttivät termiä ensimmäisen kerran vuonna 2005, kun manchesterilaisen taidekoulun 16-vuotias opiskelija hakattiin ja jätettiin tajuttomaksi. Myöhemmin tekijät jakoivat kuvamateriaalia hyökkäyksestä muiden opiskelijoiden puhelimiin.
Vuonna 2007 Italia oli kieltämässä kännykän tuomista kouluun ilmiön takia, ja vuotta myöhemmin Kypros suunnitteli samanlaista lakiesitystä.
Lucio Soravito de Franceschi
Lucio Soravito de Franceschi (s. 8. joulukuuta 1939 Ovaro) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Udinen arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Adria-Rovigon hiippakunnan johtoon 29. toukokuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pietro Brollo, jota avustivat Alfredo Battisti ja Paolo Romeo. Soravito de Franceschi asetettiin virkaansa 18. heinäkuuta.
Arno Laitinen
Arno Laitinen (s. 9. maaliskuuta 1988) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä on valmentanut vuodesta 2013 Tero Linja.
Laitinen saavutti moukarinheitossa SM-pronssia Vaasan Kalevan kisoissa 2013 tuloksella 71,95 m. Ennätyksensä 72,37 metriä hän heitti Kuortaneella vuonna 2011.
Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007 Laitinen voitti kultaa tuloksella 71,94 m. Kisoissa heitettiin kuuden kilon moukaria. Vuonna 2014 Laitinen osallistui ensimmäisen kerran aikuisten Suomi–Ruotsi-maaotteluun sijoittuen kolmanneksi.
Robert Greene (kirjailija)
Robert Greene (s. 14. toukokuuta 1959 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti vallankäytöstä, strategiasta, sodankäynnistä ja viettelystä. Greenen ensimmäinen ja tunnetuin teos on "Valta" ("The 48 Laws of Power", 1998), johon hän kokosi esimerkkejä eri aikakausien henkilöistä, jotka onnistuivat kohoamaan vallan huipulle omalla alallaan. Greenestä on kirjojensa myötä tullut haluttu luennoitsija sekä neuvonantaja ihmisille, joiden uralla valtapelien hallitseminen on tärkeää.
Greene opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Wisconsinin yliopistossa Madisonissa valmistuen klassisista kielistä. Ennen kirjallista uraansa hän työskenteli elokuvakäsikirjoittajana ja muun muassa "Esquire"-lehden toimittajana.
Heikki Harjunmaa
Heikki Kalle Sakari Harjunmaa (s. 15. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva eversti.
Harjunmaa suoritti Kadettikoulun vuosina 1968–1971. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979 ja majuriksi 1984.
Harjunmaa on palvellut Karjalan Lennostossa ja muun muassa silloisen Ilmavoimien Viestikoulun johtajana ja samalla Luonetjärven varuskunnan komentajana vuosina 1988–1993 sekä Lentosotakoulun johtajana 1993–1994. Karjalan Lennoston komentajana hän toimi vuodet 1994–1996. Hän oli sotilasasiamies Belgiassa ja Hollannissa 1996-1999 sekä sotilasedustaja WEU:ssa ja NATO:ssa samoina vuosina. Hän oli ensimmäinen Suomen edustaja NATO:n sotilaskomiteassa.
Hänen palvelusarvonsa Brysselissä oli prikaatikenraali.
Harjunmaa asuu nykyisin Mikkelissä. Hän on ollut ehdokkaana vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kokoomuksen listoilta, jolloin hänet valittiin varasijalle. Harjunmaa on auktorisoitu matka- ja eräopas.
Home of the Brave
Home of the Brave on lause Yhdysvaltain kansallislaulusta. Se voi tarkoittaa seuraavia:
Sergei Dovlatov
Sergei Donatovitš Dovlatov (Dovlatov-Metšik) (; 3. syyskuuta 1941 Ufa, Baškortostan, Neuvostoliitto – 24. elokuuta 1990 New York) oli venäläinen journalisti ja kirjailija.
Hän opiskeli suomea Leningradin yliopistossa vuosina 1959-1962. Hänen lähipiirinsä kuuluivat "Ahmatovan orvot" -ryhmän runoilijat Joseph Brodsky, Anatoli Naiman ja Jevgeni Rein.
Dovlatov asui Virossa 1972–1975 ja työskenteli sikäläisissä venäjänkielisissä lehdissä.
Palattuaan Leningradiin hän julkaisi kertomuksia epävirallisesti samizdatissa ja myös lännessä. Tekstien neuvostokriittisyys aiheutti ongelmia Dovlatoville, ja hän emigroitui vuonna 1978 Yhdysvaltoihin äitinsä, vaimonsa ja tyttärensä kanssa. Dovlatov asui New Yorkissa ja työskenteli The New American -sanomalehdessä. The New Yorker julkaisi hänen kertomuksiaan.
Venäjällä Dovlatovia julkaistiin enemmän hänen kuolemansa jälkeen. Kaiken kaikkiaan hänen teoksiaan on käännetty yli 25 kielelle.
Dovlatovin teoksia on suomentanut Pauli Tapio, ja Tomi Huttunen arvioi Dovlatovin viimeiseksi jäänyttä teosta "Haarakonttoria" käsittelevässä kritiikissään hänen työtään taidokkaaksi. Samoin sanoo Pekka Pesonen arvioidessaan "Matkalaukkua": "Suomennos on mainio. Se välittää alkutekstin elävyyden ja vivahteikkuuden luovan kekseliäästi ja pelkistetyn vetävästi."
Niko Viiala
Niko Viiala (s. 10. huhtikuuta 1986) on suomalainen pikajuoksija, joka edusti Karhulan Urheilijoita. Hänen valmentajana on Jari Syvelä. Hän oli voittamassa Suomelle pronssia alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 2005 pikaviestissä. Hänen 100 metrin ennätyksensä oli 10,92 samalta vuodelta.
Keijo Kepsu
Keijo Pellervo Kepsu (10. marraskuuta 1946 Valkeala – 30. lokakuuta 2017) oli suomalainen upseeri ja eversti. Kepsu suoritti Kadettikoulun valmistuen vuonna 1970 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1979.
Kepsu palveli Suomen puolustusvoimissa muun muassa vuosina 1970–1977 Ilmavoimien Viestikoulussa koulutusupseerina (nykytermi opetusupseeri), Ilmavoimien Esikunnassa ja Ilmavoimien Viestikoulun johtajana vuosina 1986–1988. Tässä roolissa hän toimi samalla silloisen Luonetjärven varuskunnan komentajana (evl).
Hänen seuraava palveluspaikkansa oli Viestikoelaitos, jonka pitkäaikaisimpana johtajana hän toimi 1988–1998.
Hänet on ylennetty majurin arvoon itsenäisyyspäivänä 1982 ja everstiksi 1994. Kepsu on sotilassukua.
Canon EOS 5D Mark III
Canon EOS 5D Mark III on japanilaisyhtiö Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin maaliskuussa 2012 Canon EOS 5D Mark II:n seuraajaksi. Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien sekä EX-sarjan Speedlite-salamalaitteiden kanssa.
David Ytfeldt
David Ytfeldt (aik. "David Jonsson"; s. 29. syyskuuta 1979 Frösön, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan Elitserienissä yhteensä 116 runkosarjaottelua tehopistein 3+14=17 ja keräten 151 jäähyminuuttia sekä yhdeksän playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Ytfeldt pelasi urallaan myös Suomessa.
Ytfeldt on IFK Strömsundin kasvatti ja hän pelasi juniorina myös Östersunds IK:n joukkueessa. Ytfeldt aloitti ammattilaisuransa kuitenkin Leksands IF:ssä, jossa hän teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 1997–1998, jolloin Ytfeldt sai tililleen kymmenen Elitserien-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä Leksandin J20-joukkueessa. Ytfeldt oli tehoilla 13+10=23 J20 SuperElitin eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä toiseksi tehokkain puolustaja HV71:n Viktor Wallinin jälkeen. Hän voitti myös sarjan jäähypörssin 101 jäähyminuutillaan. Vancouver Canucks varasi Ytfeldtin 136. pelaajana . Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt Pohjois-Amerikkaan.
Varsinainen tulokaskausi 1998–1999 toi Ytfeldtille Elitserienissä 39 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Elitserienin parhaana tulokkaana. Kaudeksi 2000–2001 Ytfeldt siirtyi SM-liigajoukkue JYPin riveihin, mutta hän ehti pelata vain 11 ottelua, kunnes jätti joukkueen selkävaivojen vuoksi. Loppukauden Ytfeldt pelasi Elitserieniä Frölunda HC:ssa.
Loukkaantumiset pilasivat lopulta koko Ytfeldtin loppu-uran, sillä hän pelasi Linköpings HC:ssa vain kahdeksan ottelua kaudella 2001–2002. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Allsvenskan-joukkue Nyköpings Hockeyssä vain 15 ottelua. Kolmena seuraavana kautena Ytfeldt toimi kasvattajaseuransa IFK Strömsundin pelaajavalmentajana Ruotsin II-divisioonassa, mutta lopetti sen jälkeen jääkiekon pelaamisen.
Ytfeldt pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1999 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997, jolloin hän voitti hopeaa.
Jean Ango
Jean Ango (1480–1551) oli ranskalainen laivanvarustaja ja liikemies Dieppestä, mikä oli aikansa tärkeimpiä satamakaupunkeja. Sieltä käsin hän hoiti kauppalaivastoaan Afrikkaan ja Aasiaan, kilpaillen espanjalaisten ja portugalilaisten kanssa.
Ango oli läheinen ystävä Ranskan kuninkaan Frans I kanssa. Kuningas vieraili usein Angon vuonna 1530 rakennuttamassa Varengeville-sur-Merin kesäasunnossa Manoir d'Angossa, joka oli koristeltu aikansa suosituimpien italialaisten taiteilijoiden tekemillä veistoksilla ja freskoilla.
Puistola (Jyväskylä)
Puistola on Jyväskylän kaupunginosa. Puistola sijaitsee Kantakaupungin suuralueella, lähellä kaupungin keskustaa. Alueen erottaa keskustasta Väinönkatu, Harjun kaupunginosasta Yliopistonkatu ja Puistokatu. Tourulan ja Puistolan välisenä rajana on Tourujoki. Muut naapurikaupunginosat ovat Taulumäki ja Lutakko. Puistola on kooltaan noin 800 metriä kertaa 300 metriä.
Puistolassa sijaitsee Jyväskylän vanha hautausmaa, jonne on haudattu monia jyväskyläläisiä merkkihenkilöitä. Hautausmaan ja Tourujoen välissä on Tourujoen luontopolku ja luonnonsuojelualue.
Kalevankadun ja Puistokadun kulmassa sijaitsee Puistotori-niminen puisto. Nimensä puisto on saanut siitä, että 1900-luvun alussa arkkitehdit Yrjö Blomstedt, Walter Thom ja Hugo Lilius olivat sitä mieltä, että aukiosta pitäisi tehdä suurten julkisten rakennusten ympäröimä tori. Puistokadun toisella puolella oleva Puistokoulu jäi kuitenkin tienoon ainoaksi julkiseksi rakennukseksi. 1930-luvun alussa paikalle tehtiin puisto ja tori jäi vain Puistotorin nimeen.
Valmont (Seine-Maritime)
Valmont on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Se sijaitsee 11 km Fécampin rannikkokaupungista sisämaahan päin Pays de Cauxin alueella.
Nokilintuhaukka
Nokilintuhaukka ("Accipiter brachyurus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Papua-Uuden-Guinean kahdella saarella Uudella-Britannialla ja Uudella-Irlannilla. Sen populaatiot niillä ovat supistumassa metsänhakkuiden vuoksi. Uudella-Britannialla siitä on aikojen kuluessa vain muutama havainto. Uudella-Irlannilla se on ollut vuoristometsien yleisin, mutta ei kuitenkaan kovin yleinen petolintu. Sen todellinen levinneisyys ei ole tiedossa, sillä sitä on vaikea erottaa Uuden-Britannian toisesta lintuhaukasta.
Nokilintuhaukan elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät.
Nokilintuhaukan pituus on 27–34 senttimetriä. Se on väriltään harmaavalkoinen. Aikuinen on päältä tummanharmaa ja sillä on ruskea niskakaulus ja vaaleanharmaa alapuoli. Nuorella linnulla on tumma kruunu, se on päältä punaruskea, ja siinä on mustia täpliä, alapuoli on vaaleanruskea selvin tummin juovin. Silmät ovat punaiset, jalat vaaleankeltaiset. Liuskelintuhaukasta se eroaa ruskean kauluksen ja lyhyen pyrstön ansiosta. Naamiokanahaukka taas on alapuolelta vahvemmin punaruskea, mutta sen poikaset erottaa vain siitä, että ne ovat isompia ja niillä on pitempi pyrstö.
Renzo Ranuzzi
Renzo Ranuzzi (14. heinäkuuta 1924 Bologna – 16. maaliskuuta 2014) oli italialainen koripalloilija. Hän edusti seuratasolla Virtus Bolognaa.
Ranuzzi pelasi Italian maajoukkueen mukana Lontoon olympialaisissa 1948 ja Helsingin kisoissa 1952, joissa molemmissa maa sijoittui 17:nneksi. Hän oli oman peliuransa jälkeen valmentaja, joka luotsasi Serie A-joukkueita kolmella kaudella. Ranuzzi oli Becchi Forlín valmentaja kaudella 1967–1968, siirtyi seuraavaksi kaudeksi Bolognaan ja toimi Bolognan valmentajana uudelleen vielä kaudella 1980–1981.
Ahmed Ramadan
Ahmed Ramadan (; s. 15. heinäkuuta 1972) on egyptiläinen entinen maahockeypelaaja. Hän edusti seuratasolla sharkialaista El-Sayadeenia. Ramadan pelasi seitsemän ottelua Ateenan olympialaisissa 2004, joissa Egypti oli kahdestoista eli viimeinen.
Georges Vanderhulst
Georges Vanderhulst (s. 15. heinäkuuta 1944 Ixelles) on belgialainen entinen maahockeypelaaja. Hän osallistui Méxicon olympialaisiin 1968, joissa Belgian joukkue sijoittui yhdeksänneksi ja Vanderhulst pelasi kuudessa ottelussa.
Subhash Verma
Subhash Verma (s. 15. heinäkuuta 1968) on intialainen entinen painija, joka kilpaili sekä vapaa- että kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Verma sijoittui Aasian kisoissa 1986 viidenneksi alle 100-kiloisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 vapaapainin alle 90-kiloisten sarjassa, jossa hän putosi alkulohkossa. Seuraavana vuonna Verma voitti kansainyhteisön mestaruuden vapaapainissa 100 kilon painoluokassa, ja kaudella 1990 hän sai sarjassa pronssia Aasian sekä Kansainyhteisön kisoista. Hän saavutti vuonna 1991 Aasian-mestaruuspronssia, mutta jäi kuudenneksi seuraavan vuoden kisoissa kuten myös Barcelonan olympialaisissa 1992. Verma oli kuudes myös Aasian kisoissa 1994, mutta voitti pronssimitalin Kansainyhteisön kisoissa kyseisellä kaudella ja vei kansainyhteisön mestaruuden 1995.
Fawzi Salloum
Fawzi Salloum (; s. 15. heinäkuuta 1943) on syyrialainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän osallistui Münchenin olympialaisissa 1972 alle 57-kiloisten sarjaan, mutta luopui turnauksesta ensimmäisen ottelunsa jälkeen.
Chaehoi Fatihou
Chaehoi Fatihou (s. 15. heinäkuuta 1971) on komorilainen entinen painonnostaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisissa 2004 alle 85-kiloisten sarjaan, mutta joutui keskeyttämään kilpailun jäätyään tuloksetta tempauksessa.
Abdullah Tetengi
Abdullah Tetengi (s. 15. heinäkuuta 1969) on nigerialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Tetengi osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1986 100 metrin matkalle, jolla hän pääsi toiselle kierrokselle saakka. Hän sijoittui lajissa viidenneksi vuoden 1988 kisoissa ja juoksi myös maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Tetengi kilpaili samalla kaudella myös Soulin olympialaisissa 1988, joissa hän oli Nigerian pikaviestijoukkueen jäsen alkuerissä. Hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 1990 kuudenneksi 100 metrillä ajallaan 10,20 sekuntia, ja samalta vuodelta on myös Tetengin ennätys 10,12.
Henri Rafaralahy
Henri Rafaralahy (s. 15. heinäkuuta 1949) on madagaskarilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän osallistui Münchenin olympialaisissa 1972 maansa joukkueessa 4 × 100 metrin viestiin, jossa Madagaskar putosi ensimmäisellä kierroksella. Rafaralahyn ennätys 100 metrillä on 10,5 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1975.
Elio Sasso Sant
Elio Sasso Sant (15. heinäkuuta 1911 – ?) oli italialainen meloja. Hän osallistui Berliinin olympialaisissa 1936 kajakkiyksiköiden 1 000 sekä 10 000 metrin matkoille. Sasso Sant ei päässyt alkuerästään jatkoon tuhannella metrillä, mutta sijoittui kahdeksanneksi 10 000 metrin kisassa.
Janice Bremner
Janice Bremner (s. 15. heinäkuuta 1974 Burlington, Ontario) on kanadalainen entinen taitouimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli British Columbia Aquasonics. Bremner oli voittamassa hopeaa joukkueohjelmasta Atlantan olympialaisissa 1996.
Enrique Regueiferos
Enrique Regueiferos Blanco (15. heinäkuuta 1948 Oriente – 2002) oli kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Regueiferos voitti vuonna 1967 kultaa Pan-Amerikan kisoissa alle 60-kiloisten sarjassa ja otteli seuraavana vuonna olympiahopeaa 63,5-kiloisissa Méxicossa. Hän voitti Pan-Amerikan kisat jälleen 1971, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa Münchenin olympialaisissa 1972.
Metin Topaktaş
Metin Topaktaş (s. 15. heinäkuuta 1967) on turkkilainen entinen vapaapainija. Hän edusti seuratasolla Tedas Ankaraa.
Topaktaş sijoittui MM-kisoissa 1989 kuudenneksi alle 52-kiloisten sarjassa ja toisti saman suorituksen vuonna 1995. Hän voitti kaudella 1995 EM-kisoissa hopeaa. Topaktaş sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 alle 52 kilon painoluokassa kuudenneksi.
Fredrik Kessiakoff
Fredrik Carl Wilhelm Kessiakoff (s. 17. toukokuuta 1980 Saltsjöbaden, Nackan kunta, Tukholman lääni)) on ruotsalainen pyöräilijä, joka kilpaili vuoteen 2008 maastopyöräilyssä ja sen jälkeen maantiepyöräilyssä uransa loppuun, vuoteen 2014.
Kessiakoff saavutti pronssia maastopyöräilyn MM-kilpailujen maastoajossa Rotoruassa 2006. Maastopyöräilyn EM-kilpailuissa hän sai pronssia sekaviestissä 2005 ja 2006 sekä maastoajossa 2007. Ruotsin-mestaruuden hän voitti maastoajossa 2004, 2006, 2007 ja 2008 sekä maastopyöräilyn aika-ajossa 2001, 2002, 2007 ja 2008.
Kessiakoff edusti maantiepyöräilyssä Fuji-Servetto -joukkuetta 2009, Garmin-Transitionsia 2010 ja Astana Teamia 2011–2014. Hän voitti 2011 Itävallan ympäriajon kokonaiskilpailun ja toisen etapin. Vuonna 2012 hän voitti Sveitsin ympäriajon seitsemännen etapin ja Espanjan ympäriajon 11:nnen etapin, molemmat aika-ajoja. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän oli mäkikirikilpailussa toinen. MM-kilpailuissa hän sijoittui aika-ajossa viidenneksi ja maantieajossa 15:nneksi. Milano–Torino-kilpailussa hän oli kolmas ja Giro dell'Emiliassa toinen..
Arakidihappo
Arakidihappo (tunnetaan myös nimillä "ikosaanihappo", "eikosaanihappo" ja "maapähkinäöljyhappo") on tyydyttynyt rasvahappo, jonka molekyylissä on 20 hiiliatomin ketju. Yhdistettä on tavattu pieninä pitoisuuksina pähkinäöljyssä (1,1–1,7 %) ja maissiöljyssä (3 %). Yhdisteen nimi tulee latinan sanasta "arachis", joka tarkoittaa pähkinää. Arakidihappoa syntyy myös arakidonihapon hydrauksessa. Arakidihaposta voidaan tuottaa arakidyylialkoholia. Yhdistettä käytetään liukasteiden, valokuvausmateriaalien ja pesuaineiden tuotannossa.
Nicole Gibbs
Nicole Gibbs (s. 3. maaliskuuta 1993 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 68 heinäkuussa 2016. Hän on voittanut urallaan viisi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Gibbs teki WTA-turnausdebyyttinsä heinäkuussa 2012 pelatussa Stanfordin turnauksessa. Hän voitti turnauksen ensimmäisellä kierroksella Noppawan Lertcheewakarnin. Toisella kierroksella hän hävisi Serena Williamsille. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Gibbs pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa, jossa hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Pekka Mikkola
Pekka Mikkola (s. 27. tammikuuta 1987 Sotkamo) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla 2012. Mikkolan esikoisalbumi "Pirstaloitu onni" julkaistiin marraskuussa 2012. Hän keikkailee Onnenpotku-yhtyeen kanssa.
Julia Cohen
Julia Cohen (s. 23. maaliskuuta 1989 Philadelphia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 97 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut urallaan viisi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Cohen oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan neljännellä sijalla vuonna 2007. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012, jossa hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella Anastasia Rodionovalle.
Walworth
Walworth on Lontoon kaupunginosa Southwarkin kaupunkipiirissä. Se sijaitsee Walworth Roadin ympärillä. Walworthissa oli vuonna 2006 arviolta 40 393 asukasta. Valkoihoiset ovat enemmistönä, mutta suurin vähemmistöryhmä, mustaihoiset afrikkalaiset muodostavat väestöstä noin 22 prosenttia.
Mallory Burdette
Mallory Burdette (s. 28. tammikuuta 1991 Macon) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 68 kesäkuussa 2013. Hän opiskelee psykologiaa Stanfordin yliopistossa.
Vuonna 2008 Burdette pääsi loppuotteluun Yhdysvaltain avointen tyttöjen nelinpelissä yhdessä Sloane Stephensin kanssa.
Heinäkuussa 2012 Burdette pelasi Stanfordin WTA-turnauksen pääsarjassa voittaen turnauksen ensimmäisellä kierroksella Anne Keothavongin. Toisella kierroksella hän hävisi Marion Bartolille. Yhdysvaltain avoimiin villillä kortilla pääsyt Burdette selviytyi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Lucie Hradeckán. Hän pelasi turnauksessa amatöörinä, eikä ottanut vastaan turnauksesta saatavia palkintorahoja.
REDUCE
REDUCE on yleiskäyttöinen symbolisen laskennan ohjelmisto, joka on alun perin kirjoitettu fysiikan sovellutuksia varten.
Ohjelmiston kehityksen käynnisti Anthony C. Hearn 1960-luvulla.
Myöhemmin ohjelmiston kehitystä ovat jatkaneet Hearnin johdolla lukuisat tutkijat eri puolilla maailmaa.
REDUCE on kirjoitettu kokonaan omalla LISP-ohjelmointikielellään, jota kutsutaan nimellä Standard LISP.
REDUCEn ALGOL-tyyppistä syntaksia kutsutaan nimellä RLISP. RLISP muodostaa siis REDUCEn käyttäjätason ohjelmointikielen.
REDUCEn Portable Standard LISPiin tai Codemist Standard LISPiin perustuvia implementaatioita on saatavilla useimpiin Unix-, Linux-, Microsoft Windows- ja Apple Macintosh-käyttöjärjestelmäversioihin.
REDUCEn lähdekoodi vapautettiin joulukuussa 2008 avoimen lähdekoodin lisenssin alaisuuteen.
Se on nykyisin ilmaiseksi saatavilla modifioidulla BSD-lisenssillä SourceForgessa.
Kaakonsauramo
Kaakonsauramo ("Anthemis ruthenica") on yksivuotinen, Keski- ja Kaakkois-Euroopasta kotoisin oleva mykerökukkainen ruohokasvi.
Yksivuotinen kaakonsauramo kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi. Kasvi on kauttaaltaan tiheä- ja pitkäkarvainen ja tyvestä lähtien haarova. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehtilapa on kapealiuskainen ja tavallisesti kaksi kertaa pariliuskainen. Liuskat ovat kapeita ja otakärkisiä. Isohkot kukkamykeröt ovat yksittäin haarojen kärjessä ja ne ovat pitkäperäisiä ja noin 2–4 cm leveitä. Mykerön kehto on puolipallomainen. Useammassa rivissä olevat kehtosuomut ovat kapeita, kalvolaitaisia, pyöreäkärkisiä ja karvaisia. Ulommat kehtosuomut ovat suippoja. Kekomainen mykeröpohjus on kokonaan suomuinen. Pohjussuomut ovat suikeita, jyrkästi kapenevia ja kärkiosaltaan hampaisia. Valkoisten, emikukkia olevien laitakukkien kielen leveys on tavallisesti 3–7,5 mm. Keltaiset kehräkukat ovat kaksineuvoisia ja torvimaisia. Suomessa kaakonsauramo kukkii kesä-lokakuussa. Pähkylä on liereä ja siinä on tavallisesti neljä kyhmyistä harjua. Pähkylä on vailla pappusta.
Kaakonsauramo muistuttaa ulkonäöltään suuresti peltosauramoa ("Anthemis arvensis"), mutta laji on jälkimmäistä pidempi- ja tiheäkarvaisempi ja sen lehtien liuskat usein leveämpiä. Kaakonsauramon mykerön ulommat kehtosuomut ovat suippoja, pohjussuomut leveämpiä ja niiden kärjet hampaallisia.
Kaakonsauramo on alun perin kotoisin Euroopan keski- ja kaakkoisosista. Suomessa se on harvinainen uustulokas. Lajia on tavattu satunnaisesti eri puolilta maata Lappia myöten, mutta lajista tehdyt havainnot ovat pääasiassa 1900-luvun alkupuolelta. Harvoja uudempia havaintoja kaakonsauramosta on esimerkiksi Oulusta vuodelta 2004.
Suomessa kaakonsauramoa on tavattu ratapihoilla, kaatopaikoilla, tienvarsilla, satamissa ja joutomailla.
Haisusauramo
Haisusauramo ("Anthemis cotula") on yksivuotinen, pahalta haiseva mykerökukkainen ruohokasvi. Laji on kotoisin Euroopasta, mutta levinnyt ihmisen mukana laajalti myös muille mantereille.
Haisusauramo kasvaa yleensä 20–50 cm korkeaksi. Koko kasvi on tavallisesti harvakarvainen sekä huiskilomaisesti runsashaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehtilapa on kapealiuskainen ja tavallisesti kaksi kertaa pariliuskainen. Liuskat ovat kapeita ja otakärkisiä. Kukkamykeröt ovat yksittäin haarojen kärjessä ja ne ovat pitkäperäisiä ja isohkoja. Mykerön kehto on puolipallomainen. Useammassa rivissä olevat kehtosuomut ovat kapeita, kalvolaitaisia, pyöreäkärkisiä ja karvaisia. Kekomaisen mykeröpohjuksen reuna on suomuton, mutta keskeltä se on äimäsuomuinen. Valkoiset laitakukat ovat pitkä- ja leveäkielisiä. Kukat ovat neuvottomia, eli niistä puuttuvat sekä emit että heteet. Keltaiset kehräkukat ovat kaksineuvoisia ja torvimaisia. Suomessa haisusauramo kukkii heinä-lokakuussa. Pähkylä on liereä, 8–11-harjuinen, harjut ovat kyhmyisiä. Pähkylä on vailla pappusta.
Haisusauramo muistuttaa suuresti toista sauramolajia, peltosauramoa ("Anthemis arvensis"). Se on kuitenkin tätä usein selvästi vähemmän karvainen ja sen lehtien liuskat ovat kapeampia. Haisusauramolla mykerön kehtosuomut ovat myös peltosauramoa suipompia.
Haisusauramo on levinnyt lähes koko Eurooppaan. Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Baltian maissa sekä Pohjois-Venäjällä laji on satunnainen, muualla mantereella se on laajalle levinnyt. Islannista laji puuttuu. Aasian puolella lajia tavataan satunnaisesti lähinnä Turkissa ja Lähi-idässä. Haisusauramo on levinnyt ihmisen mukana laajalle Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosissa sekä länsirannikolla. Lajia tavataan tulokkaana myös paikoitellen Etelä-Amerikassa, Afrikassa sekä Oseaniassa. Suomessa haisusauramo on tulokaslaji. Sitä on tavattu satunnaisesti koko maasta Keski-Lappia myöten, mutta suurin osa Suomen havainnoista on 1900-luvun loppupuolelta tai vanhempia.
Haisusauramo on kulttuurin seuralaislaji, jota tavataan muun muassa puutarhoissa, nurmikoilla, joutomailla, satamissa, kaatopaikoilla, ratapihoilla ja tienvarsilla.
Paola Suárez
Paola Lorena Suárez (s. 23. kesäkuuta 1976 Pergamino) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla yhdeksän kesäkuussa 2004 ja nelinpelissä hän oli maailmanlistan ykkösenä syyskuussa 2002. Hän on voittanut urallaan neljä WTA-turnausta kaksinpelissä ja 44 turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän on kaksinpelissä päässyt parhaimmillaan välieriin Ranskan avoimissa 2004 ja nelinpelissä hän on saavuttanut kahdeksan Grand Slam -turnausvoittoa. Hän on yksi menestyneimmistä nelinpelipelaajista naisissa.
Vuoden 2004 olympialaisissa Ateenassa Suárez saavutti pronssia nelinpelissä Patricia Tarabinin kanssa..
Vuonna 2012 Suárez saavutti uransa 500:n voittonsa nelinpelissä. Suárez lopetti uransa vuonna 2007, mutta palasi tenniskentille jälleen vuonna 2012 tavoitteenaan menestys Lontoon olympialaisissa, jossa hän pelasi nelinpeliä Gisela Dulkon kanssa.
Nuria Llagostera Vives
Nuria Llagostera Vives (s. 16. toukokuuta 1980 Mallorca) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 35 kesäkuussa 2005 ja nelinpelissä viidentenä marraskuussa 2009. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja 16 turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän on kaksinpelissä päässyt parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2005.
Estrella Cabeza Candela
Estrella Cabeza Candela (s. 20. helmikuuta 1987 Sevilla) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 95 toukokuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
Cabeza Candela pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuonna 2011 hän pääsi kaksi kertaa WTA-turnauksessa puolivälieriin.
Smethwick
Smethwick on kaupunki Länsi-Midlandsin metropolikreivikunnassa, Englannissa. Sen asukasluku oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 48 180.
Smethwick oli alkujaan anglosaksien paikkakunta, joka oli pitkään pieni maatalousvoitteinen kylä. Asukkaat ovat myös työstäneet metalleja ainakin 1500-luvulta, jolloin monilla maatiloilla oli myös paja. Birminghamista Black Countryyn 1768–1769 rakennettu kanava kulki Smethwickin pohjoisosien halki. Se houkutteli alueelle lisää teollisuutta, ja esimerkiksi Matthew Boulton ja James Watt perustivat kaupunkiin 1796 Sohon valimon. Lasiteollisuus oli myös tärkeä haara, ja Chance Brothers oli muun muassa vastuussa Kristallipalatsin lasittamisesta.
Smethwickistä tuli 1899 itsenäinen kuntansa ja 1907 sen hallinto erotettiin kreivikunnasta itsenäiseksi. Suurin osa kaupungin historiallisista teollisuusyrityksistä lopetti 1950–1970-luvuilla, jolloin vanhoja tehdasalueita modernisoitiin ja asuntoja, kauppoja sekä teitä kunnostettiin. Smethwick menetti itsenäisyytensä 1966, jolloin se liitettiin Warleyyn, joka puolestaan liitettiin 1974 Sandwelliin.
Ilmavoimien viestikilta
Ilmavoimien viestikilta ry on ilmavoimien viesti- ja tutka-alan perinteiden säilyttämiseen ja alalla palvelleiden yhteishengen nostamiseen tarkoitettu suomalainen maanpuolustusyhdistys, joka on perustettu vuonna 1965. Kilta on nykyisellään laajentunut ilmavoimien ja siviili-ilmailun viesti- ja johtamisjärjestelmätoiminnasta kiinnostuneiden yhdistykseksi.
Killan aikaisempi nimi oli vuoteen 1995 Ilmavoimien viesti- ja tutkakilta ry, mutta se vaihtoi nimensä ilmavoimien viestitoimialan laajentumisen myötä.
Kilta kuuluu osana Maanpuolustuskiltojen liittoon joukko-osastokohtaisten ilmavoimien kiltojen kanssa. Se järjestää jäsenilleen tapahtumia, matkoja ja esitelmätilaisuuksia.
Puheenjohtajina ovat toimineet:
Kilta on julkaissut Ilmaviesti-nimistä lehteä ja osallistuu Pilven Veikko -lehden julkaisemiseen. Se on harjoittanut julkaisutoimintaa julkaisemalla mm. Ilmavoimien Viestikoulun ja Luonetjärven varuskunnan historiikit sekä Ilmavoimien viestialan 50-vuotisjuhlajulkaisu 1992 ja Ilmapuolustuksen viestihistoria 1918–2012 -teos 2012 (Martti Lehto, Vihti 2012, ISBN 978-952-93-1060-9). Killan käytössä on oma lippu, standaari, kiltalevyke ja rintamerkki. Kilta on pystyttänyt muistolaatan perinnejoukko-osaston IlmavVK:n entisille sijoituspaikkakunnille ja ensimmäisen ilmavalvontatutkan sodanaikaiselle sijoituspaikalle Helsinkiin.
Lourdes Domínguez Lino
Lourdes Domínguez Lino (s. 31. maaliskuuta 1981 Pontevedra) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 40 syyskuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 45 maaliskuussa 2006. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja kuusi turnausta nelinpelissä.
Domínguez Lino voitti junioriurallaan Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin vuonna 1999.
Vuonna 2002 Domínguez Lino sai kolmen kuukauden kilpailukiellon jäätyään kiinni kokaiinin käytöstä.
Erika Sema
Erika Sema (; s. 24. marraskuuta 1988 Tokio) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 114 lokakuussa 2011. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä. Myös hänen siskonsa, Yurika Sema, on tennispelaaja.
WTA-turnauksen pääsarjassa Sema pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2011 päästen parhaimmillaan toiselle kierrokselle Osakassa voitettuaan Mandy Minellan.
Maria Elena Camerin
Maria Elena Camerin (s. 21. maaliskuuta 1982 Motta de Livenza) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 41 lokakuussa 2004 ja nelinpelissä sijalla 33 heinäkuussa 2006. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Ateenan olympialaisissa 2004 Camerin hävisi toisella kierroksella Amélie Mauresmolle.
Nastassja Burnett
Nastassja Burnett (s. 20. helmikuuta 1992 Rooma) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 121 maaliskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä.
Burnett pelasi Grand Slam- turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012, missä hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Martainville-Épreville
Martainville-Épreville on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Paikkakunnan suurin nähtävyys on 1400-luvulla rakennettu linna, Château de Martainville. Linnassa sijaitsee museo, Musée des Traditions et Arts Normands, jossa on näytteillä 400 vuoden ajalta kerättyjä vanhoja kalusteita ja astioita Pays de Cauxin alueelta, sekä Rouenin sinivalkoista keramiikkaa.
E. L. James
Erika Leonard, tunnetaan paremmin salanimellä E. L. James (s. 1963), on brittiläinen kirjailija, joka on kirjoittanut bestselleriksi nousseen eroottisen romaanin "Fifty Shades of Grey".
Leonard on työskennellyt aiemmin televisioalalla. Hän asuu Lontoossa miehensä Niall Leonardin ja heidän kahden teini-ikäisen poikansa kanssa.
"Time"-lehti listasi E. L. Jamesin maailman 100 vaikutusvaltaisimman henkilön joukkoon vuonna 2012.
Sacha Jones
Sacha Jones (s. 8. marraskuuta 1990 Auckland, Uusi-Seelanti) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 150 lokakuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kymmenen ITF-turnausta kaksinpelissä.
Vuodesta 2012 lähtien Jones on edustanut Australiaa. Aiemmin hän edusti Uutta-Seelantia.
Dia Evtimova
Dia Evtimova (s. 30. huhtikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 145 lokakuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Evtimova pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2010. Vuonna 2011 hän pääsi puolivälieriin Bad Gasteinin turnauksessa.