hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stand Still Stay Silent
Stand Still Stay Silent on suomenruotsalaisen Minna Sundbergin vuonna 2013 aloittama, edelleen jatkuva verkkosarjakuva, joka sijoittuu post-apokalyptiseen tulevaisuuden Skandinaviaan. Sarjakuva julkaistaan englanniksi, ja sen ensimmäiset 323 sivua kokoava Indiegogo-joukkorahoitettu sarjakuva-albumi Stand Still Stay Silent Book 1 ilmestyi vuonna 2015. Joukkorahoituskampanja tuotti lähes 125 000 dollaria. Vuonna 2017 sarjan toisen albumin Kickstarter-joukkorahoituskampanja tuotti runsaat 250 000 dollaria.
Vuonna 2015 Stand Still Stay Silent voitti Reuben-palkinnon pitkä verkkosarjakuva -kategoriassa.
Stand Still Stay Silent –verkkosarjakuvan maailmassa suurin osa ihmiskunnasta ja suuri osa nisäkkäistä on kuollut globaaliin pandemiaan. Pian tämän jälkeen maailmaan on ilmestynyt erilaisia hirviöitä, jotka muistuttavat pohjoismaisten myyttien olentoja kuten peikkoja ja jättiläisiä. Vain Islanti ja pienet eristyneet yhteisöt muissa Pohjoismaissa ovat selvinneet pandemiasta ja käyvät jatkuvaa taistelua hirviöitä vastaan. Ihmiset ovat palanneet Pohjolan vanhoihin uskontoihin, ja havainneet muinaiset riimut ja loitsut kiväärien veroisiksi aseiksi taistelussa hirviöitä vastaan.
Sarjakuva alkaa prologilla, joka kertoo, miten ihmiset eri Pohjoismaissa pelastuivat pandemiasta. Varsinainen tarina sijoittuu kolme sukupolvea myöhempään aikaan. Se seuraa Pohjolan eri kansallisuuksista koottua pientä tutkimusretkikuntaa, joka lähtee Juutinrauman sillan yli pandemian 90 vuotta aiemmin autioittamaan Tanskaan. Takaumat kertovat terveysviranomaisten epätoivoisesta taistelusta nopeasti etenevää pandemiaa vastaan.
Sundberg on saanut tunnustusta erityisesti värien käytöstä ja kauniista maisemakuvista, jotka luovat terävän kontrastin raunioissa ja erämaissa vaaniville hirviöille. Tarinaa taustoittavat kartat avaavat Pohjoismaiden maantiedettä ja pandemian jälkeistä historiaa myös kansainvälisille lukijoille.
Sarjakuvan nimi, Stand Still, Stay Silent viittaa ”ensimmäiseen sääntöön”, joka neuvoo parhaan tavan selvitä kohtaamisesta hirviön kanssa. Pakoon juokseminen tai avun huutaminen ei kannata, paras vaihtoehto on toivoa, ettei hirviö huomaa.
Pikku prinssi (elokuva)
Pikku prinssi (ransk. Le Petit Prince, engl. The Little Prince) on vuonna 2015 ilmestynyt ranskalais-amerikkalainen 3D-animaatioelokuva. Elokuva perustuu Antoine de Saint-Exupéryn samannimiseen romaaniin.
Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema
Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema (), tunnetaan myös nimellä Gnassingbé Eyadéman kansainvälinen lentoasema ("Aéroport international Gnassingbé-Eyadema") on lentoasema Togon pääkaupungissa Loméssa.
Lontilanjoen valuma-alue
Lontilanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.27) on Pirkanmaalla Akaassa ja Hämeenlinnan Kalvolassa sijaitseva Vanajaveden alaosan alueella (35.22) Vanajaveden luoteisosassa Konhonselkään laskevan, yläjuoksulla Lontilanjokena ja alajuoksulla Nahkialanjokena tunnetun, joen valuma-alue.
Lontilanjoen valuma-alueen pinta-ala on 119 km², jonka maankäytöstä on 8,2 % taajama-alueiden ja asuinalueiden käytössä, 20,4 % on maatalouden käytössä. Metsät, puusto ja kosteikot muodostavat 71,0 % alueesta ja vesistöille jää loput 0,8 % alueesta.
Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajaveden–Pyhäjärven alueessa (35.2) toisen jakovaiheen seitsemäs osa-alue (35.27), joka laskee Vanajaveden alaosan alueeseen (35.22). Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen kolmannen jakovaiheen osa-alueiseen. Ensimmäinen on Nahkialanjoen alue (35.271), joka alkaa Toijalan taajamassa Nahkialanjärven luusuasta ja päättyy Nahkialanjoen joensuuhun Vanajaveteen. Toinen alue on Nahkialanjärven alue (35.272) ja se alkaa Lontilan kylältä. Se sisältää ne ojat, jotka laskevat kapealta alueelta Nahkialanjokeen. Lontilan kylän pohjoispuolella sijaitsee Lontilanjoen yläosan valuma-aluen (35.273). Koko Lontilanjoen valuma-alueella sijaitsee 14 suhteellisen pientä järveä ja lampea. Niistä merkittävimmät ovat lasketun Ojajärven kaksi erillistä järviallasta Ojajärvi (eteläinen) (20 hehtaaria eli ha), Ojajärvi (pohjoinen) (18 ha) sekä vielä Ahvenuslammi (14 ha). Alueella asuu pääasiassa Akaassa Toijalan asukkaita ja entisen Kalvolan alueen asukkaita, joita on yhteensä korkeintaan 10 000.
Nahkialanjärvi sijaitsee Toijalan taajama-alueella ja siihen laskee etelästä Lontilanjoki ja siitä laskee pois Nahkialanjoki. Tämä laskee Vanajaveden Konhonselkään läpi kuivuneen Rätönjärven. Lontilanjoki virtaa laajan peltoaukean läpi, joka alkaa Vehkojan ja Ohtisten suunnalta. Tässä peltomaisemassa pienen Mastian laskuoja yhtyy pääjokeen. Se jää ainoaksi Nahkialanjoen alueen järveksi. Lontilan kylän kaakkoispuolella yläjuoksulla joen ominauudet ovat aivan erilaiset sen alajuoksuun verrattuna.
Täällä joki kiemurtelee kapeana ojana kerätessään vasta vettä uomaana. Pohjoisen Ojajärven laskuoja Ravinoja kiemurtelee mäkisessä maastossa ja yhtyy pääjokeen Vehkojassa. Ojajärvi oli aiemmin suurempi järvi, jota on laskettu muutamaan otteeseen. Sen eteläistä järvenosaa kutsutaan myös Ojajärveksi. Järvi ja sen lähiympäristö on luonnonsuojelualuetta. Ravinojaan laskee myös varsin korkealla sijaitseva Ahvenuslammi. Ohtisissa pääuomaan yhtyy Ruskeanoja, joka laskee Saapaslammista. Samalta kangasylängöltä, mutta omaa laskuojaansa myöten, laskevat pienet harjulammet Lapiolammi, Valkealammi sekä kaksi muuta nimetöntä lampea. Oman kokonaisuuden muodostavat Vääräjärvi ja Pikku Ohtislammi, jotka laskevat Iso Ohtislammin kautta Lontilanojaan.
Minna Sundberg
Minna Sundberg (s. 9. tammikuuta 1990) on Ruotsissa syntynyt suomenruotsalainen kuvittaja ja sarjakuvataiteilija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat verkkosarjakuvat "Redtail's Dream" ja "Stand Still Stay Silent".
Minna Sundberg syntyi vuonna 1990 Ruotsissa asuneeseen suomalaisperheeseen, joka muutti takaisin Suomeen 1997. Hän valmistui 25-vuotiaana Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun graafisen suunnittelun koulutusohjelmasta taiteen kandidaatiksi.
Vuonna 2015 Sundbergin "Stand Still, Stay Silent" -verkkosarjakuva voitti ensimmäisenä suomalaisena Reuben-palkinnon pitkän verkkosarjakuvan kategoriassa.
Ensimmäisenä opiskeluvuonnaan verkkosarjakuvataiteilijan uraa suunnitellut Sundberg aloitti useita ”harjoitussarjakuvia”, joista yhdestä kehittyi "A Redtail's Dream", 556-sivuinen suomalaista mytologiaa hyödyntävä verkkosarjakuva. Hänen toinen sarjakuvansa, edelleen jatkuva "Stand Still, Stay Silent", sijoittuu Pohjoismaihin post-apokalyptisessa tulevaisuudessa 2100-luvun alussa.
Vuosina 2013 ja 2014 Sundberg järjesti kaksi onnistunutta Indiegogo-joukkorahoituskampanjaa rahoittaakseen verkkosarjakuviensa painettujen versioiden julkaisemisen.
"Stand Still, Stay Silentin" kielikuntia kuvaava infosivu on julkaistu erillisenä julisteena, joka on saanut suosiota erityisesti kielitieteilijöiden keskuudessa.
Sundbergin sarjakuvia on pidetty hyvinä esimerkkeinä verkkosarjakuvan kypsymisestä ilmaisuvoimaiseksi mediaksi.
Tirreno–Adriatico 2017
Tirreno–Adriatico 2017 on järjestyksessään 52. maantiepyöräilyn Tirreno–Adriatico-kilpailu. Kilpailu alkoi joukkueaika-ajolla Camaioressa 8. maaliskuuta ja päättyy henkilökohtaiseen aika-ajoon San Benedetto del Trontossa 14. maaliskuuta.
Giampaolo Dall’Ara
Giampaolo Dall’Ara (s. 8. heinäkuuta 1968 Rimini) on italialainen entinen Sauberin Formula 1 -tallin insinööri. Dall’Ara aloitti uransa Sauberilla vuonna 2000.
Kaudella 2004 Dall’Ara toimi Giancarlo Fisichellan, 2005–2006 Jacques Villeneuven ja 2007–2008 Nick Heidfeldin kisainsinöörinä. Kaudesta 2009 lähtien hän toimi tallin insinööriosaston johtajana lukuun ottamatta kautta 2013, jolloin hän toimi tallin strategiajohtajana. Tammikuussa 2016 Dall’Ara jätti Sauberin.
IL-2 Sturmovik (pelisarja)
IL-2 Sturmovik on lentosimulaattorisarja, joka on saanut nimensä neuvostoliittolaisesta Iljušin Il-2 maataistelukoneesta.
Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin Microsoft Windows -alustalle vuonna 2001.
Sarjan kehitys on nykyisin Rise of Flight -simulaattorista tunnetun 777 Studiosin hallussa. on kehitetty yhteistyössä simulaattorin tekijöiden kanssa.
Jatko-osat ja jatkavat kehitystä.
"Battle of Moscow" ja "Battle of Kuban" ovat saatavilla erillisinä, mutta voivat myös käyttää laajennuksena "Battle of Stalingradiin".
Ero (vuoden 1994 elokuva)
Ero () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut ranskalainen psykologinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Christian Vincent. Elokuvan pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Daniel Auteuil, jotka saivat roolisuorituksistaan parhaan nais- ja miespääosan César-ehdokkuudet. "Ero" perustuu Dan Franckin romaaniin "La Séparation" (1991), jonka pohjalta Franck ja Vincent laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Claude Berri.
Pariisilaiset Anne (Isabelle Huppert) ja Pierre (Daniel Auteuil) ovat olleet avoliitossa pari vuotta ja heillä on vähän yli vuoden vanha Loulou-niminen poika (Louis Vincent), joka viettää päivänsä lastenhoitajansa, Laurencen (Laurence Lerel), kanssa. Annen ja Pierren parhaat ystävät ovat Victor (Jérôme Deschamps) ja Claire (Karin Viard), jotka elävät myös avoliitossa. Pierre alkaa pian tuntea, että Anne on etääntymässä hänestä. Myöhemmin juhlissa Anne kertoo Pierrelle rakastavansa toista miestä. Pierre ottaa uutisen tyynesti vastaan ja näyttää jopa hyväksyvän Annen suhteen, mutta heidän parisuhteensa rapistuu erittäin nopeasti ja Pierrestä tulee väkivaltainen Annea kohtaan.
"Ero" sai ensi-iltansa Ranskassa 9. marraskuuta 1994 ja oli AMLF:n teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 486 751 katsojaa. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 17. syyskuuta 1999.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 91% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 11 arviointiin. 656 käyttäjästä 66% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 802 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10.
"Ero" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 24. elokuuta 1999.
Eric Gandelin
Eric Gandelin (s. 12. maaliskuuta 1977 Bourg-la-Reine) on ranskalainen Sauberin Formula 1 -tallin pääsuunnittelija. Gandelin on työskennellyt Sauberilla vuodesta 2002 lähtien. Heinäkuusta 2013 lähtien hän on toiminut tallin pääsuunnittelijana korvaten tehtävässään Matt Morrisin. Aiemmin Gandelin on työskennellyt Prostilla vuosina 1999–2001.
Jeesus, ei vertaa sulle
Jeesus, ei vertaa sulle (Jeesuksen miss' on vertaa) on Olof Grenin 1778 julkaistu Sions Nya Sånger-kokoelmassa julkaistu laulu. Olof Gren (1716-1783) oli herrnhutilaispappi ja laulurunoilija. Laulun suomennos ilmestyi 1902 Merimieslähetysseuran julkaisemassa laulukokoelmassa.
Siionin laulut-kokoelmaan laulu tuli 1916, ja Pentti Koskelo uudisti sitä vuoden 1976 laulukirjaan. Uudistuksessa laulu sai vahvemman lestadiolaisen identiteetin.
Laulun sävelmä on ruotsalainen kansansävelmä, joka kertoo Pyhän Katariinan tarinan (Liten Karin). Sävelmä on julkaistu Suomessa koraalina jo 1868.
Hymns and Songs of Zion
Hymns and Songs of Zion on Amerikan rauhansanalaisten (ns. pikkuesikoisuus) eli Apostolic Lutheran Churchin julkaisema laulukirja. Ensimmäisen laulukirjan kokosi Mary Michelsen vuonna 1950.
Kirja sisältää 670 hengellistä laulua ja virttä, joista osa on suomalaisten siirtolaisten mukana Suomesta Amerikkaan kulkeutuneita evankelis-luterilaisen kirkon virsiä sekä erityisesti lestadiolaisessa liikkeessä laulettuja lauluja. Kirjaan on lisätty paljon lauluja myös Amerikan vapaakirkollisista seurakunnista sekä metodistien käyttämiä hengellisiä lauluja ja virsiä.
https://www.amazon.com/gp/aw/review/B003N9DOUS/R2KDWGGG0PUUWC/ref=cm_cr_dp_mb_rvw_1?ie=UTF8&cursor=1
Saan olla lapsi Jumalani
Oon lapsi Isän, Jumalani on O.H. Jussilan laulu, jonka hän oli perimätiedon mukaan sepittänyt vuonna 1915 Kuivaniemen pappilan mankelia pyörittäessään. Siionin laulut -kokoelmaan (nyk. nro 216) Jussila otti laulun jo seuraavana vuonna. Laulu löytyy myös Siionin matkalauluista numerolla 156.
Laulun sävelmän on tehnyt Mikael Nyberg vuonna 1920. Sävelmä on tuttu herännäisvirrestä (Virsikirja 1986 nro 631) "Oi, Herra, jos mä matkamies maan".
Laulu löytyy myös ruotsiksi sanoilla "Ett saligt barn till Gud jag nu är" (Sions Sånger nro 151) sekä englanniksi "A child of God the Father am I" (SHZ nro 550, HSZ nro 411).
Täällä usein korpimaata kulkeissain
Täällä usein korpimaata kulkeissain on amerikansuomaisen kauppias ja makkaratehtailija Heikki Mielosen (1888-1965) kirjoittama Siionin laulu. Se on syntynyt 1920-luvulla Amerikan lestadiolaisuuden vaikeina aikoina Waukeganissa Illinoisissa. Tiettävästi Amerikassa saarnamatkalla ollu Robert Vepsäläinen olisi tuonut laulun Suomeen.
Laulun sävelmä on toisinto kansansävelmästä, jonka arvellaan olevan nimenomaan amerikansuomalainen kansansävelmä.
Laulu on käännetty myös ruotsiksi, ja se alkaa sanoilla "Här så ofta under ökenvandrandet". On arveltu että sen olisi kääntänyt ruotsiksi Oskari Heikki Jussila.
Englanniksi laulu on käännetty 1951, ja sen sanat alkavat "Trav'ling in this wilderness I often sigh".
Joulu, joulu tullut on
Joulu, joulu tullut on on Olli Berg-Wuorisen kirjoittama joululaulu vuodelta 1892. Uukuniemellä syntynyt Olli Wuorinen (aik. Berg, 1842–1917) teki elämänsä aikana useita lauluja, mm. "Luistinretki" ja "Leivo".
Laulun sävelmänä käytetään suomalaista kansansävelmää, jonka julkaisi ensimmäisen kerran Pekka Juhani Hannikainen vuonna 1896.
Suomen ruotsinkielinen virsikirja
Suomen ruotsinkielinen virsikirja eli Finlandssvenska psalmboken (virallinen nimi Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland). Kyseistä virsikirjaa käytetään lähinnä Porvoon hiippakunnanssa. Kirkolliskokouksen vuonna 1986 hyväksymä virsikirja sisältää 585 virttä, joista suurin osa löytyy myös suomenkielisestä virsikirjasta.
Myöhemmin kirjaan on lisätty virret 734-762, jotka on tarkoitettu rikastuttamaan mm. kirkollisten toimitusten virsiaineistoa.
Ruotsinkielinen virsikirjan lisävihko Sång i Guds värld otettiin yhdessä suomenkielisen lisävihkon kanssa käyttöön adventtina 2016. Sen myötä virsikirjaan tulivat virret 801-947.
IL-2 Sturmovik: Battle of Stalingrad
IL-2 Sturmovik: Battle of Stalingrad (BOS) on IL-2 Sturmovik lentosimulaattorisarjan jatkoa. Kehityksestä vastaa 777 Studios.
Pelimoottori perustuu Rise of Flight -simulaattorissa käytettyyn.
Osana "Battle of Kuban" kehitystä pelimoottoriin on lisätty tukea virtuaalitodellisuuslaseille. OpenVR-tuki on julkaistu versiossa 2.009.
Jatko-osat "Battle of Moscow" ja "Battle of Kuban" toimivat sekä erillisinä, itsenäisinä osina että laajennuksina BOS:ään.
Kaikki kolme osaa sisältävät sekä maastoalueita että lennettäviä koneita.
"Battle of Kuban" viimeistelty versio julkaistiin 14. maaliskuuta 2018 ja kehitys jatkuu "Battle of Bodenplatte" -lisäosalla.
Laura Netzel
Laura Netzel (o.s. Laura Constance Pistolekors, 1. maaliskuuta 1839 Rantasalmi – 10. helmikuuta 1927 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti, kapellimestari ja konserttien järjestäjä. Hän toimi myös köyhien lasten, huonossa taloudellisessa asemassa olevien naisten sekä työläisten tukijana. Hänen salanimensä säveltäjänä oli "N Lago". Netzel oli naimisissa professori Wilhelm Netzelin kanssa.
Netzel opiskeli pianonsoittoa Anton Ovenin ja Mauritz Gisikon johdolla ja laulua Julius Güntherin johdolla. Hän syventyi säveltämiseen Wilhelm Heintzen johdolla Saksassa ja Charles-Marie Widorin johdolla Ranskassa. Hän debytoi säveltäjänä vuonna 1874.
Just Dance (pelisarja)
Just Dance on Ubisoftin tanssipelien sarja.
Katri Niskanen
Katri Niskanen on suomalainen muotisuunnittelija. Hän voitti Suomen Muodin huipulle -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2009. Niskanen perusti omaa nimeään kantavan vaatemerkin Helsingissä vuonna 2010. Niskasen mallistoja myydään Euroopassa, Aasiassa, Lähi-Idässä ja Yhdysvalloissa. Katri Niskanen voitti vuonna 2014 ELLE Style Awardseissa Vuoden Suunnittelija -palkinnon. Hänen sisaruksensa ovat maastohiihtäjät Iivo Niskanen ja Kerttu Niskanen.
Aarno Vehviläinen
Aarno Johannes Vehviläinen (s. 15. elokuuta 1944 Parikkala) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Vehviläinen syntyi agrologi Vilho Vehviläisen ja Vieno Hämäläisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 oli diplomikosmetologi Aila Alice Kymäläinen (k. 2010). Toimittaja ja juontaja Kimmo Vehviläinen on heidän poikansa.
Vehviläinen tuli ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1963, Kadettikoulusta hän valmistui 1967 ja Sotakorkeakoulusta 1977. Vehviläinen toimi opetusupseerina Pohjan prikaatissa 1967 ja sitten Reserviupseerikoulussa opetuspseerina 1967–1972 ja komppanianpäällikkönä 1972–1975. Turun sotilaspiirin esikunnassa hän oli toimistoupseeri ja -päällikkö 1975–1981 ja Länsi-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkö 1981–1983. Pataljoonaupseerina Suomen YK-valvontajoukossa Vehviläinen toimi 1983–1984, opetusupseerina Taistelukoulussa 1984–1987, pataljoonankomentajana Savon Prikaatissa 1987–1989, uudelleen Taistelukoulussa esiupseerikurssien johtajana vuodesta 1989 ja YK:n suomalaisen valvontajoukon komentajana Libanonissa vuodesta 1992. Vehviläinen toimi komentajana Jääkäriprikaatissa vuodesta 1993 ja uudelleen Libanonissa UNIFIL:in apulaiskomentajana (DFC) vuosina 1996-97. Hänet nimitettiin Itäisen maanpuolustusalueen esikunnan päälliköksi vuonna 1997. Maanpuolutuskorkeakoulun rehtori Vehviläisestä tuli keväällä 2001, Seppo Tanskasen jälkeen.
Vehviläinen ylennettiin vänrikiksi 1964, luutnantiksi 1967, yliluutnantiksi 1970, kapteeniksi 1973, majuriksi 1979, everstiluutnantiksi 1987, everstiksi 1993 ja prikaatikenraaliksi 1998. Kenraalimajuri Vehviläisestä tuli vuonna 2001.
Ihmisoikeuskeskus
Ihmisoikeuskeskus () on riippumaton ja itsenäinen asiantuntijaelin. Sen lakisääteisiin tehtäviin kuuluvat perus- ja ihmisoikeuksien edistäminen muun muassa koulutuksen, tutkimuksen, selvitysten ja kansainvälisen yhteistyön kautta. Se toimii hallinnollisesti eduskunnan oikeusasiamiehen yhteydessä. Ihmisoikeuskeskus aloitti toimintansa vuonna 2012, kun siitä määräävä laki astui voimaan. Ihmisoikeuskeskuksen johtajana on toiminut vuodesta 2012 lähtien Sirpa Rautio.
Aryylidialkyylifosfataasi
Aryylidialkyylifosfataasi eli paraoksonaasi on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi organofosfaattien hydrolyysiä alkoholeiksi ja fosfaatti-ioneiksi. Aryylidialkyylifosfataasia esiintyy niin aito- kuin esitumaisissakin eliöissä. Nisäkkäissä sen tehtävänä on muun muassa estää HDL-kolesterolia hapettumasta ja lisäksi se vähentää organofosfaattien myrkyllisyyttä. Nimitys paraoksonaasi tulee siitä, että entsyymi kykenee hydrolysoimaan organofosfaatteja esimerkiksi paraoksonia. Aryylidialkyylifosfataasin EC-numero on EC 3.1.8.1.
Aryylidialkyylifosfataasi on rakenteeltaan dimeeri tai oligomeeri. Ihmisen entsyymi koostuu molekyylimassaltaan noin 40 kDa olevista alayksiköistä. Aryylidialkyylifosfataasi hydrolysoi useita organofosfaatteja ja sen substraatteja ovat muun muassa hyönteismyrkyt kuten parationi, paraoksoni ja klorpyrifossi kuin eräät kemiallisina aseina käytetyt yhdisteet kuten tabuuni, somaani ja sariini. Entsyymin alkuperäinen biologinen rooli on kuitenkin estää HDL-kolesterolia hapettumasta ja hydrolysoida myrkyllisiä rasvojen hapettumistuotteita. Entsyymillä on myös ateroskleroosia ehkäiseviä ominaisuuksia. Aryylidialkyylifosfataasia erittyy maksassa ja sitä esiintyy erityisesti veressä HDL-kolesterolipartikkelien yhteydessä. Entsyymistä on kaksi isoentsyymiä A ja B, joista B on aktiivisempi organofosfaattien hydrolyysissä. Aryylidialkyylifosfataasi vaatii toimiakseen kalsiumioneja.
Lundi
Lundi on kauppakeskus Porvoon keskustassa. Lundi valmistui vuonna 1996.
Fly With Me
Fly with me on armenialaislaulaja Artsvikin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta, jossa se sijoittui seitsemänneksi 152 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 79 pistettä ja saavutti sijan 18.
Sota apinoiden planeetasta
Sota apinoiden planeetasta () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Matt Reeves. Elokuva on jatko-osa elokuville "Apinoiden planeetan synty" (2011) ja "Apinoiden planeetan vallankumous" (2014). Pääosissa ovat Andy Serkis, Woody Harrelson, Steve Zahn, Amiah Miller, Karin Konoval ja Terry Notary.
Oi kuule, köyhä matkamies
Oi kuule, köyhä matkamies (tunnettu myös "Kuule, sä, köyhä matkamies") on laulu, joka on tunnettu lestadiolaisten parissa. Lauluteksti on Juho Evert Pietiläisen (1889) käsialaa.
Laulun melodia on suomalainen kansansävelmä. Se on tunnettu arkkiveisussa "Mieleen muistuu sanoma" eli Otto ja Olga.
Laulu on käännetty myös ruotsiksi, ja sen sanat alkavat "Hör på du arma vandringsman". Englanniksi laulu on käännetty vuonna 1970 sanoilla "O hearken, pilgrim on the way!".
On Kristus omillensa
Kuule sä Eevan lapsi on Gustaf Skinnarin hengellinen laulu Skinnarin kokoelmassa 'Jumalan lasten Rukous-, Ylistys- ja Kiitos-Wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisen maan Paratiisiin' vuodelta 1894.
Laulun melodia löytyy virsikirjasta (VK nro 195) ja se on toisinto Kalannista.
Laulu on käännetty englanniksi "O child of Eve, remember" ja ruotsiksi "Hör på du barn av Eva".
Siionin laulut-kokoelman versio on Niilo Rauhalan uudelleen kirjoittama laulu, johon on vaihdettu uusi sävelmä (suomalainen toisinto tanskalaisesta koraalista). Näin laulun toivotaan tulevan jälleen käyttöön, sillä vanhahtavien sanojensa takia se oli jäänyt seuralauluna vähälle käytölle.
Vuosaaren peruskoulu
Vuosaaren peruskoulu oli peruskoulu Helsingin Vuosaaressa. Vuosaaren peruskouluun kuului Koukkusaarentien ja Venemestarintien toimipisteet. Koulun rehtorina toimi Janne Kettunen. Ensimmäinen päivä elokuuta 2017 Vuosaaren peruskoulu ja Heteniityn ala-aste yhdistyivät Vuoniityn peruskouluksi.
Vuonna 1965 Koukkusaarentielle valmistui Veikko Nortomaan suunnittelema koulurakennus. Aloitteentekijöinä kouluhankkeessa ja Vuosaaren oppikouluyhdistyksessä olivat Vuosaari-Säätiö ja Asuntosäästäjät ry. Kouluun kuului myös entinen Vuosaaren lukio.
Kakkosvaiheessa koulua laajennettiin rakentamalla iso liikuntasali.
Vuonna 1993 lukio yhdistyi Tehtaanpuiston lukion kanssa, jolloin lukio siirtyi nykyiselle paikalleen. Samaan aikaan Vuosaaren yhteiskoulun nimi vaihtui Vuosaaren yläasteen kouluksi.
Vuonna 1999 valmistui Venemestarintien toimipiste, entiseltä nimeltään Karavaanin ala-aste. Vuonna 2006 Vuosaaren yläaste ja Karavaanin ala-aste yhdistyivät Vuosaaren peruskouluksi.
Isak Gustaf Sundell
Isak Gustaf Sundell (18. tammikuuta 1878 Helsinki – 7. marraskuuta 1964 Helsinki) oli Rahapajan johtaja vuosina 1912–1947.
Sundell oli fyysikko August Sundellin poika. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1895, filosofian kandidaatin tutkinnon 1898 sekä maisterin- ja vuoritutkinnon vuonna 1900. Tämän jälkeen hän opiskeli Freibergin vuoriakatemiassa ja Tukholman vuorikorkeakoulussa.
Sundell oli Rahapajan alijohtajan virassa vuosina 1906–1915 (virkaatekevänä johtajana 1912 alkaen). Johtajan virkaan hänet nimitettiin vuonna 1915.
Kun saan oma Jeesuksen olla
Kun Jeesus on omana mulla on O.H. Jussilan kirjoittama laulu, jonka hän teki Eric Mauritz Bergqvistin laulun (Jag har inga sorger i världen, SS nro 171) pohjalta. Laulun hän julkaisi Siionin lähetyslehdessä vuonna 1914.
Sävelmän on tehnyt Emil Törnwall (1861-1926) Bergqvistin lauluun. Sävelmä on tuttu myös virrestä nro 178 (Myös isämme uskoivat ennen), tosin hiukan eri muodossa.
Laulu löytyy myös Amerikan lestadiolaisten laulukirjoista sanoilla "When Jesus, through faith, is my Savior" sekä "When Jesus is mine by faith only".
Siionin kannel-kokoelmassa laulu on suomennos Bergqvistin laulusta (nro 309) ja se alkaa sanoilla "Ei paina mun murheeni täällä".
Toni Cuquerella
Toni Cuquerella (s. 14. huhtikuuta 1973 Gandia) on espanjalainen entinen HRT F1 Formula 1 -tallin tekninen johtaja.
Cuquerella toimi Super Agurilla kaudella 2006 Yūji Iden ja 2007 Anthony Davidsonin kisainsinöörinä. Kausilla 2008–2009 hän toimi BMW Sauberilla Robert Kubican kisainsinöörinä. Vuonna 2010 hän siirtyi HRT F1 tallin pääinsinööriksi. Vuonna 2012 hänet ylennettiin tallin tekniseksi johtajaksi.
Kaikkien pyhien kirkko (Leicester)
Kaikkien pyhien kirkko () on käytöstä poistettu Grade I -tason suojeltu kirkkorakennus Leicesterissä, Englannissa. Rakennusmateriaaleina on käytetty paikallista kiveä, kappelissa tiiltä ja katossa saviliusketta. Kirkko poistettiin käytöstä 1. tammikuuta 1983 ja luovutettiin Churches Conservation Trustille 8. heinäkuuta 1986.
Suojelupäätöksen perusteluissa mainitaan kirkon ikä, sijainti, keskiaikainen arkkitehtuuri, korkealaatuinen katto, kastemalja ja saarnatuoli.
Moon (albumi)
Moon (Kuu) on japanilaisen rock-muusikko Gacktin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 19. kesäkuuta 2002.
...the Four Stages of Decomposition...
...the Four Stages of Decomposition... on suomalaisen death metal-yhtye Festerdayn vuonna 2015 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää kaikki yhtyeen julkaisemat demot sekä ennenjulkaisemattomia kappaleita.
Kena - laulu
Timo - kitara
Teemu - kitara "", basso ""
Antti - basso ""
Jakke - basso ""
Jallu - basso ""
Pentele - rummut ""
Kilponen - rummut ""
Miikka - rummut ""
Le Camp des saints
Le Camp des saints on ranskalaisen Jean Raspailin dystopiaromaani vuodelta 1973. Ranskan äärioikeiston tuntijan, professori Cécile Alduyn mukaan romaani on ”rasistinen sanan varsinaisessa merkityksessä” ja ”kehystää kaiken kuolemaan asti käytäväksi rotujen väliseksi taisteluksi”.
"Le Camp des saints" sijoittuu tulevaisuuteen, jossa lähes miljoona köyhää, nälkiintynyttä intialaista lähtee laivoissa etsimään parempaa tulevaisuutta. Heidät päästetään maihin Etelä-Ranskassa, mutta he eivät halua sulautua länsimaiseen yhteiskuntaan. Intialaisten maihinnousu toimii merkkinä, jonka myötä kaikki maailman ei-valkoiset ihmiset nousevat kapinaan. Ei-valkoiset kuvataan romaanissa köyhiksi, nälkiintyneiksi ja vastenmielisiksi. Jäljellä olevat valkoiset kristityt havahtuvat tilanteeseen ja ryhtyvät liian myöhään aseelliseen vastarintaan.
"Le Camp des saintsin" englanninkielinen käännös julkaistiin 1975, mutta se vaipui julkaisemisensa jälkeen pääosin unohduksiin. Teoksesta on tullut äärioikeiston kulttikirja. Yhdysvalloissa maahanmuuttoa vastustavat aktivistit julkaisivat siitä uusintapainoksia 1980-luvulta lähtien. Teosta alettiin levittää 2000-luvulla internetissä. Vuonna 2011 siitä julkaistiin ranskaksi uusintapainos, joka nousi bestselleriksi. Valkoisen talon neuvonantaja Steve Bannon on viitannut useasti puheissaan teokseen. "Le Camp des saintsia" ei ole suomennettu.
SVT2 HD
SVT2 HD on SVT2:n teräväpiirtokanava, joka näkyy Maxivision Viihteellä kanavapaikalla 2. SVT2 HD lähettää SVT2:n ohjelmistoa HD-laatuna. SVT2:n ohjelmisto koostuu draamasta, uutisista, urheilusta ja muiden sisältöjen sarjoista. SVT2 HD aloitti digitaaliset testikuvalähetykset 3. kesäkuuta 2005 ja teräväpiirtolähetykset 12. kesäkuuta 2005.
Kelmukka
Kelmukka ("Byssomerulius corium", syn. "Meruliopsis corium") on kääväkäs, joka kasvaa Euroopassa lehtipuilla, erityisesti niiden kuolleilla oksilla. On hieman erimielisyyttä, tulisiko laji laskea kääpiin, mutta se on kuitenkin Polyporales-kladia, ja sillä on matalia pillimäisiä rakenteita. Laji ei ole harvinainen Suomessa.
Kelmukka aiheuttaa valkolahoa. Sen kasvutapa on alustanmyötäinen, ohut ja reunastaan tyypillisesti valkea ja poimuinen. Keskiosan väri vaihtelee kermanväristä punertavan keskiruskeaan. Laji on varsin pehmeä, minkä vuoksi sitä voi erehtyä luulemaan leppävanukaksi ("Plicatura nivea"). Hieman samantapainen punakelmukka ("Meruliopsis albostraminea") on havupuiden sieni.
Luettelo Atlus USA:n julkaisemista videopeleistä
Tämä on luettelo Atlus USA:n julkaisemista peleistä.
Pirkko Moisala
Pirkko Marjatta Moisala (ent. Lahtinen; s. 14. marraskuuta 1953 Taivalkoski) suomalainen musiikkitieteilijä ja Helsingin yliopiston professori.
Moisala valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1982 ja filosofian lisensiaatiksi 1988 musiikkitieteen alalta ja väitteli Turun yliopistossa filosofian tohtoriksi 1991 musiikkitieteen alalta tutkimuksella "Cultural cognition in music: Continuity and change in the Gurung music of Nepal". Hänen tutkimusalojaan ovat olleet kulttuurinen musiikintutkimus, etnomusikologia, naissäveltäjät (erityisesti Kaija Saariaho) sekä musiikki ja identiteetti.
Moisala toimi etnomusikologian vs. assistenttina Helsingin yliopistossa 1983–1984, etnomusikologian lehtorina Sibelius-Akatemiassa 1984–1987, tutkijana Suomen Akatemiassa 1987–1990, yliassistenttina Turun yliopistossa 1990–1997, musiikkitieteen professorina Åbo Akademissa 1998–2007 ja Turun yliopistossa 1997 ja 2007–2008. Helsingin yliopistossa Moisala hoiti musiikkitieteen ja etnomusikologian professuuria vuosina 2008–2018.
Minna Palander-Collín
Minna Johanna Palander-Collín (s. 31. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston englantilaisen filologian professori.
Palander-Collín on valmistunut filosofian kandidaatiksi 1991 Helsingin yliopistosta pääaineena englantilainen filologia, sivuaineena romaaninen filologia ja filosofian tohtoriksi 1999. Aineenopettajan pätevyyden ja aikuiskasvatustieteen aineopinnot hän suoritti 1998 Helsingin yliopistosta.
Palander-Collín on työskennellyt Helsingin yliopistossa vuodesta 1989 eri tehtävissä. Hän on ollut yliopiston englannin kielen laitoksella 2002–2006 tohtoriassistentti ja 2006–2007 yliopistonlehtorina, 2007–2009 yliopistotutkijana tutkijakollegiumissa sekä englantilaisen filologian oppiainevastuuhenkilö 2011–2015. Nykykielten laitoksen tutkimuksesta vastaava varajohtaja hän on ollut vuodesta 2014. Vuodesta 2009 alkaen hän on ollut englannin kielen professori.
Arc System Works
Arc System Works () on japanilainen videopelien kehittäjä ja julkaisija.
Yhtiön on perustanu vuonna 1988 Minoru Kidooka.
Yhtiön tunnetuimpia pelisarjoja ovat taistelupelien lajityyppiin kuuluvat Guilty Gear ja BlazBlue -sarjat.
Vuonna 2015 yhtiö hankki omistukseensa Technos Japan Corporation -yhtiön pelien oikeudet "Million Corp" yhtiöltä, ja siten se omistaa nyt pelisarjat "Double Dragon" ja "Kunio-kun".
Xevi Pujolar
Xevi Pujolar (s. 3. tammikuuta 1973) on espanjalainen Sauberin Formula 1 -tallin insinööri. Pujolar aloitti uransa vuonna 2002 Jaguarilla auton suoristukyvystä vastaavana insinöörinä. Hän siirtyi Williamsille samaan tehtävään vuonna 2003.
Pujolar toimi Williamsilla kausilla 2005–2006 Mark Webberin, 2007 Alexander Wurzin ja 2008–2009 Kazuki Nakajiman kisainsinöörinä. Vuonna 2010 hän toimi HRT:llä Bruno Sennan kisainsinöörinä. Pujolar palasi takaisin Williamsille toimien Pastor Maldonadon kisainsinöörinä vuodet 2011–2012. Vuonna 2013 hän toimi tallin pääkisainsinöörinä. Vuonna 2014 hän toimi Toro Rossolla Jean-Éric Vergnen ja 2015–2016 Max Verstappenin kisainsinöörinä.
Toukokuussa 2016 Pujolar sai potkut Toro Rossolta. Syyskuussa 2016 hän siirtyi Sauberille kisatoimintojen pääinsinööriksi.
Blue Byte
Blue Byte on saksalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka on perustettu vuonna 1988.
Vuonna 2001 ranskalainen Ubisoft osti yhtiön.
Yhtiön tunnetuimpiin pelisarjoihin kuuluvat Battle Isle ja Settlers -sarjat, sekä "Anno"-sarjan pelit:
Anno (pelisarja)
Anno -pelisarjan kehitys on nykyisin Ubisoftin omistamalla Blue Byte studiolla. Pelisarjaa kehitti aiemmin saksalainen SunFlowers-studio.
Ranskalainen Ubisoft osti saksalaisen SunFlowers pelitalon ja on siten saanut oikeudet Anno-pelisarjaan. Anno-sarjan kehitys on nykyisin Ubisoftin omistamassa Blue Byte -studiossa.
Sarjan pelit ovat strategiapelejä, joissa yhdistyvät kaupankäynti, kaupunginrakennus, diplomatia ja taistelut.
Semionotiformes
Semionotiformes on sukupuuttoon kuollut primitiivisten viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuului vanhin tunnettu Neopterygiin jäsen, myöhäisen permikauden "Acentrophorus", ja lahkon lajit elivät kosmopoliitteina myöhäisliitukaudelle asti.
Alla olevassa kladogrammissa Semionotiformes sijoitetaan kladiin Ginglymodi luuhaukikalojen (Lepisosteiformes) kanssa. Nykyiset luuhauet ja fossiilinen Semionotidae on toisinaan sijoitettu samaan lahkoon, joko lahkon Lepisosteiformes tai Semionotiformes nimellä.
Tuija Peltomaa
Tuija Peltomaa e. "Tervo" (s. 9. lokakuuta 1965 Sotkamo) on suomalainen antiikkiesineiden asiantuntija ja televisioesiintyjä. Hän on kirjoittanut useita aihetta käsitteleviä kirjoja.
Peltomaa on valmistunut filosofian maisteriksi 1996 taidehistoria pääaineena Helsingin yliopistosta.
Peltomaa on toiminut 1997–2014 Ylen Antiikkia, antiikkia ohjelmassa asiantuntijana ja toimii myös alan opettajana. Peltomaa on opettanut 1993–2007 Taideteollisessa korkeakoulussa ja vuodesta 2013 Aalto-yliopistossa.
Luettelo Sharp X68000 -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista Sharp X68000 -peleistä:
Daniel Guntern
Daniel Guntern (s. 2. toukokuuta 1995 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa kaudella 2017–2018 GC Küsnacht Lionsia. Hän on Zürcher SC:n kasvatti.
Luettelo FM Towns -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista FM Towns -peleistä:
Lukas Meili
Lukas Meili (s. 19. tammikuuta 1992 Russikon, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Sveitsin B Liigassa pelaavaa EHC Vispiä. Hän on pelannut myös Sveitsin liigassa vuosina 2013-2016 EHC Bielin joukkueessa.
Nimeesi, Jeesus, päätämme
Jeesuksen nimeen päätämme on luultavasti Esaias Hildeenin (Hildén) kirjoittama vanha hengellinen laulu. Se on julkaistu arkkivirtenä vuonna 1766. Laulu otettiin mukaan Halullisten sielujen hengelliset laulut-kokoelmaan vuonna 1855. Laulussa oli alun perin 40 säkeistöä, mutta Leonard Typpö lyhensi ja uudisti sitä vuonna 1902.
Laulun sävelmä on Kivijärven kirkkoherra F.P. Krankin säveltämä (1889). Sävelmä on käytössä myös virsikirjan virressä 580.
Laulu on käännetty ruotsiksi Tarja Alatalon toimesta vuonna 1987. Sanat alkavat "Vi slutar nu i Jesu namn". Alexandra Glynn on kääntänyt sanat englanniksi 2008, ja käännöksen alkusanat ovat "We end this day in Jesus' name".
Carter Hart
Carter Hart (s. 13. elokuuta 1998 Sherwood Park, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-seura Philadelphia Flyersia.
Hart aloitti uransa WHL:n Everett Silvertipsissä kaudella 2014–15 pelaten nollapelin ensimmäisessä kokonaisessa ottelussaan vain 16-vuotiaana.
Kaudella 2015–16 Hartista tuli selkeä Silvertipsin ykkösmaalivahti ja häntä pidettiin parhaana maalivahtina kesän . Hän olikin ensimmäinen varattu maalivahti vuoden tilaisuudessa, kun Philadelphia Flyers valitsi hänet toisella kierroksella numerolla 48. Kauden 2015–16 päätteeksi Hart valittiin koko CHL:n parhaaksi maalivahdiksi.
Kaudella 2016–17 Hart pelasi vähemmän nuorten MM-kisojen takia, mutta pelasi kuitenkin edelliskauttaan paremmin. Kauden päätteeksi Hart valittiin WHL:n parhaaksi maalivahdiksi, mutta CHL:n parhaan maalivahdin palkinto jäi saamatta.
Kaudella 2017–18 Hart tasoitti WHL:n ja CHL:n maalivahtien kaikkien aikojen nollapelitilaston kärjen 26 nollapelillä junioriuransa aikana. Kauden päätteeksi hän voitti ensimmäisenä sarjan historiassa kolmatta kertaa WHL:n parhaan maalivahdin palkinnon. Lisäksi hän voitti myös WHL:n parhaan pelaajan palkinnon. Hart voitti kauden päätteksi toista kertaa CHL:n parhaan maalivahdin palkinnon ensimmäisenä juniorisarjan historiassa.
Hart aloitti kaudella 2018–19 Philadelphia Flyersin farmijoukkue Phantomsissa, mutta hänet nostettiin 17.12.2018 Flyersiin ja sai uransa ensimmäisen NHL-voiton seuraavana päivänä Detroit Red Wingsiä vastaan. Ottelu päättyi 3–2, ja Hart valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hänestä tuli samalla nuorin (20v 127pv) voittanut maalivahti Flyersin historiassa ja nuorin koko NHL:ssä sitten Carey Pricen vuonna 2007.
Hart oli mukana vuonna 2015 Ivan Hlinkan muistoturnauksessa voittamassa kultaa, mutta peliaika jäi vähemmälle.
Hart valittiin vuoden 2017 nuorten MM-kisoihin. Hän aloitti kakkosmaalivahtina, mutta tilanne muuttui välierissä Connor Ingramin pelatessa huonosti. Hart oli hyvin pelatun välierän jälkeen finaalissa Kanadan maalilla, mutta sieltä tuli kitkerä tappio Yhdysvalloille rangaistuslaukauksilla 5–4, ja Kanada jäi hopealle kotikisoissaan.
Hart valittiin myös vuoden 2018 kisoihin, mutta tällä kertaa selkeänä ykkösvahtina. Hart oli mukana tekemässä historiaa, kun Kanada pelasi alkusarjassa Yhdysvaltoja vastaan nuorten kisojen ensimmäisessä ulkoilmapelissä. Pelin Kanada hävisi rangaistuslaukauksilla 4–3. Loppukisat Hartilla sujui hyvin ja finaalissa kaatui Ruotsi 3–1 Kanadan voittaessa kultaa.
Kari Kuusamo
Kari Mikko Kuusamo (s. 1951) on suomalainen viihdemusiikin kapellimestari, pianisti, säveltäjä ja sovittaja. Hänen tunnetuin sävellyksensä on vuoden 1983 Eurovision laulukilpailussa Suomea edustanut ”Fantasiaa”, jonka lauloi hänen silloinen vaimonsa Ami Aspelund ja sanoitti Kaisu Liuhala.
1970-luvun puolivälissä Kari Kuusamo oli mukana Ami Aspelundin perustamassa lauluyhtyeessä Cascade, jonka muita perustajajäseniä olivat Aimo Jaara ja Marjo-Riitta Kervinen. Vuonna 1978 Kuusamo säveltämiä ja Ami Aspelundin sanoittamia lauluja levytettiin ruotsiksi LP-levylle "Fågel blå" ja suomeksi albumille "Sinilintu". Nimikappale julkaistiin myös saksankielisenä singlenä ”Vogel blau”, jonka B-puolen laulu ”Der erste Flug” toi avioparille Itä-Saksan Rostockin laulufestivaalin Grand Prix’n vuonna 1981. Vuonna 1986 Aspelund julkaisi Kari Kuusamon säveltämiä ruotsinkielisiä runoja sisältäneen albumin "Fenor och vingar".
Loppukilpailuun 1983 päässeen ”Fantasiaa”-kappaleen lisäksi Kari Kuusamon sävellyksiä on ollut mukana Suomen euroviisukarsinnassa kolmasti: vuonna 1982 ”Isä” (es. Ami Aspelund), vuonna 1985 ”Lapset maailman” (es. Ami Aspelund ja Riki Sorsa) sekä vuonna 1994 ”En dans på livets vågor” (es. Susann Sonntag).
Kuusamon sävellyksiä ovat levyttäneet myös muun muassa Kari Tapio ja Tarja Ylitalo.
Halullisten sielujen hengelliset laulut
Halullisten sielujen hengelliset laulut on 1790 julkaistu rukoilevaisen herätysliikkeen laulukirja. Kokoelman toimittivat Antti Achrenius ja Pentti Jaakko Ignatius.
Kokoelman laulut ovat jääneet elämään, sillä niitä lauletaan edelleen rukoilevaisen kansan parissa, ja niitä on otettu myös muiden herätysliikkeiden laulukirjoihin. Laulukirjan lauluja on myös virsikirjassa useampi kappale, esimerkiksi virsi nro 173 "Ilmoita, Herramme, voimasi meille" sekä nro 312 "Muistan päivää autuasta".
Kokoelman varhaisimmissa painoksissa oli vain 26 laulua. Vuodesta 1828 lähtien siihen liitettiin erityisesti arkkivirsiä ja se laajeni vähitellen 196 laulun kokoelmaksi.
Se on saanut jo varhain lempinimet "Achrenius" ja "Pikku Siioni". Pekka Kivekäs, joka on tehnyt pro gradu -tutkielman Halullisten Sieluin Hengellisistä Lauluista, on todennut "koko kirjan syntyneen herätyksen riemun pakottamana".
Lepidotes
Lepidotes (aikaisemmin "Lepidotus") on sukupuuttoon kuollut luuhaukikalojen suku varhaisjurakauden toarcis-vaiheelta. Fossiileja on löydetty merellisistä sedimenteistä Ranskasta, Englannista ja Saksasta. Sukuun luettiin aiemmin monia lajeja jotka on siirretty omiin sukuihinsa.
"Lepidotes" oli kehittänyt uuden leukamekanismin, jonka avulla se pystyi syömään eri tavalla kuin aiemmat kalat. Sen yläleuanluut olivat lyhentyneet eivätkä kiinnittyneet poskiluuhun, jonka ansiosta se pystyi muodostamaan suunsa putkeksi nykyisen karpin tapaan. Tämä mahdollisti sen, että se pystyi imemään sisään saaliinsa suuremmalta etäisyydeltä, kuin aiemmat kalat pystyivät. Lisäksi sen tappimaiset hampaat pystyivät murskaamaan nilviäisten kuoret.
Useassa löydetyssä "Lepidotes"-fossiilissa on selkeitä ihonpainaumia, jotka osoittavat sen paksujen, vinoneliönmuotoisten suomujen päällä olleen kova, valoa heijastava kiillepeite. Sen ansiosta kala näytti elävänä hohtavalta.
Vuonna 2012 tehdyssä tutkimuksessa suuri osa "Lepidotes"-lajeista eroteltiin omiin sukuihinsa. Alla oleva kladogrammi näyttää omiin sukuihinsa siirretyt lajit.
Aiakeion
Aiakeion () oli antiikin aikainen Aiakokselle omistettu heroon-pyhäkkö Aiginan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee antiikin Aiginan kaupungin arkeologisella alueella Aíginan kaupungin luoteispuolen rannikolla.
Aiakos oli aiginalainen heeros, joka oli kreikkalaisessa mytologiassa myrmidonien kuningas. Pausaniaan mukaan Aiakoksen kulttipaikka oli ulkoilmapyhäkkö, joka koostui valkoisesta marmorista tehdyllä muurilla ympäröidystä temenos-alueesta, jossa oli alttari sekä oliivipuita. Alttarin paikan uskottiin olevan Aiakoksen haudan. Lähellä oli myös Aiakoksen pojan Fokoksen hauta.
Aiakeionin tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta. Pausaniaan mukaan se sijaitsi kaupungin näkyvimmällä paikalla lähellä satamaa. Usein pyhäkön on oletettu sijainneen lähellä Apollonin temppeliä. Nykyisin paikan lähellä on myös Aíginan arkeologinen museo. Toisaalta Pausaniaan perusteella Apollonin temppeli oli eri paikassa kuin temppeli, ja mahdollisesti kauempanakin. Pyhäkköön liittyi Aiakeia-juhla, johon liittyi muun muassa urheilukilpailut. Niiden palkintona oli krateeri. Voittajat luovuttivat seppeleensä pyhäkölle.
Herodotoksen mukaan myös Ateenan Agoralle perustettiin Aiakeion Delfoin oraakkelin kehotuksesta.
Jorge Linares
Jorge Linares (s. 22. elokuuta 1985) on venezuelalainen kevytsarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA-liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Linares aloitti ammattinyrkkeilemisen vuonna 2002. Uran alkuvuodet Linares otteli ylemmässä kääpiösarjassa, jossa hän voitti väliaikaisen WBA Fedelatin mestaruuden. Tämän jälkeen Linares vaihtoi painoluokkaa siirtyen höyhensarjaan. Vuonna 2007 Linares kohosi WBC-liiton tunnustamaksi höyhensarjan mestariksi kukistamalla Oscar Lariosin teknisellä tyrmäyksellä ottelun ehdittyä kymmenenteen eräänsä. Kamppailussa Larios hyödynsi jabiaan ja iski jatkuvia voimaiskuja joihin Larios ei kyennyt vastaamaan, ja kymmenennessä erässä larios putosi kanveesiin. Larios kykeni nousemaan ylös, mutta tuomari keskeytti ottelun. Ensimmäisessä höyhensarjan mestaruuden puolustusottelussaan Larios kohtasi Gamaliel Diazin jonka tyrmäsi ottelun ehdittyä kahdeksaneen eräänsä käytettyään Diazia neljännessä erässä kanveesissa.
Tämän jälkeen Linares piti lähes vuoden ottelutauon siirtyen ottelemaan ylempään höyhensarjaan. Ensimmäisessä ylemmän höyhensarjan ottelussaan Linares kohtasi WBA liiton mestarin Whyber Garcian, jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä. Ensimmäisessä ylemmän höyhensarjan mestaruuden puolustusottelussaan Linares kohtasi Josafat Perez Josafat Perezin, jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä. Toisessa puolustusottelussaan Linares kohtasi Juan Carlos Salgadon, jolle hävisi ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä oltuaan sitä ennen pahoissa vaikeuksissa. Tämän jälkeen kului kaksi vuotta ennen Lariosin seuraavaa valtaliittojen mestaruusottelua. Vuonna 2011 Larios pääsi ottelemaan WBC liiton mestaruudesta Antonio DeMarcoa vastaan. Linares hävisi kamppailun yhdennessätoista erässä teknisellä tyrmäyksellä. Linares hävisi myös seuraavan ottelunsa Sergio Thompsonia vastaan.
Vuonna 2014 Linares kohosi kevytsarjan WBC liiton mestariksi kukistamalla Javier Prieton tyrmäämällä tämän kamppailun neljännessä erässä. Linares puolusti WBC-liiton mestaruutta kahdesti. Linares kohosi WBA-liiton mestariksi vuonna 2016 voittamalla Anthony Crollan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä kamppailussa.
Luettelo OS/2-peleistä
Tämä on luettelo OS/2:lle julkaistuista peleistä:
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2012
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2012 kilpailtiin 3.–4. maaliskuuta 2012 Porissa Porin urheilutalolla. Järjestävänä seurana toimi Puntti-Karhut.
Lähde
Links (pelisarja)
Links on golf-simulaatiopelien sarja, jota kehitti alun perin Access Software ja myöhemmin Microsoft.
Pelin ensimmäinen osa ilmeistyi nimellä "Leaderboard Golf" vuonna 1984 Commodore 64 -tietokoneelle.
Sarjan pelejä on julkaistu Amigalle, MS-DOS:lle, OS/2:lle ja Windowsille. "Links Pro" on julkaistu Macintoshille.
Links (täsmennyssivu)
Links voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Luettelo Macintosh-peleistä
Tämä on luettelo Macintoshille julkaistuista peleistä.
Luettelo OS X -peleistä
Tämä on luettelo OS X -alustalle julkaistuista peleistä:
Toyotan tuotantojärjestelmä
Toyotan tuotantojärjestelmä ( eli TPS) on yhdistelmä ajatusmalleja, teemoja ja tekniikoita, jotka muodostavat yhdessä tuotannon sosio-teknisen järjestelmän. Taiichi Ohno, Shigeo Shingo ja Eiji Toyoda kehittivät sen vuosina 1948–1975. Toyotan järjestelmä levisi nopeasti muihin yrityksiin Japanissa ja pian myös länsimaihin. TPS on Lean-ajattelun esikuva.
Toyotan tuotantojärjestelmässä laadunvalvonta on ulotettu jokaiselle tuotannon tasolle. Pyrkimyksenä on parantaa jatkuvasti prosessia ja poistaa kaikki hukkatyö. Työntekijöille annetaan tarkkaan määritellyt vastuualueet joka tuotannon vaiheessa ja kannustetaan jokaista parantamaan kokonaisuutta.
Tuotantojärjestelmän keskeisiä käsitteitä ovat Jidoka ja Just-in-Time. Jidoka tarkoittaa "Ihmisavusteista automaatiota". Tuotantolaitteet on suunniteltu osoittamaan parannuksen tarpeessa olevat alueet, ja tuotanto keskeytetään heti kun ihminen tai kone havaitsee virheen. Ongelmat ratkaistaan välittömästi ja ratkaisusta otetaan oppia läpi organisaation. Näin laatu säilyy tuotannon jokaisessa vaiheessa.
Just-in-Time (juuri oikeaan aikaan) pyrkii karsimaan ylimääräisen työn ja vähentämään hukkamateriaalin syntymisen.Toyotan tuotantojärjestelmä pyrkii täyttämään asiakkaiden vaatimukset tehokkaasti sopeuttamalla tuotannon senhetkiseen kysyntään. TPS alkaa asiakkaan tilauksesta ja kulminoituu valmiin tuotteen täsmälliseen toimitukseen. Se edellyttää hienosäädettyä tuotantoprosessia, jossa jokaisessa vaiheessa on käsillä vain tarvittava määrä osia. Tätä kutsutaan ”Just-in-Time” eli JIT-tuotannoksi.
JIT-konseptilla on monia etuja. Suuria varastoja ei tarvitse ylläpitää ja asiakkaiden tarpeisiin voidaan reagoida nopeasti. Se luo tuotantoon ”imua” joka vastaa markkinoiden vaatimuksia.
Thorvald Nyblin
Thorvald Olof Magnus Nyblin (30. joulukuuta 1871 Drammen, Norja – 10. lokakuuta 1942 Helsinki) oli norjalaissyntyinen valokuvaaja ja erään Suomen valokuvaushistorian suuren vaikuttajahahmon Daniel Nyblinin nuorempi veli. Hänen isänsä oli kuvanveistäjä Carl Petter Anton Dyrendahl Nyblin (1818–1883) ja äitinsä Petronella Pedersen (1837–1881). Thorvald Nyblinin puoliso oli Alexandra Olivia Wikström (s. 1874 Helsinki, k. 1945 Helsinki). Heillä oli 2 lasta: valokuvaaja Tor Björn Nyblin (s. 1898, k. 1969) ja valokuvaaja Pia Monica Norre (s. 1906).
Thorvald Nyblin oli valokuvaajan opissa sukunsa opastuksella Suomessa sekä harjoittelemalla valokuvausta Yhdysvalloissa 1893-1897, jossa hän myös toimi ateljeevalokuvaajana. Ammattilaisena hän aloitti 1893. Hänen töitään olivat henkilökuvaus, maisemat ja miljöökuvaukset. Aikansa harrastettuaan maalausta hän valmisti myös valokuviin perustuvia henkilömuotokuvia.
Thorvald Nyblinin ensimmäinen ateljee sijaitsi Fabianinkatu 27:ssä, Helsingissä 1890-luvulla. Hän liittyi arvostetun Helsinkiläisen Amatörfotografklubbenin jäseneksi vuonna 1896. Tultuaan opiskelumatkaltaan Yhdysvalloista takaisin Suomeen vastasi hän veljensä Daniel Nyblinin omistamasta valokuvaamosta puolen vuoden ajan. Saman vuoden (1897) kesällä hän vuokrasi Viipurista oman valokuva-ateljeen ja aloitti toimintansa studiovalokuvaajana osoitteessa Aleksanterinkatu 27, Viipuri. Studio sijaitsi kaksikerroksisessa talossa Tottinkadun (nyk. Rostovskaja Ulica) ja Aleksanterinkadun (myöh. Karjalankatu, nyk. Leningradskij Prospekt) kulmassa. Nykyisin kyseisellä paikalla ei ole rakennuksia, vaan siinä sijaitsee puisto. Tultuaan Viipuriin valokuvaajaksi 1890-luvulla seurasi hän ajan trendiä, sillä Viipurin valokuvausliiketoiminta oli tuolloin täysin ulkomaalaisten toimijoiden varassa.
Vuonna 1903 sai hän ensimmäisen palkinnon Amatörfotografklubbenin Helsingin Ateneumiin järjestämässä valokuvanäyttelyssä.
Nyblin liikkui myös kiertävänä kuvaajana mm. Sortavalassa 1910. Vuonna 1938 avasi hän sivuliikkeen Viipurin Suurikatu 2:ssa. Liikkeestä muodostettiin jo vuonna 1918 osakeyhtiö ja toimintaa oli siitä lähtien Viipurin lisäksi myös Vaasassa sekä alkuperäisessä studiossa Helsingin Fabianinkadulla.