hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bentsotrikloridi
Bentsotrikloridi (CHCl) on tolueenin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa bentsotrikloridi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin, mutta reagoi alkoholien kanssa muodostaen bentsoehapon ortoestereitä. Se reagoi myös veden kanssa hydrolysoituen emäksisissä ja happamissa olosuhteissa bentsoehapoksi. Mikäli vettä on vähän, muodostuu bentsoyylikloridia. Hydrolyysireaktioita katalysoivat Lewis-hapot. Karboksyylihappojen ja happoanhydridien kanssa bentsotrikloridi muodostaa bentsoyylikloridia ja karboksyylihaposta tai anhydridistä niitä vastaavan happokloridin. Bentsotrikloridista voidaan valmistaa bentsotrifluoridia vetyfluoridin tai muiden fluoridien avulla. Yhdisteelle tapahtuu myös tyypillisiä elektrofiilisia aromaattisia substituutioita kuten nitraus.
Bentsotrikloridi on myrkyllinen yhdiste ja se on todennäköisesti myös karsinogeeninen. Suomessa aine luokitellaan syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi.
Bentsotrikloridia valmistetaan klooraamalla tolueenia fotokemiallisella reaktiolla hyödyntäen UV-säteilytystä 100–140 °C:n lämpötilassa. Välituotteina reaktiossa muodostuu bentsyylikloridia ja bentsaalikloridia. Bentsotrikloridin valmistus suoritetaan sivutuotteiden muodostumisen ehkäisemiseksi usein jatkuvatoimisena prosessina.
Tärkein bentsotrikloridin käyttökohde on bentsoyylikloridin valmistus. Muita bentsotrikloridista syntetisoitavia yhdisteitä ovat väriaineiden valmistuksessa käytettävä bentsotrifluoridi, muovien UV-stabiloijana käytettävät hydroksibentsofenonijohdannaiset, hyönteismyrkyt, rikkaruohomyrkyt ja lääkeaineet.
Saniaisorneero
Saniaisorneero ("Synallaxis azarae") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Saniaisorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pitkäpyrstöorneero
Pitkäpyrstöorneero ("Synallaxis courseni") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Pitkäpyrstöorneeroa tavataan Perussa. Lajin populaatioksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio on pieni ja sen tiedetään esiintyvän vain muutamilla paikoilla.
Savanniorneero
Savanniorneero ("Synallaxis albescens") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Savanniorneeroa tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustarintaorneero
Mustarintaorneero ("Synallaxis albigularis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustarintaoneeroa tavataan Bolivian länsirajalta Perun, Ecuadorin ja läntisen Brasilian kautta eteläiseen Kolumbiaan ulottuvalla alueella. Brasiliassa levinneisyysalue myötäilee Amazonin yläjuoksua yltäen Rio Negron yhtymäkohdan tienoille. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaaotsaorneero
Harmaaotsaorneero ("Synallaxis hypospodia") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaaotsaoneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustapyrstöorneero
Mustapyrstöorneero ("Synallaxis rutilans") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustapyrstöoneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kastanjakurkkuorneero
Kastanjakurkkuorneero ("Synallaxis cherriei") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Kastanjakurkkuorneeroa tavataan Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Perussa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Punarintaorneero
Punarintaorneero ("Synallaxis erythrothorax") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Punarintaorneeroa tavataan Belizessä El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Meksikossa. Lajin populaatioksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tartarkastike
Tartarkastike on majoneesipohjainen kastike, jota käytetään usein kalaruokien – kuten kalapuikkojen – kanssa.
Tartarkastike pohjautuu majoneesiin (kananmuna, sinappi tai etikka, öljy) sekä muihin ainesosiin. Kastikkeesta on useita variaatioita, mutta usein majoneesiin lisätään esimerkiksi kapriksia, maustekurkun paloja, sitruunamehua tai rakuunaa. Sekaan voi lisätä myös sipulia, ruohosipulia tai tuoretta persiljaa tai tilliä. Myös kovaksi keitettyjä kananmunia, oliiveja tai Dijon-sinappia lisätään tartarkastikkeen joihinkin versioihin. Tartarkastike muistuttaa hieman remoulade-kastiketta.
Tartarkastiketta on kuvattu keittokirjoissa 1800-luvulta alkaen. Nimi johtaa ranskan termistä sauce tartare, joka on nimetty Euraasian arokansan tataarien mukaan (ranskaksi tartare). Mistä tämä nimitys juontaa juurensa, on epäselvää.
Saurashtra-kirjaimisto
Saurashtra on saurashtran kielelle 1800-luvun lopulla kehitetty abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä. Se perustuu brahmi-kirjoitukseen ja sen monet kirjaimet muistuttavat orijalaisen tai gudžaratilaisen kirjaimiston vastaavia merkkejä.
Saurashtran kieltä voidaan kirjoittaa saurashtra-kirjaimiston lisäksi tamililaisella, telugulaisella tai devanagari-kirjaimistolla. Yleisimmin käytetty on tamililainen kirjaimisto, joka on muokattu saurashtran kirjoittamiseen sopivaksi. Puhujien keskuudessa on kuitenkin erimielisyyttä siitä, mikä aakkosto soveltuu parhaiten saurashtran kirjoittamiseen.
Saurashtra (alue)
Saurashtra (, ) on alue Gujaratin osavaltiossa Intian länsirannikolla. Se sijaitsee Kathiawarin niemimaalla Kutchinlahden ja Khambatinlahden välissä.
Saurashtra
Saurashtra voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Salomonsaarten dollari
Dollari (ISO 4217 koodi: SBD) on ollut Salomonsaarten virallinen valuutta vuodesta 1977. Yleensä siitä käytetään lyhennystä "$" tai vaihtoehtoisesti "SI$", joka erottaa sen muista dollarivaluutoista. Valuutta jakaantuu 100 senttiin.
Ennen Salomonsaarten dollaria maassa käytettiin muiden maiden valuuttoja. Yleisimmin käytettiin Australiassa tuolloin käytössä olleita puntia. Salomonsaaret oli kuitenkin myös julkaissut oman vastaavan setelisarjansa, jota kutsuttiin nimellä Salomonsaarten punta.
Kun Salomonsaaret siirtyivät imperialistisen Japanin hallintaan, Tyynenmeren punnasta tuli maan virallinen valuutta sotien päättymiseen saakka. Vuonna 1966 Australian dollari otettiin käyttöön punnan sijasta virallisena valuuttana ja sitä käytettiin Salomonsaarilla vuoteen 1976 asti.
Valtion itsenäistyessä vuonna 1977 julkaistiin Salomonsaarten dollari, joka otettiin käyttöön Australian dollarin valuuttakurssilla. Vuoteen 1979 näiden kahden dollarivaluutan kurssi pysyi samana, mutta sen jälkeen Salomonsaarten dollari on heikentynyt nopeasti. Nykyään yksi Salomonsaarten dollari vastaa noin 15 Australian senttiä.
Vuonna 1977 julkaistiin kolikkosarja, johon kuuluivat 1, 2, 5, 10 ja 20 sentin kolikot, sekä 1 dollarin kolikko. Senttikolikot olivat saman kokoisia, painoisia ja värisiä kuin vastaavat Australian kolikot. 1 dollarin kolikko oli seitsenkulmion muotoinen ja valmistettu kuparinikkelisekoituksesta.
Vuonna 1985 1 ja 2 sentin kolikot alettiin valmistaa pronssipäällystetystä teräksestä. Vuonna 1990 5, 10 ja 20 sentin kolikoissa siirryttiin nikkelipäällysteisiin teräskolikkoihin. Vuonna 1988 julkaistiin uusi 50 sentin kolikko, joka oli 12-kulmainen ja materiaaliltaan kuparinikkelisekoitetta. Korkean inflaation vuoksi 1 ja 2 sentin kolikoille tarve väheni kun tuotteiden hintoja alettiin pyöristää lähimpään 5 senttiin.
Toinen kolikkosarja julkaistiin vuonna 2012. Käyttöön otettiin kooltaan aikaisempia pienemmät 10, 20 ja 50 sentin nikkelikolikot, sekä 1 ja 2 dollarin messinkikolikot. Kahden dollarin kolikko korvasi aiemmin käytössä olleen kahden dollarin setelin. 1, 2 ja 5 sentin kolikoiden valmistaminen lopetettiin käytännön syistä. Kaikissa Salomonsaarten kolikoissa esiintyy valtionpäämiehen, Kuningatar Elisabet II:n muotokuva.
24. lokakuuta 1977 julkaistiin 2, 5 ja 10 dollarin setelit. Vuonna 1980 setelisarjaan lisättiin 20 dollarin seteli. Ensimmäisessä setelisarjassa esiintyy Kuningatar Elisabet II, mutta sittemmin hänen muotokuvansa on korvattu valtion kansallisvaakunalla. 50 dollarin seteleitä alettiin painaa vuonna 1986 ja 100 dollarin seteleitä vuonna 2006. Polymeerivalmisteinen kahden dollarin seteli korvasi vanhan puuvillakuituisen setelin vuonna 2001, mutta vuonna 2006 siirryttiin jälleen puuvillakuituseteleihin. Vuoden 2006 setelisarjassa otettiin käyttöön useita uusia turvallisuustekijöitä kuten kirkkaammat taustavärit, mikrotulostettu hologramminauha sekä turvalanka.
Kaikkien seteleiden kuvitus pohjautuu valtion perinteisiin ja kulttuuriin. Jokaisen seteliyksikön kuvituksessa on oma teemansa.
Kaikki setelit painaa Salomonsaarten Keskuspankki.
Kaíti Garmpí
Aikateríni ”Kaíti” (”Katy”) Garmpí (, kansainvälisesti usein "Katy Garbi", s. 8. kesäkuuta 1961 Kreikka) on kreikkalainen laïkó- ja poplaulaja. Garmpí on nauttinut suosiota varsinkin kotimaassaan Kreikassa sekä Kyproksella, mutta myös Turkissa ja Bulgariassa.
Garmpí edusti Kreikkaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Elláda, chóra tou fotós” ja sijoittui yhdeksänneksi.
Teemu Leinonen
Teemu Leinonen on suomalainen professori ja taiteen tohtori. Hän toimii Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun median laitoksella uuden median muotoilun ja oppimisen professorina. Vuosina 2014-2017 hän toimi korkeakoulun tutkimuksesta vastaavana varadekaanina.
Ennen media-alaa Leinonen opiskeli Tampereen yliopistossa kasvatustieteitä, sosiologiaa ja kansainvälisiä suhteita.
Leinonen toimii Wikimedia-säätiön (Wikimedia Foundation) neuvonantajana. Kaudella 2013–2014 hän oli Taiteen edistämiskeskuksen media-, sarjakuva- ja kuvitustaiteen toimikunnan jäsen.
Sadamu Komachi
Sadamu Komachi (小町 定 Komachi Sadamu?, 18. huhtikuuta, 1920 – 15. heinäkuuta, 2012) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien hävittäjälentäjä sekä hävittäjä-ässä. Hän oli arvoltaan sotilasmestari (Suomessa vastaava arvo oli lentomestari). Komachi oli syntyisin Ishikawan prefektuurista ja hän aloitti ilmailu-uransa kesäkuussa 1940, lentokoulusta valmistuttuaan.
Komachi oli kotimaassaan melko kuuluisa sota-aikana. Hänen saavutuksistaan kirjoitettiin usein, muiden muassa kotiprefektuurin sanomalehdissä. Lisäksi hän oli huomattavan pitkä ja varsinkin japanilaiseksi, yli 180 cm. Hän osallistui muiden muassa Korallimeren taisteluun, Salomosaarien taisteluihin Guadalcanalilla sekä taisteluun Mariaaneista missä ammuttiin alas. Saburo Sakain tavoin, hänkin taisteli Mitsubishi A6M Reisenillä sekä Kawanishi N1K-1 Shiden-Kai "George" -konetyypillä. Sotilasilmailu-uransa aikana suoritti Sadamu Komachi arviolta 2 500 lentotuntia sekä osallistui 180 "kurvatappeluun" (tark. kaartotaistelua, engl. "dog-fight"). Hän teki kaksi pakkolaskua ja hänet ammuttiin alas kerran. Komachin lentäjätoverit arvioivat hänen saaneen noin 40 pudotusta, mutta Komachin oman arvion mukaan, määrä olisi ollut vain puolet tästä.
Komachi selvisi, Sakain ja Akamatsun tavoin sodasta hengissä. Hän esiintyi myös USA:ssa, yhteisissä veteraanilentäjien tapaamisissa.
Helsingin yliopiston pyöräilyseura Prologi
Helsingin yliopiston pyöräilyseura Prologi ry on vuonna 2005 perustettu rekisteröity yhdistys, joka kokoaa yhteen ensisijaisesti Helsingin yliopistossa opiskelevia ja työskenteleviä pyöräilijöitä. Jäseniä seurassa on noin 90 (vuonna 2014).
Prologin keskeinen toimintamuoto on pyöräkorjaamo Säätämön ylläpito. Pyöräkorjaamo toimii Domus Gaudiumin tiloissa ja on auki jäsenille päivystysaikoina.
Muuta seuran toimintaa ovat esimerkiksi sisäpyöräilyvuorot, ajovaatetilaukset ja yhteislenkit.
Prologin perustamiskokous pidettiin 26.1.2005 oppimiskeskus Aleksandriassa. Idea seuran perustamisesta oli syntynyt Fillarifoorumilla. Esikuvana seuralle oli Oxfordin ja Cambridgen perinteiset pyöräilyseurat. Kohderyhmäksi haluttiin Helsingin yliopiston opiskelijat, henkilökunta ja alumnit.
Tour de Helsinki sai alkunsa Prologin vuosina 2005 ja 2006 järjestetyistä yhteislenkeistä. Vuonna 2007 järjestettiin ensimmäinen varsinainen Tour de Helsinki, jonka järjestelyissä oli mukana Prologin lisäksi Cycle Club Helsinki, Helsingin Polkupyöräilijät, IK-32 ja Vantaan pyöräilijät.
Ranskantorakka
Ranskantorakka ("Supella longipalpa") eli TV-torakka on torakkalaji, joka kestää kuumuutta ja korkeampia lämpötiloja kuin russakka. Se on "Supella"-suvun ainoa laji.
Väritykseltään ranskantorakka on kellanruskea, 12–14 mm:n pituinen, js sen selkäkilvessä on tumma täplä. Naaras on lentokyvytön lyhyiden siipiensä vuoksi, kun taas koiras kykenee lentämään hyvin. Munakotelon koko on noin 4 mm x 2,5 mm. Toukka-asteita on 6-8 kappaletta.
Ranskantorakka on alun perin kotoisin Afrikasta. Se on levinnyt Suomeen 1960-luvulla ja sitä on tavattu siitä lähtien monin paikoin asuinrakennuksista.
Don Page
Don N. Page on kanadalainen fyysikko, joka työskentelee Albertan yliopistossa Kanadassa. Hänen työnsä keskittyvät kvanttikosmologiaan ja teoreettiseen painovoimafysiikkaan. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1976 Kalifornian teknisessä yliopistossa (Caltech).
William Wootters
William Wootters on yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko ja yksi kvantti-informaatioteorian perustajista. Hänet tunnetaan Benjamin Schumacherin innoittajana, kun tämä sai inspiraation termille "kubitti". Wootters väitteli filosofian tohtoriksi Texasin yliopistosta Austinissa vuonna 1980.
Benjamin Schumacher
Benjamin Schumacher on yhdysvaltalainen fyysikko, joka työskentelee pääasiassa kvantti-informaatioteorian parissa. Scumacher väitteli filosofian tohtoriksi Texasin yliopistosta vuonna 1990. Häntä pidetään myös yhtenä termin "kubitti"
lanseeraajista laajempaan tiedeyhteisön tietoisuuteen William Woottersin inspiroimana.
Stephen Wiesner
Stephen Wiesner (s. 1942) on Israelissa työskentelevä fyysikko. Häntä pidetään ensimmäisenä, joka käytti termiä kubitti vuonna 1983.
Neuvostoliiton talvioffensiivi 1941–1942
Neuvostoliiton talvioffensiivi 1941–1942 oli toisessa maailmansodassa nimitys puna-armeijan talvella 1941–1942 tekemille vastahyökkäyksille Saksan armeijaa vastaan. Offensiivin voidaan katsoa alkaneen 5. joulukuuta 1941 Moskovan taistelun epäonnistuttua ja päättyneen 30. huhtikuuta 1942. Lähes kaikki taistelut talven ajalta päättyivät Neuvostoliiton voittoon saksalaisista. Saksalaisten saavutettua merkittävän voiton Toisessa Harkovan taistelussa toukokuussa 1942, he kykenivät jälleen aloittamaan kesähyökkäyksen Neuvostoliittoa vastaan etelässä.
Ahmedabadin piirikunta
Ahmedabadin piirikunta (, ) on yksi Intian Gujaratin osavaltion 33 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Mehsanan ja Gandhinagarin piirikuntiin, idästä Khedan ja Anandin piirikuntiin, etelästä Botadin ja Bhavnagarin piirikuntiin ja lännestä Surendranagarin piirikuntaan.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 7 214 225 asukasta.
Huutomerkki (kirjasarja)
Huutomerkki oli kustannusyhtiö Tammen vuosina 1968–1983 sekä 2008–2010 julkaisema kirjasarja. Se sisälsi yhteiskunnallisia pamfletteja, joita julkaistiin yhteensä 99. Kirjoittajina toimi eri alojen vaikuttajia Suomesta ja ulkomailta.
Aloitteen pamflettisarjasta tekivät Sadankomiteassa vaikuttaneet Ilkka Taipale ja Kalevi Suomela, jotka itse toimittivat järjestön kustantamaa "Ydin"-lehteä. Huutomerkin esikuvana olivat Ruotsissa ja Norjassa julkaistut useat vastaavat kirjasarjat. Taipale ja Suomela ottivat yhteyttä kustannusyhtiö Tammen johtajaan Jarl Hellemanniin ja keväällä 1968 yhtiön johtokunta teki päätöksen Huutomerkki-sarjan julkaisusta. Sen toimituskunnan muodostivat alussa lähinnä Taipale ja Suomela sekä myöhemmin muun muassa Pekka Peltola ja Erkki Rantala.
Ensimmäinen Huutomerkki-sarjan kirja oli vuonna 1968 ilmestynyt Jaakko Okkerin toimittama "Praha 21.8.1968", joka käsitteli kriittisesti Neuvostoliiton johtamien Varsovan liiton maiden tekemää Tšekkoslovakian miehitystä. Vuosina 1968–1983 julkaistiin 92 kirjaa, joista suosituimmat olivat 1969 ilmestynyt teologi Terho Pursiaisen "Uusin testamentti" sekä Pekka Gronowin "Laulukirja" vuodelta 1973. Pursiaisen teoksesta otettiin kahden vuoden aikana seitsemän painosta ja sitä myytiin yhteensä 21 600 kappaletta, Gronowin kirjaa puolestaan myytiin 10 000 kappaletta. Pursiaisen kirja aiheutti näkemyksillään suurta kohua ja sen kirjoittajasta tehtiin jopa valitus tuomiokapitulille ja oikeuskanslerille.
Huutomerkki-sarjan julkaisu aloitettiin uudelleen 25 vuoden tauon jälkeen vuonna 2008, jolloin ensimmäisenä ilmestyi Yleisradion taloustoimittajan Seppo Konttisen pamfletti "Salainen pankkituki". Sarjan viimeinen kirja julkaisiin 2010. Syyksi lopettamiselle Tammi kertoi, etteivät Huutomerkki-sarjan teokset tavoittaneet tarpeeksi lukijoita. WSOY toi samaan aikaan markkinoille oman "Barrikadi"-sarjansa, joka oli tarkoitettu Huutomerkin kilpailijaksi. Myös sen julkaisu lopettiin vuonna 2011.
Deutsches Historisches Museum
Deutsches Historisches Museum (DHM; ) on Berliinissä toimiva Saksan historiaa esittelevä kansallinen museo. Se toimii Unter den Lindenin varrella vanhan asevaraston eli Zeughausin tiloissa.
Museon perustivat Saksan liittotasavalta ja Länsi-Berliini vuonna 1987 osana Berliinin kaupungin 750-vuotisjuhlia. Kyseessä oli Helmut Kohlin hallituksen merkittävä historiapoliittinen hanke, joka oli kirjattu jo vuonna 1982 hallitusohjelmaan. Museo oli alun perin tarkoitus sijoittaa Saksan valtiopäivätalon lähelle Spreen mutkan alueelle, ja Kohl ehti jo muuraamaan siellä peruskiven lokakuussa 1987. Museota ei koskaan rakennettu tälle paikalle. Saksan yhdistyttyä vuonna 1990 Itä-Saksan kansallisen historiallisen museon, "Museum für Deutsche Geschichten" (MfDG) kokoelmat siirtyivät uuden museon haltuun. Niihin yhdistettiin myös Zeughausin vanhat asekokoelmat. Samalla uusi museo sai tiloikseen MfDG:n käytössä olleen Zeughausin. Tätä vuonna 1695 rakennettua historiallista arvorakennusta täydennettiin I. M. Pein suunnittelemalla uudella näyttelyhallilla, joka valmistui vuonna 2003. Vuonna 2006 avattiin vuosien ajan valmisteltu uusi perusnäyttely, joka esittelee Saksan historiaa perusteellisesti 2 000 vuoden ajalta. Vuonna 2009 museo siirrettiin Saksan liittovaltion ja Berliinin osavaltion yhteisomistuksesta erityisen itsenäisen säätiön omistukseen.
Museon näyttely pyrkii esittelemään Saksan historiaa kaikessa ristiriitaisuudessaan. Alemmassa kerroksessa esitellään vuoden 1918 jälkeistä lähihistoriaa ja ylemmässä kerroksessa sitä vanhempaa aikaa. Museon yhteydessä toimii suuri käsikirjasto ja museon kokoelmat käsittävät noin 900 000 esinettä. Ensimmäinen näyttelyesine oli vuoden 1841 alkuperäinen painos August Heinrich Hoffmann von Fallerslebenin "Deutschlandliedistä", jonka liittokansleri Kohl symbolisesti luovutti museolle sen perustamisen yhteydessä 1987.
Kevin López
Kevin López (s. 12. kesäkuuta 1990) on espanjalainen keskimatkojen juoksija.
López saavutti hopeaa 800 metrillä Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 ja pronssia samalla matkalla Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011. Lisäksi hän oli kuudes Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Hän karsiutui välierissä Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 ja alkuerissä Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014.
Ulkoradoilla hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Hän on juossut saman matkan välierissä Lontoon olympialaisissa 2012, Daegun 2011, Moskovan 2013, Pekingin 2015 ja Lontoon 2017 MM-kilpailuissa sekä Helsingin 2012 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Alkuerissä hän karsiutui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
López voitti 800 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa 2009 ajalla 1.48,25 ja sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa samalla matkalla hopeaa Ostravassa 2011.
Hänen ennätyksensä ulkoradoilla ovat 800 metrillä 1.43,74 (Espanjan ennätys 2012–2018) ja 1 500 metrillä 3.38,30. Sisäradoilla hän on juossut 800 metriä 1.45,69 ja 1 500 metriä 3.42,83.
Luettelo Ranskan presidenteistä
Tämä on luettelo Ranskan tasavallan presidenteistä. Luettelossa ovat mukana Ranskan toinen tasavalta 1848–1852, kolmas tasavalta 1871–1940, neljäs tasavalta 1947–1959 ja viides tasavalta vuodesta 1959 alkaen.
Rantatarhayökkönen
Rantatarhayökkönen ("Lacanobia oleracea") on yleinen pienehkö yökköslaji.
Etusiivet punertavanruskeat, joissa kullanväriset täplät. Kärjissä hopeinen viiru. Siipien kärkiväli noin 34-44 mm. Tuntosarvet ohuet ja yhtenäiset.
Levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan, idässä Japaniin saakka. Etelä-Suomessa yleinen, Keski-Suomessa harvinaisempi. Esiintyy rannikoilla ja saaristossa, erityisesti kulttuuriympäristöt ja rannat.
Rannikoilla ja saaristossa. Kulttuuriympäristöt ja rannat.
Aikuinen käy kukilla ja tulee valolle sekä syötille.
Toukka polyfagi, matalat ruohovartiset kasvit ja mutta myös puut, pensaat ja heinät.
Whiplash (täsmennyssivu)
Whiplash on englantia ja tarkoittaa piiskaniskua. Termi voi viitata seuraaviin:
Luettelo Quebecin kunnista
Luettelo Quebecin kunnista käsittää Kanadan provinssin Quebecin kaikki kunnat. Kuntia on Quebecissä 1 111. Provinssi määrittelee kunnat seitsemään eri luokkaan: "city", "town", "municipality", "parish", "township", "united township" ja "village".
Bauhaus-arkisto
Bauhaus-arkisto () on Bauhaus-taidekoulun toimintaa esittelevä museon, kirjaston ja arkiston käsittävä kokonaisuus Berliinin Tiergartenin kaupunginosassa Landwehrkanalin rannalla.
Arkisto perustettiin vuonna 1960. Bauhausin johtajana toiminut arkkitehti Walter Gropius suunnitteli Bauhaus-arkistolle oman rakennuksen, joka toteuttiin vuosina 1976–1979. Valkoisen kaksikerroksisen rakennuksen ulkonäköä hallitsevat pohjoiseen suunnatut aurinkokatokset, joiden avulla auringonvalon pääsyä sisätiloihin voidaan kontrolloida. Museon ja arkiston kokoelmiin kuuluu maailman laajin kokoelma tunnettujen Bauhaus-taiteilijoiden ja -arkkitehtien töitä, kuten luonnoksia, maalauksia, taide-esineitä, huonekaluja ja rakennusten pienoismalleja.
Ensisheim
Ensisheim on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Alsacen alueella. Kunnassa on seudulle tyypillisiä potaskakaivoksia, ja sen jalostus on tuonut alueelle vaurautta. Kaupungin nähtävyys on 1500-luvulta peräisin oleva palatsi Palais de la Régence. Palatsi toimii nykyään museona. Museossa on nähtävillä vanhin Euroopassa pudonnut havainnoitu meteoriitti. Ensisheimin meteoriitti putosi kaupunkiin vuonna 1492.
Nicolas Ritz
Nicolas Ritz (s. 26. helmikuuta 1992 Dijon, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ritz on Ducs de Dijonin kasvatti. Hän teki joukkueessa pääsarjadebyyttinsä Ligue Magnusissa 17-vuotiaana kaudella 2009–2010. Kolmannella kaudellaan 2011–2012 Ritz voitti Dijonissa Ranskan Cupin. Kaudella 2012–2013 hän teki turnauksessa yhteensä kuusi osumaa, joilla Ritz oli joukkueen paras maalintekijä. Ritz oli runkosarjassa Dijonin kolmanneksi paras maalintekijä kymmenellä osumallaan ja jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tim Crowderin kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin kauden parhaana nuorena pelaajana Trophée Jean-Pierre Graffilla.
Kaudella 2013–2014 Ritz nousi Dijonin kapteeniksi ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin sekä runkosarjassa tehoilla 17+14=31 että pudotuspeleissä tehoilla 5+4=9. Ritzilla ei runkosarjassa myös Dijon paras teholukema (+15). Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin parhaana ranskalaispelaajana Trophée Albert Hasslerilla.
Heinäkuussa 2014 Ritz teki kolmen kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän pelasi kaudella 2014–2015 kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Ritz jäi lokakuun lopulla ilman jatkosopimusta. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella kotimaahansa Rapaces de Gapin riveihin. Ritz voitti siellä kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden.
Ritz siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Lillehammer IK:hon. Hän oli tehoilla 13+16=29 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Eric Melandin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2016–2017 Ritz siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin.
Ritz edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2016 sekä Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2012 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Ritz voitti vuoden 2011 turnauksen A-lohkon piste- ja syöttöpörssin, hänellä oli paras aloitusprosentti (75,44%) ja hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä. Ritz voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Ranskaa seuraavaksi vuodeksi I-divisioonan B-sarjaan. Hän voittikin myös vuoden 2012 B-sarjan turnauksen kultaa ja oli nostamassa joukkuetta I-divisioonan A-sarjaan. Ritz palkittiin Ranskan parhaana pelaajana ja hän voitti myös turnauksen jäähypörssin 20 minuutillaan.
Ritz pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010.
Ritzin isä Olivier toimii Ducs de Dijonin presidenttinä.
Piliocolobus
Piliocolobus on häntäapinoiden heimoon kuuluva nisäkässuku. Tätä sukua pidetään toisinaan omana sukuna, toisinaan osaa sen lajeista pidetään suvun "Procolobus" alasukuna.
Martta (Raamattu)
Martta ("Pyhä Martta") on Raamatun henkilö, Betanian Marian ja Lasaruksen sisar. Hänestä kerrotaan Luukkaan evankeliumin 10. luvussa sekä Johanneksen evankeliumin 11. ja 12. luvuissa.
Uuden testamentin mukaan Martta oli Marian ja Lasaruksen sisar, joka asui pienessä Betanian kaupungissa lähellä Jerusalemia. Heidät kuvataan Jeesuksen läheisinä ystävinä, joiden luona Jeesus asui saavuttuaan Jerusalemiin.
Luukkaan evankeliumin mukaan Martta huolehti moninaisista koti­talous­töistä samaan aikaan, kun hänen sisarensa Maria kuunteli Jeesuksen puhetta. Martta pyysi Jeesusta kehottamaan Mariaa auttamaan, mutta Jeesuksen mielestä Martta suorastaan hätäili turhaan, sillä Jeesus oli tullut taloon ennen kaikkea opettamaan eikä aterioimaan. Sen sijaan Maria oli valinnut ”hyvän osan, jota ei häneltä oteta pois”.
Johanneksen evankeliumissa Martta mainitaan kertomuksessa Lasaruksen kuolleista herättämisestä. Kun Lasarus oli kuollut ja ollut neljä päivää haudassa, Jeesus saapui paikalle. Hänelle Jeesus sanoi: ”Minä olen ylösnousemus ja elämä”, mihin Martta vastasi: ”Minä tiedän hänen nousevan ylös­nousemuksessa viimeisenä päivänä.” Lisäksi hän ilmaisi uskovansa, että Jeesus oli Kristus, Jumalan poika, joka oli tuleva maailmaan. Myöhemmin, kuusi päivää ennen pääsiäistä, Jeesus saapui jälleen Betaniaan, jossa Martta valmisti hänelle aterian.
Keski­aikaisen perimä­tiedon mukaan Martta ja Maria pakenivat Jerusalemista sen jälkeen, kun apostoli Jaakob vanhempi oli teloitettu. Samalla laivalla olivat myös Maria, Kleofaksen vaimo, Salome ja Magdalan Maria. Läntisessä perinteessä on usein samastettu Betanian Maria ja Magdalan Maria, kun taas ortodoksinen kirkko on aina pitänyt heitä kahtena eri henkilönä.
Laivan, jolla he pakenivat, kerrotaan joutuneen tuuli­ajolle ja päätyneen lopulta Provencen rannikolle silloisessa Galliassa, nykyisessä Etelä-Ranskassa. Siellä he olisivat pelastautuneet maihin paikka­kunnalla, joka heidän mukaansa on saanyt nimen Saintes-Maries-de-la-Mer, ”Meren pyhät Mariat”. Siellä Martan sisaruksineen kerrotaan julistaneen kristinuskoa. Martta tuli tunnetuksi avuliaisuudestaan ja ystävällisyydestään.
Provencelaiset legendat kertovat myös Rhônen varrella metsässä asuneesta Tarasque-nimisestä lohikäärmeestä, joka piti seutua kauhun vallassa. Niiden mukaan Martta olisi kuitenkin saanut lohi­käärmeen tottelemaan tekemällä ristin­merkin, minkä jälkeen hän saattoi sitoa sen nyöreillä ja kuljettaa kaupungin torille tapettavaksi. Tästä väitetään Tarasconin kaupungin nimen johtuvan. Vuonna 1187 alueelta löydettiin hänen väitetyt jäännöksensä.
Sitä vastoin ortodoksisen perimä­tiedon mukaan Martta ja Maria avustivat veljeään saarnaamisessa useissa eri maissa, ja he päätyivät lopulta Kyprokselle, missä Lasaruksesta tuli Kitionin piispa.
Martan muistopäivä on läntisessä kristi­kunnassa 29. heinäkuuta. Ortodoksisessa kirkossa Martan ja hänen sisarensa Marian muisto­päivä on 4. kesäkuuta.
Raamatun Martan mukaan on saanut nimensä Marttaliitto.
Munster (Haut-Rhin)
Munster on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Alsacen alueella. Kunta on saanut nimensä 600-luvulla perustetun Abbaye de Munster luostarin mukaan. Luostari on nykyään raunioitunut. Munster on tullut tunnetuksi juustoistaan.
Museum für Naturkunde
Museum für Naturkunde on Berliinissä toimiva luonnonhistoriallinen museo. Museo sijaitsee Mitten kaupunginosassa Invalidenstrasse-kadun varrella. Vuoteen 2009 saakka museo oli Humboldt-yliopiston alainen, mutta sittemmin sitä on ylläpitänyt erityinen säätiö, joka kuuluu Leibniz-Gemeinschaftiin.
Museon näyttelytilat ovat 6 600 neliömetrin laajuiset. Museon kokoelmat käsittävät yli 30 miljoonaa esinettä, joiden joukossa on joitain huomattavia kohteita. Lasikattoisella valopihalla eli niin sanotussa dinosaurushallissa on seitsemän koottua dinosauruksen luurankoa. Niistä tunnetuin on 150 miljoonaa vuotta vanha "Brachiosauruksen" luuranko, jonka saksalainen paleontologiryhmä löysi vuonna 1909 Tendaguru-kukkulan luota nykyisestä Tansaniasta. Se on pystytettynä yli 13 metriä korkea ja siten maailman suurin koottu aito dinosauruksen luuranko. Se saatiin koottua ensimmäisen kerran vuonna 1937. Luuranko koottiin uudelleen vuosina 2005–2007 viimeisimmän tieteellisen tiedon pohjalta. Toinen kuuluisa näyttelyesine on samassa salissa esillä oleva muinaislintu "Archaeopteryxin" fossiili, joka on parhaiten säilynyt maailman yhdeksästä kyseisen lajin fossiilista. Se löydettiin vuosien 1874 ja 1876 välisissä kaivauksissa Blumenbergistä läheltä Eichstättiä. Vanhin museon esineistä on 4,6 miljardia vuotta vanha meteoriitti.
Arkkitehti August Tieden suunnittelema museorakennus valmistui vuonna 1889, ja sinne yhdistettiin kolme Humboldt-yliopiston alaista museota: geologis-paleontologinen, mineraloginen ja eläintieteellinen museo. Ne oli kaikki perustettu samaan aikaan yliopiston kanssa vuonna 1810. Erillinen museorakennus oli tarpeen, koska 1880-luvulla luonnonhistorialliset kokoelmat täyttivät jo kaksi kolmasosaa yliopiston tiloista. Kokoelmia oli kartutettu 1800-luvun alusta alkaen, ja niihin kuului muun muassa löytöjä Alexander von Humboldtin, Leopold von Buchin ja Adelbert von Chamisson tutkimusmatkoilta. Eläintieteellisen kokoelman perustana oli muun muassa kreivi Johann Centurius von Hoffmannseggin yksityinen kokoelma. Keisarikunnan aikana kokoelmat laajenivat huomattavasti lisää uusien saksalaisten tutkimusretkien myötä.
Museorakennus vaurioitui toisen maailmansodan pommituksissa helmikuussa 1945, mutta se saatiin kunnostustöiden myötä avattua uudelleen jo saman vuoden syyskuussa. Se oli ensimmäinen Berliinin museoista, joka avattiin uudelleen sodan jälkeen. Pommitukset tuhosivat kuitenkin koko itäsiiven. Pääosa kokoelmista pelastui, mutta suurten nisäkkäiden ja valaiden jäännökset menetettiin.
Kylmän sodan aikana museo oli Itä-Saksan puolella, ja se sai uusia esineitä lähinnä sosialistisista veljesmaista, kuten Mongoliasta ja Kuubasta. Pääosa museorakennuksesta kunnostettiin vuosina 2005–2007, ja sinne avattiin uusi pysyvä perusnäyttely, jonka aiheena on evoluutio. Itäsiiven uudelleenrakentaminen käynnistyi vuonna 2006. Sen valmistuttua sinne sijoitettiin vuonna 2010 nesteisiin säilöttyjen näytteiden kokoelmat.
Tetsuzō Iwamoto
Tetsuzō Iwamoto (jap. 岩本 徹三, Iwamoto Tetsuzō) (15. kesäkuuta, 1916- 20. toukokuuta, 1955) oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Iwamoton arvioitiin saaneen arviolta 80-87 ilmavoittoa. Todellinen lukumäärä ei todennäköisesti tule koskaan täysin selviämään. Aliluutnantti ( - tai "sub-lieutenant") Iwamoto saavutti enimmät ilmavoittonsa Rabaulissa, Tyynenmeren sodassa.
Iwamoto syntyi Hokkaidōn prefektuuriin, kesäkuussa 1916 poliisin poikana. Nuori Tetsuzō oli omapäinen ja uhmasi auktoriteetteja. Vuonna 1934 nuori poika karkasi kotoaan ja pettäen omien vanhempiensa toiveet, maanviljelijänä toimimisesta sukutilalla. Masudan maa- ja metsätalouskoulun jälkeen, hän värväytyi keisarillisen Japanin laivastoon. Myöhemmin hän siirtyi lentokoulutukseen, sillä laivastossa lentäjillä oli muita paremmat edut.
Tetsuzō Iwamoto aloitti toimintansa taistelulentäjänä Kiinan vastaisella rintamalla. Tulikaste tuli Nankingin aikana 25. helmikuuta 1938, jolloin Iwamoto palveli 12. lentorykmentissä, jossa palveli myös Saburō Sakai. Kiinassa "Tetsun" laskettiin saaneen jo 14 ilmavoittoa. Myöhemmin hän osallistui Pearl Harborin hyökkäykseen, Zero-hävittäjällä lentotukialus Zuikakulta toimien.
Iwamoto tunnettiin Rabaulilla ja Trukilla nuorempien lentäjien kouluttajana, joka suosi "iske ja syöksy pakoon" -taktiikkaa. Iwamoto sai useita lempinimiä, kuten: "Tiikeri-Tetsu" ja "Zerojen ässien ässä".
Hänen päiväkirjansa löydettiin kuoleman jälkeen. Siinä on ilmoitettu huima 202 viholliskoneen voittoluku. Japanilaiset sotahistorioitsijat ovat korjanneet tuota määrää huomattavasti alaspäin.
Uumajanjoki
Uumajanjoki () on eräs Pohjois-Ruotsin suurimmista joista. Sen pituus on 467 kilometriä ja valuma-alue 26 815 km². Joki saa alkunsa läheltä Norjan rajaa ja laskee Merenkurkkuun Uumajan kaupungin kohdalla. Joessa on 18 voimalaitosta, jotka tuottavat yhteensä 1 267 MW sähköä. Suurin voimalaitos on nimeltään Stornorrfors.
Ristiinan kirkko
Ristiinan kirkko on Mikkelin Ristiinassa sijaitseva puinen ristikirkko. Kirkko valmistui vuonna 1775 ja rakennusmestarina toimi Eskil Collenius. Kirkon alttaritaulu on Alexandra Såltinin maalaama.
Ristiina erotettiin itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi 1649 ja samana vuonna valmistui seurakunnan ensimmäinen kirkko. Kirkon rakennutti Pietari Brahen puoliso Kristiina Katariina Brahe. Huonokuntoisen ja pienen kirkon tilalle valmistui 1775 nykyinen kirkko. Vuonna 1843 kirkkoa laajennettiin ristisakaroiden väliin rakennetuilla suorakulmaisilla osilla. Kirkkoa voikin nykymuodossaan pitää kahtamoisena eli kaksoisristikirkkona. Kirkko on peruskorjattu 1997.
Kirkon sankarihautausmaan sankariristi on paljastettu vuonna 1951 ja sen on suunnitellut kuvanveistäjä Ilmari Wirkkala.
Hiroyoshi Nishizawa
Hiroyoshi Nishizawa (27. tammikuuta, 1920 – 26. lokakuuta, 1944) oli keisarillisen Japanin laivaston taistelulentäjä ja hävittäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Nishizawa syntyi 27. tammikuuta 1920, sakea valmistavan yhtiön johtajan poikana Naganon prefektuurissa. Hiroyoshi liittyi laivastoon vuonna 1936, työskenneltyään lankatehtaalla. Nishizawa valmistui 1939 laivastopilotiksi. Hän lensi Mitsubishi A6M Reisen- eli "Zero"-konetyypillä, jota ennen A5M "Claude"lla.
Myöhemmin Hiroyoshi Nishizawasta tuli eräs Japanin eniten ilmavoittoja keränneistä hävittäjälentäjistä, sekä yksi ""Rabaulin Siivouskolmikon"" kolmesta jäsenestä. Nishizawaa koulutti Saburō Sakai. Hänen arvonsa oli sotilasmestari ja hän keräsi 36 pudotusta Sakaidan mukaan. Muut tämän lentokolmikon jäsenestä ja ässistä, olivat Saburō Sakai ja Toshio Ōta. Sakain muistelmateos nimeltä "Samurai!" nosti Nishizawan kuuluisuuteen. Nishizawan lempinimi oli "Paholainen", hän pudotti yhdessä yksittäisessä ilmataistelussa 6 kappaletta Grumman F4F Wildcateja, mikä tapahtui 7. elokuuta 1942.
Osana Nishizawan nimeen liittynyttä legendaa, oli tämän lentäminen ilman laskuvarjoa. Hän vastusti Japanin lentojoukkojen pysyväistä määräystä laskuvarjon käyttämisestä lentotehtävillä, koska koki hallitsevansa paremmin lentokonettaan ilman sitä. Vaikka Hiroyoshi Nishizawa oli etenkin kaartotaisteluitten asiantuntija, hän ei onnistunut kouluttajan ominaisuudessa niinkään hyvin. Häneltä puuttui Sakaidan mukaan tarvittava motivaatio tehtävässä, johon oli turhautunut. Monen muun johtavan huippuässän tavoin, Nishizawa oli yksilötaistelija. Hän oli myös eräänä keskeisenä avainhenkilönä, suojaamassa ensimmäistä menestyksellistä kamikaze-itsemurhalentotehtävää Leytenlahden taistelussa 25. lokakuuta 1944. Nishizawa menehtyi kuitenkin itse jo seuraavana päivänä.
Nishizawa pyysi siirtoa kamikaze-lenjäjäksi, mutta tähän pyyntöön ei suostuttu - koska tämä oli liian arvokas hävittäjälentäjänä. Hän kuoli ollessaan matkustajana, armeijan lentojoukkojen Ki-49 Donryu "Helen" -tyyppisessä pommikoneessa 26. lokakuuta 1944. Hän oli matkalla hakemaan taistelukoneita täydennyksenä lentorykmenttiinsä. Armeijan ilmavoimien Ki-49 Donryu "Helen" -sotilaslentokone ammuttiin alas lentomatkan aikana, Grumman F6F Hellcat-hävittäjien toimesta. Nishizawaa kuljettaneen koneen on oletettu myös olleen DC-3 -tyyppiä. Hiroyoshi Nishizawa ylennettiin postuumisti luutnantiksi.
Stan Rogers
Stan Rogers (29. marraskuuta 1949 Hamilton – 2. kesäkuuta 1983 Cincinnati) oli kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Rogers tunnettiin täyteläisestä baritoniäänestään ja folk-lauluistaan, jotka hän usein kirjoitti ja esitti perinteisellä kelttiläisellä tyylillä. Hänen musiikkinsa ei saavuttanut laajaa soittoa kaupallisilla radiokanavilla, eikä häntä elinaikanaan tunnettu folk-piirien ulkopuolella.
Rogers sai surmansa 2. kesäkuuta 1983 Air Canadan lennolla 797 syttyneessä tulipalossa.
Metzeral
Metzeral on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Alsacen alueella. Kunnan nähtävyys on Emm’n kirkko, "Église de l'Emm". Se on omistettu ensimmäisessä maailmansodassa, ja erityisesti vuonna 1915 Metzeralin taisteluissa kaatuneille. Legendan mukaan kirkko on rakennettu samalle paikalle, missä on sijainnut Emmalle omistettu kappeli. Emma oli Rolandin vaimo, joka on kummitellut tällä paikalla Rolandin kuoltua Roncevaux’n taistelussa vuonna 778.
Cinnamon Hearts
Cinnamon Hearts on ranskalais-suomalaisen popduon Eva & Manun toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. elokuuta 2014. Albumin ovat tuottaneet Tuomo Prättälä ja Olavi Louhivuori. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan viidenneksi.
Albumin ensimmäinen single ”Cinnamon Hearts” julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Kappale nousi julkaisunsa jälkeen 47:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Lokakuussa 2014 albumin kappaleesta ”Empty” julkaistiin musiikkivideo, mutta kappale jäi ilman listasijoituksia. Marraskuussa 2014 viikolla 48 kolmas single ”There Is Nobody Like You” nousi radiolistalle ja vuoden 2015 ensimmäisellä viikolla se nousi parhaalle sijoitukselleen 58:nneksi.
Levy-Eskot valitsi albumin kuukauden levyksi syyskuussa 2014.
Skelleftejoki
Skelleftejoki (myös Skelleftenjoki, ) on eräs pohjois-Ruotsin suurimmista joista. Sen pituus on 440 kilometriä ja valuma-alue 11 731 km². Joki saa alkunsa Norjan rajalta ja laskee Perämereen Skellefteån kaupungin kohdalla. Joen 14 voimalaitosta tuottavat yhteensä 870 MW sähköä.
David Strauss
David Friedrich Strauss (17. tammikuuta 1808 Ludwigsburg – 8. helmikuuta 1874 Ludwigsburg) oli saksalainen teologi ja kirjailija. Hänen kirjansa "Leben Jesu" sai osakseen paljon huomiota. Strauss oli saanut vaikutteita Hegeliltä, ja näki kristologian ja etenkin ylösnousemusopin lähinnä myyttinä. Straussin mukaan Jeesuksen opetukset sisälsivät "inhimillisyyden idean", mutta Jeesus oli kuitenkin vain tavallinen ihminen.
Assassin’s Creed Unity
Assassin’s Creed Unity on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema "Assassin’s Creed" -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle lokakuussa 2014. "Unity" on pääsarjan seitsemäs osa ja jatko-osa pelille "".
Peli sijoittuu Ranskan suuren vallankumouksen aikaiseen Pariisiin. Päähenkilö on Arno Dorian, Versaillesissa syntynyt ranskalaismies.
Pelin kehitys alkoi pian "in" (2010) valmistumisen jälkeen. Ensimmäiset kuvat "Unitysta" julkaistiin maaliskuussa 2014. Kuvissa näkyi salamurhaaja Pariisissa. Pian Ubisoft varmisti pelin olemassaolon ja kertoi kehitysajan ylittäneen kolme vuotta. E3 2014 -tapahtumassa esiteltiin pelin traileri ja pelivideota sekä paljastettiin muun muassa moninpelin yhteistyömahdollisuus.
"Unityssa" on edeltäjistään tutut taistelu- ja hiiviskelymekaniikat. Uutena osiona pelissä on yhteistyöhön keskittyvä moninpeli, jossa 2–4 pelaajaa suorittavat tietynlaisia tehtäviä. Moninpelissä oma pelihahmo näyttää aina yksinpelin päähenkilö Arnolta ja muut pelaajat satunnaisilta veljeskunnan jäseniltä.
Uutuusase on ”Phantom Blade”, käsivarresta ammuttava pieni varsijousi, jonka tarkoitus on samankaltainen edeltäjistä tutun piiloterän () kanssa.
Tarinan edetessä pelattava hahmo oppii uusia parkour-tekniikoita, jotka auttavat navigoimisessa liikkumisessa. Parkour-taitoja voi myös ostaa.
Peli hyödyntää alustojen tehoja niin paljon, että kehitystiimi on onnistunut saamaan ruudulle 1 000 tekoälyhahmoa. Hahmojen kerrotaan käyttäytyvän itsenäisesti sekä tapahtumiin ja ympäristöön reagoivasti.
MINT
MINT-maihin lukeutuvat Meksiko, Indonesia, Nigeria ja Turkki. Lyhenne muodostuu näiden maiden englanninkielisten nimien alkukirjaimista ja sitä on käytetty lähinnä kansainväliseen talouteen ja sijoittamiseen liittyvissä yhteyksissä. Lyhenteellä viitataan neljään väkiluvultaan suurimpaan sellaiseen niin sanottuihin BRICS-maihin kuulumattomaan maahan, joiden painoarvon kansainvälisessä taloudessa oletetaan tulevaisuudessa huomattavasti nousevan.
Skienin vesistö
Skienin vesistö () on Hardangerviddalta alkunsa saava vesistö Telemarkissa. Sen pituus on noin 252 kilometriä ja valuma-alue noin 10 772 km². Vesistön keskusjärvi on nimeltään Norsjøn, joka laskee edelleen kahdeksan kilometrin pituista Skienjokea pitkin Skagerrakiin. Vesistö tuottaa Glomman vesistön jälkeen eniten vesivoimaa Norjassa. Sen alueella on 33 voimalaitosta, muun muassa Rjukan, jotka tuottavat yhteensä 2 179 MW sähköä. Vuositason sähköntuotanto on 9 932 GWh, joka vastaa 5,5 prosenttia Norjan vuosittaisesta kokonaissähköntuotannosta.
Chilen viinit
Chilen viinit ovat nousseet viime vuosikymmeninä suosituiksi ja arvostetuiksi, ja Chile on nykyisin yksi maailman suurimmista viininviejistä.
Viiniköynnös tuli Chileen 1500-luvun puolivälissä espanjalaisten valloittajien mukana. Maan viinintuotanto lähti nousuun 1980-luvulla olojen vakiintumisen myötä. Nykyisin Chile on yksi maailman arvostetuimpia viinintuottajamaita. Vuonna 2010 Chilessä tuotettiin 1 190 miljoonaa litraa viiniä, ja se oli maailman viidenneksi suurin viinien vientimaa. Chilessä viljellään viiniä 118 000 hehtaarilla, josta punaisia rypäleitä 75 prosentilla ja valkoisia 25 prosentilla maa-alasta. Rypälelajikkeita maassa on yli 50. Punaisista rypäleistä Chilessä viljellään eniten Cabernet Sauvignonia, Merlot'ta ja Carmenèrea. Valkoisista rypäleistä viljellyimmät ovat Chardonnay ja Sauvignon Blanc.
Chilessä on viininviljelylle otolliset ilmasto-olosuhteet, hyvä viinin valmistustaito ja alhaiset tuotantokustannukset. Chilen viininviljely ei kärsi tuhohyönteisistä tai kasvitaudeista, sillä maata reunustavat Atacaman autiomaa, Andien vuoristo, Patagonian jääkenttä ja Tyynimeri. Chilen viinialueet sijaitsevat 32. ja 38. eteläisen leveyspiirin välillä alueella, jolla vallitsee viininviljelylle sopiva välimerellinen ilmasto. Talvet ovat viileitä ja kesät kuumia ja yön ja päivän lämpötilavaihtelut suuria, mikä parantaa rypäleiden makua. Andien sulamisvesiä hyödynnetään keinokastelussa, sillä rypäleiden kasvukausi ja poiminta-aika ovat lähes sateettomia.
Chilessä on D.O.-luokittelun mukaan seitsemän viinialuetta. Tunnetuin ja tuottavin viinialue on viidestä viinilaaksosta muodostuva Keskuslaakso, joka tuottaa noin 93 prosenttia Chilen viineistä. Kaupallisesti maassa toimii 14 viinilaaksoa, pohjoisesta etelään Elqui, Limarí, Choapa, Aconcagua, Casablanca, San Antonio, Maipo, Cachapoal, Colchagua, Curicó, Maule, Itata, Bío Bío ja Malleco. Viinitarhat sijaitsevat yleensä jokien varsilla, ja laaksojen kasvuympäristöt vaihtelevat hyvinkin paljon.
Suomessa vuonna 2013 myydyistä punaviineistä 30 prosenttia ja valkoviineistä 23 prosenttia tuli Chilestä.
Palokivikumpu
Palokivikummuiksi kutsutaan muinaisjäännöstyyppiä, joka koostuu röykkiömäisesti kasatuista, tulen ja kuumuuden rapauttamista kivistä. Niiden oletetaan syntyneen hylkeenrasvan käsittelyn yhteydessä.
Palokivikumpuja tunnetaan Suomessa kolmen jätinkirkkokohteen läheisyydestä:
Chesterville
Chesterville on usean paikan nimi:
Pekka Peltola (toimittaja)
Pekka Tapani Peltola (s. 1941) on suomalainen toimittaja, valtiotieteiden tohtori ja työmarkkinaneuvos. Hän toimii Pohjoismaisessa Afrikka-Instituutissa Upsalassa nimikkeellä NAI Associate Senior Expert.
Peltola työskenteli 1960-luvun lopulla Yleisradion ulkomaantoimittajana Afrikassa ja sen jälkeen muun muassa kustannustoimittajana Tammessa, toiminnanjohtajana Nuoren Voiman Liitossa, toimitsijana Puutyöväen liitossa sekä työmarkkinaneuvoksena työministeriön palveluksessa. Peltola on myös toiminut lukuisissa eri kansalaisjärjestöjen ja ammattiyhdistysliikkeen kehitysyhteistyöprojekteissa, muun muassa, Mosambikissa ja Namibiassa sekä Angolassa jossa hän työskenteli kouluttajana Namibian vapautusliikkeen SWAPO:n pakolaisleireillä.
1960-luvulla Peltola oli mukana niin sanotuilla ”Kekkosen lastenkutsuilla”, jonne presidentti Urho Kekkonen kutsui nuoria älymystön edustajia. Hän on Sadankomitean perustajajäsen, ensimmäinen sihteeri ja toinen puheenjohtaja sekä myös Sadankomitean julkaiseman "Ydin"-lehden toinen päätoimittaja Ilkka Taipaleen jälkeen. Peltolan puoliso on entinen kansanedustaja Kati Peltola. Heillä on kaksi lasta, tietokirjailija Rea Peltola ja muusikko Hermanni Peltola.
Olof
Olof on miehen etunimi. Se on ruotsalainen muoto muinais­skandinaavisesta nimestä, joka on esiintynyt muodoissa Aleifr, Anleifr ja Olafr ja tarkoittaa esi-isien jälkeläistä, sukunsa vesaa.
Suomessa nimi Olof on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 6802 henkilölle. Olofin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. heinäkuuta, Norjan kuningas Olavi Pyhän kuolin- ja muisto­päivänä, Pyhän Olavin päivänä.
Albertan yliopisto
Albertan yliopisto () on julkinen tutkimusyliopisto Kanadan Edmontonissa. Vuonna 1908 perustetulla yliopistolla on neljä kampusta Edmontonissa, yksi Camrosessa ja hallintoyksikkö Calgaryssä. Opiskelijoita on lähes 40 000 ja työntekijöitä noin 15 000, mikä tekee yliopistosta Albertan provinssin neljänneksi suurimman työnantajan.
ARWU- eli Shanghain yliopistoranking-listalla Albertan yliopisto oli vuonna 2013 Kanadan yliopistoista sijalla 5-6, maailman yliopistoista 101-150.
Yliopiston erikoistutkimusaloja ovat kestävä metsänhoito, painonhallinta, etnomusikologia ja elokuvatutkimus.
Albertan yliopistossa on 18 yksikköä:
Amerikantorakka
Amerikantorakka ("Periplaneta americana") eli sokeritorakka on suurin Suomessa tavattavista torakoista, sen pituus on 28–45 mm. Väritykseltään se on kiiltävän punaruskea. Amerikantorakan tuntosarvet ovat pitkät, jalat pitkät ja piikikkäät ja sillä on muiden torakoiden tapaan kaksi perälisäkettä. Naaraalla siivet yltävät vatsan päälle, kun uroksella siivet ovat ruumista pidemmät.
Amerikantorakka on yöaktiivinen, joka tulee esiin vasta hämärissä. Torakka on kaikkiruokainen, mutta se voi kuitenkin elää kolmekin kuukautta ilman vettä ja ravintoa.
Amerikantorakka on alun perin kotoisin Afrikasta, josta se on kulkeutunut Amerikkaan. Amerikantorakka leviää lähinnä ruokalähetysten mukana.