hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
FS Rubis (S601)
Rubis (runkonumero 601) on Ranskan laivaston Rubis-luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin DCNS:ltä. Sen köli laskettiin 11. joulukuuta 1976 ja alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1979. Alus valmistui 23. helmikuuta 1983.
Alus on palveluksessa 2013.
Väinö Merivirta
Väinö Johannes Merivirta (sukunimi aik. "Sjöström"; 16. heinäkuuta 1892 Pori – 20. marraskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, kansanedustaja ja kirjailija.
Merivirran vanhemmat olivat konetehtaan työmies Johannes Sjöström ja Edla Sofia Sundberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1917. Mervirta suoritti ylemmän oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1921. Hän sai varatuomarin arvon 1926.
Merivirta omisti Turussa toimineen Merivirran asianajotoimiston 1921–1934. Hän oli Turun kaupungin köyhäin asianajaja 1929–1934 ja Helsingin kaupungin asiamies 1934–1937. Merivirta toimi lisäksi Turun työväenopiston valtio-oikeuden opintopiirin ohjaajana 1928–1934.
Merivirta oli Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana 1935–1936 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan edustajantoimesta vapautuksen saaneen Toivo Tyrnin tilalle. Merivirta oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi Turun työväenopiston johtokunnan puheenjohtajana.
Väinö Merivirta oli naimisissa vuodesta 1924 Linda Elise Österlundin kanssa.
Etapit 12–21 Espanjan ympäriajossa 2012
Espanjan ympäriajon 2012 etappien 12–21 tulokset: 
Lähde:lavuelta.com
FS Saphir (S602)
Saphir (runkonumero 602) on Ranskan laivaston Rubis-luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin DCNS:ltä. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1979 ja alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1981. Alus valmistui 6. heinäkuuta 1984.
Alus on palveluksessa 2013.
FS Casabianca (S603)
Casabianca (runkonumero S603) on Ranskan laivaston Rubis-luokan ydinsukellusvene.
Alus tilattiin DCNS:ltä. Sen köli laskettiin 19. syyskuuta 1981 ja alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1984. Alus valmistui 21. huhtikuuta 1987.
Alus on palveluksessa 2013.
Pekka Pitkänen (kommunisti)
Pekka Pitkänen (1886 – 16. syyskuuta 1921 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut sementtityömies, jonka SKP surmautti kostoksi siitä, että hän oli toiminut Etsivän Keskuspoliisin tiedonantajana.
Kommunistien toiminnassa mukana olleella Pitkäsellä oli alkoholiongelma, ja tätä hyväksikäyttäen Etsivä Keskuspoliisi onnistui värväämään hänet. Pitkänen ehti toimia EK:n tiedottajana yhdeksän kuukauden ajan, ja hänen avullaan pidätettiin useita kuopiolaisia kommunisteja. Pitkänen kuului "Savon Kansa" -lehteä julkaisseen yhtiön johtokuntaan, ja hän hoiti yhteyksiä SKP:n johtoon Pietarissa. Kuopiota kutsuttiin 1920-luvun alussa ”Suomen Moskovaksi”, ja paikalliset kommunistit kokoontuivat muun muassa Minna Canthin kadun varrella sijainneessa kahvila Punikissa. Pitkänen oli sekaantunut Suomussalmen etappijuttuun. Juttua hovioikeudessa käsiteltäessä oli käynyt ilmi että hän oli antanut Kuopiossa kahvila Punikissa ohjeita henkilöille jotka halusivat päästä salateitse Venäjälle. Pitkäsen tunnustusten vuoksi kommunistilehdissä oli häntä syytetty sitten provokaattoriksi ja kätyriksi.
Pitkänen paljastui kun Arvo "Poika" Tuominen ja Niilo Wälläri lähetettiin Kuopioon tutkimaan miten tietoja oli päässyt vuotamaan. Pitkänen päätettiin surmata, ja teon tekijöiksi valittiin Savon Kansa-lehden toimittaja Hugo M. Ahokanta ja Tuusniemeltä kotoisin ollut Emil Räsänen. Pitkänen ammuttiin yöllä 16. syyskuuta Kuopion lähellä sijaitsevalla metsäisellä Taivaanpankolla. Ruumis kätkettiin sammalikkoon, mutta se löytyi jo parin päivän päästä, kun omaiset alkoivat etsiä Pitkästä.
Emil Räsänen pakeni heti murhan jälkeen rajan yli Pietariin, jossa häntä esiteltiin ”Taivaanpankon sankarina”. Ahokanta pidätettiin Kuopiossa, mutta hänet vapautettiin lopulta todisteiden puutteen takia, ja murha jäi lopulta selvittämättä. Tapauksesta jäi kiertämään sanonta "Katso, ettet joudu Taivaanpankolle".
Vastaavanlaisia SKP:n kostomurhia olivat verhoilija Kustaa Hakkaraisen murha Espoon saaristossa lokakuussa 1926 ja Pauli Kukkosen murha Oulujoen pitäjässä loppukesällä 1932. Lisäksi Heikki Haukkalan surmaa tammikuussa 1927 Keuruulla ja Toivo Einari Peltosen surmaa juhannuksena 1933 Tuusulassa on epäilty tällaisiksi kostomurhiksi.
József Tóth
József Tóth (s. 2. joulukuuta 1951 Mosonmagyaróvár, Unkari) on entinen unkarilainen jalkapalloilija.
Tóth pelasi Unkarin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1974–1983 yhteensä 56 ottelua. Hän edusti Unkaria vuosien 1978 ja 1982 maailmanmestaruuskilpailuissa. Ainoan maajoukkuemaalinsa Tóth teki vuoden 1982 MM-kisoissa Unkarin voittaessa alkulohkon ottelussa El Salvadorin.
Suomessa József Tóth pelasi vuodet 1987–1997 Närpes Kraftissa. Hän esiintyi Ykkösessä vielä 45-vuotiaana, pelaten kauden aikana 13 ottelua. Peliuransa jälkeen Tóth on toiminut Kraftissa pitkään juniorivalmennuksen parissa.
Hugo M. Ahokanta
Hugo Mauritz Ahokanta (vuoteen 1906 "Blomqvist"; 10. toukokuuta 1894 Lappee – 2. lokakuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Mauri Vasama.
Ahokanta toimi vuodesta 1920 "Savon Kansa" -lehden toimittajana. Syksyllä 1921 hän surmasi yhdessä Emil Räsäsen kanssa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimeksiannosta kuopiolaisen työmiehen Pekka Pitkäsen, joka oli toiminut Etsivän Keskuspoliisin tiedonantajana. Ahokanta pidätettiin teon jälkeen, mutta hänet vapautettiin murhasyytteestä todisteiden puutteessa.
Myöhemmin Ahokanta toimi joulukuussa 1929 perustetun Suomen työväen vasemmistoryhmän keskustoimikunnan sihteerinä. Hän oli aiemmin syksyllä eronnut "Työväenjärjestöjen Tiedonantajan" toimituksesta vastalauseena lehden ottamalle linjalle.
Sotien jälkeen Ahokanta toimi Sosialistisessa Yhtenäisyyspuolueessa (SYP) ja kuului 1950-luvun alussa sen puoluetoimikuntaan.
Nimellä "Mauri Vasama":
Paavo Mikkeli
Paavo Mikkeli (synt. Michelsson, 20. lokakuuta 1907 – 6. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Mikkeli voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden kolmena peräkkäisenä vuotena 1931–1933. Vuonna 1933 hän sijoittui Kalevan kisojen 1500 metrillä Paavo Nurmen jälkeen hopealle. 800 metrillä hän saavutti lisäksi SM-hopeaa vuonna 1935 ja pronssia vuonna 1934.
Mikkeli juoksi 1. heinäkuuta 1933 Norjan Oslossa 1.53,3. 400 metrillä Mikkelin ennätys oli Helsingissä vuonna 1933 juostu 50,6 ja 800 metrillä aikansa Suomen ennätys 1.53,3.
Seuratasolla Mikkeli edusti HIFK:ta. Hänellä oli maaotteluedustuksia 400 ja 800 metrillä.
Leo Palander
Aarne Leo Palander, kirjailijanimi Aarne Suokas (s. 26. toukokuuta 1894 Savonlinna) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Nimellä "Aarne Suokas":
ŠHK 37 Piešťany
ŠHK 37 Piešťany on slovakialainen jääkiekkojoukkue Piešťanyn kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1937 ja suurimman osan kausistaan se on pelannut Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudeksi 2012–2013 joukkue sai kuitenkin paikan maan pääsarjasta Extraligasta, HC Slovan Bratislavan siirryttyä Venäjän KHL-liigaan.
Gibraltarin juutalaiset
Gibraltarin juutalaiset ovat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluvalla Gibraltarilla asuvia juutalaisia. Heitä on nykyisin noin 600, eli 2 % alueen väestöstä.
Juutalaisia on ollut Gibraltarilla ainakin jo vuodesta 1356 lähtien. Tuolta ajalta säilynyt lähde mainitsee juutalaisten pyytäneen apua merirosvojen vangeiksi ottamille juutalaisille. Kun juutalaiset karkotettiin Espanjasta vuonna 1492, monet heistä pakenivat Marokkoon Gibraltarin kautta. Vuonna 1713 Espanja allekirjoitti Utrechtin sopimuksen, jolla Gibraltar annettiin briteille. Sopimus kielsi "maureja" ja juutalaisia asettumasta alueelle, mutta vuonna 1729 britit kuitenkin solmivat sopimuksen Marokon sulttaanin kanssa, jolla juutalaisten kauppiaiden sallittiin asettua Gibraltarille. Nykyisin monella alueen juutalaisella onkin marokkolaiset juuret.
Vuonna 1805 juutalaisten määrä oli jo kasvanut siten, että he muodostivat noin puolet Gibraltarin väestöstä. Vuonna 1843 alettiin julkaista ladinon kielistä "Cronica Israelitica" lehteä. Juutalaisten määrä oli suurimmillaan vuonna 1878, jolloin heitä oli 1 533. Heidän määränsä väheni kuitenkin 1900-luvulle tultaessa ja toisen maailmansodan aikana monet evakuoiduista eivät koskaan palanneet takaisin.
Monet tyypilliset Marokon juutalaisten perinteet ovat yhä elossa Gibraltarilla. Paikalliset juutalaiset viettävät muun muassa "Henna" juhlia, jotka pidetään häitä edeltävänä yönä. Myös monet synagogissa lauletut laulut ovat alkuperältään marokkolaisia. Alueella on mahdollista saada myös juutalaista koulutusta.
Iberis gibraltarica
Iberis gibraltarica on saippojen sukuun ja ristikukkaiskasvien "Brassicaceae" heimoon kuuluva monivuotinen kasvi.
"Iberis gibraltarica" on matala, ikivihreä kasvi. Sen lehdet ovat mehevät, vihreät, soikeat tai lusikanmuotoiset, ja niiden kärki on hammaslaitainen. Lehtiä peittää hieno karvapeite. Kukinto on näyttävä, vaaleanpunainen, hennon violetti tai valkoinen. Neljä terälehteä muodostaa ristin, mutta kaksi sisempää terälehteä on selvästi isompia kuin kaksi alempaa terälehteä. Kukinnon uloimmat kukat aukeavat ensin, ja niillä on pitempi kanta.
"Iberis gibraltarica" kasvaa luonnonvaraisena Gibraltarissa. Se viihtyy kallion pohjoisreunan kivenkoloissa. Kasvia viljellään myös koristekasvina, esimerkiksi kivikkopuutarhoissa, kukkapenkeissä, ruukuissa ja kivimuurien päällä. Sille sopii maaperä, jossa ei ole liikaa ravinteita. Hyvä salaojitus on tärkeä.
"Iberis gibraltarica" -seppele on ollut kuvattuna 50 pencen kolikossa, joita lyötiin erityisesti käytettäviksi Gibraltarilla.
Se on myös Upper Rockin luonnonsuojelualueen symboli.
Gibraltarin museo
Gibraltarin museo () on Gibraltarilla toimiva kansallismuseo, jossa esitellään alueen historiaa, luonnonhistoriaa ja kulttuuria.
Gibraltarin museon perusti alueen silloinen kuvernööri kenraali Sir Alexander Godle 27. heinäkuuta vuonna 1930. Museotalo muodostettiin kahdesta ennen upseereja majoittaneesta talosta. Paikka valittiin, koska sen alapuolella sijaitsi hyvin säilynyt maurilainen kylpylä. Ongelmaksi muodostui aluksi näyttelyiden kokoaminen ja näyttelyiden esineitä lainattiin esimerkiksi British Museumilta. Myöhemmin museon vetonauloiksi kohosivat maurilainen kylpylä, Gibraltarin pienoismalli ja egyptiläinen muumio. Museo suljettiin toisen maailmansodan ajaksi ja se avasi ovensa uudelleen vuonna 1945. Vuonna 1966 virkaansa astunut museon kuraattori Joaquin Bensusan uudisti näyttelyitä enemmän Gibraltaria koskevaksi. Näyttelyissä alettiin tuoda esille myös paikallista luontoa. Nykyisin museota johtaa professori Clive Finlayson.
Gibraltarin museon toiminnan yhteydessä tehdään myös tieteellistä tutkimusta. Tutkimuksen pääkohteita ovat olleet muun muassa neoliittiset ihmis- ja eläinpopulaatiot, foinikialainen ja karthagolainen arkeologia, keskiaikainen arkeologia ja vedenalainen tutkimus.
Jens Westin
Jens Thomas Erik Westin (s. 29. kesäkuuta 1989 Kramfors, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa.
Westinin kasvattajaseura on Kramfors-Alliansen, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 15-vuotiaana Ruotsin II-divisioonassa kaudella 2004–2005. Kaudeksi 2005–2006 joukkue nousi I-divisioonaan. Kaudeksi 2006–2007 Westin siirtyi MODO Hockeyn J20-junioreihin, mutta hän vahvisti ensimmäisellä kaudellaan myös seurann J18-junioreita. Kaudella 2007–2008 Westin nousi MODOn Elitserien-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 33 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi myös kaksi ottelua Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Westin pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla I-divisioonajoukkue AIK Härnösandissa.
Kausista 2008–2009 ja 2009–2010 Westin pelasi osan sekä HockeyAllsvenskanissa että MODOn J20-junioreissa. Noista ensimmäisellä kaudella hän pelasi kaksi ottelua lainalla IF Björklövenissä ja jälkimmäisen kauden Westin pelasi loppuun IF Sundsvall Hockeyssa. Kaikkiaan hän pelasi MODO:n Elitserien-joukkueessa viisi kautta.
Kauden 2012–2013 Westin aloitti syyskuun loppuun asti kestävällä lainasopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesissa, jonne hän liittyi Riian harjoitusturnauksen aikana paikkaamaan loukkaantumisia. Westinin lainasopimusta jatkettiin sittemmin marraskuiseen Karjala-turnaukseen asti kestävään maaottelutaukoon saakka, jonka jälkeen hän teki loppukauden kattavan jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Westin palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Elitserienistä Allsvenskaniin pudonneen Timrå IK:n riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Maaliskuussa 2014 Westin teki Timrån kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2015 hänen sopimustaan joukkueen kanssa jatkettiin kahdella vuodella.
Kaudeksi 2017–2018 Westin siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Färjestad BK:n SHL-joukkueeseen.
Westin on pelannut yhteensä 13 nuorten maaottelua.
Westinin pikkuveli John pelasi kaudella 2017–2018 hyökkääjänä Timrå IK:n Allsvenskan-joukkueessa.
Aytekin Mindan
Aytekin Mindan (s. 31. elokuuta 1981) on turkkilainen uimari. Hänen seuransa on İstanbul Yuzme Ihtisas Club. Mindan sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 39:nneksi 400 metrin vapaauinnissa ja oli 200 metrillä 42:s. Hän oli samoilla matkoilla 41. ja 52. Ateenan kisoissa 2004.
"Lähde: Swimrankings"
Dead Silence (albumi)
Dead Silence on kanadalaisen Billy Talent -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 7. syyskuuta 2012. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Viking Death March” maaliskuussa 2012 ja toisena singlenä ”Surprise, Surprise” elokuussa 2012. Albumin on tuottanut yhtyeen kitaristi Ian D'Sa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.
Poika eli kesäänsä
Poika eli kesäänsä on Roland af Hällströmin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Elokuva perustuu F. E. Sillanpään romaaniin "Elämä ja aurinko".
Elokuvan alku- ja loppusanat lausuu sen pohjana olevan kirjan kirjoittaja F. E. Sillanpää. Ylioppilaan kesään kuuluu ihastus kahteen kohteeseen, vaaleaan ja tummaan.
Aikalaisarvioissa käsiteltiin erityisesti elokuvan ja Sillanpään romaanin suhdetta. Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti) kirjoittaa, että romaanin rakkauskohtausten määrää olisi elokuvassa ollut syytä rajoittaa. Samansuuntaisesti ajatteli Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat): "Skenariossa on tavallaan kuin pysytty kirjailijan sanassa liian tarkkaan". Sekä kuvaaja että ohjaaja saavat kiitosta visuaalisuudesta. Pertti Weckström saa kiitosta Valma Kivitieltä: "Hänen liikkumisensa luonnossa on siihen sulautuvaa, toisinaan on kuin hän todella kuuntelisi, mitä luonto hänen ympärillään puhuu ja mihin jokin uusi ääni hänessä itsessään häntä vaatii. Pertti Weckström on tosi, koruton ja vaatimaton." Tauno Pylkkäsen musiikista Kivitie kirjoittaa: "[- -] näin herkkään luonnon tulkintaan tarvitaan herkkä soitin ja siksi hän on sovittanut musiikkinsa yksinomaan jousille - uutta ainakin kotimaisessa elokuvamusiikissa."
Myöhemmässä arviossa intohimojen sykettä hehkuva elokuva saa kiitosta hallittuna ja luontevana kokonaisuutena. Elokuva on Hällströmin viimeinen merkittävä elokuva.
Gabriella Szűcs
Gabriella Szűcs (s. 31. elokuuta 1984 Oradea, Romania) on unkarilainen käsipalloilija.
Szűcs on pelannut seuratasolla Debreceni VSC:ssä sekä romanialaisissa CS Oltchim Râmnicu Vâlceassa ja HC Zalǎussa. Hän oli voittamassa pronssia maajoukkueen mukana EM-kisoissa 2004 ja seuraavana vuonna MM-kilpailuissa. Szűcs pelasi myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa Unkari sijoittui neljänneksi.
Farmerama
Farmerama on Bigpointin luoma verkkopeli.
Farmeramassa on tarkoitus viljellä kasveja. Kun kasvit ovat kasvaneet, ne pitää kerätä, jolloin saa kokemuspisteitä, joilla pääsee tasoilla eteenpäin. Jos kasvit ovat keräämättöminä pelloilla liian kauan (24 tuntia), ne menevät rikkaruohoille, jotka pitää kerätä kuten kasvitkin, mutta niistä ei saa kasveja.
Lisäksi Farmeramassa voi istuttaa ja kasvattaa puita ja eläimiä. Niistä saa samoin tavoin kokemuspisteitä, kuten kasveistakin.
Farmeramassa on 200 tasoa. Tasoja noustaan keräämällä kokemuspisteitä, joita saa tuotteista, koristeista ja kasvien ja eläinten ja puiden viljelystä.
Farmeramassa on kaksi valuuttaa: tuohisetelit ja turvepennit. Turvepennejä saa maatalosta, Bahamaraman tikibaarista, torilta myydessä tuotteita ja maatalousyhdistyksen tehtävistä. Lisäksi jotkin koristeet antavat turvepennejä. Tuohiseteleitä pitää ostaa oikealla rahalla. Tuohiseteleitä pystyy vaihtamaan turvepenneiksi, mutta ei toisinpäin.
Farmeramassa on myös aika ajoin tapahtumia, joissa pitää toimittaa eläimiä kasveja, työkaluja yms. sekä kasvattaa tapahtumakasvia ja nousukasta.
Farmeramassa, kuten muissakin Bigpointin peleissä on Top Gamers Club jonne valitaan vain suuritasoisimmat, ahkerimmat ja aktiivisimmat pelaajat. Top Gamers Clubin jäsenet saavat monia etuja ja yllätyksiä, ja lisäksi he saavat uutiskirjeen aina aika ajoin. Pelaaja ei voi itse hakea Top Gamers Clubiin, vaan sinne valitaan ne, jotka ovat tarpeeksi hyviä pelaajia.
Jalmari Jyske
Kustaa Jalmari Jyske, vuoteen 1906 "Friman" (9. lokakuuta 1884 Rauma – 19. elokuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja maanviljelysneuvos.
Jyske oli eduskunnan jäsen 1919–1922, 1924–1927 ja 1930–1933 edistyspuolueesta valittuna. Hän oli Maatalousseurojen keskusliiton sihteeri ja toiminnanjohtaja vuodesta 1918. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 1934.
Suhoi Su-7
Suhoi Su-7 on Neuvostoliiton valmistama suihkukäyttöinen hävittäjäpommittaja eli oikeammin rynnäkkökone. Nato antoi tälle tyypille tunnistusnimen "Fitter A".
Suhoi Su-7 on huomattavan samannäköinen kuin aikalaisensa MiG-21, ja sen ensilento tapahtui vuonna 1955. Sen siivet olivat kuitenkin nuolimuotoiset, kun MiG-21:ssä oli deltasiivet. Siipiprofiilien suunnittelu kuului keskitetysti aerodynamiikan suunnittelutoimisto TsAGI:lle. Su-7 oli MiG-21:a hitaampi, mutta saattoi kantaa suuremman pommikuorman. Maataistelukoneena sen enimmäisnopeus oli 1 150 km/h.
Konetyyppi on ollut käytössä sotatoimissa. Käyttäjänä oli Egypti Israelia vastaan, ensin kuuden päivän sodassa ja sitten Jom Kippurin sodassa. Intia käytti myös Su-7:ää Pakistania vastaan vuonna 1971 Intian–Pakistanin sodassa. Myös muut Varsovan liiton maat käyttivät tätä konetyyppiä. Konetyyppi lienee käytössä yhä Pohjois-Koreassa. Suhoi Su-7:n kehitystyö johti kääntyväsiipiseen (siipikulmat muuttuvat geometrisesti) Su-17 -malliin.
R.I.O.
R.I.O. on saksalainen dance-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Manuel Reuter ja Yann Peifer. Yhtye on menestynyt hyvin Keski-Euroopassa. Sveitsissä yhtyeen single ”Turn This Club Around” sijoittui singlelistan ykköseksi ja Itävallassa sijalle viisi. Kotimaassaan Saksassa sama single sijoittui parhaimmillaan singlelistan sijalle kolme.
Lauri Järvi
Lauri Ilmari Järvi (31. maaliskuuta 1901 Ylihärmä – 9. tammikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja kansakoulunopettaja. Hän toimi opettajana ja oli Suomen kansakoulun opettajain liiton puheenjohtaja vuodesta 1953. Hän oli eduskunnan jäsen 1945–1948 ja 1954–1957 valittuna kokoomuspuolueesta. Oulun kaupunginvaltuustossa Järvi oli vuosina 1947-53. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuonna 1950.
Austin 8
Austin 8 oli Austin Motor Companyn valmistama pieni automalli. Se esiteltiin vuonna 1939 ja sotatuotantona sitä valmistettiin ainakin vuoteen 1942. Noin 9 000 kappaletta sota-ajan Austin 8 -malleista oli kaksipaikkaisia tourer-malleja, sotilas- ja siviilihallinnon käyttöön, loput valmistuneista n. 56 000 autosta oli saloon-korisia. Toisen maailmansodan päätyttyä mallia valmistettiin vielä vuosina 1945–1947.
1930-luvun lopulla Austinin menestysmallin Austin 7:n myynti laski tasaisesti, ja mallistoon vuonna 1937 lisätty Big 7 -malli ei tilannetta juuri korjannut. Isommasta koristaan ja moottoristaan huolimatta sen juuret olivat 1920-luvulla. Austin oli vuonna 1937 esitellyt isomman Cambridge 10 -mallin, joka oli ajanmukaisesti muotoiltu. Vuonna 1938 Morrikselta Austinille siirtyneen Leonard Lordin johdolla uuden pienen mallin kehitystyö sai todellista vauhtia.
Uusi malli esiteltiin myyntiedustajille helmikuussa 1939. Se sisälsi saman 900-kuutioisen sivuventtiilinelosen, joka oli ollut jo Big 7 -mallin voimanlähteenä, tosin puristussuhdetta oli nostettu ja se oli nyt 6,5:1. Uuden korimallin lisäksi myös alustan rakenne oli uusittu. Autonkori oli osittain itsekantava, ja pohjalevy oli muotoon prässättyä teräspeltiä, johon oli hitsattu molemmin puolin pituussuuntaiset kotelopalkit ja kolme poikittaista kotelopalkkia. Auton kori oli pulttaamalla kiinni tässä pohjalevyrakenteessa. Auton jousituksesta huolehti entiseen tapaan puolielliptiset lehtijouset ja heilahduksenvaimentimet.
Kauko Järvinen
Kauko Nestor Järvinen (5. helmikuuta 1903 Helsinki – 30. elokuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kaivostekniikan tutkija ja professori. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeriön kaivostoiminnan päällikkö 1943–1946 ja Teknillisen korkeakoulun kaivostekniikan professori vuosina 1947–1970. Vuoteen 1942 Järvinen työskenteli Outokummun kaivoksen insinöörinä. Hän oli myös Otanmäen kaivoksen toimiston päällikkö 1946–1950 ja Otanmäki Oy:n tekninen asiantuntija 1950–1968.
Kauko Järvisen isä oli taloustieteilijä Kyösti Järvinen.
Sonya Blade
Sonya Blade on fiktiivinen hahmo "Mortal Kombat" -videopeleissä. Hänen ääninäyttelijänä toimii Dana Lyn Baron.
Sonya Blade on Yhdysvaltain erikoisjoukkojen luutnantti ja toimii yhdessä Majuri Jackson ”Jax” Briggsin kanssa. Hän on myös työskennellyt Kanon kanssa. Sonyalla on musta vaatetus ja poninhäntä.
"Mortal Kombat" -pelissä Sonya on Johnny Cagen ohella ainoa, joka selviytyi hengissä taistelusta Sindeliä vastaan.
Arovaraani
Arovaraani ("Varanus exanthematicus") on Afrikassa elävä varaaneihin kuuluva matelijalaji. Arovaraaneja pidetään toisinaan terraarioissa lemmikkieläiminä.
Aikuinen arovaraani kasvaa harvoin yli metrin mittaiseksi, ja usein se jääkin noin 60–80 cm:n pituiseksi. Naaraat ovat hieman uroksia pienempiä. Väri on yleensä tumman- tai hiekanruskea ja selässä on vaaleampia pilkkuja.
Arovaraani elää Afrikan savanneilla ja ruohikkoalueilla. Se viihtyy parhaiten maan tasalla kaivaen kuoppia ja luolia maaperään, mutta joskus niitä on havaittu myös kiipeilemässä pensaissa ja pienissä puissa.
Arovaraani käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä, nilviäisiä ja pieniä nisäkkäitä. Jättilaistuhatjalkaiset ja skorpionit muodostavat ison osan sen ruokavaliosta.
Aasian Formula BMW -kausi 2009
Aasian Formula BMW -kausi 2009 oli Formula BMW Pacific -sarjan toinen kausi. Kausi alkoi Malesian Kuala Lumpurista ja päättyi Macaossa Guia Circuitin radalla. Sarjan mestaruuden voitti indonesialainen Rio Haryanto. Toiseksi sijoittui irlantilainen Gary Thompson ja kolmanneksi zimbabwelainen Axcil Jefferies.
Heikki Jussila (maallikkosaarnaaja)
Heikki Jussila (1863–1955) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja, joka on kirjoittanut tärkeitä kirjoja vanhoillislestadiolaiselle kristillisyydelle. Heikki Jussilan saarnatoiminnan kautta hyvin monet ihmiset "saivat parannuksen armon" vanhoillislestadiolaisuuteen. Hän oli vanhoillislestadiolaisen rovastin Oskari Heikki Jussilan (Oskar Henrik, 16. huhtikuuta 1888 Leppävirta – 24. huhtikuuta 1955 Alatornio) isä. Vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja opettaja Jaakko Jussila oli Heikki Jussilan veli. Heikki Jussila asui Leppävirralla vuosina 1887–1908.
Gibraltarinvuori
Gibraltarinvuori on 426 metriä korkea kalkkikivivuori, joka on Gibraltarin näkyvin maamerkki. Se on kuulunut Britannialle vuodesta 1713.
Gibraltarinvuori on kalkkikiveä, joka muodostui jurakaudella noin 200 miljoonaa vuotta sitten. Silloin Afrikan mannerlaatta oli tiiviisti kiinni Euroopassa, ja Välimeri oli makeavetinen, hiljalleen kuivuva järvi. Kalkkikivikerros on kaikkiaan noin 600 metriä paksu. Sen päällimmäinen, noin 400 metriä paksu kerros on varsinaista kalkkikiveä eli kalsiumkarbonaattia, sen alla on dolomiittia eli kalsium-magnesiumkarbonaattia. Kalkkikivikerroksessa on runsaasti fossiileita, joista voidaan päätellä sen muodostuneen merenpohjassa. Runsaat levien jäänteet kertovat lisäksi sen muodostuneen varsin matalassa vedessä. Fossiileista voidaan tunnistaa kotiloita ja lonkerojalkaisia sekä simpukoita.
Vuoren huippu on luonnonsuojelualue, jossa elää kuuluisia magotti-apinoita. Apinoiden lisäksi alueen nisäkkäisiin kuuluvat kettu, jänis ja lepakot. Se on myös tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka, jossa on havaittu kaikkiaan 311 lintulajia. Birdlife International on nimennyt sen merkittäväksi lintualueeksi. Tärkeimpiä lajeja ovat vuorella pesivät kalliopyy ja pikkutuulihaukka sekä erilaiset muuttolinnut. Vuorella lepää muuttomatkansa varrella noin 250 000 petolintua. Sen garigue-pensaikkoon sisältyy monia varpuja, joiden marjat tarjoavat ravintoa sekä muuttolinnuille että talvehtiville lajeille. Myös alueen kasvisto on nähtävyys. Siihen kuuluvat jasmiini, kuusama ja laventeli.
Luonnonpuiston alueella ovat St Michaelin luolat, joissa näkee hienoja tippukiviä. Toinen tunnettu luolakohde on Apinoiden luola (Apes’ Den), jossa monet vuoren apinoista elävät. Luolat ovat syntyneet kun happamahko sadevesi on syövyttänyt kalkkikiveä tuhansien vuosien ajan. Kaikkiaan vuorella on yli 150 luolaa. Myös Gibraltarin viimeinen kalkkiuuni on luonnonpuiston alueella.
Gorhamin luolasta on löytynyt jäänteitä neandertalinihmisten asutuksesta vielä 28 000 vuotta sitten, mahdollisesti jopa 24 000 vuotta sitten. Nämä ovat myöhäisempiä kuin mistään muualta löytyneet neandertalilaisten jäänteet, ja saattavat osoittaa, että Gibraltarilla eli neandertalilaisia pitempään kuin muualla. Jääkauden aikana meri oli alempana kuin nykyisin, joten vuorta ympäröi tasanko. Itse vuori oli hyvä tähystyspaikka ja sieltä sai vuorikauriita, kun taas tasangolta sai toisenlaista riistaa ja rantaeläimiä kuten kilpikonnia ja simpukoita.
Kreikkalaisten mytologiassa Gibraltarinvuori oli toinen Herakleen pylväistä, jotka merkitsivät Välimeren (ja maailman) loppua, jonka toisella puolella merenkulkijat olivat vaarassa tipahtaa maailman reunan yli tai tulla lohikäärmeiden syömiksi.
Vuodesta 1966 alkaen vuoren rinnettä on päässyt ylös köysirataa pitkin. Vaunu vie matkustajansa 412 metrin korkeuteen. Aivan huipulle ei pääse muilla ajoneuvoilla kuin virallisilla turistitoimiston takseilla.
Moskova-turnaus
Moskova-turnaus oli vuosina 1954 ja 1956 Moskovassa, Neuvostoliitossa, järjestetty jääpallomaajoukkueiden kutsukilpailu. Sen järjestämisestä vastasi Neuvostoliiton jääpalloliitto. Moskova-turnaus vuonna 1954 oli ensimmäinen kansainvälinen jääpallokilpailu, johon Neuvostoliitto osallistui ja jossa siten kaikki silloiset jääpallomaat, Suomi, Ruotsi, Norja ja Neuvostoliitto, olivat edustettuina.
Vuoden 1954 turnaus oteltiin sovelletuin säännöin, sillä Pohjoismaiden ja Neuvostoliiton jääpallosääntöjä ei ollut vielä yhtenäistetty. Turnauksen voitti Ruotsi. Kansainvälinen jääpalloliiton perustamisen seurauksena helmikuussa 1955 Pohjoismaissa ja Neuvostoliitossa alettiin käyttää samoja sääntöjä. Norja jättäytyi pois vuoden 1956 turnauksesta, ja sen korvasi Neuvostoliiton B-maajoukkue, joka lopulta voitti turnauksen.
Moskova-turnauksia seurasivat ensimmäiset jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1957.
Marinaleda
Marinaleda on kunta Espanjan Andalusiassa sijaitsevassa Sevillan maakunnassa. Kunnassa on 2 665 asukasta (2017).
Kunta tuli Espanjassa tunnetuksi vasemmistolaisen pormestarinsa Juan Manuel Sánchez Gordillon anarkistisista toimista. Kunnan asukkaat valtasivat pormestarinsa johdolla maita varakkailta suurtilallisilta ja perustivat maatalousosuuskuntia.
Agatoksiinit
Agatoksiinit ovat myrkyllisiä aineita, joita on eristetty "Agelenopsis aperta"-hämähäkistä. Agatoksiinit voidaan jakaa alfa-, mikro- ja omega-agatoksiineihin ja niiden myrkyllisyysvaikutukset kohdistuvat solujen ionikanaviin. Alfa- ja omega-agatoksiinit vaikuttavat sekä hyönteisten että nisäkkäiden ionikanaviin, mikro-agatoksiini pelkästään hyönteisten. Agatoksiineja on käytetty farmakologiassa aivojen ja sydämen ionikanavien tutkimiseen. Agatoksiineja on myös esitetty pestisidikäyttöön.
Alfa-agatoksiinit ovat kilpailemattomia glutamaattireseptorikanavien antagonisteja ja ne kykenevät nopeasti, mutta palautuvasti halvaannuttamaan saalishyönteisen. Mikro-agatoksiinit aktivoivat hermosolujen jänniteriippuvaisia natriumkanavia. Tällöin potentiaali muuttuu negatiivisemmaksi, välittäjäaineet vapautuvat spontaanisti ja aktiopotentiaaleja syntyy hallitsemattomasti ja toistuvasti. Omega-agatoksiinit kohdistuvat hermosolun kalsiumkanaviin muuttaen solun toimintaa monin tavoin.
Ford 40 -sarja
Ford 40 -sarja oli Fordin vuosina 1991–1994 ja New Hollandin vuosina 1995–1998 valmistama traktorimallisto. Se oli kehitetty aiemmasta 10-sarjasta ja sisälsi huomattavia uudistuksia.
40-sarjan traktorit olivat kahden erillisen projektin työn tulos. Projektin P358 tarkoituksena oli kehittää uudet korvaavat mallit Fordin aiemman 10-sarjan tilalle. Se siälsi merkittäviä muutoksia vaihteistossa, hydrauliikassa ja ohjaamossa.
Toisen projektin, Genesiksen, tavoitteena oli kehittää ensimmäiset täysin uudet dieselmoottorit korvaamaan vanhat, vuonna 1964 esitellyt moottorit. 
Lokakuun ensimmäisenä 1987 aloitti Ford New Hollandin asiatuntijoista koottu ryhmä suunnittelutyönsä. Tarkoituksena oli parantaa mottoreiden suorituskykyä ja sovittaa ne kiristyviin päästövaatimuksiin. Uudet moottorit olivat aiempaa suurempia. Nelisylinterisissä iskutilavuus oli 5 litraa ja kuusisylinterisissä 7,5. Muutos oli saatu aikaan pidentämällä iskun pituutta. Moottoreihin suunniteltiin myös uudet sylinterikannet, joissa oli suuret venttiilit parhaan hyötysuhteen saavuttamiseksi. Uusi nokka-akseli paransi polttoainetaloudellisuutta ja pienensi päästöjä. Myös vanhoihin moottoreihin tehtiin samat parannukset kuin uusiin suurempiin ja lopulta elokuussa 1988 ryhmällä oli täysin uusi moottoriperhe vastaamaan maatalouden uusiin haasteisiin.
Gibraltarin lentoasema
Gibraltarin lentoasema on Gibraltarilla sijaitseva lentoasema, jota käytetään sekä siviili- että sotilaslentoihin. Lisäksi sitä käyttää Britannian ilmavoimien RAF Gibraltar.
Gibraltarin lentoasema on poikkeuksellisen lähellä kaupunkikeskustaa, sillä sieltä on vain muutaman minuutin kävelymatka Gibraltarin keskustaan. Lentoaseman kiitotien poikki kulkee Gibraltarin ainoa Espanjaan johtava tie, Winston Churchill Avenue, jonka liikenne on aina pysäytettävä, kun lentokone lähtee tai laskeutuu.
Lentoaseman kautta kulkee vuosittain yli 300 000 matkustajaa. Sen jälkeen kun Espanja on avannut Gibraltarin vastaisen rajan, lentoasemasta on tullut merkittävä tekijä sekä Gibraltarin että Espanjan Costa del Solin turismille. Lentoasemalla operoivat tällä hetkellä British Airways, Monarch Airlines, EasyJet ja Bmibaby, ja sieltä on yhteydet Lontooseen Heathrow’n, Gatwickin ja Lutonin lentoasemille sekä Manchesterin lentoasemalla, Liverpoolin John Lennonin lentoasemalle ja East Midlandsin lentoasemalle.
Gibraltarin kansainvälisellä lentoasemalla on yksi terminaali. Lähtevät lennot siirrettiin uuteen terminaaliin 26. syyskuuta 2012, kun vanha terminaali suljettiin 25. syyskuuta 2012.
Lentoaseman vanha terminaali oli rakennettu vuonna 1959, ja kunnostettu 1990-luvun lopulla. Useiden vuosien ajan se oli ollut liian pieni suurehkolle matkustajamäärälle. Terminaali oli pinta-alaltaan 20 000 m, ja siellä oli kymmenen lähtöselvitystiskiä, yksi matkalaukkukaruselli, yksi turvatarkastuspiste ja kaksi lähtöporttia. Lähtöporttien kautta matkustajat siirtyivät linja-autoihin, jotka kuljettivat matkustajat seisontapaikoilla oleviin koneisiin. 26. marraskuuta 2011 saapuvat lennot siirrettiin uuteen terminaaliin, kun sen ensimmäinen osa valmistui. 25. syyskuuta vanha terminaali sulki ovensa kun myös lähtevät lennot siirrettiin uuteen terminaaliin 26. syyskuuta 2012. Viimeinen vanhasta terminaalista lähtenyt lento oli EasyJetin lento EZY8904 Lontoon Gatwickiin. Vanha terminaalirakennus purettiin helmikuussa 2014 ja sen tilalle tulee uusi linja-autojen pysäköintialue.
Uusi terminaali rakennettiin Gibraltarin lentoasemalle suurien matkustajamäärien vuoksi. Suunnittelu aloitettiin vuonna 2007, ja rakennustyöt pääsivät alkamaan 2009 ja valmistuivat 2011. Uuden terminaalin ensimmäinen osa avautui 26. marraskuuta 2011 saapuville lennoille. Toinen osa avautui 26. syyskuuta 2012, kun lähtevät lennot siirtyivät uuteen terminaaliin. Uuden terminaalin ensimmäisen osan ensimmäinen lento oli Easyjetin EZY7295 Liverpooliin, ja toisen osan ensimmäinen lento British Airwaysn BA491 Lontoon Heathrow'lle.
Terminaalin pinta-ala on 35 000 m, joka on 15 000 m suurempi kuin edellinen. Siinä on kaksi matkalaukkukarusellia ja kolme lähtöporttia. Matkustajasiltoja ei ole. Terminaalin matkustajakapasiteetti on jopa 1,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Ilmari Kaitila
Ilmari Verner Kaitila (I. V. Kaitila) (12. joulukuuta 1877 Orimattila – 26. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen liiketaloustieteilijä. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun professori 1921–1946 ja toimi kauppaoppilaitosten tarkastajana 1927–1934. Hän on julkaissut oppikirjoja liiketaloustieteen alallta.
Hänen poikansa oli taloustieteilijä ja poliitikko Esa Kaitila.
Kaitila kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1896 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1902, filosofian lisensiaatiksi 1921 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1922. Lisäoppia hän hankki tekemällä opintomatkoja Saksaan 1912 ja 1931 sekä Englantiin, Ranskaan ja Alankomaihin 1926.
Työuransa Kaitila aloitti Viipurin kauppakoulun opettajana 1907–1912 ja kauppa-apulaiskoulun johtajana 1907–1912. Viipurista hän muutti Jyväskylän kauppakoulun johtajaksi ja kauppa-apulaiskoulun johtajaksi 1912–1918. Seuraavaksi Kaitila siirtyi Helsinkiin Suomen Liikemiesten Kauppaopiston opettajaksi 1918–1922 ja rehtoriksi 1922. Kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professorina hän työskenteli 1922–1946 ja vararehtorina 1938–1939. Lisäksi hän toimi kauppaoppilaitosten tarkastajana 1927–1934, Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen johtajana 1939–1946 ja Liiketaito-lehden päätoimittajana 1932–1938. Päätyönsä ohella hän vaikutti kunnallispolitiikassa toimiessaan Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1911–1912 ja Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä 1915–1917.
Paavo Kajanoja
Paavo Oskar Kajanoja (3. maaliskuuta 1904 Paimio – 2. marraskuuta 1961 Helsinki) oli maataloustieteilijä, ja hän työskenteli maataloushallituksen kotieläinosaston päällikkönä 1950–1960. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kotieläinhoidon tutkimuslaitoksen johtaja ja professori vuodesta 1960.
Reservin kapteeni Paavo Kajanoja osallistui jatkosodan jälkeiseen asekätkentään Tammelan kunnansolun johtajana, mistä hänet tuomittiin sotaylioikeudessa neljäksi kuukaudeksi vankeuteen; ennen tuomion julistamista hän ehti olla pidätettynä kaksi kuukautta.
Paavo Kajanojalla on kolme poikaa, joista nuorin on poliitikko Jouko Kajanoja.
Kalaja (täsmennyssivu)
Kalaja voi tarkoittaa seuraavia:
Eero Kalaja
Eero Armas Kalaja Kalaja (30. lokakuuta 1901 Kotka – 31. joulukuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri. Hän suunnitteli ja rakensi tehdaslaitoksia, muun muassa sulfaattiselluloosatehtaat 1926–1928 Kemi Oy:lle Kemiin, 1926–1936 Enso-Gutzeitille Ensoon ja Kaukopäähän sekä 1936–1943 Oulu Oy:lle Ouluun. Hän työskenteli arkkitehti Väinö Vähäkallion toimistossa. Kalaja oli vuosina 1943–1946 Puukemia Oy:n rakennustoiminnan johtajana, vuosina 1946–1951 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasioiden osaston päällikkönä, Helsingin Verkatehtaan varatoimitusjohtajana 1952–1956 ja Keri Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1956. Hän oli myös Lapin läänin kauppakamarin johtaja vuosina 1964–1967. Hänelle myönnettiin Viron kunniakonsulin arvo vuonna 1936 ja Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinto 1977. Hän osallistui upseerina talvi- ja jatkosotaan ja oli vuodesta 1942 majuri.
Kalajan veli oli lääkäri, sisätautiopin professori Lauri Kalaja.
Lauri Kalaja
Lauri Ilmari Kalaja (14. syyskuuta 1904 Kotka – 1. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Kalajan vanhemmat olivat kaupunginlääkäri Arvo Aleksanteri Kalaja, ent. Lindeblom, ja Aino Lydia Saastamoinen. Hänen puolisonsa vuodesta 1933 oli Rauha Kaarina Kunttu. Myös Kalajan nuoremmasta veljestä Tauno Antero Kalajasta (s. 1911) tuli lääkäri. Kalaja tuli ylioppilaaksi Kotkan suomalaisesta yhteiskoulusta 1923 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1933. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1939, sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1937. Kalaja oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1941–1946, Turun yliopiston sisätautiopin professori 1946–1949, Helsingin Diakonissalaitoksen sisätautiosaston ylilääkäri vuodesta 1950 ja koko laitoksen ylilääkäri vuodesta 1955. Hän oli jatkosodan aikana kenttäsairaalan päällikkölääkärinä ja päämajan erikoistehtävissä sekä marsalkka Mannerheimin henkilääkäri vuodesta 1941 alkaen kymmenen vuoden ajan. Sotilasarvoltaan Kalaja oli lääkintäeverstiluutnantti (1943).
Kalaja oli Suomen sisätautilääkäriyhdistyksen, Duodecimin ja Suomen endokrinologiyhdistyksen puheenjohtaja.
Meretoja
Meretoja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Tonavanmaruna
Tonavanmaruna ("Artemisia austriaca") on marunoihin kuuluva mykerökukkaiskasvi, jota esiintyy Itä-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa. Se on kuin siromaruna ("Artemisia scoparia"), mutta monivuotinen, usein monivartinen ja kauttaltaan hopeanharmaakarvainen. Lehdet ovat lyhyempiä ja tylppäliuskaisia.
Eva Rausing
Eva Louise Rausing, o.s. Kemeny (7. maaliskuuta 1964 Hongkong – 7. toukokuuta 2012 Belgravia, Lontoo), oli yhdysvaltalainen hyväntekijä. Hän kuului ruotsalaiseen Rausing-sukuun, joka omistaa muun muassa Tetra Pak -elintarvikepakkausyhtiön.
Eva Rausingin vanhemmat olivat PepsiCo:n johtoon kuulunut Thomas Kemeny ja tämän vaimo Nancy. Hänen synnyttyään Hongkongissa perhe, joka oli yhdysvaltalainen, muutti Sydneyyn Australiaan, ja seuraavaksi Roomaan ja sieltä Lontooseen. Hän kävi peruskoulun Lontoossa (Garden House school ja American School in London) ja meni sen jälkeen opiskelemaan farmakologiaa Occidental Collegeen Los Angelesin laitamille. Huumeiden käytön vuoksi hän joutui 1986 parantolaan, jossa hän tutustui tulevaan puolisoonsa Hans Kristian Rausingin. Heidät vihki lokakuussa 1992 perheen ystävä, Ruotsin arkkipiispa Bertil Werkström Lontoon ruotsalaisessa kirkossa. Rausingit saivat neljä lasta. Opiskeltuaan Lontoossa Richmondin yliopistossa Eva Rausing suoritti taloustieteen yliopistotutkinnon.
Eva Rausing omistautui hyväntekeväisyydelle, etenkin huumeidenkäytöstä johtuvien ongelmien hoitamiselle.
Rausing löydettiin kuolleena 10. heinäkuuta 2012 kotoaan Belgraviasta Lontoosta.
Rausing on sähköposteissan väittänyt, että Olof Palmen kuoleman takana olisi hänen appensa Hans Rausing. Hän lähetti viestejä tapausta tutkineelle kirjailija Gunnar Wallille, joka ei kuitenkaan uskonut Rausingia. Sittemmin ruotsalaisviranomaiset ovat ryhtyneet tutkimaan viestejä.
Pyhän Marian kirkko (Helsinki)
Pyhän Marian kirkko on katolisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkorakennus Helsingin Meilahdessa. Vuonna 1954 valmistuneen kirkon on suunnitellut arkkitehti Kaj Salenius.
Kirkon yhteydessä on myös muita tiloja, kuten seurakuntasali ja pappila. Näitä on korjattu vuonna 1976. Kirkon sisätilat on uudistettu vuonna 1985. Tuolloin kirkkoon tuli alttariseinälle saksalaisen diakonin ja taiteilijan Claus Kilianin luonnonkivimosaiikkityö. Kirkon sisustus on alun alkaenkin valmistunut vähitellen. Kuorissa on kaksi eri ajalta peräisin olevaa alttaria. Vanhin alttari on seinää vasten ja nykyinen pääalttari on kuorin keskellä. Kirkossa on erillinen kastekappeli.
Kirkkosalin molemmin puolin olevat lasimaalaukset esittävät seitsemää ruumiillista ja seitsemää hengellistä laupeudentekoa.
Kirkon urut ovat vuodelta 1965, ne on rakentanut ruotsalainen Richard Jacoby. Kirkon kellotornissa on kolme kelloa.
Pentti Kalaja
Pentti Kalaja (15. syyskuuta 1906 Oulu – 20. toukokuuta 1992) oli geodeetti. Hän oli professori vuodesta 1957. Hän oli Geodeettisen laitoksen palveluksessa vuosina 1929–1963, assistenttina 1929–1933, nuorempana valtiongeodeettina 1933–1957, vt. vanhempana valtiongeodeettina 1951–55, ja vanhempana valtiongeodeettina ja professorina 1957–63.
Kalaja oli filosofian tohtori, hän väitteli tohtoriksi 1945 geodesian alalta. Hän toimi niin kunnallispolitiikassa (1961-1963 vajaan kauden valtuutettu) kuin ammattiyhdistystoiminnassakin. Hän oli Helsingin yliopiston maanmittauksen opettaja vuodesta 1934. Hän oli tähtitieteellisen yhdistyksen Ursan puheenjohtaja vuodesta 1956 ja Virkamiesliiton varapuheenjohtaja vuodesta 1953 sekä Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliiton puheenjohtaja 1957. Hän osallistui valtakunnan rajankäynteihin 1940–1950. Hän oli 1964–1969 Helsingin kaupungin apulaiskaupunginjohtaja.
Matkalla jossain Suomessa
Matkalla jossain Suomessa on YLE Kultturin tuottama, Yle Teema-kanavalla vuonna 2010 ensiesitetty kuusiosainen TV-sarja, jossa kolme viiden hengen ryhmää matkaavat jossain Suomessa kulkuvälineinään kolmivaihteiset polkupyörät, puiset järvisoutuveneet, vaelluskengät sekä omat lihakset. Matka päättyi Heinäveden Valamoon. Pyöräilijät polkaisivat liikkeelle Lahdesta, soutajat laskivat airot veteen Kerimäellä ja kävelijät aloittivat mutkaisen taipaleensa Kolilta. Sarja on YLEn ja SLUn yhteistuotantoa.
Kuusiosainen sarja seuraa päivästä päivään, aamusta iltaan kunkin ryhmän matkaa lähtöpisteestä samaan määränpäähän, samana päivänä, samalla kellonlyömällä. Perillä matkalaiset vertailevat valitsemiaan sanoja, joita he ovat keränneet matkan varrelta kuvaamaan kohtaamaansa Suomea.
Pääosissa nähdään Jon Jon Geitel, Heikki Kaisila, Anu Kiiveri, Tiia Kokko, Pekka Koponen, Teemu Matinpuro, Terhi Mäkelä-Pesonen, Meiju Niskala, Paula Noronen, Amanda Pilke, Janne Sainio, Sanna Salmenkallio, Mikko Tohkanen, Diamond Vain, Tumppi Varonen.
Erkki Kalela
Erkki K. Kalela (10. toukokuuta 1909 Helsinki – 6. toukokuuta 1964 Helsinki) oli Metlan ylijohtaja ja professori. Helsingin yliopistossa hän oli dosentti 1937–1946, sen jälkeen Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja ja Metsälehden päätoimittaja vuodesta 1953. Hänen jäämistöstään löytynyt satu "Kuusen siementen lähtö" on ilmestynyt kirjana.
Kalelan isä oli A. K. Cajander.
Jax
Jackson ”Jax” Briggs on fiktiivinen hahmo "Mortal Kombat" -videopeleissä. Hänen ääninäyttelijänään toimii Marz Timms.
Jax on Yhdysvaltain erikoisjoukkojen majuri ja Sonya Bladen esimies. Hän on lihaksikas ja syntyperältään afrikkalais-amerikkalainen. Jaxilla on vihreät armeijahousut, saappaat, rintapanssari ja hansikkaat.
"Mortal Kombat" -pelissä Sonya pelastaa Jaxin Shang Tsungin vankilasta. Jax menettää kätensä taistelussa Ermacia vastaan, mutta saa myöhemmin tilalle kyberneettiset robottikädet. Jax saa surmansa taistelussa Sindeliä vastaan ja myöhemmin langennut Jax taistelee Raidenia vastaan Netherrealmissa.
Mortal Kombat X -pelissä Jax on yhä Quan Chin orjana taistellen entisiä ystäviään vastaan. Raiden onnistuu kuitenkin palauttamaan Jaxin takaisin hyväksi. Tämän jälkeen Jax vetäytyy erikoisjoukoista ja ryhtyy maanviljelijäksi. Hän saa tyttären Jacquin Vera-nimisen naisen kanssa. Jax vastusti Jacquin liittymistä erikoisjoukkoihin, mutta joutui antamaan periksi. Jax myöhemmin avusti Sareenaa ja Kenshiä Quan Chin vangitsemisessa ja toi lopulta itse Quan Chin Earthrealmiin kukistaen tämän palvelijat. Jaxin kohtalo jäi tämän jälkeen tuntemattomaksi.
Gibraltarin marokkolaiset
Gibraltarin marokkolaiset ovat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluvalla Gibraltarilla asuvia marokkolaisia. Heitä tuli alueelle aikanaan siirtotyöläisinä, ja useimmilla ei edelleenkään ole kansalaisuutta.
Alkuperäinen Utrechtin sopimus, jolla Yhdistynyt kuningaskunta sai Gibraltarin itselleen, kielsi juutalaisia ja muslimeja asettumasta Gibraltarille, mutta kielto kumottiin jo vuonna 1729 Marokon sulttaanin kanssa tehdyllä sopimuksella, joka mahdollisti juutalais- ja muslimikauppiaiden paluun. Espanjan ollessa diktaattori Francisco Francon alaisuudessa espanjalaiset eivät voineet tulla töihin Gibraltarin alueelle, kun raja suljettiin vuonna 1969. Heidän tilalleen töitä tekemään tuotiin noin 5 000 marokkolaista. He toimivat muun muassa rakennusalalla, teollisuudessa, palvelualalla ja sotilaskohteissa. Nykyisin heitä on noin 1 200. Ibrahim-al-Ibrahim-moskeija rakennettiin alun perin juuri marokkolaisia siirtotyöläisiä varten.
Ongelmaksi marokkolaisyhteisölle on muodostunut kansalaisuuden saaminen, joka on Gibraltarilla hankalampaa kuin esimerkiksi Britannian emämaalla. Työnsä menettäneitä marokkolaisia kannustetaan palaamaan kotimaahansa. Asuminen Gibraltarilla on ongelma, sillä valtio säätelee halpoja asuntoja tarkasti ja niitä annetaan pääasiassa vain gibraltarilaisille, joilla on kansalaisuus. Suuri osa marokkolaisista elääkin esimerkiksi hotelleissa. Marokkolaiset puhuvat yleensä paremmin espanjaa kuin englantia.
Talviparalympialaiset 2018
Talviparalympialaiset 2018 järjestettiin Etelä-Korean Pyeongchangissa 9.–18. maaliskuuta 2018, kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen. Ne olivat järjestyksessään 12:nnet talviparalympialaiset. Kisoissa oli mukana noin 570 urheilijaa.
Kisapaikka päätettiin KOK:n yleiskokouksessa 6. heinäkuuta 2011 Durbanissa Etelä-Afrikassa. Kilpailujen järjestäjäksi oli kolme hakijaa.
Pyeongchangin talviparalympialaisissa 2018 ratkaistaan 80 kultamitalia 6 lajissa.Vuoden 2018 talviparalympialaisiin osallistui 49 maata. Georgia, Pohjois-Korea ja Tadžikistan osallistuivat ensimmäistä kertaa talviparalympialaisiin. Puolestaan Venäjä hylättiin vuoden 2018 paralympialaisista valtiojohtoisen dopingjärjestelmän takia.
Aasia
Amerikka
EurooppaOseania
Kansainvälinen paralympiakomitea
Ilmari Kalkkinen
Ensi Ilmari Kalkkinen (12. marraskuuta 1892 Tampere – 26. maaliskuuta 1982 Helsinki) toimi metsäteollisuuden parissa ja sai metsäneuvoksen arvonimen 1943. Hän oli Osuuskunta Metsäliiton toimitusjohtaja 1933–1959.
Kalkkinen oli Mieskuoroliiton puheenjohtaja 1945–1953, Suomalaisen oopperan johtokunnan puheenjohtaja 1949–1953 sekä turkulaisen Laulun Ystävien ja Mieskuoro Finlandian johtaja.
Talousvarikko
Talousvarikko (TALV, aik. TalV) on Suomen puolustusvoimiin kuuluva varikko, joka vastaa talousalan materiaalin tarkastuksesta, vastaanotosta, varastoinnista ja jaosta sekä vaatetus- ja kenttämajoitusmateriaalin huolto- ja korjaustoiminnasta.
Varikko on perustettu vuonna 1918 ja sen aikaisempia nimiä on muun muassa Hämeenlinnan vaatetusvarikko (17.7.1918-15.4.1945), Hämeenlinnan elintarvikekeskusvarikko (22.9.1939-15.4.1945) Keskus- ja Talousvarikko 1 (15.4.1945-1.3.1961). Talousvarikko kuuluu Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2. Logistiikkarykmenttiin. Talousvarikon vuosipäivää vietetään 5.10. Talousvarikko täyttää 100 vuotta 5.10.2018.
Kokoonpano on seuraava:
TALV:n vastulla olevan talousalan materiaalin hankinnasta vastaa Puolustusvoimien logistiikkalaitokseen kuuluva Järjestelmäkeskus.
Talousvarikon alaisina toimivat vaatetushuollosta vastaavat Puolustusvoimien vaatetuskorjaamon tuotantolaitokset Säkylässä ja Mikkelissä. Oulun vaatetuskorjaamo lakkautettiin vuoden 1999 lopussa ja myöhemmin myös Sodankylän vaatetuskorjaamo. Vaatetuskorjaamoilla pestään, huolletaan ja korjataan varusmiesten ja reserviläisten vaatetusmateriaali ja kengät. Myös tavanomaiset majoitusvälineet kuten lakanat sekä pyyhkeet kuuluvat vaatetusmateriaaliin. Puolustusvoimat on kokeillut vaatetushuollon ulkoistusta kumppanin kautta, mutta luopui siitä kokonaan vuoden 2014 lopussa.
Talousvarikko toimi aikaisemmin omana, Puolustusvoimien materiaalilaitoksen alaisena joukko-osastonaan vuodesta 2003. Se liitettiin vuoden 2008 alusta osaksi Länsi-Suomen Huoltorykmenttiä. Talousvarikko kuuluu Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2. Logistiikkarykmentin alaisuuteen vuoden 2015 alusta alkaen.
Nykyinen päällikkö on everstiluutnantti Kalervo Raunama 1.1.2016 alkaen. Aikaisempia varikon päälliköitä ovat muun muassa:
Hylättyjä ja käytöstä poistettuja varusteita kuten varsikenkiä ja maastopukuja on myytävänä puolustusvoimien strategisen kumppanin Millogin myymälöissä SA-kaupoissa eri puolella Suomea.
Niilo Kallio
Niilo Vihtori Kallio (27. helmikuuta 1890 Uskela – 13. joulukuuta 1968 Helsinki) toimi koulualalla. Hän toimi matematiikan opettajana 1914-1933 ja oli Kouluhallituksen oppikouluosaston kouluneuvos 1944–1959, I oppikouluosaston päällikkö ja oppikoulutoimen johtaja 1957–1959. Hän oli Kasvatusopillisen Aikakauskirjan päätoimittaja 1933–1958. Hän oli filosofian tohtori (1927) ja julkaisi useita oppikirjoja matematiikan alalta, joita käytettiin hyvin laajasti. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen.
Kallion puoliso oli taidemaalari Viivi von Schrowe-Kallio (1892–1973), ja heillä on Suomen kulttuurirahastossa nimikkorahasto, josta tuetaan Salon seudun tutkimusta ja museotoimintaa. Hänen veljensä oli V. J. Kallio.