Lajos Kassák
Lajos Kassák (21. maaliskuuta 1887 Érsekújvár, Itävalta-Unkari – 22. heinäkuuta 1967 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kulttuurivaikuttaja, joka kirjoitti runoja, näytelmiä ja novelleja, maalasi tauluja, teki piirroksia, julkaisi useita kulttuurialan lehtiä, jossa myös käsiteltiin aktivismia sekä yhteiskunnallista vallankumousta. Lajos Kassák oli mies, joka ei koskaan pyrkinyt porvarillisiin asemiin.
Lajos Kassák syntyi 1887 Érsekújvárissa (nykyinen Nové Zámky, Slovakiassa). Hän jätti koulun 1899 ja aloitti lukkosepän oppipoikana. Kassákit muuttivat 1904 Budapestiin, ja vuonna 1908 Lajos Kassák julkaisi ensimmäiset kirjoituksensa.
Kassák kierteli 1909–1910 Länsi-Euroopassa, ja Pariisissa hän tutustui moderniin taiteeseen ja anarkistisiin aatteisiin. Budapestissä hän julkaisi novelleja, näytelmiä ja runoja, ja marraskuusta 1915 lähtien hän toimitti A Tett -nimistä julkaisua. Antimilitaristista ja anarkistista aineistoa julkaisseesta A Tettistä ilmestyi 17 numeroa vuoden aikana. Vaikka siihen kohdistettiin monia poliittisia hyökkäyksiä, lehti onnistui rohkaisemaan kehittyvää avantgarde-taidetta ja aktivismia. Kesällä 1916 Kassák vietti aikaa Kecskemétin taiteilijasiirtokunnassa lankonsa Béla Uitzin kanssa, jonka vaikutuksesta Kassák teki ensimmäiset mustepiiroksensa.
Kassák aloitti marraskuussa 1916 uuden julkaisun nimeltä Ma, jota hän toimitti Uitzin kanssa. Lehdessä käsiteltiin unkarilaista aktivismia sekä unkarilaisia ja kansainvälisiä trendejä. Unkarin neuvostotasavallan aikana Kassák puolusti taiteen itsenäisyyttä ja ajautui siksi kiistoihin puoluejohtaja Béla Kunin kanssa. Ma kiellettiin, mutta neuvostotasavallan kaatumisen jälkeen olosuhteet heikkenivät. Kassák oli hetken vankilassa ja pakeni monien muiden intellektuellien kanssa 1920. Kassák muutti Wieniin, missä hän julkaisi Ma-lehteä uudelleen 1920–1926. Kassákista tuli Wienissä eurooppalaisen modernismin arvostettu hahmo, ja hän tutustui muun muassa Kurt Schwittersiin, Tristan Tzaraan, El Lisitskiin ja Hans Arpiin. Kassák julkaisi 1921 pamfletin ”Bildarchitektur” ja 1922 László Moholy-Nagyn kanssa kirjan "Buch neuer Künstler".
Kassák oli Wienissä aktiivinen kulttuurivaikuttaja ja kokeili muun muassa de stijl -tyylin hengessä plastisia muotoja. Hän julkaisi lehdessään myös muun muassa Theo van Doesburgin kirjoituksia, ja toisaalta Kassákin töitä julkaistiin de stijl -liikkeen lehdessä. Kassák muutti takaisin Budapestiin 1926 ja alkoi julkaista Dokumentum-nimistä lehteä. Se oli lyhytaikainen, mutta vuosina 1928–1939 hän julkaisi Munka-lehteä ja organisoi sosialistista nuorten työläisten, intellektuellien, taidemaalareiden ja dokumenttivalokuvaajien Munka-Kört-ryhmää. Ryhmä kiellettiin 1934, mutta lehteä pystyttiin julkaisemaan vuoteen 1939.
Toisen maailmansodan jälkeen Kassák toimi Unkarin politiikassa ja oli uskonto- ja opetusministerin neuvoa-antavan elimen taideneuvoston varapuheenjohtaja. Hän edusti vuonna 1947 Unkarin sosiaalidemokraattisen puoluetta parlamentissa. Kassák kuului Európai Iskolaan ja toimitti kirjallisuuslehtiä Alkotás ja Kortárs. Hän joutui kuitenkin jättämään Budapestin poliittisista syistä ja eli ulkomailla 1949–1956. Tällöin hän keskittyi jälleen kuvataiteeseen ja julkaisi muun muassa piirroksia. Kassákilla oli vuosina 1960–1967 useita näyttelyitä ulkomailla. Hän kuoli 80-vuotiaana vuonna 1967.