Austin A40 Devon
"Muista A40-mallitunnusta käyttäneistä autoista lisää artikkelissa Austin A40"
A40 Devon oli englantilaisen Austin Motor Companyn vuosina 1947–1952 valmistama neliovinen automalli. Devonin lyhytikäiseksi jäänyt sisarmalli, kaksiovinen "A40 Dorset" oli tuotannossa vuodesta 1947 alkuvuoteen 1949.. A40 Devon oli Austinin ensimmäinen uusi saloon-korinen malli II maailmansodan jälkeen ja sen tekniikka oli yhdistelmä uutta ja vanhaa. Malli sai ensiesittelynsä vuoden 1947 Pariisin autonäyttelyssä ja sitä valmistettiin saloon-versiona vuoteen 1952 asti, jolloin sen korvasi Austin A40 Somerset.
Devon edusti sodanjälkeistä modernia designia, jossa ajovalot oli upotettu lokasuojiin ja lokasuojat vastaavasti oli osittain integroitu osaksi koria. Ovet oli saranoitu etureunastaan ja saranat sekä astinlaudat oli piilotettu rakenteisiin.
Neljän hengen autoina neliovinen Devon ja kaksiovinen Dorset edustivat valmistajansa pienintä mallisarjaa. Mallinimen numero ilmaisee moottorin tehon hevosvoimina "(bhp, brake horsepower)"
Auton rakenne oli omalle aikakaudelleen tyypillinen; alusta, jonka päällä erilliskori. Saloon-mallien lisäksi autosta valmistettiin monikäyttöistä, täysteräskorista "Countryman"-mallia, 10 cwt:n umpikylkistä pakettiautoa sekä pick-up versiota. Lisäksi tehtaalta toimitettiin ohjaamo-alusta -malleja ulkopuolisille korittajille. Näiden päälle rakennettiin mm. saarivaltiolle tyypillisiä jäätelöautoja, "Luton"-tyyppisiä kuormakoreja tai jopa paloautoversioita.
Austin Motorin vuonna 1949 perustettu australialainen tytäryhtiö Austin Motor Company (Australia) valmisti paikallisille markkinoille pick-up -malleja useina erilaisina versioina, nämä mallit poikkesivat korinsa designin osalta emomallistaan hyvinkin paljon. Elokuussa 1948 Longbridgen suunnitteluosasto sai valmiiksi avokorisen "A40 Dorset Tourer" prototyypin. Tämä malli ei koskaan päässyt tuotantoon Englannissa, mutta Australiassa niitä valmistettiin syyskuusta 1948 lähtien.
Rungon muotona on tikapuurungon ja X-rungon yhdistelmä. Vientimarkkinoita varten auto voitiin varustaa vasemmanpuoleisella ohjauslaitteistolla. Takana jäykkä akseli puolielliptisillä lehtijousipakoilla. Edessä pyörien erillisripustus päällekkäisin tukivarsin ja kierrejousin. Edessä ja takana hydrauliset heilahduksenvaimentimet.
Jarrut olivat hydraulisen ja mekaanisen järjestelmän yhdistelmä. Etupyörien jarrut olivat Girlingin hydraulisella järjestelmällä toimivat, takajarrujen toiminta oli järjestetty tankojen ja vipujen välityksellä. Seisontajarru vaikuttaa kaikkiin neljään pyörään.
Austin A40 Devonin voimanlähteenä toimi aikakautensa modernia teknologiaa edustanut, 1200-kuutioinen työntötankomoottori. Tästä moottorista kehittyi pitkään elänyt BMC:n B-sarjan moottoriperhe. Vaihteisto oli neliportainen, jatkuvalla vinohammaspyöräkosketuksella "(constant mesh)" toteutettu, vaihteenvalitsin sijaitsi modernisti rattipylväässä.
Austin Motor Companyn ja Jensen Motors yhteistyömalli "A40 Sports" sai alkunsa Austinin hallituksen puheenjohtaja Leonard Lordin nähtyä Jensenin uuden Interceptor-mallin. Hän ehdotti Jensen Motorsille yhteishanketta jossa Jensen Motors suunnittelisi ja valmistaisi urheiluauton korin, joka voitaisiin asentaa "A40 Devonin" rungolle. Runkopalkit "boxattiin" (hitsattiin avonaisena olevan profiilipalkin sivu umpeen, jolloin saadaan neliöprofiili, ts. "box"), koska avonainen alumiinikori vaati rungolta paremman vääntöjäykkyyden. 1,2-litraisen moottorin viritysastetta nostettiin varustamalla se tupla-SU-kaasuttimilla, näin teholukemaksi saatiin 50 hevosvoimaa vakiomoottorin 40:n sijaan. Mallin valmistus tapahtui kahdessa tehtaassa, Jensenin asennettua korin Austinin valmistaman tekniikan ja rungon päälle, koko paketti kuljetettiin takaisin Austinin Longbridgen tehtaille viimeistelyä varten. Arviolta 4011 yksilöä valmistettiin.