hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Karkuri (vuoden 1937 elokuva)
Karkuri ("You Live Only Once") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1937. Elokuvan pääosissa ovat Sylvia Sidney ja Henry Fonda.
Elokuva perustuu löyhästi rikoskaksikko Bonnie ja Clyden tositarinaan, ja se on monien samaa rakastavaiset karkumatkalla -teemaa käyttävien myöhempien elokuvien edeltäjä. Sitä voidaan pitää myös film noirin edeltäjänä. "Karkurissa" on ajalleen poikkeuksellisen paljon viittauksia väkivaltaan.
"Karkuri" kuvattiin marras-joulukuussa 1936. Ensi-iltansa se sai tammikuussa 1937, ja yleisön reaktio oli myönteinen, vaikkei aivan yhtä innostunut kuin Langin ensimmäisen ja edellisen Yhdysvaltain elokuvan "Kiihkon". Elokuva oli merkittävä näyttelijä Henry Fondan uralle, josta tuli myöhemmin suuri tähti, samoin tuottaja Walter Wangerin uralle. Lang sai käytöksellään kuvauksissa ja ikävällä asenteellaan huonoa mainetta, jota hän oli saanut jo "Kiihkon" jälkeen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Karkurin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rush Hour 3
Rush Hour 3 on jatkoa elokuville "Rush Hour – Rankka pari" ja "Rush Hour 2". "Rush Hour 3" ilmestyi vuonna 2007. Elokuvan on ohjannut, kuten aikaisemmatkin osat, Brett Ratner.
Igor Cukrov
Igor Cukrov (s. 6. kesäkuuta 1984) on kroatialainen laulaja, lauluntekijä, muusikko ja TV-henkilö. Hän edusti Kroatiaa Andrea Šušnjaran kanssa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella "Lijepa Tena". Kilpailun finaaliin Cukrov selvisi tuomariäänten turvin ja sijoittui siinä lopulta 18:nneksi 45 pisteellä.
23 Thalia
23 Thalia on päävyöhykkeen asteroidi eli Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta. Sen löysi John Russell Hind Lontoossa 15. joulukuuta 1852. Thalia on S-tyypin asteroidi, jonka läpimitta on 107,53 kilometriä ja kiertoaika 4,25 vuotta. Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian Thaleia-muusan mukaan.
Psycho (vuoden 1998 elokuva)
Psycho on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Gus Van Sant. Se on uudelleenfilmatisointi Alfred Hitchcockin "Psykosta" vuodelta 1960; elokuvat perustuvat Robert Blochin samannimiseen romaaniin. Van Sant käytti elokuvassaan vain vähäisin muutoksin samaa Joseph Stefanon käsikirjoitusta kuin Hitchcock, ja Bernard Herrmannin Hitchcockille säveltämä musiikki äänitettiin elokuvaa varten uudestaan. Sen orkestroivat Danny Elfman ja Steve Bartek.
Elokuvan pääosissa nähdään Vince Vaughn ja Anne Heche. Elokuva kuvattiin 60 miljoonan dollarin budjetilla, mutta se tuotti vain 37 miljoonaa. Se sai myös pääosin huonoja arvosteluja, sillä Van Santin ohjauksen katsottiin kopioivan täysin alkuperäistä versiota. Uusintaversion sanottiin tästä syystä olevan merkityksetön, sillä se ei tarjonnut elokuvana mitään uutta. Vaikka eroja aiempaan "Psykoon" onkin, ne ovat usein hyvin pieniä.
Ehdonalaisesti vapauteen
Ehdonalaisesti vapauteen ("You and Me") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1938. Sen käsikirjoittivat Norman Krasna ja Virginia van Upp, ja pääosissa ovat Sylvia Sidney ja George Raft.
"Ehdonalaisesti vapauteen" lähti Krasnan alkuperäisestä ideasta. Lang kiinnostui aiheesta, jossa oli aineksia Bertolt Brechtin tapaan opettavaan näytelmään, "Lehrstückiin". Elokuvasta tuli omalaatuinen Langille, sillä siinä oli paljon musikaalimaisia aineksia.
Elokuva oli Langin ensimmäinen varsinainen floppi.
Rupert Everett
Rupert James Hector Everett (29. toukokuuta 1959 Norfolk, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Everett aloitti näyttelijänuransa 1980-luvun alussa. Hänen läpimurtoelokuva oli "Vakoojan tarina" (Another Country, 1984), jota pääosissa nähtiin myös muun muassa Colin Firth ja jonka näytelmäversiossa Everett oli näytellyt pari vuotta aikaisemmin. Hänen uransa muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Tähdenlento" (Heart of Fire, 1987), "Kuka sanoo tahdon?" (My Best Friend's Wedding, 1997), "Ihanneaviomies" (An Ideal Husband, 1999) ja "William Shakespearen Kesäyön unelma" (A Midsummer Night's Dream, 1999). Tämän lisäksi hän on näytellyt runsaasti televisiossa, muun muassa Sherlock Holmesia televisioelokuvassa "Sherlock Holmes: Tapaus silkkisukka" (Sherlock Holmes and the Case of the Silk Stocking, 2004). Tämän lisäksi hän on ääninäytellyt elokuvissa "Villit marjaset" (The Wild Thornberrys Movie, 2002), "Shrek 2" (Shrek 2, 2004), "Narnian tarinat: Velho ja leijona" (The Chronicles of Narnia: The Lion, the Witch and the Wardrobe, 2005) ja "Shrek kolmas" (Shrek the Third, 2007).
Rupert Everett on avoimesti homoseksuaali.
357 Ninina
357 Ninina on asteroidivyöhykkeen asteroidi, jonka löysi Auguste Charlois Ranskan Nizzassa 11. helmikuuta 1893. Asteroidin alkuperäinen tilapäinen nimi oli 1893 J. Asteroidin läpimitta on 106,10 kilometriä ja kiertoaika 5,59 vuotta.
1405 Sibelius
1405 Sibelius on suomalaisen tieteilijä Yrjö Väisälän 12. syyskuuta 1936 Turussa löytämä asteroidi. Se on nimetty Suomen kansallissäveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan. Se kiertää Aurinkoa asteroidien päävyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välissä. Sen alkuperäinen tilapäinen nimi oli 1936 RE. Asteroidin läpimitta on 12,18 kilometriä ja kiertoaika 3,38 vuotta.
Otto Rippert
Otto Rippert (22. lokakuuta 1869 Offenbach am Main – 18. tammikuuta 1940 Berliini, Saksa) oli saksalainen teatterinäyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Rippert näytteli teattereissa Baden-Badenissa, Forstissa, Bambergissa ja Berliinissä. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän teki Baden-Badenissa 1906 ranskalaisyhtiö Gaumontille. Kuusi vuotta myöhemmin Ripperti palasi elokuviin roolilla elokuvassa "Titanic'in perikato". Samaan aikaan hän teki myös ensimmäisen ohjaustyönsä.
Rippert oli Saksan tuotteliampia ohjaajia 1910-luvulla. Hänen merkittäviin teoksiinsa kuuluvat keinotekoisesta ihmisestä kertova "Homunculus"-sarja ja historiallinen elokuva "Mustasurma Florenzissa", jonka käsikirjoittajana toimi Fritz Lang.
Rippert jätti ohjaamisen 1924 ja siirtyi leikkaajaksi. Nykyään hänen elokuvansa ovat lähes täysin kadonneet.
Hans Janowitz
Hans Janowitz (2. joulukuuta 1890 Poděbrady, Böömi, Itävalta-Unkari – 25. toukokuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli böömiläissyntyinen saksalainen kirjailija.
Janowitz tutustui ensimmäisen maailmansodan jälkeen Carl Mayeriin, joka jakoi Janowitzin pasifistisen maailmankuvan. He suunnittelivat tämän pohjalta elokuvakäsikirjoituksen, joka tunnetaan nykyään nimellä "Tri Caligarin kabinetti". Elokuvasta tuli Robert Wienen ohjauksessa kauhuelokuvan klassikko. Fritz Lang muokkasi elokuvan käsikirjoitusta sen verran, että Janowitz ja Mayer protestoivat muutoksia.
Janowitz kirjoitti seuraavaksi kaksi elokuvaa F. W. Murnaulle. Hän jättäytyi elokuva-alalta jo vuonna 1922 ja siirtyi öljyteollisuuden pariin.
Sara Jean Underwood
Sara Jean Underwood (s. 26. maaliskuuta 1984 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen valokuvamalli, televisiojuontaja ja Playboy-tyttö.
Underwood oli Playboyn heinäkuun 2006 "Playmate of the Month" ja vuoden 2007 "Playmate of the Year".
Underwood toimi G4-kanavalla tekniikkaan keskittyvän "Attack of the Show!" sarjan juontajana.
Lisäksi Underwood on esiintynyt elokuvissa. Hän esiintyi muutaman muun Playboy-mallin kanssa elokuvassa "Epic Movie", jossa he näyttelivät merirosvoja. Vuonna 2009 Underwood osallistui kahdeksanteen Naisten ninjasoturi-kisaan päästen toiselle kierrokselle.
Liechtenstein kesäolympialaisissa 1936
Liechtenstein osallistui ensimmäistä kertaa olympiakisoihin Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Maan joukkue koostui kuudesta miesurheilijasta, jotka kilpailivat yleisurheilussa, pyöräilyssä ja ammunnassa. Mitaleille asti liechtensteinilaiset eivät kuitenkaan yltäneet.
Friedrich Hebbel
Christian Friedrich Hebbel (18. maaliskuuta 1813 Wesselburen – 13. joulukuuta 1863 Wien) oli saksalainen näytelmäkirjailija.
Hebbel oli lähtöisin köyhistä oloista. Hän osoitti kuitenkin jo pienenä kirjallisia taitojaan, kun hänen runojaan julkaistiin "Modezeitungissa". Hebbel pystyi elättäjänsä Elise Lensingin turvin menemään opiskelemaan Heidelbergin ja Münchenin yliopistoon. Hän ei kuitenkaan pystynyt elättämään itseään runoillaan ja palasi Lensingin huomaan.
Ensimmäisen näytelmänsä Hebbel julkaisi vuonna 1840. Raamatun tarinaan perustuva "Judith" toi Hebbelille kuuluisuutta. Toinen näytelmä, "Genoveva", valmistui seuraavana vuonna. Vuonna 1843 Hebbel kirjoitti esseen kirjallisuusteoriasta "Mein Wort über das Drama". Samana vuonna hän kirjoitti myös keskiluokkaa kuvaavaa näytelmää "Maria Magdalena".
Hebbel asettui vuonna 1845 Wieniin ja nai näyttelijä Christine Enghausin. Hebbelin uran loppu oli menestyksekäs. Vuoden 1848 näytelmää "Herodes und Mariamne" Hebbel pitää mestariteoksenaan. Seuraavaksi hän kirjoitti teokset "Agnes Bernauer" ja Nibelungen lauluun perustuvan kolmiosaisen sarjan "Die Nibelungen". "Gyges und sein Ring" vuodelta 1854 on ehkä Hebbelin kypsin teos.
"Judithia" ja "Maria Magdalenaa" on esitetty Suomenkin teattereissa vuoden 1900 molemmin puolin.
Rolando
Rolando Jorge Pires da Fonseca, joka tunnetaan paremmin nimellä Rolando (s. 31. elokuuta 1985 São Vicente, Kap Verde) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa ranskalaista Marseillea.
Rolando aloitti ammattilaisuransa lissabonilaisjoukkue Belenensesin riveistä, jonka junioreissa hän oli myös pelannut. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 28. elokuuta 2004 kotiottelussa Marítimoa vastaan. Rolando pelasi debyytissään täydet 90 minuuttia ja teki yhden maalin. Tulevina kausin hän nousi joukkueensa puolustuksen tukihahmoksi. Viimeisellä kaudellaan 2007–2008 hän pelasi 30 ottelua, kun joukkue sijoittui sarjassa kahdeksanneksi.
15. huhtikuuta 2008 Porto vahvisti, että Rolando siirtyy joukkueeseen nelivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan Rolando nousi nopeasti joukkueen pelaavaan kokoonpanoon.
30. tammikuuta 2013 hän siirtyi lainasopimuksella Napoliin.
Kapverdeläissyntyinen Rolando muutti Portugaliin 15-vuotiaana ja sai maan kansalaisuuden vuotta myöhemmin. Näin hän päätti edustaa jatkossa Portugalia. Valintansa jälkeen hän nousi lähes heti Portugalin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen.
11. helmikuuta 2009 Rolando teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa ystävyysottelussa Suomea vastaan.
KSK Beveren
Koninklijke Sportkring Beveren eli KSK Beveren on belgialainen jalkapalloseura Beverenistä. Joukkue on voittanut Jupiler leaguen kahdesti (1978–1979 sekä 1983–1984) sekä Belgian cupin kahdesti (1977–1978 sekä 1982–1983).
Beveren
Beveren on kunta Itä-Flanderissa, Belgiassa. Kunnassa on 45 887 (1.1.2008) asukasta 150,18 km² kokoisella alueella.
Soluviljely
Soluviljely tarkoittaa prokaryoottisten tai eukaryoottisten solujen kasvatusta hallituissa olosuhteissa. Soluviljelyn historian kehitys ja menetelmät ovat pitkälti olleet samankaltaisia kuin kudos- ja elinviljelyn.
1900-luvun puoleenväliin mennessä eläinsoluviljely alkoi olla yleinen laboratoriotekniikka, muta idea elävien solulinjojen erottamisesta alkuperäisestä kudoslähteestään keksittiin kuitenkin jo 1800-luvulla.
1800-luvulla englantilainen fysiologi Sydney Ringer kehitti suolaliuoksia, joissa oli natrium-, kalium-, kalsium- ja magnesiumkloridia siinä määrin, että eläimen ruumiin ulkopuolella oleva sydän pystyi vielä sykkimään. 
Vuonna 1885 Wilhelm Roux poisti osan kanasikiön hermostolevyn ja piti sitä lämpimässä suolaliuoksessa muutamaa vuorokautta. Tämä oli kudosviljelyn synty. Ross Granville Harrison, joka työskenteli ensin Johns Hopkinsin yliopiston lääketieteellisessa tiedekunnassa ja sitten Yalen yliopistossa, julkaisi tutkimustensa tulokset vuosina 1907–1910 ja näin loi kudosviljelyn metodiikan.
Soluviljelytekniikat kehittyivät huomattavasti 1940–1950-luvuilla virologiatutkimusten tueksi. Virusten kasvattaminen soluviljelyissä on mahdollistanut niiden jalostamisen rokotteita varten. Jonas Salkin kehittämä poliorokote oli yksi ensimmäisistä sarjavalmisteisista tuotteista, jonka valmistuksessa käytettiin soluviljelytekniikkaa. Tutkijat John Franklin Enders, Thomas Huckle Weller ja Frederick Chapman Robbins kehittivät metodin, jonka avulla he kasvattivat poliovirusta apinan maksan soluviljelmässä. Tämän työn perusteella he voittivat vuonna 1954 Nobelin lääketieteen palkinnon, ja Salk kehitti poliorokotteen.
John Whitehead
John Whitehead on/on ollut seuraavien henkilöiden nimi:
Jonathan Richman
Jonathan Richman (s. 16. toukokuuta 1951 Natick, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä.
Richman aloitti soittamisen ja säveltämisen 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1969 hän muutti Velvet Undergroundin (ehkä tärkein musiikillinen esikuva) kotikaupunkiin New Yorkiin, jossa hän yöpyi ensimmäiset kaksi viikkoa yhtyeen managerin sohvalla. Hän työskenteli sekalaisissa töissä ja yritti luoda musiikkiuraa, mutta epäonnistuttuaan palasi Bostoniin.
Bostonissa Richman perusti vuonna 1970 The Modern Lovers -yhtyeen. Vuonna 1972 yhtye teki Los Angelesissa demonauhoituksia John Calen johdolla, mutta nauhoituksista ja esiintymisistä huolimatta levytyssopimusta ei tullut. Yhtye hajosi vuonna 1973. Pienen tauon jälkeen Richman alkoi valmistella soolotöitään ja kokosi samalla nimellä yhtyeen uusista muusikoista. Alkuperäiset demonauhat julkaistiin vuonna 1976 albumina "The Modern Lovers", ja seuraavana vuonna ilmestyi uuden yhtyeen kanssa äänitetty "Jonathan Richman and the Modern Lovers".
Richmanin kulttisuosio on kestänyt läpi vuosikymmenten. Viime vuosina hänen näkyvyyttään ovat kasvattaneet useat vierailut Conan O'Brienin show'ssa sekä rooli elokuvassa "Sekaisin Marista". Richmania on myös toisinaan kutsuttu punkin kummisedäksi, ja hän onkin innoittanut monia artisteja ja yhtyeitä.
Jalkaväkirykmentti 61 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 61 oli Vaasan ruotsinkielisessä suojeluskuntapiirissä muodostettu ruotsinkielinen rykmentti, joka muun muassa osallistui Kannaksen torjuntataisteluihin kesällä 1944. Rykmentti perustettiin reservirykmenttinä. Rykmenttiin sijoitettiin myös ruotsalaisia vapaaehtoisia. Myös rykmentin kolmannen pataljoonan komentajana toimi ruotsalainen vapaaehtoinen, majuri Sven Hedengren. Suurhyökkäyksen aikana rykmentin komentajana toimi everstiluutnantti Alpo Marttinen. JR 61 saavutti mainetta Tienhaaran taistelussa 22. - 25. kesäkuuta 1944 saavuttamallaan torjuntavoitolla.
Mandelstamin muuttujat
Mandelstamin muuttujat ovat kinemaattisia muuttujia, jotka ovat Lorentz-invariantteja (inertiaalikoordinaatistosta riippumattomia). Ne kuvaavat kahden elastisesti törmäävän hiukkasen energioita ja liikemääriä. Elastisuus tarkoittaa sitä, että kokonaisenergia ja -liikemäärä pysyvät samoina ennen ja jälkeen törmäyksen.
Mandelstamin muuttujia kuvataan kirjaimilla "s", "t" ja "u":
missä formula_4 ja formula_5 ovat törmäävien hiukkasten neliliikemäärät ja formula_6 ja formula_7 ovat hiukkasten neliliikemäärät törmäysten jälkeen. Mandelstamin muuttujien summa on sama kuin törmäävien ja sironneiden hiukkasten massojen neliöiden summa
Kun törmäystä tarkastellaan massakeskipistekoordinaatistosta, niin "s":n neliöjuuri tulkitaan hiukkasten kokonaisenergiaksi
missä formula_10 ja formula_11 ovat törmäävien hiukkasten energiat ja yläindeksissä oleva *-merkki tarkoittaa sitä, että energia on massakeskipiste-energia. Vaihtoehtoinen tapa tarkastella tilannetta on käyttää laboratoriokoordinaatistoa, jossa siis toinen hiukkanen on koordinaatiston origossa ja sen tulkitaan olevan paikallaan.
Eristäytymispolitiikka
Eristäytymispolitiikka (myös 'isolationismi') on ulkomaanpolitiikkaa, jota harjoittava valtio pyrkii olemaan puuttumatta maailmanpolitiikan tapahtumiin. Eristäytyvä valtio välttää voimakkaita kannanottoja ja liittoutumia muiden valtioiden kanssa välttääkseen ulkopoliittisia sitoumuksia ja velvollisuuksia sekä mahdollisia ikäviä seurauksia kuten sotia, jotka eivät liity välittömästi valtion omien etujen, kansalaisten tai alueiden suojelemiseen. Puhdas isolationismi tarkoittaa myös valtion ulkopuolelle suuntautuvan kaupan ja kulttuurivaihdon rajoittamista sekä pyrkimystä taloudelliseen omavaraisuuteen.
Eristäytymisestä keskustellaan monien maiden poliitiikassa. Eristäytymisellä on nähty olevan joitakin etuja, joskin myös merkittäviä haittavaikutuksia muun muassa valtion kansalaisten elintasoon ja teollisuuden kilpailukykyyn. Eristäytymällä haluttu rajoittaa siirtolaistyövoiman vastaanottamista palkkojen laskun ja työttömyyden lisääntymisen pelosta sekä mukavuusperustein, vaikka keskimäärin taloustieteilijöiden mukaan vapaa työvoiman liikkuvuuden rajoittaminen heikentää valtion taloutta.
Ming-dynastian ja jälleen Qing-dynastian aikana Kiina harjoitti eristäytymispolitiikkaa. Ensimmäiseksi Ming-dynastian aikana 1371 astui voimaan Hai jin -laki, joka kielsi kaiken meritse tapahtuvan kaupankäynnin. Kiellon oli tarkoitus estää kasvanut merirosvous, mutta aikaa myöten se näännytti rannikkoalueet, jotka olivat perinteisesti saaneet osansa toimeentulosta laillisesta meritse tapahtuvasta kaupankäynnistä. Kielto purettiin vuonna 1550, jolloin valtio joutui aloittamaan toimet kaupankäynnin elvyttämiseksi.
Qing-dynastia otti käyttöön Hai jinin vuonna 1647 heikentääkseen Ming-hallitukseen kuulunutta sotapäällikköä Koxingaa. Koxinga vaikutti rannikolla ja häntä pidettiin uhkana Qingille. Kiellon rikkojaa uhattiin kuolemantuomiolla.
Tokugawa-shōgunaatin aikainen Japani harjoitti Sakoku-ulkopolitiikkaa, jolloin kukaan ei voinut tulla maahan eikä lähteä maasta. Kielto oli voimassa vuosina 1641–1853 ja se piti muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta.
Yhdysvallat on harjoittanut useissa historiansa vaiheissa ulkopolitiikkaa, jossa on pyritty eristäytymään ulkopoliittisista sitoumuksista ulkomaankauppaa rajoittamatta.
Zazan kieli
Zaza, joskus myös zazaki, on itäisessä Anatoliassa Eufrat- ja Tigris-jokien välillä puhuttu indoeurooppalainen kieli. Se kuuluu iranilaisen kielihaaran luoteisryhmään. Zazan sukukieliä ovat kurdi, persia ja belutši. Se jakaantuu pohjoiseen ja eteläiseen zazaan. Kielellä on 1,64 miljoonaa puhujaa.
Zazan kieli on todennäköisesti peräisin Pohjois-Iranista.
Lihaa ja verta
Lihaa ja verta (, tyyliteltynä Flesh+Blood, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Tuliset miekat), on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Paul Verhoevenin ohjaama elokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1501 Eurooppaan.
Flesh and Blood
Flesh and Blood voi viitata ainakin seuraaviin:
Yanmar
Yanmar Co., Ltd on japanilainen yhtiö, joka on erikoistunut koneiden valmistukseen ja myyntiin. Yhtiö valmistaa muun muassa maatalouskoneita ja veneiden moottoreita. Yhtiö on perustettu vuonna 1912. Pääkonttori sijaitsee Osakassa, Japanissa. Vuonna 2007 yrityksessä oli 15 365 työntekijää.
Tert-butyylihydroperoksidi
Tert-butyylihydroperoksidi (CHO) on orgaaninen peroksidi, jota käytetään hapettimena ja muovien valmistuksessa polymeraatioreaktion heräteaineena sekä muovien kovettajana. Aine myydään usein 70-prosenttisena vesiliuoksena.
Huoneen lämmössä tert-butyylihydroperoksidi on väritön neste. Se on voimakas hapetin ja reagoi siksi hyvin herkästi, erityisesti helposti pelkistävien aineiden kanssa. Aine on palavaa ja muodostaa myös herkästi räjähtäviä seoksia. Aine liukenee orgaanisiin liuottimiin ja sekoittuu veden kanssa.
Tert-butyylihydropeorksidia valmistetaan isobutaanista. Isobuteenissa monesti epäpuhtautena oleva isobuteeni poistetaan käsittelemällä seosta sopivissa olosuhteissa niin, että isobuteeni oligomerisoituu. Jäljelle jäänyt isobutaani erotetaan tislaamalla ja hapetetaan tert-butyylihydroperoksidiksi atomaarisella hapella.
Tert-butyylihydroperoksidi on ärsytystä aiheuttava ja syövyttävä aine. Hengitettynä aine aiheuttaa yskää ja hengitysvaikeuksia ja suurina pitoisuuksina myös keuhkovaurion. Nieltynä aine voi syövyttää ruokatorvea ja aiheuttaa pahoinvointia. Silmiin tai iholle joutuessaan tert-butyylihydroperoksidi voi aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja. Yhdiste on erityisesti veden eliöstölle haitallista.. Aineen on todettu aiheuttavan geenimutaatioita muun muassa "Drosophila"-suvun kärpäsille.
Jesse James – suuri seikkailija
Jesse James – suuri seikkailija ("Jesse James") oli Henry Kingin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1939. Elokuva perustuu löyhästi Jesse Jamesin elämään. Sen pääosassa Jesse Jamesina on Tyrone Power ja Frank Jamesia esittää Henry Fonda.
Fritz Lang ohjasi elokuvalle myöhemmin jatko-osan "Frank Jamesin paluu", ja Nicholas Ray teki uusintaversion elokuvasta vuonna 1957 nimellä "Jesse James", jossa nimiosaa esitti Robert Wagner.
American Humane Association alkoi valvoa eläinten kohtelua elokuvien tekemisessä, kun tämän elokuvan kuvauksissa yksi hevonen kuoli.
Helsinki Athletics Cheerleaders
Helsinki Athletics Cheerleaders (HAC) on vuonna 2002 perustettu helsinkiläinen kilpa-cheerleadingin erikoisseura, jonka lajeihin kuuluu cheerleadingin lisäksi cheerdance.
Seurassa on yli 500 jäsentä, 21 joukkuetta ja 55 valmentajaa. Noin kymmenen prosenttia Suomen kaikista cheerleadereista urheilee HAC:ssä. Seura palkittiin vuonna 2009 Pohjola-palkinnolla.
Naiset/miehet ovat yli 15-vuotiaita, juniorit 12-15 -vuotiaita, minit 8-12 -vuotiaita ja mikrot alle 8-vuotiaita.Lähde
Guatemalan jalkapallomaajoukkue
Guatemalan jalkapallomaajoukkue edustaa Guatemalaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Guatemalan jalkapalloliitto.
Guatemalan maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Olympiakisojen jalkapalloturnauksessa Guatemala on esiintynyt kolme kertaa. Méxicon kisoissa 1968 se selviytyi kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkon otteluissa joukkue voitti Tšekkoslovakian 1–0 ja Thaimaan 4–1 sekä hävisi Bulgarialle 1–2 sijoittuen lohkossa toiseksi. Puolivälieräottelussa Guatemala hävisi Unkarille 0–1. Montréalissa 1976 Guatemala pelasi tasapelit Israelia (0–0) ja Meksikoa (1–1) vastaan sekä hävisi Ranskalle 1–4 pudoten jatkosta alkulohkon jälkeen. Soulin kisoissa 1988 Guatemala hävisi kaikki kolme otteluaan: Italialle maalein 2–5, Irakille 0–3 ja Sambialle 0–4.
Guatemalan maajoukkue on voittanut kerran Concacafin mestaruusturnauksen, Hondurasin kisoissa 1967. Se voitti kuuden joukkueen loppusarjassa neljä ottelua ja pelasi yhden tasapelin. Ratkaisuottelussa joukkue voitti toiseksi sijoittuneen Meksikon 1–0. Guatemala on saavuttanut maanosan mestaruuskilpailuissa lisäksi hopeaa kotikisoissaan 1965, jolloin mestaruuden voitti Meksiko, sekä 1969, jolloin turnauksen voitti isäntämaa Costa Rica. Neljänneksi Guatemala on sijoittunut 1989 ja 1996. Pan Amerikan kisoissa Guatemala on saanut hopeaa 1983. UNCAF Nations Cupin se on voittanut 2001, sijoittunut toiseksi 1995, 1997, 1999 ja 2003 sekä kolmanneksi 1991, 2005 ja 2007.
Orvar Nilsson
Orvar Nilsson (20. huhtikuuta 1919 – 21. joulukuuta 2008 Halmstad, Ruotsi) oli ruotsalainen sotilas, joka osallistui vapaaehtoisena sekä talvi- että jatkosotaan.
Orvar Nilsson valitsi jo nuorena sotilasuran. Hän osallistui ruotsalaisen vapaaehtoispataljoonan mukana talvisotaan Sallan rintamalla. Talvisodan jälkeen hän jatkoi opiskelua kadettikoulussa ja valmistui vänrikiksi. 1943 hän liittyi Suomen armeijan ruotsalaiseen vapaaehtoisjoukkoon. Talin–Ihantalan taistelussa luutnantti Nilsson oli Jalkaväkirykmentti 13:a jääkärijoukkueen johtaja. Joukkue koostui kokonaan ruotsalaisista vapaaehtoisista.
Sodan jälkeen Nilsson palasi Ruotsin armeijan palvelukseen. Hän toimi useissa eri tehtävissä, palveli myös YK-joukoissa ja yleni everstiluutnantiksi. Uudesta julkisesta arvostuksesta kertoo Orvar Nilssonin 2003 saama henkilökohtainen tunnustus sekä Suomen ja Ruotsin valtiovallan asennoituminen jatkosodan aikaiseen ruotsalaisten vapaaehtoisten osallistumiseen:
Nilsson kirjoitti kokemuksistaan kirjan "Suomen asiasta tuli omani", joka julkaistiin 2003. Hän oli yksi elokuvan "Tali-Ihantala 1944" henkilöistä. Elokuvassa Nilssonia esitti Jesper Malm.
Sami Parttimaa
Sami Parttimaa (s. 18. syyskuuta 1975 Haapajärvi) on pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa kesällä 2012. Ennen tuloaan Vimpeliin Parttimaa pelasi Oulun Lipossa. Haapajärven Pesä-Kiilojen kasvatti Parttimaa pelaa sisäpelissä yleensä vaihtajana numeroilla 3 tai 4. Hän on tunnettu kovista pompuistaan. Ulkokentällä Parttimaan pelipaikka on polttolinja. Parttimaa on ammatiltaan järjestelmäasiantuntija.
Parttimaa on pelannut Superpesiksessä 507 ottelua, joissa hän on lyönyt 99 juoksua, tuonut 350 sekä tehnyt kärkilyöntejä 2276. Hän on pelannut kerran Itä-Länsi -ottelussa.
Frank Jamesin paluu
Frank Jamesin paluu ("The Return of Frank James") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1940. Se on jatko-osa Henry Kingin ohjaamalle elokuvalle "Jesse James – suuri seikkailija". Elokuvan on käsikirjoittanut Sam Hellman ja nimiosassa Frank Jamesina on Henry Fonda.
"Frank Jamesin paluun" esituotanto alkoi syyskuussa 1939, jolloin elokuvan "Jesse James – suuri seikkailija" käsikirjoittanut Nunnally Johnson teki ensimmäisiä luonnoksia tarinasta. Käsikirjoittajaksi tuli myöhemmin Sam Hellman.
Langin palkkaaminen ohjaajaksi aiheutti roolijaossa ongelmia. Langin ja Henry Fondan välit olivat tulehtuneet elokuvan "Karkuri" kuvauksissa. Lang sai suostuteltua Fondan kuitenkin mukaan elokuvaan. Muihin rooleihin palkattiin monia edellisen elokuvan näyttelijöitä toistamaan roolinsa. Gene Tierney teki elokuvassa ensiesiintymisensä valkokankaalla toimittajana, joka rakastuu Frank Jamesiin.
Elokuvan tuotanto alkoi huhtikuussa 1940, ja sitä kuvattiin 45 päivää. Viimeiset kuvaukset olivat kesäkuussa. Kuvauksia varten pystytettiin lavasteita Bishopin ja Sonoran kaupunkeihin. Foxin studioiden lavasteissa kuvattiin kohtaukset, jotka sijoittuivat Omahaan.
"Frank Jamesin paluu" tuli ensi-iltaan elokuussa 1940. Se menestyi hyvin lippuluukuilla ja sai positiivisia arvosteluita kriitikoilta.
Frank James on elokuvassa vetäytynyt eläkkeelle epäonnistuneen ryöstön jälkeen. Hän käyttää nimeä Ben Woodsen ja viljelee maata Missourissa kahden ystävänsä kanssa. Frank James saa tietää, että Robert Ford on tappanut raukkamaisesti hänen veljensä ampumalla selkään. Frank antaa lain hoitaa asian. Kun paljustuu, että Ford on vapautettu kuolemantuomiostaan Frank lähtee kostamaan veljensä puolesta.
The Boy Does Nothing
The Boy Does Nothing oli Alesha Dixonin ensimmäinen single albumilta "The Alesha Show". Hän on esittänyt livenä kappaleen suomalaisessa Huuma-viihdeohjelmassa.
Kappale nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle.
The Alesha Show
The Alesha Show on Alesha Dixonin toinen albumi. Se julkaistiin 24. marraskuuta 2010 levymerkillä Asylum Records.
Albumi ylsi Iso-Britanniassa albumilistan sijalle 11. Suomessa se nousi virallisen albumilistan sijalle 23.
Annette Artani
Annette Artani () on amerikkalainen kreikkalaissukuinen laulaja ja lauluntekijä. Hänet muistetaan parhaiten edustettuaan Kyprosta Eurovision laulukilpailussa Ateenassa vuonna 2006 kappaleella "Why Angels Cry", mutta ei päässyt loppukilpailuun.
20461 Dioretsa
20461 Dioretsa on kentaurien (tai oikeammin damocloidien) ryhmään kuuluva pikkuplaneetta. Sen kiertorata on retrogradinen, ja sen inklinaatio on 160,4°. Kiertoaika on 117,13 vuotta. Retrogradisen kiertoratansa johdosta pikkuplaneetta sai nimen Dioretsa – asteroidi () takaperin. Kentaurimaisen etäisyytensä vuoksi Dioretsa ei kuitenkaan ole varsinainen asteroidi. Se löydettiin vuonna 1999, ja sen ensimmäinen tilapäinen nimi oli 1999 LD31.
Kvantti-Hall-ilmiö
Kvantti-Hall-ilmiö on kaksiulotteisissa johteissa suurissa magneettikentissä ja matalissa lämpötiloissa havaittava ilmiö, jossa johteen Hall-johtavuus eli poikittaisjohtavuus kvantittuu arvoon
formula_1
missä formula_2 on elektronin varaus ja formula_3 on Planckin vakio. Etutekijä formula_4 on "täytekerroin" (engl. "filling factor"), joka voi saada joko kokonaislukuarvoja formula_5 tai tiettyjä murtolukuarvoja formula_6. Täytekertoimen arvon mukaan kvantti-Hall-ilmiöstä käytetään nimitystä "kokonaisluku-kvantti-Hall" tai "murtoluku-kvantti-Hall". Kokonaislukuilmiö on hyvin tunnettu, se johtuu Landaun tasojen muodostumisesta johteeseen suurissa magneettikentissä. Murtolukuilmiö voidaan selittää vain ottamalla huomioon voimakkaat vuorovaikutusilmiöt: murtolukuilmiö johtuu korreloituneiden, useita elektroneja sisältävien komposiittielektronien "kokonaisluku-kvantti-Hall-ilmiöstä".
Tärkein kvantti-Hall-ilmiön sovellutus on sen käyttö sähkönvastuksen virallisena standardina. Tämä johtuu kvantti-Hall-vastuksen suuresta tarkkuudesta: sen on voitu osoittaa seuraavan luonnonvakioiden avulla saatavaa arvoa vähintään yhdeksän numeron tarkkuudella.
Kokonaisluku-kvantti-Hall-ilmiön ennustivat ensimmäisenä Tsuneya Ando, Yukio Matsumoto ja Yasutada Uemura vuonna 1975, perustuen likimääräiseen laskuun. Vuonna 1980 Klaus von Klitzing osoitti kokeellisesti että Hall-konduktanssin kvantittuminen on tarkka. Hän sai havainnostaan vuoden 1985 Nobelin palkinnon.
Suurin osa kvantti-Hall-mittauksista tehdään galliumarsenidi-heterorakenteisiin muodostuvassa kaksiulotteisessa elektronikaasussa. Vuonna 2007 kvantti-Hall-ilmiö löydettiin myös grafeenista, jossa sen luonne riippuu hiilikerrosten lukumäärästä.
Murtoluku-kvantti-Hall-ilmiössä poikittaisjohtavuus kvantittuu tiettyjen murtolukukertoimien mukaan. Ilmiön havaitsivat ensimmäisenä vuonna 1982 Daniel Tsui ja Horst Störmer. Seuraavana vuonna Robert Betts Laughlin selitti ilmiön johtuvan elektronien voimakkaista korrelaatioista, jotka johtuvat niiden välisistä vuorovaikutuksista. Murtoluku-kvantti-Hall-ilmiö on muun muassa suprajohtavuuden, Coulombin saarron ja Kondo-ilmiön ohella ainoita johtavuusilmiöitä, joissa vuorovaikutuksilla on merkittävä rooli. Tsui, Störmer ja Laughlin palkittiin työstään vuoden 1998 Nobelin palkinnolla.
Kulotino
Kulotino () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mstajoen sivujoen Peretnan varrella 12 kilometriä Okulovkasta koilliseen. Kunnan pinta-ala on 187 neliökilometriä. Asukkaita on 3 000 henkeä (vuonna 2010).
Kulotinon kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Derevan viidenneksen verokirjassa vuonna 1495. Myöhemmin se kuului Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan. Vuosina 1844–1912 paikkakunnalla toimi lasitehdas ja vuodesta 1882 lähtien kutomo ja säkkitehdas. Niiden ympärille syntyi työläisasutus. Lähistöllä sijaitsi Bolšije Polištšin kirkonkylä.
Vuonna 1928 Kulotino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tekstiilitehdas evakuoitiin toisen maailmansodan aikana, mutta siirrettiin takaisin vuonna 1946. Vuonna 2005 perustettiin Kulotinon kaupunkikunta, johon seuraavana vuonna liitettiin Polištšin kyläneuvostoalue.
Kulotinon kunta rajoittuu koillisessa Kotovon, luoteessa Borovjonkan, lännessä Berjozovikin, lounaassa Okulovkan ja etelässä Uglovkan kuntiin sekä idässä Borovitšin piiriin. Pinta-alasta 72,4 % on metsää ja 17,0 % maatalousmaata.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 17 kylää: Bobylevo, Bojevo, Dolmanovo, Dorohnovo, Drutšno, Glazovo, Goruška, Jakovkovo, Kuznetševitsy, Mahnovo, Opetšek, Pestovo, Podberezje, Polištši, Staroje, Verešino ja Zujevo. Lähes 90 % asukkaista asuu Kulotinon taajamassa. Toinen suurempi asutuskeskus on reilun 300 hengen Polištši.
Kulotinosta on maantieyhteys Okulovkaan. Sen kautta kulkee myös Okulovkan, Ljubytinon ja Neboltšin välinen yhdysrata, jolla on nykyään vähän liikennettä.
Neuvostoaikainen tekstiilitehdas on lopettanut toimintansa ja taajaman asukasluku on pienentynyt huomattavasti. Työvoimasta 77 % käy töissä kunnan ulkopuolella (vuonna 2009). Tärkeimpiä työnantajia ovat julkiset palvelut ja kauppa. Kulotinossa toimivia yrityksiä ovat kivennäisvesipullottamo Sem rutšjev, kosmetiikkatehdas Organic Pharmaseuticals, pahvipakkauksia valmistava Gofra ja lämpoeristeitä tuottava Ekoservis.
Taajaman palveluja ovat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto ja sairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulta peräisin olevat Polištšin kirkko ja Kulotinon kartanoalue sekä vuosina 1875–1882 pystytetty tehdasrakennus.
Silver (albumi)
Silver on suomalaisen Messengers-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2009.
Albumilta jaettiin radiokanaville single "Steal the Wind / On the Top".
McFadden &amp; Whitehead
McFadden & Whitehead oli 1970- ja 1980-luvuilla toiminut yhdysvaltalainen sanoittaja-, tuottaja- ja laulajaduo. Duon muodostivat Gene McFadden ja John Whitehead. Duo on parhaiten tunnettu ”Ain't No Stoppin' Us Now” -kappaleestaan, joka oli Yhdysvalloissa yhden viikon vuonna 1979 R&B-listan kärjessä.
McFadden ja Whitehead syntyivät samaan köyhään naapurustoon Philadelphiassa ja kävivät saman high schoolin. Teini-ikäisinä he perustivat yhdessä ystävänsä Allen Beattyn ja Whiteheadin serkun, Ronald Lowryn, kanssa yhtyeen nimeltä ”The Epsilons”. Yhtyeen jäsenet menivät vuonna 1966 R&B- ja soullaulaja Otis Reddingin konserttiin tämän ollessa Philadelphiassa. Konsertissa he tapasivat Reddingin, jonka kanssa The Epsilons sittemmin keikkaili Reddingin kuolemaan vuonna 1967 saakka.
Sittemmin McFadden ja Whitehead ottivat nimekseen ”Talk of the Town” ja alkoivat pian työskennellä lauluntekijä–tuottajakaksikko Kenny Gamblelle ja Leon Huffille. Myöhemmin McFadden ja Whitehead tuottivat ja kirjoittivat eri artisteille kappaleita, kuten ”Where Are All My Friends” ja ”Wake Up Everybody” Harold Melvin & the Blue Notesille, ”Back Stabbers” O'Jaysille ja ”Don't Let Love Get You Down” sekä ”Soul City Walk” Archie Bell & the Drellsille. McFadden ja Whitehead työskentelivät myös muun muassa James Brownin, Stevie Wonderin, Gloria Gaynorin, Freddie Jacksonin, Teddy Pendergrassin, Melba Mooren, Willie Collinsin, Lou Rawlsin, Beau Williamsin, People’s Choicen, Gladys Knight & the Pipsin, The Intrudersin ja The Jacksonsin kanssa.
Vuoteen 1978 mennessä McFadden ja Whitehead olivat saaneet 22 kultalevyä, kaksi platinalevyä ja kaksi Grammy-ehdokkuutta. Tähän saakka McFadden ja Whitehead olivat vauhdittaneet muiden uraa, mutta vuonna 1979 he päättivät tehdä albumin, joka on nimeltään ”McFadden & Whitehead”. Seuraavana vuonna ilmestyi toinen albumi, joka on nimeltään ”I Heard It in a Love Song”. Vuonna 1982 ilmestyi kolmas albumi: ”Movin' On”.
Terry Rossio
Terry Rossio (s. 2. heinäkuuta 1960 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Shrek". Hän on käsikirjoittanut myös Pirates of the Caribbean -elokuvat yhdessä Ted Elliottin kanssa.
Uglovka
Uglovka () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 22 kilometriä Okulovkasta kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata, josta haarautuu sivurata Borovitšiin. Taajamassa on 3 300 ja kunnassa 4 200 asukasta (vuonna 2011).
Uglovkan kunnan pinta-ala on 481,32 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Okulovkan piirin Kulotinon kuntaan, idässä Borovitšin piiriin, kaakossa Tverin alueeseen, lounaassa Valdain piiriin sekä luoteessa Turbinnojen ja Okulovkan kuntiin.
Keskustaajaman lisäksi Uglovkan kuntaan kuuluu 40 kylää ja muuta asutuskeskusta: Belyševo, Berezovka, Bolšaja Krestovaja, Demidovo, Demihovo, Goruška, Inogoštša, Jablonka, Jablonovkan asema, Jazykovo, Jerzovka, Kolosovo, Kurakino, Lunino, Malaja Krestovaja, Ozerki, Paberežje, Pervomaiskin asutus, Ramenje, Rassvet, Retež, Selištše, Selištšen asema, Ševtsovo, Smjonovo, Sosnitsy, Stegnovo, Štšegrinka, Štšuja, Suhoje, Truby, Tšekanovo, Tšudovo, Vladytšno, Zaborka, Zaozerje, Zarutševje, Židobuži ja Zolotkovo. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Ozerki ja Berezovka. Kahdeksassa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Uglovkan taajama on syntynyt keskiaikaisen Ugolin kylän paikalle. Se sai alkunsa vuosina 1876–1877, jolloin ryhdytiin rakentamaan Borovitšiin johtavaa sivurataa. Uglovkan asemanseudulle perustettiin paikallista raaka-ainetta käyttäviä kalkkitehtaita. Vuosina 1927–1932 Uglovka oli Leningradin alueen Borovitšin piirikuntaan kuuluneen hallintopiirin keskus. Vuonna 1938 se sai työläisasutuksen (kaupunkimaisen taajaman) statuksen.
Taajaman tärkein tuotantolaitos on vuonna 1879 perustettu kalkkitehdas "Uglovski izvestkovyi kombinat". Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1864 rakennettu Kristuksen syntymän kirkko, jota on restauroitu 1990-luvun alusta lähtien. Paikallinen kuuluisuus on Jazykovon kylässä syntynyt kansatieteilijä ja tutkimusmatkailija Nikolai Mikluho-Maklai.
Seudulla on aikaisemmin ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin vielä muun muassa Berezovkan (karjalaksi "Keškikylä"), Bolšaja Krestovajan, Jerzovkan, Paberežjen, Padalitsyn (nykyinen Rassvet), Selištšen, Stegnovon ja Zarutševjen ("Hukankylä") kylissä.
Projektistrategia
Projektistrategia on projektin suurimman mahdollisen kilpailuedun ja arvon saavuttamiseen vaadittujen keinojen yhdistelmä. Projektistrategian määritelmä sisältää projektin aseman, toteutussuunnitelman ja toimintatavat.
Projektistrategian katsotaan yleensä pohjautuvan yrityksen liiketoimintastrategiaan. Projektilla voi kuitenkin olla useita emo-organisaatioita, jolloin sen strategiaan vaikuttaa näiden organisaatioiden liiketoimintastrategiat.
Sipola (Siikalatva)
Sipola on kylä Siikalatvan kunnassa valtatien 4 varressa. Se sijaitsee Rantsilan taajamasta 15 kilometriä Pulkkilaan päin. Kylä kuului aikaisemmin Rantsilan kuntaan. Vuonna 2010 kylän alueella asui 140 asukasta. Kylässä on ollut asutusta 1500-luvulta lähtien, ja aikoinaan siellä on sijainnut oma kirkkokin.
Breathe Slow
Breathe Slow oli Alesha Dixonin toinen single albumilta "The Alesha Show", ja se julkaistiin 9. helmikuuta 2009. Singlen paras sijoitus Britannian singlelistalla oli kolmas.
Littlest Pet Shop (peli)
Littlest Pet Shop on vuonna 2008 julkaistu peli, joka perustuu Littlest Pet Shop -leluihin. Pelissä on tarkoitus hoitaa omaa Littlest Pet Shop -lemmikkiä ja pelata minipelejä.
Coulombin saarto
Coulombin saarto on pieniin johdesaarekkeisiin muodostuva, elektronien välisestä vuorovaikutuksesta johtuva ilmiö, joka voidaan havaita saarekkeen konduktanssissa varautumisenergiaa pienemmissä lämpötiloissa. Coulombin saarrolla tarkoitetaan kohonnutta resistanssia pienillä bias-jännitteillä elektronisessa laitteessa, jossa on ainakin yksi matalan kapasitanssin tunneliliitos. Yhden elektronin transistori (single electron transistor, SET) perustuu Coulombin saartoon. SETin yhteydessä Coulombin saarrolla tarkoitetaan efektiä, jossa elektroni ei pääse "saarelle" eikä laitteessa kulje virtaa kun hila- ja bias-jännite ovat alhaisia. Kun lähteen ja nielun välistä bias-jännitettä kasvatetaan elektroni voi kulkea "saaren" kautta systeemin energian saavuttaessa Coulombin energian.
Kondensaattorin varaamiseen varauksella formula_1 kuluva energia on
formula_2
missä formula_3 on kondensaattorin kapasitanssi. Energiaa voidaan arvioida käyttämällä hyväksi levykondensaattorin kapasitanssin kaavaa
formula_4
missä formula_5 on väliaineen permittiivisyys, formula_6 on levyjen pinta-ala ja formula_7 niiden etäisyys. Elektronisuihkulitografialla muodostetuissa liitoksissa kapasitanssi voi olla luokkaa 1 femtofaradi. Tällä kapasitanssilla kondensaattorin varaamiseen yhdellä elektronilla kuluu varautumisenergia
formula_8
joka on noin formula_9. Tätä vastaava terminen energia formula_10. Jos johteen lämpötila on pienempi kuin formula_11, elektronien terminen energia ei riitä ylittämään varautumisenergiaa, jolloin liitoksen vastus kasvaa.
Yksittäiselle liitokselle Coulombin saartoa ei kuitenkaan normaalioloissa nähdä, koska liitoksen ympäristön fluktuaatiot luovuttavat elektroneille varautumisenergian ylittämiseen tarvittavan energian. Tarvitaan saareke ja vähintään kaksi liitosta. Tällöin saarekkeen konduktanssia voidaan myös ohjata siihen kapasitiivisesti kytketyllä porttijännitteellä.
Coulombin saartoa kuvataan yleisesti Konstantin Likharevin ja Dmitri Averinin 1980-luvulla muotoilemalla "Ortodoksiteorialla".
Talouspaperi
Talouspaperi, joskus myös keittiöpaperi, on imukykyistä paperia, jota käytetään muun muassa erilaisien tasojen pyyhkimiseen sekä nesteiden kuivaamiseen. Talouspaperi on vessapaperia hieman karheampaa ja saattaa siksi ärsyttää ihoa. Käytön jälkeen talouspaperi heitetään roskakoriin tai kompostoidaan. Keittiöpaperia myydään rullissa, pakkausten koot vaihtelevat kahdesta kuuteentoista rullaan. Yhdessä rullassa voi olla 14 metriä 22 cm leveää paperia, joka on jaoteltu arkeihin. Talouspaperia on myös rullina, joissa paperi on jaoteltu puoliarkkeihin. Yhdessä rullassa olisi 3,08 m² keittiöpaperia. Talouspaperia pidetään keittiössä yleensä talouspaperitelineessä.
Suomessa toimivia suuria pehmopaperitehtaita ovat Nokian paperi ja Mäntän paperitehdas.
"3T"-lehti mainitsee kaksi toisistaan riippumatonta paperipyyhkeiden keksijää: Arhur Hoyt Scott ja William E. Corbin. Philadelphialaisen Scottin WC-paperia valmistava Scott Paper Company sai vuonna 1907 junalastillisen WC-paperiksi liian paksua raakapaperia. Scott keksi paperin sopivan niistämiseen, ja alkoi markkinoida sitä ensin pinkoissa, sitten rullissa. Scott sai keksinnölleen patentin vuonna 1915. Aluksi pyyhkeitä markkinoitiin hotelleille ja ravintoloille, kotitalouksille vasta vuodesta 1921.
Seuraavana vuonna William E. Corbin New Hampshiresta toi markkinoille kertakäyttöpyyhepinkkansa. Corbin oli antanut tuotteellen nimeksi oman sukunimensä takaperin: Nibroc. Corbinin tuote jäi markkinoilla toiseksi Scottin kertakäyttöpyyhkeille.
Scottin paperiyritys on kuulunut Kimberly-Clark-konserniin vuodesta 1995 lähtien.
Ust-Volma
Ust-Volma () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Kresttsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mstajokeen laskevan Volmajoen suussa 35 kilometriä Kresttsystä pohjoiseen. Kylässä on reilut 200 ja kunnassa noin 600 asukasta (vuonna 2010).
Ust-Volman kunnan pinta-ala on 742,43 neliökilometriä. Siitä 90,7 % on metsää ja 6,4 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Mstan ja Volman lisäksi Holova ja Verebuška. Luonnonsuojelualueita ovat Vetrenkajoen pyhä lähde sekä Holovan lohenkutualue.
Vinyn kunta liitettiin Ust-Volmaan vuonna 2010. Nykyään kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 30 kylää: Amosovo, Borok, Dalevo, Gorbunova, Hmeljovka, Holova, Jeresino, Knjaženitsy, Kurino, Kurovo, Nevskaja, Novoje Rydino, Novoje Zaberenje, Olešnja, Olhovka, Povodjo, Šerebut, Sivera, Snettsy, Staroje Zaberenje, Terebušovo, Velikaja Niva, Vetrenka, Volna, Voronovo, Vyny, Zaretšnoje Rydino, Zavolonje, Žernovka ja Žiharevo. Ust-Volman jälkeen suurin kylä on reilun sadan asukkaan Viny. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Ust-Volman lähellä on 700–800-luvuille ajoitettuja kurgaani- ja kumpuhautoja. Tarinan mukaan ruhtinatar Olga perusti sinne pogostan verojen keräämistä varten vuonna 947. Ensimmäisen kerran Volma mainitaan vuonna 1299 laaditussa tuohikirjoituksessa. 1400-luvun lopulla Ust-Volman pogosta kuului Novgorodin Derevan viidennekseen. Perinteinen elinkeino oli maanviljely. 1800-luvulla syntyi sahoja, ja asukkaat alkoivat tehdä metsätöitä ja uittaa puuta. Lähistöllä oli myös lasi- ja nahkatehtaat. Pogostalla oli vuonna 1744 rakennettu puinen ja vuonna 1797 pystytetty kivikirkko. Vuonna 1908 perustettiin Ust-Volman volosti, jonka hallinto oli Mstan toisella rannalla Ljubtsyn kylässä. Vuonna 1926 Ust-Volmasta tuli kyläneuvostoalueen keskus.
Kylistä on linja-autoyhteydet Kresttsyyn. Vinyn kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Tärkeimmät elinkeinot ovat kauppa (22,4 %), maa- ja metsätalous (20,0 %) sekä kunnallis- (17,6 %) ja muut julkiset palvelut. Vinyssa toimii sikala, Žernovkassa karjatila ja sahalaitos. Ust-Volman maatalousyritys on käytännössä lopettanut toimintansa. Palveluihin kuuluvat Ust-Volman ja Vinyn kulttuuritalot, postit ja ensiapuasemat.
Seudun nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Ust-Volmaan 1700-luvun lopulla rakennettu Tatištševin kartano puistoineen ja piharakennuksineen sekä toisen maailmansodan muistomerkit. Nevskajan ja Zavolonjen kylissä on lomakylät.
Ernie Kovacs
Ernie Kovacs (23. tammikuuta 1919 Trenton, New Jersey – 13. tammikuuta 1962 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja televisiokomedian uranuurtaja.
Näyttelemistä New Yorkissa opiskellut Kovacs toimi vuosina 1941–1943 kotikaupunkinsa sanomalehden "The Trentonianin" kolumnistina, jonka jälkeen Kovacks siirtyi WTTM-radioasemalle, jolla hän toimi muun muassa kuuluttajana ja apulaisohjelmajohtajana. Vuonna 1950 Kovacs siirtyi televisioon NBC:n verkkoon kuuluvalle philadelphialaiselle WPTZ-TV -asemalle. Aluksi hän toimi juontaja "Deadline for Dinner" -ruoanlaitto-ohjelmassa ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli aseman aamuohjelman "3 To Get Ready" isäntä. Kovacs teki vaikutuksen NBC:n johtoon, ja toukokuussa 1951 hän sai oman päivittäisen 15-minuuttisen ohjelmansa, "It's Time for Ernie", NBC:n verkossa valtakunnallisesti esitettäväksi. Saman vuoden heinäkuussa hän aloitti parhaaseen katseluaikaan lähetetyn "Ernie in Kovacsland" -ohjelman. Kovacs teki Philadelphiassa vielä "Kovacs on the Corner" -sarjan alkuvuodesta 1952, kunnes hän huhtikuussa siirtyi New Yorkiin CBS-televisioyhtiölle kuuluvalle WCBS-asemalle.
New Yorkissa Kovacs isännöi "Kovacs Unlimited" -viihdesarjaa. Sarjaa tehtiin 21 kuukautta, ja se oli Kovacsin pitkäikäisin televisiosarja. Tämän jälkeen hän teki ohjelmia useille eri televisioverkoille. Huhtikuussa 1954 Kovacs siirtyi DuMont Networkin WABD-asemalle, jolta hän seuraavana vuonna palasi takaisin NBC:lle. Viimeisellä kaudellaan 1961–1962 hän teki esiintyi ABC:lla.
Kovacs kuoli 42-vuotiaana auto-onnettomuudessa palatessaan kotiin Milton Berlen järjestämiltä kutsuilta.
Ernie Kovacs on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Laksvatn
Laksvatn on kylä Paatsivuonon kunnassa, Pohjois-Norjan Tromssan läänissä. Kylältä lounaaseen sijaitsee Laksvatnbuktan lahti, joka on osa Paatsivuonon vuonoa. Kylältä koilliseen sijaitsee Laksvatnet-järvi. Laksvatn on aivan Tromssaan johtavan E8-tien varrella.
Nimi ”Laksvatn” tarkoittaa suomeksi ”lohijärveä”.
Taimon koulu
Taimon koulu on Naantalissa, Luikkion kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1982 valmistunut alakoulu. Koulun rehtori on Markku Ala-Uotila. Vararehtorina toimii Tiina Koppanen. Koulussa on 316 oppilasta, neljässätoista perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskinmäärin 22 oppilasta.
Vuonna 2008 valmistui 1,5 miljoonaa euroa maksanut peruskorjaus ja koulun laajennus, kun koulussa ilmeni sisäilmaongelmia.
Taimon koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Taimon päiväkodin, Soinisten päiväkodin, Suovuoren päiväkodin sekä Ruonan päiväkodin ateriat.
Kondo-ilmiö
Kondo-ilmiö on metalleissa ja kvanttipisteissä tapahtuva ilmiö, joka vaikuttaa rakenteiden sähkönjohtavuuteen. Kondo-ilmiö johtuu pienten kaksitasosysteemien aikaansaamasta uudesta sironta- tai läpäisykanavasta.
Metalleissa kaksitasosysteemit muodostuvat magneettisista epäpuhtauksista, jotka voivat sirontaprosessissa kääntää elektronin spinin. Tuloksena sironnasta on niinkutsuttu "Kondo-resonanssi" ja sitä kautta sironnan ja sähkönvastuksen suureneminen. Kondo-ilmiön johdosta metallien vastus suurenee lämpötilan pienentyessä. Koska lämpötilan pienentyessä muut sirontamekanismit, kuten elektroni-elektroni- ja elektroni-fononisironta, heikkenevät, vastuksen lämpötilariippuvuus tulee ei-monotoniseksi. Näistä mekanismeista sekä elastisesta sironnasta johtuen vastuksen (tai tarkemmin resistiivisyyden) lämpötilariippuvuus metalleissa on yleensä muotoa
formula_1
Ensimmäinen termi aiheutuu lämpötilariippumattomasta elastisesta sironnasta, toinen Fermi-nesteominaisuuksista, kolmas elektroni-fononisironnasta ja neljäs Kondo-ilmiöstä. Termien kertoimet riippuvat kyseisen materiaalin ominaisuuksista. Yhtälö on voimassa "Kondo-lämpötilan" formula_2 yläpuolella. Tässä formula_3 on johtavuuselektronien vyönleveys.
Tyypillisesti näiden ilmiöiden yhteisvaikutuksena muodostuva vastuksen lämpötilariippuvuuden minimi sijaitsee noin 5 kelvinin lämpötilassa. Metallien Kondo-ilmiön selitti 1960-luvulla Jun Kondo, jonka mukaan ilmiö nimettiin.
Kvanttipisteissä Kondo-resonanssi muodostuu, kun kvanttipisteen varautumisenergia on paljon lämpötilaa suurempi, ja kun kvanttipisteen kytkentä ympäröiviin johtimiin on tarpeeksi suuri. Näissä rakenteissa Kondo-resonanssi lisää elektronien transmissiota kvanttipisteen läpi, ja sen vuoksi Kondo-ilmiö suurentaa kvanttipisteen konduktanssia. Kondo-ilmiötä kvanttipisteissä kuvaillaan tyypillisesti yhdellä energiaskaalalla, Kondo-lämpötilalla formula_2.