hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pyörähdyskappale
Pyörähdys­kappale on kolmi­ulotteinen kappale, jonka voidaan ajatella syntyvän jonkin käyrän rajoittaman tasoalueen pyörähtäessä avaruudessa jonkin kiinteän suoran, akselin ympäri.
Yksinkertaisimpia pyörähdys­kappaleita ovat lieriö ja kartio. Lieriö syntyy kahden suoran välisen alueen pyörähtäessä toisen suoran ympäri, kartio taas janan pyörähtäessä sen toisen pääte­pisteen kautta kulkevan suoran ympäri. Ympyrän pyörähtäessä halkaisijansa ympäri syntyy pyörähdyskappaleena pallo. Jos ympyrä pyörähtää kokonaan sen ulko­puolella olevan suoran ympäri, saadaan renkaan tai munkkirinkelin muotoinen, toruspinnan rajoittama kappale. Ellipsin pyörähtäessä isoakselinsa ympäri syntyy pyörähdysellipsoidi.
Käytännössä pyörähdys­kappaleita ovat muodoltaan monet astiat sekä yleensä sorvin avulla valmistetut esineet.
Pyörähdyskappaleet ovat symmetrisiä kaikkien akselin ympäri tehtyjen rotaatioiden suhteen. Niiden poikki­leikkaus akselia vastaan kohti­suorilla tasoilla on ympyrä.
Pyörähdyskappaleen rajapinta on pyörähdyspinta.
Mikäli pyörähtävää aluetta rajoittava käyrä voidaan esittää jonkin funktion kuvaajana, voidaan pyörähdys­kappaleen tilavuus määrittää integraalilaskennan avulla. Oletetaan, että "f" on välillä [a,b] jatkuva positiivinen funktio ja että pyörähtävää aluetta A rajoittavat käyrä "y = f(x)" sekä suorat "y=0", "x=a" ja "y=b". Tällöin alueen A pyörähtäessä x-akselin ympäri syntyy pyörähdys­kappale, johon kuuluvat pisteet (x,y,z) toteuttavat epäyhtälöt
Tämän pyörähdyskappaleen tilavuus on
Jos käyrä "y=f(x)" pyörähtää x-akselin ympäri "(n+1)"-ulotteisessa avaruudessa, on "x"-akseli kohtisuoraan "n"-ulotteista avaruutta vastaan, jolloin jokainen käyrän piste rajaa "n"-ulotteisen pallon tilavuuden. Tämän pyörähdyskappaleen tilavuus on
Missä formula_5 on gammafunktio.
Pyörähtääkseen on kappaleen kunkin pisteen rajattava pallopinta. Tämän pallopinnan ulottuvuudet määräävät ne koordinaattiakselit, jotka ovat kohtisuorassa pyörähdyksen akselia vastaan. Esimerkiksi kun käyrä formula_6 pyörähtää formula_7-avaruudessa x-akselin ympäri, rajaa jokainen sen piste formula_8-tason suuntaisen ympyrän. Tästä seuraa, että n-ulotteisessa avaruudessa pyörähdyksen akselin ei välttämättä ole oltava suora, vaan se voi olla enintään formula_9-ulotteinen. Esimerkiksi formula_10-avaruudessa formula_11-tason ympäri pyörähtävän kappaleen pisteet rajaavat kukin ympyrän formula_12-tasossa.
Pavel Posád
Pavel Posád (s. 28. kesäkuuta 1953) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Brnon hiippakuntaan Josef Vrana 26. kesäkuuta 1977, ja hänet nimitettiin Litoměřicen hiippakunnan johtoon 24. joulukuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. helmikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Jan Graubner ja Josef Koukl.
Posád sai 26. tammikuuta 2008 nimityksen České Budĕjovicen vihkipiispaksi ja Poetoviumin titulaaripiispaksi.
Jan Baxant
Jan Baxant (s. 8. lokakuuta 1948 Karlovy Vary) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Prahan arkkihiippakuntaan František Tomášek 23. kesäkuuta 1973. Hänet nimitettiin Litoměřicen hiippakunnan johtoon 4. lokakuuta 2008, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Diego Causero ja Jirí Padour.
Jiří Paďour
Jiří Paďour (4. huhtikuuta 1943 Vraclav – 11. joulukuuta 2015 Prachatice) oli tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 21. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Prahan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ausuccuran titulaaripiispaksi 3. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Giovanni Coppa ja Jaroslav Škarvada.
Paďour sai 23. helmikuuta 2001 nimityksen České Budĕjovicen koadjuuttoripiispaksi, ja 25. syyskuuta 2002 hänestä tuli sen piispa. Hän erosi tehtävästä 1. maaliskuuta 2014.
Luiz Henrique da Silva Brito
Luiz Henrique da Silva Brito (s. 19. toukokuuta 1967 São Gonçalo) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Camposin hiippakuntaan João Corso 14. joulukuuta 1991. Hänet nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zallatan titulaaripiispaksi 29. helmikuuta 2012, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Orani João Tempesta, jota avustivat Roberto Francisco Ferrería Paz ja Roberto Gomes Guimarães.
José Luis Astigarraga Lizarralde
José Luis Astigarraga Lizarralde (4. toukokuuta 1940 Azkoitia – 20. tammikuuta 2017) oli Perussa toiminut Espanjan puoleisesta Baskimaasta kotoisin ollut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin passionistien papiksi 1. helmikuuta 1964 ja nimitettiin Yurimaguasin apostolisen vikariaatin johtoon sekä Bulelianan titulaaripiispaksi 26. marraskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. helmikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dossena, jota avustivat Venancio Celestino Orbe Uriarte ja Miguel Irizar Campos.
Peter Parapullil
Peter Parapullil (s. 2. joulukuuta 1949 Perumanoor) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jhansin hiippakuntaan 29. helmikuuta 1976 ja nimitettiin sen johtoon 31. lokakuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pennacchio, jota avustivat Albert D'Souza ja Frederick D'Souza.
Manfred Melzer
Manfred Melzer (28. helmikuuta 1944 Solingen – 9. elokuuta 2018) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan 1. helmikuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Carinolan titulaaripiispaksi 9. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Meisner, jota avustivat Klaus Dick ja Josef Plöger.
José Ronaldo Ribeiro
José Ronaldo Ribeiro (s. 28. helmikuuta 1957 Uberaba) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brasílian arkkihiippakuntaan 5. toukokuuta 1985 ja nimitettiin Janaúban hiippakunnan johtoon 6. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Bráz de Aviz, jota avustivat José Freire Falcão ja Raymundo Damasceno Assis. Ribeiro asetettiin virkaansa 25. elokuuta.
Frank Joseph Rodimer
Frank Joseph Rodimer (25. lokakuuta 1927 Rockaway – 6. joulukuuta 2018) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi newjerseyläiseen Patersonin hiippakuntaan 19. toukokuuta 1951 ja nimitettiin sen johtoon 5. joulukuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Peter Leo Gerety, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja Peter Poreku Dery.
Rodimer jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 2004.
Puutavaran mittaus
Puutavaraa voidaan mitata tilavuuden, massan tai kappalemäärän mukaan.
Puutavaran tilavuus­yksikkönä käytetään nykyään yleensä kuutiometriä, kuten muunkin tilavuuden yksikkönä. Historiallisesti on ollut käytössä monia muitakin yksiköitä.
Varsinkin pyöreää puutavaraa mitattaessa on otettava huomioon, että pinottujen puun­runkojen väliin jää aina ilmaa, minkä vuoksi pinossa olevan puuaineen todellinen tilavuus on aina pienempi kuin pinon kokonais­­tilavuus. Tämän vuoksi puutavaran tilavuus voidaan ilmoittaa joko kiinto-, pino- tai irto­mittana, ja sen mukaisesti puhutaan kiinto-, pino- tai irto­kuutio­metreistä. Nykyään on pyrkimyksenä siirtyminen kiinto­mitan käyttöön kaikissa pyöreänkin puu­tavaran lajeissa. Suurten ja arvokkaiden tukkien mittauksessa pyritään mahdollisimman tarkkaan tukkikohtaiseen kiintomittaan.
Puutavaran kiinto­mitta eli tilavuus "kiinto­kuutio­metreinä" (lyhenne k-m; tarkoittaa siinä olevan puu­aineen todellista tilavuutta, kuorellisena tai kuorettomana. Periaatteessa se siis tarkoittaa kuutio­metrin kokoista täyttä puuta ilman pino- tai irto­kuutioon jääviä rakoja. Yksittäisille tukeille se voidaan määrittää sen paksuuden perusteella olettamalla sen olevan poikki­leikkaukseltaan ympyrän muotoinen, tai myös upotusmittarilla. Pinotun puun kiintomitta voidaan määrätä sen pino­mitan avulla muunto­kertoimen avulla taikka upotus­mittarilla.
Käytännössä kiinto-, pino- ja irto­kuutio­metreille käytetään seuraavia muunto­kertoimia:
Halkoja mitattaessa kuutio­metristä käytetään Suomessa vanhastaan nimitystä motti. Monissa muissa maissa vastaava termi on stere. Neljä mottia on yksi syli. Ennen metrijärjestelmään siirtymistä käytettiin ns. "vanhaa syliä", joka kuitenkin oli eri suuruinen eri puu­lajeille.
Varsinkin laivauksessa on puutavaran mittayksikkönä vanhastaan käytetty myös standarttia. Tavallisimmin käytetty "Pietarin standartti" sahattua puu­tavaraa oli 165 englantilaista kuutiojalkaa eli 4,67203 m. Yksi standartti veistettyä puuta­varaa sen sijaan oli 150 kuutio­jalkaa eli 4,24730 m ja pyöreää puutavaraa 120 kuutiojalkaa eli 3,398 m3. Kaivos- ja ratapölkkyjen mittaamisessa käytettiin myös niin sanottua Gööteporin standarttia, joka käsitti puutavaraa 180 englantilaista kuutio­jalkaa eli 5,097 pino­kuutio­metriä.
Metsästä hakattuja tukkeja on mitattu ottamalla pituusmitta ja latvapään halkaisijamitta, joista on saatu kuutiomäärä puulajeittaisten taulukoiden avulla, joita on ollut eri maantieteellisille alueille. Etenkin paperipuuta on mitattu kehysmitoilla pinossa. Nykyään hakkuukoneissa on tukin pituuden ja profiilin mittaus, joista kone laskee kuutiomäärän. Kuljettaja syöttää koneelle rungon puulajin ja tukin laadun.
Samjhauta Expressin pommitus
Samjhauta Expressin pommitus 18. helmikuuta 2007 oli terrori-isku Panipatissa noin 80 kilometriä Delhistä pohjoiseen. Kaksi junavaunua syttyi tuleen räjähdyksen voimasta, joka surmasi ainakin 65 ihmistä.
Pakistanin ulkoministeri Khurshid Kasurin oli määrä tavata Intian valtionjohto seuraavana päivänä. Hän ei muuttanut suunnitelmiaan.
Jan Graubner
Jan Graubner (s. 29. elokuuta 1948 Brno) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Olomoucin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tagarian titulaaripiispaksi 17. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi František Vaňák, jota avustivat Vojtěch Cikrle ja Karel Otčenášek.
Graubner sai 28. syyskuuta 1992 nimityksen Olomoucin arkkipiispaksi.
Graubneria on syytetty seksuaalisen hyväksikäytön peittelystä isä František Mertan tapauksessa.
Jaana Niemelä
Jaana Marketta Niemelä (o.s. Ahonen, s. 1. kesäkuuta 1972 Nurmes) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Oulun NMKY:n Urheilijoita. Aikaisemmin hän on edustanut Turun Weikkoja, Oulun Pyrintöä ja Nurmeksen Seppoja. Kalevan kisoista Niemelä on voittanut vuonna 2008 hopeaa ja vuonna 2006 pronssia 10 000 metrin juoksusta. Lisäksi hän voitti maastojuoksun SM-kisoista hopeaa ja pronssia 6 kilometrin matkalta. Maastojuoksun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 Niemelä oli 42.
Jaakko Kero
Jaakko Olavi Kero (s. 3. syyskuuta 1972 Turku) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Jukka Kero. Kalevan kisoista Kero on voittanut kaksi kultaa, neljä hopeaa ja pronssin maratonjuoksussa. Lisäksi hän on edustanut Suomea yleisurheilun EM-kisoissa vuonna 2006.
Lena Lotzen
Lena Lotzen (s. 11. syyskuuta 1993 Würzburg) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 25 maaottelua vuosina 2012–2015 ja tehnyt niissä neljä maalia.
Lotzen esiintyi ensimmäisen kerran Saksan naisten maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2010 ja saavutti MM-hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012. Hän pelasi ensimmäisen kerran naisten arvokisoissa vuoden 2013 EM-kisoissa, jossa Saksa voitti mestaruuden. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi yhden ottelun kokonaan ja pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Seuratasolla Lotzen edustaa Bayern Müncheniä. Hänen juniorivuosiensa seuroja olivat TG Höchberg ja JFG Kreis Würzburg Süd-West.
Borniitti
Borniitti (CuFeS) eli kirjava kuparikiisu on tärkeä kuparimalmin kupari-rautasulfidi. Se on nimetty itävaltalaisen mineralogi I. von Bornin mukaan.
Borniitti löydettiin vuonna 1725, ja se nimettiin vuonna 1845.
Henri Estienne
Henri Estienne voi tarkoittaa kahta ranskalaista kirjanpainajaa:
Estienne
Estienne, Étienne, () oli merkittävä ranskalainen kirjanpainajasuku. Sen edustajista Henri Estienne vanhempi (noin 1470–1520) perusti vuonna 1501 Pariisiin kirjapainon.
Henri Estiennen poika oli Robert Estienne (1503–1559), joka julkaisi "Raamattua" usealla kielellä. Hän julkaisi myös itse kirjoittaman sanakirjan "Thesaurus linguae Latinae" (1531). Hän siirtyi sittemmin Geneveen, jossa hän julkaisi Calvinin teoksia.
Robert Estiennen poika oli Henri Estienne nuorempi (1531–1598), joka laati sanakirjan "Thesaurus linguae Graecae" (1572).
Józef Kupny
Józef Piotr Kupny (s. 23. helmikuuta 1956) on puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Herbert Bednorz vihki hänet Katowicen hiippakuntaan diakoniksi 28. helmikuuta 1982 ja papiksi 31. maaliskuuta 1983. Hänet nimitettiin Katowicen vihkipiispaksi sekä Vanarionan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. helmikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Damian Zimoń, jota avustivat Wiktor Paweł Skworc ja Stefan Cichy.
Kupny sai 18. toukokuuta 2013 nimityksen Wrocławin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. kesäkuuta.
Étienne
Étienne viittaa seuraaviin
Herbert Bednorz
Herbert Bednorz (22. syyskuuta 1908 Gliwice – 12. huhtikuuta 1989) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Stanisław Adamski 22. kesäkuuta 1932. Hänet nimitettiin Katowicen hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Bulla Regian titulaaripiispaksi 4. toukokuuta 1950, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adamski, jota avustivat Juliusz Bieniek ja Teodoro Kubina. Bednorz osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Bednorzista tuli 12. marraskuuta 1967 Katowicen piispa. Hän jäi eläkkeelle 3. kesäkuuta 1985.
Stefan Cichy
Stefan Cichy (s. 30. maaliskuuta 1939 Przyszowice) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Katowicen hiippakuntaan Herbert Bednorz 23. kesäkuuta 1963. Hänet nimitettiin Katowicen vihkipiispaksi sekä Bonustan titulaaripiispaksi 26. elokuuta 1998, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Damian Zimoń, jota avustivat Stanisław Szymecki ja Wiktor Paweł Skworc.
Cichy sai 19. maaliskuuta 2005 nimityksen Legnican piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. huhtikuuta.
Etholén
Etholén tai Etholen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jan Gurda
Jan Gurda (24. maaliskuuta 1920 Książnice Wielkie – 16. tammikuuta 1993) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kielcen hiippakuntaan Czeslaw Kaczmarek 2. huhtikuuta 1949, ja hänet nimitettiin Kielcen vihkipiispaksi sekä Thasbaltan titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jan Jaroszewicz, jota avustivat Piotr Kałwa ja Jerzy Karol Ablewicz.
Gurda kuoli 72-vuotiaana virassa.
Wiktor Skworc
Wiktor Paweł Skworc (s. 19. toukokuuta 1948 Ruda Śląska) on puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Katowicen hiippakuntaan Herbert Bednorz 19. huhtikuuta 1973. Hänet nimitettiin Tarnówin hiippakunnan johtoon 13. joulukuuta 1997, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.
Skworc sai 29. lokakuuta 2011 nimityksen Katowicen arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. marraskuuta.
Minna Myllykoski
Minna Kristiina Myllykoski (s. 20. kesäkuuta 1982 Ylistaro) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lapuan Virkiää ja hänen valmentajanaan toimii Henry Leppäaho. Kalevan kisoista Myllykoski on voittanut hopeaa ja pronssia sekä 5 000 metrin juoksusta että 10 000 metrin juoksusta. Lisäksi hän on saavuttanut SM-kultaa puolimaratonilla sekä SM-hopeaa maastojuoksussa 6 kilometrin matkalta.
Wiesław Lechowicz
Wiesław Lechowicz (s. 22. joulukuuta 1962 Dąbrowa Tarnowska) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tarnówin hiippakuntaan Jerzy Karol Ablewicz 24. toukokuuta 1987. Hänet nimitettiin Tarnówin vihkipiispaksi sekä Lambiridin titulaaripiispaksi 22. joulukuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. helmikuuta 2008. Pääkonsekraattorina toimi Wiktor Paweł Skworc, jota avustivat Stanisław Dziwisz ja Józef Kowalczyk.
Helmi Leppänen
Helmi Tuulikki Leppänen (s. 20. tammikuuta 1981 Kerava) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Keravan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Jorma Hyttinen. Kalevan kisoista Leppänen on voittanut kuulantyönnössä hopeaa ja kaksi pronssia. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa kuulantyönnön pronssia.
Comtat Venaissin
Comtat Venaissin on entinen maakunta Provencessa Avignonin ympäristössä. Sen muinainen pääkaupunki oli Carpentras. Alue kuului Kirkkovaltiolle vuosina 1274-1791, jolloin siellä sijainneessa Avignonissa eli seitsemän paavia ja kaksi vastapaavia. Alue liitettiin Ranskaan vallankumouksen yhteydessä vuonna 1791. Comtat’n oli hedelmällistä seutua jota kasteltiin Durancejoen vedellä. Aluetta tosin kiusasi usein puhaltava mistraali, jota estämään istutettiin sypressiaitoja.
Erkki Euranto
Erkki Kaarlo Euranto (vuoteen 1935 "Engman", 16. marraskuuta 1926 – 25. lokakuuta 1993) oli suomalainen kemisti. Hän oli vuosina 1971–1991 Turun yliopiston orgaanisen kemian professori. Hän tutki erityisesti reaktiokinetiikkaa ja synteettistä orgaanista kemiaa.
Mari Fasting
Mari Fasting (s. 1. maaliskuuta 1985) on norjalainen suunnistuksen maailmanmestari.
Fasting voitti nuorten MM-kilpailuissa 2005 pitkän matkan ja viestin maailmanmestaruuden. Aikuisten sarjassa hän saavutti viestissä pronssia Lausannen MM-kilpailuissa 2012 ja voitti viestissä kultaa toisen osuuden juoksijana Sotkamon MM-kilpailuissa 2013. Hän sijoittui MM-kilpailujen keskimatkalla kuudenneksi jo Aarhusissa 2006 mutta ensimmäisen henkilökohtaisen MM-mitalinsa hän sai vasta Invernessissä 2015, jolloin hän sai viestin lisäksi pitkältä matkalta hopeaa.
Seuratasolla Fasting edustaa Halden SK:ta, jonka joukkueessa hän voitti Venlojen viestin 2012 ja 2016.
Reeth Abraham
Reeth Abraham on intialainen pituushyppääjä. Hän on pituushypyn ja kolmiloikan Intian mestari. Hän voitti Arjuna -palkinnon vuonna 1997.
Fabergé
Fabergé oli pietarilainen kultaseppäsuku, joka aloitti toimintansa 1800-luvun alussa. Suvun kultasepät valmisti muun muassa Venäjän hoville ylellisyysesineitä. Suku oli alkujaan ranskalainen hugenottisuku.
Ilaria Mauro
Ilaria Mauro (s. 22. toukokuuta 1988 Gemona del Friuli) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2013 EM-kisoissa ja teki voittomaalin alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan.
Mauro edustaa seuratasolla UPC Tavagnaccoa.
Anthony Buckeridge
Anthony Buckeridge (20. kesäkuuta 1912 – 28. kesäkuuta 2004) oli brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti humoristisesta lastenkirjasarjastaan Jennings. Sen 25 teoksesta 11 julkaistiin suomeksi vuosina 1965–1971. Toinen Buckeridgen lastenkirjasarja on suomentamaton Rex Milligan.
Buckeridge syntyi Lontoossa, mutta pankinjohtajaisänsä kuoltua ensimmäisessä maailmansodassa hän muutti äitinsä kanssa isovanhempiensa kotiin Ross-on-Wyessä. Sodan jälkeen äiti ja poika palasivat Lontooseen, missä nuori Anthony kiinnostui teatterista ja kirjoittamisesta. Saamansa apurahan turvin poika pääsi Seaford Collegen sisäoppilaitokseen Sussexissa, ja kouluaikojen sattumuksista tuli keskeinen kimmoke hänen kirjailijanuralleen.
Kouluvuosien jälkeen Buckeridge työskenteli jonkin aikaa samassa pankissa kuin isänsä aiemmin, mutta suuntautui sitten näyttelijäksi ja esiintyi muun muassa pienessä roolissa Anthony Asquithin elokuvassa "Tell England" (1931).
Buckeridge avioitui Sylvia Brownin kanssa ja alkoi opiskella University College London -oppilaitoksessa, jossa meni mukaan sosialistiseen ja pasifistiseen toimintaan. Hänen valmistumisensa jäi kiinni latinan tentistä, ja perhettä elättääkseen Buckeridge otti vastaan 
opettajan tehtäviä Suffolkista ja Northamptonshirestä.
Toisen maailmansodan aikana Buckeridge toimi palomiehenä ja kirjoitti näytelmiä, kunnes palasi opettajan työhön. 1940-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa hauskoja sisäoppilaitostarinoitaan kuunnelmiksi BBC:n lastenohjelmia varten, kunnes 1950-luvun alussa alkoi tehdä niistä Jennings-romaaneja.
Vuonna 1962 hän tapasi toisen vaimonsa Eileen Selbyn, jonka kanssa sai kolmannen lapsensa. He asuivat Lewesin liepeillä, missä Buckeridge jatkoi kirjailijantyötään ja esiintyi pienissä rooleissa Glyndebournen oopperajuhlilla.
Buckeridge sai OBE-arvon vuonna 2003.
Les Braid
William Leslie Braid (15. syyskuuta 1937, Liverpool, Englanti – 31. heinäkuuta 2005) oli brittiläinen muusikko ja yksi merseybeat-yhtye The Swinging Blue Jeansin alkuperäisjäsenistä.
Braid syntyi Liverpoolissa ja opiskeli Formbyn lukiossa. Hän oli taitava pianisti ja liittyi vuonna 1958 paikalliseen skiffle-yhtyeeseen. Vuonna 1959 hän liittyi basistiksi The Blue Genes -yhtyeeseen, joka myöhemmin muutti nimensä The Swinging Blue Jeansiksi ja saavutti listoilla suosiota mm. kappaleillaan Hippy Hippy Shake, Good Golly Miss Molly ja You're No Good.
Braid jätti The Swinging Blue Jeansin alkuvuodesta 2005, jolloin hänellä todettiin parantumaton keuhkosyöpä. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna.
Agathon Fabergé
Agathon Fabergé (7. helmikuuta 1876 Pietari – 10. lokakuuta 1951 Suomi) oli venäläissyntyinen kultaseppä, joka muutti Suomeen 1927. Hänet tunnetaan myös filatelistina. Hän kokosi suuren kokoelman suomalaisia postimerkkejä mutta se joutui vääriin käsiin ja huutokauppaan Lontooseen 1940.
Agathon Fabergé syntyi Pietarissa 7.2.1876. Hänen isänsä oli maailmankuulu kultaseppä Peter Carl Fabergé. Agathon oli perheen toiseksi vanhin lapsi.
Kouluttauduttuaan jalokivisepäksi Agathon Fabergé aloitti työskentelyn isänsä liikkeessä vuonna 1895. Monia kieliä hallinnut Agathon osallistui erityisesti yhtiön markkinointitehtäviin. Ansaitsemallaan omaisuudella hän rakennutti itselleen ylellisen datšan, jonne hän ryhtyi kokoamaan antiikkikokoelmaa, josta vuosien kuluessa muodostui erittäin merkittävä. Siihen kuului lopulta muun muassa 400 mattoa, 300 buddha-patsasta, maalauksia, kirjoja, huonekaluja, soittimia ja jalokiviä. Kokoelmaan kuului myös hyvin merkittävä postimerkkikokoelma. Mittavan kokoelmansa takia Fabergén datša tunnettiin lempinimellä Pikku Eremitaaši.
Vuonna 1916 Agathon Fabergé jätti perheyrityksen ja perusti oman antiikkiliikkeen. Yritys ehti olla toiminnassa vain vuoden ajan, ennen kuin Venäjän vallankumous pakotti sulkemaan liikkeen. Agathonin vaimo ja lapsi ehtivät poistua maasta ennen vallankumousta Sveitsiin, mutta hän itse jäi Venäjälle, todennäköisesti suojelemaan mittavaa omaisuuttaan. Vallankumouksen aikana bolševikit pidättivät Agathon Fabergén. Vapauduttuaan hän joutui toistuvasti käymään Moskovassa, jossa uusi bolševikkihallinto hyödynsi hänen asiantuntijuuttaan takavarikoitujen jalokivien arvioitsemisessa.
Vallankumouksen jälkeisinä vuosina Agathon Fabergé avioitui uudestaan. Tästä avioliitosta syntyi poika Oleg.
Vuonna 1927 Agathon Fabergé perheineen onnistui kalastajaperheen avustuksella pakenemaan jään yli Suomeen. Mukanaan hänelle oli neljä rekeä, joihin oli oli lastattu 54 matkalaukullista antiikkiesineitä ja arvokokoelmia. Arvokkaan postimerkkikokoelmansa Fabergé onnistui lähettämään maitse rajan yli. Omaisuutensa siirtämisen mahdollisti Suomen Leningradin konsulaatin apu. Konsulaatin avulla Fabergé sai myös kansainvälisen Nansen-passin. Hän ei koskaan hakenut Suomen kansalaisuutta, vaan käytti Nansen-passiaan loppuelämänsä ulkomaanmatkoillaan.
Suomeen tultuaan Agathon Fabergé hankki jalokivillään 17-huoneisen loistohuvilan. Myymällä postimerkkejä kokoelmastaan hän maksoi palvelusväen palkkoja ja monia ulkomaanmatkojaan. Matkoillaan hän myös hankki lisää postimerkkejä kokoelmiinsa. Fabergén taloudenhoito ja sijoitukset eivät kuitenkaan menestyneet, ja hän kuoli köyhänä miehenä syksyllä 1951 Suomessa.
Plínio José Luz da Silva
Plínio José Luz da Silva (s. 18. lokakuuta 1955 Pacoti) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Fortalezan arkkihiippakuntaan 16. joulukuuta 1984 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Marazanaen titulaaripiispaksi 13. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkimnen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Antônio Aparecido Tosi Marques, jota avustivat Aldo de Cillo Pagotto ja José Doth de Oliveira.
Da Silva sai 26. marraskuuta 2003 nimityksen Picosin piispaksi.
José Rafael Palma Capetillo
José Rafael Palma Capetillo (s. 11. syyskuuta 1955 Mérida) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Yucatánin arkkihiippakuntaan 14. kesäkuuta 1981 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Vallisin titulaaripiispaksi 2. huhtikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emilio Carlos Berlie Belaunzarán, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Rafael Romo Muñoz.
Giuseppe Chiaretti
Giuseppe Chiaretti (s. 19. huhtikuuta 1933 Leonessa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Ripatransone-San Benedetto del Tronton sekä Montalton (delle Marche) hiippakuntien johtoon 7. huhtikuuta 1983. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. toukokuuta Sebastiano Baggio, jota avustivat Ottorino Pietro Alberti ja Vincenzo Radicioni.
30. syyskuuta 1986 Montalto liitettiin Ripatransone-San Benedetto del Tronton hiippakuntaan, jonka uudeksi nimeksi tuli San Benedetto del Tronto-Ripatransone-Montalto. Chiaretti sai 9. joulukuuta 1995 siirron Perugia-Città della Pieven arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. tammikuuta 1996. Hän jäi eläkkeelle 16. heinäkuuta 2009.
Lü Huihui
Lü Huihui (s. 26. kesäkuuta 1989 Xinxiang) on kiinalainen keihäänheittäjä.
Lontoon olympiakisoissa 2012 Lü sijoittui viidenneksi tuloksella 63,70 metriä.
14. huhtikuuta 2012 Lü heitti Aasian ennätyksen 64,95 m. Pari kuukautta myöhemmin Li Lingwei rikkoi ennätyksen tuloksella 65,11 m. 27. huhtikuuta 2013 Lü ylitti ennätyksen heittämällä 65,62 m. Hänen dopingnäytteessään oli kuitenkin merkkejä dopingin käytöstä ja tulos hylättiin myöhemmin. Hän sai vuoden kilpailukiellon ajalle 24.5.2013–23.5.2014.
Lü saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa Aasian ennätystuloksella 66,13. Hän johti kilpailua viimeiseen heittoon saakka, jolloin Katharina Molitor ohitti hänet. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän heitti Lontoon MM-kilpailujen 2017 karsinnassa Aasian ennätyksen 67,59. Loppukilpailussa hän saavutti pronssia tuloksella 65,26.
Li heitti Aasian ennätyksen 67,69 Hallessa toukokuussa 2018. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Aasian kisoissa tuloksella 63,16 ja voitti maanosien cupin tuloksella 63,88.
Peter Paul Prabhu
Peter Paul Prabhu (20. maaliskuuta 1931 Chennai – 10. syyskuuta 2013) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka toimi Pyhän istuimen diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Tituli in Numidian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Zimbabween 13. marraskuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Giuseppe Uhac.
Prabhu erosi nuntiuksen tehtävistä vuonna 2002.
Joseph Son Sam-seok
Joseph Son Sam-seok (; s. 3. marraskuuta 1955 Pusan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pusanin hiippakuntaan 6. helmikuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Fesseën titulaaripiispaksi 4. kesäkuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Hwang Cheol-soo, jota avustivat Thaddeus Cho Hwan-Kil ja John Chrisostom Kwon Hyok-ju.
Carlos Alberto dos Santos
Carlos Alberto dos Santos (s. 2. lokakuuta 1955 Tobias Barreto) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aracajún arkkihiippakuntaan 21. toukokuuta 1983 ja nimitettiin Teixeira de Freitas-Caravelasin hiippakunnan johtoon 15. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Palmeira Lessa, jota avustivat Antônio Eliseu Zuqueto ja João Maria Messi.
Henryk Ciereszko
Henryk Ciereszko (s. 9. syyskuuta 1955 Hermanówka) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Edward Kisiel 14. kesäkuuta 1981. Hänet nimitettiin Białystokin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Diceksen titulaaripiispaksi 17. amrraskuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Ozorowski, jota avustivat Stanislaw Szymecki ja Celestino Migliore.
Matteo Maria Zuppi
Matteo Maria Zuppi (s. 11. lokakuuta 1955 Rooma) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Palestrinan suburbikaariseen hiippakuntaan Renato Spallanzani 9. toukokuuta 1981, ja hänet inkardinoitiin Rooman hiippakuntaan 15. marraskuuta 1988. Hänet nimitettiin 31. tammikuuta 2012 Rooman vihkipiispaksi ja Villa Novan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. huhtikuuta Agostino Vallini, jota avustivat Giovanni Battista Pichierri ja Vincenzo Paglia.
Paul Hwang Cheol-soo
Paul Hwang Cheol-soo (; s. 15. huhtikuuta 1953 Miryang) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pusanin hiippakuntaan 5. helmikuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Vicus Pacatin titulaaripiispaksi 17. tammikuuta 2006. Piispaksi vihkimnen seurasi 24. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augustine Cheong Myong-jo, jota avustivat Francis Xavier Ahn Myong-ok ja John Chrisostom Kwon Hyok-ju.
Hwang Cheol-soo sai 21. marraskuuta 2007 nimityksen Pusanin piispaksi.
Augustine Cheong Myong-jo
Augustine Cheong Myong-jo (; 25. toukokuuta 1935 Geoje – 1. kesäkuuta 2007) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Korean sotilaspiispaksi sekä Tubulbacan titulaaripiispaksi 23. lokakuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. helmikuuta 1990 Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Gabriel Lee Gab-sou ja Joseph Kyeong Kap-ryong.
Cheong Myong-jo sai 5. marraskuuta 1998 nimityksen Pusanin koadjuuttoripiispaksi, ja 28. elokuuta 1999 hänestä tuli sen piispa. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa.
Gabriel Lee Gab-sou
Gabriel Lee Gab-sou (29. helmikuuta 1924 – 21. joulukuuta 2004) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1950 ja nimitettiin Pusanin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Catabum Castran titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Sye Bong-Kil, jota avustivat John A. Choi Jae-seon ja Joseph Byeong Hwa Chang.
Lee Gab-sou sai 5. kesäkuuta 1975 nimityksen Pusanin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. elokuuta 1999.
Asakaze (1905)
Asakaze () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 30. joulukuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1905. Alus valmistui 1. huhtikuuta 1906.
Hatsushimo (1905)
Hatsushimo () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1905. Alus valmistui vielä samana vuonna 18. elokuuta.
Yayoi
Yayoi tarkoittaa seuraavia asioita:
Yayoi (1905)
Yayoi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä. Se poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 7. elokuuta 1905. Alus valmistui vielä samana vuonna 23. syyskuuta.
"Yayoi" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924, ja sen miehistö upotti aluksensa 10. elokuuta 1926.
Jennings (kirjasarja)
Jennings-kirjat ovat brittiläisen kirjailija Anthony Buckeridgen luoma lastenkirjasarja, jonka 25 osaa ilmestyivät vuosina 1952–1994. Kustannusosakeyhtiö Tammi julkaisi yksitoista niistä suomeksi vuosina 1965–1971, suomentajana muiden muassa Ulf Erik Qvickström.
Jennings-kirjat kertovat humoristisesti noin 11-vuotiaasta sisäoppilaitoksessa opiskelevasta pojasta, hänen hieman hidasälyisestä kaveristaan Darbishirestä ja heidän hyväntahtoisista hölmöilyistään ja väärinkäsityksistään koulutovereiden riemuksi mutta opettajien ja muun henkilökunnan harmiksi.
Buckeridgen teossarja perustuu kirjailijan omiin sisäoppilaitoskokemuksiin 1920-luvulla hänen seurattuaan itseään pari vuotta nuoremman Jennings-nimisen pojan toilailuja. Myöhemmin Buckeridgesta tuli sisäoppilaitoksen opettaja, ja hänellä oli tapana kertoa oppilaille muistelmiaan tuosta pojasta. Toisen maailmansodan jälkeen Buckeridge kirjoitti tarinoista kuunnelmasarjan BBC:n "Children’s Hour" -ohjelmaan, kunnes päätti alkaa kirjoittaa tarinoita myös kirjoiksi.
Vuonna 1995 televisiotoimittaja Michael Crick haastatteli 83-vuotiasta Buckeridgea ja kysyi, tietääkö tämä Jennings-pojan myöhemmistä vaiheista. Buckeridge ei tiennyt, mutta Crick alkoi selvittää asiaa ja löysi kirjasarjan alkuperäisen esikuvan vanhainkodista Uuden-Seelannin Eteläsaarelta. Tämä Diarmaid Jennings ei muistanut Anthony Buckeridgea eikä ollut koskaan kuullutkaan Jennings-kirjoista. Buckeridge ja Jennings aloittivat kuitenkin kirjeenvaihdon, ja vanhainkodin hoitajat lukivat herra Jenningsille Buckeridgen kirjoja. Diarmaid Jennings kuoli 96-vuotiaana 2009. Kirjailija Buckeridge kuoli viisi vuotta aiemmin 92-vuotiaana.
Jennings-kirjoja on käännetty suomen lisäksi ainakin ranskaksi, ruotsiksi ja norjaksi. Ranskassa päähenkilön nimeksi tuli Bennett ja Norjassa Stompa. Norjalaiskirjoissa myös tarinat muutettiin tapahtuviksi norjalaiskoulussa. Stompa-tarinoiden pohjalta tehtiin Norjassa 1960-luvulla myös neljä elokuvaa.
1990-luvun alussa BBC teki kahdesta Jennings-kirjasta radioversiot Stephen Fryn lukemana. Kolmas Jennings-tarina, "Jennings’ Little Hut", radioitiin 2010 lukijana Mark Williams. Vuonna 2011 kuusi Jennings-kirjaa tallennettiin äänikirjoiksi, lukijana Simon Vance.
Kirjailija Jari Tervo on maininnut Jennings-kirjat omina tärkeinä lapsuuden lukukokemuksinaan.
Haikka
Haikka on Muuratsalon saaressa sijaitseva niemi Jyväskylän Säynätsalossa. Niemessä on asuinalue.
Asuinalueen ruutukaavaan pohjautuvan asemakaavan on 1926 suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn. Rakennukset perustuvat asutus- ja sosiaalihallituksen tyyppipiirustuksiin ja valmistuivat 1920- ja 1930-luvulla. Se oli saaren ensimmäinen asuinalue ja tarkoitettu Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n työntekijöille..
Saaritien päässä Haikan niemen kärjessä pienellä saarella on Haikan sektoriloisto. Loisto valmistui 1943 Majakan lähellä on pieni kahvila Ruokala Salo, jonka miljöö on säilynyt muuttumattomana, kaurismäkeläisenä.
Kisaragi (1905)
Kisaragi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1905. Alus valmistui vielä samana vuonna 19. lokakuuta.
"Kisaragi" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928, ja alus myytiin vuonna 1929.
Kulkurin masurkka
Kulkurin masurkka on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama värielokuva vuodelta 1958.
Elokuva edustaa pitkään yleisönkin suosiossa ollutta kulkuriromantiikkaa hyödyntävää lajia. Lajin peruselokuvia ovat "Laulu tulipunaisesta kukasta" (1938) ja "Kulkurin valssi" (1941).
"Kulkurin masurkka" on Fennada-Filmin ensimmäinen värillinen näytelmäelokuva. Sovcolor-väreissä kuvattu elokuva meni kaupaksi myös Neuvostoliittoon. Kulkurielokuvien perinteisestä kaavasta poiketen elokuvan loppu ei ole onnellinen. Elokuva oli tarkoitettu tunnelmaltaan kesäiseksi, mutta ohjaajan ja kuvaajan muiden tehtävien vuoksi kuvaukset alkoivat vasta elokuussa, ja tunnelma on siksi paikoin syksyinen. Katsojamäärät olivat melko tarkkaan vuoden keskitasoa, eli yleisö piti elokuvasta, toisin kuin kriitikot.
Aikalaisarvioissa aihe todettiin tyhjiin kalutuksi. Jurkka pääosassa saa kiitosta, mutta Paula Talaskivi katsoo ohjaaja Tarkaksen saavan liian vaativia aiheita. Elokuvaa sinänsä hän luonnehtii sanoin: ”murheellinen tapaus”.
Eräässä myöhemmässä televisioajan arviossa todetaan, että kestävintä antia elokuvassa on Esko Töyrin kuvaus, joka ”hivelee maisemia kuin naisen kasvoja”.
Norge/Vänerbanan
Norge/Vänerbanan on Y-muotoinen ratalinja Ruotsissa. Radan pääosuus kulkee Göteborgin päärautatieasemalta Kilin asemalle, pääosin Vänernin länsirannikkoa pitkin. Erikstadista Konsjøhön on haara, joka jatkuu Norjan puolella Østfoldbanenina. Rataosuuksien pituudet ovat 122 kilometriä Göteborgista Erikstadiin, 180 kilometriä Göteborgista Konsjøhön, ja 232 kilometriä Göteborgista Kiliin. Rata on yksiraiteinen Göteborgin ja Öxneredin välistä 82 kilometrin pituista osuutta lukuun ottamatta, joka valmistui vuonna 2012 kaksiraiteiseksi. "Norge/Vänerbananille" on suunnitteilla lisää hankkeita vuosille 2020-2025.
Walesilainen keittiö
Walesilainen keittiö on perinteisesti perustunut walesilaisen työmiehen ruokavalioon, ja siihen kuuluvat etenkin lampaan-, sian- ja naudanliha, kala, äyriäiset ja sydänsimpukka. Walesin tärkeimmät vihannekset ovat purjo ja keräkaali, joista tehdään yleensä pekonin, lampaanlihan ja perunan kanssa perinteistä "cawl"-keittoa. Toinen walesilainen kansallisruoka on merileväleipä "bara lawr", jota syödään kauran ja pekonin kera aamiaiseksi tai illalliseksi.
Walesissa syötiin ennen vanhaan arkisin lähinnä sianlihaa, ja lampaanliha varattiin juhliin ja lomapäiviin. Nykyaikana juuri lammas yhdistetään walesilaiseen keittiöön. Kaloista walesilaisille tärkeimmät ovat lohi ja taimen. Walesin tunnetuin juusto on luultavasti mieto, valkoinen ja mureneva "caerphilly". Tunnetussa "Welsh rarebit" -ruokalajissa juustoa sekoitetaan voihin, jauhoon ja olueen ja levitetään paahtoleivälle.
Teehetki on walesilaisille tärkeä, ja teen kanssa he nauttivat muun muassa "bara brith" -leipää, johon käytetään kuivattua hedelmää, "Teisen lap" -hedelmäkakkua, "teisen carawe" -kuminakakkua, "teisen mêl" -hunajakakkua tai mausteisia walesilaisia kakkuja ("Welsh cakes").
Walesilainen aamiainen muistuttaa tuhtia englantilaista aamiaista, mutta siihen käytetään myös joitain paikallisia aineksia, kuten merileväleipää ja sydänsimpukkaa.
Jouluisin Walesissa on nautittu perinteistä walesilaista joulukakkua, johon käytetään hedelmiä ja pähkinöitä.
Pubit ovat Walesissa suosittuja ruokailu- ja juomapaikkoja sekä yhteisön sosiaalisen elämän keskuksia. Walesilaisissa pubeissa lauletaan usein yhdessä, kuten walesilaisilla on tapana. Olut on walesilaisten perinteinen suosikkijuoma, etenkin ale. Myös siideri on suosittua.
Voikosken kalliomaalaus
Voikosken kalliomaalaus on pieni ja sään haalistama kalliomaalaus Sarkaveden eteläpäässä Voikosken niskan rantakalliossa Kouvolan puolella Mäntyharjun kanssa yhteisestä rajasta Kymenlaaksossa. Maalaus on haalistunut ja jäkälän peittämä. Sen löysi Timo Miettinen vuonna 1977.
Kohde sijaitsee Voikosken niskalla sen itärannalla Kasakkaharjun länsilounaaseen aukeavassa pystykalliossa, joka sijaitsee pienen lahdelman rannalla rantapuiden takana. Paikalle pääsee jalan ja veneellä, mutta virtaukset tulisi huomioida jäällä kulkiessa.
Maalaukset ovat vaalenneet ja osin tuhoutuneet, eikä kaikkea saa näkyviin edes vahvistamalla punaväriä digitaalivalokuvista. Osa kuvioista on myös harmaan jäkälän peittämiä. Ne sijaitsevat 0,5−2,5 metriä järvenpinnan yläpuolella.
Vasemmanpuoleisin kuvio sijaitsee ylhäällä ja esittää kädetöntä koukkupolvista ihmistä. Se on 23 senttimetriä pitkä. Tämän oikealla puolella 20 senttimetriä pitkä pystyviiva, joka on katkelma jostakin kuviosta. Aivan alhaalla on ilmeisesti 26 senttimetriä pitkä ihmishahmo, mutta siltä puuttuu toinen käsi ja jalka. Timo Miettinen on erottanut ihmisellä ylös koukistetut kädet ja soikean pään. Jalan ja viereisen pyöreähkön kuvion välille on vedetty kaareva viiva. Antti Lahelma ehdottaa tulkintaa, jossa kuvio merkitsee oliota, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi käärme.
Oikealla erottuu vaivoin venekuvio, joka on osittain jäkälien peittämä. Se on maalattu hieman vinosti vasemmalle nousevaksi. Jäkälän vuoksi ei voi sanoa, ovatko kuvataanko miehistöä viivoilla vai kolmioilla. Niitä näyttäisi olevan 5−6 jäsentä.
Sarkavedessä on kaksi muutakin kalliomaalausta 9 kilometriä pohjoiseen noin 600 metrin etäisyydellä toisistaan:
Hallin Janne (elokuva)
Hallin Janne on Roland af Hällströmin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1950. Se on Fenno-Filmin viimeinen elokuva ennen kuin yhtiö yhdistyi Adams-Filmiin.
Elokuva liittyy kansanballadeihin perustuviin elokuviin, ja se kertoo kuoreveteläisestä murhamiehestä Hallin Jannesta eli Juha Mattilasta ja 1867 tapahtuneesta veriteosta. Aiheesta oli kiinnostunut usea tuotantoyhtiö ja ohjaaja jo 1930-luvun lopulla, mutta lopulta se toteutui Hällströmin ohjaamana ja Fenno-Filmin tuottamana.
Tarinan taustalla on tapaus, jossa kaksi Kuorevedellä 1840-luvulla syntynyttä miestä, Juha Mattila ja Santeri Maijanpoika, surmaa postinjakajan ja vie tältä rahat. Miehet saivat kuolemantuomion, mutta käytännön mukaan tuomio muutettiin elinkautiseksi ja miehet karkotettiin Siperiaan pakkotyöhön. Juha Mattila sepitti karkotusta odottaessaan vaiheistaan laulun, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 1868 vihkosessa "Nykyisempiä Nuoren kansan Sulolauluja, jonka ensimmäisen Postin-murhaaja Hallin Janne itse on kirjoittanut ja töistänsä ja elämästänsä kuwaillut" ja myöhemmin useaan kertaan uudestaan muun muassa arkkiveisuna.
Eero Alpi kirjoitti 1920 aiheesta aikoinaan varsin suositun näytelmän, ja Olga Vuolle julkaisi 1923 romaanin "Hallin Janne", mutta Hällström mainitsee eräässä haastattelussa, ettei hän ole hyödyntänyt niitä, vaan käsikirjoitus pohjautuu kansantietouteen ja oikeuden pöytäkirjoihin. Elokuvasta on kuitenkin löydetty runsaasti Vuolteen romaanin repliikkejä ja muita yhtymäkohtia. Tarina on laajennettu kertomaan myös Siperian vaiheista, mutta todellisuudessa miesten kohtalosta siellä ei ole tietoa.
Elokuvan kantaesitys oli 1. syyskuuta 1950 Kuoreveden Korpi-Elossa. Kaikkiaan sen yleisönsuosio jäi keskimääräistä vähemmäksi, ja se jäi tappiolle.
Elokuva saa aikalaisarvioissa paljon kiitosta. Muun muassa Eugen Terttula toteaa, että se on ”on kuin sankarinsa sarkanuttu: harmaa ja karhea, mutta lämmin, luja kotoinen”. Vastapainoksi kuitenkin esimerkiksi Jouko Tyyri kirjoitti "Ylioppilaslehdessä", että se on jäänyt ohueksi ja värittömäksi, luonnoksen asteelle. Helge Heralan roolityötä ensimmäisessä elokuvaroolissaan pidetään onnistuneena.
Ibuki
Ibuki tarkoittaa seuraavia asioita:
Simson ja orjakuningatar
Simson ja orjakuningatar () on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Peplum- ja miekkamieslajityyppien sekoitusta edustavan filmin on ohjannut Umberto Lenzi. Sen sankareita, Zorroa ja Simsonia (alkuperäisversiossa Macistea) näyttelevät Pierre Brice ja Sergio Ciani alias Alan Steel.
Navarran kuninkaan kuoltua hänen veljentyttärensä, ilkeä prinsessa Malva ja oikeamielinen Isabella kamppailevat maan valtaistuimesta. Vallanperijän nimi on kirjoitettu kuninkaan testamenttiin. Malva ja hänen rakastajansa, vartiokaartin komentaja Garcia palkkaavat voimamies Simsonin noutamaan testamentin. Isabellan rakastettu Ramón neuvoo tätä lähettämään miekkasankari Zorron samaan tehtävään. Simson ja Zorro kamppailevat testamentista, kunnes lopulta he yhdistävät voimansa ja kukistavat hallitsijaksi julistautuneen Malvan apureineen. Isabellasta tulee kuningatar ja naamionsa riisunut Zorro osoittautuu hänen rakastajakseen Ramóniksi.
"Simson ja orjakuningatar" on yksinkertainen mutta viihdyttävä seikkailuelokuva. Peplum- ja miekkamieslajityyppien sekoitus vaikuttaa tahattomalta parodialta, ja aikakoneella 1500-luvun Espanjaan siirtynyt Simson (Maciste) jää väkisinkin Zorron altavastaajaksi. Puhdasta peplumia edustaa naurettava lavastekrokotiili, jonka suuhun Simson on vähällä joutua. Sergio Ciani esiintyi samana vuonna myös toisessa ”Voimamies kohtaa Zorron” -elokuvassa "Golia e il cavaliere mascherato" (”Goljat ja naamioitu ratsumies”), jonka on ohjannut Piero Pierotti.
Elokuva on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää ranskan- ja italiankieliset ääniraidat sekä ranskankielisen tekstityksen. Sen kylkiäisenä on Franco Montemurron ohjaama "Zorro alla corte d'Inghilterra" (”Zorro Englannin hovissa”, 1971).
Jussi Ketonen
Jussi Antero Ketonen (s. 1952) on suomalaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva matemaatikko. Hän asuu nykyisin Palo Altossa Kaliforniassa. Hän on nuorin tohtoriksi väitellyt suomalaissyntyinen henkilö.
Ketosen vanhemmat ovat professori Oiva Ketonen ja maisteri Sirkka Elina Munter.
Ketonen valmistui filosofian kandidaatiksi Åbo Akademista 15-vuotiaana vuonna 1968. Hän väitteli vuonna 1971 19-vuotiaana tohtoriksi Wisconsinin yliopistossa. Väitöskirjan nimi oli "Everything You Wanted to Know About Ultrafilters But Were Afraid to Ask".
Ketonen on ollut naimisissa vuodesta 1973 yhdysvaltalaisen kirjailijan Rachel Lodenin (s. 1948) kanssa.
Pyrstöveitsikalat
Pyrstöveitsikalat (Apteronotidae) on veitsikaloihin kuuluva heimo. Heimo nlajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta. Eräitä pyrstöveitsikalalajeja pidetään akvaariokaloina.
Pyrstöveitsikalojen heimo jaetaan 13 sukuun ja lähteestä riippuen 45–64 lajiin. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkänomainen ruumiinmuoto, selän pitkähkö siimamainen elin ja hyvin pitkä peräevä. Suurin laji "Apteronotus magdalenense" voi kasvaa 1,3 m pitkäksi. Pyrstöveitsikalat ovat ainoita kaloja veitsikalojen lahkossa, joilla on pyrstöevä. Eräillä heimon pyrstöveitsikalaljeilla on pitkä kuono. Heimon kalat pystyvät tuottamaan korkeataajuuksisen heikon sähkökentän ja erotuksena muista sähköelin on muodostunut hemokudoksesta ei lihaskudoksesta.
Pyrstöveitsikalojen levinneisyysalue ulottuu Panamasta Argentiinaan ja Etelä-Amerikassa ainoa maa, josta heimon lajeja ei tavata on Chile. Useimmat niistä elävät nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa. Pyrstöveitsikalojen ravintoa ovat pienemmät kalat, vesihyönteiset ja niiden toukat. Eräät lajit syövät myös sienieläimiä. Mustaveitsikalaa ("Apteronotus albifrons") ja samettiveitsikalaa ("A. leptorhynchus") pidetään akvaariokaloina.
Aukile
Aukile on sikiön tai lapsen pään vielä luutumatonta kohtaa. Lapsi syntyy normaalisti kallojen luut saumaantumattomana toisiinsa, eli luuttomia kohtia päässä. Ihmisillä ja apinoilla on tyypillisesti syntyessään kuusi aukiletta. Aukileet mahdollistavat aivojen nopean kasvun, sillä aivot kasvavat nopeammin kuin mitä ympäröivät kallojen luut pystyvät kasvamaan. Aukileiden liian nopea luutuminen syntymän jälkeen saattaa häiritä lapsen aivojen kehitystä.
Ludlow (täsmennyssivu)
Ludlow voi tarkoittaa seuraavia asioita
Vaison-la-Romaine
Vaison-la-Romaine on kunta Vauclusen departementissa Provence-Alpes-Côte d'Azurin alueella Kaakkois-Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Mont Ventoux’n pohjoispuolella Ouvèzejoen varrella.
Kaupunki on ollut olemassa jo roomalaisten aikana ja siellä on hyvin säilyneitä roomalaisten rakentamia taloja sekä teatteri. Niiden lähistöllä on tehty monia merkittäviä arkeologisia kaivauksia. Vaison-la-Romainen yläkaupunki on rakennettu renessanssikaudella ja 1700-luvulla. Kaupungin uuden ja vanhan puolen yhdistää roomalaisaikainen kaarisilta, joka on jo vuonna 1840 luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Ouvèzejoki tulvi 22. syyskuuta vuonna 1992 ja aiheutti kaupungille suuria tuhoja.
Jordan Eagers
Jordan Eagers (s. 3. tammikuuta 1989 Sheffield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Eagers pelasi Veikkausliigan kaudella 2008 13 ottelua IFK Mariehamnissa. Sen jälkeen hän teki sopimuksen Sheffield FC:n kanssa, jonka jälkeen hän edusti Staveley Miners Welfarea kolmen kauden verran. Hän palasi Sheffield FC:hen tammikuussa 2013.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2008
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2008 pelattiin Venäjän Kazanissa 13. - 24. huhtikuuta 2008.