hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bucky Barnes
James Buchanan ”Bucky” Barnes on kuvitteellinen hahmo Marvelin "Kapteeni Amerikka" -sarjakuvissa. Alkuperäinen hahmo on Joe Simonin ja Jack Kirbyn luoma hahmo Timely Comicsin alaisuudessa.
Vuonna 2005 alkuperäinen Bucky tuotiin takaisin kuolleista aivopestynä salamurhaajana nimellä Talvisotilas (). "Sisällissota"-sarjakuvan tapahtumien jälkeen, kun Steve Rogersin luultiin kuolleen, hänestä itsestään tuli väliakaisesti Kapteeni Amerikka.
Marvel Cinematic Universen elokuvissa Buckya näyttelee Sebastian Stan.
James Buchanan Barnes syntyi Shelbyvillessä. Hän jäi orvoksi isänsä kuoltua Yhdysvaltain asevoimien leirillä Camp Lehighissä Virginiassa juuri ennen Yhdysvaltojen liittymistä toiseen maailmansotaan. Hänet adoptoitiin leirille maskotiksi, jossa hän sai lempinimen ”Bucky”. Lehighissä hän tutustui sotamies Steve Rogersiin, joka oli leirin kömpelöin sotilas. Tämä oli samaan aikaan, kun salaperäinen Kapteeni Amerikka alkoi näyttäytyä uutisartikkeleissa.
Vuonna 1940 Bucky näki vahingossa Steve Rogersin pukeutumassa Kapteeni Amerikan univormuun ja vaati päästä tämän mukaan taisteluihin. Ennen kuin Barnesista tuli Kapteeni Amerikan apuri, hän joutui käymään läpi rankan harjoittelun. Asevoimat päättivät käyttää 15-vuotiasta Barnesia täten symbolina vedotaakseen Amerikan nuorisoon.. Kapteeni Amerikka kuitenkin hyväksyi Buckyn apurikseen vasta kun kaksikko oli yhdessä kohdannut Punakallon. Yhdessä Kapteeni Amerikka ja Bucky taistelivat natsismia vastaan sekä Amerikassa että sen ulkopuolella, jolloin heistä tuli supersankariryhmä Hyökkääjät, taistellen ensimmäisen tehtävänsä aikana Ylimiestä vastaan.
Maailmansodan viimeisinä päivinä vuonna 1945 Kapteeni Amerikka ja Bucky yrittivät estää Paroni Zemoa tuhoamasta kokeellista miehittämätöntä lentokonetta. Zemo laukaisi koneen täynnä räjähteitä Rogersin ja Barnesin seuratessa. He pääsivät juuri ajoissa koneen sisään, mutta Bucky epäonnistuu pommin purkamisessa, jolloin se räjähtää ennenaikaisesti. Buckyn uskottiin kuolleen, kun taas Rogers putosi Pohjois-Atlantin jäisiin vesiin. Rogers säilyi elossa jään sisällä, kunnes Kostajat löysivät ja herättivät hänet.
Vuonna 2005 paljastettiin, että Bucky selvisi hengissä toisesta maailmansodasta. Lentokoneen räjähdettyä kenraali Vasily Karpov ja hänen ryhmänsä löysivät tajuttoman Buckyn, jonka toinen käsivarsi oli irronnut. Bucky heräsi myöhemmin Moskovassa, mutta oli saanut aivovamman ja kärsi muistinmenetyksestä. Hänelle asennettiin mekaaninen kärsivarsi ja Osasto X koulutti hänestä salamurhaajan, joka käytti koodinimeä Talvisotilas. Neuvostoliitto lähetti hänet salamurhaamaan ihmisiä ja hän tuli tehtäviensä aikana tavanneeksi myös Mustan Lesken. Talvisotilasta on pidetty kryostaasissa aina, kun hän ei ollut suorittamassa tehtävää ja sen seurauksena hän on ikääntynyt muutamassa vuodessa vain nuoreksi aikuiseksi.
Mart Seim
Mart Seim (s. 24. lokakuuta 1990) on virolainen painonnoston superraskaansarjan MM-mitalisti.
Seim saavutti Houstonin MM-kilpailuissa 2015 pronssia yli 105 kg:n sarjassa yhteistuloksella 438 kg. Työnnössä hän sai hopeaa tuloksella 248 kg. Hän oli MM-kilpailuissa 2014 samassa painoluokassa yhteistuloksen neljäs. EM-kilpailuissa 2014 hän sai työnnössä pronssia ja oli yhteistuloksessa kuudes.
Tilli (täsmennyssivu)
Tilli taroittaa esimerkiksi seuraavia:
Timo Nieminen
Timo Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Artūrs Plēsnieks
Artūrs Plēsnieks (s. 21. tammikuuta 1992) on latvialainen painonnoston raskaansarjan MM- ja EM-mitalisti.
Plēsnieks saavutti Houstonin MM-kilpailuissa 2015 pronssia alle 105 kg:n sarjassa yhteistuloksella 405 kg. Hän oli samassa painoluokassa yhteistuloksen viides MM-kilpailuissa 2013 ja seitsemäs Lontoon olympialaisissa 2012. EM-kilpailuissa hän sai yhteistuloksessa pronssia ja työnnössä hopeaa EM-kilpailuissa 2013 sekä työnnössä pronssia 2014.
Plēsnieks voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden alle 105 kg:n sarjassa 2013 ja 2014 sekä yli 105-kiloisissa 2015. Nuoremmissa ikäluokissa hän on voittanut yhteistuloksen maailmanmestaruuden 2010, saanut MM-hopeaa 2011 ja 2012 sekä MM-pronssia 2009, voittanut Euroopan-mestaruuden 2008, 2009 ja 2011 sekä saanut EM-hopeaa 2008 ja 2009. Lisäksi hän on saavuttanut useita nuorten arvokisamitaleja tempauksessa ja työnnössä.
Vulkaaninen salamointi
Vulkaaninen salamointi eli tulivuorisalamointi on sääilmiö, jossa tulivuoren purkauspilvessä esiintyy ukkosta. Tuhkasta ja kiviaineksesta muodostuvan purkauspilven hiukkasiin muodostuu sähkövaraus samoin kuin ukkospilven jääkiteisiin. Kun varaus kasvaa tarpeeksi suureksi, se purkautuu salamointina, kuten ukkospilvessäkin. Vulkaaninen salamointi esiintyy yleensä purkauspilven sisäisinä pilvisalamoina, eikä ulotu purkauspilvestä maahan.
Vulkaaninen salamointi ilmiönä on tunnettu jo antiikin ajalla. Roomalainen historioitsija Plinius nuorempi kertoi salamoinnista silminnäkijäkuvauksessaan Pompeijin kaupungin tuhonneesta vuoden 79 Vesuviuksen purkauksesta.
Per Adolf von Bonsdorff (professori)
Per Adolf von Bonsdorff (21. elokuuta 1885 Tampere – 29. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston hammaslääketieteen (hammasplombeeraustaidon eli hampaantäyttöopin) opettaja 1925–1953, ja hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1945.
Bonsdorffin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, piirilääkäri Karl Edward von Bonsdorff ja Sofia Johanna Ahonius. Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta, valmistui hammaslääketieteen kandidaatiksi 1905, hammaslääketieteen tohtoriksi 1909 ja odontologian tohtoriksi 1925. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1909 tanssitaiteilija Edith Helene Andersen.
Luettelo Tähtien sodan näyttelijöistä
Tähän artikkeliin ovat lueteltuna näyttelijät, joka näyttelivät ja ääninäyttelivät hahmoja "Tähtien sota" -elokuvasarjassa. Luettelo on järjestely elokuvien ja hahmojen mukaan, ja joillakin hahmoista on ollut useampi näyttelijä.
Mauno Isola
Mauno Isola (22. syyskuuta 1889 Hausjärvi – 17. huhtikuuta 1945 Riihimäki) oli suomalainen maanviljelijä ja joululaulun Me käymme joulun viettohon sanoittaja.
Mauno Isola kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1910 ja aloitti sen jälkeen opinnot Helsingin yliopiston maatalous- ja metsätieteellisessä tiedekunnassa tähtäimessään agronomin tutkinto. Lupaavasti alkaneet opinnot keskeytyivät Maunon isän yllättävään kuolemaan vuonna 1914, jolloin pojan oli palattava kotiin ja otettava kotitilan johtaminen käsiinsä.
Mauno Isola omisti Isolan tilan Riihimäen Arolammin kylässä. Hän harrasti runojen kirjoittamista ja musiikkia ja oli jäsenenä helsinkiläisessä Laulu-Miehet mieskuorossa. Vuonna 1933 Isola näytti kirjoittamiaan jouluaiheisia runoja kuoron uudelle johtajalle maisteri Martti Turuselle. Yksi runoista oli nimeltään "Me käymme joulun viettohon" ja tämän runon Turunen sävelsi vuonna 1934.
Laulu "Me käymme joulun viettohon" kertoo vertauskuvallisesti siitä, kuinka joulun sanoma, Jeesus-lapsen syntymä, jää huomaamatta joulun kaupallisuuden keskellä; ""laps' hankeen hukkuu, unhoittuu"". On mielenkiintoinen sattuma, että tasan 20 vuotta laulun säveltämisen jälkeen, joulun alla 1954, pilapiirtäjä Kari Suomalainen julkaisi "Helsingin Sanomissa" puhuttelevan piirroksen "Joulukatu". Siinä Aleksanterinkadun varrella porttikäytävässä seisova Jeesus on vain kuokkavieraana omissa syntymäpäiväkesteissään.
Isolan muista runoista on lisäksi rehtori Matti Nikunen säveltänyt viisi rakkausrunoa Arolampi-yksinlaulusarjaksi vuonna 1999.
Mauno Isola oli naimisissa Toini Pätiälän kanssa. Heidän tyttäriänsä olivat kuvaamataidon opettaja, näytelmäkirjailija Irma Airisto ja tekstiilisuunnittelija, taiteilija Maija Isola.
Paul Constantin Pepene
Paul Constantin Pepene (s. 21. toukokuuta 1988 Braşov) on romanialainen maastohiihtäjä. 174 senttimetriä pitkä ja 68 kilogrammaa painava Pepene edustaa CS Dinamo Bucurestia.
Pepene on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin, vuosina 2010, 2014 ja 2018. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 24:s tila yhdistelmäkilpailusta vuodelta 2018 Pyeongchangista. Pepene on osallistunut viisiin MM-kilpailuihin, parhaana sijoituksenaan 29:s tila 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta vuoden 2017 MM-kilpailuista Lahdesta. Vuonna 2010 Pepene voitti alle 23-vuotiaiden MM-kultaa 30 kilometrin takaa-ajossa Hinterzartenissa.
Maailmancupissa Pepene debytoi marraskuussa 2011 Sjusjønin 15 kilometrin kilpailussa sijoittuen sijalle 68. Avauspisteensä hän saavutti helmikuussa 2013 Sotšin yhdistelmäkilpailusta ollen 30:s. Pepenen paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 18:s tila Lillehammerin yhdistelmäkilpailusta joulukuulta 2015. Tour de Skin 2016 pitkään loppunousuun päättyneen viimeisen etapin osuusajoissa hän oli yhdeksäs.
Blaise Giezendanner
Blaise Gienzendanner (s. 29. marraskuuta 1991 Chamonix) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa kotikaupunkinsa CS Chamonix -seuraa.
Giezendanner debytoi maailmancupissa helmikuussa 2013 Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa sijoittuen sijalle 53. Avauspisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 Saalbachin syöksylaskussa ollen 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Jeongseonin supersuurpujottelussa helmikuussa 2016.
Giezendanner saavutti kultaa super G:stä ja hopeaa syöksylaskusta vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli supersuurpujottelussa neljäs.
Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi
Eva Lyyli Johanna Wartiovaara-Kallioniemi, sukunimi vuoteen 1907 "Weckman" (17. helmikuuta 1887 – 13. tammikuuta 1970) oli suomalainen säveltäjä jonka tunnetuin sävellys on joululaulu Tonttu. Tämän joululaulun sanoitus perustui ruotsalaisen Viktor Rydbergin vuonna 1881 kirjoittamaan runoon "Tomten" jonka Valter Juva suomensi vuonna 1906. Wartiovaara-Kallioniemen sävellys ilmestyi nuotteina vuonna 1945.
Lyyli Wartiovaara-Kallioniemen vanhemmat olivat lääninrovasti Willian Weckman (1849–1924) ja Mirjam Salome Colliander (1853–1936). Hän oli naimisissa 1908–1953 eduskunnan pikakirjoittajana ja opettajana toimineen Kaarlo Kallioniemen kanssa. Heillä oli seitsemän lasta. Lyyli Wartiovaara-Kallioniemen veljiä olivat ministeri, Valtiokonttorin johtaja Jonathan Wartiovaara, arkkitehti Otto Väinö Vartiovaara ja metsänhoitaja, saarnamies Eino R. Wartiovaara.
Serbien maastamuutot
Serbien suuret maastamuutot liittyivät aikakauteen, jolloin kymmenet tuhannet serbit muuttivat pois Kosovosta turkkilaisten kostotoimia pakoon. Serbejä muutti Kosovosta erityisen paljon vuonna 1690 suuren Turkin sodan aikana ja vuosina 1737–1739, kun Venäjän-Turkin sota oli käynnissä.
Turkkilaisten eteneminen oli onnistuttu pysäyttämään Euroopassa ja itävaltalaiset saivat valloitettua Osmanien valtakunnalta alueita Balkanilta. Pyhä liiga, Itävalta, Puola ja Venetsia yllyttivät serbialaisia nousemaan kapinaan turkkilaisia valloittajia vastaan. Itävaltalaiset saivat häädettyä turkkilaiset Kosovosta hetkellisesti, mutta itävaltalaiset kärsivät tappion Kosovon Kaçanikissa. Turkkilaisten kostotoimien pelossa kymmenet tuhannet serbit pakenivat pohjoiseen habsburgien hallitsemille alueille Serbian patriarkan Arsenije III Čarnojevićin johdolla.
Serbit yrittivät nousta kapinaan turkkilaisia vastaan uudelleen Venäjän-Turkin sodan aikana luottaen Itävallan apuun. Suunnitelma kuitenkin epäonnistui ja jälleen useat serbit lähtivät pakoon turkkilaisten kostotoimia. Turkkilaisten kostotoimet olivat ankaria. Kirkkoja ja luostareita poltettiin ja muutettiin moskeijoiksi tai hevostalleiksi. Useat serbit joutuivat orjiksi ja useita pakkokäännytettiin islamiin. Alueelle muutti tuohon aikaan myös paljon albaaneja.
Serbien suuria maastamuuttoja on pidetty suurelta osin legendana. Brittihistorioitsija Noel Malcolm pitää vuosien 1690 ja 1737–1739 suuria maastamuuttoja serbien kansallisena myyttinä. Serbit pitävät suuria maastamuuttoja yhtenä tärkeimmistä historiallisista tapahtumista Kosovo Poljen taistelun ohella.
Baškortostan Turkvision laulukilpailussa
Baškortostan on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti. Ensimmäisen kerran se osallistui vuoden 2013 kilpailuun.
Baškortostan osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Televisioyhtiö Kuray Television järjesti 16. marraskuuta karsinnan, jossa Baškortostanin edustaja oli tarkoitus valita. Siihen osallistui 17 artistia. Karsinta jouduttiin kuitenkin keskeyttämään ja siirtämään myöhemmäksi rakennuksessa syttyneen tulipalon vuoksi.
Karsinta järjestettiin lopulta 5. joulukuuta. Baškortostanin edustajaksi valittiin Diana Išnijazova. Karsintaan osallistuivat:
Turkvisionin 19. joulukuuta järjestetystä semifinaalista Baškortostan ei päässyt jatkoon.
Heinäkuussa 2014 tiedotettiin, että Baškortostan osallistuu myös vuoden 2014 kilpailuun Kazanissa. Lokakuussa Kuray Television pyysi artisteja lähettämään kappaleita karsintakilpailuun. Lähetetyistä kappaleista yhdeksän valittiin loppukilpailuun, joka järjestettiin 30. lokakuuta. Finaaliin pääsivät:
Yhdeksänhenkinen tuomaristo valitsi voittajaksi Zaman-yhtyeen, joka esitti kappaleen ”Kubair”. Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Zaman sai 193 pistettä, sijoittui neljänneksi ja pääsi finaaliin, jossa se sijoittui kolmanneksi 199 pisteellä.
Baškortostan osallistuu uudelleen vuoden 2017 kilpailuun, joka järjestetään Astanassa, Kazakstanissa. Edustajaksi on valittu Zilia Bakhtieva kappaleella "Donya Mathur".
My Kippilä
My Kippilä (s. 10. heinäkuuta 1996) on Porvoosta kotoisin oleva suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Ruotsin Superliigassa pelaavaa KAIS Mora IF:ää ja Suomen salibandymaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 175 senttimetriä pitkä ja vasemmalta laukova Kippilä on puolustaja.
Kippilä debytoi SB-Pron paidassa salibandyliigassa kaudella 2010–2011. Kaudella 2013–2014 hän voitti sekä mestaruuden että Suomen Cupin. Hänellä on myös toinen Suomen Cupin voitto sekä kolme SM-hopeaa ja yksi SM-pronssi. Vuonna 2015 Kippilä siirtyi Ruotsin Superliigan Rönnby IBK:hon. Kaudeksi 2017-2018 Kippilä siirtyi ruotsalaiseen KAIS Mora IF:ään.
Kippilä voitti alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kanssa MM-kultaa vuonna 2012 ja -hopeaa vuonna 2014. Hän edusti Suomea vuoden 2015 MM-kilpailuissa Tampereella, jossa Suomi saavutti hopeaa. Finaalin rankkarikilpailussa Ruotsia vastaan Kippilän tekemä maali hylättiin.
Lapsena My Kippilä harrasti kaikenlaisten pallopelien lisäksi mm. suunnistusta. Salibandyn hän aloitti poikien kanssa. Jarkko Hannuksela Pääkallo.fi -salibandylehdestä muistelee: "Kippilä vei meidän pojilta puikot." Vahvan urheilutaustan vuoksi Rönnby IBK:n valmentaja Tomas Davies kommentoi kuvaavasti: "Hän ei ole koskaan väsynyt."
http://paakallo.fi/2011/12/my-kippila-vei-meidan-poikia-puikoista/
http://areena.yle.fi/1-2406423
Lasten oma vuosikirja
Lasten oma vuosikirja on Tuula Korolaisen ja Riitta Tuluston kirjoittama lasten tietokirja vuoden juhlapäivistä vuodenkierron mukaan. Kirjan on kuvittanut Maija Hurme. Kirja on ilmestynyt 2014, ja sen on kustantanut Lasten Keskus.
Kirja sai vuonna 2015 tiedonjulkistamispalkinnon.
Palkintoperusteissa todetaan, että kirja "yhdistää taitavasti tietopohjaista asiatekstiä, runoja ja satuja". Kirja kertoo kalenterissa olevien perinteisten suomalaisten juhlapäivien lisäksi muiden uskontokuntien ja kulttuurien juhlapäivistä sekä uusista merkkipäivistä, kuten autoton päivä, isovanhempien päivä ja nallejen päivä. Mukana on myös lapsille tärkeitä päiviä, kuten koulun alkamis- ja päättymispäivät, sekä kasvatuksellisia päiviä, kuten maailman käsienpesupäivä. Tiedollisten tekstien rinnalla kirjassa on päiviin liittyviä kaunokirjallisia tekstejä. Kunkin tekstin kuvituksena on Maija Hurmeen aihetta valottavia piirroksia ja kirjallisuusvinkkejä. Joissakin on myös askartelu-, ruoka ja leikkiohjeita.
Ski Classics
Ski Classics (sponsorinimeltään "Visma Ski Classics") on vuonna 2011 perustettu maastohiihtosarja, jossa kilpaillaan niin sanotuilla maratonmatkoilla. Kaudella 2017–2018 sarjaan kuuluu 11 kilpailua seitsemässä eri maassa, joista lyhin (Prologi) on 11 kilometrin mittainen ja pisin (Vasaloppet) 90 kilometrin mittainen. Ski Classicsissa on seitsemän eri sarjaa, joukkuesarja, miesten ja naisten henkilökohtainen sarja, miesten ja naisten sprinttisarja ja poikien ja tyttöjen henkilökohtainen sarja. Joukkuekilpailun menestynein joukkue on Team Santander, joka on voittanut sarjan kuusi kertaa. Eniten henkilökohtaisia osakilpailuvoittoja on Sveitsin Seraina Bonerilla.
Suomessa Ski Classicsia näkee Ylen kanavilta.
Terence Weber
Terence Weber (s. 24. syyskuuta 1996) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa SSV Geyeriä.
Weber debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Lillehammerin suurmäen kilpailussa. Hän sijoittui sijalle 17 ja saavutti heti uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Hakubassa helmikuussa 2018. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Ramsaussa joulukuussa 2018.
Nuorten MM-kilpailuista Weber saavutti 2016 hopeaa normaalimäen ja 5 kilometrin kilpailusta sekä pronssia normaalimäen ja 10 kilometrin kilpailusta. Joukkuehopeaa hän on saanut 2014, 2015 ja 2016.
Aune Perälä
Aune Ester Perälä, o. s. "Yli-Luukko" (10. marraskuuta 1909 Ilmajoki – 23. marraskuuta 1993 Espoo) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka kirjoitti nimimerkillä Une Haarnoja sanat joululauluun Rauhaa, vain rauhaa kellot ne soi.
Aune Perälä oli naimisissa 1937–1967 opettaja Aate Vireini Perälän kanssa. He käyttivät taiteilijanimeä "Haarnoja" ja julkaisivat vuonna 1942 yhteisen runokokoelman "Sumukehrät". Aune Perälä oli opettajana useissa eri kouluissa, ja viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään vuonna 1970 hän oli opettajana Espoossa Rastaalan koulussa. Aune Perälä kirjoitti runonsa "Rauhaa, vain rauhaa kellot ne soi" otsikolla "Jouluhymni" 1940-luvun lopulla, ja hän näytti Perälän perheessä vierailulla olleelle säveltäjä Ahti Sonniselle kirjoittamiaan runoja. "Jouluhymni"-runo teki erityisen vaikutuksen Sonniseen, ja hän pyysi sen sävellettäväkseen. Laulu ilmestyi sitten vuonna 1952.
Nimellä "Aune Perälä":
Nimimerkillä "Une Haarnoja":
Tomas Masiulis
Tomas Masiulis (s. 19. syyskuuta 1975 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Masiulis edusti pelaajaurallaan liettualaisia, puolalaisia ja italialaisia seurajoukkueita. Hän voitti Euroliigan mestaruuden vuonna 1999, useita Liettuan ja Puolan mestaruuksia, Puolan cup-mestaruuksia ja Saporta Cupeja.
Masiulis kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän kilpaili Liettuan joukkueessa myös vuoden 1998 MM- ja vuoden 1999 EM-kilpailuissa.
Daniel Myrmæl Helgestad
Daniel Myrmæl Helgestad (s. 9. heinäkuuta 1987) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Henning Skilag -seuraa.
Helgestad debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2008 Holmenkollenin 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 43. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti vuoden 2015 maaliskuussa niin ikään Holmenkollenin 50 kilometrin kilpailusta sijoittuen sijalle 28. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 13:nneksi Falunin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2016.
Helgestad sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa seitsemänneksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 2008. Hän on voittanut kaksi kilpailua Skandinavia Cupissa. Norjan-mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 2014.
Uusi kirjoittaminen
Uusi kirjoittaminen on kattotermi sosiaalisessa mediassa tarvittaville, laajennetuille kirjoitustaidoille. Näitä taitoja ovat muun muassa tekniset taidot, sosiaaliset taidot, luovuustaidot, julkisuustaidot, multimodaaliset taidot sekä monisuorittamis- ja tietoisuustaidot. Uusien kirjoitustaitojen hallinta on tärkeä tulevaisuustaito työelämässä, opiskelussa ja yleisessä elämänhallinnassa.
Uusia kirjoitustaitoja opetetaan koulussa osana .
Dainius Adomaitis
Dainius Adomaitis (s. 19. tammikuuta 1974 Šakiai, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija sekä olympiamitalisti.
Adomaitis pelasi muun muassa Liettuassa, Puolassa ja Latviassa. Hän voitti Euroliigan mestaruuden vuonna 1999 ja FIBA EuroCupin (EuroChallenge) vuonna 2008, Liettuan, Puolan ja Latvian mestaruuksia ja Saporta Cupin.
Adomaitis kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän kilpaili Liettuan joukkueessa myös vuoden 1998 MM- ja vuosien 1997 ja 1999 EM-kilpailuissa.
Valmentajana Adomaitis on työskennellyt muun muassa kotimaassaan.
Szczepan Kupczak
Szczepan Kupczak (s. 29. marraskuuta 1992 Juszczyna) on puolalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa AZS-AWF Katowice -seuraa.
Kupczak debytoi maailmancupissa marraskuussa 2013 Rukalla ollen suurmäen kilpailussa sijalla 35. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 Lillehammerin suurmäen kilpailusta sijoittuen sijalle 20. Hän johti kilpailua mäkiosuuden jälkeen. Parhaimmillaan hän on ollut 13:s Rukan suurmäen ja 5 kilometrin hiihdossa marraskuussa 2017.
Kupczak sijoittui sijalle 37 normaalikilpailussa vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa. Hän saavutti kultaa joukkuekilpailusta vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta ja pronssia normaalikilpailusta vuoden 2015 talviuniversiadeista Štrbské Plesosta.
Onnenonkija (elokuva)
Onnenonkija on Pekko Pesosen käsikirjoittama ja Ville Jankerin ohjaama romanttinen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa maaliskuussa 2016. Sitä on kuvattu Suomen ensimmäiseksi blogi- ja vlogimaailmaan sijoittuvaksi elokuvaksi.
Elokuvassa kunnianhimoinen nuori nainen Marja (Minka Kuustonen) haluaa erottua, loistaa ja rikastua. Nuori rikkaan perheen perijäpoika Olavi (Olavi Uusivirta) taas haluaisi olla aivan tavallinen.
"Helsingin Sanomien" Jutta Sarhimaan mielestä trendi-ilmiöistä tai muista kertovat elokuvat ovat yleensä epäonnistuneet, mutta "Onnenonkijassa" hän ei näe mitään hävettävää, vain pieniä rytmiongelmia ja ajoittaista saarnaavuutta. Hänestä elokuvassa on myös hyvää itseironiaa: sen päähahmot, rikasta näyttelevä köyhä tyttö ja köyhäksi naamioituva rikas poika, ”tekevät itse itsestään pilaa heittämättä pois kaikkea samastumispintaa”. Käsikirjoittaja Pekko Pesosta hän kutsuu yhdeksi suomalaisen komedian kultasormista ja Minka Kuustosta taitavaksi komedienneksi. "Iltalehden" Juho Rissanen oli paljon kriittisempi ja näki "Onnenonkijassa" tahatonta komiikkaa, opetuselokuvamaista otetta ja epäuskottavuutta, mutta kehui Pekko Pesosen luontevaa dialogia.
"Onnenonkija" sai Suomen elokuvateattereissa vuoden 2017 loppuun mennessä 94 809 katsojaa ja oli näin vuoden 2016 ensi-iltaelokuvista 27:nneksi katsotuin ja yhdeksänneksi katsotuin kotimainen. Ensimmäisessä televisioesityksessään 11. elokuuta 2018 "Onnenonkija" sai 238 000 katsojaa.
Andrius Giedraitis
Andrius Giedraitis (s. 23. heinäkuuta 1973 Marijampolė, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Giedraitis pelasi muun muassa Liettuassa, Venäjällä ja Puolassa. Hän kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000.
Federica Sanfilippo
Federica Sanfilippo (s. 24. lokakuuta 1990 Sterzing) on italialainen ampumahiihtäjä. Ampumahiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Hochfilzenissä kaudella 2013–2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Antholz-Anterselvassa tammikuussa 2015 oltuaan 32:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Östersundin pikakilpailussa joulukuussa 2015 oltuaan toinen.
Sanfilippo sijoittui Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 normaalimatkalla 11:nneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän oli pikakilpailussa viides.
Kiina-alkaloidit
Kiina-alkaloidit ovat alkaloideja, joita esiintyy kiinapuiden ("Cinchona") suvun kasvien lehdissä, kuoressa ja juurissa. Kiina-alkaloideihin kuuluvia yhdisteitä on eristetty noin 150. Kiina-alkaloideja on lajista riippuen kuoressa 5–15 massaprosenttia ja tavanomaisimmat ryhmän alkaloideista ovat kiniini, kinidiini, kinkoniini ja kinkonidiini. Kiina-alkaloideja ja niiden johdannaisia käytetään lääketieteessä malarialääkkeinä ja orgaanisissa synteeseissä.
Suurin osa kiinapuiden kuoressa ja juurissa esiintyvistä alkaloideista ovat kinoliinityypin alkaloideja, joiden rakenne koostuu kinoliinirenkaasta, jota yhdistää kinuklidiinirenkaaseen metyleenialkoholiryhmä. Kinuklidiinirenkaaseen on usein myös liittynyt vinyyliryhmä. Näitä ovat muun muassa kiniini, kinidiini, kinkoniini ja kinkonidiini. Näiden lisäksi tunnetaan myös niiden dihydrojohdannaisia, joissa on vinyyliryhmän sijasta etyyliryhmä, kupreiineja, joissa alkoholiryhmän tilalla on eetteriryhmä, toisiintumisilla muodostuneita kinotoksiinityypin kiina-alkaloideja, joissa on kinuklidiinirenkaan sijasta piperidiinirengas esimerkiksi kinisiinit ja kinisinolit, sekä johdannaisia, joissa hydroksyyliryhmä on hapettunut karbonyyliryhmäksi esimerkiksi kininoni, kinidinoni, kinkoninoni ja kinkonidoni. Kinoliinityypin kiina-alkaloideissa on kaksi emäksistä typpiatomia, jotka pystyvät vastaanottamaan protonin.
Indolityypin kiina-alkaloideissa on kinoliinirenkaan sijasta indolirengas ja niitä esiintyy erityisesti kiinapuiden lehdissä. Niitä ovat muun muassa kinkonamiini, kinkofylliini, kinkofyllamiini ja isokinkofyllamiini sekä näiden johdannaiset. Monet indolityypin kiina-alkaloidit ovat kinoliinityypin alkaloidien biosynteesin esiasteita.
Kiina-alkaloideja kiinapuiden suvun kasvit valmistavat muista alkaloideista ja esiasteena toimii striktosidiini. Striktosidiinista muodostuu korynanteaalia ja edelleen kinkonaminaalin kautta kinidoniksi tai kinkonidoniksi. Nämä alkaloidit muuttuvat epimeraasin katalysoimana kininoniksi ja kinkoninoniksi. Näistä karbonyylialkaloideista muodostuu kinidiiniä, kinkonidiiniä, kiniiniä ja kinkoniinia oksidoreduktaasientsyymien katalysoimana.
Monella kiina-alkaloideilla on malarialoisioita tappavia ominaisuuksia ja potenteita kiniiniä käytetään edelleen malarialääkkeenä. Kinidiiniä käytetään sydämen rytmihäiriöiden hoitoon. Monilla ryhmän alkaloideista on myös antibakteerisia ja antiameebisia ominaisuuksia.
Kęstutis Marčiulionis
Kęstutis Marčiulionis (s. 24. maaliskuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Marčiulionis pelasi kotimaansa lisäksi muun muassa Puolassa. Hän kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän edusti Liettuaa myös vuoden 1999 EM-kilpailuissa.
Darius Maskoliūnas
Darius Maskoliūnas (s. 6. tammikuuta 1971 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija sekä olympiamitalisti.
Maskoliūnas pelasi lähinnä Liettuassa ja Puolassa. Hän voitti Euroliigan mestaruuden vuonna 1999, Saporta Cupin ja Liettuan sekä Puolan mestaruuksia.
Maskoliūnas kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän kilpaili Liettuan joukkueessa myös vuoden 1998 MM- ja vuosien 1997 ja 1999 EM-kilpailuissa.
Valmentajana Maskoliūnas on työskennellyt muun muassa kotimaassaan.
Olof Riska
Olof Wilhelm Riska (1. huhtikuuta 1919 Helsinki – 15. kesäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän oli 1948–1959 lainopillinen asiamies Henry Nielsenin palveluksessa. Vuosina 1965–1982 alkaen hän toimi merivahingonlaskijana ja oli alan eurooppalaisen liiton hallituksen jäsen. Hän oli 1973–1985 Svenska handelshögskolanin kauppaoikeuden professori.
Riska väitteli tohtoriksi 1965.
Riskan poika on fyysikko Dan-Olof Riska.
Patrizia Dorsch
Patrizia Dorsch (s. 15. helmikuuta 1994) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Skiclub Schellenbergiä.
Dorsch kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin supersuurpujottelussa joulukuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 18:nneksi Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015.
Matti J. Särömaa
Matti J. Särömaa (2. maaliskuuta 1938 Helsinki – 26. helmikuuta 2007 Kotka) oli suomalainen valtiotieteen maisteri, päätoimittaja ja kirjailija.
Särömaa työskenteli Liiketyönantajain Keskusliiton ja sittemmin Palvelutyönantajat ry:n tiedotuspäällikkönä vuosina 1968–1997. Hän toimi pitkään "Bibliophilos"- ja "Urheilukalastaja"-lehtien päätoimittajana. Hän oli Bibliofiilien seuran johtokunnan jäsen ja kirjoitti itse kirjoja gastronomian ja urheilukalastuksen alueilta. Hänet valittiin vuonna 2004 Vuoden Matiksi ja hän sai myös Suomen urheilukalastajien liiton kultaisen ansiomerkin.
Robinsonadi
Robinsonadi on kirjallisuudenlaji, jonka nimitys on peräisin Daniel Defoen romaanista "Robinson Crusoe". Se kuvaa haaksirikkoutuneiden elämää. Ne olivat suosittuja etenkin 1700-luvulla "Robinson Crusoen" ilmestyttyä, mutta niitä on kirjoitettu jo antiikin aikaan. Yrjö Hirn on kirjoittanut robinsonadien historian "Valtameren saari" (1928).
Wiking Division
Wiking Division on Diabolin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2015 levymerkillä Northern Heritage.
Pekka Kilkki
Pekka Juhani Kilkki (7. lokakuuta 1939 Mikkeli – 8. syyskuuta 1990 Helsinki) oli professori, joka uudisti metsätalouden suunnittelumenetelmiä sekä puun- ja metsänmittausmenetelmiä.
Kilkin vanhemmat olivat ylikonduktööri Viljo Johan Kilkki ja Helmi Loviisa Silaste. Hän tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1958 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965 pääaineenaan metsänarvioimistiede. Jatko-opintoja Kilkki suoritti muun muassa Kalifornian Forestry University -yliopistossa ja tohtoriksi hän väitteli tulotavoitteeseen perustuvasta hakkuulaskelmasta 1968. Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen apulaisprofessorina Kilkki toimi vuodesta 1969. Vuodesta 1975 hän toimi ensin Suomen Akatemian vanhempana tutkijana ja sitten tutkijaprofessorina, kunnes siirtyi 1982 Joensuun korkeakouluun, joka on nykyisin osa Itä-Suomen yliopistoa. Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioimisen tutkimusosaston professoriksi Kilkki tuli toimittuaan Joensuussa vuoteen 1988 asti. Hän työskenteli tässä tehtävässä aina kuolemaansa asti. Suomen Metsätieteellisen Seuran vuonna 1991 perustaman Werner Cajanuksen rahaston peruspääoma muodostui Kilkin testamentin turvin.
Anne Suomalainen
Anne Suomalainen (s. 20. lokakuuta 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Classicia ja Suomen salibandymaajoukkuetta. 167 senttimetriä pitkä oikealta laukova Suomalainen on pelipaikaltaan puolustaja.
Suomalainen on edustanut Classicia vuodesta 2007 alkaen ja saavuttanut seitsemän SM-kultaa joukkueen kanssa. SSV:n kanssa Suomalainen on juhlinut myös yhtä SM-kultaa. Classicin ja SSV:n lisäksi Suomalainen on pelannut sveitsiläisessä UHC Dietlikonissa.
Suomalainen on pelannut Suomen salibandymaajoukkueen paidassa seitsemissä MM-kilpailuissa. Hänellä on yksi kulta vuodelta 2001, kolme hopeaa ja kaksi pronssia.
Yrjö Suutari
Yrjö Olavi Suutari (s. 19. lokakuuta 1948 Kittilä) on suomalainen Sodankylässä asuva lehtori ja eräkirjailija. Hän toimi ammattioppilaitoksen sähkötekniikan osastolla lehtorina ja harrastaa metsästyksen ohella pilkkimistä.
Joanna Jędrzejczyk
Joanna Jędrzejczyk (s. 18. elokuuta 1987 Olsztyn, Puola) on puolalainen vapaaottelija. Hän oli UFC:n naisten korsisarjan mestari, jonka hän saavutti voittamalla Carla Esparzan 14. maaliskuuta 2015 UFC 185 -tapahtumassa. Mestaruuttaan Jędrzejczyk on puolustanut jo kolmesti.
Jędrzejczyk aloitti thainyrkkeilyn teini-ikäisenä päästäkseen parempaan kuntoon. Hän on thainyrkkeilyn viisinkertainen amatöörien maailmanmestari sekä nelinkertainen Euroopanmestari. Thainyrkkeilyurallaan Jędrzejczyk voitti yli 60 ottelua.
Vapaaottelu-uransa debyytin Jędrzejczyk teki toukokuussa 2012. Hän voitti 6 ottelua Euroopassa ennen ensimmäistä UFC-otteluaan Juliana Limaa vastaan heinäkuussa 2014. Kolmannessa UFC-kamppailussaan Jędrzejczyk sai vastaansa silloisen mestarin Esparzan. Jędrzejczyk voitti mestaruuden toisen erän teknisellä tyrmäyksellään, ollen kolmas eurooppalainen UFC-mestari.
Łukasz Kruczek
Łukasz Paweł Kruczek (s. 1. marraskuuta 1975 Buczkowice) on puolalainen uransa päättänyt mäkihyppääjä ja nykyinen mäkihyppyvalmentaja. Hän edusti uransa aikana AZS-AWF Katowicea ja LKS Klimczok Bystraa. Vuodesta 2008 alkaen Kruczek on toiminut Puolan mäkimaajoukkueen päävalmentajana.
Hyppääjänä Kruczek osallistui yksiin talviolympialaisiin, vuonna 1998. Hän oli suurmäen 45:s ja joukkuemäessä kahdeksas. Kruczek kilpaili kaksissa MM-kilpailuissa, vuosina 1997 ja 1999. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa Ramsaussa hän oli suurmäessä 32:s. Maailmancupissa Kruczek kilpaili vuosina 1996–2002 sijoittuen parhaimmillaan sijalle 14 Kuopiossa vuonna 1999. Talviuniversiadeista Kruczek saavutti neljä kultamitalia ja yhden pronssimitalin. Hän lopetti uransa kauden 2002–2003 jälkeen.
Kruczekista tuli Puolan mäkihyppymaajoukkueen päävalmentaja maaliskuussa 2008. Hänen aikanaan Puola on saavuttanut muun muassa normaalimäen MM-kultaa 2013 (Kamil Stoch) ja kultaa molemmista henkilökohtaisista kilpailuista vuoden 2014 talviolympialaisissa (Stoch).
Hän on naimisissa Agatan kanssa ja heillä on kolme lasta: pojat Michał ja Kacper sekä tyttö Anna. Hän puhuu englantia, saksaa ja venäjää.
Victory Through Air Power
Victory Through Air Power on Walt Disneyn tuottama elävää kuvaa ja animaatiota yhdistelevä propagandaelokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Alexander de Severskyn samannimiseen kirjaan. Elokuva pyrki vaikuttamaan siihen, millaista strategiaa Yhdysvallat käyttäisi toisessa maailmansodassa. Seversky tähdensi pitkän kantaman pommikoneiden ja ilmaherruuden merkitystä sekä taisteltaessa natsi-Saksaa vastaan että hyökättäessä Japaniin. Hän piti maavoimia ja laivaston pieniä hyökkäyskoneita siltä osin merkityksettöminä.
Jo ennen kuin Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan, The Walt Disney Company oli alkanut tuottaa koulutuselokuvia Yhdysvaltain armeijalle ja laivastolle ja propagandaelokuvia hallitukselle. Syynä olivat paitsi isänmaallisuus, myös työpula ja studion lakonuhka. Disney-studiosta tuli jopa hallituksen haara, elokuvatehdas, jonka tuotannosta 94 prosenttia meni hallitukselle.
Walt Disney halusi vaikuttaa sodan kulkuun. Hän innostui Severskyn kirjasta vuonna 1942 ja vakuuttui sen ideoista. Niinpä hän hankki elokuvaoikeudet ja ryhtyi suunnittelemaan elokuvaa. Asevoimien edustajat eivät innostuneet Severskyn näkemyksistä, ja laivasto jopa lupasi tarjota studiolle niin paljon tilauksia, ettei muiden elokuvien teolle jäisi tilaa. "Victory Through Air Power" ei ollut hallituksen rahoittama vaan studion oma tuotanto, ja sen toivottiin tuottavan voittoa.
Elokuvaa alettiin kuvata lokakuussa 1942, ja siinä yhdistetään piirroselokuvaa ja studiossa kuvattua Severskyn esitelmöintiä.
"Victory Through Air Power" alkaa johdannolla, jossa ylistetään kenraali Billy Mitchelliä. Piirrosjakso ”Ilmailun historiaa” kuvaa huumorin ryydittämänä lentokoneiden vaiheita Yhdysvalloissa alkaen Wrightin veljeksistä aina toisen maailmansodan aikoihin. Johdannon jälkeen Seversky esitelmöi sodan syistä ja siinä käytetyistä strategioista sekä puolustaa strategisia ilmapommituksia. Hänen näkökohtiaan havainnollistetaan piirrosanimaatioilla, jotka ovat välillä ”erittäin kekseliäitä”. Elokuvan päätteeksi esitetään ihannoituna, isänmaallisena ja osin vertauskuvallisena piirroselokuvana tuleva taistelu, joka noudattaa ehdotettua strategiaa: Yhdysvaltain kotka iskee Japanin mustekalan sydämeen.
Elokuva sai arvostelijoilta ristiriitaisen vastaanoton, eikä se menestynyt teattereissa, vaan tuotti noin 400 000–500 000 dollaria tappiota. Myöhemmin elokuvasta leikatut otteet, varsinkin ”Ilmailun historia”, lopulta kattoivat tappiot. Elokuvan musiikki sai Oscar-ehdokkuuden.
Yhdysvaltain laivasto suhtautui elokuvaan kielteisesti, kun taas Britannian ilmavoimat arvosti sitä. Elokuvan näkivät presidentti Franklin D. Roosevelt ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchill.
Teatterikierroksen jälkeen elokuvaa ei esitetty yli kuuteenkymmeneen vuoteen. "Victory Through Air Power" julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:llä vuonna 2004. Elokuvaa ei ole levitetty Suomessa. Ruotsissa sen esittäminen kiellettiin vuonna 1944.
Machine of Creation
Machine of Creation on puolalaisen metalliyhtyeen Naumachian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. toukokuuta 2015 levymerkillä Via Nocturna.
Graeme Killick
Graeme Killick (s. 26. helmikuuta 1989 Fort McMurray, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti Ptarmigan Nordic Ski Clubia.
Sotšin olympialaisissa 2014 Killick sijoittui Kanadan viestijoukkueen mukana 12:nneksi, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:nneksi, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 44:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 65:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli Kanadan viestijoukkueen mukana kymmenes, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:s ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 32:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Killick kilpailii ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 sijoittuen Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 60:nneksi. Maailmancupin pisteille hän ylsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan 21:s Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.
Killick lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Takehiro Watanabe
Takehiro Watanabe (s. 13. heinäkuuta 1993 Aizu-Wakamatsu) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa ja saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa sijat viisi ja kuusi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa 28:s. Yhdistetyn maailmancupissa Watanabe kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2013. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2014 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on ollut yhdeksäs Trondheimissa helmikuussa 2016.
Heikki Korhonen (kirjailija)
Heikki Korhonen eli Korhos-Heikki (s. 8. huhtikuuta 1884 Virrat) oli suomalainen 1900-luvun alkupuolella elänyt kirjailija. Hän kirjoitti seuranäytelmiä ja karhunampuja Martti Kitusen elämäkerran.
Korhosen vanhemmat olivat Virtain Uuraisten Korhosen talollinen Herman Juhonpoika Korhonen (s. 1834) ja Vilhelmiina Yrjölä (1846–1908). Hän kävi urkurikoulun ja toimi kanttorina Virroilla. Korhosen aloitteesta pystytettiin vuonna 1936 Kotalan kylään Martti Kitusen muistomerkki.
Nimellä "Korhos-Heikki":
Plutoniumpentafluoridi
Plutoniumpentafluoridi eli plutonium(V)fluoridi (molekyylikaava PuF) on harvinainen plutoniumin fluoridi. Se on valkeaa kiinteää ainetta. Sen kiderakenne on tetragonaalinen. Plutoniumpentafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voitaneen käyttää metallisen plutoniumin valmistamiseen, mutta tällä käyttökohteella ei ole käytännön merkitystä, koska PuF fluoridia ei ole juuri pystytty eristämään.
Plutoniumpentafluoria voidaan valmistaa valohajottamalla plutoniumheksafluoridia (PuF) alle 520 nm aallonpituisella laservalolla.
Mauno Mäki-Petäjä
Mauno Mäki-Petäjä (s. 1941 Kannus) on suomalainen eläkkeellä oleva ylikonstaapeli ja eräkirjailija. Mäki-Petäjä on kirjoittanut erätarinoita ja pakinoita lehtiin 1950-luvulta alkaen. Hänellä on ollut myös oma kolumni Lestijoki-lehdessä.
Mercedes-Benz 190 (W201)
Mercedes-Benz W201 on Mercedes-Benzin vuosina 1982–1993 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Sen korvaajaksi tuli uuden C-sarjan aloittanut W202.
Mercedes-Benz esitteli vuoden 1982 lopussa täysin uutta luokkaa edustaneen 190-mallin, joka sai korimerkinnäkseen W201. Mallia oli kehitetty lähes kymmenen vuoden ajan. Voimanvälitykseksi oli harkittu käytettävän etuvetoa, mutta suunnittelijat päätyivät kuitenkin perinteisempään takavetoon. Muotoiluun oli haettu paljon vaikutteita S-sarjasta. Ilmanvastuskerroin oli saatu laskettua hyvin alas, 0,33:een. Edistyksellisessä takajousituksessa oli viisi tukivartta, ja mallin ajo-ominaisuudet olivatkin luokan parhaimmistoa. Takaistuintilat olivat varsin ahtaat. Pienemmästä koostaan huolimatta 190 oli hinnaltaan lähes yhtä kallis kuin suurempi E-sarja.
Turvallisuuteen oli kiinnitetty 190-mallin kehityksessä paljon huomiota. Autossa oli sivutörmäyssuojat ja kolaritilanteessa matkustamosta poispäin vetäytyvät polkimet. Alusta alkaen lisävarusteina tarjottiin kuljettajan turvatyynyä ja turvavöiden esikiristimiä. Vuodesta 1984 lähtien esikiristimet olivat vakiovaruste, ja 1992 vakioksi tuli turvatyyny.
Mallivaihtoehtoina olivat aluksi 190 (90 hv) ja 190 E (122 hv). Heti vuonna 1983 tulivat 2,0 litran dieselmoottorilla varustettu 190 D (72 hv) ja suorituskykyinen 190 E 2.3-16 (185 hv), jonka kehityksessä oli ollut mukana Cosworth.
Syksyllä 1985 esiteltiin 2,6-litrainen 190 E ja 2,5-litrainen 190 D. Kyseisissä malleissa käytettiin uuteen W124-malliin kehitettyjä moottoreja. Syksyllä 1986 markkinoille tuli 2,3-litrainen, joka oli Amerikassa toiminut perusmoottorina alusta alkaen. Syksyllä 1987 esiteltiin turbodiesel 190 D 2,5 Turbo (126 hv). Turbodieselin tunnisti oikeassa etukulmassa olevasta jäähdytysritilästä.
190-mallia uudistettiin vuoden 1988 syksynä. Kylkiin tuli S-sarjan kaltaiset muovipaneelit. Takaistuimelle saatiin muutaman sentin verran lisää polvi- ja pääntilaa. 16-venttiilisen moottorin iskunpituutta pidennettiin hieman, jonka myötä iskutilavuus kasvoi 2 498 kuutiosenttimetriin. Suorituskyky ei kuitenkaan parantunut juurikaan. Perusmalliksi 190:n tilalle tuli keväällä 1,8-litrainen 190 E, joka oli aikaisempaa moottoria tehokkaampi ja pienempikulutuksinen. Uutta mallia myytiin moninkertainen määrä aikaisempaan verrattuna.
Pentti L. Pullinen
Pentti L. Pullinen (k. joulukuussa 2004) oli suomalainen sotakirjailija. Salmin pitäjässä syntynyt Pullinen kertoi kahdessa sotavuosiin sijoittuneissa romaaneissaan suomalaisesta sotilaasta Pasi Toikasta joka jää haavoittuneena venäläisten vangiksi, joutuu pakkotyöleirille Siperiaan mutta onnistuu palaamaan sieltä takaisin Suomeen.
Plutoniumheksafluoridi
Plutoniumheksafluoridi eli plutonium(VI)fluoridi (molekyylikaava PuF) on plutoniumin fluoridi. Se muodostaa tumman punaisia tai ruskehtavia rombisia kiteitä. Plutoniumheksafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voidaan käyttää metallisen plutoniumin valmistukseen. PuF on käytännössä tärkein plutoniumin fluoridi, vaikka se onkin voimakkaan syövyttävänä, epävakaana (mm. itseradiolyysi, alhainen kiehumispiste) ja radioaktiivisena aineena hankalaa käsitellä.
Plutoniumheksafluoridia voidaan valmistaa antamalla elementaarisen fluorikaasun reagoida plutoniumdioksidin (PuO) tai plutoniumtetrafluoridin (PuF) kanssa 600  °C:n lämpötilassa:
Myös plutoniumtrifluoridin (PuF) edelleenfluoraaminen on mahdollista:
Plutoniumheksafluoridia valmisti ensimmäisenä vuonna 1950 Los Alamosissa Florin työtovereineen.
Plutoniumheksafluoridi hajoaa plutoniumpentafluoridiksi (PuF) tai takaisin plutoniumtetrafluoridiksi jos sitä säteilytetään alle 520 nm aallonpituisella laservalolla.
Katja Raunio
Katja Raunio (s. 1985) on helsinkiläinen kirjailija, taidehistorioitsija ja käytännöllisen filosofian opiskelija. Hän voitti esikoisteoksellaan "Käy kaikki toteen" Kalevi Jäntin palkinnon vuonna 2015.
Christel Lee
Christel Lee (s. 1990 Bloomington, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän on opiskellut mm. Juilliard-musiikkikoulussa New Yorkissa sekä Kronberg-akatemiassa ja Münchenin Musiikki- ja teatterikorkeakoulussa Saksassa.
Lee voitti 11. kansainvälisen Jean Sibelius -viulukilpailun vuonna 2015.
Madden NFL 15
Madden NFL 15 on vuonna 2014 julkaistu amerikkalainen jalkapallo -aiheinen videopeli. Pelin kehitti EA Tiburon ja julkaisi EA Sports. Se julkaistiin PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Edellisvuosien tapaan pelin kansikuvaksi valittiin pelaaja äänestyksen kautta, jonka voitti Richard Sherman.
Madden NFL 15 oli yhdysvalloissa vuoden 2014 toiseksi myydyin peli heti n jälkeen.
Twelve Days of Christmas
Twelve Days of Christmas on vanha englantilainen joululaulu.
Lorua muistuttavassa laulussa luetellaan lahjoja, joita laulun kertoja on saanut rakastetultaan jokaisena joulunajan kahtenatoista päivänä. Jokaiselle päivälle on omistettu yksi säkeistö. Jokaisen päivän lahjat toistuvat myös myöhempinä päivinä, jolloin säkeistöjen pituus jatkuvasti kasvaa. Uusin lahja mainitaan jokaisessa säkeistössä aina ensimmäisenä. Lisäksi jokaista lahjaa annetaan jokaisena päivänä yhtä monta kappaletta kuin miten monentena päivänä se on ensimmäisen kerran mainittu. Ensimmäinen ja ainoana jokaisessa säkeistössä toistuva lahja on ”peltopyy päärynäpuussa” ("a partridge in a pear tree"). Sitä seuraavat ”kaksi turturikyyhkyä” ("two turtle-doves") ja ”kolme ranskalaista kanaa” ("three French hens"). Viidennen päivän kohdalla ensimmäisen kerran esiintyvä säe "five gold rings" (”viisi kultasormusta”) on tapana laulaa aina muita säkeitä hitaammin.
Laulussa mainitut joulun kaksitoista päivää tarkoittavat päiviä joulupäivästä (25. joulukuuta) aina loppiaista edeltävään päivään (5. tammikuuta). Laulussa annettujen yksittäisten lahjojen kokonaismäärä on 364.
Laulun sanoista on olemassa lukuisia eri versioita, joissa mainitut lahjat vaihtelevat, varsinkin luettelon loppupäässä. Varhaisin painettu versio sanoista sisältyy noin vuonna 1780 Lontoossa ilmestyneeseen kirjaan "Mirth Without Mischief". Kyseessä on kansanlaulu, jonka alkuperä on mahdollisesti Ranskassa. Lauluun on alkujaan liittynyt lasten leikki, jossa rangaistiin sitä osallistujaa, joka ei muistanut kaikkia säkeitä oikein. On esitetty erilaisia näkemyksiä siitä, mikä vertauskuvallinen merkitys kullakin lahjalla mahdollisesti on. Suositun tarinan mukaan kyseessä olisi katolisille suunnattu laulumuotoinen ”katekismus”, jossa jokainen lahja ja sen lukumäärä viittaisi johonkin kristinuskon keskeiseen käsitteeseen. Tämä teoria on kuitenkin erittäin todennäköisesti perätön ja vasta nykyaikana keksitty.
Juha Vainio ja Jukka Virtanen ovat tehneet laulun sanoista suomenkielisen version "Joulun kaksitoista heilaa", jossa lahjan antajia on kaksitoista. Tämän version levyttivät Maija Hapuoja ja Seitsemän seinähullua veljestä -yhtye vuonna 1986. Suomessa laulu tunnetaan myös sarjakuvapiirtäjä Carl Barksin 1960-luvulla tekemästä sarjakuvatarinasta "Roope-setä jouluostoksilla" ("The Thrifty Spendthrift"), jossa Roope Ankka päättää käytännössä toteuttaa kaikki laulun sanoissa mainitut lahjat.
BK VEF Rīga
BK VEF Rīga on koripalloseura Latvian Riiasta. Ensimmäisen kerran se perustettiin vuonna 1958 ja lakkautettiin vuonna 1992. Vuonna 2007 seura herätettiin uudelleen henkiin, ja 2010-luku on ollut sille menestyksekäs. VEF on pelannut maansa pääsarjan lisäksi VTB-liigaa, Baltian liigaa, EuroChallengea ja EuroCupia.
VEF Rīga on voittanut Latvian mestaruuden vuosina 2011, 2012, 2013 ja 2015. Baltian liigassa se sijoittui toiseksi vuonna 2011.
VEF:n Neuvostoliiton ajan pelaajista menestyneimpiä lienevät muun muassa Valdis Valters, Igors Miglinieks, Gundars Vētra, Jānis Krūmiņš, Cēzars Ozers ja Juris Kalniņš. Uudelleen perustamisen jälkeen seuraa ovat edustaneet muun muassa Kristaps Janičenoks, Kaspars Bērziņš ja Mareks Mejeris.