Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa juontaa alkunsa 1700-luvun alkuun. Turun yliopisto sai piirustusmestarin, jonka virka vakiintui yliopiston muutettua Helsinkiin 1830-luvulla. Varsinainen yleinen kuvataidekoulutus alkoi Suomen Taideyhdistyksen perustaman piirustuskoulun puitteissa 1800-luvun puolessa välissä.
Taideyhdistysten piirustuskouluja oli 1800-luvun lopulla Turussa, Helsingissä ja Viipurissa. Tuolloin Suomessa oli myös taiteilijoiden ateljeissa pidettyjä yksityiskouluja, kuten Adolf von Beckerin yksityiskoulu.
Suomen taideakatemia perustettiin vuonna 1922. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu, jota kutsuttiin yleisesti "Ateneumiksi" muuttui Suomen taideakatemian kouluksi vuonna 1939. Suomen taideakatemian koulu jatkoi sen nimisenä vuoteen 1985, jolloin sen nimeksi tuli Kuvataideakatemia.
Vapaa taidekoulu on puolustanut ranskalaisen modernin maalaustaiteen periaatteita vuodesta 1935 alkaen.
Tämä artikkeli käsittelee pääasiassa Suomessa ja suomalaisille annettua kuvataiteen koulutusta. Mukana voi olla sekä koulutukseen johdattavaa, että varsinaista koulutusta, mutta ei taideteollisuuskoulutuksen historiaa.
Kuvataidekoulutusta alettiin järjestää sekä Ruotsissa, että Venäjällä akatemia-nimikkeiden alla. Kuninkaallinen piirustusakatemia perustettiin Tukholmaan vuonna 1735 ja sitä jatkoi Kustaa III:n perustama Kuninkaallinen taideakatemia vuodesta 1773 alkaen. Johanna Krebs kritisoi sitä, että naiset eivät saaneet opiskella taideakatemiassa. Vuonna 1888 Ruotsissa perustettiin Akatemian taidekoulu naisille, joka yhdistyi taideakatemiaan vuonna 1908.
Pietarissa alkoi toimia Elisabeth Suuren perustama Pietarin taideakatemia vuonna 1757, joka perustui Pietari Suuren 1720-luvulta peräisin olevaan hankkeeseen, jossa Venäjän taiteilijakoulutusta annettaisiin Italian ja Ranskan taideakatemioiden malliin. Venäjällä taideakatemian toimialaan kuului 1800-luvulta alkaen myös taideteoria ja taidekritiikki.
Ennen taidekoulutuksen vakiintumista kotimaassa, suomalaisia opiskeli sekä Tukholman että Pietarin taideakatemioissa. Taidekoulutuksen aloittamisen jälkeen suomalaisia on opiskellut naapurimaissa jatko-opiskelijoina. Suomalaiset opiskelivat myös varsinkin Dresdenissä, Düsseldorfissa, Pariisssa ja Italiassa.
Esimerkiksi Robert Wilhelm Ekman opiskeli ensin kotimaassa Gustaf Wilhelm Finnbergin johdolla, mutta aloitti 1824 opinnot Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa, josta valmistui 1836. Opinnoissaan hyvin menestyneelle taiteilijalle myönnettiin suuri matkastipendi, jonka turvin hän vietti useita vuosia vuosina 1837–1844 työskennellen Hollannissa, Ranskassa ja Italiassa. Koska apurahoja ei olisi voinut muuten saada, Ekman siirtyi Ruotsin kansalaiseksi.
Piirustusopetuksen juuret ulottuvat Turun yliopiston varhaisvaiheisiin. Eurooppalaisissa yliopistoissa oli 1600-1700-luvuilta lähtien harjoitusmestareita opettamassa käytännön taitoja. Piirustus säilyi taideopetuksen keskiössä pitkään. Akateemista koulutusta oli tapana täydentää muun muassa miekkailulla, ratsastuksella, musiikilla, tanssilla ja piirustuksella.
Ensimmäisen piirustusmestarin Turun akatemia sai vuonna 1708, kun tukholmalainen maalari Johan Oppenort palkattiin tehtävään. Piirustustaide oli tullut yliopiston piiriin kuitenkin jo 1600-luvulla Turun akatemian kaivertajien myötä. Piirustusmestarin toimi vakiintui yliopiston Helsinkiin muuton jälkeen 1830-luvulla. Piirustussali sijaitsi silloin Keisarillisen Aleksanterin yliopiston uudessa, Carl Ludvig Engelin suunnittelemassa päärakennuksessa Fabianinkadun puoleisessa sivurakennuksessa. Vuonna 1870 piirustussali muutti uuteen, Senaatintorin laidalla sijaitsevaan Arppeanum-rakennukseen.
Tällöin opettajana toimi Adolf von Becker, joka edusti modernia taidenäkemystä ja järjesti opetuksen ulkomaisten esikuvien mukaan. Becker sai paljon oppilaita, josta yksi oli Albert Edelfelt, joka opiskeli historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja kävi samalla opiskelemassa Piirustussalilla. von Becker perusti lisäksi oman yksityisakatemiansa Piirustussalin tiloihin, jolloin myös naisopiskelijat saattoivat tulla sinne opsikelemaan. Von Beckerin yksityisoppilaita olivat muun muassa Helene Schjerfbeck ja Maria Wiik.
Suomen taideyhdistyksen säännöt vahvistettiin vuonna 1846. Aluksi taideyhdistys keskittyi hankkimaan taideteoksia jäsenistön kesken pidettäviin vuotuisiin taidearpajaisiin. Samalla aloitettiin taidenäyttelytoiminta. Yhdistys tähtäsi yleisön taidemaun kehittämiseen ja suomalaisen taiteilijakunnan synnyttämiseen. Toiminnan alusta alkaen yhditys jakoi myös stipendejä.
Yhditys perusti piirustuskoulun kotimaista taideopetusta varten Helsinkiin vuonna 1848. Piirustuskoulu joutui selviytymään ensimmäiset vuosikymmenet yhden opettajan varassa. Berndt Godenhjelm oli muuttanut Pietarista Helsinkiin juuri perustetun opettajanviran vuoksi. Viikkotunteja koulussa oli aluksi vain neljä, joten Godenhjelm saattoi ottaa lisäksi yksityisoppilaita.
Naisten sallittiin opiskella Suomen taideyhdistyksen koulussa sen perustamisesta asti.
Vuocdesta 1863 valtio alkoi myöntää koululle avustusta. Samana vuonna palkattiin kuvanveistäjä Carl Eneas Sjöstrand, joka alkoi ohjata antiikkiluokan kipsejä piirtäviä oppilaita. Hän opetti myös kuvanveiston alkeita.
Koulun nimet ovat olleet seuraavat:
Taideyhdistys perusti osaston Turkuun, joka perusti piirustuskoulun. Turun piirustuskoulu toimi vuodesta 1852 alkaen. Ensimmäisen rehtorinsa Robert Wilhelm Ekmanin aikana koulu sijaitsi osoitteessa Piispankatu 8, jossa nykyään sijaitsee Åbo Akademin Axelia-instituuttirakennus. Suomen Taideyhdistys luopui Turun koulun ylläpidosta vuonna 1906, jonka jälkeen Turun piirustuskoulu siirtyi Turun taideyhdistyksen (TTY) alaiseksi, jossa se toimi yhteensä 75 vuotta, vuoteen 1981 asti.
Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulu aloitti Viipurissa vuonna 1891 ja lopetti toimintansa Talvisodan alkaessa vuonna 1939. Koulun ensimmäinen opettaja oli taidemaalari Arvid Liljelund ja koulun pitkäaikaisin johtaja ja opettaja oli Rurik Lindquist Koulussa opiskelivat muiden muassa Hugo Simberg, Aukusti Tuhka, Aimo Tukiainen, Väinö Kunnas, Olli Miettinen ja Onni Mansnerus. Hugo Simberg toimi myös lyhyen ajan koulun opettajana.
1800-luvun lopulla piirustuskoulujen tehtävänä oli antaa oppilaille taiteen perusopetusta, jonka tarkoituksena oli tarjota pohja jatko-opinnoille ulkomailla. Ammattitaiteilijoiksi pyrkivät olivat poikkeuksia oppilaiden joukossa.
Turussa piirustuksenopetusta oli vain muutamana iltana viikossa ja oppilaat saattoivat samaan aikaan päivisin käydä jotain muuta koulua. Oppilaiden ei haluttu alkavan maalaamista liian varhain, joten maalaaminen ei kuulunut opetusohjelmaan.
Maire Gullichsenin aloitteesta perustettiin Vapaa taidekoulu, joka aloitti toimintansa Helsingissä tammikuussa 1935. Koulu puolusti ranskalaisen modernin maalaustaiteen periaatteita. Maire Gullichsenin ajatuksena oli perustaa taidekoulu, joka muistutti Pariisin vapaita, periaatteessa kaikille avoimia ”akatemioita”. Häntä ei miellyttänyt Suomen koulumainen ja akateeminen opetus, joka lähti kipsimallien jäljentämisestä.
ABC-piirustuskoulu toimi kirjeopistona Helsingistä käsin vuodesta 1937 alkaen. Kirjekoulun johtajaopettajana toimi Unto Pusa vuosina 1946-1966. Monet myöhemmin tunnetuiksi tulleet taiteilijat hankkivat ensimmäiset oppinsa sen avulla. Koulu oli varsin suosittu. Kurssia ovat käyneet muun muassa Kauko Lehtinen, Rafael Wardi ja Simo Hannula.
ABC-piirustuskoulun opetus perustui pariisilaisen Ecole A.B.C. de Dessin -nimisen, myös kirjekurssina toimineen koulun menetelmiin. Kurssi oli kolmen vuoden pituinen. Siihen sisältyi 12 kirjettä tehtävineen, jotka lähetettiin kouluun palautetta varten. Pyrkimyksenä oli opastaa oppilaita taiteen ymmärtämisessä ja piirtämisen tekniikassa. Taitojen soveltamista käyttötaiteeseen rohkaistiin ja mukana oli muun muassa mainospiirtämiseen liittyviä tehtäviä. Muun hyödyn ohella toivottiin, että piirtämisestä tulisi hauska ja terveellinen harrastus, joka opettaa näkemään luonnon uudella tavalla.
Limingan taidekoulu perustettiin 1960-luvulla, rehtorina toimi Rolf Siilasvuo.
Oriveden opisto
Taidekoulutuksia perustettiin 1980-luvulta alkaen useita. 2000-luvulta alkaen taidekouluja alettiin myös lakkauttaa.