hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Santalahti
Santalahti on Tampereen läntinen kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Näsijärveen, idässä Särkänniemen kaupunginosaan, etelässä Ylä-Pispalaan ja Ala-Pispalaaan sekä lännessä Lielahteen. Santalahden asemakaava vahvistettiin vuonna 1945.
Santalahdessa sijaitsee useita hylättyjä tehdasrakennuksia, jotka toimivat nykyään graffiti-gallerioina.
Santalahdessa on aikoinaan ollut rautateiden liikennepaikka. Paikalla sijainnut arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema ja vuonna 1907 valmistunut liikennepaikkarakennus purettiin paikan lakkauttamisen jälkeen 1970-luvulla.
Argostólin arkeologinen museo
Argostólin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Argostólin kaupungissa Kefalonián saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1957. Se korvasi tuolloin vuoden 1953 maanjäristyksessä tuhoutuneen aiemman museon. Myös uusi museo on kärsinyt usein maanjäristyksistä ja se on ollut suljettu vuoden 2014 järistyksestä lähtien. Museo sijaitsee aivan Argostólin keskustassa.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kivikaudelta roomalaisen ajan lopulle. Salissa 1 on paleoliittisen ja neoliittisen kauden sekä keskisen helladisen kauden löytöjä muun muassa Sámista, Fiskárdosta, Skálasta ja Kokolátasta. Salissa 2 on mykeneläisen kauden esineitä, joista pääosa on hautalöytöjä muun muassa tholos-haudasta Póroksen Tzanátasta sekä Metaxátan kammiohaudoista. Salissa 3 on löytöjä Kefalonián antiikin aikaisen tetrapoliksen kaupungeista Pale, Krane, Pronnoi ja Same, sekä muun muassa Fiskárdon, Kokolátan ja Metaxátan hautausmailta ja Diakátan luolasta. Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa mykeneläisaikaiset kultakorut sekä kyliks ja krateeri 1100-luvulta eaa.
Loris Karius
Loris Karius (s. 22. kesäkuuta 1993 Biberach an der Riß) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Turkin Süper Liigassa pelaavaa Besiktasia.
Karius siirtyi vuonna 2009 englantilaisen Manchester Cityn juniorijoukkueeseen. Hän ei pelannut seuran edustusjoukkueessa yhtään ottelua, ennen kuin siirtyi lyhyen lainan jälkeen tammikuussa 2012 kotimaansa Mainz 05:n organisaatioon. Debyyttinsä Mainzin edustusjoukkueessa Bundesliigassa Karius teki joulukuussa 2012 Hannover 96:iä vastaan tullen vaihdosta kentälle Christian Wetklon saatua punaisen kortin. Kaudella 2015–2016 Karius pelasi Mainzin paidassa kaikki 34 Bundesliigan ottelua pitäen nollapelin yhdeksän kertaa.
Vakuuttavien peliesityksiensä ansiosta Liverpoolin päävalmentaja Jürgen Klopp hankki Kariuksen vuonna 2016. Siirtosumma oli 4,7 miljoonan punnan arvoinen, ja sopimuksen pituudeksi määritettiin viisi vuotta. Kauden 2017–2018 Mestarien liigan loppuottelussa Karius päästi kolme maalia Real Madridin voittaessa lukemin 3-1. Hän teki ottelussa kaksi henkilökohtaista virhettä, joiden katsottiin suorasti johtaneen Karim Benzeman ja Gareth Balen tekemiin maaleihin. Hetki ennen ensimmäistä maalia Karius sai kovan iskun päähänsä törmäyksessä Madridin Sergio Ramosin kanssa aiheuttaen lääkärinlausunnon mukaan aivotärähdyksen ja sen myötä visuospatiaalisen hahmotushäiriön.
Karius on edustanut Saksan kaikkia ikäluokkamaajoukkueita alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän on pelannut jokaisessa ikäluokassa yhden pelin.
Brauronin arkeologinen museo
Brauronin arkeologinen museo (; myös "Vravrónan arkeologinen museo") on arkeologinen museo Markópoulo Mesogaíaksen kunnassa Kreikassa lähellä Brauronin pyhäkköaluetta. Se esittelee pyhäkköalueelta ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museon rakentaminen alkoi vuonna 1962 ja se avattiin vuonna 1969. Museo on kunnostettu 2000-luvulla. Museorakennus sijaitsee noin 300 metriä kaakkoon Brauronin arkeologiselta alueelta ja noin 1,5 kilometriä luoteeseen nykyisestä Vravrónan kylästä. Museon näyttelytilat ovat yhdessä kerroksessa ja niihin kuuluu vestibyyli sekä viisi näyttelysalia.
Museo kokoelmiin kuuluu löytöjä Brauronin vuosina 1948–1963 suoritetuilta arkeologisilta kaivauksilta, sekä muualta Mesógeian alueelta, kuten antiikin Myrrhinuksesta. Museo esittelee alueen esihistoriallisen ja antiikin ajan historiaa sekä pyhäkön Artemiin kulttia. Tärkeimmät Artemiin pyhäkköalueelta tehdyt löydöt ovat peräisin 300-luvulta eaa. Varhaisimmat museossa olevat esineet ovat neoliittisen ja mykeneläisen kauden (mm. Peratí, 1190–1075 eaa.) sekä geometrisen kauden (mm. Anavýssos) asutuksista ja hautausmailta, ja myöhäisimmät puolestaan alueen varhaiskristillisestä basilikakirkosta sekä keskiaikaisesta tornista.
Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat pyhäköstä löydetyt Artemiin kulttiin liittyvät veistokset, reliefit ja muut votiivilahjat. Reliefeistä merkittävimpiin kuuluu niin kutsuttu ”Jumalten reliefi” (noin 420–410 eaa.), joka kuvaa Brauronin perustamismyyttiä. Siinä esiintyvät Zeus, Leto, Apollon ja Artemis, ja siihen ovat kuuluneet myös Orestes ja Ifigeneia. Osa reliefeistä kuvaa puolestaan pyhiinvaeltajina Artemiin luokse uhraamaan saapuvia perhekuntia. Muihin merkittäviin veistoksiin kuuluu muun muassa niin kutsutun ”Brauronin koren” yläosa arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. Artemista esittäneistä veistoksista on säilynyt osia, kuten pää ja torso. Kokoelmiin kuuluu myös lukuisia lapsia, kuten Artemiin kultin "arktos"-tyttöjä, esittäviä veistoksia. Osa lapsista tuo Artemille uhreja, esimerkiksi eräs tytöistä jänistä ja toinen lintua. Museon kokoelmiin kuuluu myös muun muassa hautakiviä sekä keramiikkaa.
Joensuun Taiteilijaseura
Joensuun Taiteilijaseura ry on vuonna 1945 perustettu Joensuussa toimiva yhdistys, johon kuuluu noin 150 tai­tei­li­ja­jä­sen­tä ja 55 harrastajajäsentä eri puolilta Pohjois-Karjalaa. Seuran alkuperäinen nimi oli Joensuun taiteenystävät. Vuonna 1963 nimi muutettiin Joensuun taideyhdistykseksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 2002.
Seuran tehtävänä on edistää kuvataiteilijoiden tai­teel­lisen työn perusedellytyksiä ja ammatillista asemaa sekä tukea ku­va­tai­teen harrastustoimintaa. Seura järjestää kuvataidenäyttelyitä ja kursseja sekä edistää aktiivisesti poh­joiskarjalaista kulttuurielämää
Seuran ylläpitämä Galleria Kohina toimii Taitokorttelin tiilitalossa. Tiloissa toi­mii myös vuonna 1971 perustettu Suomen vanhin taidelainaamo.
Taiteilijaseuran toimisto sijaitsee Taidekeskus Ahjossa Kirkkokadulla.
Chairóneian arkeologinen museo
Chairóneian arkeologinen museo (; myös "Khaironeian arkeologinen museo") on arkeologinen museo Chairóneian kylässä Livadeián kunnassa Kreikassa. Se esittelee löydöksiä ennen kaikkea antiikin Khaironeian kaupungin alueelta ja lähiympäristöstä.
Museo perustettiin vuonna 1903 ja aloitti toimintansa vuonna 1907. Museorakennus sijaitsee Chairóneian kylän itälaidalla lähellä Theban pyhän joukon joukkohaudalle Khaironeian taistelun jälkeen vuonna 338 eaa. pystytettyä leijonapatsasta. Museorakennus on yksikerroksinen ja sen päänäyttelytila koostuu kahdesta suuresta huoneesta. Museo on Boiotian toiseksi merkittävin Thívan arkeologisen museon jälkeen.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä antiikin Khaironeiasta sekä sen lähialueilta, kuten Dístomosta, Elateiasta, Lebadeiasta ja Orkhomenoksesta. Esineitä on esihistorialliselta ajalta antiikin ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa mykeneläisiä seinämaalauksia Orkhomenoksesta; veistoksia, kuten Athenen, Demeterin ja Kybelen patsaat sekä keisari Hadrianuksen muotokuva; hautalöytöjä sekä hautakiviä; lattiamosaiikkeja; piirtokirjoituksia; sekä rakennusten osia. Osa museoesineistä on esillä museon pihalla.
Punainen linja
Punainen linja voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Deloksen arkeologinen museo
Deloksen arkeologinen museo (; myös "Díloksen arkeologinen museo") on arkeologinen museo Deloksen saarella Kreikassa saaren arkeologisen alueen yhteydessä. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1904 Deloksen kaivausalueen museoksi. Museorakennusta on laajennettu huomattavasti vuosina 1931 ja 1972. Nykyisin museossa on yhdeksän näyttelysalia. Museorakennus sijaitsee arkeologisen alueen itälaidalla.
Museon saleista kuusi on keskittynyt saarelta löydettyjen veistosten ja reliefien esittelyyn. Lisäksi kahdessa salissa on keramiikkaa esihistorialliselta ajalta hellenistiselle kaudelle ja yhdessä saaren yksityisasunnoista löydettyä esineistöä. Esineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia arkaaiselta kaudelta alkaen; temppeleiden ja muiden rakennus koristeosia; hautapatsaita ja -kiviä 600-luvulta eaa. 1. vuosisadalla eaa.; keramiikkaa 2000-luvulta eaa. 1. vuosisadalle eaa.; koruja ja erilaisia pieniä esineitä, mukaan lukien fallisia esineitä; sekä lattiamosaiikkeja ja seinämaalauksia 100-luvulta ja 1. vuosisadalta eaa.
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa mykeneläistä sotilasta esittävä norsunluinen laatta ajalta 1400–1200 eaa.; naksoslaisten lahjoittamat leijonapatsaat Leijonaterassilta (jossa ovat nykyisin kopiot) arkaaiselta kaudelta noin ajalta 620–600 eaa.; samoin arkaaiselta kaudelta olevat kuros- ja kore-veistokset; Boreasta ja Oreithyian sieppausta esittävä veistos 400-luvulta eaa.; Dioskuridesta ja Kleopatraa esittävät marmoriveistokset vuodelta 138 eaa.; sekä gallialaisten kilpien päälle astuvaa Apollonia esittävä veistos kelteistä Delfoissa saadun voiton (279/278 eaa.) kunniaksi 100-luvulta eaa.
Eleusiin arkeologinen museo
Eleusiin arkeologinen museo (; myös "Elefsínan arkeologinen museo") on arkeologinen museo Eleusiin arkeologisen alueen yhteydessä Elefsínan kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se esittelee Eleusiista löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuosina 1889–1890. Se tehtiin Eleusiin pyhäkköalueen kaivauksissa löytynyttä esineistöä varten. Museorakennusta laajennettiin vuonna 1930. Museo kärsi vaurioita vuoden 1999 maanjäristyksessä ja kunnostettiin tuon jälkeen. Rakennus sijaitsee arkeologisen alueen lounaislaidalla ja käsittää kuusi näyttelysalia. Lisäksi esineitä on näytteillä myös museon pihalla.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä esihistorialliselta ajalta roomalaiselle kaudelle saakka. Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Kalydonin metsäkarjun ajoa esittävä roomalainen marmorinen sarkofagi; Eleusiin Pienemmän Propylaian eli toisen porttirakennuksen koristeosat, kuten karyatidipylväs; geometrisen ja arkaaisen kauden hauta-amforat; Demeterin ja Asklepioksen päättömät patsaat; sekä Rooman keisarien ja keisari Hadrianuksen rakastetun Antinooksen patsaat.
Epidauroksen arkeologinen museo
Epidauroksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Epidauroksen Asklepieionin arkeologisen alueen yhteydessä Epídavroksen kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueen kaivauksissa löydettyä antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1897. Museorakennus rakennettiin vuosina 1898–1900 ja museo aloitti toimintansa vuonna 1909. Näin museorakennus on yksi Kreikan vanhimpia alun perin museoksi tehtyjä rakennuksia. Museo rakennettiin Epidauroksen pääosin vuosina 1881–1928 suoritettujen kaivausten löytöjä varten. Museota on laajennettu lisäsiivillä myöhemmin. Museorakennus on pitkänomainen ja sijaitsee Epidauroksen teatterin ja muun pyhäkköalueen välissä. Se koostuu vestibyylistä sekä kahdesta pitkästä salista.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Epidauroksen Asklepioksen pyhäkkäalueelta. Esineet ajoittuvat arkaaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Museoesineisiin kuuluu muun muassa rakennusten osia, kuvapatsaita, reliefejä, keramiikkaa, votiivilahjoja ja piirtokirjoituksia. Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa Asklepioksen ja Artemiin temppelien koristeosat; suurikokoinen Asklepioksen patsas; sekä antiikin aikaiset pronssiset lääketieteelliset instrumentit.
Isthmian arkeologinen museo
Isthmian arkeologinen museo () on arkeologinen museo Isthmian arkeologisen alueen yhteydessä Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuonna 1970 ja avautui yleisölle vuonna 1978. Museorakennus sijaitsee Kyrás Vrýsin kylässä aivan Isthmian arkeologisen alueen etelälaidalla.
Musoen kokoelmiin kuuluu esineitä Isthmian Poseidonin pyhäkköalueelta, jossa sijaitsivat muun muassa Poseidonin temppeli ja Palaimonin pyhäkkö, sekä muun muassa Kenkhreain antiikin aikaisen sataman kaivauksilta ja Ráchin hellenistisen ajan asutuksesta.
Merkittävimpiin esineisiin lukeutuvat muun muassa pyhäkköalueelta löydetty "perirrhanterion", joka on neljän koren tukema marmorinen astia rituaalista puhdistautumiusta varten, 600-luvulta eaa.; skyyttiläiset pronssikypärät 500- ja 400-luvuilta eaa.; Isthmian kisoihin, urheilijoihin ja urheilulajeihin liittyvät löydöt, kuten urheilijoiden patsaat, votiivilahjat ja kiviset painot; Amfitriten patsas 100-luvulta jaa.; lasiset mosaiikit 300-luvulta jaa.; sekä Kenkhreaista löydetyt norsunluiset koristelaatat samoin noin 300-luvulta jaa.
Ithakan arkeologinen museo
Ithakan arkeologinen museo () on arkeologinen museo Vathýn kylässä Ithakan saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo rakennettiin 1960-luvulla. Museorakennukseen kuuluu vestibyyli ja kolme näyttelysalia. Se sijaitsee saaren pääkylän Vathýn itäosassa lähellä katedraalia.
Museo käsittää löytöjä kaivauksista eri puolilta saarta, pääosin saaren eteläosasta, mukaan lukien Aetós, Pisaetóksen (Píso Aetós) Apollonin pyhäkkö, Kióni ja Vathý, mutta myös joistakin pohjoisosan kohteista. Esineet ajoittuvat pääosin geometriselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Varhaisimmat esineet ovat peräisin mykeneläiseltä kaudelta. Kokoelmiin kuuluu erityisesti geometrisen kauden keramiikkaa. Keramiikan (yli 1 000 esinettä) lisäksi kokoelmissa on muun muassa hautakiviä, pronssi- ja norsunluuesineitä ja pieniä figuriineja sekä muita kulttiesineitä.
Korfun arkeologinen museo
Korfun arkeologinen museo (; myös "Kérkyran arkeologinen museo") on arkeologinen museo Korfun kaupungissa Korfun saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuosina 1962–1965 ja se otettiin käyttöön vuonna 1967. Museorakennusta laajennettiin vuonna 1994. Museorakennus sijaitsee kaupungin keskustan etelälaidalla. Siinä on kaksi kerrosta ja useita näyttelysaleja.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Löydökset ovat peräisin kaivauksista eri puolilta saarta, kuten Palaiópolista, Garítsasta, Kanónista ja Kassiópista, sekä Manner-Kreikan Thesprotiasta. Kokoelmiin kuuluu muun muassa temppelien koristeosia, marmori- ja pronssipatsaita, pienoispatsaita, hautakiviä ja hautalöytöjä, keramiikkaa, koruja sekä rahoja.
Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat Korfun tärkeimmän antiikin aikaisen kulttipaikan Kanónin Artemiin temppelin löydökset, mukaan lukien sen gorgonkuvainen päätykolmiokoristelu arkaaiselta kaudelta vuodelta 585 eaa., joka on vanhin löydetty kivinen temppelin päätykolmiokoristelu; Dionysoksen temppelin päätykolmiokoristelut; Artemista esittävät pienoispatsaat; Apollonin patsaan torso; antiikin aikaisen hautausmaan löydökset, kuten niin kutsuttu Menekrateen leijona 600-luvulta eaa.; Filistionin, Agenoksen ja Arpaliin tyttären, hautakivi piirtokirjoituksella; sekä antiikin aikaisen agoran löydökset.
Kosin arkeologinen museo
Kosin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuonna 1935 Kosin italialaisvallan aikana ja se aloitti toimintansa vuonna 1936. Museo rakennettiin italialaisten ja saksalaisten saarella suorittamien arkeologisten kaivausten löytöjä varten. Museorakennus on kaksikerroksinen ja edustaa tyyliltään fasismin arkkitehtuuria. Näyttelytilat ovat ensimmäisessä kerroksessa, kun taas toinen kerros ja kellarikerros ovat varastokäytössä.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Kosin kaupungin arkeologisilta alueilta, mukaan lukien Kosin agora, Läntinen arkeologinen alue, Roomalainen odeion ja Roomalainen talo ("Casa Romana"), sekä kaupungin lähellä sijaitsevasta Asklepieionista. Museoesineisiin kuuluu muun muassa patsaita, hautareliefejä, lattiamosaiikkeja, keramiikkaa ja rahoja. Merkittävin lattiamosaiikki esittää Asklepioksen saapumista Kosille.
Lefkaksen arkeologinen museo
Lefkaksen arkeologinen museo (; myös "Lefkádan arkeologinen museo") on arkeologinen museo Lefkaksen kaupungissa Lefkaksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1999. Se toimii Lefkaksen kulttuurikeskuksen rakennuksessa, joka sijaitsee Lefkaksen kaupungin pohjoisosissa lähellä merenrantaa. Museon käytössä on neljä näyttelysalia. Suuri osa esineistä on peräisin saaren kaivauksista 1900-luvun alkupuolelta, jolloin kaivauksia suoritti erityisesti Wilhelm Dörpfeld. Esineistö on ollut vuosikymmenten varrella sijoitettuna lukuisissa eri paikoissa, muun muassa Ioánninassa.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa neoliittisen kauden löytöjä Choirospilián luolasta Éfgirosta, kulta- ja hopeaesineitä varhaishelladisista haudoista Nydrín Stenósta ja Skároksesta, hautalöytöjä antiikin Leukaksen kaupungin hautausmailta, sekä löytöjä Asvótrypan luolasta Frýnistä, Nymfien luolasta Agía Kyriakísta sekä Meganísin saarelta.
Sali 1 esittelee klassisen ja hellenistisen ajan julkista ja yksityistä elämää. Esineisiin kuuluu rakennusten koristeosia ja keramiikkaa; maanviljelyyn, mukaan lukien oliivin- ja viininviljely, sekä kalastukseen, käsityöammatteihin ja kaupankäyntiin liittyviä löytöjä; sekä esimerkiksi soittimia. Sali 2 esittelee antiikin uskonnollista elämää, mukaan lukien kultit ja jumalat, pyhäköt, votiivilahjat ja mytologiset aiheet. Sali 3 käsittelee hautaustapoja ja esittelee hautalöytöjä, kuten keramiikkaa ja pronssiesineitä, figuriineja, leluja, rahoja ja koruja. Kokoelmiin kuuluu myös hautakiviä, sarkofageja ja uurnia. Sali 4 on omistettu Wilhelm Dörpfeldin muistolle ja esittelee tämän tekemiä paleoliittisen, neoliittisen ja mykeneläisen kauden löytöjä, mukaan lukien keramiikka, kiviset työkalut, ihmishahmoiset figuriinit, pronssiset aseet ja työkalut sekä kulta- ja hopeakorut.
Marathonin arkeologinen museo
Marathonin arkeologinen museo (; myös "Marathónaksen arkeologinen museo") on arkeologinen museo Vranáksen kylässä Marathónaksen kunnassa Kreikassa. Museo esittelee muinaisen Marathonin alueelta tehtyjä esihistoriallisia ja antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on perustettu ja rakennettu vuonna 1975. Se sai alkunsa, kun alueella tehtiin useita hautalöytöjä vuosina 1970–1973. Tuolloin Efgénios Panagópoulos lahjoitti museon, ettei löytöjä vietäisi Ateenaan. Museo uusittiin Ateenan olympialaisten alla vuonna 2004. Museorakennus sijaitsee Marathonin taistelun (490 eaa.) taistelukentän yhteydessä. Sen lähellä sijaitsevat mykeneläisaikaisten hautojen (2000–1600 eaa.) arkeologinen kohde sekä Marathonin taistelussa kuolleiden plataiailaisten hautakumpu.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kivikaudelta 5000-luvulta eaa. roomalaisen ajan lopulle. Museon näyttelyt on jaettu kuuteen saliin.
Salissa 1 on löytyjä muun muassa Oinóin Panin luolasta, joka toimi asuin- ja hautapaikkana neoliittisen kauden lopulta 5300–3200 eaa. varhaiselle pronssikaudelle 3200–2700 eaa. ja antiikin aikana Panin kulttipaikkana. Panin uskottiin muun muassa auttaneen kreikkalaisia Marathonin taistelussa. Salissa 2 on löytöjä muun muassa kivikautisilta ja pronssikautisilta hautausmailta Bórizan Tsépistä, Vranáksesta ja Plásista, mukaan lukien kiviesineitä, keramiikkaa, marmorisia figuriineja, kivisiä ja pronssisia nuolenkärkiä ja koruja. Salissa 3 on löytöjä Marathonin Tetrapoliin (Marathon, Oinoe, Trikorythos ja Probalinthos) hautausmailta geometriselta, arkaaiselta ja klassiselta kaudelta.
Sali 4 on omistettu puhuja ja senaattori Herodes Atticukselle, joka oli kotoisin Marathonista ja omisti alueella paljon maata. Löytöihin kuuluu muun muassa Herodeen ja tämän perheenjäsenten ja oppilaiden patsaita sekä roomalaisaikaisia piirtokirjoituksia. Sali 5 on omistettu Herodes Atticuksen Marathonin Brexízaan vuonna 160 perustamalle egyptiläisten jumalten temppelille. Se oli rakennettu soiseen paikkaan ja jäljitteli Niilin suistossa ollutta Serapiksen temppeliä. Löytöihin kuuluu muun muassa suurikokoisia egyptiläistyylisiä patsaita, joista miespatsaat muistuttavat faaraoiden patsaita ja naispatsaat Isiksen patsaita. Patsaisiin kuuluu muun muassa Horus ja sfinksi.
Lisäksi niin kutsutussa Voitonmerkkisalissa on ateenalaisten Marathonin taistelun voiton muistoksi pystyttämän joonialaista tyyliä edustavan pylvään jäänteet. Pylväs oli alun perin kymmenmetrinen ja sen päällä oli voitonjumalatar Niken patsas. Siitä on säilynyt kaksi pylväänosaa sekä joonialainen kapiteeli. Salissa on myös keramiikka- yms. löytöjä ateenalaisten ja plataiailaisten haudoista.
Saavutettujen etuuksien säilyttämislauseke
Saavutettujen etuuksien säilyttämislauseke on säännös, jossa vanhaa sääntöä edelleen sovelletaan joitakin olemassa olevia tilanteita varten, kun taas uusi sääntö koskee kaikkia tulevia tapauksia. Ne jotka on vapautettu uudesta säännöstä, on sanottu omistavan "saavutetun etuuden tai saavutetun- tai vakiintuneen oikeuden". Usein säilyttämislausekkeen aika on rajoitettu; sitä voidaan jatkaa tietyn aikaa, tai se voi kadota tietyissä tilanteissa. Esimerkiksi "saavutettujen etuuksien voimalaitos" voi olla vapautettu uusista, rajoittavammista saastumista koskevista laeista, mutta poikkeus voidaan kumota ja uusia sääntöjä sovellettaisiin, jos voimalaa laajennettaisiin. Usein tällainen säännös on tehty kompromissina tai käytännöllisyyden takia, jotta uudet säännöt voivat tulla voimaan ilman järkyttävää vakiintuneen logistiikan tai poliittisen tilanteen muuttumista. Tähän ulottuu myös sääntö, että sääntöjä ei pitäisi soveltaa taannehtivasti.
Esimerkiksi uusissa laeissa mietitään kuinka kauan vanhoja lakeja sovelletaan. Näitä kutsutaan "siirtymäsäännöksiksi" ja niissä käsitellään muun muassa, minkälaisiin tapauksiin sovelletaan vanhoja lakeja ja missä uusia. Saavutettujen etujen säilyttämislausekkeet ovat "poikkeuslausekkeiden" yksi ilmenemismuoto.
Mykenen arkeologinen museo
Mykenen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Mykenen arkeologisen alueen yhteydessä Árgos-Mykíneen kunnassa Kreikassa. Se esittelee Mykenen kaivauksissa löydettyä pääosin mykeneläisaikaista, pronssikautista esineistöä.
Museon rakentaminen alkoi vuonna 1985. Erilaisten vaiheiden jälkeen se avattiin lopulta vuonna 2003. Museoon siirrettiin osa Kansallisen arkeologisen museon ja Náfplion arkeologisen museon mykeneläisaikaisesta esineistöstä.
Museorakennus sijaitsee nykyisen Mykíneen kylän koillispuolella sijaitsevan Mykenen linnavuoren välittömässä läheisyydessä sen pohjoispuolella. Museo on rakennettu rinteeseen kolmeen tasoon ja sen yhteispinta-ala on noin 2 000 neliömetriä. Tästä noin neljännes on näyttelytiloja. Ne sijaitsevat museon itäsiivessä kahdessa tasossa ja yhteensä kolmessa näyttelysalissa. Lisäksi museorakennuksessa on muun muassa muita löydösten säilytystiloja.
Museon kokoelmiin kuuluu noin 2 500 esinettä. Niihin kuuluu löytöjä varhaiselta pronssikaudelta noin 3000 eaa. hellenistiselle kaudelle 100-luvulle eaa. saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa hautalöytöjä, kuten keramiikkaa, koruja, aseita ja erilaisia tarvekaluja; Mykenen palatsin seinämaalauksia; idoleita eli jumalankuvia; sekä lineaari-B-kirjoitusta sisältäviä savitauluja. Museossa on esillä myös niin kutsutun Agamemnonin kuolinnaamion kopio; alkuperäinen on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Kokoelmat on jaettu kolmeen saliin. Ensimmäinen sali esittelee mykeneläistä elämää muun muassa keramiikkalöytöjen avulla. Toinen sali esittelee hautaustapoja ja hautalöytöjä muun muassa Mykenen hautakehistä A ja B. Kolmas sali esittelee ennen kaikkea mykeneläistä hallintoa, kauppaa, uskontoa, taidetta ja tekniikkaa. Museo esittelee myös alueen arkeologisten kaivausten historiaa.
Anastasija Jermakova
Anаstаsija Nikolajevna Jermаkovа (, s. 8. huhtikuuta 1983 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt taitouimari, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Jermakova voitti sekä pariuinnin että joukkueuinnin olympiakultaa Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008 parinaan Anastasija Davydova. Hän voitti runsaasti mitaleja myös MM-kilpailuista ja yhdistetyssä vapaaohjelmassa Euroopan mestaruuden vuonna 2010.
Patraksen arkeologinen museo
Patraksen arkeologinen museo ( tai "Patrón") on arkeologinen museo Patraksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Patraksen alueen arkeologiset löydöt sijoitettiin alun perin kaupungin julkisiin rakennuksiin ja kouluihin tai Kansalliseen arkeologiseen museoon Ateenaan. Kaupungin oma arkeologinen museo perustettiin vuonna 1934. Se toimi pitkään Ioánnis Karamandániksen tätä varten lahjoittamassa kaksikerroksisessa talossa kaupungin keskustassa. Suunnitelmat uuden museon rakentamisesta saivat alkunsa 1980-luvulla. Arkkitehtuurikilpailu uudesta museorakennuksesta järjestettiin vuonna 2001. Museo rakennettiin vuosina 2005–2009 ja sen näyttelyt valmistuivat 2009–2011. Museorakennus sijaitsee kaupungin koillisosassa keskustan ulkopuolella, kaupungin pohjoisen sisääntuloväylän varrella. Rakennus edustaa modernia arkkitehtuuria. Siihen kuuluu näyttelytilojen lisäksi muun muassa museokauppa, pieni amfiteatteri sekä tutkimus-, konservointi-, opetus-, toimisto- ja varastotiloja.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä pääosin Patraksesta sekä läntisen Akhaian alueelta. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta 3000-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle 300-luvulle jaa. Museo esittelee Patraksen kaupungin historiaa ja kehitystä, antiikin aikaisen kaupungin topografiaa ja rakennuksia, antiikin aikaista julkista ja yksityistä elämää kaupungissa, sekä kauppaa, ammatteja, sotaa, uskontoa, hautaustapoja ja viihdettä antiikin aikana. Esineisiin lukeutuu muun muassa mykeneläisaikaista keramiikkaa ja aseita; veistoksia, kuten Athene Parthenoksen roomalaisaikainen kopio; hellenistisen ja roomalaisen ajan koruja ja lasiesineitä; sekä lattiamosaiikkeja roomalaisista huviloista.
Tuojoki
Tuojoki (, pinyin: Túo Jiāng) on Kiinan joki Sichuanin maakunnan itäosassa. Joki virtaa pohjoisesta etelään Ziyangin ja Neijiangin kaupungien läpi ja yhtyy Jangtsejokeen Luzhoun kaupungissa. Joen pituus on 702 metriä ja sen valuma-alue on 27,860 neliökilometriä.
Pireuksen arkeologinen museo
Pireuksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se esittelee Pireuksen alueelta sekä Argo-Saronisilta saarilta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Pireuksen arkeologisen museon kokoelma sai alkunsa yksityiskokoelmana. Se käsitti muun muassa Pireuksen antiikin aikaisen sataman alueelta tehtyjä hauta- sekä muita löytöjä. Ensimmäinen museo perustettiin vuonna 1935. Nykyinen museo perustettiin vuonna 1966 aikaisemman laajennukseksi ja avattiin vuonna 1981. Uusi museorakennus rakennettiin vuosina 1996–1998. Tämän jälkeen vanha museorakennus jäi varastotiloiksi. Museo kärsi jonkin verran vaurioita vuoden 1999 maanjäristyksessä ja korjattiin tuon jälkeen.
Museorakennus on kaksikerroksinen ja sen näyttelytilat koostuvat yhteensä kymmenestä salista. Lisäksi esineitä on näytillä myös museon ulkotiloissa. Museon kokonaispinta-ala on noin 1 400 neliömetriä ja näyttelytilojen koko noin 1 000 neliömetriä. Vanha museorakennus sijaitsee nykyisen museon vieressä. Aivan museon vieressä on myös hellenistisellä ajalla rakennetun Zean teatterin arkeologinen alue.
Museo esittelee Pireuksen antiikin aikaisen kauppa- ja sotasataman historiaa ja alueelta tehtyjä löytöjä. Lisäksi sen kokoelmiin kuuluu esineitä muun muassa Kallithéasta, Moschátosta, Attikan rannikolta, Argo-Saronisilta saarilta sekä Kytheralta. Ajallisesti löydöt ajoittuvat mykeneläiseltä pronssikaudelta 1700-luvulta eaa. roomalaiselle ajalle 300-luvulle jaa. Merkittävimmät löydöt ajoittuvat klassiselle kaudelle 400- ja 300-luvuille eaa. Esineisiin kuuluu muun muassa marmorisia ja pronsissia patsaita, keramiikkaa, pronssiesineitä, figuriineja, soittimia, koruja, hautakiviä sekä votiivi- ja hautareliefejä.
Varhaisimpiin löytöihin kuuluvat löydöt Kytheran minolaisesta vuorenhuippupyhäköstä sekä Ágios Konstantínoksen mykeneläisestä pyhäköstä Méthanan niemeltä. Museon merkittävimpiä esineitä ovat harvinaiset pronssiveistokset, joita on säilynyt antiikin ajalta muutoin suhteellisen vähän, koska niiden materiaali on käytetty myöhemmin uudelleen. Museon pronssipatsaat ovat säilyneet, koska ne oli piilotettu ennen roomalaisten hyökkäystä, ja jääneet unohduksiin. Niistä merkittävimmät ovat Apollonia esittävä niin kutsuttu Pireuksen Apollon arkaaiselta kaudelta noin 530–520 eaa., mikä on harvoja tuolta kaudelta säilyneitä pronssisia veistoksia; sekä Athenea esittävä pronssipatsas (Pireuksen Athene) ja kaksi Artemiin pronssipatsasta (Pireuksen Artemiit), jotka ovat 300-luvulta eaa. Merkittävimpiin esineisiin lukeutuvat myös Moscháton Kybelen temppelin sekä Kallithéan temppelinkaltaisen muistomerkin veistokset.
Ensimmäinen kerros
Toinen kerros
Ulkotilat
Thásoksen arkeologinen museo
Thásoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Thásoksen kaupungissa eli Liménas Thásoussa Thásoksen saarella Kreikassa. Se esittelee antiikin Thasoksen kaivauksista ja muualta saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuosina 1931–1935. Kaupungin varhaisempi arkeologinen kokoelma toimi paikallisessa koulussa jo vuodesta 1911. Museo kunnostettiin ja sitä laajennettiin vuosina 1989–1999. Museorakennus sijaitsee Thásoksen kaupungin keskustan koillisosassa aivan kaupungin antiikin aikaisen agoran arkeologisen alueen vieressä. Sen kokonaispinta-ala on 2 376 neliömetriä ja vakituisen näyttelyn, johon kuuluu 17 salia, pinta-ala 1 400 neliömetriä. Lisäksi rakennukseen kuuluu muun muassa varasto- ja entisöintitiloja. Museo on Itä-Makedonian ja Traakian suurin museo ja yksi koko Pohjois-Kreikan suurimpia ja vanhimpia museoita.
Museon kokoelmiin kuuluu noin 1 700 esinettä. Esineet ovat pääosin ajalta 600 eaa.–600 jaa. Varhaisimmat esineet ajoittuvat neoliittiselle kivikaudelle.
Merkittävimpiin esineisiin kuuluu antiikin Thasoksen kaupungin akropoliilta vuonna 1911 löytynyt 3,5 metriä korkea kuros-patsas arkaaiselta kaudelta noin vuodelta 600 eaa. Löytöihin kuuluu myös esineitä saaren esihistoriallisen ajan asutuksista muun muassa Limenáriasta, Skála Sotíroksesta sekä Kastrí Theológoksesta, kuten esimerkiksi ihmishahmoisia pylväitä; saaren paroslaisten asuttajien mukanaan tuomaa keramiikkaa; kuulusta thasoslaisesta marmorista tehtyjä veistoksia; roomalaisajan keisarikulttiin liittyviä veistoksia, kuten Hadrianuksen patsas; saaren kuuluun viinintuotantoon liittyviä löytöjä, kuten viinintuotantoa säännelleitä lakeja piirtokirjoituksina sekä viininkuljetusastioissa olleita sinettejä; sekä varhaisbysanttilaisen kauden kirkoista tehtyjä löytöjä. Museon pihalla on suuria kiviesineitä, kuten rakennusten koristeosia, alttareita ja sarkofageja, sekä lattiamosaiikki roomalaisesta huvilasta.
Thessalonikin arkeologinen museo
Thessalonikin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Thessalonikissa Kreikassa. Se on yksi koko Kreikan merkittävimmistä arkeologisista museoista, ja esittelee Thessalonikista ja kreikkalaisen Makedonian alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1912 heti sen jälkeen, kun Makedonia oli liitetty Kreikkaan. Alkuvaiheessa kaupungin muinaismuistoja kerättiin muun muassa kouluihin sekä Rotundaan ja Valkoiseen torniin. Ensimmäisenä varsinaisena museona toimi Yeni Camin moskeija vuodesta 1925. Toisen maailmansodan aikana muinaismuistot kätkettiin maahan ja palautettiin museoon vuonna 1953.
Varsinaisen museorakennuksen suunnittelu alkoi 1950-luvulla. Se aloitti toimintansa vuonna 1962. Avajaiset olivat 27. lokakuuta kyseisenä vuonna kaupungin vapauttamisen 50-vuotisjuhlien yhteydessä. Heti alusta esillä olivat vasta samana vuonna esiin kaivetut Dervénin löydökset. Myös Verginan aarteet sijoitettiin museoon heti niiden löydyttyä, ja ne olivat museon merkittävimpiä esineitä kunnes Verginan hautojen omat museotilat valmistuivat vuonna 1998 ja aarteet siirrettiin sinne. Museo uusittiin kokonaisuudessaan vuosina 2002–2006.
Museorakennus edustaa antiikin kreikkalaisesta tilankäytöstä vaikutteita ottanutta modernia arkkitehtuuria. Rakennus on suojeltu vuodesta 2003 yhtenä kreikkalaisen modermismin merkkiteoksista. Aivan museon vieressä sijaitsee Bysanttilaisen kulttuurin museo.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä esihistorialliselta ajalta antiikin ajan lopulle. Kokoelmiin kuuluu löytöjä arkeologisilta kaivauksilta eri puolilta Thessalonikia ja Makedoniaa. Lisäksi museossa on alun perin yksityiskokoelmista peräisin olleita esineitä. Museon pysyvät näyttelyt on järjestetty kuuteen kokonaisuuteen, jotka esittelevät muun muassa Makedonian historiaa esihistorialliselta ajalta antiikin ajan lopulle, asutusten ja kaupunkien kehittymistä, Thessalonikin kaupungin historiaa sekä kullan merkitystä makedonialaisessa kulttuurissa.
Monet merkittävimmistä esineistä ovat peräisin haudoista muun muassa Agía Paraskevístä, Dervénistä, Evropóksesta, Litístä, Sérresistä, Síndoksesta, Makrýgialoksesta ja Néa Filadélfeiasta sekä Verginasta. Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa lukuisat kultakorut; Dervénin krateeri, jonka koristelu esittää Dionysoksen ja Ariadnen avioitumista, noin vuodelta 330–320 eaa.; sekä Dervénin papyrus, joka on Euroopan vanhin säilynyt käsikirjoitus, noin vuodelta 340 eaa.
Thívan arkeologinen museo
Thívan arkeologinen museo (; myös "Theban arkeologinen museo") on arkeologinen museo Thívan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee muinaisen Theban kaupungin alueelta sekä muualta Boiotiasta tehtyjä esihistoriallisen ja antiikin ajan esinelöytöjä.
Thívan arkeologinen kokoelma sai alkunsa vuonna 1905. Kokoelma laajeni huomattavasti alueen arkeologisten kaivausten myötä. Nykyinen museo on perustettu vuonna 1962.
Museorakennus sijaitsee Thívan vanhassa keskustassa kaupungin akropoliin eli Kadmeian pohjoispäässä. Se on kaksikerroksinen, ja sen päänäyttelytilat ovat aulassa, neljässä suuressa salissa sekä museon pihalla. Vuonna 2016 museota laajennettiin uusilla saleilla. Rakennuksen yhteydessä on myös keskiaikainen torni noin vuodelta 1278.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta ja neoliittiselta kivikaudelta, mykeneläiseltä pronssikaudelta sekä antiikin ajalta bysanttilaiselle kaudella saakka. Eräät merkittävimmistä löydöistä ovat peräisin Theban Kadmeian linnan mykeneläisaikaisen palatsin eli Kadmeionin kaivauksista sekä muista kaupungin kaivauksista, kuten Kabireionista. Kaupungin alueelta on tehty myös merkittäviä mykeneläisen ajan hautalöytöjä. Theban lisäksi löydöksiä on muun muassa Eutresiin esihistoriallisesta asutuksesta, Auliista, Larymnasta, Orkhomenoksesta, Thespiain Polyandrionista, Ptoion-vuoren (nykyinen Ptóo) Apollonin pyhäköstä ja oraakkelipaikalta sekä mykeneläisiltä hautausmailta Tanagrasta ja Mykalissoksesta nykyisestä Ritsónasta.
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa Kadmeionin ja muun Theban alueen mykeneläisaikaiset löydökset 1200-luvulta eaa., kuten mesopotamialaista alkuperää olevat sylinterinmuotoiset sinettileimasimet, lineaari-B-kirjoitusta sisältävät savitaulut sekä haudasta löydetty norsunluinen "pyksis" eli jalokivirasia; Tanagran mykeneläisaikaiset hautalöydöt, kuten minolaisesta kulttuurista vaikutteita saaneet larnaksit eli hautauurnat, samoin 1200-luvulta eaa.; mykeneläiset seinämaalaukset, aseet ja korut; Ptoionin Apollonin pyhäköstä löydetyt kuros-patsaat 500-luvulta eaa.; Akraifnionista löydetty nuoren miehen, Mnasitheoksen, hautakivi 500-luvulta eaa.; Delionin taistelussa kuolleiden hautakivet eli stelet vuodelta 424 eaa.; Auliin Artemiin pyhäköstä löydetyt Artemiin ja Hekaten patsaat; sekä Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa. kuolleiden sotapäälliköiden hautaepigrammi.
Žarko Marković
Žarko Marković (s. 1. kesäkuuta 1986 Cetinje) on qatarilaistunut montenegrolainen käsipalloilija, joka edustaa Qatarin liigassa pelaavaa El Jaishia. Pelipaikaltaan Marković on oikea puolustaja. Hän kuuluu myös Qatarin käsipallomaajoukkueeseen.
Marković aloitti uransa Unkarin liigan MVM Veszprémissä, jossa hän voitti kahdesti Unkarin liigan ja Unkarin cupin ja kerran Cup-voittajien cupin. Unkarin jälkeen Marković pelasi kauden synnyinmaansa Budućnost Podgoricassa, jossa hän voitti Montenegron liigan kaudella 2009–2010. Kauden 2010–2011 Marković pelasi Qatarin liigan Al Ahlyssä. Kaudella 2011–2012 hän voitti RK Metalurg Skopjen kanssa Makedonian liigamestaruuden. Vuodet 2012–2014 Marković edusti Saksassa Frisch Auf Göppingeniä ja HSV Hamburgia. Vuonna 2014 hän siirtyi qatarilaiseen El Jaishiin.
Marković pelasi vuoteen 2014 asti Montenegron käsipallomaajoukkueessa. Hän sai kuitenkin luvan vaihtaa maajoukkuetta ja edustaa Qataria vuoden 2015 käsipallon MM-kilpailuissa, joista hän saavutti Qatarin kanssa hopeaa. Hän teki turnauksessa 67 maalia ollen turnauksen toiseksi paras maalintekijä. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Svetlana Romašina
Svetlаnа Aleksejevna Romаšinа (, s. 21. syyskuuta 1989 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen taitouimari, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Romаšinа voitti sekä pariuinnin (parinaan Natalja Ištšenko) että joukkueuinnin olympiakultaa Lontoossa 2012. Pekingissä 2008 hän voitti joukkueuinnin olympiakultaa. Hän on voittanut lisäksi kymmeniä maailman- ja euroopanmestaruuksia.
Dane Coles
Dane Coles (s. 10. joulukuuta 1986 Paraparaumu, Uusi-Seelanti) on uusi-seelantilainen rugby union -pelaaja, joka edustaa Wellingtonilaista seurajoukkuetta Hurricanesia.
Coles edusti vuoden 2015 maailmanmestaruuskisoissa Uuden-Seelannin maailmanestaruuden voittanutta maajoukkuetta All Blacksia.
Joel Benjamin
Joel Benjamin (s. 11. maaliskuuta 1964 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen shakin suurmestari. Vuonna 1998 "US Chess Federation" valitsi hänet vuoden suurmestariksi. Lokakuussa 2012 hänen Elo-lukunsa oli 2 530, eli hänen lukunsa on Yhdysvaltojen 37. suurin ja maailman 620. suurin.
Benjaminista tuli 13-vuotiaana vuonna 1977 maailman nuorin shakkimestari. Hän ohitti Bobby Fischerin aikaisemmat ennätykset.
Benjamin voitti vuonna 1998 Havaijilla neuvostoliittolaisen suurmestarin Eduard Gufeldin.
Kaksi pölkkypäätä
Kaksi pölkkypäätä (engl. "Block-Heads") on vuonna 1938 valmistunut Ohukainen ja Paksukainen -elokuva. Elokuvan ohjannut John G. Blystone kuoli äkillisesti kaksi viikkoa ennen elokuvan ensi-iltaa. ”Kaksi pölkkypäätä” on osittain kaksikon lyhytelokuvan "Ristiriitoja" (1929) toisinto. Filmiä pidetään yhtenä kaksikon parhaista filmeistä.
Alun perin Mae Buschia kaavailtiin rouva Hardyn rooliin, mutta hänen sairastuttuaan roolin sai Minna Gombell. Filmin loppukohtausta ei toteutettu käsikirjoituksen mukaisesti, sillä tuottaja Hal Roach halveksi ideaa Stanin ja Hardyn irtileikatuista päistä naaprurin seinällä. Riidat enteilivät koomikkokaksikon uran olevan loppumassa. Parhaiten myyvät Hollywoodin komediat alkoivat olla Cary Grantin ja Katherine Hepburnin tyylisiä draamoja.
Ollie ja Stan ovat mukana ensimmäisen maailmansodan tiimellyksessä. Stan jää yksin vartioimaan juoksuhautaa muiden kiivetessä kukkulan yli, ja vielä 20 vuotta myöhemmin Stan pysyy uskollisesti vartiopaikallaan tietämättä sodan olevan päättynyt. Hänet löydetään kuitenkin sattumalta ja otetaan vastaan sankarina.
Samaan aikaan yksivuotishääpäiviä viettävä Ollie lähtee ostamaan vaimolleen (Minna Gombell) lahjaa ja huomaa Stanin kuvan sanomalehdessä. Ollie tapaa vanhan ystävänsä sotilaskodissa ja houkuttelee hänet luokseen lupaamalla täyden ja kuntouttavan ylläpidon. Tämä ei kuitenkaan toteudu, kun rouva Hardy ei hyväksy ajatusta ja lähtee ovet paukkuen. Kommellukset eivät jää suinkaan tähän, vaan kaverukset onnistuvat haastamaan riitaa monien vastaantulijoiden (muun muassa Jimmy Finlaysonin) kanssa sekä tuhoamaan autotallinsa ja oman kotinsa. Pian kuitenkin naapurinrouva Gilbert (Patricia Ellis) ryntää auttamaan poikia, ja väärinkäsitysten soppa saa jälleen lisää tulta alleen.
Filmin loppuosa koostuu "Ristiriitoja"-elokuvasta poimituista tilanteista, kuten lieden räjähtämisestä, naapurinrouvan vaatteiden kärähtämisestä sekä Stanin taikatemppumaisista kohelluksista. Lopussa kehittyy takaa-ajo, kun naapurin metsästäjämies Gilbert löytää vaimonsa epämääräisestä tilanteesta.
Orizuru
Orizuru (折鶴, ori-"taiteltu", "tsurukurki"), myös "paperikurki", on perinteisimpänä pidetty japanilaisen origamin malli. Se esittää mantšuriankurkea, jolla on erityinen sija japanilaisessa kulttuurissa. Orizuruja käytetään usein koristeena lahjapakkauksissa tai ravintoloiden pöytäkoristeena. Tuhannen yhteenliitetyn orizurun muodostamaa joukkoa kutsutaan senbazuruksi.
Origami-kurki ja varsinkin tuhannen origami-kurjen joukko on rauhan symboli. Tämän merkityksen takana on Hiroshiman ydiniskussa vaurioitunut pikkutyttö Sadako Sasaki, joka taitteli kurkia sairautensa ajan. Hiroshiman lasten rauhanmuistomerkille tuodaan ja lähetetään nykyisin kymmenen miljoonaa paperikurkea vuodessa. Vanhemman perinteen mukaan tuhannen kurjen taitteleminen antaa mahdollisuuden toiveen toteutumiseen. Perinteisesti taittelua ovat harjoittaneet esimerkiksi tulevat morsiamet.
Moritz Fürste
Moritz Fürste (s. 28. lokakuuta 1984 Hampuri) on saksalainen maahockeyn olympiavoittaja. 190 senttimetriä pitkä ja 86 kilogrammaa painava Fürste edustaa intialaista Kalinga Lancersia.
Fürste on osallistunut Saksan maahockeymaajoukkueen kanssa kaksiin kesäolympialaisiin, vuosina 2008 ja 2012. Molemmilla kerroilla tuloksena on ollut kultaa. MM-kilpailuista ja EM-kilpailuista Fürstellä on kummistakin yksi kultamitali. Vuoden 2011 EM-kilpailuissa, joissa Saksa voitti kultaa, Fürste valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Champions Trophyn Fürste on voittanut Saksan kanssa kahdesti, vuosina 2007 ja 2014. Jälkimmäisellä kerralla hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Fürste on edustanut vuodesta 2016 alkaen intialaista Kalinga Lancersia. Sitä ennen hän on pelannut kotimaansa lisäksi intialaisissa Ranchi Rhinosissa ja Ranchi Raysissa sekä espanjalaisessa Club de Campo Villa de Madridissa. Euro Hockey Leaguen Fürste on voittanut kolmesti Uhlenhorster Hockey Clubin kanssa.
Vuonna 2012 Fürste valittiin vuoden maahockeypelaajaksi.
I Feel Love
I Feel Love on yhdysvaltalaisen poplaulaja Donna Summerin single, joka julkaistiin vuonna 1977. Se nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 6.. Kappale julkaistiin myös artistin viidennellä studioalbumilla "I Remember Yesterday".
Kingston Wallin Jukka Jyllin vuonna 2015 editoima versio kappaleesta julkaistiin 7" singlenä vinyyliformaatissa 25. syyskuuta 2015. Alun perin Kappale julkaistiin jo vuoden 1993 albumilla "Kingston Wall II", jolloin se sai ristiriitaisen vastaanoton. B-puolena kuullaan cover-versio Jimi Hendrix Experiencen kappaleesta ”She’s So Fine”.
Goodbye (Shelter)
Goodbye (Shelter) () on serbialaislaulaja Sanja Vučićin kappale, jolla hän edusti Serbiaa . Se julkaistiin 12. maaliskuuta 2016. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Ivana Peters.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kymmenenneksi 105 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 115 pistettä ja saavutti sijan 18.
Musta Risti
Musta Risti on Lahdessa vuonna 2012 perustettu heavy rock -yhtye, joka yhdistelee musiikissaan perinteistä heavy metal -musiikkia ja punkia. Vuosien 2013–2014 aikana se julkaisi pari omakustannekasettia sekä 7" vinyylisinglen, kunnes se solmi levytyssopimuksen Svart Recordsin kanssa lokakuussa 2015.
Mustan Ristin eponyymi esikois-EP "Musta Risti" julkaistiin digitaalisessa formaatissa 27. marraskuuta 2015, ja sen rajoitettu vinyylipainos ilmestyi 15. tammikuuta 2016. Levynjulkaisutilaisuus järjestettiin Helsingin Bar Loosessa.
NBA:n varaustilaisuus 2016
NBA:n vuoden 2016 järjestettiin 23. kesäkuuta 2016 Barclays Centerissä New Yorkissa.
Kärkipään varauksiin odotettiin yliopistotaustaisista pelaajista muun muassa australialaista Ben Simmonsia ja Brandon Ingramia sekä kansainvälisistä pelaajista muun muassa kroatialaista Dragan Benderia. Myös suomalais-bosnialainen Emir Sulejmanović asettui alustavasti ehdolle mutta vetäytyi ehdokkuudesta ennen varaustilaisuutta.
Draft-arvonnan voitti edelliskauden runkosarjan huonoin joukkue Philadelphia 76ers, jolla oli 26,9 prosentin todennäköisyys saada tilaisuuden ensimmäinen varausvuoro. 76ers varasi odotetusti australialaisen Simmonsin, josta tuli historian kolmas australialainen ykkösvaraus ja neljäs peräkkäinen muuta kuin Yhdysvaltojen maajoukkuetta edustava pelaaja. Ensimmäisen varauskierroksen 30 pelaajasta ennätykselliset 14 tuli muualta kuin Yhdysvalloista. Itävaltalaisesta Jakob Pöltlistä ja ghanalaisesta Ben Bentilistä tuli maidensa ensimmäiset NBA:han varatut pelaajat ja kreikkalaisesta sentteristä Georgios Papagiannisista historian aikaisimmin varattu maansa edustaja. Kaksi kiinalaispelaajaa varattiin edellisen kerran samassa tilaisuudessa yhdeksän vuotta aikaisemmin.
Seuraavat vuonna 2016 varattuja pelaajia koskeneet siirrot tehtiin varaustilaisuuspäivänä.
II (Lasten hautausmaan albumi)
II on rockyhtye Lasten hautausmaan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2016. Albumi on edellisjulkaisua folkimpi ja rokimpi, tummanpopahtava kokonaisuus, joka sisältää myös kaksi täysin akustista kappaletta.
Kappaleesta ”Vilu vie” julkaistiin musiikkivideo 4. toukokuuta 2016. Albumi ilmestyi ennakkokuunneltavaksi "Rumban" sivuille kolmea päivää ennen varsinaista julkaisua. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5.
Albumi ylsi "Soundin" toimittajien ”Vuoden 2016 parhaat kotimaiset levyt top-20” -listan sijalle 11.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. "Rumban" Niko Peltonen vertasi yhtyeen tuotantoa Noitalinna huraa! -yhtyeeseen sekä Viikatteeseen, mainiten kuitenkin sanoman olevan vakavampi. Tekstit saavat suitsutusta, ja Peltonen viittaa tulkinnan vaativan ymmärrystä Suomen kulttuurihistoriasta ja mielenmiljööstä, missä yhtye onnistuu vaikuttavasti. "Kaaoszinen" Janne Partanen antoi albumille täydet kymmenen pistettä, kehuen musiikin omalaatuisuutta ja sekä sanoitustyötä, mainiten albumin olevan luultavasti vuoden paras julkaisu. "Metalliluolan" Tomi Nousiainen-Gunnar antoi albumille yhdeksän pistettä kymmenestä, jääden kaipaamaan Kristiina Vaaran ja Tuomo Mannosen yhteislaulua. "Helsingin Sanomien" Mervi Vuorela arvosteli albumille täydet viisi tähteä, nostaen kappaleiden kirjoittamisen olennaiseksi asiaksi. Hän kehaisee yhtyeen kokeneen uudistumisen ja kappaleiden etenevän luonnollisesti, verraten musiikkia käsityöhön.
Ma'a Nonu
Ma'a Allan Nonu (s. 21. toukokuuta 1982 Wellington, Uusi-Seelanti) on ammattilaisrugbypelaaja. Nonu on pelannut Uuden-Seelannin rugbymaajoukkueessa, voittaen maailmanmestaruuskisoista kultaa vuosina 2011 ja 2015.
Nonu aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 pelaamalla Wellington Lionsien riveissä. Vuonna 2003 hän debytoi Hurricanesin Super Rugby -joukkueessa.
Vuonna 2015 Nonu siirtyi pelaamaan Ranskaan RC Toulonnaisin riveihin kahden vuoden sopimuksella. Samalla hän ilmoitti, ettei enää edusta Uuden-Seelannin maajoukkuetta tulevissa kisoissa.
Nonu pelasi ensimmäinen ottelunsa maajoukkueessa 14. kesäkuuta 2003. Yhteensä pelattuja pelejä kertyi vuosien 2003–2015 aikana 104, joista mainittavimpia ovat vuosien 2011 ja 2015 maailmanmestaruudet. Vuonna 2004 hän pelasi ensimmäistä kertaa myös Uuden-Seelannin rugby-7 -joukkueessa.
Chuxiong
Chuxiong (, pinyin: Chǔxióng Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Yunnanin maakunnassa. Se on Chuxiongin yiden autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 4 433 neliökilometriä ja väkiluku 588 620 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista länsiluoteeseen.
Kuntatasolla kaupunki jakauttuu 12 suurkuntaan, ja kolmeen maalaiskuntaan. Kaupungin keskus on Luchengin suurkunta.