hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uskontoelämän alkeismuodot
Uskontoelämän alkeismuodot on Émile Durkheimin kirjoittama kirja australialaisesta toteemijärjestelmästä. Kirja jakautuu kolmeen alakirjaan, joista jokainen sisältää useampia lukuja. Ensimmäinen kirja paneutuu uskonnon määritelmään, joka Durkheimin mielestä perustuu pyhän ja profaanin jakoon. Tämä jako on ominaista kaikille tunnetuille uskonnoille. Uskonnon määritelmän lisäksi Durkheim kritisoi animismin ja luonnonpalvonnan käsityksiä siitä, minkälaiset olennot ovat olleet ensimmäisiä palvottuna.
Toteemilla on kolme luonnetta. Se on samalla sekä yhteisön nimi, tunnusmerkki että pyhän esineen prototyyppi. Toteemin kolme muotoa ovat yksilötoteemi, yhteisötoteemi sekä sukupuolen mukainen toteemi. Yksilötoteemi on jokaisen henkilökohtainen suojelija, sekä hänen etunimensä. Klaanin toteemi eroaa yksilötoteemista siten, että yhteisö uskoo olevansa klaanitoteeminsa sukulaisia. Yksilöllä ei ole polveutumissuhdetta toteemiinsa, se on suojelija ja liittolainen. Sukupuolen mukaisessa totemismissa kaikki naiset ja miehet jakautuvat ryhmiin riippumatta siitä, mihin heimoon kuuluvat. Kumpikin sukupuolen mukaisesti muodostuneista ryhmistä uskoo olevansa mystisten sitein yhdistämä määrättyyn eläimeen.
Australialaiset heimokansat uskovat, että jokainen ihmisruumis varjelee sisäistä olentoa, sielua. Toisinaan naiset muodostavat tästä poikkeuksen, sillä eräät heimot eivät usko heillä olevan sielua. Durkheimin mukaan yksilön sielu on kuitenkin vain annos ryhmän kollektiivista sielua. Henget ovat olennaisesti hyväntekijöitä, suojelushenkiä. Olemassa on kuitenkin myös pahojen henkien luokka, jotka mielletään usein eläimen kaltaisiksi. Henkien uskotaan esi-isien sielujen tavoin elävän puissa, kivissä, lähteissä ja maanalaisissa luolissa.
Negatiivinen kultti tarkoittaa pyhiä asioita koskevia rajoituksia, tabuja. Tällaisia ovat esimerkiksi kosketuskiellot sekä kiellot syödä pyhiä eläimiä tai kasveja.
Positiivisen kultin tarkoitus on turvata toteemilajin lisääntyminen. Siihen liittyy muun muassa uhriateriat, johon osallistuvat uskovat luovansa sukulaisuuden siteen syötävään eläimeen. Uhriateriat ovat rituaalisia aterioita, joilla on pyhä luonne.
Durkheim, Émile: Uskontoelämän alkeismuodot: Australialainen toteemijärjestelmä
Chhunly Pagenburg
Chhunly Pagenburg (s. 10. marraskuuta 1986 Nürnberg, Saksa) on saksalais-kambodžalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigan FSV Frankfurtia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Pagenburg on edustanut ammattilaisurallaan myös 1. FC Nürnbergiä, TSV 1860 Müncheniä, FC Rot-Weiß Erfurtia ja Eintracht Trieriä. Bundesliigassa hän on pelannut 12 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut Saksan alle 19- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa ja Kambodžan A-maajoukkueessa.
Seraminpunamesikko
Seraminpunamesikko ("Myzomela blasii") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Seraminpunamesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Darr
Darr (suomeksi ”Pelko”) on vuonna 1993 ilmestynyt intialainen psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Yash Chopra. Pääosia näyttelevät Sunny Deol, Juhi Chawla ja Shahrukh Khan. Tämä on toinen elokuva, jossa Khan näytteli roiston roolia, ja sitä pidetään yhtenä hänen parhaista roolisuorituksistaan.
Elokuva oli suuri menestys, ja se voitti National Film Awards -palkinnon ja kaksi Filmfare Awards -palkintoa.
Nuori mies Rahul Mehra (Shahrukh Khan) on pakkomielteinen opiskelutoveristaan Kiran Awasthista (Juhi Chawla). Pakkomielle ajaa Rahulin uskaliaisiin tekoihin estääkseen Kirania avioitumasta kihlattunsa Sunil Malhotran (Sunny Deol) kanssa. Kun avioliitto kuitenkin toteutuu, Rahulin raivo saa hänet rikkomaan kaikkia soveliaisuuden rajoja.
Intioiden neuvosto
Intioiden neuvosto () oli Espanjan siirtomaissa ylintä valtaa käyttävä kuninkaan neuvosto. Se laati asetuksia ja määräyksiä, jotka kuningas vahvisti allekirjoituksellaan. Ferdinand Katolilainen perusti Intioiden neuvoston vuonna 1511 ja Kaarle I uudisti sen toiminnan vuonna 1523.
Intioiden neuvoston päätösten toimeenpanosta vastasi Sevillan Casa de Contratación. Recopilaciónin eli "Intioiden kootut lait" määrittelee Kaarle I:n vuonna 1542 antamassa asetuksessa Casa de Indiasin tarkoituksen ja sen tärkeimmät virkamiehet. Recopilación, joka sisältää 2000 sivua, käyttää 93 sivua Intioiden neuvoston ja sen virkamiesten toiminnan määrittelyyn. Ensimmäisestä pykälästä käy selville, että Intioiden neuvoston tuli aina olla kuninkaan lähettyvillä, eli siellä missä kuningas laajassa valtakunnassaan kulloinkin sattui olemaan. Vasta kun Madridista oli tullut Espanjan pääkaupunki 1560-luvulla, neuvosto sai vakituisen toimipaikkansa. Intioiden neuvosto ja varsinkin Sevillan Casa de Contratación muodostivat aikanaan maailmassa ennen kokemattoman voiman, jota täydensi kaikkien aikojen laajimmalle levinnyt lakikoelma Siete Partidas. Recopilación julkaistiin vasta 1681.
Gunnar Clément
Gunnar Theodor Clément (27. maaliskuuta 1906 Turku – 2. marraskuuta 1982) oli suomalainen kuvataiteilja, heraldikko ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Clémentin vanhemmat olivat Ivar Arthur Rudolf Clément (k. 1942) ja Julia Mathilda Boman.
Clément kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1923–1928. Hän toimi lavastajana Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Clément teki seinämaalauksia eri puolelle Suomea, muun muassa Tammer Tehtaat Oy:n henkilökunnan ruokasaliin Tampereella, Vanajanlinnan kartanoon, Villa Hvittorpiin Kirkkonummella, Uudenkaarlepyyn siltatupaan sekä Pietarsaaren ja Uudenkaarlepyyn kaupunginhotelleihin. Hän teki myös lasimaalauksen Ritarihuoneelle 1932 ja seinämaalauksen Åbo Akademin juhlasaliin.
Heraldikkona tunnettu Clément suunnitteli Mikkelin ja Uudenkaarlepyyn kaupunginvaakunat.
Clémentistä tuli Johanniittain ritarikunnan kunniaritari 1949 ja oikeusritari 1977. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1976.
Vierunvuoren kalliomaalaus
Vierunvuoren kalliomaalaus sijaitsee Enonveden pohjoisosassa, Ruokoveden ja Koloveden välisessä Vierunsalmessa Heinävedellä Etelä-Savossa. Kalliomaalaus sijaitsee Heinäveden kirkosta noin 14,5 km eteläkaakkoon. Maalauksen löysi Ari Lyytikäinen vuonna 1975 ja se ajoitetaan kivikauteen kampakeraamiseen kauteen.
Kohde sijaitsee Ruokoveden ja Kinkoselän yhdistävän salmen lähellä Peukalosaarta vastapäätä Vierunsalmen etelärannassa. Vierunvuoren länsireunalla olevassa pystykalliossa on kalliomaalausalue hankalakulkuisen kivikon takana noin 13 metriä nykyisen vedenpinnan yläpuolella. Kallion jäkäläisen pinnan rikkoo lohkeama, jolla jäkälää on vähemmän ja jossa kiven väri vaikuttaa vaaleammalta. Lohkeamasta muistuttaa paljasta pintaa suojaava lippa, joka on suojannut maalausta sään vaikutuksilta varsin hyvin.
Vierunvuorelle pääsee parhaiten venellä, mutta sinne voi kävellä metsäautotietä ja metsää myöten, jolloin matkaa kertyy noin 1 kilometri. Kalliomaalaus sijaitsee Metsähallituksen omistamalla maalla ja se on merkitty suoja-alueeksi.
Kalliolipan alla suojassa oleva kuvakenttä on mitoiltaan noin 1,5×3 metriä. Kuvakentän oikealle sivulle on maalattu noin 40 senttimetriä pitkä ihmishahmo, jonka pää on maalattu renkaaksi. Ihmisen jalat ovat polvistaan koukussa ja käden riippuvat alaspäin kyynärpäiden ollessa melkein hartioiden tasalla. Heti ihmisen vieressä on 58 senttimetriä pitkä ja 53 korkea nelijalkinen oikealle katsova hirvi, jonka vartaloon on painettu niin sanottu sydänpiste. Korvan ja hännän nipukat erottuvat hyvin. Pää on maalattu eteenpäin ojentuneena.
Kuvakentän vasemmassa reunassa on kulunut ja osin tuhoutunut vasemmalle katsova hirvi, jonka takapään yli on vedetty viivamainen värjäytymä. Epäselvästi erottuva ihminen seisoo heti hirven peräpään takana, kuten monessa muussakin kalliomaalauksessa Suomessa. Kuvakentän keskeltä löytyy joitakin kuvioiden katkelmia. Useimpia niistä on tulkittu ihmisten jaloiksi.
Pekka Kivikkään mainitsee teoksessaan vuonna 1995, että kuvakentässä olisi myös pahoin tuhoutunut hirvikuvio ja että maalattu alue on ollut suurempi. Punaväriläikkiä onkin siellä täällä. Vuoden 2005 kirjassa digitaalivalokuvan punaväriä vahvistettua siinä näkyykin tällaisia hirviä kolme. Näiden takana olevaa hahmoa voisi tulkita ihmiseksi, jolloin oikealla ollut teema ihmisestä ja hirvestä toistuisi.
Kerstin Ulrika Ehrnrooth
Kerstin Ulrika Forstén-Ehrnrooth (10. marraskuuta 1906 Helsinki – 28. lokakuuta 2004) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Kerstin Ehrnroothin vanhemmat olivat kansanedustaja ja ministeri Leo Ehrnrooth (1877-1951) ja Kerstin Niklander (1886-1953). Hän oli naimisissa vuodesta 1933 Torsten Rudolf Forsténin (s. 1901) kanssa.
Nimellä "Kerstin Ulrika Ehrnrooth":
Backtrack
Backtrack on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin single hänen ensimmäisen studioalbuminsa, Heavenin, deluxe-versiolta. Single julkaistiin 14. lokakuuta 2012, päivää ennen deluxe-version julkaisua. "Backtrack" sisältää elementtejä soul-, jazz- ja pop-musiikista. Kappaleesta tuli Fergusonin toinen Britannian singlelistalla kahdenkymmenen parhaan joukkoon sijoittunut single, kun se ylsi sijalle 15. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 3. syyskuuta 2012.
Ferguson kirjoitti kappaleen entisestä poikaystävästään, joka oli uskoton. "Se on erosta kertova laulu, mutta me laitoimme siihen positiivista potkua, joten se on todella hauska, iloinen ja mukaansatempaava", artisti kertoi haastattelussa.
"Backtrack" sai kriitikoilta positiivista palautetta. Digital Spy antoi sille neljä tähteä viidestä kutsuen sitä "siistiksi soul-popiksi". Soul and Motion kutsui kappaletta erittäin hyväksi, kutsuen Fergusonia luonnolliseksi ja todelliseksi tähdeksi. Yahoo! kirjoitti "Backtrackin" olevan hauska, sivistynyt kappale, joka todistaa Fergusonin olevan ensiluokkainen artisti.
Freefallin
Freefallin on australialaisen laulaja-lauluntekijä Zoë Badwin kappale. Sen sanoitti Amy Pearson ja tuotti Denzal Park. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 16. heinäkuuta 2010.
Australian Digital DownloadFrench Digital DownloadComplete Digital Download
Åke Gulin
Åke Gulin (26. elokuuta 1906 Porvoo – 29. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Åke Gulinin vanhemmat olivat kunnanlääkäri Albert Johannes Gulin (1863–1931) ja Signe Elisabeth Ahlman (1874–1952). Hän oli naimisissa Vivi Helena Ahlbergin (1902–1991) kanssa.
Gulin valmistui filosofian maisteriksi 1931. Hän kirjoitti runojen ohella myös taide- ja kirjallisuusaiheisia artikkeleita eri aikakauslehtiin.
Jonna-Janette Eriksson
Jonna-Janette Eriksson (s. 23. kesäkuuta 1985 Kemi) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Espoon Tapioita ja hänen valmentajinaan toimivat Kimmo Eriksson ja Lauri Kalima. Kalevan kisoista Eriksson voitti kolmiloikan pronssia vuonna 2005. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2006.
Sinikka Leminen
Sinikka Tuulia Leminen (s. 27. maaliskuuta 1981 Helsinki) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Simpeleen Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Ari Nummela. Kalevan kisoista Leminen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2005.
Luettelo pikkuplaneetoista: 387001–388000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
387001:stä ja päättyen 388000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 388001–389000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
388001:stä ja päättyen 389000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 389001–390000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
389001:stä ja päättyen 390000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Reidar Wasenius
Reidar Wasenius (s. 15. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen yritysvaikuttaja ja suomalaisten yksityissijoittajien FiBANin (Finnish Business Angels Network) toimitusjohtaja.
Wasenius on toiminut Finland -startup-kiihdyttämön Suomen osaston johtajana vuosina 2015-2017 ja työskennellyt aiemmin muiden muassa Samsung Electronicsilla, Nokialla, Telecom Finlandilla, TEKESillä ja Digital Equipment Corporationissa. Lisäksi Wasenius on toiminut Arcada University of Applied Sciences –ammattikorkeakoulun Program Directorina vuosina 1995-2000 sekä toimittajana ja tuottajana useissa medioissa, kuten Yleisradiossa. Waseniuksella on hallussaan myös muutamia viestintätekniikkaan liittyviä patentteja.
Wasenius tunnetaan lisäksi yleisötilaisuuksien vetäjänä ja puhujana sekä kouluttajana ja yritysvalmentajana. Valmentajana Wasenius on tunnettu viestinnän kouluttajana sekä mielenhallinnan valmentajana.
Wasenius on tehnyt myös äänityötä yli 25 vuoden ajan. Hän on muun muassa toiminut Telian (aiemmin Sonera ja Telecom Finland) puhelinverkkojen äänenä vuodesta 1992. Hän on myös lukenut monen organisaation automaattisen puhelinpalvelun palveluvalikoita. Näitä ovat muun muassa usean paikkakunnan terveyspalvelut, Kansaneläkelaitos, Suomen Tulli ja Tieto Oyj. Kokemuksensa ansiosta hänet valittiin maaliskuussa 2014 VR-Yhtymän uudeksi junakuulutusääneksi.
Wasenius on näytellyt, esiintynyt ja valmentanut 1980-luvun lopulta asti, jolloin hän toimi kaksikielisessä helsinkiläisessä paikallisradiossa Radio Ykkösessä () 1989–1993. Yle-uransa hän aloitti ruotsinkielisissä kielenopetusohjelmissa ja radioteatterissa ja sitten freelance-toimittajana Radio X-, Yle X3M- ja Radiomafia-kanavalla. Yle Fem -kanavalla hän oli aivovalmennuksen ja sosiaalisen median asiantuntijana Min Morgon-aamuohjelmassa 2010-2011 sekä tosi-tv-ohjelma "Simonin" juontajana 2014.
Wasenius vierailee vaasalaisen Prinssi Rohkea ja Erämaan Rotat -yhtyeen EP:llä ”Terveisiä Erämaasta” (2014), jossa hänen ääntään kuullaan levyn introraidalla.
Syksyllä 2017 Wasenius teki ensimmäiset äänityönsä peliteollisuudelle toimimalla usean (vielä julkistamattoman) hahmon äänenä Lightneer peliyhtiön tekemässä Big Bang Legends -pelissä.
Näyttelijänä Wasenius työskennellyt muiden muassa Svenska Teaternissa ja esimerkiksi vuonna 2017 Pelolla johtaminen on perseestä –näytelmässä.
Vuodesta 2011 Wasenius on toiminut "Forum"-talouslehteä julkaisevan Forum för ekonomi och teknik -kustannusosakeyhtiön hallituksessa.
Wasenius on Suomen mikromuseoyhdistyksen puheenjohtaja.
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka ulkoministerit ovat tehneet virkakautensa aikana.
Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut ulkoministerit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa.
Ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri joka teki ulkomaanmatkan oli William H. Seward hän vieraili Tanskan Länsi-Intiassa vuonna 1866. Yhdysvaltain ulkoministereiden vierailut ovat suuntautuneet alkuvuosina pääasiassa vain Pohjois- Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. John Hay oli ensimmäinen ulkoministeri joka vieraili Euroopassa. Cordell Hull oli ensimmäinen Aasiassa vierailut ulkoministeri. William P. Rogers oli ensimmäinen ulkoministeri, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan.
Major League Baseball -kausi 1882
Major League Baseball -kausi 1882 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja ensimmäistä kauttaan toiminut American Association. Liigojen välisiin näytösotteluihin osallistui myös League Alliancen voittaja New York Metropolitans, joka seuraavalla kaudella pelasi AA:ssa. Toinen joukkue League Alliancessa oli Philadelphias eli "Phillies" (ei katsota olevan sama Philadelphia Phillies, joka kaudella 1883 aloitti National Leaguessa). Chicagon ja Cincinnatin välisissä liigamestareiden välisissä otteluissa voitot tasattiin 1–1 ja Chicago voitti Metropolitansin 2–1.
Tammer Tehtaat
Tammer Tehtaat Oy oli Tampereella 1916–1969 toiminut suomalainen kumiteollisuusalan yritys. Yrityksen nimenä oli vuoteen 1941 saakka "Suomen Hihnatehdas Oy". Yhtiön toimitusjohtajana oli 1938–1959 Eric Schauman.
Tammer Tehtaat valmisti voimansiirto- ja kuljetushihnoja sekä kumi- ja paloletkuja. Yritys valmisti myös 1950- ja 1960-luvulla täyskumisia "Tammer"-keilapalloja sekä vuoteen 1952 saakka "Regina"- ja "Aino"-merkkisiä kondomeja. Tehdas sijaitsi alun perin Näsilinnankadulla kunnes vuonna 1963 uusi hihnatehdas valmistui Tampereen Kalkun teollisuusalueelle.
Tammer Tehtaat Oy yhdistettiin 1969 Oy Nokia Ab:hen. Tämä jälkeen Kalkussa sijainnut tehdas keskittyi hihnojen ja telamattojen valmistukseen kun taas paloletkujen valmistus siirtyi Tampella Oy:lle. Tampereen hihnatehtaan omistajina olivat Nokian jälkeen Trelleborg Ab, Svedala Industri Ab ja vuodesta 2001 Metso Oyj. ContiTech Finland Oy osti vuonna 2013 Metso Minerals Finland Oy:n kuljetinhihnaliiketoiminnan ja kuljetinhihnoja valmistavan Tampereen hihnatehtaan.
Kalle Simpanen
Kalle Johannes Simpanen (s. 12. toukokuuta 1980 Helsinki) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajinaan toimivat Niklas Henrichson ja Rauno Harju. Kalevan kisoista Simpanen voitti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 2003 ja pronssia vuonna 2005. Lisäksi hän on saavuttanus viestijuoksun SM-kisoissa kultaa ja hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa sekä hopeaa ja pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
Elis Bergh
Hagbart Elias ”Elis” Bergh (1881 Linköping – 1954) oli ruotsalainen arkkitehti ja teollinen suunnittelija. Hän toimi lasisuunnittelijana Kostan lasitehtaalla.
Bergh opiskeli taideteollisessa korkeakoulussa (nykyinen Konstfack) Tukholmassa ja harjoitteli muun muassa arkkitehti Agi Lindegrenin alaisuudessa. Berghin arkkitehtoninen ura oli hyvin lyhyt. Yksi hänen arkkitehtoninen työnsä oli Villa Skoga. Bergh työskenteli Böhlmarks-lampputehtaalla vuosina 1906–1916. Tämän jälkeen hän siirtyi Pukebergsin lasitehtaalle. Vuosina 1928–1950 hän oli taiteellinen johtaja Kostan lasitehtaalla. Vuoden 1950 jälkeen hän toimi Kostan tehtaalla konsultoivana suunnittelijana. Taiteellisena johtajana hän edusti siroa mutta modernia taidesuuntausta, joka oli Kostan tuotanto sotien välisenä aikana. Bergh on suunnitellut monia lasiesineitä, kuten maljakoita ja muita koriste-esineitä.
Louder
Louder on yhdysvaltalaisen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä Lea Michelen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2014. Albumi sisältää muun muassa Sia Furlerin ja Christina Perrin kirjoittamia kappaleita.
Michele julkaisi albuminsa virallisen kappaleluettelon 8. joulukuuta 2013, jota seurasi albumin ensimmäisen singlen "Cannonball" julkaisu 10. päivä. Michele esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Ellen DeGeneresin televisio-ohjelmassa 12. joulukuuta ja myöhemmin X Factorin kolmannen tuotantokauden finaalissa 19. joulukuuta. Seuraava albumin single "Battlefield" julkaistiin 27. joulukuuta 2013 JustJaredin nettisivuilla. Kappale oli saatavilla iTunesista heti seuraavana päivänä. Michelen albumin kolmas single "Louder" julkaistiin 13. tammikuuta 2014, ja sen perään kappale "What Is Love" 28. tammikuuta, joka on mukana albumin erikoisversiossa. Michele ehti julkaista vielä kaksi kappaletta, "You're Mine" ja "On My Way" ennen albumin julkaisupäivää 28. helmikuuta 2014.
Shoulder to Shoulder
Shoulder to Shoulder on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin kappale hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Heaven". Se julkaistiin albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä Isossa-Britanniassa 9. joulukuuta 2012. Saksassa viimeisenä singlenä julkaistiin "Teach Me How to Be Loved". "Shoulder to Shoulderia" ei koskaan julkaisti CD-singlenä tai digitaalisena latauksena. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa marraskuussa 2012. Videolla Ferguson laulaa kappaletta levytysstudiossa.
Ferguson esitti singlensä televisiossa kaksi kertaa, This Morning- ja Alan Carr: Chatty Man-ohjelmissa. "Shoulder to Shoulder" on soul- ja jazz-elementtejä omaava popballadi. The Huffington Post kuvaili kappaletta upeaksi. Ferguson kertoi laulun merkityksestä lehdelle näin: "Halusin saada kuuntelijat ajattelemaan rakkautta ja ihmissuhteita. Usein unohdamme mikä rakkaudessa on tärkeää."
The Village Lanterne
The Village Lanterne on Blackmore’s Night -yhtyeen viides studioalbumi, joka ilmestyi 4. huhtikuuta 2006. Albumilta julkaistiin single "Just Call My Name (I'll Be There)". Kappale "Olde Mill Inn" on julkaistu myös elokuvan "Yes Man" (2008) soundtrackillä.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Scumbag Goes to Theatre
Scumbag Goes to Theatre on vuonna 2010 julkaistu Elonkorjuun livealbumi. Se äänitettiin joulukuussa 2009 Porin Teatterissa järjestetyssä yhtyeen 40-vuotisjuhlakonsertissa.
Elonkorjuun vakituisen kokoonpanon lisäksi konsertissa esiintyivät saksofonisti Jari Perkiömäki sekä laulajat Heikki Lajunen ja Kari Tamminen, jotka olivat mukana yhtyeessä jo 1970-luvulla. Kaikki levyn kappaleet ovat Elonkorjuun jäsenten omaa tuotantoa, lukuun ottamatta versiota blueslegenda T-Bone Walkerin laulusta "Stormy Monday". "Waiting" on ennenjulkaisematon ja Heikki Lajusen säveltämän kappaleen "Ihmislapsi" levytti Markku Hakala vuonna 1977..
Song Jiaoren
Song Jiaoren (Wade-Giles: Sung Tšiao-jen; 5. huhtikuuta 1882 Taoyuan, Hunan – 22. maaliskuuta 1913 Shanghai) oli kiinalainen poliitikko, joka perusti Kuomintang-puolueen vuonna 1912. Puolueen voitettua Kiinan tasavallan ensimmäiset parlamenttivaalit Song salamurhattiin.
Song sekaantui jo opiskeluaikanaan vallankumoukselliseen toimintaan, ja hän joutui vuonna 1904 pakenemaan Kiinasta Japaniin, jossa jatkoi opintojaan. Hän oli yksi johtavia henkilöitä vallankumousjärjestö Tongmenghuissa, jonka Sun Yat-sen perusti vuonna 1905 Tokiossa. Vuoden 1911 vallankumouksen jälkeen tasavallaksi muuttuneen Kiinan presidentiksi tuli kenraali Yuan Shikai, joka kutsui neljä Tongmenghuin johtajaa hallitukseensa. Yksi heistä oli Song, joka kuitenkin pian erosi hallituksesta, koska hän ei hyväksynyt Yuanin itsevaltaisia pyrkimyksiä.
Song loi Kuomintang-puolueen Tongmenghuin pohjalta yhdistämällä sen useiden pienempien puolueiden kanssa. Hänen tavoitteenaan oli luoda sellainen voima, jonka avulla olisi mahdollista saavuttaa enemmistö uuden kansalliskokouksen vaaleissa. Helmikuussa 1913 pidetyissä vaaleissa Kuomintang voitti 269 paikkaa 596:sta ja kohosi suurimmaksi puolueeksi. Songin oletettiin kohoavan tämän jälkeen pääministeriksi ja mahdollisesti presidentti Yuan Shikain haastajaksi valtakamppailussa. Kansalliskokouksen odotettiin myös säätävän uuden perustuslain. Song kannatti parlamentaristista järjestelyä, jossa hallitus olisi vastuussa ensisijaisesti parlamentille eikä presidentille. Kun Song oli lähdössä Shanghaista Pekingiin, häntä ammuttiin 20. maaliskuuta 1913 hänen ollessaan nousemassa junaan. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin vain 30-vuotiaana. Aihetodisteiden ja ampujan tunnustuksen perusteella murhan järjestäjäksi epäiltiin pääministeriä tai jopa presidentti Yuan Shikaita itseään.
Songin salamurha sai Sun Yat-senin tukijoineen yrittämään niin sanottua Kiinan toista vallankumousta Yuan Shikain syrjäyttämiseksi. Yuan kuitenkin murskasi vastarinnan. Vuoden sisällä hän erotti kaikki Kuomintangin edustajat parlamentista, hajotti parlamentin ja hankki itselleen diktatorisen aseman. Sun Yat-sen kokosi Kuomintangin uudelleen vuosikymmentä myöhemmin.
Teach Me How to Be Loved
Teach Me How to Be Loved on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin kappale hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Heaven". Sen kirjoitti Ferguson itse yhdessä Jonny Lattimerin kanssa. Kappale julkaistiin Saksassa albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä 7. joulukuuta 2012. Isossa-Britanniassa viimeinen single oli ”Shoulder to Shoulder”. Kappaleen musiikkivideolla Ferguson esittää laulua levytysstudiossa.
”Teach Me How to Be Loved” on pianojohtoinen soul-pop-balladi, jonka tempo on 70 iskua minuutissa. The Telegraphin kriitikko Neil McCormick kuvaili kappaletta runolliseksi ja aidon tunteelliseksi. The Lava Lizard kirjoitti singlen olevan yksinkertainen mutta vaikuttava. Sivuston haastattelussa Ferguson paljasti kappaleen olevan yksi hänen suosikeistaan albumilla. Laulaja esitti singlen "Britain's Got Talent"-ohjelmassa yhdessä toisen kappaleen, Glitter & Gold, kanssa.
Normaali laajennus
Abstraktissa algebrassa algebrallista kuntalaajennusta "L"/"K" sanotaan normaaliksi jos "L" on "K"["X"]:n polynomien juurikunta. Bourbaki kutsuu tällaisia laajennuksia kvasi-Galois'n laajennukseksi.
Laajennuksen "L"/"K" normaalisuus on yhtäpitävää seuraavien ominaisuuksien kanssa. Olkoon "K" "K":n algebrallinen sulkeuma, joka sisältää "L":n.
Víctor Català
Víctor Català (oik. Caterina Albert i Paradís, 11. syyskuuta 1869 – 27. tammikuuta 1966) oli katalonialainen kirjailija. Hänen teoksensa "Solitude" vuodelta 1905 kuuluu modernismin tunnetuimpiin esimerkkeihin.
Caterina Albert julkaisi kokoelman ‘Jocs Florals’ vuonna 1898. Siihen kuulunut synkkä lapsenmurhaajasta kertova monologi herätti kauhistusta, varsinkin kun lukijoille selvisi, että kirjoittaja oli nainen. Niinpä seuraavasta teoksesta alkaen Albert käytti miehekästä kirjailijanimeään Víctor Català. Monet tuon aikakauden naiskirjailijat valitsivat miehen nimen kirjailijanimekseen, koska kokivat silloin voivansa kirjoittaa vapaammin.
Albert oli kotoisin L’Escala-nimisestä kylästä silloisesta Empordàn piirikunnasta Katalonian pohjoisosasta. Isänsä kuoltua hän alkoi toimia kotitilan tilanhoitajana. Hän korosti aina olevansa kirjoittajana amatööri. Hän aloitti kuvataiteen ja kirjoittamisen harrastamisen jo nuorella iällä ja oli aluksi kiinnostunut runoista ja teatterista.
Víctor Català oli kirjoittajana itseoppinut, mutta seurasi tarkkaan ajan kirjallisia trendejä. Katalonian kielen oikeinkirjoitusta muutettiin tuohon aikaan, mutta Catalàn kirjoitukset ilmeistyivät vanhan kirjoitustavan mukaisina. Suurin osa hänen tuotannostaan on runoja ja näytelmiä, mutta tärkeimpinä teoksina pidetään proosatekstejä, etenkin romaania "Solitud". Monien tekstien aihepiiri liittyy rikoksiin, kostoon ja väkivaltaan. Myöhemmissä teoksissa teemaksi nousee myös naisen asema.
Catalàn kirjailijan uralla oli useita pitkiä taukoja, jopa yli kymmenen vuoden mittaisia, jolloin hän ei julkaissut mitään. Näihin ovat voineet vaikuttaa kiireet maatilan hoidossa, läheisen ystävän kuolema tai mahdollisesti myös nimellä noucentistes tunnetun kirjallisen liikkeen kehittyminen. Català oli tämän liikkeen teorioista eri mieltä.
Kylie’s Non-Stop History 50+1
Kylie's Non-Stop History 50+1 on australialaisen laulajan, Kylie Minoguen kokoelmalevy, joka julkaistiin 1. heinäkuuta 1993 Japanissa ja lokakuussa 1993 Britanniassa.
Hatful of Hollow
Hatful of Hollow on brittiläisen The Smiths -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1984.
Kaikki kappaleet ovat The Smiths -yhtyeen jäsenten Johnny Marrin säveltämiä ja Morrisseyn sanoittamia. Sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Musiikkikustantaja on Warner Bros. Music Ltd.
Osa kappaleista on peräisin BBC Radio 1:n John Peelin ja David Jensenin ohjelmista. Ne on julkaistu sopimuksella BBC Enterprises Ltd:n kanssa.
Levy-yhtiön osoite on ollut Rough Trade Records, 61–71 Collier Street, London N1 9BE.
LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäkannessa on kuva yhtyeestä. Valokuvaaja on Paul Slattery. Kannen on suunnitellut Morrissey ja layoutin Caryn Gough Ai:ssa.
LP-levyjä on tehty UK:ssa. Siellä jakelusta on huolehtinut The Cartel. LP-levyn kannen valmistaja on Garrod & Lofthouse Ltd.
Seasons
Seasons on vuonna 2012 julkaistu Elonkorjuu-yhtyeen neljän CD:n boksi. Se sisältää lähes kaiken yhtyeen aikaisemmin levyillä julkaiseman materiaalin.
Kokoelmalla on kaksi Elonkorjuun levyttämää studioalbumia vuosilta 1972 ja 1978 sekä suurin osan vuoden 2004 comeback-albumin ja 2010 ilmestyneen livealbumin kappaleista. Boksi sisältää myös ennenjulkaisemattomia konserttitaltiointeja vuosilta 1974, 1979 ja 2011. Muutaman "Scumbag" ja "Scumbag Goes to Theatre" -albumien kappaleen lisäksi kokoelmalta puuttuu vuonna 1971 ilmestyneeltä "Popmestarit" -levyltä löytyvä Elonkorjuun kappale "Where's The Rising Sun?".
Boksin mukana tulevan esittelylehtisen tekstin on kirjoittanut toimittaja Johnny-Kai Forssell, se sisältää myös Jukka Syreniuksen omin sanoin kertoman Elonkorjuun historiikin. Boksi oli alun perin tarkoitus julkaista nimellä "40 Years of Blood, Sweat and Bullshit", mutta nimeksi vaihdettiin lopulta "Seasons".
Ensimmäinen levy sisältää vuonna 1972 julkaistun albumin "Harvest Time", kaksi 1974 Pori Jazz -festivaaleilla tehtyä livetallennetta, "Somebody Loan Me a Dime" ja "Snowstorm", sekä vuonna 1977 Helsingissä Yleisradion Liisankadun studiolla nauhoitetun kappaleen "Rollin' Down the Highway".
Kappaleet:
Toinen levy sisältää yhtyeen vuonna 1978 Harvest-nimisenä julkaiseman albumin "Flying High, Running Fast" sekä kuusi vuonna 1979 Porissa Ruosniemen työväentalolla livenä nauhoitettua kappaletta. Niiden joukossa ovat yhtyeen omien sävellysten lisäksi Stevie Wonderin "Superstition", Chick Corean "Spain" ja Jeff Beckin "Freeway Jam".
Kappaleet:
Kolmas levy sisältää viisi kappaletta Elonkorjuun vuonna 2004 julkaistulta comeback-albumilta "Scumbag" sekä toiset viisi kappaletta 2010 ilmestyneeltä live-albumilta "Scumbag Goes to Theatre", joka nauhoitettiin joulukuussa 2009 Porin Teatterissa järjestetyssä yhtyeen 40-vuotisjuhlakonsertissa.
Kappaleet:
Neljäs levy sisältää viisi kappaletta "Scumbag Goes to Theatre" -albumilta, kaksi vuonna 2011 Hämeenlinnan Suisto-klubilla taltioitua kappaletta, ennenjulkaisematon "Let's Enjoy It" ja T-Bone Walkerin sävellys "Stormy Monday", sekä samana vuonna Porin Teatterissa nauhoitetun ennejulkaisemattoman kappaleen "Moving On".
Kappaleet:
Jessica Iskandar
Jessica Iskandar (s. 29. tammikuuta 1988 Jakarta, Indonesia) on indonesialainen näyttelijä.
Enric Prat de la Riba
Enric Prat de la Riba (1870–1917) oli katalonialainen poliitikko ja kirjailija.
Prat kuului vanhaan maanomistajasukuun. Hän opiskeli oikeustiedettä Barcelonassa ja jo opiskeluaikoinaan vaikutti itsenäisyysliikkeessä, toimimalla Centre Escolar Catalanistan puheenjohtajana ja kirjoittamalla esseen Katalonian kirjallisuudesta yhdessä Muntanyola Peren kanssa.
Pratin kirjoituksia julkaistiin ensin "Reinaxençassa". Vuonna 1899 hän lähti puolueesta ja perusti oman Le Veu -nimisen lehden, jonka takia hän joutui välillä vankilaankin. Hänen terveytensä horjui ja esti täysipainoisen politiikan tekemisen, mutta hän nousi silti Katalonian politiikan keskeiseksi vaikuttajaksi. Hän oli useiden itsehallintoelinten johdossa ja perustamassa kulttuurilaitoksia 1900-luvun alkuvuosina.
Jane Erkko
Jane Erkko (o.s. Airola; 9. maaliskuuta 1936 Helsinki – 16. maaliskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taitoluisteluvaikuttaja ja pitkäaikainen Sanoma Oyj:n hallituksen jäsen. Hän perusti vuonna 2002 miehensä Aatos Erkon kanssa Jane ja Aatos Erkon säätiön. Jane Erkko oli säätiön hallituksen varapuheenjohtaja sen perustamisesta kuolemaansa saakka.
Erkko harrasti koululaisena innokkaasti kaunoluistelua ja seurasi myöhemmin kansainvälisiä luistelukilpailuja televisiosta. 1960-luvun alussa hän kummasteli suomalaisten luistelijoiden heikkoa menestystä siinä määrin, että Aatos Erkko käski vaimonsa ”tehdä asialle jotain”. Helsinkiläisseurat eivät innostuneet tarjotusta avusta, joten Erkot perustivat kaunoluistelujaoksen Helsingin Jalkapalloklubille. Jaos itsenäistyi vuonna 1972 Helsingin Taitoluisteluklubiksi, ja Jane Erkko oli sen puheenjohtaja seuran perustamisesta vuoteen 1985 asti ja vuosina 1987–1990.
Erkon tavoitteena oli saada suomalaisluistelija EM-kisoissa kymmenen parhaan joukkoon. Seuraan palkattiin itävaltalainen valmentaja Rudolf Zettelmann, joka halusi luistelijoiden aloittavan harjoittelun varhain. Alle kymmenvuotiaita lapsia kutsuttiin lehti-ilmoituksella harjoitusten pariin. Ilmoitus sai Helsingin jäähalliin 300 nuorta luistelijaa, muiden muassa Kristiina ”Tintti” Wegeliuksen. Erkon pyrkimyksenä ja saavutuksena oli tuoda alkuvaiheessa luisteluvalmentajia ulkomailta, kouluttaa suomalaisia valmentajia ja viedä suomalaisia lahjakkaita nuoria Yhdysvaltoihin huippuvalmentajien oppilaiksi.
Erkon ansiona pidetään myös menestyneiden luistelijoiden saamista Suomeen näytöksiin. Hän korosti kansainvälisten suhteiden tärkeyttä ja teki suomalaista taitoluistelua ulkomailla tunnetuksi siinä määrin, että Suomessa järjestettiin taitoluistelun EM-kilpailut 1977 ja MM-kilpailut 1983. Erkko teki töitä myös 1993 EM-kilpailujen ja 1999 MM-kilpailujen järjestelytoimikunnissa. Vuonna 1995 ponnistelu taitoluistelun hyväksi tuotti ensimmäiset kansainväliset mitalit pitkästä aikaa, kun jäätanssiparina kilpailleet Susanna Rahkamo ja Petri Kokko saavuttivat EM-kultaa ja MM-hopeaa.
Erkko oli tutustunut Yhdysvalloissa muodostelmaluisteluun ja toi lajin Suomeen 1980-luvulla. Hänen mielestään muodostelmaluistelussa oli potentiaalia: kaikki yksinluistelijat eivät mahdu terävimpään kärkeen, mutta muodostelmaluistelussa luistelija säilyy lajin harrastajana pitkään.
Erkko toimi Suomen Taitoluisteluliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1968–1990. Tuona aikana luotiin taitoluisteluun kilpailusäännöt ja luotiin pohja nykyiselle tuomarityöskentelylle. Erkko vetäytyi aktiivisesta toiminnasta taitoluistelussa 2000-luvun taitteessa.
Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi Jane Erkolle Pro Urheilu -mitalin vuonna 2013. Hänelle on myönnetty myös Suomen Taitoluisteluliiton kultainen ansiomitali (1980) ja Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi (1990). Suomen Leijonan ansioristin Erkko sai 1977.
Virkanimike
Virkanimike eli virkanimi on tietyn viran nimi, joka yksilöi viran ja voi myös määrittää sen aseman ja arvon.
Viran nimi kuvaa tietyn henkilön hoitamaa tehtäväkokonaisuutta. Nimellä voidaan antaa ulkopuolisille tietoa virkamiehen tehtävistä ja viran sijoittumisesta organisaatiossa.
Kunkin viran nimi oli aikaisemmin ilmoitettava ennen viran perustamista eduskunnalle, joka päätti perustamiseen myönnettävien määrärahojen myöntämisestä. Sittemmin toimivalta virkojen perustamiseen, lakkauttamiseen ja muuttamiseen on siirtynyt valtion virastoille. Tällöin viran nimellä on merkitystä etenkin virkamiehen ollessa yhteydessä asiakkaisiin ja muihin sidosryhmiin.
Valtion virastot ja muut toimintayksiköt päättävät, erittelyvirkoja lukuun ottamatta, käyttämistään virkanimikkeistä. Valtiokonttori ylläpitää ja julkaisee nimikekoodistoa, jossa on rekisteröitynä kaikki valtion virka- ja ammattinimikkeet. Näitä on lähes 4000. Valtiovarainministeriö julkaisi erityisen virkaluettelon vuoteen 1993 saakka.
Ministeriöissä yleisimpiä nimikkeitä olivat vuoden 2004 palkkaluokituksessa muun muassa ylitarkastaja, osastosihteeri, neuvotteleva virkamies ja hallitusneuvos.
Kunnan viranhaltijalle on annettava virkasuhteeseen ottamisesta kirjallinen viranhoitomääräys, josta ilmenee muiden tietojen ohella hänen virkanimikkeensä. Kuntalain mukaan kunnallisen viran perustamisesta ja lakkauttamisesta päättää valtuusto tai johtosäännössä määrätty kunnan muu toimielin. Kunnan virkanimikkeistä päätetään siis kunnan sisäisesti.
Forum (lehti)
Forum (tai Affärsmagasinet Forum) on Suomessa ilmestyvä ruotsinkielinen talouslehti. Kerran kuukaudessa ilmestyvä aikakauslehti on liikkeenjohdon ja elinkeinoelämän ainoa ruotsinkielinen lehti Suomessa.
Forumin levikki on noin 11 000 kappaletta ja lukijamäärä noin 27 000. Lukijoista 81 prosenttia on miehiä ja lukijakunta koostuu pääosin ekonomeista ja insinööreistä.
Lehteä kustantaa Förlags Ab Forum för ekonomi och teknik, jonka omistajina ovat TFiF (Tekniska Föreningen i Finland rf), DIFF (Driftingenjörsförbundet i Finland rf), Ekonomföreningen Merkur rf, Ekonomföreningen Niord rf, Ekonomiekandidatföreningen rf, Baraviföreningen rf sekä Konstsamfundet, ja lehti tulee jäsenetuna näihin järjestöihin kuuluville. Forumin päätoimittajana toimii Torsten Fagerholm.
Mikko Virta (kestävyysjuoksija)
Mikko Virta (s. 9. huhtikuuta 1974 Turku) on suomalainen estejuoksija. Hän edusti vuoteen 2002 Maarian Mahtia, vuosina 2003–2015 Turun Weikkoja ja vuodesta 2016 lähtien Turun Tovereita. Hän on vastannut itse omasta valmennuksestaan vuodesta 1997 lähtien. Kalevan kisoista Virta on saavuttanut kaksi pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1997 ja 2007. Kaikkiaan hän on osallistunut estejuoksuun Kalevan kisoissa 23 kertaa peräkkäin vuosina 1993–2015. Lisäksi hän on saavuttanut puolimaratonin SM-hopeaa vuonna 2001. SM-maratonilla hän on sijoittunut viidenneksi vuosina 2008, 2009, 2011 ja 2013.
Tianqi
Keisari Tianqi (, 23. joulukuuta 1605 – 30. syyskuuta 1627), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Youxiao (, oli Kiinan Ming-dynastian viides­toista keisari, joka hallitsi vuosina 1620–1627. Hän oli keisari Taichangin poika. Hänen aika­kausi­nimensä "Tianqi" merkitsee "taivaallista avausta".
Zhu Youxiao tuli keisariksi 15-vuotiaana sen jälkeen, kun hänen isänsä, keisari Taichang oli kuollut hallittuaan vain vajaan kuukauden. Hän ei kiinnittänyt kovin suurta huomiota valtiollisiin asioihin, ja häntä syytettiin myös niiden velvollisuuksien laimin­lyönnistä, jotka pojalle kuuluivat hänen isäänsä kohtaan, sillä hän ei toiminut isänsä toivomalla tavalla. On mahdollista, että Zhu Youxiao kärsi oppimis­vaikeuksista tai muustakin. Hän oli luku­taidoton eikä osoittanut kiinnostusta opintoihinsa.
Koska hän ei kyennyt lukemaan muistioita eikä ollut kiinnostunut valtiollisista asioista, hovin pää­eunukki Wei Zhongxian piti tosiasiallista valtaa hallussaan yhdessä rouva Keshin, Zhu Youxiaon lasten­hoitajan kanssa. Zhu Youxiao ilmeisesti käytti suuren osan ajastaan puusepän töihin. Wei käytti tilaisuutta hyväkseen ja ryhtyi nimittämään palatsin tärkeisiin virkoihin henkilöitä, joihin hän luotti. Samaan aikaan rouva Keshi, nuoren keisarin lasten­hoitaja, yritti pitää vallan hallussaan poistamalla kaikki muut naiset keisarin haaremista lukitsemalla keisarin jalka­vaimot sisään ja jättämällä heidät kuolemaan nälkään.
Moralistinen kungfutselainen Donglin-liike katsoi keisari­kunnan olevan hätä­tilassa.
Tianqi kuoli vuonna 1627. Koska hänen kaikki poikansa olivat kuolleet nuorina, häntä seurasi valta­istuimelle hänen nuorempi veljensä Zhu Youjian, josta tuli keisari Chongzhen. Koska myös Tianqin molemmat tyttäret olivat kuolleet, hänellä itsellään ei enää ollut jälkeläisiä.
Elo-syyskuussa 2009 Kiinan televisiossa näytettiin kaikkiaan 42 tuntia kestänyt televisio­sarja, joka esitti näytel­mällisesti Wei Zhongxianin ja rouva Ken vallankäyttöä keisari Tianqin aikana. Sitä esitettiin 21 iltana, ja kukin jakso kesti kaksi tuntia. Se osoitti elävästi, kuinka perinnöllinen monarkia voi johtaa järkyttävään vallan väärin­käyttöön. Sarja päättyi torstaina 17. syyskuuta, tasan kaksi viikkoa ennen Kiinan kansan­tasa­vallan 60-vuotis­päivää.
Corin sykli
Corin sykli eli maitohappokierto eli glukoosi-laktaattikierto on aineenvaihdunnan kehämäisesti toistuva reaktiosarja, jossa vähän happea saavissa lihassoluissa verestä tullutta glukoosia (verensokeria) hajotetaan pyruvaatiksi. Pyruvaatti muunnetaan maitohappokäymisellä laktaatiksi. Laktaatti kulkee veressä maksaan muunnettavaksi taas glukoosiksi, joka kulkee verensokerina takaisin lihaksiin pilkottavaksi pyruvaatin kautta laktaatiksi. Kierto on nimetty löytäjiensä Carl Ferdinand Corin ja Gerty Corin mukaan.
Kun voimakkaasti työskentelevällä lihaksella ei ole käytössään riittävästi happea, tarvittavaa energiaa tuotetaan glykolyysissä glukoosista muodostuneista pyruvaateista anaerobisesti eli hapettomasti maitohappokäymisellä. Tässä laktaattidehydrogenaasi pelkistää syntyneen pyruvaatin laktaatiksi hapettaen samalla NADH:ta NAD:ksi. Hapetus on välttämätöntä glykolyysissä muodostuneen NADH uudelleen muuntamiseksi NAD:ksi, jota tarvitaan glykolyysin toimimiseen. Syntynyt laktaatti siirtyy verenkierron kautta maksaan glukoneogeneesiin.
Kierron glykolyysiosuus lihaksessa tuottaa 2 ATP:ta mutta kuluttaa maksan glukoneogeneesissä 6 ATP:ta, joten kierron kokonaiskulutus on yhteensä 4 ATP:ta. Siksi sykliä ei voida ylläpitää loputtomasti ilman sen ulkopuolelta tulevaa energiaa. Kierron merkitys onkin aineenvaihdunnan rasituksen jakaminen lihaksilta maksalle ja verta happamoittavan laktaatin poistaminen verestä maitohappoasidoosin riskin vähentämiseksi.
The Sims 3: Supernatural
The Sims 3: Supernatural on 6 syyskuuta 2012 julkaistu lisäosa The Sims 3 -peliin. Pelissä pääsee pelaamaan yliluonnollisilla simeillä, jotka ovat noita, ihmissusi, zombi, vampyyri, kummitus, henki (saatavilla vain jos omistaa Superstara-lisäosan) ja keiju. Pelissä tulee mukaan uusi ympäristö Moonligth Falls. Pelissä on mahdollisuus olla ennustaja. Pelin mukana tulee myös paljon uusia vaatteita ja tavaroita. Lisäksi sen mukana tulee uusia luonteenpiirteitä, ruokia ja yksi uusi musiikkilaji.
Francesc Xavier Bultó
Francesc Xavier Bultó (17. toukokuuta 1912 – 5. elokuuta 1998) oli katalonialainen liikemies, jonka perustamissa yrityksissä tehtiin Montesa- ja Bultaco-merkkisiä moottoripyöriä. Moottoripyöräilyn maailmassa hänet tunnetaan paremmin nimellä Paco Bultó.
Bultó syntyi Barcelonassa perheeseen, joka toimi tekstiilialalla. Hän perusti vuonna 1940 isänsä rahoituksen turvin ensimmäisen yrityksensä, jossa valmistettiin paitoja. Vuonna 1944 hän yhdisti voimansa Pere Permanyerin kanssa ja he alkoivat tuottaa Montesa-merkkisiä moottoripyöriä. Permanyer johti yritystä ja Bultólla oli 11% osakekannasta. Montesan pyörät olivat kevyitä kaksitahtimoottorilla toimivia pyöriä, jotka voittivat kilpailuissa raskaammat englantilaiset nelitahtipyörät.
Vuonna 1958 Espanjan hallitus kiristi yritysten asemaa, ja Permanayer halusi reagoida tähän lopettamalla kilpapyörien valmistamisen. Bultón mielestä kilpailumenestys oli ensiarvoisen tärkeää yrityksen maineelle, "markkinat seuraavat ruutulippua". Näkemyserot johtivat siihen, että Bultó perusti oman yrityksen, jonka ensimmäinen Bultaco-pyörä tuli myyntiin 1959. Tuotanto jatkui Bultón perheen kotitilalla, ja Paco Bultón lapset koeajoivat jokaisen prototyypin ennen kuin ne tuotiin markkinoille.
Vuonna 1987 perhe myi merkin Derbi-Piaggio -ryhmälle.
Rain Over Me
Rain Over Me on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen kuudennelta, Planet Pit-studioalbumilta. Se sisältää myös puerto ricolais-amerikkalaislaulaja Marc Anthonyn esittämiä vokaaleja. Eurodance-kategorian kappaleen sanoittivat Pitbull, RedOne, Marc Anthony, Bilal "The Chef" Hajji, AJ Janussi sekä Rachid "Rush" Aziz ja sen tuottivat RedOne, David Rush sekä Jimmy Joker. Se julkaistiin albumin promosinglenä 10. kesäkuuta 2011 ja kokonainen julkaisu albumin kolmantena virallisena singlenä tapahtui 19. heinäkuuta 2011. Se pääsi 30. sijalle Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listalla. Kappaleesta tuli Pitbullin toinen kärkisijan saavuttanut single "Billboard" Hot Latin Songs-listalla sekä hänen ensimmäinen kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs-listalla. Se on samalla Marc Anthonyn kuudes kärkisijan saavuttanut single Hot Latin Songs-listalla ja kahdeskymmenes kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs-listalla, joka teki hänestä artistin, jolla on kaikista eniten ensimmäisen sijan saavuttaneita kappaleita Tropical Songs-listalla, päättäen kaksi vuotta jatkuneen tasatilanteen Victor Manuellen kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi David Rosseau, joka on ohjannut myös Pitbullin I Know You Want Me (Calle Ocho)-singlen vuonna 2009.
Tikkurila-festivaali
Tikkurila-festivaali on neljänä vuonna järjestetty musiikkifestivaali. Festivaali järjestettiin ensi kertaa elokuun ensimmäisenä viikonloppuna 1.–3.8.2014. Festivaaliviikonloppuina Tikkurilassa esiintyvät useat kotimaiset huiput. Vuonna 2014 lavalla esiintyi nelisenkymmentä kotimaista artistia.
Tikkurila-festivaali pyrki heti ensimmäisestä vuodesta lähtien olemaan Suomen suurin ja merkittävin puhtaasti kotimaiseen musiikkiin keskittyvä musiikkitapahtuma.
Festivaalialueena toimii Hiekkaharjun Urheilupuisto. Helsingistä pääsee tapahtumapaikalle alle puolessa tunnissa. Tikkurilan keskustasta ja Tikkurilan juna-asemalta on reilun kymmenen minuutin kävelymatka ja Hiekkaharjun asemalta noin 3–4 minuuttia.
Tikkurila-festivaali 2015 järjestettiin Hiekkaharjun Urheilupuistossa 24.–25.7.2015 kaksipäiväisenä. Artisteja olivat mm. Arttu Wiskari, Maija Vilkkumaa sekä Paula Koivuniemi.
Vuonna 2016 edellisen vuoden tapaan festivaali järjestettiin Hiekkaharjun urheilupuistossa kaksipäiväisenä. Festivaaleilla esiintyivät mm. Michael Monroe, Popeda, JVG, CMX, J. Karjalainen, Anna Abreu sekä Yö.
Vuonna 2017 festivaali järjestettiin kahden edellisen vuoden tapaan kaksipäiväisenä ja Hiekkaharjun urheilupuistossa. Festivaalilla esiinnyttiin kahdella lavalla jotka olivat Radio Suomipop -lava ja Vantaan Energia -lava. Festivaalissa esiintyivät Jukka Poika, Ellinoora, Teflon Brothers, Sanni, Kaija Koo, Mikael Gabriel, Haloo Helsinki!, Profeetat, Pete Parkkonen, Roope Salminen & Koirat, Irina, JVG, Vesala, Happoradio, Antti Tuisku ja Apulanta.
Vuonna 2018 festivaali tullaan järjestetään useiden edellisten vuosien tapaan Hiekkaharjun urheilupuistossa kaksipäiväisenä. Festivaalissa tulevat esiintymään mm. Apulanta, Elastinen, Evelina, Jenni Vartiainen, Juha Tapio, JVG, Kaija Koo, Lauri Tähkä, Olavi Uusivirta, Pariisin Kevät, Roope Salminen & Koirat sekä Teflon Brothers.
Tikkurila-festivaalissa panostetaan tapahtuman kokonaisuuteen. Festivaalin järjestää Fast Fest Oy. Yhteistyössä toimii mm. Vantaan kaupunki. Tapahtuman promoottori on Jan Grehn.
Bon, Bon
Bon, Bon on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen viidenneltä, Armando-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kolmantena virallisena singlenä 25. lokakuuta 2010. Single pääsi 61. sijalle Billboard Hot 100-listalla sekä "Billboard Top Latin Songs"-listan 3. sijalla. Se sisältää samanlaisuuksia Yolanda Be Coolin sekä DCUP:n kappaleesta "We No Speak Americano". Myöhemmin saatiin kuitenkin selville että tämä versio "We No Speak Americanosta" oli uudelleentehty versio, jonka teki Almeren "DJ Alvaro".
CD & Digitaalinen lataus
Naisten Korisliiga-kausi 2013–2014
Naisten Korisliiga-kausi 2013–2014 oli ensimmäinen kausi, kun koripallon naisten Suomen mestaruudesta pelatiin Naisten Korisliiga -nimellä. Sarjan nimenä oli 1940-luvulta asti ollut koripallon naisten SM-sarja. Catz Lappeenranta voitti kaudella kolmannen peräkkäisen Suomen mestaruuden, voittaen kaikki runkosarjan ottelunsa ja häviten pudotuspeleissäkin ainoastaan yhden ottelun. Mestaruus oli seuran historian neljäs.
Ensimmäinen naisten liigakausi pelatiin yhdeksällä joukkueella. Edeltäneen kauden naisten I-divisioonan voittaja Helmi Capitals ei ottanut liigapaikkaa vastaan. Naisten SM-sarjasta edellisellä kaudella pudonnut BC Nokia otti ensin Capitalsilta vapautuneen sarjapaikan vastaan, mutta luopui pelaajapulaan vedoten sarjapaikasta syyskuussa. Paikkaa tarjottiin myös I-divisioonan finaaleissa pelanneille Vantaan Puhuttarille sekä toiselle SM-sarjasta pudonneelle seuralle Hyvinkään Pontevalle, mutta seurat kieltäytyivät liigapaikasta.
Runkosarja pelattiin yhdeksän joukkueen kolminkertaisena sarjana. Runkosarjan kahdeksan parasta selvisivät pudotuspeleihin, ainoastaan runkosarjan viimeiseksi jäänyt Turun Riento jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Puolivälierien ottelupareissa kohtasivat Catz Lappeenranta ja Forssan Alku, Peli-Karhut ja Tapiolan Honka, Torpan Pojat ja Keravan Energia Team sekä Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat ja Äänekosken Huima. Kaikki pudotuspelit pronssiottelua lukuun ottamatta pelatiin paras viidestä -järjestelmällä siten, että runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella oli sarjassa kotietu. Pronssimitalit ratkotiin pelaamalla yksi ottelu. Catz kaatoi finaalisarjassa Peli-Karhut voitoin 3–1.
Liigasta ei pudonnut eikä paikastaan joutunut karsimaan kauden päätteeksi yhtään joukkuetta. Liiga laajennetiin seuraavalle kaudelle kymmenen joukkueen laajuiseksi. I-divisioonan pudotuspelien voittaja Vimpelin Veto nousi suoraan Korisliigaan. Runkosarjassa neljänneksi sijoittunut HoNsU Jyväskylä, sekä kuudenneksi sijoittunut Keravan Energia Team luopuivat kauden jälkeen sarjapaikoistaan. HoNsU anoi paikkaa I-divisioonasta vedoten avainpelaajien lähtöön seurasta. Kerava ilmoitti luopumisen syyksi resurssipulan ja siirtyi pelaamaan alueellista II-divisioonaa. I-divisioonan finaalit Vimpelin Vedolle hävinnyt Hyvinkään Ponteva sekä välierävaiheessa Pontevaa vastaan pudonnut Tampereen Pyrintö nousivat seuraavaksi kaudeksi jyväskyläläisten ja keravalaisten tilalle liigaan.