hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
House Party (The Temptationsin albumi)
House Party on yhdysvaltalaisen soul-lauluyhtye The Temptationsin vuonna 1975 julkaistu studioalbumi. Albumi on ilmestynyt Motown Record Corporationin levymerkillä Gordy.
Jeffrey Bowenin ja häntä edeltäneen Norman Whitfieldin jälkeen tuottajiksi saatiin useita ryhmiä. Avauskappaleen on tuottanut Brian Holland, joka oli tässä vaiheessa jo varsinaisesti jättänyt Motownin muun Holland–Dozier–Holland-ryhmän mukana. Muut tuottajat ovat Steve Cropper (3 kappaletta) sekä jo edellisellä "A Song for You" -albumilla mukana olleet Clayton Ivey ja Terry Woodford (2 kappaletta) sekä Suzee Ikeda ja James Carmichael (3 kappaletta). The Temptations on mukana viimeksimainitun ryhmän kanssa tuottamassa kappaleita "What You Need Most (I Do Best of All)" ja "Darling Stand by Me (Song for My Woman)". Ne ovat myös yhtyeen tekemiä ja albumin parhaimmistoa. Yhtyeen bassolaulaja David English on pääosassa kappaleella "Ways of a Grown Up Man".
Edelliseltä albumilta tuttuja nimiä ovat myös sovittajat Harrison Calloway ja Ted Stovall.
Albumin ääniraidat on koostanut Cal Harris. Hän on myös äänittänyt ensimmäisen kappaleen ja muista vastaavat Lawrence T. Horn ja Fred Ross. Näistä aikaisemmin mukana olivat Harris ja Ross.
Levykannen on suunnitellut Douglas Boyd Design Frank Mulveyn ohjauksessa. Albumin tekoa on järjestellyt Suzee Ikeda.
Albumilta on julkaistu single "Keep Holding on" / "What You Need Most I Do Best of All" (Tamla Motown 1C006-97377).
"Keep Holding on"
"It's Just a Matter of Time"
"You Can't Stop a Man in Love"
"World of You, Love and Music"
"What You Need Most of All (I Do Best of All)"
"Ways of a Grown Up Man"
"Johnny Porter"
"Darling, Stand by Me (Song for My Woman)"
"If I Don't Love You This Way"
Lauluyhtyeen jäseniä ei ole mainittu, mutta kappaleen "What You Need Most (I Do Best of All)" tekijätietojen perusteella mukana ovatLP-levyn takakannessa on valokuva yhtenäisiin esiintymisasuihin sonnustautuneista yhtyeen jäsenistä.
Vuonna 1971 Ricky Owensin korvannut Damon Harris erosi tämän jälkeen yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Glenn Leornard.
LÉ Ciara
LÉ Ciara (viirinumero P42) on Irlannin laivaston Peacock-luokan partioalus, joka valmistui Britannian kuninkaallisen laivaston partioalus "HMS Swallowiksi". Se nimettiin Irlannin laivastossa Tipperaryn suojeluspyhimyksen Ciaran mukaan.
Lehtiahven
Lehtiahven ("Banjos banjos") on ahvenkaloihin kuuluva kala ja ainoa laji lehtiahventen heimossa ("Banjosidae"). Lehtiahven elää Tyynellämerellä.
Lehtiahven voi kasvaa 20–30 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan se on litteä ja korkea, erityisesti otsaprofiili on jyrkkä. Kalan suomut ovat väriltään oliivinvihreät tai harmahtavan ruskeat, selkäevässä on musta laikku. Selkäevä on pitkä ja piikikäs. Erityisesti kolmas selkäevän suodoista on pitkä. Myös peräevä on lehtiahvenella piikikäs.
Lehtiahventa tavataan Tyynellämerellä Korean ja Japanin rannikoilta etelään itä-Kiinan merelle. Toisinaan lajia on rapeotoitu tavataaneen myös Indonesiasta. Paikalliset kalastajat Kiinassa ja Japanissa kalastavat lehtiahventa ja sillä on myös jonkin verran kaupallista arvoa.
Juha Karhunen
Juha Karhunen (s. 23. huhtikuuta 1954 Juva) on Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun tietojenkäsittelytieteen, erityisesti neuroverkkojen ja signaalinkäsittelyn professori. Hän toimii Adaptiivisen informatiikan tutkimuksen huippuyksikössä, jonka asema perustuu Suomen akatemian tekemään valintaan.
Professori Juha Karhunen on tehnyt maailmanlaajuista pioneerityötä liittyen lineaarisiin ominaisvektoripohjaisiin ja aliavaruustyyppisiin pääkomponenttiverkkoihin eli PCA-verkkoihin (Principal Component Analysis), epälineaariseen PCA:han, neuraalisiin ICA-verkkoihin (Independent Component Analysis) eli riippumattomien komponenttien analyysiin sekä BSS-menetelmiin (Blind Source Separation) eli sokeaan signaalien separointiin. Hän on ollut mukana kirjoittamassa ICA:sta ja BSS:stä teosta (ks. "Teoksia"), jota on myyty v. 2011 mennessä n. 4000 kappaletta. Siitä on tullut tällä tieteenalalla perusviite. Se on käännetty myös kiinaksi.
Juha Karhunen johtaa ryhmää, joka tutkii Bayesilaista koneoppimista. Uusimpana tutkimustuloksena on Riemannin geometriaan perustuva approksimatiivinen konjugaattigradienttialgoritmi, johon liittyviä artikkeleita on julkaistu arvovaltaisilla kansainvälisillä tiedefoorumeilla.
Juha Karhusen tutkimustöihin on viitattu Microsoftin tietokannan mukaan lähes 1800 kansainvälisessä julkaisussa, ja hänen g-indeksinsä on 40 ja h-indeksi on 20.
Catalina Lancasterilainen
Catalina Lancasterilainen oli Kastilian kuningatar naituaan kuningas Henrik III:n ja miehensä kuoleman 1406 jälkeen alaikäisen poikansa Juhana II:n sijaishallitsija. 
Catalinan isä oli englantilainen Juhana Gent ja äitinsä vuonna 1369 syrjäytetyn Kastilian kuninkaan Pietari I Julman tytär Constanza.
Vuonna 1406 kruununperijä Juhana II oli kaksivuotias, kun hallitusvalta jaettiin Catalinan ja Juhanan sedän Aragonian kuninkaan Ferdinand I:n kesken. Sijaishallitsijat sopivat 1407 keskinäisestä jaosta siten, että Catalina hallitsi pohjoisosia ja Ferdinand I Toledoa, Extremaduraa, Murciaa ja Andalusiaa. Ferdinandin kuoleman jälkeen Catalina jatkoi yksin poikansa sijaishallitsijana aina kuolemaansa 1418 saakka.
Catalina lähetti edustajansa Konstanzin kirkolliskokoukseen pohtimaan paavin asemaa. Vaikka hallitsijat sanoutuivat irti kuuliaisuudesta Avignonin paaville, Catalina antoi salaisen tukensa syrjäytetylle vastapaavi Benediktus XIII:lle.
Catalina pakotti muslimit kantamaan kirkkaankeltaista sinisellä kuulla koristeltua viittaa ja määräsi näille monia jokapäiväistä elämää vaikeuttaneita säädöksiä: muslimien tuli kaupungeissa elää omilla asuinalueillaan, heitä ei hyväksytty julkisiin virkoihin eikä moniin muihin tehtäviin. Hän myös ahdisti juutalaisia ja määräsi 1412 Valladolidissa juutalaiset kantamaan erityistä keltaista vaatetta sekä elämään getoissa, jotka oli öisin lukittu, jotta juutalaisten ja kristittyjen kanssakäyminen hankaloituisi. Kristittyjä kiellettiin asettumasta juutalaisten palvelukseen tai syömään juutalaisten kanssa. Vielä vuonna 1465 johtavat aateliset vaativat vuoden 1412 Vallodolidin säädösten hengessä inkvisitiota koetellakseen kristityiksi kääntyneiden juutalaisten oikeaa uskoa.
Vasili Perovski
Vasili Aleksejevitš Perovski (, 20. helmikuuta 1795 Potšep – 20. joulukuuta 1857 Alupka) oli venäläinen kenraaliadjutantti ja ratsuväen kenraali.
Vasili Perovski oli venäläisen valtiomiehen Aleksei Razumovskin avioton lapsi. Valmistuttuaan Moskovan yliopistosta vuonna 1811 hän pääsi aliupseerina Venäjän keisarin seurueen palvelukseen. Borodinon taistelun jälkeen Perovski jäi ranskalaisten vangiksi. Turkin sodassa vuonna 1828 hän haavoittui vakavasti ja joutui jättämään asepalveluksen. Vuonna 1833 Perovski nimitettiin Orenburgin läänin sotilaskuvernööriksi. Vuonna 1839 hän teki epäonnistuneen sotaretken Hivan kaanikuntaa vastaan. Vuonna 1842 Perovski luopui tehtävistään, mutta palasi uudestaan Orenburgin sotilaskuvernöörin virkaan vuosiksi 1851–1857. Vuonna 1853 venäläiset valtasivat hänen johdollaan Ak-Metšetin linnoituksen, joka sai nimen Fort-Perovski (myöhemmin Perovsk, nykyään Qızılorda). Vuonna 1855 Perovski sai kreivin arvon.
Sancho III (Kastilia)
Sancho III oli Kastilian kuningas vuosina 1157–1158 isänsä Alfonso VII:n jälkeen. Sanchon veli Ferdinand II peri Leóninin ja näin Kastilian ja Leónin valtioliitto purkaantui. Huomattavaa on, että vanhempi pojista sai Kastilian, joka siis laskettiin nyt arvokkaammaksi osaksi perintöä ja nuorempi sai valtakunnan aiempien vuosien ydinalueen Leónin. Sancho oli kuitenkin kuvitellut perivänsä isänsä keisariuden ja helmikuussa 1158 hän solmi Tudellenissa liittolaissuhteen Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV:n kanssa saadakseen korvausta menetyksilleen tulevista valloituksista Navarrasta. Muutama kuukausi tämän jälkeen Sancho tapasi veljensä Ferdinandin Sahagúnissa ja sopi tämän kanssa, kuinka tulevissa taisteluissa voitetut maat jaettaisiin heidän kesken. Sopimus oli tähdätty kaikkia muita kristittyjä kuninkaita kuin Ramón Berenguer IV:tä vastaan. Sancho III kuitenkin kuoli 31. elokuuta 1158 ja vallan peri hänen kaksivuotias poikansa Alfonso VIII ja maa ajautui valloitussotien sijaan sisäiseen sekasortoon.
Herman Hallonblad
Herman Hallonblad (5. kesäkuuta 1825 Sortavala – 22. helmikuuta 1894 Sortavala) oli suomalainen varatuomari, pormestari, valtioneuvos, tilanomistaja ja suurlahjoittaja.
Hallonbladin vanhemmat olivat Käkisalmen pohjoisen kihlakunnan kruununvouti, kollegiasessori Johan Hallonblad ja Katarina Fredrika Wegelius. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1843. Hallonblad suoritti tuomarintutkinnon 1849 ja hänestä tuli varatuomari 1852.
Hallonblad toimi Käkisalmen pormestarina 1852–1861 ja sen jälkeen hän oli tilanomistajana Sortavalan Myllykylässä. Hallonblad sai kollegiasessorin arvon 1861 ja valtioneuvoksen arvon 1888. Hallonbald toimi myös Yhdyspankin Sortavalan konttorin johtajana. Hallonblad omisti kolme maatilaa Karjalassa ja lisäksi vuosina 1869–1872 Laukon ja Tottijärven kartanot Vesilahdella.
Herman Hallonblad oli naimisissa vuodesta 1851 Elisabeth Siitoimen (Siitoinen) kanssa. Hänen isänsä oli kauppias Iivana Feodoroff Siitoin jolta Elisabeth peri suuren omaisuuden. Herman Hallonblad lahjoitti vaimonsa perintörahoja muun muassa Sortavalan opettajaseminaarin perustamiseen 1880.
Hallonbladit testamenttasivat varoja myös Helsingin yliopistolle ja "Herman ja Elisabeth Hallonbladin rahastosta" myönnetään nykyisin stipendejä eteville nuorille suomalaisille tiedemiehille. He testamenttasivat vuonna 1909 Suomen Taideyhdistykselle 13 taideteosta ja 200 000 markkaa rahaa. Rahalahjoituksen korkotuotoilla ostettiin 30 vuoden aikana suomalaista taidetta "Herman ja Elisabeth Hallonbladin taidekokoelmaan" joka sisältää nykyisin 185 taideteosta. Kokoelma kuuluu Ateneumin taidemuseon peruskokoelmiin. Hallonbladit tukivat myös Itä-Karjalan kansanopistoa. Herman Hallonblad perusti 1864 kansakoulun omistamalleen Kymölän tilalle lähellä Sortavalaa ja lisäksi hän oli mukana perustamassa kansakoulua Tottijärvelle 1870.
Hallonbladit on haudattu Sortavalan suomalaiselle hautausmaalle.
Ryssänuuni
Ryssänuuni on kansanomainen nimitys Suomen rannikolla Virolahdelta Raumalle ulottuvalla alueella esiintyville kivilatomuksille. Kiviuuneja lienee käytetty leipien paistamiseen ja kalojen kuivatukseen. Niitä esiintyy eniten niillä alueilla, joilla venäläinen kaleerilaivasto liikkui isonvihan aikana 1714–1721 ja pikkuvihan aikana 1741–1743. Uunit ovat suorakaiteen muotoisia ja kooltaan noin 1,5 x 1–1,5 metriä.
Venäläisten ohella uuneja ovat 1700- ja 1800-luvun sodissa voineet käyttää myös ruotsalaiset. Lisäksi niitä ovat voinet käyttää kalastajat ja muut tilapäiset asukkaat. Uuneja on myös sisämaassa, missä ne usein ovat osa muuta muinaisjäännöstä kuten sotilasleiriä tai elinkeinohistoriallista kohdetta.
Uuneja oli Suomessa Museoviraston tiedossa vuonna 2016 yhteensä 114 kappaletta. Suurimmat yksittäiset keskittymät ovat Varsinais-Suomessa Naantalissa ja Länsi-Turunmaalla sekä Närpiössä. Pohjoisin tavattu uuni on sisämaassa lähellä Rovaniemeä, ja liittynee kalastukseen.
Suomen ulkopuolella uuneja on ainakin Tukholman saaristossa. Myös siellä ne tunnetaan ryssänuuneina () ja niitä on löydetty yli 400.
Arkeologisissa tutkimuksissa uuneja on toistaiseksi ajoitettu 1700-luvulta 1900-luvulle.
Tove Alexandersson
Tove Malin Frida Alexandersson (s. 7. syyskuuta 1992) on ruotsalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja. Hän on voittanut suunnistuksessa seitsemän ja hiihtosuunnistuksessa kahdeksan maailmanmestaruutta.
Nuorten MM-kilpailuissa Alexandersson on voittanut kahdeksan mitalia, joista viisi on kultaa. Hän voitti vuosina 2009 ja 2010 nuorten MM-kultaa keskimatkalta sekä vuonna 2011 kultaa viestistä, hopeaa keskimatkalta ja pronssia pitkältä matkalta. Vuonna 2012 hän voitti kultaa sprintistä ja keskimatkalta sekä saavutti hopeaa viestistä.
Ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa Alexandersson osallistui Savoien MM-kilpailuissa 2011, jossa hän voitti viestipronssia. Hän suunnisti keskimmäisen osuuden, Helena Janssonin juostessa avausosuuden ja Annika Billstamin juostessa ankkuriosuuden. Falunin EM-kilpailuissa 2012 Alexandersson saavutti pronssia viestissä sekä sijoittui neljänneksi pitkällä matkalla ja viidenneksi keskimatkalla. Lausannen MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti hopeaa viestissä ja keskimatkalla. Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa pitkällä matkalla ja keskimatkalla. Viestissä hän jäi Ruotsin joukkueen ankkurina neljänneksi, ja se oli Alexanderssonin aikuisten MM-kisauran ensimmäinen mitaliton kilpailu sekä koko MM-kisahistorian ensimmäinen kerta, kun Ruotsi jäi naisten viestissä ilman mitalia. Palmelan EM-kilpailuissa 2014 Alexandersson saavutti pronssia keskimatkalla. Trentinon MM-kilpailuissa 2014 hän saavutti hopeaa sprintissä ja pitkällä matkalla sekä pronssia keskimatkalla ja Ruotsin viestijoukkueessa. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 saavutuksena oli vain pitkän matkan neljäs sija.
Suunnistuksen arvokisavoittajaksi Alexandersson nousi vuonna 2016. Jeseníkin EM-kilpailuissa hän voitti kultaa keskimatkalla ja pitkällä matkalla sekä sai hopeaa viestissä. Strömstadin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa keskimatkalla ja pitkällä matkalla sekä sijoittui viidenneksi viestissä. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Tartossa hän voitti kultaa keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä. Sprintissä hänet hylättiin. Ticinon EM-kilpailuissa 2018 Alexandersson voitti sprintin ja pitkän matkan ja tuli keskimatkalla toiseksi. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän voitti pitkällä matkalla ja sprinttiviestissä kultaa sekä saavutti sprintissä ja viestissä hopeaa.
Alexandersson voitti O-Ringenin rastiviikon 2011. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti vuosina 2014–2018.
Nuorten MM-kilpailuissa Alexandersson voitti vuonna 2009 kultaa viestistä ja hopeaa pitkältä matkalta ja keskimatkalta, vuonna 2010 kultaa viestistä ja vuonna 2011 kultaa keskimatkalta ja sprintistä, hopeaa pitkältä matkalta sekä pronssia viestistä. Hän voitti sprintin maailmanmestaruuden Tänndalenin MM-kilpailuissa 2011. Ridderin MM-kilpailuissa 2013 Alexandersson voitti kultaa sprintissä ja sekaparien sprinttiviestissä sekä saavutti hopeaa naisten viestissä ja pronssia pitkällä matkalla. Hamarin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa sprintissä ja viestissä. Krasnojarskin MM-kilpailuissa 2017 Alexandersson voitti kultaa sprintissä, keskimatkalla ja sprinttiviestissä.
Pakistanin koulubussiturma 2011
Pakistanin koulubussiturma oli auto-onnettomuus, joka tapahtui 27. syyskuuta 2011 lähellä Kallar Kaharin kaupunkia Chakwalin alueella Pubjabin provinssissa Pakistanissa.
Onnettomuudessa osallisena ollut koulubussi oli kyydittämässä yksityiskoulun oppilaita (koulu sijaitsee Millat Townissa Faisalabadissa), jotka olivat palaamassa takaisin kaupunkiin koulun järjestämältä ulkoiluretkeltä. Kun bussi oli ajamassa moottoritiellä, se lähti liukumaan jarruvian vuoksi ja suistui rotkoon. 37 ihmistä kuoli onnettomuudessa ja ainakin 70 loukkaantui vakavasti. Lehtitietojen mukaan kuolleisiin lukeutuivat 30 oppilasta, bussin kuljettaja, kuusi koulun opettajaa ja koulun apulaisjohtaja. Oppilaat olivat kuudennella, seitsemännellä, kahdeksannella, yhdeksännellä ja kymmenennellä luokalla.
Lähikuvassa Erno Paasilinna
Lähikuvassa Erno Paasilinna on kirjailija Antti Tuurin vuonna 2009 ilmestynyt muistelma kirjailijaystävä Erno Paasilinnasta.
Victor Razafimahatratra
Victor Razafimahatratra (8. syyskuuta 1921 – 6. lokakuuta 1993) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän kuului jesuiittoihin.
Razafimahatratra vihittiin papiksi 28. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Farafanganan hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Ramanantoanina, jota avustivat Albert Joseph Tsiahoana ja Jean-Pierre-Dominique Zévaco.
10. huhtikuuta 1976 Razafimahatratra sai nimityksen Tananariven arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Ennen hänen kuolemaansa arkkihiippakunnan nimi ehti kuitenkin muuttua Antananarivoksi. Kardinaaliksi Razafimahatratra valittiin 24. toukokuuta 1976, jolloin hänet nimitettiin Santa Croce in Gerusalemmen kardinaalipapiksi. Hän osallistui paavin valintoihin kahdessa konklaavissa vuonna 1978.
Body Heat (Blue Systemin albumi)
Body Heat on Blue Systemin toinen albumi, joka on julkaistu vuonna 1988. Se on tyylillisesti vielä edellisen albumin synthpop musiikkia, mutta osassa kappaleista on jo viitteitä syntymäisillään olevasta 90-luvun soundista.
Albumilta nousivat hiteiksi kappaleet "Under My Skin" ja "My Bed Is Too Big".
Juha Nuutinen
Juha Nuutinen (s. 1952) on suomalainen soitinrakentaja. Nuutinen aloitti kitaroiden rakentelun harrasteena 1970-luvun alkupuolella. Verstaan hän perusti vuonna 1974, keskittyen akustisiin kitaroihin. Sähkökitaroita Nuutinen alkoi rakentaa vuoden 1977 tienoilla . Hän oli myös mukana perustamassa Kitarapaja Ky:tä vuonna 1979. Omalla nimellään ja logollaan Nuutinen on tehnyt kitaroita vuodesta 1982 .
1990-luvulla tapahtuneen jalopuuvarastonsa palon jälkeen Nuutinen erikoistui kierrätysmateriaalikokeiluihin .
Nuutisen tunnetuimpia soittimia ovat esim. Juice Leskisen käyttämä Suomen kartan muotoinen Fender Telecaster -tyyppinen sähkökitara (joka näkyy mm. Sivilisaatio-levyn kannessa) sekä vanhojen äitiyspakkauksien pesuvadeista rakennetut ammekitarat. Myös 1970-80 -luvun Kitarapaja-kitarat olivat Nuutisen (pitkälti Schecterin osista) kokoamia. Nuutisen soittimia ovat käyttäneet Leskisen ohella muun muassa Raoul Björkenheim, Jukka Tolonen ja Edu Kettunen .
Suomen ainoan kitaramuseon, Lapinjärven Kitarakartanon kokoelmassa on yksi Nuutisen ammekitaroista, rakennusvuosiksi merkattu 1997-2000.
Leskinen tilasi Nuutiselta "Suomi-kitaran" vuoden 1977 tienoilla. Osina käytettiin Schecterin ja Fenderin osia sekä Koulukartaston Suomen karttaa. Leskisen mukaan ideana oli se että "olisi hienoa, jos kiertueella voisi nähdä, missä kohtaa Suomea milloinkin ollaan" . Kitara oli olennainen osa Leskisen 1980-luvun live-esiintymisiä ja hän lainasi sitä eturivin muusikoille keikoillaan. Soitin on useamman Leskisen levyn kansikuvassa.
Binomitodennäköisyys
Binomitodennäköisyys eli toistokoe on menetelmä, jota käytetään tilanteissa, jossa jokin koe toistetaan n kertaa toisistaan riippumattomasti, ja halutaan tietää, että mikä on todennäköisyys, että koe onnistuu täsmälleen k kertaa. Kokeelle on rajattu vain kaksi tulosmahdollisuutta, joko se onnistuu, tai epäonnistuu.
Jos koe, joka onnistuu todennäköisyydellä formula_1 (ja epäonnistuu todennäköisyydellä formula_2), toistetaan riippumattomasti formula_3 kertaa, ja jos formula_4 on onnistuneiden kokeiden määrä, niin
formula_5
missä
formula_6
jota kutsutaan binomikertoimeksi.
1. Säkissä on neljä mustaa ja kuusi valkoista palloa. Säkistä otetaan satunnaisesti yksi pallo ja laitetaan se takaisin. Tämä toistetaan viisi kertaa. Millä todennäköisyydellä ollaan nostettu täsmälleen kolme kertaa musta pallo?
Ratkaisu: Säkissä on siis yhteensä kymmenen palloa. Eli todennäköisyydellä formula_7 nostettu pallo on musta. Vastaavasti valkoisen pallon todennäköisyys on formula_8. Eli formula_9 ja formula_10. Nostokertoja on viisi kappaletta, joten formula_11. Haluttiin tietää, että millä todennäköisyydellä ollaan nostettu kolme kertaa musta pallo, eli formula_12. Merkitään vielä formula_13"kolme mustaa ja kaksi valkoista palloa". Haluttu todennäköisyys on siis
formula_14
2. Olkoon koripallossa vapaaheiton onnistumisen todennäköisyys "p" = 80 % = 0,8. Epäonnistumisen todennäköisyys "q" on nyt  1 – "p" = 0,2. Lasketaan todennäköisyys sille, että viidestä (= "n") heitosta ainakin kolme (= "i") onnistuu. Vastaus saadaan yhdistämällä kolme tapausta (onnistuneita heittoja on kolme, neljä tai viisi):
Erkki K. Laitinen
Erkki Kalervo Laitinen (s. 1951) on Vaasan yliopiston emeritusprofessori. Hän toimi professorina kauppatieteellisessä tiedekunnassa, laskentatoimen ja rahoituksen yksikössä. Hän on kauppatieteiden tohtori.
Laitinen on tunnettu konkurssien ja maksuhäiriöiden tutkija, joka on luonut useita pankeissa ja muissa organisaatioissa käytössä olevia tilastollisia (lineaarisia ja logistisia) malleja, joiden avulla yritysten rahoituksellisia häiriöitä voidaan ennustaa. Laitinen on kirjoittanut aihepiiristä kymmeniä kansainvälisiä artikkeleita ja useita oppikirjoja.
Laitinen on alun perin kotoisin Lahdesta. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopiston taloustieteen laitoksella vuonna 1980. Laitisen aiheena oli tilinpäätösanalyysin teoreettinen perusta ("Financial ratios and the basic economic factors of the firm: A steady state approach"). Laitinen muutti Vaasaan vuonna 1986. Laitinen on lisäksi tunnettu johdon laskentatoimen tutkija, joka on tutkinut erityisesti hinnoittelua ja suorituskyvyn mittaamista. Laitinen toimii arvioitsijana lähes kahdessakymmenessä kansainvälisessä julkaisussa.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1909
Jalkapallon SM-kilpailu 1909 oli toinen jalkapallon Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailuun ilmoittautuivat samat joukkueet kuin edellisenä vuotena: Polyteknikot, Unitas, HIFK ja HJK Helsingistä sekä Viipurin Reipas. Näistä Unitas vetäytyi kilpailusta ilman ainoatakaan ottelua. Turusta ei SM-kilpailuun osallistunut joukkuetta, mutta IFK- finaalissa Kaisaniemessä Åbo IFK voitti SM-loppuottelija HIFK:n 3-0 (2-0). Mestaruuden voitti Polyteknikkojen Urheiluseura, joka voitti 17.lokakuuta 1909 pelatussa loppuottelussa HIFK:n 4-0.
Polyteknikkojen Urheiluseuran ja Unitaksen piti kohdata kilpailujen ensimmäisessä ottelussa, mutta Unitas luopui kilpailusta Palloliiton erotettua sen joukkueesta muutamia pelaajia.
Maalivahti: A.O.Holma, Puolustajat: Arvo Eerikäinen, Niilo Puhakka, Arvo Hamara, Georg Andersson, Johannes Ollus, Hyökkääjät: Kaarlo Sahlan, Arvo Carelius, August Sandsund, Kyösti Kehvola, Yrjö Ahnger.
Flavio Cipolla
Flavio Cipolla (s. 20. lokakuuta 1983 Rooma) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 70 huhtikuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 75 heinäkuussa 2008.
Grand Slam -turnauksissa Cipolla on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa 2008, jonka pääsarjaan hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jan Hernychin ja toisella kierroksella Lu Yen-hsunn. Kolmannella kierroksella Cipolla hävisi viisieräisen ottelun maailmanlistan kymmenennellä sijalla olleelle Stanislas Wawrinkalle luvuin 7–5, 7–6(4), 4–6, 0–6, 4–6.
Gō Soeda
Gō Soeda (, s. 5. syyskuuta 1984 Kanagawa) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 47 heinäkuussa 2012.
Soeda on päässyt kolme kertaa Grand Slam -turnauksessa ensimmäistä kierrosta pidemmälle, Wimbledonissa 2012,Australian avoimissa 2013 sekä Wimbledonissa 2013. ATP-haastajaturnauksia Soeda on voittanut yhdeksän kappaletta. ATP-turnauksen pääsarjassa Soeda debytoi Hồ Chí Minhissa syyskuussa 2005 häviten ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla kymmenen olleelle Mariano Puertalle luvuin 4–6, 7–6(5), 4–6.
Soeda on edustanut Davis Cupissa Japania 14 maaottelussa vuodesta 2005 lähtien. Hän on voittanut 19 ottelua ja hävinnyt viisi ottelua. Aasian kisoissa Soeda on voittanut vuonna 2006 pronssia kaksinpelissä ja hopeaa joukkuekilpailussa sekä vuonna 2010 pronssia kaksinpelissä ja joukkuekilpailussa.
Nokia N950
Nokia N950 on matkapuhelinvalmistaja Nokian vain ohjelmistokehittäjille saatavissa oleva MeeGo-käyttöjärjestelmällä toimiva QWERTY-näppäimistöllä varustettu kosketusnäytöllinen älypuhelin. Se on ns. beeta-versio ja saapuu kehittäjille ilman tukipalvelua tai mitään takuita.
Destroy!
Destroy! on Profane Omenin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2011 levymerkillä Spinefarm Records.
Soita mulle (Reginan albumi)
Soita mulle on 7. syyskuuta 2011 julkaistu suomalaisen elektronista popmusiikkia soittavan Reginan neljäs albumi. Levy nousi julkaisunsa jälkeen Suomen virallisen listan sijalle 5 . Kappaleesta "Haluan sinut" julkaistiin single kesäkuussa 2011 .
Sokrates (täsmennyssivu)
Sokrates (; ; ) on kreikkalainen nimi.
Aristoteles (täsmennyssivu)
Aristoteles (; ) on kreikkalainen nimi.
Leonésin kieli
Leonésin kieli ("llengua llionesa") on indoeurooppalainen kieli, joka kuuluu astur-leonilaisten kielten ryhmään. Kielellä on noin 25 000–50 000 puhujaa pääasiassa Leónin maakunnassa, Espanjassa ja joissakin portugalilaisissa kaupungeissa. Kieli käyttää latinalaista kirjaimistoa. Kieli oli puhuttua suuressa osassa Espanjaa 1200-luvulla, mutta nykyään se on pieni vähemmistökieli maan luoteisosissa. Ensimmäiset leonésinkieliset tekstit ovat 900-luvun loppuvaiheissa kirjoitettuja dokumentteja.
B in the Mix: The Remixes Vol. 2
B in the Mix: The Remixes Vol. 2 on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin toinen remix-albumi. Se on tarkoitus julkaista 7. lokakuuta 2011. Albumi sisältää kolme remix-versioita Spearsin kolmelta edelliseltä studioalbumilta, Blackout (2007), Circus (2008) ja Femme Fatale (2011) sekä remix-versio kappaleesta 3.
Ontarion veteraanien muistomerkki
Ontarion veteraanien muistomerkki () on sotamuistomerkki Queen's Park -puistossa Toronton kaupungissa Kanadassa. Muistomerkki on 30 metriä pitkä graniittinen monumentti, johon on kaiverrettu kuvia Kanadan sotahistoriasta aina vuodesta 1867 alkaen. Muistomerkin suunnitteli Allan Harding MacKay. Muistomerkki valmistui vuonna 2006.
Miljoonan vuoden yksinäisyys
Miljoonan vuoden yksinäisyys: Kertomus maailmankaikkeuden ymmärtämisestä on Pekka Teerikorven vuonna 2007 julkaisema kirja tähtitieteen historiasta.
HMS Anemone (M48)
HMS Anemone (viirinumero K48 ja M48) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Blythistä Blyth Shipbuilding and Dry Docks Company Limitediltä. Sen köli laskettiin 26. lokakuuta ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1940. Alus valmistui 12. elokuuta.
"HMS Anemone" upotti Islannin eteläpuolella () 7. tammikuuta 1941 Regia Marinan sukellusveneen "RN Nanin". Alus pelasti 17. maaliskuuta 94 merimiestä vaurioituneelta brittiläiseltä kauppa-alukselta "Narivalta", jonka Saksan laivaston sukellusvene "U-600" oli torpedoinut. "HMS Anemone" yritti upottaa pahoin vaurioituneen aluksen tykkitulella tuloksetta. Sukellusvene "U-91" upotti lopulta aluksen ().
"HMS Anemone" ja "HMS Pennywort" poimivat merestä 54 merimiestä 18. maaliskuuta brittiläiseltä kauppalaivalta "Canadian Starilta", jonka sukellusvene "U-221" oli upottanut torpedoimalla ().
Alus ei ollut palvelusluettelossa lokakuussa 1945. Se myytiin marraskuussa 1949 Pelagosille, joka muutti sen poijuveneeksi Marinens Hovedverftillä Hortenissa Norjassa. Alus palasi telakalta 3. lokakuuta 1950 nimettynä Pelikaniksi.
Alus muutettiin valaanpyyntialukseksi 1951 Howaldtswerkellä Kielissä Saksassa. Sen viimeinen pyyntikausi oli 1961–1962, minkä jälkeen se makasi ankkurissa. Alus myytiin joulukuussa 1963 Greåkeriin, Østfold Skipsopphugningille joka nimesi sen Østfoldiksi. Se romutettiin 1. marraskuuta 1964.
Puna-armeijan muistomerkki (Olomouc)
Puna-armeijan muistomerkki () on muistomerkki puna-armeijalle. Puna-armeijan muistomerkki sijaitsee Olomoucin kaupungissa Olomoucin puistossa Määrin maakunnassa Tšekissä. Muistomerkki valmistui 15. heinäkuuta 1945, jolloin oli kulunut 68 päivää toisen maailmansodan päättymisestä Euroopassa. Muistomerkin suunnitteli arkkitehti Jaroslav Kovar Olomouc. Tyyliltään muistomerkki edustaa sosialistista realismia.
Tower Heist
Tower Heist on Brett Ratnerin ohjaama yhdysvaltalainen toiminta-komediaelokuva vuodelta 2011. Se kertoo New Yorkissa sijaitsevan rikkaiden asuttaman pilvenpiirtäjän palvelusväestä, joka saa selville rakennuksen omistajan syytäneen heidän rahansa pyramidihuijaukseen. Towerin vastaava johtaja kehittää suunnitelman ja saa mukaan lankonsa, ovimiehen, hissipojan, sisäkön ja häädetyn asukkaan. Taiturivarkaan avulla he päättävät ottaa oikeuden omiin käsiinsä.
Kriitikot suhtautuivat elokuvaan penseästi, mutta näyttelijäsuoritukset saivat kehuja arvosteluissa. Kritiikistä huolimatta elokuva oli kassamenestys.
Elokuvaa kuvattiin marraskuusta 2010 alkaen New York Cityssä läntisen Central Parkin ympäristössä. Tower-rakennusta esitti Donald Trumpin Trump International Hotel and Tower. Trump antoi elokuvan tekijöille luvan käyttää omistamiaan luksuslukaaleja, kuten International Hotelia, ulkokuvissa. "Tower Heistin" ryöstöjaksoa kuvattiin Macy'sin kiitospäivän paraatin aikoihin, ja tuotantoryhmä uusi tapahtuman vielä viikon päästä myöhempiä kohtauksia varten. Elokuvan pienissä cameorooleissa vilahtavat mm. näyttelijä Robert Downey Jr. sekä malli Kate Upton.
Tower Heistin maailmanensi-ilta oli 24. lokakuuta 2011 Ziegfeld Theatressa New Yorkissa.
AEK Larnaka
Athletiki Enosi Kition () eli AEK Larnaka on larnakalainen jalkapalloseura. Seura perustettiin 1994, kun EPA Larnaka ja Pezoporikos Larnaka yhdistyivät. AEK pelaa Kyproksen korkeimmalla sarjatasolla Kyproksen jalkapalloliigassa. Kyproksen Cupin seura on voittanut 2004.
Tilanne 28. syyskuuta 2011
Sanaleikki
Sanaleikki on usein huvittava kielellinen ilmaus, joka perustuu sanojen monimerkityksellisyyteen tai äänteellisiin ominaisuuksiin, kuten alku- ja loppusointuun. Sanaleikkeihin voi sisältyä kuulijaa huvittavia tai ärsyttäviä arvoituksia tai kompia. Sanaleikkejä on vaikeaa, joskus mahdotonta kääntää toisille kielille.
Eräs sanaleikki on sijoittaa tietynkaltaisia sanoja lauseiden sisään esimerkiksi:
Kie"varis"sa m"alli"puuseppä "ruokki" tut"tavi"aan! tai muodostaa lauseita joissa kirjaimet esiintyvät samoina: "Juu, rikas" vitamiineista on tuo "juurikas." "Tukki tukki tukkitien" on myös sanaleikki, sellainen, jossa sama sana esiintyy kahdessa eri merkityksessä.
Muita sanaleikkejä ovat esimerkiksi anagrammit, palindromit ja sananmuunnokset.
Taking Children Seriously
Taking Children Seriously (lyh. TCS; ) on kasvatusliike ja koulutuksellinen filosofia, jonka ydinidea on se, että on sekä mahdollista että suotavaa kasvattaa ja kouluttaa lapsia tekemättä mitään vastoin heidän tahtoaan ja panematta heitä tekemään mitään vastoin tahtoaan.
Liikkeen perustivat vuonna 1994 sähköpostilistana libertaristit Sarah Fitz-Claridge ja David Deutsch. Deutsch on Oxfordin yliopiston teoreettisen fysiikan professori.
TSC:n mukaan aikuisten ja lasten perinteiset vuorovaikutukset perustuvat pakkovaltaan. TCS ei kuitenkaan ole kasvatusmetodi vaan pikemminkin tyyli, ajattelutapa, filosofia. TSC:n dogmit perustuvat fallibilismiin, siihen että jokainen ihminen on erehtyväinen. TSC:n filosofiaa inspiroi Karl Popperin epistemologia. Popper oli itsekin kasvattaja ja kouluttaja ennen kuin ryhtyi filosofiksi. Itse asiassa filosofia oli tuolloin hänelle vain toinen vaihtoehto: mahdollisuus emigroitua ja välttyä Anschlussilta.
Moussa Sow
Moussa Sow (s. 19. tammikuuta 1986 Mantes-la-Jolie, Ranska) on ranskalaissenegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Fenerbahçea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sow aloitti ammattilaisuransa Rennesistä vuonna 2004, jota ennen hän oli pelannut seuran juniorijoukkueissa. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2010 asti, viettäin ainoastaan kauden 2007–2008 lainalla Sedanissa. Kesällä 2010 Sowin sopimus joukkueen kanssa umpeutui ja niin hän siirtyi kolmivuotisella Lilleen.
Sow onnistui maalinteossa heti ensiesiintymisessään uudessa joukkueessa vanhaa seuraansa Rennesiä vastaan. Kaudella 2010–2011 hän voitti sarjan maalikuninkuuden 25 osumallaan ja oli yksi LOSCin mestaruuden avainhahmoista.
Tammikuussa 2012 Sow siirtyi LOSCista Turkin Superliigaan Fenerbahçen joukkueeseen. Sow teki seuran kanssa 4,5-vuotisen sopimuksen ja siirtosumma oli noin 13 miljoonaa euroa.
Sow teki ensiesiintymisensä Senegalin maajoukkueessa 5. syyskuuta 2009 ottelussa Angolaa vastaan.
Vehnäjauho
Vehnäjauho on vehnän jyvistä valmistettu jauho. Vehnäjauhoja käytetään varsin yleisesti leipomisessa ja ruuan valmistamisessa. Vehnäjauhosta voi leipoa muun muassa erilaisia kakkuja, leipää, pikkuleipiä ja pizzaa. Ohukaisetkin valmistetaan vehnäjauhoista. Vehnäjauholla voi myös suurustaa kastikkeita.
Vehnäjauhoista valmistettuja tuotteita ovat muun muassa pasta ja vehnähiutaleet. Muita vehnän jyvistä valmistetuja tuotteita ovat mannasuurimot ja vehnäsuurimot. Jyvän ravinteikkaimmat osat, alkiot, voidaan erottaa jauhatuksessa omaksi jauholajikseen vehnänalkioiksi, ja jauhatuksen sivutuotteena saadaan jyvien uloimmasta kuorikerroksesta vehnäleseitä.
Vehnäjauhot voidaan ryhmitellä sen mukaan, mitä jyvän osia ne sisältävät:
Jonas Eriksson
Jonas Eriksson (s. 28. maaliskuuta 1974 Sigtuna, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2002. Ruotsin Allsvenskanissa hän tuominnut vuodesta 2000 lähtien.
Hagenin–Poiseuillen yhtälö
Hagen–Poiseuillen yhtälö tai Poiseuillen yhtälö on virtausdynamiikan yhtälö, jonka avulla voidaan määrittää painehäviö laminaariselle virtaukselle poikkileikkaukseltaan ympyränmuotoisessa putkessa. Sen johtivat toisistaan riippumatta Gotthilf Heinrich Ludwig Hagen vuonna 1839 ja Jean Léonard Marie Poiseuille vuonna 1838. Yhtälön julkaisi ensimmäistä kertaa Poiseuille vuosina 1840 ja 1846.
Hagen–Poiseuillen yhtälö on
missä
Lähdetään Navier–Stokesin yhtälöistä. Oletetaan virtaus stationääriseksi ja sylinterisymmetriseksi sekä putken suunnassa homogeeniseksi, jolloin jäljelle jää
missä formula_3 on fluidin tiheys, formula_4 sen kinemaattinen viskositeetti, formula_5 säteestä riippuva virtausnopeus ja formula_6 osittaisdifferentiaalioperaattori. Kirjoitetaan tämä vielä skalaarimuotoon sylinterisymmetrisyys ja "x"-suuntainen homogeenisuus huomioon ottaen:
Nyt kaksi kertaa integroimalla ja asettamalla rajaehdot formula_8 ja formula_9 saadaan ratkaisu
eli putkivirtauksen poikkileikkaus on paraboloidin muotoinen.
Toisaalta integroimalla edellinen lauseke putken poikkileikkauksen "S" yli saadaan tilavuusvirta eli
mistä Hagen–Poiseuillen yhtälö seuraa kirjoittamalla formula_12 ja ratkaisemalla painehäviö formula_13.
Benito Cocchi
Benito Cocchi (5. marraskuuta 1934 Minerbio – 5. toukokuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bolognan arkkihiippakuntaan 14. maaliskuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zaraïn titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Poma, jota avustivat Marco Cé ja Luigi Dardani.
22. toukokuuta 1982 Cocchi sai nimityksen Parman (-Fontevivon) hiippakunnan piispaksi. 12. huhtikuuta 1996 hänet nimitettiin Modena-Nonantolan arkkipiispaksi. Hänet asetettiin tähän virkaan 9. kesäkuuta 1996, ja hän toimi tehtävissään, kunnes jäi eläkkeelle 27. tammikuuta 2010.
Giovanni Zerbini
Giovanni Zerbini (s. 29. joulukuuta 1927) on Chiarissa, Italiassa, mutta Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 29. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Guarapuavan hiippakunnan piispaksi 11. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Foresti, jota avustivat Vigilio Mario Olmi ja Pedro Antônio Marchetti Fedalto.
Zerbini jäi eläkkeelle 2. heinäkuuta 2003.
Paolo Rabitti
Paolo Rabitti (s. 18. lokakuuta 1936 Castellarano) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bolognan arkkihiippakuntaan 30. lokakuuta 1960 ja nimitettiin San Marino-Montefeltron hiippakunnan piispaksi 25. toukokuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Biffi, jota avustivat Francesco Marchisano ja Mariano De Nicolò.
Rabitti sai 2. lokakuuta 2004 nimityksen Ferrara-Comacchion arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Hänet asetettiin tähän virkaan 28. marraskuuta.
HMS Arbutus (M86)
HMS Arbutus (viirinumero M86 ja K86) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Blythistä Blyth Shipbuilding and Dry Docks Company Limitediltä. Sen köli laskettiin 30. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1940. Alus valmistui 12. lokakuuta.
"HMS Arbutus" ja "HMS Camellia" upottivat 7. maaliskuuta 1941 Islannin kaakkoispuolella () Saksan laivaston sukellusveneen "U-70:n". Alus pelasti merestä 5. huhtikuuta 40 merimiestä brittiläiseltä kauppa-alus "Athenicilta", jonka sukellusvene "U-76" oli upottanut torpedoimalla. Alus pelasti 12. kesäkuuta "HMS Pimpernelin" kanssa yhdeksäntoistä miehistänjäsentä sukellusvene "U-552:n" torpedoimalta brittiläiseltä rahtilaivalta "Chinese Princeltä".
"HMS Arbutus" upposi 5. helmikuuta 1942 Pohjois-Atlantilla noin 295 merimailia Irlannin rannikon Erris Headista länteen Saksan laivaston sukellusveneen "U-136" torpedoimana.
Maltsat
Maltsat ("Atriplex") on kasvisuku revonhäntäkasvien ("Amaranthaceae"), aiemman luokituksen mukaan savikkakasvien ("Chenopodiaceae"), heimossa. Useimmat maltsat ovat yksivuotisia ruohoja, joiden lehdet ovat vastakkain. Monet maltsalajit ovat ulkomuodoltaan hyvin muuntelevia. Maltsat muistuttavat paljon savikoita ("Chenopodium"), mutta ovat harvemmin rakkokarvaisia.
Joitain maltsalajeja, esimerkiksi tarhamaltsaa ("Atriplex hortensis"), viljellään lehtivihanneksina.
Albert Joseph Tsiahoana
Albert Joseph Tsiahoana (3. elokuuta 1927 – 15. kesäkuuta 2012) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Diégo-Suareziin 26. elokuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abthugnin titulaaripiispaksi 10. helmikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edmond-Marie-Jean Wolff, jota avustivat Gilbert Ramanantoanina ja Jules-Joseph Puset.
Tsiahoana osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 13. huhtikuuta 1967 nimityksen Diégo-Suarezin arkkipiispaksi. Arkkihiippakunnan nimi vaihdettiin Antsirananaksi 28. lokakuuta 1989. Tsiahoana toimi sen johdossa, kunnes erosi tehtävistään 14. marraskuuta 1998.
Philibert Randriambololona
Philibert Randriambololona SJ (1. toukokuuta 1927 – 17. huhtikuuta 2018) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Antsirabén hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 1. syyskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Victor Razafimahatratra, jota avustivat Jean-Maria Rakotondrasoa ja Agostino Marchetto.
Randriambololonasta tuli Antsirabén piispa 19. kesäkuuta 1989. Hän sai nimityksen Fianarantsoan arkkipiispaksi 17. joulukuuta 1992 ja toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 1. lokakuuta 2002.
Karihaaran Tenho
Karihaaran Tenho on vuonna 1910 perustettu kemiläinen urheiluseura.
Alkuvuosina seuran lajeihin kuuluivat voimistelu, paini, hiihto ja yleisurheilu. Lajivalikoima kasvoi toisen maailmansodan jälkeen muun muassa nyrkkeilyllä, painonnostolla, jalkapallolla, koripallolla ja jääkiekolla. Erityisesti painissa ja nyrkkeilyssä Tenhon urheilijat ovat saavuttaneet menestystä SM-tasolla.
Jääkiekossa Tenho pelasi korkeimmillaan Suomen sarjassa, toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, kahden kauden ajan. Jalkapallossa seura pelasi yhteensä kahdeksan kautta Suomensarjassa 1960-luvulla. Vuonna 1955 seura voitti Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuden ja kaudella 1957 se eteni Suomen Cupissa välieriin.
Karihaaran Tenhossa ovat jalkapallo-oppinsa saaneet muun muassa entiset liigapelaajat Jukka Ollikkala ja Jarno Kallijärvi. Myös entinen kansanedustaja Esko-Juhani Tennilä on pelannut seuran riveissä jalkapalloa.
Nykyisin seuralla ei ole enää kilpailutoimintaa.
Velikije Lukin rautatieasema
Velikije Lukin rautatieasema () on Velikije Lukin kaupungissa Venäjän Pihkovan alueen eteläosissa sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden merkittävä kauttakulku- ja risteysasema Moskovan Riian aseman ja Latvian Riian välisellä radalla.
Velikije Lukiin saapuvat kaukojunat jatkavat neljään suuntaan: Moskovaan, Riikaan tai Pietariin (joko suorempaa reittiä Dnon kautta tai pitempää reittiä Bologojen kautta). Lisäksi asemalta on lähijunaliikennettä. Venäjän rautateiden aluejaossa asema kuuluu läntiseen Lokakuun rautateiden toimialueeseen.
Kastanjaselkätyranni
Kastanjaselkätyranni ("Lessonia rufa") on Etelä-Amerikassa elävä varpuslintu. Se on pieni avointen maiden lintu, jota tavataan mantereen eteläosassa. Naaraat ovat ruskehtavia ja koiraat mustia lukuun ottamatta selän hyvin erottuvaa kastanjanruskeaa laikkua. Ne ovat saaneet Chilessä nimen "Colegial" eli "koulupoika", koska koiraiden läikkä muistuttaa koululaisen nahasta tehtyä kirjalaukkua. Kastanjaselkätyranni on joskus luettu samaan lajiin ruskoselkätyrannin kanssa.
Kastanjaselkätyranni on pienikokoinen lintu, jonka pituus on 11,5–12,5 senttiä. Lajin lyhyt nokka sekä jalat ovat mustat. Jalan takakynsi on hyvin pitkä. Koiraiden höyhenpuku on musta, lukuun ottamatta selässä olevaa selvästi erottuvaa kastanjanruskeaa laikkua. Naaraat ovat ovat selvästi eri värisiä. Niiden pää ja kaula ovat ruskehtavanharmaat ja selkä haalean punaruskea. Siivet ovat pääosin mustat ja niissä on myös juovia. Vatsapuoli vaaleantuhkanharmaa. Nuoret linnut ovat hyvin samanvärisiä kuin naaraat, mutta niiden selkä on punaruskeampi.
Kastanjaselkätyranni muistuttaa ulkonäöltään ruskoselkätyrannia, mutta kastanjaselkätyrannit ovat pienempiä. Lisäksi niiden naarailla vatsapuoli on haaleampi, niillä on näkyvät siipikuviot ja pyrstön reunat ovat valkoiset. Naaraat voidaan sekoittaa myös pahtamaatyranneihin, joiden selästä puuttuu kuitenkin kastanjaselkätyranninaaraille ominainen punaruskea häivähdys.
Kastanjaselkätyrannin pesintäalue ulottuu Keski-Chilestä ja Keski-Argentiinasta Tulimaahan. Talveksi ne muuttavat pohjoiseen Argentiinaan Pohjois-Chileen, Etelä-, ja Itä-Boliviaan, Paraguayhin, Uruguayhin, ja Brasilian kaakkoiskärkeen. Harhailijana lajia on tavattu myös Falklandinsaarilla ja Antarktiksen alueella.
Lajin elinympäristöä ovat avoimet maat, joilla kasvaa lyhyttä ruohoa tai on paljasta maata. Sen elinpaikat ovat lähellä marskimaita, rannikkolaguuneja, soita, rannikkoa tai järvenrantoja. Kastanjaselkätyrannin elinympäristö on yleensä alle 1 000 metrin korkeudessa merenpinnasta, mutta sitä on tavattu jopa 2 000 metrin korkeudessa.
Kastanjaselkätyranni on hyvin aktiivinen lintu. Se liikkuu lähinnä maassa, mutta sitä näkee usein myös istumassa matalissa pensailla ja aidoilla sekä kivillä ja kummuilla. Pesintäajan ulkopuolella se liikkuu pieninä, löyhinä ryhminä. Ravinto koostuu hyönteisistä, joita se saalistaa maassa juosten, ja tekee usein pyrähdyksiä ilmaankin nappaamaan niitä.
Lisääntymisaika ulottuu syyskuulta tammikuuhun. Etelässä pesivät kastanjaselkätyrannit lisääntyvät myöhemmin kuin pohjoisen lajitoverit. Koiraat tekevät soitimella 10–15 metrin pyrähdyksiä ylös ilmaan. Kuppimainen pesä rakennetaan varvuista, pienistä oksista, juurista, ja heinästä. Se sijaitsee usein ulkonevan kasvillisuuden alla, kallionkielekkeellä, marskimaan heinikossa tai matalassa pensaassa. Naaras munii pesään kahdesta neljään munaa. Koiras ei osallistu poikasten hoitoon millään tavalla, joten työ jää kokonaan naaraan vastuulle. Kun poikaset ovat tulleet lentokykyisiksi ja pystyvät lentämään pitkiä matkoja, ne muuttavat emonsa kanssa pohjoiseen.
Kuivaava pyykinpesukone
Kuivaava pyykinpesukone on pyykinpesukoneen ja kuivausrummun yhdistelmä.
Kuivaavat pyykinpesukoneet vievät vain puolet siitä tilasta, mitä erilliset laitteet veisivät. Kuivaavat pyykinpesukoneet eivät myöskään tarvitse hormiliitäntää, vaan tiivistävät kosteuden ja johtavat sen viemäriin.
Epätäydellinen lista valmistajista, jotka tekevät kuivaavia pyykinpesukoneita:
Eddie Murphy Delirious
Eddie Murphy Delirious on vuonna 1983 Washingtonissa Constitution Hallissa kuvattu, Bruce Gowersin ohjaama televisioelokuva, joka dokumentoi Eddie Murphyn stand up -esitystä. Suosion myötä "Eddie Murphy Delirious" sai vuonna 1987 jatko-osan "Eddie Murphy lavalla".
Karbamoyylifosfaatti
Karbamoyylifosfaatti (CHNOP) on karbamaattijohdannainen ja sisältää fosfaattiryhmän. Tämän rakenteen vuoksi yhdisteen karbamoyyliryhmällä on korkea siirtopotentiaali. Karbamoyylifosfaatti on tärkeä välituote ureakierrossa ja pyrimidiiniemästen synteesissä.
Eliöt syntetisoivat karbamoyylifosfaattia ammoniakista ja vetykarbonaatti-ionista. Reaktiota katalysoi karbamoyylifosfaattisyntetaasi I ja se tapahtuu karboksifosfaatti- ja karbamihappovälivaiheiden kautta mitokondriossa. Mitokondriossa se osallistuu ureakierron seuraavaan vaiheeseen, jossa se reagoi ornitiinin kanssa muodostaen sitrulliinia ja tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on ornitiinitranskarbamylaasi.
Karbamoyylifosfaatti osallistuu myös pyrimidiinirenkaan sisältävien yhdisteiden synteesiin, joka tapahtuu sytosolissa. Normaalisti karbamoyylifosfaatti ei kykene läpäisemään mitokondrion ulkokalvoa, mutta yhdisteen konsentraation kasvaessa osa karbamoyylifosfaatista pääsee myös sytosoliin. Suurin osa sytosolin karbamoyylifosfaatista muodostuu kuitenkin karbamoyylifosfaattisyntetaasi II-entsyymin syntetisoimana ja tällöin ammoniakin lähteenä toimii glutamiiniaminohappo. Sytosolissa karbamoyylifosfaatti reagoi aspartaamihapon kanssa muodostaen karbamoyyliaspartaamihappoa aspartaattitranskarbamylaasin katalysoimana. Muodostuneesta yhdisteestä tuotetaan edelleen oroottihappoa ja pyrimidiinirakenteen sisältäviä yhdisteitä.
No wave
No wave on muun muassa punkista, konkreettisesta musiikista, dadasta, futurismista ja fluxuksesta vaikutteita ottanutta kokeellista musiikkia.
Kanta-Hämeen Tuoretuote
Kanta-Hämeen Tuoretuote Oy on elintaviketukkukauppaa harjoittava perheyritys. Yhtiö on perustettu 1984, ja sen kotipaikka on Hämeenlinna. Kanta-Hämeen Tuoretuote kuuluu perustajaosakkaana Suomen Palvelutukkurit-ketjuun.
Vuonna 2014 yhtiö työllisti 85 henkilöä ja sen liikevaihto oli 40 miljoonaa euroa.
Palhon kartano
Palhon kartano sijaitsee Vesilahdella Palhon kylässä. Kartanon perusti 1796 everstiluutnantti Anton Wilhelm von Schantz joka toimi 1786–1797 Laukon kartanon vuokraajana. Palhon kartano koostui kolmesta Laukon entisestä lampuotitilasta (Pynnä, Uotila, Tavola) sekä osasta Knaapin rälssitilaa. Kartanolla oli neljä torppaa.
Senaattori, oikeusneuvos ja kansanedustaja Johannes Peltonen omisti kartanon 1916–1941. Nykyisin karjanhoitoon keskittynyt kartano on hänen "Palho"- ja "Soini"-nimisten jälkeläistensä omistuksessa. Suvulle kuuluu myös Raalan kartano Nurmijärvellä.
Palhon kartanon päärakennus on peräisin 1830-luvulta ja muut pihapiirin rakennukset 1860–1870-luvuilta.
Sancho VI (Navarra)
Sancho VI oli Navarran kuningas vuosina 1150–1194 isänsä García IV:n jälkeen.
Kastilian kuninkaan Alfonso VIII:n alaikäisyyden aikana Sancho VI otti haltuunsa Logroñon ja muita Navarran rajamailla sijaitsevia kastilialaisia kaupunkeja. Tämä johti pitkälliseen vihanpitoon, ja almohadien vastaisen taistelun sijaan kristityt kuninkaat liittoutuivat Kastilian Alfonso VIII:tä vastaan. Aragonian Alfonso II ja Navarran Sancho VI tekivät Kastilian vastaisen liittosopimuksen vuonna 1190 ja seuraavana vuonna siihen liittyivät León ja Portugali. Jokainen valtakunta sitoutui Kastilian vastaiseen taisteluun ja lupasi olla solmimatta erillisrauhaa Alfonso VIII:n kanssa.
Sanchon kuoltua kuninkaaksi tuli hänen poikansa Sancho VII (1194–1234).
Sancho VII (Navarra)
Sancho VII oli Navarran kuningas vuosina 1194–1234 isänsä Sancho VI:n jälkeen.
Sancho ja Kastilian kuningas Alfonso VIII tekivät paavin ehdotuksen mukaisen rauhan vuonna 1196. Paavi tunnusti ensi kerran Navarran hallitsijan kuninkaan tittelin sitten vuoden 1134 tapahtuneen Aragonian ja Navarran välisen valtioliiton hajoamisen. Sopimus mahdollisti kuninkaiden voimien yhdistämisen muslimeja vastaan vuonna 1212 Las Navas de Tolosan taistelussa, missä Sancho VII komensi oikeaa siipeä.
Sancho VII oli lapseton ja kruunun peri sisarenpoika Champagnen Thibaut (1234–1253).
García IV (Navarra)
García IV oli Navarran kuningas vuosina 1134–1150 Alfonso I:n kuoltua. Vuonna 1131 kirjoittamassaan testamentissaan Alfonso I jätti pääosan valtakuntaansa hospitaaliveljeskunnalle, temppeliherrain ritarikunnalle sekä Pyhän haudan kirkolle, joiden hän uskoi jatkavan Reconquistaa. Aragonialaiset ja navarralaiset kieltäytyivät kuitenkin hyväksymästä testamenttia, ja aragonialaiset valitsivat kuninkaaksi Alfonson veljen Ramiro II:n (1134-1137), jolloin valtioliitto purkaantui. Navarralaiset valitsivat kuninkaaksi García III:n jälkeläisen García IV:n.
Garcían täytyi taistella kuninkuutensa puolesta ja vuoden 1140 rauhassa Ramiro II:n perillinen Ramón Berenguer IV tunnusti Garcían oikeuden kruunuun.
Garcían kuoltua kuninkaaksi nousi hänen poikansa Sancho VI.