hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tampereen seudun ammattiopisto Tredu
Tampereen seudun ammattiopisto eli Tredu on ammattiopisto, joka perustettiin 1. tammikuuta 2013, kun "Tampereen ammattiopisto" ja "Pirkanmaan koulutuskonserni" yhdistyivät. Oppilaitoksessa opiskelee noin 8000 nuorta ja 10 000 aikuisopiskelijaa. Ammattiopistolla on toimipisteitä Tampereen lisäksi Ylöjärvellä, Kangasalla, Nokialla, Pirkkalassa, Lempäälässä, Ikaalisissa, Orivedellä, Virroilla sekä Pirkkalassa.
Pirkanmaan ammattiopisto (lyhenne PAO) oli Pirkanmaan koulutuskonserni-kuntayhtymän (PIRKO) alainen ammattioppilaitos, joka perustettiin vuonna 2007, kun Kangasalan ammattioppilaitos, Nokian ammattioppilaitos, Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto, Pirkanmaan Taitokeskus ja Pohjois-Pirkanmaan koulutusinstituutti yhdistyivät. Pirkanmaan ammattiopistolla oli yksiköitä kolmellatoista eri toimipisteellä, muun muassa Tampereella, Kangasalla, Ylöjärvellä ja Lempäälässä.
Tampereen ammattiopisto (, lyhenne TAO) perustettiin vuonna 2000 yhdistämällä joukko Tampereen seudun ammatillisia oppilaitoksia. Liitettyihin kouluihin kuuluivat 1800-luvun puolella perustettu Tampereen kauppaoppilaitos sekä 1900-luvun alkupuolelta asti toimineet Poikain ja Tyttöjen ammattikoulu, sairaanhoitajakoulu ja metsäkoulu. Koulussa opiskeli vuosittain 4 500 nuorta. Lisäksi koulu järjesti aikuisille täydennyskoulutusta ja maahanmuuttajille valmistavaa koulutusta. TAOlla oli toimipisteitä Pirkankadulla, Metsätiellä, Santalahdessa, Sairaalankadulla, Sammonkadulla ja Hepolamminkadulla. TAO:n tunnuslause oli ”Juuret ja siivet”.
Vesa Honkonen
Vesa Honkonen (s. 1958 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut myös valaistuksia, valaisimia, sisustuksia ja huonekaluja. Etenkin valaistussuunnitelmistaan tunnettu Honkonen toimi myös Steven Hollin suunnitteleman nykytaiteen museo Kiasman projektiarkkitehtina.
Vesa Honkonen valmistui arkkitehdiksi Oulun yliopistosta vuonna 1990. Vuosina 1993–1998 hän työskenteli arkkitehti Steven Hollin toimistossa Kiasman suunnittelun projektiarkkitehtina. Honkonen toimi museon suunnitteluryhmässä New Yorkissa vuoteen 1996 saakka, jolloin hän siirtyi Helsinkiin valvomaan rakennuksen työmaata ja yksityiskohtien suunnittelua. Holl arvostaa paljon Honkosen kanssa tekemäänsä yhteistyötä ja Honkosen asiantuntemusta valaistussuunnittelun saralla. Honkonen jätti Hollin toimiston vuonna 1998 ja perusti samana vuonna omansa Helsinkiin. Vuonna 2003 hän avasi toisen toimiston Tukholmaan.
Honkonen tunnetaan valoon ja sen käyttöön keskittyvänä arkkitehtina ja suunnittelijana. Suomessa hänen valaistussuunnitelmiaan on toteutettu useisiin kaupunkeihin, ja hän on urallaan työskennellyt myös kaupunkisuunnittelun parissa. Arkkitehtuuria sekä valaistus- ja kaupunkisuunnittelua Honkonen pääsi yhdistämään laajasti Raision keskusta-aluetta kehittäessään. Raision suunnitelmat toteutettiin pääosin vuosina 2002–2003, ja Honkosen toimisto laati lisäksi alueesta vuoteen 2025 saakka ulottuvia kehityssuunnitelmia. Honkonen on suunnitellut myös useita julkisten tilojen sisustuksia sekä valaisimia sisä- ja ulkotiloihin.
Vuonna 2008 Honkonen suunnitteli Kiasman 10-vuotisjuhlien kunniaksi museon kahvilaan uuden tuolimallin, joka korvasi alkuperäiset Steven Hollin suunnittelemat istuimet. Epäsymmetrisen tuolin neonvihreästä läpikuultavasta muovista valmistettu istuinosa vaikuttaa hohtavan valon osuessa siihen. Tuoli palkittiin samana vuonna kansainvälisesti arvostetulla Good Design -muotoilupalkinnolla.
Vuonna 2009 Honkonen va­lit­tiin ka­lus­te­suun­nit­te­lun pro­fes­so­rik­si Konst­fac­kiin Tuk­hol­maan.Samana vuonna hänet valittiin professoriksi Guan­gdon­gin tek­nil­li­seen yli­opis­toon Kiinaan. Valinnan teki yliopiston rehtorina toimiva arkkitehti Fang Hai, jonka kanssa Honkonen on aiemmin tehnyt yhteistyötä. Honkosella on myös muita yhteyksiä Kiinaan: 2000-luvun alkuvuosina hän osallistui muutamiin kiinalaisiin arkkitehtuuri- ja kaupunkisuunnittelukilpailuihin, ja vuonna 2012 Chengduun valmistui hänen suunnittelemansa luterilainen Varjojen kirkko.
Honkonen valmisti Helsingin kaupungille vuonna 2011 Unioninkadun parannussuunnitelman. "Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina 2012" -juhlavuoden kunniaksi käynnistettiin Unioninkadun ylle 10.12.2012 Honkosen suunnittelema "Sininen viiva" -valotaideteos, joka yhdisti Helsingin pisimmän katuakselin ääripäät, Tähtitorninmäen ja Kallion kirkon, toisiinsa.
Kesällä 2012 Honkonen sai aivoverenvuodon, jonka seurauksena hänen kehonsa vasen puoli halvaantui. Hän on kuitenkin kyennyt jatkamaan työskentelyään suunnittelijana sekä valmistelemaan valoa ja pimeyttä arkkitehtuurissa käsittelevää väitöskirjaansa. Vuoden 2013 alkuun mennessä osa Honkosen liikuntakyvystä on palautunut kuntoutuksen ansiosta.
Astral Sabbat
Astral Sabbat on suomalaisen okkultistisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin EP-levy. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2013.
Kappale ""Long and Lonesome Road"" on cover-versio hollantilaisen rock-yhtyeen Shocking Bluen kappaleesta. Albumin kansitaiteen on toteuttanut Adam Burke.
Anna-Mari Karvonen
Anna-Mari Karvonen (s. 1982) on suomalainen teatteriohjaaja ja esitystaiteilija, joka on valmistunut Teatterikorkeakoulusta dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2010. Hän on työskennellyt freelancer-ohjaajana, dramaturgina ja koreografina sekä toimii Und er libet -ryhmässä. Vuosina 2006-2009 hän oli myös Toisissa tiloissa -kollektiivin jäsen.
Und er libet on vuonna 2006 perustettu nykyteatterin ja uuden tanssin käytäntöjen ja ajatusten parissa työskentelevä ryhmä. Ryhmän viimeisin esitys Gisellen keveys ja kuolema (korografia ja ohjaus: Anna-Mari Karvonen ja Anna Mustonen) esitettiin Zodiak - Uuden tanssin keskuksessa vuonna 2010. Teos vieraili myös Stamsund International Theatre Festivalilla Norjassa sekä Théatre de Genevilliersin (tjcc)-festivaalilla.
Karvonen on määritellyt, että Und er libet -ryhmän jäseniä yhdistää kiinnostus keholliseen työskentelyyn ja kehon rajoituksilla leikkimiseen.
Vuosina 2006-2009 ryhmä toteutti sarjan esityksiä, joiden lähtökohtana oli Euripideen tragedia Bakkantit. Esityksiä ei kuitenkaan valmistettu tekstilähtöisesti. Trilogiaa työstäessään ryhmä kehitteli mm. teknoksi nimeämäänsä liikemateriaalia, johon he liittivät ajatuksen väsyttämisestä ja toisaalta sen todistamisen herättämistä kinesteettis-empaattisista kokemuksista. Esityksissä esiintyjät ajoivat itsensä maitohapoille ja fyysisen sietokykynsä rajoille.
Karvonen on työskennellyt muun muassa äänisuunnittelija Heidi Soidinsalon (ent. Lind), koreografi Anna Mustosen ja säveltäjä-dramaturgi-koreografi Masi Tiitan, skenografi Hanna Käyhkön ja lavastaja Milja Ahon kanssa. Blaue Frau-teatteriryhmän kanssa toteutettu näytelmä Wall to Wall voitti ruotsinkielisen teatteritaiteen Antonia-palkinnon vuonna 2012.
Marien Michel Ngouabi
Marien Michel Ngouabi (s. 3. kesäkuuta 1980) on brazzavillenkongolainen entinen uimari, joka kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä miesten 100 metrin vapaauinnissa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kuudenneksi. Hänen sijoituksensa oli 69. ajalla 1:00:39. Ngouabi toimi samoissa kisoissa maansa lipunkantajana.
Vuorimajava
Vuorimajava eli vuoristomajava ("Aplodontia rufa") on pohjoisamerikkalainen jyrsijälaji. Se on heimon Aplodontiidae ainoa elossa oleva laji.
Nimestään huolimatta vuorimajava ei ole läheistä sukua varsinaisille majaville. Laji on fysiologialtaan alkeellinen, ja sitä onkin nimitetty eläväksi fossiiliksi.
Vuorimajavaa tavataan Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltioissa Yhdysvaltain länsirannikolla sekä Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa. Laji on levinneisyysalueellaan yleinen, ja kannanarvio vaihtelee kymmenestätuhannesta jopa yli miljoonaan yksilöön.
Vuorimajavat elävät kosteissa metsissä ja suosivat umpeenkasvaneita tiheikköjä.
Vuorimajava käyttää ravinnokseen erilaisia kasveja.
Mogador (saari)
Mogador () on Marokolle kuuluva pieni asumaton saari Atlantissa Essaouiran kaupungin edustalla. Saari on noin kolme kilometriä pitkä ja noin 1,5 kilometriä leveä.
Mogadorin saari ja muut Îles Purpuraires -ryhmän saaret ovat nykyisin luonnonsuojelualuetta, jolla tavataan esimerkiksi välimerenhaukkoja. Välimerenhaukat pesivät saarella huhtikuusta lokakuuhun. Saarille pääsee vain erikoisluvalla.
Mogadorin saaren ja mantereen välinen Mogadorinlahti on voimakkailta tuulilta suojainen luonnonsatama, minkä ansiosta alueella purjehtineet foinikialaiset perustivat saarelle 700–500-luvulla eaa. asutuskeskuksen, jota he kutsuivat nimellä "Migdal" tai "Migdol". Nimi tarkoittaa vartiotornia tai pientä linnoitusta. Foinikialaiset perustivat saarelle purppurantuotantotilat, sillä Mogadorilla ja lähisaarilla elävästä "Hexaplex trunculus" -kotilosta saatiin ylellisyysvaatteiden värjäyksessä käytettyä purppuraa. Îles Purpuraires -saarten purppuran maine oli kiirinyt Roomaan saakka ja vuosina 25 eaa.–24 jaa. hallinnut Rooman valtakuntaan kuuluneen Mauretanian kuningaskunnan kuningas Juba lähetti saarille valtuuskunnan, jonka tarkoituksena oli käynnistää purppurantuotanto uudelleen. Alaouiten hallitsijasukuun kuuluva sulttaani Muhammad III rakennutti saarelle 1700-luvun lopulla neljä puolustuslinnoitusta. Sulttaani Abd al-Rahman rakennutti kaksi lisää omalla valtakaudellaan. Sulttaani Abd al-Aziz rakennutti saarelle vuonna 1897 moskeijan ja vankilan, johon vangittiin Rhamna-heimon kapinallisia. Nykyisin vankila on käyttämätön.
Shorty Green
Wilfred Thomas "Shorty" Green (17. heinäkuuta 1896 – 19. huhtikuuta 1960) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi neljä kautta National Hockey Leaguessa (NHL), jossa hänen seurojaan olivat Hamilton Tigers ja New York Americans. Tigersin kapteenina 1925 laitahyökkääjä Green johti joukkueen lakkoon, jonka aihe oli pelaajille play offeista maksettava bonus. Liiga kieltäytyi ja myi organisaation New Yorkiin. Americans-joukkueen pelaajana Green viimeisteli ensimmäisen maalin Madison Square Gardenin historiassa. Pelaajauran jälkeen hän valmensi joukkuetta ja myöhemmin alasarjojen joukkueita.
Kinnulanranta
Kinnulanranta on Reisjärven kylä, joka sijaitsee Vuohtojärven rantamaisemissa yhdystien 7594 varrella noin viisi kilometriä Reisjärven keskustasta Lestijärven Yli-Lestille päin. Kylään voidaan lukea kuuluvaksi myös Mäntyperän, Aholanmäen ja Metsäperän (myös nimellä Mehtäperä) asutukset. Alue rajautuu Vuohtojärven lisäksi Lestijärven, Kinnulan ja Pihtiputaan kuntien alueisiin.
Ylilestille vievältä tieltä haarautuvat kapeammat Mäntyperäntie ja Kinnulanrannantie, joka kulkee Vuohtojärven takaa Aholanmäen halki Leppälahteen. Mäntyperän ja Metsäperän eteläpuolella on laaja Etelä-Sydänmaan erämaa-alue, jonka läpi kulkee vaellus- ja retkeilyreitti Peuran polku. Vuohtojärven ranta-alueet ovat myös suosittuja kesämökkialueita.
Kinnulanrannan kansakoulu aloitti toimintansa 3. lokakuuta 1928. Kinnulanrannan ala-aste suljettiin syksyllä 2006 oppilasmäärän painuttua alle kahdenkymmenen.
Komi Agbetoglo
Komi Agbetoglo (s. 24. joulukuuta 1993 Agomé, Maritime) on togolainen pöytätennispelaaja. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja putosi miesten kaksinpelissä karsintakierroksella hävittyään Australian Justin Hanille.
Nathan Mayer Rothschild
Nathan Mayer Rothschild (16. syyskuuta 1777, Frankfurt am Main, Saksa - 28. heinäkuuta 1836, Frankfurt am Main) oli juutalaistaustainen Lontoossa vaikuttanut pankkiiri, Rothschildin pankkiirisuvun menestynein jäsen, ja yksi 1800-luvun alun vaikutusvaltaisimmista ja rikkaimmista miehistä.
Rothschild lähti vuonna 1798 Frankfurtista laajentamaan suvun liiketoimintaa Englantiin. Aluksi hän kauppasi tekstiilejä Manchesterssa ja perusti muutamaa vuotta myöhemmin investointipankki "N M Rothschildin" Lontooseen.
Lontoosta käsin vuosina 1813−1815 Nathan Rothschild toimi keskeisenä brittien sotaponnistelujen rahoittajana Napoleonin sodissa. Hän järjesti jalometalliharkkoja Wellingtonin herttuan armeijalle sekä brittien taloudelliset avustukset mannermaan liittolaisille. Yksinomaan vuonna 1815 Rothschildit käyttivät brittien Euroopan-liittolaisten lainoittamiseen 9,8 miljoonaa puntaa, joka nykyrahassa olisi 566 miljoonaa puntaa nykyajan jälleenmyyntihinnalla tai keskiansioihin suhteutettuna 6,58 miljardia puntaa.
Rothschildien suvun verkosto mahdollisti sen, että Nathan Rothschild sai poliittista ja taloudellista informaatiota ennen kilpailijoitaan, mikä antoi hänelle etulyöntiaseman markkinoilla tehden Britannian hallituksen entistä riippuvaisemmaksi Rothschildien suvusta. Hän onnistui esimerkiksi saamaan tiedon Waterloon taistelun voitosta päivää ennen kuin brittihallitus. Kirjailija Frederic Mortonin mukaan Rothschildin ensimmäinen huolenaihe oli kuinka hyötyä tästä ensitiedon edusta mistä syystä hän ja hänen apulaisensa eivät ensitöikseen kertoneetkaan uutisia hallitukselle. Myöhemmin tätä korostettiin monissa sukua käsittelevissä populaariesityksissä.
Rothschildien tuottavin liiketoimi toteutettiin sen jälkeen, kun brittien voitto oli ilmoitettu julkisuudessa. Nathan Rothschild laskeskeli, että rauhan myötä tapahtuva hallituksen velanoton vähentäminen aiheuttaisi valtion joukkovelkakirjojen nopean nousun kahden vuoden stabiliteetin jälkeen, mikä viimeistelisi sodanjälkeisen talouden uudelleenjärjestelyn. Nathan Rothschild toteutti tämän jälkeen yhden taloushistorian rohkeimmista liikkeistä ja osti välittömästi valtion joukkovelkakirjoja, joita pidettiin silloin kalliina, odotti kaksi vuotta ja myi ne hintapiikin aikana vuonna 1817 saaden niistä 40% voiton. Kun otetaan huomioon, mikä oli Rothschildien suvun sijoitusvolyymi, summa oli valtava.
Vuonna 1818 Rothschild järjesti 5 miljoonan punnan lainan Preussin hallitukselle. Keskeisin osa hänen liiketoimiaan oli joukkovelkakirjojen liikkeelle laskeminen. Lopulta hänellä oli niin paljon valtaa, että vuosina 1825–1826 Rothschild onnistui rahoituksellaan pelastamaan Englannin pankin likvideettikriisiltä.
Peter Popoff
Peter Popoff (s. 2. heinäkuuta 1946) on amerikansaksalainen henkilö, joka muistetaan esiintymisestään ”henkiparantajana” omassa televisio-ohjelmassaan 1980-luvulla. Hän sai tuhansia seuraajia.
Vuonna 1986 yhdysvaltalainen skeptikko James Randi paljasti Popoffin huijariksi. Popoff käytti korvaan piilotettua kuuloketta, johon hänen vaimonsa välitti radiolähettimen avulla yleisöä koskevaa tietoa, jonka Popoffin avustajat olivat keränneet.
Paljastuksen jälkeen Popoffin suosio romahti ja hän joutui pian konkurssiin, koska 790 velkojaa nosti syytteen häntä vastaan.
Popoff on myynyt paljastuksen jälkeenkin internetissä ”ihmeitä tekevää vettä”.
Jaakko Karvonen
Juho Jaakko Karvonen (20. lokakuuta 1863 Pudasjärvi – 2. toukokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori, joka sai arkkiatrin arvon 1933.
Karvonen oli Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien ylimääräinen professori 1903–1917, Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1917–1920. Sittemmin hän oli jälleenvakuutusyhtiö Varman ylilääkäri vuodesta 1920, Henkivakuutusyhtiö Suomen ylilääkäri vuodesta 1926 ja Suomen Vakuutusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1932, Duodecimin puheenjohtaja 1907 ja 1917 ja kunniapuheenjohtaja 1931. Hän julkaisi tutkimuksia syfiliksen paikallistumisesta munuaisissa sekä julkaisun "Kuolleisuus ja kuolinsyyt Suomi-yhtiössä 1890–1915" (1922).
Karvonen oli naimisissa hammaslääkäri Anna Robina Wikströmin kanssa. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri Viljo Jaakko Karvonen (s. 1901) oli heidän poikansa. Tytär Inger Majlis Tiililästä (s. 1905) tuli puolestaan hammaslääkäri.
Elisabeth Mandaba
Elisabeth Mandaba (s. 7. kesäkuuta 1989 Bangui) on keskiafrikkalainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili naisten 800 metrin juoksussa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi ajalla 2:12:56.
Martti Karvonen
Martti Juhani Karvonen (24. kesäkuuta 1918 Nurmes – 10. maaliskuuta 2009) oli suomalainen lääkäri, fysiologi ja Ilmavoimien päällikkölääkäri.
Karvosen vanhemmat olivat rovasti Ilmari Karvonen ja Ida Maria Lakka ja puoliso vuodesta 1941 Annikki Toikka. Hän tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1950. Tohtorin tutkinnon Karvonen suoritti Cambridgessa 1950. Helsingin yliopiston fysiologian laitoksen assistenttina Karvonen toimi 1945–1950 ja farmakologian laitoksen ylimääräisenä opettajana 1948–1950. Hän oli Työveterveyslaitoksen fysiologian osaston johtaja ja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen urheilulääketieteen opettaja 1950–1956, vt. johtaja 1953–1956, fysiologian dosentti vuodesta 1951 ja Ilmavoimien päällikkölääkäri vuodesta 1956. Karvonen tutki työn ja urheilun fysiologiaa. Hän oli Pohjois-Karjala-projektin käynnistämisessä keskeinen vaikuttaja. Sotilasarvoltaan Karvonen oli lääkintäeverstiluutnantti.
Jacques Caufrier
Jacques Caufrier (15. helmikuuta 1942 Merelbeke – 2. elokuuta 2012) oli belgialainen vesipalloilija. Hän jäi vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa Belgian joukkueen kanssa jaetulle 13. eli viimeiselle sijalle ja kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa seitsemännelle sijalle. Caufrier voitti CN Brusselin kanssa kaksi kansallista titteliä vuosina 1967 ja 1969. Hän toimi sittemmin muun muassa maajoukkueen valmentajana ja Belgian uimaliiton puheenjohtajana.
Lucky Luke sotapolulla
Lucky Luke sotapolulla on vuonna 1978 julkaistu Morrisin ja Rene Goscinnyn Lucky Luke -sarjakuviin perustuva animaatioelokuva. Elokuva on tunnettu eri medioissa myös nimillä "Balladi Daltoneista" ja "Daltonien Taru". Elokuvan ranskankielisessä ääniraidassa Goscinny toimii itse Lucky Luken hevosen, Jolly Jumperin äänenä. Elokuva valmistui vuosi Goscinnyn kuoleman jälkeen.
Daltonin veljekset perivät hirtetyltä sedältään Henry Daltonilta suuren omaisuuden. Omaisuus luovutetaan veljeksille vain sillä ehdolla, että he surmaavat tuomarin ja valamiehistön, joka tuomitsi heidän setänsä. Daltonit pakenevat vankilasta ja alkavat suorittaa tehtävää. Testamentissa Lucky Luke on määrätty valvomaan toimenpidettä ja hän liittyy Daltonien seuraan teeskennellen olevansa mukana juonessa. Lucky Luke auttaa lavastamaan jokaisen uhrin kuoleman, jolloin Daltonit luulevat heidän kuolleen, vaikka todellisuudessa ketään ei tapeta. Lopussa totuus paljastuu Daltoneille. Rantanplan seuraa koko juonen ajan Daltoneita, koska uskoo heidän varastaneen vankilan.
Alkuperäiset äänet:
Englanninkieliset äänet:
Select Video julkaisi elokuvan suomeksi tekstitettynä VHS-kasettina. Elokuvaa ei toistaiselksi ole julkaistu Suomessa DVD-versiona.
Elokuvasta tehtiin myös kirja- ja sarjakuvaversiot. Kirja on tunnettu nimellä "Daltonien Taru" ja sarjakuva nimellä "Balladi Daltoneista".
Edvin Kaslin
Edvin Efraim Kaslin (1856–1905) oli suomalainen vakuutusjohtaja. Hän oli Henkivakuutusyhtiö Suomen perustaja sekä johtaja vuodesta 1890, ja hänen johdollaan Suomi-yhtiöstä tuli henkivakuutuskannaltaan yksi Pohjoismaiden suurimpia. Hänen puolisonsa oli näyttelijä Anni Hacklin.
Pankovka
Pankovka () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin lounaispuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2009).
Kunnan pinta-ala on 21,7 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin kaupunkiin, idässä Novgorodin piirin Rakomon, etelässä ja lännessä Borkin sekä pohjoisessa Jermolinon kuntiin. Pinta-alasta 64,0 % on maatalousmaata ja 36,0 % asuinaluetta. Huomattavin joki on Ilmajärveen laskeva Verjažka. Hyötykaivannaisiin kuuluu suuri saviesiintymä.
Paikalla sijainnut Mostištšin luostari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1412. Nykyinen taajama on muodostunut 1800-luvun lopulta lähtien.
Pankovkan kautta kulkee Novgorodin ja Pihkovan välinen maantie. Työvoimasta 88,8 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista työnantajista tärkeimmät ovat valtionhallinto ja armeija (33,3 %) sekä tukku- ja vähittäiskauppa (28,3 %). Taajamassa toimii armeijan korjauspaja ja yli tuhannen asukin vankila.
Taajama koostuu mukavuuksilla varustetuista matalista kivitaloista ja kerrostaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Pankovkassa on kotiseutumuseo.
Ilmari Kataja
Ilmari August Kataja ent. "Enroth" (17. syyskuuta 1891 Turku – 18. heinäkuuta 1967 Turku) oli suomalainen vakuutusjohtaja, arvoltaan varatuomari. Hän oli vakuutusyhtiö Sammon hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja 1941–1962, Jälleenvakuutusosakeyhtiö Vastuun toimitusjohtaja vuodesta 1943 ja Turun kauppakamarin puheenjohtaja vuodesta 1943. Hän sai Turun yliopiston myöntämän kunniatohtorin arvon 1962.
Vzvad
Vzvad () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ilmajärveen laskevan Lovatjoen suistossa 20 kilometriä Staraja Russasta pohjoiseen. Kylässä on vajaat 300 ja kunnassa noin 650 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 165,34 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ilmajärveen, idässä Novgorodin alueen Parfinon piiriin, etelässä Staraja Russan piirin Mednikovon kuntaan ja Staraja Russaan sekä lännessä Nagovon kuntaan. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Tuleblja, Korpovka, Raplja ja Podborovka. Pinta-alasta suuri osa on soistunutta.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu viisi kylää: Korpovo, Mirogoštša, Otvidino, Podborovka ja Tšertitsko. Yli sadan asukaan kyliä ovat Vzvadin ohella Korpovo ja Tsertitsko.
Vzvad mainitaan ensimmäisen kerran 1100-luvulla. Sen kautta kulki aikoinaan viikinkien idäntie.
Kunnan pääelinkeino on kalastus (57,8 %). Siellä toimii yksi Novgorodin alueen suurimmista kalastusyrityksistä Krasnyi rybak. Muita työnantajia ovat terveydenhuolto (11,7 %) ja koulutus (10,10 %). Työvoimasta 21 % käy töissä kunnan ulkopuolella.
Palveluihin kuuluu lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, Podborovkan vanhainkoti ja lääkintäasema, posti sekä muutama kauppa. Vzvadissa toimii kalastajia ja metsästäjiä palveleva pieni lomakylä.
Pekka Katara
Väinö Pekka Katara (28. huhtikuuta 1882 Tyrvää – 15. joulukuuta 1971) oli suomalainen kielitieteilijä.
Katara kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1900, valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1906 ja lisensiaatiksi vuonna 1912. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun saksan kielen lehtori 1913-1937, vararehtori 1919-1937, Helsingin yliopiston saksan filologian ylimääräinen professori 1938-1953. Viimeksi mainittua virkaa hän oli hoitanut viransijaisena vuosina 1929–1937 professori Hugo Suolahden toimiessa yliopiston kanslerina. Katara julkaisi tutkimuksia erityisesti alasaksan alalta ja "Suomalais-saksalaisen sanakirjan" (WSOY, 1925, us. p.). Hänelle myönnettiin Goethe-mitali 1957. Lisäksi hän laati oppikirjoja Vuonna 1941 Katara kutsuttiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi..
Volok
Volok () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mstajoen rannalla 25 kilometriä Borovitšista luoteeseen. Kylässä on yli 500 ja kunnassa 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Volokin kunnan pinta-ala on 406 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Borovitšin piirin Kontšanskoje-Suvorovskojen, kaakossa Progressin ja etelässä Sušanin kuntiin sekä lounaassa Okulovkan ja luoteessa sekä pohjoisessa Ljubytinon piireihin. Pinta-alasta 72,5 % on metsää ja 24,0 % maatalousmaata. Mstan tärkeimmät sivujoet ovat Štšuka ja Peretna ja suurimmat järvet Peleno ja Ljuto. Suojelukohteisiin kuuluvat Serebrjankan karstijoki sekä Šeregodron ja Ljuton karstijärvet.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Kirovskin taajama sekä 42 kylää: Bezuni, Belavino, Beregovaja, Beregovaja Kolomenka, Berezitsy, Bobino, Bolšoi Kamennik, Bor, Botkovo, Dolgaja Luka, Duboviki, Gorka, Gory, Gromovo, Hovštšnik, Jeligovo, Klin, Levkovo, Lopatjevo, Malinovets, Malyi Kamennik, Mišino, Nemtšuga, Okladnevo, Ozerjovo, Raitsy, Rodiškino, Sakovo, Semjonovskoje, Serafimovka, Sivtsevo, Solnetšnaja, Tepetskoje, Terebnja, Toropina Melnitsa, Veresovka, Vjaterevo, Vodosi, Vygljadovo, Zalezjonka, Zapolek ja Žerebjatnikovo. Suurimmat asutuskeskukset ovat Volokin ohella noin 450 asukkaan Kirovski ja yli sadan asukkaan Jeligovo. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Kirovskin kunta liitettiin Volokiin vuonna 2010.
Keskiajalla syntynyt Volotšek Deržkovin kauppias- ja käsityöläisasutus sekä samanniminen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvun lopun asiakirjoissa. Sen kautta Mstajokea pitkin kulki Volgan ja Novgorodin sekä myöhemmin Pietarin yhdistänyt tärkeä kauppareitti. Kylä on saanut nimensä Borovitšin seudun vaaralliset kosket ohittaneesta vetotaipaleesta (ven. "volok"). Mstajoen reitti menetti merkityksensä Pietarin ja Moskovan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1851 ja lopullisesti 1800-luvun lopussa. Volokin kylä toimi Novgorodin läänin Borovitšin kihlakuntaan kuuluneen volostin keskuksena.
Volokin kautta kulkee Spasskaja Polistin, Malaja Višeran, Ljubytinon ja Borovitšin välinen päällystetty maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovitšiin.
Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja metsäteollisuus. Suurin työnantaja on maatalousyritys AgroVolok. Kunnan alueella sijaitsee kaksi Borovitšin tehtaiden hyödyntämää tulenkestävän saven esiintymää.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto ja posti. Vähittäiskaupasta vastaa Borovitšin piirin kulutusosuuskunta sekä muutama yksityisyrittäjä.
Mstajoen oikealla rannalla sijaitseva Volokin kylä koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylän läpi virtaa muutamia Mstaan laskevia puroja ja joen rantavyöhykkeellä on pieni järvi. Palvelut sijaitsevat kylän keskiosassa.
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Volokin kolme kirkkoa sekä Kirovskin ja Berezitsyn kartanoalueet.
Polnovo
Polnovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Seligerjärven pohjoisrannalla 35 kilometriä Demjanskista kaakkoon. Kunnassa on vajaa 1000 ja kylässä hieman yli 300 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 398,81 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin alueen Valdain piiriin, idässä ja etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Demjanskin piirin Iljina Goran ja Peskin kuntiin. Pinta-alasta 78,1 % on metsää, 12,2 % maatalousmaata ja 4,0 % luonnonsuojelualuetta, joka kuuluu Valdain kansallispuistoon. Järviä ovat Seliger, Veljo, Dolottso, Gorodilovskoje ja Polonets, jokia Javon, Tšornaja ja Libja.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 44 kylää: Arhanskoje, Balujevo, Devjatovštšina, Dolmatiha, Dubrovi, Filippovštšina, Goslavl, Jekimkovo, Jelisejevo, Jelnik, Klimovo, Kolyškino, Kovrjaki, Kozino, Krasota, Krivaja Kletka, Krutuša, Kuvšiny, Lavrovo, Lykovo, Novosel, Novyi Skrebel, Orehovno, Osotno, Ostrov, Ovintšištše, Pererva, Podgornaja, Pokrov, Polonets, Priozernaja, Pustoška, Rabeža, Šanevo-1, Šanevo-2, Šarapiha, Skit, Staryi Skrebel, Trunevo, Vysokaja Gora, Zaprometno, Zimnitsy ja Zykovštšina. Yli sadan asukaan kyliä ovat Dubrovi ja Lavrovo. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Dubrovin ja Novyi Skrebelin kunnat liitettiin Polnovoon vuonna 2010.
Polnovosta on maantieyhteys Demjanskiin ja Valdaihin. Tärkeimpiä työnantajia ovat erilaiset julkiset palvelut. Kunnassa toimii neljä sahalaitosta ja kaksi hiekkalouhosta. Työvoimasta 26 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja säästökassa. Lavrovossa on keskikoulu. Kunnan alueella toimii kahdeksan pientä lomakylää.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuonna 1732 rakennettu Rabežan kirkko, Lavrovon Neitsyt Marian taivaaseenastumisen luostari sekä Pustoškan ja Staryi Skrebelin tsasounat. Kunnassa on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Philaylack Sackpraseuth
Philaylack Sackpraseuth (; s. 30. huhtikuuta 1987) on laosilainen yleisurheilija. Hän kilpaili naisten 100 metrin juoksussa kesäolympialaisissa 2004 Ateenassa ja kesäolympialaisissa 2008 Pekingissä. Hän putosi molemmissa kisoissa ensimmäisellä kierroksella. Ateenassa hän jäi eränsä kahdeksanneksi ja Pekingissä yhdeksänneksi.
Yli-Lesti
Yli-Lesti on Lestijärven kylä, joka sijaitsee kantatie 58:n varrella Lestijärveltä noin seitsemän kilometriä Kinnulaan päin. Kylän maisemaa leimaavat harjujen reunoille syntynyt asutus ja jokirantapellot. Kylän läpi virtaa Lehtosenjoki. Jokelan ja Kievarin talot harjun länsirinteessä muodostavat idyllisen maalaismaiseman yhdessä useiden latojen, ulkorakennusten ja kylän peltoalueen kanssa.
Yli-Lestillä asui 260 asukasta vuonna 2005. Lähes kaikki asukkaat ovat aktiivisia muun muassa paikallisessa kyläyhdistyksessä. Kylä valittiin Keski-Pohjanmaan vuoden kyläksi vuonna 2005.
Yhdystie 7594 kulkee Yli-Lestiltä Reisjärvelle. Tietä on pidetty pitkään huonokuntoisena ja mutkaisena.
Augusto Maccario
Augusto Maccario (30. huhtikuuta 1890 Ventimiglia – 16. lokakuuta 1927) oli italialainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän sijoittui neljänneksi miesten 10 000 metrin juoksussa ja viidenneksi 3 000 metrin juoksun joukkuekilpailussa. Lisäksi hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, mutta putosi siinä ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kuudenneksi. Hän oli Italian mestari 10 000 metrin juoksussa vuonna 1919.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2009
Vuoden 2009 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 29. jääpallon MM-kilpailut. Ne järjestettiin 18.—25. tammikuuta 2009 Ruotsissa. Pääpelipaikkana oli Västeråsin ABB Arena. Muutamia otteluja pelattiin muilla areenoilla. B-lohkon otteluista suuri osa pelattiin Västeråsin Hakonplanilla, lisäksi Västeråsin ulkopuolella pelattiin MM-otteluja Eskilstunassa, Solnassa, Tukholmassa ja Uppsalassa. Loppuottelut pelattiin ABB Arenalla.
Mestaruuden voitti Ruotsi. Se voitti loppuottelussa Venäjän maalein 6–1. Samalla Ruotsi katkaisi Venäjän kolmen perättäisen mestaruuden mestaruusputken. Suomi sai pronssia.
Jani Peussa
Jani Peussa (s. 1993) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2014–2015 Vaasan Kiiston 4-sarjajoukkueessa.
Jani Peussa on syntyjään vaasalainen lentopalloilija, joka aloitti lentopallon viisivuotiaana. Nuoresta iästä huolimatta kausi 2012–2013 oli Peussalle jo kolmas vuosi pelaajarosterissa. Peussalla on painava syöttö ja terävä lyöntikäsi. Aiemmin urallaan Peussa on aikuissarjatasolla edustanut vain Vaasan Kiistoa, mutta junioripuolella pelikokemusta on Kiiston lisäksi tullut Laihian Lujasta ja Alahärmän Kisasta.
Ohutsarvilammas
Ohutsarvilammas ("Ovis dalli") lampaiden sukuun kuuluva sorkkaeläinlaji. Vuoden 2008 nisäkäsnimistökomitea suosittelee eläimestä käytettäväksi nimeä alaskanlammas. Myös käännöslainaa dallinlammas on käytetty.
Ohutsarvilammasta tavataan Alaskassa ja Kanadan luoteisosissa. Ohutsarvilammaspopulaation kooksi on arvioitu olevan Kanadassa noin 41 500 yksilöä ja Alaskassa 70000-75000 yksilöä. Kanta on pysynyt vakaana ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ohutsarvilampaat elävät kuivilla vuoristoalueilla. Ne tarvitsevat jyrkkiä ja rosoisia kallioita, jotka tarjoavat suojaa saalistajia vastaan. Ruokailupaikkoina ne käyttävät avoimia ruohostoja ja niittyjä.
Kiiskilä (Sievi)
Kiiskilä (myös Kiiskilänkylä) on Sievin kylä, joka sijaitsee seututie 760:n varrella Sievin keskustasta noin 15 km Reisjärvelle päin. Kylältä on matkaa Reisjärvelle 27 km, Ylivieskaan 34 km, ja Jokikylän kautta Nivalaan noin 25 km.
Kiiskilässä asui 559 asukasta vuoden 2006 lopussa. Talouksia on noin 150. Kylän asutus on edelleen jakautunut useammille asutusalueille, joita ovat: Vesimäki, Honkala, Huuhanperä, Martinkangas, Myllyoja, Sikonen, Karjulanmäki, Kangastalo, Pölläneva, Säilynmäki, Katajaperä, Kiiskilä, Koski, Harju, Passoja, Torvenperä, Pyysalo, Ahonpää, Isokoski, Wiia, Pitkämäki, Rääsy, Puskala, Kangasoja, Teeriharju, Mullikko ja Loukkunen. Merkittävin elinkeino on maatalous ja kylällä on noin viisikymmentä aktiivista maatilaa. Kiiskilästä käsin toimii myös metsäkone-, maansiirto-, koneurakointi-, turve, kiinteistöhoito-, rakennus-, puutarhaviljely-, sekä sosiaali- ja hoitoalan yrittäjiä.
Kiiskilän kylämaisemaa hallitsevat loivapiirteiset suo- ja metsämaastot. Kylän alueen suurimmat järvet ovat Iso-Juurikka, Korpinen, Saarivesi, Särkijärvi ja Maansydämenjärvi. Kortejärven järvikuivio sijaitsee Kiiskilän ja Jokikylän alueilla.
NeoOffice
NeoOffice on Macintoshille kehitetty toimisto-ohjelmisto. Se käyttää lähteenä vapaata/avointa Apache OpenOfficea, joka toteuttaa lähes kaikki ominaisuudet vastaavasta OpenOffice-versiosta. Sitä asennetaan vain Applen tietokoneisiin ja se sisältää esimerkiksi kuvankäsittelyn, tekstinkäsittelyn, taulukkolaskennan sekä esitysgrafiikkaohjelman. Ohjelman on portannut Planamesa Software ja se käyttää Javan teknologiaa, jotta se olisi yhteensopiva Apache OpenOfficen kanssa.
Tony Anthony
Tony Anthony (oikealta nimeltään Roger Pettito, s. 16. lokakuuta 1937 Clarksburg, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet muistetaan pääosin spagettiwesterneistä 1960- ja 1970-luvulla, kuten "Dollari hampaissa" ja "Sokea tappaja".
Anthony opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa Pittsburghissa ja harjoitteli näyttelemistä New Yorkin The Actors Studiossa. Valmistumisen jälkeen hän päätyi aluksi työskentelemään Saul Swimmerin kanssa 1950- ja 1960-luvulla. Anthony oli tuottamassa Swimmerin ohjaamaa lyhytanimaatiota "The Boy Who Owned a Melephant" (1959). Samalla Anthony kokeili laulajanuraa saadessaan levysopimuksen. Ura jäi kuitenkin lyhyeksi ensimmäisen singlen jälkeen, joka menestyi vain New Yorkissa. Samalla Anthony onnistui luomaan yhteyksiä Allen Kleiniin, joka auttoi Anthonya myöhemmin hänen urallaan. Anthony esiintyi muutamissa Swimmerin ohjaamissa elokuvissa Yhdysvalloissa, kunnes päätti matkustaa Eurooppaan etsiessään isompia elokuvarooleja.
Anthony teki aluksi draama- ja komediaelokuvia, kunnes päätyi Luigi Vanzin ohjaamaan ja Allen Kleinin tuottamaan westernelokuvaan Dollari hampaissa (1967). Ensi-illan jälkeen elokuva sai kolme jatko-osaa, joissa Anthony esiintyi pääosassa muukalaisen roolissa. Hän myös käsikirjoitti osan elokuvistaan. 1980-luvun lopulle tultaessa Anthony siirtyi näyttelemisen parista kokonaan tuottajaksi. Hän oli muun muassa tuottamassa elokuvat Villi orkidea ja Dynamiittidonna.
Riiho
Riiho on Keuruulla, Haapamäen vieressä sijaitseva kylä. Riihon asukasluku on noin 250. Kylässä ei itsessään ole juurikaan palveluita, sillä valtaosa palveluista sijaitsee lähellä viereisessä Haapamäen kylässä.
Riiho valittiin vuonna 2016 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1999
Vuoden 1999 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 21. jääpallon MM-kilpailut. Ne järjestettiin 30.1.-7.2.1999 Arkangelissa, Venäjällä. Turnaukseen osallistui kuusi maata; Ruotsi, Venäjä, Suomi, Norja, Kazakstan ja Yhdysvallat.
Joukkueet pelasivat alkusarjassa yksinkertaisen sarjan, jossa voitosta sai kaksi, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla pistettä. Tasan päättyneen ottelun jälkeen suoritettiin rangaistuslaukauskilpailu, joka ei vaikuttanut pisteisiin, mutta määritti joukkueiden keskinäisen järjestyksen tasapistetilanteessa. Neljä parasta selvisivät mitaliotteluihin ja kaksi viimeistä pelasivat sijoitusottelun.
Kisoja häiritsi Arkangeliin kisojen aikana iskenyt pakkasaalto, joidenkin otteluiden aikana mittari näytti 40 asteen pakkaslukemia, minkä takia joitakin otteluita pelattiin useammissa jaksoissa.
Mestaruuden voitti isäntämaa Venäjä, voitettuaan loppuottelussa Suomen maalein 5-0. Mestaruus oli Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Venäjän ensimmäinen maailmanmestaruus.
Vickers F.B.5
Vickers F.B. "(fighting biplane)" 5 "Gunbus" oli ensimmäisen maailmansodan brittiläinen työntöpotkurinen hävittäjälentokone. Sen moottori oli pyörivä tähtimoottori Gnome Monosoupape, jonka teho oli sata hevosvoimaa. Edessä oli liikuteltava Lewis-keulakonekivääri, josta lentokoneen nimitys johtui. Toiminta-aika oli 4 tuntia.
Young MC
Marvin Young (s. 10. toukokuuta 1967), joka tunnetaan paremmin nimellä Young MC, on Englannissa syntynyt yhdysvaltalainen laulaja, räppäri ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten vuoden 1989 hittikappaleestaan ”Bust a Move”. Hänen debyyttialbuminsa "Stone Cold Rhymin’" sai kansainvälistä suosiota, mutta myöhemmät albumit eivät saavuttaneet samaa menestystä. Young on myös näytellyt elokuvissa ja esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa. Hänen perheensä muutti Englannista New Yorkin Queensiin, kun hän oli kahdeksanvuotias.
Lihjamo
Lihjamo on Keuruulla sijaitseva kylä, joka on osa laajempaa Suolahdenkylää. Kylä on muodostunut entisen Lihjamon koulun ympäristöön. Kylän rajoja ei ole määritelty tarkasti, mutta yleisesti rajoina pidetään entisen koulupiirin rajoja. Lihjamon asukasluku on noin 100 henkeä, minkä lisäksi kylässä on muutamia kymmeniä loma-asukkaita. Kylän pinta-ala on noin 17 neliökilometriä, joka vastaa noin 10 prosenttia koko Suolahdenkylän pinta-alasta. Maa- ja metsätalous ovat Lihjamon suurimpia elinkeinoja.
Lihjamon läpi kulkee Keuruun ja Multian välinen maantie. Lisäksi kylän läpi laskevat Tarhianjoki ja Suojoki.
Lihjamon ensimmäisenä asukkaana on pidetty vuonna 1552 alueelle muuttanutta Tuomas Jaakonpoikaa. Lihjamon kylän nimi tulee 1800-luvulla kirkkoherrana toimineen F.H.Bergrothin omistamasta Lihjamon talosta.
Kalakangas
Kalakangas on Haapajärven kylä, joka sijaitsee Haapajärven ja Reisjärven rajalla, noin 9 km keskustasta yhdystien 7623 varrella. Kylän halki kulkee pieni Kalajan joki ja kylän nimi on peräisin joen kalaisana tunnetusta Tytärniemen koskesta. Kylällä oli 274 asukasta vuonna ja 11 toimivaa maatilaa 2003. Suurin osa kylän väestöstä käy työssä kylän ulkopuolella. Asutus on suhteellisen hajanaista, useampien pistoteiden varsille ryhmittynyttä.
Kalakankaalla toimi pitkään kaksiopettajainen koulu, joka aloitti toimintansa Pienelän talossa ja jonka varsinainen vanhin koulurakennus valmistui vuonna 1949. Kalakankaan koulu lakkautettiin vuonna 2011. Lakkautusta edeltäneenä vuonna koululla oli 45 oppilasta.
Perinteinen Niinikankaan vuonna 1953 valmistunut tanssilava on suojelukohde.
Airco DH.2
Airco D.H.2 oli ensimmäisen maailmansodan brittiläinen työntöpotkurinen hävittäjälentokone. D.H.2 lienee ollut ensimmäinen Geoffrey de Havillandin suunnittelema sotatoimissa menestynyt lentokone. Se näet osallistui niin kutsutun ”Fokker-vitsauksen” taltuttamiseen, jonka kiivain ajankohta oli vuonna 1916.
Koneen käytännöllinen lakikorkeus oli noin 4 400 metriä, huippunopeus 150 km/h. Toiminta-aika oli noin kaksi tuntia ja 45 minuuttia. Sen moottori oli pyörivä Gnome Monosoupape, jonka teho oli 100 hevosvoimaa. Takamoottorisen lentokoneen ampuma-aseistuksena oli yksi edessä, koneen keulalla sijainnut Lewis-pikakivääri.
Koneen valmistaja muuttui myöhemmin Aircosta de Havillandiksi.
Saarenkylä (Kinnula)
Saarenkylä (myös Saarenkylä-Markokylän alue) on Kinnulan kylä, joka sijaitsee kunnan keskustasta noin 16 km:n päässä Viitasaarelle päin, kantatie 58:lta Muholan kylän jälkeen kääntyvällä Saarenkylä-Juureinen -paikallistien numero 6541 varrella. Nimensä mukaisesti kylä sijaitsee Kivijärven Kotkaselän edustalla olevassa saaressa. Karjasalmen silta on rakennettu lohkomalla luonnonkivestä 1900-luvun alkupuolella.
Kylässä on runsaasti loma-asutusta Saarensalmen alueella sekä leirintäalue. Leirintäalueella on vuokrattavia myökkejä sekä telttailu- ja asuntovaunupaikoitusalueet. Loma-asuntoalueiden kunnallistekniikkaan vuonna 2009 tehtyjen huomattavien investointien jälkeen kylällä arvioitiin olevan noin 200 vakituista loma-asukasta, joiden merkitys tulonlähteenä on kunnalle huomattava. Loma-asukkaat tulevat etenkin Kokkolan ja Ylivieskan seuduilta.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2003
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2003 olivat kautta aikain 23. jääpallon MM-kilpailut ja ne järjestettiin Arkangelissa Venäjällä. Vuodesta 2003 lähtien MM-turnausta alettiin järjestää joka vuosi, aiemman joka toisen vuoden sijasta. Turnaus oli alun perin määrä järjestää Norjassa, mutta maa päätti luopua kisajärjestelyistä suuren taloudellisen riskin takia.
Osallistuneita maita oli yhdeksän: Norja, Ruotsi, Venäjä, Suomi, Kazakstan, Yhdysvallat, Valko-Venäjä, Alankomaat ja ensikertalainen Viro.
Joukkueet pelasivat lohkoissaan yksinkertaisen sarjan, jossa voitosta sai kaksi, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla pistettä. A-lohkon neljä parasta selvisi mitaliotteluihin. Viides pelasi sijoitusottelussa B-lohkon voittajan kanssa.
MM-kultaa voitti Ruotsi, se voitti loppuottelussa Venäjän maalein 5-4. Pronssia sai Kazakstan, joka voitti Suomen pronssiottelussa. Mitalisija oli Kazakstanille ensimmäinen jääpallon MM-turnauksissa.
Kähtävä
Kähtävä on Alavieskan kylä Rautiontien eli yhdystie 7720:n varrella, kunnan keskustasta noin 4 km Rautioon päin. Kylässä on noin 250 asukasta.
Kylän alueelta löytyneet kampakeraamiset esineet on ajoitettu noin 3000 eaa.-vuosituhannelta peräisin oleviksi. Pähkinäsaaren rauhan rajakirjassa mainitaan Kähtävän jääneen Novgorodin omistukseen, mutta Ruotsilla olevan kuitenkin majavien pyyntioikeus Kähtävänojan alueella. Tutkija Aarre Alopaeus on arvioinut kylän nimen juontuvan Pähkinäsaaren rauhan aikoihin ja olevan peräisin latinan kielisestä, käki-lintua tarkoittavasta "kedheve"-sanasta. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus on puolestaan arvellut nimen juontuvan inarinsaamen kielen termistä "kähtee", joka tarkoittaa kaakkuria.
Kähtävänojan varrelle ensimmäiset pysyvämmät asukkaat asettuivat 1400-luvun lopulta ja 1500-luvulta on löydetty mainintoja neljästä talosta.
Kylässä sijaitseva Mattilanperän taloryhmä on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Se on Museoviraston mukaan edustava ja hyvin säilynyt esimerkki Pohjanmaan jokilaaksokylien takamaille 1700-luvun loppupuolella syntyneistä kruununtiloista..
Loukás Výntra
Loukás Výntra (; s. 5. helmikuuta 1981 Město Albrechtice, Tšekkoslovakia) on kreikkalais-tšekkiläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Výntran isä on tšekki ja äiti kreikkalainen.
Výntra siirtyi Kreikan suurseuraan Panathinaikosiin vuonna 2004 Paniliakosista. Hän edusti seuraa yhdeksän kauden ajan ja pelasi tänä aikana yhteensä 203 sarjaottelua.
Tammikuussa 2013 Výntra siirtyi espanjalaisseura Levanteen.
Parkkila (Haapajärvi)
Parkkila on Haapajärven kylä, joka sijaitsee kantatie 58:n varrella 12 km kunnan keskustasta Kärsämäelle päin. Vuoden 2000 lopulla kylässä oli noin 240 asukasta.
Parkkilassa on 3-opettajainen koulu, jonka yhteydessä on kyläläisten omatoimisesti rakentama urheilu- ja harrastetila, Settisali. Parkkilassa on myös oma kauppa.
Timo Helosuo
Timo Helosuo (s. 1967 Lahti) on Kolster Oy Ab:n toimitusjohtaja vuodesta 2016.
Timo Helosuo kirjoitti ylioppilaaksi Lahden Tiirismaan lukiosta 1987. Hän valmistui kauppatieteen maisteriksi ja ekonomiksi Jyväskylän yliopistosta 1993. Valmistumisen jälkeen Helosuo työskenteli Jyväskylän yliopistossa henkilöstön kehittämispäällikkönä. Vuonna 1994 Helosuo siirtyi Andersen Consultingin palvelukseen liikkeenjohdon konsultiksi erikoistuen muutosjohtamiseen. Timo Helosuo työskenteli useissa kansainvälisissä tehtävissä Nokialla vuosina 1999-2010, joista Yhdysvalloissa vuosina 2008-2010. Nokialta hän siirtyi Accenture Management Consulting:iin yksikön johtajaksi Oppiminen ja Organisaatiot yksikköön. Toimitusjohtajana Management Institute of Finland MIF -konsernissa Helosuo aloitti 2012. MIF siirtyi yrityskaupan yhteydessä osaksi Soprano oyj konsernia huhtikuun alussa 2014. Timo Helosuo nimitettiin 2.4.2014 Soprano Oyj konserniin Executive Vice Presidentiksi, varatoimitusjohtajaksi ja johtoryhmän jäseneksi vastuualueenaan Training & Consulting yksikkö.
Timo Helosuo aloitti Kolster Oy Ab toimitusjohtaja vuonna 2016. Hän on Suomalais-Kiinalainen Kauppayhdistys ry:n hallituksessa.
Timo Helosuo on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Timo Helosuo toimi Pörssi ry:n puheenjohtajana 1990, Ekonomiopiskelijoiden liiton puheenjohtajana 1991. Kanta-Espoon Rotariklubi 2012-2014, Suomen Strategisen Johtamisen Seura vuodesta 2012, jossa hallituksen jäsenenä 2015-2017.
Vallankumouksellinen kansan vapautusrintama
Vallankumouksellinen kansan vapautusrintama (, lyh. DHKP/C) on Turkissa toimiva kielletty marxilais-leninistinen puolue. Sekä EU että Yhdysvallat ovat luokitelleet sen terroristijärjestöksi.
Järjestön perusti vuonna 1978 Dursun Karataş, joka oli eronnut Vallankumouksellinen polku -nimisestä ryhmittymästä. Vuoteen 1994 saakka DHKP/C toimi nimellä Vallankumouksellinen vasemmisto (Devrimci Sol tai Dev Sol). Karataş vangittiin vuonna 1980, mutta onnistui pakenemaan 1989. Hän vietti loppuelämänsä maanpaossa ja menehtyi Hollannissa syöpään vuonna 2008. Järjestön nykyiset johtohenkilöt ovat tuntemattomia.
Toimintansa alkuaikoina DHKP/C värväsi jäseniä lähinnä yliopistoista ja korkeakouluista. Nykyään sen kannattajakunnan ydin on kuitenkin kaupunkien vähävaraisissa väestönosissa. Useita DHKP/C:n johtohahmoja on viime vuosina paennut ulkomaille.
Turkin viranomaisten mukaan DHKP/C on vastuussa kymmenistä poliisien ja sotilaiden murhista sekä yli 80 siviiliuhrista. Ryhmä itse on myöntänyt surmanneensa kaksi kenraalia sekä Turkin entisen oikeusministerin ja yhden liikemiehen. Järjestön toimintaa leimaa vahva Yhdysvaltain ja sotilasliitto Naton vastaisuus. Sen iskujen kohteina ovat olleet lähinnä Turkin armeija ja turvallisuusviranomaiset sekä maassa toimivat yhdysvaltalaiset sotilaat ja liikemiehet.
DHKP/C on muun muassa surmannut entisen Yhdysvaltain ilmavoimien upseerin Istanbulissa vuonna 1991. Surma oli osa järjestön laajaa Persianlahden sodan aikaista amerikkalaisiin kohdistunutta terroriaaltoa. DHKP/C:n viimeisin isku tapahtui helmikuussa 2013 Turkin pääkaupungissa Ankarassa. Yhdysvaltain suurlähetystöön tehty itsemurhaisku vaati pommittajan lisäksi lähetystön turkkilaisen turvamiehen hengen.
Linda Hopkins
Linda Hopkins, alun perin Melinda Helen Matthews (14. joulukuuta 1924 New Orleans, Louisiana – 10. huhtikuuta 2017 Milwaukee Wisconsin) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän levytti 1950-luvulta lähtien useille levy-yhtiöille, mutta hänen ainoa hittisinglensä oli Jackie Wilsonin kanssa äänitetty ”Shake a Hand”, joka ylsi R&B-listan 21. sijalle.
Vuonna 1972 Hopkins sai Tony- ja Drama Desk -palkinnot esiintymisestään "Inner Cityssä". Hän sai Drama Desk -ehdokkuuden myös "Me and Bessie" -show’sta (1974). Hän sai 6. lokakuuta 2005 tähden Hollywood Walk of Famelle.
Lindsay Cooper
Lindsay Cooper (3. maaliskuuta 1951 Lontoo – 18. syyskuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä ja multi-instrumentalisti, jonka soittimiin lukeutuivat piano, fagotti, oboe, huilu ja sopraanosaksofoni. Cooper soitti kansallisessa nuoriso-orkesterissa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa. Hän toimi muun muassa yhtyeissä Comus, Feminist Improvising Group, Henry Cow ja News from Babel, ja häntä kuultiin Mike Oldfieldin albumeilla "Tubular Bells" (1973) ja "Hergest Ridge" (1974). Hän lisäksi levytti ja esiintyi esimerkiksi Mike Westbrookin kanssa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, "Rags", ilmestyi vuonna 1980.
Cooper tunnetaan ehkä parhaiten laulusarjastaan "Oh Moscow" (1987), joka levytettiin vuonna 1989. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuivat "Sahara Dust", joka on yhteistyössä Robyn Archerin kanssa toteutettu Persianlahden sotaan liittyvä teos. Cooper sekä sävelsi että esitti elokuva- ja televisiomusiikkia. Hänellä todettiin vuonna 1991 MS-tauti, ja hän kertoi asiasta julkisesti vuonna 1998.
The Four Seasons
The Four Seasons on vuonna 1962 perustettu yhdysvaltalainen lauluyhtye. Yhtyeen keulahahmo on Frankie Valli ja kokoonpanoon kuuluivat alun perin myös Bob Gaudio, Nick Massi ja Tommy DeVito. The Four Seasons oli aktiivinen 1960-luvulta 1970-luvun puoliväliin asti ja oli The Beach Boysin ohella yksi rock-aikakauden suosituimmista yhdysvaltalaisista lauluyhtyeistä. Valli on myöhemmin jatkanut esiintymistä The Four Seasons -nimeä kantavilla kokoonpanoilla saavuttamatta kuitenkaan samanlaista menestystä kuin 1960-luvulla. Yhtyeen äänitteitä on myyty yhteensä 80 miljoonaa kappaletta.
The Four Seasons on valittu Rock and Roll Hall of Fameen ja Vocal Group Hall of Fameen.
Yhtyeestä on tehty suosittu Broadway-musikaali "Jersey Boys", joka on voittanut monia Tony-palkintoja. Musikaaliin perustuva Clint Eastwoodin ohjaama elokuva "Jersey Boys" sai ensi-iltansa vuonna 2014.
Four Seasons
Four Seasons voi tarkoittaa ainakin seuraavia: