Me tanssimme taas
Me tanssimme taas () on Charles Waltersin ohjaama ja Arthur Freedin tuottama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva vuodelta 1949. Komediallisen elokuvamusikaalin pääosissa ovat Fred Astaire ja Ginger Rogers, jotka tekevät kymmenen vuoden jälkeen yhteisen elokuvamusikaalin. "Me tanssimme taas" on Astairen ja Rogersin kymmenes ja viimeinen yhteinen musikaalielokuva.
Käsikirjoituksen laativat Betty Comden, Adolph Green ja Sidney Sheldon. Elokuvan kappaleet ovat Harry Warrenin ja Ira Gershwinin käsialaa. Warren toimi kappaleiden säveltäjänä ja Gershwin sanoittajana. Kappale "They Can’t Take That Away from Me" on George Gershwinin ja Ira Gershwinin laatima. Elokuvan koreografista vastasivat Robert Alton ja Hermes Pan. "Me tanssimme taas" sai yhden Oscar-ehdokkuuden vuonna 1950.
Josh ja Dinah Barkley (Fred Astaire ja Ginger Rogers) ovat avio- ja musikaalikomediapari uriensa huipulla. Kun he saavat uusimman show’nsa päätökseen, Dinah tapaa vakavan ranskalaisen näytelmäkirjailijan, Jacques Pierre Barredout’n (Jacques François), joka ehdottaa Dinah’lle draamanäyttelijän uraa. Dinah yrittää pitää ehdotuksen salassa Joshilta, mutta kun Josh löytää Jacquesin antaman käsikirjoituksen Dinah’n piilosta, pariskunta eroaa.
Heidän hyvä ystävänsä Ezra Miller (Oscar Levant) yrittää saada Barkleyitä takaisin yhteen, mutta hän epäonnistuu. Kun Josh katsoo salaa Dinah’n näytelmäharjoituksia, hän näkee kuinka Dinah ponnistelee. Josh kutsuu häntä ja esittää olevansa ranskalainen; Josh antaa Dinah’lle neuvoja, jotka auttavat häntä ymmärtämään rooliaan. Neuvot tuottivat tulosta, kun Dinah näyttelee roolinsa erinomaisesti. Show’n jälkeen Dinah vahingossa saa tietää, että hänen myöhäisiltainen mentorinsa ei ollutkaan Barredout vaan Josh. Kuultuaan tämän Dinah kiiruhtaa Joshin asunnolle ja kaksikko palaa yhteen.
Harry Warren ja Ira Gershwin kirjoittivat lisäksi kolme muuta kappaletta elokuvaan: "The Courtin’ of Elmer and Ella", "Natchez on the Mississippi" ja "Poetry in Motion", joita ei kuitenkaan koskaan käytetty.
Alun perin Judy Garland oli Dinah Barkleyn roolissa. Garland kävi vielä harjoituksissa, mutta sitten vetäytyi projektista. Oli tullut ilmi, että Garland ei pystynyt näytellä roolia fyysisesti eikä psyykkisesti. Tuottaja Arthur Freed otti yhteyttä Ginger Rogersiin, että olisiko hän halukas palaamaan Astairen kanssa samaan elokuvaan. Rogers oli kiinnostunut ja "Me tanssimme taas" -elokuvasta tuli Astairen ja Rogersin kymmenes ja viimeinen elokuva yhdessä. Elokuva on myös ainoa Astairen ja Rogersin värillinen musikaalielokuva. Elokuvan ilmestyessä monet kriitikot kommentoivat Rogersin muuttunutta figuuria, että 1930-luvun keijukaistyttö on tehnyt tietä vankalle ja urheilulliselle naiselle.
"Me tanssimme taas" kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä elokuun 8. päivästä lokakuun 30. päivään 1948 2 325 420 dollarin budjetilla. Elokuvan työnimi oli "You Made Me Love You". RKO Radio Pictures oli aiemmin tuottanut Rogersin ja Astairen elokuvamusikaalit, mutta "Me tanssimme taas" -elokuvan tuotti Metro-Goldwyn-Mayer.
"Me tanssimme taas" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 4. toukokuuta vuonna 1949, ja pian sen jälkeen elokuva meni laajaan teatterilevitykseen. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 6. heinäkuuta vuonna 1951. Elokuvan levittäjänä oli Metro-Goldwyn-Mayer.
Ilmestyessään "Me tanssimme taas" sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, ja elokuva oli yleisömenestys. Elokuva tuotti Yhdysvaltain teatterilevityksessä 3,2 miljoonaa dollaria. "Me tanssimme taas" tuotti yhteensä vähän yli 5,4 miljoonan dollarin lipputulot maailmanlaajuisesti. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 60 prosenttia on myönteisiä perustuen kymmeneen arvosteluun.
"Me tanssimme taas" on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle. Warner Bros. julkaisi elokuvan DVD:lle Yhdysvaltain markkinoille 16. elokuuta vuonna 2005.
"Lux Radio Theater" lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 1. tammikuuta vuonna 1951, jolloin Ginger Rogers uusi roolinsa Dinah Barkleyna. Fred Astairen roolissa oli George Murphy.