hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ilja
Ilja () on miehen etunimi, Elia-nimen venäläinen muunnelma. Heprealainen nimi Elia merkitsee "Jahve on Jumalani" ja tunnetaan Vanhasta testamentista profeetan nimenä.
Suomessa nimi Ilja on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu heinäkuuhun 2016 mennessä noin 940 henkilölle. Iljan nimipäivä on ortodoksisen kalenterin mukaan 20. heinäkuuta, profeetta Elian muistopäivänä jolloin muun muassa Ilomantsissa vietetään Iljan Praasniekkaa.
Leo Sternbach
Leo Sternbach (1908–2005) oli Itävalta-Unkarissa (nykyisen Kroatian alueella) syntynyt juutalaistaustainen kemisti, jonka tunnetuin saavutus on bentsodiatsepiinilääkkeen eli bentsojen kehittäminen.
Sternbach opiskeli Puolassa, mutta muutti myöhemmin Wieniin ja myöhemmin Zürichiin Roche-lääkeyrityksen palvelukseen. Toisen maailmansodan syttymisen jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin. Hänen asuessaan New Jerseyssä Rochen johto pyysi kemistejään kehittämään lääkkeen, josta saataisiin enemmän tuloja kuin Miltown- tai Thorazine-lääkkeistä. Sternbach kehittikin lääkkeen, joka ylitti kaikki odotukset. Lääke nimettiin ensin Libriumiksi, myöhemmin Valiumiksi. Valium oli edeltäjäänsä tehokkaampi, mutta se myös maistui paremmalta. Valiumin myyntiluvut rikkoivat lääkemyynnin ennätyksiä ja pitävät niitä edelleen hallussaan. Jopa joka seitsemäs – naisista joka viides – yhdysvaltalainen käytti vuosien 1968 ja 1981 välillä bentsoja. Suomessa lääke tunnetaan Orionin markkinoimana nimellä Diapam.
Monacon helikopterikenttä
Monacon helikopterikenttä (; ) sijaitsee Fontvieillen kaupunginosassa Monacossa. Se on Monacon ainoa helikopterikenttä. Kentällä on kahdeksan laskeutumisalustaa. Fontvieillessa oli tilapäinen helikopterikenttä jo vuodesta 1976 vuoteen 1980, jolloin Ruhtinas Rainier III rakennutti nykyisen kentän.
Kentän parannustyöt aloitettiin syyskuussa 2015. Parannustöiden myötä asematasoa vahvistetaan kestämään kymmenen tonnin painoiset kopterit, ja kentälle avataan uusi terminaali vuonna 2018.
Monacair lentää reittilentoja Monacosta Nizzan Côte d’Azurin kansainväliselle lentoasemalle. Se lentää seitsemän minuutin lentoja kesäisin 15 minuutin ja talvisin puolen tunnin välein.
Monacairin lisäksi kentältä lentävät tilauslentoja Heli Air Monaco ja Heli Securite.
Aleksanteri Torikka
Aleksander (Aleksanteri) Torikka (ent. "Krasheinin", 18. marraskuuta 1886 Viipuri – 21. helmikuuta 1941 Moskova) oli venäläissyntyinen Suomen armeijan kapteeni jonka venäläiset ottivat vangiksi ja teloittivat välirauhan aikana.
Viipurin venäläisiin kuulunut Torikka/Krasheinin palveli ensimmäisen maailmansodan aikana keisarillisen Venäjän armeijan ilmavoimissa tähystäjänä. Suomen sisällissodan aikana hänet värvättiin hankkimaan lentokoneita bolsevikkien hallitsemasta Pietarista sisällissodan Karjalan rintaman valkoisille jotka olivat perustaneet Antreaan Lento-Osasto II:n nimellä tunnetun lähinnä harrastajalentäjistä koostuneen joukko-osaston. Torikka/Krasheinin onnistui Pietarissa värväämään viisi lentäjää jotka 10. – 11. huhtikuuta 1918 sieppasivat Pietarin Kolomjagin lentokentältä ja Oranienbaumin lentotukikohdasta viisi lentokonetta (kaksi Nieuport 10-tiedustelukonetta, kaksi Nieuport 17-hävittäjää ja Stetinin M-9 lentovene) ja lensivät niillä Antreaan. Koneet ja lentäjät liitettiin Aarne Sihvon komentaman valkoisten Karjalan armeijakunnan ilmailuosastoksi joka oli ainoa lajissaan sisällissodan Karjalan rintamalla. Osasto joka sai koneita myös Ruotsista ja Saksasta toimi tiedustelu- ja pommituslentoja tehden Antrean lentoasemalta käsin jossa oli huhti-toukokuussa 1918 Suomen ensimmäinen tilapäinen maalentokenttä. Lentotoiminta siirtyi 10. toukokuuta Lappeenrantaan jonne perustettiin Suomen ensimmäinen pysyvä, nykyisinkin käytössä oleva maalentokenttä.
Sisällissodan jälkeen Torikka asui Suomessa Kivennavalla ja toimi muun muassa työnjohtajana.
Päämajan valvontaosastolla (toisen lähteen mukaan rajavartiostossa) kapteenina palvellut Torikka kaapattiin välirauhan aikana 28. toukokuuta 1940 Uukuniemellä hänen ollessaan avaamassa uutta Moskovan rauhan rajalinjaa. Hän joutui venäläisten vangiksi ja hänet teloitettiin Moskovassa helmikuussa 1941.
Torikan kaappausta Neuvostoliittoon käsitellään Mikko Porvalin dekkarissa "Kadonnen kaupungin varjo" (2018).
Nate Parker
Nate Parker (18. marraskuuta, 1979 Norfolk, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "The Great Debaters" (2007), "Pride" (2007), "Felon" (2008), "Mehiläisten salaisuudet" (2008), "Keinottelua" (2012), "Red Tails" (2012), "Non-Stop" (2014) ja "Beyond the Lights" (2014).
Vuonna 2016 hän ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti draamaelokuvan "The Birth of a Nation", jossa hän myös näyttelee pääosaa. Parkerin debyyttiohjaus kertoo yhdysvaltalaisesta Nat Turnerista, joka johti orjakapinaa Virginiassa vuonna 1831. Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla, jossa se sai ylistävät arvostelut.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1972
Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1972 pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Puna-Mustat ja sarjasta putosi Keravan Pallokerho. Pallo-Toverit säilyttivät sarjapaikkansa karsinnan jälkeen.
Vetelin Urheilijat nousi Mestaruussarjaan ja Pallo-Toverit säilyi siinä.
Shenandoahin laakso
Shenandoahin laakso on Virginian länsiosassa ja Länsi-Virginian itäosassa Yhdysvalloissa sijaitseva laakso. Sen rajaavat idässä Blue Ridge Mountains, lännessä Ridge-and-Valley Appalachians, pohjoisessa Potomac-joki ja etelässä James-joki.
Shenandoahin laakson nimi Shenandoah ("/ʃɛnənˈdoʊə/") tulee jostakin Amerikan alkuperäiskielestä, mutta sen tarkka alkuperä ja merkitys ei ole tiedossa.
Pemberton’s French Wine Coca
Pemberton’s French Wine Coca (Pembertonin ranskalainen kokaviini) oli apteekkari John Pembertonin kehittämä juoma, joka toimi alkuna Coca-Colalle. Pemberton rekisteröi tuotemerkin vuonna 1885. Juoma sisälsi kokaiinia, viiniä ja muita aineksia.
French Wine Coca syntyi yrityksenä jäljitellä Vin Mariani -nimistä suosittua patenttilääkettä. Pemberton kopioi Vin Marianin juomaohjeen, muunsi sitä hiukan ja väitti useiden julkisuuden henkilöiden suositusten kertovan omasta juomastaan. Pembertonin juoma alkoi menestyä, mutta raittiusliikkeen vallatessa alaa Atlanta ja Fultonin piirikunta äänestivät alkoholin kielletyksi. Pembertonin oli kehitettävä alkoholiton juoma, joten vuonna 1886 hän muutti juoman kaavaa. Hän otti pois viinin ja lisäsi kofeiinia ja mausteeksi kolapähkinäuutetta. Coca-Colan ensimmäinen versio oli syntynyt.
Shenandoah (joki)
Shenandoah on 90 kilometriä pitkä joki, joka sijaitsee Yhdysvaltain Virginiassa ja Länsi-Virginiassa. Se on Potomac-joen sivujoki.
Shenandoahin eteläinen joenhaara alkaa Rockinhaming piirikunnan eteläosassa Virginiassa. Haara 159 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu viisi puroa:
Shenandoahin pohjoinen joenhaara on 169 kilometriä pitkä ja alkaa Rockinhaming piirikunnan pohjoisosassa. Siihen kuuluu yhdeksän puroa:
Spenceriaaninen kirjoitus
Spenceriaaninen kirjoitus on kehittäjänsä Platt Rogers Spencerin mukaan nimetty kirjoitustyyli. Se oli suosittu Yhdysvalloissa vuosina 1850–1925.
Frank Zoko Ble
Frank Zoko Ble tai Zoko Blé Franck (s. 1975) on norsunluurannikkolainen entinen karateka, jolla on myös Suomen kansalaisuus. Hän edusti uransa aikana sekä Norsunluurannikkoa että Suomea maajoukkuetasolla. Urheilu-uransa jälkeen Zoko Ble työskenteli Espoon kaupungin palveluksessa sähköinsinöörinä ja oli Aalto-yliopiston vieraileva tutkija ja tohtoriopiskelija.
Heinäkuussa 2016 Espoon käräjäoikeus tuomitsi Zoko Blen elinkautiseen vankeuteen 35-vuotiaan norsunluurannikkolaisen vaimonsa murhasta, joka tapahtui veistä käyttäen toukokuussa 2015 avioparin yhteisessä asunnossa Espoon Mankkaalla. Teon motiivina oli mustasukkaisuus ja perättömät luulot vaimon syrjähypystä. Teon aikana asunnossa oli myös pariskunnan kaksivuotias tytär, johon ei kohdistunut väkivaltaa. Zoko Blellä on myös lapsia aiemmasta avioliitosta suomalaisnaisen kanssa.
Tuhoutunut sekunneissa
Tuhoutunut sekunneissa () on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitetään Discovery Channel -kanavalla. Sarjassa seurataan videolle tallentuneita kohtauksia jotka ovat tapahtuneet sekunneissa.
Australian siirtyminen metrijärjestelmään
Metrijärjestelmään siirtyminen Australiassa alkoi vuonna 1971 ja jatkui aina vuoteen 1988 asti.
Ennen vuotta 1970 Australiassa käytettiin brittiläisiä eli imperiaalisen järjestelmän mittayksiköitä. Britanniasta Australiaan muuttaneet siirtolaiset olivat tuoneet järjestelmän tullessaan. Vuosien 1970–1988 välissä brittiläiset yksiköt poistettiin vähitellen käytöstä ja korvattiin metrijärjestelmällä. Nykyään järjestelmä onkin ainoa laillinen mittaustapa Australiassa.
Metrijärjestelmä laillistettiin jo vuonna 1947, kun Australia allekirjoitti sopimuksen metrijärjestelmään siirtymisestä. Imperiaalinen järjestelmä kuitenkin säilyi yleisemmin käytettynä mittauksessa, kunnes valtio aloitti metrijärjestelmäänsiirtymisohjelman vuonna 1970.
12. kesäkuuta 1970 Australian parlamentti hyväksyi valmiin ehdotuksen siirtyä metreihin. Samalla luotiin myös Metreihin siirtymisen taulu selkeyttämään muunnosprosessia imperiaaleista metreihin. Kyseisen taulun aikajana oli seuraava: Järjestelmään siirtyminen maksoi 5,955 miljardia Australian dollaria koko maassa yhteensä 11 vuoden siirtymisen aikana. Valtio tuki jokaista osavaltiota 10 miljoonalla Australian dollarilla.
Kulttuurinen muutos briteistä ja amerikkalaisista australialaisiksi sanotaan myös olleen osasyynä lopettaa imperiaalijärjestelmän käyttö.
Laniakean superjoukko
Laniakean superjoukko (myös Paikallinen superjoukko) on superjoukko, joka koostuu Linnunradasta ja sadastatuhannesta muusta galaksista. Siihen kuuluu myös aiemmin paikallisena superjoukkona tunnettu Neitsyen superjoukko. Se määriteltiin vuonna 2014, kun ryhmä tähtitietelijöitä, mukaan lukien R. Brent Tully Havaijin yliopistolta ja Hélène Courtois Lyonin yliopistolta, julkisti uuden tavan määritellä superjoukot perustuen galaksien suhteellisiin nopeuksiin.
Nimensä "Laniakea", superjoukko sai havaijin kielestä ja se tarkoittaa valtavaa maailmankaikkeutta.
Actiosaurus
Actiosaurus oli matelijasuku, jonka on ensimmäisenä kuvannut Henri Sauvage vuonna 1883. Sukuun kuului yksi laji, "A. gaudryi". "Actiosaurus" eli noin 205–201 miljoonaa vuotta sitten triaskauden lopulla.
"Actiosauruksesta" tiedetään vähän, ja sen onkin harkittu olevan "nomen dubium", eli epäselvä suku. "Actiosaurus" kuvattiin alun perin dinosauruksena vuonna 1883, ja vuonna 1908 se uudelleentulkittiin kalaliskoksi. "Actiosaurus" saattaa sen sijaan kuulua Choristodera-lahkoon. Fischer "et al." ajatteli "A. gaudryin" olevan kyseenalainen laji. Lisäksi se huomasi "A. gaudryin" luiden olevan samankaltaisia kuin Choristodera-lahkon matelijoiden raajaluut.
Bonnie Owens
Bonnie Owens (oik. Bonnie Campbell, 1. lokakuuta 1929, Oklahoma, Yhdysvallat – 24. huhtikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen kantrimusiikin laulaja, joka oli naimisissa Buck Owensin ja myöhemmin Merle Haggardin kanssa.
Bonnie Campbell syntyi Blanchardissa, Oklahomassa. Hän tapasi Buck Owensin , kun hän oli vain 15-vuotias. He soittivat bändissä Mesa, Arizonassa. Naimisiin he menivät vuonna 1948, ja olivat muuttaneet Bakersfieldiin, Kaliforniaan vuoteen 1951 mennessä. Myöhemmin he erosivat, mutta muutto Bakersfieldiin auttoi molempia samaan uransa käyntiin.
Bonnie Owensin ensimmäinen levytys oli "A Dear John Letter", joka oli duetto Fuzzy Owenin kanssa vuonna 1950. B-puoli sisältää kappaleen "Wonderful World".
Bonnie teki lauluja lukuisille levymerkeille 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa. Owensin ensimmäinen albumi oli ""Don't Take Anvantage Of Me"" julkaistiin vuonna 1965.
Manchester by the Sea
Manchester by the Sea on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kenneth Lonergan. Sen pääosissa näyttelevät Casey Affleck, Michelle Williams, Kyle Chandler ja Lucas Hedges.
Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 26. tammikuuta 2016.
"Manchester by the Sea" sai kaksi Oscar-palkintoa vuoden 2017 gaalassa parhaasta miespääosasta ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Golden Globe -gaalassa Casey Affleck palkittiin roolistaan parhaasta miespääosasta.
Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Sundancen elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 96 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 8.9/10. Tulos perustuu 256 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 96 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”yleisiä kehuja”.
"Helsingin Sanomien" Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja kutsui elokuvaa vuoden 2016 parhaaksi amerikkalaiseksi elokuvaksi. Arvostelussaan hän kirjoitti: ”Elokuva on psykologisesti vahva ja sellaisella taidolla koostettu, että elokuvalle voi antaa pitkän takuun. Tästä tulee aikuisemmalle yleisölle menestyselokuva täksi kevääksi, olen siitä varma.” "Hufvudstadsbladetin" Hans Sundström antoi elokuvalle neljä tähteä ja kiitti sitä, kuinka elokuvassa ”yhdistellään saumattomasti erilaisia emotionaalisia tasoja, annetaan hiljaisuuden puhua”, ja luonnehti Casey Affleckia ”elokuvan ankkuriksi ja sieluksi”.
Loving (vuoden 2016 elokuva)
Loving on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jeff Nichols. Sen pääosissa ovat Joel Edgerton ja Ruth Negga. He näyttelevät Richard ja Mildred Lovingia, jotka tuomitaan vankilaan ihonvärinsä takia mentyään naimisiin. He olivat kansalaisoikeuspäätöksen Loving vastaan Virginia alullepanijat.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2016.
Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Cannesin elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 91 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7,3/10. Tulos perustuu 32 arvioon. Metacriticissä elokuvalla on 71 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”yleisiä kehuja”.
Fences
Fences on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Denzel Washington. Se perustuu August Wilsonin samannimiseen näytelmään vuodelta 1983. Elokuvan pääosissa ovat Washington itse ja Viola Davis.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. joulukuuta 2016.
Viola Davis palkittiin roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla.
Elokuva on saanut hyvän vastaanoton kriitikoilta. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 86 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 7.4/10. Keräys perustuu 21 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 70 pistettä 100:sta.
Asakaze (1922)
Asakaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 16. helmikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1923.
Asanagi (1924)
Asanagi () oli keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Fujinagatan telakalta. Sen köli laskettiin 5. maaliskuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1924. Alus otettiin palvelukseen 29. joulukuuta 1925.
Oite (1924)
Oite () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä. Sen köli laskettiin 16. maaliskuuta 1923. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 30. lokakuuta 1925.
Alus upotettiin 18. helmikuuta 1944.
Kamikaze (1922)
Kamikaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1921. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1922 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 19. joulukuuta.
Harukaze (1922)
Harukaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 16. toukokuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 18. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1923.
Matsukaze (1923)
Matsukaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1923. Alus otettiin palvelukseen 5. huhtikuuta 1924.
Hatakaze (1924)
Hatakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 3. heinäkuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1924. Alus otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 30. elokuuta.
Yūnagi (1924)
Yūnagi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 17. syyskuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1924. Alus otettiin palvelukseen 24. toukokuuta 1925.
Alus upotettiin 25. elokuuta 1944.
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista science fiction -novelleista
Tämä on luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista science fiction -novelleista.
Sf-lehdissä ja -lukemistoissa julkaistut novellit löytyvät artikkelista Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista.
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista fantasianovelleista
Tämä on luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista fantasianovelleista.
Sf-lehdissä ja -lukemistoissa julkaistut novellit löytyvät artikkelista Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista.
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista kauhunovelleista
Tämä on luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista kauhunovelleista.
Sf-lehdissä ja -lukemistoissa julkaistut novellit löytyvät artikkelista Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista.
Syklopentadienyylinatrium
Syklopentadienyylinatrium eli natriumsyklopentadienidi tai natriumsyklopentadienylidi (CHNa) on orgaanisiin natriumyhdisteisiin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymerointireaktioiden initiaattorina ja erityisesti valmistettaessa muita organometalliyhdisteitä kuten metalloseeneja.
Huoneenlämpötilassa syklopentadienyylinatrium on valkoista kiteistä ainetta. Se koostuu natriumikationista ja syklopentadienyylianionista. Yhdiste liukenee tetrahydrofuraaniin. Puhdas liuos on väritöntä, mutta epäpuhtauksien vuoksi liuokset ovat usein vaaleanpunertavia. Syklopentadienyylinatrium reagoi erittäin herkästi ilman hapen kanssa ja reagoi veden kanssa hydrolysoituen natriumhydroksidiksi ja syklopentadieeniksi.
Syklopentadienyylinatriumia valmistetaan natriumin tai natriumhydridin ja syklopentadieenin tai disyklopentadieenin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa käytetään tetrahydrofuraania.
Syklopentadienyylinatrium reagoi monen siirtymämetallin kanssa metateesireaktiolla muodostaen syklopentadienyylikomplekseja. Tämä on käytetyin tapa valmistaa metalloseeneja ja syklopentadienyyli ja karbonyylikomplekseja. Reaktiossa käytetään liuottimena tetrahydrofuraania. Yhdistettä voidaan myös käyttää anionisena initiaattorina polymerisoitaessa esimerkiksi akryylinitriiliä tai kaprolaktonia.
Sheila Reid
Sheila Reid (s. 21. joulukuuta 1937 Bridge of Weir, Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Madge Harveyn roolista komediasarjasta "Benidorm". Hän on vuodesta 1963 lähtien näytellyt Kuninkaallisessa Kansallisteatterissa.
Akikaze (1920)
Akikaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1920. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 14. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 16. syyskuuta 1921.
Toisen maailmansodan alkaessa aluksen päällikkönä oli Mori Takuji ja se oli liitetty 11. lentolaivaston 34. hävittäjädivisioonaan yhdessä "Hakazen" ja "Tachikazen" kanssa. Alus lähti 7. joulukuuta 1941 Takaosta Filippiinien ilmahyökkäyksiin osallistuneiden lentäjien pelastustehtäviin, mistä se vapautui 12. joulukuuta. Alus suojasi 13. joulukuuta kuljetusalus "Kamogawamarun" Takaosta Legaspiin ja palasi takaisin Takaoon 23. joulukuuta. Alus suojasi 26. joulukuuta saattueen Takaosta Davaoon, jonne se saapui 31. joulukuuta. Tehtävästä vapauduttuaan alus partioi Davaon edustalla.
Alus suojasi 24. tammikuuta - 6. helmikuuta 1942 saattueen Davaosta Takaoon ja takaisin ja se suojasi 8.-10. helmikuuta saattueen Davaosta Ambonille, minkä jälkeen se partioi Ambonin alueella. Alus suojasi 2. huhtikuuta saattueen Ambonilta Davaon kautta Maizuruun, jonne se saapui 4. toukokuuta. Maizurussa alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.
Telakalta vapauduttuaan alus suojasi 8. kesäkuuta saattueen Sasebosta Saipanin kautta Trukille ja Rabauliin, jonne se saapui 22. kesäkuuta. Alus suojasi 29. kesäkuuta - 5. heinäkuuta lentokoneiden kuljetusalus "Mogamigawamarun" matkan Rabaulista Tulagille ja takaisin. Seuraavana päivänä palattuaan se suojasi saattueen Rabaulista Saipanille ja Trukille. Alus palasi takaisin Rabauliin 21. heinäkuuta. Alus suojasi 23. -27. heinäkuuta uudelleen Mogamigawamarun matkan Laeen ja takaisin Rabauliin. Vastaava matka tehtiin 1.-4. elokuuta Rabaulista Kaviengiin ja takaisin. Alus teki 7.ja 9. elokuuta huoltomatkat Bukaan.
Alus johti amiraali Ozawan pohjoisen laivaston 2. huolto-osastoa, joka lähti 24. lokakuuta 1944 Kuresta. Seuraavana päivänä alus avusti torpedoidun tankkerin "Jineimarun" miehistöä pelastaen alukselta elossa selvinneet. Operaation jälkeen matka jatkui Makoon, josta alus lähti 1. marraskuuta suojaten "Junyoa" ja "Kisoa" Bruneihin. Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Pintadon" laukaisema torpedo osui "Akikazeen" 160 mailia Cape Bolinaosta länteen. Aluksen tuhoutuessa ei tiettävästi jäänyt eloonjääneitä. Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1945.
Mike Pence
Michael Richard ”Mike” Pence (s. 7. kesäkuuta 1959 Columbus, Indiana) on Yhdysvaltain 48. varapresidentti sekä yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän oli republikaanisen puolueen varapresidenttiehdokas vuoden 2016 presidentinvaaleissa ja vannoi varapresidentin valan 20. tammikuuta 2017. Pence toimi Indianan osavaltion kuvernöörinä 2013–2017. Pence on ilmoittanut olevansa Teekutsuliikkeen kannattaja ja ”kristitty, konservatiivi, republikaani, tässä järjestyksessä”.
Michael Richard ”Mike” Pence syntyi 7. kesäkuuta 1959 Indianassa Nancy Janen (o.s. Cawley) ja Edward J. Pence, Jr:n (1929–1988) viisilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä omisti useita huoltoasemia. Perhe oli irlantilaiskatolinen ja demokraattinen. Hän sai nimensä isänisältään Richard Michael Cawleylta, joka oli tullut siirtolaisena Yhdysvaltoihin Irlannista Ellis Islandin kautta ja toimi myöhemmin bussinkuljettajana Chicagossa. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat Doonbegista, County Claresta.
Pence valmistui Columbus North High Schoolista vuonna 1977. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon historiassa Hanover Collegessa vuonna 1981 ja lakitutkinnon Indianan yliopiston Robert H. McKinney School of Law’ssa vuonna 1986. Valmistuttuaan lakimieheksi hän toimi yksityisenä asianajana. Vuosina 1988 ja 1990 hän pyrki kongressiin edustajaksi, mutta ei tullut valituksi.
Pence on poliittiselta aatemaailmaltaan oikeistolainen konservatiivi. Hän vastustaa aborttia, homoavioliittojen laillistamista, ”Obamacarena” tunnettua terveydenhuoltovakuutuslaki Affordable Care Actia, tupakkateollisuutta rajoittavia lakeja, Guantanamo Bayn sulkemista, hasiksen laillistamista ja on kritisoinut ilmastonmuutoksen ehkäisypolitiikkaa sekä seksivalistusta kouluissa. Pence kannatti Irakin sotaa, tukee laajoja aseenkanto-oikeuksia ja seksistä pidättyväisyyteen ennen avioliittoa ohjaavaa seksivalistusta kouluissa sekä hiiliteollisuutta uusiutuvien energialähteiden sijaan.
Yhdysvalloissa on väitetty Pencen vaatineen verovarojen käyttöä homojen eheyttämiseen esim. sähköšokkeja käyttämällä. Väitteet ovat poikineet nettihuumoria Pencestä "Star Warsin" Darth Vader- tai keisari Palpatine -hahmona. PolitiFact jopa totesi tämän todeksi faktaksi, mutta perääntyi sitten väitteestä. Snopes puolestaan toteaa tämän "todistamattomaksi", mutta toteaa sähköšokkiväitteen valheeksi. Heat Street puolestaan pitää väitteitä "valeuutisina" ja toteaa Pencen kannattaneen pidättyvyyttä teiniraskauksien ja AIDSin vastustuskeinona.
Waynesboron taistelu
Waynesboron taistelu oli 2. maaliskuuta 1865 Waynesboro, Virginiassa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelu päättyi Unionin voittoon ja sen aikana Konfederaation kenraali Jubal Early menetti viimeiset joukkonsa.
Unionin ja Konfederaation joukot kävivät Shenandoahin laaksossa sisällissodan aikana useita taisteluja, joita sodan loppupuolella kävivät keskenään Unionin Philip Sheridanin ja Konfederaation Jubal Earlyn joukot. Syksyllä 1864 Sheridan sai laakson pääosin haltuunsa, kun se onnistui lyömään Konfederaation joukot Cedar Creekin taistelussa, mutta Earlyn joukot jatkoivat vastarinnan tekemistä laakson eteläosassa loppuvuoden ja alkuvuoden 1865 ajan.
1. maaliskuuta 1865 Sheridanin joukot lähtivät marssimaan kohti lounasta, jossa heidän oli määrä tuhota Konfederaation rautatielinjoja. Early yritti pysäyttää Unionin joukot lähettämällä kenraali Thomas Rosserin ratsuväkiyksikön polttamaan Sheridan-joen ylittäneen sillan. Rosser sai sytytettyä sillan palamaan, mutta paikalle kenraali George Custerin johdolla tulleet Unionin etujoukot saivat palon sammutettua ennen sillan tuhoutumista.
2. maaliskuuta kenraali Custer lähti Sheridanin käskystä ajamaan takaa Earlyn joukkoja, jotka olivat sytyttäneet sillan palamaan. Custer kohtasi Earlyn joukot lähellä Waynesboron kaupunkia. Custerila oli lähteestä riippuen komennettavanaan 2 500-5 000 miestä, Earlylla 1 600-2 000.
Custer määräsi osan joukoistaan hyökkäämään Konfederaation asemia vastaan samalla, kun toinen osa joukoista kiersi huomaamatta metsän kautta Konfederaation selustaan. Lyhyen tauon jälkeen Custer määräsi Earlyn selustaan hiipineet joukot esiin, minkä jälkeen Earlyn joukot antautuivat.
Unioni menetti taistelussa kuolleina vain yhdeksän miestä ja sai vangittua yli 1 500 Konfederaation sotilasta. Konfederaation joukkojen komentaja Jubal Early pääsi kuitenkin pakenemaan paikalta Blue Ridge Mountainsin kautta yhdessä esikuntansa kanssa.
Waynesboron taistelun myötä Jubal Early menetti viimeiset joukkonsa ja hänet vapautettiin pian tämän jälkeen palveluksesta. Earlyn armeijan tuhoutumisen myötä Konfederaatiolla ei ollut enää yhtäkään miestä Shenandoahin laaksossa, joka päätyi kokonaan Unionin käsiin.
Taistelun jälkeen Sheridan marssi Petersburgiin, jossa hänen joukkonsa liittyivät maaliskuun lopulla Potomacin armeijaan.
Mistresses (yhdysvaltalainen televisiosarja)
Mistresses on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu samannimiseen brittisarjaan Mistresses. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella ABC -kanavalla 3. kesäkuuta 2013. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Hero-kanavalla 12. kesäkuuta 2016. Sarjassa seurataan neljän ystävyksen elämää ja ihmissuhteita.
Adeopapposaurus
Adeopapposaurus oli prosauropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli 199-176 miljoonaa vuotta sitten aikaisella jurakaudella. "Adeopapposaurukset" olivat kasvinsyöjiä, ja niiden fossiileita on löydetty Argentiinasta.
"Adeopapposauruksesta" on löydetty osittaisia jäänteitä useista yksilöistä. Nämä jäänteet on löydetty Argentiinassa, San Juanin maakunnassa sijaitsevasta Canon del Coloradon muodostelmasta.
"Adeopapposauruksen" jäänteet kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Vuosikymmen myöhemmin Ricardo Martínez tutki sen fossiileita uudelleen, ja hän huomasi asioita mitä hän ei ennen ollut huomannut, kuten kummallisia ominaisuuksia leuassa ja lisäkaulanikaman. Silloin Martínez totesi että hänellä oli käsissään uusi dinosaurus. Uusia ominaisuuksia tai ei, "Adeopapposaurus" on yhä läheistä sukua toiselle prosauropodille, Massospondylukselle ja siis "Massospondylidae"-heimon jäsen.
"Adeopapposaurus" tarkoittaa "kaukaa syövää liskoa". "Adeo" tulee latinan kielestä ja tarkoittaa "kaukaa". "Pappo" tulee latinan kielestä ja tarkoittaa "syömistä". "Saurus" tulee kreikan kielen sanasta "sauros" ja tarkoittaa "liskoa". "Adeopapposauruksen" nimi tulee siitä että se on pitkän kaulansa ansiosta pystynyt syömään kaukaa kehostaan.
Lajinimi "mognai" tulee Mognan alueen mukaan josta "Adeopapposauruksen" fossiileita on löydetty.
"Adeopapposauruksen" pituus oli kolme metriä ja paino 80 kilogrammaa. "Adeopapposaurus" oli epätavallinen sauropodomorphi, johtuen siitä että sillä on näyttänyt olleen keratiinipitoinen nokka. Jos näin on, niin "Adeopapposaurus" on saattanut olla erikoistunut lehtien napsimiseen kasveista.
Kosta Runjaic
Kosta Runjaic (s. 4. kesäkuuta 1971) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Marraskuusta 2017 lähtien hän on toiminut puolalaisen Pogoń Szczecinin päävalmentajana.
Kroatialaislähtöisten vanhempien lapsena Wienissä syntyneen Runjaicin pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän pelasi nuorena kotikaupungissaan Rüsselsheimissä sekä SV 07 Raunheimin ja FSV Frankfurtin joukkueissa. Runjaic aloitti valmennusuransa 1. FC Kaiserslauternin reservijoukkueen valmentajana ja luotsasi myös SV Wehen Wiesbadenin reservivalmentajana. Syyskuussa 2008 Runjaic siirtyi VfR Aalenin apuvalmentajaksi ja työskenteli seurassa Jürgen Kohlerin ja Petrik Sanderin aisaparina. Maaliskuussa 2010 Runjaicista tuli SV Darmstadtin päävalmentaja.
Runjaicin johdolla Darmstadt säilytti kaudella 2009/10 sarjapaikkansa Regionalligasa ja Runjaic sai jatkaa päävalmentajana. Kaudella 2010/11 hän luotsasi seuran Regionalliga Südin mestariksi ja nousuun sarjaporrasta ylemmäs. Kaudella 2011/12 Darmstadt säilytti Runjaicin johdolla sarjapaikkansa ollen 15:s. Syyskuussa 2012 Runjaic jätti seuran ja siirtyi MSV Duisburgin päävalmentajaksi. Runjaic ei hyvästä yrityksestä huolimatta onnistunut pelastamaan Duisburgia putoamiselta 2. Bundesliigasta ja erosi tehtävästään kauden jälkeen.
Syyskuussa 2013 Runjaic palasi 1. FC Kaiserslauternin palvelukseen päävalmentajaksi. Runjaic luotsasi Kaiserslauternin kahteen otteeseen 2. Bundesliigassa neljänneksi eli niukasti nousukarsintojen ulkopuolelle. Kehnosti alkaneen kauden 2015/16 vuoksi seura purki Runjaicin sopimuksen syyskuussa 2015.
Kesällä 2016 Runjaicista tuli TSV 1860 Münchenin päävalmentaja. Surkeasti alkaneen alkukauden jälkeen Runjaic sai potkut tehtävistään marraskuun lopussa 2016.
Marraskuun alussa 2017 Runjaicista tuli Puolan Ekstraklasan viimeisenä olleen Pogoń Szczecinin päävalmentaja.
Saratoga Springs
Saratoga Springs on kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa, noin 60 kilometriä Albanystä pohjoiseen. New Yorkin Manhattanilta matkaa Saratoga Springsiin on noin 290 kilometriä, suoraan pohjoiseen. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Saratoga Springsin asukasluku oli 26 586. Saratoga Springs kuuluu Saratogan piirikuntaan, jossa sijaitsee myös noin 5 000 asukkaan kaupunki Saratoga.
Saratoga Springs on 1900-luvun alusta saakka ollut tunnettu kylpylä- ja lomanviettopaikka, joka tunnettiin uhkapelikasinoistaan 1950-luvun alkuun saakka.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Yhdysvaltojen vanhin yhä käytössä oleva hevoskilpailurata sekä Saratoga Performing Arts Center, 1960-luvun lopulla rakennettu konserttisali, jossa New York City Ballet ja Philadelphian orkesteri esiintyvät säännöllisesti kesäisin. Vuonna 2004 kaupunkiin avattiin Disneyn lomakeskus.
Kun monet muut samankaltaiset lomailukaupungit Yhdysvalloissa kuihtuivat, Saratoga Springs koki päinvastoin uuden tulemisen 1970-luvulla. Vuonna 2014 Movoto-kiinteistövälitysyhtiö valitsi Saratoga Springsin New Yorkin osavaltion kymmenen parhaan asuinalueen joukkoon.
Saratoga Springs esiintyy tapahtumapaikkana muun muassa Edna Ferberin romaanissa "Uhkapeliä Saratogassa" ja siitä 1945 tehdyssä samannimisessä elokuvassa, jonka pääosia esittävät Gary Cooper ja Ingrid Bergman. Kaupunki on taustana myös E. L. Doctorow’n romaanissa "Gangsterin oppipoika" ja siitä 1991 tehdyssä elokuvassa Billy Bathgate".
Vuonna 1777 englantilainen sotaväenosasto antautui amerikkalaisille Saratogan taisteluissa. Taistelu merkitsi käännekohtaa Amerikan vallankumouksessa. Voiton jälkeen Ranska tunnusti Amerikan siirtokunnat itsenäiseksi valtioksi ja julisti sodan Britanniaa vastaan.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1971
Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1971 pelattiin kymmenen joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Työväen Mailapojat voitettuaan Puna-Mustat uusintaottelussa. Sarjasta ei pudonnut yhtään joukkuetta.
Uusinta mestaruudesta: Työväen Mailapojat - Puna-Mustat 16-14
Vilho Halme
Vilho Aarno Antero Halme (3. toukokuuta 1921 Tampere – 8. elokuuta 2000 Tampere) oli suomalainen kaupunkineuvos, päätoimittaja ja sosialidemokraattinen kunnallispoliitikko.
Halmeen vanhemmat olivat pakkaaja Vilho Aleksander Halme ja Alma Ester Honkanen. Hän kävi ammattikoulun 1936 ja työskenteli aluksi Oy Finlayson-Forssa Ab:n palveluksessa laitosmiehen apulaisena. Sotien jälkeen Halme siirtyi lehtialalle. Hän oli tamperelaisen Kansan Lehden urheilu- ja uutistoimittajana 1946–1952, toimitusshteerinä 1952–1955, toimituspäällikkönä 1955–1961 ja päätoimittajana 1962–1974. Halme oli Veikkauksen hallintoneuvoston jäsen 1971–1974 toimien sen puheenjohtajana 1973–1974. Hän työskenteli Veikkauksessa aluepäällikkönä 1974–1975 ja aluejohtajana 1975–1986.
Halme oli Tampereen kaupunginhallituksen jäsen 1957–1970 ja puheenjohtaja 1985–1988. Kaupunginvaltuustossa hän istui vuodet 1963–1988, joista valtuuston puheenjohtajana 1971–1984. Halme oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen 1966–1972.
Halme oli Tampereen sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja 1957–1966 ja kunniajäsen vuodesta 1974. Hän oli myös Suomen sanomalehtimiesten liiton hallituksen jäsen 1958–1966. Halme oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun valtuuskunnan jäsen 1958–1974 ja Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston hoitokunnan jäsen 1965–1972. Lisäksi hän kuului Kirkon tiedotuskeskuksen johtokuntaan 1967–1976 ja toimi Tampereen Paasikivi-seuran puheenjohtajana vuodesta 1975.
Halme sai kaupunkineuvoksen arvon 1979 ja Tampere-palkinnon 1988.
Babar ja sarvikuonot
Babar ja sarvikuonot (engl. "Babar: The Movie") on vuonna 1989 ilmestynyt televisioelokuva, joka perustuu Jean de Brunhoffin Babar -kirjoihin. Suomessa elokuva on esitetty Yle TV2 -kanavalla vuonna 1993.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Babar -animaatiosarjan ensimmäisen ja toisen tuotantokauden välille. Nuori kuningas Babar on vaikean paikan edessä, kun sarvikuonot hyökkäävät elefanttien kimppuun ja aikovat orjuuttaa heidät.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1970
Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1970 pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Puna-Mustat ja koko joukkue valittiin pelinjohtajaa myöten Idän edustajiksi Itä-Länsi -otteluun. Ainoastaan Jyväskylän Kiri sai lisäksi Idän joukkueeseen mukaan kaksi vaihtopelaajaa. Sarjasta luopui kesken kaiken kaksi joukkuetta.
Uusinta säilymisestä: Jyväskylän Kiri - Hämeenlinna Paukku 13-12. Hämeenlinna putosi sarjasta
Imatran Pallo-Veikot ja Vaasan Maila luopuivat sarjasta.
Sarjaan nousivat Kiuruveden Jänteen naisvoimistelijat, Kouvolan Pallonlyöjät ja Laitilan naisvoimistelijat. Yksikään näistä ei kuitenkaan lopulta pelannut 1971 mestaruussarjassa.
Niilo Teerimäki
Niilo Samuli Teerimäki (11. syyskuuta 1914 Vaasa – 15. syyskuuta 1995 Espoo) oli suomalainen tiedotuspäällikkö ja päätoimittaja.
Teerimäen vanhemmat olivat kirvesmies Sameli Teerimäki ja Maria Theberg. Hän kävi kansakoulun ja kauppa-apulaiskoulun sekä Ruotsin työväenliikkeen kansanopiston 1940–1941 ja pohjoismaisten sos.dem. sanomalehtimiesten kurssin Ruotsin Bommarsvikin nuoriso-opistossa 1943. Teerimäki oli konttoriapulaisena 1930–1937, Pohjanmaan Kansa-lehden toimittajana 1937–1940 ja Työväen sanomalehtien tietotoimistossa päätoimittajana 1941–1948. Teerimäki toimi sitten pääministeri K. A. Fagerholmin sihteerinä 1948–1950 ja oli tamperelaisen Kansan Lehden päätoimittajana 1950–1956. Viimeksi Teerimäki oli Imatran Voima Oy:n tiedotuspäällikkönä 1956–1979.
Teerimäki oli SAK:n valtuuston jäsenenä 1949, Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1943–1947 ja oy Alkoholiliike Ab:n hallintoneuvoston varajäsenenä 1949–1957. Hän oli Espoon eläkeläisten keskusliiton puheenjohtajana vuodesta 1987 ja sai Espoo-mitalin 1994.
Boeing 737 MAX
Boeing 737 MAX on yhdysvaltalaisen Boeingin kaksimoottoristen, kapearunkoisten matkustajalentokoneiden perhe. Se on Boeing 737:n neljäs sukupolvi. Suurin ero aiempiin malleihin on uusien CFM International LEAP-1B -suihkumoottorien käyttö, mutta koneen ohjaustuntumaa on myös tehostettu digitaalisten fly-by-wire-ratkaisujen avulla ja ohjaamon näyttöjen ergonomiaa parannettu. Tästä huolimatta 737 MAX säilyttää yhteisen tyyppikelpuutuksen muiden 737-mallien kanssa, joten samat miehistöt voivat lyhyen eroavuuskoulutuksen jälkeen lentää eri malleja ristiin. 737 MAX lensi ensilentonsa 29. tammikuuta 2016. Boeingin mukaan MAX on viimeinen 737-sukupolvi, ja 737:n tilalle tulee uusi koneperhe viimeistään 2030-luvulla.
Kesäkuuhun 2016 mennessä 737 MAX -koneita on tilattu 3 218 kappaletta ja valmistettu neljä prototyyppiä.
Brittiläinen yhtiö GKN valmistaa 737 MAX -koneiden wingletit.
Tykkää mun ravintolasta
Tykkää mun ravintolasta on 12. huhtikuuta 2016 TV5-kanavalla alkanut tositelevisiohjelma, jonka jokaisessa jaksossa kolme suomalaista ravintoloitsijaa arvostelee toistensa ravintolat. Lopuksi ravintoloitsijat antavat pisteensä toistensa ravintoloille paikasta, tarjoilusta ja ruoasta.
Itä–Länsi-ottelu 1964
Vuoden 1964 Pesäpallon miesten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 13. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 30. Itä-Länsi-ottelu ja 23. joka pelattiin Helsingissä. Helsingissä pelattiin nyt 9. kerran peräkkäin, Katsojamääräksi ilmoitettiin 7216. Eino Kaakkolahdelle Itä-Länsi oli kuudestoista ja Jussi Kiikerille yhdestoista. Molemmat esiintyivät Itä-Lännessä viimeistä kertaa.
Seitsemäs nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Vimpelissä ja se päättyi Lännen 7–8 voittoon.
Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin neljännen kerran. Parkanossa 6.9. pelatun kamppailun voitti Länsi juoksuin 3–11.
Avausheiton suoritti ylipormestari Lauri Aho.Länsi aloitti sisällä.
Sofian ensimmäinen kronikka
Sofian ensimmäinen kronikka () on Novgorodin Pyhän Sofian katedraaliin liittyvä venäläinen kronikka. Siitä on olemassa kaksi versiota: vanhempi redaktio ("starši izvod"), joka päättyy vuoteen 1418, sekä nuorempi redaktio ("mladši izvod"), joka sisältää satunnaisia lisäyksiä vuoteen 1471 asti ja yhdessä kronikan kopiossa aina vuoteen 1508 asti.
Sofian ensimmäisen kronikan uskotaan olevan peräisin samasta lähteestä kuin Novgorodin neljäs kronikka. Venäläinen filologi Aleksei Šahmatov kutsui kronikkaa myös nimellä "Novgorodsko-Sofijski svod". Hän päätteli alun perin kirjoittamisajankohdaksi vuoden 1448, mutta muutti käsitystään ajankohdasta myöhemmin 1430-luvuksi. Jotkut venäläiset kielitieteilijät ovat jakaneet hänen käsityksensä toisten katsoessa kronikan valmistuneen vuonna 1418 Moskovan metropoliitta Phtoiuksen toimesta.
Ahmadu Lobbo
Ahmadu Lobbo (myös "Cheikou Amadou", "Sheku (Shehu, Seku) Ahmadu (Amadu, Hamadu) Lobbo (Sise)" ja muita nimimuotoja, 1775–1844) oli Macinan islamilaisen fulbevaltion uskonnollinen hallitsija.
Macinan Malangalissa tai Marevalissa syntynyt Ahmadu Lobbo, oikealta nimeltään "Hamadu Hamadu Lobbo", oli Niafunkén läheltä kotoisin olleen ja Ouro Modin seudulla asuneen hartaan muslimin Hamadu Lobbon poika. Hän opiskeli suufilaisen Qadiriyya-veljeskunnan opettajan Sidi Muhammad Kuntan johdolla, osallistui Sokoton kalifaatin perustaneen Othman dan Fodion käännytysretkiin ja asettui asumaan Djennén lähellä sijaitsevaan kylään, josta kaupunkia hallinneet armat ajoivat hänet pois. Ahmadu siirtyi äitinsä kotipaikkakunnalle Seberaan, jossa hän alkoi toimia opettajana. Hän syrjäytti fulbepaimentolaisten tuella Macinan Diallo-dynastian vuonna 1810, voitti Segun bambara-armeijan vuosina 1810–1815 ja valtasi Djennén vuonna 1818. Sen jälkeen Ahmadu kukisti Macinan muut fulbepäälliköt ja valloitti Timbuktun vuonna 1827.
Ahmadu Lobbon johtaman Macinan islamilaisen valtion "dinan" keskuksena toimi hänen vuonna 1815 perustamansa Hamdallahin kaupunki. Hän omaksui arvonimen "amir al-mu’minin" ja ryhtyi levittämään Qadiriyya-veljeskunnan käsitysten mukaista oikeaoppista uskontoa. Ahmadu sovelsi ankaraa šaria-lakia, käännytti pakanoita, perusti kouluja ja kehitti valtakuntansa hallintojärjestelmää ja verotusta. Valtio turvasi maan sisäisen rauhan, hankki sodissa orjia maanviljelijöiksi ja kehitti fulbejen talouselämää. Taloudellisia menetyksiä kärsineet Djennén ja Timbuktun kauppiaat vastustivat Ahmadun hallintoa, mikä lienee johtanut Djennén suurmoskeijan hävitykseen ja kunta-ryhmän maurien kapinoihin Timbuktussa.
Ahmadun kuoltua Macinaa johtivat hänen poikansa Ahmadu II vuosina 1844–1852 ja pojanpoikansa Ahmadu III vuosina 1852–1862. Timbuktu sai takaisin itsehallintonsa ja uskonnolliset erimielisyydet repivät valtakuntaa. Tukuloripäällikkö Umar Tall valloitti Macinan valtapiiriin kuuluneen Segun vuonna 1861 ja tuhosi seuraavana vuonna Hamdallahin tehden näin lopun Ahmadu Lobbon perustamasta muslimivaltiosta.
Huhtikuun 25. päivän silta
Huhtikuun 25. päivän silta () on Portugalissa sijaitseva riippusilta, joka ylittää Tajo-joen yhdistäen Lissabonin ja Almadan. Sillalla on kuusi autokaistaa ja kahdet rautatiekiskot.
Silta valmistui elokuussa 1966, ja siitä käytettiin vuoteen 1974 saakka nimeä Salazarin silta (eng. Salazar Bridge). Nykyinen nimi viittaa Neilikkavallankumoukseen.
Diarra (valtio)
Diarra (myös "Diara") oli länsiafrikkalainen soninkevaltio 1000–1700-luvulla.
Niakatén soninkeklaani perusti Diarran muinaisen Ghanan valtakunnan hajottua. Se sai nimensä Nioron lähellä sijainneesta Diarran kaupungista. Niakatéjen ja noin vuodesta 1270 lähtien Diawara-suvun hallitsema valtio oli aluksi Sosson ja myöhemmin Malin ja Songhain vasalli. Sillä oli huomattava taloudellinen merkitys, koska se hallitsi Senegal ja Niger -jokien välisiä kauppareittejä. Diarra liitettiin Kaartan bambaravaltioon vuonna 1754.
Sinkkuillallinen
Sinkkuillallinen () on brittiläinen tositelevisio-ohjelma, jota on esitetty ITV-kanavalla 9. elokuuta 2010 alkaen. Ohjelman jokaisessa jaksossa yksi sinkku käy kolmilla sokkotrefeillä, ja kukin treffikumppani kokkaa kotonaan vuorollaan aterian hurmatakseen sinkun itselleen.
Suomessa ohjelmaa esittää Liv-kanava.
Antti Väänänen
Antti Väänänen (4. heinäkuuta 1885 Kuopio – 9. lokakuuta 1929) oli suomalainen viulutaiteilija ja taidemaalari.
Väänänen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1920, 1921, 1922, 1923, 1925 ja 1928. Hän toimi opettajana Helsingin Konservatoriossa.
Marcie Blane
Marcie Blane (oik. Marcia Blank, s. 21. toukokuuta 1944, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja, joka levytti pop-musiikkia.
Kaverin pyynnöstä Marcie levytti demokappaleen nimeltä "Bobby's Girl" Seville Recordsille.
"Bobby's Girl" julkaistiin syksyllä 1962. Se pääsi kolmannelle sijalle Billboard Hot 100 listalla. Myöhemmin Marcie levytti saman kappaleen myös saksaksi. Saksankielinen versio myi yli miljoona kappaletta vuoteen 1963 mennessä, ja se palkittiin Kultalevyllä.
"What Does A Girl Do?" oli Marcien seuraava single, joka nousi sijalle 82 Hot 100-listalla alkuvuodesta 1963. Tämä jäi Blanen ainoaksi lauluksi joka pääsi Hot 100 listalle.
Vuonna 1965 Marcie jäi eläkkeelle musiikintuottamisesta. Kuitenkin 1990-luvun alussa hän toimi musiikin- ja taiteiden opettajana New Yorkissa.
Marciella sai kaksi lasta ex-miehensä Larry Zimmermanin kanssa. Heillä on neljä lastenlasta.
Nils Wohlström
Nils Gabriel Wohlström (24. maaliskuuta 1890 Helsinki – 9. lokakuuta 1935) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari.
Wohlström opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1911–1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1916 ja 1919. Hän työskenteli lavastajana 1921–1935 ja oli vuonna 1928 mukana perustamassa Suomen Lavastustaiteilijoiden liittoa.
Namhansanseong
Namhansanseong () on linnoitus Etelä-Koreassa 25 kilometriä Soulista kaakkoon. Namhansanseong sijaitsee vuorella 480 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen tarkoitus on alun perin ollut suojella Soulia. Joseon-dynastian aikana vuosina 1392–1910 Namhansanseong oli valtakunnan varapääkaupunki. Sen halkaisija on noin 12 kilometriä. Nykyään se on Etelä-Korean suvereniteetin symboli. Se valittiin vuonna 2014 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Ewert Saarnio
Ewert Leopold Saarnio (4. joulukuuta 1867 Kerimäki – 6. joulukuuta 1920) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Saarnio opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1895. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1909, 1910 ja 1912. Hänen töitään oli näytteillä myös Tukholmassa 1916. Saarnio työskenteli konttori- ja liikealalla.
Willehad Martin
Adolf Willehad Martin (6. marraskuuta 1870 Helsinki – 2. lokakuuta 1944) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Martin opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1896–1901 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1902–1905. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1903, 1904, 1905, 1906, 1907 ja 1909.
Jaakko Heikkilä
Jaakko Heikkilä (s. 24. maaliskuuta 1956 Kemi) on suomalainen valokuvaaja ja valokuvauksen kouluttaja. Koulutukseltaan hän on rakennustekniikan diplomi-insinööri.
Kalatutkijana Oulun yliopistossa ja lehtikuvaajana muun muassa Helsingin Sanomille toiminut Heikkilä siirtyi vapaaksi valokuvaajaksi vuonna 1989. Hän on kuvannut muun muassa Armeniassa, Venäjällä, Serbiassa, Italiassa, Britanniassa, Brasiliassa, Kuubassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Heikkilä sai valokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 2007.
Heikkilän valokuvien teemana ovat usein olleet kulttuuriset identiteetit ja valtakulttuureiden keskellä elävät vähemmistöt. Hänen kuvansa ovat usein pysähtyneitä ja hiljaisia miljöömuotokuvia ihmisistä heidän omassa ympäristössään. Vuonna 2005 Heikkilän armenialaisten vainoja koskeva näyttely "Vaiettuja tarinoita" oli esillä Venetsian biennaalissa.
Kesällä 2016 Heikkilän valokuvanäyttely "Veden kätkemiä huoneita" Kansallismuseossa esitteli Venetsian aatelisia.
Grillit huurussa
Grillit huurussa on suomalainen tv-ohjelma, jota isännöi stand up -koomikko Sami Hedberg. Hedberg esittelee jokaisessa jaksossa yhden suomalaisen kaupungin nakkikioskit ja grillit.
Sarjan ensimmäinen kausi esitettiin Jim-kanavalla keväällä 2016. Toinen kausi oli vuorossa syksyllä 2017 – kanavina tällä kertaa Nelonen ja Ruutu.
Urho Heinänen
Urho Heinänen (3. elokuuta 1895 Helsinki – 12. heinäkuuta 1977 Lammi) oli suomalainen taidearvostelija ja kuvanveistäjä.
Heinäsen vanhemmat olivat Vihtori Heinänen (1869–1948) ja Amanda Nurminen (1867–1936). Heinäsen isä perusti vuonna 1897 Hämeenlinnaan kiviveistämön. Urho Heinänen kävi keskikoulun Hämeenlinnan lyseossa ja sen jälkeen Zetterblomin yksityisessä kauppakoulun. Heinänen opiskeli kuvanveistoa kuvanveistäjä Willehad Martinin johdolla 1914–1920. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1915.
Heinänen johti vuosina 1922–1937 isänsä perustamaa Heinäsen kiviveistämöä joka muun muassa urakoi vuonna 1931 valmistuneen Eduskuntatalon kivityöt. Veistämö joutui kuitenkin 1930-luvulla lamavuosina talousvaikeuksiin ja Heinänen toimi sittemmin Vehmaan Vinkkilässä E. Lehdon kiviliikkeen piirtäjänä ja suunnittelijana 1937–1942 ja sen jälkeen Hämeenlinnassa Kummila Oy:n omistaman "Kiviveistämö Heinänen Oy":n johtajana 1940-luvun lopulle saakka.
Heinänen toimi ohjaajana Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä, Hämeenlinnan Suojeluskunta-Näyttämöllä ja Turun Työväen Teatterissa sekä useilla harrastajanäyttämöillä Hauholla ja Uudessakaupungissa 1950- ja 1960-luvuilla. Hän oli myös Hämeen Sanomien taidearvostelijana ja pakinoi lehdessä nimimerkillä "Uuhoo". Heinänen toimi lisäksi radioselostajana ja radion teatterikatsausten juontajana.
Asti Vermanen
Asti Vermanen (1. elokuuta 1892 Rymättylä – 25. helmikuuta 1949) oli suomalainen taidemaalari.
Vermanen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1908–1913. Hänen töitään oli esillä ulkomailla Kööpenhaminassa 1937.
Yrjö Holopainen
Kaarlo Yrjö Holopainen (23. huhtikuuta 1866 Enonkoski – 25. marraskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen kivipiirtäjä.
Holopainen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1884–1888.