hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Engela
Engela on entinen Suomen Lähetysseuran lähetysasema Oukwanyamassa, entisen Ambomaan pohjoisosassa Namibiassa.
Suomalaiset olivat aluksi vierailleet Oukwanyamassa Omafo-nimisessä paikassa, jonne englantilainen majuri Fairlie oli vuonna 1918 rakentanut pienen kirkon. Omafoon kuljettiin Ondongan Oshigambosta käsin, matkaa oli kuusi peninkulmaa, joka härkäkärryillä vei 12 tuntia, pysähdyksiä lukuun ottamatta.
Vuonna 1920 Oukwanyamassa oli ollut jo 40 opettajaa ja 1300 oppilasta, ja tuon alueen hoitaminen Ondongasta käsin oli käynyt työlääksi. Tämän vuoksi sinne päätettiin perustaa varsinainen lähetysasema. Lupa siihen saatiin hallitukselta 8.12.1920. Lähetysaseman paikan osoitti suomalaisille Simson Shituwa. Paikka oli Omafon länsipuolella olevan laajan laakson (oshanan) vastarannalta, jossa maa on hieman ylevämpää kuin ympäristössä. Paikan hyväksyi sinne tullut August Hänninen. Tämä oli tuohon aikaan hoitanut Oukwanyaman työtä Oshigambosta käsin. Uuden aseman paikan nimi oli Engela, joka sijaitsi pari kilometriä Omafosta länteen. Rakennustöihin lähti mukaan Eetu Järvinen, ja marraskuussa 1921 uusi asema vihittiin käyttöön. Seuraavana vuonna sinne lähetettiin sairaanhoitaja Linda Helenius Hännisen ja tämän vaimon avuksi. Myöhemmin myös Valde Kivinen saapui Engelaan. Hän perusti sinne poikakoulun.
Engelan seurakuntalaiset olivat innokkaimpia kirkonrakentajia Ambomaalla. Vuonna 1923, kun Omafon kirkko kahden kilometrin päässä oli pahasti ränsistynyt, seurakuntalaiset rakensivat Engelaan komean savitiilikirkon kustantaen sen suurimmaksi osaksi itse.
Lähetystyö ei Engelassa ollut raivaus- tai kylvötyötä, vaan siellä sanottiin suoritetun valtavaa elonkorjuuta. Kirkko täyttyi joka sunnuntai sanankuulijoista, ja juhlapäivinä ehtoollisella kävijöitä saattoi olla kaksikin tuhatta. Myös kerätyt kolehdit olivat huomattavia.
1920-luvun alussa suomalaiset joutuivat anglikaanien kanssa kiistaan työstä Ambomaalla. Anglikaanit halusivat Oukwanyaman itselleen, mutta lopulta asia ratkaistiin siten, että suomalaiset, anglikaanit ja katoliset saivat tehdä työtä koko Lounais-Afrikan alueella, ja muilta kirkoilta tämä alue oli suljettu. Vaikka kiista saatiin sovittua, ei Oukwanyamaan voitu kuitenkaan perustaa uusia suomalaisia lähetysasemia. Sen vuoksi kaukanakin olleita seurakuntia jouduttiin hoitamaan Engelasta käsin. Näitä olivat Endola 30 kilometrin päässä lounaaseen, jonne vihittiin v. 1927 kirkko, ja Edundja 19 km Engelasta itään.
Vuosina 1936–39 Engelassa toimi lääkärinä Selma Rainio, jätettyään jo Onandjokwen sairaalan nuorempiin käsiin. Hänen työkautensa siellä katkesi kuitenkin kuolemaan 5.1.1939.
1950-luvulle tultaessa kerrotaan Engelan potilasmäärän kasvaneen jopa suuremmaksi kuin Onandjokwen, joka kuitenkin oli Lähetysseuran sairaanhoidon päätoimipaikka Ambomaalla.
Engelaan perustettiin v. 1950 seurakuntaopisto, jossa koulutetaan kirkon työntekijöitä. Tämä opisto toimii edelleen vireästi. Opistoa nähtävästi edelsi kaksi erillistä laitosta, tyttökoulu ja miesopisto, jotka vastasivat suomalaista kansanopistoa.
Surface (albumi)
Surface on vuonna 2014 ilmestynyt Circlen livealbumi, joka sisältää yhtyeen osuuden japanilaisen Marble Sheepin kanssa vuonna 1998 julkaistulta split-albumilta "Surface / Marble Zone 2". Materiaali on äänitetty Tampereen Tullikamarilla maaliskuussa 1996. Uudelleenjulkaisua varten remasteroitu levy on saatavina vain vinyylinä.
Hukkaamiskielto (albumi)
Hukkaamiskielto on vuonna 2014 ilmestynyt Circlen livealbumi, joka julkaistiin vain C-kasettina rajoitettuna 200 kappaleen eränä. Se on äänitetty helmikuussa 2011 Turun Dynamo-klubilla, mutta nauhalla Circlen konsertista kuullaan uudelleenmiksattu ja syntetisoitu versio. Ääniteknikko Max Laine muokkasi yhtyeen soiton lähes tunnistamattomaksi korvaamalla kaikki instrumentit syntetisaattoriefekteillä muun muassa MIDI-tekniikkaa hyväksikäyttäen. Kasetin nimellä viitataan rikoskomisario Jari Aarnion rikostutkinnan yhteydessä hänen omaisuudelleen määrättyyn hukkaamiskieltoon.
6000 km/h
6000 km/h on vuonna 2014 ilmestynyt Circlen livealbumi, joka äänitettiin samana keväänä yhtyeen Euroopan kiertueella. Levy sisältää kappaleita studioalbumeilta "Panic" (2007) ja "Katapult" (2007) sekä EP:ltä "Mylläri" (2011). "Se jonka nimeä ei mainita" on mukana vuoden 2011 livealbumilla "Maxim" ja kokonaan ennenjulkaisematon on kappale "6000 km/h". Ektro Recordsin mukaan levy edustaa yhtiön uutta harmonisoitua ja synergiaan pohjautuvaa konseptia, jonka myötä julkaistiin aluksi myös Pharaoh Overlordin samanniminen livealbumi.
Vapaa maailma
Vapaa maailma () oli kylmän sodan aikainen nimitys, joka tarkoitti kapitalistisia valtioita vastineeksi kommunistiselle valtioille. Termi menetti merkityksensä vuoden 1991 jälkeen.
Vapaan maailman johtaja oli Yhdysvallat, ja tästä johtajuudesta tuli sen ulkopolitiikan keskeinen määrite toisen maailmansodan jälkeen noin vuosien 1947–1950 aikana.
Vapaaseen maailmaan kuuluivat lisäksi Yhdysvaltain liittolaiset, kuten Iso-Britannia, Kanada, Länsi-Saksa ja useimmat Länsi-Euroopan maat sekä muita maita muissa maanosissa, kuten Etelä-Afrikka, Tšiang Kai-šekin johtama Kiinan tasavalta Taiwanilla ja Iran šaahin aikaan.
Nimityksellä ”Vapaan maailman johtaja” tarkoitettiin Yhdysvaltain presidenttiä.
Albion-luokka (LPD)
Albion-luokka on Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden 2000-luvun alussa palvelukseen otetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka, jotka korvasivat aiemmat Fearless-luokan alukset.
Luokan alukset ovat 176 metriä pitkiä, 28,9 metriä leveitä ja niiden syväys on 7,1 metriä. Normaaliuppouma on 14 000 tonnia ja täysin kuormattuna 21 000 tonnia, jolloin myös telakkakansi on täytetty vedellä. Miehistönä on 325 henkeä, minkä lisäksi aluksilla on tilat jopa 405 sotilaalle mukaan lukien ajoneuvot ja taisteluvälineet.
Voimanlähteenä on kaksi Wärtsilä Vasa 16V 32E -dieselgeneraattoria, jotka tuottavat virran kahdelle sähkömoottorille. Kumpikin sähkömoottori pyörittää omaa akselia. Alukset on varustettu keulaan asennetuilla vesisuihkuilla. Luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen täysin dieselsähköisellä voimansiirrolla varustettu alusluokka. Järjestelmä vähentää konehuoneenmiehistön kolmannekseen verrattuna edeltäneeseen Fearless-luokkaan. Alukset saavuttavat 18 solmun maksiminopeuden ja niiden toimintaetäisyys on 13 000 kilometriä.
Lentokannella on kaksi laskeutumispaikkaa Chinookin kokoiselle lentolaitteelle, mutta niitä ei ole varustettu hangaarein tai lentokalustovarastoin. Lentokannen alla on telakka- ja ajoneuvokannet. Ajoneuvokannella voidaan kuljettaa 31 suurta kuorma-autoa ja 36 pienempää ajoneuvoa tai kuusi Challenger 2 -panssarivaunua ja 30 miehistönkuljetusajoneuvoa. Telakkakannella voidaan kuljettaa neljä LCU Mk10 -maihinnousualusta, joista kukin kykenee siirtämään maihin jopa panssarivaunun. Lisäksi on aluksella on ripustimissa neljä LCVP Mk5 -maihinnousualusta, jotka kykenevät kuljettamaan 35 sotilasta tai kaksi kevyttä kuorma-autoa.
Ohjustorjuntaan aluksilla on 30 millimetrin Goalkeeper lähitorjuntajärjestelmät asennettuna kansirakenteiden etu- ja takaosaan. Näitä täydennetään kahdella 20 millimetrin tykillä. Suojaa lisäävät vielä Outfit DLJ -valemaalit, kahdeksan Seagnat -valemaalia sekä BAE Systemsin DLH -valemaali. Palvelukseenotettaessa aluksille oli kaksi Kelvin-Hughesin tyypin 1007/8 I-alueen merenkulku- ja ilmavalvontatutkaa. Ilma- ja merimaalien etsintään aluksilla on Selex Sensors and Airborne Systemsin tyypin 996 E/F-alueen tutka, jotka tullaan vuonna 2015 korvaamaan BAE Systems Maritime Servicesin Artisan 3D E/F-alueen tutkalla (tyyppi 997). Taistelunjohtojärjestelmänä on ADAWS 2000 ja ESM-järjestelmänä UAT/1-4.
Alukset tilattiin 18. heinäkuuta 1996.
Fearless-luokka (LPD)
Fearless-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden 1960-luvulla palvelukseen otetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka.
Alukset kykenivät 580 miehistönjäsenen lisäksi majoittamaan 400 sotilasta tai lyhyen aikaa jopa 700. Joukkojen lisäksi alukset kykenivät kuljettamaan viisitoista panssarivaunua ja 27 ajoneuvoa. Alusten keskilaivan telineissä kuljetettiin neljää LCM(9) -maihinnousualusta.
Alukset tilattiin vuonna 1962.
Rapport
Rapport on suomalainen journalismin joukkorahoituspalvelu, jonka kokeiluversio avattiin toukokuussa 2014. Mukana palvelussa on noin 50 suomalaista ammattijournalistia. Mukaan hyväksytyt toimittajat voivat tarjota tiettyä juttuideaa tiettyyn hintaan. Lukijat valitsevat ne juttuideat ja tekijät, joita he haluavat tukea valitsemallaan summalla.
Parhaiten rahoitusta ovat onnistuneet keräämään juttuehdotukset, joita tekijät itse ja heidän some-verkostonsa levittävät aktiivisesti.
Picramniaceae
Picramniaceae on pieni trooppisen Amerikan kasviheimo, joka on lahkonsa (Picramniales) ainoa heimo.
Heimon kasvit ovat puita, joiden kaarna on usein hyvinkin kitkerää maultaan. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat korvakkeettomia ja pääteparisia; lehdykät sijoittuvat usein enemmän tai vähemmän vuorottaisesti ja niiden alapinnalla on mesiäisiä. Yksineuvoiset kukat sijaitsevat kaksikotisesti terttumaisissa kukinnoissa ja ovat kolme-, viisi- tai joskus kuusilukuisia ja pieniä. Verhiö on tavallisesti tyvestään yhdislehtinen, joskus täysin erilehtinen. Hedekukassa heteet sijaitsevat kohdakkain terälehtien kanssa; siinä on myös mesiäinen. Emikukassa on joutoheteitä ja kahden tai kolmen yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, jossa on kayrähaaraisia ja teräväkärkisiä vartaloita. Hedelmä on marja tai siivellinen kota.
Heimo kasvaa neotrooppisella alueella.
Heimossa on kolme sukua ja 49 lajia. Suvussa "Picramnia" on 41 Kaakkois-Yhdysvalloissa, Keski- ja Etelä-Amerikassa ja Karibian alueella. Hedelmä on marja. Suvussa "Nothotalisia" on kolme lajia, jotka kasvavat Panamassa ja Etelä-Amerikan luoteisosassa, ja joilla on hedekukassa androfori eli heteet sijaitsevat kukkapohjuksen pidentyneen nivelvälin päässä; hedelmä on marja. "Alvaradoa" käsittää viisi lajia Floridassa, Keski-Amerikassa, Bahamasaarilla ja erityisesti Isoilla Antilleilla sekä Boliviasta Argentiinaan ulottuvalla alueella. Niiden hedekukat ovat tavallisesti teriöttömiä, emikukissa on verhovastaisia joutoheteitä ja vain yksi toimiva emilehti; hedelmä on siivellinen kota.
Heimon ikä voi olla noin 108 miljoonaa vuotta.
Aikaisemmin Picramniaceae sisällytettiin tavallisesti kvassiakasveihin (Simaroubaceae), joiden kanssa yhteistä ovat kitkeränmakuinen kaarna, kerrannaiset lehdet ja pienet kukat.
Nuori leski
Nuori leski () on vuonna 1946 ensi-iltansa saanut Edwin L. Marinin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Jane Russell ja Louis Hayward. Elokuva perustuu Clarissa Fairchild Cushmanin romaaniin "Young Widow" (1941), jonka pohjalta Richard Macaulay, Margaret Buell Wilder ja Ruth Nordli laativat elokuvan käsikirjoituksen. Hunt Stromberg ja hänen elokuvayhtiönsä tuottivat elokuvan. Suurin osa ajan katsojista näki Jane Russellin ensimmäistä kertaa "Nuoressa leskessä", koska Russellin kohua herättänyt ensimmäinen elokuva "Lainsuojaton" (1943) oli vielä hyllytettynä sensuurin takia.
"Nuori leski" kertoo Joan Kenwoodista, nuoresta toimittajasta, joka ei pääse aviopuolisonsa kuoleman yli toisen maailmansodan aikaan. Jokainen pienikin asia muistuttaa häntä hänen edesmenneestä aviomiehestään.
"Nuoren lesken" tuotanto alkoi helmikuussa 1945, jolloin elokuvan pääosaan oli valittu Ida Lupino ja ohjaajaksi William Dieterle. Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 1945. Dieterle ohjasi elokuvaa ainoastaan kaksi viikkoa, ja Lupinokin vetäytyi projektista. Lupinon lähdettyä Joan Fontainelle tarjottiin roolia, mutta hän kieltäytyi. Lupinon lähdettyä elokuvan tuotanto keskeytyi kahdeksaksi viikoksi. Myöhemmin André de Toth valittiin ohjaajaksi, mutta lopulta Edwin L. Marin ohjasi elokuvan. Tuottaja Howard Hughes lainasi Jane Russellia tuottaja Hunt Strombergille. "Nuoressa leskessä" esiintyy myös toinen Hughesin suojatti, Faith Domergue. Elokuvan tuotantokustannukset nousivat 600 000 dollaria alkuperäisestä budjetista.
"Nuori leski" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta 1946. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 24. syyskuuta 1948. Elokuvan levityksestä vastasi United Artists. Elokuva sai uusintaensi-iltansa uudella nimikkeellä "The Naughty Widow" Yhdysvalloissa vuonna 1952. Ilmestyessään vuonna 1946 "Nuori leski" ei ollut menestys.
HMS Fearless (L10)
HMS Fearless (viirinumero L10) oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien Fearless-luokan maihinnousualus (). Alus oli palveluksessa 1965-2002. Alus oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen varta vasten valmistettu LPD.
Alus tilattiin joulukuussa 1961 Belfastista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 25. heinäkuuta 1962 telakkanumerolla 998 ja alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1963 kumminaan esikuntapäällikkö () kenraali Sir Richard Hullin puoliso Lady Antoinette Mary Hull. Vesillelaskun jälkeen alus hinattiin Musgrave Channelin Thompson Wharfiin varustettavaksi.
Maaliskuussa 1964 ensimmäiset laivaston henkilöstöön kuuluvat saapuivat komentaja A. J. R. Smithin johdolla alukselle valvomaan varustustöitä. Aluksen ensimmäinen päällikkö kapteeni H. A. Corbett saapui 30. kesäkuuta 1965 alukselle. Pian tämän jälkeen 5. heinäkuuta alus nosti kauppamerenkulun punaisen lipun aloittaen koeajot, mistä se palasi viikkoa myöhemmin Belfastiin. Marraskuun alussa pääosa aluksen tulevasta miehistöstä ja merijalkaväkiosastosta saapui Belfastiin. Aluksen keskeneräisten majoitustilojen vuoksi miehistön pääosa jouduttiin aluksi majoittamaan läheiseen Holywood Barracksiin.
Alus siirrettiin keskiviikkona 24. marraskuuta palvelukseenotto seremonian valmisteluiden päätyttyä Thompson Wharfista Airport Wharfiin lähelle Sydenhamin rautatieasemaa. Seuraavana aamuna alukselle saapui Portsmouthin merijalkaväen orkesteri ja myöhemmin irlantilaisia säkkipillinsoittajia. Kello 12.30 kutsuvieraat, joihin kuuluivat muun muassa aluksen kummi Lady Hull saapuivat alukselle. Palvelukseenottotilaisuus alkoi kello 14.30, mikä päättyi tuntia myöhemmin. Aluksen palvelukseenotto ei saanut mediassa paljoa huomiota, koska vain muutamaa päivää aiemmin oli Ian Smith julistanut Rhodesian itsenäiseksi valtioksi.
Aluksen ensimmäisenä tehtävänä oli olla esikuntalaivana Adenin terrorisminvastaisessa operaatiossa. Saatujen kokemusten perusteella alus oli Rhodesian kriisissä vuonna 1968. Vuonna 1972 alus kuljetti Centurion-miinanraivausvaunuja Pohjois-Irlantiin operaatio Motormaniin.
Alus oli 1977 mukana elokuvassa "007 rakastettuni", kun se esitti Bondin pelastuskapselin merestä nostanutta alusta. Kohtaus kuvattiin edellisenä vuonna lähellä Maltaa.
Vuonna 1982 alus oli mukana operaatio Corporateen lähetetyssä laivasto-osastossa. Se oli maihinnousujoukkojen komentajan kommodori Michael Clappin ja 3. kommandoprikaatin komentajan prikaatikenraali Julian Thompsonin esikuntana.
Alus poistettiin kolmeksi vuodeksi palveluksesta 1985, joista kolmantena se siirrettiin modernisoitavaksi Devonportiin. Aluksen ilmatorjunta-aseet korvattiin 20 millimetrin BMARC ja Phalanx CIWS:llä. Alus palautettiin palvelukseen 1991. Se liitettiin merisotakouluun osaksi Dartmouthin koulutuslaivuetta.
Alus poistettiin palveluksesta 2002 ja se ankkuroitiin Fareham Creekiin odottamaan kohtaloaan. Lokakuussa 2007 ilmoitettiin aluksen romuttamisesta Belgiassa. Alus hinattiin 17. joulukuuta Ghentiin romutettavaksi.
Lucas Nogueira
Lucas Riva Amarante Nogueira (s. 26. heinäkuuta 1992 São Gonçalo, Rio de Janeiro) on brasilialainen koripalloilija, joka edustaa espanjalaista Baloncesto Fuenlabradaa. Kaudet 2014–2018 hän kuului NBA:ssa pelaavan kanadalaisen Toronto Raptorsin miehistöön. Pelipaikaltaan 213 senttimetriä pitkä ja 100 kilogrammaa painava Nogueira on sentteri. Hän on Boston Celticsin ensimmäisen kierroksen 16. varaus vuodelta 2013.
Nogueira edusti vuodet 2009-2014 Espanjan Liga ACB:ssä pelaavaa Club Estudiantesia. Vuodet 2011-2012 hän oli lainalla Espanjan kolmostason CB Las Rozasissa. Boston Celtics varasi hänet numerolla 16. vuoden 2013 varaustilaisuudessa, mutta myi hänen oikeutensa Dallas Mavericksille, joka myi ne myöhemmin eteenpäin Atlanta Hawksille Nogueiran jatkaessa uraansa Espanjan pääsarjassa. Elokuussa 2014 Nogueira teki sopimuksen NBA-seura Toronto Raptorsin kanssa ja debytoi seuran paidassa NBA:ssa marraskuussa 2014 Milwaukee Bucksia vastaan. Hän pelasi Raptorsissa neljän vuoden aikana pudotuspelit mukaan lukien 154 NBA-ottelua.
Syyskuussa 2018 Nogueira siirtyi espanjalaisseura Fuenlabradaan.
Martina Stoessel
Martina Stoessel (taitelijanimeltään TINI) (s. 21. maaliskuuta 1997 Buenos Aires) on argentiinalainen näyttelijä, laulaja, tanssija ja malli. Hän nousi kuuluisuuteen Violetta Castillon roolin myötä Disney Channelin saippuasarjassa "Violetta".
Stoessel aloitti esittävän taiteen koulutukset jo nuorena, opiskellen laulua, pianonsoittoa, musiikkiteatteria ja tanssia. Hänen vanhempansa ovat tuottaja-ohjaaja Alejandro Stoessel ja Mariana Muzlera. Stoesselilla on veli Francisco, joka on vuoden vanhempi.
Stoesselin ura alkoi argentiinalaisesta telenovelasta "Patito Feo" vuonna 2007, jossa hän näytteli Martinaa sekä nuorta Annaa. Hän lauloi Shannon Saundersin "The Glow"-kappaleen espanjankielisessä versiossa "Tu Resplandor" Disneyn albumilla "Disney Princess: Fairy Tale Songs". Vuonna 2012 Stoessel sai pääroolin Disney Channelin telenovelasta "Violetta". Hän on myös lainannut ääntään "Monsters University"-elokuvan Carrie-hahmolle italiankieliseen dubbaukseen.
Martina laulaa myös Disneyn Frozen -elokuvan tunnuskappaleen "Let It Go" espanjan- ja italiankieliset pop-versiot.
Martina levytti ensimmäisen sooloalbuminsa keväällä 2016. Albumin nimi on Tini.
Maurizio Margaglio
Maurizio Margaglio (s. 16. marraskuuta 1974 Courmayeur) on uransa jo päättänyt italialainen jäätanssija ja olympiamitalisti. Margaglion pari oli Barbara Fusar-Poli.
Margaglio saavutti parinsa Barbara Fusar-Polin kanssa olympiapronssia vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Lisäksi he saavuttivat MM-kilpailuista kultaa vuodelta 2001 ja hopeaa vuodelta 2000 sekä EM-kilpailuistakultaa niin ikään vuodelta 2001 ja hopeaa vuosilta 2000 ja 2002. Grand Prix -finaalin Margaglio voitti kerran, kaudella 2001-2002. Hän osallistui uransa aikana kolmiin talviolympialaisiin.
Nykyisin Margaglio toimii valmentajana. Hän on muun muassa suomalaisten Ossi Kanervon ja Henna Lindholmin valmentaja. Margaglio on 178 senttimetriä pitkä ja aktiivivuosinaan 71 kilogrammaa painava.
Suomalaiset jääkiekkokeräilykortit
Suomalainen Cardset valmistaa jääkiekon jääkiekon SM-liigan virallisia keräilykortteja. Kortit ilmestyvät kauppoihin syyskuussa, ennen liigakauden alkua. Yksi pussi maksaa kaksi ja puoli euroa. Kortteja on jokaisesta SM-liigajoukkueesta 12 kappaletta. Kortit ovat suosittuja, varsinkin ala-aste-ikäiset keräilevät niitä. Korttipakoissa on mm. paitakortteja, eli pala jonkun pelaajan paitaa, jota hän on käyttänyt SM-liiga-ottelussa. Cardset on tehnyt kortteja jo vuodesta 1998. Niitä voi vaihtaa vaihtopalvelun kautta, eli ylimääräisiä kortteja voi vaihtaa uusiin. Keräilysarjaa tehdään joka kaudella kaksi erilaista, syksyllä ja keväällä. Kortteja yhdessä sarjassa on n. 250-300 erilaista.
Sierra McCormick
Sierra McCormick (s. 28. lokakuuta 1997 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Olive Doylena Disney Channelin nuortensarjasta "A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit" sekä esiintymisestään visailupelissä "Are You Smarter Than a 5th Grader?".
McCormick muutti Pohjois-Carolinasta Los Angelesiin perheensä kanssa pikkulapsena. Hänellä on Kayla-niminen sisko. McCormick on esitellyt Annie-koiraansa Petan mainoskampanjoissa.
Wojtek
Wojtek (1942–1963, lausutaan [ˈvɔjtɛk], kirjoitetaan joskus Voytek) oli karhu, joka oli alikersantti Puolan armeijassa.
Puolan armeijan joukot alkoivat huolehtia syyriankarhun pennusta toisen maailmansodan aikaan Iranissa. Pentu oli orpo sen äidin tultua metsästäjien ampumaksi. Iranilainen paimentolaisen poika löysi pennun ja myi sen puolalaiselle lihaa vastaan. Pennun kasvettua liian isoksi puolalainen lahjoitti pennun Puolan armeijalle.
Alle vuoden ikäinen pentu joi kondensoitua maitoa tyhjästä vodkapullosta. Myöhemmin pentua alettiin ruokkia hedelmin, hunajalla, marmeladilla ja siirapilla. Se joi olutta pitäen siitä kovasti, ja myös söi tupakoita. Pentu piti painista, oppi myös tervehtimään takaisin tervehdittäessä ja istui auton matkustajapaikalla pitäen päätään ulkona ikkunasta ohikulkijoiden järkytykseksi. Se sai kerran kiinni sotilasalueelle tunkeutuneen vakoilijan ja sai palkkioksi tästä pullon olutta.
Wojtek seurasi 22. komppaniaa Irakiin, Syyriaan, Palestiinaan ja Egyptiin. Sen seuratessa komppaniaa laivalla Italiaan se listattiin Puolan armeijan sotamieheksi eläinkiellon kiertämiseksi. Karhu eli sotilaiden kanssa, ja taistelujen aikaan se kuljetti ammuksia.
Toisen maailmansodan jälkeen Wojtek kuljetettiin yhdessä osan komppaniaa kanssa Skotlantiin Berwickshiren kreivikunnan Huttonin kylään. Karhusta tuli suosittu mediassa ja puolalais-skotlantilaisen yhdistyksen kunniajäsen. Vuonna 1947 karhu muutti Edinburghin eläintarhaan ja eli siellä elämänsä loppuun asti. Wojtekia kävivät katsomassa usein journalistit ja entiset puolalaiset sotilaat. Sotilaat antoivat karhulle savukkeita, jotka se söi.
Wojtek kuoli vuonna 1963. Tuolloin karhu oli 180 cm pitkä ja painoi 230 kg.
Wojtekin elämästä on tehty elokuva "Wojtek – The Bear That Went to War". Siitä on toukokuussa 2014 paljastettu pronssipatsas Park Jordana -puistossa Krakovassa. Edinburghin kaupunginvaltuusto teki vuonna 2013 päätöksen patsaan pystyttämisestä karhulle Princes Street Gardens -puistoon. Karhusta on lisäksi patsas Lontoossa sijaitsevassa Sikorski-instituutin museossa.
DNA (kappale)
DNA on vuonna 1991 omakustanteena ilmestynyt Circlen ensimmäinen single. Kyseessä on ainoa levytys, jolla soittaa yhtyeen ensimmäinen kokoonpano. Kappale on eri versiona mukana myös vuonna 1994 ilmestyneellä Circlen debyyttialbumilla "Meronia". Full Contact Records julkaisi singestä remasteroidun uusintapainoksen vuonna 2014.
Pauson–Khand-reaktio
Pauson–Khand-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa alkyyni reagoi alkeenin ja hiilimonoksidin siirtymämetalliyhdisteen katalysoimana muodostaen syklopentenonijohdannaisen. Reaktio on nimetty kehittäjiensä Peter Pausonin ja Ihsan Khandin mukaan ja se raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1971. Pauson–Khand-reaktio on hyödyllinen muun muassa monien luonnonaineiden synteeseissä.
Pauson–Khand-reaktiolla reagoivat lähes kaikki alkyynit. Alkeeneista parhaiten reagoivat jännittyneet rengasrakenteiset alkeenit ja heikoimmin suoraketjuiset trisubstituoidut alkeenit. Tetrasubstituoidut suoraketjuiset alkeenit eivät reagoi Pauson–Khand-reaktiolla. Liuottimina reaktiossa käytetään tyypillisimmin hiilivetyjä. Varhaisimpien Pauson–Khand-reaktioiden ongelmana oli korkeintaan tyydyttävät saannot ja reaktio vaati käytettäväksi stoikiometrisiä määriä myrkyllistä dikobolttioktakarbonyyliä. Sittemmin siitä on kehitetty katalyyttisiä menetelmiä, joissa reaktiota katalysoi eräiden kobolttikompleksien lisäksi esimerkiksi titaani-, volframi-, rauta-, rutenium-, rodium- ja palladiumkompleksit. Reaktion saantoa voidaan parantaa myös käyttämällä reaktioissa lisäaineena amiineja tai amiinioksideja. Pauson–Khand-reaktiosta on kehitetty myös asymmetrinen versio, jossa katalyytteinä käytetään kiraalisia siirtymämetallikomplekseja. Reaktio voi tapahtua joko molekyylien välisenä eli intramolekulaarisena reaktiona tai molekyylinsisäisenä eli intermolekulaarisena reaktiona.
Pauson–Khand-reaktio on [2+2+1]-sykloadditio. Reaktiomekanismi dikobolttioktakarbonyylin kanssa on seuraava. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kaksi σ-sidosta sisältävä kompleksi kobolttiatomin ja alkyynin välille kahden karbonyyliligandin korvautuessa. Tästä alkyloituneesta kobolttiheksakarbonyylikompleksista syrjäytyy yksi karbonyyliligandi, kun alkeeni sitoutuu kobolttiatomiin muodostaen π-kompleksin. Tämä kompleksi reagoi hiilimonoksidin kanssa jolloin muodostuu siiviatominen kobaltasykli. Tämän kompleksin hajotessa pelkistävällä eliminaatiolla muodostuu tuotteena syklopentenonijohdannainen.
Magnolianae
Magnolianae on koppisiemenisiin kuuluva ylälahko, johon kuuluu neljä lahkoa: Magnoliales (mm. magnoliakasvit), Laurales (mm. laakerikasvit), Canellales (mm. kanellapuukasvit) ja Piperales (mm. pippurikasvit). Lahkoissa on yhteensä 20 heimoa ja 9900 lajia. Ylälahkoa voi nimittää magnolideiksi (engl. magnoliids).
Magnolianae-ylälahkona tunnettu kehityshaara eli kladi alkoi kehittyä sivuhaaroikseen viimeaikaisen arvion mukaan noin 132,4 miljoonaa vuotta sitten. Fossiileja tunnetaan liitukauden keskivaiheilta alkaen. Noin 101 miljoonaa vuotta vanha "Lesqueria" voi kuulua magnolideihin; sillä on samanlaiset hedelmät, vaikka emilehdet ovat eräin tavoin samanlaiset kuin suvussa "Austrobaileya". Japanista löydestyssä, noin 91 miljoonaa vuotta vanhassa "Protomonimia"-fossiilissa on useita emilehtiä, jotka sijaitsevat kierteisesti koverassa kukkapohjuksessa. Sen nuorissa siemenissä on paksu kuori, jonka anatomiaa on pystytty selvittämään. "Protomonimia" voi kuulua evoluutiopuussa magnoliakasvien (Magnoliaceae) läheisyyteen, vaikka mm. pohjuksen muoto on hyvin erilainen.
Magnolideilla on huomattavan isokokoiset lehdet, ja ne ovatkin yleensä kosteiden, lämpimien ja ilmastoltaan tasalaatuisten alueiden kasveja.
Ritariperhoset (heimo Papilionidae, alaheimo Papilioninae) käyttävät huomattavan paljon toukkiensa ravintokasveina magnolideihin kuuluvia lajeja lukuun ottamatta muskottikasveja (Myristicaceae). Laurales-lahkon kasveista niiden suosiossa ovat laakerikasvit (Lauraceae) ja Piperales-lahkon kasveista niille kelpaavat piippuruohokasvit (Aristoochiaceae). Aivan toiseen ylälahkoon kuuluvilla ruutakasveilla (Rutaceae) ne myös ovat yleisiä; niillä näet on samanlaisia alkaloideja kuin magnolideilla.
Magnolidien joukossa esiintyy siellä täällä tietynlainen juurityyppi. Siinä juuret ovat tukevia, juurikarvattomia ja sienijuurellisia. Tyyppiä on havaittu useilla Laurales- ja Magnoliales-lahkon puuvartisilla edustajilla. Myös leveäliuskainen lehtilapa esiintyy kautta ylälahkon, vaikkakaan ei Canellales-lahkossa.
Fylogeneettiset suhteet ylälahkossa osoittavat että Magnoliales ja Laurales muodostavat kladin ja Canellales ja Piperales toisen. Jälkimmäinen pari on ensi näkemältä yllätyksellinen, eikä tälle kladille olekaan paljon morfologista tukea. Sen sijaan molekyylitutkimukset ovat vahvistaneet jaottelun toinen toisensa perästä vuodesta 1999 alkaen.
Toivo (tunne)
Toivo on yksi ihmisen tunteista. Sitä voidaan käsitellä myös tunnelmana tai sen osana. Toivon tunteen voi tuntea mm. silloin, kun on vaarassa, mutta tietää pelastuvansa. Toivoa voi olla myös se, että jokin olento on vakavasti sairas, ja on mahdollista, että tämä parantuu. Tällaisissa tilanteissa ""on toivoa"". Tilanteita on monia moniin hetkiin.
Toivon vastakohta on ""toivottomuus"", jolloin ihminen näkee mm. jonkun huonon asian parantumattomana. Silloin sanotaan että ""ei ole toivoa". "
Eelis Rantanen
Eelis Konstantin Rantanen (5. maaliskuuta 1879 Turku – 26. kesäkuuta 1946 Turku) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kansanedustaja. Rauman seminaarissa opiskellut Rantanen toimi Turun kaupungin koululaitoksen palveluksessa yli 40 vuotta vuosina 1904–1945. Suomen Kristillisen Työväen Liittoa edustanut Rantanen nousi reiluksi vuodeksi kansanedustajaksi Matti Helenius-Seppälän kuoltua.
Raittiusaatetta edistänyt Rantanen oli presidentin valitsijamies vuosina 1925 ja 1931. Hän toimi myös Turun kaupunginvaltuutettuna.
Sozomenos
Hermias Salamanes Sozomenos (, s. noin vuonna 400 Bethelia, Gaza, k. noin 450 Palestiina) oli myöhäisantiikin aikainen kirkkohistorioitsija.
Sozomenos sai kasvatuksen munkkien parissa ja toimi asianajajana Konstantinopolissa. Hän kuoli Palestiinassa vuoden 443 jälkeen. Sozomenoksen päätyö on kreikankielinen yhdeksänosainen kirkkohistoriallinen teos "Historia Ecclesiastica", joka kuvaa ajanjaksoa vuodesta 324 vuoteen 439. Se on jatkoa Eusebios Kesarealaisen "Kirkkohistorialle", joka on ollut myös Sozomenoksen lähteenä. Hänen työnsä seurailee pääasiallisesti Sokrates Skholastikoksen kirkkohistoriaa, mutta on sitä laajempi ja esikuvaansa voimakkaammin ortodoksiseen ja luostaritoimintaan nojautuva. Viimeisen yhdeksännen osan lähteenä on osittain Olympiodoroksen teos, osittain suullinen perimätieto.
Mih’ail Sjamjonau (maastohiihtäjä)
Mih’ail Sjamjonau (; s. 6. helmikuuta 1986) on valkovenäläinen maastohiihtäjä. Hän edusti aiemmin Venäjää.
Sjamjonau debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2007 Rybinskin 30 kilometrin kilpailussa sijoittuen sijalle 29. Näin ollen hän saavutti heti uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Sjamjonaun paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on sija 11 tammikuulta 2012 niin ikään Rybinskistä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta.
Sjamjonau kilpaili Valko-Venäjän väreissä vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan 17:s 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. MM-kilpailuissa Sjamjonau on kilpaillut kolmesti Valko-Venäjän väreissä vuosina 2011, 2013 ja 2015 ollen parhaimmillaan 12. vuoden 2015 MM-kilpailuiden 15 kilometrillä Falunissa. Vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta Sjamjonau saavutti hopeaa 10 kilometriltä.
Mihail Semjonov
Mihail Semjonov () eli Mih’ail Sjamjonau () on seuraavien henkilöiden nimi:
Liskiökasvit
Liskiökasvit (Saururaceae) on pieni lauhkean vyöhykkeen kasviheimo koppisiemenisten Piperales-lahkossa. Siihen kuuluvat mm. kameleontti- ja herttalehdet.
Liskiökasvit ovat juurakollisia tai rönsyllisiä ruohoja. Lehdet ovat usein aromaattisia, melko möyheitä, leveätyvisiä, kourasuonisia ja korvakkeellisia; korvakkeet ovat intrapetiolaarisia, so. sijaitsevat ruodin sisäpuolella, sen ja varren välissä. Tähkämäisen kukinnon tyvellä on tavallisesti kookas ja terälehtimäinen suojus; kukat sen sijaan ovat pieniä ja teriöttömiä. Heteitä on usein kolme, mutta myös kuusi tai kahdeksan kahdessa kiehkurassa, ja ne ovat toisinaan enemmän tai vähemmän pareittain yhtyneitä ja/tai sikiäimeen kiinnittyneitä. Erillisiä emilehtiä on neljä tai emiö on kolmen tai neljän emilehden yhteenkasvettuma; joskus sikiäin on kehänalainen. Istukat ovat laitaistukoita, joihn kiinnittyy muutama tai joukko siemenaiheita. Hedelmä on kuiva, pähkylä tai tuppilo.
Liskiökasvit ovat pohjoisen lauhkean vyöhykkeen kasveja.
Liskiökasvien heimo käsittää viisi sukua ja kuusi lajia. Sen lähin sukulainen on pippurikasvien heimo (Piperaceae).
Erään DNA-jakson (matR) analyysin mukaan "Houttuynia" and "Anemopsis" muodostavat heimon evoluutiopuussa sisarusparin, joka puolestaan on rinnakkainen koko muulle heimolle. Kyseinen sisaruspari ilmenee myös kolmen geenin analyysissä, jossa suvut "Saururus" ja "Gymnotheca" muodostavat myös parin. Nämä kaksi sukuparia ilmenevät myös muissa molekyylitutkimuksissa, mutteivät morfologian analyysissä.
Seuraavat suvut kuuluvat liskiökasvien heimoon:
Erkki Palola
Erkki Uolevi Palola (s. 5. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen viulutaiteilija ja säveltäjä, joka toimi pitkään Helsingin kaupunginorkesterin vuorottelevana konserttimestarina.
Palola opiskeli viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa Anja Ignatiuksen johdolla ja suoritti diplomin vuonna 1979; hänen opettajiinsa kuuluivat myös Tatjana Pogozeva ja Eli Goren. Jo 20-vuotiaana (1977) hän voitti Kuopion viulukilpailun. Palola työskenteli Oulun konservatoriossa lehtorina vuodet 1978–1984, siirtyi ensin Radion sinfoniaorkesterin 2. konserttimestariksi vuonna 1984 ja 1986 lähtien vuorottelevana 1. konserttimestarina vuoden 1990 loppun. Helsingin kaupunginorkesterin vuorottelevaksi konserttimestariksi Palola valittiin vuonna 1991, kunnes hän siirtyi soittamaan ensiviulujen ryhmässä vuonna 2012. Hän on ollut myös Kerava-kvartetin primas vuosina 1985-2006.
Säveltäjänä Palola on itseoppinut. Esikuvikseen hän mainitsee J. S. Bachin, György Ligetin ja Helmut Lachenmannin, ja arvosteluissa hänet on liitetty myös esimerkiksi Dmitri Šostakovitšiin ja Philip Glassiin. Hän järjesti sävellyskonsertin Helsingissä maaliskuussa 2015.
Palolan isä oli tenori ja Oulun konservatorion rehtori Elias Palola, hänen veljensä on viulisti Juhani Palola.
Andrea Huber
Andrea Huber (s. 9. toukokuuta 1975 Samedan) on sveitsiläinen uransa jo päättänyt maastohiihtäjä. Hän edusti SC Alpina St. Moritzia.
Huber saavutti olympiapronssia 4 × 5 kilometrin viestistä vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Hänen kanssaan joukkueessa hiihtivät Laurence Rochat, Brigitte Albrecht-Loretan ja Natascia Leonardi Cortesi. Huber osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin vuosina 1998 ja 2002. MM-kilpailuihin Huber osallistui viidesti peräkkäin vuosina 1995-2003 sijoittuen parhaimmillaan sijalle 17 vuosien 1997 ja 1999 viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa.
Maastohiihdon maailmancupissa Huber kilpaili vuodet 1993-2004. Hänen paras sijoituksensa oli neljäs tila joulukuussa 1998 Engelbergin sprintistä.
Tony Revolori
Tony Revolori (syntymänimeltään Anthony Quinonez; s. 28. huhtikuuta 1996 Anaheim, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa "The Grand Budapest Hotel" (2014).
Huhtikuussa 2016 Revolori sai roolin elokuvasta "" (2017), jossa hän esittää Peter Parkerin koulukiusaajaa Flash Thompsonia.
Vincent Kipruto
Vincent Kipruto Limo (s. 13. syyskuuta 1987) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut maratonjuoksuun. Hänen ennätyksensä maratonilla on huhtikuussa 2010 Rotterdamissa juostu 2.05.13.
Kipruto voitti MM-hopeaa vuoden 2011 MM-kilpailuista Daegusta ajalla 2.10.06. Hän on voittanut urallaan kaksi suurta maratonia, vuonna 2009 Pariisin maratonin ja vuonna 2013 Frankfurtin maratonin. Puolimaratonin Kipruto on juossut parhaimmillaan aikaan 1.00.39 elokuussa 2013 Lillessä.
Joosua (yhtye)
Joosua on suomalainen pop-yhtye, joka perustettiin vuonna 2013 Porissa. Yhtyeen esikoisalbumi "Vielä hetken, Sinun" julkaistiin 13. helmikuuta 2015 Stupido Recordsin kautta.
Eriocaulaceae
Eriocaulaceae on pääasiassa trooppinen ruohokasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Poales-lahkoon ja on siten sukua heinäkasveille (Poaceae).
Eriocaulaceae-kasvit ovat lähes aina lehtiruusukekasveja. Heimon kasveissa on juurissa ja lehdissä tuuletussolukkoja eli aerenkyymiä. Soluissa on oksalaattikiteitä. Karvat ovat yleisiä ja monimuotoisia. Lehtituppi ei ole selvästi erottuva. Kasvit ovat yksikotisia, kukat yksineuvoisia. Kukintovana on spiraalimaisesti kiertynyt, särmikäs tai kulmikas, ja sen tyvellä on alalehti, jonka tuppi on umpinainen. Mykerömäisen kukinnon lapakko on vaihtelevissa määrin litteä, ja kukinto tuo mieleen piippurassin. Kukat ovat pieniä, ja niissä on erilliset verhiö ja melko nahkea teriö. Sikiäimessä on aksiletyyppinen istukka, ja kussakin emilehdessä on yksi riippuva siemenaihe. Hedelmä on tavallisesti avautuva, kehälehdet ovat siinä vielä jäljellä.
Eriocaulaceae kasvaa tropiikissa ja joitakin lajeja on myös lauhkeilla alueilla. Heimo on keskittynyt Guyanan ylängölle ja Koillis-Brasiliaan.
Heimossa on kuusi sukua ja 1160 lajia, jotka jakautuvat kahteen alaheimoon. Heimon erilaistuminen alaryhmikseen lienee alkanut noin 64 miljoonaa vuotta sitten.
Kasvit ovat tavallisesti vesikasveja, joiden juurissa ja lehdissä on aerenkyymisolukoita. Kasvit ovat kaksikotisia (emi- ja hedekukat eri yksilöissä). Kukan teriö on eri- tai yhdislehtinen, ja terälehdissä on mustat rauhasmaiset kärjet. Hedekukissa on neljä, viisi tai kuusi hedettä sekä emiön jäänne, pistillodi. Emikukissa on huomaamattomia joutoheteitä.
Alaheimo käsittää yksi tai kaksi sukua, joissa on 420 tropiikissa ja osin lauhkeassa vyöhykkeessä kasvavaa lajia. Suvussa "Eriocaulon" on 400 lajia.
Kasvit ovat tavallisesti maalla kasvavia. Verholehdet ovat terälehtien mittaisia tai pidempiä. Hedekukissa verhiö ja teriö ovat tyveltään kasvaneet yhteen, ja heteitä on kolme, harvemmin kaksi; ne ovat terävastaisia. Pistillodi on mettä erittävä. Emikukissa on joutoheteitä.
Alaheimoon kuuluu neljä sukua ja 76 lajia, jotka kasvavat Uudessa maailmassa, erityisesti sen trooppisissa osissa. Afrikassa on muutama laji. Suurimmat suvut ovat "Paepalanthus" (460 lajia), "Syngonanthus" (200 lajia) ja "Comanthera" (40 lajia).
Eriocaulaceae käsittää seuraavat suvut
Salme Sarajas-Korte
Salme Inkeri Sarajas-Korte (o.s. Sarajas; 21. huhtikuuta 1925 Loppi – 11. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen taidehistorian tutkija, jolle on myönnetty professorin arvonimi.
Sarajas-Kortteen vanhemmat olivat lääkäri Lauri Heikki Sarajas (ent. Andell) ja Sylvi Martta Elina Wathén. Professorit Annamari Sarajas ja Samuli Sarajas olivat hänen sisaruksiaan. Sarajas-Korte valmistui maisteriksi 1949. Opiskeltuaan vuoden Ranskassa hänestä tuli Ateneumin taidemuseon ensimmäinen amanuessi 1955. Hänen symbolismia käsitellyt väitöskirjansa "Suomen varhaissymbolismi ja sen lähteet: Tutkielma Suomen maalaustaiteesta 1891–1895" valmistui 1966. Samana vuonna ilmestyi tutkimusjulkaisu "Uuden taiteen lähteillä: Suomalaisia taiteilijoita Pariisissa, Berliinissä ja Italiassa 1891–1895".
Suomen taideakatemian näyttely- ja tiedotusosaston johtajana Sarajas-Korte toimi 1967–1983, ja Jyväskylän yliopiston taiteentutkimuksen professuuria hän hoiti 1969–1971. Professorin virasta hän veti hakemuksensa pois ennen nimitystä. Sarajas-Korte oli päätoimittaja vuosina 1984–1990 julkaistussa laajassa kokoomateoksessa "Ars: Suomen taide", jossa on yli 50 kirjoittajaa, 6 osaa ja noin 2 000 sivua. Hän sai työstään Suomen Taideyhdistyksen taidekirjallisuuspalkinnon. Useiden hoitamiensa luottamus- ja asiantuntijatehtävien ohella Sarajas-Korte on julkaissut alaltaan runsaasti artikkeleita. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1983.
Sarajas-Kortteen puoliso vuodesta 1950 oli oikeuskansleri Kai Korte (1922–1992).
Timo Lankinen
Timo Lankinen (s. 19. marraskuuta 1959 Hyvinkää) on Suomen valtioneuvoston kanslian nykyinen alivaltiosihteeri. Hänet nimitettiin tähän virkaan marraskuussa 2011. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1978, ja hänestä tuli oikeustieteen kandidaatti vuonna 1983. Lankinen oli Pääkaupunkiseudun kurssikeskuksen työmarkkinaopin opettaja vuosina 1982–1984, opetusministeriön ylitarkastaja vuosina 1984–1986, projektipäällikkö vuonna 1987, pääsihteeri vuosina 1988–1990, hallitusneuvos vuosina 1991–2007, rakennerahastoyksikön päällikkö vuosina 1995–1997, ammatillisen koulutuksen yksikön johtaja vuosina 1997–2007, opetushallituksen pääjohtaja vuosina 2008–2011, ja vuodesta 2012 lähtien hän on ollut alivaltiosihteeri. Vuosina 1985–1986 hän oli Suomenlinnan hoitokunnan sihteeri, vuosina 1991–1993 Lapin yliopiston Arktisen keskusjohtokunnan jäsen, EU:n ammatillisen koulutuksen pääjohtajien jäsen, Euroopan koulutussäätiön johtokunnan jäsen sekä EU:n ammatillisen koulutuksen neuvoa-antavan komitean jäsen vuosina 1997–2007, FTP international oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 1998–2002, Euroopan sosiaalirahasto -ohjelman seurantakomiteassa 2000–2007, Skills Finland ry:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2000–2012, WorldSkills Hki 2005 järjestelykomiteassa 2000–2005, Suomen ilmailuopisto oy:n hallituksen puheenjohtaja 2008–2012, Perusopetus 2020–valtakunnalliset tavoitteet ja tuntijako -ryhmän jäsen 2009–2010, ja vuodesta 2012 hän on ollut Haus kehittämiskeskus oy:n hallituksen jäsen.
Lankinen on naimisissa, ja hänellä on vuosina 1985 ja 1990 syntyneet tyttäret sekä vuonna 1987 syntynyt poika.
Sergei Mikajeljan
Sergei Mikajeljan (; s. 27. huhtikuuta 1992 Gorno-Altaisk, Altain tasavalta, Venäjä) on venäläissyntyinen armenialainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Ashcocq Cross-Country Schoolia.
Mikajeljan debytoi maastohiihdon maailmancupissa marraskuussa 2010 Rukalla sijoittuen perinteisen sprintissä sijalle 125. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 20. Tuo on myös Mikajeljanin uran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa.
Mikajeljan on kilpaillut kaksissa talviolympialaisissa vuonna 2010 Vancouverissa ja vuonna 2014 Sotšissa. Hänen paras sijoituksensa on vuoden 2014 kilpailuiden 45:s sija yhdistelmäkilpailusta. MM-kilpailuihin Mikajeljan on osallistunut neljästi, parhaana sijoituksena vuoden 2015 MM-kilpailuiden yhdistelmäkilpailun 45. sija Falunista.
Hannu Mäkelä (päätoimittaja)
Hannu Samuli Mäkelä (s. 24. syyskuuta 1935 Artjärvi) on suomalainen päätoimittaja. Hän on ollut toimittajana tai päätoimittajana Loviisan Sanomissa, Lieksan Lehdessä, Kaakkoisseudussa ja Valkeakosken Sanomissa. Loviisan Sanomissa hän oli myös toimitusjohtajana.
Otavan pienet tietosanakirjat
Otavan pienet tietosanakirjat on nimensä mukaisesti Otavan kustantama suomenkielinen kirjasarja, johon kuuluu suppeahkoja hakuteoksia. Siihen kuuluvat mm. Kustaa Vilkunan Etunimet-kirjan ensimmäinen painos ja Väärien käsitysten sanakirja (alkuteos Tom Burnamin Dictionary of misinformation, suomentanut Kalevi Haikara).
Hypoteettinen imperatiivi
Hypoteettinen imperatiivi on filosofiassa tilannesidonnainen, joskin asiantuntijuuteen perustuva eettinen kehotus. Se on kuitenkin eettinen periaate vain silloin, jos kehotuksen noudattaminen on eettistä vallitsevassa tilanteessa. Hypoteettisen imperatiivin vastakohta on kategorinen imperatiivi eli ehdoton kehotus. Filosofi Immanuel Kant asetti ajattelussaan kategorisen imperatiivin normiksi, joka pätee olosuhteista riippumatta.
Hypoteettinen imperatiivi on käsky, jota noudattamalla pyritään johonkin korkeampaan tai parempaan päämäärään. Se on utilitaarista hyötyajattelua. Se rakentuu kehotuksesta, johon sisältyy jokin päämäärä, esimerkiksi “jos haluat saavuttaa X:n, sinun on tehtävä Y.”
Uusi testamentti nykysuomeksi
Uusi testamentti nykysuomeksi on vuonna 1972 ilmestynyt suomenkielinen Uuden testamentin käännös. Käännöksessä on noudatettu dynaamisen ekvivalenssin käännöstekniikkaa, ja tarkoituksena on ollut kääntää Uuden testamentin varsin tavanomainen kreikka tavalliselle suomen kielelle. Käännöksen periaatteena on ollut saada tavallinen suomenkielinen nykylukija ymmärtämään tekstin sisältö mahdollisiman samoin kuin alkuperäisen tekstin keskivertolukija. Tavoitteena on ollut että myös aiemmin hengelliseen kieleen perehtymätön lukija ymmärtää tekstin sisällön ja teksti on luontevaa myös puhuttuna. Sanasto ja lauserakenteet noudattavat tavanomaista nykysuomea.
Vuoden 1933/1938 Pyhä Raamattu oli kieleltään vanhanaikainen jo sen julkaisuaikana, ja viimeistään 1960-luvulla voimistui ajatus raamatun saattamisesta nykykielelle. Myös käännöstieteen menetelmät olivat ajan kuluessa kehittyneet. Suomen Pipliaseura ja Suomen Kirkon Sisälähetysseura halusivat tuolloin tehdä uuden käännöksen Uudesta testamentista. Työhön asetettiin vuonna 1968 työryhmä, johon kuuluivat Heikki Räisänen, Raimo Huikuri ja Esko Rintala. Käännöstyö saatiin päätökseen vuonna 1972, ja seuraavana vuonna siihen lisättiin vielä Jussi Aron kääntämät Psalmit. Psalmien suomennoksessa pyrittiin pääsemään eroon aiemmin sellaisenaan suomeen tuoduista hepreankielen fraseologioista.
Suomennosta tarkistettiin vuonna 1975, jolloin tekstiin tehtiin joukko korjauksina pidettyjä tarkistuksia. Suomessa on julkaistu myös laitos Uusi testamentti nykysuomeksi = Good news New testament, jossa on sivujen vasemmilla palstoilla Uusi testamentti -nykysuomeksi ja oikeilla palstoilla samantapainen englanninkielinen vapaa käännös Good news New testament.
Uusi testamentti nykysuomeksi sai osakseen paljon huomiota ja myös kritiikkiä. Joidenkin mielestä sen kieli oli liiankin nykyaikaista sopiakseen raamattuun. Uusi testamentti nykysuomeksi oli aikansa merkittävin uusi raamatunkäännös; muitakin käännösesityksiä tehtiin. Käännös jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo vuonna 1973 Kirkolliskokous asetti komitean pohtimaan uuden, virallisen raamatunkäännöksen valmistamista. Tämä uusi käännös, Uusi kirkkoraamattu, valmistui vuonna 1992. Vuoden 1992 raamatun käännöksessä käytettiin laajasti apuna Uusi testamentti nykysuomeksi -käännöstä sekä vuoden 1973 Psalmien suomennosta.
Benedikt Doll
Benedikt Doll (s. 24. maaliskuuta 1990 Titisee-Neustadt) on saksalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Skizunft Breitnauta. Hän on pikakilpailun maailmanmestari.
Nuorten MM-kisoista Doll saavutti neljä MM-kultaa viestistä (2008–2011) ja yhden hopean normaalimatkalta (2011). EM-kilpailuista hän on saavuttanut kultaa viestistä (2011) ja takaa-ajosta (2013), hopeaa pikakilpailusta (2011 ja 2013), takaa-ajosta (2011) ja normaalimatkalta (2014) sekä pronssia viestistä (2014).
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Doll oli pikakilpailussa kymmenes. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän hiihti toisen osuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa sekä sijoittui normaalimatkalla 13:nneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti nolla-ammunnalla kultaa pikakilpailussa 0,7 sekunnin erolla Johannes Thingnes Bøhön. Yhteislähdössä hän oli yhdeksäs ja takaa-ajokilpailussa yhdestoista.
Doll saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 pronssia takaa-ajokilpailusta, johon hän starttasi pikakilpailun jälkeiseltä kuudennelta sijalta. Miesten viestissä hän hiihti toisen osuuden Saksan pronssijoukkueessa. Yhteislähtökilpailussa hän oli viides.
Doll debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2012 Hanti-Mansijskin pikakilpailussa ollen 32:s. Näin ollen hän saavutti heti uransa ensimmäiset maailmancupin pisteet.
Doll saavutti ensimmäiset palkintosijansa maailmancupissa oltuaan maaliskuussa 2015 Hanti-Mansijskissa kolmas pikakilpailussa ja toinen takaa-ajokilpailussa. Kaudella 2015–2016 hän oli toinen Canmoren yhteislähdössä ja kahdeksas maailmancupin kokonaiskilpailussa. Hochfilzenin pikakilpailun maailmanmestaruus kaudella 2016–2017 oli samalla hänen ensimmäinen maailmancupin osakilpailuvoittonsa. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi ja yhteislähtöcupissa kolmanneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli Hochfilzenin ja Ruhpoldingin pikakilpailuissa kolmas.
Andréa Pizzitola
Andréa Pizzitola (s. 19. kesäkuuta, 1992 Montpellier) on ranskalainen moottoriurheilija.
Pizzitola aloitti uransa Kartingissa vuonna 2008. Hän sijoittui kahdeksanneksi Ranskan KF2 Mestaruussarjassa vuonna 2011. Vuonna 2010 Pizzitola kilpaili Ranskan Renault Clio Cup -sarjassa sijoittuen sarjan 16:ksi. Vuonna 2011 Pizzitola ajoi Ranskan Formula 4 -sarjassa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2012 Pizzitola siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttaen kauden aikana yhden paalupaikan ja 12 pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2013 Pizzitola jatkoi Eurocup -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ja 39 pistettä. Samana vuonna hän jatkoi myös NEC -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2014 Pizzitola kilpaili kolmannen kauden Eurocup -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2015 Pizzitola kilpaili uudessa Renault Sport Trophy -sarjassa voittaen Eliitti -luokan mestaruuden.
Elävä uutinen
Elävä uutinen on suomenkielinen, vapaasti (ei-sanatarkasti) käännetty Uuden testamentin käännös. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1977. Sen kansainvälisenä esikuvana on osittain suomeksi käännetyltä nimeltään Living- Uusi testamentti.
Morfosyntaksi
Morfosyntaksi on kielitieteessä morfologian eli muoto-opin ja syntaksin eli lauseopin yhteinen alue. Nykyisin kielitiede ei enää jyrkästi erota morfologiaa ja syntaksia toisistaan. Niinpä suomen morfologiaa on yksittäisten sananmuotojen koostumuksen kuvaaminen, kuten illatiivin päätteen määräytyminen eri yhteyksissä (eri muotoisia illatiiveja ovat "taloon, huoneeseen, maahan"). Morfosyntaksi taas pyrkii kuvaamaan illatiivin tehtäviä erilaisissa lauserakenteissa. Morfosyntaksin ja syntaksin ero ole kovin selvä ainakaan suomen tapaisessa, paljon taivutusta sisältävässä kielessä.