hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kiinteistövero
Kiinteistövero on vuosittain maksettava, kiinteistön omistukseen perustuva vero. Vero voi perustua pelkkään maaomistukseen, rakennuksiin tai näiden yhdistelmään. Yleensä veron suuruus määräytyy kiinteistöomaisuuden markkina-arvon mukaan.
Kiinteistöjen verotus on ehkä parhaiten tunnettu ja tutkittu verotuksen muoto. Sitä on käytetty jo ainakin 3000 vuotta.
Kiinteistöverotuksen suhteellinen merkitys maailmassa on pienentynyt 1900-luvulta lähtien, sen maksimituotto on saadun kokemuksen perusteella noin 12% verokertymästä.
Kiinteistöverotuksen etuja ovat mm. läpinäkyvyys, helppo ymmärrettävyys, pienet hallinnolliset kustannukset ja ennustettavuus.
Kiinteistöveroa on kritisoitu mm. siitä, että se ei ota huomioon veronmaksajan maksukykyä. Kritiikin mukaan vero kohdistuu pääomaan eikä sen tuottoon. Veron ongelmaksi on esitetty myös se, että eri omaisuuslajeja verotetaan eri tavoin.
Nordean pääekonomisti Aki Kangasharjun mukaan Suomessa on euromaiden ja Pohjoismaiden korkeimmat asumiskulut. Tähän auttaisi, jos kiinteistövero määräytyisi maapohjan mukaan eikä nousisi, vaikka tontille rakentaisi kuinka paljon kerrosneliöitä tahansa. Tällöin rakentaminen halpenisi ja lisääntyisi ja siksi asumiskulut laskisivat.
Luonnonsuojelualueita ei ole Suomessa vapautettu kiinteistöverosta, vaikka niistä ei yleensä sitä ole peritty. Yksityiset saattavat joutua maksamaan kiinteistöveroa perustamastaan yksityisestä luonnonsuojelualueesta. Korkeimman hallinto-oikeuden vuonna 2014 tekemässä ennakkopäätöksessä yksityisen omistama, vapaa-ajan asunnon vieressä sijainnut luonnonsuojelualue tulkittiin puistoalueeksi, joka antaa lomarakennukselle suojaavan miljöön. Kun alueella ei ollut harjoitettu metsätaloutta, sille voitiin määrätä kiinteistövero.
Otacílio Luziano Da Silva
Otacílio Luziano Da Silva (s. 31. lokakuuta 1954 Maracaí) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Assisin hiippakuntaan 6. joulukuuta 1987 ja nimitettiin 21. lokakuuta 2009 Catanduvan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. tammikuuta 2010. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. joulukuuta 2009 Maurício Grotto de Camargo, jota avustivat Antônio de Souza ja José Benedito Simão.
Steve Novak
Steven Michael ”Steve” Novak (s. 13. kesäkuuta 1983, Libertyville, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Novak on erikoistunut kolmen pisteen heittoihin, ja hänen heittoprosenttinsa viivan takaa oli sarjan paras kaudella 2011–2012.
Houston Rockets varasi Marquetten yliopistossa pelanneen Novakin vuoden toisella kierroksella, tilaisuuden 32. pelaajana. Novak pelasi Rocketsissa kahden kauden aikana 70 ottelua, jonka jälkeen yritti vakiinnuttaa paikkansa Los Angeles Clippersin, Dallas Mavericksin ja San Antonio Spursin miehistöistä.
Novak löysi paikkansa vasta New York Knicksistä, jossa onnistui saamaan vastuuta joukkueen kärsittyä loukkaantumissumasta. Suurimman huomion Knicksin läpimurtopelaajista keräsi kuitenkin pelintekijä Jeremy Lin. Kesällä 2012 Novak teki Knicksin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 15 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2013 Novak siirtyi Toronto Raptorsiin osana pelaajakauppaa, jossa Knicks hankki Andrea Bargnanin. Tämän jälkeen hän on edustanut Utah Jazzia, Oklahoma City Thunderia ja Milwaukee Bucksia.
Landry Fields
Landry Fields (s. 27. kesäkuuta 1988 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän on pelannut NBA-liigan Toronto Raptorsissa. Ammattilaisurallaan Fields on edustanut myös New York Knicksiä.
New York Knicks varasi Stanfordin yliopistossa pelanneen Fieldsin vuoden toisella kierroksella, tilaisuuden 39. pelaajana. Hän pelasi Knicksissä kaksi kautta, kunnes teki kesällä 2012 rajoitettuna vapaana pelaajana sopimuksen Toronto Raptorsin kanssa.
Geodiversiteetti
Geodiversiteetti eli geologinen monimuotoisuus koostuu kallio- ja maaperästä sekä geologisten prosessien ja pinnanmuotojen vaihtelusta yhdessä ilmastotekijöiden kanssa. Se on osa luonnon monimuotoisuutta yhdessä biologisen monimuotoisuuden eli biodiversiteetin kanssa.
Geodiversiteettiin vaikuttavat ilmasto-olot esimerkiksi siten, että kun kallioiden ja vuoristojen kiviainesta rapautuu ja siitä syntyy maannosta,
syntyvän maannoksen tyyppi riippuu pitkälti ilmastotekijöistä. Geodiversiteetti puolestaan vaikutaa biodiversiteettiin esimerkiksi siten, että
vuoristojen olot ovat varsin vaativia eliöille.
Geologiseen monimuotoisuuteen kuuluvat vuoristot, joista poimuvuoret ovat syntyneet mannerten törmäyksissä ja lohkovuoret ovat syntyneet mannerliikuntojen seurauksena.
Geodiversiteettiin kuuluvat ovat myös mannerlaattojen erkaantuessa syntyneet repeämälaaksot, joihin muodostuu rotkoja ja kanjoneita. Lisäksi pinnanmuotojen vaihteluun
kuuluvia seikkoja ovat esimerkiksi jäätikkölaaksot ja niiden jäätiköiden aikaan saamat pinnanmuodot sekä aavikot.
Asa Akira
Asa Akira (s. 3. tammikuuta 1986) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli.
Akira syntyi New Yorkissa, mutta vietti osan nuoruuttaan Japanissa. Hän aloitti aikuisviihteen parissa Gina Lynnin tuotannossa, ja toimi alkuun vain naisten välisissä kohtauksissa, tavallisesti Lynnin kanssa. Akira sittemmin siirtyi työskentelemään myös miesten kanssa ja kuvasi ensimmäisen heterokohtauksensa yhdessä Travis Knightin kanssa.
Vuonna 2009 Akira esiintyi David Aaron Clarkin pornoelokuvassa "Pure". Elokuvassa hän esitti fetissiluolan puhelinoperaattoria, jolla oli salasuhde johtajan miehen kanssa. Akira sai suorituksestaan useiden palkintojen ehdokkuuksia.
Purilaat
Purilaat eli renttuut on varhainen kuljetusväline. Niitä vedetään raahaten aisojen avulla. Yksinkertaisimmillaan purilaat koostuvat kahdesta pitkästä aisasta, jotka ovat toisesta päästä ristissä ja jonka avoimeen päähän kuljetettavat tavarat sidotaan kiinni. Edistyneemmässä versiossa avoimeen päähän kiinnitetään kangas tai nahka. Aisojen väliin voidaan kiinnittää poikkipuu, joka pitää ne erillään. Purilaiden etuja ovat helppo valmistettavuus, keveys ja kärryihin tai rekiin verrattuna parempikulkuisuus vaikeassa maastossa.
Amerikan tasankointiaanit käyttivät paljon purilaita ja ennen hevosten käyttöä vetivät niitä itse tai sälyttivät ne koirille.
Suomessa purilaita vetävä hevonen valjastettiin yksinkertaisiin länkivaljaisiin, ja aisat sidottiin rahkeilla kiinni ja yhdistettiin toisiinsa välipuilla, joihin kuorma sidottiin kiinni. Aisojen väliin voitiin vielä hihnoittaa pieni puusatula. Purilaat olivat tavallaan kesäreki, koska talven lumia vastaan sen kantopinta oli kovin vaatimaton.
Talvi- ja jatkosodan aikana purilaat otettiin Suomessa uudelleen käyttöön. Niillä kuljetettiin ammuksia ja aseita sekä haavoittuneita ja kaatuneita etulinjasta pois. Purilaat olivat helposti ja nopeasti valmistettavissa metsästä saatavilla olevista tarpeista.
Maurício Grotto de Camargo
Maurício Grotto de Camargo (s. 26. syyskuuta 1957 Presidente Prudente) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Presidente Prudenten hiippakuntaan 11. huhtikuuta 1981 ja nimitettiin Assisin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 3. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Agostinho Marochi, jota avustivat Antônio de Souza ja Antônio Maria Mucciolo.
Grotto de Camargo sai 17. syyskuuta 2003 lisäksi nimityksen Araçatuban hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 24. toukokuuta 2004. Hänestä tuli 27. lokakuuta 2004 Assisin piispa. 19. marraskuuta 2008 hän sai nimityksen Botucatun arkkipiispaksi.
Puunpureminen
Puunpureminen on hevosten stereotyyppinen käytöstapa ja huono tallitapa. Puuta pureva hevonen nojaa etuhampaillaan tukevaan ulokkeeseen ja nielee ilmaa. Tällöin kuuluu ontto korahdus. Ilman nieleminen saa aikaan endorfiinin eritystä ja näin hevonen saa mielihyvää tavastaan, mutta siitä seuraa hampaiden kulumista ja vatsavaivoja. Jatkuessaan puunpureminen vaurioittaa myös hevosen käyttämiä ulokkeita kuten karsinan rakenteita tai aidantolppia. Jotkut hevoset osaavat myös niellä ilmaa nojaamatta mihinkään: tätä kutsutaan toisinaan "imppaamiseksi".
Puunpureminen on yleensä seurausta hevosen puutteellisesta hoidosta, väärästä ruokinnasta, stressistä tai liian vähäisestä ulkoilusta ja muiden hevosten seuran puutteesta. Vanhan uskomuksen mukaan hevonen voi oppia tavan myös matkimalla toista hevosta, mutta nykytutkimusten mukaan tallissa yleistyvä puunpureminen johtuu pikemminkin talliolosuhteista.
Riimuun kiinnitettävän imppauspannan avulla ilman nieleminen voidaan estää, koska hevosen on tällöin mahdotonta tai hyvin vaikea käyttää puunpuremiseen tarvitsemiaan lihaksia. Panta on sovitettava huolellisesti, jottei se haittaa hevosen hengitystä eikä estä sitä syömästä ja juomasta. Panta ei kuitenkaan lopeta tapaa. Puunpureminen saattaa lakata hevosen elinolojen tai hoidon muutosten myötä, mutta usein puunpuremisen täydellinen lopettaminen on hyvin vaikeaa.
José Carlos Castanho de Almeida
José Carlos Castanho de Almeida (s. 14. kesäkuuta 1930 Guareí) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Santosin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Urusin titulaaripiispaksi 3. maaliskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat José Lambert Filho ja David Picão.
Castanho de Almeida sai 5. syyskuuta 1987 nimityksen Itumbiaran piispaksi. 23. maaliskuuta 1994 hänet nimitettiin Araçatuban piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 17. syyskuuta 2003.
Malou Ejdesgaard
Malou Ejdesgaard (s. 13. maaliskuuta 1991) on tanskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 717 syyskuussa 2010 ja nelinpelissä sijalla 285 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta nelinpelissä. Hän aloitti tenniksenpeluun 7-vuotiaana. Hänen valmentajanaan toimii Kim Peter.
Ejdesgaard saavutti ensimmäisen otteluvoittonsa WTA-tasolla nelinpelissä pelattuaan Caroline Wozniackin kanssa Kööpenhaminan turnauksessa vuonna 2010. He voittivat turnauksen ensimmäisellä kierroksella parin Stefanie Vögele ja Yvonne Meusburger.
Fed Cupissa Ejdesgaard on edustanut Tanskaa vuodesta 2010 lähtien seitsemässä maaottelussa.
Jenő Dalnoki
Jenő Dalnoki (12. joulukuuta 1932 Budapest – 4. helmikuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija.
Dalnoki voitti maajoukkueessa olympiakultaa Helsingissä 1952, jossa hän pelasi Unkarin joukkueen karsintakierroksen ottelun. Seuraavan maaottelunsa Dalnoki pelasi päivälleen neljä vuotta myöhemmin. Hän oli voittamassa myös olympiapronssia Roomassa 1960, jossa hän pelasi kaikissa Unkarin otteluissa. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 14 ottelua vuosina 1952-1961.
Dalnoki edusti Ferencvaros -seuraa koko ammattilaisuransa 1950–1966 ollen voittamassa liigamestaruutta 1963 ja 1964 ja Unkarin cupia 1958.
Tourville-sur-Arques
Tourville-sur-Arques on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Kunnan tärkein nähtävyys on linna Château de Miromesnil.
Château de Miromesnil
Château de Miromesnil on linna Tourville-sur-Arquesin kunnassa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Linnan omistaa nykyään Vogüén kreivi, ja linnan 1700-luvulta peräisin oleva puutarha on yleisön nähtävillä kesäisin.
Nykyinen linna on rakennettu noin 1500-luvun lopulla. Paikalla on ollut linna aiemminkin, mutta siitä ei ole paljoa säilynyt. Sen sijaan linnan alueella on säilynyt Fécampin luostariin kuulunut St-Antoinen kappeli.
Linnassa on asunut Miromesnilin kolmas markiisi (1723–1796), joka palveli kuningas Ludvig XVI:n kanslerina.
Vuosina 1849–1853 linnan vuokrasivat de Maupassantit, ja heidän poikansa Guy de Maupassant, tuleva kirjailija, syntyi linnassa 5. elokuuta 1850.
Jacyr Francisco Braido
Jacyr Francisco Braido CS (s. 17. huhtikuuta 1940 Roca Sales) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. helmikuuta 1970 ja nimitettiin Santosin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 22. helmikuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. huhtikuuta Luciano Pedro Mendes de Almeida, jota avustivat David Picão ja Urbano José Allgayer. Braido asetettiin virkaansa 25. toukokuuta.
26. heinäkuuta 2000 Braidosta tuli Santosin piispa.
Qingchengvuori
Qingchengvuori () on vuori Dujiangyanin kaupungin lähistöllä Sichuanin maakunnassa Kiinassa. Aluetta pidetään taolaisuuden syntymäpaikkana. Qingchengvuoren rinteissä on 11 temppeliä ja luolia. Vuoren huippu kohoaa 2 434 metriin, jonne on rakennettu köysirata. Qingchengvuori lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Dujiangyanin kastelujärjestelmän kanssa vuonna 2000.
José Benedito Simão
José Benedito Simão (1. tammikuuta 1951 Caçapava – 27. marraskuuta 2015) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi São Paulon arkkihiippakuntaan Paulo Evaristo Arns 7. kesäkuuta 1981. Hänet nimitettiin São Paulon vihkipiispaksi ja Tagarian titulaaripiispaksi 28. marraskuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Cláudio Hummes, jota avustivat Mauro Morelli ja Antônio Gaspar. Simão asetettiin virkaansa 9. maaliskuuta.
Simão sai 24. kesäkuuta 2009 nimityksen Assisin piispaksi.
Hélio Paschoal
Hélio Paschoal CSS (26. huhtikuuta 1927 Vargem Grande do Sul – 22. marraskuuta 2005) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1951 ja nimitettiin Livramento de Nossa Senhoran hiippakunnan johtoon 29. maaliskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Varani, jota avustivat José Pedro de Araújo Costa ja Tomás Vaquero.
Paschoal jäi eläkkeelle 21. tammikuuta 2004.
José Pedro de Araújo Costa
José Pedro de Araújo Costa (19. lokakuuta 1913 Serro – 28. heinäkuuta 1996) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. joulukuuta 1936 ja nimitettiin Caetitén hiippakunnan johtoon 25. toukokuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat José Terceiro de Sousa ja José de Almeida Batista Pereira.
De Araújo Costa sai 28. joulukuuta 1968 nimityksen Uberaban koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Marcellianan titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi koadjuuttoriarkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 17. kesäkuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
José Terceiro de Sousa
José Terceiro de Sousa (7. heinäkuuta 1908 – 14. heinäkuuta 1983) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. marraskuuta 1933 ja nimitettiin Caetitén hiippakunnan johtoon 13. helmikuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aureliano de Matos, jota avustivat Francisco de Assis Pires ja João Batista Portocarrero Costa.
Terceiro de Sousa erosi tehtävistään Caetitén piispana 9. joulukuuta 1955, jolloin hänet nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Letopoliin titulaaripiispaksi. 9. marraskuuta 1957 hän sai nimityksen Penedon piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 24. maaliskuuta 1976. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
José Geraldo Oliveira do Valle
José Geraldo Oliveira do Valle CSS (s. 3. joulukuuta 1929 Leme) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. tammikuuta 1954 ja nimitettiin Almenaran hiippakunnan johtoon 10. toukokuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvestre Luís Scandián, jota avustivat José Lambert Filho ja Antônio Alberto Guimarães Rezende.
Oliveira do Valle sai 31. elokuuta 1988 nimityksen Guaxupén koadjuuttoripiispaksi, ja 14. syyskuuta 1989 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 19. huhtikuuta 2006.
Silvestre Luís Scandián
Silvestre Luís Scandián (s. 31. joulukuuta 1931 Iconha) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 3. elokuuta 1958 ja nimitettiin Araçuaín hiippakunnan johtoon 4. tammikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Geraldo de Proença Sigaud ja João Batista da Mota e Albuquerque.
18. elokuuta 1981 Scandián sai nimityksen Vitórian koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 27. huhtikuuta 1984 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 14. huhtikuuta 2004.
Hugo María Van Steekelenburg
Hugo María Van Steekelenburg (s. 15. lokakuuta 1937 Wateringen) on Brasiliassa toiminut alankomaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 8. kesäkuuta 1964 ja nimitettiin Almenaran hiippakunnan johtoon 23. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Diogo Reesink, jota avustivat Célio de Oliveira Goulart ja Geraldo Majela de Castro.
Van Steekelenburg jäi eläkkeelle 19. kesäkuuta 2013.
Geraldo Majela de Castro
Geraldo Majela (João José) de Castro (24. kesäkuuta 1930 Montes Claros – 14. toukokuuta 2015) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin premonstratensialaiseksi papiksi 8. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Montes Clarosin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 15. kesäkuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Alves de Sà Trindade, jota avustivat Serafim Fernandes de Araújo ja Norbert Jules François Calmels.
De Castrosta tuli 1. kesäkuuta 1988 Montes Clarosin piispa, ja 25. huhtikuuta 2001 hän sai nimityksen sen arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 7. helmikuuta 2007.
José Alves de Sà Trindade
José Alves de Sà Trindade (7. lokakuuta 1912 Lagoa Dourada – 8. maaliskuuta 2005) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. maaliskuuta 1937 ja nimitettiin Bonfimin hiippakunnan johtoon 4. syyskuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Helvécio Gomes de Oliveira, jota avustivat João Batista Cavati ja Daniel Tavares Baeta Neves.
Alves de Sà Trindade sai 27. toukokuuta 1956 nimityksen Montes Clarosin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 1988. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Francisco Canindé Palhano
Francisco Canindé Palhano (s. 1. tammikuuta 1949 São José de Mipibu) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Natalin arkkihiippakuntaan 2. helmikuuta 1975 ja nimitettiin Bonfimin hiippakunnan johtoon 26. heinäkuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Matias Patrício de Macêdo, jota avustivat Jaime Vieira Rocha ja Heitor de Araújo Sales.
Heitor de Araújo Sales
Heitor de Araújo Sales (s. 29. heinäkuuta 1926 São José de Mipibu) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Caicón hiippakuntaan 3. joulukuuta 1950 ja nimitettiin sen johtoon 5. toukokuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Nivaldo Monte ja Manuel Tavares de Araújo.
27. lokakuuta 1993 de Araújo Sales sai nimityksen Natalin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 2003.
Jules De Martino
Julian ”Jules” de Martino (s. 16. heinäkuuta 1969) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän kuuluu popduo The Ting Tingsiin, jossa hän toimii taustalaulajana sekä soittaa rumpuja, bassoa, kitaraa ja koskettimia. Jules aloitti soittamaan rumpuja 13-vuotiaana.
Jules syntyi Albert Placessa Itä-Lontoossa irlantilaistaustaiselle äidille ja italialaiselle isälle. Hänellä on myös Maria-niminen isosisko.
Akihiko Hoshide
Akihiko Hoshide (, s. 28. joulukuuta 1968 Setagaya, Japani) on Japanin avaruusjärjestö JAXAn japanilainen astronautti.Hän lensi ensi kertaa avaruudessa kesäkuussa 2008 tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolla STS-124. Hän oli vuonna 2012 avaruudessa toisella avaruuslennollaan Sojuz TMA-05M.
Hoshido syntyi Setagayassa, Tokiossa, mutta vietti lapsuutensa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa.Hoshide liittyi Japanin avaruusjärjestön (JAXA) edeltäjäorganisaatioon NASDA:an vuonna 1992 ja työskenteli japanilaisen kantoraketin H-II:n parissa kaksi vuotta. Vuodesta 1994 vuoteen 1999 hän oli NASDAn astronauttitoimiston astronauttien teknisen tuen tehtävissä auttaen japanilaisten astronauttien koulutusohjelman kehittämisessä. Hän tuki astronautti Koichi Wakataa hänen koulutuksessaan ja Wakatan sukkulalennolla STS-72.
Helmikuussa 1999 NASDA valitsi Hoshiden yhdeksi kolmesta Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) japanilaisesta astronauttikandidaatista. Hän sai ISS:n astronautin pätevyyden tammikuussa 2001. Hän on osallistunut ISS:n japanilaisen avaruuslaboratoriomoduulin Kibō:n ja rahtialus H-II Transfer Vehicle:n (HTV) laitteiden ja operaatioiden kehitystyöhön.
Toukokuussa 2004 hän suoritti Sojuz-TMA:n lentoinsinööri 1:n koulutuksen Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa Tähtikaupungissa, Venäjällä, minkä jälkeen hän siirtyi Johnsonin avaruuskeskukseen. Hän suoritti NASAn astronauttikoulutuksen ja liittyi sukkulalennon STS-124 "Discovery" (1.–14.6.2008) miehistöön tehtäväspesialistina toiselle kolmesta Kibōn asennuslennosta toukokuussa 2008.
15. heinäkuuta 2012 hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-05M ISS-avaruusemalle osallistumaan puoli vuotta kestävälle lennolle ISS:n Retkikunta 32:n ja Retkikunta 33:n lentoinsinöörinä.
Euler-projekti
Euler-projekti on internet-sivusto, jolla on tietokoneella ratkaistaviksi tarkoitettuja laskennallisia tehtäviä.
Sivusto on nimetty kuuluisan ja erittäin tuotteliaan sveitsiläisen matemaatikon ja fyysikon, Leonhard Eulerin (1707-1783) mukaan. Tehtävien vaativuustaso vaihtelee alkupään helpoista tehtävistä loppupään usein jo huomattavia ongelmanratkaisutaitoja ja teoreettista tietoakin vaativiin tehtäviin. Tehtävien ratkaisemiseen voi käyttää itse valitsemaansa ohjelmointikieltä. Tehtävät ovat sellaisia, että ne voi ratkaista tehokkaalla ohjelmakoodilla normaalissa kannettavassa tai pöytätietokoneessa yleensä alle yhdessä minuutissa.
Tehtäviä on 17.7.2012 kannassa 391 kappaletta. Tehtävään vastataan ilmoittamalla oikea vastaus, joka yleensä on yksi luku, tosin iso sellainen. Järjestelmä tarkastaa vastauksen automaattisesti ja jos se on oikea, kasvattaa käyttäjän pistetiliä. Tämän jälkeen ratkaisusta on mahdollista keskustella tähän tarkoitetulla keskustelupalstalla.
Projektin aloitti Colin Hughes vuonna 2001 mathchallenge.net-sivuston alaosiona. Käytännössä projekti pyörii siten, että käyttäjät voivat ehdottaa uusia tehtäviä. Näistä tietty matemaatikoiden ja ohjelmoijien ryhmä valikoi sopivat ja muuntaa ne ratkaistaviksi ongelmiksi. Uusia tehtäviä julkaistaan säännöllisesti. Yleensä tahti on yksi tehtävä per viikonloppu. Nykyisin (17.07.2012) projektilla on noin 240000 ainakin yhden tehtävän ratkaissutta kirjautunutta käyttäjää eri puolilla maailmaa. Näistä noin 900 on suomalaisia. Projektin virallinen kieli on englanti, mutta projektista ylläpidetään muitakin kieliversioita.
Tyypillisesti Euler-projektin tehtävät liittyvät mm. logiikkaan, lukuteoriaan, kombinatoriikkaan, peliteoriaan tai geometriaan. Pelkällä raa’alla voimalla (brute force) ei ongelmia enää alkupään helpohkojen tehtävien jälkeen voi ratkaista. Vastauksen saaminen tavoitteeksi asetetussa minuutin laskenta-ajassa vaatii yleensä teoreettista tietoa, algoritmiosaamista ja ohjelmointitaitoa. Joukossa on kuitenkin myös sellaisia tehtäviä, joiden ratkaiseminen onnistuu pelkästään kynää ja paperiakin käyttäen tai jopa pelkästään päättelemällä.
Matias Patrício de Macêdo
Matias Patrício de Macêdo (s. 14. huhtikuuta 1936 Santana do Matos) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Natalin arkkihiippakuntaan 14. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Cajazeirasin hiippakunnan johtoon 12. heinäkuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alair Vilar Fernandes de Melo, jota avustivat Manuel Tavares de Araújo ja Zacarias Rolim de Moura.
De Macêdo sai 12. heinäkuuta 2000 nimityksen Campina Granden koadjuuttoripiispaksi, ja 29. elokuuta 2001 hänestä tuli sen piispa. 26. marraskuuta 2003 de Macêdo nimitettiin Natalin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. joulukuuta 2011.
Jaime Vieira Rocha
Jaime Vieira Rocha (s. 30. maaliskuuta 1947) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Natalin arkkihiippakuntaan 1. helmikuuta 1975 ja nimitettiin Caicón hiippakunnan johtoon 29. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.
Vieira Rocha sai 16. helmikuuta 2005 nimityksen Campina Granden piispaksi ja 21. joulukuuta 2011 Natalin arkkipiispaksi.
Manoel Delson Pedreira da Cruz
Manoel Delson Pedreira da Cruz (s. 10. heinäkuuta 1954 Biritinga) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 17. tammikuuta 1978, ja hän sai pappisvihkimyksensä 5. heinäkuuta 1980. Hänet nimitettiin Caicón hiippakunnan johtoon 5. heinäkuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Geraldo Majella Agnelo, jota avustivat Matias Patrício de Macêdo ja Itamar Navildo Vian.
Itamar Navildo Vian
Itamar Navildo Vian (s. 27. elokuuta 1940 Roca Sales) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 1. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Barran (do Rio Grande) hiippakunnan johtoon 29. joulukuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi João Cláudio Colling, jota avustivat Nei Paulo Moretto ja Orlando Octacilio Dotti.
Vian sai 22. helmikuuta 1995 nimityksen Feira de Santanan piispaksi ja 16. tammikuuta 2002 arkkipiispaksi.
Luís Flávio Cappio
Luís Flávio Cappio (s. 4. lokakuuta 1946 Guaratinguetá) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki fransiskaanien papiksi Paulo Evaristo Arns 19. joulukuuta 1971, ja hänet nimitettiin Barran (do Rio Grande) hiippakunnan johtoon 16. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, jota avustivat Paulo Evaristo Arns ja Itamar Navildo Vian.
Francisco de Assis Dantas de Lucena
Francisco de Assis Dantas de Lucena (s. 19. lokakuuta 1963 Jardim do Seridó) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caicón hiippakuntaan Heitor de Araújo Sales 21. heinäkuuta 1991, ja hänet nimitettiin Guarabiran hiippakunnan johtoon 28. toukokuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Heitor de Araújo Sales, jota avustivat Jaime Vieira Rocha ja Manoel Delson Pedreira da Cruz. Dantas de Lucena asetettiin virkaansa 31. elokuuta.
João Batista Portocarrero Costa
João Batista Portocarrero Costa (7. kesäkuuta 1904 Vitória de Santo Antão – 6. tammikuuta 1959) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1927 ja nimitettiin Mossorón hiippakunnan johtoon 31. heinäkuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel de Lima Valverde, jota avustivat Adalberto Accioli Sobral ja Mário de Miranda Vilas-Boas.
Portocarrero Costa sai 3. heinäkuuta 1953 nimityksen Olinda e Recifen koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Selgen titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 54-vuotiaana virassa.
José de Medeiros Leite
José de Medeiros Leite (16. marraskuuta 1898 Mossoró – 6. maaliskuuta 1977) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. toukokuuta 1924 ja nimitettiin Oliveiran hiippakunnan johtoon 14. elokuuta 1945. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio dos Santos Cabral, jota avustivat Alexandre Gonçalves do Amaral ja João Batista Portocarrero Costa.
De Medeiros Leite osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 78-vuotiaana virassa.
Alexandre Gonçalves do Amaral
Alexandre Gonçalves do Amaral (12. kesäkuuta 1906 Carmo da Mata – 5. helmikuuta 2002) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Belo Horizonten arkkihiippakuntaan 22. syyskuuta 1929 ja nimitettiin Uberaban piispaksi 5. elokuuta 1939. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. lokakuuta Antônio dos Santos Cabral, jota avustivat Manoel Nunes Coelho ja Inocêncio Engelke.
14. huhtikuuta 1962 Gonçalves do Amaral saimityksen Uberaban arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 14. heinäkuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Inocêncio Engelke
Inocêncio Engelke (11. maaliskuuta 1881 Joinville – 16. kesäkuuta 1960) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 31. tammikuuta 1907 ja nimitettiin Campanhan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Trapezopoliin titulaaripiispaksi 4. heinäkuuta 1924. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Francisco Braga.
Engelkestä tuli 25. joulukuuta 1935 Campanhan piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 79-vuotiaana virassa.
Sandra Romain
Sandra Romain (s. 26. maaliskuuta 1978 Timișoara) on vuonna 2000 uransa aloittanut romanialainen pornonäyttelijä. Myös hänen sisarensa Alice Romain on esiintynyt pornoelokuvissa.
Romain on voittanut viisi AVN-palkintoa vuosina 2006–2007. Hän on naimisissa.
Chad Donovan
Chad Donovan (s. 11. tammikuuta 1972 Ohio) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti uransa esiintyjänä vuonna 1994 ja aloitti lisäksi ohjaustyöt vuonna 2001. Hän on käyttänyt myös nimiä Chad Donavan ja Aaron West. Hän on 175-senttinen. Vuonna 2005 Donovanille myönnettiin Hall of Fame -paikat sekä GayVN- että Grabby-palkintojen jaon yhteydessä.
Barrett Long
Barrett Long (s. 8. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka aloitti uransa esiintyjänä vuonna 2002. Hän on sittemmin myös ohjannut. Hän on 188-senttinen. Hän on esiintyessään käyttänyt myös nimeä Steve Turbo. Long on nähty top-rooleissa. Hän on voittanut muun muassa GayVN-palkinnon kategoriassa "Best Cum Shot" vuonna 2009.
Miramax
Miramax Films on yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, jonka Harvey Weinstein perusti yhdessä veljensä Bob Weinsteinin kanssa vuonna 1979. Yhtiön nimi muodostui heidän vanhempiensa etunimistä Max ja Miriam. Alun perin yhtiö perustettiin tarkoituksena tuoda levitykseen suurten elokuvayhtiöiden epäkaupallisiksi leimaamia elokuvia. Veljekset myivät Miramaxin Disneylle 80 miljoonalla dollarilla vuonna 1993.
Kuuluisia Miramaxin elokuvatuotantoja ovat muun muassa "Pulp Fiction" (1994), "The Crying Game", "Englantilainen potilas" (1996), "Holy Smoke – pyhässä pilvessä" (1999) ja "Prozac Nation" (2001).
Miramax on myös levittänyt elokuvia. Näihin kuuluu muiden muassa Asterix & Obelix-, Pokémon- ja Bionicle-elokuvia.
Brännskär
Brännskär on saari Nauvon eteläosassa. Saarella on kalastajatila ja venesatama. Saaristotilaa hallinnoi Turunmaan Saaristosäätiö. 50 hehtaarin kokoisella saarella asui vuonna 2000 yksi henkilö.
Mohamed el-Bisatie
Mohamed el-Bisatie () (s. 1937 Egypti – 14. heinäkuuta 2012 Egypti) oli egyptiläinen kirjailija.
El-Bisatie vietti lapsuutensa Niilin suistossa. Hän ryhtyi kirjoittamaan novelleja lehtiin vuonna 1962. Hänen ensimmäinen kokoelmansa ilmestyi 1968, ja sittemmin hän julkaisi toistakymmentä romaania ja kuusi novellikokoelmaa. Romaaneja ja novelleja on käännetty esimerkiksi englanniksi, ranskaksi, italiaksi ja espanjaksi.
El-Bisatie sai useita palkintoja. Hänelle myönnettiin muun muassa Sultan Oweis -palkinto 2001 ja Sawiris-palkinto 2009. Romaani "Hunger" oli Booker Prize Foundationin hallinnoiman International Prize for Arabic Fiction -palkinnon ehdokkaana 2009.
Hän kirjoitti omaelämäkerran, joka on ilmestynyt englanniksi nimellä "And the Train Comes".
Lars Petter Nordhaug
Lars Petter Nordhaug (s. 14. toukokuuta 1984 Lillehammer) on norjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005–2017.
Nordhaug aloitti uransa maastopyöräilijänä, kunnes vaihtoi lajikseen maantiepyöräilyn. Hän voitti Norjan maantieajomestaruuden vuonna 2006 sekä maastopyöräilymestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2010 hän siirtyi uuteen Team Sky -ammattilaistalliin. Hän edusti Belkin Pro Cycling Team -joukkuetta 2013–2014, kunnes palasi Team Sky -talliin 2015. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017 hän edusti Aqua Blue Sportia. Hän voitti World Tour -sarjaan kuuluvan Grand Prix Cycliste de Montréal -kilpailun 2012 kukistettuaan loppukirissä Moreno Moserin ja Aleksandr Kolobnevin.
Oruro
Oruro on vanha kaivoskaupunki Bolivian länsiosassa Andien vuoristossa, noin 3 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupungin perustivat espanjalaiset vuonna 1606, alun perin nimellä "Real Villa de Don Felipe de Austria". Oruro perustettiin alun perin hopeakaivosten vuoksi. Hopeavarojen myöhemmin ehdyttyä perustettiin tinakaivoksia.
Kaupungissa oli vuonna 2012 noin 264 900 asukasta..
Kaivosteollisuuden ansiosta Orurossa on hyvä rautatielinja, mutta matkustajajunia kulkee vain etelään Uyuniin ja siitä eteenpäin. Sitä kautta on mahdollista päästä Argentiinan rajalle tai Chileen.
Mohamed Malimey
Mohamed Malimey on somalialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Vuodesta 2010 hän on toiminut Brasilian ensimmäisessä divisioonassa pelaavan Sport Club Internacionalin apulaisvalmentajana.
Malimey on syntynyt Mogadishussa, Somalian pääkaupungissa. Jalkapallouransa hän aloitti Englannissa vuonna 2006 liittyen puoliammattilaisena Lewisham Borough FC:iin. Hän pelasi muun muassa Englannin liigaotteluissa.
Malimey eteni urallaan valmentajaharjoittelijaksi vuonna 2007 ja työskenteli päävalmentajan apulaisena Lewisham Borough FC:ssä liittyen London Football Coaches Association (LFCA) valmentajayhdistykseen. Kaudella 2008–2009 hän toimi seuransa ykköstiimin päävalmentajana. Lokakuussa 2009 Malimey sai UEFA:n 'B'-diplomin.
Malimey muutti Porto Alegreen, Brasiliaan vuonna 2010 Sport Club Internacionalin valmentajavaihtoon. Malimeylle tarjottiin turkkilaisen seuran Fenerbahçen valmentajan tehtäviä, mutta hän päätti jäädä Brasiliaan syventyäkseen paremmin brasilialaiseen valmennustapaan ja tekniikkaan. Interissä Malimey opiskeli valmentaja Jorge Fossatin johdolla.
Copacabana (Bolivia)
Copacabana on pikkukaupunki Boliviassa, Titicaca-järven rannalla. Noin 6 000 asukkaan kaupunki sijaitsee 3 841 metrin korkeudella merenpinnasta La Pazin departementissa Perun rajan tuntumassa. Se on Bolivian suosituimpia matkailukohteita ja sieltä lähdetään järviretkille pyhille inkojen saarille, Isla del Soliin ja Isla de la Lunaan. Kaupungin suosiota lisää Etelä-Amerikan tärkein pyhimyshahmo Copacabanan neitsyt.
Maija-Liisa Friman
Maija-Liisa Friman (o.s. Sirviö, s. 1952 Iisalmi) on suomalainen diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja hallitustyön ammattilainen. Vuonna 2005 ja uudelleen vuonna 2012 hänet arvioitiin Suomen vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi yritysmaailmassa Talouselämä-lehden vuosittaisessa Päättäjänaiset-katsauksessa.
Friman valmistui kemian diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1978. Ensimmäinen työ oli Kemiran Harjavallan lannoitetehtaan käyttöinsinöörinä, sitten 1982–1990 Kemiran tehtävissä Meksikossa ja Georgian osavaltion Savannah'ssa Yhdysvalloissa. Vuonna 1992 Friman meni toimitusjohtajaksi ruotsalaisomisteiseen kipsilevy-yhtiöön Gyprociin. Vuonna 2000 hän siirtyi energiayhtiö Vattenfall Oy:n toimitusjohtajaksi ja toimi sitten Aspocomp Groupin toimitusjohtajana 2004–2007.
Vuodesta 2007 Friman on keskittynyt hallitustyöskentelyyn useissa merkittävissä yrityksissä ja yhteisöissä. Vuonna 2012 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen vaikutusvaltaisimmaksi päättäjänaiseksi. Hän toimi tuolloin hallituksen puheenjohtajana Ekokemissä ja Helsingin Diakonissalaitoksessa, varapuheenjohtajana Neste Oilin hallituksessa sekä jäsenenä ja tarkastusvaliokunnan puheenjohtajana TeliaSonerassa ja Finnairissa. Hän istui myös Ruotsin valtion omistaman rautamalmiyhtiö LKAB:n hallituksessa.
Friman on ollut hallituksen jäsenenä myös muun muassa Metso Oyj:ssä 2003–2012, Suomen Lääketieteen Säätiössä 2003–2011, Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisessa 2005–2009, Sponda Oyjssä 2001–2007, Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa 2002–2006, Rautaruukki Oyj:ssä 2002–2004 sekä Empower Oy:ssä 2000–2004.
Maija-Liisa Frimanin puoliso on ekonomi, varatuomari Kaj Friman. Heillä on aikuinen tytär.
Carlos Condit
Carlos Jose Condit (s. 26. huhtikuuta 1984), joka tunnetaan myös lempinimellä Natural Born Killer (NBK), on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän voitti Ultimate Fighting Championship -promootion tilapäisen välisarjan mestaruuden 4. helmikuuta 2012 ottelussa Nick Diazia vastaan. Condit on myös entinen World Extreme Cagefighting -promootion välisarjan mestari. Vapaaottelusivusto Sherdog listasi Conditin parhaimmillaan maailman toiseksi parhaaksi välisarjan ottelijaksi 2012, tuolloin loukkaantumisen vuoksi tauolla olleen Georges St. Pierren jälkeen ja 10. parhaaksi pound for pound -listallaan.
HMS Walney
HMS Walney (viirinumero Y04) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Banff-luokan sluuppi, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin lend lease -sopimuksen nojalla Yhdysvaltain luovuttama Yhdysvaltain rannikkovartioston kutteri "USCG Sebago".
Alus tilattiin Yhdysvaltain rannikkovartioston Lake-luokan kutterina General Engineering and Drydock Companyltä Oaklandista Kaliforniasta. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1930 nimellä "USCG Sebago" ja se valmistui puoli vuotta myöhemmin 2. syyskuuta.
Alus liitettiin 12. toukokuuta 1941 Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Walney". Kesäkuussa alus liitettiin Londonderryn sluuppiviirikköön suojaamaan Atlantin saattueita ja se siirtyi Britteinsaarille. Alus suojasi 24. heinäkuuta St. Johnsista Newfoundlandista lähtenyttä saattuetta. Britteinsaarille saavuttuaan alus siirrettiin 14. elokuuta Liverpoolissa telakalle.
Palattuaan palvelukseen alus liitettiin 9. syyskuuta läntisen reitin alaiseen 41. saattajaryhmään, jonka tehtävänä oli suojata Britteinsaarilta Länsi-Afrikkaan matkanneita saattueita. Se suojasi 12. syyskuuta Bathurstiin matkannutta saattuetta OS6, josta se erkani liittyäkseen "HMS Hartlandin" kanssa suojaamaan Freetownista saapuvaa saattuetta SL88 ja Gibraltarilta saapuvaa saattuetta HG74 Liverpooliin. Alus erkani 18. lokakuuta saattueista aloittaen matkansa Belfastiin, jossa se siirrettiin telakalle 20. lokakuuta.
Aluksen palattua palvelukseen 31. lokakuuta se palasi 41. saattajaryhmään. Se suojasi 7. marraskuuta "HMS Hartlandin" kanssa saattueen OS11 Bathurstiin, jossa se erkani saattueesta aloittaen matkansa Freetowniin. Alus suojasi 30. marraskuuta 29 kauppalaivan saattueen SL49 Freetownista Liverpooliin, jossa se erkani saattueesta 20. joulukuuta siirtyen Belfastiin. Saavuttuaan Belfastiin alus siirrettiin 22. joulukuuta telakalle, jossa sille asennettiin HF D/F -laitteisto.
Telakalta palattuaan alus liittyi läntisen reitin alaisuuteen 4. tammikuuta 1942. Alus suojasi seuraavana päivänä saattueen OS16 Bathurstiin, jossa se erkani saattueesta aloittaen matkan Freetowniin. Alus suojasi 27. tammikuuta "HMS Hartlandin" kanssa saattueen SL99 Freetownista Britteinsaarille. Aluksen erottua saattueesta se siirtyi 16. helmikuuta Belfastiin, jossa se siirrettiin seuraavana päivänä telakalle.
Palvelukseen palattuaan alus palasi 41. saattajaryhmään 26. helmikuuta. Se törmäsi 3. maaliskuuta "SS Empire Dolphinin" kanssa vaurioituen lievästi vesirajan yläpuolelle. Seuraavana päivänä alus suojasi "HMS Hartlandin" kanssa saattueen OS21 Liverpoolista Länsi-Afrikkaan. Saattajat erkanivat 23. maaliskuuta saattueesta paikallissaattajien saavuttua Freetownista, jonka jälkeen ne liittyivät palaavaan saattueeseen SL104. "HMS Walney" erkani saattueesta 12. huhtikuuta aloittaen matkan Chathamiin, jossa se siirrettiin telakalle 20. huhtikuuta.
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – miesten 50 metrin vapaapistooli
Miesten 50 m pistooli ammuttiin 5. elokuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu
Miesten 50 mkiväärin asentokilpailu ammuttiin 6. elokuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Korujen valmistus
Korujen valmistus () on Carles Codinan kirjoittama 160-sivuinen kirja, jossa esitellään korujen tekoa kullasta tai hopeasta ja erilaisia työstökuvauksia, mm. happosyövytys, granulointi eli rakeistus, patinointi ja saranoiden valmistus. Kirja esittää myös kuvauksia vahamallien veistämisestä ja valamisesta.
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – miesten trap
Miesten trap ammuttiin 5. ja 6. elokuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Toronton metro
Toronton metro on metrojärjestelmä, joka palvelee Toronton suurkaupunkialuetta Kanadassa. Se avattiin 30. maaliskuuta 1954 Kanadan ensimmäisenä metrona. Metrolla on tärkeä asema kaupungin joukkoliikenteessä: vuonna 2014 sillä tehtiin päivittäin keskimäärin 1,1 miljoonaa matkaa.
Järjestelmään kuuluu kolme varsinaista metrolinjaa ja yksi maanpäällinen rata, Scarborough RT. Radan kokonaispituus on lähes 70 kilometriä ja sen varrella on 69 asemaa.
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – naisten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu
Naisten 50 metrin kiväärin asentokilpailu ammuttiin 4. elokuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Masalitit
Masalitit ovat mabakieltä ja arabiaa puhuva kansa Sudanin Pohjois-Darfurin maakunnan Dar Masalitin piirikunnassa sekä Tšadin puolella rajaa Adrén seudulla. Osa kansasta asuu lännempänä Tšadissa. Uskonnoltaan masalitit ovat muslimeja. Heidän lukumääräkseen arvioidaan yli 350 000 henkeä.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja maapähkinät sekä alueen eteläosassa myös durra, okra, seesami, mangot ja korianteri. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Sudanin kaupunkeihin. 1980-luvulta lähtien masalitit ovat joutuneet mukaan Darfurin konfliktiin.
Else Holmelund Minarik
Else Holmelund Minarik (13. syyskuuta 1920 – 12. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen lastenkirjailija, joka tunnetaan "Pikku Karhu" -lastenkirjasarjasta. Siitä on suomennettu kuusi kirjaa.
Dazat
Dazat ovat tedojen ohella toinen tubujen pääryhmistä. He asuvat tedojen eteläpuolella Sahelin vyöhykkeellä Tšadissa ja Nigerin itäosassa. Dazan kieltä eli dazagaa pidetään yleensä tubun (tedan) murteena.
Eri klaaneihin jakautuneita dazoja arvioidaan olevan yli 200 000 henkeä. Uskonnoltaan he ovat muslimeja. Ryhmän pääelinkeino on paimentolaisuuteen perustuvaa karjanhoito. Kotieläimiä ovat kamelit, hevoset, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan keinokasteluun perustuvaa maanviljelyä (taateleita, viljaa ja vihanneksia) sekä kaupankäyntiä. Sahelin kuivuus on pakottanut miehet etsimään ansiotöitä kaupungeista.
Dazojen alaisuuteen kuuluu erityinen käsityöläisryhmä aza (azza).
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – naisten 10 metrin ilmapistooli
Naisten 10 metrin ilmapistooli ammuttiin 29. heinäkuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
HMS Waveney
HMS Waveney on ollut neljän Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Lehto (runo)
Lehto on marilaisen kirjailijan Sergei Tšavainin vuonna 1905 kirjoittama runo. Kirjailijaa innoitti samana vuonna tapahtunut Venäjän vallankumous, joka toi tuulahduksen vapaammista oloista. Lehto on ensimmäinen marinkielinen taideruno.
Tšavain julkaisi runostaan toisen, pitemmän version vuonna 1921 У саска ("U saska", suom. Uusi hedelmä) -kokoelmassaan ja merkitsi sen alle päivämäärän 8.7.1920.
Runo mariksi:
Ото
Ик тымык ото уло мемнан элыште,
Шога тудо ото кугу ер серыште.
Тушто ладыра деч ладыра пушеҥге кушкеш,
Тушто мотор деч мотор саска шочеш.
Тушто, ужар лышташ лоҥгаште, шӱшпык мура,
Тудо ото гыч ерышке яндар памаш йога.
Тушто шудыжат ужаргырак,
Тушто пеледышыжат сылнырак.
Тудо отым мый йӧратем,
Тушто пушеҥге руышым мый вурсем."
Professori Raija Bartensin kääntämänä:
Lehto
Meidän maassamme on hiljainen lehto.
Se sijaitsee suuren järven rannassa.
Siellä kasvavat mitä vankimmat puut, 
siellä kukkivat mitä kauneimmat kukat,
siellä laulaa satakieli vihreässä lehvistössä.
Siitä lehdosta virtaa järveen kirkas lähde.
Sillä ruoho on vihreämpää,
sillä kukkaset ovat ihanampia.
Sitä lehtoa rakastan,
sen puiden kaatajan kiroan.
sananmukaisesti (käännös ):
Lehto
Yksi hiljainen lehto on meidän maassa,
Seisoo se lehto suuren järven rannassa.
Siellä tanakkaa tanakampi puu kasvaa,
Siellä kaunista kauniimpi kukka syntyy.
Siellä, vihreiden lehtien lomassa, satakieli laulaa,
Siitä lehdosta järveen puhdas lähde virtaa.
Siellä ruohokin on vihreämpi,
Siellä kukkakin on kauniimpi.
Sitä lehtoa minä rakastan,
Siitä puun kaatajan minä kiroan.
Karjalalaisen kirjailijan Jaakko Rugojevin kääntämänä:
Lehto
On kotoisella seudullamme lehto hiljainen,
suuren järven vesiin läikkyy kuvajaiset sen.
Puut tuuheimpina kunnaillamme kauniit kasvavat,
kedot ihanaisimpina siellä kukkivat.
Ja laulu satakieliemme latvoissa soi,
järven rantaa kohti rientäin puro karkeloi.
Myös heinä siellä heilimöipi kaikkein raikkahin,
värit syöpyneet on parhaat meidän kukkasiin.
Niille yksin rakkauteni kaiken omistan.
Ken lehdon hakkaa – mustaan manaan sen ma kiroan.
NHL-kausi 1983–1984
NHL-kausi 1983–1984 oli National Hockey Leaguen historian 67. kausi. Sen aikana 21 NHL-joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Stanley Cupin vei nimiinsä Edmonton Oilers, joka kukisti finaalisarjassa New York Islandersin otteluvoitoin 4–1. Näin Oilers päätti neljä aiempaa mestaruutta voittaneen Islandersin valtakauden.
Runkosarjan pistepörssin voitti Edmonton Oilersia edustanut Wayne Gretzky, joka teki kauden aikana yhteensä 205 tehopistettä pelaamissaan 74 ottelussa. Mukaan mahtui kauden avausottelusta 5. lokakuuta 1983 alkanut ja 28. tammikuuta 1984 päättynyt pisteputki, jonka aikana hän keräsi vähintään yhden tehopisteen 51 ottelussa peräkkäin. Kyseessä on NHL:n ennätys. Gretzkyn lisäksi vain Mario Lemieux on pystynyt yli 30 ottelun pisteputkeen. Kauden päätteeksi Gretzkylle myönnettiin Hart Memorial Trophy viidennen kerran peräkkäin. Pudotuspeleissä Oilersin Mark Messier keräsi 19 ottelussa 26 tehopistettä, joista 8 oli maaleja. Suoritustensa myötä Messier palkittiin Conn Smythe Trophyllä ensimmäisen ja ainoan kerran urallaan. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Wayne Gretzky. Hän teki niiden aikana 35 pistettä 19 ottelussa.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – naisten 25 metrin urheilupistooli
Naisten 25 metrin pistooli ammuttiin 1. elokuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Furit
Furit ovat nilosaharalaisiin furkieliin kuuluvaa furia puhuva kansa Darfurin tasangolla Sudanissa ja sen lähialueilla Tšadissa. Heitä arvioidaan olevan lähes 800 000 henkeä. Tärkeimmät ryhmät ovat kunjara, tunjara ja daju.
Furit muodostivat 1500-luvulla syntyneen Darfurin sulttaanikunnan pääkansallisuuden. Sana "Darfur" tarkoittaa ”furien maata”. Vuonna 1874 alue liitettiin Egyptiin ja vuonna 1916 Anglo-egyptiläiseen Sudaniin. Maan itsenäistyttyä osa fureista pyrki sulautumaan Sudanin arabeihin. 1980-luvulta lähtien alue on kärsinyt Darfurin konfliktista, jossa on surmattu satoja tuhansia ihmisiä ja yli kaksi miljoonaa on joutunut pakenemaan kodeistaan.
Kansan perinteisiä elinkeinoja ovat osittain keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, vehnä, durra, vihannekset ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja kamelit. Käsityöammatteihin kuuluu metallin ja nahkan käsittely, saviastioiden, korujen ja luuesineiden valmistus sekä niinimattojen kutominen.
Tiiviisti rakennetut kylät koostuvat savitiilistä pystytetyistä neliskulmaisista ja tasakattoisista taloista, joita ympäröivät talousrakennukset ja puutarhat sekä savitiilinen aita. Miesten vaatetukseen kuuluu pitkä ja leveä vaalea paita sekä avarat housut. Naiset pukeutuvat värikkäisiin tai tummiin leninkeihin ja peittävät kasvonsa hartiahuivilla. Ruokavalioon kuuluu pippurilla ja sipulilla maustettuja jauho- ja riisiruokia, vihanneksia ja maitotuotteita.
Furien sukujärjestelmässä on matrilineaarisia piirteitä. Avioliitto on matrilokaalinen (aviopuolisot asettuvat asumaan vaimon perheen luokse). Uskonnoltaan furit ovat sunnalaisia muslimeja. Pieni osa harjoittaa perinteistä uskontoa.
Ammunta kesäolympialaisissa 2012 – naisten skeet
Naisten skeet ammuttiin 29. heinäkuuta Royal Artillery Barracksissa.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset: