La La Land (elokuva)
La La Land on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen musikaali-draamakomedia, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Damien Chazelle. Sen pääosissa näyttelevät Ryan Gosling ja Emma Stone. Elokuva kertoo muusikosta ja näyttelijästä, jotka tapaavat ja rakastuvat Los Angelesissa.
"La La Land" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2016. Laajan teatterijulkaisun se sai 9. joulukuuta 2016 Yhdysvalloissa.
Elokuva sai erittäin hyvän vastaanoton ja se palkittiin kuudella Oscarilla parhaasta ohjauksesta, naispääosasta, musiikista, laulusta, lavastuksesta ja kuvauksesta. "La La Land" palkittiin myös seitsemällä Golden Globe -palkinnolla parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, ohjauksesta, käsikirjoituksesta, miespääosasta, naispääosasta, musiikista ja kappaleesta.
Damien Chazelle kirjoitti "La La Landin" käsikirjoituksen vuonna 2010. Hänen tarkoituksenaan oli ”ottaa puitteiksi vanhanaikainen musikaali, mutta pohjustaa se tosielämään jossa asiat eivät aina onnistu,” ja kunnioittaa epärealistisen mielentilan omaavia ihmisiä, jotka muuttavat Los Angelesiin jahtaamaan unelmiaan. Hän kehitteli elokuvan idean yhdessä ystävänsä Justin Hurwitzin kanssa heidän opiskellessaan Harvardin yliopistossa. He kokeilivat ideaa opinnäytetyössään "Guy and Madeline on a Park Bench", joka oli pienen budjetin musikaali bostonilaisesta jazz-muusikosta. Chazelle piti perinteisistä 1920-luvun kaupunkikeskeisistä dokumenttielokuvista, kuten "Manhatta" (1921) ja "Mies ja elokuvakamera" (1929), jotka käsittelevät muita suurkaupunkeja. Valmistuttuaan he muuttivat Los Angelesiin vuonna 2010 ja jatkoivat käsikirjoituksen tekoa vaihtaen tapahtumapaikan Bostonista Los Angelesiin.
"La La Landin" tyyli ja sävy ottavat vaikutteita Jacques Demyn elokuvista "Cherbourgin sateenvarjot" (1964) ja "Rochefortin tytöt" (1967), etenkin jälkimmäisestä, joka oli paljon tanssi- ja jazz-painotteisempi. Elokuva on myös täynnä visuaalisia viittauksia Hollywoodin klassikkoelokuviin, kuten "Broadwayn sävel" (1940), "Laulavat sadepisarat" (1952) ja "Iskelmäkaruselli" (1953). "La La Land" muistuttaa Chazellen aiempaa elokuvaa, "Whiplashia" (2014) hahmokehityksen ja teemojen suhteen, josta hän sanoi että ”ne molemmat kertovat artistin kamppailusta ja unelmien sovitteluista ihmisyyden tarpeen kanssa. "La La Land" on vain vähemmän vihainen siitä.” Hän kertoi myös, että molemmat elokuvat kuvastavat hänen omia kokemuksiaan elokuvantekijänä ja tarkemmin hänen nousuaan Hollywoodin hierarkiassa. Etenkin "La La Land" on tarina hänen omasta kokemuksestaan, kun hän muutti itärannikolta mielessään etukäteen muodostettu kuvitelma L.A.:sta: ”että se on vain täynnä pelkkiä ostoskeskuksia ja moottoriteitä.”
Chazelle ei kyennyt tuottamaan elokuvaa vuosiin, sillä yksikään studio ei ollut halukas rahoittamaan alkuperäistä nykyaikaista musikaalia ilman tunnettuja kappaleita, joita voisi käyttää jo ennalta olemassa olevan fanikunnan rakentamiseen. Lisäksi se oli jazz-musikaali, jota "The Hollywood Repoter" kutsui ”hävinneeksi genreksi”. Hän uskoi, että koska hankkeen takana olevat henkilöt – hän ja Hurwitz – olivat tuntemattomia tuohon aikaan se saattoi tehdä rahoittajat epäluuloisiksi hankkeen potentiaalista. Chazelle onnistui löytämään ystäviensä kautta tuottajia, jotka esittelivät hänet Fred Bergerille ja Jordan Horowitzille. Tuottajakaksikon mukaan tulon jälkeen käsikirjoitus päätyi Focus Featuresille ja hanke sai noin miljoonan dollarin budjetin. Studio vaati useita muutoksia asioihin, jotka olivat Chazellen mielestä tunnusomaisia ja keskeisiä tarinalle: miespääosaa pyydettiin muuttamaan jazz-pianistista rock-muusikoksi, alun monimutkaista ensimmäistä musiikkikappaletta piti muuttaa ja tarinan katkeransuloinen lopetus tuli poistaa. Chazelle jätti hankkeen, koska ei halunnut tehdä niin suuria uhrauksia, ja siirtyi eteenpäin.
Myöhemmin Chazelle käsikirjoitti "Whiplashin", jota oli helpompi myydä ja joka oli vähemmän riskialtis sijoitus. Kun elokuva oli saanut kehuja kriitikoilta Sundancen elokuvajuhlien ensi-illassaan tammikuussa 2014, päätti Chazelle jatkaa yrityksiään saada "La La Land" valkokankaalle. Hän kauppasi yhä musikaaliaan levittäjille. Vuotta myöhemmin "Whiplash" sai viisi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2015 gaalassa, ja se tuotti lähes 50 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti 3,3 miljoonan budjetillaan. Siitä lähtien Chazelle ja hänen hankkeensa alkoivat kiinnostaa studioita. Viisi vuotta sen jälkeen, kun hän oli kirjoittanut "La La Landin" käsikirjoituksen, Summit Entertainment ja Black Lable Media suostuivat elokuvan sijoittajiksi ja levittäjiksi, tuottaja Marc Plattin kera, kun studiopomot olivat vaikuttuneita "Whiplashin" arvostelu- ja kaupallisesta menestyksestä. Lionsgaten Patrict Wachsberger, joka oli aiemmin työskennellyt "Step Up" -elokuvissa, patisti Chazellea korottamaan elokuvan budjettia, sillä hänen mielestään korkealaatuiset musikaalit eivät olleet halpoja.
Chazellen mukaan elokuva kävi läpi useita muutoksia vuosien varrella. Alun perin Miles Teller ja Emma Watson valittiin päärooleihin. Watson jättäytyi pois, koska oli sitoutunut vuoden 2017 "Kaunotar ja hirviö" -elokuvaan, kun taas Tellerin lähtö koski pitkiä sopimusneuvotteluja. Chazelle myös vanhensi päähahmojaan, jotka olivat alun perin nuorempia juuri Los Angelesiin saapuneita tulokkaita.
Emma Stone esittää näyttelijäksi pyrkivää Miaa, joka työskentelee baristana kahvilassa Warner Bros.:n tontilla Los Angelesissa ja käy työnsä ohella koe-esiintymisissä. Stone oli pienestä pitäen pitänyt musikaaleista ja oli käynyt 8-vuotiaana katsomassa "Les Misérables" -esityksen, sanoen että ”lauluun puhkeaminen on ollut aina todellinen unelmani”, ja että hänen lempielokuvansa on Charlie Chaplinin romanttinen komedia "Kaupungin valot" vuodelta 1931. Hän opetteli cheer-tanssia lapsena ja vuoden verran balettia. Hän muutti Hollywoodiin äitinsä kanssa 15-vuotiaana tavoitellen uraa. Hänellä oli vaikeuksia saada edes koe-esiintymisiä tuona vuonna, ja usein hänet torjuttiin hänen laulettuaan tai puhuttuaan yhden repliikin. Stone lainasi henkilökohtaisia kokemuksiaan hahmoonsa, joista joitakin lisättiin elokuvaan.
Stone ja Chazelle tapasivat vuonna 2014, kun hän oli Broadwaylla esiintymässä "Cabaretissa". Chazelle ja Hurwitz menivät New Yorkiin katsomaan hänen esiintymistään iltana jona hänellä oli nuha. He sopivat tapaamisen Brooklyn Diner -ravintolaan New Yorkissa, missä ohjaaja hahmotteli visionsa tulevalle elokuvalle. Vasta hänen onnistuneiden "Cabaret" -esitystensä aikana Stone alkoi puhua tosissaan Chazellen kanssa "La La Landista", ja sai nähtävästi itseluottamusta show’sta. Valmistautuessaan rooliinsa Stone katsoi elokuvia, jotka olivat vaikuttaneet "La La Landin" käsikirjoitukseen, mukaan lukien "Cherbourgin sateenvarjot" ja Fred Astairen ja Ginger Rogersin yhteistöitä. Stone otti roolin vastaan, koska Chazelle oli niin intohimoinen hankkeesta.
Ryan Gosling näyttelee jazz-pianisti Sebastiania, joka elättää itsensä soittamalla keikkoja nuhruisissa baareissa, ja joka unelmoi oman klubinsa avaamisesta. Chazelle tapasi Goslingin baarissa lähellä tämän kotia Hollywood Hillsissä, kun Gosling oli aloittamassa "The Big Shortin" (2015) kuvauksia. Chazelle valitsi kaksikon rooleihinsa heti kun Summit osti elokuvan. Hän sanoi, että he kaksi ”ovat lähinnä vanhaa Hollywood-paria”, kuten Spencer Tracy ja Katharine Hepburn, Fred Astaire ja Ginger Rogers tai Myrna Loy ja William Powell. "La La Land" on kaksikon kolmas yhteistuotanto "Hölmön hullun rakkauden" (2011) ja "Gangsterisodan" (2013) jälkeen.
Chazelle halusi, että elokuva kuvataan pääosin Los Angelesissa ja että musikaalikohtaukset kuvattaisiin 1950-luvun tyyliin yhdellä otolla kuin Ginger Rogersin ja Fred Astairen elokuvissa. Elokuvan kuvaukset alkoivat 10. elokuuta 2015. Elokuvaa kuvattiin yli 60 kohteessa Los Angelesissa, kuten Hollywood Hillsin taloilla, Hermosan rannalla ja Griffith Observatorylla. Elokuvan kuvaukset kestivät 40 päivää ja ne päättyivät syyskuussa 2015.
Ensimmäisenä kuvattiin elokuvan avauskohtaus moottoritiellä. Kuvaukset kestivät kaksi päivää ja mukana oli yli 100 tanssijaa. Chazelle vertasi kohtausta Follow the Yellow Brick Road -kohtaukseen elokuvassa "Ihmemaa Oz" (1939).
Chazelle ja elokuvan leikkaaja Tom Cross leikkasivat elokuvaa lähes vuoden. He keskittyivät erityisesti saadakseen elokuvan tunnelman juuri oikeaksi.
Elokuvan musiikin ja kappaleet sävelsi Chazellen Harvardin yliopiston luokkakaveri Justin Hurwitz. Kappaleet sanoitti Pasek and Paul, lukuun ottamatta kappaletta "Start a Fire", jonka sanoittivat John Stephens, Hurwitz, Marius De Vries ja Angelique Cinelu.
"La La Land" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2016. Yhdysvalloissa elokuva tuli ensi-iltaan viidessä eri teatterissa 9. joulukuuta 2016, ja laajeni viikkoa myöhemmin 200 teatteriin.
Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 13. tammikuuta 2017, jolloin se avasi pääkaupunkiseudulla, Tampereella, Turussa, Oulussa, Jyväskylässä, Joensuussa, Lahdessa ja Kuopiossa. Porissa se sai ensi-iltansa 27. tammikuuta.
"La La Land" oli ensi-iltaviikonloppunaan Suomen katsotuin elokuva 16 801 katsojalla. 18. kesäkuuta 2017 mennessä elokuva oli kerännyt Suomessa 255 753 katsojaa.
Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Venetsian elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 93 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 8,7/10. Keräys perustuu 258 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 93 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”yleisiä kehuja”.
"Helsingin Sanomien" Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja kirjoitti: ”"La La Land" on lähes parasta, mitä Hollywood viime vuonna sai valmiiksi. La La Land on musikaali, ja kuin karamelli. Karamellia on kiva himoita, sitä on kiva ahmia ja lopuksi maha on täynnä makeaa. Mutta nälkä jää. Tässäkö tämä oli?” "Episodin" Maria Lättilä antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja totesi arvostelussaan:
”"Whiplash"-ohjaaja Chazelle on tehnyt sen taas. "La La Land" on yksi tämän vuoden merkittävimpiä ja parhaimpia elokuvia. Täydellinen se ei ole, mutta lähellä. Musikaalit ovat tarkoitettu utopiaksi, eskapistiseksi nautinnoksi ja tässä Chazelle onnistuu; katsoja unohtaa muun maailman elokuvaa katsoessaan. Justin Hurwitzin musiikki ja Chazellen visuaalinen näkemys kulkevat käsi kädessä ja Los Angeles muuttuu maagiseksi ihmemaaksi, jossa kaikki on mahdollista.”
"Iltalehden" Juho Rissanen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja sanoi elokuvan olevan yksinkertaisesti täydellinen elokuva ja lajityypissään ehdoton mestariteos. Arvostelussaan hän kirjoitti:
Samoin "Hufvudstadsbladetin" Sara Ehnholm Hielm antoi elokuvalle viisi tähteä ja vertasi sitä Jacques Demyn elokuvamusikaaleihin.
Venetsian elokuvajuhlilla Emma Stone palkittiin Mia Dolanin roolistaan parhaan naispääosan palkinnolla.
Elokuva teki historiaa Golden Globe 2017 -gaalassa, jossa se voitti ennätykselliset seitsemän Golden Globea, enemmän kuin mikään muu elokuva aikaisemmin.