hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Siskot ja Simot
Siskot ja Simot on Järvenpäässä syntynyt luovan välittämisen yhteisö, joka järjestää vanhuksille suunnattuja pop up -tyylisiä tapahtumia, esimerkiksi neulontatalkoita tai vanhusten pihojen kunnostusta. Yhteisön taustalle on perustettu yhdistys tukemaan toimintaa. Toiminnalla halutaan osoittaa arvostusta ikäihmisille. Yhteisö järjestää "välittämisen keikkoja", joilla halutaan saada kansalaiset välittämään lähimmäisistään, kohtaamaan heitä ja tuottamaan hyvää mieltä.
Siskojen ja Simojen matalan kynnyksen toimintamalliin kuuluu, että yhteisön puitteissa tehtävä vapaaehtoistyö on kertaluonteista toimintaa, johon osallistumiseen ei tarvita kursseja tai pitkäaikaista sitoutumista. Osallistua voi kerran tai monta kertaa, siten miten itselle parhaiten sopii ja tehtävät voi valita oman mielenkiinnon mukaan. Vapaaehtoiskeikoilla on muun muassa järjestetty diskoja, käyty sisämaan risteilyllä, lakattu vanhusten kynsiä, laulettu juhlapäivien kunniaksi ja viety vanhuksia ulos.
Vuonna 2013 silloinen johtamisvalmentaja Eero Väisänen sai idean Siskot ja Simot -yhteisöön hänen luettuaan Pekka Himasen julkaisun "Välittävä, kannustava ja luova Suomi" ja ajatushautomo Demoksen raportin kansalaisten osallistumisen merkityksestä. Väisänen alkoi miettiä, miten raporttien perusajatukset voisi konkretisoida. Erilaisia ajatuksia yhdistelemällä syntyi Siskot ja Simot -konsepti Väisäsen MBA-tutkinnon päättötyönä, jonka hän teki Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa. Yhteisön toiminta aloitettiin yhteistyössä Järvenpään kaupungin kanssa. Nimi "Simot" tuli mukaan yhteisön nimeen Urheiluruudun inspiroimana: urheilija teki "ihan simona töitä". Yhteisön ensimmäisiä tapahtumia oli, kun noin 70 järvenpääläistä lähti porukalla ulkoiluttamaan paikallisen palvelutalon vanhuksia vuonna 2013. Ensimmäisenä toimintavuonna Järvenpään vanhoille tarjottiin muun muassa musiikkia, juhlia ja pihatyöapua. Järvenpäästä lähtenyt toiminta levisi kolmen ensimmäisen vuoden aikana Uudellamaalla viidelle paikkakunnalle.
Suomen satavuotisjuhlia yhteisö vietti järjestämällä Koko Suomi kiittää -juhlia vanhuksille ympäri Suomea. Juhlat saattoivat olla esimerkiksi tanssit tai kahvitilaisuus. Niiden kunniavieraina olivat Suomen vanhukset, isänmaan rakentajat. Tapahtumat olivat osa virallista Suomi 100 -juhlavuoden ohjelmaa. Juhliin kerättiin varoja muun muassa vuoden 2017 seinäkalenterilla, vanhuskalenterilla, jonka kuvissa tuotiin esiin vanhuksia. Kuvissa esiintyivät muun muassa satavuotias sotaveteraani ja entinen rakennusmies Aleksanteri, 86-vuotias pitkän linjan kuntapoliitikko Alpo, 89-vuotias tanssinopettaja Aira ja 94-vuotias farmaseutti Sirkka-Liisa.
Vuonna 2018 vakiintunutta Siskot ja Simot -toimintaa oli Helsingissä, Hyvinkäällä, Järvenpäässä, Keravalla, Lahdessa, Laitilassa, Nurmijärvellä, Turussa, Tuusulassa ja Savonlinnassa.
Helmikuusta 2017 lähtien Siskot ja Simot ry:ssä on toiminut palkattu päätoiminen toiminnanjohtaja. Toiminnanjohtaja Eero Väisäsen lisäksi yhdistyksellä on kaksi työntekijää.
Pauli Lappalainen
Pauli Lappalainen (25. joulukuuta 1913 Kauhajoki – 8. syyskuuta 2005 Turku) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja teollisuusneuvos. Hän perusti vuonna 1945 Turkuun Kivikartio Oy:n, josta tuli yksi kaupungin merkittävimmistä rakennusliikkeistä Puolimatkan, Rakennus-Ruolan ja Hartelan rinnalla. Vuonna 1985 Pauli Lappalainen myi Kivikartion rakennustoiminnan Hankkija-Puolimatka Oy:lle. Kaupasta saatuja varoja löytyi 2000-luvun lopulla liechtensteinilaisesta LGT-pankista, ja tästä aiheutuneita riitoja perillisten kesken on selvitelty vielä 2010-luvulla.
Pauli Lappalaisen perustama Kivikartio rakensi sotien jälkeen Turun uusista asuintaloista noin joka kymmenennen. Liikerakennuskohteista merkittävimpiä on Wiklundin tavaratalo Turun kauppatorin laidalla. Nykyisin Lappalaisen perikunta omistaa Kiinteistökartio Oy:n, joka omistaa ja vuokraa liike- ja asuinkiinteistöjä.
Kivikartio joutui 1970-luvulla keskusrikospoliisin talousrikostutkintaan epäiltynä veronkierrosta vääränsisältöisillä kuiteilla. Yhtiön kirjanpidosta löytyikin tällaisia laskuja, toisina osapuolina turkulaisyritykset Kalustokeskus ja tavaratalo Wiklund sekä Asko-Upo. Lappalainen oli lisäksi saanut Turun Osuuskaupalta ylikorkoa neljän miljoonan markan yksityistalletuksistaan. Juttukokonaisuutta käsiteltiin Turun raastuvanoikeudessa viidesti. Pauli Lappalainen tuomittiin hovioikeudessa 1981 jatketusta törkeästä veropetoksesta yhden vuoden ja kuuden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Myös hänen kaksi poikaansa saivat ehdolliset vankeustuomiot ja kolmen yrityksen edustajat sakkotuomiot. Hovioikeus totesi myös erään apulaiskaupunginjohtajan ja erään kaupunginvaltuutetun syyllistyneen yllytykseen sekä erään kirjapainonjohtajan avustaneen veropetoksessa, mutta nämä syytteet hylättiin vanhentuneina.
Kauhajoella syntynyt Pauli Lappalainen pääsi ylioppilaaksi Lohjalla 1934 ja valmistui rakennusinsinööriksi Tampereella. Hän sai vuonna 1938 paikan Helsingistä Kulutusosuuskuntien keskusliiton rakennussuunnittelijana.
Sotien jälkeen 1945 Pauli Lappalainen toimi Asko-yhtiössä ja turkulaisessa rakennustoimisto Arvonen Oy:ssä, kunnes perusti Turkuun oman yrityksen ja nimesi sen Kivikartioksi. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pauli Lappalainen sai 1967. Vuonna 1978 Lappalainen siirtyi toimitusjohtajan tehtävästä hallituksen puheenjohtajaksi, ja toimitusjohtajaksi tuli hänen vanhin poikansa. Pauli Lappalainen toimi myös vuonna 1985 perustetun Kiinteistökartio Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2000 saakka.
Pauli Lappalainen lahjoitti varojaan muun muassa Turun yliopistolle, eniten sen Kevon tutkimusasemalle. Elvi ja Pauli Lappalaisen sukuseura perustettiin sukututkimusta varten, ja siltä on ilmestynyt sukukirja ja Pauli Lappalaisen elämäkerta.
Ruotsin ja Saksan kauttakulkusopimukset 1940
Saksa hyökkäsi Norjaan 9. huhtikuuta 1940.Taistelu Norjasta päättyi saksalaisten voittoon 9. kesäkuuta, jolloin kuningas käski norjalaisia lopettamaan taistelun.
15.4.1940. neuvotteluissa Berliinissä saksalaiset alkoivat vaatia kauttakulkua saksalaisille joukoille Ruotsin alueen halki Norjaan ja ruotsaliset suostuvat muutamiin kuljetuksiin. 8. heinäkuuta 1940 Ruotsi allekirjoitti virallisen sopimukseen Norjan antauduttua.
26. kesäkuuta alkoi liikenne NarvikistaTrondheimiin ns. hevosenkenkäreitillä, joka kulki Ruotsissa Storlienin ja Östersundin kautta. Ensimmäiset kuljetukset koskivat pelkästään sotilaita
8. heinäkuuta 1940 alkaen sallittiin Saksan lomalaiskuljetukset rautateitse Norjaa. Liikennettä laajennettiin myös asekuljetuksiin. Kolmen vuoden aikana Ruotsin läpi kuljetettiin noin 2 140 000 sotilasta ja 100 000 rekkakuormallista aseita ja ammuksia. Saksalaisten kuljetuksiin tarvittiin 10% Ruotsin rautatieverkon kuljetuskapasiteetista. 
Saksan sotaonnen käännyttyä ruotsalaiset alkoivat rajoittaa Saksan armeijan kuljetuksia Ruotsin läpi. Kesällä 1943 loppuivat saksalaisten miehistökuljetukset ja 1944 kaikki saksalainen tavaraliikenne Ruotsin alueella.
Harappan pohjoinen neoliittinen kausi
Harappan kulttuurin seudun pohjoinen neoliittinen kausi tarkoittaa kulttuuria, joka vallitsi Jammun ja Kashmirin sekä Länsi-Punjabin alueella noin 2800-1500 eaa.
Alue on Srinagarin lähellä.
Pääosin Jhelumin ja sen sivuhaarojen varrella Luoteisessa Länsi-Punjabissa sekä Jammu ja Kashmirissa, sekä Baramulan ja Anantnagin alueella. Kulttuuria on myös Rawalbindissä, Swatissa, Pulwamassa ja Srinagarissa.Pakistanin pohjoista neoliittista kulttuuria on löydetty vuoteen 1999 menenssä 25 paikasta. Paikkojen arvioidaan olleen alaltaan keskimäärin 7,8 ha.
Yli 10 ha
Alle 10 ha
Aleksander Auvinen
Aleksander Auvinen 23. joulukuuta 1857 Impilahti – 29. elokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, tuomiorovasti ja valtiopäivämies.
Auvisen vanhemmat olivat talollinen, koulumestari Petter Auvinen ja Margareta Nissinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1877 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1881. Auvinen vihittiin papiksi 1881.
Auvinen oli aluksi pappina Helsingissä ja sen jälkeen Impilahden kirkkoherrana 1898–1906 ja Savonlinnan-Säämingin kirkkoherrana ja tuomiorovastina vuodesta 1906. Helsingissä asuessaan Auvinen oli lisäksi uskonnon opettajana suomalaisessa alkeiskoulussa, suomalaisessa normaalilyseossa ja suomalaisessa yhteiskoulussa. Hän osallistui useille säätyvaltiopäiville Porvoon hiippakunnan papiston edustajana. Auvinen oli myös uskonnollinen kirjailija, suomentaja ja sanomalehtimies.
Aleksander Auvinen oli naimisissa vuodesta 1890 Aina Julia Maria Dahlgrénin kanssa.
Togau-vaihe
Togau-vaihe Oli eräs Indus-kulttuuria edeltänyt vaihe noin 4300-3800 eaa. Kaudella asutus oli pääosin Belutshistanin vuoristossa. Kupari tunnettiin. Kauden alussa Mehrgarhin väestä vaihtui noin 4800 eaa. Indus- ja Saraswati-jokien esiharappalainen asutus lienee alkanut viimeistään Togau-vaiheessa.
Kulttuuria oli eniten etelä- ja keski-Belutsistanissa. Mutta sitä esiintyi myös Kandaharissa ja Pakistanin Luoteisterritoriossa. Tarkemmin suurin osa kulttuurista oli Jhalawanissa. Paljon sitä oli myös Quetta-Pishinissä ja Sarawanissa. Lisäksi oli Zhobissa, Loralaissa, Kalatissa, Las Belassa, Kharanissa, Kachissa, makranissa.
Paikkoja löydetty 84 Nämä asuttivat yhteensä noin 295 ha. Tällöin paikkojen keskikoko 3.5 ha. 48 paikan koot määritetty. Nämä kattavat 186 ha. Näistä 39 on alle 5 ha.
Yli 20 ha
10-20 ha
5-10 ha
Muita tunnettuja
Bulgarian pääministeri
Bulgarian pääministeri on Bulgarian hallituksen (ministerineuvoston) puheenjohtaja. Pääministeri nimittää varapääministerit ja ministerineuvoston jäsenet.
Presidentti antaa pääministeriehdokkaalle tehtäväksi muodostaa hallituksen. Tätä ennen hän neuvottelee parlamentin suurimpien liittoutumien kanssa.
Alla luettelo nykyisen valtiomuodon ajalta eli vuodesta 1990. Kuningaskunnan ja sosialismin aikaisista pääministereistä, katso Luettelo Bulgarian pääministereistä.
Manfred Weber
Manfred Weber (s. 14. kesäkuuta 1972 Landshut) on saksalainen poliitikko. Hän on toiminut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puheenjohtajana Euroopan parlamentissa vuodesta 2014 lähtien ja Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004.
Euroopan parlamentissa Weber istui kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa vuosina 2004–2012. Vuosina 2012–2014 hän oli perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa.
Weber valittiin Helsingissä pidetyssä Euroopan kansanpuolueen (EPP) huippukokouksessa marraskuussa 2018 EPP:n kärkiehdokkaaksi (ns. "Spitzenkandidat") Euroopan komission puheenjohtajaksi. Hän sai 492 ääntä ja vastaehdokas Alexander Stubb 127 ääntä. Weberiä pidettiin alusta asti ennakkosuosikkina, ja hänellä oli EPP:n jäsenpuolueiden suuren osan sekä muun muassa Saksan liittokanslerin Angela Merkelin tuki.
Sekologaniini
Sekologaniini (CHO) on terpeeneihin ja glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy lukuisissa kasveissa ja se on keskeinen välituote alkaloidien biosynteesissä.
Sekologaniini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 japaninkuusaman ("Lonicera morrowii") lehdistä. Sekologaniinin biosynteesi lähtee geranyylipyrofosfaatista kuuden entsyymin katalysoiman reitin kautta. Viimeisessä vaiheessa sekologaniinisyntaasi katalysoi loganiinin hapettumista sekologaniiniksi.
Sekologaniinista muodostuu seuraavissa vaiheissa muita yhdisteitä. Tärkeitä ovat erityisesti alkaloidit, ja sekologaniini on esiaste noin 2 500 eri alkaloidille. Sekologaniini reagoi tryptamiinin kanssa muodostaen striktosidiinia, joka on esiaste kaikille indolialkaloideille. Niistä monet ovat biologisesti aktiivisia. Sekologaniinin ja dopamiinin reaktio on ensimmäinen vaihe isokinoliinialkaloidien, esimerkiksi kiina-alkaloidien ja pyrrolokinonialkaloidien kuten kamptotesiinin biosynteesissä.
Phyllis Sjöström
Phyllis Eleanor Sjöström (o.s. "Mardall", 1888 Darjeeling, Brittiläinen Intia – n. 1960) oli englantilaissyntyinen oopperalaulaja, joka asui Suomessa 1920-luvun puoleenväliin asti arkkitehti Einar Sjöströmin puolisona.
Phyllis Sjöström esiintyi monissa sopraanorooleissa Suomen Kansallisteatterin ja Suomalaisen Oopperan tuotannoissa vuosina 1912–1925, muun muassa "Carmenin" Frasquitana ja "Lakmén" Rosena. Einar Sjöströmin kuoltua vuonna 1923 Phyllis Sjöström muutti vuonna 1909 syntyneen poikansa kanssa Lontooseen, jossa hän jatkoi laulajanuraansa. He luopuivat vuonna 1929 Suomen kansalaisuudesta. Pojasta Cyril Mardallista tuli merkittävä brittiläinen arkkitehti.
Madeleina Kay
Madeleina Kay (s. 29. maaliskuuta 1994) on brittiläinen aktivisti, muusikko ja kuvittaja. Hän on Schwarzkopf Stiftung -säätiön Vuoden nuori eurooppalainen 2018. Kay kampanjoi Brexitiä vastaan kirjoittamalla lauluja, esiintymällä tapahtumissa ja tekemällä poliittisia kuvakirjoja.
Kay ei kampanjoinut ennen vuoden 2016 kansanäänestystä, mutta kansanäänestyksen tulos sai hänet ryhtymään aktivistiksi.
Lokakuussa 2017 Kay nousi julkisuuteen, kun hän esiintyi "EU Supergirl" -asussaan Euroopan komission Brexit-neuvottelija Michel Barnierin ja Ison-Britannian silloisen Brexit-ministeri David Davisin lehdistötilaisuudessa. Kay saatettiin ulos lehdistötilasta ennen tilaisuuden alkua. Hän on esiintynyt muun muassa BBC:n, Channel 4 News -kanavan ja Deutsche Wellen Brexit-uutisoinnissa.
Kayn lempinimi ”Alba White Wolf” viittaa hänen valkoiseen Alba-saksanpaimenkoiraansa, joka esiintyy tämän kampanjakuvastoissa. Kayn muihin alter egoihin kuuluvat muun muassa ”Saboteur”-merirosvo ja EU Wonder Woman -hahmo.
Kansallinen liike vakauden ja vaurauden puolesta
Kansallinen liike vakauden ja vaurauden puolesta (Bulgariaksi: Национално движение за стабилност и възход (НДСВ) NDSV, aikaisemmin Kansallinen liike Simeon Toisen puolesta (sama lyhenne), on Bulgarian viimeisen tsaarin Simeon Sakskoburggotskin vuonna 2001 perustama vasemmistoliberaalinen puolue.
Sakskoburggotski perusti puolueen juuri ennen parlamenttivaaleja, ja se pystyi osallistumaan vaaleihin vain koalition avulla. Se sai 120 parlamentin 240 paikasta, ja Sakskoburggotskista tuli pääministeri.
Vuonna 2014 joukko puolueen nimekkäitä poliitikkoja erosi puolueesta ja ehdotti sen hajottamista. Puolue päätti olla asettamatta ehdokkaita vuoden 2017 vaaleihin.
Rahan kääntöpiiri
Rahan kääntöpiiri on Reijo Mäen vuonna 1994 ilmestynyt romaani.
Kirjan tapahtumien taustana on Suomen pankkikriisi. Ollaan alkukesässä 1990. Vaihtotaseen vaje on noussut 23 miljardiin markkaan. Heliborkorko on käynyt talvella kuudessatoista. Suomen pankki on markan arvoa puolustaakseen nostanut korkotasoa ja hallitus vakuuttanut, että markan arvoon ei kajota. Osakekurssit ovat laskeneet. Pankit myyvät yrityksille valuuttaluottoja, ja tulosta tehdään rahoitusinstrumenteilla.
Pankinjohtaja Vettenrannan henkilökohtainen velkarahalla rakentama sijoitusyhtiö on laskeneiden kurssien vuoksi kaatumassa. Samoin hänen avioliittonsa. Ratkaisuksi tarjoutuu hänen Tukholman-vuosien kaverinsa Matti Höök, joka painostaa tämän pesemään pankin kautta dollareita, jotka Vettenranta aikoo anastaa.
Ilmari Kuokka
Ilmari Kuokka (23. heinäkuuta 1901 Virolahti, Suomen suuriruhtinaskunta – 17. tammikuuta 1981 Nuijamaa) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Viipurin Urheilijoita, Nuijamaan Nuijaa ja Virolahden Sampoa edustanut Kuokka kilpaili maratonjuoksussa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 sijoittuen 24:nneksi. Suomen panos Amsterdamin olympiamaratonilla oli vahva, ja Kuokka oli kuudesta suomalaisosallistujasta heikoiten sijoittunut. Kalevan kisoissa Kuokka voitti vuonna 1931 kultaa 25 000 metrillä ja hopeaa maastojuoksussa ja vuonna 1936 kultaa 25 000 metrillä. Lisäksi hän saavutti hopeaa 25 000 metrillä vuonna 1935 sekä pronssia vuosina 1926 ja 1929. Hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin vuosina 1930 ja 1931 ja Helsingin maratonin vuonna 1931 sekä oli kolmas Košicen maratonilla vuonna 1934. Kuokan ennätykset olivat 25 000 metrillä 1.25.18,6 vuodelta 1931 ja maratonilla 2.40.40,0 vuodelta 1928. Kuokka toimi Nuijamaan kunnanvaltuustossa.
Yrjö Korholin-Koski
Yrjö Korholin-Koski (3. toukokuuta 1900 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 2. maaliskuuta 1978 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Helsingin Kullervoa ja Finnish American Athletic Clubia edustanut Korholin-Koski kilpaili maratonjuoksussa Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 sijoittuen seitsemänneksi. Hän voitti Yhdysvaltain maratonmestaruuden alimatkalla vuonna 1930 ja oli Bostonin maratonilla toinen vuosina 1927 ja 1929, kolmas vuosina 1930 ja 1931 sekä seitsemäs vuonna 1926. Vuonna 1929 Korholin-Koski voitti 70 km:n pituisen Providence–Boston-juoksun. Hänen ennätyksensä maratonilla oli vuonna 1929 juostu 2.35.36.
Korholin-Koski muutti Yhdysvaltoihin Ville Ritolan taloudellisella tuella vuonna 1924 käyttäen uudessa kotimaassaan nimeä Karl Koski. Olympiakarsintoihin hän pystyi osallistumaan Suomen amerikansuomalaisten antaman rahallisen tuen turvin.
Pitkä lounas
Pitkä lounas on Reijo Mäen vuonna 2002 julkaisema rikosromaani.
Kirja kertoo dekkarikirjailija Vertti Hietasesta, jonka viisi rikoskomisario Malmi -kirjaa ovat myyneet hyvin mutta novellikokoelma "Pandakarhujen rakkauselämästä" ei. Hietanen on alkoholisoitunut eikä ole kyennyt kirjoittamaan neljään vuoteen mitään. Hänen nykyinen ja entinen vaimonsa käyvät puhelinpalavereja miehen toimettomuuden johdosta. Hietasen salainen tyttöystävä Niina Nyyssölä on murhattu mutta kirjailija ei muista tapahtumaillasta mitään. 
Hietanen on kotoisin Laviasta ja muuttanut vuonna 1982 Turkuun opiskelemaan kauppatieteitä. Hietanen on käynyt lukiota Kankaanpäässä Ninan kanssa ja menettänyt hänet aikanaan kenkätehtailijan pojalle, koska tällä on ollut satapiikkinen Honda ja Hietasella vain käynnistysvikainen mopo. Hietanen pitää ratkaisua ymmärrettävänä.
Teos on kirjoitettu minämuodossa. Se vastaa miljööltään ja teemoiltaan Mäen Vares-kirjoja. Kirjaa on kuvattu viiston itseironiseksi.
Guardian: The Lonely and Great God
Guardian: The Lonely and Great God () on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Gong Yoo, Kim Go-eun, Lee Dong-wook, Yoo In-na ja Yook Sung-jae.
Älä sinä huoli
Älä sinä huoli oli Matti Inkisen Sig-yhtyeen kappale, joka julkaistiin sekä singlenä 
että albumilla "Syke" vuonna 1983. Kappale oli tyyliltään syntikka-diskopoppia. Maaliskuussa julkaistu single "Älä sinä huoli" nousi myyntilistala sijalle 24. Suositumpi se oli radion jokamiehen listalla. Siellä se oli kesällä 1983 ykkösenä.
Kuoleman kapellimestari
Kuoleman kapellimestari on Reijo Mäen vuonna 1991 ilmestynyt kuudes Jussi Vares -dekkari.
Vares tapaa kihlattunsa kanssa vanhan tuttunsa, josta on tullut hyvin salaperäinen. Kihlattu ja tuttu murhataan, ja Vares vetäytyy setämiehensä rintamasotaveteraani Valtterin luo Siikaisten Saarikoskelle, kunnes saa toimeksiannon alkaa selvittää tapausta.
Kirjan tapahtumapaikkoja ovat Mäelle tyypillisesti myös Tukholma, jossa hän on ollut nuorena töissä muun muassa metron lipunmyyjänä. Tapahtumat liittyvät myös Suomen ulkopolitiikkaan, suhteeseen Neuvostoliittoon ja kirjoittamishetkellä ajankohtaiseen sosialistisen leirin hajoamiseen. Lisäksi kommentoidaan naiiveja maailmanparannusideologioita ja niiden ilmentymiä.
Kirjassa mainitaan nimeltä Vareksen näyteikkunassa näkemät kirjat Jörn Donnerin Presidenten ja Jan Guilloun Fiendens fiende.
UEFA Nations League 2018–2019 – Liiga B
UEFA Nations Leaguen kauden 2018–2019 liiga B:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga B:n neljän lohkon voittajat nousevat Nations Leaguen kauden 2020–2021 Liiga A:han, ja kolmanneksi sijoittuneet putoavat Liiga C:hen. Liiga B:ssä pelaavat ilta sijoilla 13–24 olleet joukkueet.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Kansojen liiga 2018–2019 – Liiga C
Kansojen liigan kauden 2018–2019 Liiga C:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga C:n neljän lohkon voittajat nousevat Kansojen liigan kauden 2020–2021 Liiga B:hen, ja huonoin kolmanneksi sijoittunut sekä neljänneksi sijoittuneet putoavat Liiga D:hen. Liiga C:ssä pelaavat ilta sijoilla 25–39 olleet joukkueet.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
UEFA Nations League 2018–2019 – Liiga D
UEFA Nations Leaguen kauden 2018–2019 liiga D:n lohkovaihe pelataan 6. syyskuuta – 20. marraskuuta 2018. Liiga D:n neljän lohkon voittajat nousevat Nations Leaguen kauden 2020–2021 Liiga C:hen. Liiga D:ssä pelaavat ilta sijoilla 40–55 olleet joukkueet.
Lohkoarvonta suoritettiin 24. tammikuuta 2018 Lausannessa, Sveitsissä.
Alustaosuuskunta
Alustaosuuskunta on jäsentensä omistama osuuskuntamuotoinen liikeyritys, joka harjoittaa sähköisen alustan kautta tapahtuvaa tavaroiden ja/tai palveluiden myyntiä tai jakamista. Alustaosuuskuntien tarkoituksena on helpottaa jäsentensä elinkeinon harjoittamista siten, että palveluntuottajat omistavat alustaa ylläpitävän yrityksen. Osuuskunnan jäsenet jakavat yrityksen tuottaman ylijäämän, osallistuvat yrityksen demokraattisesti tapahtuvaan päätöksentekoon tai käyttävät sen palveluita.
Alustaosuuskunta on yksi alustatalouden ilmentymistä.
Esimerkkejä alustaosuuskunnallisista yhtiöistä ovat esimerkiksi saksalainen verkkokauppa Fairmondo, hierojien perustama Loconomics ja yhdysvaltalainen valokuvaajien kuvapankki Stocksy.
Amsterdamin kuninkaallinen palatsi
Amsterdamin kuninkaallinen palatsi on yksi kolmesta palatsista, jotka ovat monarkin käytössä. Palatsi rakennettiin kaupungintaloksi Hollannin suurvalta-ajan aikana 1600-luvulla. Palatsi sijaitsee Amsterdamin keskustassa Nieuwe Kerkin vieressä Dam-aukion länsilaidalla kansallismuistomerkkiä vastapäätä.
Saulius Skvernelis
Saulius Skvernelis (s. 23. heinäkuuta 1970) on liettualainen poliitikko, joka toimii maansa pääministerinä vuodesta 2016.
Entinen poliisipäällikkö nousi pääministeriksi, kun vanhoihin puolueisiin pettyneet äänestäjät äänestivät hänen keskustalaisen Talonpoikien ja vihreiden liiton (LVZS) vaalivoittoon vuoden 2016 parlamenttivaaleissa.
Skvernelis opiskeli insinööriksi Vilnan teknillisessä yliopistossa ja suoritti myös oikeustieteen maisterin tutkinnon vuonna 2005. Hän opetti poliisiopistossa ja siirtyi sieltä poliisin ylimpään johtoon.
María Jesús Montero
María Jesús Montero Cuadrado (s. 4. helmikuuta 1966 Sevilla) on espanjalainen poliitikko.
Montero on Andalusian parlamentin jäsen vuodesta 2008 alkaen. Hän on Pedro Sánchezin hallituksen valtiovarainministeri kesäkuusta 2018 alkaen.
Montero on valmistunut lääkäriksi Sevillan yliopistosta. Hän on suorittanut opintoja myös EADA-kauppakorkeakoulussa (Escuela de Alta Dirección y Administración) Barcelonassa.
"OK Diario" -verkkolehti kertoi kesäkuussa 2018, että Montero ei ole suorittanut maisterin tutkintoa EADA:ssa, kuten hän on antanut ymmärtää, vaan alemman tutkinnon.
NM-lista
NM-lista ("New Markets") oli kasvuhakuisille ja kansainvälisesti suuntautuneille pk-yrityksille tarkoitettu Helsingin pörssin arvopaperilista.
NM-lista perustettiin lokakuussa 1998. Sen tarkoitus oli laskea pörssilistautumisen kynnystä. Listalle haluttiin kasvuhakuisia, etenkin elektroniikan, biotekniikan ja lääketeollisuuden aloilla toimivia pk-yrityksiä. Yrityksen markkina-arvon tuli olla vähintään 10 miljoonaa markkaa. Yritykseltä ei vaadittu kolmen vuoden toimintahistoriaa kuten pörssin muilla listoilla. Vastaavia listoja oli perustettu Helsingin lisäksi myös muihin Euroopan pörsseihin.
Perustettaessa NM-listalla ei ollut ainoatakaan yritystä. Ensimmäinen yritys listalle saatiin maaliskuussa 1999, kun Internet-palveluja tuottanut TJ Tieto listautui. Listautuminen vilkastui syksyllä 1999. Kurssit nousivat. Huippu saavutettiin kevättalvella 2000. Nousua seurasi raju romahdus, joka johtui teknologiaosakkeista alkaneesta pörssiromahduksesta.
Lokakuuhun 2002 mennessä NM-listalle oli listautunut 14 yritystä. Yritysten markkina-arvoista oli hävinnyt 50–98 %. Valtaosa listan osakkeista oli muuttunut niin sanotuiksi sentti­osakkeiksi, joiden kurssi oli alle euron. Osakkeiden vaihto oli pientä.
NM-lista poistui käytöstä, kun pörssin kaikki listat yhdistettiin 2.10.2006 alkaen yhdeksi pohjoismaiseksi listaksi.
Maexmontanin viinatehdas
Maexmontanin viinatehdas oli Helsingin Siltavuorenrannassa sijainnut viinatehdas. Se tuhoutui Helsingin valtauksen yhteydessä Suomen sisällissodassa 12.4.1918.
Tehtaan perusti Piikkiöstä kotoisin ollut apteekkari Sigfrid Edvard Maexmontan (1831–1880). Asetuttuaan Helsinkiin vuonna 1860 hän toimi ensin apteekkarina, mutta aloitti vuonna 1864 toiminnan studiovalokuvaajana ja kiertävänä valokuvaajana. Lyhyen valokuvaajanuransa jälkeen Maexmontan palasi apteekkariksi Suomenlinnaan. Apteekin mentyä konkurssiin hän perusti menestyvän viinatehtaan ja alkoholin tuontiliikkeen, joiden yhteydessä toimi myös pelikorttitehdas.
Viinatehdas sijaitsi korttelissa 132a nimeltään "Pesulaitos", koska siinä sijaitsi 1900-luvun alussa Levinin pesulaitos. Vuonna 1905 alue siirtyi viinatehtaan hallintaan. Korttelin pari, kortteli 132b, esiintyy vanhassa asemakaavassa nimellä "Venäläinen provianttimakasiini". Koko alue liitettiin itsenäisyyden alkuvuosina viereiseen Hevosen kortteliin.
Viinatehdas tuhoutui 12.4. Helsingin valtauksessa. Tehdas syttyi palamaan kolmannesta tykinlaukauksesta saksalaisten pommittaessa Hakaniemeä Töölöstä käsin. Tehtaan palaessa saksalaiset joukot etenivät Rautatieasemalta punaisten Pitkällesillalle rakentamalle barrikadille ja pyrkivät sillan yli käyttämällä punavankeja ihmiskilpinä. Pimenevän yön tulituksessa 25–30 punaista kaatui ja suuri joukko haavoittui.
Senttiosake
Senttiosake tarkoittaa pörssiosaketta, jonka kurssi on alle yhden euron tai dollarin.
Voimakkaat arvonheilahtelut ovat olleet tyypillisiä senttiosakkeille. Kun osakkeen hinta muuttuu sentillä, se voi tarkoittaa monen prosentin hinnanmuutosta. Sijoittajan kannalta senttiosakkeet ovat arvaamattomia, ja monet karttavat niitä. Senttiosakkeisiin on kohdistunut myös kurssivedätystä tekaistuilla uutisilla.
Subnautica Below Zero
Subnautica Below Zero on Unknown Worlds Entertainmentin kehittämä selviytymispeli, joka on irrallinen jatko-osa "Subnauticalle". Peli sijoittuu ajallisesti Subnautican jälkeiseen aikaan, samalle planeetalle, mutta eri sijaintiin. Pelin Early Access-versio julkaistiin 30. tammikuuta 2019.
Pelissä on neljä pelimuotoa: Selviytyminen (Survival), Hardcore, Vapaa (Freedom) ja Luova (Creative). Selviytymistila on pelaajan normaali vaikeusaste, jolla nälkä, jano ja happi ovat käytössä. Hardcore on selviytymistilan kaltainen, mutta pelaajan täytyy aloittaa täysin alusta kuollessaan. Vapaassa pelimuodossa pelaajan ei tarvitse välittää ruuasta tai vedestä ja luovassa tilassa pelaaja ei voi kuolla ja hänellä on vapaat kädet kaikkeen.
Nadia Calviño
Nadia María Calviño Santamaría (s. 3. lokakuuta 1968 La Coruña) on espanjalainen taloustieteilijä ja poliitikko.
Calviño on Espanjan talous- ja yritysministeri kesäkuusta 2018 alkaen. Vuosina 2006–2018 Calviño työskenteli Euroopan Unionin toimielimissä. Hän oli Euroopan komission budjettipääosaston pääjohtaja 2014–2018. Ennen julkista sektoria hän työskenteli asianajotoimistoissa ja yliopiston professorina.
Calviño opiskeli taloustiedettä Madridin Complutense-yliopistossa ja oikeustiedettä UNED:ssa (Universidad Nacional 
de Educación a Distancia).
Katalonian tasavalta (1931)
Katalonian tasavalta () oli Francesc Maciàn vuonna 1931 itsenäiseksi julistama valtio. Katalonian tasavallasta oli tarkoitus tulla osa Iberian liittovaltiota, mutta kyseistä liittovaltiota ei perustettu ja tasavallasta tuli osa Espanjan toista tasavaltaa.
14 huhtikuuta 1931 Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston johtaja Francesc Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi muutema tunti ennen Espanjan toisen tasavallan julistamista. Macià oletti että Espanjan muut kansat olisivat julistautuneet tasavalloiksi luodakseen Iberian liittovaltion.
Kolme päivää myöhemmin Espanjan tasavalan hallitus lähetti kolme ministeriä Barcelonaan neuvottelemaan Maciàn ja Katalonian hallituksen kanssa. Macià pääsi ministerien kanssa sopuun ja Katalonian tasavalta nimettiin Katalonian hallitukseksi ja siitä tuli osa Espanjaa. Francesc Maciàsta pysyi Katalonian hallituksen presidenttinä vuoteen 1933 asti jolloin hän kuoli.
Mamuka Bakhtadze
Mamuka Bakhtadze on georgialainen poliitikko, josta tuli maansa pääministeri kesäkuussa 2018. Ennen valintaansa hän oli valtiovarainministeri, ja sitä ennen valtion rautatieyhtiön ja energiayhtiön johdossa.
Bakhtadze on ilmoittanut tavoitteekseen tuoda Georgiaa lähemmäksi EU:n ja NATO:n jäsenyyttä.
Bakhtadze on väitellyt tekniikan tohtoriksi Georgian teknillisessä yliopistossa, ja suorittanut sen lisäksi MBA-tutkinnon.
Giorgi III
Giorgi III (, arviolta 1098–6. huhtikuuta 1184) Bagrationi-suvusta oli Georgian kuningas vuosina 1156–1184. Hänen valtakautensa ajoittui Georgian keskiaikaisen monarkian kulta-aikaan, jota jatkoi hänen tyttärensä Georgian kuningatar Tamar. Tyttärestä tuli hallitsija 12-vuotiaana 1178.
Hänen isänsä kuningas Demetre I kuoli 1156. Hän muutti isänsä jälkeen armeijaa aggressiivisempaan suuntaan. Hänen valtakaudellaan asevoimat kehtittyivät huippuunsa. Vastassa olivat mm. seldžukkihallitsijat.
Giorgi III:n isä oli Demetre I, Georgian kuningas. Hänen sisaruksiaan olivat prinsessa ja Georgian kuningas Davit V. Arviolta vuonna 1155 Giorgi III solmi avioliiton ossetialaisen Burdukhan kanssa (Gurandukht), joka oli Alanian kuningas Khuddanin tytär. Heillä oli kaksi tytärtä:Vardzian luolakaupunki on yksi tärkeimmistä georgialaisen kulttuurin symboleista ja georgialaisen renessanssin monumentti. Vardzian linnoituksen perusti Georgian kuningas Giorgi III. Hänen tyttärensä kuningatar Tamar muutti sen luostariksi. Luostari kasvoi yli 50 000 hengen kaupungiksi, jossa asuttiin jopa yli 13:ssa kiveen hakatussa kerroksessa. Tamarin kaudella luostarista tuli merkittävä hengellinen keskus, mutta maanjäristys tuhosi sitä vuonna 1283.
Georgian vaakuna on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa.
Peter Pellegrini
Peter Pellegrini (s. 6. lokakuuta 1975 Banská Bystrica, Slovakia) on slovakialainen poliitikko, josta tuli maansa pääministeri maaliskuussa 2018. Hänen edeltäjänsä, Robert Fico, valitsi Pellegrinin seuraajakseen kun joutui eroamaan laajojen mielenosoitusten jälkeen.
Presidentti Andrej Kiska hylkäsi Pellegrinin ensimmäisenä esittämän ministerilistan, koska arveli ettei kansa uskoisi hallituksen tutkivan riittävän uskottavasti korruptiota tutkineen toimittajan murhaa.
Pellegrinillä on rahoitusalan tutkinto, ja hän puhuu englantia, saksaa ja venäjää.
Alamökki
Alamökki (Eppu Normaali -veistos) on Kimmo Schroderuksen tekemä taideteos Ylöjärvellä. Ylöjärven kaupungintalon edustalla oleva teräksinen teos on kunnianosoitus Eppu Normaali -yhtyeelle. Se paljastettiin 29. elokuuta 2018. Teos, jonka kustannusarvio oli 100 000 euroa, rahoitettiin pääosin kulttuuritarkoituksiin annetuin testamenttivaroin.
Alamökki-teoksen idea syntyi jo teosta toteuttamaan valitun taiteilijan ja Eppu Normaalin ensitapaamisella. Alkuperäinen Alamökki on Martti ja Mikko ”Pantse” Syrjän lapsuudenkodin pihapiirissä sijaitseva yhtyeen varhainen harjoituskämppä, joka on toiminut aikanaan Takamaan vanhan koulun keittolana. Martti Syrjän mukaan yhtye oli välittömästi vaikuttunut ideasta.
Veistoksen mallina on ollut Eppu Normaalin ensimmäisen treenikämpän ja myöhemmän studion, ”alamökin”, päätyseinä. Mökin seinästä on otettu silikonimuotti. Ohut ja kaartuileva veistos on tehty useiden työvaiheiden kautta ja valettu haponkestävästä teräksestä. Valusta on vastannut Taidevalimo P. Venäläinen Oy. Teoksen korkeus on 325 cm, leveys 365 cm, syvyys 70 cm ja se painaa noin 500 kg. Teoksen jalusta on Kurun harmaata graniittia.
Teoksen julkistustilaisuuden pitopaikaksi kaupunki oli varannut kaupungintalon aukion, kirkkopuiston ja näiden välisen tiealueen. Teivon ravikeskuksen pysäköintialueelta oli järjestetty ilmainen bussikuljetus. Juhlassa Eppu Normaali soitti keikan kaupungintaloa vastapäätä olevan talon katolla.
Martti Syrjä kuvailee teosta näin: ”kaunis, kookas ja kiiltävä esine”, joka näyttää ”ulkoavaruudesta kaupungintalon eteen laskeutuneelta”. Ajatus Alamökin seinästä Ylöjärven keskusaukiolla oli hänestä puhutteleva, absurdi ja yllättävä. Yhtye piti teosta todellisena seinästä revittynä huumorina. Syrjän veljesten Martin ja Mikon äiti Kirsi Kunnas kommentoi teosta: "Se on kaunis veistos ja miellyttää auringonkin silmää".
Ylöjärven kaupunki kunnioitti veistoshankkeella yhtyeen uraa ja sitoutumista kotikaupunkiinsa. Kaupunginjohtaja Jarkko Sorvanto kuvaili hanketta: "Tämä on ollut poikkeuksellinen, sanoisin jopa historiallinen hanke. On hienoa, että Ylöjärven ja Eppu Normaalin pitkä yhteinen tarina sai myös tällaisen muodon." Martti Syrjä kertoi yhtyeen tunnoista: "Historiallista on myös se, että kaupunki osoittaa arvostustaan meille tällä tavalla. Se on tuntunut ihmeelliseltä ja hienolta. Tämä on ensimmäinen asia, joka saa meidät nöyrtymään minkään edessä. Sekin on historiallista".
Bernard Isiguzo
Bernard Isiguzo (s. 2. elokuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa. Hän laukoo oikealta.
Isiguzo on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2013–2014. Isiguzo pelasi kautensa pääosin Blues Akatemian C-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+12=19 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 9+13=22. Pudotuspeleissä Isiguzo vahvisti samassa sarjassa pelannutta Bluesin ykkösjoukkuetta, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 Isiguzo pelasi pääasiassa seuran B-nuorissa, mutta hän pelasi ison osan kaudestaan myös Bluesin C-nuorissa, jossa Isiguzo voitti kauden päätteeksi taas Suomenmestaruuden.
Kauden 2015–2016 Isiguzo pelasi Bluesin B-nuorissa. Hän jakoi tehoilla 4+18=22 B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Jokereiden Roope Laavaisen ja Eero Teräväisen kanssa. Isiguzo voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Hänet palkittiin sarjan parhaana puolustajana Pekka Marjamäki -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2016–2017 Isiguzo pelasi lähes kokonaan Bluesin A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös seuran B-nuoria, jossa Isiguzo voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Tammikuussa 2017 Isiguzo teki 1+1-vuotisen sopimuksen Mestis-joukkue Espoo Unitedin kanssa. Hän nousi joukkueeseen kaudella 2017–2018, jolloin Isiguzo teki 38 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8 sekä kolmessa Suomen Cupin ottelussa tehot 4+3=7, joilla hän voitti turnauksen puolustajien piste- ja maalipörssin. Isiguzo vahvisti myös Bluesin A-nuoria pudotuspeleissä.
Kaudeksi 2018–2019 Isiguzo siirtyi kaksivuotisella SM-liigasopimuksella Turun Palloseuraan. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avausottelussa 31. elokuuta 2018 vieraissa ruotsalaista Malmö Redhawksia vastaan. Isiguzo merkittiin TPS:n kakkospuolustajapariin Ilkka Heikkisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.31 minuuttia. Isiguzo pelasi neljä CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Hän joutui SM-liigan runkosarjan kynnyksellä sairastuvalle, kunnes Isiguzo sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa seitsemännellä kierroksella 28. syyskuuta 2018 vieraissa JYPiä vastaan. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Isiguzo jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa 29. syyskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Isiguzo merkittiin jälleen TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän sai jääaikaa lopulta 14.55 minuuttia.
Isiguzo pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Isiguzo pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten ja 25 poikien maaottelua.
Isiguzon pikkuveli Patrick pelaa hyökkääjänä Espoo Bluesin B-nuorissa. Veljeksillä on isänsä puolelta nigerialaiset sukujuuret.
Armen Sarkissian
Armen Sarkissian (s. 23. kesäkuuta 1953) on armenialainen tutkija ja diplomaatti, josta tuli maansa presidentti keväällä 2018. Armenian siirryttyä parlamentaariseen järjestelmään presidentin virka on pääosin seremoniallinen. Sarkissian oli yksi Tetris-pelin kehittäjistä. Hän oli myös pitkään suurlähettiläänä Lontoossa.
Sarkissian valmistui Jerevanin yliopistosta pääaineinaan teoreettinen fysiikka ja matematiikka. Hän toimi siellä fysiikan professorina ja perusti tietojenkäsittelytieteen osaston, ennen kuin siirtyi Englantiin vierailevaksi tutkijaksi ja myöhemmin professoriksi. Hän toimi vuosia ulkomailla diplomaattina ja yrityselämässä, mutta palasi kotimaahansa neljän kuukauden ajaksi pääministeriksi vuodenvaihteessa 1996–1997.
Mila Kunisin filmografia
Tämä on Mila Kunisin filmografia.
José Chavez y Chavez
José Chavez y Chavez (1851–1924) oli New Mexicon territorion alueella Yhdysvalloissa elänyt lainsuojaton. Hänet tunnetaan osallistumisestaan Lincolnin piirikunnan sotaan, joka käytiin kilpailevien karjatilallisten ja liikemiesten välillä vuonna 1878. Hän kuului konfliktissa samaan aseelliseen ryhmittymään kuin Billy the Kid, ja heillä oli ystävälliset välit keskenään. Ryhmästä käytetään nimitystä "The Regulators" (). Chavez y Chavez kertoi myöhemmin olleensa ryhmän jäsenistä se, joka ampui seriffi William Bradyn huhtikuussa 1878.
Billy the Kidin kuoleman jälkeen Chavez y Chavez jatkoi lainsuojatonta elämää ja siirtyi New Mexicon Las Vegasiin. Siellä hän kohtasi Jesse Jamesin murhaajan Robert Fordin. Miehet ottivat erään tarinan mukaan mittaa toisistaan tarkkuusammunnassa, jossa Chavez y Chavez oli parempi. Näin ollen hän sai haastaa Fordin kaksintaisteluun. Tässä vaiheessa Ford häipyi kaupungista.
Chavez y Chavez toimi jonkin aikaa lainvalvojana Las Vegasissa, mutta liittyi sittemmin Vicente Silvan joukkioon "La Sociedad de Bandidokseen" sekä "Las Gorras Blancasiin", joka oli New Mexicossa toimineen puolueen "El Partido del Pueblo Unidon" aseellinen siipi. Puolue pyrki puolustamaan intiaani- ja meksikolaistaustaisen väestön etuja angloamerikkalaisia maanvaltaajia vastaan.
Vuonna 1894 Chavez y Chavez pidätettiin syytettynä osallisuudesta Silvan langon murhaan. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta New Mexicon kuvernööri Miguel Antonio Otero lievensi tuomion elinkautiseksi vankeudeksi Las Vegasin asukkaiden vaatimuksesta. Vuonna 1909 Chavez y Chavez armahdettiin, koska hän oli auttanut vankilan vartijoita mellakan kukistamisessa. Hän vietti loppuelämänsä rauhallisesti ystävien parissa.
Simon Pettersson
Simon Pettersson (s. 3. tammikuuta 1994) on ruotsalainen kiekonheittäjä. Hänen ennätyksensä lajissa on 65,84 metriä, jonka hän heitti Malmössä vuonna 2018.
Antti Kokko
Antti Kokko on suomalainen kitaristi Kalmah-yhtyeessä. Antti on perustanut Kalmah-yhtyeen veljensä Pekan kanssa Pudasjärvellä.
Nikol Pashinjan
Nikol Pashinjan (s. 1. kesäkuuta 1975) on armenialainen toimittaja ja poliitikko. Hän on toiminut Armenian pääministerinä toukokuusta 2018 alkaen.
Pashinjan opiskeli Jerevanin yliopistossa 1991–1995, mutta hänet erotettiin viimeisenä opiskeluvuonnaan poliittisen toimintansa takia. Hään aloitti lehtiin kirjoittamisen jo opiskeluaikanaan. Vuonna 1999 hänestä tuli Haykakan Zhamanak -sanomalehden päätoimittaja, mitä hän jatkoi vuoteen 2012 asti. Vuosina 2010–2011 Pashinjan oli tunnettu mielipidevanki.
Vuonna 2012 Pashinjan valittiin Armenian parlamenttiin. Keväällä 2018 hän johti viikkoja kestäneitä laajoja mielenosoituksia, jotka pakottivat presidentistä pääministeriksi siirtyneen Serž Sargsjanin eroamaan. Pashinjan ei kuitenkaan saanut aluksi riittävää kannatusta parlamentissä noustakseen Sargsjanin seuraajaksi. Hän lupaili kannataajilleen kitkeä korruption ja nepotismin. Viikkoa myöhemmin järjestetyssä uusintaäänestyksessä äänet riittivät, ja Pashinjanista tuli pääministeri.
Pietarsaaren Konepaja
Pietarsaaren Konepaja Oy - Jakobstads Mekaniska Verkstads Ab oli suomalainen Pietarsaaressa toiminut konepaja ja valimo joka liitettiin 1937 Wärtsilä Oy:hyn.
Konepajan toiminta alkoi 1898 kun Birger Serlachius (1874–1934) perusti "Jakobstads Mekaniska Verkstad" nimellä kengitys- ja konepajan isänä Gabriel Serlachiuksen omistaman olutpanimon viereen. Konepaja valmistui päätuotteina maatalouskoneita muun muassa Hankmo-karhia sekä lisäksi kivenmurskaimia ja sementtiteollisuuden koneita. Konepajan yhteydessä oli vuodesta 1899 valimo ja vuonna 1909 konepaja muutettiin osakeyhtiöksi. Konepaja siirtyi uusiin tehdasrakennuksiin 1908 ja vuonna 1912 sen palveluksessa oli jo 430 työntekijää. Konepajan toiminta päättyi konkurssiin 1913 mutta sen toimintaa jatkamaan perustettiin 1915 uusi yhtiö "Pietarsaaren Konepaja Oy".
Konepaja jatkoi edelleen maatalouskoneiden ja -työvälineiden valmistusta. Tuotevalikoimaan kuuluivat muun muassa hevosvetoiset heinäharavat, kylvökoneet, niittokoneet ja Hankmo-lapiorullaäkeet. Konepaja valmisti myös valettuja viemäriputkia ja adusoituja rautavaluja. Vuonna 1921 ostettiin Rasmus Hoyerin omistama Oy Sähkökonetehdas Ab ja vuonna 1931 aloitettiin pesukoneiden ja -linkojen valmistus. Osoitteessa Tehtaankatu 3–8 toimineessa konepajassa oli vuonna 1923 400 työntekijää ja 1935 460 työntekijää.
Konepajan pääomistajia olivat aluksi Wilh. Schauman Ab, Gösta Serlachius ja Birger Serlachiuksen omistama Ab H. Serlachius. Konepajayhtiön pääomistajaksi tuli 1920-luvun lopulla Helsingin Osakepankki ja vuonna 1937 sen osti Wärtsilä Oy joka fuusioi yhtiön itseensä seuraavana vuonna. Konepajan toiminta jatkui Wärtsilän omistuksessa 1970-luvun lopulle saakka jolloin toiminta lopetettiin tai jaettiin osiin. Pesukoneiden valmistus siirtyi tällöin Electroluxille.
Ubagan
Ubagan ( ja eli Obaghan) on Kazakstanissa ja hieman myös Venäjällä Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen oikeanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella. Joki on kevättulvan jälkeen kesällä murtovetinen joki.
Joen lähteet sijaitsevat Qostanayn alueella Kušmurunin järvessä tai siihen laskevien lyhyiden purojen latvoilla. Joki virtaa 376 kilometriä pääasiassa pohjoiseen kuivan ja maaperältään suolaisen aron läpi, kunnes se saapuu lopuksi Venäjän Kurganin alueelle. Joen suistoalueesta kuuluu viisi kilometriä Venäjän puolelle. Siellä se yhtyy Toboljokeen 909 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki. Joella ei ole mainittavia sivujokia, koska ne ovat suuren osan vuodesta kuivillaan, mutta joen valuma-alue muodostaa 1,7 % koko Objoen valuma-alueesta.
Joki virtaa Länsi-Siperian alangon eteläosissa, joka jää eteläisen Uralvuoriston itäpuolelle. Siellä ilmasto on mannermainen ja pohjoisosia paljon kuivempi. Alueen sateet riippuvat ilmamassojen liikkeistä ja vallitsevana on kaakkoinen kuiva ilmavirtaus. Alueen biotyyppi onkin aroa ja puoliaavikkoa, mikä riippuu siitä, onko aluetta kohdannut kuivuusjakso vai ei. Kuivuusjakson aikana joki ei saa vettä, koska pohjavesi vajoaa liian syvälle. Silloin alueen järvet ja lammet kuivuvat tai jäävät suolaisiksi lammikoiksi. Maaperään on kertynyt suolaa, joka huuhtoutuu jokeen, minkä vuoksi sen vesi on kesäisin hieman suolaista.
Vuodenalajt vaikuttavat joen virtaamaan suuresti. Vähät sateet imeytyvät maaperään ja sen pohjavesi ruokkii jokea säästeliäästi. Keskialivirtaama (MNQ) onkin vain 0,04 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) eli 40 litraa sekunnissa. Talven lumet sulaavat huhtikuussa, jolloin joen virtaama on 22,2 m³/s ja toukokuussa 8,6 m³/s. Joen vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 2,71 m³/s. Joella on mitattu suurimmillaan (HHQ) 166 m³/s.
Vettä kerätään talousvedeksi pieniin tekojärviin. Alueen suurin järvi on Kušmurunin järvi, jonka läpi joki virtaa. Järvi on 43 ilometriä pitkä ja 10 kilometriä leveä. Sen vedenpinta kuitenkin vaihtelee suuresti vuodenajan mukaan.
Mätäsvaaran kaivos
Mätäsvaaran kaivos oli Lieksan Mätäsvaarassa vuosina 1939–1947 toiminut molybdeenikaivos. Kaivoksen tuottamaa molybdeenisulfidia vietiin sotavuosina Saksaan ja kaivos oli tällöin Suomen toiseksi suurin kaivos Petsamon nikkelikaivoksen jälkeen. Molybdeeniä käytettiin erikoisteräksien raaka-aineena. Sodan jälkeen molybdeenin hinta maailmanmarkkinoilla romahti ja kaivostoiminta Mätäsvaarassa päättyi kannattamattomana vaikka malmia olikin vielä jäljellä.
Mätäsvaaran malmiesiintymä löytyi pielisjärveläisen torpparin ja kulkukauppiaan Erik "Erkka" Ikosen (1847–1921) lähettämän kansannäytteen perusteella. Esiintymä paljastui sitten 1903 Joensuu-Nurmes-rautatien esitöiden aikana. Karl Theodor Forsström avasi samana vuonna paikalla koelouhoksen ja käsin louhittua malmia saatettiin toimittaa jo tällöin Saksaan Kruppin asetehtaille. Alue siirtyi 1916 Wärtsilä Oy:n omistukseen joka jatkoi koelouhintaa paikalla 1930-luvulle saakka. Koska malmille ei ollut vielä olemassa rikastusmentelmää toiminta jäi pelkäksi malmikiven louhinnaksi.
Vuonna 1935 esiintymä siirtyi Vuoksenniska Oy:n omistukseen. Kaivoksen avauskuilun laskeminen aloitettiin 3. syyskuuta 1938 ja kaivostoiminnan valmistelu alkoi tammikuussa 1939. Kaivosalueelle rakennettiin kaksi norjalaismallista nostotornia, rikastamo, 900 tonnin betonisiilot murskatulle malmille, maanpäälliset puiset vesijohdot, korjauspajat ja pumppuasemat, höyryvoima-asema 62 metriä korkeine piippuineen, konttori, klubi, terveystalo, eri apulaitokset sekä työntekijöiden ja toimihenkilöiden asunnot. Rakentajana toimi rakennusliike Alfred A. Palmberg. Asuntojen rakentaminen toteutettiin lähes kokonaan elementtejä käyttäen, tyyppitalojen suunnittelijana oli arkkitehti Alvar Aalto. Mätäsvaaran kaivosyhdyskunnassa asui enimmillään noin tuhat asukasta. Talvisodan alkaminen keskeytti kaivoksen rakentamistyöt mutta sodan jälkeen kaivostoiminta pääsi alkamaan elokuussa 1940. Jatkosodan aikaan kaivoksessa työskenteli 1942-1944 myös noin 100 sotavankia joita varten alueella oli sotavankileiri.
Mätäsvaarasta louhittiin vuosina 1940–1947 1,154 miljoonaa tonnia malmia joka sisälsi keskimäärin 0,11 prosenttia molybdeenihohdetta. Kaivostoiminnan loppuvaiheessa otettiin talteen vain rikkain osa malmista. Louhinta tuotti suuren määrän kvartsia sisältävää jätehiekkaa jota käytettiin sotavuosina jonkin verran lasinvalmistuksen raaka-aineena. Vuonna 1947 kaivoksen keskuskuilu oli 151 metriä syvä ja kaivoksen tasot sijaitsivat 60, 100 ja 140 metrin syvyydessä. Kaivoskäytävien yhteenlaskettu pituus oli yli 8 kilometriä. Kaivokselle johti tehdasrata Lieksan ja Nurmeksen väliseltä radalta.
Kaivoksen suuri avolouhos eli "Forsströmmin monttu" toimii nykyisin kesäisin kaivosnäyttämönä erilaisille tilaisuuksille. Paikalla on 400-paikkainen katsomo ja kelluva esiintymislava. Kaivoksen entiset asuinrakennukset ovat suurimmaksi osaksi jäljellä ja lisäksi alueelta löytyy jätehiekkakasa, entisiä avolouhoksia ja kaivosperiä sekä purettujen kaivosrakennusten perustuksia. Entinen kaivoksen voimalarakennus on säilynyt mutta voimalan savupiippu on purettu. Betonisiilot joissa murskattua malmia säilytettiin ovat myös säilyneet.
Kanadan naisten lentopallomaajoukkue
Kanadan naisten lentopallomaajoukkue edustaa Kanadaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on pelannut kolmissa olympialaisissa ja sijoittunut niissä kahdesti kahdeksanneksi ja kerran yhdeksänneksi. Joukkue on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa yhdeksän kertaa ja paras saavutus on 11. sija vuosilta 1974 ja 1982.
Puerto Ricon naisten lentopallomaajoukkue
Puerto Ricon naisten lentopallomaajoukkue edustaa Puerto Ricoa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se pelasi ensi kertaa olympialaisissa Rio de Janeirossa 2016 mutta hävisi kaikki viisi otteluaan lukemin 0–3 ja sijoittui jaetulle 11. sijalle. Joukkue on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa seitsemän kertaa ja sijoittunut parhaimmillaan 12:nneksi vuonna 2002.
Waterparks
Waterparks on yhdysvaltalainen pop punk -yhtye, joka on perustettu Houstonissa, Texasissa. Yhtyeeseen kuuluu laulaja-lauluntekijä ja rytmikitaristi Awsten Knight, taustalaulaja ja pääkitaristi Geoff Wigington sekä rumpali Otto Wood.
Yhtye on julkaissut kolme EP-levyä, joista kaksi on itsenäisesti julkaistuja ja kolmas Equal Vision -levy-yhtiön kautta. Yhtye julkaisi ensimmäisen täysmittaisen albuminsa, "Double Dare" 4. marraskuuta 2016 Equal Visionin nimissä. Yhtyeen toinen täysmittainen albumi, "Entertainment", julkaistiin 26. tammikuuta 2018.