hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Korvakorppikotka
Korvakorppikotka ("Torgos tracheliotus") on suurikokoinen afrikkalainen korppikotka.
Linnun pituus on 95–115 cm, siipien kärkiväli 250–290 cm ja paino 5,4–9,4 kg (vankeudessa "negevensis"-alalajin koiraat 6,5–9,2 ja naaraat 10,5–13,9 kg). Korvakorppikotka on hyvin suuri, siipiväliltään Afrikan suurin korppikotka, tosin savannikorppikotka on keskimäärin painavampi. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on ruskean ja mustan kirjava, ja kalju pää ja kaula ovat vaaleanpunaiset. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Nimialalaji "tracheliotus" esiintyy Afrikassa Sahelin alueen eteläpuolella sekä Itä- ja Etelä-Afrikassa lukuun ottamatta mantereen eteläisintä kärkeä. Erillispopulaatioita elää Mauritaniassa. Alalaji "negevensis" esiintyy Arabiassa ja Israelissa. Lajia on pesinyt aikaisemmin myös Pohjois-Afrikassa mutta on sieltä hävinnyt. Sitä tavataan satunnaisesti Välimerenmaissa. Maailman kokonaispopulaatioksi arvioidaan 8 500 yksilöä.
Laji elää kuivilla savanneilla, aavikoilla ja vuoristossa merenpinnan tasosta 3 000:n, paikallisesti jopa 4 500 metrin korkeuteen saakka. Se välttää ihmisasutusta, mutta voi tulla aterioimaan tienvarsien raadoille.
Pesä on tavallisesti akasian latvakruunussa, joskus järeällä oksalla tai kallion ulkonemalla. Se on halkaisijaltaan yli kaksi metriä ja lähes metrin korkea oksakasa. Molemmat puolisot rakentavat pesää, johon ne kantavat oksat nokassaan. Naaras munii yhden valkoisen, ruskeatäpläisen munan, joka painaa lähes 250 g. Luultavasti vain naaras hautoo munaa 54–56 vuorokautta. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä noin 18 viikon ikäisinä. Laji on sukukypsä todennäköisesti 4–5 vuotiaana.
Korvakorppikotkat ovat raadonsyöjiä kuten muutkin korppikotkat. Ne ovat usein ensimmäisinä raadolla, sillä ne partioivat maastoa melko matalalla kaarrellen. Se on raadolla aggressiivisin korppikotkista, ja ryöstää ruokaa usein muilta. Se voi joskus saalistaa avuttomia nisäkkäiden pentuja ja nuoria flamingoja.
New Jerseyn sinetti
New Jerseyn sinetti on Yhdysvaltain New Jerseyn osavaltion symboli. Sen suunnitteli Francis Hopkinson vuonna 1777.
Sinetin keskellä olevaa kilpea kannattelee kaksi naista. Vasemmalla oleva nainen symboloi vapautta ja oikealla oleva nainen on roomalaisen mytologian Ceres -jumalatar, maatalouden ja vaurauden jumalatar. Vapauden henkilöitymä pitää kädessään keppiä, jonka päällä on vapauden symboli fryygialaismyssy. Ceres taas pitää kädessään runsaudensarvea. Vaakunakilven kolme auraa ja hevosenpää kilven yläpuolella symboloivat osavaltion maataloutta. Sinetin alaosassa sinisessä nauhassa lukee osavaltion motto "Liberty and Prosperity" (Vapaus ja Vauraus) ja vuosiluku 1776, jolloin New Jerseystä tuli Yhdysvaltain osavaltio.
Adrian Zmed
Adrian Zmed (s. 4. maaliskuuta 1954) on romanialais-amerikkalainen näyttelijä. Zmed näytteli Johnny Nogerellia elokuvassa Grease 2 ja Vince Romanoa tv-sarjassa T.J. Hooker.
Zmed on esiintynyt Greasessa kolme kertaa: kahdesti Danny Zukona ja elokuvassa Grease 2 Johnny Nogerellina.
Jyrki Kähkönen
Mika Jyrki Kähkönen (s. 5. kesäkuuta 1967 Rovaniemi) on entinen suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Yleisurheilu-Team Sahalahtea ja häntä valmensivat Juha Sainio, Heikki Nieminen, Esko Olkkonen ja Harri M. Hakkarainen.
Hän edusti Suomea 110 metrin aitajuoksussa Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Göteborgin MM-kisoissa 1995. Hän juoksi ennätyksensä 13,65 Helsingin EM-kisoissa 11. elokuuta 1994. Hallissa hän osallistui Barcelonan MM-kisoihin 1995 60 metrin aitajuoksussa. Hänen ennätyksensä tällä matkalla on Tampereella 26. helmikuuta 1995 juostu 7,68.
Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili viisi kertaa, vuosina 1992 ja 1994–1997. Hän saavutti Kalevan kisoissa kolme hopeaa ja kaksi pronssia. SM-halleissa hän oli kolmesti hopealla.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Tuusulan työläiskotimuseo
Tuusulan työläiskotimuseo sijaitsee Tuusulassa Kirkkotiellä vastapäätä Tuusulan kirkkoa. Museossa näytetään, millainen on ollut kirvesmiesperheen koti ja suutarin verstas 1900-luvun alkupuolella. Sepän pajaan voi tutustua, ja museossa on myös vaihtuvia näyttelyitä.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2009
Vuoden 2009 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Herningissä, Tanskassa 21.–27. syyskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Kilpailupaikkana toimi kaupungin messukeskus. MM-kilpailut olivat kaikkien aikojen ensimmäinen Tanskassa järjestetty painin MM-turnaus; EM-kilpailut maassa on järjestetty vuosina 1935 ja 1992.
Kreikkalais-roomalaisessa painissa painittiin 25.–27.9.
Vapaapainissa painittiin 21.–23.9.
Naispainissa painittiin 23.–25.9.
Suomen Painiliitto nimesi MM-kilpailuihin 21.8.2009 seitsemän painijan joukkueen. Joukkue koostuu kuudesta kreikkalais-roomalaisen tyylin painijasta ja yhdestä naispainijasta. Vapaapainiin Suomesta ei nimetty edustajia.
Kangaskynsisammal
Kangaskynsisammal ("Dicranum polysetum") on pystykasvuinen ja tanakka sammallaji. Kangaskynsisammal kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun.
Kangaskynsisammal kasvaa noin 4–15 senttimetriä korkeaksi. Vaalea tai ruskehtava juurtumahapsisto peittää varren ylös asti. Lehdet ovat kellan- tai vaaleanvihreät, suorat ja harittavat. Ne kasvavat noin 7–10 mm pitkiksi ja suoriksi, eivät kynsimäisiksi, kuten monilla muilla kynsisammalilla on tapana kasvaa. Lehdissä on vankka keskisuoni ja ne ovat etenkin kuivina voimakkaasti poikittaisryppyiset.
Kangaskynsisammalen lehtisolut ovat sileät. Sillä on kaksinkertaiset tyvinurkkasolut, jotka eivät ulotu keskisuoneen. Solut pitkulaiset lehden keskiosassa, lehden kärkiosassa solut ovat taas lyhyemmät ja mutkalaitaiset.
Kangaskynsisammalta kasvaa koko Suomessa, mutta pohjoisessa niukemmin. Maailmalla sitä kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla.
Kangaskynsisammalta kasvaa tuoreissa ja kuivissa kangasmetsissä ja korvissa humuksella, hiekkamaalla, lahoilla puilla, kivillä ja kallioilla.
Anja Rantanen
Anja Rantanen (s. 18. heinäkuuta 1979) on entinen suomalainen pika- ja aitajuoksija. Hän edusti Lapin Tempoa ja häntä valmensi Joni Vieno.
Hän saavutti Kalevan kisoissa yhden kullan, yhden hopean ja kaksi pronssia. SM-halleissa hän sai yhden kullan ja kaksi hopeaa. Suomi–Ruotsi-maaotteluun hän osallistui kaksi kertaa, vuosina 1999 (400 m ja 400 m aidat) ja 2000 (200 m ja 400 m aidat).
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Albert Lamppu
Albert Lamppu (8. huhtikuuta 1899 Metsäpirtti – 25. heinäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiaedustaja. Hän edusti Viipurin Urheilijoita. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1927 Käkisalmessa heitetty 63,06 metriä.
Lamppu sijoittui keihäänheitossa yhdeksänneksi Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 tuloksella 61,45 metriä. Karsintaryhmässään hän sijoittui tuloksellaan kolmanneksi, muttei selviytynyt kuuden parhaan heittäjän finaaliin.
Kalevan kisoissa Lamppu saavutti kahdesti pronssia: vuodet olivat 1928 ja 1929.
Katkokynsisammal
Katkokynsisammal ("Dicranum viride") on sammallaji. Katkokynsisammal kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Katkokynsisammal on uhanalainen laji. Sen uhkia ovat metsien muutokset, rakentaminen ja kemialliset haittavaikutukset. Se on herkkä ilmansaasteille. Suomessa katkokynsisammalta tavataan vain muutamilla paikoilla, esimerkiksi Espoon Fiskarsin suojellulta lehtomäeltä. Katkokynsisammal kasvaa lehtipuiden rungoilla ja joskus myös kivillä. Väritykseltään se on kellanvihreä.
Laji muistuttaa etelänkynsisammalta ("Dicranum tauricum") ja haprakynsisammalta ("Dicranum fragilifolium").
Kantokynsisammal
Kantokynsisammal tai karhunkynsisammal ("Dicranum flexicaule") kuuluu kynsisammalten sukuun ja kynsisammalten heimoon. Joskus sitä on pidetty turkkikynsisammalen ("Dicranum fuscescens") muunnoksena ja siitä on käytetty tieteellistä nimeä "Dicranum fuscescens" var. "flexicaule".
Kantokynsisammal kasvaa koko Suomessa yleisenä. Se on elinvoimainen.
Kantokynsisammal kasvaa havumetsissä ja tunturikankailla maassa ja lahopuulla sekä varjoisilla kalliohyllyillä ja -seinillä.
Georgian sinetti
Georgian sinetti on Yhdysvaltain Georgian osavaltion tunnus, joka hyväksyttiin 1798.
Sinettiin on kuvattu kaari, joka kuvaa perustuslakia. Kaarta kannattelee kolme pilaria, jotka symboloivat vallan kolmijako-opin lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovaltaa. Pilareihin on kietoutunut nauha, johon on kirjoitettu osavaltion motto "Wisdom, Justice, Moderation" (Viisaus, Oikeus, Kohtuus). Mies jolla on pystyyn nostettu miekka symboloi perustuslakia suojelevaa armeijaa. Vaakunan alaosaan on kirjoitettu vuosiluku 1776, jolloin Georgiasta tuli Yhdysvaltain osavaltio.
Heikki Malmivirta
Heikki Vilho Esaias Malmivirta (synt. Malmström, 6. heinäkuuta 1898 Piikkiö – 18. tammikuuta 1956 Piikkiö) oli suomalainen kiekonheittäjä ja olympiaedustaja. Hän edusti Turun Urheiluliittoa. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1924 Helsingissä heitetty 43,15 metriä.
Malmivirta sijoittui kiekonheitossa kahdeksanneksi Pariisin kesäolympialaisissa 1924 tuloksella 41,16 metriä. Karsintaryhmässään hän sijoittui tuloksellaan toiseksi, muttei selviytynyt kuuden parhaan heittäjän finaaliin.
Kalevan kisoissa Malmivirta saavutti kahdesti pronssia kiekonheiton molempien käsien yhteistuloksessa: vuodet olivat 1922 ja 1924.
Willie Marshall Award
William Marshall Award myönnetään vuosittain jääkiekossa American Hockey Leaguen runkosarjan parhaalle maalintekijälle. Palkintoa on jaettu kaudesta 2003-2004 AHL:n kaikkien aikojen tehokkaimman maalintekijän ja pisteykkösen Willie Marshallin kunniaksi.
Lista AHL:n parhaista maalintekijöistä ennen palkinnon jakamista.
Paavo Liettu
Paavo Liettu (16. toukokuuta 1905 Keuruu – 4. syyskuuta 1964 Tampere) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiaedustaja, joka edusti Tampereen Pyrintöä. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1931 Helsingissä heitetty 66,54 metriä.
Liettu sijoittui keihäänheitossa neljänneksi Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 tuloksella 63,86 metriä. Pronssi lipesi 11 sentillä Norjan Olav Sundelle.
Kalevan kisoissa Liettu saavutti kahdesti mitalin: hopean vuonna 1928 ja pronssin vuonna 1931.
Aaron (iskelmälaulaja)
Aaron (oik. Aaro Laukkonen, s. 3. marraskuuta 1947 Kortesjärvi) on suomalainen entinen iskelmälaulaja, jolta ilmestyi yksi albumi vuonna 1975.
Aaro Laukkonen aloitti laulusolistina 1960-luvun lopulla pikkuserkkunsa yhtyeessä. Hän keksi kalenterista itselleen taiteilijanimen Aaron. Vuonna 1969 hän pääsi Harry Bergmanin yhtyeen solistiksi. Myöhemmin yhtye säesti Koivistolaisia. Vuonna 1972 Chrisse Johansson kävi katsomassa Aaronin keikkaa ja tästä vakuuttuneena kiinnitti Aaronin EMI:lle, jonka kautta julkaistiin ensimmäinen single ”Wakadi Wakadou”/”Huomenta aamu”. Seuraavana vuonna Aaron valmistui stuertiksi ja vakituinen työ Finnairilla lopetti hänen keikkailunsa lähes kokonaan. Vuonna 1975 ilmestyi Aaron ainoa albumi "Miten ois?", joka sisälsi ainoastaan käännösiskelmiä. Kaikkiaan hän levytti urallaan kolmisenkymmentä kappaletta. Finnairilla Aaron toimi Finnair Pilots Big Bandin laulusolistina aina vuoteen 1984, jolloin hän ryhtyi yksityisyrittäjäksi.
Rock ’n’ Rolling Stones
Rock 'n' Rolling Stones on The Rolling Stonesin lokakuussa 1972 julkaistu kokoelma-albumi. Se sisältää nimensä mukaisesti yhtyeen alkuaikojen rock and roll/rhythm and blues -tyylistä materiaalia, mukana muun muassa viisi Chuck Berry -coveria.
A-puoli
B-puoli
Pasi Jaakonsaari
Pasi Jaakonsaari (s. 27. maaliskuuta 1959) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Jaakonsaari edusti urallaan HIFK:a 2. divisioonassa 1976–1978, Grankulla IFK:a 1. divisioonassa 1979 sekä Helsingin Jalkapalloklubia mestaruussarjassa 1980–1984 ja Veikkausliigassa 1991–1992. Hän pelasi myös 1980-luvun lopulla Ruotsissa Geflessä ja Vasalundissa. Jaakonsaari voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1981 ja 1992 sekä Suomen Cupin 1981 ja 1984. Kaikkiaan Jaakonsaari pelasi seitsemän kauden aikana 80 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 27 maalia.
Maajoukkueessa Jaakonsaari pelasi vuosina 1980–1982 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Af Enehjelm
Af Enehjelm on suomalainen aatelissuku. Everstiluutnantti Pehr Hellenius veljineen aateloitiin vuonna 1772 ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 2089, nimellä af Enehielm. Suomen Ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 154, nimellä "af Enehjelm". Myös suomalainen vapaaherrallinen suku von Hellens on lähtöisin ruotsalaisperäisestä Helleniuksen kauppiassuvusta.
Lappeenrannan raatihuone
Lappeenrannan raatihuone on rakennus Lappeenrannan keskustassa. Raatihuone rakennettiin vuonna 1829, ja lopullisen ulkoasunsa se sai 1840-luvulla. Se on Suomen vanhin puinen raatihuone. Rakennus oli käytössä pitkään raastuvanoikeuden ja kaupunginvaltuuston perinteisenä kokouspaikkana, kunnes monien muiden kaupunkien raatihuoneiden tavoin sen käyttö väheni hallinnon siirryttyä kaupungintaloon vuonna 1983.
Hallinnon siirryttyä raatihuoneesta pois alettiin pohtia rakennuksen uutta käyttöä, jota varten perustettiin toimikunta vuonna 1986. Rakennus kunnostettiin 1990-luvun alussa viidellä miljoonalla markalla. Vuonna 1991 Lappeenrannan kaupunginhallitus päätti, että raatihuoneesta tehdään kaupungin edustustila, jota vuokrataan muille vain arvotilaisuuksia varten. Raatihuoneella on suuri merkitys lappeenrantalaisessa kaupunkikuvassa sen sijainnista sekä ulkonäöstään johtuen.
Museovirasto on määritellyt Lappreenrannan raatihuoneen ja kauppiastalot yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Tatra T30
Tatra T30 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1926–1931 valmistama henkilöauto. Se asettui mallivalikoimassa menestyksekkään pikkuauton T12:n sekä isomman kokoluokan T10:n väliin.
Ranskassa autoa myytiin mallinimellä "6/24", jossa ensimmäinen numero tarkoitti ranskalaisia verohevosvoimia ja jälkimmäinen todellista tehoa.
T30:n voimanlähteenä eteen asennettu nelitahtinen, nelisylinterinen ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Se oli mahdollisesti maailman ensimmäinen laatuaan. Nokka-akseli oli sijoitettu moottorinlohkoon ja käytti venttiilikoneistoa työntötankojen välityksellä. Moottori oli varustettu Zenith KB 30 tai U 30 -kaasuttimella, Boschin tai Scintillan magneettosytytyksellä sekä sähköisellä käynnistimellä. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. Auton huippunopeus oli 90 km/h.
Moottorin takana oli kuiva, nelilevyinen kytkin sekä nelivaihteinen vaihteisto. Kantavana rakenteena oli Tatralle tunnusomainen keskusputkirunko.
Jäykän etuakselin päällä oli poikittain asennettu, puolielliptinen lehtijousi, joka lepäsi moottorinlohkoa vasten. Iskunvaimentimet olivat hydrauliset ja vipumalliset. Taka-akselilla oli heilurimallinen erillisjousitus. Poikittain asennettu lehtijousi oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästön päälle ja päistään jarrukilpiin.
Taka-akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja jarruina olivat mekaanisesti toimivat nelipyörärumpujarrut.
Autosta oli useita korimuunnelmia vaihtelevilla henkilöluvuilla, muun muassa taksikäyttöön tarkoitettu erikoispitkä "Normandie" sekä kaksipaikkainen "T30 Sport", jonka moottoritehoa oli nostettu 32 - 35 hevosvoimaan. Tämä oli saatu aikaan jatkamalla iskun pituutta 5 mm, jolla saavutettiin 1 910 cm³ iskutilavuus. Huippunopeus oli 125–130 km/h. Samaa moottoria käytettiin myöhemmin T52-mallissa.
Vuonna 1929 esiteltiin malli T30/52, joka oli varustettu samalla Sportissa ja seuraajamalli T52:ssa käytetyllä moottorilla. Moottoriteho oli 30 hevosvoimaa. Magneettosytytys oli korvattu puolan kautta toimivalla sytytyksellä. Tätä mallia valmistettiin vain 94 kappaletta, joista kaikki olivat nelipaikkaisia kaksiovisia cabrioleteja.
Korimallivalikoiman laajuuteen oli syynä se, että kuten muitakin Tatra-malleja, myös T30:iä myytiin Bohemian ja Sodomkan kaltaisille itsenäisille korivalmistajille paljaina runkoina moottoreineen ja voimansiirtoineen. Niiden päälle rakennettiin erilaisiin asiakastarpeisiin räätälöityjä ajoneuvoja.
T30:stä oli kevyt kuorma-automuunnelma T43, joka perustui T30:n rakenteeseen.
Larry Rucchin
Lawrence ”Larry” Rucchin (12. toukokuuta 1967 Thunder Bay, Ontario – 20. kesäkuuta 2002 Hamilton) oli kanadanitalialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Rucchin pelasi vuosina 1992–1997 ja 2000–2001 Italian jääkiekon pääsarjassa ja voitti Italian-mestaruuden vuosina 1993 ja 1994.
Syksyllä 2001 Rucchin pelasi vielä kolme ottelua Ontario Hockey Association Senior A liigassa. Larry Rucchin kuoli syöpään kesäkuussa 2002. Hän oli Steve Rucchinin veli.
Italian maajoukkueessa Rucchin pelasi olympialaiset 1998 ja MM-kisoissa vuosina 1997, 1998, 1999 ja 2001.
No Stone Unturned
No Stone Unturned on The Rolling Stonesin lokakuussa 1973 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin kappaleista seitsemän oli julkaistu Britanniassa ainoastaan singlejen b-puolilla. Loput ovat kappaleita, joita ei ollut koskaan julkaistu Britanniassa albumilla, paitsi jotkut EP:llä. Kappale ”Congratulations” oli julkaistu ainoastaan Yhdysvalloissa albumilla "12 X 5".
A-puoli
B-puoli
Bruno Walter
Bruno Walter (15. syyskuuta 1876 Berliini – 17. helmikuuta 1962) saksalaissyntyinen kapellimestari ja säveltäjä. Vuosina 1933–1939 Walter oleskeli useissa maissa asettuen lopuksi Yhdysvaltoihin. Bruno Schlesinger -nimisenä syntynyt muusikko alkoi käyttää sukunimenään Walteria 1896 ja vaihtoi siihen virallisestikin muutettuaan Itävaltaan 1911.
Dekadi
Dekadi tarkoittaa (matematiikassa) luonteeltaan logaritmista väliä, jonka yläraja on alarajan kymmenkerta. Esimerkiksi väli [100, 1 000[ muodostaa yhden dekadin.
Dekadia käytetään yleensä kuvaamaan jonkin suureen vaihteluväliä logaritmisella asteikolla. Jos ihminen kuulee taajuudet 20 Hz – 20 kHz, taajuuden vaihteluväli on kolme dekadia, koska log(20 000/20) = log(1 000) = 3. Dekadia käytetään myös vertailussa: jos jokin luku on sata kertaa niin suuri kuin toinen luku, niiden suhde voidaan ilmaista sanomalla suuremman luvun olevan kaksi dekadia suurempi kuin pienempi luku.
Meidän seksikirja
Meidän seksikirja (alkuperäiseltä nimeltään "Ganz schön aufgeklärt") on saksalaisen psykoterapeutti Jörg Müllerin kirjoittama nuorille suunnattu vuonna 1994 julkaistu tietokirja. Kirjassa esitetään selkeästi tekstein ja piirroksin tyttöjen ja poikien seksuaalista kehittymistä murrosiässä. Kirjan on suomentanut Marja Kyrö.
Rakkaudesta seksiin
Rakkaudesta seksiin on Jorma Palon ja hänen vaimonsa Leena-Maijan kirjoittama tietokirja vuodelta 1999. Kirjan on kuvittanut Maija Nieminen. Toinen uudistettu painos ilmestyi 2004.
Runsaasti piirroksia ja valokuvia sisältävässä kirjassa kerrotaan rakkaudesta, erotiikasta ja seksuaalisuudesta.
Rajattu maa
Rajattu maa on Wayne Kramerin maahanmuuttajadraama ihmisistä, jotka haluavat päästä Yhdysvaltoihin hinnalla millä hyvänsä. Elokuvassa Harrison Ford esittää kokenutta, mutta empaattista poliisi Max Brogania, joka yrittää saada laittomat rajanylittäjät kiinni, mutta myös auttaa näitä yli virkavelvollisuuksiensa.
Vuonna 2009 valmistunut filmi käsittelee rajavalvontaa, asiakirjaväärennöksiä, pakolaisuutta, työlupaprosesseja, kansalaiseksi ottamista, terrorisminvastaista toimintaa ja kulttuurikolareita. Ohjaaja-käsikirjoittaja Wayne Kramer on itse eteläafrikkalainen maahanmuuttaja Yhdysvalloissa ja elokuva on versioitu hänen samannimisestä lyhytelokuvastaan vuodelta 1995.
Elokuva kuvattiin Los Angelesissa 2007.
David Jacobs (täsmennyssivu)
David Jacobs voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
David Jacobs (DJ)
David Jacobs (19. toukokuuta 1926 Lontoo – 2. syyskuuta 2013) oli brittiläinen radio- ja televisio-DJ ja näyttelijä.
Jacobs toimi armeijassa ollessaan British Forces Networkin kuuluttajana Radio SEACilla, Sri Lankassa. BBC:llä hän aloitti 1947. Kuunnelmasarja "Journey into Spacen" kertojana hän oli 1953. Hän oli myös lyhyen aikaa uutistenlukijana. BBC:n "Pick of the Pops" -ohjelmaa Jacobs juonsi 1957–1961 ja 1962–1963. Television "Juke Box Juryn" juontajana hän toimi kahdeksan vuoden ajan alkaen vuodesta 1959. 1964 ja 1965 Jacobs juonsi Top of the Pops -ohjelmaa. Muihin Jacobsin ohjelmiin kuului muun muassa "Any Questions", jota hän juonsi BBC Radio 2:lla 17 vuoden ajan.
Sony-palkinnon Jacobs sai elämäntyöstään 1984, ja CBE-arvonimen 1996.
Uuno Railo
Uno ”Uuno” August Railo ent. Rosenberg (5. tammikuuta 1887 Tampere – 10. marraskuuta 1934) oli suomalainen yleisurheilija. Hän edusti seuratasolla Tampereen Pyrintöä.
Railo voitti 100 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1907 ajalla 11,0. Myöhemmin samana päivänä, 4. elokuuta, järjestetyssä erillisessä ennätyskokeessa hän juoksi tuloksen 10,8. Se oli tuohon mennessä toiseksi nopein aika maailmassa ja säilyi Suomen ennätyksenä 28 vuotta, kunnes Palle Virtanen rikkoi sen. Hän voitti samoissa kilpailuissa kultaa myös pituushypyssä kahden jalan yhteistuloksella 12,33.. Paremmalla jalallaan hän teki Suomen ennätyksen 649. Lisäksi hän sai hopeaa 400 metrillä ja 110 metrin aidoissa.
Railo kuului Suomen joukkueeseen Lontoon olympialaisissa 1908. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua 100 metrin juoksuun jalkarevähtymän vuoksi. Samana vuonna hän teki 200 metrin Suomen ennätyksen 23,4. Helsingin SM-kilpailuissa 1909 hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,5 ja 400 metrillä ajalla 54,6.
Railo muutti sittemmin Pohjois-Amerikkaan ja oli jo Yhdysvaltojen kansalainen hypätessään Kanadan Waukeganissa 1911 pituutta 716, joka oli parempi tulos kuin silloinen Euroopan ennätys. Lisäksi hän juoksi 220 jaardia aikaan 22,6. 400 metrillä hänen ennätyksensä oli 53,2.
Railon 200 metrin Suomen-ennätys pysyi voimassa vuoteen 1916, kunnes Erkki Kättö rikkoi sen. Pituushypyn Suomen-ennätyksen puolestaan rikkoi Juho Soini vuonna 1909.
Uuno Railo kuoli kalastusmatkalla Berkeleyssä 47-vuotiaana 1934.
Tales of Leonardo: Blind Sight
Tales of Leonardo: Blind Sight on vuonna 2006 ilmestynyt Mirage Studiosin julkaisema ja Jim Lawsonin tekemä 4-osainen sarjakuva, joka perustuu Turtlesista tuttuun sarjakuvahahmoon Leonardoon.
Sarjakuvan tarina sijoittuu "Tales of the TMNT" lehden numeron 5 jälkeisiin tapahtumiin, jossa Leonardo menettää näkönsä, kun salaperäinen ninja myrkyttää hänet ennen kuin aloittaa tappelunsa vastustajaansa vastaan. Sarjakuva jatkaa tarinaa seuraamalla Leonardon koettelemuksia sokeana, jossa hän joutuu kohtaamaan muun muassa outoja henkiä metsässä. Sarjan kolmannessa ja neljännessä osassa Leonardo saa Tikun tekemää "Infini"-teetä, joka vie Leonardon feodaali ajan Japaniin. Matkan aikana hän löytää vastauksen näkönsä palautumiseen.
Ragnar Stenberg
Ragnar Olof Jakob Stenberg (14. kesäkuuta 1887 Helsinki – 6. joulukuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja urheiluvaikuttaja. Hän edusti Helsingin Unitasta ja Ylioppilasvoimistelijoita.
Stenberg karsiutui Lontoon olympialaisissa 1908 alkuerissä 100 ja 200 metrin juoksuissa. SM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrillä hopeaa 1907 ja 1909, 400 metrillä kultaa 1907 ajalla 54,7, 110 metrin aitajuoksussa kultaa 1907 ajalla 16,8 ja 1909 ajalla 16,3, pituushypyssä hopeaa 1907 ja kolmiloikassa pronssia 1907. Lisäksi hän voitti Suomen-mestaruuden juoksujen moniottelussa 1907 ja 1909.
Stenbergin ennätys 100 metrillä oli 10,9, 200 metrillä 23,6, 400 metrillä 52,4 ja 110 metrin aidoissa 16,2. Stenbergin 400 metrin tulos, Helsingissä 31.8.1907 juostu 53,0 on matkan ensimmäinen tilastoitu Suomen ennätys. Lauri Pihkala paransi ennätyksen aikaan 52,7 vuonna 1910.
Stenberg oli ammatiltaan hammaslääkäri. Hän toimi SVUL:n yleisurheilujaoston puheenjohtajana vuosina 1914–1915 ja 1918–1922 sekä kuului IAAF:n hallitukseen vuodesta 1921 lähtien.
Michael Dooney
Michael Dooney (s. 21. lokakuuta New Jersey) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan työstään Turtlesin parissa.
Dooney on työskennellyt Mirage Studiosille vuodesta 1986 lähtien, jolloin hänet palkattiin aluksi kansikuvien värittäjäksi. Samaan aikaan Dooney toimi kuvittajana First Comicsille. Miragelle hän loi sarjakuvat Gizmo ja Xenotech, sekä kirjoitti ja kuvitti 1980-luvun "Turtles – mutanttikilpikonnat" televisiosarjaan pohjautuvaa Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures minisarjakuvaa, jonka kustansi Archie Comics.
Sarjakuvien ohella Dooney suunnittelee leluja.
Mahmud Şevket pašša
Mahmud Şevket pašša (1856 Bagdad, Irak, Osmanien valtakunta – 15. kesäkuuta 1913 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kenraali ja valtiomies. Tšetšeenisukuinen Şevket pašša toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä vuonna 1913.
Şevket pašša esitti tärkeää roolia maaliskuun 31. päivän vastavallankumouksen tukahduttamisessa 1909 sekä seuranneessa sulttaani Abdul Hamid II:n syrjäyttämisessä. 1911 hän oli mukana perustamassa ja luomassa Turkille uutta aselajia, ilmavoimia. Uusi sulttaani Mehmet V nimitti hänet suurvisiiriksi 23. tammikuuta 1913. Hänet murhattiin Istanbulissa 15. kesäkuuta 1913.
Amatööriliiga (vakoilu)
Amatööriliiga oli Suomessa jatkosodan alussa Englannille tietoja luovuttanut vakoilurengas, jonka yhteyshenkilönä toimi Eileen Daggetti. Margot af Enehjelm ja Mac Stjernschantz tuomittiin vuonna 1942 vakoilusta 10 ja 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen. Af Enehjelm vapautui 23. syyskuuta 1944 ja Stjernschantz 1. lokakuuta 1944.
Tefifon
Tefifon (Teficord, Tefi) on saksalainen äänentoistolaitetuotemerkki, joka tuli markkinoille 1950-luvulla. Koteloitu, VHS-nauhan levyinen nauha toisti soittoa Möbiuksen nauhaa muistuttavalla pyöritystavalla jopa 4 tuntia. Tämän ansiosta nauhaa saattoi pyörittää ympäri kerta toisensa jälkeen. Laitteissa esiintyi kuumenemista. Tärkein laitevalmistaja oli Porz.
Tefifonin tuotanto loppui 1965, kun markkinoille tullut C-kasetti syrjäytti Tefifonin.
http://www.obsoletemedia.org/tefifon/
Kettupoika Vuk
Kettupoika Vuk (videojulkaisuna Vuk, ) on unkarilainen animaatioelokuva, joka valmistui 1981. Elokuva pohjautuu István Feketen romaaniin "Vuk". Elokuvan jatko-osa on nimeltään "Kis Vuk". Elokuva julkaistiin myös Suomessa VHS-kasettina, joka oli ensimmäisiä VHS-julkaisuja Suomessa. Elokuva on myynnissä myös dvd-julkaisuna.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Vuk" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Jeff Saibene
Jeff Saibene (s. 13. syyskuuta 1968) on luxemburgilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Kotimaassaan Union Luxembourgin joukkueessa 1985 uransa aloittanut Saibene siirtyi 1986 Belgiaan Standard Liègen joukkueeseen, jossa ura ei kuitenkaan ottanut tulta alleen ja kolmen kauden aikana hän pelasi vain seitsemän ottelua. 1989 Saibene siirtyi FC Aarauhun. Hän pelasi vuosia Sveitsissä edustaen Aarauta kahteen otteeseen. 1999 hän palasi kotimaahansa pelaten FC Swift Hesperangessa kolme kautta. Hän lopetti uransa vuonna 2002.
Luxemburgin maajoukkueessa Saibene pelasi vuosina 1986–2001 kaikkiaan 64 maaottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa. Saibene aloitti valmennusuransa Luxemburgin maajoukkueen apulaisvalmentajana vuonna 2001. Allan Simonsenin jätettyä päävalmentajan tehtävänsä vuonna 2004 myös Saibene jätti tehtävänsä. Vuonna 2006 hän siirtyi FC Thunin apulaisvalmentajaksi ja Heinz Peischlin potkujen jälkeen maaliskuussa 2007 Saibene nousi loppukaudeksi Thunin päävalmentajaksi.
Kesällä 2007 Saibene palasi FC Aarauhun apulaisvalmentajaksi. Yhdessä puolalaisen Ryszard Komornickin Saibene luotsasi Aaraun kahdesti perättäin Sveitsin superliigan viidenneksi. Komornickin lähdettyä seurasta kauden 2008/09 jälkeen Saibene nousi päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen Aaraun juututtua liigan hännille ja luxemburgilainen sai potkut jo lokakuussa 2009.
Aarau-pestinsä jälkeen Saibene toimi Luxemburgin U21-maajoukkueen päävalmentajana, kunnes siirtyi maaliskuussa 2011 FC St. Gallenin peräsimeen. Saibenen johdolla St. Gallen voitti kaudella 2011/12 Challenge Leaguen mestaruuden ja nousi takaisin pääsarjaan, josta se oli keväällä 2011 pudonnut. Luxemburgilaisen alaisuudessa St. Gallen menestyi hyvin ja kaudella 2012/13 kolmossija toi paikan Eurooppa-liigaan. Parempaa menestystä ei enää Saibenen alaisuudessa tullut, kausi 2013/14 päättyi seitsemänteen sijaan ja kaudella 2014/15 sijoitus oli pykälää parempi. Elokuussa 2015 Saibene oli pisimpään samassa seurassa työskennellyt Sveitsin liigan päävalmentaja. Ennätys ei kuitenkaan pelastanut luxemburgilaista potkuilta, jotka seura hänelle antoi syyskuun alussa 2015.
Kuukausi St. Gallenista saamiensa potkujen jälkeen Saibene palasi FC Thunin päävalmentajaksi. Saibene luotsasi Thunin kaudella 2015/16 Sveitsin liigassa kuudenneksi. Maaliskuussa 2017 Saibene jätti Thunin ja siirtyi Saksan 2. Bundesliigan DSC Arminia Bielefeldin päävalmentajaksi. Saibenen johdolla Arminia säilytti sarjapaikkansa pisteen erolla karsintaviivaan. Kaudella 2017/18 Saibene johdatti Arminian 2. Bundesliigassa neljänneksi, mikä oli joukkueen paras sijoitus sitten 2000-luvun alun. Eroa nousukarsintaan jäi lopulta kahdeksan pistettä. Kaudella 2018/19 menestys oli jälleen heikompaa ja sarjan alempaan keskikastiin pudonnut Arminia erotti Saibenen joulukuussa 2018.
Come with Us
Come with Us on brittiläisen The Chemical Brothersin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin tammikuussa 2002. Ilmestyttyään albumi sijoittui ykkössijalle UK Albums Chart -listalla.
Ennen kolmatta maailmansotaa
Ennen kolmatta maailmansotaa on Maukka Perusjätkän ja Ralf Örn Popin vuonna 1980 Johannan kautta julkaistu albumi. Albumin etukannessa esittäjänimenä on Maukka Perusjätkä ja takakannessa Ralf Örn Pop. Albumilta julkaistiin singlet "Vaatteet"/"Meidän raha (Money money)" ja "Ennen kolmatta maailmansotaa"/"Ska 2".
Osa levyn kappaleista on mukana Johannan vuoden 1997 CD-kokoelmalla "Albumi".
A-puoli
B-puoli
Sanoitukset, musiikillinen johto ja sävellykset: Ralf Örn, paitsi kappaleessa "Koske mua" sävellys: Örn ja Andy McCoy.Kappale "Money money" äänitettiin muista poiketen MTV-studiolla. Siinä laulavat Ralf Örn ja Kaija Kokkola. Muut yhtyeen jäsenet ovat Andy McCoy (kitara), Häkä Virtanen (basso), Vesa Aaltonen (rummut) ja Jukka Laaksonen (string machine).
Kannen suunnittelu ja toteutus: Riipinen ja Ralf Örn.
Rauna
Rauna on suomalainen naisen etunimi. Sitä voidaan pitää Rauni-nimen muunnelmana tai Rauno-nimen naispuolisena vastineena. Raunin nimipäivä on 15. heinäkuuta. Suomessa nimi Rauna on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 163 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia.
Huoneistokohtainen vedenmittaus
Huoneistokohtaisen vedenmittauksen tarkoituksena on mitata rivi- ja kerrostaloissa käyttöveden kulutusta huoneistokohtaisesti. Mittareina käytetään joko huoneistokohtaisia mekaanisia mittareita tai kaukoluettavia vedenmittausjärjestelmiä erotuksena yleisluentaan, jossa vesimaksut jaetaan tasan asukkaiden kesken taloyhtiön yhteisen mittarin ilmoittavan kulutusluvun mukaisesti.
Huoneistokohtaisen vedenmittauksen piiriin kuuluu arviolta 700 000 suomalaista ja vedenkulutuksen on mitattu laskevan henkilöä kohden vuorokaudessa 170 litrasta 115 litraan pidemmän aikavälin seurannoissa.
Ympäristöministeriön vuonna 2009 asettaman huoneistokohtaisten vesimittarien käyttöä selvittäneen työryhmän mukaan asuinrakennuksen vedenkulutus väheneekin jopa 30 prosenttia, kun vedenkäytöstä laskutetaan huoneistokohtaisesti ja kun huoneistokohtainen laskutus yhdistetään muihin vettä säästäviin toimenpiteisiin. Suomalaisissa taloyhtiöissä vedenkulutus on jakautunut hyvin epätasaisesti.
Kerros- ja rivitaloissa huoneistokohtainen vedenkulutuksen mittaus ohjaa tehokkaasti ja oikeudenmukaisesti veden säästöön. Yhdessä kulutustottumusten muutosten kanssa se ohjaa kohti entistä ympäristöystävällisempää ja kokonaisvaltaisempaa kulutuskäyttäytymistä asumismukavuudesta tinkimättä.
Huoneistokohtaisilla vesimittareilla on Suomessa pitkät vuosikymmenten perinteet. Nykyään puhutaankin huoneistokohtaisista vedenmittausjärjestelmistä, sillä kehittyneimmät mittarit siirtävät tietoa yleistä kenttäväylää tai rakennuksen omaa sähköverkkoa hyödyntäen ja kulutuslukemat on nähtävillä internetin välityksellä. Kehittyneimmät vedenmittausjärjestelmät pitävät sisällään myös omat laskutusohjelmat sekä automaattiset vuotohälytysjärjestelmät. Vedenmittausjärjestelmät asennetaan taloyhtiöihin joko jo rakennusvaiheessa tai putkistoremontin yhteydessä.
Hallintoriita
Hallintoriita on julkisoikeudelliseen oikeussuhteeseen perustuva erimielisyys. Se ratkaistaan hallintolainkäytön periaatteiden mukaisesti, vaikka kohteena ei olekaan hallintopäätös, johon haetaan muutosta. Hallintoriita on menettelykeino silloin, kun hallintoviranomaisella ei ole toimivaltaa ratkaista oikeusriitaa hallintopäätöksellä. Tällöin päätös on vain viranomaisen kannanotto asiassa.
Tyypillisiä hallintoriita-asioita ovat edunpalautus- ja korvausasiat, esimerkiksi julkisyhteisöjen väliset riidat maksujen suorittamisesta. Hallinto-oikeuden päätös on usein tarpeen myös, jos peritään takaisin viranomaisen myöntämää avustusta tai korvausta. Hallintoriidassa vaaditaan tavallisesti suoritustuomiota tai asiantilan vahvistavaa vahvistustuomiota.
Hallintoriidan perussäännös on hallintolainkäyttölain 69 pykälä. Hallintoriita-asia saatetaan vireille hakemuksella. Tällaisia asioita käsittelevä yleinen viranomainen on jokin hallinto-oikeus, jonka ratkaisuun voi hakea muutosta korkeimmasta hallinto-oikeudesta.
Zhong Man
Zhong Man (, s. 28. helmikuuta 1983 Nantong) on kiinalainen säilämiekkailija ja lajin olympiakultamitalisti vuoden 2008 olympialaisista. 190 cm pitkän Zhongin valmentajana toimii Chiristian Bauer. Ennen miekkailun aloittamista Zhong kilpaili keskipitkän ja pitkänmatkan juoksijana.
Pete Lovely
Gerald Carton ”Pete” Lovely (11. huhtikuuta 1926 Livingston, Montana – 15. toukokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteentoista Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1959–1960 ja 1969–1971. Lovely oli parhaimmillaan seitsemäs Kanadan GP:ssä 1969. Hän pääsi maaliin saakka vain kolmessa kilpailussa. Hänet tunnettiin ajoistaan yksityisillä Lotuksen autoilla MM-tapahtumissa. Lovely kilpaili F1-uransa jälkeen Yhdysvalloissa 1980-luvulle asti.
Lovely voitti vuoden 1957 Laguna Secan kilpailun Ferrarilla. Hänen kilpailu-uransa kesti yli 50 vuotta. Hän jatkoi ajamista historiallisissa ajoissa.
Manuel Díaz
Manuel Dionisio Díaz Martínez (8. huhtikuuta 1874 Havanna – 20. helmikuuta 1929 Rochester, New York) oli kuubalainen säilä- ja florettimiekkailija ja säilän yksilökilpailun sekä floretin joukkuekilpailun olympiakultamitalisti vuoden 1904 olympialaisista. Diaz osallistui floretin joukkuekilpailuun yhdysvaltalais-kuubalaisessa sekajoukkueessa.
Jean Lucas
Jean Lucas (25. huhtikuuta 1917 – 27. syyskuuta 2003) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1955, Italian GP:hen, kun Gordinin varsinainen kuljettaja Robert Manzon ei pystynyt ajamaan. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Lucas voitti Ferrarilla vuoden 1949 Spa Francorchampsin kilpailun Montilheryllä. Hän lopetti uransa vuoden 1957 Marokon GP:n kolarin jälkeen.
Kuningasmakrilli
Kuningasmakrilli ("Scomberomorus cavalla") on suurikokoinen ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrillikala.
Kuningasmakrilli voi kasvaa 170-180 cm pitkäksi ja 45 kg painoiseksi. Vanhimmat raportoidut yksilöt ovat noin 14 vuoden ikäisiä. Lajin vartalo on vaaleansinisenharmaa ja siinä on kylkiviivan yllä mustanharmaita raitoja. Evät ovat harmaita tai tummanharmaita.
Kuningasmakrillia tavataan Atlantin valtameren läntisellä laidalla Massachusettsin edustalta São Pauloon asti. Se suosii ulkomerellä olevia riuttoja ja lämpimiä trooppisia ja subtrooppisia vesiä yleisimmin 12-45 m:n, enintään 180 m:n syvyydessä. Niiden on nähty vaeltavan valtavina parvina Yhdysvaltain itärannikkoa pitkin.
Kuningasmakrillit ovat lihansyöjiä, joiden saalin koko riippuu kalan itsensä koosta. Ne syövät pääasiassa kaloja, mutta myös jonkin verran trooppisia katkarapuja ja muita äyriäisiä.
Kuningasmakrilli on tärkeä saalis ammattikalastajille ja kalateollisuudelle. Urheilukalastajallekin se on mieluinen saalis, koska kala on suurikokoinen ja sen liha on laadukasta. Kuningasmakrillia pyydetään pääasiassa trooleilla, ajoverkoilla tai pitkälläsiimalla. Saaliista suurin osa kaupataan tuoreena, pakasteena, savustettuna, suolattuna tai jalostetaan kalapihveiksi ja säilykkeeksi. Ruuaksi sitä voi valmistaa monin eri tavoin.
John Webster (näytelmäkirjailija)
John Webster (n. 1580 – n. 1634) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat tragediat "The White Devil" (n. 1612) ja "Duchess of Malfi" (n. 1613) sekä komedia "The Devil's Law Case".
Édgar Baumann
Edgar Baumann (s. 16. huhtikuuta 1970) on paraguaylainen keihäänheittäjä. Baumann on keihäänheiton Etelä-Amerikan ennätyksen haltija tuloksella 84,70 metriä, jonka hän heitti San Marcosissa, Texasissa 17. lokakuuta 1999.
Vuonna 1996 Baumannista tuli ensimmäinen yli 80 metrin heittoon kyennyt eteläamerikkalainen. Tuolloin hänen heittonsa kantoi 80,56 metriä. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin Baumann osallistui vuosina 1993, 1995 ja 1997 mutta ei päässyt kertaakaan loppukilpailuun.
Raimo Seppälä
Raimo Seppälä (s. 27. maaliskuuta 1934 Ulvila) on suomalainen Tampereella asuva päätoimittaja, professori ja tietokirjailija.
Kauppaopiston käytyään Seppälä aloitti toimittajauransa Lallissa, jossa hän työskenteli vuosina 1953−1955. Tämän jälkeen hän siirtyi Aamulehden palvelukseen, jossa hän työskenteli toimittajana vuosina 1955−1975, taloustoimituksen esimiehenä vuosina 1976−1979, erikoistoimittajana vuosina 1979−1985 ja päätoimittajana 1985–1995 (vuodesta 1991 vastaavana päätoimittajana). Hän on kirjoittanut lukuisia elämäkertoja sekä yritys- ja järjestöhistoriikkeja.
Vuonna 2000 hän sai Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinnon.
Ari Jalasvaara
Ari Jalasvaara (s. 20. heinäkuuta 1959 Taivalkoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Jalasvaara edusti urallaan Oulun Palloseuraa 1978–1981, Rovaniemen Palloseuraa 1983–1986 ja Kemin Palloseuraa 1987. Lisäksi hän pelasi ruotsalaisessa IFK Luleåssa 1982 ja 1987–1989. Jalasvaara voitti OPS:ssa Suomen mestaruuden 1979 ja 1980 sekä RoPS:ssa Suomen Cupin 1986. Kaikkiaan Jalasvaara pelasi yhdeksän kauden aikana 169 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 56 maalia.
Maajoukkueessa Jalasvaara pelasi vuosina 1980–1986 yhteensä viisi maaottelua.
Helge Johansson
Helge Johansson (s. 27. helmikuuta 1926) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä ja puolustajana pelannut Johansson edusti uransa ajan 1945–1958 Turun Palloseuraa mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1949. Kaikkiaan Johansson pelasi 11 kauden aikana 111 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 14 maalia.
Maajoukkueessa Johansson pelasi yhden maaottelun vuonna 1947.
Jarrod Bannister
Jarrod Bannister (3. lokakuuta 1984 Townsville, Queensland, Australia – 8. helmikuuta 2018 Alankomaat) oli australialainen keihäänheittäjä. Bannister on keihäänheiton Oseanian ennätyksen haltija tuloksella 89,02 metriä, jonka hän heitti Brisbanessa 29. helmikuuta 2008.
Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Bannister sijoittui kuudenneksi tuloksella 83,45. Ennen olympialaisia hän oli saanut valmennusta Uwe Hohnilta. Keihäänheiton Australian mestaruuden Bannister on voittanut vuosina 2007, 2008, 2010, 2011 ja 2013. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän sijoittui lajissaan kuudenneksi tuloksella 78,06 ja voitti 2010 kultaa heitettyään 81,71. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli seitsemäs tuloksella 82,25.
Elokuussa 2013 Bannister sai 20 kuukauden kilpailukiellon kun häntä ei ollut tavoitettu dopingtestiin kolmesti puolentoista vuoden aikana.Lähde
Pentti Jokela
Pentti Jokela (s. 5. maaliskuuta 1931) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä ja keskustukena pelannut Jokela edusti urallaan 1954–1961 Pallo-Poikia mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen Cupin 1956. Kaikkiaan Jokela pelasi kolmen kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkueessa Jokela pelasi yhden maaottelun vuonna 1955.
Hannu Jäntti
Hannu Jäntti (s. 1. maaliskuuta 1963 Tervo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Vuonna 1984 Jäntti pelasi IV divisioonan Nastolan Nasevassa. Sieltä hän siirtyi Kuusysiin, jota edusti Mestaruussarjassa ja Veikkausliigassa vuosina 1985–1994. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1986, 1989 ja 1991 sekä Suomen Cupin 1987. Kaikkiaan Jäntti pelasi kymmenen kauden aikana 181 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 14 maalia.
Maajoukkueessa Jäntti pelasi kaksi maaottelua vuonna 1990.
Valo (kirja)
Valo (eng. "Light") on M. John Harrisonin kirjoittama, vuonna 2002 julkaistu science fiction -romaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2004 ja voitti Tähtivaeltaja-palkinnon. 
Valossa Harrison palasi science fictionin ja avaruusoopperan pariin kirjoitettuaan vuosia mainstream-kirjallisuutta.
Valo oli Harrisonin paluu science fictionin pariin. Kirjailija on kertonut, että ei ollut pitkään aikaan kirjoittanut avaruusooppera ja pohti, että voisi olla mielenkiintoista kirjoittaa kyseistä science fictionin alalajia. Valossa Harrison pyrki myös yhdistämään scifin valtavirtakirjallisuuteen. Myös Iain M. Banksin uutuusteos, jossa Banks yhdisti tarinan langat toisiinsa vasta viimeisessä lauseessa, innosti Harrisonia. Edellisessä avaruusoopperassaan "The Centauri Device" Harrison oli pyrkinyt tuhoamaan koko lajityypin.
Harrison on sanonut, että Valolla on ollut myös merkitystä hänen henkilökohtaiseen elämäänsä. Kirjailija koki vuosien ajan itsensä vihaiseksi ja kiipeili vuorilla paetakseen todellisuutta. Hän myös piti kirjoitustensa tarkoituksena taistella kirjallisuutta vastaan. Valon kirjoitettuaan Harrison totesi teoksensa vapauttaneen hänet tekemään mitä tahtoo ja sanoi, ettei enää koe olevansa vihainen.
Valossa Michael Kearny -niminen tappaja ja fyysikko pakenee häntä vaanivaa varjoa ja koittaa hoitaa suhdetta entiseen naisystäväänsä Annaan. Yhdessä Brian Taten kanssa Kearny on kehittänyt kvanttiteoriaa siten, että sen avulla voidaan kehittää uudenlaisia avaruusaluksia.
Tulevaisuudessa Seria Mau Genlicher etsii tapaa palata ihmiseksi. Seria Mauta on käytetty seksuaalisesti hyväksi hänen lapsuudessaan ja tyttö on antanut kytkeä itsensä avaruusalukseen.
Ed Chinese on Seria Maun ajassa elävä entinen seikkailija, nykyinen narkomaani, joka joutuu monien seikkailuiden jälkeen päätyy pienelle asteroidille, missä hän tapaa Kearnyn pelkäämän varjon, joka osoittautuu muukalaisrodun edustajaksi. Kyseinen rotu on luonut ihmiset tutkiakseen "singulariteettia ilman tapahtumahorisonttia". Kirjan lopussa Ed ja avaruusolento lähtevät tutkimaan kyseistä ilmiötä.
Hieman ennen Edin saapumista asteroidille myös Kearny ja Seria Mau ovat käyneet siellä. Ensimmäisen varjo on kaapannut omasta ajastaan ja tuonut katsomaan singulariteettia. Toisen varjo taas on leikkauksella palautunut ihmiseksi.
Harrison oli kirjan julkaisusta huolissaan, sillä hän pelkäsi, että lukijat eivät ymmärtäisi Valoa ja kirjan ensipainos oli pieni. Valo kuitenkin keräsi ilmestyttyään kiitosta niin kriitikoilta kuin muilta kirjailijoiltakin ja voitti Suomessa vuoden 2005 Tähtivaeltaja-palkinnon.
Monien muiden Harrisonin kirjojen tapaan Valo käsittelee eskapismia. Myös viattomuuden saaminen takaisin on Valon tärkeitä teemoja, päinvastoin kuin monissa muissa Harrisonin kirjoissa.
Valo pohtii myös elämän tarkoitusta, yksilön osaa maailmankaikkeudessa ja minuutta.
ATP Finals
Nitto ATP Finals on vuosittainen marraskuussa pelattava miesten tennisturnaus, johon osallistuvat maailmanlistan kahdeksan parhaiten sijoitettua pelaajaa.
Toisin kuin useissa muissa tennisturnauksissa, ATP Finalseissa ei ole pudotuspelijärjestelmää, vaan kahdeksan pelaajaa on jaettu kahteen ryhmään ja he pelaavat kolme kierrosta kolmen muun ryhmässä pelaavan kanssa. Ryhmien kaksi parasta pelaajaa pääsevät välieriin, joista voittajat selviävät loppuotteluun.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Alun perin se toimi nimellä Masters Grand Prix ja järjestäjänä toimi International Tennis Federation (ITF). Tällöin turnaukseen valitut pelaajat eivät välttämättä olleet maailmanlistan kärkipelaajia. Vuodesta 1990 lähtien Association of Tennis Professionals (ATP) alkoi järjestää turnausta, muuttaen sen nimeksi ATP Tour World Championships. Turnauksesta tuli samalla yhtäläinen Grand Slamin kanssa siltä saralta, että voitosta saa ATP-pisteitä yhtä paljon. Vuonna 1999 ITF suostui tekemään yhteistyötä ATP:n kanssa ja tapahtuma sai nimen Tennis Masters Cup. Säännöt muuttuivat sen verran, että voittamalla ainakin yhden Grand Slam -turnauksen saattaa saavuttaa paikan turnauksessa, vaikka sijoittuisikin maailmanlistalla kahdeksan parhaan ulkopuolelle.
Vuosina 2009–2016 turnauksen nimi oli ATP World Tour Finals ja vuodesta 2017 lähtien ATP Finals. Turnaus järjestetään marraskuussa O-areenalla, Lontoossa.
Eniten kaksinpelin turnauksia on voittanut sveitsiläinen Roger Federer, kaikkiaan kuusi kertaa.
Eksponenttifunktion sarjakehitelmä
Eksponenttifunktion sarjakehitelmä muuttujan x potenssisarjana on muotoa
formula_1
Kertoimet formula_2 voidaan määrittää tarkastelemalla myös eksponenttifunktion derivaatan formula_3
sarjakehitelmää
formula_4
Mutta koska toisaalta
formula_5
voidaan kirjoittaa
formula_6
eli
formula_7
Merkitään
formula_8
jolloin
formula_9
Tämä toteutuu, kun asetetaan
formula_10
formula_11
Nyt
formula_12
joten voidaan asettaa formula_13
Edelleen
formula_14
formula_15
formula_16 jne.
formula_17
formula_18
formula_19 jne.
Kantaluvun formula_20 eksponenttifunktio voidaan siten määritellä päättymättömänä potenssisarjana seuraavasti:
Tässä määritelmässä formula_22 on luonnollinen luku, formula_23 on mielivaltainen reaaliluku tai kompleksiluku ja formula_24 on kertoma.
Tampereen Suomalainen Klubi
Tampereen Suomalainen Klubi on 22. syyskuuta 1891 perustettu yksityisklubi Tampereella. Klubin tarkoituksena on vaalia suomalaista kulttuuria, suomalaiskansallisia perinteitä ja suomen kieltä, antaa jäsenilleen tilaisuus kehittävään keskinäiseen kanssakäymiseen suomalaiskansallisessa hengessä sekä toimia suomalaisuuden hyväksi ylläpitämällä isänmaallisten, sivistyksellisten, yhteiskunnallisten ja kansainvälisten kysymysten harrastusta. Klubin keskeisiä arvoja ovat suomalaiskansallinen, isänmaallinen ja oikeistomielinen maailmankatsomus sekä suomalaisuuden parhaiden perinteiden kunnioittaminen.
Tampereen Suomalainen Klubi järjestää jäsenilleen kokouksia ja esitelmätilaisuuksia, juhlia ja muita kulttuuritapahtumia, kulttuurimatkoja kotimaahan ja ulkomaille sekä muita harrastusmahdollisuuksia. Klubi julkaisee kahdesti vuodessa ilmestyvää jäsen- ja tiedotuslehteä.
Tampereen Suomalaisen Klubin huoneisto kokous-, ravintola- ja klubitiloineen sijaitsee Tampereen keskustassa osoitteessa Puutarhakatu 13. Klubilla on noin 820 jäsentä. Klubin johtokunnan puheenjohtaja on vuorineuvos Kari Neilimo ja esimies on hallintotieteiden maisteri Timo Tulosmaa.
Sinisalo, Uuno: "Tampereen Suomalainen Klubi 1891-1931. 40-vuotiskertomus". 1932.
Halme, Laila: "Tampereen Suomalainen Klubi 100 vuotta. Muuriankkuri 1931-1991". 1991. ISBN 952-90-3258-7.
Wei Jianhua
Wei voitti pronssia yleisurheilun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998, jotka järjestettiin Ranskan Annecyssa. Sevillan MM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän oli loppukilpailun seitsemäs 62,97 metriä kantaneella heitollaan. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 Wei sijoittui kymmenenneksi tuloksella 58,33. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 58,45.
Markku Koskenniemi
Markku Koskenniemi (s. 27. huhtikuuta 1942 Kolari) on suomalainen yritysjohtaja ja valomainoksia valmistavan Tammerneon Oy:n perustaja.
Kolarin Sieppijärven kylästä kotoisin oleva Koskenniemi pääsi kansakoulusta 1957 ja teki sitten jonkin aikaa metsätöitä kotiseudullaan. Hän lähti 17-vuotiaana työnhakuun etelään ja pääsi asentajaksi helsinkiläiseen valomainoksia valmistavaan yritykseen. Koskenniemi perusti oman valomainoksia valmistavan yrityksensä Tammerneon Oy:n Tampereelle 1967. Samaan konserniin kuuluva Tamware valmistaa linja-auton ja junan ovia. Tamware on nykyisin konsernin emoyhtiö. Sen omistaa Koskenniemen perhe.
Koskenniemi on saanut yrittäjäneuvoksen arvonimen ja vuonna 1997 hänestä tuli Tampereen teknillisen korkeakoulun tekniikan kunniatohtori.
Markku-liitto valitsi vuonna 1999 Koskenniemen kolmanneksi "vuoden Markuksi".
Cleveland-Hopkinsin kansainvälinen lentoasema
Cleveland-Hopkinsin kansainvälinen lentoasema on 14 kilometriä lounaaseen Clevelandin keskustasta sijaitseva julkinen lentokenttä, joka on Ohion suurin lentoasema. Se perustettiin vuonna 1925, mikä tekee siitä Yhdysvaltain ensimmäisen paikallishallinnon omistaman lentokentän. Cleveland on Continental Airlinesin kolmanneksi suurin yhteysasema. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli yhteensä 244 719 vuonna 2007.