Vanha Porvoo
Vanha Porvoo (paikallisesti ruotsiksi usein "Gamla stan") on Porvoon kaupungin vanhin kaupunginosa ja kaupungin historiallinen keskusta. Kaupunginosa on tunnettu turistikohde keskiaikaisen asemakaavansa ja hyvin säilyneiden 1700- ja 1800-luvun rakennusten vuoksi. Vanha Porvoo kuuluu niin kansallismaisemien kuin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Varsinainen noin 18 hehtaarin laajuinen vanhakaupunki sijaitsee Porvoon keskustan kupeessa Porvoonjoen rantatörmällä. Aluetta rajaavat lännessä joki, etelässä Mannerheiminkatu sekä Rihkamakatu ja idässä Kaivokatu. Pohjoisessa rajana on joentörmällä sijaitseva entinen Porvoon maalaiskunnan ja kaupungin raja. Raja näkyy selvästi rakennetun alueen päättymisenä ja tienvieressä olevasta tulliportin pylväästä. Pohjoisessa mäen päällä vuoden 1907 kartan mukaan oli vielä virallisesti kaupunkiin kuuluneet Lukiokuja ja Linnakatu, mutta vanhaa rakennuskantaa on näiden pohjoispuolellakin, sillä vähävaraista väkeä asui kaupungin tullirajan pohjoispuolella. Alueelle luonteenomaista ovat suuret korkeuserot joenrannasta korkeimpaan kohtaan Vanhan Porvoon pohjoisosassa. Maasto viettää joelle ja empirekaupunkia kohti.
Porvoo on Suomen vanhimpia kaupunkeja, ja ensimmäiset merkinnät kaupungista ovat 1300-luvulta. Kaupunginoikeudet Porvoon arvioidaan saaneen noin vuonna 1380. Keskiaikainen Porvoo oli Porvoon läänin pääkaupunki. Asemakaavaa ei keskiajalla juurikaan suunniteltu, vaan tontit olivat epäsäännöllisen muotoisia ja pieniä. Kaupunki tuhoutui useaan kertaan tulipaloissa. Vanhan ajan paloista merkittävimmät olivat tanskalaisten sytyttämä palo 1500-luvun alussa, kaksi 1500-luvun paloa Venäjän kanssa käydyissä sodissa ja isonvihan aikainen kaupungin tuho. Kaupunki oli 1500-luvulla lakkautettu kahteenkin kertaan, jotta asukkaat saataisiin muuttamaan uuteen Helsingin kaupunkiin. Vuonna 1602 kaupunginoikeudet palasivat ja ovat jatkuneet siitä asti keskeytyksettä. Kaupungin merkitys kasvoi Viipurin jäätyä Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa. Keskiaikaisista rakennuksista ovat säilyneet Porvoon tuomiokirkko, kellotapuli ja joitakin kellareita.
Vuoden 1760 kesä oli erittäin kuiva ja tuli pääsi irti rouva Holmin keittiöstä. Kaupungista paloi noin 2/3, eli kaupungin 293 talosta vain 91 säästyi liekeiltä. Kaupunki oli talven tulon takia jälleenrakennettava nopeasti, ja siksi asemakaavaa ei juurikaan muutettu. Uudet rakennukset tehtiin vanhojen kivijalkojen ja kellarien päälle. Vanhan Porvoon nykyinen rakennuskanta on pääosin rakennettu vuosina 1760-1820. Rakentamista pyrittiin paloturvallisuuden nimissä ohjaamaan kivirakennusten tekoon puutalojen sijaan..
Vanhan kaupungin eteläpuolelle rakennettiin 1840-luvulla empirekaupunki, jonka vuoksi noin kolmannes Vanhan Porvoon eteläosan rakennuskannasta purettiin. Jäljelle jäänyt Vanha Porvoo alkoi ränsistyä ja suunnitelmissa oli purkaa keskiaikaiseen kaavaan rakennetut korttelit. Niiden tilalle olisi tullut empirekaupungin ruutuasemakaavaa. Purku-uhka väistyi vuonna 1911, ja alue sai asemakaavan vuonna 1936. Vanhan Porvoon säilyttämiseen vaikutti merkittävästi tehtailija Louis Sparre.
Vuoden 1936 asemakaava suojeli vanhan Porvoon. Parikymmentä 1900-luvulla rakennettua rakennusta on toteutettu vanhaan kaupunkiin sopivilla rakennustavoilla. Mannerheiminkadun korkea silta vuodelta 1957 muutti merkittävästi jokivarren maisemaa, mutta sillan itäinen pää ei ole varsinaisen Vanhan Porvoon alueella. Alueen arvo ymmärrettiin 1970-luvulla ja kaupunginosaa kehitettiin vastaamaan matkailun tarpeisiin. Vanhasta Porvoosta onkin kehittynyt Porvoon merkittävin matkailukohde.
Tulipalot ovat yhä uhkana tiheästi rakennetulle Vanhalle Porvoolle, josta huomattava osa on puurakenteista. Viimeisimmät julkisuudessa huomiota saaneet palot olivat Remu Aaltosen asunnon palo 11.5.2004 ja Porvoon tuomiokirkon palo 29.5.2006. Nämä palot eivät aiheuttaneet vaurioita muille kuin mainituille rakennuksille.
Vanhan Porvoon tunnusomaisimmat näkymät ovat katsottaessa kaupunginosaa joen vastarannalta Näsinmäeltä tai Mannerheiminkadun sillalta. Punaisten aittojen rivistö on Porvoon tunnetuimpia postikorttimaisemia, samoin Porvoon tuomiokirkon pääty nousemassa Vanhan Porvoon rakennusten keskeltä.
Muita tunnettuja rakennuksia Vanhassa Porvoossa ovat muun muassa :Jokikadulla on Suomen oloissa harvinainen, keskiaikaisille kaupungeille tyypillinen kellariravintola. Useat muutkin rakennukset Vanhassa Porvoossa ovat nykyään ravitsemus- ja matkailuelinkeinon käytössä.
Alueen läpi kulkee neljä joen suuntaista katua ja näiden poikki kapeita kujia rinteen suuntaisina. Kuninkaantie eli Suuri Rantatie kulkee Vanhan Porvoon läpi kirkon vierestä kääntyen koilliseen. Tien nimenä ovat Vanhan Porvoon alueella Sillanmäki ja Lukiokuja. Lukiokuja on maantieroolinsa vuoksi muita poikittaiskujia leveämpi. Kadut on päällystetty mukulakivillä. Vanhassa Porvoossa autoliikenne on sallittua, mutta pysäköintitilaa on erittäin rajatusti ja nopeusrajoitus on 15 km/h.
Ensimmäinen silta Porvoon kohdalle tehtiin 1300-luvulla. Suuren Rantatien silta oli satoja vuosia ainoa ylityspaikka Porvoon seudulla. Aikoinaan kaupungin tulliportit sijaitsivat sillan jälkeen ja Kirkkotorin vieressä. Vuonna 1957 valmistui Mannerheiminkadun silta, ja vanha silta jäi vähemmälle käytölle.
Porvoon rata valmistui vuonna 1874. Varsinainen Porvoon rautatieasema on kävelyetäisyydellä Vanhasta Porvoosta, mutta aiemmin rata meni joen toista rantaa Mannerheiminkadusta ali aina Länsirannan nykyisen puutaloalueen tienoille. Vanhan Porvoon kohdalla vastarannalla oli vuosina 1961-81 seisake nimeltään Porvoon keskusta. Seisake lakkautettiin säännöllisen junaliikenteen päätyttyä, ja rata purettiin vuonna 2006. Radalla on yhä museoliikennettä Porvoon rautatieasemalle asti, josta matkailijat siirtyvät jalan Vanhaan Porvooseen.
Rautatien lisäksi turisteja saapuu Porvooseen "M/S J. L. Runeberg" -aluksella Helsingistä. Vanhan Porvoon vetovoima on niin suuri, että Helsingissä käyviltä risteilyaluksilta järjestetään bussimatkoja Vanhaan Porvooseen.
Vanhassa Porvoossa järjestetään joulukuussa perinteiset joulumarkkinat Raatihuoneentorilla. Ohjatuilla kävelykierroksilla taas kerrotaan vanhan ajan joulunvietosta.