hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Korvayökkö
Korvayökkö ("Plecotus auritus") on isokorvainen lepakkolaji.
Korvayökkö on 4,1–5,4 senttiä pitkä, painaa 5–12 grammaa ja sen siipien kärkiväli on 22–28 cm. Se on väritykseltään harmaa.
Korvayökkö on tunnistaa helpoimmin suurista, tyvestä yhtyneistä korvistaan, joiden pituus on noin 2/3 ruumiin pituudesta. Ne erottuvat lentävän lepakon
siluetistakin. 
Korvayökön korvat ovat sopeutuma, jonka avulla se pystyy saalistamaan yökkösiä ja kehrääjiä.
Korvayökön levinneisyysalue ulottuu lähes koko Eurooppaan Pohjoismaiden pohjoisosia ja Välimerenmaiden eteläosia lukuun ottamatta. Aasiassa elävät lepakot, jotka aiemmin luettiin samaan lajiin, on nyt erotettu omiksi lajeikseen "P. ognevi" ja "P. sacrimontis".
Korvayökköä tavataan uhanalaisena Suomessa Etelä-Suomesta Vaasan korkeudelle saakka.
Korvayökkö viihtyy hyvin kaupunkien ja kartanoiden puistoissa, joista se löytää päiväpiilonsa vanhoista kivirakennuksista ja puunkoloista. Korvayököt piilottelevat myös linnunpöntöissä.
Korvayökölle on ominaista sen kolibrimainen lentotapa, paikoillaan tapahtuva lento. Muutenkin korvayökkö on erittäin taitava lentäjä. 
Korvayökkö saalistaa usein - muista lepakoista poiketen - lentäen ylöspäin tutkien näin puunrungon tarkasti.
Korvayökkö horrostaa syyskuulta toukokuulle. Horrostaessaan se kääntää korvansa usein siipien suojaan.
Korvayökkö on kausilisääntyjä, joka parittelee loppukesällä tai alkusyksyllä.
Tiineysajan on arvioitu kestävän 45–90 vuorokautta. Lepakot lisääntyvät hitaasti, sillä ne saavat yhden, harvoin kaksi poikasta kesäkuussa. Lepakonpoikaset syntyvät useiden naaraiden perustamiin yhdyskuntiin.
Isolepakko
Isolepakko ("Nyctalus noctula") on lepakkolaji. Se on Euroopan suurimpia lepakkolajeja.
Isolepakon väri on lämpimän ruskea. Se pään ja vartalon yhteispituus on 62-80 mm, siipien kärkiväli 32-40 cm ja paino 19-40 grammaa.
Isolepakoita elää Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Sen levinnäisyyden pohjoisraja on 60° pohjoista leveyttä. Isolepakko muuttaa talveksi lämpimämpään ilmastoon. Suomessa isolepakoita tavataan maan lounaisosassa lähes vuosittain muuttoaikana.
Isolepakot elävät alavilla mailla ja ylätasongoilla, lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puiden reunustamilla kaduilla. Ne elävät puiden onkaloissa ja talvehtivat niissä. Kesäisin lepakkonaaraat muodostavat 20–60 yksilön yhteisöjä ja koiraat viettävät yksinäistä elämää. Isolepakot aloittavat saalistuksen auringonlaskun jälkeen. Ensin ne saalistavat korkealla lentäen ristiin rastiin ja laskeutuvat lähemmäksi maan pintaa vasta yön tullen. Talvisin koiraat ja naaraat talvehtivat yhdessä suurina laumoina, useita satoja, jopa tuhat yksilöä yhdessä. Isolepakot saavat 2 poikasta kerran vuodessa ja voivat elää korkeintaan 8 vuotta.
Jäniseläimet
Jäniseläimet (Lagomorpha) on nisäkkäiden lahko. Jäniseläimet ovat pieniä kasvinsyöjiä. Lahko käsittää kolme heimoa, jänikset (Leporidae), piiskujänikset eli pikat (Ochotonidae) ja sukupuuttoon kuolleen Prolagidae-heimon, joka sisältää sardinianpikan ja sen esihistorialliset sukulaiset. Näistä jäniksillä on tyypillisesti pitkät korvat ja isot voimakkaat takajalat, piiskujäniksillä ei. Aiemmin jäniseläimiä pidettiin jyrsijöiden alalahkona.
Suomessa esiintyy luonnonvaraisena kaksi jänisten heimoon kuuluvaa lajia, metsäjänis ja rusakko. Lisäksi kaniinia tavataan nykyään villiintyneenä pääkaupunkiseudulla ja Turussa.
Jäniseläimet muistuttavat joiltakin ominaisuuksiltaan jyrsijöitä ("Rodentia"), ja 1900-luvun alkupuolelle saakka niitä pidettiinkin jyrsijöiden alalahkona. Nykyään ne luokitellaan omaksi lahkokseen. Välillä oli yleisenä käsityksenä, että ne ovat vain etäistä sukua jyrsijöille ja että yhtäläisyydet ovat pinnallisia.
Jäniseläinten evoluutiohistoriaa ei edelleenkään tunneta kovin hyvin. Viime aikoihin saakka oltiin yleisesti sitä mieltä, että ne polveutuisivat Itä-Aasiassa paleoseenikaudella ja eoseenikauden alussa eläneestä "Eyrymylus"-suvusta.. Fossiilien tarkempi tutkimus viittaa kuitenkin siihen, että ne ovat "Angaloidea"-heimon eli mimotonidien jälkeläisiä, kun taas "Eurymylus" olisi läheisempää sukua jyrsijöille, joskaan ei niiden suora esi-isä.
Jänisten heimon vanhimmat tunnetut edustajat elivät eoseenikauden lopulla ja levisivät nopeasti kaikkialle pohjoiselle pallonpuoliskolle. Niiden takaraajat kehittyivät vähitellen yhä pidemmiksi, kunnes niiden hyppivä käynti tuli nykyisen kaltaiseksi. Piiskujänikset ilmaantuivat myöhemmin, oligoseenikaudella Itä-Aasiassa.
Jäniseläimet eroavat jyrsijöistä seuraavasti:
Jyrsijöitä ne muistuttavat kuitenkin siinä, että niiden hampaat kasvavat koko elinajan, minkä vuoksi niiden on jatkuvasti pureksittava jotakin, jotteivät hampaat kasvaisi liian pitkiksi.
Yö
Yö on se aika vuorokaudesta, jona havaintopaikka planeetan pinnalla on kääntynyt poispäin Auringosta niin, ettei Auringosta tuleva valo osu siihen. Joka hetki hiukan alle puolella Maapallon pinnasta on yö. Ilmakehä taittaa valoa niin, että osa siitä osuu maahan silloinkin, kun aurinko on jonkin verran horisontin alapuolella; tällöin on aamu- tai iltahämärä. Yöllä kosteutta kondensoituu esineisiin, sillä lämpö säteilee esineistä avaruuteen ja kosteus tiivistyy esineiden pinnalle.
Menneisyydessä yöllä on nukuttu, koska pimeässä on vaikea työskennellä. Tämä johtuu pitkälti siitä, että ihmisen tärkein aisti on päiväkäyttöön erikoistunut näkö. Kuun valo on auttanut hiukan. Tulen ja keinotekoisen valon myötä ihminen on saanut merkittävän suhteellisen edun ympäristöönsä nähden eloonjäännin ja pimeässä toimimisen kannalta.
Vuorokausi vaihtuu nykyisen käytännön mukaan keskiyöllä.
Yö yhdistetään usein vaaraan, koska varkaat ja vaaralliset eläimet voivat piiloutua pimeään. Siksi monet pelkäävät liikkua yöllä ulkona. Monet pelkäävät pimeää myös itsessään, ja tämä on yksi tavanomaisimpia fobioita. Pimeänpelkoa kutsutaan nyktofobiaksi. Taikausko sisältää ajatuksen, jonka mukaan taikuus ja taikurit ovat voimakkaimmillaan yöllä. Lisäksi vampyyrien ja ihmissusien uskotaan olevan aktiivisimmillaan yöaikaan.
Vain aikuisille tarkoitetut televisio-ohjelmat tulevat yöllä, koska silloin oletetaan lasten nukkuvan.
Usein sanotaan vanhojen ihmisten kuolevan yöllä, "suden hetkellä".
Lentämiseen liittyvä yön ja päivän määritelmä: Yö (night) –Yöllä tarkoitetaan aikaa iltahämärän (porvarillinen hämärä) päättymisestä aamuhämärän alkuun. Iltahämärä alkaa auringonlaskusta ja päättyy kun auringon keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella. Aamuhämärä alkaa jälleen aamulla kun keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella. Määrittely löytyy Trafin julkaisemista lentosäännöistä. Yön määrittelyllä on merkittävä rooli lentosääntöjen sisällössä.
Oopiumisodat
Oopiumisodat käytiin 1800-luvulla pääasiassa Britannian ja Kiinan välillä, mutta toisessa oopiumisodassa myös Ranska oli aktiivisesti mukana Britannian puolella. Sotien syynä oli Englannin Itä-Intian kauppakomppanian 1800-luvulla harjoittama oopiumin salakuljetus Kiinan markkinoille.
Oopiumi oli brittiläisen Intian tärkein tulonlähde ja ajatus globaalin kaupan rajoittamisesta oli liikaa Englannille, joka teollistuvana valtiona hyötyi tuotteidensa maailmanlaajuisesta leviämisestä. Oopiumisodissa kyse ei ollut yksin oopiumin saamisesta Kiinan markkinoille vaan myös siitä, että Kiina pakotettiin pitämään rajansa avoimina brittiläisille tuotteille yleensäkin. Kiina halusi suojella markkinoitaan ja rajoittaa ulkomaalaisten kauppiaitten osuutta niillä, ja oopiumi vain tarjosi syyn tähän, koska se oli tärkein brittiläinen tuontituote. Kun Kiina vuonna 1885 sai oopiumikaupan neuvotelluksi uusiksi niin, että maan hallitus sai kasvatetuksi osuuttaan tuotosta, sillä ei enää ollut vaikeuksia hyväksyä kansainvälistä huumekauppaa.
Britannia oli ensimmäisenä teollistunut valtio, joka tuotti massatuotteita liukuhihnalla muualle kaupattavaksi, ja toisaalta sillä oli uudenaikaiset asevoimat. Kiina sen sijaan oli Qing-dynastian vastaisten kapinoiden ja sisäisten erimielisyyksien heikentämä.
Oopiumisodissa oopiumi ja siitä käytävän kaupan salliminen Kiinassa oli osasyy sotiin eikä suinkaan ainoa tekijä. Britannia hallitsi tuolloin Intiaa, jossa oopiumia tuotettiin, ja sen oli havaittu käyvän hyvin kaupaksi Kiinassa. Britannia kaipasi lisätuloja Kiinasta, sillä kauppa oli alijäämäistä ennen ensimmäistä oopiumisotaa eikä toivotulla tasolla oopiumisotien välissä.Britannia sai Kiinalta huomattavia myönnytyksiä oopiumisotien seurauksena. Kenties merkittävimmäksi jäi ensimmäisessä oopiumisodassa saatu Hongkong. Toinen oopiumisota taas toi kaikille ulkomaille merkittävästi valtaa Kiinassa.
Intialaisen oopiumin vienti Kiinaan loppui vasta ensimmäisen maailmansodan edellä, kun maat vuonna 1906 sopivat kaupan asteittaisesta vähentämisestä.
Norppa
Norppa eli kiehkuraishylje ("Pusa hispida", aiemmin "Phoca hispida") on suhteellisen pienikokoinen hyljelaji, joka elää pohjoisilla alueilla ja lisääntyy jäällä. Aikuiset norpat ovat 85–160 senttimetriä pitkiä ja painavat 40–90 kilogrammaa. Norpat voivat elää jopa 35-vuotiaiksi. Muista hylkeistä norpan erottaa muun muassa lyhyemmästä kuonosta ja litteämmästä naamasta. Silmät katsovat suoremmin eteenpäin kuin muiden hylkeiden, luoden vaikutelman inhimillisistä kasvoista. Norpan erottaa myös sen selässä ja kyljissä olevista vaaleista renkaista.
Eri alueilla elävät norppapopulaatiot erotetaan viideksi alalajiksi:
Viimeksi mainitut kolme alalajia elävät nykyään eristyksissä toisistaan. Ne ovat jääkauden aikaisia reliktejä, jotka ovat sopeutuneet elämään makean tai murtoveden olosuhteissa, eikä niillä ole geenivaihtoa muiden alalajien kanssa. Saimaannorppa on erityisen uhanalainen, jäljellä on noin kolmesataa yksilöä.
Petroskoilaisten tutkijoiden mukaan Äänisessä olisi tavattu hyljettä vuonna 1974, mutta sen taksonomiaa ei ole varmistettu. Samaan viittaa Iivari Leiviskän ja Eino Kärjen jatkosodan aikaisen teoksen Itä-Karjala, Maa ja Kansa (WSOY 1942) kertomus. Yleisesti ottaen tiedeyhteisön kanta on, että Äänisessä ei ole omaa, luonnononvaraista hyljekantaa.
Itämerennorppaa on aikaisemmin metsästetty monissa Itämeren valtioissa ja sen on ollut tärkeä riistaeläin. Nykyisin se on Itämerellä rauhoitettu, lukuun ottamatta Suomea, joka salli metsästyksen aloittamisen vuonna 2010.
Itämeren alueella tavataan hylkeistä norpan ohella kirjohyljettä ja hallia eli harmaahyljettä. Jääkauden jälkeisenä aikana Itämeressä on esiintynyt myös grönlanninhylje, mutta se on sittemmin hävinnyt.
Norpalla on kaksi Pusa-sukuun kuuluvaa sukulaislajia, Baikaljärven baikalinhylje ja Kaspianmeren kaspianhylje. Nämä molemmat lajit ovat periytyneet norpasta ja eronneet omiksi lajeikseen noin kaksi miljoonaa vuotta sitten.
CNN
CNN (ääntyy engl. muk. [si:ennen]) eli Cable News Network on Ted Turnerin vuonna 1980 perustama kaapelitelevisioyhtiö, jonka nykyinen omistaja on WarnerMedia. CNN on perustamisestaan lähtien esittänyt ympärivuorokautista uutistarjontaa. Yhtiön päämaja sijaitsee Atlantassa Yhdysvalloissa. CNN:n sisarkanavia ovat mm. kaapelitv-kanavat HLN ja TBS.
Kesäkuussa 2008 CNN-kanava oli katseltavissa yli 93 miljoonassa yhdysvaltalaisessa kotitaloudessa. Maailmanlaajuisesti CNN:n ohjelmistoa levitetään CNN Internationalin kautta, joka tavoittaa yli puolitoista miljardia ihmistä 212 maassa.
CNN:n ensimmäinen lähetys nähtiin sunnuntaina 1. kesäkuuta 1980. Lähetyksen aloitti Ted Turner, jonka jälkeen nähtiin kanavan ensimmäinen uutislähetys, jonka ankkureina toimivat aviopari David Walker ja Lois Hart.
CNN on laajentanut historiansa aikana tavoitettavuuttaan muun muassa kaapeli- ja satelliittiverkoissa, perustanut useita nettisivuja sekä laajentanut tavoitettavuuttaan jopa radioverkon avulla. Yhtiöllä on yhteensä 36 toimistoa, joista kymmenen sijaitsee Yhdysvalloissa ja loput 26 ovat sijoittuneet ympäri maailmaa.
Vuonna 2004 CNN:n johtoon nousi Jonathan Klein, joka toimii myös nykyään kanavan toimitusjohtajana. CNN:n teräväpiirtoversio CNN HD aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2007.
Luettelo shakin Suomen-mestareista
Luettelo shakin SM-turnausten mitalisteista.
ICANN
ICANN () on voittoa tavoittelematon organisaatio, joka hallinnoi Internetin osoitteiden tunnuksia. Se perustettiin 18. syyskuuta 1998. Järjestö on yhdysvaltalainen, mutta sen hallintoa on pyritty saamaan kansainväliseksi. Tunisiassa 2005 kokoontunut YK:n tietoyhteiskuntakokous päätti kuitenkin säilyttää osoitteiden hallinnan ICANN-järjestöllä edelleen.
ICANN ylläpitää verkkotunnuksiin liittyvän hallinnon lisäksi myös Internet Assigned Numbers Authoritya eli IANAa. IANAn tehtäviin kuuluu hallinnoida esimerkiksi IPv4 ja IPv6-osoitteiden jakamista globaalilla tasolla.
Luettelo taisteluista
Tämä on luettelo tärkeimmistä taisteluista.
Markiisi de Sade
Donatien-Alphonse-François de Sade (2. kesäkuuta 1740 – 2. joulukuuta 1814), joka tunnetaan paremmin nimellä markiisi de Sade, oli ranskalainen aristokraatti ja kirjailija.
Sadea pidetään valistusfilosofina, mutta filosofina hän on varsin kiistelty hahmo. Joillekin hän edustaa valistukseen kuuluneen sosiaalisen emansipaation äärimmäistä huipentumaa kirjoittaessaan neuvoja siitä, miten ulostetta voidaan käyttää avuksi seksuaalisessa kanssakäymisessä. Toiset taas pitävät hänen filosofiansa merkitystä vähäisenä tai nimittävät hänen kirjallista tuotantoaan pelkäksi pornografiaksi, koska niissä käsitellään seksuaalisuutta ja perversioita hyvin räiskyvällä otteella. Myös Saden oma elämä oli täynnä irstailua, minkä johdosta hän joutui viettämään suuren osan elämästään vankilassa. Hän kirjoittikin useimmat kirjoistaan vankeudessa.
Markiisi de Saden nimestä on johdettu sana sadismi. Saden filosofiassa korostuu vahvasti nihilismi sekä uskonnonvastaisuus. Hän kritisoi uskontoa ankarasti todeten sen olevan ihmisen luoma harha. Näissä kohdissa Sade muistuttaa 1800-luvun lopulla kirjoittanutta Friedrich Nietzscheä. Myös Sade pitää kristinuskon moraalia luonnonvastaisuutena. Hänen mielestään ihminen ei ole eläimiä ja kasveja kummempi, vaan on pelkästään osa luonnon kiertokulkua. Kenties tärkeimmäksi Saden pilkan kohteeksi joutuu kuitenkin perhe ja lisääntymiseen tähtäävä sukupuolimoraali. Saden ajattelussa sosiaalisista normeista vapaa nautinnon hakeminen ja vihollisuus elämää kohtaan ovat korkeimpia päämääriä.
Googol
Googol on luku 10, jossa numeroa 1 seuraa sata nollaa. Luvulle nimen keksi amerikkalainen matemaatikko Edward Kasner kuullessaan sanan yhdeksänvuotiaalta sisarenpojaltaan Milton Sirottalta. Kasner julkaisi termin kirjassaan "Mathematics and the Imagination" (1940).
Googolilla ei ole juuri käyttöä muualla kuin matematiikan opetuksessa. Kasner loi sen esittääkseen äärettömyyden ja käsittämättömän suuren luvun välistä eroa. Vertailukohtina voidaan todeta, että tunnetussa maailmankaikkeudessa on noin 10 atomia., ja shakissa tiedetään olevan mahdollisia pelitilanteita 10 kpl.
Googlen nimeksi oli alun perin tarkoitus tulla Googol.
Qarqarin taistelu
Qarqarin taistelu käytiin vuonna 853 eaa., Assyrian kuninkaan Salmanassar III:n ja Damaskoksen kuninkaan johtaman kahdentoista kuninkaan liittouman välillä.
Taistelu tunnetaan Salmanassarin myöhemmin laatimasta tekstistä. Siinä luetteloidaan häntä vastassa olleet joukot.
Itse taistelun kulusta ei ole säilynyt tietoja. Oman ilmoituksensa mukaan assyrialaiset voittivat, mutta ilmoitus on kyseenalainen, sillä taistelun jälkeen assyrialaiset eivät edenneet voitettujen vihollistensa maille, kuten heillä oli tapana, eivätkä he vieneet mukanaan sotasaalista. On todennäköistä, että taistelu on päättynyt ratkaisemattomana.
Katariina Souri
Katariina Souri (ent. Minna Katariina ”Kata” Kärkkäinen, s. 27. lokakuuta 1968 Helsinki) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja kolumnisti.
Hyvinkäällä nuoruutensa viettänyt Souri nousi suuren yleisön tietoisuuteen joulukuun 1988 "Playboy"-lehden Playmate of the Month -tyttönä. "Playboy"-julkisuutensa jälkeen hän kokeili myös laulamista ja levytti albumin "Your Love" (1989).
Souri on kirjoittanut kolumneja eri julkaisuihin sekä pitänyt taidenäyttelyt Galleria 4-kuudessa ja Oljemarkissa. Hän on myös pitänyt näyttelyn Kauniaisissa Stadio Galleryssä. Hän on taidemaalarina itseoppinut, mutta ollut kuitenkin taiteilija Kimmo Tolinin opissa ja hänen tekniikkanaan on öljyvärit ja akryylit.
Vuonna 2006 Souri liittyi Mensaan, josta hän kuitenkin erosi vuonna 2008. Souri voitti 15-vuotiaana ikäluokkansa keilailun Suomen-mestaruuden.
Souri on ollut mukana käsikirjoittamassa televisiosarjoja "Samppanjaa ja vaahtokarkkeja", "Tähtilampun alla" ja "Tähtitehdas". Hänen esikoisromaaninsa "Minä ja Morrison" ilmestyi vuonna 1999 ja siihen perustuva Lenka Hellstedtin ohjaama samanniminen elokuva vuonna 2001. Sourilta on ilmestynyt seitsemän romaania ja kirjoituskokoelma. Hän on ollut kirjoittamassa kolmen "Vares"-elokuvan käsikirjoitusta.
Souri palkittiin Kiitos eläimiltä -palkinnolla vuonna 2016. Hän asettui joulukuussa 2018 Vihreiden ehdokkaaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Sourin vanhemmat ovat juristeja ja heistä isä asuu nykyään Norjassa. Souri on itsekin toiminut oikeuden sihteerinä.
Sourilla on avioliitosta (1991–1997) säveltäjä Johnny Lee Michaelsin kanssa poika Kasimir (s. 1991) sekä Marcello Gentilen kanssa tytär Kiana (s. 2003). Souri oli avioliitossa helsinkiläisen liikemiehen Janne Janhosen kanssa 2005–2009. Kesäkuussa 2010 Souri vahvisti menneensä naimisiin taiteilijanimeä Anzi Destruction käyttävän muusikkomiehen kanssa. Vuonna 2012 Souri ja Anzi Destruction ottivat avioeron ja jatkoivat yhdessäoloa avoliitossa.
Souri on ollut tammikuusta 2015 lähtien vegaani. Hän kärsii alkoholiongelmasta ja hänellä on mielenterveysdiagnooseja. Hän kokee olevansa muunsukupuolinen. Souri kuuluu nykyään kirkkoon.
Souri avioitui Eliya Zweygbergin kanssa syyskuussa 2016. Heillä on yhteinen taideliike.
Katariina Souri tunnettiin ennen tammikuuta 2010 nimellä Kata Kärkkäinen. Souri on hänen äitinsä tyttönimi.
Sourin poika Kasimir Kärkkäinen tekee myös taidetta.
William Safire
William Safire (17. joulukuuta 1929 – 27. syyskuuta 2009) oli yksi Yhdysvaltain kuuluisimpia konservatiivisia kolumnisteja. Hän kirjoitti New York Times -lehteen.
Safine kävi Syracuse Universitya, mutta jätti sen kesken. Ennen kolumnistin uraansa hän toimi puheenkirjoittajana Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille sekä tämän varapresidentille Spiro Agnew’lle. Hän aloitti New York Timesissa 1973 ja sai vuonna 1978 Pulitzerin palkinnon.
Safire tunnettiin muun muassa siitä, että hän oli Bill Clintonin hallinnon johtavia kriitikoita. Erityisesti hänen hampaissaan oli Hillary Clinton, jota hän kutsui ”synnynnäiseksi valehtelijaksi”. Hänen kolumninsa ovat järjestelmällisesti Israelin puolella asiassa kuin asiassa.
Oikeakielisyys ja englannin kielen sävykäs käyttö olivat lähellä hänen sydäntään. Hän kirjoitti "On Language" -nimistä kolumnia New York Times Magazineen.
Mantšut
Mantšut (mantšuksi ᠮᠠᠨᠵᡠ [manju], kiinaksi 滿洲 [mănzhōu]) ovat kansa, jonka perinteinen kotialue on Mantšuria, joka sijaitsee nykyisin Kiinassa. Mantšujen oma kieli, mantšun kieli, on uhanalainen kieli, sillä nykyiset mantšut puhuvat pääosin äidinkielenään kiinaa. Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan heitä asui maassa yhteensä 10 387 958. Mantšut ovat yksi Kiinan kansantasavallan 55 virallisesti rekisteröidystä vähemmistökansallisuudesta, mikä takaa heille tiettyjä etuuksia. Esimerkiksi yhden lapsen politiikka ei koskenut vähemmistökansallisuuksia.
Mantšut polveutuvat tunguusikansoista, jotka ovat asuttaneet Mantšuriaa ainakin 300-luvulta eaa. Tunguusit taas olivat jakautuneet useisiin eri pienempiin heimoihin. Mantšut muodostuivat omaksi ryhmäkseen varsinaisesti vasta 1600-luvun paikkeilla. Tuolloin džurtšenien hallitsija Nurhaci muodosti oman valtakuntansa, jonka pääkaupunki oli Mukdenissa. Mantšu-nimitystä käytettiin alun perin tämän valtakunnan asukkaista. Myöhemmin 1600-luvulla mantšut valloittivat valtakunnastaan käsin koko Kiinan alueen muodostaen mantšujen hallitseman Qing-dynastian. Koska mantšuja toimi valtakunnan eri hallinnollisissa tehtävissä, heitä levisi eri puolille Kiinaa.
Mantšujen päästyä vallankahvaan heidän oma kulttuuriinsa alkoi hävitä kiinan alkaessa korvata mantšua. Mantšutaustainen Qing-dynastia pysyi vallassa vuoteen 1911 saakka, jolloin valtaan nousivat tasavaltalaiset. Väliaikainen kulttuurillinen nousukausi koettiin jälleen vuonna 1931 kun Japani valloitti Mantšurian ja perusti alueelle Mantšukuon nimellisesti itsenäisen alueen. Maata hallitsi Pu Yi, Qing-dynastian keisareista viimeinen. Mantšukuon loppu tuli toisen maailmansodan päättymisen myötä 1945, kun Kiina sai alueen takaisin.
Nykypäivänä mantšut ovat pitkälti sulautuneet ympäröivään han-kiinalaiseen kulttuuriin. Jotkut tutkijat ovatkin sitä mieltä, että heitä ei edes pitäisi laskea enää erilliseksi etniseksi ryhmäkseen. Mantšut ovat keskittyneet Liaoningin alueelle ja merkittäviä määriä on myös Jilinin ja Heilongjiangin alueilla. Hajanaisia yhteisöjä löytyy myös eri puolilta Kiinaa Hebein, Gansun, Shandongin, Ningxian ja Sisä-Mongolian alueilta, sekä suurissa kaupungeissa kuten Pekingstä, Chengdusta, Xianista ja Guangzhousta. Varsinaista enemmistöä he eivät muodosta mistään. Mantšun kieli on jo lähes hävinnyt ja sitä puhuu enää muutama henkilö vanhemmasta ikäpolvesta. Kielen viimeiset saarekkeet ovat Sanjiazin kaupungissa Heilongjiangissa, sekä Dawujian kaupungissa Anhuissa.
Merkittävä elinkeino mantšuille jo vuosisatojen ajan on ollut maanviljelys. Aikanaan sen ohella on harjoitettu merkittävissä määrin myös metsästystä ja keräilyä. Maanviljelystä harjoittaa yli 80 % Liaoningin, Heilongjiangin, Jilinin ja Hebein mantšuista. Viime aikoina myös puuteollisuus on kasvattanut merkitystään. Mantšut eivät vielä Qing-dynastian aikana saaneet toimia kauppiaina, mutta tämäkin ala on kasvattanut sittemmin suosiotaan. Aikanaan tärkeän sosiaalisen järjestelmän muodostivat isälinjaiset klaanit. Klaanit säilyivät olemassa Qing-dynastian loppuun saakka. Mantšujen perinteinen usko oli shamanismi.
Järviradio
Järviradio on suomalainen vuonna 1987 perustettu radioasema. Alun perin se oli Etelä-Pohjanmaan Järviseudun paikallisradio, mutta sittemmin sen kuuluma-alue on hyvin paljon laajentunut. Nykyään se kuuluu Helsingissäkin ja toisaalta hieman Oulun pohjoispuolellakin. Järviradio on mukana kuuluvuusalueen tapahtumissa ja soittaa myös paikallisten artistien musiikkia - profiililtaan Järviradio on paikallinen viihdyttäjä ja tiedonvälittäjä. Sen ohjelmistoon kuuluu paljon myös hengellisiä ohjelmia kuten evankelisluterilaisia jumalanpalveluksia, vanhoillislestadiolaisten seuroja ja vapaiden suuntien tilaisuuksia.
Vuoden 2014 alussa Järviradion Helsingin tilapäiseksi taajuudeksi tuli 107,4 MHz ja Ouluun Järviradion taajuudeksi tuli 98,1 MHz. Helmikuussa 2014 Tampereen lähetin siirrettiin Nokialle Järviradion saadessa pitkäaikaisen toimiluvan aiemmin Radio Mantan Ylöjärvellä käytössä olleelle taajuudelle 107,4 MHz. Nokian lähetinasema lähettää 18. helmikuuta 2014 alkaen 2 kW:n erp teholla. Järviradiolle on myönnetty toimilupalaajennus 5. marraskuuta 2015 alkaen Ouluun, Parkanoon, Riihimäelle, Saloon ja Savonlinnaan. Oulussa ja Riihimäellä Järviradio on lähettänyt aikaisemmin lyhytaikaisilla luvilla.
Alajärvellä sijaitsevan päästudion lisäksi Järviradio käyttää eri ohjelmantekijöiden etästudioita, joita on mm. Kemissä sekä Riihimäellä, jossa tuotetaan myös paikallista ohjelmaa. Pirkanmaalla toimii Järviradio Pirkanmaa Tampereella, Parkanossa sekä Kankaanpäässä.
Järviradion soittolistaton musiikkitarjonta keskittyy pääasiallisesti kotimaiseen iskelmämusiikkiin, mutta myös muille musiikkityyleille on omia erikoisohjelmia; edustettuina ovat mm. pop, rock, country, jazz ja klassinen.
Kanava selvitti mahdollisuuksia toimia Venäjä Tänään -mediayhtiön kumppanina Suomessa syksyllä 2014, mutta vetäytyi hankkeen saaman negatiivisen julkisuuden vuoksi.
Swan TV Jyväskylä
Swan TV Jyväskylä (aiemmin TV Jyväskylä) oli yksityisomistuksessa oleva paikallistelevisiokanava. Kanavaa oli voinut katsoa Jyväskylän ja Muuramen alueella kaapelitelevisioverkossa. Näkyvyysalueella asui runsaat 100 000 mahdollista katsojaa. TV Jyväskylän ohjelmia oli voinut seurata myös kanavan internetsivuilla.
Kanava kuului vuoteen 2006 asti Elisa Oyj:lle sekä siihen yhdistyneelle kaapelitelevisio-operaattorille Jyväsviestintä Oy:lle. Vuonna 2006 Elisa myi paikalliskanavansa uudelle yksityiselle yhtiölle TV Jyväskylä Ky:lle, koska katsoi, ettei kanava kuulu Elisan ydinliiketoimintaan. TV Jyväskylä Ky:n taustalla toimivat kanavan entiset työntekijät sekä kulttuurimesenaatti Kauko Sorjonen.
TV Jyväskylä lähetti ohjelmaa lähinnä iltaisin ja viikonloppuisin. Muulloin kanavalla pyöri paikallinen ruutukehä. Kanavalta oli voinut seurata muun muassa paikallisten urheiluseurojen, kuten Muuramen Lentopallon kotiotteluita. Kanava näytti lisäksi erilaisiin teemoihin keskittyviä sarjoja.
TV Jyväskylän tuottamia ohjelmia esitettiin myös muiden kaapelitelevisioyhtiöiden yhteisessä vaihto-ohjelmaringissä. Mukana olivat TurkuTV, BotniaTV Vaasasta ja K5 Joensuusta.
Showtanssi
Showtanssi on monipuolinen esittävän tanssin laji, jossa voivat yhdistyä mitkä tahansa tanssin lajit ja tyylit. Perinteinen showtanssi on alun perin irtautunut jazztanssista, johon sekoittui muun muassa discotanssia, hip hopia, balettia, latinalaisia tansseja ja afrotanssia.
Showtanssi ei ole vain tanssimista, vaan nimen mukaisesti kyse on show`sta. Tanssisarjoja tehostetaan eläytymällä esitykseen ja pukeutumalla huomiota herättävästi. Suoritus saa sisältää akrobaattisia liikkeitä, nostoja ja muita teatraalisia elementtejä. Tärkeää on kokonaisuus, jossa yhdistyvät koreografia, tanssi, suorituksen ajatus ja esiintymisasut. Showtanssi on ennen kaikkea myös tarinaa, jota kerrotaan yhden tai useamman tanssijan liikesarjojen ja kehon liikkeiden, koko ryhmän sisäisen voiman sekä erilaisten tunnetilojen avulla. Asusteet ja musiikki auttavat tukemaan tanssin sisäistä voimaa, joka kohdistuu myös katsojien tunnetiloihin.
Showtanssia voivat harrastaa kaikenikäiset. Showtanssissa oppii hyvin tanssin perusteita kuten piruetin, erilaisia hyppyjä sekä erilaisia hyppy- ja askelsarjoja. Suomessa lähes kaikissa tanssikouluissa on mahdollisuus harrastaa showtanssia. Kyseisen lajin mestaruuskilpailuja järjestetään aina MM-kisoihin asti, joten laji on myös kansainvälinen. Antton Laine ja Katja Törmälä ovat voittaneet showtanssin MM-hopeaa 1992, 1994, 1996, sekä MM-kultaa vuonna 2000. Lisäksi showohjelmilla on pärjätty myös jazztanssin MM-kilpailuissa 2006 joilloin muodostelmajoukkue Team F voitti maailmanmestaruuden ja 2007 jossa Suomi on pärjännyt hyvin. Suomessa ensimmäisenä showtanssia opettaneena tanssikouluna pidetään tanssikoulu Hot Clubia Lahdesta. Lajin Suomen mestaruuskisat järjestettiin Tampereella vuonna 2009, Oulussa vuonna 2010, vuonna 2011 kisat järjestettiin Espoossa, vuonna 2012 Tampereella.
ja 2013 Lahdessa
Kyūshū
Kyūshū (, ”yhdeksän provinssia”) on Japanin pääsaarista eteläisin ja kolmanneksi suurin. Se sijaitsee Honshūn ja Shikokun saarten lounais- ja Korean niemimaan kaakkoispuolella Tyynessä valtameressä. Lännessä se rajautuu Itä-Kiinan mereen. Honshūsta Kyūshūn erottaa Shimonosekinsalmi ja Koreasta Tshushimansalmi. Ryūkyūsaaret ja niiden suurin saari Okinawa muodostavat ketjun Kyūshūn eteläpuolelle; Japanin epävirallisessa aluejaossa Kyūshū ja Ryūkyūsaaret niputetaan usein yhteen, ja pohjoisimmat Ryūkyūsaaret kuuluvatkin pääosin Kyūshūlla sijaitsevaan Kagoshiman prefektuuriin.
Kyūshūn saaren pinta-ala on 36 719 neliökilometriä. Saari jakautuu seitsemään prefektuuriin, jotka ovat Fukuoka, Kagoshima, Kumamoto, Miyazaki, Nagasaki, Ōita ja Saga. Prefektuurien alueella on noin 13 170 000 asukasta eli 10,3 prosenttia Japanin koko väkiluvusta (vuonna 2009). Saaren tärkeimmät keskukset ovat sen teollistuneessa pohjoisosassa sijaitsevat Fukuokan, Kitakyūshūn ja Nagasakin kaupungit. Saari on ilmastoltaan subtrooppinen ja maaperältään tuliperäinen; Kyūshūlla sijaitseva Aso on maailman suurin aktiivinen tulivuoren kraatteri.
Kyūshū on saanut nykyisen nimensä ”yhdeksän provinssia” aiemmilta yhdeksältä provinssilta, joihin saari jakautui ennen Meiji-restauraatiota. Saaren vanhoihin nimiin kuuluvat "Kyūkoku" (九国, ”yhdeksän maata”), "Chinzei" (鎮西) ja "Tsukushi-shima" (筑紫島).
Einstein
Einstein tarkoittaa seuraavia:Einstein on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat asiat:
Scary Movie 3
Scary Movie 3 on David Zuckerin ohjaaman komediaelokuvasarjan kolmas osa. Elokuva jatkaa edellisten osien tapaan muiden elokuvien kustannuksella naurattamista, ja pilaa on tehty ainakin seuraavista elokuvista: Ring, 8 Mile, Signs ja Matrix Reloaded. Lisäksi George W. Bushista ja Michael Jacksonistakin on tehty pilaa.
Kiiski
Kiiski ("Gymnocephalus cernua," ent". Gymnocephalus cernuus") on pieni, pohjalla viihtyvä kala. Kiiski syö pääasiassa surviaissääsken toukkia, mutta myös vesikirput, hankajalkaiset ja kalan mäti kelpaavat. Täysikasvuiset kiisket syövät myös kalanpoikasia. Täysikasvuinen kiiski on kooltaan 7-15 cm, harvoin kookkaampi. Painoa aikuisella kiiskellä on 10 grammasta parhaimmillaan jopa 300 grammaan, joskin tiettävästi suurin Suomesta saatu kiiski on painanut vain 285 grammaa. Kiisken hyviä tuntomerkkejä ovat yhteen kasvaneet selkäevät, tylppä kuono, suuret silmät ja evien pienet pisteet.
Kiisken piikeistä huolimatta petokalat saalistavat sitä. Kiiski soveltuu hyvin syöttikalaksi mateen pyynnissä.
Kiiski lukeutuu samaan ahvenkalojen heimoon kotoisten ahvenen ja kuhan kanssa. Kiisken etummaisessa, piikikkäässä selkäevässä ei ole selvästi erottuvaa mustaa täplää kuten ahvenella. Kiiski viihtyy pohjalla. Kiisken pää on litistynyt. Pään alapuolella on liman täyttämiä kuoppia. Silmät ovat suuret ja sijaitsevat pään selkäpuolella lähellä toisiaan. Kiisken selkäevät ovat kasvaneet yhteen, mutta erottuvat selvästi toisistaan. Ruumiin muoto kaikilla kalalajeilla on perusteiltaan sama, mutta elintavat poikkeavat runsaasti toisistaan. Väriltään kala on selän ja kylkien puolelta vihreä tai hieman ruskea, vatsa on vaaleanharmaa. Kiiski on parvikala ja kiiskiä löytyy melkein koko Suomesta.
Kiisket nousevat kudulle huhti–toukokuussa jäiden lähdön jälkeen. Kutualueet sijaitsevat suhteellisen matalassa.
Kiiskellä ei ole pienen kokonsa vuoksi merkitystä ruokakalana, vaikka sen makua on verrattu jopa kuhaan. Venäläisten mielestä kiiskiliemi on kalakeittojen aatelia. Muualla kiisken käyttö ruokakalana on vähäistä. Kiiskikeitto ei kuitenkaan ole täysin vieras ruoka suomalaisillekaan ja mädin makua pidetään hyvänä. Lientä voidaan käyttää kastikepohjana myös muissa kalaruoissa.
Kansansadussa kiiski on järven pieni kuningas, kenties kruunua muistuttavan selkäevänsä takia. Sanonta "”vastarannan kiiski”" tarkoittaa henkilöä, joka innokkaasti vastustaa toisten ihmisten ehdotuksia ja mielipiteitä.
Internointi
Internointi tarkoittaa (1) yleisvaarallisten henkilöiden pitämistä turvasäilössä, (2) viholliskansalaisten eristämistä sotatilan aikana ja (3) totalitaarisissa maissa hallinnon vihollisten sulkemista keskitysleireille. Kiinni ottamiseen ei tarvita yksilölliseen tekoon liittyvää syytä, vaan vain ryhmään kohdistuva epäilys siihen kuuluvien mahdollisesti tuottamasta vaarasta. Internointi toimeenpannaan muun muassa silloin, kun maat ajautuvat sotatilaan eikä vihollismaan kansalaisten anneta enää toimia vapaasti toisen osapuolen hallussa olevilla alueilla.
Laajan internoinnin aloittivat buurisodan aikana britit, jotka aitasivat vastustajan siviiliväestöä piikkilangoin eristettyihin keskitysleireihin. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvallat internoi suuren määrän japanilaisperäistä ja saksalaista väestöä.
Puolueettomat maat internoivat sodan osapuolten sotilaita ja sotakalustoa vakuuttaakseen osapuolet siitä, ettei puolueeton maa suosi tai salli sotatoimia omalta alueeltaan toista osapuolta vastaan.
Suomessa internoitiin valvontakomission määräyksestä jatkosodan päätyttyä Saksan ja Unkarin kansalaisia. Nämä internointileirit olivat toiminnassa kesään 1947 saakka, jolloin loput internoidut karkotettiin Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle Saksaan.
Guantanamon vankileiri on esimerkki uuden vuosituhannen internoinnista.
Keskitetty valtio
Suomeen keskitetyn valtion toi Kustaa Vaasa, joka reformoi Ruotsin valtion keskitetyksi valtioksi ja tehosti sen hallintokoneistoa huomattavasti.
Feodalismi
Feodalismi tai feodaalinen järjestelmä () on uudella ajalla syntynyt termi, jolla viitataan keskiajalle tyypilliseen sotilaalliseen, hallinnolliseen ja taloudelliseen järjestelmään. Euroopassa feodalismi kehittyi Länsi-Rooman hajoamisen jälkeen, 700- ja 800-luvuilla. Järjestelmä perustui läänitysperiaatteelle, joka on tunnettu myös muualla maailmassa, Aasiassa (Kiina ja Japani) sekä Afrikassa.
Oikeushistoriallisesti suuntautuneet tutkijat samaistavat usein feodalismin ja läänityslaitoksen. Näin määritellyn feodalismin peruspilari on lääninherran suojelu ja ylläpito vastapalkkiona alamaisen verosuorituksesta, ylempänä (lääninherrojen välillä) ylemmän suojelu vastikkeena alemman herran uskollisuudesta ja palveluksesta. Vasallin uskollisuus koski vain lähintä herraa, jolle hän oli vannonut uskollisuutta. Ylläpitovelvollisuus ilmeni useimmiten niin, että herra antoi vasallilleen maa-alueen, joka tunnetaan läänityksenä. Läänityksiä käytettiin sotilasluokan palkan korvikkeena.
Myös Japanissa esiintyi järjestelmä, jota usein verrataan eurooppalaiseen feodalismiin. Se tunnettiin nimellä bakuhan taisei (幕藩体制).
Feodalismi-termin käytöstä on käyty historioitsijoiden kesken paljon keskustelua. Kyseessä on, kuten historiallisessa käsitteenmuodostuksessa usein, anakronistinen ilmaisu, joka luo käsityksen yhtenäisestä järjestelmästä. Niinpä tutkijat puhuvat nykyään usein mieluummin feodaalisesta yhteiskunnasta kuin feodalismista.
Elämänkatsomus
Elämänkatsomus tai elämänkäsitys on määritelty muun muassa kokonaiskäsitykseksi ihmiselämän merkityksestä. Elämänkatsomuksella saatetaan tarkoittaa samaa kuin maailmankatsomus.
Elämänkatsomustiedon opintoaineistoa toimittanut Erkki Hartikaisen mielestä "elämänkäsitys" on parempi sana kuin elämänkatsomus. Kun ihminen alkaa puhua, hän ei yleensä aloita sanoilla ”Minun katsomukseni on..” vaan ”Minun käsitykseni on...”. Sana ”katsomus” viittaa vain näköaistiin. Koska elämä on todellisuuden osa, elämänkäsitys on osa todellisuuskäsitystä. Ihmisen käsitysten kokonaisuus muodostaa todellisuuskäsityksen. Inhimilliset käsitykset todellisuudesta ovat karkeistuksia ja usein virheellisiä. Yksilöllä on käsitys omista arvoista ja tavoitteista. Tämä käsitys on osa yksilön todellisuuskäsitystä, vaikka arvot ja tavoitteet eivät ole tosia tai epätosia.
Ajatuksenvapauden periaatteen ilmaisevat kansainväliset ihmisoikeussopimukset, kuten Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuksien julistus ja Kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskeva yleissopimus. Ajatuksen, uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus koskee sekä uskonnollisia että ateistisia käsityksiä.
Vallankumous
Vallankumous on poliittisena käsitteenä syvällinen mullistus, dramaattinen vallansiirto, jossa yhteiskunta syrjäyttää hallituksensa ja instituutionsa. Vallankumouksiin liittyy usein mielenosoituksia, väkivaltaa ja jopa vallanpitäjien teloituksia. Vallankumouksen seurauksena entinen hallintatapa ja elämäntapa korvautuvat uusilla, ja omaisuus ja työ jaetaan uudelleen. Vallankumouksen taustalla on usein tarve päästä eroon itsevaltiaasta tai korruptoituneesta hallinnosta.
Vallankumouksen voi laukaista moni yhteiskunnallinen, poliittinen tai aatteellinen tekijä, kuten:
Vallankumousjohtajiksi lasketaan usein henkilöt, jotka joko konkreettisesti tai välikäsiä hyväksi käyttäen johtivat vallankumouksen onnistuneesti loppuun. Monet vallankumousjohtajat ovat saaneet lopulta vallan itsevaltaisesti itselleen, ja näin ollen heistä on tullut maansa diktaattoreita. Myös useissa maissa, joissa vallankumouksen jälkeen ollaan siirrytty demokraattisempaan järjestelmään, on vallankumouksen johtajilla erityinen virka valtion hallinnossa. Osa vallankumousjohtajista on epäonnistunut, kuollut tai lähtenyt maanpakoon.
Annam
Annam (安南), eli "Rauhoitettu etelä" on alue Keski-Vietnamissa. Kiinalaiset valtasivat sen 111 eaa. (Han-dynastia) ja antoivat alueelle tämän nimen (mandariiniksi Ānnán; sama kuin Kofi Annanin nimi kiinalaisittain). Paikallisesti alue tunnetaan nimellä "Trung Bộ" (中圻) eli "Keskeinen rajamaa". Se oli aiemmin kuningaskunta, jonka pääkaupunki oli Huế. Ranskalaiset olivat vallanneet sen vuonna 1884.
Annamilaiset ovat etnisesti lähellä kiinalaisia, mutta heillä on yhteyksiä myös malaijeihin. Alueen länsiosissa on elänyt moi-kansaa, jonka kulttuuri on nyttemmin sulautunut valtaväestöön.
Muut kaksi Vietnamin aluetta, jotka olivat ensin Kiinan ja Ranskan-Kiinan sodan jälkeen Ranskan vallassa, olivat Kotšinkiina ja Tonkin.
Alueesta kertoo vuonna 1335 julkaistu ensimmäinen Vietnamista kertova kirja, 20-osainen "An Nam Chí Lược" ("Lyhennetyt Annamin asiakirjat", 《安南志略》), jonka kirjoitti Lê Tắc (黎崱).
Nimi on myös polveutunut Laosin ja Vietnamin rajalla olevan, 1 100 kilometriä pitkän, korkeimmillaan 2 958 metrin korkeuteen nousevan vuoriston ranskankieliseksi nimeksi "la Chaîne Annamitique".
Risiini (kasvi)
Risiini ("Ricinus communis") on Itä-Afrikasta ympäri maailmaa levinnyt tyräkkikasvi ("Euphorbiaceae"), jonka papumaisista hedelmistä saadaan puristamalla risiiniöljyä ja syanidiakin voimakkaampaa risiini-myrkkyä. Risiinin kukat ovat pienet ja terälehdettömät ja lehdet ovat väriltään joko punertavat tai tummanvihreät. Sormiosaisten lehtien halkaisija on jopa 30 cm.
Keskiluku
Keskiluku on tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa. Keskikohdan kuvaamiseen ei ole yksiselitteistä menetelmää, ja paras tunnusluku vaihtelee tilanteen mukaan. Yleisimmin käytettyjä keskilukuja ovat:
Tämän esimerkin helpoin laskettava keskiluku on moodi: lukua 1 on enemmän kuin mitään muuta (2 kappaletta, kun kaikkia muita on vain 1), joten moodi on 1.
Esimerkkijoukon mediaania varten luvut järjestetään suuruusjärjestykseen, jolloin keskimmäiseksi asettuu luku 3. Tätä pienempiä (1, toinen 1 ja 2) ja suurempia (6, 7 ja 8) lukuja on yhtä paljon. Lukujen mediaani on siten 3.
Joukon lukujen summa on 28, joka jaettuna lukujen määrällä (7) on 4. Keskiarvo on siis 4.
Lukujen geometrinen keskiarvo on 7:s juuri lukujen tulosta 2016. Tulos on likiarvoltaan noin 2,9653. Nähdään, että tuloksen suuruusluokka on oikein, sillä se on lähellä lukua 3 ja 3*3*3*3*3*3*3 (3 potenssiin 7) = 2187, joka puolestaan on lähellä lukujen tuloa 2016.
Esimerkkijoukon harmoninen keskiarvo on joukon käänteislukujen keskiarvon käänteisluku
formula_1. Tämä on noin 2,142.
Neliöllinen keskiarvo = formula_2 ≈ 4,84.
Vought F4U Corsair
Chance Vought V-166 (F4U Corsair) oli yhdysvaltalainen yksimoottorinen, yksitasoinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone, jota käytettiin toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Vought-yhtiön lisäksi koneita valmistivat Goodyear, jonka valmistamat koneet saivat tunnuksen FG, sekä Brewster Aeronautical Corporation, jonka valmistamat koneet saivat tunnuksen F3A. Konetta valmistettiin vuosien 1941-1952 välillä noin 12 500 kappaletta.
Kyseessä oli tukialushävittäjä, jota ei haluttu huolia tukialuskäyttöön. Se oli tehokas, epävakaa ja äärimmäisen kiikkerä Zeron tappaja, jossa oli suurin saatavissa oleva tähtimoottori istutettuna kevyeen runkoon. Pitkä nokka esti näkyvyyden eteenpäin nousuissa ja laskuissa. Moottorin raju vääntötaipumus teki koneesta vaarallisen nousuissa. Siipien niksauksella ”käänteinen lokkisiipi” -konfiguraatioon saatiin lisää maavaraa suurelle potkurille.
Koneen potentiaali tiedostettiin jo hyvin varhain - se oli nopea, äärimmäisen ketterä, tehokas ja siinä oli hyvä aseistus, mutta Corsairia pidettiin hyvin vaikeana lentokenttäkäsittelyominaisuuksiltaan. Niinpä US Navyn sijaan Corsair päätettiin standardisoida US Marine Corpsin pääkalustoksi, ja se alkoi korvata Grumman F4F Wildcat-kalustoa 1943 alkaen. Myös Fleet Air Arm, Britannian laivaston ilmavoimat, alkoi saada Corsair-kalustoa Lend-Lease -toimituksina 1943.
Kone oli tehokas osaavissa käsissä, mutta suuri määrä onnettomuuksia varjosti koneen mainetta. Fleet Air Arm kuitenkin kehitti ne käytännöt, jolla Corsairista saatiin hyvä tukialushävittäjä. Kone menestyi alusta alkaen USA:n merijalkaväen maatukikohtiin perustuvissa operaatioissa, ja hyväksyttiin lopulta myös US Navyssa laivastokäyttöön. Vuodesta 1945 alkaen se alkoi korvata Grumman F6F Hellcatin laivaston standardihävittäjä- ja rynnäkkökoneena.
Amerikkalaiset omaksuivat Guadalcanalilla, vuodesta 1942 eteenpäin olevan niin kutsutun parveilutaktiikan, kuten Thach's Weave. F4U:t porrastettiin toimimaan noin 7 500 metrin toimintakorkeudessa. Lakisuojan kattona toimivat P-38 Lightning -koneet. Koneen liikanimenä tunnettiin ""Whistling Death"" eli "Viheltävä kuolema", jolla viitattiin koneen syöksyessä kuuluvaan vihellykseen.
Corsair pysyi palveluskäytössä vielä pitkälle 1950-luvulle. Korean sodassa komentajakapteeni Guy Bordelon saavutti viisi ilmavoittoa F4U-5N Corsair-yöhävittäjällä. Majuri Fernando de Soto Hondurasin ilmavoimista ampui alas kolme costaricalaista P-51 Mustangia jalkapallosodan aikana vuonna 1969.
Eniten ilmavoittoja Corsairilla saavutti kapteeni Robert Hanson USMC:n laivueesta VMF-215 ("Fighting Corsairs"), 25 kpl. Majuri Gregory Boyington (VMF-214 "Black Sheep") saavutti Corsairilla 22 ilmavoittoa, joista viisi yhtenä päivänä. Hänen kokonaisilmavoittomääränsä oli 28, joka oli eniten USMC:n lentäjistä. Eniten US Navyn Corsair-lentäjistä ilmavoittoja saavutti luutnantti Ira Kepford (VF-17 "Jolly Rogers"), 16. Royal Navylla oli yksi Corsair-ässä, luutnantti DJ Sheppard (5 voittoa), ja kapteeniluutnantti Ronnie Hay saavutti 13 voitostaan 4 Corsairilla.
Kaksosparadoksi
Kaksosparadoksi on näennäinen paradoksi, joka liittyy erityiseen suhteellisuusteoriaan.
Kuvitellaan kaksoset Pekka ja Mikko. Mikko pysyy maan pinnalla, kun taas Pekka tekee matkan huippunopealla avaruusaluksella. Erityisen suhteellisuusteorian mukaisen aikavääristymän mukaisesti Mikko havaitsee Pekan sydämenlyöntien ja muiden elintoimintojen hidastuneen. Mikon näkökulmasta Pekka vanhenee Mikkoa hitaammin. Kun Pekka palaa maan pinnalle, on hän Mikkoa nuorempi.
Näennäinen paradoksi syntyy ajatuksesta, että Mikon ja Pekan tilanne olisi symmetrinen. Pekan koordinaatistosta käsin Mikko nimittäin liikkuu myös huippusuurella nopeudella, jolloin Pekan näkökulmasta Mikko vanhenee hitaammin. Tässä vaiheessa molemmat ovat oikeassa, sillä kaksosten omista inertiaalikoordinaatistoista katsoen toinen kaksonen todella vanhenee hitaammin, ja kaikki inertiaalikoordinaatistot ovat tasa-arvoisia.
Kun Pekka päättelee, että hänen palatessaan maan pinnalle Mikko olisi nuorempi, hän kuitenkin tekee virheen. Tilanne ei nimittäin ole symmetrinen, sillä matkansa aikana Pekka on kiihtyvässä liikkeessä lähtiessään, kääntyessään ympäri ja laskeutuessaan takaisin lähtöpaikkaansa. Hän ei siis ole koko ajan samassa inertiaalikoordinaatiossa, toisin kuin Mikko. Todellisuudessa Pekka on maan pinnalle palattuaan Mikkoa nuorempi.
Fluoksetiini
Fluoksetiini on SSRI-lääke, jolla hoidetaan masennusta, dysmorfista ruumiinkuvan häiriötä, pakko-oireista häiriötä, bulimiaa, premenstruaalista dysforista häiriötä (premenstruaalisen oireyhtymän vakavampi muoto), hypokondriaa sekä paniikkihäiriötä.
Fluoksetiini tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa kauppanimellä Prozac lehdistön nimettyä sen ”onnellisuuspilleriksi”, liittäen kuvauksissaan siihen ihmeellisiä vaikutuksia.
Fluoksetiinin käyttö saattaa aiheuttaa ihottumaa ja allergisia oireita. Seksuaalitoimintojen häiriöitä esiintyy yli puolella käyttäjistä. Harvinaisempia sivuvaikutuksia on mm. joillakin potilailla tavattu vaarallinen serotoniinioireyhtymä.
Suomessa fluoksetiinia myydään reseptilääkkeenä esimerkiksi valmistenimillä Seronil, Seromex, Fluoxetine Ranbaxy ja Fluoksetiini Ennapharma. Fluoksetiinia on saatavilla 10, 15, 20, 40, 60 ja 90 mg kapseleina ja 10 mg, 20 mg ja 60 mg tabletteina.
Fluoksetiinin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 20 mg.
Yliannostus ei yleensä ole vaarallinen, ja pelkän fluoksetiinin aiheuttamia kuolemantapauksia ilmenee hyvin harvoin. Tyypillisiä yliannostuksen oireita ovat takykardia, väsymys, oksentaminen, yleinen pahoinvointi ja vapina. Joillakin saattaa esiintyä kouristelua ja QT-ajan pitenemistä, vaikkakin nämä ovat melko harvoin tavattuja yliannostusoireita. Käytännössä pidentynyt QT-aika merkitsee sydämen liian tiheän sykkeen liian hidasta palautumista, mikä altistaa vakaville, jopa henkeä uhkaaville rytmihäiriöille.
Oireet riippuvat otetun lääkkeen määrästä ja käyvät vakavammiksi vasta syödyn lääkkeen määrän ylittäessä noin 1 500 mg. Koska kyseessä on myrkytystilojen kannalta melko turvallinen lääke, monille riittää sydämen toiminnan ja hengityksen tarkkailu. Joskus vatsahuuhtelu ja lääkehiili ovat tarpeen.
Serotoniini
Serotoniini eli 5-hydroksi-tryptamiini (5-HT) on kudoshormoni sekä aivojen välittäjäaine. Sen toiminta keskushermostossa vaikuttaa muun muassa mielialaan, vireystilaan, aggressiivisuuteen ja ruokahaluun. Muualla elimistössä serotoniini osallistuu verenpaineen säätelyyn ja ruoansulatuskanavan toimintaan. Elimistössä osa hermosoluista ja suoliston soluista valmistavat serotoniinia tryptofaanista, joka on yksi välttämättömistä aminohapoista. Veressä serotoniini kulkeutuu verihiutaleissa, albumiiniproteiiniin sitoutuneena sekä pienissä määrin vapaana.
Serotoniinitoimintaan vaikuttavia lääkkeitä ovat
Serotoniini vaikuttaa mielialaan ja sen vajaus voi ilmetä alakulona, apatiana, masennuksena ja kroonisena väsymyksenä. Serotoniinin puute voi aiheuttaa myös impulsiivista ja väkivaltaista käytöstä. Koska serotoniini on pimeähormoni melatoniinin esiaste, sen puute vaikuttaa jossain määrin myös nukkumiseen. Serotoniini säätelee ihmisen ruoka- ja seksihaluja: serotoniinin puute voi aiheuttaa ruokahalun ja makeanhimon lisääntymistä. Elimistön liika serotoniinipitoisuus vähentää puolestaan seksuaalista halukkuutta ja kykyä seksuaaliseen nautintoon.
Kemialliselta rakenteeltaan serotoniini on tryptamiini kuten monet psykotrooppiset aineet (psilosybiini ja DMT). Tryptofaani (CHNO) on serotoniinin esiaste. Serotoniini toimii aivojen käpylisäkkeessä melatoniinin (CHNO) synteesin lähtöaineena. 5-Hydroksi-indolyyliasetaatti on serotoniinin pääasiallinen aineenvaihduntatuote.
Ihmisen herkkyys voimakkaille kipuärsykkeille on kääntäen verrannollinen aivojen serotoniinipitoisuudelle. Kannerin syndroomaisilla lapsilla tavataan yleensä hyvin korkeita veren seerumin serotoniinipitoisuuksia, joiden on havaittu korreloivan autististen piirteiden voimakkuuden kanssa.
Serotoniinin määrään voidaan vaikuttaa erilaisilla lääkkeillä, kuten serotoniinin takaisinoton estäjillä (SSRI-lääkkeet) tai MAO-inhibiittoreilla. Edelliset toimivat estämällä serotoniinin takaisinottoa synapsiraosta lähettävään neuroniin sitoutumalla kuljetusproteiiniin, kun taas jälkimmäiset estävät presynaptisessa hermopäätteessä serotoniinin metaboliaa katalysoivan entsyymin (MAO-A) toimintaa. Metabolian estyminen lisää vapaan serotoniinin pitoisuutta, josta seuraa myös kokonaispitoisuuden kasvaminen.
95 prosenttia elimistön serotoniinista valmistuu suolistossa.
Serotoniinireseptoreita eli 5-HT-reseptoreita on seitsemää tyyppiä, 5-HT, jotka jakautuvat edelleen lukuisiin alatyyppeihin.
Lukuun ottamatta 5-HT-reseptoria, joka on ionikanavareseptori, kaikki muut serotoniinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja, jotka aktivoivat toisiolähettejä hermosolun sisällä, jotta viesti välittyy eteenpäin.