Kankanin alue
Kankanin alue () on hallintoalue Guinean koillisosassa. Sen pääkaupunki on Kankan. Alueen pinta-ala on 72 145 neliökilometriä. Asukkaita on vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 1 972 537 henkeä.
Kankanin alue käsittää lähes 30 prosenttia Guinean pinta-alasta. Se rajoittuu etelässä Nzérékorén ja lännessä Faranahin alueisiin, pohjoisessa Maliin ja idässä Malin ohella Norsunluurannikkoon. Kankanin ja Faranahin alueet muodostavat Ylä-Guinean luonnonalueen, jota kutsutaan myös Savannien alueeksi.
Alue on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tasankoa, jolla kohoaa muutamia kukkuloita. Vesistöjä ovat Niger ja sen sivujoet Banié, Dion, Fié, Mafou, Milo, Niandan, Sankarani ja Tinkisso. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kulta, timantit ja rautamalmi.
Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Vuodenaikoja on kaksi. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on 1100–1500 millimetriä. Kuivana aikana puhaltaa harmattan-tuuli koillisesta. Viileintä on joulu-tammikuussa ja kuuminta maalis-huhtikuussa. Kasvillisuus on heinä-, pensas- ja metsäsavannia sekä paikoin tiheitä metsäsaarekkeita ja galleriametsiä.
Alueeseen kuuluu viisi prefektuuria, 53 aliprefektuuria, viisi kaupunkikuntaa, 53 maalaiskuntaa, 878 maaseutupiirikuntaa, 68 kaupunkikorttelia ja 1864 sektoria. Prefektuurit ja niiden hallintokaupungit ovat Kankan, Kérouané, Kouroussa, Mandiana ja Siguiri.
Alueella asuu 18,7 prosenttia Guinean väestöstä. Vuotuinen väestönkasvu (3,8 %) on maan korkein ja väestön keski-ikä (19,8 vuotta) maan alhaisin. Asukastiheys on 27,3 henkeä neliökilometrillä. Väestö on keskittynyt Siguirin ja Kankanin prefektuureihin. Kaupunkiväestön osuus on 19,8 prosenttia.
Asukkaat ovat enimmäkseen mandinkoja. Yleisimmät kielet ovat mandinka ja fulani. Muslimeja on 98,7 ja kristittyjä 1,1 prosenttia. Perinteinen yhteiskuntajärjestelmä perustuu kasti- ja ikäryhmien ja sukupuolten väliseen hierarkiaan. Naisten asema on heikko.
Kankanista johtaa päällystetty maantie Kouroussaan sekä Siguirin kautta Malin rajalle Kourémaléen. Tieverkon kunto on huono. Rautatie- ja jokiliikenne on lopetettu ja lentoliikenne Kankanin ja Siguirin kentille on vähäistä.
Kankan on Guinean köyhin alue. Sen väestöstä 56,8 prosenttia harjoittaa pääelinkeinonaan maa- ja metsätaloutta tai kalastusta, 21,6 prosenttia käsityöammatteja ja 18,5 prosenttia kaupakäyntiä. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, hirssi, durra, fonio, maapähkinä, maniokki, jamssi, bataatti, puuvilla ja seesami. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Suotuisista olosuhteista huolimatta alue ei tuota riittävästi elintarvikkeita.
Alueella kaivetaan kultaa ja timantteja perinteisin ja teollisin menetelmin. Jalostusteollisuutta ei ole juuri lainkaan.
Alakoulua käy 47,1 prosenttia kouluikäisistä (tytöistä 39,3 %), mikä on huomattavasti alle maan keskitason (75,1 ja 70,5 %). Yli 15-vuotiaista lukutaitoisia on 18,2 prosenttia (naisista 10,6 %), mikä sekin on maan alhaisin lukema. Julkiset terveyspalvelut käsittävät aluesairaalan, neljä prefektuurinsairaalaa, Banankoron poliklinikan (CSA), 65 terveyskeskusta ja 292 terveysasemaa. Lisäksi on joukko yksityisiä palveluja. Suurimmat terveysongelmat ovat malaria, hengityselinten tulehdukset, suolistomadot, sukupuolitaudit ja ripulitaudit. Puhtaan juomaveden ulottuvilla on 66 prosenttia talouksista.