hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jukka Wihanto
Jukka Bronislaw Wihanto (27. kesäkuuta 1932 Turku – 6. kesäkuuta 2018 Turku) oli turkulaisen Wihanto-Yhtiöiden hallituksen puheenjohtaja ja toimi vuodesta 1959 isänsä Osmo Vihannon perustaman Vihannon Sähkö Oy:n toimitusjohtajana.
Vihannon Sähkö Oy kasvoi Jukka Wihannon toimitusjohtajakaudella Lounais-Suomen suurimmaksi ja valtakunnallisestikin merkittäväksi vähittäis- ja asennusliikkeeksi. Yhtiöllä oli 1970-luvulla asennustoiminnan ohella viisi kulutuselektroniikan ja sähköalan vähittäismyymälää, huoltopalvelut ja valomainosverstas Turun Valoputki. Turun keskustaan valmistui 1964 Vihannon Sähkön 9 000 kuutiometrin suuruinen Tukkutalo, ja yritykset työllistivät noin 200 henkilöä. Myöhemmin merkittävä osa Vihannon liiketoimintaa oli kiinteistötekniikkayritys Tekmanni Oy, joka myytiin Lemminkäiselle vuonna 2000.
Jukka Wihanto sai vuonna 2005 Turun kauppakorkeakoulun kunniatohtorin arvon. Hän oli myös Turun Kauppakorkeakouluseuran kunniapuheenjohtaja, Suomen Benelux-instituutin perustajajäsen ja entinen Belgian kunniakonsuli, jossa tehtävässä toimii nyt hänen poikansa Antti Wihanto. Vanhin poika Sakari johtaa Vihannon kodinkoneiden suurmyymälää Turun Satakunnantiellä.
Wihanto vaikutti aktiivisesti Turun kauppatorin alueen kaavoitukseen Eerikinkatu 8:n kiinteistön hallituksen puheenjohtajana. Siinä osoitteessa, Kauppiaskadun kulman vuonna 1830 rakennetussa, Charles Bassin suunnittelemassa talossa hän avasi isänsä kanssa sähköliikkeen vuonna 1947. Wihanto ajoi talon ja viereisen Cafénoirin puutalon säilyttämistä täydennysrakentamisesta huolimatta.
Jukka Wihanto oli perheyritystensä lisäksi mukana useiden yritysten ja järjestöjen luottamustehtävissä.
Jukka Wihanto pelasi 1950-luvun puolivälistä vuoteen 1963 koripallon mestaruussarjassa Turun NMKY:n ja Turun Urheiluliiton joukkueissa. Hän oli Turun NMKY:n kunniajäsen ja Turun NMKY:n urheilijoiden kunniapuheenjohtaja.
HMS Centurion (1844)
HMS Centurion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1844 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 18. maaliskuuta 1839 Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin heinäkuussa, ja se laskettiin vesille 2. toukokuuta 1844. Alus valmistui 10. kesäkuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 57 386 puntaa.
Alukselle päätettiin asentaa Miller, Ravenhill and Companyn höyrykone, joka tuotti 1 255 ihp:tä mahdollistaen 8,5 solmun nopeuden. Muutostyö tilattiin 10. elokuuta 1854 Devonportin telakalta. Työt aloitettiin 28. syyskuuta, ja ne saatiin päätökseen 12. marraskuuta 1855. Muutostyöt maksoivat 22 425 puntaa, ja höyrykone maksoi 12 851 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1856 Välimeren laivastoon päällikkönään Woodford John Williams. Alus myytiin 19. maaliskuuta 1870 romutettavaksi William Lethbridgelle.
HMS Colossus (1848)
HMS Colossus oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1848 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 18. maaliskuuta Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin lokakuussa 1843, ja se laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1848. Alus valmistui 3. heinäkuuta, ja se purjehti Portsmouthista reservin ankkuripaikalle, eikä sitä otettu purjealuksena palvelukseen. Aluksen valmistuskustannukset olivat 59 119 puntaa.
Amiraliteetti teki 11. tammikuuta 1854 päätöksen aluksen muuttamisesta potkuritaistelulaivaksi. Tilaus muutostöistä oli jätetty jo 9. tammikuuta Plymouthin telakalle, missä työt aloitettiin 26. tammikuuta, ja telakoimaton alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta. Työt saatiin päätökseen 27. kesäkuuta 1855. John Penn & Sonsin valmistaman höyrykoneen asentaminen maksoi 66 209 puntaa, josta höyrykoneen osuus oli 25 031 puntaa. Höyrykone tuotti 1 458 ihp:tä, mikä mahdollisti 9,312 solmun nopeuden.
Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1854 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalle päällikkönään Robert Spencer Robinson. Alus oli vuonna 1855 Oolannin sodan aikana Itämerellä. Se poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1857. Alus varustettiin reserviin Chathamissa joulukuusta 1857 maaliskuuhun 1858 ja edelleen ensimmäisen luokan reserviin Sheernessissä toukokuussa 1859.
Alus varustettiin kesäkuun alussa 1860 meripalvelukseen Portsmouthissa, ja se otettiin 11. kesäkuuta palvelukseen Portlandin vartiolaivana päällikkönään Francis Scott. Alus oli vartiolaivana kesäkuuhun 1864 asti. Aluksen päälliköksi tuli 1. huhtikuuta 1861 George Edward Patey, 6. toukokuuta 1862 Swynfen Thomas Carnegie ja 13. huhtikuuta 1863 Edward Codd. Aluksen miehistö siirrettiin 1. heinäkuuta 1864 HMS "Frederick Williamille", ja alus myytiin maaliskuussa 1867 Charltoniin Castle & Beechille romutettavaksi.
HMS Lion (1847)
HMS Lion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1847 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1840. Alus laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1847 ja se valmistui 26. syyskuuta. Alus siirrettiin Plymouthista reserviin, jonne se saapui 28. syyskuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 59 113 puntaa sisältäen takiloinnin ja varustamisen.
Alukselle tilattiin 20. elokuuta 1856 muutostyö potkuritaistelulaivaksi Devonportin telakalta. Työt aloitettiin 1. helmikuuta 1858, ja ne saatiin päätökseen 17. toukokuuta 1859, jolloin alus palautettiin reserviin. Muutostyöt maksoivat 24 200 puntaa, ja alukselle asennettiin John Penn & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 665 hevosvoimaa mahdollistaen 10,337 solmun nopeuden.
Alus otettiin palvelukseen 7. syyskuuta 1864 Greenockin vartiolaivana päällikkönään Arthur Farquhar. Aluksen päälliköksi tuli 28. elokuuta 1865 John Montagu Hayes. Alus siirrettiin lokakuussa 1867 Londonderryyn ja sitten takaisin Greenockiin. Se poistettiin palveluksesta 8. syyskuuta 1868.
Alus palautettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1868 Devonportin vastaanottoalukena päällikkönään John Napier, ja se poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1869. Alus siirrettiin vuonna 1871 koululaivaksi Devonportiin, ja se oli vuosia ankkuroituna Torpointiin. Shotleyn koulutuskeskuksen valmistuessa alus myytiin romutettavaksi 11. heinäkuuta 1905 Portsmouthissa.
Robertlandy Simon
Robertlandy Simón Aties (s. 11. kesäkuuta 1987) on kuubalainen lentopalloilija. Simon on Kuuban lentopallomaajoukkueen entinen. Hän on 206 senttimetriä pitkä ja painaa 111 kilogrammaa. Simon oli mukana voittamassa Kuuballe MM-hopeaa vuoden 2010 MM-kisoissa.
HMS Mars (1848)
HMS Mars oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1848 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 18. maaliskuuta 1839 Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin joulukuussa 1839, ja se laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1848. Alus valmistui 30. elokuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 57 826 puntaa, ja niihin sisältyi takilointi ja varustaminen.
Amiraliteetti määräsi 10. elokuuta 1854 aluksen muutettavaksi potkuritaistelulaivaksi. Muutostyö tilattiin vielä samana päivänä Chathamin telakalta. Työt aloitettiin 7. maaliskuuta 1855, ja ne saatiin päätökseen 23. marraskuuta. Alus oli varustettu 20. kesäkuuta 1856 Chathamissa. Sen varustamista reserviin täydennettiin kesäkuusta lokakuuhun 1858 Sheernessissä ja edelleen meripalvelukseen heinäkuusta syyskuuhun 1859. Muutostyöt Chathamissa maksoivat 17 875 puntaa, minkä lisäksi Sheernessille maksettiin Maudslay, Sons & Fieldin höyrykoneesta 25 830 puntaa. Meripalvelukseen varustaminen maksoi 16 548 puntaa. Alukselle asennettu höyrykonetta ei koskaan testattu virallisesti.
Alus otettiin palvelukseen 20. kesäkuuta 1859 Kanaalin laivastoon päällikkönään James Newburgh Strange. Lokakuussa 1860 alus siirrettiin Välimerelle, ja se poistettiin 7. helmikuuta 1863 palveluksesta Sheernessissä. Alus lainattiin Woodhaveniin koululaivaksi, ja se ankkuroitiin 13. toukokuuta 1869 Tayjoelle, missä se oli koululaivana vuoteen 1921. Alus myytiin 10. kesäkuuta 1929 romutettavaksi Sheffieldiin Thomas Wardille.
HMS Meeanee (1848)
HMS Meanee oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1848 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1839 Itä-Intian komppanian Bombayn telakalta nimellä "HMS Madras" ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1842. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1848 ja se valmistui 4. huhtikuuta 1849. Aluksen valmistuskustannukset olivat 87 878 puntaa. Kommodori Edward Augustus Inglefield siirsi aluksen Brittein saarille ja se saapui 1. elokuuta Chathamiin, missä se makasi ankkurissa reserviin sijoitettuna.
Alukselle päätettiin asentaa John Penn & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 456 hevosvoimaa mahdollistaen 9,701 solmun nopeuden. Muutostyö tilattiin 20. elokuuta 1856 Chathamin telakalta. Tilaus siirrettiin 26. marraskuuta Sheernessiin, missä työt aloitettiin 6. joulukuuta. Alus valmistui 31. lokakuuta 1857, ja varustaminen saatiin päätökseen syyskuussa 1858. Muutostyöt maksoivat 20 119 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 18. marraskuuta 1862 Välimeren laivastoon päällikkönään George Wodehouse. Se poistettiin palveluksesta 1. maaliskuuta 1866 Sheernessissä. Alus lainattiin sotaministeriölle 5. maaliskuuta 1867 sairaalalaivaksi Hongkongiin. Alus otettiin palvelukseen hinattaessa Hongkongiin 30. maaliskuuta - 28. lokakuuta 1868. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1906.
HMS Formidable (1825)
HMS Formidable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu Canopus-luokan 84-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 8. toukokuuta 1815 Chathamin telakalta, jossa vastaavana rakennusmestarina oli George Parkin. Sen köli laskettiin lokakuussa 1819, ja se laskettiin vesille 19. toukokuuta 1825. Alus valmistui 5. elokuuta 1825, jolloin se sijoitettiin reserviin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 64 342 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 23. elokuuta 1841 päällikkönään Edward Thomas Troubridge, ja aluksen varustaminen Välimerellä palvelemista varten saatiin päätökseen 23. marraskuuta. Alus lähti 14. joulukuuta Välimerelle päällikkönään Charles Sullivan.
Alus siirrettiin vuonna 1869 koululaivaksi National Nautical Schooliin Portisheadiin. Se myytiin vuonna 1906.
Formidable (1751)
Formidable oli Ranskan laivaston vuonna 1751 vesillelaskettu 80-tykkinen linjalaiva.
Jacques-Luc Coulombin suunnittelema alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1749 ja alus laskettiin vesille kesäkuussa 1751. Se valmistui 1752.
Alus osallistui 20. marraskuuta 1759 Quiberoninlahden taisteluun De Saint André du Vergén lippulaivana. "HMS Resolution" valtasi aluksen. Vallattu alus tarkistettiin 14.-16. toukokuuta 1760 Plymouthissa ja se lunastettiin 27. kesäkuuta kuninkaalliselle laivastolle Amiraliteetin 19. kesäkuuta tekemän päätöksen mukaisesti 9 644 punnalla 14 shillingillä ja 6 pennyllä. Amiraliteetti maksoi aluksen rungosta neljä puntaa kaksitoista shillinkiä tonnia kohden, 138 puntaa 10 shillinkiä keulakuvasta ja 292 puntaa 14 shillinkiä ja kuusi pennyä kolmesta ankkurista. Alus kastettiin ja se liitettiin virallisesti laivastoon 22. heinäkuuta 1760. Alus varustettiin 28. lokakuuta 1760 - 12. marraskuuta 1761 Plymouthissa, mihin käytettiin lähes 2 000 puntaa.
Alusta ei koskaan otettu palvelukseen eikä sitä siten koskaan valmisteltu meripalvelukseen tai täysin varustettu. Aluksella järjestettiin katselmus 1. marraskuuta 1767 ja se romutettiin Amiraliteetin 10. marraskuuta tekemän päätöksen mukaisesti. Romutus saatiin päätökseen 24. tammikuuta 1768.
Simona Krupeckaitė
Simona Krupeckaitė (s. 13. joulukuuta 1982 Utena) on liettualainen ratapyöräilyn maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 170 cm.
Krupeckaitė voitti 500 metrin aika-ajon maailmanmestaruuden Pruszkówissa 2009 maailmanennätysajalla 33,296. Hän voitti keirinin maailmanmestaruuden Ballerupissa 2010. MM-hopeaa hän on saavuttanut 500 metrin aika-ajossa 2008 ja 2010 sekä eräajossa 2008, 2011 ja 2012. MM-pronssia hän sai 500 metrin aika-ajossa 2004, eräajossa 2009 ja 2010, joukkuesprintissä 2009 ja 2010 sekä keirinissä 2018.
Krupeckaitė voitti 2012 Euroopan-mestaruuden sekä keirinissä että Gintarė Gaivenytėn parina joukkuesprintissä. EM-hopeaa hän sai keirinissä 2010 sekä EM-pronssia eräajossa 2010 ja 2012. Hän saavutti kultaa eräajossa sekä pronssia keirinissä ja joukkuesprintissä 2016. Keirinin EM-hopeaa h'n sai 2017.
Krupeckaitė sijoittui 2004 Ateenan olympialaisissa 500 metrin aika-ajossa neljänneksi ja eräajossa seitsemänneksi. Pekingissä 2008 hän oli eräajossa kahdeksas. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui eräajossa viidenneksi ja keirinissä seitsemänneksi.
Krupeckaitė teki 200 metrin lentävän lähdön maailmanennätyksen 10,793 Moskovassa 29. toukokuuta 2010. Ennätyksen rikkoi Anna Meares 2012.
Krupeckaitė voitti maailmancupin kilpailut 500 metrin aika-ajossa, eräajossa ja keirinissä Calissa 2008 ja Pekingissä 2009. Keirinin hän voitti myös Calissa 2011, Lontoossa 2012 ja Hongkongissa 2016.
Krupeckaitė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 2009 ja 2010.
HMS Asia (1824)
HMS Asia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1824 vesillelaskettu Canopus-luokan 84-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 6. ja 22. huhtikuuta 1819 Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian Bombayn telakalta. Sen köli laskettiin tammikuussa 1822, ja se laskettiin vesille 19. tammikuuta 1824. Se valmistui tammikuussa 1827 Portsmouthissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 78 541 puntaa, ja lisäksi sen varustaminen Portsmouthissa maksoi 34 162 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1824 Bombayssa päällikkönään Mark John Currie, joka purjehti aluksella Bombaysta Portsmouthiin. Alus saapui 10. elokuuta määränpäähänsä, jossa se sijoitettiin reserviin.
Alus palautettiin palvelukseen 6. lokakuuta 1826 Välimeren laivastoon vara-amiraali Sir Edward Codringtonin lippulaivana päällikkönään Edward Curzon. Alus oli 20. lokakuuta 1827 Navarinon taistelussa, jossa se menetti 19 miestä kaatuneina ja 57 haavoittuneina.
Alus siirrettiin vuonna 1858 vartiolaivaksi, ja se myytiin vuonna 1908.
HMS Asia (1811)
"HMS Asia" oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1811 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 13. heinäkuuta 1807 Josiah & Thomas Brindleyltä Frindsburystä. Sen köli laskettiin helmikuussa 1808 ja alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1811. Se valmistui 9. toukokuuta 1812 Chathamissa. Sen valmistuskustannukset olivat 56 722 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 36 347 puntaa.
Alus oli heinäkuussa 1814 Chesapeakenlahden suulla. Alus kuljetti merijalkaväen 3. pataljoonan patterin Bermudalta Chesapeakeen. Fort Henryn pommituksessa alus oli ankkuroituna Baltimoren edustalle yhdessä "HMS Seahorsen", "HMS Severnin" ja "HMS Surprisen" kanssa. Alus oli vuoden 1915 alussa osa amiraali Alexander Cochranen New Orleansin edustalla purjehtinutta laivastoa. Eräässä hyökkäyksessä New Orleansiin alukselta nousi maihin 107 merijalkaväen sotilasta.
Vuonna 1828 alus muutettiin 50-tykkiseksi ja se romutettiin 1865.
Devops
DevOps on toimintamalli sähköisten palvelujen tuotantoon: malli pyrkii automatisoimaan ohjelmistokehitykseen, testaamiseen ja ylläpitoon liittyvät IT-palvelutoiminnot.
Ohjelmistokehityksessä käytetään ketterän kehityksen menetelmiä ja jatkuvan integraation () sekä jatkuvan toimituksen () menetelmiä.
Devops-menetelmällä päivitys tuotantoon ja laadunvarmistus ovat pitkälle automatisoituja. Nimeke on peräisin Agile ja Lean -konseptien soveltamisesta ohjelmistotuotannosta operatiiviseen toimintaan kuten palvelun tarjontaan. Kuvapalvelu Flickr päivittää ohjelmistoa tuotantoon kymmenen kertaa päivässä.
Luettelo Suomen linnoista ja linnoituksista
Tämä on epätäydellinen luettelo Suomen linnoista ja linnoituksista aikajärjestyksessä, jotka on rakennettu ennen 1900-lukua. Luettelo Suomen muinaislinnoista löytyy täältä ja luovutetun Karjalan muinaislinnoista täältä.
HMS Thunderer (1831)
HMS Thunderer oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1831 vesillelaskettu Canopus-luokan 84-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 23. tammikuuta 1817 Woolwichin telakalta. Sen köli laskettiin huhtikuussa 1823, ja se laskettiin vesille 22. syyskuuta 1831. Alus valmistui 8. maaliskuuta 1833, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus varustettiin meripalvelukseen Sheernessissä 24. tammikuuta 1834.
Alus osallistui Syyrian retkeen vuonna 1840, jolloin se oli Sidonin taistelussa. Alus suojattiin panssarilevyin vuonna 1863 testattaessa uusia panssariammuksia.
Alus siirrettiin vielä samana vuonna maalilaivaksi Portsmouthiin. Se nimettiin vuonna 1869 HMS "Cometiksi" ja edelleen vuonna 1870 HMS "Nettleksi". Alus myytiin joulukuussa 1901 Messrs. King & Companylle Garstoniin romutettavaksi.
Rocksmith
Rocksmith on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema musiikkipeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä Windowsille vuonna .
Musiikkipelinä se voidaan lukea soittopelien luokkaan. "Rocksmith" poikkeaa monista muista soittopeleistä, koska vuorovaikutus pelin kanssa tapahtuu sähkökitaran tai bassokitaran kautta. Soittimen ääni siirretään haluttuun järjestelmään peliä varten suunnitellun kaapelin kautta, joka sopii yleisimpiin sähkökitaran ja -basson liittimiin. Myös akustisen soittimen voi liittää peliin.
Pelaaja soittaa intrumenttia "Rocksmithin" audiovisuaalisen pelinäkymän kautta. Tavoitteena on onnistua toisintamaan kuultu kitara- tai bassoraita. Peli mukautuu soittajan taidon mukaan, joko lisäämällä vaikeustasoa tai helpottamalla sitä. Pelaaja saa etenemisensä myötä auki lisää sisältöä. Nämä voivat olla uusia pelitiloja ja ominaisuuksia tai uusia areenoita ja soittimia.
Kappaleet perustuvat pääosin suosittuihin rock-musiikin piiriin kuuluviin kappaleisiin. Itse pelissä on yli 50 kappaletta. Lisäksi peliin on tuotettu paljon ladattavaa sisältöä. DLC:nä voidaan ostaa yksittäisiä kappaleita sekä tietyn yhtyeen kappaleiden kokoelmia. Pelille on julkaistu jatko-osa "Rocksmith 2014".
Peli voidaan liittää myös hyötypelien ryhmään koska pelissä opetetaan kitaran soittoa, mutta pelissä on myös ongelmansa.
Formulakeidas
Formulakeidas on vuosina 1994–2004 Espoon Juvanmalmilla sijainnut sisämikroautorata. Vuonna 2003 Formulakeitaan kellariin rakennettiin rauniokaupunki-teemainen värikuularata, Paintball Basement. Toimintaa harjoittaneen Indoor Karting Franchising Oy Ltd konkurssin 19.2.2004 myötä radat lopettivat toimintansa.
Toby Leonard Moore
Toby Leonard Moore (s. 21. huhtikuuta 1981 Sydney) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti rooleistaan Victorina elokuvassa "John Wick", James Wesleynä televisiosarjassa "Daredevil" ja Bryan Connertyna sarjassa "Billions".
Moore on suorittanut kandidaatin tutkinnon japanin kielestä ja näyttelemisestä Sydneyn National Institute of Dramatic Artissa. Mooren kansainvälinen läpimurto tapahtui "" -televisiosarjan myötä.
Vondie Curtis-Hall
Vondie Curtis-Hall (s. 30. syyskuuta 1956 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja sekä televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijänä televisiosarjoissa "Chicagon lääkärit" ja "Daredevil".
Hydratsobentseeni
Hydratsobentseeni eli 1,2-difenyylihydratsiini (CHN) on hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa väriaineiden ja lääkkeiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa hydratsobentseeni on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Se on veteen ja bentseeniin niukkaliukoista, mutta liukenee paremmin etanoliin. Yhdiste hapettuu helposti atsobentseeniksi. Hydratsobentseeni on myrkyllistä maksalle ja se on hyvin todennäköisesti karsinogeeninen yhdiste.
Kuumennettaessa hydratsobentseeniä se reagoi toisiintumisreaktioihin kuuluvalla bentsidiinitoisiintumisella. Reaktiossa muodostuu pääasiassa bentsidiiniä, mutta lisäksi muodostuu muun muassa o- ja p-semidiiniä sekä difenyliiniä.
Hydratsobentseeniä valmistetaan pelkistämällä nitrobentseeniä sinkillä emäksisissä olosuhteissa. Pelkistimenä voidaan käyttää myös rautaa tai pelkistys voidaan suorittaa elektrolyyttisesti.
Hydratsobentseeniä käytetään pääasiassa bentsidiinin valmistamiseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa eräitä lääkkeitä kuten fenyylibutatsonia ja sulfiinipyratsonia.
Masquerade (suomalainen yhtye)
Masquerade on suomalainen post-punk -yhtye. Se perustettiin loppuvuonna 2012. Heillä on ollut tv-esiintymisiä esimerkiksi kanavilla Yle Teema ja MTV3. Yhtye on kiertänyt laajasti Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Meksikossa.
Kesäkuussa 2017 yhtye esiintyi Wave Gotik Treffenissä, yhdillä maailman suurimmista goottirock-festivaaleista.
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2015
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin 14.–15. helmikuuta 2015 Siguldassa Latviassa. MM-kilpailut olivat järjestyksessään 45. ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut. Aiemmin ohjaskelkkailun MM-kilpailut oli järjestetty Siguldassa vuonna 2003.
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Kilpailussa laskettiin kaksi laskua, joiden yhteenlaskettu aika ratkaisi sijoitukset.Päivämäärä: 14. helmikuuta
Kilpailussa laskettiin kaksi laskua, joiden yhteenlaskettu aika ratkaisi sijoitukset.Päivämäärä: 14. helmikuuta
Kilpailussa laskettiin kaksi laskua, joiden yhteenlaskettu aika ratkaisi sijoitukset.Päivämäärä: 15. helmikuuta
Kilpailussa laskivat nais-, mies- ja parikelkkailijat yhden laskun viestikilpailuna.
Franz Rill
Franz Rill (s. 1. joulukuuta 1987 Oshawa) on saksalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Ammattilaisena hän on voittanut kaikki käymänsä yksitoista ottelua, niistä seitsemän tyrmäyksellä.
19. joulukuuta 2015, Rill kamppaili Robert Heleniusta vastaan vapaasta raskaansarjan EM-tittelistä. 12-eräinen ottelu päättyi Heleniuksen pistevoittoon.
Saint Cecilia
Saint Cecilia on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Foo Fightersin vuonna 2015 julkaistu EP-levy. Se julkaistiin ladattavaksi ilmaiseksi 23. marraskuuta 2015.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Dave Grohl, ellei toisin mainita.
Undertale
Undertale on Toby Foxin kehittämä indie-roolipeli. Peli on julkaistu Windowsille ja OS X:lle syyskuussa 2015, Linuxille vuonna 2016 ja PlayStation Vitalle ja PlayStation 4:lle vuonna 2017 sekä Nintendo Switchille vuoden 2018 syksyllä.
Pelin kehittäjä Toby Fox käsikirjoitti ja ohjelmoi pelin sekä sävelsi sen musiikin itse. Pelin grafiikka on toteutettu 8-bittisen aikakauden hengessä.
Peli sai kiittävän vastaanoton kriitikoilta. Erityisesti sen käsikirjoitusta ja hahmoja kehuttiin. Arvostelijat pitivät taistelupelimekaniikasta, nokkelasta huumorista sekä viittauksista vanhempiin roolipeleihin. Peli on saanut vaikutteita erityisesti "EarthBoundista" (1994). Pelin ääniraita on myös niittänyt kiitosta kriitikoilta.
Peli sisältää paljon mysteereitä.
"Undertalessa" pelaaja ohjaa ihmislasta alamaailmassa (). Aluetta asuttavat ”hirviöt”, jotka karkotettiin maan alle ihmiskunnan kanssa käydyn sodan seurauksena. Hirviöitä on lukuisia erilaisia, ja pelaajan täytyy toimia heidän kanssaan vuorovaikutuksessa päästääkseen takaisin maan pinnalle. Pelaaja voi päättää, tappaako hirviöt vai säästääkö ne. Päätökset vaikuttavat pelin kulkuun, erityisesti dialogiin ja pelin loppuun. Peli myös valitsee jokaisen pelikerran alussa luvun nollasta sataan, joka päättää muutamia asioita pelin aikana, jotka eivät vaikuta pelin loppuun.
Crowfoot
Crowfoot eli siksikan kielellä Isapo-Muxika (1830 – 25. huhtikuuta 1890) oli mustajalka-intiaanien päällikkö. Hänestä tuli soturi jo 13-vuotiaana, mutta päällikkönä hän toimi enimmäkseen rauhan ylläpitämiseksi eri intiaaniheimojen ja valkoisten välillä. Hän kieltäytyi osallistumasta métis-intiaanien kapinaan Kanadan hallitusta vastaan vuonna 1885. Crowfoot pelasti vuonna 1866 katolisen papin, joka oli vaarassa cree-intiaanien hyökkäyksen takia.
Artur London
Artur Gerard London (1. helmikuuta 1915 Ostrava, Määri, Itävalta-Unkari (nyk. Tšekissä) – 8. marraskuuta 1986 Pariisi, Ranska) oli tšekkoslovakialainen kommunistipoliitikko, joka tuomittiin vuonna 1952 näytösoikeudenkäynnissä. Siirryttyään myöhemmin asumaan Ranskaan hän kirjoitti kriittisen muistelmateoksen "Tunnustus", jonka pohjalta tehtiin vuonna 1970 samanniminen elokuva. Hänen puolisonsa oli ranskalainen kommunisti Lise London.
London liittyi Tšekkoslovakian kommunistiseen puolueeseen jo 14-vuotiaana. Hän osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan kansainvälisten prikaatien joukoissa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä vuosina 1940–1942, kunnes saksalaiset vangitsivat hänet. Hän joutui sen jälkeen olemaan sodan loppuun saakka Mauthausenin keskitysleirillä. Sodan jälkeen London oleskeli pari vuotta Ranskassa ja jonkin aikaa myös Sveitsissä hoidattamassa tuberkuloosiaan. Hän palasi synnyinmaahansa Tšekkoslovakiaan kommunistien otettua siellä vallan ja vuonna 1949 hänet nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi.
Londonista oli yksi syytetyistä niin sanotussa Slánský-oikeudenkäynnissä, jossa entistä puoluesihteeriä Rudolf Slánskýa ja useita muita korkea-arvoisia puoluejohtajia syytettiin vakoilusta. Puhdistuksen kohteena olivat varsinkin juutalaiset ja entiset kansainvälisten prikaatien taistelijat puolueen johtopaikoilla. London pidätettiin tammikuussa 1951 ja häntä pidettiin vankina Unkarissa. Oikeudenkäynti neljäätoista syytettyä vastaan käynnistyi marraskuussa 1952. Slánskýa, Londonia ja useita muita syytettiin heidän juutalaisen syntyperänsä perusteella sionistisiksi vihollisen agenteiksi. Kuulusteluissa harjoitetun kidutuksen vuoksi kaikki syytetyt tunnustivat. London sai elinkautisen vankeustuomion. Hänet kuitenkin armahdettiin destalinisaation yhteydessä vuonna 1956 ja myöhemmin myös rehabilitoitiin.
London jätti Tšekkoslovakian vuonna 1963 ja asettui lopullisesti Ranskaan. Yhdessä vaimonsa Lisen kanssa hän kirjoitti vuonna 1968 julkaistun muistelmateoksen "Tunnustus" ("L’Aveu"), joka kertoi hänen oikeudenkäynnistään. Kreikkalaissyntyinen ohjaaja Costa-Gavras teki kirjan pohjalta vuonna 1970 elokuvan "Tunnustus". Elokuvassa Artur Londonia näyttelee Yves Montand ja Lise Londonia Simone Signoret.
Amber Valley
Amber Valley on Englannin kunta, joka sijaitsee maan keskiosassa Itä-Midlandsin hallintoalueella Derbyshiressä. Kunnan asukasluku on 123 942.
Codnorin linnanrauniot sijaitsevat Amber Valleyssä. Amber Valleyn kunta on perustettu vuonna 1974 yhdistämällä Alfreton, Belper, Heanor, Ripleyn maalaiskunta ja Belperin maalaiskunta. Nimensä uusi kunta sai sen läpi virtaavasta Amberjoesta.
Tehvandi suusahüppemäed
Tehvandi K90 suusahüppemägi on hyppyrimäki Tehvandi spordikeskuksessa Otepäässä Virossa. Tehvandi K70 suusahüppemägi purettiin nykyisen K90-mäen vierestä vuonna 2008.
Ensimmäinen hyppyrimäki Otepäähän avattiin tammikuussa 1938 Apteekrimäelle. Tehvandin ensimmäinen hyppyrimäki, Tehvandi K70 suusahüppemägi, avattiin 14. tammikuuta 1968 ja vuosina 1993–1994 se rekonstruoitiin kokonaan samalle paikalle. Hyppyrimäessä harjoittelivat pääasiassa virolaiset mäkihyppääjät. Vuonna 2001 alettiin suunnitella normaalimäen rakentamista, jotta kansainväliset kilpailut olisivat mahdollisia.
Tehvandi K90 suusahüppemägin rahoitus saatiin koottua vuonna 2006 ja saman vuoden kesäkuussa aloitettiin sen rakennustyöt. Rakennustyöt valmistuivat lokakuussa 2007 ja avajaisia vietettiin 18. tammikuuta 2008. Normaalimäessä on keraaminen latu-ura, muovitus, valaistus, lumetusjärjestelmä sekä 33 metriä korkea kiipeilyseinä. Normaalimäen valmistuttua K70-mäki purettiin sen huonon kunnon takia.
Otepäässä järjestettiin hiihdon nuorten MM-kilpailut 2011. Kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 100 metristä 97 metriin. Otepäässä järjestettiin ensimmäistä kertaa yhdistetyn maailmancupin ja naisten yhdistetyn Continental Cupin osakilpailut loppiaisviikonloppuna 2019. Myös vuotta aiemmin oli tarkoitus järjestää kyseiset kilpailut, mutta silloin ne jouduttiin perumaan lumen puutteen takia, naisille Continental Cupin kilpailut olisivat olleet kautta aikain ensimmäiset.
Mäkihypyn nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2011 voitti bulgarialainen Vladimir Zografski, naisten kilpailun voitti ranskalainen Coline Mattel ja joukkuekilpailun voitti Itävalta joukkueella Markus Schiffner, Michael Hayböck, Stefan Kraft ja Thomas Lackner.
Mäkiennätyksen 102,0 metriä on hypännyt Artti Aigro.
Naisten mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Yūki Itō, epävirallisen mäkiennätyksen 101,5 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
Kesämäkiennätyksen 102,5 metriä on hypännyt Artti Aigro.
Mäkiennätyksen 78,5 metriä on hypännyt Sergei Ponda.
Traitšo Kostov
Traitšo Kostov Džunev (; 17. kesäkuuta 1897 Sofia – 16. joulukuuta 1949 Sofia) oli bulgarialainen kommunistipoliitikko, joka tuomittiin vuonna 1949 näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan ja teloitettiin.
Kostov työskenteli nuoruudessaan muun muassa Bulgarian kansalliskokouksen pikakirjoittajana ja oli mukana kommunistien toiminnassa 1920-luvulta alkaen. Hän oleskeli Neuvostoliitossa vuosina 1929–1931, 1932–1935 ja 1936–1938, ja työskenteli Kommunistisessa internationaalissa. Hänet valittiin Bulgarian kommunistisen puolueen politbyroohon vuonna 1936. Toisen maailmansodan aikana hän toimi maan alla, kunnes jäi kiinni vuonna 1942. Hän vältti täpärästi kuolemantuomion, minkä myöhemmin väitettiin johtuneen hänen maan salaisen poliisin kanssa tekemästään sopimuksesta. Kommunistien noustua Bulgariassa valtaan sodan jälkeen Kostovin on sanottu olleen korkeimmillaan kolmanneksi vaikutusvaltaisin henkilö puolueen hierarkiassa. Hän toimi helmikuusta 1945 joulukuuhun 1948 puolueen keskuskomitean sihteerinä ja oli Bulgarian varapääministerinä maaliskuusta 1946 maaliskuuhun 1949.
Kannattaessaan Bulgarian itsenäistä talouspolitiikkaa Kostovin katsottiin olleen mielipiteissään liian lähellä Jugoslavian johtaja Josip Broz Titoa, jonka Neuvostoliitto tuomitsi vuonna 1948. Kostov syrjäytettiin ”titolaisiin” kohdistuneen puhdistuksen alkaessa tammikuussa 1949. Näytösoikeudenkäynti häntä vastaan käynnistyi 7. joulukuuta 1949. Kostovia syytettiin osallisuudesta Jugoslaviasta käsin johdettuun ”operaatio Kostoviin”, johon sisältyi vakoilua länsivaltojen hyväksi ja jonka tavoitteena oli kansandemokratian kumoaminen. Hankkeen väitettiin kytkeytyneen ministeri Laszlo Rajkin Unkarissa johtamaan vastaavaan operaatioon. Kostov oli taipunut itsekritiikkiin puoluekokouksessa, mutta julistautui oikeudenkäynnissään syyttömäksi. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin hirttämällä joulukuussa 1949. Oikeudenkäynnin kymmenen muuta syytettyä tuomittiin pelkästään vankeuteen.
Kostov rehabilitoitiin osittain vuonna 1956 ja kokonaan joulukuussa 1989.
Altain tasavalta Turkvision laulukilpailussa
Altain tasavalta on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2013.
Altain tasavalta osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Altain tasavallassa järjestettiin valintakilpailu 21. marraskuuta. Siellä sitä edustamaan valittiin Artur Marlujokov. 5. joulukuuta kerrottiin, että edustuskappale on ”"Altayym Menin"” (Алтайым Менин).
Marlujokov pääsi semifinaalista jatkoon ja sijoittui finaalissa viidenneksi 189 pisteellä.
Heinäkuussa 2014 tiedotettiin, että Altain tasavalta osallistuu myös vuoden 2014 kilpailuun. Syyskuussa 2014 julkaistulla päivitetyllä osallistujalistalla Altai ei kuitenkaan enää ollut mukana, eikä osallistunut itse kilpailuun. Syytä tälle ei kerrottu.
Gaujan kansallispuisto
Gaujan kansallispuisto on latvialainen vuonna 1973 perustettu suojelualue, joka sijaitsee Gaujajoen varressa. Puisto sijaitsee Valmieran ja Siguldan välisellä alueella, ja se on 917,5 neliökilometrin laajuinen. Puistossa on sekä suojeltavia luontoalueita että kulttuuriympäristöjä, joista tunnetuin on Turaidan linna. Alue on Latvian vanhin kansallispuisto. Puiston opastuskeskus toimii Siguldassa.
Puiston jokilaakso on jylhimmillään Siguldassa, missä jokitörmät nousevat jopa 85 metriä joen yläpuolelle. Erityinen puiston visuaalinen tunnus on devonikaudelta peräisin olevat punaiset hiekkakivikalliot. Niitä voi nähdä monin paikoin Gaujan ja sen sivujoen Amatan jokivarsilla. Onkin antoisinta tutustua puistoon joelta käsin esimerkiksi kanootilla, kajakilla tai kumiveneellä. Alue käsittää myös metsäalueita, ja se on vuodesta 2004 kuulunut Natura 2000 -suojeluohjelmaan.
Puiston alueella on yli 500 historiallista tai arkkitehtoonista nähtävyyttä, esimerkiksi Ungurmuižan kartano, hansakaupunkina toiminut Straupen kylä sekä monet kirkot ja myllyt. Kulttuurikohteet ovat lyhyiden kävelymatkojen päässä joelta.
Koko puiston läpi kulkeminen Valmierasta Siguldaan on Gaujajokea (Koivajokea) pitkin 90 kilometrin matka, mutta aloituspaikkaa muuttamalla matkaa voi lyhentää tai pidentää. Gaujajoen virtaus on melojalle melko nopeaa, mutta siinä ei ole vaikeita koskiosuuksia. Gaujan sivujoki Amata on koskiensa takia melojalle selvästi vaativampi, varsinkin kevättulvien aikaan. Retkeilijöitä varten on kanoottivuokraamoja, nuotiopaikkoja ja leirintäalueita.
Puistossa harrastetaan myös pyöräretkeilyä. Reitin runkona on Valmierasta Cēsisin kautta Siguldaan kulkeva osa LatEst-pyöräreitistä. Koko reitti ulottuu Etelä-Viroon saakka, ja sen varrella on paljon kulttuurikohteita ja majoituspaikkoja.
Karhulampi (Ikaalinen)
Karhulampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Karhulampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa suon reunassa. Siihen laskeekin seitsemän suo-ojaa ympäröiviltä soilta. Lammen laskuoja lähtee sen lounaiskulmasta ja virtaa 400 metriä alas Iso Karppajärven Myllylahteen. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannan tuntumaan on rakennettu vain yksi loma-asunto ja lammelle johtaa yksi metsäpolku. Lammen läheisyyteen pääseen Saukonperän suunnasta tulevalta tieltä.
Azerbaidžan Turkvision laulukilpailussa
Azerbaidžan osallistui Turkvision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2013, jolloin se sai myös ensimmäisen voittonsa.
Azerbaidžan osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. TV-yhtiö Azad Azerbaijan TV (ATV) järjesti "Türkvizyon Milli Seçim Turu" -karsinnan, jonka finaali pidettiin 23. marraskuuta.
Karsinnan voitti Farid Hasanov. Hän ei osallistunut kilpailuun voittokappaleellaan, vaan edustuskappaleeksi vaihdettiin ”Yaşa”. Hasanov voitti sillä kilpailun keräten 210 pistettä.
Toukokuussa 2014 kerrottiin, että Azerbaidžan osallistuu myös vuoden 2014 kilpailuun. ATV muutti karsintajärjestelmää edellisvuodesta: erillisen karsinnan sijaan kilpailuun lähtijä valittiin "Azerbaycan'ın Sesi" (Azerbaidžanin "The Voice") -kilpailulla. 21. syyskuuta pidetyn finaalin voitti Elvin Ordubadlı. Finaalin jälkeen hänen edustuskappaleekseen vahvistettiin ”Divlerin yalqizliği”.
Azerbaidžan sijoittui semifinaalissa alun perin sijalle 14, vain kahden pisteen päähän finaalipaikasta. Kävi kuitenkin ilmi, että Turkmenistanille annetut pisteet oli laskettu väärin, ja pisteiden korjaamisen jälkeen päätettiin semifinaalin 15 parasta päästää finaaliin. Finaalissa Azerbaidžan sai 177 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.
Vuoden 2015 kilpailussa Azerbaidžania edusti Mehman Tağiyev kappaleella ”İstanbul”. Finaalissa Tağiyev sai 155 pistettä ja sijoittui seitsemänneksi.
Neighborhood unit
Neighborhood unit on yhdysvaltalaisen Clarence A. Perryn 1900-luvun alkupuolella esittelemä kaupunkisuunnittelumalli, joka vaikutti epäsuorasti Suomessa 1940-luvulla lähiöaatteen muodostumiseen. Riitta Hurme on kääntänyt termin "kaupunkilähiöksi", Anneli Junton käännöksiä ovat naapurustoyksikkö ja naapuruusyksikkö.
Perryn konseptin taustalla vaikuttivat sosiologinen kaupunkitutkimus sekä Chicagossa järjestetty suunnittelukilpailu, jossa kiinnitettiin huomiota asuinalueiden integroitumiseen kaupunkiin sekä niiden palveluiden järjestämiseen. Perry esitteli lähiöideansa virallisesti vuonna 1929 artikkelissaan "The Neighborhood Unit", joka julkaistiin New Yorkin aluesuunnitteluun liittyvässä monografiassa. Idean olennainen sisältö avattiin jo kirjoituksen alaotsikossa: ”suunnitelma perheiden yhteisön järjestelemiseksi” (). Perryn ajatuksena oli estää anonyymin massayhteiskunnan muodostuminen jäsentämällä kaupunki toiminnallisiksi yksiköiksi, joiden väestörakenne olisi homogeeninen. Perry halusi ympäristön olevan yksilön kodin laajentuma.
Perryn mukaan lähiön koon tuli perustua ala-asteen oppilasmäärään. Pinta-ala oli riippuvainen asukastiheydestä. Lähiön tuli rajautua joka sivulta katuihin, jotka mahdollisivat ohikulun. Lisäksi lähiössä tuli olla virkistysalueita ja keskustasta etäämpänä kaupallisia palveluita. Instituutioiden, kuten koulun, tuli sijaita keskeisellä paikalla. Katuverkon tehtävänä oli palvella ensisijaisesti lähiön sisäistä liikennettä ja tehdä läpikulusta hankalaa. Työpaikkoja ei lähiöön tulisi luoda omaa palveluntarvetta enempää. Perryn lähiö kiinnittyi olemassaolevaan kaupunkirakenteeseen kiinteästi, ja sen suositeltu asukasmäärä oli 5 000–6 000 ja pinta-ala noin 65 hehtaaria.
Suomeen lähiöaatteen tuonut Otto-Iivari Meurman ei "Asemakaavaoppia" (1947) kirjoittaessaan tuntenut Perryn kirjoituksia, mutta Perryn vaikutus on Riitta Hurmeen mukaan kulkeutunut Meurmanin ajatuksiin epäsuorasti. Perryn ajatusten vaikuttamina rakennettiin muun muassa Radburn, jonka Meurman mainitsee kirjassaan esimerkkinä "uusimmista puutarhakaupungeista", ja myös Heikki von Hertzen viittaa siihen (välitettynä Lewis Mumfordilta) kirjassaan "Koti vaiko kasarmi lapsillemme" (1946).
Haaralampi (Ikaalinen)
Haaralampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Haaralampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 280 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammen muoto on kuin risti, joten lahdelmia voidaan pitää haaran osina. Se sijaitsee suomaastossa ja siksi siihen laskee ymäristöstä seitsemän suo-ojaa. Laskuoja lähtee pohjoislahdesta ja kiertää 1,3 kilometriä Paakkulannevan suo-ojien kautta laskien lopulta Karhulampeen. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Karpanperältä lähtevän metsäautotien päässä on kolme haaraa, jotka vievät lammelle. Niistä kahden päässä sijaitsee vapaa-ajan asunnot.
Kaspars Bērziņš
Kaspars Bērziņš (s. 25. elokuuta 1985 Ogre, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen koripalloilija.
Bērziņš on pelannut urallaan Latviassa, Espanjassa ja Venäjällä. Hän voitti Latvian mestaruuden vuosina 2008, 2011, 2012 ja 2013 sekä Espanjan cupin vuonna 2005. Vuonna 2008 hän voitti latvialaisessa Barons LMT:ssä FIBA EuroCupin (EuroChallenge) mestaruuden.
Latvian miesten maajoukkueessa Bērziņš sijoittui EM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2013 ja kahdeksanneksi vuonna 2015.
Mindaugas Timinskas
Mindaugas Timinskas (s. 28. maaliskuuta 1974 Šilutė, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Timinskas pelasi muun muassa Liettuassa ja Espanjassa ja voitti useita Liettuan mestaruuksia.
Timinskas kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000 ja EM-hopeaa Kreikassa 1995. Hän kilpaili Liettuan joukkueessa myös vuosien 1997 ja 2001 EM-kilpailuissa.
Gvidonas Markevičius
Gvidonas Markevičius (s. 3. tammikuuta 1969 Šakiai, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Markevičius pelasi muun muassa Liettuassa ja Puolassa.
Markevičius kuului Liettuan maajoukkueeseen sen saavuttaessa EM-hopeaa Kreikassa 1995.
Rāznan kansallispuisto
Rāznan kansallispuisto () on latvialainen vuonna 2007 perustettu suojelualue, joka sijaitsee maan itäosan järvialueella Latgalliassa, Rēzeknen kaupungin eteläpuolella. Puisto on 596,15 neliökilometrin laajuinen.
Kansallispuiston keskeisin osa on Rāznajärvi, joka on Latvian toiseksi suurin järvi (57,56 km²). Järven pääallas on saareton. Sen etelä- ja itärannat ovat hiekkarantojen ansiosta sopivia virkistyskäyttöön, mutta pohjois- ja länsirannat ovat mutaisia. Lisäksi puistoon sisältyy metsä- ja ruohikkoalueita. Järven itärannalla on majoituspalveluja ja sinne on bussiyhteydet Rēzeknestä. Pyöräily on yksi vaihtoehto tutustua alueeseen.
Līgatnen kunta
Līgatne on paperiteollisuuden varassa kasvanut yhdyskunta Gaujajoen varressa Latvian keskiosassa. Vuoden 2009 hallintouudistuksessa siitä muodostettiin itsenäinen kunta. Nykyisin Līgatne tarkoittaa siis sekä kuntaa että sen keskustaa. Paikkakunnan paperitehdas perustettiin vuonna 1815 ja silloin sai alkunsa myös alueen asutus. Tehdas työllistää nykyisin noin 140 henkeä.
Līgatnen kuntoutuskeskuksen alla on aikanaan salainen 2 000 neliömetrin kokoinen bunkkeri. Se oli tehty kylmän sodan aikana Latvian neuvostotasavallan johtohenkilöiden turvaksi sodan varalta. Bunkkeriin järjestetään turistikierroksia.
Māris Bružiks
Māris Bružiks (s. 25. elokuuta 1962 Pļaviņas, Aizkrauklen piiri) on latvialainen kolmiloikkaaja, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa. Hän on pituudeltaan 187 cm ja hän edusti Aizkraukles Vārpa -seuraa.
Bružiks voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Madridissa 1986 sisäratojen maailmanennätystuloksella 17,54 m. Hän sai samana vuonna hopeaa Stuttgartin EM-kilpailuissa tuloksella 17,33. Hän sijoittui seitsemänneksi MM-hallikilpailuissa Indianapolisissa 1987 ja sai samana vuonna pronssia universiadeissa tuloksella 16,90.
Bružiks sijoittui 1992 neljänneksi Genovan EM-hallikilpailuissa, kymmenenneksi Barcelonan olympialaisissa ja neljänneksi Havannan maailmancupissa. Hän sai hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Torontossa 1993 tuloksella 17,36, mutta karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa.
Bružiks sijoittui kuudenneksi Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994. Hän sai samana vuonna pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 17,20 ja oli viides GP-finaalissa. Hän sijoittui kymmenenneksi Göteborgin MM-kilpailuissa 1995.
Bružiks voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Tukholmassa 1996 tuloksella 16,97. Hän karsiutui loppukilpailusta Ateenan MM-kilpailuissa 1997.
Bružiks voitti Latvian-mestaruuden ulkoradoilla 1992–1995 ja 1997–1998 sekä sisäradoilla 1993 ja 1996.
Lähde: IAAF
Kuuban miesten lentopallomaajoukkue
Kuuban miesten lentopallomaajoukkue edustaa Kuuban tasavaltaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on saavuttanut olympiapronssia Montrealissa 1976 sekä neljä MM-mitalia. Joukkue voitti maailmancupin vuonna 1989 ja maailmanliigan vuonna 1998.
Australian miesten lentopallomaajoukkue
Australian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Australiaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on sijoittunut olympialaisissa parhaimmillaan kahdeksanneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 15:nneksi. Se on tällä hetkellä maailmanrankingissa sijalla 16.
Australia pelasi olympialaisissa ensimmäisen kerran kotikisoissaan Sydneyssä 2000 ja sijoittui kahdeksanneksi voitettuaan alkulohkossa kaksi ottelua viidestä ja hävittyään puolivälierissä Italialle 1–3. Ateenan olympialaisissa 2004 Australia sijoittui 12:nneksi voittamatta otteluakaan ja Lontoon olympialaisissa 2012 sijoitus oli yhdeksäs joukkueen voitettua Ison-Britannian ja Puolan sekä hävittyä muut kolme alkulohko-otteluaan.
Australia pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 1982, jolloin se hävisi kaikki kolme otteluaan lukemin 0–3. Vuoden 1998 kisoista alkaen joukkue on aina selviytynyt mukaan MM-lopputurnaukseen. Ensimmäisen otteluvoittonsa se saavutti vuoden 1998 kisoissa Turkista. Seuraavat otteluvoittonsa Australia saavutti vuonna 2014 Kamerunista ja Venezuelasta ja joukkue oli lopulta jaetulla 15. sijalla jäätyään jatkolohkossa ilman voittoja. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Australia voitti viiden joukkueen alkulohkossa Kamerunin ja Tunisian sekä kolmen joukkueen jatkolohkossa Slovenian ja sijoittui 14. sijalle.
Australia sijoittui vuoden 2014 maailmanliigassa jaetulle viidennelle sijalle. Se pääsi isäntämaana kakkosryhmän lopputurnaukseen ja voitti siellä välierissä Alankomaat 3–0 ja loppuottelussa Ranskan 3–2. Täten se pääsi Italiassa pelattuun ykkösryhmän lopputurnaukseen, jossa se hävisi molemmat ottelunsa, Yhdysvalloille 1–3 ja Italialle 0–3.
Australia voitti Aasian-mestaruuden vuonna 2007.
Slīteren kansallispuisto
Slīteren kansallispuisto () on on latvialainen vuonna 1999 perustettu suojelualue, joka sijaitsee Kurzemen niemen pohjoisessa kärjessä. Puisto sijaitsee Dundagan kunnassa ja se on 163,6 neliökilometrin laajuinen. Se käsittää Itämeren rannan mäntykankaita ja hiekkarantoja. Puiston yhtenä osana on Liivinrannan vanha kalastajakylä, joka on kulttuurihistoriallisesti arvokas.
Iida Ketola
Iida Annastiina Ketola-Korppila (s. 1990) on suomalainen mediapersoona, kampaamoyrittäjä ja radiojuontaja.
Iida Ketolan ura alkoi kesäkuussa 2009 MTV:n "Rantalentis"-ohjelman juontajana. Syksyllä 2009 hän osallistui Subilla nähtyyn "Big Brother" -ohjelmaan. Sen jälkeen hän on esiintynyt useissa TV-formaateissa ja ollut usean lehden kannessa.
Vuonna 2012 Ketola osallistui "Viidakon tähtöset" -sarjan ensimmäiselle tuotantokaudelle. Ketola on osallistunut myös julkkiksena "Kaksi julkkista ja yhdet häät" -ohjelmaan vuonna 2013 sekä "Starat lastenvahteina" -ohjelmaan.
Ketola avioitui mediapersoona Renne Korppilan kanssa vappuna 2016. Vuonna 2015 he tekivät yhteistä aamuradio-showta NRJ:llä, ja elokuussa 2016 he alkoivat juontaa uutta ohjelmaa Sanoman radiokanavien suoratoistopalvelu Suplassa.
Julian Rhind-Tutt
Julian Rhind-Tutt (s. 20. heinäkuuta 1968 West Drayton, Suur-Lontoo) on brittiläinen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Rhind-Tutt on nuorin viidestä sisaruksesta. Hän innostui näyttelemisestä esitettyään koulunsa näytelmässä Hamletia 16-vuotiaana.
Apteekrimäe suusahüppemäed
Apteekrimäe suusahüppemäed on seitsemän erikokoisen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Otepäässä Virossa.
Apteekrimägi oli Otepään ensimmäinen pysyvä rakenteinen hyppyrimäki, se avattiin 20. lokakuuta 1963.
Mäkiennätyksen 47,0 metriä on hypännyt Illimar Pärn.
Naisten mäkiennätyksen 34,5 metriä on hypännyt Sandra Sillaste.
Mustamäe suusahüppemäed
Mustamäe suusahüppemäed (myös Nõmme suusahüppemäed) on neljän erikokoisen muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Nõmmen kaupunginosassa Tallinnassa Virossa.
Mustamäe suusahüppemäed rakennettiin vuonna 1933 Tallinnaan Nõmmen ja Mustamäen kaupunginosien välissä olevalla Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala -luonnonsuojelualueelle.
Viron mestaruuskilpailut on järjestetty hyppyrimäistä vuosina 1935, 1937, 1938, 1940, 1941 ja 1952.
Mäkiennätyksen 59,0 metriä on hypännyt Kristjan Ilves.
Naisten mäkiennätyksen 38,0 metriä on hypännyt Sandra Sillaste.
Naisten kesämäkiennätyksen 44,0 metriä on hypännyt Annemarii Bendi.
Mäkiennätyksen 30,0 metriä ovat hypänneet Aleksander Peepre ja Ado Arvo.
Naisten mäkiennätyksen 21,5 metriä on hypännyt Šarlote Šķēle.
Naisten kesämäkiennätyksen 22,0 metriä on hypännyt Airiin Pikk.
Mäkiennätyksen 21,5 metriä ovat hypänneet Eduard Bergman-Raidla ja Oskar Veldeman.
Naisten mäkiennätyksen 16,0 metriä on hypännyt Airiin Pikk.
Hyppyrimäki rakennettiin vuonna 1933 ja sitä remontoitiin vuonna 1954. Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 10 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.
Hyppyrimäen mäkiennätyksen 11,7 metriä ovat hypänneet virolaiset Otto Tamm ja Sergei Šumeiko 3. helmikuuta 1935 Viron mestaruuskilpailuissa.
Octopie
Octopie on vuonna 2009 perustettu vantaalainen progressiivisen rockin yhtye.
Yhtyeen levy "The Adventure of Harry and Walrus Kane" valittiin brittiläisen "Classic Rock" -lehden äänestyksessä vuoden 2015 5. parhaaksi progressiivinen rock -levyksi.
Metyylibentsyyliamiini
Metyylibentsyyliamiini eli 1-fenyylietyyliamiini (CHN) on amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti asymmetrisissä synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa metyylibentsyyliamiini voi esiintyä värittömänä kiteisenä aineena tai nesteenä. Yhdiste liukenee veteen ja aine on kohtuullisen vahva emäs. Metyylibentsyyliamiini liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen R(+)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on +40,3° ja S(-)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on -40,3°.
Metyylibentsyyliamiinia voidaan valmistaa ammoniakin ja asetofenonin välisellä pelkistävällä aminoinnilla. Toinen tapa on asetofenonin ja ammoniumformiaatin välinen Leuckart-reaktio. Reaktiossa muodostuu raseeminen seos, josta eri enantiomeerit voidaan erottaa resoluutiolla viinihapon tai karbamamaitohapon avulla.
Metyylibentsyyliamiinia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä resoluutioreagenssina erottamaan kiraalisten karboksyylihappojen eri enantiomeerit toisistaan. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi maitohapon tai sen johdannaisten resoluutioon. Sitä käytetään myös stereoselektiivisissä karbonyyliyhdisteiden aminointireaktioissa ja kiraalisten amiinien valmistamiseen. Siitä valmistetaan myös eräitä lääkeaineita kuten etomidaattia.