hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tiedekirjasto Tritonia
Tiedekirjasto Tritonia on kaikille avoin tieteellinen yhteiskirjasto, jonka kehysorganisaatiot ovat Vaasan korkeakoulut.
Kehysorganisaatiot:
Tritonia tukee korkeakoulujensa opiskelua, opetusta ja tutkimusta, tarjoamalla aineisto- ja ohjauspalveluja sekä digipedagogisia opetuksen kehittämispalveluita suomen, ruotsin ja englannin kielellä. Palveluja voi käyttää sekä Tritonian tiloissa että tietoverkkojen välityksellä.Tritonia välittää Suomen kirjastoverkon yhteisiä palveluja, kansallisen digitaalisen kirjaston käyttöliittymä on nimeltään Finna. Tritonian yhteydessä toimii opetuksen tukiyksikkö EduLab.
Tritonian päätoimipisteessä Vaasan yliopiston kampusalueella Palosaarella sijaitsee myös Juveneksen kahvila Café Oskar. Päätoimipisteen lisäksi Tritonialla on toimipiste Pietarsaaressa Campus Allegron yhteydessä.
Ensimmäiset maininnat Vaasan yhteisestä korkeakoulukirjastosta ovat jo vuodelta 1969. Arkkitehtuuritoimisto Käpy ja Simo Paavilaisen suunnitteleman kirjastorakennuksen virallisia avajaisia vietettiin kuitenkin vasta 20.8.2001. Vaasan yliopiston, Hanken Vasan ja Åbo Akademi Vasan yhteisen kirjaston lisäksi Tritoniassa aloitti toimintansa oppimiskeskusprojekti.
Tritonian, Vaasan ammattikorkeakoulun ja Yrkeshögskolan Novian tietokannat yhdistettiin ja tekniikan yksiköiden muutto Tritoniaan tapahtui marraskuussa 2009 ja viiden korkeakoulun omistama Tritonia avattiin virallisesti 7.1.2010.
Viimeisin muutto oli vuoden 2016 lopussa, kun Novian ja Vaasan ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan opetus siirtyi Palosaarelle uuteen Alere-kiinteistöön ja toiminta Tritonian Raastuvankadun ja Sarjakadun yksiköissä päättyi.
Akira Takaki
Akira Takaki (s. 23. kesäkuuta 1996) on ääninäyttelijä, joka on ääninäytellyt suomenkielisissä animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Yksi hänen rooleistaan on Sosuke-poika elokuvassa Ponyo rantakalliolla. Hänen pitkäaikaisin roolinsa on Nalle Puhissa esiintyvä kengurunpoikanen Ruu, jota hän on esittänyt mm. elokuvassa Nalle Puh ja Möhköfantti.
Vuonna 2017 Takaki osallistui Idolsin kahdeksannelle tuotantokaudelle.
Ykkösen kausi 1997
Ykkösen kausi 1997 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Runkosarja oli kaksinkertainen. Lohkojen viisi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen noususarjan. Noususarja pelattiin yksinkertaisena ja joukkueet saivat bonuspisteitä runkosarjan sijoituksen mukaan. Voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi tullut karsi liigapaikasta Veikkausliigan toiseksi viimeisimmän kanssa. Sarjasta nousi suoraan FC Haka ja karsintojen kautta PK-35.
Runkosarjojen viisi viimeistä joukkuetta pelasivat omissa lohkoissaan yksinkertaisen putoamissarjan, jossa runkosarjojen pisteet otettiin mukaan. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Sarjan kolmanneksi viimeinen karsi sarjapaikastaan pelaamalla yksinkertaisen sarjan kahden Kakkosen lohkoissa toiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa. Sarjan voittaja selvisi Ykköseen.
Joukkueet saivat bonuspisteitä seuraavasti: lohkojen voittajat 5, toiseksi sijoittuneet 3, kolmanneksi sijoittuneet 2 ja neljänneksi sijoittuneet 1 pisteen. Haka nousi suoraan Veikkausliigaan.
PK-35 karsi liigapaikasta TP-Seinäjoen kanssa ja nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 7–5: Uusinta suorasta säilymisestä Gnistan-HIK 0-2
TiPS ja Ponnistus putosivat Kakkoseen.
GBK ja Närpes Kraft putosivat Kakkoseen.
Gnistan säilyi Ykkösessä, EIF ja HIFK jäivät Kakkoseen.
Pyry Nokia nousi Ykköseen, KuPS putosi Kakkoseen ja VisanP jäi Kakkoseen.
Mika Hernesniemi
Mika Hernesniemi (s. 2. toukokuuta 1973 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hernesniemi on Voikkaan Pallo-Peikkojen kasvatti ja kuului samaan menestyksekkääseen ikäluokkaan Sami Hyypiän ja Toni Huttusen kanssa. Ensiesiintymisensä Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa hän teki Kuusankosken Kumun riveissä 15. heinäkuuta 1990 ottelussa Kuusysiä vastaan.
Vuonna 1993 Hernesniemi siirtyi Myllykosken Palloon, jota hän edusti suurimman osan urastaan. Hän saavutti MyPan kanssa Suomen mestaruuden sekä lukuisia himmeämpiä SM-mitaleja. Suomen cupin hän voitti kahdesti.
Hernesniemi nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2009.
Rolf Palmgren
Rolf Odo Armand Palmgren (22. toukokuuta 1880 Helsinki – 6. lokakuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen ornitologi, Korkeasaaren eläintarhan intendentti ja Suomen ensimmäinen valtion luonnonsuojeluvalvoja.
Palmgren kuvasi kirjassaan "Helsingforstraktens fågelfauna" Helsingin Vanhankaupunginlahden linnustoa. Hän teki itse useita retkiä tälle alueelle ja järjesti sinne myös ekskursioita. Toinen Palmgrenin tutkimuksen kohde oli myöhemmin kuivattu Huittisten Raijalanjärvi jonka linnustosta hän julkaisi 1915 kirjan "Till kännedomen om fågelfaunan i Hvittis samt angränsande delar af Kumo socken och Kauvatsa kapell".
Palmgrenin kirjallisen tuotannon pääteos oli vuosina 1920–1922 ilmestynyt "Naturskydd och kultur 1-2" ("Luonnonsuojelu ja kulttuuri I–II"). Hän kuvasi teoksessa suomalaisen luonnonsuojeluaatteen syntyvaiheita ja vetosi myös Vanhankaupunginlahden suojelemiseksi rakentamiselta. Palmgren kirjoitti myös eläinaiheisia kirjallisia kuvauksia joita julkaistiin muun muassa "Luonnon lapsia 1–2" nimisessä kokomateoksessa.
Palmgren oli Korkeasaaren eläintarhan intendenttinä 1910–1929. Vuodesta 1924 hän toimi myös valtion luonnonsuojelunvalvojana. Palmgren opetti lisäksi luonnonhistoriaa vuosina 1914–1924 Ruotsalaisessa normaalilyseossa ja muissa helsinkiläisissä kouluissa. 1920-luvulla Korkeasaaren toimintaa jouduttiin supistamaan rahapulan takia. Palmgren joutui riitoihin alaistensa kanssa ja hän kärsi myös alkoholiongelmista. Palmgren erotettiin intendentin virastaan 1929 syytettynä varojen väärinkäytöstä. Hän vietti loppuvuotensa "köyhänä, yksinäisenä ja murtuneena" ja kuoli Käpylän vaivaistalossa lokakuussa 1944.
Valto Maunula
Valto Maunula (s. 15. helmikuuta 1936 Kittilä) on suomalainen sähköteknikko ja kirjailija, joka asuu nykyisin Sodankylän Sattasessa.
Maunulan romaaneissa "Kannattaa varoa" ja "Ei sorru" kuvataan Kolarin ja Kittilän alueella jatkosodan aikana toimineita metsäkaartilaisia. Romaanissa "Kahdeksanvuotiaan sota" käsitellään lappilaisten Ruotsiin evakkoon joutumista Lapin sodan aikana syksyllä 1944.
Popov
Popov (), naisilla Popova (Попо́ва) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä, jota esiintyy myös bulgarialaisilla. Se perustuu ammattinimitykseen "pop" (поп) ’pappi’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Popov
Popova
Muita
Luettelo Matti Salmisen levytyksistä
Tämä on luettelo Matti Salmisen levytyksistä.
Lebedev
Lebedev (), naisilla Lebedeva (Ле́бедева) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu ’joutsenta’ tarkoittavaan liikanimeen "Lebed" (Ле́бедь). Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Lebedev
Lebedeva
Muita
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975
Jääkiekon SM-sarjakaudella 1974–1975 mestaruus ratkaistiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat sarjasta. Kausi oli viimeinen jolloin jääkiekon Suomen mestaruus ratkaistiin suoraan sarjamuotoisesti. Seuraavalla kaudella SM-sarjan nimi vaihtui SM-liigaksi ja suuri uudistus oli pudotuspelien mukaan tuleminen. Mestaruuden voitti Tappara, selvällä 11 pisteen erolla hopealle tulleeseen HIFK:hon.
SaiPa ja TuTo putosivat I-divisioonaan. Sarjaan nousivat Vaasan Sport ja Forssan Palloseura.
Timo Sutinen, Jokerit voitti pistepörssin 26+28 = 54. Seppo Repo oli paras maalintekijä 37 osumallaan. Juhani Tamminen, HIFK oli paras syöttäjä – 36.
Petrov
Petrov, naisilla Petrova () on yksi yleisimmistä venäläisistä ja bulgarialaisista sukunimistä. Se perustuu raamatulliseen etunimeen (ven. Пётр, "Pjotr"; bulgarian "Petăr", Петър), jota suomessa vastaavat Pietari, Petri ym. Tunnettuja Petrov- ja Petrova-nimisiä henkilöitä ovat:
Petrov
Petrova
Yhdysnimiä
Petrov salanimenä
Krog
Krog on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kroonstad
Kroonstad on kaupunki Etelä-Afrikan Free Staten provinssissa Vaaljoen varrella. Kaupungissa on noin 111 000 asukasta (vuonna 1991) ja se on maatalouden ja teollisuuden keskus sekä merkittävä rautateiden risteysasema.
Kaupunki perustettiin vuonna 1855 ja se kasvoi nopeasti 1800-luvun lopulla kun alueelta löydettiin kultaa. Bloemfonteinin kukistuttua toisen buurisodan aikana se oli Oranjen vapaavaltion pääkaupunki 13. maaliskuuta - 11. toukokuuta 1900.
Hyposentri
Hyposentri on maanjäristyskeskus eli fokus, maan alla sijaitseva kohta, josta maanjäristys alkaa. Suoraan hyposentrin yläpuolella olevaa maanpinnan kohtaa kutsutaan episentrumiksi. Maanjäristyksessä kallioperään varastoitunut jännitys ylittää hyposentrissa kiviaineksen lujuuden. Tällöin maanjäristyskeskusta ympäröivä kallioperä repeää ja kallioperän osaset siirtyvät toisiinsa nähden. Hyposentrissa vallitseva jännityskenttä vaikuttaa maanjäristyksen syntyyn ja voimakkuuteen. Jännitystä varastoituu kallioperään nopeammin mannerlaattojen kohtaamisvyöhykkeillä kuin niiden sisäosissa.
Hyposentrin syvyys voi olla sadoista metreistä satoihin kilometreihin. Maanjäristyskeskuksen syvyys vaikuttaa maanjäristyksen tuhoisuuteen. Tuhot ovat yleensä sitä pahempia, mitä lähempänä maanpintaa hyposentri sijaitsee. Maanjäristyksessä hyposentrin ympärille muodostuu murtuma-alue eli fokusalue, jossa tapahtuvaa muodonmuutosta kuvaa järistyksen fokusmekanismi. Voimakkaissa maanjäristyksissä fokusalue voi olla laajuudeltaan useita satoja kilometrejä.
Hyposentri-termiä käytetään myös ilmakehässä räjähtävän ydinaseen alapuolella olevasta kohdasta. Termi sopii kaikkiin vastaavankokoisiin räjähdyksiin, mutta sille ei ollut käyttöä ennen ydinräjäytyksiä. Tässä kontekstissa termi "nollapiste" (ground zero) on sen synonyymi, vaikkakin se on vähemmän tarkka ja sitä käytetään vapaammin.
Hyposentrin koordinaatit ja tapahtuma-aika voidaan määrittää seismografihavaintojen perusteella. Perinteisin määritystapa on graafinen. P- ja S-aallon saapumisaikojen erotus seismogrammilla antaa etäisyyden maanjäristyksen tapahtumapaikkaan. Tämän jälkeen oikeapituiselle kartalle voidaan piirtää ympyrä käyttäen havaintopistettä ympyrän keskipisteenä. Jos maanjäristys on matala, sen episentri löytyy tämän ympyrän kehältä. Vähentämällä P- ja S-aaltojen saapumisajasta kyseisten aaltotyyppien ennustettu kulkuaika, saadaan arvio järistyksen tapahtumahetkelle eli "origoaika".
Maanjäristyksen paikantamiseen tarvitaan yleensä vähintään kolme asemaa, sillä kolme erikeskeistä ympyrää voi leikata enintään yhdessä pisteessä. Pienikin syvyyden kasvu johtaa siihen, että ympyrät eivät enää leikkaa toisiaan, jolloin episentrin paikkaan tulee epävarmuutta. Useamman aseman käyttäminen pienentää virheen todennäköisyyttä. Mikäli käytettävissä on yhden aseman kaikki kolme komponenttia ja P-aallon tulosuunta voidaan määrittää, voidaan alustava paikannus tehdä myös yhden aseman perusteella.
1960-luvulta lähtien hyposentrejä on voitu määrittää käyttäen tietokonealgoritmeja. Algoritmit käyttävät paikannukseen P- ja S-aaltojen tuloaikoja ja laskevat iteratiivisesti fokuksen sijainnin ja syvyyden virherajoineen. Laskenta voidaan suorittaa litteällä tai pallomaisella nopeusmallilla. Laskennan onnistuminen riippuu käytetyn nopeusmallin hyvyydestä sekä algoritmin teknisistä yksityiskohdista.
Viljelykasvi
Viljelykasvi on kasvi, jota ihminen viljelee omaa tarkoitustaan varten. Erilaisia hyötykasveja ryhmittäin ovat ravintokasvit, raaka-ainekasvit ja koristekasvit.
Suomessa tärkeitä viljelykasveja ovat ruis, ohra, timotei, kaura, vehnä, puna-apila, peruna, sokerijuurikas ja rypsi.
Fazer-liiga 1994–1995
Fazer-liigana tunnettiin jääkiekon 1. divisioonan ylempi loppusarja. 1. divisioona aloitettiin 12 joukkueen sarjana, josta jouluna pudotettiin kaksi joukkuetta (Ketterä ja Karhu-Kissat). Nämä saivat jatkaa niin sanotussa Fazer-liigan noususarjassa, josta Karhu-Kissat kuitenkin luopui."Pääartikkeli: Jääkiekon SM-liigan karsinnat 1995"Kiekko-Karhut, Ketterä, Titaanit ja Kärpät Fazer-liigaan kaudeksi 1995–1996. Neljä seuraavaa karsintasarjaan.
PiTa ja Diskos -93 Jyväskylästä nousivat Fazer-liigaan.
Albalophosaurus
Albalophosaurus on kasvinsyöjädinosaurusten suku, joka tieteellinen kuvaus perustuu vuonna 2009 Japanissa Kuwajima-muodostumasta Hakusanista, Ishikawan prefektuurista löydettyihin jäännöksiin.
Holotyyppi koostuu kallonluista, jotka ovat peräisin oletettavasti yhdelle yksilölle kuuluneesta kallosta. Kaikki kallon osat eivät ole säilyneet. Tyyppilaji sai nimen "A. yamaguchiorum" kahden innokkaasti etsinnässä auttaneen Yamaguchi-nimisen japanilaisen mukaan.
Ei tiedetä tarkasti, minkä ikäisestä kerrostumasta "Albalophosauruksen" jäänteet löydettiin, koska löytöpaikalta puuttuu merellisiä kerrostumia, joissa olisi indeksifossiileja. Kuwajiman muodostuman kuitenkin tiedetään syntyneen varhaisliitukaudella, todennäköisesti Barrias-vaiheen jälkeen, ennen Barrême-vaihetta. Tämä arvio perustuu löytöpaikan alla ja päällä oleviin muodostumiin. Tuoreemmat tutkimukset viittaavat siihen, että Kuwajima-muodostuman ikä on todennäköisesti Valangin-vaiheen ja Hauterive-vaiheen väliltä, vaikkakin tarkka ikä on yhä epävarma.
Dinosauruksen etujalat ovat olleet lyhyet, ja se on liikkunut takajalkojen varassa. Koko eläimen pituus on ollut 130 cm ja kallon noin 10 cm.
"Albalophosaurus" luokiteltiin tavalliseksi ceratopsiaksi lajinkehitysanalyysissa. Luokitus tehtiin suvun kuvauksen yhteydessä. Holotyypissä on vain kladogrammin hämärä synapomorfia, eikä yhtään yksiselitteistä synapomorfiaa, joka määrittelisi ceratopsian. Muut piirteet, kuten "Albalophosauruksen" hampaiden morfologia, tuntuvat viittaavan siihen, että suvulla on yhteys ornithopodaan. Niinpä alkuperäisen kuvauksen tekijät viittaavat cerapoda incertae sedisiin, eivätkä pidä sitä ceratopsiana.
Sokolov
Sokolov voi tarkoittaa seuraavia:
Sokolov, naisilla Sokolova () on yksi yleisimmistä venäläisistä sukunimistä. Se perustuu ’haukkaa’ tarkoittavaan lisänimeen "Sokol" (Со́кол). Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Kesävihanta
Kesävihanta tarkoittaa kasvitieteessä kasvia, joka pudottaa lehtensä osaksi vuotta. Lauhkealla ja kylmällä vyöhykkeellä tämä tapahtuu talvisin. Trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä tämä tapahtuu kuivina kausina. Vastakohta kesävihannille kasveille on ainavihannat kasvit, joilla on lehtiä ympäri vuoden.
Maapallon kasvillisuusvyöhykkeistä kesävihantia kasveja esiintyy tyypillisesti esimerkiksi boreaalisella vyöhykkeellä, lehtimetsävyöhykkeellä, savanneilla ja monsuunimetsissä.
Blue (Da Ba Dee)
Blue (Da Ba Dee) on italialaisen eurodance-yhtye Eiffel 65:n tunnetuin single. Se nousi singlelistojen ykköseksi useissa Euroopan maissa vuonna 1999.
Bad Romance
"Bad Romance" on Lady Gagan kappale, ja ensimmäinen singlejulkaisu EP-levyltä "The Fame Monster". Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet Lady Gaga sekä RedOne.
Kappale vuoti internetiin 2. lokakuuta 2009, mitä Gaga kommentoi: "Nettiin vuotanut versio saa korvani vuotamaan verta, odottakaas että kuulette oikean version." Kappale sai virallisen ensisoittonsa Pariisissa Alexander McQueenin muotinäytöksessä taustamusiikkina. Radioissa kappaleen soitto alkoi 19. lokakuuta. "Bad Romance" julkaistiin digitaalisena singlenä 26. lokakuuta ja myöhemmin fyysisesti. "Rolling Stonen" "The 25 Best Songs of 2009" -listassa kappale sijoittui kymmenenneksi. Vuonna 2010 Lady Gaga voitti "Bad Romancella" seitsemän palkintoa sen musiikkivideosta MTV Video Music Awards -gaalassa, kolme palkintoa MTV Europe Music Awards -gaalassa ja vuonna 2011 Grammy-palkinnot parhaasta naisen esittämästä pop-kappaleesta ja parhaasta lyhyestä musiikkivideosta.
Kappale sai virallisen ensisoittonsa Pariisissa Alexander McQueenin muotinäytöksessä taustamusiikkina. "Bad Romance" julkaistiin digitaalisesti singlenä 26. lokakuuta Ison-Britannian Radio 1 soitti "Bad Romancen" ensimmäisenä 19. lokakuuta 2009 kello 8.35 paikallista aikaa, eli Suomen aikaa klo 10.35. Gaga esiintyi "Saturday Night Live" -ohjelmassa 3. lokakuuta 2009, jolloin hän esitti kolmen kappaleen sekoituksen. Kappaleiden "LoveGame" ja "Poker Face" välissä Gaga soittaa pianolla akustisen otteen "Bad Romance" -kappaleesta.
Kappaleesta vuoti internetiin 2. lokakuuta huonolaatuinen demoversio, jota Gaga itsekin haukkui Twitterissä: ""Nettiin vuotanut seuraava singleni saa korvani vuotamaan verta. Odottakaapas kun kuulette kappaleesta oikean version"".Gaga soitti otteen kappaleesta pianolla akustisesti Saturday Night Live -ohjelmassa Yhdysvalloissa 3. lokakuuta.
Laurieann Gibson vahvisti GagaDaily.com:lle tehneensä koreografian "Bad Romance" -singlen musiikkivideota varten. Gibson sanoi, että videosta tulee "fantastinen". Myöhemmin myös David Guetta päivitti Twitter-blogiinsa viestin, jossa kertoo olevansa seuraavan Lady Gagan musiikkivideon kuvauksissa ja Guetta kehuu häntä hullun nerokkaaksi. Musiikkivideo kuvattiin 16. lokakuuta 2009. Videon ohjasi Francis Lawrence ja se julkaistiin Lady Gagan YouTube-kanavalla 23. marraskuuta 2009. Video oli YouTuben kaikkien aikojen katsotuin video jonkin aikaa, ennen kuin Justin Bieberin "Baby"-kappaleen video ohitti sen.
Doug Jarvis
Douglas M. "Doug" Jarvis (s. 24. maaliskuuta 1955 Brantford, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Toronto Maple Leafs varasi Jarvisin toisella kierroksella varausvuorolla 24. Jarvis ei kuitenkaan pelannut otteluakaan Torontossa ennen kuin hänet kaupattiin Montreal Canadiensiin vaihdossa Greg Hubickiin.
Jarvis debytoi NHL:ssä kaudella 1975–1976 Montrealissa ja teki 80 ottelussa tehopisteet 5+30=35. Seitsemän Montrealissa pelatun kauden jälkeen Jarvis kaupattiin yhdessä Rod Langwayn ja Brian Engblomin kanssa Washington Capitalsiin vaihdossa Ryan Walteriin ja Rick Greeniin. Jarvis pelasi Washingtonissa neljä kautta ennen siirtymistään Hartford Whalersiin vaihdossa Jörgen Pettersoniin kesken kauden 1985–1986. Kolmen Hartford-kauden jälkeen Jarvis lopetti uransa vuonna 1988.
Peliuran jälkeen Jarvis on toiminut valmentajana. Hän oli Dallas Starsin sekä sen edeltäjän Minnesota North Starsin apuvalmentajana Pierre Pagén, Bob Gaineyn ja Ken Hitchcockin aikana. Kausina 2005–2009 Jarvis toimi Montreal Canadiensin apuvalmentajana sekä AHL:n Hamilton Bulldogsin päävalmentajana kaudet 2003–2005.
Doug Jarvisilla on hallussaan NHL:n ennätys perättäisistä pelatuista otteluista. Hän pelasi 964 perättäistä ottelua NHL:n runkosarjassa vuosina 1975–1988. Jarvis voitti Stanley Cupin pelaajana neljä kertaa Montrealissa (vuosina 1976–1979) sekä kerran valmentajana Dallasissa (1999). Jarvis palkittiin Bill Masterton Trophyllä vuonna 1987 sekä Frank J. Selke Trophyllä vuonna 1984.
Doug Jarvis on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Lindan kanssa kaksi lasta.
Merimaskun kirkko
Merimaskun kirkko on vuodelta 1726 peräisin oleva tasavartinen puinen ristikirkko entisen Merimaskun kunnan pääsaarella Otavalla, nykyisessä Naantalin kaupungissa. Kirkon punamullatut ulkoseinät on rakennettu hirrestä ja katto päällystetty paanuilla. Kirkkoa käyttää Merimaskun seurakunta ja sen omistaa Naantalin seurakuntayhtymä.
Kirkkoa ympäröivää kirkkotarhaa rajaa hirsiaita. Luoteiskulmassa on vuodelta 1769 peräisin oleva kellotapuli, lounaiskulmassa hirsinen porttihuone ja kaakkoiskulmassa 1700-luvun puolivälistä peräisin oleva hirsinen hautakappeli. Viime sotien sankarihauta-alueella oleva muistomerkki on Vilho Aallon teos. Alunperin kirkossa oli paanukate, joka vaihdettiin pärekatoksi 1855. Vuonna 1915 katoksi vaihtui saumattu peltikate, jonka päälle naulattiin paanut 1956.
Museovirasto on määritellyt Merimaskun kirkkoympäristön yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lähde- ja perimätietojen mukaan Merimaskun kappelikirkkoon on todennäköisesti haudattu 1600-luvulla Oxenstierna- ja Kruus-suvun jäseniä, jotka hallinoivat Lempisaarta. Muita tunnettuja 1600-luvulla haudattuja ovat Akkolan Maria Brehms ja Nyckelbergin käskynhaltijan vaimo Brita Jaakontytär. Heidän hautapaikoistaan on kirkon seinällä muistotaulut. Tuolloin 1600–1700-luvuilla itse kirkkorakennuksen alle haudattiin arvo- ja yläluokkaisia henkilöitä, muut kirkon ulkopuolelle hautausmaalle. Merimaskun seurakunnan kuolleitten luettelo alkaa vuodesta 1682. Historiankirjojen mukaan hautausmaan ensimmäinen laajennus tapahtui vuonna 1690, koska kirkon ulkopuolinen tontti oli todennäköisesti varsin ahdas. Jo muutamia vuosia myöhemmin koitti suuret kuolonvuodet, jolloin vuonna 1697 hautausmaalle haudattiin 33 henkilöä ja kirkkoon 15, sekä tehtiin joukkohauta muualta tulleille nälkäpakolaisille. Kirkkoon hautaamiset vähenivät hiljalleen 1700-luvulla ja viimeinen Merimaskun kirkkoon haudattu oli lapsivainaja vuonna 1802.
Merimaskun kirkossa on tarkoitus vuoden 2020 paikkeilla tehdä perusteellinen peruskorjaus, jossa korjataan muun muassa katto, ikkunat ja sakasti, sekä vanhaa hautausmaata ympäröivä hirsiaita ja portit. Kirkon lämmitysjärjestelmä uusittiin vuonna 2009 ja 2012 kunnostettiin kiinteät penkit. Merimaskun korjauksia on tarkoitus rahoittaa myymällä vuokralla oleva Merimaskun pappila. Vuonna 1913 rakennettu ja 1986 peruskorjattu pappila sijaitsee noin 700 metriä etelälounaaseen kirkosta. Asuinpinta-alaltaan 246 neliömetrinen pappila sijaitsee 1,4 hehtaarin tontilla.
Georges J. F. Köhler
Georges Jean Franz Köhler (17. maaliskuuta 1946 München – 1. maaliskuuta 1995 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen biologi.
Köhler sai Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä César Milsteinin ja Niels K. Jernen kanssa vuonna 1984 työstään immuunijärjestelmän tutkimuksessa ja monoklonaalisten vasta-aineiden tuottamisesta. Osa tästä tutkimuksesta tehtiin Baselin Immunologian Instituutissa, jossa Niels K. Jerne oli johtajana vuosina 1969-1980.
Vuonna 1984 Köhleristä tuli Max Planck -instituutin Immunobiologian yksikön johtaja. Hän työskenteli siinä tehtävässään kuolemaansa asti.
Mosalsk
Mosalsk () on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee pienen Možaika-joen varrella 93 kilometriä Kalugasta länteen. Kaupunki on Mosalskin piirin keskus. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2008).
Mosalsk mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1231, jolloin se kuului Tšernigovin ruhtinaskuntaan. Sittemmin se oli Mosalskin lääniruhtinaskunnan keskus ja sen jälkeen kuului Liettuaan. Iivana III:n joukot valtasivat kaupungin vuonna 1493. Lopullisesti se liitettiin Venäjään 1500-luvun alussa. Vuonna 1776 siitä tuli Kalugan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus.
1800-luvun puolivälissä Mosalsk oli huomattava maataloustuotteiden tukkukaupan keskus. Toisen maailmansodan lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942 se oli saksalaisten miehittämä. Nykyään kaupungissa on konepaja, pellavanjalostuslaitos ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu pyhän Yrjön kirkko vuodelta 1745.
Pitää pystyy elää
Pitää pystyy elää on TS:n ja Cheekin mixtape, joka julkaistiin vuonna 2003. Levyllä vierailee useita 5th Elementin jäseniä.
Doug Mohns
Douglas Allen ”Diesel” Mohns (13. joulukuuta 1933 Capreol, Ontario, Kanada – 7. helmikuuta 2014) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana ja laitahyökkääjänä.
Mohns pelasi NHL:ssä 22 kautta vuosina 1953–1975. Hän edusti tänä aikana Boston Bruinsia, Chicago Black Hawksia, Minnesota North Starsia, Atlanta Flamesia ja Washington Capitalsia.
Juniorina Mohns voitti kahdesti Memorial Cupin, vuosina 1951 ja 1953, pelatessaan Barrie Flyersissa.
Uransa parhaat kaudet Mohns pelasi Chicagossa, jossa hän oli vasen laitahyökkääjä kuuluisassa ”Scooter line” -hyökkäysketjussa yhdessä Stan Mikitan ja Kenny Wharramin kanssa.
NHL:n runkosarjassa Mohns pelasi 1390 ottelua. Hän teki niissä tehopisteet 248+462=710 ja sai 1250 jäähyminuuttia.
Mohns oli Washington Capitalsin seurahistorian ensimmäinen kapteeni.
Rise &amp; Shine
Rise & Shine on John Kay & Steppenwolf -yhtyeen albumi vuodelta 1990. Kappale ”The Wall” kertoo John Kayn lapsuuden pakomatkasta pois Itä-Saksasta toisen maailmansodan jälkeen, ja ”Rock ’N Roll War” on omistettu Vietnamin sodan veteraaneille.
Kevin Rudolf
Kevin Rudolf (s. 17. helmikuuta 1983 Manhattan, New York, New York) on yhdysvaltalainen pop rock, hip hop, rap rock -laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.
Kevinin debyyttialbumi "In the City" julkaistiin marraskuussa 2008. Albumin ensimmäinen single "Let It Rock" sijoittui viiden parhaan joukkoon Yhdysvaltain, Britannian ja Australian listoilla. Singlen myyntimäärä saavutti platinarajanYhdysvalloissa. Singlellä vieraili rap-artisti Lil Wayne. Albumin toinen single "Welcome to the World" sijoittui puolestaan sijalle 58 Billboard Hot 100 -listalla. Singlellä vieraili rap-artisti Kid Cudi.
Ilmari (artisti)
Keisuke Ilmari Ogihara (jap. 荻原イルマリ恵介, Ogihara Irumari Keisuke, syn. 17. kesäkuuta 1975 Helsinki), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Ilmari (イルマリ), on japanilainen hip hop -artisti. Hänen isänsä on japanilainen ja äitinsä suomalainen. Keisuke syntyi Helsingissä, mutta asuu nykyään Tokiossa.
Ilmarin ominaisuuksiin kuuluu beatboxaus.
Ilmari on tunnettu Teriyaki Boyz ja Rip Slyme hip hop -yhtyeistä.
Web of Science
Web of Science on Clarivate Analytics -yhtiön ylläpitämä tieteellisten julkaisujen haku- ja indeksointipalvelu, jolla voidaan etsiä vertaisarvioituja julkaistuja tutkimuksia. Web of Sciencen tietokannoilla seurataan yli 33 000 tieteellistä julkaisusarjaa (2017). Aineiston pohjalta julkaistaan vuosittain esimerkiksi maailman siteeratuimpien tieteilijöiden luettelo (). Hakukoneella saa myös selville mihin artikkeleihin kyseinen tutkimus viittaa ja mitkä artikkelit viittaavat siihen.
Web of Science oli alkujaan "Institute for Scientific Information"in (ISI), sittemmin Thomson Reutersin ja nykyään Clarivate Analyticsin tuottama palvelu.
Web of Science hakee tietoja lukuisista tietokannoista, joista keskeisimpiin kuuluvat Conference Proceedings Citation Index (yli 160 000 konferenssijulkaisua 1990-), Science Citation Index Expanded, Social Sciences Citation Index, Arts & Humanities Citation Index (A&HCI), Index Chemicus, Current Chemical Reactions ja Book Citation Index.
Vuodesta 2008 lähtien hakupalvelu on sisältänyt myös kansallisia viittaustietoja useasta maasta. Siten indeksointi sisältää myös muita kuin englanninkielisten artikkelien viittauksi, sillä käytössä on esimerkiksi Kiinan tiedeakatemian kanssa toteutetun Chinese Science Citation Databasen (CSCD) aineisto.
Hakupalvelu on tilaajapohjainen ja tutkimuslaitokset maksavat sen käytöstä. Web of Science toimii ISI Web of Knowledge -hakukonealustalla.
Charles K. Kao
Charles Kuen Kao (4. marraskuuta 1933 Shanghai, Kiina – 23. syyskuuta 2018 Sha Tin, Hongkong) oli Kiinassa syntynyt brittiläis-yhdysvaltalainen fysiikan professori. Hän tutki ja kehitti valokuitujen käyttöä tiedonsiirtoon, mistä hän sai puolet vuoden 2009 fysiikan Nobelista. Toinen puoli jaettiin Willard S. Boylen ja George E. Smithin kesken.
Kao tuli sivistyneestä ja varakkaasta perheestä Shanghain lähistöltä. Hänen isänsä opiskeli vuoden Yhdysvalloissa oikeustiedettä. Perheeseen syntyi neljä lasta, mutta vanhemmat lapset kuolivat pieninä tuhkarokkoepidemiaan. Vuonna 1948 perhe muutti Hongkongiin, missä Kao kävi koulunsa loppuun ja vuonna 1953 hän lähti Englantiin, missä hän opiskeli sähkötekniikkaa Lontoon yliopistossa. Hän suoritti 1957 tutkintonsa keskinkertaisin arvosanoin ja meni samana vuonna töihin puhelinyhtiö Standard Telephones and Cablesiin (STC), joka on telejätti ITT:n brittiläinen tytäryhtiö.
Kao siirtyi 1960 ITT:n Harlow’ssa sijaitsevaan laboratorioon. Hän väitteli 1965 Lontoon yliopistossa. Vuonna 1966 Kao ja George Hockman keksivät, että jos erittäin kirkkaasta lasista tehdään ohuita säikeitä, niitä pitkin voi siirtää valoa pitkiä matkoja ilman että signaali vaimenee olemattomiin. Tulos julkaisiin samana vuonna kuuluisassa artikkelissa ”Dielectric-fibre Surface Waveguides for Optical Frequencies”. Tästä työstä Kao sai 2009 Nobelin fysiikanpalkinnon.
Kao opetti Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa kaksi jaksoa, 1970–1974 ja 1987–1996. Jälkimmäisellä jaksolla hän oli yliopiston varakansleri. Siinä välissä hän työskenteli jälleen ITT:n palveluksessa, tällä kertaa sen eri toimipisteissä Yhdysvalloissa. Kao ei enää 1996 palannut ITT:lle, jonka Yhdysvaltojen toiminnot oli myyty ranskalaiselle Alcatelille, vaan jatkoi sen sijaan hongkongilaisen yrityselämän palveluksessa.
Kao tapasi tulevan vaimonsa STC:llä. Heillä on kaksi lasta. Kaolla havaittiin Alzheimerin tauti vuonna 2004.
Ensimmäiset käytännön sovellukset Kaon keksinnöstä toteutettiin 1970, ja 1900-luvun loppuun mennessä huomattava osa maailman tietoliikenteestä oli siirtynyt kulkemaan valokuituja pitkin.
Kun Kao sai Nobelinsa, laskettiin, että maailmassa oli yli miljardi kilometriä valokuitua.
Kao on saanut lukuisia palkintoja ja arvonimiä. Hänelle on myönnetty IEEE:n Alexander Graham Bell -mitali sekä Marconin ja Kolumbuksen mitalit. Nobelin hän sai 2009. Hän on Brittiläisen imperiumin komentaja (Commander of the Order of the British Empire, CBE) vuodesta 1993 ja Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja (KBE) vuodesta 2010. Hongkongin kiinalaisen yliopiston tiloissa paljastettiin Kaon patsas vuonna 2010.
Irtokelluja
Irtokelluja eli "lemnidi" on vedenpinnassa irrallaan kelluva vesikasvi, jolla ei ole pohjaan asti ulottuvia juuria. Irtokellujia ovat esimerkiksi limaskat ("Lemna") ja kilpukka ("Hydrocharis morsus-ranae").
Jeff Odgers
Jeff Odgers (s. 31. toukokuuta 1969 Spy Hill, Saskatchewan, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä lähinnä tappelijan roolissa ja sai pelaamassaan 821:ssä runkosarjan ottelussa 2364 jäähyminuuttia. Tehopisteitä Odgers teki runkosarjassa 75+70=145.
Odgers pelasi kaudet 1986–1990 WHL:n Brandon Wheat Kingsissa. Odgersia ei koskaan varattu NHL:ään. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1990–1991 IHL:n Kansas City Bladesissa.
Kaudella 1991–1992 Odgers teki NHL-debyyttinsä San Jose Sharksissa. Kaudella 1995–1996 hän oli San Josen kapteeni. Neljän San Jose -kauden jälkeen Odgers siirtyi kaudeksi 1996–1997 Boston Bruinsiin, jossa pelasi kuitenkin vain yhden kauden ennen siirtymistään Colorado Avalancheen seuraavaksi kaudeksi. Kolmen Coloradon kauden jälkeen Odgers siirtyi Atlanta Thrashersiin, jossa pelasi kolme kautta ennen kuin lopetti uransa kauden 2002–2003 jälkeen.
Uransa jälkeen Odgers on toiminut radiotoimittajana ja valmentanut poikansa juniorijoukkuetta.
Wise (muusikko)
Seiji Kameyama (, s. 10. elokuuta 1979), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Wise tai WISE on japanilainen hip hop-artisti. Hän kuuluu Rip Slyme ja Teriyaki Boyz hip hop -yhtyeisiin. Hän on kuulunut myös SONPUBin kanssa WISE'N'SONPUB -nimiseen hip hop duoon.
Willard S. Boyle
Willard Sterling Boyle (19. elokuuta 1924 Amherst, Nova Scotia, Kanada – 7. toukokuuta 2011 Truro, Nova Scotia, Kanada) oli kanadalainen fysiikan professori. Hän on tutkinut ja kehittänyt esimerkiksi digitaalikameroissa käytettäviä puolijohdeantureita eli CCD-kennoja, mistä hän sai puolet vuoden 2009 fysiikan Nobelista yhdessä George E. Smithin kanssa. Toisen puolen sai valokuitujen käyttöä tutkinut Charles K. Kao.
George E. Smith
George Elwood Smith (s. 10. toukokuuta 1930) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän on tutkinut ja kehittänyt esimerkiksi digitaalikameroissa käytettäviä puolijohdeantureita eli CCD-kennoja, mistä hän sai puolet vuoden 2009 fysiikan Nobelista yhdessä Willard S. Boylen kanssa. Toisen puolen sai valokuitujen käyttöä tutkinut Charles K. Kao.
Janokeskus
Janokeskus on selkärankaisten väliaivojen hypotalamuksessa oleva alue, joka aistii elimistön nestetasapainotilaa.
Janokeskuksessa on hermosoluja eli "osmoreseptoreja", jotka reagoivat veren osmoottisen väkevyyden muutoksiin, varsinkin natriumioniväkevyyden muutoksiin. Väkevyydessä tapahtuvien muutosten mukaan janokeskus välittää aivoille janontunteen voimistumista tai vähentymistä.
Nigo
Nigo (jap. ニゴー, Nigō), oikealta nimeltään Tomoaki Nagao (長尾 智明) (syn. 23. joulukuuta 1970) on japanilainen musiikkituottaja ja DJ. Hän on myös A Bathing Ape -vaatemerkin perustaja.
Mick Cocks
Mick Cocks (k. 22. joulukuuta 2009) oli australialainen kitaristi, joka muistetaan työstään hard rock -yhtyeessä Rose Tattoo. Hän toimi lisäksi muun muassa Heaven-yhtyeessä. Keväällä 2009 vahvistettiin tieto Cocksin sairastumisesta maksasyöpään. Heinäkuussa hänelle järjestettiin Sydneyssä hyväntekeväisyyskonsertti, jossa esiintyivät Rose Tattoo, Jimmy Barnes, You Am I, Ian Moss ja The Screaming Jets.
Cocks kuului jo Rose Tattoon alkuperäiskokoonpanoon 1970-luvulla. Hän kuoli 22. joulukuuta 2009.
Chirpy Chirpy Cheep Cheep
Chirpy Chirpy Cheep Cheep on brittiläisen purukumipopyhtye Middle of the Roadin alkukesästä 1971 julkaisema single, joka myöhemmin oli mukana kappaleen nimikkoalbumilla. Kappale oli Middle of the Roadin suurin menestys, ja se nousi usean viikon ajaksi Britannian levymyyntilistojen ykköseksi. Myöhemmin kappaleesta on tullut eräs oman tyylisuuntansa klassikoita.
Kappaleen samannimisen suomenkielisen version sanoitti Vexi Salmi ja sen levyttivät Koivistolaiset.
Muntin silta
Muntin silta on vuonna 1850 valmistunut kivinen, yksiaukkoinen holvisilta Taivassalossa. Silta sijaitsee nykyisen Kustavintien eli Seututie 192 varrella. Sillan pinta-ala on 99 m² ja aukko 2 m.
Muntin silta yhdisti rakentamisaikanaan vuonna 1850 saaressa sijainneen Koiviston kylän mantereen puolella olleeseen Taivassaloon yli kapean Muntinsalmen, joka on kuroutunut suurelta osin umpeen. Paikalla sijaitsi ennen kivisiltaa 1700-luvun lopulla rakennettu puusilta. Silta sulautuu hyvin ympäristöönsä, ja sen ylittämä salmi on maankohoamisen johdosta kutistunut pieneksi puroksi.
Silta hyväksyttiin museosillaksi vuonna 1982, ja paikalle on pystytetty opastaulu. Silta rakennettiin pitäjän asukkaiden kustannuksella, ja se ladottiin luonnonkivistä niin sanottuna kylmämuurina. Se muistuttaa rakenteeltaan 1700-luvun holvisiltoja. Muntin silta kuuluu Saariston rengastien nähtävyyksiin, ja se kuuluu myös Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Ruijanpahtahanhikki
Ruijanpahtahanhikki ("Potentilla chamissonis", myös "P. nivea" subsp. "chamissonis") on pohjoinen ja arktinen ruusukasvi. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Monivuotinen ja kohenevavartinen ruijanpahtahanhikki kasvaa 10–30 cm pitkäksi. Varsi on karvainen. Lehtiruodit ovat myötä-, jäykkä- ja suorakarvaisia. Lehtilapa on kolmisorminen. Lehdykät ovat kapeahkoja, alta karvaisia ja niissä on pitkiä, suippoja laitahampaita. Kukat ovat vaaleankeltaisia ja ne kukkivat heinäkuussa.
Ruijanpahtahanhikki muistuttaa läheisesti hieman pienempikokoista, samoilla paikoilla kasvavaa pahtahanhikkia ("P. nivea"). Lajien välimuodot ovat yleisiä.
Ruijanpahtahanhikin levinneisyysalue on arktinen mutta varsin laikuttainen. Lajia tavataan Fennoskandiassa, Huippuvuorilla, Grönlannissa ja Koillis-Kanadassa. Suomen lähialueilla laji on yleinen Norjassa Ruijan alueella, Petsamossa ja Kuolan niemimaalla. Suomessa ruijanpahtahanhikkia tavataan Kuusamon ja Sallan rotkolaaksoista, Enontekiöltä sekä Utsjoelta.
Ruijanpahtahanhikki kasvaa pääasiassa tuntureiden ja jokilaaksojen kalkkipitoisilla kalliopengermillä ja pahdanaluslouhikoissa. Laji on kalkinsuosija. Suomessa lajin suurimpina uhkina olivat aikaisemmin lähinnä laiton keräily sekä kasvupaikkojen kuluminen. Nykyään suurin tulevaisuuden uhka suppealla alueella kasvavalle lajille on ilmaston lämpiäminen ja sen tuomat epäsuotuisat olosuhteet kasvupaikoilla.
Convolutriloba retrogemma
Convolutriloba retrogemma on litteä punainen mato, joka elää kivikorallien pinnalla.
Madot saavat ravintoa sekä syömällä mikro-organismejä että elimistössään elävien yhteyttävien levien avulla. Siksi ne hakeutuvat mahdollisimman valoisiin paikkoihin.
Näitä matoja on syytetty korallien tuhoamisesta, vaikka ne eivät syö varsinaista korallin kudosta, vaan korallien pinnalla eläviä rataseläimiä ja vastaavia pieneliöitä. Nämä madot kuitenkin saattavat lisääntyä hillittömästi, ja pelkällä massallaan tukahduttaa korallin. Häiriintynyt koralli ei työnnä pyyntilonkeroitaan esille, ja silloin se voi nälkiintyä hengiltä. Madot ovat myös myrkyllisiä, ja matojen joukkokuolema voi myrkyttää muita eliöitä.
Akvaarioista, joissa on pelkkiä kaloja, madot voi myrkyttää, mutta korallien ja selkärangattomien joukossa se ei käy. Myrkyttömiä tapoja ovat mekaaninen poisto ja matoja syövät pedot: Pyjamahuulikala sukulaisineen, "Macropharyngodon"-suvun huulikalat, huumekala ja muut merikokit sekä "Chelidonura varians" -vapaakiduskotilo.
Centre national de la recherche scientifique
Centre national de la recherche scientifique (CNRS) on vuonna 1939 perustettu Ranskan valtion rahoittama tutkimusorganisaatio. Se on suurin perustutkimusta tekevä tutkimusorganisaatio Euroopassa. Vuonna 2009 organisaation seitsemässä instituutissa ja kahdessa kansallisessa instituutissa työskenteli yhteensä 33 600 työntekijää, joista 11 600 oli tutkijoita. Organisaation budjetti vuonna 2009 oli noin 3,4 miljardia euroa.
CNRS:n yhdeksän instituuttia ovat:
Merilattanat
Merilattanat (Polycladida) on meressä elävien värysmatojen lahko. Siihen kuuluu hyvin eri näköisiä eläimiä, joista useimmat elävät meressä lähellä rantaa, usein koralliriuttojen yhteydessä. Monet "Polycladida"-madot elävät suurempien selkärangattomien loisina, joka käyttäen isäntäeläintään ravintona tai yleisemmin hakien vain suojaa isäntäeläimen kotelosta.
Useimmat lahkon madot ovat pituudeltaan alle sentin mittaisia, mutta joukossa on muutamia jättiläislajeja, jotka kasvavat 8-10 cm pitkiksi. Ne ovat tyypillisesti lehden muotoisia, toisinaan liehureunaisia, ja monilla on päässään muutamia tuntosarvia tai niitä muistuttavia ulokkeita.
Martina Hrašnová
Martina Hrašnová (o.s. Danišová, s. 21. maaliskuuta 1983 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen yleisurheilija, jonka päälaji on moukarinheitto.
Hrašnová sijoittui Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999 moukarissa 12:nneksi, mutta karsiutui kiekonheiton loppukilpailusta. Saman vuoden Riian alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli moukarissa neljäs. Santiago de Chilen junioreiden MM-kilpailuissa 2000 hän oli moukarissa viides. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan moukarikilpailun. Seuraavana vuonna hän sai samassa lajissa hopeaa junioreiden EM-kilpailuissa Grossetossa tuloksella 61,97 . Edmontonin MM-kilpailuissa hän putosi karsinnassa, mutta sai hopeaa junioreiden MM-kilpailujen moukarinheitossa Kingstonissa 2002 tuloksella 63,91. Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta .
Hrašnová jäi kiinni nandrolonin käytöstä 2003 ja kärsi kilpailukiellon 3. elokuuta 2003 – 2 elokuuta 2005. Vuonna 2006 hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan kilpailun sekä moukarinheitossa että kuulantyönnössä. Göteborgin EM-kisoissa ja seuraavan vuoden Osakan MM-kilpailuissa hän putosi moukarin loppukilpailusta. Vuonna 2008 hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan moukarikisan, sijoittui kahdeksanneksi Pekingin olympialaisissa tuloksella 71,00 ja toiseksi heitettyään 71,40. Seuraavana vuonna hän voitti moukarinheiton Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kakkosliigassa ja sai hopeaa Belgradin universiadeissa tuloksella 72,85. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia viidennen kierroksen heitollaan 74,79. hän oli kolmas tuloksella 70,45.
Hrašnová voitti moukarinheiton Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kakkosliigassa 2011. Hän sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 73,34. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013, mutta voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kolmosliigan 2013 ja kakkosliigan 2014. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sai hopeaa tuloksella 74,66. Hän sijoittui kolmanneksi saman vuoden maanosien cupissa. Hän karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta Prahan EM-hallikilpailuissa 2015. Moukarinheitossa hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kolmosliigan kilpailun, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa. Hän sijoittui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa moukarinheitossa seitsemänneksi ja karsiutui Rio de Janeiron olympialaisissa loppukilpailusta.
Hrašnová heitti moukariennätyksensä 76,90 Trnavassa 16. toukokuuta 2009.
Tele-X
Tele-X oli pohjoismainen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 2. huhtikuuta 1989 Ariane 2-kantoraketilla Kourousta. Satelliitin sijainti on 5 astetta itäistä pituutta geostationaarisella radalla.
Sen toteutusta veti Ruotsi, mutta hanketta rahoittivat myös Suomen, Norjan, Tanskan ja Islannin posti- ja telelaitokset. Satelliitin piti tulla pohjoismaisen tietoliikenteen erääksi osaksi, mutta sen käyttö jäi vähäiseksi. Eräs syy oli, ettei Ruotsi sallinut kaupallisen ohjelman välittämistä Tele-X-satelliitilla. Kyseessä oli myös aikansa teknologiakokeilu, joihin kului myös NMT-verkon rakentaminen ja autopuhelimien kehittäminen matkapuhelimiksi.
Satelliitin toteutus maksoi 160 miljoonaa euroa (ruotsalaisissa lähteissä on mainittu yksi miljardi kruunua), josta Suomen osuus oli vajaat kuusi miljoonaa euroa. Suomen osuus liittyi pelkästään maasegmentin laitteisiin, jotka rakensi Patrian edeltäjä Valmet Lentokoneteollisuus.
Satelliitti, joka rakennettiin Ruotsissa perustui Aerospatialen ja MBB:n Spacebus-300-runkoon. Sen massa oli 1300 kg. Sen toiminta-aika oli kahdeksan vuotta. Se oli kolmiakselistabiloitu satelliitti, jonka koko oli 1,7 m x 2,4 m x 2,4 m. Sen aurinkopaneli tuotti 3000 W sähkötehoa. Satelliitissa oli neljä Ku-kaistan transponderia.
Värysmadot
Värysmadot (Turbellaria) on laakamatojen pääjaksoon kuuluva eläinluokka. Värysmatoihin on luettu kaikki ne laakamatojen ryhmät, joihin kuuluu vapaasti eläviä, ei-parasiittisia lajeja. Kolme muuta laakamatoluokkaa käsittävät vain loismatoja. Useimmat värysmadot ovat petoja, jotka elävät merivedessä, mutta niissä on myös joitakin makeassa vedessä ja jopa kosteassa maassa eläviä lajeja. Värysmatoja tunnetaan noin kolmetuhatta lajia, jotka jaetaan kymmenkuntaan lahkoon.
Laakamatojen luokittelu on käymistilassa. Laakamatojen sisällä värysmadot muodostavat laajan, parafyleettinen ryhmän, jonka sisältä eri loismatoluokat (heisimadot, tiehytmadot, kidusmadot) ovat kehittyneet. Toisaalta itse perinteistä värysmatojen luokkaakaan ei pidetä monofyleettisenä.
Värymatoihin ja laakamatoihin aiemmin luetut Acoela- (alkeislattanat) ja Nemertodermata-lahkot on sittemmin erotettu omaksi alajaksokseen Acoelomorpha, laakamatojen ulkopuolelle.
Leningrad Cowboys Go America (albumi)
Leningrad Cowboys Go America on Leningrad Cowboysin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1989 levymerkillä Megamania. Se on myös Aki Kaurismäen elokuvan Leningrad Cowboys Go America soundtrack.
Museosilta
Museosilta on silta, joka on suojeltu esimerkiksi Suomessa rakennussuojelulain perusteella. Tieosuudet voivat olla edelleen käytössä tai jääneet pois käytöstä.
Tiehallinnon ja sen edeltäjän Tie- ja vesirakennuslaitoksen valintaperusteina on ollut sillan valtakunnallinen historiallinen ja kulttuurihistoriallinen merkitys, silta- ja tietekninen merkitys, tie- ja liikennehistoriallinen merkitys, paikallinen erikoismerkitys, ennallaan säilyttämisen edellytykset sekä alkuperäisyys. Valtaosa museosilloista on otettu luetteloon 1980-luvun alkupuolella.
Nykyään vastuu tienpidon perinneasioista kuuluu Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselle.
Suomessa oli Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen luettelon mukaan vuoden 2012 syyskuussa seuraavat 33 tieliikenteen käytössä olevaa tai ollutta museosiltaa, joista vanhin on vuodelta 1777 ja uusin vuodelta 1959:
Liikenneviraston luettelon mukaan vuoden 2016 alussa Suomessa oli 11 rautatiemuseosiltaa. Vanhin niistä on vuodelta 1900 ja uusin valmistui vuonna 1949. Tieliikenteen siltojen luettelossa on lisäksi nimellä Korian silta vuonna 1870 rakennettu entinen Riihimäki–Pietari-radan rautatiesilta, joka ehti palvella myös tieliikenteen siltana ja on nykyään kevyen liikenteen silta.
Tiehallinnon vuoden 2008 alun raportin mukaan museosiltojen luettelossa oli aiemmin myös yhdeksän muuta vanhaa siltaa, jotka on poistettu uudistetusta luettelosta, sekä puinen Vårnäsin silta, joka jouduttiin huonokuntoisena purkamaan vuonna 2008 ja korvaamaan uudella sillalla.
Museovirasto esitti vuonna 2011, että Alvettulan silta suojeltaisiin rakennusperintölain nojalla. Suojelupäätös on vahvistettu ympäristöministeriössä 2014. Nurmijärven Myllysillan katsottiin olevan rakentamisajalleen epätyypillinen, eikä sen säilyttämistä museosiltaluettelossa pidetty perusteltuna.
Anatoli Berezovoi
Anatoli Nikolajevitš Berezovoi (; 11. huhtikuuta 1942 Enem, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SNT – 20. syyskuuta 2014) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Berezovoi valmistui upseeriksi Ilmavoimien akatemiasta ja yleni everstiksi. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 27. huhtikuuta 1970. Hän lensi Sojuz T-5 -avaruusaluksen päällikkönä. Hän siirtyi eläkkeelle 31. lokakuuta 1992 vammauduttuaan aseellisen ryöstön uhrina. Vuodet 1992–1999 hän toimi Venäjän avaruusfederaation varapuheenjohtajana.
Berezovoi oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta.
Aleksandr Aleksandrov (kosmonautti)
Aleksandr Pavlovitš Aleksandrov (, s. 20. helmikuuta 1943) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Aleksandrov syntyi Moskovassa ja väitteli tekniikan tohtoriksi Moskovan Bauman-instituutista vuonna 1969 erikoistuen avaruusalusten asennonsäätöjärjestelmiin. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 1. joulukuuta 1978. Hän lensi Sojuz T-9- ja Sojuz TM-3 -avaruusaluksilla. Hän vietti avaruudessa liki 310 vuorokautta. Aleksandrov erosi kosmonauttijoukoista 26. lokakuuta 1993. Hän jatkoi vastaavissa tehtävissä yrityksissä.
Aleksandrov on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.
Ian Rilen
Ian Rilen (12. elokuuta 1947 Bendigo, Victoria – 30. lokakuuta 2006) oli australialainen muusikko, joka tuli tunnetuksi työstään bassokitaristina yhtyeessä Rose Tattoo. Hän oli myös lauluntekijä. Hän kuului Rose Tattoon alkuperäisjäseniin 1970-luvulla ja toimi lisäksi muun muassa Band of Lightissa. Hän kuoli virtsarakon syöpään samana vuonna kuin Rose Tattoo sai paikan ARIA Hall of Famessa.
Gilbert von Rettig
Gilbert von Rettig (14. heinäkuuta 1928 Piikkiö – 16. huhtikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen tupakkatehtailija, joka 1980-luvulla oli vuosikaudet Suomen rikkain ihminen. Hän oli perinyt omaisuutensa Rettigin tehtaiden kautta. Hänen isänsä oli vuorineuvos Hans von Rettig.
Gilbert von Rettig ei halunnut elinaikanaan minkäänlaista julkisuutta. Hänestä lienee julkaistu vain yksi valokuva Partekin matrikkelissa.
Hänen lapsensa Ann Helene von Rettig, Per Cyril von Rettig, Tom Fredric von Rettig ja Hans von Rettig ovat nykyään Rettigin pääomistajia ja hallituksen jäseniä. Yhtiö on luopunut tupakka- ja juomateollisuudesta ja keskittynyt radiaattoreihin, sisäilman laadun säätölaitteisiin, kiinteistökehitykseen ja niiden vuokraukseen sekä varustamoliiketoimintaan.
Viimeisistäkin Rettig-Yhtymän osakkeista Gilbert von Rettig luopui 1993. Loputkin ulkopuoliset lunastettiin pois yhtiöstä ja yhtiöjärjestyksellä määrättiin, ettei omistus tämän jälkeen lipsu kenellekään muulle kuin Gilbert von Rettigin omille jälkeläisille.
Rettigin perilliset ovat hankkineet Ruotsista kolme tunturia sekä niillä sijaitsevat talviurheilukeskukset rinteineen, hotelleineen ja ravintoloineen.
Hilary Mantel
Hilary Mary Mantel CBE (6. heinäkuuta 1952 Glossop, Derbyshire, Englanti) on brittiläinen kirjailija ja kriitikko. Mantel on kirjoittanut muistelmia, novelleja ja historiallisia romaaneja. Hän on koulutukseltaan juristi.
Nuorena naisena Mantel alkoi kärsiä tuskallisista kivuista, jotka diagnosoitiin aluksi psykiatriseksi ongelmaksi. Sairautta hoidettiin antipsykoottisilla lääkkeillä, jotka aiheuttivat Mantelille psykoottisia häiriöitä. Vasta vuosia myöhemmin kipujen aiheuttajaksi todettiin endometrioosi. Mantelin muistelmateos "Giving Up the Ghost" kertoo hänen nuoruudestaan sekä elämästään tuskallisen sairauden kanssa.
Vuonna 2009 Mantelille myönnettiin Booker-palkinto menestysromaanista "Susipalatsi" ("Wolf Hall"). Mantel sai palkinnon toisen kerran vuonna 2012 romaanistaan "Syytettyjen sali" ("Bring Up the Bodies"), joka on "Susipalatsin" jatko-osa. Kolmas osa sarjaan ilmestyy vuonna 2015.
John B. Sollenberger Trophy
John B. Sollenberger Trophy on palkinto, joka myönnetään vuosittain jääkiekkosarja AHL:n runkosarjassa eniten pisteitä tehneelle pelaajalle.
Palkinto on saanut nimensä Hershey Bearsin entisen presidentin ja managerin John B. Sollenbergerin mukaan. Palkinto on aiemmin ollut nimetty Wally Kilrean ja Carl Liscomben mukaan. Nykyisellä nimellään palkinto on jaettu kaudesta 1954-1955 lähtien.