hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pyhän Joosefin katolinen seurakunta
Pyhän Joosefin katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena on Etelä-Savo, Pohjois-Karjala ja Pohjois-Savo. Seurakunnan keskuspaikka on Kuopio, jossa seurakunnalla on Pyhän Joosefin kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Joensuussa, Mikkelissä ja Savonlinnassa ja Lieksassa.
Vuonna 2012 Kuopion alueella asui yli sata katolilaista, jotka kuuluivat Jyväskylästä käsin toimivaan Pyhän Olavin katoliseen seurakuntaan. Tuolloin he viettivät messua kerran kuussa ortodoksisen seurakunnan seurakuntasalissa. Tilat olivat kuitenkin huonot esimerkiksi ripittäytymisen kannalta. muun muassa myanmarilaisten ja sudanilaisten pakolaisten myötä kasvanut katolilaisten joukko kaipasi Kuopioon omaa kirkkoa ja pappia. Vuonna 2013 katolinen kirkko osti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kuopion seurakuntayhtymältä Männistön vanhan kirkon, joka oli valmistunut vuonna 1913. Korjaus- ja muutostöiden jälkeen se vihittiin katoliseksi Pyhän Joosefin kirkoksi 3. toukokuuta 2014. Tuolloin se kuului vielä Pyhän Olavin katoliseen seurakuntaan. 19. maaliskuuta 2016 perustettiin itsenäinen Pyhän Joosefin seurakunta, johon liitettiin aiemmin Pyhän Olavin seurakuntaan kuuluneet Etelä-Savo, Pohjois-Savo ja Pohjois-Karjala. Vuoden 2016 lopussa seurakunnan jäsenmäärä oli 546.
Kaliforniankampela
Kaliforniankampela eli kalifornianruijanpallas ("Paralichthys californicus") on sukakampeloiden heimoon kuuluva Tyynenmeren kalalaji. William Orville Ayres kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1859. Kaliforniankampela on peräisin Quillayute-joesta, Washingtonista. Kaliforniankampelat painavat yleensä noin 3-23 kilogrammaa.
Kaliforniankampelat syövät pääasiassa pieniä kaloja sekä kalmareita. Lajin suurimmat herkut ovat sardellit. Lähes kaikki yksilöt syövät rannan läheisyydessä hiekkaan sulautuen.
Suspiria (vuoden 2018 elokuva)
Suspiria on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Sen käsikirjoitti David Kajganich ja ohjasi Luca Guadagnino. Se on samannimisen vuoden 1977 elokuvan uusi versio.
Yhdysvaltalainen tanssija Susie Bannon pääsee opiskelemaan rouva Blancin tanssikouluun Länsi-Berliinissä. Samaan aikaan psykiatri Josef Klemperer tutkii koulussa opiskelleen Patrician katoamista. Koulu paljastuu pian noitien piilopaikaksi.
Helsingin Sanomien kriitikko Mikko-Pekka Heikkinen antoi "Suspirialle" neljä tähteä viidestä. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kaikkiaan 63 prosenttia elokuvan saamista arvosteluista on ollut myönteisiä.
"Suspiria" on tuottanut maailmanlaajuisesti 5,02 miljoonan dollarin lipputulot.
Sri Lankan kansalliskirjasto
Sri Lankan kansalliskirjasto () on Sri Lankan pääkaupungissa Colombossa toimiva kansalliskirjasto. Se on hallinnollisesti Sri Lankan opetusministeriön alaisuudessa toimivaa Sri Lankan kansalliskirjaston ja dokumentoinipalvelujen hallintoa (, lyhennys NLDSB). Kansalliskirjaston luoteispuolella sijaitsee Sri Lankan kansallisarkisto ("Department of National Archives"). Kansalliskirjastoa johtaa Mr. Walimunige Sunil (2018).
Sri Lankan kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1970. Nykyinen kansalliskirjastorakennus vihittiin käyttöönsä 1990. Kansalliskirjaston toiminnan juuret ovat jo 1800-luvulla brittien perustamassa kirjastossa.
Cagni-luokka
Cagni-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Dalibor Motejlek
Dalibor Motejlek (s. 17. huhtikuuta 1942 Vysoké nad Jizerou) on tšekkiläinen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja lajin valmentaja.
Motejlek oli vuoden 1965 Keski-Euroopan mäkiviikolla kolmas. Hän hyppäsi 15. helmikuuta 1964 Heini-Klopfer-Skiflugschanzen lentomäessä Oberstdorfissa 142 metriä, joka oli tuolloin maailmanennätys.
Motejlek on valmentanut SK Harrachov -seurassa.
Jon Mårdalen
Jon Olsen Mårdalen (18. elokuuta 1895 Tinn, Norja – 5. joulukuuta 1977 Tinn) oli norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1920-luvulla. Hän edusti Tinn Skilag -seuraa.
Mårdalen kilpaili talviolympialaisissa 1924.
Minox
Minox on pienoiskameroistaan tunnettu kameramerkki. Se tuli tunnetuksi toisen maailmansodan aikana yleistyneestä ”vakoilukamerastaan” ja vuonna 1974 esitellystä pienestä kinofilmikamerastaan. Nykyisin Minox valmistaa kiikareita, tähtäimiä ja erityisen pieniä digikameroita.
Minox-pienoiskameran ja sille sopivan filmikoon kehitti latvialainen Walter Zapp 1930-luvun mittaan työskennellessään kaivertajana Viron Tallinnassa. Zapp sai ensimmäisen prototyypin valmiiksi vuonna 1936, ja sen perusteella kolme Zappin filminsiirtoon liittyvää patenttia hyväksyttiin Helsingissä.
Minoxia alkoi valmistaa VEF (Valsts Elektrotehniska Fabrika) Latvian Riiassa 1938. Käsityönä tehtyjä kameroita valmistui alkuun vain kaksi päivässä, vuotta myöhemmin jo kuusi.
Ensimmäinen taskuun mahtuva kamera mullisti kansainvälisen vakoilu- ja tiedustelutoiminnan. toisen maailmansodan kynnyksellä julkistama keksintö mullisti kerralla koko maailman vakoilu- ja tiedustelutoiminnan. Toisen maailmansodan aikana kameraa valmistettiin arviolta 17 500 kappaletta.
Minox käytti 8 × 11 millimetrin negatiivikokoa ja painoi 130 grammaa. Sen objektiivi oli 3,5/15 mm eikä himmennintä ollut lainkaan, vaan kuvat otettiin täydellä aukolla ja valotus säädettiin pelkällä sulkimella. Vakoilukäyttöön ja asiakirjojen nopeaan kopiointiin Minox sopi myös erinomaisten lähikuvausominaisuuksiensa vuoksi.
Toisen maailmansodan alettua Minoxeja myytiin varsinkin Britanniaan ja Yhdysvaltoihin. Amerikkalainen kauppaketju olisi halunnut tehdä vuosisopimuksen sadasta tuhannesta kamerasta, mutta hankkeen esti Molotov–Ribbentrop-sopimus.
Vuonna 1948 Minoxia alettiin valmistaa Saksassa, jonne Walter Zapp oli paennut. Siellä hän kehitti mallin Minox A, joka on hieman alkuperäistä isompi mutta toisaalta puolta kevyempi, vain 70 gramman painoinen, kun monia messinki- ja teräsosia korvattiin alumiinisilla. Vuonna 1958 markkinoille tullut Minox B oli varustettu valotusmittarilla, ja sitä valmistettiin noin 350 000 kappaletta. Myöhempiä malleja olivat valotusautomatiikalla ja CdS-kennolla varustettu Minox C (1969), käsisäätöinen Minox BL (1969) ja paranneltu automaattimalli Minox LX (1978). Viimeinen Minox-malli oli muovirunkoinen Minox EC (1981), joita valmistettiin vuoteen 1995 saakka noin 150 000 kappaletta.
Minoxin filmikameroista suurimmaksi myyntimenestykseksi nousi 1970-luvun keskivaiheilla esitelty kinofilmiä käyttävä Minox 35, jota valmistettiin vuoteen 2004 saakka. Se loi uuden hyvin pienten kinokameroiden kategorian yhdessä kilpailijoidensa Olympus XA:n ja Rollei 35:n kanssa.
Yhdistetty talviolympialaisissa 2018 – joukkuekilpailu/4 × 5 km
Yhdistetyn joukkuekilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 22. helmikuuta 2018 Alpensia Ski Jumping Centressä ja Alpensian maastohiihtokeskuksessa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Lähteet:
Lähteet:
Pyhän Olavin katolinen seurakunta
Pyhän Olavin katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena on Keski-Suomi. Seurakunnan keskuspaikka on Jyväskylä, jossa seurakunnalla on Pyhän Olavin kirkko.
Luovutetussa Karjalassa toimineet Viipurin ja Terijoen katoliset seurakunnat yhdistettiin sotien jälkeen. Aluksi niiden keskus sijoitettiin Lahteen. Pian alettiin etsiä seurakunnalle keskeisempää paikkaa, jolloin keskuspaikaksi tuli Jyväskylä, jossa asui jo ennestään joukko katolilaisia. Vuonna 1943 hankittiin Vaasankadun varrelta talo, josta kunnostettiin pieni kappeli. Virallisesti Pyhän Olavin seurakunta perustettiin 1. lokakuuta 1949. Kappelin käytyä pieneksi seurakuntalaisten määrän kasvaessa hankittiin uusi tontti Yrjönkadulta, jonne rakennettu Pyhän Olavin kirkko vihittiin käyttöön 26. elokuuta 1962.
Seurakunta oli hyvin laaja, kattaen Keski-Suomen, Etelä-Savon, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan alueet. Sen alue kuitenkin supistui huomattavasti 19. maaliskuuta 2016, kun Kuopiosta käsin toimiva Pyhän Joosefin katolinen seurakunta perustettiin. Siihen liitettiin Etelä- ja Pohjois-Savo sekä Pohjois-Karjala, jolloin Pyhän Olavin seurakunnan toimialueeksi jäi Keski-Suomi. Vuoden 2016 lopussa Pyhän Olavin seurakunnan jäsenmäärä oli 431.
Subi
Subi tarkoittaa henkilöä, joka nauttii seksuaalisesti alistumisesta BDSM-seksissä. Seksissä alistuminen tapahtuu ennalta sovituissa rajoissa.
Alistumista voi tapahtua sekä seksileikeissä, että arkielämässä.Alistuja alistuu alistajalleen eli masterille, joka päättää monesta asiasta alistujan elämässä sen mukaan, millainen suhde on. Alistuja voi kokea alistumisensa olevan lahja masterilleen.
Subi voi kantaa alistumisensa merkkinä kaulapantaa.
Guadalupe Ortiz de Landázuri
Guadalupe Ortiz de Landázuri y Fernández de Heredia (12. joulukuuta 1916 Madrid – 16. heinäkuuta 1975 Pamplona) oli espanjalainen kemisti, professori ja Opus Dein jäsen. 
Guadalupe Ortiz syntyi Madridissa. Hän sai nimekseen Guadalupe, sillä 12. joulukuuta vietetään Guadalupen Neitsyt Marian juhlapäivänä.
Hän valmistui lukiosta vuonna 1932 ja aloitti kemian opinnot vuonna 1933 Universidad Central de Madridissa. Huolimatta Espanjan sisällissodan syttymisen aiheuttamasta keskeytyksestä heinäkuussa 1936, hän suoriutui opinnoistaan. Aloittaessaan opintonsa naisia oli vuosikurssilla vain viisi. Saatettuaan opintonsa päätökseen vuonna 1941 Guadalupe Ortiz alkoi opettaa fysiikkaa ja kemiaa.
Martinez de la Hozin mukaan Guadalupe Ortiz joutui tunnekuohun valtaan ja kuuli Jumalan äänen osallistuessaan messuun madridilaisessa kirkossa vuonna 1944. Ortiz piti tätä Jumalan kutsuna. Perheystävä antoi hänelle Opus Dein perustajan Josemaría Escriván yhteystiedot. Guadalupe Ortiz sai Escriválta hengellistä ohjausta. Escrivá opetti hänelle, että Kristuksen voi löytää ammatillisessa työssä ja arkielämässä. 
Vuonna 1944 hän liittyi Opus Dein maallikkojäseneksi.
Josemaría Escrivá pyysi häntä vuonna 1951 aloittamaan Opus Dein naisten apostolisen työn Meksikossa. Siellä hän johti opiskelija-asuntolaa rohkaisten yliopisto-opiskelijoita laajentamaan inhimillistä ja kristillistä kasvatustaan sekä käyttämään tietojaan ja taitojaan muiden palvelemiseksi. Samanaikaisesti hän pyrki välittämään kristillisen uskonsa myös työssäkäyville naisille ja perheenäideille.
Vuonna 1956 Guadalupe Ortiz muutti Roomaan, mutta palasi pari vuotta myöhemmin Espanjaan. Hänellä oli sydänoireita, joiden takia hän joutui leikkaukseen. Hän jatkoi opetustointaan ja tutkimustyötään luonnontieteissä teknillisessä yliopistossa. Hän suoritti tohtorintutkinnon kemiasta vuonna 1965. Samanaikaisesti hän myös hoiti Opus Deissä kasvatus- ja hallinnollisia tehtäviä. Hänelle myönnettiin Juan de la Cierva -palkinto tutkijan työstään vuonna 1965.
Guadalupe Ortiz kuoli Pamplonassa vuonna 1975.
Paavi Franciscus ilmoitti, että Guadalupe Ortiz de Landázuri julistetaan autuaaksi Madridissa 18. toukokuuta 2019. Katolisessa kirkossa autuaaksi julistaminen on pyhäksi julistamisen ensimmäinen vaihe. Ihme, johon autuaaksi julistaminen perustuu, tapahtui vuonna 2002: rukoiltuaan Guadalupea pahanlaatuista ihosyöpää sairastaneen 76-vuotiaan miehen syöpäkasvain hävisi odottamattomasti ja äkillisesti.
Günther Stranner
Günther Stranner (s. 26. huhtikuuta 1967 Gmünd, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1984–1991. Hän edusti SV Villach -seuraa.
Stranner voitti hopeaa suurmäen joukkuekilpailussa hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1985.
Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja
Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja on 1400-luvulla koottu, Naantalin luostarissa käytössä ollut lääkekirja. 16 käsikirjoitussivun mittainen kirja sisältyy osana laajempaan koodeksiin "Naantalin luostarin kirja", johon se on liitetty joskus vuoden 1442 jälkeen. Tekstin kirjoittajaa tai valmistuspaikkaa ei tiedetä. Se on voitu kirjoittaa Vadstenan luostarissa, mutta se voi olla myös Naantalin veljien tai sisarten käsialaa. Muinaisruotsiksi kirjoitettu Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirja on Suomen vanhin kansankielinen lääkintää käsittelevä kirja.
Kirja esittelee kahdeksan parantavaa yrttiä tai muuta lääkeainetta ja kertoo niiden ominaisuuksista. Kirjassa käsiteltävät aineet ovat "thus"-suitsuke, katajanmarja, mirha, sinappi, koiruoho, nokkonen, myrtti ja majavanhausta. Kirjan tiedot on koottu ainakin Bartholomeus Anglicuksen 1200-luvulla laatimasta "De proprietatibus rerum" -teoksesta, Henrik Harpestrengin yrttikirjasta ja Plinius vanhemman vuonna 77 jaa. kirjoittamasta teoksesta "Naturalis historia".
Roni Nuttunen
Roni Nuttunen (s. 1990) on suomalainen pöytäjääkiekkoilija, joka edustaa Spjalerance-nimistä seuraa. Hän on voittanut kaksi maailmanmestaruutta vuosina 2007 ja 2009. Nuttunen on tällä hetkellä ITHF:n rankingissa sijalla 23. Nuttusta pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista pöytäjääkiekkoilijoista.
Nuttunen aloitti pelaamisen vuonna 2000, ja pelasi vuosina 2004-2009 nuorten MM-kilpailuissa. Nuttunen voitti juniorivuosinaan 26 kertaa kultaa junioreiden Suomen ranking-kilpailuissa.
Nuttunen edusti Suomen pöytäjääkiekkomaajoukkuetta vuosina 2005-2012, kunnes piti kolme vuotta taukoa. Vuosina 2015-2017 hän pelasi vain muutaman turnauksen. Nuttusen tauko pöytäjääkiekosta päättyi maaliskuussa 2018.
Nuttusen uran parhaimmat vuodet olivat 2007-2012. Hän voitti tuona aikana kaksi maailmanmestaruutta ja dominoi ITHF:n maailmanrankingia totaalisesti.
Suomen Radioyhdistys
Suomen Radioyhdistys r.y. () oli Helsingissä vuonna 1923 perustettu yksityinen yhdistys, joka perustettiin ajamaan radion kuulijoiden etuja. Yhdistys myös välitti kuuntelulupia jäsenilleen.
Suomen Radioyhdistys perusti yhdessä yksityisten yhteisöjen: Maataloustuottajain Keskusliiton, Suojeluskuntain Yliesikunnan, Maatalousseurojen Keskusliiton, Finlands Svenska Andelsförbundin, Työväen Kustannusliikkeiden Liiton, Suomen Sanomalehdenkustantajain Liiton ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton kanssa "O.Y. Suomen Yleisradio"n () (myöhemmin Yleisradio) omistaen sen vuoteen 1934 asti, jolloin voimaan tulleen radiolain myötä Yleisradiosta tuli 90 prosenttisesti valtionyhtiö ja monopoli.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2013
Vuoden 2013 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Oulun Sankivaarassa 22.–24. maaliskuuta 2013. Kilpailujen järjestävä seura oli Oulun Hiihtoseura. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja yhteislähdöissä.
Päivämäärä: 22. maaliskuuta
Päivämäärä: 23. maaliskuuta
Päivämäärä: 24. maaliskuuta
Päivämäärä: 22. maaliskuuta
Päivämäärä: 23. maaliskuuta
Päivämäärä: 24. maaliskuuta
Stas Namin
Stas Namin on venäläinen rockmuusikko ja kulttifiguuri. Hän perusti vuonna 1969 rockyhtyeen, Tsvety:n (ven. Цветы). Yhtye on tunnettu myös nimellä Stas Namin Group, ja se on ollut yksi merkittävimpiä venäläisen rockmusiikin pioneereja. Yhtye oli ensimmäinen rautaesiripun läpäissyt ja maailmankiertueelle päässyt neuvostoyhtye.
Namin on myöhemmin elämässään toiminut tuottajana, valokuvaajana, taiteilijana, säveltäjänä, teatteri- ja elokuvaohjaajana sekä yrittäjänä. Vuonna 1987 hän perusti Stas Namin Centre (SNC) nimisen tuotantoyhtiön, joka on ensimmäisen venäläinen valtion kontrolloimaton yhtiö. Samana vuonna hän perusti toisen Gorky Park nimisen yhtyeen. Stas Namin Centressä on vieraillut monia kuuluisia länsimaisia taiteilijoita. Vuonna 1999 Naminin nimellä avattiin musiikki ja draamateatteri.
Stas Namin, syntymänimeltään Anastas Alekseevitŝ Mikojan, syntyi vuonna 1951 Moskovassa. Perhe eli vahvasti sidoksissa politiikkaan ja musiikkiin.
Naminin isoisä oli neuvostoliittolainen poliitikko Anastas Mikojan (1895-1978). Isä Aleksei Mikojan (1925-1986) toimi armeijan lentäjänä toisessa maailmansodassa. Äiti Nami Mikoyan oli muusikko, journalisti ja kirjailija. Hänen ystäväpiiriinsä kuului useita kuuluisia venäläisiä säveltäjiä ja esiintyjiä, jotka olivat yleisiä vieraita perheen kotona. Namin sai jo nuorena vaikutteita rock’n’roll musiikista, jota hän pystyi kuuntelemaan joiltain länsimaisilta radioasemilta. Nuori Mikojan opiskeli korkeatasoisessa Suvorovin sotakoulussa Moskovassa, jossa hän opetteli soittamaan kitaraa ja sai luvan perustaa ensimmäisen yhtyeensä. Bändi esiintyi koulun opiskelijoille ja upseeristolle.
1970-luvun alussa Tsvety-yhtye julkaisi levy-yhtiö Melodijan nimikkeellä kaksi singleä, joista ensimmäinen myi yli 7 milj. kopiota. Yhtye koki kuitenkin paljon vastarintaa valtiolta ja kulttuuriministeriö kielsi Tsvetyn nimen sekä toiminnan syyttäen yhtyettä länsimielisestä propagandasta sekä hippiaatteen levittämisestä. Yhtye koottiin uusiksi nimellä Stas Namin Group. Jatkuvasta suosiostaan huolimatta yhtyeen esiintyminen televisiossa ja radiossa kiellettiin eikä siitä mainittu lehdistössä.
Tangvayosaurus
Tangvayosaurus on sukupuuttoon kuollut sauropodeihin kuuluva dinosaurussuku, joka eli varhaisliitukauden Apt- ja Alba-vaiheilla. Se tunnetaan kahdesta osittaisesta luurangosta, jotka on löydetty Savannakhetin provinssista Laosista. Eläin on saanut lajiepiteettinsä "hoffeti" Laosista dinosauruksia 1940-luvulla löytäneen ja niistä lyhyitä raportteja julkaisseen Josué-Heilmann Hoffetin mukaan. "Tangvayosauruksen" kuvauksessa sukuun luettiin vasta löydetyn "T. hoffetin" lisäksi Hoffetin aiemmin löytämä "Titanosaurus falloti", mutta jälkimmäisen lisäämistä sukuun on pidetty ennenaikaisena ja se on vaikeasti perusteltavissa.
"Tangvayosaurus" kasvoi arviolta 19 metriä pitkäksi ja 17 tonnin painoiseksi. Sen luuranko oli tukevarakenteinen. "Tangvayosaurus" jakoi elinympäristönsä "Ichthyovenatorin" kanssa.
Afganistanin kansalliskirjasto
Afganistanin kansalliskirjasto (, ) on vuoden 2015 alussa Afganistanin hallituksen esittämä suunnitelma pääkaupunki Kabuliin rakennettavasta komeasta kansalliskirjastosta. Päinvastoin kuin jotkut lähteet arvioivat, Afganistanissa ei vielä ole varsinaista kansalliskirjastoa. Alkujaan vuosina 2015-2018 rakennettavaksi esitetyn kansalliskirjaston uudisrakennuksen toteuttamiseksi ei suunnitelmasta vastannut ministeriö (Ministry of Urban Development Affairs) tai maan hallitus kuitenkaan ollut budjetoinut vuodelle 2015 lainkaan valtion rahoitusta. Suunnitelman mukaan 23 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisiksi arvioituja rakennustöitä oltu vielä aloitettu kevääseen 2015 mennessä (eikä syksyyn 2018 mennessä).
Maata seurannut analyysiryhmä totesi perustellusti, että kirjastoverkon yleiseen tilan ja heikon lukutaidon kehittämiseen tulisi mieluummin panostaa. Kehittämiskohteina analyysiryhmä mainitsee esimerkiksi Kabulin yleisen kirjaston (). KPL oli vuonna 2015 Kabulin ainoa valtion omistama yleinen kirjasto ja maan vanhin julkinen kirjasto. Sen ohella kansalliskirjastolle tyypillisesti kuuluvia tehtäviä ovat hoitaneet muun muassa Kabulin yliopiston pääkirjasto ja yliopiston Afganistan-keskus (), joiden toiminnot ja kokoelmat vaatisivat samoin kehittämistä.
Romane Dieu
Romane Dieu (s. 19. joulukuuta 2000 Albertville, Ranska) on ranskalainen mäkihyppääjä.
Dieu aloitti kansainvälisen uransa vuonna 2015. Hän osallistui mäkihypyn maailmancupiin ensi kertaa 28. tammikuuta 2017.
Yleisurheilun GP-kisat 2019
Yleisurheilun GP-kisat järjestetään vuonna 2019 kuudella paikkakunnalla: Lahdessa, Jyväskylässä, Tampereella, Lapinlahdella, Joensuussa ja Espoossa.
Jyväskylä, Tampere ja Lapinlahti kuuluvat myös EAA:n "Area Permit" sarjaan. Joensuu kuuluu lisäksi EAA:n "Classic Permit" sarjaan.
Lajit 
Miehet: 100m, 1500m, 3000m ej, seiväs, pituus, keihäs
Naiset: 200m, 1500m, 5000m, 100m aj, kuula, kiekko
Demaratos
Demaratos (, , ) voi viitata seuraaviin:
Puerto Ayora
Puerto Ayora on Galápagossaarten suurin kaupunki. Vuoden 2015 tietojen mukaan siellä asui 46,8 prosenttia saariryhmän asukkaista. Asukasluku oli siis noin 11 800.
Puerto Ayora sijaitsee Santa Cruzin saaren eteläosassa Bahía de la Academia -lahden rannalla. Puerto Ayoran pinta-ala vuonna 2009 oli noin 2,65 neliökilometriä.
Puerto Ayoran kaupunkikuva muistuttaa tavallista ecuadorilaista rannikkokaupunkia. Matkailu on tärkeä elinkeino. Galápagossaarten päälentokenttä on Baltran saarella noin tunnin matkan päässä Puerto Ayorasta.
Matkailun lisääntyminen on aiheuttanut myös ympäristöongelmia. Nopeasti kasvaneessa kaupungissa on epämääräisiä lähiöitä ja puolivlamiita hotelleja, suurin osa jätevedestä päätyy mereen käsittelemättä ja pohjavesi on likaantunut. Satamassa on paljon veneitä ja maissa avolavapakettiautoja turistien kuljettamista varten.
Amagasakin junaonnettomuus
Amagasakin junaonnettomuus () tapahtui 25. huhtikuuta 2005, kun Amagasakia lähestynyt JR Nishi-Nihonin pikajuna suistui kaarteessa raiteilta. Juna törmäsi radan vieressä olleeseen asuinkerrostaloon. Kaksi etummaista vaunua päätyi kerrostalon parkkihalliin ja murskautui pahoin. Kolmas vaunu pysähtyi rakennuksen ulkoseinää vasten. Kaksi muuta vaunua suistui raiteilta, mutta ei törmännyt rakennukseen. Junan kaksi viimeistä vaunua jäivät raiteille. Onnettomuudessa kuoli junan kuljettaja ja 106 matkustajaa. Lisäksi 562 matkustajaa loukkaantui.
Onnettomuuden välitön syy oli ylinopeus: juna kulki mutkassa 116 km/h nopeudella, kun rajoitus oli 70 km/h. Ylinopeuteen johti matkalla aiemmin tapahtunut kuljettajan virhe. Itamin rautatieasemalla juna pysähtyi 72 metriä liian pitkälle ja jäi siksi noin 80 sekuntia aikataulusta jälkeen. Junan kuljettaja Ryūjirō Takami yritti ottaa myöhästymistä kiinni, ja juna kulki virheen jälkeen yli 120 km/h nopeudella. Amagasakin rautatieasemaa edeltävässä mutkassa Takami käytti jarrua vasta 16–22 sekuntia myöhemmin kuin olisi pitänyt, ja juna suistui raiteilta.
Junayhtiö JR Nishi-Nihonilla oli käytäntönä laittaa virheitä tehneet kuljettajat "nikkin kyōiku" -nimellä tunnettuun uudelleenkoulutusohjelmaan. Todellisuudessa "nikkin kyōikun" tarkoitus ei ollut parantaa kuljettajien ajotaitoa, vaan se oli lähinnä rangaistus. Takami oli ollut "nikkin kyōikussa" aiemmin. Onnettomuuden aikaan hän oli todennäköisesti huolissaan siitä, miten saisi virheensä ja myöhästymisen selitettyä, jotta välttäisi rangaistukset, eikä hän siksi keskittynyt riittävästi junan kuljettamiseen.
Onnettomuusjunassa oli seitsemän vaunua. Vaunujen tarkemmat tiedot sekä kuolleiden ja loukkaantuneiden jakautuminen vaunuittain löytyvät oheisesta taulukosta.
JR Nishi-Nihonin pikajunan 5418M reitti kulki Takarazukan rautatieasemalta Doshisha-maen rautatieasemalle Fukuchiyama-linjaa pitkin. Matkalla junan oli tarkoitus pysähtyä muun muassa Itamin rautatieasemalla. Juna pysähtyi kuitenkin Itamissa noin 72 metriä liian pitkälle ja joutui peruuttamaan takaisin laiturille. Juna jäi tämän vuoksi noin 80 sekuntia aikataulusta jälkeen.
Juna lähti Itamista kello 9.16.10. Ottaakseen myöhästymistä kiinni kuljettaja ajoi ylinopeutta: junan nopeus nousi 124–125 km/h:iin, kun suurin sallittu nopeus oli 120 km/h. Juna ohitti Tsukaguchin rautatieaseman kello 9.18.22, jolloin aikataulusta oltiin jäljessä enää 72 sekuntia. Tsukaguchin asemalaiturin päässä, jossa jarrutus olisi tullut aloittaa, nopeutta oli 122 km/h.
Tsukaguchin aseman jälkeen alkoi oikealle kääntyvä mutka, jossa nopeusrajoitus oli 70 km/h. Juna tuli mutkaan 116 km/h nopeudella. Kuljettaja aloitti jarrutuksen kello 9.18.50. Nopeus hidastui 105 km/h:iin, mutta ensimmäinen vaunu kallistui vasemmalle ja suistui raiteilta kello 9.18.54.
Vaunut 1–5 suistuivat onnettomuudessa raiteilta. Ensimmäinen ja toinen vaunu syöksyivät asuinkerrostalon parkkihalliin ja murskautuivat pahoin, kolmas vaunu jäi rakennuksen ulkopuolelle ja neljäs ja viides vaunu kolmannen taakse. Kaksi viimeistä vaunua pysyi raiteilla. Viimeinen vaunu pysähtyi kello 9.19.04.
Miha Šimenc
Miha Šimenc (s. 21. joulukuuta 1995) on slovenialainen maastohiihtäjä.
Šimenc sijoittui nuorten MM-kilpailuissa perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi 2015. Nuorten talviolympialaisissa 2012 hän oli 10 kilometrin perinteisen kilpailussa seitsemäs. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kuudenneksi ja 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 hän oli perinteisen sprintissä kymmenes.
Šimenc on kilpaillut aikuisten arvokilpailuissa Lahden MM-kilpailuista 2017 lähtien. Hän on sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 32:nneksi Pyeongchangin olympialaisten 2018 perinteisen hiihtotavan sprintissä. Parisprintissä hän on ollut parhaimmillaan kolmastoista Lahden MM-kilpailuissa 2017.
Šimenc kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 22:s Tour de Skihin kuuluneessa Val Mustairin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2016. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän oli pisteillä ensimmäisen kerran oltuaan 23:s Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018.
Janez Lampič
Janez Lampič (s. 27. syyskuuta 1996) on slovenialainen maastohiihtäjä.
Lampič sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 4 × 5 kilometrin viestissä kahdeksanneksi 2015. Aikuisten arvokilpailuihin hän on osallistunut Lahden MM-kilpailuista 2017 lähtien. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut parhaimmillaan 37:nneksi vapaan hiihtotavan sprintissä ja parisprintissä 13:nneksi, molemmat Lahden kisoissa.
Lampič kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Planicassa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan yhdestoista Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2017. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa.
Erik Lodenius
Helge Erik Gustaf Lodenius (18. elokuuta 1913 Turku – 11. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hänen isänsä oli päätoimittaja Elias Lodenius ja poikansa toimittaja Peter Lodenius.
Lodenius tuli vuonna 1937 "Nyland"-lehden palvelukeen, ja hän oli lehden päätoimittajana 1941–1945. Hän oli sitten Ruotsalaisen kansanpuolueen asiamiehenä 1945–1947 ja "Österbottningen"-lehden päätoimittajana 1947–1949. Lodenius oli "Hufvudstadsbladet"-lehden taloustoimittajana 1949–1975 ja kirjoitti lehden pääkirjoituksia vuodesta 1965 alkaen sekä oli vt. päätoimittajana vuodesta 1968 alkaen. Lodenius kirjoitti myös useita yrityshistoriikkeja.
Win Myint
Win Myint (ဝင်းမြင့်) s. 8. marraskuuta 1951) on burmalainen poliitikko ja entinen vanki, joka palvelee maansa 10. presidenttinä alkaen 30. maaliskuuta 2018. Hän oli Myanmarin edustajainhuoneen puhemies vuosina 2016-2018. Hän toimi lisäksi parlamentin edustajainhuoneen (Pyithu Hluttaw) jäsenenä vuodesta 2012 vuoteen 2018. Win Myintiä pidetään Aung San Suu Kyi:n tärkeänä liittolaisena. Tämä on Myanmarin todellinen johtaja, mutta ei voi perustuslain mukaan toimia presidenttinä.
Win Myint kuuluu Myanmarin suurimpaan etniseen ryhmään bamareihin. Hän syntyi Nyaung Chaung kylässä, Danubyu, Ayeyarwadyn alueella, vanhemmille Tun Kyin ja Daw Kuin. Hän valmistui kandidaatiksi pääaineenaan geologia Rangoonin yliopistosta. Hän on naimisissa Cho Chon kanssa ja parilla on yksi tytär, Phyu Phyu Thin.
Valmistuttuaan geologiasta Rangoonin yliopistosta, Win Myint toimi lakimiehenä Myanmarin ylemmissä oikeusasteissa. Hänet vangittiin hänen roolistaan 8.8.88-kapinassa elokuussa 1988, jolloin oppoistio nousi kenraali Ne Winiä vastaan.
Myint pääsi vankilasta ajoissa osallistuakseen Myanmarin vuoden 1990 vaaleihin, jotka sotilasjohto myöhemmin mitätöi. Hän tuli valituksi parlamenttiin, mutta ei koskaan saanut ottaa tehtävää vastaan.
Hän aloitti poliittisen uransa Myanmarin täytevaaleissa vuonna 2012. Hän pääsi Pyithu Hluttawiin eli alahuoneeseen Pathein vaalipiiristä, ja nousi parlamentin lakivaliokunnan sihteeriksi. Vuonna 2015 hän pääsi jälleen alahuoneeseen, nyt Tamwen vaalipiiristä. Hän toimi edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 2016-2018.
Kun Htin Kyaw erosi Myanmarin presidentin virasta, Win Myint erosi puhemiehen paikalta 21. maaliskuuta 2018. Siirto oli monien mielestä valmistautumista siihen, että Myintistä tulisi Kansallisen demokratialiiton presidenttiehdokas. Häntä seurasi hänen varapuhemiehensä T Khun Myat. Parlamentti valitsi Win Myintin presidentiksi 28. maaliskuuta 2018. Häntä äänesti 403 maan kaikkiaan 636 kansanedustajasta.
Turo Sipilä
Turo Sipilä (s. 26. helmikuuta 1997) on suomalainen maastohiihtäjä.
Sipilä sijoittui Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 perinteisen hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 4 × 5 kilometrin sekaviestissä neljänneksi. Nuorten MM-kilpailuissa 2017 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä yhdeksäs.
Sipilä kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2018. Hän sai heti ensimmäisen maailmancupin pisteensä oltuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 30:s.
Golden Spirit Angels
Golden spirit Angels on naisten edustustason cheerleadingjoukkue Helsingistä. Se on voittanut Suomenmestaruudden sekä Euroopanmestaruuden useita kertoja.
Maude Adams
Maude Ewing Adams Kiskadden (11. marraskuuta 1872 – 17. heinäkuuta 1953), ammatillisesti tunnettuna "Maude Adams" oli amerikkalainen Belle Époque-aikakauden näyttelijätär, joka saavutti suurimman menestyksensä Peter Pan-hahmona, näytellen roolia ensiksi 1905 Peter Panin Broadway-tuotannossa "The Boy Who Wouldn't Grow Up". Adamsin persoonallisuus viehätti suurta yleisöä ja auttoi häntä tulemaan aikansa menestyksekkäimmäksi ja parhaiten palkatuksi esiintyjäksi vuosittaisena tulonaan yli miljoona dollaria huipulla ollessaan.
Jakob Johansson
Jakob Valdemar Olsson Johansson (s. 21. kesäkuuta 1990 Trollhättan) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Rennesiä. Tämän lisäksi hän kuuluu Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Carin Holmberg
Carin Holmberg (s. 13. tammikuuta 1982) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, jonka ura päättyi vuonna 2001. Hän edusti Domnarvets GoIF-nimistä urheiluseuraa. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on maaliskuulta 2001, kun hän oli 16. Oslossa hiihdetyssä 30 kilometrin perinteisen hiihtotyylin kilpailussa. Holmberg osallistui Lahden MM-hiihtoihin vuonna 2001, jossa sijoittui 10 kilometrin perinteisen kilpailussa sijalle 21. Lisäksi hän saavutti nuorten MM-hiihdoista yhden mitalin, oltuaan viiden kilometrin perinteisen kilpailussa pronssilla vuoden 2001 kilpailuissa Puolassa.
Otto Schrimpel
Otto Maria Franz Schrimpel (s. 29. heinäkuuta 1895 Hohenelbe, Itävalta-Unkari) oli tšekkoslovakialainen mäkihyppääjä.
Schrimpel osallistui ensimmäisiin hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin 1925 ja sijoittui neljänneksi. Kilpailu jäi hänen ainoakseen MM-tasolla.
Ulappamonni
Ulappamonni ("Ageneiosus inermis") on nahkamonnien heimoon kuuluva makeanveden kala, joka elää Etelä-Amerikassa. Laji painaa noin 3 kilogrammaa. Ulappamonni voi kasvaa parhaimillaan 65 senttimetrin mittaiseksi. Käyttää ravinnokseen pikkukaloja ja äyriäisiä. Ulappamonnin liha on arvostettua sen hyvän maun vuoksi. Laji elää trooppisissa, 22–24 celsiusastetta lämpimissä vesissä. Carl von Linné kuvasi lajin vuonna 1766.
Mameli-luokka
Mameli-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Cavallinin ja Tosin suunnittelemat alukset olivat esikuvina useille Italian kuninkaallisen laivaston myöhemmille avomerikelpoisille sukellusveneluokille ja samalla luokan alukset olivat ensimmäiset avomerikelpoiset italialaiset sukellusveneet ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Luokan suunnittelussa otettiin huomioon sodassa sekä sotakorvauksina Saksalta saaduista sukellusveneistä saadut kokemukset. Luokan alusten rakennustyöt aloitettiin 1925 ja ne valmistuivat 1929.
Alusten uppouma pinnalla oli 810 ja sukelluksissa 993 tonnia. Niiden pituus oli 64,60, leveys 6,51 ja syväys 4,30 metriä. Alusten aseistuksena oli keulassa neljä ja perässä kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Ainoastaan keulan putkiin oli torpedotäyttö aluksen varastoissa eli aluksella oli kymmenen torpedoa. Lisäksi aluksilla oli 102 millimetrin 35 pituuskaliiperin kansitykki ja ilmatorjunta-aseina kaksi 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Miehistöä aluksilla oli 49 henkeä.
Alusten voimanlähteenä oli pinta-ajossa kaksi 1500 hevosvoiman Tosi-dieselmoottoria, jotka oli kytketty kumpikin omaan akseliin. Sukelluksissa käytettiin samoin akseleihin kytkettyjä 550 hevosvoiman CGE-sähkömoottoreita. Alusten suunniteltu nopeus pinta-ajossa oli 17,2 ja sukelluksissa 7,7 solmua. Aluksilla oleva 48 tonnin polttoainevarasto mahdollisti pinnalla 8 solmun nopeudella 3500 ja sukelluksissa neljän solmun nopeudella 65 merimailia.
Alusten suunniteltu sukellussyvyys oli etriä, mutta "Mameli" saavutti maaliskuun 1929 sukelluskokeissa etriä. Alusten ohjattavuus pinnan alla oli hyvä, mutta ne olivat pinta-ajossa epävakaita. Ongelman korjaamiseksi aluksiin asennettiin kylkiin laajennukset, mitkä laskivat alusten nopeuden pinta-ajossa viiteentoista ja sukelluksissa 7,25 solmuun.
Maksim Karpov
Maksim Karpov (s. 19. lokakuuta 1991 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura SKA Pietaria. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Karpov laukoo vasemmalta. Hän on pelannut aikaisemmin myös Dinamo Moskovan riveissä.
Karpov aloitti pelaajauransa Tselmet Tseljabinskin paidassa. Muutaman VHL-kauden jälkeen Karpov solmi KHL-sopimuksen Dinamo Moskovan kanssa. Parin kauden jälkeen hän siirtyi SKA Pietariin kaudeksi 2015–16. Hän jatkaa Pietarin SKA:ssa vuoteen 2019 asti.
Christer Johansson
Christer Johansson (s. 11. marraskuuta 1950 Bjurholm, Västerbotten, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla.
Johansson voitti kultaa hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1978 Lahdessa miesten 4 × 10 kilometrin viestissä Ruotsin joukkueessa.
Seiji Aochi
Seiji Aochi (21. kesäkuuta 1942 Otaru, Japani – 14. elokuuta 2008) oli japanilainen mäkihyppääjä.
Aochi sijoittui vuoden 1968 talviolympialaisten suurmäen kilpailussa 26:nneksi. Vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa hän sai pronssia normaalimäen kilpailusta, jossa Japani saavutti kolmoisvoiton.
Petr Holík
Petr Holík (s. 3. maaliskuuta 1992 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Extraligassa pelaavaa HC Kometa Brnoa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Holík laukoo vasemmalta. Hän on kaksinkertainen Extraligan mestari.
Holíkin ensimmäinen seura Tšekin pääsarjatasolla oli PSG Zlín, jossa hän pelasi vuosina 2010-2017. Kaudella 2015–2016 hän rikkoi piste-ennätyksensä nakuttamalla 41 tehopistettä 52:ssa ottelussa. Hän siirtyi KHL:n Severstaliin, jossa hän ehti pelata 10 ottelua tehoin 1+2=3. Hän siirtyi takaisin Extraligaan, HC Kometa Bron riveihin kaudeksi 2018–19.
Nordic Ski Marathon Cup
Nordic Ski Marathon Cup on Kansainvälisen hiihtoliiton vuodesta 2005 lähtien järjestämä hiihtokilpailutapahtuma.
Ryan Walter
Ryan William Walter (s. 23. huhtikuuta 1958 New Westminster, Kanada ) on amerikkalainen entinen jääkiekkoilija, joka jäi eläkkeelle vuonna 1993. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 1003 kansallista ottelua voittaen yhden Stanley Cupin. Walter edusti urallaan Washington Capitalsia, Montreal Canadiensia sekä Vancouver Canucksia. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Walterin suurin heikkous oli ajoittainen jäähyherkkyys.
Walter pelasi WHL:ssä monta yli sadan pisteen kautta ennen NHL-uran alkua. Hän siirtyi NHL:ään vuonna 1978 WHL:n Calgary Wranglersista. Kaudella 1981-82 hän teki Washington Capitalsin paidassa uransa piste-ennätyksen nousten huimiin lukemiin 38+49=87. Myöhemmin Montrealissa hän voitti Stanley Cupin vuonna 1986. Viimeisellä kaudellaan Vancouverissa hän rikkoi 1000 ottelun rajapyykin.
Walter pelasi vuosina 1979, 1981 ja 1982 Kanadan maajoukkueessa keräten puoli pistettä per ottelu. Hän pelasi yhteensä 20 kansainvälistä maaottelua keräten 5 maalia, 5 syöttöä sekä 6 rangaistusminuuttia.
Walter on myös esiintynyt yhdysvaltalaisessa "Miracle"-elokuvassa sivuroolissa. Hän on myös toiminut Vancouver Canucksin apuvalmentajana.
Hänen kolme poikaansa Ben, Joey ja Ryan ovat kaikki jääkiekkoilijoita. Ben kiekkoilee tällä hetkellä Red Bull Salzburgissa.
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena on Pohjois-Pohjanmaa ja Lappi. Seurakunnan keskuspaikka on Oulu, jossa seurakunnalla on Nasaretin pyhän perheen kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Kemissä, Torniossa, Kajaanissa ja Rovaniemellä.
Piispa Paul Verschuren siunasi Oulussa käyttöön kappelin ja seurakuntakeskuksen ensimmäisen rakennusvaiheen 28. joulukuuta 1991. Sen oli suunnitellut Neokatekumenaalisen tien aloittaja Kiko Arguello. Ouluun perustettiin katolinen kappeliseurakunta 1. tammikuuta 1992 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen 26. joulukuuta 1993. Piispa Józef Wróbel vihki keväällä 2001 käyttöön seurakunnan kirkon varsinaisen kirkkosalin. Vuoden 2018 alussa seurakunnalla oli 950 jäsentä.
Digrafi
Digrafi eli digramma tarkoittaa yhden äänteen merkkinä olevaa kahden kirjaimen ryhmää. Digrafeja ovat esimerkiksi suomessa ng, ruotsissa hj ja englannissa sh.
Digrafia ei tule sekoittaa ligatuuriin.
Ruotsin kielessä käytetään useita digrafeja:Ruotsissa myös kaksi samaa konsonanttia peräkkäin (kuten tt) katsotaan eräänlaiseksi digrafiksi, sillä se ei ruotsissa tarkoita erilaista, pitkää konsonanttifoneemia. Tämä poikkeaa suomesta, jossa kahdella konsonantilla merkitään kaksoiskonsonanttia.
Englannissa on sekä homogeenisiä digrafeja (kaksi samaa kirjainta peräkkäin) että heterogeenisiä digrafeja (kaksi eri kirjainta). Jälkimmäisiä ovat muun muassa:Digrafit voivat koostua myös vokaaleista.
Pensikloviiri
Pensikloviiri (CHNO) on puriinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä eräiden virustautien esimerkiksi huuliherpeksen hoitoon.
Huoneenlämpötilassa pensikloviiri on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen. Pensikloviiri tehoaa herpesviruksiin muun muassa Herpes simplex- ja Varicellazosterviruksiin. Aineen vaikutusmekanismi perustuu siihen, että viruksen tymidylaattikinaasientsyymi fosforyloi sen pensikloviirifosfaatiksi. Tämä yhdiste on DNA-polymeraasientsyymin inhibiittori ja estää virusten jakautumisen. Sen biosaatavuus suun kautta on huono, minkä vuoksi sitä käytetään lähinnä voiteena ulkoisesti esimerkiksi huuliherpeksen hoidossa. Pensikloviiristä on kehitetty famsikloviiri, joka on pensikloviirin aihiolääke ja jota voidaan annostella myös tablettina suun kautta. Pensikloviiri voi lyhentää herpeksen kestoa ja lievittää siihen liittyvää kipua.
Olga Shapir
Olga Andreyevna Shapir (ven. Ольга Андреевна Шапир, o.s. Kislyakova, Кислякова, 9. lokakuuta 1850 – 13. heinäkuuta 1916) oli venäläinen kirjailija ja feministi.
Shapir syntyi vuonna 1850 Oraniebaumissa (nyk. Lomonosov, Venäjä) kuopukseksi yhdeksänlapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli tilanhoitaja, entinen maaorja, joka oli toiminut dekabristikapinan johtajan Pavel Pestelin sotilaskirjurina. Shapirin äiti oli ruotsalaisesta aristokraattisuvusta.
Shapir aloitti opinnot 1870-luvun alussa Pietarissa, jossa tutustui juutalaiseen lääketieteen opiskelijaan, Lazar Shapiriin, jonka kanssa avioitui vuonna 1872. Pariskunta toimi aktiivisesti vallankumouksellisissa ja liberaaleissa, tsaarin valtaa kritisoivissa liikkeissä, kuten Sergei Netšajevin johtamassa radikaalissa opiskelijaryhmässä.
Olga Shapir oli merkittävä yhteiskunnallinen toimija ja 1900-luvun alun tärkeiden venäläisten naisvaikuttajien, kuten Aleksandra Kollontain, esikuva. Shapir teki 30-vuotisen uran prosaistina, esseistinä sekä toimittajana ja oli tunnettu vaikuttavana sekä intohimoisena puhujana. 1880–1890-luvuilla Shapir toimi kirjailijoita ja sananvapautta puolustavissa järjestöissä, sekä oli osallisena erityisesti naisliikkeen toiminnassa. Shapir johti toimintaa ensimmäisen yleisvenäläisen naisten kongressin (1908) järjestämiseksi, toimi naisten äänioikeuden puolesta, ja puolusti poliittisten naisvankien etuja.
Shapir aloitti kirjallisen uransa 1870-luvun lopulla, jolloin hänen ensimmäinen fiktiivinen teoksensa (На пороге жизни) ilmestyi 1879. Tämän jälkeen hänen kirjoituksiaan julkaistiin useissa päivälehdissä. Kirjoitukset ilmestyivät koottuina vuonna 1889. Kymmenenosaiset kootut teokset ilmestyivät 1910.
Omaelämäkerrallinen novelli Myrskyn vuodet (В бурные годы), ilmestyi vuonna 1906 ja on Shapirin kuuluisin teos. Hän puolustaa siinä vallankumouksellisten liikkeiden toimintaa, vastalauseena Fjodor Dostojevskin vallankumouksellista liikehdintää kritisoivalle romaanille Riivaajat (Бесы, 1872).
Shapir toi kirjoituksissaan esiin feministisen liikkeen vaatimuksia ja uudisti venäläisen kaunokirjallisuuden naiskuvaa. Keskeistä olivat sukupuolten väliset suhteet, joiden kautta Shapir tarkasteli modernisoituvan Venäjän uusia sukupuoli- ja luokkahierarkioita. Yhteistä Shapirin teoksille on uuden, itsenäisen naisen teema, jota Shapir käsitteli edeltäjiään itsevarmemmalla äänellä. Shapirin kuvaama uusi nainen ei ollut enää aatelinen, vaan usein työläisnainen, jonka ansiotyö on merkittävässä roolissa.
Tyypillistä Shapirin kirjoituksille on myös voimakas uhrautujanaisen tyypin kritiikki. Shapir kysyy lähes kaikissa kirjoituksissaan miksi venäläisen naisen kunnian tulisi perustua uhrivalmiuden ja kärsimyksen ihanteeseen, joiden hän itse kokee ilmentävän ikivanhaa orjan sielua, ja joiden ei siten voi katsoa edustavan uutta naista. Shapirin mukaan sosiaalinen orjuuttaminen on kasvanut sukupuolten välisestä eriarvoisuudesta ja hän peräänkuuluttaa sukupuolten erojen tasa-arvoista tunnustamista.
Nadežda Suslova
Nadežda Suslova oli ensimmäinen venäläinen nainen, josta tuli lääkäri. Nadežda Suslova on Dostojevskin rakastajattaren Polina Suslovan sisar.
Nadežda Suslova syntyi vapautettujen maaorjien perheeseen 1. syyskuuta 1843 Paninon kylässä Nižni Novgorodin kuvernementissä. Vuonna 1853 Suslovan perhe muutti Moskovaan. Perheen isä piti koulutusta tärkeänä, ja tästä syystä myös Suslova opiskeli yksityisessä sisäoppilaitoksessa. Laitoksen opetusohjelmaan kuuluvien aineiden, kuten ranskan ja saksan lisäksi hän opiskeli paljon myös itsenäisesti, esimerkiksi latinaa ja luonnontieteitä, jotka eivät kuuluneet laitoksen opetusohjelmaan.
Vuonna 1860 Suslova perheineen asui Pietarissa. Pietarissa Nadežda Suslova oli tekemisissä naisten kanssa, jotka tavoittelivat kunnollista koulutusta. Näin hän alkoi ensin käydä luennoilla yliopistossa, ja myöhemmin myös lääketieteen ja kirurgian akatemiassa. Tsaarinajan Venäjällä naisilta oli kielletty opiskelu kaikissa korkeakouluissa. Vuonna 1862 lääketieteen professorit I. M. Setšenov ja S. P. Botkin myönsivät kolmelle naiselle oikeuden käydä heidän luennoillaan. Vuonna 1863 hallinto kuitenkin kielsi myös naisilta opiskelun.
Vuonna 1864 Nadežda Suslova muutti Sveitsiin, jossa hän pääsi Zürichin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan opiskelijaksi. Hän valmistui Zürichin yliopistosta vuonna 1867 ja hänestä tuli ensimmäinen venäläinen naislääkäri. Pian tämän jälkeen hän väitteli tohtoriksi Setšenovin valvonnan alaisena.
Vuonna 1866 Nadežda Suslova muutti takaisin Pietariin aviomiehensä Friedrich Erismannin kanssa. Tuon ajan lakien mukaan naiset eivät voineet olla lääkäreitä ja ulkomailla itsensä lääkäriksi opiskelleiden tuli osoittaa osaamisensa kokeessa. Suslova läpäisi kokeen ja lääketieteen komitea, jonka puheenjohtajana toimi S. P. Botkin, antoi Suslovalle oikeuden harjoittaa lääketiedettä Venäjällä. Monet mieslääkärit olivat hyvin epäluuloisia naisen kyvystä toimia lääkärinä, ja Suslovan tehtäväksi jäikin heidän luulojensa kumoaminen.
Nadežda Suslova toimi lääkärinä niin Pietarissa kuin Nižni Novgorodissakin ja todisti kaikkien epäilyt pätevyydestään vääriksi. Vuonna 1892 hän muutti Krimiin. Hän testamenttasi kaikki omat lääkärin työvälineet, lääkkeet ja kirjat terveydenhoitolaitoksille. Nadežda Suslova kuoli vuonna 1918.
Suslovan toiminnallaan ansaitsema kunnioitus avasi naisille tien lääketieteeseen. Vuonna 1872 Pietarissa alkoivat ensimmäiset naisten lääketieteen (sairaanhoidon) kurssit, jotka jatkuivat 14 vuotta. Vuonna 1897 avattiin Pietarin naisten lääketieteellinen yliopisto, nykyiseltä nimeltään Pietarin lääketieteellinen valtionyliopisto.
Vuodesta 1865 eteenpäin Suslova oli poliisin tarkkailun kohteena, sillä hän oli osallisena vallankumouksellista ideologiaa ajavaan nuorten kerhotoimintaan ja oli Kansainvälisen työväenliiton jäsen.
Orbital (vuoden 1993 albumi)
Orbital (tunnetaan myös nimillä Orbital 2 ja Brown Album) on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan duo Orbitalin toinen studioalbumi, jonka julkaisi FFRR Records 24. toukokuuta 1993. Albumilta julkaistiin kaksi singleä; "Lush" ja "Halcyon". Molemmat kappaleet esiintyivät Mortal Kombat -elokuvan soundtrackissä.
Albumi sai julkaisuaikanaan paljon positiivista palautetta faneilta ja kriitikoilta. Albumi mainitaan Robert Dimeryn 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa.
Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna
Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna on Yle TV2:n tuottama suomalainen joulukalenterisarja, jota esitettiin joulukuussa 2013. Sarjan päähenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu. Sarja on viimeinen Toljanteri-sarja.
VLMedia julkaisi sarjan DVD:llä 5. marraskuuta 2014.
Tonttu Toljanteri (Kunto Ojansivu) paljastaa muita tonttuja vartioivan Tonttujen tontun (Karoliina Vanne) ja joutuu tämän tuuraajaksi.
Lähde:
Battlefield V
Battlefield V on Digital Illusionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2018 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Peli kuuluu "Battlefield"-sarjaan ja sijoittuu toiseen maailmansotaan.
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanan 8/10.
Stadler KISS
Stadler KISS on sveitsiläisen Stadler Railin valmistama kaksikerroksinen sähkömoottorijuna. Niitä käytetään paikallisessa ja alueellisessa junaliikenteessä useissa Euroopan maissa.
Srbuk
Srbuhi Sargsyan (, s. 3. huhtikuuta 1994 Jerevan, Armenia) tunnettu myös taitelijanimellään Srbuk, on armenialainen laulaja. Hän nousi ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen kilpailessaan vuonna 2010 Armenian "The X Factor" -kilpailussa, sijoittuen toiseksi. Vuonna 2018 hän osallistui "X-Factor Ukraine" -kilpailuun, sijoittuen neljänneksi.
Sargsyan edustaa Armeniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Sargsyan syntyi 3. huhtikuuta 1994 Jerevanissa, Armeniassa. Hän opiskeli Komitas State Conservatory of Yerevan -koulussa, jossa hän opetteli soittamaan qanun-nimistä soitinta.
Vuonna 2010, Srbuk koe-esiintyi Armenian The X Factorin ensimmäisellä tuotantokaudella. Koe-esityksessään hän lauloi Sian "Soon We'll Be Foundin". Srbuk liittyi Garik Papoyanin joukkueeseen ja saavutti toisen sijan. Vuonna 2012, hän perusti oman yhtyeensä nimeltä "Allusion". Vuonna 2014, hän oli mukana featuring-artistina Papoyanin singlellä nimeltä "Boat". Boat oli osa soittolistaa venäläiseen elokuvaan nimeltä "Лёгок на поми́не".
Vuonna 2016, Srbuk julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä "Yete Karogh Es". Vuonna 2018, hän kilpaili The Voice of Ukraine -kilpailun kahdeksannella tuotantokaudella, jossa häntä valmensi ukrainalainen laulaja Potap. Kilpailussa Srbuk sijoittui neljänneksi. Marraskuussa 2018 ilmoitettiin, että Srbuk edustaisi Armeniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa, Israelissa. Heti julkistuksen jälkeen Armenian yleisradioyhtiö "Public Television company of Armenia" (AMPTV) avasi laulujentekijöille mahdollisuuden lähettää kappaleitaan Srbukin mahdolliseksi euroviisukappaleeksi.
Bellevue (ravintola)
Ravintola Bellevue on Helsingissä Katajanokalla Rahapajankatu 3:ssa sijaitseva ravintola joka on oman ilmoituksensa mukaan Suomen, Euroopan ja jopa maailman vanhin yhtäjaksoisesti Venäjän ulkopuolella toiminut venäläinen ravintola. Ravintola perustettiin Uudenmaankadulle toukokuussa 1917 ja ensimmäiset viisi vuotta se toimi kahvilana. Perustaja oli virolainen Grigori Pavlow (nimi vuodesta 1931 Reko Paulo) joka oli naimisissa suomalaisen kanssa.
Petserin maakunnassa kaakkois-Virossa syntynyt Paulo muutti Suomeen 1912 ja oli asevelvollisena Venäjän armeijassa Helsingissä ja Suomenlinnassa. Hän tutustui venäläisten laivastoupseerien klubilla tulevaan vaimoonsa Hulda Hildegard Heléniin (1884–1963) joka oli klubilla kassanhoitajana. Kun laivastoklubi lopetti toimintansa he perustivat yhdessä kahvila-ruokalan Uudenmaankadun varrelle Helsinkiin. Vuonna 1922 siitä tuli ravintola Bellevue kun se siirtyi nykyiseen osoitteeseensa Katajanokalle. Paulo johti ravintolaa 35 vuoden ajan. Ravintola Bellevuen omistaa nykyisin rouva Ragni Rissanen.
Paulo hankki vuonna 1934 omistukseensa Kiinteistö Kaisaniemenkatu 4 Oy:n ja hän teki myös useita muita kiinteistokauppoja. Kieltolain aikana Paulo joutui usein pidätetyksi pirtun salakuljetuksesta epäiltynä ja ravintolassa tarjottiin salaa pirtua "kovana teenä". Paulolla oli huvila Harajoella Tuusulassa ja sotien jälkeen Espoon Siikajärvellä. Sotavuosina hänellä oli Espoon Bembölessä maatila jossa pidettiin muun muassa kanalaa.