hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Giancarlo González
Giancarlo González Castro (s. 8. helmikuuta 1988 Desamparados, San José) on costaricalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa US Palermoa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen González on keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Costa Rican jalkapallomaajoukkueeseen.
González aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Alajuelensessa, jota hän edusti vuodet 2007-2012 voittaen liigamestaruuden kahdesti, kausilla 2010-2011 ja 2011-2012. Otteluita Alajuelensessa kertyi 97 ja maaleja kuusi. Heinäkuussa 2012 González siirtyi Norjan Tippeligaenin Vålerenga Fotballiin, jota hän edusti kahden kauden ajan pelaten 37 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Helmikuussa 2014 González siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin Columbus Crewiin, jossa hän pelasi kevätpuoliskon aikana 17 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.
Elokuussa 2014 González siirtyi Italian Serie A:n nousijaseuraan US Palermoon. Hän debytoi seuran paidassa vielä samassa kuussa AC Cesenaa vastaan onnistuen heti maalinteossa.
González edusti Costa Rican alle 20-vuotiaita vuoden 2007 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hän pelasi ainoaksi jääneet kaksi nuorten maaotteluaan.
Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa González debytoi kesäkuussa 2010 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Avausmaali syntyi toukokuussa 2012 niin ikään ystävyysottelussa Guatemalan verkkoon. González kuului joukkueeseen myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi Costa Rican kaikissa viidessä ottelussa, kun joukkue eteni sensaatiomaisesti puolivälieriin. Hän kuului myös BBC:n kisojen joukkueeseen.
Roni Peiponen
Roni Peiponen (s. 9. huhtikuuta 1997 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Tippeligaenissa pelaavaa Moldea. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja.
Peiponen on Malminkartanon Pedon ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Kaudella 2014 hän pelasi HJK:n reservijoukkueen Klubi 04:n paidassa neljä ottelua Kakkosessa. Keväällä 2015 Peiponen pelasi HJK:n edustusjoukkueessa Liigacupia ja Suomen cupia. Veikkausliigassa hän debytoi toukokuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan pelaten täydet minuutit. Marraskuussa 2015 hän teki kolmen ja puolen vuoden sopimuksen Molde FK:n kanssa.
Peiponen on pelannut vuodesta 2012 yhteensä 35 ottelua Suomen eri poikamaajoukkueissa.
Unelmia (SIG:n albumi)
Unelmia oli suomalaisen popyhtyeen SIG:n syksyllä 1984 julkaisema albumi. Levyn tuotti Johanna Kustannus. 
Levyn tunnetuin kappale oli radiohitti "Ludwig van Beethoven". Myös "Sadan vuoden yksinäisyys" on muodostunut suomalaisen popin klassikoksi. Levy nosti Sigin uudestaan nuorison suosioon.
Unelmia myi 24 000 kappaletta, lähelle kultalevyrajaa. Levy nousi liastoille maaliskuussa 1985.
"Unelmia" oli korkeimmillaan myyntilistan sijalla 29, ja pysyi siellä kolme viikkoa. "Mitä Suomi soittaa" -kirjan mukaan listasijoitus oli 19, ja albumi pysyi listalla kuukauden ajan. "Portaat Purppurasumuun" -kirjan mukaan levy oli listalla sijalla 16 pysyen siellä seitsmän viikkoa.
Luettelo dystopiaelokuvista
Tämä on luettelo dystopiaelokuvista. Nämä elokuvat sijoittuvat dystopiaan, joka on tulevaisuuden epätoivottava yhteiskunta. Termi on utopian vastakohta, ja sillä viitataan usein kuvitteelliseen lähitulevaisuuden yhteiskuntaan, jonka odotetaan syntyvän tällä hetkellä vallitsevien yhteiskunnallisten kehityssuuntien kiihtyessä huippuunsa. Tyypillisesti tuloksena on ihmisarvoa loukkaava totalitaristinen sortoyhteiskunta tai esimerkiksi ympäristökatastrofin kokenut maailma.
David López Silva
David López Silva (s. 9. lokakuuta 1989 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SSC Napolia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen López on puolustava keskikenttäpelaaja.
López aloitti uransa Espanyolissa, jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi vuosina 2008-2011 54 ottelua. Vuosina 2009-2010 hän kävi lainalla Segunda División B:n Terrassa FC:ssä. Espanyolin edustusjoukkueessa Primera Divisiónissa López debytoi syyskuussa 2010 CA Osasunaa vastaan. Avausmaalinsa seurassa hän teki elokuussa 2013 Valencia CF:n verkkoon. Vuosina 2011-2012 hän oli lainalla Segunda División B:n CD Leganésissa ja vuosina 2012-2013 Segunda Divisiónin SD Huescassa.
Elokuussa 2014 López siirtyi Italian Serie A:n SSC Napoliin. Debyytti seuran paidassa tapahtui syyskuussa 2014 Udinesea vastaan. Hän voitti seuran kanssa joulukuussa 2014 Italian supercupin Juventuksen kaaduttua Qatarissa pelatussa finaalissa rangaistuspotkuilla. López debytoi kaudella 2014-2015 myös Eurooppa-liigassa, jossa hän teki yhdeksässä pelaamassaan ottelussa yhden maalin, tappiollisen välieräsarjan avausottelussa Dnipro Dnipropetrovskia vastaan.
Barcelonassa, Kataloniassa syntynyt López teki debyyttinsä Katalonian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2013. Hän voi kuitenkin edustaa maajoukkuetasolla myös Espanjaa, sillä Katalonian maajoukkue ei kuulu FIFAan.
Purppura (albumi)
Purppura on SIG:n marraskuussa 1985 julkaisema studioalbumi. Tuottajina olivat T. T. Oksala ja Atte Blom. Äänitys tehty Finnvox Studiossa. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat Hyvää syntymäpäivää, Leijailen ja Purppura. Sateenkaari on TV-elokuvasta Baby Love.
Albumi nousi Suomen virallisen listan lle marraskuussa 1985 Se kipusi sijalle 20, ja pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.. Toisen tiedon mukaan huippusijoitus olisi ollut vain 22.
Inga Brogren
Inga Lindqvist, o. s. "Jaatinen", kirjailijanimi Inga Brogren (s. 15. toukokuuta 1915 Kouvola) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lindqvistin vanhemmat olivat Kokkolan kaupunginjohtaja Jarl Emerik Jaatinen ja Fanny Nyberg. Hän oli naimisissa vuodesta 1942 varatuomari Kurt Lindqvistin kanssa.
Lindvist valmistui filosofian maisteriksi 1940. Hän toimi "Erino Oy":n toimitusjohtajana. Erino Oy oli 1932 perustettu vesi- ja sähkömittarien, kemikalioiden sekä kutomateollisuudessa käytettyjen raaka-aineiden ja tarvikkeiden agentuuriliike joka kuului Einar Ahlströmin perustamaan "Oy E. Ahlström & Co Ab":n-yritysryhmään.
Lindqvistin salanimellä "Inga Brogren" kirjoittama romaani "Approbatur" kertoi 1930-luvun lopun opiskelijaelämästä Helsingissä.
Satukirjan sankari
Satukirjan sankari on toukokuussa 2007 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on myöhemmin elokuussa julkaistulta albumilta "Valtakunta". Siitä on myöhemmin tullut suosittu häävalssi. Toinen kappale "Aika" on alun perin tehty Olli Lindholmin "Yhden yön tarina" -äänikirjaa varten.
Single nousi Suomen viralliselle listalle suoraan ykköseksi ja pysyi listalla viiden viikon ajan. Kyseessä oli neljäs peräkkäinen Yön single, joka nousi listan kärkisijalle heti ilmestyttyään.
GAGLE
GAGLE (, gaguru) on japanin Miyagin prefektuurin pääkaupungista Sendaista lähtöisin oleva vuonna 1996 perustettu kolmijäseninen - hip hop -yhtye.
Yhtye teki debyyttinsä vuonna 1996 julkaistulla albumillaan ”BUST THE FACTS.”
Hip hop trion perustivat Hunger, DJ MITSU THE BEATS ja DJ Mu-R.
Oi Herra, jos mä matkamies maan
Oi Herra, jos mä matkamies maan on virsi, jonka on sanoittanut Wilhelmi Malmivaara vuonna 1903. Se otettiin virsikirjaan 1938. Virren kaksi versiota ovat säveltäneet Mikael Nyberg 1920 ja Erik August Hagfors 1874. Tätä virttä käytetään usein hautajaisissa. Virsi kuuluu myös Siionin virsiin.
Malmivaara kirjoitti tekstin toimiessaan pohjoispohjalaisen Paavolan seurakunnan kirkkoherrana. Teksti syntyi, kun paikkakunnalla raivonnut lavantautiepidemia oli vienyt hänen perheestään lyhyessä ajassa kolme jäsentä, äidin ja kaksi tytärtä. Se syntyi murheen murtaman ja yksinäisen miehen virtenä Erik August Hagforsin sävelmään "Minne käy tuulen ilmassa tie". Malmivaara oli mieltynyt lauluun ja toivoi sen päätyvän myös hengelliseen käyttöön. Kun virsi 1920-luvun alussa liitettiin kokoelmaan "Hengellisiä lauluja ja virsiä", Mikael Nyberg sepitti siihen uuden sävelmän.
Tuomari Nurmio teki 1979 virrestä pahennustakin aiheuttaneen mukaelman "Kurja matkamies maan". Kun se esitettiin Yleisradion tauottomassa "Kevyesti keskellä päivää" -äänilevykonsertissa, Yleisradion puhelinkeskus tukkeutui kuuntelijoiden vihaisista soitoista. Tämän jälkeen Yleisradio päätti, ettei levyä soiteta juontamattomissa ohjelmissa. Kun Heikki Harma (Hector) hieman myöhemmin haastatteli Nurmiota ohjelmassaan "Pop eilen – tänään" ja soitti ohjelman päätteeksi suuttumusta herättäneen levyn, minkäänlaista reaktiota ei syntynyt, vaikka ohjelma lähetettiin pääsiäissunnuntaina.
Rakkautta vain?
Rakkautta vain? on elokuussa 2007 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on samassa kuussa julkaistulta albumilta "Valtakunta". Sen toinen kappale "Tuuli viilenee" ei ole mukana albumilla.
Single nousi Suomen viralliselle listalle viiden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 2.
Dolwyddelanin linna
Dolwyddelanin linna on walesilainen linna, jonka on rakennuttanut Llywelyn ap Iorwerth 1200-luvulla. Hän rakennutti myös ympärysmuurin. Edvard I:n joukot valtasivat linnan walesilaisilta vuonna 1283 ja se pidettiin miehitettynä vuoteen 1290. Paroni Willoughby de Eresby aloitti kunnostustyöt vuonna 1848.
Linnan omistaa nykyään Walesin hallituksen kulttuuriperintöä hoitava Cadw.
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 1 &amp; 2
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 1 ja 2 (LC-1 ja LC-2) on entinen kahdesta alustasta koostuva rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin lentotukikohdassa Floridassa. Kompleksin alustoja käytettiin Snark- ja Matador-laukaisuihin.
LC-1:n ja LC-2:n rakentamissopimus tehtiin urakoitsijan kanssa lokakuussa 1951, ja rakennustyöt käynnistyivät kahden alustan muodostama kokonaisuus valmistui noin vuotta myöhemmin marraskuussa 1952. Kompleksia käytettiin Snark- ja Matador-ohjusten koelaukaisuihin aina vuoteen 1960 saakka. Tämän jälkeen sen alustat palvelivat Mercury-ohjelman helikopterikenttänä, ja myöhemmin 1983–1989 kompelksia hyödynnettiin Tethered Aerostat Radar System -ohjelmassa.
NFL:n varaustilaisuus 2014
NFL:n varaustilaisuus 2014 oli amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan 79. varaustilaisuus. Se järjestettiin Radio City Music Hallissa New Yorkin kaupungissa 8.–10. toukokuuta 2014. Varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella Houston Texans varasi puolustuksen ulomman linjamiehen Jadeveon Clowneyn.
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 19
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 19 (LC-19) on entinen kahdesta alustasta koostuva rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin lentotukikohdassa Floridassa. Kompleksin alustaa käytettiin
LC-19 -alustan rakentamissopimus tehtiin huhtikuussa 1956, ja rakennustyöt alkoivat hieman alle vuotta myöhemmin huhtikuussa 1957. Alusta valmistui heinäkuussa 1958, ja ensimmäinen Titan I -laukaisu tehtiin siltä elokuussa 1959. Alustalta laukaistiin kaikkiaan 15 Titan I -rakettia vuosina 1959–1962, jonka jälkeen se muutettiin Gemini-ohjelman Titan II -laukaisuihin soveltuvaksi vuosina 1962–1963.
Muutostöiden valmistuttua alustalta laukaistiin ensimmäinen ja toinen miehittämätön Gemini-lento Titan II-raketilla (GT-1 ja GT-2). Ensimmäinen miehitetty Gemini-lento tehtiin maaliskuussa 1965 (GT-3). LC-19 -alstalta laukaistiin kaikkiaan kaksi miehittämätöntä ja kymmenen miehitettyä Gemini-lentoa huhtikuusta 1964 marraskuuhun 1966. Gemini-ohjelman päätyttyä alusta poistettiin käytöstä. Sen laukaisutorni purettiin toukokuussa 1977. Alustan White Roomiksi kutsuttu astronauttien valmistautumistila entisöitiin syyskuussa 2003 osaksi Air Force Space and Missile Museum -museota. Loput alustan ja lauksaisutornin jäänteet purettiin vuosina 2012–2013.
Jorma (albumi)
Jorma on amerikansuomalaisen Jorma Kaukosen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 1979 levymerkillä RCA Records. Albumi äänitettiin Filmweis/Heider-studiossa San Franciscossa vuonna 1979.
Kaikki kappaleet säveltänyt Jorma Kaukonen, ellei toisin mainittu.
Jorma (täsmennyssivu)
Jorma viittaa seuraaviin:
Hypobromihapoke
Hypobromihapoke (HBrO) on yksi bromin happihapoista. Se on hyvin heikko happo ja suhteellisen pysymätön. Yhdistettä voidaan käyttää hapettimena, valkaisuaineena ja desinfiointiaineena.
Hypobromihapoketta on liian epästabiili, jotta se tunnettaisiin puhtaana. Se tunnetaankin ainoastaan vesiliuoksena, jotka nekin hajoavat helposti valon vaikutuksesta. Hypobromihapoke on hyvin heikko happo ja sen happovakion arvo on huoneenlämpötilassa 1,6·10. Hypobromihapoke on vahva hapetin, mutta hapettimen hypokloorihapoketta heikompi.
Hypobromihapoketta voidaan valmistaa johtamalla bromia elohopeaoksidin vesisuspensioon tai hopeanitraatin vesiliuokseen. Bromi disproportioituu bromidi- ja hypobromiitti-ioneiksi ja elohopea(II)bromidi tai hopeabromidi saostuu veteen liukenemattomana. Liuosta voidaan väkevöidä tislaamalla alipaineessa. Toinen tapa valmistaa väkevämpiä hypobromihapokeliuoksia on suorittaa reaktio elohopeaoksidin kanssa käyttäen liuottimena trikloorifluorimetaania, jolloin muodostuu bromimonoksidia, joka erotetaan ja hydrolysoidaan hypobromihapokkeeksi.
Hypobromihapokkeen vesiliuosta käytetään voimakkaana bakteereja tappavana desinfiointiaineena ja vesien puhdistukseen. Yhdiste reagoi alkeenien kanssa muodostaen bromialkoholeja.
Valentine Bialas
Valentine Bialas (10. tammikuuta, 1903, Boston, Massachusetts – 9. maaliskuuta 1965, Utica, New York) oli amerikkalainen pikaluistelija, joka osallistui kolmiin olympialaisiin eli 1924-1932.
Vuoden 1924 kisoissa Ranskan Chamonixissa Bialas oli erityisesti pitempien matkojen luistelija. Hän sijoittui kisojen 5 000 metrillä kuudenneksi ja 10 000 metrillä kahdeksanneksi. Neljä vuotta myöhemmin St. Moritzin talviolympialaisissa 1928 hän luisteli kaikki matkat: 500 metrin 17., 1 500 metrillä kuudes, 5 000 metrillä myös kuudes. Kisojen 10 000 metrin luistelukilpailu jouduttiin sääolojen vuoksi keskeyttämään; näin Bialasin alkupään pareissa luistelema tulos jouduttiin hylkäämään. Kotikisoissa 1932 Lake Placidissa Bialas saavutti yhteislähtönä luistellulla 10 000 metrin viidennen sijan. Bialas valittiin myös vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin kisoihin, mutta autokolarissa saadut vammat estivät vielä neljänsiin kisoihin osallistumisen. Häne menetti kolarissa toisen jalkansa.
Tunnustuksena pikaluistelu-urastaan Bialas valittiin Yhdysvaltain pikaluistelun Hall of Fameiin toukokuussa 1963. Uransa jälkeisellä asuinseudullaan nimettiin paikallinen Utican hiihtokeskus hänen mukaansa the Val Bialas Ski Center:ksi.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelossa sisältää Lähi-idän, Oseanian sekä Keski-Aasian maat.
Suurlähetystö suljettiin Persianlahden sodan yhteydessä, eikä sitä ole toistaiseksi avattu uudelleen. Suomen suhteita Irakiin hoitaa Damaskoksen suurlähettiläs.
Vuodesta 1985 Suomen suhteita Libanoniin on hoitanut Damaskoksen suurlähettiläs. Syyrian levottomuuksien vuoksi Damaskoksen lähetystöstä poistunut henkilökunta on syyskuusta 2012 alkaen kuitenkin sijoitettu yhteystoimistoon Beirutiin. Suomen Beirutin suurlähetystö avattiin uudelleen 1.3.2015.
Damaskoksen lähetystön henkilökunta on maaliskuusta 2012 alkaen poistunut maasta Syyrian levottomuuksien vuoksi. Syyskuusta 2012 toimipaikkana on ollut tilapäinen yhteystoimisto Beirutissa.Suomen Beirutin suurlähetystö avattiin uudelleen 1.3.2015.
Suomen suhteita Pakistaniin hoiti vuosina 1951–1974 Ankaran ja vuosina 1974–2001 Teheranin suurlähettiläs, vuoteen 1962 lähettilään ja sen jälkeen suurlähettilään tittelillä. Islamabin suurlähetystö suljettiin 1.8.2012, minkä jälkeen suurlähettiläs on akkreditoitu Helsingistä.
Vuodesta 2002 Suomen suhteita Kuwaitiin on hoitanut Riadin suurlähettiläs.
Lähetystö lakkautettiin vuonna 2012, minkä jälkeen Suomen suhteita Filippiineihin on hoitanut Kuala Lumpurin suurlähettiläs.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain.
Suomen suhteita Mosambikiin hoiti vuosina 1975–1999 Dar es Salaamin ja 1999–2003 Pretorian suurlähettiläs.
Suomen suhteita Marokkoon hoiti vuosina 1959–1961 Rooman, 1963–1968 Algerin, 1968–1970 Wienin, 1970–1990 Madridin ja 1992–2007 Lissabonin suurlähettiläs, vuoteen 1963 asti lähettilään ja sen jälkeen suurlähettilään tittelillä.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelo on otettu huomioon Karibian sekä Keski-Amerikan valtiot.
Managuan suurlähetystö on suljettu 31.12.2013 alkaen. Suurlähettiläs akkreditoitu Meksikosta.
Vuodesta 1992 Suomen suhteita Kuubaan on hoitanut Méxicon suurlähettiläs.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Etelä-Amerikassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Etelä-Amerikassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain.
Vuodesta 1992 Suomen suhteita Kolumbiaan hoiti Caracasin suurlähettiläs ja vuodesta 2017 Suomen uusi suurlähetystö on ollut toiminnassa sitä ennen suhteita hoiti Liman suurlähettiläs.
Caracasin suurlähetystö lakkautettiin vuonna 2011.
Kosmoceratops
Kosmoceratops richardsoni (nimen merkitys: ”koristeellinen sarvinaama”) on sukupuuttoon kuollut sarvinaamainen kasvinsyöjädinosaurus. Se eli myöhäisellä liitukaudella Laramidian mantereella, nykyisen Utahin alueella. Sen fossiilit löydettiin vuonna 2010 ja sen nimesi Scott D. Sampson. Sen tunnistaa muista dinosauruksista koristeellisen kallon perusteella.
"Kosmoceratopsin" kallo on koristeellisin tunnettu dinosauruksen kallo. Silmien yläpuolella olevat sarvet olivat todella pitkät ja samalla myös tappavan terävät. Ne kaartuvat sivusuuntaan kallosta. "Kosmoceratopsilla" oli suhteessa muista ceratopseista lyhyin kaulus; se oli noin kaksi kertaa niin pitkä kuin se oli leveä.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Euroopassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Euroopassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelosta puuttuu Pristinan lähetystö.
Suomen Edustaja Saksan valtakunnassa sekä myöhemmin Weimarin tasavallassa asemapaikkana Berliini.
Suomen Edustaja Saksan demokraattisessa tasavallassa asemapaikkana Itä-Berliini.
Suomen Edustaja Saksan liittotasavallassa asemapaikkana Bonn.
Suomen Edustaja yhdistyneessä Saksassa asemapaikkana Berliini.
Bratislavan suurlähetystö on suljettu 1. syyskuuta 2015 alkaen. Suurlähettiläs akkreditoitu Prahasta
Ljubljanan suurlähetystö on suljettu 1. syyskuuta 2015 alkaen. Suurlähettiläs akkreditoitu Budapestista
Luxemburgin suurlähetystö on suljettu 31.8.2015 alkaen. Suurlähettiläs akkreditoitu Brysselistä
Vuodesta 1947 Suomen suhteita Pyhään istuimeen ovat hoitaneet muun muassa Bernin, Madridin, Wienin, Kairon ja Varsovan Zagrebin suurlähettiläät
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista kansainvälisissä järjestöissä
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista kansainvälisissä järjestöissä. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat järjestöittäin.
HMS Hugin (1884)
HMS Hugin (runkonumerot 1 ja V15) oli Ruotsin laivaston vuonna 1884 vesillelaskettu 1. luokan torpedovene ja samalla ensimmäinen laivaston varsinainen torpedovene ja se oli samalla esikuvana Ruotsissa valmistetuille aluksille.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1884 ja se liitettiin laivastoon viikkoa myöhemmin 4. kesäkuuta.
Alus matkasi Britteinsaarilta Ruotsiin omin konein, vaikka se oli varustettu kolmella mastolla ja apupurjein. Aluksen höyrykattilat oli asennettu rinnakkain, joten sen savuhormitkin olivat rinnakkain. Torpedoputket oli sijoitettu rinnakkain vesirajaan. Aluksen toimintasäde oli merkittävästi parempi kuin aiempien torpedoalusten.
Vuonna 1887 alus nimettiin "Minbåt N:o 1:ksi" ja se modernisoitiin vuonna 1899, jolloin sen torpedoputket vaihdettiin 38 cm M/89:n putkiin. Samalla miehistö kasvoi viiteentoista. Alus luokiteltiin vuonna 1906 2. luokan torpedoveneeksi, mutta se säilytti numeronsa. Vuonna 1915 alus luokiteltiin jälleen yhteysveneeksi numerolla V15 ja se varustettiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1923, minkä jälkeen aluksen kohtalo on tuntematon.
Itävallan Grand Prix 2015
Itävallan Grand Prix 2015 oli Formula 1 -sarjan kahdeksas osakilpailu kaudella , joka ajettiin 21. kesäkuuta 2015 Red Bull Ringillä Itävallassa.
Paalupaikalta starttasi Lewis Hamilton, toisesta ruudusta Nico Rosberg. Startissa Rosberg onnistui tallikaveriaan paremmin ja nousi kilpailun kärkeen - Hamilton valitteli kytkinongelmia. Toisen mutkan kiihdytyksessä Kimi Räikkönen ja Fernando Alonso osuivat toisiinsa, ja päätyivät päällekkäin ratakaiteisiin. Kolarissa ei loukkaantunut kukaan, eikä siitä jaettu rangaistuksia. Turva-auto tuli radalle heti ensimmäisellä kierroksella. Turva-auton perässä Manorin Will Stevens keskeytti öljyvuodon seurauksena. Turva-auto poistui radalta kierroksella 6. Jenson Button keskeytti sähkövikaan kierroksella 9. Kilpailun joutuivat lisäksi keskeyttämään Carlos Sainz Jr. sekä Romain Grosjean.
Valtteri Bottas taisteli itsensä kilpailussa hetkellisesti viidenneksi, mutta hidas varikkopysähdys pudotti hänet kuudenneksi. Bottas kuitenkin ohitti viidentenä ajaneen Nico Hülkenbergin. Kierroksella 35 Hamilton pysähtyi sijalta kaksi. Varikon ulostulossa Hamilton ylitti valkoisen varikkoviivan, ja sai viiden sekunnin aikasakon tapahtuneesta. Kolmantena ajanut Sebastian Vettel pysähtyi kierroksella 35. Varikkopysähdys kesti noin 13 sekuntia, koska oikean takapyörän kiinnityksessä oli ongelmia ja Vettel putosi neljänneksi, Felipe Massan taakse.
Kilpailun voittoon ajoi Nico Rosberg ja toiseksi ajoi Lewis Hamilton, rangaistuksestaan huolimatta. Felipe Massa ajoi kolmanneksi saavuttaen kauden ensimmäisen palkintokorokesijansa. Vettel ajoi neljänneksi ja Bottas viidenneksi.
Britannian Grand Prix 2015
Britannian Grand Prix 2015 oli Formula 1 -kauden 2015 yhdeksäs osakilpailu. Kilpailu ajettiin 5. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla, Englannissa.
Sauberin Felipe Nasr ei lähtenyt kilpailuun vaihdelaatikkovian takia. Paalupaikalta kilpailuun lähti Mercedeksen Lewis Hamilton, toisesta ruudusta starttasi Nico Rosberg. Startissa kolmannesta ruudusta lähtenyt Williamsin Felipe Massa syöksyi kärkeen. Valtteri Bottas starttasi ruudusta neljä ja nousi hetkeksi toiseksi tallikaverinsa perään, mutta radan neljännessä mutkassa Hamilton kuittasi toisen paikan takaisin. Taaempana molemmat Lotukset törmäilivät keskenään, saaden osumaa ensin Daniel Ricciardolta, joka keskeytti myöhemmin ERS-systeemin hajottua. Fernando Alonso törmäsi tallikaveriinsa, Jenson Buttoniin, jonka seurauksena Button keskeytti, kuten molemmat Lotus-kuljettajatkin. Turva-auto tuli heti ensimmäisellä kierroksella radalle.
Uusintalähdössä Hamilton yritti ohittaa kärkipaikalla ajaneen Massan, mutta menetti taistelussa sijan Valtteri Bottakselle. Max Verstappen pyörähti toisessa mutkassa ulos. Williamsit ajoivat kärjessä ensimmäisille varikkopysähdyksille asti. Kierroksella 18 Hamilton tuli ensimmäisenä kärkimiehistä renkaidenvaihtoon. Seuraavalta kierrokselta Massa ja Rosberg pysähtyivät myös. Bottas pysähtyi kierroksella 21. Ensimmäisten varikkopysähdysten jälkeen Hamilton oli siirtynyt kilpailun kärkeen, Massa toisena, Bottas kolmantena ja Rosberg neljäntenä.
Kierroksella 32 Carlos Sainz Jr. joutui keskeyttämään sähköongelmiin. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Pari kierrosta myöhemmin alkoi sataa vettä, ja ensimmäiset kuljettajat tulivat vaihtamaan välikelinrenkaat alle. Kimi Räikkönen luisteli radalla pariin otteeseen ja tuli kierrokselta 38 vaihtamaan välikelinrenkaat alle. Sade kuitenkin lakkasi hetkeksi, jolloin välikelinrenkaat sulivat alle. Räikkönen joutui pysähtymään vielä kolmannenkin kerran. Sateen yltyessä Rosberg ohitti molemmat Williams-kuljettajat. Kierroksella 42 Hamilton ja Sebastian Vettel pysähtyivät. Kierrosta myöhemmin Williamsit ja Rosberg. Vettel nousi varikkoruljanssin yhteydessä kolmanneksi. Manorin Will Stevens pyörähti seinään kierroksella 47, rikkoen etusiipensä, mutta hän pystyi jatkamaan kilpailua.
Kilpailun voittoon ajoi kotiyleisön edessä Lewis Hamilton kolmatta kertaa urallaan. Toiseksi ajoi Hamiltonin tallikaveri Nico Rosberg ja kolmanneksi Ferrarin Sebastian Vettel. Bottas ajoi viidenneksi pitäen Daniil Kvjatin takanaan. Kimi Räikkönen ajoi kahdeksanneksi. Fernando Alonso sijoittui kymmenenneksi saavuttaen kauden avauspisteensä.
Italian Grand Prix 2015
Italian Grand Prix 2015 oli Formula 1 -sarjan 12. osakilpailu kaudella . Kilpailu ajettiin 6. syyskuuta Monzan moottoriradalla.
Lewis Hamilton ajoi kauden yhdennentoista paalupaikkansa. Ferrarin Kimi Räikkönen ajoi toiseksi, lyöden tallikaverinsa Sebastian Vettelin vajaalla sekunnin kymmenyksellä. Mercedeksen Nico Rosberg ajoi neljänneksi. Williamsit Felipe Massa ja Valtteri Bottas täydensivät kolmannen rivin.
Rangaistuksia jaettiin kaiken kaikkiaan 168 lähtöruutua: Kymmenenneksi aika-ajoissa yltänyt Marcus Ericsson sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen esteltyään Q1:ssä Force Indian Nico Hülkenbergiä. Carlos Sainz ja Daniil Kvjat saivat 35 lähtöruutua rangaistusta. Daniel Ricciardo 50 lähtöruutua, Jenson Button viisi lähtöruutua, Fernando Alonso kymmenen lähtöruutua ja Max Verstappen 30 lähtöruutua. Aika-ajon ensimmäisessä osiossa Verstappen lähti radalle, kun kellossa aikaa oli jäljellä enää puoli minuuttia. Verstappenin auton katteet irtosivat ja lensivät radan varteen.
Starttihetkellä Kimi Räikkösen auto jäi lähtöruutuun. Suomalainen pääsi lopulta matkaan pudoten viimeiseksi. Nico Rosberg tippui Williamsien ja Sergio Pérezin taakse kuudenneksi. Ensimmäisessä mutkassa Nico Hülkenberg osui yhteen Felipe Nasrin kanssa, ja törmäsi myös Pastor Maldonadoon. Maldonado keskeytti kilpailun ensimmäisellä kierroksella. Myös toisen Lotus -kuljettajan, Romain Grosjeanin matka jäi kesken ennen aikojaan. Grosjean keskeytti toisella kierroksella kolarivauriohin. Nico Rosberg onnistui ohittamaan toisen kierroksen alussa Pérezin.
Varikkopysähdysten aikana Rosberg onnistui ohittamaan myös molemmat Williams -kuljettajat. Kimi Räikkösen saavuttua varikolle, kierroksella ohitettu Manorin Roberto Merhi oli lähellä törmätä Räikkösen auton takaosaan. Osumalta kuitenkin vältyttiin ja kilpailu eteni molemmilta normaalisti. McLarenin espanjalaiskuljettajan, Fernando Alonson matkanteko päättyi kesken moottoriyksikön hajottua. Kolmospaikalla ajaneen Nico Rosbergin kilpailu keskeytyi kierroksella 51 moottoririkkoon. Kilpailun ylivoimaiseen voittoon ajoi Mercedeksen Lewis Hamilton, joka saavutti uransa toisen grand slamin. Toiseksi kurvasi Sebastian Vettel ja kolmanneksi Felipe Massa. Valtteri Bottas jäi tallikaverinsa taakse vain 0,3 sekuntia, haastaen Massaa viimeisten kierrosten aikana tuoreemmilla renkaillaan. Kimi Räikkönen oli lopulta viides.
Kilpailun jälkeen Hamilton joutui FIA:n tutkinnan alaiseksi liian alhaisten rengaspaineiden takia. Hamilton sai kuitenkin pitää voittonsa.
Huomiot: Nico Rosberg ja Fernando Alonso saivat sijoituksen, koska he ajoivat 90 % kilpailusta.
Tommy Oar
Thomas Michael "Tommy" Oar (s. 10. joulukuuta 1991 Southport, Queensland) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa FC Utrechtia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Oar on vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Australian jalkapallomaajoukkueeseen.
Oar aloitti ammattilaisuransa A-Leaguen Brisbane Roarissa, jota hän edusti vuodet 2008–2010 pelaten 26 ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Heinäkuussa 2010 Oar siirtyi Alankomaiden Eredivisien FC Utrechtiin. Hän debytoi seuran paidassa saman vuoden elokuussa NAC Bredaa vastaan. Kaudella 2010–2011 Oar pelasi myös tähänastisen uransa ainoan ottelun Eurooppa-liigassa. Avausmaalinsa Eredivisiessä Oar teki elokuussa 2011 Roda JC:n verkkoon.
Oar pelasi vuosina 2008–2011 33 ottelua Australian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli mukana muun muassa vuosien 2009 ja 2011 MM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä hän teki kaksi maalia, muun muassa vapaapotkun 30 metristä Ecuadoria vastaan. Tuo maali valittiin myös turnauksen hienoimmaksi maaliksi.
Australian jalkapallomaajoukkueessa Oar debytoi maaliskuussa 2010 ystävyysottelussa Indonesiaa vastaan. Avausmaalinsa maajoukkueessa hän teki kesäkuussa 2013 MM-karsintaottelussa Japanin verkkoon. Oar kuului Australian joukkueeseen myös itse vuoden 2014 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi Australian kaikissa kolmessa ottelussa. Oar oli mukana myös voittamassa Aasian mestaruutta alkuvuodesta 2015.
Japanin Grand Prix 2015
Japanin Grand Prix 2015 oli Formula 1 -sarjan 14. osakilpailu kaudella 2015, joka ajettiin 27. syyskuuta Suzuka Circuit -moottoriradalla.
Q1:ssä Sauberin Marcus Ericsson pyörähti mutkassa 13 ulos radalta, mutta pystyi jatkamaan aika-ajoa. Q3:ssa nähtiin eriskummallinen ulosajo Daniil Kvjatin toimesta, kun hän leikkasi nurmikon kautta saadakseen paremman ajolinjan seuraavaan mutkaan ja osui mutkassa 10 ratavalliin. Törmäyksessä Kvjatin Red Bull meni ”katonkautta ympäri”, Kvjat selvisi kolaristaan ilman vammoja, mutta joutui lähtemään kilpailuun varikkosuoralta.
Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Nico Rosberg. Toiseksi sijoittui Rosbergin tallikaveri Lewis Hamilton, kolmanneksi Valtteri Bottas, neljänneksi Sebastian Vettel, viidenneksi Felipe Massa ja kuudenneksi Kimi Räikkönen.
Ensimmäiseen mutkaan mentäessä Mercedes-kuljettajat ajoivat rintarinnan. Hamilton kuitenkin oli sisäpuolella kakkosmutkaan mentäessä, ja pakotti Nico Rosbergin ulos radalta. Rosberg menetti sijat myös Vettelille ja Bottakselle tippuen neljänneksi. Jo lähtösuoralla osui, kun seitsemännestä ruudusta lähtenyt Red Bullin Daniel Ricciardo törmäsi Felipe Massaan yrittäessään kohennella sijoituksia. Ricciardon vasen takarengas puhkesi, samoin Massan oikea eturengas. Ensimmäisessä mutkassakin osui, kun Sergio Pérez joutui väistämään ongelmista kärsivää Massaa, ja osui Carlos Sainziin, joutuen niin ikään tulemaan varikolle takarenkaan vaihtoon.
Ensimmäisellä kierroksella paalupaikalta pudonnut Nico Rosberg nousi ensin Valtteri Bottaksen ohi kolmanneksi ohittamalla suomalaisen radalla, ja myöhemmin Sebastian Vettelin varikkopysähdysten aikana nousten toiseksi. Myös Kimi Räikkönen ohitti viimeisten stoppien yhteydessä Bottaksen, ja nousi neljänneksi. Carlos Sainzin tullessa varikolle kierroksella 27 hän ajoi varikkotien varrella ollutta tötteröä päin, joka aiheutti espanjalaiselle etusiipivaurion. Marcus Ericsson pyörähti kierroksella 10 pystyen jatkamaan matkaansa. Kilpailun lopulla Valtteri Bottas ohitti kierroksella jääneen Will Stevensin, joka pyörähti mutkassa 15, törmäten lähes tallikaveriinsa Alexander Rossiin. Kilpailun joutui keskeyttämään ainoana kuljettajana Felipe Nasr.
Japanin GP:n ylivoimaiseen voittoon ajoi Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui Nico Rosberg ja kolmanneksi Sebastian Vettel. Neljäntenä maaliin ajoi Kimi Räikkönen ja viidentenä Valtteri Bottas. Voitollaan Hamilton tuli tasoihin voittotilastoissa Ayrton Sennan kanssa ja kykeni kyseiseen suoritukseen vielä radalla, jossa Senna varmisti kaikki maailmanmestaruutensa.
McLaren jäi uuden moottorintoimittajansa Hondan kotikilpailussa pisteittä ja molempien kuljettajien (Buttonin ja Alonson) mukaan kilpailussa tallin autojen suurin heikkous oli suoranopeus muihin nähden.
Huom:PL Daniil Kvjat lähti kilpailuun varikkosuoralta, Felipe Nasr sai sijoituksen, koska ajoi 90 % kilpailusta.
Timo Horn
Timo Horn (s. 12. toukokuuta 1993 Köln) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kölniä. Horn on vasenjalkainen.
Horn on 1. FC Kölnin kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2010-2012 29 ottelua. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa 2. Bundesliigassa tapahtui elokuussa 2012 Eintracht Braunschweigiä vastaan. Horn pelasi kausien 2012-2013 ja 2013-2014 aikana 2. Bundesliigassa yhteensä 65 ottelua. Kaudeksi 2014–2015 Köln nousi Bundesliigaan. Horn teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Hamburger SV:tä vastaan ja pelasi kaudella 2014-2015 yhtä vaille jokaisessa ottelussa. Myös kaudella 2015–2016 Horn pelasi 33 ottelussa.
Horn on edustanut Saksaa kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2013–2014 neljä ottelua.
Leandro Bacuna
Leandro Jones Johan Bacuna (s. 21. elokuuta 1991 Groningen) on curaçaolaisia sukujuuria omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Bacuna on oikea laitalinkki.
Bacunan kasvattajaseura on FC Groningen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa elokuussa 2009 PSV Eindhovenia vastaan. Bacuna pelasi Groningenin paidassa Eredivisiessä yhteensä 109 ottelua tehden niissä 14 maalia. Heinäkuussa 2013 Bacuna siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Arsenal FC:tä vastaan. Avausmaalinsa Bacuna iski syyskuussa 2013 Manchester Cityn verkkoon. Avauskaudellaan Bacuna teki 35 pelaamassaan valioliigaottelussa viisi maalia.
Curaçaolaisista sukujuuristaan johtuen Bacuna pelasi vuosina 2007-2008 Alankomaiden Antillien alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Alankomaita hän on edustanut alle 19- ja alle 21-vuotiaiden tasolla. Vuodesta 2016 lähtien Bacuna on pelannut Curaçaon maajoukkueessa.
Aleksanteri Huovinen
Aleksanteri "Aksu" Huovinen (s. 26. syyskuuta 1996 Oulu) on suomalainen moottoriurheilija, joka kilpailee tällä hetkellä Iso-Britannian BRDC Formula 4 -sarjassa.
Huovinen aloitti uransa Karting-luokissa vuonna 2011. Hän voitti kyseisenä vuonna kotikaupungissaan Oulun Kartingin Junior -luokan mestaruuden. Vuonna 2013 Huovinen kilpaili Suomen Formula Ford Junior -luokassa ajaen vain kuusi kilpailua. Vuonna 2014 hän jatkoi sarjassa ja saavutti viisi voittoa, kolme paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi.
Vuonna 2015 Huovinen kilpaili uudessa SMP Formula 4 -sarjassa. Hän saavutti sarjassa kolme voittoa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2016 Huovinen siirtyi kilpailemaan Britannian BRDC Formula 4 -sarjaan ajaen Double R Racing -tallissa.
Gustaf Woldemar Wrede
Gustaf Woldermar Wrede (28. heinäkuuta 1889 Leppävirta – 17. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen aatelismies ja teollisuusjohtaja sekä Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan jäsen.
Gustaf W. Wreden isä oli tehtaanomistaja, vapaaherra Carl Gustaf Garibaldi Fabian Wrede ja äiti Siri Maria Söderhjelm. Käytyään 8 luokkaa oppikoulua Wrede opiskeli Darmstadtissa valmistuen insinööriksi vuonna 1910. Opintojensa jälkeen hän toimi suunnittelutehtävissä eri autotehtaissa Detroitissa. Wreden puolisot olivat Ebba Tollet, Karin Sophie Andelin ja Asta Örtengren.
Wrede toimi Jackson Motorcar Co:n teknisenä johtajana vuodet 1913–1914, minkä jälkeen palasi Suomeen. Hän oli Turun rautateollisuus Oy:n tekninen johtaja vuodesta 1914 lähtien. Hänen johdollaan käynnistyi Kullervo-traktorin valmistus. Wreden palasi traktorituotannon pariin myöhemmin Valmetilla. Hän työskenteli toimitusjohtajana Teijon tehtaat Oy:ssä, Oy Taalintehtaalla ja vuodet 1940–1945 Petsamon nikkeli Oy:ssä. Vuonna 1944 hänet valittiin Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan jäseneksi. Valmet Oy:n pääjohtajana Wrede toimi sotakorvausteollisuuden toiminnan päätyttyä, vuosina 1954–1958.
Davie Selke
Davie Selke (s. 20. tammikuuta 1995 Schorndorf) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Selke on hyökkääjä.
Selke edusti junioriurallaan peräti kahdeksaa eri seuraa, viimeisimpänä niistä Werder Bremen. Selke pelasi seuran kakkosjoukkueessa 26 ottelua onnistuen maalinteossa yhdeksän kertaa. Seuran ykkösjoukkueen paidassa Bundesliigassa hän debytoi marraskuussa 2013 Hannover 96:ta vastaan. Avausmaalinsa seuran paidassa Selke teki marraskuussa 2014 SC Paderbornin verkkoon. Huhtikuussa 2015 selvisi, että Selke siirtyy kesällä 2. Bundesliigassa pelaavan RB Leipzigin riveihin viisivuotisella sopimuksella.
Selke on pelannut kaikissa Saksan nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 20-vuotiaisiin. Vuonna 2014 hän oli mukana voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta Unkarissa. Selke valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja hän oli myös turnauksen paras maalintekijä kuudella osumallaan. Vuodesta 2014 Selke on kuulunut Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen.
NettiX
NettiX Oy (vuoteen 2006 Mach1 Oy) on suomalainen yritys, joka ylläpitää useita kaupankäyntiin tarkoitettuja verkkosivustoja, kuten Nettiauto.comin, Nettikone.comin ja Nettimarkkina.comin. NettiX Oy kuuluu Otava-konserniin.
Suomen linnut
Suomen linnut voi tarkoittaa seuraavia:
Kamil Glik
Kamil Jacek Glik (s. 3. helmikuuta 1988 Jastrzębie Zdrój) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa AS Monacoa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Glik on keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Puolan jalkapallomaajoukkueeseen.
Glik siirtyi vuonna 2006 kotimaastaan Espanjan Tercera Divisiónin UD Horadadaan. Vuodet 2007-2008 hän pelasi suurseura Real Madridin organisaatiossa, jossa tilille kertyi 18 ottelua seuran C-joukkueessa. Heinäkuussa 2008 Glik palasi takaisin Puolaan ja Ekstraklasan Piast Gliwiceen. Glik edusti seuraa vuodet 2008-2010 tehden 54 pelaamassaan ottelussa kaksi maalia.
Vuoden 2010 heinäkuussa Glik siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon, jossa hän ei kuitenkaan pelannut koko kauden aikana yhtään ottelua Serie A:ssa, mutta debytoi kuitenkin Eurooppa-liigassa pelaten siinä kolme ottelua. Kevätkauden aikana Glik oli lainalla saman sarjan AS Barissa, jossa otteluita kertyi 16.
Heinäkuussa 2011 Glik siirtyi Serie B:ssä tuolloin pelanneeseen perinneseuraan Torino FC:hen. Glik pelasi kaudella 2011-2012 Serie B:ssä 23 ottelua tehden kaksi maalia ja Torino nousi kauden päätteeksi takaisin Serie A:han. Glik teki uransa ensimmäisen Serie A-maalinsa lokakuussa 2012 SS Laziota vastaan. Kaudesta 2013-2014 lähtien Glik on toiminut torinolaisseuran kapteenina. Hän pelasi seuran paidassa Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua tehden yhden maalin kaudella 2014-2015.
Heinäkuussa 2016 hän teki neljän vuoden sopimuksen AS Monacon kanssa.
Glik pelasi vuosina 2008-2010 Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua tehden niissä kolme maalia. Debyyttinsä Puolan jalkapallomaajoukkueessa hän teki tammikuussa 2010 King’s Cupin ottelussa isäntämaa Thaimaata vastaan onnistuen ottelussa myös maalinteossa. Glik on toiminut myös maajoukkueessa kapteenina.
Glikin isoisä on kotoisin Ylä-Sleesiasta ja näin ollen Glikillä on myös Saksan passi, jossa hänen sukunimensä on muodossa "Glück".
Helena Salonius
Helmi Helena Salonius (17. maaliskuuta 1930 Helsinki – 24. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (sopraano).
Helena Saloniuksen äiti laulajatar Helmi Frilander oli oopperalaulaja Aino Acktén ystävä. Isäänsä Salonius ei koskaan tavannut, sillä Frilander jäi leskeksi vain muutama kuukausi tyttärensä syntymän jälkeen. Salonius aloitti koulunsa vuonna 1939 Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa. Kouluaikana Salonius voitti teinien kulttuurikilpailuja laulussa ja lausunnassa.
Vuonna 1950 Salonius aloitti opinnossa Suomen teatterikoulussa. Valmistuttuaan hän sai kiinnityksen Turun kaupunginteatteriin yhdessä puolisonsa ja kurssitoverinsa Saulo Haarlan kanssa. Turusta hän siirtyi Tampereen Työväen Teatteriin. Näissä teattereissa hänellä oli rooleja muun muassa Blanche Tennessee Williamsin näytelmässä "Viettelyksen vaunu" sekä Katherine musikaalissa "Kiss Me Kate".
Vuonna 1961 Salonius ryhtyi päätoimisesti opiskelemaan laulua. Hän teki opintomatkoja Itävaltaan ja Italiaan, ja Suomessa hänen opettajinaan toimivat Antti Koskinen ja Aulikki Rautawaara. Salonius esiintyi Kansallisoopperassa muun muassa Pohjolan tyttärenä "Lemmin pojassa", "Juhassa" ja "Punaisessa viivassa" ja Savonlinnan oopperajuhlilla "Kuningas lähtee Ranskaan" -oopperassa. Salonius esiintyi myös elokuvissa "Oi muistatkos", "Tytön huivi" ja "Mä oksalla ylimmällä".
Salonius kuoli syyskuussa 2012 Helsingissä 82-vuotiaana. Kuvataiteilija Teuri Haarla ja muusikko-säveltäjä Iro Haarla ovat Saloniuksen ja Saulo Haarlan lapsia.
Kappa Andromedae
Kappa Andromedae (κ And, κ Andromedae) on Andromedan tähdistössä oleva 4,1 suuruusluokan tähti. Etäisyys 162 valovuotta, Sinertävänvalkea alijättiläinen, spektrityyppi B9 IVn. Tähteä kiertää 55 AU:n päässä ruskea kääpiö tai "super-jupiter" Kapap Andromedae b.
HMS Hugin (P151)
HMS Hugin (runkonumero P151) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.
Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Norjan Bergenistä Bergens Mekaniske Verksteder A/S:ltä. Alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1977. Alus liitettiin laivastoon 3. heinäkuuta 1978.
Alus poistettiin palveluksesta 21. huhtikuuta 2001. Alus on asetettu näytteille Göteborgin merikeskukseen ().
Höyhenpensaat
Höyhenpensaat ("Fothergilla") on taikapähkinäkasvien heimoon (Hamamelidaceae) kuuluva suku, johon kuuluvat höyhenpensas ("F. major") ja pikkuhöyhenpensas ("F. gardenii"). Suku on nimetty englantilaisen lääkärin John Fothergillin (1712–1780) mukaan, joka oli Amerikan kasvitieteen suosija.
Höyhenpensaat ovat tavallisesti monirunkoisia, lyhytrönsyisiä pensasmaisia kasveja, jotka muodostavat tiheitä rykelmiä. Oksissa, lehdissä ja kukkanupuissa on tähtikarvojen muodostama peite. Varren kaarna on vaaleanharmaa ja sileä. Lepäävät silmut ovat suomuttomia, mutta tiuhan tähtikarvan peittämiä. Kärkisilmu on lyhytvartinen tai varreton, ja siinä on 2–4 tukisuomua. Lehdet ovat lyhytruotisia; lapa on soikea tai vastapuikea tai pitkänomainen, joskus lähes pyöreä, ehyt, sulkasuoninen ja joskus vinotyvinen. Lavan laita on nyhäinen, sahainen tai hampainen, joskus aaltoileva.
Kukinto sijaitsee terminaalisesti ja on pitkänomainen, monikukkainen ja tiheä tähkä, perätön tai lyhytperäinen. Kukat ovat kaksineuvoisia ja tuoksuvia. Kukinnon alimmat kukat ovat toiminnallisesti hedekukkia, ja ne puhkeavat jo ennen lehtimistä. Kukan verhiö on yhdislehtinen, tavallisesti 5-7-liuskainen, pysty, vähäpätöinen, epäsäännöllinen ja muodostaa matalan kellomaisen hypantion (hypanthium) siihen kiinnittyneiden heteiden kanssa. Kukat ovat teriöttömiä. Heteitä on runsaasti (12-32), ja ne ovat näyttäviä ja antavat kukintoon höyhenmäisen vaikutelman. Valkoiset palhot ovat jopa 17 mm pitkiä, ja ponnet avautuvat kahdella läpällä. Sikiäin kiinnittyy hypantioon noin kolmasosaltaan kokonaispituudestaan. Vartaloita on kaksi, ja ne tulevat vanhemmiten sarvimaisiksi ja käyristyvät kärjestään. Hedelmä on kota, ja kodat sijaitsevat useamman kuin kolmen ryhmissä. Niissä on huomiota herättävät nokkamaiset vartalon jäänteet. Kota on karvapeitteinen, siinä on sekä tähtikarvoja että pidempiä suoria karvoja. Avautumiseltaan kodat ovat selkäluomaisia. Kussakin kodassa on kaksi punaisenruskeaa, kiiltävää ja kovaa siementä, joilla ei ole lentimiä.
Höyhenpensaat ovat kotoisin itäisen Pohjois-Amerikan lauhkeista osista.
Höyhenpensaiden sukuun kuuluu vain kaksi yllämainittua lajia.
Höyhenpensaita viljellään koristetarkoituksiin.
J. W. Enqvist
Johan Waldemar Enqvist (3. maaliskuuta 1853 Tampere – 30. elokuuta 1907 Tampere) oli suomalainen Tampereen seudulla vaikuttanut sahateollisuusmies ja metsäteollisuusyhtiö J. W. Enqvist Oy:n perustaja.
Enqvistin isä Johan Reinhold Enqvist (1821–1880) toimi kauppiaana Tampereella ja vei myös nahkoja ja turkiksia Pietariin, Lyypekkiin, Hampuriin ja Tukholmaan. Hän perusti yhdessä kahden muun osakkaan kanssa Tampereelle 1876 Santalahden höyrysahan, jonka hankki myöhemmin kokonaan itselleen.
Johan Waldemar Enqvist kävi alkeiskoulun Tampereella ja lukion Hämeenlinnassa. Hän opiskeli kauppakoulussa Dresdenissä Saksassa ja toimi konttoriharjoittelijana Lontoossa ja Pietarissa. Johan Waldemar Enqvist uudisti isänsä perustamaa Santalahden sahaa ja hankki sinne höyläyskoneen vuonna 1881. Sahalla oli omat lautatarhat Helsingissä ja Turussa. Sahatavaran vienti suuntautui Länsi-Eurooppaan ja Pohjoismaihin.
Enqvist möi Santalahden sahan vuonna 1887 Antti Ahlströmille. Hän perusti 1888 sahan Ojakkalaan ja 1889 toisen sahan Särkänsaareen lähelle nykyisen Särkänniemen huvipuiston aluetta. Enqvist osti 1890 Oriveden sahan ja vielä 1897 Tyrvään sekä Vammalan sahat. Enqvist oli vuonna 1889 mukana perustamssa Suomen Sahanterätehdas Oy:n sahanteriä valmistunutta tehdasta Santalahteen yhdessä insinööri A. H. L. Gyllenbergin ja kauppias Rudolf Winterin kanssa. Enqvist osti 1902 Santalahden paperitehtaan konkurssipesältä ja palkkasi saksalaisen Carl Bollmanin uudistamaan tehtaan.
Enqvist toimi Pohjoismaiden Osakepankin Tampereen konttorin johtajana 1893–1900 ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1887–1907, josta valtuuston puheenjohtajana 1904–1905. Hän oli myös Ruotsin varakonsuli Tampereella.
Enqvistin tytär Anna Maria (Maja) Enqvist oli naimisissa vuorineuvos Harald Jensenin (1882-1953) kanssa, joka johti Tampereella toiminutta Suomen Trikoo Oy:tä vuodesta 1911 alkaen.
Enqvistin kuoleman jälkeen perustettiin 1908 J. W. Enqvist Oy, jonka toimitusjohtajana oli Enqvistin poika Johan Reinhold Enqvist (1881–1940). Yhtiö rakennutti vuonna 1911 puuhiomon ja massatehtaan Killinkoskelle entisen Virtain kehräämön tiloihin. Vuonna 1912 yhtiö osti Lielahden kartanon von Nottbeckin suvulta ja perusti kartanon alueelle 1914 sulfiittiselluloosatehtaan. Vuonna 1916 ostettiin vielä Ahlströmiltä Lielahdessa sijainnut Niemen tila sahalaitoksineen, Muroleen saha sekä useita metsätiloja. Särkänsaaren saha lopetettiin 1925 ja vuonna 1926 hankittiin toinen saha Viitasaarelta. Santalahden paperitehdas myytiin 1926. Johan Reinhold Enqvist siirtyi 1929 syrjään yhtiön johdosta ja vuonna 1930 Enqvistin perhe möi omistuksensa yhtiöstä.
J. W. Enqvist Oy fuusioitiin vuonna 1965 G. A.Serlachius Oy:n osaksi.
KaMu-kuorot
KaMu-kuorot on neljästä kuorosta koostuva kaarinalainen kuororyhmittymä. Kuoroa on johtanut perustamisvuodesta 2010 Pekka Nebelung.
KaMu-kuoro oli alun perin luokkakuoro. Sen pohjana on kaarinalaisen Valkeavuoren koulun lukuvuoden 2013–2014 musiikkiluokka 6b:n oppilaista muodostuva kuoro. Laulajia kuorossa oli 27 eli luokan kaikki oppilaat, poikia 9 ja tyttöjä 18. Vuonna 2014 kuoron luonne yläkouluun siirtymisen myötä muuttui koulun ulkopuoliseksi harrastustoiminnaksi ja mukaan otettiin muitakin laulajia.
Ohjelmiston monipuolisuuden mahdollistamiseksi on koko KaMu-kuoron rinnalla vuonna 2015 kaksi alakuoroa joiden laulajat laulavat myös pääkuorossa. Nykyisin kuorossa laulaa yhteensä noin seitsemisenkymmentä laulajaa.
KaMua on vuodesta 2010 johtanut Pekka Nebelung, joka toimi myös luokan luokanopettajana. Pekka Nebelung tähtäsi 3. luokalta asti luokan kanssa laadukkaaseen musiikkikasvatukseen ja keskittyi erityisesti kuorolauluun.
Toistaiseksi parhaana osoituksena kuoron korkeasta tasosta on voitto 62. kerran järjestetyssä European Music Festival for young people -tapahtuman kuorolaulukilpailussa Belgian Neerpeltissä. Kaarinan kaupunki muisti voittajia myöhemmin Kaarina-mitalilla. Lisäksi meriittinä on Turussa järjestetyn 4. JSFest -musiikkitapahtuman kuorosarjan voitto
KaMu-kuoro voitti Pietarissa Venäjällä 21:n laulajan kokoonpanolla ja Pekka Nebelungin johdolla 17.-21. helmikuuta 2016 järjestettyyn Children and Youth Choral World Championships -kilpailun sarjassa 11-16-vuotiaat eli on sarjansa maailmanmestari.
Suuri osa KaMun lauluista on kuoronjohtajan KaMulle tekemiä omia sovituksia. Ohjelmistossa on paljon suomalaisille tuttuja lauluja, mutta hieman myös ulkomaalaisia.