hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pohjois-Suomi (1905–1909)
Pohjois-Suomi oli Kemissä vuosina 1905–1909 ilmestynyt sanomalehti.
Toimittaja ja kirjapainonomistaja Vilho Jämsén perusti "Pohjois-Suomen" Kemi-yhtiötä lähellä olleen "Perä-Pohjolaisen" kilpailijaksi. Se oli linjaltaan nuorsuomalainen ja perustuslaillinen. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Sen päätoimittajina työskentelivät Vilho Jämsén (1905–1908), Heikki Hyppönen (1908–1909) ja Eemeli Salminen (1909).
Pohjois-Suomi (1876–1882)
Pohjois-Suomi oli Oulussa vuosina 1876–1882 ilmestynyt sanomalehti.
Oulun liikemiespiirit ja virkamieskunta perustivat "Pohjois-Suomen" tehtailija Hemming Åströmin johdolla suomenmielisten "Oulun Wiikko-Sanomien" vastapainoksi. Sen mukana ilmestyi aluksi ruotsinkielinen ilmoitusliite, kunnes vuoden 1877 alusta lehden julkaisuyhtiö Uleåborgs Truckeri Ab alkoi julkaista myös "Uleåborgs Tidningiä". Ruotsinmielisestä taustaryhmästään poiketen "Pohjois-Suomi" oli linjaltaan maltillisen suomenmielinen. Tiheämmästä ilmestymisestään huolimatta se ei pärjännyt kilpailussa K. F. Kivekkään vuonna 1878 aloittaman jyrkän fennomaanisen "Kaiun" kanssa. Oulun vuoden 1882 suurpalo tuhosi lehden kirjapainon ja se jouduttiin lopettamaan.
Kahdesti viikossa ilmestyneen "Pohjois-Suomen" levikki oli suurimmillaan 900 kappaletta vuonna 1878. Sen päätoimittajina työskentelivät Johan Albert Bergman (1876–1877) ja August Vilhelm Ervasti (1877–1882).
Pohjois-Suomi (lehti)
Pohjois-Suomi -nimisiä lehtiä on useita:
Aapo Halme
Aapo Halme (s. 22. toukokuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Leeds Unitedia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Halme on Hongan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Veikkausliigassa 8. kesäkuuta 2014, tultuaan vaihdosta kentälle 78. minuutilla Hongan voittaessa Rovaniemen Palloseuran 1–0.
Tammikuussa 2015 Halme solmi HJK:n kanssa vuoden 2017 loppuun ulottuvan sopimuksen. Kaudella 2015 hän pelasi HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kaudella 2017 hän pelasi HJK:ssa 10 ottelua Veikkausliigassa ja voitti Suomen mestaruuden.
Tammikuussa 2018 Halme siirtyi Englantiin Leeds Unitedin organisaatioon nelivuotisella sopimuksella. Hän teki debyyttinsä uuden joukkueensa paidassa marraskuussa pelatussa Mestaruussarjan kamppailussa Bristol Citya vastaan. Ensimmäisen maalinsa Leedsille Halme teki 6. tammikuuta 2019 FA Cupin ottelussa saman sarjatason Queens Park Rangersia vastaan.
Halme on pelannut myös Suomen nuorten maajoukkueessa.
Pohjois-Karjala (1899–1906)
Pohjois-Karjala oli Joensuussa vuosina 1899–1906 ilmestynyt sanomalehti.
Paikalliset liikemiehet perustivat "Pohjois-Karjalan" vanhasuomalaiseksi muuttuneen "Karjalattaren" kilpailijaksi. Sortovuosina se oli avoimesti perustuslaillinen joutuen kahdesti lakkautetuksi. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen lehti kääntyi kuitenkin vanhasuomalaisten linjalle. Seuraavana vuonna nuorsuomalaiset hankkivat itselleen "Pohjois-Karjalaa" julkaisseen kirjapainon osake-enemmistön ja perustivat sen tilalle "Karjalan Sanomat".
Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli enimmillään yli 2000 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät Akseli Järnefelt (näytenumerot), Erik Enberg (Katajavaara, 1900), Esa Eetu Takala (1901), August (Aku) Andberg (Airanne, 1901–1904), Pekka Puhakka (1904–1905) ja Tahvo Könönen (1905–1906).
USS Brooklyn (CL-40)
USS Brooklyn (runkonumero CL-40) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Brooklyn-luokan kevyt risteilijä. Alus palveli toisessa maailmansodassa Atlantilla suojaten saattueita sekä tukien tykistöllään maihinnousuja. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1947 ja se myytiin 1951 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "O'Higgins". Alus palveli Chilessä nelisenkymmentä vuotta, kunnes se romutettavaksi hinattaessa upposi vuonna 1992.
Alus tilattiin New Yorkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1935. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta seuraavana vuonna kumminaan kontra-amiraali F. R. Lackeyn tytär Kathryn Jane Lackey ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1937 ensimmäisenä päällikkönään W. D. Brereton, Jr.
Alus poistettiin palveluksesta 3. tammikuuta 1947 ja se myytiin Chilelle 1951.
Chile liitti 9. tammikuuta 1951 aluksen laivastoonsa nimettynä "O'HIgginsiksi". Se myytiin romutettavaksi 1992, mutta se hinattaessa upposi Pitcairnin saaren edustalla.
Hallitusneuvottelut
Hallitusneuvottelut ovat puolueiden väliset neuvottelut, jossa sovitaan uuden hallituksen (oikeastaan valtioneuvoston) linjoista. Hallitusneuvottelut käydään aina hallituksen aloittaessa. Yleensä hallitusneuvotteluissa sovitaan hallitusohjelman sisällöstä sekä ministerinsalkkujen jaosta hallituspuolueiden kesken. Jos pääministeri vaihtuu kesken eduskunnan valtakauden, uusi pääministeri voi pitää myös minihallitusneuvottelut, joissa asioista päätetään edellisen hallituksen suunnitelman pohjalta.
Hallitusneuvottelut aloitetaan edellisen hallituksen jätettyä eronpyyntönsä. Hallitus eroaa eduskuntavaalien jälkeen tai saadessaan luottamusäänestyksessä eduskunnalta epäluottamuslauseen tai pääministerin tehdessä päätöksen hallituksen erosta. Yksittäisen ministerin ero ei pääministeriä lukuun ottamatta edellytä hallituksen eroamista. Eroavan hallituksen pääministeri käy esittämässä tasavallan presidentille eronpyyntönsä, joka pyytää pääministeriä jatkamaan toimitusministeriön johdossa, kunnes uusi hallitus saadaan hallitusneuvottelujen kautta muodostettua.
Eduskuntavaalien jälkeen presidentti nimittää hallitusneuvottelijan, joka on yleensä eduskunnan suurimman puolueen puheenjohtaja. Hän aloittaa neuvottelut muiden puolueiden kanssa tavoitteenaan koota riittävän yhteistyökykyinen hallitus, jolla on edustajapaikkoja määräenemmistön saavuttamiseksi (vähintään 101 edustajaa, kun 200-paikkaisessa eduskunnassa puhemies ei osallistu äänestyksiin tämä antaa hallitukselle yhden äänen enemmistön eli 100 ääntä opposition 99 ääntä vastaan). Suomessa hallitukset ovat käytännössä aina tällaisia enemmistöhallituksia, jotta oppositio ei voisi kaataa niitä luottamusäänestyksissä. Kun alustava hallituskokoonpano on muodostettu, tuleva hallitus alkaa suunnitella hallitusohjelmaa, joka on tavoiteohjelma hallituksen toimikaudelle. Tämän jälkeen sovitaan ministerien lukumäärästä, tehtävistä ja jaosta hallituspuolueiden kesken.
Hallitusneuvottelujen päätteeksi tasavallan presidentti ilmoittaa eduskunnalle ehdokkaan tasavallan uudeksi pääministeriksi keskusteltuaan ensin asiasta eduskunnan puhemiehen kanssa. Eduskunta äänestää pääministerin valinnasta; enemmistöhallituksen kohdalla valinta on lähes varma. Puoltavan äänestystuloksen jälkeen tasavallan presidentti nimittää eduskunnan hyväksymän pääministerin ja tämän esittämät muut ministerit.
Hallitus pitää tiedonannon hallitusohjelmasta, johon eduskunta vastaa luottamusäänestyksessä. Myös tämä äänestystulos on enemmistöhallituksen kohdalla lähes varmasti myönteinen, minkä jälkeen uusi hallitus voi aloittaa työskentelyn.
USS Nashville (CL-43)
USS Nashville (CL-43) oli Yhdysvaltain laivaston Brooklyn-luokan kevyt risteilijä, joka otettiin palvelukseen 1938. Se palveli toisessa maailmansodassa suojaten saattueita sekä tukien tykistöllään maihinnousuja. Alus poistettiin palveluksesta 1946 ja se myytiin 1951 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Capitan Prat". Alus palveli Chilessä vuoteen 1984 ja se romutettiin seuraavana vuonna.
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä. Sen köli laskettiin 24. tammikuuta 1935 ja alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1937. Aluksen kummeina toimivat Ann ja Mildred Stahlman. Alus otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1938 ensimmäisenä päällikkönään William W. Wilson.
Alus poistettiin palveluksesta 24. kesäkuuta 1946 ja se myytiin Chilelle 1951.
Chile liitti 9. tammikuuta 1951 aluksen laivastoonsa nimettynä "Capitan Pratiksi". Myöhemmin alus nimettiin "Chacabucoksi". Se poistettiin palveluksesta 1984 ja alus romutettiin vuotta myöhemmin.
Ahvenanmaan naisten jalkapallojoukkue
Ahvenanmaan naisten jalkapallojoukkue on Suomen Palloliiton Ahvenanmaan piirin ja Ålands Fotbollförbundetin alaisuudessa toimiva jalkapallojoukkue. Joukkue on osallistunut IGA:n järjestämiin Island Gamesin jalkapalloturnauksiin. Se on voittanut turnauksen kolmesti, ollut toinen kahdesti ja jättänyt turnauksen kaksi kertaa väliin.
Ahvenanmaa ei ole FIFAn eikä minkään sen maanosaliiton jäsen, minkä vuoksi se ei voi osallistua maailman- tai maanosamestaruuskilpailuihin. Edustusoikeus joukkueessa on vain niillä pelaajilla, joilla on Ahvenanmaan kotiseutuoikeus. Ahvenanmaalla toimii myös miesten jalkapallojoukkue.
Pelaajat vuoden 2011 saarikisoissa.
Cristallin
Cristallin on Ed Starinkin ensimmäinen kokonaan syntetisaattoreilla sovitettu albumi. Se julkaistiin vuonna 1981.
Keyboard Magazine -lehdessä 1982 kehuttiin levyä omaperäiseksi ja mainittiin, että elektroninen musiikki voi hyvin Euroopassakin. Cristallin albumilla on kuultavissa vaikutteita niin klassisilta säveltäjiltä, kuin elektroniselta musiikin uran uurtajilta, kuten Walter "Wendy" Carlosilta, sekä unohtamatta Isao Tomitaa, joka myös on tunnettu läntisessä maailmassa omaperäisellä tyylillään esittää klassista syntetisaattoreilla.
Klassiset vaikutteet ovat lähinnä tulleet Ravelilta, Scrjabinilta ja Stavinskinilta. Melodiat ovat rauhallisia kauniita, synkkiä ja vähän erikoisia jne. Johan Sebastian Bachia on muistettu myös. Sarabande tyypillistä Bachia osoituksena että syntetisaattoreilla voi saada aikaan todenkuuloisen vaskiurkujen soinnun.
Albumilla on kahdeksan kappaletta:
A-puoli
B-puoli
Suonenjoen keskustaajama
Suonenjoen keskustaajama, Suonenjoen kaupungin keskusta sijaitsee joen nimeltä Suonenjoki läheisyydessä. Kaupungin keskustassa on Suonenjoen terveyskeskus, Kaatron ala-aste ja Lintharjun koulu, jossa toimii yläaste ja lukio. Keskustaajaman läheisyydessä sijaitsee yrityspuisto Futuria.
Suonenjoen keskustaajamassa sijaitsee kolme päivittäistavarakauppaa, kirjakauppa Kipa, kenkäkauppa Raitavuo, kukkakauppa Ruusunen, vaateliikkeet Keskus-Asu ja Pia Crista Clothing ja urheiluliike Sportia. Siellä sijaitsee myös Osuuspankki, Nordean pankki ja apteekki. Taajaman alueella on myös kirjasto ja samassa rakennuksessa on
taidenäyttelytila Kellarigalleria.
Kaupungin keskustassa on uimahalli ja samassa rakennuksessa on kuntosali ja squashhalli. Uimahallin läheisyydessä on myös jäähalli, tenniskenttä, jonka paikalla on talvisin jääkaukalo, sekä urheilukenttä, jonka alueella on talvisin jääpallokenttä. Uimahallin ja urheilukentän läheisyydessä sijaitsee Kaatron lampi, jossa on uimaranta ja jonka jäällä on talvisin retkiluistelurata. Jäähallin läheltä pääsee talvisin hiihtoladuille.
Keskustaajamassa sijaitsee myös evankelisluterilainen Suonenjoen kirkko ja helluntailaisten kirkko. Lähellä keskustaajamaa on ortodoksinen kirkko.
Inner spirits
Inner spirits on Ed Starinkin toinen syntetisaattorialbumi vuodelta 1985. Inner Spirits eroaa selvästi edeltäjästään, vaikka albumilta löytyykin kolme kappaletta albumilta "Cristallin". Tässä on rennompi soundi, hieman jazz- ja blues- sekä ambient- ja synthpop-elementtejä. Inner spirits ei ehkä ole ihan Cristallinin veroinen, mutta silti ihan positiivisen kuuloinen. Tämän jälkeen on tullut vielä Moving Rhytmn, joka luultavasti jatkaa samaa tyyliä. Sen jälkeen hän onkin keskittynyt covereiden tekoon.
Saúl Ñíguez
Saúl Ñíguez Esclápez eli Saúl (s. 21. marraskuuta 1994 Elche, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Saúl on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Saúl on alun perin kotoisin Elchen kaupungista, jonka liigajoukkuetta hänen isänsä edusti 1980-luvulla. Sául aloitti uransa Atléticon juniorijoukkueissa vuonna 2008 ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa vuonna 2012 Beşiktaşia vastaan pelatussa Eurooppa-liigan ottelussa. Kesällä 2013 Atlético lainasi hänet naapuriseura Rayo Vallecanoon yhden kauden ajaksi.
Saúl on edustanut Espanjaa eri ikäluokissa alle 16-vuotiaiden maajoukkueesta alkaen. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2012 Virossa järjestetyssä lopputurnauksessa. Hän edusti maataan myös heinäkuussa 2013 Turkissa pelatussa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa. Saúl esiityi ensimmäisen kerran maansa A-maajoukkueessa syyskuussa 2016 pelatussa harjoitusmaaottelussa Belgiaa vastaan.
Aras Özbiliz
Aras Özbiliz (, s. 9. maaliskuuta 1990 Istanbul, Turkki) on armenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on edustanut vuodesta 2013 lähtien Venäjän valioliigassa pelaavaa Spartak Moskovaa.
Özbiliz on hollantilaisen Ajaxin junioriakatemian kasvatti. Hän syntyi armenialaiseen perheeseen Istanbulissa, Turkissa, josta hänen vanhempansa muuttivat Hollantiin 90-luvun alkupuolella. Maajoukkuetasolla Özbiliz edustaa Armeniaa, ja teki maajoukkuedebyyttinsä helmikuussa 2012.
Karjalan tuomiokunta
Karjalan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Se määrättiin perustettavaksi 12. syyskuuta 1722 annetulla kuninkaallisella kirjeellä vuoden 1721 rauhansopimuksessa Ruotsille jääneistä alueista. Näin Karjalan tuomiokunta muodostettiin kahdesta erillisestä alueesta: 1) osista Säkkijärven pitäjää sekä 2) osista Jääsken pitäjää ja Ruokolahden pitäjää. Turun hovioikeus määräsi 19. kesäkuuta 1722, että Kyminkartanon läänin ja Lappeen kihlakunnan tuomiokunnan tuomarin tehtäviin tuli lisätä oikeudenhoito Säkkijärvellä. Se myös laajensi Pien-Savon tuomiokunnan kihlakunnantuomarin virka-alueen käsittämään Jääsken ja Ruokolahden pitäjien osat. Vuoden 1723 alussa Säkkijärven osasta tuli osa edellä mainittua Kyminkartanon–Lappeen tuomiokuntaa ja Jääsken ja Ruokolahden osat siirrettiin Pien-Savon tuomiokuntaan.
Vuoden 1776 järjestelyssä Karjalan tuomiokuntaan määrättiin seuraavat käräjäkunnat:
Kuninkaallisella julistuksella 28. kesäkuuta 1776 määrättiin koko Karjalan tuomiokunta Vaasan hovioikeuspiiriin. Kuninkaallisella kirjeellä 19. helmikuuta 1788 tuomiokunta jaettiin kahtia ja muodostettiin Karjalan ylinen tuomiokunta ja Karjalan alinen tuomiokunta.
Que Calor
Que Calor on ranskalaisartisti Lena Cortesin kappale. Sen julkaisi Most Wanted Music artistin uran ensimmäisenä singlenä 9. lokakuuta 2012. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 23. marraskuuta 2012. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Digitaalinen lataus
Countdown to Extinction: Live
Countdown to Extinction: Live on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin neljäs livealbumi. Albumin julkaisi 24. syyskuuta 2013 yhtyeen laulajan ja kitaristi Dave Mustainen perustaman ja Universal Music Groupin hallinnoiman levy-yhtiö Tradecraft.
Albumi on äänitetty 7. joulukuuta 2012 Los Angelesin Fox Theatressa Megadethin vuoden 1992 studioalbumin "Countdown to Extinction" 20-vuotisjuhlakiertueella. Albumilla yhtye esittää "Countdown to Extinction" -albumin kokonaisuudessaan, mutta "Countdown to Extinctionin" kappaleiden ohella albumi sisältää myös kuusi kappaletta yhtyeen uran muilta levytyksiltä. Konsertin äänittämisen ohella yhtyeen esiintyminen myös kuvattiin, ja se julkaistiin samannimisenä DVD:nä ja Blu-rayna.
"Countdown to Extinction: Live" myi Yhdysvalloissa julkaisuviikollaan 3 600 kappaletta ja se nousi "Billboardin" Billboard 200 -albumilistan sijalle 119. Suomessa albumi ei yltänyt albumilistalle, mutta DVD-julkaisu nousi listansa neljänneksi.
Playa (kappale)
Playa on ranskalaisartisti Lena Cortesin kappale. Sen julkaisi Most Wanted Music artistin uran toisena singlenä 27. toukokuuta 2013. Kappaleella vierailee myös ranskalaisartisti Sunset. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 15. toukokuuta 2013. Videolla artistit bailaavat ja rentoutuvat Ranskan kallioisilla rannikkoseuduilla. Kappale ei onnistunut pääsemään lainkaan listoille.
Digitaalinen lataus
WeChat
WeChat () on kiinalaisen Tencentin tammikuussa 2011 julkaistu alustariippumaton pikaviestinpalvelu älypuhelimille. Sovellus on saatavana Androidille, iPhonelle, BlackBerrylle, Windows Phonelle ja Symbianille. Vuonna 2017 WeChatillä oli 902 miljoona päivittäistä käyttäjää.
Toni Sjöstedt
Toni Ilmari Sjöstedt (s. 24. helmikuuta 1997 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Sjöstedt edustaa Kakkosessa pelaavaa KäPaa.
Sjöstedt pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa ja teki samalla ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 26. toukokuuta 2014 tultuaan vaihdosta kentälle 62. minuutilla, kun Honka hävisi vieraissa Vaasan Palloseuralle 0–3.
Kesken kauden 2017 hän purki sopimuksensa Hongan kanssa ja siirtyi KäPaan
Sjöstedt kuuluu Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueen rinkiin.
Mikko Pehkonen (koripalloilija)
Mikko Pehkonen (s. 8. kesäkuuta 1987) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Torpan Poikien kasvatti Pehkonen pelasi I-divisioonassa yhteensä neljänä kautena vuosien 2005–2011 välisenä aikana. Miesten korkeimmalla sarjatasolla hän pelasi kahdesti, ensin Tampereen Pyrinnössä kahden ottelun verran kaudella 2006–2007 ja Team Componentassa kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi 34 ottelua 1,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. A- ja B-nuorten maaotteluja Pehkonen pelasi yhteensä 39 kappaletta 4,2 pisteen keskiarvolla.
Mikko Pehkonen
Mikko Pehkonen –nimisiä henkilöitä ovat:
Anton von Werner
Anton Alexander von Werner (9. toukokuuta 1843 Frankfurt an der Oder, Preussi – 4. tammikuuta 1915 Berliini, Saksan keisarikunta) oli saksalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Saksan ja Preussin lähihistoriaan liittyneitä isänmaallisia historiamaalauksia.
Werner opiskeli vuosina 1859–1862 Berliinin taideakatemiassa ja vuodesta 1862 Karlsruhen taideakatemiassa, jossa hänen opettajanaan oli muun muassa Adolf Schrödter. Ensimmäiset historiamaalauksensa hän teki vuoden 1865 Pariisin-matkansa yhteydessä. Sen jälkeen hän vietti kolme vuotta opiskelemalla Ranskassa ja Italiassa. Hänen varhaisiin töihinsä kuului myös Scheffelin teoksen "Trompeter von Säkkingen" kuvitus.
Werner tutustui vuonna 1870 Preussin kruununprinssi Fredrik Vilhelmiin (tuleva Saksan keisari Fredrik III) ja seurasi vuosien 1870–1871 Ranskan–Saksan sodan aikana Saksan 3. armeijan esikunnan mukana taistelutoimia. Hänen tuolloin näkemänsä historialliset tapahtumat innoittivat myöhemmin monia hänen töitään. Hän oli läsnä Saksan keisarikunnan perustamistilaisuudessa, jota kuvaa myös hänen kuuluisin maalauksensa "Saksan keisarikunnan julistaminen" (1877). Muita samaa sotaa kuvanneita Wernerin maalauksia ovat muun muassa "Moltke työhuoneessaan Versailles’ssa" (1872), "Panoraama Sedanista" (1883), "Sedanin antautumisneuvottelut" (1885), "Bismarckin tapaaminen Napoleon III:n kanssa", "Sotavangit" (1886), "Kruununprinssi Fredrik kenraali Doayn ruumiin ääressä" (1890) sekä "Etappi Pariisin edustalla" (1894). Hän sai myös tehtäväkseen suunnitella Berliinin Siegessäuleen Saksan sotilaallista voittoa kuvanneen lasimosaiikin, jonka toteutti Antonio Salviati.
Werner toimi vuodesta 1875 kuolemaansa saakka Berliiniin perustetun uuden taidekorkeakoulun johtajana sekä Preussin taidekomission jäsenenä. Vuodesta 1895 hän oli myös Berliinin taiteilijayhdistyksen puheenjohtaja ja toimi erilaisissa Saksan taidehallinnon tehtävissä. Hän oli varsinkin keisari Vilhelm II:n uskottu, ja vaikutti tämän konservatiiviseen kulttuuripolitiikkaan. Werner toimi myös Hohenzollernien hovimaalarina ja maalasi kuvauksia erilaisista historiallisista ja poliittisista tapahtumista. Näiden töiden taiteellista arvoa on myöhemmin epäilty, mutta taitavan toteutuksensa ja suoranaiseen dokumentaariseen tarkkuuteen pyrkivän tyylinsä ansiosta niitä pidetään silti kiinnostavina. Joukossa on muun muassa vuoden 1878 Berliinin kongressia esittävä tunnettu ryhmäkuva. Werner maalasi myös muotokuvia, alttaritauluja ja seinämaalauksia. Hän sai todellisen salaneuvoksen arvonimen.
Luettelo belgialaisten kuninkaista
Tämä on luettelo belgialaisten kuninkaista. Belgialaisten kuningas on Belgian valtionjohtaja ja kansalaisten hallitsijoina aina vuodesta 1831 lähtien.
Desipramiini
Desipramiini eli desimipramiini ("Pertofran") on trisyklinen masennuslääke. Se on eräs imipramiinin johdos ja samalla myöskin sen metaboliitti eli ihmisen aineenvaihdunnasta johtuva hajoamisen tulos. Koska desipramiinilla todettiin antidepressiivistä hoitovaikutusta, niin se otettiin käyttöön masennuslääkkeenä. Desipramiinin toinen nimi on desmetyylipramiini taikka desmetyylimipramiini, ja tämä lääkeaine kuuluu niin kutsutuihin, trisyklisiin masennuslääkkeisiin sekä "dibentsatsepiineihin". Sveitsiläinen "J. R. Geigy" -niminen lääkealan yritys patentoi tämän aineen vuonna 1962. Desipramiini ei enää ole aktiivisesti hoitokäytössä, ainakaan Suomessa.
Desipramiinia on käytetty oireen mukaiseen masennuksen hoitoon, sitä pidettiin imipramiinia lievempänä sivuvaikutuksiltaan. Lääkkeen vaikutusprofiilia on kuvailtu suuresti nortriptyliiniä muistuttavana, nortriptyliini on edelleen aktiivissa hoitokäytössä vielä 2010-luvulla, muttei kovin yleisenä. Desipramiini omasi stimulanttista vaikutusta, joten sitä saatettiin suositella etenkin estyneisyydestä kärsiville masennuspotilaille. Edelleen tätä lääkettä saatettiin käyttää stimulanttina, joissakin psykoottisissa ja skitsofreniaan kuuluvissa erityistapauksissa.
Lääkeaineen hyötynäkökohtina mainittiin omana käyttökautenaan, ainakin huomattavan nopea vaikuttavuus (noin 2-3 pv lääkityksen aloituksesta). Yleensä masennuslääkkeet vaikuttavat useiden päivien, ja jopa viikkojen viiveellä.
Tämän lääkeaineen aiheuttamat, mahdolliset haittavaikutukset, olivat lähinnä luonteeltaan antikolinergisiä. Tämä sama päti moneen muuhunkin TCA-ryhmään kuuluvaan lääkeaineeseen. Desipramiinille erityisesti tunnusomaista oli se, että iltaisin otettu lääkeannos saattoi heikentää yöunta.
Desipramiiniin liittyvät vasta-aiheet olivat samanlaiset kuin imipramiinilla (raskaus, epilepsia, glaukooma, eturauhasen liikakasvu, virtsaumpi). Saman aikaista MAO:n estäjillä tehtyä lääkitystä ei saanut olla, mistä olisi aiheutunut serotoniinisyndrooman vaara. Serotoniinioireyhtymä saattaa johtaa kuolemaan.
Tanskan hallitsija
Tanska on kuningaskunta, jonka nykyinen hallitsija on Margareeta II. Tanskan hallitsijoilla ei käytännössä juurikaan ole poliittista valtaa.
Tanskan kuningaskunta on nykyisistä Euroopan kuningaskunnista vanhin ja Oldenburgin hallitsijasuku on myös vanhin edelleen vallassa oleva hallitsijasuku Euroopassa.
Suvun ensimmäinen kuningas oli vuonna 1448 valtaan tullut Kristian I, joka oli myös Norjan ja Ruotsin kuningas. Oldenburgin hallitsijasuku hallitsee edelleen Tanskassa ja Norjassa, mutta Ruotsissa suvun valtakausi loppui jo vuonna 1522.
Oldenburgin suvun alkuperäinen päähaara sammui vuonna 1863, kun kuningas Fredrik VII kuoli lapsettomana. Valtaistuimelle nousi Kristian IX suvun nuoremmasta sukuhaarasta Glücksburgin suvusta, joka polveutuu Tanskan kuninkaasta Kristian III:sta (hallitsi 1534–1559).
Tanskan nykyinen kuningatar Margareeta II nousi valtaistuimelle isänsä Fredrik IX:n kuoltua vuonna 1972. Tanskan alkuperäinen kruununperimysjärjestys mahdollisti kruunun perimisen vain miehille, mutta koska Fredrik IX:lle syntyi vain tyttäriä, muutettiin kruununperimyslakia vuonna 1953 siten, että hallitsijan tytär saattoi periä kruunun poikien puuttuessa. Vuonna 2009 lakia muutettiin uudelleen siten, että hallitsijan vanhin lapsi perii kruunun automaattisesti sukupuolestaan riippumatta.
La Sylphide
La Sylphide on kaksinäytöksinen romanttinen baletti. Baletista on ollut kaksi versiota, joista säilyneen koreografian on tehnyt tanskalainen balettimestari August Bournonville (1805–1879) Tanskan kuninkaalliselle baletille vuonna 1836. Se on maailman vanhin säilynyt baletti.
"La Sylphiden" ensimmäinen versio sai ensi-iltansa 12. maaliskuuta 1832 Pariisin oopperan Salle Le Peletierissa. Sen koreografian oli laatinut Filippo Taglioni ja musiikin säveltänyt Jean-Madeleine Schneitzhoeffer. Taglioni suunnitteli teoksen tyttärelleen Marielle. Baletin libreton kirjoitti tenori Adolphe Nourrit, joka esitti ensimmäisenä Robertin roolin Giacomo Meyerbeerin oopperassa "Robert Paholainen", jossa esiintyi tanssija Marie Taglioni sen tanssijaksossa "Nunnien baletti". Nourritin skenaario perustui löyhästi Charles Nodierin kertomukseen "Trilby, ou Le lutin d'Argail", mutta hän teki muutokset päähenkilöiden hahmoihin: Nodierin peikko ja kalastajan vaimo ovat baletissa sylfidi ja talonpoika.
Tanskalainen balettimestari August Bournonville loi vuonna 1836 "La Sylphideen" uuden koreografian Herman Severin Løvenskioldin musiikkiin. Bournonville aikoi esittää kilpailijan Taglionin alkuperäisversiolle Kööpenhaminassa Tanskan kuninkaallisen baletin kanssa, mutta Pariisin ooppera vaati Schneitzhoefferin nuoteista liian korkeaa hintaa. Lopulta Bournonville teki alkuperäisestä libretosta oman tuotannon. Ensi-ilta oli 28. marraskuuta 1836. Tanskan kuninkaallinen baletti on tanssinut Bournonvillen versiota alkuperäisessä muodossaan alusta pitäen ja se on Bournonvillen maineikkaimpia teoksia. Bournonville version nykytulkitsijoita ovat muun muassa Eva Evdokimova ja Lis Jeppesen.
Marius Petipa laati 1892 Taglionin alkuperäiselle "La Sylphidelle" kilpailevan version Venäjän keisarilliselle baletille. Musiikin sävelsi Riccardo Drigo. Muunnelma, jonka Drigo sävelsi tanssija Varvara Nikitinalle Petipan versioon, on nykyisin perinteinen soolotanssi, jonka tanssii kuuluisan "Paquita" Grand Pas Classiquen ensitanssija, Anna Pavlovan lisäyksin 1904.
Vuonna 1972 sai Taglionin versio kilpailijan, jonka laati Pierre Lacotte Pariisin oopperan baletille. Koska Taglionin koreografia kadonnut, Lacotten koreografia perustuu baletin ensi-illan aikaisiin lähteisiin, kuten painotuotteisiin, nuotteihin, piirroksiin ja arkistomateriaaliin. Lacotten koreografia noudattaa aikakauden tyyliä mutta on täysin uusi, ja sitä on arvosteltu epäaitoudesta. Lacotten version roolin tulkitsijoihin Pariisin kansallisoopperassa kuuluvat Ghislaine Thesmar (Lacotten vaimo) ja Aurelie Dupont.
"La Sylphide" sekoitetaan usein teokseen "Les Sylphides", joka sekin on tarujen sylfidiä käsittelevä baletti. Mihail Fokin on laatinut "Les Sylphidesiin" koreografian Ballets russes’lle lyhyenä esityksenä. Vaikka se on saanut idean "La Sylphidesta", se on tarkoitettu esitettäväksi itsenäisenä balettina omine ansioineen.
John Barnettin ooppera "The Mountain Sylph" vuodelta 1834 perustuu "La Sylphiden" tarinaan. Siitä teki pilaa vuorostaan vuonna 1882 W. S. Gilbertin Savoy-ooppera "Iolanthe".
Espanjan hallitsija
Espanjan kuningas (esp." Rey de España") on Espanjan kuningaskunnan valtionpäämies. Nykyinen Espanjan kuningas on Felipe VI.
Espanja on ollut kuningaskuntana vuosina 1516-1873 ja uudelleen vuosina 1874–1931 ja uudelleen vuodesta 1976.
Vuosina 1873–1874 Espanja oli tasavalta. Kaoottisen 23 kuukautta kestäneen Espanjan ensimmäisen tasavallan jälkeen toteutettiin monarkian restauraatio, jonka myötä Alfonso XII:sta tuli Espanjan perustuslaillinen kuningas.
Espanjan toinen tasavalta perustettiin vuonna 1931 kun Espanjan silloinen kuningas Alfonso XIII lähti maanpakoon kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin (1923–1930) päättymisestä alkaneiden vuoden kestäneiden levottomuuksien jälkeen.
Espanjan sisällissota syttyi 17. heinäkuuta 1936 kun kenraali Francisco Francon johtamat kansalliset joukot nousivat kapinaan vasemmistohallitusta vastaan oikeiston tukemana.
Sisällissodan aikana alueella sijaitsi kaksi poliittista entiteettiä, kunnes viimeinen tasavaltalainen entiteetti antautui Francon kansallismielisille joukoille 1. huhtikuuta 1936.
Vuosina 1936–1975 Espanja oli Francon alainen yksipuoluevaltio joka tunnettiin lähinnä nimellä "Estado Español" eli Espanjan valtio tai Espanjalainen valtio.
Vuonna 1947 säädetty peruslaki palautti Espanjan kuningaskunnaksi. Valtaa ei kuitenkaan luovutettu kruununprinssi Juan de Borbónille, vaan laki määritteli, että "valtionpäämiehen asema kuuluu Espanjan ja Ristiretken caudillolle, armeijoiden generalissimolle eli Francisco Francolle.
Francon kuoltua vuonna 1976 Alfonso XIII:n pojanpoika Juan Carlos I:n nousi valtaistuimelle ja demokratia palautettiin Espanjan vähitellen.
Vuonna 2014 Juan Carlos I luopui kruunusta poikansa Felipe VI:n hyväksi.
Ruotsin hallitsija
Ruotsi on kuningaskunta, jonka nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa. Ruotsi on nykyään vahvasti parlamentaarinen maa, eikä sen kuninkaalla vuoden 1975 perustuslain astuttua voimaan ole ollut enää edes muodollista toimeenpanovaltaa, vaikkakin hän on ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja. Kuitenkin monarkialla on Ruotsissa voimakas suosio, kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja hän on perustuslain mukaan kansakunnan yhtenäisyyden ja perinteiden elävä symboli. Ruotsin hallitsijalle on annettu perustuslain nojalla täysi koskemattomuus eikä hallitsijaa voi syyttää mistään rikoksesta. Ylin poliittinen vallankäyttäjä Ruotsissa on pääministeri.
Islantilaisten saagojen mukaan Ruotsia hallitsi monen vuosisadan ajan Ynglinga-suku, jonka kantaisänä oli Odinin jälkeläinen Yngve. Todellisuudessa Ruotsi ei kuitenkaan liene muodostanut yhtenäistä kuningaskuntaa ennen 1100- tai 1200-lukua, vaan oli jakautunut moniin eri alueisiin. Ensimmäinen kuningas, jonka elämästä tiedetään enemmän kuin vain nimi ja muutamia yksittäisiä tapahtumia, on Eerik Voittoisa (Segersäll). Hän hallitsi Upplannissa 900-luvun lopulla. Ennen 1200-lukua ei yleensä tarkalleen tiedetä, missä, milloin ja kuinka kauan jokin kuningas hallitsi. Valintansa jälkeen kuningas vieraili eri maakunnissa. Vierailua nimitetään eerikinretkeksi.
Kustaa Vaasa otti 1540-luvulla käyttöön arvonimen "Ruotsin, Göötan ja Venden kuningas" (""). Tämä arvonimi oli käytössä vuoteen 1973 saakka, jolloin kuninkaaksi tullut Kaarle XVI Kustaa lyhensi sen muotoon "Ruotsin kuningas" ().
Mikko Koivisto (koripalloilija, 1979)
Mikko Koivisto (s. 25. tammikuuta 1979) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Kankaantaan Kisan kasvatti Koivisto pelasi Suomen miesten pääsarjaa Kisa Nokiassa/BC Nokiassa vuosina 1995–2002 ja I-divisioonaa samassa joukkueessa kaudella 2002–2003. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi vielä pääsarjatasolle Pyrbasketiin. A- ja B-nuorten maaotteluja Koivisto pelasi yhteensä 24 kappaletta 9,5 pisteen keskiarvolla.
Syksyllä 2003 Koivisto kärsi kyynärpäävaivoista. Joulukuussa 2003 hän pelasi 200. SM-runkosarjaottelunsa. Hänen veljensä Markku Koivisto oli myös pääsarjatason koripalloilija.
Tanskan kuninkaallinen baletti
Tanskan kuninkaallinen baletti on yksi maailman vanhimmista balettiseurueista. Se perustettiin Tanskan kuninkaallisen teatterin pysyväksi tanssiryhmäksi vuonna 1748.
Baletin alkuvuosina sitää kehittivät ranskalaiset ja italialaiset johtajat ja koreografit: Pierre Laurent, Vincenzo Galeotti ja varsinkin August Bournonville.
1800-luvun alamäen jälkeen baletti nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulta alkaen Harald Lander in ja hänen seuraajiensa johdolla. Lander tuotti Kööpenhaminaan kuuluisia ulkomaalaisia koreografeja kuten George Balanchine, Frederick Ashton ja Birgit Cullberg.
Monacon hallitsija
Monacon hallitsija (ransk. "Prince de Monaco") on Monacon ruhtinaskunnan valtionpäämies jo vuodesta 1604. Nykyinen hallitsija on Albert II:n.
Monacoa hallitseva Grimaldi-suku nousi hallitsija suvun asemaan vuonna 980 taistelussa saraseeneja vastaan ja sai palkkioksi näin ollen Monacon hallitsevaksi. Monaco oli Genovan suojeluksessa vuoteen 1331 saakka jolloin siitä tuli itsenäinen valtio. Monacon hallitsija käytti tuolloin nimeä Seigneur de Monaco eli Monacon herra.
Vuosina 1641-1859 Monaco oli Ranskan protektoraatti. Hallitsija sai tuolloin arvo nimen Monacon suurruhtinas. Vuonna 1731 Grimaldin suku sammui miehen puolelta ja Monacon hallitsijaksi nousi Louise Hippolyte Grimaldi.
Hän solmi avioliiton ranskalaisen aatelismiehen Jacques Francois Leonor De Goyon de Matignon ya de Thorignyn kanssa] joka oli Estoutevillen ja Vaentinoisin herttua.
Uudeksi sukunimeksi tuli De Matignon-Grimaldi. Vuosina 1859-1861 Monaco oli Piemonten suojeluksessa ja vuosina 1861-1918 Monaco oli jälleen itsenäinen mutta vuodesta 1918 se on ollut taas Ranskan suojeluksessa. Ranskan vallankumouksen aikana Monaco oli osa Ranskaa ja ruhtinas eli maanpaossa.
Grimaldi-suku palautettiin valtaistuimelle vuonna 1815.
Vuonna 1918 Ranska ja Monaco solmivat sopimuksen jossa Monacon itsenäisyyden eli suvereniteetin taajaksi tuli Ranska. Sopimuksen mukaan Monaco palautetaan osaksi Ranskaa mikäli nykyinen ruhtinassuku sammuu kokonaan.
Monacon nykyinen ruhtinas Rainier III:n nousi valta istuimelle vuonna 1949, isoisänsä Louis II:n kuoleman jälkeen. Rainier III:n äiti Louis II:n tytär Charlotte Louvet, joka oli alun perin Louis II:n avioton tytär ja myöhemmin legitimoitu lapsi vuodesta 1919 alkaen, luopui oikeuksistaan kruunuun poikansa Rainier III:n hyväksi ennen Louis II:n kuolemaa.
Luettelo Alankomaiden hallitsijoista
Tämä on luettelo Alankomaiden hallitsijoista. Luettelo on kronologinen. Luettelossa on myös Hollannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen Alankomaiden kuningaskunnan hallitsjoita. Nykyinen Alankomaiden hallitsija on kuningas Willem-Alexander.
Luettelo Itävallan liittokanslereista
Tämä on luettelo Itävallan liittokanslereista. Luettelo alkaa Itävallan ensimmäisestä liittokanslerista Karl Rennerista, joka toimi niin kutsutun Saksalaisen Itävallan liittopresidenttinä. Itävalta oli Saksan miehittämä vuosina 1938–1943. Itävallan nykyinen liittopresidentin virka perustettiin vuonna 1945, jolloin liittokansleriksi nousi jälleen Karl Renner.
Ballet comique de la reine
Le Ballet comique de la reine on 15. lokakuuta 1581 esitetty tanssiesitys, jota pidetään ensimmäisenä balettina.
Katariina de’ Medici tilasi "Le Ballet comique de la reinen" balettimestariltaan Balthazar de Beaujoyeulx’lta kuningas Henrik III:n vaimon Louise de Lorrainen sisaren Margueriten ja Joyeusen herttuan Anne de Joyeusen häihin.
"Le Ballet comique de la reine" esitettiin Louvren rakennuskompleksin Petit-Bourbonin isossa salissa. Baletti esitettiin kohti hovia, joka istui huoneen yhdessä päässä. Varsinainen yleisö istui sivuille rakennetuilla tilapäisillä parvekkeilla. Esityksellä väitetään olleen 9 000–10 000 katsojaa, mutta aikalaisarviota on pidetty liioitteluna.
Balettiesitys alkoi kello 22.00 ja kesti viisi ja puoli tuntia. Loisteliaiden lavasteiden rakentaminen maksoi omaisuuden. "Le Ballet comique de la reine" kertoi Kirken legendan, ja esitystä on kuvattu ranskalaisen tyylin ja italialaisen klassisen draaman teorian liitoksi. Kaikki tanssijat kuuluivat aatelistoon, ja esimerkiksi najadien rooleja esittivät kuningatar Louise ja muu hovin naisväki.
Luettelo Itävallan liittopresidenteistä
Tämä on luettelo Itävallan liittopresidenteistä. Luettelo alkaa Karl Seitzista, joka toimi Saksalais-Itävallan liittopresidenttinä. Itävalta oli Saksan miehittämä vuosina 1938–1945. Itävallan nykyinen liittopresidentin toimi perustettiin vuonna 1945, jolloin liittopresidentiksi nousi Karl Renner.
Sokrateen kuolema
Sokrateen kuolema () on ranskalaisen Jacques-Louis Davidin tunnettu historiamaalaus vuodelta 1787. Se esittää antiikin kreikkalaisen filosofin Sokrateen viimeisiä hetkiä ennen kuin hän kuolemaantuomittuna juo myrkkymaljan.
Sokrates oli määrätty valitsemaan joko opetustensa kieltäminen tai kuolema juomalla myrkkykatkosta valmistettua myrkkyä. Maalauksessa Sokrates valmistautuu tyynesti kuolemaansa surevien oppilaittensa keskellä. Maalaus perustuu löyhästi Platonin dialogissa "Faidon" olevaan kuvaukseen Sokrateen kohtalosta. David kuitenkin yhdisteli siihen ideoita monesta eri lähteestä, muun muassa André Chénier’n runoista ja Diderot’n runoutta käsittelevästä tutkielmasta.
Maalaus on 196 senttimetriä leveä ja 130 senttimetriä korkea. Se kuuluu nykyään New Yorkin Metropolitan Museum of Art -taidemuseon kokoelmiin.
Friedrich Carl von Savigny
Friedrich Carl von Savigny (21. helmikuuta 1779 Frankfurt am Main – 25. lokakuuta 1861 Berliini) oli preussilainen juristi, joka perusti oikeuden historiallisen koulukunnan.
Savigny kuului lorrainelaiseen perheeseen, jonka sukunimi on peräisin Charmes’n lähellä olevasta linnasta Moselin laaksossa. Jäätyään 13-vuotiaana orvoksi hänestä huolehti holhooja. Vuonna 1795 hän aloitti oikeustieteen opinnot Marburgin yliopistossa. Hänen opettajiinsa kuuluivat muun muassa saksalaisen rikosoikeuden uudistuksen uranuurtaja Anton Bauer (1772–1843) ja merkittävä keskiajan oikeuden tuntija Friedrich Weiß. Savigny on yksi oikeuden historiallisen koulukunnan perustajista. Koulukunnalla oli merkittävä vaikutus Euroopassa. Hänen oppilaisiinsa kuului belgialainen oikeushistorioitsija Auguste van Dievoet. Hän toimi Jacob ja Wilhelm Grimmin opettajana.
Opiskeltuaan Jenassa, Leipzigissa, Göttingenissä ja Hallessa Savigny palasi Marburgiin, jossa hänet promovoitiin tohtoriksi ja jossa hän opetti rikosoikeutta ja pandektioikeutta. Vuonna 1803 ilmestyi hänen kuuluisa tutkimuksensa omistusoikeudesta. Savigny nai vuonna 1804 Kunigunde Brentanon, Bettina von Arnimin ja Clemens Brentanon sisaren. Vuodesta 1808 alkaen Savigny opetti kolmen lukuvuoden ajan Landshutin yliopistossa roomalaista oikeutta.
Savignysta tuli vuonna 1843 Preussin oikeusministeri, ja tässä virassa hän uudisti maan oikeutta.
Hänen poikansa Karl Friedrich von Savigny (1814–1875) toimi myöhemmin Preussin ulkoministerinä.
Luxemburgin suurherttua
Luxemburgin suurherttua (ransk. "Grand-duc de Luxembourg", saks. "Großherzog von Luxemburg", letse. "Groussherzog vu Lëtzebuerg") on Luxemburgin suurherttuakunnan valtionpäämies.
Napoléonin tappion jälkeen Wienin kongressissa vuonna 1815 Luxemburgista tehtiin suurherttuakunta, jonka suurherttuana toimi Alankomaiden kuningas. Sotilaallisen merkityksensä tähden alueen ei annettu liittyä osaksi Alankomaiden kuningaskuntaa. Luxemburg oli Alankomaiden kuninkaiden hallinnassa aina kuningas Vilhelm III:n kuolemaan saakka vuoteen 1890 jolloin siirtyi Nassau-Weilburgin suvulle kun Orania-Nassaun suku sammui Vilhelm III:n puolelta vanhan saalilaisen lain mukaisesti nainen ei voinut hallita maata mikäli on olemassa miespuolisia perillisiä jotka pysytävt hallitsemaan.
Luxemburgin suurruhtinaaksi Nassau-Weilburgin hallitsijasuvusta nousi Nassaun herttua Aadolf Luxemburgin valtaistuimelle.
Aadolf kuoli vuonna 1906 ja valtaistuimelle nousi hänen poikansa Vilhelm IV.
Vilhelm IV:n vanhin tytär Marie-Adélaïde nousi kruununperijäksi vuonmna 1907 ja Luxemburgin ensimmäiseksi suurherttuattareksi vuonna 1912 Vilhelmin kuoleman jälkeen.
Marie-Adélaïde oli poliittisesti aktiivinen suurherttuatar joka osallistui aktiivisesti suurherttuakunnan poliittiseen elämään josta maan parlamentti ei pitänyt vaan vaati suurherttuatarta luopumaan kruunusta. Vuonna 1919 Marie-Adélaïde luopui kruunusta pääministerin neuvosta ja uudeksi suurherttuattareksi nousi hänen sisarensa Charlotte. Marie-Adélaïde vietti loppu elämänsä nunnana.
Suurherttuatar Charlotte pysytteli valtakautensa aikana erossa pävän politiikasta. Vuonna 1919 uusi perustuslaki vähensi huomattavasti monarkian valtaoikeuksia. Charlotte luopui kruunusta poikansa Jeanin hyväksi vuonna 1964. Jean itse luopui kruunusta vanhimman poikansa Henrin hyväksi vuonna 2000.
Vuonna 2008 perustuslaillisen kriisin jälkeen, joka kosti eutanasiasta säädettyä lakia jota suurherttua vastusti, maan parlamentti muutti perustuslakia siten että suurherttualle jäi vain seremoniallinen rooli
Dieter Lehnhoff
Dieter Lehnhoff (s. 27. toukokuuta 1955 Guatemala) on guatemalalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus.
Lehnhoff opiskeli yksityisesti viulunsoittoa José Santos Paniaguan johdolla vuosina 1964–72 sekä sävellystä ja pianonsoittoa yksityisesti Harold Blanchardin johdolla 1970–72. Tämän jälkeen hän opiskeli Salzburgin Mozarteumissa analyysiä Friedrich Hellerin sekä sävellystä ja elektronista musiikkia Klaus Agerin johdolla vuoteen 1976 saakka. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä, orkesterinjohtoa ja musiikkitiedettä Amerikan katolisessa yliopistossa, josta hän sai taiteiden maisterin arvon vuonna 1987 ja filosofian tohtorin arvon 1990.
Lehnhoff on säveltänyt pääasiassa orkesteri-, kamari- ja kuoromusiikkia. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa elektroakustisia teoksia ja ooppera "Satuyé", jonka libreton hän itse kirjoitti. Hänen musiikkiaan on esitetty Guatemalan lisäksi Argentiinassa, Itävallassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Saksassa, Japanissa, Meksikossa, Espanjassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa ja Venezuelassa. Lehnhoff aloitti vuonna 1992 Ensemble Millenniumin johtamisen ja hän on lisäksi soittanut siinä viulua. Vuosina 1994–96 hän johti Guatemalan uutta filharmonista orkesteria. Lehnhoff on myös toiminut Orquesta Millenniumin ja Guatemalan kansalliskuoron musiikillisena johtajana.
Lehnhoff on julkaissut tutkijana useita artikkeleita ja musiikkikirjoja. Hän johti Universidad del Valle de Guatemalan musiikin laitosta vuosina 1991–98.
Karl-Filip Eriksson
Karl-Filip Eriksson (s. 16. helmikuuta 1994 Närpiö) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa.
Eriksson on Närpes Kraftin kasvatti, joka siirtyi VPS:aan kaudeksi 2012. Erikssonille tehtiin keväällä 2012 selkäleikkaus, eikä hän pelannut kauden aikana ollenkaan. Kaudella 2013 Eriksson pelasi pääosin lainalla Kraftissa, mutta teki myös ensiesiintymisensä Veikkausliigassa.
Teemu Honkaniemi
Honkaniemi pelasi Ykköstä FC Viikingeissä vuosina 2009–2013 yhteensä 56 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kausina 2014 - 2015 Honkaniemi siirtyi VPS:aan , jossa hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa. Kaudeksi 2016 Honkaniemi teki sopimuksen FC KTP:n kanssa, jonka jälkeen hän teki paluun FC Viikinkeihin.
Veikkausliigan kausi 2014
Inika McPherson
Inika McPherson (s. 29. syyskuuta 1986) on yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
McPherson voitti maansa sisäratojen mestaruuden vuosina 2013 ja 2014 tuloksilla 189 ja 191 senttimetriä. Vuonna 2014 hän voitti ulkoratojen Yhdysvaltain-mestaruuden kahden metrin hypyllä, mutta hän antoi kisoissa dopingnäytteen, jossa oli merkkejä kokaiinin käytöstä ja hänen suorituksensa hylättiin ja hän sai 21 kuukauden kilpailukiellon.
McPherson edusti Yhdysvaltoja yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 ja 2013 mutta ei selvinnyt kummallakaan kerralla karsinnasta loppukilpailuun. Hän karsiutui loppukilpailusta myös sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 ja 2014. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 193 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdeksänneksi ylitettyään 192. Hän oli seitsemäs Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018.
McPherson on ainoastaan 163 senttimetriä pitkä, minkä vuoksi hän kohtasi nuoruudessaan merkittävää painostusta lajinvaihtoon. McPherson onkin kertonut hyödyntävänsä muun muassa balettia ja joogaa harjoittelussaan, jotta se soveltuisi mahdollisimman hyvin hänen omalle keholleen. Toisaalta punttiharjoittelua hän ei harrasta lainkaan.
McPhersonin ulkoiseen olemukseen kuuluvat olennaisesti lukuisat tatuoinnit, joissa esiintyvät muun muassa kolibri, Betty Boop, tiikeri ja luuranko. Hänellä on myös joitakin lävistyksiä kasvoissaan.
Ilmianto
Ilmianto tarkoittaa sitä, että joku henkilö antaa ilmi viranomaiselle jonkun toisen henkilön epäillyn väärinkäytöksen. Termi liittyy erityisesti rikosilmoituksen tekemiseen poliisille. Poliisilla on velvollisuus vastaanottaa kaikki ilmiannot ja tutkia ne asiaankuuluvalla vakavuudella. Ilmiannon teko poliisille tarkoittaa tutkintapyyntöä eli rikosilmoitusta, joka laaditaan ilmiantajan kertoman perusteella.
Esitutkinnan eli rikostutkinnan käynnistämistä varten poliisi tarvitsee mahdollisimman tarkan kuvauksen siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia. Asianosaisia ovat asianomistaja ja rikoksesta epäilty henkilö/henkilöt. Rikosilmoituksen jättämisen jälkeen käynnistetään esitutkinta, jossa tutkitaan onko rikos tapahtunut ja esitutkinnan pohjalta laaditaan tutkintapöytäkirja. Asianomistajarikoksia poliisi ei tutki ellei asianomistaja vaadi rangaistusta. Poliisitutkija voi keskeyttää esitutkinnan varhaisessa vaiheessa tai tutkintapöytäkirjan valmistuttua. Vaikka valmistunut tutkintapöytäkirja toimitettaisiin syyttäjälle, syyttäjä voi jättää syyttämättä.
Tahallinen väärien tietojen antaminen on rangaistava teko. Väärä ilmianto on rikos (15. luku 6 §). Joka antaa esitutkinta- tai muulle viranomaiselle taikka tuomioistuimelle väärän tiedon ja siten aiheuttaa vaaran, että ilmiannettu pidätetään, vangitaan tai joutuu muun pakkokeinon kohteeksi tai joutuu syytteeseen tai tuomitaan rangaistukseen tai muuhun rikosoikeudelliseen seuraamukseen virheellisin perustein, on tuomittava väärästä ilmiannosta sakkoon tai vankeuteen enintään kolmeksi vuodeksi.
Kelan etuuksien väärinkäytösepäilyt ilmoitetaan ensimmäisenä Kelan vakuutuspiiriin. Kelan vakuutuspiirissä kaikki väärinkäytösepäilyt tutkitaan, ja monet saatetaan havaita aiheettomiksi tai niistä ei löydetä tarpeeksi näyttöä.
Kartelli paljastetaan tekemällä ilmianto kilpailu- ja kuluttajavirastolle.
Mikko Koivisto
Mikko Koivisto -nimisiä henkilöitä ovat:
Maalipallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
Maalipallon maailmanmestaruuskilpailut 2014 pidettiin Espoossa, Suomessa 30.6.-5.7.2014. Pelipaikkana toimivat Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli.
Sekä miehissä että naisissa on sama turnaussysteemi: Molemmissa joukkueet on jaettu kahtaan alkulohkoon, jotka pelaavat yksinkertaisen sarjan. Molempien lohkojen neljä parasta jatkavat puolivälieriin, joissa lohko ykkönen kohtaa toisen lohkon lohkonelosen ja lohko kakkonen toisen lohkon lohkokolmosen. Tämän jälkeen näiden voittajat kohtaavat välierissä. Välierien häviäjät pelaavat pronsissiottelussa ja voittajat finaalissa.
Miehet pelasivat alkusarjan kahdessa lohkossa, jotka olivat nimeltään A ja B.
A-lohkossa pelasivat Algeria, Tšekki, Suomi, Saksa, Iran, Espanja, Ukraina ja Yhdysvallat. Lohkossa B pelasivat Belgia, Brasilia, Kiina, Kanada, Egypti, Japani, Liettua ja Turkki.
Naiset pelasivat alkusarjan kahdessa lohkossa, jotka olivat nimeltään X ja Y.
Lohkossa X pelasivat Suomi, Saksa, Japani, Venäjä, Turkki ja Yhdysvallat. Lohkossa Y pelasivat Brasilia, Kiina, Israel, Ruotsi, Ukraina ja Australia.
Trifluoriperetikkahappo
Trifluoriperetikkahappo (CHFO) on perkarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja trifluorietikkahapon ja peretikkahapon johdannainen. Yhdistettä käytetään tutkimuskäytössä orgaanisissa synteeseissä vahvana epoksidoivana reagenssina.
Trifluoriperetikkahappo on huoneenlämpötilassa väritön neste. Aine liukenee dikloorimetaaniin, dietyylieetteriin, asetonitriiliin ja sulfolaaniin. Trifluoriperetikkahappo on erittäin vahva hapetin johtuen pelkistyessä muodostuvasta trifluoriasetaattiryhmästä, joka on hyvä lähtevä ryhmä. Myös elektroneja puoleensavetävä trifluorimetyyliryhmä nopeuttaa reaktiota. Laimeana liuoksena se on kylmässä säilytettynä stabiili, mutta voi kuumennettaessa reagoida räjähdysmäisen kiivaasti.
Trifluoriperetikkahappoa valmistetaan hapettamalla trifluorietikkahappoanhydridiä vetyperoksidin tai vetyperoksidin ja urean seoksen avulla.
Trifluoriperetikkahappo reagoi helposti alkeenien kanssa muodostaen epoksideja. Erityisen hyvin se soveltuu muuten hankalasti epoksidoitavien tyydyttymättömien esterien epoksidointiin. Trifluoriperetikkahappoa käytetään myös amiinioksidien synteeseihin sekä aromaattisista että alifaattisista amiineista sekä esterien muodostamiseen ketoneista Baeyer–Villiger-reaktiolla.
Relax, Take It Easy
Relax, Take It Easy on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Mikan debyyttisingle hänen Life in Cartoon Motion-debyyttialbumilta. Britanniassa kappaleen alkuperäisestä versiosta ei tullut listamenestystä. Britannian latauslistoilla kappale nousi sen jälkeen 67. sijalle kun "Grace Kelly" pääsi listan huipulle tammikuussa 2007.
Kappale käyttää melodialinjaa Cutting Crewn menestyskappaleesta "(I Just) Died in Your Arms". Pohjois-Amerikassa kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä. Britanniassa kappale uudelleenjulkaistiin fyysisenä singlenä 31. joulukuuta 2007 sekä digitaalisesti ladattavana A-puolen singlenä "Lollipopin kanssa 24. joulukuuta 2007. Tämä uudelleenjulkaistu single pääsi Britannian singlelistan 18. sijalle. Kappaletta käytetään myös elokuvassa Were the World Mine. Se on myös vuonna 2011 julkaistussa elokuvassa "Monte Carlo".
Sax on the Beach
Sax on the Beach on espanjalaisen DJ Valdin kappale. Sen julkaisi Blanco y Negro Music DJ:n neljäntenä singlenä 27. toukokuuta 2014. Kappaleella vierailee myös espanjalaisartisti Ethernity. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 29. toukokuuta 2014. Kappale on toistaiseksi päässyt listoille vain Espanjassa.
Digitaalinen lataus
Jordi Masip
Jordi Masip López (s. 3. tammikuuta 1989 Sabadell, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia.