hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hyönteistalous
Hyönteistalous on tuotantoa, joka perustuu hyönteisten kasvatukseen biotalouden tarpeisiin. Hyönteistalous käsittää hyönteisistä saatavia raaka-aineita käyttävän, jalostavan ja markkinoivan tuotannon, sekä hyönteisraaka-aineista valmistettujen tuotteiden kaupan ja kulutuksen.
Hyönteisten ja niistä saatavien tuotteiden taloudellisesti merkittävällä hyötykäytöllä on pitkä historia. Esim. silkkiä on valmistettu 5500 vuotta, ja Egyptin pyramidien seinämaalauksissa on kuvattu mehiläistenhoitajia. Hyönteisillä on myös pitkä historia tärkeänä ravinnonlähteenä erityisesti Aasiassa, Afrikassa, ja Oseaniassa, jossa herkullisia ja ravitsemuksellisesti arvokkaita lajeja on ollut helposti saatavilla. Myöhemmin hyönteisiä on hyödynnetty myös lääketieteessä. Lisäksi niistä on saatu väriaineita ja vahoja. Eläviä hyönteisiä on kasvatettu biologisen torjunnan ja pölytyspalvelujen tarpeisiin.
Hyönteistalous-käsitettä on alettu käyttää vasta viime vuosina. Länsimaissa kiinnostus hyönteisten massatuotantomenetelmien kehittämistä kohtaan on kasvanut nopeasti, kun hyönteiset on nähty uutena ekotehokkaana ratkaisuna kasvavan väestön ravinnonsaannin turvaamiseen sekä biomassojen käsittelyyn. Hyönteisille on kehitetty massakasvatusmenetelmiä, ja niitä tuotetaan elintarvikkeiden sekä rehujen raaka-aineiksi. Hyönteisiä voidaan hyödyntää kokonaisina tai niistä voidaan erotella proteiinit, rasvat ja kitiini.
EU:ssa hyönteiset katsotaan uuselintarvikkeiksi. Suomi on kuitenkin hyväksynyt kokonaiset hyönteiset elintarvikkeiksi ja ensimmäiset hyönteiselintarvikkeet on saatu kauppaan marraskuussa 2017. Hyönteisiä voidaan käyttää kalojen, siipikarjan, sikojen ja turkiseläinten rehuksi tietyin rajoituksin
Tetuán (1863)
Tetuán oli Espanjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu ironclad.
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin toukokuussa 1861. Alus laskettiin vesille maaliskuussa 1863 ja se valmistui tammikuussa 1866. Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa.
Kolmannessa karlistisodassa vuoden 1873 puolivälissä ensimmäinen tasavalta perustettiin kapinan seurauksena. Kapinalliset valtasivat 12. heinäkuuta Cartagenan, jonka satamassa oli osa Välimeren laivueen aluksista kuten panssarifregatit "Tetuán", "Vitoria" ja "Numancia" sekä panssarikorvetti "Méndez Nuñez". Saksan keisarikunnan ja Britannian kuninkaallisen laivaston alukset "SMS Friedrich Carl" ja "HMS Swiftsure" valtasivat "Vitorian" ja puisen höyryfregatin, jotka uhkasivat ampua Almeriaa, jollei lunnaita makseta. Vallatut alukset luovutettiin 26. syyskuuta hallitukselle.
Kapinallisten haltuun jääneet "Numancia", "Tetuán" ja "Mendez Nuñez" joutuivat 11. lokakuuta hallituksen "Vitorian" johtaman laivasto-osaston yllättämiksi lähellä Cartagenaa. Osastot pyrkivät pitämään etäisyyttä, koska hallituksen alukset eivät halunneet upottaa kapinallisten hallussa olleita aluksia. "Tetuán" vaurioitui taistelussa. Korjattavana olleella aluksella syttyi 30.-31. joulukuuta tulipalo, joka tuhosi sen. Hylky romutettiin vuotta myöhemmin.
Zaragoza (1867)
Zaragoza oli Espanjan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu ironclad.
Puurunkoinen panssarivyöllä suojattu alus, jonka tykit sijoitettiin keskilaivaan patteriksi, tilattiin lokakuussa 1860 Cartagenasta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1867 ja se valmistui kesäkuussa 1868.
Vuonna 1885 alukselle asennettiin neljä Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman, kolme Hontoria 7,1 tuuman tykkiä ja kahdeksan Hontoria 6,4 tuuman tykkiä. Aluksen aseistuksen täydensivät yksi 4,7 tuuman ja kuusi 12 naulan tykkiä.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1868. Alus oli modernisoitavana vuonna 1889 ja siirrettiin torpedokoululaivaksi 1890-luvulla. Alus poistettiin vuonna 1899.
Tupla P ja Dopermannit
Tupla P ja Dopermannit on suomalaisen rap-artisti Aren vuonna 2016 julkaistu EP. Levyn tuottajana toimi Ruuben.
17 EP
17 EP on suomalaisen rap-artisti Gettomasan EP-levy, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2017. Levyn kuudesta kappaleesta Ruuben tuotti viisi kappaletta, ja kappaleen "Justnii" tuottajana toimi Joniveli.
Sähkönjakelu
Sähkönjakelu on sähkönsiirron vaihe, jossa sähköverkossa kulkeva virta jaetaan yksittäisiin käyttökohteisiin. Suurjännitelinjasta haarautuu ilma- ja maakaapeleita, joita pitkin kulkevan sähkövirran jännite muutetaan muuntajissa suurjännitteestä pienemmäksi, kotitalouksien käyttöön sopivaksi verkkojännitteeksi.
Voimalasta lähtevän sähkövirran jännite voi olla jopa 13 800 volttia ja saapuvan verkkovirran jännite vaihtelee 110-260 voltin välillä maanosasta riippuen.
Sähköverkon toimivuutta seurataan tilastoimalla sattuneita sähkökatkoja.
Dontnod Entertainment
Don’t Nod Entertainment SARL, toiminimeltään Dontnod Entertainment (tyyliteltynä DONTИOD), on ranskalainen pelitalo, jonka toimipaikka sijaitsee Pariisissa. Vuonna 2008 perustettu yhtiö aloitti kehittämishistoriansa toimintaseikkailupelin "Remember Me" kanssa. Yhtiö koki vaikeita taloudellisia ongelmia, kunnes se julkaisi vuonna 2015 videopelin "Life Is Strange", joka Dontnodin toimitusjohtajan Oskar Guilbertin mukaan pelasti yhtiön todella vaikeasta taloudellisesta tilanteesta. Pelin menestystä seuranneet liiketulot mahdollistivat keskittymisen kolmeen vuonna 2018 julkaistuun videopeliin: toimintaroolipeli "Vampyr" sekä "Life Is Strangen" spin-off "The Awesome Adventures of Captain Spirit" ja jatko-osa "Life Is Strange 2". Vuonna 2019 tulee ilmestymään videopeli "Twin Mirror".
Siinain isku 2017
Siinain isku tapahtui 24. marraskuuta 2017, kun Pohjois-Siinailla Egyptissä Bir al-Abedin kaupungissa militantit laukaisivat pommin ja alkoivat ampua moskeijassa kesken perjantairukoksen. Egyptin valtionsyyttäjän mukaan hyökkääjiä oli 25–30 ja heillä oli Isisin lippu. Iskussa kuoli ainakin 305 ihmistä ja 128 loukkaantui. Mikään järjestö ei ole toistaiseksi ilmoittautunut iskun tekijäksi.
Egyptin presidentti Abdel Fattah al-Sisi julisti maahan kolmen päivän suruajan.
Howard Goodall
Howard Goodall (s. 1958) on brittiläinen säveltäjä, joka on säveltänyt musikaaleja, kuoroteoksia sekä musiikkia televisiosarjoihin. Televisiossa hänet tunnetaan pitkään jatkuneesta yhteistyöstään komedianäyttelijä Rowan Atkinsonin ja käsikirjoittaja Richard Curtisin kanssa.
Goodall on säveltänyt kymmenen musikaalia, ensimmäisen vuonna 1984. Niitä on esitetty West Endillä ja Off-Broadwaylla ja ne ovat saaneet useita palkintoja. Musikaalia "Love Story" (2010) on esitetty Suomessakin. Goodallin säveltämästä taidemusiikista menestyneimpiä ovat uskonnollisiin teksteihin tehdyt kuoroteokset "His Eternal Light: A Requiem" (2008) ja "Enchanted Voices" (2009) sekä useat psalmien kuorosovitukset.
Goodall on säveltänyt musiikin (sekä taustamusiikin että tunnusmusiikin) brittiläisiin komediasarjoihin "Ei yhdeksän uutiset", "Red Dwarf", "Musta kyy", "Mr. Bean", "Kovat koppalakissa" ja "Dibleyn kirkkoherra" sekä visailuohjelmaan "QI". "Mr. Beanissa" hän käytti tunnusmusiikkina itse säveltämäänsä latinankielistä kuorolaulua "Ecce homo qui est faba". Goodall on myös tehnyt Channel 4 -kanavalle 1990-luvulta alkaen sarjan itse juontamiaan dokumentteja musiikin historiasta. Eräs dokumenteista voitti Bafta-palkinnon.
Goodall on säveltänyt musiikin elokuviin "Bean – äärimmäinen katastrofielokuva" (1997) ja "Mr. Bean lomailee" (2007) sekä Winston Churchillista kertoviin televisioelokuviin "The Gathering Storm" (2002) ja "Winston Churchill myrskyn silmässä" (2009). Viimeksi mainitusta hän voitti Primetime Emmy -palkinnon parhaan televisioelokuvan musiikin sarjassa.
Armomurhaaja
Armomurhaaja on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen musta komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Teemu Nikki. Elokuva kertoo mekaanikosta, joka sivutyönään lopettaa vanhoja lemmikkejä. Sen pääosissa ovat Matti Onnismaa, Jari Virman, Hannamaija Nikander, Heikki Nousiainen ja Pihla Penttinen.
"Armomurhaaja" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2017. Elokuvateattereihin se ilmestyi Suomessa 24. marraskuuta 2017. Elokuva sai viisi Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, käsikirjoituksesta, naissivuosasta (Nikander) ja musiikista.
Elokuva on kilpailemassa Suomen edustajana vuoden 2018 Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnosta. Se on lisäksi Suomen Oscar-ehdokkaana.
Mika Luoto
Mika Luoto on seuraavien henkilöiden nimi:
Mika Luoto (keilaaja)
Mika Luoto (s. 8. heinäkuuta 1969 Hyvinkää) on suomalainen keilaaja. Hänen uransa huippuhetki oli vuoden 2001 EM-kilpailuissa, joissa hän voitti neljä Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2002 hän voitti henkilökohtaisen maailmancupin ja vuonna 2003 singlen maailmanmestaruuden. Seuratasolla Luoto on edustanut hyvinkääläisseuroja Hookers ja Pinjets sekä helsinkiläistä Ballmastersia ja lohjalaista Rännimestareita (RäMe).
Luoto kuului vuonna 2000 Euroopan cupin voittaneeseen Suomen joukkueeseen. Vuoden 2001 EM-kilpailuissa Tanskan Aalborgissa hän voitti kultaa singlessä, All Events -kilpailussa, parikilpailussa Kimmo Lehtosen kanssa sekä triokilpailussa Lehtosen ja Sami Konsterin kanssa. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Joukkueiden Euroopan-cupissa 2002 Luoto oli kolmanneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna Riiassa Luoto voitti henkilökohtaisen maailmancupin. Loppuottelussa hän voitti Singaporen Remy Ongin 2–0 (224–165, 202–183). Vuoden 2003 MM-kilpailuissa Kuala Lumpurissa Luoto voitti singlen maailmanmestaruuden.
Luoto voitti SM-kultaa joukkuekilpailussa 1998, 2000, 2003 ja 2005 sekä parikilpailussa 2003 ja 2005. Henkilökohtaisessa SM-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan pronssille vuonna 2000. SM-liigamestarijoukkueeseen hän kuului vuosina 1998, 1999 ja 2002.
Urheilutoimittajain Liitto valitsi Luodon vuoden parhaaksi suomalaiskeilaajaksi 2002 ja 2003.
Eetu Isometsä
Eetu Otto Elmeri Isometsä (s. 15. toukokuuta 1997 Vihti) on suomalainen golfaaja. Hän edustaa Vihti Golfia. Isometsä voitti vuonna 2017 alle 21-vuotiaiden SM-kultaa. Hän on edustanut Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa, sekä miesten EM-kilpailuissa. Hänen valmentajanaan toimii David Silva. Isometsä on hiihtäjä Jari Isometsän poika.
Isometsä harrasti aiemmin myös hiihtoa ja salibandya. Salibandyssä hän on saavuttanut SM-pronssia B-junioreissa kaudella 2013–2014 Esport Oilersin riveissä.
Isometsä pääsi ylioppilaaksi keväällä 2017.
M/S Tampere
M/S Tampere on vuonna 1957 valmistunut suomalainen sisävesimatkustajalaiva. Laiva on seilannut aina Pyhäjärven vesistössä ja sen kotisatama on ollut Laukontorin satama. Alus liikennöi reitillä Tampere–Hämeenlinna vuoteen 2013 saakka, jolloin Hopealinja myi aluksen Laivanvarustamo Tampere Oy:lle. Aluksella on 180 matkustajapaikkaa sekä ruokailutilat 100 matkustajalle. Nykyään M/S Tampere on risteilevä ravintolalaiva. Se Tampere on yksi Tampereen vanhimpia toiminnassa olevia ravintoloita. Laivaravintolana se avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1958.
Nauplia
Nauplia () oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Náfplion kaupungin paikalla.
Nauplia sijaitsi, samoin kuin nykyinen Náfplion kaupunki, Peloponnesoksen niemimaan itäosassa Argoliinlahden pohjukan koillisrannikolla. Kaupungin akropoliina toimi Akronauplia (nyk. Akronafplía), joka on toiminut linnoituspaikkana myös myöhemmillä ajoilla. Se on kallioinen niemi, joka kytkeytyi aiemmin mannermaahan vain kapean kannaksen välityksellä, ja sijaitsee heti nykyisen Náfplion kaupungin lounaispuolella. Hieman idempänä sijaitseva korkeampi kukkula, jolle keskiajalla rakennettiin Palamídin linnoitus, tunnettiin jo antiikin aikana todennäköisesti nimellä Palamedion.
Nauplian paikka on ollut asuttu viimeistään neoliittiselta kaudelta lähtien. Kaupungin alueelta on tehty löytöjä myös varhaiselta ja keskiseltä helladiselta kaudelta sekä mykeneläiseltä ja geometriselta kaudelta.
Nauplian kaupunki oli Mykenen satama jo mykeneläiseltä kaudelta lähtien, ja jää historiassa usein sen varjoon. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Poseidonin ja Amymonen pojasta Nauplioksesta. Se tunnetaan myös Nauplioksen pojan Palamedeen kotipaikkana. Kaupungin nimi viittaa kuitenkin todennäköisemmin sen satamaan ja laivoihin ("naus"). Pausaniaan mukaan nauplialaiset olisivat olleet egyptiläistä alkuperää ja kuuluneet siirtokuntaan, jonka Danaos toi Argokseen. Tällaisen yhteyden puolesta saattaa puhua se, että kaupungin sijaintipaikka aivan rannikolla on hyvin erilainen kuin Kreikan esihistoriallisen ajan kaupungeilla yleensä.
Antiikin aikana Nauplia oli alun perin osa Kalaureian liittoa. Se ei kuitenkaan ilmeisesti ollut itsenäinen kaupunkivaltio ("polis"); ainakaan sitä ei ole tällaiseksi luetteloitu. Toisen Messenian sodan aikana Nauplia liittyi Spartan puolelle, ja läheisen Argoksen kuningas Damokratis valtasi ja tuhosi sen noin 688–685 eaa. Väestö ajettiin pois kaupungista, ja spartalaiset asuttivat nämä Messenian Mothoneen, missä nauplialaiset pysyivät vielä Messenen perustamisen jälkeenkin. Argos otti Nauplian paikan Kalaureian liitossa.
Nauplian myöhemmästä historiasta antiikin ajalla tiedetään vain vähän, ja se jää Argoksen varjoon toimien vuorostaan sen satamana. Muun muassa Strabon mainitsee sen kyseisessä yhteydessä. Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. kaupunki oli autioitunut. Keskiajalla paikka asutettiin ja linnoitettiin uudelleen, ja se on kehittynyt nykyiseksi Náfplion kaupungiksi.
Nykyisessä Náfplion kaupungissa on vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Antiikin Nauplian akropoliilla eli Akronauplian kukkulalla on joitakin jäänteitä 300-luvulla eaa. rakennetuista muureista. Ne ovat nykyisin osa myöhempiä linnoitteita. Akropoliilla on myös jälkiä kallioon tehdyistä leikkauksista sekä porrastuksista. Kaupungin läheltä on löydetty mykeneläisaikaisia kammiohautoja sekä geometrisen kauden hautoja.
Pausaniaan mukaan Naupliassa oli Poseidonille omistettu temppeli sekä Kanathos-niminen lähde, jossa peseytymällä Hera sai uudistettua neitsyytensä vuosittain.
Mika Luoto (triathlonisti)
Mika Luoto (s. 1973) on suomalainen triathlonisti. Hän sijoittui vuonna 2003 pitkän matkan MM-kilpailuissa viidenneksi ja vuonna 2001 täysmatkan MM-kilpailuissa kuudenneksi. Täysmatkan Suomen-mestaruuden hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja viimeisen kerran vuonna 2012.
Viestilehdet
Viestilehdet Oy on suomalainen kustannustalo. Viestilehdet julkaisee maaseutuaiheisia lehtiä: Maaseudun Tulevaisuus-lehteä, Koneviesti-lehteä ja Aarre-lehteä.
Agénor de Gasparin
Agénor Étienne, Gasparinin kreivi (12. heinäkuuta 1810 Orange, Ranska – 14. toukokuuta 1871 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen valtiomies ja kirjailija, joka vastusti muun muassa orjuutta ja puhui uskonnonvapauden puolesta. Vaimonsa Valérie de Gasparinin kanssa hän perusti Lausanneen sairaanhoitajatarkoulun.
Agénor de Gasparin syntyi vuonna 1810. Hänen isänsä oli kreivi Adrien de Gasparin, joka toimi urallaan muun muassa Ranskan sisäministerinä. Agénor opiskeli oikeustiedetta. Hänet valittiin 1837 korkeimpaan hallinto-oikeuteen ja vuonna 1842 Korsikalta edustajainhuoneeseen. Hän kritisoi edustajana hallitusta ja vaati siirtomaiden orjuuden lakkauttamista.
Gasparin osallistui syyskuussa 1848 Ranskan protestanttien yleiskokoukseen. Hän perusti 1849 Frédédic Monodin kanssa Union des Églises évangéliques libres -kirkkokunnan.
Vuonna 1848 tapahtunut helmikuun vallankumous järkytti Gaspariniä, ja vuonna 1850 hän päätti muuttaa Sveitsiin, Geneven lähelle. Siellä hän keskittyi kirjoittamiseen ja julkaistyöhön. Hän oli perustamassa myös vaimonsa Valérie de Gasparinin kanssa Lausanneen La Source -nimistä sairaanhoitajatarkoulua. Evankelinen oppilaitos perustettiin 1859 vapaita ja sitoumattomia sairaanhoitajattaria varten.
Lappeenrannan keisarintalo
Lappeenrannan keisarintalo eli Fontellin talo oli Lappeenrannan keskustassa sijainnut puutalo, joka toimi vuosina 1885–1917 Venäjän keisarin virallisena residenssinä. Rakennus sijaitsi raatihuoneen korttelissa Ison kirkkokadun (nykyinen Kirkkokatu) ja Raastuvankadun kulmassa. Sitä kutsuttiin myös keisarilliseksi palatsiksi.
Talon rakennutti alkujaan kodikseen piirilääkäri A. W. Dammert vuonna 1831 ja se oli tavanomainen pikkukaupungin empiretyylinen puutalo. Talon omistajaksi tuli myöhemmin ravintoloitsija Elise Fontell. Kun Venäjän keisari Aleksanteri III elokuussa 1885 vieraili Lappeenrannassa seuraamassa Suomen sotaväen sotaharjoituksia ja vihkimässä vastavalmistuneen Simola–Lappeenranta-radan, hänet päätettiin majoittaa Fontellin taloon. Arkkitehti Jacob Ahrenberg ja taidemaalari Fanny Churberg suunnittelivat taloon kiireellä keisarin arvolle sopivan sisustuksen. Vaikka talo oli kooltaan varsin vaatimaton, Aleksanteri III ihastui siihen ja se muutettiin pysyvästi viralliseksi keisarilliseksi residenssiksi. Aleksanteri III perheineen majoittui sinne toisen kerran vieraillessaan uudelleen Lappeenrannassa vuonna 1891. Lisäksi keisarin veli, suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš käytti residenssiä vuonna 1888.
Keisarintalon sisustuksesta pyrittiin tekemään tyyliltään mahdollisimman suomalainen, joten huonekalujen ja mattojen koristelussa käytettiin karjalaisten perinnetekstiilien ornamentiikkaa. Myöhemmin keisarintaloon alettiin Helsingin keisarillisen palatsin (nykyinen Presidentinlinna) tavoin kerätä suomalaisten taiteilijoiden maalauksia. Näiden kahden keisarillisen residenssin taideteokset muodostivat yhdessä Suomen suuriruhtinaskunnan keisarillisen taidekokoelman. Keisarintaloon hankittiin seitsemän maalausta, muun muassa Albert Edelfeltin ja Oscar Kleinehin meriaiheisia maalauksia sekä Gunnar Berndtsonin "Hiihtopartio", ja lisäksi Ville Vallgrenin ja Johannes Takasen veistokset. Taideteokset siirrettiin vuonna 1920 Presidentinlinnaan ja yhdistettiin sen muuhun kokoelmaan.
Suomen itsenäistymisen jälkeen entinen keisarintalo toimi valtion rikkihappotehtaan konttorina. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 1929. Tilalle rakennettiin vuonna 1931 valmistunut, Lars Sonckin suunnittelema kolmikerroksinen kivitalo, jossa toimi Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy:n (nykyisen Kemiran) pääkonttori. Tämän talon seinässä on nykyään Lappeenrannan killan kiinnittämä muistolaatta.
Espanjalainen vapaaehtoisdivisioona toisessa maailmansodassa
Sininen divisioona ("División Azul") oli espanjalaisten vapaaehtoisten joukko-osasto, joka taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla Neuvostoliittoa vastaan osana Saksan armeijaa. Divisioona sai jopa oman mitalin kunnostauduttuaan Leningradin piirityksessä 1943. Sodan käydessä Saksalle tappiolliseksi kenraali Franco antoi käskyn vetää kaikki espanjalaisjoukot pois toisesta maailmansodasta, mutta noin 3 000 vapaaehtoista, pääasiassa falangisteja, kieltäytyivät palaamasta ja jatkoivat taistelua muodostaen niin sanotun Sinisen legioonan.
Beneath the Skin
Beneath the Skin on islantilaisen indie pop -yhtye Of Monsters and Menin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Republic Records 9. heinäkuuta 2015. Kappaleille "Crystals", "Empire" ja "Wolves Without Teeth" on julkaistu musiikkivideot.
Nonadekaani
Nonadekaani eli n-nonadekaani (CH) on 19-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta, joka ei käytännössä liukene veteen. Liukenee hieman etanoliin ja on liukoinen hiilitetrakloridiin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Nonadekaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 268,53 g/mol, sulamispiste 31,5 °C, kiehumispiste 330 °C (760 mmHg paineessa), tiheys 0,7855 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 100 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 230 °C, taitekerroin 1,4409 (20 °C) ja CAS-numero 629-92-5.
Nonadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Portamento
Portamento on yhdysvaltalaisen indie pop -yhtye The Drumsin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Island Records 2. syyskuuta 2011.
Pablo Estensoro
Pablo Pedro Estensoro (s. 1974) on espanjalainen karateka. Hän saavutti parhaimmillaan Kyokushinin Euroopan-mestaruuden Rengokai-liitossa 2014. Sitä ennen hän saavutti IKO-liitossa raskaansarjan EM-hopeaa 2003, 2006 ja 2013. Kotimaassaan Estensoro voitti kerran Espanjan mestaruuden.
Estensoro saavutti ensi kerran isompaa menestystä 2002 EM-kilpailuissa Bulgariassa voitettuaan pronssia. Seuraavissa kilpailuissa hän eteni ensimmäistä kertaa loppuotteluun, jossa hän hävisi Krzysztof Habraszkalle. Estensoro voitti vielä EM-pronssia 2004 raskaassasarjassa ja 2005 avoimessasarjassa. Hän saavutti EM-hopeaa 2006 kotikisoissaan Espanjassa ja voitti samana vuonna myös Espanjan raskaansarjan mestaruuden. Estensoro hävisi tuolloin loppuottelussa Lucian Gogonelille. Loppuottelun jälkeen Estensoro voitti EM-pronssia 2008 ja 2009 raskaassarjassa. Marraskuussa 2009 hän saavutti kolmannen EM-hopeamitalinsa, joka oli samalla ensimmäinen avoimessasarjassa. Estensoro hävisi tällä kertaa loppuottelussa maamiehelleen Alejandro Navarrolle.
2010 hän oli mukana EM-kilpailuissa Romaniassa, jossa Estensoron kisat päättyivät välieriin.
Hän saavutti vielä viidennen EM-pronssimitalin Italiassa 2011.
Estensoro siirtyi sittemmin ottelemaan Kyokushinin KWF-liittoon, jossa hän saavutti menestystä EM-kilpailuissa Puolassa 2013. Estensoro saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Aleksander Komanoville. Välissä hän otteli myös Rengokai liitossa, jossa Estensoro saavutti Euroopan-mestaruuden 2014 kotikisoissaan. Hän voitti loppuottelussa maamiehensä Sergio Lopezin. 2017 Estensoro voitti EM-pronssia toistamiseen Puolassa järjestetyissä kilpailuissa.
Sonja Lyubomirsky
Sonja Lyubomirsky (s. 1967) on yhdysvaltalainen Kalifornian yliopiston (Riverside) psykologian professori ja tietokirjailija. Hän on tutkinut erityisesti ihmisten onnellisuutta ja kuuluu positiivisen psykologian edustajiin.
Professori Lyubomirsky lukeutuu tieteelliseltä tuotannoltaan maailman viitatuimpien psykologian tutkijoiden joukkoon, ja oli esimerkiksi marraskuussa 2017 julkaistulla, maailmanlaajuisesti runsas 3 300 tutkijaa sisältävällä "Highly Cited Researchers" -listalla (psykiatrian ja psykologian osa-alue).
Lyubomirsky on syntyperältään venäläinen. Hän opiskeli ensin Harvardin yliopistossa (A.B., psykologia, 1989) ja valmistui sosiaalipsykologian tohtoriksi (Ph.D.) Stanfordin yliopistosta (1994). Hän on työskennellyt professorina Kalifornian yliopistolla (Riverside) vuodesta 2005, mitä ennen hän oli 1994-2005 saman yliopiston apulaisprofessori (ensin assistant, sitten associate professor).
Molemmat teokset on julkaistu vähintään 15 eri maassa.
Worlds
Worlds on yhdysvaltalaisen elektronisen musiikin tuottaja Porter Robinsonin ensimmäinen studioalbumi. Albumin tyylilaji on erilainen kuin muissa Porter Robinsonin kappaleissa. Albumin julkaisi Virgin EMI Records ja Astralwerks 12. elokuuta 2014.
Wauhaus
Wauhaus on monitaiteinen taidekollektiivi. Sen ohjelmistoon kuuluu nykyteatteria, esitystaidetta, tanssiteoksia, sosiaalista koreografiaa, konsepteja ja työpajoja. Sen keskeisimmät jäsenet ovat ohjaaja Anni Klein, lavastaja ja valosuunnittelija Samuli Laine, äänisuunnittelija Jussi Matikainen, koreografi Jarkko Partanen, äänisuunnittelija Heidi Soidinsalo ja tuottaja Jonas Welander.
Wauhauksen teokset ovat kokonaisvaltaisia tapahtumia. Ne käsittelevät usein ajankohtaisia aiheita, ja niissä yhdistyvät teknologia, yhteisöllisyys, immersiivisyys ja tietoisuus taideperinteistä. Ryhmän teoksia ovat muun muassa elokuussa 2017 Kiasma-teatterissa esitetty "The Church of Internet", joka oli eräänlainen muistojuhla sosiaalisen median kuolleille henkilöille. Lokakuussa 2017 ensi-iltansa sai Uuden tanssin keskus Zodiakissa "Private Dancer", jossa yleisö osallistuu kuuntelemalla, havainnoimalla ja fansioimalla yhdessä tai yksin kuulokkeiden kautta.
Wauhaus sai marraskuuss 2017 näyttämö- ja esitystaiteen valtionpalkinnon. Palkintoperusteluiden mukaan ryhmän teokset ovat olleet omaäänisiä, rohkeita, uudistavia ja onnistuneita.
Fysiikkaperusteinen renderöinti
Fysiikkaperusteinen renderöinti () on joukko renderöintitekniikoita, joilla pyritään saamaan realistisempaa grafiikkaa ilman säteenseurannan laskennallista vaativuutta.
PBR on käytössä muun muassa reaaliaikaisessa tietokonegrafiikassa kuten videopeleissä.
Menetelmän tarkoituksena on tuottaa grafiikkaa erilaisiin valaistusolosuhteisiin vähemmällä työmäärällä.
Menetelmä keskittyy muun muassa seuraaviin osa-alueisiin:
Valon aallonpituus on merkittävä tekijä useissa kohdissa.
Tekniikkaa on käytetty muun muassa "Remember Me" -videopelin valaistuksessa. Menetelmä valittiin helpottamaan resurssien uudelleenkäyttöä ja vähentämään pelin tuotantoaikaa. Pelissä käytetään muokattua versiota Unreal Engine 3 -pelimoottorista, jossa käytetään Blinn microfacet -nimellä tunnettua menetelmää. Blinn microfacet on fysiikkapohjainen toteutus pinnan ja valon reaktiosta, joka mallinnetaan "Bidirectional Reflectance Distribution Function" (BRDF) -menetelmällä.
Suomalaisista peleistä "Wreckfest" on yksi tekniikkaa käyttävistä ajopeleistä.
Matts Kankkonen
Matts Gustafsson Kankkonen (1815–1899) oli Kokkolan maalaiskunnassa asunut talonpoika ja hylkeenpyytäjä, jolla oli merkittävä osuus Oolannin sodan aikana kesäkuussa 1854 käydyssä Halkokarin kahakassa.
Englannin laivaston uhatessa takavarikoida Kokkolan satamassa olleet kauppalaivat ja hävittää Halkokarilla sijainneet Kokkolan porvarien varastot kauppaneuvos Anders Donner kokosi noin sadan miehen vapaaehtoisjoukon, joka yhdessä venäläisen sotaväen kanssa onnistui torjumaan englantilaisten maihinnousuveneet niin sanotussa Halkokarin kahakassa 7. kesäkuuta 1854. Vapaaehtoisjoukkoon kuulunut talonpoika Kankkonen oli hylkeenpyytäjänä hankkinut tarkat ampumataidot ja juuri hänen on kerrottu ampuneen jo heti ensimmäisessä yhteislaukauksessa maihinnousuyritystä johtaneen luutnantti Carringtonin.
Halkokarin tapaus teki Kokkolan vapaaehtoisista niin maineikkaita, että keisari Nikolai I antoi heille useita lahjoja ja kunnianosoituksia. Kankkoselle lahjoitettiin muun muassa Pyhän Yrjön hopeamitali ja kaksi kivääriä. Kankkosesta ja kauppaneuvos Donnerista tilattiin keisarin määräyksestä myös vuonna 1856 valmistuneet Wladimir Swertschkoffin maalaamat muotokuvat, jotka sijoitettiin Helsingin keisarilliseen palatsiin eli nykyiseen Presidentinlinnaan, missä ne ovat tänäkin päivänä. Presidentti Martti Ahtisaari on kertonut Kankkosen muotokuvan olevan hänen suosikkinsa Presidentinlinnan taideteoksista.
Dragon’s Dogma
Dragon's Dogma on Capcomin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3 ja Xbox 360 konsoleille. Päivitetty ja laajennettu versio Dragon's Dogma: Dark Arisen on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle.
IGN antoi pelin alkuperäiselle versiolle arvosanaki 7.9/10 arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelin "Dark Arisen" -versiolle arvosanaksi neljä tähteä viidestä.
Peli on Capcomin yli miljoonan kappaleen myyntiin yltäneiden ”platina”-pelien listalla.
Coda (tiedostojärjestelmä)
Coda on Carnegie Mellon -yliopistossa vuonna 1987 kehitetty hajautettu levyjärjestelmä. Coda on kehitetty Andrew File System version 2 pohjalta.
Coda on saatavilla muun muassa Linux-alustalle.
Codan pohjalta on kehitetty InterMezzo-levyjärjestelmä, joka on myös saatavilla Linuxille.
Cgroups
cgroups () on Linux-ytimen ominaisuus järjestelmän ylläpitoon ja hallintaan. Ominaisuudella voidaan järjestää prosessit hierarkiaan, jonka mukaan tehtäville voidaan asettaa rajoituksia resursseille kuten muistin ja suoritinajan käytölle.
Ominaisuutta voidaan käyttää suoritettavien toimintojen "jäädyttämiseen" esimerkiksi eräajon pysäyttämiseen ja jatkamiseen myöhemmin levylle tallennetun tilan mukaan.
Ominaisuuden ensimmäinen versio on lisätty ytimen versiossa 2.6.24 tammikuussa 2008.
Linux versiossa 4.14 on lisätty tuki säikeistysmoodille.
cgroup-ryhmittelyä tukevat useat sovellukset kuten Docker, Hadoop, HTCondor, Kubernetes, LXC ja Mesos.
Roso-orakas
Roso-orakas ("Sarcodon scabrosus") on suomuorakkaisiin kuuluva orakas. Se on hyvin karvaan makuinen eikä sovellu syötäväksi. Sen voi sekoittaa männyn- ("S. squamosus") ja kuusensuomuorakkaisiin ("S. imbricatus"). Roso-orakkaan lakki on punertavan ruskea, vanhempana ruskeiden suomujen peitossa ja halkeilee usein rosoiseksi. Roso-orakkaan malto jalan tyvellä on sinivihreää ja haju jauhomainen. Männynsuomuorakkaan malto on vaaleaa, mutta jalan tyveltä tummanruskeaa, kuusensuomuorakkaan malto on kauttaaltaan vaaleanruskehtavaa.
Roso-orakkaan lakki on noin 4–14 cm leveä, kupera tai laakea, kuoppakeskustainen, nuorena se on sileä ja samettipintainen, myöhemmin suomuinen ja keskeltä halkeilee rosoisesti. Pohjaväri kellertävä, lakkia peittävät suomut ovat punertavanruskeita. Usein suomut niin suuria, että koko lakki vaikuttaa ruskealta. Piikistö nuorena kellertävänvalkoinen, myöhemmin punertavanruskea, piikit eli orat 1–8 mm pitkiä. Jalka on 2,5–20 cm pitkä, 1–3 cm paksu, tyveen kapeneva, tyvestä kapeampi, hieno nukkainen, nuorena punertavanruskea, vanhemmiten lakin suomujen värinen, tyvestä harmaa tai sinivihreä. Malto on vaaleanruskeaa, jalan tyvestä sinivihreää. Maku kitkerä, haju jauhomainen. Itiöpöly on ruskeata.
Roso-orakas kasvaa kuivissa kangasmetsissä ja männikoissä boreaalisella vyöhykkeellä. Roso-orakas on männyn juurisieni.
Roso-orakas kasvaa harvinaisena kangasmetsissä männyn seuralaisena Etelä- ja Keski-Suomessa. Itiöemät ilmestyvät elo–syyskuussa.
Ei kelpaa syötäväksi.
Linuxin tarina
Linuxin tarina on kirja Linuxin kehityksestä sekä sen kehittäjästä Linus Torvaldsista. Kirjan on kirjoittanut Tuula Nikkanen ja sen on julkaissut Satku vuonna 2000.
Kirjassa kerrotaan myös muista Linux-kehittäjistä sekä yrityksien kaupallisesta näkökulmasta.
The Linux Programming Interface
The Linux Programming Interface on kirja Linux-ytimen ja GNU C-kirjaston (glibc) ohjelmointirajapinnoista (API).
Kirja on kirjoitettu ytimen versiolle 2.6.35 ja glibc versiolle 2.12.
KPC Records
KPC Records on suomalainen hip hop -musiikkiin keskittyvä levy-yhtiö ja kollektiivi. Kollektiivin perustivat jyväskyläläiset rap-artistit Rekami, Are ja Gettomasa vuonna 2013 Kortepohjan ylioppilaskylässä. Muita KPC Recordsia edustavia artisteja ovat Joosu J, Lyttä, Mike Mo, Kriso K sekä Tohtori Getto.
Ristananna Tracey
Ristananna Tracey (s. 9. toukokuuta 1992 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen 400 metrin aitajuoksun MM-mitalisti. Hän edustaa jamaikalaisessa Spanish Townissa toimivaa Sprint Tech Track Clubia. Hän on pituudeltaan 178 cm.
Tracey sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa 2010. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa ja 4 × 400 metrin viestissä 2010.
Tracey karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä MM-kilpailuissa Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013 sekä alkuerissä Pekingissä 2015. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi silloisella ennätyksellään 54,15. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia ennätysajallaan 53,74.
Linux Device Drivers
Linux Device Drivers on kirja Linux-ytimen laiteajurien ohjelmoinnista.
Kirjan kolmas painos on Linux-ytimen versiolle 2.6.10 ja saatavilla Creative Commons -lisenssillä.
Kirjan toinen painos on tehty ytimen versiolle 2.4 ja on saatavilla GNU Free Documentation -lisenssillä.
Pamela Dutkiewicz
Pamela Dutkiewicz (s. 28. syyskuuta 1991 Wattenscheid, Saksa) on saksalainen 100 metrin aitajuoksun MM-mitalisti. Hän edustaa TV Wattenscheid -seuraa ja on pituudeltaan 170 cm.
Dutkiewicz keskeytti 100 metrin aitajuoksun loppukilpailun Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Hän saavutti Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,95. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ajalla 12,72. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa niin ikään ajalla 12,72.
Dutkiewicz juoksi 100 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,61 Weinheimissa 27. toukokuuta 2017. 60 metrin aidat hän on juossut hallissa aikaan 7,79 Leipzigissa 18. helmikuuta 2017. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aitajuoksussa 2017 ja 2018 ja sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa 2017.
Courtney Frerichs
Courtney Frerichs (s. 18. tammikuuta 1993 Barrington, Illinois) on yhdysvaltalainen 3 000 metrin estejuoksun MM-mitalisti.
Frerichs karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Hän voitti NCAA:n estejuoksumestaruuden 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui estejuoksussa 11:nneksi. Hän saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ennätysajallaan 9.03,77.
Grottaglie
Grottaglie on kunta Taranton maakunnassa Pugliassa Italiassa. Grottagglien asukasluku on 31 890 (2017). Kunta tunnetaan perinteisestä taidekeramiikan ja viinitilojen tuotannosta.
Grottaglien nimi tulee latinankielisestä nimestä "Cryptae Aliae", joka tarkoittaa monta rotkoa. Alueella on asuttu jo paleoliittisellä kaudella. Roomalaisen Enniuksen uskotaan asuneen Grottaglien alueella.
Grottaglien ympäristössä on paljon kaivettuja luolia, jotka alueen asukkaat ovat kaivaneet todennäköisesti suojautuakseen saraseenien hyökkäyksiltä varhaiskeskiajalla. Luolia on hyödynnetty turvapaikkana myöhemminkin.
Grottaglieen rakennettiin piispanlinna Castello Episcopio 1300-luvulla. Se on barokkityylinen linna Grottaglien vanhankaupungin kupeessa. Linnassa toimii nykyään museo.
Kaupungin pääkirkko on "Chiesa Matrica" vuodelta 1372. Kirkko edustaa romaanista tyyliä. Toinen kirkko, "Chiesa di San Francesco Di Geronimo", on vuodelta 1832.
Grottagliessa on de Félice -suvun palatsi Palazzo de Félice, joka on rakennettu 1767, sekä useita muita komeita palatsirakennuksia eri aikakausilta.
Riisiproteiini
Riisiproteiini on proteiini-isolaatti, joka on vaihtoehto hera- ja soijaproteiineille. Imeytymisnopeus Riisiproteiinissa on keskimääräinen. Riisiproteiinin, sekä heraproteiinin aminohappoprofiili on melko samankaltainen. Riisiproteiini valmistetaan ruskeasta täysjyvä riisistä käsittelemällä se entsyymeillä, jolloin proteiinit eriytyvät hiilihydraateista. Idättäminen parantaa sen aminohappoprofiilia. Riisiproteiini on hypoallergeeninen proteiini, eli on vähemmän allergeenisia reaktioita aiheuttava, kuin vastaavat eläinproteiinit tai soijaproteiini.
Pelimies
Pelimies voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Linux nimiavaruudet
Linux nimiavaruudet () on Linux-ytimen ominaisuus jakaa samalla tietokoneella olevat resurssit toisilleen näkymättömiin alueisiin.
Menetelmä vastaa periaatteeltaan Unixin codice_1-komennon laajentamista muihin käyttöjärjestelmä resursseihin niiden eriyttämiseen.
Ominaisuuden ensimmäinen toteutus koski "mount"-nimiavaruutta, joka otettiin mukaan ytimen versiossa 2.4.19 vuonna 2002. Nimiavaruudella eriyttäminen ei tarvitse "hypervisor"-virtualisointia.
Ominaisuutta on myöhemmin laajennettu käyttäjien nimiavaruuksiin ytimen versiossa 3.8.
Tuettuja nimiavaruuksien tyyppejä ovat nykyisin:
Menetelmään on saatu vaikutteita Plan 9 -käyttöjärjestelmän vastaavasta ratkaisusta. Solaris-käyttöjärjestelmässä on vastaava toiminnallisuus nimeltä "Zones".
Jettesaari
Jettesaari on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin lounaisosiossa sijaitseva saari. Saari sijaitsee noin 32 kilometriä Turusta länteen. Saaren pinta-ala on 31,3 hehtaaria ja sen suurin pituus on 0,8 kilometriä kaakosta luoteeseen. Saari nousee noin 30 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Sherburne County Generating Station
Sherburne County Generating Station on hiilivoimala Minnesotassa Yhdysvalloissa. Se on pinta-alaltaan, kapasiteetiltaan ja hiilen kulutukseltaan Xcel Energyn suurin voimalaitos. Ensimmäinen yksikkö otettiin käyttöön vuonna 1976, toinen 1977 ja kolmas 1987.
Laitos kuluttaa päivittäin 20 000 tonnia hiiltä, joka louhitaan Montanassa ja Wyomingissa. 2 400 megawatin tuotanto riittää 2 miljoonan kotitalouden tarpeisiin.
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1954
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1954 oli Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi jalkapallossa kaudella 1954. Ensimmäisen kerran myös TUL:n jukkueet osallistuivat tähän aiemmin vain SPL:n seuroille tarkoitettuun kilpailuun. Näin ollen osanotto-oikeus oli 104 joukkueella, joista 103 myös osallistui (Toukolan Teräs luopui). Sarjapaikka maakuntasarjaan kaudelle 1955 myönnettiin 64 joukkueelle, joten sarjasta putosi 39 joukkuetta eikä yhtään uutta nostettu tilalle. Suomensarjaan nousi neljä joukkuetta, ja sieltä vastaavasti maakuntasarjaan putosi neljä.
Maakuntasarja pelattiin kaikkiaan 16 lohkossa, joiden voittajat jatkoivat kilpailua noususta Suomensarjaan kaudelle 1955. Lohkovoittajat ja joukkueiden (suluissa putoavien) määrä lohkossa:Suomensarjan karsinnoissa pelasivat maakuntasarjan lohkovoittajat - yhteensä 16 joukkuetta - kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa.
Viimeisillä kierroksilla peruutettiin otteluita, joilla ei ollut enää kummallekaan joukkueelle merkitystä. Nämä pelit on laskettu sarjataulukkoon tasapeleiksi, maalit 0–0.
Idealism
Idealism on saksalaisen elektronista musiikkia tuottavan duon Digitalismin debyyttialbumi, joka julkaistiin Virgin Recordsilla 9. toukokuuta 2007. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa Astralwerksin kautta vasta 19. heinäkuuta 2017.
Rockstar Games käytti kappaletta ”Idealistic” videopelin trailerissa
Immunity
Immunity on englantilaisen elektronista musiikkia tuottavan artistin Jon Hopkinsin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Domino Records 4. kesäkuuta 2013. Albumi oli ehdolla Mercury Prizen vuoden 2013 parhaaksi albumiksi.
Geologinen kartta
Geologinen kartta on visuaalinen esitys geologisesta eli maahan liittyvästä paikkatiedosta. Geologisessa kartassa kuvataan eri värisävyin ja karttamerkein Maan koostumusta ja rakennetta: erilaisia geologisia alueita, kuten maaperä-, maannos-, mineraali- ja kallioperäalueita sekä geologisia muodostumia ja kohteita. Geologiset kartat kuvaavat myös maa- ja kallioperään varastoitunutta vettä eli pohjavesialueita sekä soiden turvealueita. Geologiset kartat voivat olla myös paleontologisia ja kuvata maapallon kehityshistorian eri vaiheita ja geologisia alueita ja kohteita temporaalisesta näkökulmasta.
Suomessa geologisten karttojen tuottamisesta vastaavat pääasiassa Geologian tutkimuskeskus ja Maanmittauslaitos.
Geologiset kartat ovat tärkeitä esimerkiksi kaivostoiminnassa, rakentamisessa sekä aluesuunnittelussa. Geologisia karttoja tuotetaan niin maastotutkimuksila näytteitä keräämällä kuin kaukokartoituksella, kuten laserkeilauksilla ja spektroskopialla. Nasa on spektometriaan perustuen tutkinut myös muiden planeettojen geologiaa ja luonut niistä karttoja.
Geologisessa maaperäkartassa on esimerkiksi nähtävissä moreeni-, hiekka-, hiesu-, hieta- ja savialueet. Kallioperäkartta havainnollistaa puolestaan kallioperän koostumusta, sitä mistä kivilajeista alueen kallioperä koostuu. Kallioperäkartassa näkyvät esimerkiksi graniitti, gneissi, kvartsikivi, hiekkakivi ja konglomeraattialueet. Pohjavesikartta kuvaa pohjavesialueiden sijoittumista.
Geologisia pinnanmuotoja ovat endo- ja eksogeenisten prosessien, esimerkiksi laattatektoniikan ja vulkanismin synnyttämät sekä eroosion muovaamat kohteet.
Suomessa tavallisia geologisia kohteita ovat esimerkiksi muinaisten vuoristojen jäänteet, kuten tunturit ja vaarat, vulkanismin synnyttämät kimberliittipiiput, kallioperän kultajuonteet, pohjavesialueiden lähteet, fluviaaliset muodot, kuten jokien aikaansaamat pinnanmuodot, esimerkiksi kurut, rotkot ja raviinit, eoliset dyynit sekä glasiaaliset jääkauden merkit, kuten salpausselät, harjut, drumliinit, sandurit, suppakuopat, siirtolohkareet ja hiidenkirnut.
Geologian tutkimuskeskus julkaisee myös luonnonhistoriaa ja geologisia nähtävyyksiä esitteleviä geologisia retkeilykarttoja, jotka opastavat hankkimaan uusia elämyksiä ja tutustumaan maamme mielenkiintoisiin geologisiin kohteisiin.
Kotivalo (lehti)
Kotivalo oli vuosina 1943–1954 ilmestynyt suomenkielinen aikakauslehti, jota julkaisi Suomen orpokotiyhdistys, vuodesta 1946 Suomen kesälapsiyhdistys. Joulunumeroiden nimenä oli "Jouluvalo".
"Helsingin Sanomissa" julkaistussa ilmoituksessa vuodelta 1946 "Kotivaloa" kuvataan alaotsikolla ”Suomen kotien suosittu perhelukemisto”. Ja edelleen:
”Kotivalon” sisällyksestä vastaavat kymmenet etevimmät lääkärit, kirjailijat, koulu- ja kasvatusmiehet, joiden yhteistyön tuloksena lehti ilmestyy kuukausittain mielenkiintoisena, tervehenkisenä ja sisältörikkaana.
Jalmari Sinivaara
Jalmari Sinivaara, ent. "Sillman" (s. 1892 Orimattila) oli suomalainen Etsivän Keskuspoliisin toimistopäällikkö, joka vastasi 1920- ja 1930-luvulla Suomessa asuneiden venäläisten valkoemigranttien toiminnan tarkkailusta.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sinivaara opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita ja venäjän kieltä asuessaan Venäjällä. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana rautateiden palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä hän oli ensin Suomen yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa toimien salanimellä "Juri Sikorsky" vakoojana Pietarissa 1918–1920. Suomeen palattuaan Sinivaara oli yleisesikunnan tiedusteluosaston virkailijana heinäkuuhun 1924 saakka, jolloin hän siirtyi Etsivän Keskuspoliisin Terijoen alaosaston palvelukseen riitaannuttuaan esimiehensä Gustaf Rosenströmin (myöh. Kustaa Rautsuo) kanssa.
Marraskuussa 1924 Etsivän Keskuspoliisin yhteyteen perustettiin toimisto VIII:n nimellä tunnettu erittäin salainen yksikkö, jota ei ollut virallisesti olemassa, ja Sinivaarasta tuli toimiston johtaja. Toimisto oli suoraan Etsivän Keskuspoliisin johtajan Esko Riekin alaisuudessa ja sen tehtävänä oli valvoa suomalaisia kommunisteja ja Suomessa asuvia venäläisiä valkoemigrantteja. Toimisto perustettiin niiden ajatusten perusteella, joita Urho Kekkonen, Urho Piha ja Kaarlo Hillilä olivat esittäneet muistiossaan tiedustelutoiminnan tehostamisesta.
Sinivaara hankki toimiston palvelukseen agentteja ja tiedottajia venäläisistä emigranttipiireistä. Näihin agentteihin kuuluivat muun muassa Kirill Pushkareff (salanimi Carl Puškin), Pjotr Sokolov (salanimi P. Kolberg) ja Anatoli N. Toll (salanimi Heikki Paavilainen). Agenttien kautta hankittiin tiedustelutietoa muun muassa emigranttien suunnittelemista terrori-iskuista Neuvostoliittoon. Sinivaara hoiti toimistoa kotoaan käsin ja hän loi kontaktiverkostojaan muun muassa ravintolailtoja järjestämällä. Verkostojen luonti oli kallista ja Sinivaara itsekin velkaantui pahoin.
Sinivaara oli ulkomaalaistoimiston edeltäjänä olleen passitoimiston apulaispäällikkönä vuosina 1938–1946.
Kalkonit
Kalkonit ovat flavonoideihin kuuluvia aromaattisia orgaanisia yhdisteitä. Kalkonien rakenne perustuu kalkonin eli bentsylideeniasetofenonin rakenteeseen ja aromaattisissa renkaissa on vaihteleva määrä hydroksyyliryhmiä.
Luonnossa kalkoneita esiintyy useiden kasvien kukissa. Tämän lisäksi pienempiä määriä niitä on myös hedelmissä, lehdissä ja siemenissä. Väriltään kalkonit ovat tyypillisesti keltaisia tai oransseja. Emäksisissä olosuhteissa kalkonit muodostavat rengasrakenteisia flavanoneja ja kalkonit ovat näiden biosynteesin esiasteita. Tätä reaktiota katalysoi kalkoni-isomeraasientsyymi. Kasvit muodostavat kalkoneita p-kumaarihaposta kalkonisyntaasin katalysoimana. Luonnossa kalkonit esiintyvät joko vapaina (11 kalkonia tai glykosideina (28 erilaista kalkoniaglykonia). Sokeriosana näissä glykosideissa on tyypillisesti glukoosi.
Sally Dexter
Sally Dexter (s. 15. huhtikuuta 1960) on englantilainen Olivier-palkittu teatterinäyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Royal Shakespeare Companyssä ja Kuninkaallisessa Kansallisteatterissa. Hän on esiintynyt lukuisissa näytelmissä ja musikaaleissa 1980-luvulta lähtien.
Televisiossa Dexter on käsikirjoittanut ja luonut BBC:n "Sugartown"-komediasarjan (2011). Vuosina 1994–2003 hän näytteli rikosylikonstaapeli Maureen Lawsonia rikossarjassa "Komisario Frost". Dexter esitti rouva Chynowethia "Poldark"-sarjassa vuosina 2015–2016. Vuonna 2017 hänet nähtiin "Isä Brown ja hänen laumansa" -sarjan viidennen kauden kolmannessa jaksossa Selina Grown roolissa.
Vuodesta 2017 lähtien Dexter on näytellyt Faith Dingleä draamasarjassa "Emmerdale". Hänet palkittiin kyseisestä roolista TV Choicen paras uusi näyttelijä saippuasarjassa -palkinnolla.
Keski-Francia
Keski-Francia oli lyhyen aikaa olemassa ollut valtakunta, joka perustettiin, kun Frankkien valtakunta jaettiin kolmeen osaan Verdunin sopimuksessa vuonna 843. Keski-Franciaa hallitsi kuningas Lothar I. Siihen kuuluivat muun muassa Kaarle Suuren entinen asuinpaikka Aachen sekä Pavia, mutta sijaintinsa ja etnisen yhtenäisyyden puutteensa vuoksi se ei säilynyt kauaa. Keski-Francia jaettiin kolmeen osaan – Italian kuningaskuntaan, Arles’n kuningaskuntaan ja Lotharingiaan – vuonna 855, ja ”Keski-Franciasta” tuli pelkkä maantieteellinen termi, jolla viitattiin näihin kolmeen valtakuntaan.
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1955
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1955 oli Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi jalkapallossa kaudella 1955. Sarjaan kelpuutettiin 64 joukkuetta, joista seitsemän TUL:n seuraa Karihaaran Tenho, Kemin Into, Ykspihlajan Reima, Turun Veikot, Turun Teräs, Turun Kisa-Veikot ja Helsingin Jyry eivät määräpäivään mennessä liittyneet Palloliittoon ja suljettiin sarjasta. Kilpailun aikana sarjasta luopui Hämeenlinnan Tarmo.
Maakuntasarja pelattiin kaikkiaan 8 lohkossa, joiden voittajat jatkoivat kilpailua noususta Suomensarjaan kaudelle 1956.
Suomensarjan karsinnoissa pelasivat maakuntasarjan lohkovoittajat - yhteensä 8 joukkuetta. Ryhmittäin lohkojen I ja II voittajat kohtasivat kaksoisotteluissa joiden voittajat nousivat Suomensarjaan.
Mandoliini (leikkuri)
Mandoliini on käsikäyttöinen keittiötyökalu, tasoleikkuri. Mandoliini koostuu terästä ja kahdesta tasosta, joita liikuttamalla voidaan leikata esimerkiksi vihanneksia tai juureksia. Leikkuupaksuus on säädettävissä.
Nimensä laite on saanut leikkurin käyttäjän kädenliikkeestä, joka muistuttaa mandoliinin soittajaa.
Untrue (Burialin albumi)
Untrue on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan artistin Burialin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Hyperdub 5. marraskuuta 2007. Untrue on tunnelmaltaan melankolinen ja käyttää paljon sampleja.
Albumi on yksi tunnetuimmista dubstep - albumeista ja on saanut paljon positiivista palautetta kriitikoilta.
Sari Karhulahti
Sari Karhulahti (s. 1963) on suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Karhulahti on ollut englanninkielisen kirjallisuuden suomentaja vuodesta 1997 ja Kääntäjien ammattiosasto KAOSin jäsen. Karhulahden suomennoksia ovat muun muassa Bridget Jones -teokset "Elämäni sinkkuna" (1998) ja "Elämä jatkuu" (2000). Vuonna 2002 ilmestyi Karhulahden suomennos J. M. Barrien "Peter Panista".
Karhulahti on 2000-luvulla erikoistunut afrikkalaisen nykykirjallisuuden kääntämiseen. Hänen kääntämiään teoksia ovat esimerkiksi Chimamanda Ngozi Adichien "Puolikas keltaista aurinkoa" (2009) ja "Huominen on liian kaukana" (2011), NoViolet Bulawayon "Me tarvitaan uudet nimet" (2013) sekä Yaa Gyasin "Matkalla kotiin" (2017).
Vuonna 2012 Karhulahti oli Mikael Agricola -palkintoehdokkaana "Huominen on liian kaukana" -käännöksellä ja vuonna 2015 Jarl Hellemann -palkintoehdokkaana Jhumpa Lahirin "Tulvaniityn" suomennoksesta. Karhulahti sai vuonna 2017 kirjallisuuden valtionpalkinnon. Vuonna 2018 Karhulahti sai Gummerus Kustannuksen myöntämän Kaarlen palkinnon ansiokkaasta työstään kirjallisuuden kääntäjänä.