Dernan taistelu
Dernan taistelu käytiin Yhdysvaltojen ja Tripolitanian barbareskivaltion välillä Dernan (tunnettu myös nimellä Derne) kaupungin hallinnasta nykyisen Libyan alueella ensimmäisen barbareskisodan aikana 28. toukokuuta 1805. Taistelua edelsi amerikkalaisjoukkojen ja näitä auttaneiden arabijoukkojen yli 800 kilometrin pituinen vaellus Aleksandriasta aavikon halki. Itse taistelu päättyi Yhdysvaltojen voittoon.
Dernan taistelua oli edeltänyt Yhdysvaltojen sodankäynti Tripolitaniaa vastaan vuodesta 1801 lähtien, jolloin Tripolitania oli julistanut sodan Yhdysvaltoja vastaan. Yhdysvallat oli pariin otteeseen hyökännyt Tripolin satamaa vastaan ja piirittänyt sitä mereltä käsin, mutta se ei ollut saavuttanut merkittävää menestystä. Amerikkalaista laivastoa Tripolin edustalla johtanut Samuel Barron oli saanut tehtäväkseen suorittaa maalta ja mereltä tapahtuvan hyökkäyksen Tripolia vastaan, mutta suunnitelmiin tuli muutos. Tripolitaniaa hallinneen Yusuf Karamanlin veli Hamet Karamanli kirjoitti kirjeen Yhdysvaltojen presidentti Thomas Jeffersonille ehdottaen hyökkäystä Tripolitaniaa vastaan amerikkalaisten avustuksella. Hamet selitti kirjeessään olevansa Tripolitanian oikea kruununperijä ja että Yusuf oli anastanut vallan. Hamet ehdotti, että hän kokoaisi arabijoukon valtaamaan Dernan kaupungin maan itärannikolla ja jatkaisi sitten sieltä kohti Tripolia. Hamet pyysi Yhdysvalloilta 40 000 dollaria tarvikkeisiin ja lupasi voitettuaan tehdä rauhan Tripolitanian puolesta Yhdysvaltojen kanssa. Jefferson hyväksyi suunnitelman ja asetti Hametia auttamaan Samuel Barronin kanssa olleen kapteeni William Eatonin.
Suunnitelman mukaan Eaton purjehti Alexandriaan ja tapasi Hametin 23. huhtikuuta 1805. Miehet allekirjoittivat sopimuksen, jossa sovittiin Yhdysvaltojen avusta ja Hametin tulevasta rauhasta maan kanssa. Hamet lupasi myös maksaa takaisin Yhdysvaltojen avusta ohjaamalla näille suojelurahaa, jota Tripolitania sai muun muassa Ruotsista ja Tanskasta näiden kauppalaivojen koskemattomuudesta. Eatonin mukana Hametin joukkoihin liittyi yhdeksän amerikkalaista merijalkaväen sotilasta. Kun mukaan laskettiin Hametin Egyptistä värväämät arabit, joukkojen yhteiskooksi tuli noin 400–500 miestä. Arabien ja amerikkalaisten lisäksi mukana oli 38 kreikkalaista ja monista muista kansallisuuksista tulleita palkkasotureita.
Sotajoukko lähti matkalleen kohti Dernaa 8. maaliskuuta 1805. Samaan aikaan kapteeni Isaac Hullin komentaman laivasto-osaston oli määrä purjehtia lähelle Dernaa, jossa se voisi antaa tarvikkeita ja lisäjoukkoja sinne saapuville joukoille. Maitse kulkevien joukkojen matka sujui suhteellisen hyvin, kunnes 8. huhtikuuta joukoilta loppuivat ruokavarastot. Tällöin Hamet ja useat hänen kannattajansa kääntyivät Eatonia vastaan tarkoituksenaan hylätä retkikunta ja palata Egyptiin. Eaton oli asettanut amerikkalaiset sotilaat vahtimaan tarviketelttaa, kun noin 200 arabiratsumiestä lähti ratsastamaan heitä päin miekat kädessään. He kuitenkin kääntyivät viime hetkellä ja amerikkalaisten onnistui pysyä rauhallisena, eivätkä he tulittaneet joukkoa. Lopulta Eatonin onnistui puhumalla suostutella arabit jatkamaan retkikunnan mukana. Joukot saapuivat lopulta Dernan lähistölle 25. toukokuuta kuuden viikon matkan jälkeen.
Dernan kaupungissa oli noin 800 tripolitanialaista puolustajaa. Paikka oli heikosti suojattu, sillä alueen rannikko oli niin matala, että laivojen olisi erittäin hankala tulla tehokkaalle tulitusetäisyydelle kaupungista ja sitä suojaavasta linnakkeesta. Maalta käsin tulevaa hyökkäystä oli osattu odottaa ja Yusuf oli lähettänyt kaupunkiin lisäjoukkoja. Ne olivat kuitenkin amerikkalaisten saapuessa vielä usean päivän matkan päässä lännessä. Eaton kirjoitti kirjeen kaupungin komentajalle Hametin nimissä vaatien puolustajia antautumaan, mitä puolustajat eivät kuitenkaan aikoneet tehdä. 28. päivä amerikkalaisten paikalle tullut laivasto-osasto purki varusteitaan Eatonin joukoille. Näin keventyneet kolme laivaa "Argus", "Hornet" ja "Nautilus" pystyivät purjehtimaan lähelle kaupunkia ja linnaketta. Laivat alkoivat tulittaa linnaketta ja puolustajat vastasivat tuleen omilla tykeillään. Kuitenkin noin tunnin mittaisen laukaustenvaihdon jälkeen puolustajat hylkäsivät tykkinsä ylivoimaisen tulivoiman edessä ja he vetäytyivät itse kaupunkiin. Noin kello 15 Eatonin alaisuudessa ollut luutnantti Pierre O'Bannon johti amerikkalaiset valtaamaan linnaketta rannikon kautta. Hametin arabijoukot puolestaan hyökkäsivät pidemmältä maan puolelta. O'Bannon laski linnakkeen Tripolitanian lipun ja laittoi linnakkeen muurille Yhdysvaltojen tähtilipun. Kahden joukon väliin jääneet puolustajat antautuivat noin kello 16.
Puolustajien antauduttua amerikkalaiset ja arabit olivat saaneet haltuunsa kaupungin ja sen linnakkeet menettäen vain yhden amerikkalaisen kuolleena ja kaksi haavoittuneena. Hametin arabijoukot menettivät kymmenen miestä. Eaton haavoittui itsekin saatuaan musketin osuman vasempaan käteensä. Voiton jälkeen Eaton alkoi suunnitella hyökkäystä itse Tripoliin. Suunnitelmat kuitenkin vaikeutuivat, kun paikalliset eivät asettuneetkaan kruununvaatijan taakse. Lisäksi kaupungin vallanneet joukot joutuivat puolustamaan sitä lähes kuuden viikon ajan Yusufin apujoukkoja ja paikallisia heimoja vastaan. Tästä huolimatta Eaton elätteli suunnitelmaansa, kunnes amerikkalaisten alus USS Constellation saapui kaupungin edustalle 11. kesäkuuta tuoden mukanaan uutisia. Yhdysvallat oli solminut rauhan Tripolitanian kanssa 4. kesäkuuta ja sen ehtoihin kuului Dernan välitön tyhjentäminen ja Hametin poistuminen Tripolitanian alueelta. Rauha päätti ensimmäisen barbareskisodan. Yhdysvaltain merijalkaväen hymnissä on viittaus Dernan taisteluun kohdassa, jossa lauletaan "From the Halls of Montezuma to the shores of Tripoli, we fight our country's battles in the air, on land and sea".