Karel Sys
Karel Sys (14. helmikuuta 1914 Ostende – 19. kesäkuuta 1990) oli belgialainen nyrkkeilijä, jonka ammattilaisura ajoittui 1930-luvulta aina 1950-luvulle. Urallaan hän saavutti raskaansarjan ammattinyrkkeilyn Euroopan mestaruustittelin vuonna 1943 ja uudelleen vuonna 1952.
Karel syntyjään Charles Sys Belgian flaaminkielisestä osasta Flanderin Ostendestä aloitti ammattinyrkkeilijänä 18 vuotiaana elokuussa 1932. Aluksi hän nyrkkeili keskisarjassa ja raskaassa keskisarjassa. Sys nyrkkeili menestyksellisesti niin, että hän huhtikuussa 1935 pääsi keskisarjan Belgian mestaruusotteluun Gustave Rothia vastaan, mutta koki pistehäviön. Huhtikuussa 1936 hän saavutti Belgian raskaan keskisarjan mestaritittelin voitettuaan Jean Berlemontin pistein. Joulukuussa 1937 hän pääsi haastajana jälleen Gustave Rothia vastaan raskaan keskisarjan EM-otteluun Brysselissä. Ottelu päättyi ratkaisemattomana, joten Roth säilytti EM-arvonsa. Tammikuussa 1939 hän pääsi yrittämään raskaansarjan Euroopan mestaruudesta hallitsevaa Saksan itävaltalaista Heinz Lazekia vastaan, mutta koki pistehäviön.
Tämän jälkeen Sys nyrkkeili alkaneen maailmansodan aikana pääosin Belgiassa. Koska kesällä 1939 raskaansarjan Euroopan mestarin tittelin voittanut Saksan Max Schmeling ei voittonsa jälkeen puolustanut mestaruuttaan osallistuessaan sotaan ja loukattuaan itseään, tittelin uudesta omistajasta järjestettiin uusi ottelu. Sitä varten Sys joutui ottelemaan ensin ranskalaista Stephane Olekia vastaan Antwerpenissä tammikuussa 1943 ja voitettuaan pistein Olekin italialaista Luigi Musinaan vastaan Breslaussa helmikuussa 1943. Hän voitti Musinan pistein ja näin paikka Euroopan mestaruusotteluun oli avoin. Vastustajaksi hänelle tuli Ruotsin nouseva tähti Olle Tandberg ja ottelupaikkana oli Tukholman Råsunda toukokuussa 1943. Tandberg voitti ottelun pistein ja oli uusi Euroopan mestari. Sys sai kuitenkin uusintaottelun, joka järjestettiin marraskuussa 1943 Brysselissä. Siinä hän puolestaan voitti Tandbergin pistein ja näin Sys oli uusi ammattinyrkkeilyn raskaansarjan Euroopan mestari. Sys ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan titteliään uudessa mestaruusottelussa sodasta johtuen. Hän nyrkkeili mestaruusottelun jälkeen viisi kertaa huhtikuuhun 1944 mennessä paikallisia vastustajia vastaan.
Maailmansodan jälkeen Sys joutui vaikeuksiin, sillä hänen katsottiin ammattinyrkkeilytoiminnassaan olleen tiiviissä yhteistyössä saksalaisten kanssa, jotka olivat miehittäneet Belgiaa yli neljä vuotta. Häntä pidettini siis kollaboraattorina ja hänet tuomittiin vuonna 1946 yhdeksi vuodeksi vankeuteen. Lisäksi häneltä evättiin nyrkkeilylisenssi. Tämän vuoksi Sys siirtyi vankeutensa jälkeen Espanjaan ja toimi siellä ammattipainijana niin kauan, että ansaitsi matkarahat eteenpäin. Hän siirtyi vuonna 1949 Argentiinaan, jossa hän jatkoi ammattinyrkkeilijän uraansa. Kaikkiaan hän nyrkkeili Argentiinassa 14 tappiotonta ottelua heinäkuusta 1949 lähtien. Hänen viimeisin siellä käymänsä ottelu oli kesäkuussa 1951 kuuluisaa amerikkalaista Archie Moorea vastaan, ottelu päättyi ratkaisemattomana.
Sys sai kutsun takaisin kotimaahansa Belgiaan ja oikeuden nyrkkeillä Euroopassakin. Tammikuussa 1952 ura oli edennyt niin pitkälle, että hän oli jälleen raskaansarjan EM-ottelussa Brysselissä vastustajanaan tittelin hallitsija saksalainen Hein ten Hoff. Sys voitti ottelun pistein ja oli jälleen raskaansarjan Euroopan mestari. Hän menetti kuitenkin tittelin kaksi kuukautta myöhemmin hävittyään pistein Dortmundissa käydyssä ottelussa Heinz Neuhausille. Hän pääsi vielä uudelleen EM-otteluun Neuhausia vastaan syyskuussa 1953, mutta kärsi pistetappion. Tämän jälkeen hän nyrkkeili muutaman ottelun, mutta lopetti uransa toukokuussa 1954 tappiolliseen otteluun keskeytyksellä 4. erässä kuubalaista Niño Valdésia vastaan.
Uransa jälkeen Sys joutui jälleen ongelmiin Belgiassa, sillä verottajan mielestä hänen sodanaikaiset ammattinyrkkelytulonsa olivat jääneet huomioon ottamatta. Niinpä Sys siirtyi jälleen Argentiinaan. Jonkinlaisena Belgian viranomaisten hyvityksenä menneistä vuosista hän sai kuitenkin vuonna 1983 belgialaisen kunniamerkin t'Manneke uit de Mane.