hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Martin Marinčin
Martin Marinčin (s. 18. helmikuuta 1992 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. Marincin on Edmontonin varaus vuodelta 2010.
Marinčin pelasi kauden 2011–2012 vielä lähinnä WHL:ssä joukkueinaan Prince George Cougars ja Regina Pats.
Termit (vuoristo)
Termit on 732 metriä korkea vuoristo Saharan eteläosassa Nigerissä. Se sijaitsee Zinderin alueen koillisosassa Gourén departementin Teskerin kunnassa.
Maantieteellisesti Termitvuoristo kuuluu Tšadin altaan länsiosaan. Sen pohjoispuolella sijaitsee Ténérén autiomaa ja Bilman hiekka-aavikko sekä eteläpuolella Sahelin vyöhyke. Gossololomiksi kutsuttu vuoriston pohjoisosa koostuu hiekan keskeltä kohoavista mustista vuorenhuipuista. Eteläosa on voimakkaasti kulunutta mustaa hiekkakiveä. Termitin lounaista reuna-aluetta kutsutaan Koutous-vuoriksi.
Alueen vuotuinen sademäärä on noin 100 millimetriä. Loka-helmikuun kuivana ja viileänä kautena yölämpötila laskee lähelle nollaa. Maalis-kesäkuun kuumana ja kuivana kautena päivälämpötila ylittää 45º C. Kolme-neljä kuukautta jatkuvana sadeaikana keskilämpötila pysyttelee 20–35 asteen välillä. Talvella koillisesta puhaltaa kylmä tuuli, joka kesällä vaihtuu monsuunin tuomaksi trooppiseksi rintamaksi. Sadevesi keräytyy painaumiin nopeasti kuivuviksi lammikoiksi. Vuoriston reunamilla sijaitsevat kaivot ovat 16–40 metriä syviä.
Termitin kasvillisuuteen kuuluu akaasioita ja heinäkasveja. Siellä elää maailman ainoa elinvoimainen mendesinantilooppikanta, gaselleja, muflonilampaita, gepardeja, sakaaleja, aavikkokettuja sekä erilaisia lintuja ja matelijoita. Nigerin hallitus aloitti vuonna 2005 etupäässä ranskalaisten rahoittaman projektin, jonka tavoitteena on Termitin ja Tin Toumman luonnonsuojelualueen perustaminen.
Seudun noin kaksi tuhatta asukasta ovat etupäässä teda-heimoon kuuluvia tubuja. He harjoittavat paimentolaisuuteen perustuvaa kamelinkasvatusta sekä karavaanikauppaa. Vuoriston lounaispuolella asuu myös arabeja. Sen länsipuolitse Termit Nordin, Dongoumin ja Dao Dimmin kautta kulkee etelän Kazoesta Fachiin, Bilmaan ja Dirkouun suuntautuva kauppareitti. Toinen reitti kulkee Termit Dolen kautta vuoriston itäpuolitse Kawariin.
Termitvuoristosta on löydetty ihmisiä ja eläimiä esittäviä esihistoriallisia kalliopiirroksia. Alueella on myös toistaiseksi tutkimattomia arkeologisia kohteita.
Mitsubishi Ki-67 Hiryū
Mitsubishi Ki-67 Hiryū (, suom. "lentävä lohikäärme", virallisesti ”Tyypin 4 raskas pommittaja”, , liittoutuneiden raportointinimi "Peggy") oli Japanin toisessa maailmansodassa käyttämä keskiraskas pommikone. Mitsubishi Ki-67 käytti kahta Mitsubishi Ha-104 -tyyppistä tähtimoottoria, joiden antama teho oli 1 900 hv. Moottorit olivat kaksirivisiä ja 18-sylinterisiä.
Chant kuvailee konetyypin olleen japanilaisten käyttämistä kaikkein edistyneimpiä. Hyötykuorma oli hieman toisia vastaavia tyyppejä suurempi, puolustusaseistus sekä panssarointi suunnilleen riittävää. Myös koneen saavuttama huippunopeus oli joitakin muita konetyyppejä korkeampi.
Mitsubishi Ki-67 Hiryūn valmistusohjelma pitkittyi, koska Japanin armeija halusi käyttöönsä moninaisia versioita. Versiointi taasen pitkitti suunnittelua ja tuotannon alkuunpanemista. Loppujen lopuksi vain arviolta 700 lentokonetta valmistui. Loppuvaiheiden ratkaisutaisteluissa tätäkin ilma-asetta käytettiin kamikaze-tehtävissä räjähtein lastattuna.
Konetyypin suoritusarvoja: huippunopeus 537 km/h, lakikorkeus 9 470 m, lentomatka 3 800 km, enimmäispommikuorma 1 070 kg. Puolustusaseet: 1×20 mm tykki yläampumossa, sekä 5×12,7 mm konekivääri: kaikkiaan yhteensä viidessä eri ampumossa, joista neljässä konekiväärit.
Tissot
Tissot on sveitsiläinen kellojen valmistaja, jonka perusti Charles-Félicien Tissot ja hänen poikansa Charles-Émile Tissot Le Loclessa vuonna 1853. Tissot kuuluu nykyisin Swatch Groupiin.
Tissot alkoi valmistaa kelloja Le Loclen kaupungissa vuonna 1853. Vuosien 1860 ja 1875 välillä yritys teki myös mm. kellosepän työkaluja, avaimia, medaljonkeja, solmioneuloja ja jopa partakoneen teriä. Merkistä tuli nopeasti tunnettu kronografeistaan, jotka tulivat markkinoille vuonna 1883. Tissot oli ensimmäinen yritys, joka aloitti taskukellojen massatuotannon. Vuonna 1930 Tissot valmisti myös ensimmäisenä kellon, johon maan magneettikentät eivät vaikuttaneet. Tissot oli ensimmäinen valmistaja, joka valmisti rannekelloja muovista (IDEA 2001 vuonna 1971), kivestä (graniittikello vuonna 1985), helmiäisestä (helmiäiskello vuonna 1987) ja puusta (puukello vuonna 1988).
Tissot on kuulunut Swatch Groupiin vuodesta 1983.
Tissot on ollut virallinen ajanottaja vuosia monissa suurissa urheilutapahtumissa, muun muassa Moto GP:n, FIM Superbiken, FIBAn, AFL:n, CBA:n, pyöräilyn ja miekkailun kilpailuissa.
Mathey-Tissot
Mathey-Tissot on itsenäinen sveitsiläinen arvokellojen valmistaja, jonka Edmond Mathey-Tissot perusti vuonna1886.
Edmond Mathey-Tissot perusti yrityksensä Les Ponts-de-Martelin kylään vuonna 1886. Hän aloitti erikoistumalla monimutkaisiin varsinkin repeater-tyylisiin taskukelloihin, jotka näyttävät minuutit ja vaihtoehtoisesti tunnit tai tunnin neljäsosat. Pian yritys alkoi tehdä kronografeja ja voitti lukuisia palkintoja.
Toisen buurisodan alkaminen vuonna 1899 johti yrityksen laajentumiseen, ja yritys avasi uuden tehtaan. Eräs skotlantilainen aatelismies tilasi poikansa rykmentin miehille jopa 2 500 repeater-kelloa, joista kultaiset annettiin upseereille ja hopeiset muille.
Nimi "E. Mathey-Tissot & Co." suojattiin tuotemerkkinä Yhdysvalloissa vuonna 1937.
Elvis Presley osti vuosina 1969 ja 1970 useita kymmeniä muokattuja Mathey-Tissotin automaattikelloja lahjaksi ystäville, perheelle ja henkilökunnalleen, jotta tunnistettaisiin ne, joilla oli oikeus päästä Presleyn konsertteihin ja kiertueelle.
Nykyisin Mathey-Tissotin kelloja valmsitetaan kvartsi- ja mekaanisilla koneistoilla.
Mathey-Tissotin nimi on rekisteröity Maailman henkisen omaisuuden järjestössä yritykselle E. Mathey-Tissot & Co SA, of Boulevard de Pérolle, Fribourg, Switzerland.
Longines
Longines on sveitsiläinen Auguste Agassizin vuonna 1832 perustama luksuskellojen valmistaja, joka kuuluu nykyisin Swatch Groupiin. Sen "siivitetty neliö" -logo on vanhin kellovalmistajalle rekisteröity.
Longines perustettiin Sveitsin St Imierissä vuonna 1832 nimellä "Compagnie des Montres Longines Francillon S.A". Vuonna 1847 Agassizista tuli yrityksen ainoa omistaja ja yrityksen nimeksi muutettiin "Agassiz & Compagnie". Vuonna 1852 hänen veljenpoikansa Ernest Francillon liittyi yritykseen. 1850-luvulla Francillon otti yrityksen haltuunsa ja keskittyi kasvattamaan sitä sekä parantamaan kellojen laatua ja designia.
Vuonna 1862 Francillon nimesi yrityksen "Ancienne Maison Auguste Agassiz, Ernest Francillon, successeur":ksi. Vuonna 1866 Francillon rakennutti uuden tehtaan ja sai näin keskitettyä koko tuotannon yhden katon alle. Tätä paikkaa kutsuttiin nimellä "Les Longines".
Kehittääkseen koneistoja Francillon palkkasi nuoren insinöörin, Jacques Davidin. Tästä alkoi onnistunut kehitys ja vuonna 1911 yrityksellä oli yli 1 100 työntekijää ja sen kelloja myytiin ympäri maailmaa. Tekninen kehitys toi tulosta ja Longinesin kellot voittivat monia palkintoja.
Vuonna 1972 Longines oli ensimmäinen kellovalmistaja, joka toi LCD-näyttöisen kellon kuluttajamarkkinoille.
19. helmikuuta vuonna 2001 Longines juhlisti 30:nettä miljoonaa valmistamaansa kelloa.
Gang of Seven Animation
Gang of Seven Animation ("tunnetaan myös nimellä G7 Animation") on vuonna 2001 Tom Tataranowiczin perustama animaatiostudio. Hän loi yhtiön, joka koostui 1980- ja 1990-luvulla mainetta animaatiosarjojen parissa saaneista; Deborah Zak, Leila Tilghman, Dennis Venizelos, Lou Scheimer, Bernie Wrightson, Bob Kline, Bob Schaefer, Rik Maki, Dick Sebast, Rich Arons ja Ed Wexler.
Rado
Rado on sveitsiläinen luksus- ja arvokellojen valmistaja. Se on tunnettu naarmuuntumattomista materiaaleistaan. Nykyisin yritys tuottaa noin puoli miljoonaa kelloa vuodessa, noin 470 työntekijän voimin. Rado kuuluu sveitsiläiseen Swatch Groupiin.
Veljekset Fritz, Ernst ja Werner Schlup perustivat vuonna 1917 "Schlup & Co" -nimisen yrityksen. Vuonna 1957 yrityksen nimi muutettiin "Rado Uhren AG":ksi.
Rado toi vuonna 1962 ensimmäisen naarmuuntumattoman kellon markkinoilla. 1980-luvun alussa Rado alkoi käyttää kelloissaan keraamisia materiaaleja. Myöhemmin Rado alkoi valmistaa keinotekoisesta timantista tehtyä V10K-kelloa.
Ben Nicholson
Benjamin Lauder ("Ben") Nicholson (10. huhtikuuta 1894 Denham, Buckinghamshire, Iso-Britannia — 6. helmikuuta 1982 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan kotimaansa abstraktin taiteen uranuurtajana.
Nicholson syntyi taidemaalari Sir William Nicholsonin perheeseen ja hän kävi lyhyen aikaa Slade School of Fine Art -taidekoulua Lontoossa 1910-11. Muutoin hän oli maalarina valtaosin itseoppinut. Hän matkusteli laajalti Euroopassa vuosina 1911 ja 1914 sekä vieraili Kaliforniassa 1917, pitäen matkoillaan näkemästä arkkitehtuurista ja maisemista yksityiskohtaista luonnospäiväkirjaa. Nicholson ryhtyi maalaamaan päätoimisesti 1920, aloittaen perinteisellä, realistisella tyylillä. Aluksi hän kuvasi lähinnä asetelmia ja maisemia.
Vuonna 1921 Nicholson matkusti Pariisiin ja tutustui kubistisiin taideteoksiin, jotka vaikuttivat hänen ensimmäisiin abstraktiin suuntaan meneviin asetelmateoksiinsa. Ensimmäisen täysin abstraktin työn Nicholson teki vuonna 1924. 1920-luvun edetessä Nicholson alkoi esitellä mannermaista modernismia englantilaiseen taiteeseen yhdessä toisen vaimonsa, kuvanveistäjä Barbara Hepworthin ja Henry Mooren kanssa.
Hepworth ja Nicholson liittyivät pariisilaiseen Abstraction-Création -ryhmään, joka pyrki edistämään puhtaan abstraktia taidetta, vuonna 1933. Nicholson tapasi myös hollantilaisen maalarin Piet Mondrianin, jonka vaikutuksesta Nicholsonin töihin alkoi tulla voimakkaasti yksinkertaistettua geometriaa. Tälle ajalle tyypillisiä töitä ovat muun muassa valkeaksi maalatut reliefit, joissa on lähinnä ympyröitä ja nelikulmioita. Hän toimitti yhdessä taiteilija Naum Gabon ja arkkitehti sir Leslie Martinin kanssa teoksen "Circle: An International Survey of Constructivist Art", joka manifestoi konstruktivismin ja muidenkin modernien taidesuuntien puolesta Englannissa.
Nicholson palasi maisema- ja asetelma-aiheisiin 1940-luvulla, maalaten usein yksinkertaistettuja asetelma-aiheita laajalti abstraktien sommitelmien sisälle. Myöhemmät työt jatkoivat abstraktion ja representaation vaihtelua.
Breguet
Breguet on ranskalainen, Abraham-Louis Breguetin vuonna 1775 perustama luksuskellojen valmistaja. Vuodesta 1976 Breguet on kuulunut sveitsiläiseen Swatch Grouppiin ja nykyisin Breguetin kellot valmistetaan Vallée de Jouxissa, Sveitsissä. Breguet on yksi vanhimmista olemassa olevista kellovalmistajista ja sitä pidetään yhtenä kellotekniikan pioneerinä. Yrityksen merkittävin keksintö lienee Abraham-Louis Breguetin keksimä Tourbillon.
Ludvig XVI ja hänen kuningattarensa olivat aikaisia Breguetin ihailijoita. Jokainen hänen kellonsa demonstroi uusinta horologista keksintöä ja mekaanista osaamista.
Husqvarna WR 125
Husqvarna WR 125 on enduro-mallinen kevytmoottoripyörä (A1). Husqvarna WR 125 on puhtaasti kilpailukäyttöön tarkoitettu enduropyörä toisin kuin katukäyttöön tarkoitettu Husqvarna WRE 125.
Endura
Endura S.A. on sveitsiläinen General Watch Companyn, vuonna 1966 perustama kellovalmistaja, joka sijaitsee Biel/Biennessä Sveitsissä. Endura kuuluu Swatch Groupiin ja on sen niin sanottu "kaupan oma merkki". Endura valmistaa kustomoituja kelloja toisten merkkien ja brändien puolesta. Se myös valmistaa lisenssillä toisten valmistajien kelloja. Endura on yksi johtavista lisenssillä valmistavista kellomerkeistä. 
Kaikki Enduran kellot on valmitettu "räätälimäiseen tapaan" tilaajan toiveiden ja vaatimusten mukaan.
Vukovar-Syrmia
Vukovar-Syrmia ("Vukovarsko-srijemska županija") on piirikunta Itä-Kroatiassa, Slavonian suuralueella. Piirikunnan hallintokeskus on Vukovar. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Vinkovci, Županja, Ilok ja Otok.
Omega SA
Omega SA on sveitsiläinen, vuonna 1848 perustettu luksus- ja arvokellojen valmistaja. Omegan Speedmaster professional -kello oli yhdysvaltalaisten astronauttien käyttämä kello ja ensimmäinen rannekello kuussa. Omegan Seamaster-kello on myös ollut James Bondin kellona elokuvissa.
Vuodesta 1998 Omega on kuulunut sveitsiläiseen Swatch Groupiin.
Vuonna 1848 23-vuotias Louis Brandt perusti La Chaux-de-Fondsiin taskukelloja valmistavan yrityksen. Louis Brandt kuoli vuonna 1879, ja hänen kaksi poikaansa ottivat toiminnan haltuun.
Vuonna 1892 yritys valmisti ensimmäisen repeater-kellon. Vuonna 1909 Omegan kelloa käytettiin kansainvälisessä kuumailmapallorallissa, Gordon-Bennett Cupissa. Vuonna 1929 Omega valmisti ensimmäisen iskunkestävän kellon. Vuonna 1932 Omegan kelloa käytettiin ensimmäisen kerran olympialaisten virallisena ajanmittausvälineenä.
Tampereella järjestettiin 18. maaliskuuta 2018 huutokauppa, jossa myytiin kaksi Omegan Speedmaster -rannekelloa. Ne olivat voittokelloja Pohjois-Päijänteen 10-vuotisjuhla-ajoista Jyväskylässä vuonna 1959, jolloin kellon arvo oli 40 000 markkaa. Kilpailun voittaneen Martti Mäkisen kello huudettiin 36 000 eurolla ja hänen kartturinsa Yrjö Paalasen kello huudettiin 43 000 eurolla.
Šibenik-Knin
Šibenik-Knin piirikunta ("Šibensko-kninska županija") on piirikunta Etelä-Kroatiassa, Dalmatian suuralueella. Sen hallinnollinen keskus on Šibenik. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Drniš, Knin, Skradin ja Vodice. Piirikunnan asukasluku on 109 375 asukasta (2011), pinta-ala on 2 994 km².
Nakajima B6N Tenzan
Nakajima B6N Tenzan (jap. 中島 B6N 天山, suom. "”taivaallinen vuori”", liittoutuneiden raportointinimi "Jill") oli Japanin käyttämä torpedopommittaja toisessa maailmansodassa. Se oli Nakajima B5N:n korvaaja. B6N tarkoitettiin B5N-tyypin seuraajaksi, tukialuksilta toimivana torpedopommittajana. Tenzan oli edeltäjäänsä 100 km/h nopeampi.
Konetyyppi käytti suuremmissa valmistussarjoissa Mitsubishi Kasei MK4T -moottoria Nakajiman oman Mamoru-tyyppisen moottorin sijaan. 14-sylinterinen tähtimoottori antoi 1 850 hevosvoiman tehon.
Nakajima B6N Tenzan kärsi edeltäjänsä tapaan kevyestä puolustusaseistuksesta, eikä sen nopeus vetänyt vertoja liittoutuneiden hävittäjäkoneille.
TW Steel
TW Steel on hollantilainen kellovalmistaja, joka tunnetaan suurista, niin kutsutuista "oversized" -kelloista, sekä kronografeistaan. Yrityksen perustivat isä ja poika, Ton & Jordy Cobelens Hollanissa, vuonna 2005.
TW Steel käyttää kelloissaan japanilaisen Citizen Watch Co.:n sekä sveitsiläisen Rondan kvartsikoneistoja. Mallien koko vaihtelee 45 mm ja 55 mm leveyden välillä ja ne on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Merkin kelloja myydään 85 eri maassa.
Steinbjørn B. Jacobsen
Steinbjørn B. Jacobsen (30. syyskuuta 1937 Sandvík, Färsaaret – 12. huhtikuuta 2012 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti lastenkirjailijana, mutta hän kirjoitti myös runoja, novelleja, romaaneja, näytelmiä ja muistelmia.
Jacobsen kävi koulua Tvøroyrissa ja oli sen jälkeen merillä Grönlannissa ja Islannissa 1956–1958. Sen jälkeen hän kävi valmistavan kurssin Ask Háskúlassa ja toimi opettajana Tanskassa 1960-luvun alussa. Palattuaan Färsaarille Jacobsen jatkoi opintojaan ja työskenteli opettajana eri kouluissa. Hän oli Húsavíkin kunnan kunnansihteeri vuosina 1966–1970 työskennellessään siellä opettajana. Hän jäi eläkkeelle 1997.
Jacobsenille myönnettiin vuonna 1981 M. A. Jacobsens Heiðursløn -palkinto. Hän on saanut Tórshavnin kaupungin lastenkirjallisuuspalkinnon 1976 ja 1985.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1990–1991
Kausi 1990–1991 oli 51. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarjan voitti Kotkan Työväen Palloilijat.
Honka ja FoKoPo säilyivät sarjassa.
Gil Elvgren
Gil Elvgren (Gillette A. Elvgren, 15. maaliskuuta 1914 – 29. helmikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja mainospiirtäjä. Häntä pidetään yhtenä maailman tunnetuimmista pin-up-taiteilijoista. Elvgrenin ura pin-up-taiteilijana kesti neljäkymmentä vuotta 1930-luvulta 1970-luvulle. Tunnetuimmillaan hän oli 1960-luvulla.
Elvgren opiskeli taiteita Minneapolis Art Institutessa ja sen jälkeen American Academy of Artissa. Valmistuttuaan hän perusti oman studion vuonna 1936 St. Pauliin, missä hän ryhtyi piirtämään kalentereita ja muita pin-up-kuvia. Vuonna 1937 Elvgren siirtyi Chicagoon Stevens/Grossin palvelukseen ja teki Coca-Colalle näkyvän mainoskampanjan, joka teki hänet tunnetuksi. Vuodesta 1945 alkaen Elvgren aloitti pitkän työsuhteen Brown & Bigelowin kanssa, joka maksoi hänelle $2,500 jokaisesta kalenterimaalauksesta, joita Elvgren tuli tuottamaan vuosittain 24 kappaletta. Samoihin aikoihin Elvgren teki ahkerasti töitä muillekin työnantajille ja kuvitti mainoskampanjoiden lisäksi lehtiä kuten Cosmopolitania.
Elvgren teki Brown & Bigelowille tuottamansa maalaukset öljyvärein 76 x 61 cm kankaalle. Hän käytti 32 värin palettia ja maalasi mallista studiossaan ottamansa valokuvan pohjalta. Joitain hänen lyijykynäluonnoksiaan on myös säilynyt.
Elvgren itse kuvaili ihannemalliaan naiseksi, jolla on viisitoistavuotiaan kasvot ja parikymppisen vartalo. Hän kertoi arvostavansa korkeaa otsaa, pitkää kaulaa, suurta silmien väliä, pieniä korvia, nöpönenää, tuuheaa tukkaa, täyteläisiä mutta ei ylisuuria rintoja, kauniita sääriä ja käsiä, ampiaisvyötäröä ja luonnollisen ylvästä ryhtiä. Elvgren korostikin mallinaan istuneiden naisten piirteitä maalauksissaan oman ideaalinsa suuntaan. Erityisen tärkeänä Elvgren piti mallin kasvojen ilmeikkyyttä, sillä hänen mielestään persoonallisuus on yhtä kuin kasvot. Hänen maalaustensa naiset ovatkin erityisen ilmeikkäitä muiden tunnettujen pin-up-taiteilijoiden kuviin verrattuna. Elvgren sanoi pyrkineensä erityisesti kuvaamaan maalauksissaan mallin silmien ilkikurista lämpöä.
Dubrovnik-Neretva
Dubrovnik-Neretva ("Dubrovačko-neretvanska županija") on piirikunta Etelä-Kroatiassa, Dalmatian suuralueella. Piirikunnan hallintokeskus on Dubrovnik. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Korčula, Metković, Opuzen ja Ploče.
Joseph Rumeau
Joseph Rumeau (11. tammikuuta 1849 – 9. helmikuuta 1940) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1872 ja valittiin Angersin piispaksi 7. heinäkuuta 1898. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. helmikuuta 1899 Charles-Evariste-Joseph Coeuret-Varin, jota avustivat François-Désiré Mathieu ja Pierre-Marie-Frédéric Fallières. Rumeau asetettiin virkaansa 27. helmikuuta, ja hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes kuoli 91-vuotiaana virassa.
Neitsyt Marian katedraali (Killarney)
Neitsyt Marian katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Killarneyn kylässä Kerryn kreivikunnassa Irlannissa. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1842 ja katedraali valmistui vuonna 1855. Rakentamiseen hankittiin varoja kansalaiskeräyksellä Irlannissa ja Yhdysvalloissa, ja se keskeytettiin suuren nälänhädän vuosina 1848. Katedraalin suunnitteli englantilainen arkkitehti Augustus Welby Pugin, joka haki inspiraatiota Ardfertin katedraalin raunioista.
Wallander – Pimeys
Pimeys on Wallander-elokuvasarjan neljäs elokuva. Elokuvan alussa bussipysäkiltä löytyy henkilöauto, jossa on hylätty pikkupoika. Pojan äiti on mielisairaalassa ja isä kadonnut jäljettömiin. Tapahtumat johtavat poliisit huumekauppiaiden ja seksuaalisen hyväksikäytön jäljille.
Séamus Hegarty
Séamus Hegarty (s. 26. tammikuuta 1940 Kilcar) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Raphoen hiippakuntaan John Charles McQuaid 19. kesäkuuta 1966, ja hänet nimitettiin Raphoen piispaksi 12. helmikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Ó Fiaich, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Edward Kevin Daly.
Hegarty sai 1. lokakuuta 1994 nimityksen Derryn piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 23. marraskuuta 2011. Eroaan hän perusteli terveydellisillä syillä.
Claude Pierre Charles Schockert
Claude Pierre Charles Schockert (s. 26. tammikuuta 1940) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Belfort-Montbéliardin hiippakunnan piispaksi 1. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugène Georges Joseph Lecrosnier, jota avustivat Yves François Patenôtre ja Jean-Louis Henri Maurice Papin.
Eugène Georges Joseph Lecrosnier
Eugène Georges Joseph Lecrosnier (20. huhtikuuta 1923 Maupertuis – 15. lokakuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Chambéryn (-Saint-Jean-de-Maurienne-Tarentaisen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä San Leonen titulaaripiispaksi 21. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André-Georges Bontems, jota avustivat Louis-Jean-Frédéric Guyot ja Joseph Gustave François Wicquart.
Lecrosnier sai 3. marraskuuta 1979 nimityksen Belfort-Montbéliardin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2000.
Stambolijski
Stambolijski () on kaupunki Plovdivin alueella Etelä-Bulgariassa. Se nimettiin vuonna 1979 Bulgarian entisen pääministerin Aleksandăr Stambolijskin mukaan. Kaupungin nimi oli alkujaan Gara Kritšim.
Philip Boyce
Philip Boyce (s. 25. tammikuuta 1940) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 17. huhtikuuta 1967 ja nimitettiin Raphoen piispaksi 29. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge María Mejía, jota avustivat Emanuele Gerada ja Séamus Hegarty.
Anthony Theodore Lobo
Anthony Theodore Lobo (4. heinäkuuta 1937 Karachi – 18. helmikuuta 2013) oli pakistanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Karachin arkkihiippakuntaan 8. tammikuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Oescuksen titulaaripiispaksi 8. kesäkuuta 1982. Piispaksi konsekroinnin suoritti 1. lokakuuta Joseph Marie Anthony Cordeiro, jota avustivat Emanuele Gerada ja John Joseph.
Lobo sai 28. toukokuuta 1993 nimityksen Islamabad-Rawalpindin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. helmikuuta 2010.
Robert Earnshaw
Robert Earnshaw (s. 6. huhtikuuta 1981, Mufulira, Sambia) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi useita vuosia Cardiff Cityssä ja edusti myös muun muassa West Bromwich Albionia, Norwich Cityä, Derby Countya ja Nottingham Forestia. Earnshaw on historian ainoa pelaaja, joka on tehnyt hattutempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa Englannin Valioliigassa, English Football Leaguen jokaisella sarjatasolla, FA Cupissa, Englannin Liigacupissa sekä kansainvälisellä tasolla.
Sambiassa englantilaiselle David Earnshawille ja hänen sambialaiselle vaimolleen Ritalle syntynyt Robert asui Sambiassa viisivuotiaaksi, jonka jälkeen perhe muutti isän töiden perässä Malawiin. Vuonna 1990, Davidin kuoltua he muuttivat pieneen walesiläiseen Bedwasin kaupunkiin.
16-vuotiaana Earnshaw liittyi Walesin suurseuran Cardiff Cityn junioriakatemiaan. Hänen ammattilaisuransa alkoi Cardiffissa vuotta myöhemmin, ja onnistui tekemään tasoitusmaalin uransa avausottelussa Hartlepool Unitedia vastaan. Vuonna 2002 hän onnistui maalinteossa myös uransa ensimmäisessä A-maaottelussa, tehden voittomaalin Millennium Stadiumilla Saksaa vastaan. West Bromwich Albion hankki Earnshawin kesällä 2004 itselleen kolmella miljoonalla punnalla.
Kierrettyään useissa brittiseuroissa, Earnshaw palasi heinäkuussa 2011 takaisin Cardiff Cityyn, jatkosopimusneuvotteluiden kariuduttua Nottingham Forestin kanssa. Earnshawin yhteenlaskettu siirtosummansa vuodesta 2004 lähtien on ollut 12,6 miljoonaa puntaa, joista suurin osuus on Derby Countyn kesällä 2007 maksamat 3,5 miljoonaa puntaa.
Earnshaw pelasi Walesin maajoukkueessa 58 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 2002–2011.
Egidio Caporello
Egidio Caporello (s. 8. kesäkuuta 1931 Padova) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän toimi Mantovan piispana vuosina 1986–2007. Hänet konsekroi 19. syyskuuta 1982 piispaksi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Filippo Franceschi ja Girolamo Bartolomeo Bortignon. Caporello jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 2007.
Roberto Busti
Roberto Busti (s. 22. marraskuuta 1940) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Milanon arkkihiippakuntaan Giovanni Umberto Colombo 27. kesäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Mantovan hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 2007, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 22. syyskuuta Dionigi Tettamanzi, jota avustivat Attilio Nicora ja Egidio Caporello. Busti asetettiin virkaansa 7. lokakuuta.
Molossian tasavalta
Molossian tasavalta () on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva mikrovaltio. Nimi Molossia on johdettu espanjankielisestä pientä kivistä kukkulaa tarkoittavasta sanasta "morro". Mikrovaltio käsittää 2,5 hehtaarin kokoinen maa-alueen, jolla sijaitsevat Baughin perheen asunto sekä useita Molossian tasavaltaan liittyviä rakennelmia kuten sotamuistomerkki, tuulivoimala ja tulliasema.
Idea Molossian tasavallan perustamiseksi keksittiin jo vuonna 1977, jolloin Baugh yhdessä ystävänsä kanssa perusti Vuldensteinin suurtasavallan. Baugh'n ystävän vetäytyessä mikrovaltiotoiminnasta hän perusti Vuldensteinin raunioille Molossia-nimisen mikrovaltion. Molossia on suvereeni, itsenäinen kansallisvaltio, jota ympäröi Yhdysvallat.
Molossiassa käyvät turistit saavat vierailla maassa vain 45 minuuttia kerrallaan ja tarvitsevat passin maahanpääsyä varten. Molossia väittää olevansa sodassa Saksan demokraattisen tasavallan kanssa vuodesta 1983 lähtien.
Molossian tasavalta esiintyi That Guy with the Glasses -verkkosivuston tuottamassa elokuvassa "Kickassia".
Gălăbovo
Gălăbovo () on kaupunki Stara Zagoran alueella eteläisen Bulgarian keskiosassa. Asukkaita kaupungissa on 8 425, joista naisia on 4 177 ja miehiä 4 248 (31.12.2010).
Balkanin suurin energiantuotantolaitos Maritsa Iztok sijaitsee Gălăbovon kunnan alueella.
Stig H. Johansson
Stig Henry Johansson (s. 26. heinäkuuta 1945, Hudiksvall) on ruotsalainen ravivalmentaja ja entinen raviohjastaja. Hän on yksi maailman kaikkien aikojen menestyneimmistä raviurheilijoista. Ohjastajanurallaan hän voitti yhteensä 6 221 starttia. Johanssonin ohjastamat ja valmentamat hevoset ovat palkintorahoina ansainneet yli 80 miljoonaa euroa. Vuonna 2011 hänen tallinsa hevoset saavuttivat yhteensä 178 voittoa.
Johansson aloitti uransa ohjastajana vuonna 1963. Vuonna 1968 hän sai ammattivalmentajalisenssin ja perusti oman tallin Solvallan raviradalle Tukholmaan, jossa hän valmentaa edelleen. Viimeisen voittonsa Johansson ajoi joulukuussa 2005. Hän oli aikaisemmin samana päivänä ilmoittanut jättävänsä ohjastustehtävät ja keskittyvänsä jatkossa pelkästään valmentamiseen.
Euroopan merkittävimmistä ravikilpailuista Johansson on voittanut Elitloppetin kuusi kertaa, Lotteria-ajon neljä kertaa ja Prix d'Ameriquen kerran. Ruotsin Derbyn hänen hevosensa ovat voittaneet kuusi kertaa ja Kriteriumin neljästi. Ruotsin lisäksi Johanssonin hevoset ovat saavuttaneet suurkilpailuvoittoja kaikissa merkittävissä ravimaissa. Euroopan raviliiton UET:n suurimman ikäluokkakilpailun UET Grand Prix'n hän on voittanut neljällä eri hevosella. Yhdysvalloissa Johansson on voittanut muun muassa Breeders Crownin kaksi kertaa. Suomalaisista suurkilpailuista Johanssonin hevoset ovat valloittaneet Killerin Eliitin, Suur-Hollola-ajon sekä Finlandia-ajon.
Tunnetuimpia Johanssonin valmentamista hevosista ovat olleet vuoden 1993 Prix d'Amerique -voittaja Queen L ja maailmanennätyshevonen Victory Tilly. Johansson itse pitää parhaana hevosenaan juuri Victory Tillyä, jolla hän ajoi maailmanennätyksen 08,9a vuonna 2002 Meadowlandsin radalla Yhdysvalloissa. Suomalaishevosia Johanssonin valmennuksena on ollut vuosien saatossa useita kymmeniä, nimekkäimpänä Passionate Kemp.
Ruotsin posti on julkaissut Stig H. Johanssonista ja Victory Tillystä postimerkin. Vuonna 2005 hän esiintyi cameoroolissa Kjell Sundvallin ohjaamassa komediassa "Elämä on i-ha-haa".
Elitloppet
 Elite-Rennen
Wapusk Trail
Wapusk Trail (myös Fort Severn Winter Road, ) on talvitie Kanadassa Hudsoninlahden etelärannalla. Joka vuosi avattava talvitie johtaa Manitobassa sijaitsevasta Gillamin kaupungista Shamattawan kautta Ontarion puolelle Fort Severnin ja Peawanuckin intiaanireservaatteihin. Tien rakentaminen aloitetaan tavallisesti tammikuussa, ja se on avoinna koko matkaltaan vain muutamien viikkojen ajan maaliskuuhun saakka. Tien pituus on 752 kilometriä, ja se on maailman pisin talvitie.
Wapusk Trail on sen varrella sijaitsevien kylien ainoa maayhteys muuhun Kanadaan. Shamattawan, Fort Severnin ja Peawanuckin asutuskeskusten tarvikehuolto kulkee pääosin talvitien kautta. Talvitietä pitkin kuljetetaan mm. rakennustarvikkeita, polttoainetta sekä säilykkeitä. Normaalisti talven aikana tiellä liikennöi Fort Severniin saakka 30–40 kaupallisen liikenteen ajoneuvoa.
Tie rakennetaan pääasiassa muskeg-soiden päälle ja järvien jäälle. Rakennustyöt voidaan aloittaa vasta myöhään talvella, jotta routa ja jää kestävät tien rakennuksessa tarvittavan kaluston sekä kuorma- ja rekka-autot. Tie on huonokuntoinen, ja vaikka sillä on leveyttä enimmillään 12 metriä, tuuli kinostaa usein lunta tieuralle niin paljon, että liikenne joudutaan keskeyttämään. Pahiten kinostumisen aiheuttamista ongelmista kärsii 90 kilometrin pituinen osuus Fort Severnistä länteen, sillä se johtaa poikittain vallitseviin tuulensuuntin nähden. Olosuhteista riippuen matka Fort Severnistä Gillamiin kestää 12–17 tuntia. Talveksi 2010–2011 Ontarion Ministry of Northern Development and Mines budjetoi provinssin rajan ja Fort Severnin välistä osuutta varten 311 220 dollaria, ja Fort Severnin ja Peawanuckin välistä osuutta varten 266 000 dollaria.
Junzō Yoshimura
Junzō Yoshimura (, 1908 Tokio – 11. huhtikuuta 1997) oli japanilainen arkkitehti.
Yoshimura opiskeli Tokion taideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1931. Sen jälkeen hän työskenteli kymmenen vuoden ajan tšekkiläis-amerikkalaisen, Japaniin muuttaneen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistossa kunnes perusti oman toimistonsa vuonna 1941. Hänen tärkeimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Karuizawan kesähuvila (1962), Tokion keisarillinen palatsi (1968), New Yorkin Japan House (1971), Naran kansallismuseo (1973) ja Aichin prefektuurin taideyliopiston kampus (1974). Yoshimuran arkkitehtuurin erityispiirteet nousevat esiin hänen suunnittelemissaan asuinrakennuksissa, joissa asukkaiden tarpeet on asetettu etusijalle. Näissä rakennuksissa Yoshimura käytti perinteisiä materiaaleja ja loi intiimejä, matalia tiloja.
Yoshimura toimi Tokion taideyliopiston opettajana vuodesta 1945 ja professorina vuodesta 1962 lähtien.
Mister Pleasant
”Mister Pleasant” (myös muotoa ”Mr. Pleasant” käytetään) on Ray Daviesin kirjoittama ja The Kinks -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1967. Se julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa sekä Manner-Euroopassa, mutta ei yhtyeen kotimaassa Britanniassa.
Kappale ei sisälly millekään yhtyeen studioalbumille.
”Mister Pleasant” äänitettiin Pye Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa todennäköisesti helmi–maaliskuussa 1967. Äänitykseen osallistuivat The Kinksin jäsenten lisäksi sessiomuusikon ominaisuudessa pasunisti John Beechman sekä pianisti Nicky Hopkins. Äänittäjinä toimivat Alan MacKenzie ja Alan O’Duffy. Kappaleen tuotti Shel Talmy.
Manner-Euroopassa singlen ”Mister Pleasant”/”This Is Where I Belong” julkaisi Pye Records 21. huhtikuuta 1967. Britanniassa singleä ei julkaistu lukuun ottamatta Alankomaihin suunnattua export-painosta. Alankomaissa ”Mister Pleasant” muodostui suureksi hitiksi, sillä se nousi listasijalle kaksi pysyen listalla kaikkiaan yksitoista viikkoa. Pääsyn ykköseksi esti Manfred Mann -yhtyeen kappale ”Ha! Ha! Said the Clown”. Belgiassa kappale ylsi kolmanneksi ja Länsi-Saksassa 12:nneksi.
Yhdysvalloissa ”Mister Pleasantin” julkaisi Reprise Records B-puolenaan ”Harry Rag”. Single saavutti Billboard Hot 100 -listalla sijan 80 ollen yhtyeen viimeinen kyseiselle listalle noussut kappale ennen vuotta 1969. Cashboxin listalla se nousi 64:nneksi ja Record Worldin vastaavalla 79:nneksi.
Kappaletta ei julkaistu millään yhtyeen studioalbumilla. Se on kuitenkin ilmestynyt lukuisilla kokoelma-albumeilla, joista ensimmäinen oli vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt "The Kink Kronikles". Britanniassa ”Mister Pleasant” julkaistiin albumilla ensimmäisen kerran vuonna 1977, kyseinen levy oli "The File Series – The Kinks".
Toukokuussa 1967 Ranskassa julkaistiin "Mister Pleasant" -niminen EP-levy, joka sisälsi kappaleet ”Mister Pleasant”, ”This Is Where I Belong”, ”Two Sisters” ja ”Village Green”.A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Torpedo (täsmennyssivu)
Torpedo voi tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Eino Grön laulaa tangoja
Eino Grön laulaa tangoja on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1967.
Romanttinen Eino Grön
Romanttinen Eino Grön on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1974.
Merellä ja kotisatamassa
Merellä ja kotisatamassa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1983.
Meidän tangomme
Meidän tangomme on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1981.
Färsaarten kirjallisuuspalkinto
Färsaarten kirjallisuuspalkinto () jaetaan vuosittain Färsaarilla kolmelle kirjailijalle. Palkinto on nimetty Mads Andreas Jacobsenin (1891–1944) mukaan.
Palkinnon on vuodesta 1958 myöntänyt Tórshavnarin kunta. Se jaetaan kolmessa sarjassa, kaunokirjallisuus, tietokirjallisuus ja muut kulttuuriteokset.
Palkinnon saannin edellytys on, että teos on kirjoitettu fääriksi. Jos se on kirjoitettu muulla kielellä, se on oltava käännetty fäärin kielelle.
Ennen vuotta 1969 on palkittu seuraavat:
Tangon kotimaa
Tangon kotimaa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1984.
Pöytyän Urheilijat
Pöytyän Urheilijat on pöytyäläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se on koko historiansa ajan toiminut yleisseurana. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat pesäpallo, salibandy, yleisurheilu ja hiihto. Pesäpallotoiminnasta vastaa vuonna 1955 seuran alajaostoksi perustettu Loukonkulman Lukko. Pesäpallon puolella Pöytyän Urheilijat pelaa miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä.
Leppävirran Viri
Leppävirran Viri (lyhenne LeVi) on leppävirtalainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1937. Seura panostaa erityisesti nuorten urheiluun ja toimii yleisseurana. LeVi:n lajivalikoimissa ovat nykyisin omina jaostoinaan yleisurheilu, lentopallo, pesäpallo, hiihto, ampumahiihto ja mäkihyppy sekä yhteisen jaoston piirissä uinti, triathlon ja luistelu.
Kiimingin Urheilijat
Kiimingin Urheilijat (lyhenne KiimU) on Kiimingin kunnan alueella toimiva urheiluseura. Sen toiminta alkoi vuonna 1938 nimellä Vesaisen Pojat. Nykyinen nimi on otettu käyttöön vuonna 1993. Jäseniä KiimU:n riveissä on noin 1 700. KiimU:n lajivalikoimaan kuuluvat tällä hetkellä hiihto, lentopallo, pesäpallo, suunnistus, voimailu ja yleisurheilu.
Amstel Gold Race 2012
Amstel Gold Race 2012 oli järjestyksessään 47. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 260,4 kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 15. huhtikuuta 2012.
Enrico Gasparotto voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä Jelle Vanendertin ja Peter Saganin. He olivat tavoittaneet irtiotossa olleen Óscar Freiren kilpailun viime hetkillä.
Lähde: Cyclingnews
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 24 joukkuetta:
Järvenpään Palo
Järvenpään Palo (virallinen nimi Järvenpään Palon Suunnistajat) on järvenpääläinen suunnistusseura. Seura on perustettu vuonna 1914 ja se oli aiemmin urheilun yleisseura. Nykyisin sen toiminta keskittyy pelkästään suunnistukseen. Parhaana saavutuksena seuralla on Jukolan viestin voitto vuodelta 1978. Nykyisin seura panostaa pääasiassa harrastetoimintaan. Toiminta yleisurheilussa päättyi kun Järvenpään Palon yleisurheilijat ja Tuusulanjärven Urheilijat liittyivät yhteen ja perustivat Keski-Uudenmaan Yleisurheilu ry:n vuonna 2010. Pesäpallojaos lopetti toimintansa kun Järvenpäähän perustettiin pesäpallon erikoisseura Kinnarin Pesis. Palo pelasi pesäpalloa ykkössarjassa vuosina 1986-1988.
Oiva Polari
Oiva Olavi Nikolai Polari (alun perin "Pollari"; 23. lokakuuta 1912 Seinäjoki – 24. maaliskuuta 1996 Seinäjoki) oli eteläpohjalainen taidemaalari ja kuvataiteilija.
Polarin vanhemmat olivat amerikansiirtolaisia, jotka palasivat Suomeen vuonna 1910. He siirrättivät Ylistarosta kodikseen kaksikerroksisen pohjalaistalon, joka yhä tunnetaan Pollarin talona Seinäjoen Keskus- ja Koulukadun kulmassa. Vanhemmat alkoivat pitää talossa matkustajakotia. Sen lisäksi isä-Pollarilla oli piharakennuksessa pieni limonaditehdas. Oiva oli perheen viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Taloudellisten vaikeuksien edessä perheen isä lähti ajalle tyypilliseen tapaan ansiotöihin Kanadaan vuonna 1928 palaamatta takaisin. Liiketoimintaa Seinäjoella jatkoi perheen äiti.
Polari aloitti 1933 opiskelun Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä opettajinaan Uuno Alanko ja Werner Åström. Perheen heikko taloustilanne pakotti hänet kuitenkin keskeyttämään opintonsa jo vuoden jälkeen, palaamaan Seinäjoelle ja keskittymään itseopiskeluun.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Oiva Polari piti 1937 Seinäjoella. Näyttelyssä oli esillä 13 työtä: asetelmia, mystisiä ja symbolistisia fantasiamaalauksia, hiilipiirroksia ja lakeusmaisemia.
Sotien jälkeen Polarin tyyli pyrki luonnonmukaisuutta tavoittelevaan realismiin. Hän teki maalausmatkoja Lappiin yhdessä Nándor Mikolan ja Kaarlo Lamminheimon kanssa. Vähitellen hänen ilmaisunsa alkoi pelkistyä sekä sommittelultaan että värinkäytöltään. Taiteilijan itsensä nimeämä ruskea ja harmaa kausi väistyi, ja töihin alkoi ilmestyä puhtaita perusvärejä, erityisesti sinistä. Maalauksiin tuli myös kubistisia piirteitä paksuine kulmikkaine ääriviivoineen.
Polari kokeili myös abstraktia maalausta ja kuvanveistoa ja teki kunkin ajan yhteiskunnalliseen tilanteeseen kantaa ottavia ja elämänkatsomuksellisia teoksia, mutta varsinaiseksi tavaramerkiksi hänelle muodostuivat etenkin myöhäiskaudella raikkaan sinisävyiset, pelkistetyin vedoin tyylitellyt eteläpohjalaiset lakeusmaisemat.
Taiteilijan työn ohella Oiva Polari toimi kuvaamataidon opettajana Seinäjoen Lyseossa 1949–50 ja 1952–53 ja Seinäjoen seudun yhteiskoulussa 1956 sekä pisimpään Ilmajoen yhteiskoulussa ja lukiossa 1947–1975.
Polari tunnettiin myös inspiroivana puhujana ja keskustelijana sekä taitavana sanomalehtikirjoittajana. 1980-luvun eläkepäivinä hän kirjoitti omaa Merkintöjä-kolumnia Vaasa-lehteen, sitten vuodesta 1985 lähtien Näin sanoen -palstaa Ilkkaan. Kolumneihin liittyi yleensä myös Polarin tekemä piirros.
Oiva Polari perusti Seinäjoen taiteilijaseuran vuonna 1961 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuoteen 1983 saakka, jonka jälkeen hänet kutsuttiin yhdistyksen kunniajäseneksi ja myöhemmin kunniapuheenjohtajaksi. Kunnianosoituksena Polarille Seinäjoen lasten taidekoulu on nimetty taidekoulu Oivaksi.
Oiva Polarin vuonna 1943 syntynyt tytär on kuvataiteilija Tarja Polari.
Mikroliikunta
Mikroliikunta on pienimuotoista, yleensä paikallaan tapahtuvaa liikehdintää. Tyypillistä mikroliikuntaa on esimerkiksi jalan heilutteleminen istuessa, tuolilla vääntelehtiminen, sormien naputtaminen pöytää vasten tai jonkin esineen näprääminen.
Liikehdintä voi johtua hermostuneisuudesta, ikävystymisestä tai ärsyyntymisestä. Se voi johtua osin geneettisestä taipumuksesta, ja se on usein tiedostamatonta. Joskus se voi olla jonkin hermostollisen tai psykologisen häiriön oire. Mikroliikuntaa voi kutsua pejoratiivisesti myös "sätkimiseksi", tai "nykimiseksi", ja sitä pidetään usein huonona tapana etenkin koulussa.
Mikroliikunnalla kulutetut kalorit voivat kuitenkin olla merkittävä apu painonhallinnassa. Ahkeralla mikroliikunnalla ihminen voi kuluttaa päivittäin jopa 800 kilokaloria (3350 kJ).
Mikroliikunta voi parantaa koululaisen oppimistuloksia. Oppilaat, joiden annettiin elehtiä käsillään oppimisen aikana saattavat oppia tehokkaammin kuin liikkumattomat oppilaat.
Mikroliikunta on eri asia kuin hyötyliikunta, sillä mikroliikunnassa harvoin tehdään mitään hyödyllistä.
Alfatar
Alfatar () on kaupunki Silistran alueella Bulgarian koillisosassa. Asukkaita kaupungissa on 1 668, joista naisia on 832 ja miehiä 836 (31.12.2010).
Ivailovgrad
Ivailovgrad () on kaupunki Haskovon alueella Kaakkois-Bulgariassa.
Misery (The Beatlesin kappale)
”Misery” on The Beatlesin esittämä kappale, joka julkaistiin yhtyeen esikoisalbumilla "Please Please Me" vuonna 1963. Levyn järjestyksessään toisen raidan kirjoittivat yhteistyössä John Lennon ja Paul McCartney. Se oli myös ensimmäinen Lennon/McCartney-sävellys, jonka levytti The Beatlesin ulkopuolinen jäsen, näyttelijä-laulaja Kenny Lynch.
Lennon ja McCartney kirjoittivat kappaleen samoihin aikoihin, kun The Beatles oli yhteisellä kiertueella Helen Shapiron kanssa. He ajattelivat Shapiron tarvitsevan materiaalia tulevalle, Nashvillessa äänitetävälle country-tyyliselle albumilleen, joten he aloittivat laulun työstämisen ennen esiintymistään King’s Hallissa Stoke-on-Trentissa 26. tammikuuta 1963. He jatkoivat sen myöhemmin loppuun McCartneyn perheen kodissa 20 Forthlin Roadilla Liverpoolissa. Shapiron manageri Norrie Paramor kuitenkin torjui laulun, sillä hän piti ”Miseryn” sanoitusta liian alakuloisena jopa country-musiikiksi.
Niinpä kappale päätyi niin ikään samalla kiertueella olleen laulaja-näyttelijä Kenny Lynchin esitettäväksi, jolloin hänestä muodostui ensimmäinen Lennon/McCartney-sävellyksen levyttänyt ulkopuolinen esittäjä. Siitä ei muodostunut hittiä. Lynch tulkitsi kappaletta myös yhteisellä kiertueella Beatlesin kanssa – Paul McCartneyn mukaan ”ei erityisen hyvin”.
”Misery” ”herätettiin kuolleista”, kun The Beatles tarvitsi materiaalia esikoisalbumilleen. Yhtyeen versio ”Miserysta” äänitettiin 11. helmikuuta 1963 sessiossa, jossa nauhoitettiin suurin osa "Please Please Me" -albumin kappaleista. ”Misery” oli kyseisen iltapäiväsession viimeisenä äänitetty laulu, ja siitä otettiin kaikkiaan yksitoista ottoa. Nauhurit pyörivät puolinopeudella, jotta pianon päällekkäisäänitys saataisiin myöhemmin mahdolliseksi. Martin lisäsi pianon kappaleeseen 20. helmikuuta sessiossa, johon Beatlesin jäsenet eivät osallistuneet, sillä he olivat samanaikaisesti Lontoossa radiosessiossa, josta he matkustivat Doncasteriin esiintymään. Martin korvasi pianollaan osuudet, jotka George Harrison oli alun perin soittanut kitarallaan. Samassa sessiossa Martin myös lisäsi piano- ja celesta-osuudet kappaleeseen ”Baby It’s You”.
Molemmat äänityssessiot suoritettiin Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa. Jälkimmäisessä nauhaoperaattorina toimi Geoff Emerick, josta oli tuleva äänittäjä Beatles-levyille. Kappale miksattiin 25. helmikuuta 1963. George Martin teki siitä sekä mono- että stereomiksauksen.
Burtassit
Burtassit olivat kasaarien ja bulgaarien alueiden välissä asunut kansa. Heidän taustansa ei ole täysin selvä, mutta heidät on ennen yritetty yhdistää muun muassa mordvalaisiin, mišääreihin ja unkarilaisiin. Nykyisin suuri osa pitää heitä suomalaisugrilaisten ja turkkilaisten kansojen sekoituksena, joiden lisäksi heihin oli mahdollisesti sekoittunut myös iranilaisia kansoja.
Burtasseista löytyy mainintoja islamilaisista ja venäläisistä lähteistä. Islamilaisten aikalaislähteiden mukaan heidän alueensa olivat Volgan varrella bulgaarien ja kasaarien maiden välissä. He maksoivat veroja kasaareille ja pystyivät nostamaan tarvittaessa 10 000:n ratsumiehen armeijan. He sotivat bulgaareja vastaan pohjoisessa ja petsenegejä vastaan idässä saavuttaen kohtalaista menestystä. Ibn Rustan kirjoitusten mukaan burtassit olivat jakaantuneet kahteen luokkaan, joita erotti hautatavat. Toiset polttivat kuolleiden ruumiit toisten haudatessa ne. Toinen ryhmä oli ilmeisesti myös keskittynyt metsiin ja toinen arolle.
Muyjmal at-Tavarikh kirjoitti burtasseilla olleen kuninkaita, joita kutsuttiin nimellä "T-rw". Ei ole selvää milloin heitä hallitsivat kuninkaat. Heidän hallintojärjestelmänsä tiedetään muuten olleen löyhä. Heidän alueensa jakaantuivat pienempiin alueisiin, joita johtivat yksi tai kaksi vanhinta. Al Mas'ūdī kuvaili burtasseja suureksi turkkilaiseksi kansaksi ja korostaa turkiskaupan merkitystä heille. Venäläisissä lähteissä heidät luokitellaan taas miltei poikkeuksetta yhteen suomalaisugrilaisten kansojen kanssa. Burtassit katosivat islamilaisista lähteistä 900−luvulla. Viimeisin maininta heistä on venäläisessä Ustiugin kronikassa, jossa heidät mainitaan vuonna 1360 osana tataarien johtamaa armeijaa.
Pikku-Matti maailmalla
Pikku-Matti maailmalla on Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1947.
Lapsitähti Veli-Matti esittää kaupunkiin karkuteille lähtevää poikaa, joka tutustuu veitsenteroittajaksi ryhtyneeseen taiteilijaan. Äiti löytyy tällä matkalla, kun avuksi tulee kasvattitätiään paennut itkevä tyttö.
Elokuvaa on luonnehdittu paatokselliseksi alkoholin kiroista varoittelevaksi saarnaksi. Sitä rahoitti ja sen hyväksyi Oy Alkoholiliike Ab:n elokuvatoimikunta.
Elena (Bulgaria)
Elena () on kaupunki Veliko Tărnovon alueella Balkanvuorilla Keski-Bulgariassa. Elenan kunnan alueella asuu 9 635 asukasta (2011). Elena oli kansallisromanttisen Bulgarian renessanssin keskus 1700–1800 luvuilla. Kunnan seutu on tunnettu elenski but nimisestä perinneruuasta.
Tuomo Lönnmark
Tuomo Lönnmark (s. 14. syyskuuta 1981 Veteli) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti vuosina 2003-2017 Superpesiksessä pelannutta Vimpelin Vetoa ja lopetti uransa kertaalleen kauden 2017 jälkeen. Lönnmark teki paluun pelikentille kesken kauden 2018, jolloin hän teki sopimuksen Alajärven Ankkureiden kanssa. Lönnmarkin kasvattajaseura on Vetelin Urheilijat.
Ulkopelissä siepparina ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana toimiva Lönnmark pelasi Superpesistasolla vuodesta 2004 saakka, Vimpelin joukkueen noustua edellisellä kaudella Ykköspesiksestä. Urallaan Lönnmark on voittanut kaksi Suomen mestaruutta, yhden hopean, ja yhden pronssin.
Lönnmark kuuluu vuoden 2012 Pesäpallon maailmancupiin lähtevään Suomen joukkueeseen, yhdessä kahdeksan muun Superpesispelaajan kanssa. Turnaus järjestetään Australian Gold Coastilla 8.-12. lokakuuta 2012.
Rainer Bollström
Rainer Bollström (s. 1963 Mikkeli) on suomalainen iskelmälaulaja. Vuonna 1991 uransa aloittanut Bollström esiintyy nykyään oman Graniitti-yhtyeensä kanssa kotimaisissa tanssipaikoissa ja suomalaisten suosimissa lomakohteissa ulkomailla.
Bollström on julkaissut yhteensä yhdeksän albumia. Vuonna 2010 ilmestyi hänen 20-vuotisjuhlalevynsä "Paras mies". Rainer Bollström on raviohjastaja Henri Bollströmin isä.
Zavet (Bulgaria)
Zavet () on kylä ja kunta Razgradin alueella koillis-Bulgariassa. Kunnan pinta-ala on 274 neliökilometriä. Vuonna 2013 kunnassa oli noin 10 200 asukasta ja Zavetin kylässä noin 3000 asukasta.
Biker Mice from Mars (albumi)
Biker Mice from Mars on vuoden 1993 "Prätkähiiret" televisiosarjan albumi. MCA/Gasoline Alley julkaisi levyn vuonna 1993. Musiikin sävellyksestä vastasi Will Anderson ja laulusta Jeff Scott Soto. Myös sarjaa käsikirjoittaneet Rick Ungar ja Tom Tataranowicz osallistuivat sanoituksien tekemiseen.
Generation Å
Generation Å on Allekirjoittanut -yhtyeen vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää muun muassa kappaleet "Leikkikalujäppinen" ja "Ei pysty joraan".
Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla viisi viikkoa, parhaimmillaan sijalla 32.
Vapiano
Vapiano on saksalainen ravintolaketju, joka tarjoaa italialaista ruokaa. Konsepti on "pizzaa ja pastaa" -baari, jossa ruoka valmistetaan tilauksesta. Vapiano valmistaa tilauksesta myös salaatteja ja jälkiruokia. Vapianolla on A-oikeudet. Ketjulla on 97 ravintolaa ympäri maailmaa, joista 45 sijaitsee Saksassa, jossa konsepti keksittiin vuonna 2002.
Jokainen asiakas saa käyttöönsä RFID-sirukortin, johon hän lataa laskuaan. Kun asiakas on lopettanut ruokailun, hän maksaa laskunsa tiskille antamalla sirukorttinsa myyjälle. Kaikkien ostosten rekisteröiminen yhdelle kortille nopeuttaa maksutapahtumaa.
Vapianolla on yksi ravintola Suomessa, Helsingissä osoitteessa Mikonkatu 15.
Ihtiman
Ihtiman () on kaupunki ja kunta Sofian alueella Länsi-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 17 732 (vuonna 2011). Ihtiman sijaitsee Sredna Gora ja Rilavuorten välisellä ylängöllä.
Paysafecard
Paysafecard on sähköinen maksujenvälityspalvelu jota käytetään pääasiassa verkkokaupassa. Se perustuu etukäteismaksuun, eli ostettaviin PIN-numeroihin ja niiden syöttämiseen verkkokauppaan. Koodissa on tietty saldo, jonka ostaja on itse valinnut sitä ostaessa. Samaa koodia voi käyttää useamman kerran ja kerralla voi ostaa useamman koodin.
Paysafecard toimii Wienistä käsin ja on perustettu vuonna 2000. Järjestelmä toimii monissa maissa.