hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Polysorbaatti 80
Polysorbaatti 80 eli polyoksietyleenisorbitaanimono-oleaatti on nonioninen pinta-aktiivinen aine, jota käytetään muun muassa elintarvikkeissa. Polysorbaatti 80:tä valmistetaan kemiallisesti sorbitolin, rasvahappojen (E570) ja etyleenioksidin reaktiossa.
Polysorbaatti 80 tunnetaan myös kauppanimellä Tween 80, joka on ICI Americasin rekisteröimä tavaramerkki. Polysorbaatti 80:n E-koodi on E433 ja CAS-numero 9005-65-6.
Eurooppalainen syö päivittäin 100 mg polysorbaatti 80:ä ruoan mukana. Influenssarokotteissa on yhdessä annoksessa 0,025 mg (eli 25 mikrogrammaa eli 0,000 025 grammaa) polysorbaattia.. Pandemrix-sikainfluessarokotteessa polysorbaatti 80:tä oli 4,86 mg (milligrammaa). Fluarix -kausi-influenssarokotteessa on polysorbaatti 80:tä, mutta määrää ei kerrota valmisteyhteenvedossa.
Yleisesti ottaen polysorbaatti 80 on turvallinen ja hyvin siedetty vaikkakin pieni joukko ihmisiä voi olla herkkä tälle ja haitallinen Crohnin tautia sairastaville.
Vuonna 1984 Yhdysvalloissa 38 keskoslasta kuoli E-Ferol-ravintolisän aiheuttamiin komplikaatioihin (maksan ja munuaisten vajaatoiminta, keuhkotoiminnan huononeminen, trombosytopenia ja askiteksen hengenvaarallinen oireyhtymä). Myöhemmissä tutkimuksissa selvisi, että komplikaatiot johtuivat injektoitavan ravintolisän sisältämästä polysorbaatti 80:sta ja dl-alfa-tokoferolista.
Vuonna 1993 tehtyjen eläinkokeiden perusteella polysorbaatti 80:n on epäilty aiheuttavan lapsettomuutta.
Vuonna 2007 tehdyissä eläinkokeissa raskaana oleville rotille annettu polysorbaatti 80 alensi selvästi syntyneiden poikasten painoa. Tosin tuossa käytettiin suuria 16,783 ml/kg annoksia, joka ihmisellä vastaisi massiivisia yli kilon polysorbaatti 80 -annoksien nauttimista joka päivä 21 päivän ajan.
Renaissance (yhtye)
Renaissance on englantilainen sinfonista progressiivista rockia edustava yhtye, jonka suosio oli suurimmillaan 1970-luvulla. Yhtye menestyi paremmin Yhdysvalloissa kuin kotimaassaan. Sinfonisuutta yhtyeen levyille toi muun muassa yhteistyö Royal Philharmonic Orchestran kanssa.
Englantilaisen rhythm and blues -yhtyeen The Yardbirdsin hajottua kesäkuussa 1968 yhtyeen laulaja Keith Relf ja rumpali Jim McCarty perustivat aluksi akustisen folk-duon nimeltä Together.
Renaissance-yhtyeen ensimmäiseen kokoonpanoon tulivat lisäksi basisti Louis Cennamo, kosketinsoittaja John Hawken ja laulajaksi Relfin nuorempi sisar Jane Relf. Myöhemmin yhtyeen hovisanoittajaksi saatiin Cornwallissa asuva eksentrinen runoilija Betty Thatcher, alkujaan Newsinger. Hän oli kouluaikoina tutustunut Jane Relfiin ja edelleen tämän veljeen Keithiin.
Vuonna 1969 julkaistiin yhtyeen nimeä kantanut esikoisalbumi. Yhtyeen kokoonpanossa tapahtui muutoksia, ja vuonna 1971 Jane Relfin tilalle puhdasääniseksi laulajaksi tuli 24-vuotias Annie Haslam, joka oli toiminut vaatesuunnittelijana ja suorittanut jonkin verran lauluopintoja oopperalaulaja Sybil Knightin johdolla. Haslamin kuulaan lauluäänensä kerrotaan kattaneen parhaimmillaan viisi oktaavia.
Vuonna 1972 julkaistulla kolmannella albumilla "Prologue" mukana olivat basisti Jon Camp, kitaristi Rob Hendry, rumpali Terence Sullivan ja pianisti John Tout. Albumin nimikappale käynnistyy Frédéric Chopinin ”Vallankumousetydillä” ja siinä on muitakin vaikutteita klassisesta musiikista, kuten Bachin preludeista. Hendry jätti kuitenkin pian yhtyeen. Tilalle tuli kitaristiksi Michael Dunford, joka vastasi sittemmin suurimmaksi osaksi yhtyeen musiikista Toutin ohella.
Vuonna 1974 ilmestyi albumi "Ashes Are Burning", joka nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 171. Albumilla radiosoittoon sopivia lyhyempiä kappaleita edusti ”Carpet of the Sun”. Vielä saman vuonna julkaistiin albumi "Turn of the Cards". Sen päätösraita ”Mother Russia” on yhtyeen tunnetuimpia teoksia. Sen sanoitus on saanut vaikutteita Aleksandr Solženitsynin romaanista "Ivan Denisovitshin päivä" ja yleensäkin kirjailijan sananvapaudesta. Korkeimmillaan albumi oli Yhdysvalloissa sijalla 97.
Vuonna 1975 ilmestyi albumi "Scheherazade and Other Stories", jonka avauskappaleeseen ”Trip to the Fair” John Tout on saanut vaikutteita Dmitri Šostakovitšilta. Albumi nousi Yhdysvaltain listalla sijalle 48.
Vuonna 1977 ilmestyi livetuplan jälkeen albumi "Novella" ja vuonna 1978 "A Song for All Seasons", jolla on muun muassa kappale ”Closer Than Yesterday” sekä hieno folk-vaikutteinen kappale "Back Home Once Again". Se on ollut televisiosarjan "The Paper Lads" tunnussävel ja julkaistu myös singlenä, mutta ilman suurempaa menestystä. Tässä vaiheessa yhtye oli saamassa suosiota myös kotimaassaan, mutta ns. uuden aallon myötä Renaissancen ura alkoi hiipua, vaikkakin se julkaisi vielä muutamia albumeita.
Red caps
Red Caps on mediakonsepti, johon liittyy samanniminen televisiosarja, 3D-elokuva "Maaginen kristalli", PolarHeroes-pelimaailma ja Gummeruksen tuottama kirjasarja. Konsepti korostaa lasten oikeuksia, onnellisuutta ja hyvinvointia, josta syystä sarjaa tukevat UNICEF, opetusministeriö, ympäristöministeriö, Svenska kulturfonden ja EU:n MEDIA-ohjelma..
Televisiosarjan ovat tuottaneet suomalainen Epidem ZOT ja italialainen Cartoon One. Se sai ensinäytöksensä vuonna 2011. Sarjan hahmot ovat Mikael Wahlforssin suunnittelemia.
Sarjan päähenkilö on nuori ihmispoika Yotan, joka sattuman avulla pääsee Korvatunturille ja tutustuu joulupukkiin. Yotanista tulee Red Caps -partion johtaja ja yhdessä partion muiden jäsenien kanssa hän matkustaa eri puolille maapalloa ja auttaa lapsia ratkomaan ongelmia. Suomessa Red Caps:ia on esittänyt Yle Fem (ruotsiksi) ja 18.11.2011 alkaen Nelonen. Lisäksi sarja on ostettu ennaakoon Italiaan (RAI 2) ja Saksaan (RTL 2).
Red Caps:stä on myös tehty Antti Haikalan ohjaama ja Mikael Wahlforssin tuottama elokuva "Maaginen kristalli". Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 18.11.2011. Elokuvassa Red Caps partio ja Basilin joukkio metsästävät kristallia.
Red Cap konseptista on lisäksi tekeillä 3D-pelimaailma nimeltään "Polar Heroes". Peliä kehittää Fantastec.
Gummerus on julkaissut neljä Red Capsiin liittyvää lastenromaania ja yhden kuvakirjan. Kirjat on kirjoittanut brittikäsikirjoittaja Andrew Bernhardt. Hän on kirjoittanut muiden muassa BBC:lle lastenohjelmia.
Red Caps partio seikkailee joka jaksossa eri maassa. Partio keskittyy auttamaan lapsia ja ratkomaan heidän ongelmiaa. Vastassaan partiolla on Joulupukin kaksoisveli Basil ja hänen apurinsa. Käytännössä Red Caps partio ja Basil kilpailevat siitä, kumpi osapuoli onnistuu löytämään maagisen kristallin palaset ennen toista ja kokoamaan kristallin jälleen toimintakelpoiseksi. Ellei kristallin osasia ole löydetty ennen Joulutähden syttymistä, ei Joulupukki pääse jakamaan lahjoja maailman lapsille.
Red Caps partion jäsenillä on kaikilla erikoistaitoja, joita he käyttävät pulmatilanteista selvitäkseen. Partion jäsenet tunnistaa Red Caps -tähdestä, jota he kantavat rinnassaan. Tähden avulla kunkin taidot ja kyvyt aktivoituvat. Joulupukki on antanut jokaiselle partion jäsenelle tähden. Aktivoidakseen tähden partion jäsenen on lausuttava sanat: "Oi taikatähti, auta tuhannen iskun voimalla!". Red Caps partion motto on: Ripi, rapi!
Sarjasta on tehty 26 jaksoa. Jakson pituus on 26 minuuttia.Listassa on vain osa maailmassa esiintyvistä henkilöistä.
Saif al-Islam Gaddafi
Saif al-Islam Gaddafi (; s. 25. kesäkuuta 1972) on Libyan entisen hallitsijan Muammar Gaddafin seitsemästä pojasta toiseksi vanhin ja kansainvälisesti tunnetuin. Gaddafi toimi oman ihmisoikeusjärjestönsä johtajana ja hänestä veikattiin isänsä kruununperijää. Saif al-islamin johtama hyväntekeväisyysjärjestö neuvotteli vapaiksi Filippiinien Jolon saaren muslimiterroristien sieppaamat länsimaalaiset panttivangit, joiden joukossa oli kaksi suomalaismiestä.
Saif al-Islam opiskeli insinööriksi Tripolissa, talouden maisteriksi Wienin yliopistossa ja tohtoriksi London School of Economicsissa (LSE). Hänen väitöskirjansa aihe LSE:ssä oli ”Kansalaisyhteiskunnan rooli demokratisoinnissa”. Libyan kansannousun alettua paljastui, että väitöskirja oli maksettu tilaustyö ja että Saif al-Islamin järjestö oli tehnyt yliopistolle suuria rahalahjoituksia. LSE:n johtaja Howard Davies joutui eroamaan. Libyassa hän toimi Libyan valtiollisen sijoitusrahaston Libyan Investment Authorityn johtajana ja oli tärkeässä roolissa neuvotteluissa länsimaiden kanssa Libyan pyrkiessä parantamaan suhteita näihin vuosien 2000 ja 2011 välillä. Hän oli mukana neuvottelemassa esimerkiksi Libyan ydinaseohjelmasta luopumisesta, sekä :n, Lockerbien pommi-iskun ja Berliinin yökerhoiskun 1989 uhrien omaisille annettavista korvauksista käydyissä neuvotteluissa. Hänen on sanottu olleen mukana myös neuvotteluissa, jotka päättyivät kiistanalaiseen ratkaisuun vapauttaa Lockerbien pommi-iskun tekijä Abdelbaset Ali Mohmed al-Megrahi vuonna 2009. Lukuisten länsimaiden kanssa käytyjen neuvottelujen ja sopimusten jälkeen Libyan vastaiset kansainväliset pakotteet lopulta poistettiin.
Kansainvälinen rikostuomioistuin antoi Saif al-Islam Gaddafista pidätysmääräyksen kesäkuussa 2011. Gaddafia syytetään rikoksista ihmisyyttä vastaan kansannousun aikana. Saif al-Islam pidätettiin lähellä Obarin kaupunkia Libyan eteläosassa yhdessä useiden avustajiensa kanssa 19. marraskuuta 2011.
Saif al-Islamin kolme sormea ovat vahingoittuneet niin, että ne joudutaan ehkä amputoimaan. Libyan television haastattelema kapinallissotilas kertoi kapinallisten päättäneen katkaista sormet vangitsemistilanteessa. Al-Islamin itsensä mukaan sormet vahingoittuivat Naton ilmaiskussa.
Saif al-Islam sai heinäkuussa 2015 kuolemantuomion Libyan vuoden 2011 sodan aikaisista sotarikoksistaan. Hän on kuitenkin kapinallisryhmän vankina, joten tuomiota ei pantutäytäntöön. Toukokuussa 2017 Gaddafia vankina pitänyt Abu Bakr al-Siddiq-pataljoona ilmoitti vapauttaneensa Gaddafin tämän Libyan itäosia hallussaan pitävän hallituksen armahdettua hänet. YK:n tukeman yleisen kansalliskongressin hallitseman tripolilaisen tuomioistuimen antama kuolemantuomio on edelleen voimassa.
Dion and the Belmonts
Dion and the Belmonts oli New Yorkissa vaikuttanut kvartetti ja teiniyleisön suosikki, jolla oli seitsemän Top 40 -hittiä Yhdysvaltain listoilla 1950-luvun lopulla ja vuonna 1960. Yhtyeen laulusolisti oli tuolloin Dion DiMucci ja levy-yhtiö Laurie Records.
Ennen yhteistyötään sekä Dion että Belmonts olivat erikseen newyorkilaisen Mohawk-levymerkin artisteja.
Dion and the Belmontsin tunnetuimpia kappaleita on parivaljakko Doc Pomus ja Mort Shumanin tekemä "A Teenager in Love", joka oli yhtyeen ensimmäinen Top 10 -hitti toukokuussa 1959. Korkeimmillaan sen listasijoitus oli viides. Kappaleen nimi oli alkujaan "Great to Be Young and in Love". Yhtyeen kappale "I Wonder Why" on tunnetuimpia doo-wop-kappaleita.
Dion siirtyi soolouralle vuonna 1960. 1970-luvun alussa yhtye julkaisi paluualbumin nimeltä "Reunion".
Hr. Ms. Sumatra (1921)
Hr. Ms. Sumatra oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Java-luokan kevyt risteilijä.
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä. Sen köli laskettiin 15. heinäkuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1920. Alus valmistui 26. toukokuuta 1926.
"Sumatra" palveli uransa alun lähinnä Hollannin Itä-Intiassa, josta se palasi kotimaahan modernisoitavaksi kesäkuussa 1938. Työ kuitenkin viivästyi Espanjan sisällissodan vuoksi, jolloin alus joutui saattuepalvelukseen. Modernisoinnin päätyttyä alus palveli koululaivana tehden 1939 kaksi koulutuspurjehdusta Välimerelle ja Skotlannin rannikolle.
Alus palveli toisessa maailmansodassa lähinnä saattueiden suojaamistehtävissä, ja se muun muassa kuljetti Alankomaiden hallitsijaperheen jäseniä Kanadaan. Aluksella havaittujen vikojen vuoksi se ei ollut kelvollinen taistelutehtäviin.
Alus upotettiin 9. kesäkuuta 1944 Ouistrehamissa osaksi Gooseperryn aallonmurtajaa, joka suojasi liittoutuneiden rakentamaa Mulberry-satamaa. Aluksen pääaseilla korvattiin Flores-luokan sluuppien tykit, jotka olivat kuluneet käyttökelvottomiksi.
Punk Lurex
Punk Lurex (ent. Punk Lurex OK) on tamperelainen melodista, yhteiskunnallisesti kantaa ottavaa 77-tyylistä punkkia soittava bändi. 
Yhtyeen musiikki on mollivoittoista, melodista (pop)punkkia. Sanoituksissa puututaan usein yhteiskunnallisiin epäkohtiin ja tuetaan mm. ympäristön- ja eläintensuojelua, suvaitsevaisuutta, tasa-arvoa ja aktiivista kansalaisvaikuttamista.
Punk Lurex OK perustettiin vuonna 1993. Alkuperäiskokoonpanossa soittivat basisti-laulaja Tiina Wesslin, kitaristi Riitta Suojanen, kitaristi Juha Helminen ja rumpali Jyrki Siukonen (ks. myös Kollaa kestää). Hiljaiset Levyt -yhtiö julkaisi bändin ensisinglen ”Tappajan silmät/Paalimajassa” vuonna 1994. "Tappajan silmät" on alkujaan The Adverts-yhtyeen "Gary Gilmore's eyes" -kappale vuodelta 1977. Vuonna 1995 Juha Helmisen korvasi kitaristi Jari ”Kukka” Kukkaisniemi.
Punk Lurex OK toimi aktiivisesti vuoteen 2003, johon mennessä siltä oli ilmestynyt single, 8 kappaleen ep, kolme pitkäsoittolevyä sekä yhteis-ep brittilegenda TV Smithin kanssa. Suomessa julkaisijana toimi Hiljaiset levyt. Useimmat levyt julkaistiin myös Saksassa, missä julkaisijana oli sikäläinen Teenage Rebel Records. Lukuisia Punk Lurexin biisejä päätyi myös saksalaisille punk-kokoelmille.
Vuoden 2003 loppupuolella Punk Lurex OK jäi lähes kuusi vuotta kestäneelle tauolle. Bändi palasi keikoille vuoden 2009 Puntala-rockissa. Uudessa kokoonpanossa soittavat Tiina Wesslinin ja Kukka Kukkaisniemen ohella kitaristi Pasi Jouhki ja rumpali Markus Saastamoinen.
Paluun yhteydessä bändin nimestä putosi pois loppuliite ”OK”. Seuraavana vuonna punk-levyihin erikoistunut Kämäset levyt -yhtiö julkaisi Punk Lurex OK -kokoelmavinyylin, jolle on kerätty bändin biisien parhaimmistoa vuosilta 1994-2003. Vuonna 2012 Punk Lurexilta ilmestyi neljäs pitkäsoitto "Puolesta ja vastaan".
Bandyliigakausi 2006–2007
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2006-2007 ratkaistiin kahdentoista joukkueen runkosarjan päätteeksi kahdeksan parhaan pudotuspeleillä. Tornion Palloveikot voitti neljännen perättäisen mestaruutensa.
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -systeemillä siten, että ensimmäinen ja tarvittaessa kolmas ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Välierät pelattiin paras kolmesta menetelmällä aloittaen paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Pronssikamppailu jouduttiin keskeyttämään hieman yli puolen tunnin pelaamisen jälkeen tilanteessa 3-3. Jää oli siinä vaiheessa mennyt vaaralliseen kuntoon. Vaihtoehtoina olivat uusintaottelu tai pronssin ratkaiseminen rankkareilla. Joukkueet päätyivät jälkimmäiseen vaihtoehtoon ja Narukerä onnistui neljässä rankkarissa OLS:n kolmea vastaan. 
Loppuottelu pelattiin 17. maaliskuuta Haaparannassa.
ToPV: Toni Vanha, Mikko Roivainen, Tuomas Mokko, Markku Aarni, Peter Norén, Jari Vaattovaara, Pekka Hiltunen, Jussi Hyry, Paulus Pörhölä, Jussi Karjalainen, Johannes Koivisto, Tommi Haarakoski, Jussi Harjuoja, Antti Ekman, Mika Jussila, Marko Herajärvi, Erkki Koivuranta, Jukka Ohtonen, Kimmo Ohtonen, Mikko Lukkarila, Igor Zolotarev.
Pistepörssin voitti OLS:n Samuli Niskanen 93 pisteellään.
Paikka nimeltä Plaston
Paikka nimeltä Plaston on Erkki Ahosen vuonna 1968 julkaisema tieteisromaani.
Helsinkiläinen biologian ja hyönteistieteen opiskelija Matti on retkellä suoalueella. Hän kohtaa oudon alumiinin värisen kiekon, joka johdattaa hänet tietokoneen ohjaamaan avaruusalukseen. Matti päätyy vieraalle planeetalle Plastonille. Hän toteaa, että täydellinen tekniikka takaa planeetan asukkaille täydellisen hyvinvoinnin ja kaiken tiedon. Plastonin asukkaiden koneet jatkavat edelleen toimintaansa, mutta asukkaat ovat ikään kuin henkisesti taantuneet sikiöasteelle. Tekniikan ylivoimaisuuden vuoksi planeetan asukkaat ovat käyneet tarpeettomiksi, turhautuneet ja jättäneet kaiken keskustietokoneen hoidettavaksi.
Piippua polttavassa, planeettaa tarkkailevassa hyönteistieteilijässä voi nähdä Ahosen minähahmoa. Tieteisromaani oli Ahoselle väline, jonka kautta hän pystyi tarkastemaan etäältä kiinnostuksen kohteitaan: teknistymistä, todellisuuden ja yhteiskunnan kehityksen luonnetta.
Planeetalla Matti tapaa naisbiologin, joka on noudettu Etelä-Afrikasta. Matti ja nainen rakastuvat. Tuotannolleen ominaisesti Ahonen keskittyy miehen kokemusmaailmaan. Voi tulkita, että nainen jää miehelle ikuisesti tuntemattomaksi.
Teos sai hyvän vastaanoton. Matti Rosvall kirjoitti "Aamulehdessä": ”Erkki Ahonen on kirjoittanut ensimmäisen suomalaisen vakavasti otettavan tieteisromaanin avartaen kotimaisia käsityksiä ainakin hivenen verran kohti tulevaisuutta, jota suomalainen kirjallisuus ei oikeastaan tunnusta lainkaan tuntevansa.” Science fiction -asiantuntija Jyrki Ijäksen mukaan "Paikka nimeltä Plaston" antoi lupauksen parempitasoisesta suomalaisesta tieteiskirjallisuudesta. Ahonen säilyi kuitenkin yksin 1970-luvun merkittävimpänä tieteiskirjailijana.
Jarmo Aaltosen mukaan Plastonin maailman yhtymäkohdat kirjoitusajan maailmaan ovat ilmeiset. Hänen mukaansa Ahonen näkee teknistyvän maailman vaarana inhimillisyyden katoamisen, mikäli tekniikkaa sovelletaan yksipuolisesti.
Jyrki Ijäs toteaa Ahosen pohtivan elämän kehityskaarta, älyllisen elämän rappion mahdollisuutta ja sen syitä. Vaikka Ahonen ei teoksessaan avaa yhtä monimutkaisia ajatuskuvioita kuin seuraavissa tieteisromaaneissaan, hän saa Plastonista kiintoisan vertailukohteen ihmisen kulttuurin kehitykseen.
Tietokonelapsi
Tietokonelapsi on Erkki Ahosen vuonna 1972 ilmestynyt toinen tieteisromaani.
Auto-onnettomuudessa kuolleen naisen syntymätön lapsi yhdistetään tietokoneeseen. Hallitus on antanut tutkijaryhmälle salaisen tehtävän, jossa sikiön erikoistumaton aivomassa pidetään elossa ja sitä kehitetään. Ahonen käyttää kybernetiikan käsitteistöä. Tutkijoiden mielestä yhteiskuntaa ovat hallinneet liiaksi tunteet, väärät ohjelmoinnit. Kertojaminänä oleva tiedemies kuvaa, kuinka on haluttu pyrkiä sisäerityksen tuottamista intohimoista vapaaseen älyyn. Tietokonelapselle annetaan puhdasta informaatiota, hänestä halutaan johdonmukainen, epäitsekäs päätöksentekijä yhteiskunnalle.
Jyrki Ijäs kirjoitti vuonna 1990 ilmestyneessä artikkelissaan suomalaisen tieteiskirjallisuuden historiasta, että "Tietokonelapsi" ja sitä seurannut "Syvä matka" ovat uuden kotimaisen tieteiskirjallisuuden merkittävimmät teokset.
Syvä matka
Syvä matka on Erkki Ahosen vuonna 1976 ilmestynyt kolmas tieteisromaani.
Ahonen jatkaa aikaisempien tieteisromaaniensa pohdintoja ottaen aiheekseen ihmisen tajunnan. Teos on juoneltaan yksinkertainen filosofinen romaani. Kaukaisessa tulevaisuudessa ihmiskunta on siirtynyt uudelle tiedostamisen tasolle.
Ahonen edusti tieteiskirjallisuuden filosofista perinnettä. "Helsingin Sanomien" Tuukka Kangasluoma kirjoitti, että Ahonen poimii käsitteitä laajalta alalta ja kehittelee niitä edelleen: taustasta löytyy yhteiskuntakybernetiikkaa, informaatioteoriaa, kvanttifysiikkaa, tähtitiedettä, biologiaa, psykoanalyysia, uskontotiedettä ja filosofiaa. "Syvä matka" pohti tietoisuuden merkitystä todellisuuden käsittämisessä. Ensimmäisissä tieteisromaaneissaan ja "Kuumatka"-päiväkirjassa Ahonen oli kehittellyt käsityksiään todellisuudesta ja yhteiskunnasta, jotka viimeisessä romaanissa ovat muovautuneet valmiiksi.
Ahosen tieteisteksteissä toistuu ajatus todellisuuden yleisistä rakenteista ja kehityksen säännönmukaisuuksista. "Syvän matkan" tulevaisuudessa on tultu uudelle laadulliselle tasolle, jolloin yleiset rakenteet ovat avautuneet ihmiselle. Rakenne on jotain yleistä säilyvyyttä, jota periaatteessa kaikki noudattaa. Suuri ja pieni samastuvat:
Ahonen pyrkii kuvailemaan asioita, joille ei nykykielessä ole vielä vastinetta, mikä tekee kirjan tekstistä varsin vaikeatajuista. Jossain määrin yksilökeskeisesti ja romanttisestikin Ahonen näkee luovasti ajattelevat henkilöt tiedostajina, jotka avaavat uusia ajattelun suuntia.
Henrika Ringbom
Henrika Ringbom (s. 20. lokakuuta 1962 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä. Vuonna 2011 ilmestyi Ruotsissa kustantamon ellerströms förlag julkaisemana "En gynnsam plats för hjärtat", valikoima Mirkka Rekolan runoja Ringbomin ruotsintamina. Koulutukseltaan Ringbom on filosofian kandidaatti Helsingin yliopistosta.
Romaani "Sonjan kertomus" sai Svenska litteratursällskapetin (SLS) Granberg-Sumeliuksen palkinnon vuonna 2006. Neljä vuotta myöhemmin SLS myönsi Ringbomin proosarunokokoelmalle "Händelser" palkinnon Harald ja Jenny Neoviuksen rahastosta. Ringbom sai SLS:n rahastoista palkinnot myös vuosina 1991, 1995 ja 2002. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Längmanska stiftelsenin rahastoista palkinto.
Ringbom oli vuonna 2014 ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi teoksella "Öar i ett hav som strömmar".
Reino Drockila
Reino Drockila (24. syyskuuta 1870 Pyhtää – 26. lokakuuta 1928 Neuvostoliitto) oli suomalainen faktori, sittemmin kirjapainon omistaja ja päätoimittaja sekä Suomen työväenpuolueen varhainen johtohenkilö. Hän oli ammatillisesti järjestäytynyt jo ennen puolueen perustamista, sillä hän kuului Suomen Kirjaltajaliiton Kotkan osastoon jo vuonna 1898. Hän on ollut Haminan työväenyhdistyksen puheenjohtajana jo vuonna 1893, jolloin työväenliike oli vielä wrightiläisessä vaiheessa eikä sosialistinen. Vuonna 1894 Reino Drockila ehdotti alustuksessaan, että tulisi pyrkiä lyhentämään työpäivän pituutta kymmentuntiseksi. Tästä työnantajapuoli kuuluu ”loukkaantuneen”.
Drockila oli ruotsinkielisen Arbetaren-lehden vastaavana toimittajana vuosina 1901–1903. Hän oli toimittamassa myös Yrjö Mäkelinin, Kössi Kaatran ja Vihtori Kososen kanssa 1906 Oikeus – sosialidemokratinen sanomalehti -nimistä lyhytikäistä julkaisua. Drockila ehti vaikuttaa myös Helsingin kaupunginhallinnossa
Reino Drockila oli edustajana työväenpuolueen ensimmäisessä varsinaisessa edustajakokouksessa Viipurissa vuonna 1901. Siellä hän kannatti yhteistoimintaa porvarillisten voimien kanssa. Tunnetussa Forssan puoluekokouksessa 1903 hän edusti virallisesti järjestävää paikallista Kuha-työväenyhdistystä. Siellä hän kuului vakuutuskysymysvaliokuntaan. Puolueen ylimääräisessä edustajakokouksessa Tampereella hän kuului kokouksen puheenjohtajistoon. Kenraalikuvernööri Bobrikovin sortokautena Drockila organisoi kutsuntalakkoagitaattoreita muun muassa Oulun seudulle. Vuoden 1905 suurlakon jälkeiseen Helsingin Rautatientorilla huudettuun senaattiin Drockila valittiin sosialidemokraattien edustajana. Kyseinen senaatti ei koskaan kokoontunut; sen sijaan marraskuun lopussa nimitettiin Mechelinin senaatti, jossa sosiaalidemokraatit eivät olleet mukana J. K. Karia lukuun ottamatta.
Omistajan nimellä toiminut kirjapaino Reino Drockila julkaisi muun muassa Lambert Valdemar Müllerin ja Emil Lehénin teoksia sekä "Työväen laulukirjan" vuonna 1903.
Neuvostoliittoon siirtynyt Drockila pidätettiin maaliskuussa 1928 vakoilusta syytettynä, tuomittiin lokakuussa ja teloitettiin neljä päivää myöhemmin. Hänet haudattiin Vagankovon hautausmaalle Moskovaan. Hänet rehabilitoitiin 1990-luvun alussa.
Tariffi
Tariffi ( 'hinnasto' < arab. "ta'rīf" 'ilmoittaa') on vahvistettu ja yleensä virallinen maksu- tai hintaluettelo. Tariffi voi viitata muun muassa kuljetusmaksuihin (seutuliikenteen yhteistariffi) tai tulleihin (tullitariffi). Esimerkiksi tullitariffiluettelon perusteella maahan tuodusta tavarasta kannetaan tulli. Maksuluettelon ohella tariffi voi tarkoittaa myös yksittäistä maksua.
The Astronaut Farmer
The Astronaut Farmer (televisioesityksessä nimellä "Unelma avaruudesta") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Michael Polishin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Billy Bob Thornton, Virginia Madsen, Max Thieriot, Jasper Polish, Logan Polish, Bruce Dern ja Bruce Willis. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Elokuvassa astronauttikoulutuksessa ollut Charles Farmer (Thornton), joka ei koskaan päässyt avaruuteen, alkaa rakentaa omaa avaruusrakettia kotitilallaan Texasissa. Hän onnistuu lopulta mutkikkaiden vaiheiden kautta laukaisemaan sen onnistuneesti.
Tom Blomqvist
Tom Leonard Blomqvist (s. 30. marraskuuta 1993 Cambridge) on brittiläis-ruotsalainen moottoriurheilija. Hän kilpailee brittiläisellä lisenssillä. Hänen isänsä on 1984 MM-Rallin maailmanmestari Stig Blomqvist. Vuodet 2012–2013 Blomqvist kuului Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan.
Blomqvist aloitti kilpauransa karting-sarjoissa, jossa hän kilpaili vuosina 2003–2008 voittaen useita mestaruuksia Uudessa-Seelannissa. Vuonna 2009 hän siirtyi kilpailemaan Ruotsin Formula Renault 2.0-sarjaan, ottaen viisi palkintokorokesijoitusta ja yhden voiton 14 ajetusta kilpailusta sijoittuen sarjan loppupisteissä kolmanneksi. Hän sijoittui samana vuonna Formula Renault NEZ Championship-sarjassa niin ikään kolmanneksi.
Vuonna 2010 Blomqvist voitti Britannian Formula Renault -sarjan mestaruuden 16-vuotiaana ollen kaikkien aikojen nuorin sarjan mestaruuden voittanut kuljettaja. Vuonna 2010 hän sai Autosport British Club Driver of the Year ja British Racing Drivers’ Clubin Henry Surtees -palkinnon suorituksistaan ja ajotaidoistaan.
Vuonna 2011 Blomqvist kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa. Hän loukkaantui EuroSpeedway Lausitzin radalla ajetussa kilpailussa ja joutui jättämään neljä viimeistä kilpailua väliin. Hän sijoittui kuitenkin loppupisteissä kuudenneksi saavuttaen yhden voiton. Vuonna 2012 Blomqvist ajoi Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 Blomqvist ajoi uudelleen perustetussa Euroopan Formula 3 mestaruussarjassa. Hän saavutti kauden aikana kolme kolmossijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2014 Blomqvist jatkoi samassa sarjassa. Hän saavutti kuusi voittoa, kuusi paalupaikkaa ja yhdeksän nopeinta kierrosta sijoittuen loppupisteissä sarjan toiseksi.
Vuonna 2015 Blomqvist kilpaili DTM-vakioautojensarjassa BMW:n autolla. Hän otti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa jo tulokaskaudellaan voitettuaan Oscherslebenissa sunnuntain kilpailun.
Footloose (vuoden 2011 elokuva)
Footloose on yhdysvaltalainen tanssielokuva vuodelta 2011. Se on samannimisen vuoden 1984 elokuvan uudelleenfilmatisointi. Sen pääosissa nähdään Julianne Hough, Kenny Wormald, Dennis Quaid ja Andie MacDowell. Elokuva kertoo nuoresta miehestä, joka muuttaa Bostonista pieneen etelän kaupunkiin ja protestoi kaupungin tanssikieltoa vastaan. Elokuva julkaistiin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 6. lokakuuta 2011.
The Bad Touch
The Bad Touch on yhdysvaltalaisen The Bloodhound Gang -yhtyeen singlekappale vuodelta 1999. Musiikkivideossa yhtyeen jäsenet pukeutuvat apinoiksi ja alkavat esittää villiä luontoeläintä.
Klas Dahlbeck
Klas Dahlbeck (s. 6. heinäkuuta 1991 Katrineholm, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesissa, jonne hän siirtyi vuoden 2015 maaliskuussa vaihoissa Antoine Vermetteen. Hän on suhteellisen isokokoinen puolustava puolustaja, jonka vahvuudet ovat peliäly ja sijoittuminen. Chicago Blackhawks varasi Dahlbeckin kolmannella kierroksella 79. pelaajana .
Dahlbeck on Katrineholm Hockeyn kasvatti. Hän edusti juniorina sittemmin Växjö Lakersia, jonka J18-joukkuetta Dahlbeck oli nostamassa I-divisioonasta J18 Elitiin keväällä 2008. Kaudella 2008–2009 hän debytoi miesten peleissä esiintyessään lainalla viidessä Ruotsin I-divisioonaottelussa Gislaveds SK:n riveissä.
Kaudeksi 2009–2010 Dahlbeck siirtyi Linköpings HC:n SuperElit-joukkueeseen. Hän kävi marraskuussa 2009 kahden ottelun mittaisella lainalla I-divisioonajoukkue Mjölby HC:ssa ja teki kauden aikana debyyttinsä myös Linköpingin Elitserien-joukkueessa, jossa Dahlbeck pelasi kuusi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kausi 2010–2011 oli Dahlbeckin tulokaskausi Elitserienissä. Hän teki 47 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa kahdeksan syöttöpistettä. NHL-seura Chicago Blackhawks varasi Dahlbeckin kolmannella kierroksella 79. pelaajana kesällä 2011.
Dahlbeck pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän debytoi Ruotsin A-maajoukkuessa kaudella 2010–2011 ja on pelannut yhteensä kymmenen A-maaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
ARA Cervantes (1925)
ARA Cervantes (runkonumero E1) oli Argentiinan laivaston Cervantes-luokan hävittäjä. Sen valmistus aloitettiin Espanjan laivaston Churruca-luokan nimikkoaluksena. Argentiinan hallitus lunasti aluksen 10. kesäkuuta 1926.
Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1925. Alus valmistui 3. syyskuuta 1927. Se saavutti koeajoissa ilman aseistusta 38,76 solmun nopeuden.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka loputtua aluksen keskilaivassa ollut tykki korvattiin kahdella kaksiputkisella 40 millimetrtin ilmatorjuntatykillä. Myöhemmin vielä kolmituumainen vaihdettiin kaksiputkiseen 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Alus luokiteltiin 1950-luvulla torpedoveneeksi. Se poistettiin alusluetteloista 24. kesäkuuta 1961.
Sukanen Ship Pioneer Village and Museum
Sukanen Ship Pioneer Village and Museum-niminen museo sijaitsee Moose Jawissa, Saskatchewanissa Kanadassa ja sisältää muun muassa kanadansuomalaisen 1800-luvulla Kanada ssa eläneen siirtolaisen Tom Sukasen Sontiainen-laivan.
ARA Juan de Garay (1925)
ARA Juan de Garay (runkonumerot E2 ja T2) oli Argentiinan laivaston Cervantes-luokan hävittäjä. Sen valmistus aloitettiin Espanjan laivaston Churruca-luokan aluksena "Alcalá Galiano". Argentiinan hallitus lunasti aluksen 10. kesäkuuta 1926.
Alus laskettiin vesille 2. marraskuuta 1925. Alus valmistui 3. syyskuuta 1927.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka loputtua aluksen keskilaivassa ollut tykki korvattiin kahdella kaksiputkisella 40 millimetrtin ilmatorjuntatykillä. Myöhemmin vielä kolmituumainen vaihdettiin kaksiputkiseen 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Alus luokiteltiin 1950-luvulla torpedoveneeksi. Se poistettiin alusluetteloista 25. maaliskuuta 1960.
ARA La Rioja (1929)
ARA La Rioja (runkonumero E4) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 1927 Brittensaarilta Cowesista J. Samuel White and Companyltä ja se laskettiin vesille 2. helmikuuta 1929. Alus valmistui 23. heinäkuuta 1929. Se saavutti koejoissa lähes 39 solmun nopeuden. Alus matkasi sisaralustensa kanssa Argentiinaan, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus oli matkannut lähes 5 800 merimailia Lissabonista Puerto Belgranoon ilman satamassa käyntiä.
Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
Altti Mäkinen
Altti Mäkinen (s. 14. maaliskuuta 1987 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Järvenpään Palloseuran riveissä. Vuosien 2006-2010 aikana hän kuului espoolaisen FC Hongan miehistöön, mutta ei onnistunut saavuttamaan seurassa peliaikaa Veikkausliigan tasolla. Vuonna 2011 edessä oli paluu takaisin kasvattajaseura JäPS:in riveihin. Pelipaikaltaan Mäkinen on maalivahti.
Hondurasin liberaalipuolue
Hondurasin liberaalipuolue () on hondurasilainen keskusta-vasemmistolainen liberaalipuolue, joka kuuluu kansainväliseen Liberal International -järjestöön. Hondurasin liberaalipuolue perustettiin 1891, ja se on Hondurasin vanhin puolue. Se on myös kansallispuolueen ohella toinen Hondurasin perinteisistä valtapuolueista.
Liberaalipuolueen juuret ovat Céleo Ariasin ja Marco Aurelio Soton edustamasta liberalismista, jonka tavoitteina kirkon ja valtion erottaminen, edustuksellinen hallinto ja talousliberalismi. Virallisesti se perustettiin Policarpo Bonillan hallintoaikana, vuonna 1891. Perinteisesti liberaalipuoluetta on pidetty uudistusmielisempänä ja antimilitaristisempana Hondurasin kahdesta valtapuolueesta. Kuva liberaaleista muuttui suuresti oikeistolaisen armeijaan kytköksissä olleen Roberto Suazo Córdovan hallituskaudella 1982–1986.
Liberaalipuolueen kannatus on ollut perinteisesti suurempaa kaupunkialueilla ja maan kehittyneemmässä osassa. Puolueen suurin kannatus on keskittynyt Atlántidan, Cortésin, Francisco Morazánin, El Paraíson ja Yoron departementteihin.
Keski-Amerikan suurtasavalta
Keski-Amerikan suurtasavalta oli Hondurasin, Nicaraguan ja El Salvadorin lyhytikäinen valtioliitto, joka kesti 1896–1898. Se oli yritys herättää uudelleen henkiin Keski-Amerikan liittotasavalta.
Keski-Amerikassa oli olemassa edelleen liittovaltioajatus, vaikka Keski-Amerikan liittovaltio oli hajonnut pian itsenäistymisensä jälkeen. Esimerkiksi Guatemalan Justo Rufino Barrios oli pyrkinyt liittovaltioon, kun hän johti 1870-luvulla maansa sotaan El Salvadoria vastaan. Hondurasin presidentti Policarpo Bonilla puolestaan kutsui kollegansa Amapalaan, kun britit olivat vetäytyneet Keski-Amerikasta. Honduras, Nicaragua ja El Salvador solmivat Amapalassa 20. kesäkuuta 1895 sopimuksen, jonka tavoitteena oli Keski-Amerikan suurtasavallan muodostaminen. Liittovaltio oli hauras, ja se hajosi jo 1898, pian perustuslain kirjoittamisen jälkeen.
Kari Savolainen (kenraali)
Kari Ilmari Savolainen (s. 15. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen upseeri ja eläkkeellä oleva prikaatikenraali. Hänet ylennettiin arvoon vuonna 1997.
Savolainen valmistui Kadettikoulun jalkaväkilinjalta vuonna 1963.Hänen viimeinen palveluspaikkansa oli Keski-Suomen sotilaslääni, jonka komentajana hän oli 1996-1999 jääden samalla eläkkeelle.
Savolainen on puolustusvoimissa palvelunsa jälkeen toiminut Maanpuolustuskoulutus ry:n (nykyinen Maanpuolustuskoulutusyhdistys) toiminnanjohtajana 2000-luvulla.
Operaatio Snow White
Operaatio Snow White oli skientologien vuosina 1973 - 1977 suorittama toimenpidesarja, jolla skientologikirkko pyrki hävittämään Yhdysvaltain hallituksen hallussa olevia aineistoja, joissa oli skientologiakirkon kannalta kielteisiä asioita. Noin 5000 kirkon jäsentä soluttautui 136 liittovaltion virastoon kuten Interpoliin, Yhdysvaltain verovirastoon ja oikeuslaitokseen sekä Yhdysvaltain lääkärijärjestöön AMA:han, kopioi papereita ja varoitti tulevista iskuista. Jäsenet myös murtautuivat virastoihin ja asensivat salakuuntelulaitteita.
Georgian yliopisto
Georgian yliopisto (University of Georgia, lyhenne UGA) on vuonna 1785 perustettu julkinen yliopisto Athensissa. Se sijaitsee 60 mailin päässä Atlantan keskustasta itäkoilliseen.
Georgian yliopisto oli koko Yhdysvaltain ensimmäinen osavaltion perustama yliopisto. Ensimmäiset oppilaat valmistuivat koulusta vasta vuonna 1804, 19 vuotta perustamisen jälkeen.
Koulun urheilujoukkueet kilpailevat NCAA:n korkeimmalla divisioontasolla. Näistä tunnetuin on amerikkalaisen jalkapallon joukkue Georgia Bulldogs.
Georgian yliopisto käsittää yhteensä 18 tiedekuntaa ja tarjoaa yli 140 tutkintoon johtavaa koulutushaaraa. Yliopiston pääkampus Athensissa on noin kolmen neliökilometrin ja lähes 400 rakennuksen laajuinen, ja sivukampukset sijaitsevat Tiftonissa ja Griffinissä ja satelliittikampukset Atlantassa ja Lawrencevillessä. Tutkijaresidenssit yliopistolla on Oxfordin yliopistossa, Italian Cortonassa ja Costa Rican Monteverdessä.
Yliopiston 13 kirjastoa käsittävät yhteensä noin 4,7 miljoonaa teosnimikettä.
U.S. News & World Report -lehti sijoitti Georgian yliopiston vuonna 2013 julkaisemassaan ”Best Colleges” -rankinglistassa Yhdysvaltain julkisten yliopistojen sijalle 21.
The Facts of Life
The Facts of Life on vuosina 1979-88 esitetty komediasarja, joka on spin-off Diff'rent Strokes televisiosarjalle. Sarjaa tehtiin yhteensä 201 jaksoa ja yhdeksän tuotantokautta. Sarjan päähenkilöitä esittivät muun muassa Charlotte Rae, Lisa Whelchel, Nancy McKeon, Mindy Cohn, Kim Fields, Cloris Leachman, MacKenzie Astin ja George Clooney. Sarjan ovat luoneet Dick Clair ja Jenna McMahon. Sarja voitti TV Land Awardin vuonna 2011.
Talk of the Town (Pretenders)
Talk of the Town on brittiläisen Pretenders-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1980. Singlen tuotti Chris Thomas ja äänitti Bill Price. Levy-yhtiö oli Real Records. Kansikuva on otettu Lontoossa Talk of the Townin edustalla.
Cuyamel Fruit Company
Cuyamel Fruit Company oli Sam Zemurrayn perustama yhdysvaltalainen hedelmäyritys, joka kuljetti banaaneja Puerto Cortésin sataman kautta. Zemurray myi yrityksensä United Fruit Companylle 1929. Cuyamel Fruit tuotti banaanin lisäksi sokeria ja omisti Hondurasista tuhansia hehtaareja maata ja rautateitä.
Cuyamel Fruit Companyn perustana oli Zemurrayn vuonna 1903 perustama Hubbard-Zemurray, josta United Fruit Company omisti pääosan. United Fruit vetäytyi 1910-luvulla ja Hubbard-Zemurray organisoitiin uudelleen, ja siitä muodostettiin 1911 Cuyamel Fruit Company. Yritys perusti pian La Limaan osaston, josta tuli Keski-Amerikan johtavia banaanintuottajia. La Liman banaanit tunnettiin laadustaan.
Cuyamel Fruit rekisteröityi osakeyhtiöksi Delawaressa 1923, mutta sen vuosittaisen kokoukset pidettiin silti New Orleansissa. Vuoden 1924 lopulla Cuyamel Fruitin ja sen Hondurasin paikallisyhtiön Cortes Companyn sekä tytäryhtiöiden Bluefields Fruit and Transportation Companyn ja the Sula Sugar Companyn yhteenlasketut varat olivat 3,97 miljoonaa dollaria. Cuyamel Fruit kasvoi 1920-luvulla maailman toiseksi suurimmaksi banaanien ja muiden trooppisten hedelmien myyjäksi United Fruitin jälkeen.
Cuyamel Fruitin ja United Fruitin välille kehkeytyi Pohjois-Amerikan markkinoilla hintakilpailu, joka päättyi, kun United Fruit osti kilpailijansa 32 miljoonalla dollarilla. Kaupan myötä United Fruitille siirtyi noin tuhat neliökilometriä banaanimaita, 15 höyrylaivaa, satamavarustuksia ja rautateitä. Cuyamel Fruitin johtajasta Zemurraystä tuli samalla United Fruitin suurin osakkeenomistaja, ja hän sai paikan yrityksen johtokunnasta. Kaupan ansiosta United Fruitin hallussa oli noin kaksi kolmasosaa Amerikan banaanimarkkinoista.
Ison-Britannian luterilainen kirkko
Ison-Britannian luterilainen kirkko (Lutheran Church in Great Britain) on luterilainen kirkko Isossa-Britanniassa.
Se on ollut vuodesta 1988 Luterilaisen maailmanliiton jäsen, ja sen jäsenmäärä on 1500. Vuonna 2010 se liittyi jäseneksi Porvoon kirkkoyhteisöön. Kirkolla on kahdeksan englanninkielistä seurakuntaa, minkä lisäksi se järjestää jumalanpalveluksia amharaksi yhdellä paikkakunnalla, kiinaksi yhdellä paikkakunnalla, oromoksi yhdellä paikkakunnalla, puolaksi kahdeksalla paikkakunnalla, swahiliksi kahdella paikkakunnalla ja tigrinjaksi yhdellä paikkakunnalla.
Andrea Agnelli
Andrea Agnelli (s. 6. joulukuuta 1975 Torino, Italia) on italialainen liikemies.
Agnelli toimii Juventuksen puheenjohtajana. Hän on myös Fiatin ja Exorin hallituksien jäsen.
Agnelli kuuluu maineikkaaseen samannimiseen teollisuussukuun.
Bob Jonesin yliopisto vastaan Yhdysvallat
Bob Jonesin yliopisto vastaan Yhdysvallat on vuodelta 1983 oleva Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös, jonka mukaan Internal Revenue Service eli verohallinto voi ilman kongressin lupaa kumota organisaation verovapauden.
Raamatuntulkintansa vuoksi Bob Jonesin yliopisto ei ottanut ennen vuotta 1971 lainkaan mustia opiskelijoita. Vuosina 1971–1975 se ei ottanut mustia opiskelijoita, jotka eivät olleet naimisissa. Vuoden 1975 jälkeen yliopisto hyväksyi mustat naimattomat opiskelijat, mutta ei edelleenkään opiskelijoita, jotka olivat naimisissa eri rotua olevan henkilön kanssa tai jotka kannattivat tällaisia suhteita. Yliopisto myös kielsi kahden eri rotua olevan opiskelijan seurustelun.
Ennen vuotta 1970 yksityisille oppilaitoksille myönnettiin verovapaus riippumatta niiden rotupolitiikasta. Näin ollen verovapauden sai myös Bob Jonesin yliopisto. Vuonna 1970 IRS:n säädökset muuttuivat. Verovapautta ei enää sallittu yksityiskouluille, joissa oli voimassa rotuerotteluun rinnastettavia käytäntöjä.
IRS kertoi yliopistolle aikovansa peruuttaa sen verovapauden, ja yliopisto nosti IRS:ää vastaan kanteen. Lukuisten eri oikeusjuttujen jälkeen asia eteni korkeimpaan oikeuteen, joka päätti toukokuussa 1983 asiasta äänin 8–1.
ARA Mendoza (1929)
ARA Mendoza (runkonumero E3) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 1927 J. Samuel White and Companyltä Cowesista ja se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1928. Alus valmistui 24. tammikuuta 1929. Se saavutti koejoissa 38 solmun nopeuden.
Alus matkasi Argentiinaan yhdessä sisaralustensa kanssa, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
ARA Tucumán (1929)
ARA Tucumán (runkonumero E5) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 1927 J. Samuel White and Companylta Cowesista ja se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1928. Alus valmistui 3. toukokuuta 1929. Se saavutti koejoissa 38 solmun nopeuden.
Alus matkasi Argentiinaan yhdessä sisaralustensa kanssa, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus oli matkannut lähes 5 800 merimailia Lissabonista Puerto Belgranoon ilman satamassa käyntiä. Alus palveli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1958 alus muutettiin sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
Lijiangin vanhakaupunki
Lijiangin vanhakaupunki () on noin 800 vuotta vanha vanhakaupunki ja Unescon maailmanperintökohde Lijiangissa, Yunnanin maakunnassa Kiinassa. Vanhakaupunki lisättiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1997.
John Elkann
John Philip Jacob Elkann (s. 1. huhtikuuta 1976 New York, New York, Yhdysvallat) on italialainen liikemies.
Elkann on toiminut vuodesta 2010 Fiatin hallituksen puheenjohtajana. Hän on myös Ferrarin ja Fiat Chryslerin hallitusten puheenjohtaja sekä Exorin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Elkann kuuluu maineikkaaseen Agnellin teollisuussukuun.
ARA Misiones (1937)
ARA Misiones (runkonumerot E11, T11 ja D11) oli Argentiinan laivaston Buenos Aires -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta ja se laskettiin vesille 23. syyskuuta 1937. Alus valmistui 5. syyskuuta 1938.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen sen puolen tuuman konekiväärit korvattiin kahdella yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Se luokiteltiin 1952 torpedoveneeksi (), jolloin sen runkonumeroksi tuli T11 ja edelleen 1957 hävittäjäksi () runkonumerolla D11. Aluksen takimmaiset torpedoputket poistettiin 1956 ja etummainen etsintävalotasanne suurennettiin ja sille asennettiin kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samassa yhteydessä alus varustettiin tutkalla. Se romutettiin 1974.
ARA Santa Cruz (1937)
ARA Santa Cruz (runkonumerot E12, T12 ja D12) oli Argentiinan laivaston Buenos Aires -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta ja se laskettiin vesille 3. marraskuuta 1937. Alus valmistui 26. syyskuuta 1938.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen sen puolen tuuman konekiväärit korvattiin kahdella yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Se luokiteltiin 1952 torpedoveneeksi (), jolloin sen runkonumeroksi tuli T12 ja edelleen 1957 hävittäjäksi () runkonumerolla D12. Aluksen takimmaiset torpedoputket poistettiin 1956 ja etummainen etsintävalotasanne suurennettiin ja sille asennettiin kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samassa yhteydessä alus varustettiin tutkalla. Se poistettiin alusluettelosta 1973.
ARA San Juan (1937)
ARA San Juan (runkonumerot E9, T9 ja D9) oli Argentiinan laivaston Buenos Aires -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä ja se laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1937. Alus valmistui 23. maaliskuuta 1938.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen sen puolen tuuman konekiväärit korvattiin kahdella yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Se luokiteltiin 1952 torpedoveneeksi (), jolloin sen runkonumeroksi tuli T9 ja edelleen 1957 hävittäjäksi () runkonumerolla D9. Aluksen takimmaiset torpedoputket poistettiin 1956 ja etummaista etsintävalotasannetta suurennettiin ja sille asennettiin kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samassa yhteydessä alus varustettiin tutkalla. Se poistettiin palveluksesta 1973.
ARA San Luis (1937)
ARA San Luis (runkonumerot E10, T10 ja D10) oli Argentiinan laivaston Buenos Aires -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä ja se laskettiin vesille 23. elokuuta 1937. Alus valmistui 23. maaliskuuta 1938.
Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen sen puolen tuuman konekiväärit korvattiin kahdella yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Se luokiteltiin 1952 torpedoveneeksi (), jolloin sen runkonumeroksi tuli T10 ja edelleen 1957 hävittäjäksi () runkonumerolla D10. Aluksen takimmaiset torpedoputket poistettiin 1956 ja etummainen etsintävalotasanne suurennettiin ja sille asennettiin kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samassa yhteydessä alus varustettiin tutkalla. Se poistettiin palveluksesta 3. toukokuuta 1971.
Mrika
Mrika on Preng Jakovan säveltämä ooppera, jota pidetään ensimmäisenä albanialaisena oopperana. Sen albaniankielinen libretto on Llazar Siliqin käsialaa. Teos kantaesitettiin Shkodërissa vuonna 1958 nelinäytöksisenä versiona, ja nykyisin käytetty kolminäytöksinen versio kantaesitettiin Tiranassa joulukuussa 1959.
"Mrika" perustuu Jakovan ja Siliqin aiemman yhteistyön tuloksena syntyneeseen kaksikohtauksiseen "Dritë mbi Shqipëri" -teokseen, joka oli kantaesitetty Tiranassa heinäkuussa 1952.
Scaglietti
Scaglietti oli italialainen autojen muotoilu- ja korinrakennusyritys, jonka perusti 1951 Sergio Scaglietti (9. tammikuuta 1920 – 20. marraskuuta 2011) autokorjaamoksi. Se sijaitsi vastapäätä Ferraria tien toisella puolella Maranellossa Modenan lähellä. Yritys valmisti 1950-luvulla useita Ferrarin kilpa-autoja. Kaikissa Scagliettin suunnittelemissa autoissa luki Scaglietti & C. mutta Scagliettin rakentamissa ulkopuolisten suunnittelemissa malleissa ei ollut. Eräät Ferrarin tavoitelluimmista malleista, kuten 250 California, 250 GTO ja 250 Tour de France, suunnitteli Pinin Farina ja rakensi Scaglietti.
Scagliettin suunnitelmien omistusoikeus on nykyisin Ferrarilla. Scagliettin suunnittelemia malleja:
Antioquia-luokka
Antioquia-luokka oli Kolumbian laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kaksi alusta. Alukset tilattiin Yarrow Shipbuildersilta. Alukset olivat alun perin Portugalin 12. kesäkuuta 1931 tilaamat Douro-luokan alukset "Tejo" ja "Douro". Kuitenkin Kolumbian ja Perun poliittisen tilanteen kiristyessä Kolumbia totesi olevansa ilman laivastoa, joka suojelisi maan pitkää sekä Karibianmeren että Tyynenmeren rannikkoa. Kolumbia pyysi apua Portugalilta, joka tarjosi mahdollisuuden lunastaa valmistumassa olevat aluksensa. Alusten hankinta tasapainotti alueen tasapainoa Perun hankittua vuonna 1933 Virosta kaksi hävittäjää.
Fade to Red
Fade to Red on laulaja-lauluntekijä Tori Amosin musiikki-DVD vuodelta 2006. DVD on kokoelma Amosin musiikkivideoista vuosilta 1992–2005. Se sisältää myös Amosin kommentteja videoista. Kokoelman julkaisi Rhino Entertainment.Bonusvideot
Bonusvideot
Shelagh Delaney
Shelagh Delaney (25. marraskuuta 1938 – 20. marraskuuta 2011) oli englantilainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin teoksensa on esikoisnäytelmä "A Taste of Honey" (1958, suom. "Hunajan maku"), jonka hän kirjoitti 18-vuotiaana.
Delaney kuului Britanniassa 1950-luvun lopulla syntyneeseen, näytelmäkirjailija John Osbornen näytelmällään "Nuori viha" aloittamaan ”nuorten vihaisten miesten” kirjoittajasukupolveen, ja häntä kutsutaankin siksi usein ”nuoreksi vihaiseksi naiseksi”. Ryhmän arkisia ja todenmukaisia näytelmiä kutsutaan usein ”tiskipöytärealismiksi”.
"A Taste of Honey" kantaesitettiin 27. toukokuuta 1958. Sen Broadway-versio sai New York Drama Critics’ Circlen palkinnon näytäntövuoden 1960–1961 parhaana ulkomaisena näytelmänä. Suomessa "Hunajan makua" esitettiin viidessä ammattiteatterissa 1960-luvun puolenvälin paikkeilla.
Delaney teki näytelmien lisäksi useita radiokuunnelmien ja elokuvien käsikirjoituksia. Yhdessä ohjaaja Tony Richardsonin kanssa hän laati käsikirjoituksen myös esikoisnäytelmänsä elokuvasovitukseen "Hunajan maku" (1961), josta heidät palkittiin parhaan käsikirjoituksen Bafta-palkinnolla. Muita Delaneyn käsikirjoittamia elokuvia ovat esimerkiksi "Charlie Bubbles – haihattelija" (1967) ja "Tanssi tuntemattoman kanssa" (1985).
Justus Vajanne
Justus Vajanne (s. 17. maaliskuuta 1977 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aikuisten tasolla Vajanne pelasi Atlantiksen, Allianssin, IFK Mariehamnin ja FC Viikinkien riveissä päästen tekemään debyyttinsä Veikkausliigassa 22. huhtikuuta 2001 ottelussa Jazzia vastaan. Uransa viimeiset vuodet hän pelasi Viikingeissä, kunnes lopetti uransa vuonna 2010.