hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Robert Huff
Robert Huff (s. 25. joulukuuta, 1979 Cambridge) on brittiläinen kilpa-autoilija. Hän on kilpaillut vuodesta 2005 lähtien World Touring Car Championship-sarjassa.
Huff kilpaili Karting -sarjoissa vuodet 1992-1997, kunnes hän siirtyi kilpailemaan Britannian Formula Ford-sarjaan vuonna 1998. Vuonna 2000 Huff voitti Formula Vauxhall -sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Huff ajoi Britannian Formula Renault-sarjassa. Vuonna 2002 Huff ajoi ensimmäisen kerran koppiautosarjoissa kilpaillen Renault Clio Cup-sarjassa. Vuonna 2003 Huff kilpaili SEAT Cupra Championship, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Huff ajoi British Touring Car Championship-sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan seitsemänneksi. Vuodesta 2005 lähtien Huff on ajanut WTCC-sarjassa saavuttaen ensimmäisellä kaudellaan 3 pistettä ja sijoittuen sarjan 21:ksi. Vuonna 2006 Huff jatkoi sarjassa saavuttaen ensimmäisen WTCC-voittonsa sijoittuen sarjan 16:ksi. Vuonna 2007 Huff ajoi neljästi podiumille, joka sisälsi myös yhden voiton. Hän sijoittui sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2008 Huff otti kaksi voittoa ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 hän otti kolme voittoa, mutta jäi sarjassa viidenneksi. Vuonna 2010 Huff ajoi kolme voittoa ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2011 Huff taisteli sarjan mestaruudesta tiimikaverinsa Yvan Mullerin kanssa. Huff otti kahdeksan voittoa kauden aikana, mutta jäi lopulta sarjan toiseksi. Vuonna 2012 Huff pystyi viimein voittamaan WTCC-sarjan mestaruuden.
Alfredo Schäffler
Alfredo Schäffler (s. 18. tammikuuta 1941) on itävaltalaissyntyinen, Brasiliassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brasiliaan 16. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Parnaíban hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 15. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Fenelon Câmara Filho, jota avustivat Joaquim Rufino do Rêgo ja Augusto Alves da Rocha.
21. helmikuuta 2001 Schäffleristä tuli Parnaíban piispa.
Harri Räty
Harri Räty on suomalainen elokuvaaja. Hän on toiminut kuvaajana noin 50:ssä elokuvassa ja televisiosarjassa. Muista töistä mainittakoon tuottajana oleminen elokuvissa Riisuttu mies (2006), Erakkorapu (1998) ja Pidetty hiljainen mies (1994).
Elmar Fischer
Elmar Fischer (s. 6. lokakuuta 1936 Feldkirch) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bruno Wechner 29. kesäkuuta 1961. Hänet nimitettiin Feldkirchin hiippakunnan piispaksi 24. toukokuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Klaus Küng, jota avustivat Alois Kothgasser ja Alfredo Schäffler.
Fischer jäi eläkkeelle 15. marraskuuta 2011.
Seppo Jolkkonen
Seppo Jolkkonen (s. 14. joulukuuta 1946) on suomalainen jääpalloilija, jääpallovalmentaja ja toimittaja. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Hänen edustamansa seurat olivat Veitsiluodon Vastus, Oulun Luistinseura, Porvoon Akilles ja porvoolainen Sakta Farten. Mainetta Seppo Jolkkonen saavutti jääpallomaalivahdin roolissaan, josta voi mainita WP-35:n sivuilla annettu kommentti: ”"Vastuksen hurjaheittoinen torjuja, jota myös OLS ja maajoukkue hyödynsivät"” .
Vuonna 1962 15-vuotiaana Veitsiluodon Vastuksessa aloittamallaan jääpallouralla Seppo Jolkkonen on saavuttanut pelaajana seitsemän SM-kultaa, joista neljä Vastuksessa (1969, 1972, 1973 ja 1974) ja kolme OLS:ssa (1975, 1976 ja 1977). Hän oli OLS:n Maailman cupin Ruotsin Ljusdahlissa vuonna 1976 voittaneessa joukkueessa. MM-kisoissa hän saavutti yhden hopean ja viisi pronssia. MM-kisojen all stars -joukkueeseen hänet valittiin 1971. Jääpallomaaotteluita pelaajauralla Seppo Jolkkoselle kertyi kaikkiaan 56 .
Pelaajauransa Jolkkonen päätti Porvoossa, jossa hän edusti ensin Akillesta vuodesta 1977 sitten Sakta Fartenia vuoteen 1981. Pelaajauran jälkeen hän siirtyi valmentajaksi. Nuorten maajoukkueen valmentajana toimi vuosina 1981–1983, A-maajoukkueen valmentajana 1983–1989 ja 1993–1995. Valmentajan roolissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Sen jälkeen hän toimi vielä vuonna 2004 Suomen naisten MM-joukkueen valmentajana. Porvoon Akilleksen mestaruussarjajoukkueen valmentajana hän oli vuosina 1981–1983, 1988–1989 sekä loppukauden 1993–1994. Vuoden jääpallovalmentajaksi hänet valittiin vuosina 1984, 1987 ja 1989.
Siviiliurallaan hän työskenteli Kemissä Veitsiluoto Oy:n palveluksessa, Oulussa Pohjolan Kaapeli Oy:n palveluksessa ja siirryttyään Porvooseen toimittajana Uusimaa-lehdessä.
Erityisesti jääpalloon erikoistuneena selostajana Seppo Jolkkonen on ollut mukana televisioitujen MM-kisojen otteluiden ja jääpallon bandyliigan loppuotteluiden selostajana.
Muina lajeina Seppo Jolkkosella ovat olleet uransa alkuvaiheessa Kemissä jääpallon rinnalla pesäpallo ja myöhemmin golf.
Orlando Romero Cabrera
Orlando Romero Cabrera (s. 21. joulukuuta 1933) on uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Montevideon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gubalianan titulaaripiispaksi 26. toukokuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Gottardi Cristelli, jota avustivat Raúl Horacio Scarrone Carrero ja Pablo Jaime Galimberti di Vietri.
Romero Cabrera sai 25. lokakuuta 1994 nimityksen Canelonesin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. helmikuuta 2010.
Ojakkalan Visa
Ojakkalan Visa on Vihdissä, Ojakkalan kylän alueella toimiva urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1967, kun kylän urheiluaktiivit halusivat irrottaa Kalevan Viestin Ojakkalan alajaoston omaksi, itsenäiseksi seurakseen. Visan alkuperäisiksi lajeiksi valiintuivat hiihto, yleisurheilu ja palloilu. Nykyisin seura toimii Vihdin Viestin alaisuudessa ja sen lajeina ovat hiihto, yleisurheilu, kuntoliikunta, lentopallo, tennis ja pesäpallo. Lentopallossa seuran miesten edustusjoukkue pelaa 4-sarjassa.
Seuran kotisivut
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1914
Suomen hiihtomestaruudesta kilpailtiin Jyväskylässä 1. maaliskuuta 1914. Miehillä oli ohjelmassa 30 kilometrin kilpailu. Mestaruuden vei Iisalmen Visaa edustanut Joonas Ryhänen ja saman seuran Lauri Kiiskinen otti hopeaa. Naisten 5 km:n mestaruuden voitti Tilda Sakki, Vehkalahden Veikot. Lisäksi järjestettiin kilpailu pojille – mestari A. Hujanen, Lapinlahden Yritys ja ikämiehille – M. Koivisto, Jyväskylän Kisa-Toverit.
Mäkihypyn Suomen-mestaruuden 1914 voitti Sulo Jääskeläinen (myöh. Usa) Viipurin Pontevasta.
Kilpailu suoritettiin yhteislähtönä. Kolmisenkymmentä kilpailijaa starttasi.
Jussi Niska ja Santeri Tasa keskeyttivät.
Kilpailu suoritettiin yhteislähtönä.
SVUL:n ensimmäiset mäenlaskumestaruuskilpailut järjesti Viipurin Suksimiesten seura 22. helmikuuta Viipurissa. Osanottajia oli ainoastaan Viipurista. Mäen huonosta kunnosta johtuen, oli kilpailijoille annettava lupa kaatua alempana mäessä, etteivät olisi katkoneet suksiaan kivikossa.
Karula
Karula on kylä ja entinen kunta Valgan kunnassa Valgamaan maakunnassa, Virossa. Se sijaitsee Valgan kaupungin itäpuolella.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistettiin Valgan kaupunki sekä Karulan, Tahevan, Tõllisten ja Õrun kunnat uudeksi Valgan kunnaksi.
Sen asukasluku oli 1 006 (1.1.2012), pinta-ala 229,9 neliökilometriä ja asukastiheys 4,5 asukasta neliökilometrillä.
Vuonna 2011 Karulan kunnassa oli 902 asukasta, joista 828 (91,8 %) oli virolaisia, 48 (5,3 %) venäläisiä ja 24 (2,7 %) muita kansallisuuksia.
PUE
PUE ("Power Usage Effectiveness" tai "Power Utilization Effectiveness") on suhdeluku, jolla kuvataan tietokonekeskusten energiatehokkuutta.
PUE lasketaan jakamalla konesalin käyttämä kokonaissähköenergia pelkkien IT-laitteiden käyttämä sähköenergialla. PUE-luvun teoreettinen minimi on 1, mikä tarkoittaisi sitä, että tietokonekeskuksessa käytetään sähköä vain IT-laitteisiin eikä lainkaan esimerkiksi jäähdytykseen tai valaistukseen. IT-laitteiden käyttämä sähköenergia sisältää palvelinten lisäksi verkkolaitteiden ja tallennuslaitteiden kuluttaman energian.
Alan toimijoiden järjestö The Green Grid arvioi vuonna 2012, että olemassaolevien konesalien PUE-luvut vaihtelevat 1,1:n ja 3,0:n välillä.
Hongiston Tarmo
Hongiston Tarmo on lohjalainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1946 Lohjan Urheilijoiden alajaostoksi. Tuolloin seuran ohjelmistoon kuuluivat yleisurheilu, hiihto, lentopallo ja kuntoliikunta. Omaksi seurakseen Tarmo irtautui vuonna 1991, jolloin myös lentopallosta tuli seuran ainut laji. Kaudella 2011-2012 seuran miesten edustusjoukkue pelaa 4-sarjassa ja naisten edustusjoukkue 3-sarjassa.
Lights Volley
Lights Volley on tuusulalainen lentopalloseura, joka on perustettu vuonna 1990. Seuran edustusjoukkue pelaa tällä hetkellä miesten III-sarjassa.
Seuran kotisivut
Rekolan Raikas
Rekolan Raikas on vantaalainen urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1929 ja sen toiminta on perustunut alusta lähtien yleisurheilun ja hiihdon harrastamiseen. Näiden lajien lisäksi seurassa on vaihtelevalla menestyksellä ollut mukana myös muita lajeja ja nykyisin lajivalikoimaan kuuluu yleisurheilun ja hiihdon lisäksi lentopallo, joukkuevoimistelu, rytminen voimistelu, paini, kuntoliikunta ja tanssi.
Lentopallossa seuralla on kolme edustusjoukkuetta; miehissä kaksi ja naisissa yksi. Naisten edustusjoukkue pelaa 3-sarjassa ja miesten joukkueet 4-sarjassa ja 5-sarjassa.
Seuran kotisivut
Bag of Bones (albumi)
Bag of Bones on ruotsalaisen hard rock -yhtye Europen vuoden 2012 huhtikuussa julkaistu yhdeksäs albumi.
Korson Palloilijat
Korson Palloilijat on vantaalainen palloilulajeihin keskittynyt urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1959 lajinaan jalkapallo. Nykyisin seuran riveissä pelataan jalkapallon lisäksi lentopalloa, kaukalopalloa ja salibandya.
Kaukalopallossa seuran edustusjoukkue pelaa V-divisioonaa. Lisäksi seuralla on kaksi joukkuetta ikämiesten harrastesarjoissa. Lentopallossa seuran edustusjoukkue pelaa 4-sarjassa.
Seuran kotisivut
Pitkänokkapyyt
Pitkänokkapyyt ("Rhizothera") on aitokanojen heimoon kuuluva kanalintusuku. Pitkänokkapyiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Luettelo pikkuplaneetoista: 240001–241000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
240001:stä ja päättyen 241000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 241001–242000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
241001:stä ja päättyen 242000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 242001–243000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
242001:stä ja päättyen 243000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 243001–244000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
243001:stä ja päättyen 244000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
WAMPAS Baby Stars
WAMPAS Baby Stars oli mainoskampanja, jota sponsoroi Yhdysvaltain "Western Association of Motion Picture Advertisers" -mainostajaryhmä, joka valitsi vuosittain kolmetoista (neljätoista vuonna 1932) nuorta lupaavaa näyttelijätärtä, joiden WAMPAS uskoi olevan elokuvatähteyden kynnyksellä. WAMPAS valitsi "baby starsit" vuosina 1922–1934, ja vuotuiset palkinnot jaettiin heille WAMPAS Frolic -gaalassa. Valitut saivat laajaa huomiota mediassa. Baby starseja ei valittu eikä palkintoja jaettu ollenkaan vuosina 1930 ja 1933. WAMPAS Baby Stars päättyi vuoden 1934 jälkeen, jolloin viimeiset baby starsit valittiin ja palkittiin. WAMPAS-palkinnot lopetettiin suurien studioiden painostuksesta, koska studiot olivat huolissaan siitä, että WAMPAS voisi käyttää liikaa valtaa heidän tähtiinsä.
Elokuussa 2018 kuollut Mary Carlisle (s. 1914) oli viimeinen elossa ollut baby stariksi valittu ja palkittu näyttelijätär. Hänestä tuli viimeinen elossa oleva baby star Gloria Stuartin kuoleman (2010) ja Barbara Kentin kuoleman (2011) jälkeen.
Vuonna 1956 ryhmä alkuperäisiä baby star -tähtiä, muun muassa vuoden 1932 baby stareihin kuuluva Ginger Rogers, valitsi joukon kaunottaria uudeksi baby star -ryhmäksi. Kuitenkaan Western Association of Motion Picture Advertisers -mainostajaryhmää ei ollut enää olemassa, ja ajatus uudesta vuosittaisesta baby star -mainoskampanjasta hajosi. Valinnat kuitenkin tehtiin, ja tällä kertaa viisitoista "babiesta" valittiin: Phyllis Applegate, Roxanne Arlen, Joleen Brand, Donna Cooke, Barbara Huffman (myöhemmin Eden), Jewell Lain, Barbara Marx, Lita Milan, Norma Nilsson, Ina Poindexter, Violet Rensin, Dawn Richard ja Delfin Thursday.
Luettelo pikkuplaneetoista: 244001–245000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
244001:stä ja päättyen 245000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 245001–246000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
245001:stä ja päättyen 246000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 246001–247000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
246001:stä ja päättyen 247000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 247001–248000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
247001:stä ja päättyen 248000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 248001–249000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
248001:stä ja päättyen 249000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 249001–250000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
249001:stä ja päättyen 250000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lumipyyt
Lumipyyt ("Tetraophasis") on aitokanojen heimoon kuuluva kanalintusuku. Lumipyiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia, metsälumipyy ("Tetraophasis szechenyii") ja lumipyy ("Tetraophasis obscurus").
Nick Zano
Nick Zano (s. 8. maaliskuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on ehkä parhaiten tunnettu televisiosarjasta "Sisko ja sen sisko" (2003–2006), missä hän esiintyi Vincen roolissa 54 jaksossa.
Zano on toiminut juontajana MTV:llä "Movie House"ssa ja tositv-sarjassa "Why Can't I Be You?" Zano esiintyi viidessä jaksossa televisiosarjoissa "Puumanainen" (2009) ja "Melrose Place" (2010). Hän on vieraillut toistuvasti sarjoissa "Tyhjätaskut" (2011–) ja "90210" (2012–). Hän on esiintynyt myös elokuvissa kuten "The Final Destination 3D.
Ō
Ō (ō), latinalainen aakkonen o ja pituusmerkki (engl. latin letter o with macron), on O-kirjaimen tarkkeellinen muunnos.
Ō-kirjain esiintyy muun muassa liivin kielen oikeinkirjoituksessa. Kirjainta käytetään tarvittaessa osoittamaan latinankielisten sanojen "o"-äänteen pituutta. Käytäntö on lainattu uralilaiseen foneettiseen aakkostoon ja suomen kielen tutkimukseen, ja siksi pientä ō-kirjainta näkee suomen pitkän "o":n merkkinä muun muassa Nykysuomen sanakirjan ja eräitten suomalaisten kielenhuolto-oppaitten ääntämisohjeissa. Ō-kirjaimella merkitään pitkää "o"-äännettä laajalti (vaihtoehtoja on) myös kirjoitettaessa japanin kieltä niin sanotulla Hepburn-järjestelmällä. Samantapaisia käyttöjä Ō-kirjaimella on ainakin arabian, kreikan, muinaisenglannin ja sanskriitin transkriptioissa ja translitteraatioissa.
Osvaldo Ríos
Osvaldo Ríos (synt. Osvaldo Ríos Alonso; 25. lokakuuta 1960 Carolina, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä, malli, laulaja ja kitaristi. Hänellä on armenialaiset sukujuuret. Hän on parhaiten tunnettu telenoveloista. Ríos on näytellyt lukuisissa saippuaoopperoissa kuten "Abrazame muy Fuerte", "Kassandra" ja "La Viuda de Blanco" (1966).
Hän näytteli Alejandro de la Vegaa vuonna 2007 valmistuneessa telenovelassa "Zorro – miekka ja ruusu".
Metsätähtimö
Metsätähtimö ("Stellaria longifolia") on pienikukkainen, metsissä kasvava kohokkikasvien heimoon kuuluva kasvi.
Monivuotinen metsätähtimö kasvaa 15–25 cm korkeaksi. Kasvi on koheneva ja hento, mutta muodostaa usein tiiviitä kasvustoja. Varsi on runsashaarainen ja ainakin alaosasta pienistä, läpikuultavista nystermistä karhea. Vastakkain olevat, ruodittomat lehdet ovat tasasoukan suikeita tai kapean vastapuikeita, väriltään vaalean- tai kellanvihreitä, karhealaitaisia ja tyveltä usein harvaripsisiä. Kukinto on runsaskukkainen kaksihaarainen viuhko, joka joskus on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinnon tukilehdet ovat kalvomaisia ja kaljuja. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat epäselvästi suonisia ja kaljuja. Verholehtien kanssa samanpituiset, valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia ja 2–3 mm pitkiä. Emiö on kolmilehtinen. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä. Suomessa metsätähtimö kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lyhyt kota. Siemen on kooltaan noin 0,9 mm.
Suomessa tavattavista tähtimölajeista metsätähtimö muistuttaa eniten heinätähtimöä ("S. graminea").
Metsätähtimö risteytyy yleisesti pohjantähtimön ("S. borealis") kanssa. Risteymää kutsutaan nimellä viitatähtimö ("S." x "alpestris"). Risteymä muistuttaa ulkonäöltään lähinnä pohjantähtimöä.
Metsätähtimön levinneisyysalue on sirkumpolaarinen ja keskittyy pohjoiselle havumetsävyöhykkeelle. Euroopassa se on itäinen laji, jonka pääesiintymisalue ulottuu Norjasta Ruotsin ja Suomen läpi Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle. Muualla Euroopassa sitä kasvaa Alppien alueella, Itä-Saksassa, Puolassa ja Romaniassa. Levinneisyysalue jatkuu Venäjältä itään Aasian puolelle läpi Keski- ja Etelä-Siperian aina Tyynelle valtamerelle saakka. Lajia kasvaa myös Pohjois-Japanissa. Pohjois-Amerikassa metsätähtimö on levinnyt Alaskan eteläosista suurimpaan osaa Kanadaa ja Yhdysvaltojen pohjois- ja keskiosia.
Suomessa metsätähtimöä kasvaa koko maassa. Laji on paikoitellen hyvin yleinen aina Oulun korkeudelle saakka. Pohjoisempana laji harvinaistuu ja puuttuu korkeimmilta tunturialueilta.
Nimensä mukaisesti metsätähtimö on metsien laji. Sitä kasvaa tuoreissa ja soistuvissa kuusikoissa, kivikkoisilla lehtorinteillä, joenvarsipensaikoissa ja ruokokorvissa. Metsätähtimöä tapaa myös usein hakkuuaukeilla ja voimalinja-aukoilla, joissa se saattaa muodostaa suuria, sotkuisia kasvustoja.
Mäntsälän Urheilijat
Mäntsälän Urheilijat, lyhenne MU, on Mäntsälässä toimiva urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1946 ja se koostuu kymmenestä kyläosastosta ja kahdeksasta jaostosta. Seuran lajivalikoimaan kuuluu ammunta, hiihto, jalkapallo, lentopallo, pyöräily, suunnistus ja yleisurheilu. Lisäksi seurassa toimii lapsille suunnattu liikuntakoulu.
Jalkapallossa MU:lla on kaksi joukkuetta miehissä ja yksi naisissa. Naisten edustusjoukkue pelaa Kolmosessa ja miesten joukkueet Vitosessa ja Kutosessa. Lisäksi seura tekee junioritoimintaan kohdistuvaa yhteistyötä lahtelaisen FC Reippaan kanssa.
Lentopallossa miesten edustusjoukkue pelaa 5-sarjassa.
Seuran kotisivut
Artjärven Ahjo
Artjärven Ahjo on Orimattilassa entisen Artjärven kunnan alueella toimiva urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1931, mutta yhdistysrekisteriin se hyväksyttiin vasta vuonna 1945. Vuonna 1953 seura kasvoi, kun Vahvialan Kiista yhdistyi Ahjoon. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat hiihto, palloilu (erityisesti lentopallo), suunnistus ja yleisurheilu.
Seuran kotisivut
Vladimir Jaštšenko
Vladimir Iljitš Jaštšenko () (12. tammikuuta 1959 – 30. marraskuuta 1999) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen korkeushyppääjä. Hän paransi miesten ulkoratojen maailmanennätystä kahdesti lukemiin 234 cm ja sisäratojen maailmanennätystä kerran lukemiin 235 cm. Jaštšenko voitti yhden ulkoratojen ja kaksi sisäratojen Euroopan mestaruutta.
Jaštšenkon ura maailman huipulla oli säkenöivä mutta lyhyt: se alkoi 18-vuotiaana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton nuorisomaaottelussa Richmondissa vuonna 1977 hyppäämästään ME-tuloksesta 233 cm ja päättyi polven vakavaan loukkaantumiseen kaksi vuotta myöhemmin.
Jaštšenko erosi useimmista muista aikansa huippuhyppääjistä tyyliltään: hän käytti kierähdystyyliä, joka oli tuohon aikaan jo väistymässä floppaustyylin tieltä. Hän oli 193 cm pitkä.
Ennenaikaisesti päättyneen urheilu-uran jälkeen Jaštšenkon elämä luisui alamäkeen ja hän kuoli kirroosiin 40-vuotiaana.
Pukinmäen Kisa
Pukinmäen Kisa on helsinkiläinen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1982. Seuran ainoa kilpailulaji on lentopallo, minkä lisäksi seuran ohjelmassa on kuntoliikunnan tarjoaminen. Jäseniä seurassa on noin 250. Lentopallossa seuran miesten edustusjoukkue pelaa 5-sarjassa.
Seuran kotisivut
Pohjantähtimö
Pohjantähtimö ("Stellaria borealis", syn. "S. calycantha") on pienikukkainen kohokkikasvien heimoon kuuluva kasvi.
Monivuotinen, rento- tai kohenevakasvuinen pohjantähtimö kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Varsi on sileä tai hiukan karhea ja niukkahaarainen. Vastakkain olevat, ruodittomat lehdet ovat 10–30 mm pitkiä, suikeita tai kapeanpuikeita ja väriltään kellanvihreitä. Laidoiltaan lehdet ovat karheita ja harvakarvaisia. Kukinto on harsuhko ja tavallisesti vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko. Joskus kukinto on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukat ovat pitkäperäisiä, alimmat kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkien kaikki tukilehdet ovat vihreitä ja ripsilaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä. Valkoiset terälehdet ovat surkastuneita tai puuttuvat kokonaan. Emiö on kolmilehtinen ja heteiden ponnet ovat 0,3 mm pitkiä. Suomessa pohjantähtimö kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lyhyt kota, johon kehittyy kooltaan 0,8 mm pitkiä siemeniä.
Pohjantähtimö risteytyy yleisesti metsätähtimön ("S. longifolia") kanssa. Risteymä viitatähtimö ("S." x "alpestris") muistuttaa paljolti pohjantähtimöä, mutta lehtilaita on karhea ja vain sen tyvikolmannes on harvakarvainen.
Euroopassa pohjantähtimöä kasvaa ainoastaan Norjassa, Keski- ja Pohjois-Ruotsissa, Pohjois-Suomessa sekä Pohjois-Venäjällä Uralin alueelle saakka. Lisäksi lajia esiintyy harvinaisena Islannissa. Eurooppaa lähimmät pohjantähtimön esiintymisalueet ovat toisaalta Etelä- ja Keski-Grönlannissa, toisaalta Venäjän kaukoidässä ja Pohjois-Japanissa. Laji on levinnyt laajalti myös Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä kasvaa Alaskassa, suurimmassa osassa Kanadaa sekä Yhdysvaltain pohjoisosissa.
Suomessa pohjantähtimöä tavataan Keski-Kainuusta pohjoiseen. Laji yleistyy pohjoiseen päin mentäessä. Myös risteymä viitatähtimö on Pohjois-Suomessa kohtalaisen yleinen.
Pohjantähtimö vaatii kasvupaikoiltaan riittävää kosteutta. Lajille tyypillisiä kasvupaikkoja ovat lähteiköt, hetepurojen varret, rantapensaikot ja puronvarsikorvet.
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1914
Vuoden 1914 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Helsingissä ja Sortavalassa 7. - 8. maaliskuuta. Ne olivat järjestyksessään seitsemännet SVUL:n painimestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin ensimmäisen kerran viidessä painoluokassa.
Helsingissä painittiin kevytsarja (67,5 kg), kevyt keskisarja (75 kg) ka raskassarja (yli 82,5 kg). Ilmoittautuneita näihin oli yhteensä 22, mutta matolla kävi vain 14 painijaa, sarjoittain 5, 6 ja 3.
Kevyessä sarjassa Helsingin Atleettiklubin Volmar Vikström paini ratkaisemattoman kotkalaisen S. Ahlqvistin kanssa ja voitti tämän jälkeen joensuulaisen T. Tammisen ja Kotkan Riennon Adam Tantun ja ratkaisuottelussa Helsingin Jyryä edustaneen Theodor Ahlbergin.
Kevyessä keskisarjassa mestaruuden vei August Jokinen kolmella voitolla ja kahdella ratkaisemattomalla. Hopealle sijoittuneen Robert Oksan saldo oli kaksi voittoa ja kolme ratkaisematonta, samoin kuin pronssi mitalisti Arthur Lindforsin.
Raskaassa sarjassa Kalle Viljamaa otteli ratkaisemattomat molempien helsinkiläisten kanssa. Näiden keskinäisen väännön voitti Emil Backenius (Palasmaa) ajassa 26.55 ja vei näin ollen mestaruuden.
Höyhensarjan ja raskaan keskisarjan mestaruuskilpailut järjesti Sortavalan Ponnistus. Höyhensarjaan (60 kg) osallistui peräti kymmenen painijaa. Mestaruuden vei Kalle Leivonen voitettuaan 8 ottelua yhden päättyessä ratkaisemattomaan.
Raskaassa keskisarjassa painijoita oli kuusi. Vaasan Kiiston Uuno Pelander voitti mestaruuden voitettuaan kolme vastustajaa yhteisajassa 25.07 - Rajalan aika oli 30.37 ja Kummun 41.15. Kaikilla kärkikolmikossa oli tilillään kolme voittoa ja ratkaisemattomat keskinäisistä otteluista, jolloin sijoitukset määräytyivät voittojen nopeuden perusteella.
Raakalaiset (elokuva)
Raakalaiset () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Oliver Stonen ohjaama rikosdraamaelokuva, joka pohjautuu Don Winslow’n samannimiseen romaaniin. Winslow vastasi elokuvan käsikirjoituksesta yhdessä Shane Salernon kanssa. Elokuvan pääosissa näyttelevät John Travolta ja Taylor Kitsch.
Laguna Beach
Laguna Beach viittaa seuraaviin:
Lettotähtimö
Lettotähtimö ("Stellaria crassifolia") on valkokukkainen kosteiden kasvupaikkojen kasvi. Laji kuuluu kohokkikasvien heimoon.
Monivuotinen, rento- tai pystykasvuinen lettotähtimö kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Vastakkain olevat ruodittomat, vihreät lehdet ovat 6–25 mm pitkiä, kapeanpuikeita tai soikeita ja paksuhkoja. Toisinaan lajilla esiintyy itusilmuja. Kukinto on vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko, tai joskus se on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukkien tukilehdet ovat vihreitä ja kaljulaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä; teriö on vain hieman verhiötä pitempi. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja suippoja. Valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia, liuskat ovat tasasoukkia. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, ja emiö on kolmilehtinen. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota, joka on kypsänä jopa kaksi kertaa verhiön pituinen. Siemenet ovat noin 8 mm pitkiä. Suomessa lettotähtimö kukkii kesä-elokuussa.
Suomessa tavataan kahta lettotähtimön muunnosta: pohjanlettotähtimöä (var. "crassifolia") ja merilettotähtimöä (var. "minor"). Pohjanlettotähtimö on pysty tai koheneva, ja sen lehdet ovat leveänpuikeita tai soikeita. Merilettotähtimö on puolestaan rantokasvuinen ja löyhästi mätästävä, ja sen lehdet ovat kapeanpuikeita.
Lettotähtimöä kasvaa Euroopassa Islannissa sekä Saksasta ja Fennoskandiasta itään Pohjois-Ukrainaan ja Keski- ja Pohjois-Venäjälle. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian aina Kiinan pohjoisosiin ja Venäjän kaukoitään saakka. Paikoin sitä tavataan myös Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa lettotähtimöä tavataan Alaskassa, suurimmassa osassa Kanadaa ja paikoitellen Yhdysvaltain pohjoisosissa.
Suomessa lettotähtimön alalajeista pohjanlettotähtimöä kasvaa Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelta ja sisämaassa Kainuun korkeudelta pohjoiseen. Merilettotähtimö on Suomessa hyvin harvinainen, ja sitä tavataan vain muutamin paikoin Suomenlahden rannikolla Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla.
Lettotähtimö on kosteiden kasvupaikkojen laji. Alalajeista pohjanlettotähtimö kasvaa esimerkiksi koivuletoilla, lettoniityillä, lähteiköissä, puronvarsissa ja rehevillä luhtarannoilla. Merilettotähtimöä tavataan merenrantojen rakkolevävalleilla. Kasvupaikat ovat osaksi lähdevaikutuksen piirissä. Pohjanlettotähtimö on Suomessa harvinaistunut varsinkin levinneisyysalueensa eteläosissa soiden ojitusten, rantarakentamisen ja metsien hakkuiden vuoksi. Esimerkiksi Pohjois-Savosta laji on kadonnut kokonaan elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Robert Patrick Maginnis
Robert Patrick Maginnis (s. 22. joulukuuta 1933 Philadelphia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 13. toukokuuta 1961. Hänet nimitettiin Philadelphian vihkipiispaksi ja Simininan titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anthony Joseph Bevilacqua, jota avustivat Francis Bible Schulte ja Edward Peter Cullen.
Maginnis jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 2010.
Joseph Francis Maguire
Joseph Francis Maguire (4. syyskuuta 1919 Boston – 23. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bostonin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1945. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Mactarisin titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1972. Pääkonsekraattorina toimi Humberto Sousa Medeiros, jota avustivat Jeremiah Francis Minihan ja Thomas Joseph Riley.
13. huhtikuuta 1976 Maguire sai nimityksen Springfieldin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 15. lokakuuta 1977 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 1991.
Montell
Montell on muun muassa Suomessa esiintyvä sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Mitä sä mun sydämellä
Mitä sä mun sydämellä on suomalaisen näyttelijä-laulaja Hanna Karjalaisen Hanna B -nimellä julkaistu debyyttialbumi, joka julkaistiin 2Fly Entertainmentin kautta vuonna 2004
Raffaele Nogaro
Raffaele Nogaro (s. 31. joulukuuta 1933) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Sessa Auruncan hiippakunnan piispaksi 25. lokakuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Battisti, jota avustivat Emilio Pizzoni ja Vittorio Maria Costantini.
Nogaro sai 20. lokakuuta 1990 nimityksen Casertan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. huhtikuuta 2009.
Pietro Farina
Pietro Farina (7. toukokuuta 1942 – 24. syyskuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Casertan hiippakuntaan 26. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin Alife-Caiazzon hiippakunnan piispaksi 16. helmikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Moreira Neves, jota avustivat Michele Giordano ja Raffaele Nogaro.
25. huhtikuuta 2009 Farina sai nimityksen Casertan piispaksi.
Rakkaustarinoita
Rakkaustarinoita on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1971.
Dionisio Avila
Dionisio Avila (8. huhtikuuta 1876 – 3. heinäkuuta 1919) oli bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin La Pazin piispaksi 27. tammikuuta 1916. Hän kuoli 43-vuotiaana virassa.
Moudárin majakka
Moudárin majakka () on vuonna 1857 rakennettu majakka Välimeressä sijaitsevan ja Kreikalle kuuluvan Kytheran saaren pohjoiskärjessä, Spathínniemellä. Majakka on yksi Kreikan suurimmista, ja se on 25 metriä korkea. Se toimii aurinkoenergialla. Majakka väläyttää kolme valkoista väläystä puolen minuutin välein.
Kytheran asukkaat kutsuvat majakkaa myös nimellä ”Karaváksen valo”, sillä se sijaitsee lähellä Karaváksen kylää. Toisinaan majakkaa nimitetään myös ”Spathín valoksi”. Majakasta voi hyvällä säällä nähdä koko Lakonianlahden.
Moudárin majakka rakennettiin Kytheran ollessa brittivallan alla, ja se valmistui vuonna 1857. Majakka ja sen yhteydessä olevat asuinrakennukset rakennettiin huokoisesta ja pehmeästä kivestä. Alueelle aikoinaan saapunut raemyrsky sai aikaan reikiä majakkatornin pohjoispuolelle ja asuinrakennuksiin. Majakassa oli alun perin Chance Brothersin valmistama pyörivä ensiluokkainen linssi. Linssin avulla valo näkyi 45 kilometrin päähän. Tämän ja korkeuden ansiosta majakan valo oli yksi ensimmäisistä valoista, minkä Kreikkaa lähestyvät alukset havaitsivat. Valon lisäksi aikoinaan päiväaikaan käytettiin myös lippuja merkiksi aluksille. Vuonna 1901 majakka kunnostettiin ja se alkoi toimia kerosiinilampulla. Toisessa maailmansodassa Moudárin majakka ei ollut toiminnassa, ja se käynnistettiin uudelleen vuonna 1945. Majakka kärsi sodassa pieniä vaurioita. Vuonna 1989 majakka automatisoitiin aurinkoenergialla toimivaksi, mutta silti majakassa asuu yhä majakanvartija.
David Cremin
David Cremin (s. 22. helmikuuta 1930) on Irlannissa syntynyt, Australiassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan John Joseph Scanlan 12. kesäkuuta 1955. Hänet nimitettiin Sydneyn vihkipiispaksi ja Cunga Féichinin titulaaripiispaksi 25. lokakuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. tammikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi James Darcy Freeman, jota avustivat James Robert Knox ja Thomas Vincent Cahill.
Cremin jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 22. helmikuuta 2005.
Laguna Beach (Kalifornia)
Laguna Beach on rannikkokaupunki Orangen piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 22 723 ihmistä.
Shōrinji-ryū Renshinkan
Shōrinji-ryū Renshinkan Karatedō on japanilaisen Isamu Tamotsun vuonna 1955 perustama karaten tyylisuunta. Tyylisuunnan nimi koostuu sanoista Sho (pieni), Rin (metsä) ja Ji (temppeli).
Isamu Tamotsu harjoitteli aluksi judoa, mutta aloitti 13-vuotiaana Taiwanin Kenpon harjoittelun Roshi Shin johdolla. Toisen maailmansodan aikana Tamotsu oli kaksi vuotta pioneerina Kiinan Mantšuriassa, jonka aikana hän sai vaikutteita kiinalaisesta kenposta, jossa hänen opettajanaan toimi O Shi Hei. Sodan jälkeen Tamotsu palasi Kagoshimaan, jossa hän harjoitteli Daito-ryu- ja Hakko-ryu -jujutsua sekä kenjutsua. 1950-luvun alkupuolella hän sai idean karaten tyylisuunnan perustamisesta. Tamotsu halusi tyylisuuntaansa katat, joilla olisi mahdollisimman pitkä historia ja perinne. Tämän vuoksi hän matkusti Okinawan saarelle harjoittelemaan shōrin-ryūta Zenryo Shimabukuron luokse, jonka opetuksessa hän harjoitteli puolivuotta. Tamotsu palasi takaisin Kagoshimaan, jossa hän aloitti tyylisuunnan opettamisen.
Shōrinji-ryū Renshinkanissa on pyöriviä tekniikoita, potkupainotteisuutta ja hyvin sovellettavia tekniikoita, hyppypotkuja ja -lyöntejä. Tyylissä edellytetään melko pystyjä ja kapeita otteluasentoja muun muassa etäisyyden, vauhdin ja turvallisuuden säilyttämiseksi
Shōrinji-ryū Renshinkanissa harjoiteltavat katat pohjautuvat vanhoihin Okinawalaisiin liikesarjoihin. Tyylissä harjoitellaan kahdeksaa kataa: Ananku, Wanshu, Seisan, Chinto, Gojushiho, Bassai, Kushanku ja Tokumine-no-Kon.
San Luis Obispo
San Luis Obispo on kaupunki San Luis Obispon piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 45 119 ihmistä.
Katoúnin silta
Katoúnin silta () on kivisilta Katoúnin ja Káto Livádin kylien välillä Kytheran saarella Kreikassa. Pituutta sillalla on 110 metriä, leveyttä kuusi metriä ja korkeutta enimmillään 15 metriä. Siltaa kannattelee 13 holvikaarta. Silta on rakennettu vuonna 1826 saaren ollessa brittivallan alla, ja se on yksi suurimmista brittien rakentamista silloista Euroopassa. Katoúnin silta on koko Kreikan ja Balkanin suurin kivisilta.
Tarinan mukaan saaren brittikuvernööri Mackwell oli rakastunut Katoúnin kylässä asuvaan nuoreen tyttöön. Hän suunnitteli kylään sillan päästäkseen tapaamaan rakastettuaan säännöllisesti. Mackwell johti myös rakennustyöt. Silta oli osa tietä, joka yhdisti saaren pääkaupungin Chóran Avlémonaksen merenrantakylään. Tämä oli brittien suurin insinöörityön projekti saarella. Tie ei milloinkaan valmistunut, sillä vuonna 1864 Kythera yhdessä muiden Jooniansaarten kanssa liitettiin osaksi Kreikkaa ja britit poistuivat saarelta.
Lukin
Lukin voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Eskelinen
Eskelinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jumalan tuomio
Jumalan tuomio on Toivo Särkän ja Yrjö Nortan ohjaama elokuva vuodelta 1939. Särkän käsikirjoitus perustuu Arvi Pohjanpään näytelmään "Jumalan käskynhaltija" (1937). Särkkä ja Norta ohjasivat yhteistyössä yksitoista elokuvaa, joista tämä on viimeinen.
"Jumalan tuomio" on julistava ja jylhän paatoksellinen melodraama. Se käsittelee moniselitteisesti uskonnon, rakkauden ja vallan teemoja. Kriitikko Arto Pajukallio mainitsee Ansa Ikosen roolisuorituksen ”pakahduttavana”.
Roštšinon kansainvälinen lentoasema
Roštšinon kansainvälinen lentoasema (, ) on lentoasema Tjumenin alueella, Venäjällä noin 13 kilometriä Tjumenin kaupungista länteen.
Lentoasema rakennettiin vuonna 1968 ja uudistettiin vuonna 1998.
2. huhtikuuta 2012 UTairin lento 120 joutui onnettomuuteen pian lentoonlähdön jälkeen. Kone oli matkalla Surgutiin. Koneessa oli 39 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä.
Sibeliuksen syntymäkaupunki -säätiö
Sibeliuksen syntymäkaupunki -säätiö on Hämeenlinnassa vuonna 2011 perustettu säätiö. Se valmisteli, koordinoi ja toteutti Jean Sibeliuksen syntymän 150-juhlavuotta. Hämeenlinna ja Sibeliuksen syntymäkaupunki -säätiö toimivat juhlavuoden 2015 kansallisena ja kansainvälisenä koordinaattoreina.
Säätiö vastasi Hämeenlinnan kaupungin konserttituotannosta, ja lisäksi säätiö loi ja tuotti muitakin Hämeenlinnan kulttuuritapahtumia. Konserttien tapahtumapaikkana oli Verkatehtaan Vanaja-sali.
Sibeliuksen syntymäkaupunki -säätiön markkinointinimi on Sibelius Celebrations.
Dalhousien linna
Dalhousien linna sijaitsee noin 10 km etelään Edinburghista Skotlannissa ja on Ramsay of Dalhousien alkuperäinen sukulinna.
Monet mahtihenkilöt ovat käyneet linnassa: Kuningatar Viktoria yöpyi siellä kierrellessän Skotlantia 1842. Oliver Cromwell käytti sitä paikallisena päämajanaan ja säästi sen siksi tuhoamiselta. Myös Edvard I on käynyt linnassa.
Nykyisin linna on korkean tason hotelli.
Dalhousien jaarli asuu itse suvun toisessa linnassa, Brechinin linnassa.
Simon de Ramsay
Simon (Simundus) de Ramsay oli 1100-luvulla elänyt skotlantilaisen Ramsayn klaanin ensimmäinen tunnettu jäsen. Hän siirtyi Englannista Skotlantiin Huntingdonin jaarlin kanssa vuonna 1124. Hän oli Skotlannin kuningas David I:n palveluksessa ja sai palkkioksi Dalhousien linnan Midlothianissa. De-etuliite viittaa siihen että suku on mahdollisesti tullut Ranskasta.
UTairin lento 120
UTairin lento 120 joutui onnettomuuteen Tjumenin alueella Venäjällä 2. huhtikuuta 2012 aamulla noin kello 07.33 paikallista aikaa. UTairin ATR 72 -tyypin lentokone rek. VP-BYZ putosi pian lentoonlähdön jälkeen noin 2 kilometrin päässä Roštšinon kansainväliseltä lentoasemalta. Kone oli matkalla Tjumenista Surgutiin. Koneessa oli 39 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Koneesta pelastettiin hengissä 14 ihmistä, joista monet olivat kriittisessä tilassa. Onnettomuuspaikalta löydettiin 29:n onnettomuudessa menehtyneen ruumiit. Onnettomuudessa kuoli ainakin 31 ihmistä. Alun perin koneeseen oli tarkoitus tulla 40 matkustajaa, mutta yhden matkustajan kerrottiin myöhästyneen lennolta.
Kone oli yrittänyt pakkolaskua ennen kuin se putosi lumiselle aukealle syttyen tuleen. Venäjän federaation ilmaliikenneviraston Rosaviatsijan mukaan koneelle ei ollut tehty asianmukaista jäänpoisto- tai jäänestokäsittelyä ennen lähtöä Tjumenista, vaikka olosuhteet olisivat sellaista edellyttäneet.
Kone luovutettiin ensimmäiselle omistajalle, TransAsia Airwaysille, 16. joulukuuta 1996. Tämän jälkeen kone oli ollut Finnairin ja Aeron käytössä ennen myyntiä UTairille.
Kivisydän (albumi)
Kivisydän on kokkolalaisen Claudia-yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1987. Levy on ilmestynyt Polarvoxin Amulet-levymerkillä ja sen on tuottanut T.T. Oksala. Oksala on myös äänittänyt albumin Finnvox-studioilla.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Petri Möller, kaikki kappaleet sovittanut Claudia.
A-puoli
B-puoli
Anders Henrik Ramsay
Anders Henrik Ramsay (15. helmikuuta 1707 Somero – 2. joulukuuta 1782 Espoo) oli suomalainen kenraaliluutnantti, valtiopäiväpoliitikko, kartanonomistaja ja 1765–1774 Kymenkartanon ja Savon läänin sekä 1774–1776 Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra. Ramsay omisti Jakkarilan, Kalaxin, Bergstadin, Hornhattulan, Jernbölen ja Tuomarilan kartanot Porvoon kaupungissa. Lisäksi hänelle kuului Espoon kartano, jossa oli 52 rälssitilaa. Hän kuului Ramsayn aatelissukuun.
Anders Henrik Ramsay syntyi 1707 suvulle kuuluvassa Ihamäen kartanossa ja osallistui 11-vuotiaana isänsä kanssa 1718 Norjan sotaretkeen. Hänestä tuli Uudenmaan rakuunarykmentin kornetti 1731. Ramsay siirtyi Ranskaan sotapalveluun 1734 ja sai luutnantin arvon 1735 sekä kapteenin arvon 1741. Hattujen sodan puhjettua samana vuonna Ramsay palasi kotimaahansa ja tammikuussa 1742 hänet nimitettiin kapteeniksi Hämeen ratsuväkirykmenttiin. Epäonnisen sodan jälkeen Ramsay oli hovipuolueen kannattaja ja valtaapitävä hattupuolue epäili häntä säätyvallan vastaisista vehkeilyistä 1756 ja 1758, mutta todisteita ei löytynyt. Hattujen jouduttua oppositioon Ramsay sai kuningas Aadolf Fredrikiltä everstin arvon 1762.
Ramsay nimitettiin 1765 Kymenkartanon ja Savon läänin maaherraksi. Kun kuningas Kustaa III 19.8.1772 kaappasi säädyiltä vallan, Ramsay oli hänen lähimpiä tukijoitaan. Vallankaappauksen jälkeen kuningas nimitti Ramsayn myös Kymenkartanon ja Savon läänin linnoitusten ylikomendantiksi eli tehtävään, jossa hän vastasi itärajan puolustuksesta, jos venäläiset yrittäisivät palauttaa säätyjen aseman Ruotsissa.
Läänin rälssitalonpoikien yrittäessä parantaa olojaan maaherra Ramsay joutui heidän kanssaan vakavaan selkkaukseen Elimäellä. Kustaa III ratkaisi tilanteen kutsumalla Ramsayn 1774 Tukholmaan ja määräämällä toisen uskottunsa, Jacob Magnus Sprengtportenin, sovittelijaksi Elimäelle. Ramsayn kuningas nimitti samana vuonna Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherraksi, mutta tämä joutui eroamaan terveydellisistä syistä jo 1776.
Vuonna 1766 Ramsay korotettiin vapaaherraksi, mutta häntä ei introdusoitu Ruotsin ritarihuonelle, sillä hänellä ei ollut miespuolista jälkeläistä. Ramsay kuoli 1782 Jakkarilassa, 75 vuoden iässä. Hän oli naimisissa Maria Christina Hisingin kanssa. Heillä oli tytär, Sofia Lovisa Ramsay, joka nai serkkunsa Otto Wilhelm Ramsayn.
Anders oli hyvin vahva mies ja hänella oli kesy karhu, jolla hän pelotteli paikallisia asukkaita.
Stanley Girard Schlarman
Stanley Girard Schlarman (s. 27. heinäkuuta 1933 Belleville, Illinois) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bellevillen hiippakuntaan Luigi Traglia 13. heinäkuuta 1958. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Capreaen titulaaripiispaksi 13. maaliskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Michael Cosgrove, jota avustivat Albert Rudolph Zuroweste ja Philip Francis Murphy.
Schlarman sai 1. maaliskuuta 1983 nimityksen Dodge Cityn piispaksi, joksi hänet asetettiin 4. toukokuuta. Hän erosi tehtävistään 12. toukokuuta 1998.
Till the End of the Day
Till the End of the Day on Ray Daviesin kirjoittama ja brittiläisen The Kinks -yhtyeen esittämä kappale sekä single vuodelta 1965. Sen myötä The Kinks palasi ”You Really Got Me” -kappaleen tyyliseen, ”rajumpaan” ilmaisuun muutaman tyylillisesti hieman kevyemmän singlen jälkeen. Kappale nousi Britanniassa listasijalle kahdeksan ja Yhdysvalloissa sijalle viisikymmentä. Ruotsissa siitä tuli listaykkönen.
Singlen B-puolella julkaistiin toinen kuuluisa Kinks-kappale, ”Where Have All the Good Times Gone”. Molemmat laulut julkaistiin singlen lisäksi "The Kink Kontroversy" -studioalbumilla.
Kappale syntyi, kun yhtyeen laulaja-kitaristi ja pääasiallinen lauluntekijä Ray Davies oli väsynyt jatkuvaan laulujen kirjoittamiseen:
Kappale äänitettiin 23.–30. lokakuuta 1965 Pye Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa. Se sisälsi samaa, hillitömäksi kutsuttua energiaa, jotka olivat hallinneet yhtyeen varhaisia hittejä ”You Really Got Me” ja ”All Day and All of the Night”. Kappaleen on esimerkiksi katsottu sisältävän erään Dave Daviesin villeimmistä kitarasooloista. Davies sai kyseiseen sooloon vaikutteita James Burtonin kaltaisilta kitaristeilta, jotka hän oli nähnyt yhtyeen ensimmäisellä Yhdysvaltain-vierailulla "Shindig"-nimisessä televisio-ohjelmassa. ”Till the End of the Day” on samalla Dave Daviesin suosikkikappale.
”Till the End of the Day” B-puolenaan ”Where Have All the Good Times Gone” julkaistiin Britanniassa singlenä 19. marraskuuta 1965. Sen tuotti Shel Talmy ja julkaisi Pye Records tunnuksella 7N 15981. Kappale nousi Record Retailer -listalle 4. joulukuuta, ja parhammillaan se oli sijalla kahdeksan. Top 40:ssä se säilyi kaikkiaan kaksitoista viikkoa. Se saavutti top 10 -sijoitukset myös Melody Makerin, New Musical Expressin ja Discin listoilla.
Yhdysvalloissa singlen julkaisi Reprise Records huomattavasti Britanniaa myöhemmin, 2. maaliskuuta 1966. Sijoitus Billboard Hot 100 -listalla oli viideskymmenes. Hieman paremmin single menestyi Record Worldin (37.) ja Cashboxin (43.) listoilla. Ruotsissa ”Till the End of the Day” nousi listaykköseksi paikallisella Tio i topp -listalla. Se nousi listalle myös Alankomaissa (6.), Norjassa (7.), Länsi-Saksassa (19.), Belgiassa (25.) ja Kanadassa (34.).
Singlen ilmestyessä monet, mukaan lukien eräs NME:n kriitikko, pitivät B-puolen kappaletta ”Where Have All the Good Times Gone” parempana kuin itse A-puolta. ”Where Have All the Good Times Gonea” luullaankin usein virheellisesti singlen A-puoleksi. Se julkaistiin singlenä lopulta marraskuussa 1973 B-puolenaan ”Lola”.
”Till the End of the Day” sisältyi myös "The Kink Kontroversy" -studioalbumille, joka ilmestyi Britanniassa 26. marraskuuta 1965 ja Yhdysvalloissa 30. maaliskuuta 1966. Se oli albumin kuudes raita päättäen sen A-puolen.
A-puoli
B-puoli
Kappaleesta ovat tehneet cover-version muun muassa Big Star (1975), Alwari Tuohitorvi (1976), Cockney Rejects (1982), Shonen Knife (1993), ja Fastball (2002). Ensimmäisen suomenkielisen version kappaleesta levytti vuonna 1984 Yö-yhtye Jussi Hakulisen tekstillä ”Se oli aikaa”. Vuonna 1991 puolestaan Clifters-yhtyeen version ”Tuija tavallinen” sanoitti Jaana Rinne.
Braun (täsmennyssivu)
Braun () voi tarkoittaa seuraavia:
Gerardo Rocconi
Gerardo Rocconi (s. 14. marraskuuta 1949) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Senigallian hiippakuntaan Odo Fusi Pecci 15. syyskuuta 1973. Hänet nimitettiin Jesin hiippakunnan piispaksi 20. maaliskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. huhtikuuta; pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Orlandoni, jota avustivat Edoardo Menichelli ja Odo Fusi Pecci. Rocconi asetettiin virkaansa 13. toukokuuta.
Giuseppe Orlandoni
Giuseppe Orlandoni (s. 12. maaliskuuta 1939) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. syyskuuta 1965 ja nimitettiin Senigallian hiippakunnan piispaksi 21. tammikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ersilio Tonini, jota avustivat Luigi Conti ja Odo Fusi Pecci. Orlandoni asetettiin virkaansa 13. huhtikuuta.
Pasi Lönn
Pasi Lönn (s. 20. maaliskuuta 1967 Äänekoski) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian ylioppilas. Lönn on toiselta ammatiltaan poliisi, rikosylikonstaapeli.
Glutamiinisyntetaasi
Glutamiinisyntetaasi on entsyymi, joka katalysoi reaktiota jossa glutamaatista syntyy glutamiinia. Vastakkaista reaktiota katalysoi glutaminaasi-entsyymi.
Macario Tinti
Macario Tinti (30. huhtikuuta 1900 – 30. marraskuuta 2000) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. helmikuuta 1923 ja nimitettiin Fabriano e Matelican hiippakunnan piispaksi 17. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Umberto Ravetta, jota avustivat Guglielmo Motolese ja Domenico Brizi.
Tinti osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 1978.
Monta pientä maailmaa (albumi)
Monta pientä maailmaa on Claudia-yhtyeessä toimineen laulaja ja lauluntekijä Petri Möllerin studioalbumi vuodelta 1988. Sen on kustantanut Polarvox ja tuottaja on Pekka Aarnio. Levy on äänitetty Finnvox-studiolla.Kaikki kappaleet ovat Petri Möllerin tekemiä. Sovitukset on tehnyt Antero Jakoila
Umberto Ravetta
Umberto Ravetta (22. joulukuuta 1884 Venetsia – 20. tammikuuta 1965) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. heinäkuuta 1909 ja nimitettiin Senigallian hiippakunnan piispaksi 14. marraskuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adeodato Giovanni Piazza.
Ravetta osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 80-vuotiaana virassa.
Operaatio Allied Harvest
Operaatio Allied Harvest oli Nato-johtoinen operaatio Adrianmerellä. Operaation tehtävänä oli poistaa operaatio Allied Forcen aikana mereen pudotetut pommit.
Nato kokosi raivausosaston Luoteis-Euroopan miinanraivausosastosta () ja Välimeren miinanraivausosastosta (). Osastoon liitettiin kaikkiaan yksitoista miinantorjunta-alusta ja miinanraivaajaa sekä Belgian laivaston tukilaiva. Italian laivasto perusti huoltotukikohdan Anconaan, jotta alusten ja niiden miehistöjen huolto taattaisiin.
Operaatio alkoi 9. kesäkuuta 1999, ja varsinainen raivaus alkoi kolme päivää myöhemmin. Operaatio kesti 73 vuorokautta, ja se päätettiin, kun 3 570 neliökilometrin alueelta oli raivattu kaikkiaan 93 erilaista kohdetta.