HMS Meynell
HMS Meynell (viirinumero L82) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin I saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 11. huhtikuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä osana vuoden 1939 hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 10. elokuuta työnumerolla J4117 ja alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1940. Alus valmistui 30. joulukuuta.
"HMS Meynellin" vastaanottokokeet aloitettiin 30. joulukuuta 1940. Alus siirtyi tammikuussa 1941 Scapa Flowhun koeajojen päättämiseksi ja aluksen varustamiseksi palvelusta varten. Alus oli tammikuun lopun koulutettavana Kotilaivastossa, kunnes se helmikuussa siirtyi Sheernessiin 21. Hävittäjälaivueeseen.
Alus suojasi 3. helmikuuta apumiinalaiva "HMS Teviot Bankiä" laskettaessa itärannikon miinasulkua (operaatio BS50). Alus aloitti 7. helmikuuta operaatiosta vapauduttuaan laivueen mukana saattueiden suojaamisen sekä partioinnin Pohjanmerellä.
Alus liittyi 15. helmikuuta 1943 saattueeseen JW53 "HMS Middletonin" ja "HMS Pytchleyn" kanssa paikallissaattueeksi. Alukset erkanivat 21. helmikuuta saattueesta avomerisuojauksen saavuttua.
Alus liittyi 9. maaliskuuta "HMS Pytchleyn" kanssa saattueeseen RA53, josta ne erkanivat 13. maaliskuuta Loch Ewessä. Tehtävästä vapauduttuaan alus palasi laivueeseensa suojaamaan saattueita sekä valvomaan Pohjanmeren merenkulkua.
"HMS Meynell" taisteli 25. helmikuuta 1944 Great Yarmouthin edustalla Saksan laivaston E-veneitä vastaan suojatessaan saattuetta. Alus suojasi Pohjanmeren saattueita, kunnes se määrättiin huhtikuussa Normandian maihinnousuun Force L:ään.
"HMS Meynell", "HMS Garth" ja korvetit "HMS Camellia" ja "HMS Charlock" muodostivat saattajaryhmä 101:n Noren kokoontumiskeskuksessa. Alus suojasi 6. kesäkuuta ryhmän mukana yhdeksän miehistönkuljetusaluksen ja kahdentoista muun aluksen muodostaman saattueen ETM1 Ranskan rannikolle. Seuraavana päivänä alus palasi Noreen, minkä jälkeen se jatkoi saattajaryhmän osana saattueiden suojaamista Noren ja sillanpään välillä.
Alus palasi 5. heinäkuuta laivueeseensa vapauduttuaan operaatiosta. Se aloitti 10. heinäkuuta Pohjanmeren saattueiden suojaamisen sekä alueen valvonnan laivueen mukana.
Alus ajoi 10. lokakuuta karille, jolloin se vaurioitui pahoin. Se siirrettiin Lontooseen telakalle, mistä se palasi maaliskuussa 1945 laivueeseensa Sheernessissä.
Euroopan sotatoimien päätyttyä aluksen aseet poistettiin ja se siirrettiin syyskuussa Rosythiin muutettavaksi ilmavoimien maalialukseksi. Alus palveli muutostöiden jälkeen Välimerellä maalialuksena, kunnes se 1947 poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin Sheernessiin reserviin, mistä se siirrettiin Harwichiin ja edelleen Barrowiin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin 1954 Ecuadorille.
BAE Presidente Velasco Ibarra (viirinumero D02) oli Ecuadorin laivaston hävittäjä. Ecuador osti sen Britannialta 18. lokakuuta 1954.
Alus siirrettiin J. Samuel White and Companylle Cowesiin Isle of Wightiin modernisoitavaksi, minkä jälkeen se nimettiin palvelukseen otettaessa elokuussa 1955 "BAE Presidente Velasco Ibarraksi". Alus palveli parikymmentä vuotta Ecuadorin laivastossa ennen kuin se poistettiin palveluksesta 5. toukokuuta 1978 romutettiin.