hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Melbourne City FC
Melbourne City FC vuoteen 2014 asti Melbourne Heart on australialainen jalkapalloseura Melbournesta, joka pelaa kaudella 2014-15 maan pääsarjassa A-Leaguessa. Tammikuussa 2014 Valioliiga-seura Manchester City osti seuran, joka johti nimenmuutokseen. Seuran futsaljoukkue pelaa maan pääsarjassa F-Leaguessa. Melbourne City pelaa ottelunsa Melbourne Rectangular Stadiumilla, joka tunnetaan myös nimellä AAMI Park. Seuran paikallisvastustaja on Melbourne Victory.
Seura perustettiin vuonna 2009 nimellä Melbourne Heart ja se osallistui ensimmäistä kertaa A-Leagueen kaudella 2010-2011. Heart oli pitkään pudotuspelipaikkaan oikeuttavalla kuudennella sijalla, mutta putosi lopulta sarjassa kahdeksanneksi. Historiansa ensimmäisen A-League ottelun Heart hävisi kotistadionillaan Central Coast Marinersille. Seuraavalla kaudella, kaudella 2011-2012, Heart pääsi tähänastisen historiansa ainoata kertaa pudotuspeleihin, ollen lopulta kuudes sarjan kokonaistilanteessa. Vuonna 2012 myös seuran futsaljoukkue perustettiin. Kauden jälkeen päävalmentaja John van 't Schip erosi ja hänen tilalleen tuli John Aloisi. Kausi 2012-2013 oli Heartin historian huonoin, joukkue sijoittui kymmenen joukkueen sarjassa yhdeksänneksi, vaikka joukkueella oli Richard Garcian ja Vince Grellan tapaisia entisiä maajoukkuepelaajia. Tammikuussa 2014 City Football Group, joka omistaa myös Manchester Cityn, osti Melbourne Heartin 12 miljoonalla dollarilla. Seuran nimeksi muuttui Melbourne City FC ja entinen valmentaja van 't Schip palasi takaisin. Kesäkuussa 2014 espanjalainen maailmanmestari David Villa siirtyi joukkueeseen lainasopimuksella yhteistyöseurasta New York City FC:stä. Villa pelaa Melbournessa, kunnes MLS-kausi 2015 alkaa.
Muutamia tunnettuja Melbourne Heartissa ja Melbourne Cityssä pelanneita pelaajia.
Jordan Belfort
Jordan Belfort (s. 9 heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen mies, joka on tunnettu värikkäästä elämästään pörssimeklarina. Hän kirjoitti elämästään muistelmat nimeltä "The Wolf of Wall Street", josta julkaistiin samanniminen elokuva, jossa Belfortia näyttelee Leonardo DiCaprio.
Michael Mifsud
Michael Mifsud (s. 17. huhtikuuta 1981 Pietà, Malta) on maltalainen jalkapallohyökkääjä, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa Sliema Wanderersiä. Hän on Maltan jalkapallomaajoukkueen kapteeni, kaikkien aikojen paras maalintekijä ja yksi maan kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Mifsud on vain 164 senttimetriä pitkä.
Mifsud aloitti uransa nykyisessä seurassaan Sliema Wanderersissä vuonna 1997. Hän pelasi seurassa vuoteen 2001 asti tehden 80 pelissä 60 maalia. Vuonna 2000 Mifsud teki myös debyyttinsä Maltan jalkapallomaajoukkueessa. Vuonna 2001 hän siirtyi Bundesliigan 1. FC Kaiserslauterniin, jossa vietetyn kolmen vuoden aikana peliaikaa kertyi vain 21 ottelun verran. Suurimman osan ajasta Mifsud pelasikin saksalaisseuran kakkosjoukkueessa. Edessä oli paluu vuonna 2004 Sliema Wanderersiin, mutta vain kauden ajaksi. Vuonna 2004 Mifsud palasi Eurooppaan norjalaisen Lilleström SK:n riveihin. Lilleströmissä Mifsud pelasi neljä kautta, joista kertyi tilille 48 ottelua ja 17 maalia.
Seuraavaksi Mifsud suuntasi kohti Englantia ja Coventry Cityä. Hän oli kolmen kautensa aikana yksi seuran tärkeimmistä pelaajista. Mifsud pelasi seurassa 86 ottelua viimeistellen 16 maalia. Hän kävi vuonna 2009 lainalla Barnsley FC:ssä, kunnes palasi takaisin Maltalle ja Valletta FC:n riveihin. Seuraavat kolme vuotta Vallettan ja Qormi FC:n riveissä tuottivat 59 ottelua ja 42 maalia, kunnes Mifsud siirtyi A-Leaguen Melbourne Heartiin. Hän pelasi seurassa 14 ottelua, ennen kuin seuran omistaja vaihtui ja nimi muuttui Melbourne City FC:ksi. Omistajanvaihdoksen jälkeen Mifsud palasi kasvattajaseuraansa Sliema Wanderersiin vuonna 2014.
Maajoukkueessa kapteenina toimiva Mifsud on vuosina 2000–2018 pelannut 131 maaottelua ja tehnyt ennätykselliset 40 maaottelumaalia. Harjoitusottelussa Liechtensteiniä vastaan vuonna 2008 Mifsud teki viisi maalia, kun Malta voitti keskieurooppalaiset 7-1. Hän rikkoi Carmel Busuttilin maaliennätyksen vuonna 2010 Suomea vastaan, kun Malta hävisi 1-2.
Borja Viguera
Borja Viguera Manzanares (s. 26. maaliskuuta 1987 Logroño, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Logroñolaissyntyinen Viguera pelasi uransa alkuvaiheilla Real Sociedadin nuorisoakatemiassa. Ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa hän teki kaudella 2006–2007, kun se pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 15. syyskuuta 2007 Viguera pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa, kun hän pääsi vaihdosta kentälle ottelussa Las Palmasia vastaan. Hän pelasi edustusjoukkueessa myöhemmin kauden 2007–2008 aikana vielä kahdessa ottelussa.
Kesällä 2009 Viguera nostettiin pysyvästi seuran edustusjoukkueeseen, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut lopulta lyömään itseään läpi. Kauden 2009–2010 aikana hänelle kertyi sarjaotteluita tililleen vain neljä kappaletta. 11. tammikuuta 2011 hän siirtyi kesään asti kestäneellä lainasopimuksella Gimnàstic Tarragonaan.
26. elokuuta 2011 hän palasi takaisin Gimnàsticiin lainasopimuksella. Viguera jäi kuitenkin katalonialaisseurassa vähälle peliajalle syyskauden aikana ja niin hän palasi takaisin omistajaseuraansa tammikuussa 2012, josta hänet lainattiin uudella sopimuksella Albaceteen.
6. heinäkuuta 2012 Viguera siirtyi naapuriseura Deportivo Alavésiin, joka pelasi Segunda División B:ssä. Hän lukeutui jo ensimmäisellä kaudellaan joukkueensa tärkeimpiin pelaajiin, tehden kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä 21 maalia. Alavés onnistui kauden päätteeksi nousemaan maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin.
14. elokuuta 2013 Viguera teki joukkueen kanssa vuoteen 2015 asti ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi maalien valossa uransa parhaan kauden 2013–2014, kun hän viimeisteli pelaamissaan 42 ottelussa 25 maalia. Kauden kohokohtana oli 8. helmikuuta 2014 syntynyt hattutemppu ottelussa Sabadellia vastaan. Hän voitti maalimäärällään sarjan maalikuninkuuden.
12. kesäkuuta 2014 Viguera solmi kolmivuotisen sopimuksen baskiseura Athletic Bilbaon kanssa. Hänestä maksettiin miljoonan euron siirtokorvaus.
Keinu (maalaus)
Keinu (, tunnetaan myös nimellä "Hauskoja sattumuksia keinussa", "Les Hasards heureux de l'escarpolette") on ranskalaisen Jean-Honoré Fragonardin öljymaalaus noin vuodelta 1767 ja hänen tunnetuin teoksensa. Tätä keinuvaa naista esittävää maalausta pidetään yhtenä rokokootaiteen tunnusomaisimmista taideteoksista.
Maalauksessa hienoon röyhelömekkoon pukeutunut nuori nainen keinuu iloisesti puuhun sidotussa keinussa, seuranaan kaksi miestä. Nuorempi mies makaa pensaassa katsellen naisen suuntaan, vanhempi mies seisoo taustalla antamassa keinulle vauhtia. Naisen toisen jalan kenkä lentää ilman halki. Valo siivilöityy tiheän puiden lehvästön läpi.
"Keinun" sanotaan tavoittavan paljon rokokootaiteelle ominaista siroutta, humoristisuutta ja elämäniloa. Sitä pidetään myös hyvänä esimerkkinä Fragonardille tuona aikana ominaisesta tyylistä, jonka vuoksi hän joutui varsinkin valistusaatteen kannattajien kritiikin kohteeksi. Fragonard muistetaan parhaiten tekemistään eroottissävytteisistä maalauksista, joissa yhdistyi kevytmielisyys ja ritarillisuus. "Keinu" herätti valmistuttuaan paljon huomiota juuri pikkutuhmuutensa vuoksi, sillä maalauksessa vasemmalla makaava mies näyttää katsovan naisen hameen alle. Naisen jalasta lentävän kengän voi tulkita vertauskuvallisesti viittavan menetettyyn viattomuuteen. Yleensä maalauksen nuori mies on tulkittu naisen rakastajaksi.
Maalauksen leveys on 64,8 ja korkeus 81,8 senttimetriä. Sen omistushistoriaa ei täysin tunneta. Yhdessä vaiheessa sen omisti herttua Charles de Morny, joka kuoleman jälkeisessä huutokaupassa taulu tuli myyntiin vuonna 1865. Nykyään sen omistaa Lontoossa sijaitseva Wallace Collection -taidemuseo.
Dennis Olsen
Dennis Olsen (s. 14. huhtikuuta 1996 Våler) on norjalainen moottoriurheilija. Hän aloitti Karting-uransa vuonna 2006 päätyen lopulta vuonna 2011 KF2-luokkaan, jossa hän voitti Norjan mestaruuden. Vuonna 2012 Olsen voitti WSK Final Cup -luokan ja Saksan Kartingin mestaruuden. Vuonna 2013 Olsen aloitti kilpauransa ja kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault Alps- ja Toyota Racing Series -sarjoissa. Vuonna 2014 Olsen kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja kolme nopeinta kierrosta sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Olsen jatkoi Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen kauden aikana yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen kahdeksanneksi.
Lars-Levi Laestadius
Lars-Levi Laestadius (26. joulukuuta 1909 Uumaja – 18. elokuuta 1982) oli ruotsalainen kirjailija ja teatterinjohtaja, Lars Levi Laestadiuksen pojanpojan poika. Hän oli Hälsingborgin kaupunginteatterin johtaja 1946–1950, Malmön kaupunginteatterin johtaja 1950–1960 ja Tukholman kaupunginteatterin johtaja vuodesta 1960. Hän julkaisi myös näytelmiä. Hänet tunnetaan myös etevänä organisaattorina
Pierre Lescot
Pierre Lescot (noin 1510 Pariisi – 10. syyskuuta 1578 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli Ranskan renessanssin merkittävimpiä arkkitehteja. Hän johti vuodesta 1546 Louvren rakennustöitä kuvanveistäjä Jean Goujonin kanssa. Heidän yhdessä rakentamansa on muun muuassa Papillon de Roi, joka on yksi Ranskan renessanssin merkittävimmistä saavutuksista. Lescot suunnitteli myös Musée Carnavalet'n ja Fontaine des Innocents -suihkulähteen.
Pohjanpaljashäntävyötiäinen
Pohjanpaljashäntävyötiäinen ("Cabassous centralis") on Keski-Amerikassa elävä vyötiäisiin kuuluva vajaahampainen. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut sen uudeksi nimeksi "keskiamerikanvyötiäinen"
Pohjanpaljashäntävyötiäisen pituus on 30-70 cm, häntä sen lisäksi 10-18 cm.
Pohjanpaljashäntävyötiäisiä tavataan Meksikossa, Keski-Amerikassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Venezuelassa. Lajin uhanalaisuuden määrittämiseksi ei ole riittävästi tietoa.
Cabassous chacoensis
Cabassous chacoensis on Etelä-Amerikassa elävä vyötiäislaji. Nimistötoimukunta on ehdottanut sen uudeksi nimeksi paraguaynvyötiäinen Se löydettiin vasta vuonna 1980.
Cabassous chacoensis on pienikokoisin sukunsa neljästä lajista. Sen selkäpuoli on paksujen luumaisten levyjen peitossa. Selkäpuoli on ruskea tai musta, vatsapuoli kellanharmaa.
Albert Betz
Albert Betz (25.joulukuuta 1885 Schweinfurt – 16.huhtikuuta 1968 Göttingen) oli saksalainen fyysikko ja tuuliturbiinitekniikan pioneeri. Hän on tunnettu muun muassa nimeään kantavasta Betzin laista, joka määrittelee teoreettisen ylärajan tuuliturbiinin hyötysuhteelle.
Adoptianismi
Adoptianismi (joskus myös adoptionismi) on kristologinen käsitys, että Kristus 
jumalallisen luontonsa puolesta on Jumalan poika sanan varsinaisessa mielessä, mutta ihmisenä Jumalan "ottopoika".
Adoptianismi esittivät 700-luvun lopulla Toledon arkkipiispa Elipandus ja Urgellisin piispa Felix. Useat teologit Kaarle Suuren valtakunnassa (muun muassa Alkuin) vastustivat adoptianismia pitäen sitä Kristuksen jumaluuden kieltämisenä, ja se hylättiin ensin frankkilaisten konsiilissa (792) ja sitten Frankfurtin (794) ja Rooman (799) konsiilissa.
Adoptianismia on esiintynyt joissain nestoriolaisissa liikkeissä sekä Espanjan alueella. Erityisen tyypillinen adoptianismi oli varhaisessa läntisessä teologiassa.
Everton de Viña del Mar
Everton de Viña del Mar on chileläinen jalkapalloseura Viña del Marin kaupungissa. Seura pelaa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Seuran perustivat vuonna 1909 englantilais-chileläiset pojat. Seura nimettiin Evertoniksi englantilaisen jalkapalloseura Evertonin mukaan, joka oli juuri vieraillut Etelä-Amerikassa. Everton on voittanut Chilen pääsarjan mestaruuden neljä kertaa.
Primera División
Copa Chile
Jean Sibeliuksen päivä
Jean Sibeliuksen päivää eli suomalaisen musiikin päivää vietetään Jean Sibeliuksen syntymäpäivänä 8. joulukuuta. Sisäministeriö antoi suosituksen liputuksesta vuonna 2005 ja teki Helsingin almanakkatoimistolle esityksen päivän muuttamisesta liputuspäiväksi vuonna 2007. Almanakkatoimisto teki päätöksen 2011, ja päivästä tuli liputuspäivä.
Josef Klose
Josef Klose (, s. 3. lokakuuta 1947 Sławięcice, Puola) on entinen puolalainen jalkapalloilija. Klose oli urallaan pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen poikansa on Saksan jalkapallomaajoukkueen entinen hyökkääjä Miroslav Klose. Klose nuoremmalla on myös jalkapallon MM-kisojen kaikkien aikojen maaliennätys (16 maalia). Klose on naimisissa entisen huipputason käsipalloilijan Barbara Jeżin (45 maaottelua, 105 maalia) kanssa, pariskunnalla on myös tytär Marzena.
Odra Opolessa vuonna 1966 ammattilaisuransa aloittanut ja vuonna 1977 Puolan liigacupin voittanut Klose siirtyi vuonna 1978 Ranskan Ligue 2:ssa pelanneeseen Guy Roux'n valmentamaan AJ Auxerreen. Vuonna 1979 Klose auttoi Auxerren Ranskan cupin finaaliin ja 1980 nousemaan Ligue 1:hen. Pääsarjassa hän pelasi, seuran hankittua tähtihyökkääjä Andrzej Szarmachin, liigan tiukan ulkomaalaiskiintiön vuoksi lopulta vain 14 ottelua tehden kaksi maalia. Vuonna 1981 hän siirtyi Ranskan alasarjoissa pelanneeseen FC Chaloniin, ennen kuin lopetti uransa vuonna 1984.
Cornel Țăranu
Cornel Țăranu (s. 20. kesäkuuta 1934 Cluj-Napoca) on romanialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli sävellystä Sigismund Toduțăn johdolla Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa 1950-luvulla ja sai sieltä myöhemmin (1974) tohtorin arvon musiikkitieteessä. Lisäksi Țăranu opiskeli vuosina 1966–67 Pariisin konservatoriossa Nadia Boulangerin sekä Olivier Messiaenin johdolla ja osallistui vuosina 1968–69 ja 1972 Darmstadtin kursseille. Näillä kursseilla hän sai opetusta György Ligetiltä, Bruno Madernalta ja Christoph Caskelilta.
Țăranu on saanut viisi palkintoa Romanian säveltäjä- ja musikologiliitolta. Lisäksi hänelle myönnettiin Koussevitzky International Critics Award (1982). Hän on ollut Academia Românăn jäsenenä vuodesta 1993, ja hänestä tuli l'Ordre des Arts et des Lettres'n "Chevalier" vuonna 2002.
Țăranu perusti Ars Nova -yhtyeen vuonna 1968 ja aloitti työskentelyn sen taiteellisena johtajana ja kapellimestarina. Hänestä tuli vuonna 1990 Romanian säveltäjä- ja musikologiliiton varapuheenjohtaja, ja vuonna 1995 hän aloitti Cluj Modern -festivaalin johtamisen. Țăranu on kirjoittanut muun muassa teoksen "Enescu in conștiința prezentului" (1969). Hän aloitti opettamisen Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa vuonna 1957. Hänestä tuli sen sävellyksen professori vuonna 1990. Hän on käynyt myös luennoimmassa ulkomailla.
Țăranun sävellystuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, elokuvamusiikkia ja orkesterimusiikkia, kuten sinfonioita. Hän on myös säveltänyt runsaasti kuoro- ja muuta vokaalimusiikkia sekä kamarimusiikkia.
Jäämeri (maalaus)
Jäämeri (; tunnetaan myös nimellä Toivon haaksirikko, "Die gescheiterte Hoffnung") on saksalaisen Caspar David Friedrichin maalaus, joka on valmistunut vuosina 1823–1824. Se kuuluu Friedrichin tunnetuimpiin teoksiin. Maalaus esittää jäätyneellä merellä dramaattisesti kasaantuneita jäälauttoja. Taustalla oikealla näkyy uppoamassa olevan laivan perä.
"Jäämeri" ilmentää Friedrichin fatalistista suhtautumista luontoon. Sen innoittajana oli Sir William Edward Parryn muutamaa vuotta aiemmin johtama naparetki. Maalauksen on sanottu kuvaavan ihmisen tappiota luonnonvoimien edessä. Eräiden muiden Friedrichin maalausten tavoin maisema saa tässä uuden merkityksen ihmisen kohtalon vertauskuvallisena kuvastajana.
Maalauksen mitat ovat 96,7 x 126,9 senttimetriä. Se on kuulunut vuodesta 1905 Hampurin taidehallin kokoelmiin, ja sen osti Friedrichin ”löytäjänä” tunnettu museonjohtaja Alfred Lichtwark henkilökohtaisesti.
Oleksandr Dryhol
Oleksandr Volodymyrovytš Dryhol (, s. 25. huhtikuuta 1966 Moskova, Neuvostoliitto) on israelilainen moukarinheittäjä. Israelia hän on edustanut vuodesta 2016 lähtien ja aikaisemmin hän on kilpaillut Neuvostoliiton ja Ukrainan väreissä. Hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Jablonec nad Nisoussa heitetty 79,42, joka on myös yli 45-vuotiaiden maailmanennätys. Tätä aiempi miehen oma ennätys (77,86) oli syntynyt 22 vuotta aiemmin, vuonna 1990 ja sen heittäessään Dryhol kilpaili vielä Neuvostoliiton väreissä. Dryhol oli vuoden 2012 kesäolympialaisten vanhin yleisurheilija 46 vuoden ikäisenä. Ikäeroa nuorimpaan, andorralaiseen pikajuoksijaan Cristina Lloveraan oli kolmekymmentä vuotta. Kisat olivat Dryholille uran ensimmäiset olympialaiset. Hän karsiutui karsinnassa heitettyään 69,57 ja ollen 34:s. Vuonna 2016 hänen suorituksensa kuitenkin hylättiin kun hänen Lontoon olympialaisissa antamastaan dopingnäytteestä löytyi uusintatutkimuksessa Turinabol-steroidia.
Dryhol jäi vuonna 2013 kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 23.8.2013–22.8.2015. Hän sai Israelin kansalaisuuden vuonna 2014 ja edustusoikeuden vuonna 2016.
Valente
Valente voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Betzin laki
Betzin laki, saksalaisen fyysikon Albert Betzin mukaan (1919), on tuuliturbiinin hyötysuhdetta koskeva teoreettinen tulos. Sen mukaan turbiini voi ottaa talteen sen läpi kulkevan ilman kineettisestä energiasta enintään 16/27 (noin 59%).
Turbiinin siipikehän läpi virrannut ilma hidastuu sitä enemmän, mitä suurempi osa sen liike-energiasta otetaan talteen. Ääritapauksessa kaikki ilman liike-energia olisi syöty ja heti turbiinin taakse muodostuisi seisova ilmamassa, joka estäisi enemmän ilman virtaamisen turbiiniin. Maksimaalinen energia ilmavirrasta saadaan talteen, kun ulosvirtaavan ilman nopeus on 1/3 turbiiniin virtaavan ilman nopeudesta.
Betzin tulos koskee idealisoitua tilannetta, missä esimerkiksi ilma on kokoonpuristumatonta ja lavoilla ei ole ilmanvastusta. Ajatellen todellisia turbiineja ja niiden hyötysuhteen parantamista, laki ei ota kantaa mahdollisuuteen erilaisin rakenteellisin ratkaisuin vaikuttaa ilman virtaukseen roottorin etu- tai takapuolella.
Paha poika
”Paha poika” on Diandran kappale, jonka Universal Music julkaisi 13. kesäkuuta 2014 artistin lokakuussa 2014 julkaistavan "Dynamiittii"-nimisen studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappaleen ovat säveltäneet Diandra yhdessä Sakke Aallon kanssa ja sen on sanoittanut Mikko Kuoppala.
”Paha poika” nousi toisella listaviikollaan singlelistan ensimmäiselle sijalle. Latauslistalla se on noussut yhdeksänneksi.
Virtakorento
Virtakorento ("Osmylus fulvicephalus") on verkkosiipisiin kuuluva hyönteinen eli se ei ole sudenkorento. Lajia esiintyy laajalti Euroopassa.
Pohjoisimmat esiintymät on aiemmin tavattu Etelä-Ruotsissa ja Liettuassa. Suomesta ensimmäiset tavattiin Lohjan Pusulan Kärkölästä kesällä 2013.
Lajin tunnistaminen on helppoa sen siivissä olevien täplien vuoksi. Se ei lennä kovin hyvin, ja se pysyttelee puron lähellä koko elinikänsä. Laji on kookas. Sen siipiväli on noin 4 cm.
Baby I
”Baby I” on Isac Elliotin kappale hänen toiselta studioalbumiltaan "Follow Me". Sony Music julkaisi kappaleen singlenä 23. kesäkuuta 2014. Ensiesityksensä kappale sai jo 18. kesäkuuta 2014 helsinkiläisessä Forum-kauppakeskuksessa järjestetyssä tapahtumassa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Aleena Gibson, Fredrik Thomander ja Kevin Högdahl. Kappaletta on ollut sanoittamassa myös kappaleen tuottaja RedOne.
Kappaleesta julkaistiin 27. kesäkuuta 2014 Josh Forbesin ohjaama musiikkivideo. Video on kuvattu Lontoossa. Syksyllä 2015 kappaleesta julkaistiin uusi musiikkivideo Yhdysvaltojen markkinoita varten.
”Baby I” sijoittui suomalaisilla myyntilistoilla melko vaatimattomasti. Kappale nousi kuudeksi viikoksi latauslistalle, jolla sen paras sijoitus oli 22:s. Radiolistalla kappale nousi korkeimmillaan Suomen kolmanneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Lokakuussa 2015 kappale lisättiin yhdysvaltalaisen Radio Disneyn soittolistalle.
Codex Ephraemi Rescriptus
Codex Ephraemi eli Codex Ephraemi Rescriptus (Gregory–Aland nro C tai 04) on pergamentille kirjoitettu kreikankielinen Raamatun käsikirjoitus 400-luvulta. Koodeksi kuuluu Raamatun neljän merkittävän käsikirjoituksen joukkoon, yhdessä Codex Vaticanuksen, Codex Sinaiticuksen ja Codex Alexandrinuksen kanssa. 1100-luvulla alkuperäisen pergamentin kirjoitus pyyhittiin yli ja päälle kirjoitettiin Efraim Syyrialaisen kirjoituksia. Tästä tulee myös koodeksin nimi. Samassa yhteydessä suurin osa alkuperäisistä pergamenteista katosi. Teosta säilytetään nykyään Pariisissa.
Alun perin koodeksi on sisältänyt kokonaisen kreikankielisen Raamatun, mutta koska alkuperäinen koodeksi purettiin, ja osa sen pergamenteista käytettiin uudelleen pyhän Efraimin kirjoituksiin, suuri osa tekstistä on kadonnut. Vanhasta testamentista on jäljellä ainoastaan 64 sivua ja Uudesta testamentista 145 sivua (288 alkuperäisestä). Sivut jakautuvat tasaisesti ja lähes jokaisesta Uuden Testamentin kirjasta on säilynyt katkelmia, mutta ainuttakaan kirjaa ei ole säilynyt kokonaisena. Digitoitu verkkoversio koodeksista, Ranskan kansalliskirjasto
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2014
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2014 pelattiin Puolassa 30. elokuuta – 21. syyskuuta. Karsinnat ja lopputurnaus mukaan lukien kilpailuun osallistui kaikkiaan 144 joukkuetta, Isäntäjoukkueelle oli paikka lopputurnauksessa automaattisesti, mutta kaikki muut, mukaan lukien hallitseva maailmanmestari Brasilia, joutuivat hakemaan paikkaa maanosien mestaruuskilpailuista tai erillisistä karsintakilpailuista. Lopputurnaukseen osallistui lopulta 24 joukkuetta. Suomen sijoitus kisoissa oli kaikkien aikojen toistaiseksi paras, yhdeksäs sija. Mestaruuden voitti isäntäjoukkue Puola, joka hävisi vain yhden kolmestatoista pelaamastaan ottelusta. Loppuottelussa kaatui Brasilia erin 3–1.
Jatkolohkossa E pelaavat alkulohkojen A ja D neljä parasta joukkuetta. F jatkolohkon muodostavat vastaavasti lohkojen B ja C neljä parasta. Alkulohkossa pelatut keskinäiset ottelut lasketaan mukaan jatkolohkon taulukkoon, eivätkä jatkoon päässeet joukkueet kohtaa toistamiseen tällä kierroksella. Kummankin jatkolohkon kolme parasta jatkavat kolmannelle kierrokselle.
Jatkolohkojen voittajat sijoitetaan eri puolivälierälohkoihin. Kakkosten ja kolmosten paikat eri lohkoissa arvotaan. Lohkojen kaksi parasta jatkavat välieriin, lohkokolmoset pelaavat ottelun turnauksen viidennestä sijasta.
Intianmuurahaiskäpy
Intianmuurahaiskäpy ("Manis crassicaudata") on Intiassa elävä muurahaiskäpylaji.
Se kasvaa 60-75 cm pitkäksi, minkä lisäksi häntä on 40-45 cm pitkä.
Kierteishäntämuurahaiskäpy
Kierteishäntämuurahaiskäpy ("Manis tricuspis") on Afrikassa elävä muurahaiskäpylaji. Nimistötoimikunta on ehdottanut sen nimeksi metsämuurahaiskäpy.
Aikuinen kierteishäntämuurahaiskäpy painaa 1,8 kg. Sen pituus ilman häntää on noin 46 cm.
Kierteishäntämuurahaiskäpyä tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa Guineasta Sierra Leonen kautta Kenian länsiosiin ulottuvalla alueella.
Ulpiu Vlad
Ulpiu Vlad (s. 27. tammikuuta 1945 Zărneşti) on romanialainen säveltäjä. Hän valmistui Bukarestin kansallisesta musiikkiyliopistosta vuonna 1971 ja osallistui tämän jälkeen Virgilio Mortarin sävellysseminaareihin Roomassa. Vlad on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joihin lukeutuvat Kansallisen musiikkiyliopiston erikoispalkinto (1971), Romanian akatemian George Enescu -palkinto (1985) ja Romanian kulttuuristen ansioiden ritarikunnan upseerin arvo (2004).
Vlad on toiminut myös tutkijana ja erikoistunut romanialaiseen kansanmusiikkiin. Hän on lisäksi luonut uran Editura Muzicală -kustantamossa. Hän johti Romanian kulttuuriministeriön musiikkiosastoa vuosina 1992–93 ja aloitti opettamisen professorina Kansallisessa musiikkiyliopistossa vuonna 1993. Vladin puoliso on säveltäjä Marina-Marta Vlad.
Vlad on säveltänyt varsinkin orkesterimusiikkia, kuten sinfonioita ja konserttoja, sekä kamarimusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa lukuisia vokaaliteoksia.
Kapinmuurahaiskäpy
Kapinmuurahaiskäpy eli temminckinmuurahaiskäpy ("Manis temminckii") on Afrikassa elävä muurahaiskäpylaji. Nimistötoimikunta on ehdottanut sen nimeksi savannimuurahaiskäpyä.
Nicolae Teodoreanu
Nicolae Teodoreanu (s. 26. kesäkuuta 1962 Bukarest) on romanialainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Ștefan Niculescun, Aurel Stroen ja Anatol Vierun johdolla Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa, josta hän sai taiteiden kandidaatin arvon sävellyksessä vuonna 1986. Teodoreanu täydensi opintojaan vuosina 1994–1996 Universität der Künste Berlinissä ja opiskeli lisäksi elektroakustista musiikkia Dieter Kaufmannin johdolla Universität für Musik und darstellende Kunstissa Wienissä 1996–1997. Teodoreanu sai filosofian tohtorin arvon Gheorghe Dima -musiikkiakatemiasta Cluj-Napocasta vuonna 2002.
Teodoreanu perusti Romanian etnomusikologian seuran vuonna 1996. Hän on opettanut Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa ja Brașovin Transilvania-yliopistossa.
Teodoreanu on säveltänyt konsertot alttoviululle (1991–1992) ja viululle (jousiorkesterin kanssa, 1995). Hänen muuhun orkesterituotantoonsa kuuluvat teokset "Poem" (1989) ja "Vârstele timpului" (1993). Hän on säveltänyt myös kamarimusiikkia, kuten jousikvarteton (1989). Teodoreanun muuhun tuotantoon kuuluvat muun muassa "minikamariooppera" "Corabia" (1996), joka voidaan esittää myös konserttiteoksena, sekä kantaatti "Noaptea de cremene" mezzosopraanolle ja pienelle orkesterille (1986).
William Russell
William Russell voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
John Beckwith
John Beckwith (s. 1927 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli Torontossa vuosina 1945–50 ja tämän jälkeen Pariisissa vuoteen 1952. Hän toimi dekaanina Toronton yliopiston musiikin tiedekunnassa 1970-luvulla ja johti sen Institute for Canadian Musicia vuosina 1985–90.
Beckwithin tuotantoon kuuluu neljä oopperaa, reilu kymmenen orkesteriteosta, kamari- sekä sooloteoksia, lauluja ja kuoromusiikkia. Lisäksi Beckwith on toimittanut useita kirjoja. Hän toimi musiikkikolumnistina ja -arvostelijana "Toronto Star" -lehdelle sekä käsikirjoittajana ja ohjelmasuunnittelijana CBC Radiolle. Beckwith on saanut kunniatohtorin arvot viidestä kanadalaisesta yliopistosta, ja lisäksi hän on Kanadan ritarikunnan jäsen. Hänelle myönnettyihin palkintoihin lukeutuvat Canadian Music Councilin "vuoden säveltäjän" arvonimi (1984) ja Toronto Arts Award musiikista (1994).
IFAF Champions League
IFAF Champions League on amerikkalaisen jalkapallon mestarien liiga Euroopassa. Liigan järjestää amerikkalaisen jalkapallon maailmanliitto. Sarjaan osallistuvat kansallisten sarjojen parhaat joukkueet, mutta Saksan, Sveitsin ja Itävallan pääsarjat ovat jättäytyneet liigasta ulkopuolelle ja ne pelaavat omaa BIG6-sarjaansa. Kaudella 2016 sarjaan osallistuu 13 joukkuetta 11 maasta.
IFAF Champions League perustettiin vuonna 2014, kun Euroopan lajiliitto yhdisti toimintansa maailmanliiton kanssa ja EFL-sarjan luonne muuttui.
Liigan sarjassa on kaksi vaihetta. Alkusarjassa joukkueet pelaavat alkulohkoissa kaksi ottelua ja lohkojen voittajat jatkavat neljän joukkueen lopputurnaukseen. Kaudella 2014 Ranskan Élancourtissa pelatun lopputurnauksen voitti Helsinki Roosters. Kauden 2015 lopputurnaus pelattiin Belgradissa, Serbiassa. Turnauksen voitti ruotsalainen Carlstad Crusaders joka voitti finaalissa isäntäjoukkue SBB Vukovi Beogradin.
BIG6 European Football League
BIG6 European Football League on amerikkalaisen jalkapallon eurooppalaisten seurajoukkueiden vuosittainen turnaus. Turnaukseen osallistuvat Saksan, Itävallan ja Ranskan pääsarjojen parhaat joukkueet, ja turnauksen mestaruusottelu on nimeltään Eurobowl. BIG6 tituleeraa itseään Euroopan kovatasoisimmaksi turnaukseksi.
BIG6 perustettiin vuonna 2014 kun silloinen Euroopan lajiliitto halusi tiivistää Euroopan mestaruussarjaa. Uusi BIG6 muodostettiin viime vuosien menestyksekkäimmistä joukkueista ja sarja otti haluunsa EFL-liigan loppuottelun Eurobowlin. EFL-liigasta tuli alempi sarjataso ja sille luotiin uusi loppuottelu EFL Bowl. Euroopan lajiliitto yhdistyi maailmanliiton kanssa samana vuonna, jolloin Saksan lajiliitto otti itselleen vastuun sarjoista.
Turnauksessa kuusi joukkuetta pelaavat toisiaan vastaan kahdessa lohkossa. Lohkojen voittajat kohtaavat finaaliottelussa, jonka järjestysvastuu on paremmin sijoittuneella joukkueella. Turnauksen huonoiten sijoittunut joukkue joutuu karsimaan ensi vuoden paikastaan EFL-liigan mestaria vastaan, mikäli tämä täyttää turnaukseen vaadittavat kriteerit.
Dante Grela
Dante Grela (s. 1941 Rosario) on argentiinalainen säveltäjä. Hän opiskeli Rosarion kansallisessa yliopistossa. Hänelle opetti lisäksi yksityisesti sävellystä ja elektroakustista musiikkia Francisco Kröpfl sekä instrumentaatiota ja orkestraatiota Washington Castro. Grela sai Fulbright-stipendin (1978–79), jonka turvin hän pääsi Columbian yliopiston tietokonemusiikin keskukseen. Grela pääsi lisäksi Kanadan hallituksen stipendillä luennoimaan maassa vuonna 1994.
Grelan musiikkia on esitetty Amerikan ja Euroopan maissa. Hänelle myönnettiin Argentiinan kirjailija- ja säveltäjäliiton sinfonisen musiikin palkinto vuonna 2003 teoksesta "Imaginerías". Grela on toiminut myös kapellimestarina, kuoronjohtajana ja professorina. Hän on työskennellyt lukuisissa oppilaitoksissa Argentiinassa 1960-luvulta lähtien ja vieraillut luennoimassa myös Brasiliassa, Kanadassa, Chilessä, Uruguayssa ja Yhdysvalloissa.
Lukuisien orkesteri- ja kamarimusiikkiteosten lisäksi Grelan tuotantoon kuuluu myös kuoro- ja muuta vokaalimusiikkia, pianomusiikkia ja elektroakustisia teoksia.
Mohamed Saad Basha
Mohamed Saad Basha (s. 22. syyskuuta 1972 Kairo) on egyptiläinen säveltäjä ja lyömäsoittaja. Hänen tuotantonsa koostuu pääasiassa kamari- ja vokaalimusiikista.
Basha opiskeli Kairon konservatoriossa. Hän sai siellä musiikin kandidaatin arvon sävellyksessä ja orkesterinjohdossa vuonna 1997, sitten ylemmän diplomin sävellyksessä 1999. Sävellyksessä Basha sai vielä musiikin maisterin arvon vuonna 2004 ja filosofian tohtorin arvon 2008. Hänen sävellyksiään on esitetty Egyptin lisäksi Algeriassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Marokossa, Alankomaissa, Venäjällä, Serbiassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Tunisiassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa.
Basha soitti lyömäsoittimia Kairon oopperan orkesterissa vuosina 1998–2002. Hän esiintyi Saxofourte-kvartetin kanssa Egyptissä ja Saksassa vuonna 2004. Hän on opettanut Kairon taideakatemian konservatoriossa vuodesta 2004 lähtien.
Tina Hanninen
Tina Hanninen (o.s. Lähdemäki, s. 28. toukokuuta 1988 Turku) on uransa lopettanut suomalainen vapaaottelija.
Hanninen aloitti vapaaottelun harrastamisen vuoden 2008 lopulla, 20-vuotiaana, mitä ennen oli harrastanut neljä vuotta nyrkkeilyä. Hän otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa syyskuussa 2010 suomalaisessa CAGE-organisaatiossa. Hän voitti ottelun Olga Denisenkoa vastaan teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Amatöörinä Hanninen on otellut kahdeksan kertaa ja voittanut otteluistaan jokaisen.
Kesäkuussa 2014 Hannisen julkistettiin tehneen sopimuksen Ultimate Fighting Championshipin (UFC) kanssa. Hän otteli 16. heinäkuuta 2014 Atlantic Cityn UFC Fight Night -tapahtumassa, jossa hän sai vastaansa Cláudia Gadelhan. Ottelu päättyi Gadelhan voittoon kaikin tuomariäänin (30–26, 30–27, 30–27). Kyseessä oli UFC:n historian ensimmäinen ottelu naisten korsisarjassa (painoraja 115 paunaa, noin 52,2 kiloa).
Gadelha-ottelun jälkeen Hannisella alkoi vammakierre, jonka aikana hän kävi läpi kolme olkapääleikkausta. Heinäkuussa 2018 hän ilmoitti lopettavansa vapaaottelu-uransa, oltuaan ottelematta neljä vuotta.
Hannisen kamppailulajiseura on hyvinkäälainen RNC Sport Club. Aiemmin hän on otellut myös Grappling Team Porin riveissä.
Paitsi vapaaottelija, Hanninen on myös liikunnanohjaaja.
USS Santee (CVE-29)
USS Santee (runkonumerot AO-29, ACV-29 ja CVE-29) oli Yhdysvaltain laivaston Sangamon-luokan saattuetukialus, joka valmistettiin tankkerista. Alus oli alun perin Cimarron-luokan laivaston tankkeri, joka oli valmistettu laivaston ja merenkulkukomission T3-S2-A1 piirustusten mukaan.
Maritime Commission tilasi Chesteristä Pennsylvaniasta Sun Shipbuilding and Dry Dock Companyltä aluksen nimellä MV "Esso Seakay" (MC Hull 3). Sen köli laskettiin 31. toukokuuta 1938, ja se laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1939 kumminaan Charles Kurzin puoliso. Valmistuttuaan alus luovutettiin Standard Oilille New Jerseyyn, jonka väreissä se seilasi Yhdysvaltain länsirannikolla. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen 18. lokakuuta 1940, ja se otettiin palvelukseen 30. lokakuuta tankkerina runkonumerolla AO-29 ensimmäisenä päällikkönään William G. B. Hatch.
Palvelukseen ottamisen jälkeen alus oli Atlantilla. Yhdysvaltain liittyessä sotaan 7. joulukuussa 1941 alus oli kuljettamassa öljyä Argentiinan Newfoundlandiin. Keväällä 1942 Norfolkin laivastontelakalla aloitettiin aluksen muutostyöt saattuetukialukseksi. Alus palasi palvelukseen 24. elokuuta päällikkönään William D. Sample. Töiden tekemisellä oli niin kiire, että aluksella oli edelleen koeajoissa työmiehiä ja lentokansi oli täynnä materiaaleja. Työt saatiin virallisesti päätökseen 8. syyskuuta, minkä jälkeen alus liitettiin Task Force 34:ään, ja ensimmäinen lentokone laskeutui alukselle 24. syyskuuta.
Muutotöiden aikana alukselle valmistettiin 502 jalkaa pitkä ja 81 jalkaa leveä lentokansi, jossa oli kaksi hissiä ja katapultti. Lisäksi alukselle tehtiin lentokonehangaari, korjauspajat ja materiaalivarastot sekä asennettiin kaikuluotain. Majoituskapasiteettia kasvatettiin mahdollistamaan kasvaneen miehistön ja lentokonehenkilöstön majoittaminen. Alukselle asennettiin lisäksi kaksi kpl viiden tuuman, 22 kpl 40 millimetrin ja 21 kpl 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
"Santee" lähti 25. lokakuuta Bermudalle, josta se jatkoi edelleen Pohjois-Afrikan rannikolle. Aluksen laukaistessa katapultilla SBD-3-pommittajan lentoon lentokoneesta putosi lentokannelle syvyyspommi. Pommi pyöri pitkin kantta ja räjähti lähellä perää ravistaen koko alusta. Aluksen etsintävalonheittimen jalusta ja etäisyysmittari tuhoutuivat sekä tutka-antennit vaurioituivat. Kaikesta huolimatta alus jatkoi matkaansa osana Task Group 34.2:ta. "Santee", USS "Rodman", "Emmons" ja "Monadnock" erkanivat 7. marraskuuta osastosta, ja ne olivat seuraavana aamuna paikallaan Safin edustalla. Alus lähetti koneitaan ilmaan ja tankkasi muita aluksia aina 13. marraskuuta saakka, jolloin se liittyi Task Group 34.2:een aloittaen paluumatkan Bermudalle. Osasto jatkoi Bermudalta matkaansa 22. marraskuuta ja ankkuroitui Hampton Roadsiin kaksi päivää myöhemmin.
USS Wainwright (DD-419)
USS Wainwright (runkonumero DD-419) oli 1940 palvelukseen otettu Yhdysvaltain laivaston Sims-luokan hävittäjä.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Norfolkin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 7. kesäkuuta 1938 ja alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1939 kumminaan Henry Meiggsin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään Thomas L. Lewis.
Koeajojen päätyttyä alus liitettiin Atlantin laivastoon, jonka mukana se aloitti puolueettomuuden valvonnan.
William Howard Russell
William Howard Russell (28. maaliskuuta 1820 Tallaght, Irlanti - 10. helmikuuta 1907 Kensington, Lontoo) oli irlantilaissyntyinen toimittaja, jota pidetään yhtenä varhaisimmista sotakirjeenvaihtajista.
William Russell aloitti toimittajantyönsä freelancerina "The Times" -lehdessä vuonna 1842. Hänen kirjoituksensa tekivät siinä määrin suuren vaikutuksen päätoimittajaan, että hänet vakinaistettiin jo seuraavana vuonna. Helmikuussa 1854 hänet lähetettiin raportoimaan käynnissä olevasta Krimin sodasta. Tässä tehtävässään hän saavutti maineensa pelottomana ja kompromisseja välttelevänä sotakirjeenvaihtajana.
Russellin sosiaaliset taidot tekivät hänestä taitavan sotakirjeenvaihtajan. Hänen suositut kirjoituksensa arvostelivat ankarasti niin englantilaisten sodanjohtoa kuin sodankäyntiä yleensäkin. Russell toi myös suuren yleisön tietoisuuteen sotilaiden puutteellisen varustuksen, ongelmat terveyden- ja ruokahuollossa sekä surkeat kenttäolosuhteet. Hänen kirjoituksiaan luettiin usein sodan molemmilla puolilla.
Hänen kirjoituksensa johtivat epäsuorasti Britannian hallituksen kaatumiseen 23. tammikuuta 1855. Kuningashuoneen ja armeijan alun hyytävästä vastaanotosta huolimatta Russell lyötiin ritariksi vuonna 1895.
Krimin lisäksi Russell raportoi muun muassa Intian Sepoykapinasta (1858), Yhdysvaltojen sisällissodasta (1861), Saksan-Tanskan sodasta (1864), Saksan–Ranskan sodasta (1871) sekä Etelä-Afrikan zulusodasta (1879). Eläkkeelle Russell siirtyi jo 1863, mutta jatkoi silti freelancer-toimittajana.
Russell kuoli kotonaan Lontoossa 10. helmikuuta 1907.
USS Roe (DD-418)
USS Roe (runkonumero DD-418) oli 1940 palvelukseen otettu Yhdysvaltain laivaston Sims-luokan hävittäjä.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Charlestonin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 23. huhtikuuta 1938 ja alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1939 kumminaan Eleanor Roe Hilton. Alus otettiin palvelukseen 5. tammikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään R. M. Scruggs.
Koeajojen päätyttyä alus osallistui harjoituksiin pitkin itärannikkoa sekä Tyynellämerellä. Keväällä 1941 alus palasi itärannikolle ja kesän se oli pääosin Keski-Atlantilla. Syksyllä alus palasi pohjoisemmaksi aina Argentiaan suojaamaan saattueita Newfoundlandista Islantiin.
Yhdysvaltojen liittyessä toiseen maailmansotaan alus oli edelleen saattuepalveluksessa. "Roe" siirtyi etelämmäs tammikuussa 1942 partioiden Bermudan ja Norfolkin välillä. Helmikuun puolivälissä alus saapui New Yorkin satamaan, jossa se palasi Atlantin saattueiden suojaksi. Alus saapui 3. maaliskuuta Islantiin, missä se viipyi kuukauden puoliväliin partioiden Islannin vesillä ja Tanskan salmessa. Kuukauden lopulla alus palasi New Yorkiin, kunnes huhtikuussa se suojasi saattueita Kuubaan. Toukokuun alus vietti Uuden Englannin vesillä, kunnes se kesäkuussa palasi Pohjois-Atlantille saattuetehtäviin. Tällä kertaa se matkasi aina Britteinsaarille. Heinäkuussa alus suojasi sotaharjoituksissa laivaston aluksia Yhdysvaltain rannikolla ja Karibianmerellä.
Elokuun puolivälissä alus suuntasi jälleen etelään ja lokakuussa se oli Trinidadin ja Brazilian satamien välillä suojaamassa saattueita. Tehtävästä vapauduttuaan alus palasi Norfolkiin valmistautumaan Pohjois-Afrikan maihinnousuun operaatio Torchiin.
Bentsiilihappo
Bentsiilihappo (CHO) on hydroksihappoihin kuuluva eli sekä karboksyyli- että hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste. Ainetta voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa lääkeaineita.
Huoneenlämpötilassa bentsiilihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee heikosti kylmään veteen, mutta paremmin kuumaan. Myös etanoli ja dietyylieetteri liuottavat yhdisteen. Bentsiilihappo on muiden karboksyylihappojen tavoin heikko happo ja sen pK-arvo on 3,06. Kuumennettaessa yhdistettä vetyjodidin ja punaisen fosforin kanssa etikkahappoliuoksessa se reagoi muodostaen difenyylietikkahappoa. Kromihappo hapettaa bentsiilihapon bentsofenoniksi.
Bentsiilihappoa voidaan valmistaa bentsiilistä emäksisissä olosuhteissa toisiintumisreaktiolla. Tämän toisiintumisreaktion raportoi ensimmäisen kerran Justus von Liebig vuonna 1838 ja reaktiota kutsutaan bentsiilihappotoisiintumiseksi.
Bentsiilihaposta voidaan valmistaa bentsilaattiestereitä, joita käytetään lääkeaineiden valmistuksessa. Yhdistettä muodostuu kemiallisena aseena käytettävän 3-kinuklidinyylibentsilaatin aineenvaihduntatuotteena ja elimistön bentsiilihappopitoisuuden tutkimusta voidaan käyttää osoittamaan kyseisen kemiallisen aseen käyttö.
Transformers: Rise of the Dark Spark
Transformers: Rise of the Dark Spark (jossain päin Eurooppaa Transformers: The Dark Spark) on Edge of Realityn kehittämä ja Activisionin julkaisema Transformers-aiheinen kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2014 usealle alustalle.
"Transformers: Rise of the Dark Spark" yhdistää toisiinsa Michael Bayn elokuvan "Transformers – Tuhon aikakausi" sekä High Moon Studiosin suunnittelemien videopelien "" ja "" tarinat. Peli sisältää myös G1-versioita joistain hahmoista.
Pelin Nintendo 3DS -versio on lajityypiltään strateginen roolipeli.Aligned-jatkumon todellisuudessa ennen Arkin lähtöä Cybertronilta Megatron saa käsiinsä muinaisen reliikin nimeltä Pimeyden Kipinä, joka on paha vastine Johtajuuden Matrixille. Optimus Prime yrittää saada Pimeyden Kipinän pois Megatronin käsistä, mutta reliikki päätyykin avaruuteen leijumaan. Lopulta se siirtyy elokuvasarjan todellisuuteen, missä palkkionmetsästäjä Lockdown alkaa havitella sitä itselleen.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978 järjestettiin 1.–2. heinäkuuta Turussa.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1979
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1979 järjestettiin 14.-15. heinäkuuta Raahessa.
Hämäläinen (sanomalehti)
Hämäläinen oli Hämeenlinnassa vuosina 1858–1901 ilmestynyt kaupungin ensimmäinen sanomalehti.
Gustaf Erik Eurénin perustama "Hämäläinen" oli pitkään niin sanottujen ”vanhojen rehellisten fennomaanien” lehti. Se oli kielikysymyksessä maltillinen ja keskittyi paikallisiin asioihin. "Hämäläistä" lukivat myös Hämeenlinnan ruotsinkieliset, joilla ei ollut omaa lehteä. Vuonna 1879 sen kilpailijaksi perustettiin nuorfennomaaninen "Hämeen Sanomat". Tyko Hagmanin tultua päätoimittajaksi vuonna 1898 "Hämäläinen" siirtyi nuorsuomalaisten linjalle ja sortovuosina se oli voimakkaan perustuslaillinen. Vuonna 1900 lehti oli ensin kaksi kuukautta lakkautettuna ja seuraavana vuonna viranomaiset lakkauttivat sen lopullisesti. Sen seuraajaksi perustettiin "Hämetär".
"Hämäläinen" ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1879 lähtien kahdesti viikossa. Sen levikki oli aluksi 400–600 kappaletta, nousi 1870-luvun lopulla yli tuhannen ja oli vuonna 1900 3 700 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät Gustaf Erik Eurén (1858–1860 ja 1862–1872), A. W. Lindgren (1861 ja 1874–1897), Adolf Malin (1872–1873) ja Tyko Hagman (1898–1901).
Häme (sanomalehti)
Häme (vuoteen 1919 saakka Hämetär) oli Hämeenlinnassa vuosina 1902–1944 ilmestynyt sanomalehti.
Hämeenlinnan perustuslailliset perustivat "Hämettären" vuonna 1901 lakkautetun "Hämäläisen" jatkajaksi. Suurlakon jälkeen siitä tuli nuorsuomalaisten äänenkannattaja. Suomen itsenäistymisten jälkeen "Hämetär" oli vähällä tulla yhdistetyksi kokoomuksen "Hämeen Sanomiin", mutta omistajavaihdoksen kautta se jatkoi edistyspuolueen lehtenä uudella "Häme"-nimellä. Myöhemmin lehti jäi kilpailussa tappiolle "Hämeen Sanomille". 1940-luvun alussa "Hämeen" toimintaa jouduttiin supistamaan ja omistaja–päätoimittaja Lauri Apalan kuoltua se lopetettiin kokonaan.
Lehti ilmestyi vuodesta 1903 lähtien kolmesti, vuoden 1919 alussa kuudesti ja sen jälkeen kolmesti, vuonna 1941 kahdesti ja vuodesta 1942 kerran viikossa. Vuonna 1919 julkaistiin myös kolmepäiväistä painosta. Levikki oli 4 200 kappaletta vuonna 1914, mutta laski 1 500 kappaleeseen vuonna 1942. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Antti Itkonen (vast. toim. 1903–1912), Rudolf Holsti (1903–1905), Aukusti Simelius (1906), Väinö Koivisto (1907), Urho Haapanen (1907), Atte Tarjanne (1907–1919, vast. toim. vuodesta 1912), Aarne A. Astala (1919–1923) ja Lauri Apala (1923–1944).
Helsingin Uutiset (1908–1910)
Helsingin Uutiset oli Helsingissä vuosina 1908–1910 ilmestynyt sanomalehti.
H. R. Pohjolan julkaiseman ja toimittaman "Helsingin Uutisten" tarkoituksena oli olla perustuslaillisessa hengessä kansaa yhdistävä lehti, joka keskittyisi taloudellisiin ja sivistyksellisiin kysymyksiin. Maaliskuussa 1910 Pohjola myi kerran viikossa katkonaisesti ilmestyneen lehden liikemies B. M. Kolströmille, joka julkaisi sitä vielä kahden kuukauden ajan nuorsuomalaisin tunnuksin nimellä Pääkaupungin Sanomat. Loppuvaiheessa lehden toimittajana työskenteli Adolf Ferdinand Schütz.
Helsingin Uutiset (1862–1863)
Helsingin Uutiset oli Helsingissä vuosina 1862–1863 ilmestynyt sanomalehti.
"Helsingin Uutiset" perustettiin Yrjö Koskisen johtamien nuorfennomaanien äänenkannattajaksi. Sen vastaavana toimittajana työskenteli Koskisen veli Jaakko Forsman ja toimitustyöhön osallistui myös Agathon Meurman. ”Suomikiihkoa” vaatinut lehti oli suunnattu liberaaleja ja "Suomettaren" ympärille ryhmittyneitä ”vanhoja rehellisiä fennomaaneja” vastaan. Sen kielipoliittisena vaatimuksena oli suomen kielen täydellinen tasa-arvo ruotsin kanssa. "Helsingin Uutiset" kiinnitti paljon huomiota myös ulkomaiden tapahtumiin ja korosti uskollisuuttaan esivallalle vastapainona Venäjää pelänneille liberaaleille sekä ruotsinkielisten skandinavistisille pyrkimyksille.
Kahdesti viikossa ilmestynyt "Helsingin Uutiset" kilpaili "Suomettaren", "Suomen Julkisten Sanomien" ja liberaalin "Päivättären" kanssa. Se sai 560 tilaajaa, joista neljä viidennestä asui pääkaupungin ulkopuolella, lähinnä Etelä-Pohjanmaalla, Keski-Suomessa ja Tampereen seudulla. Lehti lakkasi vuoden 1863 lopussa, kun kielireskripti oli tyydyttänyt osan sen vaatimuksista ja Koskisen ja "Suomettaren" välille oli saatu aikaan sovinto. "Helsingin Uutisten" ja nuorfennomaanien työn jatkajaksi tuli vuonna 1869 aloittanut "Uusi Suometar".
Helsingin Uutiset (täsmennyssivu)
Helsingin Uutiset -nimisiä lehtiä on useita:
Helsingfors Tidning
Helsingfors Tidning oli Helsingissä vuosina 1909–1910 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden julkaisija ja vastaava toimittaja oli Frans Johan Valbäck, joka oli aikaisemmin ollut mukana useissa pila- ja viihdelehdissä. Sen erityinen kohderyhmä oli ruotsinkielinen työväestö. Kerran viikossa ilmestynyt "Helsingfors Tidning" ei kuitenkaan saanut riittävää kannatusta ja se lopetettiin kesken ensimmäistä vuottaan.
Filmfare Awards South 2013
Filmfare Awards South 2013 oli 12. heinäkuuta 2014 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2013 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 61. Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Peter Rufai
Peter Rufai (s. 24. elokuuta 1963 Lagos, Nigeria) on nigerialainen uransa lopettanut jalkapallomaalivahti.
Rufai edusti Nigerian maajoukkuetta muun muassa MM-kisoissa 1994 ja 1998, Maanosaliittojen cupissa 1995 ja Nigerian voittamissa Afrikan-mestaruuskisoissa 1994.
Bihar-kielet
Bihar-kielet ovat indoarjalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, jota puhutaan Intian Biharin osavaltiossa ja osassa Nepalia. Kieliryhmän kolme puhutuinta kieltä ovat bhodžpuri, maithili ja magahi.
The Midnight Meat Train
The Midnight Meat Train (myös nimellä Keskiyön lihajuna) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Ryuhei Kitamura. Elokuvan pääosissa esiintyvät Bradley Cooper, Leslie Bibb, Brooke Shields, Roger Bart, Ted Raimi ja Vinnie Jones.
Elokuva perustuu Clive Barkerin samannimiseen vuonna 1984 julkaistuun kauhunovelliin, joka kuuluu "Veren kirjat" -kokoelmaan. "The Midnight Meat Train" kertoo valokuvaajasta, joka jahtaa metrossa ihmisiä vaanivaa sarjamurhaajaa.
Magahin kieli
Magahi on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Biharin, Jharkhandin ja Länsi-Bengalin osavaltioissa. Kielellä oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 14 miljoonaa puhujaa.
José Carlos Herrera
José Carlos Herrera (s. 5. helmikuuta 1986) on meksikolainen pikajuoksija. Hänen päämatkansa on 200 metriä, jossa Herreran ennätys on huhtikuussa 2016 Norwalkissa juostu 20,17. Herrera osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisissa 200 metrille jääden oman alkueränsä seitsemänneksi ajalla 21,17. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän eteni välieriin, mutta jäi erässään kahdeksanneksi ajalla 20,48. 100 metrillä Herreran ennätys on elokuussa 2014 Xalapassa juostu 10,21.
Markus Esser
Markus Esser (s. 3. helmikuuta 1980 Leverkusen, Saksa) on saksalainen moukarinheittäjä. Hän edusti urallaan TSV Bayer 04 Leverkusen -seuraa. Hänen ennätyksensä on Leverkusenissa vuonna 2006 heitetty 81,10 m.
Vuoden 2005 MM-kilpailuissa alun perin neljänneksi sijoittunut Esser nousi vuonna 2014 pronssisijalle, kun kultaa voittaneen Ivan Tsih’anin tulos hylättiin dopingrikkomuksen vuoksi. Tsih’anin dopingrikkomuksen myötä Esser nousi pronssisijalle myös vuoden 2006 EM-kilpailuissa.
Esser lopetti uransa vuonna 2015. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painoi uransa aikana 99 kilogrammaa. Hän voitti Saksan-mestaruuden vuosina 2006–2008 ja 2010–2014.
Saint-Omer
Saint-Omer on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais’n departementissa. Kunta sijaitsee Ranskan suurimmalla marskimaalla. Saint-Omerista on kanavayhteys Gravelinesin kaupunkiin Pohjanmeren rannikolla. Saint-Omer on ollut vuosisatojen ajan tärkeä uskonnollinen keskus.