hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Flexifuel-auto
Flexifuel-auto, myös flexfuel-auto, FFV-malli tai etanoliauto, toimii kahdella vaihtoehtoisella polttoaineella, joko korkeaseosetanolilla tai bensiinillä. Molemmat polttonesteet tankataan samaan polttoainesäiliöön. Flexifuel-mallit toimivat samoin kuin bensiinikäyttöiset autot. Polttonestesäiliö, -varustus ja -putkistot valmistetaan korroosion kestävistä materiaaleista, tiivisteiden taas täytyy kestää etanolia. Moottorin ohjauksessa käytetään usein erityistä sekoitussuhteen tunnistavaa anturitekniikkaa. Flexifuel-auton käyttöönotto ei vaadi autoilijalta uusien toimintatapojen opettelua, vaan auton voi tankata normaaliin tapaan. Tietyt automallit voidaan muuttaa flexifuel-autoiksi pelkästään moottorinohjauksen ohjelmiston vaihtamisella (mm. Saabin Trionic 7 -moottorinohjauksella varustetut mallit).
Henry Ford suunnitteli T-Ford henkilöauton kulkemaan etanolilla, mutta auton saattoi tankata myös bensiinillä, sillä siinä oli säädettävä kaasutin, jonka ansiosta seoksen rikkautta saattoi kohtuullisen helposti säätää.
Fordille työskennellyt Roberta J. Nichols kehitti flexifuel-tekniikkaa 1980-luvulla. Fernando Damasceno kehitti moottorin säätötekniikkaa edelleen yksinkertaisemmaksi ja halvemmaksi. Brasiliassa uuden tekniikan suosio kasvoi nopeasti 2000-luvun alussa.
Suomessa korkeaseosetanolia alkoi vuonna 2009 ensimmäisenä myydä St1 tuotenimellä RE85. . Elokuussa 2014 RE85-polttoainetta myytiin 47 St1- ja Shell-asemalla. Samaan aikaan ABC-ketjun vastaava tuote, Ekoflex E85, oli myynnissä yli 50 asemalla.
Alkuvuonna 2011 Suomessa oli noin 2500 rekisteröityä flexifuel-autoa. Ruotsissa alemmin verotetut ns. ”ympäristöautot” olivat 2000-luvun loppuvuosina valtaosin flexifuel-autoja, mutta vuoteen 2014 mennessä saman verokohtelun piiriin kuuluvat dieselkäyttöiset autot olivat lähes syrjäyttäneet ne markkinoilta.
Ensimmäiset etanolibussit tulivat liikenteeseen Suomessa vuonna 2013, kun Helsingin Bussiliikenne aloitti etanolibussiliikenteen RED95-etanolidieselhankkeen myötä. Hankkeessa käytetään Scanian teknologiaa ja polttoaineena St1:n jätepohjaista biopolttoainetta. Ruotsissa etanolidiesel-teknologiaa on käytetty yli 20 vuotta, esimerkiksi Tukholmassa liikennöi 500 etanolidieselmoottorilla varustettua linja-autoa.
Radžastani
Radžastani on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Rajasthanin osavaltiossa ja sitä ympäröivillä alueilla. Kielellä on lukuisia toisistaan selkeästi poikkeavia murteita, joista osa voidaan katsoa myös omaksi kielikseen. Määritelmästä riippuen radžastanin puhujamäärä on 20 ja 80 miljoonan ihmisen välissä.
Radžastani on hindin läheinen sukukieli ja sitä pidettiin 1900-luvun alkupuolelle asti hindin murteena.
Hindin tavoin radžastania kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla. Jammu ja Kashmirissa puhuttua gudžarin murretta voidaan kirjoittaa devanagarin lisäksi myös arabialaisilla kirjaimilla.
Sardanapalos
Sardanapalos oli tarunomainen muinaisen Assyrian viimeinen kuningas. Hänet mainitaan alun perin kreikkalaisen historioitsijan Ktesiaan teoksessa "Persica". Toinen kreikkalainen historioitsija Diodoros Sisilialainen mainitsee hänet viimeisenä Assyrian 30:stä hallitsijasta. Nykyinen historiantutkimus ei kuitenkaan tunne Sardanapalosta. Hänet on toisinaan oletettu samaksi henkilöksi kuin Assyrian kuningas Assurbanipal (hallitsi 668–627 eaa.), mutta kuvaus ei sovi tähän. Sardanapalos on mahdollisesti yhdistelmä Assurbanipalista, hänen veljestään Šamaš-šum-ukinista sekä Sin-šar-iškunista, joka oli todellisuudessa Asyrian viimeinen hallitsija.
Diodoroksen kuvauksen mukaan Sardanapalos eli ylellisyyksien täyttämää elämää ja käyttäytyi sekä pukeutui naismaisesti. Lisäksi Sardanapalos johti valtakuntansa tuhoon, kun meedialaiset, persialaiset ja babylonialaiset valloittivat sen Arbaces-nimisen päällikön johdolla. Sardanapalos kukisti vihollisen kolmesti ja kesti kahden vuoden ajan meedialaisten piiritystä, mutta luopui vastarinnasta, kun Tigris-joki tulvi enteenomaisesti hänen pääkaupunkiinsa Niniveen. Sen jälkeen Sardanapalos määräsi rakennettavaksi itselleen valtavan rovion, jossa hänet poltettiin elävältä yhdessä orjiensa, jalkavaimojensa ja palatsinsa aarteiden kanssa.
Sardanapaloksen legendaarinen turmeltuneisuus on innoittanut monia kirjailijoita ja taiteilijoita, erityisesti romantiikan aikana. Lordi Byron kirjoitti hänestä vuonna 1821 näytelmän "Sardanapalos".
Sardanapaloksen kuolema
Sardanapaloksen kuolema () on ranskalaisen Eugène Delacroix’n historiamaalaus vuodelta 1827. Se kuvaa muinaisen Assyrian myyttisen viimeisen kuninkaan Sardanapaloksen viimeisiä hetkiä.
Maalauksen innoittajana oli vuonna 1821 ilmestynyt englantilaisen George Byronin teos "Sardanapalos". Maalaus kuitenkin esittää tapahtumat erilaisina: Byronin näytelmässä Sardanapalos tekee itsemurhan polttamalla itsensä roviolla yhdessä lempivaimonsa kanssa, mutta Delacroix’n maalauksessa itsemurhaan valmistautuva Sardanapalos makailee levollisesti vuoteella samalla kun palvelijat surmaavat hänen vaimonsa ja hevosensa sekä tuhoavat hänen aarteensa hänen silmiensä edessä. Taustalla oikealla linnoitus savuaa. Delacroix’n mukaan maalauksen oli tarkoitus tuomita Sardanapaloksen edustama hillittömän ylellinen elämä, mutta monet aikalaiset arvostelivat maalausta sen sisältämien julmuuksien ja irstailujen vuoksi. Sardanapaloksen rento asento maalauksessa antaa ymmärtää, että hän nauttii julmasta näytöksestä.
"Sardanapaloksen kuolema" kuuluu Louvren taidemuseon kokoelmiin Pariisissa. Maalauksen mitat ovat 395 x 425 senttimetriä. Vuonna 1844 maalattu pienempi versio teoksesta on Philadelphian taidemuseon kokoelmissa Yhdysvalloissa.
Kauas pois
"Kauas pois" on suomalaisartisti Raappanan kappale hänen neljänneltä, Tuuliajolla-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki digitaalisesti ladattavana 2. marraskuuta 2012. Kappale koki ensisoittonsa 17. lokakuuta 2012 Uuden Musiikin Aamuvuorossa. Nimestään huolimatta kappaleen kuvaillaan olevan positiivinen, elämäniloinen ja toiveikas. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 25. lokakuuta 2012. "Kauas pois" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, päästen latauslistan 4.- ja singlelistan 14. sijalle. Radioissa kappale on ollut parhaimmillaan neljänneksi soitetuin kappale.
Digitaalinen lataus
Mikroilme
Mikroilme on hetkellinen, tahaton ihmisen kasvonilme. Mikroilmeet ovat kestoltaan hyvin lyhyitä, ainoastaan 1/25 - 1/15 sekuntia. Mikroilmeet syntyvät yleensä stressitilanteissa, joissa ihmisellä on jotakin voitettavana tai hävittävänä. Mikroilmeitä esiintyy silloin, kun ihminen yrittää tietoisesti peittää kaikki signaalit siitä, miten hän tuntee. Toisin kuin tavanomaisten kasvonilmeiden kanssa, mikroilmeitä on vaikea peittää. Mikroilmeet ilmaisevat universaalisti kuutta tunnetta: inho, viha, pelko, suru, onnellisuus ja hämmästyneisyys.
1990-luvulla Paul Ekman laajensi mikroilmeiden konseptia lisäämällä tunteita, jotka kaikki eivät ole koodattu kasvolihaksiin. Nämä emootiot ovat huvittuneisuus, halveksunta, häpeä, ahdistus, syyllisyys, ylpeys, tyytyväisyys sekä helpotus.
Mikroilmeet ja niihin liittyvä tiede ovat keskeisessä tilassa vuoden 2009 yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa Paljastavat valheet, jossa päähenkilö käyttää akuuttia tietoisuuttaan mikroilmeistä ja muista kehonkielen vihjeistä päätellessään onko joku valehtelemassa tai piilottelemassa jotakin.
Velkotta
Velkotta () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängöllä kymmenen kilometriä Kattilasta itään. Kylässä on 35 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Ratsinan pogostaan kuulunut Velkotta mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Sen kansallisuudeltaan venäläiset asukkaat olivat 1860-luvulle saakka viereisen kartanon maaorjia, jotka kuuluivat Uutassolan ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1862 kylässä oli 56 taloa ja 348 asukasta. Velkotan kartano kuului 1700-luvun lopulta lähtien runoilija Aleksandr Blokin sukulaisille.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Velkotta lähikylineen muodosti oman kyläneuvoston, kunnes vuonna 1959 se liitettiin Kaipalan kyläneuvostoon. Myöhemmin se kuului Kattilan kyläneuvostoon. Vuonna 1997 kylässä oli 56 ja vuonna 2007 29 asukasta.
Velkotan kartanosta on säilynyt toinen päärakennus, talli ja puiston jäännöksiä. Kylän lähellä sijaitsee suojeltu tammimetsikkö.
Sylheti
Sylheti on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Sylhetin alueella Bangladeshissa ja ympäröivillä alueilla. Kieli on läheistä sukua bengalille ja sitä kirjoitetaan nykyisin bengalilaisilla kirjaimilla. Historian saatossa sylhetiä on kirjoitettu myös arabialaisilla kirjaimilla ja omalla syloti-nagri-kirjaimistollaan. Sylhetillä on noin 10 miljoonaa puhujaa.
Fosfiitti
Fosfiitti-ioni eli fosfonaatti-ioni (HPO) on fosforihapokkeesta muodostuva anioni. Epäorgaanisia suoloja, jotka sisältävät fosfiitti-ionin, kutsutaan fosfiiteiksi.
Fosforihapoke on kahdenarvoinen eli diproottinen happo ja siitä voi muodostua kahdenlaisia anioneja, fosfiitteja (HPO) ja vetyfosfiitteja (HPO). Molemmille ioneille on tyypillistä, että ne ja niitä sisältävät suolat ovat voimakkaita pelkistimiä. Alkalimetalli- ja kalsiumfosfiitti liukenevat hyvin veteen, kun muut metallifosfiitit ovat veteen niukkaliukoisia tai eivät liukene lainkaan. Lämmitettäessä fosfiitteja alennetussa paineessa ne kondensoituvat pyrofosfiiteiksi. Kuumennettaessa fosfiitteja normaalissa ilmanpaineessa tapahtuu noin 200 °C:n lämpötilassa disproportioituminen fosfiiniksi, fosfaatti-ioniksi ja vedeksi.
Lämpöässä
Lämpöässä on Suomen Lämpöpumpputekniikka Oy:n maalämpöpumppu -tuotemerkki. Lapualla vuodesta 1983 toiminut lämpöpumpputehdas työllistää noin 40 henkilöä. Tuote suunnitellaan ja valmistetaan Suomessa ja sille onkin myönnetty Avainlippu-merkki. Yrityksen tuotteita ovat Lämpöässä Vsi-, Vmi-, Esi-, Emi ja Eli-maalämpöpumput, ÄssäCooling-viilennysyksiköt sekä maalämpökeskukset. Lämpöässän lämmityskohteita ovat kaikki kiinteistöt omakotitaloista suuriin kerrostaloihin. Lämpöässällä on laajasti tuotteita myös rakennusten ja maatalouden jäähdytykseen maalämpöpumpulla sekä ohjausmahdollisuudet erilaisten hybridijärjestelmien ja aurinkolämmityksen ohjaamiseen. Lämpöässä maalämpökeskus, joka on tehtaalla valmiiksi rakennettu suuremman kiinteistön lämpökeskus , joka siirretään suoraan kohteeseen käyttövalmiina. Maalämpökeskus suunnitellaan kohteen lämmitys-, lämmin käyttövesi- ja jäähdytystarpeiden mukaan. Valmis paketti toteutetaan yksien seinien sisään Lämpöässän tehtaalla Lapualla. Lämpöässän Vsi/Esi/Vmi-maalämpöpumpuilla on Euroopan Lämpöpumppuyhdistyksen EHPA-laatumerkintä.
Super Mario Maker
Super Mario Maker on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin Wii U:lle. Peli julkaistiin vuonna 2016 se julkaistiin Nintendo 3DS:lle. Pelin ideana on luoda omia kenttiä, joko 8-bittisillä, 16-bittisillä tai uusilla "New Super Mario Bros."-grafiikoilla. Itse rakennetut kentät voi jakaa muiden pelaajien kanssa internet-yhteydellä "Nintendo Networkissa" jolloin muut pelaajat pystyvät pelaamaan tai lataamaan ne omalle konsolilleen ja muokkaamaan niitä.
Kenttäeditorilla rakennetut kentät käyttävät jotain neljästä graafisesta tyylistä. Kaikki ovat peräisin Super Mario -pelisarjan aiemmista osista. Ulkoasun lisäksi tyylit vaikuttavat pelattavuuteen, kuten vihollisten käyttäytymiseen, Marion kykyihin ja käytettävissä oleviin power-uppeihin.
Tyylit perustuvat seuraaviin peleihin:
Homofonia (kielitiede)
Homofonia kielitieteessä tarkoittaa samalla tavalla lausuttavia mutta eri asioita tarkoittavia (mahdollisesti eri tavoin kirjoitettavia) sanoja, esim. englannin "gene" ja "Jean". Taajasti homofonisia kieliä ovat muun muassa klassinen kiina ja japanin kieli. Eurooppalaisista kielistä ranskassa on huomattavan paljon samalla tavalla ääntyviä sanoja, joista useimmat kuitenkin kirjoitetaan eri tavoin.
Olli Peltonen
Olli Peltonen (1915 Orimattila – 1987 Lammi) oli suomalainen taidemaalari. Peltonen ei käynyt taidekouluja, mutta opiskeli Avoimessa Taidekoulussa, jossa moni tuon ajan taiteilija aloitti uransa. Peltonen viihtyi mielellään taidepiireissä ja hankki oppia sitä kautta. Toimeentulon itselleen ja perheelleen toi teurastajan ammatti Osuusliikkeen palveluksessa.
Laura kesäleirillä
Laura kesäleirillä on Tuija Lehtisen kirjoihin perustuva nuorten televisiodraamasarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuonna 2004. Se on jatkoa "Laura"-sarjalle (2002).
Sarja kertoo Laurasta (Oona Louhivaara) ja hänen ystävästään Jennasta (Elina Mikkola), jotka lähtevät ystäviensä kanssa kesäleirille. Mukana on vanhoja ja uusia ystäviä.
Lauran tarina sai jatkoa kolmannessa sarjassa "Laura kaupungissa". Kaikki sarjat on uusittu myöhemmin Ylellä.
Laura kaupungissa
Laura kaupungissa on Tuija Lehtisen kirjoihin perustuva nuorten televisiodraamasarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuonna 2005. Sarja on jatkoa sarjoille "Laura" ja "Laura kesäleirillä".
"Laura kaupungissa" kertoo Laurasta (Oona Louhivaara) ja hänen ystävästään Jennasta (Elina Mikkola), jotka muuttavat kahdestaan Helsinkiin opiskelemaan. Tytöt saavat töitä, rakastuvat ja ovat vähällä joutua takaisin kotiin luottamuspulan takia. Sarjassa nuoret ovat teinejä, joilla on teinien ongelmia. Lauran ja Jennan mukana seikkailevat kaupungissa myös liuta vanhoja ja uusia ystäviä. Kaikki kolme Laura-sarjaa on uusittu myöhemmin Ylellä.
Eun-Ji Ha
Eun-Ji Ha (s. 1981 Etelä-Korea) on eteläkorealainen balettitanssija. Hän on Suomen Kansallisbaletin tähtitanssija.
Hän kävi satubaletissa 8-vuotiaana ja aloitti 10-vuotiaana Korean National University of Arts -balettikoulun, jossa hän oli 2001–2006. Hän tanssi Universal Ballet Companyssa 2006–2007. Voitettuaan New Yorkin kansainvälisen balettikilpailun kesällä 2007, Suomen Kansallisbaletin taiteellinen johtaja Dinna Bjørn tarjosi hänelle sopimusta Suomen Kansallisbalettiin. Hän aloitti Suomen Kansallisbaletissa syksyllä 2007 ja hänet nimitettiin ensitanssijaksi vuonna 2009 ja tähtitanssijaksi vuonna 2013. Hän on tanssinut pääroolin lukuisissa klassikkobaleteissa kuten "Bajadeeri", "Giselle", "Don Quijote", "Joutsenlampi", "Prinsessa Ruusunen" ja "Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas". Ha on tanssinut myös useissa nykytanssiteoksissa.
Vuonna 2008 Turun Sanomien Kaisa Kurikka kirjoitti Prinsessa Ruusunen -baletin arvostelussaan Hasta: "Eun-Ji Han tanssi saa aikaan kylmiä väreitä. Teknisesti loisteliaana, ilmaisullisesti ja musikaalisesti erittäin herkkäpiirteisenä tanssijana Eun-Ji Ha tekee Aurorasta ei pelkästään nuoren naisen viehkeää muotokuvaa vaan myös tunteiltaan syvän hahmon. Eun-Ji Han tulkinnallinen monipuolisuus säväyttää.”
Vuonna 2018 Ha sai Suomen Kulttuurirahaston Edvard Fazer -palkinnon. Palkintolautakunta perusteli valintaa seuraavasti: ”Eun-Ji Ha on tanssinut menestyksekkäästi yli 10 vuoden ajan lähes kaikkien Kansallisbaletin ohjelmistossa olleiden klassisten balettiteosten päätehtävissä sekä taituroinut useiden nykytanssiteosten loistokkaana tulkitsijana. Lisäksi hän on tehnyt Suomen kansallisbalettia tunnetuksi maailmalla ja Suomessa vierailemalla monissa kansainvälisissä gaaloissa solistitehtävissä sekä kotimaan kiertueilla. Työyhteisössään hän on arvostettu ja pidetty työtoveri, kannustava kollega, joka on valmis auttamaan nuoria kanssatanssijoitaan.”Muualla: The World Star Gala Festival 2007 (partnerina Daniil Simkin) ja 2008 (partnerina Jaakko Eerola). Tokion balettigaala 2005 (partnerina Hean Jun Rhee).
Euroopan parlamentin varapuhemies
Euroopan parlamentin varapuhemies on henkilö, joka johtaa istuntoa Euroopan parlamentissa puhemiehen ollessa estynyt. Parlamentti valitsee parlamenttikauden alussa järjestettävässä äänestyksessä yhteensä 14 varapuhemiestä.
Vuonna 2014 kautensa aloittanut Euroopan parlamentti valitsi nykyiset varapuhemiehet ensimmäisessä istunnossaan 1. heinäkuuta 2014. 
Lähde:
Pierre Beauchamp
Pierre Beauchamp tai Beauchamps (1631–1705) oli ranskalainen koreografi, balettitanssija ja säveltäjä. Hän johti Ludvig XIV:nnen hovibalettia ja toimi Pariisin oopperan balettimestarina. Beauchamp suunnitteli monia Jean-Baptiste Lullyn säveltämiä balettaja ja sävelsi musiikkia Molièren teksteihin.
Pierre Beauchamp syntyi vuonna 1631, ja hänet kastettiin 30. lokakuuta. Hän syntyi sukuun, jonka jäsenistä monet ovat olleet tunnettu hoviviulisteja. Pierre oli 14-lapsisen perheen 12. lapsi. Hänet koulutettiin sekä muusikoksi että tanssijaksi.
Beauchamp esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1648 hovibaletissa nimeltä "Le dérèglement des passions". Tämän jälkeen hän tanssi muun muassa useassa baletissa kuningas Ludvig XIV:n kanssa, jota tämä myös opetti.
Beauchamp nimitettiin vuonna 1661 kuninkaan baletin ensimmäiseksi johtajaksi, mikä asetti hänet vastuuseen kaikista hovissa esitetyistä baleteista. Koreografina Beauchamp teki paljon yhteistyötä säveltäjä Jean-Baptiste Lullyn kanssa. He suunnittelevat usein yhdessä esityksen musiikit ja liikkeet. Beauchampin toinen läheinen kumppani oli Molière. Hän sävelsi musiikit ja teki koreografiat Molièren balettiin "Les Fachêux".
Beauchamp teki 1671 koreografian "Pomoneen", joka oli ensimmäinen Pariisin oopperassa esitetty ooppera. Hänet valittiin seuraavana vuonna Pariisin oopperan eli Musiikin ja tanssin kuninkaallisen akatemian balettimestariksi. Beauchampin vuonna 1681 tuottama "Triomphe de l’Amour" oli ensimmäinen baletti, jossa esiintyi myös ammattilaisnaistanssijoita.
Beauchamp jatkoi kuninkaan baletin johtajana ja Pariisin oopperan balettimestarina vuoteen 1687. Samana vuonna kuoli hänen yhteistyökumppaninsa Jean-Baptiste Lully. Beauchamp kehitti uransa aikana myös tanssinotaatioita, ja vuonna 1704 hän haastoi kilpailijansa Raoul-Auger Feuillet’n oikeuteen plagioimisesta. Beauchamp hävisi kuitenkin jutun.
Beauchampia pidetään sekä taidokkaana tanssijana että koreografina. Tanssijana hän loisti muun muassa "pirouetteissa" ja harjoitteli myös "tour en l’aireja". Hänen sanotaan olleen ensimmäisiä, jotka onnistuivat "tour en l’airissa".
Saksan XXVI armeijakunta
Saksan XXVI armeijakunta () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Liikekannallepanon yhteydessä perustettiin 22. elokuuta 1939 Itä-Preussissa Führungsstab z.b.V. 1, joka tunnettiin Puolan sotaretken aikana komentajansa mukaisesti nimellä armeijakunta Wodrig.
Armeijakunta liitettiin Itä-Preussissa olevaan pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijaan, jonka mukana se hyökkäsi 1. syyskuuta Puolaan. Sotatoimien päätyttyä armeijakunnan esikunnan alainen ainoa divisioona siirrettiin Niederheiniin, jossa se liitettiin osaksi armeijaryhmä B:n 6. armeijaa.
Armeijakunnankomentajina olivat:
Mirco Müller
Mirco Müller (s. 21. maaliskuuta 1995 Winterthur, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue New Jersey Devilsin organisaatiossa. San Jose Sharks varasi isokokoisen Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana vuonna . Hänen vahvuuksiinsa kuuluu pelinlukutaidot, pelikäsitys, sijoittuminen sekä fiksut ratkaisut sekä kiekon kanssa että ilman kiekkoa. Müllerin kiekolliset taidot ovat kuitenkin varsin keskinkertaiset, mikä on hidaste hänen nousulleen tähtipuolustajaksi asti.
Müller on EHC Winterthurin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Kloten Flyersiin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Müller debytoi vain 16-vuotiaana seuran National League A -joukkueessa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarjaottelua tehden niissä yhden maalin. WHL-joukkue Everett Silvertips varasi Müllerin 11. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki 63 runkosarjaottelussa tehot 6+25=31 sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Müller nimettiin kauden päätteeksi joukkueensa vuoden tulokkaaksi.
San Jose Sharks varasi Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden syyskuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi kuitenkin takaisin Silvertipsiin. WHL-kautensa 2013–2014 päätteeksi, huhtikuussa 2014 Müller siirtyi San Josen farmijoukkue Worcester Sharksin vahvuuteen. Hän sai siellä tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden niissä kaksi syöttöpistettä.
Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Müller otti paikansa San Jose Sharksin NHL-kokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden 2014–2015 avauskierroksella 8. lokakuuta 2014 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Müller sai ottelussa jääaikaa 17.54 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan.
Müller oli voittamassa MM-hopeaa vuoden 2018 MM-kilpailuissa.
Müller pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista viimeisimmässä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Vuoden 2013 turnauksessa hänellä oli joukkueen paras teholukema (+7). Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän toimi Sveitsin varakapteenina ja palkittiin joukkueen top-3-pelaajana. Müller toimi myös joukkueen kapteenina kaudella 2012–2013. Vuoden 2012 turnaus häneltä jäi väliin loukkaantumisen vuoksi.
Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 ja edusti samana vuonna myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleissa.
Müllerin pikkusisko Alina oli voittamassa naisten jääkiekon olympiapronssia Sotšin olympiakisoissa 2014.
Nainen joka voitti kaikki
Nainen joka voitti kaikki () on Allan Dwanin ohjaama ja D. W. Griffithin tuottama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1916. Elokuvan pääosissa ovat Norma Talmadge, J. W. Johnston ja Marie Chambers, ja sen käsikirjoituksen laativat ohjaaja Dwan ja Robert Shirley.
Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi Fine Arts Film Company, ja sen levitti Triangle Film Corporation. "Nainen joka voitti kaikki" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. lokakuuta vuonna 1916. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointi vuonna 1925. "Nainen joka voitti kaikki" on säilynyt nykypäivään asti, ja elokuvan kopiota säilötään muun muassa George Eastman Housen taidemuseossa ja Suomen elokuva-arkistossa.
Varakkaalla Frederic Harmonilla ja hänen taiteilijavaimollaan Naomilla on idyllinen avioelämä, mutta heidän lapsensa syntymän jälkeen Naomista tulee pakkomielteinen äitiyteen ja sivuuttaa Fredericin kokonaan, jolloin yksinäinen Frederic ihastuu Helen Crew’iin. Vamppimainen Helen onnistuu vakuuttamaan Fredericin, että Naomi on ollut uskoton hänelle erään entisen vangin kanssa. Tapaus johtaa riitaisaan oikeudenkäyntiin, jossa Naomi haluaa avioeron yhteydessä yksinhuoltajuuden ja valehtelee, että Frederic ei ole lapsen isä. Oikeudenkäynnin tauon aikana Frederic saa selville, että entinen vanki on Helenin entinen rakastaja. Frederic saa tietää muitakin salaisuuksia Helenin hämärästä menneisyydestä, ja loppujen lopuksi Frederic päättää palata Naomin kanssa yhteen ja aloittaa tämän kanssa puhtaalta pöydältä.
Rangpuri
Rangpuri on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Rangpurin alueella Bangladeshin pohjoisosassa. Kielellä on noin 15 miljoonaa puhujaa ja sitä kirjoitetaan bengalilaisilla kirjaimilla.
Matti Leskelä
Matti Jaakko Iikka Leskelä (s. 19. heinäkuuta 1929 Lohja) on suomalainen filosofian maisteri, koulutoimenjohtaja ja näytelmäkirjailija.
Joshua Ho-Sang
Joshua Ho-Sang (s. 22. tammikuuta 1996 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa, joka varasi Ho-Sangin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana . Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Ho-Sangin vahvuuksiin kuuluu kädet, luistelu, juonikkuus, mailankäsittelytaidot ja hyökkäyspään pelaaminen. Hänet on tunnettu myös varsin oikukkaana pelaajana, joka ei ota aina vastuuta teoistaan. Ho-Sangin heikkouksiin kuuluu puolustuspään pelaaminen ja hänen tulisi lisätä voimaa taklaamiseen. Ho-Sang laukoo oikealta.
Ho-Sang pelasi Toronto Marlborosin joukkueessa GTMMHL-juniorisarjaa, jonka jälkeen Windsor Spitfires varasi hänet viidentenä pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Ho-Sang siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin hän oli Spitfiresin neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+30=44. Kaudella 2013–2014 Ho-Sangin pistetili lähes kaksinkertaistui ja hän voitti joukkueen sisäisten piste-, maali- (Brady Vailin kanssa) ja syöttöpörssin tehoilla 32+53=85. Ho-Sang pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
27. maaliskuuta 2014 Ho-Sang taklasi Spitfiresin kauden viimeiseksi jääneessä ottelussa, neljännessä neljännesvälieräottelussa London Knightsin Zach Bellia sillä seurauksella, että Bell menitti tasapainonsa ja mursi jalkansa. Ho-Sang sai tilanteesta kahden ottelun jäähyn kiinnipitämisestä. Huhtikuussa hänelle langetettiin peräti 15 ottelun pelikielto kauden 2014–2015 alusta.
New York Islanders varasi Ho-Sangin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana . Hän oli varaustilaisuudessa joukkueen toinen varaus viidentenä varatun Michael Dal Collen jälkeen. Saman vuoden lokakuussa Ho-Sang teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Islandersin kanssa. Kesken kauden 2014–2015, marraskuussa 2014 Spitfires kauppasi hänet Niagara IceDogsiin vaihdossa Hayden McCooliin sekä toisen kierroksen varausvuoroihin vuosille 2016, 2018 ja 2019. Ho-Sang oli tehoilla 14+48=62 joukkueen toiseksi paras pistemies Carter Verhaeghen jälkeen ja kevään 2015 pudotuspeleissä IceDogsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+15=16.
Islandersin syksyn 2015 harjoitusleirillä Ho-Sang lähetettiin jo ensimmäisenä päivänä takaisin OHL:ään hänen myöhästyttyä leiriltä. Ho-Sang selitti myöhästymisensä sillä, että hän luotti henkilökunnan tai joukkuetovereidensa herättävän Ho-Sangin hotellissaan ajoissa.
Ho-Sangin ammattilaisuran ensimmäinen kausi oli 2016–2017. Sen hän aloitti Ilsandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa. Hänet nostettiin kuitenkin kesken kauden Islandersiin paikkaamaan loukkaantuneita pelaajia. Ho-Sang pelasi Islandersissa 21 tehoin 4+6. Sound Tigersissä hän teki 50 ottelussa 36 pistettä. NHL:ssä hän nosti pienen kohun, kun hän otti käyttöönsä pelinumeron 66, jota on käyttänyt aiemmin vain ja ainoastaan Mario Lemieux.
Ho-Sang pelasi Canada Ontarion joukkueessa World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Ho-Sangin isä on jamaikalainen ja äiti chileläinen.
Aarne Salminen (opettaja)
Aarne Salminen (27. heinäkuuta 1929 Pyhäjärvi Ol – 8. syyskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja näytelmäkirjailija.
Salminen kirjoitti ylioppilaaksi Ylivieskan lukiosta vuonna 1950 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1954. Hän työskenteli vuodesta 1955 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1994 äidinkielen opettajana helsinkiläisessä Munkkiniemen yhteiskoulussa. Hän oli myös Munkkiniemen keskikoulun ja lukion apulaisrehtorina 1959–1964 sekä Munkkiniemen yhteiskoulun vararehtorina 1972–1994. Salminen sai 1960-luvulla lehdistössä kritiikkiä päätöksestään käyttää lukion kirjallisuuden opetuksessa kohua herättänyttä modernia kirjallisuutta kuten Hannu Salaman "Juhannustansseja".
Salminen kirjoitti joulunäytelmän "Suomalainen evankeliumi" (1969). Hän toimitti vuonna 1985 koululaisille lyhennetyn version Elias Lönnrotin vuonna 1862 julkaisemasta Kalevalan versiosta.
Poppy
Poppy on Edward Josén ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1917. "Poppyn" pääosissa ovat Norma Talmadge ja Eugene O’Brien.
Ohjaaja José oli laatinut käsikirjoituksen Cynthia Stockleyn romaanin ja Ben Tealin ja John P. Ritterin näytelmän pohjalta. Elokuvan tuottajana oli Talmadgen aviopuoliso Joseph M. Schenck. "Poppyn" myötä Talmadgen ja O’Brienin yhteistyöstä tuli niin suosittua yleisön keskuudessa, että he tekivät "Poppyn" jälkeen vielä kymmenen elokuvaa yhdessä. Heidän 11. ja viimeinen elokuvansa ilmestyi vuonna 1925.
"Poppyn" tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation ja levittäjäyhtiönä Lewis J. Selznick Enterprises. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 4. toukokuuta vuonna 1917. Elokuva on muuten kadonnut lukuun ottamatta kahden kelan materiaalia, joka elokuvasta on säilynyt. Elokuvan kahta kelaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.
Pahoinpidelty orpo Poppy Destinn (Norma Talmadge) karkaa Afrikan sisämaassa sijaitsevasta kodistaan ja eksyy viidakkoon. Kun alkuasukas alkaa jahdata Poppya takaa, eräs Carson (Eugene O’Brien) pelastaa hänet. Pelon sokaisemana Poppy ei halua aluksi tulla pelastetuksi, mutta lopulta hän tajuaa olevansa turvassa. Hänet viedään suojaan naisia halveksivan Luce Abingerin (Frederick Perry) kotiin. Aluksi Abinger haluaa adoptoida Poppyn, mutta lopuksi hän avioituu tämän kanssa. Poppy ei hääseremonian aikana ymmärrä mitä on tapahtumassa, koska se pidetään ranskaksi. Kun Abinger on matkoilla, kuumeesta kärsivä Carson hoipertelee Abingerin puutarhaan, missä hän tapaa Poppyn. He rakastelevat, ja kun Carson toipuu kuumeesta, hän luulee kuvitelleensa koko tapaamisen. Heidän tapaamisensa johtaa Poppyn raskauteen. Abinger raivostuu lapsen synnyttyä, ja Poppy pakenee häntä Lontooseen. Lontoossa Poppy menettää lapsensa ja kokee monia muitakin vaikeuksia, kunnes hänestä tulee menestynyt kirjailija. Kun Poppy palaa Afrikkaan, hän tapaa Carsonin, joka yrittää turhaan palauttaa mieleensä heidän viimeisimmän tapaamisensa. Abingerin ja Poppyn avioliitto mitätöidään, minkä jälkeen Poppy ja Carson ovat vapaita avioitumaan.
Luettelo Game Boy -peleistä
Tämä on luettelo alkuperäisen Game Boyn peleistä.
KHL:n varaustilaisuus 2014
KHL:n varaustilaisuus 2014 oli KHL-liigan kuudes varaustilaisuus. Se järjestettiin 7.–8. toukokuuta 2014 Pietarissa, Pietarin jääpalatsissa. Varaustilaisuudessa varattiin yhteensä 206 pelaajaa viidessä kierroksessa. Varaustilaisuuden ensimmäinen varausvuoro arvottiin kuluneen kauden heikoimpien joukkueiden kesken. Arvonnan voitti Metallurg Novokuznetsk, joka käytti vuoronsa varatakseen hyökkääjä Kirill Kaprizovin omasta juniorijoukkueestaan.
Varattavissa oli vuonna 1997 syntyneet tai sitä nuoremmat pelaajat. Varatun pelaajan oikeudet säilyvät varaavalla joukkueella siihen saakka kunnes pelaaja täyttää 22 vuotta. Jokaisella joukkueella on mahdollisuus suojata oma juniorinsa, mikäli jokin toinen joukkue yrittää varata tämän. Suojaamista voi käyttää viisi kertaa ja epäonnistunutta varausta seuraa aina uusi vuoro.
Luettelo Game Boy Color -peleistä
Tämä on luettelo Game Boy Colorin peleistä.
The Safety Curtain
The Safety Curtain on Sidney Franklinin ohjaama ja Joseph M. Schenckin tuottama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1918. Elokuvan pääosia tähdittävät Norma Talmadge ja Eugene O’Brien.
Ohjaaja Franklin ja Paul West laativat elokuvan käsikirjoituksen Ethel M. Dellin novellin pohjalta. "The Safety Curtainin" tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation ja levittäjäyhtiönä Select Pictures Corporation. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 10. heinäkuuta vuonna 1918. "The Safety Curtainin" kopiota säilytetään muun muassa Los Angelesin Kalifornian yliopiston elokuva-arkistossa.
Lontoolaisessa varieteeteatterissa syttyy tuhoisa tulipalo. Teatterin tanssijan, Puckin (Norma Talmadge), pelastaa Intiassa työskentelevä kapteeni Merryon (Eugene O’Brien). Seuraavana päivänä Puck saa tietää teatteripalossa kuolleet ihmiset. Menehtyneiden joukkoon on listattu Puckin julma ja pahoinpitelevä aviomies Vulcan (Anders Randolf), joka työskenteli voimamiehenä vaudeville-teatterissa. Puck rakastuu pelastajaansa Merryoniin, jonka kanssa hän lähtee Intiaan. Lähtiessään Puck toivoo, että Vulcanin kuolema olisi totta, koska menehtyneiden lista oli epävirallinen. Puck ja Merryon elävät onnellisina, kunnes Puckia Lontoossa kosiskellut Sylvester (Gladden James) ilmaantuu paikalle. Sylvester uhkaa ottaa yhteyttä elossa ja Mumbaissa olevaan Vulcaniin, jos Puck ei alistu hänen tahtoonsa. Kun Puck kieltäytyy, Sylvester sähköttää Vulcanille viestin. Vulcan vakuuttaa tuhota Merryonin uran, jos Puck ei palaa hänen luokseen. Puck jättää Merryonille anteeksipyyntöviestin ja menee Vulcanin mökille. Puck saa tietää, että Vulcan on sairastunut koleraan. Kun heikko Vulcan yrittää pahoinpidellä Puckin, hän kaatuu kuolleena maahan kovan rasituksen takia. Merryon saapuu paikalle ja ottaa Puckin syliinsä.
Mirja Rutanen
Mirja Tuulikki Rutanen (o.s. Paavola; 25. heinäkuuta 1929 Tampere – 10. syyskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kauno- ja tietokirjallisuuden suomentaja.
Rutanen opiskeli Helsingin yliopistossa romaanista filologiaa, taidehistoriaa sekä psykologiaa; koulutukseltaan hän oli filosofian kandidaatti (1952). Hän toimi lehtialalla, ennen kuin ryhtyi suomentajaksi.
Rutanen suomensi erityisesti sosiologian, psykologian ja psykoterapian alan kirjallisuutta, muun muassa Sigmund Freudin teoksia. Hän suomensi myös kaunokirjallisuutta ja lastenkirjallisuutta.
Mirja Rutanen oli professori Martti Paavolan tytär, ja hänen aviopuolisonsa oli tietokirjailija-psykologi Erkki Rutanen vuodesta 1954. Perheeseen syntyi kolme tytärtä.
Percivall Pott
Sir Percivall Pott (6. tammikuuta 1714 – 22. joulukuuta 1788) oli englantilainen kirurgi, yksi ortopedian perustajista. Sen ohella häntä pidetään ensimmäisenä ympäristöperäisen syövän havaitsijana.
Pott toimi apulaiskirurgina St. Bartholomew’n sairaalassa 1744–1749 ja kirurgina 1749–1787. Hän edisti suuresti ortopedisia hoitokeinoja, ja muun muassa esti kollegoitaan amputoimasta hänen jalkaansa pahan murtuman jälkeen ja osoitti sen paranevan lastoitettuna. Hänen 1768 ilmestynyt oppikirjansa muutti hoitotapoja Englannissa ja sen kääntäminen ranskaksi ja italiaksi muutti käytäntöjä myös etenkin Ranskassa.
Vuonna 1775 Pott kiinnitti huomionsa nuohoojilla yleiseen kivespussin ihosyöpään, ja yhdisti sen nokialtistukseen. Hän oletti noen vaikuttavan iholla suoraan syöpää aiheuttavasti, ja tämä havainto vahvistettiin koe-eläintutkimuksissa 1930-luvulla. Sitä pidetään ensimmäisenä osoituksena ympäristökemikaalin aiheuttamasta syövästä.
Svitlovodsk
Svitlovodsk (, ) on Kirovohradin alueella, Ukrainassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli tuolloin 50 094 asukasta. Vuoden 2013 alun arvio kaupungin asukasluvuksi oli 46 613.
Novovolynsk
Novovolynsk (, ) on Volynian alueella, Ukrainassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2013 alun arvio kaupungin asukasluvuksi oli 53 199.
Nova Kah’ovka
Nova Kah’ovka (, ) on Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa sijaitseva kaupunki. Kaupunki sijaitsee Dneprin alajuoksulle rakennettua Kah’ovkan tekojärveä rajaavan padon äärellä.
Vuoden 2013 alun arvio kaupungin asukasluvuksi oli 47 852. Koko Nova Kah’ovkan kaupunkipiiri on asukasluvultaan hieman suurempi (63 225 as.), sillä siihen kuuluu myös Tavrijskin kaupunki (, 11 001 as.) ja Dniprjanyn (, 4 372 as.) kaupunkityyppinen taajama sekä maaseutuasukkaita.
MM-tatti
MM-tatti on vuosittain pidettävä leikkimielinen kilpailu, missä kilpaillaan herkkutattien poimimisen mestaruudesta. MM-tatti-kisat järjestetään Joensuussa entisen Kiihtelysvaaran kunnan alueella. Kisapäivänä järjestetään kisakeskuksessa samanaikaisesti koko perheen tapahtuma, Tattikarnevaali.
Kisoissa kilpaillaan siitä, kuka kerää eniten I ja II luokan herkkutatteja. Vuoden 2013 ja 2014 kisoissa voi kerätä myös kantarelleja. Kilpailuaika on kaksi tuntia. Kolmosluokan tatteja tai muita sieniä ei hyväksytä. Kilpailualue pysyy visusti salaisuutena lähtöhetkeen saakka. Järjestäjät huolehtivat mahdollisesta kuljetuksesta kilpailualueelle ja takaisin kisakeskukseen.
Kilpailijat asetetaan paremmuusjärjestykseen kerätyn tattimäärän (kg) mukaan. Kilpailuun hyväksytään sallistussa ajassa, sallitulta alueelta kerätyt tatit. Kilpailu sopii niin ammattilaisille, harrastajille kuin sienestämisestä ja luonnossa liikkumisesta kiinnostuneille. Varsinaista tattituntemusta ei kilpailussa tarvita, sillä kilpailutuomarit luokittelevat tatit.
Herkkutatin keräämisen maailmanmestaruuskisat, MM-tatti pidettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2008 Joensuun Kiihtelysvaarassa. Tällöin kisoissa oli yksilösarja. Vuonna 2009 yksilösarjan lisäksi mukana oli joukkuesarja ja vuoden 2010 kisoissa oli kolme sarjaa; yksilö-, joukkue ja nuorisosarja alle 18-vuotiaille. MM-tatin historia juontaa kuitenkin juurensa vuoteen 1994, jolloin silloisessa Kiihtelysvaaran kunnassa järjestettiin kylätapahtuma nimeltä Elosalama. Vuosittaisessa Elosalamassa oli ohjelmanumeroina erilaisia kilpailuja kyläläisille ja joka vuosi tapahtumassa oli eri teema. Tatit tulivat mukaan kuvioihin aluksi kilpailuna, jossa tapahtumaan piti tuoda suurin tatti. Myös reseptikilpailuja pidettiin. Ensimmäiset MM-kisat saivat syntynsä siitä, kun tapahtuman vetäjä Juhani Nuutinen pyysi rahaa tattien keruun SM-kilpailuihin. Silloinen kaupunginjohtaja Juhani Meriläinen vastasi kieltävästi, mutta lupari rahoitusta, jos järjestettäisiin MM-kisat.
Vuosien mittaan herkkutatin poimimisen MM-kisoissa ja tattikarnevaaleissa on ollut nimekkäitäkin juontajia ja esiintyjiä, kuten Riitta Väisänen, Aki Parviainen, Ari Vatanen, Sari Tamminen ja Jaakko Salonoja. Vuonna 2009 tapahtumassa oli jopa Tattiradio, joka teki suoraa lähetystä metsästä tapahtumapaikalle kylätalolle.
Dibentsepiini
Dibentsepiini ("Deprex", "Neodit") on vanha, ei nykyään (2010-luvulla) käytössä oleva, trisyklinen masennuslääke. 1970-luvun kirjallisuus mainitsee usein tämän lääkeaineen. 1990-luvun lääkeaineita koskeva kirjallisuus ei sen sijaan dibentsepiiniä enää mainitse. Sen hoitovaikutus muistutti suurelta osin imipramiinia, vaikka olikin ainoana edustajana omassa eriytetyssä lääkeaineryhmässään: nimeltä "dibentsodiatsepiinit". Lääkkeen hoitovaikutuksen kohdistus oli antidepressiivinen eli toimintakykyä parantavaa ja mielialaa kohottavaa, ei niinkään anksiolyyttistä eli ahdistuneisuutta poistavaa lajia.
Dibentsepiinia pidettiin sikäli turvallisena lääkkeenä, että itsetuhoiset potilaat eivät välttämättä pystyneet tekemään itsemurhaa tämän lääkeaineen yliannostelulla. Lähde kuvasi 1 000 - 3 200 mg:n suuruisten yliannostusten ottaneilla, esiintyneen tajunnan tason laskua sekä tilapäistä verenpaineen alenemista.
Dibentsepiinia oli käytettävissä ainoastaan oraalisesti eli suun kautta otettavina tableteina. "Deprex"ia (Novo) oli saatavilla 50 ja 100 mg vahvuisina tableteina. "Neodit"ia (Sandoz) oli sitäkin kahtena eri vahvuutena: 80 ja 240 mg. Vuorokausiannostelun enimmäisraja oli suhteellisen korkea, muihin samaan lääkeryhmään kuuluviin verrattaviin tuotteisiin nähden: 720 mg/vrk. Normaalin lääkeaineannostelun terapeuttinen hoitovahvuus oli 3x 100 mg, eli 300 mg/vrk.
Lääkettä ei pitänyt käyttää epilepsiasta, eturauhasen liikakasvusta, sydämen vajaatoiminnasta taikka glaukoomasta kärsivillä potilailla. Raskaus oli sekin käytön esteenä tälle lääkkeelle. MAO:n estäjien suhteen tuli noudattaa 14 vrk mittaista varoaikaa, jottei pääsisi syntymään hengelle vaarallista serotoniinioireyhtymää.
Lääke vahvisti eli oli potensoivaa adrenaliiniin ja noradrenaliiniin nähden. Adrenaliinin vaikutus kolminkertaistui ja noradrenaliinin vaikutus 9-kertaistui.
Dibentsepiinin aiheuttamat haittavaikutukset olivat antikolinergisiä ja saman suuntaisia kuin muillakin tämän lääkeaineryhmän eli TCA-tyyppisillä tuotteilla.
Roller Derby Suomi Cup
Roller Derby Suomi Cup on Roller Derby Finlandin naisten SM-sarja. Se on Suomen korkein roller derbyn sarjataso. Ensimmäinen kausi pelattiin 2013. Kyseessä on vanhin Euroopassa pelattava kansallinen
roller derby -sarja.
Joukkueet pelaavat yksinkertaisen runkosarjan (5 ottelua/joukkue) jonka jälkeen neljä parasta jatkavat lopputurnaukseen. Viimeiseksi sijoittunut joukkue karsii sarjapaikasta I-divisioonan voittajan kanssa. Ottelut pelataan miniturnauksina jolloin jokaiselle joukkueelle tulee koti- ja vieraspelien lisäksi puolueettomalla kentällä pelattuja otteluita.
Neljä parasta joukkuetta pääsevät lopputurnaukseen. Välierissä runkosarjan voittaja pelaa neljänneksi sijoittunutta ja toiseksi sijoittunut kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. Välierien voittajat kohtaavat loppuottelussa ja häviäjät pronssiottelussa.
Runkosarjan viimeiseksi jäänyt joukkue pelaa karsintaottelun I-divisioonan voittajan kanssa. Karsintaottelun voittaja saa sarjapaikan seuraavan kauden Suomi Cupiin ja hävinnyt joukkue pelaa I-divisioonassa.
Roller Derby Suomi Cupin kausi 2013
Kausi 2013 oli Roller Derby Suomi Cupin ensimmäinen kausi. Mestaruuden voitti Kallio Rolling Rainbow, joka voitti myös runkosarjan.
Lopputurnaus pelattiin 2.11.2013 Helsingissä.
Roller Derby Suomi Cupin kausi 2014
Kausi 2014 oli Roller Derby Suomi Cupin toinen kausi. Runkosarjan neljä parasta pääsivät lopputurnaukseen, joka pelattiin Tampereella. Runkosarjan viimeinen karsii ensi kauden cup-paikasta I-divisioonan voittajan kanssa. Mestaruuden voitti Helsinki Roller Derby, joka voitti myös runkosarjan.
Kahden tai useamman joukkueen päätyessä tasapisteisiin, runkosarjan sijoitukset ratkaistaan järjestyksessä: 1. keskinäisten ottelujen pisteet, 2. keskinäisten otteluiden piste-ero, 3. keskinäisten otteluiden tehdyt pisteet, 4. kaikkien otteluiden piste-ero, 5. kaikkien otteluiden tehdyt pisteet, 6. arpa. Joukkueiden välinen järjestys ratkaistaan sijoitus kerallaan.
Lopputurnaus pelattiin 8.11.2014 Tampereella.
I-divisioonan voittaja Porvoo Roller Derby luovutti oikeuden karsintaotteluun, minkä johdosta I-divisioonan toiseksi sijoittunut Oulu Roller Derby peri osallistumisoikeuden karsintaotteluun. Karsintaottelussa 22.11. Lahti voitti Oulun 189-166 säilyttäen sarjapaikkansa.
Saksan 11. armeija
Saksan 11. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
Wehrkreis IV perusti 5. lokakuuta 1940 Leipzigissa armeijan esikunnan nimellä Kommandostab Leipzig. Huhtikuussa 1941 esikunta siirrettiin Müncheniin osaksi Wehrkreis VII:ää, jolloin se sai nimekseen Kommandostab München. Se oli Romaniaan sijoitettujen joukkojen esikuntana 24. toukokuuta-22. kesäkuuta 1941 ja esikunta nimettiin 22. kesäkuuta 11. armeijaksi. Armeijan esikunnasta muodostettiin 21. marraskuuta 1942 armeijaryhmä Donin esikunta, jolloin armeija lakkasi olemasta.
Armeija perustettiin uudelleen 26. tammikuuta 1945 Pommerissa. Maaliskuusta alkaen armeija osallistui länsirintaman sotatoimiin ja se antautui liittoutuneille 21. huhtikuuta.
Armeijankomentajina olivat:
Fosforitribromidi
Fosforitribromidi (PBr) on fosforin ja bromin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä bromaavana reagenssina.
Fosforitribromidi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta reagoi voimakkaasti veden kanssa ja muodostaen vetybromidia ja fosforihappoa ja höyryää tämän vuoksi joutuessaan kosketuksiin ilmankosteuden kanssa. Laboratoriomittakaavassa tätä voidaan hyödyntää vetybromidin valmistamiseen. Aine reagoi myös alkoholien kanssa. Fosforitribromidi liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin, trikloorimetaaniin ja tetrakloorimetaaniin sekä rikkihiileen.
Fosforitribromidia valmistetaan alkuaineistaan. Punainen tai valkoinen fosfori liuotetaan rikkihiileen tai bentseeniin ja liuokseen lisätään bromia ja kuumennetaan noin 130 °C:n lämpötilaan. Reaktio on voimakas ja eksoterminen. Fosforipentabromidi hajoaa kuumennettaessa muodostaen fosforitribromidia ja bromia.
Fosforitribromidia käytetään bromausreagenssina orgaanisissa synteeseissä muun muassa alpratsolaamin ja metoheksitaalin valmistuksessa. Primääristen ja sekundääristen alkoholien kanssa se reagoi muodostaen alkyylibromideja ja karboksyylihapot se bromaa happobromideiksi. Alkoholien kanssa reaktiossa muodostuu ensin fosfiittiesteri, joka reagoi sivutuotteena muodostuvan vetybromidin kanssa nukleofiilisella substituutiolla muodostaen alkyylibromidin.
Fosforitribromidia voidaan käyttää myös palamista estävänä aineena. Yhdistettä voidaan käyttää myös muiden fosforiyhdisteiden kuten fosforitrifluoridin valmistuksessa.
Maja (nimi)
Maja on naisen etunimi, joka on käytössä muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Puolassa, Sloveniassa ja Kroatiassa. Nimen suomen­kielinen vastine on Maija.
Maja-nimen alku­perästä on olemassa useita selityksiä. Se käsitetään usein heprealaisperäisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Maria-nimen (alkujaan "Miriam") muunnokseksi, mutta se saattaa yhtä hyvin olla peräisin kreikka­laisesta myto­logiasta, jossa Maia oli vanhin Plejadeista, Hermeksen äiti. Maja voi olla myös Margit-nimen muunnos.
Suomessa Maja-nimisiä naisia on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan ollut heinäkuuhun 2018 mennessä 629. Majan nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 2. heinäkuuta, joka on myös Marian nimi­päivä.
Maj
Maj on naisen etunimi. Nimi on mahdollisesti syntynyt lyhentymänä Maja-nimestä, mutta
merkitsee useissa kielissä myös toukokuuta.
Suomessa Maj-nimisiä naisia on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan
ollut 2009 loppuun mennessä 1007. Maj'n nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 2. heinäkuuta, joka on myös Majan, suomenkielisessä kalenterissa muun muassa Maijan nimipäivä.
Sadrin kieli
Sadri on indoarjalainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 3,3 miljoonaa ihmistä Intian itäosassa, erityisesti Jharkhandin osavaltiossa. Se kuuluu bihar-kielten ryhmään ja sen läheisiä sukukieliä ovat muun muassa bhodžpuri ja maithili.
Sadria voidaan kirjoittaa joko bengalilaisilla kirjaimilla tai devanagarilla.
NHL-kausi 2014–2015
NHL-kausi 2014–2015 oli National Hockey Leaguen 97. kausi. Sen aikana 30 joukkuetta pelasi kukin 82 ottelua. Runkosarja alkoi keskiviikkona 8. lokakuuta 2014 neljällä ottelulla ja päättyi lauantaina 11. huhtikuuta 2015, jolloin ohjelmassa oli 15 ottelua. Runkosarjan päätöskierroksen lisäksi liigan kaikki joukkueet pelasivat samana päivänä kauden ensimmäisenä lauantaina 11. lokakuuta 2014. Stanley Cupin voitti Chicago Blackhawks, joka kukisti finaalisarjassa Tampa Bay Lightningin otteluvoitoin 4–2 ja otti seurahistoriansa kuudennen mestaruuden. Edellisen kerran Blackhawks oli voittanut Stanley Cupin vuonna 2013.
Ennen kauden alkua Phoenix Coyotes otti uudeksi nimekseen Arizona Coyotes. Nimenmuutos tapahtui virallisesti aikaan, ja nimenvaihdon myötä joukkueen peliasuihin ja logoon tuli muutoksia kaudeksi 2014–2015. Joukkue tunnettiin nimellä Phoenix Coyotes vuodesta 1996 lähtien. Seuran kesällä 2013 ostanut omistajaryhmä IceArizona kuitenkin halusi, että nimi viittaisi Arizonan osavaltioon kokonaisuudessaan.
Kausi 2014–2015 oli ensimmäinen NHL-kausi, jona Nashville Predatorsin valmentajana ei toiminut Barry Trotz. Sen sijaan Trotz valmensi Washington Capitalsia.
Runkosarjan pistepörssin voitti Dallas Starsia edustanut Jamie Benn. Hän keräsi 82 ottelussa yhteensä 87 tehopistettä, joista 35 oli maaleja ja 52 syöttöpisteitä. Bennin ottelukohtainen pistekeskiarvo 1,06 oli NHL:n runkosarjan pistepörssin voittajalle alhaisin sitten kauden 1947–1948, jolloin Elmer Lach oli kyseisen tilaston kärkinimi, ja jos työsulkukausia ei oteta huomioon, Bennin kokonaispistemäärä oli runkosarjan pistekuninkaan pienin sitten kauden 1967–1968, jolloin Stan Mikita vei Art Ross Trophyn nimiinsä 87 pisteellään.
New York Rangers voitti NHL:n runkosarjan ensimmäisen kerran sitten kauden 1993–1994, jolloin se vei myös Stanley Cupin.
Edellisellä kaudella mestaruuden voittanut Los Angeles Kings ei selviytynyt mukaan pudotuspeleihin.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, ± = plus-miinus, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Madden NFL Arcade
Madden NFL Arcade on vuonna 2009 julkaistu amerikkalainen jalkapallo -aiheinen videopeli. Pelin kehitti EA Tiburon ja julkaisi EA Sports. Se julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle PlayStation Networkin ja Xbox Live Arcaden kautta.
Madden NFL Arcade on enemmän hauskuuteen pohjatuva peli, jossa pelataan viisi vastaan viisi peliä. Siinä on mukana kaikki NFL-sarjan joukkueet kaudelta 2009. Pelissä on kaksi pelitilaa, normaali pikapeli ja nettipeli.
Peli sai pääosin keskinkertaisia arvosanoja. IGN sivusto antoi muun muassa molemmille alustoille pelin arvosanaksi 6.5/10. GameSpot puolestaan antoi 5.5/10, koska peli oli lähinnä yksinkertaistettu versio Madden NFL -videopeleistä, eikä se sisällä turnausta tai sarjaa.
Pohjanmaa (sanomalehti)
Pohjanmaa oli Vaasassa vuosina 1909–1912 ilmestynyt sanomalehti.
Vaasan ja Etelä-Pohjanmaan nuorsuomalaiset perustivat "Pohjanmaan" Ossian Ansaan julkaiseman "Pohjan Pojan" tilalle. Lehden talous oli heikko ja vuonna 1912 se luovutettiin A. F. Schützille, joka perusti sen tilalle ensin "Vaasan Sanomat" ja sitten "Vaasan Lehden".
"Pohjanmaa" ilmestyi vuodesta 1910 lähtien kolmesti ja vuonna 1912 kahdesti viikossa. Sen päätoimittajina työskentelivät Eetu Aaltio (1910), Oiva Raitis Kyrö (1910–1912) ja A. F. Schütz (1912).