hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olga Aikala
Olga Maria Aikala (o.s. Westerlund, vuodesta 1901 Herlin, vuodesta 1906 Aikala; 21. kesäkuuta 1883 Iitti – 15. joulukuuta 1962) oli ensimmäisiä suomalaisia naispuolisia kelloseppiä ja Aikalan Kello ja Kulta Oy:n toimitusjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen kolmantena naisena Suomessa.
Poraseppä Erik Westerlundin tytär Olga Westerlund meni kahdeksanvuotiaana kasvattitytöksi kelloseppä Erik Johan Herlinin (vuodesta 1906 Aikala) talouteen, työskenteli tämän liikkeessä jo yhdeksänvuotiaasta ja vartuttuaan avioitui tämän kanssa 1901. Avioliitto jäi lyhyeksi, kun 26 vuotta vanhempi puoliso kuoli 1908 ja Olga jäi 25-vuotiaana leskeksi kuuden lapsen äitinä. Perheenemännyyden lisäksi hänen oli otettava hoitaakseen miehensä kello- ja kulta-alan tukku- ja vähittäisliike E. J. Aikala Oy. Yritys sulautui 1910 Pohjolan Kellokauppaan, ja uuden yhtiön nimeksi tuli Pohjolan Kello ja Kulta, vuodesta 1946 alkaen Aikalan Kello ja Kulta Oy.
Vähän ennen Olga Aikalan kuolemaa 1962 valmistui hänen rakennuttamansa Aikatalo Helsingin Mikonkatu 8:aan. Siellä sijaitsee Leila Hietalan vuonna 1973 veistämä reliefi Olga Aikalasta.
Solberg
Solberg on seuraavien henkilöiden sukunimi:
I Chose Death
I Chose Death on suomalaisen death metal -yhtyeen Torture Killerin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Dynamic Arts Records.
Albumi julkaistiin epävirallisesti ennakkoon jo 3. maaliskuuta Turun Klubissa EP:n julkistamistilaisuudessa.
Phobia (Torture Killerin albumi)
Phobia on Torture Killerin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2013.
Pyöräilykuntien verkosto
Pyöräilykuntien verkosto ry on kuntien, valtionhallinnon, yritysten ja järjestöjen välinen yhteistyöverkosto, jonka tavoitteena on pyöräilyn merkittävä lisääminen Suomessa kestävänä liikennemuotona ja arkiliikuntana, joka tuottaa hyvinvointia yksilölle, yhteiskunnalle ja ympäristölle. Verkosto edistää myös kävelyä. Toimintansa verkosto aloitti v:n 1997 alussa.
Pyöräilykuntien verkosto on perustettu vuoden 1997 alussa silloisen Liikenneliitto ry:n projektina. Liikenneliiton toteutti v. 1996 Suomen ensimmäisen valtakunnallisen pyöräilyvuoden. Sen jatkotoimenpiteenä perustettiin sitten verkosto nimellä ”Suomalainen Pyöräilykuntien verkosto”. Jäsenmäärä oli vuoden 1997 lopussa 17 kuntaa. Aluksi jäseninä oli vain kuntia, mutta jo 1998 alettiin ottaa jäseniksi myös yrityksiä ja yhdistyksiä sekä muita organisaatioita. Ensimmäisenä liittyi jäseneksi Tielaitos. Liikenneliiton toiminnan loputtua alkuvuonna 2001 verkosto siirrettiin Suomen luonnonsuojeluliiton tiloihin sen hallinnoimaksi itsenäiseksi projektiksi. Pyöräilykuntien verkosto rekisteröitiin itsenäiseksi yhdistykseksi vuoden 2004 lopussa. Tällöin verkoston toiminta siirrettiin Kuntatalolle. Samalla TUL:n hallinnoima Suomi Pyöräilee -kampanja siirrettiin Pyöräilykuntien verkostoon sen hallinnoimaksi projektiksi. Verkostolla on ollut koko ajan yksi kokopäiväinen työntekijä, aluksi projektisihteeri ja myöhemmin toiminnanjohtaja. V. 2007 vietettynä valtakunnallisena pyöräilyvuotena oli henkilökunnan vahvuus kaksi henkeä ja v:sta 2012 alkaen erilaisen projektihankkeiden kautta noin kolme henkilöä.
Verkoston jäsenmäärä keväällä 2013 oli 43 kuntaa ja 21 muuta jäsentä. Viidestätoista suurimmasta kaupungista neljätoista on verkoston jäseniä. Jäsenkuntien asukasluku on n. 3.1 milj.as. Muissa jäsenissä on liikennealan suunnittelutoimistoja, pyöräilyn parissa toimivia yhdistyksiä ja pikkuyrityksiä sekä Ely-keskukset/Liikennevirasto ja Tampereen teknillinen yliopisto.
Verkoston toiminta sisältää mm. seuraavat osa-alueet: tiedon kerääminen ja jako (Poljin–lehti, www.poljin.fi -nettisivut), liikennepoliittinen vaikuttaminen ja pyöräilyn edunvalvonta, vuorovaikutuksen lisääminen eri tahojen välillä, pyörämatkailun edistäminen ja PyöräillenSuomessa.fi-pyörämatkailusivujen ylläpito, pyöräilyn ja pyöräilykulttuurin edistäminen järjestämällä tapahtumia ja koulutustilaisuuksia, valitsemalla Vuoden pyöräilykunnan, pyöräilijän ja polkupyörän, toteuttamalla kilometrikisan sekä erilaisia hankkeita kuten Pyöräilevät ja kävelevät koulubussit –hanke. Verkosto harjoittaa myös kansainvälistä yhteistyötä mm. eurooppalaisten pyöräilynedistämisjärjestöjen kattojärjestö ECF:ssä. Toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla sekä opetus- ja kulttuuriministeriön ja Liikenneviraston hankeavustuksilla.
New Yorkin kutsuntamellakka
New Yorkin kutsuntamellakka () oli 13. heinäkuuta - 16. heinäkuuta 1863 tapahtunut laaja mellakka New Yorkin kaupungissa, New Yorkissa. Mellakka johtui alkujaan Yhdysvaltain kongressin hyväksymästä kiistellystä lakiehdotuksesta, joka pakotti kaikki Pohjoisvaltioissa asuvat miehet värväytymään Unionin armeijaan ja osallistumaan näin Yhdysvaltain sisällissotaan. Koska kutsunnoista pystyi kieltäytymään 300 dollarin maksulla liittovaltiolle, ei mellakoihin osallistunut juurikaan ylempien yhteiskuntaluokkien ihmisiä.
Mellakoiden ensimmäisenä aamuna mellakoijat hyökkäsivät lähinnä hallituksen ja armeijan rakennuksia vastaan, mutta jo iltapäivään mennessä mellakoijat ryhtyivät uuden lain vastustamisen sijaan käymään kaupungin mustan väestön kimppuun. New Yorkin valkoinen työväenluokka pelkäsi tuolloin, että vapaat mustat veisivät heidän työpaikkansa. Väkijoukko tuhosi mustien omaisuutta ja tappoi ainakin 100 tummaihoista ennen kuin liittovaltion joukot onnistuivat pysäyttämään suurimmat mellakat 16. heinäkuuta. Tuolloin kaupunkiin oli saapunut lähialueilta useista eri sotilasyksiköistä tuhansia sotilaita. Lopullisesti mellakat päättyivät seuraavana iltana, kun liittovaltion joukot lopettivat viimeisetkin mellakat väkivalloin. Historioitsija Adrian Cookin arvion mukaan viimeisen päivän yhteenotossa kuoli 12 ihmistä, joista kaksi oli armeijan sotilaita.
Janne Perttilä
Janne Perttilä (tunnetaan myös nimellä Janne Pertilla, s. 17. tammikuuta 1978) on suomalainen muusikko sekä laulaja, joka tunnetaan parhaiten hardcore punk -yhtye Rytmihäiriön kitaristina. Perttilän muita yhtyeitä ovat Barren Earth sekä Moonsorrow, jossa hän laulaa puhtaita osuuksia sekä toimii livekitaristina.
Janne Perttilä kuunteli klassista musiikkia sekä The Beatlesia jo varhaisessa iässä, ja jälkimmäisen innoittamana hän aloitti kitaran soiton. Vuonna 1992 Perttilä ystävineen perusti ensimmäisen yhtyeensä, ja on soittanut aktiivisesti eri yhtyeissä siitä lähtien. Perttilän toimiessa thrash metal -yhtye Winds of Painissa hän tutustui Otto Luotoseen, joka oli toiminut jo hajonneessa Rytmihäiriössä. Kun yhtye perustettiin uudelleen vuonna 1998, Perttilä liittyi yhtyeeseen kitaristiksi. Rytmihäiriön lisäksi Perttilä soittaa kitaraa metalliyhtye Barren Earthissa.
Janne Perttilällä on lentäjän pätevyys. Hän on myös näytellyt pienen osan Perttu Lepän ohjaamassa elokuvassa "Pitkä kuuma kesä" (1999).
Anakonda-suunnitelma
Anakonda-suunnitelma () tai Scottin mahtava käärme () oli Unionin armeijan käyttämä sotataktiikka Yhdysvaltain sisällissodassa. Anakonda-suunnitelman tarkoituksena oli suojata Unionin pääkaupunki Washington, saartaa kaikki Konfederaation satamat, edetä tämän jälkeen massiivisella voimalla Mississippijokea pitkin ja jakaa näin Konfederaatio kahtia.
Anakonda-suunnitelman esitteli alun perin Unionin armeijan ensimmäinen ylipäällikkö Winfield Scott. Presidentti Abraham Lincoln ryhtyi suunnitelman saatuaan välittömästi toteuttamaan Konfederaatioiden satamien saartamista. Muiden poliitikkojen vastustuksen takia Lincoln kuitenkin hylkäsi ehdotuksen laajasta hyökkäyksestä Mississippiä pitkin. Suurimpana syynä poliitikkojen vastustukselle oli se, että Washingtonissa asuneet poliitikot halusivat pitää mahdollisimman suuren osan armeijasta lähellään Konfederaation hyökkäyksen varalta, vaikka joukkoja olisi tarvittu muualla. Myös Yhdysvaltain lehdistö vastusti sodan käymistä Konfederaation itärannikolla sijaitsevan pääkaupunki Richmondin sijaan kaukana lännessä, mikä lisäsi entisestään poliitikkojen haluttomuutta siirtää sodan pääpainoa länteen. Julkisen painostuksen takia Lincoln määräsi heinäkuussa 1861 Unionin joukot valtaamaan Richmondin, mutta yritys epäonnistui pahasti.
Suunnitelma tuli yleisesti tunnetuksi Anakondana sen anakondakäärmettä muistuttavan toimintansa takia. Anakondat tappavat saaliinsa kuristamalla nämä hitaasti hengiltä.
Jennifer Simpson
Jennifer Simpson (o.s. Barringer, s. 23. elokuuta 1986) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija.
Osakan MM-kilpailuissa 2007 Simpson jäi alkueriin 3 000 metrin estejuoksussa. Pekingin olympialaisissa 2008 Simpson selviytyi finaaliin, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi ajalla 9.22,26. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi ajalla 9.12,50. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Simpson voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa ajalla 4.05,40. Lontoon olympialaisissa 2012 Simpson jäi välieriin samalla matkalla. Hän sai Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hopeaa 1 500 metrillä ajalla 4.02,99. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 11:nneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Simpson saavutti 1 500 metrillä pronssia ajalla 4.10,53. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai samalla matkalla hopeaa ajalla 4.02,76.
Erik Marks von Würtemberg
Erik Marks von Würtemberg (1861–1937) oli ruotsalainen oikeusoppinut ja Svean hovioikeuden presidentti vuosina 1925–1931. Sitä ennen hän oli salkuton ministeri 1905–1906 ja ulkoministeri 1923–1924. Hän oli Ruotsin edustaja Kansainliitossa 1920, 1923, 1924 ja 1929 ja oli Ruotsin edustajana, kun Kansainliiton neuvostossa käsiteltiin 1921 Ahvenanmaan kysymystä.
Arvo Martikainen
Arvo Martikainen (25. kesäkuuta 1905 Helsinki – 28. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija. Hän tanssi Suomalaisessa Oopperassa 1928–1935 ja 1938–1940 ja oli mukana Monte Carlon baletin kansainvälisillä kiertuilla 1935–1938. Hän oli erityisesti tunnettu prinssiosien esittäjänä. Martikainen oli Kansallisoopperan tähtitanssija 1930-luvun alkupuolella. Yleisen laman vuoksi yleisömäärät supistuivat ja Kansallisoopperan uusi taiteellinen johtaja Armas Järnefelt uhkasi lopettaa koko baletin. Vaikka suunnitelma peruttiin, Martikainen ja George Gé lähtivät ulkomaille.
Kalle Määttä
Kalle Määttä voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
The Living Infinite
The Living Infinite on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin järjestyksessään yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Nuclear Blast.Kokonaiskesto: 40:21Kokonaiskesto: 44:01
Monte Carlon baletti
Monte Carlon baletti ("Les Ballets de Monte Carlo") on Monacon kansallisbaletti. Se on perustettu 1885.
Maassa on myös toinen balettiseurue, Ballet Russe de Monte Carlo.
Bavaria Film
Bavaria Film on saksalainen Peter Ostermayrin ja Wilhelm Krausin vuonna 1919 perustama tuotanto- ja mediayritys, joka Suomessa tunnetaan erityisesti sarjastaan "Lemmen viemää" ("Sturm der Liebe"). Bavaria Film on yksi Euroopan suurimmista ja tunnetuimmista elokuvien ja televisiosarjojen tuotantoyhtiöistä ja siellä työskentelee 242 henkilöä.
Bavaria Filmstadt eli Bavaria Filmin studiot sijaitsevat Grünwaldissa Münchenin eteläpuolella.
Eduard Brückner
Eduard Brückner (29. heinäkuuta 1862 Jena, Saksan liitto – 20. toukokuuta 1927 Wien, Itävalta) oli saksalainen maantieteilijä ja klimatologi.
Eduard Brückner syntyi 1862. Hänen isänsä oli baltiansaksalainen historioitsija Alexander Brückner. Hän vietti nuoruutensa Venäjällä ja opiskeli Tarton ja Münchenin yliopistoissa. Brückner valmistui Münchenistä 1885. Hän opetti tämän jälkeen Hampurissa Deutsche Seewartessa, kunnes sai maantieteen professorin paikan Bernin yliopistosta vuonna 1891. Bernistä hän siirtyi Hallen yliopistoon 1904 ja sieltä edelleen Wienin yliopistoon entisen opettajansa Albrecht Penckin seuraajaksi.
Karl Mauritz Martinau
Karl Mauritz Martinau (1797–1863) oli suomalainen kenraaliluutnantti, jonka arvon hän sai 1855. Hän oli keisari Aleksanteri I:n tulkki tämän . Hän oli Haminan kadettikoulun johtaja 1858-1863. Hänet aateloitiin 1854 aatelissukuna 229, mutta suku sammui ilman miespuolista perillistä.
Martinaun lapsia olivat taidemaalarit Nathalie Martinau ja Maria Martinau.
Jenni Sibelius
Jenni Sibelius (s. 1980) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hän debytoi naisten SM-sarjassa jo 12-vuotiaana kaudella 1992. Sibelius saavutti urallaan muun muassa yhden Suomen-mestaruuden ja kaksi Suomen Cupin voittoa. Hän lopetti pääsarjauransa vuonna 2005 ja edusti sen jälkeen Åland Unitedia sekä Turun Weikkoja alemmilla sarjatasoilla.
Naisten A-maajoukkueessa Sibelius pelasi yhden ottelun vuonna 1999.
Naamioviheltäjäsorsa
Naamioviheltäjäsorsa ("Dendrocygna viduata") on sorsalintulaji.
Naamioviheltäjäsorsia pesii laajalla alueella Etelä-Amerikan keski- ja pohjoisosissa ja Afrikan etelä- ja keskiosissa. Lajin kannan kooksi on arvioitu 1,7–2,8 miljoonaa yksilöä ja kannankehitys on kasvava.
Naamioviheltäjäsorsat elävät monenlaisissa makean veden ympäristöissä. Sulkasadon aikaan ne vaativat piilopaikoikseen runsaasti kasvillisuutta kasvavia kosteikoita.
Naamioviheltäsorsat käyttävät ravinnokseen kasvinosia ja selkärangattomia.
Kauko Kanervo
Kauko Voitto Kanervo (29. elokuuta 1911 Salo – 26. kesäkuuta 1977) oli suomalainen kirkkoherra ja sotilaspastori.
Kauko Voitto Kanervo syntyi Salossa ja valmistui ylioppilaaksi Salon yhteiskoulusta 1933. Kanervo oli menettänyt tapaturmaisesti jalkateränsä, minkä jälkeen hän tahtoi opiskella papiksi. Kanervo suoritti teologisen erotutkinnon arvosanalla cum laude vuonna 1939. Hänet vihittiin papiksi Viipurissa 6.6.1939.
Kauko Kanervo vihittiin avioliittoon 1939, puoliso oli Aino Sofia Tiitinen. Kanervo toimi ylimääräisenä pappina, nuorisopapin virassa Lumivaarassa ja Saarissa 1939. Lumivaarassa seurakunnallinen nuorisotyö lähti lupaavasti liikkeelle, mutta Kanervon vajaat puoli vuotta kestänyt nuorisopastorin virka keskeytyi talvisodan vuoksi.
Kanervo palveli Puolustusvoimissa Kenttätykistörykmentti 3:ssa vuosina 1931–1932 sekä 1933. Hän toimi sotasairaalan pastorina 1939–1940 sekä Tukholman suomalaisessa seurakunnassa invalidipastorina, apulaispastorin virassa, vuonna 1940. Hän toimi myös pappina Angelniemessä 1940–1941, 1. divisioonan pastorin apulaisena 1941, sotasairaalan pastorina 1941–1942, Pohjois Karjalan sotilaspiirin kenttäpappina 1942–1944 sekä kappalaisena (vs.) Joensuun kirkossa 1944.
Kauko Kanervo oli sotilasarvoltaan luutnantti, hänelle on myönnetty kahdesti 4 lk. vapaudenristi.
Kauko Kanervo oli Suomen Lähetysseuran palveluksessa sotasairaalan pastorina ja kenttäpappina vuodet 1941–1945.
Kauko Kanervo ja hänen vaimonsa Aino Kanervo sekä heidän tyttärensä lähtivät Afrikkaan ahvenanmaalaisen Erikssonin varustamon "Viking"-purjelaivalla Vaasan satamasta 15.11.1946. Afrikassa Kanervo palveli vuosina 1946–1950, muun muassa Suomen Lähetysseuran Okavangon alueella toimivalla lähetysasemalla Kuring-Kurussa. Kanervo joutui poistumaan lähetyskentiltä epänormaalin seksuaalielämänsä vuoksi.
Kanervo suoritti pastoraalitutkinnon vuonna 1951. Toimi pappina Isokyrössä 1950–1952, Isojoella vt. kirkkoherrana 1952–1953 ja Merikarvialla vt. kirkkoherrana vuodesta 1953 alkaen ja tämän jälkeen Kihniön kirkkoherrana 1955. Erotettiin papin virasta 21.8.1958.
Isojoella vuonna 1953 murhatun Kyllikki Saaren rippipappina Kauko Kanervo joutui kuulusteltavaksi ensimmäisten joukossa. Hänellä oli kuitenkin oman lapsensa ja palvelijattarensa antama alibi puolen vuoden takaisesta vuoden 1953 toukokuun sunnuntaista, koska hän oli ollut heidän kertomansa mukaan Merikarvialla murhayönä. Toisen kerran Kanervoa kuulusteltiin sen jälkeen kun häntä syytettiin Parkanon talvikäräjillä 1956 sekaantumisesta 15-vuotiaaseen tyttöön. Kanervo tuomittiin hyväksikäytön vuoksi vuodeksi kuritushuoneeseen.
Vankilasta vapauduttuaan Kanervo hankki elantonsa maanviljelijänä Parkanossa Häädetjärvellä, kasvattamalla kanoja. Kanervon vaimo toimi koulun opettajana. Vaimonsa kuoleman jälkeen 1962, Kanervo jäi leskenä hoitamaan 5-vuotiasta poikaa ja kolmea tytärtä, joista vanhimmat kävivät töissä ja muut koulussa.
4J Studios
4J Studios on skotlantilainen pelitalo, joka on perustettu vuonna 2005. Sen merkittävin työ on ollut "Minecraftin" kääntäminen konsoleille, mistä yhtiö on saanut julkisuutta ja kolme palkintoa:
Guru (vuoden 2002 elokuva)
Guru ("The Guru") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Daisy von Scherler Mayerin ohjaama romanttinen komedia Delhistä New Yorkiin saapuvasta intialaisesta tanssinopettajamiehestä.
Jääkiekon SM-liigan karsinnat 1995
SM-liigakautta 1994-95 väritti NHL:n työsulku, jonka vuoksi Tampereen Ilveksenkin kokoonpanossa nähtiin vuodenvaihteeseen asti Jyrki Lumme ja Mikko Mäkelä. Ilveksen kausi meni NHL-vahvistuksista huolimatta kuitenkin aivan pieleen. Nuori päävalmentaja Jukka Jalonen sai lokakuun lopulla potkut, mutta hänet kutsuttiin helmikuun puolivälissä takaisin Ilves-käskyttäjäksi, kun joukkue oli ajautunut entistä pahempaan syöksykierteeseen. Ilveksen viimeinen sija sai sinettinsä 26. helmikuuta, kun sijalle 11 jäänyt TuTo voitti keskinäisen kohtaamisen 5-2. Joukkueiden välille jäi lopulta seitsemän pisteen ero, kun runkosarja päättyi.
Keväällä 1995 liigakarsintaan otettiin kolme joukkuetta toiseksi ylimmältä sarjatasolta, Fazer-liigasta. Runkosarjan 1. SaiPa, 3. Kiekko-67 ja 5. SaPKo voittivat omat pudotuspeliparinsa ja pääsivät Ilvestä vastaan liigakarsintaan, jonka voittaja sai paikan SM-liigaan kaudelle 1995-96. Ilves voitti molemmat ottelusarjansa ja säilytti liigapaikkansa.
Illallinen (elokuva)
Illallinen ("La cena") on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Ettore Scolan ohjaama italialais-ranskalainen draamakomedia.
Ilta italialaisessa ravintolassa, jota emännöi suvaitsevainen ja rento Flora (Fanny Ardant). Keskiluokkaisia kaikenikäisiä seurueita, isoja ja pieniä, kanta-asiakkaita ja turisteja, kerääntyy keskustelemaan, riitelemään, huutelemaan vieraisiin pöytiin ja nauttimaan musiikista. Kamera kulkee pöydästä pöytään ja välillä käy keittiössä ja takahuoneessakin, kunnes parin tunnin kuluttua kaikkien on aika mennä kotiin.
Natriumsulfidi
Natriumsulfidi (NaS) on natrium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa tekstiiliteollisuudessa ja muiden rikkiyhdisteiden valmistukseen.
Natriumsulfidi on huoneenlämpötilassa puhtaana valkoista, mutta epäpuhtauksia sisältävänä kellertävää tai punertavaa. Kiderakenteeltaan natriumsulfidilla on niin kutsuttu antifluoriittirakenne. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja muodostaa vedessä natriumvetysulfidia ja hydroksidi-ioneja, minkä vuoksi sen vesiliuokset ovat vahvasti emäksisiä. Natriumsulfidi liukenee myös etanoliin ja metanoliin. Vesiliuoksista natriumsulfidi voidaan kiteyttää kidevedellisenä nonahydraattina (NaS·9HO). Natriumsulfidi on myös kohtalaisen voimakas pelkistin. Kosteassa ilmassa se hapettuu natriumsulfaatiksi ja natriumtiosulfaatiksi
Tyypillisesti kidevedetöntä natriumsulfidia valmistetaan pelkistämällä hiilellä natriumsulfaattia. Tämä reaktio suoritetaan 700 – 1 000 °C lämpötilassa. Muodostunut tuote puhdistetaan liuottamalla veteen ja kiteyttämällä. Puhtautta voidaan parantaa käyttämällä liuottimena veden sijasta metanolia, joka liuottaa natriumsulfidia, mutta ei monia muita epäorgaanisia epäpuhtauksia.
Toinen tapa valmistaa yhdistettä on neutraloida rikkivetyä ylimäärällä natriumhydroksidia. Ekvimolaariset ainemäärät rikkivetyä ja natriumhydroksidia johtavat natriumvetysulfidin muodostumiseen.
Natriumsulfidia käytetään selluteollisuudessa puun liuottamiseen, tekstiiliteollisuudessa nahkojen karvojen poistamiseen, väriaineiden valmistamiseen, useiden orgaanisten rikkiä sisältävien kemikaalien synteesiin, pelkistimenä rikkivärien valmistuksessa, metalliteollisuudessa apuaineena mineraalien vaahdotusprosessissa ja niukkaliukoisten metallisulfidien muodostamiseen.
Spy Game
Spy Game on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Tony Scottin ohjaama vakoiluaiheinen elokuva, jonka pääosia esittävät Robert Redford, Brad Pitt ja Catherine McCormack.
Sotilasapteekki
Sotilasapteekki (SAPT, aik. SApt) on Keski-Suomessa toimiva Suomen puolustusvoimiin kuuluva yksikkö, joka vastaa farmasiamateriaalista sekä lääkealan logistiikasta ja valmiusasioista.
Sotilasapteekki on toiminut aikaisemmin myös itsenäinesenä joukko-osastona. Joukko-osastona se lakkautettiin vuoden 2005 lopussa, jolloin se liitettiin Lahden Hennalan varuskunnan joukkoihin, joissa se on hallinnollisesti Sotilaslääketieteen Keskuksen alaisen Lääkintävarikon yksikkö (SAPT/LÄÄKV/SOTLK).
Sotilasapteekki on perustettu vuonna 1918.
Sotilasapteekki hankkii, varastoi ja toimittaa puolustusvoimien terveydenhuollossa tarvittavia lääkkeitä ja muuta apteekkialan materiaalia. Varuskuntien terveysasemien yhteydessä toimii myös lääkekeskuksia ja -varastoja, joiden valvonnasta se asetuksen mukaan huolehtii. Koska kaikissa toimipisteissä ei voida tukeutua sairaanhoitopiirien kanssa solmittuihin kumppanuussopimuksiin kuuluviin sairaala-apteekkipalveluihin, vastaa sotilasapteekki näiden toimipisteiden apteekkipalveluista. Se huolehtii myös puolustuslaitoksen lääkealan koulutus- ja asiantuntijatoiminnasta. Aikaisemmin sen tehtäviin on kuulunut myös infuusionesteiden tuotanto kriisiajan tarpeita varten.
Sotilasapteekki on Suomen ainoa farmasiamateriaalin sotilaallinen laitos, ja se palvelee kaikkia puolustushaaroja. Yksikön kumppaneita ovat mm. sairaaloiden apteekit, lääketukkukaupan ala, koti- ja ulkomainen lääketeollisuus sekä Huoltovarmuuskeskus.
Sotilasapteekin johtaja vuonna 2013 on farmasia-alan erikoisupseeri, proviisori Jarkko Kangasmäki.
Sotilasapteekin toimintoja on Lahdessa ja Ilmajoella sekä Viitasaarella Hakovuoren luolastossa. Toimintansa alkuaikoina se sijaitsi Viipurissa.
Myös puolustusvoimien ulkopuolella Sotilasapteekki tunnetaan mm. aikanaan valmistamista peltirasiassa toimitettavasta huulirasvasta (huulivoiteesta) ja Pectoralis-nimisestä kurkkutabletista.
Jatkossa yksikkö siirtyy Sotilaslääketieteen keskuksen myötä osaksi uutta Puolustusvoimien Logistiikkalaitosta Kenttälääkinnän valmiuskeskuksen yksiköksi.
Latenttilämpö
Latenttilämpö on se entalpiamuutos, joka tapahtuu aineen olomuodon muutoksen yhteydessä aineen lämpötilan pysyessä kuitenkin vakiona. Sulamisen yhteydessä käytetään termiä sulamisen latenttilämpö, joka esimerkiksi vedelle on 6013,4 kJ/kg·mol. Nesteen höyrystymisen yhteydessä puhutaan höyrystymisen lantenttilämmöstä. Latenttilämmön suuruuteen vaikuttavat lämpötila ja paine, joskin paineen vaikutus voidaan usein jättää huomiotta.
Latentti lämpö eli piilevä lämpö tarkoittaa vesihöyryyn sitoutunutta lämpöenergiaa, joka vapautuu ilmakehään vesihöyryn tiivistyessä esimerkiksi pilviksi ja sateeksi. Sillä on tärkeä merkitys matalapainesysteemien kehityksessä: Varsinkin trooppisissa hirmumyrskyissä pääasiallinen energianlähde on latentti lämpö, joka vapautuu matalapaineen keskiosan ukkospilvissä tiivistymisen yhteydessä, ja lämmittää ympäröivää ilmaa siellä.
Gaudi Afternoon
Gaudi Afternoon ("Tardes de Gaudí") on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Susan Seidelmanin ohjaama elokuva amerikkalaisesta Barcelonassa asuvasta kääntäjästä (Judy Davis), jonka outo nainen palkkaa etsimään kadonnutta aviomiestään.
Lyhyt frenulum
Lyhyt frenulum eli frenulum breve on tila, jossa frenulum, terskan alla oleva joustava ihopoimu joka kiinnittyy esinahkaan ja auttaa esinahan vetäytymisessä terskan päälle, on lyhyt ja estää esinahan liikkumista. Frenulumin tulisi tavallisesti olla riittävän pitkä ja joustava mahdollistaakseen esinahan täydellisen vetäytymisen, jolloin se jää sujuvasti erektiossa olevan siittimen taakse. Siittimen frenulum on verrattavissa kielen alaosan alaleukaan kiinnittävään ihopoimuun tai ylähuulen ja ylemmän ikenen väliseen ihopoimuun.
Lyhyt frenulum voi pahentua frenulumin revetessä seksuaalisen tai muun toiminnan seurauksena. Revennyt frenulum arpeutuu itsestään, mutta arpikudos vähentää frenulumin joustavuutta entisestään ja altistaa repeämisille jatkossakin. Lyhyen frenulumin diagnoosi sekoitetaan lähes aina fimoosin ja ahtaan esinahan kanssa, koska oireena on esinahan taakse vetämisen vaikeus. Suurimmalla osalla fimoosista kärsivillä miehillä on myös jossain määrin lyhyt frenulum.
Lyhyt frenulum voidaan korjata päiväkirurgisella frenuloplastia-nimisellä toimenpiteellä, tai vaihtoehtoisesti täydellisellä ympärileikkauksella johon kuuluu frenulumin poistaminen kokonaan.
Moolaadé – Suojelus
Moolaadé – Suojelus on senegalilaisen veteraaniohjaaja Ousmane Sembènen viimeiseksi jäänyt elokuva vuodelta 2004. Burkina Fasossa kuvattu elokuva käsittelee afrikkalaista naisten ympärileikkausperinnettä.
Vuonna 2016 "Moolaadé" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Meeri Koutaniemi
Meeri Koutaniemi (s. 1987 Kuusamo) on suomalainen valokuvaaja. Koutaniemi tunnetaan erityisesti ihmisoikeuksia, vähemmistöjä ja voimaantumista käsittelevistä kuvareportaaseista ja henkilökuvista.
Koutaniemi muutti peruskoulun jälkeen Kuusamosta Ouluun teatterilukioon ja sieltä puolen vuoden jälkeen Helsinkiin, missä hän opiskeli Sibelius-lukion musiikki- ja tanssilinjalla. Hän on opiskellut kuvajournalismia Tampereen yliopistossa.
Koutaniemi on Echo-kuvatoimiston ja kuvaajakollektiivi 11:n jäsen.
Koutaniemi on vuodesta 2011 lähtien kiertänyt kuvaamassa eri puolilla maailmaa, muun muassa Kaakkois-Aasiassa, Afrikassa ja latinalaisessa Amerikassa.
Koutaniemi on voittanut lukuisia palkintoja Suomen lehtikuvaajat ry:n järjestämässä Vuoden lehtikuvat (nyk. Kuvajournalismi) -kilpailussa. Vuonna 2012 Koutaniemi voitti vuoden henkilökuvan palkinnon. Vuonna 2013 hänet palkittiin kuudessa sarjassa: vuoden lehtikuva, vuoden lehtikuvaaja, vuoden henkilökuva, vuoden ulkomaan reportaasi, vuoden multimedia ja yleisön suosikki. Vuonna 2014 Koutaniemi palkittiin kahdessa sarjassa: vuoden lehtikuvaaja ja vuoden ulkomainen reportaasi.
Koutaniemen Helsingin Sanomissa julkaistu, paljon keskustelua herättänyt kuvareportaasi kahden maasai-heimon tytön ympärileikkauksesta voitti vuonna 2014 Freelens-palkinnon Lumix-festivaalilla Hannoverissa, Saksassa ja Visa D'or Daily Press -palkinnon Visa Pour L'image-festivaalilla Perpignanissa, Ranskassa. Reportaasista kanneltiin Julkisen sanan neuvostoon, joka kuitenkin katsoi reportaasin julkaisemiselle olleen painavat yhteiskunnalliset perusteet. Myös Suomen Unicef kritisoi kuvasarjan julkaisua mediassa, mutta Saksan Unicefin järjestämässä Vuoden valokuva -kilpailussa kuvat saivat kunniamaininnan. Ne on julkaistu myös yhdysvaltalaisessa "Time"-aikakauslehdessä.
Koutaniemi seurusteli rockmuusikko Sam Yaffan kanssa maaliskuusta 2016 lähtien. He julkistivat suhteensa heinäkuussa 2016, menivät kihloihin heinäkuussa 2017 ja heidät vihittiin syyskuussa 2017 Mallorcalla Espanjassa.
Chaoyong-luokka
Chaoyong-luokka oli Kiinan keisarillisen laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä.
George Rendellin suunnittelmat alukset olivat teräsrunkoisia, kaksi mastoisia, yksi savuhormisia, osittain panssaroituja risteilijöitä. Ne oli tilattu Peiyangin laivastolle. Alusten aseistuksena olevat kaksi Armstrongin valmistamaa kymmenen tuuman 25 tonnin tykkiä oli asennettu kääntyville alustoille, mutta varsinainen suojarakenne oli kiinteä. Ampuma-alat tornista olivat 70-40-70 astetta ja tykkien 400 naulan kranaatit kykenivät läpäisemään 18 tuuman rautapanssaroinnin. Apuaseina olleet Armstrongin 4,7 tuuman 40 naulan tykit oli asennettu kansirakenteen kulmiin. Alukset oli kokonaisuudessaan kevyt rakenteisia ja niiden vapaakorkeus oli vain kaksi metriä ja siten niihin tehtiin siirtokuljetuksen ajaksi korotettu perä- ja keula.
Alusten panssarikansi kattoi ainoastaan kattilahuoneen, konehuoneen ja koneiston itsessään. Koneistona oli kaksi akselinen nelisylinterinen HCR-höyrykone. Aluksilla oli kaikkiaan 250-300 tonnia hiiltä, joka mahdollisti kahdeksan solmun nopeudella 5 000 merimailin toimintamatkan.
Syyrinki
Syyrinki eli ompelurengas on vaatturien käyttämä ompelun apuväline, joka pujotetaan oikean käden keskisormeen. Ompelijat käyttävät sormustinta eli fingerporia.
Molemmat apuvälineet on valmistettu metallista. Vaatturien käyttämän syyringin yläpää on avoin, ja sen reunoille on valmistettu pieniä painaumia, joihin neulan tyvi uppoaa ommeltaessa. Sormustimessa pääty on ompinainen ja siihen on tehty painautumia neulaa varten. Perinteisesti sormustimen sivut ovat sileät, mutta markkinoilla on myös sormustimia, joissa on painautumia sekä päässä että sivuissa.
Vaatturi painaa neulaa ompelurenkaan sivulla, kun taas ompelija painaa neulaa sormustimen kärjellä. Molempia apulaitteita valmistetaan eri kokoisina. Tyypillisiä kokoja ovat 14, 15, 16 ja 17.
Prince Amartey
Prince Amartey (s. 25. kesäkuuta 1944) on ghanalainen entinen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia keskisarjassa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Lisäksi hän osallistui vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa kevyessä keskisarjassa.
Dai ni Teibō
Dai ni Teibō () oli vuonna 1866 vesillelaskettu parkkitakiloitu puurunkoinen tykkivene, joka oli alun perin vuonna 1867 valmistunut kauppalaivaksi "SS Assunta". Chōshūn han osti aluksen vuonna 1868, jolloin se sai nimen "Teibōmaru No 2". Alus luovutettiin vuonna 1870 sisaraluksensa "Dai Ichi Teibōn" kanssa keisarillisen Japanin laivastolle, joka nimesi sen "Dai ni Teibōksi".
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1885, ja se haaksirikkoutui vielä samana vuonna 2. huhtikuuta Anorinniemellä Shimane Kenissä.
Edith Mathis
Edith Mathis (s. 11. helmikuuta 1938 Luzern) on sveitsiläinen sopraano. Hän on esiintynyt muun muassa Deutsche Oper Berlinissä, Covent Gardenissa, Baijerin valtionoopperassa, Wienin valtionoopperassa, Metropolitan-oopperassa ja Pariisin oopperassa. Hänen rooleihinsa ovat kuuluneet Zerlina, Marzelline, Mélisande, Pamina ja Sophie. Mathias sai Bayerische Kammersängerin -arvonimen vuonna 1979.
Oopperan lisäksi Mathis on laulanut liedejä ja oratorioita. Hän on opettanut Wienin musiikkiyliopistossa, pitänyt mestarikursseja ja toiminut kansainvälisten laulukilpailujen tuomaristoissa.
Unkarilaiset tanssit
Unkarilaiset tanssit ovat Johannes Brahmsin säveltämä teossarja. Brahms sävelsi tanssit 1860-luvun lopulla käyttäen pohjana unkarilaisia kansansävelmiä.
Reri Grist
Reri Grist (s. 29. tammikuuta 1932 New York) on yhdysvaltalainen sopraano. Jo lapsena hän lauloi ja tanssi Broadwaylla.
Grist teki oopperadebyyttinsä vuonna 1959 Santa Fen oopperassa, jossa hän esiintyi Adelen ja Blonden rooleissa. Euroopan-ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1960 Yön kuningattarena Kölnin oopperassa. Hän esiintyi myös Zürichin oopperassa (1961–1964), Covent Gardenissa, Wienin valtionoopperassa, Baijerin valtionoopperassa, Wiener Festwochenilla ja Salzburger Festspielellä.
Vuonna 1966 Grist esiintyi ensimmäistä kertaa New Yorkin Metropolitan-oopperassa Rosinan osassa. Hänen muihin rooleihinsa ovat lukeutuneet Despina, Adina ja Gilda. Konserttilaulajana hän on esittänyt ohjelmistoa barokkimusiikista Bergiin ja Weberniin. Varhaisella urallaan hän esiintyi Bernsteinin johtamalla Gustav Mahlerin neljännen sinfonian levytyksellä. Grist avioitui musiikkitieteilijä Ulf Thompsonin kanssa. Hän on opettanut Yhdysvalloissa ja Saksassa.
...And Death Said Live
...And Death Said Live on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Mors Principium Estin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä AFM Records.
Camilla Luddington
Camilla Anne Luddington (s. 15. joulukuuta 1983 Ascot, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan lääkäri Jo Wilsonina ABC:n sairaalamaailmaan sijoittuvassa televisiosarjassa "Greyn anatomia".
Luddington ääninäytteli Lara Croftia ensi kerran vuoden 2013 "Tomb Raider" videopelissä. Hän jatkoi roolissa vuoden 2015 "Rise of the Tomb Raider" pelissä ja toisti roolinsa vuoden 2018 "Shadow of the Tomb Raider" -pelissä. Hän voitti DICE Awards -palkinnon "Outstanding Character Performance" kategoriassa suorituksestaan "Rise" pelissä.
New Way Home
New Way Home on suomalaisen laulajan Isac Elliotin ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan "Wake Up World". Single julkaistiin digitaalisesti 14. helmikuuta 2013. Singlestä julkaistiin myös fyysinen versio 19. huhtikuuta, joka sisältää ”New Way Home” -kappaleen lisäksi myös sen karaokeversion.
Kappaleen ovat säveltäneet Alexander Austheim, Joonas Angeria ja Ilan Kidron. Sanoituksesta vastaavat Angeria, Kidron sekä Axel Ehnström.
Singlejulkaisun yhteydessä 14. helmikuuta julkaistiin myös kappaleen lyriikkavideo. Virallinen musiikkivideo kuvattiin helmikuussa Miamissa ja se julkaistiin 5. huhtikuuta.
Suomessa ”New Way Home” nousi parhaimmillaan singlelistan ensimmäiselle sijalle ja latauslistan neljänneksi. Single on ollut suomalaisten radiokanavien 14. soitetuin kappale.
Kappale lisättiin myös norjalaisen mP3 -radiokanavan soittolistalle ja se sai soittoa myös ruotsalaisilla asemilla. Huhtikuussa 2013 ”New Way Home” nousi singaporelaisen Hot FM 91.3 -radioaseman 22. soitetuimmaksi kappaleeksi.
Kwan Chia
Kwan Chia () oli Kiinan Qing-dynastian Kwangtungin laivaston komposiittirunkoinen (kaaret terästä, muuten puuta) yhteysalus.
Alus tilattiin Foochowin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1885. Alus laskettiin vesille vuonna 1887 ja se otettiin palvelukseen toukokuussa 1888.
Alus vaurioitui pahoin Jalujoen taistelussa 17. syyskuuta 1894 ja se jouduttiin ajamaan matalikolle lähellä Port Arthuria uppoamisen estämiseksi. Tällöin alus tuhoutui täysin.
Tryserumin kirkko
Tryserumin kirkko () on Ruotsissa Valdemarsvikin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Ensimmäinen jumalanpalvelus kirkossa pidettiin vuonna 1784. Arkkitehtuuriltaan kirkko edustaa kustavilaisuutta ja sen on suunnitellut arkkitehti Jean Erik Rehn.
Norra Vin kirkko
Norra Vin kirkko () on Ruotsissa Ydren kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Paikalla on sijainnut puukirkko jo 1300-luvulla, mutta se korvattiin 1440-luvulla kivikirkolla, josta on osia myös nykyisessä kirkossa. Kun tämä kirkko kävi sittemmin pieneksi, sitä laajennettiin vuonna 1771 ja se vihittiin käyttöön 1775.
Kirkossa on Axel von Schaarin hautakuori on vanhan kirkon vanhan kirkon ajalta, samoin kuin eteläinen seinä.
Scuderia Toro Rosso STR6
Scuderia Toro Rosso STR6 on Formula 1 -auto, jota Toro Rosson talli käytti kaudella . Auto oli toinen tallin itse rakentama auto, sillä ennen kautta autot olivat samoja, kuin Red Bullilla. Autolla kilpailivat sveitsiläinen Sébastien Buemi ja espanjalainen Jaime Alguersuari. Testikuljettajina toimi Daniel Ricciardo ja Jean-Éric Vergne, joista Ricciardo ajoi kahdeksan ja Vergne kolme kertaa perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Virgin MVR-02
Virgin MVR-02 on Formula 1 -auto, jolla Marussia Virgin Racing -talli kilpaili kaudella . Kuljettajina toimivat Timo Glock ja tulokas Jérôme d’Ambrosio. Autolla ei saavutettu menestystä ja paras kilpailusijoitus olikin vasta neljästoista. Testikuljettajana toimi Robert Wickens, joka pääsi ajamaan Abu Dhabin GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Tsao Kiang
Tsao Kiang () oli Kiinan Qing-dynastian 640 tonnin komposiittirunkoinen (teräskaaret ja puuverhoilu) täystakiloitu Nanyangin laivaston tykkivene.
Alus tilattiin Jiangnanin telakalta Shanghaista, ja se laskettiin vesille vuonna 1869.
Li Hongzhang lunasti aluksen Zhilin maakunnalle vuonna 1872, ja se sijoitettiin Beiyangin laivastoon kuvernöörin jahdiksi.
Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aloittaneessa Pungdon taistelussa 25. heinäkuuta 1894 ja jo ennen virallista sodanjulistusta keisarillisen Japanin laivaston risteilijä "Akitsushima" valtasi aluksen.
Vallattu alus liitettiin Japanin laivastoon 21. syyskuuta partioveneenä nimettynä "Sōkōksi" valvomaan Korean rannikkoa. Alus luokiteltiin uudelleen 21. maaliskuuta 1898 toisen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen sitä käytettiin Kuriilien tutkimiseen. Alus ajoi karille 22. toukokuuta 1903 Muroran satamassa ja se nostettiin 9. heinäkuuta. Alus siirrettiin 26. lokakuuta Japanin sisäministeriölle, joka käytti sitä Kōben satama-alueen valvontaan.
Alus myytiin vuonna 1924 Nishinomiyaan Hyogoon, ja se jatkoi kuljetusaluksena nimettynä "Sōkōmaruksi" aina vuoteen 1964.
Viipurin lukio
Viipurin lukio oli Viipurissa vuodesta 1641 toiminut lukio. Se siirtyi Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1723 Porvooseen, kun Viipuri jäi Venäjän vallan alle.
Suomi oli 1500-luvulla jaettu Turun ja Viipurin hiippakuntiin, ja itäisen hiippakunnan pappiskasvatuksesta vastasi Viipurin lukio, koska tuolloin ei tulevilta papeilta vielä vaadittu akateemista tutkintoa. Itä-Suomen papit opiskelivat kuitenkin usein jossain lähiyliopistoissa, Turussa, Tartossa tai Upsalassa, mutta lukion antama opetuskin riitti monille.
Lähetystöneuvos
Lähetystöneuvos on Suomessa valtionhallinnon virkanimike tai arvonimi.
Lähetystöneuvos on Suomessa ulkoasiainhallinnon virkamiesten virkanimi. Diplomaatin uralla alkuvirka on usein ulkoasiansihteerin virka. Ulkoasiansihteerit etenevät usein lähestystöneuvoksiksi. Suurlähettilästason virkamiehet ovat ulkoasiainneuvoksia.
Georg Mathesius
Georg Nicolai Mathesius (11. huhtikuuta 1732 Pyhäjoki – 12. heinäkuuta 1816 Uusikaarlepyy) oli suomalainen pappi. Hän toimi kirkkoherrana Uudessakaarlepyyssä ja kirjoitti ruotsinkielisiä taloudellisia ja uskonnollisia kirjoja.
Mathesiuksen vanhemmat olivat Pyhäjoen kirkkoherra Nils Mathesius (1676–1740) ja hänen toinen puolisonsa Maria Niskanen. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1749. Mathesius valmistui filosofian maisteriksi 1757 ja hänet vihittiin samana vuonna papiksi.
Mathesius oli Kruunupyyn vt. kirkkoherrana vuodesta 1757, Teerijärven kappalaisena vuodesta 1759, Sulvan kappalaisena vuodesta 1781 sekä Uudenkaarlepyyn kirkkoherrana vuodesta 1793 astuen tähän virkaan 1795. Mathesius sai rovastin arvon 1807.
Mathesius oli naimisissa 1759–1813 Katarina Brunellin (k. 1813) kanssa. Mathesiuksen veljiä olivat Juhana ja Petter Niklas Mathesius. Hänen poikiaan olivat Pietarsaaren pitäjän kappalainen Lars Mathesius (1760–1830) ja Uudenkaarlepyyn kappalainen Nils Mathesius 1772–1822.
Kansalliskirjaston Fennica-tietokannan mukaan
Berga
Berga voi tarkoittaa seuraavia asioita:Suomessa:
Ruotsissa:
Lempi Ahla
Lempi Maria Ahla (o. s. "Eskola"; 22. elokuuta 1888 Eura – 1. maaliskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sukututkija ja suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkiä "Kerttu Karmeli".
Ahlan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Nestori Leander Eskola ja tämän 1. vaimo Maria Matilda Soupas. Hän oli naimisissa vuodesta 1912 hallintoneuvos Eino Johannes Ahlan (s. 1888) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Valtion terveydenhuolto-opiston rehtori Mervi Ahla (s. 1917) ja Weilin & Göösin myyntipäällikkönä ja Helprint Oy:n toimitusjohtajana toiminut Olavi Ahla (s. 1913).
Lempi Ahla pääsi ylioppilaaksi 1908 ja hän teki opintomatkan Sveitsiin 1908-1909.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Kerttu Karmeli":
Hedelmäpuu
Hedelmäpuu tarkoittaa puuta, joka tuottaa hedelmiä ihmisten ja eläinten syötäväksi. Hortonomiassa hedelmäpuiksi sanotaan vain niitä puita, joiden hedelmiä ihmiset syövät. Hedelmien tieteellistä tutkimusta ja viljelyä kutsutaan pomologiaksi.
Esimerkiksi sitrushedelmät ovat puussa kasvavia, mutta ne eivät menesty Suomessa avomaalla. Suomessa menestyviä hedelmäpuita ovat
Eric Olsoni
Bo Eric Finved Olsoni (14. marraskuuta 1893 Halikko – 25. maaliskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias ja ruotsin kielellä kirjoittanut teatterikriitikko ja näytelmäkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Bo Oscarsson".
Olsoni omisti 1930–1966 helsinkiläisen vuonna 1918 perustetun "Nordiska antikvariska bokhandeln - Pohjoismainen Antikvaarinen kirjakauppa" -kirjakaupan. Hän toimi teatterikriitikkona Arbetarbladet-lehdessä 1923–1927 ja Nya Argus -lehdessä 1928–1953. Olsoni oli myös Nya Arguksen päätoimittajana 1954–1959.
Eric Olsonin tytär Tove Olsoni-Nilsson (1921–2005) omisti isänsä jälkeen "Nordiska antikvariska bokhandeln" -kirjakaupan 1966–2001.
Impi Sirkka
Impi Sofia Sirkka, o. s. "Wiljander", vuodesta 1906 "Viljatie" (30. syyskuuta 1884 Suolahti – 25. heinäkuuta 1973) oli suomalainen kansanopiston johtaja ja suomentaja.
Sirkan vanhemmat olivat vahtimestari Anton Viljatie ja Eva Korhonen. Hän oli naimisissa vuodesta 1910 kansanopiston johtaja Otto Vilho Sirkan, vuoteen 1906 saakka Snellman (k. 1949) kanssa.
Impi Sirkka pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui opettajaksi Heinolan opettajaseminaarista erivapaudella 1917. Sirkka toimi Tuusulan kansanopiston johtajana 1907-1915, Itä-Hämeen kansanopiston johtajana Hartolassa 1915-1920 sekä viimeksi Suolahdessa Keski-Suomen kansanopiston ja kansankorkeakoulun apulaisjohtajana ja johtajana vuodesta 1920.
Sirkka oli Hartolan kunnanvaltuuston ja Suolahden kauppalanvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös kirkolliskokouksen jäsen 1948, 1950 ja 1951.Nimellä "Impi Viljatie":
Nimellä "Impi Sirkka":
Nine Lives (Von Hertzen Brothersin albumi)
Nine Lives on suomalaisen progressiivisen rockin yhtyeen Von Hertzen Brothersin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. maaliskuuta 2013.
Alfheim Stadion
Alfheim Stadion on jalkapallostadion Tromssassa Norjassa. Se toimii Tippeligaenissa pelaavan Tromsø IL:n kotistadionina. Stadionilla on 6 859 katsojapaikkaa ja tekonurmi. Se on maailman pohjoisin pääsarjastadion.
Floristiikka
Floristiikka on kukkien tuotannon, kaupan ja käsittelyn ala. Siihen kuuluu kukkien hoitaminen ja käsittely, kukkasidonta ja kukkien markkinoiminen, esillepano ja toimittaminen. Tukkufloristit myyvät sekä kukkaeriä että -tarvikkeita floristiikan alan ammattilaisille. Vähittäiskauppafloristit myyvät tuoreita kukkia ja asiaan liittyviä tarvikkeita kuluttjaille. Suuri osa kukkakaupan raakamateriaalista on peräisin leikkokukka-ja ruukkukasviteollisuudesta. Kukkia myydään eniten kukkakauppojen kautta, mutta myös internetin välityksellä, supermarketeissa, puutarhaliikkeissä ja huoltoasemilla.
Ruotsin valtiopäivävaalien tulokset
Tämä artikkeli on luettelo Ruotsin valtiopäivävaalien tuloksista. Mukaan on otettu vaalitulokset vuodesta 1911 lähtien. Ruotsin valtiopäivät olivat aiemmin kaksikamariset, joten vuoteen 1968 asti kyseessä ovat valtiopäivien toisen kamarin vaalit (). Vuoden 1970 vaaleista lähtien valtiopäivät ovat olleet yksikamariset. 1920-luvulta lähtien valtiopäivävaalit järjestettiin pääasiassa neljän vuoden välein ja myös nykyään vaalikausi on neljä vuotta. Vuosina 1970–1994 vaalikausi oli kuitenkin kolmivuotinen.
Taulukossa käytetään puolueista seuraavia lyhenteitä:
Merkintä "–" tarkoittaa, että puolue ei ollut mukana vaaleissa. Vaalivuosi-sarake toimii linkkinä kyseisen vuoden valtiopäivävaaleista kertovaan artikkeliin. Taulukkoon on merkitty myös vaalien äänestysprosentit.
Ruotsidemokraattien äänet ovat samassa muiden puolueiden sarakkeessa vuosien 1988 ja 1994 osalta. Maltillinen kokoomus, Keskustapuolue ja Liberaalit olivat osittain vaaliliitossa vuosien 1964 ja 1968 valtiopäivävaaleissa. Näiden vaaliliittojen saamat äänimäärät on merkitty muiden puolueiden sarakkeeseen. Vuoden 1991 vaaleissa valtiopäiville noussut Uusi demokratia on niin ikään muiden puolueiden sarakkeessa.
Silopäät
Silopäät ("Leptochilichthyidae") on sillikuorekalojen lahkoon kuuluva heimo. Eräissä lähteissä heimo luokitellaan kuuluvaksi kuorekaloihin. Silopäälajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Silopäiden heimoon kuuluu 1 suku ja 3 lajia. Lajit ovat silopää ("Leptochilichthys pinguis"), "L. agassizii" ja "L. microlepis". Silopäät ovat pienehköjä kaloja, jotka voivat saavuttaa suurimmillaan noin 30 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkulainen ja hieman suorakulmainen ruumiinrakenne, suuret suomut, jotka puuttuvat päästä, kieletön suu sekä rasvaevän puuttuminen. Rintaevät sijaitsevat suhteellisen alhaalla ruumiissa.
Silopäälajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantin itäosista, Intian valtameren länsiosista sekä Tyyneltämereltä. Ne ovat syvänveden lajeja, jotka elävät tyypillisesti 800–3 100 metrin syvyydessä.
Wäinö Hirsjärvi
Wäinö Hirsjärvi (18. syyskuuta 1890 Kiikka – 1. joulukuuta 1973) oli suomalainen rehtori, päätoimittaja, kirjailija ja kotiseututyön harrastaja.
Hirsjärvi pääsi ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta ja valmistui 1916 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi aluksi Jämsän kansanopiston johtajana ja humanististen aineiden opettajana ja sen jälkeen rehtorina ja historian ja uskonnon opettajana Ikaalisten yhteiskoulussa. Viimeksi Hirsjärvi toimi 1921–1954 Lohjan yhteiskoulun rehtorina. Hirsjärvi toimi myös Länsi-Uusimaa-lehden päätoimittajana 1929–1932 ja 1943–1957.
Hirsjärvi osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja oli mukana muun muassa Tampereen taistelussa.
Hirsjärvi oli Lohjan kauppalanvaltuuston 1. varapuheenjohtaja 1937–1945.
Jääkiekon European Trophy 2012
Jääkiekon European Trophy 2012 oli kolmas järjestetty seurajoukkueiden European Trophy turnaus. Turnauksen lohkovaihe käynnistyi 31. heinäkuuta ja päättyi 28. marraskuuta. Pudotuspelit pelattiin Wienissä ja Bratislavassa 13.–16. joulukuuta. Turnaukseen osallistui 32 joukkuetta.
Computer Space
Computer Space on Nolan Bushnellin ja Ted Dabneyn suunnittelema kolikkopeli, jonka Nutting Associates julkaisi marraskuussa 1971. Peli oli maailman ensimmäinen sarjatuotettu ja kaupallinen videopeli, ja se perustuu vuonna 1962 luotuun "Spacewar!"-tietokonepeliin. Bushnell ja Dabney perustivat myöhemmin Atari Inc.:n, joka tuli tunnetuksi "PONG"-kolikkopelistä.
Suurkaupungin tytär
Suurkaupungin tytär () on Robert Z. Leonardin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1933. Musikaalin pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable. Elokuvassa esiintyvät myös Franchot Tone, May Robson ja Fred Astaire, jonka elokuvadebyytti "Suurkaupungin tytär" on. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. "Suurkaupungin tytär" sijoittuu New Yorkiin, missä musikaalitähti on kahden vaiheilla miljonäärin ja managerin välillä.
"Suurkaupungin tytär" perustuu James Warner Bellahin samannimiseen romaaniin, joka julkaistiin vuonna 1932. Elokuva sisältää huomattavan musiikkinumeron "Everything I Have Is Yours", jonka Burton Lane ja Harold Adamson sävelsivät. Kappale julkaistiin samana vuonna.
"Suurkaupungin tytär" -elokuvan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 1933 ja kestivät saman vuoden lokakuuhun. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 923 055 dollarin budjetilla.
"Suurkaupungin tytär" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 24. marraskuuta vuonna 1933. Suomessa elokuva julkaistiin 15. huhtikuuta vuonna 1934.
"Suurkaupungin tytär" oli ilmestyessään sekä arvostelu- että yleisömenestys. Elokuva tuotti yli 2 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti ja sai kriitikoilta kiitettävän vastaanoton.
Elokuva julkaistiin VHS:lle 22. toukokuuta vuonna 1991 ja DVD:lle 20. kesäkuuta vuonna 2006.
Vesisärötys
Vesisärötys eli hydraulinen murtaminen (engl. "hydraulic fracturing") on menetelmä, jolla porataan fossiilisia energiavaroja (maakaasua, liuskekaasua, liuskeöljyä) 1-2 kilometrin syvyydessä olevista liuskekivihuokosista, öljyliuskeesta. Vesisärötyksellä voidaan tuottaa myös geotermistä energiaa. Menetelmä vaatii paljon vettä ja kuluttaa paikallisia vesivaroja. Se on aiheuttanut myös pohjavesien pilaantumista. Menetelmässä maahan porataan 1–2 kilometriä syvä pystysuora reikä. Siihen pumpataan suurella paineella vettä, hiekkaa ja kemikaaleja, jolloin kova paine lohkoo huokoista kiveä ja kaasu irtoaa.
Liuskekaasu- ja liuskeöljyesiintymät ovat olleet tiedossa jo pitkään, mutta niitä on ruvettu hyödyntämään vasta 2000-luvulla. Syynä on teknologian kehittyminen taloudellisesti kannattavaksi. Suuri mullistus on meneillään Yhdysvalloissa, joka on nykyisin kaasun suhteen omavarainen.
EU:n tekemän selvityksen mukaan liuskekaasun hiilidioksidipäästöt ovat tuotettua energiamäärää kohden laskettuna hiukan suuremmat kuin perinteisen maakaasun, mutta jopa puolet pienemmät kuin kivihiilen tuottamat päästöt. Ilmaston kannalta kivihiilen poltto on näin ollen liuske- ja maakaasun polttoa haitallisempaa.
Vesisärötys itsessään tuhoaa luontoa porausalueelta, ja on saattanut jopa aiheuttaa maanjäristyksiä erityisesti johtuen runsaan jäteveden pumppaamisesta huokoisiin kivilajeihin kuten kalkkikiveen. Esimerkiksi Yhdysvaltojen Oklahomasta näyttää tulleen erityinen maanjäristysriskialue. Suurin vaikutus vesisärötyksellä on pohjavedelle. Yhdysvaltojen Wyomingissa pohjavedestä on löytynyt samoja kemikaaleja, joita vesisärötyksessä käytetään, ja osa niistä on myrkyllisiä tai syöpää aiheuttavia. Ympäristövaikutukset ovat kuitenkin kiistanalaisia. Vaikka Yhdysvallat panostaa menetelmään voimakkaasti, monet maat ja osavaltiot ovat kieltäneet tai keskeyttäneet vesisärötyksen käyttämisen alueellaan.
Asen Lekarski
Asen Georgiev Lekarski (; 12. toukokuuta 1901 – 2. syyskuuta 1952 Varna) oli bulgarialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa, mutta putosi miesten säilän yksilökilpailussa ensimmäisellä kierroksella. Hän oli ratsastaja Krum Lekarskin veli.