Eroon vehnästä
Eroon vehnästä ("Wheat Belly") (2014) on sydänlääkäri William R. Davisin vehnää vastustava kirja. Kirjan mukaan vehnä aiheuttaa sydän- ja ihosairauksia, vatsaongelmia, niveltulehduksia, astmaa ja skitsofreniaa. Täysjyvävehnä ei kirjan mukaan ole vaaleita vehnäjauhoja paljon parempaa. Kirjan englanninkielinen laitos ("Wheat Belly", 2011) nousi The New York Timesin bestsellerlistan kärkeen vuonna 2012.
Davis perustaa kirjassaan esittämänsä käsityksen vehnän vahingollisuudesta ensisijaisesti omiin potilaskokemuksiinsa. Davisin kertoman mukaan hänen potilaistaan 80 prosentilla oli diabetes tai sen esiaste, joten Davis neuvoi joitain heistä luopumaan vehnästä alentaakseen verensokeriaan. Hän kehotti potilaitaan korvaamaan vehnän terveellisemmillä ruoilla kuten kasviksilla, lihalla ja kasviöljyillä. Davisin mukaan ruokavalion muutoksen seurauksena kolmessa kuukaudessa potilaiden verensokeri laski, diabeteksen oireet vähenivät ja paino laski keskimäärin 15 kilogrammaa. Davisin potilaat kertoivat myös reumansa, nivelkipujensa ja ruoansulatusvaivojensa helpottaneen sekä ihottumiensa, migreeniensä ja jalkojensa turvotusten lakanneen.
Havaittuaan vehnän poisjättämisen hyödyt Davis alkoi suositella vehnästä luopumista kaikille potilailleen. Davisin mukaan hän kohtasi kaiken kaikkiaan 2 000 positiivista potilastapausta, joissa vehnästä luopuminen paransi terveyttä. Hän jätti myös itse vehnän pois ja kertoo omien kolesteroliarvojensa, verenpaineensa ja verensokerinsa parantuneen sekä "vehnämahansa" kadonneen. Davis ryhtyi aiheesta kiinnostuttuaan etsimään myös vehnästä tehtyjä tieteellisiä tutkimuksia, ja hän referoi niitä kirjassaan omien kokemuksiensa ohella.
Davis syyttää kirjassaan vehnän aiheuttamista ongelmista etenkin sen liiallista jalostamista: geenimuuntelun avulla vehnästä on jalostettu 1960-luvulta alkaen uusia kantoja, jotka sisältävät suuria määriä amylopektiini A -tärkkelystä sekä riippuvuutta aiheuttavia gluteomorfiineja (gliadorfiineja), jotka kumpikin kasvattavat myös ruokahalua. Davisin mukaan täysjyvävehnä on vähemmän vahingollista kuin puhdistettu vehnä, mutta hän vertaa niiden eroa filtterisavukkeiden ja tavallisten savukkeiden eroon.
Davisin mukaan vehnän julkinen vastustaminen herättää vastarintaa, sillä vehnän osuus ihmisten ruokavaliossa on suuri, ja se työllistää valtavan määrän ihmisiä. Davis vertaa vehnän vastustamisen vaikeutta tupakoinnin vastustamiseen. Hän uskoo kirjansa kohtaavan aluksi paljon vastustusta myös lääkärikunnan taholta, sillä "rasva on pahaa, vilja hyvää" -ajattelu on hänen mukaansa vielä vallalla.
Ravitsemustieteen professori Mikael Fogelholm tyrmää Davisin väitteet tutkimustiedon vastaisina ja sanoo täysjyväviljan olevan terveellistä. Fogelholmin mukaan puhdistettu, vähäkuituinen vilja on haitallista, ja sen (mm. pulla ja vaalea leipä) pois jättäminen voi todella parantaa terveyttä. Davisin virhe on vastustaa vehnää kokonaisuudessaan, vaikka täysjyvävilja on virallisen käsityksen mukaan terveellistä. Yhdysvalloissa syödään lähinnä puhdistettua, valkoista vehnää. Täysjyväviljasta saa kuituja, vitamiineja ja hivenaineita, mikä voi olla hyväksi myös suoliston mikrobeille. Täysjyväviljan terveellisyys on vieläkin vahvemmin osoitettu kuin puhdistetun viljan epäterveellisyys.
Myös ravitsemusterapeutti Anette Palssa torjuu Davisin väitteen ja korostaa kuitupitoisen viljan hyötyjä ja puhdistetun viljan haittoja.
Ravitsemusterapeutti Reijo Laatikainen tuomitsee Davisin kirjan "törkeänä" ja arvioi aiheesta tehtyjen tieteellisten tutkimusten näyttöjä.