hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Karl Johan Forsberg
Karl Johan Forsberg (28. heinäkuuta 1828 Vaasa – 19. syyskuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen maatalouden kehittäjä, joka toimi valtionagronomina ja maataloushallituksen ensimmäisenä yli-insinöörinä.
Forsbergin vanhemmat olivat työnjohtaja, maanviljelijä Anders Forsberg ja Katarina Ulrika Hedenqvist. Hän opiskeli luonnontieteitä yliopistossa vuodesta 1847 alkaen ja toimi sitten maanviljelijänä. Vuonna 1860 hänestä tuli Maaskolan maanviljelyskoulun johtaja ja Viipurin läänin maanviljelysseuran sihteeri. Hänet nimitettiin ensin Kuopion läänin agronomiksi vuonna 1863, sitten itäisen piirin agronomiksi 1867 ja koko maan valtionagronomiksi vuonna 1881. Vuonna 1892 hänestä tuli maataloushallituksen yli-insinööri. Forsberg teki ulkomaanmatkoja, joiden yhteydessä hän vakuuttui, että Suomen on syytä kehittää karjataloutta. Tämän takia hän pyrki mm. edistämään rehukasvien viljelyä. Hän laati omakohtaisesti satoja viljelykiertosuunnitelmia, osallistui erilaisiin komiteoihin ja julkaisi mm. teoksen "Johdatus pienemmille maanviljelijöille maidon hoidossa ja voin valmistamisessa Holsteinin tavalla" vuonna 1866.
Forsbergin puoliso vuodesta 1854 oli Cecilia Weissman von Weissenstein (k. 1902).
Vuoden betonirakenne
Vuoden betonirakenne on vuosittain myönnettävä julkinen tunnustus rakennetulle uudelle betonirakenteelle, joita voivat olla miltei mitkä tahansa betonirakenteet. Nimityksen myöntää Betoniteollisuus ry. Palkinto on jaettu vuodesta 1970 alkaen.
Vuosina 1970–1975 nimityksen myönsi jo toimintansa lopettanut Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestö ry. Kilpailuun laadittiin varsinaiset säännöt vuotta 1977 varten. Konstruktioiden vaativuuden ja innovaatioiden lisäksi kiinnitettiin huomiota entistä enemmän muun muassa betonirakenteen arkkitehtuuriin, sopeutumiseen ympäristöön ja taloudellisuuteen. Tuomariston edustavuutta laajennettiin. Vuonna 1980 sääntöjä tarkennettiin laajentamalla edelleen tuomariston kokoonpanoa ja painottamalla lisää arkkitehtuurin osuutta. Kilpailun yhtenä käännekohtana voidaan pitää vuotta 1982, jolloin voitto meni kulttuurirakennukselle. Vuoden 1986 sääntötarkistuksessa määriteltiin kilpailun tarkoitukseksi kehittää yhtä lailla sekä betoniarkkitehtuuria että betonirakentamisen tekniikkaa. Kilpailun suosio kasvoi 1990-luvulla. Vuodesta 1998 lähtien kilpailuun on voinut osallistua myös peruskorjauskohteita. Nykyään kilpailuun osallistuvien rakenteiden tulee olla rakennettu Suomeen. Betoniteollisuus ry:n mukaan rakennusmateriaalina betonia valmistetaan enemmän kuin mitään muuta materiaalia maailmassa.
Vuoden 2010 kilpailun säännöt vahvisti Betoniteollisuus, joka myös kutsui koolle tuomariston. Suomen Arkkitehtiliitto, Rakennusinsinöörit ja -arkkitehdit, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto ja Suomen Betoniyhdistys nimesivät tuomaristoon kukin yhden jäsenen. Betoniteollisuus kutsui tuomaristolle sihteerin ja puheenjohtajan sekä yhden jäsenen, joka edusti julkista sanaa.
Kuvia vuosien 1970–1979 voittajista
Kuvia vuosien 1980–1989 voittajista
Kuvia vuosien 1990–1999 voittajista
Kunniamaininta
Kuvia vuosien 2000–2009 voittajista
Kunniamaininta
Kuvia vuosien 2010– voittajista
Kunniamaininta
Tauno Kontio
Tauno Ilmari Kontio (14. syyskuuta 1929 Alatornio – 12. joulukuuta 2015 Turku) oli suomalainen juoksija, joka kuului Suomen yleisurheilumaajoukkueeseen 1950-luvulla.
Tornion Pyryä edustanut Tauno Kontio on jäänyt tunnetuksi jälkipolville ennen kaikkea Helsingin kesäolympialaisten olympiasoihdun sytyttäjänä, kun Kreikasta tuotu olympiatuli ja keskiyön auringon tuli kohtasivat Torniossa Pohjan stadionilla heinäkuussa 1952. Ruotsista tuodun tulen toi olympiavoittaja Ville Pörhölä ja keskiyön auringon tulen Tauno Kontio.
Tauno Kontion kehitys 1950-luvun alussa oli todella nopeaa. Vielä vuonna 1950 hänen päälajinsa oli korkeushyppy, jossa hän voitti piirinmestaruuden tuloksella 180 cm. Samana syksynä hän kokeili 800 metrin juoksua saavuttaen heti hieman yli 2 minuutin tuloksen. Seuraavana vuonna hän alitti 2 minuuttia, ja 800 metristä tulikin hänen ykköslajinsa. Olympiavuonna 1952 käydyssä Kalottimaaottelussa hän saavutti ajan 1.54,5.
Kontio pääsi Kalevan kisoissa ensimmäisen kerran kuuden joukkoon vuonna 1953, jolloin hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ja 800 metrillä viidenneksi. Seuraavan vuoden Kalevan kisoissa hän sijoittui 800 metrillä toiseksi ja 400 metrillä kolmanneksi. Vuoden 1955 Kalevan kisoissa Kontio oli 800 metrillä neljäs.
Vuonna 1956 Tauno Kontio siirtyi Turkuun ja vaihtoi seuraa edustaen siitä lähtien sikäläistä Turun Urheiluliittoa. Vuoden 1956 Kalevan kisoissa hän oli jälleen mitaleilla niin 400 kuin 800 metrillä eli saavutukset olivat samat kuin kaksi vuotta aiemmin: 400 metrillä kolmas ja 800 metrillä toinen.
Turun Urheiluliitossa hän saavutti urallaan kaksi kertaa Suomen-mestaruuden 4 × 800 metrillä vuosina 1957 ja 1958. Hänen muut viestimitalinsa tulivat vuonna 1956: hopeaa 4 × 800 metrillä ja pronssia 4 × 400 metrillä.
Arvokkaimpana palkintonaan hän pitää SM-mitalien lisäksi Marskin kisoista Helsingistä vuonna 1954 saavuttamaansa kunniapalkintoa – marsalkka Mannerheimin ratsun kipsiveistosta.
Tauno Kontio edusti Suomea kolmessatoista maaottelussa. Maaotteluvoiton hän saavutti kolme kertaa 800 metrillä: Jugoslavia-maaottelussa Belgradissa vuonna 1953 sekä kaksi Viro-maaottelun voittoa vuosina 1957 ja 1958.
Bernin EM-kisoihin vuonna 1954 Kontio osallistui 800 metrille, mutta karsiutui alkuerissä. Edellisenä vuonna 1953 Kontio oli juossut ajan 1.50,0, joka sinä vuonna oli Suomen paras ja Euroopan tilastossa kymmenes. Ennätyksensä 1.49,5 Kontio juoksi vuoden 1956 Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä. Hänen muut ennätyksensä ovat: 100 metriä 11,4; 400 metriä 49,0; 1 500 metriä 3.58,2; 400 metrin aidat 54,2 ja korkeus 180.
Urheilu-uransa jälkeen Kontio oli Turun Urheiluliiton yleisurheilujaoston sihteeri vuosina 1968–1969.
Juri Ljubimov
Juri Petrovitš Ljubimov (; 30. syyskuuta 1917 Jaroslavl, Venäjän tasavalta – 5. lokakuuta 2014 Moskova) oli venäläinen teatterinäyttelijä ja -ohjaaja, joka tunnetaan erityisesti Taganka-teatterin perustajana.
Juri Ljubimov syntyi Jaroslavlissa Venäjän tasavallan aikana. Hän opiskeli teatterityötä Štšukin-teatterikoulussa 1930-luvulla ja palveli toisen maailmansodan ajan neuvostoarmeijassa (mm. Suomen-rintamalla). Sodan jälkeen hän liittyi Jevgeni Vahtangovin teatteriin. Ljubimov sai Stalin-palkinnon vuonna 1952 ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1953. Hän ryhtyi opettamaan teatterityötä vuonna 1963 ja perusti seuraavana vuonna Taganka-teatterin Moskovaan. Teatterista tuli Ljubimovin aikana Moskovan suosituimpia, ja näyttelijäkaartiin kuuluivat muiden muassa Vladimir Vysotski ja Alla Demidova. Ljubimov toi näyttämölle myös Mihail Bulgakovin teoksen "Saatana saapuu Moskovaan", joka oli ilmestynyt sensuroituna.
Vysotskin kuoleman jälkeen neuvostoviranomaiset kielsivät kaikki Ljubimovin ohjaustyöt, ja vuonna 1984 häneltä riistettiin Neuvostoliiton kansalaisuus. Tämän jälkeen Ljubimov työskenteli ulkomailla, mutta palasi Taganka-teatteriin vuonna 1989. Vuonna 1992 hänelle myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan arvonimi ja 2011 Euroopan parlamentin teatterin erikoispalkinto. Vuonna 2011 hän luopui Taganka-teatterin johtajuudesta palkkakiistan takia.
Ljubimov ohjasi näytelmiä myös Suomessa (Kansallisteatterissa ja Tampereen teatterikesässä). Häneltä on suomennettu muistelmateos "Pyhä tuli".
Ljubimov kuoli 97-vuotiaana Moskovassa vuonna 2014.
Rex Walheim
Rex Joseph Walheim (s. 10. lokakuuta 1962) on Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri ja NASAn astronautti.
Hän on osallistunut avaruussukkulalennoille STS-110 (2002), STS-122 (2008) ja STS-135 (2011). Walheim on syntynyt Redwood Cityssä, Kaliforniassa, mutta pitää Kalifornian San Carlosia kotikaupunkinaan.
Walheim liittyi ilmavoimiin vänrikkinä toukokuussa 1984. 1985 hän työskenteli Cavalier Air Force Stationssa, Pohjois-Dakotassa ohjusvaroitusryhmän komentajana. Lokakuussa 1986 hänet sijoitettiin Johnsonin avaruuskeskukseen Houstoniin, Texasiin, missä hän työskenteli mekaanisten järjestelmien lennonvalvojana ja avaruussukkulan laskupyörien, jarrujen ja kiitotien hätäpysäytysesteen johtavana operaatioinsinöörinä.
Walheimin seuraava komennus oli Air Force Space Commandin päämaja Colorado Springsissä, Coloradossa elokuussa 1989, missä hän toimi ohjusvaroitusjärjestelmän tutkien päivityksen johdossa. Hänet valittiin ilmavoimien koelentokouluun 1991, ja suoritti kurssin Edwards Air Force Basessa Kaliforniassa 1992. Hän työskenteli F-16:n koelentojen parissa Edwardsissa projektijohtajana ja myöhemmin avioniikan ja aseistuksen lentojen komentajana. Tammikuusta 1996 Walheim toimi kouluttajana ilmavoimien koelentokoulussa, missä hän työskenteli ennen valintaansa astronauttikoulutukseen.
Walheim valittiin NASAn astronauttikandidaatiksi maaliskuussa 1996 ja aloitti kaksi vuotta kestävän koulutuksen ja arvioinnin sukkulalentojen tehtäväspesialistina Johnsonin avaruuskeskuksessa elokuussa 1996. Hän on osallistunut kahdelle sukkulalennolle: STS-110 (8.–19.4.2002) ja STS-122 (7.–20.2.2008). Walheim on viettänyt 566 tuntia avaruudessa, joista 36 tuntia viidellä avaruuskävelyllä. Walheim osallistui heinäkuussa 2011 viimeiselle sukkulalennolle STS-135 tehtäväspesialistina.
Hän on naimisissa Margie Dotsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Erioikeusmääräys
Englantilaisessa juridisessa perinteessä erioikeusmääräys () oli määräys, jonka tuomioistuin antoi monarkin valtaoikeuksiin nojaten. Nykyään nämä erioikeusmääräykset ovat tuomioistuinten omaan valtaan perustuvia määräyksiä niiden päätösten toimeenpanemiseksi ja oikeuden toteuttamiseksi. Erioikeusmääräyksiä nimitetään myös erityisiksi muutoksenhakukeinoiksi (). Erioikeusmääräys on osoitettu toiselle tuomioistuimelle, viranomaiselle tai julkiselle virkamiehelle. Perinteiset erioikeusmääräykset ovat:
Luettelo Grönlannin kunnista
Tämä on luettelo Grönlannin kunnista. Grönlanti on jaettu viiteen kuntaan. Lisäksi saaren koiliskulmassa oleva Koillis-Grönlannin kansallispuisto on kunnallishallinnoton alue.
Grönlannissa toteutettiin vuonna 2009 kuntauudistus. Uudistuksessa läänit () lakkautettiin ja kaikki 18 entistä kuntaa korvattiin neljällä uudella kunnalla. Koillis-Grönlannin kansallispuisto ja Thulen lentotukikohta olivat vanhassa jaossa kunnallishallinnottomia alueita.Vuoden 2018 alussa Qaasuitsupin kunta jaettiin Qeqertalikin ja Avannaatan kunniksi.
James Bailey
James L. Bailey (s. 21. toukokuuta 1957, Dublin, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.
Bailey pelasi yliopistokoripalloa Rutgersin yliopistossa vuosina 1975–1979. Hän osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Seattle SuperSonics varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Bailey aloitti NBA-uransa myös samassa seurassa. Hän edusti seuraa marraskuuhun 1981 asti, jonka jälkeen hänet kaupattiin New Jersey Netsille. Bailey edusti seuraa loppukauden ja pelasi osan seuraavasta kaudesta seurassa, kunnes hänet myytiin marraskuussa 1982 Houston Rocketsille. Hän pelasi Houstonissa uransa tilastollisesti parasta kauttaan, sillä hän teki kaudella 1982–1983 seuran paidassa 14,1 pistettä ottelua kohden. Bailey pelasi seurassa myös seuraavan kauden, mutta lokakuussa 1984 hänet kaupattiin San Antonio Spursille. Lähes kolme viikkoa tämän jälkeen Spurs möi hänet edelleen New York Knicksille, jossa hän pelasi kauden 1986–1987.
Kauden jälkeen hänet myytiin Cleveland Cavaliersille, joka möi Baileyn oikeudet edelleen Phoenix Sunsille. Hän pelasi uransa viimeisen NBA-kauden myös Sunsissa. NBA:n jälkeen Bailey pelasi Italiassa Scala Veronassa. Hän edusti seuraa koko kauden 1988–1989 sekä yhdeksän pelin ajan kaudella 1989–1990. Tämän jälkeen Bailey pelasi Fabriano Basketissa kolme peliä kaudella 1990–1991.
Libanonin sota
Libanonin sota voi tarkoittaa seuraavia:
Dragon Eyes
Dragon Eyes on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut John Hyams ja käsikirjoittanut Tim Tori. Pääosassa esiintyvät Cung Le, Jean-Claude Van Damme ja Peter Weller.
Elokuva sai rajallisen teatterilevityksen Yhdysvalloissa 11.–17. toukokuuta 2012 välisenä aikana.
St. Jude aukion kulmakunta elää pelon ja epätoivon maailmassa. Dashin ja Antuanin johtamat paikalliset rikosjengit terrorisoivat katuja ja ihmisiä. Kulmakunnille ilmestyy kuitenkin vasta vankilasta päässyt salaperäinen Ryan Hong, joka alkaa tehdä selvää rikollisista. St. Juden oma mafiapomo Herra V saa tietää hänen teoistaan ja passittaa Hongin vankilaan, jossa hän houkuttelee Hongin palvelukseensa. Päästyään Herra V:n palvelukseen hän ryhtyy sekoittamaan organisaation järjestystä ja pelastamaan korruptoituneen kaupungin.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin marraskuun lopulla 2010 Baton Rougessa, Louisianassa.
Elokuvan ilmoitettiin alun perin tulevan elokuvateattereihin vuoden 2011 aikana. Myöhemmin kesällä 2011 elokuva julkistettiin tulevan suoraan DVD:lle 2. tammikuuta 2012. Lisäksi näyttelijä Cung Le ilmoitti elokuvan saavan mahdollisesti teatterilevityksen ennen vuotta 2012 tuottaja Silverin keskustellessa Warner Brosin kanssa. Elokuvan julkaisua lopulta myöhäistettiin huhtikuulle 2012, jolloin se julkaistaan ainakin Isossa-Britanniassa.
Elokuva julkaistiin Suomessa suoraan DVD:lle Pohjoismaiden yhteisjulkaisuna 29. elokuuta 2012.
Lisenssien leviäminen
Lisenssien leviäminen viittaa erilaisten ohjelmistolisenssien käyttöön samassa ohjelmistossa ja siitä syntyviin ongelmiin. Ongelmat vaikuttavat avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehitykseen. Usein kehittäjät haluaisivat liittää omaan ohjelmistoonsa osia toisista ohjelmistoista, mutta tämä ei ole mahdollista, elleivät ohjelmistot ole lisensseiltään yhteensopivia. Käytössä olevien lisenssien määrän kasvaessa kasvaa myös todennäköisyys sille, että avoimen lähdekoodin ohjelmiston kehittäjä haluaa hyödyntää lisenssiyhteensopimattomia ohjelmistoja. Lisenssien määrän kasvu lisää myös kustannuksia yrityksissä, jotka haluavat hyödyntää vapaita ohjelmistoja. Määrän kasvu johtuu pääasiassa siitä, että ohjelmistoja kehittävät yhteisöt luovat uusia lisenssejä, jotka yhteisön näkemyksen mukaan paremmin vastaavat kyseisen ohjelmiston tarpeita.
GNU General Public Licensen ylläpitäjä Free Software Foundation ylläpitää listaa GNU GPL -lisenssin kanssa yhteensopivista lisensseistä . Toinen suosittu lisenssi on Apache-lisenssi. Apache Software Foundation on luonut verkkosivun, jossa keskustellaan siitä, että Apache-lisenssi on listattu yhteensopivaksi GNU GPLv3-lisenssin kanssa, mutta vain yhteen suuntaan. Apache-lisensoituja ohjelmistoja voidaan käyttää GNU GPLv3-lisensoiduissa ohjelmistoissa, mutta ei päin vastoin.
Turhuuslisenssi () on termi, jolla viitataan yrityksen tai henkilön kehittämään lisenssiin, jolle ei ole varsinaista tarvetta. Jos uusi lisenssi ei tarjoa olemassa oleviin verrattuna selkeätä parannusta tai eroa aiemmista oleellisesti, voidaan lisenssiä kutsu turhuuslisenssiksi.
Vuonna 2006 Google ilmoitti, että sen tarjoama Google Code -palvelu sallii vain seuraavat lisenssit:Vuonna 2008 Google ilmoitti, että se voimakkaasti suosittelee joko Apache-lisenssin tai GNU GPLv3 -lisenssin käyttöä.
Vuonna 2010 tiukkoja lisenssiehtoja lievennettiin ja Google ilmoitti edellyttävänsä ainoastaan OSI:n hyväksymää lisenssiä.
Open Source Initiative (OSI) pitää itseään avoimen lähdekoodin lisenssin määrittelijänä. OSI ylläpitää listaa hyväksymistään lisensseistä ja varhaisessa vaiheessa edesauttoi turhuuslisenssien yleistymistä hyväksymällä ja auttamalla kehittämään tarpeettomia lisenssejä.
Richard Stallman, FSF:n puheenjohtaja ja Bradley M. Kuhn, entinen FSF:n johtaja ovat kritisoineet lisenssien leviämistä vuodesta 2000, jolloin he muodostivat oman lisenssilistan, jossa he suosittelivat kehittäjiä pitäytymään GNU GPL -yhteensopivien lisenssien käyttämisessä.
Ciarán O'Riordanin mukaan ainoa tapa, jolla FSF pystyy estämään lisenssien leviämistä, on vähentää tarvetta niiden luomiseen. FSF Europe suosittelee GNU GPL -lisenssin käyttöä aina kun se on mahdollista, ja vähintään käyttämään GNU GPL -yhteensopivaa lisenssiä.
Alan Nunn May
Alan Nunn May (2. toukokuuta 1911 – 12. tammikuuta 2003) oli englantilainen ydinfyysikko, joka toimi Harwellin, mahdollisesti myös Aldermastonin (ellei tarkoittanut samaa, mahdollisesti nimeä muutettu brittiläis-tyypillisesti) ydintutkimuskeskuksessa Iso-Britanniassa. Hän teki itsensä tunnetuksi vuotamalla salaista ydintutkimustietoutta Neuvostoliittoon. Tiedemies Alan Nunn May oli käynyt Cambridgen yliopiston.
Englannin ensimmäinen ydinvoimala oli nimeltään Calder Hall, sittemmin rakennettiin Windscale - joka muutettiin Sellafield -nimiseksi. Calder Hall käynnistettiin vuonna 1956, ollen kaikkein ensimmäisiä kaupallista laatua koko maailmassa.
May:ta tunnetumpia olivat poliittiset asiamiehet eli diplomaattiset attaseat Kim Philby sekä Guy Burgess, sekä omasta ydintutkimuksen yksiköstään saksalaissyntyinen kommunisti Klaus Emil Julius Fuchs.
Katso myös:
Alkuteos: Special Tasks. The Memoirs of an Unwanted Witness - A Soviet Spymaster. WSOY, Juva, 1994 Suom. Kari Klemelä ISBN 951-0-19584-7 (s. 29, 313 & 321)
Roberto de Visiani
Roberto de Visiani (9. huhtikuuta 1800 Šibenik – 4. toukokuuta 1878 Padova, Italia) oli italialainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Visiani syntyi nykyisessä Kroatiassa ranskalaisen lääkärin pojaksi. Hän kävi kouluja Splitissä ja rekisteröityi Padovan yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä vuonna 1817. Maisteriksi Visiani valmistui 1822. Hän toimi muutaman vuoden Padovassa professori Giuseppe Antonio Bonaton apulaisena. Vuonna 1828 Visiani muutti takaisin Balkanaille ja toimi lääkärinä Kotorissa, Drnišissä ja Budvassa. Samaan aikaan hän keräsi materiaalia Dalmatiaan kasvillisuutta käsittelevää teostaan varten. Bonaton kuoltua vuonna 1837 Visiani seurasi häntä Padovan kasvitieteen professorina ja kasvitieteellisen puutarhan johtajana.
10 sekunnin raja
10 sekunnin raja on yleisurheilussa käytetty termi, jolla viitataan ihmisen fyysisiin ominaisuuksiin perustuvaa psykologista rajaa 100 metrin juoksun suorittamiseksi alle 10 sekunnissa. Rajaa on perinteisesti pidetty pikajuoksun merkkipaaluna mutta sen merkitys on vähentynyt, sillä 1990-luvulta lähtien yhä useampi juoksija on alittanut rajan.
Ensimmäiset 10 sekuntia alittaneet ajat mitattiin käsiajanotolla. Kansainvälisen yleisurheiluliiton säännöistä johtuen vain täysin automaattista ajanottoa käyttäen mitatut ajat ovat tilastokelpoisia. Lisäksi suorituksen aikana tuulen nopeus saa olla enintään 2 m/s eikä urheilija saa käyttää suorituskykyä parantavia aineita. Tuulimittarin virheellinen toiminta voi myös mitätöidä tuloksen.
Näiden sääntöjen mukaan ensimmäisenä 10 sekunnin rajan alitti yhdysvaltalainen pikajuoksija Jim Hines 14. lokakuuta 1968 Méxicon kesäolympialaisissa. Hänen aikansa 9,95 s oli maailman nopein aika. Seuraava 10 sekunnin alitus tapahtui lähes 9 vuoden kuluttua kun Silvio Leonard juoksi 11. elokuuta 1977 ajan 9,98 s. Molemmat ajat mitattiin yli 1000 metrin korkeudessa, mikä vähentää ilmanvastusta ja näin ollen helpottaa juoksijan työtä. Carl Lewis oli ensimmäinen merenpinnan tasolla 10 sekunnin rajan alittanut. Hän juoksi 14. maaliskuuta 1983 ajan 9,97 s. Calvin Smith teki uuden maailmanennätyksen 3. heinäkuuta 1983 ajalla 9,93 s. Smith oli ensimmäinen joka alitti 10 sekunnin rajan kahdesti alittamalla rajan toistamiseen saman vuoden elokuussa.
Useat juoksijat alittivat rajan 1980-luvulla, mutta vuoden 1991 maailmanmestaruuskilpailujen 100 metrin loppukilpailussa kuusi juoksijaa alitti 10 sekunnin rajan. Kilpailun voitti Carl Lewis uudella maailmanennätysajalla 9,86 s. Maurice Greene oli ensimmäinen joka alitti 9,80 s vuonna 1999 ja Usain Bolt alitti ensimmäisenä 9,70 s vuonna 2008 ja 9,60  vuonna 2009. 10 sekunnin rajan alittaneita urheilijoita löytyy kaikilta mantereilta lukuun ottamatta Etelä-Amerikkaa, jossa Robson da Silva pitää maanosan ennätystä ajalla 10,00 s.
Vuonna 2008 10 sekunnin rajan alitti yhteensä 14 juoksijaa, jotka rikkoivat rajan yhteensä 53 kertaa. Kymmenen heistä alitti rajan ensimmäistä kertaa urallaan. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä tehtiin uusi maailmanennätys, ja kuusi juoksijaa alitti 10 sekunnin rajan.
Lähes kaikki 10 sekunnin rajan alittaneet urheilijat ovat länsiafrikkalaista alkuperää. Ennen Christophe Lemaitren vuonna 2010 juoksemaa aikaa 9,98 yksikään aasialaista tai itäafrikkalaista alkuperää oleva juoksija ei ollut virallisesti alittanut rajaa. Colin Jackson sanoi, että hänen molemmat vanhempansa olivat lahjakkaita urheilijoita, ja vihjasi biologisen perimän olevan merkittävin tekijä sen sijaan, että rodulla olisi asian kanssa tekemistä. Lisäksi menestyneet länsiafrikkalaiset urheilijat voivat edesauttaa roolimallin muodostumisessa ja täten vahvistaa rodullista epäsuhtaa.
Pehr Östring
Pehr Edvard Östring (26. huhtikuuta 1819 Närpiö – 23. kesäkuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen maatalous- ja valtiopäivämies.
Östringin vanhemmat olivat varapastori Petter Östring ja Fredrika Ulrika Holstius. Östring valmistui ylioppilaaksi vuonna 1836, minkä jälkeen hän opiskeli ja harjoitti maataloutta ja kävi tutkimassakin sitä Tanskassa 1846–1848. Hän toimi tilanhoitajana ja -omistajana muun muassa Karjalohjalla, jossa hän myös ohjasi alalle aikovia nuoria. Östring julkaisi vuodesta 1854 vuoteen 1857 aikakauskirjaa "Tidskrift för landthushållare", samoin kuin kirjoitti lehtijuttuja ja toimi 1850-luvun lopulla Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteerinä.
Östring valittiin edustamaan talonpoikaissäätyä valtiopäiville 1863. Seuraavana vuonna hänestä tuli Tammisaaren raatimies ja vuoden 1867 valtiopäiville hänet valittiin sieltä edustamaan porvarissäätyä. Östring joutui myöhemmin suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja kuoli naimattomana Helsingissä vuonna 1872.
Kyrie Irving
Kyrie Andrew Irving (s. 23. maaliskuuta 1992 Melbourne) on australialais-yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-joukkue Boston Celticsiä.
Irving pelasi lukiokoripalloa St. Patrick High Schoolissa. Hän edusti Yhdysvaltoja Nike Hoop Summitissa vuonna 2010, minkä lisäksi hän voitti Amerikan-mestaruuskilpailuissa kultaa samana vuonna. Kauden 2010−2011 Irving pelasi yliopistokoripalloa Duken yliopistossa. Hän pelasi koko kaudella vain 11 ottelua 37:stä oikeassa isovarpaassa olleen vakavan nivelvamman takia. Irving pelasi ainoan kautensa yliopistossa 17,4 pisteen, 5,1 syötön ja 3,8 levypallon keskiarvoilla. Kauden jälkeen hän ilmoitti menevänsä vuoden NBA:n varaustilaisuuteen. Loukkaantumisesta ja vajaaksi jääneestä kaudesta huolimatta Irvingia pidettiin koko varaustilaisuuden parhaana pelaajana ja Cleveland Cavaliers varasikin hänet koko varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana.
Maaliskuussa 2015 Irving heitti jatkoajalle venyneessä ottelussa San Antonio Spursia vastaan oman ennätyksensä ja Cavaliersin piste-ennätyksen, 57 pistettä.
Vuonna 2016 Irving juhli Cavaliersissa sen historian ensimmäistä NBA-mestaruutta. Kesällä 2017 hän siirtyi Boston Celticsiin.
Espanjan MM-kilpailuissa 2014 Irving kuului Yhdysvaltain kultajoukkueeseen. Hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja turnauksen tähdistöviisikkoon.
Kesäkuussa 2016 Irving valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Rio de Janeiroon, missä maa voitti kultaa.
Helmikuussa 2017 Irving totesi, että maa on litteä. Podcast-haastattelussa hän totesi: "Tämä ei ole edes salaliittoteoria ... Maa on tasainen. Maa on tasainen.
Myöhemmässä haastattelussa hän oli vähemmän voimakas puolustamaan litteää maapalloa kannustamalla ihmisiä "tekemään oman tutkimuksensa" aiheeseen. Syyskuussa 2017 Irving kiisti nämä väitteet ja sanoi, että media ymmärsi väärin, kun hän vaan laski leikkiä. Irving totesi myös, että hän uskoo edelleen salaliittoteorioihin, kuten ajatukseen siitä, että Federal Reserve olisi John F. Kennedyn murhan takana ja että CIA yritti tappaa Bob Marleyn.
Olavi Suvitie
Olavi Suvitie (6. kesäkuuta 1926 Tampere) on tamperelainen arkkitehti. Hän työskenteli Tampereen kaupungin palveluksessa 10 vuotta, ja sen jälkeen hänellä oli oma arkkitehtitoimisto Taito Uusitalon kanssa. Valtaosa hänen suunnittelutyöstään oli koteja ja kouluja tamperelaisille. Näkyvimmät hänen suunnittelemansa rakennukset ovat vesitorneja. Niitä hän on suunnitellut Tampereelle kolme: Tesoman vesitorni, Hervannan vesitorni ja Peltolammin vesitorni. Lisäksi hän on suunnitellut Tesoman kirkon.
Jahvetti Kaitala
Jahvetti (Jafet) Kaitala (13. huhtikuuta 1750 Lammi – 17. marraskuuta 1823 Lammi) oli suomalainen talonpoika ja valtiopäivämies.
Kaitalan vanhemmat olivat talollisen poika Mikko Jaakonpoika ja Kerttu Henrikintytär. Hän perusti noin vuonna 1780 Kaitala-nimisen uudistilan, jonka menestyksellisestä suoviljelyksestä sai Ruotsin isänmaalliselta seuralta mitalin. Hän toimi sekä seurakunnan luottamustehtävissä että edustajana Norrköpingin valtiopäivillä vuonna 1800. Hän oli myös jäsen ns. Suomen deputaatiossa, joka kävi Pietarissa vuonna 1808, edustaen Hämeen ja Uudenmaan talonpoikia.
Kaitalan ensimmäinen puoliso vuodesta 1776 oli Maria Juhontytär (k. 1808) ja toinen vuodesta 1809 Liisa Aleksanterintytär (k. 1836), joka oli talollinen Tuomas Jutilan leski.
Kosmotras
Kosmotras (venäjäksi ЗАО Международная космическая компания “Космотрас”) on vuonna 1997 perustettu rakettitekniikkayhtiö. Se on venäläis-ukrainalais-kazakstanilainen yhteisyritys. Se myy Dnepr-kantoraketteja, joita se kehittää START-ydinaseriisuntasopimuksen mukaan romutettaviksi tuomituista R-36 eli SS-19-ohjuksista. Se tekee laukaisuja Baikonurin kosmodromilta ja Jasnystä. Vuoden 2010 lopulla Venäjällä alettiin puhua siitä, että Dnepr-laukaisut lopetetaan, joka merkitsisi parin laukaisun peruuntumista vuonna 2011 ja sitä, että mahdollisesti 70-80 laukaisua pitää tehdä jollain muulla kantoraketilla seuraavien 20 vuoden aikana. Iridium Next on vuonna 2011 pohtinut Dneprin käyttöä Falcon 9-raketin vararakettina.
Kosmotrasin omistus
Idänplataani
Idänplataani ("Platanus orientalis") on plataanikasveihin kuuluva kesävihanta puulaji. Se voi kasvaa 30 metriä korkeaksi, ja sitä tavataan Kaakkois-Euroopassa ja Länsi-Aasiassa.
Idänplataani on nopeakasvuinen puu, joka voi kasvaa 30 metriä korkeaksi. Puun muoto vaihtelee. Joskus se voi kasvaa yhdestä korkeasta rungosta, mutta yleensä runko haarautuu melko matalalta, jolloin siinä ei ole selvää huippuoksaa.
Lajin lehdet ovat 5–7-halkoiset, ja liuskat ovat huomattavasti leveyttään pidempiä. Lehdet ovat usein keskivihreät mutta joskus myös keltavihreät. Lehtien alapinnat ovat haaleamman väriset. Syksyisin monien yksilöiden lehdet muuttuvat vaaleanvioleteiksi. Laji kukkii toukokuussa, ja siemenet kypsyvät lokakuulta helmikuulle. Kukat ovat yksikotisia, eli ne ovat joko koiras- tai naaraspuoleisia. Samassa kasvissa voi kuitenkin olla sekä koiras- että naaraskukkia.
Idänplataania tavataan alueella Välimeren länsiosista Lähi-itään ja Keski-Aasiaan. Kasvi tarvitsee kasvupaikaksi kostean alustan, sillä se tarvitsee kosteutta myös kuivanakautena. Lajia pidetään uhanalaisena osassa levinneisyysaluettaan keinokastelusta johtuvien veden virtauksen muutosten takia ja maanviljelyn leviämisen takia. Erityisesti levinneisyytensä itäosissa Uzbekistanissa ja Tadžikistanissa se on harvinainen.
Näsilinna
Näsilinna on uusbarokkinen palatsi Tampereen Näsikalliolla. Sen rakennutti Finlaysonin pietarilaislähtöisen patruunan Wilhelm von Nottbeckin poika Peter von Nottbeck. Vuonna 1898 valmistuneen palatsin alkuperäinen nimi oli Milavida. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl August Wrede. Nimen Milavida merkitys ja historia ei ole tiedossa.
Alkuperäinen Milavida, jossa Nottbeckin perhe asui, oli puurakenteinen huvila Näsikallion vieressä. Koko perhe ei kuitenkaan ehtinyt uudessa Milavidassa asua; vain lapset asuivat siellä pari vuotta palvelijoiden kanssa. Peterin vaimo Olga von Nottbeck kuoli ollessaan synnyttämässä kaksosia Baden-Badenissa lokakuussa 1898, ja puoli vuotta myöhemmin Peter itse kuoli umpisuolileikkauksen jälkeen pariisilaisessa sairaalassa. Lasten holhoojaksi määrätty Edvard von Nottbeck myi palatsin Tampereen kaupungille vuonna 1905..
Kaupunki muutti palatsin nimen Näsilinnaksi, ja siihen avattiin vuonna 1908 Hämeen museo, jonka ensimmäinen museonhoitaja oli Gabriel Engberg. Engberg myös asui Näsilinnassa. Sisällissodan aikana vuonna 1918 Näsilinnassa toimi Punaisen ristin sairaala sekä punaisten tukikohta ja rakennus kärsi sodassa pahoja vaurioita. Tampereen taistelun aikana Näsilinna vaihtoi 3.–4. huhtikuuta omistajaa kolme kertaa. Rakennukseen osui noin 4 000 ammusta. Toisen maailmansodan aikana rakennuksessa asui ilmatorjuntajoukkoja sekä Porin radan siltavartijat.
Hämeen museona palatsi toimi vuosina 1908–1997. Vuodesta 1998 lähtien rakennus oli 17 vuotta suljettuna tyhjillään odottamassa remonttia.
Näsilinna kunnostettiin vuosina 2013–2015. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat viisi miljoonaa euroa. Ensimmäisen kerroksen salit palautettiin alkuperäisen von Nottbeckin hengen mukaisiksi ja niihin tehtiin ravintola saleineen, aulakahvila ja museon vastaanottotilat. Toisessa kerroksessa säilytettiin 1950-luvulta peräisin ollut huonejako. Tämän kerroksen sai käyttöönsä Museo Milavidan näyttelytilat.
Museo Milavida on vuonna 2015 Näsilinnaan perustettu museo, jossa on esillä aina kaksi eri tahtiin vaihtuvaa näyttelyä. Näyttelyt tehdään pääosin Tampereen museoiden omista kokoelmista, ja niissä on aina esillä jollakin tavoin Näsilinnan, von Nottbeck -suvun ja Hämeen museon historia.
Alkuperäinen Milavida oli vuonna 1860 valmistunut Wilhelm von Nottbeckin rakennuttama puuhuvila, joka sijaitsi Näsipuistossa nykyisen Näsijärvenkadun päässä. Se siirtyi Tampereen kaupungin omaisuudeksi vuonna 1905, jolloin se vuokrattiin kauppias Raittiselle. Hän avasi siellä ravintolan ja täysihoitolan vuonna 1906. Huvila paloi pahoin heinäkuussa 1913, minkä jälkeen se purettiin. Huvilasta on jäljellä enää kaksihuoneinen 35 neliömetrin kokoinen maakellari, jonka sisäänkäynti on rakennettu koristeellisesti punatiilestä. Maakellari on yksi Tampereen Adoptoi monumentti -kohteista, ja se kunnostettiin vuonna 2016. Kunnostetun kellarin avajaiset ovat kesällä 2017.
Plants vs. Zombies
Plants vs. Zombies on PopCap Gamesin kehittämä ja julkaisema tornipuolustuspeli, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2009. Vuonna 2013 pelille julkaistiin jatko-osa "" ja vuonna 2014 jatko-osa "Plants vs Zombies Garden Warfare".
Pelaajan tehtävänä on torjua zombilauman hyökkäys istuttamalla erilaisia kasveja. Pelialue on rajattu viiteen tai kuuteen (alussa 1–3) kaistaleeseen, joita pitkin zombit kävelevät kohti pelaajan taloa. Istutettavilla kasveilla on erilaisia hyökkäys- ja puolustusominaisuuksia, kuten herneiden sylkemistä tai hidasteena toimimista. Kussakin erässä käytettävät kasvit valitaan erän alussa, ja pelin aikana kerätään auringonvalopisteitä, jotka mahdollistavat kasvien istuttamisen. Myös zombeilla on erilaisia ominaisuuksia: tavalliset zombit ovat erittäin hitaita, mutta jotkut ovat suojautuneet iskuilta tai ovat aseistautuneet.
Mikäli zombit pääsevät taloon, peli loppuu. Viimeisenä suojakeinona pelaajalla on ruohonleikkureita, jotka tuhoavat kaikki kaistaleella olevat zombit, mutta niitä voi käyttää vain kerran kaistaletta kohti. Pelialueet muuttuvat, kun pelissä edistytään. Peleissä voi avata Almanakan (kirja jossa on tietoa zombeista ja kasveista), kaupan, puutarhan ja uusia minipelejä. Puutarhaan voi ostaa viisaudenpuun, joka kertoo salaisuuksia.
Ini Kamoze
Cecil Campbell (s. 9. lokakuuta 1957 Port Maria, Jamaika), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Ini Kamoze, on jamaikalainen reggaemuusikko. Hänet tunnetaan parhaiten hänen vuonna 1994 ilmestyneestä hittikappaleestaan "Here Comes the Hotstepper", joka nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Hän sai myös suosiota, kun hänen kappalettaan "World a music" samplattiin reggaeartisti Damian Marleyn kappaleessa "Welcome to Jamrock".
Peter Jacobson
Peter Jacobson (s. 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt esimerkiksi Housessa. Hänellä on myös ollut pienet roolit televisiosarjoissa Kylmä rinki ja CSI: Miami
Mulatu Astatke
Mulatu Astatke (s. 1943 Jimma, Etiopia, nimi kirjoitettuna ranskaksi Mulatu Astatqé ja amharaksi ሙላቱ አስታጥቄ) on etiopialaissyntyinen muusikko ja säveltäjä. Hänen musiikkinsa on ns. ethio-jazzia. Astatken musiikkia on kuultu mm. vuonna 2005 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Broken Flowers.
Team WWE
Team WWE on showpainijoukkue joka perustettiin Nexus-ryhmää vastaan. Joukkueeseen kuului John Cena, R-Truth, Chris Jericho, Edge, John Morrison, Bret Hart sekä Daniel Bryan joka tuli viime hetkellä The Mizin tilalle.
Joukkue voitti Summerslam 2010 tapahtumassa Team Nexuksen kun John Cena teki Wade Barrettille STF luovutusliikkeen.
45 Grave
45 Grave on yhdysvaltalainen vuonna 1979 perustettu punk rock -yhtye Los Angelesista. Se oli yksi ensimmäisista yhtyeistä, jotka yhdistivät punkin ja kauhuaiheiset sanoitukset. Alkuperäinen yhtye hajosi vuonna 1985, mutta vokalisti Dinah Cancer elvytti yhtyeen vuonna 1989.
All In Your Name
All In Your Name on sodanvastainen kappale Bee Gees -tähti Barry Gibbilta ja poptähti Michael Jacksonilta, joka äänitettiin vuonna 2002. Kappaleen oli tarkoitus päätyä albumille, jota Jackson työsti vuonna 2003, mutta albumia ei koskaan julkaistu. Gibb julkaisi kappaleen digitaalisena singlenä 25. kesäkuuta 2011 Jacksonin kuoleman toisen vuosipäivän kunniaksi. Gibb on ilmoittanut verkkosivuillaan, että kappaleesta julkaistaan myös musiikkivideo.
Digitaalinen single
Sirkka-Liisa Hahmo
Sirkka-Liisa Hahmo (s. 14. syyskuuta 1941 Pirkkala) on suomalainen kielitieteilijä. Hahmo opiskeli Tampereen yliopistossa ja valmistui 1968. Hän lähti Groningenin yliopistoon vuonna 1970 ja toimi siellä suomen kielen opettaja-tutkijana fennougristiikan laitoksessa vuoteen 2000 asti. Hahmo väitteli tohtoriksi Groningenissa 1994 ja hänet valittiin fennistiikan professoriksi Saksan Greifswaldin yliopistoon vuonna 2000. Hän jäi professorin virasta eläkkeelle vuonna 2008. Hahmon erityisaloja ovat olleet historiallinen morfologia, etymologia ja lainasanatutkimus.
GB Railways
GB Railways oli brittiläinen raideliikenneyhtiö, jonka perustivat Michael Schabas, Jeremy Long, Jim Morgan ja Max Steinkopf vuonna 1995. GB Railways omisti 20 % Railway Holdings Limited -yhtiöstä, joka omisti GB Railways Eesti AS:n. Tämä puolestaan osti viroisen rautatieyhtiö Edelaraudteen vuonna 2000, kun se yksityistettiin.
FirstGroup Plc osti GB Railwaysin vuonna 2003.
Planetaariset tunnit
Planetaariset tunnit on muinainen järjestelmä, jolla kuvattiin aikaa päivästä tai yöstä. Päivän tunnit saatiin jakamalla auringon nousun ja laskun välinen aika kahteentoista osaan. Yö auringon laskusta sen nousuun jaettiin myös kahteentoista osaan. Tämä tapa jakaa tunnit tuli Egyptistä.
Päivän ensimmäinen tunti nimettiin kyseistä viikonpäivää hallitsevan planeetan mukaan. Maanantai - Kuu, Tiistai - Mars, Keskiviikko - Merkurius, Torstai - Jupiter, Perjantai - Venus, Lauantai - Saturnus, Sunnuntai - Aurinko. Seitsemän planeetan listaa toistettiin seuraaville tunneille järjestyksessä Saturnus, Jupiter, Mars, Aurinko, Venus, Merkurius ja Kuu seuraavaan auringon nousuun saakka.
Planetaarisia tunteja käytettiin keskiaikaisissa grimoireissa tavallisesti kertomaan ajankohtaa, milloin joku asia piti tehdä. Esimerkiksi "Saturnuksen päivänä ja tuntina" tarkoitti lauantaina auringon noustessa.
Se alkoi omenasta
Se alkoi omenasta on Teuvo Tulion ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1962.
Elokuvan oli tarkoitus kertoa aikansa kohujuorusta, Slioorin ja kaupunginjohtaja Erik von Frenckellin suhteesta, mutta melodraamaksi luonnehdittu elokuva kutistui runsaan puolen tunnin mittaiseksi tyngäksi Tabe Slioorin oikuttelujen takia. Kuvaussihteeri Tuija Halonen pääsi korvaamaan oikeaa Tabea.
Ennakkokohun jälkeen elokuva sivuutettiin lehdistössä pilkallisesti tai kokonaan vaikenemalla. Muun muassa "Nya Pressen" ihmetteli, pitäisikö elokuvalle itkeä vai nauraa. "Suomen Sosialidemokraatti" totesi, että "nauramme mielellämme – mutta mille sitten nauramme?" Kritiikissä todetaan kuitenkin, että elokuva on omintakeisuudessaan kiinnostava torso.
Elokuvan esittäminen kiellettiin kahdesti, mutta korkein hallinto-oikeus antoi kuitenkin esitysluvan, kun loppupuolelta poistettiin pääparin sänkyynmenojakso. Ensi-illan jälkeen elokuvaa on esitetty 2000-luvulla muutaman kerran televisiossa. Suomen elokuva-arkiston kokoelmissa ei ole "Se alkoi omenasta" -elokuvan käsikirjoitusta.
Elokuvaa toisintaa Armand Lohikosken saman tien ohjaama "Taape tähtenä", jota on kritiikissä sanottu julkean kostonhimoiseksi satiiriksi.
Rusko (artisti)
Christopher William Mercer (s. 26. tammikuuta 1985 Leeds) tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Rusko, on brittiläinen dubstep-tuottaja ja DJ.
HMS Wager (R98)
HMS Wager (viirinumero R98) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin joulukuussa 1941 John Brown and Companyltä Clydebankistä osana 9. hävittäjälaivuetta (). Sen köli laskettiin 24. kesäkuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1943. Alus valmistui 14. huhtikuuta 1944.
Huhtikuussa 1944 alus läpäisi valmistajan koeajot ja se siirrettiin 14. huhtikuuta vastaanottotesteihin. Hyväksynnän jälkeen se varustettiin ja alus siirtyi Scapa Flow'hun Kotilaivastoon koulutettavaksi. Koulutuksen päätyttyä toukokuussa se aloitti raskaiden pinta-aluksien suojaamisen osana Kotilaivastoa.
Alus määrättiin kesäkuussa "HMS Milnen", "HMS Marnen", "HMS Matchlessin", "HMS Meteorin", "HMS Musketeerin", "HMS Wizardin", "HMS Whelpin", "HMS Wakefulin" ja "HMS Wessexin" kanssa suojaamaan Kotilaivastoa, jonka tehtävänä oli estää Saksan laivaston pääsy Normandian maihinnousualueelle. "HMS Wager" määrättiin huollon jälkeen Itäisen laivaston 27. hävittäjälaivueeseen ja alus siirrettiin telakalle heinäkuussa. Laivueen muut alukset olivat "HMS Kempenfelt", "HMS Wakeful", "HMS Whirlwind", "HMS Wessex", "HMS Whelp", "HMS Wessex", "HMS Wizard" ja "HMS Wrangler". Aluksen palattua palvelukseen se aloitti matkansa uuteen tehtävään. Se lähti 31. elokuuta Adenista edelleen Trincomaleehen, jossa se liittyi syyskuussa Itäiseen laivastoon.
"HMS Wager" suojasi 15. lokakuuta 1944 "HMS Wakefulin", "HMS Wessexin" ja "HMS Whelpin" kanssa "HMS Indomitablea", "HMS Victoriousia", "HMS Phoebea" muodostaen operaatio Milletin TG65.3:n. Operaatio oli Leyten maihinnousun harhautusisku Nikobaareille. Osasto joutui 17. lokakuuta kahdentoista torpedokoneen hyökkäyksen kohteeksi lähellä Nikobaareja. Lentotukialusten koneet ampuivat alas seitsemän hyökkääjistä menettäen itse kolme.
Sumatran koillisosaan tehdyssä iskussa operaatio Robsonissa alus suojasi 17. marraskuuta "HMS Whelpin" kanssa tankkeri "RFA Wave Kingiä". Seuraavana päivänä tankkeri huolsi iskuosaston. Operaatiosta vapauduttuaan alus määrättiin 22. marraskuuta hävittäjälaivueen mukana Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon.
Alus jäi sodan päätyttyä Hong Kongiin sijoitettuun Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Se osallistui laivaston mukana joukkojen kotiuttamiseen sekä muihin laivastopalvelukseen kuuluneisiin tehtäviin laivueensa mukana. Loppuvuodesta 1945 alus siirtyi laivueen mukana Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta siirrettynä Portsmouhin reserviin tammikuussa 1946. Alus makasi ankkurissa vuoteen 1948, jolloin se siirrettiin Simonstowniin Etelä-Afrikkaan. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin Jugoslavialle 1956. Modernisoinnin jälkeen alus nimettiin "Pulaksi" ja se liitettiin Jugoslavian laivastoon 1959. Alus poistettiin alusluettelosta 1971 ja se myytiin romutettavaksi 1972.
HMS Wakeful
HMS Wakeful (viirinumero R59) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Glasgowista osana 9. hätälaivueen () tilausta. Sen köli laskettiin 3. kesäkuuta 1942, jolloin sen nimeksi piti tulla "HMS Zebra". Nimi kuitenkin vaihdettiin järjesteltäessä W- ja Z-luokkien aluksia. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 1943 nimellä "HMS Wakeful". Hävittäjä varustettiin toimimaan pohjoisilla merialueilla ja se valmistui 17. helmikuuta 1944.
Valmistajan koeajojen jälkeen alus luovutettiin 17. helmikuuta laivastolle vastaanottotestejä varten. Testien päätyttyä alus varustettiin ja se siirtyi Scapa Flow'hun Kotilaivastoon koulutettavaksi. Alus liittyi maaliskuussa koulutuksen päätyttyä Kotilaivaston 3. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin loppujen luokan alusten valmistuttua perustettavaan 27. hävittäjälaivueeseen.
Alus suojasi 3. huhtikuuta "HMS Ansonia", "HMS Furiousia", "HMS Victoriousia", "HMS Emperoria", "HMS Fenceriä", "HMS Pursueria", "HMS Searcheria", "HMS belfastia", "HMS Royalistia", "HMS Jamaicaa" ja "HMS Sheffieldiä" operaatio Tungstenissa, jossa iskettiin lentotukialuskonein Norjan vuonoissa piileksivää Saksan laivaston taistelulaiva "Tirpitziä" vastaan. "HMS Wakeful" suojasi 6. toukokuuta "HMS Berwickin", "HMS Savagen", "HMS Wizardin", "HMCS Algonquinin", "ORP Piorunin" ja "ORP Blyskawican" kanssa "HMS Furiousia" ja "HMS Searcheria" tehtäessä tukialuskonein isku Kristiansundin rannikkoliikennettä vastaan. Alus suojasi 12. toukokuuta vastaavaa iskua Narvikin ja Stadlandetin alueille.
"HMS Wakeful" määrättiin kesäkuussa huollon jälkeen Itäisen laivaston 27. hävittäjälaivueeseen. Se siirrettiin kesäkuussa telakalle, mistä se palasi heinäkuussa liittyen 27. hävittäjälaivueeseen sekä aloittaen laivueen mukana matkan Ceylonille. Alus lähti 31. elokuuta Adenista Trincomaleehen ja se liittyi syyskuussa Itäiseen laivastoon.
"HMS Wakeful" viipyi Japanin aluevesillä avustaen liittoutuneiden joukkojen kotiuttamisessa ennen lähtöään Sydneyyn. Alus palasi joulukuussa 1945 laivueen mukana Britteinsaarille, jossa se jatkoi palvelustaan kadettien koululaivana ennen kuin se muutettiin Greenockissa sukellusveneentorjuntafregatiksi.
Alus palasi muutostöiden päätyttyä telakalta 1953, jolloin se liitettiin 5. fregattilaivueeseen. Se palveli laivueessa, kunnes alus muutettiin 1957 tutkakoululaivaksi. Vuonna 1959 alus liittyi Portsmouthin paikallislaivueeseen ja edelleen 2. fregattilaivueeseen ennen siirtoa satelliittiviestijärjestelmän koealukseksi 1969. Alus sijoitettiin poistolistalle 1970 ja se myytiin 10. heinäkuuta 1971 T. W. Wardille romutettavaksi. Aluksen hylky saapui hinattuna Inverkeithingiin romuttamolle 5. heinäkuuta.
HMS Wessex (R78)
HMS Wessex (viirinumero R78) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Alexander Stephen and Sonsilta Govanista osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1942 nimellä "HMS Zenith". Nimi vaihdettiin "HMS Wessexiksi" rationalisoitaessa W- ja Z-luokkien alusten valmistusta. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1943 nimellä "HMS Wessex" ja se valmistui 11. toukokuuta 1944.
Alus palasi lähti 19. marraskuuta 1945 Australiasta ja se saapui 28. joulukuuta Devonportiin. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1946 ja se siirrettiin reserviin Plymouthiin. Alus siirrettiin 1948 Simonstowniin Etelä-Afrikkaan, mistä se luovutettiin 29. maaliskuuta 1950 Etelä-Afrikalle. Alus liitettiin Etelä-Afrikan laivastoon nimellä "SAS Jan van Riebeeck".
Alus modernisoitiin 1966. Se palveli aina vuoteen 1978, jolloin se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin romutettavaksi.
9950 ESA
9950 ESA on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Amor-asteroideihin. ESA:n löysi C. Pollas vuonna 1990. Pikkuplaneetta sai nimensä Euroopan avaruusjärjestön (ESA) mukaan. Ennen kuin asteroidi sai oikean nimensä sen väliaikainen nimi oli 1990 VB. Koska ESA:n absoluuttinen magnitudi (H) on 16,2, sen läpimitta on todennäköisesti kahden ja neljän kilometrin välillä.
Vantaa-lehti
Vantaa-lehti on Vantaan kaupungin julkaisema asukaslehti. 28-sivuinen lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Asukaslehti on pääosin suomenkielinen, mutta siinä on myös ruotsinkielistä sisältöä sekä lyhyet jutut englanniksi ja venäjäksi. Vantaan kaupunki on aiemmin julkaissut Vantaa-tiedotuslehteä vuosina 1974-1997.
Vantaa-lehti jaetaan jokaiseen vantaalaiseen kotiin, mutta on luettavissa myös lehden verkkosivuilta.
Lehden voi noutaa luettavaksi myös seuraavista käsijakelupisteistä:
HMS Whelp (R37)
HMS Whelp (viirinumero R37) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin joulukuussa 1941 Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle upon Tynestä osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 1. toukokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1943. Alus valmistui 25. huhtikuuta 1944.
Japanin antauduttua alus jatkoi palvelustaan Brittiläisessä Tyynenmeren laivastossa Hongkongiin sijoitetussa 27. hävittäjälaivueessa. Alus avusti joukkojen kotiuttamisessa japanilaisten vankileireiltä ennen paluutaan laivueen mukana Britteinsaarille, jossa se siirrettiin 17. tammikuuta 1946 Portsmouthissa reserviin. Alus makasi ankkurissa Portsmouthissa, kunnes se siirrettiin marraskuussa 1947 Simonstowniin Etelä-Afrikkaan.
Alus myytiin 1952 Etelä-Afrikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "SAS Simon van der Stel". Alus modernisoitiin osittain 1962 ja se palasi palvelukseen helmikuussa 1964. Alus sijoitettiin poistolistalle 1976.
Rima 614
Rima 614 on rap-artisti/tuottaja Aksimin, Xdj Aksim -nimellä julkaistu, mixtape-tyylinen tuottajakokoelma.
HMS Whirlwind
HMS Whirlwind (viirinumero R87) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle upon Tynestä osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 31. heinäkuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 30. elokuuta 1943. Alus valmistui 20. heinäkuuta 1944.
Japanin antauduttua alus viipyi Kaukoidässä osallistuen joukkojen kotiuttamiseen aina joulukuuhun 1945. Alus palasi 15. tammikuuta 1946 Chathamiin ja se palveli vuoden 1947 Rosythissä koululaivana. Se valittiin muutettavaksi tyypin 15 fregatiksi, jolloin alus poistettiin palveluksesta.
Muutostöiden valmistuttua 1953 alus liitettiin 1953 5. fregattilaivueeseen, jonka mukana se otti osaa operaatioihin Kyproksella ja Suezin kriisiin. Heinäkuussa 1961 alus siirrettiin Länsi-Intiaan osana 8. fregattilaivuetta. Alus sijoitettiin poistolistalle 1966 ja se siirrettiin maalilaivaksi. Alus hinattiin Portsmouthista Pembroken telakalle 12. syyskuuta 1969. Ollessaan ankkurissa Cardiganin lahdella ennen koeajoja alus kaatui aallokossa.