hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
WWF Shotgun Saturday Night
WWF Shotgun Saturday Night oli WWE:n esittämä ohjelma, jossa esiintyi painijoita WWE RAW'sta. WWF Shotgun Saturday Night oli hetken aikaa merkittävä viikoittainen ohjelma RAW'n lisäksi. Ohjelma sisälsi tunnettuja painijoita ja jatkoi RAW'n juonikuvioita.
Ohjelman konsepti oli erikoinen omana aikanaan, koska Shotgun Saturday Night esitettiin myöhäisinä lauantai-iltoina ja nauhoituspaikkana oli useat New Yorkin yöklubit. WWE yritti mainostaa ohjelmaa rajumpana heidän muuhun tarjontaan verrattuna. Ohjelma oli erikoinen myös siksi, koska kehä oli normaalia pienempi ja kehää ympäröivät köydet olivat keltaiset (myöhemmin nähty WWE NXT'ssä).
Ensimmäinen WWF Shotgun Saturday Night näytettiin tammikuussa 1997. Ohjelman alkuperäinen konsepti ei pysynyt pitkään johtuen Terry Funkin kerran pitämästä rajusta promosta ohjelman aikana, joka pakotti WWE'tä muuttamaan formaattia.
WWF Shotgun Saturday Nightia ei enää nauhoitettu yöklubeissa vaan se muuttui WWE Heatin tyyliseksi ohjelmaksi, jossa esiintyi vähemmän tunnettuja painijoita. Koska ohjelmalla myöhemmässä vaiheessa ei ollut isompien ohjelmien juonikuvioiden kannalta merkitystä ja se ei vaikuttanut heidän "lippulaivaansa", WWE saattoi käyttää ohjelmaa monesti kykyjen etsimiseen ja siksipä se antoi monille tuntemattomille tai paikallisille (riippuen missä ohjelma kuvattiin) painijoille mahdollisuuden näyttää taitonsa TV-yleisölle. Jos WWE näki painijassa jotakin, he saattoivat palkata hänet ja laittaa suurempiin ohjelmiin kuten RAW'in.
Ohjelmasta tehtiin monia versioita eri markkinoille. Esimerkiksi pelkällä WWF Shotgun nimellä kulkeva ohjelma oli editoitu lapsiystävällisemmäksi. Ohjelmalla oli myös eri intro, eri grafiikat, eri selostajat, mutta samat matsit kuin WWF Shotgun Saturday Night'ssa, tosin eri järjestyksessä. Muilla nimillä kulkevia versioita olivat mm. WWF 11:Alive ja WWF New York.
WWE SmackDownin tultua vuonna 1999 WWF Shotgun Saturday Night päätettiin korvata WWF Jakked ja WWF Metal -nimisillä ohjelmilla. Kyseisten ohjelmien konsepti oli kumminkin sama.
Géori Boué
Georgette ”Géori” Boué (16. lokakuuta 1918 Toulouse – 5. tammikuuta 2017 Pariisi) oli ranskalainen sopraano. Hänet yhdistetään varsinkin ranskalaiseen ohjelmistoon, mutta Massenet’n, Gounod’n ja Delibesin kaltaisten säveltäjien teosten lisäksi hänen ohjelmistoonsa lukeutui myös Verdin ja Puccinin teoksia sekä Pjotr Tšaikovskin "Jevgeni Onegin". Bouélla oli rooleja myös nykysäveltäjien, kuten Marcel Landowskin ja Jean-Michel Damasen oopperoissa, ja lisäksi hän lauloi operettia.
Boué opiskeli kotikaupunkinsa konservatoriossa ja teki ensiesiintymisensä Capitole de Toulousessa 1934 voitettuaan ensimmäisen palkinnon laulukilpailussa. Opéra-Comiquessa hän debytoi vuonna 1939 ja Palais Garnier’ssa 1942. Kansainvälisesti hän pääsi esiintymään muun muassa Milanon La Scalaan. Hän meni toukokuussa 1944 naimisiin baritoni Roger Bourdinin kanssa, ja paria kuullaan yhdessä "Faustin" ja "Thaïsin" levytyksillä. Boué esiintyi nimiroolissa Sacha Guitryn elokuvassa "La Malibran" vuonna 1943.
Sopraano vetäytyi lavalta vuonna 1970.
Kim McGuire
Kim McGuire (1. joulukuuta 1955 New Orleans, Louisiana – 14. syyskuuta 2016 Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti elokuvasta "Cry-Baby", jossa hän näytteli Mona ”Hatchet-Face” Malnorowskia.
McGuire syntyi New Orleansissa, Louisianassa. Hänen vanhempansa olivat asianajaja Raymond A. McGuire ja Mary Toole. Hänen oli alun perin tarkoitus seurata isänsä jalanjälkiä asianajajana. McGuire kuitenkin kiinnostui hyvin varhaisessa iässä näyttelemisestä ja saikin roolin John Watersin "Cry-Babystä".
McGuire kuoli 60-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Darren Burrows
Darren E. Burrows (s. 12. syyskuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Burrows syntyi Winfieldissä, Kansasissa. Burrows tunnetaan parhaiten roolistaan Ed Chigliakina televisiosarjassa "Villi Pohjola". Hän esiintyi myös elokuvissa "Cry-Baby", "Amistad", "Sunset Strip" ja "Forty Shades of Blue". Burrows on myös näytellyt yhdessä "Salaisten kansioiden" ja "CSI:n" jaksossa. Tällä hetkellä hän asuu Los Angelesin ulkopuolella vaimonsa Melinda Delgadon ja heidän neljän lapsensa kanssa.
Stephen Mailer
Stephen McLeod Mailer (s. 10. maaliskuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa kuten "Omaa luokkaansa", "Cry-Baby" ja "Baby Mama". Hän myös näytellyt televisiosarjoissa kuten "Gilmoren tytöt" ja "Laki ja oikeus".
Mailer syntyi New Yorkissa, kirjailija Norman Mailerille ja näyttelijä Beverly Bentleylle. Hän on naimisissa tuottaja Lindsay Marxin kanssa.
Rachid Harkouk
Rachid Harkouk (, s. 19. toukokuuta 1956 Chelsea, Englanti) on englantilais-algerialainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Harkouk tunnettiin oikukkaana pelaajana, jolla oli ajoittain räjähtävä laukaus.
Harkouk kuului Algerian maajoukkueeseen vuoden 1986 MM-kisossa. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Amy Locane
Amy Rose Locane (s. 19. joulukuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Locane on syntynyt Trentonissa, New Jerseyssä. Hän kuului "Melrose Place" -televisiosarjan alkuperäiseen näyttelijäkaartiin, mutta lähti sarjasta jo 13 jakson jälkeen. Hänen korvaajakseen tuli Daphne Zuniga. Locane on näytellyt myös esimerkiksi elokuvissa "Sekopäät" ja "Cry-Baby".
Locane on ollut naimisissa viiniasiantuntija Mark Bovenizerin kanssa vuodesta 2008 lähtien. Heillä on kaksi tytärtä, joista vanhemmalla on Crohnin tauti.
Kesäkuussa 2010 Locane ajoi humalassa kolarin, jossa toisessa autossa matkustajana ollut nainen kuoli ja kuljettaja loukkaantui vakavasti. Locane tuomittiin helmikuussa 2013 kolmeksi vuodeksi vankeuteen kuolemantuottamuksesta. Tuomiota lyhensivät vankeusajasta koituviksi arvioidut kärsimykset hänen lapsilleen.
Kapurthala
Kapurthala (, ) on kaupunki Punjabin osavaltiossa Intiassa. Brittiläisen hallinnon aikana Kapurthala oli samannimisen vasallivaltion () pääkaupunki, jota hallitsi siirtomaaherrojen suosiolla paikallinen maharadža. Nykyään se on Kapurthalan piirin hallinnollinen keskus.
Kapurthalassa on asukkaita 85 686 (2001). Se sijaitsee 19 km Jalandharista, jonne on rautatieyhteys, ja 66 km Amritsarista, jossa sijaitsee lähin lentokenttä.
Kaupungissa on 1930 valmistunut maurilaistyylinen moskeija, jonka esikuvana toimi Marrakechin Qutbiya. Monet ranskalaisvaikutteiset hallintorakennukset ja palatsit ovat antaneet kaupungille kutsumanimen "Punjabin Pariisi".
Ann-Marie Nyroos
Ann-Marie Nyroos (s. 24. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut syyskuusta 2013 Suomen Tanskan suurlähettiläs. Ennen tehtävään siirtymistä hän työskenteli ihmisoikeussuurlähettiläänä ulkoministeriössä.
Kesäkuusta 2010 helmikuuhun 2012 Nyroos toimi tasavallan presidentti Tarja Halosen ulkopoliittisena neuvonantajana ja kabinetin jäsenenä. Tätä ennen hän työskenteli vuodesta 1983 ulkoasiainministeriön palveluksessa. Hän toimi muun muassa ulkoasiainministeriön ihmisoikeuspolitiikan yksikön päällikkönä vuosina 1996–2002, suurlähettiläänä ja Suomen pysyvänä edustajana Euroopan neuvostossa vuosina 2002–2007 ja Suomen suurlähettiläänä Kroatiassa vuosina 2007–2010.
Nyroos on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 1981.
Nyroos on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen puolisonsa on taiteilija Teemu Kassila.
David Alderton
David Alderton (syntynyt 1956) on englantilainen luontokirjailija, joka on kirjoittanut lukuisia kirjoja eläimistä, etenkin lemmikkieläimistä.
Alderton opiskeli eläinlääketiedettä Cambridgen yliopistossa. Opiskelunsa loppuvaiheessa hän allergisoitui ja joutui vaihtamaan alaa. Hän ryhtyi kirjoittamaan kirjoja koirista, linnuista sekä lemmikkieläimistä ja niiden hoidosta. Kirjoja on käännetty 30 kielelle, ja niitä on myyty yli kuusi miljoonaa kappaletta. Kirjat ovat voittaneet kansainvälisiä palkintoja. Alderton on johtanut brittiläistä lemmikkilintukerhojen ja -yhdistysten kattojärjestöä National Council for Aviculture. Hän on Kennel Clubin jäsen ja toimittaa kuukausittain ilmestyvää "Practical Reptile Keeping"-lehteä.
Vuonna 2010 Alderton perusti "Pet Info Club"-nimisen verkkosivuston, jolta löytää asiantuntevaa neuvontaa lemmikkien hoitoon ja hankintaan.
Pieraccini-säätiö
Pieraccini-säätiö eli Fondazione Pieraccini on Suomessa toimiva säätiö, jonka tarkoituksena on tukea ja edistää Suomen ja Italian välisiä kulttuurisuhteita.
Säätiöllä on julkaisusarja "Suuria suomalaisia, Great Finns", jossa esitellään eri alojen merkittäviä suomalaisia vaikuttajia. Julkaisusarjan ensimmäinen teos on neljällä kielellä julkaistava Martti Ahtisaaren Nobel-puhe. Säätiön on perustanut ja sitä hallinnoi Rolando Pieraccini, joka on vuodesta 1975 työskennellyt Suomessa kustantajana ja bibliofiilina ja pitänyt taidegalleriaa. Ateneumin taidemuseo sai häneltä vuonna 2008 lahjoituksena italialaisia 1900-luvun taiteilijoita käsittävän kokoelman. Pieraccinin kustantamo Eurographica julkaisee numeroituina kappaleita julkaistavia signeerattuja teoksia.
Pieraccini on itse ja säätiönsä kautta lahjoittanut 1960-luvulla aloittamansa taidekokoelman teoksia Ateneumin taidemuseolle. Lahjoitusvaiheessa teoksia oli 700, mutta kokoelma on karttunut myöhemmin. Vuonna 2012 hän lahjoitti säätiönsä kautta Ateneumille Giorgio Morandiin etsauksen "Casa del campario a Grizzana" (1929). Teos on neljäs lahjoitettu Morandin teos. Lahjoitukseen kuului muitakin teoksia, muun muassa yhdeksän Marino Marinin teosta ja seitsemäntoista Nunzio Gulinon teosta. Pieraccinin Ateneum-kokoelman arvioidaan olevan laajin ja kattavin italialaisen 1900-luvun grafiikan kokoelman maailman museoista. Ateneum on julkaissut kokoelmaa esittelevän teoksen "Maestri italiani del Novecernto" italiaksi ja suomeksi.
Intianmerantipuu
Intianmerantipuu, myös sal, salpuu ("Shorea robusta") on siipipuukasveihin kuuluva lehtipuulaji, jota tavataan Aasiassa. Se kasvaa yleisenä Siwalikvuorilla ja Duareilla.
Intianmerantipuu kasvaa 40 metriä korkeaksi ja sen rungon halkaisija voi olla kaksi metriä.
Hindujen traditiossa puu yhdistetään Vishnuun.
Rolando Pieraccini
Rolando Pieraccini on Suomessa asuva italialaissyntyinen taidemesenaatti, galleristi ja kustantaja.
Pieraccini on asunut Suomessa vuodesta 1975. Hän on perustanut kaksi kustannusliikettä, Eurographica ja The Lauttasaari Press. Vuonna 2009 hän perusti kulttuurisäätiön Pieraccini-säätiö edistämään Suomen ja Italian kulttuurisuhteita. Pieraccini on itse ja säätiönsä kautta lahjoittanut 1960-luvulla aloittamansa taidekokoelman teoksia Ateneumin taidemuseolle.
Pieraccinille on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki toiminnasta suomalaisen kuvataiteen ja kulttuurin hyväksi Pieraccini on naimisissa suomalaisen Siv Pieraccinin kanssa.
HMS Alacrity (U60)
HMS Alacrity (viirinumerot U60 ja F60) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen toisen maailmansodan lopulla.
Alus tilattiin 12. elokuuta 1942 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 5. huhtikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1944 kumminaan Miss Stewart. Alus valmistui 13. huhtikuuta 1945.
"HMS Alacrity" määrättiin jo ennen valmistumistaan palvelukseen Kaukoitään. Alus valmistui 13. huhtikuuta 1945, jolloin se luovutettiin tilaajalle vastaanottokokeisiin. Alus siirtyi vastaanoton, kalibrointien ja varustamisen päätyttyä Tobermoryyn, missä se aloitti koulutuksensa. Aluksella havaittiin koulutuksen aikana vikoja, jotka korjattiin valmistauduttaessa ulkomaan palvelukseen.
Alus lähti 19. kesäkuuta Maltalle, missä se harjoitteli Välimeren laivaston mukana valmistautuen toimintaan sotatoimialueella. Aluksella havaitut viimeiset viat korjattiin heinäkuussa ennen sen lähtöä Colomboon, minne se saapui elokuussa Japanin antauduttua.
Alus lähti syyskuussa Hongkongiin, missä se liittyi 19. syyskuuta Brittiläiseen Tyynenmeren laivaston saattajayksiköihin. Alus avusti lokakuussa joukkojen kotiuttamisessa sekä suojasi brittiläisiä kauppa-aluksia Kiinan rannikolla. Alus siirrettiin joulukuussa 32. Saattajalaivueeseen.
Alus jatkoi vuoden 1946 alussa palvelustaan Hongkongissa, kunnes se määrättiin tammikuussa huollettavaksi Uuteen-Seelantiin. Alus lähti helmikuussa korjattavaksi, ja se otettiin maaliskuussa Aucklandin telakalle. Se määrättiin telakalla ollessaan 1. Saattajaosaston johtoalukseksi.
"HMS Alacrity" palasi kesäkuussa telakalta ja lähti Hongkongiin liityäkseen osastoonsa. Alus palveli saattajaosastonsa mukana. Osasto nimettiin 1948 1. Saattajalaivueeksi ja edelleen toukokuussa 1949 3. Fregattilaivueeksi muodostettaessa Kauko-Idän laivastoa.
Korean sodan sytyttyä alus määrättiin kesäkuussa 1950 Kansainliiton muodostamaan laivasto-osastoon, joka muodostettiin tukemaan Yhdistyneiden kansakuntien operaatioita Korean aluevesillä. Alus matkasi heinäkuussa Saseboon liittyäkseen Yhdysvaltain laivaston johtamaan Yhdistyneiden kansakuntien laivasto-osastoon. Alus suojasi sotilassaattueita ja valvoi meriliikennettä Korean niemimaan länsirannikolla.
Alus osallistui Korean sotaan, kunnes se määrättiin heinäkuussa 1952 palaamaan kotimaahan. Alus lähti elokuussa Hongkongista Singaporen ja Maltan kautta Portsmouthiin. Se avusti syyskuussa brittiläistä rahtialusta "Atheldukea" päällystön ilmoitettua kapinasta aluksella. Alus lähetti valtausmiehistön kauppa-alukselle, mikä palautti järjestyksen aluksella. "HMS Alacrity" saattoi kauppa-aluksen Gibraltarille ennen kuin alus jatkoi matkaansa Portsmouthiin, missä se poistettiin palveluksesta.
"HMS Alacrity" sijoitettiin reserviin, ja se makasi ankkuroituna Portsmouthissa, kunnes se siirrettiin 1953 Lisahallyyn Londonderryyn Pohjois-Irlantiin. Alus sijoitettiin 1956 poistolistalle. Se myytiin romutettavaksi BISCOlle, joka siirsi työn W. H. Arnold Young and Companylle Dalmuiriin. Alus saapui 15. joulukuuta hinattuna romutettavaksi.
North
North on englannin kielen pohjoista tarkoittava sana. Sanalla on myös seuraavat merkitykset:
Bridgewater-luokka (sluuppi)
Bridgewater-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama sluuppiluokka. Alukset olivat osa vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa ja ne olivat ensimmäisiä hankittuja aluksia, jotka korvasivat Flower-luokan sluuppeja siirtomaissa.
Valmistettaessa toinen nelituumainen oli ilmatorjuntakykyinen ja toinen ei. Myöhemmin molemmat olivat ilmatorjuntaan sopivia. Toisen maailmansodan alkaessa aluksilta poistettiin toinen nelituumainen ja kunnialaukaustykit. Aluksille asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä 1943. Alusten syvyyspommien lukumäärä oli 1939 15 kappaletta, mitä kasvatettiin sodan kuluessa ensin 40 ja sitten 80 kappaleeseen.
Luokan kumpikin alus tilattiin 19. syyskuuta 1927 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnistä ja ne saatiin palvelukseen 1929. Aluksi ne sijoitettiin Kiinan asemalle Hongkongiin, kunnes 1935 "HMS Bridgewater" siirrettiin Hyväntoivonniemen asemalle. Kumpikin alus osallistui toisen maailmansodan aikana Atlantin taisteluihin.
Jean-Michel Damase
Jean-Michel Damase (27. tammikuuta 1928 Bordeaux – 21. huhtikuuta 2013) oli ranskalainen taidemusiikin säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän sai jo 5-vuotiaana opetusta Marcel Samuel-Rousseaulta ja sävelsi yhdeksän vuoden ikäisenä. Hän pääsi vuonna 1940 Pariisin konservatorioon, jossa opiskeli Alfred Cortot'n johdolla ja sai pianonsoitossa ensimmäisen palkinnon vuonna 1943.
Damase opiskeli sitten sävellystä Henri Büsserin, Marcel Duprén sekä Claude Delvincourt'n johdolla ja sai Prix de Romen vuonna 1947.
Damase julkaisi ensimmäisen Gabriel Faurén nokturnojen ja barcarolejen kokonaislevytyksen. Hän voitti siitä "Grand Prix du Disquen".
Itä-Intian laivastoasema
Itä-Intian laivastoasema () oli Kuninkaallisen laivaston alueorganisaatioon kuulunut laivastotukikohta Singaporessa 1865–1941.
Itä-Intian ja Kiinan laivastoasemat muodostivat 1831–1865 yhden yhtenäisen laivastoaseman, joka tunnettiin nimellä Itä-Intian ja Kiinan laivastoasema (). Laivastoasemien itsenäistyessä 1865 Itä-Intian aseman toiminta-alueeksi määrättiin Intian valtameri, Persianlahti ja Punainenmeri, pois lukien Hollannin Itä-Aasian, Etelä-Afrikan ja Australian aluevedet. Toimintaan ei kuitenkaan sisältynyt muuta kuin imperiumin kaupallisten etujen suojaaminen.
Laivastoaseman alaisuuteen kuuluivat tukikohdat Colombossa, Trincomaleessa, Bombayssa, Basrassa ja Adenissa. Japanin uhan kasvaessa laivastoasema liitettiin joulukuussa 1941 Kiinan laivastoasemaan muodostettaessa Itäinen laivasto.
Antti Koivuniemi
Antti Mikael Koivuniemi (s. 6. maaliskuuta 1926 Kauhajoki) on suomalainen talousvaikuttaja, vuorineuvos ja Pohjolan Voiman entinen toimitusjohtaja.
Koivuniemi valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1951. Hän aloitti Pohjolan Voimassa työskentelyn 1952 ja toimi yrityksessä eri tehtävissä 1970-luvun alkupuolelle asti. Sen jälkeen Koivuniemi oli Rauma-Repolan palveluksessa sen tehtaiden voimapäällikkönä. Vuonna 1975 hänestä tuli Teollisuuden Voiman voimaosaston johtaja ja 1977 hän palasi Pohjolan Voimaan varatoimitusjohtajaksi. Vuotta myöhemmin hän korvasi Pentti Hintikan PVO:n toimitusjohtajana. Koivuniemi jäi eläkkeelle toimitusjohtajan virasta 1991.
Brittiläiset vapaajoukot
Brittiläiset vapaajoukot ("eng. British free corps", BFC) oli Waffen-SS-yksikkö, joka koostui brittiläisistä ja Dominion sotavangeista, jotka olivat saksalaisten rekrytoimia. Se ei ollut kooltaan missään vaiheessa joukkuetta suurempi.
Cathedral of Saint John the Divine
Cathedral of Saint John the Divine on New Yorkin episkopaalisen hiippakunnan tuomiokirkko Morningside Heightsissa Pohjois-Manhattanilla. Tyyliltään uusgoottilaisen kirkon pituus on 183 metriä ja lattiapinta-ala runsaat 11 000 neliömetriä, ja sen holvi kohoaa lähes 71 metrin korkeuteen. Sitä pidetään maailman neljänneksi suurimpana kristillisenä kirkkorakennuksena.
Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1892 mutta on edelleen kesken. Sen 8 500-pilliset urut otettiin käyttöön vuonna 1922 ja niitä laajennettiin 1950-luvulla. Joulukuussa 2001 kirkossa riehui raju tulipalo, jonka jälkien korjaaminen kesti lähes seitsemän vuotta.
Kuvaruno
Kuvaruno () on runo, jossa säkeiden pituus, säkeiden sijoittelu tai muu typografinen keino luo tekstille visuaalisen muodon, jolla on yhteys runon merkityssisältöön. Lyriikkaa jaoteltaessa kuvarunon jaotteluperusteena on tekstin ulkonäkö ei sen sisältö. Kuvarunossa tavanomainen kirjoitustapa hylätään, jotta kirjaimista, tavuista, sanoista, säkeistä tai säkeistöistä muodostuisi kuvioita.
Suomenkielisiä kuvarunoja on useiden runoilijoiden kokoelmissa:
Alex Klein
Alex Klein on brasilialainen oboisti ja kapellimestari. Hän sai vuonna 2002 Grammyn parhaana orkesterin soitinsolistina; palkinto tuli Richard Straussin oboekonserton levytyksestä, jolla Chicagon sinfoniaorkesteria johti Daniel Barenboim. Klein toimi kyseisen orkesterin ensimmäisenä oboistina vuosina 1995–2004.
Klein teki debyyttinsä solistina orkesterin kanssa 10-vuotiaana Brasiliassa, ja seuraavana vuonna hänet kutsuttiin Camerata Antiqua -kamariyhtyeeseen. Klein opiskeli James Caldwellin johdolla Oberlinin musiikkikonservatoriossa, johon hän sittemmin on itse päässyt professoriksi. Hän sai musiikin kandidaatin arvon vuonna 1987 ja taiteilijadiplomin vuonna 1989. Vuonna 1988 hän voitti "International Competition for Musical Performersin" ensimmäisen palkinnon Genevessä ensimmäisenä oboistina sitten Heinz Holligerin kolme vuosikymmentä aiemmin.
Klein esiintyy säännöllisesti eri orkesterien kanssa niin solistina kuin vierailevana kapellimestarinakin. Paitsi Chicagon sinfoniaorkesterissa, hän on soittanut myös Philadelphian orkesterin ja Orchestre de la Suisse Romanden kanssa. Hän on esiintynyt ja toiminut taiteellisena johtajana eri musiikkifestivaaleilla. Lisäksi hän on pitänyt mestarikursseja Juilliard School of Musicissa, Pariisin konservatoriossa, Lyonin konservatoriossa ja Pekingin keskuskonservatoriossa.
Kleinin levytyksiin kuuluu tulkintoja Schubertin, Hummelin, Telemannin, Bachin, Albinonin, Vivaldin, Brittenin, Martinůn, Straussin ja Blissin teoksista eri levymerkeille.
FIMECC
FIMECC Oy (Finnish Metals and Engineering Competence Cluster Ltd) on metallituotteet ja koneenrakennus -alan yritysten sekä tutkimuslaitosten vuonna 2008 perustama SHOK eli strategisen huippuosaamisen keskittymä. Se toimii tieteen, teknologian ja innovaation keskittymänä Suomen metalliteollisuuden ja koneenrakennuksen aloilla ja sen tehtävänä on edesauttaa kone- ja metalliteollisuuden uudistumista. FIMECC on voittoa tavoittelematon osakeyhtiö.
FIMECC:in perustivat vuonna 2008 metallituotteet ja koneenrakennus -alan kansainvälisesti toimivat yritykset sekä merkittävimmät suomalaiset tutkimuslaitokset, jotka muodostavat yrityksen 30 osakkaan osakaskunnan. FIMECC on yksi kuudesta SHOK-yrityksestä, jotka ovat Suomen tiede- ja teknologianeuvoston hyväksymiä ja Tekesin tukemana perustettuja strategisen huippuosaamisen keskittymiä eli SHOK:eja.
FIMECC:in osakkaina vuonna 2010 olivat: Aalto-yliopisto, ABB, Andritz, Boliden Kokkola, Cargotec, FIMA – Forum for Intelligent Machines ry, Finn-Power, Aalto Holding Oy, Hermia Oy, Jyväskylän yliopisto, Kone, Konecranes, Kumera Oy, Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Laurea-ammattikorkeakoulu, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Metso, Oulun yliopisto, Outokumpu, Outotec, Rautaruukki, Raute, Stiftelsen Svenska Handelshögskolan, STX Finland Cruise, Taideteollisen korkeakoulun tukisäätiö, Tieto Finland, TTY-säätiö, Vaasan yliopisto, Teknologian tutkimuskeskus VTT ja Åbo Akademi.
Yhtiö johtaa toimijoitaan poikkitieteelliseen ja teollisuuden keskinäiseen innovaatiotoimintaan hyödyntäen kansainvälisesti avointa PPP-tutkimusalustaa (public-private-partnership). FIMECC auttaa tuomaan uudet tutkimustulokset nopeammin markkinoille yhdistämällä kansainvälisesti johtavien yritysten ja tutkimuslaitosten tietovarannot ja innovatiivisuuden esikilpailullisessa tutkimuksessa.
FIMECC rakentaa strategisessa tutkimusagendassa kuvattujen teemojen alueille tutkimusohjelmia yhteistyössä teollisuuden ja tutkimuslaitosten kanssa. Käynnistettävät tutkimusohjelmat hyväksyy yhtiön hallitus. Ohjelmien valmistelu ja teemat ovat julkisia ja niiden alaiset projektit toteutetaan ryhmähankkeina erillisten konsortiosopimusten puitteissa. Tarkoituksena on päivittää ohjelmasalkkua vuosittain, niin että kukin ohjelma kestäisi kahdesta viiteen vuotta. Ensimmäiset kolme jo käynnissä olevaa ohjelmaa ovat kolmelta tutkimusagendan mukaiselta teema-alueelta ja vuonna 2011 käynnistyvät kolme uutta ohjelmaa tulevat kattamaan myös kaksi muuta teemaa. Käynnissä olevat ohjelmat:
Vuonna 2011 käynnistyvät ohjelmat:
Majid Shahriari
Majid Shahriari (, Mažid Šahriari; 1970 Zanžan – 29. marraskuuta 2010 Teheran) oli iranilainen kvanttifyysikko, joka salamurhattiin autopommilla 29. marraskuuta 2010. Iranin hallinnon mukaan murha oli Mossadin käsialaa, ja sen takana olivat Israel ja Yhdysvallat. Time-lehden mukaan murha oli vakava isku Iranin ydinohjelmalle. Samaan aikaan ydinfyysikko Fereidun Abbassi haavoittui toisessa attentaatissa.
Olavi Kalela
Olavi Kalela (vuoteen 1935 Cajander; 25. maaliskuuta 1908 Helsinki – 22. toukokuuta 1974) oli suomalainen eläintieteilijä.
Kalelan tutkijanura alkoi vuonna 1933 Helsingin yliopiston Luonnontieteellisessä museossa, jonka kustoksena hän oli 1940–1957. Vuonna 1938 hän väitteli filosofian tohtoriksi. Toimiessaan eläintieteen dosenttina Kalela aloitti tunturisopuliin keskittyneen myyrätutkimuksen Kilpisjärvellä 1946. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1951. Vuonna 1957 Kalela nimitettiin Helsingin yliopiston eläintieteen professoriksi. Hän esitti yliopiston johdolle tutkimusaseman perustamista Kilpisjärvelle. 1963 toive toteutui ja Kilpisjärven biologinen asema päätettiin rakentaa. Ensimmäinen toimintavuosi oli 1964, josta lähtien asema on ollut tutkijoiden ja opiskelijoiden aktiivisessa käytössä.
Kalela oli aikanaan yksi arvostetuimmista suomalaisista ekologeista maailmalla, ja myyrätutkimuksessa hän oli alan auktoriteetti. Hänen myyrätutkimuksensa käsittivät niin maasto- kuin laboratoriotutkimuksia kuin matemaattisen mallintamisen. Kalela tutki myös ilmastonmuutoksen vaikutuksia lintujen levinneisyyden muutoksiin Pohjois- ja Keski-Euroopassa.
Kalela toimi Vanamo-seuran hallituksessa vuosina 1951–1966.
Elvis vastaan Beatles
Elvis vastaan Beatles on kirja, jonka ovat kirjoittaneet Chris Hutchins ja Peter Thompson. Kirjan on painanut vuonna 1996 Gummeruksen kirjapaino.
Kufstein
Kufstein on kaupunki Tirolin osavaltiossa Itävallassa. Se on osavaltion toiseksi suurin kaupunki, ja sen suurin maamerkki on Kufsteinin linnoitus.
Antony Beevor
Antony James Beevor (s. 14. joulukuuta 1946) on brittiläinen historioitsija ja kirjailija. Hän on kirjoittanut lukuisia elämäkertoja ja teoksia toisesta maailmansodasta ja Espanjan sisällissodasta. Beevorin tunnetuimmat julkaisut ovat "Stalingrad" ja "Berliini 1945". Beevor on ollut aiemmin sotilas. Hän on opiskellut Winchester Collegessa ja Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa.
Vedensuosijamaiset
Vedensuosijamaiset ("Hydrophiloidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
Yläheimon kuoriaisille tunnusomainen piirre ovat pitkät, tavallisesti jopa tuntosarvia pitemmät leukarihmat eli palpit. Tästä piirteestä johtuu myös toisinaan käytössä ollut kuoriaisryhmän nimitys "Palpicornia". Suurin osa ryhmän kovakuoriaisista elää vedessä, mutta on olemassa joitakin hieman poikkeuksellisia muotoja, joita tavataan esimerkiksi lannasta. Erityisesti suuremmat ryhmän lajit ovat muodoltaan virtaviivaisia. Niiden selkäpuoli on vahvasti kupera ja vatsapuoli litteämpi. Ryhmän kuoriaiset ovat kuitenkin verraten kömpelöitä vedessä liikkujia ja huonoja uimareita, eivätkä niiden raajat ole airomaisesti litistyneitä. Niillä onkin tapana ryömiä yleensä vesikasveilla.
Väritykseltään vedensuosijamaiset ovat tavallisesti joko ruskeita tai mustia. Vedessä liikkuessaan niitä ympäröi kuitenkin ilmakupla, joka saa ne näyttämään hopeanhohtoisilta. Ne uusivat hengitysilmansa pinnasta tuntosarviensa avulla. Tiheän nukkakarvaisia tuntosarvia ja keskiruumiin sivuilla olevaa uraa pitkin syntyy ilmakanava, joka välittää hengitysilmaa kuoriaisen hengitysaukkojen ja sitä ympäröivän ilmakuplan välillä. Kuoriainen tunnustelee tuntosarvien asemesta leukarihmoilla.
Melkein kaikki ryhmän kuoriaiset ovat aikuisina kasvinsyöjiä, vaikka niiden toukat ovatkin enimmäkseen petoja. Aikuisilla on erittäin kehittyneet lenninsiivet, joiden avulla ne kykenevät vaihtamaan paikkaa, jos niiden olinpaikalla oleva lätäkkö sattuu kuivumaan.
Suomesta tunnetaan hieman alle sata ryhmän lajia. Yleiset Suomen lajit ovat alle 8 millimetrin pituisia, joista mainittavia esimerkkejä ovat muun muassa uurrevedensuosija ("Hydrobius fuscipes"), rantakuoriaisten suvun ("Laccobius") lajit sekä lampisuosijat ("Elophorus"), jotka tunnetaan uurteisesta etuselästään. Harvinaisena Etelä-Suomessa esiintyy myös suurvedensuosija ("Hydrophilus caraboides"), joka on väriltään musta ja noin 14–18 millimetrin mittainen laji. Jättivedensuosija ("Hydrous piceus") on suurikokoinen, jopa yli 4 senttimetrin mittainen laji, joka on Suomessa muutamia kertoja tavattu harhailija.
Jotkut tutkijat yhdistävät kaikki ryhmän jäsenet samaan heimoon "Hydrophilidae", mutta tavallisesti yläheimo jaetaan ainakin kahteen heimoon, kääpiövedensuosijat ("Hydraenidae") ja varsinaiset vedensuosijat ("Hydrophilidae"). Kääpiövedensuosijat ovat tunnetusti poikkeuksetta pienikokoisia, alle 2,5 millimetrin mittaisia kuoriaisia, jotka eivät yleensä ole niinkään virtaviivaisia. Varsinaisten vedensuosijoiden koko vaihtelee laajasti, 1,2–4 millimetrin mittaisista pikkuvedensuosijoista ("Cercyon") yli 4 senttimetrin mittaiseen jättivedensuosijaan ("Hydrous piceus").
Tylppömäiset
Tylppömäiset ("Histeroidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
Yläheimon kuoriaisille tunnusomaisia piirteitä ovat vahvasti nuijamaiset tuntosarvet ja peitinsiivet, jotka jättävät takaruumiissa olevat viimeiset kaksi jaoketta näkyviin. Kuoriaisten ruumis on kova ja kiiltäväpintainen.
Suomesta tunnetaan kaksi ryhmän heimoa, "Sphaeritidae" ja "Histeridae" eli tylpöt. "Sphaeritidae"-heimon edustajia tunnetaan vain yksi, harvinainen "Sphaerites glabratus", jonka tuntosarvet eivät ole polvitaitteiset, toisin kuin varsinaisilla tylpöillä. Tylpöt ovat väritykseltään mustia, mutta eräillä lajeilla on peitinsiivissä myös punaisia täpliä. Häirittyinä niillä on tapana vetää raajansa ruumiin alapuolella oleviin uriin, jolloin ne makaavat kuolleen näköisinä. Tylppöjä tavataan usein raadoista, lannasta, mätänevistä kasvinjätteistä tai muista vastaavista paikoista. Tylpöt kuitenkin syövät yleensä muita näissä paikoissa esiintyviä hyönteisiä. Myös tylppöjen toukat ovat useimmiten petoja. Tylppöjä tunnetaan Suomesta noin 40 lajia, joista suurimmat kuuluvat isotylppöjen sukuun ("Hister"). Muita tavattuja sukuja ovat esimerkiksi laakatylpöt ("Platysoma") ja arpitylpöt ("Plegaderus"), jotka elävät kaarnan alla kaarnakuoriaisia saalistaen.
Länsi-Suomen Elokuvakomissio
Länsi-Suomen Elokuvakomissio ("West Finland Film Commission") on suomalainen elokuva-alan organisaatio. Se toimii Turussa osana Turun Seudun Kehittämiskeskusta ja on kansainvälisen elokuvaorganisaatio AFCI:n ("The Association of Film Commissioners International") jäsen.
Länsi-Suomen Elokuvakomissio perustettiin Turun Ammattikorkeakoulun Taideakatemian alaisena toimintana osana Arsnet-projektia vuonna 2003, jolloin WFFC hyväksyttiin kansainvälisen elokuvakomissiotoimintaa ohjaavan järjestön (AFCI) jäseneksi. Komission toiminta kuitenkin vakiintui vasta vuonna 2006 sen tullessa osaksi Turun Seudun Kehittämiskeskusta.
WFFC:n tehtävänä on tarjota alueellisille, kansallisille ja kansainvälisille av- ja elokuvatuotannoille avustusta kuvauspaikkojen etsinnässä, kuvausjärjestelyissä, paikallisten av-osaajien rekrytoinnissa ja avustajien etsimisessä. Komissio tarjoaa tietoa rahoituksesta ja alueen tarjoamista muista palveluista. Näiden ohella komissio auttaa myös hallinnollisissa ja muissa lupa-asioissa sekä tuotantojen käytännön järjestelyissä alueella. WFFC toimii rahoitus- ja tukiasioissa yhteistyössä Suomen elokuvasäätiön, Audiovisuaalisen kehittämiskeskuksen ja televisioyhtiöiden kanssa sekä alueellisten toimijoiden ja elokuvakomissioiden kanssa.
Elokuvakomission tavoitteena on tukea vuosittain 5-10 alueellista av-tuotantoa, 1-3 alueella tuotettuja televisio- ja elokuvatuotantoja sekä vähintään yhtä kansainvälistä tuotantoa. Näiden kautta WFFC toivoo lisäävänsä alueelle jäävää taloudellista ja imagollista hyötyä sekä lisätä alan työpaikkoja.
Tällä hetkellä Turkuun ja sen lähialueisiin painottunutta toiminta-aluetta pyritään laajentamaan tulevaisuudessa.
Nuppomaiset
Nuppomaiset ("Byrrhoidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
Eräässä jaottelussa ryhmä käsittäisi vain yhden heimon, "Byrrhidae" eli nupot. Muodoltaan kuoriaiset ovat pyöreitä, jopa lähes pallomaisia ja ovat noin 1,2–11 millimetrin pituisia. Niiden selkäpuolella on usein havaittavissa suomuja tai harottavia sukasia. Nupot pystyvät vetämään tuntosarvensa ja raajansa piiloon vatsapuolella oleviin uriin. Niinpä ne saattavat häirittyinä maata kuolleen näköisinä. Suomesta ryhmän kuoriaisia tunnetaan 16 eri lajia, joista suurikokoisin on isonuppo ("Byrrhus pilula"). Ravinnokseen nupot käyttävät sammalia, mikä ei muilla eläinlajeilla ole kovin yleistä.Muita:
Mechi
Mechi () on yksi Nepalin neljästätoista vyöhykkeestä. Se sijaitsee Nepalin Itäisellä kehitysalueella ja on samalla maan itäisin vyöhyke. Vyöhyke rajautuu lännessä Nepalin Kosin vyöhykkeeseen, pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen, idässä Intian Sikkimin, kaakossa Länsi-Bengalin ja etelässä Biharin osavaltioon.
Mechin vyöhyke on pinta-alaltaan 8 196 neliökilometriä. Alueella eli vuonna 2001 noin 1,31 miljoonaa ja vuosikymmen myöhemmin 1,42 miljoonaa ihmistä. Asukastiheys oli keskimäärin 174 henkeä neliökilometrillä. Vyöhykkeen hallintokaupunki on Ilam (Ilām, 19 427 as. vuonna 2011). Vyöhykkeen suurimmat kaupungit ovat kuitenkin etelämpänä, Jhapan piirikunnan alavammilla seuduilla sijaitsevat Damak (75 743 as.) ja Mechinagar (Dhulabari-Kakarbhitta, 57 909 as.).
Mechin vyöhyke jakautuu neljään piirikuntaan. Piirikunnat ovat pohjoisesta etelään:
Mark Joseph
Mark Joseph (s. 1. helmikuuta 1965 Chester, Englanti, Iso-Britannia) on entinen walesilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Walesilainen Joseph siirtyi 80-luvulla Suomeen ja Pieksämäelle. Pieksämäellä hän edusti II ja III divisioonassa pelannutta Savon Palloa kuuden vuoden ajan. Joseph muutti Mikkeliin vuonna 1992 ja edusti paikallista Porrassalmen Urheilijoita puolitoista vuotta, kunnes siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Tampereen Ilvekseen. Hän debytoi Veikkausliigassa 20. kesäkuuta 1993 Ilveksen hävitessä Helsingin Jalkapalloklubille ja 4. heinäkuuta Joseph teki ensimmäisen liigamaalinsa FC Kuusysin verkkoon. Hän edusti Tampereen Ilvestä neljä kautta ja toimi joukkueen kapteenina osan aikaa kaudesta 1996. Ilveksen pudottua Veikkausliigasta Joseph siirtyi naapuriseura TPV:n paitaan. Hän pelasi ennen uransa lopettamistaan vielä TP-Seinäjoessa ja Riihimäen Palloseurassa.
Peliuransa jälkeen Joseph on ollut pelaamassa Ilveksen hyväntekeväisyysotteluissa Tammelan stadionilla, sekä Miesten Vitosessa pelanneen tamperelaisen Soho SS:n paidassa.
Kirjokuoriaismaiset
Kirjokuoriaismaiset ("Cleroidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
Siihen kuuluu ulkomuodoltaan varsin erilaisia kovakuoriaisheimoja, joiden elintavat myös vaihtelevat. Useimmat ryhmän kovakuoriaiset ovat kuitenkin petoja.
Itä-Intian ja Kiinan laivastoasema
Itä-Intian ja Kiinan laivastoasema () oli Kuninkaallisen laivaston alueorganisaatioon kuulunut laivastotukikohta 1831-1865.
Itä-Intian ja Kiinan laivastoasema perustettiin 1831 ja sen toiminta lakkasi Itä-Intian ja Kiinan asemien muodostaessa erilliset asemat 1865.
Laivastoaseman vastasi Intian valtamerestä sekä Kiinan rannikosta sekä alueeseen kuuluneista laivaliikenteen mahdollistavista jokialueista. Laivastoasemat eivät kuitenkaan muodostaneet alueellaan hallinnollisia yksiköitä, vaan ne ainoastaan suojasivat kauppamerenkulkua.
Behind the Sun
Behind the Sun on Red Hot Chili Peppersin kappale yhtyeen albumilta "The Uplift Mofo Party Plan". Kappale julkaistiin singlenä, mutta vasta vuonna 1992, mainostamaan bändin kokoelma-albumia "What Hits!?". Samalla singlelle tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Charlie Paul, ja siinä on samaa kuvamateriaalia, kuin kappaleen ”Higher Ground” musiikkivideolla. Kappale oli yhtyeen alkuperäisen kitaristin Hillel Slovakin "aikakauden" ainoa, joka pääsi jollekin musiikkilistalle, vaikka se julkaistiinkin singlenä vasta hänen kuolemansa jälkeen. Kappale oli seitsemäs Alternative Songs- ja Recording Industry Association of New Zealand-listalla. Slovak soittaa kappaleella sitaria.
Puupiirtäjämäiset
Puupiirtäjämäiset ("Lymexyloidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
Ryhmä käsittää ainoastaan yhden heimon, puupiirtäjät ("Lymexylidae"). Tästä heimosta tunnetaan Suomessa kaksi lajia, joista yleisemmin tavataan lehtipuun puupiirtäjää ("Hylecoetus dermestoides"). Puupiirtäjät ovat rakenteeltaan varsin hoikkia ja pehmeitä kovakuoriaisia, joiden koirailla on hyvin tunnusomaiset palpit. Kuoriaisten toukat kaivavat puuhun käytäviä. Aikana, jolloin puisia laivoja käytettiin yleisemmin, keskieurooppalaista, silti Ruotsissakin tavattua, telakkapuupiirtäjää ("Lymexylon navale") pidettiin haitallisena tuholaislajina.
Ryhmä käsittää vain yhden heimon:
Mono Lake
Mono Lake on Kaliforniassa sijaitseva yltiösuolainen järvi. Järvessä on runsaasti eliöstöä ja se toimii tärkeänä pesimäpaikkana monille lintulajeille. Joulukuussa 2010 julkaistiin tieto järvessä elävästä GFAJ-1 -bakteerilajista, jonka biokemiassa arseeni voi korvata fosforin. Järvi on ainakin 750 000 vuotta vanha ja se on jäänne aikaisemmasta, huomattavasti laajemmasta vesistöstä.
Järvellä ei ole laskujokea, minkä vuoksi ympäröiviltä alueilta lionneet suolat kertyvät järveen kasvattaen vähitellen sekä sen suolapitoisuutta että pH-arvoa. Nykyisin järven suolapitoisuus on 69 g/l ja pH noin 10. Järvi on ajoittain meromiktinen
Järveen laskevan Owens-joen vettä on käytetty Los Angelesin vedenlähteenä ja vuonna 1984 järven pinta-ala oli yli 30 % pienempi kuin 1940-luvulla.
Korkean pH:n vuoksi järvessä ei elä kaloja, mutta siellä elää endeeminen "Artemia monica" -lehtijalkainen. Järven rannoilla esiintyy runsaasti "Ephydra hians" -kärpäsiä. Järvessä elää myös runsaasti yksisoluisia leviä, jotka muodostavat perustan järven ekosysteemille.
Pimikkökuoriaismaiset
Pimikkökuoriaismaiset ("Tenebrionoidea") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva yläheimo.
NHL:n varaustilaisuus 1994
NHL:n varaustilaisuus 1994 oli NHL:n 32. vuotuinen . Se järjestettiin  Hartford Civic Centerissa (nykyään XL Center), Hartfordissa, 28.–29. kesäkuuta. Ed Jovanovski oli ensimmäinen varaus ennen Oleg Tverdovskia. Florida Panthers varasi Jovanovskin ja Mighty Ducks of Anaheim Tverdovskin.
Joni Lehtonen
Joni Lehtonen (s. 30. syyskuuta 1973 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Lehtonen on Tampereen Ilveksen kasvatti, joka nousi edustusjoukkueen miehistöön kaudella 1992. Hän debytoi Veikkausliigassa 3. toukokuuta 1992 Ilveksen hävitessä kotonaan FC Jazzille. Ensimmäisen liigamaalinsa Lehtonen teki kaudella syksyllä 1993 Finnairin Palloilijoiden verkkoon.. Lehtonen edusti Ilvestä aina vuoteen 1998 jolloin hän siirtyi loppukaudeksi Rovaniemen Palloseuraan. Kaudella 1999 hän pelasi vastaperustetussa Tampere Unitedissa kuudessa ottelussa ja tehden yhden maalin Ykkösessä. Tampere Unitedin noustessa Veikkausliigaan Lehtonen siirtyi Tampereen Pallo-Veikkoihin ja myöhemmin Tampereen Peli-Pojat-70:n rinkiin. Viimeksi hän pelasi Ilveksen kakkosjoukkueessa Vitosessa. Lehtonen on pelannut seitsemän poikien maaottelua.
Lehtonen on ollut pelaamassa myös Ilveksen hyväntekeväisyysotteluissa Tammelan stadionilla.
HMS Aberdonian
HMS Aberdonian (viirinumero F74) oli Britannian kuninkaallisen laivaston rannikkojoukkojen emälaiva. Alus vuokrattiin helmikuussa 1940 rannikkojoukkojen () varastolaivaksi. Se oli elokuussa 1940 Chathamissa, jossa se varustettiin tehtäväänsä varten. Se palveli lokakuusta 1940 marraskuuhun 1941 Fort Williamissa Skotlannissa (nimellä "HMS St. Cristopher"). Huollon jälkeen alus siirtyi tammikuussa 1942 Dartmouthiin "HMS Britannia II:n" proomuksi. Alus palautettiin omistajilleen 27. maaliskuuta 1945.
Toivo Soini
Toivo Frans Matias Soini () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa suojeluskunta- ja rautatiejoukkojen kouluttajana.
Soinin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Heikki Soini ja Mandi Malmberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Sylvi Sofia Rinta-Nikkolan kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotkan suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Eteläsuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuonna 1911 Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa. Sotilaskoulutusta hän sai Jääkärialiupseereille järjestetyllä aktiiviupseerikurssilla Kadettikoulussa vuonna 1921. Lisäksi hän suoritti opintomatkan Tukholmaan ja Göteborgiin vuonna 1923. Lisäksi hän harrasti ammuntaa ja olikin mestariluokan sotilaskivääriampuja vuonna 1927.
Soini työskenteli vuosina 1909–1916 sähköttäjänä valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 6. maaliskuuta 1916. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1916 alkaen pataljoonan tykistöön. Soini sairastui pataljoonan lähtiessä rintamalle, jolloin hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet palautettiin parannuttuaan pataljoonan 2. komppaniaan 22. elokuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 29. syyskuuta 1916 Altonan työosastoon, mistä hän poistui 4. maaliskuuta 1917 ja työskenteli sen jälkeen Saksassa kesän 1917. Takaisin Suomeen Soini palasi lokakuussa vuonna 1917.
Saksasta paluunsa jälkeen Soini koulutti sisällissotaan valmistuvia suojeluskuntajoukkoja Iisalmessa 10. joulukuuta 1917 – 8. helmikuuta 1918 välisenä aikana. Varsinaisten sotatoimien alettua hän toimi kouluttajana Savon rautatiepataljoonan 2. komppaniassa Pieksämäellä 15. helmikuuta – 15. kesäkuuta 1918 välisen ajan, jonka jälkeen hän erosi armeijasta.
Sisällissodan jälkeen Soini palasi Valtiorautateiden palvelukseen ja toimi sähköttäjänä 15. kesäkuuta 1918 – 1. maaliskuuta 1923 välisen ajan. Myöhemmin hän työskenteli edustajana useille tehtaille ja kauppamatkustajana. Vuonna 1929 hän työpaikan asiamiehenä Suomen kaasusuojelujärjestöstä, jonka piiritarkastajaksi hän siirtyi Jyväskylään vuonna 1931 ja Helsinkiin vuonna 1934.
Talvisotaan Soini osallistui piiritarkastajana Suomen Väestönsuojelujärjestössä Helsingissä, josta tehtävästä hänet siirrettiin talvisodan kestäessä kaasunsuojelu-upseeriksi Jalkaväkirykmentti 69:ään. Jatkosodan puhjettua hänet sijoitettiin 3. hallintokomppaniaan, josta hän sairastuttuaan siirrettiin potilaaksi 53. Sotasairaalaan, jonne hän myös menehtyi. Hänet on haudattu Helsinkiin.
Saharan maisematyypit
Saharan maisematyypit ovat moninaisia vaihdellen hiekka-aavikoista ja kivikkolaakioista vuoristoihin sekä suolaliejukoihin. Saharan maisemaa ovat muovanneet vuosimiljoonien aikana tapahtuneet geologiset prosessit, kuten kerrostuminen, tulivuoritoiminta ja eroosio, joista nykyisin vaikuttaa eniten tuulieroosio. Monilla paikoin Saharassa näkyy myös alueen kosteammasta menneisyydestä kertovia jokiuomia. Saharan kasvillisuus keskittyy lähinnä sen reuna-alueille, vuoristoihin ja syvänköjen keitaisiin.
Parhaiten tunnetaan Saharan hiekkameret, "erg"it, jotka ovat tuulen puhaltaman hiekan synnyttämien hiekkakinosten eli dyynien muodostamia kenttiä. Ne ovat elämälle hyvin epäystävällisiä paikkoja muun muassa sen takia että niukka vesi imeytyy niissä hiekkaan. Vastoin yleistä luuloa Saharasta niitä on kuitenkin vain noin 15­–25 % kokonaispinta-alasta. Hiekan peittämästä noin viidenneksestä vain puolet on varsinaisten hiekkadyynien peitossa. Suurin osa Saharasta on melko tasaista soran tai kivien peittämää sora- tai kivikkoaavikkoa, jollaista sanotaan arabian kielessä "reg"iksi tai "serir"iksi. Ylhäällä tai pohjoisessa olevaa kivitasankoa kutsutaan nimellä "hamada", ja se koostuu suurista kivenlohkareista. Ergit, regit ja hamadat voivat olla monenvärisiä, hiekan ja kivien väri vaihtelee kermanvärisestä miltei valkoiseen, punaiseen ja mustaan. Monet Saharan kalliot ovat hapettuneet koviksi ja mustiksi.
Saharan keskiosissa kohoaa muutamia vuoria, joita voidaan pitää kallioaavikkona. Korkein kohta on Ahaggar (Hoggar)-vuoristossa, jonka lähellä on ylätasanko Tassili n Ajjer. Tibesti on tuliperäinen vuoristo. Pienempiä vuoristoja ovat Air, Ennedi ja Adrar n Iforas. Vuoristoisen alueen ympärillä oleva suurin osa Saharasta on pääosin lohkeillutta kalkkikivestä ja hiekkakivestä koostuvaa kuivaa ylätasankoa, peneplaania jonka on noin 180-360 m korkeudessa merenpinnasta.
Syvänteitä on pääosin Saharan reuna-alueilla, mm. Qattaran syvänkö Egyptissä. Niissä on monesti keidas tai suola-alue, joka voi olla suolajärvi, suolasuo tai näiden kuivuessa syntynyt suolasavitasanko. Näissä veden haihtuminen nostaa suolan pintaan. Monet Saharan järvet syntyvät sateella ja häviävät tai kutistuvat kuivana aikana. Esimerkiksi Siwan ja Qattaran alueilla on suolaista maaperää. Saharaa halkoo vain kaksi ympärivuotista jokea, Niili ja Niger. Sadekausi synnyttää ajoittain tulvivia wadeja, joenuomia jotka ovat yleensä kuivia. Silti ne saattavat tulvia sadeaikaan yli äyräittensä.
Algerian pohjoisosissa on Atlasvuoristo, jossa tapahtuu maanjäristyksiä ja jonka eteläinen puolisko Saharan Atlas on kuivaa aluetta.
Atlantin rannikolla Länsi-Saharassa ja Mauritaniassa on pieni kaistale rannikkoaavikkoa, jonka elämää säätelee muun muassa mereltä tuleva kosteus.
"Tadrart", "adrar"
Saharan kaavamainen rakenne on:
–70 % Saharan alasta
Ohessa mainittu muutamia kuivimpia Saharan alueita. Ne ovat yleensä hiekka-aavikoita. Suurin osa Saharasta on kerrostumakivilajien peitossa, Saharassa on myös prelambrilta peräisin olevia vuoria ja Tibesti-vuoristossa sekä Libyassa tuliperäistä kalliota.
Nepalin vyöhykkeet
Nepal jakaantuu 14 vyöhykkeeseen (), jotka jakaantuvat edelleen 75 piirikunnaksi. Nepalin 14 vyöhykettä muodostavat Nepalin viisi kehitysaluetta.
Nepalin vyöhykkeiden pinta-alat sekä asukasluvut vuonna 2001.
Jussi Länsitalo
Jussi Länsitalo (s. 30. kesäkuuta 1990 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea.
If You Have to Ask
If You Have to Ask on Red Hot Chili Peppersin single, joka julkaistiin heidän vuoden 1991 menestysalbumilta Blood Sugar Sex Magik. Single on albumin toinen kappale ja viides eli viimeinen single. Single oli ainoa albumilta Blood Sugar Sex Magik, joka ei päässyt musiikkilistoille.
Kappale nauhoitettiin jo vuonna 1991, mutta julkaistiin singlenä vasta vuonna 1993. Se kiellettiin radio soitosta, kappaleessa kuultavan kiroilun vuoksi. Kappaleen ei ollut tarkoitus olla järkevä, sen kertosäe tehtiinkin todistamaan kappaleen järjettömyys ("If you have to ask, you'll never know").
John Frusciante improvisoi kappaleen loppuun soolon, ja tämän jälkeen on kuultavissa muiden jäsenten taputukset lopetuksesta.
Jostein Grindhaug
Jostein Grindhaug (s. 20. helmikuuta 1973) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Grindhaug aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa Åkran paikallisjoukkue Åkra IL:ssä, josta siirtyi 1990 SK Djerviin. Joukkue pelasi tuolloin Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta putosi kauden 1993 päätteeksi. Grindhaug missasi kauden päätösottelussa rangaistuspotkun. Seuraavana vuonna Djerv yhdisti toimintansa FK Haugarin kanssa ja Grindhaug jatkoi uraansa uudessa FK Haugesundin joukkueessa. Hän teki seuran ensimmäisen maalin ja oli mukana seuran noustessa Tippeligaeniin kaudeksi 1997.
Grindhaug kuului Haugesundin vakiopelaajistoon, kunnes polvivammat pudottivat hänet 1998 pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Hänelle tehtiin viisi operaatiota ja paluu kentille oli mahdollista vasta loppuvuodesta 1999. Grindhaug sai tarjouksia mm. Kiinasta, mutta ennen sopimuksen allekirjoittamista hän loukkaantui harjoitusottelussa. Kauden 2000 Grindhaug pelasi kolmannen sarjatason SK Nordissa. Hän palasi vielä Haugesundiin, mutta joutui lopettamaan uransa kauden 2007 jälkeen. Kaikkiaan Grindhaug pelasi Haugesundissa ottelua, mikä on toiseksi eniten seuran historiassa.
Valmennusuransa Grindhaug aloitti kasvattajaseurassaan Åkra IL:ssä 2008. Kaudeksi 2009 hän siirtyi FK Haugesundin päävalmentajaksi Rune Skarsfjordin lähdettyä SK Branniin. Grindhaugin debyyttikausi oli menestyksekäs ja Haugesund nousi Adecco-liigan voittajana pääsarjaan. Ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan pääsarjatasolla Grindhaug jatkoi hienoa työtään luotsaamalla Haugesundin kuudenneksi. Marraskuussa Grindhaug sai vuoden valmentajan palkinnon. Kaudella 2013 Haugesund sijoittui Tippeligaenissa sensaatiomaisesti kolmanneksi ja eteni cupissakin välieriin saakka. Grindhaug jätti Haugesundin lopulta kauden 2015 jälkeen valmennettuaan seuraa seitsemän vuotta.
Kosi
Kosi () on yksi Nepalin neljästätoista vyöhykkeestä. Se sijaitsee Nepalin Itäisellä kehitysalueella maan itäosassa. Vyöhyke rajautuu lännessä Sagarmathan ja idässä Mechin vyöhykkeeseen, etelässä Intian Biharin osavaltioon ja pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen.
Vyöhyke on pinta-alaltaan 9 669 neliökilometriä. Vuonna 2001 sen väkiluku oli 2,11 miljoonaa ja vuonna 2011 2,34 miljoonaa.
Vyöhykkeen pääkaupunki ja suurin kaupunki on Biratnagar (Birāṭnagar, Wirāṭnagar, Morang; 204 949 as. vuonna 2011). Vyöhykkeen kaupungeista huomionarvoisia ovat myös esimerkiksi Dharan (Dharān, Dharān Bazar, 119 915 as.) ja Itahari (76 869 as.) sekä Dhankuta (28 364 as.), joka toimii Nepalin Itäisen kehitysalueen hallintokeskuksena.
Vyöhyke jakaantuu kuuteen piirikuntaan.
Nicole (chileläinen laulaja)
Nicole, koko nimeltään Denisse Lilian Laval Soza (s. 19. tammikuuta 1977 Santiago, Chile), on chileläinen pop-rock laulaja ja näyttelijä.