hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Speed of Light
Speed of Light on brittiläisen Iron Maiden -yhtyeen kappale ja single vuonna 2015 ilmestyneeltä tupla-albumilta "The Book of Souls". Single julkaistiin ennen itse albumia, 14. elokuuta 2015. Digitaalisen formaatin lisäksi ”Speed of Light” julkaistiin CD-singlenä Yhdysvalloissa, missä sen jakelusta vastasi yksinoikeudella Best Buy -kauppaketju.
Kappaleesta tehtiin Llexi Leonin tuottama ja ohjaama musiikkivideo. Yhtye kertoi sen olevan kunnianosoitus videopelien 40-vuotiselle historialle. Iron Maiden julkaisi verkkosivustollaan kappaleen musiikkivideon teemaa mukailevan videopelin.
Sojuz TMA-12M
Sojuz TMA-12M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 25. maaliskuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 39:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan syyskuussa 2014.
Jalkapalloseura Hercules
JS Hercules on 1998 perustettu aikuisjalkapallon ja futsalin erikoisseura Oulusta. Miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2016 Kakkoseen, jossa se pelaa myös kaudella 2019. Reservijoukkue Hercules/2 pelaa kaudella 2019 Pohjois-Suomen Kolmosessa ja Hercules/Herkku-Papat Viitosessa. Kaudella 2019 Hercules edustusjoukkueen päävalmentajana toimii Mikko Isokangas, apuvalmentajana Miguel Cervera Lopez ja joukkueenjohtajana toimii Jan Sirniö.
Kun joukkue pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa vuonna 1998, ei osa pelaajista ollut pelannut aiemmin missään joukkueessa. Muutamilla oli hieman jalkapallotaustaa paikallisissa juniorijoukkueissa tai puulaakisarjoissa. Joukkueen ydinryhmä muodostui pääasiassa Oulun yliopiston tekniikan opiskelijoista, jotka olivat yhdessä perustaneet seuran. Näistä pelaajista suurin osa on jo lopettanut ja muuttanut töiden perässä ympäri maata, mutta muutama jatkaa vielä pelaamista seuran reservijoukkueessa, Herkku-Papoissa tai on mukana toimihenkilöinä.
JS Hercules on järjestänyt useana vuonna FootCoop-tapahtuman, joka on tuonut yhteen joukkueita ja urheilun parissa toimivia henkilöitä ympäri pohjoista Fennoskandiaa. Vuoden 2012 seminaarissa oli puhujina mm. entinen Englannin maajoukkuepelaaja Brian Deane, Etiopian maajoukkuevalmentaja Tom Saintfiet, entinen maajoukkuevalmentaja Martti Kuusela, entinen maajoukkuepelaaja Aki Riihilahti sekä NHL-seura Columbuksen toimitusjohtaja Jarmo Kekäläinen. Seminaarin jälkeiseen jalkapalloturnaukseen osallistuivat Alta IF Norjasta, AC Oulu, Rovaniemen Palloseura, Bodens BK Ruotsista ja järjestävä seura JS Hercules.
Kauden aikana muualle siirtyneet pelaajat: Chigozie Domas Ewelike (AC Kajaani), Roope Keskitalo OTP
Eniten kausia seurassa: Miska Visuri (18)
Eniten otteluita seurassa: Jani Kytöaho
Eniten maaleja seurassa: Tommi Päkkilä (44)
Eniten maaleja yhdellä kaudella: Tommi Siekkinen (31)
Aleksandr Fadejev (taiteilija)
Aleksandr Aleksandrovitš Fadejev (1811 Tallinna – 16. marraskuuta 1889) oli venäläinen heraldiikkaan erikoistunut taiteilija.
Fadejev valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1848. Hän teki vuosien ajan yhteistyötä heraldikko Bernhard Karl von Koehnen kanssa. He suunnittelivat yhdessä koristeita keisari Aleksanteri II:n kruunajaisjuhliin vuonna 1856 sekä Venäjän keisarikunnan niin sanotun suuren valtakunnanvaakunan, joka otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1857. Fadejev suunnitteli itse suuren valtakunnanvaakunan keskuksena toimivan niin sanotun pienemmän valtakunnanvaakunan, joka hyväksyttiin 1856. Suuri valtakunnanvaakuna pysyi käytössä pääosin muuttumattomina vuoteen 1917. Vuonna 1857 Fadejev nimitettiin hallitsevan senaatin heraldisen osaston vaakunatoimiston johtajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi yli 30 vuotta. Fadejev suunnitteli myös keisarillisen perheen jäsenten vaakunat ja satojen venäläisten aatelissukujen aatelisvaakunat. Hän sai 1861 kollegireistraattorin ja 1875 kollegiasessorin arvonimet.
Fadejev suunnitteli Suomea varten vuosina 1860–1862 ensimmäiset markkasetelit ja -kolikot.
Caernarfon
Caernarfon on muun muassa linnastaan ja muureistaan tunnettu pikkukaupunki Gwyneddissä, Pohjois-Walesissa. Vuonna 2011 siellä oli 9 615 asukasta. Caernarfon sijaitsee Menainsalmen rannalla Angleseyn saarta vastapäätä, runsaat kymmenen kilometriä Bangorista länteen. Kaupungin nimestä on aiemmin ollut käytössä myös anglisoidut muodot Carnarvon ja Caernarvon.
Caernarfonilla on pitkä historia. Kaupungin laidalla sijaitsevat roomalaisaikana rakennetun Segontiumin linnoituksen rauniot. Chesterin jaarli Hugh valloitti Caernarfonin alueen lyhyeksi aikaa 1000-luvun lopulla ja rakensi sinne paaluvarustuksen, jonka walesilaiset pian tuhosivat. Nykyisen linnan rakennutti Edvard I Walesin-valloituksensa yhteydessä 1280-luvulla, joskin rakennustyöt jatkuivat vaiheittain pitkälle 1300-luvulle saakka.
Max Dreyer
Max Dreyer (25. syyskuuta 1862 – 27. marraskuuta 1946) oli saksalainen kirjailija.
Dreyer oli vuosina 1885–1888 oppikoulunopettaja mutta siirtyi sitten vapaaksi kirjailijaksi. Dreyer aloitti naturalistisena näytelmäkirjailijana Gerhart Hauptmannin tyyliin. Hän saavutti probleemanäytelmillään suuren menestyksen. Hänen teoksiaan ovat "Drei" (1892), "Winterschlaf" (1895), "Hans" (1898), "Der Probekandidat" (1899, esitetty suomeksi "Koeopettaja"), "Das Tal des Lebens" (1903), "Die Siebzehnjährigen" (1904, esitetty suomeksi "Seitsentoistavuotiaat") sekä "Der Unbestechliche" (1918). Dreyer kirjoitti myös realistisia novelleja ja romaaneja, kuten "Lautes und Leises" (1893), "Auf einiger Erde" (1911), "Die Siedler von Hohenmoor" (1922), sekä "Das Gymnasium von Sankt Jürgen" (1925). Hän kirjoitti myös kertomuksia ja lyriikkaa alasaksan murteella.
Kylmälle maalle
Kylmälle maalle on vuonna 1989 ilmestynyt virolaisen punkyhtyeen J.M.K.E.:n debyyttialbumi, jonka julkaisi suomalainen Stupido Records. Sanoituksiltaan avoimen neuvostovastainen levy sisältää muun muassa yhtyeen tunnetuimman kappaleen "Tere perestroika". Albumi julkaistiin samana vuonna myös Neuvostoliitossa, jossa se ilmestyi Kuldnokk-levymerkin kasettiversiona vironkielisellä nimellä "Külmale maale". Albumin myöhemmät uusintajulkaisut ovat myös samalla nimellä.
Helsingissä nauhoitetun albumin tuottivat Joose Berglund sekä Jorma Ristilä ja sen miksaajana toimi Mikko Karmila. Levyn kannen suunnitteli Rami Kuusinen. "Kylmälle maalle" oli Berglundin ja Ristilän aikaisemmin vuonna 1989 perustaman Stupido Records -levy-yhtiön ensimmäinen albumijulkaisu sekä myös ensimmäinen ulkomailla äänitetty virolaisen rockyhtyeen albumi. Vuonna 2011 se ilmestyi J.M.K.E.:n 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi remasteroituna CD-versiona, joka bonuskappaleiden lisäksi sisältää 24-sivuisen vihkosen.
Viron yleisradioyhtiön radiokanava Raadio 2 valitsi levyn vuonna 2014 maan kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi musiikkialbumiksi. Sen alkuperäinen vinyylipainos on myös yksi Viron arvokkaimpia äänilevyjä. Vuonna 2011 siitä maksettiin paikallisessa nettihuutokaupassa 220 euroa.
Rifamysiinit
Rifamysiinit ovat ansamakrolideihin kuuluvia antibioottisia ominaisuuksia omaavia orgaanisia yhdisteitä. Rifamysiineihin kuuluvat niin "Amycolatopsis rifamycinica"-aktinobakteerin (aikaisemmin "Streptomyces mediterranei" tai "Nocardia meriterranei") luontaisesti syntetisoimat yhdisteet kuin niistä valmistetut puolisynteettiset yhdisteet. Ryhmän aineita käytetään runsaasti erityisesti mykobakteerien aiheuttamien infektioiden kuten tuberkuloosin ja lepran hoidossa.
Ensimmäisen kerran rifamysiinejä eristettiin "Amycolatopsis rifamycinica"-bakteerin fermentointiliemestä vuonna 1957. Tyypillistä yhdisteille on 3-amino-5-hydroksibentsoehaposta johdettu naftokinoniyksikkö, jota ympäröi etikkahaposta ja propaanihaposta johdettu alifaattinen polyketidiketju. Naftokinonirungon vuoksi rifamysiinit ovat väreiltään keltaisia tai oransseja. Yhdisteet liukenevat huonosti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Bakteerin ja sen mutaatioiden tuottamina tunnetaan 12 eri rifamysiiniä, jotka ovat rifamysiinit B, G, L, O, P, Q, R, S, SV, W, X, Y ja verde. Tutkituimmat ovat rifamysiinit B, O, S, SV ja X. Rifamysiini B hapettuu helposti hapen tai vetyperoksidin vaikutuksesta rifamysiini O:ksi. Rifamysiini O voidaan hydrolysoida rifamysiini S:ksi ja glykolihapoksi ja rifamysiini S voidaan pelkistää askorbiinihapolla rifamysiini SV:ksi. Rifamysiini SV on ensimmäinen antibioottina myyty tämän ryhmän yhdisteistä.
"Amycolatopsis rifamycinica"-bakteerin tuottamat rifamysiinit reagoivat helposti konjugaattiadditiolla ammoniakin, amiinien, alkoholien ja hydratsiinien kanssa muodostaen amideja, estereitä ja hydratsideja. Monet näistä puolisynteettisistä johdannaisista ovat niiden luonnollisia esiasteita tehokkaampia, vaikutuksiltaan laajakirjoisempia tai farmakologisilta ominaisuuksiltaan parempia. Näitä puolisynteettisiä johdannaisia ovat muun muassa rifampisiini, rifabutiini, rifapentiini, rifalatsiili ja rifamiksiini.
Rifamysiinien antibioottiset ominaisuudet johtuvat siitä, että ne inhiboivat bakteerien RNA-polymeraasientsyymiä. Ne ovat tehokkaita sekä grampositiivisia bakteereja, esimerkiksi mykobakteereja, ja eräitä gramnegatiivisia bakteereita vastaan. Rifamysiinit muodostavat kompleksin RNA-polymeraasin β-alayksikön kanssa ja RNA:n rakenneyksiköiden yhdistyminen pitkiksi ketjuiksi estyy. Ryhmän yhdisteiden on todettu myös estävän eräiden virusten käänteiskopioijaentsyymien toimintaa.
Gergely Czuczor
Gergely Czuczor ( 17. joulukuu 1800. - 9. syyskuu 1866. ) unkarilainen benediktiinimunkki, runoilija, kielitieteilijä, Unkarin tiedeakatemian jäsen. Hänet kastettiin Istvániksi, mutta otti munkkinimekseen Gergely.
Petőfin kaltainen kansanomainen runoilija: hänenkin kansallismieliset runot päätyivät nopeasti kansanlauluiksi ja -- muutenkin -- levisivät kansan keskuudessa. Molempien runomitta oli usein kansanlauluja myötäilevää, mikä siis ajoi kansallismielisten asiaa kansanomaisen tavan kautta.
Osallistui vapaustaisteluun Habsburgien valtaa vastaan. Eräs hänen kuuluisimpia runoja, "Riadó" eli Hälytys, ilmestyi Kossuthin toimittamassa lehdessä 21:nä joulukuuta 1848, kun itävaltalaiset joukot jo lähestyivät Pest-Budaa. Ilmestyi myös lentolappusilla erikseen, ja levisi sotilaitten ja kansan keskuudessa kansallismielisen vallankumouksen eräänä marssina ihan Petőfin runojen tapaan.
Riadó -runon alkuosan suomennos:
Hälytys
Vinkkuu sotapilli: hälyty, unkarilainen, hälyty!
Kotimaasi kutsuu taistohon, käteesi ota teräs terätty.
Tämän salama värjätköhön aamukoiton vapauden,
Ja laittakoon verikylpyyn purppuran tyranneuden.
Elossa on yhä suuri jumala unkarilaisten,
Kalpaten käy häntä vastaan asettuvaisten.
Apunamme jumalakin, ken sais voittoa meitä vastaamme?
Vapaata kansaa olimme me olleet, sitä myös olkaamme.
Tyrannikuningasta tarvita ei! taistohon unkarilaiset,
Hirmukuolema päälle heidän, joitten hampaat uhkaavaiset.
Ken vangin kahleet ja ikeen kaavailee osaksemme
Sen keltamustaan sieluun me tikarin lyömme.
Elossa on yhä suuri jumala unkarilaisten,
Kalpaten käy häntä vastaan asettuvaisten.
Apunamme jumalakin, ken sais voittoa meitä vastaamme?
Vapaata kansaa olimme me olleet, sitä myös olkaamme.
Westfield House
Westfield House on Englannin evankelis-luterilaisen kirkon (ELCE) teologinen seminaari Cambridgessa Englannissa.
Oppilaitoksen alku juontaa juurensa 1950-luvulle. ELCE:n oman jäsenkunnan lisäksi seminaarissa järjestetään teologista koulutusta myös niille muista maista kotoisin oleville opiskelijoille, joilla ei omassa maassaan ole vastaavaa tunnustukselliseen luterilaisuuteen painottunutta oppilaitosta.
Frutas Tropicales -festivaali
Frutas Tropicales oli latinalaisamerikkalaisen kevyen musiikin viikonloppufestivaali, jota järjestettiin Vantaan Konserttitalo Martinuksessa vuodesta 1998 vuoteen 2015, yleensä maaliskuun jälkipuoliskolla. Festivaalin nimi oli aluksi ”Martinuksen latinalaisamerikkalainen viikonloppu”, mutta vakiintui Frutas Tropicales -muotoon 1999.
Tapahtumassa kuultiin pääasiassa brasilialaista, kuubalaista ja argentiinalaista musiikkia, mutta vieraita oli myös muista Etelä-Amerikan maista, kuten Kolumbiasta ja Venezuelasta. Frutas Tropicales -festivaaleilla vierailivat mm. Ivan Lins, Joyce (laulaja), Hamilton de Holanda, João Bosco, João Donato, Eliane Elias ja Rosa Passos (Brasilia), Pancho Amat ja Reinaldo Creagh (Kuuba), Marta Gomez (Kolumbia) sekä Larry Harlow (USA), joka kuitenkin ehti osallistua vain harjoituksiin Martinuksessa, ennen kuin sairastui ja joutui peruuttamaan esiintymisensä.
Frutas Tropicales -festivaalin perusti Martinuksen ohjelmatoiminnanjohtaja Kimmo Tammivaara , joka myös vastasi 17 vuoden ajan festivaalin taiteilijakiinnityksistä ja järjestelyistä. Vuoden 2007 festivaalin järjesti Tammivaaran vuorotteluvapaan johdosta Kimmo Kepsu. 
Frutas Tropicales oli osa Vantaan kaupungin omistaman Konserttitalo Martinuksen omaa ohjelmatuotantoa ja sellaisena yksi Vantaan kulttuuripalvelujen vuotuisista tapahtumista.
2015
2014
2013
2012
2011
2010
2009
2008
2007
2006
2005
2004
2003
2002
2001
2000
1999
1998
-->
Lea Ahlborn
Lea F. Ahlborn (o.s. "Lundgren"; 18. helmikuuta 1826 – 13. marraskuuta 1897) oli ruotsalainen kaivertaja ja mitalitaiteilija. Hän toimi vuosina 1855–1896 Ruotsin rahapajan virallisena kaivertajana ja oli siten Ruotsin ensimmäinen naispuolinen virkamies.
Ahlbornin isä Ludvig Lundgren oli Ruotsin kuninkaallisen rahapajan kaivertaja, ja hän sai oppia isältään. Hän opiskeli myös vuoden ajan Ruotsin taideakatemiassa 1850–1851 ja yksityisoppilaana Pariisissa talvella 1852–1853. Hänen isänsä viran oli tarkoitus siirtyä hänen veljelleen P. H. Lundgrenille, mutta tämä oli sairaalloinen. Isän kuoltua vuonna 1853 Ahlborn nimitettiin rahapajan vt. kaivertajaksi ja veljensäkin kuoltua vuonna 1855 hänestä tuli virallinen kolikonkaivertaja. Ahlborn jatkoi tässä virassa vuoteen 1896 asti. Hän tosin jatkoi työskentelyä sen jälkeenkin. Hänen eläkeanomustaan ei ehditty käsitellä ennen hänen seuraavana vuonna tapahtunutta kuolemaansa, sillä Ruotsin valtio ei ollut koskaan aiemmin joutunut myöntämään naiselle virkaeläkettä.
Ahlborn kaiversi yli 40 vuoden ajan rahapajan leimasimet kaikille ruotsalaisille kolikoille sekä tilaustyönä myös Norjan ensimmäisille kultarahoille ja 1860-luvun alussa Suomen ensimmäisille markka- ja pennikolikoille. Ahlbornin on sanottu elvyttäneen ruotsalaisen mitalitaiteen. Hän toteutti useita juhlarahoja ja yli 300 muistomitalia, kuten Uppsalan yliopiston 400-vuotisjuhlamitalin vuonna 1877 ja Yhdysvaltain itsenäisyyden tunnustamisen 100-vuotisjuhlamitalin vuonna 1883. Ahlborn toteutti myös vuonna 1865 Suomen vuosien 1863–1864 valtiopäivien muistomitalin, joka oli ensimmäinen Suomen Rahapajan liikkeelle laskema tuote. Hänen aloitteestaan suomalaisissa kolikoissa otettiin myös käyttöön niin sanottu rahamestarin merkki. Hänet valittiin Ruotsin taideakatemian jäseneksi vuonna 1881.
Lea Ahlbornin puoliso oli vuodesta 1854 koristeveistäjä Carl Ahlborn.
Strong Addiction
Strong Addiction on suomalainen vuonna 2007 perustettu alternative metal -yhtye Helsingistä. Strong Addiction julkaisi ensimmäisen albumin keväällä 2015 Inverse Recordsin kanssa.
Yhtye nousi yleisön tietoisuuteen voittamalla huhtikuussa 2013 Hard Rock Cafen järjestämän Hard rock rising -bändikilpailun.
Yhtyeen jäsenet ovat Sebastian Ulmanen, Anssi Lausmaa, Heikki Virolainen ja Samuli Kotavalko.
Ivan Dvornyi
Ivan Vasiljevitš Dvornyi (, 5. tammikuuta 1952 Jasnaja Poljana, nyk. Omskin alue, Venäjän SFNT – 21. syyskuuta 2015 Omsk ) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Dvornyi voitti Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972. Olympiaturnauksen loppuottelun sekavat päätöshetket johtivat Neuvostoliiton voittoon Yhdysvalloista, joka jäi ensimmäistä kertaa lajin historiassa ilman miesten olympiavoittoa. Vuonna 1970 Dvornyi voitti nuorten Euroopan mestaruuden.
Dvornyi voitti BK Spartak Pietarissa Cup-voittajien cupin vuonna 1973. 22. syyskuuta 2015 hänen uutisoitiin kuolleen keuhkosyöpään 63-vuotiaana.
Aleksandr Bološev
Aleksandr Aleksandrovitš Bološev (, 12. maaliskuuta 1947 Elektrogorsk, Venäjän SFNT – 16. heinäkuuta 2010 Volgograd, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Bološev voitti Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972, maailmanmestaruuden vuonna 1974 ja MM-hopeaa vuonna 1978 sekä EM-kilpailuista kultaa vuosina 1969 ja 1971, hopeaa vuonna 1975 ja pronssia vuonna 1973.
Vasili Iljin
Vаsili Pjotrovitš Iljin (, 8. tammikuuta 1949 Revonnenä, Venäjän SFNT – 21. syyskuuta 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut käsipalloilija.
Iljin voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976. Hän kilpaili myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, missä Neuvostoliitto sijoittui viidenneksi.
Iljin kuoli 66-vuotiaana 21. syyskuuta 2015 sairastettuaan pitkään.
Eero Vartiainen
Eero Vartiainen (s. 27. helmikuuta 1949 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Vartiainen edusti vuosina 1972–1979 Oulun Kärppiä Suomen sarjassa, I-divisioonassa ja jääkiekon SM-liigassa. SM-liigassa Vartiainen pelasi 69 ottelua, joissa hän teki 13 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Kärppiä hän edusti urallaan yhteensä 186 ottelun verran.
Jorma Torkkeli
Jorma Torkkeli (1. maaliskuuta 1954 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija.
Torkkeli on Oulun Kärppien kasvatti ja edustikin seuraa koko ikänsä. Ensimmäiset miesten ottelunsa Torkkeli pelasi Kärpissä kaudella 1974–1975 I-divisioonassa. Seuraavalla kaudella, 1975–1976, Torkkeli oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Kausi 1976–1977 kului vielä I-divisioonassa. Torkkeli pelasi I-divisioonassa yhteensä 98 ottelua ja teki niissä 67 tehopistettä.
Kärpät nousi jääkiekon SM-liigaan kaudeksi . Torkkeli oli Kärppien mukana kuusi kautta liigassa, voittaen kaudella pronssia ja Kärppien ensimmäisen Suomen mestaruuden kaudella . SM-liigassa Torkkeli pelasi 170 ottelua ja teki niissä 65 tehopistettä. Pudotuspelejä Torkkeli pelasi 21 ja oli kaudella liigakarsinnoissa pitämässä Kärppiä SM-liigassa.
Nikita Zlobin
Nikita Sergejevitš Zlobin (ru. Никита Сергеевич Злобин, s. 4. huhtikuuta, 1996 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Sergei Zlobin on myös moottoriurheilija.
Zlobin aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2011 Zlobin aloitti kilpauransa MegaFon MitJet Cup -sarjassa sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2012 Zlobin piti välivuoden kilpaurastaan. Vuonna 2013 Zlobin kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa jossa hän ajoi vain yhdeksän kilpailua saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Zlobin jatkoi Saksan F3 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja International GT Open -sarjoissa. Vuonna 2015 Zlobin kilpaili Auto GP -sarjassa. Samana vuonna hän depytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ajoi neljä kilpailua mutta ei saavuttanut yhtään pistettä.
Bernhard von Köhne
Bernhard Karl von Köhne (myös muodossa von Koehne, , "Boris Vasiljevitš Kjone"; 16. heinäkuuta 1817 Berliini, Preussi – 5. helmikuuta 1886 Würzburg, Saksan keisarikunta) oli Venäjällä vaikuttanut saksalainen heraldikko ja numismaatikko, joka uudisti Venäjän heraldiikan 1800-luvun puolivälissä.
Köhnen suku oli kristityiksi kääntyneitä saksanjuutalaisia. Köhne kävi koulunsa Berliinissä ja opiskeli Berliinin sekä Leipzigin yliopistoissa. Hän julkaisi vuonna 1837 ensimmäisen numismatiikkaa käsitelleen tutkimuksensa ja keskittyi seuraavina vuosina pääasiassa tähän tieteenalaan. Hän muutti vuonna 1845 Pietariin saatuaan viran Eremitaašin rahakammiosta. Seuraavana vuonna hän osallistui Venäjän arkeologis-numismaattisen seuran perustamiseen ja toimi sen ensimmäisenä sihteerinä. Vuonna 1850 Köhnestä tuli Venäjän hallitsevan senaatin heraldisen osaston vaakunatoimiston johtaja. Hän sai vuonna 1862 Reuss-Greizin ruhtinaskunnan paronin arvon ja alkoi sen jälkeen käyttää nimeä von Köhne (ulkomailla usein muodossa "von Koehne"). Lisäksi hän sai 1876 Venäjällä salaneuvoksen arvon. Hän joutui Venäjällä syrjään vuonna 1883 ja matkusti kaksi vuotta myöhemmin Saksan Baijeriin, jossa kuoli.
Köhne uudisti 1850-luvun aikana venäläisen heraldiikan. Hän laati Venäjän kaupunkien ja alueiden vaakunoita varten yhtenäisen säännöstön, jonka keisari Aleksanteri II vahvisti vuonna 1857. Suurin osa Venäjän kaupungeista tosin kieltäytyi noudattamasta sitä, mutta Pietarin ja Moskovan vaakunat uudistettiin Köhnen ohjeistuksen mukaisiksi. Köhnen vaakunaohjeistus pyrittiin ulottamaan myös Suomen suuriruhtinaskuntaan vuonna 1861 annetulla määräyksellä, ja hän laati ehdotuksensa Suomen kaupunkien uusiksi vaakunoiksi, mutta niitäkään ei otettu käyttöön. Venäjän presidentin heraldinen neuvosto pitää kuitenkin vielä nykyään kiinni vuoden 1857 vaakunasäännöistä. Yleisen vaakunaohjeen ohella Köhne suunnitteli Venäjän keisarikunnalle niin sanotun suuren valtakunnanvaakunan sekä Romanovin hallitsijasuvun uuden vaakunan. Köhne laati 1860-luvun alussa myös aiheet ensimmäisille suomalaisilla markkakolikoille, jotka varsinaisesti suunnitteli hänen alaisensa Aleksandr Fadejev.
Köhnellä oli laaja kielitaito. Hän julkaisi tieteellisiä artikkeleita useilla eri kielillä ja kuului moniin ulkomaisiin tieteellisiin seuroihin. Suuri osa Köhnen heraldisesta työstä Venäjällä jäi toteutumattomiksi ehdotuksiksi. Vaikka hän haki innoituksensa ikivanhoista venäläisistä kuva-aiheista, hänen töitään arvosteltiin Venäjällä liian voimakkaista saksalaisista vaikutteista. Varsinkin ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset heraldikot alkoivat voimakkaasti arvostella Köhnen perintöä liian saksalaiseksi.
Palokuja
Palokuja on tonttien perällä yleensä korttelin läpi kulkeva lehtipuuvyöhyke, jonka tarkoituksena on estää tulipalojen leviämistä. Palokujia sijoitti Suomessa 1800-luvulla ruutukaavoihin ainakin C. L. Engel. Palokujat olivat yksi paloturvallisuusjärjestelyistä, jotka hän sijoitti vuonna 1828 laatimaansa Turun palon jälkeiseen Turun asemakaavaan. Asemakaava määräsi, että rakennuksia sai sijoittaa tontin laidoista vain kolmelle sivulle, neljännelle oli istutettava lehtipuita. Engel sijoitti palokujia myös uusien kaupunkien asemakaavoihin (ainakin Jyväskylän ja Mikkelin asemakaavoihin).
Palokujien lisäksi joihinkin kaupunkeihin on jätetty palokatuja ja puistikoita estemään tulipalojen leviämistä. Esimerkiksi Vaasan Keskuspuistikot ja palokadut periytyvät lääninarkkitehti C.A. Setterbergin vuoden 1855 asemakaavasta.
Jouni Tilli
Jouni Tilli (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen valtiotieteilijä. Hän on tutkija Jyväskylän yliopistossa.
Tilli valmistui ylioppilaaksi Reisjärven lukiosta vuonna 1998 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan valtio-oppi. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2012. Väitöskirja valittiin samana vuonna yliopiston parhaaksi.
Tilli on tutkinut muun muassa uskonnon ja politiikan suhdetta, sotiin liittyvää historiapolitiikkaa ja uskonnollista retoriikkaa. Hänen kirjansa "Suomen pyhä sota: papit jatkosodan julistajina" valittiin vuoden 2014 kristilliseksi kirjaksi.
Jänninjärvi
Jänninjärvi on Pirkanmaalla Nokian ja Sastamalan rajalla sijaitseva pieni järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Pitkän ja kapean järven pituus on 200 metriä ja leveys 30 metriä. Se sijaitsee mäkien välisessä notkelmassa, jossa metsä on soistunutta ja ojitettu. Ojat laskevat järveen ja yksi niistä toimii samalla laskuojan alkuna. Se virtaa Pahlavanvuoren rinteessä olevan notkelman kautta koilliseen Hämeenkyrön puolelle, missä se yhtyy alajuoksulla Kolunojaan. Jänninjärvi on valuma-alueensa ainoa järvi.
Järven pohjoispuolella on autioitunut maatila, jonka yhteydessä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa järven Sasatamalan puoleisella rannalla. Suurin osa järvestä kuuluu Nokialle ja vain pieni osa Sastamalaan.
HMS Antares (J282)
HMS Antares (viirinumero J282) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM325", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Alus tilattiin Torontosta Kanadasta Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM326". Sen köli laskettiin 26. tammikuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 15. elokuuta. Alus valmistui 23. elokuuta 1943.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle ja se romutettiin seuraavana vuonna Marylandissä.
Vasikanjuottaja
Vasikanjuottaja on kuvanveistäjä Aukusti Veuron veistos vuosilta 1940–1954. Se sijaitsee Hämeenlinnan taidemuseon edessä. Se on Hämeenlinnan kaupungin ensimmäinen julkinen veistos.
Veuro oli tehnyt kipsisen luonnoksen, jonka perusteella työ tilattiin. Se valettiin pronssiin ja paljastettiin marraskuussa 1954. Teoksen aihe on peräisin maaseudun arkisista töistä ja kunnioittaa maaseudun naisten työtä karjanhoidon parissa.
Teos oli Veuron viimeinen työ. Taidemuseon esittelyn mukaan "Veuro on elävästi ja taitavasti yhdistänyt ihmisen ja eläimen suhteen veistokselliseksi kokonaisuudeksi".
HMS Arcturus (J283)
HMS Arcturus (viirinumero J283) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM326", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Alus tilattiin Torontosta Kanadasta Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM326". Sen köli laskettiin 21. helmikuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 31. elokuuta. Alus valmistui 23. lokakuuta 1943.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi sen 1947 Kreikalle. Alus liitettiin Kreikan laivastoon nimellä "Pirpolitis". Alus tuhoutui maalilaivana Kreetalla vuonna 1984.
HMS Aries
HMS Aries (viirinumero J284) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM327", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Alus tilattiin Torontosta Kanadasta Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM327". Sen köli laskettiin 23. maaliskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 19. syyskuuta. Alus valmistui 17. heinäkuuta 1943.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi sen 1947 Kreikalle. Alus liitettiin Kreikan laivastoon nimellä "Armatolos". Alus tuhoutui maalilaivana vuonna 1977.
HMS Clinton (J286)
HMS Clinton (viirinumero J286) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM328", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Alus tilattiin Torontosta Kanadasta Toronto Ship Building Companylta Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM328". Sen köli laskettiin 7. huhtikuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 5. lokakuuta. Alus valmistui 25. elokuuta 1943.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle ja se romutettiin seuraavana vuonna.
Nawazuddin Siddiqui
Nawazuddin Siddiqui (s. 19. toukokuuta 1974) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän voitti National Film Awards -erikoispalkinnon vuonna 2012.
Givenchy-en-Gohelle
Givenchy-en-Gohelle on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa. Kunnassa on ensimmäisen maailmansodan muistomerkki Mémorial de Vimy. Se pystytettiin vuonna 1936 kunnioittamaan 11 285 kanadalaista sotilasta, jotka kaatuvat Ranskan taisteluissa. Muistomerkissä on kaksi 40 metriä korkeaa tornia, joista toinen kuvaa Ranskaa ja toinen Kanadaa.
Lentopallon miesten maailmancup 2015
Lentopallon miesten maailmancup 2015 pelattiin Japanissa 8.−23. syyskuuta. Kilpailu toimi samalla karsintana Rio de Janeiron olympiakisoihin. Kahdelle parhaalle lohkesi paikka olympialaisiin. Muille joukkueille jäi vielä mahdollisuus lunastaa kisapaikka omien maanosiensa karsintojen kautta.
Goodgame Big Farm
Goodgame Big Farm on Goodgame Studiosin kehittämä peli. Se on yhtiön toiseksi suosituin peli heti Goodgame Empiren jälkeen. Peli on voittanut "MMO of the Year 2013" -palkinnon "Best Casual Browser MMO" -sarjassa.
Big Farmista on olemassa myös mobiiliversio Android -ja iOS-laitteille. Big Farm: Mobile Harvest on hyvin samanlainen kuin alkuperäinen selainpeli, mutta sen ominaisuudet ovat hieman rajatummat.
Goodgame Big Farmin ideana on kerätä satoa pelloilta, siilolta, tarhoilta, kanaloista, vesitornista ym. Sadon keräämisestä voi saada kokemuspisteitä, jos käyttää erikoisvaikutuksen omaavia tuotteita. Näitä tuotteita voi ostaa vain kullalla ja ne ovat siten arvokkaita.
Jodie Marsh
Jodie Marsh (s. 23. joulukuuta 1978) on englantilainen mediapersoona, kehonrakentaja ja glamourmalli. Hän on esiintynyt miestenlehdissä ja keltaisessa lehdistössä yläosattomissa, sekä esiintynyt omassa tositelevisio-ohjelmassaan "Totally Jodie Marsh".
Marshilta julkaistiin vuonna 2005 omaelämäkertakirja "Keeping it Real". Vuonna 2006 hän oli kilpailijana Britannian "Big Brotherin" julkkisversiossa "Celebrity Big Brotherissa". Vuonna 2013 hän alkoi juontaa dokumenttisarjaa "Jodie Marsh On..." TLC-kanavalla.
Marsh osallistui ensimmäiseen kehonrakennuskilpailuunsa vuonna 2011 ja voitti vuonna 2012 International Natural Bodybuilding Federationin (INBF) kilpailun Washingtonissa sarjassa ”Women's Fit Body”.
Kiinan pyhät vuoret
Kiinassa on viisi pyhää vuorta. Ne ovat:
Näistä pyhistä vuorista kuuluisin on Taishan, jossa on käynyt meditoimassa 72 Kiinan keisaria.
Sorcha Cusack
Sorcha Cusack (s. 9. huhtikuuta 1949 Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa brittiläisissä televisiosarjoissa, kuten "Sairaalaelämää", "Kyläsairaala", "Isä Brown ja hänen laumansa" ja "Coronation Street" sekä vuonna 1973 "Jane Eyre" -minisarjassa, jossa hän näytteli pääosaa.
Cusackin vanhemmat olivat näyttelijät Cyril Cusack ja Maureen Cusack. Hänen siskonsa Sinéad Cusack, Niamh Cusack ja Catherine Cusack ovat näyttelijöitä ja veli Pádraig on tuottaja. Sinéad-siskon kautta Sorcha Cusackin lanko on Oscar-palkittu näyttelijä Jeremy Irons ja siskonpoika näyttelijä Max Irons.
Keinutaan
”Keinutaan” on Antti Tuiskun kappale hänen kymmenenneltä studioalbumiltaan "En kommentoi". Kappaleella esiintyy myös VilleGalle. ”Keinutaan” julkaistiin albumin kolmantena singlenä toukokuussa 2015. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tuiskun itsensä lisäksi Kalle Lindroth ja Jurek. Sitä on ollut sanoittamassa myös VilleGalle. Kappaleella sämplätään otetta ”Pää, olkapää, peppu” -lastenlaulusta.
Kappale menestyi sekä single- että latauslistalla hyvin. Kummallakin se pysyi yli kahdenkymmenen viikon ajan ollen parhaimmillaan kolmen parhaan joukossa. Radiolistalla kappaleen parhaaksi sijoitukseksi jäi 19. sija. Tuisku on saanut singlestä kultalevyn.
Kappaleesta julkaistiin heinäkuussa 2015 Miro Laihon ohjaama musiikkivideo. Kappaleessa esitettävästä koreografiasta Tuisku toivoi tulevan "Macarenan" kaltainen ilmiö. Videota on katsottu YouTubessa yli seitsemän miljoonaa kertaa.
Ralf Aron
Ralf Aron (s. 21. maaliskuuta 1998) on virolainen moottoriurheilija. Aron aloitti uransa karting-luokissa. Vuonna 2014 Aron aloitti kilpauransa Formula Renault 1.6 NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme nopeinta kierrosta ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili myös Pohjoismaiden Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi, sekä Formula Renault 1.6 NEZ -sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2015 Aron siirtyi kansainvälisiin sarjoihin ja kilpaili Italian Formula 4 -sarjassa jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2016 Aron siirtyi kilpailemaan Euroopan Formula 3 -sarjaan.
Nokkimisjärjestys
Nokkimisjärjestys tarkoittaa laumaeläimillä vallitsevaa sosiaalista arvojärjestystä eli hierarkiaa. Se havaittiin ensin linnuilla, mistä nimikin, etenkin kana- ja varislinnuilla. Tätä järjestystä tavataan kuitenkin myös nisäkkäillä, kuten sorkka- ja kavioeläimillä, koiraeläimillä, joillakin apinoilla ja eräillä kalalajeilla.
Hierarkian edellytyksenä on sosiaalinen ryhmä ja tietynlainen psyykkinen kehitys. Yksilön asemaan hierarkiassa vaikuttava yleensä sukupuoli ja ikä. Linnuilla korkeimmassa asemassa ovat usein suuret ja vahvat yksilöt, mutta asemaan vaikuttaa myös jokin erityisen silmiinpistävä rakenteellinen piirre tai väri, esimerkiksi pitkä pyrstö tai signaalina toimiva väritys). Arvojärjestys voidaan ratkaista myös oikeilla tai rituaalisilla otteluilla.
Hierarkiat estävät keskinäistä aggressiivisuutta, ja etuna on myös, että vahvimmat yksilöt lisääntyvät parhaiten.
Kanoilla ja kukoilla on eri nokkimisjärjestys, eivätkä ne siten ole keskenään aggressiivisia. Samankaan sukupuolen edustajat eivät yleensä ole aggressiivisia toisia kohtaa, sillä alempana olevat pyrkivät välttelemään hierarkiassa ylempänä olevia.
Emilia Iskanius
Emilia Iskanius (s. 14. huhtikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Iskanius on iisalmelaisen Klubi-36:n kasvatti. Lukioikäisenä hän muutti Kuopioon, jossa hän edusti Kuopion MimmiFutista ja Pallokissoja. Kaudeksi 2014 Iskanius siirtyi Åland Unitediin, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa. Kaudesta 2015 alkaen Iskanius on edustanut FC Honkaa. Ennen kautta 2015 hän oli pelannut 76 Naisten Liigan ottelussa ja tehnyt niissä 10 maalia.
Suomen maajoukkueissa Iskanius on pelannut alle 16-vuotiaiden ikäluokasta alkaen. Hän toimi Suomen kapteenina vuoden 2013 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Yan’an
Yan’an () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shaanxin maakunnassa Keltaisen joen sivujoen Yan Shuin varrella. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 2,187 miljoonaa ja pinta-ala noin 37 030 neliökilometriä. Nimestä esiintyy myös länsimaiset kirjoitusmuodot Yanan ja Jenan.
Yan’an sijaitsee Shaanxin maakunnan pohjoisosassa. Alue on lössiylänköä, jota halkovat veden uurtamat rotkot. Kaupunki on rakennettu Yanjoen rannalle syvänteeseen, jota ympäröivät kukkulat. Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kahteen kaupunkipiiriin (Baota, 475 234 as., 2010; Ansai) ja 11 piirikuntaan (Fuxian, Ganquan, Huangling, Huanglong, Luochuan, Wuqi, Yanchang, Yanchuan, Yichuan, Zhidan, Zichang).
Yan’an-nimitys tuli ensimmäistä kertaa käyttöön vuonna 607 jaa. Sui-dynastian alaisena sotilaspäällikön johtamana piirikuntana. Sittemmin paikka oli tärkeä raja-alueen tukikohta Tang-dynastialle ja Song-dynastialle. Song-dynastian aikana Yan’an oli osa puolustukseen käytettyjä tukikohtia läntistä Xia-dynastiaa vastaan. Vuonna 1221 Yan’an oli näyttämö taistelulle, jossa mongolit Jin-dynastian joukot. Alueen merkitys väheni 1400-luvulta eteenpäin. Muslimikapinat vuosina 1864-75 nälänhätä 1870-luvulla hävittivät aluetta. Myös 1920- ja 1930-luvuilla alueella koettiin kuivuuden aiheuttamia nälänhätiä.
Vuonna 1935 kommunistit saapuivat alueelle suoritettuaan 9 600 kilometrin pituisen pitkän marssin Jiangxista, jonka Kuomintangin kannattajat olivat vallanneet. Yan’anista tuli kommunistien päätukikohta Kiinan–Japanin sodan ja sitä seuranneen sisällissodan aikana. Yan’anista tulikin kommunistisen vallankumouksen symboli.
Yan’anin alkuperäinen muurin ympäröimä vanhakaupunki tuhoutui japanilaisten pommituksissa toisen maailmansodan aikana. Alue on kärsinyt myös maaperän eroosiosta. Kaupungin pohjoispuolella on noin 100 historiallista paikkaa, jotka liittyvät tavalla tai toisella kommunistien toimintaan Japanin vastaisen sodan aikana. Kaupungissa oli Kiinan kommunistien päämaja 1935-45 ja siellä on museona Mao Zedongin asuinluola.
Yan’an on Pohjois-Shaanxin liikenteen solmukohta. Rautatie yhdistää kaupungin Shaanxin pääkaupunki Xi’aniin. Xi’aniin kulkee myös moottoritie, joka jatkuu pohjoisessa Sisä-Mongoliaan. Kaupungin lentokentältä lähtee lentoja Xi’anin ohella Pekingiin ja muihin Kiinan kaupunkeihin.
Étricourt-Manancourt
Étricourt-Manancourt on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Picardien alueella.
Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaisten suunnitteleman Operaatio Michaelin mukaan Étricourtin kylä tuhottiin pommittamalla. Pommituksen jälkeen 24. maaliskuuta 1918 saksalaiset joukot ylittivät kunnassa olevan Canal du Nordin kanavan käyttäen kahta väliaikaista siltaa. Operaatio kuitenkin epäonnistui.
Kalervo Noponen
Veikko Kalervo Noponen (24. maaliskuuta 1896 Helsinki – 9. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun talousoikeuden professori 1932–1961. Hänen tutkimusalaansa olivat rakennusoikeus ja jakolainsäädäntö.
Noponen väitteli aiheesta "Oikeudesta ryhtyä liikennettä ja voimansiirtoa tarkoittaviin rakennustoimiin naapurin maalla" (1931).
Arvo Tamminen
Arvo August Tamminen (24. heinäkuuta 1904 Alatornio – 22. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja, kuvaaja ja ohjaaja.
Tamminen aloitti elokuvauransa kuvausapulaisena jo 1920-luvulla ja hän toimi monien dokumenttielokuvien kuvaajana aina 1950-luvulle saakka. Tamminen kierteli 1947–1950 Yhdysvalloissa suomalaissirtolaisten parissa ja kuvasi siellä useita filmidokumentteja muun muassa siirtolaisten elämästä ("Autolla halki Amerikan" (1950), "Autolla Floridaan" (1949), "Amerikkaa suomalaissilmin" (1949), "Suomalaiset farmareina" (1949), "Suomalaisia Hollywoodissa" (1949), "Suomalaisia kalastajia Tyynellämerellä" (1949), "Suomalaisia kesäjuhlia U.S.A:ssa" (1950)). Hän ohjasi ja kuvasi siellä myös pitkän dokumenttielokuvan Sydämeni laulu.
Ralph Neville
Ralph Neville (k. 1244) oli Chichesterin piispa ja Englannin lordikansleri. Hänet valittiin Canterburyn arkkipiispaksi ja Winchesterin piispaksi, mutta vaalien tulokset mitätöitiin. Hän kuoli 1. helmikuuta 1244.
Longueval
Longueval on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Picardien alueella.
Longuevalissa käytiin ensimmäisessä maailmansodassa Sommen taisteluun liittyvä Delvillen metsän taistelu. Eteläafrikkalaiset joukot taistelivat Delvillen metsässä 15. – 20. heinäkuuta 1916 kärsien suuria tappioita. Tämän muistoksi taistelujen paikalle on pystytetty muistomerkki "Mémorial national sud-africain du Bois Delville".
Henry Giroux
Henry Giroux (s. 18. syyskuuta 1943) on yhdysvaltalainen ja kanadalainen tutkija ja kulttuurikriitikko. Giroux tunnetaan yhtenä kriittisen pedagogiikan tärkeimmistä vaikuttajista, ja on tehnyt uraauurtavaa työtä muun muassa kasvatustieteiden, kulttuurintutkimuksen, nuorisotutkimuksen, mediatutkimuksen ja kriittisen teorian aloilla.
Leif Nordberg
Leif Bertil Nordberg (s. 1943) on suomalainen tilastotieteilijä ja emeritusprofessori. Hän oli vuodesta 1975 Åbo akademin tilastotieteen ja ekonometrian professori. Hänen tutkimusalaansa on ollut muun muassa päätöksentekoa hyödyttävän tiedontuotannon kehittäminen.
Nordberg väitteli tohtoriksi 1972 Åbo akademista väitöskirjalla "Värdering av beslutsstrukturer : En analys av några beslutsteoretiska problem i anknytning till valet av investeringar inom den offentliga sektorn".
Sojuz TMA-13M
Sojuz TMA-13M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 28. toukokuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 40:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan marraskuussa 2014.
Epp Mäe
Epp Mäe (s. 2. huhtikuuta 1992 Rakvere) on virolainen naispainija. Häntä ovat valmentaneet Riho Mäe ja Arvi Aavik.
Mäe voitti 75-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Las Vegasissa 2015 ja saavutti samalla maapaikan Rion kesäolympialaisiin 2016. Rion olympialaisissa hän oli kolmastoista. Hän saavutti 75-kiloisissa EM-pronssia Novi Sadissa 2017. Vuonna 2014 hän sijoittui MM-kilpailuissa sarjassaan viidenneksi ja vuonna 2013 72-kiloisissa EM-kilpailuissa viidenneksi.
Montpellier’n raitiotieliikenne
Montpellier’n pikaraitiotie on Montpellier’n kaupungissa Ranskassa sijaitseva pikaraitiotie. Koko verkon pituus on 59 kilometriä ja siinä on 84 pysäkkiä. Pikaraitiotie otettiin käyttöön heinäkuussa 2000.
Sojuz TMA-14M
Sojuz TMA-14M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 25. syyskuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 41:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan maaliskuussa 2015.
Miska Alanko
Miska Henri Juhana Alanko (5. huhtikuuta 1977 Kempele – 14. lokakuuta 1997 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.
Erinomaisena yksi vastaan yksi -pelaajana tunnettu Alanko nousi jo B-juniori-ikäisenä Pussihukkien I-divisioonassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Hänet valittiin vuonna 1997 vuoden I-divisioonapelaajaksi. Pussihukat nousi kaudeksi 1997–1998 miesten pääsarjaan, jossa Alanko ehti pelata kaksi ottelua: 11. lokakuuta 1997 Helsingin NMKY:tä vastaan hän teki 16 pistettä ja seuraavana päivänä Kouvoja vastaan 13 pistettä sekä otti kuusi levypalloa.
Suomen maajoukkueessa Alanko pelasi kaksi maaottelua Ruotsia vastaan tehden jälkimmäisessä ottelussa yhden kahden pisteen korin. Alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa Alanko pelasi 14 ottelua 14,2 pisteen keskiarvolla ollen Hanno Möttölän kanssa joukkueen tärkeimpiä pelaajia.
Alangon oli tarkoitus siirtyä yhden SM-sarjakauden jälkeen Yhdysvaltoihin yliopistokentille ja sen jälkeen Eurooppaan ammattilaiseksi. Hän kuoli autokolarissa 14. lokakuuta 1997 vain 20 vuoden iässä. Kolari tapahtui Mäntsälässä Alangon oltua matkalla Urheilukoulusta Pussihukkien harjoituksiin. Samassa autossa mukana olleet koripalloilijat Mikko Ulander ja Lassi Utrio loukkaantuivat onnettomuudessa.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä toimi Alangon mukaan nimetty stipendirahasto, joka rahoitti lähes 20 nuoren suomalaiskoripalloilijan yliopisto-opintoja Yhdysvalloissa.
Horizon League
Horizon League on yksi Yhdysvaltain yliopistourheilujärjestö NCAA:n I-divisioonan konferensseista. Vuonna 2015 siihen kuuluu kymmenen Keskilännen korkeakoulua.
Najaf (maakunta)
Najafin maakunta () on Irakin lounaisosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 28 824 neliökilometriä, joka on 6,6 prosenttia Irakin pinta-alasta.
Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 775 042. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,22 miljoonaa. Väestöstä noin 71,1 prosenttia asui kaupungeissa ja 28,9 prosenttia maaseudulla.
Kuvernoraatti jakautuu kolmeen piirikuntaan: Al-Manatheran piirikuntaan (19 % väestöstä), Najafin piirikuntaan (56 %) ja Kufan piirikuntaan (25 %). Nafid on kuvernoraatin pääkaupunki, jota sekä šiia- että sunnimuslimit arvostavat pyhänä paikkakuntana. Uskonnollinen ja muu turismi muodostaa 30 prosenttia maakunnan bruttokansantuotteesta. Merkittäviä elinkeinoja ovat myös maatalous (vehnän, riisin, taatelin ja vihannesten viljelyä), mineraalien kaivaminen, maaperän hiilivetyjen pumppaus, sementti- ja lasiteollisuus, kauppa ja koulutus.
Eero Lehtimäki
Eero Lehtimäki (s. 1989) on suomalainen kapellimestari ja klarinetisti. Hän on valmistunut sekä klarinetistiksi että bassoklarinetistiksi Helsingin konservatorista, ja opiskellut sen jälkeen orkesterinjohtoa sekä Sibelius-Akatemiassa että Wienissä Universität für Musik und darstellende Kunst Wien -musiikkikorkeakoulussa. Suomessa hänen opettajinaan ovat toimineet muiden muassa Jorma Panula, Atso Almila ja Hannu Lintu. Wienissä hän opiskeli orkesterinjohtoa sekä Johannes Wildnerin että Simeon Pironkoffin luokilla ja oopperanjohtoa Konrad Leitnerin oppilaana.
Vuonna 2014 Eero Lehtimäki voitti kansainvälisen NWBC-kapellimestarikilpailun, ja on siitä lähtien johtanut vierailevana kapellimestarina useita ammattiorkestereita sekä Suomessa että ulkomailla, ja kaudella 2014–2015 hänet valittiin myös harjoittelijaksi Wienin valtionoopperaan. Vuodet 2013–2014 hän toimi Retuperän WBK:n taiteellisena harhaanjohtajana. Lehtimäki toimi syksystä 2016 kevääseen 2018 Polyteknikkojen Orkesterin kapellimestarina. Heinäkuussa 2018 hän debytoi turkulaisen Brinkhall soi -musiikkifestivaalin taiteellisena johtajana.
Eero Lehtimäen läpimurtona voidaan pitää vuoden 2016 Turun musiikkijuhlien Mariinski-teatterin orkesterin konserttia, jossa Musiikkijuhlien mestarikurssille osallistunut Lehtimäki johti konsertin avausnumeron kapellimestari Valeri Gergijevin pyynnöstä ja puolesta. Debyytti oli siinäkin suhteessa poikkeuksellinen, että Gergijev tarjosi tätä mahdollisuutta vain paria minuuttia ennen konsertin alkua. Lehtimäki sai debyytistään paljon kiitosta Gergijeviltä itseltään, ja valtakunnan päälehdissä julkaissut konserttiarvostelut hänen osuudestaan olivat ylistäviä.
Klarinetistina Lehtimäki on esiintynyt muun muassa Iitin Musiikkijuhlilla ja Lohjan Kaupunginorkesterissa, minkä lisäksi hän on opettanut klarinetinsoittoa sekä johtanut orkestereita useilla musiikkikursseilla. Hän on myös toiminut Circus Showbandin saksofonistina ja soittanut sekä klarinettia että saksofonia Helsingin Kaupunginteatterilla.
Kapellimestarityönsä ja -opintojensa ohessa Eero Lehtimäki opiskelee akustiikkaa Aalto-yliopiston Teknillisessä korkeakoulussa.
Purtscherin retinopatia
Purtscherin retinopatia on verkkokalvon verisuonten sairaus, joka kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1912. Potilailla esiintyi äkillisesti alkanut vakava näön menetys, joka liittyi vakavaan päähän kohdistuneeseen vammaan. Oireita olivat useat valkoiset läiskät verkkokalvoilla ja verkkokalvoverenvuodot, joiden yhteydessä esiintyi sokeutumista. Myöhemmin Purtscherin retinopatiaa on todettu potilailla, jotka ovat kärsineet rintakehän tai pään vammoista. Myös muissa yhteyksissä on esiintynyt sairaustapauksia. Akuuttiin haimatulehdukseen sairastuneilla on havaittu tätä harvinaista verkkokalvovauriota komplikaationa. Näön paraneminen on mahdollista, mutta silmien vaurioituminen voi myös olla pysyvää.
Al-Muthanna
Al-Muthannan maakunta tai Muthannan maakunta () on Irakin eteläsosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 51 740 neliökilometriä, joka on 11,9 prosenttia Irakin pinta-alasta (Irakin 2. suurin kuvernoraatti). Kuvernoraatti on nimetty kenraali Al-Muthanna ibn Harithan mukaan, joka johti laajenevan muslimivaltion voittoisia sotajoukkoja vuoden 636 al-Qadisiyyan taistelussa Sassanidien dynastiaa vastaan.
Kuvernoraatin väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 436 825. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 682 520. Väestöstä noin 43,7 prosenttia asui kaupungeissa ja 56,3 prosenttia maaseudulla. Kuvernoraatin pääkaupunki on Samawa, joka sijaitsee muinaisen Urukin kaupungin lähistöllä, ja noin 237 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon.
Toimialoista tärkeimpiä ovat maatalous, suolan, sementin ja tiilien tuotanto sekä tekstiiliteollisuus. Maakunta on Irakin köyhimpiä. Vuonna 2011 väestöstä 29,4 prosentilla oli kansallista köyhyysrajaa (2,5 dollaria päivässä) heikompi elintaso. Vuoden 2012 tilannetta kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi (HDI) oli 0,643, mikä oli Irakin alhaisin maakuntatason lukema.
Paikallishallintoa varten kuvernoraatti jakautuu neljään piirikuntaan:
Purnumukka
Purnumukka (pohjoissaameksi "Burdnomohkki") on Sodankylän kunnan pohjoisosassa sijaitseva lapinkylä, jossa on nykyään noin 20 asukasta. Sodankylän keskustasta Purnumukkaan on matkaa 105 kilometriä ja Saariselältä 36 kilometriä. Kylän pääelinkeinot ovat poronhoito ja matkailu. Purnumukka kuuluu yhdessä Sompion ja Mutenian kylien kanssa Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Purnumukan saamelaisasutus syntyi 1870-luvulla, kun kymmenkunta porosaamelaisperhettä muutti Sodankylään Pohjois-Norjan Koutokeinon ja Enontekiön alueilta. Syynä oli Ruotsin ja Norjan välinen rajasulku, joka teki poronhoidon harjoittamisen mahdottomaksi. Purnumukan asutus muodostui Tankajoen ja sen sivu-uoman Iso-ojan yhtymäkohtaan. Purnumukka tuhoutui kokonaan Lapin sodan aikana keväällä 1945, kun perääntyvät saksalaisjoukot polttivat sen. Kylän nykyinen rakennuskanta on yhtä savusaunaa lukuun ottamatta peräisin sodan jälkeiseltä ajalta. Kylä autioitui uuden porotilalain vuoksi 1980-luvulle tultaessa, mutta asutettiin jälleen vuonna 1989, kun Purnumukkaan vedettiin sähköt. Kylän tunnettuihin asukkaisiin kuuluu Aslak Peltovuoma, joka vuonna 1934 löysi kultaa Purnumukan läheiseltä Tankavaaralta.