hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Komi mu
Komi mu (komiksi Коми му, ”Kominmaa”) on Syktyvkarissa Komin tasavallassa ilmestyvä kominkielinen sanomalehti.
Komin lehdistön historia alkaa "Zyrjanskaja žizn" (”Syrjäänien elämä”) -lehdestä, joka alkoi ilmestyä Ust-Sysolskissa vuonna 1918. Keväällä 1919 sen nimenä oli "V zyrjanskom kraju" (”Syrjäänien seudulla”), vuoden 1921 alusta "Udž" (”Työ”) ja saman vuoden heinäkuusta lähtien "Jugyd tui" (”Valoisa tie”). Lehti ilmestyi aluksi venäjän kielellä, mutta siinä julkaistiin toisinaan myös kominkielisiä kaunokirjallisia teoksia.
Jugyd tuin toimittajana työskenteli Viktor Savin, joka tunnetaan yhtenä kominkielisen kirjallisuuden alullepainijoista. Vuonna 1925 Jugyd tuin yhteyteen perustettiin maalaisväestölle tarkoitettu kominkielinen lehti "Komi śikt" (”Komikylä”), joka myöhemmin ilmestyi nimellä "Komi kolhoznik" (”Komin kolhoositalonpoika”).
Jugyd tuista tuli kokonaan kominkielinen lokakuussa 1928. Seuraavana vuonna alettiin julkaista kominkielistä nuortenlehteä "Komi komsomol" (”Komin nuorisoliittolainen”). Kesäkuussa 1930 perustettiin venäjänkielinen sanomalehti "Za novyi Sever" (”Uuden pohjolan puolesta”). Samalla Jugyd tui sai uuden nimen "Vörledzyś" (”Metsuri”). Komi kolhoznik yhdistettiin siihen vuonna 1932. Vuonna 1935 Syktyvkariin rakennettiin nykyaikainen lehdistön toimitalo ja kirjapaino "Dom petšati".
Vuonna 1955 tasavallan päivälehdet yhdistettiin "Krasnoje znamja" (”Punalippu”) -lehdeksi, jota julkaistiin samansisältöisinä komin- ja venäjänkielisinä versioina. Seuraavana vuonna se jaettiin jälleen kahdeksi lehdeksi. Kominkielinen lehti sai ensin nimekseen "Komi kolhoznik" ja vuodesta 1959 lähtien sitä julkaistiin jälleen nimellä "Jugyd tui". Vuonna 1978 se ilmestyi kolme kertaa viikossa yli 12 000 kappaleen painoksena.
Vuodesta 1991 lähtien lehti ilmestyy nykyisellä nimellä. Vuonna 2004 perustettiin valtionyhtiö, johon Komi mun lisäksi kuului nuortenlehti "Jölöga" (”Kaiku”), lastenlehti "Bi kiń" (”Kipinä”) ja huumorilehti "Čuškanzi" (”Ampiainen”). Vuonna 2008 Komi mun toimituksesta tuli autonominen kulttuurilaitos. Lehden päätoimittajana toimii Jelena Plettser.
Nykyään lehti ilmestyy kolmesti viikossa noin 3 000 kappaleen painoksena. Sen aiheita ovat tasavallan politiikka, yhteiskunta, talous ja kulttuurielämä. Lehti kertoo myös tasavallan ulkopuolella asuvien komien elämästä.
Väinö Lehmus
Väinö Armas Lehmus (sukunimi alun perin Lind; 1. marraskuuta 1886 Lempäälä – 7. huhtikuuta 1936 Lohja) oli suomalainen koomikko, kuplettilaulaja ja elokuvanäyttelijä.
Lehmus kiersi yhdessä Iivari Kainulaisen kanssa esiintymässä kuplettilaulajina ympäri Suomea. He esiintyivät ravintoloissa sekä myös elokuvateattereissa näytösten väliaikoina. Kainulaisen ja Lehmuksen ohjelmistoon kuului kaikkea humoristisista arkkiveisuista Oskar Merikannon laulelmiin. Väinö Lehmus oli naimisissa vuodesta 1912 Hildur Aurora Enbomin (1891–1967) kanssa.
Lehmus esiintyi vuosina 1920–1921 viidessä elokuvassa:
Pohjoista viljaa
Pohjoista viljaa on Viikatteen single. Kappale nousi radiohitiksi. Single oli Suomen virallisella singlelistalla yhteensä 10 viikkoa, ja ensimmäisellä viikolla sen sijoitus oli 2. Levyn B-puolena on cover-versio Peer Güntin kappaleesta "Losing My Mind". Yhtye itse on myöntänyt luvan kappaleen versiointiin. Levyn kannessa oleva tuulimylly sijaitsee Elimäellä.
Yes Man
Yes Man on Peyton Reedin ohjaama ja Jim Carreyn tähdittämä yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2008.
Jim Carrey esittää elokuvassa Carl Allenia, jonka on sanottava yksinkertaisesti kaikkeen "kyllä". Pian uuden "kyllä-kerhonsa" myötä Carlin elämä kukoistaa uusien ystävien ja tyttöystävän myötä, mutta tietenkin ehdottomalla yes-asenteella on myös haittapuolensa. Elokuvan muita osia näyttelevät Zooey Deschanel, Bradley Cooper, Danny Masterson, Sasha Alexander, John Michael Higgins, Molly Sims ja Terence Stamp.
Mammalogia
Mammalogia eli nisäkästiede on eläintieteen osa-alue, joka tutkii nisäkkäitä. Mammalogia lähestyy nisäkkäitä monista eri lähtökohdista. Tutkimus voi koskea esimerkiksi nisäkkäiden rakennetta, toimintaa, kehityshistoriaa, käyttäytymistä, taksonomiaa tai kesyjen nisäkkäiden hoitoa ja jalostusta. Se voidaan jakaa edelleen nisäkäsryhmien tai -lahkojen mukaan.
Theriologia tarkoittaa myös nisäkästiedettä; tarkkaan ottaen tämä termi viittaa synnyttävien nisäkkäiden tutkimukseen.
James Farley
James Alysius "Jim" Farley (s. 30. toukokuuta 1888 – 9. kesäkuuta 1976) oli yhdysvaltalainen poliitikko, liikemies, demokraattisen puolueen johtaja ja Yhdysvaltain postilaitoksen pääjohtaja.
Farley oli presidenttivaalien kampanjapäällikkö vuoden 1932 ja 1936 presidentinvaaleissa, New Yorkin osavaltion edustajien Alfred E. Smithin ja Franklin D. Rooseveltin vaalikampanjoissa. Hän työskenteli demokraattien New Deal koalitiossa . Farley auttoi solmimaan suhteet Vatikaaniin.
Farley toimi Coca-Cola-yhtiön laajentamiseksi kansainväliseksi yhtiöksi yli 30 vuoden ajan.
Walter W. Dalquest
Walter Woelber Dalquest (1917 – 2000) oli yhdysvaltalainen biologi.
Dalquest toimi biologian professorina Midwestern State Universityssa Wichita Fallsissa Teksasissa. Hän tutki etenkin Keskilännen eläimistöä. Walter Dalquest ja vaimonsa Rose lahjoittivat yliopistolleen noin 1 200 hehtaarin suuruisen maakappaleen Teksasista vuonna 1996, ja määräsivät, että alue on suojeltava tieteelliseksi tutkimusalueeksi. Paikan nimi on Dalquest Research Site.
Dalquest nimesi arizonantaskuhiiren ("Chaetodipus lineatus") ja linnuista muun muassa amerikansarvipöllön ("Pseudoscops clamator") alalajin "forbesi" yhdessä George H. Loweryn kanssa.
Dustin Rhodes
Dustin Patrick Runnels (s. 11. huhtikuuta 1969) on World Wrestling Entertainmentin Raw-brändissä esiintyvä showpainija. Hänet tunnetaan nykyisin nimellä Goldust. Hänen sisääntulomusiikkinsa on Jim Johnstonin "Gold Dust". Hänellä oli isä Dusty Rhodes ja velipuoli Cody Rhodes.
Heureka (sana)
Heurēka ( tai , ”olen löytänyt [sen]”) on huudahdus, joka kuvastaa iloa uudesta keksinnöstä tai löydöstä.
"Heurēka" on yksikön ensimmäisen persoonan aktiivin indikatiivin perfektimuoto muinaiskreikan sanasta "heuriskō" (), joka tarkoittaa ”löytää”. Näin se voidaan suomentaa ”olen löytänyt” tai täsmällisemmin ”olen siinä tilassa että olen löytänyt”.
Monissa kielissä huudahduksen alussa oleva vahva henkäys ("spiritus asper") jätetään pois ja se esitetään muodossa "eureka". Suomi on niitä kieliä, joka säilyttää henkäyksen, jota suomessa vastaa h-äänne.
Huudahduksen esittäjänä kuvataan tunnetuimmin kreikkalainen oppinut Arkhimedes. Hänen kerrotaan huutaneen ”heureka!” astuttuaan kylpyyn ja huomattuaan, että veden pinta nousi. Tällöin hän ymmärsi yht'äkkiä, että syrjäytetyn veden tilavuus on sama kuin vedenpinnan alla olevan ruumiinosan tilavuus. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että epäsäännöllisten kappaleiden tilavuus voitiin laskea tarkasti, mikä oli aiemmin ollut vaikea ongelma. Kertomuksen mukaan Arkhimedes oli löydöstään niin innostunut, että hyppäsi kylpyammeestaan ja juoksi Syrakusan katujen halki alasti.
Arkhimedeen ratkaisua voitiin käyttää Syrakusan kuninkaan Hieron II:n esittämän ongelman ratkaisuun. Kysymys kuului, saattoiko kuningas luottaa siihen, että hänellä ollut epäsäännöllisen muotoinen kultainen kruunu todella oli puhdasta kultaa, ja miten se voitaisiin varmistaa. Painon mittaaminen oli helppoa, ja Arkhimedeen keksinnön jälkeen myös kruunun tilavuus voitaisiin laskea. Tällöin painon ja tilavuuden suhteesta voitaisiin laskea kappaleen tiheys, mikä oli merkittävä tekijä kullan puhtauden määrittelemisessä.
Kertomus esiintyy ensimmäisen kerran kirjallisessa muodossa Vitruviuksen teoksessa "De architectura" kaksisataa vuotta sen jälkeen kun lausuma olisi lausuttu. Jotkut tutkijat ovat epäilleet kertomuksen aitoutta esimerkiksi siksi, että ongelman toteaminen ratkaistuksi olisi vaatinut tarkkoja mittauksia, jotka olivat vaikeita toteuttaa Arkhimedeen aikana.
Myöhemmin ”heureka” on huudahduksena kuvannut sekä erilaisten tieteellisten keksintöjen että muiden löydösten aikaansaamaa innostusta.
Toinen kuuluisa matemaatikko Carl Friedrich Gauss käytti Arkhimedeen ilmaisua vuonna 1796 kirjoittaessaan muistikirjaansa ”ΕΥΡΗΚΑ! num= Δ + Δ + Δ”. Hän viittasi tällä havaintoonsa, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun avulla.
Yhdysvalloissa ”heureka” on osana Kalifornian osavaltion mottoa vuodesta 1849, virallisesti vuodesta 1963. Se viittaa Kalifornian kultaryntäykseen vuonna 1848. Samaan viittaa kalifornialaisen Eurekan kaupungin nimi. ”Heureka” liittyy myös Australian kultaryntäykseen. Eureka Stockade oli australialaisten kullankaivajien kapina vuonna 1854.
Suomessa Tiedekeskus Heureka on nimetty huudahduksen mukaan.
Chuck Palumbo
Charles Ronald "Chuck" Palumbo (s. 14. kesäkuuta 1971) on showpainija, joka on esiintynyt World Wrestling Entertainmentissä (WWE).
Hän lähti WWE:stä vuonna 2004, mutta teki paluun vuonna 2007. Palumbo vaihdettiin "SmackDown!"-showpainiohjelmasta "WWE Raw" -ohjelmaan, mutta hän ei koskaan ehtinyt esiintyä Raw'ssa, sillä hänet erotettiin WWE:stä marraskuussa 2008. Hänen managereitaan ovat Kevin Nash, Torrie Wilson, Michelle McCool ja Rico Constantino.
Palumbon lempinimiä ovat Main Event, Custom Chucky P ja Full Blooded Italian. Sisääntulomusiikkina hänellä oli Jim Johnstonin "You Will Remember Me".
Walesin arkkipiispa
Walesin arkkipiispa on Englannin kirkosta itsenäisen anglikaaniseen kirkkoyhteisöön kuuluvan Walesin kirkon päämies, jonka Walesin piispat valitsevat joukostaan. Arkkipiispan virka luotiin, kun Walesin hiippakunnan erotettiin omaksi kirkkoprovinssikseen. Viran nykyinen haltija on Barry Morgan.
Toisin kuin Canterburyn ja Yorkin arkkipiispat, jotka nimittää kuningatar pääministerin suosituksesta, Walesin arkkipiispan valitsevat keskuudestaan hoitamaan tehtävää oman hiippakuntansa lisäksi.
Prinssi Eugenin mitali
Prinssi Eugen -mitali () on Ruotsin kuningas Kustaa V:n vuonna 1945 perustama palkinto Närken herttuan prinssi Eugenin (1865–1947) 80-vuotispäivän kunniaksi. Palkinto myönnetään vuosittain pohjoismaisille taiteilijoille merkittävästä taiteellisesta työstä, ja se jaetaan Eugenin päivänä 5. marraskuuta. Mitalissa on taiteilijana itsekin toimineen prinssi Eugenin korkokuva.
Jukka Valtasaari
Jukka Robert Valtasaari (s. 1. elokuuta 1940 Kuopio) on suomalainen diplomaatti, joka on vaikuttanut neljäkymmentä vuotta useilla suomalaisilla avainpaikoilla, muun muassa Suomen suurlähettiläänä Washingtonissa vuosina 1988–1996 ja 2001–2005 ja välillä Ulkoministeriön valtiosihteerin tehtävässä 1996–2001.
Koulutukseltaan Valtasaari on valtiotieteiden lisensiaatti. Hän työskenteli New Yorkissa Suomen YK-edustajistossa vuosina 1977–1983, ulkoministeriön toimistopäällikkönä 1983–1985 ja ulkoministeriön poliittisen osaston apulaisosastopäällikönä 1985–1988.
Jukka Valtasaaren veli on ulkomaantoimittaja Mikko Valtasaari. Heidän isänsä oli monissa valtionhallinnon tiedotustehtävissä toiminut Matti Valtasaari.
Jacques Nys
Jacques Nys (s. 19. huhtikuuta 1943 Roubaix, Nord, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Nys voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuonna 1971. Hän paransi maansa ennätystä kahdesti: syyskuussa 1970 hän vei ennätyksen Raymond Bachélta tuloksellaan 57,02 m ja kesäkuussa 1972 hän heitti uuden ennätystuloksen 57,10 m. Hän menetti ennätyksen jo heinäkuussa 1972 Michel Chabrierille.
Kaksoiskytkinvaihteisto
Kaksoiskytkinvaihteisto on autoissa käytettävä automaattinen vaihteisto. Nimensä mukaisesti se sisältää kaksi kytkintä, toinen parittomille ja toinen parillisille vaihteille. Veto on lähes katkoton, sillä seuraava vaihde on jo kytkettynä ja käyttövalmiina. Vaihteistoa ohjaava tietokone päättelee kuljettajan toimien perusteella, mikä vaihde esivalitaan valmiiksi. Kaksoiskytkinvaihteistossa ei tarvita perinteisestä automaattivaihteistosta tuttua hydraulista momentinmuunninta. Momentinmuuntimen puuttuminen tarkoittaa pienempää voimahäviötä liikkeellelähdöissä ja nopeampaa vaihtotapahtumaa, jolloin taloudellisuus ja suorituskyky paranevat. Vastavaasti kytkimiä ohjaavan mekatroniikan on oltava kehittynyttä, jotta vaihtotapahtuma ja liikkeellelähtö olisi mahdollisimmän nykäyksetöntä. Momentinmuuntimen puuttumisesta huolimatta useimmat nykyiset kaksoiskytkinratkaisut on toteutettu ”märkinä”, eli monilevykytkimet ovat öljykylvyssä. Märkäratkaisu on erityisen hyvä esimerkiksi runsaasti vääntömomenttia kehittävien dieselmoottorien yhteydessä. Uudemmissa seitsenportaisissa kaksoiskytkinvaihteistoissa on joko ”kuivat” tai ”märät” kytkimet. Vaihteistoa ja kytkimiä käyttävä mekatroniikka voi olla sähköhydraulinen tai täysin sähköinen. Kaksoiskytkinvaihteistojen yhteydessä käytetään vääntövärähtelyjä vaimentavaa kaksoismassavauhtipyörää.
Kaksoiskytkinvaihteiston kehitti Adolphe Kégresse juuri ennen toista maailmansotaa, mutta keksintöä ei saatu toimivaksi. Ensimmäinen toimiva kaksoiskytkinvaihteisto luotiin 1980-luvulla, jolloin tietokoneen ohjaama vaihteisto saatiin kyllin pienikokoiseksi autoon. Tällainen oli muun muassa Porsche 956- ja 962- Le Mans -kilpa-autoissa.
DSG () on Volkswagenin antama nimi sen käyttämille elektronisesti ohjatuille kaksoiskytkimellä varustetuille manuaalisille kuusi- ja seitsenportaisille vaihteistoille. Autossa ei ole kytkinpoljinta, vaan vaihtaminen tapahtuu automaattisesti tai käsin valitsemalla. Vaihteiston on kehittänyt BorgWarner ja sen valmistus on lisensoitu Volkswagen Groupille, joka valmistaa useita automerkkejä. Volkswagenin seitsenportaisen ”kuivilla” kytkimillä varustetun vaihteiston on kehittänyt LuK.
Fiat-konsernin kaksoiskytkinvaihteisto tunnetaan nimellä DDCT. Sen ovat kehittäneet Magneti Marelli ja BorgWarner. Vaihteistoa valmistava Fiat Powertrain Technologies myy sitä muillekin autonvalmistajille. Fiatin tytärmerkki Alfa Romeolla vaihteisto on nimeltään TCT.
Kia toi vuonna 2012 cee’d-malliinsa DCT-kaksoiskytkinvaihteiston, jonka valmistaa samaan konserniin kuuluva WIA. Samaa vaihteistoa käyttää myös konsernin toinen merkki Hyundai.
Renault-konserni käyttää kaksoiskytkinvaihteistostaan nimeä EDC ("efficient dual cluth"). Renault’lle kuusi- ja seitsenportaiset kaksoiskytkinvaihteistot toimittaa saksalainen voimansiirtovalmistaja Getrag.
Getrag itse käyttää kaksoinkytkinvaihteisto-konstruktioistaan nimeä Powershift, ja tuottaa Renault’n lisäksi kaksoiskytkinratkaisuja myös Volvolle, BMW:lle, Mercedes-Benzille, Fordille ja Ferrarille.
Raimo Jussila
Raimo Jussila (s. 1943) on suomalainen filosofian lisensiaatti ja tietokirjailija. Jussila on toiminut Sanakirjasäätiössä Himangan murteen sanastajana ja leksikografina, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suunnittelupäällikkönä, sanaston tutkijana ja sanakirjantoimittajana sekä Suomen tietokirjailijat ry:n toiminnanjohtajana. Hän on julkaissut useita teoksia etenkin murretutkimuksen alalta. Vuodesta 2012 Jussila on toiminut Bibliophilos-lehden päätoimittajana.
Raymond Baché
Raymond Baché (s. 1. syyskuuta 1947 Estagel, Pyrénées-Orientales, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Baché teki heinäkuussa 1969 La Baulessa kiekonheitossa Ranskan ennätyksen 56,54 m. Edellisen kerran Ranskan ennätystä oli parantanut Pierre Alard lähes seitsemän vuotta aiemmin. Baché menetti ennätyksen syyskuussa 1970 Jacques Nysille.
Baché oli pituudeltaan 188-senttinen ja painoi huippuvuosinaan 94 kiloa.
Kaavi Blues
Kaavi Blues oli vuosittain kesäkuun alussa pidettävä blues-festivaali, joka järjestettiin
Kaavilla Pohjois-Savossa. Esiintyjien joukossa oli sekä kotimaisia että ulkomaalaisia bluesbändejä.
Kaavi Blues ry. järjesti festivaalia vuosina 2005-2015.
Kaavi Bluesin perinteitä on jatkanut kesästä 2016 alkaen Juankoskella järjestettävä Ruukki Roots-rytmimusiikkifestivaali.
Frédéric Piette
Frédéric Piette (s. 22. syyskuuta 1946 Doingt-Flamicourt, Somme, Ranska) on entinen ranskalainen kiekonheittäjä.
Piette edusti maataan Prahan EM-kilpailuissa 1978. Hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 57,54 m.
Ranskan mestaruuden 189-senttinen ja aktiivivuosinaan 94 kiloa painanut Piette voitti vuosina 1973–1974 ja 1976–1981. Hän paransi maansa ennätystä seitsemän kertaa vuosina 1973–1977: huhtikuussa 1973 hän vei ennätyksen Michel Chabrierilta tuloksellaan 58,08 m, 20. syyskuuta 1975 hän ylitti ensimmäisenä ranskalaiskiekonheittäjänä 60 metrin rajan tuloksellaan 60,96 m ja syyskuussa 1977 hän heitti yhdessä kilpailussa kaksi viimeistä ennätystään, 61,26 ja 61,76 m. Ennätyksen hän menetti vasta heinäkuussa 1987 Patrick Journoudille.
Patrick Journoud
Patrick Journoud (27. huhtikuuta 1964 Casablanca, Marokko – 16. tammikuuta 2015) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Journoud saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1983 pronssia kiekonheitossa. Aikuisten arvokilpailuissa hän edusti maataan kahdesti karsiutuen molemmilla kerroilla loppukilpailusta. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hänen karsintatuloksensa oli 57,84 m ja Soulin 1988 olympialaisissa hän heitti tuloksen 58,94 m.
Ranskan mestaruuden 190-senttinen ja aktiivivuosinaan 97 kiloa painanut Journoud voitti vuosina 1988, 1989 ja 1990. Hän paransi maansa ennätystä kahdesti: heinäkuussa 1987 hän vei ennätyksen Frédéric Pietteltä tuloksellaan 62,36 m ja vuotta myöhemmin hän paransi ennätyksen tulokseen 63,02 m, jonka ylitti Jean Pons vasta vuonna 1997.
Kuulantyönnössä Journoud voitti Ranskan hallimestaruuden vuonna 1986.
Lea Sutinen
Lea Sutinen, o.s. Sulku, () oli suomalainen, keskustapuoluetta edustanut poliitikko.
Sutinen toimi kansanedustajana Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä 17 vuoden ajan, maaliskuusta 1970 maaliskuuhun 1987. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti puolustusvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa, jossa hän toimi myös varapuheenjohtajana, talousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. Hän toimi myös puolueensa eduskuntaryhmän 1. ja 2. varapuheenjohtajana.
Kunnallispolitiikassa Sutinen toimi Juuan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1954–1956 ja 1977–1988 sekä valtuuston puheenjohtajana 1980–1988. Presidentin valitsijamies hän oli kaksissa vaaleissa, 1978 ja 1982. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1989.
Sutinen valmistui vuonna 1944 sairaanhoitajaksi Kuopion sairaanhoitajakoulusta ja terveyssisareksi Valtion terveydenhuolto-opistosta. Hän työskenteli terveyssisarena Juuan kunnassa vuosina 1944–1947 ja 1950–1951. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sutinen toimi vuodesta 1947 Mäntylän tilan emäntänä Juuassa. Sota-aikana lottana ollut Sutinen oli perustamassa Rintamanaisten liittoa vuonna 1980 ja hän toimi järjestön puheenjohtajana vuosina 1980–1995. Myöhemmin hänet nimettiin järjestön kunniapuheenjohtajaksi.
Sutinen oli naimisissa maanviljelysneuvos Aulis Sutisen (1905-2001) kanssa vuodesta 1947. Vuonna 1987 perustettiin Lea ja Aulis Sutisen nimikkorahasto, jonka tarkoituksena on tukea niitä maa-, metsä- ja kotitalousalan opiskelijoita sekä tutkijoita, jotka ovat pohjoiskarjalaisia tai pohjois- tai laatokankarjalaista syntyperää..
Michel Chabrier
Michel Chabrier (26. tammikuuta 1948 Remiremont, Vosges, Ranska – 16. marraskuuta 2010 Remiremont) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Chabrier voitti kiekonheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1972 ja 1975. Hän paransi maansa ennätystä heinäkuussa 1972 tulokseen 57,80 m. Huhtikuussa 1973 hän menetti ennätyksen Frédéric Piettelle. Uransa parhaan heiton 60,40 m hän heitti vuonna 1977. Kansainvälisiin arvokilpailuihin hän ei osallistunut.
Chabrier oli pituudeltaan 195 senttimetriä ja painoi aktiiviurheiluvuosinaan 100 kiloa. Hän kuoli syöpään 62-vuotiaana marraskuussa 2010.
Royal Geographical Society
Royal Geographical Society () on vuonna 1830 perustettu brittiläinen maantieteeseen perehtynyt järjestö.
Järjestön perustajiin kuuluivat muun muassa sir John Franklin ja Boforiasteikon kehittänyt Francis Beaufort. Sen suojelija on Ison-Britannian hallitsija. Järjestöä hallinnoi 25-jäseninen johtokunta, jota johtaa puheenjohtaja. 21 jäsentä valitaan lautakuntaan järjestön jäsenistön keskuudesta. Lisäksi siihen kuuluu kunniajäseniä ja yksi opiskelijajäsen. Lisäksi järjestöllä on viisi lautakuntaa. Kenties kuuluisin kunniajäsen on kunniavarapuheenjohtajana toimiva Michael Palin. 1800-luvun puolivälistä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun asti johtokunnan puheenjohtajan ja jäsenten mielipiteet olivat haluttua tavaraa lehdistössä ja järjestön sponsoroimat retkikunnat olivat useasti etusivun uutisia. Nykyään järjestö on maailman johtavia maantieteen opetuksen keskuksia.
Serge Grisoni
Serge Grisoni (s. 23. lokakuuta 1925 Golfe-Juan, Alpes-Maritimes, Ranska) on entinen ranskalainen kiekonheittäjä.
Grisoni edusti maataan kaksissa arvokisoissa. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän karsiutui tuloksella 41,26 m. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän heitti karsinnassa tuloksen 48,24 m ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui 16:nneksi tuloksella 47,13 m.
Grisoni voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1950, 1957 ja 1958. Elokuussa 1958 hän heitti maansa ennätyksen 51,59 m. Edellinen ennätys oli Paul Winterin nimissä vuodelta 1932.
Magnia Urbica
Magnia Urbica (200-luku) oli roomalainen keisarinna ja keisari Carinuksen vaimo. Carinus julisti hänet "Augustaksi", ja antoi hänelle arvonimen "Mater castrorum, senatus ac patriae" (). Magnia Urbica sai luultavasti Carinuksen kanssa myös pojan, Nigrinianuksen, mutta saattaa olla että tämä oli itse asiassa Carinuksen isän, Caruksen tyttären Paulinan poika. Kun Carinus murhattiin heinäkuussa 285, uusi keisari Diocletianus antoi kirota Carinuksen ja hänen sukulaistensa muiston ("Damnatio memoriae"). Magnia Urbican nimi raapustettiin pois piirtokirjoituksista.
George H. Lowery Jr.
George H. Lowery Jr. (2. lokakuuta 1913 Monroe, Louisiana – 19. tammikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
George Lowery opiskeli Louisianan polyteknisessä instituutissa Rustonissa 1930–1932 ennen siirtymistään Louisianan osavaltionyliopistoon Baton Rougeen, josta hän valmistui 1936. Samana vuonna hän liittyi yliopiston henkilökuntaan eläintieteen ohjaajana ja nimitettiin eläinmuseon apulaiskuraattoriksi. Lowery vietti koko työelämänsä Louisianan yliopistossa lukuun ottamatta kahden vuoden jaksoa, jolloin hän valmisteli väitöskirjaansa Kansasin yliopistossa ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1947.
Paljolti Loweryn ansiosta Louisianan yliopiston eläinmuseo laajennettiin Luonnontieteiden museoksi ja Lowery oli sen ensimmäinen johtaja 1951. Vuonna 1955 hänet nimitettiin eläintieteen Boyd-professoriksi. Hän loi uuden julkaisusarjan "The Occasional Papers of the Museum of Zoology of Louisiana State University". Vuonna 1955 hän julkaisi teoksen "Louisiana Birds", joka voitti Louisianan kirjallisuuspalkinnon samana vuonna. Lowery tutki lintujen lisäksi myös nisäkkäitä, joista hän julkaisi teoksen "The Mammals of Louisiana and its Adjacent Waters" (1974). Hän kirjoitti kymmeniä tieteellisiä artikkeleita.
Vuonna 1981 perusti Louisianan lintutieteellinen seura (LOS) "The George H. Lowery Awards" -palkinnon Lowerin kunniaksi.
Lowery toimi American Ornithologists’ Unionin puheenjohtajana vuosina 1959–1961. Hänen päätutkimuskohteenaan olivat neotrooppisen alueen eli Etelä- ja Keski-Amerikan linnut, joista hän nimesi muun muassa ornassikurkkutangaran ("Wetmorethraupis sterrhopteron") yhdessä John P. O'Neillin kanssa 1964.
Jean Pons
Jean Pons (s. 29. toukokuuta 1969 Toulouse, Haute-Garonne, Ranska) on entinen ranskalainen kiekonheittäjä.
Pons edusti maataan kaksissa arvokisoissa mutta karsiutui molemmilla kerroilla loppukilpailusta. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hänen karsintatuloksensa oli 59,46 m ja Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän heitti tuloksen 55,80 m.
Ranskan mestaruuden 194-senttinen ja aktiivivuosinaan 100 kiloa painanut Pons voitti vuosina 1995, 1996 ja 1997. Toukokuussa 1997 hän heitti Ranskan ennätyksen 64,74 m parantaen Patrick Journoudin lähes yhdeksän vuotta vanhaa ennätystä 1,72 metrillä. Heinäkuussa 2002 hän menetti ennätyksen Jean-Claude Retelille.
Wengen
Wengen on vuoristokylä Sveitsissä, Bernin kantonissa, Lauterbrunnenin kunnassa. Kylässä on noin 1 300 ympärivuotista asukasta. Wengen on autoton kylä, eikä sinne johda yhtään autotietä. Pääasiallinen matkustustustapa kylään onkin kapearaiteinen hammasrata, Wengernalpbahn, joka kulkee Lauterbrunnenista Wengenin ja Kleine Scheideggin kautta Grindelwaldiin. Radalla liikennöi päiväsaikaan junia molempiin suuntiin 2–3 kertaa tunnissa. Kylän asukkaat parkkeeraavat autonsa Lauterbrunnenin kylään parkkihalliin.
Virallisissa asiakirjoissa Wengen mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1268. Wengen oli alun perin pieni maatalousyhteisö. Ensimmäiset turistit saapuivat 1800-luvun alkupuolella, kun Kleine Scheideggiin avattiin majatalo vuonna 1835. Wengenin ensimmäinen hotelli avattiin 1859. Turismi kasvoi suuresti, kun Wengernalpbahnin rautatie saatiin valmiiksi 1893, ja matkustaminen kylään helpottui.
Kylän läheisyydessä, Lauberhornin rinteillä, on laskettelukeskus, jossa järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailu. Huollettuja laskettelurinteitä on 160 kilometriä. Lauberhornin alppihiihtokilpailut on pidetty Wengenissä vuodesta 1930 asti. Niissä kilpaillaan syöksylaskussa ja pujottelussa sekä alppiyhdistetyssä. Haastavuutensa lisäksi Lauberhornin syöksylaskurata on maailmancupin pisin, ja siinä saavutetaan myös suurimmat nopeudet, jopa yli 150 kilometriä tunnissa. Keskimääräinen laskija laskee 4 455-metrisen radan noin kahdessa ja puolessa minuutissa.
Kirgisian vaakuna
Kirgisian vaakuna on Kirgisian tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 14. tammikuuta 1994 ,ja se perustuu Kirgisian SNT:n vaakunaan vuodelta 1937. Siihen on kuvattu Tienšan-vuoristo, jota hopeinen haukka pitää siivillään. Vuoren takaa nousee aurinko. Vaakunan yleisväri on sininen, koska se symboloi Kirgisiassa rohkeutta ja anteliaisuutta. Vaakunan sivuille on kuvattu maan tärkeitä maatalouskasveja vehnää ja puuvillaa. Vaakunan ympärille on kirjoitettu "Кыргыз Республикасы", Kirgisian tasavalta kirgiisiksi.
Jaakko Niemi (ampumahiihtäjä)
Jaakko Tapio Niemi (s. 28. marraskuuta 1961 Valkeala) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.
Niemi sijoittui Albertvillen 1992 olympialaisissa 10 kilometrin kilpailussa 57:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa 11:nneksi vuonna 1993, 20 kilometrillä 76:nneksi vuonna 1995 ja 10 kilometrillä 43:nneksi 1996. Maailmancupin osakilpailussa hän oli kolmas Bad Gasteinin normaalimatkalla joulukuussa 1994.
Jaakko Niemi edusti seuratasolla Valkealan Kajoa. Hän voitti Suomen mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1994 ja joukkuekilpailussa vuonna 1993.
Kari Kataja
Kari Sakari Kataja (s. 23. huhtikuuta 1966 Pälkäne) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.
Kataja sijoittui Albertvillen 1992 olympialaisissa 10 kilometrin kilpailussa 27:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui 20 kilometrillä 41:nneksi vuonna 1990 sekä viestissä 15:nneksi vuonna 1993.
Kari Kataja edusti seuratasolla Pälkäneen Lukkoa. Hän saavutti SM-pronssia 20 kilometrillä vuonna 1991 ja SM-hopeaa 10 kilometrillä vuonna 1992.
Moritz Sassi
Moritz Sassi (13. kesäkuuta 1880 Wien – 25. syyskuuta 1967 Wien) oli itävaltalainen lintutieteilijä, joka työskenteli Wienin luonnonhistoriallisessa museossa.
Sassi julkaisi vuonna 1911 teoksen "Eine Sudanreise" (Berliini: Süsserott), ja Franz Zimmerin kanssa kirjoituksen "Beiträge zur Kenntnis der Vogelwelt des Songea-Distrikts mit besonderer Berücksichtigung des Matengo-Hochlandes (D. O. A. einschließlich einiger Arten aus dem nördlichen D. O. A.)".
Sassi nimesi linnuista valkoniskakyyhkyn ("Columba albinucha"), oliivikäen ("Cercococcyx olivinus"), mustalakkibulbulin ("Phyllastrephus lorenzi"), kongonkirjorastaan ("Zoothera oberlaenderi") ja kultaniskakutojan ("Ploceus aureonucha").
Elimäen kirkonkylä
Elimäen kirkonkylä (ruots. Elimä kyrkoby) on entinen Elimäen kunnan keskustaajama ja nykyinen Kouvolan kaupungin 53. kaupunginosa. Kaupunginosa-aseman lisäksi kirkonkylä on myös Elimäen suuralueeseen kuuluva tilastoalue sekä tilastollinen taajama. Kirkonkylän tilastoalueen väkiluku oli 2 135 henkeä vuonna 2010. Elimäen kirkonkyläksi nimetyssä taajamassa puolestaan oli vuoden 2011 lopussa 1 416 asukasta. Elimäen kk:n asukkaista 94% puhuu äidinkielenään suomea, 4,3% ruotsia, ja loput muita kieliä.
Elimäen kirkonkylä sijaitsee 25 kilometriä Kouvolan keskustaajamasta Helsinkiin päin, noin kaksi kilometriä valtatie 6:n eteläpuolella. Rakennuskannaltaan Elimäen kirkonkylä on varsin tyypillinen suomalainen taajama. Asuntokanta on pientalovaltaista, mutta taajamassa on myös rivitaloja ja kymmenkunta matalaa kerrostaloa. Liikerakennukset sijoittuvat pääosin kylän pääraitin eli Vanhan Maantien varrelle. Vanhan Maantien laidalla on myös Elimäen arvokas vanha puukirkko vuodelta 1638 ja kellotapuli.
Kouvolan ja eräiden muiden lähikuntien kanssa tehdyn kuntaliitoksen jälkeen kirkonkylässä sijainnut kunnanvirasto jäi tyhjilleen. Kuntaliitoksen yhteydessä Elimäen seurakunta liittyi osaksi Kouvolan seudun seurakuntayhtymää. Kirkonkylässä edelleen sijaitsevan kirkkoherranviraston lisäksi muita julkisia laitoksia ovat Kartanokoulu (peruskoulu), Elimäen yhteiskoulu ja sen lukio, kirjasto (entinen Elimäen kunnan pääkirjasto), paloasema, jätevedenpuhdistamo ja urheilukeskus.
Elimäen kirkonkylän kaupallisia palveluita ovat posti, apteekki, kodinkoneliike, vaatetusliike, päivittäistavarakauppa ja pankkipalvelut. Muita yrityksiä kirkonkylässä ovat muun muassa Sisusteurakointi Kesänen, Lemmenkujan Kaivu ja Kuljetus, SEO Sakari Kohtaniemi. Yritystoimintaa kirkonkylässä edustavat lisäksi Kymenlaakson Sähköosakeyhtiön pääkonttori ja tekninen varikko, metallialan yritys R A Wickholm ja linja-autoliikennöintiä harjoittava Elimäen Liikenne.
Tom Sietas
Tom Sietas (s. 12. tammikuuta 1977, Hampuri) on saksalainen vapaasukeltaja, jolla on nimissään staattisen hengenpidätyksen (STA) ja dynaamisen hengenpidätyksen ilman räpylöitä (DNF) maailmanennätykset. Hän aloitti vapaasukelluksen 23-vuotiaana.
Sietaksen virallinen hengenpidätyksen maailmanennätys on 10 minuuttia ja 12 sekuntia. Hän on pidättänyt henkeään yli 17 minuuttia, mutta hän hengitti puhdasta happea ennen suoritusta.
Alumiinifosfidi
Alumiinifosfidi on kemiallinen yhdiste; jonka kemiallinen kaava on AlP ja CAS-numero 20859-73-8. Aine on itsessään väritöntä ja normaalioloissa kiinteää. Kauppatavarana se on yleensä harmahtavankellanvihreätä jauhetta, jonka väri johtuu siihen hydrolyysissä ja hapettumisessa joutuneista epäpuhtauksista. Alumiinifosfidi on laajavyövälinen puolijohde, jota käytetään myös torjunta-aineena.
Alumiinifosfidi kiteytyy sinkkivälkerakenteeksi, missä kaikki atomit ovat järjestyneet tetraedrimäisesti. Sen sukulaisaineet kuten galliumarsenidi kiteytyvät samalla tavalla.
Raaka-alumiinifosfidia voidaan valmistaa laboratoriossa kuumentamalla punaisen fosforin ja jauhemaisen alumiinin seosta.
Alumiinifosfidi reagoi sekä veden että happojen kanssa vapauttaen fosfiinia (PH).
Alumiinifosfidia käytetään torjunta-aineena lähinnä jyrsijöitä kuten kaneja ja muita pienikokoisia nisäkkäitä kuten kontiaisia sekä hyönteisiä vastaan. Tavallinen käyttökohde on säilötty vilja. Tabletit tai pelletit tyypillisesti sisältävät myös ammoniakkia muodostavia kemikaaleja. Vapautuvan fosfiinikaasun syttymisen tai räjähtämisen riski saadaan näin pienemmäksi.
Jyrsijöitä torjuttaessa alumiinifosfidipellettejä sekoitetaan niiden ravintoon. Jyrsijöiden ruuansulatusjärjestelmän sisältämä happo reagoi fosfidin kanssa muodostaen myrkyllistä fosfiinikaasua. Samalla tavoin vaikuttavat sinkkifosfidi ja kalsiumfosfidi.
Ohjeiden vastaisesti käytettynä alumiinifosfidi on myös ihmiselle hengenvaarallinen.
Teollisuudessa alumiinifosfidia käytetään puolijohteena, usein sekoitettuna muiden binääristen aineiden kanssa. Tällainen lejeerinki on esimerkiksi alumiinigalliumindiumfosfidi, jonka tavallinen käyttökohde ovat LED-valaisimet.
Espoonlahden seurakunta
Espoonlahden seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Siihen kuuluu noin 31 000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Jouni Turtiainen.
Seurakunta perustettiin Kivenlahden seurakunta -nimellä tammikuussa 1975, kun Etelä-Espoon seurakunta jaettiin Olarin ja Kivenlahden seurakunniksi. Vuoden 1979 alussa nimi muutettiin Espoonlahden seurakunnaksi. Espoonlahden kirkko valmistui vuonna 1980.
Leppävaaran seurakunta
Leppävaaran seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Siihen kuuluu noin 25 000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Kalervo Salo.
Leppävaaran seurakunta perustettiin vuonna 1964, kun Espoon suomalainen seurakunta jaettiin osiin. Seurakuntaan kuului alkuvaiheessa 8 400 jäsentä. Sen pääkirkkona toimi Perkkaan kappeli, kunnes Leppävaaran kirkko valmistui vuonna 1979.
Olarin seurakunta
Olarin seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Siihen kuuluu noin 28 000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Salla-Maria Viitapohja.
Olarin seurakunta perustettiin vuonna 1975, kun Etelä-Espoon seurakunta jaettiin Olarin ja Kivenlahden (myöhemmin Espoonlahden) seurakunniksi. Olarin kirkko valmistui vuonna 1981. Se ei nimestään huolimatta sijaitse Olarin vaan Niittykummun kaupunginosassa.
Monitori Rusalka
Monitori Rusalka (Rusalkka, Russalka) oli Venäjän keisarikunnan vuonna 1867 vesille laskettu höyrykäyttöinen teräksinen Charodeika-luokan panssarilaiva, monitorialus.
Aluksen rungon veden yläpuoliset osat oli panssaroitu. Kyljissä oli 4,5 tuumaa rautaa ja torneissa 6 tuumaa. Joidenkin englantilaisten lähteiden mukaan aluksen kannen panssari olisi ollut tuuman. Aluksen pääaseina olleet 9 tuuman tykit oli sijoitettu torneihin. Apuaseina aluksella oli neljä 3,4 tuuman tykkiä. Näiden lisäksi asennettiin myöhemmin kaksi kolminaulaista ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä. Aluksen voimanlähteenä oli kaksi nelikulmaista kattilaa, joiden tuottama höyry pyöritti kahta akselia.
"Rusalka" upposi Suomenlahdella 20. syyskuuta 1893 matkallaan Tallinnasta Helsinkiin.
Alus löydettiin heinäkuussa 2003 kaikuluotaimen avulla 74 metrin syvyydestä paikasta, joka on 25 kilometriä Helsingistä etelään.
Hylky on uponnut pystysuoraan mutaan noin puolelta pituudeltaan. Perän päällä on vettä noin 40 metriä. Tykkitornit ovat irronneet ja pudonneet pohjaan, niitä ei ole toistaiseksi löydetty eli ne saattavat olla mudan sisällä.
Onnettomuuden muistoksi pystytettiin Tallinnaan 1902 Russalkan muistomerkki. Sen on suunnitellut kuvanveistäjä Amandus Adamson.
Lohjan seurakunta
Lohjan seurakunta on Espoon hiippakuntaan kuuluva evankelis-luterilainen seurakunta Uudellamaalla. Seurakunta sijaitsee Lohjan kaupungissa, ja sillä on 35 859 jäsentä, mikä kattaa 73,7% kaupungin väestöstä. Jäsenistä 1 400 on ruotsinkielisiä. Lohjan seurakunta on muodostanut Sammatin seurakunnan kanssa seurakuntayhtymän vuosina 2009−2013. Vuoden 2013 kuntaliitoksen jälkeen Sammatin seurakunta yhdistyi Lohjan seurakuntaan ja siitä tuli alueseurakunta. Muita alueseurakuntia ovat ennen liitosta itsenäiset Karjalohjan, Nummen ja Pusulan alueseurakunnat. Lohjan seurakunnan kirkkoherrana on ollut vuodesta 2011 lähtien Juhani Korte, pitkäaikaisen kirkkoherran Kaiku Mäenpään jäätyä eläkkeelle.
Tuusulan seurakunta
Tuusulan seurakunta on perustettu vuonna 1654. Se kuuluu Tuusulan rovastikuntaan yhdessä Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän ja Nurmijärven seurakunnan kanssa. Tuusulan rovastikunta on osa Espoon hiippakuntaa ja Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa.
Tuusulan seurakunnan kirkkoherra on Ulla Rosenqvist. Seurakunnalla on kolme kirkkoa: Tuusulan kirkko, Jokelan kirkko ja Kellokosken kirkko.
Perustiedot Tuusulan seurakunnasta:
Tuusulan seurakunnalla on kolme kirkkoa.
Seurakunnan toiminnallinen ja hallinnollinen keskus on Hyrylässä toimiva Tuusulan seurakuntakeskus.
Näiden lisäksi on seurakuntakodit Lahelan alueella ja Riihikalliossa.
Hautausmaita on neljä.
Seurakunta on jaettu kolmeen alueeseen, joiden toimintaa johtavat alueneuvostot.
Alueet ovat
Näiden lisäksi Etelä-Tuusulan alueeseen kuuluvat Hyrylä, Lahela ja Mattila.
Tuusulan seurakunta perustettiin vuonna 1643 Sipoon seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana, mutta siihen liitettiin myös osia Helsingin pitäjän ja Nurmijärven seurakunnista. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muutettiin vuonna 1653. Siitä on 1900-luvulla erotettu Keravan ja Järvenpään seurakunnat.
W. Earl Godfrey
W. Earl Godfrey (18. maaliskuuta 1910 Wolfville Nova Scotia – 8. kesäkuuta 2002 Ottawa Ontario) oli kanadalainen lintutieteilijä.
Godfrey opiskeli biologiaa Acadian yliopistossa Wolfvillessa ja valmistui 1934. Hän keräsi lintuja Kanadan kansallismuseolle 1935 ja 1939. Jonkin aikaa hän toimi yksityisopettajana Clevelandissa ja opiskeli Clevelandin Western Reserve opistossa 1939 ja 1940, mutta ei suorittanut oppiarvoa. 1942-1945 hän työskenteli sotateollisuudessa General Electricin tuotekehityslaboratoriossa. Kaikkina näinä vuosina hän oli toiminut Harry Church Oberholserin ja Clevelandin luonnonhistoriallisen museon palkattomana vapaaehtoisena. Sodan jälkeen hän sai apulaisornitologin paikan museossa. Hän avioitui Jane Vivianin kanssa 1946.
Austin L. Randin lähdettyä Kanadan kansallismuseosta (nykyisin Canadian Museum of Nature) sai Godfrey hänen paikkansa lintutieteen kuraattorina. Hän muutti vaimonsa ja pienen tyttärensä Barbaran kanssa Ottawaan. Avioliitto päättyi eroon 1955. Godfrey julkaisi noin 82 tieteellistä artikkelia, joista ensimmäisissä hän keskittyi lintujen luokitteluun ja uusien alalajien kuvailemiseen. Hän laati 130 kirja-arvostelua ja kirjoitti kymmenen muistokirjoitusta. Hän keräsi noin 35 000 näytettä kansallismuseolle.
Godfrey liittyi American Ornithologists' Unioniin 1942 ja hän palveli useissa yhdistyksen komiteoissa. 1962 hänet valittiin Kanadan viralliseksi edustajaksi Kansainvälisen ornitologian kongressiin ja British Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäseneksi 1976. Hän oli "Canadian Field-Naturalist" lehden avustava toimittaja 1947–1976 ja 1990–2002. Myös rengastajien "Bird-Banding" lehteä hän oli toimittamassa 1948–1955. Acadia-yliopisto vihki Godfreyn kunniatohtoriksi 1969.
Godfrey avioitui Marilyn Leggen kanssa syyskuussa 1970. Marion kuoli 1987. Jäätyään eläkkeelle 1976 Godfrey jäi yliopistoon palkattomaksi emeritus kuraattoriksi ja 1993 hän ryhtyi tutkimusavustajaksi.
Linnuista hän nimesi muun muassa sarvipöllön ("Asio otus") alalajin "tuftsi" esikuvansa Robie W. Tuftsin kunniaksi.
Asikkalan seurakunta
Asikkalan seurakunta, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan Hollolan rovastikunnan Asikkalan seurakunta, on 1848 Hollolan keskiaikaisesta emäseurakunnasta itsenäistynyt Asikkalan alueella toimiva seurakunta.
Seurakunnan päätoimipaikka on Asikkalan kirkko. Vuodesta 1961 alkaen on Asikkalan evankelis-luterilaisella seurakunnalla ollut toinenkin kirkko, Kalkkisten kirkko, joka oli ollut vuodesta 1910 alkaen rukoushuone.
British Aerospace Sea Harrier
BAe Sea Harrier oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimille suunniteltu VTOL/STOVL suihkuhävittäjä, tiedustelukone ja merimaalien torjuntakone. Kone on muunnelma Hawker Siddeley Aviationin suunnittelemasta Harrier rynnäkkökoneesta. Sea Harrier FRS1 otettiin palveluskäyttöön huhtikuussa 1980 ja sen viimeiseksi jäänyt versio oli Sea Harrier FA2, joka tunnetaan myös nimellä SHAR. Kone poistettiin laivaston ilmavoimien käytöstä maaliskuussa 2006, kun muodostettiin säästösyistä RAF:n ja Fleet Air Armin yhteinen Harrier yksikkö kalustonaan Harrier GR9 koneet.
Joutjärven seurakunta
Joutjärven seurakunta on 1960 perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan Hollolan rovastikunnan paikallisseurakunta, joka toimii Lahdessa Ahtialan, Kiveriön, Joutjärven ja Möysän alueella. Se on Lahden seurakuntayhtymän kolmanneksi suurin seurakunta jäsenmäärältään, joka oli 2007 vuoden lopussa 16 305 ja vuonna 2017 heitä oli 14 817 jäsentä
Seurakunnan piirissä on ollut runsaasti viidennen herätysliikkeen toimintaa jo kymmenien vuosien ajan. Seurakunta on liittynyt ainoana Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntana Suomen Evankelisen Allianssin jäseneksi.
Late Night with Jimmy Fallon
Late Night with Jimmy Fallon oli yhdysvaltalainen myöhäisillan talk show -ohjelma, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 2. maaliskuuta 2009. Juontaja oli näyttelijä ja koomikko Jimmy Fallon, joka seurasi Late Nightin juontajana Conan O’Brienia.
Ohjelma nauhoitettiin New York Cityn GE Buildingin studiossa 6B, jossa oli aiemmin kuvattu muun muassa "The Tonight Show Starring Johnny Carsonia". Fallonin studioyhtye oli hip hop -yhtye The Roots.
Suomessa TV5 esitti ensimmäisen jakson ohjelmasta 16. helmikuuta 2010.
Huhtikuussa 2013 julkistettiin, että Fallonista tulisi vuonna 2014 "The Tonight Show’n" juontaja Jay Lenon jälkeen. Kuukausi myöhemmin julkistettiin "Late Nightin" tulevan juontajan olevan koomikko Seth Meyers. "Late Night with Jimmy Fallonin" viimeinen jakso esitettiin perjantaina 7. helmikuuta 2014 ja "The Tonight Show Starring Jimmy Fallonin" ensimmäinen jakso maanantaina 17. helmikuuta 2014.
Salpausselän seurakunta
Salpausselän seurakunta on 1961 perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan Lahden seurakuntayhtymään kuuluva seurakunta, joka on jäsenmäärältään neljänneksi suurin Lahdessa. Kirkkoherranan Sari Kuirinlahti on toiminut 2017 alkaen. Sen päätoimipaikka on Salpausselän kirkko Metsäkankaalla. Seurakunnan toimialue käsittää Lahden kaupungin läntisimmät Hollolan kuntaan rajoittuvat tai niiden läheisyydessä olevat kaupunginosat, kuten Jalkarannan, Rautakankareen, Tapanilan, Metsäkankaan, Petsamon.
DuMont Laboratories
DuMont Laboratories on entinen yhdysvaltalainen katodisädeputki- ja televisiovalmistaja. Yrityksen perusti Allen B. DuMont vuonna 1931.
Alkuvaiheessa yritys valmisti DuMontin kehittämiä entistä pidemmän käyttöiän omaavia katodisädeputkia lähinnä oskilloskooppeihin. DuMontin vierailtua Euroopassa tutustumassa uusimpaan televisiotekniikkaan, yritys sai markkinoille ensimmäisen täyselektronisen televisionsa vuonna 1938.
Toisen maailmansodan aikana DuMont Laboratories valmisti tutka- ja navigointilaitteita Yhdysvaltain laivastolle ja armeijalle. Yritys osallistui myös Manhattan-projektiin.
Sodan jälkeen yritys perusti oman televisioverkkonsa vauhdittaakseen televisiovastaanottimien myyntiä. DuMont Television Network aloitti toimintansa vuonna 1946. Verkko kuitenkin lakkautettiin kannattamattomana 1955.
DuMontin televisiotehtaat myytiin vuonna 1958 Emerson Radio and Phonographille. Muu osa yrityksestä fuusioitui vuonna 1960 Fairchild Camera and Instrumentin kanssa.
Ibuki (satelliitti)
Ibuki (), tunnettu englanniksi nimellä Greenhouse Gases Observing Satellite tai GOSAT, on japanilainen kaukokartoitussatelliitti ja maailman ensimmäinen erityisesti kasvihuonekaasuja havainnoiva satelliitti. Satelliitti mittaa hiilidioksidin ja metaanin pitoisuuksia 56 000 kohdasta ilmakehästä.
Ibukin kehitti Japanin avaruusjärjestö JAXA ja se laukaistiin 23. tammikuuta 2009 Tanegashiman avaruuskeskuksesta. Japanin ympäristöministeriö (環境省; Kankyō-shō) ja Kansallinen ympäristötutkimusinstituutti (NIES) tulevat käyttämään satelliitin keräämiä mittaustietoja kasvihuoneilmiötä aiheuttavien kaasujen seuraamiseksi. Mittaustiedot luovutetaan NASAn ja muiden kansainvälisten avaruus- ja tieteellisten organisaatioiden käyttöön.
Ibuki laukaistiin yhdessä muiden tutkimussatelliittien kanssa japanilaisella H-IIA kantoraketilla 23. tammikuuta 2009 kello 3:54 UTC Tanegashimasta
JAXAn mukaan Ibuki-satelliitti on varustettu kasvihuonekaasuja havaitsella anturilla (TANSO-FTS) ja sitä täydentävällä pilvi/aerosoli anturilla (TANSO-CAI). Kasvihuonekaasuanturi tarkkailee laajaa aallonpituusaluetta infrapunasäteilyn alueella havaintojen tarkkuujen lisäämiseksi. Satelliitin spektrometri mittaa erilaisia alkuaineita ja yhdisteitä. Tämän teknologian avulla satelliitti pystyy mittaamaan kasvihuonekaasujen pitoisuuksia ilmakehässä erittäin suurella tarkkuudella
Ron Atkinson
Ron Atkinson (s. 18. maaliskuuta 1939) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Atkinson pelasi koko uransa Oxford Unitedissa. Peliuran jälkeen valmentajaksi ryhtynyt Atkinson valmensi muun muassa Manchester Unitedia, Atlético Madridia, Sheffield Wednesdayta, West Bromwich Albionia ja Aston Villaa. Hänen suurimpia saavutuksia valmentajana oli FA Cupin voitto Manchester Unitedissa 1983 ja 1985 sekä Englannin liigacupin voitto 1991 Sheffieldissä ja 1994 Aston Villassa.
Atkinson on toiminut pitkään jalkapallokommentaattorina televisiossa ja teki sitä päätoimisesti vuodesta 1999 alkaen. Atkinson joutui eroamaan ITV-kanavalta 2004 esitettyään rasistisia kommentteja suorassa lähetyksessä.
Kõrgessaare
Kõrgessaare () on Virossa Hiidenmaan saaren pohjoisosassa sijaitseva pienkauppala () ja entinen kunta. Kunnan asukasluku oli vuoden 2013 alussa 1 103, pinta-ala 379,50 neliökilometriä ja asukastiheys 2,9 asukasta neliökilometrillä.
Kõrgessaaren kunta ja Kärdlan kaupunki yhdistettiin 30.10.2013 alkaen Hiiun kunnaksi. Hiiun kunnasta tuli osa Hiidenmaan kuntaa lokakuussa 2017.
Kõrgessaaren kunnassa oli kuntakeskuksen (Kõrgessaaren pienkauppala) lisäksi 58 kylää:
Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna, Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi.
Vuonna 2011 Kõrgessaaren kunnassa oli 1 062 asukasta, joista 1 032 (97,2 %) oli virolaisia, 18 (1,7 %) venäläisiä ja 12 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Ogliastran maakunta
Ogliastran maakunta (, ) oli yksi Italian maakunnista. Se sijaitsi Sardinian itäosassa.
Ogliastran maakunnan pinta-ala oli 1 854 km, ja asukkaita siellä oli vajaat 60 000. Maakunta muodostui 23 kunnasta, ja sen hallintokeskuksia olivat Lanusei ja Tortolì.
Ogliastran maakunta oli asukasluvultaan Italian pienin ja Sardinian vuoristoisin maakunta.
Vuonna 2016 maakunta päätettiin yhdistää Nuoron maakuntaan.
Ogliastran maakunnan väkiluvultaan suurimmat kunnat olivat:
Pühalepa
Pühalepa () oli Virossa, Hiidenmaan saaren itäosassa sijaitseva kunta. Sen asukasluku oli 1 450 (2013), pinta-ala 255,45 neliökilometriä ja asukastiheys 5,7 asukasta neliökilometrillä. Kunnan keskus on Tempan kylä.
Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi.
Pühalepan kunnassa oli yhteensä 47 kylää:
Ala - Aruküla - Hagaste - Harju - Hausma - Hellamaa - Heltermaa - Hiiessaare - Hilleste - Kalgi - Kerema - Kukka - Kuri - Kõlunõmme - Leerimetsa - Linnumäe - Loja - Lõbembe - Lõpe - Määvli - Nõmba - Nõmme - Palade - Paluküla - Partsi - Pilpaküla - Prählamäe - Puliste - Pühalepa - Reikama - Sakla - Salinõmme - Sarve - Soonlepa - Suuremõisa - Suuresadama - Sääre - Tammela - Tareste - Tempa - Tubala - Undama - Vahtrepa - Valipe - Viilupi - Vilivalla - Värssu
Vuonna 2011 Pühalepan kunnassa oli 1 433 asukasta, joista 1 425 (99,4 %) oli virolaisia, 6 (0,4 %) venäläisiä ja 3 (0,2 %) muita kansallisuuksia.
Teatteri Vantaa
Teatteri Vantaa, huhtikuuhuun 2006 saakka nimeltään Teatteri Kehä III, on näyttelijä Anne Nielsenin ja oopperalaulaja Matti Pasasen vuonna 1985 perustama vantaalainen ammattiteatteri. Muut perustajajäsenet olivat Leena Virtanen, Tiina Makkonen, Timo Paavola, Leila Itkonen ja Kimmo Sillantie. Teatterin ensimmäisenä ensi-iltana esitettiin Tikkurilan Peltolan koululla 28. marraskuuta 1986 Marguerite Durasin näytelmä Savannah Bay.
Teatteri Vantaa (tuolloin Teatteri Kehä III) sai vuoden 1991 Vantaan kulttuuripalkinnon.
Teatterin esitystilaksi kunnostettiin vuonna 1995 vanhan Silkkitehtaan Silkkisali, joka sijaitsee Vantaan Tikkurilassa. Silkkisalin mahtuu 100–120 katsojaa. Esitystilan osoite on Tikkurilantie 44, 01300 Vantaa. Teatteri kiertää myös lähikunnissa kiertue-esityksillä.
Teatteri Vantaan ohjelmistossa nähdään vuosittain kolmesta viiteen ensi-iltaa, jonka lisäksi teatterissa käy vierailevia ryhmiä. Teatterin toimintaa rahoittavat sekä Vantaan kaupunki että opetusministeriö.