hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Minardi PS01
Minardi PS01 oli Minardi -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 2001. Nimessä esiintyvä lyhenne juontuu Minardilla alkaneesta uudesta aikakaudesta: australialainen miljonääri Paul Stoddart oli ostanut tallin vain muutamaa kuukautta aikaisemmin itselleen. Tästä syystä myös tallin käyttämät Ford Cosworth -moottorit nimettiin Stoddartin omistaman lentoyhtiö Europeanin mukaan, aivan kuten edelliskaudella samat moottorit oli nimetty silloisen osaomistaja Gabriele Rumin omistaman Fondmetalin mukaan.
Omistajanvaihdoksesta johtuen auto jouduttiin suunnittelemaan hätäisesti, joten testaaminen jäi vähäiseksi. Vanhentunut moottorikaan ei enää tuottanut kilpailijoittensa veroisesti hevosvoimia, mutta kaikesta huolimatta autolla saavutettiin silti yllättävän hyviä tuloksia, joskaan yhtään pistesijaa sillä ei saavutettu. Auton parhaimmiksi tuloksiksi jäivät Tarso Marquesin Brasilian ja Kanadan GP:issä saavuttamat yhdeksännet sijat, mutta toisaalta sama kuljettaja myös karsiutui Britannian GP:stä 107 %:n säännön takia. Vastaavasti tulokaskauttaan ajanut Fernando Alonso pystyi haastamaan vain alemman keskikastin tallit ja kuljettajat. Auton suunnittelija Gustav Brunner puolestaan lähti tallista kesken kauden suunnittelemaan Toyotan F1-projektia.
Belgian GP:hen Minardi tuotti PS01B -nimisen päivitysversion autosta, jossa oli keskitytty parantamaan vaihdelaatikkoa ja auton takapäätä. Tämä ei kuitenkaan tuottanut merkittävää muutosta suorituskykyyn, ja Marques lähtikin tallista Belgian GP:n jälkeen. Hänet korvattiin reilusti sponsorirahaa mukanaan tuoneella Alex Yoongilla, josta samalla tuli Malesian ensimmäinen Formula 1 -kuski.
Luis Prieto
Luis Prieto Zalbidegoitia (s. 19. helmikuuta 1979 Bilbao, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Prieto edusti vuoteen 1997 asti piskuista Arratiaa, jonka riveissä hän debytoi miesten otteluissa kaudella 1995–1996 Vizcayan aluesarjassa. Arratiasta hän siirtyi Athletic Bilbaon organisaatioon ja pelasi seuran kolmosjoukkueessa Basconiassa, kakkosjoukkueessa Bilbao Athleticissa sekä lainalla Barakaldossa ja Eibarissa ennen nousemistaan seuran edustusjoukkueeseen kaudeksi 2002–2003. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa kauden avauskierroksella Baskimaan paikallisottelussa Real Sociedadia vastaan.
Kaudella 2003–2004 Prieto pelasi 29 sarjaottelussa, kun Athletic sijoittui viidenneksi ja saavutti paikan UEFA Cupiin seuraavaksi kaudeksi. UEFA Cupissa hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa ottelussa. Kaudella 2005–2006 Prieto pelasi 36 sarjaottelussa ja teki henkilökohtaisen maaliennätyksensä, neljä maalia. Kaudella 2007–2008 hänen peliaikansa väheni huomattavasti uuden valmentajan Joaquín Caparrósin alaisuudessa ja otteluita kertyi vain kolme.
10. heinäkuuta 2008 Prieto siirtyi Valladolidiin, jota valmensi Arratiasta ja Athleticin eri joukkueista tuttu José Luis Mendilibar. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi sekä keskuspuolustajana että oikeana laitapuolustajana.
Felix Forsman
Felix Forsman (6. toukokuuta 1917 Baku, Venäjä – 24. lokakuuta 2005 Helsinki) oli lähinnä kuvaajana tunnetuksi tullut suomalaisen elokuvan monitoimimies. Hän voitti kolmesti elokuva-alan Jussi-palkinnon.
Forsman palveli tk-kuvaajana talvi- ja jatkosodassa. Hän kuvasi puolustusvoimien palveluksessa filmille muun muassa Adolf Hitlerin vierailun C. G. E. Mannerheimin 75-vuotispäiville kesäkuussa 1942 sekä Mannerheimin hieman myöhemmin Saksaan tekemän vastavierailun.
Ami (albumi)
Ami on Ami Aspelundin studioalbumi vuodelta 1974.
A-puoli
B-puoli
Yön jälkeen
Yön jälkeen on Ami Aspelundin studioalbumi vuodelta 1976.
Fantasy dream
Fantasy Dream on Ami Aspelundin studioalbumi vuodelta 1983. Nimikappale on käännös Amin euroviisuissakin esittämästä kappaleesta ”Fantasiaa”.
Kaksi puolta
Kaksi puolta on Kirkan studioalbumi vuodelta 1977. Levy sisältää käännösmateriaalia, mm. The Eagles -yhtyeen kappaleet ”One of These Nights” (”Valvotaan vaan”) ja ”Desperado”.
2 Seppälää
2 Seppälää on Jarmo Seppälän ja Jokke Seppälän studioalbumi vuodelta 1978.
Tangorilla
Tangorilla on Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1979.Albumi Discogs.com-sivustolla
Saukki &amp; Oravat
Saukki & Oravat on Sauvo Puhtilan ja Eino Virtasen studioalbumi vuodelta 1965.
Se olla voi toisinkin päin
Se olla voi toisinkin päin on Dannyn studioalbumi vuodelta 1966. Kyseessä on hänen ensimmäinen albumijulkaisunsa. Siitä otettiin uusintapainos vuonna 1970.
Danny (albumi)
Danny on Dannyn studioalbumi vuodelta 1968.. Se julkaistiin Scandia-levymerkillä (SLP 525) ja äänitettiin Scandia Studioilla Helsingissä 1968. Albumi oli Suomen listaykkösenä 12 viikkoa.
Tähtien rannalla
Tähtien rannalla on Ankin studioalbumi vuodelta 1987.
Avaruuden kosto
Avaruuden kosto on mustavalkoinen yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1958. Siinä avaruusolio viestii telepaattisesti lasten kanssa.
Sun vain oon
Sun vain oon on Mirumarun studioalbumi vuodelta 1978.
Lasse Paakkonen
Lasse Paakkonen (s. 8. heinäkuuta 1986 Raahe) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Oulun Hiihtoseuraa ja Pyhäjärven Pohtia ja häntä valmensi Toni Roponen ja Risto Kittilä.
Paakkonen osallistui ensimmäisiin hiihtokilpailuihinsa seitsenvuotiaana. Hän ei menestynyt hopeasompasarjoissa kovinkaan hyvin, mutta alkoi 17–18-vuotiaana sijoittua kansallisella tasolla kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2006 hän sai SM-pronssia 20-vuotiaiden sprinttihiihdossa. Hän ei kuitenkaan kuulunut maajoukkueen valmennusryhmiin tulleessaan valituksi ensimmäiseen maailmancup-kilpailuunsa Rukalle marraskuussa 2008. Sprintin lisäksi hän kilpailee muillakin matkoilla 50 kilometriä myöten.
Paakkonen sai ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan 20:s Rybinskin vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa tammikuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Oslon vapaan sprintissä maaliskuussa 2010. Aikuisten SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa sprintissä 2009 ja 2010.
Paakkonen on ollut mukana aikuisten arvokisoissa kerran, Vancouverin olympialaisissa 2010. Hänen ainoa kisamatkansa oli parisprintti vapaalla hiihtotavalla, jossa hän sijoittui kymmenenneksi parinaan Ville Nousiainen. Hän harjoitteli itsensä kaudella 2011 ylikuntoon, josta ei ole vieläkään toipunut.
Paakkonen lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Paakkonen harrastaa myös keskipitkien matkojen (800 ja 1500 m) juoksuja. Vuonna 2017 hän osallistui viestijuoksun SM-kilpailuihin 4 × 800 metrin ja 4 × 1 500 metrin viesteihin Limingan Niittomiehien joukkueessa.
Paakkonen opiskelee Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa, josta hänen on määrä valmistua kauppatieteiden maisteriksi keväällä 2018.
Elämän tarkoitus (kappale)
Elämän tarkoitus on Raaka-Aineen vuoden 2009 lopulla julkaistu single. Elämän tarkoitus oli yhtyeen ensimmäinen levy, jonka julkaisi Edel Records. Yhtyeen aikaisemmat julkaisut ovat olleet omakustanteita: kaksi demoa, kaksi EP-levyä ja yksi single. Singlen tyyli kuuluu raskaampaan rockiin.
Parkkila (Muolaa)
Parkkila ( (Suomessa) Паркино, "Parkino", v:sta 1948 (Venäjällä) Подгоре, "Podgorje") on entinen Suomen kylä Karjalankannaksella Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Suomelle kuuluessaan Parkkila kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti ja tämän jälkeen Muolaan kuntaan. Nykyisin kylässä ei ole asutusta.
Parkkila sijaitsi Muolaan kunnan keskiosassa Yskjärven länsipuolella ja se oli eteläisin entisen Kyyrölän kunnan kylistä. Kylästä oli matkaa Kyyrölän kirkonkylään noin neljä kilometriä ja Muolaan kirkonkylään noin seitsemän kilometriä. Parkkilan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kyyrölä, idässä ja etelässä Sormula sekä lännessä Lavola ja Vihola. Parkkilan halki kulki Viipurista Kivennavalle johtanut kantatie 63, josta kylän keskustan pohjoispuolella erkani kylätie itään Yskjärven etelärannan kyliin: Sormulaan ja Harvolaan. Lisäksi kylän keskustan eteläpuolelta erkani maantie länteen Perkjärven asemalle ja edelleen Kuolemajärven puolelle. Kyläkeskustan itäpuolella virtasi Yskjoki. Vuonna 1936 Sudenojan pinta-ala oli 3,29 neliökilometriä, josta oli peltoa 108 hehtaaria, niittyä kolme hehtaaria ja metsää 218 hehtaaria. Kylä rajoittui idässä Yskjärveen ja kylän länsiosassa oli pieni Parkkilanlampi, joka laski Muolaanjärveen.
Parkkilan väestö oli lähes kokonaan venäläisiä, joiden esi-isät oli siirretty alueelle 1700-luvulla. Kyläkeskus sijaitsi mäellä kantatie 63 varrella ja sen talot olivat perinteisen venäläisen maalaiskylän tavoin vierivieressä maantien molemmin puolin, päädyt tielle päin. Talojen takana olevat pellot laskeutuivat luoteeseen Parkkilanlampea kohti. Kylän mäeltä oli avara näköala läheiselle Yskjärvelle ja Parkkilanlammen yli aina Muolaanjärvelle asti. Osa kylän taloista sijaitsi myös Sormulaan vievän kylätien varressa. Kylässä oli koulu, Kannaksen Osuusliikkeen myymälä ja Lukianoffin kauppa. Kylän venäläiset asukkaat olivat ortodokseja ja kuuluivat Kyyrölän seurakuntaan.
Parkkilan kylä muodosti oman koulupiirinsä, jossa toimi supistettu kansakoulu. Kylän koulu tuhoutui talvisodassa. Jatkosodan aikana kylän koulua ei rakennettu uudelleen, vaan koulupiiri lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölään.
Parkkilan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Kyyrölän jakokunnan kylissä, joihin Parkkila kuului, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Kangaspellon, Sudenojan ja Parkkilan kylät lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölän kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, Etelä-Pirkanmaalle ja Hämeenlinnan seudulle, jossa Kyyrölän alueen kylien asukkaat asutettiin Hämeenlinnan kaupunkiin, Hämeenlinnan maalaiskuntaan ja Vanajan kuntaan.
Kanada talviolympialaisissa 2010
Kanada nimesi isäntämaana Vancouverin talviolympialaisiin 2010 206 urheilijaa kaikkiin 15 lajiin. Kaikkiaan kanadalaiset saavuttivat kisoista 26 mitalia, joista 14 oli kultaisia, seitsemän hopeisia ja viisi pronssisia. Näiden mitalien turvin Kanada oli omien kotikisojensa menestynein maa.
Kanadalla oli freestylessä 18 hengen joukkue.
Naisten joukkue pelasi A-lohkossa Ruotsin, Sveitsin ja Slovakian kanssa.
Jääkiekossa Kanadan miesten joukkue pelasi A-lohkossa Yhdysvaltojen, Sveitsin ja Norjan kanssa.
Naisten joukkue pelasi A-lohkossa Ruotsin, Sveitsin ja Slovakian kanssa.
Kanadalla oli lumilautailussa täysi 18 hengen joukkue.Kanadan mäkihyppyjoukkueesa kilpailivat Stefan Read, MacKenzie Boyd-Clowes, Trevor Morrice ja Eric Mitchell.
Kanadan ainoa edustaja yhdistetyssä oli Jason Myslicki.
Thorolf Rafton muistopalkinto
Thorolf Rafton muistopalkinto on ihmisoikeuspalkinto, joka on perustettu norjalaisen ihmisoikeusaktivistin Thorolf Rafton muistoksi. Palkinnon myöntää vuosittain  Thorolf Rafton ihmisoikeussäätiö. Palkinto perustettiin Helsingin sopimuksen hengessä edistämään henkisiä ja poliittisia vapauksia. Säätiön kotipaikka on Bergen.
Haplocheirus sollers
Haplocheirus sollers on Kiinasta Xinjiangin maakunnasta löydetty teropodi. "Haplocheirus" oli ensimmäinen alvarezsauri, ja eli jurakaudella noin 160 miljoonaa vuotta sitten. Sitä pidetään tärkeänä osana alvarezsaurien luokittelussa, sillä se osoittaa etteivät ne olleet lintuja (kuten jotkut tutkijat ovat ehdottaneet), vaan vain pelkästään läheistä sukua linnuille. "Haplocheirusta" pidetään myös puuttuvana renkaana tyypillisten coelurosaurien ja tyypillisten alvarezsaurien välillä, etenkin niiden erikoisten käsien kysymyksessä.
Norja talviolympialaisissa 2010
Norjan joukkue Vancouverin talviolympialaisissa 2010 oli 99 urheilijaa 11 eri lajissa. Norja oli kisojen neljänneksi menestynein maa keräten kaikkiaan 23 mitalia (yhdeksän kultaa, kahdeksan hopeaa, kuusi pronssia). Norjan lippua avajaisseremoniassa kantoi jääkiekkoilija Tommy Jakobsen.Norjan miesten joukkue pelasi A-lohkossa häviten kaikki pelinsä, joukkueen lopullinen sijoitus oli 10.
Norjalla on kymmenen hengen lumilautailujoukkue.
Alankomaat talviolympialaisissa 2010
Alankomaat osallistui Vancouverin talviolympialaisissa 2010 32 urheilijan suuruisella joukkueellaan kelkkailuun, lumilautailuun sekä lyhyen ja pitkän radan pikaluisteluun. Maa saavutti kisoista kahdeksan mitalia, joista neljä oli kultaisia, yksi hopeinen ja kolme pronssisia. Mitalitilastossa Alankomaat sijoittui sijalle 10.
Đồng Bằng Sông Hồng
Đồng Bằng Sông Hồng (Punaisen joen suisto) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu kahdeksasta maakunnasta ("tinh") ja kahdesta maakuntatason kaupungista, jotka ovat pääkaupunki Hanoi ja maan kolmanneksi suurin kaupunki Hải Phòng. Huhtikuussa 2009 alueella oli 18 miljoonaa asukasta.
Suistoalue on noin 120 km pitkä ja 140 km leveä. Punainen joki eli Sông Hồng tulvii säännöllisesti alueelle, jonka korkeus on tyypillisesti alle kolme metriä, moni paikoin vain noin metrin merenpinnan yläpuolelle. Tulvia on hillitty monilla kanavilla ja penkereilä.
Alue on tiheään asuttua viljavaa riisinviljelyseutua. Siellä tuotetaan puolet koko Vietnamin riisisadosta. Hallitsematon väestönkasvu, maaperän köyhtyminen ja ajoittaiset tulvat sekä niitä pahentava metsien tuhoaminen läheisiltä kukkuloilta uhkaavat alueen ympäristöä ja elinkeinoja.
Alueella on neljä kansallispuistoa. Ba Vin kansallispuisto vuoristossa 50 km Hanoista. Cát Bàn kansallispuisto Halongin lahdella, maan vanhin suojelualue Cúc Phươngin kansallispuisto sekä Ramsar-kohde Xuân Thủyin kansallispuisto.
Nam Trung Bộ
Nam Trung Bộ (Eteläinen keskirannikko) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Siihen kuuluvat itsenäinen Đà Nẵngin kaupunki ja viisi muuta maakuntaa Quảng Nam, Quảng Ngãi, Bình Định, Phú Yên ja Khánh Hòa.
NBA:n varaustilaisuus 2010
NBA:n vuoden 2010 järjestettiin 24. kesäkuuta 2010 Madison Square Gardenissa, New Yorkissa.
Prostasykliinisyntaasi
Prostasykliinisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi prostaglandiineihin kuuluvan prostasykliinin biosynteesiä prostaglandiini H:sta (PGH). Entsyymiä on useissa elimistön kudoksissa ja voimakkainta prostasykliinin tuotanto on endoteelisoluissa.
Substraattina olevan PGH:n sisältämä endoperoksidiryhmä sitoutuu prostasykliinisyntaasin koentsyyminä toimivaan hemiin ja entsyymi hajottaa endoperoksidiryhmän. Sitoutuminen tapahtuu substraatin C-11-hiilestä. Synteesi on monivaiheinen ja sisältää useita radikaalimuotoja, joita prostasykliinisyntaasin hemi-tiolaatti-rakenne stabilisoi.
Prostasykliinisyntaasin koentsyymeinä toimivat hemi ja Sytokromi P450 -ryhmän entsyymit.
Entsyymiä inhiboivat muun muassa tetranitrometaani sekä lääkeaineista minoksidiili, rofekoksibi ja tranyylisypromiini.
Prostasykliinisyntaasi nitrautuu hyvin helposti. Yksi tehokkaimmista entsyymin inhiboijista onkin peroksinitriitti-ioni, joka nitraa entsyymin hyvin nopeasti muutamassa sekunnissa ja estää siten sen toiminnan.
Vietnamin suuralueet
Vietnamin hallintoalueet on epävirallinen Vietnamin valtion käyttämä maakuntien ryhmittelyperuste.
José Montilla
José Montilla (s. 15. tammikuuta 1955 Iznájar, Espanja) on espanjalainen Katalonian sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluejohtajana vuodesta 2006 vuoteen 2010 asti. Aikaisemmin Montilla on toiminut Espanjan elinkeinoministerinä.
Itävallan liittopresidentti
Itävallan liittopresidentti on Itävallan valtionpäämies. Hänet valitaan kuuden vuoden välein suoralla kaksivaiheisella kansanvaalilla ja hän nimittää liittokanslerin sekä toimii asevoimien ylipäällikkönä. Nykyisen presidentin Alexander Van der Bellen kausi alkoi 26. tammikuuta 2017.
Kallela (Kalanti)
Kallela on Uudessakaupungissa, Varsinais-Suomessa sijaitseva kylä. Kylä on osa entistä Kalannin kuntaa, joka vuonna 1993 liitettiin Uuteenkaupunkiin. Kallelan naapurikyliä ovat Hallu ja Varhela.
Kallelan kylää on asuttu jo rautakaudelta lähtien, asutus on syntynyt viimeistään 400-luvulla Sirppujoen muinaislahden alueelle. Kylässä on useita kiinteitä muinaisjäännöksiä. Kallelan kylänraitti muodostuu 1800-luvulla rakennetuista talonpoikaistaloista. Se on kuulunut Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin kulttuuriympäristöihin vuoden 2010 alusta lähtien.
Kallelassa sijaitsee yksi Suomen suurimmista hevossiittoloista.
Silkkiunikko
Silkkiunikko ("Papaver rhoeas", syn. "P. strigosum") on unikoiden sukuun kuuluva kukkakasvilaji.
Silkkiunikon korkeus vaihtelee 30–100 senttimetrin välillä. Sen varsi on ylös asti siirottavakarvainen. Lehdet ovat soikeita tai vastapuikeita ja parijakoisia. Ainakin alempien lehtien liuskat ovat leveitä ja tylpähköjä. Kukat ovat suuret ja punaiset, halkaisijaltaan 7–8 cm. Verhiö on kaksilehtinen, mutta verholehdet varisevat varhain. Teriö on nelilehtinen ja säteittäinen. Punaisten terälehtien tyvellä on joskus tumma täplä. Heteitä on runsaasti. Monilehtinen emiö on yhdislehtinen. Silkkiunikko on yksivuotinen laji ja kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on tynnyrimäis-pallomainen ja kalju kota, jonka päällä on tähtimäinen ja monisäteinen luottilevy. Siemenet varisevat luottilevyn alle avautuvista rei’istä.
Suomessa tavattavista unikkolajeista silkkiunikko muistuttaa lähinnä ruisunikkoa ("Papaver dubium").
Silkkiunikko on alkuperältään eurooppalainen laji, jossa sitä tavataan Ukrainaa, Länsi-Venäjää ja Fennoskandian keskiosia myöten. Lajia kasvaa myös suurimmassa osassa Saharan pohjoispuolista Afrikkaa, Turkissa, Lähi-idässä sekä paikoin Keski-Aasiassa. Silkkiunikkoa tavataan myös eri puolilla Yhdysvaltoja sekä eteläistä Kanadaa, missä se on tulokaslaji. Samoin laji on levinnyt paikoin Etelä-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Silkkiunikko on Suomessa tulokaslaji muiden unikkolajien tapaan. Sitä on tavattu Suomessa Oulun korkeudelle saakka. Yleisin laji on Ahvenanmaalla ja eteläisimmässä Suomessa.
Silkkiunikkoa kasvaa yleisesti maanviljelysalueilla, tienvarsilla ja joutomailla. Suomessa silkkiunikkoa tavataan satunnaisena muun muassa kaatopaikoilla, pihoilla ja satamissa, jossa se on tyypillinen painolastimaiden kasvi. Jo Ahvenamaalla ja Ruotsin Gotlannissa ja Öölannissa silkkiunikko on hyvin tavallinen rikkakasvi esimerkiksi viljapelloilla, samoin etelämpänä Euroopassa. Silkkiunikko viihtyy aurinkoisella paikalla vähäravinteisessa maassa.
Silkkiunikkoa viljellään myös koristekasvina. Viljellyissä lajikkeissa kukkien väri saattaa vaihdella valkoisesta vaaleanpunaiseen ja punaiseen. Myös kerrottukukkaisia lajikkeita tunnetaan.
Silkkiunikosta on muodostunut ensimmäisen maailmansodan päättymisen muistopäivän, Remembrance Dayn, symboli, jota käytetään muun muassa Isossa-Britanniassa ja Kanadassa.
Kurseniekit
Kurseniekit eli kuurit (, , ) on nimi, jota käytetään sekä muinaisesta balttilaisesta heimosta että Kuurinkynnäksellä eläneistä latvialaisista. Osa Palangan kaupungin asukkaista kutsuu itseään kuureiksi, mutta virallisesti heidät lasketaan latvialaisiksi. Myös osa latvialaisista mieltää itsensä edelleen kuureiksi. Muinaiset kuurit puhuivat kuuria ja nykyiset kuurit samannimistä latvian murretta. Nykyiset kuurit käyttävät itsestään nimitystä "kursenieki".
Kuurien heimo asutti nykyistä Kuurinmaata ja osia Liettuasta 500-1500-luvuilla. Nimitystä kuuri käytettiin sekä alueen latvialaisista että liiviläisistä. Myöhemmin nimitys tarkentui tarkoittamaan vain balttialaisia. Kuurilaiset tunnettiin hyvinä merimiehinä ja merirosvoina. Mahdollisesti kuurit olivat saarenmaalaisten kanssa hävittämässä Ruotsin vanhaa kaupunkia Sigtunaa vuonna 1187. Saksalainen ritarikunta kukisti kuurit Baltian ristiretkien aikana ja Kuurinkynnäs jäi miltei asuttamattomaksi tuhojen takia. Kuurilainen etninen identiteetti hävisi, kun kuurit omaksuivat latvialaisen tai liettualaisen identiteetin. Nykyiset kuurit ovat 1400-1600-luvuilla Kuurinkynnäkselle tulleiden Kuurinmaalaisten siirtolaisten jälkeläisiä. Kuurinkynnäkselle muuttaneet säilyttivät kuurilaisen identiteettinsä kun taas Kuurinmaan kuureista tuli latvialaisia ja liettualaisia. Kuurilaisia eli myös muissa Itä-Preussin osissa, mutta he sulautuivat saksalaisiin. 1800-luvun lopulla kuurilaisia arvioitiin olevan 4000 ja heitä eli Memelistä Danzigiin ulottuvalla alueella.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeisissä aluejärjestelyissä kuurilaiset katsottiin latvialaisiksi. Latvialla oli tältä pohjalta jopa aluevaatimuksia Kuurinkynnäksen sekä joidenkin muiden Itä-Preussin ja Liettuan alueiden suhteen. Latvia luopui aluevaatimuksistaan, mutta jatkoi kuurilaisen kulttuurin tukemista muun muassa lähettämällä Kuurinkynnäkselle latviankielisiä kirjoja. Toisen maailmansodan aikana suurin osa kuureista pakeni Neuvostoliiton sotilaiden tieltä. Vain 219 kuuria asui Kuurinkynnäksellä vuonna 1955. Koska monilla kuureilla oli saksalainen nimi, he joutuivat syrjinnän kohteiksi. Tämä johti monien muuttoon Saksaan.
Suurin osa nykypäivän kuureista oli luterilaisia vaikka joitakin pakanallisia tapoja olikin säilynyt. Surin osa kuureista oli kaksikielisiä ja osasivat sekä kuuria että saksaa. Suurin osa kuureista oli kalastajia. Ensimmäisiä kuurilaisia kulttuuri vaikuttajia oli Paul Kwauka, hän kirjoitti kirjan "Kurisches Worterbuch" joka on merkittävimpiä kuureista tehtyjä teoksia. Nykyisiä vaikuttajia ovat muun muassa Richard Pietsch, joka on itse yksi viimeisistä kuurilaisista. Kuurilaiset jättivät jälkeensä monia paikannimiä kuten Cranz ja Neukuhren.
Kerim Kerimov
Kerim Kerimov (, ; 14. marraskuuta 1917 – 29. maaliskuuta 2003) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri ja eräs Neuvostoliiton avaruusteollisuuden ja avaruusohjelman perustajista.
Kerim Kerimov syntyi 14. marraskuuta 1917 insinööriperheeseen Bakussa, lyhytikäisessä Azerbaidžanin demokraattisessa tasavallassa. Hän valmistui insinööriksi Azerbaidžanin teollisesta instituutista vuonna 1942. Hän jatkoi opintojaan Dzeržinskin tykistöakatemiassa, jossa hän erikoistui rakettien kehittämiseen, muun muassa Katjuša-rakettien.
Kerim Kerimov alkoi työskennellä pitkän kantaman ja sitten mannertenvälisten ohjusten kehittelyssä. Vuonna 1946 hän tutki itäisessä Saksassa ja Puolassa kukistetun natsi-Saksan V-2-ohjusten tutkimusfasiliteetteja. Vuonna 1960 hän oli noussut ohjusten pääosaston kolmannen direktoraatin johtajaksi (GURVO) Neuvostoliiton puolustusministeriössä. Tämä direktoraatti valvoi ohjusten koelaukaisuja. Vuonna 1964 hän nousi uuden Avaruusjoukkojen keskusdirektoraatin (TsUKOS) johtoon. Kun Sergei Koroljov kuoli vuonna 1966, Kerimov nousi miehitettyjen lentojen valtionkomission puheenjohtajaksi vuoteen 1991 asti. Tässä roolissa hän valvoi myös planeettaluotainten kehitystä.
Kerimov johti vuodet 1965–1974 Koneenrakennuksen ministeriön pääosastoa, joka valvoi rakettien tuotantoa.
Vuonna 1991 hän siirtyi eläkkeelle, mutta toimi Venäjän avaruusjärjestön neuvonantajana. Hänen kirjansa (englanniksi "The Way to Space") kertoo Neuvostoliiton avaruustoiminnan historian.
Kerimov sai urallaan Sosialistisen työn sankarin, Stalinin ja Leninin mitalit. Hänen sotilasarvonsa oli kenraaliluutnantti. Hän kuoli Moskovassa 85-vuotiaana 29. maaliskuuta 2003.
Leo Smit
Leo Smit (14. toukokuuta 1900 Amsterdam – 30. huhtikuuta 1943 Sobibór) oli alankomaalainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Amsterdamin konservatoriossa ja sitten sävellystä Bernard Zweersin sekä Sem Dresdenin johdolla. Smit muutti vuonna 1927 Pariisiin, mutta palasi vuonna 1937 Amsterdamiin. Hän kuoli vuonna 1943 holokaustissa.
Smit oli taustaltaan portugalilais-juutalainen. Vielä ennen vuotta 1940 hänen musiikkiaan esitettiin säännöllisesti. Sodan jälkeen tuotanto kuitenkin vaipui pitkälti unohduksiin. Leo Smit -säätiö () on perustettu vuonna 1996.
Smitin teosten joukossa on esimerkiksi helmikuussa 1943 valmistunut sonaatti huilulle ja pianolle.
Nguyễn Văn Linh
Nguyễn Văn Linh (1. heinäkuuta 1915 – 27. huhtikuuta 1998) oli vietnamilainen poliitikko, joka johti kommunistien joukkoja Vietnamin sodan aikana ja maansa kommunistista puoluetta vuosina 1986–1991.
Nguyen Van Linh liittyi nuorena ranskalaisten siirtomaavaltaa vastustaneeseen nuorison vastarintaliikkeeseen. Vietnamin itsenäistyttyä vuonna 1945 hän sai kommunistipuolueessa merkittäviä tehtäviä ja nousi sen keskuskomiteaan vuonna 1960. Hän oli yksi Yhdysvaltojen tukemaa Etelä-Vietnamia vastaan tammikuussa 1968 tehdyn Tet-hyökkäyksen keskeisiä suunnittelijoita. Hyökkäys oli Vietnamin sodan merkittävä käännekohta.
Hänet syrjäytettiin 1982 puoluejohdosta, koska hän vastusti Etelä-Vietnamin liian nopeaa sosialisointia. Ollessaan puoluejohtajana vuodesta 1986 alkaen hän pyrki edistämään liberaalia "doi moi" -talousuudistusta, joka muistutti Neuvostoliiton "perestroikaa".
Kasvot kuvaruudussa
Kasvot kuvaruudussa ("Network") on Sidney Lumetin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1976. Elokuva on satiirinen kuvaus televisioverkkojen toiminnasta ja sen päähenkilönä on Peter Finchin näyttelemä uutisankkuri Howard Beale, joka 25 vuoden jälkeen siirretään pois tehtävästään. Elokuva sai kymmenen Oscar-ehdokkuutta, joista se sai palkinnon neljässä kategoriassa. Palkinnon saivat Peter Finch miespääosasta, Faye Dunaway naispääosasta, Beatrice Straight naissivuosasta ja Paddy Chayefsky alkuperäiskäsikirjoituksesta.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kasvot kuvaruudussa" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Lontoon National Theatre tuo vuonna 2017 ensi-iltaan näyttämösovituksen elokuvan "Kasvot kuvaruudussa" tarinasta. Paddy Chayefskyn käsikirjoituksen sovittaa näytelmäksi "Billy Elliot" -elokuvan ja -musikaalin kirjoittanut Lee Hall. Howard Bealen roolia esittää televisiosarjasta "Breaking Bad" tunnettu Bryan Cranston.
Disney Music Group
Disney Music Group (ennen Buena Vista Music Group) on joukko The Walt Disney Company -yritykseen kuuluvia levy-yhtiöitä. Se levittää alkuperäistä musiikkia ja elokuva-soundtrackeja Walt Disney Recordsin, (mukaan lukien Buena Vista Records ja Disney Sound), Hollywood Recordsin, Lyric Street Recordsin (mukaan lukien Carolwood Records), sekä Buena Vista Concertsin ja Disney Music Publishingin kautta.
Disney Music Groupin johdossa on vuodesta 2013 alkaen Ken Bunt.
Vuonna 2008 Disney Music Groupilla oli neljä levyä Billboard 200 -albumilistan kymmenen parhaan joukossa, jo neljäntenä peräkkäisenä vuotena.
Viktor Ullmann
Viktor Ullmann (1. tammikuuta 1898 Teschen – n. 18. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli säveltäjä ja kapellimestari. Hänelle opetti vuosina 1918–1921 sävellystä Arnold Schönberg. Lisäksi hän sai pianonsoiton opetusta Eduard Steuermannilta. Hän muutti vuonna 1919 Prahaan, jossa työskenteli Alexander von Zemlinskyn johtamassa Neues deutsches Theaterissa.
Ullmann toimi Aussigin oopperan johdossa kaudella 1927–8. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1929–1931 Schauspielhausissa Zürichissä. Hän myös piti puolisonsa kanssa antroposofista kirjakauppaa Stuttgartissa.
Ullmann pakeni puolisonsa ja poikansa kanssa natsismia Prahaan, jossa hän sai Alois Hábalta opetusta mikrointervallimusiikissa. 8. syyskuuta 1942 Ullmann päätyi Theresienstadtiin, jossa hän jatkoi toimimista musiikin parissa. 16. lokakuuta 1944 hän kuitenkin joutui Auschwitziin, jossa hän kuolikin todennäköisesti kaasukammiossa.
Ullmannin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, pianokonsertto (op. 25) ja oopperoita. Oopperoiden joukossa on Theresienstadtissa Petr Kienin librettoon sävelletty yksinäytöksinen "Der Kaiser von Atlantis", joka kantaesitettiin Amsterdamissa 16. joulukuuta 1975. Pianosonaatteja Ullmann sävelsi seitsemän.
Đỗ Mười
Đỗ Mười (2. helmikuuta 1917 – 1. lokakuuta 2018) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi maansa kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1991–1997 ja maan pääministerinä 1988–1991.
Đỗ Mười liittyi silloiseen Indokiinan kommunistipuolueeseen vuonna 1939. Ranskalaiset vangitsivat hänet 1941. Hän kuitenkin onnistui karkaamaan vuonna 1945 ja toimi sodan aikana poliittisena komissaarina. Hän nousi tasaisesti puoluehierarkiassa ja pääsi keskuskomitean täysjäseneksi vuonna 1960. Keskushallinnon vuosinaan Đỗ Mười sai maineen perinteisten arvojen kannattajana, joka vastusti liberaaleja talousuudistuksia ja kommunistisen puolueen yksinvallan murentamista.
Elämän maku (Dannyn albumi)
Elämän maku on Dannyn studioalbumi vuodelta 1976.
A-puoli
B-puoli
Miten ois?
Miten ois? on Aaronin studioalbumi vuodelta 1975.
Discopress
Discopress on Pentti Teräväisen omistama yritys, joka maksua vastaan huolehtii äänitteiden promojakelusta tiskijukille ja radiotoimittajlle. Lisäksi artisti tai artistin levy-yhtiö voi ostaa haastattelun ja soittokertoja kappaleilleen Discopressin tuottamissa radio-ohjelmissa. Discopress julkaisee Hitit-lehteä, joka sisältää yhtiön asiakkaiden kuulumisia, ranking-listoja ja muuta musiikkiasiaa. Lisäksi yhtiö tuottaa positiivissävytteisiä levyarvioita..
Yhtiön omistaja Pentti Teräväinen vetää myös useita paikallisradioiden musiikkiohjelmia kuten: Discopress ylläpitää artistiasiakkaistaan myös kuukausittaisia ranking-listoja jotka tunnetaan nimillä: Vuonna 2009 Ylöjärven yrittäjät valitsivat Discopressin vuoden yrittäjäksi.
Gil’eadin taistelu
Gil'eadin taistelu käytiin Christopher Paolinin Perillinen-kirjasarjan kolmannen kirjan Brisingrin lopussa Galbatorixin valtakunnan kaupungissa nimetä Gil'ead, joka sijaitsi pohjoisessa lähellä haltioiden kotimaata Du Weldenvardenia.
Vardenien, surdalaisten, kääpiöiden ja urgaleiden hyökätessä liitossa etelästä kohti Valtakunnan pääkaupunkia Uru'baenia päätti haltioiden kuningatar Izlanzadí tehdä saman pohjoisesta ja valloitti ensitöikseen Ceunonin kaupungin, jonka asukkaat olivat käyneet hakkaamassa Du Weldevardenin puita. Seuraavaksi käänsivät haltiat armeijansa kohti Valtakunnan suurimpiin kuuluvaa kaupunkia Gil'eadia.
Juuri ennen kaupunkiin hyökkäystä haltioihin liittyivät yllättäen vuosikaudet Ellesmérassa piileskelleet lohikäärmeratsastaja Oromis ja tämän lohikäärme Glaedr. Haltiat hyökkäsivät kaupunkiin ja valloittivat sen nopeasti. Taistelun aikana Oromis ja Glaedr kohtasivat Murtaghin ja Thornin; kaksintaistelu jatkui tasaisena, kunnes Galbatorix puuttui siihen ja tarjosi Oromikselle tilaisuutta astua hänen riveihinsä, mutta Oromis kieltäytyi, ja Murtagh tappoi hänet.
Länsi-Uudenmaan Urheilijat
Länsi-Uudenmaan Urheilijat (LUU) on nuorisotoimintaan (5–19-vuotiaat) keskittyvä yleisurheilun erikoisseura. LUU on ollut SLU:n sinettiseura vuodesta 2002, ja se nousi superluokan seuraksi SUL:n seuraluokittelussa kerättyään vuoden 2009 Kalevan malja -kisassa 14. sijaan oikeuttavan ja seurahistoriansa parhaan pistesaaliin 103,5.
1900-luvun alkuvuosikymmeninä paikallisesta urheiluherruudesta kamppailivat Lohjan Louhi ja Lohjan Urheilijat. Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 Lohjalta oli mukana kaksi yleisurheilijaa: Kauko Lusenius 3 000 metrin esteissä ja Runar Holmberg 400 metrillä. 1990-luvun alussa Antti Wathén (ennätys 1500 metrillä 3.47) oli ajamassa koko läntisen Uudenmaan yleisurheilua yhden seuran alaisuuteen, mutta vain (vuosituhannen vaihteessa yhteisöjäsenyydestä luopunut) Virkkalan Kiri lähti mukaan. Lohjalle syntyi kuitenkin lasten ja nuorten liikuttamiseen erikoistunut seura (LUU), joka on koko toimintansa ajan järjestänyt yhtä Suomen suurimmista nuorison yleisurheilutapahtumista nimeltään Lohja Junior Games (LJG). Lisäksi LUU on järjestänyt 1990-luvulla vuosittain yhden nuorten eliittikisasarjan kilpailuista, vuonna 1996 moniotteluiden SM-kilpailut yhdessä Vihdin Viestin kanssa ja 2000-luvun alussa maratonin SM-kilpailut.
Islannin presidentti
Islannin presidentti on Islannin valtionpäämies, joka valitaan neljän vuoden välein. Presidentillä ei ole paljon valtaa, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin lakialoitteisiin ja oikeus järjestää kansanäänestys. Nykyisenä presidenttinä toimii Guðni Thorlacius Jóhannesson. Hän on toiminut virassa vuodesta 2016. Toisin kuin useimmissa muissa maissa, Islannissa presidentin toimikausia ei ole rajattu.
Cascade (albumi)
Cascade on Cascaden studioalbumi vuodelta 1976.
Anttila (Kouvola)
Anttila on kylä Kouvolassa, entisen Valkealan kunnan alueella. Asukkaita Anttilan kylässä on noin 200.
Mark Tuitert
Mark Tuitert (s. 4. huhtikuuta 1980 Holten, Overijssel, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija.
Tuitert saavutti Torinon olympialaisissa 2006 pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.45,57 ja pronssia joukkuetakaa-ajossa. 1 000 metrillä Tuitert oli viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ja 1 000 metrillä kymmenenneksi.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Tuitert on saanut Soulissa 2004 hopeaa 1 500 metrillä ja Inzellissä 2005 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1 500 metrillä. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi 2003 ja viidenneksi 2004. EM-kilpailuissa hän on saanut Heerenveenissä pronssia 2003 ja kultaa 2004. Junioreiden yleisluistelun MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 1998 ja kultaa 1999.
Hän on voittanut 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 sekä sijoittunut kolmanneksi kaudella 2007–2008. 1 000 metrin maailmancupissa hän oli toinen kaudella 2009–2010.
Esperanza Aguirre
Esperanza Aguirre Gil de Biedma (s. 3. tammikuuta 1952 Madrid, Espanja) on espanjalainen Kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Madridin itsehallintoalueen hallituksen puheenjohtajana vuosina 2003–2012. Aikaisemmin Aguirre on ollut Espanjan opetusministeri ja Espanjan senaatin puheenjohtaja.
Kenian anglikaanikirkko
Kenian anglikaanikirkko on anglikaanisen yhteisön ja Kirkkojen maailmanneuvoston jäsenkirkko, johon kuuluu 29 hiippakuntaa. Kirkkokunnassa on noin 1 500 000 jäsentä. Sen nykyinen arkkipiispa on Benjamin M. Nzimbi.
Kirkko perustettiin vuonna 1884 alun perin Itäisen päiväntasaajan Afrikan hiippakunnaksi, jonka toimialue käsitti Ugandan, Kenian ja Tansanian. Ensimmäinen piispa oli James Hannington.
Gar Samuelson
Gar Samuelson (oik. Gary C. Samuelson, 12. kesäkuuta 1958 – 22. heinäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Megadeth-yhtyeen rumpalina vuosina 1984–1987.
Samuelsonin elämästä ennen Megadethia on vain vähän tietoa. Ennen Megadethiin liittymistään Samuelson soitti fuusiojazz-yhtyeessä The New Yorkers. Yhtyeessä soitti myös Chris Poland, joka liittyi Megadethiin kitaristiksi samaan aikaan Samuelsonin liityttyä yhtyeeseen myös. Kaksikko oli soittanut yhdessä jo vuosia.
Samuelsonin ensimmäinen levytys Megadethin kanssa oli yhtyeen debyyttialbumi "Killing Is My Business... And Business is Good!", joka julkaistiin 1985. Albumi herätti pientä kiinnostusta metallipiireissä, mutta Samuelson nousi kuuluisuuteen vasta seuraavalla Megadeth-albumilla "Peace Sells... But Who's Buying?" (1986). Tämä albumi jäi kuitenkin Samuelsonin viimeiseksi Megadethissa, sillä hän joutui jättämään yhtyeen "Tour Sells... But Who's Buyin?" -kiertueen jälkeen 1987.
Samuelson vietti hiljaiseloa musiikkibisneksestä vuoteen 1993, jolloin liittyi Fatal Opera -yhtyeeseen. Fatal Opera julkaisi kaksi albumia: "Fatal Opera" (1995) ja "Elevent Hour" (1997). Yhtye lopetti Samuelsonin kuoltua
Samuelson kuoli maksan vajaatoimintaan vuonna 1999. Megadethin keulahahmo Dave Mustaine omisti "Peace Sells" -kappaleen Samuelsonin muistolle konsertissa 1999.
HMS Vanity (D28)
HMS Vanity (viirinumerot D28, kesäkuusta 1918 G18, syyskuusta 1918 G19, L38 ja I28) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin kesäkuussa 1918 William Beardmore and Companyltä Glasgowista osana vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilausta. Sen köli laskettiin 28. heinäkuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1918.
"HMS Vanity" palveli laivastossa 1930-luvulle, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus siirrettiin elokuussa 1939 Rosythissa ylläpidettävään reserviin, jolloin se osallistui laivastokatselmukseen reservilaivaston mukana. Se pysyi palveluksessa liitettynä Rosythiin sijoitettuun 15. Hävittäjälaivueeseen. Se määrättiin muutettavaksi ilmatorjuntakykyiseksi saattajaksi (WAIR), minkä vuoksi se siirrettiin lokakuussa telakalle muutostöitä varten.
Alus aloitti heinäkuussa 1940 muutostöiden jälkeiset koeajot ja aloitti valmistautumisen saattuetehtäviin. Se siirrettiin elokuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi, kunnes alus siirrettiin tammikuussa 1942 Scapa Flowhun Kotilaivastoon.
"HMS Vanity" suojasi tammikuussa Ruotsista terästuotteita kuljettaneita saarronmurtajia Pohjanmeren ylitse (operaatio Performance), minkä jälkeen se palasi helmikuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi. Alus suojasi Pohjanmeren saattueita, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1945 Kanaaliin.
Alus poistettiin palveluksesta Euroopan sotatoimien päättyessä, jonka jälkeen se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle, minkä jälkeen se myytiin seuraavana vuonna romutettavaksi Grangemouthiin.
Bắc Trung Bộ
Bắc Trung Bộ (Pohjoinen keskialue tai Pohjoinen keskirannikko) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu kuudesta maakunnasta ("tinh"): Thanh Hóa, Nghệ An, Hà Tĩnh, Quảng Bình, Quảng Trị ja Thừa Thiên-Huế. Huhtikuussa 2009 alueella oli noin kymmenen miljoonaa asukasta.
Ennen vuotta 1975 Etelä- ja Pohjois-Vietnamin välinen raja kulki Bắc Trung Bộn halki.
Bắc Trung Bộssa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: entisen kuninkaallisen pääkaupungin Huến monumentit ja Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuisto. Alueella on myös neljä muuta kansallispuistoa: Bến Enin kansallispuisto, Pù Mátin kansallispuisto, Vũ Quangin kansallispuisto ja Bạch Mãn kansallispuisto. Niissä elää harvinaisia eläimiä, kuten aasiannorsuja, apinoita ja saoloja. Osa alueen metsät on kärsinyt pahoin Vietnamin sodan aikana käytetyistä myrkyistä.
Fabrice Do Marcolino
Fabrice Do Marcolino (s. 14. maaliskuuta 1983 Libreville) on gabonilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskassa koko uransa ja edustaa Stade Lavallois'ta, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Do Marcolino siirtyi sinne SCO Angersista, jossa hän oli pelannut kolme vuotta. Hän on pelannut Gabonin maajoukkueessa 54 ottelua ja edustanut joukkuetta mm. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt (RKY) oli Museoviraston toteuttama inventointi, joka valtioneuvoston päätöksen 22. joulukuuta 2009 mukaisesti toimii maankäyttö- ja rakennuslaissa määriteltyjen valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden tarkoittamana inventointina rakennetun kulttuuriympäristön osalta vuoden 2010 alusta alkaen.
Luettelo ja kuvaukset vuoden 2009 inventoinnin kohteista on julkaistu Museoviraston ylläpitämänä verkkopalveluna vuonna 2009.
Rakennettuja kulttuuriympäristöjä esitellään myös Museoviraston ja Suomalaisen kirjallisuuden seuran toukokuussa 2010 julkaisemassa kirjassa "Linnoista lähiöihin. Rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa". Kirjassa esitellään yli 120 kulttuuriympäristöä, jotka on valittu inventointiin sisältyvistä kohteista. Lisäksi kirjassa on luettelo kaikista inventointiin sisältyvistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Inventointi pyrkii ilmentämään Suomen rakennetun ympäristön monipuolisuutta ja nostamaan esiin kohteita, jotka mahdollisimman hyvin ja monipuolisesti kuvaavat Suomen historiaa ja kehitystä. Kohteet ovat yleensä yksittäisiä rakennuksia laajempia ja saattavat ulottua yli kuntarajojen. Edustettuina ovat niin maanviljelysympäristöt ja talonpoikaisrakentaminen kuin teollisuushistoria ja jo historiaan jääneet elinkeinot. Mukana on myös valtion laitoksia ja liikenteen ympäristöjä, kirkkoja, kartanoita, linnoja, vanhoja puutalokaupunkeja ja kaupunkien uusia osia sekä toisen maailmansodan jälkeisen jälleenrakennuksen tuottamia ympäristöjä.
Uusi inventointi korvasi aiemman, vuonna 1993 julkaistun inventoinnin, ”Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt”, joka on ilmestynyt sekä painettuna julkaisuna että verkkopalveluna.
Valtioneuvoston inventointia koskeneesta päätöksestä tehtiin valitus, jonka Korkein hallinto-oikeus hylkäsi 30. kesäkuuta 2010, ja päätös on näin lainvoimainen. Puutteena inventoinnissa Ympäristöministeriön ja Maa- ja metsätalousministeriön lausuntojen ja päätöksestä tehdyn valituksen mukaan oli, että sen valmistelussa ei ollut kuultu rakennusten tai kiinteistön omistajia. Korkeimman hallinto-oikeuden 30. kesäkuuta 2010 antaman päätöksen mukaan valitus tuli kuitenkin jättää tutkimatta.
Casamance
Casamance () on maantieteellinen alue sekä entinen maakunta Etelä-Senegalissa Gambian ja Guinea-Bissaun välissä. Nimensä alue on saanut siellä virtaavan Casamancejoen mukaan. Casamance jakautuu hallinnollisesti Ziguinchorin, Sédhioun ja Kédougoun alueisiin. Alueen suurin kaupunki on Ziguinchor. Casamancen pinta-ala on 30 000 km².
Casamance eroaa muusta Senegalista maantieteellisesti, etnisesti ja kulttuurillisesti. Vuonna 1982 alkoivat avoimet väkivaltaisuudet Casamancen itsenäisyyttä ajavien ryhmien ja hallituksen välillä, jotka ovat jatkuneet näihin päiviin saakka. Senegal uusi aluejakoaan vuonna 1984 sitten, että virallisesti Casamance jaettiin uusiksi Ziguinchorin ja Koldan alueiksi.
Casamance on Senegalin sateisimpia ja metsäisimpiä alueita. Casamancejoen tulvatasangoilla viljellään valtaosa Senegalin riisistä. Alueen rannikolta on löydetty viime aikoina öljyesiintymiä. Rannikolla ja jokien uomissa kasvaa mangroverämeikköjä.
Valtaosa Casamancen väestösta ovat dioloja. Heihin ovat sulautuneet floup-, diamate-, mandjak- ja balanteheimot. Senegalin pohjoisosista on muuttanut alueelle paljon wolofeja.
Riftia pachyptila
Riftia pachyptila on yli kaksi metriä pitkäksi kasvava putkimatolaji, joka esiintyy Tyynessä valtameressä, mustien savuttajien läheisyydessä. Laji sietää ympäristössään korkeaa lämpötilaa ja korkeita rikkipitoisuuksia. Se on esimerkki ekstremofiilisestä eliölajista. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1981.
Suurin osa madosta on pysyvästi eläimen ympärilleen erittämän putken sisällä. Ainoa putken ulkopuolelle tuleva osa on punainen kidus, jonka väri aiheutuu pitkälle erikoistuneesta hemoglobiinista, joka kykenee sitomaan sekä happea että rikkiä. Häirittynä mato vetää kiduksen suojaan putken sisään. Kiduksen avulla mato kerää ympäröivästä merivedestä happea, hiilidioksidia sekä rikkivetyä. "R. pachyptilan" aineenvaihdunta on sikäli erikoinen, ettei sillä ole lainkaan suuta tai suolistoa vaan kaikki madon tarvitsema ravinto syntyy sen sisällä, trofosomiksi kutsutussa kudoksessa elävien rikkibakteerien tuottamana. Näiden bakteerien energianlähteenä toimii rikkivedyn hapettaminen ja hiilen lähteenä madon keräämä hiilidioksidi. Erikoinen strategia on tehokas ja "R. pachyptila" onkin nopeimmin kasvava meressä elävä selkärangaton ja mato kasvaa jopa 3mm vuorokaudessa. Sen tiedetään saavuttaneen 1,5 metrin pituuden alle kahdessa vuodessa.
"Riftia pachyptilan" saalistajiin kuuluvat savuttajan ympäristössä elävät ravut. Yksittäinen musta savuttaja ei ole välttämättä kovin pitkäikäinen ja lähteen sammuttua myös kaikki sen ympärillä elävät putkimadot menehtyvät. Laji kuitenkin lisääntyy tehokkaasti. Hedelmöitys on ulkoinen: koiras ja naarasmadot laskevat sukusolunsa meriveteen, missä munasolut hedelmöityvät. Hedelmöityneestä munasolusta syntyvät toukat kiinnittyvät kiviin hydrotermisen lähteen läheisyydessä, mahdollisesti jopa satojen kilometrien päässä paikasta, jolla niiden vanhemmat elävät.
Nailpin
Nailpin on belgialainen vuonna 2001 perustettu rockyhtye. Nailpin on julkaissut kolme albumia "12 To Go", "White Lies and Butterflies" ja "III". Tunnetuimpia kappaleita ovat "The Ending", "This Coma" ja "They Don't Know". Yhtye on ollut lämmitelijänä Avril Lavignen ja Bon Jovin keikoilla.
An Giang
An Giang on Vietnamin maakunta, joka sijaitsee maan lounaisosassa Mekong-joen suistossa. Vuonna 2004 siellä asui 2 170 100 ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on Long Xuyên.
An Giang on melko tasaista aluetta, vaikkakin maakunnan luoteisosissa lähellä Kambodžan rajaa on myös Cam-vuoristo, johon kuuluu seitsemän vuorta. Koska sen alueella virtaa monia jokia, maaperä on hedelmällistä ja maakunta tuottaakin paljon riisiä. An Giangin suurimmat kaupungit ovat sen pääkaupunki Long Xuyên sekä Châu Đốc. Sen lämpötila on vuoden ympäri yleensä noin 26-28 astetta. Säätilassa on kaksi kautta, kuiva kausi joulukuusta huhtikuuhun ja monsuunikausi toukokuusta marraskuuhun. Alueella on usein tulvia elokuusta marraskuuhun. Maakunta jaetaan yhdeksään piirikuntaan, jotka ovat An Phú, Tân Châu, Phú Tân, Châu Phú, Thoại Sơn, Chợ Mới, Tịnh Biên, Châu Thành ja Tri Tôn.
An Giangia asuttivat ensin vietnamilaiset siirtolaiset, jotka muuttivat pohjoisesta etsiessään uutta asuinpaikkaa. Uskotaan, että se oli Óc Eo-kulttuurin tärkeä keskus sen hyvän sijainnin ansiosta. An Giang tunnetaan sen silkkituotannosta. Siitä tuli maakunta vuonna 1832. An Giangissa asuu useita etnisiä vähemmistöjä, joista suurin on Khmer Krom-niminen kansa. Maakunnan alueella tapahtui Ba Chúcin verilöyly huhtikuussa 1978. Tuolloin punaiset khmerit aloittivat hyökkäyksensä Vietnamin rajalle ja tappoivat yli 3000 ihmistä.
Vorkuta (joki)
Vorkuta (, ) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 182 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 550 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen keskijuoksulla 43,4 kuutiometriä sekunnissa.
Vorkuta saa alkunsa Uralin pohjoisrinteellä sijaitsevasta Vorkuta-Hasyrei-Ty -järvestä. Sen valuma-alueella on 2 000 järveä ja paljon soita. Joen varrella sijaitsee Vorkutan kaupunki.
Joen nimi perustuu nenetsin sanoihin "vark" ’karhu’ ja "jaha" ’joki’ (”Karhujoki”).
Vym
Vym (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 499 kilometriä, valuma-alueen laajuus 25 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama Vesljanan kylän luona 196 kuutiometriä sekunnissa.
Vym saa alkunsa Timanin selänteeltä, virtaa kohti etelää ja laskee Vytšegdaan Ust-Vymin kylän luona. Tärkeimmät sivujoet ovat Vorykva, Jelva, Požeg, Tšub, Koin ja Vesljana. Joki on liikennöintikelpoinen Vesljanan suuhun saakka. Sen varrella sijaitsee Jemvan kaupunki.
Jarenga
Jarenga (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa ja Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 281 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 140 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 23 kilometrin päässä joen suusta 48,8 kuutiometriä sekunnissa.
Joen suussa sijaitsee Jarenskin piirikeskus.
Usa (Petšoran sivujoki)
Usa (komiksi ja venäjäksi Уса́) on Petšoran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 565 kilometriä, valuma-alueen laajuus 93 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 1310 kuutiometriä sekunnissa.
Joki syntyy Uralilta alkunsa saavien Bolšaja ja Malaja Usan yhtyessä Vorkutan kaupungin itäpuolella. Se virtaa soistuneella alangolla kohti lounasta. Usa on liikennöintikelpoinen 325 kilometrin matkalla. Sen varrella sijaitsee Usinskin kaupunki ja Parman kaupunkimainen taajama. Joella on sivujoki Adzva.
Vaška
Vaška (, ) on Mezenin sivujoki Komin tasavallassa ja Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 605 kilometriä, valuma-alueen laajuus 21 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama Reštšelskajan kylän luona 184 kuutiometriä sekunnissa.
Vaška saa alkunsa Mezenin ja Vienanjoen vedenjakajalta, virtaa kohti pohjoista ja laskee Mezeniin Lešukonskojen piirikeskuksen luona. Joen varrella sijaitsee Blagojevon taajama.
Pyöreän pöydän ritarit (albumi)
Pyöreän pöydän ritarit on suomalaisen hip hop -kokoonpano Royal Familyn ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Albumilta julkaistiin singlet "Kaikki yhden puolest" ja "Mä voisin", joista jälkimmäinen sai paljon radiosoittoa.
"Pyöreän pöydän ritarit" myi lähes kultalevyyn oikeuttavan määrän.