hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bengt Palmquist
Bengt Valdemar Palmquist (4. huhtikuuta 1923 Göteborg – 26. marraskuuta 1995 Särö) oli ruotsalainen purjehtija. Hän voitti vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa kultaa Louhessa "Slaghoken II:lla". Hän kilpaili Louhessa myös kesäolympialaisissa 1960 Roomassa saavuttaen 20. sijan; kesäolympialaisissa 1968 hän pääsi siinä Méxicossa kuudennelle sijalle.
Ty Fox
Ty Fox (s. 24. huhtikuuta 1966 Falls Church, Virginia) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1993. Hän on käyttänyt esiintyessään myös nimiä Ty Foxx, J. Steele ja Dion Bruton. Hänet nähtiin top-rooleissa. Hän voitti vuonna 1994 parhaan näyttelijän Grabby-palkinnon sekä vuosina 1996 ja 1997 kaksi Men in Video Awardia.
Kilamba
Nova Cidade de Kilamba () on kaupunki Angolassa. Se sijaitsee 30 kilometrin päässä pääkaupunki Luandasta. Kaupungin on rakentanut CITIC (China International Trust and Investment Corporation), joka on valtio-omisteinen kiinalaisyhtiö. Heinäkuussa 2012 kaupunkihankkeelle oli kolmen vuoden aikana kertynyt kustannuksia 3,5 miljardia dollaria eli noin 2,8 miljardia euroa. Hankkeen rahoituslähteenä ovat toimineet Angolan öljytulot.
Alueeltaan 5 000 hehtaarin laajuisessa Kilambassa on muun muassa 750 kahdeksankerroksista asuinrakennusta ja yli 100 liiketilaa. Kouluja alueella on 12. Kaupunki on suunniteltu puolen miljoonan ihmisen asuttavaksi.
Kilamban asuntojen hinnat vaihtelevat 100 000 ja 160 000 euron välillä. Kuitenkin Angolan asukkaista arviolta kahden kolmasosan tulot ovat vähemmän kuin 1,6 euroa päivää kohden. Heinäkuun 2012 alussa oli kulunut lähes vuosi siitä, kun asuntoja oli tullut ensimmäisen kerran myyntiin, mutta kaupunki oli edelleen pääosin tyhjillään. Asuntoja oli siihen mennessä saatu kaupattua 220 kappaletta.
Almond Joy
Almond Joy on Hershey'sin valmistama suklaapatukka. Patukassa on kookospähkinäsydän sekä kaksi mantelia, jotka on kuorrutettu maitosuklaalla. Käärepaperiltaan Almond Joy on sininen. Almond Joy on Moundsin sisartuote.
Bounty muistuttaa Almond Joyta muotoilunsa puolesta mutta ei sisällä manteleita.
Almond Joy -patukan loi Mounds-patukan kehittäjäPeter Paul Candy Manufacturing Co. Patukka esiteltiin vuonna 1946. Vuonna 1978 Peter Paul sulautui Cadburyn kanssa. Hershey's osti Yhdysvaltain markkinointiosuudet yhdistetyltä yhtiöltä vuonna 1988. Vaikka Peter Paulia ja yhtiötä ei ole enää olemassa, nimi esiintyy siitä huolimatta yhä patukoiden käärepapereissa osana patukan brändinimeä.
1970-luvun aikana Peter Paulin yhtiö käytti sävelmää "Sometimes you feel like a nut / Sometimes you don't / Almond Joy's got nuts / Mounds don't" mainostaakseen sekä Almond Joyta että Moundsia. Sävelmän sanoituksissa olleen lauseen "feel like a nut" (engl. "nut" = "pähkinä, myös sekopää, hullu") kohdalla mainoksessa esiintyi sekopää, joka teki aina kaikenlaista erikoista ja hauskaa, kuten ratsasti hevosella takaperin.
Hershey's ryhtyi 2000-luvulla valmistamaan eri tuoteversioita Almond Joysta, mukaan lukien vuonna 2004 valmistetut Piña Colada ja Double Chocolate Almond Joyt, joita myytiin vain rajoitettu erä, vuonna 2005 valmistetut White Chocolate Key Lime ja Milk Chocolate Passion Fruit Almond Joyt sekä vuonna 2006 valmistetun Toasted Coconut Almond Joyn.
Vitali Papadopulo
Vitali Vladimirovitš Papadopulo (, s. 19. helmikuuta 1963 Krasnyi Sulin, Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Peliuransa jälkeen Papadopulo on toiminut apuvalmentajana ja muissa taustatehtävissä venäläisessä FK Bataisk-2007:ssä.
Papadopulo edusti urallaan SKA Rostov-na-Donua, Rostselmaš Rostov-na-Donua, APK Azovia, Pallo-Iiroja, Krystal H’ersonia, Lokomotiv Nižni Novgorodia, Panioniosia ja FK Torpedo Arzamasia.
Luettelo Kansainyhteisön jäsenvaltioista
Tämä on luettelo Kansainyhteisön jäsenistä. Luettelossa jäsenyyden jäädytettäminen (engl. "suspend") tarkoittaa sitä, että jäsenvaltio ei saa osallistua Kansainyhteisön johtajien ja ministerien kokouksiin, mutta se on edelleen jäsenenä Kansainyhteisössä. Vuonna 2013 Kansainyhteisössä oli 53 jäsenvaltiota, joista kaikki paitsi kaksi Afrikan valtiota (Ruanda ja Mosambik) ovat joskus olleet osana brittiläistä imperiumia.
Mariem Alaoui Selsouli
Mariem Alaoui Selsouli (, s. 8. heinäkuuta 1984 Marrakech) on marokkolainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 1 500 ja 3 000 metrille. Hän on juossut myös 5 000 metriä ja osallistunut kuudesti maastojuoksun MM-kilpailuihin (2002–2007). Hän on jäänyt kahdesti kiinni dopingin käytöstä.
Alaoui Selsouli oli 3 000 metrin viides Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 ajalla 9.26,27. Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 hän voitti 3 000 metrin hopeaa ajalla 9.16,28 ja sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ajalla 4.16,08. Vuonna 2006 hän oli Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrin kuudes ajalla 8.55,97 ja Bambousin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin viides ajalla 15.58,50. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi ajalla 4.01,52. Vuonna 2008 hän voitti 3 000 metrin pronssia Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 8.41,66, mutta karsiutui 5 000 metrin alkuerissä Pekingin olympialaisissa.
Alaoui Selsouli oli kilpailukiellossa 22.8.2009–21.8.2011 jäätyään kiinni EPO:n käytöstä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti 1 500 metrin hopeaa ajalla 4.07,78. 6. heinäkuuta 2012 Pariisin Timanttiliigan kilpailussa hän voitti 1 500 metrin juoksun ajalla 3.56,15. Aika olisi ollut kauden kärkitulos ja Marokon ennätys, mutta hänen kisan jälkeen antamassaan dopingnäytteessä todettiin nesteenpoistoainetta. Hän sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon ajalle 25.7.2012–24.7.2020.
Alaoui Selsouli on juossut ulkoradoilla 1 500 metriä aikaan 4.00,77 Brysselissä 16. syyskuuta 2011 ja 3 000 metriä aikaan 8.29,52 Monacossa 25. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on juossut 1 500 metriä aikaan 4.03,67 (Marokon ennätys) Liévinissä 14. helmikuuta 2012 ja 3 000 metriä aikaan 8.35,86 (Marokon ennätys) Valenciassa 9. helmikuuta 2008. 800 metrillä hänen ennätyksensä on 2.01,55 (juostu Milanossa 18. syyskuuta 2011) ja 5 000 metrillä 14.36,52 (juostu Roomassa 13. heinäkuuta 2007).
Simo Saarinen Trophy
Simo Saarinen Trophy on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan runkosarjan parhaalle puolustajalle myöntämä tunnustuspalkinto. Simo Saarinen pelasi ensimmäisen Suomen mestaruuden voittaneessa Team Rocesissa SM-turnauksessa 1996.
Runkosarjan paras pistemies -palkinto (rullakiekko)
Runkosarjan paras pistemies -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan runkosarjassa eniten tehopisteitä tehneelle pelaajalle myöntämä tunnustuspalkinto.
Ronald Maitland
Ronald Monteith Maitland (6. tammikuuta 1887 Grimsby, Ontario – 15. huhtikuuta 1937 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen purjehtija. Hän osallistui vuoden 1932 kesäolympialaisiin Los Angelesissa. Hän oli siellä mukana saamassa hopeaa kahdeksan metrin luokassa "Santa Marialla".
Runkosarjan paras maalivahti -palkinto (rullakiekko)
Runkosarjan paras maalivahti -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan runkosarjan parhaalle maalivahdille myöntämä tunnustuspalkinto.
Henri Pelgé
Henri Pelgé (9. toukokuuta 1837 Pariisi – 31. toukokuuta 1911) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1861 ja valittiin Poitiersin hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 1894. Valinta vahvistettiin 18. toukokuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne, jota avustivat Pierre-Antoine-Paul Goux ja Emmanuel-Marie-Ange de Briey.
Pelgé kuoli 74-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Louis Humbrecht.
James Trifunov
James Trifunov (18. heinäkuuta 1903 Jarkovatš, Itävalta-Unkari – 27. kesäkuuta 1993 Winnipeg) oli kanadalainen vapaapainija ja olympiamitalisti.
Trifunov muutti Kanadaan vuonna 1910 ja asettui Reginaan. Kolmea vuotta myöhemmin hänen isänsä kuoli jättäen jälkeensä lesken ja neljä pientä lasta, joista nuorin James oli. Hän kävi koulut loppuun asti isompien lasten tehdessä töitä elättääkseen perheen. Trifunov liittyi paikalliseen nuorten miesten kristilliseen yhdistykseen vuonna 1917 ja aloitti painin viisi vuotta myöhemmin. Yhdistyksellä ei ollut virallista painiohjelmaa, mutta se lähetti silti joukkueen Kanadan-mestaruuskisoihin. Itseoppinut Trifunov voitti maansa mestaruuden 56 kilon sarjassa vuonna 1923.
Trifunov oli Pariisin olympialaisissa 1924 alle 56 kilon sarjassa jaetulla yhdeksännellä sijalla. Hän pääsi kisoihin mukaan, kun hänen 132 työtoveriansa Reginan postitoimistossa antoivat jokainen yhden dollarin matkaa varten. Trifunov voitti samasta painoluokasta pronssia Amsterdamin kisoissa 1928, joihin häntä ei ensin oltu valittu, mutta sai jälleen rahallista tukea, jonka avulla hän pääsi kisaamaan. Hän voitti brittiläisen imperiumin kisat 1930, mutta putosi toisen ottelunsa jälkeen vuoden 1932 olympiakisoissa. Trifunov voitti Kanadan-mestaruuden kymmenen vuoden ajan joka kerta lukuun ottamatta vuotta 1931, jolloin hän oli loukkaantunut.
Trifunov lähetettiin Winnipegiin auttamaan Free Pressin, kahden eri lehden kustantajan, johdossa. Alun perin kahden viikon mittaiseksi tarkoitettu pesti sai hänet jäämään kaupunkiin loppuiäkseen, ja hänestä tuli kaupungin amatööriurheiluyhteisön johtaja. Trifunov liittyi Winnipegissä jälleen NMKY:n painiseuraan ja valmensi Winnipegin yliopistossa. Hän myös toimi 25 vuoden ajan Manitoban painiliiton presidenttinä, johtotehtävissä Kanadan amatööripainiliitossa sekä nyrkkeily- ja painikomitean puhemiehenä Kanadan amatööriurheilujärjesössä.
Trifunov oli Kanadan painijoukkueen valmentaja vuosien 1952, 1956 sekä 1960 olympialaisissa, minkä lisäksi hän valmensi joukkuetta kaksissa kansainyhteisön kisoissa. Hän oli myös joukkueen manageri eri kansainvälisissä kilpailuissa. Trifunov palkittiin elämäntyöstään painin parissa Order of Canada -merkillä 1982, paikalla Kanadan urheilun kunniagalleriassa 1960 sekä monilla muilla kunnianosoituksilla.
Weijoki
Weijoki (, pinyin: Wèi Hé, Wade–Giles: Wei Ho), myös "Wei He" tai "Weiho", on merkittävä joki Gansun ja Shaanxin maakunnissa Keski-Kiinassa. Se on myös Keltaisenjoen oikea sivujoki ja yhtyy pääjokeen Sanmenin tekojärven kohdalla. Se on sen suurin sivujoki. Weijoella on ollut suuri merkitys kiinalaisen kulttuurin alkuvaiheessa. Joen pituus on 818-864 kilometriä mittauksesta riippuen, ja sen muita sivujokia ovat Luojoki, Jingjoki ja Chishui.
Vuonna 2003 mittavat sateet johtivat joen tulvimiseen, joka aiheutti yli 30 ihmisen kuoleman. 300 000 ihmisen piti vaihtaa asuinpaikkaa.
Trevor Ariza
Trevor Anthony Ariza (s. 30. kesäkuuta 1985, Miami, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai heittävä takamies. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Washington Wizardsissa.
New York Knicks varasi UCLA:n yliopiston joukkueessa pelanneen Arizan toisella kierroksella vuoden , tilaisuuden 43:ntenä pelaajana. Knicksin jälkeen hän on pelannut Orlando Magicissä, Los Angeles Lakersissä, Houston Rocketsissa, New Orleans Hornetsissa, Washington Wizardsissa, uudelleen Houston Rocketsissa sekä syksyn 2018 Phoenix Sunsissa. Joulukuussa 2018 hän palasi Washington Wizardsiin.
Ariza on voittanut urallaan yhden NBA:n mestaruuden, kaudella 2008–2009 Los Angeles Lakersin riveissä.
Vlado Košić
Vlado Košić (s. 31. toukokuuta 1959 Družbinec) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan Franjo Kuharić 30. kesäkuuta 1985. Hän sai 29. joulukuuta 1998 nimityksen Zagrebin vihkipiispaksi ja Ruspaen titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Franjo Kuharić ja Giulio Einaudi.
Košić nimitettiin 5. joulukuuta 2009 Sisakin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. helmikuuta 2010.
Ivan Šaško
Ivan Šaško (s. 1. elokuuta 1966 Ðivan) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan Franjo Kuharić 28. kesäkuuta 1992. Hänet nimitettiin Zagrebin vihkipiispaksi ja Rotarian titulaaripiispaksi 11. helmikuuta 2008. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. maaliskuuta Josip Bozanić, jota avustivat Vlado Košić ja Valentin Pozaić.
Valentin Pozaić
Valentin Pozaić (s. 15. syyskuuta 1945 Marija Bistrica) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 24. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Zagrebin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Petinan titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Josip Mrzljak ja Vlado Košić.
Josip Mrzljak
Josip Mrzljak (s. 19. tammikuuta 1944 Vukovar) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan Franjo Kuharić 16. marraskuuta 1969. Hänet nimitettiin Zagrebin vihkipiispaksi ja Caltadrian titulaaripiispaksi 29. joulukuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Franjo Kuharić ja Giulio Einaudi.
Mrzljak sai 20. maaliskuuta 2007 nimityksen Varaždinin piispaksi.
Vjekoslav Huzjak
Vjekoslav Huzjak (s. 25. helmikuuta 1960 Jalžabet) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1986 ja inkardinoitiin Varaždinin hiippakuntaan 5. heinäkuuta 1997.
Huzjak sai 5. joulukuuta 2009 nimityksen Bjelovar-Križevcin piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Mario Roberto Cassari ja Josip Mrzljak.
W. Crabtree
W. Crabtree oli brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hyökkääjänä pelannut Crabtree valittiin Blackburn Crosshill FC:n riveistä maansa olympiajoukkueeseen Lontoon kisoihin 1908, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle. Ison-Britannian joukkue voitti kyseisestä turnauksesta kultaa.
Mario Roberto Cassari
Mario Roberto Cassari (27. elokuuta 1943 Ghilarza – 19. elokuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 27. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Truentumin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Kongon tasavaltaan ja Gaboniin 3. elokuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Pier Giuliano Tiddia ja Paolo Mario Virgilio Atzei.
Cassari sai 31. heinäkuuta 2004 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Norsunluurannikolle ja Burkina Fasoon, 8. syyskuuta lisäksi Nigeriin. Hän erosi nuntiuksen tehtävistä Burkina Fasossa ja Nigerissä 12. kesäkuuta 2007, mutta jatkoi toimintaansa apostolisena nuntiuksena Norsunluurannikolle, kunnes sai 14. helmikuuta 2008 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kroatiaan.
10. maaliskuuta 2012 Cassari nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Etelä-Afrikkaan, Botswanaan, Namibiaan ja Swazimaahan, 17. maaliskuuta näiden lisäksi Lesothoon.
Sidni Hoxha
Sidni Hoxha (s. 6. tammikuuta 1992 Shkodër) on albanialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja sijoittui siellä miesten 50 metrin vapaauinnissa 63. sijalle. Hän oli Pekingin olympialaisiin osallistuneista 11:stä albanialaisurheilijasta nuorin.
Kerson Hadley
Kerson Hadley (s. 22. toukokuuta 1989) on Mikronesian liittovaltiota edustava uimari. Hän kilpailee Pohnpei Swim Teamille. Hän osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä ja sijoittui miesten 50 metrin vapaauinnissa 70. sijalle.
Debra Daniel
Debra Daniel (s. 4. maaliskuuta 1991 Pohnpei) on mikronesialainen uimari. Hän on osallistunut vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä sekä vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa. Molemmissa kisoissa lajina oli 50 metrin vapaauinti. Pekingissä Danielin sijoitus oli 76. ja Lontoossa 56.
Alfred Berger
Alfred Berger (25. elokuuta 1894 Wien – 11. kesäkuuta 1966) oli itävaltalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla wieniläistä WEV:tä.
Berger voitti Helene Engelmannin kanssa pariluistelun maailmanmestaruuden vuosina 1922 ja 1924. He saivat kultaa myös vuoden 1924 olympialaisista. Berger voitti maansa mestaruuksia myös soudussa ja rattikelkkailussa.
Yhdysvallat talviolympialaisissa 1984
Yhdysvallat osallistui vuoden 1984 talviolympialaisiin 107 urheilijan (77 miestä ja 30 naista) joukkueella. Lippua avajaisissa kantoi Frank Masley.
Paolo Mario Virgilio Atzei
Paolo Mario Virgilio Atzei (s. 21. helmikuuta 1942 Mantova) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuuluu konventuaaleihin fransiskaaneihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 18. joulukuuta 1966, ja hänet nimitettiin Tempio-Ampuriasin hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pier Giuliano Tiddia, jota avustivat Antonio Vitale Bommarco ja Antonino Orrù.
Atzei sai 14. syyskuuta 2004 nimityksen Sassarin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 31. lokakuuta.
Mathieu Madega Lebouankehan
Mathieu Madega Lebouankehan (s. 6. heinäkuuta 1960) on gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. joulukuuta 1991 ja nimitettiin Librevillen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zallatan titulaaripiispaksi 17. helmikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Roberto Cassari, jota avustivat Basile Mvé Engone ja André Fernand Anguilé.
Madega Lebouankehan sai 19. maaliskuuta 2003 nimityksen Port-Gentilin piispaksi.
Arthur Häggblad
Johan Arthur Häggblad (14. kesäkuuta 1908 Nordmaling – 16. kesäkuuta 1989 Tukholma) oli ruotsalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla uumajalaista IFK Umeåta.
Häggblad voitti Vaasahiihdon vuosina 1933, 1935, 1937 ja 1940. Hän sijoittui vuoden 1934 MM-kisoissa neljänneksi 18 ja 50 kilometrin matkoilla, jonka lisäksi hän oli voittamassa pronssia 4 × 10 kilometrin viestistä. Häggblad oli viestissä pronssilla jälleen Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936, joissa hän myös sijoittui kahdeksanneksi 18 kilometrillä.
Maxwell Deacon
Maxwell Arnold "Bill" Deacon (22. maaliskuuta 1910 Thunder Bay – 29. huhtikuuta 1970) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Port Arthur Bear Cats.
Deacon aloitti jääkiekon hyökkääjänä 1927, jolloin hän pelasi Thunder Bayn alueen jääkiekkoliigassa. Hän kiekkoili sarjassa ja sen eri seuraajissa vuoteen 1936 saakka ja oli voittamassa Port Arthurin Bear Catsin kanssa hopeaa Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936. Olympialaisten jälkeen Deacon pelasi vielä viisi kautta amatöörijääkiekkoa Ontariossa, ja oman uransa jälkeen hän valmensi alasarjoissa 1950- ja 1960 luvuilla. Hänet hyväksyttiin luoteis-Ontarion urheilun kunniagalleriaan olympiajoukkueensa osana vuonna 1987.
AK-12
AK-12 () on Kalašnikov-konsernin valmistama venäläinen rynnäkkökivääri, joka on kehitetty AK-47:n pohjalta. Aseen prototyyppi esiteltiin vuonna 2012.
Aseen suunnittelussa on painotettu muunneltavuutta ja monikäyttöisyyttä; muuan muassa aseen piippu on vaihdettava ja aseesta suunnitellaan 20 eri versiota. Käytettävät patruunat vaihtelevat 5.45 × 39:stä 7.62 × 51:een. Aseella voi ampua myös kolmen laukauksen purskeita.
Versioista 7,62 x 39 mm oli Varsovan liittoon kuuluneiden maiden standardikaliperi.
Helmikuussa 2015 Venäjän apulaispuolustusministeri ilmoitti, että AK-12 on valittu Venäjän asevoimien Ratnik ('sotilas') -uudistusohjelmaan asevoimien uudeksi palvelusaseeksi. AK-12 oli selkeästi halvempi kuin toisena vaihtoehtona ollut Degtjarjovin Kovrovin asetehtaan AEK-545-rynnäkkökivääri. Ase on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2016, ja siihen aiotaan tehdä vielä parannuksia.
AK-12 on suunniteltu erittäin muunneltavaksi. Siinä on vakiona "picatinny" varustekisko, ja aseella voi ampua kiväärikranaatteja. Aseeseen sopivat kaikki aikaisempiin AK-malleihin kuuluvien aseiden lippaat.
Ehdotettu AK-12 perustainen ase on kevyt konekivääri RPK 16. Siihen on kenttäolosuhteissa vaihdettavissa sekä lyhyt että pitkä piippu. Saatavissa olisivat 60 patruunan "laatikkolipas" ja 95 patruunan rumpulipas. Ase on tarkoitettu korvaamaan AK 74 -perustainen RPK 74.
Jan Verheijen
Johannes "Jan" Verheijen (30. marraskuuta 1896 Haag – 29. huhtikuuta 1973 Haag) oli alankomaalainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Verheijen sijoittui Pariisin olympialaisissa 1924 kahdenneksitoista alle 82,5-kiloisten sarjassa. Hän voitti samasta painoluokasta pronssia vuoden 1928 olympiakisoissa, joissa hän nosti yhteistuloksen 337,5 kiloa. Myös Janin veljet Minus ja Hendrik olivat painonnostajia.
Minus Verheijen
Dominicus "Minus" Verheijen (18. marraskuuta 1889 Horst – 6. lokakuuta 1955 Haag) oli alankomaalainen painonnostaja. Hän edusti seuratasolla haagilaista KDO:ta. Verheijen osallistui yli 82,5-kiloisten sarjaan Amsterdamin olympialaisissa 1928, joissa hän sijoittui kahdenneksitoista tuloksellaan 325 kg.
Myös Minusin veljet Hendrik ja Jan olivat painonnostajia.
Hendrik Verheijen
Hendrik Verheijen (16. maaliskuuta 1899 Haag – 18. joulukuuta 1967 Haag) oli alankomaalainen painonnostaja. Hänen seuransa oli haagilainen KDO. Verheijen osallistui Amsterdamin olympialaisissa 1928 yli 82,5-kiloisten sarjaan, jossa hän joutui keskeyttämään.
Myös Hendrikin veljet Minus ja Jan olivat painonnostajia.
Algernon Maudslay
Algernon Maudslay (10. tammikuuta 1873 Tetbury – 2. maaliskuuta 1948 Winchester) oli brittiläinen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Maudslay voitti Pariisin olympialaisissa 1900 kultaa sekä avoimesta että 0,5 – 1 tonnin veneiden luokasta. Hän oli saanut koulutuksensa yksityiskouluissa ja oli yksi aikansa parhaita purjehtijoita. Maudslay kuului kolmeen eri kuninkaalliseen pursiseuraan ja toimi kilpapurjehdusliiton kunniarahastonhoitajana vuodesta 1927 kuolemaansa saakka. Hän omisti paljon aikaansa Punaiselle Ristille ja muille hyväntekeväisyysjärjestöille. Maudslay palkittiin vuonna 1919 brittiläisen imperiumin komentajan arvonimellä työstään sotaorpojen komiteassa.
Simon West
Simon West (s. 1961 Letchworth, Englanti) on englantilaissyntyinen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvistaan "Con Air – lento vapauteen" (1997), "Tomb Raider" (2001) ja "The Expendables 2" (2012).
West aloitti uransa BBC:llä 1980-luvulla. Tehtyään palkittuja mainoselokuvia Englannissa hän muutti 1980-luvun lopulla Yhdysvaltoihin ja ryhtyi tekemään mainosfilmejä muun muassa Budweiserille. Vuonna 1997 West aloitti uransa pitkien elokuvien ohjaajana menestyselokuvalla "Con Air – lento vapauteen".
Nimbus (yritys)
Nimbus on konkurssiin mennyt ruotsalainen veneenvalmistaja. Sen toimipaikka oli Göteborgissa. Yrityksen omistaa Nimbus Holding, jonka kanssa suomalainen Bella-Veneet neuvotteli sen venemerkkien ostamisesta. Nimbusin merkkejä ovat Nimbus, Ryds, Paragon Yachts ja Storebro.
Wilhelm Kuhweide
Wilhelm Kuhweide (s. 6. tammikuuta 1943 Berliini) on saksalainen entinen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla berliiniläistä VSaW:tä.
Kuhweide voitti Tokion olympialaisissa 1964 kultaa finnjollassa, mutta oli viidestoista vuoden 1968 kisoissa. Hän kilpaili Münchenin olympiakisoissa 1972 Starissa, jossa hän voitti pronssia Karsten Meyerin kanssa. Kuhweide voitti vuonna 1972 myös Star-luokan maailmanmestaruuden. Hän kisasi solingissa vuosien 1976 ja 1984 olympialaisissa, joissa hänen joukkueensa oli kuudes ja kahdeksas. Viidensissä ja samalla viimeisissä olympialaisissaan Los Angelesissä 1984 Kuhweide toimi maansa lipunkantajana avajaisissa.
Helmuth Kahl
Helmuth Kahl (17. helmikuuta 1901 Berliini – 23. tammikuuta 1974) oli saksalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli PSV Berlin. Kahl osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän voitti pronssia.
Sergei Morgunov
Sergei Morgunov (, s. 9. helmikuuta 1993) on venäläinen pituushyppääjä.
Morgunov oli seitsemäs nuorten kesäolympialaisissa 2010 tuloksella 708 cm. Vuonna 2011 hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa myötätuulituloksella 818 cm. Sallituissa oloissa hän hyppäsi samassa kisassa ennätyksensä 810 cm. 19. kesäkuuta 2012 hän hyppäsi Venäjän nuorten mestaruuskisoissa Tšeboksaryssa alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 835 cm. Entinen maailmanennätys oli Randy Williamsin 834 cm vuodelta 1972, entinen Euroopan ennätys Eusebio Cáceresin 827 cm vuodelta 2010 ja entinen Venäjän ennätys Aleksandr Menkovin 816 cm vuodelta 2009. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Barcelonassa hän voitti kultaa tuloksella 809 cm. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän sijoittui toiseksi tuloksella 801 cm.
Willard Rice
Willard Wadsworth Rice (21. huhtikuuta 1895 Newtonville, Massachusetts – 21. heinäkuuta 1967 Weston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi seuratasolla Boston Athletic Associationissa.
Rice opiskeli Harvardissa, josta hän valmistui vuonna 1918. Sen jälkeen hän jatkoi jääkiekon pelaamista Boston Athletic Associationissa, jossa hän oli voittamassa hopeaa Chamonix'n olympialaisista 1924. Rice pelasi olympiaturnauksessa viisi ottelua, joissa hän teki yhteensä kaksitoista maalia. Hän loi uran saippuaa valmistavan yrityksen johtajana.
Jacob Gundersen
Jacob Gundersen (29. lokakuuta 1875 Fjære – tammikuu 1968 Westchester, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla newyorkilaista American Norwegian Athletic Clubia. Gundersen voitti Lontoon olympialaisissa 1908 hopeaa yli 73-kiloisten sarjassa.
Robert Hunter (golfaaja)
Robert Edward Hunter (20. marraskuuta 1886 Chicago – 28. maaliskuuta 1971 Santa Barbara) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja.
Hunter opiskeli Yalen yliopistossa, jossa hän golfin pelaamisen lisäksi harrasti soutua. Hän voitti kultaa St. Louisin olympialaisissa 1904 joukkuepelissä, ja 1910 hän vei NCAA:n mestaruuden. Hunter pelasi seitsemän kertaa Yhdysvaltain amatöörimestaruusturnauksessa ja pääsi kahdesti Yhdysvaltain avoimiin, vuosina 1904 ja 1906. Hän hävisi pohjoisen ja etelän yhteisissä amatöörikisoissa finaalissa vuonna 1911. Hunter muutti muutamaa vuotta myöhemmin Kaliforniaan, jossa hän jatkoi pelaamista päästen osavaltion amatöörien mestaruuskisojen finaaleihin 1922. Hän opiskeli Yalen jälkeen Pariisissa École des Beaux-Arts -koulussa arkkitehtuuria, alaa, jonka parissa hän päätyi tekemään töitä.
Arques-la-Bataille
Arques-la-Bataille on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Kaupunki sijaitsee kolmen joen – Varennen, Eaulnen ja Béthunen – yhtymäkohdassa.
Kunta on saanut nimensä vuonna 1589 käydystä Arquesin taistelusta (vrt. ’taistelu’). Kaupungin korkeimmalla kohdalla on raunioitunut Arques-la-Bataillen linna, joka oli taistelun keskipiste. Linna on rakennettu 1000- ja 1100-luvulla ja siihen tehtiin lisäosia vielä 1500-luvulle asti.
Robert Hunter (soutaja)
Robert Sinclair Hunter (27. huhtikuuta 1904 Kaslo – 25. maaliskuuta 1950 Orangen piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän oli voittamassa hopeaa kahdeksikoista Pariisin olympialaisissa 1924.
Erik Bergvall
Erik Bergvall (7. huhtikuuta 1880 Västerfärnebo – 4. helmikuuta 1950 Bromma) oli ruotsalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli tukholmalainen Stockholms KK. Bergvall toimi oman uransa jälkeen urheiluvaikuttajana.
Bergvall oli maansa joukkueessa voittamassa pronssia Lontoon olympialaisissa 1908. Hän toimi FINAn puheenjohtajana vuosina 1924–1928. Bergvall oli myös Tukholman olympiastadionin johtaja vuosina 1916–1946.
Pekka Markkula
Pekka Markkula (1948 – 14. heinäkuuta 1998) oli suomalainen kääntäjä, musiikkitoimittaja ja kustannustoimittaja. Hänet tunnetaan erityisesti Douglas Adamsin "Linnunradan käsikirja liftareille" -kuunnelman ja romaanin suomentajana. Hän suomensi myös muuta tieteiskirjallisuutta ja työskenteli Yleisradiolla kuunnelmien kääntäjänä ja dramatisoijana. Markkula aloitti uransa toimittajana Musa- ja Soundi-musiikkilehtien toimittajana 1970-luvulla. Hän kirjoitti niihin juttuja ja levyarvosteluja sekä omalla nimellään että nimimerkillä Pipin Pieni.
Hänen ensimmäiset suomennoksensa julkaistiin 1980-luvun alussa, kun hän ryhtyi kääntämään John Books -kustantamon julkaisemia kirjoja. Ensimmäisenä julkaistiin Harry Harrisonin "Ruostumaton teräsrotta" vuonna 1980 ja seuraavana vuonna "Linnunradan käsikirja liftareille", jonka hän suomensi vielä uudelleen vuosikymmenen lopulla. Hän jatkoi kirjojen suomentamista kuolemaansa saakka ja hänen käännöksiään julkaisivat useat kustantamot kuten WSOY ja Like. Hän suomensi pääasiassa tieteiskirjallisuutta ja muuta kaunokirjallisuutta sekä muusikkoelämäkertoja.
Markkula myös käänsi ja dramatisoi kuunnelmia Yleisradiolle. Monet kuunnelmista, joiden kanssa hän työskenteli, oli luokiteltavissa tieteisfiktioksi. Hän kirjoitti myös kaksi omaa kuunnelmaa "Myöhempien aikojen nuoret vihaiset miehet" ja "Hämärimmällä hetkellä", joista jälkimmäisen Johanna Sinisalon kanssa.
Tämän lisäksi Markkula oli myös novellikirjailija, jonka teoksia julkaistiin suomalaisissa scifilehdissä 1980-luvun lopulla. Vain yksin Markkulan novelli on julkaistu kirjassa, novelliantologiassa nimeltä "Ensimmäinen yhteys" (1988). Hän työskenteli ennen kuolemaansa lisäksi Book Studio -kustantamon Galaxy-tieteisromaanisarjan toimittajana. Pekka Markkula kuoli sairaskohtaukseen vuonna 1998. Häneltä julkaistiin vielä postuumisti suomennos Edgar Allan Poe -novellikokoelmasta "Ajan ja avaruuden kartat".
Oka-annoona
Oka-annoona ("Annona muricata") on annoonien ("Annona") sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta koppisiemeninen puulaji. Oka-annoonaa viljellään trooppisilla alueilla suurten, makeiden hedelmiensä vuoksi. Hedelmää kutsutaan suomeksi paitsi suvun yleisnimityksellä annoona, myös nimillä guanabana ja graviola, jotka ovat alun perin kasvin espanjan- ja portugalinkieliset nimet.
Hedelmä on noin 30–40 cm pitkä, sen kuori on vihreä, paksu ja piikikäs. Hedelmä on muodoltaan usein epäsymmetrinen. Hedelmäliha on valkoista, 1–2 cm pitkät siemenet kiiltäviä ja mustia.
Oka-annoonan kypsää hedelmää voidaan syödä sellaisenaan, mutta useammin hedelmäliha puristetaan siivilän läpi, jolloin sitä voi käyttää pirtelöiden, jäätelön, hillojen, siirapin tai mehujen valmistuksessa. Siitä tehdään myös makeisia. Oka-annoonassa on tavallisesti hedelmän painosta noin kaksi kolmasosaa syötävää hedelmälihaa, hedelmän kuorta noin 20 %, siemeniä 8–9 % ja loput noin 4 % sitkeää hedelmäydintä.
Hedelmä on parhaiten tunnettu trooppisessa Etelä-Amerikassa ja eteläisessä Aasiassa, jossa se on yleinen jälkiruokien ainesosa. Filippiineillä raakoja hedelmiä, joiden siemenet eivät ole vielä kovettuneet, käytetään myös vihanneksena.
Oka-annoona on pienehkö, 5–10 m korkeaksi kasvava ainavihanta puu. Se on yleensä suorarunkoinen, ja oksat ovat ylöspäin suuntautuneet nuorilla yksilöillä. Juuristo on matala ja sivusuuntaisesti leviävä. Kaarna on nuorena sileä ja harmahtavan ruskea, vanhemmiten uurteinen. Soikeat, yleensä 7–15 cm pitkät lehdet ovat kiiltäväpintaiset yläpinnalta, harmahtavan mattapintaiset alapuolelta. Lehdet ovat vastakkaisesti oksissa.
Suuret kukat ovat paksuilla varsilla kiinni oksissa. Kehälehtiä on kuusi kahdessa kerroksessa, kolme ulompaa ovat suurempia kuin sisemmät. Emejä on useita. Kukat ovat avoinna vain öisin, pölyttäjinä toimivat kovakuoriaiset. Syötävä hedelmä on yleensä 20–30 cm pitkä, joskus jopa 40 cm pitkä, lähes 20 cm leveä ja painaa yleensä noin 1,5–2 kg, mutta se voi painaa jopa 7 kg. Hedelmä on rakenteeltaan kerranaishedelmä, joka koostuu kukan useiden emien sisältämistä useista erillisistä siemenaiheista varren ympärillä.
Oka-annoona kuuluu annoonien sukuun yhdessä muutaman muun trooppisen hedelmäpuun kanssa. Muita laajalti ruoaksi viljeltyjä annoonia ovat sokeriannoona eli kermaomena ("A. squamosa") ja suomuannoona eli kirimoija ("A. cherimola").
Oka-annoona on alun perin lähtöisin Etelä- ja Väli-Amerikasta. Se esiintyy luonnostaan subtrooppisissa ja trooppisissa alankometsissä, joiden keskilämpötila on 25–30 °C. Puu ei kestä pakkasta. Oka-annoonaa viljellään nykyisin hedelmiensä vuoksi paitsi trooppisessa Amerikassa myös varsinkin Aasiassa, ja viljelyn seurauksena sitä myös esiintyy monilla trooppisilla alueilla viljelykarkulaisena.
Pavel Šalin
Pavel Šalin (, s. 6. maaliskuuta 1987) on venäläinen pituushyppääjä.
Šalin oli alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 viides kolmiloikassa ennätyksellään 16,56 m. Vuonna 2010 hän voitti pituushypyn Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa myötätuulituloksella 826 cm, muttei selviytynyt loppukilpailuun Barcelonan EM-kilpailuissa jäätyään karsinnassa 14:nneksi tuloksella 794 cm. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän jäi jälleen karsintaan oltuaan 15:s tuloksella 781 cm.
Šalinin pituusennätys on 825 cm, jonka hän hyppäsi Moskovassa 6. kesäkuuta 2010. Sisäradoilla hän on hypännyt 808 cm Moskovassa 23. tammikuuta 2014.
Veriohukainen
Veriohukaiset (myös verilätyt tai veriletut) ovat ainakin Suomessa ja Ruotsissa tunnettu ruokalaji. Veriohukaiset ovat verestä paistamalla ja maustamalla tehtyjä ohukaisia. Veriohukaiset on perinteisesti tarjoiltu puolukkasurvoksen ja valkokastikkeen kanssa. Mausteena käytetään sipulia, ja uudemmissa ohjeissa saatetaan käyttää myös chiliä. Suomessa veriohukaisia valmistetaan myös einestuotteena.
Veriohukaiset on hyvä raudan lähde anemian ehkäisyyn.
Vie mut kotiin (kappale)
Vie mut kotiin on Jesse Kaikurannan debyyttisingle, joka julkaistiin digitaalisesti 24. huhtikuuta 2012. Kappale kuultiin ensimmäisen kerran The Voice of Finland -laulukilpailun finaalissa, jossa Kaikuranta sen esitti.
Kappale on menestynyt hyvin verrattuna muihin The Voice of Finland -kilpailun finalisteille sävelletyistä kappaleista. "Vie mut kotiin" oli vuonna 2012 viikolla 18 Suomen ladatuin kappale ja se on ollut myös Music Control radiolistan ensimmäisellä sijalla. Kappale valittiin vuoden 2013 Iskelmä Gaalassa vuoden iskelmäksi.
Kappaleen on säveltänyt Eppu Kosonen ja sanoittanut Saara Törmä.Valokuvaaja Ville Akseli Juurikkalan ohjaama musiikkivideo julkaistiin maanantaina 4. kesäkuuta 2012. Videolla Kaikuranta liikkuu vanhassa tyhjässä talossa ja soittaa pianoa kallioisella meren rannalla.
Ljukman Adams
Ljukman Rasakovitš Adams (, s. 24. syyskuuta 1988 Pietari) on venäläinen kolmiloikkaaja.
Adams voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 tuloksella 16,50 m. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli kuudes tuloksella 16,78 m. Vuonna 2012 hän saavutti pronssia Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 17,36 m. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Sopotissa 2014 tuloksella 17,37 m. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän oli toinen tuloksella 17,09 m. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 17,28 m.
Adams on voittanut Venäjän-mestaruuden sisäradoilla 2012 ja 2014 sekä ulkoradoilla 2012 ja 2015. Adamsin ennätys on 17,53 m, jonka hän hyppäsi Sotšissa 27. toukokuuta 2012. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,37 m Sopotissa 9. maaliskuuta 2014.
Adams on naimisissa pikajuoksija Jevgenija Poljakovan kanssa.
Aeroflotin lento 593
Aeroflotin lento 593 oli 23. maaliskuuta 1994 maahansyöksynyt matkustajakone. Onnettomuuden aiheutti se, että koneen kapteeni antoi lastensa käyttää koneen ohjaimia.
Kapteenin 16-vuotias poika sai vahingossa koneen autopilotin kytkeytymään osittain pois päältä ja koneen kallistumaan voimakkaasti. Se johti lopulta syöksykierteeseen.
Kone syöksyi maahan 20 kilometriä Mežduretšenskin kaupungista itään Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa.
Oliver Seibert
Oliver Levi Seibert (18. maaliskuuta 1881 – 15. toukokuuta 1944) oli varhainen kanadalainen jääkiekkoilija. Seibert oli yksi ensimmäisistä ammattilaisista liigan muututtua ammattimaiseksi 1904.
Seibert on Earl Seibertin isä.
Arquesin taistelu
Arquesin taistelu oli Ranskan uskonsotien taistelu, joka käytiin vuonna 1589 Arques-la-Bataillessa Pohjois-Ranskassa Henrik Navarralaisen ja Mayennen herttuan johtamien Katolisen liigan joukkojen välillä. Katolinen liiga yritti estää protestanttista Henrikiä nousemasta Ranskan kuninkaaksi. Henrik oli linnoittautunut Arques-la-Bataillen linnaan, jonka vahvojen muurien väitettiin kestävän kaikki kanuunankuulat. Myös sää suosi tulevaa kuningasta, joka lopulta voittikin taistelun. Lopullinen voitto kruunusta tuli kuitenkin vasta myöhempien taistelujen myötä, ja Henrik Navarralaisesta tuli Ranskan kuningas Henrik IV.
Michael Buffer
Michael Buffer (s. 2. marraskuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kehäkuuluttaja. Hänet tunnetaan erityisesti tavaramerkitsemästään lauseesta, jonka hän lausuu suureen ääneen ja viimeistä sanaa venyttäen jokaisen kuuluttamansa nyrkkeilytapahtuman pääottelun alkajaisiksi: ""Let’s get ready to rumble!”" (vapaasti käännettynä "”Aloitetaan rymistely!”").
Buffer aloitti kehäkuuluttajan uransa vuonna 1982. Hän on kuuluttanut useimmat merkittävimmistä nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluista 1980-luvulta alkaen, ja kuuluttaa nyrkkeilyn lisäksi painiotteluita. Buffer voi tienata yhdestä kuulutuksestaan jopa miljoona dollaria. Hän on esiintynyt roolissa tai itsenään useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Rocky Balboa", "Taistelija", "Simpsonit", "South Park", "Entourage" ja "Kauniit ja rohkeat".
Buffer selvisi kurkkusyövästä vuonna 2008. Hänen velipuolensa on Ultimate Fighting Championship -kuuluttaja Bruce Buffer.
Brad Patton
Brad Patton (s. 1972 Melbourne, Australia) on homopornonäyttelijä, joka on erikoistunut top-rooleihin. Hän voitti kaksi GayVN-palkintoa ("Best Oral Scene" 2004, "Best Sex Scene" 2007) ja yhden Grabby-palkinnon ("Best Duo Sex Scene", 2006). Hän on 183-senttinen. Patton on vetäytynyt aikuisviihteestä.
Pornotähden urallaan Patton on työskennellyt mallina Falcon Studiosilla ja COLT Studiolla. Hän on toiminut myös taitoluistelijana ja päässyt mitaleille Gay Gamesissa ja World Outgamesissa. Hän oli ammattilaisena mukana Dancing on Ice -ohjelmassa Alankomaissa ja on työskennellyt lisäksi Disney on Ice -show’ssa.
Patton varttui enimmäkseen Ruotsissa. Ohjaaja Chi Chi LaRue löysi hänet, ja nykyisin hän asuu Amsterdamissa.
Eric Sykes
Eric Sykes CBE (4. toukokuuta 1923 Oldham, Lancashire, Englanti − 4. heinäkuuta 2012) oli brittiläinen koomikko, radio-, televisio,- ja elokuvakäsikirjoittaja, näyttelijä sekä ohjaaja.
Suomessa hänet tunnetaan parhaiten roolistaan "The Others" -elokuvassa sekä "Harry Potter ja liekehtivä pikari" -elokuvasta, jossa Sykes näytteli Frank Bryceä.
Sykes kuoli 89 vuoden ikäisenä 4. heinäkuuta 2012.
Alkion kertaluku (modulaariaritmetiikka)
Alkion kertaluku modulaariaritmetiikassa tarkoittaa pienintä positiivista eksponenttia, jolla potenssiinkorotuksen jakojäännökseksi tulee ykkönen tietyllä positiivisella kokonaisluvulla jaettaessa.
Olkoot formula_1 ja formula_2 kokonaislukuja, formula_3 ja formula_4.
Eulerin lauseen mukaan formula_5 formula_6. 
On siis olemassa sellaisia positiivisia kokonaislukuja formula_7, että
formula_8 formula_6.
Pienintä tällaista kokonaislukua formula_7 sanotaan alkion formula_2 kertaluvuksi modulo formula_1 ja
merkitään formula_13.
Alkion kertaluku on aina Eulerin funktion tekijä ts. formula_14.
Kertaluku voidaan siis laskea, jos luvun formula_15 tekijöihinjako tunnetaan.
Jomalsundin kanava
Jomalsundin kanava on avokanava Ruotsinpyhtäällä, noin 10 kilometriä Loviisasta kaakkoon. Se sijaitsee mantereen ja Vahterpään välissä. Kanava valmistui vuonna 1898. Sitä syvennettiin toisen maailmansodan aikana ja nykyään sen syvyys on 1,2 metriä.
Pyhäkosken kanava
Pyhäkosken kanava on Kymijoen vesistön Mäntyharjun reittiin kuuluva kanava Mäntyharjulla. Kanava oli alun perin uittokanava, mutta se muutettiin venekanavaksi vuonna 1998. Kanavan pituus on 450 metriä.
Auringontähti
Auringontähti ("Telekia speciosa") on Etelä-Euroopassa ja Länsi-Aasiassa kasvava mykerökukkainen ruohokasvi. Se on myös koristekasvina viljelty laji.
Auringontähti kasvaa 0,6–1,6 metrin korkeaksi ja on ulkonäöltään kuin isohirvenjuuri ("Inula helenium"), tosin sen lehtilavat ovat ohuemmat, päältä melkein sileät ja laitojen erikokoiset hampaat sijaitsevat epäsäännöllisinä. Isojen mykeröjen laitakukat ovat keltaisia ja kehräkukat ruskehtavankeltaisia.
Pikkuauringonkukka
Pikkuauringonkukka ("Helianthus petiolaris") on Pohjois-Amerikassa kasvava mykerökukkainen ruohokasvi. Se muistuttaa ulkonäöltään isoauringonkukkaa ("Helianthus annuus"), mutta on paljon matalampi, enintään 60 senttimetriä korkea, kun isoauringonkukka on korkeimpana kolmimetrinen. Pikkuauringonkukan varsi on usein haarova. Sen lehtilavat ovat pienempiä ja niiden tyvi on suippo tai pyöreä. Myös mykeröt ovat "Helianthus annuus"ta pienempiä, kehto ja kehtosuomut kapeampia.
Isoauringonkukasta on olemassa jalostettuja matalakasvuisia lajikkeita, kääpiöauringonkukkia.
Sormituoksukki
Sormituoksukki ("Ambrosia trifida") on Pohjois-Amerikassa kasvava yksivuotinen mykerökukkainen ruohokasvi. Sen vastakkaisten lehtien lavat ovat molemmilta puolilta karheita, yleensä syvästi kolmiliuskaiset, joskus myös useampiliuskaisemmat tai ehyet. Terttumainen mykeröstö koostuu runsaista pienistä vihreistä pääosin hedemykeröistä. Laji muistuttaa jonkin verran marunatuoksukkia ("Ambrosia artemisiifolia"), jolla lehtilavat ovat hienoliuskaisempia.
Sormituoksukista saadaan polyyneihin kuuluvaa tiarubriini B:tä (CHS, CAS 71539-72-5), jota Afrikan ja Kanadan alkuperäisasukkaat ovat käyttäneet ihovaivojen hoitamiseen.
Octagon (albumi)
Octagon on ruotsalaisen Bathoryn kahdeksas studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1995. "Octagon" on Bathoryn edellisen albumin "Requiemin" tapaan retro-thrashia. Albumi sai yleisesti huonot arvostelut.
Denis Kapustin
Denis Viktorovitš Kapustin (, s. 5. lokakuuta 1970 Kazan) on venäläinen kolmiloikkaaja.
Kapustin voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1989 tuloksella 16,63 m. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän oli kuudes tuloksella 17,19 m. Vuonna 1994 hän voitti hopeaa Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 17,35 m ja kultaa Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 17,62 m. Hän karsiutui Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 ja sijoittui neljänneksi Ateenan MM-kilpailuissa 1997 tuloksella 17,59 m.
Vuonna 1998 Kapustin oli kymmenes Valencian sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 16,50 m ja voitti hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa tuloksella 17,45 m. Hän sijoittui yhdeksänneksi Sevillan MM-kilpailuissa 1999 tuloksella 16,89 m ja voitti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 tuloksella 17,46 m.
Kapustinin ennätys on 17,65 m, jonka hän hyppäsi Oslossa 9. heinäkuuta 1998. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,47 m Lipetskissä 27. helmikuuta 1994.
Aichi E13A
Aichi E13A (liittoutuneiden raportointinimi "Jake") oli Aichi Kōkūkin valmistama kolmipaikkainen vesilentokone, joka palveli Keisarillisen Japanin laivastossa toisessa maailmansodassa. Se kehiteltiin E12A-tyyppisestä kellukkein varustetusta meripartiokoneesta. Prototyyppi teki ensilentonsa vuonna 1940, ja se otettiin käyttöön vuoden 1941 lopulla. Uutena käyttöön otettavana tyyppinä se korvasi Nakajima E8N:n eli "Dave"n, joka oli jo vanhentunut.
Konetyyppiä valmistettiin 1 418 kappaletta. Sitä valmistivat Aichin ohella myös Watanabe (myöh. Kyushu) ensisijaisena ja eniten valmistaneena tuottajana sekä vähäisissä määrin Hiron laivastoarsenaali, merivoimien tuotantolaitos.
Koneet osallistuivat pitkille, jopa 13–15 tuntia kestäville merialueitten partiointimatkoille. Sodan loppuvaiheissa monia E13A-koneita käytettiin myös kamikaze-itsemurhatehtävissä.
Prototyyppi ja ensimmäinen tuotantokone, myöhemmin uudelleen nimetty malli 11:sta.
Harjoituskone kaksoisohjaimin.
Uudelleen suunnitellut kellukkeet ja parempi radio.
Yötoimintaan tarkoitettu malli.
As E13A1a, ilmasta pintaan -tutkalla.
E13A1b:n yötoimintamalli.
Sukellusveneentorjuntamalli. Alarungossa kaksi 20 mm Tyyppi 99 Mark II -konetykkiä sukellusveneitä vastaan ja ripustimet 250 kg:n pommi- tai syvyyspommikuormalle.
Paolo Camossi
Paolo Camossi (s. 6. tammikuuta 1974 Gorizia) on italialainen kolmiloikkaaja.
Camossi voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1993 tuloksella 16,41 m. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän oli pituushypyn seitsemäs tuloksella 798 cm, mutta karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 17,29 m. Vuonna 2000 hän voitti pronssia Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 17,05 m ja oli kahdeksas Sydneyn olympialaisissa tuloksella 16,96 m. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa silloisella Italian halliennätyksellä 17,32 m ja sijoittui 11:nneksi Edmontonin MM-kilpailuissa tuloksella 16,18 m. Hän osallistui vielä Helsingin MM-kilpailuihin 2005 ja Moskovan sisäratojen MM-kilpailuihin 2006, mutta karsiutui kummallakin kerralla.
Camossin ennätys on 17,45 m, jonka hän hyppäsi Milanossa 7. kesäkuuta 2000. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,32 m Lissabonissa 9. maaliskuuta 2001. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Padovassa 7. kesäkuuta 1998 hypätty 816 cm.
Daniele Greco
Daniele Greco (s. 1. maaliskuuta 1989 Nardò) on italialainen kolmiloikkaaja.
Greco oli kahdestoista alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 tuloksella 15,00 m ja neljäs alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 tuloksella 16,33 m. Vuonna 2009 hän karsiutui Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa, voitti kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa tuloksella 17,20 m ja karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa. Välimeren kilpailuissa hän sai pronssia tuloksella 16,64. Seuraavana vuonna hän karsiutui sekä Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa että Barcelonan EM-kilpailuissa.
Vuonna 2011 Greco oli kahdeksas Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 16,24 m ja neljäs alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa tuloksella 16,55 m. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 17,28 m, mutta karsiutui Helsingin EM-kilpailuissa. Lontoon olympialaisissa hän oli neljäs tuloksella 17,34.
Greco voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 sisärataennätyksellään 17,70. Hänen ulkoratojen ennätyksensä on 17,47 m, jonka hän hyppäsi Potenzassa 9. kesäkuuta 2012.
Risqué
Risqué on yhdysvaltalaisen Chic-yhtyeen kolmas studioalbumi ja se on ilmestynyt vuonna 1979. Albumi on myynyt platinaa.
Levy-yhtiö on Atlantic Records ja tuottajina ovat toimineet yhtyeen johtohahmot Nile Rodgers ja Bernard Edwards yhtiöstä The CHIC Organization, Ltd., 110 East 59th St., New York, N.Y. 10022.Bernard Edwards ja Nile Rodgers ovat kirjoittaneet, sovittaneet ja johtaneet kaikki kappaleet. Musiikkikustantajat ovat Warner Bros. Music / Chic Music Inc. Laulujen sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.Steppaajat kappaleella "My Feet Keep Dancing":
The Chic Strings:Euroopan markkinoille tarkoitettuja LP-levyjä on valmistettu Englannissa. Jakelusta on huolehtinut WEA Records Ltd., joka on Warner Communicationsin yhtiö, ja jonka toimipaikan osoite Euroopassa on ollut 20 Broadwick Street, London W1. Levykannen valmistaja on Garrod and Lofthouse Ltd.
Albumilta on julkaistu kolme singleä, joiden tiedot ovat pääartikkelista
Chic.
Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. 
Sen mukaan albumilta on julkaistu singlenä mukaansatempaava "Good Times", joka on ollut listojen kärkipäässä ja tanssipaikkojen suosikkina. Kappaleen sanoituksessa on myös pientä kritiikkiä pelkkää hauskanpitoa kohtaan: "Don't be a drag – participate". Sama koskee toista tanssikappaletta "My Feet Keep Dancing", jonka mukaan "My mama said my brains are in my feet". Albumin parisuhdelauluissa "Can't Stand to Love You", "Will You Cry" ja "What About Me" moititaan myös miesten käytöstä kovinkin sanankääntein: "Little punk do if for me / Or I'll number your days". Arvioijan mukaan Chic kuului ajankohtansa parhaimpiin ja nimensä mukaisesti tyylikkäimpiin diskomusiikkia esittäviin yhtyeisiin. Sama päti myös Rodgersin ja Edwardsin toiseen samanaikaiseen projektiin, Sister Sledgeen. Chic piti yllä myös soul-musiikin parhaita perinteitä, kuten albumilla oleva balladi "A Warm Summer Night" osoittaa. Tuottajakaksikko oli myös kehittänyt oman tunnistettavan soundinsa ja tuotanto ja sovitukset ovat huolellista työtä. Albumin kakkospuolta arvioija pitää ykköspuolta heikompana, mutta sekin nousee tavanomaisuuden yläpuolelle.