hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kaskö Tidning
Kaskö Tidning oli Kaskisissa ja Närpiössä vuosina 1914–1980 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Vuosina 1961–1964 sitä julkaistiin kolmena painoksena nimillä "Kaskö Tidning", "Närpes Tidning" ja "Övermarks Tidning". Vuonna 1964 lehti muutettiin Närpiöön nimellä "Närpes–Övermark–Kaskö Tidning". Vuonna 1968 nimeksi tuli "Närpes Tidning".
Ruotsinmieliseksi ja perustuslailliseksi perustettu "Kaskö Tidning" oli 1920-luvulla jyrkän oikeistolainen, mutta muuttui 1930-luvulla maltillisemmaksi ja vapaamielisemmäksi. Pieni ja ulkoasultaan vanhanaikainen lehti keskittyi vähitellen yhä enemmän paikallisiin asioihin. Vuonna 1980 se yhdistettiin "Syd-Österbotteniin".
Kahdesti ja viimeisenä vuotenaan kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000–5 000 kappaletta. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Axel Cederberg (1914–1915), Artur Jacklin (1915–1916, 1918–1924 ja 1927–1956), J. M. Eriksson (1916–1918), Ragnar Björk (1924–1927), Olav Jacklin (1956–1972) ja Björn Hindström (1972–1980).
Hyundai Motor India
Hyundai Motor India Limited (myös "Hyundai India") on eteläkorealaisen Hyundai Motor Companyn täysin omistama intialainen tytäryhtiö. Toukokuussa 1996 perustettu yhtiö on Intian toiseksi suurin autonvalmistaja ja maan suurin autoviejä. Kesällä 2015 yhtiö kertoi rakentavansa uuden autotehtaan Intiaan. Ennestään yhtiöllä on tuotantoa esimerkiksi Chennain seudulla.
Hyundai Motor India myi vuonna 2015 yhteensä 476 000 autoa Intian markkinoilla ja raportoi 17,3 prosenttia markkinaosuudesta . Intia oli Kiinan ja Yhdysvaltain jälkeen Hyundai-konsernin kolmanneksi suurin ulkomainen markkina-alue. Aiemmin Hyundain Intian tehtaat tekivät autoja myös Euroopan markkinoille, mutta kesäkaudella 2015 Hyundai siirsi Euroopan markkinoiden valmistustaan Intian sijaan konsernin Turkin tehtaille.
Intian autoteollisuus tuotti vuonna 2014–2015 yhteensä 3,378 miljoonaa henkilöautoa ja 0,748 miljoonaa hyötyajoneuvoa, eli yhteensä 4,126 miljoonaa autoa. Tuotantomäärällä mitattuna suurin valmistaja on japanilaisen Suzukin intialainen tytäryhtiö Maruti Suzuki. Kaudella 2015–2016 Intian automarkkinoiden odotettiin kasvavan yhdeksän ensimmäisen kuukauden myynnin perusteella.
Hyundai Motor India valmistaa emoyhtiönsä kanssa yhteistyössä Hyundai-automerkin autoja. Vuoden 2016 alussa valmistuksessa oli kymmenen eri automallia (mallisarjaa): Eon, i10, Grand i10, Elite i20, Active i20, Xcent, Verna, Creta, Elantra ja Santa Fe. Automalleista Hyundai Elite i20 on palkittu Vuoden autona Intiassa (2015). Yhtiön kesällä 2015 julkaisema Hyundai Creta -crossover sai Intian Vuoden auto -nimityksen vuonna 2016. Hyundai Creta keräsi yli 100 000 tilausta Intiassa ensimmäisen kahdeksan tuotantokuukauden aikana. Helmikuussa 2016 Intian kymmenestä myydyimmästä henkilöautomallista kolme oli Hyundai Indian valmistamia: viidennellä sijalla ollut Hyundai Grand i10 (kuukauden myynti 8 898 kpl), kuudennella Hyundai i20 (8 419 kpl) ja yhdeksännellä Hyundai Eon (5 539 kpl). Lisäksi Creta-automallin raportoidaan nousseen myydyimpien autojen listalla korkealle, mutta auton toimituksista suuri osa oli vasta vuoden 2016 puolella.
Ashok Leyland
Ashok Leyland on intialainen, erityisesti linja- ja kuorma-autojen valmistajana tunnettu teollisuuskonserni. Ashok Leyland on Intian suurimpia hyötyajoneuvojen valmistaja ja maailman neljänneksi suurin linja-autojen valmistaja. Se on yhtiömuodoltaan julkinen osakeyhtiö, jonka osake noteerataan Bombayn pörssissä (BSE) ja Intian kansallisessa pörssissä (NSE). Yhtiö on osa Hinduja Automotive Limitediä (Hinduja Group) ja sen pääkonttori on Chennaissa. Lisäksi yhtiöllä on ulkomaista tuotantoa Prahassa (Tšekki) ja Ra’s al-Khaiman emiraatissa (Yhdistyneet arabiemiirikunnat).
Valmistaa myös kevyitä hyötyajoneuvoja automallisarjoihin Dost, Partner, Stile ja Mitr sekä sotilas-ajoneuvoja... Lisäksi sähkögeneraattoreita, kompressoreja, laitteita merisovelluksiin, maansiirtokoneita, nostureita ja leikkuupuimureita, liikennevälineiden rahoituspalveluja ja sauunnittelu/insinööritoimiston palveluja. Yhtiö on perustettu 1948.
Yhtiö perustettiin vuonna 1948 nimellä "Ashok Motors" englantilaisen Austin Motor Companyn kanssa Austin-merkkisten brittiautojen kokoonpanotehtaaksi. Vuonna 1950 yhtiö solmi seitsemänvuotisen yksinoikseussopimuksen Leylandin kanssa Leyland-kuorma-autojen maahantuonnista, kokoonpanosta ja myöhemmin myös valmistamisesta. Vuonna 1954 yhtiö sai valmistuslisenssin 1 000 Comet -ajoneuvon (kuorma-auton?) valmistamiseksi vuosittain. Seuraavana vuonna yhtiön nimi vaihdettiin Ashok Leyland Ltd:ksi ja Leyland Motors Ltd. tuli yhtiön osakkaaksi.
Vuonna 1967 yhtiö esitteli Intiassa valmistetun, kaksikerroksisen Titan-linja-auton. Vuonna 1970 yhtiö suunnitteli ja valmisti Intian asevoimille sen vaatimusten mukaisesti 1 000 kappaletta 6x4 'Hippo' Tipper -kuorma-autoa. Tuotantolisenssi kymmenkertaistui kaksi vuotta myöhemmin.
Home Free
Home Free on yhdysvaltalainen a capella yhtye, johon kuuluu viisi jäsentä, Austin Brown, Rob Lundquist, Adam Rupp, Tim Foust, ja Chris Rupp. Yhtye on perustettu vuonna 2000, ja vuodesta 2007 yhtye oli jäseniensä kokopäivätyö. Yhtyeen tyyli oli sekalainen vuoteen 2011,jonka jälkeen yhtyeen tyylisuunnaksi valikoitui country. Vuonna 2013 Home Free voitti Sing Off tosi-tv-ohjelman, palkintona 100,000$, ja levytyssopimus Sonyn kanssa.
Vuoden 2013 jälkeen yhtyeeltä on ilmestynyt kolme albumia; Crazy Life, Full of Cheer, sekä Country Evolution.
Maaliskuun 18. päivä yhtye ilmoitti, että yksi perustajajäsenistä, Chris Rupp lähtee soolo-uralle, ja hänen tilalleen tulee Adam Chance toukokuussa 2016.
Oborona
Oborona (Оборо́на, suomeksi "Puolustus") on nuorten 2005 perustama väkivallaton protestiliike Venäjällä. Moskovassa tällä oppositioliikkeellä on muutama sata aktivistia. Liike toimii 25 kaupungissa Venäjällä. Liike on verkosto, jolla
ei ole selvää johtajaa.
Liike väittää Vladimir Putinin tuhonneen Venäjän demokraattiset instituutiot ja luoneen Venäjälle itsevaltaisen poliisivaltion. Tätä liike vastustaa.
Liike on Ukrainan oranssin vallankumouksen inspiroima. Liikkeen logossa näkyy nyrkki, niin kuin serbialaisen Otpor-oppositioliikkeen logossakin. Liikettä vatsa lähinnä Ukrainan oranssin valalnkumouksen Pora! ja Znayu! sekä Valko-Venäjän Zubr.
Simon Wilhelm Nylander
Simon Vilhelm Nylander (13. helmikuuta 1827 Oulu – 28. kesäkuuta 1889 Kuopio) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.
Nylanderin vanhemmat olivat oululainen kauppias, raatimies Matts Nylander (k. 1842) ja Beata Hoffrén. Hän kävi Vaasan lukiota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1846. Nylander opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1850. Hän sai varatuomarin arvon 1854.
Nylander toimi Kajaanin kihlakunnan henkikirjurina 1858–1861, ja sen jälkeen hän oli Kajaanin vt. pormestarina sekä Piippolan ja sittemmin Oulun tuomiokunnan vt. tuomarina. Nylanderista tuli Raahen pormestari 1866, Oulun kunnallispormestari 1869, Oulun tuomiokunnan tuomari 1872 ja Liperin tuomiokunnan tuomari 1878. Hän osallistui myös säätyvaltiopäiville 1867.
Nylander oli naimisissa vuodesta 1858 Emma Charlotta Ståhlbergin (k. 1900) kanssa, jonka isä oli Sotkamon kirkkoherra Karl Benjamin Ståhlberg (1795–1867). Heidän poikiaan olivat Kokkolan pormestari Charles Wilhelm Nylander (1858–1903), Savonlinnan vt. kaupunginlääkäri Hugo Werner Nylander (1861–1889) ja pankinkomissaari Matti Ossian Nylander (1869–1929).
Indian Oil Corporation
Indian Oil Corporation Limited (IOCL) on suuri intialainen öljyteollisuuskonserni. Se jalostaa, siirtää siirtoputkilla ja markkinoi öljynjalostustuotteita. Yhtiön kotipaikka on New Delhi.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Indian Oilin vuonna 2015 Intian kuudenneksi ja maailman 349. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Teollisuuskonsernin liikevaihto oli 74,254 miljardia dollaria ja liikevoitto 1,172 miljardia dollaria (2014).
Oil and Natural Gas Corporation
Oil and Natural Gas Corporation Ltd (ONGC) on suuri intialainen maaöljyn ja -kaasun etsintään ja tuotantoon keskittynyt teollisuuskonserni. Yhtiön kotipaikka on Dehradun (toisen lähteen mukaan New Delhi). Yhtiöllä on muiden toimijoiden kanssa yhteisiä öljykenttiä Vietnamissa, Norjassa, Egyptissä, Tunisiassa, Iranissa ja Australiassa.
ONGC on Intian valtion osake-enemmistöllään hallitsema pörssiyhtiö. Sen osakkeet noteerataan intialaisissa pörsseissä (BSE, NSE). Yhdysvaltalainen talousjulkkaisu Forbes luokitteli ONGC:n vuonna 2015 Intian kolmanneksi ja maailman 183. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Teollisuuskonsernin liikevaihto oli 28,689 miljardia dollaria ja liikevoitto 4,386 miljardia dollaria (2014).
NTPC
NTPC Limited (aiemmalta nimeltään "National Thermal Power Corporation Limited") on suuri intialainen sähköntuotantoon ja siihen kytkeytyviin toimintoihin keskittynyt julkisen sektorin yrityskonserni. Yhtiön kotipaikka on Mumbai.
Yhtiön voimaloiden asennettu tuotantokapasiteetti ylittää 45 500 megawattia (toinen lähde mainitsee kapasiteetiksi 173 626,4 MW jo 2011). Tämä koostuu yli 15 hiilivoimalasta, seitsemästä kaasuvoimalaitoksesta, yhdestä vesivoimalaitoksesta ja seitsemästä yhteisyrityksenä toimivasta yksiköstä (kuusi pohjautuu hiilen ja yksi kaasun käyttöön), sekä kahdeksasta uusiutuvan energian hankkeesta.
Yhtiön osake noteerataan Bombayn (BSE) ja Intian kansallisessa pörssissä (NSE). Yhdysvaltalainen talousjulkkaisu Forbes luokitteli NTPC:n vuonna 2015 Intian kahdeksanneksi ja maailman 431. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Teollisuuskonsernin liikevaihto oli 12,9 miljardia dollaria ja liikevoitto 1,89 miljardia dollaria (2014). Intian valtio omistaa NTPC:n osake-enemmistön.
Yhtiö perustettiin 7. marraskuuta 1975 alkujaan nimellä "National Thermal Power Corporation Pvt Ltd.". Sittemmin yhtiö on laajentunut yritysostoilla, rakentamalla uusia voimaloita ja valtion siihen yhdistämien voimalaitosyhtiöiden kautta. Lokakuussa 2004 Intian valtiö myi 10,5 prosenttia yhtiöstä listatessaan yhtiön osakeannin yhteydessä pörssiin. Yhtiön nimi muutettiin 28.10.2005 muotoon NTPC Ltd, mille osasyynä oli sähköntuotannon laajentuminen alkuperäisen nimen mukaista lämpövoimaa monipuolisemmalle pohjalle. Helmikuussa 2010 valtio vapautti seuraavat viisi prosenttia yhtiön osakeista myyntiin. Tämän jälkeen valtion omistusosuus oli 84,5%. Toukokuussa 2010 NTPC:lle annettiin valtiollisen suurkonsernin 'Maha Ratna' -asema.
2010-luvun alkupuolella yhtiö vastasi 28,6 prosentista Intian sähköntuotantoa.
Coal India
Coal India Limited (COL) on suuri intialainen, vuonna 1973 perustettu holdingyhtiö, joka hallitsee yhteensä noin 82 hiilikaivosta Intian kahdeksassa osavaltiossa. Lisäksi yhtiö jalostaa hiiltä eri teollisuudenaloille sopivampaan muotoon, myy hiiltä sekä tuottaa hiilivoimalallaan lämpöä ja sähköä. Yhtiön kotipaikka on Kalkutta.
Coal Indian mukaan noin 66 prosenttia Intian energiantuotannosta pohjautuu hiileen. Intia on Kiinan ja Yhdysvaltojen jälkeen maailman suurin hiilentuottajamaa. Coal India on maailman suurin yksittäinen hiilentuottajahtiö. Se louhii noin 81,1 prosenttia koko Intian hiilentuotannosta ja vastaa noin 74 prosentista maan hiilimarkkinoita. Yhtiön hiiltä käytetään 82:ssa maan 86 hiilivoimalasta. Coal Indian hiilivoimalat vastaavat noin 76 prosentista Intian lämpövoimaloiden tuotantokapasiteetista.
Yhtiö omistaa seitsemän sen tytäryhtiöinä toimivaa hiilituotannon alueellista kaivosyhtiötä.
Yhdysvaltalainen talousjulkkaisu Forbes luokitteli Coal Indian vuonna 2015 Intian 11. ja maailman 490. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Teollisuuskonsernin liikevaihto oli 11,67 miljardia dollaria ja liikevoitto 2,28 miljardia dollaria (2014). Yhtiön osake-enemmistö on Intian valtion omistuksessa.
Intian valtiota ja Coal India -yhtiötä on arvosteltu voimakkaasti esimerkiksi ilmastonmuutoskeskusteluissa hiilidioksidipäästöjä lisäävästä hiilenlouhinnasta ja hiilen käytöstä energiaratkaisunsa pohjana. Kivihiilen käyttö on myös erittäin merkittävä kaupunki-ilman saastuttaja Intiassa. Intiassa kivihiili louhitaan pääosin avolouhoksista. Esimerkiksi kaivosten jätevesien mukana leviävät myrkyt (kuten elohopea) ovat heikentäneet suurten ihmisjoukkojen terveyttä. Vuonna 2014 Intia kertoi pyrkivänsä nostamaan maansa kivihiilentuotannon vuoden 2013 noin 565 miljoonasta tonnista yli miljardiin kivihiilitonniin vuoteen 2019 mennessä. Paikoin hiilikaivospalot ovat jatkuneet jo yli sata vuotta.
Intian hiilentuotantoon ja myös Coal India -konserniin liittyy vuonna 2012 nimellä Coalgate laajempaan tietoisuuteen noussut mittava korruptioskandaali.
Euroopan patenttijärjestö
Euroopan patenttijärjestö (lyh. EPOrg, European Patent Organisation) on vuonna 1977 perustettu kansainvälinen järjestö jonka tehtävänä on eurooppapatenttien myöntäminen. Sen organisaatio on määritelty vuonna 1973 allekirjoitetussa Euroopan patenttisopimuksessa (EPC) jonka mukaan sen kaksi toimielintä ovat Euroopan patenttivirasto (EPO) sekä Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto.
Järjestöllä on 38 jäsenvaltiota (suluissa liittymisaika): Belgia (1977), Alankomaat (1977), Iso-Britannia (1977), Luxemburg (1977), Ranska (1977), Saksa (1977), Sveitsi (1977), Italia (1978), Ruotsi (1978), Itävalta (1979), Liechtenstein (1980), Espanja (1986), Kreikka (1986), Tanska (1990), Monaco (1991), Irlanti (1992), Portugali (1992), Suomi (1996), Kypros (1998), Turkki (2000), Bulgaria (2002), Slovakia (2002), Tšekki (2002), Viro (2002), Slovenia (2002), Unkari (2003), Romania (2003), Puola (1.3.2004), Islanti (1.11.2004), Liettua (1.12.2004), Latvia (1.7.2005), Kroatia (1.1.2008), Norja (1.1.2008), Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (1.1.2009), San Marino (1.7.2009), Albania (1.5.2010), Serbia (1.10.2010).
Carl Gustaf Bergstedt
Carl Gustaf Bergstedt (25. heinäkuuta 1807 Oulu – 19. syyskuuta 1866 Oulu) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.
Bergstedtin vanhemmat olivat oululainen suutarimestari Karl Mikael Bergstedt (k. 1810) ja Katarina Kristina Vikman. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1826. Bergstedt opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1831. Hän sai varatuomarin arvon 1835.
Bergstedt toimi Kuopion läänin varalääninsihteerinä vuodesta 1840 ja sen jälkeen hän oli Kuopion pormestarina vuodesta 1844 sekä Oulun pormestarina vuodesta 1847. Bergstedt toimi Oulun pormestarinviran ohella myös Iin pitäjän maanjako-oikeuden puheenjohtajana vuodesta 1851. Hän osallistui säätyvaltiopäiville 1863–1866.
Bergstedt oli naimisissa vuodesta 1838 Charlotta Rudbäckin (k. 1887) kanssa. Heidän poikansa oli lääkintöhallituksen lääkintöneuvos Karl Anders Bergstedt (1841–1915).
Syd-Österbotten
Syd-Österbotten on Närpiössa ilmestyvä sitoutumaton ruotsinkielinen sanomalehti.
Kristiinankaupungissa ilmestynyt "Syd-Österbotten" perustettiin vuonna 1901 lakkautetun "Kristinestads Tidningin" jatkajaksi. Sitoutumaton lehti pyrki olemaan kansanomainen, vapaamielinen ja uskonnollinen. Se kiinnitti erityistä huomiota kansanvalistus-, raittius- ja nuorisoseuratoimintaan. Paikallisiin asioihin keskittynyt lehti muuttui vähitellen laajemmaksi uutisvälineeksi. 1920- ja 1930-luvuilla se heijasteli ruotsalaisen kansanpuolueen talonpoikaisryhmän näkemyksiä.
Vuonna 1980 "Syd-Österbotten" yhdistettiin närpiöläiseen "Närpes Tidningiin". Yhdistetty "Syd-Österbotten" sai kristiinalaislehden nimen, mutta muutettiin Närpiöön sikäläisen yhtiön kustannettavaksi. Vuoteen 1983 saakka sen nimiössä luki pienemmällä myös "Närpes Tidning". Samaan aikaan perustettu viikkolehti "Nya Kristinestads Tidning" liitettiin "Syd-Österbotteniin" vuonna 2003. Vuodesta 1998 lähtien lehti on kuulunut HSS Media -konserniin. Sen toimitus yhdistettiin "Vasabladetin" ja "Jakobstads Tidningin" kanssa vuonna 2006.
Nykyään kolmipäiväinen lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuosina 1905–1936 kahdesti viikossa. Lehden kokonaislevikki oli 6 162 kappaletta vuonna 2015 (8 628 vuonna 1985). Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina ovat työskennelleet V. V. Hannelius (1903–1904), Calixtus Karlsson (1905), Oscar Sundman (1905–1916), Evald K. Holmquist (1916–1917), Otto Stenlund (Hannus, 1918–1934), Torsten Ström (1935–1936), Gustav Stenlund (1936–1940), Erik Lindholm (1940–1942), Alvar Utter (1943–1980) ja Björn Hindström (1980–).
August Appelgren
August Appelgren (17. maaliskuuta 1794 Muhos – 30. kesäkuuta 1846 Oulu) oli suomalainen tuomari ja pormestari.
Appelgrenin vanhemmat olivat Muhoksen kirkkoherra Gustaf Reinhold Appelgren (1752-1812) ja Kristina Frosterus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1813. Appelgren opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon. Hän sai varatuomarin arvon 1821.
Appelgren toimi Oulun kaupunginsihteerinä ja julkisena notaarina vuodesta 1816 sekä kämnerinoikeuden esimiehenä vuodesta 1820. Hän oli maanjako-oikeuden puheenjohtajana Limingassa vuodesta 1824 ja Kalajoella vuodesta 1825. Viimeksi Appelgren oli Oulun pormestarina vuodesta 1836.
Appelgren oli naimisissa 1824–1825 serkkunsa Maria Margareta Frosteruksen (k. 1825) kanssa ja vuodesta 1827 edellisen sisaren Sofia Magdalena Frosteruksen (k. 1872) kanssa. Appelgrenin vanhempi veli oli rovasti, opettaja ja sanomalehtimies Simon Wilhelm Appelgren.
Wuzhong
Wuzhong () on prefektuuritason kaupunki Ningxian hui-kansan autonomisella alueella Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 21 419,55 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,3 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 55 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Yinchuanista etelään.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Yinchuanin, koillisessa Ordosin, idässä Yulinin, kaakossa Qingyangin, etelässä Guyuanin, lännessä Zhongwein prefektuuritason kaupunkeihin, sekä luoteessa Alxan liittoon.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kahteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kahteen piirikuntaan.
Carl Johan Heikel
Carl Johan Heikel (22. maaliskuuta 1786 Oulu – 23. syyskuuta 1850 Vaasa) oli suomalainen laamanni ja pormestari.
Heikelin vanhemmat olivat Oulun pormestari Samuel Heikel (1739–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Katarina Appelstubbe. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1802. Heikel opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon 1808. Hän sai varatuomarin arvon 1811.
Heikel toimi armeijan selvitysvaraston komissaarina vuodesta 1808 ja Kokkolan vt. pormestarina vuodesta 1813. Hän oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1814 ja aktuaarina vuodesta 1816. Heikelista tuli Pietarsaaren pormestari 1818 ja Oulun pormestari 1830. Hän sai laamannin arvonimen 1830. Viimeksi Heikel toimi Korsholman eteläisen tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1835 ja Oulun laamannikunnan laamannina vuodesta 1848.
Heikel oli naimisissa vuodesta 1833 Kristina Elisabet Dobbinin (1813–1896) kanssa jonka isä oli kapteeni Berndt Johan Dobbin (1763–1852). Heidän lapsiaan olivat hovioikeudenneuvos, senaattori Johan Edvard Heikel (1834–1917), apulaislääkäri Alfred Heikel (1835–1868), filosofian maisteri, lääketieteen kandidaatti Emil Heikel (1837–1872) sekä Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri Rosina Heikel (1842–1929).
Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto
Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto on Euroopan patenttijärjestön toimielin jonka tehtävänä on valvoa Euroopan patenttiviraston toimintaa. Hallintoneuvosto koostuu EPC-jäsenmaiden edustajista ja heidän varamiehistään jotka valitsevat keskuudestaan puheenjohtajan sekä varapuheenjohtajan. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta mutta heidän toimikautensa voidaan uusia. Suomea hallintoneuvostossa edustaa Patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja.
Hallintoneuvoston työskentelyä valmistelee hallintoneuvoston hallitus (Board 28) johon kuuluu hallintoneuvoston puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme EPC-jäsenmaan edustajaa. Hallituksen kokouksiin osallistuvat myös hallintoneuvoston talouskomitean (Budget and Finance Committee) ja patenttilakikomitean (Committee on Patent Law) puheenjohtajat sekä EPOn pääjohtaja.
Al-Riffa
Al-Riffa (Ar-Rifā, الرفاع ) on yksi Bahrainin suurimmista kaupungeista. Vuonna 2001 sen väkiluku oli 79 550.
Al-Riffa sijaitsee Bahrainin saaren keskiosia hallitsevan laakson pohjoisreunalla. Alueella sijaitsevat Bahrainin öljykentät. Kaupungin liepeillä sijaitsee Bahrain Petroleum Companyn (Bapco) suuri öljynjalostamo.
Al-Riffan itä- ja länsiosast muodostivat aiemmin omat kaupunkinsa.
Riffan linnoitus on valmistunut vuonna 1812.
Roberto Clemente
Roberto Clemente (18. elokuuta 1934 Barrio San Antón – 31. joulukuuta 1972 San Juan) oli puertoricolainen baseballpelaaja, joka edusti koko ammattilaisuransa Major League Baseballin Pittsburgh Piratesia. Pelipaikaltaan 180 senttimetriä pitkä ja 79 kilogrammaa painava Clemente oli oikea koppari.
Clemente debytoi Piratesin paidassa MLB:ssä vuonna 1957. Hän voitti uransa aikana kaksi World Seriesiä, vuosina 1960 ja 1971. Jälkimmäisellä kerralla Clemente valittiin myös loppuottelusarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänet valittiin myös kaksitoista kertaa MLB:n tähdistöjoukkueeseen ja kerran National Leaguen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Clemente on myös ensimmäinen latinalaisamerikkalainen baseball-pelaaja, joka saavuttaa MLB:ssä 3 000 hittiä.
Clemente oli mukana myös hyväntekeväisyystyössä. Joulukuussa 1972 hän oli matkalla Nicaraguaan viemään avustuspaketteja maassa sattuneen maanjäristyksen uhreille. Kovasti ylipainoinen lentokone putosi kuitenkin mereen ja Clemente menehtyi. Seuraavana vuonna hänet valittiin ensimmäisenä latinona MLB:n hall of fameen. Hänen numeronsa 21 jäädytettiin Pittsburgh Piratesissa.
Clementen veljenpoika Edgard Clemente on myös pelannut MLB:ssä.
Hans Henrik Hasselblatt
Hans Henrik Hasselblatt (25. joulukuuta 1771 – 23. heinäkuuta 1829 Oulu) oli suomalainen laamanni ja pormestari.
Hasselblattin vanhemmat olivat Kuopion läänissä toiminut maanmittari Isak Reinhold Hasselblatt (k. 1794) ja Kristina Krook. Hän kävi Rantasalmen triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1798. Tätä ennen hän oli jo seurannut kihlakunnantuomaria notaarina yli kolmen vuoden ajan ja palvellut Savon jääkäriosastossa kersanttina 1789, vääpelinä 1789–1796 sekä vänrikkinä ja adjutanttina 1796–1797. Hasselblatt opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon 1798. Hän sai varatuomarin arvon 1801.
Hasselblatt toimi Oulun pormestarina vuodesta 1812 ja hän sai laamannin arvonimen vuonna 1819.
Hasselblatt oli naimisissa vuodesta 1809 Fredrika Margareta Ervastin (k. 1855) kanssa jonka isä oli Naantalin pormestari Fredrik Ervast (1738–1791). Heidän lapsiaan olivat Vaasan hovioikeuden asessori Robert Hasselblatt (1815–1866) ja kihlakunnantuomari Mauritz Hasselblatt (1813–1871). Robert Hasselblattin poika oli Vaasan pormestari Ivar Wilhelm Hasselblatt (1864–1948) ja Mauritz Hasselblattin poika oli hovioikeuden asessori, Oulun pormestari ja valtiopäivämies Robert Alarik Hasselblatt (1847–1905).
Petrus Tun
Petrus Tun (13. maaliskuuta 1936 Yap, Mikronesia – 23. maaliskuuta 1999 Honolulu, Havaiji) oli Mikronesialainen poliitikko. Hän toimi maansa ensimmäisenä varapresidenttinä 1979–1983. Varapresidenttiytensä jälkeen hän toimi Yapin silloisen kuvernöörin John Mangefelin neuvonantajana, kunnes hänet itsensä valittiin kuvernööriksi, jossa asemassa hän toimi 1987–1995.
Martti Enäjärvi
Martti Jaakko Juhani Enäjärvi (s. 14. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen juristi, joka toimi Patentti- ja rekisterihallituksen (PRH) pääjohtajana vuosina 1986–2010.
Enäjärvi suoritti oikeustieteen tutkinnon vuonna 1969 ja auskultoi asianajajaksi 1972. Hän opetti Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1971–1975 ja toimi yritysjohdossa. PRH:n pääjohtajana Enäjärvi toimi vuodesta 1986 syksyyn 2010, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet valitsi tehtävään SMP-taustainen Urpo Leppänen. Kotimaisen virkansa ohella Enäjärvi oli Euroopan unionin harmonisointiviraston (OHIM) johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 2004. Virkamiesuran ohella hän on toiminut muun muassa Helsingin Suomalaisen Klubin puheenjohtajana (1996–2001) ja Paasikivi-Seurojen Liiton puheenjohtajana. Hänet kutsuttiin Suomalaisen Klubin kunniapuheenjohtajaksi vuonna 2007.
Enäjärvi tuomittiin joulukuussa 2012 Helsingin hovioikeudessa virkavelvollisuuden rikkomisesta ja maksuvälinepetoksista 80 päiväsakkoon. Päätöksen mukaan hän oli rikkonut valtion luottokortin käyttöä koskevia määräyksiä ja syyllistynyt siten virkavelvollisuuden rikkomiseen. Enäjärvi nosti vuosina 2005–2010 työnantajansa luottokortilla noin 49 000 euroa, jotka maksoi myöhemmin takaisin.
Martti Enäjärven isä oli oikeuskansleri Jaakko Enäjärvi.
Thomas Dekker (näyttelijä)
Thomas Alexander Dekker (28. joulukuuta 1987 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on toiminut myös laulajana ja elokuvaohjaajana.
Hän aloitti lapsinäyttelijänä 6-vuotiaana, jolloin hän näytteli Chancea televisiosaippuassa "Tunteita ja tuoksuja". Hän myös vieraili lapsena useissa televisiosarjoissa kuten "Nanny", "Seinfeld" ja "Star Trek: Voyager". Hänen uransa tunnetuin televisiorooli on kuitenkin luultavasti televisiosarjassa "", jota tehtiin vuosina 2008-2009. Vuosina 2011-2012 hän näytteli televisiosarjassa "Noitapiiri".
Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1994 elokuvassa "Star Trek – sukupolvet". Tämän jälkeen hän näytteli yhden lapsirooleista elokuvassa "Kirottujen kaupunki". Vuonna 2010 hän näytteli elokuvissa "Painajainen Elm Streetillä" ja "Kaboom".
Hän on esiintynyt Daughtryn musiikkivideolla "Waiting for Superman". Hän oli myös lapsena Fievelin äänenä elokuvissa "Fievel ja Manhattanin aarre" ja "Fievel ja Manhattanin hirviö". Hän oli myös Pikkutassun äänenä viidessä "Maa aikojen alussa" elokuvassa.
Hänen äitinsä on walesilainen ja hänen amerikkalaisella isällään on englantilaiset ja hollantilaiset sukujuuret. Hän on vegaani.
Klassikot (Pojat-yhtyeen albumi)
Klassikot on ramopunk-yhtye Poikien kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä EMI. Albumin kappaleet on koonnut Rocket Recordsin Juha Rantala.
Judy-Joy Davies
Judith Joy ”Judy-Joy” Davies (5. kesäkuuta 1928 Melbourne – 27. maaliskuuta 2016) oli australialainen uimari ja olympiamitalisti.
Davies voitti olympiapronssia 100 metrin selkäuinnissa Lontoossa 1948 ajalla 1.16,7. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 400 metrin vapaauinnissa.
Davies nimettiin vuonna 2011 Australian urheilun hall of fameen. Hän kuoli 87-vuotiaana 27. maaliskuuta 2016.
Erkki Rautanen
Erkki Rautanen (14. helmikuuta 1933 Helsinki – 3. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kartanlukija ja autokauppias.
Rautanen toimi mm. Hannu Mikkolan, Timo Mäkisen ja Markku Alénin kartanlukijana ja osallistui mm. Jyväskylän Suurajoihin kymmenen kertaa. Rautanen toimi vielä 80-vuotiaana Heinolan Jari-Pekka Historic Trophyssa toimitsijana ja ns. nolla-auton kartturina.
Rautasen siviilityö oli autokauppias jota hän harjoitti seitsemällä eri vuosikymmenellä ja hän toimi myös autoalan liikkeiden yhdistyksen hallituksessa.
Rautanen oli tunnettu persoona myös pokeripiireissä. Pokeria hän pelasi yli 70 vuotta.
Hangon Sanomat
Hangon Sanomat -nimisiä lehtiä on ollut kolme:
Hangon Sanomat (1913–1914)
Hangon Sanomat oli Hangossa vuosina 1913–1914 ilmestynyt sanomalehti.
Lehti perustettiin Hangon suomenkielisten yhdyssiteeksi ja oikeuksien puolustajaksi. Se levisi lähinnä Hangon ja Lohjan seudulle. Ensimmäisen maailmansodan takia "Hangon Sanomat" osoittautui kannattamattomaksi, ja sen tilalle perustettiin laajempaa aluetta palvellut "Länsi-Uusimaa". Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavana toimittajana ja taloudenhoitajana työskenteli Armas Kärkkäinen.
Mossack Fonseca
Mossack Fonseca (Mossack Fonseca & Co.) on vuonna 1986 perustettu panamalainen yrityspalveluita tarjoava lakitoimisto, jolla on yli 40 toimistoa maailmanlaajuisesti. Sen päämarkkina-alue on Kiina. Yhtiö on yksi maailman suurimmista veroparatiisipalveluiden tarjoajista. Yhtiö syntyi Jürgen Mossackin ja Ramón Fonsecan yhdistäessä yhtiönsä. Jürgen Mossack on saksalaissyntyinen Panamassa kasvanut juristi, joka perusti oman yhtiönsä vuonna 1977. Ramón Fonseca on panamalainen juristi, poliitikko ja kirjailija.
Mossack Fonseca nousi maailmanlaajuisen mediahuomion keskipisteeseen huhtikuussa 2016, kun uutismediat alkoivat julkaista yhtiön mittavia asiakastietoja vuosilta 1977−2015 eli ns. Panaman papereita. Asiakirjat oli vuodettu saksalaissanomalehti Süddeutsche Zeitungille reilua vuotta aiemmin. Mossack Fonsecan (MF) mukaan tietovuodon aiheutti ulkopuolinen hakkerointi, josta se on tehnyt kantelun Panaman valtionsyyttäjälle. MF:n mukaan hakkerointi on ainoa rikos, joka asiassa on tapahtunut. Ramon Fonseca kommentoi, ettei yhtiö ole koskaan syyllistynyt laittomuuksiin eikä auttanut ketään veronkierrossa. Hänen mukaansa mitään asiakirjoja ei ole tuhottu.
Vuodon seurauksena El Salvadorin poliisi teki ratsian yrityksen paikalliseen toimistoon.
Toukokuussa 2016 MF ilmoitti haastavansa tutkivien toimittajien järjestö ICIJ:n oikeuteen, koska yhtiö haluaa "suojella itseään teoilta, jotka täyttävät rikoksen tunnusmerkistön ja jotka tulee siksi viedä toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi".
Hangon Sanomat (1929–1940)
Hangon Sanomat oli Hangossa vuosina 1929–1940 ilmestynyt sanomalehti.
Lehden perustamisen syynä oli Hangossa ilmestyneen "Länsi-Uusimaan" muutto Lohjalle. Kerran ja välillä kahdesti viikossa ilmestynyt "Hangon Sanomat" painettiin vuodesta 1930 lähtien Turussa, jolloin sen kotimaan- ja ulkomaanuutiset olivat samoja kuin "Turun Sanomissa". Puolueisiin sitoutumaton oikeistolehti lakkasi, kun Hankoniemi vuokrattiin Neuvostoliitolle. Sen päätoimittajina työskentelivät Väinö Kokko (1929–1931) ja Armas Sandelin (1931–1940).
Heinolan Lehti
Heinolan Lehti oli Heinolassa vuosina 1912–1918 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjapainonomistaja Kustaa Helanderin perustama "Heinolan Lehti" oli sitoutumaton pikkulehti, joka ilmoitti toimivansa paikkakuntansa ja sitä ympäröivän maaseudun hyväksi. Vuonna 1916 lehden taustalle perustettiin osakeyhtiö, ja se ilmoittautui nuorsuomalaiseksi. Sisällissodan jälkeen "Heinolan Lehti" yhdistettiin "Heinolan Sanomiin". Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavina toimittajina ja päätoimittajina työskentelivät Kustaa Helander (1912–1917) ja Lauri Apala (1917–1918).
Grease Helmet (albumi)
Grease Helmet on samannimisen helsinkiläisen hard rock -yhtyeen esikoisalbumi. Albumi julkaistiin 19. syyskuuta 2012 levymerkillä AXR Music.
Albumi äänitettiin 5k Studiosilla Helsingissä vuosina 2010–2011, ja sen miksauksesta vastasi Mikko Karmila Finnvoxilla vuonna 2012. Albumin masteroi Svante Forsbäck. Yhtyeen kitaristi Andy McCoy on maininnut albumin yhdeksi uransa parhaaksi työksi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Albumi sai suopean vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille kolme tähteä viidestä, arvioiden Grease Helmetin kaltaisia rokkareiden ”ajantappohankkeita” olleen olemassa aiemminkin, mutta Andy McCoyn tuovan yhtyeelle kuriositeettiarvoa. McCoy saa myös suitsutusta suorituksestaan, toisin kuin Amorphis -jäsenistö. Infernon Sanna Mustosen mukaan McCoyn vaikutus on musiikissa eniten lävitse tunkeutuvaa sekä itse albumin olevan hyvä ja perinteinen rockalbumi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Grease Helmet.
UE Engordany
Unió Esportiva Engordany on jalkapalloseura Escaldes-Engordanyn kunnasta Kaakkois-Andorrasta. Engordany pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla Primero Divisióssa.
No Heavy Petting
| piilota julkaisut = 
No Heavy Petting on brittiläisen hard rock-yhtye UFOn viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2007 bonuskappaleiden kera. Albumi on yhtyeen ainoa, jolla soittaa kosketinsoittaja Danny Peyronel.
"No Heavy Petting" ei menestynyt listoilla edeltäjänsä, "Force Itin" tavoin; esimerkiksi Billboard 200 -albumilistalla se ylsi sijalle 167 (Force It ylsi Billboard 200 -albumilistalla sijalle 76), eikä se noussut lainkaan listoille Iso-Britanniassa. Sen sijaan Ruotsissa albumi nousi listan sijalle 38. Huolimatta selvästi Force Ittiä heikommasta menestyksestä Billboard 200 -albumilistalla, se sai julkaisuaikanaan erittäin hyvän vastaanoton, ja osa yhtyeen faneista piti albumia edeltäjäänsä parempana.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2007 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Partant pour la Syrie
Partant pour la Syrie eli Le Beau Dunois on Hortense de Beauharnais’n säveltämä ja Alexandre de Laborden noin vuonna 1807 kirjoittama ranskankielinen laulu, joka Napoleon III:n hallitsijakaudella eli toisen keisarikunnan aikana oli Ranskan kansallislaulu.
Laulu sai aiheensa Napoleon Bonaparten vuonna 1798 tekemästä sotaretkestä. Siinä kenraali Bonapartea verrataan Ranskan ensimmäisen keisarikunnan aikaisen tyylin mukaisesti ristiretkiajan ritariin. Muistelmissaan kuningatar Hortense kertoi säveltäneensä laulun asuessaan Malmaisonin linnassa. Laulun tultua suosituksi monet säveltäjät soittivat sen useille eri soittimille.
Laborden runon alkuperäinen nimi oli "Le beau Dunois" (”Kaunis Dunois”), ja siinä kerrotaan ritari Jean de Dunois’n merkillisestä ristiretkestä. Ennen lähtöään Syyriaan hän rukoilee Neitsyt Mariaa saadakseen mahdollisuuden rakastaa kaikkein kauneinta naista ja olla itse ritareista rohkein. Rukoukset kuultiin ja ritarin toiveet täyttyivät, ja palattuaan hän pääsee naimisiin kauniin Isabellen kanssa. Laulun arvot ovat rakkaus ja kunnia.
Vaikka laulun sanat viittaavat ritariaikaan, niiden tulkittiin myös kuvastavan laulun säveltäjän, Hortense de Beauharnais’n, Hollannin lyhytaikaisen kuningattaren, Napoleon I:n kälyn ja Napoleon III:n äidin, rakkautta ja kaipausta rakastajaansa, kenraali Charles de Flahaut’ta kohtaan, jonka kanssa tällä oli avioton lapsikin, herttua Charles de Morny (1811–1865).
Laulu tuli ensimmäisen keisarikunnan aikana erittäin suosituksi sekä bonapartistien keskuudessa vielä Hortense de Beauharnais’n maanpaon ja restauraation aikana. Ranskan toisen keisarikunnan aikana Marseljeesi kiellettiin, ja sen sijaan uudeksi kansallislauluksi valittiin "Partant pour la Syrie". 
Keisari Napoleon III itse joutui kuuntemaan sen usein jopa kuusi tai seitsemän kertaa päivässä, mikä lopulta ei ollut hänelle itsellekään kovin mieluista, varsinkaan kun laulun epäilyttävän, mahdollisesti Hortense de Beauharnais’n tunteisiin liittyvän taustan vuoksi sen sopivuutta kansallislauluksi pidettiin alusta lähtien varsin kyseenalaisena, ja keisarin itsensäkin syntyperästä esiintyi epäilyksiä.
Preussin ja Ranskan sodan aikana Marseljeesi sallittiin jälleen, sillä sodan edellyttämä kansallinen yksimielisyys vaati koko kansallisen perinnön ottamista hallituksen käyttöön. Sodan aikana ei myöskään uskottu olevan pelkoa sisäisestä kumouksesta, jonka yhteydessä kapinalliset olisivat voineet sitä laulaa. "Partant pour la Syrie" sen sijaan tuli vähemmän suosituksi varsinkin Napoleon III:n menetettyä valtansa. Entinen keisari itse kuuli sen viimeisen kerran 18. maaliskuuta 1871 vapauduttuaan seitsemän kuukautta kestäneestä sotavankeudesta Wilhelmshöhen linnassa, jolloin sitä soitti preussilainen sotilassoittokunta.
Partant pour la Syrie on edelleen käytössä Ranskan armeijassa marssilauluna.
Ranskankielinen versio
Suora käännös suomeksi
Trocadero
Trocadero tai Trocadéro voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ihalainen (Lappeenranta)
Ihalainen on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläisellä alueella valtatie 6:n eteläpuolella noin kahden kilometrin päässä keskustasta.
Ihalainen on suurimmaksi osaksi teollisuusaluetta. Siellä toimivat Nordkalkin Ihalaisen kalkkikaivos ja useita siihen liittyviä teollisuuslaitoksia sekä yhdyskuntajätettä vastaanottava Lappeenrannan (Toikansuon) jäteasema. Ihalaisen kalkkikiviesiintymä on noin kaksi miljardia vuotta vanha. Kaivostoiminta alueella alkoi varmuudella 1790-luvulla, jolloin Venäjän insinöörihallinto otti esiintymän omistukseensa, ja perimätiedon mukaan mahdollisesti jo 1550-luvulla. Kaivos siirtyi Lappeenrannan kaupungin omistukseen vuonna 1848. Nordkalkin edeltäjä Paraisten Kalkkivuori aloitti toimintansa Lappeenrannassa vuonna 1910.
Ihalaisen kaupunginosaan kuuluu myös 1930-luvulta alkaen rakennettu niin sanottu Partekin asuinalue kaivoksen länsipuolella. Paraisten Kalkkivuoren arkkitehdin Albert Richardtsonin suunnittelema alue on maakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Huomattavin rakennus on klassismia ja funktionalismia yhdistelevä teknillisen johtajan asuinrakennus vuodelta 1938. Kaupunginosan lounaisnurkassa on pienempi Tapiolan asuinalue. Kaupunginosassa on noin 100 asukasta.
Kaupunginosa on Ihalaisen vanhan maarekisterikylän mailla. Ihalaisen kylässä tiedetään olleen viisi taloa jo 1500-luvun puolivälissä, ja kylän isojako tehtiin vuonna 1834. Yksi talonpaikoista, Ihalainen 5, on tutkimuksissa sijoitettu Partekin asuinalueelle, mutta muut ovat jääneet teollisuuslaitosten ja rautatien alle. Rekisterikylään kuuluivat myös muun muassa nykyisen kaupunginosan länsipuoliset kaupunginosat Mattila, Mäntylä ja Kuusela, joiden kehittyminen liittyy läheisesti kaivoksen toimintaan. Niistä ja Ihalaisesta tuli osa Lappeenrantaa välirauhan aikana vuoden 1941 alussa, mitä ennen ne kuuluivat Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksessa ne olivat jääneet vielä kaupungin rajojen ulkopuolelle, mutta kaivoksen toiminnan laajenemisen vuoksi uusi liitos nähtiin pian tarpeelliseksi.
Karjalan rata kulkee kaupunginosan länsiosan poikki ja erottaa Partekin asuinalueen kaivoksesta. Mustolan satamarata koukkaa Ihalaisen eteläpuolitse kohti itää ja Saimaan kanavan varrella olevaa Mustolan satamaa. Kaupunginosaa rajaavat valtatie 6 pohjoisessa, Palosuonkatu ja Kourulanmäen pellot idässä, Hanhikempin pellot etelässä ja seututie 387 eli Vaalimaantie ja Mäntylän sairaala lännessä. Ihalaisen naapurikaupunginosia ovat Reijola, Myllymäki, Kuusela, Mäntylä ja Mattila.
Guyuan
Guyuan () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Ningxian hui-kansan autonomisen alueen eteläosassa. Kaupungin pinta-ala on 10 540 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,23 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 275 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Yinchuanista etelään.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Zhongwein ja Wuzhongin, idässä Qingyangin, etelässä Pingliangin, sekä lännessä Baiyinin prefektuuritason kaupunkeihin.
Xumishanin luolat sijaitsevat Guyuanissa.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan yhteen kaupunkipiiriin ja neljään piirikuntaan.
Seal the Deal &amp; Let’s Boogie
Seal the Deal & Let’s Boogie on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin albumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2016. Albumilta julkaistiin ensimmäinen single "The Devil's Bleeding Crown" lyriikkavideon muodossa 7. huhtikuuta 2016. Kappaletta on kuitenkin soitettu aikaisemmin konserteissa. 29. huhtikuuta 2016 yhtye julkaisi kaksi versiota albumin toisesta singlestä. Pohjois-Amerikan versiossa kappale on nimeltään "The Bliss" ja toisessa versiossa kappaleen nimi on "For Evigt". "For Evigt" - kappaleessa on mukana vierailevana laulajana Johan Olsen, ja kappale on osittain tanskankielinen.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, jolla se vietti kaksi ensimmäistä listaviikkoaan.
Lights Out (UFOn albumi)
Lights Out on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi sai julkaisuaikanaan paljon positiivista palautetta niin kriitikoilta kuin ostavalta yleisöltä, ja se sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita, kuten sen nimikappaleen sekä balladimaisen ”Love to Loven”.
Albumista julkaistiin vuonna 2008 uusintapainos, jossa on itse albumin lisäksi neljä albumin kappaletta liveversioina.
Kappale ”Alone Again Or” on lainakappale Love -yhtyeen albumilta "Forever Changes" vuodelta 1967.
Rockiin ja metallimusiikkiin keskittynyt "Kerrang!"-lehti listasi Lights Outin sijalle 28 listatessaan kaikkien aikojen sata parasta heavy metal -albumia.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2008 painoksen bonuskappaleet
Sykloheptanoni
Sykloheptanoni eli suberoni (CHO) on alifaattisiin rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa lääkeaineiden valmistukseen.
Huoneenlämpötilassa sykloheptanoni on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee usesiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Teollisesti sykloheptanonia valmistetaan suberiinihaposta tai sen estereistä suberaateista kaasufaasissa. Reaktio tapahtuu 400–450 °C:n lämpötilassa sinkkioksidilla tai ceriumoksidilla seostetun alumiinioksidin toimiessa katalyyttinä. Yhdistettä voidaan valmistaa myös sykloheksanonin ja diatsometaanin välisellä reaktiolla tai lähtemällä sykloheksanolista.
Sykloheptanonia käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Siitä valmistetaan muun muassa lääkkeenä käytettävää bensyklaania ja pimeliinihappoa.
Zhongwei
Zhongwei () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Ningxian hui-kansan autonomisen alueen keskilänsiosassa. Kaupungin pinta-ala on 17 447,61 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,08 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 140 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Yinchuanista lounaaseen.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Alxan liittoon, idässä Wuzhongin, etelässä Guyuanin, sekä lännessä Baiyinin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan yhteen kaupunkipiiriin ja kahteen piirikuntaan.
Megalyn Echikunwoke
Megalyn Ann Echikunwoke (s. 28. toukokuuta 1983 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat kuolemansyyntutkija Tara Price rikossarjassa "C.S.I. Miami" sekä Isabelle Tyler sarjassa "4400".
Hänellä on lisäksi ollut lukuisia rooleja sarjoissa, kuten "Veronica Mars", "70’s Show", "90210" ja "Arrow".
Echikunwoke on myös ollut aktiivinen politiikassa.
Shizuishan
Shizuishan () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Ningxian hui-kansan autonomisen alueen pohjoisosassa. Kaupungin pinta-ala on 5 208 neliökilometriä ja väkiluku 725 482 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 60 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Yinchuanista pohjoiskoilliseen.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Wuhain, idässä Ordosin, etelässä Yinchuanin prefektuuritason kaupunkeihin, sekä lännessä Alxan liittoon.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kahteen kaupunkipiiriin ja yhteen piirikuntaan.
Videopelikulttuuri Suomessa
Videopelikulttuuri Suomessa on digitaalisten pelien alakulttuuri, joka on kehittynyt videopelien ympärille 1900-luvun viimeisen kolmanneksen aikana. Se on osa laajempaa populaarikulttuuria, mediakulttuuria ja nykyisin myös internetkulttuuria. Suomalaisista 52,5 prosenttia pelaa digitaalisia pelejä aktiivisesti.
Vuoden 2013 Pelaajabarometrin mukaan 98,5 prosenttia suomalaisista pelaa ainakin jotakin. Aktiivisia, vähintään kerran kuussa pelaavia on 88 prosenttia väestöstä. Digitaalisia pelejä pelaa aktiivisesti 52,5 prosenttia ja satunnaisesti 74 prosenttia suomalaisista. Miehet ja pojat ovat hieman aktiivisempia pelaajia kuin naiset ja tytöt. Keskimäärin digitaalisten pelien pelaaja on 37-vuotias.
Joka kolmas suomalainen pelaa mobiilipelejä. Vuoden 2009 pelaajabarometrissa 13 prosenttia vastaajista pelasi mobiilipelejä; vuonna 2013 luku oli 29 prosenttia. Samalla tietokone- ja konsolipelit ovat menettäneet pelaajia.
Suosituimpia digitaalisia pelejä ovat pasianssipelit, "Angry Birds" ja veikkauspelit. Miehet pelaavat aktiivisesti NHL-urheilupelejä, vedonlyöntipelejä sekä toimintapelisarjoja kuten "Battlefield", "Call of Duty" ja "Grand Theft Auto". Naisten suosituimmat pelit olivat mahjong, "Candy Crush" ja "The Sims".
Ammatikseen Suomessa pelaa kymmenkunta ihmistä.
Videopelikulttuurin historia Suomessa liittyy kiinteästi Suomen videopeliteollisuuden ja peliharrastuksen väliseen suhteeseen. Digitaalisten pelien kulttuurihistoriaa Suomessa tutkineiden Jaakko Suomisen ja Petri Saarikosken mukaan tietokonepeliharrastuksella on ollut merkittävä vaikutus suomalaisten digitaalisten pelien historiaan sekä pelijournalismin käytäntöihin.
Tietokoneharrastuskulttuurin alkuaikoina digitaalisia pelejä ja koneita käyttivät vain harvat ihmiset, joko opiskelijat tai tietojenkäsittelyn ammattilaiset. Pelit liittyivät vahvasti tietokoneharrastuksen syntyyn ja leviämiseen, ja niiden avulla pystyi kokeilemaan ohjelmoinnin mahdollisuuksia. 1970-luvun myötä mikrotietokoneet ja tietokonepelit alkoivat yleistyä kodeissa. 1980-luvulla syntyneet demoskene, pelijournalismi ja pelipiratismi ovat vaikuttaneet voimakkaasti suomalaisen pelikulttuurin ja -teollisuuden muodostumiseen. Yhteisöllisestä toiminnasta muodostuneet harrastajaporukat perustivat ensimmäiset suomalaiset peliyritykset 1990-luvun puolivälissä.
Kilpapelaaminen eli elektroninen urheilu on yleistynyt Suomessa 2010-luvulla. Ammatikseen Suomessa pelaa kymmenkunta ihmistä. Alan keskusjärjestönä Suomessa toimii Suomen elektronisen urheilun liitto.
Lähiverkkotapahtuma on tietokone- tai pelikonsoliharrastajien kokoontuminen, jossa yleensä pelataan moninpelejä lähiverkon välityksellä. Lähiverkko muodostetaan kokoontumisessa paikalla olevien tietokoneiden tai pelikonsolien välille.
Suomen suurin lähiverkkotapahtuma on kahdesti vuodessa järjestettävä Assembly. Se keskittyy moninpelien ohella myös demoskeneen.
Athene Parthenos
Athene Parthenos (, ”Neitsyt Athene”) oli Athenen kuvapatsas eli kulttikuva, joka sijaitsi Parthenonin temppelissä Ateenan Akropolis-kukkulalla. Sen veisti Feidias, ja se valmistui vuonna 438 eaa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan kirjallisten kuvausten ja myöhempien kopioiden perusteella.
Veistoksen korkeus oli noin 11,5 metriä, ja se esitti seisovaa Athenea pukeutuneena peplokseen ja aigis-kilpeen, jossa oli Medusan pää. Jumalattarella oli oikeassa kädessä Nike-jumalatar, ikään kuin hän ojentaisi Ateenalle voittoa, ja päässä korinttilaistyylinen kypärä, jota koristivat sfinksi, kaksi griippiä ja lentävät hevoset. Jumalattaren jaloissa vasemmalla puolella oli kilpi, jonka keskellä oli gorgoneion eli katkaistu Medusan pää. Muutoin kilpi oli koristeltu jumalten ja jättiläisten taistelua (gigantomakhia) sekä kreikkalaisten ja amatsonien taistelua (amatsonomakhia) esittävillä kuvilla. Kilven kupeessa oli käärme.
Veistos oli tehty kullasta ja norsunluusta niin, että jumalattaren näkyvä iho oli norsunluuta ja muut osat kultaisia. Sisäosat olivat puiset. Veistos sijaitsi Parthenonin cellan perällä eli länsipäässä. Cellan lattiassa veistoksen edessä oli mahdollisesti vesi- tai öljyallas, josta veistoksen kuva heijastui.
Arvioidaan, että suuri osa Ateenan ja Deloksen meriliiton kultavaroista oli kiinni patsaassa. Kulta irrotettiin sotilaskulujen maksamiseen vuonna 296 eaa. ja korvattiin myöhemmin mahdollisesti halvemmilla metalleilla. Patsas siirrettiin pois temppelistä 400-luvulla jaa. ja vietiin ilmeisesti Konstantinopoliin, missä viimeinen havainto veistoksesta tehtiin 900-luvulla.
Eräs veistoksen roomalaisaikainen kopio, niin kutsuttu "Athene Varvakeion", 200-luvulta jaa. on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa. Nashvillen Parthenon-kopiossa on patsaasta täysikokoinen, nykyaikainen tulkinta.
Temppelin ulkopuolella Akropoliin sisäänkäynnillä heti Propylain jälkeen sijaitsi suurempi Athenea esittänyt veistos, "Athene Promakhos". Lisäksi Feidias veisti Akropoliille myös kolmannen Athenea esittäneen veistoksen, "Athene Lemnian".
131 Vala
131 Vala on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Christian Heinrich Friedrich Peters vuonna 1873, ja se on nimetty Valan, pohjoismaisen mytologian ennustajattaren mukaan.
Penya Encarnada d’Andorra
Associació Club Penya Encarnada d’Andorra on jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista Lounais-Andorrasta. Seura pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisióssa.
Santa Coloma
Santa Coloma tarkoittaa seuraavia asioita: