hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Seitakorvan voimalaitos
Seitakorva on Kemijoki Oy:n omistama Kemijoessa oleva voimalaitos, joka sijaitsee Kemijärvellä Hoppulan ja Juujärven alueella.
Voimalaitos rakennettiin vuosien 1958 ja 1963 välisenä aikana, enimmillään voimalaitostyömaalla oli väkeä noin 1 200 henkeä. Laitoksen suunnittelusta vastasi Imatran Voima Oy, arkkitehtina toimi Kai Blomstedt ja rakennustyömaan päällikkönä diplomi-insinööri Matti Kivijärvi.
Seitakorvan putouskorkeus vaihtelee 17 metristä 24 metriin. Teho oli alun perin 100 MW. Vuosien 1997 ja 2004 peruskorjausten tuloksena voimalan teho kasvoi 128 megawattiin. Tällöin voimalaitoksen vuotuinen energiantuotto oli 506 GWh, kun rakennusvirtaama on 540 kuutiometriä vettä sekunnissa. Pystyakselisia koneistoja on kaksi, ensimmäinen oli 50 MW ja toinen 58 MW. Suurempi koneisto on Suomen suurin vesivoimakone. Turbiinit ovat Kaplan-tyyppisiä, juoksupyörän halkaisija 5,950 metriä ja pyörimisnopeus 115,4 kierrosta minuutissa.
Vuoden 2014 tehonnostojen jälkeen on Seitakorvan teho 144 MW ja vuosituotanto 511 GWh.
Voimalaitoksen alueella on yhteensä 3,3 kilometriä maapatoja ja 122 metriä betonipatoja. Tulva-aukkoja laitoksen säännöstelypadossa on kaksi. Voimalaitoksen itäpuolelle on rakennettu uiton käyttöön puutavaranippujen siirtolaite ja ränni. Voimalan alakanavan pituus on 1,1 kilometriä ja pohjan leveys 20:stä 40:een metriin. Voimalaitosta varten rakennettiin myös säännöstelykanava, jonka pituus on 8 kilometriä, pohjan leveys 20 metriä ja veden syvyys kymmenestä yhdeksääntoista metriin. Kanavan teon aikana käsiteltiin 7,5 miljoonaa kuutiometriä massoja ja louhittiin 180 tuhatta kuutiometriä kalliota.
Arto Nurmi
Arto Nurmi on suomalainen uutistoimittaja.
Nurmi tiesi jo lapsena, että hänestä tulee toimittaja. Hän tuli Yleisradioon ensin kesätoimittajaksi, ja sitä kautta hän päätyi vakinaiseksi uutistenlukijaksi. Hän on toiminut toimittajana myös Ruotsin suomenkielisessä radiossa.
Yleisradion organisaatiouudistuksessa v. 2015 62-vuotias Arto Nurmi syrjäytettiin TV-uutisista 25 palveluvuoden jälkeen ja eläkeiän kynnyksellä. Syrjäyttämisprosessissa Nurmen sanottiin antavan kasvot televisiomaailmassa jo aiemmin havaitulle ikärasismille, jossa pinnallisuutta alettiin arvostaa enemmän kuin esimerkiksi ammattitaitoa ja kokemusta. Nurmelle tarjottiin toista työtä radion uutistenlukijana, jota hän ei kuitenkaan halunnut ottaa vastaan. Uutistenlukijana ja toimittajana Arto Nurmi on tunnettu asiallisena ja osaavana ammattilaisena ilman tarvetta ylimääräiseen itsetehostukseen.
Nuohoojatapakulo
Nuohoojatapakulo ("Scytalopus vicinior") on pienikokoinen neotrooppisella alueella elävä varpuslintu, joka splitattiin kahdeksi lajiksi vuonna 2005: nuohoojatapakulo ja tiheikkötapakulo ("S. chocoensis").
Nuohoojatapakulot elävät Panamassa, Kolumbiassa ja Ecuadorissa noin 17 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2009
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2009 pelattiin 31. elokuuta – 14. syyskuuta New Yorkissa. Miesten kaksinpelin mestaruutta puolusti Roger Federer ja naisten kaksinpeliä Serena Williams. Miesten kaksinpelin voitti Juan Martín del Potro ja naisten kaksinpelin Kim Clijsters. Federer oli voittanut viisi edellistä mestaruutta ja hävinnyt Yhdysvaltain avoimissa edellisen kerran vuonna 2003. Clijsters palasi yli kahden vuoden kilpailutauolta vain kolme viikkoa ennen Yhdysvaltain avoimen turnauksen alkua.
Turnauksen oli alun perin tarkoitus päättyä 13. syyskuuta, mutta vesisateet aiheuttivat ottelusiirtoja ja venyttivät kilpailuja yhden vuorokauden eteenpäin.
Kari Nenonen (kaupunginjohtaja)
Kari Matti Juhani Nenonen (s. 24. syyskuuta 1953 Paavola) on suomalainen kunta- ja kuntayhtymäjohtaja. Koulutukseltaan hän on suunnittelumaantieteilijä (filosofian maisteri) Oulun yliopiston maantieteen laitoksesta. Hän työskenteli Oulun kaupunginjohtajana vuosina 1999–2006 ja HUS:n toimitusjohtajana 2006–2009. Nenonen valittiin Kuntaliiton varatoimitusjohtajaksi lokakuussa 2009. Vuoden 2012 alusta lähtien Nenonen toimi Vantaan kaupunginjohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuodenvaihteessa 2017–2018.
John Barnard Dunning
John Barnard Dunning on yhdysvaltalainen ekologi ja lintutieteilijä.
Dunning väitteli filosofian tohtoriksi Arizonan yliopistossa vuonna 1986. Väitöskirjan aiheena oli Yhdysvaltain lounaisosien pipilojen ravinnonhankinta ja yhteisörakenne.
Dunning työskentelee apulaisprofessorina Purduen yliopistossa Indianassa, missä hän opettaa ympäristönsuojelua, luonnonsuojelubiologiaa ja lintuekologiaa. Hän on julkaissut lukuisia kirjoja, muun muassa "Handbook of avian body weights", CRC Press, Orlando, Florida (1992), 370 sivua. Vapaa-aikanaan Dunning retkeilee perheensä kanssa ja tarkkailee lintuja.
Ismo Valkoniemi
Ismo Valkoniemi (s. 17. marraskuuta 1963 Hattula) on suomalainen Samaria-lähetyksen toiminnanjohtaja.
Valkoniemi on viettänyt lapsuutensa Hämeenlinnassa ja asuu Porvoossa. Hän on kirjoittanut kokemustensa pohjalta kaksi kirjaa. Valkoniemen perheeseen kuuluu vaimonsa Päivi Valkoniemen lisäksi kolme aikuista lasta ja neljä lastenlasta. Koulutukseltaan hän on teologian maisteri.
Valkoniemi on työskennellyt 1985–1987 Etelä-Hämeen Osuuskaupan eri esimiestehtävissä, 1988–1989 Seppälä Oy:n Hämeenlinnan myymäläpäällikkönä, yrittäjänä vuosina 1985–1992 sekä 1994-2001. Hän joutui 1990-luvun laman seurauksena arvioimaan elämänsä perustan uudelleen, josta kokemuksesta nousevat aiheet hänen kirjoittamilleen kirjoille. Vuodesta 1992 Valkoniemi on työskennellyt kristillisten päihdejärjestöjen esimiestehtävissä: 1992–1997 ja 9. joulukuuta 2009 alkaen jälleen toiminnanjohtajana Uuden kasvun yhdistys ry:ssä, 1997–2001 hallituksen puheenjohtajana ja toiminnanjohtajana Hämeenlinnan Sininauha ry:ssä, 2001–2006 talouspäällikkönä Sininauhaliitossa, 2006–2008 toiminnanjohtajana Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:ssä sekä 1. syyskuuta 2008 alkaen toiminnanjohtajana Samaria rf:ssa. Lisäksi hän on perustanut tekstiilikierrätystä teollisesti harjoittavan Dafecor Oyn 1994, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli vuoteen 2001 asti. Yritys palkittiin Hämeen ympäristöpalkinnolla vuonna 2000 ekologisesta ja sosiaalisesta vastuunkannosta yhteiskunnassa.
Unkarin evankelisluterilainen kirkko
Unkarin evankelisluterilainen kirkko () on Unkarissa toimiva luterilainen kirkkokunta, jolla on 179 618 jäsentä. Kirkon johtava piispa on Péter Gáncs.
Unkarin luterilaisessa kirkossa toimii 300 seurakuntaa, joiden hallinnassa on 500 kirkkoa. Seurakunnat jakautuvat kolmeen piiriin, joiden keskuspaikat ovat Buda, Győr ja Pest. Kirkolla on 360 pastoria ja kolme piispaa. Kirkon toimintaa johtaa synodi. Seurakunnat ovat itsehallinnollisia ja niiden toimintaa johtaa pastori ja maallikkojohtaja. Kirkolla on yhteensä 40 päiväkotia ja koulua, seitsemän opiskelija-asuntolaa ja 38 diakoniatyön yksikköä – vanhainkoteja ja vammaisten lasten hoitolaitoksia. Kirkon nuorisojärjestö järjestää kesäleirejä vammaisille. Kirkon palveluksessa on kolme opiskelijapastoria, neljä vankilapastoria ja neljä sairaalapastoria. Kirkko tuottaa televisio- ja radio-ohjelmia sekä sisältöjä internetiin. Kirkon julkaisemia lehtiä ovat Evangélikus Élet, HÍD, ja Lelkipásztor. Kirkko ylläpitää kaiken kaikkiaan 37 koulua ja lastentarhaa. Luterilaisessa teologisessa yliopistossa opiskelee yli 100 nuorta.
Uskonpuhdistus levisi Unkariin vuonna 1518. Vuoteen 1591 saakka Lutherin ja Calvinin kannattajat toimivat yhdessä. Myöhemmin maahan syntyi erillinen luterilainen ja reformoitu kirkko.
Protestantit Unkarissa kohtasivat ankaran vastauskonpuhdistuksen jesuiittojen organisoimana. Protestanttisten kirkkojen kohtalo riippui mitä suurimmassa määrin Augsburgin uskonrauhan periaatteiden mukaisesti paikallisten ruhtinaiden uskonnosta. Ruhtinaan paluu katolilaisuuteen merkitsi Unkarissa suurten protestanttisten seurakuntien toiminnan loppumista.
Protestantit taistelivat olemassaolostaan erityisesti Habsburgien monarkian aikana, jolloin "murheiden vuosikymmen" (1671-1681) merkitsi protestanttien leimaamista valtion vihollisiksi sekä luterilaisten ja reformoitujen pastorien vangitsemista ja joutumista kaleeriorjiksi.
1700-luvulla Unkarin protestanttiset kirkot olivat voimakkaan pietistisen vaikutuksen alaisia. Keisarin antama suvaitsevaisuusasetus vuonna 1781 takasi toimintamahdollisuudet protestanttisille kirkoille ja vapaudet niiden jäsenille. Lopullisesti kirkot saivat virallisen aseman Unkarin itsenäistyessä vuonna 1867. 1800-luvun lopulla köyhiä luterilaisten asuttamia seutuja kohtasi nälänhätä, joka kiihdytti maastamuuttoa ja näivetti seurakuntia.
Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Unkari menetti naapureilleen laajoja alueita, ja samalla luterilainen kirkko menetti puolet jäsenistään. Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kommunistihallinnon aikana kaikkia kirkkoja vainottiin, niiden toimintaa vaikeutettiin ja omaisuus takavarikoitiin. Myös kirkon ylläpitämät koulut suljettiin. Kommunistihallinnon päätyttyä vuonna 1989 kirkon toiminta vapautui.
Topi saa uuden kodin
Topi saa uuden kodin on Anne Seppälän kirjoittama lastenkirja. Se on Koirakaverit-kirjasarjan ensimmäinen osa.
Kirjan päähenkilö on cairnterrieri Topi. Luodon perhe muuttaa omakotitaloon, ja perheen Siru-tyttären haave toteutuu, kun hän saa omakseen Topi-koiran. Siru on hoitanut Topia aiemmin sen omistajan ollessa matkoilla. Kirjassa Siru ja Topi seikkailevat yhdessä naapurissa asuvan Juuson kanssa.
Sestre
Sestre on slovenialainen drag-yhtye. Yhtye tuli tunnetuksi edustettuaan Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2002 kappaleella "Samo ljubezen", ja sijoittui 13. sijalle 33 pisteellä. Yhtyeen jäsenet olivat pukeutuneet lentoemänniksi. Heidän edustuskappaleesta tuli kisojen sensaatio hitti kehnosta sijoituksesta huolimatta. Yhtye aloitti kiertueensa heti kisojen jälkeen ja he esiintyivät useissa maissa. Yhtyeen single albumi "Souvenir" julkaistiin lokakuussa 2002.
Yhtyeen jäseniä ovat Tomaž Mihelič (Marlenna), Damjan Levec (Emperatrizz) ja Srečko Blas (Daphne). He ovat esiintyneet yhdessä vuodesta 2000 nimellä "Suspender Sisters".
Flaco Jiménez
Leonardo (Flaco) Jiménez on yhdysvaltalainen harmonikansoittaja ja lauluntekijä. Häntä pidetään texmex-musiikin eräänä tunnetuimmista artisteista, joka nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1970-luvulla Doug Sahmin ja Ry Cooderin kanssa tehdyn yhteistyön pohjalta. Jiménez on viisinkertainen Grammy-palkinnon voittaja.
Leonardo Jiménezin isää, Santiago Jiméneziä, kutsuttiin "conjunto-musiikin isäksi". Santiago oli näkyvä conjunto-harmonikkamusiikin pioneeri. Flaco seurasi isäänsä näyttämöille jo 7-vuotiaana. Hän soitti aluksi bajo sextoa, mutta kiinnostui itsekin harmonikansoitosta.
15-vuotiaana Leonardo teki ensilevytyksiään Los Caporales -nimisen yhtyeen kanssa, minkä jälkeen hänen isänsä antoi pojalle lempinimen Flaco, joka tarkoittaa "laihaa". Flaco soitti San Antonion saluunoissa ja tanssipaikoissa vuosikaudet, ansaiten maineen uniikkina harmonikkamuusikkona ja tyyliniekkana.
Flaco aloitti yhteistyön Douglas Sahmin kanssa 1960-luvulla. Sahm oli tullut tunnetuksi rock-yhtyeestä nimeltä The Sir Douglas Quintet. Myöhemmin hän vaikutti New Yorkissa tehden yhteistyötä Bob Dylanin ja Dr. Johnin kanssa. Hän soitti jonkin aikaa etupäässä anglosaksiselle yleisölle Peter Rowanin kanssa ja matkusteli maailmalla Ry Cooderin ja David Lindseyn kanssa. Flaco alkoi saada kansainvälistä mainetta osuuksistaan Cooderin klassikkoalbumilla nimeltä Chicken Skin Music. Hän on konsertoinut ympäri maailman ja teki yhteistyötä useiden kansainvälisesti tunnettujen artistien kanssa.
Jiménez on ollut mukana myös elokuvarooleissa, kuten Les Blankin tex-mex-kulttuuria käsittelevällä elokuvalla Chulas Fronteras, Woody Allenin elokuvassa Picking up the Pieces, sekä komediassa The Three Amigos. Hän on myös elokuvien soundtrackeilla, esimerkiksi elokuvissa Striptease, Tin Cup ja Borders.
Jiménez on vieraillut Suomessa ainakin kahdesti.
Jiménez on mukana yli sadalla eri pitkäsoittolevyllä. Hän sai tuplaplatinaa osuudestaan the Rolling Stonesien Voodoo Lounge -albumilla, joka on myynyt yli kaksi miljoonaa kappaletta. Buck Owensin ja Dwight Yoakamin kanssa tehty albumi "Streets of Bakersfield" sai "the Lifetime Achievement Award"in Billboard Latin Magazine -lehdeltä.
Jiménez voitti ensimmäisen Grammy-palkintonsa 1986 levytettyään uudelleen isänsä sävellyksen "Ay Te Dejo En San Antonio". Hän muodosti texmexin superryhmäksi mainitun kokoonpanon The Texas Tornadoesin yhdessä Freddy Fenderin, Doug Sahmin ja Augie Meyersin kanssa. Ryhmä voitti Grammyn ensilevystään 1990. Vuonna 1996 hän voitti jälleen Grammyn sarjassa paras meksikolais-amerikkalainen esitys soololevystään nimeltä "Flaco Jiménez". Vuonna 1999 hän voitti kaksi Grammyä lisää, soololevytyksestään "Said and Done" sarjassa paras Tejano-levytys, sekä yhdessä Freddy Fenderin kanssa perustetun Los Super Seven -ryhmän levytyksestä sarjassa paras meksikolais-amerikkalainen esitys. Yhtyeessä olivat mukana myös David Hidalgo ja Cesar Rosas Los Lobosista, sekä Joe Ely, Rick Treviño ja Ruben Ramos.
Sukasnokat
Sukasnokat ("Bleda") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukasnokkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia:
Lea Müller
Lea Müller (s. 8. toukokuuta 1982 Buckten) on sveitsiläinen suunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista Södertalje-Nykvarnia.
Nuorten MM-kilpailuissa Alicantessa 2002 Müller voitti viestikultaa. Duisburgin World Gamesissa 2005 hän voitti kultaa sekaviestissä joukkuetovereinaan Matthias Merz, Daniel Hubmann ja Simone Niggli-Luder. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän voitti viestin maailmanmestaruuden Vroni König-Salmen ja Simone Niggli-Luderin kanssa. Otepään EM-kilpailuissa 2006 hän voitti viestihopeaa saman joukkueen kanssa kuin vuotta aikaisemmin MM-kultaa.
G-luokka (hävittäjä)
G-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka. Luokka muodosti vuoden 1933 laivasto-ohjelman hävittäjät ja ne olivat toisinto F-luokasta. Alusten rakentaminen aloitettiin 1934 ja ne otettiin käyttöön 1936.
Alukset olivat kuitenkin hieman piemenpiä kuin edeltävä luokka, koska niihin ei asennettu erillisiä risteilyturbiineita. Luokan alusten uppouma vastasi A-luokan hävittäjien uppoumaa ja turbiinien poistamisen lisäksi siihen vaikutti kattiloissa käytetty uusi teknologia.
Alusten pääaseistuksena olivat 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX tykit, joilla kyettiin ampumaan 40 asteen korotuskulmassa. Alusten ilmatorjunta-aseistus oli kuitenkin puutteellinen muodostuen puolen tuuman konekivääreistä. Aluksilla oli 8 21 tuuman torpedoputkea Mk IX torpedoiden laukaisemiseksi.
"HMS Glowwormille" asennettiin testikäyttöön aikaisempien neljän ryhmään asennettujen Mk VIII torpedoputkien rinnalle uudet neliputkiset PR Mk I torpedoputket, joissa käytettiin samaa Mk IX torpedoa.
Luokan aluksiin asennettiin kolme Admiralty 3 rumpuista kattilaa, joihin kytkettiin kaksi vaiheiset Parsonsin turbiinit.
Kuninkaallisen laivaston perinteiden mukaisesti kuhunkin luokkaan rakennettiin myös laivueenjohtaja, joka oli hieman suurempi ja paremmilla viesti- ja johtamisjärjestelmillä varustettu. G-luokan laivueenjohtajana oli "HMS Grenville".Kreikan laivasto tilasi kaksi G-luokan kaltaista Vasilefs Georgios -luokan alusta Yarrowin telakalta. Lisäksi maa tilasi kaksi alusta, jotka valmistettiin Kreikassa. Kreikassa valmistettavien alusten rakentaminen keskeytyi toisen maailmansodan vuoksi.
Sveitsin käsipallomaajoukkue
Sveitsin käsipallomaajoukkue edustaa Sveitsiä miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Sveitsin käsipalloliitto.
Sveitsin maajoukkueen suurin saavutus on olympiapronssi Berliinin kesäolympialaisista 1936. Sveitsi on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin kymmenen kertaa, ja on ollut parhaimmillaan neljäs vuosina 1954 ja 1993. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sveitsi on esiintynyt kahdesti, parhaana sijoituksenaan 12. sija vuodelta 2004.
Kartlos
Kartlos () oli Georgian legendaarinen perustaja ja georgialaisten myyttinen kantaisä. Häntä on pidetty nimenomaisesti maan ydinosan eli Kartlin (antiikin lähteiden Iberian) perustajana, ja hänen nimensä onkin sama kuin maantieteellisellä alueella. Hänen tarinansa kerrotaan keskiaikaisessa georgialaisten kronikoiden kokoelmassa "Kartlis tskhovrebassa", jonka Leonti Mroveli lienee koonnut suullisesta perinteestä 1000-luvulla.
Legendan mukaan hän oli Targamoksen poika ja siten Haosin, Movakosin, Lekosin, Herosin, Kavkasosin ja Egrosin veli. Muut Kaukasian alueen kansat saivat heistä alkunsa. Kartlos yhdisti kansansa, nousi heidän päällikökseen ja perusti Kartlin kaupungin.
Joidenkin nykytutkijoiden mukaan Kartlos vaikuttaa alun perin olleen varhaisen georgialaisen kansanperinteen keksintö, ja häntä alettiin pitää vasta myöhemmin keskiajalla todellisena historiallisena hahmona ja Georgian kansan aitona perustajana. Kartlosilla oli perinteen mukaan useita poikia ja pojanpoikia, Mtskhetos, Gardabos, Kakhos, Kukhos, Gatšios, Uplos, Odzrkhos ja Džavakhos, joista tuli nimiensä mukaisesti Mtskhetan, Gardabanin, Kakhetin, Kukhetin, Gatšianin, Uplistsikhen, Odzrkhen ja Džavakhetin ensimmäisiä hallitsijoita.
Oliivibulbulit
Oliivibulbulit ("Iole") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Oliivibulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
Azua
Azua on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 214 311 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 2 683 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Azua de Compostela.
Azuan provinssi jakautuu kymmeneen kuntaan.
Sofian Chahed
Sofian Chahed (, s. 18. huhtikuuta 1983 Berliini, DDR) on saksalais-tunisialainen jalkapalloilija. Oikeana laitapuolustajana ja tarvittaessa keskikenttälaiturina pelaava Chahed edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hannoveria.
Chahed aloitti jalkapalloilun synnyinkaupungissaan Berliinissä Wannseen ja myöhemmin Hertha Zehlendorfin riveissä. Lopulta hän siirtyi kaupungin menestyneimpään seuraan Hertha BSC:hen vuonna 1998. Neljä vuotta myöhemmin Chahed pääsi aikuisten tasolle pelatessaan Herthan kakkosjoukkueessa vuoteen 2006 asti. Samaan aikaan hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2003-2004, jolloin Chahed pelasi kahdeksassa sarjaottelussa. Seuraavan kerran hän pelasi Herthan edustuksessa kaudella 2005-2006 15 sarjaottelussa, jonka jälkeen Chahed nousi Herthan vakiopelaajiin. Erityisesti kaudella 2007-2008 hän pelasi yhteensä 33 sarjaottelua. Seuraava kausi meni hieman heikommin pelattuaan vain 13 sarjaottelua. Lisäksi Chahed ajautui riitoihin valmennuksen kanssa, jotka uskottelivat jatkosopimusta ainakin kaudeksi 2009-2010. Hertha kuitenkin erotti pelaajansa toukokuussa 2009.
Elokuussa 2009 Chahed allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Hannoverin kanssa. Chahed pelasi avauskaudellaan kuusitoista ottelua ja onnistui tekemään yhteensä kaksi maalia SC Freiburgia ja Borussia Mönchengladbachia vastaan. Chahed pelasi myös seuraavalla kaudella (2010–2011) melko saman määrän otteluita yhteensä 18 Bundesliigaottelua. Hannover sijoittui tuolloin Bundesliigassa neljänneksi ja sai paikan Eurooppa-liigaan. Kaudella 2011–2012 Chahed pelasi Hannoverin paidassa 16 Bundesliigaottelua ja sai yhden keltaisen kortin Wolfsburgia vastaan. Chahed pelasi myös kuusi Eurooppa-liigan ottelua ja oli mukana aina kuudentoista parhaan kierrokselle saakka. Hannover eteni puolivälieriin saakka, jossa se hävisi kaksiosaisen ottelun Atlético Madridille. Chahed ei pelannut kummassakaan ottelussa.
Chahed nimettiin 26. elokuuta 2009 Tunisian joukkueeseen 6. syyskuuta pelattavaan MM-karsinta otteluun Nigeriaa vastaan. Hän ei kuitenkaan tuntemattomasta syystä päässyt lähtemään joukkueen mukana Nigeriaan. Chahed nimettiin toisen kerran maajoukkueen vahvuuteen 1. lokakuuta 2009 MM-karsintaotteluun Keniaa vastaan, sekä harjoitusotteluun Saudi-Arabiaa vastaan. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 11. lokakuuta 2009 Keniaa vastaan tultuaan toisen puoliajan lopulla vaihdosta kentälle. Toisen ottelunsa Chahed pelasi heti perään 14. lokakuuta Saudi-Arabiaa vastaan pelatussa harjoitusottelussa, jossa hän tällä kertaa oli ottelun avauksessa.
Myöhemmin 29. helmikuuta 2012 Chahed pelasi kolmannen maaottelunsa Perua vastaan. Hän oli ottelun avauksessa, mutta loukkaantui ensimmäisen puoliajan lopulla saatuaan kyynärpäästä leukaan. Chahed palasi takaisin maajoukkueen riveihin 23. maaliskuuta 2013 pelatussa AM-kisojen karsintaottelussa Sierra Leonea vastaan.
Béla III
Béla III oli Unkarin kuningas vuosina 1173–1196. Hän oli kuningas Géza II:n nuorempi poika, ja varttui Bysantin hovissa veljensä Tapani III:n ja keisari Manuel I Komnenosin välisen sopimuksen johdosta. Manuel kihlasi Bélan ensin oman tyttärensä kanssa, mutta järjestikin hänelle avioliiton sisarentyttärensä, Antiokian prinsessan kanssa. Myöhemmin on spekuloitu, että Manuel suunnitteli liittävänsä Unkarin Bysanttiin avioliiton kautta, mutta tästä ei ole todisteita.
Manuel auttoi Bélaa nousemaan valtaan vuonna 1173 ja karkotti maasta Bélan nuoremman veljen, jota maan katoliset tukivat. Valtaan noustuaan Béla kuitenkin kääntyi itse katoliseksi ja lähentyi Roomaa. Valtakautensa alkupuolella Béla tasapainotteli taitavasti idän ja lännen suurvaltojen välissä, mutta Manuelin kuoltua vuonna 1180 Béla koki saaneensa vapaat kädet Balkanilla. Hän pyrki saamaan Dalmatian takaisin ja kävi kaksi sotaa venetsialaisten kanssa. Hän auttoi Raškan serbejä pääsemään eroon kreikkalaisista ja perustamaan aidon kansallisvaltion.
Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Béla meni naimisiin Margaretan kanssa, joka oli Ranskan Ludvig VII:n tytär.
Béla III oli taitava valtiomies, jonka hovia pidettiin yhtenä Euroopan loistokkaimmista. Oman aikansa valtionpäämiehistä häntä on verrattu Fredrik I Barbarossaan ja Englannin Henrik II:een, ja häntä on pidetty Unkarin keskiaikaista kuninkaista suurimpana. Hän kuoli vuonna 1196. Hänet haudattiin Székesfehérváriin, missä hänen hautansa säilyi ottomaanien miehityksenkin aikana. Siellä on 190 cm pitkä luuranko, joka osoittaa Bélan olleen aikanaan suuri mies myös fyysisesti.
Luettelo Latvian kansallispuistoista
Latviassa sijaitsee neljä kansallispuistoa . Luettelossa on mainittu puiston nimi suomeksi ja latviaksi, puiston kokonaispinta-ala (neliökilometreinä), perustamisvuosi ja historiallinen alue, missä suojeltu puisto sijaitsee. Yhteensä kansallispuistot kattavat noin 3,2% Latvian pinta-alasta. Kansallispuistojen ohella maassa muitakin merkittäviä suojelualueita, kuten neljä luonnonpuistoa, yksi biosfäärialue ja yhdeksän maisemansuojelualuetta
Hašbaataryn Tsagaanbaatar
Hašbaataryn Tsagaanbaatar (, myös Tsagaanbaatar Hašbaatar, s. 19. maaliskuuta 1984 Baruunturuun, Uvs, Mongolia) on mongolialainen judoka. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Tsagaanbaatar sijoittui vuonna 2003 60 kg:n sarjassa kolmanneksi Jejun universiadeissa ja voitti kultaa samassa kaupungissa pidetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän sai pronssia alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailujen 66 kg:n sarjassa Macaossa. Vuonna 2004 hän sai 60-kiloisissa pronssia Almatyn Aasian-mestaruuskilpailuissa ja Ateenan olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän voitti Taškentissa Aasian-mestaruuden 66 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa Iranin Arash Miresmaeilin.
Tsagaanbaatar voitti vuonna 2006 66 kg:n sarjassa kultaa Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa Ulaanbaatarissa, Aasian kisoissa Dohassa ja opiskelijoiden MM-kilpailuissa Suwonissa. Aasian-mestaruuskilpailuissa Kuwait Cityssä 2007 hän sai 66-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Etelä-Korean Bang Gui-Manille. Rio de Janeiron MM-kisoissa hän oli samana vuonna 60-kiloisissa viides.
Tsagaanbaatar sai hopeaa Jejun 2008 Aasian-mestaruuskilpailujen 66 kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa Arash Miresmaeilille. Hän voitti 66-kiloisten maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa espanjalaisen Sugoi Uriarten. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011 Abu Dhabissa hän sai 66 kg:n painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Junpei Morishitalle. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-pronssia Astanassa 2015.
Tsagaanbaatar on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa sekä Masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuissa neljä voittoa, seitsemän kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa.
Seututie 750
Seututie 750 on Vetelistä Räyringin kylän kautta Vimpeliin kulkeva seututie. Tien pituus on 42 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.
George Albert Wells
George Albert Wells (s. 1926) on rationalisti ja Lontoon yliopiston Birkbeck Collegen saksan kielen emeritusprofessori. Hän kannatti ennen teoriaa, jonka mukaan Jeesus ei olisi historiallinen, vaan kokonaan myyttinen hahmo. Hän teki tällaista näkemystä tunnetuksi useissa kirjoissaan, joista ensimmäinen aiheeseen liittynyt ja niistä laajinta huomiota osakseen saanut oli "The Jesus of the Early Christians" (1971).
Wells hylkäsi Jeesus-myyttiteorian 1990-luvulle mennessä. Myyttiteoriaa on hänen jälkeensä edistänyt Earl Doherty. Wells uskoo nykyisin esimerkiksi Paavalin pitäneen Jeesusta todellisena ristiinnaulittuna juutalaismiehenä. Hän katsoo, että Jeesuksen opetukset ovat peräisin historialliselta saarnaajalta tai historiallisilta saarnaajilta. Hän on jatkanut kirjoittamista myyttiteoriasta luovuttuaan ja julkaissut myös muita kuin Jeesukseen liittyviä kirjoja.
Wells on toiminut Rationalist Press Associationin puheenjohtajana. Gary Habermas on esittänyt kritiikkiä häntä kohtaan myyttiteoriasta.
Jingle
Jingle ("rallatus") on pieni laulusävelmä tai sellaisen katkelma, joita käytetään lauletuissa radio- tai televisiomainoksissa. Jingle syntyi Yhdysvalloissa 1930-luvulla. Eräs esimerkki tunnetuimmista ja aikaa eniten kestäneistä suomalaisista jingleistä on Kaarlo Kaartisen 1970-luvulla säveltämä vaateliike Ajattaren mainoslaulu: ”Ajatar on Forumissa, Forumissa Mannerheimintiellä”.
Lyhyttä, lähes pelkästään yritys- tai tuotenimen tai iskulauseen sisältävää jingleä kutsutaan myös nimellä äänilogo, koska sitä käytetään samalla tavoin mainoksen lopun ”allekirjoituksena” kuin visuaalista logoakin. Äänilogoiksi tai jingleksi voidaan kutsua myös muun muassa radiokanavien lyhyitä kanavatunnuksia.
Saarioinen-yhtiön neljästä sävelestä muodostuva tunnusmusiikki on maailman vanhin yhä käytössä oleva mainosmusiikkikappale. Se on mainittu myös Guinnessin ennätysten kirjassa.
Miika Nousiainen
Miika Nousiainen (s. 23. syyskuuta 1973 Säynätsalo) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Vadelmavenepakolainen" ilmestyi vuonna 2007. Nousiaisen toinen romaani, "Maaninkavaara" ilmestyi vuonna 2009. Se palkittiin Kalevi Jäntin palkinnolla. Nousiaisen kolmas romaani "Metsäjätti" ilmestyi 2011. Nousiaisen vuonna 2016 ilmestyneestä Juurihoito-romaanista tehtiin ensi-iltansa marraskuussa 2016 saanut näytelmäversio Suomen Kansallisteatteriin ja romaanista tehdään myös elokuva, kun Kaiho Republic -tuotantoyhtiö osti siihen elokuvaoikeudet joulukuussa 2016.
Nousiainen on työskennellyt MTV3:n uutistoimituksessa ja juontanut "Hyvät naiset ja herrat" -viihdeohjelmaa. Hän on myös tehnyt käsikirjoitustöitä televisioon, muun muassa MTV3:n "Putoukseen". Nousiainen on ollut vuodesta 2012 vuoteen 2016 panelistina televisio-ohjelmassa "Hyvät ja huonot uutiset" Hän aloitti vuonna 2016 panelistina MTV3:n paneeliohjelmassa "Pitääkö olla huolissaan?".
Nousiainen asuu vaimonsa, tyttärensä ja poikansa kanssa Helsingin Hakaniemessä.
Heikki Halila
Heikki Juhani Halila (s. 26. toukokuuta 1952 Tyrvää) on Helsingin yliopiston siviilioikeuden, erityisesti velvoiteoikeuden ja siviilioikeuden yleisten oppien professori. Halilan isä oli prosessioikeuden professori Jouko Juhani Halila (1916–2009) ja setä historian professori Aimo Halila (1912–1998).
Heikki Halila kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta Helsingistä vuonna 1971 ja sai Suomen Kulttuurirahaston myöntämän, parhaan suomenkielisen ylioppilasaineen kirjoittajalle annettavan Yrjö Koskisen stipendin. Halila valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1975 ja lisensiaatiksi vuonna 1979 sekä sai varatuomarin arvon vuonna 1979.
Heikki Halilan tutkimustyön painopiste on yhdistys-, sopimus- ja urheiluoikeuden alueilla. Oikeustieteen tohtori, varatuomari Halila on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1994, vuosina 1994-1996 hän on toiminut siviilioikeuden apulaisprofessorina ja vuosina 1998-1999 vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina Helsingin yliopiston yksityisoikeuden laitoksella. Urheiluoikeuden professori hän oli 2001-2011 Yksityisoikeuden laitoksen johtaja hän on ollut vuodesta 2007. Vuosina 1978–1984 Halila toimi uutta yhdistyslakia valmistelleen komitean sihteerinä.
Halila on toiminut Suomen Lakimiesliiton puheenjohtajana. Liitto myönsi hänelle vuonna 2011 K. J. Ståhlberg -mitalin. Halila valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2010.
Antti Hosioja
Antti Hosioja (4. kesäkuuta 1949 Karijoki) on suomalainen kansanmuusikko ja harmonikansoittaja. Hosioja soittaa 1-, 2- ja 5-rivisiä harmonikkoja sekä kontrabassoa ja hänet tunnetaan useiden kansanmusiikkiyhtyeiden jäsenenä, kuten Kyläpelimannit ja Tallari. Hän on ollut Kyläpelimannien jäsenenä vuodesta 1974 ja Tallarin vuodesta 1986 sekä toiminut myös Tallarin johtajana. Hän jäi eläkkeelle Tallarista vuonna 2013. Muita Hosiojan pelimannikokoonpanoja ovat olleet muun muassa Karijoen pelimannit sekä Fedja Happo.
Toimiessaan opettajana ja sovittajana Hosioja on syventynyt suomalaiseen ja suomenruotsalaiseen pelimannitraditioon. Hän on toiminut myös Finlands svenska folkmusikinstitutin johtajana 1978-1982. Hän on asunut Kaustisella vuodesta 1986 alkaen.
Hosiojalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013 ja Kaustisen kansanmusiikkifestivaali nimesi hänet mestaripelimanniksi samana vuonna.
Epäillyt (peli)
Epäillyt on Kimmo Sorsamon suunnittelema ja Competon vuonna 2009 julkaisema, 1930-luvun Helsinkiin sijoittuva salapoliisipeli. Pelissä ratkotaan maineikkaan liikemiehen Edvard Falkin murhamysteeriä. Pelaajien on tarkoitus selvittää kolme syyllistä kahdestatoista epäillystä ja ehtiä pidättämään syylliset ennen kilpailijoitaan.
Pelin alussa pelaajat pyrkivät saamaan mahdollisimman paljon tietoa syyllisistä vihje- ja alibilaattoja keräämällä. Mitä pidemmälle peli etenee, sitä tärkeämmäksi keinoksi syyllisten selvittämisessä muodostuu tiedonvaihto muiden pelaajien kanssa. Peli huipentuu loppuratkaisuun, jossa jokainen pelaaja pyrkii päättelemään syylliset ja viemään omat kolme yksityisetsiväänsä syyllisten luo ennen kilpailijoitaan.
Gulistanin rauha
Gulistanin rauha oli 12. lokakuuta juliaanisen kalenterin mukaan ja 24. lokakuuta gregoriaanisen kalenterin mukaan 1813 solmittu sopimus Venäjän keisarikunnan ja Persian välinen rauhansopimus, jossa virallistettiin 1804–1813 kestäneen Venäjän–Persian sodan tulos. Persia vahvisti sopimuksella Azerbaidžanin Bakun kaanikunnan yhdessä Talishin sekä Lənkəranin linnoituksen kanssa kuuluvan Venäjän keisarikunnalle. Persian oli luovuttava myös (mahdollisista) vaatimuksistaan Dagestaniin, Georgiaan, Mingreliaan, Imeretiaan ja Abhasiaan.
Bakun kaanikunta
Bakun kaanikunta oli Dargah Quli Khanin esi-isilleen 1592 saadulle maalle 1718 perustama yksi Azerbaidžanin kaanikunnista. Kenraali Bulgakovin komentamat venäläiset joukot valtasivat Venäjän keisarikunnan ja Persian sodan aikana 1804-1813 Bakun kaanikunnan pääkaupungin Bakun toimesta syyskuussa 1806, ja Husayn Quli Khan pakotettiin maanpakoon. Bakun kaanikunta pakotettiin liittymään Venäjän keisarikuntaan.
Tätä aikaisempi komentaja, ruhtinas ja jalkaväenkenraali Pavel Dmitrievitš Tsitsianov, oli ammuttu helmikuussa Bakun kaupunginportilla juuri, kun hän, everstiluutnantti Elizbar Eristov ja yksi kasakka olivat tulleet kaupunginportille vastaanottamaan kaupungin avainta. Yksi Husayn Quli Khanin lähellä olevista oli ampunut pistoolilla Tsitsianovin ja Eristovin. Irrotettuaan Tsitsianovin pään Husayn Quli Khan avustajineen poistuivat Bakun linnoitukseen. Tsitsianovin pää lähetettiin Persian šaahille.
Persian šhaahi vahvisti Bakun kaanikunnan menetyksen virallisesti Venäjän keisarikunnalle 12. lokakuuta 1813 Gulistanin rauhassa.
Norman Pattiz
Norman J. Pattiz on yhdysvaltalainen liikemies ja Westwood One -radioverkon perustaja. Yrityksen hallituksen puheenjohtajana hän ollut sen perustamisesta 1974 saakka, ja vuoteen 1994 hän oli myös yrityksen toimitusjohtajana. Vuonna 2008 hänet nimitettiin Los Alamos National Laboratoryn ja Lawrence Livermore National Laboratoryn toiminnasta vastaavien Los Alamos National Securityn ja Lawrence Livermore National Securityn hallituksien puheenjohtajaksi.
Pattiz nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2009.
Pangnirtung
Pangnirtung (, tunnetaan myös nimellä Pang ja Pangniqtuuq) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Baffininsaarella, ja sen väkiluku on 1 325 (2006). Kylän nimestä on ollut jonkin verran epäselvyyttä, sillä kyläläiset kertovat kylän oikean nimen olevan "Pangniqtuuq", joka tarkoittaa "paikkaa jossa on uros poroja". Vuonna 2005 kyläläiset hylkäsivät ehdotuksen kylän virallisen nimen muuttamisesta, koska kylän nimi tunnettiin jo maailmalla, ja he pelkäsivät inuiittitaiteen markkinoinnin kärsivän nimen muutoksesta. Kylän nimi jätettiinkin virallisen muotoonsa, joka ei inuiitin kielellä tarkoita mitään. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Pangnirtungin lentoasema.
Vuonna 1921 Hudson's Bay Company perusti kylän läheisyyteen kauppa-aseman. Kaksi vuotta myöhemmin Kanadan ratsupoliisi rakensi kylään toimipisteen. Ensimmäinen valtion nimittämä opettaja saapui kylään 1956 ja 1962 kylään valmistui ensimmäinen hallintorakennus.
Kyläläiset kalastavat alueella piikkikampelaa, joka jalostetaan kylässä. Kalastuselinkeinon kaupallinen hyödyntäminen on ollut erittäin vaikeaa kylästä puuttuvan sataman johdosta. Nykyistä pienvenesatamaa on mahdollista käyttää vain osan aikaa päivästä johtuen sataman mataluudesta ja vuoroveden vaihteluista. Vuonna 2008 Kanadan kalastus- ja merikomitea teki periaatepäätöksen sataman rakentamisesta. 20. elokuuta 2009 Kanadan pääministeri Stephen Harper vieraili kylässä ja julkisti 25 miljoonan dollarin rakennushankkeen uuden allonmurtajan ja sataman rakentamisesta kylään.
Taloyoak
Taloyoak (, tunnetaan myös nimellä Talurjuaq) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Kitikmeotin alueella. Kylä sijaitsee Boothian niemimaalla. Kylän nimi oli 1. heinäkuuta 1992 saakka Spence Bay. Kylän väkiluku on 1 029 (899 (2011) ja 809 (2006)). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Taloyoakin lentoasema.
Erään lähteen mukaan niemimaan vastarannalla sijaisevalla Thom Bayssä olisi myös asutusta (Mission) ja tilastoissa näiden asukasluvut lasketaan alueellisesti yhteen "Taloyakin" asukaslukuna.
Helmiorneero
Helmiorneero ("Margarornis squamiger") on Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan helmiorneero on noin 16 cm. Selästään, siivistään ja pyrstöstään laji on väriltään syvän kastanjanruskea. Pää on tummemman ruskea. Silmien yläpuolella on valkea silmäkulmajuova ja myös kurkku on väriltään valkoinen. Pyrstö on melko pitkä ja jotkin höyhenistä ovat teräväkärkiset. Vatsa on väriltään oliivinruskea ja siinä on valkoisia täpliä. Rakenteeltaan helmiorneero muistuttaa kipuajia. Ulkonäöltään helmiorneero muistuttaa tähtiorneeroa ("Margarornis stellatus"), mutta elää korkeammalla vuoristossa kuin se.
Helmiorneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Venezuelasta Peruun ja lisäksi Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat lämpimähköt korkealla sijaitsevat vuoristometsät, metsien reunat sekä Polylepis-puita kasvavat metsiköt puurajan yläpuolella. Lajia tavataan useimmiten metsissä, jotka sijaitsevat 1 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Helmiorneerot kiipeilevät puiden rungoilla kipuajien tavoin ja hyppivät oksistoissa etsiessään ravintoa. Laji viihtyy erityisesti paikoissa, joissa päällyskasveja ja sammalta on runsaasti. Lajia tavataan yksin pareittain tai pieninä ryhminä. Helmiorneerot liikkuvat hyvin usein sekaparvissa, joissa on useita eri lintulajeja. Lajin pesimäkausi kestää tammikuusta syyskuuhun. Helmiorneeron pesä on sammalista tehty pallo, johon kuljetaan pesän sivusta.
Käyttöoikeus
Käyttöoikeus on oikeudellinen valta käyttää toisen omistamaa kiinteistöä tai irtainta esinettä. Se kuuluu rajoitettujen esineoikeuksien piiriin. Käyttöoikeudet jaetaan kahteen ryhmään, joista toisessa käyttöoikeuteen sisältyy valta hallita esinettä (esimerkiksi vuokraoikeus irtaimeen esineeseen, huoneenvuokraoikeus ja maanvuokraoikeus) ja toiseen tällaista oikeutta ei sisälly (esimerkiksi rasiteoikeus). Käyttöoikeus saadaan joko sopimuksella, testamentilla tai viranomaisen päätöksellä. Käyttöoikeuden haltija ei yleensä voi luovuttaa sitä kolmannelle. Käytön päätyttyä esine on palautettava takaisin omistajalleen olennaisesti alkuperäisessä kunnossa.
Suomen lainsäädännössä on säädelty maanvuokrausta, huoneenvuokrausta, metsästysoikeuden vuokrausta, kalastusoikeuden vuokrausta, testamenttiin perustuvaa käyttöoikeutta ja viranomaisen perustamia rasitteita. Sen sijaan kiinteistöeläkkeestä, metsänhakkuuoikeudesta ja oikeudesta ottaa maa-aineksia toisen alueelta on olemassa pääasiassa oikeuskäytännössä kehittynyttä tapaoikeudellista normistoa.
Viranomaisen valvonnassa tai viranomaisen perustamien käyttöoikeuksien oikeusvaikutukset asianomaisten välillä ja suhteessa kolmansiin sekä käyttöoikeuden voimassaolo, muuttaminen ja lakkaaminen on säännelty laeilla. Sen sijaan sopimukseen perustuvien käyttöoikeuksien kohdalla vallitsee sopimusvapauden periaate. Tällöin oikeudet ja velvollisuudet määritellään sopimuksen perusteella, ellei lainsäädännöstä tai hyvän tavan vaatimuksesta muuta johdu. Käyttöoikeussopimukset ovat vapaamuotoisia, ja ne voivat olla suullisia, kirjallisia tai konkludenttisia, jolloin sitoutumistahto osoitetaan käyttäytymisellä.
Herra Darwinin puutarhuri
Herra Darwinin puutarhuri on Kristina Carlsonin romaani vuodelta 2009. Teoksen tapahtumaympäristö on brittiläinen Downin kylä 1870-luvun lopulla. Kylässä asuu kuuluisuus Charles Darwin, jonka varsinaiset saavutukset jäävät kyläläisiltä hämäriksi. Keskeinen henkilö romaanissa on Darwinin puutarhuri Thomas Davies, jonka kärsimysten vertauskohta on "Raamatun" Job. Teos on Maan ääreen -kirjan jälkeen Carlsonin toinen maailmalle sijoittuva romaani.
"Helsingin Sanomien" Mervi Kantokorpi kutsui teoksen suurimmaksi innovaatioksi sen kerrontaa ja Carlsonin hyveeksi erehtymätöntä proosarytmiä. Kantokorven mukaan teoksen tyylillinen tuoreus on uutta suomalaisessa proosassa.
Teos on julkaistu tšekiksi nimellä "Zahradník pana Darwina "(Mladá Fronta, 2011), viroksi nimellä "Harra Darwini aednik" (Loomingu raamatukogu 36-37/2012) ja englanniksi nimellä "Mr Darwin's Gardener" (Peirene, 2013).
Suomen oikeuskirjastot
Suomen oikeuskirjastot ovat ensi sijassa oikeustieteellistä, mutta myös valtiotieteellistä kirjallisuutta kokoavia kirjastoja, joita käytetään juridisen koulutuksen, tiedonhaun ja tutkimuksen tarpeisiin. Varhaisimmat oikeuskirjastot olivat tuomioistuinten kirjakokoelmia, joista Turun hovioikeuden kirjasto perustettiin 1623 ja Vaasan hovioikeuden kirjasto 1776. Myös valtiolliset virastot keräsivät oikeudellista kirjallisuutta. Turun akatemian kirjasto perustettiin 1640 ja siirrettiin Helsinkiin 1828. Ensimmäinen tiedekuntakirjasto oli 1910 perustettu Helsingin yliopiston lainopillinen seminaarikirjasto. Oikeudellisen alan keskuskirjastona toimiva Eduskunnan kirjasto perustettiin 1872 nimellä Suoman valtiosäätyjen kirjasto.
Oikeuskirjastoja ovat
Vireystila
Vireystila kuvaa ihmisen virkeyden astetta. Virkeimmillään ihminen on heti herättyään, minkä jälkeen virkeys vähenee tasaisesti ennen seuraavaa lepoa. Vireystilalla on suuri merkitys mm. keskittymiselle ja oppimiselle. Mikäli tuntee väsymystä, vireystila on alhainen, ja pitäisi mennä nukkumaan.
Vireystila on psykologinen ja biologinen ilmiö. Keskiaivot säätelevät vireystilaa ja virkeyden rytmiä.
Colin Davis (kilpa-autoilija)
Colin Davis (29. heinäkuuta 1933 – 2012) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1959. Hän oli 11. Italian GP:ssä ja keskeytti Ranskan GP:ssä. Hän ajoi Scuderia Centro Sud -tallissa. Davis voitti vuoden 1964 Targa Florion kilpailun yhdessä Antonio Puccin kanssa ajaen Porsche 914 GTS -autolla.
Davis oli kilpa-autoilija Sammy Davisin poika.
Makari
Makari (1482–1563) oli Moskovan ja koko Venäjän metropoliitta. Hän aloitti uransa munkkina ja toimi Novgorodin arkkipiispana vuodesta 1526. Tällöin hänen tavoitteensa oli vahvistaa kristinuskon asemaa karjalaisten ja muiden suomensukuisten kansojen keskuudessa Luoteis-Venäjällä. Moskovan metropoliittana Makari toimi vuodesta 1542. Vuonna 1547 hän kruunasi Iivana Julman tsaariksi. Makari edisti munkkilaitoksen toimintaa ja uskonnollisen kirjallisuuden julkaisemista. Itse hän julkaisi kronikan ja laajan kokoelman pyhimyselämäkertoja.
Novgorodin arkkipiispana Makari järjesti luostarien toiminnan uudelleen siten, että munkit alkoivat asua yhdessä aiemmin käyttämiensä erillisten huoneiden sijaan. Moskovan ja koko Venäjän metropoliittana hän ajoi kirkollisen elämän keskusjohtoisuutta. Hän esti paikallisten pyhimysten palvelusta tarjoten tilalle moskovalaisia ja yleisvenäläisiä pyhimyksiä. Makari toimitti kirkkojärjestyksen, jonka vuoden 1551 kirkolliskokous hyväksyi. Se oli pitkään voimassa Venäjän kirkkojärjestyksenä.
Mauno-Olavi Pötry
Mauno-Olavi Pötry (17. tammikuuta 1946 Lappeenranta – 11. huhtikuuta 1996 Lappeenranta) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Pötry oli kansakoulun käytyään rakennustöissä kunnes hän vammautui työmaalla sattuneessa onnettomuudessa Helsingissä 1963 ja jäi tapaturmaeläkkeelle. Onnettomuuden seurauksena Pötry halvaantui pyörätuoli-invalidiksi. Hän pystyi kuitenkin käyttämään kirjoittamiseen toista kättään ja hän kirjoitti myös suutikun avulla. Pötry harrasti myös veneilyä ja hänen veneensä oli rakennettu sellaiseksi että vammainenkin pystyi sitä käyttämään.
Pötry kirjoitti 1970-luvulla kaksi hyvän arvostelu- ja yleisömenestyksen saanutta näytelmää. Maaltapaosta kertonut "Muuttolintu" (1973) esitettiin myös televisiossa ja 1974 kantaesityksensä sai farssi "Hymyilevä potilas". Molemmat näytelmät esitettiin aikanaan Tampereen Teatterikesässä. Pötry toimi myös teatterikriitikkona, avusti lehtiä, veti näytelmäpiiriä sekä toimi alustajana ja runoiltojen pitäjänä.
Useista vaikeista sairauksista kärsinyt Pötry kuoli 1996 50-vuotiaana.
Scuderia Centro Sud
Scuderia Centro Sud oli yksityinen tiimi, joka kilpaili F1-sarjassa vuosina 1956–1965. Talli saavutti 24 pistettä 49 kilpailussaan, mutta ei yhtään voittoa. Tallin perusti Guglielmo "Mimmo" Dei. Talli käytti Maseratin, Ferrarin, Cooperin ja BRM tallin autoja sekä moottoreita (Cooperin kohdalla Climaxin moottoreita). Talli oli ensimmäinen, joka kilpailutti naiskuljettajaa F1-luokassa. Tallilla ajoivat muun muassa Masten Gregory, Giancarlo Baghetti, Lorenzo Bandini ja Wolfgang von Trips.
Vastalause
Vastalause on oikeustieteessä johonkin päätökseen, toimenpiteeseen tai tahdonilmaisuun liitetty eriävä mielipide. Se vapauttaa tekijänsä vastaamasta päätöksestä (reservaatio) tai pidättää hänelle jonkin oikeuden tai vaatimuksen (protesti). Eriävä mielipide merkitään pöytäkirjaan tai muuhun asiakirjaan, jolloin vastalauseen esittäjä vapautuu vastuusta. Ellei henkilö esitä vastalausetta, hänen katsotaan yhtyneen päätökseen. Vastalauseen esittäjä voi olla esimerkiksi kolleginen viranomainen tai julkisoikeudellisen tai yksityisoikeudellisen yhteisön hallintoelimen jäsen. Kokouksessa läsnä olleella yhteisön jäsenellä katsotaan olevan oikeus moittia päätöstä vain silloin, kun pöytäkirjaan on merkitty hänen vastustaneen päätöstä.
Nikodemus Hauvonen
Nikodemus Hauvonen (20. maaliskuuta 1845 Harjavalta – 31. toukokuuta 1897 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja.
Hauvosen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Matinpoika (Korpi) ja Maria Kristiina Juhontytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 Turun lukiosta ja suoritti opettajakandidaattitutkinnon 1869.
Hauvonen toimi saksan kielen opettajana Viipurissa ja vuodesta 1888 Turun suomalaisessa lyseossa. Hän suomensi useita lähinnä saksan- ja ranskankielisiä teoksia. Hauvonen suomensi muun muassa Fritz Reuterin teokset "Maamiesajoiltani" ja "Sotavuodelta 1813", Henri Bernardin de Saint-Pierren teoksen "Paul ja Virginia" ja Gustaf Emanuel Beskowin "Matkamuistelmia Egyptistä, Sinailta ja Palestinasta 1859–1860".
Muhammad Ibn Ishaq Ibn Yasar
Muḥammad ibn Isḥāq ibn Yasār ibn Khiyār (; 704 Medina – 767 Bagdad), tunnetaan yleisesti nimellä Ibn Isḥāq, oli arabialainen muslimihistorioitsija, joka kokosi Profeetta Muhammadin ensimmäisen elämäkerran Sirat Rasul Allah (Allahin profeetan elämäkerta).
Luettelo skotlantilaisista viskitislaamoista
Tämä on luettelo toiminnassa olevista skotlantilaisista viskitislaamoista.
Mallasviskitislaamot on jaoteltu alueittain.
Viime vuosikymmeninä suljettuja mallasviskitislaamoja ovat muun muassa:Jyväviskejä ("grain whisky") tuottavia toiminnassa olevia skottitislaamoja on vain seitsemän:
Riitta Karjalainen
Riitta Elina Karjalainen (s. 26. toukokuuta 1968 Kokkola) on suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.
Suunnistuksen MM-kilpailuissa Bendigossa 1985 Karjalainen sijoittui viestissä kuudenneksi ja henkilökohtaisella matkalla 12:nneksi. Gerardmerin suunnistuksen MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui neljänneksi viestissä ja 12:nneksi henkilökohtaisella matkalla.
Skellefteån hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1990 Karjalainen voitti viestisuunnistuksen maailmanmestaruuden Mirja Linnainmaan ja Virpi Juutilaisen kanssa. Hän sijoittui pikamatkalla neljänneksi ja normaalimatkalla kuudenneksi. Borovetsin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1992 hän voitti viestihopeaa joukkuetovereinaan Mirja Ojanen ja Virpi Juutilainen. Normaalimatkalla hän sijoittui 11:nneksi. Val di Nonin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui pikamatkalla seitsemänneksi ja normaalimatkalla kahdeksanneksi.
Karjalainen voitti Tampereen Pyrinnön joukkueessa Tiomilan vuosina 1990 ja 1991. Hän edusti urallaan Lahden Suunnistajia, Tampereen Pyrintöä ja Ähtärin Urheilijoita. Häntä valmensi hänen isänsä Kyösti Karjalainen.
Hanna Hämeenniemi
Hanna Hämeenniemi (19. helmikuuta 1882 Virolahti – 3. heinäkuuta 1942 Ilmajoki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Keisarin tie
Keisarin tie () oli Vienanmereltä Ääniselle vuonna 1702 rakennettu maareitti. Sen tarkoituksena oli Venäjän joukkojen siirtäminen Vienanmereltä Laatokalle ja Itämerelle. Tien rakentamiseen osallistui noin 5 000 paikallista talonpoikaa. Työt etenivät pohjoisesta Njuhtšasta ja etelästä Poventsasta käsin kohti Uikujärveä. Tie saatiin valmiiksi puolessatoista kuukaudessa. Pietari I:n johtama sotajoukko kulki sen päästä päähän kymmenessä päivässä 17.–26. elokuuta 1702, jatkoi matkaa Äänisen ja Syvärin kautta Laatokalle ja valtasi Pähkinälinnan.
Pertti Tikka
Pertti Olavi Tikka (s. 12. toukokuuta 1955 Tohmajärvi) on suomalainen hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.
Velingradin MM-kilpailuissa 1977 Tikka sijoittui kahdeksanneksi henkilökohtaisella matkalla. Avestan MM-kilpailuissa 1980 hän voitti kultaa henkilökohtaisella matkalla ja hopeaa viestistä. Viestissä hän hiihtosuunnisti viimeisen osuuden Timo Mutikaisen, Matti Väisäsen ja Olavi Svanbergin hiihtosuunnistaessa kolme ensimmäistä osuutta. Aigenin MM-kilpailuissa 1982 hän voitti hopeaa henkilökohtaisella matkalla ja pronssia viestistä Veli-Matti Pellisen, Matti Väisäsen ja Olavi Svanbergin kanssa. Lavaronen MM-kilpailuissa 1984 hän voitti hopeaa viestistä ja pronssia henkilökohtaiselta matkalta. Viestissä he hiihtosuunnistivat samalla joukkueella kuin kaksi vuotta aikaisemmin.
Seuratasolla Tikka edusti Tohmajärven Urheilijoita.
Vivian
Vivian on naisen etunimi, jonka nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. toukokuuta. Suomessa nimi Vivian on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2017 loppuun mennessä noin 1570 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen..
Nimi Vivian tulee latinan sanasta "vivus", elävä. Englanninkielisissä maissa se on käytössä sekä miesten että naisten etunimenä.