hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lilli Törnudd
Lilli Wilhelmina Törnudd (2. elokuuta 1862 Ylistaro – 18. marraskuuta 1929) oli suomalainen piirustuksen- ja käsityönopettaja.
Törnuddin vanhemmat olivat lääninrovasti Anders Oskar Törnudd ja Augusta Wilhelmina Rönnbäck.
Törnudd kävi Helsingin suomalaisen jatko-opiston ja harjoitti maalausopintoja. Hän oli Sortavalan seminaarin naisosaston piirustuksen ja käsitöiden opettaja 1889–1918, tarkastaja kouluhallituksessa 1918–1927. Hän toimi Taideteollisuuskeskuskoulun piirustuksenopettajaosaston metodiikan 1. opettajana 1918–1929 ja piirustuksenopettajana yliopistollisilla jatkokursseilla. Hän laati oppi- ja ohjekirjoja. Hän maalasi maisemamaalauksia. Hän kuuluu suomalaisen taidekasvatuksen merkkihenkilöihin.
Törnuddin veli oli säveltäjä Aksel Törnudd.
Lilli Törnuddin kuvataideopetuksen opetusohjeissa on musiikinopetukselle tyypillisiä työskentelytapoja. Törnudd käyttää musiikin terminologiaa havainnollistaessaan kuvataiteen opetusta. Törnudd rakentaa metodinsa neljästä taiteille yhteisen taidekasvatuksen didaktiikasta: rytmin, koristeen, tempon ja affektin opetusohjeista.
Törnuddin taidekasvatuksen opetusohjeita yhdistää käsitys taidetunteen opettamisen tärkeydestä. Taidetunteen kasvatuksen tarkoituksena on palauttaa henkisyys luonnon yhteyteen. Luonnossa on spirituaalisuutta eli henkisiä ja hengellisiä merkityksiä ja taideopettajan tehtävä on auttaa oppilasta näkemään ne. Taidekasvattaja auttaa opiskelijaa muodostamaan ympäristöä arvostavan ja suojelevan asenteen, jossa ihminen ei ole suhteessa maailmaan vaan harmonisen maailman palana. Harmoniaperiaatteen mukaan opettaessaan opettaja kasvattaa yhteisöllisyyteen kykeneviä ihmisiä. Törnuddin käsityksen mukaan ihmisistä kasvatetaan taidekasvatuksen avulla vastuullisia, eheitä, spirituaalisia ja intersubjektiivisia toimijoita. Törnuddin harmonia-ajatteluun kuuluu ajatus oppilaista joukkona hyvin erilaisia ihmisiä, jotka muodostavat kokonaisuuden. Ajatteluun kuuluu koulun ymmärtäminen kokonaisuutena, jossa taide muodostaa henkisen, toimintaa ohjaavan ytimen. Törnuddin mukaan taide ei saa olla kasvatustyössä oppiaine vaan periaate.
Laura Närhen diskografia
Tämä artikkeli on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Närhen soolouran diskografiasta.
Castelnuovo Berardenga
Castelnuovo Berardenga on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Sienasta itään.
Montapertin kylässä käytiin vuonna 1260 Montapertin taistelu, jossa taistelivat guelfit ja ghibelliinit. Guelfit olivat firenzeläisiä ja ghibelliinit sienalaisia. Ghibelliinit voittivat sodan. Voittoa juhlitaan Montapertissä vieläkin syyskuussa järjestämällä soihtukulkue taistelun muistomerkille. Dante Alighieri kirjoitti tästä taistelusta teoksessaan Jumalainen näytelmä sen olleen niin suuri verilöyly, että se muutti viereisen Arbiajoen verestä punaiseksi.
Ikaríanmeri
Ikaríanmeri () on merialue Egeanmeren itäosassa Kreikassa. Se käsittää Ikarían ja Sámoksen saarten ympärillä olevan Kykladien ja Vähä-Aasian rannikon väliin sijoittuvan merialueen.
Kreikkalaisessa mytologiassa Ikaríanmeri on saanut nimensä Ikaroksesta, joka lensi isänsä Daidaloksen kanssa pakoon Kreetalta vahasta ja sulista tehdyin siivin. Lennettyään liian lähelle aurinkoa Ikaros menetti siipensä ja putosi mereen, joka nimettiin hänen mukaansa.
Merialueen saariin kuuluvat Ikarían ja Sámoksen lisäksi muun muassa Foúrnoisaaret, Pátmos, Agathonísi, Leipsoí ja Léros. Pohjoisimmat saaret kuuluvat Pohjoisen Egean saariin ja sen Itäisen Egean saarten aliryhmään, kun taas eteläisemmät saaret kuuluvat Dodekanesiaan.
Kreetanmeri
Kreetanmeri () on merialue Egeanmeren eteläosassa Kreikassa. Se käsittää Kreetan saaren ja Kykladien saariston eteläisimpien saarten, kuten Míloksen ja Santorínin saarten, väliin jäävän lähes saarettoman alueen. Lännessä merialueen rajana toimivat suurin piirtein Kytheran ja Antikytheran saaret ja idässä Kásos ja Kárpathos.
Kreetanmeren saariin kuuluvat muun muassa Kreetan pohjoisrannikon edustalla sijaitsevat Ágioi Theódoroi, Día, Spinalónga ja Pseíra sekä Dionysadit eli Dragonáda, Gianysáda ja Paximáda. Meren lahtia Kreetan pohjoisrannikolla ovat (lännestä itään) Kíssamoksenlahti, Chaniánlahti, Soúdanlahti, Almyróksenlahti, Iraklioninlahti, Málianlahti ja Mirampéllonlahti.
Myrtóonmeri
Myrtóonmeri (; myös "Myrtoanmeri") on merialue Egeanmeren länsiosassa Kreikassa. Se käsittää Kykladien saarten ja Peloponnesoksen niemimaan väliin jäävän vähäsaarisen alueen. Pohjoisessa merialue yhtyy Saroninlahteen ja etelässä Kreetanmeren länsiosaan.
Kreikkalaisessa mytologiassa meren nimi on peräisin Myrtiloksesta, jonka vihastunut Pelops heitti mereen. Toisaalta nimi yhdistetään johonkin Myrto-nimiseen neitoon.
Myrtóonmeren saariin kuuluvat muun muassa pienet Falkonéra ja Velopoúla. Merialueen pohjoislaidalla Peloponnesoksen niemimaan rannikon edustalla sijaitsevat Argo-Saronisiin saariin kuuluvat Spétses, Spetsopoúla, Dokós ja Hydra. Kykladeista merialueen itälaidalla ovat muun muassa Kýthnos, Sérifos, Antímilos ja Mílos.
Toni Kuisma
Toni Kuisma (s. 5. tammikuuta 1982 Raisio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Maskun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kuisma on Tampereen Ilveksen ja Turun Palloseuran kasvatti. Hän nousi TPS:n edustusjoukkueeseen sen pelatessa Ykkösessä vuonna 2001. Joukkueen noustua Veikkausliigaan kaudeksi 2003, Kuisma teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla ja pelasi yhteensä kahdeksassa ottelussa. Kauden 2004 hän vietti Ykkösessä pelanneen Gamlakarleby Bollklubbin riveissä. Vuosina 2005–2013 Kuisma edusti yhdeksän kauden verran Kakkosessa pelannutta Salon Palloilijoita. Kaudeksi 2014 hän siirtyi saman sarjatason Maskun Palloseuraan.
Traakianmeri
Traakianmeri () on merialue Egeanmeren pohjoisosassa Kreikassa. Se käsittää Egeanmeren kaikkein pohjoisimman osan, jota ympäröivät Kreikalle kuuluvat kreikkalaisen Makedonian ja Länsi-Traakian rannikot sekä Itä-Traakian eli Euroopan puoleisen Turkin rannikko.
Traakianmeren saariin kuuluvat Kreikan saarista Thásos ja Samothráki sekä Turkille kuuluvat Gökçeada (Ímbros) ja Bozcaada (Ténedos). Meren lahtiin kuuluvat Kreikan puolella Strymonikóslahti ja Kavalánlahti sekä Turkin puolella sijaitseva Saroksenlahti. Mereen laskevat joet Évros, Néstos, Líssos ja Vosvózis.
Justs Sirmais
Justs Sirmais (6. helmikuuta 1995 Ķekavā) on latvialainen laulaja. Hän voitti Latvian Euroviisukarsinnan, "Supernovan", vuonna 2016 kappaleella ”Heartbeat”, ja edusti maataan Euroviisuissa 2016.
Fantom Studio
Fantom Studio on Tampereella vuonna 1993 perustettu äänitysstudio, jonka toiminta siirtyi vuonna 2007 Ylöjärven Akun tehtaan tiloihin. Studio hyödyntää niin analogista kuin digitaalitekniikkaakin, ja sen tuotanto painottuu metallimusiikkiin. Fantom Studio -nimen ohella toimii myös Fantom Post, joka keskittää toimintansa äänisuunnitteluun.
Mari Kokko
Mari Kokko (s. 26. helmikuuta 1976 Pieksämäki) on toiminut vuoden 2017 alusta lähtien Suomen Yrittäjien kenttäjohtajana. Sitä ennen hän toimi Suomen Keskustan viestintävastaavana (2015–2016), viestintätoimisto Ellun Kanoissa asiakkuusjohtajana ja viestinnän tekijänä (2014–2015) ja toimihenkilökeskusjärjestö STTK:ssa alue- ja elinkeinopoliittisena asiantuntijana (2012–2013).
Kokko on avustanut kahta keskustalaista naispääministeriä Anneli Jäätteenmäkeä ja Mari Kiviniemeä sekä kansanedustajia Mirja Ryynästä ja Antti Kaikkosta. Lisäksi hän on työskennellyt Keskustanaisten pääsihteerinä kahteen otteeseen vuosina 2006-2009 ja 2011-2012.
Opiskelijapolitiikassa Kokko toimi muun muassa Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL) varapuheenjohtajana 2002, Jyväskylän ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 2001 ja Keskustaopiskelijoiden puheenjohtajana 2003.
Kokko on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri ja tradenomi. Hän on opiskelut Jyväskylän yliopistossa yhteiskuntapolitiikkaa ja Jyväskylän ammattikorkeakoulussa hallintoa ja johtamista.
Kokko on pelannut jalkapalloa Savon Pallossa ja Jyväskylän pallokerhossa sekä toiminut lähes kaksikymmentä vuotta jalkapalloerotuomarina.
Jaakko Honko -mitali
Jaakko Honko -mitali jaetaan taloustieteellisessä tutkimuksessa tai sen edistämisessä erityisesti ansioituneille ja merkittävän panoksen tieteiden väliselle tutkimukselle antaneille henkilöille. Mitalit jaetaan kansleri Jaakko Hongon (1922–2006) nimeä kantavan luennon yhteydessä joka toinen vuosi. Luennon järjestävät ja mitalit jakavat yhteistyössä Yrjö Jahnssonin säätiö, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu ja Helsingin kauppakorkeakoulun tukisäätiö. Ensimmäisen kerran mitalit jaettiin vuonna 1989.
1989
1991
1992
1994
1995
1997
1998
2001
2003
2005
2007
2009
2012
2015
Sainte-Baume
Sainte-Baume (provensaaliksi "Massís de la Santa Bauma", "Pyhän Luolan vuoristo") on vuorijono, joka erottaa toisistaan Bouches-du-Rhônen ja Varin departementit. Sen korkein huippu on 1147 metriä korkea. Sainte-Baume on ollut keskiajalta lähtien tärkeä pyhiinvaelluskohde.
Ranskalaisen perimätiedon mukaan Maria Magdalena, hänen veljensä Lasarus ja Maximinus, yksi seitsemästäkymmenestä opetuslapsesta sekä eräitä muita seuralaisia ylittivät Välimeren huterassa veneessä paetakseen vainoojiaan Pyhästä maasta. Veneessä ei tarinan mukaan ollut mastoa eikä peräsintä. Seurue rantautui paikkaan nimeltä Saintes-Maries-de-la-Mer lähellä Arlesia. Maria Magdalena saapui Marseilleen ja käännytti koko Provencen alueen. Magdalenan sanotaan vetäytyneen Sainte-Baumen luolaan Marseillen läheisellä vuorella, missä hän eli katumuksessa kolmenkymmenen vuoden ajan. Luola on ollut keskiajalta alkaen kristillinen pyhiinvaelluskohde.
Esimerkiksi Turun hiippakunnan pappi Canutus Molle vieraili Sainte Baumessa matkallaan Roomaan vuonna 1495.
Ville Eerikkilä
Ville ”Viki” Eerikkilä (s. 22. huhtikuuta 1985) on suomalainen radiojuontaja. Hän on tullut tunnetuksi YleX-radiokanavalta, jossa hän teki omia radio-ohjelma vuosina 2012–2015. Tammikuussa 2016 hän siirtyi NRJ:n aamuohjelman juontajaksi. Hän palasi YleX -kanavalle Juuso Kallion kanssa vuoden 2017 alussa.
Eerikkilä on opiskellut journalismia Kemi-Tornion ammattikorkeakoulussa. Osana koulutusta hän oli harjoittelussa YleX:llä, jolloin hän vieraili muun muassa YleX Iltapäivä -ohjelmassa. Hyvin menneen harjoittelujakson jälkeen tammikuussa 2012 hän pääsi juontamaan kanavalle uutta YleX Jatkot -iltaohjelmaa yhdessä Jani Nivalan kanssa. Helmikuussa 2014 hän siirtyi juontamaan YleX Jälki-istunto -iltapäiväohjelmaa yhdessä Juuso Mäkilähteen kanssa. YleX Jälki-istunto lopetettiin ja Eerikkilän viimeinen radiolähetys YleX:llä oli 18. joulukuuta 2015. Tammikuussa 2016 hän alkoi juontaa NRJ:n aamuohjelmaa yhdessä Juuso ”Köpi” Kallion kanssa.
Joulukuussa 2013 Eerikkilä vieraili Yle TV2:n "Uusi päivä" -draamasarjassa. Hän on kotoisin Kemistä.
Pia Degermark
Pia Charlotte Caminneci Degermark (s. 24. elokuuta 1949 Bromma) on ruotsalainen elokuvanäyttelijä. Hän sai parhaan naispääosan palkinnon esikoisroolistaan Bo Widerbergin elokuvassa "Elvira Madigan" (1967). Muutaman muun elokuvan jälkeen ura jäi kuitenkin lyhyeksi anoreksian ja amfetamiiniriippuvuuden vuoksi.
Sukkatukkukauppias ja olympavoimistelija Rudolf Degermarkin pojantytär Pia Degermark nousi 1960-luvun puolivälissä Ruotsissa julkisuuteen kruununpinssi Kaarle Kustaan ensimmäisenä tyttöystävänä. Pian Bo Widerberg sai ajatuksen roolittaa hänet Elvira Madiganiksi tulevaan elokuvaansa.
"Elvira Madiganista" tuli suuri menestys, ja Bo Widerberg olisi halunnut Degermarkin naispääosaan myös seuraavassa elokuvassaan "Ådalen 31", mutta Degermarkin amerikkalainen agentti kielsi tämän ja ohjaaja valitsi rooliin toisen vaaleatukkaisen 17-vuotiaan aloittelijan, Marie De Geerin.
Vuonna 1971 Degermark avioitui italialaisen Pier Caminnecin (s. 1942) kanssa, ja he saivat pojan nimeltä Cesare mutta erosivat 1973. Pia Degermark asui sitten vuoteen 1979 asti Yhdysvalloissa, kunnes palasi Ruotsiin anoreksiasta kärsivänä. Vuonna 1991 hän sai vankilatuomion petoksesta, huumerikoksista ja viranomaisen väkivaltaisesta vastustamisesta. Hänen toinen lapsensa Robbin otettiin huostaan.
Vuonna 2006 Degermark julkaisi muistelmateoksensa nimeltä "Gud räknar kvinnors tårar".
Montoro (Espanja)
Montoro on kunta Córdoban maakunnassa Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Montoron asukasluku on 9518 (2017).
Córdobaan on matkaa maanteitse noin 45 kilometriä.
Athanasía Aarniosuo
Athanasía Maria Aarniosuo (ent. Androutsopoulos, s. 1981) on vantaalainen taidegraafikko, taidehistorioitsija, taidejournalisti ja kuraattori. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä Tessa Androutsopoulos ja Tessa Aarniosuo. Aarniosuo on opiskellut Helsingin yliopistossa taidehistoriaa ja Aberdeenin Gray's School of Artissa taidegrafiikkaa.
Aarniosuon töissä toistuva teema on kerronnallisuus. Teokset ovat tyypillisesti värikkäitä kuvasarjoja. Aarniosuo on työskennellyt taideresidensseissä Skotlannissa, Kanadassa, Suomessa, Liettuassa ja Kreikassa. Hän on osallistunut useaan ryhmänäyttelyyn, joita ovat muun muassa MUU ry:n ”Suoraan seinään”, Kappatos-gallerian ”Rooms2010” Ateenassa ja ”9th Lessedra World Art Print Annual 2010” Bulgarian Sofiassa. Aarniosuolla on ollut yksityisnäyttelyitä Suomessa, Kreikassa, Skotlannissa, Kanadassa ja Virossa. Aarniosuo on Suomen Taidegraafikot ry:n jäsen.
Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin Designmuseossa, Visuaalisen taiteen keskus Framessa, Galleria Forum Boxissa, HIAP - Helsinki International Artist Programmessa, tuotantoyhtiö Kristallisilmässä ja Perpetuum Mobile ry:ssä koordinaattorina ja muissa tehtävissä.
Athanasía Aarniosuo syntyi Lappeenrannassa ja on asunut muun muassa Kreikassa, Suomessa ja Skotlannissa. Aarniosuo on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta.
Bell hooks
Gloria Jean Watkins (s. 25. syyskuuta 1952), tunnetaan paremmin nimellä bell hooks, on yhdysvaltalainen kirjailija, feministi ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hänen kirjoittajanimensä tekee kunniaa hänen isoisoäidilleen, Bell Blair Hooksille.
Hooksin kirjat keskittyvät rodun, luokan ja sukupuolen risteymään. Hän on kuvannut haluavansa kuvata erilaisia alistusta ja luokkasortoa ylläpitäviä rakenteita. Hooks on kirjoittanut yli 30 teosta ja lukuisia artikkeleita. Hän on kirjoittanut rodun, sukupuolen ja luokan vaikutuksesta opettamiseen, taiteesta, historiasta, seksuaalisuudesta, mediakulttuurista ja feminismistä. Vuonna 2014 hooks perusti bell hooks -instituutin Beraan, Kentuckyn osavaltioon.
Hooksilta on suomennettu kirjat "Vapauttava kasvatus" ja "Rakkaus muuttaa kaiken".
Jaakko Rantanen (arkkitehti)
Jaakko Tapani Rantanen (s. 22. lokakuuta 1934 Turku) on suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu yhdessä Unto Rantasen kanssa suunniteltu Marina Palace -hotelli Turun Aurajokirannassa (1974).
Rantanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952 ja valmistui arkkitehdiksi 1960. Hän työskenteli Osmo Lapon arkkitehtuuritoimistossa vuodesta 1957 vuoteen 1970, kunnes perusti oman toimiston yhdessä Unto Rantasen kanssa.
Heidi Schauman
Heidi Schauman (s. 1978 Pohja) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Aktian pääekonomistina. Aiemmin Schauman on työskennellyt ekonomistina Nordealla ja eri tehtävissä Suomen Pankissa.
Schauman on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori Hankenilta. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2006 aiheenaan työmarkkinoiden kohtaanto.
Cage Warriors
Cage Warriors Fighting Championship, lyhyesti CWFC on englantilainen vapaaottelujärjestö, jonka perustettiin 2001. Sen ensimmäinen tapahtuma CWFC 1: Armageddon pidettiin 27. heinäkuuta 2002.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1980
Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1980 pelasi 12 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen lohkoon, joiden parhaat selvisivät mitalisarjaan muiden jäädessä kamppailemaan sarjapaikastaan.
RPL: Marita Karhunen, Anne Salonen, Jaana Salonen, Anitta Sandberg, Satu Hakala, Aino-Maija Siren, Marja-Leena Olin, Pirkko Salonen, Pirkko Ollila, Jaana Rasimus, Anne Sumi, Tuija Ansala, pelinjohtaja Antero Salonen.
Halsua putosi sarjasta. Seinäjoki ja Ilomantsi karsintaan.
Vampula putosi sarjasta. Hyvinkää ja Kerava karsintaan.
Kerava ja Ilomantsi putosivat sarjasta.
Sinopec
Sinopec Limited (, pinyin: Zhōngguó Shíhuà) eli China Petroleum & Chemical Corporation (), on erittäin suuri, vuonna 2000 perustettu kiinalainen öljy-, kaasu- ja polttoaineteollisuuden konserniyritys. Yhtiömuodoltaan se on julkinen osakeyhtiö. Yrityksen osakkeet noteerataan Shanghain, Hongkongin, Lontoon ja New Yorkin pörsseissä. Yrityksen kotipaikka on Peking.
Vuoden 2015 tilaston mukaan Sinopec oli markkina-arvoltaan (95,5 mrd. USD) Shanghain pörssin kuudenneksi arvokkain yhtiö. Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa Sinopec katsottiin useilla mittareilla arvioituna maailman 24. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.
Daniel Oberkofler
Daniel Oberkofler (s. 16. heinäkuuta 1988 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan EHC Linzissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Oberkofler on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Oberkofler on EC Graz 99ersin kasvatti. Hän debytoi Erste Bank Eishockey Ligassa vain 17-vuotiaana kaudella 2005–2006, jolloin Oberkofler pelasi siellä 30 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä ottelua lainalla sarjatasoa alempana Nationalligan Kapfenberger SV:ssä. Kesken kauden 2006–2007 Oberkofler siirtyi Grazista seitsemän pelaamansa ottelun jälkeen EHC Linziin.
Kaudella 2010–2011 Oberkofler teki EBEL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+23=37, joilla hän oli Linzin kolmanneksi paras pistemies. Kauden 2011–2012 päätteeksi Oberkofler voitti Itävallan-mestaruuden. Kaudella 2015–2016 hän on nousi Linzin varakapteeniksi.
Oberkofler edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2013. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014 voittaen molemmista turnauksista hopeaa. Oberkofler toimi jälkimmäisessä turnauksessa joukkueensa varakapteenina. Hän pelasi myös Sotšin olympiakisojen karsinnoissa, joissa Oberkofler oli Itävallan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 7. helmikuuta 2008 Puolan Sanokissa Italiaa vastaan. Yhteensä Oberkofler on pelannut 76 A-maaottelua tehopistein 6+20=26.
Oberkofler pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008 voittaen molemmista turnauksista lohkohopeaa. Jälkimmäisessä turnauksessa hän jakoi viidellä osumallaan Itävallan sisäisen maalipörssin voiton Michael Rafflin kanssa. Oberkofler pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän oli Itävallan paras maalintekijä neljällä osumallaan.
Aleksei Ovtšinin
Aleksei Nikolajevitš Ovtšinin (), (s. 28. syyskuuta 1971 Rybinsk, Venäjän SFNT) on venäläinen kosmonautti. Ovtšinin valittiin kosmonauttiohjelmaan vuonna 2006 ja hän suoritti ensilentonsa maaliskuussa 2016 lennolla Sojuz TMA-20M. Ovtšinin oli lennon Sojuz TMA-16M varamiehistön jäsen.
Itä–Länsi-ottelu 1962
Vuoden 1962 Pesäpallon miesten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 2. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 28. Itä-Länsi-ottelu ja 21. joka pelattiin Helsingissä. Helsingissä pelattiin nyt 7. kerran peräkkäin, Katsojamääräksi ilmoitettiin 3500.
Viides nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Juvalla ja se päättyi Lännen 7–8 voittoon.
Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin toisen kerran. Hesperiassa 1.9. pelatun kamppailun voitti Länsi juoksuin 4–19.
Avausheiton suoritti professori Lauri Pihkala.Itä aloitti sisällä.
Amateur World Series 1944
Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1944 kilpailu käytiin Venezuelassa loka-marraskuussa. Joukkueita turnaukseen osallistui kahdeksan.
Uusinta alkusarjan 4. sijasta: Kuuba - Dominikaaninen tasavalta 3-2.
Bank of Communications
Bank of Communications Co Ltd (, pinyin: Jiāotōng Yínháng; usein lyhyesti 交行) on suuri, vuonna 1908 perustettu kiinalainen pankki. Pankki jakaa liiketoimintansa neljään osaan: henkilöpankki-, yrityspankki-, varainhoitopalvelut ja muut palvelut. Yhtiömuodoltaan se on julkinen osakeyhtiö. Pankin osakkeet noteerataan Shanghain ja Hongkongin pörsseissä. Pankin kotipaikka on Shanghai.
Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa Bank of Communications katsottiin useilla mittareilla arvioituna maailman 38. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.
MLS-kausi 2016
MLS-kausi 2016 oli Yhdysvaltain ja Kanadan jalkapallosarjan Major League Soccerin 21. kausi. Kauteen hallitsevana mestarina lähti Portland Timbers ja hallitsevana MLS Supporters’ Shield-voittajana kauteen lähti New York Red Bulls.
Kaudella 2016 tullaan näyttämään 96 ottelua Yhdysvaltain kansallisessa televisiossa. Englanninkieliset lähetykset tulevat ESPN-, ESPN2-, Fox- ja Fox Sports 1-kanavilta. Tämä on ensimmäinen kausi kun MLS:ää lähetää Foxilta. Espanjankielisestä lähetyksestä vastaa UniMás. Englanninkielisiä lähetyksiä on 68 ja espanjankielisiä 28.
Kanadassa MLS:ää lähettävät TSN ja RDS, näyttäen pääasiassa liigan kanadalaisten joukkueiden otteluita. Iso-Britannissa MLS:ää näyttää Sky Sports, manner-Euroopassa Eurosport, Lähi-idässä ja Länsi-Afrikassa Abu Dhabi Media, Kiinassa Letv Sports, Aasian ja Tyynenmeren ympäristössä beIN Sports ja latinalaisessa Amerikassa sekä Afrikassa Fox Sports.
Elina Jouhki
Elina Jouhki (k. 6. maaliskuuta 2015) oli suomalainen triathlonisti ja pyöräilijä, joka käynnisti nimeään kantavan kampanjan keräämään varoja Syöpäsäätiölle ja Suomen Punaisen Ristin kantasolurekisterille.
Jouhki oli koulutukseltaan hammaslääkäri. Hän antoi nimensä ja kasvonsa varojenkeräyskampanjalle sairastuttuaan vuonna 2012 rintasyöpään. Team Elina Jouhki oli valinnut vuoden 2014 tempauksensa tunnukseksi vaaleanpunaiset pyöränrenkaat.
Elvira Madigan (vuoden 1967 elokuva)
Elvira Madigan on Bo Widerbergin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1967. Elokuvasta tuli kansainvälinen menestys, ja sen nimiosan esittäjä, tuolloin vasta 17-vuotias Pia Degermark sai parhaan naispääosan esittäjän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Miespääosaa näyttelee Widerbergin elokuvien vakionäyttelijä Thommy Berggren.
Elokuvassa käytetään paljon Mozartin ja Vivaldin musiikkia. Mozartin pianokonserttoa nro 21 kutsutaan joskus ”Elvira Madigan -konsertoksi”, koska sen hidas osa tuli niin tunnetuksi elokuvassa Géza Andan soittamana.
Tarinan pohjalta tehtiin samanniminen elokuva jo 1943, suomalaiselta nimeltään "Lemmen tuhoisa liekki".
Elokuva perustuu tositapahtumiin, 1800-luvun romanssiin kiertävän sirkuksen nuorallatanssijana toimineen, taiteilijanimeä Elvira Madigan käyttäneen nuoren teinitytön Hedvig Jensenin (Degermark) ja perheellisen, aatelisen upseerimiehen Sixten Sparren (Berggren) välillä.
Degermarkin saaman naispääosapalkinnon ohella "Elvira Madigan" oli Cannesissa ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva sai National Board of Review of Motion Picturesin parhaan ulkomaisen elokuvan palkinnon ja oli ehdolla vastaavassa Golden Globe -sarjassa. Jörgen Persson sai Bafta-palkinnon kuvauksestaan.
Karjalan tutkimuslaitos
Karjalan tutkimuslaitos on Itä-Suomen yliopiston yhteiskunta- ja kauppatieteiden tiedekunnan yksikkö. Se perustettiin vuonna 1971 silloisen Joensuun korkeakoulun yksiköksi. perustettu yksikkö. Tutkimuslaitoksessa tehdään yhteiskuntatieteellistä ja humanistista tutkimusta. Tutkimuksen painopistealueina ovat aluekehitys ja maaseutu, etnisyys ja kulttuuri sekä Venäjä ja rajat.
Tutkimuslaitoksessa työskentelee viisi professoria, noin 40-50 tutkijaa sekä tohtorikoulutettavia.. Yksikön johtajana toimii tutkimusjohtaja Petri Kahila ja varajohtajana professori Heikki Eskelinen.
Tutkimuslaitos toimi pitkään Pielisjoen linnassa Niskasaaressa, Ilosaarta vastapäätä. Nyt laitos sijaitsee yliopistokampuksen Aurora-rakennuksessa.
Arktisia kertomuksia
Arktisia kertomuksia isbn 978-952-93-6087-1 on suomalaisten arktisten alueiden retkeilijöiden ja tutkijoiden kirjoittama kirja. Kirjan on julkaisut Suomen Arktinen Klubi ry marraskuussa 2015.
"Suomen arktinen klubi on jo yli kolmenkymmenen vuoden ajan kerännyt yhteen suomalaisia arktisten alueiden kulkijoita ja tutkijoita. Ensimmäinen Grönlannin jäätikölle suuntautunut matka tehtiin jo viisikymmentä vuotta sitten ja se on myös tämän kirjan ensimmäinen tarina. Viisikymmentä vuotta myöhemmin kaksi suomalaista arktista retkeilijää olivat jälleen kulkemassa Grönlannin jäätiköllä samaisella reitillä ja tämän matkan kuvaus on tämän kirjan viimeinen tarina. Näiden matkojen väliin mahtuu mittava määrä tutkimusta ja kuljettuja kilometrejä kylmillä ja jäisillä seuduilla."
Julkaisija: Suomen Arktinen Klubi ry
Toimittaja: Petri Mäkelä
Taitto ja layout :Poppis Suomela
Kovakantinen, 264 sivua, yli 120 nelivärikuvaa.
Jalkapallon Suomen Cup 1975
Jalkapallon Suomen Cup 1975 oli cupin 21. järjestämisvuosi. Kilpailuun osallistui 273 joukkuetta, joukkueet jakautuivat sarjoittain seuraavasti: Mestaruussarja 12, I divisioona 12, II divisioona 34, III divisioona 78, IV divisioona 105 ja muut 32. Ensimmäisen ja toisen sarjatason joukkueet pääsivät suoraan varsinaiselle kierrokselle.
Loppuotteluun selvisivät Lahden Reipas ja Helsingin Jalkapalloklubi, ja se pelattiin Helsingin Olympiastadionilla 25.4.1976. Ottelua seurasi 6086 maksanutta katsojaa ja sen voitti Reipas jatkoajan jälkeen 6-2.
Raimo Näkki
Raimo Tapani Näkki (s. 1946) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa matematiikan professorina vuoteen 2014.
Raimo Näkki väitteli matematiikasta tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970. Valmistuessaan hän oli Harri Högmanderin mukaan yksi Suomen nuorimpia tohtoreita. Näkin väitöskirja käsittelee kvasikonformikuvausten raja-arvoja n-avaruudessa. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Jussi Väisälä.
Valmistumisen jälkeen Näkki aloitti akateemisen uransa. Vuodesta 1972 hän oli Helsingin yliopiston matematiikan dosentti. Hänet nimitettiin matematiikan apulaisprofessoriksi Jyväskylän yliopistoon 1974. Myöhemmin hänet nimitettiin vakinaiseksi professoriksi. Yliopistovirkansa ohella hän toimi pitkään ylioppilastutkintolautakunnan sensorina.
Opettajana Näkki oli tunnettu selkeistä oppimateriaaleistaan. Hän oli viimeinen laitoksensa opettaja, joka kirjoitti demotehtäväpaperit käsin. Professori Näkki oli myös suosittu luennoitsija. Jyväskylän yliopiston ainejärjestö "Ynnä" palkitsi hänet useita kertoja matematiikan ja tilastotieteen laitoksen vuoden parhaana luennoitsijana. Hänet valittiin vuoden luennoitsijaksi vielä viimeisenä virkavuonnaan 2014. Näkki jäi professorinvirastaan eläkkeelle vuoden 2015 alussa.
Matemaatikkona Raimo Näkki erikoistui niin kutsuttujen kvasikonformikuvausten tutkimukseen. Alan tutkimuksella on Suomessa vahva perinne. Näkki teki kvasikonformikuvauksiin liittyen useita tutkimusvierailuja Teksasin yliopistoon (Austinissa).
MAP-kirkko (Turku)
MAP-kirkko on Turun Mäntymäessä sijaitseva Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon eli mormonien toimintakeskus. Se sijaitsee Betaniankadun päätteenä olevalla Mäntymäenaukion kumpareella. Vuonna 1966 käyttöön otetun ja 1967 vihityn rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Mirja ja Heikki Castrén.
MAP-kirkko rakennettiin talkoovoimin lukuun ottamatta LVIS-teknisiä erikoistöitä. Rakennuksen kokonaistilavuus on noin 9 000 kuutiometriä ja lattiapinta-ala noin 630 neliömetriä.
Kirkkorakennus on ulkoa ja juhlasalin sisäseinien osalta verhoiltu Kupittaan Saven ruskealla preeriatiilellä. Istuinpenkit ovat tammea. Juhlasali suunniteltiin monikäyttöiseksi niin, että siinä voidaan myös pelata pallopelejä.
Rakennuksessa oli alun perin lisäksi yhdeksän luokkahuonetta, kolme toimistoa, kirjasto ja väestönsuoja.
Sijainti
Skadi
Skadi eli Skaði on skandinaavisessa mytologiassa jotuni ja jumalatar, joka yhdistetään jousimetsästykseen, hiihtämiseen, talveen ja vuoriin. Skadi esiintyy 1200-luvulla kootuissa "Runo-Eddassa", "Proosa-Eddassa" ja "Heimskringlassa" sekä vanhoissa skaldien runoissa.
Skadi on kuolleen Thjazin tytär ja meni naimisiin Njordin kanssa hyvityksenä jumalilta, jotka tappoivat hänen isänsä. "Heimskringlassa" Skadi oli eronnut Njordista ja nainut sen sijaan Odinin, ja heillä oli monta lasta. Sekä Runo- että Proosa-Eddassa Skadi on vastuussa käärmeestä, joka tiputtaa myrkkyä vangitun Lokin päälle.
Skadista käytetään myös nimiä Öndurguð (muinaisnorjaa, "hiihtojumala") ja Öndurdís (muinaisnorjaa, "hiihtodís", käännetään usein neitona). Nimen Skadi etymologia on epävarma, mutta se saattaa olla sanan Skandinavia alkuperäinen muoto. Jotkin paikannimet Skandinaviassa, etenkin Ruotsissa, viittaavat Skadiin. Tutkijat ovat esittäneet teorioita mahdollisesta yhteydestä Skadin ja Ullin välillä (Ull yhdistetään myös hiihtämiseen ja esiintyy usein paikannimissä Ruotsissa), Skadin suhteesta Loki-jotuniin sekä siitä, että Skandinavia voi mahdollisesti tarkoittaa "Skadin saarta", tai että se liittyy muinaisnorjan substantiiviin "vahinko/vaurio".
Codemate
Codemate Oy on suomalainen ohjelmistoalan yritys, jonka pääasiallista liiketoimintaa on verkkopalvelujen ja mobiilisovellusten suunnittelu ja kehitys yritysasiakkaille.
Sen pääkonttori on Oulussa ja sivukonttorit Helsingissä, Bangkokissa ja Dhakassa. 
Yritys on perustettu vuonna 2007 ja sen rinnakkaistoiminimi on Codemate Ltd. Codematen palveluksessa oli yhtiön verkkosivujen mukaan maaliskuussa 2016 yhteensä 70 työntekijää.
Yrityksen liikevaihto on kasvanut tasaisesti ja se oli 2,93 miljoonaa euroa vuonna 2014.
China Merchants Bank
China Merchants Bank Co Ltd (, pinyin: Zhāoshāng Yínháng) on suuri, vuonna 1987 perustettu kiinalainen pankki. Yhtiömuodoltaan se on julkinen osakeyhtiö. Pankin osakkeet noteerataan Shanghain ja Hongkongin pörsseissä. Pankin kotipaikka on Shenzhen.
Vuoden 2015 tilaston mukaan China Merchants Bank oli markkina-arvoltaan (55,2 mrd. USD) Shanghain pörssin kahdeksanneksi arvokkain yhtiö. Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa China Merchants Bank katsottiin useilla mittareilla arvioituna maailman 55. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.
Sofia Santamo
Anna Sofia Santamo (o.s. "Schwartz", 1887 Kuivaniemi − 3. marraskuuta 1932) oli suomalainen kansakoulunopettaja. Hän valmistui Sortavalan opettajaseminaarista 1911 ja toimi sen jälkeen kansakoulunopettajan tehtävissä ympäri Suomea. Kansakoulunopettajaksi valmistunut ja opettajana työskennellyt romaninainen oli harvinainen vaikuttaja 1900-luvun alussa.
Santamo oli naimisissa Väinö Juhani Santamon kanssa.
Santamo pääsi kansakoulusta keväällä 1905. Hän oli kiinnostunut jatkamaan opiskelua, ja se onnistui Mustalaislähetyksen tuella. Mustalaislähetys ry:n kautta Santamo toimi opettajana Viipurissa romanilasten päiväkoulussa syksystä 1906 helmikuuhun 1907. Kesällä 1907 hän osallistui opettajaseminaarin valmistuskurssille Kuortaneella ja pääsi opiskelemaan kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaariin seuraavana syksynä. Santamo valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1911.
Seminaarivuosien aikana silloiselta nimeltään Sofia Schwartz vaihtoi sukunimensä Säiläksi, jotta romanitaustaan viittaava nimi ei olisi vaikeuttanut opettajan työn saamista. Kaikesta huolitatta romanitausta esti vakituisen työn saamisen, ja Santamo joutui toimimaan koko uransa ajan sijais- ja koevuosiopettajan tehtävissä.
Grace Coddington
Grace Goddington (s. 20. huhtikuuta 1941) on entinen malli ja Amerikan Voguen taiteellinen johtaja.
Coddington syntyi 20. huhtikuuta 1941 Angleseyn saarella Walesissa, jossa hänen vanhempansa pitivät hotellia. Gracen kiinnostus muotiin syntyi varhain teini-iässä, jolloin hänen ainut kontakti muotimaailmaan oli paikallisen kaupan tilaamien Voguen lehtien selaaminen. Grace kävi koulunsa läheisen luostarissa.
Koulun jälkeen hän suuntasi Lontooseen, jossa aloitti uransa poseeraamalla alasti valokuvaaja Norman Parkinsonin ateljeessa. Samana vuonna Vogue-lehti järjesti mallikilpailun, johon joku lähetti Gracen kuvan. Grace päätyi voittamaan Young Model -sarjan, ja aloitti siten mallin uransa Voguella.
26-vuotiaana Grace joutui auto-onnettomuuteen, joka aiheutti hänelle päävammoja ja irronneen silmäluomen. Sitä korjattiin myöhemmin viidessä eri leikkaukksessa plastiikkakirurgialla kahden vuoden ajan. Hän teki Twiggy ja Jean Shrimptonin ohella paluun. Kun hän lähestyi 30 vuoden ikää hän oli huolissaan mallin uran jatkosta kun kaksi vuotta onnettomuuden jälkeen Beatrix Miller, englantilaisen Voguen toimittaja haastetteli Coddingtonia ja aloitti työskentelyn lehden avustajana.
Työskenneltyään 19 vuotta englantilaisen Voguen kuvatoimittajana Grace muutti New Yorkiin työskentelmään Calvin Klainille. Heinäkuussa 1988 Grace siirtyi työskentelmään Amerikan Voguelle Anna Wintourin alaisuuteen, jossa hän työskenteli taiteellisena johtajana.
Tammikuussa 2016 Coddington ilmoitti poistuvansa taiteellisen johtajan työstä Voguelta, jotta voi keskittyä muihin projekteihinsa.
Coddington tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2009 julkaistun The September Issue -dokumentin myötä, jossa seurattiin vuoden syyskuun 2007 Vogue-lehden valmistumista.
Coddington meni naimisiin vuonna 1968 ravintoloitsija Michael Chown kanssa, mutta pari erosi vuoden avioliiton jälkeen. Myöhemmin Grace nai valokuvaaja Willie Christien ja he erosivat vuonna 1980.
Grace kasvatti veljenpoikansa Tristanin 8-vuotiaaksi saakka pojan äidin, Gracen siskon Rosemaryn kuoltua.
Vuodesta 1986 saakka muutettuaan New Yorkiin työskentelmään Calvin Klainille Grace on asunut yhdessä puolisonsa hiusmuotoilija Didier Maligen ja usean kissan kanssa.
Kaikki Grace Coddingtonin kirjat keskittyvät malleihin ja muotimaailmaan niin kuin hänen ainoa elokuvansakin, ainakin yksi hänen kirjoistaan on julkaistu Suomeksi, "Grace. Elämäni muodin maailmassa".
Erik Toivanen (tietokilpailija)
Erik Toivanen (s. 18. huhtikuuta 1947 Pieksämäki) on suomalainen hammaslääkäri, joka voitti "Suomen Tietoviisas" -tietokilpailun seitsemän kertaa peräkkäin 1990-luvulla. Hän on kertonut aloittaneensa tietokilpailemisen 1960-luvulla, mutta ei enää nykyään osallistu tietokilpailuihin. Toivasen osaamisalueita olivat urheilu, historia, maantiede ja taide. Toivanen oli yksi Viisasten kerhon jäsenistä.
Toivanen kilpaili seuraavissa television visailuohjelmissa: "Suomen Tietoviisas", "Haluatko miljonääriksi?", "Kotomaan tietäjät" ja "Tupla tai kuitti". Hän kilpaili myös ohjelmassa "Ota tai jätä".
Ensimmäisen "Suomen Tietoviisas" -kilpailun voitti tamperelainen Timo Mesimäki keväällä 1990, mutta jo samana syksynä Suomen Tietoviisaan arvon otti mikkeliläinen hammaslääkäri Erik Toivanen, joka sitten voitti visailun seitsemän kertaa peräkkäin. Vuonna 1993 ohjelmaa ei esitetty. Viimeisessä kilpailussa vuonna 1998 Toivanen hävisi kahdella pisteellä, kun häntä vastaan asettui Etelä-Suomen läänin joukkue: Lauri Ranta Kärkölästä ja Yrjö Salin Helsingistä. Vuonna 1997 Ranta oli tullut kilpailussa toiselle ja Salin kolmannelle sijalle.
Vuosituhannen vaihteessa Toivanen osallistui pari kolme kertaa "Haluatko miljonääriksi?" -ohjelmaan pääsemättä kuitenkaan alkukarsinnoista läpi piinapenkille. Eräs näistä jaksoista esitettiin 18. joulukuuta 1999, jolloin alkukarsinnassa piti asettaa neljä saksankielistä lukua suuruusjärjestykseen (Toivasella meni vastaus väärin). Erään toisen jakson alkukarsintakysymyksessä Toivasella meni väärin kysymys, jossa piti asettaa rintaliivien koot oikeaan järjestykseen.
Reetta Rönkä
Reetta Rönkä (s. 1989) on suomalainen radiojuontaja ja toimittaja. Hän juonsi YleX-radiokanavan "Etusivu"-ohjelmaa vuosina 2014–2016. Koulutukseltaan Rönkä on yhteiskuntatieteiden kandidaatti Tampereen yliopistosta.
Työskentelyn media-alalla Rönkä aloitti vuonna 2007 "Uusi Suomi" -lehden kolumnistina, jossa hän työskenteli vuoteen 2012 asti. Vuosina 2009–2010 Rönkä työskenteli Yleisradiossa radiojournalistina, kunnes siirtyi vuonna 2011 Nelonen Medialle. Ensimmäiset kaksi vuotta Rönkä toimi Nelonen Median uutistoimittajana ja vuonna 2012 hän aloitti Nelosen uutisten ankkurina. Hän toimi uutisankkurina vuoteen 2014 asti.
Keväällä 2014 Rönkä alkoi juontaa YleX-kanavan YleX Etusivu -ohjelmaa, joka on Suomen ainoa nuorille suunnattu asiaohjelma. Vuonna 2016 hän siirtyi Ylen "Prisma Studio" -ohjelman juontajaksi.
Rönkä valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistoosta vuonna 2015.
Röngän isä on Yle TV1:n uutisankkuri Matti Rönkä ja äiti Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja ja kirjallisuuskriitikko Suvi Ahola. Hänen veljensä Otto Rönkä on työskennellyt Ylen "Urheiluruudussa".
Rönkä on julkisesti kertonut sairastuneensa paniikkihäiriöön, joka oli lopettaa hänen juontajan työnsä, mutta saaneensa siihen apua terapiasta.
Mari K. Niemi
Mari K. Niemi (s. 1974 Turku) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja poliittiseen viestintään erikoistunut poliittisen historian dosentti Turun yliopistossa. Hän on toiminut tammikuusta 2018 lähtien Vaasan yliopiston Innovation and Entreprenurship Innolab-tutkimusalustan johtajana. Hän on ollut Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksen erikoistutkija ja Strathclyden yliopiston vieraileva tutkija Skotlannin Glasgow’ssa 2013–2016 sekä vieraileva tutkija Valencian yliopistossa vuonna 2017. Niemen tutkimusaloja ovat poliittinen johtajuus ja puoluejohtajavalinnat, sukupuoli, media ja politiikka sekä populismi ja poliittinen kampanjointi. Vuonna 2015 Tieteentekijöiden liitto valitsi hänet vuoden tieteentekijäksi.
Niemi väitteli vuonna 2014 Turun yliopistossa median ja puoluejohtajuuden suhteesta 1980-luvulta 2010-luvulle. Väitöskirjan jälkeen Niemi on tutkinut median asiantuntijakäytäntöjä (The Mediation Expertise) Helsingin Sanomain Säätiön rahoituksella ja eduskuntavaalikampanjoinnin historiaa (Election Campaigns as Signification Struggles) Emil Aaltosen säätiön rahoituksella sekä Populismin ja median suhdetta (Abroad this would create a storm. Populist parties' racism-related scandals and journalistic choices) Helsingin Sanomain Säätiön rahoituksella. Niemi on julkaissut tutkimusartikkeleita useissa kotimaisissa ja kansainvälisissä tiedelehdissä.
Niemi on yksi asiantuntijoista 8. maaliskuuta 2016 julkaistussa raportissa "Europe’s Troublemakers – The Populist Challenge to Foreign Policy", joka käsittelee Euroopassa esiintyvää populismia ja sen vaikutuksia kansainväliseen politiikkaan.
Niemi aloitti tammikuussa 2018 Vaasan yliopiston Innovation and Entrepreneurship InnoLab -tutkimusalustan johtajana.
Niemi on kirjoittanut useita lehtiartikkeleita muun muassa "Kanavaan", "Helsingin Sanomiin" ja "Turun Sanomiin" sekä toiminut Yle Radio 1:n Ykkösaamun radiokolumnistina, Turun Sanomien ja Nykypäivän kolumnistina. Hän on osallistunut kansainvälisiin konferensseihin, pitänyt esitelmiä, johtanut erikoiskursseja ja antanut haastatteluja kansainväliselle medialle tutkimusaiheistaan. Niemi on kommentoinut Suomen vaaleja kansainväliselle medialle sekä Skotlannin ja Ison-Britannian politiikkaa suomalaiselle medialle. Niemi tuli monelle tutuksi Ylen vaaliasiantuntijana presidentinvaaleissa 2018. Hän toiminut myös Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n suomenkielisten tv-uutisten vaaliasiantuntijana useissa Suomen vaaleissa. Niemi oli Kanava-tietokirjapalkinnon raadin jäsen vuonna 2017 yhdessä politiikantoimittaja Unto Hämäläisen kanssa sekä Väinö Tannerin säätiön valtuuskunnan jäsen.
Hän on aktiivinen bloggaaja ja tiedon jakaja sosiaalisessa mediassa. Hän on kirjoittanut "Suomen Kuvalehteen" Ylämaan kettu -blogia ajankohtaisista aiheista.Lisäksi hän on vakituinen bloggaaja Tiedetoimittajien liiton Tiedekeskiviikko-sarjassa. Hän kirjoittaa myös yhdessä vierailevien kirjoittajien kanssa Vaasan yliopiston InnoBabble-blogia.
Tieteentekijöiden liitto valitsi Niemen vuoden 2015 tieteentekijäksi. Valinnassa liitto painotti yhteiskunnallista vaikuttavuutta ja osallistumista ajankohtaiseen keskusteluun.
Auli Räsänen
Auli Räsänen (o.s. Aro, 23. kesäkuuta 1944 Savonlinna – 24. helmikuuta 2016 Helsinki) oli vaikutusvaltainen tanssikriitikko ja toimittaja. Hän kehitti laajan kansainvälisen verkoston ja tunsi klassisen baletin, modernin ja nykytanssin keskeiset tekijät maailmalla.
Räsänen vaikutti "Kauppalehdessä" ja 1970- ja 1980-luvuilla "Uudessa Suomessa". "Helsingin Sanomien" tanssikriitikoksi hän siirtyi vuonna 1991. Hän oli organisoimassa Jyväskylän kesää ja osallistui Lappeenrannan laulukilpailun järjestämiseen sen alkuvaiheessa.
Räsänen raivasi palstatilaa aikoinaan aliarvostetulle tanssille ja seurasi esimerkiksi Jorma Uotisen uran alkuvaihetta ja Carolyn Carlsonin vierailuja. Räsäsellä oli musiikkikoulutus, joten hän otti huomioon myös musiikin tanssiarvosteluissaan. Hän mainitsi arvostelussaan, jos oopperan orkesteri soitti hänen mielestään huonosti balettiesityksessä.
Helmi Palmén
Helmi Maria Palmén (o.s. Leinonen, s. 9. tammikuuta 1905 Kuopio) oli Yleisradion kouluradion päällikkö ja yhtiön ensimmäinen naispuolinen osastopäällikkö.
Toimittuaan ensin opettajana Kuopiossa ja Helsingissä filosofian maisteri Palmén nimitettiin vuonna 1946 kouluradion päälliköksi silloisen Yleisradion pääjohtaja Hella Wuolijoen toimesta. Toimessaan Palmén kehitti kouluradion radiomaisuutta sekä taidekasvatusta. Hän myös laajensi kouluradio-ohjelmien näkökulmaa ottaen huomioon, että muun ohjelmiston puuttuessa kouluradiota kuunneltiin paljon myös koulujen ulkopuolella. Palmén jäi eläkkeelle vuonna 1966.
Jussi Väisälä
Jussi Ilmari Väisälä (s. 2. maaliskuuta 1935 Turku) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän toimi Helsingin yliopiston matematiikan professorina 1967–1999.
Jussi Väisälä syntyi Turussa. Hänen vanhempansa olivat professori Kalle Väisälä ja Eeva Lyydia Kukkola. Kirjoitettuaan 1952 ylioppilaaksi Väisälä aloitti matematiikan opinnot Helsingin yliopistossa, josta valmistui kandidaatiksi 1956 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1959.
Valmistumisensa jälkeen Väisälä toimi aluksi Teknillisessä korkeakoulussa matematiikan assistenttina 1959–1962. Sen jälkeen hän työskenteli 1963–1966 valtion luonnontieteellisen toimikunnan nuorempana tutkijana.
Pääasiallisen elämäntyönsä Väisälä teki Helsingin yliopistossa. Hän toimi siellä ylimääräisenä matematiikan professorina 1967–1977 ja sitten vakinaisena professorina 1977–1999. Hän on toiminut Helsingin yliopistossa myös matematiikan dosenttina 1961–67 ja uudelleen vielä professorikautensa jälkeen 1999–2000.
Professori Väisälän tutkimustyö on keskittynyt funktioteorian alaan liittyviin kysymyksiin. Hän on tehnyt tutkimusta mm. kvasikonformikuvausten teoriasta. Se on pitkään ollut eräs matematiikan merkittävä tutkimusalue Suomessa. Väisälän oppilaista Raimo Näkki väitteli tohtoriksi kvasikonformikuvauksista.
Väisälä on uransa aikana julkaissut useita matemaattisia tutkimuksia. Tieteellisten julkaisujen lisäksi hän on kirjoittanut kaksiosaisen topologian oppikirjan.
Väisälä on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1971 lähtien. Sotilasarvoltaan hän on vänrikki.
Väisälä solmi 1959 avioliiton Aila Kaarina Rauvan kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Antonia Ringbom
Antonia Ringbom (s. 14. marraskuuta 1946 Hanko) on suomenruotsalainen animaatiotaiteilija, kirjailija, ohjaaja ja tuottaja.
Ringbom aloitti kuvataiteilijan uransa toimittamalla ja kuvittamalla ruotsinkielisen iltapäivälehden "Nya Pressenin" nuortenpalstaa. Vuonna 1969 häntä pyydettiin FST:n avustajaksi, ja FST:n studiossa hän oppi animaatiotekniikan. Hän sekä toimitti että juonsi lastenohjelmia ja teki pala-animaatioita kanavan vakituisena freelancerina vuoteen 1989. Vuodesta 1990 hän on työskennellyt itsenäisenä animaatio-ohjaajana.
Ringbomin töissä toistuu teemana kaikkien mahdollisuus vaikuttaa ympäristöönsä. Usein hän laajentaa lasten arjesta juontuvia aiheita ja tarinoita mielikuvitusmaailmaan. Monikulttuurisuuden esiin tuominen ja eläinhahmojen ja runouden käyttäminen on hänen mittavassa tuotannossaan ominaista, samoin rakkaus luontoon ja mereen.
1990-luvun lopulla Ringbom aloitti toiminnan Senegalissa osallistuen RIAC-kulttuurikeskuksen perustamiseen ja toimintaan. Hän on pitänyt Dakarin slummialueen lapsille mm. animaatiotyöpajoja Finlandssvensk Filmcentrumin ja ulkoministeriön tuella vuosina 1999-2006 sekä johtanut lasten ja nuorten animaatiotyöpajoja myös mm. Ruandassa, Keniassa, Malawissa, Ranskassa, Iranissa ja Ruotsissa. Työpajojen aiheet ovat usein liittyneet terveyskasvatukseen, kuten AIDS-valistukseen.
Monet Antonia Ringbomin työt on palkittu sekä Suomessa että kansainvälisesti. Kotimaassa hän on toiminut aktiivisesti animaatio- ja kulttuurialalla mm. mediakouluttajana ja teatterin puolella. Hänen lastenkirjojaan on käännetty monille kielille, mm. ranskaksi, tanskaksi ja englanniksi.
Ringbom asuu ja työskentelee nykyisin Korppoossa. Hänellä on 5 lasta ja 8 lastenlasta. Lähteet:
Kaarina Haka
Kaarina Haka (s. 14. helmikuuta 1974 Hämeenlinna) on suomalainen kuvataiteilija.
Haka opiskeli Kuvataideakatemiassa 1996–2008 ja valmistui kuvataiteen maisteriksi maalaustaiteen osastolta. Hän on opiskellut myös Tanskassa (1995–1996) ja Islannissa (1999–2000).
Haka tekee installaatioita, joiden lähtökohtana on maalaus. Hän hyödyntää laajasti erilaisia materiaaleja, kuten kalaverkkoa, tekstiilejä ja pehmoleluja. Häntä kiinnostavat materiaalien erilaiset värit ja tunnut, sekä se, miten ne toimivat yhdessä. Haka löytää usein materiaalit teoksiinsa kirpputoreilta. Maalaukselliset installaatiot synnyttävät erilaisia visuaalisia vaikutelmia, kun etäältä katsottu kaksiulotteinen kohde muuttuukin kolmiulotteiseksi. Hänen töitään on verrattu mm. taiteilijoiden Katharina Grosse, Tarja Pitkänen-Walter, Marianna Uutinen teoksiin.
Ebba Jacobson-Lilius
Ebba Alma Naemi Jacobson-Lilius (o.s. Jacobson; 7. maaliskuuta 1888 Ii – 22. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen puhetekniikan ja lausunnan opettaja, Yleisradion varhaisimpia radiokuuluttajia ja Pohjoismaiden ensimmäinen naisradiokuuluttaja. Lilius työskenteli Yleisradiossa vuosina 1929–1948.
Jacobson-Lilius kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1908. Hän opiskeli lausuntaa Tukholmassa ja Helsingissä. Hän oli myös voimistelunopettaja. Lilius opetti lausuntaa ja puhetekniikkaa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1927.
Jacobson-Lilius oli myös vuonna 1947 perustetun Suomen Puheopiston perustajajäseniä. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa laulaja ja muusikko Teijo Joutsela. Jacobson-Lilius opetti myös kuoronjohtajia. Suomen Kuoroliitto järjesti vuonna 1928 ensimmäisen kuoronjohtajakurssin, jonka yhtenä opettajana Jacobson-Lilius oli.
Jacobson-Lilius oli naimisissa Aleko Liliuksen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Tyttären Birgit Liliuksen puoliso oli vuodesta 1940 lähtien Ville Zilliacus.
Mario Altmann
Mario Altmann (s. 4. marraskuuta 1986 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan EHC Linzissä. Isokokoinen Altmann on pelityyliltään puolustava puolustaja.
Altmann on kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa kaudella 2003–2004. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Erste Bank Eishockey Ligaan Vienna Capitalsiin, jossa 17-vuotiaan Altmannin tulokaskausi toi 42 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.
Viiden Capitalsissa vietetyn vuoden jälkeen Altmann siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Örebro HK:n riveihin. Yhdeksän siellä pelaamansa ottelun jälkeen seura lainasi hänet loppukaudeksi sarjatasoa alemmas I-divisioonan Karlskrona HK:hon. Kaudeksi 2010–2011 Altmann palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Villacher SV:n paitaan. Helmikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella Altmann pelasi EBEL:n ylivoimaisesti pisteiden valossa parhaan kautensa ja hän voitti tehoilla 14+31=45 koko liigan puolustajien piste- ja maalipörssin. Kaudella 2014–2015 Altmann toimi Villachin varakapteenina.
Kaudeksi 2015–2016 Altmann siirtyi EHC Linziin.
Altmann edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2011, 2013 ja 2015. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014 voittaen molemmista turnauksista hopeaa. Altmann pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 7. helmikuuta 2008 Puolan Sanokissa Italiaa vastaan. Altmannin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi IA-divisioonan MM-kilpailuissa 18. huhtikuuta 2012 Slovenian Ljubljanassa Japania vastaan. Yhteensä hän on pelannut 95 A-maaottelua tehopistein 5+7=12.
Altmann pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005 voittaen A-lohkon pronssia sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Altmannin pikkusisko Denise on Itävallan naisten maajoukkuehyökkääjä ja hän pelaa Ruotsissa Riksserienin Linköpings HC:ssä.