hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Titaanitrikloridi
Titaanitrikloridi eli titaani(III)kloridi (TiCl) on titaani- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa, ja sitä valmistetaan yleensä pelkistämällä titaanitetrakloridista.
Huoneenlämpötilassa titaanitrikloridi on violettia tai ruskeaa kiteistä ainetta. Se on polymorfista, ja sillä on 4 eri kidemuotoa α-, β-, γ- ja δ-muodot. Näistä sinisiä ovat α-,γ- ja δ-titaanitrikloridit. Niiden rakenteelle on tunnusomaista kerrosmaisuus, ja kerrokset koostuvat TiCl-oktaedreistä. Alkeiskoppi on α-muodossa heksagonaalinen ja γ-titaanitrikloridissa kuutiollinen. Sen sijaan δ-titaanitrikloridin rakenne ei ole yhtä järjestäytynyt ja muistuttaa α- ja γ-muotojen välimuotoa. β-Titaanitrikloridi on väriltään ruskeaa, ja sen rakenteessa jokainen titaani-ioni on sitoutunut kolmeen kloridi-ioniin, jotka toimivat siltoina titaani-ionien välissä. Titaanitrikloridin kidemuodoista α-muoto on stabiilein, ja esimerkiksi β-titaanitrikloridi muuntuu α-titaanitrikloridiksi kuumennettaessa noin 250 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (TiCl·6HO)
Titaanitrikloridi liukenee hyvin veteen ja muodostaa vedessä sinisiä, violetteja tai vihreitä akvakomplekseja. Yhdiste liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dimetoksietaaniin ja tetrahydrofuraaniin, mutta ei dietyylieetteriin eikä bentseeniin. Kuiva yhdiste saattaa syttyä palamaan ilman ja kosteuden vaikutuksesta. Yhdiste muodostaa monien liuottimien kanssa komplekseja; esimerkiksi tetrahydrofuraanikompleksi on väriltään sinivihreä ja pyridiinin kanssa muodostuva kompleksi vihreä. Titaanitrikloridi hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa disproportioituen titaanitetrakloridiksi ja titaanidikloridiksi. Yhdiste on voimakas pelkistin.
Titaanitrikloridia voidaan valmistaa liuottamalla metallista titaania laimeaan vetykloridiin, mutta yleensä sitä tuotetaan pelkistämällä titaanitetrakloridista. Pelkistimenä voidaan käyttää joko vetyä, titaania, alumiinia tai sinkkiä 500 °C:n lämpötilassa. Näin muodostuu α-kidemuotoa. Muita kidemuotoja voidaan valmistaa pelkistämällä titaanitetrakloridia alkyylialumiiniyhdisteillä joko 80 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu β-muotoa, tai 150–200 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu γ-titaanitetrakloridia. Jauhamalla joko α- tai γ-titaanitrikloridia muodostuu δ-kidemuotoa.
Titaanitrikloridia käytetään useissa reaktioissa katalyyttinä. Yhdessä trietyylialumiinin kanssa sitä käytetään alkeenien polymeroinnissa tarvittavana Ziegler–Natta-katalyyttinä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä muun muassa väriaineiden valmistuksessa ja karbonyyliyhdisteiden pelkistävässä kytkennässä visinaalisiksi dioleiksi ja alkeeneiksi. Yhdisteen vesiliuoksia käytetään mittaliuoksina titanometrisissä titrauksissa.
Kongon demokraattinen tasavalta olympialaisissa
Kongon demokraattinen tasavalta osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1968 Méxicon kesäolympialaisissa. Seuraavan kerran maa nähtiin olympialaisissa vuonna 1984 Los Angelesissa. Tuosta alkaen maa on ollut kesäolympialaisissa mukana joka kerta. Maa ei ole saavuttanut mitaleita.
Talviolympialaisiin Kongon demokraattinen tasavalta ei ole osallistunut.
Anthony Carmona
Anthony Thomas Aquinas Carmona (s. 7. maaliskuuta 1953) on trinidadilainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi Trinidad ja Tobagon presidenttinä 2013–2018. Ennen presidentiksi valintaansa hän oli tuomarina maansa korkeimmassa oikeudessa sekä Haagin kansainvälisessä tuomioistuimessa. Trinidad ja Tobagossa presidentin asema on lähinnä seremoniallinen.
Stephan Leyhe
Stephan Leyhe (s. 5. tammikuuta 1992 Schwaledfeld) on saksalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SC Willingeniä.
Leyhe debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Engelbergin osakilpailussa Sveitsissä. Hän oli kilpailussa 13. oltuaan ensimmäisen kierroksen jälkeen kahdeksantena. Leyhe saavutti tuolla sijoituksella myös uransa ensimmäiset maailmancupin pisteet. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Sapporossa tammikuussa 2016. Ensimmäisen palkintosijansa Leyhe saavutti Wisłassa marraskuussa 2018 oltuaan toinen. Keski-Euroopan mäkiviikon 2018–2019 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi ja 2016–2017 kahdeksanneksi. Continental Cupissa Leyhe on voittanut urallaan yhden osakilpailun Renassa joulukuussa 2014.
Leyhe oli saavuttamassa Saksalle lentomäen MM-hopeaa joukkuemäestä Kulmissa vuonna 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 13:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli mukana Saksan hopeajoukkueessa. Nuorten tasolla hänellä on MM-hopeaa joukkuemäestä vuosina 2010 Hinterzartenista ja 2011 Otepäästä.
Vincent Kriechmayr
Vincent Kriechmayr (s. 1. lokakuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa TVN Wels Oberösterreich -seuraa.
Kriechmayr debytoi alppihiihdon maailmancupissa joulukuussa 2010 Alta Badian suurpujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2013 ollen Beaver Creekissä super G -kilpailun 16:s. Kriechmayr sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran maaliskuussa 2014 Kviftjellin super G:ssä. Hän oli tuolloin viides. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti vuotta myöhemmin oltuaan Kvitfjellin super G:ssä toinen. Seuraavalla kaudella hän oli supersuurpujottelussa kolmas Jeongseonissa ja toinen Kvitfjellissä sekä sijoittui supersuurpujottelucupissa neljänneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Beaver Creekin super G:ssä joulukuussa 2017. Hän oli samalla kaudella toinen Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa. Ären finaalitapahtumassa hän voitti sekä syöksylaskun että supersuurpujottelun. Hän sijoittui supersuurpujottelun cupissa toiseksi ja syöksylaskucupissa viidenneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli toinen Lake Louisen supersuurpujottelussa ja voitti Wengenin syöksylaskun.
Kriechmayr on osallistunut kaksiin nuorten MM-kilpailuihin. Hän saavutti MM-hopeaa suurpujottelusta vuonna 2011 Crans Montanasta. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Sankt Moritzissa 2017 häm oli supersuurpujottelussa viides ja alppiyhdistetyssä kahdeksas. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi ja syöksylaskussa seitsemänneksi.
Johann André Forfang
Johann André Forfang (s. 4. heinäkuuta 1995 Tromssa) on norjalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Tromsø Skiklubbia.
Forfang voitti nuorten MM-kilpailuissa 2015 Almatyssa normaalimäen kultaa ja oli vuotta aiemmin Val di Fiemmessä mukana Norjan pronssijoukkueessa. Aikuisten arvokisoissa hän on sijoittunut henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ja voittanut joukkuekilpailun kultaa lentomäen MM-kilpailuissa Tauplitzissa vuonna 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä seitsemänneksi ja suurmäessä 12:nneksi ja oli mukana voittamassa Norjalle joukkuemäen hopeaa. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hän voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksas. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Pyeongchangissa joukkuemäen kultaa sekä normaalimäen olympiahopeaa. Suurmäessä hän oli viides.
Forfang debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Engelbergissä Sveitsissä ollen suurmäen kilpailussa 12. ja saavuttaen uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2015 sijoittuen kolmanneksi. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Sapporossa ja Vikersundissa sekä kolmas Lillehammerissa ja Nižni Tagilissa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Titisee-Neustadtissa maaliskuussa 2016. Myöhemmin samassa kuussa hän sijoittui Planicassa toiseksi sekä kahdesti kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides ja lentomäkicupissa kolmas. Kaudella 2017–2018 hän voitti Willingenissä, sijoittui Rukalla ja Planicassa toiseksi sekä Nižni Tagilissa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs. Kaudella 2018–2019 hän saavutti Nižni Tagilissa voiton ja kakkossijan.
Continental Cupissa Forfang on voittanut kolme osakilpailua, vuonna 2013 Vikersundissa, 2014 Renassa ja 2017 Titisee-Neustadtissa. Kesä-GP-sarjan osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kolmas.
Forfangin 15 vuotta vanhempi isoveli Daniel Forfang oli myös omalla ammattilaisurallaan mäkihyppääjä.
Belize olympialaisissa
Belize osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1968 ja on siitä alkaen osallistunut kesäkisoihin joka kerta 1-11 urheilijan joukkueilla lukuun ottamatta Moskovan vuoden 1980 kisoja, joita se boikotoi. Maa ei ole saanut mitaleja.
Talviolympialaisiin Belize ei ole osallistunut.
Dominica olympialaisissa
Dominica on osallistunut jokaisiin kesäolympialaisiin vuodesta 1996 alkaen 2-6 urheilijan joukkueilla. Maa osallistui myös talviolympialaisiin kahden urheilijan joukkueella vuonna 2014. Maa ei ole voittanut mitaleja.
Lea Einfalt
Lea Einfalt (s. 19. toukokuuta 1994 Ljubljana) on slovenialainen maastohiihtäjä. Hän edustaa TSK Triglav Kranjia.
Einfalt debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2013 ollen Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 54:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Einfalt saavutti joulukuussa 2014 niin ikään Davosista ollen 10 kilometrin vapaan kilpailussa 20:s. Tuo sijoitus on myös Einfaltin uran paras sijoitus yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa. Tour de Skin 2015 viimeisen etapin osuusajoissa hän oli 11. nopein.
MM-kilpailuihin Einfalt osallistui ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä 2013, jolloin hän oli ainoalla matkallaan 10 kilometrin vapaalla 62:s. Falunissa 2015 hän sijoittui parhaimmillaan 26:nneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Einfaltilla on nuorten MM-kisoista saavutettuna hopea yhdistelmäkilpailusta ja pronssi viestistä vuodelta 2012 Erzurumista sekä alle 23-vuotiaiden sarjassa hopea 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta Râșnovista 2016. Nuorten olympialaisissa hän sai pronssia 5 kilometrin perinteisen kilpailussa Innsbruckissa 2012. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän saavutti hopeaa 5 kilometrin vapaan kilpailussa Liberecissä 2011.
Marshallinsaaret olympialaisissa
Marshallinsaaret on osallistunut kesäolympialaisiin vuodesta 2008 4-5 urheilijan joukkueilla. Maan urheilijat ovat kilpailleet yleisurheilussa, uinnissa, taekwondossa ja painonnostossa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut. Maa ei ole voittanut mitaleja eikä saavuttanut pistesijoja, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Daniele Molmenti
Daniele Cristoforo Molmenti (s. 1. elokuuta 1984 Pordenone) on italialainen koskimeloja ja olympiavoittaja. Hän kilpailee K-1 -luokassa. Molmenti saavutti olympiakultaa 28-vuotissyntymäpäivänään vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa omassa luokassaan. Tuo kultamitali on Molmentin uran ainoa olympiamitali. Urallaan Molmenti on saavuttanut 15 arvokisamitalia, kun MM- ja EM-kilpailut lasketaan mukaan. MM-kisoista hän on saavuttanut kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. EM-kisoista Molmentille on kertynyt kolme kultamitalia, kaksi hopeamitalia ja kolme pronssista mitalia. Seitsemän Molmentin arvokisamitaleista on henkilökohtaisia. Molmenti on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 69 kilogrammaa. Hän on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin.
Pientä pintaremonttia
Pientä pintaremonttia on vuoden 2006 alkaen esitetty suomalainen sisustusohjelma. Ohjelmaa tuotti vuosina 2006–2013 Nordisk Film & TV ja vuosina 2013–2014 Eyeworks Finland. Ohjelmaa esitetään MTV3-kanavalla. Ohjelmassa remontoidaan ja sisustetaan rakennuksia. Ohjelman juontajana toimi Aleksi Sariola.
Ohjelman spin-offiksi tehtiin esitettiin vuosina 2014–2015 "Pientä mökkiremonttia," jonka juonsi alkuperäisformaatin tapaan Aleksi Sariola.
Venetsian pyöveli
Venetsian pyöveli () on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Luigi Capuanon ohjaaman elokuvan pääosia esittävät yhdysvaltalaiset Lex Barker ja Guy Madison sekä Alessandra Panaro ja Mario Petri.
Venetsian dogen poika Sandrigo Bemba on menossa naimisiin kauniin Leonoran kanssa. Ennen häitä hän saa tietää olevansa dogen merirosvolaivalta pelastama lapsi. Leonoraa tavoittelee myös suurinkvisiittori Rodrigo Zeno, joka syyttää Sandrigoa maanpetturiksi ja tuomitsee hänet kuolemaan. Rodrigo houkuttelee pyöveliksi merirosvokapteeni Guarnierin, joka haluaa kostaa dogelle laivalla kadonneen poikansa kuoleman.
"Venetsian pyöveli" on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Venetsiassa. Se on yksinkertainen mutta melko viihdyttävä pukudraama ja miekkamiesseikkailu, jonka ansioita ovat värikäs puvustus sekä lavasteina toimivat Venetsian nähtävyydet. Elokuva on saatavilla hyvälaatuisena saksalaisena DVD:nä, joka sisältää italian-, saksan- ja englanninkieliset ääniraidat.
Terra Patris
Terra Patris Oy on konserni, jonka tytäryhtiöt toimivat bioenergia-, maanrakennuskone- ja sopimusvalmisteollisuudessa sekä veneiden valmistuksessa. Konserni on yksi merkittävimmistä polttopuukoneiden valmistajista maailmassa. Tämän lisäksi yritys toimii alihankinta- ja erikoiskonepajateollisuudessa. Yritys on perustettu vuonna 2000 ja sen palveluksessa työskentelee yli 500 henkeä. Tilikaudella 2013-2014 konsernin yhtiöiden liikevaihto oli yhteensä lähes 70 M€.
Maksim Kondratjev
Maksim Valerjevitš Kondratjev (; s. 20. tammikuuta 1983 Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskissa.
Kondratjev on Lada Toljatin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 15-vuotiaana seuran kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 1998–1999. Kauden 2000–2001 Kondratjev pelasi osaksi Toljatin kakkosjoukkueessa ja osaksi sarjatasoa ylempänä Vysšaja Ligan TsSK VVS Samarassa. Toronto Maple Leafs varasi hänet kuudennella kierroksella 168. pelaajana . Kaudella 2001–2002 Kondratjev nousi Toljatin Superliiga-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 42 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+3=6.
Kaudeksi 2003–2004 Kondratjev siirtyi Toronto Maple Leafsin organisaatioon. Hän pelasi seitsemän NHL-ottelua ilman tehopisteitä ja 18 AHL-ottelua farmijoukkue St. John's Maple Leafsissa tehopistein 3+5=8, kunnes Kondratjev palasi joulukuussa 2003 takaisin Lada Toljattiin. Maaliskuussa 2004 Maple Leafs kauppasi hänen ja Jarkko Immosen oikeudet, kesän ensimmäisen kierroksen varausvuoron sekä kesän toisen kierroksen varausvuoron New York Rangersiin vaihdossa Brian Leetchiin ja kesän 2004 neljännen kierroksen varausvuoroon. Kondratjev aloitti kauden 2004–2005 Rangersin farmijoukkue Hartford Wolf Packissa, mutta hän palasi marraskuussa 2004 taas Toljattiin vuoksi. Kaudella 2005–2006 Kondratjev pelasi Rangersissa 29 NHL-ottelua tehopistein 1+2=3 ja neljä ottelua Wolf Packissa. Tammikuussa 2006 Rangers kauppasi hänet Anaheim Ducksiin vaihdossa Petr Sýkoraan ja kesän toisen kierroksen varausvuoroon. Kondratjev pelasi loppukautensa kokonaan AHL-joukkue Portland Piratesissa.
Kondratjev palasi kaudeksi 2006–2007 vapaana agenttina Lada Toljattiin, jossa hän teki pääsarjauransa yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+16=19. Kondratjev teki myös pääsarjauransa yhden kauden jäähyennätyksen 144 minuutillaan, joilla hän sijoittui Superliigan jäähypörssissä kuudenneksi. Heinäkuussa 2007 Kondratjev teki vuoden mittaisen sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa ja palasi Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 2007–2008. Hän ehti pelata vain neljä NHL-ottelua, kunnes Kondratjev palasi taas kotimaahansa ja siirtyi SKA Pietarin riveihin. Kaudella 2008–2009 hän jatkoi uraansa Superliigan tilalle perustetussa KHL:ssä TsSKA Moskovan paidassa ja kaudeksi 2009–2010 Kondratjev siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Salavat Julajev Ufaan. Kausi 2009–2010 päättyi Gagarin Cupiin.
Kolmen Ufassa vietetyn vuoden jälkeen Kondratjev siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 2012–2013. Lokakuussa 2012 hänet kuitenkin kaupattiin aiempaan seuraansa TsSKA Moskovaan vaihdossa Aleksandr Guskoviin. Kaudeksi 2013–2014 Kondratjev siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Traktor Tšeljabinskiin.
Kondratjev edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003, joista molemmat turnaukset päättyivät maailmanmestaruuteen.
Elmo, urheilija
Elmo, urheilija on Juhani Peltosen kirjoittama ja Yleisradion toteuttama kuunnelma vuodelta 1977. Kestoltaan kuunnelma on 50 minuuttia ja sen ohjasi Lars Svedberg. Kyseessä on parodinen tarina Elmo-nimisestä suomalaisesta urheilusankarista, joka yltää hämmästyttäviin saavutuksiin, mutta on luonteeltaan hiljainen ja erikoinen. Kuunnelmassa ovat äänessä pääasiassa kaksi innokasta urheiluselostajaa. "Elmo, urheilija" sai kunniamaininnan Prix Italiassa vuonna 1979. Kuunnelmaa on esitetty Suomen lisäksi myös Australiassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Itävallassa, Jugoslaviassa, Ruotsissa, Tsekkoslovakiassa ja Saksan Liittotasavallassa. Kuunnelmaa seurasivat vuonna 1978 kuunnelma "Elmo - muu maailma" ja romaani "Elmo". Vuonna 1981 tehtiin vielä televisioelokuva "Muistoja Elmosta".
"Elmossa" Juhani Peltonen parodioi menneiden vuosikymmenten urheiluselostajien kuten Paavo Noposen ja Pekka Tiilikaisen maalailevaa ja yltiöisänmaallista, muita kulttuureja vähättelevää ilmaisua sekä urheilusankaruutta ja sen lieveilmiöitä. Tärkein tyylikeino on äärimmilleen viety liioittelu: Elmo kaatuu sadan metrin juoksussa mutta tekee silti maailmanennätyksen, ottaa nokoset kesken hiihtokilpailun, polttaa piippua maaliin tullessaan, muodostaa yksin koko Suomen kisajoukkueen, kiirehtii lajien suorituspaikalta toiselle, tekee yksin kaikki jääkiekko-ottelun maalit ja niin edelleen. Palkintokorokkeella pasifistinen Elmo haluaa Maamme-laulun sijasta kuunnella Armas Järnefeltin kehtolaulun (Berceuse, 1904).
Yleisradio on julkaissut kuunnelman CD-levyllä. Sitä esitetään myös radiouusintana silloin tällöin, viimeksi elokuussa 2016 Rion kesäolympialaisten aikaan.
Australian avoin tennisturnaus 2015
Vuoden 2015 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 19. tammikuuta – 1. helmikuuta 2015 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 103:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden ensimmäinen Grand Slam -turnaus.
Kaksinpelien hallitsevat mestarit olivat Stanislas Wawrinka ja Li Na, joka lopetti uransa vuoteen 2014. Ottelukaavio julkaistiin 16. tammikuuta 2015. Turnauksen voittivat tänä vuonna miesten kaksinpelissä Novak Đoković ja naisten kaksinpelissä Serena Williams.
Lähde: 
Lähde:
Gakuen Alice
Gakuen Alice on Higuchi Tachibanan luoma manga-sarja. Sarjaa alettiin julkaista Hana to Yume nimesessä shoujo lehdessä vuonna 2003. Sarjan pohjalta on tehty myös 26 osainen anime.
Tarina päähenkilö on Mikan-niminen tyttö. Kun hänen paras ystävänsä Hotaru lähetetään Tokioon sisäoppilaitokseen nimeltään Alice, hänet valtaa suuri suru. Odotettuaan noin vuoden Hotarua että hän tulisi kesäksi takasin paljastuukin ettei hän tulekaan. Suruissaan Mikan karkaa kotoa ja lähtee tapaan Hotarua Alice akatemiiaan. Hän pääsee koululle, jolloi Mikan tapaa kaksi miestä koulun porttien edessä. He lupaavat Mikanille viedä tämän kouluun, vaikka oikeasti he yrittävät siepata Mikanin, koska luulevat tätä Aliceksi. Mikanin pelastaa koulun opettaja Narumi. Mikan kertoo Narumille miksi on täällä, jolloin samaan aikaan Narumi huomaa jotain erityistä. Hän lupaa päästää Mikanin kouluun opiskelemaa, koska millään muulla tavalla tämä ei kuelma voisi tavata ystäväänsä. Narumi kertoo myös Mikanille mikä on Alice kyky, jonka kaikki opiskelia koulussa omaavat. Mikanin koulu-elämä alkaan ja hän kohtaa monia haasteita, kuten oman Alicensa löytämisen. Pian hän kuitenkin huomaa että koulun menneisyyteen liittyy jotain hänärää, joka vainoaa nykyäänkin koulua ja sen oppilaita.
Alice on erityinen kyky, jollaisen omaavat vain harvat. Se vaihtelee henkilöittäin, tosin se saattaa kulkea samana suvussa, jolloin vaikka äidillä ja tyttärellä on sama Alice.
Esimerkki Aliceja: tuli, illuusioiden luonti, ihmisferonomi yms.
Alicet jakautuvat neljään ryhmään.
1. Alice kyky kestää vain lapsuus iän ja katoaa aikustuttua.
2. Kestää koko elämän mutta se on hyvin heikko.
3. On voimakas, mutta joka kerta kun sitä käyttää se lyhentää Alice kyvyn kesto aikaa. Joten tämäkin hälvenee aikanaan.
4. Tämäkin on voimakas, mutta joka kerta kun sitä käyttää se lyhentää käyttäjän elinaikaa. Tämä viimeinen ryhmä on erittäin harvinainen.
Mikan on tarinan päähenkilö ja on sarjan alussa noin 10-vuotias. Hän on positiivinen ja uuttera tyttö mutta myös melkoinen itkupilli. Sarjan alussa Mikanin Alice-kyky on Mitätöimisen Alice.
Natsume on tarinan miespäähenkilö. Hän on tarinan alussa 10-vuotias. Natsume on hiljainen ja hyvin kapinallinen luonteeltaan, mutta hän on myös hyvin lojaali eikä ikinä pettäisi ystäviään. Natsumen Alice-kyky on tuli. Hän ja Mikan eivät tarinan alussa tule toimeen keskenään, mutta myöhemmässä vaiheessa heistä tulee erittän läheisiä toisillee.
Tärkeässä osassa oleva henkilö, joka rakastaa eläimiä. Häntä voi alussa luulla kylmäksi persoonaksi mutta todellisuudessa hän on kiltti ja välittävä ihminen. Ruka on myös Natsumen paras ystävä. Hänen Alice-kykynsä on Eläinferomonin Alice.
Päähenkilö Mikanin paras ystävä ja myös merkittävä henkilö. Hän on hiljainen, älykäs ja vakava mutta hyvä ihminen. Hänen Alice-kykynsä on Oivallusten Alice.
http://gakuenalice.wikia.com/wiki/Gakuen_Alice_Wiki
Gakuen Alice Anime ( jaksot 1-26)
http://gakuenalice.wikia.com/wiki/Natsume_Hyūga
http://gakuenalice.wikia.com/wiki/Mikan_Sakura
Teatteri Avoimet Ovet
Teatteri Avoimet Ovet on näyttelijä ja pukusuunnittelija Liisi Tandefeltin perustama teatteri, joka toimi 1994 alkaen kiertuetoiminnan järjestäjänä ja vuodesta 1997 ammattiteatterina, nykyisin Helsingin Erottajalla. Sillä on neljä vakituista työntekijää, vuosittain noin 125 esitystä ja yli 10 000 katsojaa. Teatteria johtaa Heini Tola.
Tandefelt perusti Avoimet Ovet vuonna 1994 hoitamaan 1970-luvulla alkanutta sekä ulkomaille että muualle Suomeen suuntautunutta kiertuetoimintaansa. Tandefelt löysi vuonna 1997 teatterin tiloiksi entisen pankkikonttorin Töölöstä, Museokadun ja Cygnaeuksenkadun kulmasta. Esitystoiminta alkoi siellä seuraavana vuonna. Tandefelt toimi Avoimien Ovien johtajana vuoteen 2003.
Teatterin esikuvina toimivat eurooppalaiset kahvilateatterit, ja kulttuuriklubit. Ohjelmistossa oli aluksi vahva painotus klassiseen musiikkiin ja kirjallisuuteen, erityisesti runouteen. Heini Tolan johtajakaudella vuodesta 2004 lähtien toiminnan perustana ovat suomalaiset draamatekstit, joista tehdään kaksi ensi-iltaa vuodessa ja näistä kolmisenkymmentä näytöstä. Niiden lisäksi toimitiloissa järjestetään vierailunäytäntöjä sekä laulelmiin ja runoihin keskittyviä tilaisuuksia. Teatterin omien tuotantojen pelkistetty, mutta kekseliäs teatteriestetiikka on muodostunut jo käsitteeksi. Teatterille on vähitellen vakiintunut oma ensemble, vaikka kiinnitettyjä näyttelijöitä ei ole.
Vuonna 2013 teatteri joutui muuttamaan Töölöstä uusiin toimitiloihin, jotka löytyivät kaupungin sydämestä Erottajalta, entisestä Diana-auditoriosta.
Helsingin kulttuuripääkaupunkivuonna 2000 Teatteri Avoimet Ovet sai Vuoden esteettinen teko -palkinnon ja vuonna 2009 Vuoden Teatteri -palkinnon. Vuonna 2012 teatterinjohtaja Heini Tola sai Minna Canthin seuran kulttuuripalkinnon.
Avoimet Ovet on tuottanut useita suosittuja näytelmiä, muun muassa "Muista minut" (2013) "Pala palalta pois" (2015) ja "Erottaja 1917–18" (2017).
Teatterin toimintaa ovat vuosien varrella tukeneet Helsingin kulttuurikeskus, Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö sekä teatterin oma kannatusyhdistys.
Bolhrad
Bolhrad (, ) on pieni kaupunki Ukrainan Odessan alueella. Bolhrad sijaitsee Odessasta linnuntietä noin 180 kilometriä ja maanteitse noin 240 kilometriä lounaaseen, ja alle 10 kilometrin etäisyydellä sen länsipuolella on Moldovan raja. Kaupungin kautta kulkee Odessasta saapuva eurooppatie joka jatkaa Moldovan etelärajalla sijaitsevan Giurgiuleștin kautta edelleen Romaniaan. Kaupunkiin johtaa myös rautatieyhteys, sillä Moldovan eteläosiin vievä, pääosin Moldovan rautateille kuuluva rata koukkaa Ukrainan puolelle kaupungin kohdalla.
Vuoden 2013 alussa Bolhrad asui virallisen arvion mukaan runsas 15 600 henkeä. Kaupunki on osa runsaan 69 300 asukkaan Bolhradin piiriä.
Kaupungissa on syntynyt esimerkiksi Ukrainan presidentti Petro Porošenko.
Roberto Pereyra
Roberto Maximiliano Pereyra (s. 7. tammikuuta 1991 San Miguel de Tucumán) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Watfordia.
Pereyra teki ensiesiintymisensä argentiinalaisen Club Atlético River Platen edustusjoukkueessa sarjaottelussa 16. toukokuuta 2009, kun joukkue hävisi Club Atlético Huracánille vieraissa 0–4. Ottelu oli hänen ainoansa kaudella 2008–2009. Pereyran vastuu River Platessa kasvoi vähitellen: hän pelasi toisella kaudellaan 15 ja kolmannella 27 sarjaottelua.
Elokuussa 2011 Italian Serie A:n Udinese Calcio osti Pereyran kahdella miljoonalla eurolla. Ensimmäisellä Udinese-kaudellaan hän pelasi 11 sarjaottelua, mutta kahden seuraavan ajan lukeutui joukkueen runkopelaajiin pelaten niiden aikana yhteensä 73 sarjaottelua. Heinäkuussa 2014 Udinese lainasi Pereyran seuraavaksi kaudeksi samassa sarjassa pelaavaan Juventukseen. Hän nousi heti tärkeäksi pelaajaksi Juventuksessa pelaten kaudella 2014–2015 yhteensä 35 sarjaottelua, joista 27 avauskokoonpanossa. Pereyra saavutti kauden aikana Italian-mestaruuden ja Italian cupin voiton sekä toisen sijan Mestarien liigassa ja Italian supercupissa. Kauden jälkeen Juventus lunasti Pereyran itselleen 14 miljoonalla eurolla.
Argentiinan maajoukkueessa Pereyra teki ensiesiintymisensä vuonna 2014. Hän on pelannut kahdeksan A-maaottelua (tilanne 3. heinäkuuta 2015).
Vid Belec
Vid Belec (s. 6. kesäkuuta 1990 Maribor, Slovenia) on slovenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Turkin Superliigassa pelaavaa Torku Konyasporia.
Belec liittyi italialaisen Internazionalen juniorijoukkueeseen tammikuussa 2007. Internazionale lainasi hänet kesällä 2010 Serie B:n FC Crotoneen, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 50 sarjaottelua. Kaudeksi 2012–2013 Belec palasi Internazionaleen, muttei pelannut kauden aikana otteluakaan. Kaudeksi 2013–2014 hänet lainattiin Portugalin Primeira Ligan Sporting Club Olhanenseen ja kaudeksi 2014–2015 Turkin Superliigan Konyasporiin.
Slovenian maajoukkueessa Belec teki ensiesiintymisensä vuonna 2014. Hän on pelannut yhden A-maaottelua (tilanne 21. joulukuuta 2014).
Pelikasvatus
Pelikasvatus on kasvatustyötä, jolla pyritään ehkäisemään pelaamisen haittoja, parantamaan pelilukutaitoa ja lisäämään tietoa pelaamisen eri ulottuvuuksista. Pelikasvatus liittyy usein digitaalisiin peleihin, joita voidaan pelata esimerkiksi tietokoneilla, tableteilla, pelikonsoleilla ja puhelimilla. Pelaamisella voidaan kuitenkin tarkoittaa kaikkea sellaista vapaaehtoista toimintaa, jossa yhteisten sääntöjen pohjalta tehdään haastavilta tuntuvia asioita, ja jossa on havaittava lopputulos.
Pelikasvatukseen liittyy tiiviisti "pelisivistyksen" käsite, joka tarkoittaa pelaamisen kokonaisvaltaista ymmärrystä. Pelisivistyksen puolestaan liittyy "pelilukutaidon" käsite, jolla tarkoitetaan sitä, että yksilö hahmottaa pelaamisen merkityksen nyky-yhteiskunnassa, osaa tulkita pelien sisältämiä viestejä, tuntee pelien eri osa-alueet ja ymmärtää pelaamisen kulttuurisena ilmiönä nyky-yhteiskunnassa. Pelikasvatuksella voidaan lisätä pelisivistystä ja -lukutaitoa.
Pelikasvatus on osa mediakasvatuksen kokonaisuutta, jonka tehtävänä on antaa yksilöille valmiuksia toimia mediayhteiskunnassa. Se kohdistuu kaiken ikäisiin ihmisiin, ei siis ainoastaan lapsiin ja nuoriin. Koska teknologinen kehitys on nopeaa, tarvitsevat usein myös aikuiset pelikasvatusta. Myönteisen pelaamisen kulttuurin kehittyminen edellyttää kaikkien pelialan toimijoiden (pelaajat, pelienkehittäjät, ammattikasvattajat, vanhemmat) yhteistyötä.
Ritva Kokkola
Ritva Kokkola (s. 1948 Kemi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut aikuisten jännitysromaaneita, lasten- ja nuortenkirjoja ja novellikokoelman.
Kokkola syntyi ja kävi koulunsa Kemissä. Hän opiskeli Turun yliopistossa muun muassa englantilaista filologiaa, kirjallisuustiedettä ja uskontotiedettä, minkä jälkeen hän työskenteli Kemissä kieltenopettajana. Kirjoittamista hän on opiskellut Lapin Kirjallisuusseuran ja Kemin työväenopiston kursseilla.
Kokkolan esikoisteos "Lukukauden loppu" ilmestyi vuonna 2005. Se on Kemiin sijoittuva jännitysromaani, kuten myös Kokkolan toinen teos, "Kaupunginjohtajan kuolema" (2008). Syksyllä 2010 Kemin kaupunginteatterissa esitettiin "Kaupunginjohtajan kuolemaan" pohjautuva Taava Hakalan ohjaama näytelmä "Henki pois!". Kokkolan kolmas rikoskirja "Murhattu mieli" ilmestyi vuonna 2011. Häneltä on ilmestynyt myös novellikokoelma "Palasin kynnykseltä" (2010). Uusin teos on "Johanneksen puu" (2016), jota hän itse pitää tähänastisena pääteoksenaan. Kokkolan kirjoja on kustantanut Myllylahti ja Nordbooks.
Kokkola on kirjoittanut myös lasten- ja nuortenkirjoja. Vuonna 2009 ilmestyi nuortenromaani "Koira katoaa", joka sijoittuu aiempien kirjojen tavoin Kemiin. Hän on kirjoittanut myös "Ansku ja Armas" -lastenkirjasarjaa.
Kokkola on Suomen Kirjailijaliiton, Dekkariseuran ja Lapin Kirjallisuusseuran jäsen.
Gangsta’s Paradise
Gangsta’s Paradise on yhdysvaltalaisräppäri Coolion kappale, jolla myös vierailee laulaja L.V.. Kappale julkaistiin Coolion Gangsta's Paradise-studioalbumilta sekä hänen Dangerous Minds Soundtrackiltä vuonna 1995. Kappaleen kertosäe ja musiikki sisältävät samanlaisuuksia Stevie Wonderin vuoden 1976 kappaleen "Pastime Paradise" kanssa.
Kappale sijoittui Billboard's Greatest Songs of All-Time -listan 69. sijalle ja oli Yhdysvaltain "Billboard"-listan myydyin single vuonna 1995. Vuonna 2008 se sijoittui VH1:n "100 Greatest Songs of Hip Hop"-listan 38. sijalle. Coolio palkittiin Grammyllä kategoriassa "Paras rap-esitys soolona" sekä kahdella MTV Video Music Awardilla kategorioissa "Paras rap-video" ja "Paras video elokuvasta". Näiden lisäksi se palkittiin vuoden kappaleena/albumina Billboard Music Awardilla. Kappale äänestettiin vuoden parhaaksi singleksi The Village Voice Pazz & Jop-kriitikkokyselyssä.
Kappaletta myytiin jo pelkästään Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa ja Saksassa itsessään yli viisi miljoonaa kopiota sekä maailmanlaajuisesti vähintään 5,7 miljoonaa kopiota, muodostuen yhdeksi kaikkien aikojen myydyimmistä singleistä. Coolio on esittänyt kappaleen livenä vuoden 1996 Billboard Music Awardsissa yhdessä L.V.:n ja Wonderin kanssa, vuoden 1996 Grammy-palkintogaalassa L.V.:n sekä hollantilaislaulaja Trijintje Oosterhuisin kanssa.
Miltiades nuorempi
Miltiades nuorempi (n. 550 - 489 eaa.) oli kreikkalainen sotapäällikkö ja valtiomies. Hän oli kotoisin Ateenasta. Hän nousi Traakian Khersonesoksen itsevaltiaaksi setänsä Miltiades vanhemman jälkeen.
Persialaissotien aikana Miltiades ja hänen poikansa kunnostautuivat Ateenan puolustajina. Ensimmäisessä persialaissodassa Miltiades toimi strategoksena, ja hänen johtamansa ateenalaiset torjuivat Marathonin taistelussa 490 eaa. Persian hyökkäyksen. Toisessa persialaissodassa Miltiadeen poika Kimon voitti persialaiset Eurymedonjoen suistossa.
Ebenezer Assifuah
Ebenezer Kofi Assifuah-Inkoom (s. 3. heinäkuuta 1993 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Sionia. Molempijalkaisen Assifuahin pelipaikka on hyökkääjä.
Assifuah debytoi aikuisten tasolla vuonna 2011 kotimaansa Sekondi Eleven Wisessä. Vuonna 2012 Assifuah siirtyi kotimaansa pääsarjan Liberty Professionalsiin, jonka paidassa hän teki 16 pelaamassaan ottelussa kahdeksan maalia. Kesällä 2013 nuorten MM-kisojen jälkeen Assifuah siirtyi Eurooppaan ja Sveitsin Raiffeisen Super Leaguen FC Sioniin.
Assifuah edusti Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuodet 2012-2013. Vuonna 2013 hän oli mukana Ghanan pronssia saavuttaneessa joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Turkissa. Assifuah teki kisoissa kuusi maalia ollen koko kisojen paras maalintekijä.
Hannes Aigner
Hannes Aigner (s. 19. maaliskuuta 1989 Augsburg) on saksalainen koskimeloja ja olympiamitalisti. Hän kilpailee K-1-luokassa.
Aigner on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin. Hän saavutti olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta henkilökohtaisesta kilpailusta. Rio de Janeirossa 2016 hän sijoittui neljänneksi. Hän voitti K-1-luokan maailmanmestaruuden 2018. Aigner on myös kaksinkertainen K-1:n joukkuekilpailun maailmanmestari vuosilta 2010 ja 2011. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuekultaa 2015, kolme hopeaa joukkuekilpailusta ja kaksi pronssin henkilökohtaisesta kilpailusta. Aigner edustaa Augsburger Kajak-Verein -seuraa. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.
Klaus Brandner
Klaus Brandner (s. 30. tammikuuta 1990) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa WSV Königsseetä.
Brandner debytoi alppihiihdon maailmancupissa helmikuussa 2013 ollen Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa 59. sijalla. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Brandner saavutti maaliskuussa 2014 Kviftjellin super G -kilpailussa ollen 20. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 14. sija, jonka hän saavutti helmikuussa 2016 Jeongseonin super G -kilpailusta.
Brander on osallistunut yksiin nuorten MM-kisoihin vuonna 2010 Ranskassa.
Kenneth Rakvaag
Kenneth Rakvåg (s. 20. elokuuta 1983 Oslo) on norjalainen futsalmaalivahti, joka edustaa Norjan pääsarjassa Vegakamerateneä. Rakvåg on voittanut kolmesti Vegakameratenen kanssa Norjan mestaruuden. Hän on edustanut seuraa vuodesta 2009 alkaen.
Rakvåg kuuluu myös Norjan futsalmaajoukkueeseen. Hän on pelannut maajoukkueessa 37 ottelua ja on nykyisin sen ykkösmaalivahti. Rakvåg kuului maajoukkueeseen muun muassa Nordic Futsal Cupissa 2014. Hän on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa. Rakvågia pidetään yhtenä Pohjoismaiden parhaista futsalmaalivahdeista.
Annu Marttila
Annu Marttila (s. 23. toukokuuta 1973 Helsingissä) on entinen lapsinäyttelijä ja nykyinen yrittäjä. Marttilalla oli toinen päärooleista Heikki Partasen ohjaamassa elokuvassa "Pessi ja Illusia" (1984), jossa Marttila esitti Illusiaa. Vuonna 1986 hän esiintyi myös Päivi Hartzellin ohjaamassa elokuvassa Lumikuningatar, jossa Marttilalla oli sivurooli kevätkarnevaalin osanottajana.
Annu Marttila kirjoitti ylioppilaaksi Itäkeskuksen lukiosta vuonna 1992 ja maisteriksi hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 2003. Tammikuussa 2010 hän väitteli Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa tohtoriksi. Yleisen kielitieteen piiriin kuuluva väitös käsitteli ääntä kuvailevia linnunnimiä ja leksikaalisen ikonisuuden laajuutta. Marttila asuu nykyisin Helsingin Myllypurossa.
Sanna Pelliccioni
Sanna Pelliccioni (s. 1976 Oulu) on suomalainen lastenkirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Pelliccioni on valmistunut filosofian maisteriksi biologiasta Oulun yliopistosta. Hän on opiskellut graafista suunnittelua muun muassa Pekka Halosen akatemiassa.
Vuodesta 2003 Pelliccioni on työskennellyt freelancer-kuvittajana. Hän on kuvittanut muun muassa Eppu Nuotion, Katri Tapolan ja Pia Perkiön lastenkirjoja. Ensimmäisen lastenkirjansa Pelliccioni teki omalle lapselleen. Teoksesta kehittyi sittemmin Onni-poika -kuvakirjasarja. Pelliccioni on ollut lastenkirjajärjestö IBBY Finlandin hallituksen jäsen.
Kirjojen lisäksi Pelliccioni on suunnitellut kuoseja, paperitarvikkeita ja kodin tuotteita.
Ismo Saario
Ismo Ilmari Saario (17. kesäkuuta 1938 Turku – 19. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka näytteli teatteriroolien lisäksi muutamassa suomalaisessa elokuvassa. Hänet muistetaan myös monista Ylen Radioteatterin kuunnelmista ja Mainostelevision MTV-teatterin televisiorooleista.
Saario kävi Teatterikoulun 1956–1959 ja teki kouluaikoina pieniä rooleja Suomen Kansallisteatterissa. Hän opiskeli sitten Kotkan musiikkiopistossa ollessaan kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin 1959–1961. Kotkasta hän siirtyi Kouvolan Teatteriin.
Elmo – muu maailma
Elmo – muu maailma on Juhani Peltosen Yleisradiolle kirjoittama kuunnelma vuodelta 1978. Kuunnelma on kestoltaan 54 minuuttia ja sen ohjasi Lars Svedberg. Edellisenä vuonna oli valmistunut kuunnelma Elmo, urheilija ja samana vuonna "Elmo – muu maailman" kanssa ilmestyi romaani "Elmo".
Kuunnelmassa maailman paras urheilija, Elmo, kohtaa yksinään jalkapallossa muun maailman parhaat pelaajat. "Elmo – muu maailman" pääosissa ovat urheiluselostajat Immo ja Lyly, joita esittävät Kauko Helovirta ja Jarno Hiilloskorpi.
Yleisradio on julkaissut "Elmo – muu maailman" CD-levyllä.
Dudu Cearense
Alexandro Silva de Sousa, taiteilijanimeltään Dudu Cearense (s. 15. huhtikuuta 1983 Fortaleza, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Israelin pääsarjassa Ligat ha'Alissa pelaavaa Maccabi Netanyaa.
Dudu Cearense on pelannut aiemmin pääsarjatasolla myös brasilialaisissa Esporte Clube Vitóriassa, Clube Atlético Mineirossa ja Goiás Esporte Clubessa, Japanin J. Leaguen Kashiwa Reysolissa, Ranskan Ligue 1:n Stade Rennais FC:ssa, Venäjän jalkapalloliigan PFK TsSKA Moskovassa sekä Kreikan Superliigan Olympiakos FC:ssa ja OFI Kreetassa. Hän on voittanut kolme kansallista mestaruutta: Venäjän mestaruuden TsSKA Moskovassa vuosina 2005 ja 2006 ja Kreikan mestaruuden Olympiakosissa kaudella 2008–2009.
Brasilian maajoukkueessa Dudu Cearense on pelannut 11 ottelua vuosina 2004–2007. Hän oli mukana voittamassa Copa Américaa 2004.
Vitória:
TsSKA Moskova:
Olympiakos:
Atlético Mineiro:
Goiás:
Brasilian maajoukkue:
¹ Kauden 2001 tilastot puuttuvat
Mikko Heino
Mikko Juhani Heino (22. heinäkuuta 1946 Tampere – 8. joulukuuta 2014 Tampere) oli suomalainen koripalloilija. Insinöörinä työskennellyt Heino pelasi miesten SM-sarjaa Pispalan Tarmossa neljä kautta ja oli myös Tarmon pitkäaikainen seuratoimija.
Heino edusti Pispalan Tarmoa miesten SM-sarjassa neljä kautta vuosina 1971–1975. Tehokkaimmalla kaudellaan 1972–1973 hän teki 18 pelaamassaan ottelussa keskimäärin 14,1 pistettä ottelua kohden. Heino muistetaan "järkevänä" laiturina, joka onnistui tasaisesti laidastaan heittämissään kahden pisteen heitoissa
Heino vaikutti koripallossa pelaajanuransa lisäksi muun muassa seuratoimijana. Hän valmensi vuonna 1964 Sammon yhteislyseon Suomen oppikoulujen mestaruuscupin loppuotteluun, jossa se taipui hyvän vastuksen annettuaan Munkkiniemen yhteiskoulun poikamaajoukkuepelaajille. Pispalan Tarmossa Heino toimi parikymmentä vuotta vuorotellen sihteerinä, toiminnanjohtajana ja rahastonhoitajana. Hän oli myös tennisseura Tammer-Pallon perustajajäsen ja puheenjohtaja, ja oli mukana aloittamassa Tampereen koripallon Kortteliliigaa, jossa hän myös toimi erinäisissä tehtävissä.
Nuoruutensa Heino asui Kalevan kaupunginosassa. Heino oli naimisissa, ja hänen veljensä Veli-Matti Heino pelasi myös Tarmossa ja on seuran historian paras pisteidentekijä pääsarjassa. Mikko Heino sijoittuu samalla listalla kuudenneksi. Koulutukseltaan Heino oli insinööri. Hän loi työuransa Tampereen seutukaavaliitossa ja Pirkanmaan liitossa maa-aineksen oton ja maakunnallisen vesihuollon saralla. Heino kuoli 68 vuoden iässä Kaupin sairaalassa 8. joulukuuta 2014 vaikeaan sairauteen.
Viiriparatiisilintu
Viiriparatiisilintu ("Pteridophora alberti") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Viiriparatiisilintua tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan laajalle levinnyt ja yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rusettiparatiisilintu
Rusettiparatiisilintu ("Lophorina superba") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Rusettiparatiisilintua tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paratiisiviuhkasiipi
Paratiisiviuhkasiipi ("Lophorina paradisea") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Paratiisiviuhkasiipeä tavataan Australian itäosissa Uudessa Etelä-Walesissa ja Queenslandissa. Lajin on raportoitu olevan yleinen levinneisyysalueensa pohjoisosissa, mutta harvinaisempi etelämpänä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matti Heino
Veli-Matti Heino (s. 29. tammikuuta 1949 Tampere) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän edusti urallaan Pispalan Tarmoa ja Suomen maajoukkuetta.
Heino pelasi miesten SM-sarjaa Pispalan Tarmossa kuusi kautta vuosina 1971–1977. Kaudella 1972–1973 hän oli SM-sarjan kolmanneksi paras pisteidentekijä 21,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Heino on Tarmon historian eniten pisteitä miesten pääsarjassa tehnyt pelaaja.
Suomen maajoukkueessa Heino pelasi vuosina 1972–1975 15 maaottelua 2,8 pisteen keskiarvolla. Piste-ennätyksensä maajoukkueessa (14) Heino teki vuoden 1974 Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Islantia vastaan. A-nuorten maajoukkueessa Heinolle kertyi kuusi maaottelua.
Heinon veli Mikko Heino pelasi myös Tarmon pääsarjajoukkueessa ja toimi pitkään seuran taustahenkilönä.
Hapsuviuhkasiipi
Hapsuviuhkasiipi ("Lophorina magnifica") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Hapsuviuhkasiipeä tavataan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Australiassa Queenslandin pohjoisosissa. Lajin on raportoitu olevan enimmäkseen yleinen koko levinneisyysalueellaan. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Papuanviuhkasiipi
Papuanviuhkasiipi ("Lophorina intercedens") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Papuanviuhkasiipeä tavataan Uuden-Guinean saarella Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan enimmäkseen yleinen koko levinneisyysalueellaan. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Joan of Arc
Joan of Arc on yhdysvaltalainen indie rock-yhtye Chicagosta. Se perustettiin vuonna 1995 Cap'n Jazz'n hajoamisen jälkeen. Laulaja Tim Kinsella on yhtyeen ainoa alkuperäinen jäsen. Joan of Arc tunnetaan elektroniikasta, sampleistä ja multi-trackkäyksestä; joissain biiseissä on 100 raitaa. Yhtyeen lyriikat ja kansikuvat ovat harhaanjohtavia, humoristisia ja hämmentäviä.
Kongon tasavalta olympialaisissa
Kongon tasavalta osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja on tuosta alkaen ollut kesäolympialaisissa mukana vuosia 1968 ja 1976 lukuun ottamatta. Maa ei ole saavuttanut mitaleja.
Talviolympialaisiin Kongon tasavalta ei ole osallistunut.
Cookinsaaret olympialaisissa
Cookinsaaret on ollut kesäolympialaisissa mukana vuodesta 1988 lähtien joka kerta 2-9 urheilijan joukkueilla. Maa ei ole saanut mitaleja eikä päässyt pistesijoille. Talviolympialaisiin Cookinsaaret ei ole osallistunut.
N-metyylimorfoliini-N-oksidi
N-metyylimorfoliini-N-oksidi (CHNO) on amiinioksideihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja morfoliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään hapettimena orgaanisen kemian synteeseissä ja selluloosan liuottamiseen.
N-metyylimorfoliini-N-oksidi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti(CHNO·HO).
N-metyylimorfoliinioksidia valmistetaan morfoliinista metyloimalla ja hapettamalla. Morfoliinia muodostuu ammoniakin ja dietyleeniglykolin välisellä reaktiolla.
N-metyylimorfoliini-N-oksidia tai sen monohydraattia käytetään veteen lisättynä liuottamaan selluloosaa niin kutsutussa Lyocell-prosessissa. Selluloosa liukenee veden ja N-metyylimorfoliini-N-oksidin seokseen 130 °C:n lämpötilassa. Näin voidaan saada liuoksia, jotka sisältävät jopa 50 massaprosenttia selluloosaa. Stabilisaattoriksi prosessiin lisätään usein propyyligallaattia.
Orgaanisen kemian synteeseissä N-metyylimorfoliini-N-oksidia käytetään mietona hapettimena ja se pelkistyy N-metyylimorfoliiniksi. Erityisesti sitä käytetään kohappettimena dihydroksyloitaessa alkeeneja dioleiksi osmiumtetroksidin (ns. Upjohn-hapetus) tai tetrapropyyliammoniumperrutenaatin avulla. Käytettäessä N-metyylimorfoliini-N-oksidia voidaan myrkyllisten metallireagenssien määrä pitää katalyyttisenä. On myös kehitetty menetelmiä, joissa hapettimena toimii osmiumtetroksidin, N-metyylimorfoliini-N-oksidin, flaviinikompleksin ja vetyperoksidin systeemi. Näin tarvittavan osmiumtetroksidin määrää on edelleen pystytty vähentämään.
Paulo Dybala
Paulo Bruno Dybala (s. 15. marraskuuta 1993 Laguna Larga) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttä. Dybala on vasenjalkainen.Hän kuuluu myös Argentiinan jalkapallomaajoukkueeseen.
Dybalan kasvattajaseura on Instituto, jonka riveissä hän teki myös ammattilaisdebyyttinsä Argentiinan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuonna 2011. Dybala pelasi seurassa kauden 2011–2012 aikana 38 ottelua ja teki niissä 17 maalia, jotka poikivat siirron Italian Serie A:ssa pelanneeseen Palermoon kesällä 2012. Seuran presidentti Maurizio Zamparini mainosti, että Dybala on uusi Sergio Agüero. Dybala debytoi Palermossa vuonna 2012 SS Laziota vastaan. Kaudeksi 2013–14 Palermo putosi Serie B:hen Dybalan jatkaessa seurassa. Hän teki kauden aikana viisi maalia ja johdatti Palermon takaisin Serie A:han Serie B:n ylivoimaisena mestarina. Kaudella 2014-2015 Dybala teki läpimurtonsa Serie A:ssa osuen 13 kertaa 35 ottelussa antaen myös kymmenen maalisyöttöä.
Dybala siirtyi 32 miljoonaan euron siirtosummalla Juventukseen 4. kesäkuuta 2015. Hän teki viisivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Dybala debytoi seuran paidassa elokuussa 2015 Udinesea vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella AS Roman verkkoon.
Dybalan isä on puolalaissyntyinen Bolesław Dybala, joka muutti Argentiinaan Puolasta. Dybalalla on myös italialaisia sukujuuria. Näin Dybala olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko Argentiinaa, Puolaa tai Italiaa. Hän debytoi Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2015 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan.
"Päivitetty 22. marraskuuta 2015."
Mestarien liiga -hymni
Mestarien liiga -hymni () on Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n Mestarien liigan virallinen tunnushymni. Hymnin nykyisen version on sovittanut ja siihen sanat on tehnyt englantilainen säveltäjä Tony Britten vuonna 1992. Alun perin hymni on osa saksalais-englantilaisen säveltäjän Georg Friedrich Händelin "Zadok the Priestiä", joka julkaistiin vuonna 1727. Hymnissä lauletaan kolmella eri eurooppalaisella kielellä, englanniksi, saksaksi ja ranskaksi. Nykyisin Mestarien liiga -hymniä soitetaan aina ennen Mestarien liigan otteluita stadioneilla ja tv-lähetyksissä.
Laulussa on 21 säettä. Englanniksi säkeistä lauletaan säkeet 3, 7, 10, 14, 17 ja 21, saksaksi säkeet 2, 4, 5, 9, 11, 12, 16, 18 ja 19 ja ranskaksi säkeet 1, 6, 8, 13, 15 ja 20.
Alkuperäiset sanat:
"Ce sont les meilleures équipes"
"Es sind die allerbesten Mannschaften"
"The main event"
"(Kerto)"
"Die Meister"
"Die Besten"
"Les grandes équipes"
"The champions"
"Une grande réunion"
"Eine grosse sportliche Veranstaltung"
"The main event"
"(Kerto)"
"Die Meister"
"Die Besten"
"Les grandes équipes"
"The champions"
"Ils sont les meilleurs"
"Sie sind die Besten"
"These are the champions"
"(Kerto)"
"Die Meister"
"Die Besten"
"Les grandes équipes"
"The champions"
Suomennokset:
"Nämä ovat parhaat joukkueet"
"Nämä ovat kaikista parhaat joukkueet"
"Suurin tapahtuma"
"(Kerto)"
"Mestarit"
"Parhaat"
"Suuret joukkueet"
"Mestarit"
"Valtava jälleennäkeminen"
"Suuri urheilutapahtuma"
"Suurin tapahtuma"
"(Kerto)"
"Mestarit"
"Parhaat"
"Suuret joukkueet"
"Mestarit"
"He ovat parhaat"
"He ovat parhaat"
"Nämä ovat mestarit"
"(Kerto)"
"Mestarit"
"Parhaat"
"Suuret joukkueet"
"Mestarit"
Because of You (Kelly Clarksonin kappale)
Because of You on yhdysvaltalaisen poplaulaja Kelly Clarksonin kappale hänen toiselta, Breakaway-studioalbumilta. Sen sanoitti Clarkson kappaleen tuottajien, David Hodgesin sekä Ben Moodyn kanssa. Sen julkaisi RCA Records albumin kolmantena singlenä 16. elokuuta 2005. Clarkson sanoitti kappaleen alun perin silloin kun hän oli 16-vuotias, selvitäkseen vanhempiensa avioeroa seuranneesta ahdistuksesta. Hän halusi sisällyttää kappaleen hänen Thankful-debyyttialbumille, mutta hänen levy-yhtiönsä ajatteli että se ei ollut yhteensopiva albumin muun materiaalin kanssa.
Gustav Nordström
Gustav Nordström (s. 23. tammikuuta 1989) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Borås SK -seuraa. Nordström on erikoistunut sprintteihin.
Nordström debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2013 Liberecin perinteisen hiihtotavan sprintissä ollen 30. ja näin ollen Nordström saavutti heti ensimmäisen maailmancupin pisteensä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 12:s sija, jonka Nordström saavutti Planican vapaan hiihtotavan sprintistä tammikuussa 2016.
Nordström kilpailee myös hiihtosuunnistuksessa. Hän saavutti nuorten MM-kisoista viestin pronssia Dospatista Bulgariasta vuonna 2008 ja keskimatkalta niin ikään pronssia Orsasta Ruotsista seuraavana vuonna.