hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ann-Elise Hannikainen
Ann-Elise Hannikainen (14. tammikuuta 1946 Hanko – 19. marraskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti.
Hannikainen syntyi diplomaattiperheeseen Heikki ja Marianne Hannikaisen tyttäreksi. Hän opiskeli pianonsoittoa Tapani Valstan johdolla Sibelius-Akatemiassa 1967–1972 ja säveltämistä Manuel de Fallan oppilaan Ernesto Halffterin johdolla Madridissa 1972 alkaen. Halffter ja Hannikainen elivät yhdessä Espanjassa Halffterin kuolemaan vuonna 1989 asti. Tämän jälkeen Hannikainen muutti takaisin Suomeen. Viimeiset vuotensa hän vietti vanhainkodissa Helsingin Pitäjänmäessä.
Hannikaisen Espanjan-debyytissä vuonna 1973 Valencian kaupunginorkesteri esitti orkesteriteoksen "Anerfálicas", joka on saanut vaikutteita perulaisesta kansanmusiikista; Hannikainen oli asunut Perussa nelisen vuotta 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1976 kantaesitettiin Helsingin juhlaviikoilla hänen pianokonserttonsa, joka oli sävelletty Manuel de Fallan satavuotisjuhlan kunniaksi.
Vuonna 2015 Metropolia-Ammattikorkeakoulussa kantaesitettiin hänen elämästään kertova ooppera "Säveltäjä Ann-Elise Hannikainen", jonka on säveltänyt Markus Virtanen.
Abu Dhabin Grand Prix 2014
Abu Dhabin Grand Prix 2014 oli Formula 1 -kauden 2014 yhdeksästoista ja samalla kauden 2014 viimeinen osakilpailu. Kilpailu ajettiin 23. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla, Abu Dhabissa.
Anneli Arho
Anneli Arho (s. 12. huhtikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen musiikkipedagogi ja säveltäjä.
Anneli Arho opiskeli Sibelius-Akatemiassa musiikin teoriaa sekä sävellystä Jukka Tiensuun johdolla. Hän jatkoi opintojaan Freiburgissa Klaus Huberin ja Brian Ferneyhoughn johdolla. ja suoritti musiikin tohtorin tutkinnon. Hän opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Arhon puoliso on säveltäjä Jukka Tiensuu.
Joaquín Larrivey
Joaquín Oscar Larrivey (s. 20. elokuuta 1984 Gualeguay, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Baniyasia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Larrivey siirtyi kesällä 2013 espanjalaisseura Rayo Vallecanoon meksikolaisesta Atlantesta. Hän teki kaudella 2013–2014 pelaamassaan 35 ottelussa 12 maalia.
16. kesäkuuta 2014 Larrivey siirtyi ilmaisella siirrolla galicialaisseura Celta Vigoon. Hän teki seuran kanssa vuoteen 2017 ulottuvan sopimuksen.
Did It Again
"Did It Again" on australialaislaulaja Kylie Minoguen single. Se julkaistiin "Impossible Princess" -albumin toisena singlenä 24. marraskuuta 1997. Nimikappaleen ovat kirjoittaneet Kylie Minogue, Steve Anderson ja Dave Seaman.
Neverland (minisarja)
Neverland on yhdysvaltalainen minisarja, jonka ensiesitys oli Syfyn kanavalla joulukuussa 2011.
Sarjassa seurataan kuinka nuoresta Peteristä kasvoi Peter Pan. Elokuvan päähahmot ovat Peter ja Jimmy Hook.
Eräänä päivänä varaslauma saa haltuunsa taianomaisen aarteen, joka siirtää heidät toiseen maailmaan, Neverlandiin. Valkoisten viidakoiden ja ikuisten seikkailujen maassa kukaan ei lisäksi koskaan vanhene - eikä pojilta puutu niin uusia ystäviä kuin vihollisia.
Yoel (jalkapalloilija)
Yoel Rodríguez Oterino eli Yoel (s. 28. elokuuta 1988 Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Eibaria.
Yoel on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Celta Vigon junioriakatemian kasvatti. Hänet nostettiin ensimmäistä kertaa edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010. Kaudella 2011–2012 hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja pelasi yhteensä 25 sarjaottelua, kun galicialaisseura palasi kauden päätteeksi maan pääsarjaan Primera Divisióniin viiden vuoden tauon jälkeen.
Seuraavaksi kaudeksi 2012–2013 hänet kuitenkin lainattiin naapuriseura Lugoon. Kaudeksi 2013–2014 Yoel palasi takaisin kasvattajaseuraansa ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 19. elokuuta 2013 maan pääsarjassa.
31. heinäkuuta 2014 Yoel siirtyi Valenciaan kauden kestävällä lainasopimuksella, jonka jälkeen joukkueella on mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä.
Mun (kappale)
Mun on toinen singlejulkaisu Pete Parkkosen studioalbumilta "Pete Parkkonen". Kappaleen on säveltänyt Joonas Angeria yhdessä Risto Asikaisen kanssa ja se on sanoittanut Niki Duuri. Kappaleeseen tehty Lauri Laukkasen ohjaama ja Havaijilla kuvattu musiikkivideo julkaistiin 12. maaliskuuta 2014.
Kappaleen toistaiseksi ainoa listamerkintä on radiolistan 14. sija.
Jubilee 2000
Jubilee 2000 oli kansainvälinen liike yli 40 maassa kolmannen maailman velkojen armahtamiseksi. Vuonna 2001 se hajosi useaksi eri järjestöksi.
Liikkeen tukijoita olivat monet kuuluisuudet kuten Bono rockyhtye U2:sta, Quincy Jones, Willie Colón, Muhammad Ali, Bob Geldof, Youssou N'dour, Thom Yorke, N.T. Wright jne.
Kauneus sekoittaa mun pään
Kauneus sekoittaa mun pään on Olavi Uusivirran kappale hänen kuudennelta studioalbumilta, "Ikuiset lapset". Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 7. tammikuuta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Uusivirta itse.
Kappaleen musiikkivideo sijoittuu 70-luvun amerikkalaiseen high school -maailmaan. Jenni Kangasniemen ohjaamalla videolla nähtävissä rooleissa esiintyvät Uusivirran lisäksi muun muassa Krista Kosonen, Heikki Paasonen, Antti Luusuaniemi, Sara Melleri, Johannes Holopainen, Juha Muje ja Joonas Saartamo.
Kappaleen toistaiseksi ainoa listamerkintä on radiolistan 14. sija.
Álex López
Alejandro ”Álex” López Sánchez (s. 11. tammikuuta 1988 Ferrol, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
López siirtyi 26. kesäkuuta 2009 Celta Vigon reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Hän pelasi kauden aikana 36 ottelua ja teki niissä 13 maalia.
Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 13. kesäkuuta 2010 ottelussa Real Sociedadia vastaan. 13. helmikuuta 2013 López solmi vuoteen 2018 asti ulottuvan jatkosopimuksen galicialaisseuran kanssa.
Breathe (Kylie Minoguen kappale)
"Breathe" on kappale Kylie Minoguen albumilta "Impossible Princess" (1997). Se on albumin kolmas single julkaistiin helmikuussa 1998. Kappaleen kirjoittivat Minogue, Dave Ball ja Ingo Vauk.
Hugo Mallo
Hugo Mallo Novegil (s. 22. kesäkuuta 1991 Marín, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Mallo on galicialaisseura Celta Vigon junioriakatemian kasvatti. Hänet nostettiin junioriakatemiasta kaudeksi 2009–2010 suoraan edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Mallo pelasi ensimmäisellä kaudellaan 25 sarjaottelua.
Kaudella 2011–2012 hän pelasi yhteensä 34 sarjaottelua, kun galicialaisseura kauden päätteeksi varmisti nousun maan pääsarjaan Primera Divisióniin viiden vuoden tauon jälkeen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa 18. elokuuta 2012 Málagaa vastaan.
Veronica Mars (elokuva)
Veronica Mars on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut elokuva, joka on jatkoa Veronica Mars -televisiosarjalle. Elokuvan on ohjannut sarjan luoja Rob Thomas.
Vuosia sitten Neptunesta, Kaliforniasta opiskelemaan lähtenyt Veronica Mars palaa vanhaan kotikaupunkiinsa saatuaan puhelun ex-poikaystävältään Logan Echollsilta. Tätä syytetään naisystävänsä, kuuluisan poplaulajan Carrie Bishopin murhasta. Palattuaan Veronica alkaa selvittää, kuka murhasi Carrie Bishopin ja miksi.
Agnes Tschetschulin
Agnes Tschetschulin (24. helmikuuta 1859 Helsinki –1942 Tukholma) oli suomalainen viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Tschetschulin syntyi helsinkiläiseen kauppiasperheeseen. Venäläissukuinen isä, kauppaneuvos Feodor Tschetschulin omisti höyrylaivoja ja toimi kauppiaana. Äiti Hilda (o.s. Eckstein) oli ruotsalaista kauppiassukua. Perheeseen kuului myös kolme muuta sisarta: Mélanie, Eugénie ja esikoinen Maria Tschetschulin, Pohjoismaiden ensimmäinen naisylioppilas.
Agnes Tschetschulin opiskeli viulunsoittoa ensin Gustav Niemannin johdolla ja sitten 1882–1885 vastaperustetussa Helsingin musiikkiopistossa opettajinaan Martin Wegelius ja Anton Sitt ja opiskelutoverinaan muun muassa Jean Sibelius. Hän jatkoi opintojaan vielä kuuden vuoden ajan Berliinin musiikkikorkeakoulussa (Königliche Hochschule für Musik) Ernst Joachimin, Emanuel Wirthin ja Joseph Joachimin johdolla. Sävellystä hänelle opetti Woldemar Bargiel ja musiikin historiaa Philipp Spitta. Vuonna 1891 Tschetschulin antoi Berliinissä ja Helsingissä ensikonserttinsa, joissa soitti omia sävellyksiään.
Opintojensa jälkeen Tschetschulin teki kiertueita Marie Soldat-Roegerin kansainvälisen naiskvartetin kakkosviulistina. Sitten hän sai paikan englantilaisesta Cheltenham Ladies’ Collegesta, jossa toimi musiikin professorina ja opetti viulunsoittoa. Viimeiset vuotensa Tschetschulin asui Tukholmassa.
Tschetschulinin romanttisen eleganteiksi luonnehdittuihin sävellyksiin kuuluvat kamarimusiikkiteokset "Gavotti, Valse gracieuse, Puszta Film" ja "Alla Zingaresca". Näiden lisäksi hän kirjoitti joitakin lauluja sekä sotilasmarsseja kuten ”Vöyrin poikien marssi”. Hänen sävellyksiään ovat julkaisseet ruotsalaiset, saksalaiset ja englantilaiset kustantamot.
Ingeborg von Bronsart
Ingeborg Bronsart von Schellendorf, tunnettu nimellä Ingeborg von Bronsart (o.s. Stark tai Starck, 1840 Pietari – 17. kesäkuuta 1913 München) oli ruotsalais-saksalainen säveltäjä ja pianisti.
Ingeborg von Bronsart oli Pietarissa asuneen ruotsalaisen hovisatulaseppä Otto Starkin ja Marianne Åkermanin tytär. Hän sai pianonsoiton opetusta Nicolas von Martinoffilta ja Adolf Henseltiltä sekä sävellysoppia Constantin Deckeriltä. Hän jatkoi opintojaan Weimarissa Franz Lisztin johdolla, jonka kerrotaan sanoneen Ingeborgin soittavan ”kuin tulivuori”.
Vuonna 1861 Ingeborg Starck avioitui pianisti ja kapellimestari Hans Bronsart von Schellendorfin kanssa, joka oli varttunut preussilaisessa upseeriperheessä. Ingeborg von Bronsart kiersi Eurooppaa pianovirtuoosina kunnes hänen miehensä nimitettiin Hannoverissa toimineen teatterin intendentiksi 1867. Siitä lähtien Ingeborg von Bronsart keskittyi enemmän säveltämiseen.
Ensimmäisten oopperoiden saadessa suosiota uhkasi aviomies erolla, ellei Ingeborg jättäisi omaa taiteellista uraansa. Avioliitto pysyi koossa vaimon hillitessä hieman työskentelyään ja keskittyessä enemmän lasten, Claran (1864–1929) ja Fritzin (1868–1918), hoitoon.
Ingeborg von Bronsart edusti Saksaa vuoden 1893 Chicagon maailmannäyttelyssä. Häntä pidetään maan ensimmäisenä merkittävänä naissäveltäjänä, joka oopperoiden lisäksi kirjoitti suuren määrän vokaali- ja pianomusiikkia sekä orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia. Hän oli tekemisissä monien aikansa musiikkikuuluisuuksien, kuten viulisti Joseph Joachimin, kapellimestari Hans von Bülowin ja säveltäjien Gioacchino Rossini, Daniel Auber ja Richard Wagner kanssa.
Lance Bouma
Lance Bouma (s. 25. maaliskuuta 1990 Provost, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksissa. Hän on Calgary Flamesin kolmannen kierroksen varaus . Hän teki NHL-debyyttinsä tammikuussa 2011. Hän voitti Vancouver Giantsissa Memorial Cupin vuonna 2007.
WHL:ään Bouma varattiin vuonna 2005 toisella kierroksella Vancouver Giantsiin. Hän pelasi joukkueessa viiden ottelun verran jo 15-vuotiaana. Niissä hän teki yhden maalin ja yhteensä neljä pistettä. Kaudella 2006–2007 hän vakiinnutti paikkansa Giantsin kokoonpanossa. Hän pelasi runkosarjassa 49 ottelua ja pudotuspeleissä 22 ottelua, kun Giants eteni WHL:n finaaleihin asti. Vaikka joukkue hävisi finaaleissa mestaruuden Medicine Hat Tigersille, se pääsi isäntäjoukkueena mukaan Memorial Cupiin, jossa se voitti Tigersin ja otti CHL:n mestaruuden. Bouma sijoittui playoffseissa joukkueensa toiseksi parhaaksi pistemieheksi James Wrightin jälkeen.
Seuraavan kauden runkosarjassa Bouma teki 12 maalia ja yhteensä 35 pistettä 71 ottelussa. Bouma varattiin NHL:ään kolmannella kierroksella . Hän kuitenkin pelasi sen jälkeen vielä kaksi kautta Vancouverissa ja oli joukkueen kapteeni kaudella 2009–2010. Joukkue eteni WHL:n pudotuspelien kolmannelle kierrokselle, jossa Tri-City Americans tiputti sen.
Kun Bouman joukkue tippui vuonna 2010 WHL:n pudotuspeleistä, hän liittyi Flamesin farmijoukkue Abbotsford Heatiin, jossa pelasi viisi ottelua. Hän teki ensimmäisen maalinsa Hamilton Bulldogsia vastaan. Kaudella 2010–2011 Bouma liittyi kokonaan AHL:ään ja teki ensimmäisissä 49 ottelussa 11 maalia.
3. helmikuuta 2011 Bouma nostettiin NHL-kokoonpanoon. Kaksi yötä myöhemmin hän teki debyyttinsä NHL:ssä Los Angeles Kingsiä vastaan. 7. helmikuuta hän sai ensimmäisen pisteensä syöttäessään Mikael Backlundin tekemän maalin Chicago Blackhawksia vastaan. Se oli hänen ainoa pisteensä hänen kauden aikana pelaamissaan 16 ottelussa.
Kaudella 2011–2012 Bouma pelasi Heatissa 31 ja Flamesissa 26 ottelua. Ensimmäisen maalinsa hän teki 7. tammikuuta 2012 Minnesota Wildin maalivahti Niklas Bäckströmiä vastaan. Bouman odotettiin aloittavan kauden 2012-2013 Flamesin kokoonpanossa, mutta hän joutui kuitenkin pelaamaan Abbotsfordissa. Hän pelasi vain kolme ottelua ennen kuin loukkaantui ja joutui olemaan polvivamman takia loppukauden sivussa.
Kaudella 2013–2014 Bouma onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Flamesissa. Valmentaja Bob Hartley kehui hänen olevan joukkueen eniten kehittynyt pelaaja. 27. elokuuta 2014 Calgary kiinnitti Bouman yksivuotisella jatkosopimuksella, jonka arvo oli 577 500 dollaria.
Bergbahn Lauterbrunnen-Mürren
Bergbahn Lauterbrunnen-Mürren, myös Mürrenbahn (lyhenne BLM) on sveitsiläinen liikenneyhtiö, joka toimii Keski-Sveitsissä Bernin Alpeilla. Yhtiön kotipaikka on Interlaken. JB:n omistaa pääosin (77 %) pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG.
Bergbahn Lauterbrunnen-Mürren rakensi 1890-luvun alussa kulkuyhteyden Mürrenin kylään. Yhteys otettiin käyttöön kesällä 1891. Se rakennettiin kahdesta osasta:
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 5,9 milj. CHF. Yhtiön liikevoitto oli 0,9 milj. Henkilöstön määrä oli 31.
Grütschalp–Mürren-rautatien pituus on 4,3 kilometriä. Rata on kapearaiteinen (1000 mm). Radan suurin jyrkkyys on 5 % eikä siinä ole hammasratasosuuksia. Rata on ollut sähköistetty alkusta alkaen. Käyttöjännite on tasajännite 550 V.
Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Lauterbrunnenissa on vaihtoyhteys Berner Oberland-Bahnin ja Wengernalpbahnin juniin Interlakenin ja Grindelwaldin suuntiin.
BLM:n liikenne on ympärivuotista. Köysirata ja juna kulkevat matkailukaudella neljä kertaa tunnissa. Matka Lauterbrunnenista Mürreniin kestää yhteensä 20 minuuttia, alaspäin pari minuuttia kauemmin.
Mesrop Maštots
Mesrop Maštots (noin 361 Hassik, Taronin maakunta, Armenian kuningaskunta – 441 Etšmiadzin, Armenia) oli armenialainen teologi, lingvistikko ja hymnologi, joka kehitti armenialaiset aakkoset vuonna 406.
Mesrop kuului syntyperältään Mamikonianien dynastiaan. Hän toimi kuningas Chosroes III:n kirjurina käyttäen aluksi kreikan, persian ja syyrian aakkostoja. Myöhemmin hän ryhtyi pienen ryhmän mukana erakkomunkiksi ja ryhtyi tutkimaan raamatuntekstejä. Hän palasi kuitenkin sivilisaation pariin Bysantin ja Parthian jakaessa maan. Tähän aikakauteen tuli tarpeelliseksi muodostaa armenialainen aakkosto, mikä tapahtui Mesropin johdolla vuonna 406. Tässä häntä avustivat parthialaissyntyinen patriarkka Iisak sekä kuningas Chosroes III:n veli kuningas Vramšapuh. Jo vuonna 411 Raamattu käännettiin armeniaksi.
Muistelmateos
Muistelmateos eli muistelmat on kirjallisuudenlaji, jota edustavissa teoksissa kirjoittajat käsittelevät elämäänsä, aikalaisiaan tai oman aikansa tapahtumia. Eräät muut kirjallisuudenlajit voivat jäljitellä muistelmia. Niinpä esimerkiksi "Fanny Hill: ilotytön muistelmat" (alkuteos "Fanny Hill: Memoirs of a Woman of Pleasure") ei ole muistelmateos, vaan John Clelandin kirjekokoelman muotoon laatima eroottinen romaani.
Paula Kania
Paula Kania (s. 6. marraskuuta 1992 Sosnowiec) on puolalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 130 kesäkuussa 2015 ja nelinpelissä sijalla 64 kesäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan viisi ITF-turnausta kaksinpelissä ja yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
Syyskuussa 2012 Kania voitti Palina Peh’avan kanssa Tashkent Openin nelinpelin saavuttaen ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa.
Elfrida Andrée
Elfrida Andrée (19. helmikuuta 1841 Visby – 11. tammikuuta 1929 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari sekä Ruotsin ensimmäinen naispuolinen tuomiokirkkourkuri ja sähköttäjä. Hän oli oopperasopraano Fredrika Stenhammarin (1836–80) sisar.
Gotlantilaisen lääkärin tytär Elfrida Andrée kapinoi tietoisesti naisten perinteistä asemaa vastaan yhteiskunnassa. Hän suoritti urkuritutkinnon yksityisoppilaana 1857 ja ajoi isänsä tuella läpi lakimuutoksen, jonka turvin naistenkin sallittiin päästä urkurin virkaan. Pian hän aloitti uuden taistelun naisten hyväksymiseksi lennättimen sähkeiden välittäjiksi. Viiden vuoden poliittisen kampanjoinnin jälkeen Andrée sai uuden lain turvin luvan hakea sähköttäjän virkaa.
Sävellystä Andrée oppi yksityisesti Kööpenhaminassa tanskalaisen Niels Wilhelm Gaden ja Ruotsissa Ludvig Normanin johdolla, koska ei naisena voinut opiskella musiikkikonservatoriossa.
Vuosina 1861–1867 Andrée toimi Tukholmassa suomalaisseurakunnan ja ranskalaisen reformoidun kirkon urkurina, kunnes 1867 sai viran Göteborgin tuomiokirkon urkurina. Hän hoiti tätä virkaa kuolemaansa asti, joskin oli sairauden takia virkavapaana vuodesta 1921 saakka. Göteborgissa Elfrida Andrée järjesti urkukonsertteja ja noin 800 ”kansankonserttia”, joissa toimi itse kapellimestarina.
Säveltäjänä Andréen läpimurto tapahtui 1879 teoksella "Snöfrid", joka on balladi solisteille, kuorolle ja orkesterille. Hän myös johti itse teoksen kantaesityksen. Yli sadan Andréen säilyneen teoksen joukossa on lauluja, piano- ja urkukappaleita (mm. kaksi urkusinfoniaa), kuoroteoksia, kamari- ja orkesterimusiikkia (mm. kaksi sinfoniaa) sekä ooppera "Fritiofs saga" (1894-95), jonka libreton laati Selma Lagerlöf Esaias Tegnerin runoelman pohjalta. Oopperaa ei ole koskaan esitetty kokonaisuudessaan, mutta siitä on levytetty säveltäjän koostama orkesterisarja. Muita Andréen levytettyjä sävellyksiä ovat toinen sinfonia sekä kaksi urkusinfoniaa.
Monia Andréen teoksista ei esitetty ainakaan hänen elinaikanaan. Jälkipolvet arvostavat usein eniten hänen kamarimusiikkiteoksiaan, kuten pianokvintettoa ja kahta pianotrioa.
Luettelo rock-musiikin lajityypeistä
Luettelo rock-musiikin lajityypeistä.
2 Tone
2 Tone (tai Two Tone) on Englannissa myöhään 1970-luvulla kehitetty musiikkityyli. Siinä on elementtejä skasta, punk rockista, rocksteadysta, reggaesta ja new wavesta. Skan historiassa, 2 Tone on luokiteltu sen toiseksi aalloksi, ja se on edeltäjä skan kolmannelle aallolle.
Genren artisteja ovat olleet muun muassa The Specials, The Beat ja Madness.
Helena Munktell
Helena Mathilda Munktell (24. marraskuuta 1852 – 10. syyskuuta 1919) oli ruotsalainen säveltäjä ja pianisti, joka ei kuitenkaan koskaan toiminut ammattimuusikkona. Hän asui vuodesta 1885 vuoteen 1910 Pariisissa, jossa hänen sävellyksensä saivat hyviä arvioita Société Nationale de Musiquen tilaisuuksissa.
Munktell syntyi Taalainmaalla vauraaseen yläluokkaiseen perheeseen ja oli Grycksbon ruukinpatruuna Henry Munktellin yhdeksästä lapsesta nuorin. Hänen äitinsä Augusta asui perheestä erillään Tukholmassa, jonne lapsetkin muuttivat heidän isänsä kuoltua.
Munktell opiskeli Tukholman konservatoriossa Conrad Nordqvistin, Johan Lindegrenin, Ludwig Normanin ja Joseph Denten johdolla. Vuonna 1870 hän lähti äitinsä kanssa seitsemäksi vuodeksi Wieniin, jossa jatkoi opintojaan Julius Epsteinin johdolla. Hän opiskeli sekä pianonsoittoa että laulua, ja lähti vielä lisäopintoihin Pariisiin, jossa opiskeli sävellystä Benjamin Godardin ja Vincent d'Indyn johdolla ja jäi lopulta asumaan noin 30 vuodeksi.
Munktellin sävellyksiä esitettiin ensi kerran Ruotsissa 1885. Monista niistä tuli sittemmin varsin suosittuja, ja koominen ooppera "I Firenze" pysyi Ruotsin kuninkaallisen oopperan ohjelmistossa peräti kolme näytäntökautta.
Munktell kutsuttiin Ruotsin musiikkiakatemian jäseneksi 1915. Silmäsairaudesta kärsinyt säveltäjä kuoli 57-vuotiaana 1919.
Bandyliigakausi 2013–2014
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2013-2014 ratkaistiin kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura. Mestaruus oli seuran 16. OLS voitti Oulussa pelatussa loppuottelussa Jyväskylän Seudun Palloseuran maalein 4-2. JPS:n hopea oli ensimmäinen jyväskyläläisseurojen saavuttama miesten jääpallon SM-mitali. Pronssia sai Porvoon Akilles. Edellisen kerran porvoolaiset olivat mitaleilla kaudella 1986-1987.
Boksaripöytäkirja
Boksaripöytäkirja oli 7. syyskuuta 1901 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti boksarikapinaan liittyneen sotatilan Kiinan ja voittoisan kahdeksan valtion liittouman välillä. Voittajavaltiot Iso-Britannia, Ranska, Saksa, Venäjä, Japani, Yhdysvallat, Itävalta-Unkari ja Italia sanelivat Kiinalle erityisen ankarat ja nöyryyttävät rauhanehdot. Niiden mukaan Kiinan piti maksaa 450 miljoonan hopeaunssin eli noin 67,5 miljoonan punnan arvosta sotakorvauksia voittajavaltioille ja sen oli rangaistava ankarasti boksarikapinan johtajia, pidettävä kiinalaiset poissa Pekingin lähetystökorttelista sekä sallittava ulkovalloille pysyvien sotilastukikohtien perustaminen Pekingin ja valtameren rannikon väliselle alueelle. Aseiden tuonti Kiinaan kiellettiin kahden vuoden ajaksi. Lisäksi Saksan vaatimuksesta kapinallisten murhaamalle Saksan lähettiläs Clemens von Kettelerille oli pystytettävä muistomerkki Pekingiin ja prinssi Zhunin oli matkustettava Saksaan ilmaisemaan Kiinan katumusta. Rauhansopimuksen allekirjoittivat myös liittoumaan osallistumattomat Espanja, Belgia ja Alankomaat. Lisäksi korvausten saajina oli eräitä muitakin Euroopan maita, joiden edustajat olivat joutuneet kärsimään kapinan aikana.
Kiinalle määrättyjen valtavien sotakorvausten maksuaika oli 39 vuotta, minä aikana summa kasvoi korkoa 4 prosenttia vuodessa. Ulkovallat ottivat korvausten vakuudeksi valvontaansa rannikkotullit, kotimaiset tullitulot sekä valtion suolamonopolin tuotot. Useimmat voittajavaltiot luopuivat korvausvaateistaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1920. Yhdysvallat luovutti maksamattoman osuutensa korvauksista Kiinan koulujen ja yliopistojen kehittämiseen. Joillekin valtioille Kiina joutui kuitenkin suorittamaan maksuja 1940-luvulle saakka.
Boksaripöytäkirjan ehtoihin sisältyneet Kiinan suvereniteetin loukkaukset sekä sotakorvausten edellyttämät talonpoikien maaveron korotukset romahduttivat Qing-dynastian arvovallan.
Paul Byron
Paul Byron (s. 27. huhtikuuta 1989 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Montreal Canadiensissa. Hänet varattiin kuudennella kierroksella Buffalo Sabresiin. Hän teki Buffalossa debyyttinsä 2011 ennen kuin hänet kaupattiin Calgaryyn.
Byron pelasi kaudella 2005-2006 Ottawa West Golden Knightsissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi QMJHL:ssä pelaavaan Gatineau Olympiquesiin. Hän teki 44 pistettä kauden aikana. Buffalo Sabres varasi hänet kuudennella kierroksella . Seuraavalla kaudella 2007–2008 hän jatkoi Gatineaussa tehden 52 ottelussa 68 pistettä. Pudotuspeleissä hän teki 32 pistettä 19 ottelussa. Hän oli joukkueensa toiseksi eniten pisteitä tehnyt 51 pistettä iskeneen Claude Girouxin jälkeen. Joukkue voitti QMJHL:n mestaruuden. Viimeisellä QMJHL -kaudellaan 2008-2009 hän teki 99 pistettä 64 ottelussa ja hänet nimettiin toiseen tähdistökentälliseen.
Byron teki kolmivuotisen sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa heinäkuun ensimmäisenä päivänä 2009 vain viisi tuntia ennen kuin Buffalo olisi menettänyt oikeutensa häneen. Hän joutui kuitenkin tyytymään paikkaan Sabresin farmijoukkue Portland Piratesissa, jossa hän pelasi 57 ottelua ja teki 33 pistettä. Seuraavalla kaudella hän teki 53 pistettä 67 pelissä. Byron ansaitsi samalla kaudella myös paikan NHL-kokoonpanossa ja teki debyyttinsä 22. tammikuuta 2011. Hän teki ensimmäisen NHL-pisteensä, kun syötti Tyler Myersin tekemän maalin 5–3 -voitossa New York Islandersista. Ensimmäisen maalinsa hän teki kaksi yötä myöhemmin Ottawa Senatorsia vastaan.
25. heinäkuuta 2011 Byron kaupattiin Chris Butlerin kanssa Calgary Flamesiin, joka antoi tilalle Robyn Regehrin, Ales Kotalikin ja varausvuoron. Hän aloitti kautensa AHL-joukkue Abbotsford Heatissa, mutta ansaitsi myöhemmin paikkansa Calgaryn kokoonpanossa. Hän teki myös maalin uransa ensimmäisestä rangaistuslaukauksesta Toronto Maple Leafsia vastaan. Byron joutui olemaan kaudella 2012–2013 yli kuukauden sivussa olkapäävamman takia. Hän teki kaudella kuitenkin 15 pistettä 38 Abbotsfordissa pelaamassaan ottelussa. Hänet kutsuttiin helmikuussa Calgaryyn, mutta hän loukkasi kätensä heti ensimmäisessä pelissään. Hän pelasi kuitenkin kauden aikana vielä kolme peliä.
Kauden 2013–2014 Byron aloitti jälleen kautensa Abbotsford Heatissa, josta hänet kuitenkin kutsuttiin Calgaryyn, jonka valmentaja Bob Hartley vakuuttui hänen aggressiivisesta pelitavastaan.
Byronilla on vaimo Sarah. Heillä on tytär Elianna ja poika Brysen.
The Neighbourhood
The Neighbourhood (joskus tyyliteltynä "THE NBHD") on vuonna 2011 perustettu yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Jesse Rutherford, kitaristit Jeremy Freedman ja Zach Abels, rumpali Brandon Fried, sekä basisti Mikey Margott. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee Spotify-kuuntelukertojen perusteella ”Sweater Weather”.
Yhtyeen esikoisalbumi, "I Love You" julkaistiin 23. huhtikuuta 2013. Tätä ennen yhtye oli julkaissut EP:t "I'm Sorry..." sekä "Thank You". Yhtyeen levy-yhtiönä toimii Columbia Records. 16. tammikuuta 2014 yhtye ilmoitti, että rumpali Bryan Sammis jättää yhtyeen aloittaakseen soolouran.
Yhtye on keikkaillut muun muassa Imagine Dragonsin kanssa.
Berkut (Ukraina)
Berkut () oli Ukrainassa vuosina 1992–2014 toiminut miliisin erikoisyksikkö.
Vuonna 2014 Berkut oli merkittävässä roolissa Ukrainan vallankumouksessa tapahtuneissa mellakoissa, kun mellakkapoliisi otti yhteen aktivistien kanssa. 18. helmikuuta poliisi avasi tulen mellakoiden tukahduttamiseksi. Vallankumouksen aikana ja sitä edeltäneissä yhteenotoissa menehtyi kymmeniä mielenosoittajia. Vallankumouksen myötä uusi hallitus lopetti Berkutin toiminnan.
Venäjä alkoi erikoisyksikön lopettamisen jälkeen myöntää passeja Berkutin entisille jäsenille Krimillä.
Krimillä toimineet yksiköt siirtyivät Venäjän sisäministeriön alaisuuteen.
Useat lakkautetun Berkutin jäsenet liittyivät Itä-Ukrainan kapinallisiin Ukrainan hallitusta vastaan.
Ausiàs March
Ausiàs March (1397 Valencia − 1459 Valencia) oli espanjalainen kirjailija. Hän oli ensimmäinen merkittävä runoilija, joka kirjoitti katalaaniksi. Hän vaikutti suuresti sekä aikalaisiinsa että myöhempiin kirjailijoihin.
March taisteli nuorena Alfonso V:n joukoissa Sisiliassa, Sardiniassa ja Korsikalla. Hänen runoutensa kertoo kaipauksesta, himosta ja muista tunteista hänen rakastettuaan Teresa Bouta kohtaan. Runot on julkaistu 1500-luvulla neljänä kokoelmana, joita kutsutaan yleensä nimillä "Cants d’amor" (Rakkauslauluja), "Cants de mort" (kuoleman lauluja), "Cants morals" (Lauluja moraalista) ja "Cant espiritual" (Hengellisiä lauluja).
Vaikka March tunsi renessanssirunoilija Francesco Petrarcan töitä, häntä pidetään enemmän keskiaikaisena kuin renessanssin runoilijana.
Južnoukrajinsk
Južnoukrajinsk (, ) on kaupunki Ukrainan eteläisen Mykolajivin alueen luoteisosassa, Mustaanmereen laskevan Etelä-Bug -joen varrella. Kaupungissa on vuoden 2013 arvion mukaan 40 555 asukasta. Kaupungista on 125 kilometriä eteläkaakossa sijaitsevaan aluekeskus Mykolajiviin ja runsas 300 kilometriä pääkaupunki Kiovaan pohjoisessa. 
Kaupungin nimeä kantava rautatieasema sijaitsee kymmenen kilometrin päässä. Kaupunkiasutuksen itäpuolella sijaitsee tekojärvi, ja sen vastarannalla kaupungin päätyöllistäjä, Energoatom-yhtiön Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitos ), joka on yksi viidestä Ukrainan ydinvoimalasta. Vuonna 2013 voimalassa oli käytössä kolme 1980-luvulla käynnistettyä ydinreaktoria tyyppiä VVER-1000.
Cecilie Ore
Cecilie Ore (s.19. heinäkuuta 1954 Oslo) on norjalainen säveltäjä.
Ore opiskeli ensin pianonsoittoa Oslossa ja Pariisissa sekä vuosina 1981–86 sävellystä Amsterdamissa ja Utrechtissa Alankomaissa. Hän toimi uransa alussa konserttipianistina ja opetti soittamista ja musiikinteoriaa, kunnes alkoi säveltää päätoimisesti Norjan valtion taiteilijapalkan turvin.
Oren musiikissa keskeistä on ajan ja äänenvärin tutkiminen. Hän on säveltänyt instrumentaali-, vokaali- ja elektroakustisia teoksia. Vuonna 1988 hänen kokonaan ihmisäänen nauhoituksista koostuva teoksensa "Etapper" jakoi ensipalkinnon International Rostrum of Electroacoustic Music -tapahtumassa, ja vuonna 2004 hänelle myönnettiin Arne Nordheimin säveltäjäpalkinto.
Anne-Marie Ørbeck
Anne-Marie Ørbeck (1. huhtikuuta 1911 Oslo – 5. kesäkuuta 1996 Bergen) oli norjalainen pianisti ja säveltäjä.
Anne-Marie Ørbeck opiskeli pianonsoittoa Oslossa ja sitten Berliinissä Sandra Droukerin johdolla. Sävellysoppia hän sai Gustav Langelta, Mark Lotharilta, Paul Höfferiltä ja Darius Milhaud’lta. Hän piti ensikonserttinsa 1933 Oslon filharmonisen orkesterin solistina.
Vuonna 1939 Ørbeck avioitui insinööri Helge Smittin (1906–1985) kanssa. Esiintymiset katkaisi toinen maailmansota, mutta hänen laulusarjansa "Vonir i blømetid" sai 1942 Norjan säveltäjien seuran palkinnon. 1950-luvulla hän haki lisäoppia säveltämiseensä Nadia Boulangerilta Pariisista ja Hanns Jelinekiltä Wienistä. Sotavuosina syntynyt D-duurisinfonia kantaesitettiin Bergenissä vasta 1954. Sen ohella hänen esitetyimpiin teoksiinsa kuuluvat "Concertino" pianolle ja orkesterille (1938) sekä "Pastoraali ja allegro" huilulle ja jousille (1960).
Viktorija Golubic
Viktorija Golubic (s. 16. lokakuuta 1992) on sveitsiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 51 huhtikuussa 2017. Hän on voittanut yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä. Hän on voittanut myös kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä ja 14 ITF-turnausta nelinpelissä.
Golubic pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Bad Gasteinin turnauksessa vuonna 2013. Hän selviytyi turnauksessa toiselle kierrokselle. Ainoan turnausvoittonsa hän on saavuttanut Gstaadissa vuonna 2016.
110 metrin aitajuoksu olympialaisissa
Miesten pika-aitajuoksu eli 110 metrin aitajuoksu on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kilpailutapahtumia. Miesten kilpailu on ollut olympialaisten ohjelmassa vuodesta 1896. Naisten 100 metrin aitajuoksu on ollut olympiaohjelmassa vuodesta 1972. Menestynein maa olympialaisten pika-aitajuoksussa on ollut Yhdysvallat.
María Irigoyen
María Irigoyen (s. 24. kesäkuuta 1987 Tandil) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 155 huhtikuussa 2014. Hän on voittanut urallaan 15 ITF-turnausta kaksinpelissä ja yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
Irigoyen saavutti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Rio de Janeirossa helmikuussa 2014 voitettuaan nelinpeliturnauksen Irina-Camelia Begun kanssa.
Dark Parade
Dark Parade on suomalaisen heavy metal -yhtye Blackstar Halon EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Low Frequency Records. Äänite julkaistiin yhtyeen vanhan nimen, Downfall, alla.
Kappaleesta "Dark Parade" kuvattiin musiikkvideo.
100 metrin aitajuoksu olympialaisissa
Naisten pika-aidat eli 100 metrin aitajuoksu on ollut kesäolympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1972. Tätä ennen naisten pika-aitamatkana oli 80 m aitajuoksu. Lajin menestyneimmät maat olympialaisissa mitalimäärällä mitattuna ovat olleet Australia, Yhdysvallat, Itä-Saksa ja Neuvostoliitto. Miesten 110 metrin aitajuoksu on ollut olympialajina ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, vuodesta 1896.
Illuminated
Illuminated on suomalaisen heavy metal -yhtye Blackstar Halon toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Artist Anonymous.
Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Francesc Macià
Francesc Macià i Llussà (21. lokakuuta 1859, Vilanova i la Geltrú - 25. joulukuuta 1933, Barcelona) oli katalonialainen poliitikko, joka perusti Estat Català -puolueen ja vaikutti suuresti siihen, että Katalonia sai autonomisen aseman.
Macià syntyi Vilanova i la Geltrússa vuonna 1859. Hän lähti sotilasuralle ja kohosi pioneerijoukoissa everstiksi. Katalonialaisten sanomalehtien Cucutin ja Veu de Catalunyan kieltäminen toi Macian politiikkaan. Hänet valittiin Solidaritat Catalana -liikkeeseen, ja hän osallistui sen ehdokkaana vaaleihin, jolloin hän joutui luopumaan armeijaurasta.
Vuonna 1923 kun Miguel Primo de Rivera kaappasi vallan ja loi yksipuoluejärjestelmän, Macià lähti maanpakoon. Hän palasi Kataloniaan vuonna 1931 ja osallistui vasemmistopuolueiden konferenssiin, jossa perustettiin kolmen puolueen liitto. Se sai murskavoiton kunnallisvaaleissa. Primo de Riveran kaaduttua järjestettiin vaalit, joissa monarkia hävisi. Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi, mutta puoluetovereiden painostuksesta muutti julistuksen tarkoittamaan itsehallinnollista aluetta, jolle luvattiin laajoja vapauksia Espanjan tasavallassa. Francesc Macià valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1932. Hän jatkoi autonomian edistämistä ja hävisi vaalit marraskuussa 1933. . Hän kuoli joulupäivänä 1933, ja hautajaiset olivat suuri kansallinen tapahtuma.
Olavi Uusivirran diskografia
Tämä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Olavi Uusivirran diskografia.
" "Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Rumba-lehden 50 Hittiä (Rumba Top 50) (julk. 1992-2007), Suomen virallinen latauslista (Top 30) (2007->) ja Suomen suosituimmat (Music Control -radiolista) (Radio Top 20/Top 100)
Ruskocelebesinmesikko
Ruskocelebesinmesikko ("Myza celebensis") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskocelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Täpläcelebesinmesikko
Täpläcelebesinmesikko ("Myza sarasinorum") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Täpläcelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pitkänokkamesikko
Pitkänokkamesikko ("Melilestes megarhynchus") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Pitkänokkamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bougainvillenmesikko
Bougainvillenmesikko ("Stresemannia bougainvillei") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Bougainvillenmesikkoa tavataan Bougainvillessä Papua-Uudessa-Guineassa. Laji on huonosti tunnettu eikä siitä ole kannanarvioita. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Raitamesikko
Raitamesikko ("Glycifohia undulata") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Raitamesikkoa tavataan kotoperäisenä Uudessa-Kaledoniassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vanuatunmesikko
Vanuatunmesikko ("Glycifohia notabilis") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Vanuatunmesikkoa tavataan Vanuatussa. Lajin on kuvattu olevan yleisimmillään vuoristoissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lombokinvihermesikko
Lombokinvihermesikko ("Lichmera lombokia") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Lombokinvihermesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Muntra Musikanter
Muntra Musikanter (MM) on suomenruotsalainen mieskuoro, jonka perusti Gösta Sohlström vuonna 1878 aluksi pienempänä kokoonpanona nimellä "P. C." eli "Petersburgs Concerten". Nimivalinta johtui aikomuksesta lähteä konserttimatkalle Pietariin. Matka ei toteutunut, mutta kuoro jäi pysyväksi. Ensimmäinen konsertti esitettiin 11.5.1878 Helsingin Yliopiston juhlasalissa.
Vuonna 2010 kuoron tulevaisuus oli vaakalaudalla, kun valtaosa jäsenistä lähti pitkäaikaisen kuoronjohtajan Markus Westerlundin kanssa perustamaan uutta Manifestum-kuoroa. Tällä hetkellä kuoroon kuuluu noin 100 jäsentä.
MM koottiin alun perin Akademiska Sångföreningenin laulajista. Nimi Muntra Musikanter (”hilpeät musikantit”) keksittiin kuoron samannimisestä suosikkilaulusta, jonka on säveltänyt August Ferdinand Riccius. Vuosina 1891–1896 kuoro oli tauolla, mutta koottiin uudelleen ja on sen jälkeen toiminut keskeytyksettä.
Muntra Musikanter on konsertoinut alusta alkaen sekä kotimaassa että ulkomailla. Alkuvuosinaan se esiintyi Venäjän keisariperheelle sekä Peterhofissa että Suomen rannikkoseuduilla ja teki konserttimatkoja Moskovaan, Tukholmaan ja Tallinnaan. Vuonna 1889 kuoro matkusti esiintymään Pariisin maailmannäyttelyssä.
Vuonna 1997 kuoro teki esiintymismatkan Yhdysvaltoihin ja esiintyi muun muassa Floridan Disney Worldissä. Kuoro sai pronssia vuoden 2000 kansainvälisillä kuorofestivaaleilla Maltalla. Kesällä 2004 se teki konserttikiertueen Pietariin, jossa esitettiin Igor Stravinskyn oratorio-ooppera "Oidipus Rex" yhdessä Pietarin filharmonikkojen kanssa. 
Vuonna 2006 kuoro sai hopeaa Italian Veronassa järjestetyssä kuorokilpailussa.
MM-kuoron perinteisiin kuuluvat joulukonsertit Temppeliaukion kirkossa, kevät- ja syyskonsertit ja kiertueet etenkin Suomen rannikkoalueilla. Kuoron ikääntyville jäsenille on oma seniorikuoro, johon siirrytään 62-vuotiaana. 78-vuotiaana siirrytään niin sanottuun kellarikuoroon.
Kuoroa johtaa syksyn 2010 jäsenkadosta alkaen Henrik Wikström. Kuoro toimii yhdistysmuotoisena, viralliselta nimeltään Sällskapet MM rf.
MM on julkaissut kaksiosaisen laulukirjan "Blå boken", johon on koottu Suomen ruotsinkielisille mieskuoroille sopivaa ohjelmistoa, yhteensä 250 laulua.
Nel segno di Roma
Nel segno di Roma (, , ”Rooman merkin alla”) on vuonna 1959 valmistunut italialais-ranskalais-länsisaksalainen elokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan ovat ohjanneet Guido Brignone, Michelangelo Antonioni ja Riccardo Freda. Sen pääosia esittävät ruotsalainen Anita Ekberg ja ranskalainen Georges Marchal.
Palmyran kuningatar Zenobia kapinoi keisari Aurelianuksen hallitsemaa Roomaa vastaan. Roomalaisten lähettämä konsuli Marcus Valerius joutuu palmyralaisten vangiksi, mutta pakenee pyhää tulta vartioivaan Batsebaan rakastuneen decurio Julianuksen avulla ja tunkeutuu Zenobian palatsiin. Marcus Valerius tarjoaa kuningattarelle palveluksiaan roomalaisten kukistamiseksi ja he rakastuvat toisiinsa. Samaan aikaan Zenobian neuvonantaja Semantius juonittelee persialaisten kanssa kuningattaren syrjäyttämiseksi. Marcus Valerius pääsee selville Semantiuksen juonista ja liittyy roomalaisiin, jotka kukistavat Zenobian armeijan. Zenobia viedään vankina Roomaan, mutta hänet vapautetaan Marcus Valeriuksen pyynnöstä. Batsebasta tehdään Palmyran uusi kuningatar.
"Nel segno di Roma" on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Dubrava Filmin studiolla Jugoslaviassa. Guido Brignonen sairastuttua sen ohjasivat loppuun Michelangelo Antonioni sekä taistelukohtauksista vastannut Riccardo Freda.
Elokuva on isolla budjetilla tehty näyttävä pukudraama, mutta sen juoni on hyvin ohut ja toiminta vähäistä. Yhdysvaltalaisen "Variety"-lehden mukaan sen syvällisin asia on vako Anita Ekbergin rintojen välissä. Elokuva muistetaan myös vauhdikkaan napatanssin esittäneen Chelo Alonson peplum-debyyttinä.
Puutteistaan huolimatta "Nel segno di Roma" oli melkoinen kaupallinen menestys. Se oli Italiassa kauden kahdeksitoista katsotuin elokuva ja vuoden 1961 loppuun mennessä se oli tuottanut jo 627 miljoonan liiran kassatulot. Yhdysvalloissa se oli ensimmäinen American International Picturesin maahantuoma peplum-elokuva. Elokuva sai Yhdysvalloissa nimen "Sign of the Gladiator", vaikka siinä ei gladiaattoreita esiinnykään.
Maraton olympialaisissa
Juoksumatka Maraton kehitettiin ensimmäisiin nykyaikaisiin olympialaisiin 1896. Se on ollut siitä lähtien olympialaisten ohjelmassa. Naisten maraton oli ensimmäisen kerran ohjelmassa vuonna 1984.
Mitä on tehtävä?
Mitä on tehtävä? on seuraavien kirjojen nimi:
Joan Prim
Joan Prim (koko nimeltään Juan Prim y Prats; 6. joulukuuta 1814 Reus – 30. joulukuuta 1870 Madrid) oli espanjalainen sotilasjohtaja ja poliitikko. Hänellä oli näkyvä rooli vuoden 1868 vallankumouksessa, joka syöksi kuningatar Isabella II:n vallasta. Hän toimi Espanjan pääministerinä 1869–1870. Hänet salamurhattiin.
Prim liittyi armeijaan, joka suojeli kuningatar Isabellaa vanhoillisten karlistien vaatimuksilta vuosien 1833–1840 sodassa. Hänet ylennettiin everstiksi. Prim oli taipuvainen liberaaleihin ajatuksiin, ja hänestä tuli Tarragonan kansanedustaja 1843. Myöhemmin samana vuonna hän osallistui kansannoussuun, jolla valtionhoitaja Baldomero Espartero syöstiin vallasta. Prim nimitettiin ensin Madridin ja sitten Barcelonan sotilaskuvernööriksi. Hän osallstui salaliittoon Ramón María Narváezin hallitusta vastaan ja sai vuonna 1844 kuolemantuomion, mutta hänet armahdettiin. Vuosina 1847–1848 Prim oli Puerto Ricon kuvernööri ja Krimin sodan aikana 1853–1854 hän johti Turkin armeijan mukana kulkenutta espanjalaista sotilaskomissiota. Hänet ylennettiin 1856 kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin 1858 Espanjan senaattiin.
Prim toimi komentajana Espanjan–Marokon sodassa (1859–1860) ja sai de los Castillejosin markiisin sekä Espanjan granden arvon. Hän komensi myös vuosina 1861–1862 espanjalaisia joukkoja Ranskan Meksikon-sotaretkellä. Palattuaan tältä retkeltä kotiin Prim palasi politiikkaan Isabellan hallintoa vastustaneiden edistyksellisten riveissä. Hän johti epäonnistuneita kapinayrityksiä vuosina 1864, 1866 ja 1867, ja joutui tämän vuoksi lähtemään maanpakoon. Vuoden 1868 vallankumouksessa Prim toimi ensin Cadizissa, josta hän jatkoi Barcelonaan ja Valenciaan nostattamaan kansanjoukkoja mukaan vallankumoukseen. Lopuksi hän marssi lokakuussa voitokkaana Madridiin ja otti vastaan kuningattaren antautumisen. Hänestä tuli aluksi Francisco Serranon hallituksen sotaministeri ja heinäkuussa 1869 pääministeri Serranon siirryttyä valtionhoitajaksi.
Pääministerinä Prim johti komiteaa, joka valitsi Espanjalle uutta monarkkia. Ensimmäinen ehdokas oli Hohenzollern-Sigmaringenin Leopold. Hänen ehdokkuutensa johti Ranskan ja Preussin väliseen sotaan. Seuraava valinta oli Savoijin Amadeus I. Kun Prim oli matkalla vastaanottamaan kuningas Amadeusta, hän haavoittui tuntemattoman salamurhaajan luodeista ja kuoli kolme päivää myöhemmin.
Aavikkoleijonan kosto
Aavikkoleijonan kosto (, ”Šeikin poika”; , ”Šeikin pojan paluu”) on vuonna 1962 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Mario Costan ohjaaman elokuvan pääosassa näyttelee yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Maaherra Omar terrorisoi aavikon beduiineja 1800-luvun puolivälin Egyptissä. Šeikki Hassanin poika Kerim, jonka siskon Omar on tappanut, ryhtyy taistelemaan häntä vastaan. Omar lähettää rakastajansa Zairan pyytämään aseita kediiviltä. Hän palaa tuoden mukanaan prinsessa Fawzian, johon Kerim rakastuu. Omar yrittää kaapata prinssi Ahmedin tuoman aselastin ja pakottaa Fawzian vaimokseen, mutta Kerimin johtamien beduiinien kapina tekee hänen aikeensa tyhjiksi.
"Aavikkoleijonan kosto" on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla ja Egyptissä. Se on peplum-kaavaan sovitettu yksinkertainen mutta värikäs toimintaseikkailu, jonka ansioita ovat komea puvustus, suuret avustajajoukot ja autenttiset aavikon maisemat. Tarzan-elokuvistaan tunnettu Gordon Scott paljastaa lihaksikkaan yläruumiinsa, Alberto Farnese on tavanomainen sadistinen roisto ja Moira Orfei hänen juonitteleva tyttöystävänsä. Sivuosassa Kerimin kaksoisolentona vilahtaa toinen peplum-elokuvien tähti Gordon Mitchell. Elokuvasta on olemassa myös egyptiläinen versio, jossa italialaiset näyttelijät on korvattu paikallisilla.
Kaatron koulu
Kaatron koulu sijaitsee Suonenjoella Kaatronlammen koulukeskuksen alueella.
Koulu saa uuden koulurakennuksen, joka tulee Lintuharjun koulun yhteyteen, ja sen on suunnitellut pieksämäkeläinen Arkkitehtitoimisto Art Michael Oy.
Koulun kenttä on Suonenjoen koulualueen piha, ja kesäisin myös mansikkakarnevaalien telttapaikka.
Kertšin–Eltigenin maihinnousuoperaatio
Kertšin–Eltigenin maihinnousuoperaatio oli marraskuussa 1943 toisessa maailmansodassa puna-armeijan tekemä maihinnousu Kertšin niemimaalle. Se oli seurausta Saksan ja Romanian joukkojen vetäytymisestä Tamanin niemimaalta vuonna 1943. Operaation tarkoituksena oli Krimin niemimaan valtaaminen. Neuvostoliiton 56. armeijan 32. kivääridivisioona, 2. ja 55. kaartin kivääridivisioona ja 383. kivääridivisioona nousivat maihin Jenikaleen, Kertšin lähistölle 3-11. marraskuuta ja 18. armeijan 318. kivääridivisioona, 386. merijalkaväkipataljoona ja 117. kaartin kiväärirykmentti Eltigeniin Krimin itärannikolle 1. marraskuuta. Akselivaltojen joukot onnistuivat kukistamaan Eltigeniin nousseet neuvostojoukot 7. joulukuuta 1943 mennessä, mutta Jenikaleen nousseet joukot pitivät pintansa. Pieni 820 sotilaan ryhmä miehitti Mount Mithridatin vähäksi aikaa, kunnes Romanian 3. vuoristodivisioona valtasi vuoret takaisin 11. joulukuuta. Myöhemmin Yenikaleen maihinnousseet joukot osallistuivat Krimin offensiiviin, joka aloitettiin toukokuussa 1944. Vuonna 1971 löydetty kääpiöplaneetta 2217 Eltigen nimettiin Eltigeniin maihinnousseiden joukkojen mukaan.
Karl Henrik Kahelin
Karl Henrik Kahelin (13. tammikuuta 1832 Kivijärvi – 26. kesäkuuta 1905 Jyväskylä) oli suomalainen opettaja ja rehtori.
Kahelinin vanhemmat olivat lukkari Henrik Gabriel Kahelin ja Eva Charlotta Cheilan. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1858, oli matematiikan ja luonnonhistorian kollega Jyväskylän yläalkeiskoulussa 1859–1862 sekä Jyväskylän suomalaisen alkeisopiston ja sitten Jyväskylän lyseon lehtori 1862–1899. Koulun rehtorina hän toimi 1873–1896. Normaalikoulun yliopettajan virasta Kahelin kieltäytyi, samoin kuin kouluhallituksen jäsenyydestä. Kahelin oli pidetty opettaja, joka toimi opetustyönsä ohella 22 vuoden ajan Jyväskylän kaupungin rahastonhoitajana ja kuului kaupungin säästöpankin ja suomalaisen tyttökoulun perustajiin.
Kahelinin puoliso vuodesta 1864 oli Agnes Charlotta Aejmaleus (k. 1894). Varatuomari ja hallintoneuvos Hjalmar Kahelin (1868–1958), joka toimi lyhyen aikaa oikeusministerinä 1919–1920 ja muutti sukunimensä Kahanpääksi, oli heidän poikansa.
Pituushyppy olympialaisissa
Pituushyppy on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Naisten puolella se otettiin mukaan vuonna 1948. Eniten mitaleita ovat voittaneet yhdysvaltalaisurheilijat. Menestynein pituushyppääjä olympialaisissa on Carl Lewis, hän voitti urallaan neljä olympiakultaa. Naisten menestynein on Itä-Saksaa ja Saksaa edustanut Heike Drechsler. Hän saavutti kaksi olympiakultaa ja yhden hopean.
Vuosina 1900–1912 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon pituushyppy.
Gong (prinssi)
Prinssi Gong (Wade-Giles: "Kung", alkuperäinen nimi Yixin; 11. tammikuuta 1833 Peking – 30. toukokuuta 1898 Peking) oli kiinalainen prinssi, joka oli yksi Kiinan johtavia hallitusmiehiä Qing-dynastian myöhäisaikana 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Gong oli vuosina 1850–1861 hallinneen keisari Xianfengin veli. Kun brittiläiset ja ranskalaiset joukot miehittivät Pekingin toisessa oopiumisodassa vuonna 1860, keisari pakeni pääkaupungista ja Gong sai tehtäväkseen neuvotella rauhasta Kiinan edustajana. Tuloksena oli Pekingin rauhansopimus. Sodan jälkeen Gong tuli siihen johtopäätökseen, että menestyäkseen Kiinan olisi kehitettävä kauppasuhteitaan länsimaiden kanssa ja omaksuttava joitain länsimaisia sodankäynnin ja diplomatian menetelmiä. Valtakunnalla ei ollut entuudestaan edes ulkoministeriötä, sillä ei ollut halunnut tunnustaa muita valtioita kanssaan samanarvoisiksi. Keväällä 1861 keisari perusti maalle ulkoasiainviraston eli Zongli yamenin, jonka johtajaksi Gong nimitettiin. Hän pyrki sen jälkeen parantamaan Kiinan suhteita länsimaihin. Gong nimitti alaisuudessaan toimineen Kiinan tullilaitoksen johtoon brittiläisen Robert Hartin, joka toimi tässä tehtävässä hyvin pitkään.
Gong oli 1880-luvulle saakka yksi Kiinan johdon keskeisimmistä vaikuttajista ja toimi usein maansa edustajana ulkovaltojen kanssa neuvoteltaessa. Keisari Xianfengin kuoltua elokuussa 1861 maahan muodostettiin kahdeksanhenkinen holhoojahallitus keisari Tongzhin alaikäisyyden ajaksi. Sen tosiasialliset johtajat olivat Gong sekä kaksi leskikeisarinnaa, Cixi ja Ci'an. Etelä-Kiinassa vuosia riehunut Taiping-kapina saatiin lopullisesti nujerrettua vuonna 1864, minkä jälkeen Gong suuntasi huomionsa yrityksiin tehostaa Kiinan hallintoa hillitsemällä korruptiota ja vahvistaa armeijaa perustamalla länsimaisten esikuvien mukaisia asetehtaita. Hänen vaikutusvaltansa hovissa kuitenkin väheni vallan kasautuessa leskikeisarinna Cixille, joka lopulta erotti hänet hallituksesta vuonna 1884. Gong kutsuttiin vielä 1894 takaisin ulkoasiainviraston johtoon, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti.