hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Paavo Ravila
Paavo Ilmari Ravila (5. heinäkuuta 1902 Laukaa – 16. huhtikuuta 1974 Helsinki) oli akateemikko ja Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori ja yliopiston rehtori. Hän oli vaikuttava esiintyjä ja hyvä puhuja. Ripeää nousua Helsingin yliopiston hallintotehtävissä auttoi myös nopea äly. Rehtorina yliopiston avajaisissa pitämillään puheillaan Ravila kohosi kansalliseen tietoisuuteen, sillä siihen aikaan sanomalehdet julkaisivat puheet sellaisinaan.
Ravila kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1921 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1924 ja filosofian maisteriksi 1927. Valmistuttuaan Turusta hän lähti opiskelemaan Helsingin yliopistoon suomen kieltä ja sen sukukieliä ja valmistui filosofian lisensiaatiksi 1932 ja väitteli filosofian tohtoriksi samana vuonna.
Paavo Ravilan työura alkoi Helsingin suomalaisen normaalilyseon suomen kielen tuntiopettajana 1926–1928. Vuodet 1932–1934 hän toimi Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen dosenttina, Turun yliopiston suomen kielen ja sen sukukielten professorina 1934–1949, humanistisen tiedekunnan dekaanina 1948–1949, Uppsalan yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen virkaa tekevänä professorina 1947–1948 ja Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professorina 1949–1956. Hän toimi myös historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1951–1952, vararehtorina 1952–1953 ja rehtorina 1953–1956. Suomen Akatemian jäsenenä Ravila oli 1956–1963 ja akatemian esimiehenä 1963 sekä Helsingin yliopiston kanslerina 1963–1968.
Ravilan ensimmäinen tutkielma 1929 käsitteli mordvan kielen äännehistoriaa. Hän kiinnostui aiheesta niin, että lähti Neuvostoliittoon keräämään omaa aineistoa. Työskentely Neuvostoliitossa osoittautui vaikeaksi ja vierailu jäi vain kolmen viikon mittaiseksi. Keräämänsä murresanaston Ravila julkaisi vasta 1959. Mordvan sijasta hän otti 1929 kohteekseen saamen kielen ja lähti Petsamoon keräämään aineistoa, jonka avulla hän sittemmin väitteli tohtoriksi.
Turun professuurin aikana Ravilalla oli vähän oppilaita, niin että aika riitti paneutumiseen historialliseen muoto- ja lauseoppiin, joiden tutkimukset ovat Ravilan arvostetuinta tuotantoa. Turun aikanaan hän toimitti myös professori Heikki Paasosen keräämän aineiston pohjalta neliosaisen mordvalaisen kansanrunouskokoelman. Ravila toimi talvi- ja jatkosodan aikana upseerina, mutta aika riitti silloinkin myös tieteellisten tutkimusten julkaisuun. Jatkosodan aikana hän oli jonkin aikaa komennettuna Berliiniin suomensukuisten kansojen asiantuntijana.
Helsingin-kautenaan Ravila ehti antaa opetusta vain kahtena lukuvuonna, sillä hallinnolliset tehtävät veivät lähes kaiken ajan. Aika riitti kuitenkin Suomalais-ugrilaisen seuran esimiehen tehtäviin 1953–1968 ja muun muassa Sanakirjasäätiön valtuuskunnan puheenjohtajuuteen 1953–1970 sekä moneen muuhun luottamustoimeen.
Annala (täsmennyssivu)
Annala voi tarkoittaa seuraavia:
Einola
Einola voi tarkoittaa seuraavia:
Einola, suomenkielinen sukunimi, joka oli vuonna 2013 yhteensä 345 henkilöllä. Tunnettu nimenkantaja:
The Weinstein Company
The Weinstein Company (lyh. TWC) oli yhdysvaltalainen elokuvastudio. Sen perustivat veljekset Harvey Weinstein ja Bob Weinstein vuonna 2005, kun he jättivät Disneyn tuolloin omistaman Miramax Filmsin, jonka he perustivat vuonna 1979. TWC oli yksi suurimmista ns. itsenäisistä elokuvayhtiöistä Yhdysvalloissa ennen ajautumistaan konkurssiin keväällä 2018.
Yhtiö ajautui talousvaikeuksiin vuonna 2017, kun toinen sen perustajista, Harvey Weinstein, joutui useiden seksuaaliahdistelu- ja raiskaussyytösten kohteeksi. Syytösten seurauksena TWC menetti useita tuotantosopimuksiaan; esimerkiksi yhtiön sopimus Netflixin kanssa purkautui ja sen nimi poistatettiin Peaky Blinders -sarjan lopputeksteistä. TWC hakeutui lopulta Chapter 11-konkurssiin 19. maaliskuuta 2018.
16. heinäkuuta 2018 ilmoitettiin, että TWC ja sen omaisuus oli myyty Lantern Entertainmentille 289 miljoonalla dollarilla.
Viron vapaussodan voitonpylväs
Viron vapaussodan voitonpylväs () sijaitsee Vapaudenaukiolla Harjumäellä Tallinnan kaupungissa Virossa. Sen suunnittelivat Rainer Sternfeld, Andri Laidre, Kadri Kiho ja Anto Savi. Kyseessä on pilari, jonka päässä on embleemi.
Pylvään työnimi veistoskilpailussa oli "Libertas". Sen pilari on 23,5 metriä korkea ja se koostuu 143 lasilaatasta. Pylvään huipulla on Viron Vapaudenristi. Muistomerkki paljastettiin 23. kesäkuuta 2009 Viron vapaussodassa 1918–1920 taistelleiden virolaisten muistoksi.
Viron vapaussodassa vuosina 1918–1920 kaatui noin 4 000 ja haavoittui noin 14 000 virolaista. Ajatus itsenäisyyden puolesta taistelleiden muistoa kunnioittavasta muistomerkistä syntyi jo sodan aikana vuonna 1919. Laki muistomerkin pystyttämisestä laadittiin kuitenkin vasta vuonna 1936. Valmisteleva työ asian edistämiseksi keskeytyi kuitenkin toisen maailmansodan takia ja estyi vuosikymmeniksi sodanjälkeisen neuvostomiehityksen myötä. Viron julistauduttua uudelleen itsenäiseksi 1991 ajatus muistomerkistä nousi jälleen esiin. Keväällä 2005 Riigikogu päätti Tallinnan Vapaudenaukiolle pystytettävästä muistopylväästä. Keväällä 2006 muistomerkistä järjestettiin suunnittelukilpailu, johon tuli yli 40 ehdotusta. Viron vapaudenpylvään valmistumista tukivat yli 12 000 ihmisen lahjoitukset.
Heti avajaisten yhteydessä muistomerkki nostatti esiin kiistoja sodan tulkinnasta erityisesti Viron ja Venäjän välillä.
Vuoden 2013 alussa "Postimees" uutisoi teoksen ylläpitokustannusten nousseen vajaan prosentin. Viron puolustusministeriö maksaa kiinteistöyhtiölle monumentin hallinnollisia kustannuksia 5 064 euroa kuukaudessa. Summa sisältää itse muistomerkin säännöllisen huollon, kunnossapidon, muistomerkin alueella olevan maiseman hoidon ja sähkön.
Oussama Boughanmi
Oussama Boughanmi (, s. 5. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Libyan valioliigassa pelaavaa Al-Madinaa.
Kontomári
Kontomári (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se kuului aiemmin Plataniáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Plataniáksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 285 (vuonna 2011).
Kontomári sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla 18 kilometriä Chaniásta länteen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοντομαρίου, "Topikí Koinótita Kontomaríou"), johon kuuluvat varsinaisen Kontomárin kylän lisäksi kylät Koiláda, Metóchi ja Xirokámpi. Alueen pääelinkeinoja ovat appelsiinin- ja oliivinviljely sekä turismi.
Toisen maailmansodan aikana saksalaiset maahanlaskujoukot teloittivat Kontomárissa noin 25 asukasta kostona siviilien osallistumisesta saarensa puolustamiseen Kreetan taistelun aikana. Kostoisku tunnetaan nimellä Kontomárin verilöyly.
Hans Arp
Hans Arp eli Jean Arp (16. syyskuuta 1886 Strassburg, Saksa – 7. kesäkuuta 1966 Basel, Sveitsi) oli saksalais-ranskalainen kuvanveistäjä, taidemaalari, runoilija ja abstrakti taiteilija, joka käytti muun muassa revittyä ja liisteröityä paperia.
Arpin äiti oli ranskalainen, Marie-Joséphine Koeberle, isä saksalainen, Jürgen Wilhelm Arp, kotoisin Wendtorfista Schleswig-Holsteinista. Arp syntyi Ranskan-Preussin sodan jälkeen, jolloin Ranskan palautettua alueen Saksalle sen nimi oli Elsass-Lothringen. Kun alue jälleen ensimmäisen maailmansodan päättyessä siirtyi Ranskalle, asukkaiden oli muutettava nimensä ranskalaisiksi ja Arpista tuli "Jean".
Valmistuttuaan Strasbourgin École des Arts et Métiersista Arp lähti 1904 Pariisiin, jossa hän julkaisi ensimmäiset runonsa. Vuosina 1905–1907 hän opiskeli Saksassa weimarilaisessa taidekoulussa Ludwig Hoffmannin ateljeessa, mutta palasi 1908 Pariisiin, jossa hän aloitti opinnot Académie Julianissa. Hän muutti 1915 Sveitsiin maan puolueettomuuden vuoksi. Myöhemmin Arp kertoi tarinaa siitä, kuinka hän vältti kutsunnat. Hän kirjoitti Saksan lähetystöstä saamiinsa kutsuntapapereihin ensimmäiseen tyhjään väliin päivämäärän. Sitten hän lisäsi päivämäärän joka toiseen väliin, veti viivan niiden alle ja laski ne yhteen. Sitten hän riisuutui ja ojensi paperit. Hänen käskettiin mennä kotiin.
Arp oli Zürichissä 1916 perustetun dadan perustajajäsen. 1920 hän nimellä Hans Arp perusti Max Ernstin ja aktivisti Alfred Grünwaldin kanssa Kölniin dadaryhmän. Hänen töitään oli kuitenkin 1925 esillä surrealismin ensimmäisessä näyttelyssä Galerie Pierressä Pariisissa.
Arp muutti 1926 Pariisin esikaupunkiin Meudoniin. Hän irrottautui 1931 surrealismista perustaakseen Abstraction-Créationin ja työskenteli Pariisissa toimineen Abstraction-Création-ryhmän kanssa sekä kirjoitti artikkeleita aikakauskirja "Transitioniin". Koko 1930-luvun ja aina elämänsä loppuun asti hän kirjoitti ja julkaisi esseitä ja runoja. Vuonna 1942 hän pakeni kotoaan Meudonista saksalaisten miehityksen alta ja asui Zürichissä sodan päättymiseen saakka.
Arp piti 1949 yksityisnäyttelyn New Yorkissa Buchholz Galleryssa. Vuonna 1950 häneltä pyydettiin reliefiä Harvardin yliopiston Graduate Centeriin Cambridgeen, ja häneltä tilattiin muraali Unescon toimistorakennukseen Pariisiin. Arp sai 1954 Venetsian biennaalissa kuvanveiston suuren palkinnon.
Hänen teostensa retrospektiivinen näyttely oli 1958 Museum of Modern Artissa New Yorkissa ja sen jälkeen Musée National d'Art Modernessa Pariisissa 1962. Strasbourgin Musée d'art moderne et contemporainissa on useita hänen maalauksiaan ja veistoksiaan.
Arpin ensimmäinen vaimo, taiteilija Sophie Taeuber-Arp, kuoli Zürichissä 13.1.1943. Vuonna 1959 hän avioitui taiteenkerääjä Marguerite Hagenbachin kanssa.
"Arp Museum Bahnhof Rolandseck" avattiin syyskuussa 2007. 
Museossa on Hans Arpin teosten ohella Sophie Taeuber-Arpin tuotantoa.
Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri
Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri on kuntayhtymä, jonka muodostavat Lapin nykymaakunnan kuusi lounaisinta kuntaa Kemi, Keminmaa, Simo, Tervola, Tornio ja Ylitornio. Sairaanhoitopiiri järjestää laissa säädetyt erikoissairaanhoidon palvelut jäsenkuntiensa puolesta. Kuntayhtymän palveluksessa oli noin 800 henkilöä vuonna 2007. Asukasluvultaan Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri on toiseksi pienin Manner-Suomen sairaanhoitopiireistä. Vuoden 2013 lopulla piirin alueella oli 64 200 asukasta.
Petter Parviainen
Petter Parviainen (1824–1892) oli suomalainen Joensuussa asunut kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahateollisuusmies.
Parviaisella oli Joensuussa oma kauppahuone ja hän harjoitti muun muassa viljakauppaa. Parviainen oli myös merkittävä laivanvarustaja.
Parviainen perusti yhdessä toisen joensuulaisen kauppiaan Gustaf Cederbergin (1823–1875) kanssa Penttilän sahan 1871, ja vuonna 1876 he perustivat Karsikon sahan. Parviainen myi osuutensa näistä yrityksistä jo 1879. Parviainen omisti myös vuodesta 1885 Joensuussa Haukipuron oluttehtaan.
Petter Parviaisen veljet Simon ja Heikki Parviainen olivat myös kauppiaita. Veljekset omistivat myös yhteisen kuunarin, jolla tuotiin tavaraa Joensuuhun ulkomailta. Vuonna 1865 Simon Parviainen rakennutti yhdessä kauppias Reinhold Ryynäsen kanssa "Joensuu"-nimisen matkustaja- ja rahtilaivan, joka asetettiin Joensuu–Pietari-reitille. Vuonna 1866 Parviaisen veljekset rakennuttivat vielä suuremman "Väinämöinen"-nimisen laivan. Näillä laivoilla liikennöitiin sitten Joensuusta aina Lyypekkiin asti. Petter Parviainen rakennutti sittemmin yhdessä Gustaf Cederbergin kanssa "Suomi"-laivan ja Frithiof Neppen­strömin kanssa "Wellamo"-laivan. Nämä molemmat laivat asetettiin samalle Lyypekin reitille, mutta laivoista Wellamo upposi jo 1881 Uuraan salmeen.
Parviainen rakensi tilalle uuden samannimisen laivan Nurmes–Joensuu–Pietari-reitille, mutta se haaksirikkoutui Koiviston salmeen jo ensimmäisellä matkallaan 1884. Parviainen osti sitten 1885 Savosta "Iisalmi"-laivan, joka sai uuden nimen "Kalevala" sekä 1890 "Leppävirran Höyrylaiva Oy":ltä "Yrjö-Koskinen"-nimisen laivan, jonka uudeksi nimeksi tuli "Sampo".
Parviaisen kuoltua 1892 hänen perillisensä jatkoivat kauppahuoneen toimintaa "Oy Petter Parviainen & Co"-nimisen yhtiön nimissä.
Keijärvi (järvi Ylöjärvellä)
Keijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven keskustaajamassa sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 141 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Keijärvi alkaa Vaasantien kohdalta ja jatkuu pohoissuunnassa aina Asuntilaan asti. Keijärvi on tärkeä osa Ylöjärven kaupunkikuvaa, koska esimerkiksi Ylöjärven kaupungintalon valtuustosalista aukeaa näkymä järvelle. Se on 3,1 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.
Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä. Keijärven eteläpään halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rautatie, joka erottaa pienen lammen Keijärvestä. Keijärven ja kyseisen lammen välillä kulkee venetunneli.
Järven rannalla on kaksi Ylöjärven kaupungin virallista uimarantaa, Aron ranta ja Räikän ranta. Lisäksi Aron rannan tuntumassa on soutuveneranta. Keijärvessä ei saa käyttää motorisoituja kulkuvälineitä.
Keijärven kalalajeihin kuuluvat hauki, ahven, muikku, lahna ja särki. Siikaa ja muikkua kalastetaan yleisesti verkoilla. Uisteleminen on hieman harvinaisempaa moottorivenekiellosta johtuen, mutta uistellen saatavat kalat ovat siika, hauki, ahven ja lahna. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvitaimenta, kirjolohta sekä planktonsiikaa. Keijärven pohjassa on monia lähteitä, jotka voivat heikentää Keijärven jääpeitettä talvisin. Keijärven jäällä liikkuessa pitääkin olla varovainen, vaikka jään paksuus olisi riittävä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Keijärven valuma-alueeseen (35.313) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144 metriä mpy.
Nokia 5200
Nokia 5200 on Nokian valmistama matkapuhelin, jossa on liukuläppä ja musiikkisoitin.
Nikolai Tirkkonen
Frans Nikolai Tirkkonen (5. huhtikuuta 1875 Tampere – 17. joulukuuta 1926 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut kauppias ja kauppaneuvos.
Tirkkonen omisti Tampereella toimineen toiminimi "J. Tirkkosen" kangas-, lanka- ja muotitavarainliikkeen, jonka hänen torikauppiaina uransa aloittaneet vanhempansa olivat perustaneet vuonna 1869.
Nikolai Tirkkosen vanhemmat olivat Juhana (Juho) (s. 28.4.1841 Joroinen, k. 10.10.1892 Tampere) ja Hedda Maria Enegren (s. 13.12.1842 Tyrvää, k. 1919 Tampere). Vanhemmat olivat vuonna 1869 ryhtyneet kulkukauppiaiksi ja kiersivät hevoskuormineen pitkin Savoa ja Keski-Suomea. Kauppa sujui hyvin ja muutaman vuoden jälkeen he ostivat myyntikojun Tampereen kauppatorin laidan ns. pilaripuodeista. Samana vuonna kuin poika Nikolai syntyi, he siirsivät menestyvän kangas- ja lankakauppansa puutaloon Kauppakatu kuuteen.
Vuosi isänsä kuoleman jälkeen Nikolai Tirkkonen lähti kauppiaan oppiin ulkomaille, Berliiniin, Lontooseen ja Pariisiin. Leskeksi jäänyt Maria Tirkkonen jatkoi kaupan hoitoa.
Palattuaan takaisin Suomeen Nikolai Tirkkonen jatkoi kauppatoimintaa yhdessä äitinsä kanssa. Vuonna 1901 vanhan puisen kauppatalon paikalle valmistui Tirkkosen kauppahuoneelle Kuninkaankadun ja Kauppakadun kulmaan jugendtyylinen kolmikerroksinen Tirkkosen liiketalo, jonka olivat suunnitelleet arkkitehdit Lars Sonck ja Birger Federley.
Taloa laajennettiin jo vuonna 1906 Kuninkaankadun puolelle. Samalla talossa otettiin käyttöön erikoisuus, englannista hankittu sisäinen putkiposti. Paineilmalla toimiva järjestelmä kuljetti kuitit ja rahat 13 eri osastolta pääkassaan, joka palautti loppurahat kuitteineen. Tirkkosen kauppahuoneella oli käytössään myös Tampereen ensimmäinen pakettiauto, joka hankittiin vuonna 1910.
Nikolai Tirkkonen johti kauppahuoneen kangasmyymälää, joka oli sijoitettu Berliinistä otetun mallin mukaan kahteen kerrokseen. Äiti Maria vastasi lankaosasta. Molemmat asuivat liiketalon kolmannessa kerroksessa.
Nikolain Tirkkonen aloitti myös liikkeensä myymien tuotteiden postimyynnin. Myös tämän idean hän oli lainannut ulkomailta. Vuonna 1903 ilmestyi ensimmäinen "Tirkkosen Muotijournaali", jossa esiteltiin muun muassa kangastuotteita ja alusasusteita.
Vuonna 1909, toiminimi J. Tirkkosen 40-vuotisen toiminnan juhlapäivänä, Nikolai Tirkkonen lahjoitti Tampereen kaupungille varat suihkukaivon hankkimiseen. Varoilla rakennettiin vuonna 1913 valmistunut suuri Näsikallion suihkukaivo Mustanlahden kallion etelärinteeseen Hämeenpuiston pohjoispäähän. Suihkukaivon kolme pronssiveistosta teki kuvanveistäjä Emil Wikström ja graniittiset muut rakennelmat suunnitteli arkkitehti Birger Federley.
Nikolai Tirkkonen oli naimisissa Fanny Maria Törnuddin (s. 17.11.1876 Ilmajoki) kanssa. Pariskunnalla oli kaksi lasta, Tauno Juhani Uolevi (s. 2.8.1898) ja Erkki Juhani (s. 27.5.1901).
Kumandinit
Kumandinit ovat Venäjällä Altain tasavallassa, Altain aluepiirissä ja Kemerovon alueella asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa kumandia. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Kumandinit asuvat etupäässä Altain aluepiirin Soltonin ja Krasnogorskojen piireissä sekä Altain tasavallan Turotšakin piirissä. Vuonna 1926 heitä laskettiin olevan 6 300 henkeä. Seuraavan kerran kumandinit rekisteröitiin erillisenä kansana vuoden 2002 väestönlaskennassa, jolloin heitä oli yhteensä 3 100. Kumandin kieltä ilmoitti osaavansa 1 000 henkeä. 99,7 % kumandineistä puhuu venäjää. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti:
Kumandinien kuten muidenkin altailaisryhmien esi-isiä ovat turkkilaiset heimot, joihin on sulautunut samojedejä ja kettejä. Kumandi ja altain muut pohjoismurteet kuuluvat turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään. Kumandilla on yhteisiä piirteitä myös šoorin sekä osittain hakassin kanssa. Etelämurteet, joihin altain kirjakieli perustuu, kuuluvat kirgiisiläis-kiptšakkilaiseen ryhmään. Tämän takia erot kumandin ja altain kirjakielen välillä ovat huomattavat. Eräät tutkijat pitävät kumandia erillisenä kielenä.
Tubalarit
Tubalarit ovat Venäjällä Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa tubaa. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Tubalarit asuvat Altain tasavallan koillisosassa Turotšakin, Tšojan ja Maiman piireissä. Vuonna 1989 heitä arvioitiin olleen yli 4 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa, jossa tubalarit rekisteröitiin erillisenä kansana, heitä laskettiin olevan 1 600 henkeä. Tuban kieltä ilmoitti osaavansa 436 henkeä. Altain tasavallan tubalareista 99,8 % puhuu venäjää, 26,6 % tubaa ja 17,6 % altaita.
Tuban murteella tai kielellä on välittävä asema altain etelä- ja pohjoismurteiden välillä. Nykyään ryhmä on kuitenkin hyvin pitkälti venäläistynyt. Äidinkieltä puhuvat vain vanhukset, kun taas nuoriso käyttää venäjää. Tubalarien venäläistymiseen on vaikuttanut 1960-luvulla alkanut ”perspektiivittömien kylien” lakkauttaminen sekä perinteiset elinkeinot hävittänyt metsien raiskaaminen.
Tšelkanit
Tšelkanit ovat Venäjällä Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa tšelkania. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Tšelkanit asuvat Altain tasavallan koillisosassa Lebedjoen ja sen sivujoen Baigolin varrella. 1990-luvulla heitä arvioitiin olleen noin 2 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa, jossa tšelkanit rekisteröitiin erillisenä kansana, heitä laskettiin olevan 855 henkeä. Tšelkanin kielen puhujia oli 539 henkeä. Altain tasavallan tšelkaneista 98,4 % puhuu venäjää, 56,1 % tšelkania ja 17,8 % altaita.
Muiden altailaisten tapaan tšelkanien esi-isiä ovat turkkilaiset heimot, joihin on sulautunut samojedejä ja kettejä. Tšelkan ja altain muut pohjoismurteet kuuluvat turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään. Etelämurteet, joihin altain kirjakieli perustuu, kuuluvat kirgiisiläis-kiptšakkilaiseen ryhmään. Tämän takia erot tšelkanin ja altain kirjakielen välillä ovat huomattavat.
Sojootit
Sojootit on Venäjällä Tuvan tasavallassa asuvista tuvalaisista aikaisemmin käytetty nimitys. Nykyään sillä tarkoitetaan Burjatiassa asuvaa kansanryhmää, joka on puhunut äidinkielenään tuvan kielen murretta. Toisinaan sojootti katsotaan itsenäiseksi turkkilaiseksi kieleksi.
Sojootit asuvat Burjatian tasavallan Okan piirissä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan heitä on 2 800 henkeä, joista lähes kaikki asuvat Burjatiassa. Burjatian sojooteista 95,8 % puhuu burjaattia ja 88,7 % venäjää. Omaa kieltä osaavat vain vanhukset. Väestönlaskennan mukaan Burjatian sojooteista vain 10 henkeä puhuu tuvaa.
Perimätiedon mukaan Burjatian sojootit ovat eronneet Mongoliassa asuvista tsaataneista noin 350–400 vuotta sitten. Heihin on ilmeisesti sulautunut myös turkkilaistuneita samojediheimoja. Nykyään sojooteilla on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Frithiof Napoleon Neppenström
Frithiof Napoleon Neppenström (21. maaliskuuta 1835 Kuhmalahti – 11. maaliskuuta 1905 Joensuu) oli suomalainen Joensuussa asunut kauppias, valtiopäivämies, kauppaneuvos ja laivanvarustaja.
Neppenströmin vanhemmat olivat maanviljelijä, lipunkantaja Gustaf Adolf Neppenström ja Otteliana Emerentia Saxelin. Hän tuli ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1858, valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäoppilaitoksesta 1861 ja työskenteli sitten Savijärven hoitoalueen aluemetsänhoitajana 1865–1869. Jo 30-vuotiaana hän kuitenkin toimi kauppiaana Joensuussa. Neppenström omisti myös kolmasosan Joensuussa toimineesta Haukipuron oluttehtaasta. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1892. Neppenström aloitti laivanvarustajana 1880-luvulla pienellä Valpas-laivalla joka hoiti Joensuun paikallislikennettä. Hän omisti yhdessä Cederbergien kanssa Pielisellä liikennöineen "Kullervo"-laivan ja vuonna 1891 hän oli mukana perustamassa "Pielisjärven Höyryvenhe Oy":tä, jolla oli oma "Ilmari"-niminen laiva. Muita Nepperströmin laivoja olivat 1893 hankittu lastihöyrylaiva "Suomi", joka liikennöi Joensuu-Pietari-linjalla, sekä Parviaisen kauppahuoneen kanssa omistettu "Ahti"-laiva, joka kulki aluksi Joensuusta Savonlinnaan ja sittemmin Viipuriin.
Neppeneströmin puoliso vuodesta 1867 oli Maria Christina Parviainen (1847-1898). Heidän poikansa kauppias Simon Arvid Neppenström rakennutti 1908 Joensuun Linnunlahdelle Pyhäselän rantaan puisen Vainoniemen jugendhuvilan, jonka suunnitteli arkkitehti Otto Wäinö Weckman (vuodesta 1906 Vartiovaara). Huvila on nykyisin entisöity ja Joensuun kaupungin omistuksessa.
Tatra T90
Tatra T90 oli Tatran valmistama henkilöauto, josta valmistettiin vain kaksi prototyyppiä vuonna 1935. Auto oli poikkeuksellinen, sillä se oli virtaviivaisista Tatroista ainoana etumoottorinen.
Autossa oli sovellettu 1930-luvun Tatroille ominaista aerodynaamista muotoilua. Muista virtaviivaisista Tatroista poikkeavan T90:stä tekee kuitenkin sen etumoottorisuus. Ei tiedetä tarkkaan mihin segmenttiin auto oli tarkoitettu. On pidetty mahdollisena että se oli suunnattu vaihtoehdoiksi asiakaskunnalle joka vierasti T77:n takamoottorisuutta. Toisaalta se saattoi olla suunniteltu seuraajaksi vanhentuneelle T52:lle.
Autossa oli eteen asennettu kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu nelisylinterinen bokserimoottori, joka oli peräisin T82-sotilaskuorma-autosta. Siinä oli Magnetonin valmistama sähköinen sytytysjärjestelmä. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen.
Moottori oli auton kokoon nähden alimitoitettu; auton huippunopeus oli vain 110 km/h, mikä oli jo 1930-luvulla alhainen tämän luokan autoissa. Joidenkin tietojen mukaan siihen oli ollut alun perin tarkoitus asentaa kuusisylinterinen bokserimoottori jonka suunnittelu olisi kuitenkin jostain syystä keskeytetty.
Moottorin takana oli kuiva yksilevyinen kytkin, josta voima välittyi neliportaisen vaihteiston kautta heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille. Akseli oli jousitettu poikittain asennetulla, puolielliptisellä lehtijousella. Myös edessä oli heiluriakseli, jonka jousituksena oli poikittain asennettu, puolielliptinen lehtijousi.
Runkorakenteena oli keskusputkirunko. Jarruina oli hydraulisesti toimivat rumpujarrut. Seisontajarru oli mekaanisesti toimiva ja vaikutti takapyöriin.
Valmistuneista kahdesta prototyypistä toinen on tallella Tatran museossa Kopřivnicessa. Toinen yksilö, jossa oli Sodomkan valmistama kori, lähetettiin Pariisin autonäyttelyyn 1935, johon sen jäljet päättyvät. Väitetään että auto olisi tämän jälkeen myyty.
Jan Jan
”Jan Jan” oli sisarusduo Inga & Anushin esittämä Armenian edustuskappale vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sijoittui semifinaalissa viidenneksi 99 pisteellä ja finaalissa kymmenenneksi 92 pisteellä. Kappale on folk-tyylinen.
Ken Kelly
Ken W. Kelly (s. 1946) on yhdysvaltalainen taiteilija. Kelly on tehnyt töitä niin sarjakuva, kuin musiikkialalla. Taiteilija Frank Frazetta oli hänen opettajansa Kellyn uran alkuvaiheilla. Hän on piirtänyt sarjakuvista esimerkiksi "Conan barbaaria". Kansikuvitusta hän on tehnyt esimerkiksi Coheed and Cambrialle, Rainbowille, Kissille, Manowarille ja Alabama Thunderpussylle. Hän tekee myös maalauksia elokuvista, piirrosarjoista ja kirjoista. Kelly on myös maalannut norjalaisen Kiss-faniklubin, Kiss Army Norwayn tunnusmerkin.
Max Alexander
Max Alexander (s. 11. toukokuuta 1981 Camden, New Jersey) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän tuli tunnetuksi tosi-tv-kilpailusta "Contender – Haastaja".
Turo Flink
Turo Flink (27. huhtikuuta 1943 Varkaus – 17. joulukuuta 2012 Jämsä) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Laitahyökkääjänä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa vuosina 1961–1966 ja Lahden Reipasta vuosina 1967–1970. Reippaan jälkeen hän pelasi vielä 2. divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä vuosina 1971–1975. Flink voitti Suomen-mestaruuden Kuopion Palloseurassa 1966 sekä Reippaassa 1967 ja 1970. Kaikkiaan Flink pelasi kymmenen kauden aikana 133 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia.
Suomen maajoukkueessa Flink pelasi vuonna 1968 yhden maaottelun, jossa hän teki yhden maalin. Ottelu pelattiin Belgiaa vastaan. Vuonna 1963 hän pelasi sotilasmaaottelun Norjaa vastaan ja teki siinä yhden maalin, joka oli Suomen ainoa.
Flink valmensi vuosina 1970–1981 Jämsänkosken Ilvestä kolmannessa ja toisessa divisioonassa. Vuosina 1982–1983 hän valmensi Äänekosken Huimaa ensimmäisessä divisioonassa. Flink valmensi myös Tampereen Ilvestä kaudet 1985–1986, jolloin Ilves saavutti SM-hopeaa. Vuosina 1987–1988 Flink valmensi Lahden Reipasta mestaruussarjassa. 1990-luvulla yhden syyskauden Flink valmensi Kontulan Urheilijoita 1. divisioonassa.
Flink toimi SPL:n liittokouluttajana vuosina 1975–2006. Hän toimi samanaikaisesti Keski-Suomen piirin piirikouluttajana. Hän oli myös organisoimassa Lahden Reippaalle nappulatoimintaa. Flink työskenteli Jämsänkoskella voimistelunopettajana. Myös hänen veljensä Jarmo Flink on ollut jalkapalloilija.
Flink kuoli 69-vuotiaana Jämsässä 17. joulukuuta 2012.
Seveso
Seveso on pieni kaupunki Pohjois-Italiassa Lombardiassa 21 kilometriä Milanosta pohjoiseen. Kaupungissa on 23 431 asukasta (31.12.2015). Kunnan halki virtaa Sevesojoki.
Sevesossa tapahtui vuonna 1976 dioksiinimyrkkyonnettomuus, jossa ympäristöön pääsi suurin tunnettu määrä hyvin tappavaa dioksiinimyrkkyä TCDD:tä. Onnettomuudessa ei kuollut ihmisiä välittömästi, mutta eläimiä kuoli tuhansia ja sillä on ollut pitkäaikaisvaikutuksia.
Naperville
Naperville on kaupunki Illinois'n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on osavaltion viidenneksi suurin kaupunki (143 661, 2009) väkiluvullaan.
Kaupunki perustettiin vuonna 1831 kun Joseph Naper saapui alueelle. Vuonna 1890 se sai kaupungin oikeudet.
Robert Zoellick, Evan Lysacek, Candace Parker, Doug Walker ja Anthony Parker ovat kotoisin kaupungista.
Vern Schuppan
Vernon "Vern" Schuppan (s. 19. maaliskuuta 1943) on entinen australialainen F1-kuljettaja.
Schuppan osallistui kolmeentoista F1-osakilpailuun kausilla 1972, 1974–1975 ja 1977. Schuppanin debyyttikisaviikonloppu oli Belgian GP 1972, mutta hän ei startannut kilpailuun. Parhaimmillaan F1-uralla Schuppan sijoittui seitsemänneksi Saksan GP:ssä 1977.MM-pisteitä Schuppan ei saavuttanut. Schuppan hylättiin kaksi kertaa.
Schuppan osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin. Hän voitti Macaon Grand Prix'n vuosina 1974 ja 1976. Indianapolis 500 -kilpailussa Schuppan ajoi viisi kertaa kausina 1976–1977, 1979 ja 1981–1982. Vuoden 1981 kilpailussa hän nousi sijoittui lopulta kolmanneksi.
Schuppan osallistui useisiin kestävyysajoihin uransa aikana. Vuonna 1983 Le Mansin 24 tunnin ajoon, jonka hän voitti yhdessä Al Holbertin ja Hurley Halwoodin kanssa. Samana vuonna hän voitti All Japan Sports Prototype -sarjan mestaruuden.
Schuppan modifioi katulaillisia urheiluautoja japanilaisella rahoituksella ja vuonna 1994 modifioitu Porsche 962 nimettiin Schuppan 962CR:ksi. Schuppan valittiin vuonna 2006 "Club International des Anchiens Pilotes de Grand Prix F1" -klubiin Monacossa.
Rudolf Schoeller
Rudolf Schoeller (27. huhtikuuta 1902 Düren, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 7. maaliskuuta 1978 Grabs, Sankt Gallen, Sveitsi) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1952, Saksan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Schoeller oli Ecurie Espadonin jäsen.
Spirou Charleroi
Proximus Spirou (tunnetaan myös nimellä Spirou Charleroi) on belgialainen koripalloseura Charleroin kaupungista.
Vuonna 1989 perustettiin Spirou Monceau. Vuoden päästä perustamisesta Spirou Charleroi perustettiin seuran tilalle. Vuonna 1992 joukkue pääsi ensimmäisetä kertaa Belgian liigan pudotuspeleihin. Vuonna 1996 seura voitti ensimmäisen merkittävän mestaruuden, kun se voitti Belgian cupin. Myöhemmin samana kautena joukkue voitti Belgian mestaruuden, kun se voitti finaaleissa Base Oostenden. Vuonna 2003 joukkue muutti nykyiselle kotiareenalleen, Spiroudomeen. Kaudeksi 2009–2010 joukkue teki paluun Euroliigaan seitsemän kauden jälkeen.
Sebastian van Noyen
Sebastian van Noyen (k. 15. kesäkuuta 1557) oli hollantilainen linnoitus- ja sotilasarkkitehti.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V ja Ranskan kuningas Henrik II kävivät sotaa 1550-luvulla. Ranskan armeija tuhosi vanhanaikaiset linnakkeet Hainaut’n ja Liègen alueelta Belgiasta. Kaarle V määräsi rakennettavaksi uusia. Sebastian van Noyen rakensi uudenaikaisen bastionijärjestelmän tyyppisen linnakkeen, jolle Kaarle V antoi nimen Philippeville poikansa, Espanjan kuninkaan Filip II:n mukaan. Philippevillen linnakkeen ympärille rakentui aikaa myöten pikkukaupunki.
Laurent Kerusore
Laurent Kerusore (s. 25. kesäkuuta 1974 Nantes) on ranskalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Thomas Lenoirina saippuasarjassa "Mistralin tuulet". Kerusore on esiintynyt sarjassa vuodesta 2005 lähtien.
Germán Sánchez
Germán Sánchez (s. 4. kesäkuuta 1989 Alicante) on espanjalainen autourheilija. Hän aloitti uransa 16-vuotiaana Espanjan F3-mestaruussarjassa vuonna 2006. Hän voitti Copa de Espana luokan mestaruuden ja sijoittui 13:nneksi pääsarjassa. Hän jatkoi sarjassa vuosina 2007–2008 voittaen pääsarjan mestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2009 Sánchez kilpaili Formula 2 -luokassa saavuttaen vain kaksi pistettä sijoittuen sijalle 24. Kauden jälkeen Sánchez ilmoitti vetäytyvänsä autourheilusta toistaiseksi.
Madeiranviistäjä
Madeiranviistäjä ("Pterodroma madeira") on keskikokoinen ulappalintujen lahkoon kuuluva erittäin uhanalainen avomerilintu.
Linnun pituus on 32–34 senttimetriä ja siivenkärkien väli 80–86 cm. Lähes kokotumma siiven alapinta. Linnun yläpuoli on harmaa ja siinä on tumma W-kuvio. Pitkä, melko terävä pyrstö on päältä yksivärisen vaaleanharmaa ja alapuolelta valkoinen. Rinnansivut ovat heikosti harmaakuvioiset, mikä on hyvä ero samannäköiseen harhailijaan Vyöviistäjään ("Pterodroma mollis"), jonka rintavyö on ehjä.
Lähes täysin samanlaista kapverdenviistäjää ("Pterodroma feae") hieman pienempi ja sirompi, sen nokka on hennompi ja päälaki vaaleampi. Lajit eivät kuitenkaan ole erotettavissa toisistaan maastossa.
Pesii Madeiran pääsaarella loppukeväästä kesään. Pesimäpaikkoja tunnetaan vain kuusi ja ne sijaitsevat sisämaan vuoristojen kalliohalkeamissa tai lintujen itse kaivamissa pesäonkaloissa kasvillisuuden suojissa noin 1 650 metrin korkeudessa. Pesivien parien määräksi on arvioitu 65–80. Pesivät linnut palaavat maalis-huhtikuun taitteessa takaisin pesimäpaikoilleen ja munivat ainokaisen munansa toukokuun puolestavälistä kesäkuun alkuun. Nuori lintu opettelee lentämään lokakuussa. Pesimämenestys on parantunut huomattavasti sitten 1980-luvun ja nykyään lajin kanta on vakaa.
Muualta Madeiralta ja Porto Santon saarelta on löydetty subfossiilisia jäänteitä, mitkä viittaavat siihen, että laji on aikaisemmin ollut laajemmalle levinnyt. Lajin esiintymisestä pesimäajan ulkopuolella tiedetään vain hyvin vähän.
Ruokavalio koostuu luultavasti pienistä mustekaloista ja kaloista.
Lajin pahin uhka on munia ja poikasia syövät mustarotat ("Rattus rattus"), sekä hautovia emoja saalistavat kissat. Myös lisääntyvä määrä öisin vierailevia turisteja voivat olla häiriöksi pesinnälle, tätä kuitenkin valvovat viranomaiset. Ennen paimenet keräsivät poikasia ravinnoksi ja munakeräilijät munia.
Lajin ainoaa pesimisaluetta uhkaa tutka-asema, jota Nato rakennuttaa lähestölle vuodesta 2009 alkaen.
Onnistunut saalistajien kontrollointi ja tutkimustyö ovat jatkuneet vuodesta 1986 lähtien ja se on nostanut poikastuottoa. Vuonna 2001 suojeluohjelma laajentui, kun Euroopan unionin LIFE-projekti antoi rahoitusta, joka mahdollisti muun muassa 300 hehtaarin kokoisen maa-alueen ostamisen tärkeimmän pesimisalueen ympäriltä. Laji on suojeltu Portugalin laissa ja sen pesimäalueet on suojeltu EU:n Special Protection Areana, sekä ne kuuluvat Madeiran luonnonpuisto Parque Natural da Madeiraan.
Pesimisalueilta on poistettu laiduntava karja ja ekosysteemi on palautunut hyvin, tosin madeiranviistäjä pesii edelleen ainoastaan kielekkeillä, jonne karja ei edes pääse.
Beat It
Beat It on Michael Jacksonin kolmas single albumilta "Thriller". Kappaleella kuullaan Eddie Van Halenin kitarasoolo.
CD side:
DVD side:
Michael Steele
Michael Stephen Steele (s. 19. lokakuuta 1958) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi vuosina 2009–2011 Yhdysvaltain republikaanisen puolueen puheenjohtajana. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen republikaanien puheenjohtaja. Hän on toiminut urallaan myös muun muassa Marylandin varakuvernöörinä vuosina 2003–2007 ja republikaanisen GOPAC-järjestön johtajana vuosina 2007–2009.
Steele syntyi Andrewsin lentotukikohdassa Marylandissä ja hänet adoptoitiin lapsena. Alkoholisoitunut isä kuoli vuonna 1962 ja äiti elätti pojan ja tämän sisaren yksinhuoltajana pienellä pesulatyöntekijän palkalla, kunnes meni uudestaan naimisiin. Perhe oli syvästi katolinen. Steele opiskeli kansainvälistä politiikkaa Johns Hopkinsin yliopistossa ja lakia Georgetownin yliopistossa. Valmistuttuaan vuonna 1991 hän pääsi töihin washingtonilaiseen asianajotoimistoon. Myöhemmin hän perusti oman yrityksensä, Steele Groupin.
Steele aloitti poliittisen uransa 1990-luvulla ja toimi paikallistason luottamustehtävissä omassa piirikunnassaan. Vuonna 2000 hänet valittiin Marylandin republikaanien puheenjohtajaksi ja vuonna 2003 Marylandin varakuvernööriksi. Vuonna 2006 hän pyrki senaattiin, mutta hävisi vastaehdokkaalleen, demokraattien Ben Cardinille.
Steele on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Rocky Anderson
Ross C. "Rocky" Anderson (s. 9. syyskuuta 1951 Logan, Utah) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Hän valmistui Ogden High Schoolista sekä Utahin ja George Washingtonin yliopistoista.
Anderson oli kaksi kautta (2000–2008) Salt Lake Cityn pormestarina. Hän on myös entinen kongressiehdokas. Hän on pitänyt George W. Bushia maan historian vaarallisimpana presidenttinä ja sotarikollisena. Hän on puhunut seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolesta. Hänen seuraajakseen pormestarina astui Ralph Becker.
Jyväskylän Energia
Jyväskylän Energia (JE) on Jyväskylän kaupungin omistama energiayhtiö. Kaupunki perusti vuonna 1902 Sähkölaitoksen, joka tuotti sähköä höyryvoimalla. Kaukolämmön tuotanto aloitettiin vuonna 1960. Vuonna 1980 se muutettiin Energialaitos-nimiseksi liikelaitokseksi. Vuonna 1997 laitos muuttui nykyisen nimiseksi osakeyhtiöksi.
Yhtiö omistaa Jyväskylän Energiantuotanto Oy:n (JYT). JYT omistaa Rauhalahden ja Savelan voimalaitokset. 
Jyväskylän Energia on pääomistaja Jyväskylän Voima Oy:ssä, joka rakensi Keljonlahden voimalaitoksen. Jyväskylän Energialla on myös alueellisia lämpölaitoksia eri puolilla Jyväskylää:
Vuonna 2008 yhtiö käytti polttoaineita 2200 GWh, josta turvetta 1110, puuta 730, hiiltä 190 ja öljyä 170 GWh. Yhtiö arvioi turpeen käytön nousevan Keljonlahden voimalan valmistuttua 2100-3500 ja puun 900-1500 GWh:iin nostaen kokonaiskulutuksen 3000-5000 GWh:iin. Yhtiön vuoden 2008 raportin mukaan hiilidioksidipäästöjä syntyi 310 tonnia gigawattituntia kohti. Jyväskylän Energian sähköstä kaksi kolmasosaa on tuotettu Rauhalahdessa ja loput ostettu. Yhtiön tavoitteena on luopua sähkön ostamisesta sekä ulkomaisten polttoaineiden käyttämisestä.
Uusimmat tuotantoluvut löytyvät Jyväskylän Energian kotisivuilta Yhteiskuntavastuuraporteista. Vuoden 2011 myynnin pääluvut ovat seuraavat:
Jyväskylän Energia huolehtii myös Jyväskylän vesihuollosta. Yhtiö on myös osakkaana tuulivoimaa tuottavassa Hyötytuuli Oy:ssä. Vuodesta 2019 alkaen Jyväskylän energia on osakkaana myös Väre Energia Oy:ssä.
Talouselämä-lehden tulosvertailussa 2013 Jyväskylän Energia sai 20 suuresta energiayhtiöstä huonoimman arvosanan. Asteikolla 4–10 sen arvosanaksi tuli 4,6. Yhtiö pääsi tällöin 195 miljoonan euron liikevaihtoon, missä oli vähennystä neljä prosenttia. Nettotulos oli miinuksella 16 miljoonaa euroa. Sijoitetun pääoman tuotto oli vain yksi prosentti. Omavaraisuusaste oli 15 prosenttia, kun hyvänä lukuna pidetään 40 prosenttia.
Jorge Garbajosa
Jorge Garbajosa Chaparro (s. 19. joulukuuta 1977 Torrejón de Ardoz, Madridin maakunta) on espanjalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Garbajosa aloitti pelaamisen TAU Cerámican nuorissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 1995–1996. Hän pelasi joukkueessa neljä kautta ennen kuin siirtyi Benetton Trevisoon. Hän voitti joukkueessa kaksi Italian-mestaruutta ja kaudella 2002–2003 Garbajosa nimettiin Euroliigan ykkötähdisöön. Kahden kauden jälkeen Benettonissa Garbajosa siirtyi Unicaja Málagaan, jonka paidassa hän voitti Espanjan-mestaruuden kaudella 2005–2005. Málagan paidassa hänet palkittiin myös Mister Europa -palkinnolla vuonna 2006.
Samana vuonna Garbajosa siirtyi NBA:han, kun hän teki Toronto Raptorsin kanssa sopimuksen. Hän ehti pelata 67 runkosarjapeliä ennen kuin kärsi pahan loukkaantumisen, joka piti hänet loppukauden sivussa. Kaudella 2006–2007 Garbajosa valittiin yhdessä joukkuetoverinsa Andrea Bargnanin kanssa NBA:n tulokasjoukkueeseen. Kaudella 2007–2008 Garbajosa ehti pelata seitsemän ottelua ennen kuin hänet jouduttiin leikkaamaan. Kauden jälkeen Raptors osti hänen sopimuksensa ja vapautti Garbajosan.
NBA-uransa jälkeen Garbajosa siirtyi venäläisseura Himkiin kaksivuotisella sopimuksella. Kaudella 2008–2009 Garbajosa johdatti joukkueensa aina ULEB Eurocupin finaaliin, jossa se hävisi Lietuvos Rytasille.
Himki ja Garbajosa purkivat sopimuksensa vuoden etuajassa. Elokuussa 2009 hän palasi kotimaahansa ja liittyi Real Madridin riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Garbajosa edusti seuraa maaliskuuhun 2011 asti, jolloin hän palasi Unicaja Málagaan. Kesällä 2012 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaiskoripalloilun. Hän siirtyi kuitenkin Espanjan koripalloliiton palvelukseen.
State Farm Arena
State Farm Arena on sisätila-areena Atlantassa, Georgiassa. Se on NBA:ssa pelaavan Atlanta Hawksin kotihalli.
Philips Arena avattiin vuonna 1999 paikalla, jolla vuoteen 1997 asti oli Omni Coliseum. Sen ympäristössä sijaitsevat myös muun muassa CNN:n päämaja CNN Center, Georgia World Congress Center ja Georgia Dome -stadion.
Battle Hymns MMXI
Battle Hymns MMXI on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Manowarin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2010. Albumin on tuottanut yhtyeen bassokitaristi Joey DeMaio. Kyseessä on debyyttialbumin Battle Hymns (1982) uudelleen äänitetty versio.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Jan "Örkki" Yrlund.
I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)
I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me) on Whitney Houstonin vuonna 1987 julkaistu kappale, joka julkaistiin hänen toisella studioalbumillaan, Whitney. Kappale julkaistiin myös singlenä ja siitä tehtiin musiikkivideo. Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle. Kappale palkittiin Grammy-palkinnolla.
Transformers Animated: The Game
Transformers Animated: The Game on vuoden 2008 lokakuussa julkaistu videopeli, joka perustuu televisiosarjaan "". Se julkaistiin vain Nintendo DS:lle.
Tarina keskittyy televisiosarjan alkujaksoihin, kun pelin ensimmäisellä puoliskolla pelaajan täytyy taistella vihamielisiksi tulleita arobotteja vastaan Sumdacin tehtaalla. Toisella puoliskolla Autobotit seuraavat Megatronia avaruussillan läpi Cybertroniin
Hevossiittola
Hevossiittola on hevostalli, jossa kasvatetaan ja jalostetaan hevosia. Useimmat siittolat keinosiementävät hevosiaan, mutta keinosiemennys ei aina onnistu yhtä hyvin kuin astutus. Hevossiittoloissa saattaa olla jopa 50 hevosta, joissaín enemmänkin. Varsat kasvatetaan täysi-ikäisiksi, ja sitten ne joko myydään, tai ne jäävät kotitallilleen. Useimmat siittoloiden omistajat haluavat syystä tai toisesta myydä varsan. Tammavarsoja ei aina myydä, koska niitä käytetään varsoittamiseen. Joskus oriitkin jäävät kotitallilleen, jotta niillä voitaisiin astuttaa siittolan tammoja. Eräät siittolat kasvattavat vain tiettyä hevosrotua. Siittoloissa voi myös olla hevosia lainassa. Lähes kaikki siittolat perustetaan tietyn rodun jalostumista varten. Eräät siittolat myyvät hevosten lisäksi myös muun muassa hevostarvikkeita ja hevosten rehua.
Ty Detmer
Ty Hubert Detmer (s. 30. lokakuuta 1967 San Marcos, Teksas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi yliopistotasolla Brigham Youngin yliopistolla ja sai vuonna 1990 Heisman Trophyn. Hän sai NFL-varauksen vuonna 1992 ja aloitti NFL-uransa Green Bay Packers -seurassa.
Detmer pelasi eri NFL-seuroissa pelinrakentajana vuoteen 2005 saakka. Hän on kääntynyt mormoniksi.
Pyhän Marian katedraali (Austin)
Pyhän Marian katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Austinissa Texasissa Yhdysvalloissa, joka liitettiin National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 1973. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1872.
Yövieras (kappale)
Yövieras on Arja Korisevan ensimmäinen single marraskuussa 2009 julkaistulta albumilta Minä taistelen. Se julkaistiin radiosoittoon 25. kesäkuuta 2009.
Kappaleen on säveltänyt Nylon Beat ja Gimmel -yhtyeiden säveltäjänä tutuksi tullut Risto Asikainen, ja sanoituksen Asikainen on tehnyt yhteistyössä Ile Vainion kanssa. Kappaleen nimi oli alun perin ”Yövaras”, mutta se muutettiin ”Yövieraaksi”.
”Yövieras” nousi avausviikollaan Radio Suomen viidenneksi soitetuimmaksi kappaleeksi ja paikallisradioiden kahdenkymmenen soitetuimman kappaleen listalle se nousi viikolla 31. Radio Suomen soitetuimpien kappaleiden listalla ”Yövieras” pysyi kymmenen viikkoa ja paikallisradioiden TOP 20 -listalla seitsemän viikkoa.
Yövieras on julkaistu Hittiparaati 13 sekä Iskelmän 20 radiohittiä, vol 11 -kokoelmalevyillä.
Chico Xavier
Francisco ”Chico” de Paula Cândido Xavier (2. huhtikuuta 1910 – 30. kesäkuuta 2002) oli brasilialainen meedio. Hän tuli tunnetuksi muun muassa automaattikirjoituksesta. Hän esimerkiksi kirjoitti lukuisia runoja, jotka hänen sanotaan ottaneen vastaan kuolleilta brasilialaisilta runoilijoilta. Hän myös ennakoi kuolevansa juhlapäivänä. Lopulta hän menehtyikin sydänvaivoihin samana päivänä, kun Brasilian jalkapallomaajoukkue voitti maailmanmestaruuden.
Minasgeraisilainen Xavier näki lapsena näkyjä ja kuuli ääniä. Hänen ajateltiin olevan paholaisen riivaama, ja papin apua kokeiltiinkin. Yliluonnolliset kokemukset kuitenkin jatkuivat. Xavier alkoi tutkia Allan Kardec’n opetuksia ja päätti omistaa elämänsä työlle meediona. Hän kirjoitti lukuisia teoksia. Enemmistö niistä käsittelee hengellisiä aiheita, mutta Xavier julkaisi myös muita teoksia, jotka hän väitetysti sai henkimaailmasta. Kirjoja on myyty arvioidut 25 miljoonaa kappaletta.
Xavier oli vuosina 1981 ja 1982 ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi. Yli 10 miljoonaa brasilialaista oli allekirjoittanut vetoomuksen Xavierin ehdokkuuden harkitsemisen puolesta.
Xavier nousi keskeiseksi hahmoksi maansa laajoissa spiritistisissä piireissä. Hänen henkioppaansa nimi oli Emmanuel. Arvostelijat pitivät häntä epileptikkona, mutta hänen lääkärinsä kiisti väitteen. Vuonna 1979 Xavier väitetysti sai yliluonnollisin keinoin todistuksen murhan uhrilta. Todistus hyväksyttiin oikeudessa, ja sen pohjalta alun perin murhaajana pidetty henkilö vapautettiin. Murhan todellinen tekijä paljastui.
Kiss Alive/35 World Tour
KISS Alive 35/World Tour on Kiss-yhtyeen 28.kiertue. Kiertue on yhtyeen läpimurtolevyn, "Alive!"n juhlakiertue. Kiertueella soitettiin levy alusta loppuun, ja se oli show’n virallinen runko. Kiertueen aikana yhtyeellä oli yllään "Destroyer"-kiertueen aikaisista puvuista modifioidut esiintymisasut, jollaisia yhtye käytti myös Psycho Circus- ja Farewell Tour -kiertueilla 1998-2002. Yhtye konsertoi kiertueella myös ensimmäistä kertaa Euroopassa sitten vuosien 1998-1999 välisen Psycho Circus-kiertueen, ja esiintyi myös kahdesti Helsingin Hartwall Areenalla. Kiertueella yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat Paul Stanley (rytmikitara/laulu), Gene Simmons (bassokitara/laulu), Tommy Thayer (soolokitara/laulu) ja Eric Singer (rummut/laulu). Kiertue alkoi Melbourne Grand Pix Circuit-tapahtumasta Australiassa, jossa yhtye tapasi myös F1-maailmanmestari Kimi Räikkösen."The Who - Won't Let Fooled Again" (Intro)
Virginia Apgar
Virginia Apgar (7. kesäkuuta 1909 – 7. elokuuta 1974) oli yhdysvaltalainen lääkäri, joka erikoistui anestesiaan ja pediatriaan. Hän kehitti erityisesti neonatologian perusteita, ja hänet muistetaan vastasyntyneen kunnon arviointiin käytettävien Apgar-pisteiden kehittäjänä.
Sodan ja Fasisminvastainen Työ
Sodan ja Fasisminvastainen Työ (SFT) on suomalainen vuonna 1946 perustettu rauhanjärjestö. Järjestön perustajajäsenistä valtaosa oli sodan aikana turvasäilöön otettuja vasemmistolaisia. SFT:n puheenjohtaja on Timo Kangasmaa.
SFT on vuodesta 2002 alkaen ollut yksi Kansan ääni -lehden julkaisijajärjestöistä.
2000-luvulla järjestö on vastustanut Suomen Nato-jäsenyyttä ja osallistumista Naton rauhankumppanuus-ohjelmaan.
Blake Griffin
Blake Austin Griffin (s. 16. maaliskuuta 1989 Oklahoma City, Oklahoma) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hänen nykyinen seurajoukkueensa on Detroit Pistons. Griffin osallistui vuoden , jossa hän oli tilaisuuden ensimmäinen varaus.
NBA:n nimekkäimpiin pelaajiin kuuluva Griffin menetti loukkaantumisten vuoksi mahdollisuutensa kilpailla paikasta Yhdysvaltain maajoukkueessa sekä Lontoon 2012 että Rion 2016 kesäolympialaisiin.
Griffin pelasi lukiokoripalloa Oklahoma Christian Schoolissa, jossa hän voitti neljä osavaltion mestaruutta. Kaudella 2004–2005 hänet nimettiin "Little All-City All-State" tähdistöön. Seuraavalla kaudella The Oklahoman nimesi hänet vuoden pelaajaksi. Tulsa World valisi Griffinin Boys All-State First Teamiin. Kaudella 2006–2007 The Oklahoman ja Tulsa World valitsivat Griffinin vuoden pelaajaksi.
Ensimmäisellä yliopistokaudellaan Griffin teki Oklahoma Soonersin paidassa 14,7 pistettä ja otti 9,1 levypalloa ottelua kohden. Hänet nimettiin Big 12 Conferencen ykköstähdistöön ja All Rookie First Teamiin.
Kaudella 2008–2009 Griffin teki keskimäärin 22,7 pistettä ottelua kohden ja otti 14,4 levypalloa ottelua kohden. Big 12 Conference valitsi hänet vuoden pelaajaksi ja hän oli kauden paras levypallopelaaja koko maassa.
Griffin osallistui vuoden , jossa Los Angeles Clippers varasi hänet koko tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Griffin ei kuitenkaan päässyt pelaamaan lainkaan avauskaudellaan, sillä hän loukkaantui ennen kauden alkua.
Virallisesti Griffin pelasi tulokaskautensa vasta kaudella 2010–2011, jolloin hänet myös valittiin .
Griffin oli kaudella 2015–2016 reisilihasvamman vuoksi sivussa pelikentiltä. Loukkaantumisestaan melko lailla toivuttuaan hän kuitenkin löi torontolaisessa ravintolassa ollessaan 23. tammikuuta 2016 Clippersin varustepäällikköä ja loukkasi kätensä 4–6 viikon sairausloman mittaisesti. Griffin sai teostaan neljän ottelun pelikiellon ja menetti palkastaan noin 0,9 miljoonaa dollaria.
Tammikuussa 2018 Griffin siirtyi Detroit Pistonsiin.
Blake Griffinin veli, Taylor Griffin, on myös ammattilaiskoripalloilija. Hänet valittiin samana vuonna NBA:han kuin Blakekin. Griffinien isä on tummaihoinen, mutta äiti on valkoihoinen.