hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Siniviidakkohaukka
Siniviidakkohaukka ("Leucopternis schistaceus") on haukkojen heimon sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa Amazonin altaan alueella Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Perussa ja Venezuelassa.
Sitä tavataan hyvin laajalla alueella, ja populaation suuruus on kymmeniä tuhansia. Siten se on luokiteltu elinvoimaiseksi, joskin määrä on vähenemässä jopa 25 prosenttia kolmen sukupolven aikana elinalueiden eli metsien hävittämisen vuoksi.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset mangrovemetsät vuorovesirajan yläpuolella sekä erityisesti rämeikkömetsät mutta myös ajoittain veden peitossa olevat heinikot.
Venäjän teatteritaiteen akatemia
Venäjän teatteritaiteen akatemia (GITIS) () on vuonna 1878 perustettu moskovalainen teatterikoulu, joka on Venäjän suurin ja vanhin alallaan. Koulu aloitti toimintansa "Šostakovskin musiikkikouluna", nimettiin Moskovan filharmonisen seuran musiikki- ja teatterikouluksi vuonna 1883 ja ylennettiin konservatorioksi vuonna 1886. Vuosina 1934–1991 sen nimenä oli "Lunatšarskin teatteritaiteen valtioninstituutti".
Venäjän teatteritaiteen akatemiassa opiskelee nykyään 1 500 oppilasta. Sieltä on vuosikymmenten varrella valmistunut useita kuuluisia taiteilijoita, kuten Vsevolod Meyerhold, Vasili Kalinnikov, Serge Koussevitzky, Eimuntas Nekrošius, Andrei Zvjagintsev ja Tšulpan Hamatova.
Suuriruhtinatar Elisabet Fjodorovna oli koulun suojelija 1900-luvun alussa.
Anneli Kätkä
Anneli Kätkä on suomalainen laulaja, joka teki yhden pitkäsoiton EMI-levymerkille.
Journeys to Glory
Journeys to Glory on brittiläisen Spandau Ballet -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1981.
Tuottaja on Richard James Burgess ja levy-yhtiö Chrysalis. LP-levyjen jakelusta on vastannut RCA.
Yhtyeen managerina on toiminut Steve Dagger.
LP-levyn levypussissa on albumin nimeen liittyvä R. Elmsin tekemä runo ja "Reformation"-kappaleeseen liittyvä sitaatti:
Kaikki kappaleet ovat Spandau Balletin johtohahmo Gary Kempin tekemiä.
LP-levyn sisäpussissa on valokuva yhtyeestä.
Totem (yhtye)
Totem oli suomalainen progressiivisen rockin yhtye, joka teki yhden pitkäsoiton EMI-levymerkille.
Raimo Virta
Raimo Virta on suomalainen laulaja, joka teki yhden pitkäsoiton EMI-levymerkille.
Keijo Marko
Keijo Marko (oik. Keijo Uimonen) on suomalainen laulaja, joka teki kolme pitkäsoittoa EMI-levymerkille.
Elin (nimi)
Elin on naisen etunimi, pääasiassa skandinaavisissa maissa ja Walesissa esiintyvä muunnos nimestä Helen, joka taas on kreikkalais­peräisen Helena-nimen lyhentymä.
Suomessa on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan ollut vuoden 2009 loppuun mennessä 7 255 Elin-nimistä naista. Elinin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 10. helmikuuta.
Taitekohdassa
Taitekohdassa on Samuli Putron albumi vuodelta 2014. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samuli Putro.
Bentsylideeniasetoni
Bentsylideeniasetoni eli bentsaaliasetoni (CHO) on aromaattinen α,β-tyydyttymätön ketoni. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja hajusteissa.
Huoneenlämpötilassa bentsylideeniasetoni on valkoisia tai kellertäviä kiteitä. Yhdiste liukenee yleisimpiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin ja bentseeniin, mutta on veteen liukenematonta.
Bentsylideeniasetonia valmistetaan emäskatalysoidulla aldolikondensaatiolla bentsaldehydistä ja asetonista.
Bentsylideeniasetonia käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä ja siitä valmistetaan muita yhdisteitä. Esimerkiksi vedyllä pelkistämällä bentsylideeniasetonista muodostuu bentsyyliasetonia. Yhdistettä voidaan käyttää myös ligandina organometalliyhdisteissä kuten (η-bentsylideeni)trikarbonyyliraudassa, jota muodostuu bentsylideeniasetonin ja dirautanonakarbonyylin välisessä reaktiossa ja jota käytetään katalyyttinä orgaanisissa reaktioissa. Bentsylideeniasetonia voidaan käyttää myös fiksatiivina hajustevalmisteissa ja apuaineena päällystettäessä metalleja sähkökemiallisesti.
Sinikka Koskela
Sinikka Koskela, oik. "Kuusinen" (17. maaliskuuta 1928 – 18. tammikuuta 2014) oli suomalainen sopraano-oopperalaulaja. Hän oli Suomen kansallisoopperan solisti vuosina 1955–1970 ja esiintyi sekä ooppera- että operettirooleissa.
Hän esiintyi myös elokuvissa "Orpopojan valssi" (1949) ja "Serenaadiluutnantti" (1949).
Pentti Puusti
Pentti Puusti on suomalainen laulaja, joka teki yhden pitkäsoiton EMI-levymerkille ja sen jälkeen yhden Fifty fifty -levymerkille.
Eeva-Kristiina Forsman
Eeva-Kristiina Forsman (8. marraskuuta 1931 Helsinki – 27. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs, joka toimi ulkoministeriössä vuodesta 1956. Suurlähettilääksi Belgradiin hän sai nimityksen 1975, ja sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä muun muassa Wienissä, Roomassa 1985–1990, Madridissa vuodesta 1990 ja Tukholmassa. Hän jäi eläkkeelle 1996.
Dirty Damage
Dirty Damage oli suomalainen thrash metal -yhtye joka teki yhden pitkäsoiton Euros-levymerkille.
K. V. Huhtala
Kaarlo Vilho Huhtala (13. lokakuuta 1874 Ulvila – 7. helmikuuta 1941 Pori) oli suomalainen maanviljelijä, rakennusmestari ja kansanedustaja. Hän kuului äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen johtohahmoihin.
Ulvilan Kaasmarkussa syntynyt Huhtala opiskeli Harjun maanviljelyskoulussa Virolahdella, sekä myöhemmin Porin Yksityisessä Teollisuuskoulussa, josta hän valmistui rakennusmestariksi 1901. Vuodet 1902–1906 Huhtala työskenteli Rauman rakennustarkastajana, mutta palasi sieltä kotikyläänsä Kaasmarkkuun ja ryhtyi kauppiaaksi. Huhtala oli koko elämänsä ajan innokas palokuntamies ja toimi vuonna 1898 perustetun Kaasmarkun VPK:n ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1941 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Kaasmarkkuun perustettiin 1905 työväenyhdistys, johon Huhtala suhtautui hyvin kielteisesti, koska se muun muassa vei jäseniä hänen johtamaltaan VPK:lta. Sisällissotaan Huhtala osallistui valkoisten vääpelinä Satakunnan rintamalla. Sodan jälkeen Huhtalaa kutsuttiin "Ulvilan päälahtariksi", vaikka hän olikin heti sodan päätyttyä pyytänyt vapauttamaan Hämeenlinnan vankileiriltä joitakin "kunnon miehinä" pitämiään punakaartilaisia. Hän suoritti 1921 reserviupseeritutkinnon Kadettikoulussa. Myöhemmin 1920-luvulla Huhtala joutui murhayrityksen kohteeksi Koivistonkylässä Kaasmarkkuun johtavalla maantiellä. Ampujan arveltiin olleen jonkun vankileiriltä vapautuneen punaisen.
Huhtala toimi Kokoomuksen kansanedustajana 1930–1933. Hän kuului myös Ulvilan kunnanvaltuustoon sekä oli P. E. Svinhufvudin valitsijamiehenä vuoden 1931 presidentinvaaleissa. Hän toimi lisäksi Lapuan liikkeen Satakunnan piirin puheenjohtajana ja kuului järjestön valtuuskuntaan. Heinäkuussa 1931 järjestetyssä talonpoikaismarssissa Huhtala johti Satakunnan osastoa.
Huhtala avioitui vuonna 1902 Anna Jaakolan kanssa. Hänen puolisonsa kuoli 1932, samana vuonna jolloin Huhtalan liike teki konkurssin. Hän menetti pakkohuutokaupassa kaiken omaisuutensa ja myös isännöimänsä maatilan, joka oli Anna Jaakolan kotitila. Samalla Huhtala jätti eduskunnan, ja hänet syrjäytettiin myös valtakunnallisen Vapaussodan rintamamiesliiton varapuheenjohtajan tehtävästä. Huhtala joutui muuttamaan tulipalossa tuhoutuneen Kaasmarkun verkatehtaan vanhaan asuintaloon, jossa hän kuoli 1941 lähes unohdettuna.
Julija Lipnitskaja
Julija Vjatšeslavovna Lipnitskaja (, s. 5. kesäkuuta 1998 Jekaterinburg, Venäjä) on venäläinen taitoluistelija, Euroopan-mestari, MM-kisojen hopeamitalisti ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa jo 15-vuotiaana taitoluistelun joukkuekilpailussa Sotšissa 2014.
Lipnitskaja sairastui anoreksiaan ja lopetti luistelu-uransa jo 19-vuotiaana. Hän suunnittelee opiskelujen aloittamista ja harrastaa ratsastusta.
Sambianmedestäjä
Sambianmedestäjä ("Cinnyris oustaleti") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sambianmedestäjää tavataan Angolassa, Malawissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkovatsamedestäjä
Valkovatsamedestäjä ("Cinnyris talatala") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkovatsamedestäjää tavataan Eteläisessä Afrikassa. Lajia on kuvattu runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltavatsamedestäjä
Keltavatsamedestäjä ("Cinnyris venustus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltavatsamedestäjää tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jättikonnamonni
Jättikonnamonni ("Clarias gariepinus") on ankeriasmonnien heimoon kuuluva afrikkalainen kalalaji. Sillä on hengityselin, jolla se voi jonkin verran hengittää ilmassa olevaa happea.
Kala on enimmillään 1,5 metrin pituinen. Väriltään se on harmaa ja selkäpuoli on vatsapuolta tummempi. Keskiruumiissa on kauttaaltaan vaaleita laikkuja.
Jättikonnamonni on alun perin afrikkalainen sisävesikala. Se esiintyy lähes koko mantereen alueella, muun muassa Nigerjoessa ja Niilissä. Ihminen on levittänyt lajia Eurooppaan ja Aasiaan.
Jättikonnamonni syö sekä kasveja että eläimiä. Se saalistaa veden selkärangattomia eläimiä, kaloja ja lintuja. Se syö myös haaskoja ja hedelmiä.
Tuhkamedestäjä
Tuhkamedestäjä ("Cinnyris fuscus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkamedestäjää tavataan Angolassa, Botswanassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Biokonmedestäjä
Biokonmedestäjä ("Cinnyris ursulae") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Biokonmedestäjää tavataan Kamerunissa ja Päiväntasaajan Guineassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on suhteellisen laaja eikä sen vähenevä kanta vähene niin nopeasti, että lajia olisi tarvetta luokitella vaarantuneeksi. Sen elinympäristöjä uhkaavat kuitenkin metsien hakkuut.
John Monash
Sir John Monash (27. kesäkuuta 1865 Melbourne – 8. lokakuuta 1931 Melbourne) oli australialainen insinööri ja kenraali, joka komensi useita australialaisista muodostettuja yksikköjä ensimmäisessä maailmansodassa. Hän tuli tunnetuksi uusien taistelutaktiikoiden soveltamisesta sodan lopussa.
Monashin vanhemmat olivat Itä-Euroopasta Australiaan muuttaneita juutalaisia. Hän opiskeli Melbournen yliopistossa oikeustiedettä, taideaineita ja insinööritekniikkaa. Hän valmistui 1891 insinööriksi ja osallistui eräiden siltojen suunnitteluun. Monash liittyi myös vuonna 1884 Victorian osavaltion kansalaismiliisijoukkojen opiskelijakomppaniaan ja loi itselleen sotilasuran. Insinööritaustansa vuoksi hän palveli pääasiassa tykistössä ja yleni vuoteen 1913 mennessä everstiksi. Maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Monash nimitettiin Egyptissä toimineen australialaisten vapaaehtoisjoukkojen neljännen jalkaväkiprikaatin komentajaksi. Hän komensi prikaatia vuonna 1915 epäonnistuneen Gallipolin maihinnousun aikana. Kesäkuussa 1916 hänet siirrettiin länsirintamalle divisioonankomentajaksi ja ylennettiin samalla kenraalimajuriksi. Monashin divisioona osallistui muun muassa Messinesin ja Passchendaelen taisteluihin. Monash panosti komentajana operaatioiden huolelliseen suunnitteluun ja hän pyrki hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti muita aselajeja sekä tekniikkaa jalkaväen hyökkäysten tukena.
Toukokuussa 1918 Monash ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin australialaisista muodostetun armeijakunnan komentajaksi William Birdwoodin seuraajana. 4. heinäkuuta käydyssä Hamelin taistelussa Monash sovelsi kehittelemäänsä uutta taktiikkaa, niin sanottua ”rauhanomaista työntymistä”. Siinä maata vallattiin viholliselta vähä vähältä rajoitetuilla ja keskitetyillä yllätyshyökkäyksillä, joissa vihollisen asemaa tulitettiin lyhyen aikaa tykistöllä, konekivääreillä, panssarivaunuilla ja lentokoneilla ennen kuin jalkaväki lähetettiin hyökkäykseen. Menestyksen salaisuus oli eri aselajien yhteistyössä. Lisäksi operaatioiden lyhyyden vuoksi tämä taktiikka toimi paremmin kuin aiemmin käytetyt massiiviset tykistökeskitykset, jotka lähinnä varoittivat vihollista odotettavissa olevasta jalkaväen hyökkäyksestä. Hamelin menestyksen jälkeen Monash kehitteli ideaansa jatkuvasta hyökkäyksestä pidemmälle, ja myös muut brittiarmeijan yksiköt omaksuivat tämän taktiikan sodan loppuvaiheessa. Elokuun 8. päivästä alkaen australialainen armeijakunta toimi brittien hyökkäyksen kärkijoukkona, kunnes se vedettiin pois etulinjasta lokakuussa. Joukot onnistuivat tekemään useita läpimurtoja, viimeisenä niistä Hindenburg-linjan murtaminen, ja Monash palkittiin 12. elokuuta ritarinarvolla. Sodan päätyttyä hän johti australialaisten joukkojen kotiuttamista.
Sodan jälkeen Monash jätti armeijan ja toimi muun muassa Victorian osavaltion sähkölaitoksen johdossa. Hän julkaisi muistelmateokset "The Australian Victories in France in 1918" (1920) ja "War Letters" (1933). Hän myös väitteli 1921 insinööritekniikan tohtoriksi. Monash ylennettiin kenraaliksi vuonna 1930.
Monash-yliopisto on nimetty hänen mukaansa.
Guineanmedestäjä
Guineanmedestäjä ("Cinnyris batesi") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Guineanmedestäjää tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa sekä Afrikan keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuparimedestäjä
Kuparimedestäjä ("Cinnyris cupreus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kuparimedestäjää tavataan Saharan eteläpuolissa Afrikassa. Lajin on kuvattu olevan runsaslukuinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Antonov An-10
Antonov An-10 Ukraina (ven. Антонов Ан-12 Украина) on Neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu, ylätasoinen nelimoottorinen potkuriturbiineita käyttävä siviililentokone. Ensilento tapahtui keväällä vuonna 1957 ja esittely 1959.
Siviilikäytöstä huolimatta, konetyyppi sai Naton antaman tunnistusnimen ”Cat”. Eräs merkittävä syy tähän lienee: eräs yleinen käytäntö neuvostokoneissa, jossa koneen keulassa oli lasikupoli. Sitä tarvittiin yleensä pommituskoneissa. On arveltu tämän keulan lasikupolisuuden tehdyn siitä syystä, että kriisin tai sodan syttyessä voitaisiin nopeasti muokata matkustajakoneita pommikoneiksi. Matkustajakoneissa ei yleensä ole tarvetta lasikupolien asettamiseksi koneen keulalle, edes tarkempaa suunnistamista varten.
Koneen matkalentonopeus oli 630 km/h ja huippunopeus 715 km/h. Matkustajia se kykeni ottamaan 100–130. Koneen Ivtšenko Al-20 -tyyppiset potkuriturbiinit (4 kpl) olivat 4 000 hevosvoiman eli 2 984 kilowatin tehoiset kukin. Tyyppi poistettiin käytöstä vuonna 1972, jolloin sitä oli valmistettu 104 koneyksilöä. Suurin toimintakorkeus oli 11 000 metriä, mikä vaatii paineistetun matkustamon.
Konetyypille tapahtui 13 vakavaa ilmailuonnettomuutta, joissa menetettiin 370 ihmishenkeä. Neuvostoliiton aikakaudella tällaisista ei tavallisesti raportoitu julkisuudessa.
Tästä konetyypistä kehitettiin sotilaslentokuljetuksia varten oleva erillisversio: Antonov An-12 ”Cub”.
Purppuramedestäjä
Purppuramedestäjä ("Cinnyris asiaticus") on medestäjien heimoon kuuluva Aasiassa tavattava varpuslintu.
Togo talviolympialaisissa 2014
Togo osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 kahden urheilijan suuruisella joukkueella. Sotšin talviolympialaiset olivat Togolle sen historian ensimmäiset.
Zimbabwe talviolympialaisissa 2014
Zimbabwe osallistui yhden urheilijan joukkueella Sotšin talviolympialaisiin 2014. Kyseiset talviolympialaiset olivat Zimbabwelle sen historian ensimmäiset.
Joukkueen asut on suunnitellut suomalainen Makia.
Mustapiikkimonni
Mustapiikkimonni ("Ameiurus melas") on pohjoisamerikkalainen sisävesikalalaji.
Kala on 15–40 cm pitkä. Se on enimmäkseen musta tai tummanharmaa, mutta vatsapuoli on vaalemman harmaa.
Mustapiikkimonni on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa sen levinneisyys ulottuu Meksikosta Suurille järville mutta ihminen levittänyt sitä myös Eurooppaan. Se elää mutapohjaisissa lammikoissa ja muissa lähes seisovissa vesissä.
Kutuaika on toukokuulta heinäkuulle. Kutemisesta poikasten kuoriutumiseen kestää 4-10 päivää.
Kala syö kasveja, muita kaloja ja selkärangattomia eläimiä.
Armisvesi
Armisvesi on Keski-Suomessa Hankasalmen itäosassa ja pieneltä osin Pohjois-Savon Rautalammilla sijaitseva keskikokoinen järvi, joka kuuluu Rautalammin reittiin. Pynnönsalmi jakaa järven pienempään läntiseen ja suurempaan itäiseen osaan, ja itäisen osan selkävedet ovat nimeltään Savonselkä ja Kinonselkä. Huomattava etelään pistävä lahti on Hallanlahti. Sen juurella on Hiidenvuoreksi nimetty jyrkkäreunainen kallio. Järven suurin saari on Honkasaari. Reitin vedet laskevat Suolikoskea alas Suoliveteen ja sieltä Masonjokea Hankaveteen. Järvi on erittäin kovapohjainen ja kivikkoinen jota myös parit syvänteet jyrkkine rantoineen rikastavat niin kalallisesti kuin visuaalisestikin.
Filippiinit talviolympialaisissa 2014
Filippiinit osallistuu yhden urheilijan suuruisella joukkueella Sotšin talviolympialaisiin 2014. Maa osallistui ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin Sapporossa, Japanissa vuonna 1972. Filippiinejä edusti tuolloin kaksi urheilijaa alppihiihdossa.
Greta Small
Greta Small (s. 10. lokakuuta 1995) on australialainen alppihiihtäjä.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Small sijoittui superalppiyhdistetyssä 25:nneksi, syöksylaskussa 33:nneksi, suurpujottelussa 45:nneksi sekä pujottelussa 45:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Small sijoittui superalppiyhdistetyssä 15:nneksi, syöksylaskussa 29:nneksi ja suurpujottelussa 41:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Small kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin pujottelussa lokakuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 45:nneksi Beaver Creekin supersuurpujottelussa marraskuussa 2013. Hän on voittanut neljä Australian-mestaruutta, kahdesti pujottelussa ja kahdesti suurpujottelussa.
Iran talviolympialaisissa 2014
Iran osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Iranin joukkueessa on mukana viisi urheilijaa, jotka ottavat osaa maastohiihtoon sekä alppihiihtoon. Iran osallistui talviolympialaisiin ensimmäisen kerran Cortina d'Ampezzossa, Italiassa vuonna 1956, jolloin mukana oli kolme iranilaista alppihiihtäjää.
Pascal Canfin
Pascal Canfin (s. 22. elokuuta 1974) on ranskalainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuului talous- ja raha-asioiden valiokuntaan ja oli Rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevän erityisvaliokunnan varapuheenjohtaja. Vuonna 2012 hän palasi Ranskaan kehitysasioiden varaministeriksi.
Jean Lambert
Jean Lambert (s. 1. kesäkuuta 1950 Orsett, Essex, Englanti) on brittiläinen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuuluu työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaan ja on puheenjohtaja Etelä-Aasian maiden suhteista vastaavassa valtuuskunnassa.
Marije Cornelissen
Marije Cornelissen (s. 9. maaliskuuta 1974) on hollantilainen vihreä poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen kaudella 2009–2014. Europarlamentissa hän oli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja. Hän kuului työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaan, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaan ja suhteista Albaniaan, Bosnia ja Hertsegovinaan, Serbiaan, Montenegroon ja Kosovoon vastaavaan sekä Kiina-suhteiden valtuuskuntaan.
Michael Cramer
Michael Cramer (s. 16. kesäkuuta 1949 Gevelsberg) on saksalainen vihreä poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2004.
Euroopan parlamentissa Cramer kuuluu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Hän on ollut liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsen vuodesta 2004 ja puheenjohtaja vuodesta 2014. Vuosina 2004–2014 hän oli myös suhteista Australiaan ja Uuteen-Seelantiin vastaavan valtuuskunnan jäsen ja vuosina 2009–2014 valtuuskunnan jäsen EU:n ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian parlamentaarisessa sekavaliokunnassa.
Vuosina 1989–2004 Cramer oli Berliinin osavaltion parlamentin jäsen ja vaikutti erityisesti liikennepolitiikassa.
Bas Eickhout
Bas Eickhout (s. 8. lokakuuta 1976 Groesbeek) on hollantilainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 eurovaaleissa ja uudelleen vuoden 2014 vaaleissa.
Europarlamentissa Eickhout on Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän taloudenhoitaja vuodesta 2012. Hän kuuluu ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaan ja suhteista Yhdysvaltoihin vastaavaan valtuuskuntaan.
Sliding Center Sanki
Sliding Center Sanki (alias Sanki Sliding Center) on kelkkailurata Esto-Sadokin kylässä lähellä Krasnaja Poljanan taajamaa Sotšissa Venäjällä.
Sanki Sliding Center valmistui vuonna 2012 Sotšin olympialaisia varten. Sen rakentaminen maksoi noin kolme miljoonaa euroa. Radan katsomossa on 10 000 seisomapaikkaa ja 1 000 istumapaikkaa. Olympialaisten aikaan katsomokapasiteetti oli 5 000.
Nopeimmillaan kelkkaradan vauhti voi nousta noin 135 kilometriin tunnissa. Kelkkailulajista riippuen radalla on 16–17 käännöstä ja 314 metrin pituinen jarrutusalue.
Major League Baseball -kausi 1921
Major League Baseball -kauden 1921 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat New Yorkin paikalliskilpailijat toisensa. Sarja pelattiin kolmannen kerran peräkkäin "paras yhdeksästä" -järjestelmällä ja Giants voitti Yankees'in kahdeksassa ottelussa. Yankeesin Babe Ruth paranteli yhden kauden kunnariennätystä kolmannella kaudella peräkkäin, nyt lukemiin 59. Kaikkiaan Ruth löytyi kärkisijalta seitsemästä eri tilastosta. St. Louisin Rogers Hornsby National Leaguen puolella oli liigan tilastokärki yhdeksässä kategoriassa.
Ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa suomalaissyntyinen pelaaja esiintyi MLB:ssä. John Michaelson toimi kahdessa ottelussa Chicago White Soxin syöttäjänä.
Korsatunturi
Korsatunturi on matalahko laakea tunturi Kittilän, Enontekiön ja Inarin rajan yhtymäkohdassa Maanselällä. Sen korkeus on 468 metriä. Tunturi on ollut niin kauan kuin muistetaan Pohjois-Lapin tärkeimpiä rajapyykkejä. Petter Wilhelm Aurénin piirtämässä 1860-luvun kartassa "Finska Lappmarken" se on sen vuoksi piirretty suhteettoman suureksi. Sen vieritse kulki vesireitti, joka kuitenkin jäi unohduksiin, kun tie vuonna 1914 valmistui Sodankylästä Ivaloon (Kyröön).
Polylaktidi
Polylaktidi (PLA) on uusiutuvista raaka-aineista valmistettu biohajoava termoplastinen alifaattinen polyesteri. Sen raaka-aineena voidaan käyttää esimerkiksi maissitärkkelystä tai sokeriruokoa. Muovia voidaan käyttää esimerkiksi 3D-tulostamisessa, ja materiaalia tukevat muun muassa Makerbot, RepRap ja suomalainen miniFactory-tulostin.
Naisentappajat
Naisentappajat ("The Ladykillers") on brittiläinen musta komediaelokuva vuodelta 1955. Sen ohjasi Ealing-studioille Alexander Mackendrick, ja pääosissa nähdään muiden muassa Alec Guinness ja koomikonuraansa aloitteleva Peter Sellers.
”Professori” Marcusin (Guinness) johtama eksentrinen rikollisjoukko vuokraa huoneita vanhalta naiselta, joka tunnetaan paikallisella poliisiasemalla jatkuvista perättömistä epäilyistään naapuriston tapahtumista. Miehet kanniskelevat soitinkoteloita, esiintyvät amatöörimuusikoina ja teeskentelevät harjoittelevansa jousikvartettoa soittamalla äänilevyä kovalla voimakkuudella, vaikka todellisuudessa suunnittelevat pankkiryöstöä. Murtokeikan jälkeen kaikki ei mene suunnitelmien mukaan ja ilmenee, että liikaa tietävästä vuokraemännästä olisi hyvä päästä eroon. Kukaan miehistä ei kuitenkaan halua leimautua vanhan tädin tappajaksi, joten he vetävät asiasta pitkää tikkua. Naisen nukahdettua miesten keskinäiset juonittelut alkavatkin koitua heidän itsensä kohtaloksi. Lopulta hengissä on enää vuokraemäntä itse, joka kiikuttaa saaliin poliisiasemalle. Poliisit eivät taaskaan usko naisen juttuja, vaan neuvovat häntä pitämään rahat itse.
Elokuva sai BAFTA-palkinnon parhaasta brittiläisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi brittiläiselokuvaksi, ja Katie Johnson palkittiin parhaasta naispääosasta. William Rose oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan.
"Naisentappajat" on sijalla 13 British Film Instituten sadan parhaan brittielokuvan luettelossa.
Vuonna 2004 Joel ja Ethan Coen ohjasivat elokuvasta Yhdysvaltain etelävaltioihin sijoittuvan uusintaversion "Ladykillers", jonka pääosaa esitti Tom Hanks. Vuonna 1966 tšekkiläinen säveltäjä Ilja Hurník teki aiheesta oopperan "Dáma a lupiči". BBC teki tarinasta radiokuunnelman 1996, ja näytelmänä tarinaa on esitetty ainakin Liverpoolissa ja Lontoossa.
Iso-Britannia talviolympialaisissa 2014
Iso-Britannia osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Maan historian ensimmäinen talviolympialaisten kultamitali tuli curlingissa vuonna 1924. Pikaluistelija Jon Eley toimi Britannian joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa.
Bulgaria talviolympialaisissa 2014
Bulgaria osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014.
Ampumahiihtäjä Ekaterina Dafovska voitti maan historian ensimmäisen ja ainoan talviolympialaisten kultamitalin ampumahiihdon 15 kilometrin matkalla vuonna 1998 Naganossa. Alppihiihtäjä Maria Kirkova toimi Bulgarian joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa.
Bulgariaa edusti Sotšissa 18 urheilijaa viidessä eri lajissa. Maa ei saavuttanut kisoista ainuttakaan mitalia.
Hämeenlinnan vankileiri
Hämeenlinnan vankileiri oli Suomen sisällissodan jälkeen huhti-syyskuussa 1918 Hämeenlinnassa Poltinahon kasarmialuella toiminut vankileiri. Yhteensä siellä oli vangittuna noin 12 000 punaista, joista Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan kuoli 2 464.
Lukuisista valkoisten perustamista vankileireistä oli Hämeenlinna yksi pahamaineisimmista ja se tunnettiin erityisesti kovasta kuristaan. Vankien kuolleisuus Hämeenlinnassa oli noin 20 %, mikä oli Lappeenrannan vankileirin ohella toiseksi suurinta Tammisaaren vankileirin jälkeen.
Punavankeja pidettiin Poltiahon vanhoissa venäläisten rakentamissa kasarmirakennuksissa. Huonoissa oloissa eläneiden vankien keskuudessa levisi kulkutauteja, joista vaarallisin oli isorokko. Muita Hämeenlinnan vankileirillä raivonneita tauteja olivat muun muassa tulirokko ja pilkkukuume. Vankien lisäksi kulkutaudit levisivät myös kaupunkiin omaistensa vapauttamista anomaan tulleiden perheenjäsenten sekä itää kohti pyrkivien pakolaisten keskuudessa. Heinäkuusta lähtien joitakin kuolonuhreja vaati myös espanjantauti. Nälkään kuolleita Hämeenlinnan vankileirillä oli sotasurmatiedoston mukaan vain 15, mutta ainoastaan vajaalle 400:lle kuolleelle merkittiin kuolinsyy.
Hämeenlinna oli Santahaminan vankileirin lisäksi toinen leiri, jossa säilytettiin myös naisvankeja. Heidän joukossaan oli sotilaiden ohella naisia, jotka olivat toimineet punakaarteissa pelkästään huoltotehtävissä kuten sairaanhoitajina ja keittäjinä.
Leirillä kuolleita punaisia on haudattu Ahveniston hautausmaan lähistöllä sijaitseviin kahteen joukkohautaan. Toiselle haudalle on myös pystytetty muistomerkki. Vuonna 1962 paljastetussa muistomerkissä on kuvattuna "vihan pilvi, josta iskee koston salama" sekä uudelleen nousevaa työväenliikettä kuvaava männyntaimi. Joukkohaudat siunasi Tampereen hiippakunnan piispa Juha Pihkala vuonna 2006.
Kotilohaukka
Kotilohaukka ("Rostrhamus sociabilis") on haukkojen heimon sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Kuubassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Yhdysvalloissa, Uruguayssa ja Venezuelassa.
Kotilohaukan populaation arvioidaan olevan kasvamassa Yhdysvalloissa. Sen elinpiiriä ovat rannikkoseuduilla keinokastellut alueet, sisämaan kosteikot, yli 8 hehtaarin suuruiset järvet.
Aavikon tyttäret
Aa­vi­kon tyt­tä­ret on Nura Farahin esikoisromaani. Se ilmestyi 2014 Otavan kustantamana. Teos kuvaa somalialaisen naisen itsenäistymistä ja Somalian itsenäistymisen alkua.
Ro­maa­ni ajoittuu So­ma­lian it­se­näis­ty­mi­sen alkuun 1940–1960-lu­vuille. Äitinsä kieltoja uhmaten teoksen pää­hen­ki­lö, nuori Kha­di­ja-niminen tyttö, osallistuu runonlaulukilpailuun, ja hänen taitonsa puhkeavat kukkaan. Hänet nai­te­taan vanhalle lihavalle ukolle sa­dan kamelin hinnasta. Teos on nuoren naisen kasvutarina. Se kuvailee perinteisen so­ma­li­per­heen arkea, suvun hierariaa ja kilpailevien klaanien vaikeaa polkua koh­ti itsenäistä val­tio­ta.
Pariisin vapautus
Pariisin vapautus tai Pariisin taistelu oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja Saksan joukkojen välinen taistelu Pariisista, joka oli ollut saksalaisten hallussa Ranskan antautumisesta 14. kesäkuuta 1940. Taistelu oli osa suurempaa operaatio Overlordia. Taisteluun ottivat osaa Vapaan Ranskan joukot, Ranskan vastarintaliike, Yhdysvaltain 3. armeija ja Espanjan vastarintaliike. Taistelu alkoi 19. elokuuta 1944 ja päättyi saksalaisten antautumiseen 25. elokuuta 1944. Noin 13 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen. Tämän jälkeen saksalaiset siirsivät Vichyn Ranskan hallituksen Vichystä Saksan Sigmaringeniin.
Suomen Huolinta- ja logistiikkaliitto
Suomen Huolinta- ja Logistiikkaliitto ry (SHLL) on vuonna 1906 perustettu toimialaliitto, joka hoitaa Suomessa toimivien huolintayritysten elinkeino- ja työmarkkinapoliittisia asioita. Liitolla on n. 70 jäsentä, jotka työllistävät yhteensä n. 5 000 työntekijää. SHL:n jäsenet edustavat noin 70 – 80 % huolinta-alasta.
Suomen Huolinta- ja Logistiikkaliitto kuuluu Elinkeinoelämän keskusliittoon sekä Palvelualojen työnantajat PALTAan. Lisäksi liitto on jäsenenä Pohjoismaisessa Speditööriliitossa, huolinta-alan maailmanlaajuisessa katto-organisaatiossa FIATAssa sekä Eurooppa-järjestö CLECATissa.
Suomen Huolinta- ja Logistiikkaliiton tehtävänä on edistää huolinta-alalla toimivien jäsenten toimintaedellytyksiä ja lisätä alan tunnettavuutta sekä arvostusta.
Liitto:
Huhtinen (täsmennyssivu)
Huhtinen voi tarkoittaa seuraavia:
Raya (laulaja)
Raya, oikealta nimeltään Raisa Udovikova (s. 1934 Kursk), on venäläinen mustalaismusiikkia esittävä laulaja, joka teki yhden musiikkialbumin EMI-levymerkille 1974.
1,2-dikloori-4-nitrobentseeni
1,2-dikloori-4-nitrobentseeni eli 3,4-dikloorinitrobentseeni (CHClNO) on bentseenin kloorattu ja nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita ja maatalouskemikaaleja.
1,2-dikloori-4-nitrobentseenillä on kaksi muotoa. Näistä huoneenlämpötilassa stabiili muoto on α-muoto, joka on keltaisia kiteitä. Epästabiilimpi β-muoto on olomuodoltaan neste ja muuttuu α-muodoksi 15 °C:n lämpötilassa. 1,2-dikloori-4-nitrobentseeni on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematon yhdiste, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin.
1,2-dikloori-4-nitrobentseenin valmistukseen käytetään pääasiassa kahta menetelmää. o-Diklooribentseenin nitraus tuottaa seoksen, jossa on 90 % 1,2-dikloori-4-nitrobentseeniä ja 10 % 1,2-dikloori-3-nitrobentseeniä. Isomeerit voidaan erottaa toisistaan kiteyttämällä. Toinen tapa yhdisteen synteesiin on p-kloorinitrobentseenin klooraus. Tämä prosessi on hieman kalliimpi, mutta tuottaa vain 1,2-dikloori-4-nitrobentseeniä.
1,2-dikloori-4-nitrobentseenin reaktiot ja käyttökohteet ovat tyypillisiä aromaattisille klooratuille ja nitratuille yhdisteille. Yhdistettä käytetään herbisidien valmistuksessa käytettävien yhdisteiden valmistukseen. Esimerkiksi pelkistys raudan avulla johtaa 3,4-dikloorianiliiniin ja reaktio kaliumfluoridin kanssa johtaa 3-kloori-4-fluorinitrobentseeniin. 1,2-dikloori-4-nitrobentseeni reagoi myös ammoniakin kanssa, jolloin muodostuu atsovärien valmistukseen käytettävää 2-kloori-4-nitroaniliinia.
Keisariturako
Keisariturako, aikaisemmalta nimeltään jättiläisturako ("Corythaeola cristata") on turakolintujen lahkoon kuuluva lintulaji. Se on sukunsa ja alaheimonsa ainoa laji.
Christian Engström
Christian Engström (s. 9. helmikuuta 1960 Tukholma) on ruotsalainen poliitikko. Hän on ollut jäsenenä Euroopan parlamentissa kaudella 2009–2014 ja toimii Ruotsin piraattipuolueen () varapuheenjohtajana. Hän on varsinaiselta ammatiltaan tietokoneohjelmoija ja vastustaa aktiivisesti ohjelmistopatentteja ja käyttöoikeuksien hallintamenetelmiä.
Engström varttui Tukholman Kungsholmenilla ja on taiteilija-kirjailija Albert Engströmin pojanpojan poika. Vuonna 1983 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Tukholman yliopistossa pääaineinaan matematiikka ja tietotekniikka.
1980-luvun alusta Engström toimi aktiivisesti Kansanpuolueen piirissä muun muassa oikeusistuntojen lautamiehenä. Hän jätti puolueen tammikuussa 2006.
Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Christian Engström tuli valituksi piraattipuolueen vaalilistan pääehdokkaana. Toinen puolueen tuolloin valituksi tullut euroedustaja on Amelia Andersdotter. Kumpikaan ei kyennyt uusimaan paikkaansa vuoden 2014 eurovaaleissa, ja Piraattipuolue jää ilman edustusta Europarlamentissa.
Vanessa Hehir
Vanessa Hehir (s. 1981 Manchester) on englantilainen näyttelijä ja tuottaja. Hänen tunnetuin roolinsa on "Sydämen asialla" -sarjan Rosie Cartwright, jota hän esitti vuosina 2004–2007. 
Lisäksi hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Waterloo Roadin koulu", "Kelmien kerho", "Tohtorit", "Holby Cityn sairaala" ja "Emmerdale". Hän on valmistunut näyttelijäksi vuonna 2004. Vuodesta 2010 hän on ollut naimisissa näyttelijä Leon Ockendenin kanssa.
Roza Hutor
Roza Hutor () on talviurheilukeskus Krasnaja Poljanan taajamassa Sotšissa Venäjällä. Keskuksessa on alppihiihtokeskus ja extremepuisto, jotka toimivat vuoden 2014 talviolympialaisten kilpailupaikkoina.
Roza Hutorin olympiarinteet valmistuivat vuonna 2011. Keskuksen katsojakapasiteetti on lajista riippuen 4 000–7 500.
Roza Hutor sijaitsee Aibigavuorten rinteillä Mzymtajoen laaksossa. Alppihiihtokeskuksen on suunnitellut Kansainvälisen hiihtoliiton arkkitehti Bernard Russi.
Mies valkoisessa puvussa
Mies valkoisessa puvussa ("The Man In The White Suit") on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut satiirinen komediaelokuva, jonka tuotti brittiläinen Ealing Studios -elokuvayhtiö. Elokuvan ohjasi Alexander Mackendrick ja pääosia esittävät Alec Guinness, Joan Greenwood ja Cecil Parker. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta ja ehdolla myös parhaan elokuvan BAFTA-palkinnon saajaksi.
British Film Instituten valitsemat tuhat asiantuntijaa äänesti "Miehen valkoisessa puvussa" vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle.
"Mies valkoisessa puvussa" on Ealing-studioiden komedioille tyypillinen tarina tavallisen ihmisen taistelusta vallitsevaa järjestelmää vastaan. Sidney Stratton, lahjakas nuori kemisti ja Cambridgen yliopiston stipendiaatti, on saanut potkut monista Pohjois-Englannin tekstiiliyrityksistä, koska käyttää liikaa tutkimusrahoja ja pyrkii kehittämään ikuisesti kestävän kangaskuidun. Työskennellessään tavallisena tehdastyöläisenä Birnleyn tekstiilitehtaassa hän pääsee palkattomaksi apulaiseksi laboratorioon ja keksii uskomattoman vahvan kuidun, joka hylkii kaikkea likaa eikä kulu lainkaan. Hän teettää siitä itselleen puvun, joka on hohtavan valkoinen koska ei ime väriaineita ja sisältää radioaktiivisia aineksia.
Strattonia ylistetään nerona, kunnes sekä tehtaan johto että ammattiyhdistysliike tajuavat keksinnön seuraukset: kun kuluttajat olisivat ostaneet tarpeensa verran tästä kankaasta tehtyjä vaatteita, kysyntä romahtaisi ja tekstiilitehtaat jouduttaisiin sulkemaan. Yrityksen johtajat yrittävät viekoitella ja lahjoa Strattonin luopumaan kaikista oikeuksistaan keksintöönsä, jotta se voitaisiin haudata hiljaisuudessa, mutta mies ei suostu. Hänet vangitaan, mutta hän pääsee pakenemaan. Öisessä takaa-ajossa mies on helppo jäljitettävä hohtavassa puvussaan, ja äkkiä puku alkaa mennä pilalle koska kuidun kemiallinen rakenne alkaa hajota. Väkijoukko repii puvun riemuissaan kappaleiksi, ja Stratton jätetään alusvaatteisilleen kadulle. Vain tehtailijan tytär Daphne ja tehdastyöläinen Bertha tuntevat sympatiaa Strattonia kohtaan.
Seuraavana päivänä Stratton erotetaan työstään. Lähtiessään hän tutkii muistiinpanojaan keksinnöstään ja saa oivalluksen. Hän poistuu, luultavasti kehittämään keksintöään eteenpäin taas jossakin muussa yrityksessä.
Iisa
Iisa on suomalainen naisen etunimi, suomalainen muoto kansain­välisestä nimestä "Isa".
Isa on lyhentymä nimestä Isabella ja on yleinen varsinkin saksan-, hollannin-, italian- ja espanjan­kielisissä maissa. Isabella taas on jo keski­ajalla käyttöön tullut raamatullisen Elisabet-nimen mukaelma. Saksassa Isa esiintyy myös Luisen tai Isolden kutsumamuotona.
Iisa on varsinkin nykyään myös lyhyempi versio nimestä Aliisa. Aliisa ja Alisa ovat suomenkielisiä muunnoksia ranskalaisesta nimestä Alice, joka puolestaan juontuu saksalaisesta Adelheid-nimestä (alun perin Adalheidis), joka merkitsee jalolaatuista.
Isa esiintyy varsinkin arabeilla myös miehen etunimenä, ja on alkujaan arabien Jeesuksesta käyttämä nimi. Nimen alkuperästä kerrotaan tarkemmin artikkelissa Jeesus islaminuskossa.
Suomessa nimi Isa on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 804 naiselle ja noin 50 miehelle. Nimestä esiintyy Suomessa myös muunnelma Iisa, joka on samana aikana annettu 805 naiselle. Isan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 11. helmikuuta, joka on myös Isabellan nimi­päivä. Vuodesta 2015 lähtien sama päivä on myös suomen­kielisen kalenterin mukaan Iisan nimi­päivä.
Turun Kansankonservatorion Nuorisokuoro
Turun Kansankonservatorion Nuorisokuoro on suomalainen kuoro joka teki yhden pitkäsoiton Finlandia-levymerkille
Docendo
Docendo Oy on suomalainen kirjankustantamo. Se palasi vuonna 2012 itsenäiseksi jyväskyläläiseksi tietokustantamoksi, jollaisena se toimi vuosina 1990–1997 ennen kuin WSOY osti tuolloin Teknolit-nimellä toimineen yhtiön.
Docendo julkaisee vuosittain noin 60 kirjaa. Erikoisaloja ovat valokuvaukseen, tietotekniikkaan sekä liikuntaan ja hyvinvointiin keskittyvät tietokirjat. Yleisestä tietokirjallisuudesta Docendo kustantaa myös talous-, lähi- ja sotahistoriaa, luonto- sekä harrastusaiheisa kirjoja.
Docendolla on useita palkittuja kirjailijoita. Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon ovat saaneet vuonna 2013 Markku Saiha ("Luontokuvauksen käsikirja") sekä Sixten Korkman teoksesta "Talous ja utopia". Pekka Visuri (mm. "Mannerheimin ja Rytin vaikeat valinnat - Suomen johdon ratkaisut jatkosodan käännekohdassa") palkittiin syksyllä 2013 Suomen tietokirjailijoiden tietokirjailijapalkinnolla.
Verkkokirjakauppa Docendo.fi perustettiin vuonna 1994 kauppapaikaksi kustantamon omille kirjoille.
Joensuun Kirkkokuoro
Joensuun kirkkokuoro on suomalainen kuoro, joka teki yhden pitkäsoiton Finlandia-levymerkille.
Robert Adamson
Robert Gillespie Adamson IV (s. 11. heinäkuuta 1985 Salt Lake City, Utah) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Adamson on näytellyt Noah Newmanin roolia televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja" vuodesta 2012 lähtien. Tätä ennen hän näytteli vuosina 2007–2009 ilmestyneessä televisiosarjassa "Lincoln Heights". Vuonna 2012 hän oli mukana televisiosarjassa "Hollywood Heights", jota tehtiin vain 80 jaksoa yhden kauden verran. Tämän lisäksi hän on näytellyt muutamissa elokuvissa.
Robert Adamson seurusteli "Kauniissa ja rohkeissa" näyttelevän Linsey Godfreyn kanssa. Pariskunta sai tyttären vuonna 2014. He erosivat vuonna 2015.
Joensuun Ortodoksinen Mieskuoro
Joensuun Ortodoksinen Mieskuoro on suomalainen kuoro, joka perustettiin vuonna 1961. Pohjoismaissa ortodoksisia mieskuoroja on yhteensä vain kolme.
Kuoro on levyttänyt viisi vinyylilevyä ja kolme CD-levyä. Kuoron johtajana on toiminut vuodesta 1998 unkarilainen István Záborszky.
Alexander Mackendrick
Alexander ”Sandy” Mackendrick (8. syyskuuta 1912 Boston, Massachusetts – 22. joulukuuta 1993 Los Angeles, Kalifornia) oli Yhdysvalloissa syntynyt skotlantilainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten lontoolaiselle Ealing Studios -elokuvayhtiölle tekemistään komedioista sekä Hollywood-elokuvasta "Menestyksen huuma" (1957).
Mackendrick syntyi Skotlannista juuri Yhdysvaltain Bostoniin muuttaneen siirtolaispariskunnan esikoisena. Pojan ollessa kuusivuotias hänen laivanrakentajaisänsä kuoli ja köyhä äiti lähetti pojan Skotlantiin isoisän kasvatettavaksi. 1930-luvun alussa nuori Mackendrick sai paikan art directorina lontoolaisessa J. Walter Thompson -mainostoimistossa, jossa hän muun muassa käsikirjoitti elokuvateattereissa esitettyjä mainosfilmejä. Sodan puhjettua Mackendrick komennettiin tekemään propagandaelokuvia Britannian tiedotusministeriölle. Hänet lähetettiin Algeriaan ja Italiaan puolustusvoimien psykologisen sodankäynnin yksikön tehtävissä, joihin kuului muun muassa uutisfilmien, dokumenttielokuvien ja radiouutisten tekoa.
Sodan jälkeen Mackendrick perusti serkkunsa Roger MacDougallin kanssa Merlin Productions -tuotantoyhtiön, mutta se ei menestynyt. Mackendrick liittyi 1946 Ealing Studios -elokuvayhtiön palvelukseen, jossa ohjasi muun muassa elokuvat "Viskiä, viskiä" (1949), "Mies valkoisessa puvussa" (1951), "Elämä alkaa huomenna" (1952), "Merikarhut valloillaan" (1953) ja "Naisentappajat" (1955).
Yhdeksän Ealing-vuoden jälkeen Mackendrick muutti synnyinmaahansa Yhdysvaltoihin ja työskenteli vuoroin Englannissa ja Hollywoodissa, jossa hänen tärkeimmäksi työkseen jäi "Menestyksen huuma" (1957), pääosissa Tony Curtis ja Burt Lancaster. 1960-luvulla Mackendrick palasi mainosten ja televisiotyön pariin, mutta ohjasi kuitenkin vielä muutaman pitkän näytelmäelokuvan. Englannissa syntyivät elokuvat "Yksin halki Afrikan" (1963) ja "Rajumyrsky Jamaikassa" (1965) sekä Yhdysvalloissa seksifarssi "Älä nostata laineita" (1967).
1970-luvun alusta Mackendrick keskittyi opetustehtäviin aluksi California Institute of the Arts -oppilaitoksen dekaanina ja vuodesta 1978 professorina kuolemaansa 1993 saakka.
Hyperiidea
Hyperiidea on yksi katkojen lahkoon kuuluvista neljästä alalahkosta. Ne ovat planktoniin kuuluvia merieläimiä. Hyperiidea-katkoja tunnetaan noin 300 lajia.
Ruumis on vaihtelevan muotoinen, yleensä typäkkä. Pää on korkea, pallomainen, verkkosilmät usein hyvin suuret. Suuosat ovat hennommat kuin alalahkon "Gammaridea"-lajeilla. Koirailla on pitkät tuntosarvet, naarailla tuntosarvet ovat pienet.
Hyperiidea-katkoja tavataan kaikissa valtamerissä, enimmäkseen viileillä ja kylmillä alueilla. Ne ovat yksinomaan planktisia ulappaveden eläimiä. Useat heimot elävät muiden makroplanktonlajien, erityisesti meduusoiden. kampamaneettien tai salpojen kanssa, esimerkiksi meduusan uimakellon suojassa.
Pohjoisella Itämerellä on tavattu satunnaisesti siellä esiintyvän hiusmeduusan suojassa elävä "Hyperia galba".
Ronald Mulder
Ronald Mulder (s. 27. helmikuuta 1986 Zwolle) on alankomaalainen pikaluistelija.
Mulder luisteli 500 metrin Alankomaiden ennätyksen 34,52 Calgaryssa joulukuussa 2009. Hän oli sprinttereiden MM-kilpailuissa neljäs vuonna 2010 Obihirossa. Hän sijoittui matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 500 metrillä kuudenneksi 2012 ja viidenneksi 2013. Marraskuussa 2013 hän luisteli Salt Lake Cityssä uudeksi 500 metrin Alankomaiden ennätykseksi ajan 34,25. Hän oli kuudes sprintti-MM-kilpailuissa 2014.
Sotšin olympialaisissa 2014 Mulder voitti pronssia 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 69,460. Hän voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2013–2014. Hän oli 2016 MM-kilpailujen 500 metrillä kymmenes ja sprinttikilpailussa yhdeksäs. Vuonna 2017 hän sijoittui sprinttereiden EM-kilpailuissa seitsemänneksi, MM-kilpailujen 500 metrillä viidenneksi sekä sprintti-MM-kilpailuissa neljänneksi. Hän sijoittui 500 metrin maailmancupissa kolmanneksi kaudella 2016–2017. Hän paransi maansa 500 metrin ennätystä helmikuussa 2017 Calgaryssa aikoihin 34,18 ja 34,08.
Mulder voitti Kolomnan matkakohtaisissa EM-kilpailuissa 2018 kultaa 500 metrillä ajalla 34,80. Pyeongchangin olympialaisissa hän sijoittui 500 metrillä seitsemänneksi ja sprinttereiden MM-kilpailuissa 2018 kahdeksanneksi. 500 metrin maailmancupissa hän oli kolmas kaudella 2017–2018.
Myös hänen kaksoisveljensä Michel on pikaluistelija.
Oliivimedestäjä
Oliivimedestäjä ("Cinnyris jugularis") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Oliivimedestäjää tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa sekä Australian koillisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Espanja talviolympialaisissa 2014
Espanja osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Maa on voittanut ainoastaan kaksi mitalia talviolympialaisissa. Blanca Fernández Ochoa voitti pronssia 1992 alppihiihdossa ja hänen veljensä Francisco niin ikään alppihiihdossa kultaa Sapporossa 1972. Taitoluistelija Javier Fernandez toimi Espanjan joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. Sotšissa Espanjaa edusti kaikkiaan 20 urheilijaa kahdeksassa eri lajissa. Ainuttakaan mitalia maa ei kuitenkaan saavuttanut.
Sumbanmedestäjä
Sumbanmedestäjä ("Cinnyris buettikoferi") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mieskuoro Finlandia
Mieskuoro Finlandia oli suomalainen kuoro, joka perustettiin Pohjois-Amerikkaan keväällä 1939 suuntautunutta konserttimatkaa varten.
Kuoroa ryhdyttiin kokoamaan vuonna 1937, kun Suomi päätti osallistua New Yorkin huhtikuun lopussa 1939 avattavaan maailmannäyttelyyn. Kuorolle annettiin nimi Finlandia-kuoro. Sen kokoamiseksi järjestettiin useita koelaulutilaisuuksia, ja karsintojen perusteella koottiin 70-henkinen valio mieskuoro. Kuoron keski-ikä oli 37 vuotta. Kuoromatkan rahoittamiseksi valtio antoi 300 000 markan apurahan. Lisäksi kuoro sai luvan järjestää arpajaiset matkan rahoittamiseksi.
Kuoron laulajia tuli eri puolelta Suomea, mutta ennen kaikkea pääkaupunkiseudun kuoroista. Johtajaksi nimettiin itseoikeutetusti professori Heikki Klemetti. Hänen apunaan olivat arvostetut musiikkimiehet ja samalla kuoronjohtajat kouluneuvos L. Arvi P. Poijärvi, toimitusjohtaja Ilmari Kalkkinen ja kuoronjohtaja Bengt Carlson. Tunnettuja kuorolaisia olivat mm. Lahden Mieskuoron johtaja Väinö Kaskinen, radiokuuluttaja tunnettu Carl-Erik Creutz, myöhempi Klemetti-opiston perustaja Arvo Vainio, oopperalaulajat Reino Hallaperä, laulajat Armas Hanttu, Sulo Saarits. Kuoron laulajavalinnat oli tehty syksyyn 1938 mennessä, ja kuoro antoi ensikonsertin Helsingissä 19. marraskuuta 1938.
Ennen huhtikuun alkupuoliskolla 1939 tapahtunutta lähtöä mieskuoro Finlandia kävi tervehdyskäynnillä tasavallan presidentti Kyösti Kallion ja hänen puolisonsa luona presidentinlinnassa. Matka New Yorkiin suuntautui Ruotsin kautta Britanniaan ja siellä Lontooseen, jossa pidettiin ensimmäiset konsertit. Atlantin ylitys tapahtui RMS Queen Maryllä Liverpoolista.
Ensi konsertin kuoro antoi maailmannäyttelyn Suomi-päivänä 4. toukokuuta 1939. Paikkana oli New Yorkin Roosevelt-hotelli. Amerikan mantereella kuoro antoi kaikkiaan toistakymmentä konserttia Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Esiintymiskaupunkeja olivat mm. Washington D.C., Pittsburgh, Boston, Cleveland, Chicago, Detroit ja Kanadan puolella Toronto. Detroitissa kuoro kävi tutustumassa mm. Fordin autotehtaaseen sekä esikaupungissa sijainneeseen Cranbrook Educational Community-kampukseen, jonka suunnittelijoihin kuului ajan tunnettu suomalaisarkkitehti Eliel Saarinen. Ennen Amerikasta lähtöään kuoro antoi vielä viimeisen konserttinsa maailmannäyttelyn Suomen paviljongissa. Paluumatkalla kuoro konsertoi lisäksi Lontoossa, Pariisissa ja Berliinissä. Runsaan kuukauden mittaisen matkan aikana kuoro levytti suomalaisia kuorolauluja sekä Lontoossa että Berliinissä. 
Kotimaahan palattuaan 22. toukokuuta 1939 kuoro kävi vielä presidentin ja hänen puolisonsa luona kunniakäynnillä. Paluun jälkeen laulajisto lopetti toimintansa esiintyvänä kuorona.
Kuoron savikiekko-levytyksistä Fazer teki kokoelman vuonna
1987