hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Turkin parlamenttivaalit 2015 (marraskuu)
Turkin vuoden 2015 toiset parlamenttivaalit järjestettiin 1. marraskuuta 2015. Kesäkuun parlamenttivaalien jälkeen Turkkiin ei saatu muodostettua uutta hallitusta ja maata alkoi hallita väliaikainen hallitus. Marraskuun vaaleissa selvän voiton vei istuvaa presidenttiä Recep Tayyip Erdoğania tukeva AKP. Muut paikkoja saaneet puolueet olivat sosiaalidemokrattinen CHP, kansallismielinen MHP ja vasemmistolainen HDP.
Kesäkuun vaaleissa presidentti Erdoganin perustama ja Ahmet Davutoğlun johtama konservatiivinen AKP menetti yksinkertaisen enemmistön parlamentissa, Selahattin Demirtasin johtama kurdimyönteinen HDP nousi parlamentiin, saaden 80 paikkaa.
Nina &amp; Frederik
Nina & Frederik oli tanskalais-hollantilainen lauluduo, joka toimi 1950-luvun lopulta 1960-luvun loppupuolelle. Duon jäsenet olivat hollantilainen paroni Frederik van Pallandt ja hänen tanskalainen vaimonsa Nina van Pallandt. He esittivät englanninkielisiä viihdesovituksia trinidadilaisista calypsokappaleista, muista kolmannen maailman maiden lauluista sekä yhdysvaltalaisista folk-lauluista.
Ninan & Frederikin tunnetuimpia lauluja olivat joululaulut ”Mary's Boy Child” (1959) ja ”Little Donkey” (1960), ”Listen to the Ocean” (1960), bolivialaisen Tarateño Rojasin kirjoittama ”Sucu-Sucu” (1961) sekä Malvina Reynoldsin kirjoittama ja Pete Seegerin tunnetuksi tekemä ”Little Boxes” (1964).
Frederick van Pallandt syntyi Kööpenhaminassa, jossa hänen isänsä toimi Alankomaiden suurlähettiläänä. Isän myöhemmässä asemapaikassa Trinidadissa Frederik opiskeli trooppista maanviljelystä, tutustui calypsomusiikkiin ja perusti opiskeluvuosinaan calypsoyhtyeen. Vuonna 1957 hän tapasi Tanskassa tulevan vaimonsa Ninan, joka oli eroamassa miehestään, kreivi Thorvald Théodore William Hugo Wesselistä. Frederik ja Nina huomasivat ääntensä sopivan hyvin yhteen ja esiintyivät aluksi vain ystäville ja hyväntekeväisyystilaisuuksissa, mutta heinäkuussa 1957 he tekivät ensimmäisen kaupallisen esiintymisensä Kööpenhaminan Mon Coeur -yökerhossa. Muutamassa kuukaudessa heistä tuli suosikkeja useassa Euroopan maassa. He näyttelivät tanskalaisissa vuoden 1958 elokuvissa "Tyttö, kitara ja trumpetti" ja "Maailman rikkain tyttö" sekä vuoden 1959 saksalaiselokuvassa "Kellä kulta, sillä onni".
Nina ja Frederik avioituivat 1960, ja seuraavana vuonna he saivat Britannian televisioon oman show’nsa nimeltä "Nina and Frederik at Home".
Ninan ja Frederikin tiettävästi ensimmäinen levytetty kappale oli Harry Belafonten tunnetuksi tekemä ”Jamaica Farewell”, jonka kääntöpuolella oli toinen calypsolaulu ”Come Back Liza”. Ne nauhoitettiin jo 1957, mutta julkaistiin vasta 1959.
Lauluduon esikoisalbumi "Nina & Frederik" nousi yhdeksänneksi Britannian albumilistalla helmikuussa 1960. Toinen albumi oli samanniminen, mutta sisälsi eri laulut ja nousi Britanniassa sijalle 11 toukokuussa 1961. Vuonna 1963 Nina & Frederik esiintyivät kolme viikkoa Lontoon Savoy-hotellissa, ja saman vuoden joulukuussa he järjestivät konsertin Royal Festival Hallissa.
Nina ja Frederik van Pallandtin tiet erosivat 1960-luvun lopulla, kun Frederik alkoi seurustella ja sai lapsen tanskalaisen mallin Dot Holm Jensenin kanssa. Avioero tuli voimaan vasta 1976, jolloin Frederik van Pallandt avioitui Maria Jesus de Los Rios y Coello de Portugalin kanssa. 1980-luvun puolivälissä hän avioitui filippiiniläisen Susan Taponin kanssa ja asettui asumaan tämän kotimaahan. Frederik van Pallandt kuoli siellä huumekauppaan liittyvän henkirikoksen uhrina vuonna 1994.
Nina van Pallandt on näytellyt muutamissa Hollywood-tuotannoissa, kuten Robert Altmanin elokuvissa "Pitkät jäähyväiset" (1973) ja "Mitkä häät!" (1978) sekä Paul Schraderin elokuvassa "American Gigolo" (1980).
Mads Nissen
Mads Nissen (s. 1979) on tanskalainen valokuvaaja. Nissenin valokuva voitti World Press Photon vuoden lehtikuva -palkinnon vuonna 2014. Hän on kuvannut muun muassa Timelle, Newsweekille ja Der Spiegelille.
Vesikosken voimalaitos
Vesikosken voimalaitos voi tarkoittaa seuraavia:
Vesikosken voimalaitos (Pyhäjärvi)
Vesikosken voimalaitos on vesivoimalaitos Pyhäjoessa Pyhäjärvellä. Voimala otettiin käyttöön vuonna 1965.
Georg Stahl
Georg Ernst Stahl (21. lokakuuta 1659 Ansbach – 14. toukokuuta 1734 Berliini) oli saksalainen kemisti, lääkäri ja filosofi.
Stahlin syntymävuodesta on epäselvyyttä. Hänen epäillään syntyneen 21. lokakuuta 1659 Ansbachissa, mutta joissain lähteissä syntymävuodeksi 1960 ja syntymäpäiväksi 22. lokakuuta. Stahlin varhaisista vuosista on hyvin vähän tietoa. Hän sai lääkärintutkinnon Jenan yliopistosta tammikuussa 1684. Hän jäi opettamaan yliopistoon kemiaa. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi lääkäriksi Weimariin ja 1694 liittyi Martin-Luther-Universität Halle-Wittenbergin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän opetti Hallessa lääketiedettä sekä kemiaa vuoteen 1715 saakka. 1715 Stahl siirtyi Berliiniin Fredrik I:n lääkäriksi. Hän kuoli 14. toukokuuta 1734 Berliinissä.
Stahl tunnetaan muun muassa Flogiston-teorian kehittäjänä. Flogiston-teoria selitti aineen palamista ja se oli vallitseva teoria 1700-luvulla.
John Mayow
John Mayow (joulukuu 1641, Looe – syyskuu 1679, Lontoo) oli englantilainen kemisti ja lääkäri.
Mayow syntyi joulukuussa 1641 lähellä Looea, Cornwallissa. Hän pääsi opiskelemaan Oxfordin yliopistoon 1659. Vuonna 1670 hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi ja sai oikeuden opiskella ja harjoittaa lääketiedettä. Hän tutki paljon palamista, ilmakehän koostumusta ja hengitystä. Vuonna 1678 hänet valittiin Royal Societyyn. Mayow kuoli syyskuussa 1679 Lontoossa.
Hermann Boerhaave
Hermann Boerhaave (31. joulukuuta 1668 Voorhout – 23. syyskuuta 1738 Leiden) oli alankomaalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Boerhaave syntyi 31. joulukuuta Voorhoutissa. Hänen isänsä oli Reverend Jacobus Boerhaave ja äitinsä Hagar Daelder. Boerhaaven äiti kuoli Boerhaaven ollessa viisivuotias, ja isä vuonna 1683. Boerhaave aloitti opinnot Leidenin yliopistossa 1684 pääaineenaan teologia ja filosofia. Hän sai filosofian tutkinnon vuonna 1690. Valmistuttuaan Boerhaaven kiinnostui lääketieteestä ja valmistuikin lääkäriksi kolme vuotta myöhemmin 1693. Vuonna 1701 hänet valittiin Leidenin yliopistoon luennoimaan lääketieteestä. Vuonna 1709 hänet valittiin kasvi- ja lääketieteen professoriksi Leideniin. Vuonna 1710 hän avioitui Maria Drolenvaux'n kanssa. He saivat yhteensä neljä lasta. Vuonna 1718 hänet valittiin myös kemian professoriksi. Boerhaave suoritti kemiallisia mittauksia tarkkaillen lämpötiloja. Hän oli ensimmäinen, joka eristi urean virtsasta. Häntä pidetään myös kliinisen lääketieteen opetuksen kehittäjänä.
Uusi Meikäläinen
Uusi Meikäläinen oli Yhdysvalloissa ainakin vuosina 1903, 1905 ja 1909 tai mahdollisesti vuosien 1902–1909 ajan ilmestynyt amerikansuomalainen sosialistinen pilalehti.
Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov lakkautti vuonna 1903 suomalaisen "Matti Meikäläinen" -pilalehden, jolloin Urho A. Mäkelä (tai Mäkinen) perusti Yhdysvaltoihin "Uusi Meikäläinen" -nimisen pilalehden. Sen toimittajana ja piirtäjänä työskenteli John Hakola, joka käytti nimimerkkiä Tahvo Tohmolainen. "Uutta Meikäläistä" painettiin "Pohjan Tähti" -sanomalehden kirjapainossa Massachusettsin Fitchburgissa, mutta kesällä 1903 Mäkinen riitautui sen omistajan A. Heissonin kanssa, jolloin pilalehteä varten perustettiin Worcesteriin Amerikan Suomalainen Työväen Kirjapaino-Osakeyhtiö. Yhtiön johtokunta päätti ryhtyä julkaisemaan "Amerikan Suomalainen Työmies" -nimistä sanomalehteä, josta pian muotoutui Michiganin Hancockiin muuttanut "Työmies".
"Uuden Meikäläisen" julkaisupaikkana mainitaan vuosina 1905 ja 1909 Massachusettsin Quincy ja sen julkaisijoina esiintyvät alun Uusi Meikäläinen Kustannusyhtiön lisäksi John Hakola & Co. vuonna 1905 ja Kolu & Meriläinen vuonna 1909. Lehden lakattua sen tilalle perustettiin "Amerikan Matti", jota John Salminen julkaisi ainakin vuonna 1910. John Hakola jatkoi pilapiirrosten tekemistä 1910-luvulla "Työmiehen" julkaisemaan "Lapatossu"-lehteen.
Criteria Studios
Criteria Studios on Miamissa, Floridassa sijaitseva äänitysstudio, jonka Mack Emerman perusti vuonna 1958. Vuonna 1999 studio nimettiin uudelleen muotoon The Hit Factory Criteria Miami. Studiossa on äänitetty yli 200 Yhdysvalloissa kultaa tai platinaa myynyttä äänitettä. Niihin lukeutuvat ”Layla”, ”I Got You (I Feel Good)”, "Eat a Peach" ja "Hotel California".
Confident
Confident on yhdysvaltalaisen laulajan ja lauluntekijän Demi Lovaton viides studioalbumi. Se julkaistiin 16. lokakuuta 2015. Single ”Cool for the Summer” julkaistiin 16. heinäkuuta 2015 ja se oli korkeimmillaan yhdentenätoista Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Albumin toinen single ”Confident” julkaistiin 18. syyskuuta 2015 ja se on ollut parhaimmillaan listan sijalla 31.
Levyllä vierailevat australialainen rap-artisti Iggy Azalea ja yhdysvaltalainen rap-artisti Sirah. Lovato osallistui useimpien kappaleiden kirjoittamiseen ja teki yhteistyötä sellaisten lauluntekijöiden ja tuottajien kanssa kuten Max Martin, Ryan Tedder, Steve Mac, Rami ja Stargate. Albumi debytoi ykkösenä Kanadassa ja pääsi kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Belgiassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Norjassa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Malvina Reynolds
Malvina Reynolds (o.s. Milder, 23. elokuuta 1900 San Francisco, Kalifornia – 17. maaliskuuta 1978 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen folklaulaja ja -lauluntekijä ja poliittinen aktivisti. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”Little Boxes”, ”What Have They Done to the Rain” ja ”Morningtown Ride”.
Malvina Reynolds syntyi San Franciscossa juutalaiseen ja pasifistihenkiseen maahanmuuttajaperheeseen. Hän opiskeli romaanista filologiaa Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella ja suoritti tohtorintutkinnon 1938. Hän avioitui kirvesmiehenä ja ammattiyhdistysaktiivina toimineen William ”Bud” Reynoldsin kanssa vuonna 1934, ja heidän ainoasta lapsestaan varttui niinikään laulajana ja lauluntekijänä tunnettu Nancy Schimmel.
Jo 1920-luvulla Malvina Reynolds oli soittanut viulua eräässä tanssiorkesterissa ja kirjoitellut lauluja miehensä kanssa järjestämiinsä poliittisiin kampanjoihin, mutta lauluntekijän uransa hän aloitti vakavammin vasta noin 50-vuotiaana tavattuaan Pete Seegerin, Earl Robinsonin ja muita folk-tyylin muusikoita. Hän myös palasi vielä Kalifornian yliopistoon opiskelemaan musiikin teoriaa.
Reynolds levytti laulujaan itsekin, mutta tunnetuimmat versiot niistä ovat usein muiden artistien esittämiä. Laulun ”Little Boxes” levytti muun muassa Pete Seeger, ja muita Reynoldsin lauluja tunnetuksi tehneitä artisteja olivat The Searchers, The Seekers, Marianne Faithfull, Melanie Safka, Harry Belafonte ja Joan Baez.
Myöhempinä vuosinaan Malvina Reynolds kirjoitti lauluja ja muuta materiaalia julkisen PBS-televisiokanavan suosittuun lastenohjelmaan "Seesamtie", jossa hän myös toisinaan esiintyi hahmona nimeltä Kate. Vähän ennen Reynoldsin kuolemaa 1978 hänestä valmistui elämäkerrallinen dokumenttielokuva "Love It Like a Fool".
Lähde:
Marina di Camerota
Marina di Camerota on eteläitalialainen taajama, joka sijaitsee Camerotan kunnassa, Salernon maakunnassa, Campaniassa. Kaupungissa asuu noin 2 700 henkilöä.
Marina di Camerota sijaitsee Cilenton eteläosassa, Tyrrhenanmeren rannalla ja kaupungissa sijaitsee Camerotan kunnan satama. Etäisyys Camerotan keskustaan on viisi kilometriä, Palinuroon kahdeksan kilometriä, Salernoon 90 kilometriä ja Napoliin 200 kilometriä. Marina di Camerota on Campanian eteläisin kunta. Kaupungin alueelle ulottuu Vallo di Dianon kansallispuisto, ja sen luontoa leimaavat macchiapensastot.
Marina di Camerota on etenkin kesällä yksi Etelä-Italian suosituimmista turistikohteita Tyrrheanmeren kirkkauden ja laadun vuoksi. Kunta on ansainnut Sinilippu-palkinnon, joka myönnetään vesistöjen ja rantojen puhtaudeusta ja kauneudesta vuosittain vuodesta 2000 alkaen. Marina di Camerotassa on myös mielenkiintoisia paleontologisia luolia, joista on löydetty ihmisen fossiileja 1980-luvulla. Yhteen näistä luolista on tehty pieni museo, joka sijaitsee Lentiscellan rannalla. Museossa on nähtävillä "Capreran leijonan -kuunari" (Leone di Caprera), jolla ylitettiin Atlantin valtameri Montevideosta Livornoon vuosina 1880–1881.
Muita alueen nähtävyyksiä ovat ovat muun muassa rannikolla sijaitsevat vartiotornit, jotka rakennettiin Bourbon-suvun vallan aikana 1800-luvun alkupuolella. Ne olivat osa paikallista puolutusjärjestelmää, sillä niiden avulla saatiin esimerkiksi välitettyä nopeasti viestiä eteenpäin uhkaavasta vaarasta.
Muuttoliike Marina di Camerosta Etelä-Amerikkaan ja erityisesti Venezuelaan oli vilkasta 1800-luvun lopulla. 1900-luvulla muuttoliike kääntyi takaisin, ja monet italialaiset juuret omaavat venezuelalaiset ovat muuttaneet Marina di Cameroon. Kaupungilla on vahvat suhteet Etelä-Amerikkaan, ja muun muassa sen pääkatu on nimetty Simón Bolívarin mukaan.
The Rumour
The Rumour oli alun perin vuosina 1976–1982 toiminut brittiläinen rock-yhtye, joka tunnettiin parhaiten Graham Parkerin taustayhtyeenä. Myös Parkerin ensimmäiset soololevytykset julkaistiin nimellä Graham Parker & The Rumour. Yhtye teki comeback-kiertueita vielä 2010-luvulla, jolloin se toimi jälleen Parkerin taustayhtyeenä. The Rumour lopetti toimintansa Britannian-kiertueeseen lokakuussa 2015.
Sex on the Beach
Sex on the Beach on vodkasta, persikkalikööristä sekä appelsiini- ja karpalomehusta valmistettava drinkki. Se kehitettiin Floridassa 1980-luvulla. Juoma sai alkunsa paikallisen alkoholiyhtiön kilpailusta saada persikkaliköörille mahdollisimman paljon kysyntää. Ted Pizio voitti kyseisen kilpailun kehittämällään drinkillä, joka sai nimen ”Sex on the Beach”. Drinkki valmistetaan tavallisesti highball-lasiin.
Gibbon Wakefield
Edward Gibbon Wakefield (20. maaliskuuta 1796 Lontoo, Englanti – 16. toukokuuta 1862 Wellington, Uusi-Seelanti) oli brittiläinen siirtomaapoliitikko. Julkaisuissaan hän ajoi siirtomaiden itsenäistymistä. Vuonna 1839 hän lähetti omasta aloitteestaan Uuteen-Seelantiin Cookinsalmen rannalle Port Nicholsoniin 1200 siirtolaista. Vuosina 1839–1849 hän toimi New Zealand Companyn johtajana ja vaikutti merkittävästi Uuden-Seelannin siirtolaisasutusjärjestelyihin. Australiassa hän määräsi, ettei maata enää jaettaisi siirtolaisille vaan näiden pitäisi maksaa siitä Hän toimi myös lordi Durhamin sihteerinä. Vuonna 1853 Wakefield siirtyi Uuteen-Seelantiin, mistä lähtien hän oli jonkin aikaa Uuden-Seelannin vaikutusvaltaisin henkilö.
Loïc Pietri
Loïc Pietri (s. 27. elokuuta 1990) on ranskalainen judoka, joka on kilpaillut alle 81 kg:n painoluokassa vuodesta 2008.
Pietri voitti maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2013 kukistettuaan loppuottelussa georgialaisen Avtandil Tšrikišvilin. Hän saavutti MM-hopeaa Astanassa 2015 hävittyään finaalissa japanilaiselle Takanori Nagaselle. Hän sai MM-pronssia Tšeljabinskissa 2014 ja sijoittui viidenneksi 2011. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-pronssia Budapestissa 2017.
Pietri saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa joukkuekilpailussa ja pronssia 81 kg:n sarjassa. Hän sai EM-kilpailujen 81-kiloisissa hopeaa Montpellier’ssa 2014 ja pronssia Budapestissa 2013 sekä joukkuekilpailussa hopeaa 2011 ja pronssia 2014.
Pietri voitti alle 20-vuotiaiden maailman- ja Euroopan-mestaruuden 2009. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kaksi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on yksi voitto ja kaksi kolmossijaa.
Sarm West Studios
SARM Studios (tunnettu aiemmin nimillä Sarm West Studios, Basing Street Studios ja Island Studios) on Lontoon Notting Hillissä sijaitseva äänitysstudio. Sen perusti Chris Blackwell, jolloin se toimi Island Recordsin alaisuudessa. SARM on lyhenne sanoista Sound and Recording Mobiles.
Studio on rakennettu entisen kirkon tiloihin. Siellä ovat levyttäneet lukuisat kuuluisat yhtyeet ja artistit, kuten Iron Maiden, Bob Marley, Led Zeppelin, Jethro Tull, Roxy Music, Cat Stevens, Emerson Lake & Palmer ja Rihanna. Vuonna 1970 silloisessa Island Studiosissa nauhoitettiin samanaikaisesti kaksi hyvin kuuluisaa albumia, Jethro Tullin "Aqualung" ja Led Zeppelinin "Led Zeppelin III".
Vuonna 1984 studiossa nauhoitettiin Band Aid -kokoonpanon hyväntekeväisyyssingle ”Do They Know It’s Christmas?”.
Sinine Äratus
Sinine Äratus (suom. "Sininen herätys", engl. "Blue Awakening") on Viron konservatiivisen kansanpuolueen nuorisojärjestö. Yhdistys perustettiin Tartossa marraskuussa 2012 nimellä Konservatiivsed Noored. Järjestön nimi muutetiin nykyiseen muotoon vuoden 2013 lopussa. Järjestö on aatteeltaan kansallismielinen ja haluaa edistää Viron kansallista herätystä.
Nuorisojärjestön puheenjohtaja on Ruuben Kaalep. Vuosina 2014−2016 järjestöä johti kansanedustaja Jaak Madison.
Järjestö osallistuu vuosittain 24. helmikuuta pidettävään Viron itsenäisyyspäivän soihtukulkueeseen Tallinnassa. Nuorisojärjestö järjestää jäsenilleen vuosittain kesäleirin.
Sinine Äratus oli aiemmin European Young Conservativesin jäsen, mutta se erotettiin järjestöstä kesäkuussa 2017 johtuen Turkin hallintoon ja islamiin kohdistuneesta kritiikistä.
Järjestö on kansallismielinen ja haluaa edistää Viron kansallista herätystä. 
Vuonna 2013 järjestö julistautui vastustavansa globalisaatiota ja monikulttuurisuutta.
Järjestö vastustaa Viron ja Venäjän välistä rajasopimusta ja katsoo, että Viron hallituksella ei ole oikeutta luovuttaa Venäjälle maa-aluetta, jota Venäjä miehittää.
Matti Helminen
Matti Helminen on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
HMS Conqueror (1881)
HMS Conqueror oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Conqueoror-luokan ironclad-taistelulaiva.
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 1879. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1881 ja se valmistui maaliskuussa 1886.
Alus romutettiin vuonna 1907.
Matti Helminen (biologi)
Matti Olavi Helminen (14. lokakuuta 1931 Helsinki – 9. lokakuuta 2015 Hyvinkää) oli suomalainen eläintieteilijä. Hän loi Metsähallituksen luontopalvelut, joka vastaa koko maan suojelualueiden hoidosta. Kansallispuistojen määrä lisääntyi hänen uransa aikana yhdeksästä 28:aan. Hän oli 1967–1996 Helsingin yliopiston riistabiologian dosentti.
Helminen oli yksi radion ja television Luontoilta-ohjelman asiantuntijoista. Hän oli Maailman luonnonsäätiön hallituksen jäsen, varapuheenjohtaja ja suojelutoimikunnan puheenjohtaja ja toimi myös monissa muissa luottamustehtävissä.
Helminen havaitsi ensimmäisenä, että merikotkien määrä Suomessa väheni ympäristömyrkkyjen vaikutuksesta. Hän oli hiipumassa olleen metsäpeuran siirtoistutusten keskeisiä vaikuttajia.
HMS Hero (1885)
HMS Hero oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Conqueoror-luokan ironclad-taistelulaiva.
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 11. huhtikuuta 1884. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1885 ja se valmistui toukokuussa 1888.
Alus upotettiin maalilaivana 18. helmikuuta 1908.
Luettelo kuninkaallisen laivaston panssarilaivoista
Luettelo kuninkaallisen laivaston panssarilaivoista () sisältää höyrykäyttöiset 1860-1889 valmistetut joko raudalla tai teräksellä panssaroidut alukset.
Ennen vuoden 1707 unionisopimusta Skotlannin kuningaskunnan alukset muodostivat Skotlannin kuningaskunnan laivaston.
Britannian kuninkaallinen laivasto muodostettiin virallisesti vasta Kaarle II:n palattua valtaan vuonna 1660. Ennen tuota vuotta sotalaivat olivat ensin hallitsijan omaisuutta ja Kaarle I:n mestauksen jälkeen vuonna 1648 alukset siirtyivät valtion omaisuudeksi.
Linjalaiva oli termi, jolla kuninkaallinen laivasto määritteli sotalaivan, joka kykeni toimimaan taistelulinjassa. Alukset olivat puurunkoisia vuodesta 1660 alkaen 1800-luvun taistelulaivojen kehittymisen alkuun. Vuodesta 1840 höyryvoimaa käyttävät potkurialukset otettiin käyttöön ja 1860 ensimmäinen panssaroitu puurunkoinen sotalaiva laskettiin vesille. Varsinaisten taistelulaivojen valmistus alkoi 1880-luvulla.
Amiraliteetti otti käyttöön nimikkeen taistelulaiva vasta 1880-luvun alussa, jolloin Colossus-luokan alukset valmistuivat. Vuodesta 1860 alkaen valmistuneita aluksia voidaan siten pitää kehityspolkuna varsinaisiin taistelulaivoihin.
New Rising Suns
New Rising Suns on oululainen Antti Annusen johtama yhtye. Annunen mainitsee tuolloin vielä nimettömän yhtyeen jo keväällä 2006 ilmestyneessä Radiopuhelimet-kirjassa jatkona Luxury Spit -yhtyeelle. Yhtyen esikoisalbumi Psychedelic Sound Romance julkaistiin syyskuussa 2017.
HMS Cyclops (1871)
HMS Cyclops oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Cyclops-luokan monitori.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä ja sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1870. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1871 ja se valmistui 4. toukokuuta 1877.
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1872 ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
HMS Gorgon (1871)
HMS Gorgon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Cyclops-luokan monitori.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä ja sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1870. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta 1871 ja se valmistui 19. maaliskuuta 1877.
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1872 ja se myytiin romutettavaksi 12. toukokuuta 1903.
HMS Hecate (1871)
HMS Hecate oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Cyclops-luokan monitori.
Alus tilattiin Cubitt Townista J&W Dudgeonilta ja sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1870. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1871 ja se valmistui 24. toukokuuta 1877.
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1872 ja se myytiin romutettavaksi 12. toukokuuta 1903.
HMS Hydra (1871)
HMS Hydra oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Cyclops-luokan monitori.
Alus tilattiin Govanista Robert Napierilta ja sen köli laskettiin 28. joulukuuta 1870. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1871 ja se valmistui 31. toukokuuta 1877.
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1872 ja se myytiin romutettavaksi 7. heinäkuuta 1903.
Antioh Dmitrijevitš Kantemir
Antioh Dmitrijevitš Kantemir (1708–1744) oli venäläinen lähinnä diplomaattitehtävissä toiminut ruhtinas, kirjailija ja maansa lähettiläs Ranskassa ja Saksassa. Hän sai paljon mainetta vuosina 1729–1739 kirjoittamillaan satiireillaan, jotka ovat teräviä ja valistusajan hengen mukaisia. Arvioiden mukaan hän oli aikansa venäläiskirjailijoista merkittävin. Kantemirin satiireissa esiintynyt valistusajan vihollisiin, tarvittaessa myös hallitusvaltaan kohdistunut kärkevyys johti siihen, ettei niitä voitu vielä hänen elinaikanaan julkaista. Ranskassa versio niistä ilmestyi 1739, ja Venäjällä niitä julkaistiin vasta 1749
HMS Magdala (1870)
HMS Magdala oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Cerberus-luokan taistelulaivat.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä ja sen köli laskettiin 6. lokakuuta 1868. Alus laskettiin vesille 2. maaliskuuta 1870 ja se valmistui marraskuussa.
Siirrettäessä alusta Intiaan sille asennettiin kolme tilapäismastoa. Siirto tehtiin purjein ilman saattajaa. Alus palveli koko uransa Bombayn satamassa tehden ainoastaan lyhyitä purjehduksia tulitoimintaharjoituksiin. Alus myytiin romutettavaksi tammikuussa 1903 ja se romutettiin 1904.
Katrina Bowden
Katrina Bowden (s. 19. syyskuuta 1988 Wyckoff, New Jersey) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Cerien roolista NBC:n sitcom-sarjassa "30 Rock". Bowden näytteli sivuhahmoa koko sarjan ajan vuosina 2006–2013.
Bowdenin ura alkoi saippuasarjasta "One Life to Live", jossa hän näytteli kahden jakson ajan Britney Jenningsiä. Hän on lisäksi esiintynyt sarjoissa kuten "", "Ruma Betty" ja "Kolme miestä ja tyttö". Bowdenin debyyttielokuva oli "Sex Drive" vuodelta 2008. Hän on sen jälkeen näytellyt elokuvissa "Tucker & Dale vs Evil", "", "Movie 43" ja "Scary Movie 5".
Siltasaari – ennen ja nyt
Siltasaari – ennen ja nyt on Siltasaariseuran julkaisema Helsingin Siltasaaren kaupunginosasta kertovat teos vuodelta 1993. Teoksen on toimittanut Siltasaariseuran silloinen puheenjohtaja rovasti Mauri Virtanen, joka on kirjoittanut suuren osan artikkeleista ja ottanut muut kuin mustavalkoiset arkistokuvat. Runsaasti artikkeleita on kirjoittanut myös Jussi Hakama. Kannen kuvassa on kartta vuodelta 1876 Siltasaaresta ja sen ympäristöstä.
Teos ilmestyi juhlistamaan Siltasaariseuran kymmenvuotista toimintaa, ja se kertoo paitsi Siltasaaresta, myös kaupunginosayhdistyksestä ja alueella kirjan ilmestymisaikaan toimineista yrityksistä.
Nef-reaktio
Nef-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa primäärinen tai sekundäärinen nitroalkaani hydrolysoituu emäs- ja happokäsittelyn jälkeen aldehydiksi tai ketoniksi. Reaktio on saanut nimensä John Ulric Nefin mukaan ja Nef raportoi reaktion vuonna 1894. Nef-reaktio on yleisesti käytetty reaktio hiilihydraattien ja muiden luonnonaineiden synteeseissä.
Vuonna 1893 venäläinen kemisti Konovaloff raportoi, että käsittelemällä nitroalkeeneja voimakkaalla emäksellä ja tämän jälkeen sinkillä etikkahappoliuoksessa muodosti karbonyyliyhdisteen ja amiinin seoksen. Vuotta myöshemmin Nef julkaisi oman tutkimuksensa, jossa nitroalkaaneja käsiteltiin ensin voimakkaalla emäksellä ja tämän jälkeen rikkihapolla, jolloin tuotteeksi muodostui karbonyyliyhdisteitä.
Nef-reaktiossa voimakas emäs kuten hydroksidi tai DBU muodostaa primäärisestä tai sekundäärisestä nitroalkaanista muodostuu nitronaatti-ioni. Tertiäärisitä nitroalkaaneista ei voi muodostua nitronaatti-ionia eivätkä ne siis reagoi Nef-reaktiolla. Tämän jälkeen nitronaatti-ionin negatiivisesti varautuneet happiatomit protonoituvat voimakkaasti happamissa olosuhteissa. Tämän jäkeen vesimolekyyli reagoi elektrofiilisen kaksoissidoksella typpeen sitoutuneen hiiliatomin kanssa additioreaktiolla. Kahden protoninsiirron jälkeen muodostuvasta välivaiheesta eliminoituu vettä ja lopuksi alifaattinen nitrosoalkoholi hajoaa dityppioksidiksi ja karbonyyliryhdisteeksi. Nef-reaktion huono puoli on se, että se vaatii sekä erittäin vahvan emäksen että hapon käyttöä, mikä voi johtaa sivureaktioihin.
Todistettavasti syyllinen (3. tuotantokausi)
Televisiosarjan Todistettavasti syyllinen kolmatta tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa kesätauon jälkeen 25. syyskuuta 2005 ja Suomessa heti toisen kauden päätyttyä 11. huhtikuuta 2006. Kausi sisältää 23 jaksoa. Kahdeksannesta jaksosta alkaen sarjan pääosakokoonpanoon tulee yksi etsivä lisää, Kat Miller (Tracie Thoms).
Rukajärven tie
Rukajärven tie on historiallinen sotatie Pohjois-Karjalassa. Se liittyy jatkosodan vaiheisiin, joissa 14. divisioona taisteli Neuvostoliiton joukkoja vastaan. Rukajärvellä käytiin Suomen ja Neuvostoliiton joukkojen viimeinen jatkosodan taistelu. Suomalaisten joukkojen huolto tapahtui Rukajärven tien kautta.
Rukajärven tien pituus on Suomen puolella Lieksan alueella 44 kilometriä. Tiehen kuuluu kuitenkin myös se osa tiestä, joka vie Rukajärvelle saakka. Kokonaispituudeksi tulee Lieksasta Rukajärvelle noin 230 km. Se on Raatteen tien ohella Via Karelia -matkailuteistä erkaneva auktorisoitu ja opastein merkitty sotatie.
Tien alkupiste on Lieksan keskustassa, josta se lähtee itään ja jatkaa Pankajärven ja Nurmijärven kyliä halkoen Suomen ja Venäjän rajalle Kivivaaraan. Se jatkuu Venäjän puolella Repolan ja Tiiksan kautta Rukajärven kylän ohittaen Kotskomaan. Tien reitti on lähes sama kuin sota-aikana.
Tien nimeämisestä teki aloitteen Rukajärven veteraani Pentti Perttuli vuonna 2004. Lieksan kaupunginhallitus teki nimestä päätöksen 4. huhtikuuta 2011, ja se nimettiin 2. heinäkuuta 2011 vietetyssä juhlassa. Tien ovat tehneet tunnetuksi Antti Tuurin romaani "Rukajärven tiellä", ja siitä tehty elokuva Rukajärven tie.
Toriumoksalaatti
Toriumoksalaatti (COTh) on toriumin ja oksaalihapon muodostama epäorgaaninen suola. Sitä valmistetaan toriumnitraatista.
Jos huoneenlämmössä sekoitetaan 0,5 M toriumnitraattiliuosta 0,5 M oksaalihappoon, saadaan dihydraattista toriumoksalaattia Th(CO)·2HO. Heksahydraattista muotoa voidaan valmistaa saostamalla 2 M typpihapolla. Tämä hajoaa takaisin dihydraatiksi kuumentamalla n. 100 °C lämpötilaan.
Kun toriumoksalaattia kuumennetaan 500 °C (600 °C eräissä lähteissä) lämpötilaan, se hajoaa toriumdioksidiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi. Toriumoksalaatin liukoisuustulo on 5.01·10 ja se ei liukene veteen tai useimpiin happoihin juuri ollenkaan. Toriumoksalaattia voidaan käyttää toriumin erottamiseen harvinaisista maametalleista.
Seis (Gasellien albumi)
Seis on rap-yhtye Gasellien kolmas pitkäsoitto, joka julkaistiin Johanna Kustannus Oy:n kautta 30. lokakuuta 2015. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin helmikuussa 2015 kappaleesta "Älä muista pahalla", ja toinen musiikkivideo kappaleesta "Mahtuuko kyytiin" saman vuoden toukokuussa. Kolmas musiikkivideo julkaistiin syyskuussa 2015 kappaleesta "Vainoharhainen".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19.
Herbapol
Herbapol on puolalaisen Herbapol S.A. -yrityskosernin, kuten siihen kuuluvan "Herbapol Lublin S.A.":n tuotemerkki. Herbapol Lublin S.A valmistaa päivittäistavarakaupan ja farmaseuttisia tuotteita; yrityksen kotipaikka on Lublin.
Herbapol on Unilever Polskan ja Tata Global Beverages-yrityksen ohella eräs Puolan merkittävimmistä teetaloista. Teealalla se keskittyy yrtti ja hedelmäteen valmistamiseen.
HMS Duke of Wellington (1852)
HMS Duke of Wellington oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu Duke of Wellington -luokan 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1848 Pembroken telakalta Queen-luokan aluksena "HMS Windsor Castle". Sen köli laskettiin toukokuussa 1849. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 19. tammikuuta 1852 muutettavaksi 131-tykkiseksi potkurialukseksi ja työ alkoi samana päivänä. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta. Alus nimeittiin 1. lokakuuta "HMS Duke of Wellingtoniksi" ja se hinattiin 11. lokakuuta Portsmouthiin, missä se valmistui 27. marraskuuta 1853.
Alus otettiin palvelukseen 2. helmikuuta 1853 Läntisen kanaalin laivueeseen päällikkönään kommodori Henry Byam Martin (-25. huhtikuuta 1854). Alus oli 4. maaliskuuta 1854 alkaen vara-amiraali Sir Charles Napierin lippulaivana, jolloin aluksen päällikkönä oli George Thomas Gordon. Alus lähti 11. maaliskuuta Itämerelle.
Irving Azoff
Irving Azoff (s. 12. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen musiikkialan johtaja ja henkilökohtainen manageri, joka edustaa muun muassa artisteja Christina Aguilera, Journey, Eagles, Joe Walsh, Van Halen, Thirty Seconds to Mars, Steely Dan, Maroon 5, No Doubt, Fleetwood Macin Lindsey Buckingham, Jon Bon Jovi, Bon Jovi ja koomikkoa Chelsea Handler.
Syyskuusta 2013 lähtien hän on ollut Azoff MSG Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Yritys on yhteinen Madison Square Garden Companyn kanssa. Tätä ennen hän on ollut Ticketmaster Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja, Live Nation Entertainmentin puheenjohtaja sekä Front Line Managementin toimitusjohtaja. Hän on myös yhtiöiden Clear Channel Communications, Starz Inc. ja IMG hallituksissa.
Vuonna 2012 Azoff oli "Billboardin" Power 100 -listan kärjessä, ja lehti nimesi hänet musiikkialan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi.
Hiidenvirta (televisiosarja)
Hiidenvirta ("Maelstrom") on BBC:n tuottama brittiläis-norjalainen television jännityssarja vuodelta 1985. Se sijoittuu Norjan rannikkomaisemiin ja kuvattiin Ålesundin liepeillä.
Kuusiosaisen minisarjan on kirjoittanut Michael J. Bird, tuottanut Vere Lorrimer ja ohjannut David Maloney. Pääosia näyttelevät Tusse Silberg, David Beames, Trevor Baxter, Susan Gilmore, Edita Brychta, John Abineri, Christopher Scoular ja Ann Todd.
"Hiidenvirta"-sarjassa nuori englantilaisnainen (Silberg) matkustaa Norjaan selvittääkseen, miksi hänelle tuntematon sikäläinen miljonääri on testamentannut hänelle syrjäisessä saaressa sijaistevan puuhuvilan, jossa on paljon nukkeja. Hän joutuu keskelle mystisiä juonitteluja ja huomaa henkensä olevan uhattuna.
Hidastempoisena ja juoneltaan sekavana ja väkinäisenä pidetty "Hiidenvirta" sai huonot arviot etenkin kotimaassaan Britanniassa.
Sarja ensiesitettiin Suomessa 1980-luvun puolivälissä, ja YLE Teema on uusinut sen vuosina 2005 ja 2006.
Screwdriver
Screwdriver (suom. "ruuvimeisseli") on vodkasta ja appelsiinimehusta valmistettava drinkki. Se valmistetaan tavallisesti highball-lasiin.
Samuel Hartman
Samuel Hartman (1606 Helsinki – 11. heinäkuuta 1653 Turku) oli järjestyksessä toinen Turun akatemian kaunopuheisuuden eli latinan professori ja Turun tuomiokirkon musiikin johtaja ja kirkkomuusikko.
Hartmanin vanhemmat olivat Lyypekissä syntynyt kauppias Georgius (Jöran) Hartman ja Katarina Larsintytär ja puoliso vuodesta 1638 Justina Olofintytär. Hartman opiskeli ensin kotona ja sitten Saksassa vuodesta 1623, aluksi kymnaaseissa ja kollegioissa. Vuodesta 1625 hän luki Greifswaldin yliopistossa teologiaa ja lainoppia, joista ei kuitenkaan suorittanut loppututkintoa. Palattuaan Suomeen 1635 Hartman toimi ensin maaherra Broder Andersson Rålambin perheessä kotiopettajana, mutta 1640 hänestä tuli Turun katedraalikoulun rehtori. Hänet vihittiin samana vuonna papiksi. Hartman toimi Turun tuomiokirkon musiikin ohjajana ja johtajana, soittaen itse lyyraa. Opintojaan Hartman jatkoi Turun akatemiassa, maisterin arvoa varten laati 1643 teoksen "De virtutibus homileticis in genere et de veritate in specie" eli "Sosiaalisista hyveistä yleisesti ja totuudellisuudesta erityisesti". Kaunopuheisuuden professoriksi hän oli ehdolla jo 1644, mutta tuli nimitetyksi virkaan vakinaisesti vasta 1649 Johannes Terseruksen jälkeen, eli ehti toimia professorina neljä vuotta. Vuonna 1650 virkaan yhdistettiin myös runouden opetus. Hartman laati viitisentoista onnittelutekstiä ja hautajaisrunoa sekä Turun akatemian ensimmäiseen promootioon 1643 runopuheen, joka on kadonnut. Samalta vuodelta on säilynyt hänen puheensa "Trivialis praeceptor bonus" eli "Hyvä triviaalikoulun opettaja", pappeinkokouksesta 1651 taas synodaaliväitöskirja "De peccato originali" eli "Perisynnistä". Professuurinsa aikana Hartman ei laatinut yhtään varsinaista akateemista opinnäytettä.
Kalle Koljonen
Kalle Koljonen (s. 26. helmikuuta 1994) on suomalainen sulkapalloilija. Koljonen edustaa Tapion Sulkaa.
Koljonen saavutti vuonna 2014 joukkue-EM-pronssia Sveitsin Baselissa järjestetyissä EM-kilpailuissa. Marraskuussa 2015 Koljonen saavutti ensimmäisen kaksinpelin turnausvoittonsa Unkarissa voitettuaan finaalissa tanskalaisen Rasmus Messerschmidtin erin 2-1.
Koljonen on ollut kaksinpelin maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla 153. Hän aloitti sulkapallon kuusivuotiaana.
Koljonen voitti kaksinpelin Suomen-mestaruuden vuonna 2018.
Gummiitti
Gummiitti on ryhmänimi sekoitukselle uraanin mineraaleja, sekä sen oksideja, silikaatteja ja hydraatteja. Useimmat gummiitit ovat väriltään keltaisia uraniniitin muunnoksia.
Gummiitti tunnetaan myös useilla muilla nimillä, jotka on johdettu mineraalin esiintymispaikkojen nimistä tai gummiitin sisältämien sivuaineiden mukaan, kuten: "eliasiitti" ("Elias" kaivos Jáchymovissa), "korasiitti" (löydetty Lake Superiorin alueelta Pohjois-Amerikasta), "pittiniitti", "uraanigummiitti" ja "uranogummiitti".
"Yttrogummiitti" on gummiitin muunnos joka sisältää harvinaista maametalli yttriumia. Sen kuvaili ensimmäisenä Adolf Erik Nordenskiöld, joka löysi sitä Arendalista, Norjasta 1870-luvulla.
Pimeyden ytimessä (televisiosarja)
Pimeyden ytimessä ("Edge of Darkness") on brittiläinen television draamasarja vuodelta 1985. BBC:n ja Lionheart Televisionin yhteistuotantona tehty ympäristönsuojeluaiheinen trilleri koostuu kuudesta 55 minuutin pituisesta jaksosta. Se on saanut mainetta yhtenä palkituimmista ja arvostetuimmista 1980-luvun televisiosarjoista.
Poliisina toimivan Ronald Cravenin (Bob Peck) aikuinen tytär ammutaan kuoliaaksi kotiovellaan. Isä alkaa selvittää ydinvoimaa vastustavan tyttärensä murhaa. Tutkimukset johtavat hänet pian keskelle vakoilua sekä ydinvoimayhtiöiden salailua ja välinpitämättömyyttä.
Sarjan ensiesitys BBC2-kanavalla loppuvuodesta 1985 herätti niin paljon myönteistä huomiota, että se uusittiin saman tien BBC1-kanavalla.
Sarjan ohjaaja Martin Campbell ohjasi myös tammikuussa 2010 ensi-iltansa saaneen, Yhdysvaltoihin sijoittuvan elokuvaversion, jonka pääosaa esittää Mel Gibson.
Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat alkuperäisen sarjan kaikkien aikojen 15. parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.
Souls (pelisarja)
Souls on epävirallinen nimitys From Softwaren kehittämälle toimintaroolipelisarjalle. Sarjan aloitti vuonna 2009 PlayStation 3:lle julkaistu "Demon’s Souls". Jatko-osa "Dark Souls" julkaistiin 2011 ja "Dark Souls II" 2014. Viimeisin osa, "Dark Souls III", julkaistiin vuonna 2016.
Pelisarjan pelit ovat kolmannesta persoonasta kuvattuja toimintaroolipelejä, jotka keskittyvät asein ja taioin käytävään taisteluun hirviöitä vastaan. Pelaajat taistelevat loppuvastuksia vastaan, ovat vuorovaikutuksessa tietokoneen ohjaamien hahmojen kanssa ja seikkailevat avoimessa, keskiaikaisteemaisessa pelimaailmassa tavoitteenaan edetä tarinassa. Pelit ovat tunnettuja vaikeudestaan.
FromSoftwarelta julkaistiin maaliskuussa 2015 "Bloodborne" PlayStation 4:lle. Pelin ohjasi "Souls"-pelisarjan luoja Hidetaka Miyazaki. Vaikka peli on immateriaalioikeudeltaan itsenäinen tuote, eikä virallinen "Souls"-peli, siinä on samoja elementtejä ja teemoja kuin "Souls"-pelisarjassa. Tämän takia se usein liitetään "Souls"-peleihin.
"Dark Souls" -pelien kaksi ensimmäistä osaa ovat myyneet yhteensä yli 8,5 miljoonaa kappaletta heinäkuuhun 2015 mennessä.
Esa Saajanto
Esa Saajanto (s. 4. syyskuuta 1964 Oulu) on suomalainen jalkapallovaikuttaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirijohtajana.
Saajanto on Oulun Työväen Palloilijoiden kasvatti. Hän voitti seuran riveissä A-poikien SM-kultaa 1983. Edustusjoukkueessa Saajanto jo debytoi kaudella 1982, ja pelasi kauteen 1989 asti seurassa SM-sarjaa sekä I divisioonaa. Vuonna 1989 hän muutti vaimonsa opintojen myötä Helsinkiin, edustaen seuraavat seitsemän kautta toisella ja kolmannella sarjatasolla Kontulan Urheilijoita ja IF Gnistania. Helsingissä pelatessaan Saajannon tavoitteet olivat korkeimmalla sarjatasolla, mutta hän ei lopulta yltänyt enää toista kertaa pääsarjapelaajaksi.
Kaikkiaan Saajanto pelasi urallaan 58 pääsarjaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän esiintyi yhteensä 159 ottelussa ja onnistui maalinteossa 26 kertaa. Kahdella korkeimmalla sarjatasolla Saajanto pelasi 14 kautta.
Pelaajauransa jälkeen Saajanto on toiminut Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirijohtajana elokuusta 2003 asti. Jalkapallon ulkopuolella hän on työskennellyt yli 20 vuotta tietotekniikka-alan tehtävissä.
Ceylon Tea Services
Ceylon Tea Services (CTEA) on srilankalainen, erityisesti Dilmah-tuotemerkillä myydyn, lähinnä ortodoksiseen tuotantotapaan perustuvan teen valmistajana tunnettu teetalo. CTEA on osa laajempaa MJF-yrityskonsernia, ja kokonaisuus luettiin vuonna 2013 maailman kymmenen suurimman teetalon joukkoon.
Vuosia suurten monikansallisten teetalojen palveluksessa toiminut Merrill J. Fernando (1930-) hankki ensimmäiset omat srilankalaiset teeviljelmänsä ja perusti nykyisen konsernin ensimmäisen yrityksen (MJF Exports Ltd) vuonna 1974. Jo tätä varhaisemmin, vuonna 1962, hän oli perustanut oman yrityksen (Merrill J. Fernando & Company) viedäkseen Ceylonin teetä Neuvostoliittoon. Colombon pörssissä noteerattu Ceylon Tea Services Plc on perustettu vuonna 1981. Sen kotipaikka on Sri Lankan Läntisen provinssin Peliyagoda.
CTEA:n pääomistus on yhä perustajasuvun eli Merrill J. Fernandon ja hänen poikiensa hallinnassa yksityisyrityksisten (MJF Teas, MJF Exports ja MJF Sons) välityksellä. Vuonna 1988 käyttöön otettu tuotebrandi "Dilmah" on muodostettu Merril J. Fernandon poikien nimestä: "Dil"han C. Fernando ja "Ma"lik J. Fernando. 
Nykyään Dilmah-brändi on levinnyt maailmanlaajuisesti yli 90 maahan. Dilmah-teen vähittäismyynniksi raportoitiin vuonna 2013 maailmanlaajuiseksi 550 miljoonaa Australian dollaria. Tästä noin kymmenys on peräisin Australiasta, jossa se oli kolmanneksi suosituin teebrandi 13,7 prosentin markkinaosuudellaan. Ceylon Tea Servicesin liikevaihto oli tilivuonna 2014–2015 yhteensä 7,357 miljardia Sri Lankan rupiaa eli noin 48,2 miljoonaa euroa (vaihtokurssin 1.3.2015 mukaan). Tämä edusti vain osaa koko MJF Holdings-konsernin liikevaihdosta, johon moneen eri maahan perustetut tytäryhtiöt kuuluvat. 
CTEA:n päätoimintoja tukevia liiketoimintamuotoja ovat muun muassa:
Laajemman MJF-konsernin toiminta sisältää pakatun, tuotenimellä varustetun teen valmistamisen ja viennin ohella esimerkiksi paino- ja pakkaustoimintoja sekä teepensas-, kookospalmu-, maustekasvi- ja kumipuuviljelmien hallintaa ja niiden tuotannon markkinointia.
Yrityskonsernin perustaja on palkittu vuonna 2015 norjalaisella Business for Peace -tunnustuksella.
Saison
Saison on pintahiivaolut. Saisonit ovat tavallisesti hyvin hiilihappoisia ja hedelmäisiä oluita. Olut on peräisin Belgian ranskankieliseltä alueelta Valloniasta.
Saison-oluet ovat tavallisesti sadonkorjuuoluita. Ne ovat kotoisin Valloniasta, joka on Belgian ranskankielinen alue. Erityisesti Hainaut’n provinssi on tunnettu saisoneistaan. Belgian alueella on hieman yli kymmenen saison-panimoa.
Saisonien kantavierreväkevyys on välillä 13–20 Platoa. Korkeimmillaan saisonien alkoholipitoisuus on 7,5 tilavuusprosenttia. Saisonit ovat tavallisesti runsaan hedelmäisiä, happamia ja hieman pippurisia. Niiden hiilihappopitoisuus on korkea. Saisoneihin voidaan lisätä mausteita, kuten lakritsijuurta. Se käytetään yleensä lämpimässä, minkä takia saisonit ovat hedelmäisiä.
István Papp
István Papp (1901–1972) oli unkarilainen kielitieteilijä. Hän oli vuodesta 1952 Debrecenin yliopiston unkarin kielen professori. Hän tutki unkarin ja suomen kieltä.
Chaozhou
Chaozhou (, pinyin: Cháozhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista itään. Kaupungin väkiluku on 2,67 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 3 146 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu idässä Zhangzhoun, etelässä Shantoun, lounaassa Jieyangin, sekä luoteessa Meizhoun prefektuuritason kaupunkeihin. Etelässä naapurina on myös Etelä-Kiinan meri.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kolmeen osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)
Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista
Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueet (). Alueita on 152, ja niistä 38 kuuluu Sydneyn suurkaupunkialueeseen. Osavaltion luoteiskulmassa on kunnallishallinnoton Far West -alue.* = Muodostaa Sydneyn
Finska Akademien
Finska Akademien eli ”suomalainen akatemia” on Ruotsissa toimivien mutta jollain tavalla Suomeen kytkeytyvien henkilöiden aatteellinen yhdistys. Akatemia perustettiin Tukholmassa 26. marraskuuta 2001.
Akatemian tarkoituksena on tarjota jäsenilleen hyödyllistä tietoa, mielenkiintoisia suhteita, innoitusta ja iloa. Se on aatteista ja etujärjestöistä riippumaton yhdistys.
Akatemiassa käsitellään usein taiteeseen ja kulttuuriin, historiaan ja nykyaikaan, luovuuteen ja johtajuuteen liittyviä aiheita. Finska Akademien kokoontuu seminaariin kerran kuukaudessa, paitsi kesäisin.
Finska Akademien on julkaissut kaksi antologiaa: "Suomi–Ruotsi johtamismaaottelu" (v. 2003) ja "KOMMUNIKATION, Tjugofyra kommentarer av Finska Akademien" (v. 2010).
Finska Akademienissa oli syksyllä 2018 kaikkiaan 73 jäsentä, ja se oli pitänyt lähes 170 seminaaria.
Tony Platt
Tony Platt on brittiläinen musiikkituottaja ja -äänittäjä. Hän on työskennellyt lukuisten yhtyeiden ja artistien kanssa, joihin lukeutuvat Celtic Frost, AC/DC, Cheap Trick, Bob Marley, Iron Maiden, Shy, Foreigner, Sparks ja Motörhead. Plattin ura alkoi aikoinaan lontoolaisessa Trident Studiosissa, mutta hän ryhtyi 1970-luvun puolivälissä freelanceriksi.
Runonlaulajan patsas
Runonlaulajan patsas () on kuvanveistäjä Alpo Sailon veistos, joka paljastettiin Sortavalassa Suomen kansalliseepoksen "Kalevalan" satavuotisjuhlavuoden kunniaksi vuonna 1935. Patsaan mallina oli karjalainen runonlaulaja Petri Shemeikka (1821–1915), jonka Sailo oli aikaisemmin tavannut henkilökohtaisesti. Venäjän kulttuuriministeriö on luokitellut veistoksen suojeltavaksi kulttuuriperintökohteeksi.
Ajatuksen Shemeikalle pystytettävästä patsaasta esitti ensimmäisenä kuvanveistäjä Alpo Sailo jo vuonna 1916. Innokkaana karelianistina tunnettu Sailo oli tavannut Shemeikan Öllölän Ristivaarassa vuonna 1908 ja samalla piirtänyt hänestä luonnoksia sekä ottanut joitakin valokuvia. Myöhemmin Sailo vertasi Shemeikan ulkomuotoa Leonardo da Vinciin ja sanoi heillä molemmilla olleen samanlaisia vahvoja henkisiä ominaisuuksia. Varsinaisesti hanke lähti kuitenkin käyntiin vasta 1927, jolloin sitä alkoivat suunnittelemaan Sortavalan kaupunginhallitus sekä edellisen vuoden Sortavalan laulujuhlista saaduilla tuloilla perustettu Raja-Karjalan säätiö. Se päätti ensimmäisenä hankkeenaan toteuttaa "Kalevalan" satavuotisjuhlan johdosta karjalaista runonlaulajaa kuvaavan patsaan, jonka tekijäksi valikoitui Sailo. Säätiön lisäksi 25 000 silloista markkaa maksaneeseen hankkeeseen käytettiin vuonna 1909 kuolleen Sortavalan pormestarin K. G. Bergin testamenttaamia varoja.
Patsaan sijoituspaikaksi tuli kaupungin keskustassa sijainnut kolmion mallinen aukio, jota rajasivat Karjalankatu, Brahenkatu (nyk. Väinämöisenkatu) sekä Raatihuoneenkatu (nyk. Lenininkatu). Torin muokkaaminen puistoksi aloitettiin vuonna 1928 arkkitehti Uno Ullbergin ja puutarha-arkkitehti Bengt Schalinin suunnitelmien mukaan. Aukiolle rakennettu puisto nimettiin myöhemmin Kolmikulmanpuistoksi ja nykyään se tunnetaan Väinämöisenpuistona.
Veistos paljastettiin seuraavien Sortavalan laulujuhlien yhteydessä 29. kesäkuuta 1935, jolloin kaupungissa oli yli 30 000 koti- ja ulkomaista vierasta. Itse patsas on valettu pronssista ja se on sijoitettu Sortavalan maalaiskunnan Riekkalansaaren Nukuttalahdesta louhitulle graniittijalustalle. Patsaan vieressä on myös muistokivi, jossa kerrotaan Elias Lönnrotin poikenneen runonkeruumatkallaan Sortavalassa vuonna 1828. Veistoksen tekemisessä Sailoa auttoi hänen oppilaansa Nina Stünkel, josta muutamaa vuotta myöhemmin tuli Sailon puoliso.
Kuvanveistäjä Alpo Sailo hyödynsi "Ruononlaulajan patsaan" hahmoa myös vuoden 1935 Sortavalan laulujuhlia varten tekemässään julisteessa. Lisäksi se on myöhemmin esiintynyt muun muassa "Kalevalan" 150-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1985 julkaistuissa suomalaisessa ja neuvostoliittolaisessa postimerkissä. Sortavalalainen runoilija Ilmari Saarinen puolestaan on kirjoittanut veistokselle omistetun ruonon.
Heikki Montonen
Heikki Juhani Montonen (21. elokuuta 1943 Viipuri – 7. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa ja oli Karhulan Ratekon pelaaja ja valmentaja.
Hän oli Karhulan Ratekon pelaaja sen saavuttaessa suomenmestaruuden kausilla 1972–1973 ja 1973–1974. Hän oli maajoukkueen päävalmentaja 1974–1982.
FIA World Endurance Championship -kausi 2015
FIA World Endurance Championship -kausi 2015 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan neljäs kausi. Kausi alkoi 12. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 21. marraskuuta, Bahrainin Sakhirin radalla.
Nicolas Lapierre siirtyi Toyotalta KC Motorgroupin talliin.
HMS Royal George (1827)
HMS Royal George oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1827 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1819 nimellä "HMS Neptune" Chathamin telakalta. Alus nimettiin 12. helmikuuta 1823 uudelleen "HMS Royal Georgeksi". Sen köli laskettiin kesäkuussa 1823 ja alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1827. Alus valmistui 3. joulukuuta reserviin sijoitettavaksi. Aluksen valmistuskustannukset varusteltuna olivat 87 418 puntaa.
Alusta ei otettu palvelukseen purjealuksena, vaan se makasi reservissä Sheernessissä vuoteen 1850. Alus varustettiin 1852-1853 höyrykoneella, joka pyöritti yhdessä akselissa olevaa potkuria. Höyrykone ja sen vaatimat kattilat asennettiin vesitankkien tilalle. Lisäksi hiilten vaatima tila teki laivasta entistä ahtaamman ja pienensi sen varastoja. Vuonna 1860 aluksen ylin tykkikansi sahattiin pois ja siitä tuli kaksikantinen 80-tykkinen alus.
Alus myytiin 23. tammikuuta 1875 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.
Luettelo tunnetuista porvoolaisista
Tämä on luettelo tunnetuista porvoolaisista.
Mukana luettelossa on myös muualla kuin Porvoossa syntyneitä henkilöitä, jotka tunnetaan porvoolaisina. Mahdolliset muut syntymäpaikat mainitaan suluissa nimen jälkeen.