hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sadie Jones
Sadie Jones (s. 1967) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Jones aloitti uransa elokuvakäsikirjoittajana, mutta menestys oli vähäistä. Lopulta hän laajensi erään käsikirjoituksensa esikoisromaanikseen "Kotiinpaluu" ("The Outcast"), joka ilmestyi 2008. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme muuta romaania.
BBC on tuottanut vuonna 2015 Jonesin esikoisromaanin "Kotiinpaluu" pohjalta samannimisen, 180-minuuttisen minisarjan, jonka on ohjannut Iain Softley ja johon Jones itse on laatinut käsikirjoituksen. Minisarja esitetään myös Suomessa kesällä 2016.
Ivar Kaskas
Ivar Konstantin Kaskas (29. huhtikuuta 1841 Vanaja – 1. syyskuuta 1898 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.
Kaskaksen vanhemmat olivat nimismies John Kaskas ja Maria Elisabeth Mikontytär. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1859 sekä yksityisesti taidemaalari R. W. Ekmanin johdolla. Hän opiskeli myös Tukholmassa kuninkaallisessa taideakatemiassa 1865–1867. Kaskas asui Suomeen palattuaan Hämeenlinnassa Pikkutorin varrella. Opiskeluaikanaan hän maalasi tarkkoja esineasetelmia sekä henkilötutkielmia ja maisemia usein yhdessä opiskelutoverinsa ja ystävänsä ahvenanmaalaisen taidemaalari K. E. Janssonin kanssa. Hämeenlinnaan asetuttuaan Kaskas teki maisemamaalauksia, joiden aiheet löytyivät Hämeenlinnasta ja sen lähiympäristöstä muun muassa Hattelmalan harjulta, Myllymäeltä, Aulangon torpalta ja Hämeen härkätien varrelta.
Gregory Nava
Gregory Nava (s. 10. huhtikuuta 1949 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -⁠käsikirjoittaja ja -⁠tuottaja. Hän on tunnettu Yhdysvaltojen espanjan­kielisen väestönosan kuvaajana ja käsikirjoitus­yhteistyöstään vaimonsa Anna Thomasin kanssa. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajiksi elokuvasta "Pako pohjoiseen" (1983). Muita Gregory Navan ohjauksia ovat "Siirtolaiset" (1994) ja "Unohdetut" (2006).
Gregory Nava syntyi meksikolais-baskilaiseen perheeseen San Diegossa 1949. Hän pääsi opiskelemaan elokuvaa Kalifornian yliopistoon ja valmistui sieltä 1976. Jo opiskeluaikana tehty lyhytelokuva Federico García Lorcan elämästä herätti kiinnostusta, ja Navan ensimmäinen pitkä elokuva "The Confessions of Amans" (1977) voitti esikoiselokuvapalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli vuoden 1983 "Pako pohjoiseen", joka kertoo guatemalalaisen nuoren miehen ja naisen matkasta Meksikon halki siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Los Angelesiin. Se valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen National Film Registryyn.
Vuoden 1997 elämäkertaelokuvan "Selena" nimiosan esittäjä Jennifer Lopez sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Lopez on pääosassa myös Navan elokuvassa "Unohdetut" (2006).
Artturi Aarre
Artturi Anshelm Aarre (ent. "Tilhimaa" ja sitä ennen "Fihlman", 31. lokakuuta 1887 Tampere – 10. syyskuuta 1922 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.
Aarteen vanhemmat olivat räätäli Anton Fabian Fihlman ja Gustava Filander. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905-1908 ja teki myös opintomatkan Pietariin 1906. Aarre osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910, 1911, 1912, 1913 ja 1920. Hän maalasi maisemia, kaupunkilaiselämää, henkilömuotokuvia ja asetelmia ekspressionistiseen tyyliin. Aarre työskenteli myös mainos- ja koristemaalarina sekä kuvittajana ja toimi lisäksi taidekriitikkona. Aarre kuoli keuhkotautiin 35-vuotiaana syksyllä 1922.
Miguel Littín
Miguel Ernesto Littín Cucumides (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva "Alsino, poika joka tahtoi lentää" (1982, Yle TV1 21.11.1985).
Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan "El Chacal de Nahueltoro" (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963.
Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. "Actas de Marusia" (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. "El Recurso del Método" (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi-iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva "La Viuda de Montiel", jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin.
Nicaraguassa kuvattu "Alsino, poika joka tahtoi lentää" (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 "Tierra del Fuego" perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. "Dawson, Isla 10" kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista.
Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000.
Ilmari Heinonen
Ilmari August Heinonen (11. lokakuuta 1897 Helsinki – 15. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Heinosen vanhemmat olivat August Emil Heinonen, ent. Sjöholm (1872–1952) ja Maria Wilhelmiina Lindström (1879–1954). Hän opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1926–1927 ja Vapaassa Taidekoulussa 1946–1947. Heinonen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930–1935. Heinosen töitä oli esillä ulkomailla Tallinnassa, Tartossa ja Moskovassa 1934 sekä Riiassa, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935. Hän toimi myös satama- ja matkasaarnaajana.
Pat Summitt
Patricia Sue ”Pat” Summitt (o.s. Head, 14. kesäkuuta 1952 Clarksville, Tennessee – 28. kesäkuuta 2016 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja, koripalloililija, olympiavoittaja, maailmanmestari, Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti ja NCAA:n moninkertainen mestarivalmentaja. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen.
Pelaajana Summitt (o.s. Head) saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Montréalissa vuonna 1976 ja kultaa vuoden 1975 Pan-Amerikan kisoista. Valmentajaksi siirryttyään Summitt teki pitkän uransa yliopistojoukkue Tennessee Lady Volunteersin päävalmentajana voittaen kahdeksan NCAA I:n eli yliopistomestaruutta. Summitt valittiin seitsemän kertaa kauden parhaaksi NCAA-valmentajaksi, ja hän on kumpikin sukupuoli mukaan lukien historian menestyneimpiä yliopistovalmentajia. Summitt toimi myös Yhdysvaltain naismaajoukkueen päävalmentajana ja saavutti tässä toimessa olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984, maailmanmestaruuden Etelä-Koreassa vuonna 1979 ja MM- sekä Pan-Amerikan kisojen hopeamitalit.
Vuonna 2008 Summittille myönnettiin John R. Wooden Awardin valmentajapalkinto. Vuonna 2011 hänet valittiin Sports Illustratedin vuoden urheilijaksi, ja vuonna 2012 presidentti Barack Obama myönsi hänelle Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Vuonna 2000 Summitt nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2013 FIBA Hall of Fameen. Vuonna 2011 Summittilla diagnosoitiin Alzheimerin tauti. Hän kuoli Tennesseen Knoxvillessä 64-vuotiaana 28. kesäkuuta 2016.
Wolf Alice
Wolf Alice on Lontoossa vuonna 2010 perustettu brittiläinen rockyhtye. Yhtyeen jäseniä ovat Ellie Rowsell (laulu, kitara), Joff Oddie (kitara, laulu), Theo Ellis (bassokitara) ja Joel Amey (rummut, laulu).
Oh Se-jong
Oh Se-jong (, 9. lokakuuta 1982 Soul – 27. kesäkuuta 2016 Soul) oli eteläkorealainen kaukalopikaluistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian talvikisojen kultamitalisti.
Oh kuului Etelä-Korean olympiakultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen Torinossa 2006. Hän kilpaili olympiatasolla myös Salt Lake Cityssä 2002.
Urallaan myös useita MM-mitaleita voittanut Oh kuoli 33-vuotiaana törmättyään moottoripyörällään u-käännöksen tehneeseen autoon Soulissa 27. kesäkuuta 2016.
Leif Andersson
Leif Andersson -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Sangue bleu
Sangue bleu (”Sininen veri”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Nino Oxilian ohjaaman melodraaman pääosaa esittää elokuvadiiva Francesca Bertini.
Montvallonin ruhtinatar Elena epäilee, että hänen miehellään on suhde kreivitär Simone de la Croix’han. Ruhtinas ottaa mustasukkaisesta vaimostaan eron ja jättää tyttärensä Dianan hänen hoidettavakseen. Elena tutustuu näyttelijä Jacques Wilsoniin ja kreivitär de la Croix lavastaa heidät rakastavaisiksi. Ruhtinas riistää Dianan Elenalta, joka ajautuu aiemmin torjumansa Wilsoniin syliin. Näyttelijä tuhlaa Elenan omaisuuden ja pakottaa hänet ryhtymään kabareetanssijaksi. Elena kapinoi ja yrittää riistää henkensä näyttämöllä ”kuoleman tangon” aikana. Ruhtinas katuu ja vie Elenan takaisin heidän tyttärensä luokse.
Roomalaisen Celio Filmin tuottama elokuva oli suunniteltu vahvistamaan Francesca Bertinin tähtikulttia. Celio tuotti vuosina 1912–1914 25 elokuvaa, joissa näyttelijä esitti pääosia. Baldassarre Negronin jätettyä yhtiön Bertiniä ohjasi Nino Oxilia. Näyttelijää pidettiin yhtiön ”kruununjalokivenä” kunnes hän pian siirtyi Caesar Filmille.
"Sangue bleu" on juonipainotteinen melodraama, jossa on myös yhteiskuntakriittisiä aineksia. Sen teemana on oikeudeton ja alistettu nainen, jonka epätoivoon ainoa ratkaisu on itsemurha. Hienovaraisesti kerrottu juoni päättyy diivaelokuville poikkeuksellisesti onnelliseen loppuun. Elokuvan ansioita ovat Bertinin karismaattinen näyttelijänsuoritus, Nino Oxilian taitava ohjaus ja kuvaaja Giorgino Riccin kauniit kuvakulmat. Ruhtinattaren esittämä hyväntekeväisyysnäytelmä on mukaelma Puccinin "Madama Butterflysta" ja aikoinaan paheksuntaa herättänyt tangokohtaus on lainattu Asta Nielsenin elokuvasta "Kuilu" (1910).
Elokuva oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Aikalaiskriitikot kiittivät sen näyttelijäsuorituksia, näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota käsikirjoituksen heikkouksiin. Bertinille "Sangue bleu" oli jälleen yksi askel hänen diivamaineensa lujittamisessa.
Jean Desmetin kokoelmassa säilynyt "Sangue bleu" on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Bolognan elokuva-arkiston DVD:nä julkaisema värjätty ja sävytetty nitraattikopio on varustettu Daniele Furlatin musiikilla. Se sisältää hollannin lisäksi myös italian- ja englanninkielisen tekstityksen.
Pako pohjoiseen
Pako pohjoiseen ("El Norte") on Gregory Navan ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen, espanjankielinen independent-elokuva vuodelta 1983. Kolmeen osaan jakautuva elokuva kertoo nuoren orvoksi jääneen sisarusparin, Rosan ja Enriquen, elämästä ensin väkivaltaisessa kotimaassaan Guatemalassa ja sitten vaelluksella Meksikon halki siirtolaisiksi Kalifornian Los Angelesiin.
Elokuvan käsikirjoitti ohjaaja Nava yhdessä vaimonsa Anna Thomasin kanssa, joka toimi myös elokuvan yhtenä tuottajana. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin saajiksi. Ehdokkuutta ei aiemmin ollut myönnetty independent-elokuvalle eikä espanjankieliselle käsikirjoitukselle.
Elokuvan osarahoittajana oli Yhdysvaltojen julkisen palvelun televisiokanava PBS.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Navan ohjausta epävarmaksi, mutta pitää lopputulosta kuitenkin sydämellisenä ja koskettavana ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä. Myös ensi-illan jälkeen muun muassa "The New Yorker" -lehden Pauline Kael arvosteli sekä ohjauksen että käsikirjoituksen kömpelyyksiä, mutta piti kuitenkin useimpien kriitikoiden tavoin tarinan päähenkilöiden eeppistä kamppailua sankarillisen vaikuttavana.
Vuonna 1995 "Pako pohjoiseen" valittiin Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Broby (täsmennyssivu)
Broby voi tarkoittaa seuraavia:
Bro
Bro voi tarkoittaa seuraavia:
Ruotsin piiri:
Buddy Ryan
James David "Buddy" Ryan (17. helmikuuta 1931 – 28. kesäkuuta 2016) oli yhdyvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi 26 vuotta NFL-liigassa, Philadelphia Eaglesin ja Arizona Cardinals päävalmentajana sekä Chicago Bearsin ja Houston Oilersin puolustuksen koordinaattorina. Ryan voitti Super Bowlin vuosina 1969 ja 1985.
Ryan oli lahjakas puolustuksen valmentaja ja hänet muistetaan etenkin kehittämästään 46-puolustuksesta, jolla Bears oli ylivoimainen 1980-luvun puolivälissä.
Ryanin ensimmäinen työ valmentajana alkoi vuonna 1961 Buffalon yliopistossa. Hänestä tuli New York Jetsin apuvalmentaja kaudelle 1968 ja kyseisenä kautena Jets voitti Super Bowl III:n. Ryan siirtyi apuvalmentajaksi Minnesota Vikingsiin kaudeksi 1975, josta hän kahden kauden jälkeen sai paikan puolustuksen koordinaattorina Chicago Bearsissa. Chicagossa hän tuli tunnetuksi poikkeuksellista ja aggressiivista puolustuksen kuvioista, joilla pyrittiin häiritsemään vastustajan pelinrakentajaa mahdollisimman paljon. Niin sanottu 46-puolustus toi Bearsille voiton Super Bowl XX:stä, ja Ryanin oppeja alettiin soveltaa NFL:ssä laajalti.
Ryan sai ensimmäisen paikkansa päävalmentajana mestaruuden jälkeen Philadelphia Eaglesissa kaudella 1986. Ryan valmensi Eaglesia seitsemän vuotta edeten kolmesti pudotuspeleihin, mutta hän ei voittanut ainuttakaan pudotuspeliottelua. Ryan erotettiin päävalmentajan tehtävistä kauden 1990 päätteeksi, minkä jälkeen hän piti kolmen vuoden tauon valmentamisesta. Hän palasi puolustuksen koordinaattoriksi Houston Oilersiin kaudella 1993. Seuraavaksi kaudeksi Arizona Cardinals palkkasi hänet päävalmentajakseen. Ryan valmensi Cardinalsia kaksi vuotta, ja sai potkut huonon menestyksen vuoksi. Potkujen jälkeen Ryan jäi eläkkelle.
Ryan oli Korean sodan veteraani. Hänellä oli kolme lasta: Rex, Rob ja Jim.
Bougainville (täsmennyssivu)
Bougainville voi tarkoittaa seuraavia:
Luettelo tunnetuista kajaanilaisista
Tämä artikkeli on luettelo tunnetuista kajaanilaisista.
Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016
Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016 tapahtui 28. kesäkuuta 2016 Istanbulin Atatürkin kansainvälisellä lentoasemalla Turkissa, kun kolme hyökkääjää räjäytti itsensä lentokentän 2. terminaalissa. Iskussa kuoli 42 ihmistä, ja 239 haavoittui.
Turkin viranomaiset kertoivat 30. kesäkuuta selvittäneensä terroristien kansallisuudet. He olivat Venäjältä, Uzbekistanista ja Kirgisiasta. Heistä julkaistiin myös valvontakameran ottamaa kuvaa ennen iskua.
Mikko Eskelinen
Mikko Eskelinen (s. 15. heinäkuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen autourheilija. Eskelinen on voittanut urallaan kaksi rata-autoilun Suomenmestaruutta vuosina 2008 ja 2009, yhden Viron mestaruuden 2008, sekä yhden Espanjan GT-mestaruuden 2012 ja yhden Portugalin GT-mestaruuden 2013. Lisäksi Eskelinen on voittanut yhden Rallin Suomen Cup mestaruuden 2010.
Kaudella 2016 Eskelinen kilpaili Lamborghini Super Trofeo Europen Pro-Am luokassa Leipert Motorsportin Lamborghini Huracán LP620-2 autolla ajoparinaan sveitsiläinen Fredy Barth. Heidän sarjasijoituksensa oli yhden podium-sijoituksen myötä kahdeksas.
Kaudelle 2017 Eskelinen siirtyi ajamaan Lamborghini Super Trofeo Asian kilpailuja edelleen Leipart Motorsportin autolla.
Kuma (1919)
Kuma () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta. Sen köli laskettiin 29. elokuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1919. Alus otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1920.
Alus upotettiin 11. tammikuuta 1944.
Kitakami (1920)
Kitakami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1919 ja alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1921.
Alus poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta 1946.
Lego Star Wars: The Force Awakens
Lego Star Wars: The Force Awakens on elokuvaan "" perustuva videopeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2016.
Viljami Kaasalainen
Viljami Kaasalainen (s. 15. lokakuuta 1995 Mikkeli) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Kaasalainen karsiutui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 100 metrin välierissä ja 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Hänet valittiin Amsterdamin EM-kilpailujen 2016 pikaviestijoukkueeseen.
Kaasalainen voitti 100 metrin Suomen-mestaruuden 16-vuotiaiden sarjassa 2011 ja 19-vuotiaissa 2013. Sisäradoilla hän voitti 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 60 metrin juoksussa 2012. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi 100 metrillä 2017 ja 2018. Ensimmäisessä aikuisten maaottelussaan hän oli viides 100 metrillä Tukholmassa 2013.
Raptr
Raptr on videopelien pelaajien yhteisöpalvelu. Ohjelmistoon sisältyy esimerkiksi käyttäjien välinen pikaviestintä ja "Raptr In-Game Overlay" -niminen osa, jonka avulla useita pelejä (esimerkiksi Call of Duty, Half-Life, TrackMania) voi pelata selaimen kautta Raptrissa. Ohjelmisto on kehitetty samannimisessä yhdysvaltalaisessa yhtiössä.
Sosthene Moguenara
Sosthene Taroum Moguenara (s. 17. lokakuuta 1989 Sarh, Moyen-Chari, Tšad) on saksalainen pituushyppääjä. Hän edustaa TV Wattenscheid -seuraa ja on pituudeltaan 180 cm.
Moguenara sijoittui neljänneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011 tuloksella 674, mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa.
Moguenara sijoittui 2012 Helsingin EM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 666, mutta karsiutui loppukilpailussa Lontoon olympialaisissa. Hän oli kahdestoista Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 ja oli yhdeksäs Zürichin EM-kilpailuissa.
Moguenara saavutti Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hopeaa tuloksella 683. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kymmenenneksi. Hän saavutti pronssia Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 tuloksella 685.
Moguenara hyppäsi ennätyksensä 716 cm Weinheimissa 28. toukokuuta 2016. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 686 cm Saarbrückenissä 11. tammikuuta 2015.
Moguenara on voittanut Saksan-mestaruuden ulkoradoilla 2013 sekä sisäradoilla 2009, 2010, 2014 ja 2015.
Tama (1920)
Tama () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 10. elokuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 29. tammikuuta 1921.
Alus upotettiin 25. lokakuuta 1944.
Verkkonuorisotyö
Verkkonuorisotyö on tietokoneverkoissa toteutettavaa nuorisotyötä. Nuori on yhteydessä nuorisotyötä tekevään ammattilaiseen, vapaaehtoiseen aikuiseen tai toisiin nuoriin internetissä. Verkkonuorisotyössä työntekijä ja nuori eivät välttämättä kohtaa lainkaan reaalimaailmassa.
Verkkonuorisotyön menetelmiä ovat esimerkiksi reaaliaikaiset ja viiveelliset verkkokeskustelut eli verkko-ohjaus, verkkopelitoiminta sekä verkkonuorisotalotoiminta. Sosiaalisen median yhteisöjä ja palveluja käytetään nuorisotyössä muun muassa tilana, välineenä ja alustana. Verkkoa käytetään nuorisotyössä esimerkiksi nuorille suunnattuun viestintään, yhteydenpitoon ja keskusteluun nuorten kanssa, yhteiseen harrastamiseen kuten pelaamiseen, nuorten mielipiteiden ja ajatusten kuulemiseen ja keräämiseen.
Käytössä olevia osin samaa tarkoittavia käsitteitä ovat verkkoperustainen nuorisotyö, nettinuorisotyö, virtuaalinen nuorisotyö ja digitaalinen nuorisotyö.
Verkkonuorisotyötä Suomessa tekevät kunnat, järjestöt ja seurakunnat. Nuorille suunnatun verkkotyön foorumi (Nusuvefo) on toimijoiden löyhä yhteenliittymä, johon kuuluvat toimijat toteuttavat verkkonuorisotyötä monissa muodoissa.
Verkkonuorisotyön tavoitteet kiinnittyvät nuorisotyön yleisiin tavoitteisiin . Tavoitteena ei ole, että verkkonuorisotyö korvaa kasvokkaisen tai perinteisen nuorisotyön, vaan täydentää ja tukee olemassa olevia nuorisotyön muotoja. Verkkonuorisotyön tavoitteena on: Varhaisimmiksi verkkonuorisotyön toiminnoiksi voidaan laskea bulletin boardien eli purkkien käyttö nuorisotyössä. 80–90-lukujen taitteessa niitä käytettiin esimerkiksi Tampereen seurakunnassa, joka tarjosi nuorille tietotekniikan harrastajille sähköisiä palveluja Manse Heaven BBS -purkin välityksellä
90-luvulla Internetin käyttö valtavirtaistui ja myös nuorisotyössä huomattiin sen mahdollisuudet. Aluksi nuorille suunnatut tietosivut olivat yksisuuntaista tiedotusta, mutta teknologian kehittyessä sivustoille lisättiin myös kysymys-vastauspalstoja ja muita vuorovaikutteisia elementtejä. Sosiaalinen media alkoi yleistyä nuorten käytössä 2000-luvun alussa. Elämä on parasta huumetta ry (nyk. Ehyt ry) oli ensimmäisiä toimijoita, jotka veivät nuorille suunnatun toimintansa sosiaaliseen mediaan. Nuoret jonottivat Hotelli Kultakalassa (nyk. Habbo) hubu-bussiin, jossa EOPH järjesti teemallisia ryhmäkeskusteluita. Pian myös muut nuorisoalan toimijat, etupäässä järjestöt, löysivät tiensä sosiaaliseen mediaan. 2000-luvun puolivälissä suomalaisnuoret viihtyivät pääasiassa IRC-Galleriassa ja Habbossa, joten myös nuorisotyöllinen toiminta keskittyi niihin. Sosiaalisessa mediassa tarjottiin pääasiassa tietoa ja keskustelutukea nuorille.
Facebook yleistyi nuorten käytössä nopeasti vuosina 2008-2009. Nuorisoalan toimijoille Facebook oli helppo keino tavoittaa nuoria ja käydä heidän kanssaan kahdenkeskisiä keskusteluita. 2010-luvun alkupuolella yleistyneet älypuhelimet ja niiden sovellukset houkuttivat nuoria puoleensa. Nuorisotyö seurasi hitaasti perässä. Mobiililaitteet mahdollistivat digitaalisen teknologian käytön kasvokkaisissa tilanteissa, jolloin viimeistään poistui tarve erotella verkkonuorisotyötä muusta nuorisotyöstä.
Kiso (1920)
Kiso () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 10. elokuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 3. lokakuuta 1921.
Ōi (1920)
Ōi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta. Sen köli laskettiin 24. marraskuuta 1919 ja alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1921.
Alus upotettiin 19. heinäkuuta 1944.
Caroline Finkel
Caroline Finkel on brittiläinen historioitsija, joka on erikoistunut Osmanien valtakunnan historiaan.
Hän opiskeli Lontoon yliopiston School of Oriental and African Studies-collegessa, jossa myös väitteli tohtoriksi Osmanien valtakunnan armeijan logistiikasta. Tällä hetkellä hän työskentelee tutkijana kahdessa projektissa, joista toinen sijoittuu Ukrainaan ja toinen Turkkiin. Hänen ensimmäinen Osmanien valtakunnan historiaa käsittelevä teoksensa "Osman's Dream" (2005) on käännetty monelle kielelle. Turkinkielisestä versiosta on otettu kuusi painosta. Vuonna 2011 hän julkaisi osaksi kirjoittamansa teoksen "The Evliya Çelebi Way", joka kertoo osmaniseikkailijan ja matkakirjailijan Evliya Çelebin jalanjälkiä seuraavasta vaellus- ja ratsastusreitistä.Yhdessä N. N. Ambraseys'n kanssa:Yhdessä Kate Clowin ja Donna Landryn kanssa:
James Obiorah
James Chibuzor Obiorah (s. 24. elokuuta 1978 Jos, Nigeria) on nigerialainen peliuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Obiorah edusti nigerialaisseurojen lisäksi belgialaista Anderlechtia, sveitsiläistä Grasshoppersia, venäläistä Lokomotiv Moskovaa, espanjalaista Cádizia, ranskalaisia Niortia ja Sporting Toulon Varia sekä itävaltalaista Grazer AK:ta. Maalimäärillä mitattuna hänen paras kautensa oli 2001, jolloin hän teki Lokomotiv Moskovalle 14 maalia 25 Venäjän liigan ottelussa.
Kaudella 2002–2003 Obiorah teki Lokomotiv Moskovalle kaksi maalia Mestarien liigassa. Hän onnistui maalinteossa ensimmäisen lohkovaiheen kotiottelussa Barcelonaa vastaan 1. lokakuuta ja toisen lohkovaiheen vierasottelussa Real Madridia vastaan 11. joulukuuta.
Obiorah pelasi Nigerian maajoukkuessa yhden ottelun vuonna 1998 ja kaksi ottelua vuonna 2002, joista toisen MM-kilpailuissa.
Dariusz Kołodziejczyk
Dariusz Kołodziejczyk (s. 25. toukokuuta 1962 Varsova, Puola) on puolalainen historioitsija ja Varsovan yliopiston professori. Hänen tutkimuksensa aiheita ovat diplomatian historia sekä Puolan ja Turkin/Osmanien valtakunnan yhteinen historia.
Kołodziejczyk väitteli tohtoriksi 1990. Hän on työskennellyt Varsovan yliopiston historian instituutissa vuodesta 1988, professorina vuodesta 2013 alkaen.
Janet Martin
Janet L. B. Martin on yhdysvaltalainen historioitsija. Hänen tutkimuskohteenaan on Venäjän historia.
Martin väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa 1980. Hän on nykyään Miamin Yliopiston historian laitoksen emeritusprofessori. Hän on kirjoittanut Venäjän keskiaikaa käsittelevän teoksen "Medieval Russia, 980-1584" ja Venäjän keskiaikaista turkiskaupasta kertovan tutkimuksen "Treasure of the Land of Darkness". Yhteistyönä:
Nagara (1921)
Nagara () oli Keisarillisen Japanin laivaston Nagara-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta ja sen köli laskettiin 9. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1922.
Alus upotettiin 7. elokuuta 1944.
Asetovanilloni
Asetovanilloni eli aposyniini (CHO) on aromaattisiin hydroksiketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa sekä orgaanisissa synteeseissä sekä lisäksi sitä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Asetovanilloni on huoneenlämpötilassa valkoisia neulamaisia kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Sillä on heikko vaniljankaltainen tuoksu.
Asetovanillonia esiintyy useissa kasveissa. Sitä on eristetty muun muassa oleanterikasveihin kuuluvista "Apocynum cannabinum"- ja "Apocynum androsaemifolium"-lajeista, iiriksistä ("Iris"), maksajuuresta ("Picrorhiza kurrooa") ja pensaspionista ("Paeonia suffruticosa").
Asetovanillonia voidaan valmistaa guajakolin ja asetyylikloridin, etikkahappoanhydridin tai etikkahapon välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Reaktiota katalysoivat Lewis-hapot. Toinen tapa on guajakyyliasetaatin Fries-toisiintuminen. Yhdistettä muodostuu myös ligniinistä emäskäsittelyllä ja sitä esiintyy pieniä määriä ligniinistä valmistetun vanilliinin joukossa.
Asetovanillonia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden aromaattisten hydroksiketonien valmistamiseen. Asetovanilloni on NADPH-oksidaasin inhibiittori ja NADPH-oksidaasilla on suuri merkitys superoksidiradikaalien muodostumisessa elimistössä. Tämän vuoksi yhdistettä tutkitaan muun muassa tulehdusta hoitavana yhdisteenä ja antioksidanttina.
Isuzu (1921)
Isuzu () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 palvelukseenotettu Nagara-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Uragan telakalta ja sen köli laskettiin 10. elokuuta 1920. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 15. elokuuta 1923.
Timothy C. Dowling
Timothy C. Dowling on yhdysvaltalainen sotahistorioitsija ja kirjailija.
Dowling on oppiarvoltaan tohtori. Hän opetti Wienin kansainvälisessä koulussa vuoteen 2001, jolloin hän vastaanotti viran Virginia Military Instituten historian laitoksesta. Hän on erikoistunut Saksan ja Venäjän modernin ajan historiaan. Dowling asuu Lexingtonissa, Virginiassa.
Altim Ademaj
Altim Ademaj (s. 4. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Ademaj edustaa Ykkösessä pelaavaa Grankulla IFK:ta.
Ademaj on VJS:n kasvatti. A-junioreissa hän siirtyi PK-35/VJS Akatemiaan. Ademaj pelasi Ykkösen kaudella 2015 PK-35 Vantaassa kuusi ottelua seuran noustessa Veikkausliigaan. Pääsarjatasolla hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 21. toukokuuta 2016, kun PK-35 Vantaa pelasi kotonaan 2–2-tasapelin PS Kemiä vastaan. Ademaj edusti kaksi kautta PK-35 Vantaata pelaten kaudella 2015 ykkösessä 6 ottelua ja viime vuonna Veikkausliigassa 12 ottelua. Keväällä 2017 Ademaj siirtyi Ykkösen Grankulla IFK:hon.
Kadir I. Natho
Kadir I. Natho (s. 1927 Hatramtook, Anapa, Kaukasia) on yhdysvalloissa asuva tšerkessi-kirjailija.
Nathosta tuli pakolainen saksalaisten joukkojen edettyä pohjois-Kaukasiaan toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen hän pakeni Neuvostoliiton järjestämiä pakkomuuttoja Itävaltaan. Vuonna 1947 hän muutti Italiaan, josta jatkoi Jordaniin 1948. Vuonna 1956 hän muutti New York Cityyn, Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli englantia ja kirjoittamista, ja valmistui Amerikkalaisen journalismin ja Henry George School of Social Science-kouluista 1959. Vuonna 1969 hän julkaisi kokoelman kaukasialaisia tarinoita ja vuonna 1978 kirjan "Nicholas and Nadiusha". Hän on myös julkaissut kaksikielistä aikakauslehteä "The Circassian Star".
Man with a Mission
Man with a Mission (tyyliteltynä MAN WITH A MISSION) on japanilainen rockyhtye, joka perustettiin Shibuyassa vuonna 2010. Yhtye yhdistelee musiikissaan hard rockia ja dancepoppia. Yhtyeeseen kuuluvat Tokyo Tanaka (laulu), Kamikaze Boy (basso), Jean-Ken Johnny (laulu, kitara), DJ Santa Monica (DJ) ja Spear Rib (rummut). Kaikki yhtyeen jäsenet käyttävät musiikkivideoissa ja konserteissa susinaamareita.
Baboloki Thebe
Baboloki Thebe (s. 18. maaliskuuta 1997) on botswanalainen pikajuoksija.
Thebe saavutti nuorten Afrikan kisojen alle 18-vuotiaiden sarjassa kultaa 200 metrin juoksussa ja pronssia 100 metrillä Gaboronessa 2014. Saman vuoden Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin välierissä. Nanjingin nuorten olympialaisissa hän saavutti hopeaa 200 metrillä ajalla 21,20.
Thebe voitti 2016 Botswanan-mestaruuden 200 metrillä maailman kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaalla junioriajalla 20,21 ja 400 metrillä junioreiden maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 44,22. Hän voitti 400 metrin Afrikan-mestaruuden Durbanissa 2016 ajalla 44,69 ja sai kultamitalin myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän saavutti saman vuoden Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän selviytyi Rio de Janeiron olympialaisissa jatkoon 400 metrin alkueristä, muttei osallistunut välieräjuoksuun.
Thebe kuului Botswanan joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 44,66. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti 4 × 400 metrin viestissä kultaa ja 400 metrillä hopeaa.
Kelvin van der Linde
Kelvin van der Linde (s. 20. kesäkuuta 1996 Johannesburg) on eteläafrikkalainen autourheilija. Hän kilpailee vuonna 2016 ADAC GT Masters -sarjassa.
Van der Linde aloitti kartingin kahdeksanvuotiaana, ja siirtyi rata-autoihin vuonna 2011 kotimaansa Volkswagen Cupissa. Hänestä tuli vuonna 2014 kaikkien aikojen nuorin ADAC GT Masters -sarjan mestari.
Van der Linden setä Etienne van der Linde on myös autourheilija.
Stanford J. Shaw
Stanford Jay Shaw (5. toukokuuta 1930 – 16. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka tunnetaan Osmanien valtakuntaa, Turkin juutalaisia ja Turkin tasavallan varhaista historiaa käsittelevistä teoksistaan. Hänet tunnetaan myös yhtenä Armenian kansanmurhan kieltäneistä akateemikoista.
Stanford Jay Shaw syntyi siirtolaisvanhempien Belle ja Albert Shawin perheeseen 1930 Saint Paulissa Minnesotassa. Hän opiskeli Britannian historiaa Stanfordin yliopistossa. Hän matkusti Kairoon tutkimaan Osmanien hallinnon aikaa Egyptissä, ja vuonna 1958 väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistosta aiheenaan "Osmanien Egyptin taloudellisten ja hallinnollisten järjestelmien kehitys 1517-1798". Shaw työskenteli Turkin kielen ja historian apulaisprofessorina Harvardin yliopiston Lähi-idän kielten ja historian laitoksella 1958-1968, jonka jälkeen hänestä tuli Kalifornian yliopiston (UCLA) Turkin historian professori. Hän toimi tässä virassa eläkkeelle jäämiseensä 1992 asti. Hänet kutsuttiin jatkamaan opetusta samana vuonna ja hän jatkoikin UCLA:ssa vuoteen 1997. Vuonna 1999 hän siirtyi Ankarassa olevaan Bilkentin yliopistoon, jossa hän toimi Turkin ja Osmanien valtakunnan historian professorina kuolemaansa 2006 asti.
Hänen aviopuolisonsa Ezel Kural Shaw osallistui teoksen "History of the Ottoman Empire and Modern Turkey" kirjoittamiseen. Teosta on arvosteltu laajasti asiavirheistä ja poliittisen kannan ottamisesta erityisesti osmanien ajan viimeisen vuosisadan ja Armenian kansanmurhan kohdalla. Shawit muun muassa esittivät, ettei kansanmurhaa olisi tapahtunut, vaan Osmanien valtakunta päinvastoin teki kaikkensa suojellakseen pakkosiirtämiään armenialaisia, joita puolestaan Shawit syyttivät "perusteettomien joukkomurhatarinoiden keksimisestä". Monet muut Osmanien valtakuntaan ja Turkin historiaan erikoistuneet historioitsijat, kuten Colin Imber, Speros Vryonis ja V. L. Ménage ovat arvostelleet Shawia Turkin historian valkopesemisestä.
Maalarimestarien
Maalarimestarien Oy on suomalainen maaleja ja muita pintamateriaaleja, sekä rakennustarvikkeita myyvä tukku- ja vähittäiskauppaketju ja maahantuoja.
Suomessa oli sodan jälkeen pula maalaustarvikkeista ja niitä joutui tilaamaan osaksi maan rajojen ulkopuolelta. Maalarimestarien Oy syntyi, kun osa Maalarimestariliittoon kuuluneista urakoitsijoista kokosi rivinsä ja perusti vuonna 1948 oman hankinta- ja tukkuliikkeen. Ensimmäinen oma hankintasopimus koski 12 tonnia peitepaperia ja heti seuraavana oli 50 tonnin sinkkivalkoiserän hankinta Puolasta. Varhaisiin hankintoihin kuului myös 15 tonnia kalanmaksaöljyä Tanskasta.
Yhtiö toimi yli 40 vuotta pelkästään omistajien ja liittoon kuuluneiden urakoitsijoiden kauppana, mutta 1990-luvun taitteessa kaupankäynti avattiin kaikille halukkaille. Maalarimestarien Oy:n asiakkaita ovat maalausurakoitsijat, korjaus- ja saneerausurakoitsijat, rakennusliikkeet, kiinteistöyhtiöt, vuokra-asunto-organisaatiot, valtion ja kunnan laitokset sekä yksityiset kuluttajat.
Vuonna 2015 yrityksen liikevaihto oli 15,3 miljoonaa euroa ja se työllisti 32 henkilöä kuudessa toimipisteessä. Myymälät sijaitsevat Helsingissä (Metsälässä ja Hermannissa), Espoossa, Tampereella, Turussa ja Oulussa. Pääkonttori sijaitsee Helsingin Metsälässä.
Stefan Wackerbauer
Stefan Wackerbauer (s. 2. marraskuuta 1995 Gundihausen) on saksalainen autourheilija.
Wackerbauer aloitti uransa seitsenvuotiaana kartingissa. Vuonna 2010 hän siirtyi pikkuformuloihin Formula BMW -luokkaan, jonka mestaruuden hän voitti toisella kaudellaan. Kaudella 2012 Wackerbauer ajoi täyden sarjan Eurocup Formula Renaultissa, sijoittuen kahdeksanneksi. Seuraavalla kaudella hän ajoi ainoastaan kaksi ensimmäistä kisaviikonloppua.
Vuonna 2014 Wackerbauer siirtyi koppiautoihin ADAC GT Masters -sarjaan, ja jatkoi C. Abt Racing -tallissa kaudella 2015.
Wackerbauer kuului Red Bull Junior Teamiin vuonna 2012.
Vierustunturi
Vierustunturi sijaitsee Peniötunturilta noin 10 km kaakkoon Posion kunnan puolella Jumisko. Peniötunturin pohjoispuolella muutamien kilometrien etäisyydellä on hieman matalampia vaaroja. Vierustunturin eteläpuolella on lähes yhtä korkea Vierusvaara. Vierustunturin huipulla on Ylen masto.
Korkeus merenpinnasta on 350 - 400 m ja ympäristöstä 100 – 150 m. Kilometrin matkalla nousua on enimmillään noin 150 metriä.
Vierustunturi on kärsinyt salaman sytyttämästä metsäpalosta kesäkuussa vuonna 1979. Uutta metsää on rinteeseen kasvanut. Lakialue on paljas.
Timmy Hansen
Kenneth Timmy Hansen (s. 21. toukokuuta 1992 Lidköping) on ruotsalainen autourheilija. Hän kilpailee kaudella rallicrossin MM-sarjassa Hansen Motorsport -tallin Peugeot 208:lla.
Hansenin isä on 14-kertainen rallicrossin Euroopan-mestari Kenneth Hansen, ja nuorempi veli Kevin Hansen on myös rallicrosskuljettaja.
Hansen aloitti kilpauransa kartingista, jossa hän voitti viimeisellä kaudellaan 2008 Ruotsin mestaruuden. Seuraavalla kaudella Hansen siirtyi pikkuformuloihin Formula BMW:hen, jossa kilpaili kahden kauden ajan, sijoittuen jälkimmäisellä sarjassa kolmanneksi.
Kaudet 2011 ja 2012 hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa. Tämän jälkeen Hansen siirtyi rata-autoilusta isänsä jalanjäljissä rallicrossiin, ja debytoi rallicrossin MM-sarjassa kaudella 2014.
Hansen on voittanut neljä MM-osakilpailua, ja sijoittui sarjassa hopealle kaudella 2015.
Albert Ortel
Albert Ortel (myös Albert Oertel) on kuvitteellinen saksalainen agentti, joka tarinassa esiintyi sveitsiläisenä kelloseppänä. Hänellä kerrottiin olleen aktiivinen rooli valmisteltaessa liittoutuneiden Scapa Flow'n tukikohtaan tekemää hyökkäystä, jossa Günther Prienin komentama sukellusvene U-47 upotti 14. lokakuuta 1939 Britannian laivaston taistelulaivan HMS Royal Oakin.
Orkneysaarten pääsaarella Pomonalla sijaitsevaan Kirkwalliin ilmaantui vuonna 1927 sveitsiläinen Albert Ortel, josta tuli paikallisen kellosepän Dennis Eynhallow'n apulainen. Myöhemmin Ortel avasi kaupunkiin oman kello- ja matkamuistomyymälän. Ortel oli kaupunkilaisten keskuudessa suosittu ja toisaalta hyvin kiinnostunut uudesta elinympäristöstään. Erityisenä kiinnostuksen kohteena oli Scapa Flow'n lahti ympäristöineen. Scapa Flow'ssa sijaitsi Britannian laivastotukikohta.
Saatuaan selville, että Hoxansalmea (englanniksi "Sound of Hoxa", saksaksi "Hoxa Sund") suojaavaa sukellusveneverkkoa huolletaan lokakuussa 1939 Ortel lähetti asiaa koskevan viestin yhteyshenkilölleen, joka informoi asiasta tiedustelujohtaja, amiraali Wilhelm Canarista. Kun sukellusvene U-47 saapui 14. lokakuuta 1939 Pomona-saaren itärannalle, Ortel, tarinassa oikeasti saksalainen kapteeni Alfred Wehring, antoi sille sovitut valomerkit ja nousi alukseen. Wehringillä oli mukanaan 12 vuoden aikana laatimansa piirrokset Scapa Flow'sta ja lähivesistöistä. Samana yönä U-47 torpedoi Royal Oakin.
Tarina sukellusveneen Royal Oakin ankkuripaikalle opastaneesta vakoojasta esiintyy Curt Riessin 16. toukokuuta 1942 Saturday Evening Postissa ilmestyneessä artikkelissa "Hitler's U-Boat Espionage".Tarinaa kehitteli edelleen Kurt D. Singer vuonna 1945 ilmestyneen teoksensa "Spies and traitors in World War II" luvussa "The Man Who Really Sank the Royal Oak". Vielä 20 vuotta Riessin ensiversion jälkeen Bengtsson (1962) luonnehti episodia osoitukseksi "sekä saksalaisen vakoilijan uskomattomasta kärsivällisyydestä että hänen naapuriensa yhtä uskomattomasta naiiviudesta".
Tutkijat (kuten Nigel West, Wolfgang Frank, Alexander McKee ja Gerald Snyder) ovat voineet todeta, ettei Wehringin tai Ortelin kaltaista henkilöä ole asunut saarilla väitettynä tapahtuma-aikana. Osa tarinaa on, että osoittaakseen uskollisuuttaan uudelle isänmaalleen Ortel haki Britannian kansalaisuutta ja sai sen 1932, mutta siitä ei ole todisteita. Ei liioin ole voitu todeta kellosepänalalla olleen Ortelin kaltaista henkilöä. Sukellusvene U-47:n miehistön jäsenet vakuuttivat vuonna 1976, ettei Royal Oakin upottamiseen johtaneessa operaatiossa ollut mukana vakoojaa. Sukellusveneen käyttämä reitti ankkuripaikalle löytyi tiedustelulennoilla otettuja kuvia analysoimalla.
Henrik Borgström (täsmennyssivu)
Henrik Borgström voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Marco Polo (televisiosarja)
Marco Polo on yhdysvaltalainen historiallinen draamasarja, joka kertoo tutkimusmatkailija Marco Polon elämästä Kublai-kaanin hovissa Khanbaliqin kaupungissa ja Yuan-dynastian hallitsemassa Kiinassa. Sarjaa esitetään Netflix-suoratoistopalvelussa. Sen ensi-ilta oli joulukuussa 2014, ja toinen tuotantokausi tuli katsottavaksi heinäkuussa 2016. Nimiosaa näyttelee Lorenzo Richelmy ja Kublai-kaania Benedict Wong. Sarjan on käsikirjoittanut John Fusco, ja tuotannosta vastaa The Weinstein Company.
"Marco Polo" on tuotantokustannuksiltaan Netflixin kallein televisiosarja. Se on kuvattu Italiassa, Kazakstanissa ja Pinewoodin uusilla studioilla Malesiassa. Sarjan joukkokohtauksissa esiintyy tuhansia paikallisia malesialaisia henkilöitä. Alun perin tarkoitus oli kuvata myös Kiinassa, mutta suunnitelma ei toteutunut.
"Marco Polon" ensimmäisen kauden tuotannon alkuvaiheessa mukana ollut stunt-koordinaattori Ju Kun oli matkustajana Malaysia Airlinesin lennolla 370. Hän katosi koneen mukana maaliskuussa 2014. Hän oli aiemmin esiintynyt muun muassa useissa Jet Lin elokuvissa stunt-rooleissa.
"Marco Polo" on Netflixin ensimmäinen sarja, jota on voinut katsoa 4K UHD -tarkkuudessa ja HDR 10 -kuvalla.
Joulukuussa 2016 Netflix ilmoitti, että sarjan tuotanto lopetetaan. Fusco ja Weinstein kertoivat tekevänsä yhteistyötä jatkossakin Aasian historiaan liittyvien teemojen parissa.
Tuukka Saarimaa
Tuukka Saarimaa (s. 12. syyskuuta 1977) on suomalainen taloustieteilijä. Hän aloitti elokuussa 2018 kaupunkitaloustieteen apulaisprofessorina Aalto-yliopistossa. Ennen tätä Saarimaa työskenteli pitkään Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa (VATT), viimeisimpänä johtavan tutkijan nimikkeellä. Saarimaan tutkimus keskittyy muun muassa asuntomarkkinoihin.
Saarimaa on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Joensuun yliopistosta vuonna 2009 otsikolla "Studies on Owner-Occupied Housing, Taxation and Portfolio Choice".
Saarimaa kirjoittaa yhdessä Heikki Pursiaisen kanssa "Asiaton lehdistökatsaus" -blogia.
Leo Korpela
Leo August Korpela (6. helmikuuta 1899 Kuru – 30. marraskuuta 1951 Kokkola) oli suomalainen taidemaalari.
Korpela opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1919 ja 1947 välillä. Korpela muutti vuonna 1923 Kokkolaan piirustuksenopettajaksi. Hän toimi 1930-luvun alusta lähtien Kokkolassa myös K. H. Renlundin taidemuseon sivutoimisena intendenttinä. Korpela tunnetaan erityisesti hänen 1930-luvulla ja 1940-luvun alussa maalaamistaan kaupunkinäkymistä.
Torsten Tisell
Torsten (Totti) Toivo Casimir Tisell (1. maaliskuuta 1894 Karhula – 25. heinäkuuta 1957) oli suomalainen taidemaalari.
Tisell opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913 ja Vapaassa Taidekoulussa 1915–1916. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1917 ja 1943.
Arvo Kotilainen
Arvo Ilmari Kotilainen (3. toukokuuta 1897 Helsinki – 23. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja, elokuvalavastaja ja taidemaalari.
Kotilainen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1914–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1916 ja 1919. Kotilainen toimi kuvittajana 1919–1931.
Kotilainen oli lavastajana 1942–1943 elokuvissa Hopeakihlajaiset, Kuollut mies rakastuu, Kirkastettu sydän, Keinumorsian, Neiti Tuittupää, Syntynyt terve tyttö ja Tositarkoituksella.
Kaarle Lintula
Kaarle (Kalle) Konstantin Lintula (26. syyskuuta 1886 Huittinen – 9. helmikuuta 1918 Joensuu) oli suomalainen taidemaalari.
Lintula opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1906–1907 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1909-1910, 1911 ja 1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1915. Lintula toimi kansanopiston opettajana ja asui viimeksi Kiihtelysvaarassa. Hän liittyi suojeluskuntaan vapaaehtoisena ja oli joukkuepäällikkönä. Lintula haavoittui Suomen sisällissodan aikana 8. helmikuuta käydyssä Värtsilän taistelussa ja kuoli seuraavana päivänä Joensuussa. Hänet on haudattu Joensuuhun valkoisten sankarihautaan.
Muna ja minä
Muna ja minä ("The Egg and I") on Betty MacDonaldin samannimiseen romaaniin perustuva yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1947. Sen on ohjannut Chester Erskine, joka myös käsikirjoitti ja tuotti sen yhdessä Fred F. Finklehoffen kanssa. Elokuva kertoo nuoresta avioparista (Claudette Colbert ja Fred MacMurray), jotka ryhtyvät kanalanpitäjiksi.
Marjorie Main oli roolistaan ehdolla naissivuosa-Oscarin saajaksi. Hänen ja Percy Kilbriden esittämien sivuhahmojen Ma and Pa Kettle pohjalta tehtiin vuosina 1949–1956 yhteensä yhdeksän komediaelokuvaa, joista ensimmäinen esitettiin myös Suomessa nimellä "Kuriton perhe". Sen ja useimmat muut sarjan elokuvat ohjasi Charles Lamont.
Kalle Akkola
Kalle Nikolai Akkola (ent. "Karl Keihäs", 15. huhtikuuta 1900 Turku – 15. toukokuuta 1967 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Akkolan vanhemmat olivat kivityömies Karl Edvard Keihäs ja Maria Alexandra o.s. Manninen. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918. Hänen töitään oli näytteillä Tukholmassa 1929. Akkola oli Kupittaan Saven palveluksessa koristemaalarina ja hän asui Turussa Itäharjunkadulla lähellä työpaikkaansa.
Super Meat Boy
Super Meat Boy on vuonna 2010 ilmestynyt tasohyppelytyylinen indie-videopeli. Pelissä tarjotaan erilaisia hahmoluokkia, sekä niin kutsuttuja "warp zone"-tasoja.
Tarina kertoo elävästä lihakuutiosta sekä tämän siteistä koostuvasta tyttöystävästä, Tohtori Fetuksen kidnapattua sidetytön lihakuutio lähtee tämän perään pelastaakseen hänet.
Salatut elämät (esityskausi 2016–2017)
Salattujen elämien yhdeksästoista esityskausi esitettiin MTV3-kanavalla syksystä 2016 kevääseen 2017.
Uraga Dock Company
Uraga Dock Company () oli Uragassa Japanissa toiminut yksityisomisteinen telakka, joka valmisti keisarillisen Japanin laivastolle suuren määrän aluksia.
Uragassa oli toiminut telakka jo Edo-kauden lopulla. Kommodori Perryn lippulaivan ankkuroidessa Uragan edustalle 1854 alukselle noussut shogunaatin virkamies Nakajima Saburosuke oli laivanrakentaja. Nakajiman havainnot aluksen sisätiloista mahdollistivat kolmimastoparkin " Hōōmarun" rakennustöiden aloittamisen. Nakajima osallistui myös alankomaissa valmistetun "Kanrinmarun" korjaustöihin, mitä varten valmistettiin Japanin ensimmäinen kuivatelakka vuonna 1859. Togukawa hallinto päätti kuitenkin valmistaa oman telakan lähelle Yokosukaa. Enomoto Takeaki perusti Uraga Dock Companyn vuonna 1869, mutta yritys lopetti toimintansa jo 1876.
Nakajima kuoli Boshinsodassa taistellessaan Togukawa shogunaatin puolella. Meiji hallinnon aloitettua toimintansa Nakajiman kollegat Enomoto Takeaki ja Arai Ikunosuke nousivat merkittäviin asemiin uudessa hallinnossa. He tukivat nykyaikaisen laivanrakennusteollisuuden luomista Nakajiman aloittaman mallin mukaan. Uusi telakka otettiin käyttöön 1897, mutta se kohtasi heti ensimmäisen kriisin Ishikawajima Hariman avattua vuotta myöhemmin Tokioon kilpailevan telakan ja aloitettua hintojen polkemisen tuhotakseen kilpailijansa. Uraga Dock Company osti Ishikawajiman vuonna 1902.
Vuonna 1906 Uraga Dock Company laski vesille ensimmäisen hävittäjänsä keisarillisen Japanin laivastolle "Nagatsukin". Toimintansa aikana telakka valmisti yli tuhat alusta kuten lauttoja, matkustaja-aluksia, koululaivoja ja erilaisia sotalaivoja. Suuri määrä aluksia toimitettiin myös vientiin.
Vuonna 1919 Uraga Dock Company oli yksi suurimmista ja parhaiten varustetuista yksityisistä telakoista maailmassa. Tytäryhtiöt perustettiin Mien prefektuuriin Yokkaichiin ja Tsingtaoon. Yhtiö tunnettiin myös järjestäytyneestä työväestään eräänä Japanin ensimmäisistä yrityksistä. Ammattiliitto järjesti telakalla lakkoja 1905-1907, 1910-1911 sekä 1915.
Toisen maailmansodan päätyttyä Sumitomo Group osti Uraga Dock Companyn vuonna 1969. Telakkaa modernisoitiin useaan otteeseen, mutta lisääntynyt ulkomaisten telakoiden aiheuttama kilpailu pakotti Sumitomon sulkemaan telakan 2003.