hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Monbijoun linna
Monbijoun linna oli yksi Berliinissä sijainneista Hohenzollernien residensseistä, jota käyttivät pääosin hallitsijoiden puolisot. Rakennus oli myöhemmin museona, kunnes tuhoutui toisessa maailmansodassa. Se sijaitsi Mitten kaupunginosassa Spreejoen pohjoisrannalla, vastapäätä Museosaaren pohjoispäätä. Palatsin paikalla on nykyään Monbijoupark-puisto.
Linnan paikalla oli 1600-luvulla Brandenburgin vaaliruhtinaiden puolisoiden käytössä ollut vapaa-ajan asunto, jota laajennettiin Fredrik Vilhelmin valtakaudella. Vaaliruhtinas Fredrik III (tuleva Preussin kuningas Fredrik I) laajennutti sitä lisää. Ranskankielinen nimi Monbijou tuli käyttöön 1700-luvun alussa, jolloin palatsi oli siirtynyt kuninkaan suosikin, kreivi Kasimir Kolbe von Wartenbergin omistukseen. Se palautui kuitenkin pian Hohenzollerneille, ja toimi kuningatar Sophie Dorothean kesäasuntona. Sitä laajennettiin jälleen arkkitehti Georg Wenzeslaus von Knobelsdorffin suunnitelmien mukaan 1738–1742. Sophie Dorothean kuoltua 1757 Monbijou oli pitkään tyhjillään. Hänen jälkeensä siellä asui vielä yksi Preussin kuningatar, Fredrik Vilhelm II:n puoliso Friederike Luise, joka kuoli 1805.
Hohenzollernien menetettyä kiinnostuksensa Monbijouhun palatsi sai toimia 1800-luvulla Berliinin kuninkaallisten museoiden näyttelytilana, ja siellä säilytettiin muun muassa egyptiläistä kokoelmaa. Vuodesta 1877 siellä toimi yleisölle avoin Hohenzollern-museo. Museokäyttö jatkui toiseen maailmansotaan asti. Rakennus tuhoutui tulipalossa marraskuun 1943 Berliinin pommitusten aikana. Itä-Berliinin kaupunginhallinto päätti 1959 myös raunioiden purkamisesta. Paikalle kunnostettiin 1962 puisto.
Margin Call (elokuva)
Margin Call on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. C. Chandorin ohjaama elokuva. Se kuvaa 36 tunnin ajanjakson kuvitteellisessa yhdysvaltalaisessa investointipankissa 2007–2008 alkaneen finanssikriisin alkuhetkinä.
Amblyomma americanum
Amblyomma americanum on pohjoisamerikkalainen puutiaisiin lukeutuva punkkilaji. Se on merkittävä useiden sairauksien levittäjä ja Yhdysvaltojen eteläosissa yleisin ihmiseen tarttuva punkki.
Täysikasvuinen "A. americanum" naaras on punaruskea ja sen selkäpuolella on valkoinen lakku. Myös koiraan yleisväri on punaruskea, mutta koiraalla takaruumiin reunuksessa on epäsäännöllisiä valkeita laikkuja ja selkäpuolella tummaa kuviointia. Toukkavaiheessa eläin on 0,5–1,0 mm ja nymfivaiheessa 1,5–2,5 mm:n pituinen. Aikuisena koko vaihtelee. Muiden puutiaisten tapaan ensimmäisessä nuoruusvaiheessa raajoja on vain kolme paria, muutoin neljä paria.
Puutiaislajin levinneisyys kattaa Yhdysvaltojen itä- ja kaakkoisosat sekä keskilännen alueen. Sillä voi olla myös paikallisia esiintymiä tämän alueen ulkopuolella.
"A. americanum" -puutiaiset ovat nisäkkäiden ja lintujen loisia. Tärkeitä isäntiä ovat etenkin valkohäntäpeura sekä kalkkuna. Laji esiintyy etenkin metsissä ja tiheää, pitkää kasvillisuutta kasvavilla alueilla, joilla mikroilmasto on sopiva munien kehittymiselle.
Punkki pureutuu isännän ihoon terävillä suuosillaan ja erittää liimamaista ainetta, joka estää sitä irtoamasta helposti. Naaras munii 2500–3000, joskus jopa 5000 munaa. Kaikki munat munitaan yhdellä kertaa ja ne muodostavat suuren punaruskean massan. Niistä kuoriutuvat ensimmäisen nuoruusvaiheen poikaset ("toukat") kiinnittyvät ohikulkevan isännän iholle ja imevät verta noin yhdestä neljään vuorokauden ajan ennen pudottautumistaan karikkeen joukkoon. Tämän jälkeen ne luovat nahkansa siirtyen nymfivaiheeseen. Nymfit kiinnittyvät ihoon nopeasti, jopa alle 10 minuutin kuluessa ja imevät verta 5–6 vuorokauden ajan. Lopuksi nymfi pudottautuu maahan ja luo lopulta nahkansa muuttuen aikuiseksi punkiksi. Aikuisen naaraan veriaterian imeminen kestää viikosta jopa kymmeneen vuorokauteen. Molemmat sukupuolet imevät verta myös aikuisvaiheessa.
Kukin punkin kehitysvaihe voi paastota pitkiä aikoja, aikuinen yksilö sopivissa olosuhteissa jopa kaksi vuotta.
Vaikka punkkeja saatetaan tavata ympäri vuoden eri elämänvaiheet ovat aktiivisia eri aikoina. Georgian osavaltiossa toukat ovat liikkeellä pääasiassa heinäkuulta syyskuulle, nymfit toukokuulta heinäkuulle sekä elo-syyskuussa ja aikuiset huhtikuusta kesäkuuhun. Laboratorio-oloissa punkin koko elinkierto on voinut kestää vain 22 viikkoa, mutta luonnossa kehitys munasta munivaksi aikuiseksi kestänee yleensä kaksi vuotta.
"A. americanum" levittää muiden muassa ehrlichioosia, jänisruttoa ja pilkkukuumetta. Sen levittämiin sairauksiin kuuluu myös tuntemattoman taudinaiheuttajan aiheuttama STARI.
Erikoisena piirteenä puutiaisen pureman on todettu voivan aiheuttaa liha-allergian punaista lihaa kohtaan.
Poika nimeltä Kuukivi
Poika nimeltä Kuukivi () on Sjónin vuonna 2013 ilmestynyt romaani. Teos sai Islannin kansallisen kirjallisuuspalkinnon ja se nimettiin vuoden kirjaksi. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2014 Tuomas Kaukon kääntämänä ja Liken kustantamana.
Sinun silmäsi näkivät minut
Sinun silmäsi näkivät minut: {Rakkaustarina} () on Sjónin vuonna 1994 ilmestynyt romaani. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2004 Liken kustantamana Maarit Kalliokosken suomennoksena.
Sisäoppilaitoksen arvoitus
Sisäoppilaitoksen arvoitus ("House of Anubis") on yhdysvaltalaisen Nickelodeonin tuottama nuorten televisiosarja. Se on englanninkielinen versio hollantilaisesta televisiosarjasta "Het Huis Anubis". Sarjasta tehtiin kolme tuotantokautta, jotka esitettiin vuosina 2011–2013, sekä puolitoistatuntinen televisioelokuva "The Touchstone of Ra" (2013).
Yhdysvalloissa sarja alkoi 1. tammikuuta 2011 ja Britanniassa 25. helmikuuta 2011. Suomessa sarjan ensimmäisen tuotantokauden on esittänyt Yle Areena 1. lokakuuta 2013 alkaen.
"Sisäoppilaitoksen arvoitus" palkittiin Kids’ Choice Awards -gaalassa Britannian suosituimpana tv-sarjana kaksi kertaa, vuosina 2011 ja 2013.
Yhdysvaltalainen Nina Martin muuttaa Britanniaan 1900-luvun alulla rakennetun sisäoppilaitoksen Anubis-nimiseen asuntolaan, jossa asuu yhdeksän oppilasta sekä ankara vahtimestari Victor Rodenmaar. Samana päivänä toinen oppilas, Joy Mercer, katoaa, ja henkilökunta poistaa koulusta kaikki jäljet, jotka viittasivat hänen olemassaoloonsa. Laitoksen oppilaat perustavat Sibuna-nimisen salaseuran ja ryhtyvät tutkimaan asiaa.
Bill Skarsgård
Bill Istvan Günther Skarsgård (s. 9. elokuuta 1990) on ruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan osistaan elokuvassa "Simple Simon" ja televisiosarjassa "Hemlock Grove". Billin isä on Stellan Skarsgård ja veli Alexander Skarsgård, jotka ovat molemmat myös näyttelijöitä.
Somalimaan shillinki
Somalimaan shillinki on Somalimaan rahayksikkö, joka julkaistiin vuonna 1994. Se jakaantuu 100 senttiin.
Saharan demokraattisen arabitasavallan peseta
Saharan demokraattisen arabitasavallan peseta eli Länsi-Saharan peseta on Länsi-Saharan rahayksikkö. Se jakaantuu 100 céntimosiin.
Stefano Mauri
Stefano Mauri (s. 8. tammikuuta 1980 Monza, Italia) on italialainen keskikenttäpelaaja, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota. Hän on pelannut Italian jalkapallomaajoukkueessa 11 ottelua vuosina 2004–2011 tekemättä maalia.
SHT-Tukku
SHT-Tukku Oy on Punkalaitumella toimiva yritys, joka valmistaa ruumisarkkuja ja markkinoi muitakin hautaustoimisto- ja kukkakauppa-alan tarvikkeita. Yrityksen omistajina on noin 300 hautaustoimistoyrittäjää eri puolilta Suomea.
Yli 130 henkilöä työllistävä SHT-Tukku kuuluu Punkalaitumen suurimpiin työnantajiin. Se tekee myös puusepänalan sopimusvalmistusta tuotemerkillä Seita Wood ja portaita tuotemerkillä Portaat.com.
Suomen Hautaustoimistojen Tukkukauppa Oy aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1955. Sen perusti joukko hautaustoimistoyrittäjiä. Alussa yhtiö keskittyi hautausalan tarvikkeiden tukkukauppaan, sitten myös kukkakauppatarvikkeisiin. Oman arkkutuotannon yritys aloitti Punkalaitumella vuonna 1964.
Yrityksen toiminta jakaantuu erikoistuotteiden maahantuontiin ja myyntiin sekä omaan puusepänteollisuuteen. Tuotteiden vähittäismyyjinä toimivat hautaustoimistot, kukkakaupat, sisustus- ja lahjatavaraliikkeet sekä erikoisliikkeet.
Yritykselle on ruumisarkkuja muotoillut muun muassa Ristomatti Ratia.
Pesmel
Pesmel Oy on Kauhajoella pääpaikkaansa pitävä suomalainen konepajayritys, joka valmistaa automatisoituja materiaalinkäsittely-, lastaus- ja pakkausjärjestelmiä metalli- ja paperiteollisuuden tarpeisiin. Pesmelin tytäryhtiö AWA Oy Helsingissä valmistaa automatisoituja varastojärjestelmiä. Konsernilla on valmistus- ja suunnittelutoimintaa myös Virossa ja Yhdysvalloissa.
Vuonna 1978 perustettu Pesmel Oy on lähes neljän vuosikymmenen kuluessa toimittanut yli 400 käsittely- ja pakkausprojektia ja noin 120 varastojärjestelmää. Nykyisin yrityksen toimituksista noin puolet menee Aasian maihin, erityisesti Kiinaan ja Intiaan.
Yrityksen henkilöstömäärä on yli 150, josta Suomessa työskentelee noin sata. Vuodesta 2012 yrityksen valmistustoiminta on keskitetty Viroon.
Vuonna 1978 Mäki-Rahkolan ja Rahkolan veljekset perustivat sähköasennusyrityksen, jonka toimintaan pian tulivat automaatioasennukset. Konepaja perustettiin 1980, ja vuonna 1982 yrityksen osake-enemmistön osti ruotsalainen kuljettimien valmistaja Tellus Maskin AB. Ensimmäisen laajan materiaalinkäsittelyjärjestelän Pesmel Oy teki suomalaiselle ongelmajätelaitokselle 1984.
Vuonna 1990 Kone Oyj myi pois varastoautomaatioliiketoimintansa. Siitä muodostettiin AWA Oy, jonka osakkaiksi tulivat Pesmel, Kone ja Teräsbetoni Oy. Ensimmäinen tehdas Viroon perustettiin 1996. Myyntikonttori Ruotsiin perustettiin 1990, Saksaan 1996 ja Yhdysvaltoihin 2007. Nykyisin myyntikonttoreita on myös Intiassa ja Taiwanissa.
Vuonna 1999 Pesmel Oy siirtyi takaisin Hannu ja Jari Mäki-Rahkolan omistukseen. Vuonna 2008 he myivät yrityksen osake-enemmistön pääomasijoitusyhtiö Helmet Business Mentors Oy:n keräämän sijoittajaryhmän ja Suomen Teollisuussijoitus Oy:n haltuun.
Tiosyaanihappo
Tiosyaanihappo (HSCN) on syaanihapon rikkianalogi ja epäorgaaninen vahva happo. Yhdiste on suhteellisen epästabiili, minkä vuoksi hapolla itsellään ei ole juurikaan käyttöä.
Huoneenlämpötilassa tiosyaanihappo on helposti haihtuva väritön neste. Kiinteänä se on stabiili ainoastaan 0 °C:n alapuolella, jolloin se on valkoista kiteistä ainetta. Huoneenlämpötilassa se hajoaa vetysyanidiksi ja keltaiseksi yhdisteeksi HCNS. Tiosyaanihappo liukenee erittäin hyvin veteen ja muodostuvat vesiliuokset ovat vahvasti happamia. Aineen pK-arvo on -1,8. Vesiliuos on kuitenkin pysyvä, jos tiosyaanihapon pitoisuus on korkeintaan 5 massaprosenttia. Tätä väkevämmät liuokset hydrolysoituvat ammoniakiksi ja karbonyylisulfidiksi tai polymeroituvat muodostaen 5-imino-1,2,4-ditiatsolidiini-2-tionia.
Tiosyaanihappoa voidaan valmistaa alle 0 °C:n lämpötiloissa kaliumtiosyanaatin ja kaliumvetysulfaatin välisellä reaktiolla ja muodostuva tiosyaanihappo kaasuuntuu lämmitettäessä. Toinen tapa valmistaa yhdistettä kiinteänä on elohopeasyanidin ja divetysulfidin välinen reaktio. Tiosyaanihapon vesiliuoksia voidaan valmistaa ammoniumtiosyanaatista ja rikkihaposta.
Pohjanmaa-luokan korvetti
Pohjanmaa-luokka on Suomen merivoimien korvetti-tyyppisten alusten luokka, jonka alusten on tarkoitus tulla käyttöön vuosina 2022–2027. Hankkeen nimi on Laivue 2020, ja siihen kuuluvia aluksia rakennetaan neljä kappaletta. Kuten Ilmavoimien HX-hävittäjähanke, Laivue 2020 on puolustusvoimien strateginen hanke, ja sen budjetti on 1,2 miljardia euroa. 105-metrisinä ne tulevat olemaan Suomen merivoimien historian suurimmat alukset.
Uuden Pohjanmaa-luokan on määrä korvata yhteensä seitsemän käyttöikänsä loppuun tulevaa tai jo tullutta alusta: miinalaiva Pohjanmaa, neljä Rauma-luokan ohjusvenettä ja kaksi Hämeenmaa-luokan miinalaivaa. Vanhojen alusten korvaamista alettiin valmistella vuonna 2008, johon mennessä puolustusvoimat oli tehnyt uuteen kalustoon liittyvää tutkimus- ja kehitystyötä. Laivue 2020 -hanke kirjattiin pääministeri Juha Sipilän hallitusohjelmaan 29.5.2015, ja saman vuoden syyskuussa puolustusministeri Jussi Niinistö valtuutti puolustusvoimat käynnistämään Laivue 2020 -hankkeen.
Uusille aluksille saatiin tilausvahvistus vuoden 2018 budjetissa. Aluksista tehtiin suunnittelusopimus Rauma Marine Constructionsin kanssa, jonka telakalla alusten rakentamisen on määrä alkaa vuonna 2019.
Alusten pääasejärjestelminä ovat meritorjuntaohjukset ja merimiinat. Lisäksi aseistukseen kuuluu useita omasuoja-asejärjestelmiä: ilmatorjuntaohjukset ja Hamina-luokan ohjusveneistä riisuttavat Bofors 57mm Mark 3 -tykit ilmatorjuntaan sekä torpedot sukellusveneiden torjuntaan. Aluksilla on UAV-lennokkien hangaari. Torpedot ovat Suomessa uutta, sillä niitä ole ollut käytössä Neuvosto-valmisteisen saattoalus Hämeenmaan käytöstä poistamisen jälkeen vuonna 1985.
Pohjanmaa-nimi on ollut aiemmin käytössä alustyypin tai alusluokan nimenä kahdesti: Ruotsin vallan aikana Saaristolaivaston saaristofregattityyppinä (Pohjanmaa) ja itsenäisen Suomen aikana miinalaivaluokkana, jossa Miinalaiva Pohjanmaa oli luokan ainoa alus.
Luettelo Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtajista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtajista (engl. "Chairman of the Joint Chiefs of Staff") joka on Yhdysvaltain asevoimien pääesikunnan puheenjohtaja.
Petteri Kärkkäinen
Petteri Kärkkäinen (s. 23. toukokuuta 1978 Kotka, Suomi) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Kärkkäinen pelasi Kotkan Työväen Palloilijoissa ja sen seuraajissa Kotkan TP:ssä ja FC KooTeePeessä yhteensä kolme Veikkausliigan, 62 Ykkösen ja 14 Kakkosen ottelua vuosina 1995–2003. Lisäksi hän pelasi kaudella 2006 viisi Ykkösen ottelua FC Viikingeissä.
Pääsarjaotteluistaan Kärkkäinen pelasi kaksi kaudella 2000 ja yhden kaudella 2003. Maaleja hän ei niissä tehnyt. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Kärkkäinen teki 3. toukokuuta 2000 Kotkan TP:n pelatessa kotonaan tasan 1–1 Vaasan Palloseuran kanssa.
Kärkkäinen on työskennellyt valmennuspäällikkönä sekä KTP:ssä että Helsingin Jalkapalloklubissa ja toiminut Suomen Palloliiton Fortum Tutorina. Hän opiskelee liikuntatieteitä Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan valmennus- ja testausoppi.
Kärkkäinen pelasi Suomen futsalmaajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Cormoran Strike
Cormoran Strike on englantilaisen kirjailijan J. K. Rowlingin salanimellä kirjoittama rikoskirjasarja. Kirjasarjan päähenkilöitä ovat yksityisetsivä Cormoran Strike ja hänen nuori assistenttinsa Robin Ellacott. Sarjan ensimmäinen romaani "Käen kutsu" ilmestyi vuonna 2013, ja sen jatko-osa "Silkkiäistoukka" kesäkuussa 2014. Rowling on suunnitellut kirjoittavansa sarjaa vielä ainakin kuuden kirjan verran.
Joulukuussa 2014 uutisoitiin, että kirjasarjasta tehtäisiin televisiosarja BBC Onelle. Syyskuussa 2016 Cormoran Striken rooliin valittiin Tom Burke. Robin Ellacottin esittäjäksi valittiin Holliday Grainger marraskuussa 2016. Sarja koostuu seitsemästä tunnin mittaisesta jaksosta (kolme "Käen kutsusta" sekä kaksi "Silkkiäistoukasta" ja "Pahan polusta"), joiden kuvaukset alkavat marraskuussa 2016. Rowling, Neil Blair, Ruth Kenley-Letts ja Elizabeth Kilgarriff toimivat sarjan vastaavina tuottajina; käsikirjoittajina ovat Ben Richards ("Käen kutsu" ja "Silkkiäistoukka") ja Tom Edge ("Pahan polku"). Michael Keillor ohjaa "Käen kutsun", jonka Jackie Larkin tuottaa.
Michel Foucault (kirja)
Michel Foucault () on Didier Eribonin vuonna 1989 julkaisema elämäkerta Michel Foucault'sta. Teoksen ovat suomentaneet Päivi Järvinen ja Pertti Hynynen ja sen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 1993.
Ségbana
Ségbana on kunta ja kaupunki Aliborin departementissä Beninissä. Se sijaitsee lähellä Nigerian rajaa 95 kilometriä departementin pääkaupungista Kandista itään. Kunnassa on 52 600 asukasta (vuonna 2002).
Ségbanan kunnan pinta-ala on 4 700 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aliborin departementin Malanvillen sekä lännessä Kandin ja Gogounoun kuntiin, etelässä Borgoun departementin Kalalén kuntaan ja idässä Nigeriaan.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan Nigerjokea kohti viettävää tasankoa. Sen läpi virtaa Nigerin sivujoki Sota. Ilmasto on pohjoissudanilainen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 800 ja 1200 millimetrin välillä. Kasvillisuus on pensas- ja heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu Ségbana-Piamin kaupunkiarrondissementti ja neljä maaseutuarrondissementtia: Libanté, Liboussou, Lougou ja Sokotindji. Niissä on yhteensä 25 kylää ja viisi kaupunginosaa.
Suurin etninen ryhmä ovat bokot eli boot, jotka muodostavat 75 % kunnan väestöstä. Fulbeja on 17 %, dendejä 1,7 % ja joruboja 1,6 %. Uskonnoltaan 81,8 % on muslimeja, 5,7 % perinteisten uskontojen harjoittajia, 2,2 % katolisia ja 2,2 % protestantteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, jamssi, lehmänpapu ja kassava sekä myyntiin kasvatetut puuvilla ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä. Teollisuutta ei ole ja matkailu on täysin kehittymätöntä.
Ségbanan kulkee Kandista Nigerian rajalle johtava tie. Palveluihin kuuluu kolmisenkymmentä alakoulua, yksi yläkoulu ja viisi terveyskeskusta.
Roberts (yritys)
Oy Roberts Ab on Turussa toimiva konditorioiden ja jäätelönmyyntipisteiden tarvitsemia raaka-aineita valmistava ja markkinoiva perheyritys. Sen päätuotteena ovat hillot, mutta se toimittaa myös muita leivonnaisten raaka-aineita kuten jauhoseoksia, hedelmäsäilykkeitä, rasvoja, kreemejä, kuorrutteita ja kakkupohjia. Konditorioille ja jäätelöbaareille se välittää myös työvälineitä ja tarvikkeita kuten pakkausmateriaaleja. Ammattituotteiden lisäksi Roberts tuottaa kuluttajille marjamehuja, hilloja ja marmeladeja sekä omalla merkillään että Pirkka- ja muilla kaupan tuotemerkeillä.
Yritys valmistaa vuosittain yli kolme miljoonaa kiloa hilloja, marmeladeja ja muita leivonnaisten täytteitä.
Robert Roberts perusti Roberts AB:n vuonna 1910 Ruotsin Örebrohon liikeideanaan virvoitusjuomaekstraktien valmistus ja myynti. Vuonna 1915 yritys avasi haarakonttorin Suomeen. Tästä syntyi Suomeen itsenäinen yhtiö, jolla ei 1970-luvun jälkeen ole enää ollut omistuksellista sidettä Ruotsissa toimivaan Roberts AB:hen. Virvoitusjuomaekstraktit kuuluvat yhä Robertsin tuotevalikoimaan, mutta toisin kuin Ruotsin entisellä emoyrityksellä, vain pienellä osuudella.
Perheyrityksen toimintaa johtaa jo viides sukupolvi. Vuodesta 1994 yrityksen johdossa on ollut Mikko Roberts.
Elintarviketeollisuusliitto valitsi vuonna 2013 Robertsin Marjajuoman Vuoden Tähtituote-kilpailun finalistiksi. Anuga 2013 –elintarvikemessuilla Saksan Kölnissä yrityksen Berry Smoothie -sarja valittiin yhdeksi kiinnostavimmista ja innovatiivisimmista uutuuksista. Turun Yrittäjät palkitsi Mikko Robertsin ja tämän puolison Satu Salmen 2014 Vuoden Yrittäjäperhe –tunnustuspalkinnolla.
Hyvän kääntöpuoli
Hyvän kääntöpuoli on psykiatri Hannu Lauerman vuonna 2014 ilmestynyt artikkelikokoelma.
Anders Berglund
Anders Berglund (s. 21. heinäkuuta 1948) on ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Hän toimi Melodifestivalenin kapellimestarina 16 kertaa ja Ruotsin kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 13 kertaa, vuosina 1977, 1980, 1981, 1982, 1986, 1988, 1989, 1991 (voittoesitys), 1992, 1994, 1995, 1996 ja 1998. Vuonna 1992 Ruotsin isännöidessä kilpailua hän toimi myös avaus- ja väliaikanumeroiden sekä Ruotsin lisäksi myös Jugoslavian kappaleen kapellimestarina.
Anders Berglund tuli tutuksi myös Så ska det låta -musiikkiohjelmasta, jossa hän toimi toisen joukkueen pianistina vuodesta 1997 vuoteen 2005.
Berglund on säveltänyt musiikin myös elokuviin "Två killar och en tjej", "Gull-Pian", "1939" ja "Nils Karlsson Pyssling" sekä televisiosarjaan "Peppi Pitkätossu".
Keväällä 2007 Berglund vastasi Göta Lejonilla esitetyn musikaalin "Sound of Music" musiikista.
Varli
Varli on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Maharashtran ja Gujaratin osavaltioissa sekä Dadra ja Nagar Havelin territoriossa. Kieltä puhuu äidinkielenään 600 000 ihmistä. Varlia pidetään joskus joko gudžaratin tai bhilin murteena. "Ethnologue" ja "Glottolog" luokittelevat varlin konkanikielten ryhmään yhdessä muun muassa kuknan ja konkanin kanssa.
Luettelo Ranskan merivoimien aluksista
Luettelo Ranskan laivaston aluksista listaa Ranskan merivoimien syyskuussa 2013 palveluksessa olleet alukset.
Ranskan merivoimat muodostuvat 84 pinta-aluksesta ja kymmenestä sukellusveneestä. Näistä merkittävimpiä ovat lentotukialus, kolme maihinnousutukialusta, yksi maihinnousualus, neljä ilmatorjuntahävittäjää, kuusi sukellusveneidentorjuntafregattia ja yksitoista fregattia. Sukellusvenejoukkoihin kuuluu kuusi hyökkäyssukellusvenettä ja neljä strategista mannertenvälisin ohjuksin varustettua sukellusvenettä. Merivoimien taisteluosien tukena on neljä kevyttä tankkeria. Lueteltujen lisäksi on vielä seitsemän valtamerihinaajaa ja kaksitoista koululaivaa.
Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä, vaan sen sijaan alukset on luokiteltu fregateiksi. Alukset on kuitenkin luokiteltu Nato-terminologian ja runkonumeroin hävittäjiksi.
Ylläolevien lisäksi merivartiostoilla on käytössään lukuisa joukko partioaluksia, jotka kuuluvat laivaston alaisuuteen.
Lisäksi Ranskan merivoimilla on apualuksina hinaajia ja muita pienempiä aluksia.
Cindy Billaud
Cindy Billaud (s. 11. maaliskuuta 1986 Nogent-sur-Marne, Ranska) on ranskalainen aitajuoksija. Hän kilpailee 100 metrin aitajuoksussa.
Billaud voitti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Liettuan Kaunasissa vuonna 2005. Moskovan MM-kisojen 2013 loppukilpailussa hän oli seitsemäs ajalla 12,84. Zürichin EM-kisoissa 2014 Billaud oli toinen ajalla 12,79 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 seitsemäs. Hän karsiutui välierissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Sisäradoilla hän on ollut 60 metrin aitajuoksussa seitsemäs EM-kilpailuissa 2009 ja neljäs MM-kilpailuissa 2014.
Billaudin ennätys on vuonna 2014 Reimsissä juostu 12,56. Billaud on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kiloa. Hän edustaa US Creteiliä.
Stasi-museo
Stasi-museo (viralliselta nimeltään "Forschungs- und Gedenkstätte Normannenstrasse", ”Normannenstrassen tutkimuspaikka ja muistomerkki”) on Itä-Saksan turvallisuuspoliisin Stasin entisessä päämajassa toimiva museo Berliinin Lichtenbergin kaupunginosassa. Stasin korttelin kokoinen rakennuskompleksi sijaitsee Frankfurter Alleen varrella, mutta päärakennuksen katuosoitteena on Normannenstrasse.
Stasin käytössä oli Lichtenbergissä noin 20 hehtaarin alue, jossa työskenteli aikanaan 8 000 ihmistä. Alue oli sotilaallisesti vartioitu ja suljettu ulkomaailmalta. Päärakennus valmistui 1961–1962. Itäberliiniläinen kansanjoukko valtasi Stasin päämajan 15. tammikuuta 1990. Viikkoa myöhemmin kansalaiskomitea päätti muuttaa rakennuksen numero 1 ”DDR:n stalinismin muisto- ja tutkimuspaikaksi”. Tätä varten perustettiin ASTAK ("Antistalinistische Aktion Berlin-Normannenstrasse") -niminen järjestö, joka avasi museon 7. marraskuuta 1990. Museossa pääsee tutustumaan muun muassa alkuperäisessä asussaan säilytettyyn Erich Mielken työhuoneeseen.
Lähirakennuksissa nro 7 ja 8 on Stasin säilyneet arkistot, joita johtaa Roland Jahn.
Dimitri Payet
Florent Dimitri Payet (s. 29. maaliskuuta 1987 Saint-Pierre, Réunion) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1 -seura Marseillea. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki. Payet tunnetaan hyvästä tekniikastaan, loistavista vapareistaan ja harhauttelutaidoistaan. Hän pelaa myös Ranskan maajoukkueessa.
Dimitri Payet aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 FC Nantesin joukkueessa. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana reilut kolmekymmentä ottelua ja teki viisi maalia. Nantes putosi vuonna 2007 Ligue 2:een, joten Payet siirtyi pääsarjassa pelanneeseen AS Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäistä kertaa eurokentillä kauden 2008-2009 UEFA Cupissa Saint-Étiennen riveissä. Payet pelasi vihreäpaidoissa viisi kautta, joista tilille kertyi lähes 130 ottelua ja yhdeksäntoista maalia.
Vuonna 2011 Arsenal ja Chelsea FC olivat kiinnostuneita Payetista, mutta hän siirtyi Ligue 1:n puolustavaan mestariin Lille OSCiin. Siirtosumma oli arviolta yhdeksän miljoonaa euroa. Hän pelasi kolme kautta Lillessä, kunnes siirtyi vuonna 2013 Olympique Marseilleen. Ensimmäisessä ottelussaan Marseillen riveissä Payet teki kaksi maalia En Avant de Guingampia vastaan. Kaudella 2013-2014 Payet teki 36 ottelussa kahdeksan maalia ja seuraavalla kaudella yhtä monessa ottelussa seitsemän maalia.
Heinäkuussa 2015 Payet siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa seuraavassa kuussa Arsenalia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella Leicester Cityn verkkoon.
Payet siirtyi takaisiin Marseilleen 25 miljoonan punnan siirtosummalla 29. tammikuuta 2017.
Nuorten maajoukkueissa Ranskaa edustanut Payet kutsuttiin Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen EM-karsintaotteluihin Romaniaa ja Luxemburgia vastaan vuonna 2010. Hän teki debyyttinsä Romaniaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Karim Benzeman tilalle. Ensimmäisessä maaottelussaan hän syötti Yoann Gourcuffin tekemän 2-0-maalin muutama minuutti ennen loppua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Payet teki kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Belgian verkkoon. Payet valittiin vuoden 2016 EM-kisojen tähdistöön.
Salon keskustaajama
Salon keskustaajama on Salon kaupungin keskustan ja Halikon kirkonkylän kattava taajama-alue. Vuoden 2011 taajamarajauksen mukaan siellä asui noin 30 000 ihmistä, mikä on yli puolet kunnan asukasluvusta.
Salon keskustassa sijaitsee tärkeimmät kunnallispalvelut. Suurimmat kauppakeskukset Kauppakeskus Plaza, Kauppakeskus Linjuri ja Halikon Prisma. Kantatie 52 ja Seututie 110 risteävät taajaman alueella, mutta kantatielle rakennetaan ohitustietä taajaman itäpuolella.
Konstantínos Filippídis
Konstantínos ”Kóstas” Filippídis (, (s. 26. marraskuuta 1986 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen seiväshyppääjä.
Filippídiksen suurin saavutus on kulta sisäratojen MM-kisoista vuodelta 2014 Sopotista. Hän on ollut MM-hallikilpailuissa lisäksi neljäs 2010 sekä seitsemäs 2012, 2016 ja 2018. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän on sijoittunut hopealle 2017, neljänneksi 2013 sekä viidenneksi 2011 ja 2015.
Vuoden 2011 MM-kisoissa Daegussa Filippídis oli kuudes tuloksella 575. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenenneksi. Kesäolympialaisissa hän oli seitsemäs sekä 2012 että 2016. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut viidenneksi 2012 sekä seitsemänneksi 2014 ja 2016. Vuonna 2005 hän voitti kultaa Välimeren kilpailuista sekä hopeaa universiadeista ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista.
Filippídiksen ennätys on vuonna 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa hypätty 591, joka on myös hänen maansa ennätys. Filippídis on 187 cm pitkä, painaa 73 kiloa ja edustaa Panhelliniosia. Hän oli kahden vuoden kilpailukiellossa vuosina 2007–2009 dopingin käytön vuoksi.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Víctor García (yleisurheilija)
Víctor García Blázquez (s. 13. maaliskuuta 1985) on espanjalainen estejuoksija.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 García saavutti 3 000 metrin estejuoksussa pronssia ajalla 8.35,87. Hänen ennätys 3 000 metrin estejuoksussa on 8.15,20.
Petrolacosaurus
Petrolacosaurus on diapsideihin kuuluva matelijasuku, joka eli kivihiilikauden lopulla. Suvun ainoa laji on "P. kansensis". "Petrolacosaurus" oli hyönteissyöjä ja noin 40 senttimetriä pitkä. "Petrolacosaurus" muistutti toista varhaisiin diapsideihin kuulunutta sukua, "Araeoscelista" ja myöskin nykyisiä liskoja. "Petrolacosauruksen" fossiileja löydettiin ensimmäisenä diapsideista ja sen jäänteitä on löytynyt Kansasista, Yhdysvalloista.
Väärnin pappila
Väärnin pappila on vuonna 1839 rakennettu vanha pappilamiljöö ja kirjailija Juhani Ahon synnyinpaikka Lapinlahdella Pohjois-Savossa.
Pappilan empiretyylinen päärakennus on valtakunnallisesti merkittävä rakennussuojelukohde.
Marraskuussa 2008 entisöity pappila avattiin nähtävyytenä, käyntikohteena sekä kulttuurin ja kokoontumisen paikkana. Rakennuksen omistajana on Väärnin Pappila Oy, jonka ovat perustaneet kirjailija Minna Kettunen ja hänen puolisonsa muusikko Jarkka Rissanen. Pappila on myös heidän perheensä koti.
Friedrich Wilhelm von Bülow
Freidrich Wilhelm von Bülow (16. helmikuuta 1755 Falkenberg – 25. helmikuuta 1816 Königsberg) oli preussilainen kenraali ja vapaaherra, joka toimi komentajana Napoleonin sodissa. Hänet muistetaan parhaiten Berliinin menestyksekkäästä puolustamisesta ranskalaisia vastaan kesällä ja syksyllä 1813.
Fredrich Wilhelm von Bülow kuului von Bülowin vanhan aatelissuvun niin sanottuun plüskowilaiseen haaraan. Bülow liittyi nuorena Preussin armeijaan ja ansioitui esikuntakapteenina Mainzin piirityksen aikana ensimmäisessä vallankumoussodassa vuonna 1793. Hänestä tuli sen jälkeen prinssi Louis Ferdinandin avustaja. Bülow yleni vuoteen 1808 mennessä kenraalimajuriksi. Hänet nimitettiin 1812 Itä- ja Länsi-Preussin sotilaskuvernööriksi, ja hän osallistui aktiivisesti Preussin armeijan uudelleenjärjestelyyn.
Vuoden 1813 sodassa Bülow toimi komentajana Ludwig von Yorckin alaisuudessa. Vallattuaan Hallen 2. toukokuuta hänet nimitettiin pääkaupunki Berliinin puolustuksen johtoon. Edetessään kohti Napoleonin uhkaamaa Bautzenia Bülow löi häntä pidättelemään lähetetyt marsalkka Oudinot’n joukot Luckaun taistelussa 4. kesäkuuta. Sodan puhjettua uudelleen lyhyen aselevon jälkeen Bülow nimitettiin Preussin III armeijakunnan komentajaksi Ruotsia edustaneen Jean Baptiste Bernadotten alaisuudessa. Yhdessä he torjuivat ranskalaiset Grossbeerenin taistelussa 23. elokuuta, mikä pelasti Berliinin joutumasta vihollisen käsiin. Myös ranskalaisten toinen yritys torjuttiin Dennewitzin taistelussa 6. syyskuuta. Bülow osallistui sen jälkeen Leipzigin taisteluun ja kaupungin valtaukseen lokakuussa 1813.
Ranskalaisten peräännyttyä Preussin alueelta Bülow johti armeijansa Westfalenin kautta Hollantiin ja Belgiaan. Hän osallistui voitokkaaseen Laonin taisteluun 9.–10. maaliskuuta 1814 ja Pariisin valtauksen yhteydessä 31. maaliskuuta hän valtasi joukkoineen Montmartren. Vuoden 1815 sodan aikana Bülow komensi Preussin IV armeijakuntaa, joka hyökkäsi ranskalaisten sivustaan Waterloon taistelussa ja myötävaikutti siten liittoutuneiden lopulliseen voittoon. Sodan jälkeen Bülow palasi Itä- ja Länsi-Preussin kuvernööriksi ja hänet palkittiin Dennewitzin kreivin arvolla. Hän kuoli jo seuraavana vuonna.
Sotilaskirjailija Adam Heinrich Dietrich von Bülow oli Friedrich Wilhelm von Bülowin veli.
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa
Kreikassa on 18 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta. Niistä 16 on valittu puhtaasti kulttuurisin kriteerein ja kaksi eli Athos ja Meteora sekä kulttuuri- että luontokriteerein.
Suurin osa kohteista on antiikin ajan kohteita ja niiden arkeologisia alueita. Joukossa on myös bysanttilaisen ajan luostareita ja kaupunkeja, sekä osmani- ja venetsialaisvallan aikaisia kohteita. Ensimmäinen luetteloon lisätty kreikkalainen kohde oli Bassain Apollon Epikurioksen temppeli vuonna 1986, viimeisin puolestaan Filippoin arkeologinen alue vuonna 2016. Esityslistalla on 15 uutta kohdetta (vuonna 2016).
Taulukossa esitetään kustakin kohteesta:
Lydia Virtanen
Lydia (Lyydia, Lyyti) Virtanen (23. maaliskuuta 1901 Pusula – 7. huhtikuuta 1976) oli karkkilalainen kommunistinen poliitikko. Hän oli vuoden 1950 presidentinvaaleissa valitsijamies, ja häntä on sanottu "Karkkilan keisariksi".
Virtanen toimi Karkkilan Työväen Näyttämön ohjaajana 1930–1961 ja ohjasi muun muassa Karkkilan rautatieliikenteen 50-vuotisjuhlassa vuonna 1961 esitetyn katkelman Juhani Ahon "Rautatiestä". Hän oli punakaartissa sanitäärinä ja Valistaja-lehden päätoimittaja. Pyhäjärven kunnanvaltuustoon hänet valittiin 1928. Hän istui vankilassa 1929–1931 kommunistisesta toiminnasta. Myöhemmin hän oli kaupunginvaltuuston jäsen ja Osuusliike Tuen johtokunnan jäsen ja oli Karkkilan työväenliikkeen johtohahmo. Hänen aloitteestaan Karkkilaan perustettiin kotiseutumuseo, joka toimi vuosina 1950–1988.
Pusulassa syntyneen Virtasen isä oli työssä Arimaan lasiruukissa. Isän kuoltua perhe muutti 1907 Karkkilaan (silloinen Högfors)
Karkkilalainen
Karkkilalainen on Karkkilassa kerran viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti, jota voi myös tilata. Lehteä julkaisee Karkkilan Mediatalo oy, jonka omistaja on Keke Asposalo, ja lehden päätoimittaja on Heikki Savola. Sen painosmäärä on 11 500 kappaletta.
Lehden perustivat vuonna 1991 Helena ja Hannu Parovuori. Vuonna 1997 sen osti Länsi-Uusimaa Oy, vuonna 2004 lehti siirtyi Suomen Lehtiyhtymän omistukseen. Vuosina 1999–2005 lehden osaomistajana oli nykyinen päätoimittaja Heikki Savola. Vuonna 2013 lehti siirtyi Keskisuomalainen-konsernin omistukseen Lehtiyhtymän kaupan kautta. Lehti oli lopetusuhan alla loppuvuonna 2013, mutta sen osti Karkkilan Mediatalo Oy ja jatkaa sen julkaisemista.
Saint-Gaudens
Saint-Gaudens on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Paikallinen nähtävyys on 1000-luvulta peräisin oleva romaaninen kirkko "Église Saint-Pierre-et-Saint-Gaudens". Kunnassa on myös paperiteollisuutta.
Fincos
Fincos Oy oli suomalainen Turussa toiminut kosmetiikka- ja kasvinsuojelualan yritys, joka toimi Huhtamäki-yhtymän osana 1956–1976 ja myytiin sitten ruotsalaiselle KemaNordille ja 1992 edelleen saksalaiselle Henkelille.
Fincos perustettiin vuonna 1956 Huhtamäki-yhtymään kuuluneen Lääketukku Oy:n osastoksi, valmistamaan ulkomaisia kosmetiikkatuotteita Suomessa lisenssillä ja pian myös kehittämään omia suomalaisia kosmetiikkatuotteita. Lääketukku oli tuonut kosmetiikkaa maahan jo vuosia, mutta yhtymässä katsottiin kosmetiikkaliiketoiminnan sujuvan paremmin oman erikoistuneen yhtiön puitteissa.
Fincoksen ensimmäisiä omia tuotesarjoja oli "Délice", jolle löydettiin myös vientimarkkinoita 1961 Tanskasta ja Norjasta. Lisenssivalmistustuotteita olivat alkuvuosina muun muassa italialainen "Victor"-miestenkosmetiikka ja englantilaisen Gala of Londonin "Gala"- ja "Girl"-meikkisarjat. Vuonna 1959 Huhtamäki osti Fincoksen laajennukseksi helsinkiläisen Oy Idman & Arvela Ab:n. Sen vanhahtavasta valikoimasta ei kuitenkaan säilytetty montakaan tuotetta.
Suihkepulloihin pakatut tuotteet tulivat suosioon 1950-luvun lopulla. Fincos panosti aerosolituotteisiin, ja "Délice"-hiuslakan ohella sen tuotantolinjoilla alettiin pakata suihkepulloihin myös hyönteismyrkkyjä. Tämä merkitsi alkua Fincoksen laajentumiselle kosmetiikasta kasvinsuojeluun.
Vuonna 1962 alkoi Fincoksen nousu, kun yhtiö solmi lisenssisopimuksen "Substral"-kasviravinteen valmistamisesta. Kosmetiikassa nousun aloitti sopimus Yhdysvaltain suosituimman merkin "Avonin" lisenssivalmistuksesta. Avonin kauppatapaa, ovelta ovelle tapahtuvaa kotimyyntiä ei Suomessa otettu käyttöön, vaan Avonia myytiin muun kosmetiikan tavoin tuolloin yleisten, ympäri maata sijaitsevien pienten kemikalioliikkeiden kautta.
Kasvaneen tuotannon myötä Fincokselle valmistui 1970 Turun Artukaisiin uusi toimitalo, jonka suunnittelivat omassa toimistossaan diplomi-insinööri Esko Toiviainen ja arkkitehti Tarja Salmio-Toiviainen. Suosikkituotteiksi 1970-luvulla muodostuivat saksalaisen Scheringin kehittämä "Betanal"-kasvinsuojeluaine ja Fincoksen oma ihon- ja hiustenhoitosarja "Peach", jota vietiin myös Tanskaan.
1970-luvun puolivälissä Huhtamäki ja ruotsalainen KemaNord sopivat keskinäisen kilpailun rajoittamisesta ja päällekkäisyyksien karsimisesta, ja Fincos siirtyi KemaNordin tytäryhtiölle Barnängen Ab:lle. Vuonna 1992 Barnängenin omistajaksi tuli saksalainen Henkel, ja suomalaisen tytäryhtiön nimeksi tuli Henkel Fincos Oy. Vuodesta 1998 Henkel Fincos on ollut Henkel Norden Oy:n aputoiminimi.
Suurimmillaan Fincos työllisti 1970-luvun alkupuolella 75 henkilöä. Fincoksen toimitusjohtana toimi vuodesta 1963 Ossi Kuusniemi (1933–2014), joka jatkoi tehtävässä vielä Barnängenin aikanakin.
Rauno Lahtinen
Rauno Lahtinen (s. 1968 Kokemäki) on kulttuurihistorioitsija ja tietokirjailija. Lahtinen on Turun yliopiston dosentti, joka on erikoistunut kaupunkirakentamisen historiaan ja ympäristöhistoriaan sekä kansanperinteen tutkimiseen.
Lahtinen väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2005 väitöskirjalla "Ympäristökeskustelua kaupungissa. Kaupunkiympäristö ja ympäristöasenteet Turussa 1890–1950". Väitöskirja tarkastelee ympäristöasenteiden muuttumista sanomalehtiaineiston avulla. Tutkimus osoittaa mm. miten käsitys ympäristöstä muuttui sotien vaikutuksesta, ja että ympäristötietoisuus syntyi vähitellen jo 1900-luvun alkupuoliskolla. Kaupunkiympäristön historian dosentuurin Lahtinen sai vuonna 2007.
Lahtinen tunnetaan erityisesti Turun historiaa käsittelevistä teoksistaan. Esimerkkinä mainittakoon tähän mennessä neliosainen kirjasarja "Turun puretut talot", joka kertoo useiden satojen keskusta-alueelta purettujen talojen tarinat. Yhdessä Hannu Laaksosen kanssa kirjoitettu "Kävely puistojen Turussa", joka on yksi kolmesta Lahtisen ”kävelykirjasta”, palkittiin vuoden 2009 parhaana kotiseututietokirjana. Turkuseura ry valitsi Lahtisen kulttuuriturkulaiseksi vuonna 2016.
Kirjailijalle eivät ole vieraita myöskään monet tapakulttuuriimme liittyvät aiheet. Hän on perehtynyt kirjoissaan mm. tupakan ja saippuan kulttuurihistoriaan sekä kirjoittanut suomalaisen sisun ja Sisu-pastillin tarinan. Lahtinen oli myös mukana käsikirjoittamassa Jouko Aaltosen ohjaamaa dokumenttielokuvaa "Taistelu Turusta" (2011).
Dragonette
Dragonette on vuonna 2005 perustettu kanadalainen, elektronista musiikkia soittava yhtye Torontosta, Ontariosta. Yhtye koostuu laulaja-lauluntekijä Martina Sorbarasta, basisti-tuottaja Dan Kurtzista (mukana myös The New Dealissä) sekä rumpali Joel Stoufferista.
Dragonette julkaisi nimeään kantavan EP-levyn ennen sopimuksen solmimista Mercury Recordsin kanssa sekä siirtymistä Lontooseen, jossa he nauhoittivat sekä julkaisivat heidän kohtalaisen kriittisen vastaanoton saaneen Galore-debyyttialbumin. Toinen studioalbumi, Fixin to Thrill julkaistiin vuonna 2009. Yhtyeen kolmas studioalbumi, Bodyparts julkaistiin 22. syyskuuta 2012.
AlbumitEP:tSingletVierailevana yhtyeenä
Idoling!!!
Idoling!!! (アイドリング!!! "Aidoringu!!!") on japanilainen televisio-ohjelma, jossa on mukana Fuji TV:n kokoama tyttöbändi idolijoukko. Joukon tavoitteena on seurata kun tytöt kasvavat idoleiksi ja kokevat lukuisia asioita. Joukkoon kuuluu tällä hetkellä 24 aktiivista jäsentä lukuisista kykytoimistoista. Idolingin tärkein vetonaula on heidän TV-ohjelma, josta näytetään viikoittain muutamia uusia jaksoja FUJI TV ONE-kanavalla. Sitä on näytetty 30. lokakuuta 2006 lähtien ja siitä on tullut jo yli 1000 jaksoa. Ohjelmansa lisäksi he julkaisevat albumeita, singlejä sekä erikoismateriaalia sisältäviä DVD-levyjä sen rinnalla kun tekevät live-esiintymisiä ja konsertteja.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1977
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1977 14. kertaa. Kilpailut pidettiin Ruotsin Jönköpingissä 14.–21. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja miesten vesipallo.
Isäntämaa
Barbazan (Haute-Garonne)
Barbazan on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se tunnetaan kylpylästä, joka on rakennettu vuonna 1901. Kylpylän vedessä on runsaasti kalsiumia ja magnesiumia.
Terässiipi
Terässiipi on suomalainen polkupyörämerkki, jota valmisti Teräs Oy 1930-luvulta vuoteen 1980 saakka Sulvalla Vaasan lähistöllä. Teräs Oy:n luopuessa valmistuksesta sitä jatkoi Pohjanpyörä Oy vuoteen 1986, jolloin yhtiön valmistus ajettiin alas. Seuraavana vuonna toimintaa jatkoi Hangossa Helkaman tytäryhtiö Tähtipyörä Oy, samalla pyörän merkki muuttui Tähtipyöräksi. Terässiipi oli Suomen kolmanneksi suurin polkupyörämerkki Tunturin ja Helkaman jälkeen. Merkin brändi oli 1982 ""Turvallinen Terässiipi"", joka on merkitty sen logoon.
Vuonna 1982 Terässiivestä valmistettiin seuraavia malleja:
Saint-Aventin
Saint-Aventin on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se on kylä Larboustin laaksossa Pyreneillä. Kylän romaaninen kirkko on historiallinen nähtävyys.
Ederson (jalkapalloilija, 1986)
Ederson Honorato Campos eli Ederson (s. 13. tammikuuta 1986) on brasilialainen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä uratauolla ilman seuraa. Hän edusti seurajoukkuetasolla viimeisimmäksi Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa. Oikeajalkainen Ederson on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Karkkilan Työväen Näyttämö
Karkkilan Työväen Näyttämö on vuonna 1908 perustettu ammattijohtoinen harrastajateatteri, Suomen vanhimpia harrastajateattereita. Teatterin kesäesitykset järjestetään nykyisin Fagerkullan museoalueen pihanäyttämöllä, talvisin esitykset pidetään Karkkisalissa..
Teatteri on toiminut yhtäjaksoisesti lukuuottamatta lyhyttä vaihetta 1960-1970-luvulla. Toiminnan aktivoi uudestaan Aatos Mäkelä. Teatterin ohjelmistoon on kuulunut niin perinteisiä näytelmiä kuin paikallisten kirjoittajienkin tekstejä. Vuosittain on ollut vähintään yksi ensi-ilta. Ensimmäinen esitys pidettiin 1907, jolloin näytelmänä oli "Rikosten syyt". 90-vuotis-juhlanäytelmä oli Mihail Bulgakovin "Kokonaan uusi ihminen". Karkkilan rautatieliikenteen 50-vuotisjuhlassa vuonna 1961 teatteri esitti katkelman Juhani Ahon "Rautatiestä".
Vuosien saatossa on ohjaajana toiminut muun muassa Matti Poskiparta Työväen Näyttämöiden Liitosta ja Virpi Tummavuori, joka on toiminut myös koreografina. Nykyisin teatterin puheenjohtaja ja ohjaaja on Mika Nikander.
Senad Lulić
Senad Lulić (s. 18. tammikuuta 1986 Mostar, Jugoslavian SLT) on bosnialainen jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla Laziota ja maajoukkuetasolla Bosnia ja Hertsegovinaa. Pelipaikaltaan hän on vasen laituri.
Lulić on edustanut aikuistasolla myös sveitsiläisiä FC Chur 97:ää (2003–2006), AC Bellinzonaa (2006–2008), Grasshopper Club Zürichiä (2008–2010) ja BSC Young Boysia (2010–2011). Lazioon hän siirtyi vuonna 2011.
Lulić edusti Bosnian ja Hertsegovinan maajoukkuetta sen ollessa ensimmäistä kertaa mukana MM-kisoissa vuonna 2014.
Norman Lane
Norman Douglas "Norm" Lane (6. marraskuuta 1919 Toronto, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 6. elokuuta 2014 Hamilton) oli kanadalainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Lane voitti kanadalaisyksiköiden 10 000 metrin matkalla olympiapronssia Lontoossa 1948. Helsingissä 1952 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi. Lanen Kenneth-veli oli myös ratamelonnan olympiamitalisti.
Lane kuoli Hamiltonissa 94-vuotiaana 6. elokuuta 2014.
HitchBOT
hitchBOT on robotti, jonka tarkoitus on matkustaa liftaten Kanadan halki. Robotti aloitti matkansa Halifaxista 27. heinäkuuta 2014. Matkan määränpää on Victoria Brittiläisessä Kolumbiassa. Projektin idean keksi McMasterin yliopiston apulaisprofessori David Harris Smith. Hitcbot saa energiansa aurinkokennoista, mutta se voidaan ladata myös auton tupakansytyttimestä. HitchBOT matkusti onnistuneesti läpi Kanadan. Yhdysvalloissa sen matka päättyi noin 500 kilometrin jälkeen. Robotti löytyi rikottuna Philadelphiasta elokuussa 2015.
Ogenyi Onazi
Ogenyi Onazi (s. 25. joulukuuta 1992) on Nigeriassa syntynyt jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla Laziota ja maajoukkuetasolla Nigeriaa. Onazi on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Nokia Lumia 635
Nokia Lumia 635 on Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Puhelin on saatavilla keltaisena, vihreänä, oranssina, valkoisena ja mustana. Nokia Lumia 635 eroaa Nokia Lumia 630 -mallista, siinä että se tukee 4G:tä, Lumia 630 vain 3G:tä, toinen ero on se, että Lumia 630 mallin kuoret ovat mattapintaiset, Lumia 635:n taas kiiltävän muoviset.
Näyttö:
Sveitsin siviililaki
Sveitsin siviililaki (, , , ) on Sveitsin pääasiallinen yksityisoikeudellisen sääntelyn kokoava laki.
Siviililaki hyväksyttiin 10. joulukuuta 1907, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1912. Se on pitkän aikaisempien eri kantoneissa voimassaolleiden siviililakien koontamisen tulos. Aikaisemmista laeista siihen vaikutti voimakkaimmin Johan Caspar Bluntschlin Zürichin kantonille laatima "Privatrechtliche Gesetzbuch für den Kanton Zürich", mutta siinä on myös piirteitä Länsi-Sveitsissä ja Ticinossa voimassa olleesta Code Napoléonista, ja siinä otettiin huomioon myös Bernissä, Luzernissa, Solothurnissa ja Aargaussa voimassa ollut Itävallan siviililaki. Lain laati Eugen Huber ensin saksaksi, ja sen käänsi ranskaksi Virgile Rossel ja italiaksi Brenno Bertoni (retoromaani ei ollut tuolloin Sveitsin virallinen kieli).
Siviililaki sai vaikutteita Saksan Bürgerliches Gesetzbuchista ja osittain Ranskan Code Civilestä, mutta enemmistö vertailevan oikeustieteen asiantuntijoista katsoo sen lähtökohdaksi jonkin muun.
Siviililaki jaetaan johdatuksen lisäksi (kymmenen ensimmäistä pykälää) viiteen pääosastoon ("kirjaan"):
Turkin siviililaki on osittain muokattu versio Sveitsin siviililaista. Se omaksuttiin vuonna 1926 Mustafa Kemal Atatürkin presidenttikautena osana hänen suunnitelmiaan Turkin modernisoimiseksi ja sekularisoinniksi.
Vladimir Beara
Vladimir Beara (2. marraskuuta 1928 Zelovo, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 11. elokuuta 2014 Split, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut kroaattitaustainen jalkapallomaalivahti, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Beara saavutti Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Loppuottelussa Jugoslavia hävisi Unkarille 2–0.
Uralvagonzavod
Uralvagonzavod eli UVZ (), täydellisemmin () on vuonna 1936 junanvaunutuotannon aloittanut Venäjän Sverdlovskin alueen Nižni Tagilissa kotipaikkaansa pitävä siviili- ja sotilasajoneuvojen ja työkoneiden valmistaja. Yhtiömuodoltaan se on osakeyhtiömuotoinen (OAO) konserni, johon kuuluu yli 20 tutkimus- tai tuotantolaitosta. Konserni on yksi Venäjän suurimmista tieteellis-teollisista (= aseteollisuuden) konserneista.
Vuonna 1931 perustetun Uralin vaunutehtaan valmistamia siviilituotteita ovat esimerkiksi kuorma-autot, raitiovaunut, kaivinkoneet ja junanvaunut. Kansainvälisesti Uralvagonzavod tunnetaan kuitenkin erityisesti maailman suurimpana taistelupanssarivaunujen valmistajana. Se on valmistanut esimerkiksi T-34, T-55, T-72 ja T-90 -sarjojen panssarivaunuja.
Totuus taivaasta
Totuus taivaasta: Tiedemiehen silmiä avaava kuolemanrajakokemus () on Eben Alexanderin vuonna 2012 ilmestynyt kirja, jossa tekijä kirjoittaa kuolemanrajakokemuksestaan.
Brantevikin ankerias
Brantevikin ankerias () oli väitetysti 155-vuotiaana kuollut ruotsalainen ankerias, jota pidetään maailman kaikkien aikojen vanhimpana ankeriaana. Se oli niin sanottu ”kaivoankerias”, joita Skånen maaseudulla oli tapana pitää kaivoissa. Niiden tehtävänä oli pitää vesi puhtaana syömällä kaivoon joutuneet hyönteiset, madot ja hiiret.
Tarinan mukaan kahdeksanvuotias Samuel Nilsson laittoi ankeriaan kaivoon skoonelaisessa Simrishamnin kunnassa sijaitsevassa Brantevikin kylässä vuonna 1859. Sata vuotta myöhemmin ankeriasta esiteltiin ruotsalaisessa lehdistössä syntymäpäivänsä kunniaksi ”eläintieteellisenä ihmeenä”. Se on myös esiintynyt kirjoissa ja televisiossa, ankerias on ollut muun muassa "Mitt i naturen" -ohjelmassa huhtikuussa 2008.
Brantevikin ankerias löydettiin kuolleena 5. elokuuta 2014, kun talon nykyisen omistajan oli tarkoitus esitellä sitä vierailleen. Ankerias pakastettiin ja toimitettiin tutkittavaksi Ruotsin maatalousyliopistolle Tukholmaan, jossa on tarkoitus muun muassa selvittää sen tarkka ikä. Talon pihassa olevaan toiseen kaivoon jäi vielä toinen ankerias, jonka väitetään olevan 110-vuotias. Normaalisti ankeriaat elävät noin 15–20-vuotiaiksi, mutta ruotsalaisen tutkijan mukaan on mahdollista, että ankerias voi saavuttaa jopa yli 150 vuoden iän.
MyDevice
MyDevice oli 2000-luvun alussa suomalaisen MyOrigo-nimisen Oulussa toimineen yrityksen kehittämä älypuhelin, joka ei koskaan päässyt markkinoille. Taustalla oli suomalainen Johannes Väänänen. MyDevice ja myöhemmin julkistettu yhdysvaltalainen iPhone ovat monilta ydinoivalluksiltaan samanlaisia. Väänänen on esittänyt, että iPhone oli suora kopio myDevicesta ja MyOrigon ideoista, jotka oli aiemmin esitelty Applelle.
Puhelimessa oli esimerkiksi iPhonesta ja Android-puhelimista nykyään tuttu valikkojen selaaminen kosketusnäyttöä sipaisemalla, automaattinen näytön kääntyminen horisontaaliseksi kun laitteen kääntää sivuttain ja panorointiin perustuva internet-sivujen selaus. Kun koko internet-sivu ei mahdu ruudulle, siitä näkyviä alueita voi selata puhelinta liikuttamalla. Aivan kuten katsoisi isompaa lehteä pienemmästä aukosta kallistelemalla aukkoa.
Etrit Berisha
Etrit Berisha (s. 7. maaliskuuta 1989 Pristina, Jugoslavia) on albanialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota.