hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Firmicutes
Firmicutes eli firmikuutit on bakteerien pääjakso, johon kuuluu kolme bakteerien luokkaa ja yli 250 bakteerisukua. Suurin osa firmikuuteista on grampositiivisia, ja monet niistä muodostavat itiöitä. Firmikuutit jaotellaan tavallisesti kolmeen luokkaan: anaerobisiin "Clostridia" -bakteereihin, fakultatiivisesti aerobisiin basilleihin sekä "Mollicutes" -luokkaan, jonka bakteereilla ei ole lainkaan soluseinää.
Seuraavassa luettelossa esitetään tärkeimpiä "Firmicutes" -pääjaksoon kuuluvia bakteerisukuja.
Bacilli
Bacilli eli basillit on bakteerien luokka, johon kuuluu kaksi lahkoa: "Bacillales" ja "Lactobacillales". Termiä "basilli" käytetään tarkoittamaan useita asioita: "Bacilli" on bakteerien luokka, ja "Bacillus" on kyseiseen luokkaan kuuluva bakteerisuku. Lisäksi termiä "basilli" käytetään usein synonyymina kuvaamaan yleisesti sauvamaisia bakteereita, jotka eivät siis välttämättä kuulu "Bacilli" -luokkaan.
Marian ilmestys
Marian ilmestys tai mariaaninen ilmestys on tapahtuma, jossa Neitsyt Marian oletetaan ilmestyneen yhdelle tai useammalle henkilölle. Tällaisia ilmestyksiä on raportoitu runsain määrin eri puolilla maailmaa. Esimerkkejä tunnetuista ilmestyksistä ovat Lourdesissa tapahtuneet ilmestykset, Fatiman Neitsyt Maria, Međugorjen ilmestykset ja Zeitounin neitsyt. Joskus Neitsyt Marian ilmestymiseen on liitetty ihmeparantumisia; näin esimerkiksi Lourdesissa, jossa ilmestyksen näki alun perin Bernadette Soubirous. Varhaisempiin esimerkkeihin lukeutuu Guadalupen neitsyt, jonka sanotaan ilmestyneen alkujaan Juan Diegolle. Joskus oletetuista ilmestymispaikoista tulee suosittuja pyhiinvaelluskohteita. Lourdes ja Fatima ovat tästä esimerkkejä. Neitsyt Marian on sanottu ilmestyneen jo alkukirkon aikana Jaakob vanhemmalle. Suomessa on raportoitu Marian ilmestyneen eräälle suntiolle ladon seinään Hämeenlinnassa.
Osa ilmestyksistä on saanut Vatikaanin hyväksynnän. Marian ilmestykset ovat teologisesti yksityistä, eivät yleistä ilmoitusta.
Maria-ilmestysten vastustajat taas opettavat näiden kaikkien Maria-ilmestysten olevan spiritismiä, samaa mitä meedio-istunnoissa on tapahtunut vuosisatoja eli että niiden takana on demonivallat, pahat henget, jotka esiintyvät kuolleina 
ihmisinä, vainajahenkinä. Maria-ilmestysten vastustajat perustavat väitteensä siihen, että Raamattu opettaa, ettei kuolleet voi kummitella eikä ilmestyä enää täällä maailmanajassa ja että myös Vanhassa Testamentissa kielletään hyvin jyrkästi pitämästä 
yhteyttä vainajahenkiin.
Ligue Professionnelle 3
Ligue Professionnelle 3 on Tunisian jalkapallosarjojen kolmanneksi korkein sarjataso, joka on osittain ammattilaissarja. Siinä pelaa yhteensä 42 joukkuetta, jotka on jaettu pohjois-, keski- ja etelälohkoon. Kauden päätteeksi lohkojen voittajat nousevat Ligue Professionnelle 2:een ja kaksi viimeistä joukkuetta putoaa Ligue Amateur 4:een. Sarjaa laajennettiin kaudella 2012–2013, kun käyttöön otettiin myös Keski-Tunisian lohko.
Bahrainin hallitsija
Bahrainin kuningas (arab. "Malik al-Baḥrayn" ,"ملك البحرين ") on ollut Bahrainin valtionpäämies vuodesta 2002 lähtien, kun Bahrainin emiiri Hamad ibn Isa Al Khalifa antoi itselleen kuninkaan arvonimen. Vuosina 1783–1971 Bahrainin valtionpäämiehiä kutsuttiin arvonimellä Bahrainin hakim (arab "Hakim al-Bahrayn") ja vuosina 1971–2002 valtionpäämiehen arvonimi oli Bahrainin emiiri (arab. "Amir Dawlat al-Bahrayn"). Kuninkaalla on suuret valtaoikeudet.
Bahrain oli Britannian suojeluvaltion asemassa vuosina 1913–1971. Suojeluvaltiosopimus päättyi vuonna 1971, ja Bahrain itsenäistyi suvereeniksi valtioksi.
Harri Sundell
Harri Tapani Sundell (s. 3. kesäkuuta 1953 Vihti) on entinen suomalainen kymmenottelija ja korkeushyppääjä. Hän edusti uransa aikana Nummelan Kisaajia, Hyvinkään Tahkoa, Viipurin Urheilijoita ja Heinolan Iskua. Häntä valmensi Stefan von Gerich.
Sundell sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa korkeushypyssä yhdeksänneksi Katowicessa 1975 ja 25:nneksi Sindelfingenissä 1980. Kymmenottelussa hän oli Ateenan EM-kilpailuissa 1982 neljästoista, Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän joutui keskeyttämään. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1972–1986, ja voitti korkeushypyn ulkoratamaaottelussa Lontoossa 1974.
Sundell voitti korkeushypyn Suomen mestaruuden 1975, sai SM-hopeaa 1974 ja SM-pronssia 1977. Kymmenottelussa hän voitti Suomen mestaruuden 1984, sai SM-hopeaa 1981 ja 1982 sekä pronssia 1979, 1980 ja 1986. SM-viesteissä hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 1984. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa korkeushypyssä 1975.
Minamata-tauti
Minamata-tauti tai Minamata-sairaus (, joskus Chisso-Minamata -tauti ) on elohopeamyrkytyksen aiheuttama neurologinen oireyhtymä. Oireisiin kuuluvat ataksia, käsien ja jalkojen puutuminen, lihasheikkous, supistunut näkökenttä, kuulovaurio ja puhehäiriö. Vakavimmissa tapauksissa vaikeat psykiatriset oireet, halvaus, kooma ja kuolema seuraavat viikoissa ensimmäisten oireiden esiinnyttyä. Taudilla on myös synnynnäinen muoto, joka kohdistuu sikiöihin.
Secret of Evermore
Secret of Evermore on Square Softin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli julkaistiin 1996 PAL-alueilla.
"Secret of Evermoren" tarina keskittyy pelaajan nimeämään poikaan ja tämän koiraan, jotka joutuvat B-elokuvia muistuttavaan Evermore-mielikuvitusmaailmaan. Evermore on jaettu useaan alueeseen, jotka edustavat historiallisia aikakausia. Pulmatehtävien ratkaisemiseksi pelaajan on ohjattava vuorotellen päähenkilöä ja koiraa.
"Secret of Evermore" oli ainoa Yhdysvalloissa tuotettu Square-peli. Peliin liittyi virheellinen käsitys, jonka mukaan se olisi syrjäyttänyt "Seiken densetsu 3":n englanninkielisen julkaisun.
Stadio Nazionale del PNF
Stadio Nazionale del PNF oli stadion Roomassa, Italiassa. Stadion rakennettiin 1927 ja sen kapasiteetti oli 50 000 henkeä. Stadionilla järjestettiin 17 ottelua vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja siellä pelattiin myös turnauksen finaali. Roomalaiset jalkapalloseurat Lazio sekä AS Roma pelasivat kotiottelut Stadio Nazionalella vuoteen 1953 asti. Stadion korvattiin samana vuonna Stadio Flaminiolla.
Stade Olympique Yves-du-Manoir
Stade Olympique Yves-du-Manoir on stadion Pariisissa, Ranskassa. Stadion on jalkapalloseura RCF Parisin sekä rugbyseura Racing metron kotistadion. Stadionilla pidettiin vuoden 1924 kesäolympialaiset sekä vuoden 1938 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut. Stadion valmistui 1907 ja sen kapasiteetti on nykyään 7 000, kun se parhaimmillaan on ollut 60 000
Wankdorfstadion
Wankdorfstadion oli jalkapallostadion Bernissä, Sveitsissä. Vuonna 1925 rakennettu stadion purettiin elokuussa 2001. Stadionin tilalle rakennettiin Stade de Suisse. Stadionilla on järjestetty mm. Jalkapallon MM-kisojen finaali, Mestarien liigan finaali 1961 sekä Cup-voittajien cupin finaali 1989.
Estadio Nacional Julio Martínez Prádanos
Estadio Nacional Julio Martínez Prádanos on Ñuñoassa, Chilessä sijaitseva urheiluareena. Se on Chilen kansallisstadioni ja on 46 000 ihmisen kapasiteetillaan maan suurin urheiluareena. Areena on tunnettu lähinnä jalkapallokentästään, mutta jalkapallokentän lisäksi samaan kompleksiin kuuluvat muun muassa tenniskenttä, allastilat, kuntosali, pyöräilystadion sekä BMX-rata. Chilen jalkapallomaajoukkue sekä CF Universidad de Chile käyttävät areenaa kotistadioninaan.
Estadio Nacional Julio Martínez Prádanosin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1937 ja saatiin päätökseen seuraavana vuonna. Stadion oli Chilessä vuonna 1962 järjestettyjen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen päästadion. Vuonna 1973 Chilessä valtaan nousi Augusto Pinochetin johtama sotilasdiktatuuri, joka ryhtyi käyttämään stadionia vankileirinä vasemmistolaisille toisinajattelijoille. Sotilasjuntan aikana arviolta yli 40 000 ihmistä oli vangittuna stadionilla. Sotilasjuntta kidutti ja teloitti huomattavan määrän poliittisia vankeja stadionilla.
Luettelo jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluista
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut ovat kansainväliset jalkapallokilpailut, jotka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1930. Kilpailuihin osallistuu Fédération Internationale de Football Associationin (FIFA) jäsenmaiden miesten jalkapallomaajoukkueita. Turnaus on pelattu joka neljäs vuosi lukuun ottamatta vuosia 1942 ja 1946, jolloin kilpailut peruttiin toisen maailmansodan vuoksi. Viimeisimmän turnauksen voitti Saksa, joka voitti vuoden 2014 Brasilian järjestämien kilpailujen loppuottelussa Argentiinan jatkoajan jälkeen 1–0.
Jos loppuottelu päättyy varsinaisen peliajan jälkeen tasan, pelataan kolmenkymmenen minuutin jatkoaika. Jos jatkoaika on maaliton, ratkaistaan ottelu rangaistuspotkukilpailussa. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta loppuottelu on ollut aina yksiosainen: vuoden 1950 kisoissa käytössä oli loppusarja, jonka ratkaisevaksi otteluksi muodostui sarjan viimeisen kierroksen ottelu Uruguayn ja Brasilian välillä, jota pidetään myös tuon turnauksen loppuotteluna.
Loppuottelussa on pelannut yhteensä 12 eri joukkuetta, joista kahdeksan on pystynyt voittamaan loppuottelun. Voitokkain joukkue on ollut Brasilia viidellä voitollaan. Brasilia (1950) ja Ruotsi (1958) ovat ainoat maat, jotka ovat hävinneet loppuottelun kotikisoissaan. Voiton kotikisoissaan on saavuttanut Uruguay, Italia, Englanti, Saksa, Argentiina sekä Ranska. Lukuun ottamatta vuosia 1930 ja 1950 on loppuotteluun selvinneistä joukkueista aina vähintään toinen ollut eurooppalainen.
Saksa on ainoa joukkue, joka on noussut loppuottelun voittoon kahden maalin tappioasemasta. Tämä tapahtui vuonna 1954. Yhden maalin tappioasemasta on noustu voittoon seitsemän kertaa: Uruguay vuosina 1930 ja 1950, Italia vuosina 1934 ja 2006, Brasilia vuonna 1958, Englanti 1966 ja Saksa 1974. Vuoden 1986 loppuottelussa Saksa nousi kahden maalin tappioasemasta tasoihin mutta hävisi lopulta ottelun.
Brasiliaa edustanut Cafu on ainut pelaaja, joka on pelannut kolmessa loppuottelussa (1994, 1998 ja 2002). Nuorin MM-finaalissa esiintynyt pelaaja oli brasilialainen Pelé Ruotsin MM-kisoissa 1958. Hän oli tuolloin 17 vuoden ja 249 päivän ikäinen. Pelé on myös ainoa kolme maailmanmestaruutta (1958, 1962 ja 1970) voittanut pelaaja, mutta hän pelasi vain kahdessa loppuottelussa. Vanhin loppuottelussa pelannut pelaaja on italialainen Dino Zoff. Franz Beckenbauer (1974, 1990) ja Mário Zagallo (1962, 1970) ovat ainoat, jotka ovat voittaneet loppuottelun sekä pelaajana että valmentajana.
Ainoa loppuottelussa hattutempun eli kolme maalia tehnyt pelaaja on Englannin Geoff Hurst, joka pystyi tähän Englannin MM-kisoissa 1966. Maaleistaan kaksi Hurst teki jatkoajalla. Loppuotteluiden vaihtopelaajista maalinteossa ovat onnistuneet Alankomaiden Dick Nanninga Argentiinassa 1978, Italian Alessandro Altobelli Espanjassa 1982 ja saksalaiset Rudi Völler Meksikossa 1986 sekä Mario Götze Brasiliassa 2014. Rangaistuspotkukilpailuissa vaihtopelaajista maalin ovat tehneet Italian Alberigo Evani vuonna 1994 sekä italialaiset Daniele De Rossi ja Alessandro Del Piero ja Ranskan Sylvain Wiltord vuonna 2006.
Yacoubian – Talo Kairossa
Yacoubian – Talo Kairossa on Marwan Hamedin ohjaama Alaa Al-Aswanyn romaaniin perustuva pitkä elokuva. Kirja herätti kotimaassaan valtavan kohun käsittelemiensä tabu-aiheiden vuoksi. "Yacoubian – Talo Kairossa" oli maahan tullessaan 2009 mahdollisesti ensimmäinen suomalaisessa teatteriohjelmistossa nähty egyptiläinen elokuva.TV 1:n Tähtihetken Tarmo Poussu arvioi, että "Yacoubian – Talo Kairossa" on erinomaisesti näytelty ja kuvattu elokuva. Kohtausten tasolla sen kerronta toimii enimmäkseen hyvin, vaikka jotkut sen painotukset voivat länsimaista katsojaa kummastuttaa. Elokuvan suurin ja kohtalokkain ongelma on Poussusta sen yksitoikkoinen ja hiomaton rakenne, joka saa sen kiinnostavimmatkin juonilinjat vähitellen tuntumaan puuduttavilta.
Tähtihetken toinen arvioija Satu Linnapuomi tuomitsi elokuvan musiikin, jota piti ylipateettisena, Cherbourgin sateenvarjoilta lainattuna imelänä Elokuvamusiikkia isolla E:llä, jota tungetaan joka rakoon, sopipa se siihen eli ei. "Yacoubian" on hänestä sovinistinen ja homofobinen elokuva, jossa seksi on vallan väline ja korruptio ja kaksinaismoraali kukkii. Vaikka hän myöntää elokuvan saattavan Egyptissä olevan roheka, arvioi Linnapuomi meikäläisestä näkökulmasta kokonaisuuden olevan kuitenkin paitsi epämiellyttävä, myös saippuaoopperamainen ja osin jopa amatöörimäinen.
Timo Hämäläinen
Timo Hämäläinen (3. marraskuuta 1945 Pori – 2. elokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja kirjallisuusarvostelija. Hän kirjoitti muun muassa Helsingin Sanomiin.
Hämäläinen oli vuodesta 1967 Yleisradiossa toimittajana ja teki uraauurtavaa työtä television kirjallisuusohjelmien luomiseksi. Hänen ohjelmiaan olivat muun muassa "Avoin ilta" ja Hannu Taanilan kanssa "Puhemylly". 1980-luvulla Hämäläinen toimitti Yle TV1:n "Lukulamppu"-ohjelmaa. Julkisuutta sai vuonna 1991 ohjelman jakso, jossa kirjailijavieras kiinnitti huomiota ohjelmaa isännöivän Hämäläisen humalatilaan. Tapauksesta sai alkunsa "Neurovisio"-viihdesarjassa esitetyt Dokulamppu-sketsit, jossa parodioitiin "Lukulamppua".
Jo ennen Yleisradiosta lähtöä Hämäläinen kirjoitti arvosteluja useisiin lehtiin, ja siirtyi sittemmin kokonaan lehtitoimittajaksi. Kymmenen vuotta 1995–2005 hän oli Helsingin Sanomien toimittaja. Kaksikielisenä hän seurasi erityisen kiinteästi ja asiantuntevasti pohjoismaista kirjallisuutta. Hän kuului myös Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon palkintolautakuntaan. Hän itse sai 1999 Pohjoismaiden ministerineuvosto journalistipalkinnon ja suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston tunnistuksen 2003.
Hämäläinen asui viimeiset vuotensa Ahvenanmaalla.
Lola (vuoden 1961 elokuva)
Lola on Jacques Demyn esikoispitkä elokuva vuodelta 1961. Mustavalkoinen elokuva on kuvattu hänen kotikaupungissaan Nantesissa.
Kabareetanssija Lola (Anouk Aimée) odottaa seitsemän vuotta poissa ollutta miestä, jonka lapsen hän on synnyttänyt. Toinen päähenkilö, haaveellinen Roland (Marc Michel) ihastuu Lolaan.
Musiikki on sekä Michel Legrandin varta vasten säveltämää että Bachin, Beethovenin ja Mozartin musiikkia.
Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasi
Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi puriinien aineenvaihduntaa. Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasi katalysoi hypoksantiinista inosiinimonofosfaattia, guaniinista guanosiinimonofosfaattia ja ksantiinista ksantosiinimonofosfaattia.
Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasin massa vaihtelee eliöstä rippuen 42–150 kilodaltoniin. Jotta entsyymi toimisi kunnolla täytyy siihen olla kiinnittyneenä magnesiumioneja. Magnesiumin kanssa entsyymiin liittymisestä kilpailevat bariumin, kalsiumin, elohopean ja sinkin ionit. Nämät metalli-ionit ovat hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasin inhibiittoreita. Muita entsyymin inhibiittoreita ovat merkaptopuriini ja tioguaniini, jotka asettuvat hypoksantiinin tilanne entsyymin aktiiviseen kohtaan. Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasi toimii parhaiten eliöstä riippuen 22–70 °C lämpötilassa ja pH:n ollessa 6–10.
Virhe hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasin tuotantoa säätelevässä HPRT-geenissä tunnetaan nimellä Lesch-Nyhanin oireyhtymä. Tauti on peittyvästi periytyvä ja taudin kantaja on nainen. Oireyhtymässä ihmiselimistöön kertyy virtsahappoa. Oireyhtymä ilmenee henkisenä ja fyysisenä jälkeen jäämisenä.
Muurame (huonekalutehdas)
Muurame Oy on suomalainen huonekalutehdas, jonka Martti Vaara veljineen perusti Lahteen vuonna 1925 nimellä Veljekset Vaaran huonekalutehdas. Tehdas tunnetaan erityisesti Martti Vaaran tyttären Pirkko Stenrosin suunnittelemista huonekaluista.
Tehdas siirtyi välirauhan aikana Muuramen kuntaan, koska Lahti oli talvisodassa ollut radiomastojen vuoksi pommituskohde. Muuramessa tehdas oli vuoteen 1964, jolloin se siirtyi takaisin Lahteen. Tehdas ajautui konkurssiin lamavuonna 1991 mutta perustettiin uudelleen vuonna 1992.
Muurame Oy:n tuotanto muodostuu lähes yksinomaan Pirkko Stenrosin minimalistisista moduulikalusteista. Yrityksen tunnetuin ja pitkäisin tuotesarja on "Moduli", jonka ensimmäisetkin tuotteet, Stenrosin vuonna 1954 suunnittelemat "Kaksonen-" ja "Kolmonen"-lipastot, ovat yhä tuotannossa. Muita edelleen valmistettuja tuotesarjoja ovat "Neppari" (1975) ja "Mup" (1999). Tuotesarjoihin kuuluvat lipastojen, kaappien ja muiden säilytyskalusteiden lisäksi työ- ja ruokapöytiä, tv-tasoja, sohvia ja sänkyjä sekä lastenkalusteita. Niitä kaikkia yhdistävät niukka suorakulmainen muotokieli, mitoitusten ja värien yhteensopivuus sekä tuotesarjojen jatkuvuus.
Mallistolle ja Pirkko Stenrosille on myönnetty monia muotoilu- ja kalustealan palkintoja. Näiden lisäksi Muurame Oy:lle myönnettiin vuonna 1986 Tasavallan presidentin vientipalkinto.
Pirkko Stenros
Pirkko Stenros (o.s. "Vaara") on suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan julkisuudessa erityisesti Muuramelle suunnittelemistaan huonekaluista.
Stenros valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta sisustusarkkitehdiksi 1951. Valmistuttuaan hän oli kolme vuotta sisustussuunnittelijana Artekilla. 1955 hän perusti miehensä arkkitehti Helmer Stenrosin kanssa arkkitehtitoimiston, jossa Helmer Stenros suunnitteli rakennukset ja Pirkko Stenros vastasi niiden sisustamisesta. Heidän suunnittelutöitään ovat useat hotellit ja teatterit, Amer-yhtymän pääkonttori ja keskiaikaisten kivikirkkojen restauroinnit. Hän teki samanaikaisesta töitä Kaunis Koti -lehteen, jonka lukijoille hän suunnitteli vuosien mittaan tuhat sisustussuunnittelua.
Muurame oli Pirkko Stenrosin isän ja setien perustama huonekalutehdas, jolle hän suunnitteli huonekaluja koko muun työuransa ohella. Vasta 1993, kun Muurame konkurssin jälkeen perustettiin uudelleen, hän ryhtyi sen päätoimiseksi suunnittelijaksi. Moduli-kaappien ohella hän on suunnitellut muun muassa Mup-kaappeja ja laatikostoja, Nappi- ja Neppari-kaapistoja, lasten huonekaluja ja tv-tasoja.
Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto
Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto (vuoteen 1999 "Tasavallan presidentin vientipalkinto") on vuonna 1967 Suomalaisen Työn Liiton aloitteesta perustettu palkinto, joka vuoteen 1999 myönnettiin vientipalkintona. Nykyisin palkinnon myöntämisperusteina on kokonaisvaltainen toiminta kansainvälisessä ympäristössä, yrityksen kyky kehittää ja soveltaa uudenlaisia toimintamalleja. Palkinnon myöntää Finpro.
Meat Beat Manifesto
Meat Beat Manifesto on Jack Dangersin ja Johnny Stephensin vuonna 1987 perustama uraauurtava brittiläinen industrial- ja elektronisen musiikin yhtye. Yhtyeen alkuaikojen tuotanto mielletään yleisesti joko elektroksi tai industrialiksi, mutta varsinkin myöhemmillä julkaisuilla suunta on ollut mm. jazzin ja dubin suuntaan. Sanoitukset käsittelevät yleensä yhteiskuntaa, politiikkaa, ns. status quoa ja bändi tunnetaan aktiivisena kasvissyönnin kannattajana, josta myös sen nimi juontuu.
MBM:n musiikki perustuu vahvasti samplaukseen, jossa Dangers on käyttänyt paljon vanhoja dub-äänitteitä ja pätkiä mm. TV-dokumenteista. Meat Beat Manifesto ei ole koskaan saavuttanut suurta kaupallista suosiota vaikka sen musiikkia on käytetty elokuvissa kuten The Matrix.
Jack Dangers on myös soolouralla ja on remiksannut mm. Orbitalia, Nine Inch Nailsia, Depeche Modea ja David Bowieta. Myös osa Meat Beat Manifeston musiikista on julkaistu Trent Reznorin (Nine Inch Nails) omistamalla Nothing Records-levy-yhtiöllä.
Julianne Nicholson
Julianne Nicholson (s. 1. heinäkuuta 1971 Medford, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2006 "" -televisiosarjassa salapoliisi Megan Wheeleriä. Hänet muistettiin myös draamakomediasarjasta "Ally McBeal", jossa hän näytteli Jenny Shawia tuotantokaudella 2001–2002.
Nicholson on ollut syksystä 2004 naimisissa näyttelijä Jonathan Caken kanssa, ja heillä on kaksi lasta, joista ensimmäinen on syntynyt syyskuussa 2007 ja toinen joulukuussa 2008.
BC Sports Hall of Fame
BC Sports Hall of Fame on kuuluisia urheilijoita ja urheiluvaikuttajia esittelevä kunniagalleria, joka sijaitsee Brittiläisessä Kolumbiassa. Sen perusti vuonna 1966 Eric Whitehead ja muut urheiluaktiiviset ihmiset Brittiläisessä Kolumbiassa. BC Sports Hall of Fame avattiin vuonna 1983 BC Place Stadium -areenalla.
Godfrey Chibanga
Godfrey Chibanga (s. 16. helmikuuta 1989, Sambia) on sambialainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa.
Chibanga teki RoPS:n kanssa sopimuksen keväällä 2009 kun Zeddy Saileti oli huomannut Chibangan kyvyt aikaisemmin talvella Sambiassa.
Chibanga ja kahdeksan muuta pelaajaa sai potkut Rovaniemen Palloseurasta keväällä 2011 vedonlyöntiskandaalin vuoksi.
Eric Brewer (tieteilijä)
Eric A. Brewer on miljonääri ja WiLDNet-internetohjelman keksijä. Hänestä tuli UC Berkeleyn vakituinen professori vain 32 vuoden ikäisenä. Vuonna 1996 Brewer oli mukana perustamassa Inktomi Corporation -yhtiötä. Hänet tunnetaan myös CAP Theorem -ohjelman promootiosta. Nykyisin hän työskentelee Googlella.
Vuonna 2007 Brewer nimitettiin Association for Computing Machineryn fellow’ksi tunnustuksena ”skaalautuvien ja luotettavien internetohjelmien suunnittelusta”. Samana vuonna hänestä tuli lisäksi National Academy of Engineeringin jäsen.
Vernon (Brittiläinen Kolumbia)
Vernon on kaupunki Brittiläisen Kolumbian provinssissa Kanadassa. Se sai nimensä Forbes George Vernonin mukaan. Kaupungin asukasluku on 35 944 (2006) ja sen muodostamalla metropolialueella asuu noin 55 418 asukasta (2006).
Kamloops
Kamloops on Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on 90 000 (2016). Se sijaitsee noin 310 kilometriä Vancouverista koilliseen Thompsonjoen pohjois- ja etelähaaran yhtymäkohdassa.
Kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja ovat maatalous, metsäteollisuus ja kaivosteollisuus.
Peppi Pitkätossu (animaatioelokuva)
Peppi Pitkätossu on vuonna 1997 valmistunut piirroselokuva.
Elokuva on julkaistu suomenkielisenä VHS-kasettina vuonna 1997 ja DVD:nä 18. marraskuuta 2005.
Muissa rooleissa: Markus Bäckman, Kari-Pekka Toivonen ja Lapsikuoro Karviaiset.
Suomenkielisen version on kääntänyt Tomi Snellman ja sen on ohjannut Ira Carpelan.
Puhtia purjeisiin (engl. There's Magic Everywhere)
Esitys: Henni-Liisa Stam ja Markus Bäckman
Peppi on täällä (engl. Hey-Ho, I'm Pippi)
Esitys: Henni-Liisa Stam
Lettulaulu (engl. Recipe for Life)
Esitys: Henni-Liisa Stam ja Lapsikuoro Karviaiset
Mitä he eniten tahtovat (engl. A Bowler and a New Gold Tooth)
Esitys: Kari-Pekka Toivonen ja Markus Bäckman
Kertomataululaulu (engl. Pluttifikation)
Esitys: Birthe Wingren, Henni-Liisa Stam ja Lapsikuoro Karviaiset
Jeff Woywitka
Jeff Woywitka (s. 1. syyskuuta 1983 Vermilion, Alberta) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa DEL:ssä pelaavaa Augsburger Pantheria.
Woywitka varattiin Red Deer Rebelsin joukkueesta NHL:ään varausnumerolla 27. Philadelphia Flyersiin vuoden . Ensimmäiset NHL-pelinsä hän pelasi kuitenkin St. Louis Bluesissa kaudella 2005–2006. Woywitka ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa NHL-joukkueiden kokoonpanoihin, joten hän siirtyi marraskuussa 2013 jatkamaan uraansa Saksan DEL-liigassa pelaavaan Augsburger Pantheriin.
António Leitão
António Carlos Carvalho Nogueira Leitão (22. heinäkuuta 1960 Espinho – 18. maaliskuuta 2012 Porto) oli portugalilainen kestävyysjuoksija.
Leitão sijoittui kolmanneksi junioreiden EM-kilpailujen 5 000 metrillä Bydgoszczissa 1979. Hän sai pronssia samalla matkalla myös Los Angelesin olympialaisissa 1984 ajalla 13.09,20. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ajalla 13.17,67. Leitão oli pituudeltaan 176 cm, ja hän painoi aktiivivuosinaan 68 kg.
Leitão sairasti hemokromatoosia. Hän joutui 22. helmikuuta 2012 sairaalaan ilmarinnan takia. Hän kuoli sairaalassa maaliskuussa 2012.
VfL Gummersbach
VfL Gummersbach von 1861 e.V. on saksalainen urheiluseura, joka sijaitsee Gummersbachissa. Parhaiten seura on tunnettu käsipallojoukkueestaan, mutta toimintaa on myös yleisurheilussa, hiihdossa, pöytätenniksessa ja voimistelussa. Joukkueen kotiareenana toimii Lanxess Arena.
Seura perustettiin 3. maaliskuuta 1861 nimellä "Gummersbacher Turnverein". Vuoden 1937 aikoihin monet lähialueen seurat fuusioituivat Gummersbacherin kanssa, jonka takia nimeksi vaihdettiin "VfL Gummersbach von 1861". Toisen maailmansodan jälkeen seura perustettiin uudelleen.
Käsipallo joukkue perustettiin vuonna 1923. Ensimmäinen Saksan mestaruus tuli vuonna 1966. Seuran kulta-aikaa olivat vuodet 1966-1991, jolloin se voitti 12 Saksan mestaruutta. Ensimmäisen Euroopan mestaruuden joukkue voitti vuonna 1967, kun se kaatoi finaalissa Dukla Prahan. Vuosina 1970 ja 1971 joukkue voitti Euroopan mestaruuden uudestaan, ensin se kaatoi finaalissa SC Dynamo Berlinin ja vuotta myöhemmin Steaua Bucureşti Handballin. Viimeisimmän Euroopan mestaruuden seura voitti vuonna 1983, jolloin se voitti TsSKA Moskovan. Viimeisen Saksan mestaruuden joukkue voitti 1991, tällöin finaalivastuksena oli SC Magdeburg Gladiators
Vuonna 1997 seuralla oli taloudellisia vaikeuksia. Pelaajat joutuivat osittain luopumaan palkoistaan, jotta joukkue olisi säilynyt. Tämän johdosta perutettiin VfL Handball Gummersbach, joka huolehtisi seuran taloudellisesta tasapainosta.
Celebesinviirikaija
Celebesinviirikaija ("Prioniturus platurus") on indonesialainen kaijalaji.
Celebesinviirikaija on noin 28 cm pitkä ja se painaa 200–225 g. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, selkäpuolelta tummempi. Päälaella on pieni punainen täplä ja niskassa violetti laikku. Siiven alapeitinhöyhenet ovat vihreät ja siipisulat alapuolelta vihertävän siniset. Monilla yksilöillä on vaihtelevan kokoinen haileanoranssi vyö tai laikku hartioilla. Pidentyneet pyrstösulat ovat vihreät ja "lusikat" ovat mustat, vihreähohtoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan pyrstö on lyhyempi ja se on selkäpuolelta kokonaan vihreä. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä tumma, iiris tummanruskea ja jalat vihertävänharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat".
Lajin voi tavata lentämässä korkealla puiden yläpuolella viiden-kahdenkymmenen yksilön parvissa. Toisinaan ne kerääntyvät suuriksi, jopa satojen yksilöiden parviksi. Ne liikkuvat myös öisin.
Celebesinviirikaija elää Indonesiassa Sulawesin saarella ja lähistön pienemmillä saarilla. Siitä tunnetaan kolme alalajia: "P. p. platurus", "P. p. talautensis" ja "P. p. sinerubris". Sen populaatio on kooltaan 10 000–20 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut elinympäristöjen tuhoutumisen ja lemmikkieläinkaupan takia.
Laji elää vanhoissa sademetsissä ja puutarhoissa 1 800–2 000 m:n korkeudelle merenpinnasta.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on puun kolossa.
Celebesinviirikaija syö hedelmiä, siemeniä ja mahdollisesti kukkia. Erityisen persoja ne ovat mangoille, ja niiden on havaittu ruokailevan öisin maissiviljelmillä.
Maksim Votinov
Maksim Andrejevitš Votinov (, s. 29. elokuuta 1988 Leningrad, Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Arsenal Tulaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Votinov sai jalkapallo-oppinsa Pietarissa ja pelasi juniorivuotensa Zenitin akatemiassa. Hän siirtyi Suomeen kaudeksi 2008, jolloin hän pelasi Kuusankosken riveissä Kakkosta ja teki 14 maalia.
Kaudeksi 2009 Votinov siirtyi Suomen korkeimman sarjatason Veikkausliigan Myllykosken Palloon, jonka kanssa hän solmi kolmevuotisen sopimuksen. Hän debytoi liigassa Interiä vastaan 23. huhtikuuta 2009 ja teki ensimmäisen maalinsa seuraavassa ottelussa Tampere Unitedia vastaan 29. huhtikuuta. Hän oli kahdeksalla ja yhdeksällä maalillaan joukkueensa paras maalintekijä kausilla 2009–2010. Vuonna 2010 Votinov pelasi MYPAn kanssa myös Eurooppa-liigan karsinnoissa, jossa hän onnistui maalinteossa viidesti.
Votinovin yhteistyö MYPAn kanssa päättyi kauteen 2011. Helmikuussa 2012 hän teki sopimuksen Venäjän 1. divisioonassa pelanneen Baltika Kaliningradin kanssa.
Burunviirikaija
Burunviirikaija ("Prioniturus mada") on indonesialainen kaijalaji.
Burunviirikaija on noin 32 cm pitkä. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on vihreä, vatsapuolelta ja poskista vaaleamman vihreä. Alaperä on keltainen, siiven alapeitinhöyhenet ovat vihreät ja siipisulat alapuolelta vihertävän siniset. Pidentyneet pyrstösulat ovat vihreät ja "lusikat" ovat tummansiniset. Koiraan niska, hartiat ja pienet peitinhöyhenet ovat violetin väriset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraalta puuttuvat violetit kuviot ja sen pyrstö on lyhyempi. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskea ja jalat harmaat.
Burunviirikaija elää Indonesiassa Burun saarella. Sen populaatio on kooltaan 189 000–483 000 yksilöä ja elinympäristön pinta-ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Laji elää kaikenlaisissa metsissä 1 600 m:n korkeudelle merenpinnasta, runsain se on noin 600 m:n korkeudella vuoristossa.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on korkealla puun kolossa. Eräässä pesässä oli viisi poikasta.
Burunviirikaija syö ainakin siemeniä ja hedelmiä, etenkin erään yleisen vuoristokasvin "ka'keha"n hedelmiä.
90 Antiope
90 Antiope on päävyöhykkeen asteroidi, jolla on lähes itsensä kokoinen kiertolainen S/2000 (90) 1. Antiope on C-tyypin asteroidi, mikä viittaa hiilipitoiseen koostumukseen. Pieni tiheys viittaa huokoiseen rakenteeseen. Antiopen keskimääräinen läpimitta on 87,8 ± 1,0 km ja sen seuralaiskappaleen S/2000 (90) 1:n keskiläpimitta on 83,8 ± 1,0 km (mitat 89,4 km x 82,8 km x 79,6 km). S/2000 (90) 1:n etäisyys Antiopesta on suunnilleen 171 km.
Natriumperkloraatti
Natriumperkloraatti (NaClO) on perkloorihapon natriumsuola. Aine esiintyy valkoisena, hygroskooppisena eli ilmasta kosteutta imevinä kiteinä tai jauheena. Se on vahva hapetin, jota voidaan valmistaa natriumkloraatista (NaClO) elektrolyysin avulla. Sen valmistuksessa kloraatti-ioni reagoi veden kanssa seuraavasti muodostaen perkloraatti-ionin:
Natriumperkloraattia käytetään pyrotekniikan valmisteissa. Muita käyttökohteita ovat perkloraattisuolojen valmistus ja kaliumsuolojen toteamiseen.
Husqvarna SM 610S
Husqvarna SM 610S on kuutiotilavuudeltaan suurin moottoripyörä Husqvarnan supermoto-mallistossa.
Katarinahissen
Katarinahissen on käytöstä poistettu yleisöhissi Slussenin kupeessa Södermalmissa Tukholmassa. Sen rakensi belgialainen "Lecoq & Comp" 1881–1883 insinööri Knut Lindmarkin suunnitelman mukaan. Hissi vihittiin 19. maaliskuuta 1883. Hissikoneiston toimitti yhdysvaltalainen "Weeks & Halsey". Aluksi hissiä nosti höyrykone, mutta 1915 se korvattiin sähkömoottorilla. Hissin huipulle kiinnitettiin Tukholman ensimmäinen valomainos, Stomatol, 1909. Kyydin hinta ylös Slussenilta Södermalmiin oli viisi äyriä ja alas kolme äyriä.
Slussenin rakentamisen yhteydessä 1930-luvulla myös Katarinahissen purettiin. Uusi hissi vihittiin käyttöön 1936. Konstruktivismia edustavan uuden hissin suunnittelivat arkkitehdit Eskil Sundahl ja Olof Thunström. Kaksihyttistä hissiä ohjasi kuljettaja. Myöhemmin hissit automatisoitiin, mutta niissä oli edelleen rahastaja joka kulki hissin mukana. Kyyti maksoi kymmenen kruunua. Ylhäällä hissin ja Mosebackan välillä kulkevassa kävelysillassa toimii maineikas tukholmalaisravintola "Gondolen". Gondolen ja ns. KF-talo avattiin samanaikaisesti hissin kanssa eli vuonna 1936.
Katarinahissen on ollut poissa käytöstä vuodesta 2010 lähtien vuosien ongelmien jälkeen. Vanhentuneet rakenteet on tarkoitus uusia Slussenin korjaustöiden yhteydessä aikaisintaan vuonna 2016. Uudelleen käyttöön hissi ollaan avaamassa vuonna 2019.
Marja Mattlar
Marja Helena Mattlar (o.s. Pispa s. 3. joulukuuta 1953 Helsinki) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Mattlar asuu Hartolan Vuorenkylässä. Hänen varsinainen levytysuransa alkoi vuonna 1992, jolloin ranskalainen folkmuusikko Gabriel Yacoub tarjoutui tekemään hänen kanssaan yhteistyötä. Esikoisalbumi "Pariisi–Vuorenkylä" tehtiin Pariisissa ja ilmestyi vuonna 1993. Ranskalainen Buda Musique -levy-yhtiö julkaisi albumin ympäri maailman.
Mattlar on saanut kiitosta omaehtoisesta tyylistään ja rohkeista sanoituslähtöisistä kappaleistaan. Hän on tehnyt poikkeuksellisen pitkän uran suhteellisen tuntemattomana trubaduurina. Poikkeuksellista on myös se, että suurin osa hänen julkaisemistaan albumeista ovat omakustanteita. Mattlar on maininnut, että hyvät arviot kriitikoilta ovat mahdollistaneet taiteilija-apurahojen saamisen, jotka vastaavasti ovat antaneet hänelle mahdollisuuden taiteelliseen vapauteen.
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtye on tehnyt Mattlarin musiikkia tunnetuksi levyttämällä hänen kappaleensa ”Lintu”, ”Kehtolaulu” ja ”Elinkautinen”. Viimeisin oli ennenjulkaisematon ilmestyessään yhtyeen "Rajaportti"-albumilla.
Mattlarille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
AssaultCube
AssaultCube on Rabid Viper Productionsin kehittämä moninpelattava ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka perustuu avoimen lähdekoodin Cube-pelimoottoriin. Peli on ladattavissa ilmaiseksi Microsoft Windows, Linux ja OS X -järjestelmiin. Peli toimii nykymittapuun mukaan erittäin keveällä kokoonpanolla. Minimivaatimuksena on 500 MHz prosessori ja 64 Mb näytönohjain. Peli on ottanut vaikutteita aina aiemmasta projektinimestä (ActionCube) lähtien "Action Quake 2":sta.
Vuonna 2004 neljän henkilön ryhmä alkoi työskennellä ActionCube-nimisen pelin parissa ja vuonna 2006 julkaistiin ensimmäinen betaversio. Seuraavana vuonna pelin nimi vaihdettiin AssaultCubeen. Versio 1.0.4 julkaistiin 16. kesäkuuta 2009.
AssaultCube painottuu internet-moninpeliin, mutta siihen on myös saatavilla botteja yksinpeliä varten.
Pelissä on saatavilla viisi pääasetta: rynnäkkökivääri, konepistooli, tarkkuuskivääri, haulikko ja karbiini, joista pelaaja voi valita itselleen sopivimman. Jokaisella aseella on omat vahvuutensa ja heikkoutensa. Esimerkiksi haulikko on tehokas lähietäisyydellä, mutta heikko kauas ammuttaessa. Pelaaja saa alussa myös puukon ja pistoolin käyttöönsä. Pelialueelta voi myös poimia erilaisia bonuksia, kuten ammuksia, panssareita ja kranaatteja.
Vaikka AssaultCube tavoittelee ulkoasultaan realistista tyyliä, on itse pelaaminen on nopeatempoista. Pelaaja pystyy fysiikan rajoja rikkoen myös hyppäämään ja juoksemaan nopeammin käyttäessään aseiden voimakasta rekyyliä hyväkseen. Saman tuloksen saa myös kranaatin paineaallolla. On myös mahdollista liikkua nopeammin juosten eteenpäin ja sivulle yhtä aikaa. AssaultCuben ikäraja on 12 vuotta.
Team Deathmatch
Kaksi joukkuetta taistelee toisiaan vastaan ja eniten tappoja erän lopussa saanut joukkue voittaa.
Team Survivor
Joukkueet yrittävät tappaa kaikki vastapuolen pelaajat.
Deathmatch
Kaikki vastaan kaikki, jossa eniten tappoja saanut voittaa.
Capture The Flag
Joukkueet yrittävät varastaa toisen joukkueen lipun ja tuoda sen omaan tukikohtaansa. Eniten onnistuneita lipunryöstöjä tehnyt joukkue voittaa.
Pistol Frenzy
Kaikki vastaan kaikki, jossa pelaajilla on käytössään vain puukko ja pistooli (ja pelialueelta kerättävät kranaatit).
Last Swiss Standing
Kaikki vastaan kaikki, jossa pelaajilla on vain puukko (ja pelialueelta kerättävät kranaatit).
One Shot, One Kill
Kaikki vastaan kaikki, joissa kaikilla on käytössään vain tarkkuuskivääri ja puukko, jotka molemmat tappavat yhdellä osumalla.
Team One Shot, One Kill
Sama kuin edellinen, mutta joukkueilla.
Hunt the Flag
Kummassakin joukkueessa yksi henkilö kantaa lippua ja pelaajat yrittävät tappaa toisen joukkueen lipunkantajan saadakseen pisteen.
Keep the Flag
Pelaajat yrittävät kaapata lipun ja pitää sitä itsellään mahdollisimman kauan saadakseen pisteitä.
Team Keep the Flag
Sama kuin edellinen, mutta joukkueilla.
Koska pelaajakanta on suhteellisen pieni, niin pelaajilla on erittäin tiivis yhteisö. Kunnolla kommunikoidakseen tarvitaan englannin kielen taito, mutta erittäin kansainvälisessä pelaajakannassa löytyy kyllä suomenkielisiä.
Ottar E. Akre
Ottar Edvardsen Akre (19. toukokuuta 1896 Ytre Rendal, Norja - 29. lokakuuta 1992 Oslo) oli norjalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä. Häntä on kuvattu tärkeimmäksi vaikuttajaksi harmonikkamusiikin kehittymisessä Norjassa 1900-luvulla.
Ottar kasvoi monipuolisessa musiikkimiljöössä Rendalenissa. Hänen Edvard-isänsä soitti bassoa paikallisessa "Stormusikken"-orkesterissa.
Akre opiskeli harmonikansoittoa vuodesta 1910 lähtien Jømnasta kotoisin olleen Johan Elsmon johdolla. Toisin kuin useimmat aikansa harmonikansoittajat, Akre opetteli soittamaan nuoteista alusta lähtien ja hän kokeili useampia soittimia. Hän opiskeli pianon ja urkujen soittoa Marit Illevoldin johdolla.
Aluksi Akre kävi kiertueilla Elsmon kanssa. Hän levytti ensilevytyksensä 1919. Vuonna 1922 Akre matkusti Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli musiikin teoriaa. Hän palasi Norjaan kuusi vuotta myöhemmin ja sai työpaikan Carl M. Iversenin musiikkiliikkeestä Oslossa. Hän toimi myös esiintyvänä muusikkona ja pedagogina.
Akre julkaisi kaksiosaisen harmonikansoiton oppikirjan "Lærebok for Accordion (Trekkspill)", josta ensimmäinen osa ilmestyi 1927 ja jälkimmäinen 1930. Hänen oppilaitaan olivat useat myöhemmin tunnetuiksi tulleet norjalaiset harmonikkataiteilijat, kuten Toralf Tollefsen, Rolf Syversen, Arnt Haugen, Alf Blyverket, Arnstein Johansen, Ottar Johansen ja Roy Hansen.
1930-luvulla Akren trio oli tunnettu yhtye, joka esiintyi säännöllisesti radiossa. Akren lisäksi trion jäseniä olivat kitaristi Oscar Skau ja viulisti Eugen Martinsen, jonka myöhemmin korvasi Amund Friestad. Trio kasvoi myöhemmin kvintetiksi ja edelleen Tip Top Bandiksi, jossa soitti useita ajan tunnettuja muusikoita.
Akre kirjoitti myös noin 100 sävellystä, joista tunnetuimpia ovat "St. Hansvalsen", "Livet i Hemsedal", "Østerdal-mazurka", "Brandbuvalsen" sekä "Fagerborg rheinleder". Hänen sävellyksissään on myös harmonikalle suunnattuja konserttiteoksia, kuten "Fox Caprice" ja "Schottis Akrobatik".
Akre johti Oslon harmonikkakerhon orkesteria 30 vuoden ajan. Hän toimi myös Oslon konservatorion opettajana vuosina 1940-1946. Hän oli aktiivinen vierailija konserteissa, tapaamisissa ja festivaaleilla yli 90-vuotiaaksi saakka.
Akren soittimia, sävellyksiä ja muuta hänen elämäntyöhönsä liittyvää materiaalia on tallennettu Rendalenin museoon ("Rendalen bygdemuseum").
Akren levytysura alkoi vuonna 1919 The Grammophon Companylla. Yhdysvalloissa hän levytti Victorille ja Columbialle. Palattuaan Norjaan Akre levytti Columbia-yhtiölle vuodesta 1928 aina 1960-luvulle saakka.
Taiwan Golden Bee
Taiwan Golden Bee Ltd, lyhennettynä TGB, on Taiwanilainen skoottereiden, mönkijöiden ja moottorien valmistaja. Yrityksen on perustanut Chi-Fu Chang vuonna 1965, ja yritys aloittikin Taiwan Vespa nimisenä keskittyessään Vespan osien valmistukseen Piaggiolle. 
Vuonna 1978 tehdas siirtyi omien ajoneuvojen kehittämiseen ja valmistamiseen, ja samalla osien valmistus alkoi myös muille tunnetuille eurooppalaisille merkeille kuten Aprilia, Peugeot, Morini, Minarelli jne... Samalla yrityksen nimi muuttui Taiwan Vespasta Taiwan Golden Bee Ltd:ksi.
Nykyään TGB valmistaa omien skoottereiden sekä mönkijöiden ohella moottoreita ja osia useille tunnetuille merkeille. Polaris, Suzuki, Yamaha, Peugeot, Minarelli, Morini, Vespa/Piaggio, Gamax jne.
Yrityksellä on kolme omaa tehdasta Taiwanissa joissa tapahtuu tuotekehitys, valmistus sekä ajoneuvojen kasaus. Valmistajana TGB on sertifioitu ISO 9001 sekä QS 9000 laatustandardien piiriin vuodesta 1995 lähtien, ja kaikki tehtaan tuotteet ovat EC sekä EPA/DOT hyväksynnän alaisia.
Suomessa TGB mönkijöitä sekä skoottereita maahantuo Modularbox Oy Espoossa ja Porissa. Mönkijävalikoimista löytyy useita traktori sekä tieliikennemönkijöitä, skootterivalikoimissa 50, 125, 250 ja 300 kuutioisia moottoreita.
Maailmanlaajuisesti TGB ajoneuvoja myydään jokaisessa maanosassa ja yli 50 maassa.
TGB mallit:
Until It Sleeps
Until It Sleeps on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Metallican single heidän albumiltaan "Load". Kappaleesta tehtiin musiikkivideo joka sai ensi-iltansa MTV:llä 23. toukokuuta 1996. Singlestä julkaistiin 3 eri versiota. Kappaleen ovat säveltäneet James Hetfield sekä Lars Ulrich..
"Until It Sleeps" kertoo yhtyeen laulaja/kitaristi James Hetfieldin vanhemmista jotka sairastivat syöpää, mutta eivät uskonsa takia suostuneet syöpähoitoihin.
Yhtye soitti kappaletta ahkerasti konserteissaan sen julkaisun jälkeen mutta "Until It Sleeps" on 2000-luvulle tultaessa tippunut lähes kokonaan yhtyeen settilistoista.
CDS 1
CDS 2
CD Single (USA)
Sepänkylä (Kirkkonummi)
Sepänkylä on Kirkkonummella oleva maaseutumainen kylä, joka sijaitsee noin 5 kilometrin päässä keskustasta ja 4 kilometrin päässä Masalasta. Veklahteen on matkaa noin 2 kilometriä. Lähimmät palvelut löytyvät Masalasta.
Vuonna 2011 kylässä oli 596 asukasta.
Muurikello
Muurikello ("Campanula portenschlagiana") on Dalmatian vuoristossa, lähinnä Kroatiassa kasvava pienikokoinen runsaskukkainen kellokasvi. Sen korkeus on vain reilut kymmenisen senttimetriä, mutta kukinnot voivat olla hyvinkin tuuheita. Itse kukka on violetinsininen ja muodoltaan jossain määrin harakankelloa muistuttava. Kasvi on monivuotinen.
Kasvia on istutettu muuallekin ja se on suosittu seinien koristeena, joskaan se ei pidä suorasta auringonpaahteesta. Se voi satunnaisesti talvehtia myös Suomessa. Sitä on saatavilla myös ruukkukasvina esimerkiksi amppeleihin. Siitä on jalostettu myös valkokukkainen muoto.
Hirvenjuoksu
Hirvenjuoksu on urheilumuoto, joka koostuu kolmesta osalajista; juoksu, etäisyyden arviointi ja ammunta.
Hirvenjuoksuissa juostava juoksumatka vaihtelee 4–7 kilometrin välillä. Alkuvaiheessa taipaletta on arviointipiste, jossa arvioidaan kuinka kaukana hirvenpäät ovat. Matka vaihtelee 50–200 metrin välillä. Kun noin kolme neljäsosaa matkasta on juostu, on ammunnan vuoro. Siellä ammutaan sadan metrin päähän kymmenen laukausta metsästyskiväärillä. Sen jälkeen juostaan vielä lyhyt matka.
Kapina laivalla
Kapina laivalla tarkoittaa seuraavia:
Luettelo Qatarin hallitsijoista
Tämä on luettelo Qatarin hallitsijoista. Vuosina 1825–1878 Qatarin valtionpäämiehiä kutsuttiin arvonimellä Hakim ja vuosina 1878 eteenpäin arvonimi on ollut emiiri.
Grace Park
Grace Park (s. 14. maaliskuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) on Yhdysvalloissa syntynyt kanadalainen näyttelijä.
Park tunnetaan parhaiten roolistaan luutnantti Sharon Valeriina yhdysvaltalaisessa science fiction -televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica" (2004–2009). Hänen toinen tunnettu roolinsa on Shannon Ng kanadalaisessa nuortensarjasta "Edgemont" (2001–2005). Hän on esiintynyt muun muassa myös televisiosarjoissa "Tähtiportti" vuonna 2001 ja "Raja – the Border" vuosina 2008–2010. Vuodesta 2010 Park on näytellyt etsivä Kona "Kono" Kalakauan roolissa CBS:n tuottamassa "Havaiji 5-0"-sarjassa. Grace tunnetaan myös Sandra Telfairin roolista pelissä "Command and Conquer: Tiberium Wars".
Korealaista sukua oleva Park syntyi Los Angelesissa, mutta muutti jo pienenä Kanadaan ja kasvoi Vancouverissa. Hän on opiskellut psykologiaa University of British Columbiassa. Park on naimisissa korealaisen Phil Kimin kanssa.
Zeno Clash
Zeno Clash on ACE Teamin kehittämä ja Valve Corporationin julkaisema videopeli, joka käyttää Source-pelimoottoria. Peli on ladattavissa Steam-myynnin kautta.
Mod DB valitsi pelin vuoden 2008 parhaimmaksi tulevaksi indie-peliksi.
Pelin jatko-osa "Zeno Clash II" julkaistiin vuonna 2013.
Turvallisuusalan valvontayksikkö
Turvallisuusalan valvontayksikkö on sisäministeriön alaisuudessa toimiva yksikkö, joka sääntelee, ohjaa ja valvoo yksityistä turvallisuusalaa. Yksikön tehtäviin kuuluvat mm. vartioimisliikelupien myöntäminen ja peruuttaminen sekä vartioimisliikkeen vastaavaksi hoitajaksi hyväksyminen. Turvallisuusalan valvontayksikkö ohjaa yksityistä turvallisuusalaa korkeammalta tasolta, siinä missä vartijaksi, väliaikaiseksi vartijaksi, turvasuojaajaksi ja järjestyksenvalvojaksi hyväksymiset myöntävät kihlakuntien poliisilaitokset.
Yksikkö pitää myös ajantasaista listaa hyväksytyistä järjestyksenvalvojakouluttajista, sekä yrityksistä, joilla on voimassa oleva vartioimisliikelupa. Yksikkö aloitti toimintansa 1.10.2002 ja se toimi aluksi sisäministeriön poliisiosaston, nyttemmin Poliisihallituksen osana. Osasto sijaitsee Mikkelissä.
.tv
.tv on Tuvalun saarivaltion Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Maakoodista on tullut suosittu, koska se on monissa eri kielissä tunnettu lyhenne sanasta televisio, joten monet televisioon tai videoihin liittyvät sivut ovat ostaneet sen itselleen tehdäkseen sivuston osoitteesta huomiota herättävän. Maakoodi on myös helppo muistaa ja lausua ja se on täynnä vapaita nimiä. .tv-suffiksin rojalteista saadut tuotot muodostivat lähes kymmeneksen kaikista Tuvalun hallinnon tuloista vuonna 2010.
Maakoodiin loppuvien verkkotunnusten tietokantaa ylläpitää VeriSign Inc, josta Tuvalun hallitus omistaa osan.
Tomaž Razingar
Tomaž Razingar (s. 25. huhtikuuta 1979 Jesenice) on slovenialainen jääkiekkoilija. Hän edustaa tällä hetkellä IF Troja-Ljungbytä. Seura kuuluu ruotsalaiseen Allsvenskaniin. Razingarin pelipaikka on vasen laitahyökkääjä.
Razingar aloitti uransa 1997 HK Acroni Jesenicessä. Hän lähti 1998 rapakon taakse koittamaan onneaan, pelaten suurimman osan kaudesta ECHL-liigan Peoria Rivermenissä, keräten tehot 2+13. Kauteen kuului myös yksi ottelu AHL:n Worcester IceCatsissä. Seuraavalla kaudella tehot paranivat, ja saldona oli 10 maalia ja 9 syöttöä.
Kauden jälkeen Razingar palasi Jeseniceen, joka pelasi Slovenian pääsarjan lisäksi myös alppimaiden kansainvälistä sarjaa. Hän pääsi myös ensimmäistä kertaa aikuisten arvokisoihin, kun hänet valittiin pääsarjaan nousseeseen Slovenian maajoukkueeseen. Kisat olivat Razingarille henkilökohtainen menestys, ja hän oli joukkueensa paras pistemies kuuden ottelun tehoilla 3+3, joista kaksi maalia Yhdysvaltoja vastaan. Slovenia tosin tippui B-sarjaan. Tämän jälkeen Razingar on edustanut kotimaataan kaikissa arvokisoissa, ollen joka kerta joukkueen sisäisen pistepörssin kärkipäätä. Hän on usein muodostanut ykkösketjun Los Angeles Kingsin Anže Kopitarin sekä Jesenicen seurakaverinsa Marcel Rodmanin kanssa.
Razingarin seuraava ulkomaanreissu kohdistui Tšekin Extraligaan. Reilun kauden aikana hän ehti edustaa kolmea seuraa, mutta kesken kauden 2004–2005 suuntana oli jälleen Jesenice. Hän oli alppiliigan paras maalintekijä 23 maalilla 22 ottelussa, hänet valittiin myös sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kolmas kerta muodostui samanlaiseksi kuin edellinenkin; Razingar pelasi Tšekissä hieman yli vuoden ilman häikäisevää menestystä, ja jälleen hän päätti palata isompaan rooliin kotimaahansa.
.fm
.fm on Mikronesian liittovaltion Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten, jonka kuka tahansa voi rekisteröidä itselleen maksua vastaan. Maakoodista on tullut suosittu erityisesti radioiden nettisivustojen keskuudessa, mikä tekee siitä liiketoimintaa ajatellen kannattavan. Hyvä esimerkki maakoodia käyttävistä sivustoista on Last.fm.
Maakoodia käyttävien verkkotunnusten tietokantaa ylläpitää dotFM (BRS Media Inc.).
Ilmastoluokitus
Ilmastoluokitus on erilaisten ilmastojen ryhmittelyjä luokkiin. Monesti ilmastoluokitteluissa oletetaan kosteuden ja lämpötilan määräävän kasvillisuustyypin, jonka mukaan suurin osa ilmastoluokista esitetään. Esimerkiksi metsä vaatii tietyssä lämpötilassa kasvaakseen tietyn sademäärän. Vaikkapa 250 mm vuotuisen sademäärän alueella on kuumassa ilmastossa kuivaa aavikkoa, mutta lähellä nollaa celsiusastetta kosteaa suota. Lämpötila vaikuttaa ilmastoon sitä kuivattavasti, koska se lisää haihtumista.
Monille luokitteluille tyypillisiä ilmastoluokkia ovat esimerkiksi sademetsäilmasto, aavikkoilmasto ja tundrailmasto. Esimerkiksi sademetsä on maapallon oloissa kuuma ja kostea, aavikko hyvin kuiva ja tundra kylmä. Lämpötilan ja sademäärän vuosivaihtelu luo omat erityspiirteensä ilmastoihin. Sademäärän epätasainen jakautuminen vuodenajan mukaan kuivattaa ilmastoa, mikä tulee esille varsinkin talvisateisessa Välimeren ilmastossa.
Lämpötilan vaihtelu on suurta mantereiden sisäosissa, joiden ilmastoja sanotaan mantereisiksi, ja merien lähellä olevia mereisiksi.
Tunnetuin ilmastoluokitus lienee Köppenin ilmastoluokitus.