hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Michael Levitt (biologi)
Michael Levitt (s. 9. toukokuuta 1947 Pretoria, Etelä-Afrikka) on brittiläis-yhdysvaltalainen biofyysikko. Levitt tunnetaan erityisesti proteiineja koskevista laskennallista tutkimuksista. Levittille myönnettiin vuoden 2013 Nobelin kemianpalkinto yhdessä Martin Karplusin ja Arieh Warshelin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemin mallintamisesta. Levitt on laskennallisen rakennebiologian professori Stanfordin yliopistossa.
Levitt on tutkinut erityisesti proteiinien laskostumiseen vaikuttavien seikkojen mallintamista laskennallisesti. Työssään hän on kehittänyt erityisesti tehokkaita "ab initio" -menetelmiä proteiinien rakenteeseen vaikuttavien seikkojen laskemiseksi. Proteiinien lisäksi Levitt on tutkinut myös DNA:n ja RNA:n rakennetta. Tutkimuksissaan Levitt on tehnyt yhteistyötä muun muassa Arieh Warshelin kanssa. Tutkimuksistaan Levitt on saanut muun muassa FEBSin (Federation of European Biochemical Societies) vuosittain myöntämän palkinnon vuonna 1986. Levitt on ollut Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen vuodesta 2013.
Arieh Warshel
Arieh Warshel (s. 20. marraskuuta 1940 Sde-Nahum, Israel) on israelilais-yhdysvaltalainen biokemisti. Warshel tunnetaan monimutkaisten biomolekyylien rakenteiden laskennallisesta tutkimuksesta. Warshel jakoi Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2013 Martin Karplusin ja Michael Levittin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemien mallintamisesta. Warshel on kemian ja biokemian professori Etelä-Kalifornian yliopistossa.
Warshel on tehnyt yhteistyötä muun muassa Martin Karplusin ja Michael Levittin kanssa. Karplusin kanssa he kehittivät 1970-luvun alussa ohjelman, joka laskennallisesti kykeni tarkasti ennustamaan muun muassa tasomaisten yhdisteiden värähtelyspektrejä käyttäen hyväksi sekä klassisen fysiikan että kvanttikemian menetelmiä. Levittin kanssa Warshel on tutkinut muun muassa proteiinien laskostumisen mallintamista laskennallisesti. Warshelin tutkimuskohteita ovat muun muassa entsyymien katalysoimat reaktiot, biologisten makromolekyylien reaktiot liuoksissa, makromolekyylien väliset elektrostaattiset efektit, joilla on merkitystä muun muassa lääkeainetutkimuksessa ja makromolekyylien välisissä vuorovaikutuksissa ja proteiinien laskostumisen mallintaminen laskennallisesti. Warshel on Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen.
Mun ainoot 30 minsaa
Mun ainoot 30 minsaa on 12-osainen suomalainen draama-komediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. lokakuuta 2013 Yle TV2-kanavalla. Sarjan jokaisen jakson tapahtumat sijoittuvat sarjan esitysaikaan, eli torstai-iltaan kello 21.
35-vuotias Jaana on ollut jo vuosikaudet töissä pienellä paikkakunnalla sijaitsevalla LoveBurger-pikaruokaravintolassa. Jaanan työkaverit ovat kymmenen vuotta nuorempia ja pitävät Jaanaa ""harmaana hiirulaisena"". Ensimmäisessä jaksossa LoveBurgeriin saapuu Ville, joka on ohikulkumatkalla Ouluun tapaamaan sairasta pikkusiskoaan. Molemmat kuitenkin tekevät toisiinsa vaikutuksen ja Ville palaa LoveBurgeriin viikosta toiseen.
Yksinkertainen monikulmio
Yksinkertainen monikulmio on geometriassa monikulmio, joka ei leikkaa itseään. Eräs täsmällinen tapa ilmaista asia on sanoa, että ainoat yhteiset pisteet kahden sivun välillä ovat kärkipisteet. Yksinkertaisella monikulmiolla on vain yksi selkeä sisäosa, jonka erottaa ulkopuolisesta osasta suljettu murtoviiva eli monikulmion piiri. Usein etumääre yksinkertainen jätetään pois, jos jo monikulmio määritellään samoilla määreillä kuin tässä ja jos itseään leikkaavia monikulmioita ei luokitella monikulmioiksi ollenkaan.
Yleensä vaaditaan, että sivujen välinen kulma on eri kuin oikokulma eli 180°. Jos ne muodostavat oikokulman, voidaan kaksi sivua pitää yhtenä pitempänä sivuna.
Yksinkertaiset monikulmiot voidaan edelleen luokitella konveksiksi- (kupera ) tai konkaaviksi (kovera ) monikulmioksi.
Alberto Moreno
Alberto Moreno Pérez (s. 5. heinäkuuta 1992 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Moreno on andalusialaisseura Sevillan junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen täyspainoisen kautensa seuran reservijoukkueessa kaudella 2011–2012 Segunda División B:ssä. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 8. huhtikuuta 2012 pelatussa ottelussa Athletic Bilbaoa vastaan.
Helmikuussa 2013 Moreno nostettiin pysyvästi edustusjoukkueen kokoonpanoon.
Moreno sai 4. lokakuuta 2013 ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 15. lokakuuta 2013 pelatussa Georgiaa vastaan.
Toiminnan teoria
Toiminnan teoria on kokoava käsite joukolle sosiaalitieteellistä tutkimusta, jonka juuret ovat neuvostoliittolaisessa
psykologisessa toiminnan tutkimuksessa, jonka keskeisiä käynnistäjiä olivat Aleksei Leontjev ja Sergei Rubinstein. Toiminnan teoriaan pohjaava tutkimus käynnistyi Neuvostoliiton ulkopuolella ensiksi Suomessa.
Leontjevin ja Rubinsteinin työn tavoitteena oli inhimillisen toiminnan ymmärtäminen systeemisenä, monimutkaisena ja sosiaalisiin tilanteisiin kytkeytyvänä ilmiönä. Kehittelyn alkuaikoina toiminan teorian luojien tavoitteena oli haastaa tuolloin neuvostoliittolaisessa psykologiassa vallinneet refleksologian suuntaus, jota edusti Vladimir Bekhterjev, sekä Ivan Pavlovin koulukunnan tulkinta korkeammista hermostollisista toiminnoista, psykoanalyysi ja behaviorismi. Toiminnan teoriasta kehittyi merkittävä suuntaus neuvostoliittolaiseen teoreettiseen ja sovellettuun psykologiaan. Sitä hyödynnettiin esimerkiksi opetuksen ja kasvatuksen, ammattikäytäntöjen ja niihin liittyvän koulutuksen, ergonomian ja työpsykologian tutkimuksessa.
Neuvostoliiton ja sittemmin Venäjän ulkopuolella toiminnan teorian tutkimusta ja soveltamista harjoitettiin aluksi etenkin Suomessa. Ensimmäinen toiminnan teorian kansainvälinen konferenssi järjestettiin vuonna 1986. Nykyään toiminnan teoriaa pidetään yhtenä osana kehittymässä olevaa ihmisen älykästä toimintaa ja sen historiallisesti kehittyneitä, kulttuurisia välineitä painottavaa tutkimuksen paradigmaa.
Kulttuurihistoriallisen teorian näkemänä toiminta on (a) johonkin kohdistuvaa ja jotakin tavoittelevaa, siis ei umpimähkäistä, (b) kulttuuristen välineiden avulla välittynyttä sekä (c) ristiriitaista. Ristiriitaisuus ei tarkoita tässä loogista ristiriitaisuutta vaan erilaisten tavoitteiden ja etujen kesken muodostuvia dialektisia ristiriitoja.
Toiminnan teoriaa pidetään hyödyllisenä laadullisen tutkimuksen metodologioiden (kuten etnografian ja tapaustutkimuksen) tarkastelun näkökulmana. Se tarjoaa välineitä ymmärtää ja analysoida ilmiöitä sekä tehdä päätelmiä niiden sisältämän interaktion ja sisäisen kielen kannalta. Toiminnan erityinen muoto on subjektin tarkoituksellinen, kohteellinen toiminta (goal-directed, purposeful) välineiden avulla.
Välineet ovat mentaalisten prosessien ilmentymiä fyysisissä tai psyykkisissä rakenteissa. Kognitiiviset prosessit sisäistetään ja ulkoistetaan toiminnan teorian mukaan välineiden käytön kautta. Toimintaan liittyy osatekijöiden välisen interaktion tuottamaa kohteiden muuntumista tai kehittymistä.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1982
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1982 pelattiin Yhdysvalloissa, Minnesotan osavaltiossa ja viisi muuta peliä pelattiin Kanadan puolella.
 A-sarja
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2017
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2017 olivat 41. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Kanadassa. Ottelupaikkakuntina toimivat Montreal ja Toronto. Mitalipelit pelattiin Montrealissa.
Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, joka kaatoi finaalissa kisaisäntä Kanadan maalein 5-4. Ratkaisu haettiin voittolaukauskilpailusta. Pronssiottelussa Venäjä kukisti Ruotsin maalein 2-1 jatkoajalla.
Hallitseva maailmanmestari Suomi koki sijoituksensa puolesta kaikkien aikojen pohjanoteerauksensa jääden 9:nneksi jouduttuaan kolmatta kertaa pudotussarjaan, jossa se kuitenkin voitti Latvian maalein 6-2.
MM-Taso 
1. divisioona  A-Lohko
2. divisioona  A-lohko
3. divisioona
IIHF valitsi 12 päätuomaria ja 10 linjatuomaria kilpailuihin.
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Kisojen TV-kuvasta ja toteutuksesta vastaan kanadalainen TSN. Suomessa kisojen televisiointioikeudet omistaa Yleisradio. Suomessa Yle esittää suorana lähetyksenä kaikki Suomen pelit, alkusarja ottelun Yhdysvallat – Kanada, sekä kisojen finaalin. Kisojen pronssiottelu esitetään jos Suomi pelaa siinä, ja välierät jos Suomi tai Kanada pelaa kyseisissä otteluissa. Ylen selostajana kisoissa on Niki Juusela. Ylen studiossa paikanpäällä Kanadassa ovat toimittaja Riku Salminen ja asiantunija Marko Tuulola.
Marina Bay
Marina Bay on Singaporessa sijaitseva lahti. Alue sijaitsee Singaporen liikekeskustan Central Arean läheisyydessä. Marina Baysta on tarkoitus kehittää alue, jossa tapahtuu koko ajan jotain. Useimmat Singaporessa järjestettävät suurtapahtumat pidetään Marina Bayn alueella.
Marina Bayn kehittämiseksi laaditussa suunnitelmassa on alueelle sijoitettu liiketiloja, asuntoja, hotelleja ja viihdetoimintaa. Alueesta on tarkoitus kehittää kellon ympäri aktiivisesti toimiva ympäristö. Kaikki alueen kehittäminen pyrkii edistämään kolmea periaatetta: tutkiminen, vuorovaikutus ja viihtyminen:
Tutkiminen - uusia asuinmuotoja. Alueelle on suunnitteilla useita luksusasuintaloja, jotka yhdessä jo rakennettujen One Shentonin ja Marina Bay Residencen kanssa muodostavat ympäristön, jossa ihmiset voivat työskennellä ja elää saumattomasti.
Vuorovaikutus - maailmankaupan keskus. Singaporen liike-elämän keskuksen koko tule kaksinkertaistumaan Marina Bayn valmistumisen myötä. Tämä on tarkoitus vahvistaa Singaporen asemaa maailmankaupan keskuksena. Alueella tulee olemaan liiketiloja suurin piirtein saman verran kuin Hongkongin liikeskustassa Centralissa.
Viihtyminen - tapahtumien kaleidoskooppi. Vuonna 2010 avattu Marina Bay Sands -hotelli ja viihdekeskus yhdessä jo aiemmin avattujen kauppakeskusten kuten Esplanaden, Suntec cityn, Marina Squaren ja Raffles Cityn kanssa tarjoavat lukuisia mahdollisuuksia ajanviettoon.
Singaporen hallitus on käyttänyt 35 miljoonaa dollaria 3,5 km mittaisen Marina Bayn alueen kiertävään Waterfront-promenaadin rakentamiseen.
Singaporen GP järjestetään Marina Bayn läpi kulkevalla katuradalla. Maailman suurimmalla kelluvalla lavalla Float@MarinaBaylssä on järjestetty useita tapahtumia, kuten Singaporen itenäisyyspäivän paraati, uudenvuoden vastaanotto. Alue toimi myös vuonna 2010 järjestettyjen nuorten kesäolympialsten avajaisten ja päättäjäisten järjestämispaikkana.
Lampedusan onnettomuus
Lampedusan onnettomuus tapahtui Italialle kuuluvan Lampedusan saaren edustalla eteläisellä Välimerellä 3. lokakuuta 2013, jolloin Pohjois-Afrikasta tulleita laittomia siirtolaisia kuljettanut alus upposi.
Uponnut laiva oli noin 20-metrinen kalastusalus, joka oli lähtenyt matkalle Libyassa sijaitsevasta Al Misratahin rannikkokaupungista. Aluksessa olleet siirtolaiset olivat kotoisin lähinnä Eritreasta, Somaliasta ja Ghanasta. Laivassa oli mahdollisesti jopa yli 500 matkustajaa ja onnettomuuden arvellaan vaatineen noin 300–400 kuolonuhria; Italian rannikkovartiosto onnistui pelastamaan 155 henkeä.
Kun siirtolaisia kuljettanut alus oli noin puolen kilometrin päässä Lampedusan saaresta, siihen tuli konevika, jonka seurauksena se alkoi upota. Matkustajat sytyttivät erään huovan tuleen ja yrittivät sillä kiinnittää lähistöllä kulkevien laivojen huomion. Tuli kuitenkin levisi myös itse alukseen ilmeisesti sen kannella olleen polttoaineen syttymisen vuoksi. 7. lokakuuta Italian viranomaiset ilmoittivat löytäneensä 194 ihmisen ruumiit. Seuraavana päivänä 47 metrin syvyyteen uponneen aluksen sisätiloista löydettiin vielä 80 ruumista. Laivan 35-vuotias tunisialainen kapteeni oli pelastettujen joukossa, ja hänet pidätettiin.
Italian hallitus julisti onnettomuutta seuranneen päivän kansalliseksi surupäiväksi: muun muassa Italian kouluissa pidettiin viiden minuutin hiljainen hetki. Seuraavana viikonloppuna kaikissa Italian urheilutapahtumissa vietettiin myös minuutin hiljaisuus. Interin ja AS Roman välisessä jalkapallo-ottelussa molempien joukkueiden pelaajat pitivät alkuverryttelyn ajan paitoja, joissa oli Lampedusan uhreille osoitettu viesti. Italian varapääministeri kuvasi tapausta "ei pelkästään Italian, vaan koko Euroopan tragediaksi". Paavi Franciscus puolestaan kehotti Twitterin välityksillä ihmisiä rukoilemaan uhrien puolesta.
Italian pääministeri Enrico Letta ja Euroopan komission puheenjohtaja José Manuel Barroso vierailivat Lampedusan saarella 9. lokakuuta. He saivat vastaansa paikallisista asukkaista ja ihmisoikeusaktivisteista koostuneita mielenosoittajia, jotka muun muassa syyttivät Italian viranomaisia ja Euroopan unionia onnettomuudesta ja vaativat ratkaisua laittomien siirtolaisten muodostamaan humanitaariseen ongelmaan. Saarella elää satoja siirtolaisia epäinhimilliseksi kuvatuissa oloissa ahtaissa vastaanottokeskuksissa.
Italian laivasto aloitti vuoden mittaisen operaation nimeltä "Mare Nostrum", jossa partioitiin merta ja pelastettiin laittomia maahantulijoita.
Helge Jalanko
Helge Emil Jalanko (vuoteen 1946 Jakobsson; 5. joulukuuta 1924 Helsinki - 8. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1942 ja valmistui juristiksi sotien jälkeen vuonna 1947. Valtakunnanoikeudessa hän toimi notaarina vuonna 1961. Jalanko oli korkeimman oikeuden palveluksessa vuodesta 1958 ja oikeusneuvos 1970–1993. Hän kuoli vaikeaan sairauteen 82-vuotiaana tammikuussa 2007.
Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat
Kreivi- ja vapaaherrakunnat olivat Ruotsi-Suomessa läänitysalueita, joita hallitsija antoi kreivin tai vapaaherran arvon saaneille aatelisille.
Kaikki vapaaherrat eivät kuitenkaan saaneet vapaaherrakuntaa, vaan vapaaherran arvonimeen sai liittää perintötilan nimen. Kruunun myöntämissä kreivi- ja vapaaherrakunnissa läänityksen haltijoilla oli veronkanto-oikeuden lisäksi myös laajat hallinto-oikeudet. Kreivi- ja vapaaherrakunnat peruutettiin vuoden 1680 reduktiossa.
Jorma Jalava
Jorma Jalava (4. heinäkuuta 1910 Vihti – 12. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kauppatieteiden maisteri. Hän toimi osuustoiminnan parissa ja oli Kulutus­osuus­kuntien Keskusliiton pääjohtaja 1962–1975. Hän oli Työväen Arkiston puheenjohtaja 1967–1977.
Amazonianhanhi
Amazonianhanhi ("Neochen jubata") on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Amazonianhanhella on vaalea kaula, rinta ja vatsa, musta siipi, jossa on valkoinen laikku ja oranssit tai ruskeat kyljet. Jalat ovat lohenpunaiset. Koiraat ovat huomattavasti naaraita suurempia.
Amazonianhanhea tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Sen kannaksi on arvioitu 10 000–25 000 aikuista yksilöä. Laji on vähenemässä metsästyksen ja elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Amazonianhanhi elää metsäisillä joenpenkereillä, kosteilla metsäaukioilla ja savanneilla sekä hiekkaisilla ja mutaisilla kosteikkojen reunoilla. Sitä tavataan alangoilta 500 metrin, satunnaisesti 2 600 metrin korkeuteen.
Pukkila (yritys)
Pukkila Oy Ab on suomalainen keraamisia laattoja markkinoiva yritys, jolla oli myös Pohjoismaiden ainoa kaakelitehdas Turussa vuosina 1874–2015. Pukkila kuuluu italialaiseen Ricchetti Group -konserniin, jonka tehtaat sijaitsevat Italiassa, Saksassa ja Portugalissa.
Pukkilan liikevaihto vuonna 2012 oli 25 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 130.
Vuonna 2015 Pukkila ilmoitti sulkevansa Turun tehtaan ja irtisanovansa yrityksen 105 työntekijästä 65. Vuonna 2016 liikevaihto oli 14,2 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 52.
Pukkilan pitkäikäisimpiä tuotesarjoja ovat vuonna 1986 aloitetut Harmony- ja Color-sarjat, joiden värisävyt vaihtuvat kunkin ajan trendien mukaan. Turussa tehdyn tuotannon ohella Pukkila toi Suomeen Ricchetti-konsernin muiden tehtaiden mallistoja. Pukkilalla on Suomessa laajan jälleenmyyjäverkoston lisäksi puolen tusinaa omaa Pukkila Kaakelitori -myymälää, joiden tuotevalikoimaan kuuluvat myös kylpyhuonekalusteet.
Vuonna 1874 Turun kauppatorin laitaan rakennettiin suurta, nyttemmin jo purettua Phoenix-hotellia, johon lämmitystä varten tarvittiin noin sata kaakeliuunia. Niiden tekemiseksi perustettiin Turun Kaakelitehdas Osakeyhtiö osoitteeseen Linnankatu 52. Tehtaan tuhouduttua tulipalossa vuonna 1897 ostettiin silloisen Maarian pitäjän Pitkämäestä tontti niin sanotulta Pukkilan pellolta, jonka maaperässä oli kaakelien tekoon soveltuvaa savea. Tälle paikalle rakennettiin uusi tehdas.
Vuonna 1887 tehdas perusti myyntikonttorin Pietariin ja vuonna 1900 tehtaan Moskovaan, joka kuitenkin lakkautettiin jo vuonna 1908 Venäjän–Japanin sodan aiheuttamien vaikeuksien takia.
1930-luvulla kaakeliuunit alkoivat väistyä keskuslämmityksen tieltä, ja Turun Kaakelitehdas suuntautui yhä enemmän seinä- ja lattialaattojen valmistukseen. Sota-aika aiheutti tehtaan toimintaan vaikeuksia, ja yhtiö sulautettiin Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiöön vuonna 1943. Sotien jälkeen 1950-luvun puolivälissä kaakeliuunien tuotannosta luovuttiin kokonaan, Linnankadun tehdas myytiin ja tuotanto keskitettiin Pitkämäkeen.
Suomen 1990-luvun alun lamaan saakka Pukkila työllisti jopa 350 henkeä, mutta sittemmin henkilöstömäärä on ollut runsas sata. Vuonna 1991 Turun kaakelitehdas yhtiöitettiin uudelleen Oy Pukkila Ab:ksi. Partek ja ruotsalainen pääomasijoitusyhtiö Proventus perustivat United Tiles Ab:n, johon Pukkilan ohella liitettiin italialainen Ricchetti sekä ruotsalaiset Klingenberg ja Höganäs. Vuonna 1995 keramiikkatoiminta myytiin italialaiselle Cisa-Cerdisalle, joka muodosti siitä Ricchetti Groupin ja listasi sen seuraavana vuonna Milanon pörssiin. Vuonna 2015 Pukkila ilmoitti sulkevansa Turun tehtaan ja irtisanovansa yrityksen 105 työntekijästä 65. Turun tehtaan tuotanto siirretään Ricchetti Groupin Portugalin tehtaaseen. Suomeen jää laattojen markkinointi ja myynti sekä suunnittelu-, kehitys- ja laaduntestaustyö.
Mikko Jalavisto
Mikko Elias Jalavisto (s. 1937 Oulu) on suomalainen taidemaalari.
Jalavisto opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1959 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1959-1964, muun muassa Sam Vannin oppilaana. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Jalavisto piti vuonna 1967. Jalavisto maalaa valokuvamaisia puolittain abstrakteja maalauksia, joissa hän kritisoi maisema- ja rakennuskonstruktioiden muodostamaa urbaanin ympäristön kylmyyttä. Hän on saanut maalauksiinsa vaikutteita amerikkalaisesta poptaiteesta, mutta alkoi vuonna 1966 valokuvata erilaisia näkymiä maalaustensa tarpeisiin. Osa hänen teoksistaan lähestyykin fotorealismia tai valokuvajulisteita ja useissa maalauksissa on muitakin valokuviin viittaavia seikkoja, kuten jopa filmin siirtorullien aukot.
Juurtoseitikki
Juurtoseitikki ("Cortinarius argutus") on seitikkien sukuun kuuluva laji.
Lakki on aluksi puolpallomainen ja vanhemmiten laakeneva. Lakin väri on aluksi lähes valkoinen ja myöhemmin kellanruskea. Heltat ovat aluksi kokonaan vaaleita ja
myöhemmin pääosin ruskeita, reunasta vaaleita.
Juurtosientä esiintyy eniten lehdoissa ja sen tapaisissa metsissä sekä lähellä ihmisasutusta sijaitsevissa metsissä.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2002
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2002 pelattiin Slovakiassa huhtikuussa 2002. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.
Melankolian riemut
Melankolian riemut on kolmas Anna Puun esikoisalbumilta Anna Puu julkaistu single. Se julkaistiin syyskuussa 2009.
Vaasaporin kreivikunta
Vaasaporin kreivikunta (ruots. "grevskapet Vasaborg") oli kuningas Kustaa II Aadolfin aviottomalle pojalle Gustaf Gustafssonille vuonna 1646 myönnetty läänitys. Läänitys käsitti Laitilan ja Uudenkirkon pitäjät. Siihen kuului 704 maatilaa keskuksenaan Kaukolan kartano. Läänitys peruutettiin vuonna 1680.
Mauno Jokipii: "Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat", 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Wilhelm Noschis
Wilhelm Noschis (1866 – 1937) oli suomalainen Helsingissä 1900-luvun alussa vaikuttanut ravintoloitsija.
Noschis aloitti uransa tarjoilijana ravintoloitsija Louis Kleinehin perustaman yrityksen palveluksessa. Sittemmin hän toimi Hotelli Seurahuoneen johtajana 1899–1913. Vuonna 1914 Hotelli Seurahuone siirtyi nykyisestä Helsingin kaupungintalosta uusiin tiloihin vakuutusyhtiö Kalevan taloon Kaivokadun ja Heikinkadun kulmaan. Samoihin aikoihin Wilhelm Noschis siirsi Seurahuoneen osakkeet vaimonsa ruotsalaisen Anna Noschiksen nimiin. Heidän poikansa Wilhelm Noschis nuorempi (s. 1919) oli Helsingin Seurahuoneen toimitusjohtajana 1944–1971. Wilhelm Noschis vanhempi oli mukana perustamassa myös vuonna 1935 toimintansa aloittanutta "Suomen Hotelli- ja ravintolakoulua" (nykyisin Ravintolakoulu Perho).
Noschis rakennutti 1915–1916 Kauniaisiin "Villa Lee"-nimisen jugend-huvilan jossa hän asui perheineen vuoteen 1927 saakka. Huvila tunnetaan nykyisin nimellä Villa Junghans ja se toimii yhdistystalona.
Moulinsartin linna
Moulinsartin linna () on Hergén Tintti-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen belgialainen linna.
Linna kuului aikoinaan kapteeni Haddockin esi-isälle, kavaljeeri Francois de Hadoquelle. Se esiintyy ensimmäisen kerran tarinassa "Yksisarvisen salaisuus", jossa sen omistavat Lintusen veljekset. Lintusten jouduttua vankilaan linna määrätään pakkohuutokaupattavaksi, ja kapteeni Haddock ostaa sen tarinassa "Rakham Punaisen aarre" rahoilla, jotka professori Tuhatkauno sai myytyään uuden sukellusveneensä patentin. Yllätyksekseen Haddock ja Tintti löytävät kavaljeeri de Hadoquen kätkemän aarteen linnasta. Haddock ja Tuhatkauno muuttavat pysyvästi asumaan linnaan ja Tuhatkauno perustaa itselleen laboratorion linnan puutarhaan. Myös Tintti ja Milou viettävät Moulinsartissa paljon aikaa. Aiemmin Lintusen veljeksiä palvellut Moulinsartin hovimestari Nestor siirtyy Haddockin palvelukseen.
Linnan nimi tulee belgialaisesta Sart-Moulinin kaupungista. Esikuvana linnan ulkonäölle puolestaan toimi Chevernyn linna Loiren seudulla Ranskassa. Moulinsart on tarkka kopio Chevernystä, siitä on vain poistettu kaksi siipeä.
Antti Penjami Mäkikylä
A. P. Mäkikylä (Antti Penjami Mäkikylä) (18. kesäkuuta 1873 Ylöjärvi – 8. huhtikuuta 1918 Ylöjärvi) oli ylöjärveläinen agronomi, jonka traagisen murhan motiivit ja tekijät ovat askarruttaneet ylöjärveläisiä vuodesta 1918 asti.
Antti Penjami Mäkikylä syntyi 1873 Ylöjärvellä Mäkkylän kartanon nuorimpana poikana. Hänet kastettiin Anders Benjamin Mäkkyläksi, mutta myöhemmin hän suomensi nimensä. Mäkikylä opiskeli agronomiksi ja toimi virkatalojen tarkastajana.
Mäkikylä oli mukana monissa hankkeissa: Hän oli keskeinen hahmo raittiusseurassa, kunnanvaltuustossa, Suomalaisuuden liitossa ja työväenyhdistyksessä. Hän osallistui Ylöjärven Säästöpankin perustamiseen, osti kiinteistön Ylöjärven ensimmäiselle Osuusliike Voimalle ja käynnisti Ylöjärven Raittiusyhdistyksen rakennushankkeen Saurion seurantalon rakentamiseksi. Mäkikylä oli myös ensimmäinen ylöjärveläinen työnantaja, joka ryhtyi soveltamaan palkollisilleen kahdeksan tunnin työaikaa.
Asuinpaikaksi perheelleen Mäkikylä rakennutti Ahveniston tilan pienen metsäjärven rannalle. Arkkitehti Paavo Uotila suunnitteli jugendtyylisen rakennuksen, joka valmistui 1906. Rakennusta laajennettiin 1914 arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelemalla keittiö-kirjasto-osalla. Päärakennuksen sisustuksen, ornamenttien ja kalusteiden suunnittelussa oli tärkeä rooli professori, taidemaalari Gabriel Engbergillä. Sisustus on osin suvun hallussa, pirtin iso pöytä on alkuperäinen. Antti Mäkikylän kuoltua Ahvenistossa oli maksullisia kesävieraita, joukossa oli myös joitain taiteilijoita. Kaunis kansallisromanttinen kiviaitoineen ja kivipengerryksineen on yhä jäljellä Ylöjärven Pikku-Ahveniston rannalla. Varsinaiset maatalousrakennukset on purettu.
Vuonna 1918 punaisten vetäydyttyä Ylöjärveltä Mäkikylä haettiin valkoisten paikalliseen sotaoikeuteen, mutta vapautettiin kuulustelujen jälkeen syyttömänä. Huhtikuun 7. päivänä kaksi sotilaspukuista miestä haki hänet uudelleen sotaoikeuden istuntoon seuraintalolle ja seuraavana päivänä saattomies lähti kuljettamaan Mäkikylää lisäkuulusteluihin Tampereelle. Samana päivänä 44-vuotias Mäkikylä löydettiin ammuttuna Tohlopin lammen rantametsästä.
Hänen vaimonsa ja kolme lastaan, joista pienin oli vasta 2-vuotias, jäivät asumaan Ahveniston tilalle.
Timo Jalkanen
Timo Jussi Jalkanen (s. 1936) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan juristi. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Teheranissa ja Islamabadissa 1983–1987, Manilassa 1987–1990 ja Dublinissa 1996–2001. Lisäksi hän oli ulkoministeriön palveluksessa toimistopäällikkönä 1978–1983, protokollaosaston apulaisosastopäällikkönä 1990–1995 ja osastopäällikkönä vuodesta 1995.
Jussi Pohjakallio
Jussi Pohjakallio (11. joulukuuta 1930 Helsinki – 12. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja valokuvalaboratorioyrittäjä.
Voimistelunopettajaksi kouluttautunut Jussi Pohjakallio pääsi 1950-luvun puolivälissä Yhtyneisiin Kuvalehtiin lehtikuvaajaksi ja erikoistui urheilukuvaukseen. Lehtikuvauksesta Pohjakallio siirtyi mainosvalokuvauksen pariin, kunnes valokuvausuransa kolmannessa vaiheessa erikoistui värivalokuvien ammattitason kehitys- ja vedostuspalveluihin Sonck & Pohjakallio Ky:ssä ja Värilaboratorio Jussi Pohjakallio Oy:ssä. Pohjakallio myi studionsa vuonna 1986 kuultuaan sairastavansa leukemiaa.
Alppihiihdon maailmancup 2013–2014
Alppihiihdon maailmancup 2013–2014 oli historian 48. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 26. lokakuuta 2013 ja päättyi Sveitsin Lenzerheidessa 16. maaliskuuta 2014. Miehillä oli 34 osakilpailua ja naisilla 32 osakilpailua 19 eri paikassa. Kauden aikana oli tarkoitus laskea yksi pujottelun kaupunkikilpailu, Münchenissä, mutta se peruttiin. Lisäksi kalenterissa oli Innsbruckissa ja Lenzerheidessa järjestetyt joukkuekilpailut.
Lyijysorsa
Lyijysorsa ("Chenonetta jubata") on Australiassa elävä sorsalintu, joka on nykyisin sukunsa ainoa elossa oleva laji.
Lyijysorsa kasvaa 44-56 cm pitkäksi ja painaa 552-984 grammaa. Koiraan selkä, vatsa ja pyrstö ovat mustat, kyljet lyijynharmaat. Pää on ruskea, ja niskassa on irokeesinkaltainen harja, jonka lintu voi pörhistää soitimella ollessaan. Naaraan pää on vaaleampi ja vartalon värierot pienemmät.
Lyijysorsan varsinainen levinneisyysalue on Australiassa. Harhailijoita tavataan myös Uudessa Seelannissa ja Papua Uusi-Guineassa.
Adjungoitu matriisi
Adjungoitu matriisi voi tarkoittaa seuraavia:
4-hydroksikumariini
4-Hydroksikumariinit ovat kumariinista johdettuja K-vitamiinin antagonisti antikoagulantteja. Ne on johdettu kumariinista (kromen-2-oni) lisäämällä hydroksiryhmä 4-kohtaan, mistä nimi "4-hydroksikumariini" (eli "4-hydroksikromen-2-oni"), ja sitten lisäämällä aromaattinen komponentti 3-kohtaan, joka komponentti tarvitaan antikoagulanttiaktiviteettiin.
4-Hydroksikumariinien toiminta perustuu niiden kykyyn keskeyttää sykli, jossa K-vitamiini muuttuu K-vitamiini-epoksidiksi ja takaisin K-vitamiiniksi estämällä VRORC1-proteiinin ("K-vitamiini epoksidi reduktaasi proteiini") toiminnan. Tällöin K-vitamiinin tasot veressä laskevat ja hyytymistekijöiden synteesi häiriintyy kunnes veri ei enää hyydy.
Etiopianhansu
Etiopianhansu ("Cyanochen cyanoptera") on harvinainen sorsalintu, joka on sukunsa ainoa laji.
Etiopianhansu kasvaa 60–75 cm pitkäksi. Sen ruskeankirjava höyhenpeite maastoutuu linnun maassa ollessa hyvin, mutta lennossa näkyvät taivaansiniset siipiläikät.
Etiopianhansua tavataan Etiopian ylänköalueella, jonka korkeus vaihtelee 1500 ja 4500 m välillä. Se elää ruohoniityillä ja laitumilla, yleensä jokien tai suoalueiden lähellä.
Etiopianhansun lisääntymisaika vaihtelee usein riippuen korkeudesta, jolla yksilöt elävät. Pesintäaika ajoittuu kesäkuun ja syyskuun välille, jolloin naaras munii 2–4 munaa ja hautoo niitä 28 vuorokauden ajan.
Etiopianhansu käyttää ravinnokseen pääasiassa selkärangattomia eliöitä, nuijapäitä ja pieniä kaloja.
Jonni Vauhkonen
Jonni Vauhkonen (1. tammikuuta 1975 Suonenjoki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. SM-liigassa hän pelasi yhdeksän kauden aikana yhteensä 328 ottelua tehoin 30+32=62. Vauhkonen voitti urallaan yhden SM-pronssin Rauman Lukossa vuonna 1996. Chicago Blackhawks Vauhkosen NHL:ään viidennellä kierroksella varausnumerolla 128. vuonna . Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa.
Ulpianus
Domitius Ulpianus (noin 170–228) oli roomalainen lakimies. Hänen tuotannostaan on peräisin kolmasosa "Corpus iuris civiliksen" Digesta-osasta.
Ulpianus syntyi Foinikian Tyroksessa ja toimi Roomassa 100-luvun loppupuolelta alkaen, vaikkakin joutui välillä maanpakoon. Vuonna 222 hän tuli valituksi pretoriaaniprefektin virkaan ja sai suuren vaikutusvallan hovssa Severus Alexanderin aikana. Pretoriaanit surmsivat hänet vuonna 228 hänen yritettyään rajoittaa heidän valtaansa. Hän kirjoitti laajan teoksen preettorin edikteistä ("Ad edictum praetoris", 81 kirjaa) ja lähes yhtä laajan siviilioikeuden teoksen ("Ad Masurium Sabinum", 51 kirjaa). Tuotannossaan hän esitteli ja kommentoi muiden juristien kirjoituksia. Hänen tuotannostaan on säilynyt vain osia, vaikka tiedetään, että lakikokoelma "Corpus iuris civilis" sisältää niistä suuren osan Digesta-osassaan.
Ultima ratio regum
Ultima ratio regum, "kuninkaiden viimeinen keino", on latinankielinen kirjoitus, joka luki Richelieun valtakaudella 1624–1642 valetuissa kanuunoissa. Preussin kanuunoissa sitä käytettiin vuodesta 1742 muodossa "ultima ratio regis".
Stadion Hohe Warte
Stadion Hohe Warte on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva jalkapallostadion. Nykyään se toimii First Vienna FC:n sekä amerikkalaista jalkapalloa pelaavan Raiffeisen Vikings Viennan kotikenttänä. Lisäksi stadionilla pelataan rugbya.
Vuonna 1921 valmistunut Hohe Warte -stadion sijaitsee samannimisellä mäellä Wienin pohjoisosassa Heiligenstadtin kaupunginosassa. Sen kapasiteetti oli alun perin 85 000 katsojaa, mikä teki Hohe Wartesta yhden Euroopan suurimmista stadioneista. Se toimi Itävallan jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä vuoteen 1931 saakka, jolloin nykyisinkin käytössä oleva Praterstadion valmistui. Hohe Wartella järjestettiin myös muun muassa nyrkkeilyotteluita sekä oopperanäytöksiä.
Hohe Warte on rakennettu amfiteatterin muotoon, niin että kenttää ympäröi kolmelta sivustalta nurmipintainen rinnekatsomo. Ainoastaan yhdellä sivustalla on katsomorakennus. Vuodesta 2005 lähtien rinnekatsomot ovat olleet suljettuina turvallisuussyistä, joten stadionin nykyinen yleisökapasiteetti on vain 5 500 henkeä. Paikoista suurin osa on pääkatsomossa, lisäksi rinteeseen on tehty pieni teräsrakenteinen katsomo.
Ylermi Runko
Ylermi Yrjö Runko (13. kesäkuuta 1927 Helsinki – 7. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen liikemies, osuusliike Elannon pitkäaikainen pääjohtaja. Hän vaikutti myös pitkään Helsingin kunnallispolitiikassa.
Runko oli yksinhuoltajaäidin poika Helsingin Kalliosta. Hän valmistui merkonomiksi vuonna 1949 ja jatkoluokan suoritettuaan diplomimerkonomiksi 1950 Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta. Hän sai ensimmäisen vakituisen työpaikkansa Elannosta 1950. Hän työskenteli koko työuransa Elannossa ja jäi 1990 eläkkeelle pääjohtajana.
Rungon ensimmäinen toiminimike oli konttorin työnsuunnittelija (1950–1952), josta hän yleni reikäkorttiosaston päälliköksi (1953–1956). Hän toimi konttoripäällikkönä vuosina 1957–1964 ja hallinnollisena johtajana 1965–1967. Tie pääjohtajaksi avautui vuonna 1968, kun pääjohtajaksi alun perin valittu Mauno Koivisto saikin viran Suomen Pankista. Runko koki olevansa Elannon pitkäaikaisen toimitusjohtajan ja suuruuden luojan Väinö Tannerin perinteen vaalija. Hän jopa säilytti työhuoneessaan Tannerin aikaiset huonekalut.
Elannolla oli vankka omaisuus omien kiinteistöjen muodossa, mutta itse liiketoiminnalla meni Rungon kauden loppuaikoina yhä huonommin. Muulla edistysmielisellä osuustoiminnalla meni vielä huonommin, ja Elantoa yritettiin saada 1980-luvun alussa mukaan osuusliikkeiden suurfuusioon. Runkoa yritettiin tämän mukaan taivutella muun muassa lupaamalla hänelle vuorineuvoksen arvo. Elanto jättäytyi pois fuusiosta, koska pelkona oli varallisuuden ajautuminen muiden velkoihin.
Runko yritti viedä Elantoa S-ryhmään, mutta tieto neuvotteluista Helsingin Osuuskaupan pääjohtajan Pentti Pasurin kanssa vuoti ennenaikaisesti julkisuuteen ja yritys raukesi. Myöhemmin eläkkeellä ollessaan Runko sai seurata HOK-Elannon syntyä, joka vastasi pitkälti hänen aikaisempia ajatuksiaan. Tätä ennen hän joutui näkemään myös Elannon ajautumisen yrityssaneeraukseen 1990-luvun alun laman aikana.
Kunnallispolitiikassa Runko toimi vuodesta 1968 Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunnan puheenjohtajana 25 vuoden ajan. Hän kannatti reipasta rakentamista ja oli valmis sallimaan Helsinkiin korkeitakin rakennuksia. Lisäksi hän kannatti Helsingin metron rakentamista ja tietulleja. Eläkevuosinaan hän oli näkyvimpiä sosialidemokraatteja Suomen EU-jäsenyyden vastustajajoukossa.
Stadin slangi ry nimesi Rungon Stadin Kundiksi vuonna 1997.
Akuutti (ohjelma)
Akuutti on Ylen kanavilla vuodesta 1994 esitetty Suomen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa terveysmakasiiniohjelma. Ohjelman tavoitteena on jakaa katsojille tutkittua tietoa terveydestä, terveyspalveluista ja erilaisista hoitomenetelmistä. Sen ohjelmapaikka on Yle TV1:llä keskiviikkoisin iltakahdeksalta. Ohjelmalla on viikoittain yli 400 000 katsojaa.
Ohjelmaa on tuotettu Oulussa, mutta sitä on kuvattu ympäri Suomea. Sen tuottaja-toimitussihteerinä toimii Karin Mariola. Lääkäri Risto Laitila, jota kutsutaan Akuutin omalääkäriksi, vastaa ohjelmassa katsojien lähettämiin terveys- ja sairausaiheisiin kysymyksiin. Nämä kysymykset ja vastaukset julkaistaan myös Akuutin verkkosivuilla.
Elokuussa 2016 Yle ilmoitti siirtävänsä Akuutin tuotannon Oulusta Helsinkiin ja irtisanovansa Oulun ohjelmantekijät. Osalle heistä on tarjottu siirtoa Helsinkiin.
Vuonna 2005 opetusministeriö myönsi ohjelman tekijäryhmälle Valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Palkinnon perusteluissa kiitettiin esimerkiksi ohjelman ja katsojien välistä vuorovaikutusta. Akuutti on saanut myös Neurologiasäätiön tunnustuksen vuonna 2003 ja Invalidiliiton Kunniakämmen-palkinnon vuonna 2004. Vuonna 2005 Sydäntutkimussäätiö myönsi Akuutille tiedonjulkistamispalkinnon sydän- ja verisuonisairauksien tieteenalalla. Toisaalta Skepsis myönsi vuonna 2000 Akuuttia tekevlle työryhmälle huuhaa-palkinnon "uskomuslääkintää koskevan tiedon yksipuolisesta ja kritiikittömästä tarjoamisesta."
Hiitolampi
Hiitolampi (; ) on maaseututaajama Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen lammen rannalla kymmenen kilometriä Malinavaarasta koilliseen. Taajamassa on 107 asukasta (vuonna 2010).
Hiitolampi on yksi Tšuupan kaivoshallinnon yhteyteen 1920–1930-luvuilla syntyneistä asutuksista. Neuvostoaikana sillä oli kaupunkimaisen taajaman status (vuodesta 1952).
Taajamasta johtaa asfaltoitu maantie Malinavaaran kautta Tšuuppaan. Linja-autoyhteyksiä ei ole.
Hiitolampi koostuu kortteleittain rakennetuista matalista asuintaloista, joista osa on varustettu vesijohdolla ja keskuslämmityksellä. Palveluihin kuuluvat lääkintäasema, kauppa ja posti.
Taajamassa toimii Venäjän geologisten tutkimusten yliopiston tutkimusasema. Lähistöllä sijaitsee mikrokliini- ja kvartsikaivos.
Ala-Puulonki
Ala-Puulonki () on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Tšuupanlahteen laskevan Puulonkijoen suussa neljä kilometriä Malinavaarasta itään. Kylässä on 37 asukasta (vuonna 2010).
Puulonki mainitaan nelitaloisena uudiskylänä 1900-luvun alussa. Tuolloin se kuuluu Kieretin volostiin ja myöhemmin Tšuupan kyläneuvostoon. Kylän asukkaat olivat etupäässä karjalaisia.
Ala-Puulongin kautta kulkee Tšuupan, Malinavaaran ja Hiitolammen välinen asfaltoitu maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Tšuuppaan. Palveluihin kuuluu kauppa.
Kylässä toimii kalastajille palvelujaan tarjoava retkeilymaja. Lähistöllä on kaksi kivikautista asuinpaikkaa.
Mustajoki (Louhen piiri)
Mustajoki () on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Mustalahteen laskevan samannimisen joen suussa 28 kilometriä Malinavaarasta luoteeseen. Kylässä on yhdeksän asukasta (vuonna 2010).
Mustajoen kuusitaloinen kylä mainitaan vuoden 1563 veroluettelossa. Se toimi aikoinaan Vienanmeren Karjalanrannan ja Turjanrannan välisen tavaraliikenteen välityspaikkana. Kieretin volostiin kuuluneessa kylässä oli 1900-luvun alussa 52 taloa ja 325 asukasta, volostihallinto, kyytiasema, kirkko ja koulu. 1920- ja 1930-luvuilla Mustajoki oli Kantalahden piiriin kuuluneen kyläneuvoston keskus. Sen asukkaat olivat etupäässä venäläisiä. Myöhemmin kyläneuvoston keskus siirrettiin Napapiirin asemalle.
Vaikeapääsyiseen kylään johtaa talvitie Muurmannin radalta. Siellä on kirkko, hautausmaa, sähkö, lautasantenni ja yleisöpuhelin.
Nilmijärvi
Nilmijärvi () on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 18 kilometriä Malinavaarasta pohjoiseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2010).
Nilmijärvi mainitaan kaksitoistataloisena uudiskylänä 1900-luvun alussa. Tuolloin se kuuluu Kieretin volostiin ja myöhemmin Kantalahden piirin Mustajoen kyläneuvostoon. Kylän asukkaat olivat etupäässä karjalaisia.
Nilmijärven ohi kulkee Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä Nilmilahteen haarautuva asfaltoitu maantie. Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kolme vanhaa asuintaloa. Lähistöllä on useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Nilmilahti
Nilmilahti (; ) on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Mustalahteen laskevan Nilmijoen suussa 23 kilometriä Malinavaarasta pohjoiseen. Kylässä on kaksi vakituista asukasta (vuonna 2010).
Nilmilahden kylä on syntynyt 1900-luvun alussa. Sen asukkaat olivat etupäässä karjalaisia. 1920- ja 1930-luvuilla kylä kuului Kantalahden piirin Mustajoen kyläneuvostoon.
Kylään johtaa Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä haarautuva asfaltoitu maantie. Meren rannalla on laivalaituri.
Nilmilahdessa toimii Vienanmeren biologisen tutkimusaseman työntekijöiden perustama sukelluspalveluja tarjoava yritys Poljarnyi Krug hotelleineen, kylpylöineen ja delfinaarioineen. Kylässä on kauppa.
Kylän rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1900-luvun alussa pystytetty talo piharakennuksineen. Lähistöllä sijaitsee viisi kivikautista asuinpaikkaa.
Napapiiri (rautatieasema)
Napapiiri () on Muurmannin radan rautatieasema Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa. Asemanseudulla on 30 asukasta (vuonna 2010).
Napapiirin asemalla pysähtyvät Louhen ja Kantalahden väliset paikallisjunat sekä joukko kaukojunia. Sieltä on tieyhteys Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä Nilmilahteen haarautuvalle maantielle.
Asemalla on metsänhoitoalueen konttori, rautatien muuntaja-asema ja kännykkämasto. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikat. Aikaisemmin Napapiiri oli Mustajoen kyläneuvoston keskus.
Westas Group
Westas Group on Länsi-Suomessa toimiva sahateollisuusyritys, jolla on kaksi sahaa: Raunion ja Pihlavan sahat.
Sahat tuottavat vuodessa noin 340 000 m³ sahatavaraa männystä ja kuusesta. Yhtiöllä on asiakkaita yhteensä yli 30 maassa. Kotimaan lisäksi päämarkkina-alueita ovat Keski-Eurooppa, Pohjois-Afrikka ja Kauko-itä. Konsernin liikevaihto on noin 90 miljoona euroa ja se työllistää yhteensä yli 130 henkilöä.
Westas Groupin puunhankinta rakentuu Raunion ja Pihlavan sahojen metsäorganisaatioista.
Westas Group on perustettu 2013. Syyskuussa 2013 tehtyjen yrityskauppojen myötä Raunion Saha Oy, Raunio Bioenergia Oy sekä Pihlavan Saha Oy siirtyivät Westas Groupin omistukseen.
Westas Goupin sahat valmistavat mänty- ja kuusisahatavaraa. Bulkkisahatavaran lisäksi yhtiö on erikoistunut sydäntavarasta valmistettaviin erikoisdimensioihin, -mittoihin ja -kuivauksiin.
Konsernin bioenergiayhtiö toimittaa metsähakkuilla sekä sahauksen sivutuotteena syntyvää metsäenergiaa alueen keskisuurten lämpölaitosten ja isojen voimalaitosten käyttöön. Polttoainetoimitusten ohella yhtiö myy purua kuivikekäyttöön ja kuorikatetta ympäristörakentamisen tarpeisiin.
Yhtiön sahat sijaitsevat Koski Tl:ssä ja Porissa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Varsinais-Suomessa Koskella. Westas Groupin puunhankintaorganisaatiota johdetaan Koskelta.
Bioenergiayhtiöllä on viisi varastoterminaalia: Koskella, Nurmijärvellä, Paimiossa, Porissa, ja Vesilahdella.
Westas Groupin pääomistaja ja toimitusjohtaja on Pekka Kopra (85 %) ja vähemmistöosakkaana on A. Ahlström Oy
Hans Hartung
Hans Hartung (21. elokuuta 1904 Leipzig, Saksa – 7. joulukuuta 1989 Antibes, Ranska) oli saksalais-ranskalainen taidemaalari. Hän oli myös mukana Ranskan muukalaislegioonassa.
Hartung syntyi Leipzigissä, Saksassa taiteelliseen perheeseen. Hän arvosti jo varhain nuorena Rembrandtin ja Lovis Corinthin kaltaisten taiteilijoiden teoksia. Vuonna 1924 Hartung pääsi Leipzigin yliopistoon, jossa hän opiskeli filosofiaa ja taidehistoriaa. Hän opiskeli useasti Dresdenin taideakatemiassa, jossa hän jäljensi mestareiden maalauksia. Italian läpi suuntautuneen pyöräilyretken jälkeen Hartung muutti Pariisiin.
Pariisissa Hartung tapasi muita taiteilijoita ja jatkoi tunnettujen mestareiden maalausten jäljentämistä. Vuonna 1928 Hartung vieraili Münchenissä, missä hän opiskeli maalaustekniikkaa Max Doernerin kanssa. Vuonna 1929 Hartung meni naimisiin taiteilija Anna-Eva Bergmanin kanssa. Hartungin töitä oli ensimmäistä kertaa esillä vuonna 1931 Dresdenissä.
Hartungin isän kuoltua vuonna 1932 katkesivat hänen viimeisetkin siteet Saksaan. Hartung ei ollut "tervetullut" Natsi-Saksaan, sillä hänet leimattiin "rappiolliseksi" tämän edustaman taidesuuntauksen takia - taiteen joka oli ristiriidassa Natsi-Saksan ideologian kanssa. Vuonna 1935 vieraillessaan Berliinissä Hartungin tarkoituksena oli myydä teoksiaan, kun poliisi yritti pidättää hänet. Hartungin onnistui paeta maasta ystävänsä Christian Zervosksen avustuksella.
Hartungin palattua Pariisiin pakolaisena, Hartung ja hänen vaimonsa erosivat toisistaan ja Hartung masentui. Hänen maalauksistaan tuli entistä abstraktimpia ja ne eivät myyneet hyvin. Hartungin ystävät yrittivät auttaa häntä taloudellisissa ongelmissa ja kuvanveistäjä Julio González tarjosi ateljeensa Hartungin käyttöön. Vuonna 1939 Hartung meni naimisiin Gonzálezin tyttären Robertan kanssa.
Joulukuussa 1939 Hartung liittyi Ranskan muukalaislegioonaan. Gestapo varjosti Hartungia ja Ranskan poliisi pidätti hänet seitsemän kuukauden ajaksi. Vapauduttuaan Hartung palasi muukalaislegioonaan mennäkseen taistelemaan Pohjois-Afrikkaan. Hartung menetti jalkansa taistelussa Belfortissa, jonka jälkeen hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1945. 1970-luvulla Hartung ja Anna-Eva Bergman menivät uudelleen naimisiin. Hartung kuoli 7. joulukuuta 1989 Pariisissa.
Vaasa Rugby Club
Vaasa Rugby Club, tunnetaan myös nimellä Vaasa Wolves, on vaasalainen rugbyseura, joka perustettiin vuonna 2002. Seuran alaisuudessa toimii miesten joukkue ja naisten joukkue, Vaasa Foxes. Miesten joukkue pelaa kaudella 2014 rugbyn SM-sarjassa. Vaasa Foxes pelaa naisten 7s SM-sarjassa.
Seuran perusti vuonna 2002 ranskalainen David Szymanski, ja hän toimi myös seuran päävalmentajana ensimmäiset kolme kautta. Alkuvuosina joukkue koostui lähinnä Wärtsilän ja ABBn ulkomaalaisista työntekijöistä, mutta pikkuhiljaa saatiin myös varsinaisia vaasalaisia mukaan joukkueeseen. Kesällä 2004 pelattiin ensimmäiset ottelut.
Kausina 2005-2006 Vaasa Wolves (kulkien tuolloin vain nimellä Vaasa Rugby Club) pelasi SM-sarjaa, mutta suurempaa menestystä ei tullut. Laji oli vielä alkutekijöissään Suomessa ja se heijastui pelaajamäärissä sekä harjoittelun tasossa. Kaudella 2006 Olli-Pekka Tuomaala aloitti seuran päävalmentajan tehtävät. 
Keväällä 2007 Vaasan pelaaja Miguel Peru lähti kehittämään uutta ilmettä joukkueelle. Miguelin mielestä vanha ilme oli liian perinteinen ja uudella ilmeellä haluttiin houkutella mukaan enemmän nuoria pelaajia. Seuran uudeksi nimeksi tuli Vaasa Wolves - Vaasa Rugby Club. Kaudelle 2007 tultaessa laji oli kasvanut Suomessa ja täten Suomessa ruvettiin pelaamaan SM-Sarjaa ja 1-Divisioonaa. Vaasa Wolves keskittyi pelaamaan 1-Divisioonaa vähäisen pelaajamateriaalin takia. Kaudet 2007-2009 menivät tasaisen kasvun merkeissä.
Vaasa Wolves voitti kaudella 2010 1-Divisioonan mestaruuden, finaalissa kaatui Rauma Ice Pack RC.
Pelaajamäärän ollessa pieni ja seuran talouden ollessa epävakaa päätti Wolves olla nousematta SM-sarjaan. Tavoitteeksi otettiin seuraavalla kaudella nousu SM-Sarjaan. Vaasalaisten harmiksi kaudet 2011 ja 2012 menivät penkin alle, kauden 2011 päättyessä finaali tappioon ja kauden 2012 päättyessä alkusarjaan. Kaudelle 2013 tultaessa Timo Väljä otti päävalmentajan vastuun ja tulosta tuli välittömästi, sillä Vaasa voitti 1-Divisioonan. Voiton seurauksena Vaasa tulee pelaamaan kaudella 2014 SM-sarjaa ja on ottanut kaudelle tavoitteeksi välierät.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet seuran puheenjohtajina:
Seuraavat henkilöt ovat toimineet seuran päävalmentajina:
Vaasalainen naisten rugbyjoukkue, Vaasa Foxes, syntyi vuonna 2010. Sen perustivat Erika Airaksinen ja Jonna Tynjälä. Vaasa Foxes pelaa olympialaisistakin tuttua 7's-rugbya SM-sarjassa. Ensimmäiset ottelunsa Foxes pelasi vuonna 2011 Jyväskylässä järjestetyssä Snow Rugby -turnauksessa.
Kesäksi 2017 joukkue fuusioitui Pori Rugbyn naisten kanssa ja pelaa 1. divisioonassa nimellä PorVarit.
Miesten maajoukkuetta ovat edustaneet seuraavat nykyiset tai entiset Vaasa Rugby Clubin pelaajat:
Naisten maajoukkueita ovat edustaneet seuraavat nykyiset tai entiset Vaasa Rugby Clubin pelaajat:
Pikkubambupyy
Pikkubambupyy ("Bambusicola thoracicus") on aitokanoihin kuuluva Itä-Aasiassa tavattava kanalintulaji.
Kooltaan pikkubambupyy voi kasvaa noin 31 cm pitkäksi. Lajilla on kaksi alalajia, jotka eroavat toisistaan pään värityksen perusteella. Nimialalajilla "B. t. thoracicus" päälaki on ruskea, naamassa on harmaa juova ja kurkku on punaruskea. "B. t. sonorivox" -alalajin pää on suurimmaksi osaksi harmaa ja punaruskeaa väriä on vain hieman kurkussa. Lajin selkä ja siivet ovat keskiruskeat punaruskein pilkuin. "B. t. sonorivox" on tyypillisesti nimialalajia tummempi. Vatsastaan pikkubambupyy on väriltään vaalean kellertävän ruskea punaruskein pilkuin. Pikkubambupyyn nokka ja jalat ovat väriltään harmahtavan mustat.
Pikkubambupyyn nimialalajia "B. t. thoracicus" tavataan Kiinasta ja Japanista ja "B. t. sonorivox" -alalajia Taiwanista. Lajin elinympäristöä ovat ikivihreiden metsien, kuten bambumetsien aluskasvillisuus, metsiköt ja ruohikkoa kasvavat pensaikot. Lajin ravintoa ovat pähkinät, siemenet, lehdet ja toisinaan myös pienet selkärangattomat eläimet. Pikkubambupyy pesii pensaan alle maahan tai puun juurelle. Naaras munii tyypillisesti 3–7 munaa. Pikkubambupyykannan kooksi sekä Kiinassa että Japanissa arvioidaan 10 000–100 000 yksilöä.
Castle Stalker
Castle Stalker on pienellä saarella Skotlannissa sijaitseva linna, jonka rakennutti 1300-luvun alkupuolella MacDougallin klaani. Nykyisen ulkomuotonsa se sai Stewartin suvun omistusaikana 1440-luvulla. D. R. Stewart Allward osti linnan vuonna 1965 ja remontoi sen.
Vauvaluukku
Vauvaluukku on tila, johon vauva voidaan jättää nimettömästi. Lapsen hylkäämisen ja luukkuun jättämisen taustalla on yleensä äidin epätoivoinen tilanne tai halu salata raskaus.
Vauvaluukkuja käytettiin jo keskiajalla. 1100-luvulta lähtien niitä tehtiin luostarien seiniin. Vauvaluukkujen käyttö yleistyi jälleen 2000-luvulla reaktiona tapauksiin, joissa vastasyntyneitä oli löydetty tapettuina muun muassa puistoista ja jätelavoilta. 2000-luvun vauvaluukut ovat liiketunnistimella varustettuja lämmitettyjä tiloja, joista useimmat sijaitsevat sairaaloiden yhteydessä.
Luukkuja on Euroopassa käytössä 11 maassa. Saksassa tällaisia pieniä luukkuja on noin sata. Kansanedustaja Arja Juvonen on ehdottanut vuonna 2014 vauvaluukkujen ottamista käyttöön myös Suomessa.
YK:n lapsen oikeuksien komitea haluaisi, että vauvaluukut suljetaan, koska niissä ei toteudu lapsen oikeus saada alkuperäänsä koskevaa tietoa. Saksassa sairaalat hoitavat luukkuihin jätettyjen lasten tapaukset yhdessä lastensuojeluviranomaisten kanssa. Sairaaloiden mukaan luukkuihin jätetyt vauvat päätyvät adoptoitaviksi.