hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Juha Bäck
Juha Bäck (s. 21. heinäkuuta 1976 Pieksämäki) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon. Hän edusti Hämeenlinnan Hiihtoseuraa.
Bäckin perhe muutti Pieksämäeltä Toijalaan Bäckin ollessa 4-vuotias, ja hän aloitti hiihdon harrastamisen Toijalan Vauhdissa. Hämeenlinnan Hiihtoseuraa hän siirtyi edustamaan 15-vuotiaana.
Bäck kilpaili vuosina 2000–2007 seitsemässä maailmancupin osakilpailussa, jotka kaikki olivat sprinttejä. Hänen ensimmäinen maailmancup-kilpailunsa oli vapaan hiihtotavan sprintti Lahdessa 3. maaliskuuta 2000. Maailmancupin pistesijalle Bäck ylsi kerran: 5. maaliskuuta 2005 Lahdessa sijoituttuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 30. sijalle.
Bäck osallistui Italian Tarvisiossa järjestettyihin Universiadeihin 2003, joissa hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 46. sijalle.
SM-kilpailuissa Bäck saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä Keravalla 2000.
DistroWatch
DistroWatch on englanninkielinen sivusto, joka esittelee tunnetuimpia Linux-jakelupaketteja. Näiden lisäksi sivustolla on linkkejä muihin avoimiin Unixin tyyppisiin käyttöjärjestelmiin kuten OpenSolaris, Minix ja BSD. Sivustolla on tietoja muutamasta sadasta käyttöjärjestelmäpaketista.
Sivusto alkoi toimia vuonna 2001. Se rahoittaa toimintansa lahjoituksilla ja käyttöjärjestelmälevyjen myynnillä.
Sivustolla julkaistaan maanantaisin aihetta ajankohtaisesti käsittelevä Distrowatch weekly (DWW).
Distrowatchin suosiolista kertoo sen, kuinka monta kertaa on käyty päivittäin mitäkin jakelupakettia esittelevällä Distrowatchin sivustolla. Viime vuosina suosiolistan kärkipäässä on ollut Linux Mint.
Distrowatchin suosiolista ei suoraan kerro jakelupaketin yleisyydestä, käyttökelpoisuudesta tai markkinaosuuksista.
Valeri Rodohlebov
Valeri Rodohlebov (s. 6. marraskuuta 1972) on venäläis-suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän edusti Kuusamon Erä-Veikkoja.
Rodohlebov edusti urallaan sekä Venäjää että Suomea. Maailmancupissa hän edusti Venäjää yhdessä kilpailussa: 3. tammikuuta 1998 Toksovassa hiihdetyssä 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hänen sijoituksensa oli 47. Syksyllä 2004 Rodohlebov sai Suomen kansalaisuuden. Hän edusti vuosina 2004–2005 Suomea kuudessa maailmancupin osakilpailussa, joissa hänen paras saavutuksensa oli 47. sija 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Kuusamossa 26. marraskuuta 2005.
Rodohlebov voitti SM-kilpailuissa 2005 yhdistelmäkilpailun kultaa minuutin erolla, ja nousi Suomen joukkueeseen Oberstdorfin MM-kisoihin 2005 alustavan 12 miehen kisajoukkueen ulkopuolelta. Hän oli aiemmin edustanut Venäjää kolmissa nuorten MM-hiihdoissa, mutta aikuisten tasolla MM-kisat olivat hänen ensimmäisensä. Oberstdorfissa Rodohlebov sijoittui yhdistelmäkilpailussa 53. sijalle ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 41. sijalle.
Venäjän-mestaruuskilpailuissa Rodohlebov voitti 50 kilometrin kilpailun vuonna 1995. SM-kilpailuissa hän saavutti yhden henkilökohtaisen mestaruutensa ohella kultaa viestissä 2003 ja 2005 sekä sprinttiviestissä 2006, kaikki Kuusamon Erä-Veikkojen joukkueessa.
Hartikkalampi (Ikaalinen)
Hartikkalampi eli Hartikanlampi on Pirkanmaalla Ikaalisten Riitialassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Hartikkalampi on osa Vääräjoen aluetta.
Lampi on 130 metriä pitkä ja 70 metriä leveä. Se sijaitsee peltoaukean keskellä yli 100 metriä Vääräjoen itäpuolella. Lammen lähiympäristö on kuitenkin suota, johon laskee kaksi pelto-ojaa. Sen yhtä pitkä laskuoja yhtyy jokeen pari kilometriä Vääräjoen joensuusta. Sen rantaan on rakennettu kiinteistö ja vapaa-ajan asunto, joille johtaa tiet 150 metrin etäisyydeltä ohittavalta seututieltä 276.
Vuoden 1959 peruskartassa lammella ei ollut vielä piirrettynä laskuojaa eikä siihen johtanut suo- tai pelto-ojia. Vuoden 1984 laskuoja oli jo kaivettu ja lammen rannalla sijaitsivat jo nykyiset asunnot.
Tähtiportti (yhtye)
Tähtiportti on suomalainen elektronisen musiikin superyhtye. Siinä soittavat Reverend Bizarressa ja Opium Warlordsissa vaikuttanut Albert Witchfinder, sekä Vilunki3000, Stiletti-Ana ja Randy Barracuda Imatran Voimasta.
Yhtye julkaisi omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa 27. helmikuuta 2015. Kyseiseltä albumilta löytyy mm. Tähtiportin versio Esa Saarisen kulttikappaleesta "Poikarakkaus." Kappaleesta on julkaistu Miika Lommin ohjaama musiikkivideo.
Ikola (kylä)
Ikola oli kylä Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä puolivälissä Kirkonkylästä Raivolan asemalle. Ikolassa oli vuonna 1939 viitisenkymmentä taloa.
Entisen Ikolan kylän kohdalla on isot peltoaukeat. Länsipuolella metsän takana on runsaasti uutta asutusta. Vanhan suomalaiskylän paikka on Pietariin johtavan E18-tien ja Roštšinoon (Raivola) johtavan tien risteyksessä, risteyksen eteläpuolella.
Renzo Rossellini
Renzo Rossellini (1908–1982) oli italialainen säveltäjä. Hän sävelsi elokuvamusiikkia ja oli tärkeimpiä neorealismin elokuvasäveltäjiä. Hän sävelsi musiikkia muun muassa veljensä, elokuvaohjaaja Roberto Rossellinin elokuviin ja kaiken kaikkiaan lähes sataan elokuvaan.
Juha Lindgren
Juha Lindgren (s. 9. toukokuuta 1963 Tampere) on Vaasan yliopiston vero-oikeuden professori. Työsuhde alkoi kaksivuotisena vuonna 2013, mutta määräaikaisuutta on sittemmin pidennetty. Hän on toiminut ylijohtajana Verohallinnolla, mistä tehtävästä hän on virkavapaalla.
Vuonna 2001 Tampereen yliopistossa väitellyt Lindgren on kauppatieteiden tohtori vero-oikeuden alalta.
Lindgren on selostanut Tampereen Tapparan ja aikaisemmin myös Ilveksen jääkiekkopelejä radioon vuodesta 1985 lähtien.
Lindgrenin veli on jääkiekkoilija Jari Lindgren.
Korpikylä (Kivennapa)
Korpikylä oli kylä rajan pinnassa Kivennavan kolliskulmassa. Naapurikyliä olivat etelässä Vehmainen, lännessä Vuottaa, luoteessa Kauksamo ja Miettilä sekä pohjoisessa Lipola. Vuonna 1944 Korpikylässä oli 44 taloa.
Ismail Azzaoui
Ismail Azzaoui (s. 6. tammikuuta 1998 Bryssel) on marokkolaistaustainen belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Azzaoui on oikea laitahyökkääjä.
Azzaoui siirtyi englantilaisen Tottenham Hotspurin juniorijoukkueeseen kasvattajaseurastaan RSC Anderlechtistä vuonna 2014. Vuonna 2015 hän siirtyi saksalaiseen VfL Wolfsburgiin. Seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa Azzaoui debytoi marraskuussa 2015 Werder Bremeniä vastaan.
Azzaoui voi edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko Marokkoa tai Belgiaa. Hän on kuitenkin pelannut Belgian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa hän pelasi vuoden 2015 ikäluokan MM- ja EM-kilpailuissa.
Erikoiskirjasto
Erikoiskirjastot () ovat kirjastoja, jotka rakentuvat tietyn aiheen tai tarkoituksen ympärille, esimerkiksi käyttäjäryhmän tai erikoisalan mukaan. Erikoiskirjastoja voivat ylläpitää esimerkiksi julkishallinto, tieteelliset seurat, yritykset ja ammatilliset järjestöt. Suomessa on satoja erikoiskirjastoja, muun muassa näkövammaisten kirjasto Celia, Eduskunnan kirjasto, Kansallisarkiston kirjasto ja Kriminologinen kirjasto.
Erikoiskirjaston käsite ei ole ollut aina selkeä. Alussa termillä viitattiin tiettyyn erikoisalaan keskittyneisiin kokoelmiin. Termin käyttö alkoi yleistyä 1900-luvun alussa. Määritelmä painottui kirjastojen tarjoamaan tietoon liike-elämän tarpeisiin. Nykyään erikoiskirjastojen määrittelyssä korostetaan sitä, miten ne eroavat muista kirjastoista. Ne ovat kirjastoja, jotka eivät sovi julkisten, akateemisten tai koulukirjastojen määritelmään.
Merkittävä osa erikoiskirjastoja on osana erikoiskirjastojen ja tietopalveluiden verkostoa. Verkostosta valitaan vuosittain erikoiskirjastojen neuvosto, joka ajaa erikoiskirjastojen etuja. Se käy keskustelua erikoiskirjastojen ja tietopalveluiden puolesta kansallisessa kirjastoverkossa. Se edistää yhteistyötä erikoiskirjastojen välillä. Vuonna 2015 neuvostossa on 10 jäsentä.
viitattu 23.11 2015
Väinö Koivula
Väinö Ilmari Koivula, vuoteen 1905 Björklund, (12. kesäkuuta 1896 Iisalmi – 1992 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja, -johtaja ja -virkamies.
Koivulan vanhemmat olivat kultaseppä ja raatimies Reetrikki Olivier Koivula, aiemmin Björklund, ja Maria Aleksandra Henriksson. Jääkäriksi 1915 Saksaan lähteä halunneen Koivulan opinnot jäivät joksikin aikaa kesken ja hän työskenteli vuoteen 1919 asti apteekkiapulaisena Kuopiossa, Pyhäjärvellä ja Jaakkimassa. Urheilusta hän innostui 1917 Pyhäjärvellä. Kurkijoella maatalousoppilaitoksen kesken jättänyt Koivula muutti 1921 Helsinkiin, jossa hän menestyi pikajuoksijana TUL:laisessa Helsingin Jyry -seurassa. "Työväen Urheilulehti" palkkasi hänet vuonna 1921 vastaavaksi päätoimittajaksi, joka toimitti lehteä avustajineen ja tuotti itse tuhansia juttuja omalla nimellään ja nimimerkeillä "VK" ja "Jussi". Hän toimitti myös TUL:n vuosikirjoja ja kalentereita. SDP:n jäsen Koivula yritti pysyä erossa TUL:ssa 1927 alkaneista kommunistien ja sosiaalidemokraattien riidoista, mutta kommunistien tultua lehtiyhtiön johtoon hänet erotettiin. Koivulasta tuli sosiaalidemokraattien perustaman "TUL-lehden" päätoimittaja. Vuonna 1928 hänet valittiin Sosialistisen työläisurheiluinternationaalin teknisen valiokunnan jäseneksi ja yleisurheiluvaliokunnan puheenjohtajaksi. Koivula vastasi yleisurheilutoiminnasta järjestössä, jossa oli 1920-luvun lopulla yli kaksi miljoonaa jäsentä yli 20 maasta. Vuonna 1931 hän johti Wienin työläisolympialaisten yleisurheilukilpailuja. Vuonna 1941 Koivula riitaantui TUL:n kanssa kokoamansa historia-aineiston korvausasiasta ja siiryi Helsingin kaupungin palvelukseen, vastaamaan urheilukenttien ja retkeilyalueiden hoidosta isännöitsijänä. Helsingin olympialaisten suorituspaikoista hän sai runsaasti kiitosta vuonna 1952. Eläkepäivillään Koivula keräsi ja korjasi asiatietoja laajaksi aineistoksi Suomen painin historiasta. Aineisto päätyi Suomen Urheilumuseoon.
Laitoskirjasto
Laitoskirjastot ovat yksi erikoiskirjastotoiminnan muoto. Laitoskirjastot tarjoavat yleisen kirjaston palveluja normaalista kirjastoympäristöstä poikkeavissa olosuhteissa. Esimerkkejä tästä ovat sairaala- ja vankilakirjastot sekä palvelutalojen kirjastot. Usein puhutaan myös hakeutuvasta kirjastotoiminnasta (sisältäen myös kotipalvelu- ja kirjastoautotoiminnan).
Suomen laitoskirjastotoiminnalle tärkeä paikka on ollut Suomen Punaisen Ristin vuonna 1932 Helsinkiin perustama sairaala (nyk. Töölön sairaala). Sairaalan ylihoitaja Berrit Kihlman valmisteli kirjaston lainaustoimintaa jo ennen sairaalan toiminnan käynnistymistä, ja oli näin ollen yksi suomalaisen laitoskirjastotoiminnan pioneereista.
Myös Else Branders (1901-1997), joka toimi vapaaehtoisena Töölön sairaalassa (ent. Punaisen ristin sairaala) vuodesta 1937 aina 1970-luvun lopulle saakka, oli vaikuttava henkilö laitoskirjastojen kehittymisessä. Branders oli koulutukseltaan sairaanhoitaja, mutta omistautui vahvasti sairaalaan kirjastotoiminnan kehittämiselle. Hän korosti kirjastotyön parantavaa vaikutusta unohtamatta kansankasvatuksellista näkökulmaa. Laajan kirjallisen tuntemuksen ja kielitaitonsa avulla hän suositteli potilaille luettavaa. Branders toimi myös kansainvälisessä The International Guild of Hospital Librarians -järjestössä. 
Sota-aikana kaupunginkirjastojen virkailijat ja sairaanhoitajat järjestivät sairaaloissa kirjastotoimintaa vapaaehtoistyönä. Sotasairaaloiden kirjastoista huolehtivat usein sotilaskotisisaret. Vuonna 1945 Vaasassa ja Helsingissä alkoi säännöllinen sairaalakirjastotoiminta.
Laitoskirjasto-nimitys otettiin käyttöön vasta 1960-luvulla. Sairaalakirjasto-käsitteellä tarkoitetaan aiemmin vastaavalla tavalla järjestettyä kirjastotoimintaa.
Vuoden 1961 kirjastolain nojalla laitoskirjastot alkoivat saada valtionapurahaa, joka kattoi 90 prosenttia niiden menoista. Terminä laitoskirjasto esiintyi lakitekstissä vasta kirjastoasetuksessa (30.3.1962/268).
Ruotsissa ja Englannissa sairaalakirjasto käsitetään laajemmin yleisten kirjastopalvelujen tarjoajana, jonka toiminnasta vain osa on palvelua potilaille. Ruotsiksi käsitteellä "sjukhusbibliotek" viitataan edelleen sekä sairaaloissa että muissa hoitolaitoksissa sijaitseviin kirjastoihin.
Ko-La eli kotipalvelu- ja laitoskirjastotyöryhmä on Suomen kirjastoseuran alainen työryhmä, jonka tehtävänä on edistää kirjastopalvelujen tasavertaista saatavuutta. Työryhmä yhdistää hakeutuvissa kirjastopalveluissa työskenteleviä ammattilaisia ja järjestää koulutuspäiviä. Työryhmän nimessä onkin nähtävissä nykyään yleinen suuntaus, jossa laitoskirjastotoiminta niputetaan kirjastojen kotipalvelutyön kanssa yhteen.
Eddie Calvert
Albert Edward ”Eddie” Calvert (15. maaliskuuta 1922 Preston, Lancashire, Englanti – 7. elokuuta 1978 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli englantilainen viihdemuusikko ja trumpetisti, joka oli suosittu 1950- ja 1960-luvuilla. Hän teki instrumentaalisovituksia tutuista sävelmistä toimien itse niiden trumpettisolistina. Hänen hittejään olivat ”Oh mein Papa” (1954), ”Cherry Pink and Apple Blossom White” (1955), ”Stranger in Paradise” (1955) ja ”Il Silencio” (1966).
Calvert syntyi Prestonissa, Lancashiren kreivikunnassa perheeseen, jonka jäsenet olivat mukana paikallisen vaskipuhallinyhtyeen toiminnassa. Eddie-poikakin oppi soittamaan useampia puhaltimia, mutta hänen suosikikseen nousi trumpetti. Toisen maailmansodan jälkeen hän alkoi soittaa tanssiorkestereissa ja alkoi saada mainetta virtuoosimaisilla trumpettisooloillaan. Televisioesiintymisessä Stanley Black Orchestran solistina juontaja esitteli Calvertin sanoin ”The Man with the Golden Trumpet”, ja tästä Calvert sai elinikäisen epiteettinsä.
Calvert alkoi saada yhä enemmän televisioesiintymisiä ja vaihtoi levymerkkiään alkuaikojen Melodiscistä Columbia Recordsille. Se aloitti hittiputken, jonka ensimmäinen listaykkönen oli ”Oh Mein Papa” ja runsaan vuoden sitä myöhemmin ”Cherry Pink and Apple Blossom White”. Calvertista tuli ensimmäinen instrumentaalimuusikko, joka oli saanut kaksi ykköshittiä.
The Beatlesin myötä kiinnostus Calvertin sävelmien kaltaiseen pehmeään viihdemusiikkiin alkoi hälvetä 1960-luvun alkupuolella. Tehtyään suuria maailmankiertueita muun muassa moniin Afrikan maihin Calvert valitsi uudeksi kotimaakseen Etelä-Afrikan. Hän esiintyi ahkerasti siellä ja Rhodesiassa. Vuonna 1978 hän kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Johannesburgissa 56 vuoden iässä.
Tähtiportti (albumi)
Tähtiportti on suomalaisen saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin 27. helmikuuta 2015 levymerkillä Svart Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35. Kappaleesta "Poikarakkaus" kuvattiin musiikkivideo.
Kaikki kappaleet säveltäneet Randy Barracuda, Stiletti Ana ja Vilunki 3000 sekä sanoittanut Albert Witchfinder, ellei toisin mainittu.
Matti Rossi (valtiopäivämies)
Matti Rossi (–1921) oli suomalainen valtiopäivämies. Hän oli edustajana valtiopäivillä 1897 ja 1900. Hän kävi Jyväskylän lyseon ja oli myöhemmin muun muassa Terijoen yhteiskoulun venäjän kielen opettajana ja johtajana.
Ritva Nummiora
Ritva Nummiora on suomalainen arkkitehti, joka toimi 27 vuotta Turun kaupungin maisema-arkkitehtina. Hänen toimikaudellaan Turun keskustaa elävöitettiin muun muassa Aurajokirannan valaistuksella. Säästösyistä maisema-arkkitehdin virka lopetettiin samalla, kun Nummiora jäi eläkkeelle lokakuun lopussa 2015.
Nummiora on tyytyväinen muun muassa Vähätorin alueeseen, jossa vilkkaasti liikennöidystä Linnankadun alkukorttelista tehtiin kävelyalue joenrantaan. Vähätoria Nummiora pitää nyt yhtenä Turun kauneimmista paikoista. Sen sijaan hän on tyytymätön Turun kauppatorin kehittämisen hitauteen. Hänen ensimmäinen palaverinsa maisema-arkkitehdin virassa 1988 koski kauppatoria, ja samoin viimeinen, eikä paljoa ole tapahtunut sillä välin.
Kaukolempiälä
Kaukolempiälä oli Kivennavan pitäjän kylä Kivennapa-Kanneljärvi maantien varressa Suulajärven rannalla. Kaukolempiälää kutsuttiin myös Perä-Voipeelaksi. Se oli yksi Kolmikyläksi nimitetyn kylärykelmän kokonaisuudesta. Muut olivat Voipiala eli Etu-Voipeela ja Liikola eli Keski-Voipeela. 
Kaukolempiälän kylä oli vielä jaettu kahteen osaan, Mäkelän mäkeen ja Alakylään käsittäen yhteensä 32 taloa.
Nykyisin näistä kolmesta kylästä asutusta on vain Kaukolempiälässä. Kookas Tselodubovo niminen neuvostokylä sijaitsee Suulajärven itärannalla. Kylän pohjoispuolella on raunioitunut teollisuusalue, joten kylässä on paljon työttömiä. Keskustasta johtaa huono hiekkatie 600 metrin matkan risteykseen, josta pääsee vanhan Kaukolempiälän alueelle. Siellä on säilynyt joitain suomalaistaloja. Risteyksessä on kauppa, vasemmalle suomalainen kylätie, oikealla on iso teollisuusalue, joka on hylätty ja rikottu.
Chávismo
Chavismo, "chavinismi" on aiemman Venezuelan presidentin Hugo Chávezin julistama sosialistinen aate. Sen tarkoituksena oli taistella Venezuelan yhteiskunnallisia
ja taloudellisia ongelmia vastaan. Chavismon epäonnistumisen pääsyynä oli Venezuelan heittelehtivä talous, joka pohjautui pääosin öljyn vientiin.
Chavismoa tukevia puolueita ovat PSUV "Partido Socialista Unido de Venezuela" - Venezuelan yhdistynyt sosialistipuolue, PPT "Patria Para Todo" Isänmaa kaikille ja "Tupamaros". Monet näihin kuulumattomat vasemmistopuolueet tukivat Chavezia vaaleissa.
Chavismo yhdistelee mm. vasemmistolaisuutta, bolivarianismia, populismia, Latinalaisen Amerikan yhdistymistä ja isänmaallisuutta yhdistellyt aatesuuntaus. Chavismoon on kuulunut myös vihreä ajattelutapa, hajautettu demokratia, työpaikkademokratia, paikallisyhteisöt, sekatalous, feminismi ja kansainvälisyys. Chavinismi vastustaa liberaalia kapitalismia ja Yhdysvaltojen poliittista ja taloudellista ylivaltaa Latinalaisessa Amerikassa.
Käytännössä Chavismon ongelmia ovat olleet mm itsevaltaisuus, demokratian ja sananvapauden kaventuminen, talousongelmat, inflaatio, tavarapula, hallinnon ja poliisin virkailijoiden korruptio ja väärinkäytökset sekä väkivaltaisen rikollisuuden kasvu. Talousongelmat on johtunut osin siitä, että chavistit pyrkivät jatkamaan Latinalaiselle Amerikalle tyypillistä perusraaka-aineiden vientiin pohjautuvaa taloutta, Venezuelan tapauksessa öljyn. Chavistien määräämät hintakatot loivat tavarapulaa, mm kun ihmiset hamstrasivat elintarvikkeita. Chavistat ovat pyrkineet vierittämään aatteestaan johtuvat ongelmat Yhdysvaltojen ja chavinismin kotimaisten vastustajien niskoille.
Chavinsimia kannatti eri aikoina noin 30-60% Venezuelan äänioikeutetuista. Chavezia seurannut presidentti Nicolás Maduro jatkoi chavinistista politiikka. Chavismo on vähentynyt presidentti Hugo Chávezin vuonna 2013 tapahtuneen kuoleman jälkeen, koska Venezuelan talous on mennyt alamäkeä.
Holmium(III)bromidi
Holmium(III)bromidi (tai "holmiumtribromidi") on holmiumin epäorgaaninen ioniyhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja holmium +III. Näin muodostuva yhdiste on HoBr. Se on voimakkaasti hygroskooppinen kiinteä aine joka muodostaa vaaleankeltaisia kiteitä, joiden kiderakenne on samankaltainen kuin rauta(III)bromidilla.
Holmiumbromidia voidaan valmistaa vetybromidin avulla seuraavasti:
Rouhialan voimalaitos
Rouhialan voimalaitos on vesivoimala Jääskessä Vuoksessa Venäjälle luovutetulla alueella seitsemän kilometriä rajasta. Voimala valmistui 1937, ja sen teho on 109 MW. Valmistuessaan voimala oli Imatran voimalaitoksen jälkeen Suomen toiseksi suurin vesivoimalaitos.
Sami Pietilä
Sami Raimo Petteri Pietilä (s. 20. maaliskuuta 1975 Valkeakoski) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän edusti Valkeakosken Hakaa.
Pietilä kilpaili vuosina 1998–2005 yhteensä 24:ssä maailmancupin osakilpailussa, joista 18 oli henkilökohtaisia. Hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisessa mc-osakilpailussa oli seitsemäs sija Itävallan Ramsaussa pidetyssä 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 22. joulukuuta 2001. Pistesijalle eli 30 parhaan joukkoon Pietilä hiihti maailmancupissa kaikkiaan kolmesti.
Pietilä oli mukana talviolympialaisissa 2002, jossa hän sijoittui 30. sijalle 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 46. sijalle yhdistelmäkilpailussa. 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän keskeytti.
SM-kilpailuissa Pietilä saavutti kaksi mestaruutta: 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2001 ja viestissä 2002 Valkeakosken Hakan joukkueessa.
Kauksamo
Kauksamo oli kylä Kivennavan pitäjän koilliskulmalla. Kylässä oli ennen talvisotaa nelisenkymmentä taloa ja kansakoulu rakennettiin kylään 1935.
Kauksamossa ei nykyisin ole asutusta. Kauksamon ja Miettilän kylien niityt voit kuitenkin nähdä Kirovskojen eli Vuottaan pohjoispuolella.
Indium(III)bromidi
Indium(III)bromidi (tai "indiumtribromidi") on indiumin epäorgaaninen yhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja indium +III. Näin muodostuva yhdiste on InBr. Se on hygroskooppinen kiinteä aine joka muodostaa vaaleankeltaisia kiteitä, joiden kiderakenne on samankaltainen kuin alumiinikloridilla. Aine liukenee sekä veteen että etanoliin. Se on Lewis-happo ja sitä on käytetty orgaanisen kemian synteeseissä.
Indium(III)bromidia saadaan kuumentamalla indiumia bromi-ilmakehässä:
tai sitä voidaan valmistaa metallisesta indiumista ja vetybromidin vesiliuoksesta (vetybromidihaposta):
LNG Music Australia
LNG Music Australia on australialainen tanssimusiikin julkaisuun ja jakeluun keskittyvä levymerkki. Yhtiön perusti Nicholas Agamalis eli tuottaja Nick Skitz vuonna 2010. Yhtiö julkaisee myös suosittua eri tyylilajien tanssimusiikkiin keskittyvää kokoelmaa nimeltä Skitzmix. Se julkaistaan maailmanlaajuisesti.
Levymerkin tunnetuimmat artistit ovat Nick Skitz ja Basslouder.
Yhtiön tavoitteena on julkaista omien artistien lisäksi myös tanssimusiikin muuta kokoelmaa maailmalta Australiassa asuville. Levymerkki edustaa elektronista tanssimusiikkia kuten Dancecore ja Hands Up. Yhtiön päämaja sijaitsee Australiassa ja sen kaupungissa Sydney.
Osan julkaistavasta musiikista Skandinaviassa jakelee , joka kuuluu Sony Music Denmarkiin.
Miehitetty
Miehitetty () on norjalaisen kirjailija Jo Nesbøn luoma jännityssarja. Sarja kuvaa tapahtumia sen jälkeen, kun Venäjä on hyökännyt Norjaan, miehittänyt maan ja takavarikoinut maan öljyvarannot käyttöönsä. Sarja on Norjan kaikkien aikojen kallein televisiosarja. "Miehitetty" alkoi Suomessa MTV3-kanavalla 12. tammikuuta 2016.
Ohjaaja Erik Skjoldbjærgin mukaan sarjaan on suunnitteilla toinen tuotantokausi.
Sarja sijoittuu lähitulevaisuuden Norjaan, jonka Venäjä on vallannut öljykriisin keskellä. Norjan uusi ympäristöystävällinen hallitus on lopettanut öljyn ja kaasun tuotannon Pohjanmerellä. Norjan pääministeri on päättänyt ottaa ilmastokriisin vakavasti ja korvata fossiiliset polttoaineet ympäristöystävällisellä torium-energialla. Päätös pakottaa EU:n kutsumaan Venäjää avuksi, joka päätyykin valloittamaan Norjan tämän vuoksi.
Televisiotuotannon budjetti oli noin 10 miljoonaa euroa. Sarja on myyty Suomen lisäksi Iso-Britanniaan, Saksaan, Ranskaan, Ruotsiin, Tanskaan, Islantiin ja Alankomaihin.
Jacques Callot
Jacques Callot (1592–1635) oli ranskalainen graafikko, etsaaja ja vaskenpiirtäjä. Hän opiskeli luultavasti vuodesta 1609 Roomassa mutta muutti jo 1611 Firenzeen, josta palasi syntymäkaupunkiinsa Nancyyn. Siellä hän asui pääosan lopuelämästään. Hän työskenteli ensisijaisesti vaskenpiirtäjänä, tehden myöhemmin etsausta. Hänen katsotaan saaneen aikaan, että etsaus itsenäistyi erilliseksi taiteen alaksi. Hän käytti etsaamisessa itse keksimäänsä peittämistapaa, jonka johdosta hänen teoksissaan esiintyy paljon hienoiksi katsottuja etäisyysperspektiivin sävyjä. Häneltä tunnetaan n. 1500 etsausta, jotka ovat enimmäkseen hyvin pieniä. Hänen teoksissaan on näyttämömäistä sommittelutapaa ilmeisesti Pariginin ateljeessa hänen saamiensa vaikutteiden johdosta Callotin teoksissa esiintyy yhtäältä paljon rajatonta, usein fantastista mielikuvitusta ja toisaalta realistisen selviä havaintoja. Hänellä oli monenlaisia aiheita, sekä maallisia että uskonnollisia. Callotin piirrosten katsotaan myös aikansa tapojen kuvauksina olevan arvokkaita.
Malin Buska
Malin Kristina Buska (s. 15. maaliskuuta 1984 Ylitornio, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä.
Malin Buska syntyi ja varttui Ruotsin Ylitornion kuntakeskuksessa Matarengissa Tornionlaaksossa. Buskan toinen nimi annettiin 1600-luvulla eläneen Ruotsin kuningatar Kristinan mukaan, jota hän esittää Mika Kaurismäen ohjaamassa elokuvassa "Tyttökuningas". Buska sai roolistaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon Montrealin kansainvälisillä elokuvajuhlilla syyskuussa 2015.
Ensimmäinen täyspitkä elokuva, jossa Buska esiintyi, oli "Happy End". Sen jälkeen hän näytteli elokuvissa "Rahalla saa – Luksuselämää" ja "Kärlek Deluxe". Jens Östbergin ohjaamassa "Flugparkenissa" Buska oli naispääosassa ja esitti Tornionlaaksosta kotoisin olevaa Dianaa. Malin Buska esiintyy myös suomalaisessa elokuvassa "Armoton maa" (2017).
Robert Desnos
Robert Desnos (1900–1945) oli ranskalainen runoilija, joka kirjoitti korutonta lyyrisyyttä, veljeydentunteen kannattamaa humaaniutta ja aavistelua traagisesta kohtalosta sisältävää lyriikkaa sekä isänmaallisia lauluja.
Nuorena Desnos toimi muun muassa kauppa-apulaisena ja myöhemmin sanomalehtimiehenä. Hän julkaisi runoja jo 16-vuotiaana, esikoisteoksensa tästä huolimatta vasta vuonna 1924. Hänen runoutensa teemoja ovat rakkaus, vapaus, kuolema ja uni. Hän oli varhainen surrealisti, joka kuten surrealistiset runoilijat muutenkin pyrki runoudessa kosketuksiin alitajuisen minänsä kanssa. Aikanaan Desnos oli surrealistisen koulukunnan huomattavimpia edustajia, mutta hän erosi tästä vuonna 1930. Desnos liittyi vastarintaliikkeeseen, ja hänet vangittiin saksalaismiehityksen aikana. Hän joutui Buchenwaldin, sittemmin Theresienstadtin keskitysleiriin. Pian vapautumisensa jälkeen Desnos kuoli keskitysleirillä saamaansa lavantautiin.
Edward Chamberlin
Edward Chamberlin (18. toukokuuta 1899, La Conner – 1967) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänen pääteoksensa on "The Theory of Monopolistic Competition", joka ilmestyi ensi kertaa vuonna 1933. Tässä teoksessa hän poikkeaa vapaan kilpailun ja monopolin teoriasta. Hän oli monopolistisen epätäydellisen kilpailun teorian merkittävä vaikuttaja. Chamberlin kehitti sen ensimmäisenä Yhdysvalloissa. Chamberlin käsitteli myös mainonnan vaikutusta kysyntään, jota ennen häntä oli yleensä pidetty annettuna ja itsenäisenä asiana.
Kekrola
Kekrola oli kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Kylän keskustasta oli matkaa rajalle nelisen kilometriä, Kivennavan kirkonkylään Seppälän kylän ja Ronnunkylän kautta 12 kilometriä.
Kekrolassa oli talvisodan syttyessä 63 tilaa. Kekrolan tilat olivat pieniä, vain kolmasosa tiloista oli elinkelpoisia ilman muualta hankittuja sivuansioita. Monet pikkutilalliset olivat käsityöammatin harjoittajia. Ennen Suomen itsenäistymistä kekrolalaiset elivät kaupankäynnillä Pietariin. Sinne ja pietarilaisille Kivennavalla ja Terijoella asuville huvila-asukkaille maa- ja karjataloustuotteita sekä kaikkea muuta, marjoja, sieniä, metsälintuja, saunavastoja. Kekrolan kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1902 vuokrahuoneistossa ja omassa koulurakennuksessa v.1906. Kekrolassa kävivät koulua Seppälän kylän ja Ronnunkylän lapset kunnes Seppälän koulu valmistui vuonna 1925.
Nykyisin Kekrolan kylän paikkeilla on muutama talo peltojen ja metsän keskellä tien A120 varrella.
Työ ja tulevaisuus
Työ ja tulevaisuus on kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen viiden veistoksen sarja Eduskuntatalon istuntosalissa. Aaltonen voitti nuoren valtion ihanteita kuvaavalla veistossarjallaan tammikuussa 1930 julkistetun taidekilpailun.
Vuosina 1930–1932 valmistunut sarja koostuu viidestä vertauskuvallisesti aihettaan kuvaavasta alastomasta hahmosta. Neljä mieshahmoa ovat "Raivaaja", "Henkinen työ", "Usko" ja "Sadonkorjuu". Viides veistos, "Tulevaisuus", kuvaa pientä poikaa käsivarrellaan kantavaa naista ja se on asetettu selkä istuntosaliin päin. Naista esittävä patsas on noin 220 senttimetriä korkea ja muut ovat noin 230-senttisiä.
Veistokset tuotiin Eduskuntataloon lokakuussa 1932. Alastomat mieshahmot eivät herättäneet kommentteja, mutta alastonta naishahmoa pidettiin säädyttömänä, ja marraskuussa 1932 kansanedustajat Vilho Kivioja ja Viljami Kalliokoski tekivät aloitteen patsaiden poistamisesta ”eduskunnan arvoa alentavina ja siveyskäsityksiä loukkavina”. Aloitteen allekirjoitti 17 kansanedustajaa, ja se jäi vaille tulosta.
Veistosten alkuperäinen materiaali on rahapulan takia kipsi; suunnitelma oli valaa patsaat pronssiin ja kullata ne. Pronssiveistokset olisivat tulleet liian kalliiksi ja Aaltonen kultasi kipsityöt.
Wäinö Aaltosen museo sai Aaltosen perikunnalta veistossarjan alkuperäiset kipsimuotit vuonna 1967. Muotit olivat tuohoutumisvaarassa ja pronssiveistosten valamista kiirehdittiin. Valu tapahtui vuonna 1968. Pronssiveistokset on patinoitu ulkoveistosten patinointiin tarkoitetulla menetelmällä, ja siitä johtuen niiden luonne muuttui 1960-luvun henkiseksi, arkisemmaksi. Pronssiveistokset ovat olleet istuntosalissa vuodesta 1969. Kullatut kipsiveistokset tallennettiin Turkuun Wäinö Aaltosen museoon, jossa ne olivat sekä näytteillä että varastoituna.
Eduskuntatalossa tehtiin perusteellinen korjaus vuosina 2015–2017. Peruskorjauksen aikana alkuperäiset kullatut kipsiveistokset konservoitiin ja ne palautetiin istuntosaliin; pronssiveistokset sijoitetaan muualle Eduskuntataloon.
Wäinö Aaltonen kärsi kuulon vähittäisestä heikentymisestä ja oli Eduskuntatalon patsaiden tekoaikaan jo lähes kuuro. Lisäksi patsaskilpailuihin ja näyttelyihin osallistuminen tuli kalliiksi ja aiheutti kuvanveistäjälle taloushuolia. Aaltonen kirjoitti vuonna 1930 pitkäaikaiselle tukijalleen Pontus Artille:
Vuonna 1968 valettiin kolmesta veistoksesta ("Henkinen työ", "Raivaaja" ja "Tulevaisuus") myös oma valos Wäinö Aaltosen museolle. Pronssivalokset on sijoitettu vuonna 1978 ulos museon edustalle Itäisen Rantakadun varrelle.
Versio "Tulevaisuus"-hahmosta on Helsingin ensikoti ry:n toimitalon ovisyvennyksessä Ensikodintien varrella Vallilassa. Versio on pronssivalos ja torso, valu on tehty 1943 ja veistos paljastettu sodan jälkeen 1945.
M. Ellerin mukaan Wäinö Aaltosen veistokset ovat ilmeisesti olleet kuvanveistäjä Juhan Raudseppin esikuvina Tallinnan Vapaudenaukion Taidetalon seinäsyvennyksissä olevissa veistoksissa "Kauneus" ja "Työ" (1937). Eri työaloja symbolisoivien veistosten luominen oli tyypillistä 1930-luvun Eestin kuvanveistolle.
Proskomidi
Proskomidi on ortodoksisen liturgiajumalanpalveluksen alkuosa. Sen tarkoitus on ehtoollisen esivalmistelu ja papisto toimittaa sen erillisen uhripöydän ääressä, yleensä alttarin koilliskulmassa.
Proskomidin aikana pappi tai piispa leikkaa keihäs-veitsellä yhdestä ehtoollisleivästä nelikulmaisen palan joka muodostaa itse ehtoollisleivän. Pala leikataan neljään osaan jotka jäävät vielä lievästi kiinni toisiinsa. Yksi kylki lävistetään keihäällä muistona Jeesuksen kuolemasta ja sen tekemisen jälkeen kaadetaan sekoitettu viini kalkkiin.
Seuraavaksi otetaan toisesta, Neitsyt Marian sinetillä varustetusta leivästä palanen hänen muistokseen. Lopuista leivistä otetaan palasia ensin pyhien muistoksi ja sitten seurakuntalaisten tuomien listojen mukaan edesmenneiden ja sairaiden hyväksi. Palat pinotaan ehtoollislautaselle suuren leivän viereen.
Seuraavaksi tuodaan siunattu suitsutin ja pappi pitelee ehtoollislautaselle asetettavaa tähteä savussa ennen kuin asettaa sen paikalleen. Seuraavaksi asetetaan lautasen ja kalkin peitteet. Lopuksi ehtoollisvälineet peitetään yhtenäisellä suurella ilma-peitteellä ja pappi suitsuttaa rukousten kera ehtoolliselle. Tämän jälkeen alkaa itse liturgia.
http://www.ortodoksi.net
Arena (Haloo Helsinki! -yhtyeen albumi)
Arena on Haloo Helsinki! -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2015, tallennettu 16. ja 17. marraskuuta 2015 Helsingin Hartwall-areenassa.
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljänneksi.
Albumilta julkaistiin promootiokappale "Seitsemän miljardii".
Louis Saint-Laurent
Louis Stephen Saint Laurent (1. helmikuuta 1882 Compton – 25. heinäkuuta 1973) oli kanadalainen lakimies ja Kanadan liberaalipuolueeseen kuulunut poliitikko: oikeusministeri ja oikeuskansleri vuosina 1941–1946, alahuoneen jäsen vuodesta 1942, ulkoministeri 1946–1948 sekä pääministeri 1948–1957.
Antti Tammela
Antti Tammela on suomalainen laulaja-kitaristi ja lauluntekijä. Hän soittaa yhtyeissä Noitalinna Huraa! ja Musta Köksä. Tammelan vaimo kirjailija Sari Peltoniemi sanoittaa hänen sävellyksensä. Antti ja Sari ovat tehneet aikaisemmin yhdessä kappaleita Noitalinna Huraa-yhtyeelle.
Päivälehti (Yhdysvallat)
Päivälehti oli Yhdysvalloissa vuosina 1901–1948 julkaistu amerikansuomalainen sanomalehti. Se ilmestyi aluksi Michiganin Calumetissa ja vuodesta 1914 lähtien Minnesotan Duluthissa.
Kalle Haapakosken, John H. Harpetin ja Sanfrid Mustosen perustama "Päivälehti" oli pitkään Michiganin tärkein suomalaislehti. Sen toimittajina työskentelivät muun muassa N. J. Ahlman, Severi Nyman, Into J. Teljo, Aaro Jalkanen ja J. L. Ollila. Lehti suhtautui aluksi myönteisesti työväenliikkeeseen, mutta myöhemmin siitä tuli jyrkän oikeistolainen. Mustoselta "Päivälehden" ostanut J. E. Saari siirsi sen vuonna 1914 taantuvalta Kuparisaarelta Minnesotaan, jonne oli syntynyt paljon uutta suomalaisasutusta. Vasta tuolloin se muuttui nimensä mukaisesti päivälehdeksi.
Kesällä 1914 Saari myi "Päivälehteä" ja "Siirtolaista" julkaisseen Finnish-American Publishing Companyn raittiusliikkeen edustajille, jotka pian joutuivat luopumaan lehtiyrityksestä. Vuonna 1916 se myytiin Carl H. Salmiselle, joka julkaisi "Päivälehteä" vuoteen 1939 asti. Luonteeltaan se oli laajalevikkinen riippumaton uutislehti. "Siirtolainen" ilmestyi eräänlaisena "Päivälehden" viikkoliitteenä vuoteen 1938 saakka. Lisäksi julkaistiin vuosittaisia joulu- ja juhannuslehtiä sekä kirjallisuutta.
Vuonna 1939 "Päivälehti" siirtyi sen kirjapainon henkilökunnan omaisuudeksi. Seuraavana vuonna yhtiön osake-enemmistön osti Massachusettsin Fitchburgissa ilmestynyt "Raivaaja". Sosiaalidemokraattisesta taustayhteisöstään huolimatta lehden linja säilyi pääosin entisellään, mutta taloudellisesti se oli kannattamaton. Viimeisinä päätoimittajina työskentelivät Elis Sulkanen ja John L. Ollila.
Keskilännen Sanomat
Keskilännen Sanomat oli Minnesotan Duluthissa vuosina 1949–1956 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Onni K. Syrjäniemen toimittama "Keskilännen Sanomat" perustettiin duluthilaisen "Päivälehden" lakattua vuonna 1948. Sen julkaisijana toimi Midwest Finnish Publishing Company. Kahdesti viikossa ilmestyneen, linjaltaan konservatiivisen lehden levikki oli 3 200 kappaletta vuonna 1954. Kannattamaton lehti lakkasi sen taloudenhoitajan John Niemen kuoltua helmikuussa 1956, minkä jälkeen tilaajille lähetettiin "Minnesotan Uutisia". "Keskilännen Sanomien" jälkeen Duluthin viimeiseksi suomalaiseksi lehdeksi jäi "Industrialisti".
Metyylitrioktyyliammoniumkloridi
Metyylitrioktyyliammoniumkloridi eli Aliquat 336 (CHNCl) on kvaternäärisiin ammoniumuoloihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää faasinsiirtokatalyyttinä ja eräiden metallien uutossa.
Huoneenlämpötilassa metyylitrioktyyliammoniumkloridi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin sekä useisiin hiilivetyihin muun muassa halogenoituihin, aromaattisiin ja alifaattisiin hiilivetyihin.
Metyylitrioktyyliammoniumkloridia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä faasinsiirtokatalyyttinä, esimerkiksi halogenoitaessa alkeeneja vetyhalogenidien vesiliuosten avulla. Metyylitrioktyyliammoniumkloridi on hyvin aktiivinen faasinsiirtokatalyytti, mutta sen käytön huonona puolena on se, että se täytyy usein poistaa tuotteen joukosta tislaamalla. Laboratoriomittakaavassa voidaan käyttää myös adsorptiota. Metyylitrioktyyliammoniumkloridia voidaan käyttää uuttamaan metalli-ioneja vesiliuoksesta orgaaniseen faasiin. Uuttuvia ioneja ovat muun muassa sinkki-, kadmium-, rauta-, renium-, koboltti- ja nikkeli-ionit.
HMS Colossus (1787)
HMS Colossus oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1787 vesillelaskettu Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 13. joulukuuta 1781 William Cleverleyltä Gravesendistä. Sen köli laskettiin lokakuussa 1782 ja alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1787. Alus valmistui 16. syyskuuta Woolwichissa. Sen valmistuskustannukset olivat 32 101 puntaa 11 pennyä, minkä lisäksi varustamiskustannukset olivat 8nbsp;480 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa 1787 vartiolaivaksi Portsmouthiin päällikkönään Hugh Christian. Vuoden 1791 alusta aluksen päällikkönä oli Henry Harvey, kunnes se poistettiin syyskuussa palveluksesta. Alus oli huhtikuuhun 1793 huollettavana Portsmouthissa, mutta se palautettiin palvelukseen jo helmikuussa päällikkönään Charles Pole. Alus lähti 4. toukokuuta Välimerelle.
Alus valtasi 6. kesäkuuta 1793 Touloninlahdella Ranskan laivaston pienehkön kuusitykkisen "Le Vanneaun", joka liitettiin kuninkaalliseen laivastoon. Samana vuonna alus liitettiin vara-amiraali Samuel Hoodin laivasto-osastoon, johon kuului kaikkiaan 51 alusta. "HMS Colossus" valtasi heinäkuussa yhdessä "HMS Leviathanin" kanssa ranskalaisen kaapparin "Le Vrai Patriotin". Laivasto saapui 26. elokuuta Toulonin edustalle aloittaen sataman piirityksen.
Alus oli huhtikuussa 1794 huollettavana Portsmouthissa.
Alus ajautui 10. joulukuuta 1798 ankkurivaijerin katkettua karille. Aallokko murskasi karilla olleen aluksen ja se upposi tammikuun alussa 1799.
Bolivarianismi
Bolivarianismi on joukko poliittisia aatteita Latinalaisessa Amerikassa. Nimi tulee 1800-luvun vapaustaistelija Simon Bolivarista. Nämä vastustavat korruptiota ja ulkomaiden vaikutusta maiden talouteen ja politiikkaan.
Valtoiden yhteistyötä luomaan pyrkivä Pan-amerikanismi ja Venezuelan chavismo ovat bolivarianistisia aatteita.
Valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto
Valtioneuvos Mauritz Hallbergin palkinto on palkinto, jonka Svenska litteratursällskapet i Finland myöntää Suomessa ruotsiksi julkaistusta tietellisestä teoksesta, jossa tutkija on osoittanut erityisen merkittävää tutkimustaitoa.
Amerikan Suomalainen Lehti
Amerikan Suomalainen Lehti oli Michiganin Hancockissa vuonna 1876 ilmestynyt ensimmäinen amerikansuomalainen sanomalehti.
Lehden perustaja oli Suomesta saapunut ylioppilas Antti Johannes Muikku. Sen tarkoitus oli palvella Kuparisaaren kasvavaa suomalaisasutusta. Nelisivuinen ja nelipalstainen "Amerikan Suomalainen Lehti" painettiin saksalaisen E. P. Kibbeen kirjapainossa. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876. Puoluekannaltaan republikaaninen lehti oli sisällöltään monipuolinen ja pirteä ja siinä oli runsaasti ilmoituksia. Sen tilaajamäärä jäi kuitenkin liian pieneksi, varsinkin kun paikallinen lestadiolaisjohtaja oli kieltänyt joukkojaan sitä lukemasta. Lehden viimeinen numero ilmestyi saman vuoden heinäkuussa. Sen jälkeen Muikku julkaisi muutaman numeron "Lehtinen"-nimistä sanomalehteä.
Märt Avandi
Märt Avandi (s. 26. helmikuuta 1981 Rapla, Viron SNT) on virolainen näyttelijä. Avandi on ollut aktiivisena vuodesta 2004 alkaen.
Vuonna 2005 Avandi teki debyyttinsä valkokankaalla elokuvassa "Malev". Vuonna 2008 hän toimi "Eesti otsib superstaari" -laulukilpailun juontajana. Kilpailu vastaa Suomen Idolsia. Vuonna 2015 ilmestyneessä, suomalaisen Klaus Härön ohjaamassa Neuvosto-Viron historiasta kertovassa Miekkailija-elokuvassa Avandi esitti päähenkilö Endel Nelisiä. Elokuva oli ehdokkaana Golden Globe -palkintoon.
Avandi on naimisissa Liis-Katrin Mägin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Maren Hammerschmidt
Maren Hammerschmidt (s. 24. lokakuuta 1989 Frankenberg) on saksalainen ampumahiihtäjä. 169 senttimetriä pitkä ja 54 kilogrammaa painava Hammerschmidt edustaa Ski Club Winterbergiä.
Hammerschmidt debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2012 Hanti-Mansijskin pikakilpailussa sijoittuen sijalle 34. Näin ollen hän saavutti heti uransa ensimmäiset pisteensä. Joulukuussa 2015 Hammerschmidt saavutti ensimmäisen palkintosijansa ollen Hochfilzenin pikakilpailussa toinen. Hän sijoittui toiseksi myös seuraavan päivän takaa-ajokilpailussa.
Hammerschmidt sai Oslon MM-kilpailuissa 2016 pronssia naisten viestissä. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Saksan viestijoukkueessa. Hän sijoittui lisäksi normaalimatkalla seitsemänneksi. Hän on saavuttanut EM-kilpailuista kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Nuorten MM-kilpailuista hänellä on kolme kultaa ja yksi pronssi ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta yksi pronssi.
Hammerschmidt on ammatiltaan tullivirkailija. Hänen kaksoissiskonsa Janin on myös ampumahiihdon nuorten maailmanmestari.
Sérgio Sette Câmara
Sérgio Sette Câmara Filho (s. 23. toukokuuta 1998 Belo Horizonte, Minas Gerais) on brasilialainen moottoriurheilija.
Câmara kuului vuonna 2016 Red Bullin nuorten kuljettajien ohjelmaan.
Câmara aloitti uransa karting-luokista vuonna 2006. Vuonna 2011 hän voitti Brasilian Kartingin Junior -luokan mestaruuden. Seuraava vuonna hän voitti IAME International -luokan mestaruuden. Vuonna 2013 Câmara sijoittui Brasilian Karting -luokan toiseksi.
Vuonna 2014 Câmara aloitteli kilpauraansa ajaen kolme kilpailua Euroopan Formula 3 -sarjassa. Vuonna 2015 Câmara ajoi täyden kauden Euroopan F3 -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana kaksi kolmossijaa ja 57,5 pistettä sijoittuen sarjan 15:ksi. Hän osallistui samana vuonna perinteiseen Formula 3 Masters kilpailuun sijoittuen kilpailussa kolmanneksi. Hän ajoi myös samana vuonna seitsemän kilpailua Toyota Racing Series -sarjassa. Vuonna 2016 Câmara jatkoi Euroopan F3 -sarjassa. Hän nousi kauden aikana kahdesti palkintokorokkeelle, keräsi 117 pistettä ja sijoittui kuljettajien sarjassa 11:nneksi. Kauden jälkeisessä Macaon GP:ssä hän sijoittui kolmanneksi.
Kaudella 2017 Câmara ajoi Formula 2 -sarjassa MP Motorsportilla. Hän keräsi 47 pistettä ollen sarjan 12. Hän otti kauden ainoan voittonsa Belgian sprinttikilpailussa ja sijoittui toiseksi Italian sprinttikilpailussa.
Kaudeksi 2018 hän siirtyi ajamaan Carlin -talliin.
Iglu (taideteos)
Iglu on Pekka Paikkarin taideteos Turun Puutorilla. Teos on toteutettu torin alla olevan pysäköintiluolan tarpeisiin rakennetun ilmastointikopin seiniin. Osa kopin seinistä on päällystetty valkoisella keramiikalla, joka on ”krakeloitunut” säröille.
Paikkari toteutti "Iglun" yhdessä IDO-yhtiön Tammisaaren posliinitehtaan kanssa. Yhteensä 80 neliömetriä savilaattaa valettiin kokonaisina kappaleina tehtaan varaston betonilattialle ja annettiin kuivua, jolloin se halkeili kutistuessaan. Kuivuneet laatat lasitettiin 1230 celsiusasteessa.
"Iglu" on yksi kolmesta Turku 2011 -kulttuuripääkaupunkivuodeksi toteutetusta ”Savi kaupungissa” -teoksesta. Muut ovat Karin Widnäsin "Kimono" ja Kim Simonssonin "Temppeli.
Paikkarin mukaan teos on kulmikkuudessaan perinteisen pallomaisen iglun vastakohta. Saven luonnollinen halkeaminen on hänestä sukua jäiden lähdön yhteydessä tapahtuvalle jään murtumiselle.
Maija-Leena Paavola
Maija-Leena Paavola (s. 4. marraskuuta 1956 Punkalaidun) on eduskunnan pääsihteeri vuoden 2016 alusta. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Seppo Tiitistä ollen ensimmäinen pääsihteeriksi valittu nainen. Aiemmin Paavola työskenteli eduskunnan lainsäädäntöjohtajana vuodesta 2012.
Paavola valmistui ylioppilaaksi Punkalaitumen yhteiskoulusta 1975 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1981. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1985. Paavola työskenteli ammattikasvatushallituksen ja opetushallituksen tarkastajana 1988 ja ylitarkastajana 1988–1991. Eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian esittelijänä Paavola toimi 1991 ja nuorempana eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1993–1997. Eduskuntasihteerinä hän työskenteli 1997–2012 ja eduskunnan lainsäädäntöjohtajana 2012–2015.
Paavolalla ei ole puoluetaustaa.
Swen Tuuva (lehti)
Swen Tuuva (vuodesta 1879 "Sankarin Maine") oli Michiganin Houghtonissa ja Hancockissa vuosina 1878–1881 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Maalarimestari Matti Fredin julkaisema "Swen Tuuva" oli "Amerikan Suomalaisen Lehden" jälkeen toinen Yhdysvalloissa ilmestynyt suomenkielinen lehti. Fredin itsensä toimittama ja omatekoisella painokoneella painama pienikokoinen "Swen Tuuva" ilmestyi ensimmäisen kerran Houghtonissa 4. tammikuuta 1878. Tyyliltään omaperäinen, suorasukainen ja painovirheitä vilissyt lehti muutti Hancockiin lokakuussa 1879 ja seuraavan vuoden alussa sen nimeksi tuli "Sankarin Maine". Edeltäjäänsä suurempi "Sankarin Maine" oli sisällöltään monipuolinen ja värikäs, mikä osittain korvasi sen heikon kieliasun. Calumetiin perustetun uuden "Amerikan Suomalaisen Lehden" aiheuttama kilpailu sai Fredin lopettamaan lehtensä keväällä 1881.
Amerikan Suomalainen Lehti (1879–1894)
Amerikan Suomalainen Lehti oli vuosina 1879–1894 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Johan Takkinen, Niilo Majhannu, August Nylund ja David Castren perustivat "Amerikan Suomalaisen Lehden" Michiganin Calumetissa. Sen toimittajaksi palkattiin maanmittarina työskennellyt Alex Leinonen. Nelisivuinen ja nelipalstainen lehti kasvoi vähitellen seitsenpalstaiseksi. Sen levikki oli noin 800 kappaletta, josta 300 meni Suomeen. Lehti tuki aluksi lestadiolaisia, mutta siirtyi myöhemmin Suomi-Synodin kannattajaksi. Leinonen myi omistukseensa siirtyneen lehden vuonna 1892 Victor Burmanille, joka muutti sen Hancockiin. Sen tilaajamäärä nousi tuolloin 3 000:een kappaleeseen. Vuonna 1894 Burman siirsi lehden Chicagoon, jossa se pian lakkasi.
"Amerikan Suomalainen Lehti" -nimellä oli vuonna 1876 ilmestynyt myös A. J. Muikun toimittama Yhdysvaltojen ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti.
Suometar (Yhdysvallat)
Suometar oli Michiganin Calumetissa vuosina 1899–1903 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Lehti syntyi, kun Victor Burman myi Hancockissa julkaisemansa "Amerikan Suomalaisen" Calumetissa perustetulle lehtiyhtiölle, jonka johdossa olivat Maggie Walsh ja Andrew Johnson. Toimittajana työskentelivät pastori J. W. Eloheimo, Burman ja myöhemmin Helmer Grape. Kerran viikossa ilmestynyt "Suometar" piti itseään vuonna 1879 perustetun "Amerikan Suomalaisen Lehden" ja Burmanin lehtien jatkajana. Sen levikiksi mainittiin 2 200 kappaletta vuonna 1902. Vuonna 1903 "Suomettaren" osti ashtabulalainen August Edwards, joka muutti oman lehtensä nimeksi "Amerikan Sanomat ja Suometar".
Alycia Debnam-Carey
Alycia Jasmin Debnam-Carey (s. 20. heinäkuuta 1993 Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista "Myrskyn silmässä" (2014) ja "The Devil's Hand" (2014) sekä Lexan roolistaan sarjassa "Eloonjääneet".
Debnam-Carey valmistui Newtown High School of the Performing Arts -taidekoulusta vuonna 2011. Viimeisenä vuotena hän sai HSC-testeistä todella hyvät tulokset. Debnam-Carey on lisäksi opiskellut lyömäsoittajaksi.
Debnam-Carey sai ensimmäisen näyttelijäroolinsa kahdeksanvuotiaana Rachel Wardin palkintoja voittaneessa lyhytelokuvassa "Martha’s New Coat". Vuonna 2006 hän vieraili televisiosarjassa "McLeodin tyttäret", ja vuonna 2008 hän esiintyi ensimmäisessä täyspitkässä elokuvassaan, "Dream Lifessa".
Debnam-Carey matkusti Hollywoodiin 18-vuotiaana, jolloin hänestä tuli nuorin näyttelijä ABC1:n "Next Stop Hollywood" -dokumenttisarjassa. Vuonna 2014 hän esiintyi ensimmäisessä suuressa roolissa katastrofielokuvassa "Myrskyn silmässä". Tuon jälkeen hän sai The CW -kanavan "Eloonjääneet"-sarjasta Lexan roolin. Debnam-Carey on saanut kaksi palkintoa roolistaan sarjassa.
Joulukuussa 2014 ilmoitettiin Debnam-Careyn saaneen roolin "Fear the Walking Dead" -televisiosarjasta, joka on spin-off "The Walking Deadistä".
Vuonna 2015 Debnam-Carey teki ensimmäisen keskusteluohjelmavierailun "Jimmy Kimmel Live!" -ohjelmassa. Saman vuoden lopulla kerrottiin Debnam-Carey saaneen pääroolin trilleristä "Friend Request" (aikaisemmin nimellä "Unfriend").
Eero Routamo
Eero Rainer Routamo (31. tammikuuta 1934 Helsinki – 23. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston siviili- ja kauppaoikeuden dosentti 1968–1989 ja uudestaan vuodesta 1994. Vaasan kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden professori 1970–1981. Helsingin yliopiston siviilioikeuden (apulais)professori hän oli 1989–1994. Yliopistouransa välillä hän oli yrityselämän palveluksessa Kymmene Oy:n lakiasiain johtajana vuosina 1982–1987.
Routamon oikeustieteellinen kirjallinen tuotanto on laaja. Lisäksi hän julkaisi omakustanteena vitsikirjan "Vanhat vitsit – ja uudet".
Kansan Lehti (Calumet)
Kansan Lehti oli Michiganin Calumetissa vuosina 1889–1890 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Ino Ekmanin julkaisema viikkolehti lakkasi jo vuoden kuluttua. Sen jatkajana ilmestyi vuonna 1891 lyhyen aikaa D. Suorasen toimittama "Uusi Kansan Lehti". "Kansan Lehti" -nimellä on julkaistu myös useita muita amerikansuomalaisia sanomalehtiä.