hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Wimbledonin tennisturnaus 2011 – miesten kaksinpeli
Novak Đoković voitti ensimmäistä kertaa urallaan Wimbledonin mestaruuden. Hän varmisti myös nousun maailmanlistan ykköseksi selviydyttyään loppuotteluun. Loppuottelussa hän voitti Rafael Nadalin neljässä erässä.
 Richard Gasquet "(4. kierros)"
 Mihail Južnyi "(4. kierros)"
 Michaël Llodra "(4. kierros)"
 Florian Mayer "(2. kierros)"
 Fernando Verdasco "(2. kierros)"
 Aleksandr Dolgopolov "(1. kierros)"
 Janko Tipsarević "(1. kierros)"
 Juan Martín del Potro "(4. kierros)"
 Juan Ignacio Chela "(2. kierros)"
 Guillermo García-López "(2. kierros)"
 Marin Čilić "(1. kierros)"
 David Nalbandian "(3. kierros)"
 Nikolai Davydenko "(1. kierros)"
 Thomaz Bellucci "(1. kierros)"
 Milos Raonic "(2. kierros)"
 Marcos Baghdatis "(3. kierros)"
Wimbledonin tennisturnaus 2011 – naisten kaksinpeli
Turnauksen voitti Petra Kvitová, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa. Tämä oli myös ensimmäinen kerta, kun hän pääsi Grand Slam -turnauksen loppuotteluun. Loppuottelussa hän voitti Marija Šarapovan luvuin 6–3, 6–4.
 Kaia Kanepi "(1. kierros)"
 Ana Ivanović "(3. kierros)"
 Yanina Wickmayer "(4. kierros)"
 Peng Shuai "(4. kierros)"
 Flavia Pennetta "(3. kierros)"
 Shahar Pe'er "(1. kierros)"
 Venus Williams "(4. kierros)"
 Dominika Cibulková "(puolivälierät)"
 Daniela Hantuchová "(3. kierros)"
 Marija Kirilenko "(3. kierros)"
 Jarmila Gajdošová "(3. kierros)"
 Jekaterina Makarova "(1. kierros)"
 Roberta Vinci "(3. kierros)"
 Bethanie Mattek-Sands "(1. kierros)"
 Lucie Šafářová "(2. kierros)"
 Tsvetana Pironkova "(puolivälierät)"
Michal Trávníček
Michal Trávníček (s. 14. maaliskuuta 1980 Děčín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Trávníček on pelannut kaudesta 1998–1999 alkaen Tšekin Extraligan HC Litvínovissa. Hän on pelannut myös muutaman ottelun saman liigan HC Zlínissä kaudella 2005–2006. Hän sai NHL-varauksen, kun Toronto Maple Leafs varasi hänet numerolla 228 kahdeksannella kierroksella, ja kaksi vuotta varauksensa jälkeen hän siirtyi pelaamaan AHL:n St. John's Maple Leafsiin, Toronton silloiseen farmijoukkueeseen. Hän pelasi St. John'sissa kahdella kaudella, koko kauden 2000–2001 sekä osan kaudesta 2001–2002, josta pelasi osan myös HC Litvínovissa. Trávníček on tehnyt Extraligassa pelaaminaan vuosina parhaimmillaan 25 tehopistettä yhden runkosarjakauden aikana, mikä tapahtui kaudella 2008–2009, jolla hän pelasi 52 ottelua ja teki kahdeksan maalia sekä antoi 17 maaliin johtanutta syöttöä.
Trávníček on edustanut Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta Euro Hockey Tourin otteluissa kaudella 2003–2004. Hän on pelannut myös Tšekin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Marraskuussa 1999, jolloin Tšekki kohtasi Helsingissä pelatussa nuorten ottelussa Ruotsin, Trávníček aiheutti korkealla mailalla vamman Ruotsin Mattias Weinhandlin vasempaan silmään tilanteessa, jossa Weinhandl oli hetkeä aikaisemmin koukannut häntä mailallaan. Vaikka tapaus oli Trávníčekin itsensä mukaan puhdas onnettomuus, Kansainvälinen jääkiekkoliitto langetti hänelle tilanteesta myöhemmin samana vuonna kolmen vuoden pelikiellon maaotteluhin. Aiemmin samana vuonna hän oli saanut kahden ottelun pelikiellon sylkäistyään linjatuomaria jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pelatussa ottelussa.
Ja alla oli tulinen järvi
Ja alla oli tulinen järvi on Risto Orkon ohjaama elokuva vuodelta 1937. Melodraamaksi luonnehdittu elokuva perustuu Maila Talvion elokuvaa varten kirjoittamaan käsikirjoitettuun luonnokseen "Jussi Raalan elämä ja loppu" (1936).
Jussi Raala (Joel Rinne) menettää tulevan perintönsä isänsä myytyä ryypiskellessään omaisuutensa paikallisella patruunalle (Hugo Hytönen). Raala juo itsekin ja tekee lapsen torpantytön kanssa. Katkeroituneena hän lähtee 25 vuodeksi Amerikkaan ja rikastuttuaan palaa kostamaan.
Helmikuussa 1937 ensi-iltaan tulleen elokuvan ulkokuvaukset tehtiin edellisenä kesänä Vääksyn kartanon alueella. Kuvaajaksi oli suunniteltu Erik Blombergia, mutta tehtävä tuli kuitenkin ruotsalaiselle Albert Rudlingille. Arkkitehti Aarne Ervi teki tähän elokuvaan ainoan lavastustyönsä. Elokuva myytiin Ruotsiin ja suomalaisalueille Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Elokuvan katsojamenestys oli Suomessa vuoden toiseksi heikoin.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin taiteellisesti kunnianhimoisena, mutta syyt siihen ettei tavoite toteutunut, nähtiin toisissa arvioissa käsikirjoituksessa, toisissa taas ohjauksessa. Hugo Hytönen patruunana sai yleisesti kiitosta.
Kriitikko Henri Waltter Rehnströmin mukaan Rinne, Hytönen ja Angerkoski vetävät roolinsa herkullisesti yli.
Vihreä kulta (täsmennyssivu)
Vihreä kulta voi viitata paitsi puuhun Suomen metsätaloudessa, myös muun muassa seuraaviin:
Kolmivarvaslaiskiainen
Kolmivarvaslaiskiainen ("Bradypus tridactylus") on Etelä-Amerikan pohjois- ja koilliosissa elävä laiskiaislaji.
Kolmivarvaslaiskiaista tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Sen elinympäristöä ovat kosteat trooppiset metsät. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi.
Muiden laiskiaisten tavoin kolmivarvaslaiskiainen syö puiden lehtiä, joita se kerää kulkemalla puiden oksistossa pitkien raajojensa varassa selkä alaspäin roikkuen. Se liikkuu enimmäkseen hämärissä ja viettää päivät lepäillen. Naaras synnyttää yhden poikasen vuodessa.
Kolmivarvaslaiskiaisella on pitkä hapsottava turkki, josta sadevesi valuu nopeasti maahan. Sillä on kaikissa raajoissaan kolme varvasta. Eläin on noin metrin mittainen.
Derech Hamelech
Derekh Hamelech (, ) oli Israelin edustuskappale vuoden 1989 Euroviisuissa. Sen esittivät Gili Netanel ja Galit Burg-Michael. Kappaleen säveltäjä ja sanoittaja oli Shaike Paikov.
Kappale sijoittui Sveitsin Lausannessa järjestetyssä loppukilpailussa 12. sijalle, ja keräsi 50 pistettä. Eniten pisteitä kappale sai Irlannilta, Sveitsiltä ja Jugoslavialta, jotka kukin antoivat seitsemän pistettä.
Tales of
Tales of () on Namco Bandai Gamesin kehittämä roolipelisarja. Sarjan ensimmäinen peli oli "Tales of Phantasia", joka julkaistiin vuonna 1995. Nykyään sarjaan kuuluu neljätoista peliä, joiden lisäksi on julkaistu useita pääsarjaan kuulumattomia pelejä ja remake-pelejä sarjan vanhempien osien pohjalta.
Joulukuuhun 2012 mennessä Tales-pelejä oli myyty maailmanlaajuisesti 15 miljoonaa kappaletta. Pelejä on kehuttu taistelusysteeminsä ansiosta, mutta niiden tarinoita ja hahmoja on kritisoitu.
Marija Nikolova
Marija Nikolova () on makedonialainen poplaulaja. Hän esitti Eurovision laulukilpailussa vuonna 2000 kappaleen "100% te ljubam" XXL-yhtyeen kanssa.
Martti Ratu
Martti Ilmari Ratu (3. tammikuuta 1917 Kaarina – 25. marraskuuta 2002 Turku) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Hän oli Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja vuosina 1983–1987 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Ratu sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1983.
Ratu valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1936, diplomi-insinööriksi vuonna 1945 ja tekniikan lisensiaatiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1959. Hän oli valantehnyt katsastus- ja arviomies vuodesta 1950 ja valantehnyt tavarantarkastaja vuodesta 1965.
Vuodet 1948–1980 eli pääosan työurastaan Ratu toimi Turun teknillisen oppilaitoksen lehtorina. Eläkkeelle jäätyään hän asettui ehdokkaaksi vuoden 1983 eduskuntavaaleissa ja tuli valituksi kansanedustajaksi. Hän oli eduskunnassa yhden kauden. Ratu oli myös mukana kunnallispolitiikassa, ensin Kaarinan kunnanvaltuustossa, sitten vuodet 1961–1992 Turun kaupunginvaltuutossa.
Ratu on kirjoittanut runoja ja muistelmia ja julkaissut niitä omakustanteena.
Cyril Evans
Cyril Furmstone Evans (1892–1959) oli brittiläinen sähköttäjä, joka tunnetaan parhaiten SS Californianin sähköttäjänä. Evans oli 20-vuotias Titanicin onnettomuuden aikana. Onnettomuusiltana 14. huhtikuuta kello 11 aikaan juuri ennen onnettomuutta Evans oli lähettänyt Titanicin sähköttäjälle viestin jossa hän kertoi kolmesta suuresta jäävuoresta, jotka olivat matkaamassa Titanicia kohti. Samaan aikaan Jack Phillips oli lähettämässä viestiä Newfoundlandiin Cape Raceen, kun Evansin viesti kuului niin kovaa hänen korviinsa että tämä karjaisi Evansille töykeästi ja käski tämän pitämään suunsa kiinni. Syy tähän oli se, koska Californian oli vain 10 kilometrin päässä Titanicista. Toinen versio kertoo myös, että viesti oli merkitty väärin. Tämän jälkeen Evans sammutti laitteistonsa ja meni nukkumaan. Tätä voidaan pitää syynä siihen miksei Californian päässyt ajoissa pelastamaan Titanicia. Myöskään Californianin kapteeni Stanley Lord ei herättänyt Evansia huomattuaan Titanicin hätäraketit. Kun Evans myöhemmin heräsi ja käynnisti laitteistonsa ja sai tietää Titanicin onnettomuudesta oli jo liian myöhäistä. Myöhemmin Evans ja Lord joutuivat kuulusteluihin joissa heitä syytettiin välinpitämättömyydestä Titanicia kohtaan. Evans kuitenkin vapautettiin syytteistä.
Myöhemmin Evans jatkoi Marconi Wireless companyn ja Eastern Telegraph Companyn palveluksessa loppuelämänsä. Hän palveli myös ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa sähköttäjänä brittiläisille joukoille Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. Evans kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1959.
Pratt &amp; Whitney Canada PT6
PT6 on kanadalaisen Pratt & Whitney Canada -yhtiön valmistama kaasuturbiinimoottori. PT6A on lentokoneissa käytettävä potkuriturbiiniversio, kun taas PT6B ja PT6C -versiot on tarkoitettu helikopterikäyttöön. PT6A-moottorin eri versioiden teho vaihtelee 580 akselihevosvoimasta aina 1940 akselihevosvoimaan. PT6A-moottoreita käytetään runsaasti liike- ja kevyissä liikennekoneissa, esimerkkeinä Beechcraft King Air, DHC-6 Twin Otter ja Embraer EMB 110 Bandeirante. Moottori on ollut valmistuksessa 1960-luvun alkupuolelta lähtien.
PT6 on rakenteeltaan ns. vapaaturbiinimoottori (). Se tarkoittaa, että potkuri on yhdistetty alennusvaihteiston välityksellä ns. tehoturbiiniin, joka puolestaan ei ole mekaanisesti kytketty ns. kaasugeneraattoriin, jossa sijaitsevat ahdin, polttokammio-osa ja ahdinta käyttävä turbiini. Näin ollen potkurin ja kaasugeneraattorin kierrosluvut voivat vaihdella toisistaan riippumatta.
Mathilde Johansson
Mathilde Johansson (s 28. huhtikuuta 1985 Göteborg, Ruotsi) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 59 huhtikuussa 2009. Hän on voittanut 12 ITF-turnausta kaksinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Johansson on parhaimmillaan päässyt kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa vuonna 2012.
Ensimmäisen välieräpaikkansa WTA-kiertueella Johansson saavutti helmikuussa 2011 Bogotán turnauksessa. Ennen tätä hän oli aikaisemmin päässyt puolivälieriin sekä Bogotássa että Acapulcossa vuonna 2009. Turnauksen välierissä Johansson voitti Carla Suárez Navarron, kunnes hävisi loppuottelussa Lourdes Domínguez Linolle luvuin 6–2, 3–6, 2–6.
Koivuvenhokas
Koivuvenhokas, aikaisemmalta nimeltään venhoyökkönen, ("Pseudoips prasinanus") on yleinen, kirkkaan vihreä yöperhonen.
Koivuvenhokas on yksi melko harvoista vihreistä perhoslajeista. Koiraan etusiivet ovat kellanvihreät ja siiven reunan ripsissä on usein punaruskeita täpliä. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset. Naaraan etusiivet ovat hivenen sinertävän vihreät ja takasiivet valkoiset. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee kolme vaaleaa, rajoiltaan epäselvää vaaleaa vinojuovaa. Keskiruumis on etusiipien tapaan vihreä ja tuntosarvet voimakkaan punaruskeat. Siipiväli on koiraalla 31–36 mm ja naaraalla 34–40 mm.
Toukka on vaalean vihreä ja siinä on pieniä, vaaleita pisteitä. Selkäpuolella on pari vaaleaa pitkittäisjuovaa. Toukan pää on kookas ja peräpää kapenee teräväksi. Erityisenä tuntomerkkinä toukan vatsajaloissa on huomattavan suuret, imukuppimaiset tarttumapinnat.
Koivuvenhokasta tavataan Espanjasta Keski-Euroopan poikki Venäjälle ja aina Koreaan ja Japaniin saakka ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa lajia tavataan suurimmassa osassa maata elinalueen ulottuessa ainakin Etelä-Lappiin saakka. Perhonen lentää yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuussa lentoajan huipun sijoittuessa kesäkuun loppupuoliskolle. Elo-syyskuussa voidaan tavata harvinaisen toisen sukupolven yksilöitä.
Lehtimetsien laji, jota tavataan lisäksi puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lepäävät päivisin puissa, useimmiten lehtien alapinnoilla ja lähtevät lentoon illan hämärtyessä. Molemmat sukupuolet lentävät sekä valolle että syötille. Lentäessään perhoset tuottavat ultraääniä.
Naaras munii 200–250 munaa, jotka se sijoittelee lehtien alapinnoille. Toukat syövät öisin ja ovat täysikasvuisia elokuun lopulla tai syyskuun alussa. Koteloitumistaan varten toukka rakentaa lehden alapinnalle, puun kuorenrakoon tai maahanpudonneiden lehtien väliin vaaleanruskean, venettä muistuttavan kotelokopan, jonka sisällä itse kotelo sijaitsee. Kotelo talvehtii.
Toukka on polyfagi ja käyttää ravinnokseen monien erilaisten lehtipuiden lehtiä, erityisesti koivuja ("Betula"), leppiä ("Alnus"), pähkinäpensasta ("Corylus avellana") ja tammea ("Quercus robur").
Tales of Vesperia
Tales of Vesperia () on Namco Tales Studion kehittämä ja Namco Bandain julkaisema roolipeli. Peli julkaistiin Japanissa ja Yhdysvalloissa Xbox 360:lle vuonna 2008 ja Euroopassa vuotta myöhemmin. Japanissa peli julkaistiin myös PlayStation 3:lle uudistettuna versiona, johon sisältyy muun muassa kokonaan uusi pelattava hahmo, Patty Fleur. Peli kuuluu Namcon "Tales of" -roolipelisarjaan. Pelistä on tehty myös anime-elokuva "Tales of Vesperia – The First Strike", joka sijoittuu peliä edeltäviin tapahtumiin.
Terca Lumireis-maailmassa on aer-nimistä ainetta, jota käytetään taikaesine blastioiden polttoaineena. Jotkut blastiat pitävät kaupunkien yllä suojia, jotka suojelevat asukkaita hirviöiltä. Tämän takia ihmiset voivat hyvin harvoin poistua omasta kaupungistaan. Pelin päähahmo on maailmaa hallitsevan imperiumin pääkaupungin köyhien kaupunginosassa asuva ex-ritari Yuri Lowell, joka lähtee seikkailuun saadakseen takaisin kaupunginosan suihkulähde-blastiasta varastetun ytimen, jota ilman köyhät eivät tule toimeen. Mukaan päätyy myös aatelisneito Estelle, joka hakuaa tavata Yurin lapsuudenystävän, ritari Flynnin. Seikkailun edetessä Yuri tovereineen sotkeutuu imperiumin valtapolitiikkaan, tutustuu muinaisiin entelexeia-olentoihin ja lopulta joutuu pelastamaan koko planeetan sitä uhkaavalta vaaralta.
Montrealin kellotorni
Montrealin kellotorni () joskus myös nimellä The Sailors' Memorial Clock () on kellotorni Montrealin kaupungissa Quebecin provinssissa Kanadassa. Kaupungin vanhalla satama-alueella sijaitsevaa tornia alettiin rakentaa vuonna 1919 ja se valmistui vuonna 1922.
Montrealin kellotornin on suunnitellut samasta kaupungista lähtöisin ollut insinööri Paul Leclaire. Kellotorni rakennettiin muistoksi ensimmäisessä maailmansodassa kuolleille kanadalaisille merimiehille. Tornin kellomekanismi on kopio Lontoon Big Benin kellosta.
Kellotorni on 45 metriä korkea ja se on avoinna yleisölle päivittäin kello 11-19. Ylös kellotorniin johtaa 192 porrasaskelmaa.
Beechcraft
Beechcraft on yhdysvaltalainen lentokonemerkki, joka juontaa juurensa Walter H. Beechin vuonna 1932 Wichitassa perustamaan yhtiöön. Nykyisin Beechcraft on Hawker Beechcraft -yhtiön tuotemerkki.
Beechcraft on valmistanut lähinnä pieniä ja keskisuuria, yhdellä tai kahdella mäntä- tai potkuriturbiinimoottorilla varustettuja koneita. Tehtaat sijaitsevat Wichitassa.
Luettelo ei kata kaikkia Beechcraftin valmistamia konetyyppejä.
Eira Paunu
Eira Maija Paunu (22. toukokuuta 1908 Tottijärvi – 7. toukokuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen professori, teologian tohtori, naispappeuden edistäjä ja yliopettaja. Paunu väitteli ensimmäisenä naisena Suomessa teologian tohtoriksi vuonna 1952.
Paunun äiti oli opettaja Elli Johanna Paunu (o.s. Halla, 1881–1953) ja isä lääninrovasti, teologian tohtori Hjalmar Abraham Paunu (1882–1970). Eira syntyi nelilapsisen perheen vanhimpana. Myöhemmin hänelle syntyivät myös sisarukset rovasti Lauri Paunu (1910–2006), kirjailija Toini (1913–2010) ja Liisa (1918–2014). Liisan puoliso oli kouluneuvos Antti Tuomi-Nikula (1916–2004). Eira Paunu ei koskaan avioitunut eikä hänellä ollut omia lapsia. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1999. Paunu jäi eläkkeelle opettajan virastaan vuonna 1972. Hän asui nuoremman sisarensa Liisan tavoin Jyväskylässä. Eira Paunu muutti 104-vuotiaana kaatumistapaturman vuoksi omasta kodistaan jyväskyläläiseen vanhainkotiin. Hän kuoli pian tapaturman jälkeen vanhainkotiin muutettuaan vain muutama viikko ennen kuin olisi täyttänyt 105 vuotta.
Rochesterin linna
Rochesterin linna sijaitsee Medway-joen itärannalla Rochesterissa. 1100-luvulla valmistunut keskuslinna on yksi Englannin ja Ranskan parhaiten säilyneitä. Linnassa taisteltiin viimeisen kerran vuonna 1381, jolloin se vallattiin talonpoikaiskapinan aikana.
Aulus Plautius rakennutti paikalle linnoituksen vartioimaan tärkeää joenylityspaikkaa. Vilhelm Valloittaja nimitti puoliveljensä Odo Bayeuxlaisen Kentin jaarliksi. Domesday bookissa on epäsuora maininta linnasta. Sen mukaan Rochesterin piispalle annettiin Aylesfordista maata vastineeksi maasta, jolle rakennettiin linna. Vilhelm Punainen piiritti linnakaupunkia onnistuneesti vuonna 1088. Henrik I antoi linnan omistuksen William de Corbeilille vastineeksi siitä, että tämä vuonna 1127 rakennutti keskuslinnan, joka vielä nykyäänkin on hyvässä kunnossa. Robert, Gloucesterin jaarli oli vangittuna linnan tornissa
Kuningas Juhana Maattoman piirittäessä linnaa vuonna 1215 ensimmäisessä paronien sodassa kehämuurin perustuksiin kaivettiin tunneleita sen sortamiseksi. Esipihan valtaamisen jälkeen puolustajat vetäytyivät keskuslinnaan, jonka kaakkoiskulma romahdutettiin samalla tavalla. Korjauksia tehtiin vuosina 1221–1223.
Rochesterin kaupungille linna siirtyi vuonna 1884 ja nyt sen omistaa English Heritage. Se on avoinna yleisölle.
Johannes Karttunen
Johannes Karttunen (s. 4. kesäkuuta 1945 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1969 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Karttunen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 86 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 32 + 17 = 49 ja jäähymääränsä 50 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Peliuransa jälkeen Karttunen toimi jääkiekkotuomarina. Hän oli Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen ja vuosina 1986–1987 sen puheenjohtaja. Kaudella 1982–1983 SM-liiga palkitsi hänet parhaana linjatuomarina.
Andreas Seppi
Andreas Seppi (s. 21. helmikuuta 1984 Bolzano) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 tammikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Seppi on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa vuonna 2012, Australian avoimissa vuosina 2013 ja 2015 ja Wimbledonissa vuonna 2013 sekä kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 2008 ja 2009 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2008.
Ensimmäisen finaalipaikkansa ATP-kiertueen kaksinpelissä Seppi saavutti vuonna 2007 Gstaadissa. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän otti Eastbournessa, jossa hän voitti loppuottelussa Janko Tipsarevićin luvuin 7–6(5), 3–6, 5–3 luovutus. Tipsarević lopetti ottelun ratkaisevassa erässä kaaduttuaan liukkaalla ruohokentällä ja loukattuaan jalkansa. Toisen turnausvoittonsa Seppi saavutti Belgradissa keväällä 2012 voitettuaan loppuottelussa ranskalaisen Benoît Pairen lukemin 6–3, 6–2.
Seppi eteni Wimbledonissa 2013 4. kierrokselle, jossa hävisi argentiinalaiselle Juan Martín del Potrolle.
Seppin valmentajana on toiminut Massimo Sartori vuodesta 1995 lähtien.
Matti Päivinen
Matti Päivinen (s. 14. tammikuuta 1948 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1965–1970 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Päivinen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 75 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 6 = 26 ja jäähymääränsä 39 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Lauri Lehtonen
Lauri Lehtonen (9. helmikuuta 1946 Pori – ?) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Lehtonen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 7 + 7 = 14 ja jäähymääränsä 6 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Ottawa Memorial
Ottawa Memorial (suom. 'Ottawan muistomerkki') on muistomerkki Ottawan kaupungissa Ontarion provinssissa Kanadassa. Monumentti paljastettiin vuonna 1959. Muistomerkin paljastuksen hoiti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II. Muistomerkki on tehty muistoksi kaikille Brittiläisen kansanyhteisön Kanadan, Yhdysvaltojen ja Länsi-Intian ilmavoimien ja lentäjille, jotka saivat surmansa toisessa maailmansodassa ja joiden hautapaikkaa ei ole tiedossa.
Beechcraft King Air
Beechcraft King Air on yhdysvaltalainen, kahdella potkuriturbiinimoottorilla varustettu liike- ja matkustajalentokone, jonka Beechcraft suunnitteli 1960-luvun alkupuolella ja jota nykyisin valmistaa Hawker Beechcraft -yhtiö. Useimmat versiot on varustettu Pratt & Whitney Canada PT6 -moottoreilla.
Model 65-90 oli ensimmäinen King Air -malli, ja sen toimitukset alkoivat vuonna 1964.
A100 oli seuraava, pidennetty ja siipien kärkiväliltään isompi malli, joka lensi ensilentonsa vuonna 1969. Sen toimitukset alkoivat vuonna 1971.
B100 oli suorituskykyisempi versio A100-konetyypistä. B100:ssa voimanlähteenä oli tehokkaammat Garrett TPE331-6-252B -moottorit (2 kpl), joiden teho oli 533 kW (725 hv).
U-21F oli sotilaskäyttöön suunnattu versio A100 King Air -koneesta. Lokakuussa 1971 Beechcraft toimitti viisi ensimmäistä U-21F -konetta Yhdysvaltain ilmavoimille.
Model 200 Super King Air -mallissa on Model 100 -versioon verrattuna suurempi siipien kärkiväli, suurempi polttoainetankki sekä pyrstö on T-mallinen tavanomaisen mallin sijasta. Sen kiitoratavaatimus on vain 600 metriä. 200 Super King Air -konetyyppi lensi ensilentonsa 27 lokakuuta 1972 ja sen toimitukset alkoivat vuonna 1974.
B200 esiteltiin 1980-luvun alkupuolella. Siinä on 200 Super King Air -tyyppiin verrattuna pidempi toimintasäde ja hiukan parempi suorituskyky uudemman moottorin ansiosta.
C-12 on Beechcraft 200 Super King Air -konetyypistä Yhdysvaltain armeijalle sotilaskäyttöön muunneltu kone, joita on useita eri versioita: C-12A, C-12C, C-12D ja RU-21J armeijalle, UC-12B ja UC-12F merivoimille, C-12A, C-12E ja C-12F ilmavoimille ja RC-12D sekä RC-12H tiedustelukäyttöön.
King Air 350i on uusin King Air -versio.
Pentti Riitahaara
Pentti Riitahaara (s. 17. lokakuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Riitahaara edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 0 = 6 ja jäähymääränsä 46 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Riitahaara on Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen.
Kari Sillanpää
Kari Sillanpää (26. tammikuuta 1946 – ?) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Sillanpää edusti SM-sarjaurallaan Turun Palloseuraa, Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 67 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 4 = 10 ja jäähymääränsä 40 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Tapani Suominen (jääkiekkoilija)
Tapani Suominen (s. 24. marraskuuta 1943 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1961–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Suominen edusti SM-sarjaurallaan Porin Karhuja ja Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hänelle kertyi uran aikana 78 SM-sarjaottelua ja niissä 14 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.
Kunnian obeliski
Kunnian obeliski () on monumentti Toljattin kaupungissa, Samaran alueella Venäjällä. Monumentti on rakennettu Suuren isänmaallisen sodan sankareille. Kunnian obeliski valmistui vuonna 1958. Vuonna 1975 monumentti restauroitiin ja monumenttiin lisättiin pronssilaattoja. Vuonna 1978 ikuinen liekki lisättiin monumentin eteen.
Timo Mäkelä (jääkiekkoilija)
Timo Mäkelä (s. 31. toukokuuta 1943 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Mäkelä edusti koko SM-sarjauransa Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 13 + 6 = 19 ja jäähymääränsä 20 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1967.
Hän pelasi myös jalkapalloa Mestaruussarjassa vuonna 1968 Ässien riveissä. Mäkelä pelasi kaikki joukkueen 22 ottelua tehden niissä neljä maalia.
Raimo Tuli
Raimo Tuli (30. marraskuuta 1941 Tampere - 9. maaliskuuta 2013 Luvia) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija.
Hän edusti jääkiekon SM-sarjassa Rosenlewin Urheilijoita vuosina 1964–1967. Tuli pelasi yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 10+15=25 ja jäähymääränsä 27 minuuttia. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1967.
Jalkapallossa Tuli edusti RU-38:n lisäksi Porin Ässiä, jonka riveissä hän pelasi Mestaruussarjaa vuosina 1968–1969.
Heikki Veräväinen
Heikki Veräväinen (s. 19. toukokuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Veräväinen edusti koko SM-sarjauransa Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 46 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 8 + 1 = 9 ja jäähymääränsä 10 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1967.
Pesäkoisa
Pesäkoisa ("Aphomia sociella") on koisaperhosiin kuuluva pienehkö, ja yleinen perhoslaji.
Pesäkoisa on olemukseltaan pitkänomainen, sukupuolidimorfinen perhoslaji. Koiraan etusiivet ovat pohjaväriltään kellertävänvalkoiset, ja niiden kärkiosa on siiven puolenvälin tienoolta lähtien ruskea. Ruskean värin sävy ja määrä vaihtelevat yksilöittäin, ja joillakin yksilöillä siivessä voi näkyä myös kaksi terävästi mutkittelevaa, ruskeaa poikkiviirua. Siiven etureunassa voi olla mustaa väriä. Naaraan etusiivet ovat kauttaaltaan tuhkanharmaat, mutta niidenkin sävy vaihtelee. Siiven keskiosassa on selvästi erottuva, pyöreä, musta laikku, ja joskus myös naaraan siivissä erottuu kaksi tummempaa poikkijuovaa. Molemmilla sukupuolilla etusiiven ulkoreunassa on rivi pieniä mustia täpliä ja takasiivet ovat vaaleat, kärkeä kohti tummuvat. Siipiväli 23–38 mm.
Pesäkoisa on alkujaan eurooppalainen laji, joka on levinnyt ihmisen mukana vieraslajiksi muillekin mantereille. Suomessa sitä tavataan yleisenä maan etelä- ja keskiosissa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuusta elokuuhun.
Pesäkoisa on yöllä ja hämärässä lentävä perhonen, jota usein tapaa päivällä lepäämässä seinillä ulkovalojen luona. Toukka elää erityisesti eri ampiaislajien, mutta myös mehiläisten ja kimalaisten pesissä. Se on pesäloinen, joka käyttää ravinnokseen pesään kertynyttä orgaanista jätettä, mehiläisvahaa, isäntälajin ravintovarastoja ja jopa isäntäpistiäisen toukkia. Toukat elävät pesässä kehräämänsä lujan silkin suojassa ja voivat runsaina esiintyessään tuhota suuren osan pesän kennostoista.
Kalevi Rassa
Kalevi Toimi Juhani Rassa (3. helmikuuta 1936 Loimaa – 24. lokakuuta 1963) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1962 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. Hän edusti Suomen maajoukkuetta yksissä olympialaisissa.
Rassa edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 108 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 67 + 56 = 123 ja jäähymääränsä 63 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1957, 1958, 1960 ja 1962.
Rassa edusti Suomen maajoukkuetta kahdeksassa maaottelussa, joissa hän teki yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. Hän oli mukana Squaw Valleyn olympialaisissa 1960.
Jaakko Jaskari
Jaakko Jaskari (s. 16. huhtikuuta 1943 Karstula) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Jaskari edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä, Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 142 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 37 + 35 = 72 ja jäähymääränsä 80 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuosina 1962 ja 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Suomen huumausainelaki
Suomen huumausainelakia (, ) sovelletaan huumeiden ja niiden valmistuksessa käytettävien aineiden valvontaan.
Huumausainelaissa myös huumeen puhdistus on huumeen valmistusta. Huumelaissa mainitaan huumeiden yleiskieltäminen. Huumausaineen valmistusta on kaikki muu, millä huumetta saadaan aikaan, paitsi oopiumin, kokanlehtien, kannabiksen tai kannabishartsin erottelu niiden tuottokasveista.
Viranomaiset tai tieteelliset tutkimuslaitokset saavat käsitellä huumeita tutkimuksissa tai huumeiden käytön ehkäisytyössä Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean luvalla.
Ilkka Halme
Ilkka Halme (s. 4. maaliskuuta 1943 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Halme edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä ja Oulun Kärppiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 83 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 25 + 14 = 39 ja jäähymääränsä 68 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Pentti Uotila
Pentti Uotila (s. 19. helmikuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Uotila edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 101 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 31 + 20 = 51 ja jäähymääränsä 26 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1966 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Florence Ezeh
Florence Ezeh (s. 29. joulukuuta 1977 Lomé) on togolainen yleisurheilija, joka kilpailee moukarinheitossa. Hän edusti Ranskaa joulukuuhun 2005 asti.
Ezeh osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Sevillassa 1999. Hän oli tuolloin finaalin kuudestoista heitettyään tuloksen 60,74 metriä. Ezeh sijoittui Edmontonin MM-kisoissa 2001 seitsemänneksi tuloksellaan 65,88 metriä ja oli neljäs EM-kisoissa 2002 ennätyksellään 68,03. Hän osallistui ranskalaisena vielä Pariisin MM-kotikisoihin 2003, mutta putosi siellä jo karsinnassa.
Ezeh on kilpaillut Togon väreissä vuoden 2005 loppupuolelta lähtien. Hän pitää hallussaan maan ennätystä tuloksellaan 60,97 metriä, jonka hän heitti Pariisissa 2006. Ezeh voitti hopeaa Afrikan kisoista 2007, vaikka jäi kilpailussa kolmanneksi, sillä alun perin toiseksi sijoittunut Nigerian Funke Adeoye kärähti dopingista ja hänet hylättiin. Hän uusi hopeamitalinsa seuraavan vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja sai Afrikan-mestaruuskisoista pronssia vuonna 2010. Ezeh on osallistunut MM-kisoihin Togon edustajana kerran, Berliinissä 2009. Hän saii tuolloin tuloksen 59,76 eikä päässyt loppukilpailuun saakka.
Pekka Lehtolainen
Pekka Lehtolainen (s. 21. toukokuuta 1941 Akaa) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Lehtolainen edusti SM-sarjaurallaan kolmea tamperelaisseuraa, Ilvestä, KooVee:ta ja Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 106 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 18 + 13 = 31 ja jäähymääränsä 68 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1962 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-pronssia.
Kultsi, suurensin kakaran
Kultsi, suurensin kakaran ("Honey, I Blew Up the Kid") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka on jatko-osa vuoden 1989 elokuvalle "Kulti, kutistin kakarat". Elokuvan ohjasi Randal Kleiser ja sen julkaisi Walt Disney Pictures. Elokuvan pääosassa näyttelevät Rick Moranis, Marcia Strassman, Robert Oliveri ja Amy O'Neill, jotka uusivat roolinsa Wayne, Diane, Amy ja Nick Szalinskina. Uutena tulokkaana elokuvassa nähdään Keri Russell, joka näyttelee Mandya, Nickin rakkauden kohdetta ja Szalinskin perheen 2-vuotiaan lapsen Adamin lapsenvahtia, joka vahingossa altistuu Waynen uudelle keksinnölle ja kasvaa vähitellen valtaviin mittoihin.
Elokuvaa seurasi vielä yksi jatko-osa, tällä kertaa vuonna 1997 suoraan videolle julkaistu elokuva "Kulti, kutistin meidät". Elokuvia seurasi myös vuosina 1997–2000 esitetty televisiosarja nimeltä "".
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 1992 2 492 teatterissa, joka oli noin kaksi kertaa enemmän kuin ensimmäinen elokuva. Elokuva oli lippukassan ykkönen avausviikonloppuna, jolloin se tuotti 11 083 318 yhdysvaltain dollaria. Elokuva tuotti yhteensä Yhdysvalloissa 58 662 452 dollaria.
Elokuva on saanut yleisesti ottaen vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -verkkosivusto antoi elokuvalle 44-prosenttisesti hyväksytyn arvosanan perustuen 16 arvosteluun. "Washington Postin" kirjoittajat Desson Thompson ja Hal Hinson luonnehtivat elokuvaa yhdeksi vitsiksi. "Chicago Timesin" elokuvakriitikko Roger Ebert piti elokuvasarjan ensimmäistä osaa parempana.
Veikko Ukkonen
Veikko Ukkonen (s. 9. heinäkuuta 1941 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkotuomari. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Ukkonen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 83 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 3 + 10 = 13 ja jäähymääränsä 26 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1962 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Peliuransa jälkeen Ukkonen toimi jääkiekkotuomarina. Hän on Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen.
Kaspars Gorkšs
Kaspars Gorkšs (s. 6. marraskuuta 1981) on latvialainen jalkapalloilija, joka pelaa Readingissa puolustajan paikalla. Hän kuuluu myös Latvian maajoukkueeseen.
Riiassa syntynyt Gorkšs aloitti uransa kotimaassaan FK Audassa, jossa hän teki 77 ottelussa 9 maalia. Viikon pituisen koejakson jälkeen hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan Östers IF:ään joulukuussa 2002. Hän siirtyi toiseen ruotsalaisseuraan Assyriska Föreningeniin vuonna 2005. Hän palasi Latviaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen FK Ventspilsin kanssa. ja teki viisi maalia kaudella 2006 auttamalla seuran Virslīgan mestaruuten.
Gorkšs siirtyi Blackpooliin tammikuussa 2007 Hänet nimettiin elokuussa 2007 mestaruussarjan viikon joukkueeseen. Hän ensimmäiset maalinsa Blackpoolille liigacupin toisella kierroksella Derby Countya vastaan. Lokakuussa 2007 hänet nimettiin jälleen viikon tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2008 hän teki Blackpool käytti sopimuksen option ja jatkoi Gorkšsin sopimusta vuodella. Kauden jälkeen häntä huhuiltiin moniin englantilaiseen seuroihin.
Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Queens Park Rangersiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa Rangersille marraskuussa 2009 Sheffield Wednesdayta vastaan. Syyskuussa 2010 Gorkšs teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi QPR nousi Englannin valioliigaan. Elokuussa 2011 Gorkšs siirtyi kuitenkin Readingiin, joka nousi niin ikään valioliigaan kauden 2011–2012 päätteeksi.
Dai-heiwa kinentō
Dai-heiwa kinentō (, ”suurrauhan rukoustorni”) on torni Osakan prefektuurissa Tondabayashin kaupungissa Japanissa. Tornin virallinen nimi on Chōshūha bankoku sensō giseisha irei dai-heiwa kinentō (, ”uskontojen rajat ylittävä maailman sotien uhrien sielujen muiston suurrauhan rukoustorni”). Torni on 180 metriä korkea valkoinen rakennus, jonka rakennutti Japanin uususkontoihin kuuluva PL Kyōdan vuonna 1970.
Gather the Faithful
Gather the Faithful on suomalaisen power metal -yhtye Cain’s Offeringin debyyttialbumi. Albumilla soittavat laulaja Timo Kotipelto Stratovariuksesta, Sonata Arctican entinen kitaristi Jani Liimatainen, basisti Jukka Koskinen Wintersun -yhtyeestä, Jani Hurula rummuissa ja Mikko Härkin (ex-Sonata Arctica) kosketinsoittimissa. Albumin tyyli on yhdistelmä nopeatempoista power metallia ja mahtipontista sinfonista metallia.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Jani Liimatainen
Tuhkakeltasiipi
Tuhkakeltasiipi ("Eilema griseolum") on siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji.
Tuhkakeltasiiven siivet ovat selvästi muita keltasiipilajeja leveämmät ja pyöreämmät. Siipien pohjaväri on ruskeanharmaa, ja etusiiven tyvestä siiven etureunaa pitkin on lyhyt, likaisenkeltainen raita. Siipien alapinnalla ei ole tummaa kehnää. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleamman harmaat. Pää ja takaruumiin kärki ovat kellertävät, mutta muuten ruumis on harmaa. Tuntosarvet ovat tummanruskeat. Siipiväli on 30–34 mm. Lajista tunnetaan kellanharmaa värimuoto "f. stramineola".
Toukka on täysikasvuisena 25–28 mm pitkä. Se on väriltään musta ja selkäpuolella on pareittain oransseja täpliä.
Tuhkakeltasiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja edelleen Venäjän läpi aina Japaniin saakka. Suomessa tuhkakeltasiipi on eteläinen laji, jota tavataan lounaisrannikolta Pohjois-Savoon ulottuvalla alueella. Perhoset lentävät heinä-elokuussa.
Lajia tavataan paikoittaisesti kosteissa lehti- ja sekametsissä. Perhonen on yöaktiivinen ja lähtee liikkeelle yleensä vasta lähellä keskiyötä. Molemmat sukupuolet lentävät kirkkaiden valojen luokse. Päivällä perhosia voi joskus tavata kukilta.
Naaras munii 100 munaa parin kymmenen munan ryhmissä kasveille tai kaarnanrakoihin. Toukka talvehtii keskenkasvuisena ja on täysikasvuinen kesäkuun alkupuoliskolla. Kotelo on kotelokopan ympäröimä ja sijaitsee kaarnalla tai jäkälikössä.
Toukka käyttää ravinnokseen jäkäliä.
Malta Memorial
Malta Memorial (suom. ' Maltan muistomerkki') on sotamuistomerkki Vallettan kaupungissa Maltassa. Muistomerkki on rakennettu lentäjille jotka kuolivat toisessa maailmansodassa. Monumentti on tehty marmorista, kullasta ja pronssista. Monumentti on 15 metriä korkea ja patsaan kultainen kotka on 2,4 metriä korkea.
Nahkakeltasiipi
Nahkakeltasiipi ("Eilema depressum") on yleinen, siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji.
Nahkakeltasiipi on sukupuolidimorfinen laji, eli koiraat ja naaraat ovat erinäköisiä. Koiraan etusiivet ja ruumis ovat likaisenkeltaiset ja siiven etureunassa on kirkkaamman keltaista väriä. Siiven kärki on jokseenkin suora. Naaraan etusiivet ovat harmaanruskeat ja siiven etureunan keltainen viiru ulottuu lähes tasapaksuna siiven kärkeen asti. Siiven kärki on muodostaa terävän kulman. Takasiivet ovat molemmilla sukupuolilla harmaat. Molemmissa siipipareissa siiven ulkosyrjän ripset ovat keltaiset. Koiraalta tunnetaan värimuoto, jonka etusiivet ovat tummemman harmaat kuin naaraalla, mutta siiven etureunassa on keltaista väriä vain tyviosassa. Siipiväli 25–34 mm.
Naaraan voi sekoittaa harmokeltasiipeen ("Eilema lurideolum") tai lyijykeltasiipeen ("Eilema complaneum"), mutta eroaa näistä harmaiden takasiipiensä vuoksi.
Toukka on tummanharmaa ja sen selkäpuolella on harmaanvalkoinen, mustatäpläinen, leveä selkäjuova. Täysikasvuinen toukka on 22–25 mm pitkä.
Nahkakeltasiipeä tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa levinneisyys ulottuu Keski-Suomen pohjoisosiin. Lentoaika on yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä elokuun lopulle.
Nahkakeltasiipi viihtyy sekä metsissä että avoimemmilla paikoilla, mutta erityisesti se suosii vanhoja havumetsiä, usein kuusikoita. Esiintymisalueellaan se on yleinen mutta paikoittainen. Perhoset lentävät illalla, pimeän tulosta keskiyöhön ja molemmat sukupuolet tulevat valolle.
Toukat elävät piilottelevaa elämää, ja niitä tavataan harvoin luonnossa. Toukka elää syöden havupuiden rungoilla kasvavia jäkäliä, avoimilla paikoilla se syö myös maajäkäliä. Toukka talvehtii ja koteloituu alkukesästä ruskean kotelokopan sisään kaarnanrakoon tai jäkälien sekaan.
Muiden keltasiipien tapaan toukka elää syöden jäkäliä.
Dietyylitryptamiini
Dietyylitryptamiini (DET) eli N,N-dietyylitryptamiini on tryptamiineihin kuuluva huumausaine. Aine kuuluu tryptamiineihin, joihin kuuluvia huumeita ovat myös esimerkiksi joidenkin huumesienien sisältämä psilosybiini, sekä dimetyylitryptamiini (DMT).
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 40-60 mg poltettuna/vaporisoituna. Täydet vaikutukset ilmenevät 2-5 minuutissa annoksen vaporisoinnista. Syötynä tyypillinen annos on 50-100 mg. Täydet vaikutukset ilmenevät 40-90 minuutissa ja kestävät 2-4 tuntia.
DET on Suomessa luokiteltu laittomaksi huumausaineeksi.
Planeettainväliset avaruuslennot
Planeettainväliset avaruuslennot ovat tulevaisuudessa mahdollisesti toteutuvia avaruuslentoja Aurinkokunnan planeettojen välillä. Vielä 1950-luvulla oletettiin, että 2000-luvulla avaruusmatkailu olisi arkipäivää ja avaruudessa olisi kaupunkeja sekä tukikohtia Kuussa. Miehitetty Mars-lento on ollut suunnitelmissa kauan. Nasalla on kyllä projektina saada ihmisiä Marsiin tavalla tai toisella, mutta optimististen arvioiden mukaan se tapahtuisi aikaisintaan 2030. Tieteiskirjallisuudessa on esitetty vaihtoehtona myös avaruuteen kulkevat hissit, mutta niitä ei ole käytännössä voitu vielä rakentaa, sillä riittävän kestäviä materiaaleja toimimaan hissiä nostavana kaapelina ei ole.
Dimetoksiamfetamiini
Dimetoksiamfetamiini (DMA) on amfetamiineihin kuuluva huumausaine. Amfetamiinit ovat laaja stimulanttien huumeluokka.
Dimetoksiamfetamiini on Suomessa luokiteltu laittomaksi huumeeksi.
Ruckenkreuz
Ruckenkreuz () on Blaubeurenin kaupungissa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa sijaitseva sotamuistomerkki. Muistomerkki on 8,4 metriä korkea ja 2,8 metriä leveä valkoinen risti. Muistomerkki on rakennettu ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden muistoksi. Ruckenkreuz-sotamuistomerkki valmistui vuonna 1926.
Sounds of Decay
Sounds of Decay on metalliyhtye Katatonian EP, joka julkaistiin vuonna 1997. Se on Katatonian julkaisuista ainoa, jolla Jonas Renkse ei laula, ja ensimmäinen, jota ei ole äänitetty Dan Swanön Unisound-studiossa. EP:n kansikuva esittää Jumalan itsemurhaa ja on otettu elokuvasta "Begotten". Katatonian levy-yhtiön Avantgarde Musicin johtaja ehdotti kuvan käyttöä yhtyeen jäsenille.
"Sounds of Decay" äänitettiin Sunlight-studiossa kahdesti, sillä yhtye oli tyytymätön ensimmäiseen versioon. Anders Nyströmin mukaan jäsenet riitelivät keskenään ja olivat krapulassa äänitysten aikana, minkä vuoksi soitto kuulosti amatöörimäiseltä. Muutamaa viikkoa myöhemmin Katatonia palasi studioon ja äänitti EP:n uudelleen. Kuten "Brave Murder Daylla", "Sounds of Decayn" lauluosuuksista vastasi Mikael Åkerfeldt. Hän on kertonut myös pitävänsä EP:n ensimmäisestä versiosta enemmän sen raa'an äänimaailman vuoksi. Katatonia äänitti ensimmäisessä sessiossa myös kappaleen nimeltä "Untrue". Sitä ei kuitenkaan äänitetty uudelleen, eikä julkaistu EP:llä. Kappale löytyy kuitenkin Katatonian kokoelmalevyltä "Brave Yester Days".
Sävellykset: Katatonia
Pilkkusiipi
Pilkkusiipi ("Setina irrorella") on siilikkäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Etusiivet ovat likaisenoranssit ja niissä on kolme siiven poikki menevää riviä musta täpliä. Takasiivet ovat vaaleamman keltaiset ja niiden kärkiosassa saattaa erottua muutama tumma täplä. Perhosen ruumis on oranssinkeltaisia päätä, niskaa ja takaruumiin kärkiosaa lukuun ottamatta musta. Siipiväli vaihtelee 22–35 mm ja koiraat ovat selvästi naaraita kookkaampia.
Pohjois-Ruotsin tunturiseudulla esiintyy muoto "f. borealis", jonka täplät ovat himmeämpiä. Lisäksi siipien suomut harvemmassa, mikä tekee siivistä läpikuultavat.
Pilkkusiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa sen levinneisyys painottuu etelään, mutta hyvin paikottaisia ja eristyneitä populaatioita tunnetaan pohjoisestakin. Aikuiset perhoset lentävät heinä-elokuussa.
Pilkkusiipi elää lämpimillä ja kuivilla paikoilla. Sen esiintymät ovat yleensä hyvin paikallisia mutta esiintyessään laji on tavallisesti runsas eivätkä perhoset erityisemmin piilottele. Koiraat lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle, naaraat ovat sen sijaan päiväaktiivisia.
Naaras munii noin 50 munaa, jotka se asettelee riveihin heinänkorsille. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä heinätuppojen tai kivikon sekaan.
Toukka syö maassa ja kivien pinnalla kasvavia jäkäliä.
Valentina Nazarova
Valentina Nazarova (s. 29. syyskuuta 1984 Ašgabat) on turkmenistanilainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Nazarova osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Helsingissä 2005. Hän kilpaili tuolloin 100 metrillä, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Nazarova ei päässyt samalla matkalla jatkoon myöskään Osakan kisoissa 2007, jolloin hän juoksi ajan 12,02 sekuntia. Nazarova karsiutui sadan metrin matkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän oli alkueränsä kuudes.
"Lähde: IAAF"
Indianan yliopisto
Indianan yliopisto () on monesta kampusalueesta koostuva julkinen yliopisto Indianassa, Yhdysvalloissa. Kaikki kampukset mukaan lukien Indianan yliopistossa on yli 100 000 opiskelijaa. Yliopiston suurin kampus on Bloomingtonin kampus.
Hard Luck Cafe
Hard Luck Cafe on Reijo Mäen kirjoittama romaani, osittain tulevaisuuden Turkuun sijoittuva antiutopia. Sen päähenkilö on ikääntynyt bordellin lipunmyyjä, entinen yksityisetsivä Jussi Vares.
Hard Luck Cafe kuvaa ympäristökatastrofien, sotien ja ääriliikkeiden heikentämää tulevaisuuden Eurooppaa.
Romaanin keskeisenä miljöönä on Turun kaupunki, joka on osittain slummiutunut. Eri puolille kaupunkia on syntynyt kuljetuskonteista rakennettuja etnisiä slummikyliä: "Kupittaan puistossa ei ollut enää jälkeäkään sen entisaikaisesta vehreydestä tai runsaasta puustosta. Puisto oli nyt pelkkää mustalle kuralle tallattua tasaista konttikenttää."
Entinen yksityisetsivä, ikääntynyt Jussi Vares toimii Orikedon kaupunginosassa sijaitsevan bordellin lipunmyyjänä. Romaanin nimessä esiintyvä Hard Luck Cafe on entiseen Kakolan vankilaan perustetun sairaalan terminaalihoito-osaston yhteydessä toimiva karu kanttiini. Romaanin ensimmäisiä viittä osaa sitovat yhteen saman poliittisen murhan hieman toisistaan poikkeavat silminnäkijäkuvaukset. Tämä poliittinen murha ja sen tekijän selvittäminen sekä eräät muut arkaluontoiset ja laittomat operaatiot sitovat keskeiset henkilöhahmot toisiinsa.
Päähenkilö Jussi Vares tutustuu yhden yön suhteesta syntyneeseen poikaansa Matti Kalmariin, jota hän ei ole koskaan aikaisemmin tavannut. Vares auttaa sairasta ystäväänsä Hans Henri Landauta tämän valmistautuessa avustettuun itsemurhaansa. Kirjassa kuvataan eutanasiaan liittyvää kuvitteellista tapaa, lähtöjuhlia eli exitus-juhlia, joiden päätteeksi juhlan päähenkilölle annetaan juhlavieraiden läsnä ollessa tappava myrkkyannos.
4-metyyliaminoreksi
4-metyyliaminoreksi on huumaava piristekemikaali. Se on metamfetamiinin kaltainen, mutta sillä on pitempi vaikutusaika.
4-metyyliaminoreksin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 176,215 g/mol ja CAS-numero 3568-94-3.
4-metyyliaminoreksi on Suomessa luokiteltu laittomaksi huumeeksi.
Ibrahim Al-Matrooshi
Ibrahim Nasser Al-Matrooshi (s. 1. heinäkuuta 1970) on arabiemiirikuntalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa.
Al-Matrooshi osallistui olympialaisiin kerran, Barcelonassa 1992. Hän oli tuolloin kymmenottelun 27. saatuaan 6124 pistettä ja jätti taakseen vain yhden loppuun asti otelleen kilpailijan, Hondurasin Jorge Floresin. Al-Matrooshi teki vuonna 1994 Dohassa kymmenotteluennätyksensä 6596 ja voitti lajissa pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa 1995.
Khan Abdul Ghani Khan
Khan Abdul Ghani Khan (1914-1996; paštuksi:غني خان) on paštunkielinen runoilija, jota Ameer Hamza Shinwarin ohella yleisesti pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä paštun kielellä kirjoittavista runoilijoista. Häntä verrataan runoilijoihin Khushal Khan Khattak ja Rahman Baba. Häntä kunnioitetaan myös prosaistina ja taiteilijana. Hänen isänsä on Khan Abdul Ghaffar Khan ja nuorempi veljensä Khan Abdul Wali Khan.
Ghani Khan syntyi Britannian hallitsemaan Intiaan kuuluvalla alueella, joka nykyisin on Pakistania.
4-metyylitioamfetamiini
4-metyylitioamfetamiini ("4-MTA") on muuntohuume, jonka David E. Nichols kehitti 1990-luvulla ryhmänsä kanssa Purduen yliopistossa. Se on ei-neurotoksinen hyvin valikoiva serotoniinin vapauttaja (). 4-metyylitioamfetamiini on luokiteltu Suomessa huumeeksi. 4-metyylitioamfetamiini kehitettiin alun perin serotoniinin siirtäjäproteiinin laboratoriotutkimuksia varten.
DePaulin yliopisto
DePaulin yliopisto () on yksityinen tutkimusyliopisto Chicagossa, Illinoisissa. Yliopistossa on kaiken kaikkiaan yli 25 000 opiskelijaa ja se on nimetty Vincent de Paulin mukaan.
Yliopiston urheilujoukkueet tunnetaan nimellä "Blue Demons" ja koulu kilpailee Big East Conferencessa.