Robbin Crosby
Robbinson Lantz (Robbin) Crosby (4. elokuuta 1959 La Jolla, Kalifornia, Yhdysvallat – 6. kesäkuuta 2002 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka parhaiten muistetaan Ratt-yhtyeen kitaristina. Hänet tunnettiin myös lisänimellä "King".
San Diegossa La Jollan kaupunginosassa nuoruutensa viettänyt ja paikallisissa yhtyeissä soittanut Crosby tutustui 1970-luvun lopulla vokalisti Stephen Pearcyyn, jonka perustamaan Ratt-nimiseen glam metal-yhtyeeseen hän liittyi 1980-luvun alussa. Yhtye sai levytyssopimuksen ja sen debyytti-ep "Ratt" (1983) sai hyvän vastaanoton ja ensimmäinen varsinainen albumi "Out of the Cellar" (1984) möi välittömästi moninkertaista platinaa. Glam metal-genre eli kukoistuskauttaan 1980-luvun puolivälissä ja Ratt kuului yhdessä Mötley Cruen kanssa genren kärkinimiin. Pitkästä ja vaaleasta Crosbysta tuli näkyvä osa yhtyeen julkisuuskuvaa ja lavashowta ja hän oli myös mukana kirjoittamassa yhtyeen hittikappaleita, kuten "Round and Round" ja "Wanted Man". Myöhemmissä haastatteluissa Crosby kritisoi yhtyeen menettäneen alkuperäisen visionsa ensijulkaisun jälkeen ja totesi seuraavien levyjen olleen ylituotettuja.
Crosby otti myös kaiken irti rock-tähden elämäntyylistä. Hän tapaili Playboy-malleja ja näyttelijättäriä ja asui kartanossa Hollywood Hillsin alueella. Myös hänen päihteiden käyttönsä alkoi vaikuttaa yhtyeen toimintaan 1980-luvun loppua kohti mennessä. Stephen Pearcy mm. kertoo elämäkerrassaan muuten rauhallisen ja ystävällisen Crosbyn saaneen väkivaltaisia kohtauksia huumeiden vaikutuksen alaisena. Soolokitarointivastuu oli siirtynyt entistä enemmän kitaristi Warren DeMartinille ja vuoden 1990 "Detonator"-albumin nauhoitusten alkaessa Crosby meni katkaisuhoitoon, eikä pystynyt täysipainoisesti osallistumaan albumin tekoon. Myös Rattin suosio oli laskusuunnassa näihin aikoihin.
"Detonatorin" julkaisua seuranneella kiertueella Crosby repsahti jälleen aineisiin ja yhtyeen jäsenten mukaan tämä näkyi häiritsevästi vuoden 1991 kevään Japanin kiertueella, joka jäikin Crosbyn viimeiseksi yhtyeen riveissä. Crosby jäi sairauslomalle yhtyeestä kiertueen jälkeen ja loppuvuodeksi 1991 häntä tuuraamaan tuli saksalaiskitaristi Michael Schenker. Ratt kuitenkin hajosi alkuvuodesta 1992 Stephen Pearcyn jätettyä yhtyeen.
Rattin jälkeen Crosby teki pienimuotoisia musiikkiprojekteja vanhojen San Diegon aikaisten yhtyetovereidensa kanssa sekä tuottajan töitä. Aiemmin hän oli tuottanut mm. Lillian Axen debyyttialbumin. Hän oli mukana myös nuorten baseball-valmennuksessa, sillä nuorena hän oli ollut lahjakas lajissa. Yksi hänen viimeisistä musiikkiprojekteistaan tapahtui yhdessä Ratt-basisti Juan Croucierin kanssa. Kun Ratt suunnitteli comebackiaan vuonna 1996, Crosbyn kunto oli jo siinä pisteessä, ettei hänestä ollut muiden jäsenten mielestä enää palaamaan yhtyeeseen.
Vuonna 2001 Crosby kertoi julkisesti olleen HIV-positiivinen vuodesta 1994 lähtien. Hän oli myös ollut paljon sairaalahoidossa selkäongelmien sekä HIV-tartuntaan liittyvien sivuoireiden johdosta. Haimasta johtuvien ongelmien vuoksi hän oli myös lihonut valtavasti viimeisinä vuosinaan. Hän kertoi huumeriippuvuuden maksaneen hänen uransa, omaisuuden sekä seksielämän HIVn myötä, mutta koki kuitenkin eläneen "huikean elämän" ja toteuttaneen kaikki unelmansa. Crosby kuoli Los Angelesissa kesäkuussa 2002. Kuolinsyyksi todettiin AIDSiin liittyvät komplikaatiot sekä heroiinin yliannostus. Crosbyn muistotilaisuus pidettiin La Jollan Windansea Beachilla ja hänen tuhkansa siroteltiin mereen ystävien ja perheenjäsenten toimesta. Muistokirjoituksissaan entiset yhtyetoverit, rumpali Bobby Blotzer ja Stephen Pearcy korostivat Crosbyn ystävällistä ja kilttiä luonnetta, älykkyyttä ja lahjakkuutta.