hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dr. Professor’s Thesis of Evil
Dr. Professor’s Thesis of Evil on suomalainen valokuvapohjaista "Motion Novel"-animaatiotekniikkaa käyttävä lyhytelokuva vuodelta 2011. Elokuva julkistettiin syksyllä 2011 internetissä ja mobiililaitteissa. Sitä esitetään myös elokuvateattereissa ilmaiseksi. Elokuvaa on tehty Oulussa, Lontoossa ja Los Angelesissa. Suomen Elokuvasäätiö on tukenut sen tuotantoa. Animaation tekijät ovat Jukka Vidgren ja Juuso Laatio. Elokuvan ensiesitys oli Helsingin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 18. syyskuuta 2011.
Satiirinen elokuva kertoo Dr. Professorista, maailman juhlituimmasta superrikollisesta, joka on menettänyt intohimonsa pahuuksien tekemiseen. Dr. Professor saa huomata jääneensä mediasirkuksen ja idolistatuksensa vangiksi. Hän aikoo ottaa kohtalonsa takaisin omiin käsiinsä.
Elokuvan maailmaa asuttavat supersankarit, jättiläismäiset mutanttikoalat ja kuolemansäteet.
Motion Novel -animaatiotekniikka elokuvan tekijöiden kehittämää eräänlaista liikkuvaa valokuvapohjaista sarjakuvaa. Siinä yhdistellään valokuvia, 3D-tietokonegrafiikka ja animaatiota. Elokuva tehdään kansainvälisille markkinoille ja siksi sen kieli on englanti. Elokuvan pääroolihahmojen vuorosanat äänitettiin Torontossa ja ohjattiin Oulussa Skype-puhelun välityksellä. Tätä etäohjaustapaa kokeiltiin jo aiemmin keväällä, kun sivuroolihahmojen vuorosanat äänitettiin San Franciscossa. Roolihahmoja esittävät suomalaiset näyttelijät. Rooleissa on yli 40 näyttelijää. Ääninäyttelijöitä on 13.
Datajournalismi
Datajournalismi on journalistinen prosessi, jossa laajoja tietoaineistoja yhdistelemällä, suodattamalla, analysoimalla ja visualisoimalla tuotetaan uutisia ja artikkeleita. Lähdeaineistona voidaan käyttää verkossa saatavilla olevaa avointa dataa, julkisuuslakiin pohjautuvien tietopyyntöjen avulla saatua viranomaistietoa tai muulla tavoin hankittua dataa.
Datajournalismiin pätevät samat eettiset ohjeet, kuin muuhunkin journalismiin ja usein datajournalistisia menetelmiä käytetään yhdessä muiden journalististen menetelmien kanssa.
Juha Turkka
Juha Mikko Kalervo Turkka (s. huhtikuussa 1970 Joensuu) on entinen nyrkkeilijä ja nykyään taiteilija.
Juha Turkka on Jouko Turkan ja Maija-Liisa Mártonin poika. Vuosina 1997–1998 Jouko Turkka teki yhdessä poikansa kanssa televisiokanava Neloselle talk show'ta nimeltä "Turkka & Turkka". Ohjelmaa luonnehdittiin TV-lehtien ohjelmatiedoissa lauseella ”väljä kulttuuriohjelma”.
Juha Turkka on entinen SM-tason nyrkkeilijä. Hänen seuransa oli Helsingin Tarmo. Nyrkkeilystä hän sai silmänpohjan murtuman, joka vaurioitti hänen kasvohermotustaan.
Story of the Year
Story of the Year on yhdysvaltalainen vuonna 1995 perustettu yhtye St. Louisista, Missourista. Yhtye oli alun perin nimeltään 67 North, mutta he muuttivat sen sitten Big Blue Monkeyksi. Nimi vaihtui nykyiseksi "Story of the Year" -EP:n jälkeen vuonna 2002 yhtyeen saatua tietää, että Big Blue Monkey -niminen yhtye oli jo olemassa.
Jesmond Dene
Jesmond Dene on viheralue lähellä Newcastle upon Tynen keskustaa. Se on kapea, metsäinen joenvarsilaakso, jonka pohjalla virtaa Ouseburn. Noin kolme kilometriä pitkä laakso ulottuu South Gosforthista Jesmond Valen kaupunginosaan.
Laaksossa kasvaa sekä kotimaisia että eksoottisia puulajeja. Siellä elää monia lintuja, kuten kuningaskalastaja, ja Englannissa harvinaisia oravia.
Laakso on syntynyt jääkauden jälkeen sulamisvesien uurtamana. Vaikka asutus levisi alueelle, jyrkkäreunainen laakso säilyi metsäisenä. 1700-luvulla sinne rakennettiin kuitenkin vesimyllyjä, pieniä louhoksia ja rautaruukki. 1800-luun puolivälissä William George Armstrong osti suuria alueita laaksosta ja muutti sitä puistomaisemmaksi istuttamalla alppiruusuja, punapuita ja muita koristekasveja. Hän muutti joen uomaa ja rakensi siihen vesiputouksen.
Telltale Games
Telltale Games oli yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin vuonna 2004. Osa yrityksen työntekijöistä ovat entisiä LucasArtsin työntekijöitä. Telltalen toimintamalli perustuu pelien julkaisemiseen episodimuodossa, ja ne julkaistaan yleensä digitaalisessa muodossa ladattavaksi, kuten esimerkiksi Steam-palvelussa. Suuri osa yrityksen peleistä on lisensoituja seikkailupelejä, jotka perustuvat tunnettuihin sarjoihin, kuten "Sam & Max", "Monkey Island", "Homestar Runner", "Paluu tulevaisuuteen" ja "The Walking Dead".
Syyskuussa 2018 pelitalo ilmoitti irtisanoneensa noin 90 prosenttia työntekijöistään, jättäen vain 25 työntekijää työstämään pienempiä projekteja loppuun. Kehityksessä olleiden pelien, kuten "The Wolf Among Us: Season Two", "Game of Thrones: Season Two" ja nimeämättömän "Stranger Things" -pelin julkaisut peruutettiin.
Yhtiön toiminta loppui virallisesti marraskuussa 2018, kun se asetettiin konkurssiin.
FA WSL
FA WSL (, ) on Englannin korkein naisten sarjataso jalkapallossa. WSL on puoliammattilaisliiga.
WSL käynnistyi huhtikuussa 2011, jolloin se korvasi Naisten valioliigan Englannin pääsarjatasona.
Sarjaa pelataan kesäisin. Ensimmäisten kahden kauden aikana sarjasta ei voi pudota.
Itu
Itu on versokasvin t. verson ensimmäinen kehitysvaihe.
Eräiden kasvien siemeniä idätetään tuoreravinnoksi.
Digimon World 2003
Digimon World 2003 (Euroopan ja Australian ulkopuolella Digimon World 3) on Bandain kehittämä ja julkaisema "Digimon World 2":n uudempi versio. Peli julkaistiin PlayStationille vuonna 2002.
Pelin tarkoitus on kouluttaa Digimoneja ja käydä pelin tarinaa läpi. Pelin alussa Digimoneja on vain kolme, ja muut Digimoneista kertyvät pelin edetessä. Aloitus-Digimoneja ovat Kotemon, Patamon, Renamon, Guilmon, Kumamon (oikea nimi Bearmon), Agumon ja Monmon.
Poika nimeltä Junior lähtee Digimon-maailmaan ja alkaa kouluttaa Digimoneja. Hän kohtaa muita kouluttajia ja villejä Digimoneja. Digimon-maailman portti suljetaan, eikä Junior pääse takaisin normaaliin maailmaan. Junior alkaa kerätä myös Digimon-kortteja, joilla hän voi kamppailla toisia keräilijöitä vastaan.
Kelud
Kelud (tunnetaan myös nimellä Kelut) on kerrostulivuori Indonesiassa, Jaavan saarella. Tulivuori sijaitsee Tyynenmeren tulirenkaan läheisyydessä. Tulivuori on purkautunut yli 30 kertaa 1000-luvulta lähtien. Tuhoisin purkaus oli vuonna 1586, jolloin yli 10 000 ihmistä kuoli. Vuonna 1919 purkaus aiheutti mutavyöryn, joka tappoi 5 000 ihmistä. Vuoden 1990 purkaus nosti tuhkaa ja pyroklastisia pilviä seitsemän kilometrin korkeuteen. Purkauksessa kuoli 30 ihmistä.
Helmikuussa 2014 vuori purkautui jälleen, ja 200 000 ihmistä evakuoitiin.
Segedunum
Segedunum on roomalaisaikainen linnoitus Hadrianuksen vallin loppupäässä North Tynesiden Wallsendissä, lähellä Newcastlea. Siellä on nykyisin interaktiivinen museo ja 35 metriä korkea näkötorni. Alueelle on rekonstruoitu myös roomalainen kylpylä ja pätkä Hadrianuksen vallia.
Linnoitus oli käytössä 300 vuoden ajan, ja siellä oli 600 roomalaista sotilasta. Roomalaisten lähdettyä linnoitus ilmeisesti nurmettui vähitellen. Vuodesta 1777 sen päällä oli vaunusepän rakennuksia, ja 1880-luvulla päälle rakennettiin asuintaloja. 1920-luvulla tehdyissä tutkimuksissa pystyttiin kuitenkin hahmottamaan linnoituksen raunioiden tarkka sijainti. 1970-luvulla talot purettiin ja niiden tilalle suunniteltiin uudisrakennuksia. Raunio oli oletettua paremmassa kunnossa ja se päätettiin jättää esille.
FBC Remedicum Ostrava
FBC Remedicum Ostrava on tšekkiläinen salibandyseura joka pelaa Fortuna Extraligassa. FBC Remedicum Ostrava on perustettu 1993, mutta kolme ensimmäistä vuotta se toimi nimellä Dream team Ostrava.
Jens Berg
Jens Berg (s. 1970) on suomalainen journalisti. Hän toimi KSF Median toimitusjohtajana 2016–2017. Berg oli aiemmin Hufvudstadsbladetin päätoimittaja. Ennen siirtymistään Hufvudstadsbladetiin hän työskenteli Svenska Ylen Fakta ja fiktio -osaston päällikkönä ja oli Yleisradion palveluksessa vuodesta 1997.
Jesmond
Jesmond on kaupunginosa Newcastlessa, Pohjois-Englannissa. Se sijaitsee Newcastlen keskustan pohjoispuolella. Alue on rakennettu vuosina 1870–1885. Aluetta rakennettiin aikana, jolloin kaupunki kasvoi nopeasti, ja raitiovaunut ja paikallisjunat helpottivat työmatkaliikennettä.
Jesmondin kirkko on rakennettu vuonna 1862, ja sen suunnitteli paikallinen arkkitehti John Dobson.
Vuonna 2001 South Jesmondin vaalipiirissä oli 8 077 asukasta, joista 91% valkoihoisia. Verrattuna koko kaupungin väestöön 16-21-vuotiaita oli enemmän ja eläkeikäisiä vähemmän kuin muualla. North Jesmondissa asukkaita oli 8 542. Molemmilla alueilla omakoti- ja paritalojen osuus selvästi pienempi kuin muualla Newcastlessa.
Jesmondin talot ovat suuria, usein 6–7 makuuhuonetta. Monissa niistä on opiskelijoita vuokralaisina. Alueelta on kävelymatka yliopistolle ja muutenkin hyvät liikenneyhteydet kahden metroaseman ja monien bussireittien ansiosta.
Jamie Oleksiak
Jamieson ”Jamie” Oleksiak (s. 21. joulukuuta 1992 Toronto, Ontario) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa nykyään NHL-seura Pittsburgh Penguinsia. Stars varasi Oleksiakin numerolla 14 . Tammikuussa 2011 NHL:n puolueeton kykyjenetsijäpalvelu rankkasi hänet Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista vasta sijalle 27. Huhtikuussa hänet kuitenkin nostettiin lopulliselle sijalle 13.
Oleksiakille on myönnetty kaksoiskansalaisuus, koska hänen isänsä on kotoisin Buffalosta, Yhdysvalloista.
Oleksiak edusti kaudella 2010–2011 Northeastern Huskiesin joukkuetta NCAA:n I-divisioonassa Hockey Eastissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi OHL:ää sekä Saginaw Spiritissä että Niagara IceDogsissa. Kaudeksi 2012–2013 Oleksiak siirtyi NHL-seura Dallas Starsin organisaatioon.
Mark McNeill
Mark McNeill (s. 22. helmikuuta 1993 Edmonton, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiota.
NHL-seura Chicago Blackhawks varasi McNeillin numerolla 18 varaustilaisuudessa . Ennen tilaisuutta NHL:n kykyjenetsijäpalvelu arvioi hänet Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle 14. McNeill edusti maataan alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011.
Southland (televisiosarja)
Southland on yhdysvaltalainen rikossarja, joka kertoo Los Angelesin poliisivoimista (LAPD). Sarjaa tehtiin vuosina 2009–2013 yhteensä viisi tuotantokautta ja 43 jaksoa. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3.
Sarja kuuluu tyylilajiltaan karun realistisiin poliisisarjoihin, kuten esimerkiksi myös "Hill Street Blues" ja "NYPD Blue". Sarjassa käsitellään muun muassa Los Angelesin jengiväkivaltaa, erilaisia julmia väkivaltarikoksia sekä poliisin vaikeuksia saada kostoa pelkääviä silminnäkijöitä todistajiksi oikeuteen ja epäonnisia yrityksiä suojella todistajia. Sarjan päähenkilöitä ovat muun muassa juuri poliisikoulusta valmistunut järjestyspoliisi Ben Sherman (Benjamin McKenzie), hänen ohjaajanaan toimiva selkäkivuista ja lääkeriippuvuudesta kärsivä John Cooper (Michael Cudlitz) ja rikosetsivä Sammy Bryant (Shawn Hatosy), jonka kotihuolet häiritsevät hänen työntekoaan.
"Southlandin" alkuperäinen esityskanava NBC hyllytti sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, kun toisen tuotantokauden jaksoista oli kuvattu kuusi, mutta ei vielä esitetty yhtäkään. TNT kuitenkin osti sarjan oikeudet NBC:ltä ja jatkoi sen esittämistä. Huhtikuussa 2010 TNT ilmoitti tilanneensa sarjasta kymmenjaksoisen kolmannen tuotantokauden. Tuotantobudjettia supistettiin samalla yli kolmanneksella, mikä tarkoitti muun muassa, että sarjan päärooleja karsittiin. Kaikkiaan viiden tuotantokauden jälkeen TNT ilmoitti toukokuussa 2013, ettei se uusi sarjaa enää kuudennelle kaudelle.
Poliisihallitus
Poliisihallitus on organisaatio, jonka tehtävänä on suunnitella, kehittää, johtaa ja valvoa Suomen poliisitoimintaa ja sen tukitoimintoja. Poliisihallitus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa. Sen organisaatio on kaksiportainen: Poliisihallitus johtaa ja ohjaa operatiivista poliisitoimintaa. Suoraan poliisihallituksen alaisuudessa toimivat poliisilaitokset ja poliisin valtakunnalliset yksiköt keskusrikospoliisi sekä Poliisiammattikorkeakoulu ja Poliisin tekniikkakeskus. Suojelupoliisi on siirretty suoraan sisäministeriön alaisuuteen.
Poliisihallituksen johtajana toimii poliisiylijohtaja. Nykyinen poliisiylijohtaja on Seppo Kolehmainen. Poliisihallituksen tehtävät on jaettu seitsemään yksikköön, jotka ovat: esikunta, rikostorjunta, valvonta- ja hälytystoiminta, lupapalvelu, kansainväliset asiat, hallinto ja tekniikka sekä lisäksi sisäinen tarkastus.
Poliisihallituksen keskusyksikkö sijaitsee Helsingin Kampissa ja osia Joensuussa. Poliisihallitukseen kuuluvat myös arpajais- ja asehallintoyksikkö Riihimäellä sekä turvallisuusalan valvontayksikkö Mikkelissä.
Lisäksi organisaatioon kuuluvat vanhoilla nimillä poliisikoiralaitos (Hämeenlinna), poliisiautovarikko, poliisiasevarikko, poliisivarusvarikko ja poliisiviestivarikko Tekniikkakeskuksen osina.
Blackfriars (Newcastle)
Blackfriars on 1200-luvulta säilynyt entinen luostari Newcastlen keskustassa Englannissa.
Luostarin perustivat dominikaanimunkit vuonna 1239. Luostaria kutsutaan nimellä Blackfriars (’mustat munkit’), koska dominikaaniveljet pukeutuivat mustiin kaapuihin. Vuonna 1250 munkit rakensivat kirkon, joka sijaitsi nykyisen Pyhän Andreaan kirkon lounaispuolella. Vuonna 1265 pystytetty kaupunginmuuri jakoi luostarin tilukset kahtia.
Blackfriars lakkautettiin reformaation myötä Henrik VIII:n määräyksestä vuonna 1539. Luostarin omaisuus joutui pormestarin haltuun, joka vuokrasi tilat killoille. Killat käyttivät tiloja kokoontumisiinsa, mutta muunsivat osia niistä vähävaraisten asunnoiksi. 1900-luvun loppupuolella rakennukset kunnostettiin, ja nyt niissä toimii kahviloita ja käsityöläispajoja. Laajalla sisäpihalla esiintyy kesäteatteri.
FS La Motte-Picquet (1924)
La Motte-Picquet oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistunut Duguay-Trouin-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 18. huhtikuuta Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 17. tammikuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1924. Alus otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1927.
"La Motte-Picquet" liitettiin valmistuttuaan Brestiin sijoitettuun 2. laivueeseen, mistä se siirrettiin 1933 3. kevytristeilijäviirikön lippulaivaksi. Alus lähetettiin 1935 Kaukoitään. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Indokiinan ja Alankomaiden Itä-Intian vesillä.
Ranskan antauduttua jännite Siamin rajalla kasvoi, mikä puhkesi joulukuussa 1940 avoimeksi kahakaksi Siamin ja Vichyn hallituksen joukkojen välillä. Pieni laivasto-osasto () perustettiin 9. tammikuuta lähellä Saigonia Cam Ranhin lahdella. Osastoon kuuluivat sluupit "Dumont d'Urville", "Amiral Charner", "Tahure" ja "Marne" sekä lippulaivana "La Motte-Picquet", jonka komentajana oli Capitaine de Vasseau Bérenger. 14. tammikuuta Koh Changin taistelussa tuhottiin Siamin laivasto-osasto.
Alus kävi syyskuussa 1941 telakalla Osakassa, mutta aluksen toiminta oli hyvin rajallista. Se riisuttiin joulukuussa aseista Saigonissa, minkä jälkeen se oli koulutuspaikkana. Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneiden iskiessä satamaan 12. tammikuuta 1945 alus upposi satama-altaaseen.
FS Primauguet (1924)
Primauguet oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistunut Duguay-Trouin-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 14. huhtikuuta 1922 Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 16. elokuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1924. Alus otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1927.
"Primauguet" lähti Brestistä 20. huhtikuuta 1927 heti valmistuttuaan maailmanympäripurjehdukselle, jolta se palasi 20. joulukuuta. Alus oli tämän jälkeen vuosittain muutaman kuukauden koulutuspurjehduksilla, kunnes se 15. huhtikuuta 1932 siirrettiin Kaukoitään. Alus palasi 10. tammikuuta 1936 Ranskaan, missä se siirrettiin telakalle. Alus palasi palvelukseen koeajojen päätyttyä syyskuussa 1937 ja se aloitti toisen matkansa Kauko-itään. Se saapui 21. marraskuussa Saigoniin, joka toimi sen kotisatamana, kunnes "Suffren" vapautti aluksen tehtävästään toisen maailmansodan kynnyksellä.
Toisen maailmansodan ensi kuukaudet alus partioi Atlantilla, suojasi saattueita ja etsi Kanarian saarten vesiltä saksalaisia saarronmurtajia. Alus lähti 1. huhtikuuta 1940 Länsi-Intian saaristoon Fort-de-Franceen vapauttaakseen "Jeanne d’Arcin". Se palveli Hollannin Länsi-Intian vesillä tarkastaen kohtaamiaan kauppa-aluksia, joita kertyi huhtikuun kuluessa kaikkiaan noin kaksikymmentä. Alus vapautti 6. toukokuuta Aruban edustalla "HMS Dundeen", ja Alankomaiden antauduttua alus laski joukkoja maihin suojaamaan öljylähteitä. Alus palasi Ranskan antauduttua 12. kesäkuuta Dakariin.
"Primauguet" liittyi Vichyn Ranskan laivastoon, ja se kuljetti osan Ranskan kultavarannoista Afrikkaan. Kun Britannian kuninkaallinen laivasto hyökkäsi heinäkuussa Mers El Kébiriin pyrkimyksenään tuhota Ranskan laivasto, alus oli Dakarissa. Alus suojasi tankkeria, jonka oli tarkoitus tukea kolmea La Galissoinniere -luokan risteilijää. Osaston tehtävänä oli estää Vapaan Ranskan joukkjen toiminta Ranskan päiväntasaajan Afrikassa. Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijät "HMS Cornwall" ja "HMS Delhi" pysäyttivät kuitenkin osaston Benininlahdella. Neuvottelujen jälkeen osaston komentaja amiraali Bourague määräsi "Primauguet’n" palaamaan Casablancaan, jonne osasto seuraisi.
Alus oli 8. marraskuuta 1942 Casablancassa huollettavana, kun se joutui Yhdysvaltain laivaston taistelulaivan "USS Massachusettsin" tulittamaksi. Alus vastasi tuloksettomasti tuleen. Alus vaurioitui pahoin, ja 45 miestä sai surmansa ja yli 200 haavoittui. Alus paloi läpi yön, ja se jouduttiin ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi. Aluksen hylky jätettiin paikalleen, kun se todettiin täysin tuhoutuneeksi.
Duquesne-luokka
Duquesne-luokka oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistetun kahden raskaan risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Washingtonin laivastosopimus määritti aluksen suunnittelurajat 10 000 tonnin uppoumaan ja pääaseet 203 millimetriin. Ranskan laivastolla ei ollut 203 millimetrin tykkejä, joten sellainen tuli suunnitella. Työn tuloksena luotiin 203 millimetrin 50 pituuskaliiperin Modèle 1924 -tykki, joka ampui 134 kilogramman kranaatteja. Suunnittelutyön edetessä todettiin asetettujen rajojen pakottavan moniin kompromisseihin ja he päättivät vähentää alusten suojaa pysyäkseen asetetussa uppoumarajassa.
Merivoimien esikunnan 6. heinäkuuta 1922 julkistetut vaatimukset olivat:
Alusten torpedosuojan muodostivat vesitiiviit osastot, mutta lisäsuojaksi halutun panssaroinnin lisääminen pudottaisi nopeutta kahdella solmulla. Siten esitettiin kahden erillisen suunnitelman tekemistä, joista ensimmäisessä esitettäisiin suojaamaton maksiminopeuden saavuttava alus ja toisessa paremmin suojattu hitaampi alus.
Kukin kahdella 203 millimetrin tykillä varustettu torni painoi 180 tonnia, kun vastaava 155 millimetrin tykkitorni painoi vain 80 tonnia. Kukin 203 millimetrin kranaatti painoi 123 kilogrammaa ja sen panos 53 kilogrammaa vastaavan 155 millimetrin ammuksen painon ollessa 57 ja 20 kilogrammaa. Samoin ammusmäärää oli lisätty aikaisemmasta 125:stä 150:een eli pääaseistuksen aiheuttama painon kasvu oli noin 135 prosenttia.
Marraskuussa 1922 täydennettiin vaatimuksia lisäämällä ilmatorjunta-aseistusta. Aluksille tuli asentaa kahdeksan yksiputkista myös merimaalien torjuntaan soveltuvaa 100 millimetrin tykkiä ja niiden lisäksi kahdeksan 40 millimetrin ilmatorjntatykkiä, joihin kuhunkin 1000 laukausta. Tätä täydennettiin vielä kahdellatoista kahdeksan millimetrin konekiväärillä. Samoin aluksille tuli asentaa meritiedustelulentokoneen vaatima paineilmatoiminen katapultti. Näitä kompensoimaan torpedoputkiryhmät muutettiin kolmiputkisiksi.
FS Duquesne (1925)
Duquesne oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Duquesne-luokan raskas risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 30. lokakuuta 1923 ja alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1925. Alus otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1926.
"Duquesne" esittäytyi ensi kerran le Havren laivastonäyttelyssä 3. heinäkuuta 1928, jonka jälkeen se teki koulutuspurjehduksen New Yorkin kautta Guadaloupeen. Seuraavana vuonna alus kiersi Afrikan, mihin kului seitsemän kuukautta. Marraskuusta 1929 alkaen alus oli Touloniin sijoitetun 1. laivueen 1. kevyen viirikön lippulaivana. Se teki muutaman koulutuspurjehduksen kuten lokakuussa 1931 Yhdysvaltoihin Yorktownin taistelun 150-vuotis juhlallisuuksiin. Vuodesta 1932 aina vuoteen 1938 aluksen kotisatamana oli Toulon, jossa se kuului joko 1. tai 3. viirikköön. Vuodesta 1938 alkaen alus oli liitettynä laivaston tykistökouluun, missä tehtävässä se oli aina toisen maailmansodan puhkeamiseen.
Alus lähti 25. tammikuuta 1940 Dakariin, jossa se oli aina huhtikuuhun osallistuen Saksan laivaston "Admiral Graf Speen" etsintään. Se siirtyi toukokuussa Aleksandriaan, jossa se määrättiin Force X:n 2. risteilijäviirikön lippulaivaksi. Osaston ainoa tehtävä oli 12.-13. kesäkuuta tehty purjehdus Adrianmerelle. Britannian aloittaessa Ranskan laivaston käyttökelvottomaksi tekemiseen tähtäävän operaatio Catapultin alus oli edelleen Aleksandriassa. Ranskan satamassa olleen laivasto-osaston komentaja amiraali René-Emile Godfroy suostui tuhoamisen välttämiseksi alustensa aseistariisumiseen ja miehistöjen internointiin. Osasto liittyi 24. kesäkuuta 1943 Vapaan Ranskan laivastoon, jonka jälkeen alus siirtyi Hyväntoivonniemen reittiä Dakariin.
Alus partioi Atlantilla käyttäen Dakaria tukikohtanaan aina huhtikuuhun 1944 saakka. Joulukuusta 1943 alkaen 1. viirikkö oli vastannut saarronmurtajien etsinnästä Atlantilta. Toukokuussa 1944 "Duquesne" saapui Clydeen ja sitä käytettiin reservinä operaatio Neptunen ajan. Operaatiosta vapauduttuaan alus liitettiin Ranskan merivoimien Lorraine ryhmään, joka oli muodostettiin joulukuussa 1944 tuhoamaan saksalaisten Atlantin rannikolle eristyksiin jääneitä pesäkkeitä.
"Duquesne" oli huollon tarpeessa ja se siirrettiin kesäkuussa 1945 Brestissä telakalle, mistä se palasi palvelukseen marraskuussa. Alus osallistui palvelukseen palattuaan joukkojen kuljetuksiin muun muassa Indokiinaan, jossa se osallistui kahteen operaatioon. Ensin tammikuusta marraskuuhun 1946 ja joulukuusta 1946 elokuuhun 1947 suojaten maihinnousuja sekä tulittaen rannikkopuolustusta. Elokuussa 1947 alus siirrettiin Toulonissa reserviin.
Alus siirrettiin Arzewiin Algeriaan maihinnousujoukkojen kelluvaksi kasarmiksi, missä tehtävässä se jatkoi palveluksesta poistoonsa saakka 1950. Alus romutettiin 1955.
FS Tourville (1926)
Tourville oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Duquesne-luokan raskas risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 4. huhtikuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1926. Alus otettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1929.
"Tourville" lähti intensiivisen koulutusjakson päätyttyä 5. huhtikuuta 1929 yhdeksän kuukautta kestävälle maailmanympäryspurjehdukselle. Purjehdus aloitettiin Ranskasta Yhdysvaltoihin, josta jatkettiin Panamankanavan kautta Tyynelle valtamerelle. Alus matkasi Etelä-Amerikan rannikkoa Peruun ja Chileen, josta edelleen Australiaan ja Intian valtameren ylittäen Punaisellemerelle. Se jatkoi matkaansa Suezin kanavan kautta Välimerelle Gibraltarin kautta Atlantille ja alus palasi lopulta Brestiin. Alus siirrettiin 24. joulukuuta purjehduksen päätyttyä Lorientin telakalle, jossa sen tulenjohtojärjestelmä viimeisteltiin.
Purjehduksen aikana alus oli liitetty vasta muodostettuun 1. kevyeenviirikköön () ja se liittyi laivueeseensa 1930. Viirikkö kuului osana Touloniin sijoitettua 1. laivuetta, kunnes 1932 Toulonissa perustettiin 1., 5. ja 7. keveistäviiriköistä 1. kevyt laivue.
Alus oli 1933-1934 telakalla modernisoitavana, jolloin sen ilmatorjunta-aseistusta päivitettiin. Samalla se siirrettiin 3. kevyeenviirikköön. Huhtikuussa viirikkö nimettiin uudelleen 2. risteilijäviiriköksi (). Alukselta poistettiin samassa yhteydessä katapultti ja se siirrettiin koululaivaksi. Se evakuoi Espanjan sisällissodan aikana pakolaisia sekä valvoi Ranskan etuja alueella elokuusta 1936 toukokuuhun 1937. Alus siirrettiin tammikuussa 1939 Toulonissa telakalle, jossa sille palautettiin katapultti samoin kuin yksi Loire 130 kellukekone.
Palvelukseen palattuaan alus liitettiin elokuussa Toulonissa 2. risteilijäviirikköön. Toisen maailmansodan sytyttyä alus osallistui Välimerellä akselivaltojen alusten etsintään, kunnes se siirtyi 8.-26. joulukuuta Bizertestä Beirutiin. Etsinnän aikana alus pysäytti kaikkiaan 32 alusta.
Alus teki 20. tammikuuta - 7. helmikuuta uuden matkan Toulonista Beirutiin ja takaisin, jolloin se kuljetti suuren kultaerän turvaan. Alus liittyi Aleksandriassa vasta muodostettuun Force X:ään. Ranskan antauduttua alus riisuttiin aseista ja se makasi ankkuroituna Aleksandriassa aina vuoteen 1943.
Aluksen palattua palvelukseen se liitettiin Dakarissa 1. risteilijäviirikköön ennen siirtoaan huollettavaksi Bizerteen kesäkuussa 1944. Se siirrettiin marraskuussa edelleen Touloniin, jossa se sijoitettiin joulukuussa saattajien emälaivaksi.
Sodan päätyttyä alus lähetettiin Indokiinaan, ja se saapui 16. tammikuuta 1946 Saigoniin. Alus tuki maajoukkojen taisteluja, kunnes se palasi 27. heinäkuuta Touloniin. Alus teki toisen palvelusrupeaman alueella 8. lokakuuta 1946 - 15. marraskuuta 1947, mistä se palasi Ranskaan 11. joulukuuta. Samalla aluksen aktiivipalvelus päättyi.
Alus oli tämän jälkeen ponttoonina ja majoitusaluksena Brestissä, kunnes se poistettiin alusluettelosta 28. huhtikuuta 1961. Tämän jälkeen alus makasi ankkurissa Lannionissa, kunnes se hinattiin 15. tammikuuta 1963 Brestistä La Ciotatille Touloniin romutettavaksi.
Liberian afroamerikkalaiset
Liberian afroamerikkalaiset ovat Liberiassa asuvia Yhdysvalloista sinne muuttaneiden vapautettujen orjien jälkeläisiä.
American Colonization Society oli perustanut Monrovian vuonna 1847 ja sen kautta Liberiaan muutti yli 16 000 afroamerikkalaista. Alueelle oli kuitenkin muuttanut jo aiemmin jonkin verran vapautettuja orjia. Alueelle muuttaneet julistivat Liberian itsenäiseksi vuonna 1847, mutta Yhdysvallat tunnusti sen vasta vuonna 1862. Alueen alkuperäisasukkaita siirtolaiset kohtelivat barbaareina, jotka heidän piti sivistää. Vuoteen 1944 saakka vain afroamerikkalaisten oli mahdollista äänestää vaaleissa. Heidän poliittinen ylivaltansa päättyi vuoteen 1980, jolloin Liberiassa tapahtui vallankaappaus. Liberian sisällissodan takia monet maan afroamerikkalaiset ovat muuttaneet muualle.
Nykyisin Liberian afroamerikkalaiset muodostavat alle 5 % Liberian väestöstä.
Suffren-luokka (risteilijä)
Suffren-luokka oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistetun neljän raskaan risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Vuoden 1925 laivasto-ohjelmaan oli sisällytetty "Tourvillen" suunnitelmiin perustuva raskas risteilijä, mutta varustettuna paremmalla suojalla nopeuden kustannuksella. Aluksen suurempi leveys ja kolmiakselinen voimansiirto poikkesivat edeltäneestä luokasta. Asennettua konetehoa oli laskettu neljänneksellä, mutta uppouman säästö mahdollisti 50 millimetrin panssarivyön ja 25 millimetrin kansipanssarin asentamisen. Asennettu panssarointi kasvatti uppoumaa 951 tonnia ja nopeus laski ainoastaan 31 solmuun.
Ensimmäinen alus tilattiin 1. marraskuuta 1925 Brestin laivastontelakalta, ja se nimettiin "Suffreniksi". Seuraava alus kuului vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan, joka vahvistettiin 4. elokuuta 1926 annetulla lailla. Tilaus jätettiin samalle telakalle kuin aiemmin 1. maaliskuuta 1927. Vuoden 1927 laivasto-ohjelmassa oli varaus kolmannelle alukselle ja se tilattiin Brestistä. Luokan neljäs ja viimeinen alus tilattiin jälleen Brestistä 1. huhtikuuta 1929.
Zabbaleen
Zabbaleen on egyptiläinen, lähinnä koptilaisista koostuva yhteisö, jonka jäsenet toimivat jätteenkerääjinä Kairossa. Egyptin arabian sana "Zabbaleen" tarkoittaa suomeksi "roskaihmisiä". He kierrättävät keräämästä jätteestään noin 85 %. Suurin Zabbaleen-asuinalue on noin 30 000 asukkaan Moqattam.
Vuonna 2003 Kairo teki sopimukset jätteiden keräämisestä ulkomaisten yritysten kanssa. Jätehuollon yksityistäminen uhkaa Zabbaleen-yhteisön elinkeinoa. Keväällä 2009 Egyptin hallitus määräsi kaikki Egyptin yli 300 000 sikaa teurastettavaksi, koska niiden pelättiin mahdollisesti levittävän H1N1-influenssaa. Suuri osa sioista oli Zabbaleen-yhteisön omistuksessa. Sioille oli syötetty ruokajätettä ja niiden lihasta oli saatu myyntituloja. Sikojen teurastuksen seurauksena jätekasat kasvoivat ja orgaanisen jätteen määrä lisääntyi Kairon kaduilla.
Cassinin käyrä
Cassinin käyrä on tasokäyrä, niiden pisteiden ura, joiden etäisyyksien tulo kahdesta kiinteästä pisteestä lukien on tietty vakio. Määritelmä muistuttaa ellipsin määritelmää, jossa kuitenkin näiden etäisyyksien summa on vakio, ei tulo. Cassinin käyrä on saanut nimensä tähtitieteilijä Giovanni Domenico Cassinin mukaan, joka tutki tällaisia käyriä vuonna 1680
Olkoot "q" ja "q" kaksi kiinteää pistettä tasossa ja "b" jokin vakio. Tällöin Cassinin käyrä, jonka polttopisteet ovat "q" ja "q", määritellään niiden pisteiden "p" uraksi, joiden etäisyyksien tulo pisteistä "q" ja "q" on "b". Jos siis funktio dist("x","y") määritellään pisteiden "x" ja "y" väliseksi etäisyydeksi, kaikki Cassinin käyrän pisteet toteuttavat yhtälön
Yksinkertaisimmassa tapauksessa Cassinin käyrän molemmat polttopisteet ovat suorakulmaisen koordinaatiston x-akselilla samalla etäisyydellä origosta. Jos tämä etäisyys on "a", nämä pisteet ovat ("a", 0) ja (-"a", 0). Tällöin käyrän yhtälö on 
Tämä voidaan sieventää muotoon
Cassinin käyrä on siis neljännen asteen käyrä.
Napakoordinaatistossa yhtälö on
Käyrän muoto riippuu suhteesta "e"="b"/"a". Kaikki Cassinin käyrät, joilla tämä suhde on yhtä suuri, ovat yhdenmuotoisia.
Jos "e" on suurempi kuin 1, käyrä on yksiosainen silmukka, joka sulkee sisäänsä molemmat polttopisteet. Jos "e" on pienempi kuin 1, käyrä muodostuu kahdesta erillisestä silmukasta, joista kumpikin sulkee sisäänsä yhden polttopisteen. Jos "e"=1 eli "b"="a", käyrä leikkaa itsensä origossa. Tämä Cassinin käyrän erikoistapaus tunnetaan myös Bernoullin lemniskaattana, ja sen yhtälö yksinkertaistuu muotoon
Rajatapauksessa, kun "a" → 0 (ja "e" -> formula_6), käyrä lähestyy muodoltaan ympyrää
eli yksinkertaisemmin
Crystal Castles (yhtye)
Crystal Castles on kanadalainen, vuonna 2006 perustettu, elektronisen musiikin yhtye Torontosta. Yhtyeen perustivat tuottaja/lauluntekijä Ethan Kath ja vokalisti Alice Glass. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia "Crystal Castles" vuonna 2008, "Crystal Castles (II)" vuonna 2010 ja "(III)" vuonna 2012. Uusin albumi julkaistiin elokuussa 2016 nimellä Amnesty (I).
Glass ilmoitti jättävänsä yhtyeen lokakuussa 2014.
2015 yhtyeen vokalistiksi vahvistui Edith ja heinäkuussa 2015 yhtye julkaisi kaksi uutta kappaletta, "Frail" sekä "Deicide".
Helsingfors (sanomalehti)
Helsingfors (vuonna 1876 "Helsingfors Annonsblad", 1877–1878 "Dagens Nyheter") oli Helsingissä vuosina 1876–1883 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Kirjanpainaja A.A. Lindforsin perustama "Helsingfors Annonsblad" oli pääkaupungin kauppiaspiireille suunnattu ilmoituslehti, joka sisälsi myös uutisia ja muuta aineistoa. Vuoden 1877 se laajennettiin uutislehdeksi, joka sai nimen "Dagens Nyheter". Nuorten ruotsinmielisten ylioppilaiden toimittama lehti oli kannanotoissaan maltillinen ja uutislehtenä väritön.
Vuoden 1879 alussa lehden nimeksi tuli "Helsingfors". Aluksi se oli kielikysymyksessä varovainen uutislehti. Vuonna 1880 pääkaupungin svekomaanit ostivat Lindforsin kirjapainon, minkä jälkeen lehdestä tuli radikaalin ruotsinmielinen. Helsingfors kävi kiivasta polemiikkia fennomaanilehdistön sekä liberaalin "Helsingfors Dagbladin" kanssa. Valtakunnallisesti levinneen ruotsinmielisen "Nya Pressenin" perustamisen jälkeen lehti kävi tarpeettomaksi ja se lopetettiin huhtikuussa 1883.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Andreas (Anders) August Lindfors (1876–1878), Karl Grönlund (1879), Oskar Reinhold Strömfors (1880), Frans Mikael Mexmontan (1881–1882) ja Kondrad Lönnbeck (1882–1883).
Helsingfors Annonsblad
Helsingfors Annonsblad -nimisiä lehtiä on useita:
Dunkerque-luokka
Dunkerque-luokka oli Ranskan laivaston 1930-luvun alussa valmistettu nopeiden taistelulaivojen luokka, johon kuului kaksi alusta.
1930-luvun alussa Ranskan laivasto totesi jääneensä jälkeen varustelussa. Suureksi kasvanutta eroa kilpailijoihin nähden oli kurottu kiinni risteilijöiden osalta, mutta niitä raskaammat oli unohdettu. Laivaston nykyaikaisimmat Bretagne-luokan alukset olivat todellisuudessa vanhentuneet jo ennen valmistumistaan.
Martin Ostřanský
Martin Ostřanský (s. 3. joulukuuta 1982) on tšekkiläinen salibandyn pelaaja. Hän pelasi kaudella 2010–2011 Alligator Malansissa.
P. Solstrand
Johan Petter Solstrand, sukunimi aik. "Lapponen" ja sitä ennen "Henriksson" (24. kesäkuuta 1855 Brändö – 18. syyskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä "-an-an-" ja "P.S-d".
Ahvenanmaalta kotoisin ollut Solstrand valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista. Opettajan työn ohella Solstrand kirjoitti myös useisiin ruotsinkielisiin lehtiin (Åland, Västra Nyland, Vasa Posten). Vuonna 1896 hän oli Vasa Tidning-lehden toimittajana. Solstrand toimi myös pikakirjoittajana. Hän julkaisi 1899 runokokoelman "Toner från skären".
Solstrand toimi viimeksi opettajana Helsingin kansakouluissa. Hän kuoli 45-vuotiaana syyskuussa 1900 pitkällisen sairauden jälkeen.
FS Tourville
FS Tourville on ollut usean Ranskan laivaston aluksen nimenä.
Brittien huippumalli haussa
Brittien huippumalli haussa () on ohjelma, jossa malliksi haluavat tytöt kilpailevat sopimuksesta mallitoimiston kanssa sekä muista palkinnoista. Jokaisessa jaksossa on viikkotehtävä, joka voi olla catwalkilla kävelemistä tai jotain muuta. Jaksoihin kuuluvat myös kuvaukset ja tuomaristo, ja joka viikko yksi tyttö joutuu jättämään kisan sikseen ja palaamaan kotiin. Ohjelmaa juontavat Lisa Snowdown ja Elle Macpherson.
Ohjelmaa on esitetty yhdeksän tuotantokautta.
Brittien huippumalli haussa -ohjelman 2. tuotantokauden voittaja oli 18-vuotias Lianna Fowler. Sarjassa oli 13 tyttöä.
Sarjan 4. tuotantokausi näytettiin Living-kanavalla. Voittaja oli 18-vuotias Alex Evans.
Sarjan 5. kaudella voittaja oli 18-vuotias Mecia Simson, joka voitti mallisopimuksen "Models 1":n kanssa, Editorial-kuvaukset muotilehteen ja rahapalkinnon.
Kilpailun toiseksi sijoittui Sophie Sumner.
Sarjan 6. kaudella voittaja oli 18-vuotias Tiffany Pisani.Sarjan 7. kauden voitti 20-vuotias Jade Thompson. "casting-jaksot"
Sarjan 8. kaudella oli mukana 14 tyttöä. Voittaja oli 18-vuotias Letitia Herod. Kauden juontajaksi jäi Elle MacPherson, ja muut tuomarit olivat Julien MacDonald, Whitney Port ja Tyson Beckford."casting-jaksot"
Anders Svedberg
Anders Svedberg (11. maaliskuuta 1832 Munsala - 25. tammikuuta 1889 Munsala ) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä "A.S-g".
Talollisen poikana syntynyt Svedberg ei päässyt käymään kouluja mutta sai perusopetuksen luku-, kirjoitus- ja laskutaidossa kotoaan jossa hänen isällään oli aikojen kuluessa kerätty kirjastokin. Svedberg alkoi hoitaa kyläläisten perunkirjoituksia, pesänjakoja ym. asioita ja hän saavutti näissä toimissa suuren luottamuksen.
Svedberg oli viiden vuoden ajan Munsalaan vuonna 1856 perustetun kiertokoulun opettajana. Kun kiertokoulu lakkautettiin 1861, Svedbergin aloitteesta sen tilalle perustettiin 1862 valtion tuella vakinainen kansakoulu, joka oli ensimmäisiä lajissaan Suomessa. Svedberg toimi myös uuden koulun opettajana ja hän sai tässä yhteydessä paljon julkisuuttakin. Svedberg kirjoitti lehtiin kansakouluja käsitelleitä artikkeleita ja hänet kutsuttiin 1861 jäseneksi komiteaan joka valmisteli kansakoululaitosta koskevaa ehdotusta.
1860-luvun alkupuolella Svedberg oli mukana toimittamassa Folkvännen ja Barnavännen-nimisiä lehtiä. Hän oli 1861—1878 Österbotten-lehden päätoimittajana ja vuodesta 1884 Österbottniska Posten-lehden toimittajana. Svedberg kirjoitti myös artikkeleita Hufvudstadsbladetiin erityisesti kansansivistystyöstä. Kaiken kaikkiaan hän toimi noin 15 Suomessa ja Ruotsissa ilmestyneen lehden avustajana. Svedberg kuului nuoruudestaan lähtien herännäisiin ja hän haki ja sai Turun tuomiokapitulilta saarnaoikeudet.
Svedberg oli mukana säätyvaltiopäivillä talonpoikaiston edustajana 1877, 1882, 1885 ja 1888.
Svedberg kuoli 57-vuotiaana tammikuussa 1889 sydänkohtaukseen. Svedbergin vuonna 1862 perustamassa kansakoulussa Munsalan Storsvedissä toimi nykyisin Suomen ruotsalainen koulumuseo (Finlands svenska skolmuseum).
Stefan Noesen
Stefan Noesen (s. 12. helmikuuta 1993 Plano, Texas) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seuraa New Jersey Devilsiä.
Noesen siirtyi heinäkuussa 2013 Anaheim Ducksiin kaupassa, jossa Anaheim Ducks sai Ottawa Senatorsin hyökkääjät Jakob Silfverbergin ja Noesenin, sekä ensimmäisen kierroksen varausoikeuden vuoden 2014 NHL:n varaustilaisuuteen, vaihdossa tähtihyökkääjä Bobby Ryaniin.
Ottawa Senators varasi Noesenin NHL:ään vuonna varausnumerolla 21.
Belizen hurrikaani 1931
Belizen hurrikaani 1931 oli luokan 4 hurrikaani, joka osui Belize Cityyn 10. syyskuuta 1931. Se surmasi arviolta 2 500 henkeä, eli se on Belizen historian tuhoisin luonnonmullistus. Ennen haihtumistaan se suuntasi Campenchenlahdelle ja Veracruziin.
Telan kaupunki Hondurasissa tuhoutui kokonaan ja 150 kuoli. Presidentti Hoover määräsi laivaston alukset yhteistyössä Punaisen ristin kanssa toimittamaan hätäapuaMiinanaraivaaja USS Swan (AM-34) lähetettiin välittömästi Trujillosta kriisialueelle.
SMS Regensburg (1914)
SMS Regensburg oli Saksan keisarikunnan laivaston Graudenz-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin AG Weseriltä Bremenistä osana vuoden 1911 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin vuonna 1912. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1914 ja se valmistui 3. tammikuuta 1915.
"SMS Graudenz" otettiin laivaston palvelukseen tammikuussa 1915 ja se liitettiin Avomerilaivastoon tiedustelijaksi.
Alus luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Strasbourg". Alus osallistui 1928 ilmalaiva Italian etsintöihin.
Toisessa maailmansodassa 1940 Saksa valtasi Brestissä aluksensa takaisin. Se romutettiin 1944.
A. F. Roos
Alexander Fredrik Roos (3. tammikuuta 1822 Kristiinankaupunki – 8. joulukuuta 1893 Vaasa) oli suomalainen pappi, opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Roosin vanhemmat olivat Kristiinankaupungin kappalainen Johan Henrik Roos ja hänen ensimmäinen vaimonsa Maria Lovisa Wenman. Roos oli naimisissa vuodesta 1851 Johanna Elisabet Wikstedtin kanssa. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1842. Roos valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1850 ja hänet vihittiin papiksi 1869.
Roos toimi Helsingin yläalkeiskoulun laulunopettajana vuodesta 1851, ja hän perusti yksityisopiston Helsinkiin 1853. Hän oli sitten Vaasan ruotsalaisen tyttökoulun (Vasa fruntimmersskola) määräaikainen opettaja vuodesta 1857 ja vakinainen opettaja 1858–1887. Roos toimi myös sanomalehtimiehenä ja Mustasaaren määräaikaisena kappalaisena 1871–1875.
Roos jäi eläkkeelle 1887.
Rykmentin murheenkryyni
Rykmentin murheenkryyni voi viitata seuraaviin asioihin:
Alexander Ramstedt
Alexander Ramstedt (9. tammikuuta 1848 Savonlinna – 16. helmikuuta 1889 Savonlinna ) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä "A.R-dt", "A.R:dt", "A.R-st" ja "Aleksis Raunio".
Ramstedt kävi yläalkeiskoulun ja oli sitten lyhyen aikaa maanmittarin oppilaana kunnes lähti 1868 opiskelemaan Jyväskylän opettajaseminaariin. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi sieltä vuonna 1872. Ramstedt oli kansakoulunopettajana Mikkelissä 1872–1875 ja toimi samalla myös Mikkelin lyseon laulun- ja voimistelunopettajana. Vuodesta 1875 Ramstedt oli kansakoulunopettajana Savonlinnassa ja hän oli myös kaupungissa ilmestyneen Savonlinna-lehden toimittajana vuodesta 1876.
Ramstedtin ensimmäiset kirjalliset tuotokset ilmestyivät Jyväskylän seminaarin oppilaiden J. H. Erkon, Olli Wuorisen ja Isa Aspin kokoamassa albumissa "Suomen saloilta". Hän avusti myöhemmin useita lehtiä muun muassa Suomen Kuvalehteä ja hän julkaisi myös itse lyhyen aikaa Läheltä ja kaukaa-nimistä kirjallisuuslehteä.
Vuoden teräsrakenne
Vuoden teräsrakenne on Teräsrakenneyhdistyksen kilpailusta myöntämä nimitys merkittävälle teräsrakenteelle. Aluksi palkinto myönnettiin vain kohteen arkkitehdille, mutta vuodesta 1989 lähtien se on myönnetty arkkitehdille ja rakennesuunnittelijalle
Teräsrakenneyhdistyksen tarkoitus on edistää teräksen ja myös muiden metallien käyttöä rakentamisessa. Osana toimintaansa yhdistys on jakanut teräsrakennepalkinnon vuodesta 1980 lähtien. Se jaetaan yleensä vuosittain, mutta joinakin vuosina se on jätetty jakamatta tarpeeksi korkeatasoisten ehdokkaiden puuttuessa. Vuonna 1986 palkinto jaettiin poikkeuksellisesti kahdelle kohteelle. Ehdokaskohteet voivat olla joko Suomessa tai ulkomailla, mutta niiden suunnittelun on oltava suomalaista alkuperää. Kohteet voivat olla rakennuksia, rakennuslaajennuksia tai muita rakennelmia, ja pääsääntöisesti niiden runkorakenteen on oltava terästä. Palkittavan kohteen tulee olla hyvää arkkitehtuuria, ja sen tulee olla innovatiivinen tai hyödyntää nykytekniikkaa taitavasti. Palkintotoimikunnan nimeää Teräsrakenneyhdistyksen hallitus ja siinä on kuusi jäsentä, joista vähintään kolmen tulee olla arkkitehteja. Jäsenistä yksi on Suomen Arkkitehtiliiton ja yksi Suomen Rakennusinsinööriliiton nimeämä.
Kuvia vuosien 1980–1989 voittajista
Kuvia vuosien 1990–1999 voittajista
Kuvia vuosien 2000–2009 voittajista
Kuvia vuosien 2010– voittajista
Gudautan piiri
Gudautan piiri (abhaasiksi Гәдоуҭа араион, ) on paikallishallintoalue Abhasiassa. Sen pinta-ala on 1640 neliökilometriä. Asukkaita on 34 900 henkeä (vuonna 2003).
Mustanmeren rannalla sijaitseva piiri rajoittuu lännessä Gagran ja idässä Suhumin piiriin sekä pohjoisessa Venäjään. Sen läpi virtaa Bzypjoki. Kaukasusvuoret sijaitsevat 15–20 kilometrin päässä rannikosta. Vuoriston keskellä on Ritsajärvi.
Piirin hallinnollinen keskus on Gudautan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Novyi Afonin kylpyläkaupunki ja 20 kylähallintoa.
Seudun kanta-asukkaita ovat Bzypin murretta puhuvat abhaasit. Abhasian ja Georgian sotaan saakka Gudauta oli tasavallan ainoa piiri, jossa abhaasit muodostivat väestön enemmistön (53,1 %). Vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan asukkaista 78,8 % on abhaaseja, 11,9 % armenialaisia, 5,9 % venäläisiä ja 1,7 % georgialaisia.
Tärkeimpiä elinkeinoja ovat maatalous (muun muassa teetä, sitrushedelmiä, viinirypäleitä ja tupakkaa) sekä matkailu. Nähtävyyksiin kuuluu Abhasian historiallisena keskuksena toiminut Lyhnyn kylä.
Vuoden ympäristörakenne
Vuoden ympäristörakenne on Puutarhaliitto ry:n ja Rakennustuoteteollisuus RTT ry:n järjestämä kilpailu, jossa valitaan Vuoden ympäristörakenne. Tarkoituksena on tehdä tunnetuksi tasokkaita ympäristökokonaisuuksia, joissa on saavutettu esteettisesti ja toiminnallisesti kestävä ja hyvä ympäristö. Vuoden ympäristörakenne on palkittu vuodesta 1991 lähtien.
Kuvia vuosien 1991–1999 voittajista
Kunniamaininta
Kuvia vuosien 2000–2009 voittajista
Kunniamaininta
Kuvia vuosien 2010– voittajista
Kunniamaininta
FS Strasbourg (1936)
Strasbourg oli Ranskan laivaston Dunkerque-luokan nopea taistelulaiva (toisinaan luokiteltu taisteluristeilijäksi) toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin osana vuoden 1934 laivasto-ohjelmaa Ateliers et Chantiers de Saint Nazaire-Penhoëtilta ja sen piti korvata käytöstä poistettu ja 1938 aseistariisuttu "Océan". Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 25. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1936. Alus valmistui joulukuussa 1938.
Toisessa maailmansodassa ennen Ranskan antautumista "Strasbourg" osallistui Atlantin saattueiden suojaamiseen. Alus oli huhtikuussa 1940 Mers-el-Kebirissä Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätessä operaatio Catapultissa. Se kykeni pakenemaan Touloniin, jossa sen miehistö upotti aluksensa marraskuussa 1942. Italian laivasto nosti aluksen hylyn vuotta myöhemmin ja se palasi palvelukseen 1944. Liittoutuneiden ilmavoimat upottivat aluksen Toulonin satamaan vielä samana vuonna 18. elokuuta. Alus nostettiin uudelleen 1945 ja se palveli koealuksena, kunnes se myytiin romutettavaksi toukokuussa 1955.
I. E. Wik
Isak Erik Wik, sukunimi aik. "Wiklund" (14. kesäkuuta 1850 Koivulahti – 1. maaliskuuta 1888 Hindersby) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Erik", "I.E.W." ja "C.I.Wik".
Wik kävi 1864–1866 Anders Svedbergin Munsalaan perustamaa kansakoulua ja oli sitten apuopettajana samassa koulussa 1868–1869. Vuodesta 1871 lähtien Wik oli kansakoulunopettajana Kirkkonummella.
Wik avusti kirjoituksillaan muun muassa Hufvudstadsbladet, Nya Pressen, Åbo Tidning ja Vasa Tidning -lehtiä.
Shurayukihime: Urami Renga
Shurayukihime: Urami Renga (), tunnetaan myös nimellä "Lady Snowblood 2: Love Song of Vengeance", on Toshiya Fujitan ohjaama japanilainen elokuva vuodelta 1974 ja jatko-osa elokuvalle "Lady Snowblood" pohjaten edelleen manga-tarinaan jossa tytärestä kasvaa kostajahahmo. Elokuva on, jos mahdollista, edeltäjäänsäkin verisempi.
Aikaisempaan Verilumi-elokuvaan verrattuna tämä etenee suoraviivaisemmin
Palkkamurhaajaksi ajautunut Yuki Kashima, alias "Verilumi" saadaan kiinni ja tuomitaan kuolemaan. Ennen teloitusta salainen poliisi kaappaa Verilumen ja tarjoaa mahdollisuuden säilyttää henkensä jos hän työskentelisi näiden laskuun "virallisesti kuolleena". Verilumi pistetään vakoilemaan kuulemma vaarallista anarkistia joka tämän tulisi surmata löydettyään tältä todistusaineistoa. Pian Verilumi huomaa etteivät asiat ole niin yksioikoisia kun hänelle on kerrottu.
Unzen
Mount Unzen () on Japanissa Kyūshūn saarella sijaitseva kerrostulivuorten ryhmä. Vuoren voimakkain purkaus tapahtui vuonna 1792, jolloin purkauksessa syntynyt megatsunami surmasi 15000 ihmistä. Tätä pidettiin Japanin historian pahimpana tulivuorenpurkauksena vuoteen 2011 asti, jolloin Mount Shinmoe purkautui. Vuoden 1991 purkaus synnytti pyroklastisia pilviä, jotka tappoivat 43 ihmistä. 11000 henkeä evakuoitiin läheiseltä asutusalueelta. Vuoden 1996 jälkeen vuori ei ole purkautunut.
Souleymane Coulibaly
Souleymane Coulibaly (s. 26. joulukuuta 1994 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ykkösliigan Peterboroughissa. Nuorempana häntä kutsuttiin uudeksi Didier Drogbaksi .
Coulibaly aloitti seurajoukkueuransa AC Sienan nuorisojoukkueessa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi 10 ottelua Sienan alle 19-vuotiaissa, tehden yhden maalin.
18. heinäkuuta Tottenham Hotspur FC vahvisti päässeensä sopimukseen Coulibalyn kanssa. Debyytissään Tottenhamin paidassa, Brightonia vastaan käydyssä ystävyysottelussa, Coulibaly tuli vaihdosta puoliajalla sisään ja viimeisteli maalin vain 10 minuutissa. 
Tottenhamissa Coulibaly pääsi pelaamaan vain alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Bari osti Coulibalyn kaudelle 2014/15, mutta hän sai peliaikaa vain lainalla Italian kolmannella sarjatasolla Pistoiesessa.
20. heinäkuuta 2015 Coulibaly siirtyi ilmaisella siirrolla Peterboroughiin.
Souleymane Coulibaly aloitti kansainvälisen uransa pelatessaan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2011 MM-kisoissa. Coulibaly herätti huomiota huikeilla peliesityksillään tehden kahdeksan maalia kolmessa ottelussa kisojen alkulohkossa. Hän teki Australiaa vastaan yhden, Tanskaa vastaan neljä ja Brasiliaa vastaan kolme maalia. Coulibaly teki joukkueensa kaikki maalit alkulohkossa.Coulibaly teki myös maalin 2-3 tappioon päättyneessä puolivälieräottelussa Ranskaa vastaan. Coulibaly teki MM-kisoissa 4 ottelussa 9 maalia. Kisojen päätyttyä Coulibaly palkittiin kultaisella kengällä. Hienojen peliesitystensä ansiosta Coulibaly herätti kiinnostusta monissa huippuseuroissa mm. Manchester Unitedissä ja Real Madridissa.