hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lærdal
Lærdal on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa.
Læredalissa on Norjan ja maailman pisin maantietunneli, Lærdalin tunneli, sekä Lærdalsfjorden. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 176 asukasta.
Lærdalin keskustassa Lærdalsøyrissä syttyi laaja tulipalo 18.1.2014, ja koko puurakenteinen kylä oli vaarassa palaa. Kaikkiaan 140 ihmistä vietiin sairaalaan. Lærdalin kunnanhallituksen puheenjohtaja Jan Geir Solheim sanoi pelkäävänsä, että palo on vaatinut kuolonuhreja.
Taloja tuhoutui 23-30, kulttuurihistoriallisesti arvokkaalla puutaloalueella on palanut ainakin kolme taloa, yksi näistä oli suojeltu. Kuolonuhreilta kuitenkin vältyttiin, vaikka useita jonkin verran loukkaantuneita jouduttiin viemään sairaalaan, ja monet kävivät tarkastuksessa.
Eid
Eid on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Eidissä oli 5 920 asukasta.
Eid on tunnettu oopperasta, vuonohevosista sekä ostos- ja kiipeilymahdollisuuksista. Muiden alueen kuntien tapaan myös Eidissä maatalous on tärkeä elinkeino, minkä lisäksi teollisuudella ja kaupalla on huomattava rooli. Kunnan asukkaita työllistävät maatalouden ohella merkittävät toimijat sekä tekstiili- että telakkateollisuudessa.
Vik (Norja)
Vik on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Vikissä oli 2 731 asukasta.
Gloppen
Gloppen on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Gloppenissa oli 5 676 asukasta.
Gloppenin kauppa ja teollisuus ovat keskittyneet vahvasti maatalouden ympärille. Aiemmin kunnassa myös toimi musiikkiterapiaan suuntautunut Sogn og Fjordane University Collegen sivutoimipiste.
Paradise Now (elokuva)
Paradise Now on yhteistuotantoelokuva vuodelta 2005. Se kertoo palestiinalaismiehestä, joka valmistelee itsemurhaiskua Israeliin. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen 2006 ja oli Oscar-ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa.
Elena (prinsessa)
Elena de Borbón y Grecia (s. 20. joulukuuta 1963 Madrid) on Espanjan kuninkaan Felipe VI:n vanhempi sisar ja siis edellisen kuninkaan Juan Carlosin ja Sofían tytär. Hän meni 18. maaliskuuta 1995 naimisiin Jaime de Marichalarin kanssa ja heillä on kaksi lasta: Felipe Juan Froilán de Marichalar y Borbón (s. 17. heinäkuuta 1998) ja Victoria Federica de Marichalar y Borbón (s. 9. joulukuuta 2000). Pariskunta erosi vuonna 2010.
Tomi Tuuha
Tomi Jason Tuuha (s. 28. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen telinevoimistelija ja hypyn Euroopan mestari vuodelta 2010. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä neljänneksi, samoin Euroopan kisoissa 2015. Tuuha voitti hypyssä maailmancupin kokonaiskilpailun vuonna 2014 ja on ensimmäinen ja ainoa suomalainen maailmancupin voittanut telinevoimistelija. Hän oli ensimmäinen tsukaharan kolmella kierteellä hypännyt suomalainen. Telineistä Tuuha on keskittynyt hypyn lisäksi permantoon ja renkaisiin.
Tuuha edustaa Voimisteluseura Helsinkiä ja häntä valmentaa Timo Holopainen.
Tuuha on yltänyt telinevoimistelun maailmancupissa palkintokorokkeelle kymmenen kertaa (19.3.2014) parhaana saavutuksenaan vuoden 2007 Ostravan ja vuoden 2014 Cottbusin sekä Osijekin osakilpailujen voitot hypyssä. Muut palkintokorokesijoitukset ovat kahdeksan kolmatta sijaa. Tuuhaa ennen vain Jari Mönkkönen on kyennyt suomalaisista telinevoimistelun maailmancupin osakilpailuvoittoon. Vuonna 2014 Tuuha voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ensimmäisenä suomalaisena telinevoimistelijana paraatitelineellään hypyssä.
Vuoden 2008 EM-kilpailuissa Tuuha oli hypyssä yhdeksäs pudoten 0,125 pisteellä ensimmäisenä kahdeksan parhaan telinekohtaisesta loppukilpailusta.
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Tuuha oli permannolla 71:s ja hypyssä 93:s. Rotterdamin MM-kisoissa 2010 Tuuha teki hypyssä ennätyksensä ylittäen ensimmäistä kertaa 16 pisteen rajan (hypyt 16,266 ja 15,766, yhteispisteet 16,016). Hän oli pitkään selviytymässä kahdeksan parhaan loppukilpailuun, mutta sijoittui lopulta 11:nneksi.
Tuuhan arvokisauran paras saavutus on hypyn Euroopan mestaruus Birminghamin EM-kilpailuissa 2010 pistein 15,975. Huhtikuussa 2011 Berliinin EM-kilpailuissa nilkkavaivainen Tuuha sijoittui renkaiden karsinnassa 51:nneksi pistein 13,100. Hypyn karsinnassa Tuuha suoritti samat hypyt kuin Birminghamin EM-kilpailuissa. Olosuhteiltaan erinomainen hyppypaikka vaikeutti kuitenkin hyppyjen suorittamista ja Tuuhan molemmat hypyt (2,5 kierroksen tsukahara ja urhonvoltti) kiertyivät yli. Urhonvoltin ylikiertyminen johti Tuuhan kaatumiseen, jolloin tämän kädet osuivat lattiaan ja suorituksesta vähennettiin puoli pistettä. Tuuhan pisteet 15,400 sijoittivat hänet karsinnan 15:nneksi, kun kahdeksan parhaan loppukilpailuun vaadittiin pisteet 15,888. Tuuhan hypyn 15. sija oli kuitenkin suomalaisten paras Berliinin EM-kilpailuissa.
Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä jaetulle neljännelle sijalle pistein 14,833. Maaliskuussa 2015 Tuuha hyppäsi Helsingissä järjestetyssä EM-katsastuksessa ensimmäisenä suomalaisena tsukaharan kolmella kierteellä. Saman vuoden Bakun Euroopan kisoissa hän oli hypyssä neljäs pistein 14,916.
Tuuha oli Universiadeissa hyppyfinaalin kahdeksas vuonna 2009, seitsemäs 2013 ja viides 2015.
Tuuha on pituudeltaan 170-senttinen. Hän valmistui lentokoneasentajaksi marraskuussa 2012.
Lähde: the-sports.org
Juovaposkihuulikala
Juovaposkihuulikala ("Pseudocheilinus evanidus") on noin seitsemänsenttiseksi kasvava huulikala. Se on väriltään punainen, kyljessä on hentoja vaakasuoria juovia.
Se on kotoisin indopasifiselta merialeelta.
Jalkapallon Suomen Cup 2009
1. kierroksen otteluparin arvottiin toisen kierroksen yhteydessä 12. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–8. huhtikuuta
102 joukkuetta arvottiin pelaamaan 1. kierroksella.
213 joukkuetta arvottiin suoraan toiselle kierrokselle. Ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–21. huhtikuuta.
Ottelut pelattiin 25. huhtikuuta–3. toukokuuta
Tällä kierroksella tulivat mukaan Ykkösen ja Kakkosen joukkueet.
Ottelut pelattiin 1. kesäkuuta–12. kesäkuuta Tällä kierroksella tulivat mukaan 9 Veikkausliiga-joukkuetta, jotka eivät pelaa kauden 2009–2010 eurocupeissa
Ottelut pelattiin 8. heinäkuuta–9. heinäkuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan 4 Veikkausliiga-joukkuetta, jotka pelaavat kauden 2009–2010 eurocupeissa.
Ottelut pelattiin 29. elokuuta–30. elokuuta
Ottelut pelattiin 30. syyskuuta–1. lokakuutaOttelut pelattiin 25. lokakuutaPelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Pelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Finaali pelattiin Finnair Stadiumilla 31. lokakuuta
Naisten Suomen Cupiin ilmoittautui 38 joukkuetta
1. kierros arvottiin 11. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–26.huhtikuuta2. kierros arvottiin 11. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 19. huhtikuuta–23. toukokuuta3. kierros arvottiin 19. toukokuuta ja ottelut pelattiin 2. kesäkuuta–30. kesäkuuta4. kierros arvottiin 22. kesäkuuta ja ottelut pelattiin 6. heinäkuuta–29. heinäkuuta5. kierros pelattiin 15. lokakuuta Pelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Finaali pelattiin 31. lokakuuta
IOSYS
IOSYS () on japanilainen Sapporosta peräisin oleva doujin-ryhmä. IOSYS:iin kuuluu useita kymmeniä jäseniä, ja tyyliltään heidän musiikkinsa vaihtelee hyvin laajalti elektronisesta musiikista jazzin kautta heavy rockiin. Ryhmä tunnetaan pääasiassa Touhou Project -pelisarjan musiikin uudelleensovituksista, jonka teemat liikkuvat toisinaan samaisen pelisarjan hahmojen parodioinnissa. He julkaisevat musiikkiansa itsenäisesti Comiket-tapahtumissa, sekä digitaalisesti iTunes Storen ja kotisivujensa kautta.
Musiikkinsa lisäksi IOSYS tunnetaan musiikin yhteyteen sovitetuista Flash-animaatioistaan. Näistä animaatioista tunnetuimpia lienee ""Stops at the diseased part and melts quickly ~ Lunatic Udongein"" (tunnetaan yleisemmin nimellä ""overdrive"") sekä ""Marisa Stole the Precious Thing"". Ryhmän Flash-animaatiot ovat tunnettuja japanilaisessa Internet- ja otaku-alakulttuurissa, ja ovat myös suosittuja Niconico- sekä YouTube-videosivustoilla.
Rudolf Koelman
Koelman opiskeli viulunsoittoa opettajinaan Jan Bor, Herman Krebbers ja Jascha Heifetz. Vuosina 1996-1999 hän toimi Amsterdamin Royal Concertgebouw-orkesterin konserttimestarina. Parhaillaan Koelman opettaa Zürichin musiikkikorkeakoulussa (ZHdK) Sveitsissä, missä hän myös johtaa ZHdK Strings –kamariorkesteria. Hän toimii säännöllisesti kansainvälisten viulukilpailujen tuomaristossa sekä esiintyy solistina ja antaa mestarikursseja ympäri maailmaa.
Koelmanin käytössä on G.F. Pressenda –viulu vuodelta 1829 sekä Jaap Bolink –viulu vuodelta 1984.
Koelman on konsertoinut mm. seuraavien orkesterien solistina: Amsterdams Philharmonisch Orkest (Hollanti), Berner Symphonieorchester (Sveitsi), Bruckner Orchester Linz (Itävalta), Concertgebouw kamariorkesteri (Hollanti), Combattimento Consort (Hollanti), Fremantle Chamber Orchestra (Australia), Haydn Sinfonietta Wien (Itävalta), Innsbrucker Symphonieorchester (Itävalta), Kölnisches Rundfunkorchester WDR (Saksa), Korean Broadcasting System Symphony Orchestra KBS (Korea), Orchestre de Chambre de Lausanne (Sveitsi), Orchestra Sinfonica Siciliana (Italia), Radio Kamer Orkest (Hollanti), Radio Philharmonisch Orkest (Hollanti), Royal Concertgebouw-orkesteri (Hollanti), Stuttgarter Philharmoniker (Saksa), Südwestdeutsche Philharmonie (Saksa), Tokyo Philharmonic (Japani), Zürichin kamariorkesteri (Sveitsi).
Annamari Maaranen
Annamari Maaranen-Hincks (s. 24. lokakuuta 1986 Tampere) on suomalainen nykyisin valmennustehtävissä työskentelevä, kilpailijanuransa lopettanut telinevoimistelija, joka edusti Yhdysvalloissa Denverin yliopistoa ja Suomessa Tampereen Voimistelijoita. Häntä valmensivat Yhdysvalloissa Melissa Kutcher, Carl Leland sekä Nilsson Savage ja Suomessa Igor Tšerepov ja Riitta Harju-Villamo. Maarasen koreografiat teki Candi Workman.
Maaranen on yltänyt telinevoimistelun maailmancupissa kolmesti hypyn finaaliin parhaana saavutuksenaan neljäs sija Stuttgartista vuodelta 2004. Stuttgartin finaalipaikallaan Maaranen oli aikajärjestyksessä toinen suomalainen maailmancupissa finaaliin yltänyt naistelinevoimistelija. Vuonna 2007 Maaranen oli Universiadeissa neliottelufinaalin 13:s ja nojapuilla sekä puomilla 14:s.
Maaranen oli vuoden 2007 Stuttgartin MM-kilpailuissa neliottelun 75:s, mikä takasi hänelle henkilökohtaisen paikan Pekingin kesäolympialaisiin. Maarasen saavuttama kisapaikka oli ensimmäinen suomalaisen naistelinevoimistelijan olympiapaikka 44 vuoteen. Tammikuussa 2008 kilpailussa syntyneestä polvivammasta johtuen Maaranen ei kuitenkaan voinut osallistua olympialaisiin.
Vuonna 2004 Maaranen voitti Pohjois-Euroopan mestaruuskilpailuissa moniottelun pronssia ja puomilla hopeaa. Suomessa Maaranen voitti neliottelun Suomen mestaruuden vuosina 2005 ja 2006.
Maaranen teki historiaa vuonna 2005, kun hänen mukaansa nimettiin virallinen liike ensimmäisenä suomalaisena naistelinevoimistelijana. "Maaranen" on puomilla ylöstulo, jossa liike aloitetaan puolella voltilla taaksepäin. Maaranen onnistui "Maarasessa" Melbournen MM-kilpailuissa, minkä jälkeen liike virallistettiin.
Maaranen lähti urheilustipendiaattina Yhdysvaltoihin, missä opiskeli psykologiaa. Hän asuu nykyisin Denverissä, missä työskentee valmentajana. Hän on naimisissa Corey Hincksin kanssa.
Best of 2001–2009
Best of 2001–2009 on The Rasmuksen 25. marraskuuta 2009 ilmestynyt toinen kokoelma-albumi.
Kokoelmalta on yksi uusi kappale ”October & April”, joka on duetto Anette Olzonin kanssa. Kappale julkaistiin myös singlenä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 8, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Tamsalu
Tamsalu on 2 197 asukkaan (1.1.2015) epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Tapan kunnassa Länsi-Virumaan maakunnassa Virossa. Tamsalun pinta-ala on 4,03 neliökilometriä ja asukastiheys 545 asukasta neliökilometrillä.
Ensimmäinen maininta Tamsal-nimisestä kartanosta on vuodelta 1512. Kun Tapa–Tartto-rata otettiin käyttöön vuonna 1876, asutus Tamsalin kartanon mailla rautatien ympärillä alkoi kasvaa.
Vuonna 1991 kunta sai itsehallinnollisen aseman ja vuonna 1996 sille myönnettiin kaupunkioikeudet. Tamsalun kaupunki menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli epäitsenäinen kaupunki () 16.6.2005 yhdistyttyään Tamsalun kunnan kanssa uudeksi Tamsalun kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tamsalun kunta ja vanha Tapan kunta yhdistettiin uudeksi Tapan kunnaksi.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tamsalun epäitsenäisessä kaupungissa oli 2 236 asukasta, joista 1 848 (82,6 %) oli virolaisia, 264 (11,8 %) venäläisiä ja 123 (5,5 %) muita kansallisuuksia.
Touch Book
Touch Book on Always Innovatingin kosketusnäytöllinen minikannettava tietokone. Siinä on irrotettava näyttö, joten sitä voi käyttää Tablet PC:nä. Sitä myydään näppäimistön kanssa ja ilman. Näppäimistöllinen hinta on 399$ eli n.272€ ja ilman näppäimistöä 299$ eli n.204€. Touch Bookia on julkaistu jo vuoden 2009 kesän ajan. Laitteisto on siinä jo lopullista. Ohjelmistossa on vielä bugeja eli sitä vielä kehitellään. Touch Bookin käyttöjärjestelmä on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä.
Hadley Cantril
Hadley Cantril (1906 Hyrum, Utah – 1969) oli yhdysvaltalainen sosiaalipsykologi. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1928 ja tohtoriksi hän väitteli Harvardin yliopistosta vuonna 1931. Cantril toimi Princetonin yliopistossa vuoteen 1955 saakka, jonka jälkeen hän perusti Institute for International Social Researchin.
Princetonissa olleessaan Cantril osallistui Radio Projectiin, ja julkaisi muun muassa Orson Wellesin "Maailmojen sodan" synnyttämää paniikkia käsittelevän tutkimuksen.
Kaarlo Niilonen
Kaarlo Niilonen (3. kesäkuuta 1922 – 24. helmikuuta 1996 Fredrikshavn) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Niilonen edusti urallaan TUL:n Kotkan Työväen Palloilijoita 1939–1946. Hän oli ensimmäinen TUL:n seurasta maajoukkueeseen noussut pelaaja, kun hänet kutsuttiin 1943 maaotteluun Ruotsia vastaan. Kaikkiaan hänelle kertyi kolme A-maaottelua. Niilonen siirtyi Tanskaan pelaamaan 1946 ja oli ensimmäinen ulkomaille pelaamaan siirtynyt suomalainen. Tanskasta hän siirtyi Sveitsiin ja vuosina 1954–1956 Niilonen toimi Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla olleen FC Solothurnin pelaajavalmentajana.
Pelaajauran jälkeen Niilonen toimi pitkään valmentajana Tanskassa, jossa hän valmensi muun muassa Aalborg BK:a ja Tanskan B-maajoukkuetta. Niilosta pidetään ensimmäisenä suomalaisena ulkomailla ammattikseen valmentaneena.
Peter Lindroos
Paul Peter Christer Lindroos (26. helmikuuta 1944 Pohja – 17. marraskuuta 2003 Tjörnarp, Skåne, Ruotsi) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori).
Peter Lindroosin isä oli Pohjan ruotsinkielisen seurakunnan kanttori ja äiti laulaja. Lindroos opiskeli Sibelius-Akatemiassa ensin kanttoriksi mutta aloitti 1965 lauluopinnot Jolanda di Maria Petrisin oppilaana. Hän opiskeli 1960–70-luvulla myös Italiassa Licinio Francardin, Luigi Riccin ja Marcello Del Monacon johdolla.
Lindroos debytoi Suomen Kansallisoopperassa 1968. Seuraavana vuonna hänen kansainvälinen uransa alkoi esiintymisellä Göteborgin oopperassa. Vuonna 1971 Lindroos sai vakituisen kiinnityksen Kööpenhaminan Kuninkaalliseen teatteriin, jossa hän lauloi aina vuoteen 1996 saakka. Lindroos vieraili 1970–80-luvulla Euroopan merkittävimmissä oopperataloissa, kuten Wienin valtionoopperassa, Covent Gardenissa ja La Scalassa.
1990-luvulla Lindroos vähensi esiintymistään. Hänet nimitettiin Sibelius-Akatemian yksinlaulun lehtoriksi 1995 ja Malmön musiikkikorkeakoulun professoriksi 1996. Lindroos muutti Ruotsiin 2003 ja kuoli siellä saman vuoden lopulla auto-onnettomuudessa. Peter Lindroosin poika, basso Petri Lindroos (s. 1966) on myös oopperalaulaja.
Peter Lindroosin tärkeimpiä oopperarooleja olivat "Toscan" Cavaradossi, "La Bohèmen" Rodolfo, "Manon Lescaut’n" Des Grieux, "Aidan" Radamès, Otello, Don Carlos sekä "Carmenin" Don José. Kaikkiaan hänen ohjelmistossaan oli noin 80 eri roolia.
Juha Laaksonen (jalkapalloilija)
Juha-Pertti Laaksonen (24. syyskuuta 1963 Turku – 19. maaliskuuta 2013 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija ja foneetikko. Jalkapalloilijana hän käytti pelkästään etunimeä Juha.
Laitapuolustajana pelannut Laaksonen edusti koko uransa ajan Turun Palloseuraa vuosina 1982–1992. Hän voitti seurassa Suomen Cupin 1991 sekä kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Kaikkiaan Laaksonen pelasi 11 kauden aikana 192 ottelua SM-sarjassa ja Veikkausliigassa.
Laaksonen pelasi Suomen olympiajoukkueessa kuusi maaottelua vuosina 1986–1987. Lisäksi hän pelasi 14 nuorten ja 13 poikien maaottelua. Laaksonen joutui lopettamaan peliuransa sairastuttuaan syöpään.
Selvittyään sairaudesta Laaksonen aloitti opiskelun Turun yliopistossa pääaineenaan fonetiikka. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli tohtoriksi suu- ja leukakirurgiasta 2006. Vuosina 2007–2010 Laaksonen työskenteli tutkijana Albertan yliopistossa Kanadassa ja vuosina 2011–2012 Turun yliopiston hammaslääketieteen laitoksella. Sen jälkeen hän toimi vielä lyhyen aikaa tutkijana Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa, jossa Laaksonen tutki laululintuja ja niiden kykyä sopeuttaa äänentuottamista sensomotorisiin vääristymiin. Hän tutki myös suu- ja leukakirurgisten toimenpiteiden aiheuttamia muutoksia puheen eri osa-alueisiin sekä suunalueen syöpien ja niihin liittyvien kirurgisten toimenpiteiden vaikutuksia puheeseen. Vuonna 2012 Laaksonen sai Suomen kulttuurirahastolta 25 000 euron apurahan.
Juha Laaksonen kuoli uusiutuneen sairauden johdosta maaliskuussa 2013 49-vuotiaana.
Jari Grönroos
Jari Grönroos (s. 26. lokakuuta 1964) on suomalainen nyrkkeilijä.
Grönroos sai pronssia Budapestin 1985 EM-kilpailujen 57 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa irlantilaisen Derek Sutcliffen tuomariäänin 5–0, mutta hävisi välieräkamppailussa Jugoslaviaa edustaneelle Dragan Konovaloville 1–4. SM-kilpailuissa hän saavutti 57 kg:n sarjassa kultaa 1983, 1984 ja 1985, hopeaa 1981 sekä pronssia 1987. Hän edusti seuratasolla Viipurin Nyrkkeilijöitä ja Tapanilan Erää.
Amatööriuransa jälkeen Grönroos otteli vuonna 1989 viisi ammattilaisottelua, joista kaksi päättyi voittoon, yksi tasapeliin ja kaksi tappioon.
Jose Tuominen
Jose Tuominen (s. 16. huhtikuuta 1963) on suomalainen nyrkkeilijä.
Tuominen karsiutui vuoden 1982 junioreiden EM-kilpailujen 60 kg:n sarjan 1. kierroksella. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Varnan EM-kisoissa 1983 hän hävisi niin ikään ensimmäisen ottelunsa 60 kg:n sarjassa. Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Kukistettuaan Irlannin Peter Murphyn ja Romanian Dorel Stanciulescun hän hävisi välieräottelussa bulgarialaiselle Emil Šuprenskille tuomariäänin 0–5.
Tuominen sai Pohjoismaiden mestaruuskilpailussa hopeaa 60 kg:n sarjassa 1986. SM-kilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 1982 ja 1983, hopeaa 1980 ja 1984 sekä pronssia 1981. Seuratasolla hän edusti Helsingin Nyrkkeilijöitä.
Tuominen kilpaili amatööriuransa jälkeen ammattilaisena vuosina 1988–1998. Hän voitti kahdeksan ammattilaisottelua, joista kolme tyrmäyksellä, hävisi viisi ottelua ja otteli yhden ratkaisemattoman.
Aksel Larsen
Aksel Larsen (5. elokuuta 1897 – 10. tammikuuta 1972) oli tanskalainen poliitikko. 
Hän toimi kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1932–1958, mutta joutui erotetuksi tuomittuaan Neuvostoliiton toiminnan Unkarin kansannousussa.
Valimotyöläinen Lange liittyi vuonna 1919 sosialidemokraattiseen puolueeseen, mutta vaihtoi vuotta myöhemmin kommunistien leiriin. Hänet valittiin parlamenttiin ensi kerran 1924. Saksalaismiehityksen aikana hänet vangittiin, ja hän virui Sachsenhausenin ja Neuengammen keskitysleireillä vuoteen 1945 saakka. Larsen oli vuonna 1945 salkuton ministeri Vilhelm Buhlin johtamassa kokoomushallituksessa.
Vuonna 1959 Larsen perusti sosialistisen kansanpuolueen, joka menestyi saman vuoden vaaleissa erinomaisesti (150 000 ääntä, 11 paikkaa), vaikka Larsen joutui auto-onnettomuuden takia johtamaan kampanjaa vuodepotilaana eikä puolueella ollut omaa sanomalehteä käytössään. Larsen johti puoluetta vuoteen 1968. Parlamentin jäsenenä hän pysyi kuolemaansa saakka.
John Patler
John Patler (Yanacki Christos Patsalos; s. 6. tammikuuta 1938 New York City) on yhdysvaltalainen uusnatsi, joka murhasi Yhdysvaltain natsipuolueen johtajan George Lincoln Rockwellin 25. elokuuta 1967. Hänet tuomittiin vankeuteen kahdeksikymmeneksi vuodeksi.
Asikkalan Lehti
Asikkalan Lehti on ilmaisjakelulehti, joka jaetaan Asikkalassa, Padasjoella, Sysmässä ja Hartolassa alueen kotitalouksiin ja yrityksiin. Se ilmestyy Lähi-Lehden liitteenä keskimäärin kerran kuukaudessa. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1987.
Asikkalan Lehden jakelumäärä on talvisin noin 13 000 ja kesäisin n. 15 000 kappaletta. Lehden julkaisija on Suomen Mediavoima Oy, ja kustantajana ja vastaavana toimittajana toimii Eero Mattila.
Alejandro Domínguez
Alejandro Damián Domínguez (s. 10. kesäkuuta 1981 Lanús, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kreikkalaista Olympiakosta.
Domínguez aloitti uransa Quilmesissä kaudella 2000 ja edusti kotimaassaan myös River Platea.
Domínguezin ensimmäinen seura Euroopassa oli venäläinen Rubin Kazan, jonne hän siirtyi 1,5 miljoonalla eurolla alkuvuodesta 2004. Kolmannella kaudellaan Rubinissa Domínguez teki 13 maalia, minkä seurauksena Zenit Pietari osti hänet seitsemällä miljoonalla eurolla ennen kauden 2007 alkua. Kyseessä oli tuolloin kallein Venäjän sisäinen pelaajakauppa koskaan. Zenitissä hän saavutti muun muassa Venäjän valioliigan mestaruuden kaudella 2007 ja UEFA Cupin kaudella 2007–2008. UEFA Cupin loppuottelussa hän ei pelannut, mutta välierässä hän korvasi pelikiellossa olleen Andrei Aršavinin ja syötti kaksi maalia, kun Zenit nujersi Bayern Münchenin maalein 4–0.
Maaliskuussa 2009 Domínguez palasi neljän miljoonan euron kaupassa ja yksivuotisella sopimuksella takaisin Rubiniin pudottuaan kurinpidollisten syiden vuoksi reserveihin Zenitissä. Kaudella 2009 hän teki 16 maalia ja auttoi Rubinin sen toiseen peräkkäiseen mestaruuteen. Hänet valittiin liigan ykköstähdistöjoukkueeseen, ja sekä Venäjän jalkapalloliitto että liigajoukkueiden valmentajat valitsivat hänet kauden parhaaksi pelaajaksi. Kauden 2009–2010 Mestarien liigassa Domínguez pelasi kaikissa kuudessa alkulohko-ottelussa ja teki kaksi maalia.
Joulukuussa 2009 Domínguez siirtyi vapaana pelaajana espanjalaiseen Valenciaan, jonka kanssa hän teki 3,5-vuotisen sopimuksen. Pelattuaan kauden 2011–2012 lainalla River Platessa hän siirtyi elokuussa 2012 espanjalaiseen Rayo Vallecanoon.
Heinäkuussa 2013 Domínguez siirtyi vapaana pelaajana kreikkalaiseen Olympiakokseen, kaksivuotisella sopimuksella.
Domínguez on edustanut Argentiinan nuorten maajoukkuetta. Hän kuului vuonna 2001 nuorten maailmanmestaruuden voittaneeseen ryhmään. Kotimaaperällä Argentiinassa järjestetyssä lopputurnauksessa Domínguez pelasi kolmessa ottelussa ja teki 2–1-voittomaalin Kiinaa vastaan neljännesvälierissä. Seuraavassa, Ranskaa vastaan pelatussa puolivälieräottelussa hän loukkaantui pian vaihdosta kentälle päästyään eikä ollut mukana enää seuraavissa otteluissa.
Seurajoukkueet
Maajoukkueet
Lylyn viestivarikko
Lylyn Varikko (lyh. LyV), entinen Lylyn Viestivarikko (LyVV) oli Puolustusvoimien viestijoukkojen kalustoa varastoinut, huoltanut ja ylläpitänyt laitos, joka kuuluu nykyisin Millog Oy:lle. Lylyn Viestivarikko tuottaa itsenäisenä tulosyksikkönä elektroniikka-alan materiaalipalveluja puolustusvoimien esikunnille ja joukoille. Varikko ottaa vastaan, muuttaa sotavarusteeksi, huoltaa, varastoi, jakaa ja poistaa käytöstä puolustusvoimille hankittua toimialansa materiaalia.
Varikko kuului aikaisemmin Maavoimien Materiaalilaitokseen ja sitä ennen vuoden 1993 alusta Puolustusvoimien Materiaalilaitokseen. Ennen Millogille siirtymistään vuoden 2009 alussa varikko nimettiin Lylyn Varikoksi (LyV) ja liitettiin Elektroniikkalaitokseen.
Laitoksen vastuulla on alueellisten viestijoukkojen materiaali, Suomen kansainvälisten joukkojen viestimateriaali, puolustusvoimien kiinteän televerkon materiaali, kenttäsähkömateriaali sekä maalilaitteet.
Viestivarikon toiminta alkoi 22. lokakuuta 1939 Espoon Leppävaarassa. Varikko siirrettiin syksyllä 1940 Juupajoen Korkeakoskelle, mistä se siirrettiin nykyiselle paikalleen Juupajoen Lylyyn 22. marraskuuta 1940.
Varikon lisäksi sinne tulivat myös huoltotoiminnot, kun vuonna 1945 varikolle perustettiin maavoimien pääviestikorjaamo muutamaa vuotta myöhemmin 1945. Pääviestikorjaamo siirrettiin Riihimäelle 2. kesäkuuta 1960, jolloin siirretystä osasta tuli Viestikeskuskorjaamo.
Varikon viimeinen komentaja vuoden 2008 loppuun saakka oli everstiluutnantti Ari Nurminen (s. 1955). Hänen edeltäjänään vuoteen 2003 toimi evl Paavo Seppänen.
Laitoksen alueella oli vuoteen 2010 saakka SA-Kauppa, joka myi puolustusvoimien käytöstä poistamaa materiaalia sekä vuonna 1977 perustettu Lylyn Varikon viestimuseo. Sekä museo että entinen myymälä ovat Millog Oy:n alaisuudessa. Lähin SA-Kauppa on nykyään Jyväskylässä. Lisäksi viestivarikolla on vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa, jota harjoittavat lähinnä pirkanmaalaiset vapaaehtoiset Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piirissä.
Belindan diskografia
Belindan diskografiassa on lueteltuna meksikolaisen laulaja-lauluntekijä Belindan musiikki- ja videojulkaisut.
Torisevan rotkojärvet
Torisevan rotkojärviksi kutsutaan Ylä-Pirkanmaan matkailualueella sijaitsevaa kolmea rotkojärveä, joiden nimet ovat Alainen-Toriseva, Keskinen-Toriseva ja Yläinen-Toriseva. Ne sijaitsevat Virtain Jäähdyspohjassa hieman kantatie 66:n itäpuolella.
Syvin järvistä on Keskinen-Toriseva, jonka syvyys on 38 metriä ja keskisyvyys 20 metriä. Suurin järvistä on Alainen-Toriseva, joka on vain 50–70 m leveä, mutta 1 120 m pitkä. Yläinen-Toriseva on 600 metrin pituinen. Järvien rantakalliot ovat suurelta osin hyvin jyrkkiä.
Alaisella-Torisevalla taidemaalari Werner Holmberg teki teoksensa "Aihe Torisevalta" 1859. Se kuvaa järven eteläpäässä olevaa Inkerinkalliota. Koska Holmberg ohjattiin alueelle, oli jo 1800-luvulla käsitys siitä, että järvi voisi olla matkailukohde. Alaisen-Torisevan järven eteläpäässä Inkerinkallion päällä sijaitsi 1900-luvun alussa myös taidemaalari Armid Sandbergin "Pilvilinna"-taiteilijahuvila joka purettiin 1945.
Ruoveden Ritoniemen kartanossa kesän 1825 viettäneen Johan Ludvig Runebergin uskotaan viitanneen nimenomaan Torisevanjärviin Vänrikki Stoolin tarinoissa.
Alueella kulkee Torisevan luontopolku.
Alaisen-Torisevan eteläpään läheisyydessä on kesäteatteri, jossa on esitetty muun muassa karhunkaataja Martti Kitusesta kertovia näytelmiä.
Kahran kestikievarin lutti
Kahran kestikievarin lutti on kantatie 66:n varrella sijaitseva Kahran kestikievarin aikaiselta alkuperäiseltä sijaintipaikaltaan jonkin verran siirretty aitta eli lutti. Zachris Topelius vieraili Kahran kestikievarissa ja ihastui kestikievarinpitäjän tyttäreen, Gretaan.
Lutin lähellä sijaitsee kaksifooninkinen pohjalaistalo.
Sarvikkaankosket
Sarvikkaankosket ovat Sarvikkaan kylässä sijaitsevat viisi koskea. Niiden käsittämän vesireitin pituus on 3 600 metriä. Uuoman keskivirtaama on 8 m3/s, ylivirtaama 70 m3/s ja alivirtaama 1 m3/s.
Sarvikas sijaitsee Alavuden kirkonkylän ja Kuortaneen kirkonkylän puolessa välissä Kuortaneen puolella. Kantatie 66:n vanha linjaus kulkee aivan koskialueen ylitse siltaa pitkin.
Sarvikkaankosket muodostavat kalastusalueen, jossa voi luvalla heittokalastaa ja perhokalastaa. Luontaisia kalalajeja ovat ahven, hauki ja taimen. Istustuskalalajeja ovat harjus ja kirjolohi.
Alueella on myös uimaranta, tulipaikka, laavu, kota sekä sauna.
Tekninen paita
Tekninen paita on keinokuidusta tehty erityisesti liikuntaa harrastavien käyttämä paita. Sen "tekninen" ominaisuus on kyky olla imemättä vettä kuituihinsa. Hikoiltu kosteus siirtyy pois iholta paidan läpi ja haihtuu ilmaan. Tekninen paita myös kuivuu hyvin nopeasti sateessa kastuttuaan.
Sludge metal
Sludge metal on heavy metalin alalaji, joka on yhdistelmä doom metalia ja hardcore punkia. Lisäksi inspiraation lähteinä toimivat esimerkiksi industrial metal ja southern rock. Sludge metal on yleensä aggressiivista ja hiostavaa, usein huutavilla vokaaleilla, voimakkaasti voimistetuilla soittimilla ja ristiriitaisilla tempoilla esitettynä. Vaikka washingtonilainen Melvins-yhtye ennakoi tyylisuuntaa, monet genren varhaiset pioneerit olivat kotoisin Louisianasta.
Nämä yhtyeet ovat genren pioneereja tai voimakkaasti vaikutteita antaneita. Monet ovat eteläisistä Yhdysvalloista.Nämä yhtyeet ovat yhdistäneet stoner rockia sludge metaliin.
Dmitri Kulikov
Dmitri Vladimirovitš Kulikov (, s. 29. lokakuuta 1990 Lipetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsissä.
Kulikov pelasi kauden 2008–2009 QMJHL-joukkue Drummondville Voltigeursissa. Voltigeurs varasi hänet toisella vuorolla CHL:n vuoden 2008 varaustilaisuudessa. Hän voitti joukkueessa QMJHL:n mestaruuden, ja hänet valittiin kauden parhaaksi puolustajaksi (Émile Bouchard Trophy), vuoden tulokkaaksi (Raymond Lagacé Trophy) ja QMJHL:n tähdistökentälliseen.
Florida Panthers varasi Kulikovin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella vuonna . Hän oli koko varaustilaisuuden 14. varaus. Kulikov pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 2. lokakuuta 2009 Chicago Blackhawksia vastaan, kun Panthers avasi kautensa Helsingin Hartwall-areenalla. Kulikovin kausipalkka on 1,325 miljoonaa dollaria.
Kulikov on pelannut kahdet alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut. Hän voitti kultaa vuonna 2007 ja hopeaa vuonna 2008. Kulikov pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti MM-pronssia.
Kulikovilla on myös miesten MM-hopeaa vuosilta 2010 ja 2015.
Prinsessa Cristina
Cristina de Borbón y Grecia ("Cristina Federica Victoria Antonia de la Santísima Trinidad de Borbón y Grecia", s. 13. kesäkuuta 1965 Madrid) on Espanjan kuningas Felipe VI:n sisar ja edellisen kuninkaan Juan Carlos I:n ja kuningatar Sofían keskimmäinen lapsi. Hän on naimisissa entisen käsipalloilijan Iñaki Urdangarinin kanssa ja heillä on neljä lasta.
Vuonna 2014 hänet pidätettiin epäiltynä väärennyksistä ja rahanpesusta. Hovin edustajan mukaan kaikki rikokset ovat hänen aviomehensä, eivät Cristinan tekoja.Cristina kertoi itse luottavansa täysin aviomieheensä ja olevansa vakuuttunut tämän syyttömyydestä.
Kuningas Felipe VI (Cristinan veli) otti pois Cristinalta Palma de Mallorcan herttuattaren arvonimen kesäkuussa 2015.
Baleaarien saarten maakuntaoikeus ("La Audiencia Provincial de Baleares") katsoi Cristinan hyötyneen aviomiehensä veronkierrosta, mutta hänet vapautettiin syytteistä helmikuussa 2017. Hänen miehensä Iñaki Urdangarin tuomittiin samassa oikeudenkäynnissä vankeuteen.
Kapteeni Kanki
Kapteeni Kanki on Myrkky-lehdessä vuodesta 2003 ilmestynyt Kari Sihvosen huumorisarjakuva. Vuonna 2009 Zum Teufel -kustannus julkaisi sarjasta kokoelmateoksen. Myrkky-lehden lopetettua toimintansa Sihvonen piirtää uusia Kanki-tarinoita harvemmin.
Kapteeni Kangessa seikkailevat muun muassa Kapteeni Kanki, Pirjo, Slarbatron, Tohtori Morgan, Salami ja Fagenstainin hirviö.
Daniel Gregory Mason
Daniel Gregory Mason (20. marraskuuta 1873 Brookline, Massachusetts – 4. joulukuuta 1953 Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän kuului merkittävään muusikkosukuun: hän oli virsiä säveltäneen Lowell Masonin lapsenlapsi, ja pianonvalmistaja Mason and Hamlinin perusti hänen isänsä Henry Mason, jonka veli oli säveltäjä William Mason.
Masonia opettivat John Knowles Paine, George Chadwick, Percy Goetschius ja Vincent d'Indy. Hän työskenteli vuosikymmeniä Columbian yliopistolla.
Masonin ensimmäinen opus oli valssien kokoelma pianolle. Pianomusiikin lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kolme sinfoniaa, alkusoitto "Chanticleer" (1926) ja lauluja. Hän sai vahvoja vaikutteita Saksan romantiikan ajan säveltäjiltä ja jokin verran modernismista. Hän kirjoitti useita esseitä ja oppaita.
Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä
Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä ("Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills") on mustan huumorin elokuva vuodelta 1989. Sen on kirjoittanut sekä ohjannut Paul Bartel, ja pääosia näyttelevät Mary Woronov ja Robert Beltran. Elokuvassa nähdään myös Jacqueline Bisset, Ray Sharkey, Ed Begley Jr., Wallace Shawn ja Paul Mazursky.
Mary Woronov oli ehdolla roolistaan vuoden 1990 Independent Spirit Awardin saajaksi parhaasta naissivuosasta.
Clare Lipkin (Bisset) on tuore vaimo, joka yrittää selvitä vieraansa Lisabethin, tämän himokkaan ex-miehen (Shawn) ja oman perheensä ongelmista. Hän ahdistuu myös vastikään kuolleen aviomiehensä (Mazursky) haamun takia.
Lisabethin ystävä Juan (Beltran) ja Claren autonkuljettaja Frank (Sharkey) lyövät vetoa siitä, kumpi saa ensin vieteltyä toisen työnantajan. Biseksuaali Frank laittaa peliin myös rahaa, mutta tahtoo mahdollisen voiton sattuessa kohdalle Juanin vuoteeseen kanssaan. Juan voittaa vedon, mutta väittää hävinneensä, ja niinpä hän ja Frank harrastavat seksiä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle neljä tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”erinomainen” tai ”lajivalio”. Hän kuvasi elokuvaa herkullisesti elostelevaksi farssiksi, jossa on ”terve annos ’kummaa skeidaa’ ”.
Laminaarinen virtaus
Laminaarinen virtaus on viskoottinen virtaus. Laminaarisessa virtauksessa virtaavan fluidin hiukkaset etenevät tasaisissa rinnakkaisissa kerroksissa. Kerrokset voivat liukua toistensa ohi eri nopeuksilla, mutta ovat "sileitä" eivätkä siis sekoitu keskenään. Sen sijaan turbulentissa virtauksessa kerrokset sekoittuvat keskenään.
Virtaus on laminaarinen, kun virtausnopeus on pieni ja virtaavan aineen viskositeetti on suuri. Laminaarinen virtaus voikin muuttua turbulentiksi, jos virtausnopeus kasvaa tarpeeksi tai jokin aiheuttaa virtaukseen äkillisen nopeudenmuutoksen saaden virtauksen muuttumaan epäsymmetriseksi.
Virtauksen laminaarisuutta voidaan mitata dimensiottomalla Reynoldsin luvulla, joka kuvaa fluidin inertiavoiman suhdetta viskoottisiin voimiin. Jos luku on pieni, on kyseessä laminaarinen virtaus ja luvun ollessa suuri on kyseessä turbulentti virtaus.
Lawrence Tierney
Lawrence Tierney (s. 15. maaliskuuta 1919 – 26. helmikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän näytteli vuonna 1945 elokuvassa "Pankkirosvo Dillingerin viimeiset päivät" John Dillingeria ja vuonna 1947 elokuvassa "Born to Kill". Hän näytteli myös uransa loppupuolella 1990-luvulla nuoren elokuvaohjaaja Quentin Tarantinon ensiohjauksessa "Reservoir Dogs".
Tierney kuoli 82-vuotiaana 26. helmikuuta vuonna 2002 losangelesilaisessa hoitokodissa.
Gunnar Hökmark
Anders Gunnar Hökmark (s. 19. syyskuuta 1952 Ystad) on maltillisessa kokoomuksessa vaikuttava ruotsalainen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä, toimi vuosina 1979–1984 maltillisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja istui vuosina 1982–2004 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Vuosina 2003–2004 hän toimi valtiopäivien perustuslakikomitean puheenjohtajana.
Vuosina 1991–1999 Hökmark toimi kokoomuksen puoluesihteerinä.
Hökmark on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004. Hänet valittiin uudelle kaudelle 2009 ja 2014. Hänen kirjojensa joukkoon kuuluu "Frihetens värden: den europeiska utmaningen" (2005). Hän on ollut vuodesta 2007 Samfundet Sverige-Israelin johdossa.
Gantt-kaavio
Ganttin kaavio on erityisesti projektinhallinnassa suosittu janakaavio, joka esittää projektin ja sen työvaiheiden edistymisen suhteessa aikaan. Kaavion kehitti amerikkalainen insinööri ja keksijä Henry Gantt jo 1800-luvulla, ja se on nimetty hänen mukaansa.
Gantt-kaaviossa ylimmäksi vaakatasoon sijoitetaan aikajana. Työvaiheet sijoitetaan allekkain kaavion vasempaan laitaan. Kutakin työvaihetta kuvaava jana sijoitetaan työtehtävän riville aikajanan siihen kohtaan, jolloin työ on määrä aloittaa. Janan suuruus kuvaa vaiheen vaatimaa työmäärää aikajanan aikayksiköissä mitattuna. Jana päättyy aikajanalla kohtaan, jolloin työvaiheen on määrä olla valmis. Kaavioon sijoitettujen janojen avulla on helppo hahmottaa työvaiheiden toteutusjärjestys: jokin vaihe saattaa kestää koko projektille varatun ajan, toista taas ei voida aloittaa ennen kuin jokin toinen työvaihe on valmis. Janojen värityksellä voidaan seurata työvaiheen etenemistä. Kaaviossa on yleensä jonkinlainen kursori kyseisen päivän kohdalla, ja tähän vertaamalla nähdään helposti onko työvaihe aikataulussa, vai kenties siitä jäljessä.
Ganttin kaavio on yksi vanhimpia ja yksinkertaisimpia tekniikoita seurata projektin edistymistä. Sen merkittävin etu on visuaalisuus, joka auttaa hahmottamaan projektin aikataulun yhdessä kaikkien vaadittavien työvaiheiden kanssa kerralla alusta loppuun. Selkeästi hahmotettavalla kaaviolla on helppo pitää projektin työntekijät perillä sen etenemisestä sekä tehdä selvitystä projektin tilanteesta myös muille asianomaisille. Ganttin kaavion heikkoudet tulevat sen yksinkertaisuudesta: kaavio esittää työmäärän ainoastaan suhteessa aikaan ottamatta huomioon muita työn vaativuuteen liittyviä tekijöitä. Aina kaikkien työvaiheiden väliset riippuvuudet eivät ole selvästi tunnistettavissa ja täten kaavio vääristyy. Lisäksi projektissa, jossa työvaiheita on lukumääräisesti monta, saattaa visuaalinen selkeys kärsiä. Kaaviosta ei myöskään ilmene mahdollinen tehtävän suoritusnopeuden vaihtelu tehtävän eri vaiheissa eikä kaaviossa ole myöskään tehtävän tekemiseen mahdollisesti liittyvää sijaintitietoa, vrt. vinoviiva-aikataulu.
Chopping Mall
Chopping Mall on yhdysvaltalainen kauhu-/sci-fi-elokuva, jonka ensi-ilta oli 21. maaliskuuta 1986, ja sitä näytettiin nimellä Killbots.
Kun elokuva näytettiin ensi kertaa, se ei ollut menestys. Vähän ajan päästä se näytettiin uudestaan nimellä "Chopping Mall", ja se sai paremman vastaanoton. Elokuva kertoo tappajaroboteista jotka ottavat ostoskeskuksen valtaansa ja murhaavat teini-ikäisiä työntekijöitä.
Elokuvan ohjasi Jim Wynorski ja kirjoittivat Wynorski ja Steve Mitchell. Sitä kuvattiin enimmäkseen Sherman Oaks Galleriassa. Elokuvana pääosissa olivat Kelli Maroney (joka oli myös elokuvassa "Night of the Comet") sekä Tony O'Dell. Sen tuotti elokuvantekijä Roger Corman vaimonsa Julien kanssa. Paul Bartel ja Mary Woronov näyttelivät uudestaan Paul ja Mary Blandia, joita esittivät elokuvassa "Paistinpannumurhaajat".
Park Plaza Mall on juuri asentanut uuden turvajärjestelmän, johon kuuluu kolme huipputekniikalla varustettua turvarobottia.
Neljä nuorta paria päättää pitää elämänsä suurimmat juhlat. He kaikki jäävät ostoskeskukseen sulkemisajan jälkeen juomaan, juhlimaan ja huoraamaan. Ainoa huono puoli juhlissa on se, että juuri sinä yönä turvajärjestelmässä on vikaa, ja roboteista tulee tappajarobotteja, ja ne hyörivät ympäri ostoskeskusta tappamassa juhlijoita. Jokaisen murhansa jälkeen robotit sanovat: ”Have a nice day.” ("Hyvää päivänjatkoa.")
Paul Bartel ja Mary Woronov uusivat Paistinpannumurhaajat-elokuvan roolihahmonsa.
Hugh Anderson
Hugh Anderson (s. 18. tammikuuta 1936) on uusiseelantilainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden neljä kertaa: 50-kuutioisissa vuosina 1963 ja 1964 sekä 125-kuutioisissa vuosina 1963 ja 1965.
Hugh Anderson aloitti kilpauransa kotimaassaan 350- ja 500-kuutioisissa. Vuonna 1960 hän siirtyi Isoon-Britanniaan kilpailemaan. Anderson ajoi MM-sarjassa 50cc, 125cc, 250cc ja 350cc -luokissa. Hän kilpaili lähes koko uransa Suzukilla. Japanilaistalliin Anderson siirtyi vuonna 1962.
Hugh Anderson on kilpaillut aktiiviuransa jälkeen klassikkopyörien kilpailuissa. Anderson valittiin Uuden-Seelannin urheilun Hall of fameen vuonna 1995. Syyskuussa 2009 Andersonilta poistettiin hyvänlaatuinen kasvain.
Frankenweenie
Frankenweenie on vuonna 1984 valmistunut lyhytelokuva, jonka on ohjanut Tim Burton. Hän on käsikirjoittanut elokuvan Leonard Rippsin kanssa. Frankenweenie parodioi vuonna 1931 ensi-iltansa saanutta elokuvaa "Frankenstein", joka pohjautuu Mary Shelleyn samannimiseen romaaniin.
"Frankenweeniesta" tehtiin myöhemmin edelleen Burtonin ohjaamana kokopitkä elokuva, joka sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 2012. Elokuva toteutettiin mustavalkoisena, kolmiulotteisesti kuvattuna stop motion -animaationa. Elokuvan vastaavana tuottajana toimi muun muassa "Leijonakuninkaan" tuottanut Don Hahn.
Victor Frankenstein (Barret Oliver) on nuori poika, joka tekee elokuvia bullterrieristään Sparkysta. Kun Sparkyyn osuu auto, Victor oppii koulussa lihasten elektronisista impulsseista, ja keksii, kuinka herättää Sparkyn henkiin. Hän rakentaa koneita, jotka keräävät salamoita, jotka elvyttävät hänen koiransa. Kun Victor on kiitollinen, pelkäävät naapurit koiraa kuollakseen. Pian joutuvat Sparky ja Victor juoksemaan pakoon, ja he joutuvat paikalliselle minigolfradalle ja piiloutuvat tuulimyllyyn. Kun Frankensteinien naapurit saapuvat paikalle, he käyttävät tupakansytytintä valona yrittäessään nähdä heidät, ja sytyttävät tuulimyllyn tuleen. Victor kaatuu ja menettää tajunsa, mutta Sparky pelastaa hänet liekeistä juuri oikealla hetkellä. Väkijoukko ymmärtää virheensä ja pyytää anteeksi. Myöhemmin Sparky rakastuu puudeliin, jonka hiustyyli muistuttaa etäisesti Frankensteinin morsianta.
House of Carters
House of Carters (aikaisemmin The Carters) oli dokumentti/tosi-tv ohjelma, jota esitettii Yhdysvalloissa kanavalla E! ja Kanadassa kanavalla "MuchMusic". Ohjelma kertoo Backstreet Boys -yhtyeen laulaja Nick Carterin ja tämän neljän sisaruksen elämistä heidän yrittäessä yhtenäistää perhettään ja menestyä urallaan. Sarjan ensi-ilta oli 2. lokakuuta 2006 ja "E!" tilasi sarjaa kahdeksan jakson verran. Ohjelmassa esiintyvät Nick, B.J., Aaron, Leslie ja Angel Carter.
Revolver
Revolver voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Esa Hukkanen
Esa Juhani Hukkanen (s. 25. helmikuuta 1963 Lahti) on suomalainen nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja.
Hukkanen sai pronssia junioreiden EM-kilpailujen 71 kg:n sarjassa Schwerinissä 1982. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän karsiutui 71-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa myös seuraavan vuoden Renon MM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa.
Hukkanen sai pronssia Torinon 1987 EM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa ruotsalaisen Peter Mokrickin tuomariäänin 4–1, mutta hävisi välieräkamppailussa Puolan Henryk Petrichille 0–5. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti samassa painoluokassa yhden ottelun selviytyen 16 parhaan joukkoon.
Hukkanen voitti 75-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 71 kg:n painoluokassa 1984 ja 1985 sekä 75 kg:n sarjassa 1986, 1987 ja 1988. Lisäksi hän sai 71-kiloisissa SM-hopeaa 1983 ja pronssia 1982. Seuratasolla hän edusti Lahden Kalevaa.
Aktiiviuransa jälkeen Hukkanen on toiminut valmennustehtävissä. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana 2001–2004. Hänen valmennettaviinsa kuuluu poikansa Ville Hukkanen.
Lars Holm
Lars Holm (s. 1943 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen harmonikkapedagogi ja -taiteilija, joka tunnetaan konserttiharmonikansoiton ja -opetuksen uranuurtajana Pohjoismaissa.
Holm syntyi ja vietti nuoruutensa Gävlessä. Hän opiskeli ensin kuvataidealalle, mutta musiikki vei lopulta voiton. Hän opiskeli Trossingenissa 1964–1968 Fritz Doblerin johdolla.
Holm toimi tiiviissä yhteistyössä Mogens Ellegaardin kanssa konserttiharmonikan koulutuksen kehittämiseksi Skandinaviassa. Vuonna 1969 Holm julkaisi ensimmäisen nuottikirjan melodiabassoharmonikalle, "Nils Erics melodiebok", Mogens Ellegaardin kanssa ja vuonna 1972 ensimmäisen melodiabassoharmonikan oppikirjan Ellegaardin ja Torbjörn Lundquistin kanssa.
Holm toimi opettajana Malmön musiikkikoulussa vuodesta 1968 lähtien, jonne hän meni Ellegaardin kehotuksesta ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion opettajana 1970−1987. Hän on vieraillut pedagogina muun muassa Brasiliassa, Japanissa, Kanadassa, Hollannissa, Saksassa ja Ranskassa, sekä esiintyvänä muusikkona useissa kokoonpanoissa. Holm on tehnyt useita televisio-ohjelmia muun muassa Lasse Holmqvistin kanssa. Hän jäi eläkkeelle musiikkikoulun opetusvirastaan vuonna 2008.
Kai Helenius
Kai Helenius on suomalainen nyrkkeilijä.
Helenius karsiutui Torinon 1987 EM-kilpailujen 81 kg:n sarjan ensimmäisellä kierroksella. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai samassa painoluokassa pronssia Ateenan EM-kilpailuissa. Hän kukisti puolivälieräottelussa kreikkalaisen Panagiotis Motsakosin tuomariäänin 3–2, mutta joutui luovuttamaan välieräkamppailun Unkarin Lajos Erosia vastaan. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän eteni puolivälieriin.
Helenius voitti 81-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän sai kultaa 81 kg:n sarjassa 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1990, hopeaa 75 kg:n painoluokassa 1982 ja 1983 sekä 81-kiloisissa 1984. Seuratasolla hän edusti Tampereen Työväen Nyrkkeilijöitä.
First Solar
First Solar (NASDAQ:FSLR) on yhdysvaltalainen aurinkokennoja valmistava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1999, ja tuotanto käynnistyi vuonna 2002. First Solar Inc. listautui pörssiin vuonna 2006, ja vuonna 2009 sen markkina-arvo oli yli 4,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Eurobaron mukaan First Solar nousi vuonna 2008 toiseksi suurimmaksi aurinkosähköyritykseksi tuotantokapasiteetiltaan. Yritys oli vuonna 2008 johtava CdTe ohutfilmitekniikassa (kadmium telluridi). Vuonna 2006 tuotanto oli 60 MW ja vuonna 2008 503 MW. Yrityksen mukaan se kaksinkertaisti tuotantonsa vuonna 2009. Eurobaro-julkaisu selittää yrityksen menestystä sillä, että sen tuotantokustannukset laskivat kaksi kolmasosaa vuosina 2004-2008: 3 dollaria per W sähköä vuonna 2004 ja 0,98 dollaria per W sähköä vuoden 2008 lopussa. Yrityksen työntekijöiden määrä kasvoi vuosina 2007-2008 1 462:sta 3 000:een. Yrityksen liikevaihto oli 1 246 dollaria vuonna 2008.
Solarpark Liberose Saksassa on 53 MW aurinkovoimapuisto, jonne asennettiin First Solarin ohutfilmikennoja. Järjestelmän odotettiin valmistuvan joulukuussa 2009. Kyseinen paikka on Brandenburgissa sijaitseva vanha sotilasalue. Sähköennuste oli 52 GWh vuodessa, joka riittää yli 15 000 kotitaloudelle.
Bill Bixby
Wilfred Bailey "Bill" Bixby (22. tammikuuta 1934 San Francisco – 21. marraskuuta 1993 Century City, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli lukuisia rooleja, kuten David Bannerin osa 1970–1980-lukujen vaihteen "The Incredible Hulk" -sarjassa. Bixby sai kolme Emmy-ehdokkuutta ja yhden Daytime Emmy -ehdokkuuden.
Bixby opiskeli City College of San Franciscossa sekä Kalifornian yliopistolla Berkeleyssä ja palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Hän oli kolmesti naimisissa. Puolisot olivat Brenda Benet (1971–1979), Laura Michaels (1991–1992) ja Judith Kliban (1993). Benet'n kanssa Bixby sai lapsen.
Bixby kuoli eturauhassyöpää sairastettuaan.
Barkaroli
Barkaroli (, , "venelaulu") on soitin- tai laulusävellystyyppi, joka on tyypillisesti 6/8, 9/8 tai 12/8 -tahtilajissa. Barkarolit ovat erityisesti venetsialaisiin gondoleihin yhdistettyjä sävelmiä, joita gondolieerit esittävät työnsä lomassa.
Tunnetuimpia barkaroleja ovat muun muassa Frédéric Chopinin pianobarkaroli ja Jacques Offenbachin barkaroli oopperassa Hoffmannin kertomukset.