hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Franz Josef Kuhnle
Franz Josef Kuhnle (s. 27. huhtikuuta 1926 Ravensburg) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rottenburgin hiippakuntaan 20. heinäkuuta 1952 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Sorresin titulaaripiispaksi 13. lokakuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Georg Moser, jota avustivat Carl Joseph Leiprecht ja Anton Herre.
18. tammikuuta 1978 Rottenburgin hiippakunta vaihtoi nimensä Rottenburg-Stuttgartiksi. Kuhnle erosi vihkipiispan tehtävistä 7. marraskuuta 1990.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2011
Vuoden 2011 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Japanissa 8.–18. joulukuuta 2011 ja ne olivat järjestykseltään kahdeksannet. Japani isännöi kilpailut kahden vuoden tauon jälkeen, vuosien 2009 ja 2010 kilpailut pelattiin Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa.
Ottelukaupunkeina toimivat Toyota ja Jokohama.
Turnauksen arvonta suoritettiin 17. marraskuuta 2011 Nagoyassa, Japanissa.
Jos ottelu päättyy tasatulokseen normaalin peliajan jälkeen:
"Kellonajat paikallista-aikaa (UTC+9)."
Luumukehrääjä
Luumukehrääjä ("Odonestis pruni") on kookas, oranssinruskea yöperhoslaji. Se on Euroopassa eteläinen laji, jota on tavattu Suomesta vain muutaman kerran.
Luumukehrääjä on lämpimän oranssinruskea, kookas perhonen, jonka naaras on selvästi koirasta kookkaampia ja rotevaruumiisempi. Etusiipien poikki kulkee kaksi tummanharmaata poikkiviirua, ja siiven kärkiosassa erottuu heikosti punaruskea aaltoviiru. Siiven keskellä on valkoinen, ohuelti tummareunainen ja muodoltaan pyöreä keskitäplä. Naaraan etusiiven kärki on hieman ulkoneva ja siiven ulkosyrjä aaltoileva. Koiraan siiven reuna on suora. Takasiivet ovat jokseenkin yksivärisen oranssinruskeat. Ruumis on tukeva, kauttaaltaan karvainen ja siipien tapaan oranssi. Huulirihmat ovat pitkät mikä tekee päästä pitkänomaisen. Koiraan tuntosarvet ovat naaraan tuntosarvia leveämmin sulkamaiset.
Lajin levinneisyys ulottuu Espanjasta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja jatkuu idässä Venäjän ja Keski-Aasian poikki Japaniin, Himalajalle ja Intiaan asti. Pohjoismaissa se on tavattu vain Tanskan Bornholmista vuonna 1954 ja Suomesta muutamia kertoja. Suuressa osassa Länsi-Eurooppaa luumukehrääjä on hävinnyt 1950-luvun jälkeen. Suomessa luumukehrääjä on erittäin harvinainen harhailija, jota on tavattu alle 20 kertaa Etelä-Karjalan ja itäisen Uudenmaan rannikkoseudulta, ensimmäisen kerran vuonna 1999. Kaikki suomalaiset yksilöt on tavattu elo-syyskuun vaihteessa Virolahdelta Pernajaan ulottuvalta alueelta. Etelämpänä Euroopassa se lentää kahtena sukupolvena ensin touko-kesäkuussa ja uudelleen elo-syyskuussa.
Luumukehrääjä elää lehtimetsissä, pensaikkoisilla niityillä ja hedelmätarhoissa. Molemmat sukupuolet lentävät yöllä, ja koiraita tulee valolle, naaraita hyvin harvoin. Nopea parittelu tapahtuu aamuyöllä ja paritellut naaras munii noin 300 munaa yksittäin tai pieninä ryhminä puiden oksille ja lehdille. Toukat kuoriutuvat pari viikkoa myöhemmin ja kasvavat noin 30 mm pituisiksi ennen talvehtimistaan. Toukka talvehtii silkistä rakentamansa kotelon sisällä ja aktivoituu uudelleen keväällä. Talvehtimisen jälkeen toukka on aktiivinen öisin ja viettää piilottelevaa elämää. Täysikasvuinen toukka koteloituu oksistoon rakentamansa kotelokopan sisään. Kotelovaihe kestää kolmesta neljään viikkoa.
Toukka syö monien lehtipuiden lehtiä, aivan erityisesti kuitenkin kirsikoita ("Prunus") ja muita hedelmäpuita.
Sionistinen työväenpuolue
Sionistinen työväenpuolue usein lyhennetty 'Sionisti-Sosialistit' tai 'S.S.' oli juutalainen sosialistinen territorialistinen poliittinen puolue Venäjällä ja Puolassa, jonka perustamiskokous pidettiin Odessassa vuonna 1905. Se syntyi vastarintaliike "Vozrozhdeniesta" vuonna 1904 ja suosi ideaa juutalaisesta territoriaalisesta autonomiasta Palestiinan ulkopuolella. Puolue kuitenkin omisti suurimman osan energiastaan vallankumouksellisiin toimintoihin Venäjällä. Muiden venäläisten vallankumousryhmien, kuten esimerkiksi Narodnikitien, tavoin puolue suhtautui myönteisesti terrorismin käyttöön hallitsevaa valtaa kohtaan. Puolueella oli aktiivinen rooli vuoden 1905 vallankumouksessa.
Seitsemännessä Maailman sionistikongressissa vuonna 1905 WZO virallisesti torjui Ison-Britannian Uganda-ohjelman (ehdotus juutalaisasutuksesta Itä-Afrikassa) terävien keskusteluiden jälkeen. Vastauksena puolue ja muut territorialistit vetäytyivät WZO:sta. Puolue kasvoi nopeasti, ja siitä tulikin toiseksi suurin juutalaisten työväenpuolue heti Bundin jälkeen.
Puolue sulautui yhteen vuonna 1917 Juutalaisten Sosialistisen Työväenpuolueen kanssa ja muodosti Yhdistyneen Juutalaisten Sosialistien Työväenpuolueen.
Yleisö
Yleisö on joukko ihmisiä, jotka seuraavat esitystä, puhetta tai tapahtumaa. Joskus yleisö myös osallistuu tapahtumaan, esimerkiksi improvisaatioteatteriin.
Ignacy Tokarczuk
Ignacy Tokarczuk (1. helmikuuta 1918 – 29. joulukuuta 2012) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Eugeniusz Baziak 21. kesäkuuta 1942, ja hänet nimitettiin Przemyślin hiippakunnan piispaksi 3. joulukuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1966. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński, jota avustivat Wojciech Tomaka ja Stanislaw Jakiel.
Przemyśl korotettiin arkkihiippakunnaksi 25. maaliskuuta 1992, mutta Tokarczuk oli jo aiemmin, 2. kesäkuuta 1991, saanut arkkipiispan henkilökohtaisen tittelin. Hän jäi eläkkeelle 17. huhtikuuta 1993.
Piispana toimiessaan Tokarczuk rakennutti hiippakuntansa alueelle lukuisia kirkkoja ilman lupaa kommunistiviranomaisilta. Hän tuki Solidaarisuus-liikettä. Hänet otettiin Valkoisen Kotkan ritarikuntaan.
Jesús Agustín López de Lama
Jesús Agustín López de Lama (s. 25. joulukuuta 1929) on espanjalaissyntyinen, Boliviassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin passionistien papiksi 14. maaliskuuta 1954 ja nimitettiin Corocoron prelaatiksi sekä Casae Calanaen titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Jorge Manrique Hurtado ja Gennaro Maria Prata Vuolo.
López de Lama erosi titulaaripiispan arvostaan 5. marraskuuta 1977 ja prelaatin tehtävistä 5. syyskuuta 1991.
Jan Bagiński
Jan Bagiński (s. 31. toukokuuta 1932) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zdzisław Goliński 17. kesäkuuta 1956, ja hänet nimitettiin Opolen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tagaratan titulaaripiispaksi 8. heinäkuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Henryk Roman Gulbinowicz ja Alfons Nossol.
Bagiński jäi eläkkeelle 14. elokuuta 2009.
Alfons Nossol
Alfons Nossol (s. 8. elokuuta 1932) on puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Franciszek Jop 23. kesäkuuta 1957, ja hänet nimitettiin Opolen hiippakunnan piispaksi 25. kesäkuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszynski, jota avustivat Henryk Roman Gulbinowicz ja Antoni Adamiuk.
Nossol sai arkkipiispan henkilökohtaisen arvonimen 12. marraskuuta 1999. Hän johti hiippakuntaansa, kunnes jäi eläkkeelle 14. elokuuta 2009.
Semjon Dimanštein
Semjon (Šimon) Markovitš Dimanštein (, 21. maaliskuuta 1886 Sebež – 25. elokuuta 1938 Kommunarka) oli juutalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Semjon Dimanštein syntyi kulkukauppiaan perheeseen ja sai juutalaisen uskonnollisen koulutuksen. Vuonna 1904 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työvänpuolueen bolševikkiryhmään. Vuonna 1908 hänet tuomittiin vallankumouksellisesta toiminnasta kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön. Vuonna 1913 Dimanštein karkotettiin Irkutskin lääniin, josta hän pakeni ja asettui Pariisiin.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dimanštein palasi Venäjälle, jossa hän osallistui bolševikkien propagandatyöhön ja lokakuun vallankumoukseen. Vuosina 1918–1919 hän työskenteli kansallisuusasiain kansankomissariaatissa. Dimanštein oli juutalaisasiain komissariaatin johtaja ja juutalaissektioiden keskusbyroon puheenjohtaja. Hän oli perustamassa jiddišinkielistä sanomalehteä ja johti juutalaisten seurakuntien ja järjestöjen lakkauttamista.
Vuodesta 1919 lähtien Dimanštein toimi puoluetyössä Valko-Venäjällä, Keski-Aasiassa ja Ukrainassa. Vuonna 1924 hänestä tuli NKP(b):n keskuskomitean agitproposaston varajohtaja ja vuonna 1929 kansallisuusasiain sektorin johtaja. Dimanštein toimi myös keskuskomitean idän kansojen keskusbyroon sekä Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean pohjoisten kansojen komitean jäsenenä, kansallisuuksien instituutin johtajana ja juutalaisten asutusjärjestön puheenjohtajana. Hän osallistui aktiivisesti Neuvostoliiton kansojen kirjakielten latinalaistamiseen, Juutalaisten autonomisen alueen perustamiseen ja orientalistiikan puhdistamiseen ”porvarillisista aineksista”. 1930-luvulla hän toimitti "Revoljutsija i natsionalnosti" (”Vallankumous ja kansallisuudet”) -lehteä sekä jiddišinkielisiä julkaisuja.
Dimanštein pidätettiin Stalinin vainojen aikana helmikuussa 1938, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin Moskovan lähellä sijainneella Kommunarkan teloituspaikalla. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.
Luettelo Suomessa uhanalaisista perhosista
Luettelo Suomessa uhanalaisista perhosista sisältää ne perhoslajit, joiden uhanalaisuusluokka on vuoden 2010 uhanalaisluokituksessa äärimmäisen uhanalainen (CR), erittäin uhanalainen (EN) tai vaarantunut (VU). Silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai jo hävinneitä lajeja tämä luettelo ei sisällä. Osa luettelon lajeista on rauhoitettu lailla voimassa olevassa luonnonsuojeluasetuksessa (160/1997). Nämä on merkitty luetteloon lihavoinnilla.
Luokituksen mukaan Suomessa on 384 uhanalaiseksi luokiteltavaa perhoslajia. Näistä äärimmäisen uhanalaisia on 39, erittäin uhanalaisia 193 ja vaarantuneita 154 lajia.
Gebhard Fürst
Gebhard Fürst (s. 2. joulukuuta 1948) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Georg Moser 27. maaliskuuta 1977, ja hänet nimitettiin Rottenburg-Stuttgartin hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Walter Kasper ja Johannes Kreidler.
Itsik Fefer
Itsik (Isaak Solomonovitš) Fefer (, 23. syyskuuta 1900 Kiovan läänin Zvenigorodkan kihlakunnan Špola – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli jiddišinkielinen neuvostoliitonjuutalainen runoilija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Itsik Fefer syntyi opettajan perheeseen ja kävi koulua kotona. Vuonna 1917 hän liittyi Bundiin ja vuonna 1919 kommunistiseen puolueeseen taistellen vapaaehtoisena puna-armeijassa. Myöhemmin hän työskenteli puolue- ja hallintoelimissä.
Feferin ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1919 ja ensimmäinen runokokoelma "Špener" (”Lastuja”) vuonna 1922. Kokoelma "Vegn zih un azoine vi ih" (”Itsestäni ja itseni kaltaisista”, 1924) teki hänestä yhden Neuvostoliiton tunnetuimmista jiddišinkielisistä runoilijoista. Fefer kirjoitti etupäässä ajankohtaista kansalaislyriikkaa sekä näytelmiä ja lastenrunoja. Toisen maailmansodan aikana hän laati muun muassa runoelman "Šotns fun varšaver geto" (”Varsovan geton varjot”) ja tunnetun Adol Hitleriä pilkkaavan runon "Ih bin a id" (”Olen juutalainen”).
Fefer työskenteli aktiivisesti Ukrainan kirjailijaliitoissa, jiddišinkielisten lehtien toimituksissa ja kamppaili juutalaisten kulttuurilaitosten puolesta. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Juutalaisen antifasistisen komitean jäsenenä ja vuodesta 1945 sen sihteerinä. Vuonna 1943 hän kävi Solomon Mihoelsin kanssa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa ja Isossa-Britanniassa keräämässä rahaa Neuvostoliiton sotaponnisteluja varten. Samaan aikaan hän oli myös Neuvostoliiton turvallisuusministeriön agentti.
Runoilija pidätettiin Josif Stalinin juutalaisvastaisen kampanjan aikana joulukuussa 1948. Jo tätä ennen hänet oli pakotettu antamaan vääriä todistuksia muista Juutalaisen antifasistisen komitean jäsenistä. Oikeudenkäynnissä Fefer irtisanoutui todistajanlausunnoistaan. Hänet tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin nationalismista ja vakoilusta syytettynä. Feferin maine puhdistettiin vuonna 1955. Hänen venäjänkielisiä runovalikoimiaan alettiin julkaista uudestaan 1950-luvun lopussa.
Felix Gmür
Felix Gmür (s. 7. kesäkuuta 1966 Luzern) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Baselin hiippakuntaan Kurt Koch 30. toukokuuta 1999, ja hänet nimitettiin Baselin piispaksi 23. marraskuuta 2010. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. tammikuuta 2011 Kurt Koch, jota avustivat Norbert Brunner ja Robert Zollitsch.
Moskovan juutalainen teatteri
Moskovan valtiollinen juutalainen teatteri (, lyhenne "GOSET", ГОСЕТ) oli Moskovassa 1920–1940-luvuilla toiminut neuvostoliittolainen jiddišinkielinen ammattiteatteri.
Teatteri sai alkunsa Aleksei Granovskin Pietarissa vuonna 1918 perustamasta valistusasiain kansankomissariaatin juutalaisesta teatteristudiosta. Vuonna 1920 se siirrettiin Moskovaan, jossa se nimettiin Moskovan valtiolliseksi juutalaiseksi kamariteatteriksi. Vuonna 1925 siitä tuli Moskovan valtiollinen juutalainen teatteri. Granovskin ohjaaman näyttelijäryhmän tunnetuimpia jäseniä olivat Solomon Mihoels ja Veniamin Zuskin. Lavastajina toimivat muun muassa Marc Chagall, Natan Altman ja Robert Falk. Šolom Aleichemin, Abraham Goldfadenin, Itshok Leibuš Peretsin ja Mendele Moiher-Sforimin kansanomaisten näytelmien pääteemana oli vallankumousta edeltäneen juutalaisyhteisön elämä.
Vuonna 1928 juutalainen teatteri teki menestyksekkään vierailun Itävaltaan, Saksaan ja Ranskaan. Ohjaaja Granovskin jäätyä länteen teatterin johtajaksi tuli Mihoels. Vuonna 1930 sen yhteyteen perustettiin näyttelijäkoulu, josta myöhemmin muodostettiin Moskovan juutalainen teatteriopisto. Mihoelsin ja ohjaaja Sergei Radlovin tavoittelemaa uutta neuvostoliittolaista ohjelmistoa edustivat muun muassa Ijehezkil Dobrušinin, David Bergelsonin ja Perets Markišin näytelmät. Suurimmaksi taiteelliseksi menestykseksi muodostui kuitenkin Shakespearen "Kuningas Lear" vuonna 1935.
Lokakuussa 1941 teatteri evakuoitiin Taškentiin, josta se palasi Moskovaan vuonna 1943. Teatterin viimeiseksi menestyskappaleeksi jäi Mihoelsin ohjaama musiikkinäytelmä "Freilehs". Mihoelsin murhan jälkeen taiteelliseksi johtajaksi nimitettiin Zuskin, joka pidätettiin joulukuussa 1948. Teatteri lakkautettiin vuonna 1949 Stalinin juutalaisvastaisen kampanjan aikana.
Moskovan lisäksi valtiollisia juutalaisteattereita toimi 1920–1940-luvuilla myös Ukrainassa ja Valko-Venäjällä.
Under Lock and Key
Under Lock and Key on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Dokkenin kolmas studioalbumi. Albumin julkaisi Elektra Records vuonna 1985.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”In My Dreams”, ”It’s Not Love” ja ”The Hunter”, jotka menestyivät kohtalaisesti. Albumin avausraita ”Unchain the Night” sai jonkin verran radiosoittoa.
Albumi saavutti Yhdysvalloissa platinarajan myytyään yli miljoona kappaletta. Se nousi korkeimmillaan 32. sijalle Billboard 200 -listalla.
Meemejä ja uskonnollisia robotteja
Meemejä ja uskonnollisia robotteja: Kulttuuriesseitä on Matti Kamppisen vuonna 2004 ilmestynyt artikkelikokoelma, jonka on kustantanut Yliopistopaino. Pohjautuu pääosin eri aikakauslehdissä julkaistuihin artikkeleihin. Kamppinen käsittelee muun muassa uskontoa meemiteorian näkökulmasta.
Benjamin Bailly
Benjamin Bailly (s. 22. toukokuuta 1990 Liège) on belgialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2004. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Ranskan Elite-mestaruussarjassa. Samana vuonna Bailly sijoittui viidenneksi Formula A -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault WEC -sarjassa. Seuraavana vuonna Bailly voitti Ranskan Formula 4 -sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 hän kilpaili F2-sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 Bailly kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
This Town Needs Guns
TTNG (tunnettu aiemmin nimellä This Town Needs Guns) on brittiläinen indierockyhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 2004 laulaja-kitaristi Stuart Smith, soolokitaristi Tim Collis, rumpali Simon Thompson ja basisti Ian Lewis.
This Town Needs Guns on julkaissut kaksi EP-levyä ja yhden täyspitkän albumin. Uuden albumin äänitykset aloitettiin kesällä 2011 ja albumin toivotaan valmistuvan vuoden 2011 loppuun mennessä. Yhtyeellä on levytyssopimus brittiläisen BSM Recordsin, yhdysvaltalaisen Sargent Housen ja japanilaisen Zankyon kanssa.
TTNG:n runsaasti monimutkaisia tahtilajeja sisältävää ja soitannaltaan teknistä musiikkia on luonnehdittu yleensä "matematiikkarockiksi" () tai "math-popiksi", mutta yhtyeen jäsenten mukaan sen tyylilaji on enemmänkin math rock-vaikutteista indierockia. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanosta on nykyään mukana vain kitaristi Tim Collis, jonka tekninen kitarointi on aina ollut suuri osa yhtyeen musiikkia.
Yhtye on nimennyt musiikillisiksi vaikutteiseen monia yhtyeitä, kuten Kinsella, Owls, American Football, Incubus ja Make Believe.
Mitä on filosofia?
Mitä on filosofia? on vuonna 2010 ilmestynyt artikkelikokoelma, joka esittelee filosofiaa. Sen ovat toimittaneet Henrik Rydenfelt ja Heikki A. Kovalainen ja kustantanut Gaudeamus. Filosofian maisteri Henrik Rydenfelt on Helsingin yliopiston jatko-opiskelija ja filosofian maisteri Heikki A. Kovalainen on Tampereen yliopiston filosofian laitoksen tutkija.
Kate Bushin diskografia
Laulaja-lauluntekijä Kate Bushin diskografia.
Moraalifilosofia (kirja)
Moraalifilosofia on Timo Airaksisen kirjoittama etiikan teorioiden oppikirja vuodelta 1987. Airaksinen käsittelee muun muassa utilitarismia, Immanuel Kantin velvollisuusetiikkaa, Alasdair MacIntyren hyve-etiikkaa ja Lawrence Kohlbergin teoriaa moraalisesta kehityksestä.
Scurrilous
Scurrilous on kanadalaisen metalliyhtye Protest the Heron kolmas kokopitkä albumi. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2011, Kanadassa Underground Operationsin ja Yhdysvalloissa Vagrantin kautta. Albumin ensimmäinen single ”C’est La Vie” julkaistiin 3. helmikuuta 2011. Yhtyeen mukaan albumi on tähän asti heidän progressiivisin tuotoksensa. Albumin kansitaide on otettu ”Scurrilous”-nimisestä maalauksesta, jonka on maalannut yhtyeen basistin Arif Mirabdolbaghin isoisä Jafar Petgar.Japanin-versioVierailijat
Live at Hammersmith Odeon (Kate Bushin albumi)
Live at Hammersmith Odeon on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Kate Bushin vuonna 1979 pidetystä konsertista tehty video ja live-albumi. Video julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1981. Vuonna 1994 se julkaistiin uudelleen boksissa, jossa oli mukana sama äänite CD:llä.
Toby Flood
Tobias Gerald Albert Lieven "Toby" Flood (s. 8. elokuuta 1985, Frimley, Iso-Britannia) on englantilainen rugbynpelaaja, joka pelaa Englannin rugbyvalioliigan Newcastle Falconsissa. Hänen pelipaikkanaan on joko pelinrakentaja (fly half) tai sisäkeskus (inside center).
Flood edusti Englantia kansainvälisissä otteluissa 60 kertaa osallistuen vuosien 2007 ja 2011 maailmanmestaruuskilpailuihin. Flood siirtyi kuitenkin Englannin valioliigan Leicesteristä Ranskan liigan Stade Toulousainiin vuonna 2014, mikä johti hänen sulkemiseensa kaikesta maajoukkuetoiminnasta maajoukkuepelaajien ulkomaansiirrot kieltävän käytännön mukaisesti.
Ismail ibn Sharif
Ismail ibn Sharif eli Ismail Verenhimoinen (1645 tai 1646–1727) oli Marokon sulttaani 1672–1727. Euroopassa koulutetun armeijan avulla hän sai kuriin maata vaivanneen anarkian.
Sulttaanilla kerrotaan olleen sadoittain lapsia. Vuodelta 1703 on tieto, että hänellä olisi ollut 867 lasta, joista 525 poikaa ja 342 tytärtä, ja hänen 700. poikansa syntyi 1721.
Lääketieteellinen kidutus
Lääketieteellinen kidutus (myös lääketieteellinen kuulustelu) tarkoittaa lääketieteen ammattilaisten osallistumista kidutukseen. He voivat joko arvioida missä määrin kidutettava voi kestää kidutusta, mutta he voivat myös osallistua varsinaiseen kidutukseen. Lääketieteellinen kidutus voi hyödyntää lääketieteen ammattilaisten osaamista kuulustelussa tai kuolemantuomion täytäntöönpanossa. Termi kattaa myös kidutuksenomaisten tieteellisten (tai näennäistieteellisten) kokeiden tekemisen ei-halukkailla henkilöillä.
On yleisesti hyväksyttyä, että lääketieteellinen kidutus on vastoin lääketieteen etiikkaa, jota kaikkien lääketieteen ammattilaisten odotetaan noudattavan:Säännöksissä on kuitenkin aukkoja:
Talk That Talk
Talk That Talk on barbadoslaisen laulaja Rihannan kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 18. marraskuuta 2011. Levyn julkaisi Def Jam Recordings. Levy vuodettiin Internettiin 12. marraskuuta.
Jarmo Kuusisto
Jarmo Kuusisto (5. huhtikuuta 1961 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-liigassa vuosina 1979–1998 Rauman Lukossa ja Porin Ässissä. Lisäksi hän pelasi Rauman Lukon 1-divisioonaan kaudeksi 1983–84 pudonneessa joukkueessa (Lukko nousi kauden jälkeen takaisin SM-Liigaan), kauden 1996–97 Ruotsissa Tukholman AIK:ssa sekä uransa loppupuolella 2 kautta (1998–2000) Tanskassa Herningissä ja useita kausia Ranskassa.
Kuusisto edusti Suomea 92 A-maaottelussa, 38 B-maaottelussa ja kahdeksassa nuorten maaottelussa. Arvokisoissa Kuusisto pelasi nuorten MM-kisoissa 1981 ja aikuisten MM-kisoissa vuosina 1987, 1989 ja 1990.
Peliuransa jälkeen Kuusisto on toiminut valmentajana Italian Alleghessa 2004-05, Ranskan Brest Albatrosesissa (ns. 2-joukkue, jossa aiemmin itse pelasi) 2006–2011 ja Suomisarjan HC Satakunnassa 2011–.
Margaret (Saksa)
Prinsessa Margaret (Margarethe Beatrice Feodora von Preußen, 22. huhtikuuta 1872 – 22. tammikuuta 1954) oli Preussin ja Saksan prinsessa ja Saksan keisari Fredrik III:n ja keisarinna Viktorian tytär. Näin ollen hän oli muun muassa Saksan keisari Vilhelm II:n ja Kreikan kuningatar Sofian sisar sekä Britannian kuningatar Viktorian tyttärentytär. Prinsessa Margaret oli myös Hessen-Kasselin prinssin Friedrich Karlin vaimo vuodesta 1893 ja vuodesta 1925 Hessenin maakreivitär.
Prinssi Friedrich Karlin vaimona Margaret oli vuoden 1918 syksyllä suunnitellun Suomen kuningaskunnan kuningatar. Juuri Hohenzollern-sukuun kuulunut vaimo (vieläpä keisarin sisko) oli keskeisiä syitä siihen, miksi suomalaiset olivat halukkaat valitsemaan juuri Friedrich Karlin kuninkaakseen.
Friedrich Karlia tapaamassa käyneiden suomalaisten lähetystöjen mukaan Margaretin yhdennäköisyys veljensä kanssa oli silmiinpistävä, ""vain housut puuttuivat"".
Margaretilla oli kuusi poikaa, joista neljä oli kaksosia.
Quarterpast
Quarterpast on MaYaN-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 20. toukokuuta 2011.
Kappaleesta War On Terror tehtiin musiikkivideo, joka on nähtävissä YouTubessa.
Leonard Katz
Leonard Katz (s. 1938 Boston, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kokeellisen psykologian edustaja. Hän on ollut Connecticutin yliopiston professori (1965–2006) ja nyt emeritus-professori. 1960-luvun lopulla hän sovelsi kognitiivisen psykologian käsitteitä ja koemenetelmiä tutkiessaan lasten lukutaitoa.
Vuonna 1974 hän siirtyi Haskins Laboratoriesiin, jossa hän työskenteli yhdessä Isabelle Libermanin, Donald Shankweilerin ynnä muiden kanssa Haskinsin ohjelmassa, jossa tutkittiin puheen ja lukemisen välisiä suhteita, etenkin ajatusta, että puheen fonologinen tajuaminen on väline taitavan lukemisen kehittymisessä. Hän tutki aluksi englannin kielen lukemista yhdysvaltalaisilla lapsilla, mutta laajensi tutkimuksen pian käsittämään lukemisen tutkimista muissa aakkoskirjoitusjärjestelmissä (ranska, espanja, turkki, venäjä, serbia) ja järjestelmissä, jotka eivät perustu aakkosiin (korea, kiina). 1990-luvulla hän kuului ryhmin, jotka käyttivät lukemisen tutkimisessa aivojen magneettikuvausta MRI, fMRI ja NMR saatua tietoa (ryhmiä johtivat B. ja S. Shaywitz Yalessa ja K. Pugh Yalessa and Haskinsissa). Tutkimustyönsä lisäksi hän on työskennellyt konsulttina UConnissa ja Haskinsissa experimental design and statistical analysis.
B. A. ja Ph.D. (1963) Massachusettsin yliopisto, Amherst. Tutkijatohtori Stanfordin yliopisto (1963–1965).
Rusty Crawford
Samuel Russell Crawford (7. marraskuuta 1885 – 19. joulukuuta 1971) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija, joka luetaan lajin varhaisiin keskeisiin nimiin. Hyökkääjänä pelannut Crawford edusti Quebec Bulldogs -seuraa National Hockey Association -liigassa, Ottawa Senatorsia ja Toronto Arenasia National Hockey Leaguessa sekä Saskatoon Crescentsiä, Calgary Tigersia ja Vancouver Maroonsia Western Canada Hockey League -sarjassa.
Laitahyökkääjänä pelannut Rusty Crawford saavutti kaksi Stanley Cupia ja teki läpikäymissään kolmessa keskeisessä kiekkoliigassa kaikkiaan 110 maalia 258 ottelussa.
Altain aluepiirin lippu
Altain aluepiirin lippu koostuu vasemmalla olevasta vaaleansinisestä kaistasta, jossa on tähkän pää ja punaisesta loppuosasta jonka keskellä sijaitsee aluepiirin vaakuna.
Hong Kong Catholic Cathedral of the Immaculate Conception
Hong Kong Catholic Cathedral of the Immaculate Conception () on roomalaiskatolinen kirkko, joka kuuluu Hongkongin roomalaiskatoliseen hiippakuntaan. Kirkko sijaitsee Hongkongissa Kiinan kansantasavallassa. Alkuperäinen kirkko rakennettiin vuonna 1859, mutta se paloi maan tasalle. Nykyistä kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1883 ja se vihittiin käyttöön vuonna 1888. Vuonna 1952 kirkon katto korjattiin ja vuonna 1980 kirkon alttari restauroitiin.
Krasnodarin aluepiirin lippu
Krasnodarin aluepiirin lippu koostuu trikolorista ja alueen vaakunasta. Trikolorin värit ovat sininen, purppura ja vihreä. Lipun purppuraosa täyttää lipusta puolet sen keskellä, sininen neljäsosan ylhäältä ja vihreä neljäsosan alhaalta.
Suomalaisen kulttuurifilosofian vuosisata
Suomalaisen kulttuurifilosofian vuosisata on Mikko Salmelan väitöskirja vuodelta 1998. Salmela tarkastelee kuuden 1900-luvun suomalaisen filosofin ajattelua. Filosofit ovat Edvard Westermarck, Eino Kaila, J. E. Salomaa, Erik Ahlman, Sven Krohn ja Georg Henrik von Wright.
Hugh Foliot
Hugh Foliot (k. 1234) oli keskiaikainen Shropshiren arkkidiakoni ja Herefordin piispa. Hän perusti Ledburyn Pyhän Katariinan sairaalan ja luostarin.
Foliot vihittiin piispaksi 27. lokakuuta 1219 Canterburyssa. Hänen todennäköinen kuolinpäivänsä oli 7. elokuuta 1234.
Työläinen ja kolhoosinainen
Työläinen ja kolhoosinainen () on 59 metriä korkea veistos (jalusta 34,5 metriä ja veistos 24,5 metriä), joka rakennettiin alun perin vuoden 1937 Pariisin maailmannäyttelyä varten. Näyttelyn jälkeen veistos siirrettiin Moskovaan. Se edustaa sosialistista realismia.
Veistoksessa työläinen pitää vasaraa ja kolhoosinainen sirppiä. Sen on suunnitellut neuvostoliittolainen kuvanveistäjä Vera Muhina. Nykyään veistos sijaitsee Yleisvenäläisessä näyttelykeskuksessa Moskovassa. Teos restauroitiin vuosina 2003–2009. Veistos on tehty ruostumattomasta teräksestä.
Porte d’Aix
Porte d’Aix tai Porte Royale on riemukaari Marseillen kaupungissa Ranskassa. Porttia alettiin rakentamaan 6. marraskuuta 1825, ja se valmistui vuonna 1839. Porte d’Aix’n riemukaari rakennettiin Ludvig XVI:n muistolle. Porte d’Aix’n ulkoasu on kopioitu Tituksen riemukaaresta, joka sijaitsee Roomassa. Riemukaaren arkkitehtina toimi Michel-Robert Penchaud. Riemukaari restauroitiin vuonna 2003.
Jääpallon SM-sarjakausi 1989–1990
Jääpallon SM-sarja kaudella 1989-1990 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Runkosarjan neljä parasta selviytyivät play off-otteluihin. Viimeiseksi sijoittunut putosi 1.divisioonaan ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan.
Sarjassa oli Narukerän nousun myötä joukkue Porista, edellisen kerran Porissa oli pelattu pääsarjatason jääpalloa kaudella 1951-52. Narukerä hankki myös venäläisvahvistuksia, kun neuvostoliittolaiset maailmanmestarit Vladimir Plavunov ja Alexander Pershin pelasivat muutaman ottelun Narukerän riveissä.
Välierissä Botnia voitti HIFK:n ja OLS voitti WP-35:n. Botnian ja OLS:n välinen loppuottelu pelattiin Helsingissä Kallion kentällä. Loppuottelussa OLS oli parempi ja voitti mestaruuden 4-0 voitolla. Pronssia sai välierissä pudonnut paremman runkosarjasijoituksen omaava joukkue. WP-35 palasi pronssin myötä mitaleille 13 vuoden tauon jälkeen.
JPS putosi sarjasta suoraan. Narukerä karsintaan.
Narukerä säilyi ja Kampparit nousi SM-sarjaan.
Välierät pelattiin kaksiosaisina, paremmuuden ratkaisi kahden ottelun yhteismaalit. Ottelut aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä.
11.3.1990 Helsinki
OLS: Jukka Palinsaari, Esa Kurttila; Kalevi Immonen, Heikki Kontturi, Sakari Puotiniemi, Jouko Kämäräinen, Marko Ruokangas, Ilkka Alatalo; Jarmo Anttila, Markku Niemitalo, Miikka Koivisto, Pekka Mäntynenä; Samuli Niskanen, Tuukka Tieksola, Jouni Vesterinen, Jukka Rinne, Kari Koivikko, Marko Paksuniemi. Valmentaja Juha Niemikorpi.
Glima kesäolympialaisissa 1912
Glima järjestettiin näytöslajina vuoden 1912 kesäolympialaisissa 15. heinäkuuta Tukholman olympiastadionilla. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Osanottajia oli kuusi, jotka kaikki olivat Tanskassa asuvia islantilaisia. Tuomarina toimi Halldór Hanssen.
Oksimorfoni
Oksimorfoni (14-hydroksidihydromorfoni) on voimakas puolisynteettinen opioidianalgeetti, joka kehitettiin ensi kerran Saksassa noin vuonna 1914. Se patentoitiin Yhdysvalloissa vuonna 1955. Sen vaikutus on suunnilleen sama kuin morfiinilla, paitsi ilman sen yskää lievittävää vaikutusta.
Oksimorfonia käytetään lievittämään keskikovaa tai kovaa kipua sekä anestesiassa. Se aiheuttaa heroiinia ja morfiinia vähemmän euforiaa, sedaatiota, kutinaa ja muita histamiinien vaikutuksia. Se on myös vähemmän riippuvuutta aiheuttava. Sitä myydään tavallisimmin oksimorfonihydrokloridina (CHNO•HCl, CAS 357-07-3) nimillä Opana ja Opana ER.
Oksimorfonia syntyy myös elimistössä oksikodonista, joka muuttuu aineenvaihdunnassa sytokromi P450 -entsyymien CYP 3A4:n katalysoimana pääasiallisesti noroksikodoniksi (päämetaboliareitti) ja CYP 2D6:n katalysoimana oksimorfoniksi.
Seksin ABC
Seksin ABC on suomalainen animaatiosarja, jota esitettiin vuonna 2010 Yle TV2 -kanavalla.
Edrofoni
Edrofoni on antikoliiniesteraasi, joka ei muiden ryhmän aineiden tavoin ola karbamaattijohdannainen. Edrofonin vaikutus kestää vain muutaman minuutin, koska se irtoaa entsyymistä hyvin nopeasti. Edrofoni kiinnittyy neostigmiinin tavoin entsyymin anioniosaan, mutta vain löyhästi vetysillan välityksellä esteriosan histidiinin imidatsolityppeen. Lääkkeen kauppanimiä ovat Tensilon, Enlon ja Reversol.
Aine esiintyy useimmiten kloridimuotonaan (edrofoniumkloridi).
Edrofonia on käytetty lihasheikkoutta aiheuttavan myasthenia gravis -sairauden diagnostiikassa (ns. "tensilon-testi"). Edrofoni ei tällä hetkellä ole saatavissa Suomessa.
Matt Czuchry
Matthew Charles ”Matt” Czuchry (s. 20. toukokuuta 1977 Manchester, New Hampshire) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Czuchry on isänsä puolelta ukrainalaistaustainen. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat Logan Huntzbergerin rooli televisiosarjassa "Gilmoren tytöt", jossa hän näytteli vuosina 2004–2007, sekä Cary Agosin rooli televisiosarjassa "Good Wife", jossa hän on näytellyt vuodesta 2009 lähtien. Czuchry näyttelee vuonna 2018 alkaneessa sairaaladraamasarjassa "Resident" tohtori Hawkinsia.
Paha saapuu portin taa
Paha saapuu portin taa on Ray Bradburyn vuonna 1962 ilmestynyt romaani. Teos on kauhufantasia, jossa kaksi 13-vuotiasta poikaa, Jim Nightshade ja William Halloway, joutuvat tekemisiin oudon kiertävän sirkuksen kanssa lokakuisessa Yhdysvaltain keskilännen kaupungissa.
Sinityvikuupikka
Sinityvikuupikka ("Conocybe cyanopus") on ruohikoisilla alueilla melko harvinaisena kasvava kuupikoihin kuuluva saprotrofisieni. Sieni sisältää psykoaktiivista psilosybiiniä, joten sitä voidaan käyttää myös päihteenä, kuten muitakin psilosybiinisieniä.
Lakin muoto vaihtelee kuperasta kartiomaiseen. Itiöt ovat ruskeita. Lakki muuttuu vanhemmiten vaaleaksi.
Kazanin rautatieasema
Kazanin rautatieasema eli Kazanin matkustaja-asema () Venäjän Tatarstanin tasavallan pääkaupungin, miljoonakaupunki Kazanin on päärautatieasema. Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa vajaa 300 metriä Volga-joen koillispuolella ja kuuluu Venäjän rautateiden asemaverkostoon. Aivan tämän kaukoliikennettä palvelevan aseman vieressä (200 m luoteeseen) sijaitsee Kazanin lähijunaliikenteen keskus erillisessä asemarakennuksessa.
Huomaa, että myös Moskovassa on Kazanin asema (), joka on yksi Moskovan yhdeksästä päärautatieasemasta. Junat pääkaupungista Kazanin matkustaja-asemalle saapuvat tältä asemalta.
Kuupikat
Kuupikat ("Conocybe") on helttasienisuku. Kuupikat kasvavat rehevällä metsämaalla, sammaloituneilla pihanurmilla sekä lannalla. Ne ovat lahottajasieniä. Itiöemä on pieni, ohutmaltoinen ja hauras, muodoltaan kartiomainen tai kellomainen. Väriltään se on ruskea, joillakin lajeilla vaalea, ja vaihtelee kosteuden mukaan. Heltat ovat nuorena vaaleat ja muuttuvat vanhemmiten ruskeiksi. Itiöpöly on kanelinruskeaa, jalka on yleensä renkaaton. Heltat ovat irtotyviset.
Muun muassa sinityvikuupikka sisältää psykedeelistä psilosybiiniä, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää päihteenä, kuten muitakin psilosybiinisieniä.
Botched
Botched on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut komediallinen kauhuelokuva, jonka pääosaa näyttelee Stephen Dorff.
Elokuvan päähenkilö Richie Donovan (Dorff) on kunniavelassa venäläiselle gangsterille. Maksaakseen velkansa hänen täytyy matkustaa Moskovaan ja varastaa Iivana Julmalle kuulunut arvokas risti. Muinaisesineen säilytyspaikkana toimiva pilvenpiirtäjä on kuitenkin kirottu, ja hän päätyy apureidensa ja panttivankiensa kanssa jumiin rakennuksen 13. kerrokseen, jonka käytävillä liikkuu mystinen tappaja.
Sotavangit Suomessa toisen maailmansodan aikana
Sotavangit Suomessa toisen maailmansodan aikana käsittää vuosina 1939–1945 Suomessa vangittuina pidettyjä sotilaita. Suomalaiset vangitsivat talvisodan aikana 5 700 neuvostosotilasta, jotka selvisivät suhteellisen hyvin. Sen sijaan jatkosodan aikana suomalaiset vangitsivat 64 000 sotilasta, joista lähes 30 prosenttia menehtyi. Korkea-arvoisin suomalaisten kiinni ottama sotavanki oli kenraalimajuri Vladimir Kirpitšnikov.
Jatkosodan aikana suomalaisilla sotavankileireillä sai surmansa arviolta 20 000 vangittua puna-armeijan sotilasta. Kansallisarkiston tietokannan mukaan surmansa sai 19 085 vankia, mutta dosentti Antti Kujala arvioi kirjassaan Vankisurmat oikeammaksi luvuksi 22 000 henkilöä. Useimmat kuolivat sairauksiin, mutta ammuttuja oli yli 5 prosenttia eli 1 019 vankia. Määrä on kansainvälisesti vertaillen korkea. Tämän lisäksi noin 200 vankia ammuttiin ennen kuin heidät oli kirjattu vangeiksi. Syynä oli "ryssäviha", heikko kuri, elintarvikkeiden puute ja vartijoiden mielenterveysongelmat. Surmia ei yleensä organisoitu komentoportaasta, vaan väkivalta oli satunnaisempaa. 
Suomen korkeimman oikeuden käsittelemissä jutuissa surmattiin rintaman takana 500 sotavankia ja rintamalla 181. Kaikki niistä eivät johtaneet tuomioon tai edes syytteeseen. Sodan jälkeen 213 henkilöä tuomittiin korkeimmassa oikeudessa sotavankisurmista. Heistä täyttä ymmärrystä vailla olleiksi todettiin 22 miestä.
Jatkosodan aikana Suomen Päämajan alainen "valvontaosasto" luovutti runsaat 500 kuulusteluissa kommunisteiksi tai juutalaisiksi paljastunutta suomalaisten sotavankia saksalaisille, jotka ilmeisesti välittömästi surmasivat nämä. Turvallisuuspoliisi Valpo taas luovutti Saksan valtaamilta alueilta kotoisin olevia henkilöitä saksalaisille palautettavaksi kotimaihinsa, huolimatta siitä että saksalaisten tiedettiin surmaavan vankeja. Osa näistä luovutetuista oli sotavankeja.
Jatkosodan aikana saksalaisjoukoilla oli Pohjois-Suomessa noin sata sotavankileiriä ja 30 000 neuvostoliittolaista sotavankia. Einsatzkommando Finnland -erikoisyksikkö oli perustettu erottelemaan sotavangeista "ei-toivotut ainekset" - lähinnä kommunistit ja juutalaiset, jotka sen jälkeen surmattiin.
Suomen Valtiollisen poliisin (Valpo I) etsivät työskentelivät erikoisyksikön alaisuudessa vuosina 1941–1942 kahdella vankileirillä kuulustelijoina ja tulkkeina. Kuulustelutietojen perusteella saksalaiset ampuivat osan vangeista.
Keskustelu sotavankien kohtelusta heräsi 2003 julkaistun Elina Sanan tutkimuksen ”Luovutetut” seurauksena. Tämän johdosta Kansallisarkisto käynnisti vuonna 2004 tutkimushankeen Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939–1955. Tarkoituksena oli selvittää mm. sotavankikuolemia suomalaisilla sotavankileireillä ja suomalaisviranomaisten toimintaa sotavankien kohtelun, luovutusten, palautusten ja vaihtojen yhteydessä. Tutkimuksen tulosten mukaan saksalaisille luovutettiin teloitettavaksi hieman yli 500 pakolaista ja sotavankia. Suomalaiset itse tekivät parikymmentä teloitusta. Kymmenen prosenttia kuolemaan lähetetyistä oli juutalaisia.
LÉ Eithne
LÉ Eithne (viirinumero P31) on Irlannin laivaston Eithne-luokan vartiolaiva. Se on nimetty irlantilaisen taruston traagisen sankarittaren ja Formorian yksisilmäisen kuninkaan Balorin tyttären prinsessa Eithnen mukaan. Alus on Irlannin laivaston lippulaiva.
Aluksen tulenjohtojärjestelmänä on Signalin valmistama LIOD. Ilma- ja merivalvontatutkana on Signalin E/F-alueella toimiva DA 05 Mk4, jonka kantama on 137 kilometriä kahden neliömetrin tutkapinnalla mitattuna. Merenkulun apuna on kaksi Racalin valmistamaa Decca-merenkulkututkaa. Kaikuluotain on runkoon sijoitettu 10 kilohetrzin Plesseyn PMS 26.
Alus valmistui alun perin kalastuksen valvontaan pitkän partioajan mahdollistavana aluksena (jopa 19 vuorokautta). Luokan aluksia piti valmistua suunnitelmien mukaan neljä, mutta budjettileikkausten jälkeen ainoastaan "LÉ Eithne" valmistui. Aluksen vastaanotti 7. joulukuuta 1984 puolustusministeri Patrick Cooney, ja sen kastoi rouva Cooney. Se oli myös viimeinen Verlomen telakalta valmistunut alus, kun telakka lopetti 1984 alusten valmistuksen ja muuttui huoltotelakaksi.
Alus kykenee kuljettamaan kannellaan Aerospatiale SA 365F Dauphin -helikopteria, ja se on laivaston ainoa lentokannella varustettu alus. Helikopteri laskeutui alukselle ensimmäisen kerran heinäkuussa 1986. Alukselle ei kuitenkaan ole sijoitettu pysyvästi helikopteria, koska ilmasta tapahtuva merivalvonta on siirretty hankituille CASA CN235-100MP Persuader merivalvontakoneille ja Dauphinet poistettu palveluksesta.
Alus osallistui New Yorkissa Vapaudenpatsaan kaksisataavuotisjuhlallisuuksiin kesäkuussa 1986, jolloin siitä tuli ensimmäinen Atlantin ylittänyt Irlannin laivaston alus. Alus vieraili 27.–30. kesäkuuta Hamiltonissa, josta se jatkoi matkaansa New Yorkiin. Se osallistui viiden vuorokauden ajan juhlallisuuksiin ennen lähtöään 8. heinäkuuta Newportiin, josta se jatkoi matkaansa Bostoniin 11. heinäkuuta. Alus lähti paluumatkalle 17. heinäkuuta.
Elokuussa 1990 alus teki kymmenen viikon partiomatkan Grand Banksiin Newfoundlandin rannikolle ja seuraavana vuonna se vieraili Lontoossa, jossa se kiinnittyi "HMS Belfastin" rinnalle Towerin sillan alle.
Huhtikuusta kesäkuuhun 2006 alus vieraili Buenos Airesissa Argentiinassa, jolloin siitä tuli ensimmäinen eteläisellä pallonpuoliskolla vieraillut irlantilainen sotalaiva. Se osallistui vierailunsa aikana irlantilaissyntyisen amiraali William Brownin kuoleman 150-vuotisjuhlallisuuksiin.
Alus on tarkoitus korvata New-Generation Patrol Vessel (NPV) -aluksella vuonna 2013.
Bianchi (täsmennyssivu)
Bianchi voi tarkoittaa seuraavia:
LÉ Emer
LÉ Emer (viirinumero P21) on Irlannin laivaston Emer-luokan vartiolaiva. Se on nimetty Emerin Cúchulainin puolison ja Rushin heimopäällikön tyttären mukaan.
Alus tilattiin 1975 Verolme Dockyardilta Corkista Irlannista "LÉ Deidren" oltua kolme vuotta testattavana. Testien tulosten perusteella aluksen konetehoa nostettiin, miehistön majoitustiloja parannettiin sekä meluun kiinnitettiin huomiota. Sen köli laskettiin 28. helmikuuta 1977 telakkanumerolla 946 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta. Alus otettiin palvelukseen 16. tammikuuta 1978 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni Jordan.
Alusta on 16. tammikuuta 1978 tapahtuneen palvelukseen oton jälkeen modernisoitu ottamalla käyttöön uutta teknologiaa ja miehistön olosuhteita on parannettu edelleen muun muassa lisäämällä ilmanvaihtoa.
LÉ Aoife
LÉ Aiofe (viirinumero P22) on Irlannin laivaston Emer-luokan vartiolaiva. Se on nimetty Lirin lapset joutseniksi muuttaneen äitipuolen Aiofen mukaan.
Alus tilattiin Verolme Dockyardilta Corkista Irlannista. Sen köli laskettiin 3. heinäkuuta 1978 telakkanumerolla 969 ja alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1979. Alus otettiin palvelukseen 20. marraskuuta 1979 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni McNamara.
Lokakuussa 2004 alus osallistui Kanadan laivaston sukellusveneen "HMCS Chicoutimin" pelastustöihin Irlannin luoteisrannikolla. Heinäkuussa 2007 alus osallistui yli sadan lapsen pelastamiseen Dún Laoghairen edustalla pidetyssä regatassa.
Pyynikin seurakunta
Pyynikin seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään.
Pyynikin seurakunnan alueeseen kuuluivat Pyynikin, Pyynikinrinteen, Amurin, Särkänniemen ja Kaakinmaan kaupunginosat Hämeenpuiston länsipuolella. Pyynikin seurakuntaan kuului vuoden 2013 alussa 7 613 jäsentä .
Pyynikin seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi seurakunnan loppuvuosina Ari Rantavaara.
Pyynikin seurakunta on perustettu vuoden 1953 seurakuntajaossa, jolloin Tuomiokirkkoseurakunnasta erotettiin Härmälän, Kalevan, Pyynikin ja Viinikan seurakunnat. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen tuomiokirkkoseurakunta, joka koostuu aiemmista Kalevan ja Pyynikin seurakunnista ja Tampereen tuomiokirkkoseurakunnasta.
LÉ Aisling
LÉ Aisling (viirinumero P23) on Irlannin laivaston Emer-luokan ulkovartiolaiva. Se on nimetty runon Aislingin mukaan, mikä tehtiin runoilija Patrick Pearsen satavuotisjuhlallisuuksiin.
Alus tilattiin Verolme Dockyardilta Corkista Irlannista. Sen köli laskettiin 31. tammikuuta 1979 telakkanumerolla 973 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 3. lokakuuta. Alus otettiin palvelukseen 21. toukokuuta 1980 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni McNamara.
"LÉ Aisling" kohtasi 1984 espanjalaisen kalastaja-alus "Sonian" Irlannin talousalueelta Saltee saarten eteläpuolella läheltä Wexfordia. Kalastaja-alus esti alukselle nousun, jolloin se pyrki törmäämään "Aislingin" kylkeen. Törmäys vältettiin, minkä jälkeen "Aisling" avasi tulen ampuen lähes 600 varoituslaukausta. Viiden tunnin kissa ja hiiri leikin jälkeen vartioalus määrättiin palaamaan satamaan kalastaja-aluksen siirtyessä Britannian aluevesille.
Samana vuonna alus pysäytti yhdessä "LÉ Emerin" kanssa Yhdysvalloista Irlantiin matkanneen troolari "Marita Annin", joka pysähtyi vasta varoituslaukausten jälkeen. Pysäytetyltä alukselta löytyi runsaasti aseita ja ampumatarvikkeita. Alus osallistui Air Indian 23. kesäkuuta 1985 mereen pudonneen Boeing 747 -lentokoneen pelastustöihin. Alus oli operaation johtoaluksena ja se keräsi merestä kaikkiaan 38 ruumista.
Hondurasin asevoimat
Hondurasin asevoimat () on Hondurasin puolustuksesta vastaava organisaatio. Siihen kuuluu kolme puolustushaaraa, maavoimat, laivasto ja ilmavoimat.
Asevoimat on ollut Hondurasin historiassa merkittävä poliittinen vaikuttaja, sillä se on useasti ollut joko auttamassa tai toteuttamassa vallankaappusta. Ensimmäisen kerran asevoimat otti aktiivisen roolin 1956, kun se syrjäytti Julio Lozano Díazin ja asetti maan johtoon hetkellisesti sotilasjuntan. Oswaldo López Arellano asetettiin juntan johtoon 1963 siviilihallinnon jälkeen. Arellanon aika aloitti maan muutaman vuosikymmenen kestäneen junttahallinnon. Lopullisesti Hondurasissa palattiin taas siviilihallintoon 1982.
Hondurasissa on vapaaehtoinen 2–3 vuotta kestävä asepalvelus. Valtio käyttää vuosittian 0,6 prosenttia bruttokansantuotteestaan asevoimiinsa.
Besoaarivuohi
Besoaarivuohi eli villivuohi on vuohieläin ja kesyvuohien villi kantamuoto, joka elää Euraasiassa alueella, joka ulottuu Anatoliasta ja Kaukaasiasta aina Afganistaniin ja Pakistaniin saakka. Villi- ja kesyvuohien tieteellisistä nimistä ja luokituksesta ei olla yksimielisiä: eräät tutkijat katsovat, että besoaarivuohi ("Capra aegagrus") ja kesyvuohi ("Capra hircus") olisivat kaksi erillistä lajia. Toiset puolestaan lukevat ne saman "Capra hircus"-lajin alalajeiksi "Capra hircus aegagrus" ja "Capra hircus hircus". Kolmannen näkemyksen mukaan villi- ja kesyvuohet olisivat samaa lajia, mutta lajin nimi olisikin "Capra aegagrus"; tällöin besoaarivuohen tieteellinen nimi olisi "Capra aegagrus aegagrus" ja kesyvuohen "Capra aegagrus hircus".
Osa tunnetuista villinä elävistä vuohista ei ole alkuperäisiä besoaarivuohia, vaan villiintyneitä kesyvuohia. Pohjoisimmillaan tällaisia villiintyneitä kesyvuohia elää Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Britteinsaarilla Irlannissa, Walesin vuoristoissa ja Skotlannissa.
Alkuperäiset luonnonvaraiset besoaarivuohet ovat nykyisin uhanalaisia.
Besoaarivuohien luonnollisissa laumoissa on parhaimmillaan jopa 500 yksilöä. Aikuisten yksilöiden paino vaihtelee 25–95 kilon välillä. Vuoristoissa ne voivat elää jopa 4 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Talentia (lehti)
Talentia-lehti on sosiaalialan edunvalvonta- ja ammattilehti. Se on ilmestynyt vuodesta 1974 lähtien ja sitä sitä julkaisee Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia ry. Päätoimittajana toimii Kaisa Yliruokanen.
Lehti ilmestyi aiemmin Sosiaalityöntekijä-nimisenä. Nimimuutos tehtiin vuonna 2002 samassa yhteydessä, kun Sosiaalityöntekijäin Liitto ry muutti vuonna 2002 nimensä Talentiaksi.
Talentia-lehti käsittelee sosiaali- ja varhaiskasvatusalan edunvalvontaa ja työhyvinvointia, sosiaali- ja varhaiskasvatusalalla tehtävää työtä ja ihmisiä sekä alan koulutusta ja tutkimusta. Lehti ilmestyy 9 kertaa vuodessa yleensä 48-sivuisena. Sen painos on 25 500. Lehti tulee jäsenetuna ammattijärjestö Talentian jäsenille, mutta sen voi myös tilata Talentiasta.
Talentia-lehden lukijoista yli 90 prosenttia on naisia. Lukijoiden keski-ikä on noin 40 vuotta. Lukijat työskentelevät sosiaali- ja varhaiskasvatusalan ohjaus-, asiantuntija-, lähiesimies- ja johtotehtävissä. Lukijoista 3 500 on sosiaalialan korkeakouluopiskelijoita ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa.
Lehdellä on toimituksen ohella jäsenistöstä koottu toimitusneuvosto. Talentia-lehti on Aikakauslehtien Liiton jäsen.
30 päivää on uusi lastensuojeluun keskittyvä julkaisu, jossa käsitellään laajaa lastensuojelun kenttää ehkäisevästä työstä sijaishuoltoon, unohtamatta alan tutkimusta ja kansainvälisiä virtauksia, rahoitusta ja politiikkaa. Lehti ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Sen saavat lastensuojelussa työskentelevät Talentian jäsenet Talentia-lehden liitteenä. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 18 000 kappaletta.
Kasvu on erikoisammattilehti, joka käsittelee päivähoidon ja varhaiskasvatuksen ammatillisia asioita lapsen ja päivähoidon työntekijöiden, perheiden ja laajemmin perhepalveluiden näkökulmasta – unohtamatta lastenkulttuuria, tutkimusta ja kehittämistä. Kasvu postitetaan Talentia-lehden mukana lastentarhanopettajille, päiväkodin ja varhaiskasvatuksen johtajille ja asiantuntijoille, jotka ovat Talentian jäseniä. Lehti ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 10 000 kappaletta.
Jane&Paulo on nykyisille ja tuleville sosiaalialan korkeakouluopiskelijoille suunnattu julkaisu, joka tarjoaa lukijoille näkökulmia ja ideoita sosiaalialan opiskeluun ja opiskeluaikana tehtyihin valintoihin, työelämään sijoittumiseen ja työelämässä toimimiseen sekä ammatti-identiteetin kasvuun. Jane&Paulo postitetaan Talentia-lehden mukana Talentian opiskelijajäsenille. Irtonumerot jaetaan oppilaitosvierailuilla uusille sosiaalityön ja sosionomi (AMK) -opiskelijoille ja opettajille. Ilmestyy kerran vuodessa. Lehti on luettavissa sähköisesti. Lehden painos on 7 000 kappaletta.
Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia ja Sosiaalityön tutkimuksen seura tuottavat kerran vuodessa ilmestyvän verkkojulkaisun Tutkiva sosiaalityö. Julkaisu on katsaus siihen, mitä sosiaalityössä tutkitaan juuri nyt. Verkkojulkaisu on luettavissa maksutta osoitteessa.
Valkama
Valkama on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: