hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
SJ (yritys)
SJ AB on Ruotsin valtion kokonaan omistama rautateiden henkilöliikennettä kilpailuilla markkinoilla harjoittava yhtiö. Markkinaehtoisuudesta johtuen sen tavoite on tuottaa voittoa. Konsernin liikennesuorite koostuu pääasiassa valtakunnallista liikennettä harjoittavan emoyhtiö SJ:n sekä Länsi-Götanmaan ja Hallandin paikallisjunaliikennettä harjoittavan SJ Götalandstågin liikenteestä. Näiden yksiköiden toiminta koostuu 1 100 päivittäisestä junalähdöstä, jotka operoivat 275 rautatieasemalle. Konserniin kuuluu lisäksi tytäryhtiö SJ Norrlandståg, joka vastaa Norlannin yöjunaliikenteen junahenkilöstöstä. Muut tytäryhtiöt ja osakkuusyhtiöt tukevat SJ:n ydinliiketoimintaa.
Valtakunnallinen SJ-liikenne jakautuu pika-, Intercity-, yö- ja paikallisjuniin (moottorijunia ja veturivetoisia junia). SJ Götalandståg hoitaa paikallis- ja seutujunaliikennettä Länsi-Ruotsissa lääninhallituksen Västtrafik-liikennejärjestelmässä.
SJ:n liikeidea on tarjota tehokas ja ympäristöystävällinen matkustusmuoto ja visiona tehdä junasta mahdollisimman houkutteleva matkustustapa.
Vuonna 2001 perustetun SJ AB:n liikennesuorite on kasvanut muun Ruotsin liikenteen tavoin tasaisesti. Kasvavia matkustajamääriä ovat edeltäneet valtion mittavat investoinnit rautatieinfrastruktuuriin, mikä taas on ollut ilmastopoliittinen valinta. Koska ruotsalainen sähkö tuotetaan pääosin ydin- ja vesivoimalla, on rautateillä mahdollista saavuttaa liikkumisen ympäristötavoitteita tieliikennettä tehokkaammin. Yhä useampi matkustaa junalla, mikä näkyy erityisesti vilkkaimpien rataosuuksien matkustussuosion kasvamisella entisestään.
SJ on lopettanut monien pienempien paikallisten ja lyhyempien linjojen liikennöinnin, jotka ovat siirtyneet markkinoiden kilpailulle avaamisen jälkeen yksityisten yhtiöiden ja maakäräjien tilaaman liikenteen piiriin. Tämän strategian johdosta SJ-liikenne painottuu valtakunnalliseen kaukojunaliikenteeseen sekä Mälarinlaakson seutujunaliikenteeseen.
SJ:n monopoli perinteisillä kantaradoilla ja Tukholman alueen seutujunilla päättyi vuonna 2009, mikä on mahdollistanut aidon kilpailun syntymisen Ruotsin rautatiemarkkinoille. Tätä ennen kilpailu oli sallittu vain vähäliikenteisillä radoilla.
Suurin osa SJ-liikenteen lipuista myydään yhtiön omalta verkkosivustolta. Lippuja myydään myös muissa verkkokaupoissa, matkatoimistoissa, jälleenmyyjillä, automaateista ja Pressbyråneilla sekä 7-Eleveneissä. Yhtiön omia SJ-matkamyymälä-lipputoimistoja on jäljellä enää vain Tukholmassa, Göteborgissa ja Malmössä. Tammikuussa 2014 yhtiö ilmoitti 17 matkamyymälän sulkemisesta, jolloin jäljelle jäi viisi matkamyymälää. Keväällä 2015 SJ päätti sulkea Sundsvallin ja Arlandan lentoaseman matkamyymälät. Heinäkuussa 2014 SJ sulki myös Tranåsin asiakaspalvelukeskuksen, ja sen jälkeen asiakaspalvelua hoidetaan puhelimitse ja verkossa vain Ångesta.
SJ soveltaa halpalentoyhtiöiltä tuttua niin sanottua dynaamista hinnoittelua, minkä seurauksena hinta riippuu ostoajankohdasta ja vuoron kysynnästä.
Legacy Muay Thai
Legacy Muay Thai Academy on yhdysvaltalainen thainyrkkeilyseura, joka perustettiin 2013. Se tekee yhteistyötä Gracie Technics seuran kanssa. Seuran tunnetuimpia ottelijoita ovat UFC:ssä ottelevat Max Holloway ja Yancy Medeiros.
Ninja Ryūkenden
Ninja Ryūkenden on (, myös nimellä Shadow Warriors ja Shadow Warriors: Ninja Gaiden) on Tecmon kehittämä ja julkaisema beat'em up -peli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä sekä NES ja PC Engine -alustoille.
Pelistä on julkaistu vuonna versiot mikrotietokoneille kuten Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64 sekä ZX Spectrum.
Peli on "Ninja Gaiden" pelisarjan ensimmäinen osa. Pelissä seikkailee kuvitteellinen ninja Ryu Hayabusa, joka taistelee pahan voimia vastaan.
Pelille on julkaistu seuraajat "Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos" ja "Ninja Gaiden III: The Ancient Ship of Doom".
Fanny Cadeo
Stefania ”Fanny” Cadeo (s. 11. syyskuuta 1970 Lavagna) on italialainen showgirl, malli, tv-juontaja ja laulaja.
Cadeo tuli julkisuuteen vuonna 1992, jolloin hän oli "Striscia la notizia" -ohjelman ensimmäisiä showgirlejä. Hän jatkoi ohjelmassa vuoteen 1994. Vuodesta 2013 hän on juontanut Rai Duen tv-showta "Il Cercasapori". Cadeo on myös esiintynyt teatterissa, tv-sarjoissa, elokuvissa ja julkaissut musiikkia.
Charles Alfred Bartlett
Kommodori Charles Alfred Bartlett CB CBE RD RNR (21. elokuuta 1868 – 15. helmikuuta 1945) oli merimies ja Royal Naval Reservesin upseeri, joka saavutti päälikön aseman White Star Linen varustamolla.
Bartlett Syntyi Lontoossa 21. elokuuta vuonna 1868. Bartlett palveli kuusi vuotta Britannian ja Intian Steam Navigation Companyllä ennen siirtymistään White Star Linelle vuonna 1894. Hänet nimitettiin upseeriksi Royal Naval Reservissä vuonna 1893. Hänet muistetaan ehkä parhaiten "HMHS Britannicin" kapteenina vuoden 1915 marraskuusta vuoteen 1916, kunnes Britannic upposi kreikan rannikolla saksalaiseen merimiinaan. Bartlett tunnettiin nimellä "Iceberg Charlie" (""Suom "Jäävuori Charlie"")" miehistön keskuudessa, koska hänellä oli iso nenä ja "mukamas" pystyisi haistamaan jäävuoria jopa monien kilometrien päästä. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1931 ja kuoli hoitokodissa Waterloosissa lähellä Liverpoolia 15. helmikuuta 1945, 76-vuotiaana.
Kapteeni Bartlettia näytteli John Rhys-Davies vuonna 2000 Fox Family -televisiokanavan elokuvassa "Britannic". Kuitenkin elokuvassa hänen nimekseen kirjoitettiin "Barrett".
Erkki Vasama
Erkki Vasama (4. elokuuta 1933 Joensuu – 9. huhtikuuta 2015 Jämsä) oli suomalainen opettaja, maakuntaliiton johtaja ja kansalaisaktivisti.
Erkki Vasama syntyi rakennusmestari Lauri Eenokki Vasaman ja opettaja Aune Hanhiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli lehtori Marja Alma Helena Holopainen. Vasama tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960. Hän työskenteli lehtorina Jyväskylän lyseossa 1960–1975 ja Keski-Suomen maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1976–1981. Kansalaisten oikeusturvayhdistyksen toiminnanjohtaja Vasama oli 1988–1993 ja puheenjohtaja vuodesta 1993. Hän oli yhdistyksen johtotehtävissä aina vuoteen 2004 saakka. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattinen Vasama oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1973–1982. Kaupunginvaltuustossa hän toimi vuodesta 1969 vuoteen 1983 asti, kirkkovaltuustossa 1967–1978. Vasamalla oli yhteensä peräti nelisenkymmentä luottamustehtävää, mukaan lukien Jyväskylän Talvi ja Jyväskylän Kesä. Hän oli 1980-luvulla myös Suomen Vesitieyhdistyksen toiminnanjohtaja.
Vasama julkaisi vuonna 1963 teoksen "Sanankäytön opas".
USS Minneapolis
USS Minneapolis voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Jorma Nenonen
Jorma Nenonen (s. 2. maaliskuuta 1952 Oulu) on suomalainen rehtori ja nuortenkirjailija.
Nenonen on toiminut Raahessa Antinkankaan koulun rehtorina. Hän on asunut Imatralla, Turussa, Muhoksella, Pattijoella ja vuodesta 1982 alkaen Raahessa. Kirjailijana hänet tunnetaan Sakke-kirjasarjastaan.
Pekka Jurvelin
Pekka Jurvelin (s. 20. marraskuuta 1955 Joroinen) on suomalainen Oulussa asuva lääketieteen lisensiaatti, lastenneurologi ja luontokirjailija.
Jurvelinin kirja "Vaiettu joki" kertoo 370 kilometrin pituisesta soutumatkasta jonka hän teki alkukesästä 1998 Oulujoen vesistön läpi. Jurvelin lähti Kuhmon Vartiusjärveltä soutaen sieltä Oulujärvelle ja edelleen Oulujokea alas Ouluun saakka. Jurvelin on kirjoittanut myös kirjan Rokuan alueesta.
Ennakkojulkaisu
Ennakkojulkaisu () on videopelin julkaisu alfa- tai beetaversiona maksaville asiakkaille. Ennakkojulkaisun ostamalla saa tyypillisesti myös pelin lopullisen ”virallisen” version, kun se julkaistaan. Termi on yleistynyt digitaalisen levityksen myötä, jolloin peliä voidaan päivittää useita kertoja ennen virallista julkaisua.
Niin sanottu "soft launch" on tähän verrattava julkaisutapa.
Tämä on kontrastina perinteiselle tietokoneohjelmien julkaisulle, jossa julkaisu tapahtuu vasta testausvaiheen jälkeen. Myös avoimen lähdekoodin projektit voivat julkaista useita versioita kehitysvaiheen aikana.
USS Maine (ACR-1)
USS Maine (runkonumerot ACR-1) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1889 vesille laskettu toisen luokan panssariristeilijä ja myöhemmin panssariristeilijä.
Alus tilattiin 3. elokuuta 1886 New Yorkin laivastontelakalta Brooklynistä, missä köli laskettiin 17. lokakuuta 1888. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1889 kumminaan laivastoministeri Benjamin Tracyn tyttärentytär neiti Alice Tracy Wilmerding ja otettiin palvelukseen 17. syyskuuta 1895 päällikkönään Arent S. Crowninshield.
Alus lähti 5. marraskuuta 1895 laivastontelakalta Gardinerinlahden kautta Newportiin Rhose Islandille varustettavaksi 16.-23. marraskuuta, minkä jälkeen se jatkoi 25. marraskuuta Portlandiin Maineen esiteltäväksi nimeämisosavaltiossaan. Alus lähti merelle koeajoihin ja vastaanottotesteihin 29. marraskuuta ja se liitettiin Pohjois-Atlantin laivueeseen 16. joulukuuta. Alus lähti Newportin kautta Tompkinsvillen New Yorkiin, jonne se saapui 23. joulukuuta. Alus jatkoi seuraavana päivänä Fort Monroeen Virginiaan, jonne se saapui seuraavana päivänä.
Alus oli Fort Monroessa ja Newport Newsiissa kesäkuuhun 1896 ja se lähti 4. kesäkuuta Key Westiin kahden kuukauden koulutuspurjehdukselle, mistä se palasi Norfolkiin 3. elokuuta. Alus operoi itärannikolla vuoden 1897 loppupuolelle, jolloin se lähti Havannaan Kuubaan suojaamaan Yhdysvaltain kansallisia etuja ja kansalaisia rauhattomalla alueella.
Alus lähti 11. joulukuuta 1897 Hampton Roadsista Key Westiin, jonne se saapui 15. joulukuuta. Key Westissä alus liittyi Pohjois-Atlantin laivueen osastoon sotaharjoituksiin, joiden päätyttyä alus jatkoi matkaansa 24. tammikuuta 1898 Havannaan.
Alus saapui Havannaan 25. tammikuuta ja aluksen päällikkö Charles D. Sigsbee ankkuroi aluksensa keskelle satamaa ja asetti suuren vahdin. Aluksella ei ollut vapaavuoroa ja siellä oli varauduttu mahdolliseen sabotaasiin. Aluksella tapahtui 15. helmikuuta noin kello 21.40 voimakas räjähdys, joka repi aluksen kappaleiksi tuhoten koko keulan. Aluksella olleista 350 merisotilaasta sai surmansa tai katosi 252. Lisäksi Havannan sairaaloissa kuoli muutaman seuraavan päivänä aikana vammoihinsa kahdeksan. Eloonjääneet siirrettiin Ward Linen höyrylaiva "City of Washingtonille" ja Espanjan laivaston risteilijä "Alfonso XII":lle. Sotaoikeus tutki onnettomuutta, johon ei löydetty syyllistä. Yhdysvaltain yleinen mielipide oli niin suuttunut tilanteesta, että se johti lopulta sotaan Espanjan kanssa 21. huhtikuuta 1898.
Yhdysvaltain kongressi valtuutti 5. elokuuta 1910 hylyn nostamisen. Yhdysvaltain maavoimien pioneerien valvonnassa hylky saatiin lopulta pohjasta 2. helmikuuta 1912. Hylky hinattiin merelle, missä se upotettiin Meksikonlahdella syvään veteen sopivin menoin ja sotilaallisin kunnianosoituksin 16. maaliskuuta.
USS Maine
USS Maine voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Explorer 8
Explorer 8 oli yhdysvaltalainen tutkimus-satelliitti joka laukaistiin 3. marraskuuta 1960. Se oli tarkoitettu tutkimaan elektronien ajallista ja alueellista jakaumaa, ionien keskitystä, ionien massaa, mikrometeoriittien jakelua, ja mikrometeoriittien massaa ionosfäärissä 400–1600 km korkeuksilla ja niiden vaihtelua täysin aurinkoisista olosuhteista täydelliseen varjoon, tai yöaikaan.
Hyötykuorma oli kahden katkaistun kartion muodossa, joiden pohjat liitettiin lieriömäiseen ekvaattoriin. Ulkokuori oli alumiinia ja sen halkaisija oli 76 cm ja korkeus 76 cm.
Randa Abdel-Fattah
Randa Abdel-Fattah (s. 1979 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen kirjailija. Hän on sukujuuriltaan palestiinalais-egyptiläinen.
Abdel-Fattah vietti lapsuutensa Melbournessa ja kävi katolista alakoulua ja islamilaista collegea. Hän opiskeli Melbournen yliopistossa oikeustiedettä ja humanistisia aineita ja on työskenteli yritysjuristina Sydneyssä. Hän toimii ihmisoikeusjärjestöissä ja Australiassa musliminaisten edustajana.
Abdel-Fattah valittiin 2009 Weekend Australian Magazinen kymmenen nousevan johtajan joukkoon luokassa "yhteiskunta", ja häntä pyydetään usein viestimissä kommentoimaan Palestiinaa, islamia ja Australian muslimeja koskevia kysymyksiä. Hän on työskennellyt oikeudenkäyntiavustajana, ja hänen tutkimuskohteensa tohtorin arvoa varten ovat monikulttuurisuus ja rasismi Australiassa.
Abdel-Fattah on saanut kirjoistaan useita palkintoja ja ollut 2017 Astrid Lindgrenin muistopalkintoehdokkaana.
Abdel-Fattah asuu puolisonsa ja lastensa kanssa Sydneyssä.
Discoverer 17
Discoverer 17, tunnettu myös Corona 9012, oli yhdysvaltalainen optinen tiedustelusatelliitti joka laukaistiin vuonna 1960. Se oli KH-2 Corona-satelliitti. Se perustuu Agena-B:hen.
Discoverer 17:n laukaisu tapahtui 20:43 UTC 12. marraskuuta 1960. Käytettiin Thor DM-21 Agena-B-rakettia, Vandenberg Air Force Basesita. Kun se saavutti kiertoradan, sille annettiin Harvard nimitys 1960 Omicron 1. Se oli ensimmäinen KH-2-satelliitti joka pääsi onnistuneesti kiertoradalle.
Comatex
Comatex ("Compagnie Malienne de Textile") on malilainen tekstiiliteollisuusyritys. Sen toimipaikka ja tuotantolaitos sijaitsevat Ségoussa.
Kiinan tuella rakennettu tekstiilitehdas avattiin vuonna 1968. Konkurssin partaalla ollut valtionyhtiö yksityistettiin vuonna 1994. Sen pääomasta 80 % omistaa kiinalainen China Overseas Engineering Group COVEC ja 20 % Malin valtio. Comatex jalostaa CMDT:n tuottamaa puuvillaa ja valmistaa lankaa ja kankaita kotimaiseen kulutukseen ja vientiin. Se pystyy käsittelemään vuosittain 2 000 tonnia puuvillaa ja tuottamaan 10 miljoonaa metriä harmaata ja 12 miljoonaa metriä painettua kangasta sekä valkaisemaan ja värjäämään 450 tonnia lankaa. Yhtiö on Länsi-Afrikan suurin tekstiilinvalmistaja ja sillä on yli 1 400 työntekijää.
Comatex jalostaa noin kaksi prosenttia Malissa tuotetusta puuvillasta. Sen ongelmia ovat vanhentunut koneisto, korkeat energiakustannukset ja ulkomainen halpatuonti. Yhtiön toiminta on ollut välillä pysähdyksissä ja sen sanotaan olevan jälleen vararikon partaalla.
USS New York (ACR-2)
USS New York (runkonumerot ACR-2 ja CA-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1891 vesille laskettu panssariristeilijä ja myöhemmin A-luokan (raskas) risteilijä.
Alus tilattiin 7. syyskuuta 1888 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1890. Alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1891 kumminaan neiti Helen Page ja otettiin palvelukseen 1. elokuuta 1893 päällikkönään Arent S. Crowninshield.
Alus nimettiin 16. helmikuuta 1911 "USS Saratogaksi". Se oli seuraavat viisi vuotta Kauko-Idässä. Alus palasi 6. helmikuuta 1916 Bremertoniin Washingtoniin, missä se siirrettiin Tyynenmeren laivaston reserviin.
Yhdysvaltain ensimmäiseen maailmansotaan liittymisen uhatessa alus palautettiin palvelukseen 23. huhtikuuta 1917 ja se liitettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren partiojoukkoihin 7. kesäkuuta. Syyskuussa alus purjehti Meksikoon torjuakseen kapinoinnin aiheuttaman uhan alueelle. Ensenadassa alus pysäytti ja auttoi valtaamaan kauppa-aluksen, joka kuljetti 32 Saksan keisarikunnan agenttia ja joukkoa Yhdysvalloista kutsuntoja paenneita. Marraskuussa alus läpäisi Panaman kanavan liittyen Atlantin laivaston risteilijöihin Hampton Roadsissa, missä se nimettiin 1. joulukuuta uudelleen "USS Rochesteriksi".
Eero Paso
Eero Paso (s. 19. heinäkuuta 1954 Utajärvi) on suomalainen Uudellamaalla asuva kirjailija, valokuvaaja ja rakennusmies.
Paso kävi keskikoulun ja iltalukiota Oulussa sekä opiskeli Limingan taidekoulussa 1979–1981. Hän on suorittanut myös rakennusmiehen ammattitutkinnon. Paso on työskennellyt rakennuksilla, varastomiehenä, autonkuljettajana ja tehdastyöläisenä Suomessa ja Ruotsissa. Hän oli myös kalatehdastyöläisenä Ruijassa 1982–1983. Rakennusalalla hän ollut vuodesta 1988 alkaen ja asuu nykyisin Lapinjärvellä Uudellamaalla.
Eero Paso on kirjoittanut Pohjois-Suomen maaseudun elämän murroksesta 1960- ja 1970-luvuilla ("Talvitietä pitkin"), ruotsinsuomalaisten siirtolaisten elämästä 1980-luvulla ("Ruotsinmaa") sekä Ruijaan kalatehtaaseen töihin lähtevistä suomalaisista ("Kylmän talven tapahtumat"). Metsästystä, kalastusta ja retkeilyä harrastava Paso on kirjoittanut myös eränovelleja joita on julkaistu "Eränkävijä 1988"-antologiassa sekä Metsästys ja Kalastus-lehdessä. Pason runoja on julkaistu kulttuurilehti Kaltiossa. Paso toimi 1980-luvulla valokuvaajana Metsäntutkimuslaitoksen Muhoksen toimipisteessä. Valokuvaajana hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin ja pitänyt omat näyttelyt Porvoossa 1997 sekä Loviisassa 1997 ja 2000.
Mikael Äijälä
Mikael Äijälä on suomalais-luxemburgilainen jääkiekkoilija. Hän edustaa seuratasolla luxemburgilaista Tornado Luxembourgia. Hän pelasi Luxemburgin maajoukkueessa vuoden 2018 jääkiekon maaimanmestaruuskilpailuiden IB-divisionassa.
Bosson von Willebrand
Carl-Gustaf Bosson von Willebrand (s. 28. lokakuuta 1940 Helsinki) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja kriitikko.
Bosson von Willebrand syntyi lentokapteeni Bo von Willebrandin ja kielenkääntäjä Ulla Idmanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on Säde Hautamo. Von Willebrand työskenteli Yleisradion toimittajana 1963–1964 ja Finlands svenska televisionin toimittajana ja kulttuuri-, kirjallisuus- ja elokuvakriitikkona vuodesta 1969, sekä sittemmin freelancer-toimittajana ja elokuvakriitikkona. "Dagens Industrin" Suomen kirjeenvaihtaja von Willebrand oli 1979–1981, televisiotuotannon opettajana hän toimi 1980–1982. Vuonna 1966 von Willebrand julkaisi kuunnelman "Akateeminen kuolema". Hänen TV-dokumenttinsa "Viimeinen lento Tallinnasta" (1991) käsittelee Matkustajakone Kalevan alas ampumista kesäkuussa 1940 Suomenlahdella, jossa hänen koneen kapteenina toiminut isänsä menehtyi.
Hae-won Chang
Hae-won Chang on eteläkorealainen pianisti. Hän valmistui Soulissa taiteiden kandidaatiksi ja maisteriksi ennen kuin lähti opiskelemaan Frankfurtiin. Hän suoritti ensimmäisenä korealaisena Konzertexamenin. Chang on voittanut useita palkintoja, kuten Korean kansallisen pianokilpailun ensipalkinnon. Uransa konserttipianistina hän aloitti vuonna 1957 soittamalla Soulin filharmonikkojen kanssa Ludwig van Beethovenin c-mollikonserton. Sittemmin Changilla on ollut kiireinen ura sekä pedagogina että esiintyjänä Koreassa, muissa Aasian paikoissa, Amerikassa ja Euroopassa.
Christian Hommel
Christian Hommel on saksalainen oboisti. Hän opiskeli Freiburgissa oboensoittoa Heinz Holligerin ja pianonsoittoa James Averyn johdolla. Hommel on voittanut palkintoja muun muassa Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa ja Triesten oboekilpailussa. Hän on esiintynyt solistina, kamarimuusikkona ja kapellimestarina Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Hän pääsi Bremenin taidekorkeakoulun professoriksi ja on myös pitänyt kansainvälisiä mestarikursseja. Hän on johtanut Saksan nuorisosinfoniaorkesteria.
Hommelilla on erityinen kiinnostus nykytaidemusiikkia kohtaan, mutta hän on myös muun muassa levyttänyt Naxokselle Johann Sebastian Bachin tuotantoa.
Ladislav Kyselák
Ladislav Kyselák (s. 27. kesäkuuta 1956 Brno) on tšekkiläinen alttoviulisti. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Brnon konservatoriossa aluksi viulunsoittoa. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin siirtyi alttoviuluun, ja hän valmistui Alois Moráňin opettamana vuonna 1976. Sittemmin hän opiskeli Prahassa ja esiintyi opintojensa päätteeksi Dvořák-salissa.
Kyselák on kysytty kamarimuusikko. Hän on tullut yleisölle tutuksi maansa radiosta ja television musiikkiohjelmista. Hän on tehnyt levytyksiä kansainvälisillekin yhtiöille ja kiertänyt esiintymässä Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa.
Kyselák soitti 1980-luvun loppupuolella ensimmäistä alttoviulua Slovakian filharmonikoissa, ja hänestä tuli vuonna 1989 Janáček-kvartetin jäsen. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu musiikkia barokista nykyaikaan. Hänen esittämiensä teosten joukossa on soolo-, kamari- ja orkesterimusiikkia.
Punainen heisipuu (elokuva)
Punainen heisipuu ("Kalina krasnaja") on Vasili Šukšinin oman romaaninsa pohjalta käsikirjoittama ja ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1974. Šukšin näyttelee itse myös pääosaa, vankilasta vapautuvaa rikollista joka yrittää aloittaa uutta elämää. Sekä romaania että elokuvaa pidetään Šukšinin pääteoksina, ja Jegorin rooli oli hänelle itselleen hyvin läheinen. Elokuva jäi nuorena kuolleen Šukšinin viimeiseksi, ja hän oli sitä tehdessään jo vakavasti sairas.
"Punaisen heisipuun" sanotaan yhdistävän taitavasti arkipäivän kuvauksen ja huumorin neuvostoyhteiskunnan kritiikkiin.
Nuori Jegor vapautuu vankilasta ja menee ensi kertaa tapaamaan kirjeenvaihtoystäväänsä Ljubaa. He rakastuvat, mutta miehen entisen elämän viholliset eivät jätä tätä rauhaan.
"Punainen heisipuu" oli Neuvostoliitossa vuoden katsotuin elokuva. Se voitti Bakussa pidetyn Yleisliittolaisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon ja kolme palkintoa Berliinin elokuvajuhlilla, muun muassa kansainvälisen kriitikkojärjestön Fiprescin palkinnon. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan vuonna 1975 ja sai 18 101 teatterikatsojaa, millä se sijoittui vuoden 242 ensi-iltaelokuvien joukossa sijalle 90. Elokuva on esitetty Suomen televisiokanavilla 1984 ja 2001.
Finist – hyvä haukka
Finist – hyvä haukka ("Finist – jasnyi sokol") on Gennadi Vasiljevin ohjaama neuvostoliittolainen, komediallinen fantasiaelokuva vuodelta 1975. Se perustuu venäläiseen kansansatuun, Lev Potjomkinin käsikirjoitukseen ja Mihail Nozhkinin runoihin.
Discoverer 18
Discoverer 18, tunnettuna myös Corona 9013, oli yhdysvaltalainen optinen tiedustelusateliitti joka laukaistiin vuonna 1960. Se oli KH-2 Corona-satelliitti, joka perustuu Agena-B:hen.
Discoverer 18:en laukaisu tapahtui 20:20:58 UTC 7. joulukuuta 1960. Siinä käytettiin Thor DM-21 Agena-B-rakettia.
Matti Annala
Matti Annala (14. huhtikuuta 1898 Töysä – 23. marraskuuta 1958) oli suomalainen taidemaalari joka asui suurimman osan elämäänsä Alavudella. Alavuden kaupungin kokoelmissa olevia Annalan teoksia on pysyvästi esillä Alavudella Taidekeskus Harrissa pidettävässä taiteilija Matti Annalan pysyvässä muistonäyttelyssä. Annala kuului Pro Natura-taiteilijaryhmään.
Ootsä nähny Nikkee
Ootsä nähny Nikkee on Nikke Ankaran toinen studioalbumi, joka julkaistaan 27. huhtikuuta 2018. Levy myi jo ennakkoon tuplaplatinaa.
Hanna Risku
Hanna Risku (s. 1967 Mikkeli) on suomalainen kielitieteilijä, joka on Wienin yliopiston käännöstieteen professori.
Risku opiskeli käännöstiedettä 1986–1992 Tampereen yliopistossa ja toimi senjälkeen siellä opettajana. Hä väitteli 1996 filosofian tohtoriksi Wienin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen yliopistossa, kunnes siirtyi 1996–1999 Ruotsiin Skövden yliopistoon Informaatioteknologian osastolle. Vuosina 1999–2005 hän toimi Donau-Universität Kremsissä Zentrums für Wissens- und Informationsmanagementin johtajana. Sen jälkeen hän oli Donau-Universität Kremsissä professori 2005–2010, josta 2007–2008 vararehtori. Vuosina 2011–2017 hän oli käännöstieteen professori Grazin yliopistossa teoreettisen ja sovelletun käännöstieteen instituutissa ja 2011–2013 ja 2015–2017 instituutin johtaja. Syyskuusta 2017 hän on ollut käännöstieteen professori Wienin yliopiston käännöstieteen instituutissa.
Risku valittiin vuonna 2016 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi.
Lorenza Mondada
Lorenza Mondada (s. 1963 Ticino, Sveitsi) on sveitsiläinen kielitieteilijä ja professori.
Mondada opiskeli 1982–1985 Freiburgin yliopistossa ja toimi valmistuttuaan assistenttina eri yliopistoissa. Hän väitteli Lausannen yliopistossa 1994 ja tutki väitöskirjassaan tilan kuvauksia matkakertomuksissa. 1996–2001 hän oli Baselin yliopistossa apulaisprofessori. 2001 hänet nimitettiin Lyon 2 -yliopiston kielitieteen osaston professoriksi, ja tammikuussa 2007 hänet nimitettiin ICAR tutkimuslaboratorion johtajaksi.
Mondada on on ollut vuodesta 2012 Baselin yliopiston ranskan kielen ja yleisen kielitieteen professori. Aiemmin hän on ollut Lyonin yliopiston kielitieteen osaston professori ja Ranskassa Institut Universitaire de Francen tutkija sekä ICAR Research Labin (UMR 5191 CNRS) tutkija. Vuonna 2006 hän oli Helsingin yliopistossa tutkijana.
Mondada valittiin vuonna 2016 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi.
Mondada sai 2001 Latsis-palkinnon, joka myönnetään Sveitsissä vuosittain alle 40-vuotiaalle huippututkijalle.
Iivana Julma vaihtaa ammattia
Iivana Julma vaihtaa ammattia, myös nimillä Iivana Julma ja Iivana Julma Bulgakov ("Ivan Vasiljevits menjaet professiju"), on Leonid Gaidain ohjaama neuvostoliittolainen komediaelokuva vuodelta 1973. Farssimaisen tarinan on käsikirjoittanut Mihail Bulgakovin näytelmän pohjalta Vladlen Bahnov. Pääosassa nähdään kahta roolia näyttelevä Juri Jakovlev.
VAROITUS:  Seuraava kirjoitus .
1970-luvun kerrostalolähiössä asuu nörtti keksijä Aleksandr Timofeev (Shurik), joka rakentaa aikakonetta. Hän lähettää vahingossa talonmies Ivan Vasiljevitšin ja naapuriasunnossa töissä olleen murtovaras Žorž Miloslavskin Iivana Julman aikakaudelle 1500-luvulle, ja kerrostaloon tulee vastaavasti asumaan itse Iivana Julma, venäjäksi Ivan Vasiljevitš.
Juonipaljastukset päättyvät tähän.
"Iivana Julma vaihtaa ammattia" oli vuonna 1973 Neuvostoliiton suosituin elokuva yli 60 miljoonalla katsojallaan. Sitä on esitetty Venäjän televisiossa usein myöhemminkin uudenvuodenpyhien aikoihin.
Kalle Vuoristo
Kalle Vuoristo (1903–1940) oli suomalainen taidemaalari. Hän osallistui Suomen taiteilijain näyttelyihin vuosien 1920 ja 1935 välillä ja oli yksi Brondan kahvilan vakioasiakkaista.
Addis Abeban pikaraitiotie
Addis Abeban pikaraitiotie () on pikaraitiotiejärjestelmä Addis Abebassa, Etiopiassa. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2011. Ensimmäinen, pohjois-eteläsuuntainen linja avattiin 20. syyskuuta 2015. Toinen, itä-länsisuuntainen linja avattiin 9. marraskuuta 2015. Asemia on yhteensä 39.
Raitiotien urakoitsijana toimi China Railway Group Limited. Projekti sai rahoitusta Export-Import Bank of China -pankilta. Järjestelmää operoi Shenzhen Metro Group.
Kirkas taivas
Kirkas taivas ("Tšistoje nebo") on Grigori Tšuhrain ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1961. Sen on käsikirjoittanut Daniil Hrabrovitski. Elokuva sai jaetun ensipalkinnon toisilla Moskovan elokuvajuhlilla.
Elokuva käsittelee toisen maailmansodan jälkeisiä Stalinin poliittisia vainoja. Tarinassa sotavangiksi jäänyt ja sodan jälkeen kotimaahansa palaava taistelulentäjä leimataan maanpetturiksi. "Kirkas taivas" oli ensimmäisiä kuvauksia siitä, mitä vaikeuksia sotavankeudesta palaavilla oli neuvostoyhteiskunnassa.
Ivan Sesar
Ivan Sesar (s. 29. elokuuta 1989 Mostar, Bosnia ja Hertsegovina) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Hän on pelipaikaltaan keskikentän pelaaja. Ennen siirtymistään Interiin hän pelasi Juventus Bucureştissa sekä Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa.
Tiffany Jackson
Tiffany Jackson on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän loi Alma Marchin roolin Mark Adamon teoksessa "Little Women" maaliskuussa 1998.
Jackson on syntyjään philadelphialainen, mutta varttui New Havenissa, Connecticutissa. Hän sai kandidaatin arvon Michiganin yliopistosta ja sitten maisterin arvon sekä taiteilijadiplominsa Yalen yliopistosta. Vuonna 1997 hän liittyi Houston Grand Opera Studion palvelukseen. Vuonna 2002 häntä kuultiin ensimmäistä kertaa Virginian oopperassa. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu Adamon ohella muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoiden rooleja. Hän on tulkinnut myös Ludwig van Beethovenin ja Gustav Mahlerin kuorosinfonioita. Hän on esiintynyt useilla festivaaleilla kansainvälisesti.
Daft Club
Daft Club on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duo Daft Punkin ensimmäinen remix-albumi, jonka julkaisi Virgin Records 1. joulukuuta 2003. Albumi koostuu albumien Discoveryn ja Homeworkin remix-kappaleista.
Musique Vol. 1 1993-2005
Musique Vol. 1 1993-2005 on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duo Daft Punkin ensimmäinen kokoelma-albumi, jonka julkaisi Virgin Records 29. maaliskuuta 2006. Albumin mukana ilmestyi bonus-DVD, joka sisälsi 12 musiikkivideota joista kaksi oli uusia.
Emma Johnson (klarinetisti)
Emma Johnson (s. 20. toukokuuta 1966 Barnet, Hertfordshire) on brittiläinen klarinetisti. Hän varttui Lontoossa, ja hänet valittiin 17-vuotiaana BBC:n "vuoden nuoreksi muusikoksi". Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1996.
Johnson opiskeli musiikkia ja englantia Cambridgen yliopistossa. Hänen instrumenttinsa on englantilaisen Peter Eatonin rakentama.
Chiyo Miyako
Chiyo Miyako ( "Miyako Chiyo", 2. toukokuuta 1901 – 22. heinäkuuta 2018) oli japanilainen nainen, josta tuli maailman vanhin elävä ihminen japanilaisen Nabi Tajiman kuoltua 21. huhtikuuta 2018. Hän asui Kanagawan prefektuurissa.
Hänestä tuli Kanagawan prefektuurin vanhin ja Japanin toiseksi vanhin henkilö 5. joulukuuta 2015, kun Kiyoko Ishiguro kuoli. Ishiguro oli syntynyt kaksi kuukautta Miyakoa aiemmin. Hän piti pitkän ikänsä salaisuuksina ankeriaan syömistä, viinin juomista ja sitä, ettei koskaan tupakoinut. Miyako on tällä hetkellä tiettävästi kahdeksanneksi vanhimmaksi elänyt henkilö koskaan ja toiseksi vanhimmaksi elänyt aasialainen ja japanilainen. Miyako täytti 117 vuotta 2. toukokuuta 2018. Hän on tiettävästi yhdeksäs henkilö maailmassa ja kolmas aasialainen ja japanilainen, joka on saavuttanut vähintään 117 vuoden iän. Miyako oli tiettävästi viimeinen elossa ollut vuonna 1901 syntynyt henkilö. Miyakon kuoleman jälkeen maailman vanhimman elävän ihmisen titteli siirtyi japanilaiselle Kane Tanakalle.
Einar Lagerstam
Einar Lagerstam (1895 – 1958) oli suomalainen taidemaalari. Hän teki erityisesti maisemamaalauksia ja oli yksi Brondan kahvilan vakioasiakkaista.
Einar Selim Lagerstam syntyi 5.8.1895 Mikkelissä. Hänen vanhempansa olivat raatimies Selim Mortimer Lagerstam (s. 21.8.1853 Nilsiä, k. 22.8.1919 Mikkeli) ja tämän puoliso Fanny Sofia o.s. Kiuru (24..1857 Mikkeli, k. 20.5.1898 Mikkeli).
Alive 2007
Alive 2007 on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottava duo Daft Punkin toinen live-albumi, jonka julkaisi Virgin Records 19. marraskuuta 2007. Albumi nauhoitettiin 14. heinäkuuta 2007 Pariisissä, yhtyeen "Alive 2006/2007"-kiertueelta.
Albumi voitti parhaan elektronisen musiikin albumin Grammy - palkinnon vuoden 2009 Grammy - palkintogaalassa.
Colette Marchand
Colette Janine Marchand (29. huhtikuuta 1925 Pariisi, Ranska – 5. kesäkuuta 2015 Bois-le-Roi, Ranska) oli ranskalainen balettitanssija ja näyttelijä. Hän sai klassisen baletin koulutuksen, mutta hän sai huomiota Roland Petit’n modernia balettia tanssineen seurueen Les Ballets de Paris -jäsenenä. Sitä kautta Marchand sai elokuvaroolin elokuvasta "Punainen mylly", josta hän oli ehdolla Oscar-palkintoon.
Colette Marchand syntyi Pariisissa vuonnq 1925 ja opiskeli Pariisin oopperan balettikoulussa. Hän aloitti uransa klassisen baletin parissa ooperan baletissa, mutta hän heräti 19-vuotiaana ranskalaisen kritiikon ja impressaarin Irène Lidovan huomion. Lidova keräsi yhteen nuorten tanssijoiden ja koreografien ryhmän. Marchand liittyi Les Ballets de Paris -ryhmään vuonna 1948 tanssittuaan sitä ennen oopperan baletissa ja brittiläisessä Metropolitan Ballet’ssa.
Boris Kohno toimi Lidovan ryhmän johtajana ja loi siitä modernin balettiseurueen Roland Petit’n tekemien koreografioiden ympärille. Kun Margot Fonteyn jätti Les Ballets de Paris’n, Marchandille annettiin "Les Demoiselles de la Nuit" -baletin päätanssijana.
Petit’n baletissa "L’Oeuf à la Coque" Marchand aiheutti sensaation sekä Lontoossa että New Yorkissa. Siinä hän kuoriutuu jättiläismäisestä kananmunasta ja tanssii mustissa sukkahousuissa ja höyhenissä. Yhdysvalloissa hän nousi kauneusikoniksi, ja monissa lehdissä nostettiin esille Marchandin jalat. Hänet tunnettiinkin Yhdysvaltain lehdistössä usein lempinimellä ”Les Legs” (”jalat”).
Marchandin status toi hänelle Yhdysvalloissa sekä Broadway- että elokuvarooleja. Hän näytteli vuosina 1951–1952 Broadwayn revyyssä "Two on the Aisle". Marchand oli John Hustonin elokuvassa "Punainen mylly" (1952) oli Henri de Toulouse-Lautrecin prostituoitu rakastaja. Hän sai roolista parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden ja voitti Golden Globen parhaana uutena naisnäyttelijänä. "Punaisen myllyn" jälkeen Marchand näytteli ranskalaisessa elokuvassa "Unkarilainen rapsodia" (1954) ja lyhyessä impressionistisessa tanssielokuvassa "Romantic Youth", johon Marchand teki itse myös koreografian.
Petit koreografioi Lontooseen Marchandille baletin "Lady in the Ice" (1953), jonka ohjasi Orson Welles. London Festival Ballet’n kanssa Marchand tanssi vuosina 1955–1956. Uransa myöhemmissä vaiheissa hän esiintyi pariisilaisissa varieteeteattereissa ja vierailevana tanssijana useissa balettiseurueissa.
Armas Kauhanen
Armas Kauhanen (26. marraskuuta 1907 – 19. kesäkuuta 1980) oli suomalainen rikostoimittaja joka käytti nimimerkkiä "Kuha". Kauhanen oli Helsingin Sanomien toimittajana tutkimassa muun muassa vuonna 1932 Tattarisuon tapausta.
Kauhanen esiintyi yhdessä osassa Eino Ruutsalon vuonna 1961 valmistuneessa elokuvassa Hetkiä yössä.
Dominique Janssen
Dominique Janssen (s. 17. tammikuuta 1995) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 32 maaottelua huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Australiaa vastaan 5. maaliskuuta 2014. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla Janssen edustaa englantilaista Arsenalia.
Moskovan elokuvajuhlat
Moskovan kansainväliset elokuvajuhlat (, ) on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa vuosittain kesä-heinäkuussa pidettävä elokuvafestivaali. Se järjestettiin ensi kerran vuonna 1935, jolloin tuomaristoa johti Sergei Eisenstein. Tapahtuma jäi yksittäiseksi, kunnes vuodesta 1959 festivaalia alettiin järjestää säännöllisesti joka toinen vuosi, vuorovuosin Tšekkoslovakiassa pidettyjen Karlovy Varyn elokuvajuhlien kanssa. Neuvostoliiton hajottua ja Tšekkoslovakian jakauduttua molemmat festivaalit muuttuivat jokavuotisiksi.
Moskovan elokuvajuhlilla on ollut suuri merkitys monien elokuvantekijöiden kansainväliselle uralle; heitä ovat muiden muassa Aki Kaurismäki, Krzysztof Kieślowski, Humberto Solás, István Szabó ja Kaneto Shindō.
1980-luvun alkupuolella Moskovan elokuvajuhlia kuvattiin esitysmäärältään maailman suurimmiksi: kilpailusarjan lisäksi eri esityspaikoissa näytettiin aamusta iltaan lastenelokuvia, lyhytelokuvia ja uutuuselokuvia eri maista.
Vuonna 2005 tuomariston erikoispalkinnon sai Aku Louhimiehen ohjaama "Paha maa". Moskovan festivaalin kansainväliseen kilpailusarjaan on valittu suomalaiselokuvista myös ainakin Matti Kassilan "Punainen viiva" (1959), Edvin Laineen "Akseli ja Elina" (1970), Mika Kaurismäen "Klaani – tarina Sammakoitten suvusta" (1985), Christian Lindbladin "Ripa ruostuu" (1993), Paul-Anders Simman "Sagojogan ministeri" (1997), Olli Saarelan "Rukajärven tie" (1999), Saara Saarelan "Hengittämättä ja nauramatta" (2002), Jörn Donnerin "Armi elää!" (2015) ja Visa Koiso-Kanttilan "Kaiken se kestää" (2017).
Vuosina 2007–2009 Moskovan elokuvajuhlien johtajana toimi suomalainen Kirsi Tykkyläinen.
Pääpalkinnon lisäksi Moskovan elokuvajuhlilla jaetaan tuomariston erikoispalkintoja sekä elokuvanäyttelijöille myönnettäviä, Konstantin Stanislavskin mukaan nimettyjä Stanislavski-palkintoja.
Moskovan elokuvajuhlien pääpalkinto on nykyisin Kultainen Pyhän Yrjön palkinto, joka mukailee Moskovan vaakunaa. Alun perin pääpalkinto tunnettiin nimellä Grand Prix, sitten Kultainen palkinto.
Masazō Nonaka
Masazō Nonaka (野中 正造 "Nonaka Masazō", 25. heinäkuuta 1905 – 20. tammikuuta 2019) oli japanilainen mies, josta tuli maailman vanhin elävä mies espanjalaisen Francisco Núñez Oliveran kuoltua 29. tammikuuta 2018 ja Japanin vanhin elävä mies Masamitsu Yoshidan kuoltua 29. lokakuuta 2016.
Nonaka meni naimisiin Hatsuno Nonakan kanssa ja he saivat viisi lasta. Hän piti pitkän ikänsä salaisuuksina makeisten syömistä ja kuumissa lähteissä kylpemistä.
Liza van der Most
Liza van der Most (s. 8. lokakuuta 1993) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 12 maaottelua huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Brasiliaa vastaan 20. elokuuta 2014. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla van der Most edustaa Ajaxia.
Allan Aldous
Allan Charles Aldous eli Alan Mor, Arne Malo (13. elokuuta 1911 Leederville, Länsi-Australia, Australia – 17. maaliskuuta 2000 Kew, Victoria, Australia) oli australialainen kirjailija
Aldous muutti Länsi-Australiasta Englantiin 1935 ollessaan 24-vuotias. Vuosina 1938–1939 BBC tuotti kolme hänen kuunnelmaansa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla AIF:ssa armeijan koulutuksessa näyttämötaiteen asiantuntijana.
Aldous oli opettaja, radio-ohjelmien tekijä ja aikuiskouluttaja, ja hän kirjoitti monen alan tekstejä, kuten lastenkirjoja, jännityskirjoja, näytelmiä, novelleja ja kirjallisuusarvosteluja. Hän teki käsikirjoituksia radiolle, televisiolle ja teatteriin, esimerkiksi kuunnelman "Game as Ned Kelly" (1939).
Aldousin arkisto on tallennettu Queenslandin yliopistoon.
Lineth Beerensteyn
Lineth Beerensteyn (s. 11. lokakuuta 1996) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 26 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Etelä-Afrikkaa vastaan 4. kesäkuuta 2014. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla Beerensteyn edustaa saksalaista Bayern Müncheniä, jonne hän siirtyi kotimaansa FC Twentestä vuonna 2017.
Antti Salamaa
Antti Salamaa, aikaisemmin "Salomaa" ja sitä ennen "Mielonen" (30. toukokuuta 1899 Uukuniemi – 17. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen merimies ja entinen poliisi joka tuli tunnetuksi vuonna 1929 toimiessaan Lalli-liiton sihteerinä.
Salamaa kävi kansakoulun ja kansanopiston. Hän lähti Australiaan menetettyään varansa Suomessa ja palasi sieltä Suomeen merimiehenä vuonna 1925. Hän oli sitten poliisina Kotkassa, Pyhtäällä ja Kirkkonummella sekä Vallisaarella ammusvarikon vartijana ennen kuin oli mukana perustamassa Lalli-liittoa helmikuussa 1929. Liiton sihteerinä toiminut Salomaa erosi liitosta jo heinäkuussa 1929. Lalli-liitto kaavaili näihin aikoihin elokuussa 1929 tapahtuvaksi aiottua 12 000 miehen marssia Helsinkiin, jonka yhteydessä oli tarkoitus hajottaa eduskunta, tehdä vallankaappaus ja asettaa maalle diktaattori. Esikuvana pidettiin Mussolinin mustapaitojen marssia Roomaan 1922.
Salamaa julkaisi syksyllä 1929 kirjasen "Valtiovalta suomalaisille" jonka kustansi Lalli-liitossa mukana ollut Lennartti Pohjanheimo. Kirjasen mukaan kaikki Suomen ongelmat johtuivat maan ruotsinkielisistä ja ne ratkeaisivat tekemällä maasta yksikielinen.
Joulukuussa 1929 Salamaa ja Lalli-liiton perustajiin kuulunut Kaarlo Kalervo levittivät Helsingissä väärennettyjä "punaisen kapinajohdon" lentolehtisiä samaan aikaan kun Vihtori Kosola ja muut vastikään Lapualla perustetun Lapuan liikkeen johtajat olivat tulossa kaupunkiin. Lentolehtisten tarkoituksena oli aikaansaada mellakoita ja väkivaltaisuuksia joita uusi liike voisi käyttää hyväksi vahvistaakseen asemaansa. Etsivä keskuspoliisi pidätti 4. joulukuuta Salamaan ja muutamia muita henkilöitä kuulusteluja varten.
Salamaa oli myöhemmin mukana Yrjö Ruudun ja Juhani Konkan vuonna 1932 perustaman Suomen Kansallissosialistisen Liiton toiminnassa.
Nimellä "A. Salamaa":
Luettelo Australian tieliikennemerkeistä
Tämä on luettelo Australian tieliikennemerkeistä.
Mustalla merkitty valkea lintu
Mustalla merkitty valkea lintu ("Belaja ptitsa s tšornoi otmetinoi") on Juri Iljenkon ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1971. Se perustuu ukrainalaiseen kansansatuun, jonka pohjalta käsikirjoituksen Iljenko teki yhdessä Ivan Mikolaitšukin kanssa. Elokuva voitti yhden kolmesta pääpalkinnosta Moskovan elokuvajuhlilla.
Elokuvaa pidetään yhtenä ukrainalaisen elokuvan merkittävimmistä saavutuksista yhdessä Sergei Paradžanovin ja Oleksandr Dovženkon tuotannon ohella.
Elokuva tuli Suomessa ensi-iltaan vuonna 1972 ja se sai 15 383 katsojaa. Suomen televisiokanavilla elokuva on esitetty viimeksi vuonna 1978.
Jill Roord
Jill Roord (s. 22. huhtikuuta 1997) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 28 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Thaimaata vastaan 7. helmikuuta 2015. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla Roord edustaa saksalaista Bayern Müncheniä, jonne hän siirtyi kotimaansa FC Twentestä vuonna 2017.
Kelly Zeeman
Kelly Zeeman (s. 19. marraskuuta 1993) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 24 maaottelua huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Belgiaa vastaan 9. helmikuuta 2013. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla Zeeman edustaa Ajaxia.
Renate Jansen
Renate Jansen (s. 7. joulukuuta 1990) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 26 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia huhtikuun 2018 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Slovakiaa vastaan 1. huhtikuuta 2010. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla Jansen edustaa FC Twenteä, jonne hän siirtyi ADO Den Haagista vuonna 2015.
Marija Bulatović
Marija Bulatović (s. 16. toukokuuta 1995) on montenegrolainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Trebaljevo.
Bulatović sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotyylin sprintissä 92:nneksi. Vuoden 2018 talviolympialaisissa hän hiihti vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä 88:nneksi.
Bogolan
Bogolan (bambaraksi "bogolanfini") on malilainen puuvilla- ja villakankaiden värjäystekniikka.
Värjäysmenetelmä on peräisin Beledougoun alueelta Bamakon pohjoispuolelta, josta se on levinnyt eri puolille Malia. Kankaat käsitellään ensin puiden lehdistä valmistetussa uutteessa, minkä jälkeen niiden annetaan kuivua auringossa. Toisessa vaiheessa kankaat maalataan rautapitoisella käyneellä mudalla käyttäen apuna pensseliä, keppiä tai sapluunaa. Käsittely toistetaan useita kertoja, minkä jälkeen muta ja lehtiuute pestään pois ja värjäämättömät kohdat valkaistaan. Langan ja kankaiden valmistaminen on perinteisesti miesten työtä, kun taas naiset hoitavat värjäämisen.
Bogolan-kankailla on suuri kulttuurinen merkitys, ja niitä käytetään varsinkin erilaisissa juhlatilaisuuksissa. Halpojen tuontivaatteiden ja monimutkaisen tuotantoprosessin takia käsityöläisten asiakaskunta koostuu nykyään paljolti matkailijoista. Bogolan-aiheita hyödynnetään myös kansainvälisessä muotiteollisuudessa.
Käsityönä värjätyistä tehdasvalmisteisista puuvillakankaista käytetään nimitystä bazin.
Shōma Uno
Shōma Uno (, s. 17. joulukuuta 1997) on japanilainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa vuoden 2018 talviolympialaisissa Pyeongchangissa pistein 306,90. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuosina 2017 ja 2018 sekä sijoittunut seitsemänneksi vuonna 2016. Hän voitti juniorien maailmanmestaruuden vuonna 2015.
Syysmaraton
Syysmaraton ("Osenni marafon") on Georgi Danelijan ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1979. Sen on käsikirjoittanut Aleksandr Volodin, ja pääosia näyttelevät Oleg Basilašvili, Marina Nejolova ja Natalja Gundareva. "Syysmaraton" on kolmiodraama kiltistä filosofimiehestä, joka pettää rakastavaa vaimoaan toisen häneen rakastuneen naisen kanssa eikä osaa valita, vaan huomaa ettei aika riitä kaksoiselämään.
"Syysmaraton" sai Suomen teatterilevityksessä 137 katsojaa, millä se jäi vuoden 1979 katsojatilaston kolmanneksi viimeiseksi.
Ximena Armas
Ximena Armas Fernández (29. heinäkuuta 1946 Santiago de Chile) on chileläinen taidemaalari.
Armas kouluttautui kuvataiteilijaksi Chilessä Escuela des Bellas artesissa. Hän jatkoi opintoja Chilen katolisessa yliopistossa (Universidad Católica de Chile). Vuonna 1971 hän muutti Ranskaan, missä opiskeli École nationale supérieure des arts décoratifsissa ja École nationale supérieure des Beaux-Artsissa. Hän asuu Pariisissa ja on naimisissa ranskalaisen taidemaalarin Henri Richelet'n kanssa. Armasin ensimmäinen näyttely pidettiin vuonna 1969 Chilessä.
Armasin töissä on aina salaisuuksia. Hahmot ovat varjoja tai ne ovat varjoja ja silhuetteja.
Kadunnimi
Kadunnimi on taajama-alueella sijaitsevan tien, kadun, polun tai muun väylän nimi. Termiä voidaan käyttää myös laajemmin tarkoittamaan mitä tahansa kaavanimeä eli asemakaavassa tai muussa vastaavassa kaavoituksessa nimettyä kohdetta, kuten puistoa tai aukiota. Kadunnimiä ja muita kaavanimiä käytetään yleensä osana kiinteistöjen osoitteita. Nimet merkitään maastoon tavallisesti katukilvillä. Kadunnimiä voidaan vaihtaa, mutta nimen ja osoitteiden muuttaminen voi hankaloittaa kadun varrella asuvien tai asioivien ihmisten elämää.
Suuressa osassa maailmaa kadunnimet ovat tärkeitä katujen varrella sijaitsevien kiinteistöjen osoitteiden muodostamisessa. Tyypillinen katuosoite koostuu kadunnimestä ja kiinteistön yksilöivästä numerosta sekä mahdollisesta tarkemmasta kiinteistön osan tai asunnon tunnisteesta. Osoitteita voidaan kuitenkin määrittää toisinkin. Esimerkiksi Japanissa kaduilla ei yleensä ole nimiä; sen sijaan kortteleilla on tunnisteet, joista kiinteistöjen osoitteet muodostetaan.
Vanhojen kaupunkien kaduille on usein muodostunut perinteisiä nimiä ilman erillistä suunnitteluprosessia. Uusia katuja kaavoitettaessa niille suunnitellaan yleensä nimet. Maailmalla yleinen tapa nimetä säännöllisen ruutukaavan kadut on yksinkertaisesti numeroida ne. Toinen tyypillinen tapa on nimetä uuden alueen kadut jonkin tietyn teeman mukaan. Katuja voidaan nimetä myös jonkin henkilön tai tapahtuman kunniaksi.
Kadunnimien valinnalla voi olla monenlaisia poliittisia motiiveja. Kadunnimessä käytetyt kielet voivat olla itsessään kielipoliittisia kannanottoja, ja erityisesti henkilöiden mukaan annetuilla kadunnimillä voi olla poliittisia motiiveja. Kadunnimi voidaan myös vaihtaa poliittisista syistä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Kalifornian San Franciscossa eräs kuja nimettiin 1980-luvulla puolalaisen vallankumousjohtajan Lech Wałęsan mukaan "Lech Walesa Streetiksi", mutta vuonna 2014 nimeksi vaihdettiin "Dr. Tom Waddell Place" paikallisen aktivistin Tom Waddellin kunniaksi sen jälkeen kun Lech Wałęsan seksuaalivähemmistöjen vastaisista lausunnoista nousi kohua, ja San Franciscon valtuusto katsoi ettei Wałęsan kunnioittaminen enää sopinut kaupungin arvoihin.
Yhdysvalloissa on jonkin verran tutkittu kadunnimen vaikutusta kadulla sijaitseviin kiinteistöihin ja alueen talouteen. Vuonna 2007 julkaistussa tutkimuksessa tutkittiin Martin Luther King Juniorin mukaan nimettyjä katuja, joita on Yhdysvalloissa yli 700 kaupungissa. Tutkimuksessa todettiin kansalaisoikeusaktivistin nimen houkuttelevan kadulle julkisen hallinnon virastoja ja kirkkoja, mutta toisaalta antavan alueelle riippumatta sen todellisesta väestörakenteesta tietynlaisen afroamerikkalaisen alueen maineen, joka yhdysvaltalaisessa valtavirtakulttuurissa usein yhdistetään korkeaan rikollisuuteen.
Bhutanin sota
Bhutanin sota, tunnetaan myös nimellä Duar-sota, käytiin brittiläisen Intian ja Bhutanin välillä vuosina 1864–1865.
Iso-Britannia julisti sodan Bhutanille marraskuussa 1864. Bhutanilla ei ollut varsinaista armeijaa, joten sen joukot koostuivat dzong-vartijoista, jotka olivat aseistettu lunttulukoilla, jousilla, nuolilla, miekoilla, puukoilla ja katapulteilla. Jotkut näistä dzong-vartijoista, jotka kantoivat kilpiä ja olivat pukeutuneet rengaspanssareihin, onnistuivat lyömään hyvinvarustettuja brittijoukkoja.
Bhutanin sota kesti vain viisi kuukautta. Huolimatta Bhutanin voittamista taisteluista, päättyi sota Bhutanin häviöön. Sinchulan sopimuksessa Bhutan joutui luovuttamaan alueita Assamista, Bengalista ja Dewangirista. Sinchulan sopimus kesti vuoteen 1910 asti, jolloin osapuolet tekivät Punakhan sopimuksen, joka kesti vuoteen 1947 asti.
Celia Castro
Celia Castro (1860 Valparaiso – 19. kesäkuuta 1930 Valparaiso) oli chileläinen taidemaalari. Tyyliltään hän edusti realismia.
Castron töitä oli ensimmäisen kerran esillä hänen kotimaassaan vuonna 1884. Hänen uransa oli alkanut kun hän oli näyttänyt töitään taiteilija Manuel Antonio Carolle, joka oli tämän jälkeen suositellut hänelle opintoja maan taideakatemiassa.
Castro matkusti Pariisiin saamaan vaikutteita vuonna 1889. Hän oli ensimmäinen chileläinen nainen, jolle Chilen valtio myönsi taiteilija- avustuksen, ja oli myös maansa ensimmäinen naispuolinen ammattitaiteilija. Hän oli tienraivaaja maansa muille naistaiteilijoille kuten Rebeca Mattelle.