Charles R. Jackson
Charles R. Jackson (6. huhtikuuta 1903 – 21. syyskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka tunnetuin teos on romaani nimeltään "Tuhlattuja päiviä" (The Lost Weekend) joka ilmestyi vuonna 1944.
Jackson syntyi Summitissa, New Jerseyn osavaltiossa ja valmistui ylioppilaaksi Newarkin High Schoolista. Nuorena hän työskenteli paikallislehden toimittajana sekä myyjänä Chicagon, New Jerseyn sekä New Yorkin kirjakaupoissa. Jackson sairastui tuberkuloosiiin ja joutui kiertelemään eri parantoloita vuodet 1927-1931, kunnes pääsi toipilaaksi Sveitsiiin. Jackson piti tuberkuloosia laukaisijana alkoholismilleen.
Palattuaan Sveitsistä vuonna 1931, Yhdysvallat oli keskellä suurta lamaa. Maata piinasi massatyöttömyys ja miljoonien muiden tavoin Jacksonin oli vaikeuksia löytää töitä. Tuleva kirjailija alkoi kärsiä rajuista, lähes itsetuhoisista juomiskausista, joita hän myöhemmin kuvaili "Tuhlattuja päiviä" -romaanissaan. Taistelun alkoholismia vastaan hän aloitti vuonna 1936 ja se oli lähes voitettu vuonna 1938, jolloin hän perusti perheen.
Raitistuttuaan ja perustettuaan perheen Jackson elätti itsensä freelance-kirjoittajana ja satunnaisilla radiotöillä. Vuonna 1944 ilmestynyt romaani "Tuhlattuja päiviä" nosti hänen uransa ja yksityiselämänsä nousujohteeseen. Hän muutti lyhyeksi aikaa Hollywoodiin ja sieltä nopeasti vaimonsa ja kahden tyttärensä luo New Hampshireeen.
Uransa huipulla Jackson pääsi luennoimaan moniin yliopistoihin. Hän luennoi paljon myös alkoholismista ja antoi mielellään tukensa ja rohkaisunsa tuota sairautta vastaan kamppaileville. Lisäksi hän kehotti AA-liikettä kiinnittämään huomionsa myös huumeongelmaan. Talousvaikeudet astuivat Jacksonin elämään jälleen 1950-luvun lopulla.
1960-luvulla alkoholismi sai uudelleen yliotteen Jacksonin elämästä, minkä johdosta välit perheeseen heikkenivät. Hän muutti New Yorkiin, missä jakoi asunnon yhdessä miesrakastajansa kanssa. Jackson surmasi itsensä unilääkkeillä, New Yorkissa, Chelsea Hotelissa.
"Tuhlattuja päiviä" on todennäköisesti tekijänsä tunnetuin teos ja yksi kuuluisimmista alkoholismin kuvauksista. Teoksen päähenkilö Don potee pitkälle edennyttä alkoholismia. Hän huijaa, valehtelee ja varastaa saadakseen rahaa alkoholiin ja päästäkseen kaupungille ryypiskelemään eri baareihin.
Teos kuvailee päähenkilönsä päämäärätöntä kiertelyä ympäri New Yorkia, milloin baareissa, missä hän joutuu vaikeuksiin käsilaukkuvarkauden takia tai rahattomuuden tai kovan humalatilan takia. Hän kävelee monta korttelinmittaa viedäkseen kirjoituskonetta panttilainaamoon, mikä ei lopulta onnistu, sillä panttilainaamot ovat suljettuina. Välillä pantataan omia vaatteita tai viedään naisystävältä varastettuja parempia vaatteita panttilainaamoon. Eräänä aamuna Don herää katkaisuhoitoasemalta, mistä hän lähtee heti välittömän lääkityksen saatuaan takaisin kaupungille, uskomatta murtuneen silmäkulmansa vaativan sen kummempaa hoitoa.
Muita henkilöitä kirjassa ovat Donin veli Wick, baarien ja viinakauppojen myyjät, takautuvasti esiintyvä "tyhmä psykiatri" ja naisystävä Helen. Wick ja Helen yrittävät auttaa Donia kuitenkaan siinä onnistumatta juuri muun kuin välittömän ensiavun tasolla.
Teos kuvaa alkoholistin synkkää sisäistä maailmaa, juoppohulluutta sekä ruumiillisia vieroitusoireita ja pohtii miksi kaikesta huolimatta läheiset haluavat auttaa kieroilevaa ja hyväksikäyttävää alkoholistia ja uskoa tämän toipumiseen. Päähenkilö kysyykin itseltään, "miksi kaikki alkoholistit olivat melkein poikkeuksetta lahjakkaita, persoonallisia, rakastettavia ihmisiä, joilla oli kykyjä, älyä, avuja (kuka heistä muuten välittäisi?); miksi niin monet etevät miehet olivat juoppoja?"
Teos tunnetaan myös Billy Wilderin ohjaamana samannimisenä elokuvana, joka palkittiin kolmella Oscarilla.