hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olavin Krouvi
Olavin Krouvi eli ”Olkku” on Turussa Hämeenkatu 30:ssä sijaitseva ravintola, joka on perustettu vuonna 1964. Se oli 1980-luvun loppuun asti Oy Alko Ab:n tytäryhtiön Kantaravintolat Oy:n omistuksessa ja noudatti aluksi paljolti samaa liiketoimintakonseptia kuin ympäri maata toimineet Kantakrouvit portsareineen ja ruokatarjoiluineen. Olavin Krouvista tuli pian suositumpi kuin vuotta aiemmin Turun Humalistonkadulle avatusta saman ketjun Kantakrouvista. Ravintolan vakioasiakkaiksi tuli kulttuuriväkeä, etenkin läheisen Turun kaupunginteatterin henkilökuntaa.
Vuonna 1985 Olavin Krouvi muuttui Jouni Aallon johdolla menestykselliseksi musiikkibaariksi ja tanssipaikaksi nimeltä Number One Music Bar. Taiteilijat vaihtuivat juppinuoriin, mutta uusi konsepti menestyi jonkin aikaa hyvin. 1990-luvun vaihteessa Arctiaksi muuttunut Kantaravintolat myi Olavin Krouvin Jouni Aallolle sekä jääkiekkoilija Hannu Virralle ja urheilutoimittaja Juha-Pekka Jalolle, joka myöhemmin vetäytyi toiminnasta ja tilalle tuli Hannu Virran poika Niko. He muuttivat Olavin Krouvin vähitellen urheiluhenkiseksi korttelikapakaksi.
2010-luvun puolivälissä omistajat joutuivat syytteisiin yli puolen miljoonan euron myynnistä ohi kirjanpidon kolmen vuoden aikana. Toimitusjohtaja Jouni Aalto sai käräjäoikeudessa kahden vuoden ja viiden kuukauden ehdottoman vankeusrangaistuksen sekä kolmen vuoden liiketoimintakiellon törkeästä kirjanpitorikoksesta ja kahdesta törkeästä veropetoksesta.
Keväällä 2017 Olavin Krouvi sai uudet omistajat, joihin kuuluvat laulaja Ressu Redford, elokuvatuottaja Markus Selin ja Turussa Bar Rentoa vetävä Christer Ekqvist.
Tockus ruahae
Tockus ruahae on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu, jota tavataan Tansaniassa.
Nautinnon asteittaiset liukumat
Nautinnon asteittaiset liukumat () on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut Alain Robbe-Grilletin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen taide-elokuva, jonka pääosissa ovat Anicée Alvina ja Olga Georges-Picot. Elokuva kertoo Alice-nimisestä nuoresta naisesta, jota syytetään murhasta ja noituudesta. Eroottinen psykologinen rikosdraamaelokuva sisältää myös kauhu-, jännitys- ja fantasiaelokuvien aineksia. Elokuvan tuottajina olivat André Cohen ja Marcel Sébaoun sekä tuotantoyhtiöinä Cosefa ja S.N.E.T.C..
"Nautinnon asteittaiset liukumat" sai ensi-iltansa Ranskassa 7. maaliskuuta 1974, oli Lira Filmsin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 304 910 katsojaa. Elokuva sai uusintaensi-iltansa Ranskassa 6. marraskuuta 2013, jolloin sen teatterilevittäjänä oli Carlotta Films. Elokuva julkaistiin Ranskassa DVD:lle 6. marraskuuta 2013 ja Yhdysvalloissa sekä DVD:lle että blu-raylle 11. helmikuuta 2014.
Sepponen
Sepponen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Sepposia:
Godiva Chocolatier
Godiva Chocolatier on belgialainen suklaata valmistava yritys. Sen perusti Pierre Draps vuonna 1926. Hänen perheensä ihaili Lady Godivan legendaa, ja he nimesivät yrityksen hänen mukaansa. Vuonna 1968 yritys pääsi Belgian kuninkaalliseksi hovihankkijaksi, mikä lisäsi tuotemerkin tunnettavuutta. Vuonna 1972 Godiva avasi ensimmäiset kansainväliset liikkeensä Pariisiin, New Yorkiin ja Tokioon. Nykyään yrityksellä on yli 600 liikettä yli sadassa maassa.
Akateeminen puhallinorkesteri
Akateeminen puhallinorkesteri (AP) on helsinkiläinen sinfoninen puhallinorkesteri, joka perustettiin Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) jäsenjärjestöksi keväällä 1995. Orkesterin tehtäväksi ja tavoitteeksi asetettiin puhallinorkesterin sinfonisen, korkeataiteellisen puolen esilletuominen.
Orkesterin soittajisto koostuu pääkaupunkiseudun korkeakoulujen opiskelijoista ja henkilökunnasta sekä muista, pitkälle edenneistä puhallinmusiikin harrastajista. Orkesterin yhteydessä toimii myös useita pienyhtyeitä, kuten A-Seitsikko ja Dandy Sextet.
Orkesterin taiteellisena johtajana toimii Henriikka Teerikangas. Aiemmin orkesteria ovat johtaneet muun muassa Kalervo Kulmala, Sami Ruusuvuori, Ville Paakkunainen, Jarkko Aaltonen, Aino Koskela ja Ville Komppa. Orkesterin kunniakapellimestari on Kalervo Kulmala.
Vaattovaara
Vaattovaara on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Vainikka
Vainikka on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alaspää
Alaspää on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alestalo
Alestalo on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Kunta konkurssissa
Kunta konkurssissa on Simo Ojasen 1984 kirjoittama kirja. Se on lajityypiltään tieteisfiktion ja maalaiselämän sekoitusta.
Kirja kertoo avaruusoliosta, joka saapuu syrjäiseen kuntaan, joka on taloudellisessa ahdingossa. Ufo tapaa matkallaan kirjavan joukon henkilöitä. Tarina on kirjoitettu kunnassa olevien ihmisten näkökulmasta ja mitä heidän elämässään tapahtuu.
Björninen
Björninen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Cult
Cult voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Fors
Fors tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Haaranen
Haaranen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aallonmurtaja (täsmennyssivu)
Aallonmurtaja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Aallonmurtaja (televisiosarja)
Aallonmurtaja on suomalainen Kotkaan sijoittuva draamasarja, jonka keskiössä on perhe, joka saa elantonsa ammattirikollisuudesta. Sarjan pääosissa näyttelevät Maria Ylipää ja Turkka Mastomäki.
"Aallonmurtaja" on C More -suoratoistopalvelun ensimmäinen suomalainen alkuperäissarja. Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin palvelussa 2. syyskuuta 2017. Ensimmäinen jakso esitettiin 2. syyskuuta 2017 myös MTV3-kanavalla. Kokonaisuudessaan "Aallonmurtaja" esitetään MTV3:lla vuonna 2018.
MTV tiedotti tammikuussa 2018, että sarjan toinen tuotantokausi kuvataan kesän ja syksyn 2018 aikana. Nähtäville toinen kausi tulee vuonna 2019.
Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin C Moressa syksyllä 2017. Kaksi ensimmäistä osaa julkaistiin lauantaina 2. syyskuuta ja samana päivänä ensimmäinen jakso esitettiin myös MTV3-kanavalla. Kolmannesta jaksosta eteenpäin uudet jaksot julkaistiin palvelussa aina torstaisin. MTV3-kanavalla koko kausi esitetään sunnuntaisin 4. helmikuuta 2018 alkaen.
Ensimmäinen kausi kuvattiin syksyllä 2016.
Hartikka
Hartikka tarkoittaa muun muassa seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Haaja
Haaja on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Seven Deadly
Seven Deadly on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kahdeskymmenes studioalbumi, joka julkaistiin alkuvuodesta 2012. Kuten edeltävälläkin albumilla, myös tällä bassoa soittaa yhtyeen ulkopuolinen muusikko, Lars Lehmann. Yhtye kuitenkin soitti konsertteja varsinaisen basistinsa, Rob De Lucan, kanssa.
Hasa
Hasa on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hasu
Hasu tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Vuotila
Vuotila voi tarkoittaa:
Säisä
Säisä voi tarkoittaa:
Kaupungit puristuvat puristimissa
Kaupungit puristuvat puristimissa on Joose Keskitalon toinen studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2006 levymerkillä Helmi Levyt. Albumi on edeltäjäänsä vihaisempi ja ahdistuneempi teos. Albumi on sooloalbumi, jonka taustalle Keskitalo on kasannut nimeämättömän yhtyeen.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille erinomaisen arvosanan, ja sanoi artistin edeltävän "Luoja auta" -albumin nappisuorituksen tuovan ennakko-odotuksia mitkä täytetään, ja kuvaili albumia vuoden koskettavimmiksi ja kauneimmiksi albumeiksi. Soundin Jani Järvinen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi Keskitalon ulosannin lähentelevän menneiden aikojen tulkintoja, ja artistin sanoitusten olevan syvällisiä ja aiheiden raskaita. Hän piti albumia hienoisena pettymyksenä, ja olisi toivonut vallitsevan protestilaulannan antavan enemmän jalansijaa kauniille melodioille.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Joose Keskitalo.
Aminobentsotrifluoridi
Aminobentsotrifluoridi voi viitata johonkin seuraavista orgaanisesta yhdisteestä:
Merisara
Merisara ("Carex mackenziei") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yleisväritykseltään vaaleanharmaanvihreä ja kasvaa mätästäen muodostaen usein laajojakin kasvustoja. Merisara muistuttaa paljolti harmaasaraa ("Carex canescens").
Merisara on ruotsiksi "norskstarr" ja englanniksi "Norway sedge", mutta tieteellinen nimi "Carex norvegica" on kuitenkin kirjosaran varsinainen tieteellinen nimi. "Carex norvegica" on kuitenkin myös merisaran tieteellisen nimen ("Carex mackenziei") synonyymi, joskin tällöin sillä on eri auktorit kuin kirjosaran tieteellisellä nimellä. Merisaran tieteellisen nimen lajinimi ("mackenziei") viittaa amerikkalaiseen kasvitieteilijään Kenneth Mackenzieen.
Merisara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu muutamasta munanmuotoisesta tähkästä. Tähkissä hedekukat ovat tyvellä ja emikukat kärjessä. Ylimmässä tähkässä on usein huomattavan paljon hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Pullakot ovat pyöreitä ja niissä on selvä, terävä suuota. Väriltään pullakot ovat aluksi vaaleita, mutta muuttuvat kypsyessään ruskehtaviksi.
Suomessa merisaraa tavataan sekä Pohjanlahden että Suomenlahden rannikolla, hieman yleisemmin kuitenkin Pohjanlahden rannikolla. Ahvenanmaalla suurin osa uusimmista lajihavainnoista on kymmenien vuosien takaa.
Agbani Darego
Agbani Darego (s. Ibiagbanidokibubo Asenite Darego, 22. joulukuuta 1982) on nigerialainen malli, joka voitti ensimmäisenä alkuperäisenä afrikkalaisena Miss Maailma -palkinnon vuonna 2001.
Kimmo Alho
Kimmo Alho (s. ) on suomalainen Helsingin yliopiston psykologian professori. 
Kimmo Alho valmistui Helsingin yliopistolta psykologian maisteriksi vuonna 1983 ja psykologian tohtoriksi 1987. Vuosina 1988–1998 hänellä oli Suomen Akatemian nuoremman ja vanhemman tutkijan toimi. Vuosina 1994–2000 hänellä oli kognitiivisen neurotieteen dosentuuri Turun ja Helsingin yliopistoissa. Vuonna 1998–1999 hän hoiti psykologian vt. professuuria Helsingin yliopistolla ja vuosina 1999–2000 hän oli Tampereen yliopiston psykologian professori. Helsingin yliopiston psykologian professuuri hänellä on ollut vuodesta 2000.
Professori Alho on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2006 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2012.
Bissorã
Bissorã on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Oion alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Cacheujoen eteläpuolella 40 kilometriä Farimista kaakkoon. Kaupungissa on 9 520 ja osa-alueella 56 585 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bissorãn osa-alueen pinta-ala on 1 122,9 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 16,8 %.
Mansaba
Mansaba on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Oion alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Cacheujoen eteläpuolella 22 kilometriä Farimista etelään. Kaupungissa on 5 061 ja osa-alueella 43 725 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Mansaban osa-alueen pinta-ala on 1 387,0 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 11,6 %.
Mansoa
Mansoa on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Oion alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Mansoajoen varrella 52 kilometriä Farimista etelään. Kaupungissa on 7 996 ja osa-alueella 46 046 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Mansoan osa-alueen pinta-ala on 1 096,7 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 17,4 %.
Hr. Ms. O 12
Hr. Ms. O 12 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1931 palvelukseenotettu O 12 -luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 4. lokakuuta 1927 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 20. lokakuuta 1928. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1930 ja se otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1931.
Alus lähti 10. syyskuuta laivastovierailulle Göteborgiin ja Osloon yhdessä "Hr. Ms. O 13":n, "Hr. Ms. O 15":n, "Hr. Ms. Hertog Hendrikin", "Hr. Ms. Kortenaerin", "Hr. Ms. Van Ghentin" ja "Hr. Ms. Z 5":n kanssa. Osasto palasi kotisatamaansa 22. syyskuuta.
Alus lähti 14. tai 16. huhtikuuta 1937 Nieuwedieoistä Den Helderistä sisaraluksensa "Hr. Ms. O 14":n kanssa. Alukset matkasivat Azorien Ponta Delgadan ja Puerto Ricon San Juanin kautta Curacaoon, jonne ne saapuivat 6. toukokuuta. Alukset jatkoivat matkaansa Curacaosta Port of Spainin kautta Surinameen, jonne ne saapuivat 8. elokuuta. Curacaosta alukset aloittivat 24. marraskuuta kotimatkan Den Helderiin, jonne ne saapuivat San Juanin kautta 24. joulukuuta. Alus teki 20. syyskuuta - 13. joulukuuta 1938 uuden vierailun Curacaossa yhdessä "Hr. Ms. O 15":n kanssa.
Saksa hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 Alankomaihin. Alus oli 14. toukokuuta Den Helderissä telakalla vuosihuollossa ja sen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen saksalaisille. Saksalaiset nostivat kesäkuussa hylyn ja korjauttivat sen Wilton-Fijenoordin telakalla. Alus liitettiin Saksan laivastoon nimellä "UD-2".
Alus otettiin palvelukseen 30. tammikuuta 1943 päällikkönään korvetten kapitän F. Venier. Alus kuului sukellusvenekoulutuskeskuksessa Bergenissä Norjassa ja se poistettiin palveluksesta 6. heinäkuuta 1944 Kielissä. Alus upotettiin 3. toukokuuta 1945 Kielin satamaan. Myöhemmin aluksen hylky nostettiin romutettavaksi.
"UD-2":n päälliköinä toimivat:
Nhacra
Nhacra on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Oion alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Geba- ja Mansoajokien välisellä kannaksella 80 kilometriä Farimista lounaaseen. Kaupungissa on 1 669 ja osa-alueella 20 639 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Nhacran osa-alueen pinta-ala on 265,3 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 8,1 %.
Wawelin linna
Wawelin linna kuninkaanlinna Puolassa Krakovassa. Se on rakennettu Kasimir III Suuren aikana 1300-luvulla paikalle, jossa oli jo aiemmin ollut linna. Se on ollut Puolan kuninkaiden tärkein residenssi.
Linna sijaitsee Krakovan vanhassa kaupungissa, ja se kuuluu siten Unescon maailmanperintökohteisiin.
Tunturinuppisara
Tunturinuppisara ("Carex arctogena") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa pienehköinä mättäinä kalkkipitoisilla alueilla tunturiseudulla. Tunturinuppisara on harvinainen, ja se muistuttaa eniten selvästi yleisempää lettonuppisaraa eli nuppisaraa ("Carex capitata"), jonka alalajina tai muunnoksena tunturinuppisaraa on myös aiemmin ja toisinaan nykyäänkin pidetty.
Tunturinuppisaran kukintona on yksi, varren päässä sijaitseva tähkä, jossa on sekä hede- että emikukkia. Hedekukat ovat tähkän yläosassa ja emikukat alaosassa. Emikukat ovat kaksiluottisia. Pullakot ovat ruskehtavia ja niissä on selkeä suuota.
Suomessa tunturinuppisaraa kasvaa lähinnä Käsivarren Lapissa, mutta joitakin havaintoja on myös etelämpää Muoniosta sekä Utsjoelta ja Inarista.
Lettonuppisara
Lettonuppisara eli nuppisara ("Carex capitata") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa pienehköinä mättäinä ja sen varret ovat kasvutavaltaan selvästi pystyjä. Lettonuppisaran kukintona on yksi tähkä, joka sijaitsee varren päässä. Tähkän yläosassa on hedekukkia ja alaosassa emikukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Pullakot ovat vihertäviä sekä leveitä, ja niissä on lyhyt sekä sileä suuota.
Lettonuppisaran alalajina tai muunnoksena on aiemmin ja joskus myös nykyäänkin pidetty tunturinuppisaraa ("Carex arctogena"), mutta lajit ovat erotettavissa kukintotähkän koon sekä pullakoiden värityksen, muodon ja suuodan ulkonäön perusteella.
Lettonuppisara on tunturinuppisaran tavoin harvinainen, joskin sitä selvästi yleisempi, ja kasvaa pohjoisessa kosteilla kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Suomessa lettonuppisaraa tavataan eri puolilla Lapin maakuntaa, yleisimmin Enontekiöltä, mutta muutamia havaintoja on myös etelämpää, Kainuusta.
Lettonuppisara on löydetty Ruotsissa Lapista ja löytö on julkaistu vuonna 1759.
Kirkonkylän koulu (Nastola)
Kirkonkylän koulu on vuonna 1877 perustettu ala-aste Nastolassa. Vanha puukoulu valmistui vuonna 1877, nykyinen koulurakennus 1960-luvulla. Oppilaita on vuonna 2015-17 200–300 kpl.
Rakennussääntö
Rakennussääntö (lyhenne RS) oli asetuksen luontoinen säädös, joka liittyi vuoden 1932 asemakaavalakiin.  Asemakaavalain 72. pykälä sisälsi valtuutuksen sen antamiseen. Rakennussääntö tuli voimaan 29. tammikuuta 1932 ja se ilmestyi Suomen asetuskokoelmassa nro 41 / 1931. Se julkaistiin myös Suomalaisen kirjallisuuden seuran kustantamassa Lakikirjassa alkaen vuodesta 1934 vuoteen 1951 asti.  Rakennussääntö antoi asemakaavalakia täydentäviä täytäntöönpanomääräyksiä ja tarkempia määräyksiä asemakaavan, tonttijaon ja rakennussuunnitelman laatimisesta sekä rakennusjärjestyksen säätämisestä. Se sisälsi myös rakennusteknillisen osan. Rakennussääntö koski kaupunkien ja kauppaloiden ohella jossain määrin lievennettynä myös maaseutua.
Ennen rakennussääntöä noudatettiin vuoden 1734 rakennuskaaren määräyksiä ja vuoden 1856  Suomen kaupunkeja koskevan yhteisen rakennusasetuksen määräyksiä.
Vuoden 1959 rakennusasetus kumosi rakennussäännön.
Hr. Ms. O 14
Hr. Ms. O 14 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1932 palvelukseenotettu O 12 -luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 4. toukokuuta 1928 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 29. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1931 ja se otettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1932.
Puolustusministeri vieraili 25. kesäkuuta 1923 aluksella ja se teki pienen merimatkan sukellusvenejoukkojen 25. vuotispäivän kunniaksi. Alus lähti 3. heinäkuuta 1933 sisaralustensa "Hr. Ms. O 13":n ja "Hr. Ms. O 15":n sekä "Hr. Ms. Z 5":n kanssa Esbjergiin Tanskaan, mistä osasto palasi 14. heinäkuuta.
Alus lähti 14. tai 16. huhtikuuta 1937 Nieuwedieoistä Den Helderistä sisaraluksensa "Hr. Ms. O 12":n kanssa. Alukset matkasivat Azorien Ponta Delgadan ja Puerto Ricon San Juanin kautta Curacaoon, jonne ne saapuivat 6. toukokuuta. Alukset jatkoivat matkaansa Curacaosta Port of Spainin kautta Surinameen, jonne ne saapuivat 8. elokuuta. Curacaosta alukset aloittivat 24. marraskuuta kotimatkan Den Helderiin, jonne ne saapuivat San Juanin kautta 24. joulukuuta.
Alus lähti 12. huhtikuuta 1939 Nieuwediepistä Den Helderistä "Hr. Ms. O 13":n kanssa Curacaoon, jonne ne saapuivat 11. toukokuuta.
Saksa hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 Alankomaihin. Alus oli huollossa Curacaolla syyskuun alkuun 1940, jolloin se oli kiinnitettynä Schottegattiin Julianan telakan vieressä. Alankomaiden ja Britannian laivaston edustajien keskusteluissa heinäkuun alussa 1940 todettiin, että Alankomaiden laivaston sukellusveneitä ei tarvita Karibialla. Päätöksen perusteella alus sai määräyksen "Hr. Ms. O 15":n kanssa siirtyä Britteinsaarille, jonne ne matkaisivat Kingstonin, Bermudan ja Halifaxin kautta.
ALus oli telakalta vapauduttuaan koeajoissa 3.-4. syyskuuta 1940 Curacaon eteläpuolella. Alus oli 9.-10. syyskuuta Wilhelminan telakalla. Alus lähti 12. syyskuuta Curacaosta Bermudan kautta Halifaxiin, jonne se saapui 25. syyskuuta. Alus jatkoi 8. lokakuuta matkaansa saattueen HX79 mukana Rothesayhin, jonne se saapui 22. lokakuuta.
Vuoden lopun alus oli Rothesayssa, jossa se oli toisinaan ASDIC koulutettavien maalialuksena.
Keriöt
Keriöt ("Kyllinga") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku ja sukuun kuuluu 78 lajia.
Keriöt muistuttavat ulkonäöltään sädekaisloja ("Cyperus"). Joidenkin sädekaislalajien tavoin jotkin keriölajit aiheuttavat ongelmia ainakin Yhdysvalloissa kasvaessaan rikkaruohoina nurmikentillä. Nurmikentillä kasvavat keriölajit voivat kukkia ja lisääntyä säännöllisestä nurmenleikkuusta huolimatta.
Printti
Printti on suomalainen tietokonelehti, jota A-lehdet julkaisi vuodesta 1984 vuoteen 1987.
Lehti kilpaili aikanaan Mikrobitin kanssa.
Kati Metsäpelto
Kati Metsäpelto on suomalainen nopeuslaskun maailmanmestari vuodelta 2003 sekä SE-nainen 237.780 km/h. Aktiiviura vuosina 1993-2006.
Muinainen Libya
Latinankielinen nimi Libya (kreikan Λιβύη, "Libye") viittasi Niilin länsipuoliseen alueeseen, joka yleensä vastaa nykyistä Maghrebia. Sen kansa oli nykyisten berberien esi-isiä. Suppeammin Libya voisi viitata myös välittömästi länteen Egyptistä eli pienempään Marmarican alueeseen ja Kyrenaikaan. Libyanmeri tai "Mare Libycum" oli osa Välimerta Kreetan eteläpuolella Kyrenen ja Aleksandrian välissä ja se vastaa sen nykyistä määritelmää.
Egyptiläisissä hieroglyfeissä muinaisen Libyan asukkaista mainitaan kaksi heimoa, joista käytetään nimiä Libu ja Meshwesh, Libyasta he käytittivät nimeä "Tjehenu", se oli tuntematonta aluetta muinaisille egyptiläisille.
Hellenistisellä aikakaudella berbereistä tunnettiin "libyalaiset", kreikkalainen termi sen asukkaille oli "Maghreb". Maata kutsuttiin nimellä ”Libya”, joka ulottui nykyisestä Marokosta muinaisen Egyptin länsirajalle. Nykyinen Egypti sisältää Siwan, joka kuului muinaiseen Libyaan. Siwi on Berberien kieli, jota puhutaan yhä alueella.
Dikamba
Dikamba (CHClO) on kloorattuihin bentsoehappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä muun muassa maataloudessa.
Huoneenlämpötilassa dikamba on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, kloroformiin sekä moniin alifaattisiin ja aromaattisiin hiilivetyihin esimerkiksi tolueeniin ja heksaaniiin. Dikamba on keskivahva happo ja sen pK-arvo on 1,87. Dikamba on vaikutukseltaan laajakirjoinen herbisidi ja tehoaa useisiin rikkakasveihin. Yhdisteen vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se matkii kasvien omaa hormonia auksiinia. WHO luokittelee dikamban ihmiselle lievästi haitalliseksi yhdisteeksi. Aine ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja sille altistumisesta voi seurata yskää, kurkkukipua ja huonovointisuutta.
Dikamban synteesin ensimmäisessä vaiheessa 1,2,4-triklooribentseeni hydrolysoidaan natriumhydroksidin avulla 2,5-dikloorifenoliksi. Tämä yhdiste karboksyloidaan 3,6-dikloorisalisyylihapoksi, josta muodostetaan metyyliesteri reaktiolla metanolin kanssa. Tämän jälkeen yhdisteen fenolinen hydroksyyliryhmä metyloidaan eetteriksi ja metyyliesteri hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa, jolloin muodostuu dikambaa.
Dikambaa käytetään herbisidinä muun muassa viljaviljelmillä, puistojen ja pihojen nurmilla, golfkentillä ja teiden varsilla. Yhdistettä voidaan käyttää rakeina tai lietettynä veteen. Yhdiste on hyvin runsaasti käytetty herbisidi ja tämän vuoksi osalle rikkaruohoista on kehittynyt resistenssi sitä vastaan.
Töpökeriö
Töpökeriö ("Kyllinga brevifolia") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja keriöiden ("Kyllinga") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sitä kasvaa yleisesti trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä lämpimillä temperaattisen vyöhykkeen alueilla. Töpökeriö kasvaa erilaisilla avoimilla ruohostomailla, muun muassa tienpientareilla, hakkuuaukeilla sekä jokipenkereillä, aina noin 1500 metrin korkeudelle asti.
Töpökeriö kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi ja se muodostaa pitkän, lähellä maanpintaa kulkevan juurakon. Varren päässä sijaitseva kukinto on pallomainen ja sen alla on isokokoisia tukilehtiä. Töpökeriön lehdistä ja varsista nousee hienonnettaessa esiin ominainen, minttukaramellintapainen tuoksu ja kasvia käytetäänkin erilaisiin lääkintätarkoituksiin. Hoitokeinona ripuliin käytetään töpökeriön tuoreista varsista valmistettua tahnaa, jota nautitaan riisin kera kerran päivässä kolmen päivän ajan.
Erkka Nissinen
Erkka Nissinen (s. 1975 Kerava) on suomalainen nykytaiteilija. Hän opiskeli Lontoossa The Slade School of Fine Art -taidekoulussa ja valmistui kuvataiteen maisteriksi Helsingin Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta vuonna 2001. Vuosina 2007-8 hän työskenteli Amsterdamissa maineikkaassa Rijkskademie van Beeldende Kunsten -taiteilijaresidenssissä. Vuonna 2017 Nissinen edustaa Suomea Venetsian biennaalissa yhdessä taiteilija Nathaniel Mellorsin kanssa näyttelyllä "The Aalto Natives".
Nissinen on vuosien aikana tuottanut sarjan videoteoksia ja installaatioita, joissa hän kekseliäällä tee-se-itse-metodillaan hyödyntää arkikielisiä ja digitaalisia työkaluja luodakseen absurdin koomis-filosofisen maailman. Mediateoksissaan Nissinen käsittelee sarjakuvamaisten narratiivien ja karikatyyrimäisten – usein taiteilijan itsensä esittämien – hahmojen kautta monipuolisia teemoja, kuten sosiaalista vuorovaikutusta, seksuaalisuutta, väkivaltaa sekä tietoisuuden ja luovuuden alkuperää. Nissinen asuu ja työskentelee New Yorkissa.
Vuonna 2013 Nissinen sai AVEKin mediataiteen palkinnon, ja vuonna 2011 Rotterdam Art Fair -tapahtuman arvostetun Illy-palkinnon.
Nissisen viimeaikaisia yksityisnäyttelyitä ovat: "God or Terror or Retro Dog", De Hallen, Haarlem, Hollanti (2015); "Mikä on yhteisö?", Sorbus, Helsinki (2015); "Vantaa", Hordaland Art Centre, Bergen, Norja (2015); "Erkka Nissinen", Jyväskylän taidemuseo, Jyväskylä (2015); "Polis X", Ellen de Bruijne Projects, Amsterdam, Hollanti (2011).
Viimeaikaisia ryhmänäyttelyitä ovat: "Pretty Straighforward", Neuer Kunstverein Wien, Itävalta (2015); "The Unexpected Guest", 7. Turun biennaali, Aboa Vetus & Ars Nova, Turku (2015); "The Varieties", Harris Museum & Art Gallery, Preston, Lancashire, GB, (2015); "La La La Human Steps" – Museum Boijmans van Beuningen, Rotterdam, Hollanti (2015); "Superficial Hygiene", De Hallen Haarlem, Hollanti (2014); "Projections", Rottend Art Fair, Hollanti (2014), "Ten Million Rooms of Yearning. Sex in Hong Kong", Para/Site Art Space, Hong Kong; "Näkymätön Rouva", Amos Anderson Art Museum, Helsinki (2013); "Erkka Nissinen and Nathaniel Mellors", Museum Boijmans van Beuningen, Rotterdam, Hollanti (2013).
Tanakeriö
Tanakeriö ("Kyllinga erecta") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja keriöiden ("Kyllinga") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Siitä voidaan erottaa kolme erilaista alueellista muunnosta. Tanakeriötä kasvaa ruohostomailla eteläisessä Afrikassa, Madagaskarilla sekä Maskareeneilla ja sitä myös viljellään itäisessä Afrikassa.
Tanakeriö kasvaa 10–40 cm korkeaksi ja sen suikertavasta juurakosta kasvavat varret ovat kolmisärmäisiä sekä noin 1–2 mm paksuja. Lehdet ovat noin 5–20 mm pitkiä ja 2–4 mm leveitä. Tanakeriön kukinto on kellanvihreä ja tähkämäinen.
Tanakeriötä käytetään ravintona, lääkinnässä, aromaattisten yhdisteiden lähteenä sekä koti- ja tarve-esineiden valmistuksessa.
Koviot
Koviot ("Scleria") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 253 lajia.
Suurin osa koviolajeista on monivuotisia, mutta sukuun kuuluu myös yksivuotisia lajeja. Kovioita tavataan laajalti ympäri maapalloa trooppisilla sekä muilla lämpimillä alueilla.
Kovioiden varret ovat suunnilleen kolmisärmäisiä ja lehdet ohuita sekä pitkulaisia. Kovioiden kukinto on useasta tähkylämäisestä osakukinnosta koostuva kokonaisuus, jossa kukat ovat yksineuvoisia. Emikukat ovat kolmeluottisia ja kovioiden hedelmä on pähkylä. Pähkylät ovat väriltään usein vaaleita, harmahtavia tai joskus lähes mustia.
Bubaque
Bubaque on saari, kaupunki sekä osa-alue eli sektori Bolaman alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bissagossaaristossa 50 kilometriä Bolamasta lounaaseen. Kaupungissa on 4 299 ja osa-alueella 11 204 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bubaquen osa-alueen pinta-ala on 1 013,3 neliökilometriä. Muita saaria ovat Canhabaque, Ganogo, João Vieira, Menegue, Orangozinho, Rubane ja Soga. Kaupunkiväestön osuus on 38,4 %.
Caravela
Caravela on saari sekä osa-alue eli sektori Bolaman alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bissagossaaristossa 90 kilometriä Bolamasta länteen. Osa-alueella on 4 263 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Caravelan osa-alueen pinta-ala on 1 160,3 neliökilometriä. Muita saaria ovat Carache, Formosa, Maio ja Ponta (Nago). Kaupunkiväestöä ei ole.
Uno (Guinea-Bissau)
Uno on saari sekä osa-alue eli sektori Bolaman alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bissagossaaristossa 90 kilometriä Bolamasta lounaaseen. Osa-alueella on 6 751 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Osa-alueen muita saaria ovat Eguba, Orango Grande, Unhocomo, Unhocomozinho ja Uracane. Kaupunkiväestöä ei ole.
Kaliningrad Stadium
Kaliningrad Stadium on jalkapallostadion Kaliningradin kaupungissa, Oktyabrskyn saarella.
Stadion valmistui vuonna 2018 ja sen kapasiteetti on 35 212. Kaliningrad Stadium oli yksi vuoden 2018 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen kisa-areenoista.
Sergei Zilitinkevitš
Sergei Sergejevitš Zilitinkevitš (, engl. translitteraatio esim. julkaisuissa Sergej S. Zilitinkevich; s. 1936) on Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessori emeritus, joka on tehnyt tutkimustyötä erityisesti vesistöjen ja ilmakehän rajakerrokseen liittyen.
Ennen Suomeen tuloaan Zilitinkevitš toimi vuosina 1959–1990 Neuvostoliitossa useissa vesi- ja ilmakehään liittyvissä opetus- ja tutkimustehtävissä, kuten laboratorion johtajana Geofysikaalisessa pääobservatoriossa, Meritieteen instituutin Leningradin toimipisteen perustajana sekä professorina Venäjän hydrometeorologisessa valtionyliopistossa. Sittemmin hän oli Tanskassa Risøn kansallisessa laboratoriossa vierailevana professorina (1990), Saksassa Max Planckin meterologian instituutin, Hampurin yliopiston, Alfred Wegenerin polaari- ja meritutkimusinstituutin ja GKSS-tutkimuskeskuksen vierailevana professorina (1991–1997), Ruotsissa Uppsalan yliopiston meteorologian professori (1997–2003; jonka jälkeen emeritusprof.), Suomessa Helsingin yliopiston rajakerroksen fysiikkaan keskittyneen Marie Curie -oppituolin haltija (professori, 2004–2007). Vuodesta 2008 hänellä on ollut Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessorin sekä Helsingin yliopiston Fysiikan laitoksen ilmakehätieteiden osaston tutkimusjohtajan status.
Professori Zilitinkevitš on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2000 ja Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2009. Muihin tunnustuksiin kuuluvat muun muassa Euroopan geofysikaalisen unionin (EGU) myöntämät Bjerknes- ja Wegner-mitalit (2000 ja 2015). Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Nižni Novgorodin valtionyliopiston (NNGU) kunniatohtorin arvo.
Serbia ja Montenegron jääkiekkomaajoukkue
Serbia ja Montenegron jääkiekkomaajoukkue edusti Serbia ja Montenegroa kansainvälisissä jääkiekkokilpailuissa. Maajoukkue toimi itsenäisesti vuodesta 1995 alkaen, kun Jugoslavian jääkiekkomaajoukkue oli lakkautettu Jugoslavian hajottua. Kun puolestaan Serbia ja Montenegro jakautui vuonna 2006 Serbiaksi ja Montenegroksi, myös sen maajoukkue lakkautettiin ja tilalle muodostettiin Serbian jääkiekkomaajoukkue. Montenegron jääkiekkomaajoukkuetta ei ole toistaiseksi muodostettu.
Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä jaksoista
"Ensisilmäyksellä" on yhdysvaltalainen komediasarja, joka seuraa Ted Mosbyn (roolissa Josh Radnor) ja hänen ystäviensä Marshall Eriksenin (Jason Segel), Robin Scherbatskyn (Cobie Smulders), Barney Stinsonin (Neil Patrick Harris) sekä Lily Aldrinin (Alyson Hannigan) elämää Manhattanilla. Sarjan tapahtumien kehyskertomuksena toimii vuoden 2030 Ted (ääniroolissa Bob Saget), joka alkaa kertoa lapsilleen tarinaa siitä, miten tapasi heidän äitinsä. Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanavat MTV3, Sub sekä Fox. Yhdeksän tuotantokauden aikana sarjasta tuotettiin 208 jaksoa. Yhdysvalloissa sarja alkoi 19. syyskuuta 2005 ja Suomessa 20. helmikuuta 2008. Sarjan päätösjakso esitettiin Yhdysvalloissa 31. maaliskuuta 2014 ja Suomessa 17. helmikuuta 2016.
Sarjan tuotantokaudet ovat saatavilla myös DVD:nä.
Kazan Arena
Kazan Arena on stadion Kazanin kaupungissa. Sen kapasiteetti on 44 779. Se oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2018 pelipaikoista.
Klaus Ahlstedt
Klaus Torsten Ahlstedt (24. helmikuuta 1932 Helsinki – 25. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen energianeuvos ja talouselämän vaikuttaja. Hän toimi Imatran Voima Oy:n varapääjohtajana ja Oulujoki Oy:n toimitusjohtajana.
Ahlstedt valmistui Teknilliseen korkeakoulun sähkölinjalta diplomi-insinööriksi vuonna 1956. Valmistuttuaan hän sai paikan Imatran Voima Oy:n pääkonttorin sähköosaston suunnitteluinsinöörinä ja jatkoi korkeakoulussa vuodet 1959–1964 sähkölaitosopin assistenttina. Imatran Voimassa hän yleni vuonna 1963 käyttöosaston toimistopäälliköksi, vuonna 1965 apulaisosastonjohtajaksi ja vuonna 1970 osastonjohtajaksi. Vuonna 1975 Ahlstedt kutsuttiin Imatran Voiman johtokuntaan ja 1982 varatoimitusjohtajaksi sekä johtokunnan varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1983 hänestä tuli Kemijoki Oy:n hallituksen varapuheenjohtaja, Teollisuuden Voima Oy:n hallintoneuvoston jäsen ja Oulujoki Oy:n toimitusjohtaja. Tytäryhtiö Oulujoki Oy sulautui vuonna 1991 emoyhtiöön.
Ahlstedt toimi 1980-luvulla useissa valtion energia-alaan liittyvässä neuvottelu- ja suunnittelukunnassa. Tällaisia olivat muun muassa Sähköhuollon neuvottelukunnan jäsenyys ja puolustustaloudellisen suunnittelukunnan eri sektorien jäsenyydet sekä jäsenyydet ja johtotehtävät useissa sähköntuottajayhdistyksissä, kuten Suomen Voimalaitosyhdistyksessä, Suomen Sähkölaitosyhdistyksessä ja Sähköntuottajien yhteistyövaltuuskunnassa. Ahlstedtilla oli myös kansainvälisiä tehtäviä. Pohjoismaisen sähköyhteistyöorganisaation Nordelin käyttökomitean jäseneksi hänet nimettiin vuonna 1970 ja sen puheenjohtajaksi 1984. Sähköenergia-alan kansainvälisen kattojärjestön UNIPEDEn hallitukseen hänet kutsuttiin 1981 ja kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin järjestön varapresidentiksi.
Ahlstedtille myönnettiin energianeuvoksen arvonimi vuonna 1989. Hän jatkoi Imatran Voima Oy:n varatoimitusjohtajana vuoteen 1993 jolloin organisaatiomuutosten yhteydessä hänet nimitettiin varapääjohtajaksi. Ahlstedt kuoli samana vuonna.
Klaus Ahlstedtin isä Karl Torsten Ahlstedt oli poikansa tavoin diplomi-insinööri. Äiti Ragnhild Kunigunda omaa sukua Åhman oli kotiäiti. Ahlstedtin vaimo vuodesta 1957 oli Svenska handelshögskolanista valmistunut diplomikirjeenvaihtaja Anna-Stina Nyholm.
Boé (Guinea-Bissau)
Boé on osa-alue eli sektori Gabún alueella Guinea-Bissaussa. Osa-alueella 10 878 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta). Sen pinta-ala on 3 287,8 neliökilometriä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Guinea-Bissau julistettiin itsenäiseksi Madina do Boéssa 24. syyskuuta 1973. Seudulta on löydetty suuri bauksiittiesiintymä. Maan hallitus sopi sen hyödyntämisestä Angola Bauxiten kanssa vuonna 2008, mutta vuoden 2012 vallankaappaus jäädytti hankkeen.
Pitche
Pitche on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Gabún alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee lähellä Guinean rajaa 32 kilometriä Gabústa itään. Kaupungissa on 4 766 ja osa-alueella 45 594 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Pitchen osa-alueen pinta-ala on 2 021,4 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 10,5 %.
Pirada
Pirada on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Gabún alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Senegalin rajalla 55 kilometriä Gabústa pohjoiseen. Kaupungissa on 2 512 ja osa-alueella 29 837 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Piradan osa-alueen pinta-ala on 934,4 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 8,4 %.
Petrenko
Petrenko on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Sonaco
Sonaco on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Gabún alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Gebajoen yläjuoksulla 33 kilometriä Gabústa luoteeseen. Kaupungissa on 2 321 ja osa-alueella 37 804 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Sonacon osa-alueen pinta-ala on 783,6 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 6,1 %. Portugalin siirtomaa-aikana Sonaco oli ensimmäisen luokan kauppapaikka, jota dominoivat aluksi portugalilaiset ja kapverdeläiset kauppiaat. 1940-luvun loppuun mennessä kauppa siirtyi libanonilaisten ja syyrialaisten kauppiaiden käsiin.
Viekijärvi
Viekijärvi on Pohjois-Karjalassa Lieksassa sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 2 480 hehtaaria eli 24,8 km². Se on 20 kilometriä pitkä ja 5,4 kilometriä leveä. Sen tilavuus on 144,6 miljoonaa m³ eli 0,14 km³. Järven keskisyvyys on 5,8 metriä, ja suurin syvyys on 23,2 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 82 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 52 ha, mikä on noin 2 % järven kokonaispinta-alasta. Kaikki saaret ovat alle hehtaarin suurisia. Viisi niistä ovat yli aarin kokoisia. Suurin saarista on Varpasensaari, joka on kilometrin pituinen ja 500 metriä leveä ja jossa on kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Muut suuret saaret ovat pohjoispäässä sijaitsevat Lehtosaari, Kalliosaari, ja Kääkkälänsaari. Loput 77 ovat alle aarin kokoisia.
Järven rantaviivan pituus on 75,5 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 17,5 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, joita katkaisevat pienet peltoalueet ja kivisen rannikon pienet niemet ja lahdelmat. Pisin lahti on Varpasenlahti, joka on 2,2 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen suuta vartioivat autiot Lehtosaari, Edussaari ja Raatosaari. Vastarannalla sijaitsee matala Vaaralahti, jonka sivulahti Vaaralampi työntyy etelään 700 metrin pituisena ja 150 metriä levyisenä. Erityinen alue on muodostunut Viekijoen suistosta, kun sen kuljettamat sedimentit ovat kasvattameet suistossa joen uomaa kilometrin verran järvellepäin. Vaaranlahden rantaan laskeutuu 90 metrinen Suurivaara ja sen takana oleva Pekanvaara. Varpasenlahden suunnalla kohoaa kaksi satametristä mäkeä Lontsinvaara ja Heinävaara, jotka näkyvät järvelle. Järven luusuassa itärannalla kohoaa yli 50 metrinen Lapinvaara.
Järven rannoilla tai niiden lähellä sijaitsevia kyliä ovat luusuassa oleva Kylänlahti, Varpasenlahden lähellä olevat Linnava ja Varpanen sekä luoteispäässä olevat Kuusiniemi ja Hallakorpi. Viekijärven kirkko sijaitsee pari kilometriä järveltä Viekin kylässä Viekijoen varressa. Koillisrannoilla asutus on harvempaa.
Kantatie 73 Lieksasta Nurmekseen ohittaa järven itäpuolelta. Pohjoispäässä se kulkee verrattain läheltä järven rantaa. Yhdystie 5261 seuraa vastaavasti järven länsipuolta. Joensuu–Kontiomäki-rautatie kulkee Pielisen ja Viekijärven välistä. Radalta näkee järvelle luusuan sillalta, kun rata ylittää Halinjoen, ja Varpasenlahdelle, kun rata seuraa mäen rinteitä useamman kilometrin matkalla.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Pielisen reitin valuma-alueen (04.4) Viekijoen valuma-alueella (04.48), jonka Viekijärven alueeseen (04.482) järvi kuuluu. Järveen laskee pohjoisesta Viekin kylän läpi virtaava Viekijoki, jonka alajuoksuun yhtyy vasemmalta Ruosmanjoki. Ruosmanjoki tuo Viekijärven itäpuolelta lukuisien järvien vedet.
Viekijärvi laskee lyhyttä Halinjokea myöten hitaasti laajenevaan Petäjäjärveen, joka on osa Pajujärven vesiallasta. Pajujärven laskupaikka sijaitsee Viensuussa, josta vuolle työntyy Pielisen Virsulahteen. Pielinen laskee Pielisjokea myöten Saimaan Pyhäselälle. Saimaa on Vuoksen vesistön pääjärvi, joka laskee Vuoksen kautta Venäjälle Laatokkaan.
Joukamojärvi
Joukamojärvi on Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamossa lähellä Venäjän rajaa sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 2 450 hehtaaria eli 24,5 km². Se on 16,2 kilometriä pitkä ja 4,2 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 77,6 miljoonaa m³ eli 0,08 km³. Järven keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys on 15,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee Huttuniemen eteläpuolella. Järven saaret ja lahdet ovat pääsääntöisesti kaakko-luode-suuntaisia, mikä on seuraus mannerjäätikön liikkeestä viimeisen jääkaudella.
Järvessä on laskettu olevan 123 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 160 ha, mikä on noin 6,1 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 24 on yli hehtaarin suurisia, 86 yli aarin ja loput 13 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ole neliökilometriä suurempi. Suurin saarista on Räisäsensaari, joka on 2,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Nastonsaari on 1,7 kilometriä, Kuusisaari on 900 metriä, Ontreinsaari on 850 metriä ja Hukkasaari on 800 metriä pitkä. Asuttuja saaria ovat Jämsänsaari, Haaposaari, Palosaari, Purnunsaari, Nastonsaari, Pihlajasaaret, Kuotkunsaari, Apajasaari, Hukkasaari, Vitikkosaari, Räisäsensaari, Vitikkasaari, Heinäsaaret, Marinsaari ja Kalliosaari.
Järven rantaviivan pituus on 131,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 46,9 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rantaan ulottuu joissakin paikoin pieniä peltotilkkuja. Rannoilla sijaitsevat pienet kylät Kortesalmi ja Multiperä. Niille johtaa seututie 866. Järven itäpäästä on matkaa Venäjän rajalle 1,9 kilometriä.
Järvi kuuluu Vienanmereen laskevaan Kemijoen vesistön (vesistöaluetunnus 74) Joukamojärven lähialueeseen (74.011). Pohjoispuolella sijaitseva Muojärvi laskee alle metrin pudotuksella olevaa Muokoskea alas Koskenlampeen, josta se jatkaa 2,3 kilometriä Muojokea pitkin Joukamojärveen. Muojärvellä on toinenkin laskujokena Piikslammesta Valkeiseen laskeva uoma. Siihen on rakennettu pato, jonka vuoksi uomaa kutsutaan Piiksitammeksi.
Joukamojärven länsipäähän Taivalperän Vaajalampeen laskee Marjolampi, johon vuorostaan laskee Pikku Marjolampi. Järven itäpäähän laskee Kuurna, joka ulottuu rajalle asti. Kortesalmen vastarantaan laskevat Putikkalampi ja Pikku-Kopatti Iso-Kopatin kautta. Noin neljä kilometriä pitkä Pöllöjärvi laskee myllypuroa myöten Taivalperän lahdensuuhun. Pöllöjärven kautta laskevat myös Mustalampi ja Lautakankaanlampi. Suoraan järveen laskee omia laskuojia myöten pienet Hannonlampi, Takkulampi, Lehtolampi, Kangaslampi, Jussinlampi, Patolampi, johon laskee myös Matalalampi, ja edelleen Kyynärälampi ja Ruokolampi.
Joukamojärvellä on kaksi lasku-uomaa, minkä vuoksi se on bifurkaatiojärvi. Multiperällä Vuolajärveen laskee Kassana ja Räisälänsaaren edestä lähtee Niskaladesta yli kolme kilometrinen Syväjoki, joka päätyy Vuolajärven kanssa samaan järvialtaaseen Tiirikkajärveen. Täältä vedet ohjautuvat Multikosken kautta rajan ylittävään Multijärveen.
Christine Saarukka
Eva Christine Saarukka (19. maaliskuuta 1948 Kokkola – 30. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) toimittaja. Hän opiskeli valtiotieteen maisteriksi Åbo Akademissa (1973). Hän työskenteli aluksi "Österbottningen"-sanomalehdessä ja tuli vuonna 1974 Yleisradion ruotsinkielisen televisiotoiminnan (FST) palvelukseen. Hänet tunnettiin monista televisio-ohjelmista, joista keskeisin lienee "Söndagsöppet". Lisäksi hän avusti useita ruotsinkielisiä lehtiä, muun muassa "Hufvudstadsbladetia".
Christine Saarukka oli vuosina 1976–1983 avioliitossa toimittaja Peter Turtschaninoffin kanssa. Kirjailija Maria Turtschaninoff on heidän tyttärensä.
Tyräjärvi (Taivalkoski)
Tyräjärvi on Pohjois-Pohjanmaalla Taivalkoskella sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 2 390 hehtaaria eli 23,9 km². Se on 11,9 kilometriä pitkä ja 4,5 kilometriä leveä. Järven suurin selkä on Linnonselkä, joka sijaitsee järven keskiosassa ja on mitoiltansa 4,5 ja 3,5 kilometriä leveä. Huononiemi ja Toivansaari erottavat länsipäästä pienet Niskaselän ja Korvuanselän. Järven itäpäässä sijaitsee vielä yli neljä kilometriä pitkä mutta suhteellisen kapea järvenselkä. Erityisiä lahtia ovat järven länsipäässä 70 metrisen Tyräsalmen erottama Tyrälampi, jonka pinta-ala on 145 ha , ja sen etelärannassa 1,8 kilometriä pitkä ja Huononiemen ja Vuonanniemen väliin jäävä Huononperä.
Järvellä on yli 65 saarta. Toivansaari on 1 000 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sen vieressä sijaitsee 350 metriä pitkä Kuusisaari. Nämä sijaitsevat järven länsipäässä ja niitä ympäröi pienten saarien saaristo. Toiseksi suurin saarista on 600 metriä pitkä ja yhtä leveä Reopsaari. Se sijaitsee järven itäpäässä ja myös sen ympärillä on pieneten saarien saaristo, joka päättyy Iso Lehtosaareen keskellä järveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 96 miljoonaa m³ eli 0,96 km³. Järven keskisyvyys on 4,0 metriä ja suurin syvyys on 15,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee noin 700 metrin päässä Huononiemen pohjoispuolella.
Järven rantaviivan pituus on 64,5 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota rikkoo avosuon alueet sekä pienet peltotilkut. Pohjoisrannalla sijaitsevat Tyrämäki ja Tyrävaara, joiden viljelykset ulottuvat rantaan asti. Niiden kautta kulkee yhdystie 8400, joka yhdistää valtatien 5 ja Taivalkosken kirkonkylään. Järven itäpäässä sijaitsee vielä Hutunniemi, mutta muuten on järvellä pysyvää asutusta vähän. Niskaselän rannoilla, Kokalmusperän rannoilla ja Hutunniemen rannoilla on enemmän vapaa-ajan asuntoja.
Järvi kuuluu Iijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 61) Iijoen yläosan valuma-alueella (61.3) olevaan Tyräjärven valuma-alueeseen (61.38). Järvi sijaitsee siihen kuuluvassa Tyräjärven lähialueessa (61.381).
Järveen laskee ympäristöstä kaksi suuremman valuma-alueen tulojokea. Itärantaan Hutunlahteen laskee Koviojärvi 1,5 kilometriä pitkää ja varsin leveää Hutunsalmea myöten. Tässä valuma-alueessa sijaitsee kymmenisen järveä. Etelärannan Hyvänperään laskee Hyväoja, joka tuo laajojen ojitettujen soiden kuivatus- ja sekä kymmenisen pieneten järvien laskuvesiä. Kolme suurinta järveä siellä ovat Hietasenjärvi, Hyväjärvi ja Huononlampi. Järven lähialueeseen luetaan kuuluvaksi noin 20 järveä ja lampea. Suurimpia niistä ovat Iso-Aska, Pikku-Aska, Mustalampi ja Iso-Raudanlampi.
Järven lasku-uoma lähtee Tyrälammen pohjoisrannasta, mistä lähtee yli 30 metriä leveä ja melko mutkainen Tyräjoki ja se laskee Jokijärven Lummelampeen Simosessa. Lummelampi on nykyään Jokijärven järvenosa kohdassa, josta Iijoki saa alkuunsa.
Tyrone Nelson
Tyrone Nelson (s. 16. heinäkuuta 1985 Brenham, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri. Hän on pelannut muun muassa Suomen pääsarjassa, Turkissa ja Libanonissa.
Nelson viimeisteli yliopistouransa New Mexico Statessa keväällä 2007. Kauden 2009–2010 Nelson pelasi Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla tupla-tupla-keskiarvolla. Marraskuussa 2010 hän siirtyi Turkista suomalaiseen Namika Lahteen jossa ei kuitenkaan pelannut Korisliigaa palattuaan Yhdysvaltoihin vanhempiensa kuoltua auto-onnettomuudessa. Nelson pelasi Turkin toiseksi korkeimman sarjatason lisäksi myös kaksi kautta Libanonissa. Syksyllä 2016 hän pelasi Bahrainissa ja loukkaantuneen pelaajan korvaajana Uruguayssa. Tammikuussa 2017 Nelson siirtyi Suomeen, pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Hän pelasi Pyrinnössä kevätkaudella 2017 runkosarjassa 11,0 pisteen ja 7,8 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla päättäen runkosarjansa kolmeen tupla-tuplaan. Enemmistön levypalloistaan (4,1/ottelu) Nelson otti hyökkäyspäässä. Pyrintö eteni viimeisenä joukkueesa Korisliigan pudotuspeleihin mutta putosi heti puolivälierissä Salon Vilppaalle.
Nelson on valmentaja Ilkka Palviaisen mukaan hyvä levypallopelaaja. Myös Nelsonin kahden pisteen heittojen heittotarkkuus on ollut tämän uralla keskimääräistä parempi.
Les Allen
Leslie William Allen (s. 4. syyskuuta 1937) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi seuroissa Chelsea (1954–1959), Tottenham Hotspur (1959–1965) ja Queens Park Rangers (1965–1969).
Hänen veljensä on Dennis Allen ja poikansa Clive Allen.
Pamela Fryman
Pamela Fryman (s. 19. elokuuta 1959 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja sekä tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen tilannekomediasarjan Ensisilmäyksellä ("How I Met Your Mother") ohjaajana, josta hän ohjasi 196 jaksoa. Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjoissa, Frendit, Miehen puolikkaat,
Frasier, Ammu vaan! sekä Kellarin kunkku.
Poliisin vihapuhetutkintaryhmä
Poliisin vihapuhetutkintaryhmä on Helsingin poliisilaitoksella toimiva valtakunnallinen tutkintaryhmä, jonka tehtävänä on ensisijaisesti puuttua internetin rangaistavaan vihapuheeseen. Käytännössä se voi tarkoittaa esimerkiksi kiihottamista kansanryhmää vastaan tai uskonrauhan rikkomisia, sillä vihapuhetta ei ole laissa määritelty. Tutkinnanjohtajan ja tutkintasihteerin lisäksi ryhmässä toimii kahdeksan tutkijaa. Ryhmä aloitti toimintansa maaliskuussa 2017. Ryhmän johtajana toimi aluksi muun muassa nettipoliisina tunnetuksi tullut rikoskomisario Marko "Fobba" Forss, joka jätti tehtävän kesäkuussa toimittuaan moderaattorina rasistisiksi kuvailtuja keskusteluja sisältäneessä nykyisten ja entisten poliisien suljetussa facebook-ryhmässä.
Kansanedustaja Juho Eerola nosti kirjallisessa kysymyksessä esille, onko poliisilla riittävästi somaliaa ja arabiaa osaavaa henkilöstöä monikulttuuristen vihapuheilmiöiden ehkäisemiseksi.
Pyhän ristin kirkko (Gilling)
Pyhän ristin kirkko on Englannin kirkon käyttämä kirkko Gilling Eastin kylässä. Rakennus, joka remontoitiin 1800-luvulla urkujen asennuksen yhteydessä, sai Grade I -luokan suojelupäätöksen vuonna 1955. Arkadi on rakennettu 1100-luvulla ja torni 1400-luvun lopussa. Länsipäädyssä on Sir Thomas Fairfaxin ja hänen vaimonsa hauta.
Bloatware
Bloatware on tietokoneen esiasennetuista sovelluksista käytetty nimitys. Bloatwarea lisäävät Suomessa myytäviin tietokoneisiin lähinnä laitevalmistajat, mutta muualla maailmalla myös operaattorit ja jälleenmyyjät lisäävät usein omia sovelluksiaan myymiinsä laitteisiin. Bloatwarea on muun muassa kannettavissa tietokoneissa, pöytätietokoneissa, älypuhelimissa ja taulutietokoneissa. Sen poistaminen vaatii yleensä root-oikeudet, joten se on lähes kaikilla mobiililaitteilla mahdotonta. Bloatware kuluttaa laitteen virtaa ja tallennustilaa sisältää usein tietoturvariskejä ja saattaa hidastaa laitetta.
Osa yrityksistä, esimerkiksi suomalainen tietoturvayhtiö F-Secure, ei turvallisuussyistä salli bloatwarea sisältävien matkapuhelimien käyttöä työkäytössä.