hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pimagediini
Pimagediini eli aminoguanidiini (CHN) on hydratsiineihin kuuluva guanidiinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena. Lisäksi sitä tutkitaan diabeteksen liitännäissairauksien hoitoon.
Pimagediini on sellaisenaan pysyvä vain hetken aikaa, mutta sen suolat ovat pysyvämpiä. Yhdiste on voimakkaasti emäksinen ja muodostaa suoloja niin orgaanisten kuin epäorgaanistenkin happojen kanssa. Yhdiste liukenee muun muassa veteen ja etanoliin. Kuumennettaessa pimagediinin vesiliuosta se hajoaa, jolloin muodostuu muun muassa ammoniakkia. Yhdiste reagoi muun muassa useiden karbonyyliyhdisteiden kanssa heterosyklisiksi yhdisteiksi.
Pimagediinia valmistetaan hydratsiinin ja syanamidin välisellä reaktiolla.
Pimagediiniä käytetään useiden heterosyklisten yhdisteiden valmistuksen lähtöaineena. Siitä valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa lääkkeenä käytettävä lamotrigiini, maatalouskemikaaleina käytettävät amitroli ja ferimtsoni sekä autojen turvatyynyissä käytettävä aminotetratsoli. Pimagediini reagoi niin kutsuttujen edistyneiden glykaation lopputuotteiden (AGE) kanssa ja estää niitä aiheuttamasta proteiinien ristiinlinkittymistä. Näillä glykaatiotuotteilla on merkitystä useissa sairauksissa muun muassa diabeteksessa. Pimagediinia on tutkittu käytettäväksi muun muassa diabeettisen nefropatian ja diabeettisten silmäsairauksien hoitoon.
Kansallisen divisioonan kausi 2016–2017
Kansallisen divisioonan kausi 2016–2017 on Moldovan jalkapallon ylimmän sarjatason 26. kausi. Se alkoi 23. heinäkuuta 2015 ja päättyy toukokuussa 2016. Kauden alussa hallitseva mestarijoukkue on Sheriff Tiraspol. FC Ungheni nousi Kansalliseen divisioonaan kaudelle 2016–2017.
Päivitetty 4. lokakuuta 2016 pelattujen otteluiden jälkeen. Lähde: Divizia Nationala scores & results
Kotijoukkue on vasemmassa reunassa.
Kaidai
Kaidai () oli keisarillisen Japanin laivaston suurikokoinen sukellusvenetyyppi, joka voidaan jakaa seitsemään luokkaan ja kahteen alaluokkaan.
Palveluksessa olevat alukset nimettiin uudelleen 20. toukokuuta 1942 lisäämällä alusten numeroon sata esimerkiksi "I-52":sta tuli "I-152".
Tyypin prototyyppi ja luokkansa ainoa edustaja.
Luokkaan kuului ainoastaan yksi alus.
Tell Me on a Sunday
Tell Me on a Sunday on Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Don Blackin sanoittama yksinäytöksinen musiikkinäytelmä yhdelle naisnäyttelijälle vuodelta 1979. Tim Ricen alkuperäisideaan pohjautuva laulumonologi kertoo tavallisesta englantilaistytöstä, joka matkustaa Yhdysvaltoihin etsimään rakkautta, ensin New Yorkiin, sitten Hollywoodiin ja taas takaisin New Yorkiin.
Turkulainen Linnateatteri toi pienoismusikaalista näyttämölle suomenkielisen kantaesityksen lokakuussa 2016. Sen on suomentanut Mikko Koivusalo ja ohjannut Janne Jämsä. Ainoaa roolia esittää Netta Dahlberg.
Jaakko Alasuutari
Jaakko Alasuutari (s. 2. maaliskuuta 1997) on ylivieskalainen futsalpelaaja. Hän pelaa kaudella 2017–2018 Sievi Futsalissa. Hän pelaa numerolla 13.
Onnittelu
Onnittelu tai onnentoivotus on kohtelias toivotus, joka kohdistuu menestyksen, saavutuksen, merkkipäivän tai muun vastaavan kokeneeseen henkilöön. Ihmiset onnittelevat esimerkiksi tutkinnon suorittamisen, kilpailun voittamisen, syntymäpäivän, naimisiinmenon tai lapsen saamisen johdosta. Yleisiä onnittelulausahduksia ovat esimerkiksi "onnea", "onneksi olkoon" ja "paljon onnea". Kasvotusten onnitellessa usein kätellään ja joskus saatetaan halata. Onnitella voi myös kortin, runon tai puheen välityksellä.
Miikka Läntinen
Miikka Läntinen (s. 12. helmikuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja.
Läntinen on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 86 ottelua pistein 72+25=97 seuroinaan FBT Pori, TPS sekä SalBa ja Ruotsin Superliigassa kaksi ottelua pistein 1+1=2 edustaen IBK Dalenia.
Läntinen on jääkiekko- ja salibandyvalmentaja Ismo Läntisen poika.
Siili (täsmennyssivu)
Siili voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Booky.fi
Booky.fi on kirjojen vähittäismyynnissä toimiva suomalainen verkkokauppa. Yritys on saanut alkunsa oppi - ja kurssikirjojen välittämisestä. Vuonna 2005 toiminta siirrettiin yritysmuotoon. Yrityksen kotipaikka on Helsinki, mutta päätoimipiste on siirretty Vantaan Aviapoliksen suuralueen Pakkalaan.
Josh Dun
Joshua "Josh" William Dun (s. 18. kesäkuuta 1988, Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen rumpali, joka tunnetaan duosta Twenty One Pilots.
Dun kasvoi kahden siskon, Ashleyn ja Abigailin, sekä veljen Jordanin kanssa. Hän opetti itsensä soittamaan rumpuja, kun oli nuori, ja sanoo pyöräillensä joka viikko paikalliseen musiikkiliikkeeseen soittamaan sähkörumpuja kunnes hänet häädettäisiin kaupasta. Joshin mukaan hän ei oikeastaan saanut kuunnella musiikkia lapsena, mutta saattoi käydä musiikkikaupassa kysymässä suosituksia sen työntekijöiltä. "Saatoin monesti piilottaa albumeita kuten Green Dayn Dookie sänkyni alle. Joskus vanhempani löysivät ne ja olivat todella vihaisia, ja pakottivat minut kuuntelemaan kristillistä alternatiivista, kuten Relient K. Dun työskenteli "Guitar Center"illä kolme vuotta. Siellä hän työskenteli Twenty One Pilots'n edellisen rumpalin Chris Salih'n kanssa.
Vuonna 2018 joulukuussa Josh Dun meni kihloihin Debby Ryanin kanssa.
Tatuoinnit
Joshilla on oikeassa kädessään tatuoitu puu, joka kuvastaa sitä mihin hän uskoo. Hän kuitenkin kertoo siitä tarkemmin kasvokkain, ja toivoo, ettei sen tarkoitus leviäisi internetissä. Hänellä on oikean korvansa takana tatuoitu "X", joka kuvastaa heidän kotopuolestaan tulevia faneja. Myös Josephilla on samanlainen tatuointi, joka on hänen oikeassa käsivarressaan. Tatuoinnit otettiin vuonna 2013, bändin esiintyessä kotikaupunkinsa "Lifestyle Communities Pavilion"illa. Joshua on kristitty. Hänellä on tatuoitu "Tyler" polvessa.
House of Heroes "(maaliskuu-lokakuu 2010)"
Maaliskuussa 2010 Dun liittyi "House of H"e"roes"iin bändin rumpalin, Colin Rigsbyn ehdotuksen kautta, sillä hän jättäisi bändin hetkeksi, saadakseen aikaa perheensä kanssa. Josh kiersi bändin livekiertueella lokakuuhun asti, kunnes bändin alkuperäinen rumpali palasi takaisin tauoltaan.
twenty one pilots
Pääartikkeli: Twenty One Pilots
Vuonna 2011, Dun meni Twenty One Pilotsin keikalle bändin silloisen rumpalin, Chris Salih'n kutsusta kuultuaan bändin demon. Hän piti trion esiintymisestä ja hiljattain show'n jälkeen hän tapasi bändin päälaulaja Tyler Josephin, ja pari päivää myöhemmin he alkoivat viettää aikaa yhdessä ja rakensivat ystävyyssuhteen.
Myöhemmin sinä vuonna, Nick Thomas ja Chris Salih jättivät bändin, syinä kiireiset aikataulut, ja Josh lopetti työnsä "Guitar Center"illä soittaakseen keikan Josephin kanssa. He ehtivät soittaa yhden kappaleen ennen kuin virkavalta keskeytti konsertin. Siitä lähtien Dun on ollut bändin täysaikainen rumpali. Duo julkaisi bändin toisen studioalbumin, "Regional at Best", 8. huhtikuuta 2011. Vuoden 2012 huhtikuussa hän allekirjoitti sopimuksen Atlantic Recordsin tytäryhtiö Fueled by Ramenin kanssa.
Bändin kolmas levy, "Vessel," julkaistiin 8. tammikuuta 2013. Neljäs albumi, "Blurryface," julkaistiin 17. toukokuuta 2015, eli kaksi päivää ennen oikeaa julkaisupäivää. Viides albumi, "Trench," julkaistiin 5. lokakuuta 2018.
Katrín Jakobsdóttir
Katrín Jakobsdóttir (s. 1. helmikuuta 1976 Reykjavík) on islantilainen poliitikko ja Islannin pääministeri vuodesta 2017. Hän on ollut Alltingin jäsen (kansanedustaja) vuodesta 2007. Katrín toimi opetus- ja kulttuuriministerinä Jóhanna Sigurðardóttirin hallituksessa 2009–2013. Hän on ollut Vihreän vasemmiston puheenjohtaja vuodesta 2013.
Islanti ajautui ennenaikaisiin parlamenttivaaleihin lokakuussa 2017 Valoisa tulevaisuus -puolueen vedettyä pois tukensa pääministeri Bjarni Benediktssonin hallitukselta pääministerin isään liittyvän pedofiilikohun seurauksena. Vaalien jälkeen presidentti Guðni Th. Jóhannesson antoi vihreän vasemmiston Katrínille hallitusmuodostajan tehtävän. Vihreä vasemmisto pääsi sopuun koalitiohallituksen muodostamisesta yhdessä Itsenäisyyspuolueen ja Edistyspuolueen kanssa.
Katrín Jakobsdóttir on valmistunut maisteriksi Islannin yliopistosta pääaineenaan islannin kieli ja kirjallisuus.
Maniraptora
Petokädet ("Maniraptora") on teropodien ryhmä joka sisältää kaikki dinosaurukset jotka olivat läheisempää sukua linnuille kuin strutsisaurit ("Ornithomimosauria"). Lintujen uskotaan kehittyneen petokäsistä jurakaudella 150 miljoonaa vuotta sitten. Linnut ovat siis maniraptoreita, ja muut maniraptorit niiden lähimpiä sukulaisia.
Petokäsien luokittelu muuttuu uusien tutkimusten myötä. Niiden keskuudessa esiintyy paljon konvergenttia evoluutiota, mikä vaikeuttaa niiden luokittelua. Lisäksi fossiilien heikko laatu on ongelmana. Ilman lintujakin ryhmä on monipuolinen ja jäsenet vaihtelevat ulkonäöltään, vaikka kuuluvatkin samaan ryhmään. Petokäsiä yhdistävät monet lintumaiset piirteet, esimerkiksi eturaajojen ja käsien rakenne, sekä kaikille linnuille ominainen hankaluu.
Suuret ryhmät jotka yleensä luokitellaan petokäsiin kuuluviksi:Yksinkertainen kladogrammi "Maniraptoran" luokittelusta:
Aïcha Fofana
Aïcha Aminata Laïla Fofana (1957 Bamako – 16. elokuuta 2003 Bamako) oli malilainen kirjailija.
Aïcha Fofana syntyi Malin terveys- ja sosiaaliministerinä toimineen Bénitiéni Fofanan perheeseen. Lukion jälkeen hän opiskeli kieliä Sorbonnessa, Mannheimin yliopistossa ja Oxfordissa. Fofana työskenteli ranskan ja saksan kääntäjänä ja tulkkina ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Mariage on copie" vuonna 1994. Hänet tunnettiin myös aktiivisena naisasianaisena ja ihmisoikeuksien puolustajana.
Tippeligaenin kausi 2016
Tippeligaenin kausi 2016 on Norjan jalkapalloilun korkeimman sarjatason, Tippeligaenin, 72. kausi.
Pitääkö olla huolissaan?
Pitääkö olla huolissaan? on 29. syyskuuta 2016 MTV3-kanavalla alkanut paneelishow, jossa käsitellään suomalaisten ihmisten huolenaiheita. Ohjelman juontajana toimii Jenni Pääskysaari ja vakiopanelisteina toimivat Miika Nousiainen, Kari Hotakainen ja Tuomas Kyrö.
Avialae
Avialae on Jacques Gauthierin vuonna 1986 määrittelemä kladi, jota eräät pitävät lintujen (Aves) synonyyminä. Se sisältää kaikki linnut, sekä niille lähintä sukua olleet petokätiset dinosaurukset, vaikkakin vaihtoehtoisia määritelmiä käytetään termistä.
"Archaeopteryx lithographica", jurakauden lopulta Solnhofenin kalkkikivestä Saksasta, on vanhin tunnettu aviali joka mahdollisesti omasi lentokyvyn. Sitäkin vanhempia jäseniä on kuitenkin löydetty Tiaojishanin muodostumasta Myöhäiseltä jurakaudelta Kiinasta, ajoitettu 160 miljoonan vuoden taakse.
Faléa
Faléa on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Kéniébasta etelään. Kunnassa on 17 400 ja keskuskylässä 3 200 asukasta (vuonna 2009).
Faléan kunnan pinta-ala on noin 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Dabian ja Kéniéban sekä idässä Faraban kuntiin, etelässä Guineaan ja lännessä Senegaliin. Alue on etupäässä kumpuilevaa tasankoa, jonka yläpuolella kohoaa Tambouran kalliorinteen jatke. Kunnan läpi virtaa Senegalin sivujoki Falémé. Ilmasto on guinealaistyyppinen. Kuiva kausi kestää maaliskuusta toukokuuhun, sadekausi kesäkuusta lokakuuhun ja viileä kausi marraskuusta helmikuuhun. Vuotuinen sademäärä on 800–1100 millimetriä. Metsiä on paljon ja eläinkunta on rikas.
Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat djalonkeja, mandinkoja, fulbeja ja diakhankeja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin heinäkuusta tammi-helmikuuhun, jolloin tulviva Falémé erottaa alueen muusta maasta. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, metsästystä ja käsityöammatteja sekä kaivetaan perinteisin menetelmin kultaa. Kaupankäynti on huonojen liikenneyhteyksien takia vähäistä. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus.
Seudulta on löydetty uraani-, kupari- ja bauksiittiesiintymiä, joiden hyödyntäminen ei toistaiseksi ole kannattavaa. Uraanin etsinnän pelätään aiheuttaneen vakavia ympäristövahinkoja. Faléan kylässä on kaivosyhtiön käyttämä lentokenttä.
Keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneet
Keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneet kehittyivät viidestä vuonna 1904 Yhdysvalloista ostetusta Holland-tyyppisestä sukellusveneestä. Japanin sukellusvenease kehittyi toiseen maailmansotaan mennessä määrän ja tietotaidon kasvaessa yhdeksi voimakkaimmista ja monipuolisimmasta maailmassa.
1900-luvun alussa keisarillisen Japanin laivaston lähetystö vieraili Isossa-Britanniassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa, minkä jälkeen laivasto tilasi 1904 ensimmäiset sukellusveneensä Electric Boat Companyn Fore Riverin telakalta. Viisi Holland-tyyppistä (EB 7P) venettä valmistettiin salassa ja ne lähetettiin valmistuttuaan osiksi purettuna junalla Seattleen, mistä ne rahdattiin Yokosukaan. Ne saapuivat vastaanottajille Venäjän-Japanin sodan aikana 12. joulukuuta 1904. Kokoonpano kuitenkin viivästyi ja ne laskettiin vesille vasta maaliskuussa ja toukokuussa 1905 ensimmäisen ollessa toimintavalmiina kesäkuussa. Loppujen valmistuessa sotatoimet Venäjää vastaan olivat päättymässä eivätkä veneet osallistuneet varsinaisiin sotatoimiin.
Vuonna 1904 Kawasaki Dockyard Company osti muutetun aluksen suunnitelmat suoraan Hollandilta ja yhtiö valmisti kaksi venettä (numerot 6 ja 7) kahden yhdysvaltalaisen insinöörin avustamana.
Vaikka ensimmäisiä veneitä ei testattukaan sodassa niin ensimmäinen sukellusvenelaivue perustettiin Kuren laivastotukikohtaan. Japani osti kaksi brittiläistä C-luokan sukellusvenettä Vickersiltä ja valmisti lisäksi kolme vastaavaa alusta lisenssillä Kuren laivastoarsenaalissa. Alukset muodostivat Ha-1 ja Ha-3-luokat. Myöhemmin Kuren laivastoarsenaali valmisti vielä kaksi vastaavaa alusta, jotka muodostivat Ha-7-luokan.
Vuonna 1909 valmistui laivaston ensimmäinen sukellusveneidenemälaiva "Karasaki" tukemaan sukellusvenelaivueen toimintaa satamien ulkopuolella.
Ensimmäisessä maailmansodassa Japanin laivasto kuten monet muutkin vaikuttui Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneiden toiminnasta kauppamerenkulkua vastaan. Tämän seurauksena sisällytettiin vuoden 1917 hankintoihin kahdeksantoista merikelpoista sukellusvenettä. Sodan päätyttyä Japani vastaanotti yhdeksän saksalaista sukellusvenettä sotakorvauksena, mitä käytettiin saksalaisen teknologian tutkimiseen.
Tauno Sarmaja
Tauno Aate Sarmaja (ent. Snellman; 17. maaliskuuta 1907 Helsinki – 26. joulukuuta 1973 Helsinki) oli helsinkiläinen taidemaalari, joka keskittyi henkilö- ja maisemamaalauksiin.
Sarmajan vanhemmat olivat maalarimestari Johan Gustaf Snellman ja Dagmar Snellman omaa sukua Siljander. Tauno Sarmaja kävi kansakoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1926 sekä 1931–1933 yhdysvaltalaisessa Art Institute of Chicagossa professorien Ritmanin ja Forsbergin johdolla.
Tauno Sarmajan teoksia oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä 1925 ja hän osallistui Suomen Taiteilijaseuran yhteisnäyttelyyn 1937. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen. Hän myös opetti taidetta Taideteollisuuden keskuskoulussa 1951. Sarmajan töitä on valittu Helsingin kaupungin taidekokoelmaan.
Immanuel Saukkonen
Immanuel Saukkonen (5. kesäkuuta 1909 Rautjärvi – 17. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, jonka pääasiallisina aiheina olivat maisemat ja henkilökuvat.
Saukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Saukkonen ja Iida Saukkonen omaa sukua Nokelainen. Immanuel Saukkonen kävi keskikoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1934–1939. Lisäoppia hän hankki opintomatkallaan Ruotsiin 1938.
Immanuel Saukkosen teoksia oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä 1938 ja hän osallistui Nuorten näyttelyyn 1942, 1943, 1945 ja 1948 sekä Suomen Taiteilijaseuran näyttelyyn 1939, 1942, 1943, 1945–1949, 1952–1954, 1956 ja 1965 sekä Suomen taideakatemian 3-vuotis näyttelyyn 1953, 1956 ja 1959. Ulkomailla järjestetyissä näyttelyissä hänen töitään oli esillä Ruotsissa 1944, Ruotsin Nässjössä pidetyssä viipurilaisten taiteilijoiden näyttelyssä 1948 sekä 1953 Norjassa Oslossa ja Bergenissä. Saukkonen oli Taidemaalariliiton ja Viipurin taiteilijaseuran jäsen.
Saukkosen teoksia on hyväksytty Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin, Helsingin kaupungin, Kuopion kaupungin, Lahden kaupungin, Helsingin yliopiston sekä Wihurin säätiön kokoelmiin.
Matti Savolainen (taidemaalari)
Matti Savolainen (21. maaliskuuta 1900 Pielisjärvi – 29. tammikuuta 1971 Silkeborg, Tanska) oli suomalainen taidemaalari, joka teki pääasiassa henkilö- ja maisemamaalauksia.
Savolaisen vanhemmat olivat maanviljelija Mikko Savolainen ja Katri Savolainen omaa sukua Meriläinen. Matti Savolainen kävi kansakoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925. Lisäoppia hän hankki Belgiaan ja Ranskaan tekemällään opintomatkalla 1938.
Teoksiaan Savolainen sai ensi kerran esille taidenäyttelyyn Helsingissä 1925. Suomen Taiteilijaseuran yhteisnäyttelyssä hänen teoksiaan oli 1925, 1930, 1933–1939, 1942 ja 1943. Yksityisnäyttelyn Savolainen piti Helsingissä 1941, 1943 ja 1961, Hämeenlinnassa 1961, 1963 ja 1965 sekä Tampereella 1943 ja Lahdessa. Hänen töitään oli myös kerran näyteillä ulkomailla, sillä hän osallistui Hämeenlinnan taiteilijoiden yhteisnäyttelyyn Weimarissa Saksan demokraattisessa tasavallassa 1962. Savolaisen teoksia on valittu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin ja Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin sekä Suomen valtion kokoelmiin. Savolainen oli Taidemaalariliiton ja Hämeenlinnan taiteilijaseuran jäsen.
Rauhanpatsas
Rauhanpatsas on Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Essi Renvallin veistos. Se pystytettiin YYA-sopimuksen 20-vuotismuistomerkiksi vuonna 1968. Patsas sijaitsee rannassa Ehrenströmintien varrella jonkin matkaa Olympiaterminaalilta etelään.
Pronssinen veistos esittää naishahmoa, joka katselee pohjoiseen Eteläsataman suuntaan ja on hieman jalustasta irrallaan pienen terästuen varassa. Kuvanveistäjä Renvallin mukaan hahmo on rauhan hengetär, joka ”sodan jälkeen palaa uuden rauhanomaisen sydämen saatuaan uudistuneena maan päälle”. Naishahmo on 5,35 metriä ja Vehmaan punaisesta graniitista tehty jalusta 3 metriä korkea. Jalustassa lukee suomeksi, ruotsiksi ja venäjäksi: ”"Tämän rauhanpatsaan pystytti Suomen kansa rauhanomaisen rinnakkaiselon ja Suomen ja Neuvostoliiton ystävyyden vertauskuvaksi 6.4.1968"”. Hahmon ulkonäössä on vaikutteita muinaisen Egyptin taiteesta ja roomalaista voitonjumalatar Victoriaa esittävistä veistoksista. Lisäksi Renvall käytti mallina omia kasvojaan.
Ajatuksen rauhanpatsaasta esitti kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen jo vuonna 1953. Suomen Rauhanliitto lähti viemään hanketta eteenpäin vuonna 1966. Patsaasta tuli osa vuoden 1948 YYA-sopimuksen virallisia 20-vuotisjuhlallisuuksia. Se rahoitettiin valtakunnallisella keräyksellä, johon osallistuivat Suomen valtio ja lukuisat kunnat. Pystytystyöt ja jalustan kustansi Helsingin kaupunki, pronssin lahjoitti Neuvostoliitto. Patsastoimikunnan puheenjohtajana oli ulkoministeri Ahti Karjalainen. Patsas tilattiin suoraan Essi Renvallilta, koska aikaa kilpailun järjestämiseen ei ollut. Renvall valittiin muistomerkin tekijäksi mahdollisesti osin siksi, että hän oli Rauhanpuolustajat-järjestön jäsen. Myös Renvallin ystävä, vuorineuvos Aarne Karjalainen tuki hanketta edistääkseen omistamansa Kudeneuleen tuotteiden vientiä Neuvostoliittoon.
Renvall veisti patsaan pääosin ateljeessaan Lallukan taiteilijakodissa, apulaisinaan kuvanveistäjät Ossi Somma ja Toivo Jaatinen. Veistos jouduttiin tekemään kolmessa osassa, koska ateljee ei ollut tarpeeksi korkea. Patsas paljastettiin YYA-sopimuksen allekirjoittamisen 20-vuotispäivänä 6. huhtikuuta 1968. Tilaisuuteen osallistuivat Suomen presidentti Urho Kekkonen ja Neuvostoliiton varapääministeri Kirill Mazurov.
Pääasiassa jalustan tekstin vuoksi jo eräät aikalaiset kohdistivat "Rauhanpatsaaseen" arvostelua ja sitä syytettiin Neuvostoliittoa myötäileväksi poliittiseksi propagandaksi. Renvallin mielestä se pyrki edistämään rauhaa ja liennytystä. "Rauhanpatsas" jäi Renvallin viimeiseksi merkittäväksi julkiseksi taideteokseksi. Vastapäätä "Rauhanpatsasta" suunniteltiin 1970-luvun alussa sotainvalidien muistomerkkiä, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Antturi
Antturi on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
Azerbaidžan kesäolympialaisissa 2008
Azerbaidžan osallistui Pekingin kesäolympialaisiin vuonna 2008 44 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat kymmeneen eri lajiin. Lipunkantajana avajaisissa toimi Farid Mansurov ja loppujuhlallisuuksissa puolestaan Šahin Imranov. Maa saavutti kisoissa seitsemän mitalia, joista yksi oli kultainen, kaksi hopeisia ja neljä pronssisia.
Azerbaidžan kesäolympialaisissa 2004
Azerbaidžan osallistui Ateenan kesäolympialaisiin vuonna 2004 36 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat kymmeneen eri lajiin. Lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä toimi Nizami Pašayev. Maa saavutti kisoissa viisi mitalia, joista yksi oli kultainen ja neljä pronssisia.
Antti Parviala
Antti Aleksander (Aleki, Aliki) Parviala (vuoteen 1906 Anders Aleksander Majander; 27. tammikuuta 1876 Himanka – 24. lokakuuta 1959 Helsinki) oli Valion pitkäaikainen toinen johtaja  vuosina 1910–1945. Hänen vastuullaan oli osuusmeijerien liittäminen vuonna 1905 perustetun Voinvientiosuusliike Valion piiriin. Valion meijerien määrä seitsenkertaistui hänen 36 vuotta kestäneen työuransa aikana.
Anders Majander syntyi Himangalla kauppias Anders Majanderin perheeseen. Perhe asui Kannuksessa vuoteen 1882 ja muutti sieltä Pyhäjärvelle, poika kävi koulunsa. Isä jatkoi siellä kaupanpitoa. Äiti, Margareta hoiti kirkonkylän postiasemaa.
Anders lähetettiin kouluun Kokkolaan ja sieltä kauppakouluun Kuopioon, josta hän valmistui 1896. Ensimmäinen työpaikka oli vaasalaisen Laurellin tukkuliikkeen voinostajana. Vuonna 1900 hän siirtyi hankolaiseen “Suomalaiseen voinvientiliikkeeseen” ja 1903 edelleen voinvientiliike Temperaton toimitusjohtajaksi.
Tästä tehtävästä hänet kutsuttiin Valion toiseksi johtajaksi 1910 ja hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1946, jolloin hän jäi eläkkeelle. Yhtiöön perustettiin 1910 johtokunta, joka muodostui toimitusjohtajasta, toisesta johtajasta ja teknillisestä johtajasta. Uusitun yhtiösäännön mukaan toimitusjohtajan oli tehtävä päätökset yhdessä vähintään yhden johtokunnan jäsenen kanssa.
Voista oli tullut Suomen (suuriruhtinaskunnan) tärkein vientituote. Voin tuotannon määrä ja laatu olivat nouseet, kun separaattorit yleistyivät 1800-luvun lopulta alkaen. Valio ja yksityiset voinviejät kilpailivat tuotetusta voista, ja molemmat tahot pyrkivät sitomaan meijereitä omaan piiriinsä. Varsinkin osuuskuntamuotoinen Valio vaati jäsenmeijereiltään ehdotonta uskollisuutta, eikä niiden sallittu myydä voita kilpailijoille. 
Parvialan tehtävänä oli rakentaa koko maan kattava osuusmeijeriverkosto, jonka turvin voitiin varmistaa keskeytymätön voin vienti. 1880-luvun lopulta lähtien voita oli alettu viedä Hangosta pääasiassa Englantiin ympärivuotisesti, kun höyrylaivoihin alettiin tehdä jäävahvistuksia. 
Valiosta tuli pian perustamisensa jälkeen Suomen selvästi suurin voinviejä.
Parviala asui Hangossa vuoteen 1921, jolloin hän siirtyi Helsinkiin perustettuun Valion pääkonttoriin. Hän vaikutti hankolaisessa paikallispolitiikassa ja uskonnollisessa elämässä Christian Endeavor -nimisen yhteisön piirissä. Laajemminkin hän toimi suomalaisissa uskonnollisissa järjestöissä, kuten Merimieslähetysseurassa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1902 Elin Hendunen. Tämän kuoltua hän avioitui 1929 Ester Otsakorven kanssa. Avioliitto päättyi kuitenkin jo seuraavana vuonna. Eläkkeelle jäätyään hän asui Helsingissä.
Baltimoren roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Baltimoren roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on Yhdysvaltain katolisen kirkon vanhin hiippakunta. Se on perustettu vuonna 1789 ja siihen kuului noin puoli miljoonaa katolista vuonna 2012 eli 16,2 % väestöstä. Paavi Pius IX:n päätöksellä vuonna 1858 Baltimoren arkkipiispa on korkeimmalla asteikolla Yhdysvaltain katolisen kirkon hierarkiassa.
Alfa Romeo Stelvio
Alfa Romeo Stelvio on Alfa Romeon vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2016. Malli on saatavilla sekä taka- että nelivetoisina versioina. Stelvio perustuu samalle pohjalevylle kuin Alfa Romeo Giulia.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Stelvio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Volkswagen Atlas
Volkswagen Atlas on Volkswagenin vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, jonka ulkomuoto perustuu vuonna 2013 esiteltyyn Volkswagen CrossBlue -konseptiautoon. Kiinassa mallin nimi on Volkswagen Teramont.
Pohjois-Amerikan ja Kiinan lisäksi malli tulee myyntiin Euroopassa ainakin Venäjällä ja mahdollisesti myös muissa maissa.
Azerbaidžan kesäolympialaisissa 2000
Azerbaidžan osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 31 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat kahdeksaan eri lajiin. Lipunkantajana avajaisissa toimi Namik Abdullajev ja loppujuhlallisuuksissa toimi Namik Abdullajev. Maa saavutti kisoissa kolme mitalia, joista kaksi oli kultaisia ja yksi pronssinen.
Azerbaidžan kesäolympialaisissa 1996
Azerbaidžan osallistui Atlantan kesäolympialaisiin vuonna 1996 23 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat yhdeksään eri lajiin. Lipunkantajana sekä avajaisissa että loppujuhlallisuuksissa toimi Nazim Hüseynov. Maa saavutti kisoissa yhden hopeisen mitalin.
Jahankat
Jahankat (myös "jahanket", "diakhanket") ovat alkuperältään soninkelainen kansanryhmä Gambiassa, Senegalissa, Guineassa ja Malissa. He puhuvat yleisemmin mandinkaa kuin soninkea. Jahankoja arvioidaan olevan noin 60 000 henkeä.
Jahankojen uskotaan olevan peräisin Macinan fulbevaltion Diasta, josta he muuttivat Bafingjoen varrelle nykyisen Malin länsiosaan. 1600-luvulla jahankojen asutuksia syntyi tärkeille kauppareiteille Gambiaan ja Senegaliin.
Jahankat ovat hartaita muslimeja, jotka toimivat usein muslimipappeina. He harjoittavat myös kaupankäyntiä ja työskentelevät eri ammateissa.
Balticconnector
Balticconnector on suunniteltu kaasuputki Suomen ja Viron välille. Se yhdistäisi Suomen ja Viron kaasuverkon toisiinsa Suomenlahden läpi.
Euroopan komissio on myöntänyt 187,5 miljoonan euron rahoituksen Balticconnectorin rakentamiseen. EU-rahoitus Balticconnector-hankkeelle tulee Verkkojen Eurooppa -ohjelmasta. Rahoitus kattaa 75 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista.
Putken rakentavat yhteistyössä suomalainen Baltic Connector ja virolainen Elering. Putki koostuu kolmesta osuudesta: Suomen maaperällä 22 km, merellä 80 km ja Viron maaperällä 50 km. Putki on tarkoitus ottaa käyttöön joulukuussa 2019.
He elävät öisin
He elävät öisin ("They Live by Night") on Nicholas Rayn ohjaama yhdysvaltalainen film noir vuodelta 1948. Se perustuu Edward Andersonin romaaniin "Thieves Like Us". Poliiseja pakenevasta rikollisesta nuorestaparista kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Farley Granger ja Cathy O’Donnell. Elokuva oli Nicholas Rayn ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Robert Altman ohjasi samasta tarinasta uusintaversion "Varkaita kuten me" (1972).
Käärmeenpesä
Käärmeenpesä ("The Snake Pit") on Anatole Litvakin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1948. Psykiatriseen sairaalaan sijoittuva tarina perustuu Mary Jane Wardin omaelämäkerralliseen romaaniin "Käärmeenpesä" (Mantere 1948), ja sen pääosaa näyttelee Olivia de Havilland.
Virginia Cunningham herää mielisairaalassa, muttei muista miten on sinne päätynyt. Hän vaikuttaa skitsofreniapotilaalta ja on kadottanut yhteytensä todellisuuteen niin, ettei tunnista edes aviomiestään. Häneen kohdistetaan erilaisia hoitomuotoja: hypnoosissa hän ajelehtii nykytodellisuuden ja muistojensa välillä. Hän näkee näkyjä sairaalasta käärmeiden pesänä.
Elokuva sai Oscar-palkinnon äänityksestään, ja oli sen lisäksi ehdolla parhaan naispääosan (de Havilland), parhaan ohjauksen (Litvak), parhaan musiikin (Alfred Newman) ja parhaan elokuvan kategorioissa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Käärmeenpesän" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Believe (Justin Bieberin albumi)
Believe on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. kesäkuuta 2012. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla.
Albumin ensimmäinen single ”Boyfriend” julkaistiin 26. maaliskuuta 2012, ja se nousi toiselle sijalle Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistalla, minkä lisäksi se oli iTunesin myydyin kappale 32 maassa. Singleä myytiin 521 000 digitaalista kappaletta ensimmäisellä viikolla, mikä on historian parhaita viikkomyyntejä digitaaliselle julkaisulle. Lisäksi kappaleen musiikkivideo teki katsojaennätyksen Vevo-videopalvelussa. Videota katsottiin 8 miljoonaa kertaa 24 tunnin sisällä sen lataamisesta.
Albumin kolmantena singlenä julkaistiin ”Beauty and a Beat” 24. lokakuuta 2012. Bieber rikkoi toistamiseen ennätyksen Vevo-videopalvelun katsotuimpana videona 24 tunnin aikana videon lataamisesta. Musiikkivideo keräsi vuorokaudessa 10,6 miljoonaa näyttökertaa.
"Believe" julkaistiin 15. kesäkuuta 2012. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 374 000 kappaletta sen julkaisua seuranneen viikon aikana, ja se nousi Billboard 200 -albumilistan kärkeen. Marraskuuhun 2012 mennessä albumia oli myyty Yhdysvalloissa platinaan oikeuttava määrä eli yli miljoona kappaletta. 20. toukokuuta 2016 Yhdysvaltain levyteollisuutta edustava RIAA-järjestö ilmoitti, että albumi on myynyt Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa eli kolme miljoonaa kappaletta.29. tammikuuta 2013 Bieber julkaisi "Believe Acoustic" -nimisen remix-albumin, joka sisälsi akustisia versioita "Believe"-albumin kappaleista sekä kolme uutta kappaletta (”Nothing Like Us”, ”Yellow Raincoat” ja ”I Would”). Albumi nousi Billboard 200 -albumilistan ykköseksi.Deluxe Edition
Spotify
A Lyga -kausi 2016
A Lyga -kausi 2016 on Liettuan jalkapallon korkeimman sarjatason, A Lygan, 27. kausi.
Kannas – matkaopas
Kannas – matkaopas (Kannas Suomalainen matkaopas) on Suomalainen matkaopas -sarjaan kuuluva kirja, jonka on kirjoittanut Markus Lehtipuu ja kustantanut Suomalainen matkaops. Se sisältää pitäjäkohtaiset oppaat Karjalankannaksen alueelta. Lisäksi kirjassa esitellään alueella asuvien ihmisten elämää, historiaa, sekä neuvotaan matkaan liittyvissä käytännön asioissa, kuten rahan vaihtaminen ja viisuminen hakeminen.
Kirjasta on vuoteen 2016 mennessä julkaistu kaksi painosta. Teos on rinnakkainen Karjala – matkaopas -teokselle.
The Firm (hip hop -yhtye)
The Firm oli yhdysvaltalainen hip hop -ryhmä, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1996. Ryhmän muodostivat Nas, AZ, Foxy Brown ja Nature, joka korvasi entisen jäsenen Cormegan. Ryhmä hajosi vuonna 1998 julkaistuaan vain yhden albumin.
Alun perin myös 50 Cent￼in ja Mary J. Blige￼n oli tarkoitus olla ryhmässä mukana.
Huijarit
Huijarit ("The Grifters") on Stephen Frearsin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1990. Vakava, pessimistinen tarina petostentekijöiden vaikeasta työstä perustuu Jim Thompsonin samannimiseen, suomeksikin ilmestyneeseen romaaniin (1963, suom. Like 1994). Elokuvan pääosia esittävät Anjelica Huston, John Cusack ja Annette Bening.
Hevoskilpailuhuijauksiin erikoistunut mafian apuri (Huston) joutuu hoitamaan pikkukeikkoja tekevää poikaansa (Cusack) tämän saatua pahan iskun vatsaansa. Omat työt kärsivät, ja hän joutuu kohtaamaan myös poikansa suuremmista keikoista unelmoivan naisystävän (Bening). Poika joutuu kahden vahvan naisen puristukseen. Tilanteet kärjistyvät kohtalokkaiksi ratkaisuiksi.
Elokuva tuotti neljä Oscar-ehdokkuutta: Hustonille ja Beningille rooleistaan, Westlakelle käsikirjoituksesta ja Frearsille ohjauksesta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Huijarit" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”elämää suurempi elokuva”.
Hurrikaani Matthew
Hurrikaani Matthew oli lokakuussa 2016 Karibialla liikkunut vahva trooppinen hirmumyrsky, joka vaikutti Haitiin, Jamaikaan, Kuubaan, Dominikaaniseen tasavaltaan ja Bahamaan ja joka liikkui pitkin itärannikkoa Kaakkois-Yhdysvalloissa, erityisesti Floridassa, Georgiassa, Pohjois-Carolinassa ja Etelä-Carolinassa. Se oli voimakkain alueella riehunut hirmumyrsky vuoden 2007 hurrikaani Felixin jälkeen.
Matthew oli vuoden 2016 Atlantin hurrikaanikauden neljästoista trooppinen sykloni, kolmastoista myrsky, viides hurrikaani ja toinen voimakas hurrikaani. Se kehittyi voimakkaasta trooppisesta itäaallosta, joka liikkui Afrikan rannikolla 22. syyskuuta ja joka jatkoi matkaansa länteen. Se voimistui ja luokiteltiin trooppiseksi myrskyksi 28. syyskuuta, kun se sijaitsi itään Leewardsaarista. Päivää myöhemmin se oli jo voimistunut hurrikaaniksi Leewardsaarilla ja jatkoi nopeaa kehitystään vahvistuen viidennen luokan hurrikaaniksi Saffirin ja Simpsonin hurrikaaniasteikolla.
Kyseessä oli voimakkain hurrikaani Floridan itäosassa yli sataan vuoteen. Hurrikaani aiheutti paljon tuhoja Haitilla, missä raportoitiin aluksi, että melkein 300 ihmistä on kuollut myrskyn takia.
Myöhemmin Haitin kuolleiden määrän ilmoitettiin olevan lähes 900. Vaikka Matthew saapui Yhdysvaltoihin heikentyneenä, sen sateet ja myrskyvuoksi aiheuttivat paljon tulvia, ja ainakin 11 ihmistä menehtyi. Matthewin osuessa Haitiin tuulen nopeus oli 65 m/s, mutta sen rantautuessa Yhdysvaltoihin enää 33 m/s.
Jyrki Saarikoski
Jyrki Saarikoski on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt 1980-luvun alusta Yleisradion ulkomaantoimittajana, erityisesti television A-ohjelmissa. Vuosina 1990–1995 hän oli Ylen kirjeenvaihtajana Moskovassa, ja hän on myöhemminkin raportoinut Venäjältä, Tšetšenian sodasta ja Ukrainan kriisistä sekä lyhyinä uutisjuttuina että laajoina dokumenttiohjelmina. Hän on tehnyt paljon juttuja myös Afrikasta.
Alppilan yhteislyseon jälkeen Saarikoski opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja toimi 1980–1981 ainejärjestön puheenjohtajana.
Jyrki Saarikosken tytär on aktivisti, toimittaja Atlas Saarikoski.
Antero Karvinen
Eero Antero Karvinen (s. 4. tammikuuta 1934 Keuruu) on kenraalimajuri evp, joka toimi Maanpuolustuskorkeakoulun ensimmäisenä rehtorina.
Karvisen vanhemmat olivat lääkäri Yrjö Karvinen ja sairaanhoitaja Kirsti Kauhanen. Hänen puolisonsa vuodesta 1952 on Mirja Raina Marita Erola. Karvinen tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui Kadettikoulusta 1958, valtiotieteen kanditaatin tutkinnon hän suoritti 1973. Karvinen toimi Uudenmaan jääkäripataljoonan ja Kadettikoulun kouluttajana 1958–1967, Puolustusministeriön toimistoupseerina 1970–1972, Sotakorkeakoulun opettajana 1972–1977 ja koulun johtajana 1988–1992. Uudenmaan rakuunapataljoonan komentaja Karvinen oli 1977–1980, Puolustusvoimain pääesikunnan tiedotusosaston päällikkö 1980–1981 ja operatiivisen osaston päällikkö 1981–1985, parlamentaarisen puolustustoimikunnan sihteeri 1985–1987 ja Maanpuolustuskorkeakoulun rehtori 1992–1993. Karvinen toimi myös muun muassa Sotatieteellisen seuran varapuheenjohtajana, Paasikivi-seuran valtuuskunnan jäsenenä ja Korkeimman oikeuden sotilasjäsenenä. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1953, luutnantiksi 1959, yliluutnantiksi 1962, kapteeniksi 1965, majuriksi 1970, everstiluutnantiksi 1975, everstiksi 1982 ja kenraalimajuriksi 1988.
Kari Ahola
Kari Ahola (28. huhtikuuta 1953 Ruovesi – 24. syyskuuta 2015 Tampere) oli suomalainen elokuvaaja, joka työskenteli televisiokuvaajana Yleisradiossa etenkin ulkomaanreportaasien ja -dokumenttien parissa.
Ahola opiskeli 1970-luvulla Taideteollisessa korkeakoulussa ja Yleisradion ammattiopistossa. Hän työskenteli 1980-luvulla Pariisissa Erkki Toivasen ja Riitta Pihlajamäen kanssa, sitten Neuvostoliitossa ja Venäjällä monien Moskovan-kirjeenvaihtajien apuna. 1990-luvun alussa hän jäi freelanceriksi, mutta jatkoi työskentelyä Yleisradion tuotannoissa. Hän kuvasi myös muun muassa dokumentin purjelaiva Estellen matkasta Suomesta Angolaan, monia Lisa Hovinheimon kulttuuridokumentteja sekä Ville Haapasalon matkasarjan "Venäjän halki 30 päivässä". Hänen harrastuksiinsa kuului metsänhoito, josta hän teki useita televisio-ohjelmia metsänhoitaja-viestintäyrittäjä Jyri Makkosen kanssa.
Högholmenin linnasaari
Högholmen on varhaiskeskiajalla käytössä ollut linnasaari. Se sijaitsee Hiittisten kylän itäpuolella ja on toiminut viikinkien idäntien levähdyspaikkana. Jyrkkärantaisen Högholmenin pinta-ala noin hehtaarin. Saaren korkein kohta on noin kymmenen metriä merenpinnan yläpuolella. Saarella on tehty arkeologisia kaivauksia 1800-luvun lopulla sekä 1970-luvulla.
Högholmenin jyrkän rantakallion edustalta on löydetty jäänteitä suurista satamalaitteista, jotka on ajoitettu 1300-luvun jälkipuolelle. Alun perin satama oli Högholmenin eteläpuolella, muutaman kilomertin päässä olevan matalan Kyrksundetin rannalla. Kyrksundet oli liian matala käyttöön tulleille järeille koggeille, minkä vuoksi satama siirrettiin Högholmenin suojaisalle kalliosaarelle, jonne myös syvällä kulkevat alukset pääsivät.
Lisa Hovinheimo
Lisa Hovinheimo (s. 1938) on suomalainen toimittaja ja televisio-ohjaaja, joka työskenteli pitkään Yleisradiossa etenkin kulttuuriaiheiden parissa. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin elämäntyöstään tiedonjulkistamisen valtionpalkinto.
Hovinheimo on tehnyt televisio-ohjelmia eri taiteenlajeista sekä muun muassa Suomen sukukansoista, neuvostoliittolaisista taiteilijoista ja musita Venäjän ja Viron aiheista. Hän jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2001 mutta on senkin jälkeen jatkanut työtään freelancerinä.
Lisa Hovinheimo tuli perheensä mukana evakkona Suomeen luovutetusta Karjalasta ja kävi koulunsa Savonlinnassa. Hänen isänsä oli kotoisin Venäjältä ja äiti Laatokan Karjalasta. Hovinheimo pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan tyttölyseosta vuonna 1958 ja opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa. Journalistin uransa hän aloitti kulttuuritoimittajana Suomen Tietotoimistossa ja siirtyi sitten Yleisradion televisiotoimittajaksi.
Ron Mueck
Ron Mueck (s. 1958 Melbourne) on australialainen kuvanveistäjä, jonka veistämät hahmot ovat hätkähdyttävän realistisia, mutta aina luonnollisesta koostaan poikkeavia, joko monumentaalisen suuria tai pienoisveistoksia.
Mueck oppi kädentaidot saksalaissyntyisiltä vanhemmiltaan, jotka olivat molemmat nukentekijöitä, jollaisena hän toimi itsekin ennen taiteilijauraansa. Myöhemmin hän työskenteli toistakymmentä vuotta elokuvien ja mainosten erikoistehosteiden ja pienoismallien parissa. Näitä taitojaan hän hyödyntää taiteellisessa työssään. Hänellä ei ole muodollista taidekoulutusta.
Mueck aloittaa veistoksen tekemisen perinteisen kuvanveistäjän tavoin muovailemalla savimallin, jonka hän valaa pronssin sijaan silikoniin tai lasikuituun ja viimeistelee erilaisilla materiaaleilla. Veistoksissaan Mueck tavoittaa henkilöhahmojensa ilmeissä, eleissä ja asennoissa hetken, johon katsoja kykenee samastumaan. Teosta tarkkaillessa katsoja tulee luoneeksi sille oman tarinansa.
Taiteellisen läpimurtonsa Mueck teki 1997 taiteenkeräilijä Charles Saatchin järjestämässä Sensation-näyttelyssä Lontoossa, jolloin hänen pienoisveistoksensa "Dead Dad" nousi huomion keskipisteeksi. Laajempaa kansainvälistä kuuluisuutta hän sai vuoden 2001 Venetsian biennaalissa viisimetriä korkealla veistoksellaan "Boy". Vuonna 2016 Mueckilla oli ensimmäinen pohjoismainen näyttely Sara Hildénin taidemuseossa Tampereella. Näyttelyn näki vähän yli 115 000 katsojaa, mikä on museon ennätysmäärä.
Karasaki (1905)
Karasaki oli keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneiden emälaiva.
Venäjän vapaaehtoislaivasto tilasi aluksen matkustaja-aluksena Hawthorne Leslie and Companylta Newcastle-on-Tynestä telakkanumerolla 334. Se laskettiin vesille 31. tammikuuta 1896 nimellä "S/S Jekaterinoslav" ja alus valmistui kesäkuussa.
Venäjän-Japanin sodassa "Jekaterinoslav" liitettiin osaksi vapaaehtoislaivastoa, ja Japani valtasi aluksen 6. helmikuuta 1904 Pusanin edustalla sen ollessa matkalla Vladivostokista Odessaan. Alus liitettiin vielä samana vuonna keisarillisen Japanin laivastoon apualuksena nimellä "Karasakimaru" ja se palveli joukkojenkuljetusaluksena helmikuusta lokakuuhun 1904.
Alus otettiin palvelukseen 4. heinäkuuta 1905 torpedoiden kuljetusaluksena nimellä "Karasaki", jolloin se aseistettiin 12 naulan ja neljällä kolmen naulan tykillä. Elokuussa 1906 alus muutettiin sukellusveneiden korjausalukseksi.
Alus luovutettiin 28. elokuuta 1912 rannikkovartiostolle, mistä se palasi 1. huhtikuuta 1920 laivastolle torpedoiden kuljetusalukseksi ja edelleen 1. joulukuuta 1924 sukellusveneidenemäalukseksi. Alus makasi 1939 hylkynä Kuressa ja se nimettiin 1940 "Haikau No.9":ksi, joka romutettiin 1946.
17 Songs
17 Songs (kreik. julkaisu 17 tragoudiá, ) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1990.
Albumilla Farantoúri laulaa kreikaksi, englanniksi, espanjaksi, italiaksi, korsikaksi, portugaliksi, ranskaksi sekä saksaksi muun muassa Lucio Dallan, Michel Legrandin, Kurt Weillin, Nicola Piovanin, Hollaenderin, Milton Naschimenton, Leon Giecon sekä Vangelisin vanhoja sekä uusia, ennenjulkaisemattomia kappaleita.
Vierailevia artisteja albumilla ovat argentiinalainen Mercedes Sosa sekä kreikkalainen Dionýsis Savvópoulos. Orkesteria johtaa kuubalainen Leo Brouwer.
Ceppo Morelli
Ceppo Morelli on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Ceppo Morellin naapurikunnat ovat Antrona Schieranco, Bannio Anzino, Carcoforo, Macugnaga ja Vanzone con San Carlo sekä Sveitsin Valais’ssa Saas-Almagell.
Ghiffa
Ghiffa on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Ghiffan naapurikunnat ovat Arizzano, Bee, Castelveccana (VA), Laveno-Mombello (VA), Oggebbio, Porto Valtravaglia (VA), Premeno ja Verbania.
Stridsvagn m/41
Stridsvagn m/41 oli ruotsalainen keskiraskas panssarivaunu. Vaunu perustui tšekkoslovakialaisen TNH-panssarivaunun suunnitelmille ja sitä valmistettiin lisensillä Ruotsissa. Stridsvagn m/41 säilyi Ruotsin armeijan käytössä aina vuoteen 1957 ja sen alustalle rakennettu Pvb 301-kuljetuspanssarivaunu aina 1970-luvulle saakka.
Ruotsin armeija osoitti kiinostusta uuden panssarivaunun hankintaan vuonna 1939 ja maaliskuussa samana vuonna tšekkoslovakialainen ČKD tarjosi myytäväksi 50 kappaletta TNH-panssarivaunuja, jotka saivat mnallinimen TNH-sv. Tšekkoslovakia miehitettiin kuitenkin vain pari päivää myöhemmin ja kauppa raukesi. Myöhemmin samana vuonna Ruotsi pyrki järkjestämään uudet kaupat BMM:n eli entisen ČKD:n kanssa ja Tšekkoslovakiaa miehittänyt Saksa ei varsinaisesti vastustanut hanketta. Maaliskuussa 1940 tehtiinkin uusi sopimus 90:tä vaunusta saman vuoden kesäkuussa. Heinäkuussa Oberkommando des Heeres kuitenkin takavarikoi kaikki valmistuneet vaunut ja Ruotsin toimittamat tarvikkeet, kuten kuulalaakerit. Ruotsille valmistetut vaunut otettiin käyttöön Saksan armeijassa nimellä PzKpfw 38(t). Ruotsi ei edelleenkään suostunut luopumaan hankkeesta, mutta Saksa ei suostunut käyttämään Saksan hallussa ollutta teollisuuskapasiteettia ruotsalaisvaunujen tuottamiseen. Vaihtoehdoksi tarjottiin vaunujen rakentamista Ruotsissa lisensillä.
Ruotsissa vaunujen valmistajaksi ryhtyi Scania-Vabis. BMM toimitti Ruotsiin vaunun piirrokset ja kokoonpanoon tarvittavat laitteistot vuoden 1941 alussa ja saman vuoden toukokuussa TNH-Sv-vaunun prototyypin. Ruotsissa vaunu sai nimekseen Strv m/41 ja niitä rakennettiin yhteensä 116 kappaletta. Vaunujen voimanlähteenä toimi 140:n hevosvoiman Scania-Vabis L1664/13 ja pääaseena 37mm Bofors m/38. Vaunusta päätettiin ottaa myös toinen 122:n vaunun tuotantoerä, jotka saivat nimekseen Strv m/41 SII. Vastaavasti varhemmat vaunut eroteltiin sittemmin nimellä Strv m/41 SI. SII-vaunuun tehtiin joitakin parannuksia ensimmäiseen erään verrattuna, kuten 160 hevosvoiman L-603-moottori, jonka takia myös vaunun runkoa piti suurentaa. Etupanssarointia lisättiin 25 mm:stä 50 millimetriin. Myös tykkitorniin tehtiin joitakin muutoksia. Toisen erän vaunut luovutettiin lokakuun 1943 ja maaliskuun 1944 välillä. 122:ta tilatusta vaunusta valmistettiin kuitenkin lopulta vain 104, sillä loput valmistuneista alustoista käytettiin Sav m/43-rynnäkkötykeissä. SI ja SII-mallit säilyivät Ruotsin armeijan käytössä vuoteen 1957 saakka. Osa muutettiin sittemmin muiksi rynnäkkötykeiksi ja 220 muutettiin Pvb 301-kuljetuspanssarivaunuiksi, joita käytettiin 1970-luvulle saakka. Osa tykkitorneista muutettiin kiinteiksi tuliasemiksi.
Henadz Mardas
Henadz Aljaksandravitš Mardas (, łacinkaksi "Hienadź Alaksandravič Mardas", ; s. 12. kesäkuuta 1970 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän edustaa Valko-Venäjän ykkösliigassa pelaavaa Smarhon ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Tubuliini
Tubuliini on pallomainen proteiini, joka on osa eukaryoottisolujen tukirankaa. Tubuliini polymeroituu mikrotubuluksiksi, joilla on useita tärkeitä tehtäviä muun muassa solunjakautumisessa.
Tubuliinit ovat pallomaisia polymeerejä, joista tunnetaan kolmea muotoa α-, β- ja γ-tubuliinit. Kunkin alayksikön molekyylimassa on 50–60 kDa. Näistä tubuliinien muodoista α- ja β-tubuliinit muodostavat αβ-dimeerin, joka sitoutuu GTP-molekyyliin. Nämä dimeerit polymeroituvat ontoksi putkimaiseksi rakenteeksi, jota kutsutaan mikrotubulukseksi. γ-Tubuliini toimii mikrotubuluksien keskuksena. Tubuliinit sitoutuvat GTP-molekyyleihin ja kykenevät hydrolysoimaan sen GDP-molekyyleiksi. Hydrolyysin seurauksena myös tubuliinin konformaatio muuttuu ja näin mikrotubulukset kykenevät venymään ja kutistumaan. Mikrotubuluksillä on tärkeä rooli muun muassa mitoosissa ja aineiden kuljetuksessa solujen sisällä, koska aineenkuljetukseen osallistuvat kinesiinit liikkuvat tubuliiniyksiköitä pitkin.
Eräät syöpien hoidossa käytetyt lääkeaineet kuten paklitakseli ja muut taksaanit sekä vinka-alkaloidit ja estramustiini sitoutuvat tubuliiniin ja estävät syöpäsolujen jakautumista. Vinka-alkaloidit estävät mikrotubuluksien muodostumista, kun taas taksaanit estävät niitä purkautumasta. Mikrotubuluksien purkautumista tarvitaan solujen erilaistumisessa. Nämä aineet sitoutuvat β-tubuliiniin.
Tubuliinin β-muotoon sitoutuvat myös monet bentsimidatsolifungisidit esimerkiksi tiabendatsoli, fuberidatsoli, karbendatsiimi, benomyyli ja tiofanaatti-metyyli. Nämä fungisidit estävät sienisolujen jakautumista häiritsemällä mitoosia ja meioosia.
Zuger Kirschtorte
Zug Kirschtorte eli Zugin kirsikkakakku on pyöreä, kahden marenkimaisen pohjan väliin, runsaasti kirsikkasnapsilla kostutetusta täytekakkupohjasta ja kreemistä koottu kakku, joka on kotoisin Zugin kantonista Sveitsistä. Kakun pinnalla on paksu kerros tomusokeria ja reunoilla rouhittua mantelia. Zuger Kirschtorte on suojattu nimike, ja siihen saa käyttää ainoastaan Zugissa tai Rigi-vuoren alueella tuotettua ja poltettua snapsia.
Kathleen Ferrier
Kathleen Ferrier (22. huhtikuuta 1912 Preston, Lancashire – 8. lokakuuta 1953) oli brittiläinen laulaja, äänialaltaan kontra-altto. Häntä pidettiin Britannian taitavimpiin kuuluvana lyyrisenä kontra-alttona, mutta hänen uransa kesti vain kahdeksisen vuotta, sillä hän kuoli rintasyöpään 41 vuoden iässä. Sairaus oli pidetty julkisuudelta salassa viimeiseen asti, joten laulajattaren kuolema uransa huippuvaiheessa järkytti koko Britanniaa. Tavallisen opettajaperheen tyttärestä ja puhelinkeskuksen hoitajasta taidemusiikin huipulle noussutta Ferrieriä kuvaillaan hänestä tehdyssä televisiodokumentissa "The Life and Art of Kathleen Ferrier" sodanjälkeisten vuosien rakastetuimmaksi naiseksi Britanniassa.
Ferrier oli lahjakas amatööri jo teini-iässä. Hänen aviomiehensä ilmoitti jo miltei 30 vuoden ikäisen vaimonsa 1940-luvun alussa erääseen laulukilpailuun, jonka tämä yllättäen voitti. Siitä lähtien hän panosti ammattilaulajan uraan ja menestyi niin, että vuodesta 1945 alkaen hän esiintyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen vakio-ohjelmistoaan olivat kirkkomusiikkiteokset (etenkin Bach, Händel, Mendelssohn) sekä kansanlaulut. Hän teki myös oopperarooleja, joista ensimmäinen oli häntä ajatellen sävelletty Lucretian rooli Benjamin Brittenin "Lucretian ryöstössä". Hänen tunnetuimmaksi oopperaroolikseen muodostui Orfeuksen rooli Gluckin oopperassa "Orfeus ja Eurydike".
Laulajan muistolle omistettu säätiö on vuodesta 1956 järjestänyt vuosittaista oopperalaulajien kilpailua nimeltä "Kathleen Ferrier Awards".