hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pikku-Kraaseli (Oulunsalo)
Pikku-Kraaseli on saari Perämerellä Oulun kaupungissa. Saari sijaitsee Kraaselin ja Parmiinien pohjoispuolella vajaan viiden kilometrin päässä Oulunsalon Varjakan venesataman luoteispuolella. Saaren pinta-ala on noin 1,5 hehtaaria. Oulun satamaan johtava 10 metrin syvyinen laivaväylä on linjattu saaren pohjoispuolitse.
Saari on karu ja sen rannat ovat kivikkoiset, ja sitä lännen ja idän–koillisen suunnalla ympäröivät vesialueet ovat karikkoisia. Saaren rannat ovat avoimia ja niillä kasvaa luhtakastikkamaista harvaa niittyä. Saaren keskiosissa kasvaa koivikkoa, ja metsäaluetta reunustaa kiiltopajun ja harmaalepän vyöhyke. Saaren puusto on harvaa, ja sen hallitsevimmat maisemaelementit ovat kesäasumukset. Rantautumismahdollisuudet ovat karikkojen vuoksi huonot muualta kuin etelän suunnalta.
Saarella esiintyy tavallisia karujen kivikkoisten merenrantojen kasveja, kuten pohjanlahdenlauhaa, merirannikkia sekä
meri- ja suolavihvilää, meriratamoa, merihanhikkia ja suomyrttiä. Metsissä puolestaan tavanomaiset kasvit ovat lehtovirmajuuri, mesiangervo, puna-ailakki, lillukka, karhunputki sekä koiranputki.
Kortikobulbaarirata
Kortikobulbaarirata (latinaksi "tractus corticobulbaris") vastaa kortikospinaalirataa, mutta sen aksonit päättyvät jo aivohermojen tumakkeisiin aivorungossa. Kortikospinaaliradasta ja kortikobulbaariradan on myös käytetty yhteisnimeä pyramidirata.
Loreto
Loreto on kaupunki Italiassa Anconan maakunnassa noin 20 kilometriä Anconan kaupungista etelään. Loretossa on noin 13 000 asukasta.
Kaupungissa oleva "Basilica della Santa Casa" on katolinen pyhiinvaelluskohde. Sen uskotaan olevan talo, jossa Neitsyt Maria eli ja kasvatti Jeesus-lasta.
Kurumkanin piiri
Kurumkanin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1944 ja uudelleen vuonna 1971 perustetun piirin pinta-ala on 12 450 neliökilometriä. Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2009).
Kurumkanin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Idässä se rajoittuu Bauntin, etelässä Barguzinin ja lännessä sekä pohjoisessa Pohjois-Baikalin piireihin.
Piirin alue käsittää Barguzinin ja Ikatin harjanteiden välissä sijaitsevan Barguzinin laakson pohjoisosan. Suurin joki on Barguzin. Seudulla sijaitsee Džergan luonnonpuisto, johon kuuluu 19 % piirin pinta-alasta.
Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Argada, Baraghan, Dyren (keskuspaikka Alla), Elesun, Kurumkan, Maisk, Mogoito, Sahuli ja Uljunhan. Dyrenillä ja Uljunhanilla on evenkiläisen kansallisen kunnan status. Hallinnollinen keskus on Kurumkanin kylä, josta on 411 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 28.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on 2,3 % piirin väestöstä. Burjaatteja on 65,4 % ja venäläisiä 30,7 %.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Piirissä on ammattikoulu, lasten taidekoulu ja kotiseutumuseoita. Kulttuurilaitosten yhteydessä toimii useita kansanteattereita ja perinneyhtyeitä.
Paikallislehtenä ilmestyy "Ogni Kurumkana" (”Kurumkanin valot”).
Jaja
Jaja () on Obin vesistöön kuuluvan Tšulymin sivujoki Kemerovon ja Tomskin alueilla Venäjällä. Se saa alkunsa Kuznetski Alataun rinteiltä ja virtaa kohti pohjoista. Joen pituus on 380 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 700 neliökilometriä. Jaja on liikennöintikelpoinen 114 kilometrin matkalla.
Katrina (vene)
Katrina (FIN-14) on Suomessa alun perin NJKn Curt Mattsonille rakennettu klassinen 8mR-vene. Gösta Kynzellin suunnittelema ns. kolmannen R-mittasäännon vene rakennettiin Suomen edustusveneeksi sodan vuoksi peruttujen vuoden 1940 kesäolympialaisiin. Se rakennettiin 1939 Wileniuksen telakalla Porvoossa . Vene myytiin Ruotsiin 50-luvulla josta se ostettiin takasin vuonna 2007. Vene kilpaili Ruotsissa ja kansainvälisesti 50-luvulta aina 90-luvulle saakka. Vene on merkittävä osa Suomen klassista kilpapurjehdushistoriaa ja on Suomen kuuluimpiin ja tuotteliaimpiin venesuunnittelijoihin kuuluneen Gösta Kyntzellin ainoa suunnittelema 8mR-vene. Vene kuuluu Pohjoismaiden nopeimpiin kaseihin ja on osa Helsingfors Segelsällskapin kasilaivuetta.
Mercedes-Benz Integro
Mercedes-Benz Integro on Mercedes-Benzin monikäyttölinja-auto. Autoa voidaan käyttää niin lähiliikenteessä kuin tilausajossakin. Korimalleja on kolme: Integro, Integro M ja Integro L. Pituudet vaihtelevat 12,14 metristä (Integro) 14,92 metriin (Integro L). Matkustajien kuljetuskapasiteetti vaihtelee korimallin mukaan, 66 paikasta (Integro) 111 paikkaan (Integro L).
Integrojen moottorien tehot vaihtelevat välillä 220 kW (299 hv) (Integro ja Integro M) ja 260 kW (354 hv) (Integro L). Moottoreissa käytetään BlueTec SCR -dieseltekniikkaa, joka vähentää moottorin päästöjä.
Flip Video
Flip Video on yhdysvaltalaisen Cisco Systemsin omistama tavaramerkki ja taskukokoinen digitaalivideokamera, jonka malleja ovat "Flip Ultra", "Flip Mino", "UltraHD" ja "MInoHD". Flip Videon toi markkinoille "Pure Digital Technologies" vuonna 2007, ja Cisco osti yhtiön maaliskuussa 2009.
Flip Video oli ensimmäinen huokea flash-muistiin perustuva videokamera, joka sai uuden lajityypin luojana pian seuraajia ja jäljittelijöitä. Kodak, Creative, JVC ja Sony ovat sittemmin esitelleet omat versionsa.
Alkuperäinen Flip-kamera tallensi VGA-tasoista kuvaa (640 x 480 pikseliä), mutta uudemmat HD-mallit kykenevät tarkempaan toistoon (1280 x 720). Flip MinoHD -kamerassa on kahdeksan gigatavun sisäinen muisti, joka riittää tallentamaan kaksi tuntia liikkuvaa kuvaa ja ääntä 30 ruutua sekunnissa 720p-tarkkuudella.
Kaikki Flip-kamerat ovat USB-liitäntäisiä ja hyvin riisuttuja ominaisuuksiltaan. Yksinkertaisuudessaan Flip-kameraa on verrattu Kodakin filmipokkareihin. Optiikka on polttoväliltään kiinteä, eikä digitaalisen zoomin lisäksi ole varsinaista rajausmahdollisuutta. Flip-kameroiden mukana toimitettava ohjelmisto, "Flipshare", sisältää toiminnallisuuden, jolla kuvattua materiaalia voi siirtää YouTube-videopalveluun. Flipshare toimii Windows- ja Mac OS X -käyttöjärjestelmissä.
Integraatiokompetenssikeskus
Integraatiokompetenssikeskus on organisaatiossa toimiva jaettu palvelu, joka tuottaa keskitetysti organisaation - yrityksen tai yhteisön - järjestelmäintegraation. Integraatiokompetenssikeskus voidaan valjastaa pelkästään sisäisten järjestelmien välisisiin dataintegraation tarpeisiin tai sen tehtävänä voi olla monimutkainen yritysten välisien liiketoimintaprosessien yhteensaattaminen. Integraatiokompetenssikeskustoimintaa on hyvin erilaista riippuen organisaation koosta ja tarpeista. Integraatiokompetenssikeskukseen viitataan usein sen englanninkielisellä lyhenteellä ICC, joka tulee sanoista Integration Competency Center.
Tehtävälaajuudeltaan kompetenssikeskukset poikkeavat toisistaan huomattavasti organisaation koosta ja vaihtelevista tarpeista johtuen. Alla oleva lista kuvaa integraatiokompetenssikeskuksen tyypillisimmät tehtävät. Integraatiokompetenssikeskus voi olla valjastettu vain osaan näistä.
Integraatiokompetenssikeskuksen tehtävät ovat seuraavat:
Vanajaveden reitti
Vanajaveden reitti on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvireitti Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen ja Pirkanmaan maakunnissa Suomessa. Siihen yhtyvät koillisesta Längelmäveden ja Hauhon reitit.
Reitin keskusjärvi on Vanajavesi, johon vedet virtaavat muun muassa Kalvolan, Lopen ja Hämeenkosken alueilla olevista reitin latvajärvistä.
Reitin Eteläiset haarat yhtyvät Janakkalan Kernaalanjärvessä, joka laskee Hiidenjokea Vanajaveteen. Idästä Kernaalaanjärveen laskee Lammin ja Hämeenkosken alueella sijaitsevasta Pääjärvestä alkunsa saava, Teuronjoen kautta Mommilanjärveen ja tästä Puujokea Kernaalaanjärveen laskeva reitin itäinen latvahaara. Lännestä Kernaalanjärveen laskevat Lopen, Rengon, Hattulan ja Kalvolan alueilta Tervajoen, Hyvikkälänjoen ja Räikälänjoen kautta Kernaalanjärveen vetensä purkavat reitin läntiset latvahaarat. Näissä suurimpia järviä ovat Tervajoen latvoilla Lopen Loppijärvi sekä Hyvikkälänjoen latvoilla Lopen Kaartjärvi, Hattulan ja Kalvolan Renkajärvi, Hattulan Takajärvi ja Hämeenlinnan Alajärvi. Tällä Vanajaveden reitin yläosan vesistöalueella järvisyys on 5,66 % pinta-alasta.
Koillisesta Vanajaveden reitiin yhtyy Valkeakoskella Längelmäveden reitti, johon laskee kaakosta Hauhon reitti.
Lounaasta Vanajaveteen laskee Sääksmäen Saarioispuolella Kalvolan Äimäjärvestä alkunsa saava Oikolanjoki ja Akaan Viialassa Urjalasta ja Kalvolasta vesiä tuova Tarpianjoki, jonka vesistöalueen suurimpia järviä ovat muiden muassa Jalanti Kylmäkoskella sekä Kortejärvi, Rutajärvi ja Nuutajärvi Urjalassa.
Lempäälässä Vanajaveden reitin vedet laskevat Hiidenvuolteen, Liuhanvuolteen ja Herralanvuolteen kapeikkojen sekä Kuokkalankosken muodostaman luonnonuoman ja tämän osittain ohittavan Lempäälän kanavan kautta Pyhäjärveen.
Jay Reatard
Jay Reatard, oikealta nimeltään Jimmy Lee Lindsey Jr., (1. toukokuuta 1980 – 13. tammikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen garage rock -artisti.
Lindsey julkaisi yhteensä 18 albumia, 41 singleä sekä kokoelma-albumeita aiemmin julkaistuista singleistä ja demoista. Musiikki ja esiintymiset olivat yleensä aggressiivisia, lukuun ottamatta viimeistä albumia "Watch Me Fall". Lindsey myös soitti monessa eri yhtyeessä, kuten The Reatardsissa, Lost Soundsissa ja Digital Leatherissa.
Lindsey esiintyi Suomessa Nosturissa maaliskuussa 2009.
Lindsey kuoli 29 - vuotiaana 13. tammikuuta 2010 kotonaan Memphisissä kokaainin ja alkoholin yliannostukseen. Hänen kaverinsa löysi Lindseyn kuolleena sängyssään. Memphisin poliisi epäili myös mahdollista murhaa.
Camp Rock 2: The Final Jam
Camp Rock 2: The Final Jam on maksu-tv-levitykseen tehty, 3. syyskuuta 2010 Disney Channelilla ensiesitetty elokuva. Elokuvaa kuvattiin Ontariossa, Kanadassa. Kuvaukset alkoivat syyskuussa 2009 ja loppuivat lokakuussa.
Mitchie Torres (Demi Lovato) palaa Camp Rockiin, mutta huomaa tulomatkallaan, että järven toiselle puolelle on tullut uusi leiri Camp Star. Camp Star kutsuu Camp Rockilaiset lavalleen ja moni Camp Rockista jättää leirinsä kesken ja liittyy Camp Stariin. 
Lavaesityksessä Nate (Nick Jonas) tapaa kauniin Danan (Chloe Bridges) Camp Starista ja vähitellen rakastuu tähän. Myöhemmin hän saa kuitenkin kuulla Danan isän olevan Camp Starin vetäjä. Sillä välin Mitchie järjestää leirien välisen kilpailun, jossa katsotaan kumpi leiri olisi parempi.
Camp Rock -leirin vetäjä kuulee tästä ja haukkuu Mitchietä hänen äidilleen tietämättä, että Mitchie kuuntelee. Mitchie tulee surulliseksi ja päättää tehdä kaikkensa, että he voittaisivat. Työssä ei kyllä ole aikaa muulle ja sen takia Shane Gray (Joe Jonas) suuttuu, koska hän tuli leirille vain ollakseen Mitchien kanssa. Mutta leirikilpailu työ on vain osa Mitchien ja hänen ystäviensä työtä, koska Camp Starin lavaesityksen aikana he menettivät myös leiriohjaajia ja Camp Rockin leirin vetäjä Brown Cesario päättää sulkea leirin. Mitchie ja hänen ystävänsä ryhtyvät leiriohjaajiksi, että leiri voitaisiin pitää.
Kun Camp Rock ja Camp Star kilpailevat kaikki tykkää Camp Starista, mutta Camp Rockilaiset ovat silti innoissaan ja pitävät hauskaa laulaessaan. Kun kilpailu päättyy ja on voittajan kertomisen aika kaikki pitävät peukkuja mutta sitten Camp Star voittaa ja Camp Starilaiset hurraa mutta Camp Rockilaiset ovat ihan suruissaan. Sitten kun he palaavat takaisin leirille Shane ja Mitchie juttelevat ja sen jälkeen suutelevat sitten he menevät nuotiolle ja Shane alkaa laulaa ja Mitchie laulaa mukana sitten kaikki alkaa laulaa ja lisää väkeä tulee jopa Camp Starista, ja Tess pyytää, että pääsisikö ensikesänä takaisin Camp Rockiin ja tietenkin se sopii. Dana sanoo, että voisivatko he tulla nuotiolle, koska heillä ei ole sellaista. He pääsevät mukaan ja pitävät hauskaa.
I’m an Accident
I’m an Accident on Pete Parkkosen 17. helmikuuta 2010 julkaistu toinen albumi. Levyn on tuottanut Arto Tuunela.
Albumi ei menestynyt esikoislevyn tavoin. Se nousi julkaisuviikollaan albumilistan sijalle 21, mutta putosi jo seuraavalla viikolla listalta ulos, eikä noussut sinne enää uudestaan. Myöskään albumilta julkaistut singlet eivät menestyneet.
Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin singlenä albumin nimikappale ”I’m An Accident”. Toinen single ”In Too Deep” julkaistiin huhtikuussa 2010.
Tumbesin alue
Tumbesin alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Tyynen valtameren rannalla ja Ecuadorin vastaisella rajalla.
Alueen pääkaupunki on Tumbes. Sen pinta-ala on 4 669 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 158 582.
Linda Lampeniuksen diskografia
Tämä on viulisti Linda Lampeniuksen diskografia. Lista ei sisällä levytyksiä, jotka Lampenius on tehnyt orkesteri- ja kamariviulistina useiden eri suomalaisten orkestereiden ja kamariyhtyeiden kanssa 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla.
Kokoelma
Osmo's Cosmos
Anúna
Robert Wells
Piuran alue
Piuran alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Tyynen valtameren rannalla.
Alueen pääkaupunki on Piura. Sen pinta-ala on 35 892 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 1 676 315, joten se oli Perun alueista väkiluvultaan kolmanneksi suurin.
Alue on muuten kuivaa, mutta El Niño tuo sinne sateita. Siellä kasvaa johanneksenleipäpuita. Piuran alue saa tuloja öljystä ja kalastuksesta.
D.O. Sierras de Málaga
D.O. Sierras de Málaga on viinialue ja laatumerkintä Andalusiassa, Espanjassa. Alue on varsin nuori, se on perustettu vuonna 2001.
D.O. Sierras de Málagan alueeseen kuuluu 66 kuntaa viidellä alueella: "Axarquía", "Montes", "Norte", "Costa Occidental" ja "Serranía de Ronda". Alue on sama kuin D.O. Málaga -laatumerkinnällä, jonka piiriin kuuluu perinteisiä väkevöityjä málaga-viinejä.
Niillä viineillä, jotka tuotetaan Arriaten, Atajaten, Benadalidin, Gaucínin ja Rondan kunnissa, on oikeus käyttää etiketissään merkintää "Serranía de Ronda".
D.O. Sierras de Málaga -merkintä on myönnetty alkoholipitoisuudeltaan korkeintaan 15-prosenttisille miedoille puna-, valko- ja roséviineille, joita tuotetaan varsin tavanomaisin menetelmin.
Manga (täsmennyssivu)
Manga voi tarkoittaa seuraavaa:
Sasha Palomäki
Sasha Palomäki (s. 4. syyskuuta 1991 Espoo) on suomalainen taitoluistelija, joka kilpaili jäätanssissa Oksana Klimovan kanssa.
Palomäki aloitti taitoluistelun vuonna 1997 ja 2006 hän siirtyi yksinluistelusta jäätanssiin. Vuonna 2007 hänen jäätanssiparikseen tuli Oksana Klimova, jonka kanssa hän voitti kahtena vuonna, 2008 ja 2009, jäätanssin Suomen-mestaruuden. Vuonna 2007 Palomäki ja Klimova voittivat junioreiden Suomen-mestaruuden. He kilpailivat yhdessä kaksissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa, 2009, jolloin he sijoittuivat sijalle 22, ja 2010, jolloin he sijoittuivat sijalle 24. Palomäen ja Klimovan yhteistyö päättyi vuonna 2010.
Ennen Klimovaa hänen parinsa oli Iris Westerlund, jonka kanssa hän voitti pronssia vuoden 2006 taitoluistelun Suomen-mestaruuskilpailuissa.
Palomäki muutti vuonna 2007 Moskovaan, Venäjälle, jossa hänen valmentajinaan toimivat Ksenija Rumjantseva ja Jelena Tšaikovskaja. Aikaisemmin häntä valmensi Tiiu Valgemäe. Palomäen seura on Helsingfors Skridskoklubb.
Lambayequen alue
Lambayequen alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Tyynen valtameren rannalla.
Alueen pääkaupunki on Chiclayo. Sen pinta-ala on 14 231 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 1 112 868.
Srilankankyyhky
Srilankankyyhky ("Columba torringtoni") on aasialainen, Sri Lankan saarella kotoperäisenä esiintyvä kyyhkylintu. Se elää saaren sisäsosien kukkuloiden rinteillä. Lajin holotyypin kuvaili Charles Lucien Bonaparte Sri Lankasta vuonna 1854. Laji on mahdollisesti nimetty Ceylonin silloisen kuvernöörin lordi George Byngin, Torringtonin 7. varakreivin mukaan.
Hopealakkikyyhky
Hopealakkikyyhky ("Columba punicea") on aasialainen, Tiibetistä ja Intian itäosista Bangladeshin, Myanmarin, Thaimaan, Kiinan eteläosan ja Hainanin kautta Kaakkois-Aasiaan levinnyt kyyhkylintu, jonka holotyypin kuvaili Edward Blyth 1842.
Andamaanienkyyhky
Andamaanienkyyhky ("Columba palumboides") on aasialainen, Andamaanien ja Nikobaarien saaristossa elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Hume kuvaili Port Mouatista Andamaaneilta 1873.
Tummaheinäsirkka
Tummaheinäsirkka ("Omocestus rufipes") on Keski- ja Etelä-Euroopassa tavattava heinäsirkkalaji.
Nimensä mukaisesti tummaheinäsirkka on yleisväritykseltään tumma. Naaras on ruskean ja vihreän sävyinen, koiras miltei musta lukuun ottamatta voimakkaan oranssinpunaisia takajalkoja ja takaruumista. Tämä on antanut lajille sen punajalkaista merkitsevän lajinimen. Erotuksena lähisukuisesta niittyheinäsirkasta tummaheinäsirkan huulirihmat ovat kärkiosastaan kirkkaan valkoiset. Elinympäristökseen laji kelpuuttaa kuivat ja avoimet ympäristöt.
Suomessa tummaheinäsirkka on tavattu kerran Porin Yyterissä kesällä 1951. Kyseessä on saattanut olla maa-aineksen mukana maahan saapunut yksilö, mutta koska löytöpaikka muistuttaa tummaheinäsirkan tyypillistä elinympäristöä, on myös mahdollista että alueella on tuolloin elänyt pitempäänkin paikallinen tummaheinäsirkkapopulaatio. Tästä syystä laji kuuluu Suomen heinäsirkkojen lajiluetteloon, vaikka sitä tuskin nykyisin Suomessa esiintyy. Nykyisin tummaheinäsirkkaa esiintyy meitä lähinnä Ruotsin eteläosissa.
Japaninkyyhky
Japaninkyyhky ("Columba janthina") on aasialainen Japanin pienillä saarilla elävä kyyhkylintu, josta tunnetaan kaksi alalajia, joista "janthina"a tavataan Etelä-Korean ja Japanin välisillä saarilla ja Japanin eteläisillä saarilla Ryūkyūsaarille asti, ja lähes varmasti hävinnyt, Ogasawarasaarilla ja Iwolla elänyt "nitens".
Bonininkyyhky
Bonininkyyhky ("Columba versicolor") oli aasialainen Nakondo Shiman ja Chichi-juman saarilla Ogasawarasaarilla eli Boninsaarilla elänyt kyyhkylintu, jonka viimeinen yksilö havaittiin vuonna 1889. Maailman museoissa on säilynyt neljä näytettä: Frankfurtissa, Pietarissa ja Lontoossa.
Capitol Limited (Amtrak)
Capitol Limited on Yhdysvaltain pääkaupungin Washingtonin ja Chicagon välillä liikennöivä henkilöjunavuoro. Vuoro aloitti liikenteen vuonna 1981, ja sen reitin pituus on 764 mailia eli 1 230 kilometriä.
Ristinummen seisake
Ristinummen seisake () oli rautatieliikennepaikka Järvenpään Ristinummella -radan varrella. Se avattiin Järvenpään aseman alaisena laiturina vuonna 1899. Seisakkeen seutu oli harvaan asuttua, mutta sen kautta kulki tie Tuusulanjärven rannalle. Laiturirakennus, jonka suunnitteli Thure Hellström, valmistui vuonna 1933.
Ristinummen seisake muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1979. Henkilöliikenteen pysähdykset ja itse liikennepaikka lakkautettiin toukokuussa 1998, jolloin Kyrölän asemaa siirrettiin noin 300 metriä etelämmäksi. Liikennepaikkarakennus purettiin vuonna 1999. Seisakkeen kohdalla ollut tasoristeys on korvattu alikululla.
Maisemavalokuvaus
Maisemavalokuvauksen kohteena voivat olla luonnonmaisemat, kaupunkimaisemat sekä maaseutumaisemat. Suomessa teollisuusmaisemat tai makromaisemat luokitellaan harvoin kuuluviksi maisemavalokuvauksen aiheiksi. Suomalaisessa valokuvauskulttuurissa yleisintä maisemavalokuvausta on luonnonmaisemien kuvaus. Suomen Luonnonvalokuvaajat ry:n järjestämässä Vuoden Luontokuva -kilpailussa ”Maisemat” on suosittu sarja.
1800–1900-lukujen vaihteessa maisemavalokuvauksella oli Suomessa tärkeä merkitys kansallisuusaatteen kuvittajana ja vahvistajana. Tuon ajan tunnettuja kuvaajia olivat I. K. Inha ja Daniel Nyblin. Kansallismaisemaksi Suomessa alettiin kutsua maisemamaalareiden ja -valokuvaajien tallentamia maisemia, joissa tiivistyivät suomalaisuuden tunnuskuvat.
Yhdysvaltalainen maisemakuvaaja Ansel Adams on tullut tunnetuksi kansainvälisesti erityisesti Yosemiten kansallispuistosta otetuista maisemakuvistaan.
Maisemakuvan erityismuoto on panoraamakuva.
Internetissä on lukuisia maisemavalokuvausta käsitteleviä sivustoja ja keskustelufoorumeita.
Tacnan alue
Tacnan alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee Titicacan ylängöllä maan eteläkärjessä, Tyynen valtameren rannalla.
Alueen pääkaupunki on Tacna. Sen pinta-ala on 16 076 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 288 781.
Moqueguan alue
Moqueguan alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa, Tyynen valtameren rannalla.
Alueen pääkaupunki on Moquegua. Sen pinta-ala on 15 734 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 161 533.
Puffing Billy
Puffing Billy on varhainen brittiläinen höyryveturi, jonka insinööri William Hedley, hänen alaisensa Jonathan Forster ja seppä Timothy Hackworth rakensivat Wylamin kartanon omistajalle Christopher Blackettille vuosina 1813–1814. Se on maailman vanhin säilynyt höyryveturi ja ensimmäinen, jota käytettiin kaupallisessa liikenteessä. Sen tehtävänä oli vetää hiilijunia kaivokselta kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevaan satamaan Newcastle upon Tynessä. Veturilla on myös sisarveturi "Wylam Dilly", joka valmistui 1815.
Puffing Billyn ongelmana oli aluksi se, että veturi oli liian painava rautatiellä, joka oli rakennettu hevosvetoisille junille, minkä takia se rikkoi kiskoja. Tämä ongelma korjattiin tekemällä veturista neliakselinen. Myöhemmin Hedleyn ryhmä kehiti L:n muotoiset kiskot, joilla vähennettiin kiskoilta suistumisia. Parempien kiskojen myötä veturista tehtiin jälleen kaksiakselinen. Veturin huippunopeus oli noin 8 kilometriä tunnissa, joten se oli hyvin hidas. Tämä johtui koneen yksisylinterisyydestä ja vähäisestä höyrynpaineesta.
Vuonna 1862 Edward Blackett lainasi Puffing Billyn Patenttitoimiston museolle (nykyinen Lontoon tiedemuseo) ja myöhemmin hän myi veturin museolle 200 punnalla.
Arequipan alue
Arequipan alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa, Tyynenmeren rannalla.
Alueen pinta-ala on 63 345 neliökilometriä ja vuoden 2017 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 382 730. Alueen pääkaupunki on samanniminen Arequipa.
Arequipan tunnetuimpia eläimiä ovat andienkondorit, vikunjat ja alpakat. Maatalous tuottaa vehnää, riisiä, sipulia, valkosipulia, kvinoaa ja maitoa. Arequipan liepeillä on edelleen käytössä pengerrettyjä peltoja, jotka on perustettu ennen inkojen valtakautta. Alueella on syvä rotkoja ja Andaguan tulivuorilaakso.
Gillamin rautatieasema
Gillamin rautatieasema on rautatieliikennepaikka Gillamissa, Manitobassa, Kanadassa. Liikennepaikka sijaitsee Chirchillin satamakaupunkiin johtavan Hudson Bay Railwayn hallinnoiman rautatien varrella, rautateitse 1 314 kilometrin päässä Winnipegistä pohjoiseen. Liikennepaikalla pysähtyvät Winnipegin ja Churchillin välillä liikennöivät "Hudson Bay" -henkilöjunat.
Gillamin asemarakennus sai kansallisen perinneaseman arvon vuonna 1992.
Aseman lipunmyynti ja odotustilat avautuvat vähintään 30 minuuttia ennen henkilöjunan lähtöaikaa. Asemalla on yleisöpuhelin ja WC-tilat sekä pysäköintialue.
Khadijah Hashim
Khadijah Hashim (s. 20. huhtikuuta 1942 Batu Pahat, Johor) on malesialainen kirjailija. Hän on työskennellyt opettajana Johorissa ja toimittajana paikallisissa sanomalehdissä "Utusan Melayu" (1974-1976) ja "Berita Harian" (1976-1985). Tunnetumpi hän on kirjailijana ja on tuottanut 19 romaania. Romaanien kirjoittamisen lisäksi hänen luovuutensa kattaa lyhyitä tarinoita, radiokuunnelmien käsikirjoituksia, lastenkirjoja, loruja ja runoja. Hashimin kiinnostus lasten runojen kirjoittamiseen jäi pysyväksi ja johti hänen uusimpaan julkaistuun teokseensa "Putera-puteri Malaysia" () .
Useista Hashimin novelleista ja romaaneista on sovitettu TV-näytelmiä. Joukossa ovat romaanit "Mawar Merah di Jambangan" () , "Sekapur Sirih Segeluk Air () ", "Ditepi Pagar" (), "Badai Semalam" () ja "Dekat Disayang Jauh Dikenang"() . Romaani "Laila Azwa Gadisku" () on mukautettu tv-elokuvaksi. Lisäksi "Mira Edora ja Pelangi Pagi" () -romaanista on tehty elokuva "Bicara Hati" () .
Hänen vuonna 1968 julkaistu esikoisteoksensa ja kuuluisin romaaninsa "Badai Semalam" (), on valittu kouluoppikirjaksi Singaporessa ja Malesiassa. Se on käännetty englanniksi nimellä "Storms of Yesterday" (1991, Mahani Abdul Hamid) ja espanjaksi ("Tormentos del ayer", 2010, Alberto Balanza ja Yahia). "Badai Semalam" on julkaistu useita kertoja ja viimeksi vuonna 2006 Alaf21:n nostalgiasarjassa ja sen englanninkielinen versio vuonna 2009 Malesian kirjallisuussarjassa Institut Terjemahan Negara Malaysian julkaisemana.
Aikaisemmista kirjallisia saavutuksia:
Limingan vaakuna
Limingan vaakuna on Limingan kunnan tunnus. Vaakunan aiheen kärpät ovat sijoitteluaan myöten peräisin pitäjänsinetistä 1600-luvulta. Aaltokoroinen pieli kuvaa kunnan asemaa Pohjanlahden rannikolla.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen oikea pieli ja kolme kävelevää kärppää alatusten; kaikki muu hopeaa paitsi kärppien hännänpäät mustia.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Limingan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 8. kesäkuuta 1956.
Oulunsalon vaakuna
Oulunsalon vaakuna oli Oulunsalon kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa alueen rantaniittyihin ja -laitumiin, jotka ovat kahlaajien olinpaikkoja.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, kultavaruksinen, seisova kuovi, siivet koholla.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Oulunsalon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 4. toukokuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2013, kun Oulunsalo, Haukipudas, Kiiminki ja Yli-Ii liittyivät Oulun kaupunkiin.
Jay Livingston
Jay Livingston (28. maaliskuuta 1915 McDonald, Pennsylvania – 19. lokakuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä ja lauluntekijä. Yhdessä pitkäaikaisen työparinsa Ray Evansin kanssa hänet palkittiin kolmesti Oscar-palkinnolla parhaasta laulusta. Palkinnoista ensimmäinen tuli kappaleesta "Buttons and Bows" elokuvasta "Valkonaama" (1948), toinen kappaleesta "Mona Lisa" elokuvasta "Pettäjän jäljillä" (1949) ja kolmas kappaleesta "Que Sera, Sera" elokuvasta "Mies joka tiesi liikaa" (1956). Livingstonin muihin sävellyksiin kuuluu muun muassa tunnussävelmä televisiosarjasta "Bonanza".
Thompson Subdivision
Thompson Subdivision on Manitobassa Kanadassa sijaitseva 49,1 kilometrin pituinen rataosuus, joka yhdistää Thompsonin kaupungin Kanadan rataverkkoon. Rataosuuden rakensi Canadian National vuonna 1969, ja sen omistaa ja sitä ylläpitää OmniTRAX-konserniin kuuluva Hudson Bay Railway jolle rataosa siirtyi 1997.
Rataosuus alkaa Wabowdenin ja Gillamin väliseltä rataosalta Sipiweskin rautatieasemalla sijaitsevasta Thompson Junctionista, ja johtaa luoteeseen halki asumattoman erämaan kohti Thompsonia. Rautatie ylittää Wintering- ja Grassjoet sillalla, ja sillä on kaksi pientä vesistöpengertä. Thompsonin rautatieasema sijaitsee kaupungin itälaidalla vajaan 50 kilometrin päässä Thompson Junctionista.
Thompsonista rautatie jatkuu 121 kilometrin verran sivuratana kaupungin lounaispuolella sijaitsevalle kaivokselle ja teollisuuslaitoksille. Rataosalla kuljetetaan muun muassa kupari-, sinkki- ja nikkelimalmia, ja rataosaa käyttää myös Winnipegin ja Churchillin välillä liikennöivä "Hudson Bay" -henkilöjuna.
Urge Overkill
Urge Overkill on vaihtoehtorockia soittava yhdysvaltalainen yhtye. Chicagosta lähtöisin olevan yhtyeen kantavat voimat ovat Nathan "Nash Kato" Kaatrud (laulu, kitara) ja Eddie "King" Roeser (laulu, kitara, bassokitara). Heidän versionsa Neil Diamondin laulusta "Girl, You'll Be a Woman Soon" kuultiin elokuvassa "Pulp Fiction" ja muodostui hitiksi vuonna 1994. Yhtye julkaisi Rock&Roll Submarine -levyn keväällä 2011
Svetlana
Svetlana () on slaavilainen naisen etunimi. Se on johdettu valoa merkitsevästä "svet"-sanasta. Nimi nousi suosioon Vasili Žukovskin "Svetlana"-runon (1813) myötä. Nimi tuli tunnetummaksi länsimaissa Stalinin Svetlana-tyttären paettua vuonna 1967 Yhdysvaltoihin ja julkaistua muistelmansa.
Venäjällä Svetlana on seitsemänneksi suosituin naisen nimi. Suomessa se on ollut vuoden 2009 loppuun mennessä nimenä hieman alle 2 430 naisella.
Loviisan kirkko
Loviisan kirkko on uusgoottilaista tyyliä edustava kirkko Loviisassa. Kirkko on rakennettu Georg Theodor Chiewitzin ja Julius Basilierin suunnitelmien mukaan 1863–1865. Loviisan ensimmäinen kirkko oli tuhoutunut kaupungin palossa 1855.
Chiewitzin toimiston tekemiä piirustuksia vuodelta 1857 pidettiin hyvinä mutta liian kalliina. Chiewitzin apulaisena toiminutta Julius Basilieria pyydettiin tekemään kirkkosuunnitelmasta halvempi versio, ja hän teki kirkosta pienennyspiirrokset. Rakennuskustannukset muodostuivat loppujen lopuksi kuitenkin huomattaviksi.
Loviisan kirkko on punatiilinen päätytornillinen ristikirkko, jota on korostettu pituussuuntaan. Kellotorni sijaitsee itäisen sisäänkäynnin päällä, ja siinä on koristeena pienet kulmatornit. Kuorin yllä on pienempi torni. Kirkkosali on katettu tiiliholveilla. Salissa on tuhat istumapaikkaa. Kirkon tiilet ovat suurelta osin peräisin Svartholman merilinnoituksesta.
Kirkon kellot ovat Loviisan ensimmäisen kirkon kellot 1700-luvulta. Kirkon alttaritaulu on korvattu Kristus-patsaalla, joka on kipsijäljennös tanskalaisen Bertel Thorvaldsenin teoksesta vuodelta 1839. Pohjoisoven yläpuolella on Loviisan palaneesta kirkosta pelastettu alttaritaulu "Kristus Kirkastusvuorella", jota pidetään Berndt Godenhjelmin maalaamana. Se oli lahjoitettu vanhaan kirkkoon 1842. Absidin seinässä on Bruno Tuukkasen maalaus vuodelta 1921.
Kirkossa on 1600-luvulta peräisin oleva kastemalja ja 1720-luvulta olevat ehtoolliskalkki ja öylättilautanen. Ne ovat kuuluneet alun perin Haminan kirkolle, josta ne tuotiin Loviisaan Haminan jäätyä Turun rauhassa 1743 vedetyn uuden rajan Venäjän puolelle. Kirkossa säilytetään ensimmäistä suomenkielistä koko Raamattua vuodelta 1642 ja ruotsinkielistä Raamattua vuodelta 1702.
Kirkon vanhat urut ovat Jens Zachariassenin rakentamat ja 35-äänikertaiset. Uudet urut ovat Hans Heinrichin ja Urkurakentamo Veikko Virtasen 44-äänikertaiset vuodelta 1970.
Kirkon penkkien maalin ominaisuuksista tuli marraskuussa 2011 maailmanlaajuinen uutinen. Vastamaalattujen penkkien maali pehmeni istujien alla, ja penkkiin tuli takapuolen muotoisia "enkelikuvioita". Kirkkoneuvosto päätti penkkien uudelleenmaalauksesta. Kansanliike toisaalta teki aloitteen, että säilytettäisiin ainakin yksi penkki, jossa takapuolikuviot jäisivät näkyviin. Kaikki penkit kuitenkin maalattiin.
Tutta
Tutta on naisen etunimi. Ei ole helppoa osoittaa mitään kantanimeä, josta se olisi johdettu. Nimeä on käytetty myös Englannissa, mutta sielläkään sen merkitys ei ole selvä. Ortodoksisessa kalenterissa Tutta on yhdistetty Teodoteen. Nimien välillä ei kuitenkaan ole selkeää yhteyttä.
Tutta-nimisiä naisia on ollut Suomessa vuoden 2009 loppuun mennessä vajaat 120.
Traité d’athéologie
Traité d’athéologie () on ranskalaisen filosofin Michel Onfrayn vuonna 2005 ilmestynyt kirja. Teos on ilmestynyt vuonna 2007 englanniksi nimellä "Atheist manifesto" (Ateistinen manifesti). Kirja suuntautuu monoteistisia uskontoja, kristinuskoa, juutalaisuutta ja islamia vastaan. "”Kuten monisatavuotinen historia osoittaa, Jumalan nimissä kolme monoteistista uskontoa ovat saaneet aikaan uskomattoman vuolaat verivirrat!”"
Sattuma ja välttämättömyys
Sattuma ja välttämättömyys () on ranskalaisen biokemistin Jacques Monod’n vuonna 1970 ilmestynyt kirja, jonka alaotsikko on ”tutkielma modernin biologian luonnonfilosofiasta”. Teoksen suomensi Anto Leikola vuonna 1973.
Monod omisti teoksensa loppujakson etiikalle. Monod ottaa etiikan lähtökohdaksi yksilöistä riippumattoman tiedon. Hän väitti, että ”tiedon etiikka” on ”eräässä mielessä tietoa etiikasta” koska se on tietoa ihmisestä. ”Se pystyy näkemään ihmisessä eläimen, joka ei ole mieletön, vaan outo ja kallisarvoinen juuri outouden tähden.” Tiedon etiikka tunnustaa inhimillisten ominaisuuksien ”sosiobiologisen alkuperän” ja ”vahvistaa myös niiden transsendenttisen arvon”.
Monod’n teos päättyy seuraavasti:
Juan Forlín
Juan Daniel Forlín (s. 10. tammikuuta 1988 Reconquista, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa qatarilaista Al Rayyania ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Forlín on argentiinalaisen Boca Juniorsin kasvatti. Hän teki ensiesiintymsensä edustusjoukkueessa 19. huhtikuuta 2008 ottelussa Newell’s Old Boysia vastaan.
25. elokuuta 2009 Forlín siirtyi espanjalaiseen Espanyoliin viisivuotisella sopimuksella. Espanyol maksoi hänestä neljän miljoonan euron siirtokorvauksen, jolla he omistavat 70 prosenttia pelaajanoikeuksista.
Forlín teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa maaliskuussa 2009 pelatussa vuoden 2010 Venezuelaa vastaan.
Mercedes-Benz Tourino
Mercedes-Benz Tourino on Mercedes-Benzin tilausajomalliston pienin linja-auto. Istumapaikat vaihtelevat 32-paikkaisesta 36-paikkaiseen, korin pituus on aina sama riippumatta paikkamäärästä.
Tourinon moottorissa käytetään samaa BlueTec-teknologiaa kuin suurempien linja-autojen moottoreissa. Moottori täyttää Euro4-päästöstandardin vaatimukset.
Fellinin Rooma
Fellinin Rooma () on Federico Fellinin ohjaama italialainen elokuva vuodelta 1972. Se on tajunnanvirran varassa liikkuva näennäis- tai puoliomaelämäkerrallinen tutkielma Roomasta ja samalla kunnianosoitus tuolle kaupungille.
Elokuva liikkuu ensisijaisesti kahdessa aikatasossa. Perustana on nykyhetki, 1970-luvun alun Rooma, jossa Fellinin itsensä esittämän Fellinin johtama kuvausryhmä tekee elokuvaa kaupungista. Nämä jaksot on toteutettu näennäisdokumentin tyyliin, ja niissä seurataan muun muassa tuolloista metrolaajennustyömaata.
Nyt-hetkestä rönsyää välähdyksiä Fellinin nuoruuteen, kun hän saapuu nuorukaisena kaupunkiin. Dokumenttitason Fellini antaa ymmärtää näitten Benito Mussolinin aikaiseen Roomaan sijoittuvien jaksojen olevan omaelämäkerrallisia kohtauksia, joitten kuvausta näennäisdokumentti seuraa. Nuorukais-Felliniä näyttelee Peter Gonzales Falcon, Riminiin sijoittuvissa alun lapsuuskuvauksissa lapsinäyttelijä Stefano Mayore.
"Fellinin Roomassa" ei ole varsinaista juonta, vaan tapahtumat etenevät assosiaatioitten ja tajunnanvirran kantamana. Kahden Fellinin lisäksi kukaan näyttelijä ei oikeastaan siksi nouse keskeiseen rooliin. Dokumentaristisessa nyt-tasossa on joukko cameo-esiintymisiä. Esimerkiksi tuolloin Roomassa asunutta amerikkalaiskirjailija Gore Vidalia haastatellaan hänen kaupungista saamistaan vaikutelmista. Elokuvan loppumetreillä kuvausryhmä on törmäävinään sattumalta italialaisen elokuvan ikoniin Anna Magnaniin, joka toivottaa Fellinille hyvää yötä.
Elokuvan katsoja törmää kahdessa aikatasossa moniin enemmän tai vähemmän mielikuvituksellisiin kohtauksiin Fellinin ikuisessa kaupungissa. Nuoren Fellinin Roomassa esimerkiksi aterioidaan moniäänisesti ja hälyisästi piazzassa sekä vieraillaan vaudevilleteatterissa ja bordellissa. Nykyhetken Roomassa kuvausryhmä muun muassa vierailee katolisessa muotinäytöksessä irvokkaan satiirisessa jaksossa ja sattuu olemaan paikalla, kun metrotyömaalla paljastuu unohduksiin jäänyt muinainen freskosali, jonka kohtalo on fantastisen traaginen.
"Fellinin Rooma" on monin tavoin tyypillinen Fellini-elokuva rönsyäväisyyksineen, liioittelevaisuuksineen, rehevine naisineen ja muine fellinimäisine tyylipiirteineen. Kriitikko Kaisu Tervonen kuvaa elokuvaa näin: ”Kauneimmillaankin kuvissa on aina jotain rietasta ja pyhimmilläänkin kaupungissa jotain likaista.” Varsinkin näennäisdokumentaristisissa jaksoissa ilmenee myös postmodernismille tyypillistä itsestään tietoista fiktiota, kun kuvausryhmää johtava Fellini joutuu sanailuihin ohikulkijoitten kanssa ja nämä kommentoivat ohjaajan aiempien elokuvien ominaispiirteitä.
Mercedes-Benz Travego
Mercedes-Benz Travego on Mercedes-Benzin tilausajomalliston suurin linja-auto. Korimalleja on kolme: Travego, Travego M ja Travego L. Istumapaikat vaihtelevat 49 paikasta (Travego) 57 paikkaan (Travego L) ja korien pituudet 12,14 metristä (Travego) 13,99 metriin (Travego L).
Travegon turvallisuusvarustus on kattava; aktiivinen jarruassistentti auttaa kuljettajaa reagoimaan, jos linja-auto on liian lähellä edellä ajavaa ajoneuvoa. Etutörmäyssuoja (FCG) varmistaa etutörmäystilanteissa kolarista aiheutuvien voimien vaimentamisen.
Travegon moottorit ovat Mercedes-Benz OM 457 LA -moottoreita, joissa käytetään BlueTec-teknologiaa päästöjen vähentämiseen. Teho on 428 hevosvoimaa.
Holger Stanislawski
Holger Stanislawski (s. 26. syyskuuta 1969) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Stanislawski aloitti jalkapallouransa Bramfelder SV:n juniorijoukkueessa, josta siirtyi myöhemmin Hamburger SV:n junorijoukkueeseen. Hän voitti seuran kanssa A-nuorten mestaruuden Regionalliga Nordissa. Vuonna 1992 Stanislawski siirtyi Verbandsliga Hamburgissa pelanneeseen SC Concordiaan.
Heinäkuussa 1993 Stanislawski siirtyi perinteikkääseen hampurilaisseuraan FC St. Pauliin. Stanislawski pelasi seurassa liberona ja kuului joukkueen avainpelaajiin läpi 1990-luvun. Bundesliigassa Stanislawski edusti St. Paulia 1995–1997 sekä kaudella 2001/02. Hänen uransa päättyi elokuussa 2003 ottelussa Preußen Münsteriä vastaan saatuun polvivammaan. Hän pelasi uransa viimeisen ottelunsa toukokuun lopussa 2004.Pelaajauransa jälkeen Stanislawski opiskeli urheiluhierojaksi. Vuonna 2005 hän aloitti työskentelyn FC St. Paulin organisaatiossa johtotehtävissä. Marraskuussa 2006 hän nousi seuran päävalmentajaksi. Yhdessä André Trulsenin kanssa hän johdatti St. Paulin Regionalliga Nordin mestariksi ja nousuun 2. Bundesliigaan. Kaksikon oli tarkoitus jatkaa valmennusvastuussa myös seuraavalla kaudella, mutta Stanislawskilla ei ollut valmentajalisenssiä ja Trulsen nousi päävalmentajaksi.
Kauden 2007/08 aikana Stanislawski suoritti valmentajantutkinnon ja työskenteli myös seuran johtotehtävissä. Kaudeksi 2008/09 hän palasi St. Paulin päävalmentajaksi. Keväällä 2009 hän suoritti valmentajatutkintonsa kokonaisuudessaan. Kaudella 2009/10 Stanislawski jatkoi menestyksekäästi St. Paulin peräsimessä ja nosti seuran Bundesliigaan ensi kerran sitten kauden 2001/02.
Huhtikuun lopulla 2011 Stanislawski ilmoitti jättävänsä St. Paulin kauden jälkeen ja siirtyvänsä kesään 2014 ulottuvalla sopimuksella TSG 1899 Hoffenheimin päävalmentajaksi. Stanislawskin johdolla Hoffenheim pelasi kohtuullisesti Bundesliigassa vakiinnuttaen paikkaansa kymmenen parhaan joukossa. Seurajohto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Stanislawskin työhön ja hän sai potkut helmikuussa 2012 Hoffenheimin pudottua Saksan cupissa SpVgg Greuther Fürthille.
Toukokuussa 2012 Stanislawskista tuli 2. Bundesliigaan pudonneen 1. FC Kölnin päävalmentaja. Stanislawskin johdolla Köln ei kyennyt nousemaan takaisin liigaan, vaan jäi kaudella 2012/13 sarjan viidenneksi. Kauden jälkeen Köln purki Stanislawskin sopimuksen.
Hopeahartiakyyhky
Hopeahartiakyyhky ("Columba jouyi") oli Japanissa Okinawan, Keraman ja Nanseisaariin kuuluvalla Daitosaarilla elänyt kyyhkylaji, jonka holotyypin Stejneger kuvaili tokiolaisen museon näytteestä 1887. Natural History Museum at Tringissä on jäljellä kolme nahkaa. Lajista tehtiin viimeiset havainnot Okinawalla 1904 ja Daitolla 1936. Häviämisen syistä ei ole tietoa.
Valkokurkkukyyhky
Valkokurkkukyyhky ("Columba vitiensis") on kyyhkylaji, jota esiintyy laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa, Filippiineiltä Indonesian kautta Tyynenmeren saarille saakka. Lajin holotyypin kuvailivat Quoy ja Gaimard Fidžiltä vuonna 1830. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia, jotka ovat eriytyneet eri saariryhmiin.
Pulmuskyyhky
Pulmuskyyhky ("Columba leucomela") on kyyhkylaji, jota tavataan itäisessä Australiassa Queenslandin Cooktownista Uuden Etelä-Walesin Hunter Riverille ulottuvalla alueella. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin eteläisestä Queenslandista vuonna 1821.
Keltajalkakyyhky
Keltajalkakyyhky ("Columba pallidiceps") on Oseaniassa Bismarckinsaarilla ja Salomonsaarilla elävä kyyhkylintu, jonka kanta on nykyään vaarantunut. Edward Pierson Ramsay kuvaili lajin holotyypin Duke of Yorkin saarelta vuonna 1877.
Valkolakkikyyhky
Valkolakkikyyhky ("Patagioenas leucocephala" aiemmin "Columba leucocephala") on Karibianmeren saarilla Florida Keys ja Bahamalta Panaman edustan saarille ulottuvalla alueella elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Carl von Linné kuvaili Bahamalta 1758.
Remigio Morales Bermúdez
Remigio Morales Bermúdez (30. syyskuuta 1836 – 1. huhtikuuta 1894) oli Perun 56. presidentti 1890–1894. Hänen edeltäjänsä oli Andrés Avelino Cáceres ja seuraaja Justiniano Borgoño. Bermúdez kuoli ollessaan virassa. Bermúdezin lapsenlapsi, jota hän ei koskaan nähnyt, Francisco Morales Bermúdez, oli presidenttinä 1975–1980.
Serhi Sednjev
Serhi Sednjev (, s. 19. joulukuuta 1983 Hluh’iv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.
Sednjev saavutti junioreiden MM-kilpailuissa pronssia takaa-ajossa Haute Mauriennessa 2004. Saman vuoden EM-kilpailuissa Minskissä hän kuului Ukrainan hopeajoukkueeseen junioreiden viestissä. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Brezno-Osbrliessa 2004 hän sai pronssia junioreiden takaa-ajossa. Torinon universiadeissa 2007 hän saavutti hopeaa normaalimatkalla ja viestissä sekä pronssia pikakilpailussa ja yhteislähdössä. EM-kilpailujen aikuisten sarjassa hän sai Ufassa 2009 hopeaa takaa-ajossa ja pronssia normaalimatkalla.
Sednjev sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 takaa-ajossa kymmenenneksi. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa Ukrainan viestijoukkueessa.
Sednjev sijoittui maailmancupin osakilpailussa kärkikolmikkoon ensimmäisen kerran oltuaan kolmas Pokljukan normaalimatkan kilpailussa kaudella 2007–2008. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Antholzin normaalimatkalla kaudella 2009–2010. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 toiseksi Hochfilzenin pikakilpailussa ja kolmanneksi Pokljukan normaalimatkalla.
Tammikuussa 2013 Sednjev antoi positiivisen dopingnäytteen. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon alkaen 15.12.2014 ja kaikki hänen tuloksensa 22.1.2013 lähtien hylättiin.
Niinisaari (Puumala)
Niinisaari on Puumalan kunnan eteläisessä saaristossa sijaitseva kylä. Niinisaari on Puumalan mantereelta tultaessa ensimmäinen eteläisen saariston saarijonon saari. Saarelle liikennöi ympärivuorokautisesti ja ympärivuotisesti Destian lossiyhteys Hätinvirran yli. Asukkaita saaressa on noin 36.
Puhelinyhteys Niinisaareen vedettiin 1951. Sähköt saareen saatiin 1963.
Niinisaaressa on runsaasti lomahuviloita ja -mökkejä ja saarella käy myös päivämatkalaisia. Retkeilijöiden on mahdollista tutustua esimerkiksi sepän työhön Hanhiniityn pajalla, viinin valmistukseen Temolan viinitilalla, aterioida ravintola Niinipuussa ja tutustua 1900-luvun alun maatilaan Liehtalan ekomuseossa.
Taiwaninjokirastas
Taiwaninjokirastas ("Myophonus insularis") on Taiwanissa ja Kiinassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Taiwaninjokirastas on suurikokoinen rastas. Laji on noin 30–32 cm pitkä. Sekä koiras- että naarastaiwaninjokirastaat muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on pääosin tumman sinivioletti tai lähes musta. Höyhenpuku kiiltelee auringonvalossa sinisenä ja violettina. Silmän iiris on väriltään punainen.
Taiwaninjokirastasta tavataan Taiwanista ja Kiinasta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat rotkometsät vuorilta nopeasti virtaavien vuoristopurojen- ja jokien lähettyvillä. Taiwaninjokirastasta tavataan useimmiten metsistä, jotka sijaitsevat 400–2 100 metrin korkeudella meren pinnasta.
Taiwaninjokirastaan pääasiallista ravintoa ovat kastemadot. Laji voi syödä myös pieniä sammakoita, käärmeitä, liskoja, kaloja ja äyriäisiä.
Taiwaninjokirastaan pesimäkausi kestää maaliskuulta heinäkuulle. Suuri kuppimainen pesä rakennetaan sammalista, risuista ja juurista puun koloon tai kivikkoon. Joskus laji rakentaa pesänsä myös siltojen alle tai tunneleihin. Naaras munii kahdesta neljään vaaleanpunaista, ruskeapilkullista munaa. Myös koiras osallistuu munien haudontaan ja kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Esko Koppanen
Esko Jussi Koppanen () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Koppanen toimi 21 vuoden ajan, helmikuusta 1962 maaliskuuhun 1983, kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän oli jäsenenä eduskunnan sosiaalivaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa, ja lisäksi hän toimi valtiontilintarkastajana. Koppanen toimi poliittisella urallaan myös Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana vuosina 1963–1969, Hyvinkään kunnallispolitiikassa, kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä, ja presidentin valitsijamiehenä kaksissa vaaleissa, 1968 ja 1978.
Koppanen oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, joksi hän valmistui vuonna 1951 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 1954–1958 Suomen Yhdyspankin Vuoksenniskan konttorin johtajana ja vuosina 1958–1972 Suomen Yhdyspankin Hyvinkään konttorin I johtajana.
Koppasen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto August Koppanen ja Anni Ollikainen. Hänen puolisonsa oli Mirja Liisa Annikki Saukkonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1951, ja jonka kanssa hän sai kolme lasta, vuonna 1952 syntyneen pojan ja vuosina 1955 ja 1961 syntyneet tyttäret.
Mercedes-Benz CapaCity
Mercedes-Benz CapaCity on saksalaisen Mercedes-Benzin valmistama nivelbussi. CapaCity on valmistajansa suurin kaupunkiliikenteessä käytettävä linja-auto. Sen pituus on 19,54 metriä, ja matkustajia autoon mahtuu 193 henkeä, joista istumapaikoille 37.
CapaCityn moottori on Mercedes-Benzin OM 457 hLA ja se täyttää Euro4-päästönormit BlueTec-teknologian ansiosta. Linja-auton teho on 354 hevosvoimaa.
Karibiankyyhky
Karibiankyyhky ("Patagioenas squamosa") on Länsi-Intian saaristossa Isojen- ja Pienten Antillien, paitsi ei Jamaikalla, sekä Curaçaon, Bonairen ja Los Testigoksen saarilla elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Bonnaterre kuvaili Guadeloupelta 1792.
Suomukyyhky
Suomukyyhky ("Patagioenas speciosa") on hyvin laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa, Meksikon eteläosista Perun itäosiin, Boliviaan ja Etelä-Brasiliaan sekä Trinidadiin, elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Johann Friedrich Gmelin kuvaili Cayennesta 1789.
Brasiliankyyhky
Brasiliankyyhky ("Patagioenas picazuro") on laajalla alueella Etelä-Amerikassa Brasiliassa, Boliviassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Etelä-Argentiinassa elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Coenraad Jacob Temminck kuvaili Paraguaysta 1813. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista "marginalis" tavataan Brasilian koillisosissa.
Niinisaari (täsmennyssivu)
Niinisaari voi viitata seuraaviin asioihin:
Ari Kattainen
Ari Kattainen (s. 1958) on suomalainen suunnistaja. Skövden MM-kilpailuissa 1989 Kattainen voitti pronssia viestisuunnistuksesta. Keijo Parkkinen suunnisti avausosuuden, Kattainen toisen, Peter Ivars kolmannen ja Reijo Mattinen viimeisen osuuden.
Seuratasolla Kattainen edusti Helsingin NMKY:tä vuoteen 1990 asti. Vuosina 1991–1997 hän edusti Angelniemen Ankkuria, jonka jälkeen hän vaihtoi Hyvinkään Rastiin. Vuonna 1991 Kattainen voitti Tiomilan ja sijoittui toiseksi Jukolan viestissä Angelniemen Ankkurin joukkueessa.
Veteraanien MM-kilpailuista Kattainen on voittanut kultaa vuonna 2007 M45-sarjassa ja vuonna 2008 M50-sarjassa pitkällä matkalla. Kattainen toimi Jukolan viestin pääratamestarina Kytäjä-Jukolassa 2010.
Laserharppu
Laserharppu on elektronisessa musiikissa käytettävä soitin. Sitä soitetaan siten, että siitä lähtevät säteet peitetään käsin, jolloin syntyy ääni. Tunnetuin laserharpun käyttäjä lienee ranskalainen Jean-Michel Jarre.