hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Willys Go Devil -moottori
Willys L134, lempinimeltään Go Devil on Willys-Overland Motorsin vuosina 1937 – 1952 valmistama nestejäähdytteinen, nelisylinterinen rivimoottori. Moottorin kenties tunnetuin käyttösovellus oli II maailmansodan aikana liittoutuneiden joukkojen käyttöön toimitetun Willys MB -auton voimanlähteenä. Moottori oli käytössä Willysin valmistamissa ajoneuvoissa jo vuodesta 1937 lähtien ja yhtiö valmisti viimeiset tällä moottorilla varustetut autonsa vuonna 1952. Lisenssivalmisteena moottori oli käytössä vuoteen 1966 saakka.
Vuonna 1940 Willys-Overland -yhtiö valmisti kaksi nelivetoista "Willys Quad" -nimistä, kevyen tiedustelu- ja komentoauton prototyyppiä, osallistuakseen niillä Yhdysvaltain armeijan järjestämään suunnittelukilpailuun. Prototyyppien voimanlähteenä toimi yhtiön melko tuore "L134"-sivuventtiilimoottori ja tämä osoittautui oivaksi ratkaisuksi. Vaikka Willysin tyhjäpaino ylitti asetetut rajat, sen moottorin suorituskyky peittosi muiden kilpailuun osallistuneiden valmistajien vastaavat, ja tämä käänsi tilanteen Willysin eduksi.
Moottorin suunnittelusta vastasi Willysin silloinen pääinsinööri Delmar "Barney" Roos. Hänen lähtökohtanaan oli Willysin 48-hevosvoimainen henkilöauton moottori, jota hän muokkasi sekä rakenteeltaan kestävämmäksi että tehokkaammaksi. Hänen suunnitelmillaan moottorin tehoksi nostettiin 60 SAE-hevosvoimaa @ 4000 rpm ja vääntömomentiksi 105 lb·ft (142 Nm) @ 2000 rpm. Nämä molemmat arvot ylittivät armeijan asettamat arvot reilusti.
Vuodesta 1950 alkaen "L134"-moottoria alettiin korvata Willys Hurricane sekaventtiilimoottorilla.
Al-Qa’im
Qaim eli al-Qa’im (tai al-Qaim, al-Ka’im, al-Kaim; ) on rajakaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen etelärannalla, Syyrian rajalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista on linnuntietä 239 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 336 kilometriä itäkaakkoon.
Rajakaupunki on yksi kolmesta virallisesta Irakin ja Syyrian välisistä maanteiden rajanylityspisteistä ja on strategisesti tärkeä. Kaupungissa on sementtitehdas ja sinne johtaa myös rautatie. Kaupungin etelälaidalla on 317,9 metriä korkea Husaiban televisiolähetinmasto. Al-Qaimin piirikunnassa viljellään maata Eufratin varrella, ja seudun maaperää on kuvattu ravinteikkaaksi.
Qaimin kaupunki on Anbarin maakunnan Qaimin piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2014 tammikuussa Qaimin piirikunnassa arvioitiin asuvan 10 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 150 000 ihmistä. Samaan piirikuntaan kuuluva Karabilan kaupunki on kasvanut kiinni al-Qaimin taajaman itäosaan.
Qaimin seudun fosfaattikaivoksen yhteyteen rakennettu, vuonna 1984 toimintansa aloittanut lannoitetehdas teki Irakin omavaraiseksi lannoitteiden osalta. Osa lannoitetehtaan tuotannosta vietiin ulkomaille. Yhdysvaltojen mukaan osa laitoksesta muutettiin sittemmin uraanin rikastuslaitokseksi ja laitoksen vuosina 1984–1990 rikastamaa uraania käytettiin Irakin ydinaseohjelmassa. Persianlahden sodan aikana vuonna 1991 uraanin rikastuslaitos tuhottiin.
Irakin sodan aikana kaupunki oli raskaiden taistelujen kohteena keväällä 2005 sen jälkeen, kun joukko asemiehiä oli ensin pakottanut kaupungin poliisijoukot jättämään kaupungin.
Kesäkuussa 2014 ääri-islamistisen Isisin taistelijat ottivat kaupungin hallintaansa. Muutamaa päivää aiemmin Syyrian puolelta tulleet Vapaan Syyrian armeija ja al-Nusran rintama olivat vallanneet kaupungin Irakin hallinnolta. Väkivaltaisuuksien johdosta monet seudun asukkaista ovat paenneet kotiseudultaan. Isisiä vastaan taistellessaan Yhdysvaltain johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt monia ilmaiskuja Qaimin seudulle. Irakin armeija uutisoi vallanneensa al-Qaimin 3. marraskuuta 2017. Kaupunki oli viimeinen Isisin hallitsema Syyrian ja Irakin välinen rajanylityspaikka.
Juan Bautista Topete
Juan Bautista Topete y Carballo (24. toukokuuta 1821 Tlacotalpan, Meksiko – 31. lokakuuta 1885 Madrid) oli espanjalainen amiraali, joka osallistui vuoden 1868 vallankumoukseen.
Topete toimi laivaston komentajana Espanjan–Marokon sodassa vuonna 1860. Vuodesta 1867 hän palveli kontra-amiraalin arvoisena Cádiziin sijoitetun laivastoeskaaderin komentajana. Syyskuussa 1868 Topete ryhtyi yhdessä eräiden muiden kanssa johtamaan vallankumoukseksi paisunutta kapinaa, jolla kuningatar Isabella II syrjäytettiin. Lokakuussa 1868 perustetussa uudessa väliaikaisessa hallituksessa hän toimi meriministerinä vuoteen 1871 asti, ja oli uudelleen samassa tehtävässä lyhytaikaisesti vuosina 1872 ja 1874. Topete tuki ranskalaista Montpensierin herttuaa Antoine d’Orléansia Espanjan uudeksi kuninkaaksi. Topete vetäytyi politiikasta Alfonso XII:n noustua valtaistuimelle vuonna 1875.
Cha Cha Cha (elokuva)
Cha Cha Cha on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1989. Se oli ensimmäinen Kaurismäen kolmesta vuonna 1989 ensiesityksensä saaneesta elokuvasta. "Cha Cha Chan" tarina kertoo klassisen roolinvaihdon, jossa alkoholistista tehdään liikemies ja liikemies puolestaan joutuu asumaan siltojen alle. Elokuvan tuottivat Villealfa Filmproductions sekä ruotsalainen Svensk Filmindustri.
"Cha Cha Cha" kuvattiin noin kahdessa viikossa syksyllä 1988 ja yhdeksi sen tekemisen motiiviksi on kerrottu Matti Pellonpään hampaiden korjaus. Elokuva sisältääkin kohtauksen, jossa hänen hampaansa laitetaan kuntoon. Muissa pääosissa nähdään Kari Väänänen ja Sanna Fransman. Juonella on kytköksiä todellisuuteen, sillä elokuvan tavoin myös oikeassa elämässä Väänäsen ja Pellonpään ystävyys oli rikkoutua Sanna Fransmanin takia. Hän oli aikaisemmin Pellonpään seurustelukumppani, mutta myöhemmin Väänänen ja Fransman avioituivat. Muusikkona tunnetuksi tullut kahdeksanvuotias Siiri Nordin tekee elokuvassa lapsiroolin.
Siltojen alla asuva alkoholisti Matti (Matti Pellonpää) saa Amerikan tädiltään perinnön, mikäli osaa käyttäytyä ja olla juomatta, kun täti saapuu Suomeen. Matin paras ystävä autokauppias Kari (Kari Väänänen) tarjoaa hänelle apuaan, mikäli saa puolet perinnöstä ja näin miehet vaihtavat osiaan parin viikon ajaksi.
Mustamaalattu
Mustamaalattu () on norjalainen draamasarja, joka on saavuttanut kansainväliseen suosion. Sarja alkoi Norjassa TV 2 -kanavalla maaliskuussa 2015. Suomessa sarjan esittäminen alkoi 12. marraskuuta 2015 MTV3-kanavalla. Toinen kausi alkoi Suomessa 7. maaliskuuta 2017.
Sarja kertoo norjalaisesta liikemiehestä Aksel Borgenista (Nicolai Cleve Broch), joka asuu Aasiassa vaimonsa ja poikansa kanssa. Akselilla on kuitenkin synkkä menneisyys, josta hän ei ole kertonut läheisilleen. Norjassa, piskuisessa kotikylässään Lifjordissa Aksel oli sukunimeltään Nilsen ja hän oli 20 vuotta sitten syytettynä tyttöystävänsä Karinen murhasta. Istuttuaan vuoden vankilassa hänet kumminkin vapautettiin. Kyläläiset ja erityisesti uhrin äiti Eva Hansteen (Lena Endre) ovat sitä mieltä, että Aksel murhasi Karinen. Kun Aksel saa kuulla, että Lifjordin suurin työllistäjä, Eva Hansteenin luotsaama Solar Tech on konkurssin partaalla, matkaa hän Norjaan 20 vuoden tauon jälkeen yhtiötä pelastamaan.
"Mustamaalattu" keräsi keskimäärin katsojia Norjassa 0,8 milj. per jakso ja Ruotsissa 1 milj. per jakso.
Katsojamäärät Suomessa:
Bobur Šokiržonov
Bobur Šokiržonov (, s. 5. joulukuuta 1990 Taškent) on uzbekistanilainen keihäänheittäjä. Šokiržonov on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.
Šokiržonov osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin jääden kuitenkin karsintaan. Lokakuussa 2015 hän heitti Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa uuden ennätyksensä 84,14. Saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuista Wuhanista Šokiržonov saavutti hopeaa tuloksella 79,09.
Aluerakentaminen
Aluerakentaminen tarkoittaa jonkin alueen rakentamista niin, että kokonaisuus on toteutettu suunnitelmallisesti.
Ensimmäisiä aluerakentamiskohteita Suomessa olivat Helsingin Puu-Käpylä 1920-luvulla ja Olympiakylä 1930-luvulla, sekä myöhemmin Espoon Tapiola 1950-luvulla. 1960- ja 1970-luvuilla aluerakentaminen perustui kuntien ja rakennusliikkeiden tekemiin aluerakentamissopimuksiin, joiden mukaan rakennusliike hankki ja kaavoitti maan sekä rakensi sille uudet asunnot huolehtien myös niiden markkinoinnista. Suomessa aluerakentaminen liitetäänkin lähiöiden syntyyn. Jo Heikki von Hertzen esitti pamfletissaan "Koti vaiko kasarmi lapsillemme" (1946) alueittain rakentaminen välttämättömänä edellytyksenä paremmalla asuinympäristölle, rationalisoinnin ja standardisoinnin ohella.
2000-luvulla aluerakentamissopimuksia muistuttava käytäntö on kumppanuussopimus, jossa kaupunki, maanomistaja ja urakoitsija kaavoittavat maan yhdessä. Kumppanuussopimuksilla ei anneta kaavoittajalle yhtä suuria vapauksia kuin 1960- ja 1970-luvuilla. Myös pientaloalueita on rakennettu kumppanuussopimuksilla, kuten Espoon Friisilän ja Vantaan Ylästön pientaloalueet.
Nicolas Le Goff
Nicolas Le Goff (s. 15. helmikuuta 1992 Pariisi) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Berlin Recycling Volleysiä ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 206 senttimetriä pitkä ja 114 kilogrammaa painava Le Goff on keskitorjuja. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 365 senttimetriin ja torjuntalyönti 328 senttimetriin.
Le Goffin kasvattajaseura on Montpellier UC. Hän debytoi seuran paidassa Ranskan Pro A-liigassa vuonna 2011. Hän edusti seuraa neljän vuoden ajan. Kesäkuussa 2015 Le Goff siirtyi Saksan Bundesliigan Berlin Recycling Volleyhyn.
Alle 19-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009 voittanut Le Goff debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2013. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa sekä maailmanliigaa että EM-kultaa.
Maajoukkuetasolla
Ovipuhelin
Ovipuhelin on yleensä ovessa oleva puhelin, jolla pääsee puhumaan sisälle taloon. Ovipuhelimissa on joskus myös kamera, josta sisälläolija näkee ulkopuolella olevan henkilön. Ovipuhelimia on kerrostaloissa ja omakotitaloissa.
Kerrostaloissa voidaan ovipuhelimen avulla pitää talon ulko-ovi lukittuna ja ehkäistä siten ulkopuolisten liikkumista porraskäytävässä. Lukittu ulko-ovi hankaloittaa kuitenkin asiallistakin liikkumista, esimerkiksi jakelua ja kotipalvelua.
Edvard Granberg
Edvard Julius Granberg (31. heinäkuuta 1823 Vaasa – 2. helmikuuta 1884 Valkeakoski) oli suomalainen apteekkari, josta tuli yksi Walkiakoski -paperitehtaan perustajista ja johtajista.
Granbergin isä oli kauppias ja äiti Anna Maria Lööf. Hänen puolisonsa vuodesta 1859 oli Gustava Paulina Sackalén (s. 1839). Lääkäri Peder Waldemar Granberg oli heidän poikansa. Granberg meni 1849 apteekkarioppilaaksi Vaasaan. Työskenneltyään siellä vielä toisessakin apteekissa hän suoritti farmaseutin tutkinnon 1843 ja proviisorin tutkinnon 1849. Hän työskenteli sitten apteekeissa sekä Kristiinankupungissa että Turussa, kunnes avasi oman apteekin Raumalle 1856 ja toisen Tampereelle 1858. Vuonna 1866 hän perusti Tampereelle myös väkiviinatehtaan ja vähän myöhemmin kaupungin ensimmäisen paloviinatehtaan, Tampereen Höyrypolttimon. Vuonna 1870 hän kuitenkin luopui apteekeistaan ja perusti kahden liikekumppanin kanssa yrityksen, joka ryhtyi 1871 rakentamaan paperitehdasta Sääksmäelle. Tehdas aloitti toimintansa helmikuussa 1873. Granberg muutti Tampereelta Sääksmäelle, osti sieltä Lotilan kartanon ja johti tehdasta liikekumppaninsa kanssa. Tämän kuoltua 1882 hän oli yksinään tehtaan johtaja viimeiset elinvuotensa.
Edvard Granbergin poika oli pankkimies ja filatelisti Richard Granberg.
Joel Edmundson
Joel Edmundson (s. 28. kesäkuuta 1993 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Blues varasi Edmundsonin toisella kierroksella 46. pelaajana.
Colton Parayko
Colton Parayko (s. 12. toukokuuta 1993 St. Albert, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Pohjois-Amerikan NHL-liigassa pelaavaa St. Louis Bluesia.
St. Louis Blues varasi Paraykon vuoden kolmannella kierroksella. Paraykoa pidettiinkin yleisesti yhtenä kauden 2015–2016 parhaista tulokaspelaajista.
2. maaliskuuta 2016, Stan Bowman ja Peter Chiarelli nimesivät Paraykon edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin.
Dušan Sidor
Dušan Sidor (s. 23. maaliskuuta 1987 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Sidor aloitti jääkiekkoilun kotimaassaan, mutta hän siirtyi jo nuorena Italiaan HC Bolzanon junioreihin. Hän debytoi miesten peleissä seuran kakkosjoukkueessa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa kaudella 2006–2007, jolloin Sidor sai tililleen 22 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja NAHL-junioriliigan Alaska Avalancheen, jonka jälkeen Sidor kävi vuodet 2008–2012 Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hän sai NCAA:ssa neljän kauden aikana tililleen kuitenkin vain yhteensä neljä ottelua. Tästä huolimatta Sidor valittiin kuitenkin kolmella jälkimmäisellä kaudellaan WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2012–2013 Sidor palasi kotimaahansa ja siirtyi HK Popradin Extraliga-joukkueeseen. Hän kantoi joukkueen pääasiallisen torjuntavastuun ja pelasi 25 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua torjuen molemmissa yhden nollapelin. Myös kaudella 2013–2014 Sidor toimi Popradin pääasiallisena ykkösmaalivahtina pelaten 47 runkosarjaottelua. Loppukaudesta seura kuitenkin hankki maalilleen Edgars Masaļskisin, eikä Sidor saanut peliaikaa enää pudotuspeleissä. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Italiaan ja siirtyi Serie A -joukkue HC Valpellicen maalinsuulle. Sidorilla oli Italiassa viettämiensä juniorivuosien ansiosta käytössään ns. Italian pelaajalisenssi, jonka ansiosta hän ei vienyt paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä.
Toukokuussa 2015 Sidor teki vuoden mittaisen ja elokuun loppuun asti kestäneen try-outin sisältäneen sopimuksen Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekon kanssa. Hänen koejaksonsa tuotti jatkosopimuksen kaudeksi 2015–2016. Sidor ei kuitenkaan pelannut loukkaantumisen vuoksi koko kauden aikana.
Sidorin isä Dušan Sr. toimii maalivahtivalmentajana Sveitsin National League A:n SCL Tigersissa. Hänen äitinsä Dana pelasi jääkiekkoa maalivahtina mm. Italian naisten liigassa.
Luxemburgin edustajainhuone
Luxemburgin edustajainhuone (, , ) on Luxemburgin suurherttuakunnan yksikamarinen parlamentti. Edustajainhuone koostuu 60 edustajasta, jotka valitaan viiden vuoden välein pidettävissä vaaleissa neljästä eri vaalipiiristä. Edustajainhuoneen päätehtävänä on äänestää hallituksen ja edustajainhuoneen esityksistä. Luxemburgin perustuslaki antaa edustajainhuoneelle tiettyjä oikeuksia talousasioissa ja oikeuden tutkia hallituksen toimintaa.
Estanislao Figueras
Estanislao Figueras y Moragas (13. marraskuuta 1819 Barcelona – 11. marraskuuta 1882 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi vuonna 1873 neljän kuukauden ajan Espanjan ensimmäisen tasavallan ensimmäisenä valtionpäämiehenä ja samalla hallituksen johtajana.
Figueras liittyi vuonna 1840 Espanjan tasavaltalaisiin, jotka olivat jyrkässä oppositiossa maan tuolloista poliittista järjestelmää vastaan. Hän toimi asianajajana Tarragonassa ja tuli vuonna 1850 valituksi cortesiin, johon muodostui tasavaltalaisten ryhmä. Ramón María Narváezin hallitus vangitsi hänet toukokuussa 1867. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen Figueras kohosi yhdeksi cortesin tasavaltalaisen vähemmistön johtajista yhdessä Francisco Pi y Margallin ja Emilio Castelarin ohella. Hän vastusti vuoden 1869 monarkistista perustuslakia ja kaikkia kuningasehdokkaita. Kun kuningas Amadeus I luopui kruunusta ja Espanja muuttui tasavallaksi, Figueras nimettiin 12. helmikuuta 1873 ”toimeenpanovallan johtajaksi” ("Presidente del Poder Ejecutivo"). Hän kuitenkin luopui tehtävästä jo saman vuoden kesäkuussa. Hän kannatti federatiivisen tasavallan julistamista. Figueras luopui politiikasta Alfonso XII:n noustua kuninkaaksi.
Naisten Futsal-liigan kausi 2011–2012
Naisten Futsal-liigan kausi 2011–2012 oli ensimmäinen Naisten Futsal-liigan kausi. Mestaruuden voitti FTK, joka kukisti Espoossa pelatussa loppuottelussa GFT:n maalein 5–3.
Sarjaan ilmoittautui 21 joukkuetta, jotka jaettiin maantieteellisesti neljään lohkoon, kuitenkin niin, että kahdeksan pirkanmaalaisseuraa sijoitettiin kolmeen eri lohkoon. D-lohko pelattiin yksittäisinä otteluina ja kolme muuta miniturnauksina. Kunkin lohkon kaksi parasta selvisivät 11.–12. helmikuuta 2012 Espoon Otahallissa pelattuun lopputurnaukseen.
Miniturnaukset pelattiin Espoossa Leppävaaran urheiluhallissa (12.11.2011 ja 21.1.2012), Tampereen Pirkkahallissa (10.12.2011) sekä Tampereen Tamppi Areenassa (18.12.2011).
Miniturnaukset pelattiin Porin urheilutalossa (13.11.2011), Hämeenkyrössä Liikuntahalli Kosken Sykkeessä (26.11.2011), Tampereen Pirkkahallissa (17.12.2011 ja 7.1.2012), Ylöjärven urheilutalossa (14.1.2012) sekä Turussa Samppalinnan palloiluhallissa (29.1.2011).
Miniturnaukset pelattiin Nokian palloiluhallissa (12.11.2011 ja 28.1.2012), Joensuu Areenassa (26.11.2011) sekä Kuopiossa Martti Ahtisaaren koululla (17.12.2011).
Lopputurnaus pelattiin Espoon Otahallissa 11.–12. helmikuuta 2012.
You Raise Me Up
You Raise Me Up () on irlantilais-norjalaisen duon Secret Gardenin vuonna 2002 alun perin julkaisema kappale, jonka on säveltänyt Rolf Løvland ja sanoittanut Brendan Graham. Kappale on Secret Gardenin neljänneltä albumilta "Once in a Red Moon". Kappaleen kesto on viisi minuuttia ja neljä sekuntia ja se on albumin toinen kappale.
You Raise Me Up on tullut hyvin tunnetuksi ja sen onkin nauhoittanut myöhemmin yli sata artistia, mukaan lukien Josh Groban (2003) ja Westlife (2005). Edellinen teki kappaleen tunnetuksi Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen Isossa-Britanniassa ja Euroopassa. Kappale on tullut tunnetuksi myös kirkollisissa yhteyksissä ja sen genre onkin "Contemporary Christian Music". Suomeksi kappaleen ovat laulaneet muun muassa Kari Tapio nimellä "Kuin taivaisiin". Markku Laamanen esitti kappaleen englanniksi vuoden 2009 Talent Suomessa ja sai suurta suosiota.
Alkuperäisessä versiossa laulun esittää Brian Kennedy.
Francisco Pi y Margall
Francisco Pi y Margall (; 29. huhtikuuta 1824 Barcelona – 29. marraskuuta 1901 Madrid) oli katalaanitaustainen espanjalainen kirjailija, poliittinen ajattelija ja valtiomies. Hänen poliittinen vaikutusvaltansa oli suurimillaan Espanjan ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874 ja hän toimi kesällä 1873 kuukauden ajan tasavallan järjestyksessä toisena valtionpäämiehenä. Pi y Margall kannatti Espanjan muuttamista liittovaltioon perustuvaksi tasavallaksi, ja hänen ajattelussaan oli vaikutteita sosialismista ja anarkismista.
Pi y Margall oli lähtöisin vaatimattomasta perheestä ja koulutukseltaan lakitieteen tohtori. Hänet tunnettiin alkuun liberaalina lehtimiehenä. Osallistuttuaan vuonna 1866 kenraali Leopoldo O’Donnellin hallintoa vastaan kohdistuneeseen kapinayritykseen hän joutui pakenemaan Ranskaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hän saattoi palata Espanjaan, jossa hänet valittiin 1869 edustajaksi parlamenttiin eli cortesiin. Hän kohosi pian yhdeksi tasavaltalaisen vähemmistön aatteellisista johtajista ja sai monet Espanjan radikaaleista demokraateista kääntymään tasavaltaisen federalismin kannattajiksi. Kun Espanja julistettiin tasavallaksi kuningas Amadeus I:n eron jälkeen helmikuussa 1873, Piu y Margallista tuli uuden hallituksen sisäministeri. Ensimmäisen valtionpäämiehen Estanislao Figuerasin erottua jo saman vuoden kesäkuussa Piu y Margall tuli hänen seuraajakseen. Hän ei kuitenkaan onnistunut yhdistämään tasavaltaa tukeneita hajanaisia ryhmiä eikä saanut haluamaansa hallitusta koottua, joten hän luopui valtionpäämiehen tehtävistä jo 18. heinäkuuta Nicolás Salmerónin hyväksi. Alfonso XII:n noustua kuninkaaksi vuonna 1875 Pi y Margall vetäytyi politiikasta. Hän palasi myöhemmin yhdeksi tasavaltalaisten johtajista ja oli vuosina 1886–1896 uudelleen edustajana cortesissa.
Pi y Margall loi laajan kirjallisen tuotannon, ja julkaisi ensimmäiset teoksensa jo 18-vuotiaana. Hän kirjoitti muun muassa useita teoksia Espanjan ja Amerikan historiasta sekä paljon poliittista kirjallisuutta. Pi y Margallilla oli merkittävä vaikutus anarkismin varhaiseen leviämiseen Espanjassa, sillä käänsi useita ranskalaisen Pierre-Joseph Proudhonin teoksia espanjaksi. Tämän ansiosta juuri proudhonilainen mutualismi sai alkuvaiheessa paljon kannatusta Espanjan anarkistien parissa. Myös Pi y Margallin kannattamassa federalismin muodossa eli niin sanotussa kantonalismissa on nähty yhtymäkohtia Proudhonin ajatteluun. Pi y Margallin federalistiset näkemykset tekivät hänestä erityisen suositun Kataloniassa sekä myöhemmin anarkistien parissa. Hän kannatti myös itsehallinnon myöntämistä tuolloin siirtomaan asemassa olleelle Kuuballe. Tämä vähensi hänen kannatustaan tasavaltalaisten keskuudessa 1890-luvulla.
Holtin linna
Holtin linna oli Holtissa, Walesissa sijainnut keskiaikainen linna. Linnan rakennustyöt alkoivat 1200-luvulla ja se sijaitsi Englannin ja Walesin välisellä rajalla Dee-joen varrella.
Keskiajalla viisitorninen linna tunnettiin nimellä "Castrum Leonis" tai "Castle Lyons", koska sen pääportin yläpuolelle oli kaiverrettu leijonahahmo. 1600-luvulla lähes kaikki linnan rakenteet purettiin ja jäljelle jäi vain hiekkakivestä rakennettu perusta.
Linna rakennettiin vuosina 1277–1311 hiekkakivestä 12 m korkean mäen päälle. Linna oli rakenteeltaan viisikulmainen ja sen kussakin kulmassa oli torni.
Linnan ympärillä oli vallihauta, johon johdettiin vesi läheisestä Dee-joesta. Linnaan kuului sisäpiha, ulompi vartiotorni, takaovi ja kurtiini
Edward I käynnisti linnan rakennustyöt pian pohjois-Walesin valloituksen jälkeen v. 1277. V. 1282 Edward I luovutti osan Walesista, mukaan lukien Hultin, John de Warrenelle, joka sai tehtäväkseen saattaa linnan rakennustyöt loppuun. Linna ja sen ympärille rakentunut kaupunki valmistuivat v. 1311.
V. 1400 walesiläiset joukot polttivat linnan Owain Glyndŵrin johtamassa kapinassa.
1500-luvulle tultaessa linna oli jäänyt käyttämättömäksi ja oli raunioina. Kartantekijä John Norden tutki linnan ja mainitsi sen olevan täysin raunioina.
Englannin sisällissodan aikana linnassa oli rojalismin kannattajien joukkoja. Parlamentarismin kannattajat valtasivat linnan v. 1643, mutta rojalistit valtasivat sen takaisin keväällä 1644. Antautumisen jälkeen 13 parlamentaristia teloitettiin ja heidän ruumiinsa heitettiin vallihautaan. Tammikuussa 1647, kun linnan piiritys oli jatkunut 9 kuukautta, rojalistien kuvernööri, Richard Lloyd antautui Thomas Myttonille (linnaa piirittäneiden parlamentaristien komentajalle). Holtin antautumisen jälkeen, Harlech oli ainoa rojalistien hallussa ollut linnoitus Walesissä ja sekin antautui Myttonille v. 1647 maaliskuussa. Holtin antautumisen jälkeen eversti Roger Pope nimitettiin linnan kuvernööriksi. Parlamentin määräyksellä linnan tuhottiin myöhemmin samana vuonna.
Vuosin 1675 ja 1683 huomattava osa linnan rakenteista siirrettiin muualle Thomas Grosvenorin johdolla. Rakenteita käytettiin Eaton hallin jälleenrakentamiseen Englannin sisällissodan jälkeen.
1700-luvulla Holtin linnasta oli jäljellä ainoastaan osa yhdestä tornista ja suorakaiteen muotoinen rakennus. Tästä huolimatta Anne Pytts, joka oli aiemmin ollut Coventryn kreivitär, asui ja kuoli linnassa.
Nykyään linnasta on jäljellä ainoastaan hiekkakivinen perusta ja muutamia yksittäisiä rakenteita, kuten sivuportti ja neliönmuotoisen tornin perustukset.
Nicolás Salmerón
Nicolás Salmerón y Alonso (10. huhtikuuta 1838 – 21. syyskuuta 1908 Pau, Ranska) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan ensimmäisen tasavallan kolmantena valtionpäämiehenä vajaan kahden kuukauden ajan vuonna 1873.
Salmerón oli alkujaan filosofian ja kirjallisuuden professori Madridin yliopistossa. Hän puolusti julkaisuissaan demokraattisia aatteita ja kuului vuodesta 1865 pienen tasavaltalaispuolueen johtoon. Poliittinen ura aukeni hänelle vuoden 1868 syyskuun vallankumouksen myötä. Vuonna 1871 hänet valittiin parlamenttiin eli cortesiin, jossa hän tuli tunnetuksi yhtenä tasavaltalaisten näkyvimmistä edustajista. Ensimmäisen tasavallan perustamisen jälkeen helmikuussa 1873 Salmerónista tuli Estanislao Figuerasin hallituksen oikeusministeri. Salmerón tuli itse hallituksen johtoon ja valtionpäämieheksi Francisco Pi y Margallin erottua 18. heinäkuuta. Salmerón kuitenkin erosi protestiksi jo 8. syyskuuta, kun cortes oli hyväksynyt karlistien kapinan ja maakuntien separatismin tukahduttamiseen tarkoitetut sota-artiklat, joihin sisältyi muun muassa kuolemanrangaistuksen käyttöönotto. Hän toimi sen jälkeen cortesin puhemiehenä, mutta vetäytyi politiikasta tasavallan kukistuttua vuonna 1874. Bourbonien palattua valtaan vuonna 1875 Salmerón joutui luopumaan myös professuuristaan ja pakenemaan maasta.
Sagastan hallitus armahti Salmerónin vuonna 1881 ja hän palasi Espanjaan. Vuodesta 1886 hän oli uudelleen edustajana cortesissa, jossa hän pyrki yhdistämään hajanaiset tasavaltalaisryhmät. Hänet tunnustettiin Espanjan tasavaltalaisten johtajaksi Manuel Ruiz Zorrillan kuoltua.
Summan kanava
Summan kanava on veneliikenteen avokanava Pohjois-Savossa, Kuopion ja Tuusniemen rajalla Summan kylässä. Se rakennettiin vuosina 2001–2002.
Kanava sijaitsee Suvasveden ja Muurasveden yhdistävällä väylällä ja kulkee Summankannaksen poikki.
Kanava on kaksiosainen: osien välissä on 100 metriä leveä ja 400 metriä pitkä Summanlampi. Kanavan yläosan pituus on noin 170 metriä ja alaosan noin 80 metriä. Leveys on noin 10 metriä, syvyys 1,2 metriä ja alikulkukorkeus 3,5 metriä.
Lemströmin kanava
Lemströmin kanava on Ahvenanmaalla Jomalan ja Lemlandin rajalla sijaitseva avokanava joka valmistui 1882. Maarianhaminan itäsataman ja Lumparnin yhdistävällä väylällä oleva kanava on pituudeltaan 350 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä, syvyys 3,5 metriä ja alikulkukorkeus 3,5 metriä silloin kun kanavan yli johtava kääntösilta ei ole avattuna. Kanavan yli johtava kääntösilta avataan normaalisti kerran tunnissa 10 minuutin ajaksi.
Keilankannan kanava
Keilankannan kanava on Kuopiossa sijaitseva avokanava joka rakennettiin vuosina 2006-2007 Keilankannan kannaksen poikki lyhentämään matkaa Jynkän venesatamasta Kallavedelle. Lopullisesti kanava ja sen yli johtava silta valmistuivat kesällä 2008. Kanava on pituudeltaan 180 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä ja sen alikulkukorkeus on 16 metriä.
Tikankaivannon kanava
Tikankaivannon kanava on Pyhäselällä Joensuuhun johtavalla väylällä sijaitseva Tikansaaren läpi kaivettu avokanava joka valmistui vuonna 1972. Kanava on pituudeltaan 100 metriä ja sen kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 11,8 metriä ja syväys 2,4 metriä. Mastonkorkeutta ei ole rajattu koska kanavalla ei ole siltoja.
Manuel Pavía
Manuel Pavía y Rodríguez de Alburquerque (2. elokuuta 1827 Cádiz – 4. tammikuuta 1895 Madrid) oli espanjalainen kenraali, joka kukisti sotilasvallankaappauksella Espanjan ensimmäisen tasavallan tammikuussa 1874.
Pavía kuului vuodesta 1865 kenraali Juan Primin esikuntaan ja tuki Primin johtamaa epäonnistunutta sotilaskapinaa vuonna 1866 sekä maanpaosta käsin vuoden 1868 vallankumousta. Tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1873 Pavía kukisti separatistisen kapinoinnin eteläisessä Espanjassa ja palautti siten keskushallinnon vallan. Hän toimi tuon vuoden aikana kolmesti Madridin kenraalikapteenina. Pavía tuki tasavallan viimeistä presidenttiä Emilio Castelaria, jolla oli muita tasavaltalaisia suurempi luottamus armeijan piirissä. Kun parlamentti eli cortes antoi 2. tammikuuta 1874 Castelarille epäluottamuslauseen pakottaen tämän eroamaan, Pavía pelkäsi radikaalimpien tasavaltalaisten palaavan valtaan, mistä olisi haittaa maan yhtenäisyydelle ja armeijalle. Niinpä hän määräsi joukkonsa hajottamaan parlamentin väkisin 3. tammikuuta ja luovutti sen jälkeen vallan kenraali Francisco Serranolle, joka muodosti uuden hallituksen. Tämä tosiasiassa merkitsi tasavallan päättymistä. Lopullisesti tasavalta tuli tiensä päähän, kun Bourbon-sukuinen kuningas Alfonso XII palautettiin valtaistuimelle saman vuoden joulukuussa.
Pavía valittiin itse cortesin jäseneksi vuonna 1876. Hän oli vuosina 1880–1881 Katalonian ja 1885–1886 Uuden Kastilian kenraalikapteenina.
Kivisalmen kanava
Kivisalmen kanava on Rääkkylän Oravisalossa Joensuuhun johtavalla väylällä sijaitseva kaksiosainen avokanava joka rakennettiin alun perin 1908–1910 ja uusittiin 1972. Kanava on pituudeltaan 400 + 1200 metriä ja sen kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 11,8 metriä, syväys 2,4 metriä ja mastonkorkeus 8,5 metriä. Kivisalmen kanavan rakennustöiden aikana vuonna 1908 löytyi kuparimalmilohkare jonka avulla löydettiin vuonna 1910 Outokummun kuparimalmiesiintymä. Kanavan eteläpuolella sijaitsee vuonna 2011 pystytetty malmikiven muistopaasi.
Olli Aitola
Olli Aitola (s. 3. helmikuuta 1992 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä.
Aitola aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana ja hän on JYPin oma kasvatti. Aitola voitti seurassa B-nuorten I-divisioonan hopeaa vuonna 2010 ja kausi 2010–2011 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua Mestis-joukkue D Teamissa. Kaudella 2011–2012 Aitola pelasi JYP-Akatemiassa (ent. D Team) viisi ja kaudella 2012–2013 kolme Mestis-ottelua. Jälkimmäisellä kaudella hän oli JYPin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 2+14=16.
Kaudella 2013–2014 Aitola vakiinnutti paikkansa JYP-Akatemiassa tehden 26 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Diskoksessa. Toukokuussa 2014 Aitola solmi vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen JYP-Akatemian kanssa. Kausi 2014–2015 oli hänelle ensimmäinen kokonainen Mestiksessä ja Aitola teki 56 runkosarjaottelussa tehot 9+14=23. Hän oli Akatemian eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Aitola nimettiin kaudeksi 2015–2016 JYP-Akatemian varakapteeniksi. Lokakuussa 2015 hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen JYPin SM-liigajoukkueen kanssa. Aitola teki jo samana päivänä 23. lokakuuta 2015 liigadebyyttinsä Helsingin IFK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.59 minuuttia. Marraskuussa 2015 Aitola joutui loukkaantumisen vuoksi lähes neljäksi kuukaudeksi sivuun. Hän jatkoi kuntouduttuaan JYPin vahvuudessa runkosarjan viimeisellä kierroksella. Aitola ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan joukkueen kokoonpanoon. Hän pelasi JYPissä kauden aikana kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja Akatemiassa 14 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudella 2016–2017 Aitola pelasi JYPissä seitsemän runkosarja- ja kaksi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin JYP-Akatemiassa, joka putosi kauden päätteeksi Mestiksestä Suomi-sarjaan. Sarjapudotuksen myötä Akatemia lopetti toimintansa. Elokuussa 2017 JYP lainasi Aitolan kaudeksi 2017–2018 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella seuran uuteen yhteistyöjoukkueeseen, KeuPa HT:hen. Hän pelasi JYPissä kauden aikana yhden runkosarja- ja CHL-ottelun. Aitola voitti CHL:n mestaruuden. Mestiksen siirtotakarajalla, helmikuussa 2018 hänen vahvistettiin pelaavan loppukauden KeuPan vahvuudessa. Aitola voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Aitola teki kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisen sopimuksen KeuPa HT:n kanssa.
CatDog
CatDog () on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka loi Peter Hannan. Sitä esitettiin vuosina 1998–2005. Ohjelman tuotantoyhtiöinä toimivat pääasiassa Peter Hannan Productions ja Nickelodeon Animation Studios.
Kortekannaksen kanava
Kortekannaksen kanava on Heinäveden ja Leppävirran rajalla Suvasveden ja Varisveden välillä sijaitseva avokanava joka rakennettiin 1907. Kanava on pituudeltaan 400 metriä ja sen kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 11,8 metriä, syväys 2,4 metriä ja mastonkorkeus 12,5 metriä.
Arsenio Martínez Campos
Arsenio Martínez Campos y Anton (14. joulukuuta 1831 Segovia – 23. syyskuuta 1900 Zarauz) oli espanjalainen kenraali, joka palautti joulukuussa 1874 sotilasvallankaappauksellaan Bourbon-suvun takaisin valtaan Espanjassa kuuden vuoden jälkeen. Hän toimi myös lyhyesti Espanjan pääministerinä vuonna 1879.
Martínez Campos palveli vuodesta 1852 upseerina Espanjan pääesikunnassa. Hän osallistui 1859–1860 Espanjan–Marokon sotaan, 1861 Juan Primin komentamaan Meksikon-sotaretkeen ja 1869–1872 taisteluihin kapinallisia vastaan Kuubassa. Palattuaan vuonna 1872 Espanjaan hänet ylennettiin kenraaliksi ja hän toimi hetken sotilaskoulun opettajana, minkä jälkeen hän osallistui eteläisessä Espanjassa puhjenneiden separatistisen kapinaliikkeiden kukistamiseen ja sisällissotaan karlisteja vastaan. Ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874 Martínez Campos oli vangittuna, koska ei suostunut tunnustamaan tasavaltaista hallitusta. Francisco Serranon tultua valtaan Martínez Campos palasi sotimaan karlisteja vastaan divisioonankomentajana. Bourbon-suvun kruununperijä prinssi Alfonso oli marraskuun lopussa 1874 antanut julistuksen Espanjan muuttamisesta perustuslailliseksi monarkiaksi, jos hänet palautettaisiin valtaan, mikä sai monet tasavaltaa vastustaneet kenraalit panemaan toivonsa häneen. Martínez Campos ratkaisi tilanteen suorittamalla 29. joulukuuta 1874 Saguntossa vallankaappauksen ("pronunciamiento") ja julistamalla Alfonson kuninkaaksi nimellä Alfonso XII.
Monarkian palauttamisen jälkeen Martínez Campos ryhtyi johtamaan taisteluja karlisteja vastaan, nyt kuningas Alfonson nimissä. Sisällissota päättyi hallituksen joukkojen voittoon helmikuussa 1876. Tämän jälkeen Martínez Campos nimitettiin koko armeijan ylipäälliköksi ja hän sai tehtäväkseen kukistaa Kuubassa edelleen jatkuneen kapinan. Hän onnistui myös tässä, ja helmikuussa 1878 solmittu Zanjónin rauha päätti kymmenen vuotta jatkuneen sodan Kuubassa. Espanjaan palattuaan Martínez Campos toimi pääministerinä maaliskuusta joulukuuhun 1879 sekä vuosina 1881–1883 sotaministerinä Práxedes Mateo Sagastan hallituksessa. Martínez Campos oli myös useita kertoja senaatin puhemiehenä ja vuosina 1887–1888 Madridin kenraalikapteenina. Hän komensi vielä menestyksekkäästi espanjalaisia joukkoja Marokon sodassa 1893–1894 ja neuvotteli rauhan Marrakechissä tammikuussa 1894. Sen sijaan hänen yrityksensä tukahduttaa uusi kapina Kuubassa 1895–1896 epäonnistui ja hänet kutsuttiin tammikuussa 1896 takaisin kotimaahan.
Miro Mäkinen
Miro Mikael Mäkinen (s. 27. huhtikuuta 1996 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue TuTossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Mäkisen identtinen kaksoisveli Atte on pelannut lähes koko uransa ajan Miron joukkuetoverina.
Mäkinen on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin, joiden C-nuorten paras pistemies ja syöttäjä Mäkinen oli SM-karsinnoissa kaudella 2011–2012 tehoilla 7+16=23. Hän voitti seurassa kolme peräkkäistä B-nuorten Suomenmestaruutta vuosina 2012, 2013 ja 2014.
Elokuussa 2014 Mäkinen teki kaksoisveljensä Aten kanssa kaksivuotisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Seura lainasi heidät samalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa Miro Mäkinen pelasi kauden 2014–2015 aikana 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi Jokereiden A-nuorissa.
Elokuussa 2015 Jokerit lainasi Mäkiset Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Tammikuun 2016 lopulla Jokerit kuitenkin kutsuivat heidät KHL-vahvuuteensa paikkaamaan loukkaantumisia. He tekivät KHL-debyyttinsä 1. helmikuuta 2016 vieraissa SKA Pietaria vastaan. Miro sai ottelussa jääaikaa 3.27 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 3. helmikuuta 2016 vieraissa Dinamo Riikaa vastaan hän teki KHL-uransa avausmaalin veljensä Aten syötöstä. Miro palasi kahden ottelun jälkeen loppukaudeksi 2015–2016 takaisin Jukureihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Huhtikuussa 2016 Mäkinen solmi vuoden jatkosopimuksen Jokereiden kanssa. Hän pelasi kauden 2016–2017 aikana kahdeksan KHL-ottelua, mutta Mäkinen pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin lainalla Kiekko-Vantaassa. Hänen kautensa päättyi kuitenkin ylävartalovammaan helmikuussa 2017. Mäkinen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2017–2018 Mäkinen teki Kiekko-Vantaan kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Hän jakoi tehoilla 13+13=26 joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Julius Rantaeskolan kanssa ja sisäisen pistepörssin neljännen sijan Joona Harjaman kanssa. Mäkinen siirtyi kaudeksi 2018–2019 yhdessä veljensä Aten kanssa vuoden mittaisella sopimuksella TuToon.
Mäkinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin valmennus valitsi hänet Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Mäkinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan.
Mäkinen myös putosi viimeisten joukosta alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2016 turnaukseen.
Kortesalmen kanava
Kortesalmen kanava on Kuopiossa Vaajasalossa Siilinjärvelle johtavalla syväväylällä sijaitseva avokanava. Kanava on pituudeltaan 400 metriä ja sen kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 12,6 metriä, syväys 4,2 metriä ja mastonkorkeus 24,5 metriä.
Yhdistyneiden kansakuntien parlamentti
Yhdistyneiden kansakuntien parlamentti (UNPA) on ehdotus, jossa YK:n yleiskokous muuttuisi maailmanlaajuisesti valituksi parlamentiksi. Idea sai alkunsa kansainliiton perustamisesta 1920-luvulla ja nousi uudelleen poliittiselle kartalle toisen maailmasodan loputtua 1945, mutta kylmän sodan aikana idea oli jäissä. Idea kansainvälisestä parlamentista on noussut jälleen kartalle, kun monet kansainväliset järjestöt ovat keränneet valtaa itselleen globalisaation myötä. YK:n parlamentti olisi näiden vastavoimana valvomassa näiden toimia. Vuonna 2007 toimintansa aloittava ryhmä kampanjoi ehdotuksen edestä. Kesäkuuhun 2013 mennessä ehdotus on saanut tukea 800 parlamentin jäseneltä 100 eri maasta ja ideaa kannattaa yli 5 000 ihmistä.
Osassa ehdotuksista parlamentti valittaisiin suorilla vaaleilla ja osassa taas jäsenvaltion parlamentti nimittäisi virkaan kansanedustajat. Eri vaalitavoilla maiden saamat paikat vaihtelisivat suuresti. Joseph E. Schwartzbergin mukaan ajatus, että parlamentti voisi olla kaksikamarinen, on epäkäytännöllinen suurista väestöeroista johtuen. Kaksikamarisessa järjestelmässä esimerkiksi Yhdysvaltain senaatissa jokainen osavaltio saa kaksi paikkaa riippumatta asukasmäärästä. Hän vertaa Kaliforniaa, joka on Yhdysvaltojen väestöltään suurin osavaltio, Wyomingin osavaltioon, jossa asukasluku on pienin. Kaliforniassa on noin 69 kertaa enemmän asukkaita kuin Wyomingissa. Mikäli samanlainen toteutettaisiin Yhdistyneiden kansakuntien parlamentin kohdalla, erot esimerkiksi Kiinan kansantasavallan ja Naurun tai Tuvalun välillä olisi 100 000-kertainen, sillä viimeksi mainituissa on likimain 10 000 asukasta. On vaikea perustella, minkä takia Narulla pitäisi olla yhtä paljon valtaa kuin Kiinalla.Toinen ongelma on, että osa valtioista, kuten edellä mainittu Kiina, ovat diktatuureja, joiden saaminen mukaan olisi luultavasti hankalaa.
Maailmanparlamentin rahoituksesi on ehdotettu nykyisenkaltaista jäsenmaksuja jäsenvaltioilta, jolla nykyinen YK rahoitetaan, jossa varakkaammat jäsenvaltiot maksavat suurempia summia. Heinrich:hen mielestä "On tärkeää, että YK-parlamentaarikkojen palkat ja matkustuskulut maksaisi YK:n kansanedustajalaitos omasta budjetistaan (mikä olisi osa YK:n budjettia) eikä kansallisvaltiot yksitellen. Tämä takaisi UNPA-poliitikkojen itsenäisyyden heidän palveluksissaan YK:lle ja varmistaisi heidän osallistumisensa laadun."
Suoraan valitulla parlamentilla voisi olla yhtenäinen vaalitapa, mikäli se ottaa mallia Euroopan parlamentista, jolla on tietyt minimikriteerit. Ne ovat suhteellinen vaalitapa ja jokainen jäsenvaltio on velvoitettu olemaan edustettuna. Schwartzberg ehdottaa ammattimaisen vaalikomission perustamista, että vaalit käytäisiin mahdollisimman tasapuolisesti. Schwartzbergin ehdotuksen pohjalta komissiolla olisi oikeudet määritellä oikeudenmukaisten vaalien kriteerit, määritellä etukäteen toteutuvatko kriteerit ja sulkea sellaiset äänestyspaikat, jossa kriteerit eivät täyttyneet. Vaalien pätevyydelle hän laittaisi myös kriteeriksi ainakin alussa, että vähintään 20 % äänestäjäkunnasta osallistuisi vaaleihin. Tätä voisi myöhemmin korottaa.
Vuolteen kanava
Vuolteen kanava on Vuolteensalmessa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä sijaitseva avokanava. Matala Vuolteensalmi perattiin vuonna 1836 kanavaksi mutta se kävi lopulta liian matalaksi kooltaan kasvaneille laivoille. Laivaliikenne siirtyi sitten vuosina 1874–1877 rakennetuille Varkaantaipaleen ja Kirkkotaipaleen kanaville ja Vuolteen kanava jäi vain paikalliseen käyttöön. Vuolteen kanava on pituudeltaan noin 200 metriä ja leveydeltään 6–7 metriä. Kanavan kautta kulkevien alusten syväys voi olla enintään 1,0 metriä ja mastonkorkeus 2,5 metriä.
Players Championship (snooker)
Players Championship on snookerin ammattilaisturnaus. Turnaus pelattiin ensimmäsen kerran kaudella 2010–2011 nimellä Players Tour Championship Grand Finals, vuodeksi 2014 nimi muutettiin Players Championship Grand Finaliksi ja nykyiseen muotoonsa vuodeksi 2017.
Turnauksen hallitseva mestari vuodelta 2018 on englantilainen Ronnie O’Sullivan.
Aluksi turnaus oli Players Tour Championship -kauden päättävä finaaliturnaus johon pääsivät Players Tour Championship -turnausten 32 parasta pelaajaa. Vuodesta 2017 alkaen turnaukseen on saanut osallistumisoikeuden 16 maailman yksivuotisrankingin parasta pelaajaa.
Tomás de Zumalacárregui
Tomás de Zumalacárregui y de Imaz (; 29. joulukuuta 1788 Ormáiztegui – 24. kesäkuuta 1835 Cegama) oli baskilaissyntyinen espanjalainen kenraali, joka toimi karlistien armeijan johtavana komentajana ensimmäisen karlistisodan alkuvaiheessa 1833–1835.
Zumalacárregui oli sotinut jo nuorena Espanjan vapaussodassa, jonka aikana hän yleni kapteeniksi. Hän oli mielipiteiltään rojalisti ja syvästi uskonnollinen. Hänet ylennettiin vuonna 1823 everstiksi ja hän toimi sen jälkeen kymmenen vuotta El Ferrol del Caudillon kaupungin sotilaskuvernöörinä. Kuningas Ferdinand VII:n kuoltua joulukuussa 1833 Zumalacárregui jätti asemapaikkansa liittyäkseen kruununtavoittelija Don Carlosta tukeviin joukkoihin. Don Carlos nimitti hänet kenraaliksi ja Navarran alueen komentajaksi. Zumalacárregui järjesti karlistien sekalaiset joukot Navarrassa ja Baskimaalla yhtenäiseksi ja kurinalaiseksi armeijaksi. Sen jälkeen hän johti armeijansa useisiin voittoihin osoittautuen lahjakkaaksi sotilastaktikoksi. Saavutettuaan kesäkuussa 1835 voiton pohjoisessa Espanjassa hän olisi halunnut hyökätä kohti pääkaupunki Madridia, mutta Don Carlos määräsikin hänet piirittämään Bilbaon satamakaupunkia. Piirityksen aikana hän haavoittui lievästi ja kuoli haavoihinsa riittämättömän hoidon vuoksi.
Pitkälänniemen kanava
Pitkälänniemen kanava on Varkaudessa Kuopioon johtavalla Saimaan syväväylällä sijaitseva avokanava. Vuosina 1971-1972 rakennettu kanava on pituudeltaan noin 250 metriä. Kanavan kautta kulkevien alusten suurin leveys on 12,6 metriä, syväys voi olla enintään 4,35 metriä ja mastonkorkeus 24,5 metriä.
Taifuuni (kustantamo)
Kustannus Oy Taifuuni oli Suomessa vuosina 1992–2004 toiminut välieurooppalaiseen kirjallisuuteen erikostunut yleiskustantamo, jonka perusti Marjo Mäenpää (toimitusjohtaja, kustantaja).
Kustannus Oy Taifuuni julkaisi sekä tieto- että kaunokirjallisuutta, matkaoppaita, keittokirjoja ja dekkareita Euroopasta: Baltian maista, Unkarista, Puolasta, Tšekistä, Ukrainasta, Venäjältä, Sveitsistä, Itävallasta ja Suomesta.
Kustannus Oy Taifuunin juuret ja suuri osa taustalla vaikuttavista henkilöistä ovat olleet mukana neuvostokirjallisuuteen erikoistuneessa SN-Kirjat Oy/Orient Express –kustantamosta. SN-Kirjat Oy oli 1986 perustettu suomalais-neuvostoliittolainen yhteisyritys, Suomessa sen omistaja oli Suomi-Neuvostoliitto-Seura. Marjo Mäenpää toimi SN-Kirjojen kustannuspäällikkönä 1988-1992. SN-Kirjojen ohjelmistossa ilmestyi myös ns. dissidenttikirjallisuutta, mm. Jevgeni Popovin ja Vladimir Sorokinin, Svetlana Aleksijevitšin, Jelena Makarovan, Oleg Jermakovin Neuvostoliiton arkea, Afganistanin sotaa ja naisen asemaa arvostelevia teoksia. SN-kirjat julkaisi neuvostoliittolaista kirjallisuudentutkimusta mm. Juri Lotmanin ja Mihail Bahtinin teoksia. 1990 SN-Kirjat Oy siirtyi Tammen omistukseen ja kustantamo nimettiin Orient Express -pokkarisarjan nimen mukaan. Neuvostoliiton hajottua ja Tammen Kirjakanava-konsortion uudelleenjärjestelyjen yhteydessä Orient Express lakkautettiin keväällä 1992. 
Kustannus Oy Taifuuni perustettiin huhtikuussa 1992. Taifuuni työllisti Orient Express -kustantamon työssä vaikuttaneita kääntäjiä, tutkijoita, graafikoita sekä slaavilaisen ja itäeurooppalaisen kulttuurin tuntijoita.
Taifuunin kirjailijoita olivat muun muassa Jevgeni Popov (Venäjä), Jeremei Aipin (Hanti-Mansia), Oleksandr Dovzenko (Ukraina), Juhan Paju (Viro), Boris Pasternak (Venäjä), Jan Pelc (Tšekki), Maimu Berg (Viro), Alexandra Berková (Tšekki), Nikolai Gogol (Venäjä), Manuela Gretkowska (Puola), Jan Neruda (Tšekki), Pavel Soltesz (Tšekki), Andrej Stasiuk (Puola), Sandor Tar (Unkari), Vladimir Macura (Tšekki), Miklos Meszöly (Unkari), Gustav Meyrink (Itävalta), Aleksandr Morozov (Venäjä), Kauksi Ülle (Võrumaa), Mati Unt (Viro) ja Elmar Valmre (Viro).
Piensaaren kanava
Piensaaren kanava eli Haijan kanava on Varkaudessa Haijanselälle johtavalla veneväylällä sijaitseva Piensaaren halki kaivettu avokanava. 1900-luvun alussa rakennettu kanava on pituudeltaan 200 metriä, leveys on 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja suurin mastonkorkeus 5,5 metriä.
Sunnuntain kahvikonsertti
Sunnuntain kahvikonsertti oli Mainostelevion ohjelmistossa vuosina 1959–1969 esitetty ohjelmasarja, jossa esiintyivät kapellimestari Toivo Lehtelä sekä hänen kaksi tytärtään, viulisti Helena (myöh. Helena Lehtelä-Mennander) ja pianisti Ritva Lehtelä-Relander. Isä Lehtelä soitti selloa. Tämän Trio Lehteläksi kutsutun kokoonpanon lisäksi ohjelmassa esiintyi vierailevia laulajia ja instrumenttisolisteja.
15 minuutin mittaiset kahvikonsertit lähetettiin sunnuntai-iltaisin television ykköskanavalla MTV:n ohjelmapaikalla. Ensimmäinen Sunnuntain kahvikonsertti lähetettiin 6. syyskuuta 1959, jolloin televisiovastaanottimia oli Suomessa vielä varsin vähän. Viimeinen Trio Lehtelän kahvikonsertti lähetettiin joulukuun 19. päivänä 1969.
Ohjelma oli sponsoroitu. Alkuvuosina sponsorina oli Fazer tunnuslauseella ”Viulut maksoi Fazer”. Viimeiset kuusi vuotta 1965–1969 Sunnuntain kahvikonserttia sponsoroi Meira ja sen Kulta Katriina -kahvimerkki.
Trio Lehtelä teki myös äänilevyjä muun muassa Mauno Kuusiston ja Tapio Rautavaaran kanssa.
Helena Lehtelä esitti Mauno Kuusiston ohella pääosaa vuoden 1961 elokuvassa "Kertokaa se hänelle...". Hän näytteli parissa muussakin musiikkiaiheisessa elokuvassa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa.
Kaivannonsalmen kanava
Kaivannonsalmen kanava on Pyhäjärvellä Sorvanselän ja Saviselän välillä sijaitseva avokanava. Vuosien 1818–1832 aikana perattu kanava on pituudeltaan 300 metriä, leveys on 7,5 metriä, syväys 1,8 metriä ja suurin mastonkorkeus 5,5 metriä.
Antoine d’Orléans
Antoine Marie Philippe Louis d’Orléans, Montpensierin herttua (31. heinäkuuta 1824 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 4. helmikuuta 1890 Sanlúcar, Espanja) oli Ranskan kuningas Ludvig Filipin kuudes ja nuorin poika, joka vaikutti pääasiassa Espanjassa.
Antoine palveli isänsä hallitsijakaudella Ranskan armeijassa ja yleni Algeriassa käytyjen taistelujen aikana vuonna 1846 everstiluutnantiksi. Hän avioitui vuonna 1846 Espanjan kuningatar Isabellan nuoremman sisaren Maria Luisa Fernandan kanssa ja asettui Ranskassa 1848 tapahtuneen helmikuun vallankumouksen jälkeen asumaan pysyvästi Espanjaan. Hänelle annettiin vuonna 1859 Espanjan hallitsijasuvun infantin arvo. Antoine karkotettiin vuonna 1868 Espanjasta hänen vastustettuaan kuningatar Isabellaa, mutta tämän tultua pian syrjäytetyksi vallankumouksella hän saattoi palata. Vuonna 1870 Antoine oli yksi ehdokkaita Espanjan uudeksi kuninkaaksi. Hän sai kuninkaanvaalissa 27 ääntä, mutta valituksi tuli Italian hallitsijasukuun kuulunut Aostan herttua Amadeus. Vuonna 1871 Antoine oli tilapäisesti karkotettuna Baleaareille, mutta sitten hänet valittiin edustajaksi Espanjan parlamenttiin eli cortesiin. Hän tuki Isabellan pojan Alfonson nostamista Espanjan kuninkaaksi. Kuninkaaksi tullut Alfonso nai Antoinen tyttären Mercedesin. Antoinen toinen tytär Isabella oli naimisissa hänen veljenpoikansa, Pariisin kreivi Philippe d’Orléansin kanssa.