hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ruskotiira
Ruskotiira, aikaisemmalta nimeltään hömötiira ("Anous stolidus") on kaikilla valtamerillä esiintyvä tummapukuinen tiira.
Linnun pituus on 38–40 senttiä, siipien kärkiväli 77–85 senttiä ja paino keskimäärin noin 190 grammaa. Ruskotiira on kooltaan kalatiiraa hieman suurempi ja pitkäpyrstöisempi. Sen höyhenpuku on tummanruskea, vain päälaki, otsa ja niska ovat valkoiset. Silmä alareunassa on valkoinen kaari. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Ruskotiirat pesivät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren trooppisissa ja subtrooppisissa osissa. Lajin populaation koko on 180 000 – 1 100 000 yksilöä. Linnaeus kuvaili lajin holotyypin Jamaikalta. Ruskotiirasta tunnetaan viisi alalajia, jotka ovat "stolidus", "plumbeigularis", "pileatus", "galapagensis" ja "ridgwayi". Laji on tavatuu Länsi-Euroopassa muutamia kertoja. Ruskotiirat elävät lisääntymisaikana valtamerten luodoilla ja koralliriutoilla, muina aikoina avomerellä, joskus suurina parvina.
Ruskotiirat elävät usein valtavissa yhdyskunnissa, joissa voi olla yli 100 000 paria, mutta se pesii usein myös yksittäispareina. Pesä sijaitsee usein kallion kolossa tai halkeamassa, paikoin mangrovessa, pensaassa, kookospalmun latvassa tai muussa puussa, mutta usein myös paljaalla maalla. Naaras munii yhden munan. Emot jättävät poikasen yksin sen ollessa 15 päivän ikäinen. Poikanen oppii lentämään 40–48 päivän ikäisenä.
Ruskotiirat syövät pääasiassa kaloja ja kalmareita, joita ne saalistavat uimasillaan veden pinnasta. Ne kalastavat sekä päivällä että kuutamoöinä.
Higher State
Higher State on suomalaisen danceduo Dallas Superstarsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. maailiskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20.
Ford Model A
Ford Model A oli Ford Motor Companyn suunnittelema kahden auton sarja:
United Artists Records
United Artists Records oli amerikkalainen vuonna 1958 perustettu levy-yhtiö. Sen perusti United Artists -yhtiön tuottaja Max E. Youngstein. Yhtiön alkuperäinen tarkoitus oli toimia pelkästään elokuvamusiikin ja soundtrackien julkaisijana, mutta piakkoin myös muut genret tulivat yhtiön listoille.
1950- ja 1960-lukujen taitteessa yhtiölle levyttivät monet rock and roll - ja r & b -artistit, kuten The Clovers, Marv Johnson, The Falcons, The Exciters, Patty Duke, Bobby Goldsboro ja myöhemmin Manfred Mann sekä The Easybeats.
1960-luvulla James Bond -elokuvien ja The Beatlesin elokuvien soundtrackit olivat hyvin suosittuja. Myös jazz-musiikki oli näkyvä osa yhtiössä 1960-luvun alkupuoliskolla (esim. Duke Ellington).
1969 yhtiö fuusioitui Liberty Recordsin kanssa ja pari vuotta myöhemmin Libertyn nimi pudotettiin ja levyt julkaistiin United Artists Records -nimellä. 1960- ja 1970-lukujen artisteja olivat mm. Traffic, Spencer Davis Group, Peter Sarstedt, Shirley Bassey, Don McLean, Merrilee Rush, Paul Anka, Chris Rea, Dusty Springfield, Bill Conti, Ferrante & Teicher, Johnny Rivers, Ike & Tina Turner, Gerry Rafferty, Crystal Gayle, Electric Light Orchestra, Grateful Dead ja Hawkwind.
1979 EMI osti United Artists Recordsin ja otti vanhan Liberty Records -nimen käyttöön pudottaen vuorostaan United Artists Recordsin. Tästä lähtien katalogia julkaistiin Libertyn nimen alla aina 1980-luvun puoliväliin saakka. Tällä hetkellä United Artists Recordsin katalogia kontrolloi Capitol Records.
Miekelän seisake
Miekelän seisake () oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Raisioon vuonna 1933. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1981.
Akustikusneurinooma
Akustikusneurinooma eli vestibulaari schwannooma on kuulo-tasapainohermon hyvänlaatuinen kasvain. Se aiheuttaa tyypillisesti vuosien kuluessa etenevää kuulon heikkenemistä. Noin kymmenesosa potilaista kuitenkin kokee korvan äkillisen kuuroutumisen. Useimmiten oireisiin kuuluu myös tasapainovaikeuksia. Kasvain voi aiheuttaa vaihtelevaa korvan soimista tai suhinaa. Tavallisesti kuulo alenee toispuolisesti; vain viidellä prosentilla sairaus on molemminpuoleinen.
Varmin tapa päästä diagnoosiin on magneettikuvaus.
Leikkaus saattaa pelastaa korvan kuulon. Hoito ei kuitenkaan auta jo heikentyneeseen kuuloon. Leikkaushoitoon liittyy myös kuulon menetyksen vaara; lisäksi potilaalle saattaa kehittyä kasvohermohalvaus tai pitkäaikainenkin päänsärky. Yleensä leikkauksella pyritään poistamaan koko kasvain. Vaihtoehtoisesti kasvaimen hoidossa voidaan käyttää stereotaktista sädehoitoa.
Viherkobra
Viherkobra eli kapinkobra ("Naja nivea") on myrkyllinen käärme, joka elää Afrikan eteläosassa.
Se kasvaa 120-160 cm pitkäksi, joskus jopa kaksimetriseksi. Sen väri vaihtelee suuresti keltaisesta tummanruskeaan. Sen pää on suuri ja ärsytettynä käärme nostaa päänsä ylös, pullistaa kaulan ulokkeet ja sihisee. Viherkobrat syövät sammakkoeläimiä, matelijoita, käärmeitä ja pieniä nisäkkäitä.
Viherkobra on erittäin myrkyllinen, ja sen aiheuttaa eniten kuolemaan johtavia käärmeenpuremia Etelä-Afrikan Western Capen provinssissa.
Viherkobra on yleensä aktiivinen päiväaikaan. Todella kuumana vuodenaikana se voi siirtyä saalistamaan hämärissä, mutta silloinkaan se ei liiku öisin.
Pony Canyon
Pony Canyon () on japanilainen yhtiö, joka julkaisee musiikkia, elokuvia sekä videopelejä.
Yhtiö perustettiin 1. lokakuuta 1966 ja sen päämaja sijaitsee Minatossa, Tokiossa.Levyttäviä artisteja:Pony Canyonin kehittämiä tai julkaisemia pelejä:
Rated X-mas
Rated X-mas on vuonna 1997 ilmestynyt albumi, joka sisältää pilaversioita perinteisistä joululauluista.
Valtionvelka
Valtionvelka on valtion kotimaasta ja ulkomailta ottama luotto. Kotimaisen velan aiheuttajina voivat olla julkisten sijoitusmenojen rahoittaminen, valtion käyttöbudjetin vajaus tai poikkeusoloissa sotamenot.
Valtionvelka voi olla joko pitkäaikaista tai lyhytaikaista. Pitkäaikaisen velan muotoina ovat tavallisesti olleet valtionobligaatiot sekä ns. ainaiskorkolainat. Joskus otetaan käyttöön ns. pakkolaina.
Jos kotimainen valtionvelka on suuri, se voi supistaa valtion talouspoliittista liikkumatilaa, heikentää rahanarvoa ja vaikeuttaa täystyöllisyyden ylläpitoa. Ulkomainen velka voi johtaa maan köyhtymiseen, jos sitä ei käytetä maan kansantalouden tuotantokyvyn parantamiseen niin, että kansantuotoksen lisäys on suurempi kuin lainojen korot ja kuoletukset.
Maailmanpankki on herättänyt keskustelua siitä, voiko pahasti velkaantunut valtio tehdä konkurssin. EU-maat takasivat Kreikan velkoja talouskriisissä, jotta maa ei ajautuisi konkurssiin.
Jokaisella valtiolla on omat velkajärjestelynsä. Suomen valtio voi ottaa lainaa vain eduskunnan suostumuksella. Valtiovarainministeriö vastaa valtion budjettitalouden velkasalkun hoidon strategisesta ohjauksesta. Valtiokonttori toteuttaa velanhoidossa tarvittavat rahoitusoperaatiot. Valtiovarainministeriö laatii vuosittain toimintaohjeen, jossa määritellään Valtiokonttorille valtion budjettitalouden velanhoidossa noudatettavat riskirajat ja käytettävät instrumentit.
Suomen valtion velka oli toukokuussa 2014 92 mrd €. Se on yli 50 % bruttokansantuotteesta.
Valtion "nettolainanotto" tarkoittaa sitä, paljonko valtio ottaa lisää velkaa. Tämän lisäksi valtio voi ottaa uusia lainoja pois maksettavien lainojen tilalle. Näiden kahden ilmiön summa on valtion "bruttolainanotto".
Kahdet kasvot (albumi)
Kahdet kasvot on BASF-levymerkillä julkaistu Kummitus-yhtyeen studiolevy vuodelta 1976.
Flicknife Records
Flicknife Records oli englantilainen riippumaton levy-yhtiö, jonka perusti Mark "Frenchy" Gloder vuonna 1979. Se erikoistui punk-musiikkiin ja Hawkwind-yhtyeeseen sekä siihen liittyviin artisteihin. Vuonna 1992 yhtiön otti haltuun Cherry Red Records.
Griffin Music
Griffin Music oli kanadalainen riippumaton levy-yhtiö. Sen perusti toimittaja Robert Godwin vuonna 1989.
Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Led Zeppelin -tribuutti Michael White & The White. Tämän jälkeen Godwin hankki oikeudet julkaista englantilaisen space rock -yhtye Hawkwindin materiaalia Pohjois-Amerikassa.
Vuosina 1991–1995 Griffinistä tuli suurimpia riippumattomia levy-yhtiöitä Yhdysvalloissa. Se julkaisi monien eurooppalaisten classic rock -yhtyeiden (esim. Motörhead, Uriah Heep, Wishbone Ash, Rick Wakeman, Fish, Mike Oldfield ja Nazareth) katalogeja. Vuonna 1993 Griffin Video julkaisi "BBC In Concert" -sarjaa VHS-muodossa.
Vuonna 1995 Griffin Music hävisi tarjouskilpailun David Bowien katalogista huolimatta suuresta ennakkomaksusta ja tämä johti lopulta yhtiön konkurssiin. Vuonna 1997 Tango Music osti yhtiön.
Flight of the Griffin and the Hawks - artikkeli Starfarer-sivustolla
GWR Records
GWR Records oli englantilainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 1986-1991.
Bronze Recordsin jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin 1984, Motörheadin (joka oli Bronzen artisti) managerit Douglas Smith ja Dave Simmons ostivat yhtyeen sopimuksen Bronzelta, joka taas siirtyi Legacy Recordsille. Legacy Recordsin omistaja Ray Richards teki sopimuksen Douglas Smithin kanssa Motörheadin tulevista julkaisuista ja tämä johti GWR Recordsin syntyyn.
Motörheadin lisäksi GWR:lle levyttivät muut Smithin manageroimat yhtyeet kuten Girlschool, Fastway, Hawkwind ja Tank. Vuonna 1992 Smith siirtyi pois GWR:n toiminnasta ja yhtiö sulautettiin Legacy Recordsiin.
Fritz Umfahrer
Fritz Umfahrer (10. helmikuuta 1905 – 6. marraskuuta 1970) oli itävaltalainen keihäänheittäjä.
Umfahrer voitti keihäänheitossa Itävallan mestaruuden vuosina 1924, 1925, 1927, 1928 ja 1929. Hän teki Itävallan ennätyksen seitsemän kertaa: 54,66 m, 55,21 m, 56,62 m ja 56,91 m vuonna 1927 sekä 57,51 m, 59,04 m ja 59,78 m vuonna 1928.
Emil Bezwoda
Emil Bezwoda (s. 21. marraskuuta 1905) oli itävaltalainen keihäänheittäjä.
Bezwoda voitti paremman käden keihäänheitossa Itävallan mestaruuden vuosina 1926 ja 1933. Molempien käsien yhteistuloskilpailussa hän voitti Itävallan mestaruudet vuosina 1927–1937 eli kaikkina kertoina, kun lajin virallisesta mestaruudesta kilpailtiin.
Bezwoda teki Itävallan ennätyksen 54,73 m 10. heinäkuuta 1927, mutta jo kolme viikkoa myöhemmin Fritz Umfahrer otti ennätyksen takaisin nimiinsä. Bezwoda ylitti ensimmäisenä itävaltalaisena 60 metrin rajan heittäessään 60,46 m 28. syyskuuta 1932. Vielä 25. toukokuuta 1935 hän paransi ennätyksen lukemiin 61,43 m. Hän teki molempien käsien yhteistuloksessa Itävallan ennätyksen 85,98 m vuonna 1927, 96,64 m vuonna 1928 sekä 105,52 m vuonna 1933. Ennätys jäi hänen nimiinsä vuonna 1938, josta eteenpäin yhteistulosennätystä ei enää virallisesti noteerattu.
Erwin Pektor
Erwin Pektor (s. 15. elokuuta 1920) on entinen itävaltalainen keihäänheittäjä.
Pektor sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 keihäänheitossa seitsemänneksi tuloksella 62,13 m. Hän voitti Itävallan mestaruuden vuosina 1940–1942, 1946–1948 ja 1952–1954. Hän teki Itävallan ennätyksen 63,58 m vuonna 1939, 64,08 m ja 68,15 m vuonna 1940 sekä 69,35 m vuonna 1942. Wienissä 19. heinäkuuta 1942 hän ylitti ensimmäisenä itävaltalaiskeihäänheittäjänä 70 metrin rajan tuloksellaan 70,68 m. Ennätys pysyi hänen nimissään lokakuuhun 1964 saakka.
Erwin Pektorin poika Walter Pektor oli Itävallan paras mieskeihäänheittäjä 1960-luvun lopulla.
Walter Pektor
Walter Pektor (s. 20. syyskuuta 1945) on entinen itävaltalainen keihäänheittäjä.
Pektor sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten keihäänheitossa kymmenenneksi tuloksella 77,40 m. Olympialaisten karsinnassa hän heitti maansa ennätyksen ja uransa parhaan tuloksen 82,16 m.
Pektor voitti keihäänheitossa Itävallan mestaruuden vuosina 1964–1968, 1971 sekä 1974–1976. Hän paransi Itävallan ennätystä kymmenen kertaa vuosina 1964–1968. Wienissä 28. lokakuuta 1967 hän ylitti ensimmäisenä itävaltalaiskeihäänheittäjänä 80 metrin rajan tuloksellaan 80,42 m.
Walter Pektorin isä Erwin Pektor oli Itävallan paras mieskeihäänheittäjä 1940-luvulla ja 1950-luvun alussa.
Josef Wimmer
Josef Wimmer (s. 20. elokuuta 1926) on entinen itävaltalainen pikajuoksija.
Wimmer voitti Itävallan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1954, 1955 ja 1956 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1952, 1953, 1954, 1955 ja 1956. Hän sivusi 100 metrin juoksussa Itävallan ennätystä 10,6 s kerran vuonna 1955 ja toistamiseen vuonna 1956.
Tchirozérine (departementti)
Tchirozérine on on departementti Nigerin Agadezin alueella. Se sijaitsee alueen lounaisosassa Aïrvuoristossa, Irhazerin tasangolla ja Tadressin ylängöllä. Departementin pinta-ala on 154 746 neliökilometriä. Asukkaita on 312 700 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Departementin hallinnollinen keskus on Tchirozérinen kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu Agadezin kaupunki sekä neljä maalaiskuntaa: Aderbissinat, Dabaga, Ingall ja Tabelot.
Paikallisia elinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva puutarhaviljely, karjanhoito. Ingallissa tuotetaan myös taateleita. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata.
Petšoran piiri
Petšoran piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 28 900 neliökilometriä. Asukkaita on 62 000 henkeä (vuonna 2009).
Piiri sijaitsee Komin tasavallan koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Usinskiin, idässä Intaan, kaakossa Hanti-Mansian autonomiseen piirikuntaan sekä etelässä Vuktylin, lounaassa Sosnogorskin ja lännessä Ižman piireihin. Piirin läpi virtaa Petšora-joki. Itäpuolella kohoavat Ural-vuoret.
Hallinnollinen keskus on Petšoran kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Izjajun, Kožvan ja Putejetsin kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Berjozovka, Kadžerom, Kedrovyi Šor, Kosju, Krasnyi Jag, Ozjornyi, Priuralskoje, Sokolovo, Synja, Tšikšino ja Zelenoborsk.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 68,9 % venäläisiä, 15,4 % komeja, 7,6 % ukrainalaisia, 1,9 % valkovenäläisiä ja 1,0 % tataareja.
Piiri on perustettu vuonna 1941 nimellä "Kožvan piiri". Sen keskuksena toimi aluksi Ust-Kožvan kylä, mutta jo samana vuonna piirihallinto siirrettiin Kanin Nosiin (osa nykyistä Petšoran kaupunkia). Vuonna 1944 alueelle perustettiin Intan taajama, josta myöhemmin tuli samannimisen piirin keskus. Vuonna 1959 Kožvan ja Ust-Usan piirit yhdistettiin Petšoran piiriksi. Vuonna 1975 osia siitä erotettiin erillisiksi Usinskin ja Vuktylin piireiksi.
Petšora on tärkeä liikenteen ja energiantuotannon keskus. Piirin talous perustuu öljyn tuotantoon.
Total Drama Island
Total Drama Island on kanadalainen tosi-tv:tä parodioiva animaatiosarja, jonka on tuottanut Fresh TV ja luonut Jennifer Pertsch ja Tom McGillis. Sarjaa esitettiin alun perin Kanadassa vuosien 2007–2008 aikana 26 jakson verran. Lisäksi sarjasta tuotettiin yksi tilannekatsaus jakso ja erikoisjakso. Total Dramasta on tuotettu myös spin-off Total Drama Action, joka tunnetaan myös sarjan toisena tuotantokautena.
Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Wawanakwa leirille Muskokassa, Ontarion provinssissa, jossa kaksikymmentäkaksi nuorta kilpailevat keskenään miljoonan dollarin rahapalkinnosta. Sarjan juoni on parodia Selviytyjät ja Endurance sarjoista. Mukana on myös leirillä esiintyvien tehtävien myötä pieniä parodioita Pelkokertoimesta ja Iron Chefista. Joka kolmas päivä leiriläisten täytyy osallistua haasteisiin, joissa yleensä on vähintään yksi voittaja. Tämän myötä voittaja saa joukkueelleen haavoittumattomuuden. Hävinnyt joukkue kutsutaan illan leirinuotiolle, jossa sarjan isäntä Chris jakaa kilpailijoille vaahtokarkkeja. Kilpailijat jotka saavat vaahtokarkin saavat jäädä, kun taas ne jotka eivät saa ovat äänestetty ulos kilpailusta ja joutuvat kävelemään häpeän laituria pitkin luusereiten laivaan. Noin sarjan puolessa välissä joukkueet hajotetaan, jonka myötä jokainen kilpailija taistelee toisiaan vastaan pääpalkinnosta.
Zhu Lin
Zhu Lin (, pinyin: Zhū Lín) (s. 30. huhtikuuta 1984 Shanghai) on kiinalainen sulkapalloilija. Hän pääsi maajoukkueeseen vuonna 2004. Hän on muun muassa voittanut naisten kaksinpelin kultaa vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa Kuala Lumpurissa.
Jennifer Pertsch
Jennifer Pertsch on kanadalainen käsikirjoittaja ja vastaava tuottaja, joka tunnettaan Tom McGillisin kanssa yhteisluomista animaatiosarjoista 6teen, Total Drama Island ja Total Drama Action. Hän on myös yksi kanadalaisen tuotantoyhtiön Fresh TV:n perustajista.
Tom McGillis
Tom McGillis on kanadalainen vastaava tuottaja ja käsikirjoittaja, joka tunnettaan Jennifer Pertschin kanssa yhteisluomista animaatiosarjoista 6teen, Total Drama Island ja Total Drama Action. Hän on myös kanadalaisen tuotantoyhtiön Fresh TV:n puheenjohtaja.
Megan Fahlenbock
Megan Fahlenbock (s. 30. kesäkuuta 1971 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan äänirooleistaan Jen Mastersonina animaatiosarjassa 6teen ja Gwenina Total Drama Islandissa ja Total Drama Actionissa.
Fahlenbock on näytellyt elokuvissa Johnny 2.0, Split City, Hooked on Speedman ja The Death of Alice Blue. Hänet palkittiin Toronto Inside Out Lesbian and Gay Film and Video juhlissa parhaana näyttelijänä komediaelokuvasta The Baby Formula.
Fahlenbock oli myös Roguen äänenä videopelissä .
Kaapo (animaatiosarja)
Kaapo (, ) on kanadalaista alkuperää oleva ja eteläkorealaisyhteistyössä tehty animaatiosarja, joka perustuu Christine L'Heureuxin kirjoittamiin ja Hélène Desputeauxin kuvittamiin kirjoihin. Kirjoja on tehty vuodesta 1987 lähtien. Kaapo on nelivuotias poika, joka ihmettelee maailmaa ja oppii kussakin jaksossa jotakin uutta perheensä tai ystäviensä kanssa puuhastellessaan. Useat sarjan jaksoista alkavat kohtauksella, jossa sarjan kertojana toimiva isoäiti esittelee tarinan lapsenlapsilleen ja alkaa lukea sitä. Alkukohtaus on animoitu eri tavalla kuin Kaapon seikkailut. Tyypillistä kullekin tarinalle on se, että Kaapo kuvittelee itsensä mukaan kunkin hetkiseen kiinnostavaan tilanteeseen, esimerkiksi autonkuljettajaksi tai lentäjäksi. Kaapon perheeseen kuuluvat hyväsydämiset isä ja äiti, pikkusisko Roosa (, ), kissa sekä isovanhemmat.
Ensimmäinen "Kaapoa" esittänyt televisiokanava oli kanadalainen Teletoon 29. elokuuta 1998 ja Yhdysvalloissa sarjan ensiesitys oli PBS-kanavalla 4. syyskuuta 2000. Suomessa "Kaapoa" on esitetty Pikku Kakkosen yhteydessä Yle TV2:lla. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Kanadaan, vaikka sitä ei olekaan koskaan suoraan mainittu ohjelman dialogissa. Sarjaa tehtiin alun perin 65 viiden minuutin mittaista jaksoa vuodesta 1998 alkaen, kunnes vuonna 2000 koostettiin 40 puolen tunnin pituista jaksoa, jotka sisälsivät uusia tarinoita ja käsinukeilla tehtyjä väliosuuksia.
Ranskaksi Caillou tarkoittaa kiveä tai kaljua päätä, joista jälkimmäinen on ollut todennäköisimmin kirjailijan tarkoitus. "Kaapon" virallisella kotisivulla yleinen kysymys koskeekin Kaapon kaljuutta, joka on selitetty siten, että alkuperäisteoksissa Kaapo on paljon televisiosarjaa nuorempi, eikä hänelle ole vielä ehtinyt kasvaa hiuksia.
Kaapo on myös saanut useita palkintoja, mukaan luettuna Bronze World Medal New York -festivaaleilta. Suomeksi ohjelman tunnuskappaleen esitti Silva Lillrank.
Roland Clara
Roland Clara (s. 8. maaliskuuta 1982 Bruneck) on italialainen hiihtäjä.
Claran paras henkilökohtainen saavutus aikuisten arvokilpailuista on yhdistelmäkilpailun viides sija 2009 MM-kisoista Liberecistä. Samoissa kisoissa hän kuului Italian neljänneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli yhdistelmäkilpailussa seitsemäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viestissä viidenneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi.
Clara on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2005 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Sjusjøenissä käydyssä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2011. Hän sijoittui toiseksi Canmoren yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2012. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi 2011 ja kuudenneksi 2015. Jälkimmäisellä kerralla hän oli päätösetapin nopein.
Clara edustaa seuratasolla "Fiamme Gialle" -hiihtoseuraa. Hän asuu Risconessa ja on ammatiltaan poliisi.
Sergei Dolidovitš
Sergei Dolidovitš (s. 18. toukokuuta 1973) on valkovenäläinen Minskissä asuva uransa lopettanut hiihtäjä.
Dolidovitš kilpaili maailmancupissa vuosina 1993-2018 ja saavutti yhden osakilpailuvoiton Kuopiossa maaliskuussa 2001 käydystä kuudenkymmenen kilometrin mittaisesta vapaan hiihtotavan kilpailusta. Uransa toisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti tammikuussa 2009 sijoituttuaan kolmanneksi Rybinskissa käydyssä viidentoista kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Arvokilpailuissa Dolidovitš on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi yhdistelmäkilpailussa Oslon MM-kisoissa vuonna 2011. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 ja Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa viides, Oberstdorfissa 2005 yhdistelmäkilpailussa kuudes ja Oslossa 50 kilometrillä kymmenes.
Dolidovitš ilmoitti keväällä 2018 lopettavansa uransa hiihtäjänä.
Gerdt
Gerdt voi tarkoittaa:
Anne-Sophie Barthet
Anne-Sophie Barthet (s. 23. helmikuuta 1988 Toulouse) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Barthet'n ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenissä 22. lokakuuta 2005. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa joulukuussa 2005. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Aspenin pujottelussa 29. marraskuuta 2009. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Soldeun alppiyhdistetyssä 28. helmikuuta 2016.
Barthet sijoittui olympialaisten pujottelussa 34:nneksi Torinossa 2006 ja 26:nneksi Vancouverissa 2010. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 22:nneksi superalppiyhdistetyssä. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli pujottelussa 19:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pujottelussa 14:s ja suurpujottelussa 19:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 16:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurpujottelussa 14:s ja pujottelussa 18:s. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi.
Vuonna 2007 hän otti pronssia Ranskan mestaruuskisoissa suurpujottelussa sekä syöksylaskussa. Hän voitti 2011 Ranskan-mestaruuden superalppiyhdistetyssä ja oli kolmas suurpujottelussa. Vuonna 2012 hän sai hopeaa syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa sekä pronssia suurpujottelussa. Vuonna 2014 hän sai hopeaa suurpujottelussa, 2016 kultaa syöksylaskussa ja pronssia suurpujottelussa.
Eva-Maria Brem
Eva-Maria Brem (s. 13. syyskuuta 1988 Schwaz) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on suurpujottelun maailmancupin voittaja ja joukkuekilpailun maailmanmestari.
Alppihiihdon maailmancupissa Brem kilpaili ensimmäisen kerran Lienzissä 29. joulukuuta 2005. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Åren suurpujottelussa 6. maaliskuuta 2014. Kymmenen päivää myöhemmin hän oli toinen Lenzerheiden suurpujottelussa. 25. lokakuuta 2014 hän sijoittui kolmanneksi Söldenin suurpujottelussa. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2014. Åren suurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi sekä joulukuussa 2014 että maaliskuussa 2015. Hän oli vielä toinen Meribelin suurpujottelussa, ja sijoittui kauden 2014–2015 suurpujottelun maailmancupissa toiseksi.
Kaudella 2015–2016 Brem sijoittui toiseksi Aspenin ja Åren suurpujottelussa. Hän voitti Courchevelin ja Jasnán suurpujottelun. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin.
Vuonna 2005 Brem otti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla kultaa suurpujottelussa ja hopeaa supersuurpujottelussa.
Vuonna 2006 Brem sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia suurpujottelussa. Itävallan mestaruuskisoissa hän otti samana vuonna kultaa suurpujottelussa ja oli pujottelussa kolmas edellään kaksi ulkomaalaista. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Brem otti pronssia sekä suurpujottelusta että supersuurpujottelusta. Vuoden 2008 nuorten MM-kilpailuissa hän otti pronssimitalin alppiyhdistetystä ja kuukautta myöhemmin Itävallan mestaruuskisoissa suurpujottelusta pronssia. Hän oli maansa mestaruuskilpailujen suurpujottelussa parhaana itävaltalaisena toinen 2013.
Brem kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Vancouverin olympialaisissa 2010 ja sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti joukkuekilpailussa kultaa.
Giulia Gianesini
Giulia Gianesini (s. 21. marraskuuta 1984 Asiago) on italialainen alppihiihtäjä.
28. joulukuuta 2004 hän kisasi ensimmäistä kertaa Alppihiihdon maailmancupissa, Semmeringissä. Gianesinin paras maailmancupin sijoitus on yhdeksäs sija Cortina d'Ampezzon suurpujottelusta 24. tammikuuta 2010. Gianesini on Italian mestaruuskisoissa voittanut pronssia super-g:ssä (2006), hopeaa suurpujottelussa (2006) ja kultaa suurpujottelussa (2009).
Voiceprint Records
Voiceprint Records on englantilainen, Rob Aylingin vuonna 1990 perustama levy-yhtiö. Se on keskittynyt uudelleenjulkaisuihin ja arkistomateriaaliin, mutta se julkaisee myös uutta musiikkia. Sen päägenrenä on ollut progressiivinen rock.
ABC@home
ABC@home on BOINC-alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti, jossa etsitään ratkaisua lukuteorian abc-konjektuuriin. Marraskuussa 2009 projektissa oli lähes 5 000 aktiivista osanottajaa 92 eri maasta. Projekti on saanut 18 teraflopsin edestä laskenta-aikaa.
Emergency Broadcast System Records
Emergency Broadcast System Records oli englantilainen levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1994 Hawkwind-yhtyeen 25-vuotisjuhlan kunniaksi. Sen perustivat Hawkwindin muusikot ja pitkäaikaiset Hawkwind-taustavaikuttajat Doug Smith ja Eve Carr. Sen tarkoituksena oli julkaista Hawkwindin ja siihen liittyvien artistien albumeja. Yhtiö lopetettiin 1990-luvun lopulla.
Yhtiön katalogi ja historia
HMS Matabele
HMS Matabele (viirinumerot L26 ja F26) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Aluksen valmistuskustannukset olivat 342005 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
"HMS Matabele" liitettiin valmistuessaan 2. Tribal hävittjälaivueeseen, jonka nimi muutettiin huhtikuussa 1939 6. Hävittäjälaivueeksi. Alus oli toukokuussa mukana laivastovierailulla Cherbourgissa ja se osallistui 1. kesäkuuta Liverpoolin lahdella epäonnistuneeseen sukellusvene "HMS Thetiksen" pelastusyritykseen.
Castle Communications
Castle Communications (nykyisin Sanctuary Records) oli vuonna 1983 perustettu englantilainen levy-yhtiö. Se keskittyi lähinnä uudelleenjulkaisuihin The Collector Series-, Dojo- ja Essential-merkeillä. Myöhemmin siitä tuli yksi suurimmista eurooppalaisista uudelleenjulkaisuihin keskittyneistä levy-yhtiöistä. Yhtiöllä oli myös heavy metal-musiikkiin keskittynyt Raw Power-alamerkki. Nykyään Castle Communications kuuluu Sanctuary Recordsiin joka taas on Universal Music Groupin alamerkki.
HMS Punjabi
HMS Punjabi (viirinumerot L21 ja F21) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 1. lokakuuta ja alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1937. Alus valmistus viivästyi aina 29. maaliskuuta 1939 saakka, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 343005 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Alus joutui sumussa taistelulaiva "HMS King George V":n yliajamaksi 1. toukokuuta 1942. Aluksen katketessa saatiin keulaosasta kuitenkin pelastettua 169 ja merestä 40 miehistönjäsentä. Peräosa upposi nopeasti vieden siellä olleet mukanaan ja viritettyjen syvyyspommien räjähtäessä ei pelastumisen mahdollisuuksia ollut.
Dojo Records
Dojo Records oli Castle Communications-levy-yhtiön alamerkki, joka keskittyi punk-, hard rock- ja alternative-musiikkiin ja uudelleenjulkaisuihin.
HMS Sikh (F82)
HMS Sikh (viirinumerot L82 8.-12.1938, F82 1.1939-syksy 1940 ja G82 syksy 1940 - 9.1942) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 Alexander Stephen and Sonsilta Govanista osana vuoden 1936 laivasto-ohjelmaa (). Sen köli laskettiin 24. syyskuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1937. Alus valmistui 12. lokakuuta 1938, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 337704 puntaa 5 shillinkiä.
Alus määrättiin syyskuussa 1942 osallistumaan Tobrukin maihinnousuun operaatio Agreementissa. Alukselle nousi 11. syyskuuta merijalkaväkeä ja seuraavana päivänä alus lähti Tobrukiin "HMS Zulun", "HMS Aldenhamin", "HMS Beaufortin", "HMS Exmoorin" ja "HMS Hurworthin" kanssa. Alus joutui 13. syyskuuta yrittäessään laskea joukot maihin rannikkotykistön tuleen. Seuraavana päivänä "HMS Zulu" otti vaurioituneen aluksen hinaukseen. "HMS Sikh" upposi saatuaan lisää osumia rannikkotykistön tulessa.
Isonokkamuura
Isonokkamuura ("Cymbilaimus lineatus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan isonokkamuura on 17–18 cm. Selästään isonokkamuurakoiras on musta ja selässä on tiheästi kapeita valkoisia poikkijuovia. Päälaki on väritykseltään musta. Vatsastaan koiras on mustavalkoraidallinen. Naaras isonokkamuura on musta ja kapeat poikkiraidat ovat kellertäviä. Naaraan päälaki on punaruskea ja vatsa mustan ja kellertävän raidallinen. Kummankin sukupuolen iiris on punainen ja nokka on suurikokoinen ja koukkupäinen. Ulkonäöltään koiras muistuttaa andienisomuuraa ("Frederickena unguligera"), joka on kuitenkin huomattavasti suurikokoisempi. Myös raitapuumuura ("Thamnophilus doliatus") muistuttaa isonokkamuurakoirasta, mutta raidoitus on sillä leveämpää.
Isonokkamuuraa tavataan Keski-Amerikassa Panamasta Hondurasiin ja Etelä-Amerikassa Kolumbiasta ja Amazonasin alueelta Venezuelasta, Guyanasta, Surinamesta, Ranskan Guyanasta, Brasiliasta, Ecuadorin ja Perun itäosista ja Bolivian pohjoisosista. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja niiden reunamaat, jotka kasvavat köynnöksiä. Isonokkamuuraa tavataan harvoin metsistä, jotka kasvavat yli 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Isonokkamuurat elävät pareittain tai muodostavat sekaparvia muurasten ("Myrmotherula") tai muiden metsien pohjakerrosten lintujen kanssa. Laji on suhteellisen ujo ja liikkuu piilossa kasvillisuuden joukossa. Lajin ravintoa ovat suurikokoiset hyönteiset, joita se etsii kasvillisuuden joukosta.
Laji on yksiavioinen ja pariutuu koko elämäkseen. Isonokkamuuran pesimäkausi kestää maaliskuulta toukokuulle. Pesä on harvahko ja kuppimainen. Naaras munii kaksi kermanvalkoista munaa, joissa on tummanruskeita ja violetteja pilkkuja. Molemmat vanhemmat hautovat munia ja hoitavat kuoriutuneita poikasia..
HMS Tartar (F43)
HMS Tartar (viirinumerot L43 ja F43) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1936 Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä osana vuoden 1936 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 26. elokuuta ja alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1937. Alus valmistui 10. maaliskuuta 1939 laivueenjohtajana.
Alus poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin reserviin. alkuvuodesta 1946. Se oli majoitusaluksena ennen sijoittamistaan poistolistalle 1947. Alus myytiin 6. tammikuuta 1948 BISCOlle ja se saapui 22. helmikuuta J. Cashmerelle Newportiin romutettavaksi.
Karl Ekman (pianisti)
Karl Ludvig Ekman (18. joulukuuta 1869 Turku – 4. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen pianisti, kapellimestari, opettaja ja arvostelija, joka sai professorin arvonimen vuonna 1929.
Hänen vanhempansa olivat kanttori Berndt Ludvig Ekman ja Charlotta Nyström. Ekman kirjoitti ylioppilaaksi 1889 ja opiskeli saksaa ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa 1889–1892. Pianonsoittoa ja musiikkia hän opiskeli aluksi Turussa Vivika Ekmanin opissa. Tämä ei ollut sukua oppilaalleen. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1889–1892 opettajinaan Ferruccio Busoni, William Dayas, Richard Faltin ja Martin Wegelius. Lisäoppia hän haki 1892–1895 Berliinistä sekä pianonsoittoon että sävellykseen opettajinaan Hans Barth ja Albert Becker sekä Wienistä Alfred Grünfeldin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli vielä Pariisissa ja Roomassa.
Työuransa Ekman aloitti Helsingin musiikkiopiston pianonsoitonopettajana 1895 ja opiston johtajana hän toimi 1907–1912. Vuodet 1912–1920 hän johti Turun soitannollisen seuran orkesteria ja 1920–1930 hän oli Hufvudstadsbladetin musiikkiarvostelija. Pääkaupungissa hän johti sinfoniakonsertteja ja järjesti monena vuonna kamarimusiikkisarjan. Hän toimi myös Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina.
Ekman oli pitkään Suomen arvostetuin konserttipianisti ja etevä orkesterisolisti, joka aloitti ensimmäisenä Suomessa modernin pianotekniikan opetuksen. Hän avioitui 1895 sopraano Ida Morduchin kanssa. He tekivät lukuisia kiertueita kotimaassaan ja ulkomailla. Skandinavian lisäksi he esiintyivät aina Espanjassa ja Portugalissa saakka. Karl Ekman sovitti ja julkaisi kansanlauluja pianolle, viululle, lauluäänelle, sekakuorolle, mieskuorolle ja jousiorkesterille. Hän keräsi kansanlauluja ja kansanrunoja varsinkin Ahvenanmaalta. Lisäksi hän sovitti Bachin sävellyksiä pianolle, muun muassa 31 preludia ja fuugaa. Hän myös soitinsi orkesterille piano- ja urkusävellyksiä, joiden joukossa oli Sibeliuksenkin pianokappaleita.
Kerran Karl Ekman soitti kamarimusiikkikonsertin Jean Sibeliuksen kanssa. Se tapahtui Tammisaaressa kesällä 1891. Molemmat olivat rahapulassa, joten päätettiin järjestää konsertti. Sen ohjelmaan kuului muun muassa kantaesityksenä Sibeliuksen Romanssi viululle ja pianolle (opus 2). Yleisöä tuli paljon ja konsertin jälkeen pidetty juhla ei ollut halpa eikä ikävä, kertoi Ekman jälkeenpäin.
Karl ja Ida Ekmanin poika oli historioitsija Karl Ekman.
Karl Ekman
Karl Ekman voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Härmän Kuustaa
Vilho Eero Koskimäki, kirjailijanimi Härmän Kuustaa (23. elokuuta 1914 Kauhava – 21. maaliskuuta 1997 Tampere) oli suomalainen nimismies, pakinoitsija ja kirjailija. Koskimäki kirjoitti murrepakinoita Kauhavan ja Härmän murteilla.
Koskimäki toimi nimismiehenä muun muassa Ylistarossa. Hän aloitti murrepakinoiden kirjoittamisen toimiessaan jatkosodan aikana rintamakirjeenvaihtajana Lapissa sekä Rukajärven suunnalla.
Nimellä "V. E. Koskimäki":
Nimimerkillä "Härmän Kuustaa":
Deccanin ylänkö
Deccanin ylänkö on suuri ylänkö Länsi-Ghatien ja Itä-Ghatien vuoristojen välissä Intiassa. Maharashtran ja Karnatakan osavaltiot sijaitsevat pääosin Deccanin ylängöllä. Pohjoisessa Deccan nousee muutaman sadan metrin, etelässä jopa kilometrin korkeuteen.
Lego Modular Houses
Lego Modular Houses on Legon tuotesarja, joka tuli markkinoille vuonna 2007. Sarjaan kuuluu normaaleja Legon rakennussarjoja yksityiskohtaisempia ja monimutkaisempia talojen pienoismalleja. Tuotesarjan setit ovat perussettejä huomattavasti kalliimpia, ja niissä on poikkeuksellisen paljon palikoita. Sarja on suunnattu etupäässä Lego-harrastajille ja aikuisille.
Nimensä mukaisesti tuotesarjan talot ovat modulaarisia eli ne koostuvat moduuleista, jotka voidaan liittää toisiinsa. Kunkin talon kerrokset ovat erillisiä moduuleja, jotka voidaan irrottaa omiksi kokonaisuuksikseen. Myös kaikki sarjan talot voidaan liittää toisiinsa liitinpalikoiden avulla, jolloin voidaan muodostaa yhtenäinen katunäkymä.
Yrjö Muuranto
Yrjö Muuranto (14. syyskuuta 1914 Impilahti – 20. lokakuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Muurannon vanhemmat olivat kanttori Mikko Muuranto ja Outi Jurvanen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1937 Rauman seminaarista ja asui vuodesta 1945 Kuopiossa. Muuranto toimi 1945–1974 opettajana Kuopion Vehmasmäen koulussa. Hän kirjoitti myös näytelmiä paikalliselle nuorisoseuralle ja jäätyään eläkkeelle harrasti ikonimaalausta.
Pentti Ketola
Pentti Nestori Ketola (22. joulukuuta 1925 Messukylä – 22. syyskuuta 1972) oli suomalainen kirjailija.
Aira Kokki
Aira Adele Kokki (19. marraskuuta 1910 Koski Tl – 25. marraskuuta 1982) oli suomalainen kirjailija.
Kai Sarmanne
Kai Bore Sarmanne (18. huhtikuuta 1919 – 23. helmikuuta 1988) oli Suomen puolustusvoimien kenraaliluutnantti ja Suomen puolustusministeriön kansliapäällikkö.
Hän syntyi Terijokelaiseen rautatievirkamiesperheeseen ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1938 Viipurin suomalaisesta lyseosta. Suomen puolustusministeriön kansliapäälliköksi Sarmanne nimitettiin 1.6.1970 ja hän erosi tehtävistä täysin palvelleena 18. huhtikuuta 1979.
Sarmanne astui suorittamaan varusmiespalvelustaan Ilmatorjuntarykmentti 2:een juuri ennen talvisodan alkamista vuonna 1939. Hän osallistui talvisotaan Viipurin ilmatorjunnassa. Reserviupseerikoulun 44. kurssin tykistölinjan Niinisalossa hän suoritti talvella 1940.
Reservin vänrikki Sarmanne aloitti 25. Kadettikurssin 3. tammikuuta 1941 kadettinumerolla 2149. Kurssi keskeytettiin 17. kesäkuuta 1941 ja kadetit komennettiin nuoremman upseerin tehtäviin eri joukko-osastoihin. Vänrikki Sarmanne toimi eri ilmatorjuntayksiköissä Helsingissä, Syvärillä ja Aunuksessa vuosina 1941–1942. Vuonna 1942 hänet määrättiin luutnantiksi ylennettynä patterin päälliköksi Kotkaan ilmatorjuntarykmentti 2:een. Tässä tehtävässä hän toimi jatkosodan loppuun saakka. Sarmanne ylennettiin kapteeniksi vuonna 1944.
Jatkosodan alkaessa keskeytetty 25. Kadettikurssi alkoi uudelleen 6.6.1945. Kurssin aikanaan aloittaneista 206:sta kadeteista oli kaikkiaan 47 kaatunut sodassa.
Ylennykset
Kunniamerkit
Virkatehtäviensä ohella Sarmanne ehti toimia:
Sotatieteellinen Seura on julkaissut Sarmanteen tutkimustyön ”Strategiset joukkojen siirrot viime sodissamme”.
Inessa Armand
Inessa Fjodorovna Armand (, syntyjään "Inès Elisabeth Stéphane"; 26. huhtikuuta 1874 Pariisi – 24. syyskuuta 1920 Beslan) oli ranskalainen bolševikki ja kansainvälisen kommunistisen liikkeen vaikuttaja Venäjällä
Inessa Armand syntyi ranskalaisen oopperalaulajan Théodore Stéphanen ja brittiläisen näyttelijän Nathalie Wildin perheeseen. Isän kuoleman jälkeen hänen sisarensa vei hänet Moskovan lähellä asuneeseen Armandin tehtailijasuvun perheeseen, jossa heidän tätinsä työskenteli kotiopettajana. Myöhemmin Inessa meni naimisiin Aleksandr Armandin kanssa.
Vuonna 1904 Armand liittyi bolševikkeihin. Hän osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin ja joutui useaan kertaan pidätetyksi. Vuonna 1907 hänet karkoitettiin kahdeksi vuodeksi Arkangelin läänin Mezeniin. Marraskuussa 1908 hän pakeni ulkomaille.
Vuonna 1910 Armand asettui Pariisiin, jossa toimi bolševikkien puoluekoulun opettajana. Kesällä 1912 hänet lähetettiin Pietariin järjestelemään puolueen maanalaista toimintaa ja valmistautumista Venäjän valtakunnanduuman vaaleihin. Hänet pidätettiin syyskuussa 1912. Vapauduttuaan vuonna 1913 Armand siirtyi ulkomaille, jossa hän toimi bolševikkien edustajana kansainvälisessä sosialistisessa naistenliikkeessä ja työskenteli Leninin ja Zinovjevin avustajana. Vuonna 1916 hän asui Pariisissa, jossa käänsi ranskaksi Leninin teoksia ja bolševikkipuolueen asiakirjoja. Leninin Armandille lähettämät kirjeet on julkaistu hänen kootuissa teoksissaan.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Armand palasi Leninin mukana Venäjälle. Huhtikuusta 1917 lähtien hän toimi bolševikkipuolueen Moskovan komitean jäsenenä ja puoluelehtien toimittajana. Hän osallistui puolueen edustajakokouksiin ja oli mukana valmistelemassa aseellista kapinaa Moskovassa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Armand toimi bolševikkipuolueen Moskovan lääninkomitean byroon ja läänin toimeenpanevan komitean jäsenenä, läänin kansantalousneuvoston puheenjohtajana sekä johti puolueen keskuskomitean naisosaston toimintaa. Kesällä 1920 hän osallistui Kominternin toiseen kongressiin ja toimi kansainvälisen naiskommunistien konferenssin puheenjohtajana.
Armand kuoli koleraan ollessaan lomalla Beslanissa. Hänet on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen.
Merja Otava
Ulla Merja Tuulikki Otava (vuosina 1958–1986 Schroderus; s. 27. syyskuuta 1935 Helsinki) on suomalainen nuortenkirjailija.
Otavan vanhemmat olivat filosofian maisteri Taito Otava ja taiteilija Saimi Karoliina Otava (o.s. Törmänen). Hän valmistui Ateneumista koristetaiteilijaksi vuonna 1958.
Otava voitti 1959 WSOY:n järjestämän Anni Swanin muistokilpailun nuorisoromaanillaan "Priska", joka kertoi nuoren tytön siirtymisestä lapsuudesta murrosikään.
Nikolai Želvakov
Nikolai Aleksejevitš Želvakov (, noin 1860 Vjatka – 22. maaliskuuta 1882 Odessa) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Nikolai Želvakov syntyi maanmittaajana toimineen kollegioneuvoksen perheeseen. Hän opiskeli Vjatkan kymnaasissa ja työskenteli eri ammateissa. Vuonna 1879 hän muutti Pietariin kuuntelemaan Pietarin yliopiston luonnontieteiden luentoja, liittyi Narodnaja Voljaan ja tutustui Andrei Željaboviin.
Huhtikuussa 1881 Želvakov seurasi Pietarissa Aleksanteri II:n murhaan osallistuneiden teloitusta, minkä jälkeen hän päätti liittyä mukaan Narodnaja Voljan terroritoimintaan. Aluksi hänet määrättiin Donin Rostovin levittämään vallankumouksellista propagandaa. Vuoden 1881 lopussa puolueen toimeenpaneva komitea lähetti hänet Stepan Halturinin ja Mihail Klimenkon kanssa Odessaan toteuttamaan Vera Fignerin johdolla suunniteltua kenraalimajuri V.S. Strelnikovin murhaa.
18. maaliskuuta 1882 Želvakov ampui Strelnikovia kuolettavasti Odessan rantakadulla, yritti pakoon Halturinin ohjaamilla rattailla, mutta joutui pidätetyksi. Kuulusteluissa hän esittäytyi aatelismies Nikolai Kosogorskiksi ja ilmoitti tappaneensa Strelnikovin toimeenpanevan komitean määräyksestä tämän johdolla suoritetun vallankumouksellisten ankaran vainon takia. Aleksanteri III:n määräyksestä Odessan sotilaspiirin tuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä. Želvakovin oikea henkilöllisyys todettiin hirttotuomion täytäntöönpanon jälkeen.
HMS Sikh
HMS Sikh on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Tartar
HMS Tartar on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Loy Krathong
Loy Krathong (tai "Loi Krathong", thai ลอยกระทง) on Thaimaassa vuosittain vietettävä valon juhla jossa ihmiset lähettävät kelluvia kynttilälauttoja jokiin ja kanaviin. Juhlaa vietetään thaimaalaisen kuukalenterin 12. kuukauden täydenkuun aikana ja se ajoittuu yleensä marraskuuhun.
Alun perin Loy Krathongia oli "Chong Pa Rieng" (kuninkaallinen kelluvien lyhtyjen seremonia), eli Brahman juhla. Shiva, Vishnu ja Brahma jumalien kunniaksi rakennettiin lyhtyjä käyttäen paperia ja kynttilöitä ja ne asetettiin näytille ihmisten kotipihoille. Kuningas Mongkut (Rama IV) mukautti tavan buddhalaisuuteen vuonna 1863. Uudessa versiossa tehdään monenlaisia lyhtyjä, jotka lahjoitetaan temppeleihin. Lyhtyjä luovutettaessa ihmiset rukoilevat toivoen jotain.
Loy Krathong-juhlassa ihmiset rakentavat krathongin. Krathong on lotuksen muotoinen kelluva kori johon tulee uhrilahja. Perinteisesti krathong valmistetaan kerroksittain banaanipuun rungosta tai lukinliljasta. Nykyään valmistukseen käytetään useimmiten styroksia tai leipää. Krathong koristellaan banaaninlehdillä, kynttilöillä, kukilla ja suitsukkeilla. Välillä lisätään kolikko joenhengille.
Thaimaan pohjoisosassa sijaitsevassa Chiang Maissa juhlaan yhdistyy Yi Peng -perinne, missä öistä tummaa taivasta vasten kohoaa tuhansia kynttilälyhtyjä.
KHT-Media
KHT-Media Oy on vuonna 1981 perustettu KHT-yhdistyksen omistama yhtiö, joka kustantaa taloushallinnon julkaisuja ja järjestää koulutustilaisuuksia. Vuonna 2012 yrityksen liikevaihto oli 1,7 miljoonaa euroa ja sillä oli 9 työntekijää. KHT-Median toimitusjohtaja on Sanna Alakare.
KHT-Media kustantaa taloushallinnon ammattikirjallisuutta. Se on keskittynyt muun muassa taloudellisen raportoinnin oppaisiin ja malleihin sekä lakikäännöksiin. Kirjanimikkeistö sisältää yli 30 tilintarkastukseen, kirjanpitoon, tilinpäätöskäytäntöön, yhteisölainsäädäntöön ja verotukseen liittyvää julkaisua, joista osa julkaistaan myös sähköisinä kustanteina.
KHT-Media järjestää liikkeenjohdolle ja taloushallinnon ammattilaisille vuosittain noin 40 jatko- ja täydennyskoulutustilaisuutta, jotka käsittelevät kirjanpitoa, tilinpäätöskäytäntöä, yhteisölainsäädäntöä, tilintarkastusta ja verotusta. Se tarjoaa myös ammatillista täydennyskoulutusta sekä tilintarkastusammattiin valmistavaa koulutusta.
Aila Nissinen
Aila Karin Sigrid Nissinen (5. helmikuuta 1916 Rantasalmi – 11. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja kääntäjä.
Oman tuotantonsa ohella Nissinen myös suomensi lastenkirjallisuutta, muun muassa H. C. Andersenin ja Grimmin veljesten satuja.
Kustaa Rasku
Kustaa Olavi Rasku (23. toukokuuta 1934 Nurmo – 9. lokakuuta 2010 Seinäjoki) oli suomalainen pesäpalloilija.
Toistakymmentä vuotta Nurmon Jymyn edustusjoukkueen lukkarina pelannut Kustaa (Köpi) Rasku saavutti SM-pronssia 1956, jolloin hänet valittiin myös vuoden lukkariksi. Pelasi Itä-Länsi -ottelussa 1956, -58 ja -60 ja oli Lännen B-yhdistelmän lukkarina 1957.
Ulkopelissä Rasku muodosti voimakaksikon ykkösvahti Jussi Kitinojan kanssa. Tämä pallottelu sai yleisöltä nimen "raksuttelu".
Yleisurheilussa Rasku saavutti kiekonheiton pm-hopeaa ja SOU:n mestaruuspronssia.
Golden Globe 2010
Golden Globe 2010 oli järjestyksessään 67. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2009 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 17. tammikuuta 2010. Gaalan juonsi Ricky Gervais ja se lähetettiin ensimmäistä kertaa suorana lähetyksenä.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Belus
Belus on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtye Burzumin 8. maaliskuuta 2010 julkaistu albumi. Se on ensimmäinen Vikernesin vapautumisen jälkeen tuotettu. Levyn alkuperäinen nimi oli "Den Hvite Guden" ("Valkoinen jumala"), mutta ettei nimeä olisi luultu rasistiseksi Vikernes nimesi levyn uudelleen. Albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 8.
Ravistettava, omskakas
Ravistettava, omskakas – toisinajattelijan käsikirja on vuonna 2009 ilmestynyt tv-tuottaja Saku Tuomisen ja tutkija Katja Lindroosin kirjoittama kirja elämänhallinnasta ja luovuudesta.
Tekijät sanovat kirjoittaneen oppaan keinoista, joilla voi oppia ”ravistamaan” – päästämään irti vanhoista tavoista ja tottumuksista. Tavoitteena on kyky selviytyä haasteista ja kiireellisestä työelämästä. Kirjoittajien näkemyksen mukaan ravistaminen ei ole tekniikka vaan "tapa suhtautua elämään. Siihen tarvitaan paitsi uusia ideoita, myös uusia tapoja ideoida".
Pesäpallon SM-sarja 1956
Pesäpallon SM-sarja kasvoi kunnon mammuttisarjaksi vuonna 1956, kun siihen osallistui kokonaista 15 joukkuetta. Jyväskylän Kiri voitti mestaruuden. 
Kamppailu sekä mitaleista että säilymisestä oli äärimmäisen tiukkaa. Tuttuun tapaan lopulliset ratkaisut saatiin vasta juoksusuhteita laskemalla. Lahden Mailaveikkojen kohtaloksi koitui tätä kautta putoaminen.
Lahden viimeinen ottelu oli kotikamppailu Kiriä vastaan. Kirillä panoksena Suomen mestaruus, Lahdella sarjassa säilyminen. Kiri veti ottelussa pidemmän korren.
Työväen Mailapojilta taas juuri sarjan ainoa tappio Lahdelle elokuun lopussa riisti mestaruuden omista käsistä. Vaikka loppukausi menikin voitosta voittoon, ei se enää riittänyt Kirin saavuttamiseen. Hopeat joukkue varmisti viimeisessä ottelussaan, vaikka Hamina nousikin viimeisessä vuorossaan aina juoksun päähän.
Naisten Suomen mestaruuden voitti Helsingin Pallo-Toverit menettämättä pistettäkään kuudessa ottelussa.
Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat, Katajanokan Haukat, Harjavallan Jymy ja Muhoksen Urheilijat
Kunnarista 2 pistettä.
Nurmo ja Savonlinna putosivat.
Pallo-Toverit: Aili Nieminen,
Anja Riski,
Irmeli Krogerus,
Leena Liimatainen,
Leena Pakkanen,
Marja Muukkonen,
Riitta Vihuri,
Seija Knuutila,
Sinikka Takasalo,
Urpu Kosonen,
Sinikka Koskela.