hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Triptyykki (kirja)
Triptyykki on Karin Slaughterin kirjoittama ja vuonna 2006 julkaistu rikosromaani. Annukka Kolehmaisen suomennoksen julkaisi Tammi vuonna 2009.
Teos on kunnianosoitus yhdysvaltalaiselle Atlantan kaupungille – kulturellille, värikkäälle ja suvaitsevaiselle, mutta myös väkivaltaiselle. Se aloittaa Slaughterin uuden trillerisarjan.
Teoksen päähenkilöitä ovat etsivä Will Trentin ohella etsivä Michael Ormewood sekä koulutoverinsa raiskauksesta ja murhasta tuomittu, mutta juuri vankilasta vapautunut John Shelley.
Slaughter kehittelee juonta taitavasti, niin että se kriitikon sanoin kantaa loppuun asti. Hänen luomansa maailma ei ole kaunis, vaan se on realistinen.
Osavaltion poliisin Georgia Bureau of Investigationin (GPI) palveluksessa oleva erikoisagentti Will Trent on päässyt julman sarjaraiskaajan jäljille, kun hän joutuu tekemisiin Atlantan poliisin etsivä Michael Ormewoodin kanssa, joka on saanut vihiä tapauksesta, josta Will on kiinnostunut. Ormewoodin menneisyyteen kuuluu siveyspoliisissa työskentelevä Angie Polaski, joka on ainoa nainen, jota Will on koskaan rakastanut. Ja Will on kuulunut Angien menneisyyteen aina siitä lähtien, kun hän oli kahdeksanvuotias.
Toisen näkökulman tarinaan tuo John Shelley, joka viisitoistavuotiaana tuomittiin naapurintytön raiskaamisesta ja murhaamisesta ja joka on juuri päässyt vankilasta vietettyään siellä kaksikymmentä vuotta. John yrittää pysyä erossa hankaluuksista ja pitää ehdonalaisvalvojansa tyytyväisenä, kun sattumalta käy ilmi, että hän liittyy jotenkin sarjaraiskaajaan. Ellei John ryhdy nopeasti toimiin, hän joutuu takaisin vankilaan.
Will ja Michael ryhtyvät selvittämään tapausta, johon liittyy Atlantan vuokrakasarmien parittajia ja prostituoituja. Will ja Angie aloittavat taas kummallisen suhteensa kahden vuoden tauon jälkeen. Will pyrkii kaikin keinoin salaamaan lukihäiriönsä, jonka paljastuminen päättäisi hänen uransa, ja Willille ura on ainoa asia, joka pitää poissa menneisyyden painajaiset.
Petra Langrová
Petra Píchalová-Langrová (s. 27. kesäkuuta 1970 Prostějov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tenniksenpelaaja, joka toimi ammattilaisena vuosina 1986–1998. Hänen saavuttamansa korkein sija oli 53. kaksinpelissä ja 35. nelinpelissä. Hän saavutti WTA Tourilla kaksinpelissä yhden voiton ja nelinpelissä viisi voittoa.
Langrová pääsi Wimbledonissa (1994) ja Australian avoimilla (1989, 1993) toiselle kierrokselle. Ranskan (1996) ja Yhdysvaltain avoimilla (1996) hän pääsi kolmannelle kierrokselle.
Luettelo NBA-mestareista
Tämä on luettelo NBA-mestareista.
Karviná
Karviná (, ) on kaupunki Määrin-Sleesian läänissä Tšekissä maan itäosassa Olzajoen rannalla. Kaupunki on yksi Tšekin tärkeimmistä hiilikaivosten osalta. Se on myös Karvinán piirikunnan keskus.
Kaupungissa on 63 045 asukasta (2006), joista 8,5 prosenttia on slovakkeja ja kahdeksan prosenttia puolalaisia. Puolalaisten osuus väestöstä on laskussa. Alueella on myös romanien muodostama keskittymä.
Karvinán ystävyyskaupunkeja ovat:
Bree Turner
Bree Nicole Turner (s. 10. maaliskuuta 1977 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Rosalee Calvertin roolista yliluonnollisessa tv-sarjassa "Grimm", jossa hän esiintyi vuosina 2012–2017. Lisäksi Turner on esiintynyt useissa muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa.
Bree Turner syntyi Palo Altossa ja kasvoi Alamossa, Kaliforniassa. Hänen isänsä on entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Kevin Turner, joka pelasi muun muassa New York Giantsissa ja Washington Redskinsissä. Turner valmistui Monte Vista High Schoolista vuonna 1995; hänet oli valittu vuoden 1994 tanssiaiskuningattareksi. Sen jälkeen hän opiskeli King's College Londonissa ja Kalifornian yliopistossa. Turner on ammattitanssija ja hän on harrastanut pitkään myös rullaluistelua.
Ensimmäiset elokuvaosansa Turner sai statistina 1998–1999. Hänen ensimmäinen puheroolinsa oli elokuvassa "Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo". Samana vuonna hän esiintyi MTV:n eroottisessa tv-sarjassa "Undressed". 2000-luvun alussa hän näytteli useita pieniä rooleja elokuvissa. Vuonna 2004 Turnerilla oli keskeinen sivurooli elokuvassa "Anna palaa 2". Hän esiintyi myös parin jakson rooleissa televisiosarjoissa "Moesha", "Todistettavasti syyllinen" ja "Spin City".
Vuodesta 2012 lähtien Turner näytteli Rosalee Calvertia fantasiadraamasarjassa "Grimm". Hänen roolistaan tuli vakituinen sarjan toisesta tuotantokaudesta eteenpäin.
Uransa alussa Turner esiintyi myös Gapin ja Dr. Pepperin tv-mainoksissa.
Turner avioitui vuonna 2008 Justin Salimanin kanssa ja heillä on kaksi lasta, Stella Jean (s. 2010) ja Dean (s. 2012). Turner haki eroa vuonna 2018, vedoten ylitsepääsemättömiin erimielisyyksiin.
Touhun Pojat Lauttasaari
Touhun Pojat Lauttasaari on helsinkiläinen koripalloseura, jonka toimialue on Lauttasaari. Nykyään seurassa on joukkueita 17, kerhoja 3, valmentajia 30 ja jäseniä noin 400.
Lauttasaarelaiset koripallojuniorit pelasivat alun perin Torpan Pojissa, mutta matkustamisrasituksen vuoksi lasten vanhemmat päättivät perustaa Lauttasaareen oman joukkueen. ToPoLa perustettiin kevättalvella 1978, ja sen perustajajäseniin lukeutuivat Tom Hynninen, Kari Harjula ja Paavo Suhonen. Touhun Pojat Lauttasaari -nimi pohjautuu Touhu-nimiseen sarjakuvahahmoon, jonka Hynninen keksi rekisterivirastossa, kun aikaisempia nimiehdotuksia Torpan Pojat, Lauttasaari ja Lauttasaaren Torpan Pojat (LaToPo) ei ollut hyväksytty.
ToPoLa tunnetaan ensisijaisesti juniori- ja kasvattajaseurana. Juniorisarjoissa paras saavutus on tyttöjen SM-pronssi vuodelta 1989. Pääsarjassa pelanneita seuran kasvatteja ovat Putte Onnela, Markku Rosokivi, Lassi Utrio, Elias Kajander, Meral Bedretdin, Moona Owusu, Johanna Sillander ja Roosa Myllyveräjä. Valmentajina muualla ovat menestyneet Jarkko Larkas ja Mikko Larkas niin aikuisten kuin nuorten SM-tasolla, sekä nuorten maajoukkueissa.
Seuran edustusjoukkue on korkeimmillaan pelannut miesten I-divisioonassa kaudella 2003–2004 koripallon I-divisioonaan, koska yksi sarjapaikka vapautui Turun NMKY:n ja Ura Basketin yhdistäydyttyä. Visiitti jäi kuitenkin vain yhden kauden pituiseksi joukkueen onnistuttua voittamaan ainoastaan yhden ottelun.
Kaudesta 2013-2014 alkaen ToPoLan naisten ja miesten edustusjoukkueet ovat pelanneet Eteläisen Alueen II-divisioonassa.
Jouluruusut
Jouluruusut ("Helleborus") on suku leinikkikasvien heimossa. Lajeja suvussa on noin 20. Lajien levinneisyys yltää Euroopassa lauhkealle vyöhykkeelle. Jouluruusut ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja. Kukat ovat suurehkot, ja niissä on viisi kehälehteä sekä runsaasti mesilehtiä. Siemenissä on rasvalisäke, sillä ne ovat muurahaislevitteisiä.
Useita lajeja käytetään koristekasveina. Erikoista on se, että osa lajeista kukkii luonnossa keskellä talvea, mutta kevätkukkiviakin lajeja on. Jouluruusut ovat hyvin myrkyllisiä, koska ne sisältävät sydämeen vaikuttavia glykosideja, kuten esimerkiksi myös sormustinkukat ("Digitalis").
Buddy Clark
Buddy Clark synt. Samuel Goldberg (26. heinäkuuta 1912 Dorchester, Massachusetts – 1. lokakuuta 1949 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän kuului 1930- ja 1940-lukujen suosituimpiin miessolisteihin.
Vuonna 1934 Clark pääsi esiintymään Benny Goodmanin "Let's Dance" -radio-ohjelmaan ja "Your Hit Paraden" vakioesiintyjänä hän oli 1936–1938. Ensimmäisen top 20 -hittinsä hän sai 1930-luvun puolessavälissä kappaleella "Spring Is Here". Sitä seurasi pitkä tauko hittikappaleissa, kunnes hän vuonna 1947 pääsi myyntitilastojen kärkeen kappaleella "Linda". Sitä seurasivat muun muassa menestyskappaleet "Peg O' My Heart", "An Apple Blossom Wedding", "Don't You Love Me Anymore", "I'll Dance at Your Wedding" ja "Love Somebody". Vuonna 1949 hän levytti muun muassa Doris Dayn ja Dinah Shoren kanssa.
Clark kuoli lento-onnettomuudessa lokakuussa 1949. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Arija Bareikis
Arija Bareikis (s. 21. heinäkuuta 1966 Bloomington, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo" (1999) ja televisiosarjassa "Southland".
Bareikisin sukunimi on liettualainen. Hän on valmistunut vuonna 1988 Stanfordin yliopistosta. Hänen isänsä on germaanisen kirjallisuuden professori Indianan yliopistossa.
Tšernyševskin piiri
Tšernyševskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 13 200 neliökilometriä. Asukkaita on 36 100 henkeä (vuonna 2009).
Tšernyševskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian keskiosassa. Koillisessa se rajoittuu Mogotšan, kaakossa Sretenskin, lounaassa Nertšinskin ja luoteessa Tungokotšenin piireihin.
Piiriin kuuluvat Aksjonovo-Zilovskojen, Bukatšatšan, Tšernyševskin ja Žirekenin kaupunkimaiset taajamat sekä 15 maalaiskuntaa: Aleur, Baigul, Bušulei, Gaur, Ikšitsa, Kadaja, Komsomolskoje, Kurlytš, Milgidun, Novoiljinsk, Novyi Olov, Staryi Olov, Ukurei, Urjum ja Utan. Hallinnollinen keskus on Tšernyševsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 36.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit. Nykyään valtaosa asukkaista on venäläisiä.
Piirin kautta kulkee Trans-Siperian rautatie, josta Tšernyševskin asemalla haarautuu sivurata Bukatšatšaan. Piirikeskuksesta on rautateitse matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan 389 kilometriä. Rakenteilla on Tšitan ja Habarovskin välinen M58-valtatie.
Talous perustuu kaivosteollisuuteen, puunhankintaan, rautatieliikenteeseen ja elintarviketeollisuuteen. Lampaanhoitoon erikoistunut maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.
Paikallislehtenä ilmestyy "Naše vremja" (”Meidän aikamme”). Nähtävyyksiin kuuluu Vapahtajan kirkko ja 1800-luvun puolivälin asuintalo Kurlytšin kylässä. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä.
Agentti Cody Banks
Agentti Cody Banks ("Agent Cody Banks") on yhdysvaltalainen elokuva, joka julkaistiin vuonna 2003.
Krombacher
Krombacher on saksalainen panimo, jonka tuotteisiin kuuluu "Krombacher Pils" -olut (4,8 t-%) ja muita juomia. Kreuztalin kaupungissa sijaitseva panimo on perustettu vuonna 1803
Katko (korttipeli)
Katko (myös nimellä viimeinen tikki) on korttipeli, jossa pyritään keräämään useimmin kolme viimeistä tikkiä. Pelaajien määrä voi olla lähes rajaton, sillä useampia pakkoja voidaan käyttää yhdistettynä. Jokaiselle jaetaan neljä tai viisi korttia, jos pelaajia on paljon, mieluummin neljä. Aloittaja on jakajasta seuraava myötäpäivään, jakaja arvotaan ensin. Korttien arvojärjestys on tavallinen, kakkosesta ässään.
Aloittaja lyö haluamansa kortin, muiden on tunnustettava maata, muuten saa lyödä vapaasti. Suurimman aloitusmaata olevan kortin lyönyt saa tikin ja saa lyöntivuoron. Uuden kierroksen voittaja, joka voi olla myös edellisen kierroksen voittaja saa tikin ja lyöntivuoron. Näin jatketaan kunnes kortteja on yksi kullakin. Se, joka voittaa tämän viimeisen kierroksen saa pelipisteen eli jaon viimeisen tikin. Joka ensiksi saa kolme pelipistettä, voittaa pelin.
Usein jos jaon viimeinen lyöjä aloittaa kakkosella ja pitää tikkinsä, saa kolme pelipistettä ja voittaa pelin heti. Tätä ei sovelleta monen pakan pelissä eikä yleensäkään, jos pelaajia on alle neljä.
Joskus pelataan viiteen pelipisteesen asti. Joskus kakkosen lyönyt saa yhden pelipisteen, jos pitää tikin sillä kierroksella. Tällöin voi saada useamman pelipisteen samalla jaolla. Tätä versiota sovelletaan parhaimmin kahden tai kolmen pelissä. Joskus käytetään myös arvottua valttia. Joskus on lyötävä parempi kortti, jos voi. Tällöin yliottopakko menee maapakon edelle valttipelissä.
Camila Giorgi
Camila Giorgi (s. 30. joulukuuta 1991 Macerata) on italialainen tennispelaaja. Hänen uransa korkein tähänastinen rankingsijoitus on kaksinpelissä 26. sija, jonka hän saavutti lokakuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä, Alankomaissa kesäkuussa 2015 ja Itävallassa 2018
Maceratasta, Italiasta kotoisin oleva Giorgi aloitti tenniksenpeluun viisivuotiaana. Grand Slam -turnauksen – ja samalla WTA-turnauksen – pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2011 häviten ensimmäisen kierroksen ottelunsa Tsvetana Pironkovalle. Toisen ottelunsa WTA-kiertueen pääsarjassa Giorgi pelasi Memphisissä helmikuussa 2012 voittaen ensimmäisellä kierroksella turnauksessa ykköseksi sijoitetun Nadja Petrovan. Toisella kierroksella hän hävisi Stéphanie Foretz Gaconille. Vuoden 2012 Ranskan avoimissa Giorgi ei selviytynyt karsinnoista pääsarjaan. Wimbledonissa hän eteni neljännelle kierrokselle voitettuaan Flavia Pennettan, Ana Tatišvilin ja Nadja Petrovan. Neljännellä kierroksella hän hävisi kolmanneksi sijoitetulle Agnieszka Radwańskalle. Yhdysvaltain avoimissa Giorgi hävisi ensimmäisellä kierroksella Tsvetana Pironkovalle. Syys-lokakuun vaihteessa pelatussa Pekingin turnauksessa Giorgi voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla seitsemän olleen Sara Erranin, kunnes hävisi toisella kierroksella Romina Oprandille.
Australian avoimissa 2013 Giorgi hävisi ensimmäisellä kierroksella Stéphanie Foretz Gaconille ja Ranskan avointen avauskierroksella Peng Shuaille. Wimbledonissa Giorgi eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan Samantha Murrayn ja Sorana Cîrstean. Kolmannella kierroksella hän hävisi Marion Bartolille. Yhdysvaltain avoimissa Giorgi pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan muun muassa kolmannella kierroksella Caroline Wozniackin. Neljännellä kierroksella hän hävisi Roberta Vincille.
Krasnokamenskin piiri
Krasnokamenskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1977 perustetun piirin pinta-ala on 5 300 neliökilometriä. Asukkaita on 66 900 henkeä (vuonna 2009).
Krasnokamenskin piirin sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Lounaassa se rajoittuu Zabaikalskin piiriin, luoteessa Borzjan ja Aleksandrovski Zavodin piireihin sekä koillisessa Priargunskin piiriin. Kaakossa Argun-joki erottaa sen Kiinasta.
Piirin hallinnollinen keskus on Krasnokamenskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Armogoitui (keskuspaikka Kovyli), Bogdanovka, Jubileinyi, Kailastui, Kaptsegaitui, Margutsek, Soktui-Milozan, Sredneargunsk ja Tselinnyi. Asutuskeskuksia on yhteensä 16.
Krasnokamenskiin johtaa Tšitan ja Kiinan väliseltä rautatieltä Haranorin asemalla haarautuva sivurata. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin on rautateitse 560 kilometriä.
Pääelinkeinoja ovat kaivosteollisuus sekä maatalous, joka tuottaa viljaa, vihanneksia, maitoa, lihaa ja villaa. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta.
Paikallislehtenä ilmestyy "Slava trudu" (”Kunnia työlle”). Krasnokamenskissa on radio- ja TV-asema. Arkeologisiin muistomerkkeihin kuuluu Liao-dynastian aikana rakennettu ns. Tšingis-kaanin valli.
Kamenka (Arkangelin alue)
Kamenka () on kaupunkimainen taajama Arkangelin alueen koillisosassa Pohjois-Venäjällä. Taajama sijaitsee Vienanmereen laskevan Mezenjoen vasemmalla rannalla, noin 30 km Mezeninlahdesta ylävirtaan, Kamenkajoen yhtymäkohdassa. Joen toisella rannalla noin 5 km ylävirtaan sijaitsee Mezenin kaupunki, joka on Mezenin piirin hallinnollinen keskus.
Kamenka syntyi 1892, kun Kamenkajoen suulle rakennettiin saha, jonka tuotanto heti alkuun laivattiin ulkomaille. 1920-luvulla perustettiin toinen saha, ja 1929 sahat yhtyivät suuremmaksi "Mezenski (№ 48)" -sahalaitokseksi. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Kamenka sai 1938.
Parhaimmillaan 1970-luvun alussa Kamenkassa oli noin 7000 asukasta, nykyään noin 3000.
Sine qua non
Conditio sine qua non tai klassisen latinan mukaisesti condicio sine qua non tai pelkästään (ehto, syy tms.) sine qua non on latinankielinen fraasi, joka tarkoittaa "välttämätöntä ehtoa" eli "ehdotonta edellytystä" (sananmukaisesti käännettynä ’ehto, jota ilman ei [ole/tapahdu jotain muuta]’). Fraasia on käytetty erityisesti oikeustieteessä, jossa käsitteellä on merkitystä jonkin seikan oikeudellisen arvioinnin kannalta, mutta sitä käytetään jonkin verran muillakin aloilla.
Ellen Allien
Ellen Allien on berliiniläinen DJ ja elektronisen musiikin tekijä. Hänen musiikkinsa edustaa kokeellista teknoa. Hän innostui acid housen aikaan Englannissa DJ-hommista ja on julkaissut omia levyjään 2000-luvun alusta alkaen. Hänen tyylinsä on muuttunut ajan myötä minimalistisemmaksi ja kokeellisemmaksi. Hänellä on myös oma BPitch -levymerkki.
Javad Nekounam
Javad Nekounam () (s. 7. syyskuuta 1980 Rayy, Iran) on iranilainen jalkapalloilija. Hän edustaa iranilaista Esteghlalia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Vuonna 2006 Nekounam siirtyi espanjalaiseen Osasunaan kaksivuotisella sopimuksella. Samalla hänestä tuli ensimmäinen iranilaissyntyinen pelaaja joka on siirtynyt Espanjan pääsarjaan.
14. elokuuta 2007 hän kärsi vakavan polvivamman, joka piti hänet sivussa pelikentiltä kahdeksan kuukautta. Saman vuoden marraskuussa hän teki kolmen vuoden jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Vuoden 2008 helmikuussa hän palasi harjoituksiin loukkaantumisensa jälkeen. 27. huhtikuuta hän teki odotetun paluun ja pelasi vierasottelussa Valenciaa vastaan.
Zabaikalskin piiri
Zabaikalskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1967 perustetun piirin pinta-ala on 5 100 neliökilometriä. Asukkaita on 21 700 henkeä (vuonna 2009).
Zabaikalskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Luoteessa se rajoittuu Borzjan ja idässä Krasnokamenskin piireihin, etelässä Kiinaan ja lounaassa Mongoliaan.
Hallinnollinen keskus on Zabaikalskin kaupunkimainen taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Abagaitui, Bilitui, Daurija, Haranor, Krasnyi Velikan, Rudnik Abagaitui ja Stepnoi. Asutuskeskuksia on yhteensä 12.
Piirin kautta kulkee Tšitasta Kiinaan johtava rautatie ja maantie. Haranorista haarautuu sivurata Priargunskiin. Zabaikalskista on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin rautateitse 459 kilometriä.
Talous perustui kaivostoimintaan 1990-luvun puoliväliin saakka. Nykyään yhä suurempi merkitys on rajaliikenteellä- ja kaupalla. Zabaikalskissa on rajanylityspaikka. Lampaankasvatukseen perinteisesti keskittynyt maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.
Paikallislehtenä ilmestyy "Zabaikalets".
Timo Ronkainen
Timo Ronkainen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Żywiec (panimo)
Żywiec on eri oluita, kuten Żywiec-pilsneriä valmistava puolalainen panimo. Se perustettiin vuonna 1852. Heineken International osti sen 1990-luvulla.
Żywiec
Żywiec on:
Timo Korsumäki
Timo Korsumäki (s. 20. heinäkuuta 1969 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Korsumäki debytoi Ilveksen edustusmiehistössä kaudella 1987 ollessaan A-juniori. Korsumäki pelasi Ilveksessä vuoteen 1991 asti voittaen seurassa Suomen Cupin 1991. Kaudella 1992 Korsumäki pelasi Vaasan Palloseurassa tehden kaksi maalia, mutta palasi Ilvekseen heti seuraavaksi kaudeksi. Hän toimi joukkueen kapteenina kausina 1997–1998 ja tuurasi Mark Josephia kaudella 1996 kantaen kapteenin nauhaa viidessä ottelussa.
Korsumäki pelasi uransa aikana 157 pääsarjaottelua ja teki niissä 4 maalia. Pelaajauran jälkeen Korsumäki on toiminut Ilves Ry jalkapallojaoston puheenjohtajana, sekä Ilveksen naisten joukkueenjohtajana.
Keväästä 2016 lähtien Timo Korsumäki on toiminut Suomen Palloliiton Tampereen piirin piirijohtajana. Aiemmin hän työskenteli Hämeen Liikunnan ja Urheilun (HLU) seurakehittäjänä.
Šelopuginon piiri
Šelopuginon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1961 perustetun piirin pinta-ala on 3 900 neliökilometriä. Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2009).
Šelopuginon piiri sijaitsee Taka-Baikalian keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Sretenskin, idässä Gazimurski Zavodin, etelässä Aleksandrovski Zavodin ja lännessä Balein piireihin.
Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Glinjanka, Kopun, Malyi Tontoi, Mironovo, Nižnjaja Šahtama, Šelopugino, Šivija ja Veršino-Šahtaminski. Hallinnollinen keskus on Šelopuginon kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.
Šelopuginosta on maantieyhteys Sretenskin kautta aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 462 kilometriä. Lentokenttä suljettiin 1990-luvun puolivälissä.
Seudun talous perustui aikaisemmin kaivosteollisuuteen. Nykyään harjoitetaan puunhankintaa ja pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut viljan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon.
Šelopuginon koulun yhteydessä toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Put Iljitša" (”Iljitšin tie”). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1872 rakennettu puinen Kristuksen syntymän kirkko Šivijan kylässä. Piirin alueella sijaitsee Turovin luonnonsuojelualue.
Timo Ronkainen (sarjakuvapiirtäjä)
Timo Ronkainen (s. 1967 Joensuu) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä sekä Ankkalinnan Pamaus- nimisen lehden päätoimittaja.
Ronkainen on työskennellyt Aku Ankka-lehden eräänlaisena freelancerina tehden erilaisia artikkelitöitä kyseiseen lehteen sekä sen sisarjulkaisuihin. Ronkaisen perustama lehti, Ankkalinnan Pamaus, on Suomen ainoa ankistien sekä barksistien fanzine.
Ronkaisen piirtämiä sarjakuvia on julkaistu monissa eri yhteyksissä, muun muassa Pahkasiassa, Ilta-Sanomissa sekä Suomen MAD-lehdessä. Hän voitti myös vuonna 1989 käydyn Kemin sarjakuvapäivien strippisarjan kilpailun.
PZ Myers
Paul Zachary ”PZ” Myers (s. 9. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen biologian professori Minnesota Morrisin yliopistossa (; UMM) ja Pharyngula-nimisen blogin pitäjä. Biologian professorina hän tutkii seeprakaloja evolutiivisen kehitysbiologian näkökulmasta ja on myös kiinnostunut pääjalkaisista. Hän on kritisoinut aktiivisesti kreationistisia liikkeitä, kuten älykästä suunnittelua, ja hän on aktivisti yhdysvaltalaisessa kreationismi–evoluutio-kiistassa.
Borzjan piiri
Borzjan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 9 000 neliökilometriä. Asukkaita on 54 400 henkeä (vuonna 2009).
Borzjan piiri sijaitsee Taka-Baikalian eteläosassa. Lännessä se rajoittuu Ononin ja Olovjannajan piireihin, pohjoisessa Balein ja Aleksandrovski Zavodin piireihin, idässä Krasnokamenskin ja Zabaikalskin piireihin sekä etelässä Mongoliaan.
Piirin hallinnollinen keskus on Borzjan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Šerlovaja Goran kaupunkimainen taajama ja 15 maalaiskuntaa: Akurai, Biliktui, Hada-Bulak, Južnoje, Kljutševskoje, Kondui, Kurunzulai, Novoborzinskoje, Perednjaja Byrka, Priozernoje, Solovjovsk, Šonoktui, Tsagan-Olui, Tšindant ja Ust-Ozernaja. Asutuskeskuksia on yhteensä 23.
Piirin kautta kulkee Tšitasta Kiinaan johtava rautatie ja maantie. Borzjassa niistä haarautuu yhteys Mongolian Tšoibalsaniin. Piirikeskuksesta on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin 349 kilometriä. Lentokenttä suljettiin 1990-luvun lopussa.
Talous perustui 1990-luvulle saakka kaivosteollisuuteen (tina, ruskohiili) ja rautatieliikenteeseen. Nykyään kaivostoiminta on vähäistä. Seudulla on elintarvike- ja metsäteollisuutta. Lampaanhoitoon erikoistunut maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.
Borjzassa toimii lääketieteellinen opisto ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Daurskaja nov". Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä, Dahurian luonnonpuisto ja kaksi muuta luonnonsuojelualuetta.
Best of Rajaton 1999–2009
Best of Rajaton 1999–2009 on lauluyhtye Rajattoman kokoelma-albumi. Se julkaistiin 28. lokakuuta 2009. Levyllä on kappaleita Rajattoman aiemmilta levyiltä sekä kaksi aiemmin julkaisematonta kappaletta. Cd:n lisäksi albumiin kuuluu dvd-levy, joka sisältää kaikki neljä Rajattoman musiikkivideota sekä live-taltiointeja. Albumi ylitti kultalevyyn oikeuttavan 15 000 kappaleen myynnin joulukuussa 2009.
Occupation 101
Occupation 101: Voice of the Silenced Majority on vuonna 2006 ilmestynyt Abdallah Omeishin ja Sufyan Omeishin ohjaama dokumenttielokuva, joka kritisoi sionismin vaikutuksia palestiinalaisiin Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa lähtien ajasta ennen Israelin valtion itsenäistymistä päätyen toiseen palestiinalaisten kansannousuun 2000-luvulla.
Elokuvan esiintyjäkaarti koostuu pääasiallisesti juutalaisista ja yhdysvaltalaisista kirjoittajista, poliitikoista ja humanitäärisen työn tekijöistä sekä tavallisista palestiinalaisista.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 26. maaliskuuta. Elokuva voitti kultaisen palmun vuonna 2007 Beverly Hillsin elokuvajuhlilla.
Elokuva on englanninkielinen ja sen äänenä toimii If Americans Knew -järjestön perustaja Alison Weir.
Eddie Hopkinson
Edward ”Eddie” Hopkinson (29. lokakuuta 1935 – 25. huhtikuuta 2004) oli englantilainen jalkapallomaalivahti.
Hopkinson aloitti pelaajauransa Oldham Athleticissa vuonna 1951. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Bolton Wanderersiin, jossa pelasi koko uransa loppuun asti. 18 vuoden aikana Boltonissa Hopkinson edusti seuraa yhteensä 578 kertaa, mikä on seuran historian ennätys.
Englannin maajoukkueessa Hopkinson esiintyi 14 kertaa ja edusti maataan vuoden 1958 MM-kisoissa.
Tim Rozon
Timothy James "Tim" Rozon (s. 4. kesäkuuta 1976) on kanadalainen näyttelijä joka on syntynyt Montrealissa. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Tommy Quincyna Tv-sarjassa Hetkessä tähdeksi.
Nykyään näyttelemisen lisäksi Rozon omistaa Montrealissa ravintolan nimeltään Garde Manger.
Aluehallintoviraston ylijohtaja
Aluehallintoviraston ylijohtaja on henkilö, joka johtaa aluehallintovirastoa. Aluehallintovirastojen ylijohtajat aloittivat virassa 1. tammikuuta 2010. Ahvenanmaan valtionviraston johtajan nimike on uudistuksesta huolimatta edelleenkin maaherra.
Aluehallintoviraston ylijohtajan viran kelpoisuusvaatimukset ovat ylempi korkeakoulututkinto, käytännössä osoitettu johtamistaito, johtamiskokemus sekä tehtävien edellyttämä perehtyneisyys virkaan kuuluviin tehtäviin.
Aluehallintovirastojen ensimmäiset ylijohtajat nimitti 22. joulukuuta 2009 Valtioneuvosto enintään viiden vuoden määräajaksi 1. tammikuuta 2010 – 31. joulukuuta 2014.. Ylijohtajat (lokakuussa 2016) ovat
Quite Universal Circuit Simulator
Quite Universal Circuit Simulator eli Qucs on avoimen lähdekoodin piirisimulointiohjelma. Ohjelmisto on julkistettu GNU GPL-lisenssin ("General Public License") alaisuudessa.
Jukka Murtosaari
Jukka Murtosaari (2. tammikuuta 1963 Helsinki – elokuu 2016 Almada, Portugali) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hän suosi kuvituksissaan realistista esitystapaa, mutta taitoi mainiosti myös satuhahmojen kuvaamisen.
Murtosaari piirsi 1985–1988 Kari Vaijärven käsikirjoittamaa Jake-sanomalehtisarjakuvaa, jonka stripeistä julkaisiin kaksi albumia, mutta kolmas suunniteltu albumi jäi julkaisematta.
Murtosaari työskenteli 1980-luvulla animaatioiden parissa Yhdysvalloissa. 1990-luvulla hän aloitti Disney-sarjakuvien parissa työskentelyn työstäen muun muassa paikalliseen Roger Rabbit -lehteen kansikuvia.
Vuonna 2000 hän kuvitti yhdessä Kari Korhosen kanssa Jaana Lapon kirjoittaman kirjan "Vauhtikaverit ja taistelu auringosta". Murtosaari kuvitti urallaan myös Muumi-kirjoja. Vuonna 2007 hän aloitti työskentelyn Aku Ankan parissa hollantilaisen "Donald Duck" -lehden toimeksiannosta.
Murtosaari asui 2000-luvulla Portugalissa, jossa hän myös kuoli. Viimeisinä vuosinaan hän teki kansikuvia mm. Jalavan kirjoihin.
Kuvitustöiden ohella Murtosaari työsti useita vuosia 1900-luvun kioskikirjallisuuden kuvittajia esittelevää kirjaa, joka jäi häneltä kesken. Murtosaaren kuvittajaesittelyjä julkaistiin 2000-luvulla Pulp- ja Portti-lehdissä.
Ononin piiri
Ononin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 5 800 neliökilometriä. Asukkaita on 12 900 henkeä (vuonna 2009).
Ononin piiri sijaitsee Taka-Baikalian eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Agan Burjatiaan kuuluviin Duldurgan, Aginskojen ja Mogoituin piireihin, koillisessa Olovjannajan ja idässä Borzjan piireihin, etelässä Mongoliaan ja lännessä Akšan piiriin. Piirin pohjoisosan halki virtaa Šilkan sivujoki Onon. Koillisosassa sijaitsevat Dahurian luonnonpuistoon kuuluvat Torei-järvet.
Piiriin kuuluu 11 maalaiskuntaa: Bolševik, Builesan, Krasnaja Imalka, Kulusutai, Novyi Durulgui, Novaja Zarja, Razdolnenskoje (keskupaikka Holui-Baza), Tsasutšei, Tšindant, Tut-Haltui ja Verhni Tsasutšei. Hallinnollinen keskus on Nižni Tsasutšein kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 21.
Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä ja burjaatteja.
Nižni Tsasutšeista on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 245 kilometriä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljanviljelyyn, lampaiden- ja karjanhoitoon. Seudun erikoisuutena on kamelien kasvatus. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa ja maataloustuotteiden jalostusta.
Nižni Tsasutšeissa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Ononskaja zarja" (”Ononin aamunkoitto”). Ononin varrella sijaitsevaa Deljun-Boldokia pidetään yhtenä Tšingis-kaanin syntymäpaikoista.
Nuorten näyttely
Nuorten näyttely on vuodesta 1939 Helsingin Taidehallissa järjestetty nuorten taiteilijoiden yhteisnäyttely. Näyttely esittelee suomalaisten tai Suomessa asuvien, alle 35-vuotiaiden taiteilijoiden uusia, alle kolme vuotta sitten valmistuneita töitä. Nuorten näyttelyn tuottaa Suomen Taiteilijaseura.
Nuorten näyttelyn tradition aloitti Suomen Taideyhdistys, joka joitakin sotavuosia lukuun ottamatta järjesti sen vuosittain 1990-luvulle saakka. 2000-luvulla Nuorten näyttelyn otti vetääkseen Suomen Taiteilijaseura, joka on sittemmin pitänyt sen joka toinen vuosi. Ikäraja oli aluksi 38 vuotta, mutta se laskettiin myöhemmin 35 vuoteen. Nuorten näyttelyyn ovat vuosien saatossa osallistuneet mm. Tove Jansson, Eila Hiltunen, Juhana Blomstedt, Harro Koskinen, Tommi Toija ja Ville Andersson.
Näyttely perustuu vapaaseen tarjontaan. Näyttelyyn valittavat teokset valitsee jury, jonka puheenjohtajina ovat viime vuosina toimineet taidemaalari Rauha Mäkilä (2015), kuvanveistäjä Villu Jaanisoo (2013), kuvataiteilija Antti Tanttu (2011) sekä valokuvataiteilija Stefan Bremer (2009).
Maecenas Kilta myöntää näyttelyn yhteydessä jaettavan nuoren taiteilijan palkinnon. Sen ovat viime vuosina saaneet kuvataiteilija Pia Sirén (2013) sekä kuvataiteilija, taidegraafikko Ari Pelkonen (s. 1978).
Nokia 5030
Nokia 5030 on Nokian kehittämä matkapuhelin vuodelta 2009. Se on yhtiön ensimmäinen XpressRadio-malli, ja siinä on sisäänrakennettu antenni.
Tamagaki
Tamagaki () on japanilainen, šintolaista pyhäkköä, pyhää aluetta tai keisarillista palatsia ympäröivä aita. Tamagakin uskotaan olleen alun perin yksinkertainen risuaita, mutta myöhemmin aitoja on alettu valmistaa erilaisista materiaaleista, kuten puusta, kivestä ja viime vuosina betonista. Materiaalista ja tekniikasta riippuen erityyppisille aidoille voidaan antaa erilaisia kuvailevia nimiä:
Muinais- ja keskiajan yksinkertaiset aidat kehittyivät esimodernissa Japanissa monimutkaisemmiksi, kun tolppien väliin lisättiin kattoaiheita, paneleita ja ritilöitä. Esimerkki tällaisesta koristellusta aidasta on Nikkō Tōshō-gūn pääpyhäkön ympärille vuonna 1636 rakennettu "Tōzai sukibei" ().
Jos jotakin aluetta ympäröi useampi aita, sisintä aitaa kutsutaan yleensä nimellä "mizugaki" (). Ise-jingūn sisintä pyhäkköä () ympäröi neljä aitaa. Ulkoa sisäänpäin ne ovat: "itagaki" (), ulompi ja sisempi tamagaki ja mizugaki. Isessä aidat erottavat toisistaan erilaisessa yhteiskunnallisessa tai sosiaalisessa asemassa olevat palvojat. Kaikki vierailijat saavat kulkea uloimman itagaki-aidan sisäpuolella, kun taas perinteisesti vain keisarisuvun jäsenet ovat saaneet mennä toisen aidan eli ulomman tamagaki-aidan sisäpuolelle. Nykyään alueelle saavat kuitenkin astua kaikki vaaleilla valitut virkamiehet. Paikalliset pormestarit ja kunnanvaltuustojen jäsenet palvovat ulomman tamagakin sisäreunalla; prefektuurihallinnon edustajat, Isen pyhäkön virkailijat ja elävät kansallisaarteet seisovat ulomman ja sisemmän tamagakin puolivälissä. Japanin pääministeri, parlamentin molempien huoneiden jäsenet ja muut vanhemmat vaaleilla valitut virkamiehet saavat seistä aivan sisemmän tamagakin portin ulkopuolella. Sisemmän tamagakin sisäpuolelle saavat astua vain keisariperheen jäsenet, ja yleensä ainoastaan keisari ja keisarinna pääsevät sisimmän mizugaki-aidan läpi.
Muhoksen Musiikkipäivät
Muhoksen Musiikkipäivät järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2009. Musiikkitapahtuman taiteellinen johtaja on sopraano Kaisa Ranta. Seuraavat Muhoksen Musiikkipäivät järjestetään kesällä 2011. Muhoksen Musiikkipäivien järjestävä organisaatio on Muhoksen Musiikkipäivien kannatusyhdistys ry.
Sirkka Ruotsalainen
Sirkka Ruotsalainen (o.s. Nuormaa; 11. toukokuuta 1901 Tampere – 31. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli "Aku Ankka" -lehden sekä Suomen "Valittujen palojen" ensimmäinen päätoimittaja.
Ruotsalainen oli Hilja ja Severi Nuormaan tytär. Ruotsalainen tunsi "Helsingin Sanomien" omistajan Eljas Erkon jo lapsuudestaan alkaen ja työskenteli 1920-luvulla tämän alaisena Suomen Tukholman-lähetystössä. Vuosina 1930–1945 Ruotsalainen oli Erkon yksityissihteerinä ja samalla "Helsingin Sanomien" muoti- ja nuortensivujen toimittajana sekä sarjakuvien suomentajana. Hän oli suomentanut sarjakuvia jo 1920-luvulla "Uuteen Suomeen". Erkko määräsi hänet sodan jälkeen "Valittujen Palojen" ensimmäiseksi päätoimittajaksi.
"Aku Ankan" ensimmäisenä päätoimittajana Ruotsalainen toimi 1951–1968. Tasokkaan suomen kielen vaaliminen alkoi "Aku Ankassa" jo hänen päätoimittajakaudellaan. Juuri Ruotsalainen suomensi lehden historian tunnetuimmat, pääosin Carl Barksin tarinoihin liittyneet lausahdukset, kuten lentäväksi lauseeksi muodostuneen ”Elämme kovia aikoja, ystävä hyvä” (tarinasta "Puhuva koira") ja käsitteen ”höpsismi” (tarinasta "Kruuna vai klaava"). Ruotsalaisen jäätyä eläkkeelle vuonna 1968 "Aku Ankan" seuraavaksi päätoimittajaksi tuli Alli Peltonen, joka oli työskennellyt hänen kanssaan jo "Valituissa Paloissa". Ruotsalainen oli myös "Kippari Kalle" -lehden ensimmäinen päätoimittaja vuosina 1952–1955.
Ruotsalainen suomensi sarjakuvien ohella lasten satukirjoja ja rikosjännäreitä tyttönimellään Sirkka Nuormaa. Hän toimi lisäksi muotisuunnittelijana.
Akšan piiri
Akšan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 7 400 neliökilometriä. Asukkaita on 11 700 henkeä (vuonna 2009).
Akšan piiri sijaitsee Taka-Baikalian eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Agan Burjatiaan kuuluvaan Duldurgan piiriin, idässä Ononin piiriin, kaakossa Mongoliaan, lounaassa Kyran ja luoteessa Uljotyn piireihin. Seudun halki virtaa Šilkan sivujoki Onon.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Akša, Bytev, Kurulga, Mogoitui, Narasun, Novokurgatai, Oroi, Tohtor, Ubur-Tohtor, Ulatša, Ureisk ja Ust-Ilja. Hallinnollinen keskus on Akšan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 15.
Akšasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 269 kilometriä.
Pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa. Lisäksi on metsä- ja elintarviketeollisuutta.
Akšassa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Selskaja nov". Nähtävyyksiin kuuluvat mm. Akšan linnoituksen jäänteet. Seudulla sijaisee Akšan luonnonsuojelualue.
Virttaa
Virttaa on noin 600 asukkaan kylä entisessä Alastaron kunnassa Loimaan kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylässä on peruskoulu, joka on aloittanut toimintansa jo vuonna 1877, ja vuonna 1845 valmistunut kirkko. Kylä sijaitsee kantatien 41 varressa, jonka läheisyydessä kylän alueella sijaitsevat myös Alastaron moottorirata ja ilmavoimien käyttämä lentokoneiden varalaskupaikka, ja kylän läheltä kulkee myös seututie 213 Loimaalta Säkylään.
Maisemaa kylän ympäristössä hallitsee Virttaankangas, jonka tasainen harjumaasto on muodostanut hyvät edellytykset sekä varalaskupaikkaa että moottorirataa varten. Samoin se on mahdollistanut Turun seudun tekopohjavesihankkeen alueella. Virttaankankaalla kulkee myös usean kunnan alueelle ulottuva, ulkoiluun tarkoitettu harjureitti.
Vuonna 2017 Virttaa valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.
Kyran piiri
Kyran piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 16 200 neliökilometriä. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2009).
Kyran piiri sijaitsee Taka-Baikalian lounaisosassa. Luoteessa se rajoittuu Krasnyi Tšikoin, pohjoisessa Uljotyn ja koillisessa Akšan piireihin sekä etelässä Mongoliaan.
Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Altan, Biljutui, Gavan, Haptšeranga, Kyra, Ljubov, Mangut, Mihailo-Pavlovsk, Mordoi, Nadjožnyi, Šumunda, Tarbaldžei, Ulhun-Partija ja Verhni Ulhun. Hallinnollinen keskus on Kyran kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 21.
Kyrasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 445 kilometriä.
Seudulla asuu venäläisiä, burjaatteja, tataareja, ukrainalaisia ym.
Talous perustui aikaisemmin kaivosteollisuuteen. Nykyään harjoitetaan metsänhankintaa ja pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut lampaiden ja nautakarjan kasvatukseen sekä viljanviljelyyn.
Piirissä toimii kaksi kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy "Ononskaja pravda" (”Ononin totuus”). Bylyrassa on kivennäisvesilähteitä, joiden yhteydessä toiminut kylpylä suljettiin vuonna 2003. Seudulla sijaitsee Sohondon luonnonsuojelualue.
Emilie Turunen
Emilie Turunen (s. 13. toukokuuta 1984 Kööpenhamina) on tanskalainen poliitikko. Hän oli nuorin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa valituksi tullut ja kautta aikain nuorin tanskalaismeppi. Vuodesta 2014 alkaen hän on ollut finanssipalveluyritys Nykreditin tiedotusjohtaja.
Turunen on opiskellut Roskilden yliopistossa yhteiskuntatieteitä ja asuu poikaystävänsä kanssa Kööpenhaminassa. Ennen valintaansa Euroopan parlamenttiin hän työskenteli sosialistisen kansanpuolueen nuorisojärjestössä. Hän ei puhu suomea, vaikka hänen äitinsä on suomalainen.
Kun Turunen valittiin Europarlamenttiin, hän kuului Sosialistiseen kansanpuolueeseen, joka on tarkkailijajäsenenä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmäässä. 21. maaliskuuta 2013 hän siityi Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.
Valintansa jälkeen Turusesta tuli ryhmänsä varapuheenjohtaja. Hän oli sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä Kaakkois-Aasian valtuuskunnan jäsen. Lisäksi hänellä on varajäsenyydet muun muassa työllisyys ja sosiaaliasiain valiokunnassa, rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevässä erityisvaliokunnassa sekä Iranin valtuuskunnassa.
Seppo Pietikäinen
Seppo Antero Pietikäinen (s. 2. heinäkuuta 1949 Pieksämäki) on toimittaja, sanoittaja, kirjailija ja ohjaaja, joka kävi koulua Jyväskylässä ja Tampereella.
Pietikäinen opiskeli Lontoossa London International Film Schoolissa filmialaa vuosina 1978-1979. Sieltä palattuaan hän toimi Soundin toimittajana, valokuvaajana, toimitussihteerinä ja kirjakustantamon vetäjänä.
Vuonna 1986 Pietikäinen siirtyi Yleisradion TV1:n palvelukseen, jossa hän toimitti ja juonsi mm. talk-show sarjoja "Kirjan kannet kiinni", "Cosi fan tutti" ja "Nostalgiakesä" sekä yhdessä Maria Guzeninan kanssa popmusiikkisarjoja "Soundcheck" sekä "Linnunradan pianobaari". Yhdessä Walter de Campin kanssa Pietikäinen teki keskustelua herättäneen TV1:n dokumenttisarjan "Verhojen takaa", jossa esiteltiin Helsingin alakulttuuripiirejä.
Vuosien 1997-2006 välisenä aikana Pietikäinen työskenteli juontajana ja musiikkitoimittajana Yleisradion eri radiokanavilla.
Pietikäinen on ohjannut populaarimusiikkiaiheisia filmidokumentteja.
Jussiê
Jussiê Ferreira Vieira, joka käyttää pelaajanimenään etunimeään Jussiê, (s. 19. syyskuuta 1983 Nova Venécia, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Ranskan pääsarjassa pelaavaa Bordeaux’ta.
Ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet Jussiê pelasi kotimaassaan Cruzeirossa. Vuonna 2003 hänet lainattiin japanilaiseen Kashiwa Reysoliin.
30. tammikuuta 2005 Jussiê siirtyi Lensiin 3,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän teki ranskalaisseuran kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Tammikuussa 2007 hän siirtyi lainalle Bordeaux’hon. Hän pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa joukkueessa 3. helmikuuta 2007 ottelussa Nicea vastaan. Myöhemmin samana kesänä Bordeaux teki siirrosta pysyvän.
Vuodesta 2013 Jussiê on pelannut lainasopimuksella dubailaisessa Al Waslissa.
Serj Tankian
Serj Tankian (s. 21. elokuuta 1967 Beirut, Libanon) on armenialais-yhdysvaltalainen muusikko. Hän asuu nykyään Uudessa-Seelannissa. Hänet tunnetaan parhaiten System of a Down -yhtyeen laulajana, jossa hän soittaa myös kosketinsoittimia ja tarvittaessa kitaraa. Hän oli saanut punkmusiikista vaikutteita nuoruudessaan.
Tankian syntyi Beirutissa ja vietti ensimmäiset vuotensa siellä, ennen kuin muutti perheensä kanssa Los Angelesiin. Lapsena Tankian otti laulu- sekä kitaratunteja muutaman vuoden. Hän opiskeli kauppatieteitä ja omisti pian Ultimate Solutions -tietotekniikkayhtiön. 1990-luvulla Tankian tapasi Daron Malakianin, ja he perustivat yhtyeen, jonka nimeksi tuli "Soil". Yhtye kuitenkin hajosi, mutta myöhemmin sen entiset jäsenet perustivat uuden yhtyeen nimeltä "System of a Down".
System of a Downin lisäksi Serj omistaa oman levy-yhtiön, Serjical Striken, joka tuottaa vaihtoehtomusiikkia. Levy-yhtiön artisteista kuuluisimpana esimerkkinä mainittakoon vuoden 2007 kesällä hitillään "Dance of the Manatee" julkisuuteen noussut Fair to Midland. Serjical Strike on julkaissut myös Bucketheadin "Enter the Chicken" -albumin vuonna 2005, jolla Serj toimi tuottajana. Ensimmäinen yhtiön oma tuotos oli "Serart", joka oli Tankianin ja Arto Tuncboyaciyanin yhteinen projekti. Tankian julkaisi myös ensimmäisen runokirjansa, "Cool Gardens"in, jonka julkaisi MTV Books.
Tankian on vahva aktivisti, joka vastustaa väkivaltaa ja epäoikeudenmukaisuutta. 13. syyskuuta 2001, hieman World Trade Centerin sortumien jälkeen, hän kirjoitti esseen, joka julkaistiin System of a Downin kotisivuilla. Esseen nimi oli "Understanding Oil" . Myöhemmin Sony pyysi tekstiä poistettavaksi. Teksti poistettiin, mutta silti useat ehtivät lukea sen. Eräiden lähteiden mukaan ihmiset ehtivät järkyttyä tekstistä, vaikkei se tiettävästi ollut Tankianin tarkoitus.
Jonkin verran myöhemmin Tankian perusti Tom Morellon (Audioslaven ja Rage Against the Machinen jäsen) kanssa Axis of Justicen, joka on aktivistijärjestö, jonka tavoitteena on saada nuoria kiinnostumaan politiikasta. 3. tammikuuta 2003 Tankian ja Morello johtivat mielenosoitusta Santa Monicassa, Kaliforniassa. Mielenosoituksen teemana oli köyhien ruoan puute.
Tom Morello on myös mukana Serjin "Imperfect Remixes" levyllä, Reconstructive Demonstrationsiin, Goodbye- Gate 21:sen ja Invisible Love - Deserving?:in Rock Remixseissä.
Tankian on tehnyt myös paljon töitä, jotta Turkki tunnustaisi vuonna 1915 tapahtuneen Armenialaisten kansanmurhan. Tankian esiintyi muun muassa kertojaäänenä Diran Noubarin dokumentissa Armenia, A Country under Blockade (2005), joka kertoi Turkin laittoman saarron vaikutuksista Armeniaan.
Serj Tankianin levy "Elect the Dead" julkaistiin maailmanlaajuisesti 23. lokakuuta 2007. (Joissakin maissa ennemmin, muun muassa Suomessa 17. lokakuuta 2007.)
Serj Tankian konsertoi Suomessa kesällä 2008, Seinäjoen Provinssirockissa ja 2010 Sonispheressä, Porissa.
"Imperfect Harmonies" julkaistiin Suomessa syyskuussa 2010.
Maaliskuussa 2011 Serj julkaisi remixejä Imperfect Harmoniesin lauluista sisältävän Imperfect Remixes:in
Serj julkaisi 22. maaliskuuta vuonna 2011 Glaring Through Oblivion -runokirjan.
Koverhar
Koverhar on teollisuusalue ja syväsatama Hangon Lappohjan kylän naapurissa.
Koverharissa toimi FNsteel Oy:hyn (ennen Ovakoon) kuuluva terästehdas, jonka alueella oli myös teollisuussatama. Yhtiön Suomen toimintojen lakkauttamisesta ilmoitettiin kesäkuussa 2012.
Alueelle on Lappohjan rautatieasemalta neljän kilometrin mittainen pistorata.
Koverharin satamasta lähtee maakaasuputkijunia Riihimäelle.
Vanhat kirjoitusmuodot: "Karffuesarhe", "Karffusarhe" (1410), "Kouerhar" (1549), "Koffuerhar" (1552). 1700- ja 1800-luvun kirkonkirjoissa käytetään muotoa "Kofverhag". Vaihtelevat vanhat kirjoitustavat eivät anna selkeää pohjaa tulkinnalle, mutta lienee selvää, että aluksi on ollut suomenkielinen nimi, josta "Koverhar" on äännemukaelma. "Koverhar" muoto tuli ilmeisesti yleisempään käyttöön terästehtaan perustamisen (noin 1960) jälkeen. Siitä taas nykyinen suomenkielinen "Koverhaara" on myöhempi mukaelma. Alkuperäisen nimen loppuosa "alho" > "arho" tavataan eräissä lounaissuomalaisissa paikannimissä tarkoittamassa notkelmaa tai syvännettä. Vanhimmissa merkinnöissä mahdollisesti esiintyvä alkuosa "karva" sisältyy eräisiin muihinkin kylänimiin. Toisaalta alkuosaan saattaa sisältyä sana "kovero" eli sisäänpäin kaareva, kovera (rantaviiva). Erään tulkinnan mukaan nimi on ollut alkuaan juuri merenpoukaman nimi.
"Svenska ortnamn i Finland" -teoksessa (4. painos 1984) kylän viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi mainitaan "Koverhaara". Hangon kaupungin tiedostoissa kylän nimi esiintyy vain muodossa "Koverhar".
Gongen
Gongen () tarkoittaa šintolaisuudessa ja Japanin buddhalaisuudessa avatāraa, japanilaista "kamia", joka on todellisuudessa Intiasta japanilaiset pelastamaan tulleen buddhan väliaikainen ilmentymä. Sanat "gonge" () ja "kegen" () ovat synonyymeja. "Gongen shinkō" () tarkoittaa uskomista gongenien olemassaoloon.
Joskus oletetaan, että sana ”gongen” on peräisin Tokugawa Ieyasun postuumista nimestä (Tōshō daigongen). Sana kuitenkin keksittiin ja sitä alettiin käyttää Heian-kauden keskivaiheilla, kun buddhalaisuutta ja šintolaisuutta yritettiin sovittaa yhteen: kahden uskonnon synkretismiä kutsutaan termillä "shinbutsu shūgō" eli kirjaimellisesti ”kamien ja buddhien synkretismi”. Oletus, jonka mukaan japanilaiset kamit ja buddhat ovat käytännössä samoja olentoja, kehittyi tuolloin teoriaksi, joka on nimeltään "honji suijaku" (). Sen mukaan kamit ovat buddhien, bodhisattvojen ja muiden buddhalaisten jumaluuksien ilmentymiä (avatāroja). Kun teoria levisi vähitellen ympäri maata, kehittyi gongenin käsite. Tendai-buddhalaisuuden ja shugendōn vaikutuksesta käsite sopeutettiin esimerkiksi Iwaki-tulivuorta koskeviin uskomuksiin: naispuolinen kami Kuniyasutamahime liitettiin Jūichimen Kannon bosatsuun (yksitoistakasvoinen Kannon), Ōkuninushi-kami vuorostaan Yakushi nyoraihin ja Kunitokotachi-no-mikoto Amida nyoraihin.
Arvonimeä ”gongen” alettiin liittää šintolaisten kamien nimiin, ja suurten buddhalaisten temppelien alueille rakennettiin pyhäköitä, joissa palvottiin niitä suojelevia kameja. Japanin keskiajalla pyhäköitä alettiin kutsua nimellä ”gongen”. Esimerkiksi Itä-Japanissa on edelleen monia Hakusan-pyhäköitä, joissa pyhäkköä itseään kutsutaan joko nimellä ”gongen” tai ”jinja”. Koska gongen merkitsi buddhalaisen terminologian liittämistä šintolaisiin kameihin, Meiji-hallinto lakkautti lailla termin käytön šintolaisuuden ja buddhalaisuuden erotuskäskyn myötä (), ja pyhäköitä alettiin nimittää sanalla ”jinja”."Gongen-zukuri" () tarkoittaa monimutkaista šintolaista pyhäkköarkkitehtuuria, jossa "haiden" eli rukoushalli ja "honden" eli päähalli yhdistyvät toisiinsa yhtenäisellä katolla niin, että muodostuu H-kirjaimen muotoinen pohjaratkaisu. Yksi varhaisimmista gongen-zukuri-tyylin esimerkeistä on Kioton Kitano Tenmangūn pyhäkkö. Tyyli on saanut nimensä Nikkō Tōshō-gūlta, sillä sinne pyhitettiin Tōshō daigongen ja se oli ensimmäinen tyylin mukaisesti rakennettu pyhäkkö.
Krasnyi Tšikoin piiri
Krasnyi Tšikoin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 28 600 neliökilometriä. Asukkaita on 20 500 henkeä (vuonna 2009).
Krasnyi Tšikoin piiri sijaitsee Taka-Baikalian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Petrovsk-Zabaikalskin ja Hilokin piireihin, idässä Uljotyn ja kaakossa Kyran piireihin, lounaassa Mongoliaan ja luoteessa Burjatian tasavaltaan.
Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Albitui, Arhangelskoje, Baihor, Bolšaja Retška, Korotkovo, Krasnyi Tšikoi, Maloarhangelsk, Menza, Urluk, Konkino, Šimbilik, Tšeremhovo, Verhni Šergoldžin, Zaharovo ja Žindo. Hallinnollinen keskus on Krasnyi Tšikoin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 48.
Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä (mm. vanhauskoisia ja sibirjakkeja) ja burjaatteja.
Krasnyi Tšikoista on maantieyhteys Petrovsk-Zabaikalskin kautta aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 561 kilometriä. Lentoliikenne loppui 1990-luvulla.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa. Lisäksi harjoitetaan kaivostoimintaa, elintarvikkeiden jalostusta ja puunhankintaa. Huomattava merkitys on myös metsästyksellä, kalastuksella ja keräilyllä.
Krasnyi Tšikoissa toimii ammattikoulu ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Znamja truda" (”Työn lippu”). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1892 rakennettu puinen Ristin ylentämisen kirkko Zaharovossa. Seudulla sijaitsee lukuisia arkeologisia muistomerkkejä, Atsan ja Burkalin suojelualueet sekä Sohondon luonnonpuisto. Suunnitteilla on Tšikoin kansallispuisto.