Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunta
Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunta (TeYo) oli Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunta vuodesta 1998 Taideyliopiston perustamiseen eli vuoden 2012 loppuun asti. Ylioppilaskunta toimi jäsentensä edunvalvojana ja vastasi opiskelijoiden hyvinvoinnista muun muassa vapaa-ajan tapahtumia järjestämällä. Sen johtoeliminä toimivat hallitus ja edustajisto, joiden uusi kokoonpano valittiin joka vuosi aina marraskuun lopulla. Toimintaa jatkaa Taideyliopiston ylioppilaskunta.
Helsingissä toimineen TeYo:n lähimmät yhteistyöylioppilaskunnat olivat Sibelius-Akatemian ylioppilaskunta (SAY) ja Taideteollisen korkeakoulun ylioppilaat (TOKYO ry). Se muodosti taideyliopiopistojen yhteistyöelimen ArsYO:n yhdessä TOKYO:n, SAY:n, Kuvataideakatemian ylioppilaskunnan (KUVYO) ja Snellman-korkeakoulun ylioppilaskunnan (SKY) kanssa. ArsYO:hon kuului näiden jäsenylioppilaskuntiensa kautta yli 4000 jäsentä.
Teoy kuului luonnollisesti myös Suomen ylioppilaskuntien liittoon, jonka liittokokoukseen sillä oli oikeus lähettää jäsenmääränsä perusteella yksi edustaja.
Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan jäsenmaksu lukuvuonna 2008–2009 oli 58,87 euroa ja 2010-2011 se oli 70 euroa. Jäsenmaksu oli tuohon aikaan Suomen ylioppilaskunnista summaltaan pienin, mutta jäsenmäärään suhteutettuna suuri.
Suomen Teatterikoulu perustettiin 1943 ja ensimmäiset kymmenen toimintavuotta oppilaskunta oli yhtä kuin oppilaskurssi, joita koulussa oli kerrallaan vain yksi. Alkuvuodet olivat vahvasti naisvaltaisia, mutta 1950-luvun puolivälissä oli myös miesvaltaisia kursseja.
Vuonna 1962 Suomen Teatterikoulun yhteyteen perustettiin yliopistolliseksi teatterityön studioksi kolmivuotinen korkeakouluosasto, joka toimi itsenäisenä vuoteen 1971 asti, kunnes siitä muodostettiin Teatterikoulun ohjaaja- ja dramaturgilinja. Hanke oli lähtenyt Ylioppilasteatterin parista ja korkeakouluosaston ensimmäisen vuosikurssin aikana yhteistyö Ylioppilasteatterin kanssa oli läheistä. Korkeakouluosaston teoreettiset tentit tehtiin Helsingin yliopistossa, jonka kanssa muutenkin tehtiin yhteistyötä.
Vuonna 1966 perustettiin opetuksen ja tilojen vakiintumisen myötä korkeakouluosaston oppilaskunta, joka alkoi muun muassa laatia järjestyssääntöjä, käyttäytymistavoitteita ja koulun tehostamistavoitteita. Yhdistys merkittiin PRH:n rekisteriin 22. elokuuta 1967 nimellä "Teatterikorkeakoulun oppilaskunta ry". Tarkoituksena oli oppilaskunnan tiivistäminen, ja 1960-luvun lopulla se toimikin jo tehokkaasti vaatiessaan yleiskokouksessaan 21.3.1968 yksimielisesti korkeakouluosaston esimiehen, maisteri Ritva Laaton erottamista ja korvaamista teatterinjohtaja Jack Witikalla, jonka varamieheksi ehdotettiin Ralf Långbackaa. Mitään konkreettista viranhoidollista syytä ei tälle vaatimukselle ollut, mutta oppilaskunnan tiukan linjan myötä Laatto ilmoitti kesällä 1968 eroavansa syyslukukauden loputtua.
Vuosi 1968 oli ensimmäinen kuohuntavuosi ja henki vaatimuksia "opintodemokratiasta". Oppilaskunta oli voimansa tunnossa ja kuohunta kertoi yleisestä laajemmasta opiskelijamaailman radikalisoitumisesta. Samana vuonna oppilaskunta teki opettajien kanssa ensimmäiset opintomatkansa ulkomaille Tukholmaan ja Leningradiin.
Korkeakouluosaston toiminta loppui juuri vasemmistoradikalismin huippuvuosien alkaessa. "Teatterikoulun oppilaskunta" politisoitui 1970-luvun alusta alkaen ja ajautui lopulta taistolaisten haltuun. Samoin myös korkeakouluosaston opettajisto muuttui kokoonpanoltaan nuoriksi taistolaisiksi.
Korkeakouluosaston päättymisen jälkeen TeYo:n edeltäjänä toimi yksi yhtenäinen Teatterikoulun oppilaskunta kuten ennen vuotta 1962. Suomen Teatterikoulu ja Svenska Teaterskolan yhdistyivät kaksikieliseksi Teatterikorkeakouluksi vuonna 1979.
Teatterikorkeakoulussa 1980-luku oli Jouko Turkan aikaa, joka huipentui Jumalan teatteri-kohuun 17. tammikuuta 1987, jolloin TeaK:in opiskelijat heittivät yleisöä siansonnalla. Tuona aikakautena oppilaskunta nousi vahvasti tukemaan professoriaan ja Jumalan teatteria. Tätä vuosien 1979-1989 TeaKin oppilaskuntaa on luonnehdittu myös "turkkalaiseksi". "Jumalanteatterilaiset" perustivat ohjaajatyön professori Jouko Turkkaa ja näyttelijäntyön professori Jussi Parviaista tukevan oman avoimen oppilaskuntansa, jonka jäsenet nousivat kapinaan 4. helmikuuta 1987 ja hajottivat Teatterikorkeakoulun tiloja Helsingin Eirassa.
Kesäkuussa 1997 voimaan tuli uusi yliopistolaki. Tämän pohjalta annettiin helmikuussa 1998 uusi asetus, joka kumosi kaikki aiemmat yksittäisiä ylioppilaskuntia koskevat erilliset asetukset. Tämä vuoden 1998 asetus oli ensimmäinen, jossa mainittiin Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunta.
Uuden asetuksen pohjalta nykyinen Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunta aktivoitui 2000-luvun alussa. Kun Teatterikorkeakoulu aloitti uusissa tiloissaan Haapaniemenkadulla vuonna 2000, ongelmat kärjistyivät ja syntyi tarve organisoidulle ylioppilaskunnalle.. Ensimmäinen puheenjohtaja Jarkko Nyman organisoi kaikkia koulutusohjelmia edustavan ylioppilaskunnan hallituksen syksyllä 2000. Ensimmäisiksi haasteiksi listattiin opiskelijoiden tiedottaminen ja aktivoiminen. Hallinnon ja opiskelijoiden välistä kuilua päätettiin kaventaa. Tiedonkulun suhteen oli siis ongelmia.
Vanhan "Teatterikorkeakoulun oppilaskunta ry":n rekisteröinti vahvistettiin uudelleen 20. marraskuuta 2001. Y-tunnus tuli voimaan 19. syyskuuta 2001 ja verohallinnon tietoon ylioppilaskunta merkittiin 23. tammikuuta 2002. Ainakin vuodesta 2002 lähtien ylioppilaskunnan hallitus on ollut toiminnassa ja seuraavana vuonna TeYo:lle luotiin omat kotisivunsa.
Syksyllä 2007 järjestettiin Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan ensimmäiset edustajistovaalit. Ennen näitä vaaleja toiminnassa oli vain ylioppilaskunnan hallitus, joka täydensi itse itseään syyskokouksissa. Enimmillään ylioppilaskunnan hallituksessa oli 19 jäsentä vuonna 2004. Vuonna 2007 Jasmin Hamidin toimiessa puheenjohtajana päätettiin, että hallitus koostuu 5-8 jäsenestä ja edustajisto 12 jäsenestä.Lyhenteet: