hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Zanina
Zanina on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Debela sijaitsee 60 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 7 400 ja keskuskylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009).
Zaninan kunta rajoittuu etelässä ja lännessä Koutialan piirin M’Pessoban, pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Somasson ja idässä Samabogon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Voitto Pokela
Voitto (Vic) Pokela (18. elokuuta 1924 Suomi – 29. lokakuuta 2010 Australia) oli australiansuomalainen pappi. Hänen teoksensa "Jälkiä Australian sannassa" (1995) on tunnetuimpia australiansuomalaisten julkaisemia kirjoja
Pokela muutti Australiaan Tasmaniaan 1959. Hän teki aluksi kirvesmiehen töitä Hobartin kirjaston rakennustyömaalla. Perhe tuli perässä myöhemmin. Pokela oppi nopeasti englannin ja ryhtyi myöhemmin opiskelemaan. Hän valmistui luterilaiseksi papiksi ja oli ensimmäinen Australiassa pappiskoulutuksen saanut suomalainen. Viimeiset vuotensa Pokela asui Queenslandissa. Pokela aloitti vuonna 1964 seurakuntatyössä maallikkona Australian luterilaisen kirkon tehtävässä Mount Isan kaivosalueella ja valmistui papiksi 1966.
Zébala
Zébala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta itään. Kunnassa on 17 300 ja keskuskylässä 6 200 asukasta (vuonna 2009).
Zébalan kunta rajoittuu koillisessa Koutialan piirin Zanfiguén, luoteessa Gouadji Kaon, lännessä Logouanan, lounaassa Nafangan ja kaakossa Yorosson piirin Karanganan kuntiin.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita, fulbeja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Alope
Alope () voi viitata seuraaviin:
Kisamos
Kisamos (, ) voi viitata seuraaviin:
Francisco Morales Bermúdez
Francisco Morales-Bermúdez Cerruti (s. 4. lokakuuta 1921) on perulainen kenraali, joka toimi maansa presidenttinä 1975–1980. Häntä pidettiin maltillisena niiden sotilaiden joukossa, jotka tekivät vallankaappauksen vuonna 1968. Elokuussa 1975 hän johti veretöntä vallankaappausta, jossa hän syrjäytti edellisen sotilaspresidentin Juan Velasco Alvaradon.
Lykastos
Lykastos (, ) voi viitata seuraaviin:
Kuurmanjoki
Kuurmanjoki () on Vuoksen vesistöön kuuluva joki Leningradin alueella Venäjällä lähellä Suomen rajaa.
Kuurmanjoen sivujoki Venäjän puolella on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsevasta Suokumaanjärvestä alkunsa saava Hiirenjoki ().
Kuurmanjoen latvahaaroista ulottuvat Suomen puolelle Venäjällä lähellä Suomen rajaa Kuurmanjoen yläjuoksuksi yhtyvät Saarenoja ja Holmanjoki sekä Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsevaan Suokumaanjärveen laskeva, kokonaan Suomen puolella virtaava Suokumaanjoki.
Kuurmanjoen leventymänä sen alajuoksulla on järvenselkiä, joiden laajuuteen on saattanut vaikuttaa Sakkolan Kiviniemen kannaksen puhkaisemisen vuonna 1857 aiheuttama Vuoksen pinnan lasku.
Suomen vesistöaluejaossa Kuurmanjoen valuma-alue (04.13) esiintyy nimellä "Saarenojan valuma-alue". Tämä luetaan osaksi Vuoksen vesistöön (04) kuuluvaa Suur-Saimaan aluetta (04.01). Muu osa Vuokseen Vuoksen niskan alapuolella laskevista vesistöalueista luetaan Suur-Saimaan alueen sisällä Vuoksen alueeseen (04.19).
Joki sijaitsee Suomen toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella entisen Jääsken kunnan alueella.
GMC Envoy
GMC Envoy on neliovinen katumaasturi, jota yhdysvaltalainen General Motors valmistaa GMC -brändin alla. Auto esiteltiin vuonna 1997 ja sitä valmistettiin vuoteen 2009 asti. Sitä koottiin Yhdysvalloissa.
Galician gaelilaisen jalkapallon liiga
Galician gaelilaisen jalkapallon liiga () on gaelilaisen jalkapallon korkein sarjataso Galiciassa. Se perustettiin vuonna 2012, tavoitteena parantaa gaelilaisen jalkapallon asemaa Galiciassa.
Ensimmälle kaudelle, 2012–2013, osallistui viisi miesten joukkuetta. Siitä liiga on laajentunut niin, että kuudennella kaudella, 2017–2018, mukana on 11 miesten ja kahdeksan naisten joukkuetta.
Wilhelm Fredrik von Nottbeck
Wilhelm Friedrich (Fredrik) von Nottbeck (6. maaliskuuta 1850 Tampere – 10. maaliskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja Finlayson & Co:n johtokunnan puheenjohtaja.
Von Nottbeckin vanhemmat olivat tehtailija Wilhelm von Nottbeck ja kreivitär Marie von Mengden. Hän opiskeli Tarton yliopistossa valmistuen sieltä kemian maisteriksi ja sen jälkeen hän opiskeli matematiikkaa Ranskassa ja taloutta ja tekniikkaa Englannissa. Hän tuli Finlaysonin perheyhtiön johtoon isänsä kuoltua. Kun Finlaysonista muodostettiin osakeyhtiö 1907 von Nottbeckista tuli yhtiön johtokunnan puheenjohtaja ja tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Von Nottbeck asui suurimman osan elämästään Tampereella mutta hän asui myös Pietarissa ja viimeiset kymmenen vuotta elämästään Helsingissä. Von Nottbeckilla oli laaja geologinen kokoelma ja hänellä oli nimissään 10 patenttia.
Von Nottbeck omisti Tampereen lähellä Lielahden kartanon vuosina 1890–1904. Kartanon uusrenessanssityylinen päärakennus valmistui tänä aikana vuonna 1893. Kartanon peltoja salaojitettiin ja alettiin lannoittaa luujauholla, suota kuivattiin pelloiksi ja kartanon alueella oli oma kapearaiteinen rautatie. Kartanossa toimi myös perunajauhotehdas. Von Nottbeck myi kartanon 1904 turkulaiselle liikemiehelle K. J. Dahlströmmille ja sen jälkeen kartano siirtyi 1910 sijoitusyhtiö Lielahti Oy:lle ja 1913 metsäteollisuusyhtiö J. W. Enqvist & Co:lle.
Wilhelm Fredrik von Nottbeck oli naimisissa 1882–1906 Maria Lydia von Tobiesenin (1851–1906) kanssa ja vuodesta 1911 edesmenneen puolisonsa kamarineidin Anna Wilhelmina Schultenin kanssa. Hänellä oli kaksi poikaa ensimmäisestä avioliitostaan.
Aleksandr Drevin
Aleksandr Drevin eli Aleksandr Davidovitš Drevin, latviaksi Aleksandrs Rūdolfs Drēviṇs (3. kesäkuuta 1889 Cēsis, Latvia- 26. heinäkuuta 1938 Neuvostoliitto) oli latvialainen taidemaalari.
Drevin opiskeli aluksi taidetta Riiassa, Vilhelms Purvītisin oppilaana. Hän muutti vuonna 1914 Moskovaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän työskenteli opetuksen kansankomissariaatin taideosastolla. Vuonna 1922 hänet oli nimitetty opettajaksi Vkhutema- oppilaitokseen, eli tekniikan ja taiteen oppilaitokseen.
Drevinin maalausten tyyliä on kuvattu "brutaaliksi primitivismiksi". Niistä ei löydä mitään poliittista sanomaa tai yleensä tarkoitusta miksi ne on maalattu. Ne ovat vailla koristeita ja illuusioita. Hän tyylinsä muuttui realistisemmaksi 1920-luvulla.
Drevin solmi avioliiton Nadežda Udaltsovan kanssa, joka oli myöskin kuvataiteilija. Heidän pojastaan Andreista tuli kuvanveistäjä.
NKVD pidätti Drevinin 17. tammikuuta 1938. Hänet teloitettiin lähellä Moskovaa 26. heinäkuuta samana vuonna. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1957.
Antonio Bazzini
Antonio Bazzini (11. maaliskuuta 1818 Brescia – 10. helmikuuta 1897 Milano) oli italialainen viulutaiteilija, säveltäjä ja opettaja. Hän oli Faustino Camisanin oppilas, ja hän sai vaikutteita Niccolò Paganinilta, joka rohkaisi häntä lähtemään konserttikiertueelle Eurooppaan. Bazzinia pidettiin yhtenä aikansa parhaista viulisteista. Hän asui 1840–1860-luvulla Saksassa ja Ranskassa, kunnes palasi Italiaan. Vuodesta 1873 hän opetti sävellystä Milanon konservatoriossa, jossa hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Pietro Mascagni, Alfredo Catalani ja Giacomo Puccini.
Bazzini sävelsi kamarimusiikkia (joukossa 6 jousikvartettoa) ja orkesteriteoksia, kuten 5 viulukonserttoa, sekä oopperan "Turada". Hänen tunnetuin teoksensa lienee virtuoosien suosima fantastinen scherzo "Peikkotanssi" ("Dance des lutins") op. 25 viululle ja pianolle.
Novitšok
Novitšok (, tarkoittaa "tulokasta") tarkoittaa useita hermokaasuja, jotka Neuvostoliitto kehitti sotilaskäyttöön 1970-luvulla ja 1980-luvulla. Niiden väitetään olevan vaarallisimpia hermokaasuja, joita on koskaan tehty, ja jotkin muunnelmat voivat olla viidestä kahdeksaan kertaa tehokkaampia kuin VX, mitä tosin ei ole todistettu.
Novitšok-myrkkyä käytettiin Sergei ja Julia Skripalin myrkytykseen Britanniassa keväällä 2018. Venäjä on saattanut käyttää sitä Britanniassa aiemminkin, mutta se on jäänyt huomaamatta. Brittiläinen mies ja nainen altistuivat myrkylle heinäkuussa 2018, ja nainen kuoli.
Novitšok-myrkyn monista muunnelmista Skripalien myrkytykseen käytetty oli oletettavasti A-234:ää. A-230:n sanotaan olevan jopa kahdeksan kertaa myrkyllisempi kuin VX. A-230:stä on useita muunnelmia, kuten A-232, jonka pohjalta kehitettiin Novitšok-5-nimellä tunnettu kemiallinen ase.
Altistuminen Novitšok-myrkylle tapahtuu hengityksen kautta tai ihon kautta. Joillekin versioille altistuminen voi tapahtua nopeasti: 30 sekunnista 2 minuuttiin.
Hengitettynä aine vaikuttaa heti, mutta sen imeytyessä ihon kautta vaikutus ilmenee hitaammin, useiden tuntien kuluttua. Aine aktivoituu kosketuksesta veden kanssa, imeytyy huokosten kautta ja etenee hitaasti ihonalaisessa rasvassa. Aluksi vaikutus tuntuu paikallisesti altistumiskohdassa. Verenkiertoon päästessään se aiheuttaa lihaskouristuksia, pupillien supistumisen ja hengityksen muuttumisen raskaaksi.
Altistuminen johtaa myös nesteen kertymiseen keuhkoihin ja elimistön vajaatoimintaan, ja joskus muodostuu vaahtoa suuhun. Tässä vaiheessa voi auttaa vain atropiini, jonka vaikutuksesta aine muuttuu muotoon, jossa se voi siirtyä elimistön aineenvaihduntaan. Jos uhri on jo kuollut, syy voi vaikuttaa sydänkohtaukselta.
Tohtori Vil Mirzajanovin mukaan Novitšok-myrkylle on olemassa vasta-aineita, kuten atropiini ja athene, jotka auttavat pysäyttämään myrkyn vaikutuksen, mutta ne eivät ole parannuskeino, vaan myrkyn uhri vammautuu loppuiäksi.
Novitšok kehitettiin Neuvostoliiton aikana laboratoriossa, joka sijaitsee Šihanyssa, joka on pieni kaupunki Volgan rannalla 805 km Moskovasta kaakkoon Saratovin alueella. Laitos on edelleen toiminnassa, ja nykyään sitä hallinnoi Venäjän orgaanisen kemian ja teknologian tieteellinen tutkimuslaitos Gosniiokht. Yhdysvaltalaiset laboratoriot lopettivat hermomyrkkyjen tuotannon vuoden 1970 tienoilla, kun kolmannen sukupolven hermomyrkyt, kuten sariini ja VX, oli kehitetty, mutta Neuvostoliiton tutkijat jatkoivat työtä vielä kaksikymmentä vuotta ja kehittivät neljännen sukupolven hermomyrkyn. Novitšok oli kiinteässä muodossa, kuten jauheena tai tahnana. Jotkut muunnelmat ovat nestemäisessä muodossa. Joidenkin sanotaan koostuvan kahdesta vähemmän vaarallisesta ainesosasta, jotka voidaan yhdistää, jolloin ne reagoivat yhdessä tuottaen myrkkyä.
Kemiallisten aseiden kieltosopimuksen mukaisesti Venäjä on tuhonnut 39 967 tonnia kemiallisia aseita, mutta Novitšokeja ei ole ilmoitettu OPCW:lle eivätkä ne kuuluneet mihinkään vähennysohjelmaan. Naton käyttämät menetelmät eivät tunnista sitä.
Ricardo Pérez Godoy
Ricardo Pérez Godoy (1905–1982) oli perulainen kenraali, joka johti sotilasvallankaappausta vuonna 1962, sotilasjunttaa vuoteen 1963 ja toimi siten maansa presidenttinä kunnes Nicolás Lindley syrjäytti hänet juntan johdosta.
Getz au Go Go
Getz au Go Go on yhdysvaltalaisen saksofonistin Stan Getzin ja hänen kvartettinsa livealbumi, jolla esiintyy bossa nova -laulaja Astrud Gilberto. Se nauhoitettiin kahden konsertin aikana vuonna 1964 ja julkaistiin samana vuonna Verve Records -levy-yhtiöllä. Kappaleet 4–7 ja 9–10 nauhoitettiin 22. toukokuuta 1964, kappaleet 1–3 ja 8 nauhoitettiin 19. lokakuuta 1964.
Ranskan ilmavoimat
Ranskan ilmavoimat () ovat Ranskan asevoimien ilmavoimat. Ilmavoimat perustettiin vuonna 1909 nimellä "Service Aéronautique". Ranskan ilmavoimien palveluksessa olevien lentokoneiden määrä vaihtelee lähteestä riippuen, mutta Ministère des Armées kertoi määrän olevan 658 lentokonetta vuonna 2014. Ranskan ilmavoimilla on palveluksessa lähes kolmesataa taistelulentokonetta, joista suuri osa on Dassault Mirage 2000 -lentokoneita ja Dassault Rafale -lentokoneita. Vuoden 2017 alussa Ranskan ilmavoimat koostui 42037 henkilöstä.
Ranskan ilmavoimien kokonaisvahvuus on yli 500 ilma-alusta.
Manuel Prado Ugarteche
Manuel Prado Ugarteche (21. huhtikuuta 1889 – 15. elokuuta 1967) oli Perun presidentti vuosina 1939–1945 ja 1956–1962.
Hän oli varakas pankkiiri vaikutusvaltaisesta perheestä, ja entisen presidentin Mariano Ignacio Pradon poika. Pian hänen valintansa jälkeen Peru joutui rajakiistaan Ecuadorin kanssa. Se kärjistyi vuonna 1941 lyhyeen sotaan, jonka Peru voitti. Sisäpolitiikassa Prado lievensi vasemmistopuolue APRAn (Alianza Popular Revolucionaria Americana) vastaisia pakotteita, ja vuonna 1945 salli sen jälleen rekisteröityä puolueeksi. Vuonna 1945 Pradon kauden päättyessä José Luis Bustamante y Rivero valittiin presidentiksi liittoumassa, jonka jäsen myös APRA Oli.
Vuoden 1956 vaaleissa APRA tuki Pradoa vastineeksi siitä että se saisi jälleen laillisen aseman.
Kolonjärvi (Keuruu)
Kolonjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 240 hehtaaria eli 2,4 neliökilometriä. Se on 3,2 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järven länsipuolella kohoavat Kummunmäki ja Nikainmäki, joka kohoaa yli 70 metriä järven vedenpintaa korkeammalle.
Järvessä on laskettu olevan 13 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 hehtaaria, mikä on noin 2 % järven kokonaispinta-alasta. Suurin saari on yli kolmen hehtaarin suuruinen Kolonsaari, yhdeksän saarta on yli aarin ja loput kolme ovat alle aarin kokoisia. Muita saaria ovat Palosaari, Kärkisaari, Yksipetäinen, Kaksipetäinen, Kanisaari, Lapinsaari ja Limppusaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 11 miljoonaa kuutiometriä eli 0,011 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 14,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kolonsaaren ja Limppusaaren puolivälissä. Järven keskellä ja Kolosaaren edustalla sen koillispuolella sijaitsee yli 11 metriä syvä syvänne ja Palosaaren luoteispuolella sijaitsee yli 13 metriä syvä syvänne. Lapinlahden harjun rinnalla siitä luoteeseen kulkee järven pohjassa yli 600 metriä pitkä harjanne.
Järven rantaviivan pituus on 12 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata ja asutus on harvaa haja-asutusta. Ainoa kulmakunta on Asunta, joka ulottuu järvien välisen kannaksen yli Asunnanjärvelle. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Valtatie 23 ja Haapamäki–Jyväskylä-rata kulkevat kannaksen kautta.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Kolonjärven alueeseen (35.683) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,7 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään sekä Sammalisen valuma-alueelta (35.686), jonka pääjärvi on Sammalinen (96 ha), laskee suoraan Kolojärveen, että Kivistönpuron valuma-alueelta (35.685), jonka pääjärvi on Kivistö (50 ha). Kolonjärven alueella on yksi yli hehtaarin järvi Valkeislampi (8 ha), joka laskee siihen suoraan.
Järvi laskee lyhyttä uomaa myöten järvien välisen kannaksen yli Asunnanjärveen (265 ha), joiden korkeusero on 1,8 metriä. Vesireitti jatkaa Myllylänjokea pitkin Pohjoisjärveen (305 ha), ja siitä edelleen Hoskarinjokea myöten Keurusselkään.
Bones (täsmennyssivu)
Bones voi tarkoittaa seuraavia:
Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki
Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki on kuvanveistäjä Herman Joutsenen teos. Kyseessä on pronssireliefi, joka on kiinnitetty punagraniittikiveen. Reliefin aiheena on Ehrnrooth tarkastamassa rykmenttiään JR 7:ää Karjalan kannaksella 4. kesäkuuta 1944. Teos kuvaa todellista tapahtuma, ja vain muutama päivä myöhemmin tapahtui Karjalan kannaksella suurhyökkäys.
Veistos paljastettiin yleisölle Turussa Itsenäisyyden aukiolla 27.5.2005. Muistomerkkitoimikunta halusi muistomerkin ensin Tuomiokirkon läheisyyteen, mutta museovirasto oli eri mieltä. Itsenäisyyden aukio sijaitsee Aurajoen rannan tuntumassa Turun kaupunginteatterin vieressä. Muistomerkin julkistamistilaisuuteen osallistuivat muun muassa kunniaosastot Saaristomeren Meripuolustusalueelta, Satakunnan Lennostosta, Porin Prikaatista sekä Laivaston soittokunta ja Maanpuolustusjärjestöjen lippulinna.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1981–1982
Saksan Bundesliigan kausi 1981–1982 oli järjestyksessään 19. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 8. elokuuta 1981 ja päättyi 29. Toukokuuta 1982. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Bayern München.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi suoraan seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan. Sijalle 16 sijoittunut joukkue pelasi 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta vastaan kaksiosaisen nousukarsinnan, jonka voittaja sai paikan 1. Bundesliigassa.
TSV 1860 München, FC Schalke 04 ja Bayer 05 Uerdingen putosivat edellisen kauden päätteksi 2. Bundesliigaan. Heidän tilalleen nousivat SV Werder Bremen, SV Darmstadt 98 ja Eintracht Braunschweig.
Mestaruuden voitti HSV kolmen pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Kölniin. Kaudella 1981–1982 Bundesliigassa oli ensimmäistä kertaa käytössä nousukarsinnat. 1. Bundesliigan sijalle 16 sijoittunut joukkue kohtasi 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittuneen joukkueen. Nousukarsinnoissa vastakkain olivat Leverkusen ja Kickers Offenbach. Leverkusen voitti ensimmäisen osaottelut vieraissa 0–1 ja toisen kotonaan 2–1 ja säilytti näin paikkansa korkeimmalla sarjatasolla. Suorat putoajat olivat Darmstadt 98 ja MSV Duisburg.
Maalipörssin voitti mestarijoukkue HSV:n Horst Hrubesch 27 maalillaan.
Suomalaisista Bundesliigassa esiintyi ainoastaan Pasi Rautiainen, joka edusti SV Werder Bremeniä. Rautiainen teki kauden aikana 26 pelaamassaan ottelussa yhden maalin.
Bayer Leverkusen ja 2. Bundesliigassa kolmanneksi sijoittunut Kickers Offenbach pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan 1. Bundesliigapaikasta. Leverkusen voitti yhteismaalein 3-1 ja säilyi Bundesliigassa.
Gåsgrund
Gåsgrund on ulkoilusaari Espoon Suvisaaristossa. Se sijaitsee muutama sata metriä Lehtisaarten lounaispuolella ja kolmisen kilometriä Suvisaariston pääsaarista kaakkoon.
Gåsgrundiin kulkee kesäisin yhteysalus, suojasatama on saaren koillisrannalla.
Gåsgrundin pinta-ala on noin kymmenen hehtaaria. Saaren pituus lounaiskärjestä koilliseen kärkeen on puolisen kilometriä ja leveys kapeimmalla kohdalla noin sata metriä. Paljasta kalliorantaa on etenkin Suomenlahden ulapalle avautuvalla etelärannalla. Saaren maasto muodostuu pääosin silokallioista ja rehevistä niityistä sekä harvapuisesta kangasmetsästä. Gåsgrundin luoteisosassa sijaitsee 0,2 hehtaarin laajuinen suojeltu merenrantaniitty. Länsirannalla sijaitsee vuorijonopoimutuksen seurauksena muodostunut kallioperän rakenne, hieman sen eteläpuolella on lyhyt rantavalli, joka koostuu verraten pienistä kivistä.
Parisataa metriä Gåsgrundista lounaaseen sijaitsee kallioluoto Bullan. Espoon kaupungin uloin ulkoilusaari Knapperskär puolestaan sijaitsee runsaat puoli kilometriä Gåsgrundista etelälounaaseen.
Kimono (veistos)
Kimono on Karin Widnäsin keramiikkataideteos Turun Aurajokivarressa. Jätevedenpumppaamon torni on verhottu keraamisilla laatoilla, joiden muodon perusteella teos on saanut nimen "Kimono". Se vaihtaa väriään hitaasti vuorokauden rytmin mukaan sinisestä purppuran kautta aamuruskon vaaleanpunaiseen. Kimono paljastettiin Turun kulttuuripääkaupunkivuoden avajaispäivänä 15.1.2011.
Keraamiset laatat on tehty IDO:n tehtaalla Tammisaaressa taiteilijan muotin mukaan. Valmistusmateriaali on samaa, mistä suomalaisten käyttämät vessanpöntötkin on tehty.
Widnäsin Kimono on yksi Savi Kaupungissa –projektin teoksista. Projektin ideana oli tuoda kauneutta ja viihtyvyyttä kaupungin kulmille, joissa oli kohennusta kaipaavia rumiluksia ja kipupisteitä. Jätevesipumppaamo sijaitsee Aurajoen rannalla kauniilla paikalla: Widnäs kertoo tienneensä heti ohi ajettuaan, että siitä tulisi oiva koti hänen taideteokselleen. Paikka jota ei normaalisti koeta esteettiseksi, saisi uuden ilmeen. Lähtökohtana oli tuoda kauneutta ja viihtyvyyttä kaupungin eri kulmille, joissa oli kohennusta kaipaavia rumiluksia.
San Pedro Alcántara (1771)
San Pedro de Alcántara oli Espanjan laivaston vuonna 1771 vesille laskettu kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista. Alus laskettiin vesille vuonna 1771 ja valmistui seuraavana vuonna.
Alus osallistui Yhdysvaltain vapaussotaan Espanjan julistettua sodan Isolle Britannialle kesäkuussa 1779.
Luettelo pääsiäisnäytelmistä Suomessa
Pääsiäisnäytelmällä tarkoitetaan pääsiäisen aikaan esitettyä Kristuksen kärsimystarinaan liittyvää näytelmää, joka esitetään useimmiten vaelluksen muodossa (Ristin tie). Tässä artikkelissa on lueteltu Suomessa järjestettyjä ja järjestettäviä pääsiäisnäytelmiä.
Pääsiäisnäytelmien klassikko Suomessa on Tytti Jäppisen 1970-luvulla kirjoittama "Passiodraama", joka oli tehty opiskelijajoukolle Temppeliaukion kirkkoa varten. Passiodraamaa esitettiin 17 vuotta. Sitä on esitetty kaikkialla Suomessa.
Via Crucis -esitys pohjautuu keskiaikaiseen kirkkoperinteeseen. Draama alkaa Kaisaniemen puistosta ja päättyy tuomiokirkon portaille.
Via Crucis -kärsimysnäytelmää esitetään Helsingin keskustassa vuosittain pitkänäperjantaina (kenraaliharjoitus kiirastorstaina). Ensimmäisen kerran se esitettiin 1996.
Passiodraaman taustaorganisaationa toimii Via Crucis Ristin Tien Tuki ry, jossa ovat edustettuina Helsingin tuomiokirkkoseurakunta, Helsingin ortodoksinen seurakunta, katolinen Pyhän Henrikin seurakunta ja vapaat kristilliset kirkkokunnat.
Lahdessa on esitetty vuodesta 2000 alkaen professori Paavo Liskin käsikirjoittamaa ja ohjaamaa Kärsimystie -katunäytelmää. Neljänä ensimmäisenä vuotena Lahdessa Jeesuksena oli Reijo Kontio. Keskeisissä tehtävissä esiintyi ammattinäyttelijöitä - mm. Petri Johansson, Kari Kihlström, Juhani Kouki, Petri Liski, Seppo Maijala, Marja-Liisa Nisula sekä Lumikki Väinämö. Mukana oli useita kuoroja, torvisoittokunta, ammattitanssijoita. Koreografina on toiminut Mia Liski. Lavastus Toni Rask, puvustus Laura Salmi. Projektivastaavana on toiminut Raili Varpola. Esitys alkaa Kaupungintalolta (Jerusalemin temppeli), kiertää Vuorikatua Salinin puistoon (Viimeinen ehtoollinen ja Getsemane)jatkaen Mariankatua (hiilivalkea) Kauppatorille (Kaifaksen ja Pilatuksen palatsit sekä Juudaksen hirttäytyminen) ja taas Mariankadulle (Lasarus ja Simon Kyreneläinen) sekä päättyen Ristin kirkon portaille (Golgata). Esitykset ovat saavuttaneet vuosittain n. 20 000 katsojaa.
Vuonna 2012 esityksen ohjasi näyttelijä, teatteriohjaaja Petri Liski ja Jeesuksena oli näyttelijä Tapani Kalliomäki. Jeesuksen äitiä esitti näyttelijä Kaarina Turunen. Mukana oli n. 350 vapaaehtoista esiintyjää, kuusi kuoroa sekä torvisoittokunta. Esitystä seurasi 20 000 katsojaa ja sen tuotti Lahden Seurakuntayhtymä yhdessä Lahden Kaupungin kanssa.
Porissa on esitetty vuosina 2008 ja 2010 Paavo Liskin käsikirjoittamaa, evankeliumeihin perustuvaa Kärsimystietä nimellä Ristin tie ja sen on ohjannut Matti Mäntylä. Jeesuksen roolissa on nähty Matti Hakulinen, Pontius Pilatuksena Marko Honkanen, Kaifaksena Jarmo Salmi, Juudaksen roolissa Ari-Pekka Söderdahl sekä Jeesuksen äidin, Marian roolissa Kielo Tommila.
Shot at the Night
Shot at the Night on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kokoelma-albumilta "Direct Hits" 17. syyskuuta 2013. Kappale on yhtyeen jäsenten Brandon Flowersin, Dave Keuningin, Mark Stoermerin ja Ronnie Vannuccin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Shot at the Night” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 23.
Aqua (pilvenpiirtäjä)
Aqua on 82-kerroksinen, 261,8 metriä korkea pilvenpiirtäjä Lakeshore Eastin alueella Chicagon kantakaupungissa Illinois’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen 1–18. kerroksissa toimii hotelli, 19–52. kerroksissa on vuokra-asuntoja ja 53–81. kerroksissa on omistusasuntoja. Aqua sai Emporis Skyscraper Award -palkinnon vuonna 2009. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Jeanne Gang ja Studio Gang Architects.
Just Another Girl
Just Another Girl on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kokoelma-albumilta "Direct Hits" 11. marraskuuta 2013. Kappale on yhtyeen jäsenten Brandon Flowersin, Dave Keuningin, Mark Stoermerin ja Ronnie Vannuccin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Just Another Girl” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 83.
Mireksi
Mireksi tai mirex (CCl) on kloorattuihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty aikaisemmin hyönteismyrkkynä erityisesti muurahaisten ja termiittien torjuntaan. Aineen käytöstä on kuitenkin luovuttu sen ympäristölle ja terveydelle haitallisten vaikutusten vuoksi. Aineen käyttö on kielletty Tukholman sopimuksella.
Huoneenlämpötilassa mireksi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee kohtalaisesti aromaattisiin hiilivetyihin. Yhdiste on myrkyllistä ja mahdollisesti karsinogeenista. Eläinkokeissa sen on myös havaittu aiheuttavan sikiöille epämuodostumia. Mireksi hajoaa luonnossa erittäin hitaasti muun muassa hapettuen klordekoniksi ja kertyy ravintoketjussa.
Mireksiä valmistetaan dimeroimalla heksakloorisyklopentadieeniä. Mireksiä on käytetty erityisesti Yhdysvalloissa ja Kanadassa termiittien sekä "Solenopsis"-suvun tulimuurahaisia vastaan. Yhdistettä on käytetty Yhdysvalloissa 1950-luvulta alkaen kunnes sen käyttö kiellettiin vuonna 1978. Yhdisteen käytöllä on pitkäaikaisia seurauksia luonnossa ja Suurten järvien alueella arvioilta noin 51 miljoonaa hehtaaria on saastunut mireksin vuoksi. Mireksiä käytettiin myös polymeerien palonestokemikaalina.
Lapset (Anja Ahon veistos)
Lapset on taiteilija Anja Ahon pronssiveistos Turussa Yliopistonkadulla. Teos on sijoitettu asunto-osakeyhtiö Kasinonkulman aukiolle suihkulähteen yhteyteen. Veistos on sinänsä historiallinen, että se on ensimmäinen Turun kaupungin naistaiteilijan toteuttama ulkoveistos. Se paljastettiin vuonna 1959.
Teoksessa kolme lasta istuu polvillaan liuskekivialustalla. Lapsi on suurmiehiä kuvaavien ulkoveistosten joukossa harvinainen aihe. Vuonna 2001 veistos jouduttiin poistamaan alustaltaan, sillä yksi lapsista oli irronnut. Pronssihahmoja pestiin ja putsattiin Wäinö Aaltosen museossa ja niiden alustakiinnityksiä paranneltiin.
Ahon tyyli oli perinteistä ilmaisua tavoittelevaa modernismia. Tyypillisiä hahmoja hänelle olivat sadun- ja leikinomaiset saveen, kipsiin ja puuhun tehdyt figuurit. Naiskuvanveistäjänä hän oli Turun taiteilijapiireissä pioneeri. Aho toimi Wäinö Aaltosen yksityisoppilaana 1950-52.
HMS Pembroke (1694)
HMS Pembroke oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1694 vesillelaskettu 60-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin Snelgrovelta Deptfordista. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1694.
Ranskan laivasto valtasi aluksen Välimerellä vuonna 1709. Alus vallattiin takaisin 1711 ja myytiin 1713 Genovassa Espanjalle, joka nimesi sen "Lanfrancoksi".
Alus osallistui Barcelonan piiritykseen päällikkönään D. Andrés del Pez sekä vuonna 1714 sotaretkeen Genovaan, Mallorcalle 1715 ja Etelä-Amerikkaan 1716. Kaksi ranskalaista kaapparia valtasivat aluksen 1718 Montevideon edustalla. Alus tuhoutui pian tämän jälkeen Buenos Airesissa.
Run for Cover
Run for Cover voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
The Man
The Man voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Pitchaus
Pitchaus (englannin sanasta "pitch", ’syöttö’) on tuotteen, palvelun tai liikeidean pääkohtien lyhyttä ja tiivistä esittelemistä myyntipuheen tai presentaation muodossa. Esitys eli pitch kestää korkeintaan muutaman minuutin. Pitchausta voidaan kutsua myös hissipuheeksi silloin kun viitataan myyntipuheeseen, joka kestää vain hissimatkan ajan eli noin puoli minuuttia.
Pitchaaja voi olla myymässä bisnesideaansa rahoittajille, esittelemässä itseään työnhakutilanteessa, kauppaamassa tuotettaan jälleenmyyjille tai hankkimassa yhteistyökumppania. Pitchin tarkoitus on herättää kuulijoissa kiinnostus esiteltävää asiaa kohtaan ja vakuuttaa heidät asian vahvuuksista. Samalla pitchaus kertoo tekijänsä innosta, näkemyksestä ja osaamisesta. Onnistuessaan pitchaus johtaa jatkokeskustelijoihin esittelijän ja kuulijan välillä.
Pitchauksessa esittelijä esittelee aluksi itsensä ja mahdollisen yrityksensä. Hän esittelee ideansa ja kertoo sen kohderyhmän. Hän kuvailee myös ideansa ainutlaatuisuutta ja sen taloudellisia hyödyntämistapoja.
Pitchaustilaisuuksia ja -kilpailuja järjestetään esimerkiksi startup-yritystapahtumissa kuten Slushissa.
Naga (taruolento)
Nāga (sanskriitiksi "käärme") on intialaisten uskomusten mukaan demoninen olento, joista jotkut ovat kuolemattomia. Ne ovat omaksuneet käärmeen muodon ja niillä on yleensä viisi tai seitsemän päätä. Kuvataiteessa nagat ovat yleensä ihmisen muotoisia napaan asti ja siitä alaspäin käärmemäisiä. Käärme Ananta on ikuisuuden symboli – Fesa-nimisenä se kantaa koko maailmaa. Toinen naga, Vasuki, toimi naruna, joka auttoi aikojen alussa kirnuamaan maitomaisen valtameren, ja sen jälkeen Shiva käytti sitä vyönä, jolla sai demonit karkotettua. Intian kansanuskossa nagoja kunnioitetaan hedelemällisyyden tuojina, ja talojen kivijalat on usein koristeltu käärmekuvioin. Buddhalaisuudessa nagoilla on osuus Gautaman elämäntarinassa.
HMS Cumberland (1695)
HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1695 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin Wyattilta Bursledonilta. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1695.
Ranskan laivasto valtasi aluksen LIzardin taistelussa vuonna 1707. Alus jatkoi palvelustaan Ranskan laivastossa nimellä "Cumberland", kunnes se myytiin 1715 Genovalle. Genova myi 1717 aluksen edelleen Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Príncipe de Asturias".
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 1718 aluksen Cape Passaron taistelussa. Alusta ei otettu palvelukseen, vaan se myytiin 1720 Itävallalle. "San Carlos'ksi" nimetyn aluksen kotisatamana oli Napoli ja se palveli aina vuonna 1733 tapahtuneeseen romuttamiseensa saakka.
Juha Pakkala
Juha Kalevi Pakkala (s. 30. elokuuta 1968 Espoo) on suomalainen eksegetiikan tutkija. Hän on toiminut vuodesta 2009 saakka Helsingin yliopiston eksegetiikan ja Raamatun heprean yliopistonlehtorina. Sitä ennen hän on toiminut erimittaisia kausia yliopistotutkijana, yhtenä merkittävimpänä projektinaan Euroopan tiedesäätiön rahoittama "Birth and Transmission of a Holy Tradition". Pakkala on myös yksi ryhmänjohtaja vuosina 2014–2019 toimivassa Suomen Akatemian huippuyksikössä "Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa".
Pakkala valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta vuonna 1995. Hänellä on toinen maisterin tutkinto seemiläisistä kielistä samaisesta yliopistosta humanistisesta tiedekunnasta. Pakkala väitteli teologian tohtoriksi vuonna 2000 Helsingin yliopistosta pääaineenaan Vanhan testamentin eksegetiikka. Hänen väitöskirjansa käsitteli monoteismin historiallista kehitystä Vanhan testamentin , joka ulottuu Viidennestä Mooseksen kirjasta Kuningaiden kirjojen loppuun. Lisäksi Pakkala on suorittanut saksalaisen yliopistojärjestelmän mukaisen habilitaation Münchenin yliopistossa vuonna 2005. Samana vuonna hänestä tuli Helsingin yliopiston Vanhan testamentin eksegetiikan dosentti. Vuodesta 2002 lähtien Pakkala on myös toiminut yhtenä vastuuhenkilönä Kinneretin arkeologisissa kaivauksissa.
Pakkalan tieteellinen tutkimus keskittyy erityisesti Vanhan testamentin historiallisten kirjojen synty- ja toimitushistoriaan, muinaisten kirjurien rooliin pyhinä pidettyjen tekstien toimittajina ja muinaisen Israelin historiaan arkeologian näkökulmasta.
Kuolema ei ole lasten leikkiä
Kuolema ei ole lasten leikkiä on Alan Bradleyn kirjoittama salapoliisiromaani. Se on Flavia de Luce -sarjan toinen osa. Englanninkielinen alkuteos "The Weed That Strings the Hangman's Bag" ilmestyi vuonna 2010 ja suomennos 2014.
Kiertävän nukketeatterin auto hajoaa Bishop’s Laceyn hautausmaan kohdalla. Teatteriseurueen muodostavat televisiostakin tuttu marionettitaiteilija Rupert Porson ja hänen avustajansa Nialla. Saadakseen rahaa auton korjaamiseen Porson järjestää kaksi näytöstä seurakuntatalolla.
Flavia on osunut paikalle auton hajottua ja päätyy avustamaan esitysten valmistelussa. Toinen näytös päättyy kuitenkin dramaattisesti Porsonin kuolemaan, ja pian Flavia huomaa taas tutkivansa murhaa. Esiin alkaa nousta kyläläisten salaisuuksia vuosien takaa.
Kettumäen kotiseututalo
Kettumäen kotiseututalo on Kuusankoskella Kettumäen rinteessä sijaitseva Lars Sonckin suunnittelema hirsitalo. Se on alkujaan rakennettu Pienten lasten kouluksi 1897 Kymintehtaalle jyrkän kallion reunalle ja tunnettiin lempinimellä "Norjalaiskoulu" tai "Mäkikoulu".
Rakennus siirrettiin 1957 Kettumäelle ja avattiin seuraavana vuonna yleisölle.
Kuusankosken kotiseutuyhdistys on ylläpitänyt rakennusta ja siinä toimivaa museota vuodesta 1995.
Lähistöllä on siirrettynä työläistaloja ja Kettumäen kansanpuisto.
Asko Ojamäki
Asko Tapio Ojamäki (s. 21. syyskuuta 1946 Himanka) on kunnallismies, joka toimi Oulaisten ja Ylivieskan kaupunginjohtajana.
Asko Ojamäki syntyi maanviljelijä Sakari Ojamäen ja emäntä Fanni Isopahkalan perheeseen. Hänen puolisonsa on kasvatustieteiden maisteri Irma Kankaanpää. Ojamäki tuli ylioppilaaksi 1966 ja valmistui taloustieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1972. Hän oli Asikkalan taloussihteeri 1973–1974 ja Iitin kunnansihteeri 1974–1980. Kuhmoisten kunnanjohtajana Ojamäki toimi 1980–1989 ja Sievin 1989–1996. Hän oli Oulaisten kaupunginjohtaja 1996–2004 ja Ylivieskan 2004–2010. Eläkkeelle Ojamäki jäi syksyllä 2010, jolloin hänen seuraajakseen Ylivieskan kaupunginjohtajaksi valittiin Terho Ojanperä.
Yanni Gourde
Yanni Gourde (s. 15. joulukuuta 1991 Saint-Narcisse, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningissa. Gourde on varaamaton pelaaja, joka teki Lightningin kanssa sopimuksen keväällä 2014 ja pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 2014–2015. 13.3.2018 mennessä Gourde on pelannut NHL:n runkosarjassa 91 ottelua tehopistein 30+33=63.
Fragmenta membranea
Fragmenta membranea on Kansalliskirjaston Suomessa keskiajalla käytettyjen kirjojen jäänteitä sisältävä kokoelma. Kirjoista on jäljellä irtolehtiä, joita on käytetty 1500-luvulta alkaen voudintilien kansimateriaalina. 1800-luvulla puretuista kansista muodostuva kokoelma on digitoitu ja sitä voi selata verkkopalvelussa.
Manuel A. Odría
Manuel Arturo Odría Amoretti (26. marraskuuta 1897 – 18. helmikuuta 1974) oli perulainen kenraali, joka toimi maansa presidenttinä 1948–1956.
Lokakuussa 1948 Odría johti sotilasjunttaa, joka syrjäytti presidentti José Bustamenten. Odría asetettiin tilapäiseksi presidentiksi, lainsäädäntö sivuutettiin sotilasvallan alta. 1. kesäkuuta 1950 Odría astui virallisesti syrjään presidentin virasta osallituakseen presidentinvaaleihin ainoana ehdokkaana, ja Zenón Noriega Agüero oli muutaman kuukauden ajan presidenttinä. Vuonna 1956 hänen oli levottomuuksien takia pakko sallia vapaat vaalit, ja Odría lähti vapaaehtoiseen maanpakoon Yhdysvaltoihin.
Pelko (vuoden 1971 elokuva)
Pelko ("Fright") on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1971 tuotettu ja ensi-iltansa saanut ohjaaja Peter Collinsonin jännityselokuva. Elokuvaa voidaan perustellusti pitää ns. slasher-elokuvien lajityypin varhaisena edustajana (proto-slasher).
Opiskelijaneitokainen Amanda (Susan George) on Helenin (Honor Blackman) ja tohtori Cordellin (John Gregson) nuoren pojan, Taran, lapsenvahtina näiden hulppeassa lukaalissa syrjäisellä metsäseudulla. Amandan jäätyä yksin ja lapsen nukkuessa Amanda tuntematon mies tarkkailee nuorta naista ikkunan takaa. Paikalle saapuu Amandan poikaystävä Chris (Dennis Waterman) viettämään rentoa iltaa Amandan kanssa ja Chrisin poistuessa asunnosta tuntematon hyökkääjä Chrisiä päähän.
Amanda kuulee asunnossa erilaisia epämääräisiä ääniä ja arvelee Chrisin tekevän kepposta hänelle. Tilanne muuttuu kuitenkin nopeasti. Amanda pelästyy niin pahoin, että soittaa Helenille ravintolaan, mutta puhelu he eivät puhua keskenään ennen kuin puhelu oudosti katkeaa. Helen pelästyy, että hänen mielisairas ex-miehensä Brian (Ian Bannen) on ilmestynyt talolle.
Brian pääsee taloon esiintyen veristä Chrisiä auttavana hyväntahtoisena naapurina, mutta Amanda tajuaa nopeasti tehneensä virheen, kun Brian alkaakin kutsua häntä "Heleniksi" ja estää tytön pääsyn nukkuvan Taran huoneeseen. Amanda yrittää myöhemmin paeta asunnosta Taran kanssa juuri parahultaisesti poliisien saapuessa talolle Helenin hälyttäminä, mutta Brian onnistuu kiskomaan tytön takaisin asuntoon ja tilanteesta syntyy piinallinen panttivankidraama. Helen tarjoutuu Amandan ja Taran tilalle Brianin vangiksi ja pääsekin asuntoon, mutta Brian tajuaa tämän olevan ansa ja tilanteesta syntyy ankara kamppailu.
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa vuonna 1972 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Myöhemmin vuonna 1988 videolevitystä varten tehdyssä uusintatarkastuksessa tuo täyskielto jäi voimaan.
Etinamaatti
Etinamaatti ("1-etynyylisykloheksyylikarbamaatti", kauppanimet "Valamin" ja "Valmid") on eräs lääkeaine. Sitä on käytetty unilääkkeenä eli hypnoottina. Aine kuuluu tertiäärisiin karbinoleihin. Annostelumuotona on ollut kiinteä jauhemainen, joka on suljettu lääkekapseleihin. Etinamaatti on ollut Suomessa lääkityskäytössä vielä 1970-luvulla, muttei juurikaan tuosta myöhempänä. Lääkkeen yliannostelu tai sekakäyttö eli yhdistely sedatiiveihin on saattanut olla vaarallista eli elimiä vaurioittavaa ja jopa kuolettavaa. Huomattavan suuri yliannos on aiheuttanut vaikeita kouristuksia.
Etinamaatti kehiteltiin korvaamaan barbituraatteja. Aineen patentoi Schering-lääkeyhtiö vuonna 1957. Lopulta sen terapeuttinen indeksi osoittautui huomattavan kapeaksi, eikä se osoittautunut olemaan riittävän turvallinen substituutti eli korvaava lääke. Etinamaattia muistuttaa kaksi vastaavaa ainetta, jotka ovat: etklorvynoli ("Arvynol" ja "Placidyl") ja metyyliparafynoli/metyylipentinoli ("Dormison").
Etinamaatin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 167,21 g/mol ja CAS-numero 126-52-3.
Laos (kaupunki)
Laos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi Italian eteläkärjen länsirannikolla lähellä nykyistä Santa Maria del Cedron kunnan Marcellinan kylää Cosenzan maakunnassa Calabriassa.
Laos oli kreikkalaisten siirtokunta. Sen perustivat Sybariin jäljellä olleet asukkaat kaupungin tuhon vuonna 510 eaa. jälkeen, vuoteen 494 eaa. mennessä. Näin perustaminen ajoittuu arkaaisen kauden lopulle. Sybaris sijaitsi saman niemimaan itärannalla Tarantonlahden puolella. Toisaalta Laos mainitaan antiikin lähteissä myös Thurioin siirtokunnaksi, mikä voi kertoa Thurioin vaikutuksesta kaupungin historiassa. Laoslaiset saattoivat osallistua Sybariin uudelleenperustamiseen vuonna 453 eaa. Kaupunki löi omaa rahaa.
Laos sijaitsi ilmeisesti alun perin arkaaisella ja myöhemmin klassisella kaudella hieman eri paikassa. Ainoastaan jälkimmäisen paikka tunnetaan, mutta varhaisemman paikan oletetaan olleen lähistöllä. Laoksen lähellä sijaitsi samanniminen joki. Kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100 neliökilometriä. Kaupungin alueella on suoritettu kaivauksia, ja paikalla on arkeologinen puisto vuodesta 1994.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Lainos" (), alun perin digammalla "Lawinos" ().
Laos (täsmennyssivu)
Laos voi viitata seuraaviin:
Suomi Newspaper – Suomi-lehti
Suomi Newspaper – Suomi-lehti on Australiassa ilmestyvä suomenkielinen lehti. Se on ollut yhdysside suurella mantereella kaukana toisistaan sijaitsevat suomalaisyhteisöt ovat olleet kosketuksissa toisiinsa.
Lehden perusti Merimieslähetysseuran pastori Kalervo Groundstroem vuonna 1926. Siinä on ollut uutisiksi kutsuttuja kirjoituksia eri puolilta Australiaa, pakinoita, runoja, kolumneja, arvosteluja ja mielipidekirjoituksia ja kirjoittajien omia vakiopalstoja sekä jatkokertomuksia Sen päätoimittaja oli vuoteen 1971 pappi. Lehden toimitus on sijainnut vuodesta 1938 Brisbanessa, jonne se siirtyi Merimieslähetyksen mukana. Vuonna 1968 sillä oli 900 tilaajaa ja vuonna 1971 sillä oli 2 000 tilaajaa, kun suomalaissyntyisten määrä oli kasvanut 10 000 henkeen. Jotkut suomalaissyntyiset karsastivat lehteä sen uskonnollisuuden vuoksi eivätkä tilanneet sitä.
Sodan vuoksi lehden ilmestyminen lakkasi 1941 ja alkoi uudestaan 1949. Vaikeita aikoja olivat 1950-luku, jolloin se ilmestyi monisteena, ja 1960-luku, jolloin sitä kohtasi tulipalo.
Lehden lehden entinen päätoimittaja Mikko Mäki-Neste perusti vuonna 1977 sen kilpailijaksi Finlandia Newsin, joka kuitenkin lopetti 2004.
Holokaustin muistaminen
Holokaustin muistaminen on muiston ja tietoisuuden ylläpitämistä Natsi-Saksan suorittaman holokaustin tapahtumista. Toisen maailmansodan aikana tapahtuneen kuuden miljoonan juutalaisten kansanmurhan lisäksi holokaustissa surmattiin muun muassa slaaveja, romaneja ja kehitysvammaisia. Aiheesta on julkaistu paljon kirjoja ja elokuvia. Holokaustin uhrien muistoksi on perustettu muistomerkkejä ja tapahtumista kertovia museoita. Holokaustiin viitataan kaikkialla politiikasta erilaisiin kampanjoihin, sillä holokaustista on tullut pahuuden mittari, jota vasten ihmisten ja valtioiden epämoraalisia tekoja mitataan.
Holokaustin muistamisessa voidaan nähdä kolme vaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa 1940- ja 1950-luvuilla muistamisen tarve oli lähes yksinomaan riippuvainen selviytyjien tarpeesta muistaa, jäljittää ja säilöä tietoa holokaustin ajalta. Juutalaisten ulkopuolista maailmaa ei holokaustin muistelu tuolloin vielä kiinnostanut. 1960- ja 1970-luvuilla holokaustin muistamisesta alkoi muodostua julkisen muistamisen rituaali ja selviytyjistä ”pyhiä” myös julkisessa keskustelussa. Tähän vaikutti paljolti Adolf Eichmannin oikeudenkäynti Israelissa, jolloin holokaustin tapahtumat saivat paljon julkisuutta koko maailmassa. 1970-luvun lopulla alkoi holokaustin katsominen mikrohistorian näkökulmasta tavallisten ihmisten kokemuksena. Holokaustin muistoa ylläpiti Yhdysvalloissa televisiosarja "Polttouhrit" (1978), joka näytettiin myös muualla maailmassa. Kommunismin luhistumisen myötä myös Itä-Eurooppa joutui tekemään tiliä kipeän natsimenneisyytensä kanssa päästäkseen Länsi-Euroopan yhteyteen. Puola hyväksyi vuonna 2018 lain, jonka mukaan Puolaa ei saa syyttää osasyylliseksi holokaustiin, ja esimerkiksi puolalaisista keskitysleireistä puhuminen on kielletty. Lain rikkomisesta voi saada vankeusrangaistuksen. Holokaustimuisteluun alkoi tulla myös kyseenalaisia piirteitä, kun se valjastettiin eri tarkoituksiin, ja myös useita väärennettyjä muistelmia julkaistiin.
Sodan jälkeen perustetut holokaustimuistomerkit kunnioittivat lähinnä vastarintaliikkeitä ja leireiltä selviytyjiä. Auschwitziin rakennettiin vaatimaton muistomerkki leirin uhrien muistolle vuonna 1967. Muistomerkkien määrä alkoi lisääntyä 1970- ja 1980-luvuilla niin Israelissa, Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin. Holokaustimuseoita ovat keskitysleirien museoiden lisäksi esimerkiksi Yad Vashem Isralissa ja United States Holocaust Memorial Museum Washingtonissa. Kaikissa Pohjoismaissa Suomea lukuun ottamatta on ”holokaustin ja kansanmurhan tutkimuslaitokset”. Holocaust Task Force -järjestö perustettiin 1998 Göran Perssonin aloitteesta. Järjestö edistää juutalaisten joukkotuhon muistamista, arkistojen avaamista tutkijoille ja opetuksen järjestämistä kouluissa ja yliopistoissa. Jäsenmaita on 27 (2010). Suomi liittyi jäseneksi järjestöön vuonna 2010.
Euroopan maat ovat 2000-luvun alussa ottaneet kalentereihinsa holokaustin muistopäivän. virallisti vuonna 2005 kunkin vuoden tammikuun 27. päivän, Auschwitzin vapauttamisen vuosipäivän, ”holokaustin kansainväliseksi muistopäiväksi”. Suomessa päivää vietetään nimellä ”vainojen uhrien muistopäivä”.
Pikkumerimetsot
Pikkumerimetsot ("Microcarbo") on merimetsojen heimoon kuuluva lintusuku. Se luettiin aiemmin merimetsojen ("Phalacrocorax") sukuun.
José Bustamante y Rivero
José Bustamante y Rivero (15. tammikuuta 1894 – 11. tammikuuta 1989) oli perulainen juristi, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1945–1948 ja Kansainvälisen tuomioistuimen presidenttinä 1967–1970. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1945, mutta kolme vuotta myöhemmin hänen sotaministerinsä Manuel A. Odrían johtama sotilasjuntta kaappasi vallan.
Synthwave
Synthwave (kutsutaan myös nimillä outrun, retrowave ja futuresynth) on elektronisen musiikin tyylilaji, joka on ottanut vahvasti vaikutteita 1980-luvun populaarimusiikista, sekä elokuva- ja videopelimusiikista. 2000-vuosikymmenen puolivälissä syntynyt tyylilaji kehittyi useista Internet-yhteisöistä, saaden laajempaa suosiota 2010-luvun alkupuolella. Synthwave on musiikissaan ja kansikuvataiteessaan retrofuturistista, emuloiden 1980-luvun science fictionia, toimintaelokuvia ja kauhuelokuvia cyberpunkin tapaan. Tyylilaji ilmaisee nostalgiaa 1980-luvun kulttuuria kohtaan ja pyrkii tavoittamaan aikakauden tunnelman.
Antti Timonen (näyttelijä)
Antti Timonen (s. 30. kesäkuuta 1977 Kaustinen) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Helsingin Kaupunginteatterissa 2000-luvun alusta alkaen. Säveltaiteellisesti orientoitunut Timonen on näytellyt eritoten useissa musikaaleissa.
Timonen suoritti koulunsa Kaustisella, mistä hän on kotoisin. Armeijan käytyään hän työskenteli Kokkolan kaupunginteatterissa. Sieltä tie vei teatterikorkeakouluun ja Helsinkiin, missä hän on asunut vuodesta 1999.
Timonen aloitti Helsingin Kaupunginteatterin näyttelijänä 2002 kappaleessa "Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa". Hänen ensimmäinen suuren luokan roolinsa oli Leo Bloom musikaalissa "The Producers" syyskaudella 2007. Timonen on näytellyt myös muiden muassa farssimusikaalissa "Lainahöyhenissä" ja musikaalissa "Miten menestyä vaivatta liike-elämässä".
Chrysler Imperial
Chrysler Imperial on ylellinen henkilöauto, jonka yhdysvaltalainen Chrysler esitteli ensimmäisen kerran 1926. Imperialia myytiin Chrysler -nimellä vuoteen 1954 asti. Tämän jälkeen se oli oma merkki vuosina 1955–1975 ja 1981–1983. Imperial palasi Chryslerin mallistoon 1990. Sitä myytiin vuoteen 1993 asti. Imperial oli Chryslerin lippulaivamalli.
Óscar R. Benavides
Óscar Raymundo Benavides Larrea (15. maaliskuuta 1876 – 2. heinäkuuta 1945) oli perulainen kenttämarsalkka, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä kahteen otteeseen vuosina 1914–1915 ja 1933–1939.
Benavides nousi uudestaan presidentiksi vuonna 1933, kun salamurhaaja oli surmannut Luis Miguel Sánchez Cerron. Vuoden 1936 vaaleissa vasemmistopuolue APRAn Víctor Raúl Haya de la Torre ei saanut asettua ehdolle, ja Benavides sai kongressin vastentahtoisella suostumuksella jatkokauden.
Kirjallisuusvuosi 1846
Kirjallisuusvuosi 1846 käsittelee vuoden 1846 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.