hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kansallinen Kirjakauppa
Turun Kansallinen Kirjakauppa Oy on turkulainen vuonna 1899 perustettu kirjakauppa, jonka nykyisin omistaa kokonaan Kortteen perhe. Kansallisen Kirjakaupan päämyymälä on toiminut samassa osoitteessa, Linnankatu 16:ssa, yrityksen perustamisesta asti.
Turun Kansallinen Kirjakauppa perustettiin 1800-luvun lopun kansallismielisyyden ja kansansivistysaatteen innoittamana. Perustavassa kokouksessa toivottiin, että "paikkakunnallamme saataisiin toimeen kansallinen kirjakauppayhtiö, etupäässä kirjallisuuden levittämiseksi kansan syviin riveihin". Aloitteen teki opettaja Juho Nikko, ja se sai kannatusta niin, että kaikki osakkeet merkittiin muutamassa kuukaudessa.
"Kirja- ja koulutarpeiden kauppaa" harjoittavan liikkeen avaamiseen oli sensuurin takia anottava painoylihallitukselta lupa, joka saatiin helmikuussa 1899 – samassa kuussa, jossa annettiin Suomen autonomista asemaa uhannut helmikuun manifesti. Suomen Kustannusyhdistys myönsi uudelle liikkeelle kirjakauppaoikeudet vuonna 1900.
Kansallinen Kirjakauppa kasvoi 1930-luvun lopulle tultaessa myyntimäärältään Suomen suurimpien kirjakauppojen joukkoon.
Liikkeen avatessa työntekijöinä oli johtajan lisäksi kaksi apulaista, joista toinen oli tuolloin 14-vuotias Yrjö Korte. Hän kohosi pian liikkeen johtajaksi ja eteni 80 vuotta kestäneen uransa aikana kauppaneuvokseksi ja yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi.
Yrityksen perustajaosakkaina oli kansansivistyksestä innostuneita henkilöitä ympäri Varsinais-Suomea. Heidän lisäkseen Turun Suomalainen Yliopistoseura omisti Kansallisen Kirjakaupan osakkeita Turun yliopiston valtiollistamiseen 1974 asti. Kustantajista WSOY oli omistajien joukossa 1950-luvun lopulta 1980-luvun puoleenväliin. Sittemmin koko osakekanta on siirtynyt Korten suvun haltuun. Yrityksen nykyinen johtajisto edustaa suvun kolmatta polvea.
Kansallisen Kirjakaupan hallintoon on vuosikymmenien mittaan osallistunut kymmeniä Turun yliopistossa ja muussa kulttuuri- ja talouselämässä vaikuttaneita henkilöitä.
Linnankadun päämyymälä on vähitellen laajentunut kattamaan koko Linnankatu 16:n katutason ja toisen kerroksen, jossa toimii tietotekniikkaa ammattikäyttöön myyvä osasto. Hämeenkadun liike perustettiin yliopistojen liepeille 1963 ja kolmas liike 1989 Länsikeskukseen. Yrityksellä on noin 40 työntekijää.
Erkki Almberg
Karl August Erik (Erkki) Almberg (18. heinäkuuta 1846 Rauman maalaiskunta – 22. elokuuta 1937 Vaasa) oli suomalainen lyseon lehtori, professori ja kirjailija.
Almbergin vanhemmat olivat nimismies Frans August Almberg ja Fredrika Wilhelmina Hjerpe. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1863 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1870 ja maisteriksi 1873.
Almberg toimi Vaasan ruotsalaisen lyseon latinan kielen lehtorina vuosina 1876–1927 ja hän oli myös koulun rehtorina. Almberg sai professorin arvon 1920. Almberg toimi myös Vaasassa 1878–1881 ilmestyneen "Vaasan Sanomat" -lehden päätoimittajana. Lehti oli Etelä-Pohjanmaan ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti.
Almberg oli naimisissa vuodesta 1883 kansakoulunopettaja Laura Heleniuksen kanssa.
Nimimerkillä "K. A. A." :
Antero Korjonen
Antero Korjonen, kirjailijanimi Antero Kanerva (2. tammikuuta 1863 Kurkijoki – 17. tammikuuta 1937) oli suomalainen kirjailija.
Kanervan esikoisteos "Salakulettaja" (sic!) arvosteltiin Laatokka-lehdessä ilmestymistään seuraavana vuonna. Nimetön kriitikko toteaa, että kirjassa kuvataan sangen perehtyneesti elämää rajaseudulla, jossa salakuljetusta pidetään luonnollisena asiana. Kirjan päähenkilö on Simo Pulli, joka kuljettaa tavaraa rajan yli molempiin suuntiin ja ihmettelee tullivirkamiehiä, jotka häiritsevät rauhallisia ihmisiä. Kirja antaa synkän mutta todenmukaisen kuvan salakuljettajan rikollisesta elämästä ja kirjasta on arvostelijan mukaan rajaseutulaisilla paljon opittavaa. Vaikka teos on ensikertalaisen kirjoittama, kokonaisuus ei kuitenkaan kärsi kriitikon mainitsemista muutamista virheistä. Sitä hän pahoittelee, että kirjoittajan omaan tekstiin on paikoitellen päässyt mukaan murteellisuutta ja puhekielisyyttä kirjakielen sijaan.
Litiumheksafluorofosfaatti
Litiumheksafluorofosfaatti (LiPF) on heksafluorifosforihapon litiumsuola. Yhdistettä käytetään pääasiassa elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Litiumheksafluorofosfaattia valmistetaan litiumfluoridin, fosforipentakloridin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla –78 °C lämpötilassa. Fosforipentakloridia on ylimäärin.
Litiumheksafluorofosfaatti hydrolysoituu joutuessaan kosketuksiin veden kanssa. Yhdiste hajoaa litiumfluoridiksi, vetyfluoridiksi ja fosforyylifluoridiksi. Fosforyylifluoridi voi reagoida edelleen veden kanssa muodostaen fosforihappoa.
Litiumheksafluorofosfaatti hajoaa myös lämmitettäessä. Tyhjiössä yhdiste hajoaa litiumfluoridiksi ja fosforipentafluoridiksi, kun lämpötila nousee yli sataan asteeseen.
Litiumheksafluorofosfaatti on yleisin litiumakuissa käytettävä elektrolyytti. Sitä käytetään liuotettuna etyleenikarbonaatin ja dimetyylikarbonaatin seokseen. Yhdisteen etuina ovat hyvä sähkönjohtavuus ja laaja elektrokemiallinen ikkuna. Huonoja puolia on yhdisteen hajoaminen lämpötilan kasvaessa.
Litiumheksafluorifosfaattia voidaan käyttää myös katalyyttinä liitettäessä tertiäärisiin alkoholeihin tetrahydropyraani suojaavaksi ryhmäksi.
Matti Paronen
Matti Paronen (3. huhtikuuta 1861 Iitti – 3. toukokuuta 1937 Mäntyharju) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Paronen toimi opettajana muun muassa Hirvensalmella ja vuosina 1898-1925 Mäntyharjun Toivolan koululla.
Matti Paronen oli naimisissa vuodesta 1887 Anna Helena Ukkosen kanssa. Heillä oli 7 lasta.
Birdhouse Skateboards
Birdhouse Skateboards (alun perin Birdhouse Projects) on rullalautailuvarusteita valmistava yhdysvaltalainen yhtiö, joka on perustettu vuonna 1992. Tunnetuimpia Birdhousen tuotteiden käyttäjiä ovat muun muassa Tony Hawk, Bucky Lasek ja Aaron Homoki.
Merkki tunnetaan laadukkaista skeittilaudoistaan ja muista rullalautailun oheistuotteista.
Pekilosieni
Pekilosieni "(Paecilomyces variotii)" on home, joka kykenee käyttämällä jalostamaan selluraaka-aineesta eläinravinnoksi kelpaavaa proteiinia.
Pekilosieni on nopeakasvuinen kellanruskea tai hiekanvärinen. Sen sienirihmat ovat läpimitaltaan 3,0–20 µm, riippuen niiden kasvupaikasta. Pekilosieni ja sen läheinen sukulainen "Paecilomyces lilacinus" muistuttavat Penicillium-suvun homeita, mutta niiden itiöstöt ovat selkeästi loittonevia, eivät yhdensuuntaisia.
Pekilosieni on yleinen saprofyytti eli sitä on muun muassa ihmisten iholla. Se voi myös olla infektiosairauksien aiheuttajana ainakin, mikäli henkilöllä on heikentävä yleissairaus. Amfoterisiini B ja itrakonatsoli tehoavat sieneen. Myös esimerkiksi silmäkirurgiassa pekilosienestä on ollut satunnaisesti ongelmia. Pekilosienellä on myös kyky tuottaa toksiineja sekä aiheuttaa allergisia oireita, jopa homepölykeuhkoa, mikä on syytä ottaa huomioon käytettäessä sientä ravintona.
Ihmisen omat entsyymit eivät hajota selluloosaa, joka on polysakkaridi siinä kuin tärkkelyskin. Pekilosienen ja vastaavien esiintyessä runsaana suolistossa myös sellu voi käydä sellaisenaan ihmisravinnoksi. Sieneen liittyvät terveyshaitat on syytä ottaa huomioon.
Pekiloa on väitetty kokeillun sota-aikana hevosten, vankien ja sotilaidenkin ravintona. Pekilon tuotanto ravinnoksi on suomalainen keksintö. Mäntässä on ollut pekilotehdas paperitehtaan yhteydessä. Se on nykyään kulttuurikeskuksena, jonka nimenä on Pekilo. Jämsänkoskella on niin ikään tehty pekiloa, mutta tuotanto on lopetettu sulfiittiselluloosaraaka-aineen saannin loputtua.
Carbonara
Pasta alla carbonara on Italian Lazion maakunnalle ja erityisesti Rooman kaupungille ominainen pastaruoka, jossa on guancialesta, pecorinosta ja kananmunista tehty kastike. "Spaghetti alla carbonara" on usein suomeksi käännetty miilunpolttajan spagetiksi.
Guancialen sijaan käytetään usein pekonia tai pancettaa. Italian ulkopuolella carbonaraan lisätään usein kermaa, joka italialaisissa resepteissä on harvinaista.
Providence (täsmennyssivu)
Providence voi tarkoittaa seuraavia:
Ali Kaabi
Ali Kaabi (s. 15. marraskuuta 1953) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kaabi pelasi Tunisian jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1978 MM-kisoissa. Hän teki maansa avausmaalin MM-kisoissa tuodessaan Tunisian 1-1 tasoihin Meksikoa vastaan.
Pelaajauransa jälkeen Kaabi on toiminut valmentajana Tunisian alasarjoissa ja on valmentanut muun muassa CO Transportsia, EO Goulette Kramia ja SA Menzel Bourguibaa. Vuodesta 2008 lähtien hän on valmentanut AS Arianaa.
Mišäärit
Mišäärit ovat Kazanin tataarien ohella toinen Volgan tataarien pääryhmä. He asuvat etupäässä Volgan länsirannalla Nižni Novgorodin, Uljanovskin, Penzan, Tambovin ja Saratovin alueilla. Huomattavia mišääriryhmiä on myös Kaman seudulla Tatarstanissa, Baškortostanin länsiosassa, Mordvassa ja Tšuvassiassa. Yksittäisiä kyliä on Samaran, Sverdlovskin ja Orenburgin alueilla. Myöhemmin suuri osa ryhmästä on muuttanut eri puolille entistä Neuvostoliittoa. Mišäärit ovat enimmäkseen muslimeja. Nykyisin heitä arvellaan olevan Venäjällä noin 350 000, joista yli 110 000 asuu Moskovassa. Alkuperältään mišäärejä ovat myös Suomen tataarit.
Mišäärit käyttävät itsestään nimitystä "tatar" (татар), jonka he omaksuivat venäläisiltä 1800-luvun loppupuolella ennen muita tataareja. Aikaisemmin osa ryhmästä kutsui itseään nimellä "nugai" (нугай). "Mišär" (мишәр) on Kazanin tataarien heistä käyttämä nimitys. Nykyisen Baškortostanin alueella asuvista mišääreistä on käytetty venäjänkielistä nimitystä "meštšerjaki". Sanan "mišär" on uskottu perustuvan suomalais-ugrilaiseen meštšeran heimoon.
Ryhmä on muodostunut Sura-joen länsipuolen metsäarovyöhykkeellä Okan sivujokien varsilla. Yksittäisiä paimentolaisryhmiä alkoi siirtyä tälle suomalais-ugrilaisten kansojen asuttamalle alueelle 1000-luvun alussa. Kultaisen Ordan aikana seudulle muutti kiptšakkeja, jotka perustivat mm. Temnikovin, Narovtšatin, Šatskin ja Kadomin linnoitukset. Kultaisen Ordan heikennyttyä heistä tuli Venäjän alamaisia, jotka viljelivät maata maksaen jasakkiveroa tai suorittivat sotapalvelusta. Etnisenä ryhmänä mišäärit muotoutuivat Moskovan Venäjästä riippuvaisen Qasimin kaanikunnan alueella 1400–1500-luvuilla. 1500-luvun loppupuolelta 1700-luvulle jatkuneet muuttoliikkeet lähensivät heitä Kazanin ja Kasimovin tataareihin, minkä tuloksena syntyi Volgan–Uralin alueen tataareina tunnettu kansa.
Mišäärit puhuvat tataarin kielen länsimurretta, joka jakautuu useisiin paikallismurteisiin. Länsimurteelle on ominaista tataarin keskimurteessa esiintyvän labiaalistuneen [å]:n sekä uvulaaristen [q]:n ja [ğ]:n puuttuminen. Eräissä paikallismurteissa esiintyy affrikaatta [č], toisissa [c]. Tataarin kirjakieli on muodostunut keski- ja länsimurteiden sekoittumisen tuloksena.
Mišäärit muodostavat suurimman osan Suomeen ennen 1940-lukua saapuneista tataareista. Suomeen muuttaneet mišääritataarit olivat etnisesti eheä, arviolta noin 500 hengen ryhmä. He olivat lähtöisin Nižni Novgorodin läänin Sergatšin kihlakunnan Urazovkan seudun mišäärikylistä, eritoten Aktukovon kylästä (nykyinen Krasnooktjabrskin piiri). Pajari Boris Morozov luovutti Aktukovon kylän tataareille maksua vastaan vuonna 1660 palkkiona Smolenskin taisteluista. Kylä kuului aiemmin mordvalaisille.
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2010
Euroopan ampumaurheiluliiton (ESC) Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 2010 ammuttiin ilma-aseilla 6.-14. maaliskuuta Norjan Meråkerissa ja ruutilajeissa vain haulikolla 25.6.-7.7. Venäjän Kazanissa, koska samana vuonna järjestetään ISSF:n kaikkien lajien MM-kilpailut. Ilma-aseiden EM-kilpailuiden yhteydessä kilpailtiin myös Nuorten olympialaisten maapaikoista.
Kilpailuissa syntyneet uudet Euroopanennätykset.
GS1
GS1 on voittoa tavoittelematon kansainvälinen järjestö, joka kehittää ja ylläpitää toimitusketjun hallinnan standardeja. GS1 rahoittaa toimintaansa myymällä järjestelmiensä tunnisteita asiakkailleen.
GS1:n järjestelmiä käyttää maailmanlaajuisesti yli 1,4 miljoonaa yritystä ja päivittäin GS1-tunniste on mukana yli 6 miljardin kauppatapahtuman kirjaamisessa ja välittämisessä. GS1 syntyi tammikuussa 2005 kun EAN (European Article Numbering Association) ja UCC (Uniform Commercial Code) yhdistyivät.
GS1 järjestelmä muodostuu neljästä avainalueesta: Viivakoodit, EDI eli kaupan sähköiset sanomat, GDSN eli yritysten välinen tiedonsiirto- ja synkronointijärjestelmä ja EPC eli eli RFID-tunnisteeseen tallennettu sähköinen tuotekoodi.
GS1 järjestelmän ytimenä on yli 112 eri maaorganisaation alueellaan myöntämä ja hallinnoima yritystunniste, jonka avulla sen lunastanut yritys voi antaa koko maailmassa yksiselitteisesti toimivia tunnisteita tuotteilleen, toimintapisteilleen ja logistisille tapahtumilleen. Suomessa tätä toimintaa hoitaa Elintarviketeollisuusliiton, Päivittäistavarakauppa ry:n ja Keskuskauppakamarin omistama GS1 Finland Oy. Eniten käytettyjä yksilöiviä tunnisteita ovat kauppanimikkeille annettavat GTIN-numerot (Global Trade Item Number), lavakuormia yksilöivät SSCC-numerot (Serial Shipping Container Code) ja etenkin sähköisessä sanomavälityksessä käytettävät GLN-osapuolitunnisteet (Global Location Number).
Late for the Sky
Late For The Sky on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jackson Brownen kolmas omalla nimellä julkaistu albumi vuodelta 1974. Levyn on julkaissut Asylum Records tunnuksella AS 43 007-U (7E-1017) ja erikseen Ranskassa tunnuksella WE 321. Levyn ovat tuottaneet Browne itse sekä Al Schmitt.
Schmitt on myös miksannut albumin studiossa nimeltä Hollywood Sound Recorders. Tässä studiossa äänittäjinä ovat olleet Bob Hughs ja Tom Perry. Kaksi muuta äänittäjää ovat olleet Fritz Richmond studiossa nimeltä Elektra Sound Recorders sekä Kent Nebergall Sunset Soundissa.
Levykannen idea on Jackson Brownen ja tässä yhteydessä hän mainitsee taiteilija Magritten. Levykannen on suunnitellut ja etupuolen valokuvan ottanut Bob Seidemann. Kuvassa näkyvä Chevrolet kuuluu em. äänittäjä Fritz Richmondille. Etukannen tekstin on tehnyt Rick Griffin. Takakannen kasvokuvan Jackson Brownesta on ottanut Henry Diltz.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen. Levy on omistettu Phyllisille ja Ethanille.
Jackson Brownen asioita ovat tässä vaiheessa hoitaneet Roy Silver ja Mark Hammerman yhtiöstä nimeltä The Blue Peacock Company. Heidän lisäkseen on mainittu Peter Golden ja Howard Burke.
A-puoli:
B-puoli:Kaikki kappaleet ovat Jackson Brownen tekemiä. Kappaleen "The Late Show" jousisovituksen on tehnyt David Campbell. Kappaleiden sanoitukset on tarvittaessa saanut osoitteesta Warner Bros. Publications  75 Rockefeller Plaza N.Y., N.Y. 10019.
Jackson Brownen yhtye:Lauluharmoniat:Kätten taputukset:
Spinosaurit
Spinosaurit (Spinosauridae) on sukupuuttoon kuollut dinosaurusten heimo.
Spinosaurit ilmestyivät myöhäisjurakaudella noin 155 miljoonaa vuotta sitten. Heimon jäsenten fossiileja on löydetty Afrikasta, Euroopasta, Etelä-Amerikasta, Aasiasta, Australiasta ja mahdollisesti Pohjois-Amerikasta. Spinosaurit kuolivat sukupuuttoon 93 miljoonaa vuotta sitten, kun niiden asuttamat suot kuivuivat Maapallon merenpinnan laskemisen seurauksena.
Spinosaurit olivat suuria teropodeja, joilla oli pitkä krokotiilimainen kallo ja kuono. Ne luultavasti saalistivat pääasiassa kalaa, johon niiden pitkä kallo soveltui. Niiden hampaat olivat suuret ja kartiomaiset. Sieraimet eivät sijainneet kuonon kärjessä vaan sen päällä krokotiilien tapaan, jolloin ne pystyivät hengittämään kalojen saalistamisen aikana. Lisäksi vahvakyntiset kädet soveltuivat hyvin kalojen nappaamiseen. Joillakin lajeilla oli jättimäinen purje selässä, jolla saattoi olla useita käyttötarkoituksia, kuten koristeena tai jäähdyttimenä oleminen. Häntä oli jäykkä ja toimi tasapainoelimenä, joka pysyi irti maasta.
Benigno Aquino III
Benigno Simeon ”Noynoy” Cojuangco Aquino III (s. 8. helmikuuta 1960) toimi Filippiinien 15. presidenttinä kesäkuusta 2010 kesäkuuhun 2016. Hän edusti Filippiinien liberaalipuoluetta ("Partido Liberal ng Pilipinas").
Aquino on entisen presidentin Corazon Aquinon ja murhatun entisen senaattori Benigno Aquino nuoremman poika. Myös hänen isoisänsä Benigno Aquino vanhempi (1894–1947) oli merkittävä poliitikko. Hänen kolmesta sisaruksestaan Kris on merkittävä tv-tähti.
Aquino suoritti taloustieteen tutkinnon Ateneon yliopistossa Manilassa ennen lähtöään Bostoniin maapaossa olleen perheensä seuraksi. Hän palasi Filippiineille 1983 ja työskenteli eri yrityksissä, kuten Cojuangcon sokeritehtaassa. Hänet valittiin kongressiin 1988, uudelleen 2001 ja 2004. Vuonna 2007 hänet valittiin senaattiin.
Aquinon valinta presidentiksi tapahtui selvin luvuin: hän sai yli 42 % äänistä, runsaat 15,2 miljoonaa, kun taas hänen lähin haastajansa, entinen presidentti Joseph Estrada sai lähes viisi miljoonaa vähemmän. Ääniä laskettiin vaalien jälkeen lähes kuukausi ennen tuloksen julkistamista kesäkuussa 2010. Tietokonepohjainen ääntenlaskentajärjestelmä aiheutti ongelmia vaalijärjestelyissä.
GLN
GLN-osapuolitunniste on numero, jolla voidaan yksilöidä yritys, sen sisäisiä toimintoja tai toimipisteitä. Sähköisen kaupan sanomissa käytetään GLN:ää yksilöimään liiketapahtuman osapuolia esim. tilaamisen, toimittamisen, laskuttamisen ja sanomavälityksen tarpeisiin.
GLN muodostetaan GS1-yritystunnisteen pohjalta samoin kuin GTIN-13-koodi. GLN voidaan esittää viivakoodina vain käyttötarkoituksen mukaisella sovellustunnuksella täsmentäen (GS1-128, GS1 DataMatrix tai GS1 DataBar -viivakoodein).
SSCC
SSCC ("Serial Shipping Container Code" = Sarjatoimitusyksikkökoodi) on standardimuotoinen tunnistenumero, jota käytetään kuljetus- tai varastointiyksikön tunnistamiseen.
SSCC-koodin edessä olevaa sovellustunnusta tarvitaan vain viivakoodia käytettäessä tai SSCC-koodia välitettäessä. Se on aina 00, ja kertoo että kyseessä on sarjatoimitusyksikkö. Laajennustunnuksen avulla kasvatetaan SSCC-koodin kapasiteettia ja se on arvoltaan 0-9. Sen määrää yritys joka antaa SSCC-koodin. Sarjanumero on juokseva numero, jonka GS1-yritystunnisteen saanut yritys itse valitsee ja jonka se laittaa välittömästi yritysnumeron perään.
SSCC-koodissa käytetään GS1-128 viivakooditekniikkaa. SSCC-koodi on lavalapun pakollinen tieto.
GTIN
GTIN (Global Trade Item Number) on numerosarja, jota käytetään kauppanimikkeiden yksilöimiseen maailmanlaajuisesti. Aikaisemmin GTIN numerosta (koodista) käytettiin nimitystä EAN-koodi. Kun UCC ja EAN-organisaatio yhdistettiin ja luotiin maailmanlaajuinen organisaatio GS1, otettiin myös käyttöön nimitys GTIN kattamaan kaikki kauppanimikkeiden yksilöinnissä käytettävät numerorakenteet. Tietokonejärjestelmissä GTIN-numeroille pitää varata 14 numeroa.
GTIN-numeroilla yksilöidään kauppanimikkeet ja palvelut, joita yhteisen perustiedon avulla on tarve hinnoitella, tilata, toimittaa, laskuttaa tai rahastaa. Koodi esitetään nykyään useimmiten viivakoodina, jotta sen syöttäminen esimerkiksi kassakoneeseen tai tuotannonohjausjärjetelmään olisi nopeaa. GTIN-koodi voidaan siirtää myös etäluettavana radiotaajuudella RFID-tunnisteen avulla.
GTIN-13-numero tunnettiin aiemmin EAN-13-numerona, se on yleisin Suomessa käytössä oleva GTIN-numero. Se annetaan kaikille erilaisille kaupan pidettäville pakkauksille.
GTIN-8-numeroa käytetään vain erityisen pienissä kuluttajapakkauksissa ja numerot on anottava yksittäin.
GRAI
GRAI-tunnus yksilöi toimitusketjun toimijoiden välillä kiertävät ja erillistä seurantaa kaipaavat kuorma- ja pakkausapuvälineet. Sitä voidaan käyttää esim. rullakoiden, lavojen, oluttynnyreiden, kaasupullojen, muovisten alustojen ja laatikoiden yksilölliseen merkitsemiseen ja hallintaan. Sitä ei käytetä koskaan yksilöimään kuljetuksia. Viivakoodina esitettäessä GRAI-numeron pakollinen osa esitetään etunollalla täydennettynä 14-numeroisena ja sovellustunnuksen edeltämänä.
GRAIGRAI tunnuksissa käytetään GS1-128-, DataBar-, DataMatrix- tai EPC-standardoitua RFID -tekniikkaa.
GS1 Finland: GRAI
GIAI
GIAI on GS1:n ylläpitämä käyttöomaisuuden yksilöintitunnus, joka toimii yksikön tunnuksena koko sen eliniän. Sitä ei käytetä tuotteiden yksilöintiin.
GRAI tunnuksissa käytetään GS1-128-, DataBar-, DataMatrix- tai EPC-standardoitua RFID -tekniikkaa.
GSIN
GSIN on tavaran myyjän/rahdinlähettäjän asettama 17-numeron pituinen lähetysasiakirjojen kauppasopimuksellinen yksilöintitunnus. Sen avulla voidaan tunnistaa logististen yksiköiden muodostama toimitus myyjältä tavaran vastaanottajalle. Toimitus dokumentoidaan lähetysasiakirjalle, joka voi olla esimerkiksi lähetysluettelo tai konossementti. GSIN-koodia voidaan käyttää myös yksilöintitunnuksena kuljetusketjussa kommunikoitaessa eri osapuolien välillä, esimerkiksi välitettäessä lähetysluetteloja EDI-sanomilla.
GSIN muodostetaan GS1 -yritystunnisteesta, myyjän/rahdinlähettäjän viitenumerosta ja tarkistusnumerosta. GSIN voidaan esittää ”tiedonkantajassa” sovellustunnuksen (AI=402) edeltämänä käyttäen GS1-128-viivakoodia tai EPC-standardoitua RFID-tagia.
GS1 Finland: GSIN
Arvydas Macijauskas
Arvydas Macijauskas (s. 19. tammikuuta 1980 Klaipėda, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Macijauskas aloitti koripallon KK Neptūnasin juniorijoukkueissa ja nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1996–1997. Viimeisellä Neptūnas-kaudella hän teki Liettuan koripalloliigassa 15,4 pistettä ottelu kohden. Vuonna 1999 Macijauskas siirtyi BC Lietuvos Rytasiin, jota hän edusti neljä kautta. Kaudeksi 2003–2004 Macijauskas liittyi espanjalaisen Tau Ceramican joukkueeseen. Tau Ceramicassa Macijauskas pelasi ensimmäistä kertaa Euroliigaa ja voitti heti ensimmäisellä kaudellaan liigan korikuninkuuden.
Hän pelasi Tau Ceramicassa myös seuraavan kauden, mutta elokuussa 2005 Macijauskas siirtyi New Orleans Hornetsiin. Hän sai seurassa vain vähän peliaikaa ja lähti kauden jälkeen seurasta. Kesällä 2006 Macijauskas siirtyi Olympiakosiin, mutta kärsi lukuisista loukkantumisista.
Vuonna 2008 Macijauskas loukkaantui pelattuaan seuransa harjoitusten ulkopuolella, jolloin Olympiakos haastoi Macijauskasin oikeuteen, koska sen mukaan Macijauskas oli rikkonut sopimusehtoja. Olympiakos voitti oikeudenkäynnin ja säästyi tällöin 4,4 miljoonan palkkamaksuilta. Vuosina 2008–2010 Macijauskas ei pelannut ollenkaan ja ilmoitti lopettamisestaan kesäkuun alussa 2010.
Macijauskas pelasi maajoukkueessa vuosina 2003–2006. Hän voitti kultaa vuoden 2003 EM-kisoista, jonka lisäksi hän oli mukana vuoden 2004 olympialaisissa sekä vuoden 2006 MM-kisoissa.
GINC
GINC (Global Identification Number for Consignment) on huolitsijan tai rahdinkuljettajan asettama maksimissaan 30-numeron pituinen logististen yksiköiden muodostaman lähetyksen yksilöintitunnus. Sen avulla voidaan tunnistaa saman kuljetusasiakirjan (esim. rahtikirjan) alle koottu lähetys. GINC on tarkoitettu kuljetusketjun logistiseen käyttöön, eikä sitä tule sekoittaa myyjän mahdollisesti asettamaan toimituksen kauppasopimukselliseen yksilöintitunnukseen (GSIN).
GINC muodostetaan GS1 yritystunnisteesta ja lähetyksen viitetunnisteesta, joka voi olla aakkosnumeerinen. GINC ei sisällä tarkistusnumeroa. GINC voidaan esittää ”tiedonkantajassa” sovellustunnuksen (AI=401) edeltämänä käyttäen GS1-128-viivakoodia tai EPC-standardoitua RFID-tagia.
GS1 Finland: GINC
GSRN
GSRN () on tunniste, jota käytetään maailmanlaajuisesti yksilöimään palvelusuhteessa osapuolena oleva vastaanottaja. Tavallisimpia käyttöalueita ovat esimerkiksi kanta-asiakas-, jäsen- tai potilasnumerointi tilanteissa, joissa on tarvetta tallentaa palvelusuhteen kautta syntyneitä tapahtumatietoja. Tällä menettelyllä vältytään tietoturvaltaan ongelmallisten henkilötunnisteiden käytöltä ja taltioidut tapahtumat voidaan pitää turvatuissa tietokannoissa.
GSRN on kiinteä 18-numeroinen tunnus, jonka viimeisin merkki on edeltävien 17 numeron (GS1 yritystunniste ja tarvittaessa etunollin täydennetty yksilöintiosa) mukaan laskettu tarkistusnumero. GSRN voidaan esittää sovellustunnuksen (AI=8018) edeltämänä käyttäen GS1-128-, GS1 DataBar- tai GS1 DataMatrix- viivakoodeja tai EPC-standardoitua RFID-tagia.
GS1 Finland: GSRN
GDTI
Global Document Type Identifier eli GDTI on tunniste, jota käytetään maailmanlaajuisesti yksilöimään asiakirjatyyppejä ja tarvittaessa antamaan sarjanumeroituja dokumenttitunnisteita niiden tietosisältöjen oikeellisuuden varmistamiseksi. GDTI:n avulla voidaan tietojärjestelmän kautta varmistaa, että dokumentin esittäjällä oleva versio vastaa sen alkuperäistä tietosisältöä. Käyttökohteina tyypillisiä ovat väärennöksille alttiit dokumentit kuten todistukset ja sopimukset.
GDTI muodostuu 13-numeroisesta Dokumenttityypin numerosta (GS1 yritystunniste, yksilöintiosa ja tarkistusnumero) ja sitä tarvittaessa täydentävästä, enintään 17 – merkkisestä sarjanumerosta.
GDTI voidaan esittää sovellustunnuksen (AI=253) edeltämänä käyttäen GS1-128-, GS1 DataBar- tai GS1 DataMatrix- viivakoodeja tai EPC-standardisoitua RFID-tagia.
GS1 Finland: GDTI
Anturainen
Anturainen ("Buglossidium luteum") on merianturoihin kuuluva pieni kampelakala, joka elää Koillis-Atlantin ja Välimeren rannikkovesissä.
Täysikasvuisen anturaisen pituus on keskimäärin 8 cm ja enimmillään 15 cm. Sillä on soikea ruumis, jossa on 36–38 selkänikamaa. Selkäevä alkaa pään etureunasta ja siinä on 65–78 pehmeää ruotoa. Lyhyemmässä peräevässä ruotoja on 49–63. Silmällisellä puolella on pieni rintaevä, jossa on 3–5 ruotoa; silmättömällä puolella rintaevä on surkastunut yhdeksi pitkäksi ja 1–2 lyhyeksi ruodoksi. Pyrstöevä on yhdistynyt selkä- ja peräevään kalvolla.
Silmällinen puoli on hiekankeltainen tai vaaleanruskea ja siinä on yksi ruskea tai kaksi harmaata täplää. Selkä- ja peräevässä joka neljäs tai seitsemäs ruoto on muita tummempi. Ylempi silmä sijaitsee yli oman läpimittansa päässä pään yläreunasta. Silmättömän puolen sierain on kiinni ja silmällisen puolen sieraimeen liittyy taaksepäin osoittava putki, joka ulottuu alemman silmän etureunaan saakka. Kylkiviiva muodostuu 55–70 kulmikkaasta, huokoisesta suomusta eikä se ole näkyvissä silmän yläpuolella.
Anturainen elää Atlantin valtameren itäosissa ja Välimeressä. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Islannin ja Skotlannin etelärannikolle ja siihen kuuluvat Pohjanmeri, Kattegat ja Itämeri sekä Välimeressä Adrianmeri, Marmarameri ja Bosporinsalmi.
Anturainen pysyttelee mannerjalustan ja -rinteen alueella 5–450 metrin syvyydessä, yleisimmin kuitenkin 10–40 metrin syvyydessä. Se viihtyy hiekkapohjalla ja käyttää ravinnokseen monenlaisia pohjaeläimiä, kuten äyriäisiä (hankajalkaisia, katkoja ja "Cumacea"-lahkon kuoriäyriäisiä), simpukoita sekä monisukasmatoja. Anturainen kutee Välimeressä helmikuussa, Biskajanlahdessa maalis–kesäkuussa ja Englannin kanaalissa, Pohjanmeressä sekä Irlannin länsipuolella heinä–elokuussa.
Anturaisen kaupallinen merkitys on vähäinen.
Narovtšat
Narovtšat () on kylä, maalaiskunta ja Narovtšatin piirin hallinnollinen keskus Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Mokšan varrella 149 kilometriä Penzasta luoteeseen. Kylässä on 4400 asukasta (vuonna 2002).
1300-luvulla kylän paikalla oli Kultaiseen Ordaan kuulunut Narutšadin kaupunki. Venäläiset rakensivat sinne linnoituksen vuonna 1520. Vuonna 1780 Narovtšatista tuli Penzan käskynhaltijakuntaan ja myöhemmin lääniin kuulunut kaupunki ja kihlakuntakeskus. Vuonna 1926 se alennettiin kyläksi. Narovtšatista on kotoisin kirjailija Aleksandr Kuprin.
Maku (lehti ja verkkopalvelu)
Maku on suomalainen aikakauslehti, joka perustettiin vuonna 2003. Lehden päätoimittaja on Satu Koivisto.
Lehteä julkaisee A-lehdet. Lehti ilmestyy useita kertoja vuodessa, vuonna 2018 yhteensä kahdeksan kertaa. Lehden tarkastettu levikki vuonna 2017 oli 181 000. Lehdellä on perustamisestaan lähtien ollut verkkosivusto, joka uudistettiin vuonna 2010 ruokaharrastajien hyötypalveluksi. Sivustolla voi mm. katsoa ruokien ravintoarvot resepteittäin ja hakea reseptejä erilaisilla määreillä, kuten ruokavalion tai valmistusajan perusteella.
Alankomaiden parlamenttivaalit 2010
Alankomaiden parlamenttivaalit pidettiin keskiviikkona 9. kesäkuuta 2010. Vaalit päättyivät oikeistolaisten Vapauden ja demokratian kansanpuolueen (VVD) ja Vapauspuolueen (PVV) voittoon. VVD nousi suurimmaksi puolueeksi aiemmalta neljänneltä sijalta saatuaan viidenneksen äänistä ja yhdeksän lisäpaikkaa parlamenttiin, kun taas PVV kolminkertaisti ääniosuutensa ja sai 24 paikkaa parlamentissa aiemman 9:n sijasta. Pahimman tappion kokivat aiempi päähallituspuolue Kristillisdemokraatit ja Sosialistipuolue, jotka molemmat menettivät lähes puolet aiemmista paikoistaan. Työväenpuolue säilyi toiseksi suurimpana puolueena menetettyään kolme paikkaa, joista viimeisen se menetti aivan ääntenlaskennan lopussa Eläinpuolueelle; tämä riitti nostamaan VVD:n niukasti yksin maan suurimmaksi puolueeksi.
Vaalit olivat ennenaikaiset, koska aikaisempi Balkenenden IV hallitus kaatui saman vuoden helmikuussa Afganistan-operaation takia. Vaalien suurimmiksi voittajiksi povattiin Vapauden ja demokratian kansanpuoluetta ja Vapauspuoluetta, joka oli saavuttanut menestystä aiemmin maaliskuun kunnallisvaaleissa. Suurimman tappion arveltiin tulevan eronneen pääministeri Jan Peter Balkenenden johtamalle Kristillisdemokraattiselle puolueelle.
Ennen vaaleja arveltiin, että Vapauden ja demokratian kansanpuolueen puheenjohtaja Mark Ruttesta tulisi todennäköisesti ensimmäinen liberaalitaustainen pääministeri yli 90 vuoteen, jos puolue voittaisi vaalit.
Vaalien äänestysprosentti oli 74,7 mikä on 5,6 % vähemmän kuin neljä vuotta aiemmin.
Parlamenttivaalien tulos on johtanut Alankomaiden puoluekentän ennennäkemättömään pirstaloitumiseen ja hallitusneuvottelujen uskotaan venyvän viikkojen ellei jopa kuukausien mittaiseksi. Balkenende ilmoitti jättävänsä puolueensa johtajuuden ja oman parlamenttipaikkansa ennen kuin kaikkia ääniä oli ehditty edes laskea. Hän jatkaa kuitenkin virkaatekevänä pääministerinä kunnes uusi hallitus on saatu koottua.
Vaaleihin liittyen selvästi eniten palstatilaa ulkomaisessa lehdistössä on kerännyt Vapauspuolueen voitto; puolue oli jo aiemmin tullut kuuluisaksi puheenjohtaja Wildersin islamin vastaisista kommenteista. Menestys on aiheuttanut ristiriitaisia tunteita: hollantilainen muslimijärjestö CMO on pitänyt sitä häpeällisenä kun taas ranskalainen Front National ylisti sitä.
Rocktieto
Rocktieto on Jake Nymanin tekemä kolmiosainen tietokirjasarja, jonka kaksi ensimmäistä osaa ilmestyivät vuonna 1979 ja kolmas osa vuonna 1982. Rocktieto on ensimmäinen suomenkielinen aakkosellinen hakuteos ulkomaisesta pop- ja rockmusiikista ABBAsta Zappaan. Kirjassa esitellään tärkeimpien hahmojen henkilötiedot, taiteellinen ura ja mukana on myös diskografiat. Hakusanoista löytyvät lisäksi tärkeimmät levy-yhtiöt, musiikkitermit ja tapahtumat. Tätä kirjasarjaa ennen oli suomeksi ilmestynyt vain pari-kolme popmusiikin 25-vuotista historiaa sivuavaa ja sittemmin vanhentunutta teosta.
Rocktieto 1 sisältää hakusanat välillä A–E. Se on myös kuudes Soundi-kirja. Kirjan on kustantanut Lehtijussi Oy ja se on painettu ko. kustantamon kirjapainossa Pirkkalassa vuonna 1979 (ISBN 951-9204-00-8). Kannen on suunnitellut J. Auersalo ja takakannen esittelytekstin on tehnyt Pekka Gronow. Jake Nymanin alkusanat on päivätty Helsingissä 10. tammikuuta 1979. Kirjassa on 200 sivua ja 52 kuvaa. Osan diskografiat perustuvat vuoden 1978 marraskuun tilanteeseen.
Rocktieto 2 sisältää hakusanat välillä F–M. Kirjan on kustantanut ensimmäisen osan tavoin Lehtijussi Oy ja se on painettu kustantamon kirjapainossa Pirkkalassa vuonna 1979 (ISBN 951-639-000-5). Kannen on suunnitellut J. Auersalo ja takakannen esittelytekstin on tehnyt Markku Tuuli. Kirjassa on 256 sivua.
Rocktieto 3 sisältää hakusanat välillä N–Z. Se on myös kuudestoista Soundi-kirja. Kirjan on kustantanut Fanzine Oy ja se on painettu Lehtijussi Oy:n kirjapainossa Pirkkalassa vuonna 1982 (ISBN 951-99372-4-2). Kirjassa on 344 sivua ja 71 kuvaa. Kannen on suunnitellut J. Auersalo ja takakannen esittelytekstit ovat Jorma Tuomiselta ja Leo Eläimeltä.
Jake Nymanin alkusanat on päivätty Espoossa 9. marraskuuta 1981. Niissä hän toteaa, että rockmusiikki on uuden aallon myötä muuttunut paljon siitä, kun hän aloitti Rocktieto-sarjan kirjoittamisen syksyllä 1978. Niinpä hän kirjoittaisi tällaisen sarjan nyt eri lähtökohdista ja toivottaa uudet historiikit tervetulleiksi. Lopuksi hän siteeraa Martin Mullin aforismia: "Musiikista kirjoittaminen on vähän samaa, kuin jos yrittäisi kuvata arkkitehtuuria tanssimalla".
Nyman kiittää seuraavia henkilöitä, joilta on saanut arvokasta apua kirjoitustyössä: Ritva Karhula, Leena Virtanen, Matti Kanerva, Pekka Säilä, Hobo Puhakka, Maija Närhi, Jari Väänänen, Hasse Rautio, Jukka Haarma, Juhani Kansi. Erityiskiitokset menevät T-Roylle ja Epelle.
Nasser Drid
Nasser Edine Drid (}, s. 22. tammikuuta 1957 Tebessa, Ranskan Algeria) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti.
Drid pelasi lähes koko ammattilaisuransa Algeriassa edustaen muun muassa USM Bel-Abbèsia ja MC Orania, jossa hän voitti Algerian mestaruuden kaudella 1987-1988. Lisäksi Drid oli häviävänä osapuolena vuoden 1989 Afrikan Mestarien liigassa, kun Oran hävisi loppuottelussa Raja Casablancalle.
Hän pelasi myös yksissä MM-kisoissa vuonna 1986, jossa Algeria jäi alkulohkoon.
ECom
GS1 EANCOM® on GS1:n yleisnimi UN/EDIFACT – standardiin perustuvista EDI – sanomista. Näissä soveltamisohjeissa on otettu mukaan vain sellaiset elementit, jotka täyttävät liiketoiminnan sanomien perustarpeet ja sanomarakenteen kautta määrittyvät pakollisuusvaatimukset.
GS1 EANCOM® kuvauksissa ovat keskeisesti mukana GS1:n yksilöinnin avaimet kauppanimikkeille (GTIN), logistisille yksiköille (SSCC) ja osapuolille (GLN). Ratkaisu perustuu käytäntöön, jossa fyysisen tavaravirran tunnisteet ja automaattiluentaiset merkinnät löytävät vastineensa sähköisistä sanomista.
Suomalaiset UN/EDIFACT – taustaiset sanomasuositukset mahdollistavat myös GS1 EANCOM-sanomien muodostamisen käyttämällä GS1:n avaimia tunnisteina. Suomalaisista suosituksista löytyy tietoa Tieke:n verkottajapalvelusta.
EPCglobal
Hämeenlinnan Paukku
Hämeenlinnan Paukku on vuonna 1961 perustettu hämeenlinnalainen pesäpalloseura. Seuran kotikenttä oli ennen Hämeensaaren pesäpallokenttä. Kaudelle 2017 valmistui Pullerin pesäpallokenttä.
Paukku pelasi Superpesiksessä vuoteen 2003 asti. Naisten edustusjoukkue on pelasi kausina 2015-2017 Ykköspesistä. Paukku luovutti sarjapaikan Janakkalan Janalle. Sarjapaikan luovutuksen taustalla oli seuran halu keskittyä mies- ja poikapesäpalloon.
Vuoden tulokas:
Kamyšlov
Kamyšlov () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Pyšman varrella 136 kilometriä Jekaterinburgista itään. Kaupunki on Kamyšlovin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kamyšlovin kautta kulkee Jekaterinburgin ja Tjumenin välinen rautatie ja maantie. Asukkaita on 28 400 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1668 paikalle perustettiin linnoitus, jonka kautta kulki 1700-luvun puolivälissä rakennettu Siperian maantie. Vuonna 1781 Kamyšlovista tuli kaupunki ja Permin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun loppuun mennessä siitä kehittyi huomattava kauppakaupunki. Nykyään Kamyšlovissa on mm. sähköteknistä, rakennustarvike- ja konepajateollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1800–1900-luvun vaihteessa rakennetut julkiset rakennukset, Pokrovan katedraali ja kotiseutumuseo. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Obuhovon kylpylä.
Fathi Chebal
Fathi Chebal (s. 19. elokuuta 1956 Lyon, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja, joka pelasi suurimman osan urastaan kotimaassaan Ranskassa. Hän pelasi myös yhden kauden Saudi-Arabiassa. Chebal kuului vuoden 1986 Algerian MM-kisajoukkueeseen.
GDSN
GS1 GDSN (Global Data Synchronisation Network) on yhteisnimitys toiminnalle, jolla toteutetaan automatisoitua toimitusketjun hallinnassa tarvittavien, standardipohjaisten tietojen ylläpitoa ja vaihtoa. Toiminnassa ovat mukana teollisuuden ja kaupan toimijat sekä heille palveluja tuottavat GS1 – sertifioidut tietopankit.
Kauppatapahtumissa tulee jokaisella toimijalla olla yhtenäinen ymmärrys viidestä asiasta:
Kuka olet
Missä olet ja toimit
Mikä on kaupan kohde
Missä markkinassa toimit
Ketkä ovat kumppaneitasi
Näiden asioiden kuvaamisen ja hallinnan ytimessä ovat GS1:n avaimista
GTIN – tuotenumerot
GLN – osapuolitunnisteet
GPC – tuoteluokittelu
GS1 Global:GDSN
Walk Among Us
Walk Among Us on yhdysvaltalaisen horror punk-yhtye Misfitsin ensimmäinen virallinen studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1982. Albumilla on monia Misfits-klassikoiksi jääneitä kappaleita, kuten "Vampira", "I Turned into a Martian", "Skulls", "Astro Zombies".
Kaikki kappaleet on sanoittanut ja säveltänyt Glenn Danzig.
Erityisliikunta
Erityisryhmien liikunnalla (erityisliikunta, soveltava liikunta) tarkoitetaan sellaisten henkilöiden liikuntaa, joilla on vamman, sairauden tai muun toimintakyvyn heikentymisen tai sosiaalisen tilanteen vuoksi vaikea osallistua yleisesti tarjolla olevaan liikuntaan ja joiden liikunta vaatii soveltamista ja erityisosaamista. Erityisryhmien liikunnan määritelmä tarkoittaa erityisesti vammaisia, pitkäaikaissairaita sekä yli 65-vuotiaita henkilöitä. Osa iäkkäistä henkilöistä on varsin toimintakykyisiä, joten heidän kohdallaan erityisryhmiin lasketaan kuuluvaksi ne henkilöt, joiden toimintakyky on selvästi heikentynyt iän, vamman tai pitkäaikaissairauden takia. Näin ollen ikä sinänsä ei ole peruste liikunnalliselle erityispalvelulle.
Erityisliikunnassa korostuvat terveyteen ja toimintakykyyn vaikuttavat tekijät. Kullakin erityisryhmällä on jokin tietty osa-alue, johon erityisliikunnalla pyritään vaikuttamaan. Erityisliikunta on suurimmalta osin kuntoutusta tai kuntouttavaa liikuntaa. Muita erityisliikunnan toimintamuotoja ovat erityisliikuntakasvatus, kunto- ja virkistysliikunta, kilpa- tulos-, sekä huippu-urheilu.
Jevhenija Snihur
Jevhenija Snihur (, s. 7. maaliskuuta 1984 Kiovan alue) on ukrainalainen pika-aitajuoksija.
Hän karsiutui Osakan MM-kilpailuissa 2007 100 metrin aitojen alkuerissä. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän oli 60 metrin aitojen kuudes ajalla 8,12 s. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 100 metrin aitojen alkuerissä, ja samoin kävi 60 metrin aitojen alkuerissä Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 100 metrin aitojen viides ajalla 12,92.
Hänen 100 metrin aitojen ennätyksensä on 12,81 s, jonka hän juoksi Annecyssa 22. kesäkuuta 2008. 60 metrin aidat hän on juossut aikaan 8,06 s Valenciassa 8. maaliskuuta 2008.
Abdallah Liegeon
Abdallah Liegeon (s. 10. joulukuuta 1957 Oran) on algerialais-ranskalainen entinen puolustaja, joka pelasi koko uransa Ranskassa. Hän edusti myös Algeriaa vuoden 1986 MM-kisoissa.
Liegeon aloitti jalkapalloilun 14-vuotiaana Lons-le-Saunier junioreissa, josta hän siirtyi ammattilaiseksi Besançoniin kaudella 1976-1977. Hyvien otteiden myötä AS Monaco kiinnostui puolustajasta ja hankki hänet joukkueeseensa kaudella 1981-1982. Liegeonin siirto osoittautui menestyksekkääksi, kun hän juhli ensimmäisen kauden päätteeksi Ranskan mestaruutta. Liegeon saavutti myös Coppa delle Alpin voitot vuosina 1983 ja 1984. Menestys sai jatkoa, kun Monaco voitti Ranskan cupin vuonna 1985. Viimeinen kausi Monacossa jäi rikkonaiseksi hänen pelattuaan vain kahdeksan ottelua.
Liegeon päätti vaihtaa seuraa ja siirtyi vuonna 1987 RC Strasbourgiin, jossa hän vietti kaksi kautta ennen uransa päättämistä.Abdullah syntyi Algeriassa ja asui veljensä Taharin ja äitinsä kanssa kolmestaan vanhempiensa erottua. Heidän äitinsä meni uudelleen naimisiin ranskalaisen Maurice Liegeonin kanssa, joka kääntyi Islamin uskoon. Perhe muutti sittemmin Ranskaan, jossa Abdullah ja hänen veljensä Tahar saivat käyttöönsä isänsä sukunimen, jolla heidän äitinsä halusi suojella lapsiaan rasismilta. Heidän isäpuolensa ei kuitenkaan enää hyväksynyt islamin uskoaan ja perhe erosi Maurice Liegonin kärsittyä alkokoholiongelmista. Abdullah vietti osan nuoruudestaan sijaisperheessä.
Petr Nečas
Petr Nečas (s. 19. marraskuuta 1964) on tšekkiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2010–2013. Hän oli ODS-puolueen väliaikainen johtaja maaliskuusta 2010 lähtien ja entinen varapääministeri ja työ- ja sosiaaliministeri Mirek Topolánekin hallituksessa 2006–2009.
Nečas opiskeli fysiikkaa Masarykin yliopistossa Brnossa ja on plasmafysiikan tohtori. ODS-puolueeseen hän liittyi 1991, ja hänet valittiin parlamenttiin 1992.
Presidentti Václav Klaus nimitti Nečasin 4. kesäkuuta 2010 muodostamaan ODS:n ja TOP 09:n ja Věci veřejné -puolueen oikeistohallituksen.
Nečas joutui eroamaan tehtävästä kesäkuussa 2013 korruptiosyytteiden takia. Nečasin kansliapäällikköä ja väitettyä rakastajatarta Jana Nagyovaa syytettiin lahjuksista ja osallisuudesta vallan väärinkäyttöön. Poliisi epäili Nagyovan pyytäneen sotilastiedustelua vakoilemaan pääministerin vaimoa Radka Nečsováa.
Johan Olof Wallin
Johan Olof Wallin (15. lokakuuta 1779 Stora Tuna, Taalainmaa − 30. kesäkuuta 1839 Tukholma) oli ruotsalainen arkkipiispa ja runoilija.
Wallin tuli vuonna 1816 tuomiorovastiksi Västeråsiin. 1818 hän sai papinviran ("primarius pastorius") Tukholmasta. Vuonna 1837 hänestä tuli arkkipiispa. Hän kirjoitti runoja ja virsiä ja osoitti kiinnostusta Ruotsin koululaitosta kohtaan.
Ibroxin metroasema
Ibrox on Glasgow'n metron asema Ibroxin kaupunginosassa lähellä Clyde-joen rantaa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896 ja uudistettu 1970-luvun lopulla. Vuoteen 1977 asti asema tunnettiin nimellä Copland Road.
Ibroxin aseman vieressä on Rangers FC:n Ibrox Stadium, minkä vuoksi asema on ottelupäivinä hyvin ruuhkainen. Muutoin asema ei kuitenkaan ole kovin vilkas. Ibrox on myös Cessnockin ohella lähinnä Glasgow Science Centreä sijaitseva asema.
NHL (lehti)
NHL eli Normihomolehti oli keväällä 2010 perustettu riippumaton ilmaisjakelulehti, jota jaettiin Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Mainosrahoitteisen NHL:n painos oli 25 000 kappaletta, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 10. kesäkuuta 2010.
Lehteä kustansi Voima Kustannus Oy. NHL:n vastaava päätoimittaja oli toimittaja-ohjaaja Maria Seppälä. Normihomolehti sai valtionavustusta 10 000 euroa vuonna 2013.
Lehti lakkautettiin erillisenä julkaisuna kesällä 2014, mutta NHL:n juttujen julkaisemista jatketaan saman kustantamon Voima-lehdessä.
Max Martin
Martin Karl ”Max Martin” Sandberg (s. 26. helmikuuta 1971 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen musiikin tuottaja ja lauluntekijä. Läpimurron lauluntekijänä Martin teki 1990-luvun lopulla, kun hän kirjoitti hittikappaleita muun muassa Backstreet Boysille, Britney Spearsille, ’N Syncille ja Pinkille.
Vuonna 2015 Martin voitti yhdysvaltalaisen tekijänoikeusjärjestön ASCAP:n vuoden lauluntekijän palkinnon viidennen kerran peräkkäin ja kahdeksannen kerran kaikkiaan. Hän on nyt tasasijalla palkintojen määrässä lauluntekijä- ja tuottajakaksikon Jimmy Jam ja Terry Lewisin kanssa.
Martin on kirjoittanut tai ollut mukana kirjoittamassa kahtakymmentä Billboard Hot 100 -singlelistan ensimmäiselle sijalle noussutta hittiä, joita ovat muun muassa Britney Spearsin ”…Baby One More Time” ja ”Hold It Against Me”, Katy Perryn ”I Kissed a Girl” ja ”Roar”, Pinkin ”So What” sekä Taylor Swiftin ”Shake It Off”. Martin on kolmantena lauluntekijöistä, joilla on eniten listaykkösiä; hänen edellään ovat vain Paul McCartney (32) ja John Lennon (26). Martin on myös tuottanut 18 Yhdysvaltain ykkössingleä; tuottajista vain The Beatlesin tuottaja George Martin on hänen edellään 23 listaykkösellään.
Martin on myös kirjoittanut Britney Spearsille muun muassa kappaleet ”(You Drive Me) Crazy”, ”Oops!… I Did It Again”, ”Stronger”, ”I’m Not a Girl, Not Yet a Woman”, ”If U Seek Amy” ja ”3”.
Martin on tuottanut Ariana Granden kappaleen ”No Tears Left To Cry” vuodelta 2018.
Anastasija Rabtšenjuk
Anastasija Rabtšenjuk (, s. 14. syyskuuta 1983) on ukrainalainen 400 metrin aitajuoksija.
Hän oli kahdeksas Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 ajalla 55,74 s, mutta karsiutui alkuerissä Osakan MM-kilpailuissa 2007. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli neljäs ajalla 53,96 s, ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 seitsemäs ajalla 54,78 s. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui alkuerissä. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 54,18 s.
Hänen ennätyksensä on 53,96 s, jonka hän juoksi Pekingissä 20. elokuuta 2008. Sileän 400 metriä hän on juossut ulkoradoilla aikaan 52,64 s Kiovassa 21. heinäkuuta 2006 ja sisäradoilla aikaan 53,28 s Sumyssa 23. helmikuuta 2008.
Krasnooktjabrskin piiri
Krasnooktjabrskin piiri (; tataariksi Кызыл Октябрь районы, "Qızıl Oktəber rayonı"; suomeksi ”Punaisen lokakuun piiri”) on kunnallinen itsehallintoalue Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 886,2 neliökilometriä. Asukkaita on 12 800 henkeä (vuonna 2010).
Krasnooktjabrskin piiri sijaitsee Nižni Novgorodin alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu lounaassa Bolšoje Boldinon, lännessä Gaginon, pohjoisessa Sergatšin, koillisessa Pylnan ja kaakossa Setšenovon piireihin sekä etelässä Mordvan tasavaltaan.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bolšoje Rybuškino, Jendovištši, Ketšasovo, Kljutšištši, Maresjevo, Medjany, Pošatovo, Salgan, Sarga, Semjonovka, Tšembilei ja Urazovka. Hallinnollinen keskus on Urazovkan kylä, josta on 175 kilometriä alueen pääkaupunkiin Nižni Novgorodiin. Asutuskeskuksia on yhteensä 41.
Piirin väestöstä suuri osa on tataareja. Heidän lisäkseen piirissä asuu mm. venäläisiä ja mordvalaisia. Tärkein uskonto on islam. Moskeijoita on 21 ja kirkkoja yksi.
Pääelinkeino on maanviljely. Piirissä toimii 21 maatalousyritystä ja 49 yksityisviljelijää. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta ja kalankasvatuslaitos.
Piirissä on 12 lastentarhaa, 18 koulua, 29 kerhotaloa ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy "Selskije vesti" (”Maaseudun sanomat”).
Nähtävyyksiin kuuluu Medjanyn kylään vuosina 1992–1994 rakennettu erikoinen moskeija, jonka yhteydessä toimii Nižni Novgorodin seudun tataareista kertova museo.
Barney-karhu ja Benny-aasi
Barney-karhu ja Benny-aasi (engl. Barney Bear and Benny Burro) ovat yhdysvaltalaisia sarjakuva- ja piirroselokuvahahmoja.
Barney-karhu-hahmon keksi vuonna 1939 animaattori Rudolf Ising MGM Cartoon Studios -yhtiöstä. Ensimmäinen Barney- filmi "The Bear that Couldn't Sleep" ilmestyi heinäkuussa 1939. Ising lähti yhtiön palveluksesta 1943, jonka jälkeen filmejä ohjasivat George Gordon, Preston Blair, Michael Lah ja Dick Lundy. Barney-piirrosfilmien teko lopetettiin 1954. Filmejä tehtiin yhteensä 26. Benny-aasi oli mukana näistä vain yhdessä, "Little Gravel Voice" vuonna 1942 eikä hänen nimeään mainittu filmissä.
Dell-yhtiö alkoi vuonna 1942 julkaista sarjakuvalehteä "Our Gang", jonka sarjat perustuivat MGM:n piirroselokuvahahmoihin.
Alusta alkaen lehdessä oli Barney-karhu-sarjakuvia, joita kahden ensimmäisen vuoden ajan piirsi Walt Kelly. Benny-aasin ensimmäinen sarjakuvaseikkailu ilmestyi marraskuussa 1943, ja sen piirsi Carl Barks. Toukokuussa 1944 alkoi Barks piirtää Benny-aasi-sarjoja. Benny-aasi tuli mukaan samaan sarjakuvaan Barneyn kanssa, ja tästä lähtien sarjakuvan nimi oli "Barney Bear and Benny Burro". Barks piirsi lehteen yhteensä 29 näiden hahmojen sarjakuvatarinaa, kolme Benny-sarjakuvaa ja 26 sarjakuvaa, joissa olivat sekä karhu että aasi. Viimeinen ilmestyi heinäkuussa 1947.
Sarjakuva jatkui lehdessä muiden piirtämänä 1950-luvulle saakka.
Tom ja Jerry -lehdessä julkaistiin Barksin (ja muidenkin) piirtämiä Barney-karhu ja Benny-aasi -sarjoja vuosina 1983-1985 sekä uusintoina 1990-luvulla. 1990-luvun alussa ilmestyi kaksi Barney-karhu ja Benny-aasi -albumia.
Englanniksi Barksin piirtämiä Benny- ja Barney-sarjoja on julkaistu uusintoina harvoin. Vuonna 1979 ilmestyi mustavalkoinen "Barks Bear Book", johon oli koottu kaikki Barksin piirtämät ei-Disney-sarjakuvat. Yhdysvaltalaisessa Tom & Jerry -lehdessä julkaistiin 1990-luvulla muutamia k.o. sarjoista värillisinä
Vuonna 2010 ilmestyi Ruotsissa kirja "Bruno Björn och hans vänner", jossa kaikki Barksin Barney- ja Benny-sarjat julkaistiin värillisinä. Mukana on myös kaksi Lurppa-tarinaa sekä Barksin ainoa Putte Possu-sarjakuva.
Penismurtuma
Penismurtuma tarkoittaa siittimen paisuvaiskudosta ympäröivän valkokalvon ("tunica albuginea") repeytymistä. Penismurtuman yleisin syy on usein peniksen osuma esimerkiksi naisen häpyluuhun yhdynnän aikana. Penismurtuma saattaa olla myös seuraus aggressiivisesta itsetyydytyksestä.
Murtuessaan penis taittuu ja sen paisuvainen repeää. Penismurtuman yleisimpiä tuntomerkkejä ovat murtuessa kuuluva napsahdus, kipu, turvotus, mustelmat ja peniksen käyristyminen.
Penismurtuma hoidetaan leikkauksella. Toimenpiteessä poistetaan veri ja ommellaan revennyt valkokalvo. Ennuste on leikkaushoidossa hyvä, sillä noin yhdeksän kymmenestä paranee hyvin ja he pystyvät saamaan erektion jatkossakin.