hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Agathaumas
Agathaumas (nimen merkitys: ”suuri ihme”) oli sarvinaamoihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Se eli liitukauden loppupuolella Maastricht-vaiheella. Sukuun kuului yksi laji, tyyppilaji "A. sylvestris". "Agathaumaksen" fossiileja on löydetty Wyomingista, Yhdysvalloista.
"Agathaumaksen" on kuviteltu olleen hyvin suuri ceratopsiani, mahdollisesti 10 metriä pitkä. Arvio ei ole kuitenkaan varma, jäänteiden vähäisyydestä johtuen.
"Agathaumaksen" fossiileja on löydetty Wyomingista, Yhdysvalloista. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu osittaisia jäänteitä, jotka sisältävät yhteensä 16 selän, kaulan ja hännän nikamaa, osittaisen lantion ja muutamia kylkiluita.
Nimen "Agathaumakselle" antoi paleontologi Edward Drinker Cope vuonna 1872. Nimi tarkoittaa ”suurta ihmettä”, mikä viittaa dinosauruksen valtavaan kokoon. Cope luuli alun perin "Agathaumaksen" olevan hadrosauri, kunnes Othniel Charles Marsh kuvasi "Triceratopsin" vuonna 1889.
Suurin osa paleontologeista on sitä mieltä, että "Agathaumas" on hyvin kyseenalainen ceratopsianisuku siitä lähtien, kun se perustui osittaisten lonkkaluiden kuvaukseen. Muut myöhemmin sukuun johdetut jäänteet ovat sittemmin siirretty joko ceratopsianeihin "Triceratops" tai "Monoclonius", tai hadrosauriin "Thespesius". "Agathaumauksen" epävarmuus johtuu siitä, että lonkkaluut eri ceratopsianisukujen- ja lajien välillä eivät juurikaan vaihtele. Ainoa keino "Agathaumaksen" varmistamiseksi omaksi suvukseen olisi löytää lisämateriaalia, ihannetapauksessa kallo, joka kuuluisi samalle yksilölle, jonka lonkkaluut löydettiin.
Taiteilija Charles R. Knight teki "Agathaumaksesta" maalauksen Copelle. Hän maalasi siitä mahtavannäköisen pedon, jolla yhdistyi "Triceratopsin" pitkähköt otsasarvet ja "Styracosauruksen" piikikäs kauluri.
Onni Alhonen
Onni Waldemar Alhonen (4. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. kesäkuuta 1930) oli suomalainen taidemaalari.
Alhonen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1912–1914 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1916. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1917, 1918 ja 1920.
Anetta Kahane
Anetta Kahane (s. 1954 Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen toimittaja sekä Amadeu Antonio -säätiön perustaja ja puheenjohtaja.
Anetta Kahane on toimittaja Max Kahanen ja taiteilija Doris Kahanen (o.s. Machol) tytär. Hänen vanhempansa joutuivat pakenemaan maasta Saksan kansallissosialistista hallintoa juutalais- ja kommunistitaustansa vuoksi.
Hänen veljensä on elokuvaohjaaja Peter Kahane.
Kahane opiskeli latinalaisamerikkalaista kulttuuria ja toimi kääntäjänä.
Vuosina 1974–1982 Kahane työskenteli salanimellä Victoria valtion turvallisuudesta vastaavan ministeriön (Stasi) epävirallisina työntekijänä. Stasi-kortisto sisältää lähes 800 sivua tietoja Kahanesta.
Vuonna 1998 Kahane oli perustamassa äärioikestoväkivallan, rasismin ja anti-semitismin vastaista Amadeu Antonio -säätiötä, tullen säätiön puheenjohtajaksi. Vuodesta 2003 lähtien hän on ollut säätiön päätoiminen puheenjohtaja. Vuonna 2015 säätiö sai Saksan hallitukselta tehtävän karsia vihapuhetta Facebookista.
Kahane kirjoittaa kolumneja Berliner Zeitung ja Frankfurter Rundschau -lehtiin.
Julia de Cock-Stigzelius
Julia Elisabeth de Cock-Stigzelius, sukunimi esiintyy myös muodossa Stigzelius-de Cock (22. heinäkuuta 1840 Korppoo – 10. marraskuuta 1923 Sulkava) oli suomalainen taidemaalari.
Julia de Cock-Stigzeliuksen vanhemmat olivat viipurilainen apteekkari Lars Evert Stigzelius (1793–1871) ja Annette Sofie Carlborg (1803–1845). Hän oli naimisissa belgialaisen taidemaalari César Gerard de Cockin (1823–1904) kanssa.
Julia de Cock-Stigzelius opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1860-luvulla ja sen jälkeen ulkomailla G. W. Palmin johdolla Tukholmassa 1871–1874, Tony Robert Fleuryn johdolla Pariisissa 1876–1878 sekä César de Cockin johdolla Normandiassa Ranskassa. Hän asui Belgiassa ensin Brysselissä 1880–1882 ja sitten Ghentissä.
Lainsuojattomat (Lucky Luke)
Lainsuojattomat on kuudes Lucky Luke -sarjakuva, jonka Morris käsikirjoitti ja piirsi. Se ilmestyi alun perin Ranskassa 1954 ja paljon myöhemmin Suomessa 1990. Lehti sisälsi kaksi
erillään julkaistua tarinaa, joista ensimmäinen perustuu löyhästi tositapahtumiin.
Molemmat tarinat julkaistiin alun perin Spirou -aikakauslehdessä vuonna 1952.
Lainsuojattomissa Lucky Luke kohtaa Daltonin rosvoveljekset Bobin, Gratin, Billin ja Emmett Daltonin, jotka ryöstelevät pankkeja, postivaunuja ja junia. Lucky Lukea pyydetään laittamaan veljesten puuhille loppu.
Daltonit päättävät viimeisenä rikoksenaan ryöstää samanaikaisesti kaksi pankkia samassa kaupungissa. He hyökkäävät Coffeyvilleyn pankkeihin mutta saavat surmansa poliisin järjestämässä väijytyksessä, johon myös Lucky Luke osallistuu ampumalla Bob Daltonin (sensuroimaton versio).
"Daltonin veljesten paluussa" muuan arkajalka seriffi, Bill Boney, väittää surmanneensa Daltonit. Lucky Luke kuulee tämän ja päättää antaa huijarille opetuksen. Luke pukeutuu ystäviensä Smileyn, "Olutsiepon" ja "Mikrobin" kanssa Daltoneiksi pelotellakseen seriffiä. Boney paljastuu varsinaiseksi pelkuriksi ja joutuukin melkein hirtetyksi vale-Daltonien toimesta, ennen kuin viime hetkellä tunnustaa valehdelleensa. Tällöin Lucky paljastaa kaiken ollen pelkkää pilaa ja Boney joutuu rangaistuksena saluunan tiskille töihin.
Alkuperäinen versio Lainsuojattomista oli kustantaja Dupuisin mielestä liian väkivaltainen lasten sarjakuvaan. Morris joutui siksi piirtämään koko viimeisen sivun uudestaan.
Kuten todellisuudessakin, Daltonit kuolivat. Dupuis vaati kuitenkin Morrisia tekemään Bob Daltonin kuolemasta siistimmän, sillä alkuperäisessä kuvassa Lucky ampuu luodin Bobin pään läpi. Morris muutti kohtaa niin, että Lucky ampuukin poikki Bobin henkselit, rosvo putoaa viinitynnyriin ja hukkuu. Tämän version kustantaja hyväksyi, ja tämä on myös suomalaisen julkaisun viimeisellä sivulla.
Rakennuslehti
Rakennuslehti on suomalainen rakennusalan uutis- ja erikoislehti. Viikottain perjantaisin ilmestyvän lehden kustantajana on Sanoma Tekniikkajulkaisut ja julkaisijoina Suomen Rakennusinsinöörien Liitto (RIL), Rakennusinsinöörit ja -arkkitehdit RIA, Rakennusmestarit ja -insinöörit AMK RKL sekä Rakennusteollisuus RT ry, joiden jäsenet muodostavat valtaosan lehden tilaajakunnasta. Lehden levikki on noin 34 000 (LT 2014) ja lukijamäärä noin 50 000 (Lukijatutkimus, IRO 2014).
"Rakennuslehden" perusti vuonna 1966 "Insinööriuutisten" silloinen päätoimittaja Tola Toivinen. Ensimmäiseksi päätoimittajaksi hän kutsui "Insinööriuutisista" Neuvostoliittoa arvostelleen pääkirjoituksen takia erotetun Heikki Ranssin. Lehden esikuvana oli ruotsalainen "Byggnadstidningen" ja työnimenä aluksi ”Rakennusuutiset”.
"Rakennuslehden" tukijoiksi ryhtyivät alan järjestöt Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL sekä Rakennusmestarit ja -insinöörit RKL, joiden jäsenlehdeksi "Rakennuslehti" muodostui. Kolmas alan järjestö RIA tuli mukaan lehden jäsentilaajaksi 1975 ja osakkaaksi 1985. Lehden julkaisijaksi perustettiin Rakentajain Tiedotus ry, toimitus perustettiin Helsingin Ratakatu 5:een, ja lehden ensimmäinen näytenumero painettiin syksyllä 1966 "Uuden Suomen" kirjapainossa. Vuoden 1967 lopulla painos oli 11 300 kappaletta, mutta lehti oli tappiollinen ja halvan oloinen liian alhaisten jäsentilaushintojen takia. Ensimmäiseen voitolliseen tulokseen päästiin 1969 muun muassa työpaikkailmoitteluun panostamalla, ja vuonna 1972 lehden painaminen siirtyi Keski-Uusimaan kirjapainoon Keravalle.
Nykyisin "Rakennuslehden" kustantaja on Sanoma Tekniikkajulkaisut Oy ja se painetaan tamperelaisessa Punamusta Oy:ssä. Lehden päätoimittajana elokuun alusta 2017 toimii filosofian tohtori Tapio Kivistö, kun Veijo Käyhty siirtyi Sanoma Tekniikkajulkaisujen toimitusjohtajaksi.
Trail for the Broken
Trail for the Broken on suomalaisen doom metal -yhtye Ordogin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 21. maaliskuuta 2014 levymerkillä Violent Journey Records.
Heikki Loikkanen (taloustieteilijä)
Heikki Antero Loikkanen (s. 13. toukokuuta 1948, Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on kaupunkitaloustieteen emeritusprofessori Helsingin yliopistossa sekä taloustieteen dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa. Aiemmin Loikkanen on työskennellyt muun muassa professorina Joensuun yliopistossa ja Tampereen yliopistossa, Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkimusjohtajana ja tutkimusprofessorina, tutkimusosaston johtajana Helsingin kaupungin tietokeskuksessa sekä erikoistutkijana Työväen Taloudellisessa Tutkimuslaitoksessa.
Loikkanen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982 otsikolla "Housing Demand and Intra-Urban Mobility Decisions: A Search Approach".
Loikkanen on toiminut seuraavien taloustieteilijöiden väitöskirjatutkimusten ohjaajana:
Rafael Cañizares
Rafael Cañizares Poey (s. 24. maaliskuuta 1950) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Cañizares voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon 1968 ja Montréalin 1976 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Franklin Standard
Franklin Standard Johnson (s. 8. kesäkuuta 1949 Havanna) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Standard voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 ja vuoden 1970 MM-kilpailuissa.
Takaisin työttömyyskortistoon
Takaisin työttömyyskortistoon on punkyhtye Pää Kiin EP-levy, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2016 levymerkillä Blast of Silence yhteistyössä Combat Rock Shopin ja Kämästen levyjen kanssa. Albumin nimikkokappale julkaistiin alun perin 1. huhtikuuta 2016.
Räjä Elektrik Millenium
Räjä Elektrik Millenium on garage rock -yhtye Räjäyttäjien seitsemäs studioalbumi ja ensimmäinen tupla-albumi. Se julkaistiin digitaalisessa formaatissa 6. toukokuuta 2016. CD-painos julkaistiin 4. heinäkuuta 2016, jolloin sitä sai levykauppojen lisäksi Porin torilta suoraan yhtyeeltä ostettuna.. Albumi on tyyliltään elektronista musiikkia ja psykedeelistä musiikkia sekoittelevaa rockia.
Albumi ylsi Soundin toimittajien ”Vuoden 2016 parhaat kotimaiset levyt top-20” -listan sijalle 8.
Maaliskuussa 2016 Nousiainen kertoi Soundin haastattelussa yhtyeen julkaisevan toukokuussa jotain ”todella jännittävää ja täysin ennenkuulumatonta”. Albumilta julkaistiin maistiaisena kappale ”Räjä Elektrik” 15. huhtikuuta 2016. Räjä Elektrik Milleniumin levynjulkaisukeikka järjestettiin 9. kesäkuuta Helsingin Tavastia-klubilla. Tupla-albumi "Räjä Elektrik Millenium" julkaistiin digitaalisessa muodossa 22. toukokuuta 2016, ja sen 2CD-painos julkaistiin 4. heinäkuuta sekä 2LP-painos 19. elokuuta 2016.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Keskisuomalaisen antoi albumille täydet viisi pistettä, ylistäen Jukka Nousiaisen sanoituksellisia intertekstuaalisia taitoja muiden yhtyeiden aiempien tuotoksien mukailussa sekä viraalimedian menneiden ilmiöiden uudelleen pinnalle tuomisessa.
Kairon yliopisto
Kairon yliopisto (egyptinarabiaksi:جامعة القاهرة, ; aikaisemmin tunnettu nimillä Egyptin yliopisto, 1908–1940 ja Kuningas Fuad I:n yliopisto, 1940–1952) on Egyptin merkittävin julkinen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Gizassa. Yliopisto vihittiin vuonna 5. joulukuuta 1908.
Vuonna 2017 yliopistossa oli runsas 250 000 opiskelijaa, joista noin 10 300 suoritti ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa. Yliopiston henkilökuntaa oli opiskelijoihin nähden suhteessa 1:46.
Kairon yliopisto arvioidaan yleensä tasoltaan Afrikan yliopistojen parhaimmistoon ja Egyptin parhaimmaksi tai parhaimpien joukkoon kuuluvaksi. Vuonna 2017 Kairon yliopisto oli parhaana yliopistona maastaan kansainvälisen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistorankingissa, joka arvioi yliopiston 401.-500. korkeatasoisimmaksi yliopistoksi maailmassa. Times Higher Education sijoitti Kairon yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.-1000. sijalle maailmassa.
Seksuaalielämän häiriö
Seksuaalielämän häiriö eli sukupuolinen toimintahäiriö on jokin puute, jota ihminen kokee kyvyssään olla sukupuolisuhteessa toivomallaan tavalla. Sukupuolisen toimintahäiriön taustalla on tavallisesti sekä psyykkisiä että fyysisiä syitä. Joitain häiriöitä esiintyy vain toisella sukupuolella, mutta esimerkiksi seksuaalisen halun puutetta esiintyy molemmilla sukupuolilla.
Ei-elimellisiä sukupuolisia toimintahäiriöitä ovat sukupuolinen haluttomuus, sukupuolinen vastenmielisyys, sukupuolisen nautinnon puute, sukupuolinen kiihottumisvaikeus, orgasmivaikeus, ennenaikainen siemensyöksy, toiminnallinen emätinkouristus, toiminnalliset yhdyntäkivut ja sukupuolivietin ylenmääräinen voimakkuus. Näiden lisäksi ei-elimellisten sukupuolisten toimintahäiriöiden diagnostisiin kriteereihin luetaan muita ja määrittämättömiä ei-elimellisiä sukupuolisia toimintahäiriöitä.
Seksuaalinen haluttomuus on erityisesti naisten kokema ongelma, mutta monet miehetkin kärsivät siitä. Haluttomuus alkaa yleistyä 40 vuoden iässä, ja yli 50-vuotiaista naisista haluttomuudesta voi kärsiä jo yli puolet. Haluttomuuteen voi olla hyvin monenlaisia syitä. Haluttomuus on ongelma vain jos henkilö kokee sen ongelmaksi. Haluttomuutta voidaan voidaan pariterapialla, seksuaaliterapialla, lääkkeillä tai hormonihoidolla.
Naisen yleisiä toiminnallisia seksuaaliongelmia ovat kiihottumisongelmat, orgasmin saamisen ongelmat, kivulias yhdyntä eli dyspareunia ja vulvodynia sekä vaginismi, jossa emättimen lihasten kouristus estää peniksen viemisen emättimeen.
Miehen yleisiä seksuaaliongelmia ovat libidon häiriöt, erektiohäiriöt sekä ejakulaatioon ja orgasmiin liittyvät häiriöt. Libidon väheneminen voi johtua testosteronihormonin pitoisuuden laskusta, jota hoidetaan elämäntapojen muutoksilla tai testosteronikorvaushoidolla. Erektiohäiriöllä voi olla useita syitä. Hoitoja ovat elämäntapojen muutos riskitekijöitä vähentäen, seksuaali- ja pariterapia, suun kautta otettavat lääkkeet, paikallishoidot ja kirurginen hoito.
Revelstoken vesivoimalaitos
Revelstoken vesivoimalaitos (myös Revelstoke Canyonin vesivoimalaitos, ) on BC Hydron operoima vesivoimalaitos Columbia-joessa viisi kilometriä Brittiläisen Kolumbian Revelstoken kaupungista pohjoiseen. Voimalaitos valmistui vuonna 1984, ja se oli alkuun varustettu neljällä turbiinilla, joiden yhteisteho oli 1 980 megawattia. Viides turbiini kytkettiin verkkoon vuonna 2011, ja laitoksen teho nousi 2 480 megawattiin. Kuudes turbiini on tarkoitus asentaa aikaisintaan vuonna 2021, minkä jälkeen voimalaitos saavuttaisi 2 980 megawatin suunnitellun maksimitehonsa. Laitos tuotti 7 297 gigawattituntia sähköä. Voimalaitoksen padon taakse jää Revelstoke-järvi.
Natsugumo (1937)
Natsugumo () oli Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin osana vuoden 1934 Maru-2 ohjelmaa Sasebon laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1937. Alus valmistui 10. helmikuuta 1938.
Alus upotettiin 15. lokakuuta 1942.
Asagumo (1937)
Asagumo () oli keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin osana vuoden 1934 Maru-2 ohjelmaa Kawasakin Koben telakalta. Sen köli laskettiin 23. joulukuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1937. Alus valmistui 31. maaliskuuta 1938.
Marjukka Kaminen
Marjukka Kaminen (s. 1948) on Oulun Haukiputaalla asuvat taidemaalari, joka asui ja työskenteli pitkään Yhdysvalloissa.
Kaminen tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1968, opiskeli sitten hetken Suomen Taideakatemian koulussa syksyllä 1969, mutta muutti Yhdysvaltoihin ja jatkoi opintojaan New Yorkin Phoenix School of Design -oppilaitoksessa kevällä 1969 ja sitten School of Visual Artsissa 1970-72. Debyyttinäyttelynsä Kaminen piti Helsingissä vuonna 1973. Yhdysvalloissa hän toimi kaiken kaikkiaan yli 30 vuotta, Suomessa hän on asunut pysyvästi vuodesta 2003 alkaen. Kaminen on osallistunut lukuisiin ulko- ja kotimaisiin näyttelyihin ja hänen teoksiaan on sekä yksityisissä että julkisissa kokoelmissa. Hän on saanut muun muassa Pohjoismaisen kulttuurirahaston apurahan. Kaminen oli yksi Ruotsin television vuonna tuottamassa "Neljä suomalaista New Yorkissa" -TV-ohjelmassa esitellyistä henkilöistä. Yhdysvalloissa Kaminen hankki myös konservaattorin ammatin ja työskenteli Metropolitan Museum of Art -taidemuseon egyptiläisen taiteen osaston konservoijana yli kymmenen vuotta.
Minegumo (1937)
Minegumo () oli Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin osana vuoden 1934 Maru-2 ohjelmaa Fujinagatan telakalta. Sen köli laskettiin 22. maaliskuuta 1937 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 4. marraskuuta. Alus valmistui 30. huhtikuuta 1938.
Alus upotettiin 5. maaliskuuta 1943.
Loudun
Loudun on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella. Kaupungissa jäljellä keskiaikaisia katuja, sekä paljon jäänteitä puolustuslinnasta, jonka Richelieu määräsi hävitettäväksi. Loudunissa on museo, joka on omistettu siellä vaikuttaneelle Théophraste Renaudotille. Hän oli 1600-luvun alussa journalismin edelläkävijöitä.
Monts-sur-Guesnes
Monts-sur-Guesnes on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella. Kylässä on pieni 1400-luvulta peräisin oleva goottilainen linna joka on rakennettu paikallisesta tuffikivestä.
Yamagumo (1937)
Yamagumo () oli Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin osana vuoden 1934 Maru-2 ohjelmaa Fujinagatan telakalta. Sen köli laskettiin 4. marraskuuta 1936 ja alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1937. Alus valmistui 15. tammikuuta 1938.
Alus upotettiin 25. lokakuuta 1944.
Organozirkoniumyhdisteet
Organozirkoniumyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät zirkoniumin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Eräitä organozirkoniumyhdisteitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyytteinä esimerkiksi polymeerien valmistuksessa.
Muutamia yksinkertaisia tetra-alkyyli- tai tetra-alkenyyli-zirkoniumjohdannaisia, esimerkiksi tetrametyylizirkonium ja tetra-allyylizirkonium tunnetaan, mutta yleisesti ottaen ne ovat hyvin reaktiivisia ja melko epästabiileja yhdisteitä, mutta vastaavia titaanijohdannaisia stabiilimpia. Suuret steerisesti estyneet orgaaniset ryhmät stabiloivat rakennetta. Stabiilimpia organozirkoniumyhdisteitä ovat metalloseeneihin kuuluvat zirkonoseenijohdannaiset, kuten zirkonoseenidikloridi. Näitä stabiloivat syklopentadienyyliligandin π-sidokset ja ne ovat vastaavia organotitaanijohdannaisia stabiilimpia. Väriltään ne ovat tyypillisesti punaisia. Rakenteeltaan ne poikkeavat monista muista metalloseeneista siten, että syklopentadieeniligandit eivät ole samansuuntaisia vaan muodostavat noin 40° kulman toisiinsa nähden. Tunnetaan myös muutamia heterosyklisiä organozirkoniumyhdisteitä, jollaisia ovat eräät zirkonasyklopropaanijohdannaiset.
Tyypillisimmät tavat valmistaa organozirkoniumyhdisteitä ovat transmetallaatio ja hydrometallointi. Transmetallaatiossa zirkoniumyhdiste kuten zirkonium(IV)kloridi tai organozirkoniumkloridi reagoi muun organometalliyhdisteen kanssa. Yleisesti käytettyjä ovat organolitiumyhdisteet. Hydrometalloinnissa zirkonoseenihydridi reagoi alkeenin tai alkyynin kanssa johtaen alkyyli- tai alkenyylizirkoniumjohdannaiseen.
Zirkoniumin elektronegatiivisuus on lähellä magnesiumin elektronegatiivisuutta ja Grignard-reagenssien tavoin ne reagoivat karbonyyliyhdisteiden kanssa additioreaktiolla muodostaen alkoholeja. Muita organozirkoniumyhdisteille tapahtuvia reaktioita ovat muun muassa kytkentäreaktiot, hiilen ja heteroatomien välisiä sidoksia muodostavat reaktiot, karbonylointireaktiot ja kuparisuolojen katalysoimina konjugaattiadditiot α,β-tyydyttymättömiin karbonyyliyhdisteisiin. Eräät organozirkoniumyhdisteet katalysoivat myös alkeenien kuten propeenin polymeroitumisreaktioita.
Châtellerault
Châtellerault on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella. Se sijaitsee Viennejoen varrella, joka on Loiren sivujoki.
Kaupungilla on pitkät teolliset perinteet. Tunnetuin tehtaista on ollut asetehdas "Manufacture d'armes de Châtellerault". Se perustettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistamaan Ranskan armeijalle uudenaikaisia aseita. Tehdas lopetettiin vuonna 1968 ja nykyään siellä toimii museo "Musée Auto Moto Vélo".Kaupungissa pelaa jalkapallojoukkue SO Châtelleraudais.
Torticollis
Torticollis eli kierokaula on pään asentoon liittyvä kaularangan sairaus. Akuutti kierokaula eli torticollis acuta tarkoittaa pakkoasentoa, jossa pää on kääntyneenä sivulle. Akuutti tila syntyy usein harmittomassa päivittäisessä toimessa kuten hiusten kuivauksessa, pään nopeassa kääntämisessä sivulle tai vastaavassa. Tilasta käytetään myös nimitystä niskan noidannuoli sen hyvin samankaltaisen syntymekanismin takia kuin alaselän noidannuolessa eli lumbagossa.
Kierokaulan oireet syntyvät, kun niskan pikkunivelet, jotka säätelevät selän liikettä, eivät liiku normaalisti, ja ympäröivät lihakset jäävät spasmiin. Akuutin oireen synty selittyy sidekudoksen pienellä revähdyksellä, joka aiheuttaa lievän tulehdusreaktion, joka puolestaan johtaa äkillisiin oireisiin.
Pitkäaikainen neuroleptien käyttö voi aiheuttaa torticolliksen. Pitkittyneitä vaikeita tapauksia voidaan hoitaa botuliinipistoksilla. Torticolliksen hoitoon voidaan käyttää orfenadriinia.
Ojie Edoburun
Ojie Edoburun (s. 2. kesäkuuta 1996) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa 100 ja 200 metrin matkoilla.
Edoburun osallistui vuonna 2013 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän voitti 100 metrillä hopeaa kiinalaisen Mo Youxuen jälkeen. Edoburun juoksi kisoissa silloisen henkilökohtaisen ennätysaikansa, 10,35. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrillä Eskilstunassa 2015 ajalla 10,36. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Edoburum voitti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 kultaa 100 metrillä ajalla 10,14. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 metrin viestissä.
(*) Kesken
Pehula
Pehula on entinen Äetsän kunnan keskustaajama nykyisessä Sastamalan kaupungissa. Pehula sijaitsee kaupungin eteläosassa Kokemäenjoen rannalla. Pehula oli Keikyän kunnan maarekisterikylä, ja nykyisin taajama käsittää myös lähikylät ja ulottuu myös Kokemäenjoen toiselle puolelle Keikyän kirkolle. Pehulan asukasluku on noin 1 200, mutta koko taajaman alueella asuu noin 2 200 ihmistä.
Pehula ja sen naapurikylä Meskala on mainittu ensimmäisen kerran 1300-luvulla. 1900-luvun alussa kyliin alkoi kehittyä kutomateollisuutta, jota seurasi kemianteollisuus. Äetsän tehtaat, sittemmin Finnish Chemicals, perustettiin Pehulaan vuosisadan vaihteessa. Kokemäenjoen Meskalankoskeen rakennettiin Äetsän voimalaitos vuonna 1921 ja Äetsänkoski perattiin vedenpinnan nostamiseksi.
Taajaman pohjoislaidalla on entinen Äetsän rautatieasema. Pehulassa on edelleen paljon palveluita, kuten alakoulu, pankki ja kauppoja.
Solomon Bockarie
Solomon Bockarie (s. 18. toukokuuta 1987) on sierraleonelaissyntyinen pikajuoksija, joka on ollut Alankomaiden kansalainen toukokuusta 2015 lähtien.
Bockarie karsiutui Pekingin 2008 olympialaisten 200 metrin alkuerissä. Hän osallistui 4 × 100 metrin viestijuoksuun vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta Alankomaat ei selviytynyt loppukilpailuun. Hän osallistui 2016 Amsterdamissa käytyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin, joissa hän juoksi henkilökohtaiset ennätysaikansa sijoituttuaan 100 metrillä seitsemänneksi ja 200 metrillä neljänneksi. Hän oli neljäs myös pikaviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä.
Jak Ali Harvey
Jak Ali Harvey, aiemmin tunnettu nimellä Jacques Montgomery Harvey (s. 4. toukokuuta 1989) on turkkilainen pikajuoksija. Hän on aiemmin edustanut Jamaikaa. Hän sai Turkin edustusoikeuden vuonna 2015.
Harvey voitti hopeaa 100 metrin juoksussa vuoden 2016 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ajalla 10,07. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän voitti 100 metriä ajalla 10,14. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä olympialaisissa 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Havey voitti pronssia 100 metrin ja hopeaa 4 × 100 metrin kilpailuista yleisurheilun EM-kilpailuissa 2018.
John H. Roberts
John Howell Roberts (s. 28. lokakuuta 1941 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen musiikkikirjastonhoitaja ja musiikintutkija.
Roberts opiskeli musiikkia Haverford Collegessa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1963, ja sittemmin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta väitteli vuonna 1977, aiheenaan Giacomo Meyerbeerin ooppera "Afrikatar". Samana vuonna hän valmistui kirjastonhoitajaksi Rutgersin yliopistosta (tutkintona "Master of Library and Information Science").
Kirjastouransa Roberts aloitti vuonna 1969 Yalen yliopistossa ja usean välivaiheen kautta vastaavasti päätti vuonna 2007 Kalifornian yliopistossa, jossa ehti toimia viimeiset kaksikymmentä vuotta musiikkiosaston kirjaston johtajana. Berkeleyn-kaudellaan hän toimi vuosina 1991–2007 myös yliopiston musiikkitieteen professorina. Vuosina 1995–2001 Roberts oli International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centresin varapuheenjohtaja ja vuosina 2001–2004 sen puheenjohtaja.
Musiikintutkijana Robertsin erityisalana on Georg Friedrich Händel ja tämän sävellystuotanto. Vuodesta 1991 Roberts on kuulunut Händelin koottujen teosten ("Hallische Händel-Ausgabe") toimituskuntaan; lisäksi hän on säveltäjän musiikillisia vaikutteita kokoavan "Handel Sources" -sarjan toimittaja. Hän on myös muiden muassa "The New Grove Dictionary of Music and Musicians" -tietosanakirjan ja "Répertoire International des Sources Musicalesin" toimituskuntien jäsen.
Monthoiron
Monthoiron on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella. Kunnan nähtävyys on linna "Château de Monthoiron" ja sen kaksi erillistä tornia. Torneista toinen on puolustustorni "Tour-Forteresse de Monthoiron". Se on rakennettu viimeisten tutkimusten mukaan Leonardo Da Vincin suunnitelmien mukaan, tai ehkä jopa hänen rakennuttamaksi.
Archigny
Archigny on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella. Kunnan nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva luostari "Abbaye de l'Étoile", joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Kielinvuono
Kielinvuono () on Jyllannin niemimaalla, Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa sijaitseva ja Kielinlahdesta erkaneva Itämeren lahti. Se on noin 15 kilometriä pitkä. Vuono erottaa Dänischer Wohldin ja Wagrienin niemet toisistaan. Schwentinejoki laskee Kielinvuonoon.
Vuonon perukassa on Kielin kaupunki. Muita merkittäviä paikkakuntia vuonon rannalla ovat Laboe ja Heidendorf. Kielin kanavan itäinen pää sijaitsee Kielinvuonon länsirannalla Holtenaussa, noin viisi kilometriä Kielin kaupungista pohjoiseen.
Greg Joyner
Greg Joyner (s. 31. joulukuuta 1957 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalais-suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Taitavana puolustajana ja levypallojen ottajana tunnettu Joyner on Suomen pääsarjahistorian menestyksekkäimpiä pelaajia. Hän voitti urallaan muun muassa kolme Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cup-mestaruutta, ja hänet valittiin neljä kertaa SM-sarjan/SM-Koriksen vuoden puolustuspelaajaksi.
Joyner varattiin NBA:han , mutta hän ei koskaan pelannut sarjassa. Hän asui urallaan Chilessä, Argentiinassa ja Venezuelassa mutta palasi aina Suomeen, jossa hän pelasi 14 pääsarjakaudella. Vielä vuosituhannen vaihteessa, yli 40-vuotiaana, hän voitti viimeisen neljästä SM-sarjan/SM-Koriksen vuoden puolustuspelaajan palkinnostaan ja essintyi myös Suomen maajoukkueessa. Joyner kuului Suomessa pelatessaan useasti erilaisten tilastokategorioiden kärkipelaajiin ja voitti muun muassa kolme Suomen mestaruutta, yhteensä kahdeksan miesten SM-mitalia ja neljä Suomen cupin mestaruutta. Suuren osan joukkuesaavutuksistaan hän voitti Torpan Pojissa, jossa hän pelasi myös eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa.
Joyner tunnettiin pelaajana taitavana puolustajana ja levypallojen ottajana. Hippo Taatila kuvaili häntä "likaisen työn erikoismieheksi". Joyner on toiminut pelaajauransa jälkeen juniorivalmentajana pääkaupunkiseudulla.
Agilisaurus
Agilisaurus (nimen merkitys: ”ketterä lisko”) oli linnunlantioisiin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sukuun kuului yksi laji, tyyppilaji "A. louderbacki". "Agilisauruksen" nimi viittaa sen kevyeen rakenteeseen ja luurankoon. "Agilisaurus" eli jurakaudella. Sen fossiileja on löydetty Kiinasta.
"Agilisauruksesta" on löydetty yksi, lähes täydellinen luuranko. Siitä puuttuu osia vasemmista etu- ja takaraajoista. Kyseinen luuranko on löydetty Kiinasta, Sichuanin maakunnasta. Luurankoa säilytetään Zigong Dinosaur Museumissa, Kiinassa.
"Agilisauruksen" pituus oli 1,2 metriä. Sillä oli kevyt rakenne ja luuranko. Takajalat olivat monien muiden ornithopodien tapaan etujalkoja pidemmät. Tämä johti korkeaan nopeuteen. Nopeuden ja ketteryyden yhdistelmä oli luultavasti "Agilisauruksen" ensisijainen puolustautumiskeino petoja vastaan, sillä kyseisellä dinosauruksella ei ollut minkäänlaista panssaria suojana. "Agilisaurus" oli päiväeläin.
"Agilisauruksen" luokittelu on ollut vaikeaa, koska sillä ei ole samantyyppisiä ominaisuuksia minkään linnunlantioisiin kuuluvan ryhmän kanssa. Tämä on johtanut kahteen ajatukseen, siihen että joko "Agilisaurus" on esimerkki myöhään selvinneestä, alkukantaisesta ornithopodista, tai sitten kyseessä on vielä tuntemattomaan, määrittemättömään ryhmään kuuluva dinosaurus.
Montmorillon
Montmorillon on kunta keskisessä Ranskassa Viennen departementissa Uusi-Akvitaniain alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on sen vanha silta "Vieux pont" sekä uskonnollisia rakennuksia kuten kappeli "Octogone de Montmorillon", kirkko "Notre-Dame de Montmorillon" sekä kuolleiden lyhty "Lanterne des morts de Moussac".
As-molliasteikko
As-molliasteikko on Asista alkava sävelasteikko, johon kuuluvat lähtökohtaisesti sävelet As, B, Ces, Des, Es, Fes, G ja As. Se on Ces-duurin rinnakaismolli ja sen muunnossävellaji on As-duuri. As-mollin subdominanttisointu on des-mollisointu ja dominanttisointu on Es-duurisointu, jossa on as-mollin johtosävel G.
Kuten Ces-duuri, myös as-molli on yksi harvinaisimpia astiekoita taidemusiikissa. As-mollissa lähtökohtaisesti kaikki seitsemän säveltä on alennettu, mutta johtosävelen saamiseksi Ges pitää palauttaa G:ksi, jotta johtosävel saadaan puolisävelaskeleen päähän tooniasta, jolloin dominanttisoinnuksi saadaan Es-duuri.As-mollin sijasta käytetään monesti sen enharmonista vastinetta, gis-mollia, jossa on viisi ylennystä.
Pop-, rock- ja iskelmämusiikissa kitarat viritetään silloin tällöin jenkkivireesen. (E♭-A♭-d♭-g♭-b♭-e♭) Tällöin a-mollissa soitetut kappaleet voidaan ajatella soivan as-mollissa. Esimerkkejä "as-mollissa" (a-molli + jenkkivire) soitetuista kappaleista ovat muun muassa
Le Dorat
Le Dorat on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on kollegiaalinen kirkko "Collégiale Saint-Pierre du Dorat". Kirkko rakennettiin 1100-luvulla, mutta se linnoitettiin 1400-luvulla suojaamaan kaupunkia. 1400-luvulla kaupungin puolustusta vahvistettiin rakentamalla valleja ja muureja. Muurista on jäljellä yksi portti "Porte Bergère".
Wimbledonin tennisturnaus 2016 – sekanelinpeli
Leander Paes ja Martina Hingis olivat puolustavat mestarit, mutta hävisivät kolmannella kierroksella Henri Kontiselle ja Heather Watsonille. Lopulta Kontinen ja Watson etenivät turnausvoittoon. Se oli molemmilla ensimmäinen ammattilaistasolla Grand Slam -turnauksessa.
Kenneth Cederberg
Kenneth Cederberg (s. 18. marraskuuta 1969) on entinen suomalainen maajoukkuetason suunnistaja. Seuratasolla hän edusti Gamlakarleby IF:ää, IF Femmania ja Pargas IF:ää.
Cederberg voitti pikamatkan avoimet Pohjoismaiden mestaruuskilpailut 1995 Ruotsin Skellefteåssa. Opiskelijoiden MM-kisoissa Cederberg saavutti 1992 Skotlannissa kultaa ja pronssia.
Suunnistuksen maailmancupissa paras osakilpailusijoitus oli kuudes sija. Ensimmäisessä Park World Tour:issa 1996 hän saavutti parhaana suomalaisena neljännen sijan. SM pitkältä matkalta Cederberg:illä on 2 SM kultaa (1992 ja 1998). Jukolan viestissä Cederberg ankkuroi Pargas IF:n joukkueen toiseksi vuoden 1997 Jyväs-Jukolassa.
Amadeu Antonio -säätiö
Amadeu Antonio -säätiö () on vuonna 1998 perustettu saksalainen säätiö, joka vastustaa äärioikeistoa, rasismia ja antisemitismiä. Säätiön päätavoiteena on tukea ja rohkaista kansalaisyhteiskuntaa vastustamaan äärioikeistolaista kulttuuria kaikkialla Saksassa. Säätiön motto on ”rohkaise, neuvo, rahoita”. Sen perustivat Karl Konrad Graf von der Groeben sekä Anetta Kahane, joka nimitettiin säätiön puheenjohtajaksi. Saksan liittopäivien silloisesta puhemiehestä Wolfgang Thiersestä tuli säätiön suojelija.
Säätiö nimettiin Amadeu Antonio Kiowan mukaan, joka oli vuonna 1990 yksi Saksojen yhdistymisen jälkeisen äärioikeistoväkivallan uhreista.
Säätiö suunnittelee ja toteuttaa kampanjoita verkossa ja sen ulkopuolella. Se tekee yhteistyötä erilaisten instituutioden kanssa mediassa, kansalaisyhteiskunnassa sekä valtiotasolla. Sen toimintaa ovat muun muassa:Tämän verkkotarjonnan ohella säätiö tekee merkittävää operoivaa työtä, jolla se luo strategioita äärioikeistoa vastaan paikallistasolla ja tutkii sen yhteisörakennetta (esimerkiksi naisten roolia liikkeessä). Esimerkki hankkeista on ”Kein Ort für Neonazis” (”Ei paikkaa uusnatseille”). Säätiö tarjoaa taloudellista, hallinnollista ja asiantuntemuksellista tukea juuri ennen vaaleja suoritettavalle toiminnalle. Yksi projekti on ”Region in Aktion” (Alue toiminnassa), joka analysoi, kuinka kansalaisyhteiskuntaa voidaan tukea äärioikeistolaisten vaalivoittojen paineessa maaseutualueilla, kuten Mecklenburg-Etu-Pommerissa ja Brandenburgissa. Säätiö pyrkii luomaan verkostoja paikallistasolle kannustamalla vaihtoehtoisia nuorisokulttuureja ja yhteisöjä tuen suvaitsemattomuudelle ja rasismille vähentämiseksi.
Säätiö on tukenut tähän mennessä yli 770 tavoitetta ja hanketta, joissa vastustetaan rasismia, antisemitismiä ja äärioikeistoa sekä puolustetaan demokaattista kulttuuria ja vähemmistöjen oikeuksia.
Tammikuussa 2016 julkistettiin verkon vihapuhetta torjuva Online Civil Courage Initiative -organisaatio, jossa säätiö tekee yhteistyötä muun muassa Saksan oikeusministeriön ja Facebookin kanssa. Yhteistyön pelätään uhkaavan sananvapautta muun muassa tukahduttamalla keskustelua Euroopan pakolaiskriisistä.
Säätiö hyödyntää profiiliaan ja resurssejaan laajentaakseen rooliaan Saksan ulkopuolelle. Eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten strategisten kumppanuuksien kautta säätiö toivoo pystyvänsä vastaamaan haasteisiin muuallakin maailmassa samanlaisella menestyksellä ja määrätietoisuudella kuin Saksassa. Sen kumppaneita Saksassa ja muualla ovat:
Saksa:
Eurooppa:
Yhdysvallat:
Galinstaani
Galinstaani on huoneenlämmössä nestemäinen metalliseos. Tyypillinen seossuhde on 68 % galliumia, 22 % indiumia ja 10 % tinaa sekä sulamispiste –19 °C. 
Galinstaania käytetään vähäisemmän myrkyllisyytensä ja reaktiivisuutensa vuoksi korvaamaan elohopeaa ja NaK -seosta (natrium/kalium) muun muassa lämpömittareissa ja joissain lämmönsiirtojärjestelmissä. Toisin kuin elohopea, galinstaani kuitenkin tarttuu ja leviää herkästi eri pintoihin kuten lasiin, joten esimerkiksi kuumemittarin mittaputken sisäpinta on päällystettävä galliumoksidilla tarttumisen estämiseksi.
Muita tarkkoja seoksia joilla on erityisominaisuuksia:
Kathleen Rubins
Kathleen Rubins (s. 14. lokakuuta 1978 Farmington, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Rubins valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009 ja on osallistunut vuonna 2016 Sojuz MS-01 -lennolle Retkikunnan 48 jäsenenä.
Robert Sobera
Robert Sobera (s. 19. tammikuuta 1991 Wrocław) on puolalainen seiväshyppääjä.
Sobera voitti hieman yllättäen seiväshypyn Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa vuoden 2016 EM-kisoissa tuloksella 560. Aiemmin hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Tampereella sekä pronssia universiadeissa 2015. Hän on sijoittunut sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi 2014 ja 2016 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi 2015 ja kuudenneksi 2013.
Soberan ulkoratojen ennätys on syyskuussa 2014 hypätty 580 cm, ja halliennätys helmikuussa 2015 hypätty 581 cm.
Óscar Varona
Óscar Varona Varona (s. 22. heinäkuuta 1949) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Varona voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Montréalin kesäolympialaisissa 1976 sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Conrado Pérez
Conrado Pérez Armenteros (s. 21. joulukuuta 1950 Las Villas) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Pérez voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
José Miguel Álvarez
José Miguel Álvarez Pozo (s. 26. marraskuuta 1949) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Álvarez voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Tomás Herrera
Tomás Herrera Martínez (s. 31. joulukuuta 1950 Santiago de Cuba) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Herrera voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Montréalin 1976 ja Moskovan 1980 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Vantaan taiteilijaseura
Vantaan taiteilijaseura on Vantaalla toimiva, vuonna 1994 perustettu vantaalaisten ammattikuvataiteilijoiden rekisteröity yhdistys. Yhdistys pyrkii herättämään kiinnostusta kuvataiteisiin ja edistämään Vantaalla asuvien kuvataiteilijoiden ammatillista ja taludellista etua. Yhdistyksen päätoiminta liittyy näyttelytoiminnan ja vantaalaisen kuvataiteen näkyvyyden edistämiseen. Yhdistys ylläpitää taiteilijatalo Gjutarsia, jossa on kaksi galleriatilaa ja taiteilijan työtila. Ylemmän kerroksen pieni studiotila toimii kesäkaudella taiteilijaresidenssinä ulkomaisille taiteilijavieraille.
Yhdessä Vantaan taidemuseon kanssa taiteilijaseura ylläpitää myös Galleria K -taidegalleriaa Vantaan kaupungintalon sivurakennuksessa Tikkurilassa (Asematie 7). Huhtikuussa 2014 taiteilijaseuran oma näyttelytoiminta siirtyi suurelta osin tähän galleriaan. Yhdistys tuottaa nykyään puolet taidegallerian näyttelyistä. Myös taiteilijaseuran jäsenten teoksia välittävä taidelainaamo sijaitsee tätänykyä Galleria K:n tiloissa.
Yhdistys sai Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 2010.
Vantaan taiteilijayhdistys ylläpitää Tikkurilan suuralueen Kuninkaalan kaupunginosassa (Vanha Kuninkaalantie 6) sijaitsevaa, kaupungilta vuokraamaansa ja taiteilijataloksi paljolti talkootyönä vuosina 1996–1998 kunnostettua puuraloa. Talossa yhdistyksen jäsenet ovat järjestäneet taidenäyttelyitä, illanviettoja ja muita tilaisuuksia. Näyttelykäytössä taiteilijatalon alakerta muodostaa 45 neliön laajuisen galleriatilan, josta käytetään nimeä "Galleria Gjutars". Lisäksi alakerrassa on keittiö, WC ja omalla sisäänkäynnillä varustettu noin 15 neliön laajuinen taiteilijan työtila.
Taiteilijatalon toisessa kerroksessa sijaitsee studioasunto. Tätä pientä tilaa myönnetään kesäkaudella taiteilijaresidenssiksi vieraileville ulkomaisille ammattitaiteilijoille. Tilan vieraileva taiteilija voi hakemuksesta saada käyttöön tavallisesti touko-syyskuun välisenä aikana; tyypillinen vierailuaika kestää kuukauden. Talvikaudella, eli loka-huhtikuussa taidetalon 2. kerros on toiminut pienempänä galleriatilana.
Taidetalo Gjutarsissa on järjestetty myös työpaja- ja kurssitoiminta muillekin kuin taiteilijaseuran jäsenille. Talossa ja sen piha-alueella on järjestetty esimerkiksi koko perheelle suunnattuja taidetyöpajaviikonloppuja. Talon piha-alueella on joitain julkisia taideteoksia, esimerkiksi Petri Kiviniemen tekemä ihmishahmoa esittävä teos.
Vantaan sanataidekoulu
Vantaan sanataidekoulu on Vantaalla toimiva, vuonna 1994 perustettu taiteen perusopetusta sanataiteessa antava koulu, jota ylläpitää samanniminen rekisteröity yhdistys (Vantaan sanataidekoulu ry). Sanataidekoulun rehtorina toimii elokuusta 2016 lähtien kirjailija ja esitysdramaturgi Siri Kolu.
Yhdistyksen osoite on Tikkurilassa vanhan Silkkitehtaan rakennuksessa (Tikkurilantie 44). Vantaan sanataidekoulu järjestää opetusta ja muuta useissa muissakin Vantaan kaupunginosissa. Sanataideopetuksen kohteena ovat kaikenikäiset – vauvoista satavuotiaisiin.
Tunnustuksena ansiokkaasta työstään Vantaan sanataidekoulu sai Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 2014.
Kuvagalleria esittelee alkuvaiheessaan vain osan opetuspaikoista.
Robert Renner
Robert Renner (s. 8. maaliskuuta 1994) on slovenialainen seiväshyppääjä.
Renner voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 525. Hän voitti samana vuonna kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Trabzonissa tuloksella 531. Se oli hänen ensimmäinen ulkoratojen yleisen sarjan Slovenian ennätyksensä. Ensimmäisen sisäratojen maansa aikuisten ennätyksen, 512, hän oli hypännyt Ljubljanassa saman vuoden helmikuussa.
Renner sijoittui viidenneksi Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Göteborgissa 2013 ja Prahassa 2015. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 tuloksella 555. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 13:nneksi.
Renner saavutti pronssia Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 550. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Renner hyppäsi ennätyksensä 570 cm Pekingissä 22. elokuuta 2015. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 562 Villeurbannessa 10. helmikuuta 2013. Molemmat tulokset ovat myös Slovenian ennätyksiä.
Pibb Xtra
Pibb Xtra (vuoteen 1973 "Peppo", vuosina 1973–2001 "Dr. Pibb" ja "Mr. PiBB", vuodesta 2001 "Pibb Xtra") on The Coca-Cola Companyn markkinoima Dr Pepperiä jäljittelevä virvoitusjuoma. Se tuotiin markkinoille vuonna 1972 Dr Pepperin haastajaksi alun perin nimellä "Peppo" ja hieman myöhemmin "Dr. Pibb", mutta nimeksi vaihdettiin "Mr. PiBB", kun Dr Pepper nosti Coca-Cola Companya vastaan syytteen ”tavaramerkkiloukkauksesta”. 2001 nimeksi vaihdettiin Pibb Xtra, joka on juoman nykyinen nimi.
Pibb Xtrassa on 140 kaloria.
Pibb Xtraa myydään suurimmassa osassa Yhdysvaltoja lukuun ottamatta niitä alueita, joissa Dr Pepperiä myy The Coca-Cola Company. Euroopassa ja Aasiassa juomaa ei myydä.
Muita Pibb-tuotteita ovat Pibb Xtran lisäksi "Pibb Zero", "Pibb Zero Cherry" ja "Pibb Zero Cherry-Vanilla".
Agnosphitys
Agnosphitys oli dinosaurussuku, joka eli 228–209 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella. "Agnosphityksesta" löydetyt fossiilit, osittainen kallo ja kallon osia, on löydetty Englannista.
"Agnosphityksen" nimi tulee siitä, että kyseisen lajin alkuperän selvittäminen on ollut niin vaikeaa. Nimi tarkoittaakin "tuntematonta sukua tai lajia".
"Agnosphityksen" koosta ei olla varmoja, mutta sen on arvioitu olleen noin 70 senttimetriä pitkä ja kolme kilogrammaa painava.
"Agnosphityksen" luokittelu on ollut erittäin vaikeaa vähäisten fossiililöydösten vuoksi. "Agnosphitys" on voinut olla joko alkeellinen teropodi, muu dinosauruksille sukua ollut matelija, tai mahdollisesti guaibasauridi, jotka olivat Sauropodomorphan alkeellisin ryhmä.
"Agnosphityksen" ruokavaliosta ei myöskään olla varmoja, mutta se on saattanut olla kaikkiruokainen.
Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki
Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki on taiteen perusopetusta erityisesti pääkaupunkiseudun suurkaupungeissa antava, vuonna 1993 perustettu arkkitehtuurikoulu. Se on Suomen ensimmäinen alallaan ja maailmallakin melko ainutlaatuinen oppilaitos. Arkkitehtuurikoulu Arkin arkkitehtuurin opetustarjonta lapsille ja nuorille on sisältöjen ja tuntimäärien mukaan arvioituna maailman laajin.
Arkki tarjoaa opetusta kolmessa kaupungissa pääkaupunkiseudulla:
Taiteen perusopetukseen ja kursseille osallistuu Arkissa vuosittain noin 800 oppilasta. Osallistujien ikähaitari on 4–19 -vuotta. Viikoittain arkkitehtuurin perusopetuksessa käy 600 oppilasta.
Arkkitehtuurikoulun toiminnan taustajärjestönä toimii yleishyödyllinen yhdistys "Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki ry". Yhdistys pyrkii tukemaan ja kehittämään lapsille ja nuorille suunnattua kasvatustyötä, joka liittyy arkkitehtuuriin, rakennettuun ympäristöön, kulttuuriympäristöön, esineelliseen ympäristöön sekä rakentamisen ekologisiin perusteisiin.
Tunnustuksena ansioistaan arkkitehtuurikasvatuksen edistämisessä arkkitehti, pedagogi Pihla Meskanen (s. 1970) palkittiin vuonna 2005 Lastenkulttuurin valtionpalkinnolla. Meskanen on eräs arkkitehtuurikoulu Arkin perustajajäsenistä ja on toiminut sen johtajana ja arkkitehtuuriopetuksen sisältöjen kehittäjänä.
Koulu järjestää taiteen perusopetuksen ja lyhytkurssien ohella myös muuta aiheeseensa liittyvää toimintaa. Esimerkkinä mainittakoon lasten syntymäpäiväjuhlien järjestäminen Arkin tiloissa tai muualla. Arkkitehtuuri-teemaan liittyen lapset saavat ohjattuna koota esimerkiksi kekseistä ja makeisista syötäviä asuinalueita.
Arkki on vienyt osaamistaan myös ulkomaille perustamalla vuonna 2014 yhteistyössä paikallisen toimijan kanssa lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulun Kreikkaan ja Kyprokselle sekä osallistumalla siellä paikallisten arkkitehtien kouluttamiseen arkkitehtuuriopettajiksi.
Ruskeasannan kappeli
Ruskeasannan kappeli on Vantaan Ruskeasannan kaupunginosassa, Ruskeasannan hautausmaalla sijaitseva, vuonna 1927 valmistunut ja käyttöön vihitty siunauskappeli.
Se pohjautuu arkkitehti Armas Lindgreniltä (1877-1929) tilattuihin piirrustuksiin, jotka kirkkovaltuusto hyväksyi maaliskuussa 1926 työn pohjaksi. Ehdotuksesta kuitenkin poikettiin toteutusvaiheessa hieman, sillä salia lyhennettiin kaksi metriä ja kavennettiin yksi metri. Rakennuspuut hirsirakennukseen on kaadettu seurakunnan metsänvartijan johdolla vuonna 1926 Rekolan metsistä. Veistetyt hirret kuljetettiin keväällä 1926 Ruskeasannalle. Rakentamisurakasta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti rakennusmestari E. Moberg edullisimmalla 55 000 markan työtarjouksellaan. Pelkistetyn kauniin, hirsistä salvotun siunauskappelin vihki lääninrovasti S. Wilh. Roos loppiaisena 1927.
Vuonna 1964 oli vuorossa kappelin sisätilojen uudistaminen sisustusarkkitehti, taiteilija Antti Salmenlinnan (1897–1968) suunnitelmien mukaan. Salmenlinna maalasi itse alttarikaapin muotoisen alttaritaulun "Ylösnousemus". Kappeliin hankittiin kaksi kuparista lattia-kynttilänjalkaa, kaksi kattovalaisinta, tuolit, alttarilla olevat kaksi pientä kynttilänjalkaa ja seinälampettia. Alttaripöytä on Ossian Nurmen ja valkoinen pellavainen alttariliina Suomen käsityön ystävien valmistama.
Siunauskappelia päätettiin 1980-luvun lopulla laajentaa rakennusta jatkamalla, sillä Ruskeasannan vanha ruumishuone oli käynyt ahtaaksi. Laajennuksessa rakennuksen ulkonäkö pysyi likipitäen ennallaan. Vuonna 1989 aikana valmistunut ruumishuone tarjoaa tilapäisen säilytystilan 14 vainajalle.
Rakennuksen ulkoseinän lautaverhoiltu on maalattu punaiseksi, mutta ikkunoiden ja ovien pielukset, rakennuksen nurkkalaudat ja räystäät ovat kuitenkin valkoiseksi maalatut.