hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Byxbegär
Byxbegär on Tiina Rosenbergin vuonna 2000 ilmestynyt kirja. Se kertoo miehiksi pukeutuneista naisista näyttämöllä. Teoksen kustansi Anamma.
Vuonna 2000 Uppsalan yliopiston professori emerita Ingeborg Nordin Hennel väitti, että Rosenberg oli kopioinut teokseen sanatarkasti kahden muun tutkijan tekstiä tätä kertomatta. Viisi vuotta myöhemmin politiikan tutkija Johan Tralau otti asian esille sanoi, että opiskelija olisi hylätty tällaisesta plagioinnista. Tralaun mukaan yliopistossa feministinen sukupuolipolitiikka on ohittanut akateemisuuden vaatimukset. Tralau osoitti Rosenbergin tekstejä, joissa lähdekirja oli mainittu mutta Tralaun mukaan niin, että lukija ei ymmärrä katkelman olevan suoraan toisesta kirjasta.
Tiina Rosenberg kommentoi, että Tralau ei ole ilmeisesti lainkaan lukenut puheena olevaa kirjaa ja että se on Tralaulle vain sivuseikka hänen oikeistolaisessa feminismin vastaisessa kampanjassaan. Rosenbergin mukaan viitteen olisi tullut olla yhtä virkettä myöhemmin. Sen sijaan väite, että viite puuttuisi, on valheellinen. Ingeborg Nordin Hennel kommentoi, että Tralaun syytös plagioinnista on selvästi osa poliittista kampanjaa Rosenbergiä vastaan. Mediatutkija Katariina Kyrölä on liittänyt syytökset osaksi ajankohdan toimintaan, jossa monet, erityisesti oikeistolaiset tahot vastustivat julkisuudessa äänekkäästi naisliikettä. Kyrölän mukaan Rosenbergin asema professorina kyseenalaistettiin plagiaattisyytösten avulla ja syytteiden esittäjänä toimi oikeistolainen aktiivi. ("Tiedotustutkimus" 4/2005)
Tukholman yliopiston humanistinen tiedekunta ilmoitti, ettei se ala tutkimaan Rosenbergiin kohdistuneita plagiointisyytöksiä. Tiedekunnan johdon lausunnon mukaan Rosenbergilla ei ole ollut plagiointitarkoitusta, hän viittaa kirjan tekstissä käyttämiinsä lähteisiin eikä plagiointisyytöksille ole perusteita.
CERIA/COOVIn metroasema
CERIA (COOVI) on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat.
Asema on nimetty läheisen tutkimuskeskuksen mukaan (, ).
Clemenceaun metroasema
Clemenceau on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat.
Asema avattiin vuonna 1993. Se oli linjan 2 pääteasema vuoteen 2006 asti.
Comte de Flandre/Graaf van Vlaanderenin metroasema
Comte de Flandre (Graaf van Vlaanderen) on Brysselin metron asema Molenbeek-Saint-Jeanin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 junat. Se avattiin vuonna 1981.
Otto Väinö Vartiovaara
Otto Väinö Vartiovaara, sukunimi vuoteen 1906 "Weckman" (18. marraskuuta 1878 Jäppilä – 8. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Vartiovaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti William Weckman, myöh. Vartiovaara (1849–1924) ja Mirjam Salome Colliander (1853–1936). Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Joensuun lyseosta ja suoritti arkkitehtitutkinnon polyteknillisessä opistossa 1903.
Vartiovaara toimi arkkitehtina Viipurissa ja Helsingissä. Hän suunnitteli yksityistaloja, huviloita, tehdasrakennuksia ja kansakoulurakennuksia eri puolille Suomea. Vartiovaara oli myös piirustuksenopettajana Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja hän harrasti itse vesiväri- ja öljymaalausta
Vartiovaara oli naimisissa vuodesta 1911 Aino Sofia Kamppurin (1887–1959) kanssa. Vartiovaaran sisaruksia olivat Valtiokonttorin johtaja ja ministeri Jonathan Wartiovaara, metsänhoitaja Eino R. Wartiovaara ja säveltäjä Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi.
Crainhem/Kraainemin metroasema
Crainhem (Kraainem) on Brysselin metron asema Woluwe-Saint-Lambertin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 1 junat.
Vuonna 1988 avatun aseman yhteydessä on liityntäpysäköintitila. Tämän vuoksi Crainhem on yksi harvoista Brysselin metron asemista, joihin kuuluu maanpäällinen asemarakennus.
Lääketieteen kaanon
Lääketieteen kaanon on vuonna 1025 valmistunut, persialaisen Avicennan ensyklopedinen teos lääketieteestä. Teos yhdisti keskiaikaisen Euroopan unohtamat antiikin Kreikan tiedot ja teoriat, Persian ja Intian perinteet, sekä parhaat lääketieteen aikalaiskäsitykset. Teoksessa on opetuksia esimerkiksi Hippokrateelta, Aristoteleeltä ja Galenokselta. Kaanon on pituudeltaan yli miljoona sanaa. Sen osat käsittelevät anatomiaa, fysiologiaa, yleispatologiaa ja yksittäisten tautien ja niiden hoitoon käytettävien lääkkeiden seikkaperäisiä kuvauksia. Teoksen latinankielinen käännös ilmestyi 1100-luvulla. "Lääketieteen kaanonista" tuli keskiajan käytetyin ja kattavin lääketieteen teos Euroopassa ja arabimaailmassa. Se säilytti asemansa vaikutusvaltaisena oppikirjana aina 1600-luvulle saakka.
De Brouckèren asema
De Brouckère on Brysselin metron asema, jota käyttävät myös raitiovaunut (), Brysselin kaupungin alueella. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 junat sekä raitiovaunulinjat 3 ja 4.
Asema avattiin vuonna 1969, jolloin sitä käyttivät pelkät raitiovaunut. Ensimmäiset metrojunat otettiin käyttöön vuonna 1976.
Tutti Frutti (albumi)
Tutti Frutti on punkyhtye Kivesveto Go Gon esikoisalbumi, joka julkaistiin omakustanteisesti kesäkuussa 2014. Albumin julkistamiskeikka järjestettiin Tavastia-klubilla 4. heinäkuuta.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Jyri Kinnarin mukaan kyyniset sanoitukset sekä rosoinen ja hiomaton laulu luovat toimivan kokonaisuuden, ja yhtyeellä on tunnistettava tyyli tehdä kappaleita. Soundin arviossa todetaan yhtyeen onnistuvan humoristisessa ja inhorealistisessa ilmaisussaan, vaikka kappaleet sortuvatkin itsensä toistamiseen. Myös Desibelin Mika Roth mainitsee albumin aloittavan räyhäkkäästi, mutta kappaleiden menettävän albumin edetessä voimansa.
Ponte (Italia)
Ponte on kunta Italiassa Campanian alueella Beneventon maakunnassa. Se on saanut nimensä Alentojoen ylittäneestä kivisillasta, joka oli osa roomalaisten rakentamaa tietä, Via Latinaa.
Ponten nähtävyyksiä ovat 1000-luvulta oleva linna sekä 700-luvulta oleva luostari "Abbazia di Santa Anastasia".
Delacroix’n metroasema
Delacroix on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat.
Entisen pääministeri Léon Delacroix’n mukaan nimetty asema sijaitsee sillalla kanavan yläpuolella. Se avattiin vuonna 2006.
Alden Ehrenreich
Alden Caleb Ehrenreich (s. 22. marraskuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen ensiesiintymisensä valkokankaalla nähtiin Francis Ford Coppolan elokuvassa Tetro (2009). Vuonna 2016 Ehrenreich esitti Hobie Doylen osaa Coenin veljesten elokuvassa Hail, Caesar!.
Deltan asema
Delta on metro- ja rautatieasema Auderghemin kunnassa Brysselissä. Sitä käyttävät linjan 5 metrojunat sekä Brysselin paikallisjunat.
Vuonna 1976 avattu Delta on Brysselin metron ainoa asema, joka on nimetty jonkin ulkoisen piirteensä mukaan. Sen yhteydessä sijaitsee metrovarikko, joka ilmasta katsottuna on kreikkalaisen Δ-kirjaimen ("delta") muotoinen.
Demeyn metroasema
Demey on Brysselin metron asema Auderghemin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat.
Vuonna 1977 avattu asema oli linjan pääteasema vuoteen 1985, jolloin linjaa jatkettiin Herrmann-Debroux’n asemalle.
ISO 3166-2:BE
ISO 3166-2:BE on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Belgialle. ISO 3166-2:BE on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kolmen alueen ja kymmenen provinssin koodit.
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Belgian maakoodi ”BE” ja toinen osa on aluekohtainen kolmikirjaiminen tunnus.
ISO 3166-2:NL
ISO 3166-2:NL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Alankomaille. ISO 3166-2:NL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 12 provinssin, kolmen itsehallintoalueen ja kolmen erityiskunnan koodit.
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Alankomaiden maakoodi ”NL” ja toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
Näillä alueilla on kaikilla myös omat ISO 3166-2 -koodinsa.
Näillä kunnilla on myös oma, yhteinen ISO 3166-2 -koodinsa, .
ISO 3166-2:LU
ISO 3166-2:LU on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Luxemburgille. ISO 3166-2:LU on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 12 kantonin koodit.
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Luxemburgin maakoodi ”LU” ja toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
Saatana kutsuu minua
Saatana kutsuu minua on punkyhtye Kivesveto Go Gon toinen EP-levy. Se julkaistiin 16. joulukuuta 2009 levymerkillä Morjekords. Lammaszinen Jaakko Hirvioja antoi albumille positiivisen arvostelun, kehuen eritoten äänimaailmaa ja sanoituksia.
Pää Kii -yhtyeen keulakuva Teemu Bergman on ottanut jalkaansa EP:n aloituskappaletta siteeraavan tatuoinnin, jossa lukee ”Äiti hei – Mua saatana kutsuu”.
Oostvaardersplassen
Oostvaardersplassen on luonnonpuisto Lelystadin eteläpuolella, Alankomaiden keskiosassa. Sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Alueella on matalia järviä ja lammikoita sekä laajoja ruovikkoalueita. Se on osa polderia, joka vallattiin mereltä vuonna 1968. Se on luokiteltu merkittäväksi lintujen elinympäristöksi.
Alueella pesii luhtahuitti ja pikkuhaikara, ja talvehtii säännöllisesti yli 30 000 lintua, joiden joukossa on sadasosa koko Pohjois-Euroopan harmaasorsista ja tukkasotkista.
Alueen kuivissa osissa estetään umpeenkasvua laiduntamalla konik-hevosia, saksanhirviä ja Heckin alkuhärkiä.
Oostavaardersplassen on Natura 2000 -alue ja Ramsar-alue.
Turbo (Kolumbia)
Turbo on kolumbialainen rannikkokunta ja Antioquian suurin kunta, joka sijaitsee 373 kilometrin päässä Medellínin kaupungista. Se sijaitsee myös lähellä Panamaa. Kunnassa asui vuoden 2005 tilastojen mukaan 121 919 asukasta. Turbo sai nimensä rannikon samean veden vuoksi.
Turbon kunta perustettiin 28. elokuuta 1840 presidentti José Ignacio de Márquezin annettua luvan sen perustamiseen. Se on kuulunut historian aikana Chocón ja Caucan departementteihin. Osana Antioquian departementtia se on ollut vuodesta 1905 lähtien. Turboa modernisoitiin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla paljon. Merelle johtava valtatie valmistui 1950-luvulla ja 1960-luvulla alueelle perustettiin ensimmäiset banaaniviljelmät. Banaaninviljely on nykyisin yksi Turbon elinkeinoista karjankasvatuksen ja kalastuksen ohella. 1990-luvulla alueella oli paljon sissitoimintaa ja myös puolisotilaalliset joukot terrorisoivat paikallisväestöä. Olot ovat Turbossa 2010-luvulle tultaessa rauhoittuneet huomattavasti, mutta alueella tiedetään vielä nykyään oleskelevan FARC-sissejä ja huumekauppaa pyörittäviä tahoja (esimerkiksi Los Urabeños) eikä alueella liikkumista suositella pimeän tultua. Useat siirtolaiset Afrikan maista, Haitista ja Kuubasta ovat kulkeneet Turbon läpi Panamaan jatkaen sieltä matkaansa Yhdysvaltoihin. Panama sulki Kolumbian vastaisen rajan toukokuussa 2016 rajoittaakseen maahan pyrkivien siirtolaisten määrää.
Turbon ilmasto on trooppinen. Lämpötilat pysyvät keskimäärin 26:ssa lämpöasteessa. Kuivinakin kausina sataa paljon. Vuosittainen sademäärä on 2426 millimetriä.
Turbossa on paljon tulivuoria ja siellä voi ottaa tuliperäisia mutakylpyjä. Alueella sijaitsee myös Los Katíoksen kansallispuisto. Turbosta pääsee hyvin laivalla esimerkiksi Capurganáan. Jalkapalloseura Leones Fútbol Club S.A. on kotoisin Turbosta.
Ivar Ståhle
Ivar August Ståhle (15. heinäkuuta 1889 Helsinki – 1979 Espoo) oli suomalainen suojeluskuntaupseeri ja urheiluvaikuttaja.
Helsingissä kauppiasperheeseen syntynyt Ståhle opiskeli keskikoulun lisäksi Helsingin teollisuuskoulussa, josta valmistuttuaan hän työskenteli puolustusministeriön rakennusosastolla 1919–1920 ja suoritti sen jälkeen Kadettikoulussa aktiiviupseerikurssin. Vuodesta 1921 lähtien Ståhle työskenteli Uudenmaan suojeluskuntapiirin sotilasohjaajana, 1938–1945 Lohjan Kalkkitehtaan omistaman Sipoon kalkkitehtaan isännöitsijänä sekä vielä 1945–1953 Sipoon veneveistämön johtajana. Sotavuosina Ståhle oli uudelleen mukana Uudenmaan suojeluskuntapiirin toiminnassa. Hänet ylennettiin majuriksi 1940.
1920–1930-luvuilla Ståhle oli pitkään ruotsinkielisen "Skyddskåristen"-suojeluskuntalehden ja "Idrottskalendern"-julkaisun päätoimittaja sekä lyhytaikaisesti myös "Finskt Idrottsbladin" päätoimittaja. Myöhemmin 1930–1940-luvuilla hän toimi muun muassa suomenruotsalaisen urheiluammuntaliiton Svenska Finlands Sportskytteförbundin (SFS) ja ruotsinkielisen keskusurheiluliiton Finlands Svenska Centralidrottsförbundin (CFI) varapuheenjohtajana. SFS:n lisäksi Ståhl oli Esbo IF:n perustajajäsen ja seuran ensimmäinen puheenjohtaja.
Urheiluammuntaa harrastanut Ståhle voitti hirviammunnan kertalaukausten SM-kultaa vuonna 1935 ja oli mukana myös Suomen hopeajoukkueessa vuoden 1937 MM-kilpailuissa. Vuonna 1960 hän oli yksi Sibbo Skyttegille -ampumaseuran perustajista.
Suomen sisällissodan aikana Ståhle osallistui tammi–helmikuun vaihteessa Itä-Uudenmaan taisteluihin muun muassa Sipoossa ja oli hieman myöhemmin mukana ns. Pellingin retkellä, jolloin Helsingin ja Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaisia vetäytyi aluksi Porvoon saaristoon ja sieltä edelleen jäätyneen Suomenlahden yli Viroon.
Huhtikuun alussa joukko palasi jälleen Suomeen ja Ståhle nimitettiin sen miehistä kootun Länsi-Uudenmaan pataljoonan komppanianpäälliköksi. Kyseessä oli valkoisten rankaisuretkikunta, joka kiersi huhti–toukokuun aikana eri puolilla Uuttamaata ja Varsinais-Suomea. Pataljoona teloitti ainakin 200 punaista tai sellaiseksi epäiltyä miestä ja naista. Suomenruotsalaisista koostuneen pataljoonan uhreiksi joutui tiettävästi myös muutamia valkoisiin kuuluneita suomenkielisiä. Lukumääräisesti suurimmat teloitukset tehtiin Vihdissä sekä Inkoon Västankvarnissa.
Vuonna 1927 Heikki Ritavuoren murhannut Ernst Tandefelt teki paljastuksen, jonka mukaan hän oli tavannut murhapäivänä ennen tekoaan Café Esplanadissa Ivar Ståhlen, Selim Collianderin ja Oscar Janssonin, joista jälkimmäinen oli antanut hänelle 1000 markkaa. Suojeluskuntain Yliesikunta ilmoitti Ståhlen olleen sairauslomalla, ja Ståhle käytti tätä alibinaan sille, ettei hän voinut olla tuolloin kahvilassa. Ståhlen ja kumppanien osuus Ritavuoren murhassa jäi kuitenkin selvittämättä, kun poliisi lopetti oikeuskanslerin päätöksellä tutkimukset maaliskuussa 1930.
Ivar Ståhle kuoli vuonna 1979, mutta joissakin lähteissä kuolinvuodeksi mainitaan virheellisesti 1982. Hänen mukaansa nimettiin Espoon Soukassa kulkeva Ivar Ståhlen kuja vuonna 1988.
Itämainen molli
Itämainen molli, unkarilainen molli eli mustalaismolli on molliasteikon muunnelma, joka sisältää kaksi ylinousevaa sekuntia. Harmonisesta mollista se eroaa siinä, että asteikon seitsemännen sävelen lisäksi myös neljäs sävel on korotettu. Niinpä asteikossa on kokoaskel 1. ja 2. sävelen välissä, puoliaskelet 2. ja 3, 4. ja 5, 5. ja 6. sekä 7. ja 8. sävelen välissä ja ylinouseva sävelaskel 3. ja 4. sekä 6. ja 7. sävelen välissä. Esimerkiksi itämaiseen c-molliin kuuluvat sävelet c, d, es, fis, g, as, h ja c, itämaiseen a-molliin taas sävelet a, h, c, dis, e, f, gis ja a.
Eddy Merckxin metroasema
Eddy Merckx on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat.
Vuonna 2003 avattu asema on nimetty belgialaispyöräilijä Eddy Merckxin mukaan. Asemalla on näytillä Merckxiin liittyvää esineistöä, esimerkiksi pyörä, jolla hän teki tunnin ajon maailmanennätyksen vuonna 1972.
Elisabethin metroasema
Elisabeth on Brysselin metron asema Koekelbergin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat.
Asema sijaitsee Simonisin metroaseman alapuolella. Ne muodostavat yhteisen asemakompleksin, ja niistä käytettiin yhteistä nimeä Simonis niiden avaamisesta vuonna 1982 vuoteen 2009 asti. Silloin linjojen uudelleenjärjestelyn myötä syntyivät kehämäiset linjat 2 ja 6, jotka pysähtyivät Simonisin asemalla kahdesti. Ylempi asema sai nimen Simonis (Leopold II) ja alempi Simonis (Elisabeth). Vuonna 2013 asemat saivat nykyiset nimensä Simonis ja Elisabeth.
Edward Bernays
Edward Bernays (22. marraskuuta 1891 − 9. maaliskuuta 1995) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen propagandan, tiedotus- ja suhdetoiminnan ja mainonnan kehittäjä. Bernays oli Sigmund Freudin veljenpoika ja sovelsi Freudin ajatuksia käytännössä. Natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels luki Bernaysin teoksia.
IG Farben -rakennus
IG Farben -rakennus on Frankfurt am Mainiin, Saksaan vuonna 1931 valmistunut rakennus, joka toimi kemianteollisuusyhtymä I.G. Farbenindustrie AG:n pääkonttorina. IG Farben oli maailman suurin kemianteollisuuden yritys sekä Saksan suurin ja maailman neljänneksi suurin yritys. Rakennuksen arkkitehtinä toimi Hans Poelzig. Rakennus on toiminut myös yhdysvaltalaisen tiedustelupalvelu CIA:n konttorina.
RAP Amsterdam
RAP Amsterdam oli jalkapalloseura Amsterdamin kaupungista. Seura perustettiin marraskuussa 1887. Seura lakkautettiin vuonna 1914, kun se liittyi VRA Amsterdamiin. RAP voitti historiansa aikana viidesti maansa mestaruuden kausina 1891–92, 1893–94, 1896–97, 1897–98 ja 1898–99, joskin näistä vain kahta viimeistä joissakin lähteissä pidetään virallisina Alankomaiden mestaruuksina. Alankomaiden cupin seura voitti vuonna 1899.
Aleksei Murygin
Aleksei Murygin (s. 16. marraskuuta 1986 Habarovsk) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa KHL:ssä pelaavaa Lokomotiv Jaroslavlia.
Chilenpussirotta
Chilenpussirotta ("Dromiciops gliroides") on Etelä-Amerikassa tavattava pussieläinlaji, jota pidetään elävänä fossiilina. Chilenpussirotalle on annettu myös uusi nimi kolokolo.
Chilenpussirottaa tavataan Chilessä ja Argentiinassa. Laji on vähenemässä ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Minimipari
Minimipari on kielitieteellinen käsite, jota tarvitaan kielen foneemien erottelussa. Minimiparissa on kaksi sanaa, jotka eroavat toisistaan vain yhden äänteen kohdalla ja joilla on eri merkitys. Tällöin voidaan osoittaa, että äänne-ero on myös merkitysero. Merkitystä erottelevat äänteet ovat keskenään fonologisessa oppositiossa, eli ne ovat eri foneemeja. Minimiparin muodostavat esimerkiksi suomen sanat "pila" ja "pala", mikä osoittaa, että suomessa [i] ja [a] ovat eri foneemeja.
Metsäkylän koulu
Metsäkylän koulu on Ylöjärven Metsäkylässä sijaitseva koulu. Lukuvuonna 2015–2016 koulussa oli oppilaita noin 460 luokilla 1–6. Koulua laajennetaan, ja syksystä 2016 lähtien se muuttuu vaiheittain yhtenäiskouluksi, jossa on luokat 1–9. Vuonna 2015 alkaneen laajennuksen on määrä valmistua vuonna 2017, ja sen kustannusarvio on noin 8,5 miljoonaa euroa.
Godin Tepe
Godin Tepe on arkeologinen löytöpaikka Kangavarin laaksossa, Kermānšāhin provinssissa Iranissa. Paikka asutettiin ainakin jo 5200 eaa., ja siellä oli islamilainen temppeli 15. vuosisadalla jaa. Godin Tepe oli muinaisten kauppareittien varrella. Muun muassa Halafin, Mesopotamian, Elamin ja Kura-Araxesin kulttuurit vaikuttivat paikan historiaan.
"J-keramiikka", Godin ennen kerrostumaa XI. Kytköksissä Halaf-keramiikkaan.
Dalman keramiikka, jollaista Dalmā Tepe:ssä Urmia-järven rannalla.
4200-4000 eaa., Ubaidin loppuvaihe Mesopotamiassa. Täällä myöhäiskalkoliittinen 1, LC 1.
merkkejä kaupan kasvusta, mm. lapislatsulia, jota saatiin Badahšanista, Afganistanista.
Mesopotamian Urukin kulttuurin vaikutusta: Uruk IV, Nippur, Susa.
Cuyler-Young väittää paikan olleen elamilaisten kauppasiirtokunta. Paikallisesta kivestä tehtyjä leima- ja rullasinettejä. Näilläkin kytköksiä Urukiin, Susaan ja muihin Khūzestānin paikkoihin. Savitaulutkin muistuttavat Urukin ja proto-elamin savitauluja.
3200-3000 eaa. asutus hylättiin, tulipalon merkkejä.
3000-2650 eaa. pohjoisen Kura-Araxesin kulttuurin (mm. Yanik tepe) saapuminen.
Elamin vaikutusta 2600-1500/1400 eaa. Ehkä liitossa Elamin kanssa ainakin osan aikaa. Paikka hylättiin 1400 eaa., asutettiin uudestaan vasta 750 eaa.
Meedialaisen heimopäällikön keskus ja Persian vallan alla joskus 750-5500 jaa. Paikka hylättiin, kun Persian Kyyros valloitti sen.
Islamilainen temppeli 1400-luvulla jaa.
Will Grigg
Will Grigg (s. 3. heinäkuuta 1991 Solihull, Englanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Wigan Athleticia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Grigg on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Grigg aloitti uransa kaudella 2007–2008 Stratford Townissa. Vuodet 2008–2013 hän edusti Englannin ykkösliigan Walsallia. Hän pelasi seuran paidassa 99 ottelua onnistuen maalinteossa 27 kertaa. Kaudella 2012–2013 hän teki 41 pelissä 19 maalia tullen valituksi seuran vuoden pelaajaksi. Heinäkuussa 2013 Grigg siirtyi saman sarjan Brentfordiin, jossa hän pelasi kaudella 2013–2014 34 ottelua tehden viisi maalia. Kauden 2014–2015 hän oli lainalla Ykkösliigan Milton Keynes Donsissa, jossa hän onnistui 20 kertaa maalinteossa 44 ottelussa. Elokuussa 2014 Grigg teki FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan kaksi maalia.
Kaudeksi 2015–2016 Grigg siirtyi Ykkösliigaan pudonneeseen Wigan Athleticiin. Hän teki 40 pelaamassaan ottelussa 25 maalia ollen sarjan paras maalintekijä. Wigan voitti Ykkösliigan ja palasi takaisin Englannin mestaruussarjaan.
Englantilaissyntyinen Grigg sai luvan edustaa Pohjois-Irlantia sukujuurtensa ansoista. Hän edusti Pohjois-Irlantia alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2012 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Avausmaali syntyi toukokuussa 2016 Valko-Venäjää vastaan. Grigg nimettiin Pohjois-Irlannin ryhmään vuoden 2016 EM-kilpailuihin. Hän ei kuitenkaan saanut turnauksessa minuuttiakaan peliaikaa.
Wiganin kannattaja Sean Kennedy julkaisi Griggistä kertovan kappaleen "Will Grigg’s on Fire" toukokuussa 2016 YouTubessa. Kappale perustuu italialaislaulaja Galan kappaleeseen "Freed from Desire". Will Grigg’s on Fire sai suurta suosiota ja Blonde-niminen elektroduo teki kappaleesta oman versionsa päästen Britannian listalla kymmenen kärkeen. Myös Pohjois-Irlannin maajoukkueen kannattajat lauloivat kappaletta vuoden 2016 EM-kilpailuissa, vaikka Grigg ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Litiumnitraatti
Litiumnitraatti (LiNO) on litium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa pyrotekniikassa, suolasulana vulkanoinnissa ja orgaanisissa synteeseissä reagenssina.
Huoneenlämpötilassa litiumnitraatti on väritöntä ja voimakkaasti hygroskooppista kiteistä ainetta. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Muiden nitraattien tavoin yhdiste on voimakas hapetin. Kuumennettaessa litiumnitraattia se hajoaa litiumoksidiksi. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen trihydraatti (LiNO·3HO). Aine muodostaa useiden muiden ioniyhdisteiden kanssa matalan sulamispisteen omaavia eutektisia seoksia.
Litiumnitraattia valmistetaan liuottamalla litiumoksidia, litiumhydroksidia tai litiumkarbonaattia typpihappoon.
Litiumnitraattia voidaan käyttää pyrotekniikassa esimerkiksi iloitulitteissa yhdessä strontiumnitraatin kanssa punaisen värin aikaansaamiseksi. Sen ja muiden suolojen sulatteita käytetään kumien vulkanoinneissa. Orgaanisessa kemiassa sitä voidaan käyttää yhdessä trifluorietikkahappoanhydridin kanssa valmistettaessa alkoholeista niiden nitraattiestereitä. Litiumnitraattia voidaan lisätä sementin joukkoon estämään halkeamien syntymistä.
Miro Rastas
Miro Petteri Rastas (s. 29. toukokuuta 1997) on suomalainen korkeushyppääjä. Rastas edustaa Raision Kuulaa ja hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä Ari Rastas.
Kalevan kisoissa Rastas on ollut parhaimmillaan hopealla vuonna 2016 ja pronssilla vuonna 2017. Vuonna 2015 Rastas hyppäsi halliennätyksekseen 212 cm, mutta loukkaantui ennen kesää, eikä hypännyt ulkona lainkaan. Vuoden 2016 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Rastas voitti kultaa tuloksella 211 cm.
Rastaan ennätys on 23. heinäkuuta 2016 Kalevan kisoissa Oulussa hypätty 215 cm.
Albert Lindfors
Albert Lindfors (13. heinäkuuta 1860 Somero – 15. elokuuta 1922 Forssa) oli suomalainen taidemaalari ja elokuvateatterinomistaja. Lindfors kuuluu kultakauden taiteilijoihin.
Forssassa lapsuutensa ja myöhemmän aikuisikänsä asunut lasimestarin poika Lindfors opiskeli Tukholman teollisuuskoulussa. Kesken opintojen hän matkusti pariksi vuodeksi Keski-Eurooppaan ja Italian opiskelemaan ja työhön. Hän palasi Ruotsiin 1886 ja suoritti piirustuksenopettajan tutkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli Tukholmassa Kuninkaallisessa taideakatemiassa ja sai opinnot suoritetuksi 1889. Suomen palattuaan hän toimi Suomen taiteilijaseuran hallituksen jäsenenä ja intendenttinä ja aloitti opettajana Taideteollisuuskeskuskoulussa. Hän teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan, ja hänen töitään oli näytteillä Pariisin Salongissa. Palattuaan Suomeen hän asettui vuosisadan vaihteessa asumaan Forssaan, jonne hän perusti 1906 elokuvateatterin, Suomen ensimmäisen maaseututeatterin. Teatteri otettiin vuosikymmenten jälkeen 2000-luvulla entistettynä jälleen elokuvateatterikäyttöön nimellä Forssan elävienkuvien teatteri.
Lindström on suunnitellut Forssan vanhan siunauskappelin lasimaalaukset. Helsingissä Pyhän Sydämen kappelissa on hänen maalaamansa Kristus-maalaus.
Christian Santos
Christian Santos (s. 24. maaliskuuta 1988 Puerto Ordaz) on puolalaisia sukujuuria omaava venezuelalainen jalkapalloilija, joka pelasi kaudella 2015–2016 Alankomaiden Eredivisien NEC Nijmegenissä. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Santos on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Venezuelan jalkapallomaajoukkueeseen.
Santos aloitti uransa Saksassa, jonne hän oli muuttanut viisivuotiaana isänsä työn perässä. Vuosina 2008–2011 hän pelasi Arminia Bielefeldin kakkosjoukkueessa. Pelejä seuran ykkösjoukkueessa ei kuitenkaan kertynyt. Vuodet 2011–2013 Santos pelasi Belgian 2. divisioonan KAS Eupenissa, jossa otteluita kertyi 58 ja maaleja 25. Heinäkuussa 2013 Santos siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen Waasland-Bevereniin, mutta polvivamma esti häntä pelaamasta yhtään ottelua seuran paidassa.
Heinäkuussa 2014 Santos siirtyi Alankomaiden Eerste divisien NEC Nijmegeniin, jonka paidassa hän teki kaudella 2014–2015 23 maalia voittaen seuran kanssa Eerste divisien ja nousten Eredivisieen. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan, kaudella 2015–2016, Santos teki NEC:in paidassa 30 ottelussa 16 maalia.
Santos debytoi Venezuelan jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Jamaikaa vastaan. Avausmaali syntyi lokakuussa 2015 MM-karsintaottelussa Brasilian verkkoon. Santos nimettiin Venezuelan ryhmään vuoden 2016 Copa América Centenarioon.
Seurajoukkuetasolla
Ourcq
Ourcq (lausutaan \uʁk\) on Seinen sivujoen Marnen oikeanpuoleinen sivujoki Ranskassa. Se on 87 kilometrin pituinen ja kulkee Aisnen, Oisen ja Seine-et-Marnen departementtien alueella.
Joki alkaa Villardellestä Fère-en-Tardenoisn itäpuolelta laskee Marneen lähellä Lizy-sur-Ourcqia.
Ourcq kulkee osan matkastaan kanavoidussa uomassa. Siitä erkanee 1800-luvulla rakennettu kanava, Canal de l’Ourcq, joka johtaa Bassin de la Villetteen Pariisiin. Sen jatkeita Pariisissa ja Saint-Denis'ssä ovat Canal Saint-Martin ja Canal Saint-Denis.
Italialainen mehiläinen
Italialainen mehiläinen ("Apis mellifera ligustica") on eräs tarhamehiläisen rotu. Se on mehiläisroduista kaikkein yleisimmin tarhattu. Väritykseltään italialainen on keltainen tai vaaleankeltainen. Sen takaruumiin tyvi on keltainen ja takaruumiissa on mustia raitoja. Muihin tarhamehiläisrotuihin verrattuna italialaiset ovat lauhkeita ja helposti käsiteltäviä. Ne talvehtivat suurena yhdyskuntana ja parveilevat muita rotuja vähemmän.
Krainilainen mehiläinen
Krainilainen mehiläinen ("Apis mellifera carnica") on eräs tarhamehiläisen rotu. Se on lähtöisin Alppien itäpuolelta Pohjois-Balkanin vuoristoseudulta nykyisen Slovenian alueelta. Krainilainen on toiseksi yleisin tarhattu rotu italialaisen mehiläisen jälkeen. Krainilainen on sopeutunut kylmään ilmanalaan ja pitkiin talviin paremmin kuin italialainen mehiläinen. Se on väriltään keltamusta ja italialaiseen verrattuna hiukan tummemman harmaa. Se talvehtii pienempinä yhdyskuntina ja kestää huonoa säätä italialaista mehiläistä paremmin. Krainilaisen lentokausi alkaa aikaisemmin ja kestää pidempään kuin italialaisen. Krainilaista pidetään lempeänä ja helposti käsiteltävänä rotuna. Krainilaisen itäisempi jalostuslinja on nimeltään karpaattien mehiläinen.
Akhilleion
Akhilleion (, ) tai Achílleio (, ) voi viitata seuraaviin:
Tumma mehiläinen
Tumma mehiläinen ("Apis mellifera mellifera") on eräs tarhamehiläisen rotu. Tumma mehiläinen on kehittynyt Alppien pohjoispuolella ja levinnyt luontaisesti Pohjois-Euroopan lauhkean vyöhykkeen pohjoisrajoille. Sen levinnäisyys on seurannut karkeasti tammivyöhykkeen rajaa Skandinaviasta Viron poikki kaakkoiseen Karjalaan. Italialaiseen mehiläiseen verrattuna tumma mehiläinen on isompi ja tummempi, eikä sillä erotu raitoja takaruumiissa. Se talvehtii pienenä talvipallona eikä kuluta paljon ruokaa, sillä se on tottunut Pohjolan karuihin olosuhteisiin. Luonteeltaan tumma mehiläinen on ärhäkkä ja parveilee melko herkästi. Se kerää loppukesällä satoa kanervasta. Suomessa tumma mehiläinen oli tarhattuna yleinen ennen eteläisempien rotujen tuontia.
Tumma mehiläinen oli aiemmin maailman yleisin rotu, mutta se oli kadonnut lähes kokonaan 1960-luvulle tultaessa. Heteroosin myötä hybridiksi muuttuneessa mustassa mehiläisrodussa voimistuneet aggressiiviset käyttäytymispiirteet tekivät sen kanssa työskentelyn vaikeaksi, mikä johti rodun vaihtamiseen lempeämpiin rotuihin ja mustan mehiläisen nopeaan harvinaistumiseen 1960-lukuun mennessä. Rotupuhtaina mustat mehiläiset ovat kuitenkin lauhkeita vaikkakin arkoja. Niiden kyky kerätä arvokasta kanervakasvien mettä ja talvehtia vaikeissakin oloissa ovat erityisesti Pohjoismaissa edullisia ominaisuuksia. Rotua on alettu elvyttää 2000-luvulla.
Dagsbergin kirkko
Dagsbergin kirkko Ruotsissa Norrköpingin kunnassa sijaitseva kivikirkko. Sen vanhimmat osat ovat peräisin varhaiskeskiajalta, mutta sitä on laajennettu sen jälkeen useaan otteeseen, muun muassa 1700-luvun jälkipuoliskolla siihen rakennettiin torni.
Kirkon sijaintipaikka Dagsberg on oletettavasti ollut muinainen palvontapaikka. Ensimmäinen sauvakirkko lienee rakennettu 1000-luvulla, siltä ajalta on palasia eskilstunanarkuista. Vanhempia ovat kaksi riimukiven palasta, joista toisessa mainitaan isä "Ärkel" ja poika "Ofrad", ja toisessa (Ög 145) dagsberglainen, joka kaatui Ingvar Vittfarnes sotajoukoissa idässä.
Lattian alla on perusmuuri 1200-luvun ensi vuosikymmeniltä. Rakennusta korjattiin 1300-luvulla ja 1400-luvun jälkipuolella. Nykyinen kirkko on peräisin vuosilta 1777–1779, jolloin keskiaikaisesta kirkosta purettiin suuria osia. Vanhasta asehuoneesta tehtiin sakaristo, jonka porraspäätyä voi tarkastella ulkoa. Sisällä näkyy holvi. Tornin piirsi rakennusmestari Abraham Pousette, ja se valmistui 1782. Uusi torni korvasi kivitornin, joka oli rakennettu kiinteästi keskiaikaiseen kirkkoon, ja hautausmaalla sijainneen erillisen puisen kellotornin. Tornit mainitaan pitäjänkokouksessa vuonna 1772. Nykyisessä tornissa on kaksi kirkonkelloa. Suurempi on 1500-luvun jälkipuolelta, ja se valettiin uudestaan 1790, mutta pienemmästä tiedetään vain, että se on valettu uudestaan 1839.
Drogkarátin luola
Drogkarátin luola (; myös "Drongarátin/Drogarátin luola") on tippukiviluola Kefalonián saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä saaren itärannikkoa noin viisi kilometriä Sámista etelälounaaseen.
Drogkarátin luola on syntynyt noin 100–150 miljoona vuotta sitten. Luolan syvyys on noin 60 metriä ja se jakautuu kahteen osaan, noin 44 metriä pitkään käytävään ja noin 30 x 40 metrin kokoiseen ”pääsaliin”. Luolan lämpötila on tasaisesti 18 astetta ja sen ilmankosteus on korkea. Luolassa on suuri määrä stalagtiitteja ja stalagmiitteja. Geologit arvelevat luolan olevan yhteydessä saaren muihin meriluoliin.
Luola löydettiin 1700-luvulla maanjäristyksen avattua siihen sisäänkäynnin. Luola on ollut avoin yleisölle vuodesta 1963, ja se on yksi Kefalonián suosituimpia nähtävyyksiä. Luolan suuremmassa osassa, jossa on tilaa 500 hengelle, on järjestetty kulttuuritapahtumia sen akustiikan vuoksi.
Sámin lähellä sijaitsee myös Melissánin luola.
Mýrtos (Kefaloniá)
Mýrtos (; myös "Mírtos") on ranta Kefalonián saarella Kreikassa. Se sijaitsee Pýlaroksessa saaren pohjoisrannikolla Mýrtoksenlahden rannalla, noin 30 kilometriä pohjoiseen saaren pääkaupungista Argostólista.
Mýrtoksen ranta on puolikaaren muotoinen ja sitä reunustavat korkeat kalliot. Ranta on usein arvioitu yhdeksi Kreikan parhaista. Se on luontonsa ja maisemiensa ansiosta myös yksi Kreikan kuvatuimmista ja Kefalonián suosituimpia turistikohteita. Ranta esiintyy myös muun muassa saarelle sijoittuvassa elokuvassa "Kapteeni Corellin mandoliini".
Mýrtos
Mýrtos (; myös "Mírtos") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Melissánin luola
Melissánin luola () on luola Kefalonián saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 500 metriä sisämaahan Kefalonián itärannikosta lähellä Karavómyloksen ja Sámin kyliä.
Luolan leveys on noin 40 metriä ja korkeus noin 36 metriä. Pituutta luolalla on pääosassaan noin 100 metriä ja kokonaisuudesaan jopa 3,5 kilometriä. Luolassa on järvi, joka jakautuu kahteen altaaseen, ja paljon kasvillisuutta. Järven syvyys on noin 20–30 metriä ja sen pinta on noin metrin mrenpintaa korkeammalla. Järvi on osa maanalaista vesistöä, jossa meressä saaren toisella puolella Argostólin lähellä oleviin vesipyörteisiin imeytyvä vesi kulkeutuu noin kahdessa viikossa saaren ali Melissánin luolalle ja edelleen mereen.
Myytin mukaan luola on saanut nimensä Melissanthe-nimisestä nymfistä, joka hukuttautui luolassa, koska ei saanut vastarakkautta Panilta. Luolassa on suoritettu arkeologisia tutkimuksia vuosina 1951 ja 1962. Tuolloin löydettiin 300–200-luvuilta eaa. peräisin olevia esineitä, jotka osoittavat luolan olleen Panin ja nymfien kultin käytössä. Löydökset ovat Argostólin arkeologisessa museossa.
Luola avattiin yleisölle vuonna 1963, ja se on yksi saaren tunnetuimpia nähtävyyksiä. Luolaan järjestetään turistikierroksia veneillä.
Sámin lähellä sijaitsee myös Drogkarátin luola.
Mon Repó
Mon Repó () eli Mon Repos (ransk.) on palatsi Palaiópolissa Korfun saarella Kreikassa. Se valmistui vuonna 1826. Nykyisin palatsissa toimii Palaiópolin arkeologinen museo.
Mon Repón palatsin rakennutti Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatin Jooniansaarten yhdysvaltojen kolmas käskynhaltija Sir Frederick Adam vuonna 1826. Hänen kerrotaan rakennuttaneen sen lahjaksi korfulaiselle vaimolleen Diamantína (Nína) Palatianoúlle. Palatsin suunnitteli arkkitehti Sir George Whitmore, joka suunnitteli myös Korfun kaupungissa sijaitsevan Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön palatsin.
Myöhemmin Mon Repó toimi käskynhaltijoiden kesäpaikkana. Vuonna 1833 rakennukseen avattiin taidekoulu, ja sen puutarha avattiin yleisölle vuonna 1834. Vuodesta 1840 rakennuksessa toimi pappisseminaari. Kun Jooniansaaret liitettiin Kreikkaan vuonna 1864, palatsi lahjoitettiin Kreikan kuninkaalle Yrjölle. Tämän jälkeen se toimi Kreikan kuningasperheen kesäpaikkana. Juuri Yrjö antoi palatsille ranskankielisen nimen "Mon Repos", ”minun lepopaikkani”. Palatsin vieraisiin kuului muun muassa Itävallan keisarinna Elisabet, joka ihastui saareen ja rakennutti sinne myöhemmin oman palatsina, Achílleion. Prinssi Philip, Edinburghin herttua, syntyi palatsissa vuonna 1921.
Toisen maailmansodan aikana palatsi toimi saaria miehittäneen Italian Jooniansaarten kuvernöörin Piero Parinin asuntona. Kuningasperhe omisti asunnon virallisesti vuoteen 1967 saakka. Kreikan julistauduttua tasavallaksi palatsi luovutettiin Korfun kunnalle. Sen omistuksesta syntyi kuitenkin kiista, sillä entinen kuningas Konstantin II piti sitä yksityisomaisuutenaan, kun taas Kreikan valtio piti sitä valtiolle kuuluvana. Vuonna 1991 oikeus päätti palatsin kuuluvan korfulaisille, minkä jälkeen palatsin alue avattiin yleisölle. Vuonna 2002 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin määräsi entiselle kuninkaalle yhteensä seitsemän miljoonaa euroa korvauksia palatsin sekä eräiden muiden omistusten menettämisestä.
Nykyisin palatsi on kunnostettu ja se on yksi Korfun suosituimpia nähtävyyksiä. Palatsi toimii Palaiópolin arkeologisena museona, jossa on esillä lukuisia antiikin aikaisia löydöksiä palatsin ympäristöstä.
Mon Repó sijaitsee noin kolme kilometriä saaren pääkaupungista Korfun kaupungista etelään. Palatsi on rakennettu Análipsis-kukkulalle antiikin Korkyran kaupungin eli nykyisen Palaiópolin arkeologisen alueen keskelle.
Palatsin päärakennus yhdistelee uusklassista tyyliä ja brittiläistä siirtomaa-arkkitehtuuria. Rakennus on kolmikerroksinen ja koristeltu pylväin ja erkkerein.
Palatsia ympäröi suuri puutarha, jonka laajuus on 100 hehtaaria. Puutarha on parhaimmillaan ollut yli 2 000 eri puolilta brittiläistä imperiumia tuodun kasvilajin kasvitieteellinen puutarha. Puutarhassa on lukuisia antiikin aikaisia raunioita. Näihin lukeutuvat muun muassa Apollonin temppeli, Heran temppeli, hellenistisen ajan agora, niin kutsuttu Alkinooksen satama, roomalainen kylpylä sekä varhaiskristillinen Pyhän Kerkyran basilika.
Navágio
Navágio (, ”Hylky”) eli "Salakuljettajien poukama" tai "Salakuljettajien lahti" (Όρμος Λαθρεμπόρων, "Órmos Lathrempóron") on lahti ja ranta Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosassa lähellä Anafonítrian kylää.
Rannan nimi oli alun perin Ágios Geórgios (”Pyhä Yrjö”) läheisen luostarin mukaan. Nykyinen nimi on peräisin rannalle ajautuneesta "Panagiótis"-nimisen laivan hylystä. Laiva salakuljetti savukkeita ja haaksirikkoutui rannalle myrskyssä 1. lokakuuta 1980. Ruostunut hylky on rannalla edelleen. Nykyisin ranta on suosittu turistikohde ja hylkyineen saaren kuvatuimpia kohteita. Sinne tehdään päiväretkiä muualta saaresta. Rantaa ympäröivät korkeat ja jyrkät kalliot.
Rawit
Rawit on chileihin kuuluva paprikalajike, jota käytetään yleisesti Kaakkois-Aasiassa. Rawit-nimitys on peräisin indonesian ja jaavan kielistä. Thaimaassa nimitys on "phrik khinu" (พริกขี้หนู), ja Suomessa lajiketta sanotaan joskus thai-chiliksi. Rawit sopii hyvin sambal- ja nam phrik -kastikkeiden valmistukseen.
Scovillen asteikolla rawitin tulisuus on 100 000–225 000 yksikköä eli miedompaa kuin vahvimmat habanerot mutta huomattavasti tulisempaa kuin jalapeño.
Papanikolíksen luola
Papanikolíksen luola (; myös "Papanikolin luola") on meriluola Meganísin saaren länsirannikolla Kreikassa. Luolan sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin. Sen pituus on noin 120 metriä, leveys noin 60 metriä ja korkeus noin 30 metriä.
Luolaa on käytetty usein alusten suojapaikkana huonon sään aikaan. Luola on saanut nimensä siitä, että kreikkalaisten kerrotaan käyttäneen sitä Kreikan laivaston sukellusvene Papanikolíksen (Y-2) piilopaikkana toisen maailmansodan aikana sen taistellessa italialaisia ja saksalaisia vastaan.
Luolalle tehdään turistiretkiä muun muassa Nydrístä läheiseltä Lefkaksen saarelta.
Mont Blancin tunneli
Mont Blancin tunneli on Mont Blancin vuoren läpi kulkeva maantietunneli Ranskan ja Italian välillä. Tunneli avattiin 19. heinäkuuta 1965, ja se on 11,6 kilometriä pitkä. Valmistuessaan Mont Blancin tunneli oli maailman pisin maantietunneli. Tunneli lyhensi Rooman ja Pariisin välistä ajoaikaa noin 20 tunnilla. Tunneli alittaa yli 4 000 metriä korkeat Mont Blancin massiivin huiput noin 1 300 metrin korkeudessa.
Italia ja Ranska sopivat yhteisestä tunnelihankkeesta vuonna 1949. Sveitsi tuli mukaan hankkeeseen vuonna 1953. Italialaiset ja ranskalaiset työryhmät aloittivat tunnelin tekemisen vuorten vastakkaisilta puolilta 30. toukokuuta 1959. Tunnelit yhdistettiin 5 850 metrin päässä tunnelin sisääntuloaukoista. Tunnelin rakentaminen vaati sekä rahaa että kuolonuhreja, sillä useita työntekijöitä jäi kivi- ja lumivyöryjen alle. Tunnelia kaivettaessa noin miljoona kuutiota kiveä irrotettiin ja kuljettiin ulos tunnelista. Tunnelin rakentaminen kesti 6,5 vuotta, ja sen saattaminen suunnitelmien tekemisestä lähtien kokonaan valmiiksi 19 vuotta.
24. maaliskuuta 1999 tunnelissa tapahtui tuhoisa tulipalo. Kuorma-auto, joka kuljetti margariinia ja jauhoja, syttyi palamaan. Tunnelin katto romahti ja asfaltti suli tulipalon kuumuudessa. Tulipalossa kuoli 39 ihmistä.
Erasme/Erasmuksen metroasema
Erasme (Erasmus) on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat. Se avattiin vuonna 2003.
FFHG Division 1
FFHG Division 1 on Ranskan jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa kaudella 2016–2017 yhteensä 13 joukkuetta. Kaudeksi 2016–2017 sarjasta nousi Ranskan korkeimalle sarjatasolla Nice ja vastaavasti Toulouse-Blagnac putosi sarjasta.
Pengerkatu
Pengerkatu () on asuin- ja liikekatu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Pengerkatu on samansuuntainen sen itäpuolella sijaitsevan Hämeentien kanssa. Katu on pengerretty rinteeseen, joka kohoaa Hämeentieltä jyrkästi lännen suuntaan.
Pengerkadun linja kulkee lounais–koillissuuntaisesti Viidenneltä linjalta Helsinginkadulle. Sen poikkikadut lounaasta alkaen ovatHelsinginkadun ja Torkkelinkadun risteyksen välisellä osuudella Pengerkatu on tavanomainen yhdellä korkeustasolla sijaitseva katu. Torkkelinkadun risteyksen eteläpuolella katu jakautuu kahdelle eri korkeustasolle. Ylin taso kulkee Pengerpuiston halki. Pengerkadun alempi taso jakautuu Sakarinkadun risteyksessä edelleen kahteen eri tasoon. Niistä ylempi risteää Agricolankadun eteläisen kaistan kanssa. Hieman ennen Alli Tryggin puistoa kaistat yhtyvät jälleen samalle tasolle ja siitä Viidennen linjan risteykseen Pengerkatu on tavanomaista yksitasoista katua. Sakarinkadun ja Agricolankadun välisellä osuudella Pengerkatu on siten kolmitasoinen.
Sakarinkadun kohdalla Pengerkadun rinteeseen on rakennettu portaikko, joka yhdistää alemmat tasot ylimpään ja samalla Pengerpuistoon. Pengerkadun rinteen puistikko on osa Pengerpuistoa.
Pengerkadun asuinkerrostalot on rakennettu pääosin 1920–1930-luvuilla. Pengerkatu 4 Alli Tryggin puiston kulmassa edustaa vanhinta rakennuskantaa; vuonna 1911 valmistuneen jugendlinnan piirsi Vilho Lekman. Talo oli valmistuessaan korttelinsa ainoa rakennus.
Pengerkadulla sijaitsee yksi Helsingin Kaupunginteatterin näyttämöistä. Sörnäisten Työväen Näyttämö sijaitsi vuosina 1900–1928 Pengerkatuun rajautuvassa korttelissa, tosin Hämeentien puolella niin kutsutussa Vuorelan talossa. Pengerkadun ja Torkkelinkadun kulmassa sijaitsee Väinö Vähäkallion piirtämä, 1944 valmistunut koulurakennus.
Pengerkadun arkkitehtoniseen ilmeeseen vaikuttaa voimakkaasti Pengerkadun ylimmän kaistan ja Agricolankadun mutkassa sijaitseva suurikokoinen koulurakennus. Yrjö Sadeniemen piirtämä keltainen luomus valmistui 1929.
Alun perin Pengerkatu jatkui pohjoisessa Aleksis Kiven kadulle saakka. Kun kuitenkin Helsinginkadun ja Vaasankadun välinen, Vaasanpuistikon reunaa kulkeva osa Pengerkatua muutettiin kävelykaduksi, se sai vuonna 1980 erillisen nimen Pengerpolku. Vaasankadun pohjoispuolella olevalle Pengerkatua oli tällöin ehdotettu nimeä Vaasanpenger, mutta vuonna 1982 se sai nimen Kinaporinkatu.
Étangs Noirs/Zwarte Vijversin metroasema
Étangs Noirs (Zwarte Vijvers) on Brysselin metron asema Molenbeek-Saint-Jeanin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 junat. Se avattiin vuonna 1981.
Gare Centrale/Centraal Stationin metroasema
Gare Centrale (Centraal Station) on Brysselin metron asema Brysselin kaupungin alueella. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 junat. Se sijaitsee Brysselin keskusrautatieaseman yhteydessä. Niiden välillä on jalankulkutunneli, jota pitkin asemalta toiselle pääsee viidessä minuutissa.
Vuonna 1969 avattua asemaa käyttivät aluksi vain raitiovaunut. Metrojunat reitillä otettiin käyttöön vuonna 1976.
Gare de l’Ouest/Weststationin metroasema
Gare de l’Ouest (Weststation) on Brysselin metron asema Molenbeek-Saint-Jeanin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 1, 2, 5 ja 6 junat. Se sijaitsee Brysselin läntisen rautatieaseman yhteydessä. Asema avattiin vuonna 1982.
Pengerpuisto
Pengerpuisto () sijaitsee Kallion kaupunginosassa Helsingissä. Se on rakennettu kallion laelle Torkkelinmäen osa-alueen keskelle. Puisto rajoittuu lännessä Torkkelinkadun mataliin 1920-luvun kerrostaloihin ja idässä Pengerkadun korkeaan kerrostalorivistöön. Korkeuserot idän suunnassa, meren rantaan viettävällä rinteellä, ovat suuret. Koillisessa ja lounaassa puisto rajoittuu koulurakennuksiin. Pengerpuiston pinta-ala on noin 1,3 hehtaaria.
Pengerpuiston kohdalla toimi aiemmin kivimurskaamo, josta louhittu kallio jalostettiin edelleen sepeliksi ja käytettiin lähiympäristön talojen rakentamiseen. Kivimurskaamoon kuului neljä jalustaa, joista on jäljellä yksi. Kiviröykkiötä on luultu myös toisen maailmansodan aikaisen it-tykin jalustaksi. Suuri osa Pengerpuistosta on kivituhkakenttää. Pengerkadun rinteessä on Pengerpuistoon kuuluva symmetrinen porrasrakennelma, joka johtaa Sakarinkadun ja Pengerkadun alemman tason risteyksestä Pengerkadun ylimmälle tasolle.
Pengerpuiston pääpuulaji on lehtosaarni. Puistossa kasvaa myös metsävaahteraa, vuorijalavaa, tataarivaahteraa ja ruostehappomarjaa. Pengerkadun rinteessä kasvaa erittäin harvinaista keltakuusamaa, lehtokuusamaa, rusovuohenkuusamaa, keijunruusua, likusterisyreeniä ja villaheisiä. Puiston kallioilla puolestaan kasvaa maksaruoholajeja.
Torkkelinmäki ja pengerpuisto ovat saavuttaneet omanlaisensa maineen alueella käytyn melko avoimen huumekaupan myötä.
Pengerpuiston laidalla sijaitsee Helsingin kuvataidelukio.
Pääjärvi (Ikaalinen)
Pääjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Pääjärvi on osa Pääjärven valuma-aluetta.
Järven pituus on 1,6 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 85 hehtaaria. Se sijaitsee Kyrösjärven kaakkoispuolella ja Sipsiöjärven länsipuolella. Suuresta koostaan huolimatta siihen laskee vain kahdeksan ojaa. Useimat ojat ovat pieniä metsäojia. Etelästä siihen laskee yksinäisen Päälammen laskuoja. Lännestä järveen laskee Pääjärvenperän peltoaukealta sen johto-oja, johon laskevat myös pohjoispuolen ojitetun suoalueen ojat ja Lepolammen, Heinälammen, Pikkulammen ja Kalatonlammen yhteinen laskuoja. Suurin osa vedestä on kuitenkin peräisin Silmästeenojasta, joka tuo pohjoisesta loput valuma-alueen vesistä Alisen Kivijärven kautta. Silmästeenoja on syntynyt maaperän murrokseen, koska oja ja sen jatkeet ovat pohjois-etelä-suuntaiset. Pääjärven laskujoki on Pääjoki, joka lähtee kaakkoispäästä ja laskee 1,5 kilometrin jälkeen Sipsiöjärveen. Pääjärvellä on suuri selkä, jossa on vain kaksi saarta Isosaari ja Pikkusaari. Rantaviivan pituus on 5,7 kilometriä ja rannasta kolmannes on peltomaata ja kaksi kolmannesta metsämaata. Rannat ovat pääosaltaan loivia, mutta lounaiskulmassa mäki kohoaa yli neljäkymmentä metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven ympäristössä on kuusi maatilaa ja rannoille on rakennettu noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13283, joka kiertää järven pohjoispuolelta, ja vielä yhdystieltä 2764 sekä seututieltä 276.
Kuokkala (Lempäälä)
Kuokkala on yksi Lempäälän kylistä. Kuokkalassa sijaitsee myös Kuokkalan koulu. Siellä on myös Kuokkalan museoraitti, jossa käy varsinkin kesällä paljon ihmisiä. Museoraitilla on myös Eskolan kauppa, joka on vuodelta 1914. Museoraitin ensimmäiset museot avattiin vuonna 1981.
Kuokkalan kylän läpi kulki ikivanha Turusta pohjoiseen johtanut Hiidentie. Kuokkalan eteläpuolella sijaitsevan Kuokkalankosken Hiidenvuolteessa on edelleen jäljelle vuonna 1943 puretun Hiidentien sillan kivinen siltapilari ja kosken rannalla olleet sillan maatuet. Tampereentien sillan vieressä on puolestaan vuonna 1963 pystytetty höyrylaiva Ilmarisen Kuokkalankosken nousun 100-vuotismuistomerkki.
Kuokkalassa Kuokkalankosken rannalla sijaitsee Lempäälän jätevedenpuhdistamo joka on rakennettu vuonna 1973. Puhdistamoa on uudistettu vuosina 1998, 2000, 2007 ja 2013. Puhdistamossa käsitellään noin 18 500 asukkaan jätevedet ja lokakuusta 2007 alkaen siellä on käsitelty myös Vesilahden jätevedet.
Acol
Acol on bridgen tarjoussysteemi, jota lähes kaikki pelaajat käyttävät Ison-Britannian turnauksissa. Se on myös melko yleisessä käytössä muuallakin maailmassa. Tavallisimmillaan se on neljän kortin ylävärit sisältävä luonnollinen systeemi heikolla sangilla.
Se on nimetty Acol Bridge Clubin mukaan, joka sijaitsi Acol nimisellä tiellä Lontoossa. Siellä systeemi on alkanut kehittyä 1930-luvulla.Lupaavat vähintään 12 AP arvopistettä tai hyvän jakauman. On kuitenkin kuusi luonnollisesta poikkeavaa avaustarjousta.