hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eija Mäkinen
Eija Mäkinen (s. 25. elokuuta 1952 Tampere) on Vaasan yliopiston emeritaprofessori. Hän toimi Vaasan yliopiston julkisoikeuden, erityisesti vertailevan hallinto-oikeuden professorina 2006-2017. Hänestä tuli oikeustieteen kandidaatti vuonna 1977 ja lisensiaatti vuonna 1996. Hän väitteli hallintotieteiden tohtoriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1992. Hän on aiemmin toiminut Tampereen yliopistossa julkis- ja talousoikeuden, julkisoikeuden, kunnallisoikeuden lehtorina. Hän on Tampereen yliopiston dosentti..
Mäkinen johti Vaasan yliopistossa Hyvä hallinto ja perusoikeudet -tutkijaryhmää. Ryhmä tutkii hyvään hallintoon, hallinnon muutokseen ja perus- ja ihmisoikeuksiin liittyviä oikeudellisia kysymyksiä.
Karjalanpohja
Karjalanpohja (muinaisnorjaksi "Karjálabotnar" tai "Kirjálabotnar") on tarunhohtoisen skandinaavikuningas Ívarr Laajamielisen (isl. "Ívarr inn víðfaðmi") kuolinpaikaksi muinaisislanninkielisessä tekstissä "Sögubrot af nokkrum fornkonungum" mainittu paikka. Kyseinen vain osittaisena säilynyt saagateksti on kirjoitettu todennäköisesti 1200-luvulla (varhaisimman käsikirjoituksen AM 1 e β I fol. ajoitus n. 1280-1320), mutta se perustuu nyt jo kadonneelle teokselle "Skjöldunga saga", joka laadittiin vuoden 1200 tietämillä. "Sögubrotin" on katsottu kuvaavan aikaa 600-luvun lopusta 700-luvun alkupuolelle. Ívarr Laajamielisen on tämän perusteella arveltu kuolleen heti 700-luvun alussa. Karjalanpohjan on arveltu viittaavan Kurkijokeen.
Nimellä "Hálfdan Eysteinninpojan saaga" tunnettu muinaissaaga, joka on yhdistelmä suullista tarinaperinnettä, kansansatumaisia piirteitä ja keskiajan kirjallisuudesta, kuten ritariromaaneista saatuja vaikutteita, kertoo puolestaan viikinkien "Kirjálabotnar"-nimisessä paikassa käymistä taisteluista. Kyseisen saagan mukaan alue sijaitsi itään Aldeigjuborgista eli Laatokanlinnasta (Staraja Ladoga).
Kellyanne Conway
Kellyanne Elizabeth Conway (s. 20. tammikuuta 1967) on yhdysvaltalainen republikaaninen kampanjapäällikkö, strategisti ja mielipidetutkija. Hän toimi Donald Trumpin kampanjapäällikkönä elokuusta 2016 alkaen, ja on ensimmäinen nainen, joka on toiminut Yhdysvaltain presidentinvaaleissa voittavan osapuolen kampanjapäällikkönä.
Lyyli Rapola
Lyyli Maria Rapola (o. s. Kokkonen; 16. lokakuuta 1904 Längelmäki – 17. tammikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen nimistöntutkija ja paikannimiarkiston hoitaja. Hän oli oppiarvoltaan filosofian maisteri.
Rapola keräsi jo opiskeluaikana paikannimiä ja kansanperinnettä. Hän teki pro gradu -työn Längelmäen nimistöstä. Hän työskenteli Helsingin yliopistossa suomen kielen professorin assistenttina ja tutkimusassistenttina Sanakirjasäätiön arkistossa ja jatkoi säätiön Paikannimijaoston sihteerinä ja arkistonhoitajana. Hän toimi äidinkielen opettajana Helsingin tyttölukiossa.
Rapola julkaisi artikkeleita alan lehdissä, kuten Kotiseudussa, Virittäjässä, Sanastajassa, ja Kansatieteellisessä Arkistossa. Hänen ja Viljo Nissilän yhteistyöartikkeli julkaistiin 1953 kansainvälisen nimistöntutkijoiden elimen ICOS:n vuosikirjassa "Bibliographie Onomastique de la Finlande". Hänen arkistonsa on talletettu Kotimaisten kielten keskukseen.
Rapolan puoliso oli vuodesta 1933 professori Martti Rapola.
Ingeborg Leire
Anna Ingeborg Leire (vuoteen 1967 Lagercrantz; 27. maaliskuuta 1913 Viipuri – 26. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kirkkomusiikin tutkija.
Leire valmistui ylioppilaaksi Turussa 1931 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Åbo Akademissa 1943. Hän väitteli 1948 filosofian tohtoriksi tutkimuksella luterilaisista kirkkolauluista "Lutherska kyrkovisor: finländska musikhandskrifter från 1500- och 1600 -talen 1: Jul och påsk". Hän suoritti myös pianonsoitonopettajan tutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1944 ja työskenteli pianonsoitonopettajana vuodesta 1937.
Leire oli Helsingin yliopiston kirkkomusiikin historian dosentti vuosina 1952–1958.
Gunvor Kerkkonen
Gunvor Kerkkonen (8. elokuuta 1903 Helsinki – 14. tammikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija. Hänen alaansa oli Suomen keskiajan historia. Hän väitteli Åbo Akademissa 1945 tutkimuksella "Västnyländsk kustbebyggelse under medeltiden". Hän oli Åbo Akademin historian dosentti ja Svenska Handelshögskolanin taloushistorian dosentti.
Kerkkonen valmistui 1945 filosofian tohtoriksi ja oli vuosina 1947–1958 Tieteellisten seurain kirjaston hoitaja ja vuosina 1959-1969 Svenska handelshögskolanin kirjaston hoitaja. Hän toimi 1954–1964 Åbo Akademissa historian dosenttina ja 1961–1972 Svenska handelshögskolanin taloushistorian dosenttina. Kerkkonen tutki Suomen keskiajan asutushistoriaa ja kirjoitti keskiajasta useisiin kunnanhistoriikkeihin. Hänelle myönnettiin 1968 professorin arvonimi.
Hän tuo julkaisussa Historisk Tidskrift för Finland (1945) esiin käsityksen, että Suomen ja Viron katsottiin vuonna 1120 olleen Ruotsin maakuntia ja että ruotsalainen lähetystyö oli jo tuolloin ehtinyt vaikuttaa näihin seutuihin. Käsityksen perusteena hän esittää kaksi nimeä "Findia" och "Hestia" tekstissä "Nomina insularum de regno sueuorumin" merkinnässä katolisen kirkon maakunnista vuodesta 1120. Jöran Sahlgren tulkitsee Hestian Viroksi ja lisää, "jos Hestia on Viro, voi Findia varmaankin olla Finland (Suomi)". Findia ja Hestia on tulkittu myös tarkoittavan Finnveden ja Gästrikland. Curt Weibull pitää ruotsalaista lähetystyötä tuohon aikaan epäuskottavana, koska Ruotsi itse oli tuolloin lähetyskenttä.
Vähä Savijärvi
Vähä Savijärvi on Pirkanmaalla Valkeakoskella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Vähä Savijärvi on osa Jumusen–Rauttunselän aluetta.
Järvi on 450 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Siihen laskee Savijärvenrahkalta kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja on kolmas siihen kaivamalla oikastu oja. Laskuoja laskee metrin pudotuksen ja yli 500 metrin jälkeen Iso Savijärven Tuomisenlahteen. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja se on pääosin suota. Isokallion ja Vähäkallion seudut ovat kovaa metsämaata niillä sijaitseekin viisi vapaa-ajan asuntoa, pohjoisrannalla on vielä yksi lisää. Niille johtaa tiet seututieltä 130 Pispantallin seudulta.
Vuoden 1959 ja 1976 peruskartoilla järvi oli autio ja sen laskuoja oli koneellisesti kaivettu auki Iso Savijärveen asti. Vuoden 1981 karttaan oli jo merkitty neljä mökkiä ja niille kulkevat tiet, joita oli täydennetty vuoden 1992 karttaan kuudeksi mökiksi. Soille oli nyt kaivettu lisää suo-ojia.
Official Monster Raving Loony Party
Official Monster Raving Loony Party on brittiläinen satiirinen puolue, joka perustettiin vuonna 1983. Puolueen perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja rockmuusikko David Sutch oli ollut eri satiiristen puolueiden ehdokkaana neljästi tätä edeltäneiden 20 vuoden aikana. Sutch teki itsemurhan vuonna 1999, jolloin puolueen johtajaksi tuli Alan Hope.
Puolueella ei ole koskaan ollut edustajaa parlamentin kummassakaan huoneessa, mutta sillä on ollut useita kunnanvaltuutettuja.
Myrskyn jälkeen (televisiosarja)
Myrskyn jälkeen on Ylen Kotikatsomossa syksyllä 2017 esitetty kolmiosainen draamasarja. Sen on ohjannut Leea Klemola, ja pääosaa esittää Kaarina Hazard. He ovat myös sarjan käsikirjoittajat. "Myrskyn jälkeen" oli ehdolla Göteborgin elokuvajuhlilla käsikirjoituspalkinnon saajaksi. Sarjan päähenkilö on hirmumyrskyn jälkeisessä Helsingissä työskentelevä poliisi. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Antti Holma, Mikko Roiha ja Henry Hanikka.
Sarja näytettiin vuoden 2017 Rakkautta ja anarkiaa -festivaalilla. Yle Areenaan se tuli katsottavaksi 23. syyskuuta. Televiossa se esitettiin 29. lokakuuta – 12. marraskuuta 2017.
Sarjan budjetti oli 788 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 120 000 euroa.
"Myrskyn jälkeen" palkittiin tammikuussa 2018 kolmella Kultaisella Venlalla. Sarja valittiin vuoden 2017 parhaaksi draamasarjaksi ja sen tekijöistä palkinnot saivat käsikirjoittajat Leea Klemola ja Kaarina Hazard. Klemola sai palkinnon myös ohjauksesta.
Ernest Overton
Charles Ernest Overton (1865–1933) oli englantilais-ruotsalainen biologi ja farmakologi. Vuonna 1890 hänestä tuli biologian dosentti Zürichissä, vuonna 1907 hänet kutsuttiin Lundiin farmakologian ylimääräiseksi professoriksi, ja kahta vuotta myöhemmin hänestä tuli vakituinen saman aineen professori.
Valdemar Poulsen
Valdemar Poulsen (1869–1942) oli tanskalainen keksijä ja fyysikko. Hän keksi mm. radioaaltojen jatkuvien värähtelyjen tuoton valokaarimenetelmällä, joka oli käytössä radiolähettimissä ennen elektroniputken keksimistä ja rakensi teräslankaa käyttävän magnetofonin.
Killervä
Killervä eli Killerjärvi on lampi Jyväskylän Kypärämäessä Killerin raviradan sisäpuolella. Se laskee Köhniönjärveen. Järvellä on aikaisemmin pesinyt suuri naurulokkikolonia, joka on aiheuttanut ongelmia raviradalle. Pesiä on poistettu ruoppaamalla pesimäalustoja pesimäkauden ulkopuolella syksystä 2011 lähtien.
Marko Vovtšok
Marko Vovtšok (ukr.: Марко Вовчок), oikea nimi Marija Oleksandrivna Markovytš (Марія Олександрівна Маркович), o.s. Vilinska (Вілінська), (22. joulukuuta 1833 Jelets – 10. elokuuta 1907 Naltšik) oli ukrainalainen kirjailija.
Vovtšokin ensimmäiset teokset lienevät syntyneet hänen miehensä vaikutuksesta, joka oli ukrainalainen kirjailija Opanas Markovytš.Ne olivat kansanelämän kuvauksia, ja ne julkaisi 1857 Pantelejmon Kulisj nimellä "Narodnyš opovidan" (Kertomuksia
kansanelämästä, 3. painos 1903–1904), ja Ivan Turgenjev käänsi ne venäjäksi 1859.
Kokoelma, jossa on 26 Vovtšokin ukrainankielistä novellia, ilmestyi Lembergissä 1878. Parhaana pidetään novellia "Instytutka" (Eläkeläisrouva). Siinä kuten monissa muissakin, kuvataan maaorjien surkeaa asemaa oikullisten ja vailla omaatuntoa olevia tilanomistajien ja heidän vielä pahempien vaimojensa väkivallan alla. Jotkut novellit on muokattu laulujen pohjalta. Heikoimmin hän on onnistunut kansan kuvaamisessa, jota hän ei omasta kokemuksesta tuntenut. Paremmin hän tunsi tilanomistajat ja kaupunkielämän.
Vovtšok kuului kaiken kaikkiaan ukrainalaisen kirjallisuuden kansanomaiseen, realistiseen suuntaukseen. Jo 1859 hän julkaisi venäjäksi kirjoittamansa novellin, ja miehensä kuoleman jälkeen hän omistautui täysin venäjänkieliselle kirjallisuudelle. Kootut teokset julkaistiin uutena painoksena 1896–1898.
Alkkulanlammi
Alkkulanlammi on Pirkanmaalla Akaan Viialassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Alkkulanlammi on osa Jumusen–Rauttunselän aluetta. Järvi on umpeenkasvanut.
Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,5 hehtaaria. Se sijaitsee Viialan Lapinkulmalla. Se on niin soistunut ja ruohottunut, että siihen laskeva oja on täytynyt kaivaa järven läpi. Siihen laskeekin pari lyhyttä pelto-ojaa, jotka saavat osan vedestään luoteessa sijaitsevasta Leipälammesta ja Lapinkulman asutusalueesta. Laskuoja on 500 metriä pitkä ja se laskee Vanajaveden Jumusen koillisrantaan. Järven rantaviivan pituus on 350 metriä. Se on autiota suota. Riihimäki–Tampere-rautatie läpäisee lammen alueen sen reunaa seuraten.
Vuoden 1959 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Pikkujärvi”. Koskeikon ala oli tuolloin vielä suuri, mutta vuoden 1976 kartassa märkä kosteikko muodostui enää kahhdesta pienestä lampareesta. Tuolloin oli suon rantaan ilmaantunut kolme suurta saostusallasta ja sen nimeksi ”Alkkulanlammi”. Vuoden 1992 kartassa suurempaa kahdesta kosteikosta kantoi nimeä ”Pikkujärvi”. Näisen karttojen painamisen jälkeen lammen suota on ojitettu monella eri tavoin.
Rem
rem () on vanhentunut cgs-järjestelmän mukainen ekvivalenttiannoksen eli säteilyannoksen yksikkö. Sen on SI-järjestelmässä korvannut sievert (Sv). Nämä yksiköt kuvaavat ionisoivan säteilyn biologista vaikuttavuutta. Vuonna 1976 määriteltiin että yksi rem on 0,01 Sv. Koska rem on sangen suuri yksikkö, monesti käytetään sen tuhannesosaa joka on millirem (mrem).
Absorboituneelle annokselle on olemassa myös vastaava vanhentunut yksikkö rad, joka ei kuulu SI-järjestelmään. Sen on korvannut gray (Gy). Yksi Gy on sama kuin 100 rad. Aktiivisuuden yksikkö taas on becquerel.
Bolesław Prus
Bolesław Prus (oikealta nimeltään Aleksander Głowacki, 20. elokuuta 1847 – 19. toukokuuta 1912) oli puolalainen kirjailija. Hänen pääteoksiaan ovat romaanit "Lalka" (Nukke) ja "Pharaoh". Lalka-romaani on kuvaus 1800-luvun Puolasta. Pharaoh-teos on sijoitettu muinaiseen Egyptiin, ja teoksen kautta kirjailija asettuu vastustamaan historian romantisointia. Prusin tuotannosta on suomennettu romaani "Etuvartio".
Olimpia (laskettelurinne)
Olimpia on laskettelurinne Alpe Cermisin talviurheilukeskuksessa Cavalesessa Italiassa.
Olimpia muodostuu Olimpia 1, Olimpia 2 ja Olimpia 3 -rinteistä.
Olimpia 3 -rinteessä on järjestetty vuodesta 2007 alkaen vuosittain maastohiihdon maailmancupin Tour de Skin viimeinen etappi, jonka loppunousuna se toimii. Etapille lähdetään Lago di Teseron hiihtostadionilta ja se päättyy Olimpia 3 -laskettelurinteen ylös hiihtämiseen. Etappi on 9 kilometriä pitkä, josta loppunousun osuus on 3,65 kilometriä. Laskettelurinteeseen merkitään alppihiihtoratamaisesti portteja serpentiini -mutkiksi.
Olimpian yläasema sijaitsee 2 225 metriä merenpinnan yläpuolella Cermis -vuoren huipulla, josta näkee jopa Itävallan puolelle. Olimpian ensimmäinen osuus eli Olimpia 1 alkaa heti jyrkänteellä, jonka jälkeen tulee tasaisempi osuus. Olimpia 1 päättyy Campiol del Pel -alueelle Costabella -tuolihissin ala-asemalle.
Costabella -tuolihissin ala-asemalta alkaa Olimpia 2, joka on koko rinteen haastavin osuus. Se alkaa loivahkolla osuudella ennen kuin se jyrkkenee "Cavatappi" (Korkkiruuvi) -mutkiin. Cavatappin jälkeen tulee koko rinteen jyrkin kohta "Olimpia wall" (Olimpian seinä), jossa jyrkkyys on 50 %. Sen jälkeen rinne loivenee Dos dei Laresin gondolihissiasemalle.
Dos dei Laresin gondolihissiasemalta alkaa rinteen viimeinen osuus eli Olimpia 3, joka on Tour de Skin viimeisen etapin loppunousu. Olimpia 3:ssa ei ole erityisen jyrkkiä kohtia, mutta se on vaihtelevan jyrkkä. Ensin tulee pieni jyrkänne, jossa sijaitsee Tour de Skin maali. Sen jälkeen tulee lähes tasainen "Direttissima Cermis" (Cermisin suora), jossa jyrkkyys on vain 4 %. Sen jälkeen tulee Olimpia 3:n jyrkin kohta "The Deer’s Den" (Hirvieläimen pesä), jossa jyrkkyyttä on 28 %. Sen jälkeen rinne loivenee noin 12 %:n jyrkkyiseksi, ennen 24 % jyrkkyistä kohtaa. Sen jälkeen tulee "Pallua", jossa rinteen jyrkkyys on 14,3 %. Sen jälkeen tulee rinteen viimeinen jyrkänne "Jump of Skiri" (Skirin hyppy), jossa rinteen jyrkkyys on 26,5 %. Rinteen loppuosuuden keskijyrkkyys on 12,2 %.
Olimpia päättyy 860 metriä merenpinnan yläpuolella Fondovallen gondolihissiasemalle. Rinteen kokonaispituus on 7 200 metriä, korkeuseroa on 1 365 metriä ja keskijyrkkyys on 19 %.
Arctic Thunder
Arctic Thunder on black metal -yhtye Darkthronen kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2016 levymerkillä Peaceville Records. Albumilla laulaa poikkeuksellisesti ainoastaan Nocturno Culto.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Pitchfork Median Zoe Camp antoi albumille arvosanan 7.2, ja sanoi sen olevan kattava kokonaisuus kuolonkorinaa, valitusta ja thrash metalia. Imperiumin Janne Rintala sanoi yhtyeen ajautuneen albumillaan lähemmäksi vanhan liiton black metalia, sekä kehui sen svengaavuutta ja soitinnusta. Kaaoszinen Pasi Huttunen antoi albumille arvosanan 9/10, ja piti albumia niin ikään rokahtavana ja iskevänä vanhan koulukunnan black metal -albumina. Metal Injectionin arvioija piti albumia edeltäjäänsä hiukan heikompana, mutta sanoi sen olevan nopeammin omaksuttavissa, sekä sanoi laulupestin jättämistä kokonaan Nocturno Culton haltuun hyvänä vetona.
Älä liiku
Älä liiku () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Sergio Castellitton ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Penélope Cruz ja Castellitto itse. Heidän roolisuorituksensa olivat kriitikoiden ylistämät ja heidät palkittiin arvostetuilla parhaan naispääosan ja miespääosan David di Donatello -palkinnoilla. Elokuva kertoo menestyneen kirurgin ja köyhän naisen intohimoisesta mutta traagisesta rakkaussuhteesta.
Sergio Castellitto ja hänen vaimonsa Margaret Mazzantini sovittivat elokuvan käsikirjoituksen Mazzantinin samannimisen menestysromaanin "Älä liiku" ("Non ti muovere", 2001) pohjalta. Elokuvan tuottajina olivat Marco Chimenz, Giovanni Stabilini ja Riccardo Tozzi. Elokuva esitettiin vuoden 2004 Cannesin elokuvajuhlilla "Un certain regard" -esityssarjassa.
Menestyneen kirurgin, Timoteon (Sergio Castellitto), 15-vuotias Angela-tytär (Elena Perino) on joutunut liikenneonnettomuuteen ja tuotu koomassa sairaalaan, jossa Timoteo on töissä. Angelan ollessa leikkauksessa Timoteo ajautuu muistoissa 16 vuotta taaksepäin, jolloin hän kohtasi köyhän, elämän runteleman Italia-nimisen naisen (Penélope Cruz), jonka kanssa hän aloitti intohimoisen mutta traagisen rakkaussuhteen.
Rooliaan varten Penélope Cruz opiskeli italian kielen. "Älä liiku" kuvattiin Italiassa, missä sen kuvauspaikkoina olivat muun muassa Rooma, Cosenzan maakunnassa sijaitseva Altilian kunta sekä Campobasson maakunnassa sijaitsevat Bojanon, Castropignanon ja Sepinon kunnat. Italialaisten tuotantoyhtiöiden Cattleyan, Cineritmon ja Medusa Filmin lisäksi elokuvaa oli tuottamassa myös espanjalainen Alquimia Cinema ja brittiläinen The Producers Films. Italian kulttuuriministeriö MiBACT oli myös tukemassa elokuvan tuotantoa.
"Älä liiku" sai ensi-iltansa Italiassa 12. maaliskuuta 2004. Elokuvan teatterilevittäjänä Italiassa oli Medusa Distribuzione. Espanjan ensi-ilta oli 17. syyskuuta 2004 ja Britannian 18. maaliskuuta 2005. Elokuvan espanjankielisinä niminä ovat "No te muevas" ja "Un loco amor", jota käytetään Argentiinassa. Elokuvan englanninkielisenä nimenä on "Don’t Move", jota käytetään Britanniassa, Yhdysvalloissa ja muutenkin kansainvälisesti. "Älä liiku" esitettiin myös "Un certain regard" -esityssarjassa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 16. toukokuuta 2004. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti yhteensä 12 071 007 dollarin lipputulot.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 46% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 61 arviointiin. 6 527 käyttäjästä 80% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 20 arvostelun perusteella elokuva on saanut 59 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 14 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10. Internet Movie Databasen 6 723 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10.
Future Film julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 18. marraskuuta 2005.
Johann Philipp Palm
Johann Philipp Palm (1768–1806) oli saksalainen kirjakauppias, jonka sanotaan joutuneet Napoleon I:n mielivallan kohteeksi. Vuonna 1806 hän julkaisi Napoleonia ja ranskalaisten joukkojen toimintaa Baijerissa vastustaneen lentokirjasen "Deutschland in seiner tiefen Erniedrigung". Sen julkaisun vuoksi Napoleon määräsi hänet vankeuteen. Sotaoikeuden päätöksestä Palm teloitettiin ampumalla, mikä sai Saksassa aikaan vihaa Napoleonia kohtaan.
Where Shadows Forever Reign
Where Shadows Forever Reign on black metal -yhtye Dark Funeralin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2016 levymerkillä Century Media Records. Albumi on ensimmäinen yhtyeeseen vuonna 2014 liittyneen laulaja Heljarmadrin kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Tom Frankton ylisti albumia yhtyeen parhaaksi sitten kahdenkymmenen vuoden takaisen esikoisalbumin "The Secrets of the Black Arts", ja piti sitä tasapainoisena aggressiivista paahtoa sekä hitaampaa tempoilua sisältävänä harkittuna teoksena. Niin ikään Imperiumin Sami Kontio piti albumia yhtyeen siihenastisista julkaistuista monipuolisimpana ja mielenkiintoisimpina, ja antoi sille arvosanan 8.5/10. Metal Injectionin arvioija piti albumia miellyttävänä, hyvin tuotettuna ja ”hauskana” kokonaisuutena, joka ei temaattisesti sisällä mitään yllättävää. Soundin Ville Sorvali antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja piti sitä tyylipuhtaana suorituksena. Hän sanoi sävellysten olevan suoraan oppikirjasta, ja ettei yksikään niistä jää mieleen. Metalliluolan Jarno Kärnä piti albumia erinomaisena. Hän sanoi sen olevan yhtyeen pehmein, ”täyttä pahuutta” sisältävä huoliteltu tuotos.
Jääpallon Venäjän Superliiga 2015–2016
Venäjän jääpallon Superliiga kaudella 2015-2016 pelattiin kolmentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta eteni pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. Mestaruus oli seuran kolmas perättäinen Venäjän mestaruus.
Pudotuspeleissä puolivälierät pelattiin paras kolmesta ja välierät paras viidestä järjestelmällä. Loppuottelu oli yksiosainen ja se pelattiin Irkutskissa.
The Synarchy of Molten Bones
The Synarchy of Molten Bones on ranskalaisen black metal -yhtye Deathspell Omegan kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2016 levymerkillä Norma Evangelium Diaboli.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Juri Hiltunen antoi albumille arvosanan 8–/10, ja sanoi muodottoman kauhun ja epäpyhyyden sekoituksen olevan synkassa ja albumin olevan varsin laadukas, vaikka pitikin sitä lievänä tason notkahduksena. Metal Injectionin Greg Kennelty piti albumia hurjana ja ennenkuulemattomana, eikä uskonut rumpalin olevan ihminen ensinkään. Exclaimin Adam Nizan sanoi yhtyeen osoittavan albumilla ettei se ole ruosteessa, sekä piti sitä melkein tarpeeksi täyteläisenä lyhyenä kokopitkänä albumina.
Luettelo Suomen virallisen latauslistan ykkösistä vuonna 2017
Tämä on luettelo Suomen virallisen latauslistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2017.
Domenico Veneziano
Domenico Veneziano (n. 1410 – 1461) oli italialainen taidemaalari. Hän teki tilaa arvostetusti hahmottavia, väreiltään pehmeän valovoimaisia, muodon plastisuutta korostavia freskoja. Niistä on säilynyt Firenzessä olevassa Santa Maria Novella -kirkossa olevia katkelmia sekä Firenzen Santa Lucia -kirkossa oleva alttaritaulu.
Erich Weniger
Erich Weniger (1894–1961) oli saksalainen kasvatustieteilijä, joka toimi Göttingenin yliopiston professorina vuodesta 1949. Hän käsitteli tutkimuksissaan kasvatuksen ja opetussuunnitelman teoriaa, didaktiikkaa sekä sosiaalista kasvatusta ja aikuiskoulutusta.
Jäämerenmaltsa
Jäämerenmaltsa ("Atriplex lapponica") on yksivuotinen revonhäntäkasvi. Se on kuvattu uutena lajina vuonna 1956.
Jäämerenmaltsa kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi ja muistuttaa pienikokoista merimaltsaa, joka on taksonomisesti lähilaji. Sen lehdet ovat merimaltsan tapaan pitkänkapeat, mutta hedelmäverhiöt ovat sileät. Tyviliuskatonta lehtimallia lukuun ottamatta sillä on samoja piirteitä myös suolamaltsan kanssa.
Jäämerenmaltsaa esiintyy ainoastaan Koillis-Fennoskandiassa, Norjassa ja Venäjällä Jäämeren rannikolla. Eniten sitä kasvaa Varanginvuonon ympäristössä. Norjassa se kasvaa melko yleisenä merenrannan levävalleilla.
Isokilokki
Isokilokki ("Suaeda altissima") on yksivuotinen revonhäntäkasvilaji. Se on pystykasvuinen, enintään metrin korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat alle yhden millimetrin leveät, mehevät ja rihmamaiset. Vaatimattomat kukat sijaitsevat sykeröinä lehtihangoissa, samaan tapaan kuin pikkukilokilla.
Isokilokkia esiintyy Kaakkois-Euroopasta Lounais- ja Keski-Aasiaan, aina Kiinaan Gobin autiomaahan asti yltävällä alueella.
Suomessa lajista on havaintoja Raisiosta ja Loimaalta 1950-luvulta. Kasvin leviämisreitiksi on jäljitetty Turkista tuolloin tuotu viljaerä.
Tonavanpernaruoho
Tonavanpernaruoho ("Sisymbrium austriacum") on kaksivuotinen ristikukkaiskasvilaji.
Laji kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pystykasvuinen ja monihaarainen. Lehdet ovat kaljut, kiiltävät ja pariliuskaiset. Kukintona on keltakukkainen terttu. Lidut ovat otakärkisiä, kahdesta kuuteen senttimetriä pitkiä ja ohuita.
Tonavanpernaruohoa esiintyy alkuperäisenä Etelä-Euroopassa ja eteläisessä Keski-Euroopassa. Pohjoismaissa ja Suomessa se on hyvin harvinainen ja satunnainen tulokas.
Takkukynsimö
Takkukynsimö ("Draba subcapitata") on arktinen, erittäin pohjoisessa kasvava ristikukkaiskasvilaji.
Takkukynsimö kasvaa vain yhdestä viiteen senttimetriä korkeaksi. Kasvi on monivuotinen ja tiiviisti mätästävä. Pienet kapeat tähti- ja hapsikarvaiset lehdet kasvavat tiheänä tyvimättäänä, jonka pohjalla on vanhojen lehtien jäänteet. Hyvin lyhyen haarovan varren päässä ovat hyvin pienet valkoiset kukat. Lidut ovat karvattomia.
Takkukynsimöä esiintyy Pohjoisen Jäämeren ympäristössä: Huippuvuorilla, Novaja Zemljalla, Frans Joosefin maalla, Siperian ja Kanadan pohjoisrannikolla, Kanadan arktisilla saarilla ja Grönlannissa. Skandinaviasta on vain yksi takkukynsimön myöhäinen löytöpaikka Ruotsin Lapista Arjeplogista. Huippuvuorilla laji on yleinen tai melko yleinen. Joillain alueilla Siperiassa ja Kanadassa se on myös yleinen.
Karvakynsimö
Karvakynsimö ("Draba arctica") on arktinen ristikukkaiskasvilaji.
Karvakynsimö kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on tiheästi tähtikarvainen. Suurin osa lehdistä kasvaa löyhässä mättäässä, varressa on yksi tai kaksi lehteä. Pienet kukat ovat valkoiset. Litu on 7–12 millimetriä pitkä, kapea ja suippo.
Karvakynsimö esiintyy ainakin Huippuvuorilla, Grönlannissa ja Kanadan arktisessa osassa. Sen sijaan Siperian pohjoisrannikolla karvakynsimön lajiraja idänkynsimön ("Draba cinerea") kanssa ei ole yksiselitteinen. Huippuvuorilla karvakynsimö on melko yleinen ja kasvaa siellä kalkinsuosijana soraikoilla, tunturinrinteillä ja lintuvuorilla.
Pikkukynsimö
Pikkukynsimö ("Draba crassifolia") on monivuotinen, hyvin pienikokoinen ristikukkaiskasvi.
Pikkukynsimö kasvaa vain yhdestä neljään senttimetriä korkeaksi. Kaikki lehdet ovat tyviruusukkeena. Ne ovat paksuja, ehyitä ja lusikkamaisia. Yhdessä varressa kasvaa kahdesta kuuteen kukkaa. Ne ovat 3–4 millimetriä leveitä, aluksi kirkkaankeltaisia, myöhemmin haalistuvia. Litu on viidestä seitsemään millimetriä pitkä ja kalju.
Pikkukynsimöä esiintyy Skandinaviassa harvinaisena Pohjois-Ruotsin ja Norjan tuntureilla, lisäksi Grönlannissa sekä Pohjois-Amerikassa Pohjois-Kanadassa ja Yhdysvalloissa Kalliovuorilla laajalla alueella New Mexicosta Keski-Alaskaan. Ruotsissa ja Norjassa laji kasvaa tunturien lumenviipymillä.
Napalituyrtti
Napalituyrtti ("Eutrema edwardsii") on arktinen ristikukkaiskasvilaji. Se on maustekasvina viljellyn maustekrassin eli wasabin ("Eutrema japonicum") lähilaji.
Napalituyrtti on monivuotinen ja kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvilla on vankka paalujuuri. Enimmät lehdet kasvavat tyviruusukkeena, osa varsilehtinä. Kukat ovat tanakan varren yläosassa. Niissä on pienet valkoiset terälehdet ja punertavat verholehdet. Lidut ovat kapeita ja pystyjä.
Napalituyrtti on laajalle levinnyt tundralaji. Sitä esiintyy läpi pohjoisen arktisen alueen Siperiassa, Alaskassa, Kanadassa, Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Laji kasvaa myös alpiinisella tundralla Keski-Aasiassa Mongoliassa. Huippuvuorilla laji on melko harvinainen tundrakasvi.
Kommutoiva rengas
Algebrassa rengas on kommutoiva (myös kommutatiivinen tai vaihdannainen), jos siinä määritelty kertolasku on vaihdannainen, ts. kertolaskun lopputulos on sama riippumatta siitä, kummassa järjestyksessä kerrottavat alkiot ovat. Jos formula_1 on rengas, jossa on määritelty yhteenlasku (formula_2) ja kertolasku (formula_3), niin formula_1 on kommutoiva, jos mille tahansa alkioille formula_5 pätee formula_6. formula_14 ja formula_15.
Huomaa, että "ei-kommutoiva" tai "ei-kommutatiivinen" eivät tarkoita samaa asiaa kuin antikommutoiva!
Olkoon formula_16 kommutoiva rengas. Merkitään renkaan formula_17 yhteenlaskun neutraalialkiota (ns. "nolla-alkio") formula_18:llä ja kertolaskun neutraalialkiota (ns. "ykkös-alkio") formula_19:llä. Tällöin
Jos formula_17 on kunta, niin se on myös kokonaisalue, mutta kokonaisalue ei välttämättä ole kunta (esim. formula_30 on kokonaisalue, muttei kunta).
Inga Tidblad
Inga Tidblad (29. toukokuuta 1901, Tukholma – 12. syyskuuta 1975) oli ruotsalainen näyttelijä, joka vuosina 1932–1963 työskenteli Dramatiska teaternissa Tukhomassa. Hänen ilmaisuasteikkoaan on pidetty rikkaana. Hän näytteli useaa kymmentä klassisen romantiikan suurta naishahmoa. Hän julkaisi vuonna 1963 muistelmateoksen "Om ni behagar".
Gunnar Tideström
Lars Gunnar Gabriel Tideström (s. 7. helmikuuta 1906, Folkärna Koppargenin lääni) oli ruotsalainen kirjallisuudentutkija ja vuosina 1948–1971 kirjallisuushistorian professori Upsalassa. Tutkimuksissaan hän sovelsi uuskritiikin periaatteita. Hän toimitti Edith Södergranin kootuista runoista laitoksen "Samlade dikter".
Myymälävarkaus
Myymälävarkaus on rikollisuuden laji, jossa kauppaliikkeestä otetaan tavaroita maksamatta.
Ihmisten rikollisesta toiminnasta syntyy taloudellista vahinkoa liiketoiminnan harjoittajalle, koska tavara ei päädy myyntiin tai siitä ei saada asianmukaista maksua. Myymävarkaus paljastui ennen vasta jälkeenpäin eikä ennaltaehkäiseviä toimenpiteita juurikaan ollut. Nykyisin myymälöissä on valvontakameroita ja vartijoita, jotka pyrkivät etukäteen ehkäisemään varastamista.
Myymälästä varastamiseen voivat osallistua tavaran tilaamiseen ja toimittamiseen osallistuvat henkilöt, kaupan oma henkilökunta tai kaupassa vierailevat asiakkaat.
Varastamisen seurauksena syntyy kaupalle hävikkiä, jonka arvioitiin 1970-luvulla Suomessa olevan 1-2 % ja ulkomailla 1-3 % kokonaismyynnistä. Jos hävikin määrä ylittää 3 % liikevaihdosta sen katsotaan olevan hallitsematonta ja johtavan lopulta kaupan konkurssiin.
Eniten Suomessa kaupoista viedään elintarvikkeita. 
Vuosikausia arvioitiin myymälävarkauksien hävikin jakautuvan tasaisesti asiakas ja työntekijä -ryhmien välillä, mutta vuonna 1974 englantilaisessa tutkimuksessa paljastui suurimmaksi ryhmäksi kauppaketjun oma henkilökunta, jonka osuudeksi arvioitiin n. 60 %. Samoihin aikoihin USA:ssa arvioitiin etteivät läheskään kaikki myymälävarkaudet paljastu. Aikaisemmin oli oletettu 1/10 paljastuneen, mutta vähitellen arvio nousi ensin 1/25 ja lopulta 1/55.
Myymälävarkaasta on vaikea luoda tyypillistä henkilökuvaa, koska siihen osallistuvat hyvin erilaiset ihmiset. Myymälävarkauteen voivat syyllistyä kaiken ikäiset miehet ja naiset varallisuudesta riippumatta. Uskonnolla, sivistyksellä, ammatilla tai ihonvärillä ei ole selkeää yhteyttä myymälävarkauksien yleisyyteen.
Myymälävarkauksia alettiin järjestelmällisesti tilastoida 1970-luvulla, sitä ennen tilastointi oli hyvin hajanaista. Tarkempia tilastoja saatiin lähinnä Länsi-Saksasta, jossa myymälävarkauksien määrän arvoitiin kasvaneen 420 % vuosina 1963-77. Itäblokista ei saatu tilastotietoja juuri lainkaan, mutta ilmiö tunnettiin sielläkin.
Vuonna 1980 asetettiin Christoffer Taxellin johtama Myymälävarkaustyöryhmä, joka luovutti mietintönsä 5. kesäkuuta 1980. Mietinnön mukaan suurin vastuu myymälävarkauksien ehkäisystä kuului kaupalle itselleen. Työryhmä ehdotti yli 15-vuotiaiden varkaiden ilmoittamista poliisille ja ikärajan alle jäävien lasten vanhemmille.
Tina(II)fluoridi
Tina(II)fluoridi (SnF) on tina- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hammastahnoissa, orgaanisen kemian synteeseissä ja erikoislasien valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa tina(II)fluoridi on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Sen kiderakenne on vääristynyt rutiilia muistuttava rakenne. Tina(II)fluoridi liukenee erittäin hyvin veteen. Se kuitenkin hydrolysoituu hitaasti jolloin muodostuu samentuma, joka koostuu muun muassa tinaoksidista ja tinaoksifluoridista. Tina(II)fluoridi liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi asetoniin, etyyliasetaattiin tai pyridiinin, mutta ei alkoholeihin tai dietyylieetteriin. Fluoridipitoisissa liuoksissa muodostuu fluorostannaattikomplekseja esimerkiksi [SnF]. Muiden tina(II)yhdisteiden tavoin tina(II)fluoridi on vahva pelkistin.
Tina(II)fluoridia valmistetaan liuottamalla tinaoksidia vetyfluoridin vesiliuokseen tai metallisen tinan ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla. Ensimmäisen kerran yhdistettä valmisti todennäköisesti Carl Wilhelm Scheele vuonna 1771.
Tina(II)fluoridia voidaan käyttää hammastahnoissa, koska sen sisältämä fluoridi-ioni muodostaa hampaiden hydroksiapatiitin kanssa suojaavan fluoriapatiittikerroksen. Yhdistettä käytetään myös matalissa lämpötiloissa sulavien lasien valmistukseen, sekä orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa optisesti aktiivisia alkoholeja, katalyyttinä muun muassa Knoevenagel-kondensaatioissa ja aldolikondensaatioissa sekä orgaanisten tinayhdisteiden valmistuksessa.
Hollywood Hills
Hollywood Hills on kaupunginosa Los Angelesissa. Siihen kuuluvat Beachwood Canyon, Cahuenga Pass, Franklin Village, Hollywood Heights, Hollywoodland, Outpost ja Whitley Heights. Sen naapuriasuinalueita ovat Burbank, East Hollywood, Griffith Park, Hollywood, Hollywood Hills West, Los Feliz, Studio City, Toluca Lake ja Universal City.
Poul Tuxen
Poul Tuxen (1880–1955) oli tanskalainen indologi. Vuodesta 1928 hän työskenteli Kööpenhaminassa professorina.
Erik Tuxen
Erik Tuxen (1902–1957) oli tanskalainen orkesterinjohtaja. Vuodesta 1936 lähtien hän oli Statsradiofonienin kapellimestari. Aiemmin hän toimi myös jazzkapellimestarina. Tuxen esiintyi myös Suomessa. Häntä pidetään yhtenä Tanskan kyvykkäimmistä kapellimestareista.
Henry Hanikka
Henry Hanikka (s. 2. lokakuuta 1964 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksen vuosikurssilla 1987–1991. Hanikka on näytellyt muun muassa Rokkaa Kristian Smedsin ohjaamassa "Tuntemattomassa sotilaassa" sekä ”Sonnia” Samppalinnan kesäteatterin musikaalissa "Housut pois". Hän on ohjannut KokoTeatterin näytelmät "Narsisti" ja "SupersankariTAR". Syksyllä 2017 Hanikka näytteli Leea Klemolan ohjaamassa draamasarjassa "Myrskyn jälkeen".
Hanikan isä on kenialainen ja äiti suomalainen.
Deauvillen yhdysvaltalaisen elokuvan festivaalit
Deauvillen yhdysvaltalaisen elokuvan festivaalit (, ) on yhdysvaltalaiselle elokuvalle omistettu ranskalainen elokuvafestivaali, joka järjestetään vuosittain syyskuussa Deauvillen pikkukaupungissa Normandian rannikolla. Ensimmäisen kerran festivaali järjestettiin vuonna 1975 ja sen jälkeen joka vuosi. Kilpailusarja on järjestetty vuodesta 1995 alkaen.
Maaliskuussa Deauvillessä järjestetään myös aasialaisen elokuvan festivaalit.
Joel Olkkonen
Joel Olkkonen (s. 5. helmikuuta 1993 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Jokipojissa. Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan hän on hyvin liikkuva ja hyvällä pelisilmällä varustettu kiekollinen puolustaja. Suhteellisen isokokoinen Olkkonen laukoo oikealta.
Olkkonen on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Hän toimi kaudella 2008–2009 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2009–2010 Olkkonen oli C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa Jää-Ahmojen tehokkain puolustaja tehoilla 3+8=11. Kaudella 2010–2011 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Olkkonen oli B-nuorten I-divisioonan runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+15=23. Hän sijoittui koko sarjan puolustajien maalipörssissä kolmanneksi ja puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Kaudella 2012–2013 Olkkonen toimi Jää-Ahmojen A-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 7+23=30 joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+23=30. Olkkonen pelasi kauden aikana myös viisi ottelua East Hockey Clubin A-nuorissa ja sijoittui yhteistehoilla 9+25=34 koko A-nuorten Mestiksen puolustajien pistepörssissä neljänneksi.
Kaudella 2013–2014 Olkkonen oli Jää-Ahmojen A-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja neljällä osumallaan. Hän debytoi myös miesten peleissä vietettyään kevätkaudella Hoki Klupi Hyvinkään II-divisioonajoukkueessa. Kaudeksi 2014–2015 Olkkonen siirtyi Suomi-sarjajoukkue Jokipoikiin samalla kun hänen tyttöystävänsä sai opiskelupaikan Itä-Suomen yliopistosta. Olkkonen voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden ja oli nostamassa Jokipoikia takaisin Mestikseen vuoden tauon jälkeen. Toukokuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ensimmäisellä Mestis-kaudellaan 2015–2016 Olkkonen nousi Jokipoikien johtavaksi puolustajaksi ja teki 37 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18 ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Joulukuussa 2015 Olkkonen teki Jokipoikien kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Huhtikuussa 2016 hän teki kuitenkin 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa, mutta elokuussa seura lainasi Olkkosen kauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Jokipoikiin. Hän oli tehoilla 6+16=22 joukkueen tehokkain puolustaja. Olkkonen jakoi Mestiksen puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Espoo Unitedin Niklas Tikkisen ja LeKin Matias Haarasen kanssa. Tammikuussa 2017 hän palasi alustavasti kahdeksi viikoksi HPK:n vahvuuteen. Olkkonen pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 18. tammikuuta 2017 vieraissa Tapparaa vastaan. Olkkonen sai ottelussa jääaikaa 13.28 minuuttia.
Kaudella 2017–2018 Olkkonen ehti pelata HPK:ssa kolme SM-liigaottelua sekä kuusi ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, kunnes marraskuun 2017 lopulla HPK vuokrasi hänet loppukaudeksi Jokipoikiin. Kaudeksi 2018–2019 Olkkonen teki Jokipoikien kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Mantrajooga
Mantrajooga on nimitys kaikille joogan tyyleille, joissa lausutaan jotain tiettyä ääntä tai "mantraa", joka on otettu esimerkiksi veda-kirjoituksista. Hyvin yleinen mantra on tavu "om".
Mantrajoogassa haetaan joko henkistä oivallusta tai aineellista siunausta. Henkistä oivallusta haettaessa oivallukset voivat olla erilaisia riippuen suuntauksesta. Materiaalisemmassa mantrajoogassa voidaan hakea siunausta esimerkiksi raha-asioihin, opiskeluun tai terveyteen. Jokaisella jumalalla on oma voima suoda palvojalleen jotain tiettyä asiaa. Mantrajoogaa tukee useasti jokin filosofia.
Kirtana on yksi mantrajoogan muoto. Siinä lauletaan yhdessä mantraa. Usein myös käytetään erilaisia soittimia. Hare Krishna -mantra ja moola-mantra ovat esimerkkejä mantroista, joita kirtanassa käytetään.
Länsimaissa, eritoten joogan harrastajien kesken, on tapa harjoittaa mantrajoogaa. Motivaationa saattaa kuitenkin olla vain henkinen hauskanpito, ja näin toimintaa ei harjoiteta täydessä tiedossa. Sen vuoksi tämä voitaisiin lukea epäsuorasti hindulaisuuden harjoittamiseksi.
Laurits Tuxen
Lauritz Regner Tuxen (9. joulukuuta 1853 Kööpenhamina - 21. marraskuuta 1927 Kööpenhamina)) oli tanskalainen taidemaalari. Hän oli toinen kahdesta merkittävästä maansa naturalismin alkuunpanijoista (toinen oli P. S. Krøyer). Hän opiskeli L. Bonnatin opetuksessa. Vuosina 1909–1916 hän oli Kööpenhaminan taideakatemian professorina. Hänen maalauksiensa aiheet liittyvät ensisijaisesti rannikkoon ja kalastajain elämään. Tuxen oli kuitenkin lisäksi yksi ajan tärkeimmistä kuninkaallisaiheisten teosten taidemaalareista. Tuxen teki vuonna 1883 kattomaalauksia Frederiksborgin linnaan. Tuxenin muistelmateos ilmestyi 1928.
Pocho Aztlan
Pocho Aztlan on meksikolaisen death metal -yhtye Brujerian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast. Se on yhtyeen ensimmäinen sitten kuudentoista vuoden takaisen "Brujerizmon" (2000), sekä ensimmäinen jolla soittavat El Cynico, El Sangron, Hongo Jr. sekä Cuernito.
Kappaleesta ”Plata o plomo” kuvattiin musiikkivideo.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Pasi Huttunen antoi albumille arvosanan 9–/10, ja sanoi sen huokuvan intohimoa death metalia kohtaan sekä kappaleiden olevan laadukkaita, toisaalta jokseenkin vaihtelevan tasoisia esityksiä. Metal Injectionin arvioija piti erinomaisesti tuotettua albumia hyvänä lisänä sen julkaisuhistoriaan, ja sanoi sen olevan tutun ja turvallisen kuuloista julkaisujen välisestä tauosta huolimatta. Blabbermouthin arvostelija sanoi albumin olevan yksi vuoden ilkeimmistä, äänekkäimmistä ja myrkyllisimmistä julkaisuista. Imperiumin Serpent antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä. Hän sanoi laulajan ulosannin olevan epätavallinen ja kiehtova, ja sanoi sen sävellysten ja kielivalinnan olevan onnistuneita.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hongo sekä sanoittanut Juan Brujo, ellei toisin mainittu.
Wix.com
Wix.com on freemium online-alusta jonka avulla käyttäjät voivat luoda verkko- ja Facebook-sivuja. Se kilpailee Websin, Weeblyn, Yolan ja muiden webhotellien ja kotisivun luonti-sivustojen kanssa.
Wixin perusti 2006 Avishai Abrahami, Nadav Abrahami ja Giora Kaplan. Yrityksen kotipaikka on Tel Aviv, toimistoja on San Franciscossa, New Yorkissa ja Dnepropetrovskissa. Sitä rahoittaa Insight Venture Partners, Mangrove Capital Partners, Bessemer Venture Partners ja Benchmark Capital. Se tuli open-betaan vuonna 2008.
Orman oppivuodet
Orman oppivuodet on Jukka Orman kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2016 levymerkillä TUM Records. Hän valmisteli levyä 24 vuotta. Orma on säveltänyt kaikki kappaleet sekä sanoittanut ne kolmea lukuun ottamatta.
Albumi on temaattisesti tunnustuksellinen teos taiteilijan vuosikymmeniä jatkuneesta päihteiden käytöstä. Orma on omistanut sen vaimolleen, kirjailija Anja Snellmanille, joka oli avaintekijä päihteiden jättämisessä vuonna 2005. Albumin takakannessa lukee: ”Omistettu Anjalle. Sä pelastit mut, olen sulle elämäni velkaa.”
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Jussi Niemi antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili Orman repertuaaria laajaksi kappaleiden kokoamiseen kestäneen ajan vuoksi, mutta sanoi kokonaisuuden pysyvän kasassa. Hän sanoi myös useiden kappaleiden olevan ”pilvenkatkuisia” ja psykedeelisiä, viitaten Orman nuoruusaikojen päihteiden käyttöön. Myös Savon Sanomien Rauli Karjalainen sanoi albumin olevan värikäs paletti, ja kehui Ormaa yhdeksi Suomen persoonallisimmista kitaristeista. Albumin heikkoutena hän piti Orman haluttomuutta karsia kappaleita. Helsingin Sanomien arvostelija piti albumin musiikillisesti rikkaasta äänimaisemasta, ja sanoi Orman kykenevän käsittelemään irtiottoa päihteistä älykkäästi ja huumorin keinoin, sekä sanoi hänen ansainneen ”uuden loppututkinnon”.
Ang Mo Kion metroasema
Ang Mo Kio on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Ang Mo Kion alueella Singaporen koillisella suuralueella. Sitä käyttävät North South Linen junat. Se avattiin 7. marraskuuta 1987.
Virgil Thomson
Virgil Garnett Thomson (25. marraskuuta 1896 Kansas City, Missouri – 30. syyskuuta 1989 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja musiikkikriitikko. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat kaksi Gertrude Steinin librettoihin sävellettyä oopperaa, "Four Saints in Three Acts" (1934) ja "The Mother of Us All" (1947). Musiikistaan Robert J. Flahertyn dokumenttielokuvaan "Viidakon villipeto" (Louisiana Story, 1948) Thomson sai Pulitzer-palkinnon, jota ei ole koskaan muulloin myönnetty elokuvamusiikista.
Thomson varttui Missourissa ja otti myöhemmin sävellyksiinsä vaikutteita alueen kansanmusiikista, virsistä ja tanssimusiikista. Hän otti lapsena satunnaisia pianotunteja ja opiskeli myös urkujensoittoa. 12-vuotiaana hän alkoi säestää mykkäelokuvia pianolla elokuvateattereissa ja soittaa urkuja kirkoissa. 1910-luvun lopulla hän pääsi mormonikirkon stipendillä opiskelemaan musiikkia itärannikon Harvardin yliopistoon, jossa hänen opettajiaan olivat Archibald T. Davison ja Edward Burlingame Hill. Thomson tutki erityisesti Erik Satien musiikkia, joka vaikutti vahvasti hänen omaankin sävelkieleensä.
Vuonna 1921 Thomson sai John Knowles Painen mukaan nimetyn stipendin Pariisiin, jossa hän opiskeli urkujensoittoa ja kontrapunktia Nadia Boulangerin johdolla. Hän alkoi raportoida Pariisin musiikkielämästä kotimaansa "Boston Transcript" -lehteen ja vaikutti näin merkittävästi muun muassa Serge Koussevitzkyn nimittämiseen Bostonin sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi 1924. Samoihin aikoihin Thomson palasi pariksi vuodeksi Yhdysvaltoihin hoitaakseen bachelor-tutkintonsa Harvardissa loppuun ja toimiakseen Bostonin King’s Chapel -kirkon urkurina. Hän palasi Pariisiin ja aloitti oopperayhteistyön Gertrude Steinin kanssa. Thomsonista tuli merkittävä henkilö 1920- ja 1930-luvun Pariisin kansainvälisissä kulttuuripiireissä.
Vuonna 1940 Virgil Thomson muutti takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hänet nimitettiin "New York Herald Tribune" -sanomalehden musiikkikriitikoksi. Hän asettui asumaan taiteilijoiden suosiman Hotel Chelsean suureen huoneistoon, jossa järjestetyistä päivällisjuhlista tuli New Yorkin kulttuuripiirien suosimia. Hän muodosti tiiviin yhteistyön säveltäjien Leonard Bernstein, Aaron Copland, Ned Rorem ja Paul Bowles kanssa; miehiä yhdisti samanlaisten musiikki-ihanteiden lisäksi homoseksuaalisuus.
Pulitzer-palkinnon lisäksi Virgil Thomson sai urastaan muun muassa National Medal of Arts -palkinnon 1988, American Academy and Institute of Arts and Letters -kultamitalin, Kennedy Center Honors -palkinnon 1983, Brandeis-palkinnon sekä National Book Circlen ja National Music Councilin palkinnot. Hänet nimitettiin 20 kertaa kunniatohtoriksi.
Luettelo Suomen kouluista
Luettelo Suomen kouluista voi viitata ainakin seuraaviin:
Venäjän duuman vaalit 2016
Venäjän duuman vaalit 2016 pidettiin 18. syyskuuta 2016. Ne oli siirretty aikaisemmaksi perinteisestä vaalipäivästä 4. joulukuuta. 450-paikkaiseen duumaan valittiin 343 edustajaa Yhtenäisen Venäjän listoilta (54,20 %), 42 kommunistisesta puolueesta (13,34 %), 39 liberaalidemokraateista (13,14 %), 23 Oikeudenmukainen Venäjä -puolueesta (6,22 %), ja kolme edustajaa muista puolueista. Äänestysprosentti oli 47,9 %.
Vaaleihin osallistui kaikkiaan 14 puolueen ehdokkaita. Vaalitarkkailijoina toimineet ETYJin edustajat sanoivat kuitenkin että todellista pluralismia ei ollut. Valtapuolueen asema on niin dominoiva, että pienpuolueilla ei ole paljoa tilaa toimia. Yksikään pienistä puolueista ei päässyt edes lähelle viiden prosentin äänikynnystä.
Tarkkailijoiden mukaan vaalivilppiä esiintyi, mutta selvästi vähemmän kuin vuonna 2011.
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 1958
Vuoden 1958 järjestyksessään 14. telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut käytiin Neuvostoliiton pääkaupungissa Moskovassa 6.–10. heinäkuuta.
Kisoihin osallistui 108 mies- ja 88 naisvoimistelijaa 22 maasta.
GeoCities
Yahoo! GeoCities (tunnetaan myös nimellä GeoCities) on webhotelleja tarjoava palvelu. Se on tällä hetkellä saatavilla vain Japanissa. David Bohnett ja John Rezner perustivat sen marraskuussa vuonna 1994. Tietotekniikkajätti Yahoo! osti palvelun vuonna 1999.
GeoCities lopetti toimintansa maailmanlaajuisesti 29. lokakuuta 2009 Japania lukuun ottamatta.
The Serenity of Suffering
The Serenity of Suffering on Kornin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2016 levymerkillä Roadrunner Records. Albumilta julkaistiin singlet ”Rotting in Vain”, "Take Me" sekä "Black Is the Soul", joista ensimmäisestä tehtiin musiikkivideo.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 8.
Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton. Albumiarvostelujen keskiarvoja keräävän Metacriticin arvio albumille on 67/100, mikä pohjautuu 9 ammattilaisarvioon. Kaaoszinen Sarita Kotkavalkama antoi albumille arvosanaksi 8.5/10, ja sanoi yhtyeen palanneen osittain juurilleen useiden vuosien kokeilusessioiden jälkeen. Niin ikään Metal Injectionin arvioija antoi albumille arvosanan 8.5. Hän kutsui albumia Kornin mahdollisesti tarttuvimmaksi albumiksi, mutta suhtautui sen positiiviseen aspektiin ristiriitaisesti kyseenalaistaen sen tarpeellisuutta metallimusiikille. Rolling Stonen Christopher Weingarten piti albumia yhtyeen historian raskaimpana. Hän suhtautui nihkeästi albumiin ja Kornin asettumaan mukavuusalueeseen, joka hänen mukaansa sijoittui yhtyeen vuosien 1999–2004 tuotantoon.
Maija Rajainen
Maija Rajainen (ent. "Ruuttu", o.s. "Glumow"; 31. tammikuuta 1899 Pietari – 6. tammikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja opettaja.
Rajainen valmistui filosofian kandidaatiksi 1923.ja toimi sen jälkeen opettajana useissa kouluissa, pisimpään, 1930–1948, Terijoen lyseon historian ja yhteiskuntaopin opettajana.
Rajainen tutki tyttöjen ja naisten historiaa. Hänen väitöksestään (1940) ilmeni, että tyttöjen koulutus oli Katariina II:n ansiosta niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1788–1806 pitemmällä kuin muualla Suomessa. Hänen myöhempiä naistutkimustaan edustavat 1959 julkaistu artikkeli "Yleiset äänioikeusteoriat ja naisten äänioikeusliike Suomessa", 1973 ilmestynyt tutkimus sukupuolimoraalia koskevasta keskustelusta naisliikkeessä 1800–1900-luvun vaihteessa sekä 1978 julkaistu artikkeli vuotta 1906 edeltävistä porvarillisen ja työläisnaisliikkeen suhteista.