hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maunu Niilonpoika Vahva
Maunu Niilonpoika Vahva (, 1107 – 4. kesäkuuta 1134) oli Ruotsin kuningas 1100-luvulla ja Tanskan kruununtavoittelija. Hän oli Tanskan kuninkaan Niilo Sveninpojan ja ruotsalaissyntyisen kuningatar Margaretan poika. Maunu Niilonpoika valittiin kuninkaaksi Ruotsin Länsi-Götanmaalla vuonna 1125, mutta svealaiset eivät tunnustaneet häntä vaan valitsivat hallitsijaksi Ragvald Tuittupään. Maunun kannanttajat kuitenkin murhasivat pian Ragvaldin.
Noin vuonna 1130 Sverker vanhempi syrjäytti Maunun Ruotsin valtaistuimelta ja Maunu joutui palaamaan Tanskaan. Siellä hän murhautti kilpailijansa Knut Lavardin vuonna 1131 ja 15. huhtikuuta 1134 hänet kruunattiin Tanskan kuninkaaksi. Maunu Niilonpoika kaatui Fotevikenin taistelussa kaksi kuukautta myöhemmin.
Paral·lelin metroasema
Paral·lel on Barcelonan metron linjojen 2 ja 3 asema. Asemalta on myös suora vaihtoyhteys myös Montjuïc-kukkulalle nousevaan funikulaariin. Asema sijaitsee Avinguda de Paral·lel () -nimisen kadun alla Sants-Montjuïcin ja Ciutat Vellan alueiden rajalla.
Paral·lelin aseman linjan 3 osuus avattiin vuonna 1970 nimellä Pueblo Seco (). Tällöin se tarjosi vaihtoyhteyden linjan kahden eri haaran (L3 ja L3B) välille. Haarat yhdistettiin vuonna 1982 ja samalla asema sai nykyisen nimensä. Yhdistämisen johdosta ylimääräiseksi jäänyt raide otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1997, kun linja 2 laajenettiin Paral·lelin asemalle asti. Paral·lel on nykyisin linjan 2 eteläinen pääteasema.
1656 Suomi
1656 Suomi on pikkuplaneetta, joka kuuluu Marsin radan leikkaaja-asteroideihin. Sen löysi Yrjö Väisälä 11. maaliskuuta 1942. Nimensä asteroidi sai löytäjänsä kotimaan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1942 EC.
Thomas Hiärne
Thomas Hiärne (1638 Sqvoritz, Inkerinmaa – 1678 Werdenin kartano) oli ruotsinkielinen liivinmaalainen runoilija ja historioitsija, Erlandus Jonæ Hjärnen poika ja Urban Hjärnen veli.
Koulun käynnin päätyttyä Hiärne aloitti opinnot Dorpatissa. Hänen elämänvaiheistaan ja -olosuhteista ei ole juurikaan tietoa. Vuonna 1666 hän oli maaviskaalina Inkerinmaalla, ja sen jälkeen hänestä todennäköisesti tuli ritarikunnan sihteeri Saarenmaalle.
Hiärne on esiintynyt useassa tilaisuudessa runoilijana, mutta hänet tunnetaan kuitenkin lähinnä historioitsijana. Hän tutki perusteellisesti Itämerenmaakuntien historiaa, mutta ei itse ehtinyt julkaista mitään.
Hänen teoksensa "Ehst-, lyf- und lettlandische geschichte", joka ilmestyi seitsemänä kirjana, julkaistiin kokonaisena vasta 1835 (Napierskyn teoksessa "Monumenta Livoniæ antiquæ"). Jelgavassa 1794 julkaistu painos lienee hävitetty.
Teos on merkittävä Ruotsin historian kannalta ja erityisen perusteellinen kuvatessaan venäläisten maahantunkeutumista ja hävitystä kovia kokeneissa maissa 1500-luvulla.
Riian ritarihuoneen arkistossa säilytetään yhtä Hiärne kirjoituskokoelmaa, joka käsittelee Liivinmaan historiaa ja Mecklenburgien ritarihuoneen kirjaston historiaa Riian arkkipiispoista.
Historioitsijana Hiärnea on sanottu Viron Liviukseksi. Runoilijana häntä on Hedvig Charlotta Nordenflycht verrannut häntä Ovidiukseen. Vielä hänen aikaansa olivat siis Hiärnen runot tunnettuja.
Lukuun ottamatta yhtä ainoaa "Lyckones säkreste Afvel", joka on Hansellin "Vitterhetssamlingissa" (runokoelmassa), ne ovat kadonneet tai piileksivät tuon ajan runoilijoiden runojen joukossa, joiden tekijät ovat tuntemattomia ja pysyvät tuntemattomina.
Hiärne käänsi Jean Puget de la Serren "Betraktelser om Evigheten" 1677, mikä sattaa osoittaa, että hän tunsi päiviensä olevan päättymässä, vaikkei hän ollut vielä täyttänyt neljääkymmentä.
Meinhard
Meinhard von Segeberg (1130- tai 1140-luku – 1196) oli saksalainen Liivinmaan piispa. Hänen kaudellaan piispanistuin sijaitsi nykyisessä Ykskylässä ().
Nuorena Meinhard eli Bad Segebergin agustiinilaisluostarissa. Liivinmaalle hän tuli 1180-luvun alussa ja sai vuonna 1184 luvan Bremenin arkkipiispa Hartvig II:lta alkaa käännyttää liiviläisiä. Meinhard otti tukikohdakseen Ykskylen, jossa oli jo aikaisemmin ollut saksalaisten kauppatukikohta. Yhdessä paikallisten käännytettyjen kanssa hän rakensi paikalle kaksi kivilinnaa. Vuonna 1187 Hartvig II teki hänestä Liivinmaan piispan. Hän käännytti liiviläisiä rauhanomaisesti, mutta tämä muuttui hänen seuraajansa Bertoldin kaudella Meinhardin kuoltua vuonna 1191.
Dinamo Sofia
Eurohockey.net seura sivut "(englanniksi)"
Semgallit
Semgallit (latv. "zemgaļi") historiallinen balttilainen heimo. He asuttivat nykyistä Zemgalen aluetta. He joutuivat Kalparitariston kukistamaksi Baltian ristiretkien aikana.
Historiallisen ajan alussa semgallit olivat ilmeisesti yhdistyneet yhdeksi kuningaskunnaksi, jonka merkittävin hallitsija oli Viestards. Hän yhdisti Zemgalen alueen eteläosan Mesothen ja länsiosan Tervethen semgallimuinaismaakunnat valtansa alle. Toinen merkittävä semgallijohtaja oli Nameitis, jonka johdolla semgallit liittoutuivat liettualaisten kanssa ja joka järjesti heidän kanssaan vastahyökkäyksiä saksalaisten alueelle. Semgallien vastarinta kukistui vuonna 1290 ja suuri joukko heitä pakeni Liettuaan. Latvian puolelle jääneet sulautuivat muihin latvialaisiin.
Ledenite Dyavoli Sofia
Ledenite Dyavoli Sofia () tunnetaan myös nimellä "Ice Devil HC" on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa. Seura on pelaa ryhmässä B, joka on amatöörisarja.
Eurohockey.net seura sivut "(englanniksi)"
Seelit
Seelit (latv. "sēļi") olivat historiallinen balttilainen heimo, jotka asuttivat oman muinaismaakuntansa muodostanutta Seloniaksi kutsuttua aluetta. He sulautuivat historiallisella ajalla latgalleihin. Seeleiltä tunnetaan kaksi muinaislinnaa, Dignajas ja Sēlpils, joissa molemmissa on tehty arkeologisia kaivauksia. Paikoilta on löydetty paitsi latgallilaisia, myös alueelle omaleimaisia koruja ja aseita.
Torpedo Sofia
Eurohockey.net seura sivut "(englanniksi)"
Selonia
Selonia (, ) on historiallinen alue Latvian ja Liettuan rajaseudulla. Se käsittää Latvian Zemgalen alueen itäosat ja osia Koillis-Liettuasta. Nimensä se on saanut seelien historiallisesta balttilaisesta heimosta. Alueen keskus on Jēkabpilsin kaupunki. Seelit sulautuivat myöhemmin latgalleihin, ja alueen murteet voidaan edelleen yhdistää Latgalessa puhuttuihin murteisiin. Alueen tarkimpiin kuvauksiin kuuluu Mindaugasin alueidenluovutussopimus, jonka hän teki Saksalaisen ritarikunnan kanssa. Tämän dokumentin mukaan Selonian raja alkoi Väinäjoelta nykyisen Väinänlinnan kohdalta, kulki pitkin Kopkelisjokea Luodisjärvelle ja sieltä pohjoiseen pitkin Dusetajokea Sartaijärvelle. Sieltä se ulottui Latuva-, Vašuoka- ja Viešintajoille pitkin Lėvuojokea, ja sieltä Mūšajoen alajuoksua Babytejoen suulle.
Heinrich von Jannau
Heinrich von Jannau (1753–1821) oli baltiansaksalainen kirjailija ja julkaisija. Hän oli 1780–1790-lukujen näkyvimpiä liivinmaalaisia historioitsijoita. Hän laati teoksia paikallisten kansojen etnologiasta ja historiasta.
Von Jannau opiskeli historiaa "Göttinger historische Schule" -nimisessä koulussa. Saatuaan pastorin viran Liivinmaalta vuonna 1779 von Jannau aloitti paikallisten talonpoikien tukemisen kirjoituksillaan. Hänen teostensa on nähty vaikuttaneen maatalousuudistukseen ja maaorjuuden lakkauttamiseen Venäjällä. Teoksissaan hän rinnasti maaorjuuden selvästi orjuuteen.
Ugālen pitäjä
Ugāle on pitäjä (latv. "pagasts") Latvian Kuurinmaalla Ventspilsin kunnassa. Ugāle muodosti aikaisemmin oman kuntansa, mutta se liitettiin Ventspilsin kuntaan vuonna 2009. Vuonna 2009 Ugālessa oli 2 505 asukasta ja sen pinta-ala oli 292,2 km². Vuonna 2016 oli tään 2 238 asukasta. Ugalessa toimii seuratalo ja alueen ainoa kuoro sekä vaskipuhallinorkesteri. Palveluihin kuuluvat kirjasto, sekä musiikki- ja taidekoulu. Ugalen oma hallinnollinen oikeus rajoittuu Ventspilsin kunnanhallinnon tekemien päätösten toimeksipanoon.
UK Jive
UK Jive on brittiyhtye The Kinksin lokakuussa 1989 julkaistu 23. studioalbumi. Albumin alkuperäiset CD- ja C-kasettipainokset sisälsivät kaksi kappaletta enemmän kuin vinyylipainos, jolta ne oli jätetty pois todennäköisesti tilanpuutteen vuoksi. Kyseiset kappaleet ovat molemmat soolokitaristi Dave Daviesin käsialaa. Vinyylipainoksella muutamat kappaleet ovat myös lyhyempiä kuin CD-painoksella.
A-puoli
B-puoli
Eixample
Eixample on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se rakennettiin 1800-luvulla liian ahtaaksi käyneen keskiaikaisen keskustan ympärille. Sana Eixample tarkoittaakin katalaaniksi laajennusta.
Eixamplen alueella on käytetty kulmistaan viistettyjen neliöiden muotoisiin kortteleihin perustuvaa ruutukaavaa. Sen suunnitteli kaupunkisuunnittelun ja kaavoituksen edelläkävijä Ildefons Cerdà. Eri liikennemuodot huomioon ottava ja valoisien puistoteiden sekä aukioiden sävyttämä suunnitelma oli aikanaan uraauurtava. Alueen kadut noudattavat edelleen alkuperäisen suunnitelman kaavaa, mutta tilanpuutteesta johtuneen lisärakentamisen vuoksi alue ei ole yhtä vehreä ja puistomainen kuin alun perin oli tarkoitus.
Suurin osa Barcelonan maamerkeiksi muodostuneista "modernisme"-tyylisuunnan rakennuksista sijaitsee Eixamplen alueella. Näistä todennäköisesti tunnetuimmat ovat Antoni Gaudín asuinrakennuksiksi suunnittelemat Casa Milà ja Casa Batlló sekä Sagrada Famílian kirkko. Gaudín lisäksi muita tärkeitä arkkitehteja Eixamplen kaupunkikuvan muodostumisen kannalta olivat Lluís Domènech i Montaner, Josep Puig i Cadafalch, Josep Domènech i Estapà, Josep Vilaseca i Casanovas ja useita satoja rakennuksia suunnitellut Enric Sagnier i Villavecchia. Monet kaupungin tunnetuimmista rakennuksista sijaitsevat maineikkaiden Passeig de Gràcia ja Rambla de Catalunya -katujen varrella. Muita tunnettuja katuja ovat alueen viistosti leikkaava Avinguda Diagonal -puistokatu sekä Carrer d'Aragó, Carrer de Balmes ja Passeig de Sant Joan.
Eixample on jaettu viiteen pienempään hallinnolliseen yksikköön:
Taking Chance
Taking Chance (televisioesityksessä myös nimellä "Sotilaan viimeinen matka") on tositapahtumiin perustuva yhdysvaltalainen televisioelokuva. Vuonna 2009 valmistuneen elokuvan on ohjannut Ross Katz.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2004. Merijalkaväen everstiluutnantti Michael R. Strobl tarjoutuu vapaaehtoiseksi saattajaksi, kun Irakin sodassa kuolleen merisotilaan Chance Phelpsin ruumis tuodaan takaisin kotimaahan haudattavaksi.
"Taking Chance" tehtiin yhteistyössä asevoimien kanssa. Tuloksena on poikkeuksellisen seikkaperäinen esitys sotilaallisesta hierarkiasta: katsojalle tutuiksi tulevat kuolleen sotilaan kuljetuksen vaatima paperityö ja protokolla.
Elokuva valmistui riippumattomana teatterielokuvana ja sai ensi-iltansa Sundancen festivaaleilla 2009. Suuret jakeluyhtiöt varoivat tarttumasta teokseen mahdollisesti aiheen arkaluonteisuuden vuoksi ja HBO pääsi ostamaan elokuvan ja esitti sen ennätysyleisölle.
Helsingin Sanomien Arto Pajukallion mukaan kunnianhimoinen televisioelokuva osoittaa, kuinka monta tuttua ja tuntematonta henkilöä kuolema sodassa koskettaa. Vaikka tarinan ottaisikin korostetun isänmaallisena, se kertoo Pajukallion mielestä myös kuoleman vinoutuneesta asemasta viihdekulttuurissa. Elokuva antaa sodassa kuolleelle kasvot, vaikka sitten vain symbolisesti.
Ari Raukko
Ari Raukko (s. 21. toukokuuta 1963) on harjavaltalaissyntyinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi vuosina 1984–1992 Rauma Admiralsissa pelinrakentajana. Hän voitti hallimestaruuden 1991. Hän on myös vaikuttanut Rauman Sea City Stormissa muun muassa valmentajana vuosina 2002–2004.
Hopeakihlajaiset
Hopeakihlajaiset on Wilho Ilmarin ohjaama sota-ajan viihde-elokuva vuodelta 1942. Käsikirjoitus perustuu Klaus U. Suomelan aiheeseen, jolla hän osallistui käsikirjoituskilpailuun nimimerkillä Primo Amoroso. Lea Joutseno esittää odontologian dosentin sihteeriksi värväytyvää opiskelijaa, jonka viehätysvoima puree miehiin.
Käsikirjoituskilpailussa sai ensimmäisen palkinnon Simo Penttilä ehdotuksellaan "Kuollut mies rakastuu". Toimitusjohtaja Matti Schreckin päätöksestä elokuva tehtiin kuitenkin Suomelan ehdotuksesta, vaikka tuotantopäällikkö Risto Orko ei olisi halunnut sitä toteuttaa. Sota-ajan olosuhteet ja ajankohtaiset asiat eivät näy elokuvassa. Liisa Tuomella oli elokuvassa ensimmäinen suuri roolinsa.Penttilän ehdotuksen ohjasi Ilmari Unho, ja sekin sai ensi-illan 1942.
Suomela teki näytelmästä myös romaanin "Hopeakihlajaiset" (1942).
Aikalaisarvioissa useat kriitikot vertasivat elokuvaa näytelmään, joka oli jo ehditty nähdä Kansallisteatterissa. Elokuva arvioitiin liian näytelmänomaiseksi, ja tarinan katsottiin toimivan paremmin teatterissa. Elokuvassa ei ollut osattu hyödyntää elokuvalle ominaisia keinoja, joskin ohjaaja Wilho Ilmari saa myös kiitosta.
Eräs myöhemmän ajan kriitikko pitää Lea Joutsenon roolia hammaslääkärinä elokuvan ainoana valloittavana hahmona.
Barcelonan hallintoalueet
Barcelonan kaupunki Espanjassa on jaettu kymmeneen hallintoalueeseen (), jotka on edelleen jaettu kaupunginosiin ("Barris"). Kaikilla hallintoalueilla on kaupunginvaltuuston valtuuttama johtaja ja alueilla on jonkin verran omaa päätäntävaltaa esimerkiksi infrastruktuurin suunnitteluun liittyvissä asioissa.
Nykyinen aluejako on ollut käytössä vuodesta 1984.
*
Trae
Trae (oikealta nimeltään Frazier Othel Thompson, s. 3. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Houstonlainen rap-artisti Jay’Ton on Traen pikkuveli.
Trae on yksi Screwed Up Clickin, Guerilla Maabin ja S.L.A.B.in alkuperäisistä jäsenistä. Screwed Up Click ryhmän jäsenet olivat kotoisin Etelä-Houstonista. Z-Rolla ja Traella on myös A.B.N. ("Assholes by Nature") niminen hip hop-yhtye.
Vuonna 2008 Trae palkittiin Houstonissa yhteisönsä eteen tehdystä työstä. Joten Houstonin Pormestari Bill White sekä Houstonin kaupungin valtuutettu Peter Brown myönsivät hänen kunniakseen Houstonissa heinäkuun 22. pvä Trae päiväksi. Tällaista kunnianosoitus ei ole vielä myönnetty kenellekään muulle rap-artistille.
Vuonna 2008 ilmestyi ”Adventures of Trae Tha Truth” lyhyt animaatio sarja. Sarjoissa kerrotaan Traen elämästä. Ensimmäisessä osassa käsiteltiin Ozone Awardsissa Traen ja Mike Jonesin välillä tapahtunutta tappeluvälikohtausta. Sarjan jaksoja voi katsoa YouTubessa.
Houstonilainen paikallisradio 97.9 The Box (KBXX) on kieltänyt soittamasta Traen musiikkia tai mitään muutakaan musiikkia mikä liittyy Traehin. Lisää informaatiota löytyy seuraavasta linkistä: Matt Sonzalan avoin kirje "(englanniksi)"
Jalkapallon Suomen Cup 2004
Jalkapallon Suomen Cup 2004 päättyi Finnair Stadiumilla Myllykosken Pallon voitonjuhliin joukkueen voitettua loppuottelussa FC Hämeenlinnan. Ottelun ratkaisu syntyi yliajalla, kun Tuomas Aho teki ottelun voittomaalin. Välierissä FC Hämeenlinna pudotti jatkosta Klubi-04:n ja MyPan tieltä sai väistyä Valkeakosken Haka.
Tuvalu (albumi)
Tuvalu on Tuvalu-yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumi on julkaistu 24. helmikuuta 2010 Kool Thing -levymerkille, joka on osa Backstage Alliance -levy-yhtiötä.Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Tuvalu sekä sanoittanut Annina Antinranta. Levyn on tuottanut Tuvalu.
Madagaskarinpäivägekko
Madagaskarinpäivägekko ("Phelsuma madagascariensis") on Madagaskarilla ja sen lähisaarilla esiintyvä päivägekkolaji. Se on myös suosittu terraarioeläin. Nämä gekot ovat herkkiä, varomattomasti käsiteltäessä sen nahka voi revetä tai häntä tippua. Se voi elää jopa 20-vuotiaaksi.
Madagaskarinpäivägekko voi kasvaa 25 cm:n pituiseksi. Kaikki päivägekot ovat enimmäkseen kirkkaan vihreitä. Tällä lajilla on myös punaisia ja oransseja viiruja selässä.
Nick Simmons
Nicholas ”Nick” Simmons (s. 22. tammikuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja sarjakuvapiirtäjä. Hän on Kiss-yhtyeen basisti Gene Simmonsin ja entisen Playboy-malli Shannon Tweedin poika. Hänellä on myös sisko, Sophie Simmons.
Anabel Medina Garrigues
Ana Isabel Medina Garrigues, tunnetaan myös nimellä Anabel Medina (s. 31. heinäkuuta 1982 Valencia), on espanjalainen tennispelaaja.
Medina Garriguesin korkein sijoitus tenniksen maailmanlistalla kaksinpelissä on 16, jonka hän saavutti toukokuussa 2009. Nelinpelissä hän on ollut parhaimmillaan kolmannella sijalla marraskuussa 2008. Hän on voittanut 11 WTA-turnausta kaksinpelissä ja 23 nelinpelissä, sisältäen vuoden 2008 ja 2009 Ranskan avoimet, joissa molemmissa hänen parinaan pelasi Virginia Ruano Pascual.
Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai hopeaa nelinpelissä Ruano Pascualin kanssa. Loppuottelussa he hävisivät Serena ja Venus Williamsille.
Maapallo (albumi)
Maapallo on reggaeartisti Raappanan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 1. syyskuuta 2010 Ylivoiman kautta. Se nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Albumin ensimmäinen näytekappale "Karu totuus" julkaistiin toukokuussa 2010. Se kuultiin ensimmäisen kerran Radio Helsingissä 4. toukokuuta 2010. Kappale julkaistaan digitaalisesti 28. toukokuuta 2010. Albumin toinen näytekappale "Mukavuutta ja luksusta" julkaistiin kesäkuussa 2010. Kolmantena näytekappaleena julkaistiin kappale "Luotu ajamaan (Knut Posse Remix)". Levylle päätyi kuitenkin alkuperäinen "Luotu ajamaan", eikä remix versio. Albumilla vierailevat reggaemuusikot Jukka Poika ja Puppa J sekä rap-artisti Stepa. Albumin jakelee Playground. "Ei kunnioitusta" -kappaleella Raappana laulaa saman säkeistön, jonka hän laulaa rap-artisti Asan "Via Karelia" -albumilla olevalla "Huojuvat puut" -kappaleella, jolla hän vierailee. Albumi kulki aluksi työnimellä "Maapallo on liikkuva asia".
Asfalttisoturin viimeinen hidas
Asfalttisoturin viimeinen hidas on rap-artisti Ruudolfin kolmas studioalbumi. Albumin julkaisi Monsp Records 4. elokuuta 2010. Albumista julkaistiin vinyyliversio 24. marraskuuta 2010. Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan (32/2010) Suomen virallisen listan sijalle 4 ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa eli viikot 32–36.
Albumin ensimmäinen näytekappale ”Tööttää” julkaistiin syksyllä 2009. Toinen näytekappale ”Leikkii kotii” (mukana Hyzä) julkaistiin toukokuussa 2010. Kummatkin kappaleet julkaistiin internetissä ilmaisladattavaksi. Kappaleista ”Voisitsä rakastaa asfalttisoturii” ja ”Tyyttää” on julkaistu musiikkivideot. Albumin tuotannosta vastaavat Ruudolf, Pianomies ja Karri Koira.Vinyyliversion bonuskappale+ Pianomies vastaa myös useista eri soittimista kappaleilla
Matti Paavonsalo
Matti Aimo Paavonsalo (s. 29. marraskuuta 1934 Karttula) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja toimitusjohtaja.
Koulutukseltaan Paavonsalo on valtiotieteen lisensiaatti.
Paavonsalo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1953 Kuopion lyseosta ja valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1957 pääaineenaan kansantaloustiede. Vuonna 1961 hänet promovoitiin maisteriksi ja vuonna 1969 hän valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Vuosina 1970–1971 Paavonsalo suoritti pankkimarkkinoinnin jatkoseminaarin Brysselissä, vuonna 1975 kansainvälisen Wilton Park -kutsuseminaarin Englannissa ja vuosina 1985-86 liikkeenjohdon Lifim-kurssin.
Osuuspankkien Keskuspankin tiedotuspäällikkö 1961-67, Osuuspankkien Keskusliiton viestintäjohtaja ja johtokunnan varajäsen 1967-85, OP-Julkaisut Oy:n toimitusjohtaja 1985-96. Pankkien yhteisen tiedotustoimikunnan puheenjohtaja 1979-85 ja pankkien välisen kilpailun valvontatoimikunnan jäsen 1980-86.
Paavonsalo on yli 50 vuoden ajan toiminut pää- tai sivutoimisesti journalismin alalla: Associated Pressin toimittaja, Uuden Suomen poliittinen toimittaja ja pakinoitsija (nimimerkki M.o.t.), Helsingin Sanomien kolumnisti, Katson radioarvostelija, YV-lehden ja Osuuspankkilehden päätoimittaja, Ikkunapaikka-WindowSeat -lehden matkailutoimittaja (travel writer). Tehnyt artikkeleja politiikasta, taloudesta ja maanpuolustuksesta.
Sotasairaala 20:n sotilaspoikalähetti 1944, Yleisradion talouskommentaattori 1965-70, Taloustieto ry:n johtokunnan jäsen jäsen 1965-85, Suomen UNICEF:in markkinointiasiantuntija 1967-72, Henkisen maanpuolustuksen suunnittelukunnan jäsen 1970-77, HJK:n nuorisojaoston puheenjohtaja 1970-74, Aleksis Kiven Seuran johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja 1970-84, Markkinointijohdon ryhmän ja sen Emeritusklubin jäsen 1972-, Etelä-Espoon Yhteiskoulun johtokunnan varapuheenjohtaja 1974-76, 
Suomen Kulttuurirahaston Kannatusyhdistyksen jäsen 1980-, Helsingin kauppakorkeakoulun viestinnänopettaja 1981-86, Aikakauslehtien Liiton johtokunnan jäsen 1982-86, Talouselämä Oy:n hallituksen jäsen 1983-86, Julkisen sanan neuvoston jäsen ja varapuheenjohtaja 1987-90, TK-Tiedotuskillan perustajajäsen, puheenjohtaja ja kunniapuheenjohtaja 1992-, Suomen sotaveteraaniliiton neuvottelukunnan jäsen 1995-2000. Matti Paavonsalo on reservin kapteeni.
Digimon Tamers
Digimon Tamers on kolmas Digimon-animesarja. Toisin kuin Digimon Adventure ja Digimon Zero Two, tämä sarja sijoittuu vaihtoehtoiseen todellisuuteen, jossa aiemmat sarjat ovat vain fiktiota. Lisäksi tässä sarjassa taistelut sijoittuvat suurimmalta osin ihmisten maailmaan ja eräänlaisella korttipelillä on myös sarjassa vahva rooli.
Tarinan päähenkilö on poika nimeltä Takato Matsuki, joka haaveilee omasta digimonista. Eräänä päivänä Takato löytää digimon-korttiensa joukosta muista poikkeavan kortin. Hän vetää kortinlukulaitteensa läpi, jonka seurauksena laite muuttuu digiviceksi. Samana päivänä koulussa Takato piirtää unelmiensa digimonin, Guilmonin, muistivihkoonsa. Takaton ollessa lähdossä huoneestaan digivice alkaa itsekseen skannaamaan piirrosta ja muistivihon muita sivuja, minkä jälkeen digiviceen ilmestyy muna, josta myöhemmin kuoriutuu hänen piirtämänsä Guilmon. Takatosta tulee digimon-kesyttäjä ja muiden myöhemmin tapaamiensa digimonkesyttäjien avulla taistelee pahoja digimoneja vastaan ensin meidän maailmassamme ja myöhemmin Digimaailmassa.Sarjan alku- ja lopputunnarit kuultiin japaninkielisinä.
Nilakka
Nilakka on Kymijoen vesistön Rautalammin reittiin kuuluva järvi Pielaveden, Keiteleen ja Tervon kuntien alueella Pohjois-Savossa. Järven pinta-ala on 168 km² ja pinnankorkeus 102,3 m merenpinnan yläpuolella. Nilakka saa vetensä pääasiassa koillisesta samassa tasossa sijaitsevasta Pielavedestä Säviänvirran kautta. Nilakan pääselän luoteispuolella Keiteleen alueella sijaitsee kapea ja pitkä Vuonamonlahti, johon pohjoisesta laskee Sulkavanjoki ja Kangasjoki. Lisäksi järveen laskee lännestä Koutajoki. Nilakasta vedet laskevat etelässä Äyskosken ja Kolun kanavan kautta Iisveden Rasvankiin.
Nilakka on luode–kaakkosuunnassa yli 40 km pitkä ja keskiosistaan yli 10 km leveä. Saaria, joita Nilakassa on noin 170, on vähän verrattuna esimerkiksi pohjoisempana sijaitsevaan Pielaveteen. Eniten saaria on järven eteläosissa, niistä mainittavia ovat Elosaari, Kaija ja Inginsaari. Suurimmat järvenselät ovat Nilakan pääselkä, koillisosan Pieni-Nilakka sekä eteläosan Tukiaisselkä. Luoteessa 19 km pitkän Vuonamonlahden rannalla sijaitsee Keiteleen kirkonkylä. Järvi on suomalaiseksi suurjärveksi varsin matala, keskisyvyys on vain 4,86 m ja suurin mitattu syvyys hieman yli 21 m. Rantaviivaa on 357 km.
Nilakan vedenlaatu on yleiseltä käyttökelpoisuusluokitukseltaan hyvä, Vuonamonlahden osalta tyydyttävä.
Totila
Totila (k. 552) oli ostrogoottien kuningas vuosina 541–552. Hänen alkuperäinen nimensä oli Baduila, ja tätä nimeä hän käytti lyöttämissään kolikoissa. Jälkimaailma tuntee hänet kuitenkin Totilana, sillä bysanttilainen historioitsija Prokopios kutsui häntä tällä nimellä.
Totila valtasi vuosina 542–550 Bysantilta Rooman ja melkein koko Apenniinien niemimaan Ravennaa lukuun ottamatta. Hän valloitti myös Sisilian, Sardinian ja Korsikan. Vuonna 544 keisari Justinianus lähetti kenraalinsa Belisariuksen Italiaan tekemään lopun goottien valloituksista. Totila pystyi silti valloittamaan Rooman vielä kahdesti, vuosina 546 ja 550. Belisarius valloitti välissä Rooman takaisin Bysantille, mutta vuonna 549 hänet kutsuttiin takaisin Konstantinopoliin. Totila jatkoi Bysantin uhmaamista, ja lopulta Justinianuksen oli vuonna 551 lähetettävä iäkkään Narseksen johtama armeija gootteja vastaan. Totila menetti laivastonsa Sena Gallician luona ja kaatui Taginaen taistelussa Narseksen johtamia bysanttilaisia vastaan. Totilan kuoltua hänen seuraajakseen valittiin Teja.
Ilkka J. Kari
Ilkka J. Kari (s. 16. maaliskuuta 1952 Karhula) on toimitusjohtaja, insinööri ja entinen espoolainen kokoomusvaikuttaja, joka toimi muun muassa kahdeksan vuotta Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Nykyisin Kari toimii kiinteistöalalla. Kari on vihreiden kansanedustajan Emma Karin isä.
Ilkka J. Kari suunnitteli Kari Management Company:n kautta Espoon Leppävaaraan yli 55-vuotiaille tarkoitettua korkeatasoista palvelutaloa työnimellä Kultalampi ja toimi hankkeen vetäjänä. Tarkoituksena oli rakentaa 110 palveluasuntoa sekä alakertaan ravintola, fysioterapiapalvelut ja kampaaja. Talon rakentaja toimi IdeaPro Oy ja rakentaminen alkoi keväällä 2007. Palvelutalon oli tarkoitus valmistua 2008, mutta rakentaminen ei sujunut aikataulussa vaan keskeytyi keväällä 2007. Lopulta rakennusyritys haettiin konkurssiin helmikuussa 2009 ja asunto-yhtiö puoli vuotta myöhemmin.
Hiukan yli puolet rakennuksesta ehti valmistua. Keskeneräisen rakennuksen huoneistoista suurin osa oli tuolloin myyty ja ostajien etukäteen maksamat rahat jo käytetty. Konkurssipesä myi keskeneräisen rakennuksen sen suurimmalle velkojalle Sampo Pankille ja samalla asunnot muutettiin tavallisiksi asuinhuoneistoiksi. Asunto-osakeyhtiön nimi on nykyisin Leppävaaran Aurinkopiha. Poliisi tutkii tapausta törkeänä petoksena. Molemmat konkurssipesät vaativat yli 9 miljoonan euron saatavia ja epäilevät yhtiön varoja siirretyn ulkomaille.
Länsi-Uudenmaan poliisin tutkinnan valmistuttua heinäkuun puolivälissä 2013 vyyhdessä yksi pääepäiltyjä on Kari, joka on ollut keskeisessä asemassa sekä Kultalammessa että sen rakennuttajayhtiössä Idea-Prossa. Kultalammen rakennushankkeen rahoja käytettiin runsaat neljä miljoonaa euroa Yhdysvalloissa epäonnistuneisiin sijoituksiin. Helsingin käräjäoikeus hylkäsi syytteet, mutta kesällä 2017 Helsingin hovioikeus tuomitsi Karin viideksi vuodeksi vankeuteen ja tämä tuomio säilyi myös Korkeimmassa oikeudessa
Ilkka J. Kari toimii Hotelli Helena Oy:n omistajana, jonka tarkoituksena oli saneraata Pohjois-Esplanadilla sijaitseva Helsingin kolmanneksi vanhin rakennus, Lampan talo, perhehotelliksi. Helsingin kaupunki myi talon Kari Management Companylle 3,2 miljoonalla eurolla huhtikuussa 2008. Kari sitoutui kunnostamaan suojellun tilan vuoden sisällä, mutta remontti jäi kesken. Helsingin kaupungin maanvuokrasopimuksen mukaan hotellin piti olla valmis vuoden 2010 lopussa. Muussa tapauksessa Karin yhtiölle lankeaa uhkasakko sekä sopimuksen irtisanominen. Syksyllä 2010 Hotelli Helena Oy jätti yrityssaneeraushakemuksen ja ilmoitti, että sopimus on myyty eteenpäin tuntemattomalle yhtiölle lähes 7 miljoonan euron hinnalla. Yhtiön ja kaupungin maanvuokrasopimuksen mukaan vuokrausoikeutta ei voi myydä erillään. Yrityssaneeraushakemus ei mennyt läpi ja niinpä Finnvera, Aktia Pankki ja Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Etera hakivat Hotelli Helenaa konkurssiin. Monien viivästyksien jälkeen Helsingin käräjäoikeus asetti yhtiön konkurssiin 10. maaliskuuta 2011.
Metyleenisininen
Metyleenisininen (CHNSCl) on heterosyklinen ja aromaattinen yhdiste. Se kuuluu tiatsiinin rakenteen sisältäviin väriaineisiin. Metyleenisinistä käytetään niin kemiassa kuin biologisissa ja lääketieteellisissä tutkimuksissa väriaineena. Kiinteänä metyleenisininen on vihreää. Yhdiste liukenee melko hyvin veteen siniseksi liuokseksi.
Ensimmäisen kerran yhdistettä valmisti Heinrich Caro vuonna 1876 työskennellessään BASF:n palveluksessa. Menetelmän lähtöaineena oli p-fenyleenidiamiini ja rikkivety. Nykyään metyleenisinistä valmistetaan N,N-dimetyylianiliinista ja tiorikkihaposta.
Metyleenisinistä on mahdollista käyttää kankaiden ja nahan värjäykseen. Parhaiten se värjää pellavan, hampun ja juutin. Biologiassa sitä käytetään bakteerien värjäyksessä ja yhdisteellä oli tärkeä rooli tuberkuloosia aiheuttavan bakteerin löytämisessä. Monissa maissa denaturoitu sprii värjätään siniseksi metyleenisinisellä.
Metyleenisinistä voidaan käyttää redox-indikaattorina useissa hapetus-pelkistystitrauksissa. Hapettuneessa muodossaan se on väriltään sinistä ja pelkistyneenä väritöntä leukometyleenisinistä eli metyleenivalkoista.
Metyleenisinisen muodostumisreaktiota voidaan käyttää osoittamaan divetysulfidin läsnäolo. Dimetyyli-4-fenyleenidiamiini kondensoituu ja hapettuu happamissa olosuhteissa rauta(III)kloridin vaikutuksesta. Vetysulfidi pelkistää muodostuneen yhdisteen metyleenisiniseksi. Metyleenisinisen määrä voidaan määrittää spektrofotometrisesti ja näin saadaan selville näytteen sulfidipitoisuus.
Metyleenisinisen käyttökelpoisuus malarian hoidossa huomattiin 1891. Sen käyttö lopetettiin Tyynenmeren sodan aikana, koska amerikkalaiset ja muut liittoutuneiden sotilaat eivät pitäneet sen sivuvaikutuksista: se värjäsi virtsan vihreäksi ja muutti silmän valkuaiset sinisiksi. Sen halpuudesta johtuen kiinnostus sen käyttöön antimalarialääkkeenä on herännyt uudelleen.
Methemoglobinemiassa veren methemoglobiinin määrä on korkealla. Pieninä määrinä metyleenisininen on pelkistin, mutta suurempina annoksina hapetin. Ihmisen elimistössä sytokromi-b5-reduktaasientsyymi eli methemoglobiinireduktaasi pelkistää metyleenisinisen leukometyleenisiniseksi, joka on pelkistin. Se kykenee pelkistämään methemoglobiiniin kiinnittyneen kolmiarvoisen Fe+-ionin takaisin kaksiarvoiseksi rauta(II)-ioniksi Fe.
Metyleenisinistä voidaan käyttää vastamyrkkynä syanidi-ionien aiheuttamaan myrkytystilaan. Sitä voidaan käyttää myös häkämyrkytyksen hoidossa.
Syövän hoidossa käytettävä ifosfamidi voi aiheuttaa enkefalopatiaa. Metyleenisiniliuoksen on todettu vähentävän ifosfamidin neurotoksisuutta ruiskutettuna suoneen.
Tyypillisiä metytleenisinisen aiheuttamia sivuvaikutuksia ovat dyspnea ja rintakivut. Harvinaisempia oireita ovat tärinäkohtaukset ja keuhkoödeema. Metyleenisinisen yliannostus voi johtaa oksidatiiviseen stressiin, koska ihmisen entsyymit eivät pysty pelkistämään kaikkea metyleenisinistä, joka on hapetin suurina määrinä.
Metyleenisininen on antiseptinen ja antibakteerinen aine. Sitä käytetään estämään bakteerien ja homeiden kasvaminen mädin pinnalla. Aineen pitkäaikaista käyttöä ei suositella, koska se on myrkyllistä myös hyödyllisille bakteereille.
Arkadia (täsmennyssivu)
Arkadia voi tarkoittaa seuraavia:
Polydekstroosi
Polydekstroosi on elintarviketeollisuudessa käytettävä lisäaine, synteettinen polysakkaridi, jolla lisätään tuotteen tilavuutta. Sitä käytetään myös sokerinkorvikkeena makeuttamiseen. Sen E-koodi on E1200.
Se on täyteaine, jota käytetään elintarvikkeissa muun muassa intensiivimakeuttajien kanssa. Suomessa se on hyväksytty liukoiseksi ravintokuiduksi.
Polydekstroosin kemiallinen kaava on (CHO) ja CAS-numero 68424-04-4.
Mahrz Sahrum
Mahrz Sahrum (1799–1859) oli Cēsisin alueella syntynyt rakennusmestari. Hän oli myös mahdollisesti viimeinen Liivinmaan liiviläinen. Asian on kuitenkin kyseenalaistanut esimerkiksi E. N. Setälä.
Sahrum oli melko tunnettu rakennusmestari. Hän oli muun muassa rakentanut Cēsisin kirkon tornin, Dzērbenen kirkon ja vastannut useiden muiden kirkkojen korjaamisesta. Hän oli toiminut myös Mustapäiden talon korjaustöissä. Ei ole varmuutta siitä, oliko Sahrum liiviläinen ollenkaan. A. Hagemeister kertoo hänen todenneen eräälle häntä latvialaiseksi luulleelle: ”Herra! Minä en ole latvialainen, minä olen viimeinen liiviläinen Cēsisin seudulla.”
Bioferme
Bioferme on vuonna 1977 perustettu kaarinalainen perheyritys. Yritys kehittää, valmistaa ja markkinoi kasviperäisiä elintarvikkeita ja luomutuotteita.
Bioferme ja sen Yosa-kuluttajabrändi siirtyivät maaliskuussa 2017 yrityskaupassa suomalaiselle Fazer-konsernille. Fazer on käynnistämässä Lifestyle Foods liiketoiminta-aluetta kehittämään viljapohjaisia maidottomia tuotteita, joihin Biofermen tuotteet kuuluvat.
Bioferme Oy:n päätuotteita ovat lusikoitavat kaurasta valmistetut Yosa-välipalat, juotavat Yosa Smoothiet ja ruoanlaittoon ja dippaukseen tarkoitetut Yosa Ruoka & Dippi -tuotteet. Isoäidin-tuotesarjassa myydään luomuhapankaalia, luomuhapankurkkuja ja glögiä.
Freeman (täsmennyssivu)
Freeman ("vapaa mies") on englanninkielinen sukunimi.
Olia Tira
Olia Tira (s. 1. elokuuta 1988 Potsdam, Itä-Saksa) on moldovalainen laulaja.
Tiran ensimmäinen albumi "Your Place or Mine?" julkaistiin joulukuussa 2006. Kaikki albumin kappaleet on kirjoittanut Ruslan Taranu.
Vuonna 2009 Tira sijoittui Moldovan euroviisukarsinnassa neljänneksi kappaleella ”Unicul Meu”.
Tira pääsi edustamaan Moldovaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa yhdessä SunStroke Projectin kanssa kappaleella ”Run Away”. He sijoittuivat finaalissa 22. sijalle.
Porno-ooppera / Pahojen poikien lauluja 3
Porno-ooppera / Pahojen poikien lauluja 3 on vuonna 1997 julkaistu albumi, joka sisältää Juha ”Watt” Vainion 1970-luvun lopulla kirjoittamia pornolauluja. Ne julkaistiin alun perin c-kaseteilla 1970-luvulla. Albumi on jatkoa vuoden 1992 albumilla "Pahojen poikien lauluja 1–2". Vainio itse esiintyy salanimellä Junnu Kaihomieli.
Adyge mak
Adyge mak (Адыгэ макъ, ”Adygen ääni”) on Adygeiassa Venäjällä ilmestyvä adygenkielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1923. Vuodesta 1926 lähtien se ilmestyi nimellä "Adyge pseuk" (”Adygeian elämä”), myöhemmin niminä olivat "Guptše-uat" (”Sirppi ja vasara”) ja "Kolhoz byrak" (”Kolhoosielämä”). Aluksi lehteä painettiin arabialaisella ja vuodesta 1927 latinalaisella kirjaimistolla. Vuodesta 1938 lähtien se ilmestyi kyrillisellä kirjaimistolla nimellä "Sotsialistitšeske Adygei" (”Sosialistinen Adygea”). Lehden toimitus työskenteli vuoteen 1936 saakka Krasnodarissa ja sen jälkeen Maikopissa.
Adyge mak ilmestyy viidesti viikossa 4 000 kappaleen painoksena. Sen teemoja ovat Adygeian tasavallan yhteiskuntaelämä, talous ja politiikka sekä adygejen historia, kieli ja kulttuuri. Neljästi vuodessa toimitus julkaisee yhteisen numeron muissa adygetasavalloissa ilmestyvien "Adyge psalen" (Naltšik) ja "Tšerkes heku" (Tšerkessk) -lehtien kanssa.
Vihreä miesliike
Vihreä miesliike ry on puoluepoliittinen miesliike, joka perustettiin 13. maaliskuuta 2009 tavoitteena tasa-arvon ajaminen ja miesliikkeessä koettujen epäkohtien esillenostaminen yhteiskunnassa ja niihin vaikuttaminen Vihreiden kautta.
Vihreä miesliikkeen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin tutkija ja kolumnisti Jukka Relander. Ensimmäisen vuoden hallituksen muodostivat lisäksi Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri, miestutkija Pasi Malmi, dosentti Tapani Hietaniemi ja opiskelija Aleksi Mäntylä. Vuoden 2010 hallitukseen ja puheenjohtajistoon otettiin nainen, Hanna-Kaisa Lähde.
Yhdistys julkaisi 12. huhtikuuta 2010 myös miespoliittisen ohjelman, jonka tavoitteena on sukupuolten tasa-arvon edistäminen miesten tasa-arvo-ongelmia korjaamalla.
Ciutat Vella
Ciutat Vella on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se käsittää käytännössä koko Barcelonan vanhan kaupungin, jossa on jäljellä useita keskiaikaisia rakennuksia. Aluetta halkoo sekä paikallisten että turistien suosima maineikas La Rambla -kävelykatu, jonka varrelle myös suuri osa alueen kaupoista ja ravintoloista on keskittynyt. Vuoden 2005 väestönlaskennassa alueella oli 111 290 asukasta.
Ciutat Vella on jaettu neljään kaupunginosaan, jotka ovat La Barceloneta, El Gòtic, El Raval ja Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera.
Narinkka
Narinkka tai Narinkkatori () on aukio Helsingin Kampissa. Sitä ympäröiviä rakennuksia ovat länsi­puolella Kampin keskus, idässä Turun kasarmin entinen talous­rakennus ja etelässä Scandic-hotelli Simon­kenttä. Pohjoisessa aukio rajoittuu Salomonkatuun, joka on nykyään kävelykatu, etelässä aukion ja Simon­kadun välissä on Kampin kappeli (Hiljaisuuden kappeli). Aukio muodostettiin nykyiselleen Kampin keskuksen rakennus­töiden yhteydessä ja valmistui vuonna 2005. Tällöin se sai myös nimensä.
Aukiolla on pidetty useita yleisö­tapahtumia kuten erilaisia näyttelyitä, urheilu­kilpailuja sekä ulko­ilma­konsertteja, vuonna 2007 myös Helsingissä pidettyihin Eurovision laulukilpailuihin liittynyt Eurovillage-tapahtuma. Siellä on myös vuonna 2006 paljastettu Eva Löfdahlin Yrittäjäveistos (Leverty), joka on pystytetty kutsukilpailun perusteella Suomen yrittäjien kunniaksi ja tunnustukseksi.
Nykyisen Narinkka­torin paikalla oli aikoinaan Turun kasarmin piharakennuksia ja kasarmialueeseen liittynyt venäläisen sotaväen harjoitus­kenttä. Turun kasarmi tuhoutui Suomen sisällis­sodassa vuonna 1918, ja sen paikalle rakennettiin myöhemmin Lasipalatsi. Jäljelle jäi kuitenkin kasarmin talous­rakennus, joka toimi Helsingin linja-autoasemana vuosina 1935–2005, kunnes linja-auto­asema siirrettiin Kampin keskuksen yhteyteen maan alle. Kauko­liikenteen lähtö­laiturit olivat linja-auto­aseman ja Lasi­palatsin välisellä aukiolla, nykyisen Narinkkatorin paikalla oli saapuvien autojen laituri sekä pää­asiassa Pohjois-Espoon ja Länsi-Vantaalle liikennöivien bussien lähtö­laiturit. Entisessä linja-auto­asema­rakennuksessa toimii nykyään ravintoloita sekä kaupunkisuunnittelu­viraston näyttelytila Laituri.
Narinkka sai nimensä Simonkadun varrella, nykyisen Scandic-hotelli Simonkentän paikalla vuosina 1876–1929 toimineesta torista, jossa etupäässä juutalaiset ja venäläiset myivät käytettyjä vaatteita. Nimi johtui venäjän sanoista на рынке ("na rynke", ’torilla’). Tämän niminen käytettyjen vaatteiden kauppapaikka oli Helsingissä ollut olemassa jo 1700-luvulla, aluksi nykyisen Päävartion paikalla, myöhemmin nykyisen Suomen Pankin tontilla, josta se siirrettiin Kamppiin, kun Suomen Pankin päärakennusta alettiin rakentaa.
Kampin entisen Narinkkatorin paikalla oli myöhemmin Haagan ja Konalan suuntaan liikennöivien bussien päätepysäkkialue Simonkenttä. Maastonmuotojen vuoksi jyrkkä kalliorinne erotti sen vieressä alempana, nykyisen Narinkkatorin paikalla, ollesta kaukoliikenteen laiturialueesta. Nykyisin sen paikalla on hotellirakennus.
Nimi on käytössä myös Helsingin kaupunginmuseon vuosittain julkaiseman, Helsingin historiaa käsittelevän Narinkka-kirjasarjan nimenä.
Amstel Gold Race 2010
Amstel Gold Race 2010 oli järjestyksessään 45. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 257,4 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 18. huhtikuuta 2010.
Philippe Gilbert voitti kilpailun, ja hänestä tuli 16 vuoteen ensimmäinen kilpailun voittanut belgialainen.
Asuntojen hintasääntely
Asuntojen hintasääntely tarkoittaa yleensä sitä, että asunnon myyntihintaa on rajoitettu. Asunnon myynnin tulee tällöin tapahtua ennalta määritellyn hintatason mukaisesti. Yksi esimerkki hintasääntelystä on Helsingin kaupungin Hitas-järjestelmä, jossa asuntojen myyntihinta on säännelty vähintään 30 vuotta rakentamisesta.
Asuntojen hintasääntelyn tarkoituksena on pitää hintataso kohtuullisena.
Helsingin kielilukio
Helsingin kielilukio (entiseltä nimeltään Itäkeskuksen lukio) on lukio Itä-Helsingissä noin puoli kilometriä pohjoiseen Itäkeskuksen metroasemalta ja Kauppakeskus Itiksen länsipäädystä. Nimestään huolimatta lukio sijaitsee Myllypurossa, eikä Itäkeskuksen osa-alueella. Lukiossa voi opiskella joko kielilinjalla tai yleislinjalla. Opiskelijoita on yhteensä noin 530. Kielilinjalla aloittaa vuosittain 70 ja yleislinjalla 116 opiskelijaa.
Itäkeskuksen lukiolla on valtakunnallinen kielten erityistehtävä. Koulun painotuksia ovat kielet ja kansainvälisyys, kulttuurientuntemus ja taiteet sekä kestävä kehitys ja tulevaisuuden taidot. Helsingin palvelualojen oppilaitoksen Roihuvuoren koulutusyksikön kanssa järjestetään kahden tutkinnon opinnot sekä Haaga-Helia ammattikorkeakoulun kanssa opastyön koulutusta. 1.8.2014 Itäkeskuksen lukion uudeksi nimeksi tuli Helsingin kielilukio
Samassa rakennuksessa lukion kanssa toimii Helsingin aikuislukion Itä-Helsingin toimipiste.
Midas (yhtye)
Midas oli suomalainen 1990-luvun alkuvuosina toiminut humoristista hip hop-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen ja ainoan studioalbuminsa "Kelpaisiko seksi?" vuonna 1991.
Musiikista ja tuotannosta vastasivat Hausmyllyn sen aikaiset jäsenet. Yhtyeen yksi tunnetuimmista kappaleista on "Seksi on hauskaa selvinpäin", josta tehtiin musiikkivideo yhteistyössä Alkon ja sosiaali- ja terveyshallituksen kanssa. 
Musiikkivideossa esiintyi muun muassa videon teon aikaan Kallion lukiossa opiskellut, myöhemmin laulajana tunnettu Maija Vilkkumaa.
The War Within
The War Within saattaa viitata johonkin seuraavista:
Tauno Vainio
Tauno Emil Vainio (9. joulukuuta 1910 Vehkalahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Tauno "Tane" Vainio voitti pesäpallossa suojeluskuntajärjestön mestaruuden 1934 ja oli nostamassa Kotkan Innon joukkuetta SM-sarjaan 1935. Itä-Länsi-otteluun Vainio osallistui 1932, 1934 ja 1935. Vainio voitti myös piirinmestaruuksia pesäpallon lisäksi yleisurheilussa. Vainio toimi myös Innon toiminnanjohtajana 1940 -50 -luvun vaihteessa.
Tauno Vainion veljet Hannu ja Pauli olivat myös Itä-Länsi -tason pesäpalloilijoita.
Roland Kuhn
Roland Kuhn (1912–2005) oli sveitsiläinen tutkija ja psykiatri. Hän on toiminut tuolloin baselilaisen lääkeyhtiön, J. R. Geigyn palveluksessa sekä Münsterlingenin psykiatrisen sairaalan uusien lääkeaineiden kokeilusta vastaavana lääkärinä. Kuhn yleni vuonna 1971 sairaalan johtavaksi lääkäriksi.
Koulutustaustansa tohtori Kuhn oli hankkinut Bernissä sekä Waldaun psykiatrisessa sairaalassa. Kuhn:in työssä yhdistyivät sekä orgaanisen kemian laaja osaaminen että humanismi. Roland Kuhn hallitsi myös freudilaisen psykoanalyysin. Hän kuului arvostettuun ”psykologiseen klubiin”, jonka kokouksiin hän osallistui Münsingenissa. Kuhn työskenteli sellaisten merkittävien henkilöiden, kuten Jacob Klaes:n, Max Müeller:n sekä Ludwig Binswanger:n kanssa.
Kuhn perehtyi tutkimustoiminnassaan alkuvaiheissaan aivoisen sähkötoiminnan mittaamiseen, jonka yhdeksi pioneeriksi hän tuli. Elektroenkefalografia eli EEG oli aikaisemmin tuntematonta aluetta.
Tieteellisen läpimurtonsa Kuhn suoritti tutkimalla uutta lääkeainetta, koodinimeltään ""G22355"". Valmiste nimettiin myöhempänä imipramiiniksi. Sitä kokeiltiin aluksi maanisiin ja psykoottisiin potilaisiin, joidenka oireita imipramiini pahensi. Kun samaa lääkettä kokeiltiin masennuspotilaisiin, saatiin aikaan positiivisesti dramaattisia hoitotuloksia, joita kuvailtiin "ihmeparanemisina". Tutkimustyö tapahtui imipramiinin osalta 1950-luvun alkuvuosista aina puoleenväliin saakka, eri esivaiheineen (G22150) kattaen tarkemmin vuosina 1950–1955. Vuonna 1958 annettiin uudelle, maailman ensimmäiselle erityisesti masennuksen hoitoon tarkoitetulle lääkevalmisteelle nimi "Tofranil".
Kaliriini
Kaliriini (englanniksi Kalirin) on muun muassa aivojen toimintaan vaikuttava proteiini, joka on havaittu olevan tärkeä aivojen synapsien välisten yhteyksien muodostumisessa. Kaliriinin geeni on mahdollisesti yhteydessä myös sydän ja verisuonisairauksiin. Reaktioissaan kaliriini tarvitsee kofaktorina magnesiumia.
Kaliriinia on erilaisia muotoja, joista Kaliriini-7:n vähäisyydellä aivoissa oletetaan olevan merkitystä skitsofrenian puhkeamisessa. Kaliriini on tärkeä myös muistin toiminnassa ja Alzheimerin taudilla on havaittu olevan myös yhteyksiä kalirin proteiinin toimintaan.
Estradiolin on näytetty vaikuttavan Kalirin-7 proteiinin tuotantoon aivojen hippokampuksessa. Varsinkin miehillä estradiolia muodostuu aivoissa testosteronista ja stereoidien esiasteista aromataasin avulla. Estrogeenitasoja kehossa voidaan lisätä hormoniterapialla. Myös estrogeenin kaltaisia aineita sisältävien tuotteiden syönti kuten soija saattaa vähentää estrogeenimääriä.
Jetstorm
Jetstorm on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
Jetstorm oli julkaistu kahtena eri leluna, joista toinen oli Decepticon ja toinen Autobotti.
"Beast Wars"-sarjassa Jetstorm muuntautui hyttyseksi.
Jetstorm oli "ssa" yksi Tähtimiekan Mini-Coneista. Autobotit löysivät hänet Antarktikselta jaksossa "Sotilas".
"issa" Jetstrom on nuori Eliittivartioston soturi, joka on kaksoisveljensä, Jetfiren, ohella yksi ensimmäisistä lentävistä Autoboteista. He toimivat Sentinel Primen ja Jazzin alaisuudessa. Hän ja Jetfire kykenevät myös yhdistymään mahtavaksi taistelijaksi nimeltä Safeguard. Jetstorm käyttää asenaan tuulta. Jetstormin äänenä sarjassa on Phil LaMarr.
"" Jetstorm on yksi palkkionmetsästäjän, Driftin Mini-Coneista. Jetstorm ja hänen ystävänsä Slipstream olivat ennen pikkurikollisia, mutta Drift muutti heidän elämänsä ja soi kunnian palvella ja oppia häneltä.
Päivägekot
Päivägekot ("Phelsuma") ovat kirkkaan vihreitä sademetsissä eläviä gekkoja. Tähän sukuun kuuluu viisi lajia, joista madagaskarinpäivägekko ("P. madagascariensis") on suosittu lemmikkieläin.
Päivägekkoja on eri kokoisia. Jotkin ovat alle 10-senttisiä ja jotkin yli 20 cm pitkiä. Kaikkia päivägekkoja yhdistää vihreä väritys. Niillä on myös punaisen sävyisiä raitoja.
Päivägekot syövät pääasiassa erilaisia hyönteisiä, mutta myös makeat hedelmät maistuvat gekoille.
Islantilainen keittiö
Islantilainen keittiö käyttää monipuolisesti ja paljon kalaa, ja kalastus onkin aina ollut Islannin tärkein elinkeino. Lihaeläiminä pidetään ensisijaisesti lampaita ja karitsoja. Riistaruokaa ovat merilinnut ja luonnonvaraiset kanalinnut, kuten riekko, sekä poro. Islannin maaperän vuoksi viljelymahdollisuudet ovat vähäiset, joten vihannekset ja muut kasvikset ovat enimmäkseen tuontitavaraa. Kuumien lähteiden vedellä lämmitetään joitain kasvihuoneita.
Suosituimpia kaloja ovat kolja ja lohi. Turskaa pyydetään enimmäkseen vientiin. Valaanlihan käyttö on vähentynyt entisajoista. Kalaa valmistetaan ja nautitaan hyvin monin tavoin, myös kuivattuna.
Suosittuja ruokia ovat hapanmaitotuote skyr, savulammas, kleinur, laufabrauð ja bollur.
Keskitalven Þorrablót-juhlan aikaan syödään ”súrmatur” eli heran avulla säilöttyä ruokaa, verimakkaraa, kärvennettyjä lampaanpäitä ja säilöttyjä pässin kiveksiä sekä erityisenä erikoisuutena hapatettua haita. Ruoka voidaan nauttia islantilaisen paloviinan ("brennivín") kanssa.
Spencer Rice
Spencer Nolan Rice (s. 9. huhtikuuta 1963) on kanadalainen näyttelijä, joka esiintyi parhaan ystävänsä Kenneth Hotzin kanssa televisiosarjassa Kenny vs. Spenny, jota esitettiin vuosina 2003-2010. Rice on ohjannut myös lyhytfilmejä ja toiminut tuottajana. Hän on esiintynyt myös useissa talk show -ohjelmissa.
Osmo Kupiainen
Osmo Aukusti Kupiainen (10. toukokuuta 1909 Viipuri – 22. syyskuuta 1987 Tampere) oli suomalainen pesäpalloilija ja poliittinen vaikuttaja.
Kupiainen teki merkittävää työtä pesäpalloilun hyväksi sääntöjen ja pelitaktiikan kehittäjänä sekä kouluttajana. Pelaajaurallaan hän kuului Viipurin Pallonlyöjäin suursarjajoukkueeseen varamiehenä. Vuoden 1932 Itä-Länsi-ottelussa hän toimi Idän joukkueenjohtajana. Vuosina 1931–1939 Kupiainen oli Pesäpalloliiton (PPL) päävalmentajana ja koulutustoiminnan johtajana. Vuosina 1939–1940 Kupiainen hoiti PPL:n toiminnanjohtajan tehtäviä. Kupiainen oli myös "Laaka" (myöhemmin "Kiri") -lehden päätoimittaja ja kirjoitti pesäpallosta eri lehtiin nimimerkillä "Piikki". Vuonna 1939 Kupiainen toimi matkanjohtajana Koripallon EM-kisoissa Kaunasissa. Kupiaiselle myönnettiin Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki, SVUL:n hopeinen ansiomerkki ja Suomen Urheilun hopeinen ansioristi. Hänet nimettiin 2012 pesäpallon kunniagallerian jäseneksi.
Kupiainen osallistui politiikkaan Kansallisen Edistyspuolueen viimeisenä puoluesihteerinä vuosina 1950–1951. Edistyspuolueen lopetettua toimintansa hän toimi Suomen Kansanpuolueen ensimmäisenä puoluesihteerinä. Vuosina 1952–1974 Kupiainen oli oikeistolaisen Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiön toiminnanjohtajana.
Täyttä elämää – Junnu – Kotkan poikii ilman siipii
Täyttä elämää – Junnu – Kotkan poikii ilman siipii on Reijo Ikävalkon kirjoittama Juha ”Watt” Vainion elämäkerta, joka julkaistiin 1998. Kirjan kustansi Gummerus. Ikävalko haastatteli kirjaa tehdessään Vainion sukulaisia ja ystäviä, ja hän itse tapasi Vainion useaan otteeseen vuodesta 1976 hänen kuolemaansa 1990. Kirjan nimi viittaa Vainion kappaleeseen ”Kotkan poikii ilman siipii”.
Keinutan kaikua
Keinutan kaikua on Laulu-Miesten tallenne vuodelta 2001. Kuoroa johtaa tallenteella sen taiteellinen johtaja, professori Matti Hyökki.