hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mauritz Johansson
Gustaf Mauritz Johansson (19. maaliskuuta 1881 Bottnaryd – 7. lokakuuta 1966 Lidingö) oli ruotsalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Stockholms SkarpSF:ää.
Johansson osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, joissa hän oli voittamassa hopeaa 100 metrin hirven kertalaukauksien joukkuekilpailusta sekä pronssia parilaukausten joukkuekisasta. Hän oli kertalaukausten henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla seitsemännellä ja parilaukausten kilpailussa jaetulla viidennellätoista sijalla samoissa olympialaisissa.
AKS (täsmennyssivu)
AKS voi tarkoittaa seuraavia:
Justin McCarthy (jääkiekkoilija)
Justin Jeremiah McCarthy (25. tammikuuta 1899 Charlestown, Massachusetts – 8. huhtikuuta 1976 Centerville, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Boston Athletic Associationia.
McCarthy opiskeli Massachusettsin yliopistossa, josta hän valmistui 1921. Hän oli siviiliammatiltaan kirjanpitäjä. McCarthy oli voittamassa hopeaa Chamonix'n olympialaisissa 1924, joissa hän pelasi viisi ottelua ja teki kahdeksan maalia.
Justin McCarthy
Justin McCarthy on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Rdio
Rdio oli yhdysvaltalainen mainosrahoitteinen musiikin suoratoistopalvelu, jolla käyttäjät pystyivät kuuntelemaan musiikkia internetyhteyden avulla. Palvelu oli saatavilla 85:sä eri maassa. Rdion ilmaisversio oli mainosrahoitteinen, mutta palvelusta oli saatavilla kuukausimaksullinen versio ilman mainoksia.
16. marraskuuta 2015 Rdio jätti yrityssaneerausilmoituksen ja kertoi myyvänsä palveluun liittyvät teknologiansa Pandoralle.
Rdion julkaisi Skypen perustajat Niklas Zennström ja Janus Friis 3. elokuuta 2010. Tammikuussa 2014 palveluun lisättiin audio-mainoksilla tuettu ilmaisversio.
Vuoden 2015 lopussa Rdion jättämän Chapter 11:n johdosta he myivät teknologiansa Pandoralle 75 miljoonan dollarin hintaan.
2. huhtikuuta 2013 julkaistu Vdio oli maksullinen elokuvien ja televisiosarjojen suoratoistopalvelu. Vdio toimi Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa ennen kuin palvelu suljettiin 27. joulukuuta 2013.
Alcide Laurin
Alcide Laurin oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi Ontariossa sijaitsevassa joukkueessa Alexandriassa. 24. helmikuuta 1905 toisessa Ontariossa sijaitsevassa joukkueessa Maxvillessä pelannut Allan Loney hakkasi kesken pelin Laurinin kuoliaaksi. Pian tapahtuman jälkeen Laurin julistettiin kuolleeksi jäällä kello 19. Loney oli tunnettu pahamaineisena tappelijana. Häntä syytettiin tapauksen jälkeen murhasta, mutta myöhemmin se vaihdettiin kuolemantuottamukseksi.
29. maaliskuuta viiden tunnin pohdinnan jälkeen Loney päätettiin vapauttaa. Puolustuksen todistajien mukaan Loney puolusti tilanteessa itseään. Kaikista syytteistä luovuttiin ja kanne hylättiin.
Mensen Ernst
Mensen Ernst (1795–1843), alkujaan Mons Monsen Øyri, oli norjalainen ultrajuoksija. Hän ansaitsi elantonsa juoksemalla maailmaa ristiin rastiin kaupungista toiseen, joskus lyöden vetoa ajastaan ja joskus kuljettaen kirjeitä. Ernst oli aikansa kuuluisuus, ja hänet tunnetaan yhä Norjassa nimellä "Juoksijakuningas".
Palattuaan meriltä 23-vuotiaana Ernst muutti Englantiin vuonna 1818. Siellä hän aloitti juoksu-uransa juoksemalla 116 kilometrin matkan Lontoosta Portsmouthiin yhdeksässä tunnissa ja saavutti lisää kuuluisuutta juoksemalla 240 kilometrin matkan Lontoosta Liverpooliin 32 tunnissa.
Vuonna 1820 Ernst siirtyi Manner-Eurooppaan ja ryhtyi juoksemaan ammatikseen. Hän juoksi pääkaupungista toiseen ja sai maineen "kaikkien aikojen juoksijana", jolle kuninkaallisetkin maksoivat juoksijapalkkioita. Vuonna 1832 Ernst juoksi Pariisista Moskovaan 3800 frangin palkkiota vastaan, jos ehtisi perille 15 päivässä. Hän selvitti 2500 kilometrin matkan 14 päivässä, juosten 178 kilometriä päivää kohti.
Vuonna 1827 Ernst liittyi Britannian laivaston palvelukseen viideksi vuodeksi ja piti taukoa juoksemisesta. Vuonna 1833 hän lähti 20 000 hurraavan katsojan siivittämänä Münchenistä Kreikan silloiseen pääkaupunkiin Náfplioon mukanaan kirjeitä Baijerin kuningas Ludwig I:ltä Kreikan kuninkaalle Otto I:lle. Ernst ryostettiin matkalla Montenegrossa ja vangittiin vakoojana Cattaron jälkeen. Hän pääsi lopulta perille 2700 kilometrin ja 24 päivän juoksun jälkeen.
Vuonna 1836 Ernst juoksi 8300 kilometrin matkan Konstantinopolista Intian Kalkuttaan ja takaisin 59 päivässä kuljettaen Intiaan Englannin Itä-Intian kauppakomppanian kauppiaiden papereita.
Ernstin viimeinen juoksu alkoi vuonna 1842, kun hän lähti etsimään Niilin alkulähdettä saksalaisen seikkailijan kreivi Hermann von Pückler-Muskaun toimeksiannosta. Ernst juoksi Sleesiasta Konstantinopoliin, ja sieltä Jerusalemin kautta Kairoon. Muutaman kuukauden jälkeen hän jatkoi Niiliä pitkin etelään. Ernst kuitenkin sairastui punatautiin autiomaassa ja kuoli vuonna 1843.
Ernstin tiedetään nukkuneen vain neljä tuntia yössä. Hänen ruokavalionsa oli yksinkertainen: juustoleipää, hiukan vihanneksia, harvemmin kylmää lihaa, eikä koskaan lämmintä ruokaa. Viiniä hän joi jopa juoksujensa aikana. Ernst nukkui ulkosalla kovalla maalla, eikä käyttänyt sänkyä edes sisätiloissa.
David Carnegie
David Ludovic George Hopetoun Carnegie, Northeskin 11. jaarli (24. syyskuuta 1901 Lontoo – 7. marraskuuta 1963 Binfield) oli brittiläinen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti.
Carnegie lähti vuoden 1928 olympialaisiin ennakkosuosikkina. Hän oli rikkonut rataennätyksen vain viikkoa ennen kisoja, mutta horjui ensimmäisessä laskussaan ja jäi kolmannelle sijalle. Carnegie palveli toisessa maailmansodassa tiedustelujoukoissa nousten majurin arvoon saakka. Vuonna 1959 hänet valittiin istumaan House of Lordsissa päärien edustajana. Carnegie omisti paljon aikaa rotukoirilleen ja paikalliselle kennelklubille, minkä lisäksi hän oli hyvä ampuja ja kiinnostunut rautateistä.
Hän kuoli lapsettomana vuonna 1963, ja hänen jälkeensä Northeskin jaarlin tittelin peri hänen serkkunsa John Douglas Carnegie.
Charles Edward Stewart
Charles Edward Stewart (1881 – 1965) oli brittiläinen ampuja ja olympiamitalisti. Hän voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kolme pronssimitalia, 50 metrin pistoolissa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa, joiden lisäksi 30 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailussa.
It’s My Life (Dr. Albanin kappale)
It's My Life on Dr. Albanin esittämä vuonna 1992 levytetty musiikkikappale. Kappale julkaistiin singlenä sekä artistin toisella studioalbumilla "One Love".
Kappale on artistin yksi tunnetuimmista, ja siitä tuli monessa Euroopan maassa suosittu. Muun muassa Ruotsissa, Itävallassa, Belgiassa ja Italiassa se nousi singlelistojen ensimmäiselle sijalle.
Jope Ruonansuun vuonna 1993 julkaistulla albumilla "Jope Ruonansuu presidentiksi" kappale ”It's My Wife” on tyyliparodinen versio alkuperäisestä kappaleesta. Kappaleessa Ruonansuun imitoima Raimo Ilaskivi hokee nalkuttavalle vaimolleen kertosäkeessä ”Toki, it's my wife”.
Viinin tarina
Viinin tarina on brittiläisen Hugh Johnsonin, s. 1939, kirjoittama kirja, joka on kokonaisteos viinistä kautta historian. Kirjan kirjoittaminen kesti kaikkiaan 5 vuotta, ja se on perinpohjainen teos aihepiiristään ja käsittelee viiniteemaa kulttuurihistoriallisesti. Kirjan yksityiskohtaisuudesta voisi mainita esimerkiksi sen, että siinä käsitellään yksityiskohtaisesti pullon kasvua nykymuotoonsa taikka sitä, miksi aikoinaan Euroopassa juotiin niin paljon.
Gazipaşan lentoasema
Gazipaşan lentoasema sijaitsee 40 kilometrin päässä Turkin Alanyasta. Kentältä on noin 25 minuutin ajomatka Alanyaan. Kentällä on tax-free-myymälä, kahvila ja kioski.
Hugh Johnson
Hugh Johnson (s. 10. maaliskuuta 1939) on brittiläinen kirjailija. Häntä on arvioitu maailman parhaaksi viinikirjailijaksi.
Pitkäkoski (Pertteli)
Pitkäkoski on kylä Perttelissä Salossa. Sen naapurikyliä ovat Perttelin Haali idässä, Perttelin Vähähiisi lännessä, Kiikalan Rekijoki etelässä sekä Kuusjoen Kanunki ja Kuttila pohjoisessa.
Kylä sijaitsee Uskelanjoen varressa, jossa kylän kohdalla joessa on samanniminen koski. Pohjoisesta Uskelanjokeen laskevat kylän alueella tai sen rajoilla Uskelanjoen vähäiset sivupurot Hossilankrotti lännessä ja Jänneoja idässä.
Kylä on historialtaan rälssiluontoinen yksinäistalo, jonka Kiskon Haapaniemen kartanon herra Henrik Klaunpoika Horn vuonna 1581 perusti uudistaloksi silloisen Hiiden jakokunnan takamaalle. Sittemmin se oli samaa jakokuntaa niin ikään Hornin suvulle tuolloin kuuluneiden Perttelin Haalin sekä Kiikalan Kärkelän ja Revän kanssa. Vuosina 1540-1647 Pitkäkoski oli Hattulassa sijaitsevan Lepaan ja vuosina 1648-1816 viereisen Haalin kartanon lampuotitalona ja tämän jälkeen Pitkäkosken omistajina olivat ensin säätyläis- ja siten talonpoikaistaustaiset henkilöt, jotka aluksi kuuluivat samoihin mutta sitten eri sukuihin kuin Haalin kartanon omistajat.
Ruosteniskahaukka
Ruosteniskahaukka ("Accipiter cirrocephalus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Australia, Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea. Sen kanta on pienenemässä.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät, kosteat alavat metsät, mangrovemetsät nousuvesirajan yläpuolella, kuivat savannit, subtrooppiset ja trooppiset kuivat pensastot ja ruohoarot, joet, purot ja putoukset, viljelmät ja kaupunkialueet.
Lintu on päältä harmaa, ja sillä on pähkinänruskea kaulus, alapuoli on pääasiassa punaruskea, ja siinä on ohuita valkeita juovia. Väriltään se on samanlainen kuin australiankanahaukka, mutta se on pienempi. Se lentää samalla tavalla nopeasti ja notkeasti. Sen ruumiin pituus on 30–40 cm ja siipien kärkiväli on 55–80 cm. Naaras painaa aikuisena 240 g ja on huomattavasti suurempi kuin koiras, joka painaa 125 g.
Se syö pääasiassa lennosta saalistamiaan pikkulintuja, kuten varpusia ja kottaraisia, toisinaan hyönteisiä.
Laji pesii puussa risuista tekemällään alustalla. Munia on yleensä 3 tai 4. Se hautoo noin 35 päivää, ja poikaset ovat lentokykyisiä 24–33 päivän kuluttua.
Sillä on kolme alalajia:
Charles Stewart
Charles Stewart voi viitata seuraaviin:
5-metoksitryptamiini
5-Metoksitryptamiini (myös 5-MT ja meksamiini) on tryptamiinin johdannainen ja läheistä sukua serotoniinille ja melatoniinille. 5-MT löytyy ihmisen kehosta luontaisesti matalina pitoisuuksina. Sen biosynteesi tapahtuu käpyrauhasessa melatoniinin deasetylaatiolla.
5-Metoksitryptamiini on 5-HT-, 5-HT-, 5-HT-, 5-HT-, ja 5-HT-reseptorien täysagonisti. Yhdisteellä ei ole 5-HT affiniteettia ja 5-HT affiniteetti on todella heikko muihin 5-HT-reseptoreihin nähden. 5-HT affiniteetti on tuntematon.
Princessa (suklaa)
Princessa on puolalainen vohvelimainen suklaapatukka, jota valmistaa nykyisin Nestle. Princessa-patukalla on ollut Puolassa suurta markkinointikilpailua pidempään markkinoilla olleen Prince Polo -patukan kanssa.
Patukasta on saatavilla seuraavanlaisia vaihtoehtoja.
Neal James Buckon
Neal James Buckon (s. 3. syyskuuta 1953 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 25. toukokuuta 1995 ja nimitettiin Yhdysvaltain sotilasordinariaatin vihkipiispaksi sekä Vissalsan titulaaripiispaksi 3. tammikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Timothy Paul Andrew Broglio, jota avustivat Richard Gerard Lennon ja Anthony Michael Pilla.
Fabio Gamberini
Fabio Gamberini (s. 22. syyskuuta 1992 São Paulo) on brasilialainen moottoriurhelija. Vuonna 2009 Gamberini ajoi Formula Fordin stipendiluokan sarjassa, jossa sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2010 hän kilpaili Formula Renault UK -sarjassa ja sijoittui 15:ksi. Vuonna 2011 Gamberini ajoi European F3 Open -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula 2-sarjassa ja EF3O Copa Class -luokassa, jossa hän voitti luokan mestaruuden. Vuonna 2012 Gamberini kilpaili kaksi kilpailua GP3-sarjassa Britannian lisenssillä ja sai yhden pisteen.
Carlos Verzeletti
Carlos Verzeletti (s. 8. syyskuuta 1950 Trenzano) on Italiasta kotoisin oleva, Brasiliassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. kesäkuuta 1976 ja nimitettiin Belém do Parán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tepeltan titulaaripiispaksi 15. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Joaquim Zico, jota avustivat Miguel Maria Giambelli ja Bruno Foresti.
Verzeletti sai 29. joulukuuta 2004 nimityksen Castanhalin piispaksi.
George Hearn
George Hearn (s. 18. kesäkuuta 1934 St. Louis, Missouri) on pääasiassa Broadwaylla esiintynyt yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi muun muassa musikaaleissa "Sweeney Todd" ja "La Cage aux Folles". Jälkimmäisessä hän loi Albin-hahmon, joka esitti "I Am What I Am" -kappaleen. Hearn voitti muun muassa kaksi Tony-palkintoa (1984, 1995) ja Primetime Emmy -palkinnon (1985). Vuonna 2007 hänet otettiin American Theatre Hall of Fameen. Hänellä on ollut myös elokuvarooleja, esimerkiksi "Pahan omassa" (1997).
Vuodesta 1985 Hearn on ollut naimisissa Leslie Simonsin kanssa. Hänen aiempiin puolisoihinsa oli lukeutunut Dixie Carter, ja hän seurusteli myös Betsy Joslynin kanssa. Hänellä on lapsia.
George Hearn (piispa)
George Arthur Hearn (s. 17. marraskuuta 1935) on australialainen anglikaanikirkon piispa. Hän toimi Rockhamptonin hiippakunnan yhdeksäntenä piispana vuosina 1981–1996. Hän opiskeli La Troben yliopistolla ja sai pappisvihkimyksensä vuonna 1964. Hiippakuntansa johdossa häntä edelsi John Grindrod ja seurasi Ron Stone.
Oscar Cantoni
Oscar Cantoni (s. 1. syyskuuta 1950 Lenno) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Comon hiippakuntaan Teresio Ferraroni 28. kesäkuuta 1975, ja hänet nimitettiin Creman hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alessandro Maggiolini, jota avustivat Teresio Ferraroni ja Paolo Romeo. Cantoni asetettiin virkaansa 19. maaliskuuta.
Nimettömät pelurit
Nimettömät pelurit (, GA) on kahdentoista askeleen ohjelmaan toimintansa perustava ryhmä, jossa pakonomaiset uhkapelaajat antavat toisilleen vertaistukea. Ensimmäinen kokous pidettiin virallisesti 13. syyskuuta 1957 Los Angelesissa, Kaliforniassa; toiminta oli lähtenyt liikkeelle kahden pelihimosta kärsineen miehen kohtaamisesta saman vuoden tammikuussa. Toiminta on sittemmin levinnyt eri puolille maailmaa, ja vuonna 2010 sitä oli kaikkiaan 54:ssä eri maassa. Suomessa ryhmän toimintaa on 12 paikkakunnalla.
Joe Foster
Joe Foster (s. 1976) on Melbournesta kotoisin oleva australialainen homopornonäyttelijä, joka on esiintynyt sekä top- että bottom-rooleissa. Hän on 173-senttinen. Hän on voittanut GayVN-palkinnon ("Gay Performer of the Year") ja ollut lisäksi ehdolla Grabby-palkinnon saajaksi. Hän on työskennellyt mallina Falcon Studiosilla.
Selena Silver
Selena Silver (s. 18. elokuuta 1979 Sydney) on australialainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2003 ja on esiintynyt myös nimillä Selena Silvers, Selina Silver ja Selena Silva. Hän on 168-senttinen. Hän on juontanut KSEX-internetradiota ja tehnyt vuonna 2004 esiintymisen Howard Sternin show'ssa.
Silver voitti vuosina 2003 ja 2004 CAVR-palkinnot. Hän on saanut myös kolmannen CAVR-ehdokkuuden sekä lisäksi XRCO-ehdokkuuden ja kolme AVN-ehdokkuutta.
Tommy Blade
Tommy Blade (s. 1980 Bogotá) on kolumbialaissyntyinen, Floridaan asettunut homopornonäyttelijä. Hän esiintyi vuosina 2006–2008, ja hänellä on ollut sekä top- että bottomrooleja. Hän on 178-senttinen. Hän on ollut ehdolla useiden GayVN- ja Grabby-palkintojen saajaksi. Hän esiintyi cameoroolissa elokuvassa "".
Phan Thị Kim Phúc
Phan Thị Kim Phúc (s. 2. huhtikuuta 1963 Long An, Vietnam) nousi maailman tietoisuuteen valokuvasta, jonka otti Pulitzer-palkittu Associated Press (AP) -valokuvaaja Huỳnh Công Út (tunnetaan ammattinimellä Nick Ut) 8. kesäkuuta 1972 Trang Bangin kylässä, Vietnamissa. Kuvassa noin yhdeksänvuotias, selästä pahoin palanut alaston tyttö (Kim Phúc) juoksee muiden tapaan kohti kameraa, paeten Etelä-Vietnamin joukkojen harhaan osunutta napalm-hyökkäystä. Nick Ut toimitti Kim Phúcin sairaalaan Saigonissa, jossa hänen vakavia kolmannen asteen palovammojaan hoidettiin 14 kuukautta ennen hänen kotiutustaan. Tuona aikana hän kävi läpi 17 leikkausta. Ensimmäiset ihonsiirtoleikkaukset suoritti suomalainen plastiikkakirurgi Aarne Rintala (1926–2014), joka kertoo näistä tapahtumista muistelmissaan.
Vuonna 1992 Kim Phuc ja hänen tuore aviomiehensä Bui Huy Toan hakivat poliittista turvapaikkaa Kanadasta, joka heille myös myönnettiin. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Vuonna 1997 perustettiin hänen nimeään kantava yleishyödyllinen The Kim Foundation International -säätiö, jonka tavoitteena on tukea kansainvälisiä järjestöjä, jotka tarjoavat lääketieteellistä apua sotien ja terrorismin lapsiuhreille. 10. marraskuuta 1997 Kim Phúc nimitettiin Unescon hyvän tahdon lähettilääksi. Kim Phucin elämäkerta julkaisiin 1999 nimellä "The Girl in the Picture: the Story of Kim Phuc, the Photograph and the Vietnam War" (suomeksi "Tyttö kuvassa: Kim Phucin tarina"). Kirjoittajana oli Denise Chong.
Tober Brandt
Tober Brandt (s. 1976) on homopornonäyttelijä, joka on esiintynyt myös nimellä Tigger. Hän on esiintynyt muun muassa Raging Stallion Studiosille sekä Titan Medialle ja sekä top- että bottom-rooleissa. Hän voitti vuonna 2009 GayVN-palkinnon kategoriassa "Best Fetish Performer". Hän on 185-senttinen. Brandt on myös päässyt "Bear Magazinen" kanteen.
Jason Hawke
Jason Hawke (s. 14. helmikuuta 1979 Schwetzingen) on saksalainen homopornonäyttelijä. Hän esiintyi kymmenissä elokuvissa vuosina 2000–2006. Hän on versatile eli esiintynyt sekä top- että bottom-rooleissa. Hän on 178-senttinen, ja hän on esiintyessään käyttänyt myös nimiä Jason Hawk ja Jay Heiss. Hawke on saanut useita palkintoehdokkuuksia (Grabby, GayVN).
Chris Charming
Chris Charming (s. 29. tammikuuta 1959) on saksalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1997 ja lisäksi ohjaajan työt vuonna 2000. Hän on 178-senttinen. Vuoden 2010 AVN-palkintojen jaossa Charmingille myönnettiin "Hall of Fame" -paikka.
Conn Findlay
Conrad Francis "Conn" Findlay (s. 24. huhtikuuta 1930 Stockton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen soutaja ja purjehtija. Hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta vuonna 1956.
Findlay sai olympiamitaleja molemmissa lajeissaan. Soudussa hän voitti perämiehellisessä kaksikossa kultaa kesäolympialaisissa 1956 ja 1964. Lisäksi hän sai siinä pronssia kesäolympialaisissa 1960. Purjehduksessa hän sai pronssimitalin Tempest-luokassa kesäolympialaisissa 1976.
Uulatuote
Uula Color Oy on suomalainen perheyritys, joka valmistaa perinteisiä ja luonnonmukaisia ulkomaaleja, sisämaaleja sekä muita puunkäsittelyyn liittyviä tuotteita. Uula Color Oy sijaitsee Kokemäen Kauvatsalla.
Uula Color Oy:n tarina alkoi vuonna 1978 Nurmossa, kun Arto Uunila perusti perheensä kanssa Uulatuote Oy:n. Uunila aloitti toiminnan keittämällä aluksi punamultaa yhdessä poikansa ja vaimonsa kanssa ja pienestä verstaasta kehittyi perinnemaalien valmistaja. Uulatuote Oy, joka jakautumisen myötä sai nimekseen (1.3.2018). Uula Color oy, siirtyi pohjanmaalta Kokemäen Kauvatsalle vuonna 1987.
Kun punamultafilosofi Uunila jäi yrittäjäeläkkeelle vuonna 1992 hänen poikansa, Jouni Uunila nousi yrityksen johtoon. Hallituksen jäseniä ovat sisarukset Sari Uunila, varsinaisena jäsenenä, Sirkku Uunila, varajäsenenä sekä Jouni Uunila, hallituksen puheenjohtajana.
Yrityksen tarkoituksena on tarjota hengittäviä, ekologisia ja muovittomia maaleja puupintojen erilaiseen käsittelyyn
Yritys työllistää tällä hetkellä 12 henkeä. Yrityksen liikevaihto oli 1,8 M€ vuonna 2017.
www.uula.fi
Kaikki pelissä (vuoden 1994 elokuva)
Kaikki pelissä on Matti Kassilan ohjaama jännityselokuva vuodelta 1994 ja hänen viimeinen elokuvansa. Se perustuu Kassilan omaan romaanikäsikirjoitukseen, josta hän muokkasi tuottaja Matti Ollilan kanssa käsikirjoitukseksi.
Elokuvan tuotannon loppusuoralla kuvaukset keskeytyivät varojen puutteen vuoksi. Elokuvasäätiön myönnettyä lisätukea elokuva valmistui ja pääsi ensi-iltaan. Menestys ei yhdeksän miljoonan markan elokuvalla ollut erityinen, ja tuotantoyhtiö meni konkurssiin.
Rahojen käytössä ilmeni väärinkäytöksiä, ja kolmen vuoden kuluttua Ollila tuomittiin puolentoista vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen avustuspetoksesta, avustuksen väärinkäytöstä, velallisen epärehellisyydestä ja kirjanpitorikoksesta. Lisäksi hänet tuomittiin maksamaan Elokuvasäätiölle ja tuotantoyhtiön konkurssipesälle vahingonkorvauksia.
Elokuvan alussa tehdään elokuvaa. Käy ilmi, että käsikirjoittaja on kirjailija Pentti Töysä, joka haluaa muuttaa käsikirjoitusta siten, että siitä paljastuu paikkakunnalla tehty rikos. Töysä murhataan. Murhan selvittelyn aikana sattuu toinen kuolemantapaus: veturinkuljettaja Halme löytyy kuolleena. Halmeen kuolema verhotaan itsemurhaksi, ja Halmeesta tehdään Töysän murhaaja, jolloin juttu katsotaan muka ratkenneeksi. Tapahtumien taustalla on menneisyyteen kohdistuvaa katkeruutta ja talousrikos, johon ministeri on sotkeutunut.
Suomalaisissa aikalaisarvioissa elokuvaa pidetiin ammattitaitoisesti tehtynä rehellisenä viihdejännärinä mutta kovin köykäisenä. Elokuvan katsonut "Varietyn" kriitikko kuitenkin kiittää sitä veteraanin tekemäksi raikkaaksi ja nuorekkaaksi elokuvaksi.
Mandevillen matkat
Mandevillen matkat on keskiaikainen matkakirja, jonka kirjoitti pseudonyymi John Mandeville noin vuonna 1357. Teos oli kirjoitettu alun perin luultavimmin ranskaksi, ja se käännettiin ennen 1400-luvun loppua useille kielille. "Mandevillen matkoista" tuli keskiajan lopun luetuin sekulaari teos, joka vaikutti merkittävästi länsimaisen maailmankuvan kehitykseen, vaikka sen tarinat olivatkin suurimmaksi osaksi keksittyjä.
John Mandeville väitti syntyneensä Englannissa. "Mandevillen matkojen" ensimmäinen osa vie hänet Britteinsaarilta Euroopan läpi Pyhälle maalle. Teoksen toisessa osassa Mandeville matkaa ympäri maailmaa päätyen Kiinaan. Hän näkee lohikäärmeitä, koirankuonolaisia, amatsoneja, ja kuvaa lopulta Maallisen Paratiisin, vaikkei itse niin pitkälle itään päässytkään.
Mandevillen kertomuksiin uskottiin aikanaan, mutta nyt niitä pidetään suurimmaksi osaksi keksittyinä. Kirjoittaja oli myös kopioinut lähteitä merkitsemättä aikaisempia matkakertomuksia, 600-luvun tietoteosta "Etymologiarum" ja 1250-luvun tietosanakirjoja "Speculum Historiale" ja "Speculum Naturale", sekä erityisesti Jean de Longin kokoamia ristiretkikuvauksia.
Maailmankuvauksensa lisäksi "Mandevillen matkojen" teemana on ihanteellisten yhteiskuntien esittely ja symbolinen kuvaus historian kulusta nykyhetkestä kohti lopun aikoja. Koska teosta käännettiin ahkerasti kansankielelle ja koska se usein kirjoitettiin kursiivilla, sitä on säilynyt yli 300 käsikirjoitusta. Kirja vahvisti Kristoffer Kolumbuksen käsitystä maapallon ympäripurjehduksen mahdollisuudesta, ja kirjaan viittasi omissa teoksissaan muun muassa Thomas More.
ZERO (suklaa)
ZERO on The Hershey Companyn valmistama patukka. ZERO tuli tuotantoon vuonna 1920; se sisältää sekoituksen karamellia, pähkinää ja mantelinougat’ta, joiden päälle on tehty valkotoffeepeite. Sen ulkopuolinen valkoinen väri, joka on vähän käytetty väri suklaapatukoissa, on muodostunut sen tavaramerkiksi.
ZERO-patukkaa valmisti alun perin Hollywood Brands -yhtiö Minneapoliksessa, Minnesotassa. Patukkaa markkinoitiin ensin vuodesta 1920 vuoteen 1934 asti ”Double Zero Bar” -tuotemerkillä, mutta vaihdettiin sen jälkeen ZERO-tuotemerkiksi. Alkuperäisen patukan valmistusta jatkettiin uuden nimityksen jälkeen Centraliassa, Illinoisissa.
Hollywood Brands myytiin ensin vuonna 1967 Consolidated Food Corporationille (joka tuli myöhemmin Sara Leeksi), ja se pelasti tuotannon, kun tulipalo tuhosi Centralian tehtaan vuonna 1980. Uusi tehdas avattiin vuonna 1983, ja vuonna 1988 suomalainen Huhtamäki Oy osti Hollywood Brandsin, josta tuli osa Leafiä.
Hershey Foods osti Leaf North American makeistoiminnat vuonna 1996 ja jatkoi sen myötä ZERO-patukan valmistamista.
Airi Tuominen
Airi Inkeri Tuominen (s. 20. heinäkuuta 1937 Ilomantsi) on suomalainen opettaja ja lastenkirjailija.
Lappeenrannassa asuva Tuominen toimi erityis- ja luokanopettajana.
Ponoijoen kalliopiirrokset
Ponoijoen kalliopiirrokset käsittävät noin 110 kuvaa, jotka on hakattu Ponoijoen muinaisiin rantakiviin Kuolan niemimaan keskiosissa Murmanskin alueella Lounais-Venäjällä. Kalliokuvat toi tieteen ulottuville Vladimir Šumkin vuonna 1973.
Kuvakentät on tehty kymmeneen kiveen. Ne on hakattu kiveen tikkaamalla ja kuvat ovat ulkoasultaan melko samanlaisia. Kuva-aiheista on 75% peuroja tai hirviä, 16% ihmisiä ja loput 9% koostuvat aurinkosymboleista, yhdestä käärmeenkuvasta ja joistakin tekeleistä.
Tekotavan ja kuvioiden tyyliin perustuen arvellaan, että kuvia on tehty kahdessa eriaikaisessa vaiheessa. Ensimmäinen vaihe ajoitetaan noin 3 500-2 500 vuotta sitten eli kivikauden ja pronssikauden vaihteeseen. Tämän vaiheen kuvat olisivat naturalistisempia kuin myöhemmän vaiheen kuvat. Toinen vaihe ajoitetaan 2 500-1 500 vuotta sitten eli pronssikauden ja rautakuden aikaan. Nämä kuvat ovat tyylitellyimpiä. Lohkare numero 5 on siirretty Lovozeron museon näyttelyyn.
Eero Ilvonen
Eero Ilmari Ilvonen (16. joulukuuta 1886 Juuka – 3. helmikuuta 1972) on suomalainen oppikoulun opettaja ja kirjallisuudentutkija.
Ilvonen toimi Tampereen reaalilyseon ranskan ja saksan kielen opettajana 1917–1927.
Ilvonen teki useita opintomatkoja opiskellessaan maisteriksi ja filosofian tohtoriksi. Hän kävi vuonna 1907 Heidelbergissä, 1908 Pariisissa sekä asui vuosina 1911–1913 Pariisissa. Kesällä 1922 hän teki kahden kuukauden opintomatkan Saksaan tutustuen uusien kielten opetukseen Leipzigin ja Dresdenin oppikouluissa.
Matti-Juhani Karila
Matti-Juhani Karila (s. 15. elokuuta 1940 Pielisjärvi) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja dramaturgi.
Karila on tehnyt käsikirjoituksia, dramatisointeja ja sovituksia televisiolle ja elokuviin (muun muassa Simpauttaja, Tuntematon ystävä, Soitannollinen ilta Viipurissa 1918, Sotamies Jokisen vihkiloma, Vetää kaikista ovista, Oi säästöpankin virkailija, oi rakastettuni, Pastorinvaalit, Kuolema savolaiseen tapaan, Yksinäisen miehen juna).
Alberto Rivera
Alberto Magno Romero Rivera (19. syyskuuta 1935 Las Palmas, Espanja – 20. kesäkuuta 1997 Broken Arrow, Oklahoma, Yhdysvallat) oli kuuluisa espanjalais-amerikkalainen uskonnolinen aktivisti. Hänet tunnetaan Vatikaanin vastaisista puheistaan, joita amerikkalainen kristitty kustantaja Jack Chick on julkaissut. Alberto Rivera on väittänyt kuuluneensa katolisen kirkon jesuiittoihin, ennen kuin kääntyi protestanttiseen kristillisyyteen.
Katolinen kirkko on vastustanut jyrkästi Riveran väitteitä, ja leimannut ne salaliittoteorioiksi. Rivera on mm. väittänyt Vatikaanin olleen vapaamuurareiden, toisen maailmansodan, John F. Kennedyn murhan, Jonestownin massamurhan, kommunismin ja natsismin taustalla.
Paavo Numminen
Paavo Veikko Numminen (12. maaliskuuta 1894 Kuru – 3. heinäkuuta 1968) oli suomalainen professori, filologi ja suomentaja.
Numminen oli Helsingin yliopiston klassillisen filologian dosenttina 1948–1950. Hän hoiti Turun yliopiston klassillisen filologian professorin virkaa 1960–1964.
National Health Service
National Health Service on Yhdistyneen kuningaskunnan julkinen terveydenhuoltojärjestelmä, joka jakautuu neljään alueelliseen osaan. Englannissa NHS:n osa tunnetaan nimellä National Health Service, mutta Skotlannissa on NHS Scotland ja Walesissa NHS Wales. Pohjois-Irlannissa osan nimi on Health and Social Care in Northern Ireland. Siten vain Englannin osa tunnetaan virallisesti nimellä National Health Service. Kaikki osat toimivat itsenäisesti.
5th Avenue (suklaa)
5th Avenue on The Hershey Companyn markkinoima suklaapatukka.
Luden's-yhtiön väitetään olleen patukan kehityksen aloittajana vuonna 1936. Ajankohta on kuitenkin epävarma, koska The Hershey Companyn mukaan kyseisestä tuotteesta on esitetty väärää tietoa. Kyseisen tuotteen vanhempia kuin vuodelta 1962 olevia markkinointimateriaaleja on vaikeaa löytää. Vuonna 1986 Hershey Foods Corporation osti Luden'sin Dietrich Corporationilta.
Patukka on näyttäytynyt myös vuonna 1994 tehdyssä sci-fi-elokuvassa "Tähtiportti" ja vuonna 1998 "Seinfeldin" jaksossa "The Dealership".
Vuosisadan dieetti
Vuosisadan dieetti: Ruokavalio hyvänolon perustana on Doris Grantin ja Jean Joicen kirjoittama kirja, joka käsittelee ruoka-aineiden terveysvaikutuksia ns. Hay-järjestelmän kautta. Kirjassa on myös lukuisia reseptejä; pääruokia, keittoja ja jälkiruokia. Hayn järjestelmässä on viisi tärkeää sääntöä ja niistä ensimmäisen mukaan tärkkelystä ja sokeria ei pidä syödä samalla aterialla kuin valkuaisaineita ja happamia hedelmiä. Ideologiassa peruna on nostettu kunniapaikalle pääruoaksi yhdessä kasvisten ja salaattien kanssa. Lisäksi kirjassa on luettelo happoa tai emästä tuottavista ruoka-aineista.
Sav Rocca
Saverio Giovanni ”Sav” Rocca (s. 20. marraskuuta 1973, Melbourne, Australia) on australialainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan lentopotkun potkaisija. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Washington Redskinsissä. Lisäksi Rocca on edustanut NFL:ssä Philadelphia Eaglesiä.
Ennen NFL-uraansa Rocca pelasi australialaista jalkapalloa kotimaansa pääsarjassa AFL:ssä vuosina 1992–2006. Liityttyään seuraavana vuonna Philadelphia Eaglesin joukkueeseen hänestä tuli 33-vuotiaana NFL-historian vanhin tulokas. Ennätystä oli aiemmin pitänyt hallussaan toinen australialainen, Ben Graham, joka teki NFL-debyyttinsä 31 vuoden iässä.
Rocca on edustanut Washington Redskinsiä heinäkuusta 2011 lähtien.
Roccan veli, Anthony Rocca, on entinen australialaisen jalkapallon pelaaja. Hänenkin on ajoittain huhuttu isoveljensä tavoin yrittävän uraa NFL:ssä, joskaan toistaiseksi mitään konkreettista ei ole tapahtunut.
Unto-Olavi Niittykukka
Unto-Olavi Niittykukka,sukunimi vuoteen 1972 "Engblom" (s. 1949 Lauritsala) on suomalainen vankilaoloista kirjoittanut kirjailija.
Imatralla asuva Niittykukka on käynyt kansa- ja kansalaiskoulun sekä suorittanut kokkikurssin.
Romaanissaan "Mallivanki" Niittykukka kuvaa vankeusaikaansa Riihimäen vankilassa 1980-luvun alussa. Toisen romaanin "Viisi vuodenaikaa" viides vuodenaika viittaa taas Konnunsuon vankilaan.
Vasili Šukšin
Vasili Makarovitš Šukšin (, 25. heinäkuuta 1929 Srotski, Altai, Neuvostoliitto – 2. lokakuuta 1974 laivalla Volga-joella) oli venäläinen kirjailija, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän oli 1960-luvun neuvostokulttuurin keskeisiä hahmoja. Šukšinin tunnetuin elokuva on Punainen heisipuu, joka perustuu häneen omaan teokseensa. Šukšin näytteli myös pääosan.
Šukšin syntyi suhteellisen hyvin toimeentulevaan ersäläiseen talonpoikaisperheeseen. Perhe menetti omaisuutensa Neuvostoliiton kollektivisoidessa maatiloja 1930-luvulla. Tämä ei kuitenkaan pelastanut Šukšinin isää, joka teloitettiin vuonna 1933. Kun hänen isäpuolensakin menehtyi toisessa maailmansodassa, nuori Šukšin joutui ottamaan vastuuta perheestä. Opiskelut teknisessä koulussa jäivät kahteen vuoteen ja 1940-luvun lopulla Šukšin työskenteli mekaanikkona.
Vuosina 1949–1953 hän palveli merimiehenä Mustanmeren laivastossa Sevastopolissa. Mahahaava päätti palveluksen, mutta armeija-aikoinaan Šukšin oli alkanut kirjoittaa lyhyitä kertomuksia, joita ei kuitenkaan vielä julkaistu. Vapauduttuaan armeijasta Šukšin palasi synnyinseudulleen Srotskiin, suoritti opintonsa loppuun ja toimi kirjallisuuden ja venäjän kielen opettajana sekä koulun johtajana.
Vuosina 1954–1960 Šukšin opiskeli elokuva-alaa VGIK:ssä. Opiskeluaikoinaan Šukšin näytteli ensimmäiset roolinsa sekä julkaisi ensimmäiset novellinsa. Ensimmäinen oma ohjaustyö valmistui vuonna 1960 ja ensimmäinen romaani vuonna 1963. Ensimmäinen omaan käsikirjoitukseen perustunut ohjaus Me poikamiehet ("Živjot takoi paren" 1964) toi Šukšinille mainetta, kun elokuva palkittiin sekä Venetsiassa että Leningradissa. Kansansuosiosta nauttineissa elokuvissaan Šukšin kuvasi usein niin sanottujen tavallisten ihmisten kovaa ja yksinkertaista elämää.
Hänen tunnetuin elokuvansa Punainen heisipuu ("Kalina krasnaja" 1974) aiheutti sensaation Neuvostoliitossa. Pelkällä olemuksellaan parannusta yrittävää entistä vankia näyttelevä Šukšin asettui kaikkea virallista ja oikeaoppista neuvostoliittolaisuutta vastaan.
Šukšin kuoli sydänkohtaukseen laivalla Volga-joella näytellessään Sergei Bondartšukin elokuvassa He taistelivat synnyinmaansa puolesta ("Oni sražalis za Rodinu" 1975). Huhupuheissa epäiltiin kuitenkin, että suosittu ohjaaja-kirjailija oli murhattu liian kapinallisena ja neuvostovastaisena.
Atte Miettinen
Atte Saku Juhani Miettinen (s. 19. marraskuuta 1975) on suomalainen Dubaissa asuva yritysjohtaja ja vuorikiipeilijä.
Miettinen saavutti ensimmäisenä suomalaisena ns. seitsemän huippua (Seven Summits) 22. kesäkuuta 2012. Hän on kiivennyt sekä Bass- että Messner-listat, johon on pystynyt vain 100 vuorikiipeilijää maailmassa. Seitsemän huippua -projektinsa aikana Miettinen saavutti Vinsonin massiivin huipun Etelämantereella toisena suomalaisena. Ensimmäinen suomalainen vuoren valloittaja oli Veikka Gustafsson. Miettinen kiipesi ensimmäisenä suomalaisena Carstenszin pyramidin Papua-saarella Indonesiassa.
Miettisen nuorempi veli on muusikko Karri ”Paleface” Miettinen.
No Smoking Team
No Smoking Team on suomalainen hip-hop yhtye, jonka jäsenistöön kuuluvat Edu Kehäkettunen, Davo ja Väiski. Yhtye julkaisi vuonna 2012 debyyttialbuminsa "Terve elämä, puhdas omatunto". Levyllä vierailee myös Stig Dogg ja Setä Koponen. Yhtyeen nimi viittaa Jyp Hockey Teamin nimen yhteydessä aikoinaan käytettyyn lisään "No Smoking Team". Tekstiä käytettiin osana tupakanvastaista kampanjaa.
Lost in the Echo
Lost in the Echo on Linkin Parkin viidennen, kesäkuussa 2012 julkaistun, "Living Things" -nimisen albumin toinen single, joka julkaistiin lokakuussa 2012.
Kappale debytoi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalla 95.
Digitaalinen single:
Radion promo CD-single:
Karl Schöchlin
Karl F. Schöchlin (13. kesäkuuta 1894 – 7. marraskuuta 1974) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Seeclub Bieliä.
Schöchlin oli voittamassa kahdeksikkojen EM-hopeaa vuosina 1923 ja 1924, ja vuonna 1925 hän sai lajin Euroopan-mestaruuden. Hän voitti Amsterdamin olympialaisissa 1928 kultaa perämiehellisessä kaksikossa, jossa mukana oli myös hänen veljensä Hans.
Flake
Flake on Cadburyn valmistama suklaapatukka, joka koostuu maitosuklaasta. Patukan kehitti Cadburyn työntekijä Daniel Day vuonna 1920, ja saman vuoden aikana aloitettiin sen valmistus.
Vuodesta 1922 lähtien Iso-Britanniassa, Australiassa ja Irlannissa jäätelökauppiaat ovat myyneet 99 Flake -nimistä pehmytvaniljajäätelötuuttia, johon on työnnetty normaalipatukkaa puolet pienempi Flake-patukka.
Hans Schöchlin
Hans W. Schöchlin (6. maaliskuuta 1893 – 3. kesäkuuta 1978) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Seeclub Bieliä.
Schöchlin oli voittamassa EM-kisojen hopeaa kahdeksikoissa vuosina 1923 sekä 1923, ja vuonna 1925 hän voitti lajista kultamitalin. Hän sai perämiehellisten kaksikkojen olympiakultaa Amsterdamin kisoissa 1928. Hansin kanssa samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Karl. Schöchlin osallistui vuoden 1936 olympialaisten taidekilpailuihin kirjallisuudessa työllään Geist und Sport.
Parasta ennen (radio-ohjelma)
Parasta ennen! oli 1990-luvun ja 2000-luvun alun musiikkiin keskittyvä radio-ohjelma YleX:n perjantai-illassa. Ohjelma tuli suorana lähetyksenä perjantai-iltaisin klo 20.00–22.00 ja uusintana lauantaisin klo 20.00–22.00. Ohjelman juontajana toimi Matti Airaksinen.
Ohjelman nimissä tehtiin myös Airaksisen juontamia live-esiintymisiä, risteilyjä sekä kolme kokoelma-albumia: "Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 1" (julkaistu 18. heinäkuuta 2012), "Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 2" (julkaistu 16. marraskuuta 2012) ja "Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 3" (julkaistu 25. lokakuuta 2013). Ohjelmassa oli kaksi vakio-osiota:
Christoffer Johan Rappe
Christoffer Johan Rappe (1719–1776) oli Turun hovioikeuden jäsen, Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäiväedustaja ja vapaaherra. Hän oli kotoisin Ruotsista, mutta muutti Turkuun 27-vuotiaana, jäi Suomeen ja tuli tunnetuksi sekä tehokkaana virkamiehenä että valtiopäivillä Hattupuoluetta edustaneena poliitikkona. Turun ja Porin läänin maaherraksi hän tuli vuonna 1769.
Rappe omisti vuodesta 1758 kuolemaansa asti Pukkilan kartanoa Piikkiössä ja rakennutti myös kartanon nykyisen päärakennuksen. Vuodesta 1763 kuolemaansa asti hän oli myös Perttelissä sijaitsevan Haalin kartanon omistaja.
Kalervo af Ursin
Kalervo Gunnar af Ursin (30. kesäkuuta 1920 Porvoon maalaiskunta, Emäsalo – 22. joulukuuta 2004 Espoo) oli suomalainen korkeushyppääjä ja urheiluvalmentaja.
Nuoruusvuosien urheiluharrastuksia olivat voimistelu, käsipallo, maastojuoksu ja hiihto. Lisäksi hän edusti Helsingin Palloseuraa jääpallomaalivahtina seuran pelatessa mestaruussarjassa kaudella 1939.
Af Ursin oli aikansa lahjakkain suomalaishyppääjä. Hän voitti junioritasolla viisi peräkkäistä SM-kultaa vuosina 1936–1940. Vuonna 1936 vain 16-vuotiaana hän opetteli amerikkalaisen haarapyörähdystyylin halliten sen ensimmäisenä suomalaisena. Vuonna 1939 hän hyppäsi Euroopan junioriennätyksen 195 cm.
Sodassa af Ursin taisteli jatkosodan loppuvaiheen Kuuterselän, Siiranmäen ja Ihantalan taistelut. Jatkosodan aikana hän lisäksi palellutti pahoin molemmat jalkansa. Siitä huolimatta hän jatkoi sodan jälkeen hyppyuraansa.
Kesällä 1945 af Ursin hyppäsi Pihlavalla uransa parhaan tuloksen 198 cm, joka oli sen vuoden maailmantilastossa seitsemänneksi paras tulos. Maaotteluita kertyi hänen urallaan kaikkiaan viisi.
Kalevan kisoissa af Ursin esiintyi vuoteen 1957 asti kaikkiaan 20 kertaa parhaina saavutuksina mestaruus Jyväskylässä 1950. Ensimmäinen SM-mitali tuli kesällä 1938 Kotkaksen ja Kaliman jäljessä. Vielä 33-vuotiaana hän sijoittui vuoden 1953 Kalevan kisoissa kolmanneksi tuloksella 185 cm. Kaikkiaan SM-mitaleita kertyi 10 kappaletta.
Seuratasolla af Ursin edusti HKV:tä, Tampereen Pyrintöä ja helsinkiläistä IK-32:a.
Aktiiviuransa loppuvaiheessa 1950-luvulla af Ursin toimi SUL:n Hämeen piirin koulutusohjaajana. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka saavutti Mainzin urheilukorkeakoulun loppututkinnon. Vuonna 1960 hän siirtyi SFI:n koulutusohjaajaksi ja päävalmentajaksi vuosina 1961–1976. Hänen parhaita valmennettaviaan olivat Nina Wärn-Holmen, Reijo Ståhlberg, Mona-Lisa Strandvall-Pursiainen, Bo Grahn, Olof Nyman ja Rune Holmen.
Valmentajauransa aikana af Ursin kirjoitti useita teoksia ja oli suosittu luennoitsija. Hän oli perustamassa vuonna 1975 Suomen Valmentajat ry:tä ja valittiin aikanaan yhdistyksen kunnianpuheenjohtajaksi.
Reunalla (vuoden 2012 elokuva)
Reunalla (engl. "Man on a Ledge") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Asger Leth ja jonka pääosia näyttelevät Sam Worthington, Elizabeth Banks, Jamie Bell ja Ed Harris. Elokuva kuvattiin New Yorkissa.
Elokuva kertoo entisestä poliisista Nick Cassidysta (Sam Worthington), joka on lavastettu syylliseksi rikokseen, jota hän ei ole tehnyt. Hän karkaa vankilasta ja asettuu newyorkilaisen pilvenpiirtäjän ikkunankaiteelle ja uhkaa hypätä, aikomuksenaan osoittaa syyttömyytensä.
Tuomo Pietiläinen
Tuomo Pietiläinen on Helsingin Sanomien taloustoimittaja.
Pietiläinen on saanut tiedon­julkistamisen valtion­palkinnon vuosina 1993 ja 2003. Vuonna 1993 hän jakoi palkinnon Leena Jäppisen ja Seppo Lehtosen kanssa skientologian käsittelystä. Vuonna 2003 Pietiläinen sai palkinnon Anssi Miettisen kanssa teletunnistetietojen väärinkäyttöepäilyjä koskevasta uutisoinnista Helsingin Sanomissa. He saivat samana vuonna myös Bonnierin Suuren journalisti­palkinnon Sonera-uutisoinnista. Pietiläisen juttu ”Vuorineuvokset muuttavat Portugaliin” on ehdolla vuoden 2015 Suuren journalistipalkinnon saajaksi.
Vuonna 2011 Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Pietiläiselle Lumilapio-palkinnon vuoden parhaasta tutkivasta jutusta. Hän sai palkinnon pankkiirien lyhytkauppaa ja osakekannustamista käsittelevästä juttusarjasta.
Pietiläinen toimi vuosina 2012–2013 Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessorina. Vierailijaprofessoriaikanaan hän laati yhdessä opiskelijoiden kanssa Björn Wahlroosista kertovan teoksen "Wahlroos: epävirallinen elämäkerta" (2013).
Pietiläinen on sanonut suhtautuvansa tutkivaan journalismiin hyvin klassisesti. Hänen mukaansa toimittajat ovat vallan vahtikoiria ja vastavoima. Hän on ollut kiinnostunut erityisesti poliittisesta ja taloudellisesta vallasta sekä niiden leikkauskohdista.
Piera Pistono
Piera Pistono (s. 15. heinäkuuta 1938 Bangkok, Thaimaa) on italialainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Roomassa aineinaan pianonsoitto, kuoromusiikki ja kuoronjohto. Valmistuttuaan hän aloitti itse työskentelyn opetustehtävissä Santa Cecilian konservatoriossa. Hänen teoksiaan on julkaistu levytyksinä.
Pistono on säveltänyt musiikkia Duo Alternolle, jonka muodostavat sopraano Tiziana Scandaletti ja pianisti Riccardo Piacentini.
Josef Kloimstein
Josef Kloimstein (1. marraskuuta 1929 Rufling – 15. marraskuuta 2012 Steyregg) oli itävaltalainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti, joka souti pääasiassa parinaan Alfred Sageder.
Kloimstein sai vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa pronssia perämiehettömässä kaksikossa ja osallistui lisäksi perämiehelliseen kaksikkoon. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän sai perämiehettömässä kaksikossa hopeaa, ja Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui perämiehellisessä kaksikossa kahdeksanneksi.
Kloimstein voitti Euroopan-mestaruuskilpailuista neljä mitalia: perämiehettömässä kaksikossa hopeaa vuosina 1956 ja 1957 sekä pronssia vuonna 1959, ja perämiehellisessä kaksikossa pronssia vuonna 1956. Hän kuoli Steyreggissä 15. marraskuuta 2012, 83-vuotiaana.
Rob Romoni
Rob Romoni (s. 12. lokakuuta 1975 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka aloitti esiintymisen vuonna 2002. Hän on 175-senttinen. Hän on esiintyjänä versatile. Hän voitti vuosina 2003–2005 kaikkiaan kolme Grabby-palkintoa ja yhden GayVN-palkinnon. Lisäksi vuonna 2012 hän sai Grabby-palkintojen jaon yhteydessä "Wall of Fame" -paikan.
Hollie Stevens
Hollie Stevens (4. tammikuuta 1982 Kansas City, Missouri – 3. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa pornoteollisuudessa vuonna 2003 ja esiintyi kaikkiaan noin 170:ssä elokuvassa. Hän voitti vuonna 2004 AVN-palkinnon ja oli lisäksi ehdolla toisen saajaksi. Stevensillä todettiin vuonna 2011 rintasyöpä, ja hänelle tehtiin mastektomia saman vuoden elokuussa. Kesäkuussa 2012 hän meni naimisiin Eric Cashin kanssa.
Stevens kuoli heinäkuussa 2012 rintasyöpään, joka oli levinnyt muun muassa aivoihin ja maksaan.
Jules Cléret
Jules Cléret (29. joulukuuta 1835 Carentan – 23. tammikuuta 1895) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. kesäkuuta 1860. Hänet nimitettiin 28. elokuuta 1889 ja vahvistettiin 30. joulukuuta Lavalin hiippakunnan johtajaksi. Piispaksi vihkimisen suoritti 16. helmikuuta 1890 Abel-Anastase Germain, jota avustivat Flavien-Abel-Antoinin Hugonin ja François-Marie Trégaro. Virkaan asettaminen seurasi 23. helmikuuta.
Cléret kuoli 59-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Pierre-Joseph Geay.
GodFm
GodFM oli kolmihenkinen kristillinen rap-yhtye. Se perustettiin vuonna 2005. Aikamedia julkaisi kesällä 2009 sen ensimmäisen albumin "Avaa silmät". Vuodenvaihteen 2009-2010 jälkeen GodFM on keikkaillut yhtyeen kanssa silloin tällöin. GodFM julkaisi toisen levynsä kesäkuussa 2011, joka kantaa nimeä "Näkymätön". Vuonna 2013 GodFM ja Livebändi liittyivät yhteen ja perustivat GFM-yhtyeen.
François-Marie Trégaro
François-Marie Trégaro (17. kesäkuuta 1824 Peillac – 6. tammikuuta 1897) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. syyskuuta 1848 ja nimitettiin Séesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 25. lokakuuta 1881. Hänet vahvistettiin koadjuuttoripiispaksi 18. marraskuuta 1881, ja samana päivänä hän sai myös nimityksen Dolichen titulaaripiispaksi.
Trégarosta tuli 1. joulukuuta 1881 Séesin piispa, ja hänet konsekroi 25. tammikuuta 1882 Jean-Marie Bécel, jota avustivat Flavien-Abel-Antoinin Hugonin ja Jules François Lecoq. Virkaan asettaminen seurasi 31. tammikuuta 1882. Trégaro kuoli 72-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen hiippakunnan johtoon tuli Claude Bardel.
Jean-Marie Bécel
Jean-Marie Bécel (1. elokuuta 1825 Beignon – 6. marraskuuta 1897) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Vannesin hiippakuntaan 5. huhtikuuta 1851 ja valittiin sen johtoon 6. tammikuuta 1866. Hänet vahvistettiin Vannesin piispaksi 22. kesäkuuta 1866, ja hänet konsekroi 25. heinäkuuta Louis-Anne Dubreil, jota avustivat Henri-Marie Amanton ja Louis-Anne Nogret.
Bécel osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen hiippakunnan johtoon tuli Amédée-Jean-Baptiste Latieule.
Vanessa Lane
Vanessa Lane (s. 14. lokakuuta 1983 New York) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka aloitti esiintymisen vuonna 2004. Hän on 156-senttinen. Hän sai vuonna 2006 kolme AVN-palkintoehdokkuutta (mm. "Best New Starlet") ja vuonna 2008 vielä yhden. Hän on tehnyt esiintymisen "Dr. 90210" -sarjan jaksossa.
Samantha Strong
Samantha Strong (s. 9. kesäkuuta 1967 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1986 ja jatkoi sitä vuoteen 2002 saakka. Hän on 168-senttinen. Hän voitti vuonna 1988 AVN-palkinnon ("Best New Starlet"), ja hänet on myös otettu AVN Hall of Fameen.
Strong kieltäytyi 1980-luvulla työskentelemästä myös homopornossa esiintyneen Jeff Strykerin kanssa AIDS-pelon takia. Syntyi kiista Vivid Entertainmentin kanssa, ja lopulta Strong kuitenkin myöntyi esiintymään Strykerin kanssa elokuvassa "The Heiress" (1988).
Clint Cooper
Clint Cooper (s. 26. helmikuuta 1966 Hill Air Force Base, Utah) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1999. Hän on 183-senttinen. Vuonna 2001 Cooper voitti Grabby-palkinnon parhaasta ryhmäkohtauksesta, ja samana vuonna hän oli lisäksi ehdolla parhaan ryhmäkohtauksen GayVN-palkinnon saajaksi.
Bob Baird
Robert Allen "Bob" Baird (16. tammikuuta 1940 Knoxville, Tennessee – 11. huhtikuuta 1974 Chattanooga, Tennessee) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä. Hänen seuransa oli Washington Senators. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 3. syyskuuta 1962 ja viimeisensä 27. syyskuuta 1963.
Baird kuoli 34-vuotiaana jouduttuaan ammutuksi riidellessään naisen kanssa. Hänet haudattiin Lynnhurstin hautausmaalle Knoxvilleen.
Armand Marcelle
Armand Marcelle (10. lokakuuta 1905 Reims – 26. joulukuuta 1974 Reims) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä kaksikossa. Édouard Marcelle oli hänen veljensä.
Édouard Marcelle
Édouard Marcelle (1. lokakuuta 1909 Reims – 9. marraskuuta 2001 Reims) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä kaksikossa. Hän oli Armand Marcellen veli.
Eric Sandberg
Eric Gustaf Sandberg (20. joulukuuta 1884 – 3. joulukuuta 1966 Göteborg) oli ruotsalainen purjehtija. Hän sai vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa "Vingalla" hopeaa kahdeksan metrin luokassa. Hän osallistui myös kesäolympialaisiin 1912 Tukholmassa ja sai siellä "Kerstinillä" pronssia kuuden metrin luokassa.
Tyler Riggz
Tyler Riggz (s. 1975 Missouri) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän on 185-senttinen. Hän aloitti esiintymisen vuonna 2005, ja vuonna 2006 hän voitti GayVN-palkinnon kategoriassa "paras seksikohtaus: duo" Johnny Hazzardin kanssa Rascal Videon elokuvassa "Wrong Side of the Tracks Part One".
Thomas Littledale
Thomas Alfred Royds Littledale (2. huhtikuuta 1850 Liverpool, Englanti – 4. joulukuuta 1938 Saint-Jean-de-Luz, Ranska) oli brittiläinen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä 12 metrin luokassa "Mouchettella" hopeaa.
Charles MacIver
Charles MacIver (28. marraskuuta 1866 Liverpool – 21. joulukuuta 1935 Menai Bridge) oli brittiläinen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä 12 metrin luokassa "Mouchettella" hopeaa. Hän oli Cecil R. MacIverin isä.
Zwan
Zwan oli yhdysvaltalainen rockyhtye joka toimi vuosina 2001–2003. Yhtye julkaisi ainoastaan yhden albumin: "Mary Star Of The Sea".
Sean Storm
Sean Storm (s. 1975 Chillicothe, Illinois) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, -käsikirjoittaja ja -ohjaaja. Storm on 168-senttinen "versatile". Hän oli ehdolla parhaan sooloesityksen Grabby-palkinnolle 2002 "Open Trench" -videosta ja voitti parhaan sooloesityksen GayVN-palkinnon 2003 "Open Trench II" -videosta. Storm aloitti esiintymisen vuonna 1997, ohjaajana hän toimi 2004-2009.