hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Travis Moen
Travis Shawn Moen (s. 6. huhtikuuta 1982) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Dallas Starsissa. Hän on syntynyt Swift Currentissa. Hän on Calgary Flamesin viidennen kierroksen varaus . Hän ei kuitenkaan pelannut Calgaryssa yhtäkään ottelua.
Moen pelasi WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa viisi kautta 1998-2003. Yhteensä hän pelasi 181 ottelua tehden niissä 27 maalia ja yhteensä 58 pistettä. Jäähyminuutteja kertyi 399.
Calgary Flames varasi Moenin viidennellä kierroksella numerolla 155 . Hän ei pelannut Calgaryssa yhtäkään ottelua. Vapaana agenttina Moen teki Chicago Blackhawksin kanssa sopimuksen. Blackhawks lähetti hänet farmijoukkue Norfolk Admiralsiin kaudeksi 2002-2003. Seuraavalla kaudella 2003-2004 Moen pelasi Chicagossa täydet 82 NHL-ottelua. Työsulkukaudella 2004-2005 hän pelasi Norfolkissa 79 ottelua.
Ennen kautta 2005-2006 Moen kaupattiin Mighty Ducks of Anaheimiin Mikael Holmqvistin tilalle 30. heinäkuuta 2005. Hän pelasi Anaheimissa 39 peliä. Hän pelasi myös ensimmäisen ottelunsa pudotuspeleissä. 5. toukokuuta hän teki ensimmäisen pudotuspelimaalinsa Colorado Avalanchea vastaan.
Kaudella 2006-2007 Moen pelasi Anaheimin kolmannessa kentällisessä Selke Trophy -ehdokas Sammy Pahlssonin ja Rob Niedermayerin kanssa. Heidän kenttänsä oli ainoa, jota päävalmentaja Randy Carlyle ei muuttanut kauden aikana. Moen pelasi ensimmäisen usean maalin ottelunsa Edmonton Oilersia vastaan, kun teki kaksi maalia.
Anaheim pääsi pudotuspeleissä läntisen konfrenenssin semifinaaleihin. Moen teki jatkoajalla voittomaalin neljännessä ottelussa Vancouver Canucksia vastaan ja vei Anaheimin sarjassa 3-1 -johtoon. Toisen voittomaalin hän teki Stanley Cup -finaaleiden ensimmäisessä ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hän teki myös Stanley Cupin voiton Anaheimille ratkaisseen maalin viidennessä ottelussa. Kyseessä oli oma maali, mutta Moen oli viimeinen kiekkoon koskenut Anaheimin pelaaja.
Moen kaupattiin San Jose Sharksiin 4. maaliskuuta 2009 Kent Huskinsin kanssa. Tilalle Anaheim sai Nick Boninon, Timo Pielmeier ja neljännen kierroksen varaus .
10. heinäkuuta 2009 Moen teki kolmivuotisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Hänen palkkansa oli 1,5 miljoonaa dollaria kaudessa. Moen teki ensimmäisen NHL-maalinsa kauden ensimmäisessä pelissä. Montreal voitti 4-3 Toronto Maple Leafsin. Seuraavassa ottelussa hän teki maalin Buffalo Sabresia vastaan. 29. kesäkuuta 2012 Moen teki nelivuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 1,8 miljoonaa dollaria kaudessa.
Langalla Jaska ja Ari
Langalla Jaska ja Ari oli suomalainen 1990-luvun alussa esitetty visailuohjelma. Ohjelmaa esitettiin Yle TV2-kanavalla.
Ohjelman juontajana toimi vatsastajapuhuja Ari Lauanne, joka juonsi ohjelmaa Jaska-nimisen käsinukkensa kanssa. Ihmiset pystyivät osallistumaan ohjelmaan lähettämällä postikortteja, joista valittiin ohjelmaan osallistujat. Kysymyksiin oikein vastanneet voittivat palkintoja mutta niille jotka eivät vastasivat väärin lähetettiin lohdutuspalkintona t-paita.
Kummeli -televisiosarjan 1. tuotantokaudella esitetään ohjelmasta parodioivaa "Missä mennään?" -nimistä sketsijatkumoa, jossa Heikki Silvennoinen esittää Jouko -nimistä juontajaa, ja Timo Kahilainen Kosti -nimistä käsinukkea. Ohjelmassa arvuutellaan nähtävyyksiä, joista vihjeet kertoo reportteri Mauno Ahonen.
Marianne Thorby
Marianne Stenberg, o.s. "Nyberg", kirjailijanimeltään Marianne Thorby, (s. 6. marraskuuta 1921 Helsinki) on suomalainen humanististen tieteiden kandidaatti ja ruotsin kielellä kirjoittanut salapoliisikirjailija.
Stenbergin vanhemmat olivat toimittaja Albert Nyberg ja Anna Wikström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1940 Töölön ruotsalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Kirjallisen tuotantonsa Stenberg julkaisi jo 1960-luvun alussa, mutta hän kirjoitti vielä 1990-luvulla pakinoita Hufvudstadsbladetiin nimimerkillä "Annetta".
Stenberg kirjoitti myös televisioelokuvien "Bronsflickan" (1962) ja "Misstankar" (1962) käsikirjoitukset.
Nimimerkillä "Marianne Thorby":
Sirocco (elokuva)
Sirocco on Pohjola-filmin ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva. Elokuvan ohjasi Mikko Kuparinen ja se pohjautuu Tuuve Aron Merkki-novelliin. Pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissa kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen International Film Festivalin pääpalkinnon elokuussa 2012. Lisäksi elokuva on palkittu Overlook International Short Film Festival, Special Mention -kategoriassa sekä Artova Film Festival, Paras Fiktio -kategoriassa.
Ida Kirjanov
Ida Kirjanov (s. 25. tammikuuta 1995) on suomalainen koripalloilija.
Sentterinä pelaava Kirjanov on Raholan Pyrkivän kasvatti. Hän aloitti koripallon vuonna 2003 ja edusti Pyrkivän nuorisojoukkueita, kunnes siirtyi vuonna 2011 Tampereen Pyrintöön. Kaudet 2011–2012 ja 2012–2013 Kirjanov pelasi Pyrinnössä sekä A-tyttöjen SM-sarjaa että naisten I-divisioonaa. Kaudella 2013–2014 Kirjanov piti välivuoden koripallosta, mutta Pyrinnön noustua Naisten Korisliigaan hän teki pelaajasopimuksen seuran kanssa. Naisten pääsarjadebyytissään Kirjanov teki Forssan Alkua vastaan kaksi pistettä ja otti neljä levypalloa. Pyrintö sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi ja karsiutui pudotuspeleistä. Kirjanov pelasi runkosarjassa noin 11 minuuttia ottelua kohden 2,1 pisteen ja 2,2 levypallon keskiarvoilla.
Nordische Gesellschaft
Nordische Gesellschaft eli NG oli 1921 perustettu saksalainen järjestö, jonka perustajia olivat lyypekkiläiset kauppiaat ja Hansa-perinteen jatkajat. Sen tarkoituksena oli edistää kaupankäyntiä mutta myös Saksan ja Pohjoismaiden välistä kulttuurivaihtoa. Järjestö joutui vähitellen politiikan työkaluksi, ja vuodesta 1934 lähtien sen tavoitteena oli kansallissosialismin juurruttaminen Pohjoismaihin.
Järjestön johtajana oli Alfred Rosenberg. Hän kannatti niin sanottua "Nordische Gedankea", ajatusta että saksalaiset ja pohjoismaalaiset olivat samaa verta ja rotua, ja yhteisiä vihollisia olivat bolsevikit ja juutalaiset. Markku Jokisipilän ja Janne Könösen teoksessaan "Kolmannen valtakunnan vieraat" (2013) esittämän näkemyksen mukaan Rosenbergin Pohjola-intoilun taustalla oli hänen Tallinnassa viettämänsä lapsuus ja baltiansaksalainen syntyperä. Rosenberg opiskeli arkkitehtuuria Riiassa.
Rosenberg oli jo ennen järjestön johtoon nousemistaan ollut innokas Saksan ja Pohjoismaiden yhteistyön tiivistämisen ideoija. Travemünden Dichterhausista tuli näiden yhteyksien työkalu. Sinne kutsuttiin erityisesti pohjoismaisia kirjailijoita, joita pyrittiin vapaan seurustelun kautta saamaan myötämielisiksi kansallissosialistisille ajatuksille.
Suomesta Dichterhausiin kutsuttiin vuosittain kaksi edustajaa, suomen- ja ruotsinkielinen. Kävijöitä olivat muun muassa V. A. Koskenniemi, joka poikkesi siellä luentomatkoillaan, kutsuttuina Lauri Viljanen, Tito Colliander, Toivo Lyy ja Ragnar Ekelund. Vuonna 1936 matkaan lähtivät Göran Stenius ja varamiehen paikalta Olavi Paavolainen, joka matkansa jälkeen julkaisi kirjan "Kolmannen valtakunnan vieraana" (korjailtu versio Valituissa teoksissa). Monet suomalaiset kirjailijat kieltäytyivät kutsusta, muun muassa Yrjö Jylhä 1935, F. E. Sillanpää ja Arvi Kivimaa 1936. Goebbelsin kulttuurikamari otti talon 1936 valvontaansa, ja vierailijoiden valinta muuttui tiukemmaksi, siksi Paavolaisen mukaanlähtö herätti huolta.
Haydn Fleury
Haydn Fleury (s. 8. heinäkuuta 1996 Carlyle, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka aloitti kauden 2017–2018 NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa, joka oli varannut Fleuryn ensimmäisellä kierroksella seitsemäntenä pelaajana . Hänen vahvuuksiinsa kuuluu luistelu, pelikäsitys, oman pään pelaaminen, voima ja koko. Fleury kykenee tekemään myös pisteitä, mutta hän ei ole tästä huolimatta kovin hyvä ylivoimapelaaja, eikä luontainen hyökkäävä puolustaja. Fleuryn tulisi lisätä myös hieman aggressiivisuutta.
Fleury aloitti jääkiekkoilun Leducin kaupungissa. Hän pelasi juniorina sittemmin Camrose Kodiaksissa, josta Fleury siirtyi Notre Dameen kaudeksi 2010–2011, jolloin Fleury pelasi paikallisten Notre Dame Houndsin joukkueessa SSMHL-sarjaa jaa Notre Dame Argosin joukkueessa SMHL-sarjaa. Red Deer Rebels varasi hänet 43. pelaajana WHL:n varaustilaisuussa 2011. Fleury teki kesäkuussa 2011 sopimuksen joukkueen kanssa, mutta hän ei kuitenkaan ollut 15-vuotiaana vielä edustuskelpoinen pelaamaan siellä koko kautta 2011–2012, vaan Fleuryn kausi eteni vielä suurimmaksi osaksi Argosissa.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Fleury teki 66 runkosarjaottelussa tehot 4+15=19 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2013–2014 hän nousi Rebelsin varakapteeniksi. Fleury oli tehoilla 8+38=46 joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös Rebelsin sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Fleury pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Carolina Hurricanes varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana ja toisena puolustajana kesällä . Fleury teki saman vuoden elokuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. WHL-kauden 2014–2015 jälkeen hän pelasi yhden ottelun AHL-joukkue Charlotte Checkersissa. Ottelussa hän teki AHL-uransa avausmaalin.
Fleury pelasi vielä kauden 2015–2016 Red Deer Rebelsissä WHL-juniorisarjassa. Hänen ensimmäinen kokonainen ammattilaiskautensa oli 2016–2017, jolloin hän edusti Hurricanesin farmiseuraa Charlotte Checkersiä. Fleury pelasi kauden aikana 69 runkosarjaottelua.
Fleury pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti pronssia. Fleury palkittiin turnauksen parhaana puolustajana ja Kanadan top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin Fleury voitti kultaa. Hän edusti myös Canada Westernin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Fleuryn pikkuveli Cale pelaa WHL-joukkue Kootenay Icessa.
Isabella Kaukopaasi
Isabella Kaukopaasi (s. 17. heinäkuuta 1995) on suomalainen koripalloilija.
Takamiehenä pelaava Kaukopaasi on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän pelasi seuran nuorisojoukkueissa kevääseen 2013 asti. Pyrintö saavutti Kaukopaasin junioriaikana B-tyttöjen SM-pronssia vuonna 2010. Kausilla 2011–2012 ja 2012–2013 Kaukopaasi pelasi myös joitakin otteluita Pyrinnön naisten edustusjoukkueessa I-divisioonassa. Kaudella 2013–2014 hän pelasi kymmenen ottelua A-tyttöjen I-divisioonaa.
Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan kaudeksi 2013–2014, ja Kaukopaasi teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 4. lokakuuta 2014 Kaukopaasi teki Forssan Alkua vastaan kuusi pistettä. Ottelu jäi hänen ainoakseen Korisliigassa. Hän on pelannut tämän jälkeen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Walt McKechnie
Walter Thomas John McKechnie (s. 19. kesäkuuta 1947) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi 17-vuotisen uransa aikana yhdeksässä NHL-joukkueessa.
Toronto Maple Leafs varasi McKechnien kuudentena pelaajana . Hän pelasi juniorikiekkoa vuosina 1965-1967 ennen siirtymistään WHL:ssä pelaavaan ammattilaisjoukkue Phoenix Roadrunnersiin kaudeksi 1967-1968. Hänet nimettiin vuoden tulokkaaksi. Helmikuussa 1968 hän siirtyi Minnesota North Starsiin, jossa pelasi kauden aikana neljä ottelua. Hän pelasi seuraavat kolme kautta North Starsissa ja sen yhteistyöseuroissa.
Toukokuussa 1971 McKechnie kaupattiin California Golden Sealsiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Viimeisellä ja pisteiden valossa parhaimmalla hän teki 23 maalia ja yhteensä 52 pistettä. Uransa parhaat pisteet hän teki 1975-1976 Detroit Red Wingsissä iskiessään 82 pistettä. Seuraavalla kaudella 1976-1977 hän teki 25 maalia. Kauden jälkeen hän pelasi vielä maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadan paidassa.
Ennen seuraavaa kautta McKechnie kaupattiin Washington Capitalsiin, joka heikon alkukauden jälkeen lähetti hänet eteenpäin Cleveland Baronsiin joulukuussa 1977. Kaudeksi 1978-1979 hänet kaupattiin Toronto Maple Leafsiin, jossa hän teki 25 maalia. Seuraavaksi kaudeksi hänet siirrettiin Colorado Rockiesiin. Vapaana agenttina McKechnie siirtyi Detroit Red Wingsiin vuonna 1981 ja teki 18 maalia ensimmäisellä kaudellaan ja seuraavalla 14. Kauden 1983-1984 McKenchie vietti CHL-joukkue Salt Lake Golden Eaglesissa, jonka jälkeen eläköityi 37-vuotiaana. Hän pelasi urallaan 955 NHL-ottelua, joissa teki 214 maalia ja syötti 392 eli teki yhteensä 606 pistettä.
Tuulia Timo
Tuulia Timo (s. 20. maaliskuuta 1997) on suomalainen koripalloilija.
Timo on Vimpelin Vedon kasvatti. Hän aloitti koripallon kymmenvuotiaana. Timo edusti Vedon nuorisojoukkueita ja voitti A-tyttöjen SM-pronssia vuonna 2012. Kaudeksi 2013–2014 Timo siirtyi Tampereen Pyrintöön jossa pelasi naisten I-divisioonaa ja A-tyttöjen I-divisioonaa. Pyrintö nousi seuraavaksi kaudeksi Naisten Korisliigaan, ja Timo teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 4. lokakuuta 2014 Timo teki Forssan Alkua vastaan kahdeksan pistettä ja otti seitsemän levypalloa. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja karsiutui pudotuspeleistä. Timo pelasi kauden 1,5 pisteen ja 1,2 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla.
Kesäkuussa 2015 Timo palasi kasvattajaseuraansa, jossa katsoi kehittyvänsä vaihtoehdoistaan parhaiten muun muassa palloilulukion mahdollistaman lisäharjoittelun avulla. Hän teki jatkosopimuksen Vedon kanssa heinäkuussa 2016.
Timo pelasi B-tyttöjen maajoukkueessa viisi ottelua 2,6 pisteen keskiarvolla.
Pansion satamarata
Pansion satamarata rakennettiin 1930-luvulla ja se erosi Turku–Uusikaupunki-radasta Härkämäen kohdalla ja jatkui sitten pisimmillään aina Pansioon Turun laivastoasemalle saakka. Radalta erkanivat sivuraiteet Turun rautatehtaalle, Turun sataman länsilaiturille sekä Suomen Säilyke Oy:n tehtaalle ja Jalostajan Artukaisten tehtaalle. Radan varrella sijaitsivat myös Standardin ja Shellin öljyvarastot (Pansion öljysatama) sekä Laivateollisuuden Pansion telakka. Pansion satamarata avattiin öljysatamalle saakka 1932 ja rataa jatkettiin 1942 Turun laivastoasemalle.
Raisionjoen yli rakennettiin 1931 rataa varten läppäsilta, koska joen varrella sijaitsi vielä silloin telakka jonne alusten piti päästä. Telakan toiminta päättyi kuitenkin pian ja läppäsilta otettiin pois käytöstä 12. elokuuta 1933 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa veturi ajoi ylösnostetulle sillalle ja yksi junamies sai surmansa. Sillan nostokoneisto poistettiin vasta 1976.
Nykyisin radan Turun laivastoasemalle johtanut osa on purettu ja rata jatkuu öljysatamaan saakka. Pansiossa toimi 1998–2007 Suomen ainoa junalauttasatama jota varten rakennettiin oma ratapiha telinvahtohalleineen satamaradan viereen. Pansion telakka lakkautettiin 1988.
Jääkiekon Suomensarja 1965–1966
Jääkiekon Suomensarja kaudella 1965-1966 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat nousivat SM-sarjaan ja lohkoissaan sijoille 7.-8. tulleet joukkueet putosivat Maakuntasarjaan.
Hermes, SaPKo ja Tappara nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Helsingin Jalkapalloklubi, Helsingin IFK ja Oulun Kärpät.
Raahen Vesa, PiTa, TuKV, WU ja PiPS putosivat maakuntasarjaan, josta nousivat Pateniemen Urheilijat, Tampereen Kisa-Toverit, Upon Pallo, Joensuun Peli-Toverit, Rauman Säppi ja Helsingin Karhu-Kissat.
Orest Romashyna
Orest Somashyna (s. 27. lokakuuta 1946) on saksan-kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä.
Romashyna varattiin NHL:ään kolmantena Boston Bruinsin toimesta. Hän ei kuitenkaan ikinä pelannut NHL:ssä.
Jeanette Anderson
Jeanette Anderson (s. 16. maaliskuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Anderson pelasi Caldwell Universityn joukkueessa yliopistokoripalloa neljä kautta vuosina 2010–2014. Syksyllä 2014 Anderson teki pelaajasopimuksen Naisten Korisliigaan nousseen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Pääsarjadebyytissään 4. lokakuuta 2014 Anderson teki 15 pistettä ja otti kahdeksan levypalloa. Hän oli kuitenkin keskenkuntoinen ja palasi Yhdysvaltoihin vain yhden ottelun jälkeen.
Timi Lahtinen
Timi Lahtinen (s. 6. tammikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue TuTossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Lahtinen on Jokereiden kasvatti. Hän voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2010. Seuraavalla kaudella 2010–2011 Lahtinen oli yhdeksällä osumallaan Jokereiden C-nuorten paras maalintekijä Miikka Virran kanssa SM-karsinnoissa. Vuosina 2012 ja 2013 hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2013–2014 Lahtinen siirtyi Espoo Bluesin A-nuoriin, joita hän edusti myös U20 Super Challengessa. Lahtinen oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Joel Janatuisen ja Aleksi Järvisen kanssa tehoilla 28+20=48. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin kolmannen sijan Lukon Jesse Huhtalan kanssa. Lahtinen voitti kauden päätteksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2014 Lahtinen teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Bluesin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 3. lokakuuta 2014 vieraissa Tapparaa vastaan. Lahtinen sai ottelussa jääaikaa 7.43 minuuttia. Yhteensä hän pelasi kauden 2014–2015 aikana SM-liigassa 30 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Lahtinen pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän vahvisti Bluesin A-nuoria, jotka voittivat kauden päätteeksi SM-pronssia.
Lahtinen avasi maalitilinsä SM-liigassa kauden 2015–2016 toisella kierroksella 12. syyskuuta 2015 vieraissa Pelicansia vastaan. Lokakuussa 2015 Blues lainasi hänet Mestis-joukkue TuToon. Lahtinen pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes Blues kutsui hänet marraskuussa takaisin vahvuuteensa, kun talousvaikeuksista kärsinyt joukkue oli luopunut muutamista avainpelaajistaan. Lahtinen pelasi Bluesissa kaikkiaan 41 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 sekä kuusi Mestarien liigan ottelua tehden yhden maalin. Seura nimesi hänet ns. nuorten pelaajien listalle, joten Blues lainasi Lahtisen joukkueen kauden päätyttyä loppukaudeksi TuToon. Joukkueen kauden päätyttyä hän siirtyi Bluesin A-nuorten vahvuuteen ja voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Lahtinen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Turun Palloseuraan. Ensimmäiseksi sopimuskaudeksi seura kuitenkin vuokrasi hänet TuToon. Lahtinen kuitenkin nostettiin kauden mittaan TPS:ään ja hän jäi siirtotakarajan jälkeen joukkueen vahvuuteen. Lahtinen pelasi kauden aikana SM-liigassa 27 runkosarjaottelussa kaksi maalia ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2017–2018 hän ehti pelata TPS:ssä yhden CHL-ottelun, kunnes syyskuussa 2017 seura lainasi Lahtisen alustavasti taas koko kauden kattavalla sopimuksella TuToon. Hän pelasi siellä loppukauden, mutta Lahtinen pelasi runkosarjassa vain yhdeksän ottelua sekä kaksi Suomen Cupin ottelua loukkaantumisen vuoksi. Hän palasi kaukaloihin helmikuussa 2018. Lahtinen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Hän voitti myös Suomen Cupin.
Lahtinen teki kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisen sopimuksen TuTon kanssa.
Lahtinen on pelannut neljä nuorten ja 22 poikien maaottelua.
Patrick Holland
Patrick Evan Holland (7. tammikuuta 1992 Lethbridge, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Hollandin vahvuuksiin kuuluu nopeus, kädet, hyökkäyspään taidot, laukaus ja monipuolisuus. Hänellä on kuitenkin kehitettävää voimassa ja puolustamisessa.
Holland loi junioriuransa kotikaupungissaan Lethbridgessa. WHL-joukkue Tri-City Americans varasi hänet 125. pelaajana vuonna 2007. Holland pelasi kauden 2008–2009 pääosin AMHL-juniorisarjaa Lethbridge Y's Men Titansissa, mutta debytoi kauden aikana myös Americansissa. Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2009–2010 hän teki 59 runkosarjaottelussa tehot 16+20=36 sekä 22 playoff-ottelussa tehot 3+7=10. Holland eteni Americansin kanssa aina WHL:n finaaleihin saakka, mutta Ed Chynoweth Cupin vei kuitenkin Calgary Hitmen otteluvoitoin 4-1.
Calgary Flames varasi Hollandin seitsemännellä kierroksella 193. pelaajana . Kaudella 2010–2011 hän teki WHL:n runkosarjassa 62 tehopistettä. Kaudella 2011–2012 Holland voitti koko liigan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi tehoilla 25+84=109. Hän oli Americansin kolmanneksi paras pistemies. Holland valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Tammikuussa 2012 Calgary Flames kauppasi hänet, Rene Bourquen ja kesän toisen kierroksen varausvuoron Montréal Canadiensiin. Tilalle Calgary sai Mike Cammallerin, Karri Rämön pelaajaoikeuden sekä kesän viidennen kierroksen varausvuoron.
Maaliskuussa 2012 Holland teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Montréal Canadiensin kanssa. Hän aloitti kauden 2012–2013 WHL:ssä Americansin paidassa, mutta nostettiin vain kahden siellä pelatun ottelun jälkeen AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin vahvuuteen. Hollandin tulokaskausi toi siellä 69 runkosarjaottelussa tehot 10+18=28, joilla hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan neljän muun pelaajan kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Syksyn 2013 harjoitusleirin päätteeksi Holland lähetettiin taas Bulldogsiin, mutta hänet nostettiin pian kauden alkamisen jälkeen Canadiensin NHL-joukkueen vahvuuteen kauden yhdeksänteen otteluun 22. lokakuuta 2013 Edmonton Oilersia vastaan. Holland sai ottelussa jääaikaa 6.26 minuuttia. Hän pelasi viisi NHL-ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Holland lähetettiin lokakuun lopulla takaisin Bulldogsiin, josta häntä ei kauden 2013–2014 aikana nostettu enää Canadiensiin.
Kauden 2014–2015 kynnyksellä, lokakuussa 2014 Canadiens kauppasi Hollandin ja Peter Budaj'n Winnipeg Jetsiin vaihdossa Eric Tangradiin. Hän aloitti kautensa farmijoukkue St. John's IceCapsissa, jossa Holland pelasi seitsemän ottelua, kunnes hän loukkaantui. Kuntouduttuaan IceCaps lähetetti Hollandin ECHL-joukkue Ontario Reigniin tammikuussa 2015. Neljän ottelun jälkeen hän palasi taas loppukaudeksi IceCapsin vahvuuteen.
Holland siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella ja lokakuun 2015 loppuun asti kestäneellä sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Hän jäi marraskuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta.
Mayerling (elokuva)
Mayerling (joissakin VHS-julkaisuissa Suuri rakkaus; , myös "Terence Young’s Mayerling") on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Terence Youngin ohjaama brittiläis-ranskalainen historiallinen melodraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Omar Sharif, Catherine Deneuve ja James Mason. "Mayerling" perustuu Itävallan Wienissä 1880-luvulla tapahtuneisiin tositapahtumiin, jotka johtivat kruununprinssi Rudolfin ja hänen rakastajattarensa paronitar Maria Vetseran traagisiin kuolemiin. Tapaus tunnetaan Mayerlingin murhenäytelmänä.
"Mayerlingin" käsikirjoituksen laativat ohjaaja Terence Young, Denis Cannan ja Joseph Kessel Claude Anetin romaanin "Mayerling" (1931) ja Michel Arnoldin romaanin "L’Archiduc" (1967) pohjalta. Elokuvan tuottajana oli Robert Dorfmann ja tuotantoyhtiöinä Associated British Picture Corporation, Les Films Corona ja Winchester Productions. "Mayerling" kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Itävallan Wienissä, Italian Venetsiassa ja studioilla Ranskan Boulogne-Billancourtissa viiden miljoonan dollarin budjetilla.
"Mayerling" sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa 22. lokakuuta vuonna 1968 Lontoossa. Toisen valmistusmaan, Ranskan, ensi-ilta oli 19. joulukuuta 1968. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. helmikuuta vuonna 1969. "Mayerling" sai ilmestyessään hyvän vastaanoton niin yleisöltä kuin kriitikoiltakin. Vaikka elokuva ei ole täysin historiallisuuden kannalta virheetön, se sai hyvän vastaanoton – erityisesti sen ylellisten lavasteiden ja pukujen ansiosta. Vuonna 1970 "Mayerling" sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta englanninkielisestä ulkomaalaisesta elokuvasta. "Mayerling" on julkaistu sekä VHS:nä että DVD:nä.
"Mayerling" on uudelleenfilmatisointi kahdesta elokuvasta. Anatole Litvak ohjasi vuonna 1936 ilmestyneen "Mayerlingin murhenäytelmä" -ranskalaiselokuvan. Litvak ohjasi myös vuonna 1957 esitetyn yhdysvaltalaisen "Mayerling"-televisioelokuvan.
Chan Wing-wah
Chan Wing-wah (; s. 1954 Hongkong) on kiinalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli aluksi Hongkongin kasvatusinstituutissa, ja sävellysopetusta hän sai David Gwiltiltä Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa (1975–79). Hän opiskeli myös Trinity Laban Conservatoire of Music and Dancessa sekä John Beckwithin johdolla Toronton yliopistossa (1980–85), josta hän sai musiikin maisterin ja tohtorin arvot. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille vuonna 1986.
Chan on saanut useita palkintoja, kuten ensipalkinnon International Double Reed Societyn kilpailussa Floridassa 1981 (teoksesta "Autumn") ja Yoshirō Irinon muistopalkinnon Aasian säveltäjäliitolta 1988 (teoksesta "Transit"). Hänen teoksiaan on esitetty Kiinassa, Australiassa, Kanadassa, Saksassa, Unkarissa, Japanissa, Puolassa, Romaniassa, Venäjällä, Sloveniassa, Etelä-Koreassa, Sveitsissä, Taiwanilla, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Chan on johtanut useita orkestereita (mm. Hongkongin filharmonista orkesteria) ja kuoroja. Vuonna 1995 hän aloitti toimintansa Hong Kong Oratorio Societyn musiikillisena johtajana. Vuosina 1993–2004 hän toimi Hongkongin säveltäjien liiton puhemiehenä, ja vuonna 2000 hänestä tuli Hongkongin säveltäjä- ja kirjailijaliiton puheenjohtaja. Hänellä oli Hongkongin filharmonisen orkesterin säveltäjäresidenssi (1994–96), ja hän toimi vuosina 1997–2002 Aasian säveltäjäliiton varapuheenjohtajana.
Chan on työskennellyt Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa ja Hongkongin yliopistossa.
Chan on säveltänyt muun muassa lukuisia sinfonioita, teoksia erilaisille kamarikokoonpanoille ja kuoromusiikkia. Hän on monissa teoksissaan käyttänyt kiinalaisia perinnesoittimia.
Helmut Bieler
Helmut Bieler (s. 1940 Gersfeld) on saksalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Franz Xaver Lehnerin johdolla sekä pianonsoittoa Aldo Schoenin ja Friedrich Wührerin johdolla Hochschule für Musik und Theaterissa Münchenissä, jossa hän sai diplominsa 1960-luvun puolessavälissä. Hänen saamiinsa palkintoihin lukeutuvat Nürnbergin kaupungin Kulturförderungspreis (1980), Bayreuthin kulttuuripalkinto (1992) ja Baijerin taiteiden akatemian musiikin Friedrich Baur -palkinto (2008).
Bielerin teoksia on esitetty Saksan lisäksi Itävallassa, Brasiliassa, Kroatiassa, Tšekissä, Tanskassa, Alankomaissa, Portugalissa, Venäjällä, Sloveniassa ja Yhdysvalloissa. Kerran hänen musiikkiaan esitettiin Amsterdamin Kansainvälisellä Gaudeamus-musiikkiviikolla, ja vuonna 1983 hänen tuotantoaan kuultiin ISCM:n maailman musiikkipäivillä Århusissa (1983).
Bieler perusti vuonna 1980 Bayreuthissa Ensemble Musica Vivan, jonka taiteellisena johtajana, kapellimestarina ja pianistina hän on toiminut. Hän opetti vuosina 1979–2004 Bayreuthin yliopistossa, jonka musiikkipedagogiikan professori hän oli vuodesta 1988.
Bielerin kustantaja on Keturi Musikverlag. Hänen teostensa joukossa ovat yksinäytöksinen ooppera "Memorandum für eine Grabklingel" (1983), "Musik für Orchester" (1996) ja pianokonsertto (2008) sekä lukuisia sävellyksiä eri kamarikokoonpanoille, pianolle, cembalolle ja uruille(
Eliran Avni
Eliran Avni () on israelilainen pianisti. Hän debytoi 17-vuotiaana esiintymällä Zubin Mehtan johtaman Israelin filharmonisen orkesterin kanssa. Hän on sittemmin esiintynyt solistina ja kamarikokoonpanojen kanssa eri puolilla maailmaa sekä levyttänyt muun muassa Avner Dormanin teoksia Naxos-levymerkille. Hän on pitänyt mestarikursseja ja luennoinut muun muassa Juilliard Schoolissa ja Bowdoin Summer Music Festivalilla.
Tammam Salam
Tammam Salam (s. 1945) on libanonilainen poliitikko. Hän on toiminut maansa pääministerinä helmikuusta 2014.
Salam ei kuulu mihinkään poliittiseen puolueeseen. Hän nousi parlamenttiin vuonna 1996 ja toimi kulttuuriministerinä 2008–2009. Vuonna 2013 Najib Mikatin hallitus ei päässyt sopuun lähestyvistä vaaleista. Niitä lykättiin marraskuuhun 2014. Salam kutsuttiin perustamaan uusi koalitiohallitus.
Tammam Salamin isä, Saeb Salam, oli pääministerinä kuudessa hallituksessa vuosien 1952 ja 1973 välillä. Hänen sukunsa on muutenkin ollut aktiivinen politiikassa.
Harmaapääorneero
Harmaapääorneero ("Cranioleuca semicinerea") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaapääorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkopääorneero
Valkopääorneero ("Cranioleuca albicapilla") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkopääorneeroa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punanaamaorneero
Punanaamaorneero ("Cranioleuca erythrops") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Punanaamaorneeroa tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa ja Costa Ricassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tepuiorneero
Tepuiorneero ("Cranioleuca demissa") eli aiemmalta nimeltään tepuinorneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tepuiorneeroa tavataan Brasiliassa, Guyanassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirulakkiorneero
Viirulakkiorneero ("Cranioleuca hellmayri") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Viirulakkiorneeroa tavataan Kolumbiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Dimenhydrinaatti
Dimenhydrinaatti ("Dramamine") on antihistamiini, jota on käytetty lääkkeenä migreeniin, huimaukseen ja pahoinvointiin sekä oksenteluun. Dimenhydrinaatti muistuttaa suuresti difenhydramiinia, ja kumpaakin on voitu käyttää delirianttina päihdyttäviin tarkoituksiin eli huumaavaan, niin kutsuttuun viihdekäyttöön. Lääkkeen antotavat olivat: oraalinen, tablettimuodossa sekä rektaalinen, peräpuikkona ja intravenoosisti annettava liuos. Sivuvaikutukset: dimenhydrinaatti oli erityisesti suurilla annoksilla väsyttävä eli sedatoiva.
Dimenhydrinaatin eli difenhydramiini-8-kiooriteofyllinaatin kemiallinen kaava on CHClNO, moolimassa 469,964 g/mol ja CAS-numero 523-87-5. Dimenhydrinaatti koostuu difenhydramiinista eli 2-bentshydryylioksietyylidimetyyliamiinista (CHNO) ja 8-klooriteofylliinista (CHClNO).
Värimintut
Värimintut ("Monarda") on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 6–12 lajia. Varsi on kulmikas. Kukilla on huomattavat verholehdet. Kukkien värejä ovat valkoinen, vaaleanpunainen, punainen ja violetti.
Calceolariaceae
Calceolariaceae on Lamiales lahkoon kuuluva kasviheimo. Se luettiin ennen kuuluvaksi naamakukkaiskasvien (Scrophulariaceae) heimoon. Siihen kuuluvia sukuja ovat tohvelikukat ("Calceolaria"), "Jovellana" ja "Stemotria". Heimon lajeille on yhteistä se, että kukilla on symmetrisen suojuslehdet.
Tohvelikukat
Tohvelikukat ("Calceolaria") on heimoon "Calceolariaceae" kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat kivikkotohvelikukka ("C. biflora"), ryhmätohvelikukka ("C." Fruticohybrida-ryhmä), tohvelikukka (isotohvelikukan risteymiä) ("C." Herbeohybrida-ryhmä), varputohvelikukka ("C. integrifolia"), liuskatohvelikukka ("C. tripartita") ja isotohvelikukka ("C." × "speciosa"). Huonekasvina pidetyt tohvelikukan muodot ovat isotohvelikukan yksivuotisia risteymiä.
Isotohvelikukka
Isotohvelikukka ("Calceolaria" Herbeohybrida-ryhmä, "Calceolaria" × "speciosa") on tohvelikukkien sukuun kuuluva ryhmä risteymälajikkeita. Itse asiassa tämä huonekasveina kasvatettujen tohvelikukkien ryhmä koostuu isotohvelikukan yksivuotisista risteymämuodoista. Sen luonnonvaraiset kantamuodot ovat peräisin Keski- ja Etelä-Amerikasta. Kukka on samantapainen kuin leijonankidalla, paitsi että alin terälehti on muita suurempi ja pussimainen. Kukkien värejä ovat keltainen, punainen ja kuparinruskea.
Mitä miten zen
Mitä miten zen on Aleksi Järvelän, Miika Osamitsun ja Miika Pölkin kirja zenbuddhalaisuudesta. Kirjan julkaisi Teos vuonna 2013.
Kaarlo Braxén
Kaarlo Braxén (25. toukokuuta 1879 Kuopio – 28. lokakuuta 1917 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki rooleja laidasta laitaan Suomalaisen Maaseututeatterin palveluksessa 1910-luvulla.
Nuoruudessaan Braxén oli oppilaana Kuopion 5:nnen tarkk'ampujapataljoonan soittokunnassa ja toimi 1900-luvun vaihteessa Suomalaisen Maaseututeatterin avustajana. Hän pääsi samaisen teatterin näyttelijäksi vuonna 1901 ja siirtyi Tampereen Teatteriin 1904. Seuraavana vuonna hän työskenteli lyhyen aikaa Tampereen Työväen Teatterin johtajana. Vuonna 1906 Braxén oli mukana Elli Tompurin kiertueella. Vuosina 1907–1908 hän työskenteli näyttelijänä ja ohjaajana Ida Aalbergin Unkarin-kiertueella. Braxén liittyi Suomalaiseen Maaseututeatteriin 1909, kiinnitys kesti hänen kuolemaansa asti.
Braxénin taiteellinen ala ulottui laulunäytelmistä kansankomiikkaan ja vakaviin luonnetehtäviin. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Herodes Oscar Wilden näytelmässä "Salome", rovasti "Elinan surmassa" ja Larson Zachris Topeliuksen näytelmässä "Regina von Emmeritz".
C. S. Lewis: elämä
C. S. Lewis: Elämä () on Alister McGrathin vuonna 2013 ilmestynyt elämäkerta C. S. Lewisistä. Teoksen on suomentanut Anne Leu, ja suomennoksen on julkaissut Perussanoma vuonna 2013.
Kanada-cupin 1984 kokoonpanot
Jääkiekon Kanada-cupin 1984 kokoonpanot joukkueittain.
Matti Ollgren
Matti Ollgren (s. 19. huhtikuuta 1966) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Ollgren pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1983–1987, joista kaksi viimeisintä kautta hän merkittynä kokoonpanoon yhdessä ottelussa. Kaudella 1983–1984 Pyrintö sijoittui neljänneksi, ja Ollgren pelasi runkosarjassa 0,1 pisteen, 0,3 levypallon keskiarvoilla. Seuraavalla kaudella Ollgren pelasi 12 ottelussa 0,3 pisteen keskiarvolla.
Ollgren on myöhemmin valmentanut Raholan Pyrkivän nuorisojoukkueita.
Vasikka (täsmennyssivu)
Vasikka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Vladimír Kameš (nuorempi)
Vladimír Kameš (s. 10. joulukuuta 1983) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa tällä hetkellä MOL ligan slovakialaista HC Nové Zámkya. Kamešin isä on Suomessakin pelannut Vladimír Kameš Sr.
Kameš aloitti kiekkouransa HC Kladnossa. Pelattuaan viisi kautta Tšekin alasarjoissa hän debytoi Tšekin Extraligassa kaudella 2008–2009 HC Kladnon paidassa. 30 ottelua eivät tuoneet puolustajalle yhtään tehopistettä.
Kameš pelasi Kladnossa yhteensä viisi kautta ja kävi välillä lainassa alemmilla sarjatasoilla. Heinäkuussa 2013 Kameš jätti Kladnon ja siirtyi Venäjän VHL:ään kaudeksi 2013–2014. VHL:ssä Kameš edusti 16 ottelun ajan THK Tveria.
Venäjän visiitti päättyi jo tammikuussa 2014, kun Kameš siirtyi monikansalliseen MOL ligaan. Kamešin uusi seura oli slovakialainen HC Nové Zámky. Nové Zámkyssa Kameš pelasi elokuuhun 2014 asti, kunnes siirtyi Saksan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, Oberligaan. MOL ligassa Kameš ehti pelata vain 20 ottelua.
Kaudella 2004–2005 Kameš oli mukana nostamassa HK Jestřábi Prostějovia Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, 1. Národní Hokejová Ligaan. Tšekin pääsarjassa Kameš on pelannut 159 runkosarjaottelua ja 37 pudotuspeliottelua.
Chris Kyle
Christopher Scott ”Chris” Kyle (8. huhtikuuta 1974 Odessa, Texas, Yhdysvallat – 2. helmikuuta 2013 Erath County, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Navy SEAL -erikoisjoukkoihin kuulunut Yhdysvaltain armeijahistorian paras tarkka-ampuja. Hänen on vahvistettu ampuneen yli 160 ihmistä Irakissa vuosina 2003–2009.
Palveluksensa jälkeen Kyle kirjoitti kaksi omaelämäkertaa "American Sniper" (2012) ja "American Gun" (2013). "American Sniper" ilmestyi suomennettuna samannimisenä vuonna 2015.
Kyle kuoli 2. helmikuuta 2013 texasilaisella ampumaradalla, kun sotaveteraani Eddie Ray Routh ampui hänet ja hänen ystävänsä Chad Littlefieldin. Kyle ja Littlefield olivat ottaneet Routhin mukaansa radalle, koska halusivat auttaa posttraumaattisesta stressihäiriöstä kärsivää kollegaansa. 24. helmikuuta 2014 27-vuotias Routh sai murhista elinkautisen tuomion ilman mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen vapauteen.
Kylen omaelämäkertaan "American Sniper" perustuva Clint Eastwoodin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2014. Kylea elokuvassa näyttelee Bradley Cooper.
NPK Tehmaš
NPK Tehmaš () eli täydellisemmin NPK Tehnologii Mašinostrojenija () on Venäjän valtionkorporaatio Rostehin ammustuotantoon erikoistunut, holdingyhtiönä toimiva tytäryhtiö. Siihen kuuluu kymmeniä tytäryrityksiä ja sillä on myös siviilisektorin tuotantoa. NPK Tehmaš -teollisuuskonserni on perustettu vuonna 2011 ja sen pääkonttori sijaitsee Moskovassa. Yhtymä valmistaa ammuksia paitsi Venäjän asevoimille, myös asevientiin.
NPK Tehmaš oli eräs niistä Venäjän valtionyrityksistä, joihin muun muassa Yhdysvallat ja Euroopan unioni kohdistivat pakotetoimenpiteitä Venäjän federaation vuonna 2014 Ukrainaan suuntautuneiden sotilaallisten toimien (Etelä-Ukrainaan kuuluvan Krimin sotilasmiehitys, osallistuminen sotaan Itä-Ukrainassa) johdosta.
Lentopallon Suomen Cup 2014
Lentopallon Suomen Cupiin 2014 osallistuu 18 miesten ja 11 naisten joukkuetta.
Niloottiset kielet
Niloottiset kielet on nilosaharalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääosin Itä-Afrikassa.
Ajatuksen yhtenäisestä nilosaharalaisesta kieliryhmästä julkaisi ensimmäisenä saksalainen egyptologi Karl Lepsius vuonna 1880. Niloottisten kielen uskotaan pohjautuvan yhteen kantakieleen, protoniloottiin, jota puhuttiin nykyisen Etiopian alueella. Protonilootti hajautui kolmeksi ryhmäksi noin 4000 vuotta sitten.
Niloottiset kielet jaetaan itä-, etelä- ja länsiniloottisiin kieliin. Puhutuimmat itäniloottiset kielet ovat ateso, maasai ja turkana. Eteläniloottiseen haaraan kuuluu muun muassa kalenjin-kielten alaryhmä. Länsiniloottisisten kielten ryhmään kuuluvat luo, lango, alur, dinka ja atšoli.
Ukrainan Fed Cup -joukkue
Ukrainan Fed Cup -joukkue edustaa Ukrainaa Fed Cupissa. Se toimii Ukrainan tennisliiton alaisuudessa. Ukraina osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran itsenäisenä valtiona vuonna 1993, johon asti he olivat edustaneet Neuvostoliittoa. Kaiken kaikkiaan Ukraina on pelannut 81 maaottelua, joista voittanut 45 ja hävinnyt 36. Se pelasi maailmanlohkossa ensimmäisen kerran vuonna 2010.
Ford (maahantuoja)
Oy Ford Ab on Fordin suomalainen maahantuoja, joka on perustettu 10. huhtikuuta 1926 nimellä Ford Motor Company of Finland. Sitä ennen Fordeja toivat maahan useat eri yritykset. Kun yritys listautui 1938 Suomessa pörssiin, sen nimeksi tuli Oy Ford Ab. Yritys oli pörssissä vuoteen 2000.
Oy Ford Ab toimii nykyisin Vantaanportin alueella Vantaalla. Tätä ennen yhtiön toiminnot sijaitsivat Helsingin Hernesaaressa yhdysvaltalaisen emoyhtiön vuonna 1924 vuokraamissa tiloissa. Talvisodan aikana Fordin toiminta oli evakuoitu Vaasaan. Jatkosodan aikana Helsingin Hernesaaressa koottiin uusia ja kunnostettiin vaurioituneita ja sotasaaliiksi saatuja kuorma-autoja puolustusvoimien käyttöön. Vuonna 1947 Oy Ford Ab perusti Henry Fordin säätiön tukemaan maatalouden ja liikenteen koneistamisen opetusta, tutkimusta ja edistämistä.
Coleby Lombardo
Coleby Lombardo (s. Coleby Jason Lombardo, 7. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä. Hän on näytellyt Scott Cassidyä "Colbyt"-sarjassa.
Akvilė Paražinskaitė
Akvilė Paražinskaitė (s. 29. marraskuuta 1996 Vilna) on liettualainen tennispelaaja. Paražinskaitė edusti Liettuaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2012.
Juan Carlos Calderón
Juan Carlos Calderón (7. heinäkuuta 1938 – 25. marraskuuta 2012) oli espanjalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.
Calderón sävelsi vuonna 1973 kaupalliseksi menestykseksi nousseen "Eres tú"-hitin, joka oli kyseisenä vuonna myös Espanjan edustuskappale Eurovision laulukilpailussa. Calderón sävelsi Espanjan euroviisuedustuskappaleet myös vuosina 1975, 1985 ja 1989 ja toimi lisäksi kaikissa näissä esityksissä kapellimestarina. Vuonna 1968 hän voitti Ondas-palkinnon. Uransa aikana hän kirjoitti kappaleita esimerkiksi Luis Miguelille, Julio Iglesiasille, Herb Alpertille, Chayannelle, Nino Bravolle, Cecilialle, Camilo Sestolle, Paloma San Basiliolle, Rocío Durcalille, David Bustamantelle ja Mari Trinille.
Jesse Pehu
Jesse Pehu (s. 18. marraskuuta 1985 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa laitahyökkääjänä II-divisioonassa, seuranaan Hoki Klupi Hyvinkää. Pehu on urallaan edustanut HPK:ta, ruotsalaista IFK Arbogaa, Titaaneja ja Hoki Klupi Hyvinkäätä, jossa hän on joukkueen varakapteeni. Pehu on voittanut Hämeenlinnan Pallokerhossa Suomen mestaruuden kaudella 2005–2006.
Pehu tunnetaan parhaiten nopeana ja ketteränä luistelijana, jonka ansiosta hän hakeutuu myös hyville maalintekopaikoille.
Pehu toimii myös luokanopettajana Puolimatkan koulussa Hyvinkäällä.
Uno Jansson
Uno August Jansson (6. lokakuuta 1879 Urjala – 1. joulukuuta 1961 Tampere) oli suomalainen rehtori ja teollisuusneuvos.
Janssonin vanhemmat olivat kauppias, tilanomistaja Bror Knut Jansson ja Hulda Charlotta Alm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1899 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja maisteriksi 1907 sekä Polyteknillisestä opistosta insinööriksi 1905. Jansson opiskeli myös Göttingenissä Saksassa.
Jansson toimi Raahen opettajaseminaarin matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina 1908–1911, Jyväskylän opettajaseminaarin matematiikan lehtorina 1911–1912 sekä Tampereen teknillisessä opistossa matematiikan ja mekaniikan opettajana 1912–1919 ja rehtorina 1913–1919. Hän oli Yleisen suomalaisen Vakuutus Oy:n ja Vakuutus Oy Veritaksen toimitusjohtajana 1919–1922, Tampereen tyttölyseon matematiikan vanhempana lehtorina 1923–1926 sekä viimeksi Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa matemaattisten aineiden yliopettajana 1927–1947 ja rehtorina 1928–1947. Tampereen kaupunginvaltuutettu Jansson oli vuosien 1918 ja 1928 välillä. Hän oli myös Tampereen teknillisen seuran sihteeri 1924–1930. Teollisuusneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1941.
Jansson oli naimisissa vuodesta 1910 opettaja Jenny Kristina Tolosen kanssa. Pariskunnan poika, reservin vänrikki Eino August Jansson (s. 1916) haavoittui talvisodassa Sakkolassa 19. helmikuuta 1940 ja menehtyi haavoihinsa kenttäsairaalassa Kaukolassa.
Jansson kirjoitti useita matematiikan oppikirjoja kansa-, ammatti- ja teollisuuskouluja varten, samoin kuin joitakin muita teoksia.
Killer Movie
Killer Movie on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhukomediaelokuva. Siinä parodioidaan naamioitua puukkotappajaa "Scream"- ja "Scary Movie" -elokuvien jalanjäljissä. Se osoittautui kaupalliseksi menestykseksi, vaikka arviot olivat pääosin vain kriittisiä.
"Killer Movie" kertoo tositelevisio-ohjelman kuvauksista, jotka menevät karmealla tavalla pieleen, kun tekijät huomaavat jääneensä jumiin kaukaiseen pohjoiseen kaupunkiin, jossa on tappaja vapaalla jalalla. Murhaaja vainoaa ohjelman näyttelijöitä ja tekijöitä yksi kerrallaan. Kun menneisyyden epäilykset, petokset ja salaisuudet tulevat selittämättömästi mukaan peliin, sarjan kuvausten painajaiset tulevat liiankin todellisiksi ohjelman juontajalle ja näyttelijöille sekä eräälle Hollywood-tähdelle.
SMS H146
SMS H146 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerkeltä ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 608. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1918 ja se valmistui reilua puolta vuotta myöhemmin 3. lokakuuta.
Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se luovutettiin Ranskalle 23. toukokuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä "Rageot de la Touche" ja se poistettiin palveluksesta 1935. Alus romutettiin.
SMS H147
SMS H147 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerkeltä ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 609. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1918 ja se valmistui 13. heinäkuuta 1920.
Alus luovutettiin Ranskalle 29. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa ja se liitettiin Ranskan laivastoon nimellä "Marcel Delage". Alus poistettiin palveluksesta 15. helmikuuta 1933 ja se romutettiin.
Pluton (ohjus)
Pluton on ranskalainen taktinen ydinase. Se oli käytössä vuosina 1974–1993, ja taistelulataus oli yksikärkinen. Saman tyyppistä MR-50 CTC -ydinkärkeä käytti myös AN-52 taktinen ydinpommi, josta Pluton-ohjuksen ydinkärkeä on muunnettu. Konventionaalinen 500 kg:n vahvuinen, ydinaseeton HE-räjähdelataus () oli vaihtoehtona ydinräjähteen käytölle taistelutoimissa. MR-50 CTC/AN 51 -ydinlatauksen voimakkuudet olivat 15 ja 25 kilotonnia, joista voimakkuuden saattoi valita käyttötarkoituksen perusteella. Ohjuksen enimmäiskantama oli 120 kilometriä.
650 mm (65 cm) paksuinen Pluton-ohjus oli 7,64 m pitkä ja kaksivaiheinen, sen laukaisupaino oli 2 423 kg. Ohjuksen suuntaus toimi inertiaohjauksen avulla. Pluton käytti kiinteätä ajoainetta lennon aikaisena polttoaineenaan. Laukaisualustana olivat toimineet AMX 30-tyypin panssarivaunut, joita valmistettiin 42 kpl tätä nimenomaista käyttötarkoitusta varten. AN-51 tyypin ydinkärkiä valmistettiin 70 kappaletta.
Plutonia seurasi vain hyvin lyhyen ajan, palvelusuraltaan vain 5 vuotta palvellut pidemmän kantaman (480 km) taktinen Hadés-ohjus (1991-1996). Sen ydinlataus oli voimakkuudeltaan suurempi ja yksivalintainen, tuo voimakkuus oli 80 kT.
SMS H145
SMS H145 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sodan loputtua alus internoitiin Scapa Flow'hun.
Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerkeltä ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 607. Alus laskettiin vesille 11. joulukuuta 1917 ja se valmistui reilua puolta vuotta myöhemmin 4. elokuuta 1918.
Sodan päätyttyä alus internoitiin 22. marraskuuta 1918 jälkeen Scapa Flow'hun. Aluksen miehistö upotti aluksensa 21. kesäkuuta 1919. Hylky nostettiin 14. maaliskuuta 1925 ja se romutettiin vuonna 1928 Scapassa.
Amerikkalainen unelma (näytelmä)
Amerikkalainen unelma ("The American Dream") on yhdysvaltalaisen Edward Albeen varhainen yksinäytöksinen näytelmä. Sen kantaesitys tapahtui New Yorkin York Playhouse -teatterissa tammikuussa 1961. Näytelmä on satiiri amerikkalaisesta elämäntavasta, ja tarina rakentuu keski-ikäisen avioparin ja heidän luonaan vierailevien ihmisten kautta. Näytelmän tapahtumapäivänä vierailut saavat heidän maailmansa sekaisin.
Dominoiva Mamma pitää aviomiestään, syrjään vetäytyvää Pappaa tossun alla. Myös naisen äiti, teräväkielinen Mummi asuu samassa taloudessa, mutta tytär haluaisi laittaa hänet vanhainkotiin. Mummi on jo alkanut pakata tavaroitaan ovensuuhun.
Rouva Barker, Mamman ihannoima ja yhteisössä arvostettu naistenkerhon puheenjohtaja työskentelee adoptiopalvelussa. Hän saapuu vierailulle tietämättä oikein miksi ja tapaa Mummin, joka tuntuu kyllä tietävän millä asialla rouva Barker liikkuu. Mummi selittää rouvalle, miten hänen tyttärensä ja miehensä adoptoivat vuosia sitten lapsen rouva Barkerin kautta, mutta pahoinpitelivät tämän kuoliaaksi kun eivät pitäneet lapsen käytöksestä. Rouva Barkerin poistuttua sisään astuu lihaksikas nuori mies kysymään töitä. Kuunneltuaan hänen tarinaansa Mummi oivaltaa, että mies on hänen tyttärensä tappaman adoptiolapsen kaksosveli. Hän esittelee miehen tyttärelleen ja tämän aviomiehelle mahdollisuutena korvata alkuperäinen lapsi tällä nuorukaisella, jota kutsuu Amerikkalaiseksi unelmaksi.
Albee tutkii näytelmässä paitsi niin sanotun amerikkalaisen unelman valheellisuutta, myös silloisen amerikkalaisen perhemallin pysyvyyttä ja sen puhtoisen mielikuvan todellisuutta.
Näytelmän on suomentanut Matti Rossi, ja sitä esitettiin ainakin Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 1982. Mammaa ja Pappaa esittivät Eila Roine ja Tauno Karvonen.
Amerikkalainen unelma (täsmennyssivu)
Amerikkalainen unelma voi tarkoittaa seuraavia: