hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Russian Memorial
Russian Memorial on Lewesissa, East Sussexissa, Englannissa sijaitseva muistomerkki, joka pystytettiin vuonna 1877 Venäjän keisarin Aleksanteri II:n käskystä Krimin sodassa kuolleiden 28 sotavangin muistoksi. Sotavangit olivat Venäjän keisarikunnan armeijassa palvelleita suomalaissotilaita, jotka kuolivat Lewesissa vuosien 1854–1856 välillä. English Heritage listasi muistomerkin II-luokkaan vuonna 1985. Muistomerkki restauroitiin ja juhlallisesti paljastettiin uudelleen vuonna 2013.
Muistomerkkiin on kaiverrettu seuraavat nimet kuolinvuoden mukaan: Johan Mast, Gustaf Husar (1854), Johan Hellen, Gustaf Kyro, Victor Wilander, Joel Jalo, Matts Lindstrom, Johan Rof, David Kihl, Carl Udd, Matts Hellman, Carl Wecktars, Michel Gronroos, Victor Wass, Sergeant Carl Grod (1855), Michel Sett, Micha Mild, Johan Oinstrom, Matts Asp, Carl Lind, Joseph Storm, Abraham Lindfors, Erik Kivi, Matts Mort, Adolf Granat, Matts Lilja, Carl Boll ja John Kive (1856).
Sarah Hendrickson
Sarah Hendrickson (s. 1. elokuuta 1994) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja lajin maailmanmestari. Hän edusti Womens Ski Jumping USA.
Hendrickson voitti kultaa Val di Fiemmen maailmanmestaruuskisoissa 2013 normaalimäen kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kuudes. Hän sai junioreiden MM-kilpailuissa pronssia Hinterzartenissa 2010 ja hopeaa Erzurumissa 2012.
Hendrickson voitti kaikkien aikojen ensimmäisen mäkihypyn naisten maailmancup-osakilpailun Lillehammerissa 3. joulukuuta 2011. Hän voitti samalla kaudella myös Hinterzartenin toisen osakilpailun, Val di Fiemmen ja Ljubnon molemmat kilpailut, Zaōn ensimmäisen ja kolmannen osakilpailun sekä Holmenkollenin osakilpailun. Kokonaiskilpailun voiton hän varmisti kauden kolmanneksi viimeisessä osakilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän voitti Sotšissa, Hinterzartenissa, Trondheimissa ja Holmenkollenilla. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi.
Continental Cupissa Hendrickson saavutti ensimmäisen voittonsa Zakopanessa helmikuussa 2009. Kaikkiaan hän on voittanut neljä osakilpailua.
Ultrabook
Ultrabook on puolijohdevalmistaja Intelin vuonna 2011 lanseeraama tietokonekonsepti. Luokkaan kuuluvien kannettavien tietokoneiden pitää täyttää vaatimukset, jotka koskevat tietokoneen virrankulutusta ja fyysisiä ominaisuuksia.
Intel esitteli Ultrabook-konseptin vuoden 2011 Computex-tapahtuman yhteydessä. Ultrabookien pitää olla ohuita (alle 21 millimetriä), kuluttaa vähän virtaa ja oltava nopeita. Viimeksi mainitun vaatimuksen takia tietokoneissa on oltava SSD-massamuisti edullisempien kiintolevyjen sijaan. Lisäksi Ultrabookien koteloiden pitää noudattaa niin sanottua unibody-rakennetta. Intel on myös vaatinut 5–8 tunnin akkukestoa.
Ultrabookeja on useasti verrattu Applen MacBook Air -kannettaviin. Ultrabookeissa on Mac OS X:n sijaan Windows-käyttöjärjestelmä.
Intelin tarkoituksena on tuoda kosketusnäytöt seuraavan sukupolven Ultrabookeihin. Myös NFC-yhteensopivuus on mahdollinen.
Rumour Has It (Adelen kappale)
”Rumour Has It” on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Adelen kappale ja marraskuussa 2011 julkaistu neljäs single hänen toiselta studioalbumiltaan "21".
HMS Porcupine (1895)
HMS Porcupine oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 valmistunut Janus-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista ja tilauksen mukaan sen tuli valmistua 1. maaliskuuta 1895 mennessä, joten aluksen köli laskettiin 28. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 683. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1895 ja se valmistui maaliskuussa 1896.
Palvelukseenoton jälkeen alus oli kotivesillä. Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja se myytiin 29. huhtikuuta 1920 Wardille Rainhamiin romutettavaksi.
Salmon-luokka (hävittäjä)
Salmon-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka (). Luokka oli hullilaisen Earle's Shipbuildingin valmistama.
Hopeaa rajan takaa
Hopeaa rajan takaa on Esa Anttalan (oik. Urpo Arhosuo) omiin kokemuksiin perustuva romaani, joka ilmestyi 1961.
Mikko Niskanen on ohjannut ja yhdessä Martti Saarikiven kanssa käsikirjoittanut romaanin pohjalta elokuvan "Hopeaa rajan takaa" (1963). Elokuvan valmistumisen jälkeen Anttalan kirjasta ilmestyi uusi laitos, jossa on elokuvasta peräisin olevia stillkuvia.
Aiheena on välirauhan aikainen nuorten miesten matka hakemaan rajan takaa Uudeltakirkolta toisen kotitaloon piilotettuja hopeaesineitä. Matka on samalla vakoilua Karjalankannaksella ja tapahtuu päämajan tukemana.
SS Empire Comfort
SS Empire Comfort oli Britannian amiraliteetin alainen pelastusalus, joka valmistettiin vuonna 1944 edelleen telakalla viimeisteltävänä olleesta Castle-luokan korvetista HMS "York Castle".
Alus tilattiin 19. tammikuuta 1943 Ferguson Brothers Limitediltä Glasgow’sta. Sen köli laskettiin 1944 telakkanumerolla 372, ja se laskettiin vesille 20. syyskuuta 1944 HMS "York Castlena". Alus luovutettiin 6. helmikuussa 1945 telakalta meriliikennettä valvovan sotaministeriön () alaisena SS "Empire Comfortina". Valmistunut alus liitettiin Ellerman City Linen aluskantaan.
SS "Empire Comfortin" teki ensimmäisen pelastusmatkansa saattueessa OS113/KMS87, joka lähti 25. helmikuuta 1945 Clydestä ja The Downsista. Saattue määrättiin 1. maaliskuuta hajaantumaan. Alus liittyi vielä samana päivänä Gibraltarilta 24. helmikuuta 1945 Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKS85G, jonka mukana alus palasi Clydeen 3. maaliskuuta.
Alus oli mukana Clydestä ja The Downsista 12. maaliskuuta lähteneessä saattueessa OS116/KMS90. Saattue määrättiin hajaantumaan 17. maaliskuuta. Se liittyi vielä samana päivänä Casablancasta 11. maaliskuuta Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKS88G, jonka mukana se palasi Clydeen 19. maaliskuuta.
Alus oli mukana Clydestä 7. huhtikuuta lähteneessä saattueessa OS121/KMS95, joka määrättiin hajaantumaan 10. huhtikuuta. Alus liittyi vielä samana päivänä Gibraltarilta 5. huhtikuuta Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKS93G, jonka mukana se palasi Clydeen 14. huhtikuuta.
Alus liitettiin 21. huhtikuuta Clydestä lähteneeseen Halifaxiin matkanneeseen saattueessa ON298, josta se erkani 5. toukokuuta määränpäässä. Alus liittyi 15. toukokuuta Halifaxista lähteneeseen saattueeseen HX356, jonka mukana se saapui Clydeen 27. toukokuuta. Matkan päätyttyä alus makasi ankkurissa Garelochissa 11. kesäkuuta – 8. lokakuuta, jolloin se siirrettiin HMS "Empire Shelterin" kanssa sukellusvenemiehistöjen majoitusalukseksi 3. sukellusvenelaivueeseen ensin HMS "Forthiin" ja sitten Holy Lochiin.
Alus siirrettiin armeijankuljetusalukseksi Britteinsaarten ja Hook of Hollandin välille ennen siirtoaan Välimerelle. "Empire Comfort" oli vuonna 1948 Välimerellä, jossa se palveli Lähi-idän alueen alaisuudessa. Se palveli joukkojenkuljetusaluksena Port Saidin ja Famagustan sekä Port Saidin ja Tobrukin välillä ainakin helmikuuhun 1949 saakka. Alus makasi vuonna 1954 ankkuroituna Falmouthissa, ja se asetettiin myyntiin kesäkuussa 1955 ankkuripaikallaan.
Alus myytiin heinäkuussa 1955 belgialaiselle J. de Smedtille Antwerpeniin, jonne se hinattiin. Aluksen oletettiin menevän muutostöihin ennen siirtoaan Belgian Kongoon, mutta se romutettiin joulukuussa 1955 Gentissä.
Crusade
Crusade on yhdysvaltalainen televisiosarja ja "Babylon 5:n" spin-off. "Crusaden" tarina lähtee liikkeelle "Excalibur"-avaruusaluksen tehtävästä etsiä hoitokeino kulkutautiin, joka on levitetty kostotoimena Maahan. Alun perin sarjaa suunniteltiin tuotettavan viiden vuoden ajan, mutta sitä tehtiin lopulta ainoastaan 13 jaksoa. Syynä "Crusaden" ennenaikaiseen keskeyttämiseen olivat sarjan luojan J. Michael Straczynskin ja esityskanava TNT:n johtajien väliset vakavat erimielisyydet siitä, millainen sarjan tulisi olla.
Ensimmäisen kerran "Crusade" esitettiin Yhdysvalloissa 9. kesäkuuta – 1. syyskuuta 1999. Sarjan pääosia näyttelivät Gary Cole (Matthew Gideon), Daniel Dae Kim (luutnantti John Matheson), Marjean Holden (tohtori Sarah Chambers), David Allen Brooks (Max Eilerson), Peter Woodward (Galen), Carrie Dobro (Dureena Nafeel) ja Tracy Scoggins (Elizabeth Lochley).
Alkuperäinen esitysjärjestys (suluissa esityspäivämäärät Yhdysvalloissa): "The Lurker's Guide to Babylon 5" -verkkosivuston ehdottama kronologinen jaksojärjestys, joka pyrkii tekemään tarinan etenemisestä mahdollisimman johdonmukaista (tämä järjestys ei kuitenkaan ota millään tavalla huomioon sarjan aikana tapahtuvaa univormujen muutosta):
Responsorio
Responsorio on kristillisessä jumalanpalveluksessa liturgiaan liittyvä vuorolaulu. Sitä esittävät pappi ja joko seurakunta tai kuoro.
Deklamaatio
Deklamaatio ( 'puheharjoitus', 'puheen ilmeikäs esittäminen') on puheen ja laulun välimuoto, runon, puheen tai näytelmän taiteellista esittämistä, joskus liioitellusti.
Myös musiikin puheenomaisesta laulusta käytetään sanaa deklamaatio, erityisesti oopperoiden resitatiiveista puhuttaessa. Roomalaisessa retoriikassa se oli suosittu harjoitus. Tehtävänä oli laatia puhe jostakin kuulijaan voimakkaasti vaikuttavasta aiheesta, ja siinä käytettiin erilaisia liioittelun muotoja. Myöhemmin uuden ajan alussa yliopistoissa ylioppilaiden pitämiä opinnäytepuheita voidaan pitää nykyaikaisena deklamaatioina.
Neumikirjoitus
Neumikirjoitus eli neuminotaatio on nykyaikaista nuottikirjoitusta edeltänyt sävelten merkintäjärjestelmä. Sen oletetaan syntyneen Bysantissa.
Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen
Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen on Margarethe von Trottan ohjaama saksalainen elämäkertaelokuva vuodelta 2009. Elokuvan aiheena on keskiaikainen pyhimys Hildegard Bingeniläinen.
Kirahvi nimeltä Tuike
Kirahvi nimeltä Tuike on Turussa toimiva synthpop/rockyhtye. Yhtyeen ensimmäinen albumi, Lehtipeitteen suojelijat, julkaistiin loppuvuodesta 2010. Yhtye otti osaa Ylen Uuden Musiikin Kilpailuun keväällä 2012 kappaleella Sinisulkien viimeinen. Kilpailussa Kirahvi nimeltä Tuike sijoittui kahdentoista loppukilpailijan joukkoon, muttei selvinnyt finaaliin asti.
Simone Arnold Liebster
Simone Arnold Liebster (s. 1930 Alsace) on Jehovan todistaja, joka joutui nuorena tyttönä natsihallinnon vuoksi uskonnollisen vainon kohteeksi. Hän on kirjoittanut kokemuksistaan omaelämäkerran "Silmätysten leijonan kanssa".
Varhaislapsuutensa 1930-luvulla Alsacen vuoristoalueella eläneen Simonen perhe joutui vaikeuksiin kansallissosialistisen Saksan miehitettyä alueen. He nimittäin olivat aktiivisia Jehovan todistajia, joiden toiminnan natsit olivat kieltäneet. Perhe kohtasi kieltojen seurauksena monia ongelmia, kuten Adolphe-isän työpaikan menetyksen ja sen, että Gestapo sulki perheen käyttämän pankkitilin. Adolphe joutui lopulta Dachaun keskitysleiriin 1941. Tämän jälkeen Simone vietiin kasvatuslaitokseen, koska hän ei suostunut liittymään Bund Deutscher Mädeliin eikä lausumaan Heil Hitleriä. Myös hänen äitinsä lähetettiin keskitysleiriin syyskuussa 1943. Kasvatuslaitoksessa Simonea yritettiin saada luopumaan uskonnollisista näkemyksistään ruumiillisen kurituksen, äärimmäisen kovan työn, nälkiinnyttämisen ja erilaisten rajoitusten avulla – esimerkiksi muille lapsille puhuminen oli kielletty. Kansallissosialistit olivat kehittäneet erityisen lomakkeen, jolla uskosta luopuminen ilmaistiin. Sekä Simone että hänen isänsä ja äitinsä eivät kuitenkaan allekirjoittaneet sitä, vaikka allekirjoittamisen myötä he olisivat päässeet vapaiksi. Lomake esitettiin heille useita kertoja.
Sodan jälkeen kävi ilmi, että kaikki kolme Arnoldin perheen jäsentä olivat selvinneet hengissä. Sopeutuminen takaisin normaalielämään oli kuitenkin heille erittäin vaikeaa sota-ajan kokemusten vuoksi.
Kyösti Haatanen
Raikas Kyösti Mikael Haatanen (s. 5. lokakuuta 1947 Pyhtää) on suomalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja ja kuoromestari.
Haatanen on toiminut orkesterimuusikkona (viulu, myöhemmin alttoviulu) Jyväskylän kaupunginorkesterissa, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa, ja Radion sinfoniaorkesterissa.
Haatanen suoritti kapellimestaritutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1974 professori Jorma Panulan johdolla. Hän toimi Savonlinnan kaupungin musiikinjohtajana 1973–1980 ja sen jälkeen Jyväskylän kaupunginorkesterin kapellimestarina sekä taiteellisena johtajana 1980–1986. Lisäksi Haatanen teki kapellimestarivierailuja useimmissa kotimaisissa orkestereissa ja musiikkijuhlilla Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Puolassa, Saksassa ja Chilessä.
Savonlinnan Oopperajuhlilla Haatanen on toiminut kapellimestarina "Boris Godunovissa", Haydnin "Luomisessa", Heikki Sarmannon "Perfect Harmonyssa", omassa "Judith's songs" -kantaatissaan ja Martti Talvelan muistokonsertissa. Hän on myös Savonlinnan Oopperajuhlakuoron perustaja ja oli sen taiteellisena johtaja 1973–1986 ja 1992–2008.
Reijo Koivu
Reijo Koivu (s. 26. kesäkuuta 1947 Riihimäki) on suomalainen entinen aitajuoksija.
Koivu voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoissa 1973 ja saavutti samalla matkalla hopeaa vuosina 1972, 1974 ja 1975. Koivu juoksi 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 51,14 vuonna 1974. Hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa on käsiaika 48,1 vuodelta 1972. Seuratasolla Koivu edusti Hyvinkään Tahkoa ja Mäntsälän Urheilijoita.
Eibingen
Eibingen kuuluu nykyisin Rüdesheim am Rheiniin, joka sijaitsee Saksassa Hessenin osavaltiossa. Siellä on noin 2 800 asukasta. Eibingenissä on Eibingenin luostari, joka on alkujaan Hildegard Bingeniläisen 1165 perustama benediktiiniläinen luostari. Luostarissa nykyisin toimiva yhteisö on perustettu 1900-luvulla. 
Eibingenin seurakuntakirkossa säilytetään Hildegardin kokoamia reliikkejä, ja siellä on myös Rupert Bingeniläisen käsivarsi ja Hildegardin omat jäänteet.
Ruskotäpläkoi
Ruskotäpläkoi eli nokitäpläkoi ("Ethmia pyrausta") on harvinainen, tumma perhoslaji. Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR). Lisäksi Ahvenanmaalla se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltu laji.
Pienehkö, hyvin tumma perhonen. Etusiivet ovat tasaisen mustanharmaat ja niissä on kolme mustaa täplää. Takasiivet ovat mustanharmaat ja kuviottomat. Pää, keskiruumis ja takaruumiin tyviosa ovat mustat, mutta takaruumiin kärkiosa on kirkkaan keltainen. Siipiväli 17–23 mm.
Samannäköinen laji on siilikkäisiin kuuluva nokisiipi ("Atolmis rubricollis"). Sen tunnistaa kuitenkin punaisesta kauluksesta.
Lajin levinneisyys kattaa osia Suomesta ja Ruotsista. Lisäksi sitä on tavattu Virosta ja Latviasta sekä euroopanpuoleiselta Venäjältä. Skotlannista on muutamia yksittäishavaintoja eikä tiedetä elääkö perhonen siellä vakituisesti. Suomessa ruskotäpläkoita tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, joskin Uudeltamaalta on vanha yksittäinen havainto. Perhosia on tavattu touko-kesäkuussa.
Kosteilla rantaniityillä ja rantalehdoissa elävä perhonen, joka on levinneisyydetään erittäin paikallinen. Koiraat lentävät aamupäivästä keskipäivään lyhyin pyrähdyksin. Oranssit, kyljistään mustapilkulliset toukat elävät harvaankudotun seitin suojissa. Ne ovat aktiivisia pääasiassa öisin ja pudottautuvat maahan pienestäkin häiriöstä.
Toukka elää keltaängelmällä ("Thalictrum flavum").
Heikki Kangas
Heikki Ilmari Kangas (s. 1. toukokuuta 1951 Alavieska) on suomalainen moukarinheittäjä.
Kangas edusti Suomea Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974 sijoittuen seitsemänneksi. Hän voitti moukarinheiton Suomen mestaruuden vuonna 1973 ja saavutti hopeaa vuonna 1974 sekä pronssia 1976. Hänen ennätyksensä 71,74 metriä on vuodelta 1974. Kangas edusti seuratasolla Alavieskan Viriä. Hänen valmentajanaan toimi Taisto Polvi. Kangas on kilpaillut myös veteraanisarjoissa eri heittolajeissa.
Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko
Episkopaalinen kirkko (The Episcopal Church) on lähinnä Yhdysvalloissa toimiva anglikaaninen kirkko. Se määrittelee itsensä protestanttisesti, mutta silti katoliseksi.
Connecticutin papisto valitsi vuonna 1783 piispakseen Samuel Seaburyn. Englannin laki kuitenkin esti vihkimästä piispaksi henkilöä, joka ei vannonut uskollisuutta monarkille, joten hänet vihittiin Skotlannissa. Laillisten esteiden poistamisen jälkeen Canterburyn arkkipiispa vihki William Whiten Pennsylvanian ja Samuel Provoostin New Yorkin piispaksi.
Kirkolla on seurakuntia Yhdysvaltojen lisäksi Taiwanissa, Mikronesiassa, Länsi-Intiassa, Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Euroopassa.
Episkopaalisella kirkolla on jäseniä hieman alle kaksi miljoonaa, ja episkopaalien osuus Yhdysvaltain väestöstä on prosentin luokkaa. Episkopaalit ovat keskimäärin huomattavasti rikkaampia ja korkeammin koulutettuja kuin useimmat muut amerikkalaiset uskonnolliset ryhmät, ja ovat kokoonsa nähden yliedustettuja amerikkalaisen liike-elämän ja politiikan korkeimmissa johtotehtävissä. Kaksi kolmasosaa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneista oli episkopaaleja, ja usea teollisuudessa tai finanssialalla vaurastunut amerikkalaissuku, kuten esim. Vanderbilt, Astor, Morgan ja Harriman, oli taustaltaan episkopaalinen.
Kurhomykerökoi
Kurhomykerökoi ("Metzneria aestivella") on jäytäjäkoihin lukeutuva perhoslaji. Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR). Harvinaisuutensa vuoksi se on Ahvenanmaalla rauhoitettu ja erityisesti suojeltu.
Kurhomykerökoi on pitkänomainen ja kapeasiipinen, ruskeankirjava pikkuperhonen. Etusiipien pohjaväri on vaalean punertavanruskea ja siipi on sävyltään tummempi etureunasta ja kärjestä. Aivan etureunassa on ohut, valkoinen viiru. Siipisuonten kohdalla on hopeanharmaita pitkittäisviiruja ja siiven kärjen tuntumassa takareunasta lähtee vaalea poikkivyö, joka ei ulotu etureunaan saakka. Takasiivet ovat harmaat, mutta niitä reunustavat siipiripset ovat punertavanruskeat. Siipiväli 11–15 mm.
Hyvin samannäköisiä ovat takiaismykerökoi ("Metzneria lappella") sekä niittymykerökoi ("Metzneria metzneriella"). Niillä on kuitenkin etusiivessä musta keskitäplä.
Kurhomykerökoita tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Suomessa sitä on tavattu ainoastaan Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät hesä-heinäkuussa.
Kuivilla, lyhytkasvuisilla kedoilla elävä perhonen, joka suosii elinpaikoissaan kalkkipitoista maaperää. Toukka elää syksyllä ketokurhon mykerön sisällä ja talvehtii siellä.
Toukka elää ketokurholla ("Carlina vulgaris").
Elomatic
Elomatic OY on suomalainen yksityisomistuksessa oleva insinöörisuunnittelutoimisto, joka työllistää noin 850 työntekijää ja toimii 80 maassa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Turussa. Sillä on toimistoja myös Puolassa, Serbiassa, Kiinassa, Intiassa, Venäjällä, Italiassa ja Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa.
Yrityksen perusti turkulainen teollisuusneuvos Ari Elo vuonna 1970.
Elomatic-konserni oli vuonna 2009 Suomen yhdeksänneksi suurin teknisen suunnittelun yritys 28,6 miljoonan euron kokonaislaskutuksellaan. Vuonna 2013 Elomaticin liikevaihto oli 51,5 miljoonaa.
Elomatic-konsernin alaisuudessa toimii Cadmatic Oy, jonka 3D-ohjelma Cadmatic kehitettiin 1980-luvulla Elomaticin omaan käyttöön ja tuotteistettiin myöhemmin. Yhtiö perustettiin 1980-luvun alkupuolella, mutta sen liiketoiminta alkoi varsinaisesti vasta 1990-luvulla. Yhtiön merkittävä asiakas on laivanrakennusteollisuus. Lisäksi ohjelmistoa hyödyntävät puunjalostus- ja prosessiteollisuus.
Cadmaticilla oli vuonna 2015 asiakkaita 55 maassa. Yritys sai näkyvyyttä erityisesti vuonna 2003 otettuaan ensimmäisenä maailmassa käyttöön internetpohjaisen 3D-laitosmallien katseluohjelmiston.
Carrie Dobro
Carrie Dobro (s. 30. toukokuuta 1970 New York, New Yorkin osavaltio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Televisiosarjassa "Crusade" Dobro esitti Dureena Nafeelia, joka oli yksi päähenkilöistä. Sitä ennen hän näytteli Kulai-nimistä hahmoa ABC:n sarjassa "Hypernauts". Lisäksi Dobro on vieraillut lukuisissa televisiosarjoissa, joita ovat olleet muun muassa "Beverly Hills 90210" ja "Tunteita ja tuoksuja". Hänellä on myös laajamittainen teatteritausta.
Dobro on opiskellut näyttelemisen lisäksi maalausta ja piirtämistä sekä suorittanut alemman korkeakoulututkinnon taiteen alalla Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän asuu Los Angelesissa ja johtaa omaa tuotantoyhtiötä aviomiehensä kanssa.
Risto Miettinen
Risto Aarne Alfred Miettinen (18. heinäkuuta 1944 Muuruvesi – 18. heinäkuuta 2017 Kuopio) oli suomalainen moukarinheittäjä.
Miettinen edusti Suomea Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971, jossa hän ei selvinnyt finaaliin. Hän voitti moukarinheiton SM-kultaa vuosina 1970 ja 1971 sekä sijoittui SM-hopealle vuonna 1972 ja SM-pronssille 1968 ja 1975. Miettinen paransi Suomen ennätystä kolmesti: ensin vuonna 1970 tuloksilla 66,46 ja 66,62 ja vielä seuraavana vuonna Göteborgissa tuloksella 67,52. Hän voitti vuosina 1970 ja 1974 poliisien Euroopan mestaruuden. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1974 heitetty 70,60. Seuratasolla Miettinen edusti Vesannon Urheilijoita, Nilsiän Nujakkaa, Kuopion Poliisiurheilijoita, Kuopion NMKYU:ta ja Muuruveden Jyskettä.
Haapatyttöperhonen
Haapatyttöperhonen ("Archiearis notha") on mittariperhosiin kuuluva, päiväaktiivinen perhoslaji, joka lentää varhain keväällä. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Etusiivet ovat melko tasaisen tuhkanharmaat tai hieman rusehtavat. Niiden etureunassa on kaksi hyvin epämääräistä ja himmeää vaaleaa täplää ja siiven kärkiosassa on vaalea poikkiviiru. Naaraalla etureunan vaalea täplä ulottuu himmeänä usein siiven keskiosaan saakka. Takasiivet ovat oranssinkeltaiset, reunoiltaan tummanruskeat ja niissä on pieni, terävärajainen diskaalitäplä. Siipiväli on noin 35 mm.
Harvinainen haapatyttöperhonen muistuttaa huomattavan paljon yleistä koivutyttöperhosta ("Archiearis parthenias").
Lavinneisyysalue ulottuu Pohjois-Euroopasta ja Alpeilta Itä-Aasiaan. Suomessa haapatyttöperhonen on levinneisyydeltään eteläinen ja hyvin paikoittainen. Se on kevään varhaisimpia lentäjiä ja perhosia voi tavata huhtikuun alusta toukokuun alkupuolelle.
Haapatyttöperhosta tavataan vain haapaa kasvavilla paikoilla. Harvinaisuutensa perusteella se lienee melko vaatelias elinympäristönsä suhteen. Perhoset lentävät aurinkoisina aamupäivinä, pääasiassa korkealla latvustoissa mutta laskeutuu välillä maahan. Toukkia voi tavata toukokuusta heinäkuuhun. Kotelo talvehtii puun kuoren raossa.
Toukka elää haavalla ("Populus tremula").
Elina Anttilainen
Miina Elina Anttilainen (16. syyskuuta 1894 Tohmajärvi – 5. lokakuuta 1978 Mäntsälä) oli suomalainen runoilija.
Anttilainen toimi Teosofisen Seuran Kalevala loosin julkaiseman "Lootus"-lehden toimittajana. Lehti lakkasi ilmestymästä Anttilaisen kuoltua mutta hänen testamenttivaroillaan julkaistiin Anttilaisen runoja sisältänyt runokokoelma "Matonkutoja".
Nimimerkillä "Elina Eteläperä":
Alannah Myles
Alannah Myles (s. 25. joulukuuta 1958 Toronto, Ontario) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Vuonna 1989 hän julkaisi ”Black Velvet” -singlen, joka oli maailmanlaajuinen hitti ja hänen tunnetuin kappaleensa. Vuonna 1991 Myles voitti parhaan naisrocklaulajan Grammyn. Mylesin lupaava laulajanura kärsi naiivisti allekirjoitetusta kahdeksan musiikkialbumin levytyssopimuksesta, jonka hän päätti kolmen musiikkialbumin jälkeen.
HMS Salmon (1895)
HMS Salmon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Salmon-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Earle's Shipbuildinglta Hullista, jolloin sen luovutusajankohdaksi määrättiin 8. syyskuuta 1894. Köli laskettiin 12. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 384 ja alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1895. Alus valmistui tammikuussa 1896.
Palvelukseenoton jälkeen alus oli kotivesillä, kunnes se poistettiin palveluksesta 1911. Alus myytiin 14. toukokuuta 1912 romutettavaksi Cashmorelle Newportiin.
HMS Snapper (1895)
HMS Snapper oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Salmon-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Earle's Shipbuildinglta Hullista, jolloin sen luovutusajankohdaksi määrättiin 8. lokakuuta 1894. Köli laskettiin 2. huhtikuuta 1894 telakkanumerolla 385 ja alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1895. Alus valmistui tammikuussa 1896.
Palvelukseenoton jälkeen alus oli kotivesillä, kunnes se poistettiin palveluksesta 1911. Alus myytiin 14. toukokuuta 1912 romutettavaksi Kingille Gatesheadiin.
Viikingit (jääkiekkoseura)
Viikingit HC on Helsingin Vuosaaresta kotoisin oleva jääkiekkoseura, joka on perustettu 1970. Viikinkien edustusjoukkue pelaa Jääkiekon II divisioonan Etelä-lohkossa. Edustusjoukkue yhdistyi vuonna 2010-2011 Suomi-sarjasta pudonneen EHC:n kanssa. Seuran jäsenmäärä on ollut yli 400 (2006).
Joukkuetta valmentaa Rami Koivisto ja joukkueenjohtajana toimii Timo Backman.
Thyra Grotenfelt
Thyra Kotkatlahti-Grotenfelt (15. toukokuuta 1912 Helsinki – 11. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Nimellä "Thyra Grotenfelt":
Nimellä "Thyra Kotkatlahti-Grotenfelt":
Ann Shoemaker
Ann Shoemaker (10. tammikuuta 1891 Brooklyn, New York – 18. syyskuuta 1978 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa näyttelijä Henry Stephensonin kanssa.
Aune Castrén-Saarnio
Aune Elina Castrén-Saarnio (29. helmikuuta 1908 Helsinki – 28. tammikuuta 1978 Turku) oli suomalainen runoilija.
Setrimoniumbromidi
Setrimoniumbromidi eli setrimidi tai heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidi (CHNBr) on pinta-aktiivinen kvaternäärinen ammoniumyhdiste.
Setrimoniumbromidi on huoneenlämpötilassa jauhemaista valkoista ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Sitä käytetään säilöntäaineena eräissä valmisteissa, tyypillisesti sen pitoisuus on 0,005–0,01 %. Se tehoaa bakteereihin ja eräisiin sieniin ja on tehokkain pH:n ollessa lähellä neutraalia. Säilöntäaineen lisäksi setrimoniumbromidia käytetään desinfiointiin, pinta-aktiivisena aineena, nukleiinihappojen ja glykosaminoglykaanien saostamiseen, hiustenhoitovalmisteissa ja laboratorioreagenssina.
HMS Dragon (1894)
HMS Dragon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Banshee-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 1. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 600 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 15. joulukuuta. Alus valmistui kesäkuussa 1895.
Palvelukseenoton jälkeen alus liitettiin Välimeren laivastoon. Vuodesta 1900 alkaen se oli aluksi taistelulaiva "HMS Royal Oakin" proomuna ja myöhemmin torpedoveneiden emälaivan "HMS Orontesin" proomuna. Alus siirrettiin vuonna 1911 Britteinsaarille ja se myytiin 9. heinäkuuta 1912 romutettavaksi West of Scotland Ship Breaking Companylle.
Herääminen
Herääminen on Magnus Enckellin (1870–1925) vuonna 1894 maalaama öljymaalaus kankaalle, 113 × 85,5 cm. Se kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin.
Enckell maalasi "Heräämisen" Pariisissa, jonne hän palasi syksyllä 1893. Noina aikoina taiteen mystisyys oli korostunut entisestään. "Herääminen"-maalauksessa alaston nuorukainen on nousemassa myrtyneenä vuoteelta. Hahmo on veistoksellinen. On tulkittu, että "Herääminen"-maalauksen nuorukainen olisi herännyt omaansa, ja maailman tietoisuuteen näiden pohdituttaessa ja vaivatessa hänen mieltään. Miettiikö hän omaa paikkaansa maailmassa, itseään, omaa seksuaalista identiteettiään vai mitä. Joka tapauksessa näyttää selvästi siltä, kuin verho olisi vedetty hänen tietoisuutensa edestä jättäen hänen mieleensä selvitettäviä ajatuksia.
Magnus Enckelliä kiinnosti sielun ja aineen kamppailu. Maailmanlopun tunnelmat eivät häntä kiinnostaneet, vaan yksittäisen ihmisen kamppailut, kuten "Herääminen"-maalauksesta ilmenee. Jo paria vuotta aiemmin ilmestynyt "Lepäävä poika", jossa symbolistinen lapsen mietteliäs puhtaus on luettavissa sekä vuonna 1914 esille tuotu "Lepäävä fauni", jonka päähahmo on lihallisuudestaan ylpeä mies, ovat kaikki samaa teemaa sisältäviä, miettiviä miespuolisia hahmoja kuvaavia töitä.
Shaolin Temple 2: Kids from Shaolin
Shaolin Temple 2: Kids from Shaolin () on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut kiinalainen taisteluelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Shaolin Temple". Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Wong Chau-yin, Yu Chenghui, Yu Hai, Hu Jianqiang, Huang Qiyan ja Ding Lan. Elokuvan on ohjannut Chang Hsin-yen. Elokuva sai myöhemmin jatko-osan "".
Kishō Kurokawa
Kishō Kurokawa (, 1934 Nagoya – 12. lokakuuta 2007, Tokio) oli merkittävä japanilainen arkkitehti ja arkkitehtuurin teoreetikko. Hänet muistetaan etenkin yhtenä 1960-luvun metabolismiliikkeen perustajajäsenistä.
Kurokawa syntyi Nagoyassa vuonna 1934. Myös hänen isänsä oli arkkitehti. Hän valmistui kandidaatiksi Kioton yliopistosta vuonna 1957 ja myöhemmin Tokion yliopistosta maisteriksi vuonna 1959 ja tohtoriksi vuonna 1964. Oman toimistonsa hän perusti vuonna 1962.
Kurokawa oli yksi metabolistien nuorimmista jäsenistä. Metabolismi syntyi vastaliikkeenä kansainväliselle modernismille ja painotti orgaanista, uusiutuvaa arkkitehtuuria. Metabolistien suunnitelmat olivat usein villin futuristisia. Liike huipentui Osakan vuoden 1970 maailmannäyttelyyn, jossa esiteltiin kolme Kurokawan rakennusta. Kurokawa suunnitteli muun muassa järvellä kelluvia taloja ja DNA-molekyylien rakenteeseen pohjautuvan tornitalon: metabolistit näkivät rakennukset organismeina, jotka voisivat muuntua ja laajentua ajan kuluessa. Kurokawan merkittävimpiin metabolistikauden töihin kuuluvatkin tätä ajatusta edustava Tokion Nakagin Capsule Tower (1972) irrotettavine kapseliasuntoineen ja Osakan Capsule Inn (1977), jota pidetään ensimmäisenä kapselihotellina.
Kurokawan myöhempiin töihin kuului laaja kirjo erilaisia julkisia rakennuksia ja kaupunkisuunnitteluhankkeita. Niihin lukeutuvat muun muassa Osakan Sony Tower (1976), Osakan kansallinen etnologinen museo (1977), Japanin kansallinen bunraku-teatteri (1988), Hiroshiman nykytaiteen museo (1989), Kazakstanin pääkaupungin Astanan yleissuunnitelma 1990-luvulla ja Amsterdamin Van Gogh -museon lisärakennus (1998), jota kritisoitiin sopimattomaksi kaupunkiin. Erityistä huomiota ja ylistystä sai osakseen kuitenkin Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema (1998) lentokentän toimintojen lomaan tuotuine trooppisine sademetsineen. Japaniin toteutetuista suurista rakennushankkeista Kurokawan viimeiseksi jäi Tokion kansallinen taidekeskus.
Kurokawa yhdistettiin myöhemmin ”Symbiosis”-liikkeeseen, joka kannatti ”maailman eri kulttuurien vaikutuksesta syntyvää arkkitehtuurin synteesiä”; niinpä hänen filosofiassaan yhdistyivät monet vastakohdat, kuten ”länsimainen ja ei-länsimainen, julkinen ja yksityinen sekä järjestys ja kaaos”. Kurokawan myöhemmän kauden töitä leimasivat metabolismin muunneltavan arkkitehtuurin sijaan pikemminkin abstraktit geometriset muodot. Hän oli myös merkittävä teoreetikko, jonka teos "Kyōsei no shisō" (1987, , ) sai Japanin lisäksi myös kansainvälistä huomiota.
Kurokawa koki viimeisenä elinvuonnaan takaiskuja. Hän pyrki keväällä 2007 Tokion kuvernööriksi, mutta hävisi ystävälleen Shintarō Ishiharalle, ja myöhemmin kesällä tuloksettomasti Japanin ylähuoneeseen. Kurokawa oli kuollessaan naimisissa elokuvanäyttelijä Ayako Wakaon kanssa, ja hänellä oli edellisestä avioliitosta kaksi lasta.
Lasse Viskari
Lasse Kalervo Viskari (s. 19. huhtikuuta 1946) on suomalainen entinen korkeushyppääjä.
Viskari voitti korkeushypyn SM-kultaa vuonna 1972 tuloksella 214 senttimetriä. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän saavutti neljä mitalia. Viskari sijoittui kahdeksanneksi sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973. Viskari hyppäsi ennätyksekseen 216 senttimetriä vuonna 1972. Hän edusti urallaan Lahden Sampoa, Ähtärin Valpasta ja Viipurin Urheilijoita.
John McConnell Black
John McConnell Black MBE (28. huhtikuuta 1855 – 2. joulukuuta 1951) oli skotlantilaissyntyinen kasvitieteilijä, joka muutti Australiaan vuonna 1877 ja kuvasi 1900-luvulla tuhansia lajeja Etelä-Australiassa.
Black syntyi Wigtownissa ja opiskeli Wigtown Grammar Schoolissa, Edinburgh Academyssa, College Schoolissa Tauntonissa ja kauppakoulussa Dresdenissä. Hän oli Helen Carten veli. Hän meni vuonna 1879 naimisiin Alice Denfordin kanssa, ja parille syntyi tytär ja kolme poikaa. Hän alkoi toimia vuonna 1883 journalistina, ja hän toimi myös kielitieteilijänä, joka kiinnostui Australiaan muutettuaan aboriginaalien kielistä.
Vuonna 1909 Black julkaisi kirjan "The Naturalised Flora of South Australia"; 2 430 lajia kuvannut "The Flora of South Australia" julkaistiin neliosaisena vuosina 1922–1929. Uusittua painosta Black alkoi työstää vuonna 1939, ja kaksi osaa ilmestyi vuosina 1943 ja 1948. Kolmas osa oli valmistumassa Blackin kuoleman aikoihin.
Black sai työstään useita tunnustuksia, kuten Clarke-mitalin vuonna 1946. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1942. Hänen kasvitieteellinen nimensä on J.M.Black. Hän kuoli Adelaidessa.
Frederick Orpen Bower
Frederick Orpen Bower (4. marraskuuta 1855 – 11. huhtikuuta 1948) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1891. Hän oli myös Linnean Societyn jäsen. Hänelle myönnettiin Royal Medal ja lisäksi Linné-mitali vuonna 1909 sekä Darwin-mitali vuonna 1938. Hän toimi Royal Society of Edinburghin puheenjohtajana. Hänen kasvitieteellinen nimensä on Bower.
Rantakallio Southforelandissa
Rantakallio Southforelandissa on öljyvärimaalaus kankaalle, 66,5×80,5 cm, jonka Alfred William Finch (1854-1930) maalasi vuonna 1892. Suomeen vuonna 1897 asettuneen Finchin maalaus ostettiin vuonna 1928 Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Täplämaalaustekniikalla toteutettu Rantakallio Southforelandissa ilmentää Finchin tuttavaltaan Georges Seuratilta omaksumaa sekoittamattomien värien rinnakkaisasetteluun ja niiden optisen sekoittumiseen perustuvaa väriteoriaa. Värit sinällään ovat tässä maaluksessa vaaleita värejä. Maalauksen asettelu kuvastaa uusimpressionismille ominaista juhlallista harmoniaa.
Puhtaan paletin vaikutteet johtivat niin sanotun puhtaan paletin kauteen Suomessa, mutta myös Septem-ryhmän syntyyn täällä. Alfred Finch toi tullessaan Suomeen mukanaan uusia eurooppalaisia vaikutteita, mutta myös omat yhteytensä sikäläisiin taidepiireihin, jotka olivat myös joskus tärkeitä.
David Allen Brooks
David Allen Brooks (s. 9. tammikuuta 1947 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Max Eilersonia televisiosarjassa "Crusade". Vuosina 1981–1982 Brooks näytteli Jim Dedricksonia saippuasarjassa "The Edge of Night". Elokuvassa "The Kindred" (1987) hänen roolihahmonsa oli nuori tieteilijä nimeltä John Hollins.
Brooks on esiintynyt myös useissa teatterinäytelmissä. Eräs niistä on Larry Kramerin käsikirjoittama, AIDS-epidemiaa käsitellyt "The Normal Heart", joka sai ensi-iltansa 1985. Siinä hän näytteli Bruce Nilesia. Ennen näyttelijäksi ryhtymistään Brooks työskenteli koulunopettajana muun muassa Arizonan alueella sijaitsevassa navajojen intiaanireservaatissa. Hänen harrastuksiinsa lukeutuvat surffaus ja kajakkimelonta.
Bulgarian vallankaappaus 1944
Bulgarian vallankaappaus oli vuonna 1944 Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa tehty vallankaappaus, jossa Saksaa tukenut hallitus syrjäytettiin.
Neuvostoliiton julistettua sodan Bulgarialle 5. syyskuuta 1944 Bulgarian kommunistinen puolue (BKP) ja Bulgarian vapautusarmeija suunnittelivat vallankaappausta silloista hallintoa vastaan. Vallankaappaus alkoi 7. syyskuuta puna-armeijan ryhmityttyä Bulgarian rajalle. Puna-armeijan miehitettyä Bulgarian pohjoisosat ja vallattua Varnan sekä Burgasin kaupungit, kapinallisjoukot valtasivat 9. syyskuuta Sofian. Pääministeri Konstantin Muravievin hallitus syrjäytettiin ja pääministeriksi asetettiin Kimon Georgiev. Dobri Terpeševin johtamat vapautusarmeijan joukot hyökkäsivät kaikkiin kyliin ja kaupunkeihin, joista kaikki eivät pistäneet vastaan. Bulgaria siirtyi myöhemmin liittoutuneiden puolelle. Bulgarian 1. armeijan joukot liittyivät taisteluun Saksaa vastaan yhdessä puna-armeijan 3. Ukrainan rintaman kanssa. Ne osallistuivat muun muassa operaatio Frühlingserwacheniin ja Wienin offensiiviin.
Omakuva (Vilho Lammen maalaus, 1933)
Omakuva on Vilho Lammen (1898-1936) 47 x 35,5 cm omakuva vuodelta 1933. Alfred Kordelinin säätiö talletti sen Ateneumiin vuonna 1934. Maalaus on maalattu öljyvärein kankaalle.
Vilho Lampi maalasi useita omiakuvia. Omakuva on peräisin Lammen sisäänpäin kääntyneeltä kaudelta. Tähän vihreäsävyiseen maalaukseen hän tallensi koreilemattoman itsensä hyväksyvän miehen tupakka hampaissaan. Ikkunasta näkyy pohjalaisen lakeuden ääriviiva. Hän oli aiemmin epäröinyt itseään maalarina, mutta näyttää tässä maalauksessa hyväksyneen itsensä pohjalaisena taiteilijana sivullisuudestaan huolimatta.
Edellinen vuoden 1932 Omakuva on Turun taidemuseon hallussa.
Timo Huusko: Vilho Lampi: Omakuva. Teoksessa Ateneum- opas. Toim. Timo Huusko. 2007, s.95.
Kultakalat
Kultakalat on Uniklubin viides albumi. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2010.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Otto-Ville Mikkelä
Otto-Ville Mikkelä (s. 24. huhtikuuta 1968 Helsinki) on itähelsinkiläinen opettaja ja tapahtumajärjestäjä. Hän on ollut keskeinen järjestäjä Roihuvuoren kyläjuhlilla ja Roihuvuoren Hanami-juhlilla.
Mikkelä osallistui Helsingin yliopiston hallintorakennuksen valtaukseen 1990 toimien valtaajien johtoryhmässä. Tämän jälkeen hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnassa yliopistosihteerinä vastuualueena yliopiston hallinnonuudistus. Helsingin yliopiston konsistorin jäsenenä hän toimi vuosina 1992-1994 hallinnonuudistuksen mahdollistettua opiskelijajäsenet.
Mikkelälle myönnettiin yhtenä viidestä ensimmäinen Oikeusministeriön demokratiapalkinto 2011 ansioista Roihuvuoren kyläyhteisössä.
Helsingin kaupunginosayhdistykset ry (Helka ry) myönsi Mikkelälle hopeisen Pro Helsinki -ansiomerkin 2010.
Mikkelä asuu Roihuvuoressa puolisonsa ja heidän kahden lapsensa kanssa. Hänen äitinsä on toimittaja Anna-Liisa Mikkelä.
Beverly Hillsin hienostohauva 2
Beverly Hillsin hienostohauva 2 () on Walt Disney Picturesin vuonna 2011 julkaisema komediaelokuva ja jatko-osa vuonna 2008 julkaistulle "Beverly Hillsin hienostohauva" -elokuvalle. Elokuvan ohjasi Alex Zamm ja sen pääosissa näyttelevät George Lopez, Odette Yustman ja Zachary Gordon.
Cochinin kuningaskunta
Cochinin kuningaskunta oli kuningaskunta eteläisessä Intiassa, nykyisen Keralan osavaltion alueella Kochin kaupungin lähellä. Cochinin kuningaskunta syntyi 500-luvulla, kun Keralan silloinen kuningas kääntyi buddhalaisuuteen ja jakoi omaisuutensa sukulaisten ja ylhäisön kesken. Syntyneet pikkuvaltiot olivat jatkuvasti sodassa keskenään.
Cochin oli ensimmäinen paikka Intiassa, mihin eurooppalaiset asettuivat asumaan. Portugalialiset viipyivät siellä 1503-1663 läheisessä yhteistyössä kuninkaan kanssa ja rakensivat hänen luvallaan linnoituksen. Vuonna 1663 Cochinin kuningas solmi hollantilaisten kanssa ystävyys- ja avunantosopimuksen.
Intian itsenäistyttyä 1947 Cochinin ja Travancoren ruhtinaskunnat yhdistettiin Travancore-Cochinin provinssiksi.
Naantalin ammattiopisto
Naantalin ammattiopisto on Naantalissa sijaitseva ammattioppilaitos, joka kouluttaa hotelli-, ravintola- ja catering-alalta kokkeja ja sosiaali- ja terveysalalta lähihoitajia. Naantalin ammattiopistossa lähihoitajaopiskelija voi suuntautua mielenterveys- ja päihdetyöhön, sairaanhoitoon ja huolenpitoon, vanhustyöhön tai lapsiin ja nuoriin. Oppilaitos kuuluu Raision seudun koulutuskuntayhtymään. Opiston kerrosala on 2652 neliömetriä ja koulutuskuntayhtymä toimii tiloissa vuokralla. Vuonna 2014 kokonaisopiskelijamäärä oli 275 ja aloittaneita opiskelijoita oli 123.
Thomas Lam
Thomas Lam (s. 18. joulukuuta 1993 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalais-suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lam siirtyi heinäkuussa 2014 AZ Alkmaarista PEC Zwolleen. Heinäkuussa 2016 hän solmi kolmevuotisen sopimuksen Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Nottingham Forestiin kanssa.
Thomas Lamilla on suomalainen äiti ja alankomaalainen isä, ja hän on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa ja debytoi A-maajoukkueessa kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Viroa vastaan. Lam valittiin vuoden 2011 lupaavaksi pelaajaksi Suomessa.
Abdelfettah Boukhriss
Abdelfettah Boukhriss (s. 22. lokakuuta 1986) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Boukhriss edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa FUS de Rabatia.
Boukhriss aloittu uransa FUS de Rabatin riveissä kaudella 2004–2005. Hän oli nostamassa joukkuettaan Marokon pääsarjaan vuosina 2007 ja 2009. Sittemmin Boukhriss oli voittamassa Marokon cupia ja Afrikan Confederation Cupia vuonna 2010. Tammikuussa 2011 Boukhriss siirtyi Belgiaan Standard Liègen joukkueeseen. Hän pelasi joukkueessa vain yhden ottelun kaudella 2011–2012 RAEC Monsia vastaan. Lopulta elokuussa 2011 Boukhriss lainattiin takaisin FUS de Rabatiin.
Boukhriss on edustanut Marokkoa vuodesta 2011 lähtien. Hän oli mukana pelaamassa LG cupia vuonna 2011, jossa Marokko sijoittui kolmanneksi. Boukhriss valittiin myös vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin. Marokon osalta kisat päättyivät alkulohkoon. Boukhriss pelasi turnauksessa yhden ottelun Nigeriä vastaan.
Strother Martin
Strother Martin (26. maaliskuuta 1919 – 1. elokuuta 1980) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näytteli useissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Hänet tunnetaan parhaiten sydämettömän ”vankilakapteenin” roolistaan vuoden 1967 elokuvassa "Lannistumaton Luke" ("Cool Hand Luke"). Hän näytteli useissa lännenelokuvissa.
Martin oli naimisissa Helen Meisels-Martinin kanssa vuodesta 1967 kuolemaansa saakka. Hän kuoli sydänkohtaukseen 61-vuotiaana. Martinin kymmenen vuotta nuorempi leski kuoli vuonna 1997.
Wuthering Heights (kappale)
Wuthering Heights on Kate Bushin kappale vuodelta 1978 ja hänen ensimmäinen singlensä. Se oli valtava menestys ja pysyi Britannian singlelistan kärkipaikalla kuukauden ajan. Samalla Kate Bushista tuli ensimmäinen nainen, joka on ollut itse kirjoittamallaan kappaleella Britannian listaykkösenä. Hän oli tuolloin 19-vuotias.
”Wuthering Heights” on mukana Kate Bushin ensimmäisellä levyllä "The Kick Inside". Innoituksen kappaleeseen antoi Emily Brontën romaanin "Humisevan harjun" televisiosovitus. Muusikon levy-yhtiö EMI olisi halunnut, että häneltä olisi julkaistu ensimmäisenä singlenä kappale ”James and the Cold Gun”, mutta Bush itse oli ehdottomasti ”Wuthering Heightsin” valitsemisen kannalla. Lopulta yhtiön johtohenkilöt taipuivat artistin vaatimukseen ja ”Wuthering Heightsista” tuli Bushin uran menestynein yksittäinen kappale.
Luppiot
Luppiot ("Sanguisorba") on kasvisuku ruusukasvien heimossa. Siihen kuuluu 23 lajia. Monia luppioita viljellään koristekasveina.Pohjoismaissa tavataan neljä luppiolajia. Ne ovat monivuotisia ruohokasveja, joilla on parilehdykkäiset lehdet. Lajien kukinto on tiheä, tähkämäinen ja muodostuu pienistä nelilukuisista teriöttömistä kukista. Suomessa tavataan kaksi luonnonvaraista luppiolajia, punaluppio ja pikkuluppio, jotka ovat Keski-Euroopasta levinneitä uustulokkaita.
Timon Ateenalainen (näytelmä)
Timon Ateenalainen () on William Shakespearen näytelmä, joka perustuu Timon Ateenalaisen hahmoon.
Antonius ja Kleopatra
Antonius ja Kleopatra () on William Shakespearen tragedia, joka kertoo Marcus Antoniuksesta ja Kleopatrasta. Se kuvaa aikaa Rooman–Parthian sodista Kleopatran kuolemaan asti.
Kuningas Juhana
Kuningas Juhana () on William Shakespearen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Juhana Maaton. Se kertoo poliittisesta juonittelusta, vastuusta, vehkeilystä ja vallanhimosta. Näytelmä on ilmestynyt suomeksi 1901 Paavo Cajanderin suomentamana ja 2008 Matti Rossin suomentamana.
Näytelmä painettiin ensi kerran niin sanotussa "First foliossa" vuonna 1623, mutta sitä oli esitetty jo 1596–97.
Se on Rikhard II:n ohella toinen Shakespearen kahdesta kokonaan runomuotoisesta näytelmästä.
Rikhard II (näytelmä)
Rikhard II () on William Shakespearen historiallinen näytelmä Englannin kuningas Rikhard II:sta. Uusimman suomennoksen on tehnyt Matti Rossi vuonna 2008.
Henrik IV (näytelmä)
Henrik IV () on William Shakespearen näytelmä. Suomennos on ilmestynyt kahtena niteenä, kuten alkuteoskin.
Näytelmän aiheena on Englannin kuningas Henrik IV. Se on kolmas osa tetralogiassa, jonka muut osat ovat "Rikhard II" ja "Henrik V".
Näytelmän teema on vallan moraali. Sen juoni jatkuu ensimmäisestä osasta. Nokkela Falstaff taistelee kuninkaan puolella, mutta huolehtii omasta edustaan. Vanha kuningas on uupunut, nuorella prinssi Henrikillä on kiire osoittaa olevansa kruununsa arvoinen.
Näytelmä on ilmestynyt suomeksi 2004 Matti Rossin suomentamana. Paavo Cajanderin suomennos "Kuningas Henrik IV" ilmestyi 1897 ja 1898.
Näytelmä on luultavasti kirjoitettu jo 1597, mutta sen varhaisista esityksistä ei ole tarkkoja tietoja. Paksun, nokkelan ritari Falstaffin hahmosta tuli heti erittäin suosittu.
Henrik V (näytelmä)
Henrik V () on William Shakespearen viisinäytöksinen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Henrik V. Se on neljäs osa Shakespearen toisessa tetralogiassa, jonka muut osat ovat "Rikhard II", "" ja "".
"Henrik V" esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1599. Kirjallisessa muodossa näytelmä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1600, joskin tätä versiota ei pidetä yhtä laadukkaana kuin vuonna 1623 "First Folio" -kokoelmassa julkaistua versiota.
Henrik VIII (näytelmä)
Henrik VIII () on William Shakespearen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Henrik VIII. Näytelmä ajoitetaan useimmiten vuoteen 1613, jolloin se esitettiin Globe-teatterissa.
Edvard III (näytelmä)
Edvard III () on on Englannin kuningas Edvard III:sta kertova näytelmä. Sen kirjoittajaksi on usein epäilty William Shakespearea, mutta asiasta ei ole varmuutta. Näytelmä ilmestyi painettuna vuonna 1596, mutta tekijää ei mainittu. Vasta 1700-luvulla alettiin arvella, että näytelmä saattaa olla Shakespearen kirjoittama. Vuosien mittaan yhä useammat kirjallisuudentutkijat ovat alkaneet uskoa, että kirjoittaja on Shakespeare.
Cardenio
The History of Cardenio, usein lyhennettynä Cardenio, on William Shakespearen kadonnut näytelmä. Sen on oletettu perustuneen jaksoon Miguel de Cervantesin "Don Quijotesta", jossa esiintyy henkilö nimeltä Cardenio.
Henrik VI (näytelmä)
Henrik VI ("Henry VI") on William Shakespearen näytelmä, joka kertoo Englannin kuninkaan Henrik VI:n elämästä. Shakespeare kirjoitti sen alle 30-vuotiaana. Näytelmä muodostuu kolmesta osasta, joista kaksi viimeistä kantaesitettiin kaudella 1590–1591 ja Henrikin nuoruudesta kertova ensimmäinen osa seuraavana vuonna.
Vuonna 2010 ilmestyneen suomennoksen on tehnyt Matti Rossi.
Melinda Koivula
Melinda ”Melli" "Milli” Koivula (s. 22. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija.
Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Hän pelaa HJK Naisten riveissä ja Suomen U17 Maajoukkueessa. Kaudella 2011 hän pelasi ensimmäisen Liigakautensa PK-35 Vantaassa. Koko junioriuransa hän pelasi PK-35:ssä. Maaotteluita hänelle on kertynyt marraskuuhun 2011 mennessä 4.
Mbaraka Mwinshehe
Mbaraka Mwinshehe oli tansanialainen laulaja ja kitaristi. Mwinshehe oli yksi tunnetuimpia muusikkoja Itä-Afrikassa 1960–1970-luvuilla. Hän lauloi ja soitti kitaraa Morogoro Jazz Bandissä, Orchestra Super Volcanossa ja Cuban Branch Jazz -yhtyeessä. Mwinshehe kuoli auto-onnettomuudessa 12. tammikuuta 1979. Mbaraka Mwinshehe tunnettiin myös Itä-Afrikan ”Francona”.
Mbaraka Mwinshehe tuli tunnetuksi monille Tansanian ja Kenian ulkopuolella vuonna 2000 julkaistun Mbaraka Mwinshehe & the Morogoro Jazz Band: Masimango (Dizim 4702-2) -levyn myötä. Polydor Kenya oli aiemmin julkaissut useita kokoelmalevyjä nimellä Ukumbusho (suomeksi ”muisto”). Tämän vinyylilevysarjan julkaisut koostuivat lähinnä singleistä, joita Mwinshehe oli julkaissut uransa aikana.
Itseoppinut kitaristi Mbaraka Mwinshehe aloitti uransa soittamalla kwela-musiikkia Cuban Branch Jazzissa teinipoikana.
Morogoro Jazz Band oli Mbaraka Mwinshehen toinen yhtye Cuban Branch Jazzin jälkeen. Yhtye yhdisteli musiikissaan useita erilaisia vaikutteita, kuten taarab-musiikkia, kenialaista bengaa, kuubalaista rumbaa, amerikkalaista rhythm and blues -musiikkia ja brittiläistä popmusiikkia. Yhtye esiintyi alun perin vakituisesti Morogoro Hotellissa Morogorossa. Morogo Jazz bandistä tuli hyvin suosittu 1960- ja 1970-luvuilla ja se sai osakseen paljon soittoaikaa radiossa. Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuului myös Salum Abdullah, joka myöhemmin perusti Cuban Marimba Bandin. Vuonna 1970 Mbaraka Mwinshehe vieraili Morogoro Jazz Bandin kanssa Japanissa esiintymässä Expo 70 -tapahtumassa.
Mbaraka Mwinshehe erosi Morogoro Jazz Bandistä vuonna 1973 ja perusti erittäin suositun Super Volcano -yhtyeen. Mwinshehe nauhoitti yhtyeineen Polydor studioilla Nairobissa ja keikkaili ympäri Itä-Afrikkaa. Keikkailu koituikin Mwinshehen kohtaloksi, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa pahamaineisella Nairobi–Mombasa-valtatiellä 12. tammikuuta 1979.