hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Goof Troop (videopeli)
Goof Troop on Capcomin vuonna 1993 kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu samannimiseen sarjaan.
Kyseessä on Shinji Mikamin ensimmäinen peli, jonka suunnittelussa hän oli ensisijaisesti vastuussa. Myöhemmin Mikami tuli tunnetuksi Resident Evil -sarjastaan, jonka pelattavuudessa on samoja elementtejä kuin Goof Troopissa.
Nintendo Power oli ainoa, joka arvosteli pelin sen ilmestyttyä ja se saikin lähinnä positiivista palautetta. Peliä kritisoitiin liian helpoksi, mutta etenkin sen kaksinpelimahdollisuuden dynaamisuutta kehuttiin.
Pelissä on mahdollisuus sekä yksin- että kaksinpeliin ja siinä ohjataan Hessua ja tämän poikaa, Maxia.
Peli rakentuu viiden kentän ympärille ja tasojen perspektiivi kuvataan yläviistosta. Kenttäsuunnitteluun kuuluu ongelmanratkontaa sekä toimintaa. Pelattavat hahmot ovat tasapainotettuja siten, että Hessu on vahvempi, kun taas Max kykenee juoksemaan kaksi kertaa Hessua nopeammin.
Luciano Pérez Platero
Luciano Pérez Platero (8. tammikuuta 1882 Arizaleta – 14. kesäkuuta 1963) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1907 ja nimitettiin Segovian hiippakunnan johtoon 5. helmikuuta 1929. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Federico Tedeschini, jota avustivat Narciso de Esténaga y Echevarría ja Fidel García Martínez.
9. joulukuuta 1944 Pérez Platero sai nimityksen Burgosin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 81-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen ensimmäiseen istuntoon.
Omenankehrääjäkoi
Omenankehrääjäkoi ("Yponomeuta malinellus") on kehrääjäkoiden heimoon kuuluva pieni perhoslaji. Se on paikoin merkittävä omenatarhojen tuholainen.
Omenankehrääjäkoi muodostaa yhdessä tarhakehrääjäkoin ("Yponomeuta padellus") ja sorvarinpensaankehrääjäkoin ("Yponomeuta cagnagellus") kanssa lajiryhmän, jonka lajeja on tavattoman vaikeaa erottaa toisistaan ulkonäön tai edes genitaalipreparaatin avulla. Perhosen etusiivet ovat puhtaan valkoiset ja niissä on 12–16 mustaa pistettä asettuneena kolmesta neljään siivensuuntaiseen riviin. Pisteiden määrä on selvästi pienempi kuin samaan sukuun kuuluvalla tuomenkehrääjäkoilla ("Yponomeuta evonymellus"). Siiven kärjen siipiripset ovat harmahtavia, kuten joskus myös etusiiven keskiosa. Takasiivet ovat tasaisen ruskeanharmaat. Tuntosarvet ovat lähes etusiipien pituiset ja pää sekä huulirihmat ovat valkoiset. Siipiväli vaihtelee 18–24 mm.
Omenankehrääjäkoin levinneisyys ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta Itä-Aasiaan, mutta se on levinnyt vieraslajina myös Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan sekä osaan Pohjois-Amerikkaa. Suomessa sen levinneisyys rajoittuu Ahvenanmaalle sekä eteläiseen ja lounaiseen Suomeen. Pohjoisimmat yksittäishavainnot ovat Vaasa-Joensuu-linjalta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinä-elokuussa.
Päivisin perhoset piilottelevat pääasiassa lehtien alapinnoilla ja aloittavat lennon illan hämärtyessä. Tällöin niitä myös lentää kirkkaiden valojen luokse. Naaras on valmis parittelemaan reilun viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Yksittäinen aikuinen perhonen elää 20–30 vuorokautta. Kukin naaras tuottaa noin 150 munaa, jotka se laskee ravintokasvin oksille pieninä ryhminä. Munaryhmää peittää naaraan tuottama, punertavanruskea erite, joka kovettuu kuoreksi ja suojaa syksyn aikana munista kuoriutuvaa toukkaryhmää talven yli. Toukat poistuvat tästä suojasta vasta keväällä, jolloin ne aluksi tunkeutuvat aukeaviin silmuihin ja miinaavat omenapuiden nuoria lehtiä. Puiden kukinnan alkaessa toukat poistuvat miinoista ja siirtyvät syömään lehtiä ulkopuolelta. Tästä lähtien toukat elävät lähisukuisten lajien tapaan suurina ryhminä erittämästään silkistä muodostuvan tiiviin seitin suojissa ja syövät lehdet kokonaan suurimpia lehtisuonia lukuun ottamatta. Myös koteloituminen tapahtuu tiiviinä ryhminä seitin suojiin.
Omenankehrääjäkoi on joillakin alueilla merkittävä omenatarhojen tuholainen, sillä lehtensä menettäneet puut eivät tuota normaalin suuruista satoa yleensä vielä seuraavanakaan vuonna. Tuhoja torjutaan hävittämällä puista pudonneet lehdet sekä mahdolliset toukkaryhmät seitteineen. Biologisena torjuntana on käytetty "Ageniaspis fuscicollis"-kiilupistiäistä, joka munii oksille aseteltuihin munaryhmiin ja jonka toukat syövät kehrääjäkoin viimeisen toukkavaiheen toukat sisältäpäin.
Toukan ravintokasveja ovat omenat ("Malus").
Tomorrow (Kissin kappale)
Tomorrow on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen singlenä julkaistu kappale vuonna 1980 ilmestyneeltä albumilta "Unmasked". Se ei saavuttanut listasijoitusta yhtyeen kotimaassa, mutta ylsi Länsi-Saksassa sijalle 70.
Kappaleen kirjoittivat yhteistyössä Kissin laulaja-kitaristi Paul Stanley sekä "Unmasked"-albumin tuottanut Vini Poncia. Se syntyi, kun kaksikko istui alas ja alkoi käydä läpi erilaisia ideoita. Alun perin ”Tomorrow” oli raskas ja kitaravoittoinen kappale, mutta studiossa siitä muotoutui kosketinsoittimien hallitsema popmainen raita.
Paul Stanley soittaa kappaleessa itse bassoa.
Francis Hong Yong-ho
Francis Hong Yong-ho (12. lokakuuta 1906 – julistettu kuolleeksi kesäkuussa 2013) oli pohjoiskorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1933 ja nimitettiin Pjongjangin apostoliseksi vikaariksi sekä Auzian titulaaripiispaksi 24. maaliskuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Boniface Sauer, jota avustivat Ireneus Hayasaka Kyubei ja Paul Marie Kinam Ro.
Korean sodan jälkeen pohjoisen puolelle jääneiden katolisten pappien tai munkkien ja nunnien kohtalo ei ole selvillä. Tästä huolimatta Pjongjang korotettiin 10. maaliskuuta 1962 hiippakunnaksi virallisena johtajanaan Hong Yong-ho. Hiippakunnan apostolinen hallinto on annettu eteläkorealaisille. Pohjois-Korean näkemyksen mukaan maassa on edelleen noin 4 000 katolilaista.
Vatikaanin kirkko julisti Yong-hon kuolleeksi kesäkuussa 2013.
Janusz Kaleta
Janusz Kaleta (s. 11. lokakuuta 1964 Łazy) on Kazakstanissa toimiva puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tarnówin hiippakuntaan Jerzy Karol Ablewicz 4. kesäkuuta 1989. Hänet nimitettiin Atyraun apostoliseksi hallitsijaksi 7. heinäkuuta 1999 ja lisäksi Phelbeksen titulaaripiispaksi 15. syyskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Wiktor Paweł Skworc ja Henry Theophilus Howaniec.
Kaleta sai 5. helmikuuta 2011 nimityksen Karagandan piispaksi. Hän jatkoi samalla myös toimintaansa Atyraun apostolisena hallitsijana, kunnes erosi tästä tehtävästä 7. joulukuuta 2012.
Henry Theophilus Howaniec
Henry Theophilus Howaniec (14. helmikuuta 1931 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 2018 Milwaukee,  Wisconsin) oli Kazakstanissa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 14. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Almatyn apostoliseksi hallitsijaksi 7. heinäkuuta 1999. Lisäksi hän sai 14. lokakuuta 2000 nimityksen Achollan titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marian Oles, jota avustivat Alberto Tricarico ja Jan Paweł Lenga.
17. toukokuuta 2003 Almatysta tuli hiippakunta nimellä Santissima Trinità in Almaty, ja Howaniec jatkoi sen johtamista piispana, kunnes jäi eläkkeelle 5. maaliskuuta 2011.
Joseph Martin Sartoris
Joseph Martin Sartoris (s. 1. heinäkuuta 1927 Los Angeles) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 30. toukokuuta 1953. Hänet nimitettiin Los Angelesin vihkipiispaksi sekä Olivan titulaaripiispaksi 8. helmikuuta 1994, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat John James Ward ja Armando Xavier Ochoa.
Sartoris jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 2002.
Howard George Tripp
Howard George Tripp (s. 3. heinäkuuta 1927 Croydon) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Southwarkin hiippakuntaan 31. toukokuuta 1953. Southwarkista tuli vuonna 1965 arkkihiippakunta, ja Tripp sai nimityksen sen vihkipiispaksi sekä Neoportuksen titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Michael George Bowen, jota avustivat Anthony Joseph Emery ja Charles Joseph Henderson.
Tripp jäi eläkkeelle 7. tammikuuta 2004.
Anthony Joseph Emery
Anthony Joseph Emery (17. toukokuuta 1918 Burton-on-Trent – 5. huhtikuuta 1988) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Birminghamin arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tamallulan titulaaripiispaksi 4. joulukuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi George Patrick Dwyer, jota avustivat Joseph Edward Rudderham ja Joseph Francis Cleary.
Emery sai 13. syyskuuta 1976 nimityksen Portsmouthin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 69-vuotiaana virassa.
John Peter Jukes
John Peter Jukes (7. elokuuta 1923 Eltham – 21. marraskuuta 2011) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 19. heinäkuuta 1952 papiksi Southwarkin hiippakuntaan (vuodesta 1965 arkkihiippakunta). Hänet nimitettiin Southwarkin vihkipiispaksi sekä Strathernian titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1979, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Michael George Bowen, jota avustivat Anthony Joseph Emery ja Charles Joseph Henderson.
Jukes jäi eläkkeelle 11. joulukuuta 1998. Hän kuului konventuaaleihin fransiskaaneihin.
George Patrick Dwyer
George Patrick Dwyer (25. syyskuuta 1908 Manchester – 17. syyskuuta 1987) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. marraskuuta 1932 ja nimitettiin Leedsin hiippakunnan johtoon 3. elokuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Carmel Heenan, jota avustivat George Andrew Beck ja Cyril Edward Restieaux.
Dwyer sai 5. lokakuuta 1965 nimityksen Birminghamin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
David Every Konstant
David Every Konstant (16. kesäkuuta 1930 Lontoo – 9. lokakuuta 2016) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Westminsterin arkkihiippakuntaan 12. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Betagbararin titulaaripiispaksi 28. maaliskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Basil Hume, jota avustivat Gerald Mahon ja Victor Guazzelli.
Konstant sai 12. heinäkuuta 1985 nimityksen Leedsin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. syyskuuta. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 7. huhtikuuta 2004.
Victor Guazzelli
Victor Guazzelli (19. maaliskuuta 1920 Lontoo – 1. kesäkuuta 2004) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Westminsterin arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1945 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lindisfarnan titulaaripiispaksi 24. huhtikuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seuerasi 23. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Carmel Heenan, jota avustivat Domenico Enrici ja Basil Christopher Butler.
Guazzelli erosi vihkipiispan tehtävistä 21. joulukuuta 1996.
Guazzelli pyrki kehittämään kirkkoa liberaalimpaan suuntaan. Hän puhui muun muassa pappeuden jättäneiden ja naimisiin menneiden henkilöiden puolesta. Hän myös kehotti nuoria kondomien käyttöön, jos he kokivat sen oikeaksi. Lisäksi hän muun muassa osallistui CND:n ydinaseriisuntaa vaatineille marsseille. Hän toimi 20 vuoden ajan brittiläisen Pax Christin puheenjohtajana.
Daniel Gadolin
Daniel Gadolin (1722 Merikarvia – 29. elokuuta 1796 Sauvo) oli suomalainen maanmittari.
Merikarvialla syntynyt Gadolin kävi Porin triviaalikoulua ja kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1739. Hän jatkoi opintojaan Turun akatemiassa ja suoritti maanmittarin tutkinnon 1744. Gadolin teki aluksi maantieteellisiä mittauksia Pohjanmaalla, kunnes vuonna 1746 hänet nimitettiin Turun ja Porin läänin ylimmäksi maanmittariksi. Vuonna 1756 Gadolin valittiin Turun ja Porin lääninkamreeriksi, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1772 saakka.
Maanmittarina toimiessaan Gadolin laati muun muassa kaupunkikartat Turusta (1754–1756) ja Raumasta (1756). Hänen piirtämänsä Turun kartta on ensimmäinen, johon tontit on numeroitu. Lisäksi hän laati kartan yhteyteen ensimmäistä kertaa luettelot tonttien omistajista sekä maksetuista tonttiveroista. Gadolin omisti Sauvossa sijaitsevan Paddaisten kartanon, jonka rokokootyylisen päärakennuksen hän rakennutti lääninarkkitehti C. F. Schröderin piirustusten mukaan vuonna 1762.
Daniel Gadolinin veli oli Turun piispana vuosina 1788–1802 toiminut professori Jakob Gadolin.
NHL-kausi 1950–1951
NHL-kausi 1950–1951 oli National Hockey Leaguen historian 34. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Montreal Canadiensin otteluvoitoin 4–1. Kyseessä oli Toronton viides Stanley Cup -mestaruus seitsemän vuoden sisällä.
Runkosarjan piste- ja maalipörssin sekä Art Ross Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Gordie Howe. Howe keräsi 70 ottelussa yhteensä 86 tehopistettä, joista 43 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Lisäksi hän jakoi syöttöpörssin voiton Ted Kennedyn kanssa. Hart Trophy puolestaan myönnettiin Boston Bruinsissa keskushyökkääjänä pelanneelle Milt Schmidtille.
Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Montreal Canadiensin Maurice Richard. Hän teki 11 pudotuspeliottelussa 13 tehopistettä, joista 9 oli maaleja ja 4 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wings -maalivahti Terry Sawchuk.
Suomalainen Pentti Lund pelasi New York Rangersissa hyökkääjänä 59 ottelua ja teki niissä 20 pistettä.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs
Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs on Martti ”Huuhaa” Innasen vuonna 1967 ilmestynyt debyyttialbumi.
Vuonna 1967 Innanen julkaisi itse sanoittamansa ja Erik Lindströmin säveltämän ensisinglensä ”Elsa, kohtalon lapsi”. Tämä tangoparodia oli jättimenestys, joka oli Mitä Suomi soittaa -listan ykkösenä neljä kuukautta. Myös albumi "Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs" oli myyntimenestys. Sen muita hittikappaleita olivat ”Esteri, tyttö sadepisarain” ja ”Urjalan taikayö”.
Levyn kappaleet olivat parodiaa, joiden synnystä Innanen on sanonut: ”Kerran keikalta palatessani syttyi lamppu. Olisi kiva parodioida tangoa ja katsoa, ottavatko suomalaiset oikein banaalin tsoukin tosissaan”.
Vuonna 1971 Fazer Finnlevy julkaisi albumista kasettiversion.
HD 217107 b
HD 217107 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. marraskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,073 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 7 päivää. Planeetan massa vastaa noin 1,33 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
HD 217107 c
HD 217107 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. kesäkuuta 2005. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 5,27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 11,5 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,49 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
NHL-kausi 1949–1950
NHL-kausi 1949–1950 oli National Hockey Leaguen historian 33. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings, joka kukisti finaalisarjassa New York Rangersin otteluvoitoin 4–3, kun Stanley Cupin ratkaisevassa pelissä Pete Babando teki Stanley Cupin ratkaisevan jatkoaikamaalin. Kyseessä oli Red Wingsin seurahistorian neljäs Stanley Cup -mestaruus. New York Rangers sai viimeisen kerran jaetun O’Brien Trophyn, joka oli vuodesta 1939 lähtien ollut loppuottelusarjan hävinneelle joukkueelle kuuluva palkinto. Ensimmäisen kerran O’Brien Trophy oli jaettu vuonna 1910, jolloin se oli NHA-liigan mestaruuspokaali.
Runkosarjan piste- ja syöttöpörssin sekä Art Ross Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Ted Lindsay. Lindsay keräsi 69 ottelussa yhteensä 78 tehopistettä, joista 23 oli maaleja ja 55 syöttöpisteitä. Maalipörssin voitti Montreal Canadiensin Maurice Richard 43 osumallaan.
Hart Trophy myönnettiin New York Rangersin maalivahtina toimineelle Chuck Raynerille. Sen sijaan Vezina Trophyn sai Canadiensin Bill Durnan, koska hänen joukkueensa oli päästänyt vähiten maaleja runkosarjassa, mikä oli tuolloin kyseisen palkinnon myöntämiskriteeri. Parhaalle tulokkaalle myönnettävän Calder Memorial Trophyn vei puolestaan Boston Bruins -maalivahti Jack Gelineau. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli New York Rangersin Pentti Lund. Hän teki 12 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 6 oli maaleja ja 5 maaliin johtaneita syöttöjä.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
HD 185269 b
HD 185269 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. elokuuta 2006. Se kiertää tähteä HD 185269 noin 153 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,077 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 7 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,94 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
HR 8799 b
HR 8799 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 68 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 450 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,49 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä neljäs planeetta tähdestä lukien.
HR 8799 c
HR 8799 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 42,9 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 225 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä kolmas planeetta tähdestä lukien.
HR 8799 d
HR 8799 d on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 112 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä toinen planeetta tähdestä lukien.
Amerikanhaukitetrat
Amerikanhaukitetrat ("Ctenoluciidae") on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Amerikanhaukitetrojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 7 lajia. Kooltaan ne kasvavat tyypillisesti noin 20 cm:n mittaisiksi, mutta suurin laji "Boulengerella cuvieri" voi saavuttaa jopa 68 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon lajeille ovat haukia muistuttava pitkänomainen ja virtaviivainen ruumis, pitkä kuono, jossa on useita pinehköjä kartiomaisia hampaita, ruumiin takaosassa sijaitsevat selkä- ja peräevät. Heimon kaloilla on rasvaevä. "Boulengerella"-suvun lajien suomut ovat sahalaitaiset.
Amerikanhaukitetralajien levinneisyys ulottuu Panamasta Amazonian pohjoisosiin. Lajeja tavataan järvistä ja suurista joista. Nuorina kaloinane elävät parvissa ja aikuisina yksittäin. Amerikanhaukitetrat ovat petokaloja, joiden ravinto koostuu muista kaloista, joita se saalistaa veden pintaosista. Ne vaanivat liikkumatta piiloutuen pintakasvien lomaan ja nappaavat saaliinsa nopealla syöksähdyksellä.. Varsinkin heimon suurimmat lajit ovat niiden esiintymisalueella tärkeitä ruokakaloja ja eäirä amerikanhaukitetralajeja pidetään myös yleisöakvaarioissa.
HD 210277 b
HD 210277 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. syyskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 210277 noin 69 valovuoden päässä Maasta, Vesimiehen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,1 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 442 päivää. Planeetan massa vastaa noin 1,23 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 102117 b
HD 102117 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 16. syyskuuta 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 102117 noin 137 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,1532 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 21 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,172 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 195019 b
HD 195019 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä ja kaksoistähteä HD 195019 noin 122 valovuoden päässä Maasta, Delfiinin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,1388 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 18 päivää. Planeetan massa vastaa noin 3,7 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 83443 b
HD 83443 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. huhtikuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä HD 83443 noin 142 valovuoden päässä Maasta, Purjeen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,0406 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,4 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
Epsilon Tauri b
Epsilon Tauri b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. helmikuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä Epsilon Tauri noin 147 valovuoden päässä Maasta, Härän tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,93 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,63 päivää. Planeetan massa vastaa noin 7,6 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Juho Someri
Juho Alfred Someri (sukunimi vuoteen 1901 "Ärlund"; 8. huhtikuuta 1875 Rymättylä – 29. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen matematiikan opettaja ja tilintarkastaja.
Somerin vanhemmat olivat perämies Johan Adolf Ärlund ja Johanna Kristina Vigren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Turun lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901.
Someri toimi Haminan suomalaisen yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana 1898–1908, Kuopion kauppakoulun johtajana ja kirjanpidon ja laskennon opettajana 1908–1910 sekä Helsingin kauppiaiden kauppakoulun kirjanpidon ja laskennon opettajana 1910–1921. Hän oli senaatin elintarviketoimituskunnan, elintarvikeministeriön ja valtion viljakonttorin tiliosaston johtajana 1918–1925 ja toimi tilintarkastajana vuodesta 1913. Someri perusti vuonna 1926 yhdessä Edvin Sederholmin ja K. A. Wideniuksen kanssa nimellä "Widenius, Sederholm & Someri" nykyisen KPMG -tilintarkastusyhtiön.
Someri kirjoitti yhdessä K. O. Winterin kanssa kauppalaskennon oppikirjan josta otettiin 11 painosta vuosien 1917–1952 välillä.
Juho Someri oli naimisissa 1901–1936 Aina Hanneliuksen, o.s. Hannikainen, (k. 1936) kanssa.
Henley Business School
Henley Business School on Englannin Greenlandsissä sijaitseva, brittiläiseen Readingin yliopistoon kuuluva kauppatieteellinen oppilaitos, joka on perustettu 1945. Se on yksi maailman monialaisimmista kauppatieteellistä opetusta tarjoavista korkeakouluista ja kolmanneksi suurin MBA-kouluttaja.
Henley Business School on yksi maailman 57 oppilaitoksista, jolla on kaikki kolme kauppatieteellisille oppilaitoksille myönnettävää laatuakkreditointia. Kolmoisakkreditointiin kuuluvat AMBA-, EQUIS- (European Quality Improvement System) ja AACSB- (Association to Advance Collegiate Schools of Business) -hyväksynnät. Henley Business School on sijoittunut hyvin muun muassa The Economist- ja Financial Times -lehtien laatuarvosteluissa.
Henley Business Schoolilla on valikoimassa 30 erilaista tutkintoa, ja se on tunnettu laajasta MBA-ohjelmien valikoimasta. Yksi ohjelmista on Flexible Executive MBA, jota toteutetaan 10 eri maassa. Opiskelijoita on yli 7 000 yli 140 maassa; osa opiskelee pääkampuksilla Englannissa, osa muualla maailmassa. Kansainvälisen alumniverkoston laajuus on yli 35 000 valmistunutta.
Opiskelu suoritetaan kokonaan englanniksi.
Henleyn MBA- ja EMBA-tutkinnot kuuluvat Iso-Britannian viralliseen tutkintojärjestelmään, jossa tutkinto vastaa yliopistossa suoritettavaa korkeakoulututkintoa. Henleyn tutkinto on KHO:n päätöksen (11.5.2017) perusteella normaalin yliopistokoulutuksen tavoin arvonlisäverotonta. Tässä on selkeä ero verrattuna siihen MBA-koulutukseen, jota suomalaiset yliopistot antavat täydennyskoulutuksensa puitteissa. Suomalainen MBA-koulutus luokitellaan lisäopinnoiksi korkeakoulututkinnon sijaan ja tällainen koulutus on arvonlisäverollista kauppaa.
Koska Henleyn tutkinto on ylempi korkeakoulututkinto, tarjoaa se mahdollisuuden hakea tohtoriohjelmaan niin Iso-Britanniassa, kuin esimerkiksi Aalto-yliopistossa (kauppatieteen tohtori).
Henleyn Full-time MBA -ohjelma sijoittui The Economist -lehden vuoden 2012 kansainvälisessä rankingissä sijalle 42.. 
Lehti arvioi koulun antaman verkostoitumispotentiaalin ja opiskelijoiden laadun parhaaksi maailmassa. 
Executive MBA -ohjelman kansainvälinen sijoitus Financial Times -lehden arvioinnissa vuodelta 2012 on 53. sija.
Vuonna 1991 Henleylle myönnettiin Royal charter merkiksi opetuksen laadusta. Vuonna 2006 Henleylle myönnettiin Queen's Award for Enterprise koulun kansainvälisestä toiminnasta.
Henley Business School on toiminut Suomessa vuodesta 1986, ja toimisto sijaitsee Helsingin keskustassa. Suomen tarjontaan kuuluvat työn ohessa opiskeltava Flexible Executive MBA sekä räätälöidyt liikkeenjohdon koulutukset. Ohjelmat on suunnattu pääosin kokeneille johtajille ja työelämässä pitkään mukana olleille yrityskoosta tai yrityksen toimialasta riippumatta. Oppilaiden keski-ikä Suomen ohjelmissa on MBA-infotilaisuuksien mukaan noin 38 vuotta. Flexible Executive MBA -ohjelma alkaa kaksi kertaa vuodessa ja siihen voi hakea ympäri vuoden.
Henley Suomi palvelee myös Venäjän ja Baltian markkinoita.
Peter Brignall
Peter Malcolm Brignall (s. 5. heinäkuuta 1953 Whetstone) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki diakoniksi walesiläiseen Menevian hiippakuntaan Victor Guazzelli kesäkuussa 1977 ja papiksi Langton Douglas Fox 18. helmikuuta 1978. Brignall inkardinoitiin 12. helmikuuta 1987 Wrexhamin hiippakuntaan (Wales) ja nimitettiin 27. kesäkuuta 2012 sen johtoon. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edwin Regan, jota avustivat Antonio Mennini ja Patrick O'Donoghue.
Langton Douglas Fox
Langton Douglas Fox (21. helmikuuta 1917 Golders Green – 26. heinäkuuta 1997) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Peter Emmanuel Amigo 30. toukokuuta 1942, ja hänet nimitettiin walesilaisen Menevian hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mauran titulaaripiispaksi 18. lokakuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Edward Petit, jota avustivat Cyril Conrad Cowderoy ja Thomas Holland.
Fox sai 16. kesäkuuta 1972 nimityksen Menevian piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 5. helmikuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen neljänteen istuntoon.
Thomas Matthew Burns
Thomas Matthew Burns (s. 3. kesäkuuta 1944 Belfast) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Societas Mariaen papiksi 16. joulukuuta 1971 ja nimitettiin Britannian sotilaspiispaksi 24. toukokuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cormac Murphy-O’Connor, jota avustivat Francis Joseph Walmsley ja Patrick Altham Kelly.
Burns sai 16. lokakuuta 2008 nimityksen walesilaisen Menevian hiippakunnan johtoon, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 1. joulukuuta.
Estatsolaami
Estatsolaami (kauppanimillä ProSom, Eurodin) on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine jonka on kehittänyt lääkeyhtiö Upjohn 1970-luvulla. Estatsolaami on keskinopeasti vaikuttava oraalisesti annosteltava unilääke.
Estatsolaamia määrätään tyypillisesti tilapäiseen unettomuuteen. Se on tehokas lääke joka nopeuttaa uneen pääsyä ja estää myös heräämistä kesken unen.
Mikko Virtanen (näyttelijä)
Mikko Virtanen (s. 13. lokakuuta 1983 Hampuri) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kokkolan kaupunginteatterissa vuodesta 2012.
Virtanen on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Virtanen aloitti näyttelemisen Hämeenlinnan Miniteatterissa vuonna 2000, jolloin hän oli mukana "Ronja ryövärintyttäressä". Teatterikorkeakouluun Virtanen pääsi vuonna 2007 ja valmistui sieltä vuonna 2012. Päästyään teatterikorkeakouluun Virtanen jätti kesken opintonsa Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa, jossa hän opiskeli teatteri-ilmaisun ohjaamista. Syksyllä 2012 Virtanen aloitti kiinnitettynä näyttelijänä Kokkolan kaupunginteatterissa.
Virtasen ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli Kauko Röyhkän samannimiseen kirjaan perustuvassa "Miss Farkku-Suomi -elokuvassa", jossa Virtanen näytteli Kai Partasta. Ennen Kokkolan kaupunginteatteria Virtanen on näytellyt Teatterikorkeakoulun kouluprojektien lisäksi Hämeenlinnan kesäteatterissa, Suomenlinnan kesäteatterissa, Teatteri Jurkassa, Ryhmäteatterissa ja Teatteri Vanhassa Jukossa. Ensiesiintymisensä televisiossa Virtanen teki vuonna 2003 Auli Mantilan ohjaamassa TV-sarjassa "Täysin työkykyinen". Virtanen näytteli myös vuonna 2012 Yle TV1:llä nähdyssä "Elämää suurempaa" -TV-sarjassa, jonka ohjasi Matti Kinnunen. Virtanen on näytellyt myös Gina-yhtyeen ”Nasty Ho!” -musiikkivideolla.
Virtanen on naimisissa näyttelijä Essi Hellénin kanssa.
Virtanen on toiselta koulutukseltaan urheiluhieroja, mutta ei toimi hierojan ammatissa aktiivisesti. Nuorempana jääkiekkoa ja jalkapalloa pelannut Virtanen on intohimoinen urheilu- ja ennen kaikkea jääkiekkomies. Jääkiekossa Virtanen on Hämeenlinnan Pallokerhon kannattaja ja Hämeenlinnan Pallokerhon entinen junioripelaaja. Nykyisin Virtanen pelaa vapaa-ajallaan jääkiekkoa Raittius- ja urheiluseura Zoomissa.
Myös Virtasen pikkuveli Markus Virtanen on näyttelijä.
Hampaiden valkaisu
Hampaiden valkaisu tarkoittaa hampaiden värin vaalentamista kemiallisin tai mekaanisin keinoin tai käyttäen värjäytymiä hajoittavia entsyymejä. Syitä hampaiden tummuuteen ja värjäytymiseen ovat perintötekijät ja ikääntyminen sekä hampaita värjäävät aineet kuten tupakka, kahvi, tee, jotkin virvoitusjuomat tai liiallinen fluori. Valkaisumenetelmiä ovat valkaiseva hammastahna, valkaisugeeli, valkaisuliuskat ja valkaisukynät.
Valkaisutahnat toimivat ainoastaan pinnallisiin värjäytymiin eikä tahnoilla ei voi muuttaa hampaan perusväriä. Vaikutus perustuu pyrofosfaatteihin tai niiden sukulaisaineisiin. Valkaisevat hammastahnat eivät sovellu lapsille, joilla on vastapuhjenneita hampaita, sillä tehoaine häiritsee hampaan mineralisaatiota. Hampaiden mineraalisaatio jatkuu useita kuukausia hampaan puhkeamisen jälkeen. Joissain tahnoissa käytetään papaiinia. Se on valkuaisaineita pilkkova entsyymi, jolla voidaan tehostaa pinnallisten värjäytymien poistumista. Jotkut voivat allergisoitua papaiinille, mutta entsyymi ei normaalisti ole haitallinen terveelle ienkudokselle.
Geelipohjainen hampaiden valkaisu voidaan tehdä joko hammasteknikon, -hoitajan tai -lääkärin vastaanotolla tai kotona. Jotta saadaan paras lopputulos, ennen valkaisuaineen käyttöä tulee mahdolliset reiät hampaissa paikata, korjata lohjenneet paikat sekä poistaa hammaskivi.
Valkaisugeelien vaikuttavana aineena on yleensä karbamidiperoksidi. Geeli on pH:ltaan neutraali, ja se voi sisältää myös ksylitolia ja kaliumfluoridia, jotka vähentävät eräiden valkaisuaineiden aiheuttamaa hampaiden vihlomista valkaisun jälkeen. Geeli valkaisee vain elävää hammasta eli hampaiden paikat eivät vaalene. Valkaisua jatketaan viikon parin verran; näkyvin vaaleneminen saavutetaan valkaisun alkuvaiheessa. Valkaisutuloksen säilyttäminen edellyttää hampaita värjäävien ruokien ja juomien välttämistä tai valkaisun ajoittaista uusimista, sillä valkaisun jälkeen hampaiden tummuminen on normaalia.
Loksapiini
Loksapiini (kauppanimilla Loxapac, Loxitane) on tyypillinen antipsykootti, jota käytetään yleensä skitsofrenian hoitoon. Se kuuluu dibentsoksapiiniryhmään, ja on rakenteellisesti sukua klotsapiinille, joka kuuluu myös samaan ryhmään.
Vaikka loksapiini kuuluu tyypillisiin antipsykootteihin, useat tutkijat ovat väittäneet sen vaikuttavan kuten epätyypilliset antipsykootit.
Loksapiini metaboloituu ruumiissa amoksapiiniksi, joka on tetrasyklinen masennuslääke.
Khemed
Khemed on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén piirtämissä ja käsikirjoittamissa Tintti-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen Punaisenmeren rannikolla sijaitseva arabivaltio.
Khemed esiintyy albumeissa "Mustan kullan maa" ja "Seikkailu Punaisella merellä". Ja siihen viitataan lyhyesti myös albumissa "Tintti kuun kamaralla".
Cyril Conrad Cowderoy
Cyril Conrad Cowderoy (5. toukokuuta 1905 Sidcup – 10. lokakuuta 1976) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Southwarkin hiippakuntaan 30. toukokuuta 1931 ja nimitettiin sen johtoon 12. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard William Griffin, jota avustivat Neil Farren ja George Andrew Beck.
Southwarkista tuli 28. toukokuuta 1965 arkkihiippakunta, ja Cowderoy jatkoi sen johtamista arkkipiispana, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Ralph Heskett
Ralph Heskett (s. 3. maaliskuuta 1953 Sunderland, Englanti) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi redemptoristeihin 28. elokuuta 1971 ja sai pappisvihkimyksensä 10. heinäkuuta 1976. Hänet nimitettiin Gibraltarin hiippakunnan johtoon 18. maaliskuuta 2010, ja piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael George Bowen, jota avustivat Charles Caruana ja Thomas Matthew Burns.
John Edward Petit
John Edward Petit (22. kesäkuuta 1895 Lontoo – 2. kesäkuuta 1973) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1918 ja nimitettiin walesilaisen Menevian hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Godfrey, jota avustivat Michael Joseph McGrath ja Edward Ellis.
Petit osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 1972.
Vuojoki Gods
Vuojoki Gods Ab oli vuosina 1908–1915 Raumalla ja Eurajoella toiminut puunjalostusta harjoittanut yhtiö. Sen vuonna 1911 perustama höyrysaha loi pohjan Rauman nykyiselle puunjalostusteollisuudelle.
Vuojoki Gods sai alkunsa Eurajoella sijaitsevan Vuojoen kartanon isännän Axel Björkenheimin kuoltua vuonna 1907. Hän oli jo muutamia vuosia etsinyt kartanolle ostajaa ja Björkenheimin kuoleman jälkeisenä vuonna kartanon alustalaiset ehdottivat valtiolle sen ostamista ja jakamista pientiloiksi. Senaatti ei kuitenkaan suostunut tähän, vaan kartanosta muodostettiin osakeyhtiö Vuojoki Gods Ab, jonka johtoon tuli Axel Björkenheimin poika John Axel Magnus.
Vuonna 1911 uusiksi omistajiksi tulivat eri puolilla Suomea useita teollisuuslaitoksia omistaneet liikemiehet H. G. ja K. A. Paloheimo sekä siirtolaisena Amerikassa vaurastunut tilanomistaja Nestor Toivonen. Yhtiö alkoi hyödyntää kartanon omistamia metsiä perustamalla Rauman Sampaanalan kaupunginosaan höyrysahan, joka aloitti toimintansa syyskuussa 1912. Työntekijöitä sahalla oli aluksi noin 130. Vuojoen kartanolla oli Eurajoen Tokinmaassa omistuksessaan yli 8 000 hehtaarin metsäalue, jossa aloitettiin laajamittaiset hakkuut. Puun kuljettamiseksi Rauman sahalle rakennettiin Tokinmaasta Verkkokarin satamaan noin 23 kilometrin pituinen kapearaiteinen metsärautatie, Vuojoen metsärata.
Muutaman vuoden kuluttua kartanon metsiä ei enää kuitenkaan pystytty hakkaamaan kartanon arvon romahtamatta, joten yhtiön johto päätti eriyttää kartanon ja sahan toisistaan. Vuonna 1915 Vuojoki Gods siirtyi Pohjoismaiden Yhdyspankin omistukseen jatkaen toimintaansa Oy Rauma Wood Ltd -nimisenä. Uusi yhtiö perusti höyrysahan yhteyteen vuonna 1920 vieläkin toiminnassa olevan Rauman paperitehtaan. Rauma Wood jatkoi myöhemmin nimillä Rauma Oy (1938) ja Rauma-Raahe Oy (1942), joka puolestaan sulautui vuonna 1952 Repola-Viipuri Oy:n ja Lahti Oy:n kanssa muodostaen Rauma-Repolan.
Samantha Fox (albumi)
Samantha Fox on Samantha Foxin toinen studioalbumi vuodelta 1987. Se sisältää hitit "Nothing's Gonna Stop Me Now" sekä "I Surrender (To the Spirit of the Night)". Mukana on myös cover Rolling Stonesin kappaleesta "(I Can't Get No) Satisfaction".
CD julkaisun bonuskappaleet
Michael Joseph McGrath
Michael Joseph McGrath (24. maaliskuuta 1882 Kilkenny – 28. helmikuuta 1961) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1908 ja nimitettiin Menevian hiippakunnan johtoon 10. elokuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seuerasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Edward Joseph Mostyn, jota avustivat William Lee ja Ambrose James Moriarty.
McGrath sai 20. huhtikuuta 1940 nimityksen Cardiffin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 78-vuotiaana virassa.
Daniel Joseph Hannon
Daniel Joseph Hannon (12. kesäkuuta 1884 Rotherham – 26. huhtikuuta 1946) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1907 ja nimitettiin walesilaisen Menevian hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Godfrey, jota avustivat Michael Joseph McGrath ja Thomas Edward Flynn. Hannon kuoli 61-vuotiaana virassa.
William Eric Grasar
William Eric Grasar (18. toukokuuta 1913 Scunthorpe – 28. joulukuuta 1982) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1937 ja nimitettiin Shrewsburyn hiippakunnan johtoon 26. huhtikuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Joseph Grimshaw, jota avustivat John Aloysius Murphy ja Edward Ellis.
Grasar erosi tehtävistään Shrewsburyn piispana 20. maaliskuuta 1980. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Dizengoff Centerin itsemurhaisku
Dizengoff Centerin itsemurhaisku 4. maaliskuuta 1996 oli Hamasin terroriteko Dizengoff Center -ostoskeskuksen ulkopuolella Tel Avivissa Israelissa. Ostoskeskus oli poikkeuksellisen täynnä Purim-juhlan aattona. Isku oli parin viikon sisällä neljäs itsemurhahyökkäys, jotka aiheuttivat yhteensä 61 kuolonuhria.
Pian räjähdyksen jälkeen nimetön henkilö soitti israelilaiselle radioasemalle ja ilmoitti pommittajan olleen Ramallahista kotoisin ollut Abdel-Rahim Ishaq, jolla oli yhteyksiä Hamasiin.
Henry Hobson
Henry Wise Hobson (1891/2 – 10. helmikuuta 1983 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen episkopaalikirkon piispa. Hän toimi Southern Ohion hiippakunnan johtajana 29 vuoden ajan, kunnes jäi eläkkeelle 1959.
Hobson valmistui Yalen yliopistosta ja oli ensimmäisen maailmansodan haavoittunut veteraani, jolle myönnettiin Distinguished Service Cross. Hän valmistui Episcopal Divinity Schoolista Massachusettsin Cambridgessa vuonna 1920. Hän muutti Cincinnatiin vuonna 1930. Hänellä oli vaimo, poika ja kaksi tytärtä.
Tullessaan konsekroiduksi 38-vuotiaana Hobson oli maan nuorin episkopaalipiispa. Kuollessaan 91-vuotiaana hän oli episkopaalikirkon vanhin piispa. Hobson oli pitkälti vastuussa Forward Movement Publicationsin perustamisesta.
Juan Vargas Aruquipa
Juan Vargas Aruquipa (s. 8. maaliskuuta 1947 Achacachi) on bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. heinäkuuta 1980 ja nimitettiin Coroicon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bitan titulaaripiispaksi 15. tammikuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Roberto Patricio Manning, jota avustivat Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero ja Adhemar Esquivel Kohenque.
Vargas Aruquipa sai 20. elokuuta 1997 nimityksen Coroicon piispaksi.
Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero
Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero (s. 15. joulukuuta 1943 Sucre) on bolivialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Potosín hiippakunnan johtoon 6. lokakuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. huhtikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi José Clemente Maurer, jota avustivat Luis Aníbal Rodríguez Pardo ja René Fernández Apaza.
Abastoflor Montero sai 31. heinäkuuta 1996 nimityksen La Pazin arkkipiispaksi.
Thomas Edward Flynn
Thomas Edward Flynn (6. tammikuuta 1880 Portsmouth – 4. marraskuuta 1961) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. kesäkuuta 1908 ja nimitettiin Lancasterin hiippakunnan johtoon 12. kesäkuuta 1939. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Godfrey, jota avustivat Edward Myers ja Joseph McCormack.
Flynn kuoli 81-vuotiaana virassa.
Riisimaina
Riisimaina ("Acridotheres cristatellus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Riisimainaa tavataan luonnonvaraisena Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Riisimainan on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gerard William Tickle
Gerard William Tickle (2. marraskuuta 1909 Birkenhead – 14. syyskuuta 1994) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Shrewsburyn hiippakuntaan 28. lokakuuta 1934 ja nimitettiin Britannian sotilaspiispaksi sekä Belan titulaaripiispaksi 12. lokakuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Theodore Heard, jota avustivat John Carmel Heenan ja William Eric Grasar.
Tickle erosi tehtävistään sotilaspiispana 24. huhtikuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Ambrose James Moriarty
Ambrose James Moriarty (9. elokuuta 1870 Stockport – 3. kesäkuuta 1949) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Shrewsburyn hiippakuntaan 10. maaliskuuta 1894 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Miletopoliin titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1931. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 1932. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Leighton Williams, jota avustivat John Patrick Barrett ja Hugh Singleton.
Moriartysta tuli 17. joulukuuta 1934 Shrewsburyn piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 78-vuotiaana virassa.
Toimistojärjestelmä
Toimistojärjestelmä eli päällikköjärjestelmä tarkoittaa päätöksentekoa, jossa viraston päällikkö tai muun hallintoelimen johtaja ratkaisee asian eli tekee päätöksen yksin.
Toimisto- eli päällikköjärjestelmä on Suomessa käytössä muun muassa ministeriöissä ja yleisesti valtionhallinnossa. Suurimman osan valtionhallinnossa käsiteltävistä asioista päättää ministeri, viraston tai osaston päällikkö tai alempaa yksikköä johtava virkamies yksin. Päällikön apuna toimii usein johtoryhmä, joka on pelkästään asioiden valmistelu- tai neuvotteluelin eikä osallistu asian ratkaisemiseen.
Toimisto- eli päällikköjärjestelmän tyypillisiä piirteitä ovat:
Valerio Cleri
Valerio Cleri (s. 19. kesäkuuta 1981 Palestrina) on italialainen uimari, joka kilpailee avovesiuinnissa. Hänen seuransa on CS Esecrito.
Cleri kilpaili Pekingin olympialaisissa 2008 kymmenen kilometrin matkalla ja sijoittui neljänneksi. Hän oli samalla matkalla Lontoon kisoissa 2012 seitsemästoista. Cleri voitti vuonna 25 kilometrin matkalla maailmanmestaruuden Roomassa 2009 ja sai seuraavana vuonna samalta matkalta EM-kultaa Budapestissä pidetyistä kisoista. Hän voitti vuoden 2010 avovesiuinnin MM-kilpailuissa 25 kilometriltä hopeaa ja 10 kilometrin matkalta kultaa, jonka lisäksi hän oli saman vuoden EM-kisoissa hopealla 10 kilometrin matkalla.
Docklandsin pommi-isku
Docklandsin pommi-isku oli terroriteko Lontoon Docklandsin kaupunginosassa vuonna 1996. Kuorma-autoon asetettu pommi surmasi räjähtäessään kaksi ihmistä ja aiheutti yli 150 miljoonan punnan taloudelliset vahingot. Tähän iskuun päättyi IRA:n 17 kuukautta jatkunut tulitauko.
Pommi oli asetettu kuusikerroksisen toimistotalon pohjakerroksen autotalliin lähelle South Quayn asemaa. Sata ihmistä sai vammoja, 37 vietiin sairaalaan ja kuusi ihmistä vahingoittui vakavasti.
Pohjoisirlantilaista autokorjaamon omistajaa syytettiin pommiauton rakentamisesta ja siten osallisuudesta iskuun, mutta hänet vapautettiin riittävien todisteiden puutteessa.
Adolf Tillaeus
Adolf Tillaeus (myös von Tillaeus ja ven. Тиллеус; 24. helmikuuta 1845 Leppävirta – 9. marraskuuta 1900 Leppävirta) oli suomalainen käsityöläinen ja kartanonomistaja, joka toimi Pietarissa keisarillisen perheen hoviräätälinä vuosina 1861-1871.
Tillaeus omisti Sarkaniemen hovin kartanon Leppävirralla. Tillaeus oli myös Leppävirran pitäjänräätäli.
Tyyne Jauri
Tyyne Kaarola Jauri (o.s. Halme, 24. kesäkuuta 1888 Turku – 18. elokuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä. Hän kuului Helsingin Kaupunginteatterin edeltäjän, Kansan Näyttämön, ensimmäiseen vakinaiseen ensembleen kuuden muun näyttelijän kanssa. Helsinkiläisnäyttämöiden ohella Jauri teki näyttelijän uraa myös Viipurissa. Lisäksi hän toimi seuranäyttämöohjaajana. Jaurin valkokangastehtävät ovat jääneet paljolti historian hämärään; hän oli mukana kuudessa näytelmäelokuvassa, joista on säilynyt vain kolme.
Tyyne Jaurin vanhemmat olivat teatterinjohtaja Kaarle Albert Halme ja Hulda Olivia Sundell. Jauri aloitti uransa Kaarle Halmeen kiertueella vuonna 1906. Sen jälkeen hänellä oli kiinnitys Halmeen perustamaan Kansan Näyttämöön 1907–1910; hän erottui lavalla edukseen jo alusta alkaen. Jauri muutti Helsingistä Viipuriin, missä hän näytteli Suomalaisen Maaseututeatterin riveissä vuosina 1911–1917. Palattuaan Helsinkiin hän näytteli Kansan Näyttämöllä 1917–1920, Suomen Kansallisteatterissa 1920–1923, Näyttämö Kaarle Halmeen riveissä 1924 ja Koiton Näyttämöllä 1924–1927.
Tyyne Jauri avioitui opetusneuvos Eino Jaurin kanssa vuonna 1910.
Jaurin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa:
HD 154857 b
HD 154857 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 154857 noin 223 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään noin 1,3 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,12 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,2 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 23127 b
HD 23127 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. helmikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 23127 noin 291 valovuoden päässä Maasta, Verkon tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,4 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,33 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,5 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 100777 b
HD 100777 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä HD 100777 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Leijonan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,03 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,16 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,16 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Parlamentaarinen päätöksentekotapa
Parlamentaarinen päätöksentekotapa eli "parlamentaarinen käsittelytapa" tarkoittaa menettelyä, jossa päätökset tehdään äänestämällä kahden vaihtoehdon välillä. Parlamentaarinen käsittelytapa on käytössä jäsenluvultaan suurissa kollegioissa ja erilaisissa kokouksissa.
Parlamentaarista käsittelytapaa käytetään Suomessa, kun päätöksen tekee sellainen kollegio, jonka jäsenmäärä on suuri. Tällaisia ovat esimerkiksi kunnanvaltuusto, eduskunta tai erilaiset kokoukset kuten yhtiökokous. Jäsenmäärältään suurissa ryhmissä kolleginen äänestysjärjestys ei olisi toimiva, koska erimielisyyden sattuessa tällöin olisi erikseen todettava jokaisen ryhmän tai kollegion jäsenen kanta.
Parlamentaarisella käsittelytavalla viitataan myös sellaiseen poliittiseen päätöksentekoon, jossa kannan muodostaminen ei perustu yksilöiden mielipiteeseen vaan ryhmien kantoihin ja jossa on mahdollista joustavasti ottaa tai jättää ottamatta kantaa moniin ehdotuksiin.
Parlamentaariselle käsittelylle ovat tyypillisiä seuraavat seikat: