Kyyroksen sotaretki
Kyyroksen sotaretki tai Kymmenentuhatta () on kreikkalaisen sotilaan ja historioitsijan Ksenofonin kirjoittama historiateos.
Teos kertoo, kuinka Persian kuningas Kyyros nuorempi vuonna 401 eaa. kokoaa armeijan, johon kuuluu 10 000 kreikkalaista palkkasotilasta, mukaan lukien Ksenofon itse. Kyyros yrittää kukistaa veljensä Artakserkses II:n, mutta kärsii tappion Kunaksan taistelussa. Kreikkalaiset palkkasotilaat päättävät tämän jälkeen marssia kotiin vihamielisen Vähän-Aasian läpi.
Ksenofon syntyi noin 427 eaa. ateenalaiseen yläluokan perheeseen. Hän tapasi Sokrateen, jolla oli suuri vaikutus nuoreen Ksenofoniin. Vuonna 404 eaa. Ksenofon osallistui spartalaisten tukemaan palkkasotajoukkoon, jonka persialaisen prinssin Kyyros palkkasi sotaretkelle veljeään vastaan. Sotaretken jälkeen Ksenofon osallistui Spartan kuninkaan Agesilaoksen sotaan Persiaa vastaan. Palattuaan Kreikkaan Ksenofon ei saanut palata Ateenaan, koska hän oli sotinut Spartan puolella. Sotaretken jälkeen Ksenofon asettui asumaan Peloponnesokselle, aluksi Spartaan, mutta myöhemmin Olympian lähelle. Ksenofonin pojat kävivät läpi niin sanotun spartalaisen kasvatuksen. Myöhemmin, Spartan kärsittyä tappion sodassa thebalaisia vastaan, Ksenofon palasi Ateenaan.
Ksenofon itse mainitsee "Hellenikassaan", että eräs Themistogenes Syrakusalainen olisi "Anabasiksen" kirjoittaja. Myös "Sudassa" kerrotaan, että "Anabasiksen" todellinen kirjoittaja olisi Themistogenes. Jo antiikin aikaina Plutarkhos kuitenkin väitti, että Themistogenes oli Ksenofonin käyttämä pseudonyymi. Nykyaikana on myös väitetty, että Themistogenes olisi tosiaan ollut olemassa ja että hänen kirjoittamansa "Anabasis" olisi hävinnyt. Ilmeisesti Ksenofon käytti Themistogenestä pseudonyyminään, jotta teos, joka käsitteli myös häntä itseään, vaikuttaisi luotettavammalta. Tästä voi myös päätellä, että Ksenofon kirjoitti "Anabasiksen" ennen "Hellenikan" alkuosaa, joka käsittelee vuosia 411–401 eaa.
Stefanos Byzantionlainen mainitsee vielä yhden "Anabasiksen", jonka kirjoitti Sofainetos Stymfaloslainen, eräs Ksenofonin kumppaneista sotaretkellä. Stefanoksen teoksessa on neljä hyvin lyhyttä sitaattia Sofainetoksen teoksesta. On väitetty että 300-luvulla eaa. elänyt historioitsija Eforos käytti Sofainetoksen teosta lähteenään, ja Diodoros Sisilialainen käytti puolestaan lähteenään Eforosta. Diodoroksen versiossa Kyyroksen sotaretkestä Ksenofon mainitaan vasta kun kreikkalaiset ovat päässeet Traakiaan. Ehkä Ksenofon päätti kirjoittaa oman version "Anabasiksesta" sen jälkeen kun Sofaenetos oli julkaissut oman teoksensa, jossa Ksenofonin roolia tapahtumissa aliarvioitiin. Toisaalta Sofainetoksen teos saattaa olla myöhempi väärennös.
"Kyyroksen sotaretken" lisäksi Ksenofon kirjoitti useita muita teoksia, jotka käsittelivät useita aiheita, kuten filosofiaa, politiikkaa ja sodankäyntiä. Kyyroksen sodankäyntiä pidetään kuitenkin yleisesti hänen mestariteoksenaan.
Ehdotuksia "Anabasiksen" kirjoitusajankohdaksi on monta. On ehdotettu, että Ksenofon kirjoitti teoksen noin vuonna 390 eaa., eli pian tapahtumien jälkeen. On myös ehdotettu 360-lukua eaa. ja jopa 350-lukua eaa. Itse teoksessa on hyvin vähän vihjeitä tästä. 360-lukua kannattavien mukaan Ksenofon kirjoitti teoksensa esikuvana ehdotetulle kreikkalaiselle sotaretkelle Persiaa vastaan. Ateena ja Sparta sotivat tuolloin Thebaa vastaan, joka sai tukea Persialta. On myös ehdotettu, että Ksenofon kirjoitti teoksensa kahdessa osassa; ensimmäinen osa olisi julkaistu protestina vuoden 386 eaa. "kuninkaan rauhaa" vastaan ja toinen osa nostamaan spartalaisten mielialoja.
Ksenofonin "Anabasiksen" nykypäivään säilyneet versiot perustuvat kaikki kahteen eri käsikirjoitusryhmään, jotka tunnetaan nimillä "f" ja "c". Näiden ryhmien käsikirjoitukset eroavat toisistaan, mutta myös ryhmien sisällä on eroja. "Anabasis" käännettiin ranskaksi vuonna 1509, saksaksi 1540, italiaksi 1547, espanjaksi 1552 ja englanniksi 1623.
Kyyros oli Persian kuninkaan Dareios II:n poika. Noin vuonna 408 eaa. Dareios nimitti hänet Lyydian, Kappadokian ja Fryygian satraapiksi sekä Vähän-Aasian sotilaspäälliköksi. Darioksen kuollessa vuonna 404 eaa. Kyyroksen vanhemmasta veljestä Artakserkseestä tuli uusi kuningas. Kaarian satraappi Tissafernes kertoi Artakserkseelle että Kyyros suunnitteli kapinaa, mutta Artakserkses armahti veljensä. Kyyros päätti kuitenkin kapinoida ja alkoi koota armeijaa, jota hän sanoi tarvitsevansa sotaan pisidialaisia vastaan. Tissafernes kertoi kuitenkin Artakserkseelle Kyyroksen armeijan suuruudesta ja pian Artakserkses alkoi myös valmistella sotaan Kyyrosta vastaan. Kyyroksen armeijan runko koostui 14 000 kreikkalaisesta palkkasotilaasta, joita johti Klearkhos Spartalainen. Aluksi Kyyros ilmoitti aikovansa käyttää kreikkalaisjoukkoja Persian vihollisia vastaan, Kilikiassa hän ilmoitti että hänen tavoitteenaan oli Babylon, jonka hän uskoi saavansa puolelleen. Tämän jälkeen hän aikoi jatkaa Persiaan. Kreikkalaiset suostuivat tähän, kun Kyyros lupasi heille suuren palkkion.
Teos koostuu seitsemästä kirjasta. Ainoastaan ensimmäinen kirja käsittelee Kyyroksen sotaretkeä.
Kyyros kohtasi veljensä Kunaksen taistelussa vuonna 401 eaa., muutaman päivänmatkan päässä Babylonista. Vastassa olivat Kyyroksen veljen johtamat monikansalliset, eri puolilta valtakuntaa kootut joukot. Kyyros haavoittui keihäästä kuolettavasti ja persialaiset pakenivat.
Selkeän kieliasunsa vuoksi tämä Ksenofonin teos on kautta aikojen ollut yleensä ensimmäinen kreikankielinen teos, jonka kreikan opiskelijat ovat lukeneet. Sitä on käytetty klassisen kreikan lukukirjana.
Kyyroksen sotaretkeä ihailtiin jo antiikin aikana. 100-luvulla jaa. elänyt Arrianos käytti sitä mallinaan kirjoittaessaan oman "Anabasiksensa", joka käsitteli Aleksanteri Suurta. Reetorit ylistivät Ksenofonin kieltä.