Kajol
Kajol Devgan (o.s. Mukherjee; s. 5. elokuuta 1974), tunnetaan pelkästään nimellä Kajol, on intialainen elokuvanäyttelijä. Häntä pidetään yhtenä Intian menestyneimmistä ja lahjakkaimmista näyttelijättäristä. Kajol on edesmenneen tätinsä Nutanin lisäksi ainoa, joka on voittanut viisi Filmfare Awards -palkintoa parhaasta naispääosasta. Hän on näytellyt monissa Bollywoodin menestyselokuvissa, länsimaissa hänet tunnettaneen parhaiten elokuvista "K3G – Ilon päiviä, surun päiviä" (2001) ja "Nimeni on Khan" (2010).
Vuonna 2011 Intian valtio myönsi Kajolille Padma Shri -palkinnon panoksestaan intialaiselle elokuvalle.
Kajol Mukherjee syntyi bengali- ja marathitaustaiseen perheeseen Mumbaissa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijä Tanuja ja ohjaaja ja tuottaja Shomu Mukherjee, joka menehtyi vuonna 2008. Hänen sisarensa Tanisha on myös näyttelijä, kuten myös heidän serkkunsa Rani Mukerji, Mohnish Behl ja Sharbani Mukherjee. Kajol on näyttelijä Shobhna Samarthin tyttärentytär ja näyttelijä Nutanin sisarentytär.
Kajol teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1992 elokuvassa "Bekhudi", joka ei menestynyt. Hän nousi kuuluisuuteen roolillaan Abbas-Mustanin ohjaamassa trillerissä "Baazigar" vuonna 1993. Hänen vastanäyttelijänsä oli Shahrukh Khan, jonka kanssa Kajol näytteli myöhemmin useaan otteeseen; kaikki heidän yhteiset elokuvansa ovat menestyneet.
Hänen ensimmäinen vuonna 1994 julkaistu elokuvansa, "Udhaar Ki Zindagi" ei ollut kaupallinen menestys, mutta hän voitti Bengal Film Journalists’ Association Awards -palkinnon parhaasta naispääosasta. Samana vuonna julkaistu "Yeh Dillagi" oli hänen ensimmäinen elokuvansa yhteistyössä Yash Raj Films -tuotantoyhtiön kanssa. Hänen roolinsa Sapnana toi hänelle ensimmäisen Filmfare Awards -ehdokkuuden.
Kajol esiintyi kahdessa vuoden 1995 menestyneimmässä intialaisessa elokuvassa. Ensimmäinen oli Rakesh Roshanin ohjaama "Karan Arjun", josta tuli vuoden toiseksi eniten tuottanut elokuva. Hänen kolme seuraavaa elokuvaansa eivät menestyneet kaupallisesti, mutta Aditya Chopran esikoisohjaus "Dilwale Dulhania Le Jayenge" oli paitsi vuoden menestynein elokuva, myös yksi Bollywoodin kaikkien aikojen suurimmista menestyselokuvista. Elokuva voitti yhteensä kymmenen Filmfare Awards -palkintoa ja Kajol voitti ensimmäisen Filmfare Awards -palkintonsa parhaasta naispääosasta. Kajolin ainoa elokuva vuonna 1996 oli "Bambai Ka Babu", missä hänen vastanäyttelijänään oli Saif Ali Khan. Elokuva ei menestynyt.
Vuonna 1997 Kajol näytteli "" -elokuvassa Bobby Deolin ja Manisha Koiralan kanssa. Se oli yksi vuoden tuottoisimmista elokuvista ja Kajolista tuli ensimmäinen nainen, joka voitti Filmfare Awards -palkinnon parhaasta negatiivisesta roolista. Hänen seuraava elokuvansa "Hameshaa" floppasi. Hän esiintyi myös ensimmäisessä tamilinkielisessä elokuvassaan, "Minsara Kanavussa". Hänen viimeinen sinä vuonna julkaistu elokuvansa oli romanttinen komedia "Ishq", jossa hän näytteli tulevan aviomiehensä Ajay Devganin kanssa.
Kajol näytteli kolmessa menestyselokuvassa vuonna 1998. Ensimmäinen oli "Pyaar Kiya To Darna Kya", jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Salman Khan. Hänen seuraava elokuvansa "Dushman", Sanjay Duttin kanssa, pärjäsi kohtalaisesti. Seuraavaksi hän näytteli Ajay Devganin kanssa elokuvassa "Pyaar To Hona Hi Tha", joka oli vuoden kolmanneksi menestynein elokuva. Hänen suurin hittinsä sinä vuonna oli Karan Joharin esikoisohjaus "Kuch Kuch Hota Hai", jossa hän näytteli taas Shahrukh Khanin kanssa. Hän voitti toisen parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkintonsa.
Kajolin ensimmäinen elokuva vuonna 1999 oli "Dil Kya Kare". Hänen seuraava elokuvansa oli "Hum Aapke Dil Mein Rehte Hain". Vuosi 2000 oli huono Kajolille, hänen ainoa elokuvansa "Raju Chacha" jäi vähälle huomiolle.
Kajolilta ilmestyi vain kaksi elokuvaa vuonna 2001. Ensimmäinen oli "Kuch Khatti Kuch Meethi", joka ei menestynyt. Kajol ja Shahrukh Khan tekivät taas yhteistyötä Karan Joharin elokuvassa "K3G – Ilon päiviä, surun päiviä", joka oli toiseksi menestyinein elokuva sinä vuonna Intiassa. Se oli myös vuoteen 2006 asti menestynein intialainen elokuva ulkomailla. Kajol voitti kolmannen Filmfare Awards -palkintonsa parhaasta naispääosasta.
"K3G":n jälkeen Kajol piti viiden vuoden tauon näyttelemisestä. Hän teki menestyksekkään paluun vuonna 2006 Kunal Kohlin ohjaamassa elokuvassa "Fanaa", joka oli yksi vuoden eniten tuottaneista elokuvista. Roolillaan sokeana kashmirilaisena tyttönä hän voitti neljännen Filmfare Awards -palkintonsa parhaasta naispääosasta.
Kajolin ainoa elokuva vuonna 2008 oli hänen aviomiehensä Ajay Devganin esikoisohjaus "U Me Aur Hum", mistä Kajol ansaitsi kymmenennen Filmfare Awards -ehdokkuutensa.
Hän näytteli jälleen Shahrukh Khanin kanssa Karan Joharin ohjaamassa elokuvassa "Nimeni on Khan", joka ilmestyi helmikuussa 2010. Elokuva sai pääasiassa positiivisia arvosteluja ja rikkoi myyntiennätyksiä. Kajol voitti viidennen Filmfare Awards -palkintonsa parhaasta naispääosasta. Seuraavaksi hän näytteli Kareena Kapoorin ja Arjun Rampalin kanssa elokuvassa "We Are Family", joka on intialainen versio yhdysvaltalaisesta elokuvasta "Aina vierelläsi".
Vuonna 1998 Kajol osallistui kiertueeseen nimeltä "Awesome Foursome" Shahrukh Khanin, Juhi Chawlan ja Akshay Kumarin kanssa. Esiinnyttyään Britanniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa Kajol kieltäytyi osallistumasta enää maailmankiertueisiin, koska ei kestänyt sen aiheuttamaa stressiä.
Kajol meni naimisiin näyttelijä Ajay Devganin kanssa 24. helmikuuta 1999. Heillä on kaksi lasta, vuonna 2003 syntynyt tytär Nysa ja vuonna 2010 syntynyt poika Yug.