hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jääpallon alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Jääpallon alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämä alle 19-vuotiaiden miesten maajoukkueiden kansainvälinen jääpalloturnaus. Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailut ovat jääpalloilun vanhimmat junioreiden MM-kilpailut, ja ne pelattiin ensimmäisen kerran 1968. Vuosien 1994 ja 1996 kilpailut pelattiin alle 20-vuotiaiden joukkueilla. Kilpailut järjestetään joka toinen vuosi.
Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuiden menestynein maa on Ruotsi, joka on voittanut 13 mestaruutta. Venäjällä mestaruuksia on kuusi.
Isoëtopsida
Isoëtopsida tai Isoetopsida on liekomaisten kaareen kuuluva luokka. Siihen kuuluu kaksi nykyään elävää heimoa: Lahnanruohokasvit (Isoëtaceae) ja mähkäkasvit (Selaginellaceae), sekä kauan sitten sukupuuttoon kuolleita ryhmiä kuten Lepidodendrales (esim kivihiilikauden aikana eläneet suvut: "Lepidodendron" ja "Sigillaria"), joiden jäänteistä on muodostunut suuri osa Maapallon kivihiiliesiintymistä. Lahnaruohokasvien varhaisia sukulaisia (mm. "Wexfordia") tunnetaan jo myöhäisdevonikauden ajalta.
Lepidodendrales
Lepidodendrales on sukupuuttoon kuollut luokkaan Isoëtopsida kuuluva liekomaisten lahko. Sen jäsenet elivät devoni-, kivihiili- ja permikausien aikana. Kivihiilikaudella niiden levinneisyys oli maailmanlaajuinen. Lahkoon kuului kookkaita puumaisia kasveja, joista osa kasvoi yli 40 metrin korkuisiksi ja kahden metrin levyisiksi.
Niiden jäänteistä muodostuu suuri osaa Maapallon kivihiilivaroista. Kivihiilikauden aikaisista kerrostumista löytyvät "Stigmaria"-juurifossiilit ovat näiden kasvien juuria. Suuri osa lahkon lajeista kuoli sukupuuttoon kivihiilikauden lopulla, jolloin puusaniaiset eli Pteridospermatophytan puut laajalti korvasivat ne. Kuitenkin osa Lepidodendralesin edustajista selvisi keskiselle permikaudelle asti nykyisen Kiinan alueella. Lepidodendrales-lahkon lähimmät nykyään elävät sukulaiset ovat lahnanruohokasveja. Lepidodendrales on parhaiten tunnettu esihistoriallisten liekomaisten kasvien ryhmä, sillä niiden fossiileita on kerätty paljon ja niistä on säilynyt esimerkiksi eri kasvuvaiheissa olleita yksilöitä.
Daniel Greig
Daniel Greig (s. 13. maaliskuuta 1991) on australialainen pikaluistelija.
Greig sai pronssia sprinttiluistelun MM-kilpailuissa Naganossa 2014 yhteispistein 140,715. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 16:nneksi 1 000 metrilä Sotšissa 2013. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 500 metrillä Moskovassa 2010. Maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksi kertaa yhdeksänneksi 500 metrillä.
Eero Valjakka
Eero Markus Antero Valjakka (17. joulukuuta 1937 Helsinki – 22. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jota on pidetty erityisesti asuntosuunnittelun merkittävänä asiantuntijana.
Valjakka kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1955 ja opiskeli sen jälkeen Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1966. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli arkkitehtina ensin Helsingin kaupunginsuunnitteluviraston palveluksessa vuosina 1967–1968, minkä jälkeen hän perusti kollegansa Simo Järvisen kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Valjakka ja Järvinen hahmottelivat yhdessä Espooseen uutta asemakaavaa ja asuntoalueita Olarin ja Kuitinmäen alueille. Olarin aluetta he suunnittelivat pääosin vuosina 1968–1973 (niin sanottu "Vanha Olari") ja Kuitinmäen aluetta sen jälkeen 1980-luvun alkupuolelle saakka. Valjakan ja Järvisen suunnitelmissa nousevat esiin muun muassa alueiden läpi kulkevien kävelyteiden keskeinen asema sekä uudisrakennuksia hallitseva tiiliarkkitehtuuri. Kuitinmäkeen he suunnittelivat asuintalojen lisäksi ostoskeskuksen ja toimistorakennuksia. Olarin–Kuitinmäen aluetta on myöhemmin luonnehdittu Suomen laajimmaksi ja eheimmäksi yhtenäiseksi moduulikonstruktivistiseksi kaupunkikokonaisuudeksi.
Omaa arkkitehtitoimistoa Valjakka piti vuodesta 1985 lähtien. Suunnittelutyönsä ohella hän opetti 1970- ja 1980-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa asuntosuunnittelua.
Valjakkaa on pidetty yhtenä Suomen parhaimmista asuntosuunnittelun ja asuinrakentamisen asiantuntijoista. Helsingin yliopiston taidehistorian professori Riitta Nikulan mukaan Valjakka pyrki eleettömän tyylikkäässä arkkitehtuurissaan aidosti tavallisen ihmisen asumisen parantamiseen. Valjakan ja Järvisen yhdessä laatimia Espoon uusien asuinrakennusalueiden toteutuneita suunnitelmia on pidetty hyvänä esimerkkinä onnistuneesta nykyaikaisesta kaupunkisuunnittelusta. Vuonna 1975 he saivat yhdessä rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon.
Casa Finlandia
Casa Finlandia oli arkkitehti Matti Suurosen vuosina 1969–1971 suunnittelema sarja lujitemuovisia rakennuksia. Niiden innoittajana toimi hänen vuonna 1968 suunnittelemansa Futuro-talon saama suosio.
Casa Finlandia-sarjaan kuului kolme erimallista rakennusta; huoltoasema CF-100/200 (1969), kioski CF-10 (1970) sekä asuin- ja liikerakennus CF-45 (1971). Numero CF-mallimerkinnässä tarkoittaa rakennuksen sisätilojen pinta-alaa. Talojen valmistaja oli Vantaan Hiekkaharjussa toiminut Oy Polykem Ab. Rakennuksia valmistettiin myös yhtiön Ruotsinpyhtään tehtaalla. Casa Finlandia-sarjaa markkinoitiin myös Suomen ulkopuolella ja niitä tehtiinkin muun muassa Japanissa. Valmistus päättyi kuitenkin vuoden 1973 öljykriisin myötä.
Tunnetuin Casa Finlandia-sarjan rakennuksista oli Suurosen vuonna 1971 suunnittelema CF-45, joka paremmin tunnetaan nimellä Venturo. Suomessa ehdittiin valmistamaan ennen öljykriisiä vain 19 Venturoa, mutta Japanissa niitä tehtiin tiettävästi jopa yli 1 000 kappaletta. Nykyään Casa Finlandia-sarjan rakennuksia on edelleen käytössä eri puolilla Suomea, muun muassa huoltoasemina sekä liike- ja asuinrakennuksina.
Luettelo NHL:n työsulkupelaajista muissa sarjoissa kaudella 2012–2013
NHL-kautta 2012–2013 edelsi työsulku, joka alkoi 15. syyskuuta 2012 ja päättyi 6. tammikuuta 2013. Keskeisimmät työsulkuun liittyneet kiistanaiheet NHL-liigan ja pelaajayhdistyksen välillä olivat palkkakaton suuruus sekä tulojen jakosuhde. Työsulku oli NHL-historian kolmas kausien 1994–1995 ja jälkeen.
Neuvottelujen tuloksena syntyneen kymmenvuotisen työehtosopimuksen nojalla jääkiekkotulot jaetaan tasan pelaajien ja seurojen välillä. Kumpikin osapuoli saa siis 50 prosenttia tuloista, kun taas edellinen sopimus takasi pelaajille 57 prosentin osuuden. Kauden 2013–2014 palkkakatoksi sovittiin 64,3 miljoonaa dollaria, joka vastaa tarkalleen kaudella 2011–2012 käytettyä kattoa.
Runkosarjan ensimmäinen kierros pelattiin 19. tammikuuta 2013, ja pudotuspelit alkoivat 30. huhtikuuta 2013. Kaikki runkosarjaottelut pelattiin samassa konferenssissa olevien joukkueiden välillä. Näin ollen kauden ainoat ottelut, joissa eri konferensseihin kuuluvat joukkueet kohtasivat toisensa, pelattiin Stanley Cup -finaalisarjassa.
Aiempien työsulkujen tapaan useampi NHL-pelaaja nähtiin muissa sarjoissa, suurimmaksi osaksi Euroopassa.Elitserienissä ehti työsulun aikana pelata vain kolme vahvistusta, sillä Hockeyligan kielsi Elitserien-seuroja ottamasta lyhytaikaisia työsulkuvahvistuksia. Tämä tapahtui jo syksyllä työsulun alettua, kun Elitserien-seurat MODO Hockeyta ja Frölunda HC:tä lukuun ottamatta sopi keskenään, että työsulkuvahvistuksia ei palkattaisi Hockeyliganin kiellosta huolimatta. Kilpailuvirasto vaati Hockeyligania pyörtämään päätöksen ison uhkasakon nojalla ja näin ollen kahdessa Elitserien-joukkueessa ehdittiin nähdä syksyn aikana yhteensä kolme NHL-pelaajaa. Hockeyligan vei asian Ruotsin Markkinatuomioistuimeen saakka. Käsittely päättyi Hockeyliganin eduksi joulukuussa 2012. Sen sijaan sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanissa nähtiin kaikkiaan 22 työsulkupelaajaa.
TuTon Matt Bradley ja Jesse Winchester jäivät edellisen NHL-kauden päätteeksi vapaiksi agenteiksi ja hakivat työsulun ajan NHL-sopimusta. Lopulta molemmat jäivät työsulun päätyttyä ilman sopimusta. Winchester pelasi loppukaudella SM-liigaa Jokereissa, mutta Bradley loukkantui vain yhden TuTossa pelaamansa ottelun jälkeen, eikä ole sittemmin palannut kaukaloihin.
70 (luku)
70 (seitsemänkymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää 69 ja seuraa 71. Se on myös seitsenkulmioluku sekä pienin outo luku. Jaksollisessa järjestelmässä 70 on ytterbiumin järjestysluku.
Jamie Dornan
Jamie Dornan (s. 1. toukokuuta 1982 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen näyttelijä, malli ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Christian Greynä kolmiosaisessa elokuvasarjassa "Fifty Shades of Grey", Fifty Shades Darker ja Fifty Shades Freed. Lisäksi hänet tunnetaan rooleistaan elokuvassa "Marie Antoinette" ja televisiosarjoissa "Olipa kerran" ja "The Fall".
Hän seurusteli Keira Knightleyn kanssa vuodesta 2003 vuoteen 2005. Dornan meni naimisiin huhtikuussa vuonna 2013 englantilaisen näyttelijän ja laulaja-lauluntekijä Amelia Warnerin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Ensimmäinen tytöistä syntyi marraskuussa 2013 ja toinen tyttö syntyi helmikuussa 2016.
Solar Sound Festival
Solar Sound Festival on Seinäjoella järjestettävä urbaaniin & elektroniseen musiikkiin erikoistunut kaupunkifestivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran 2.-3.8.2013 Seinäjoen keskustassa, Kirkkokadun festivaalialueella. Vuonna 2016 tapahtuma laajentui kolmipäiväiseksi.
Kävijät ja järjestämisajankohdat:
2.-3.8.2013: 9 000 kävijää (kaksipäiväinen)
18.-19.7.2014: 12 000 kävijää. (kaksipäiväinen)
17.-18.7.2015: 16 000 kävijää (kaksipäiväinen)
28.-30.7.2016: 25 700 kävijää (kolmipäiväinen)
28.-29.7.2017: 23 000 kävijää (kaksipäiväinen)
3.-4.8.2018: tavoite yli 22 000 kävijää (kaksipäiväinen)
Tapahtuman järjestää Nordic Live Productions Oy
Esiintyjiä vuoden 2013 tapahtumassa: Elastinen, JVG, Stig, HeavyWeight, Karri Koira, Ruudolf, Js16, Teflon Brothers, Tuomas Kauhanen, Lord Est, Uniikki, Mikael Gabriel, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu.
Esiintyjiä vuoden 2014 tapahtumassa: Inna (Romania), ItaloBrothers (Saksa), Adam Tensta (Ruotsi), Elastinen, JVG, MäkGälis, Stig, Teflon Brothers, Brädi, Rony Rex, Uniikki, HeavyWeight, Kasmir, Timi Lexikon, Tuomas Kauhanen, Karri Koira & Ruudolf, Spekti, Aste, Mikael Gabriel, Majuri, Nikke Ankara, OuSnap! DJ's, Solonen & Kosola, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Rico Tubbs, K-System, DJ Mista S, Salazar Pakyo, DJ Dosse, Turismo
Esiintyjiä vuoden 2015 tapahtumassa: Tinie Tempah (Iso-Britannia), Far East Movement (USA) Pendulum Dj Set (Australia / Iso-Britannia), Alfons (Ruotsi) ItaloBrothers (Saksa), Stig, Teflon Brothers, Brädi, Rony Rex, Uniikki, HeavyWeight, Kasmir, Karri Koira & Ruudolf, Spekti, Aste, Mikael Gabriel, Nikke Ankara, OuSnap! DJ's, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Aito Mäkki & Adi L Hasla, Isac Elliot, Redrama, Asa, Juju, Aksim, Särre
Esiintyjiä vuoden 2016 tapahtumassa: Tungevaag & Raaban (Norja / Ruotsi), ItaloBrothers (Saksa), Elastinen, JVG, Antti Tuisku, Stig, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Teflon Brothers, Brädi, Rony Rex, Uniikki, HeavyWeight, Kasmir, Tuomas Kauhanen, Karri Koira & Ruudolf, Spekti, Aste, Mikael Gabriel, Nikke Ankara, Evelina, Jari Sillanpää, Jukka Poika, Aito Mäkki & Adi L Hasla, Roope Salminen & Koirat, Petri Nygård, Juno
Esiintyjiä vuoden 2017 tapahtumassa: Redfoo (USA), INNA (ROM), Alan Walker (NO), Pikku G, Mäkki, Kube, Gabriel Lion, Aste, JVG, Gettomasa, Evelina, Petri Nygård, Lyömättömät, Pete Parkkonen, Reino Nordin, Mikael Gabriel, Antti Tuisku, DJ Mista S
Esiintyjiä vuoden 2018 tapahtumassa: Teflon Brothers, Petri Nygård, Portion Boys & Pasi ja Anssi, Reino Nordin, Pikku G, Vigiland (SWE), SANNI, Roope Salminen ja koirat, Nikke Ankara, Gasellit, Mäkki, OG Ulla-Maija, Mikael Gabriel, Adi L Hasla, sekä Tungevaag & Raaban. Lisäyksiä vielä tulossa kesän 2018 aikana.
Magic in the Moonlight
Magic in the Moonlight on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Emma Stone, Colin Firth, Hamish Linklater, Marcia Gay Harden, Jacki Weaver ja Erica Leerhsen. Tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun Ranskan Rivieralle.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. heinäkuuta 2014 ja Suomessa 29. elokuuta 2014.
Iška
Iška on joki Sloveniassa. Iška on Ljubjanican sivujoki, joka taas on Savan sivujoki. Iška on 31 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 86 neliökilometriä.
Iška erottoo yhdessä Iškan rotkon kanssa Ala-Karniolan Sisä-Karniolasta. Iška Vasin ja Strahomerin välinen osa joesta katosi maan alle vuoden 2010 tulvissa, 20. syyskuuta 2010.
Musiikkiohjelmisto
Musiikkiohjelmistot ovat tietotekniikan ohjelmisto-sovellutuksia, eli sovelluksia, jotka liittyvät musiikintekoon tai käsittelyyn tietokoneilla, internetissä, puhelimissa tai muissa tietotekniikan muodoissa.
Esimerkiksi musiikkisoitinohjelmat, musiikin editointi-ohjelmat tai musiikin verkostatallennusohjelmat.
"Pro Toolsin" kaltaisista ohjelmista käytetään nykyisin myös lyhennettä DAW (engl. Digital Audio Workstation).
Web-soitin merkityksessä musiikki-instrumentti internetsovelluksena.
Catherine Bell
Catherine Lisa Bell (s. 14. elokuuta 1968 Lontoo, Englanti) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Sarah MacKenzienä televisiosarjassa "Kunnian miehet", Denise Sherwoodina televisiosarjassa "Kasarmin naiset" ja Cassandra Nightingalena "The Good Witch" -elokuvasarjassa ja televisiosarjassa" Good Witch".
Bell syntyi Lontoossa, Britanniassa, englantilaiselle arkkitehdille ja iranilaislähtöiselle sairaanhoitajalle. Vanhempiensa erottua hän muutti kuitenkin jo kaksivuotiaana äitinsä kanssa Los Angelesiin. Perhetaustansa vuoksi hän osaa farsia.
Bell opiskeli paikallisessa katolisessa koulussa ja hakeutui sitten Kalifornian yliopistoon Los Angelesissa opiskelemaan lääketiedettä. Noin vuoden jälkeen hän jätti opintonsa ja ryhtyi malliksi. Käytyään mallina neljän kuukauden työrupeamalla Japanissa hän palasi Los Angelesiin ja alkoi opiskella näyttelemistä.
Hän on esiintynyt monissa eri elokuvissa ja televisiosarjoissa. Elokuvista tunnetuin on "Bruce – taivaanlahja" (2003).
Bell ja Adam Beason menivät naimisiin toukokuussa 1994. Heillä on kaksi yhteistä lasta, vuonna 2003 syntynyt Gemma ja vuonna 2010 syntynyt Ronan. Bell ja Beason erosivat syyskuussa 2015.
Catherine Bell on tehnyt hyväntekeväisyyttä mm. osallistumalla psykiatrian uhreja auttavan ihmisoikeusjärjestön "Kuolemanteollisuus: Psykiatria" - museon avajaisjuhlallisuuksien mainostamiseen.
Veronumero
Veronumero on 12 merkin yksilöllinen numerosarja, jota käytetään Suomessa rakennusalalla. Henkilön veronumero merkitään kuvalliseen henkilötunnisteeseen, joka on pidettävä esillä rakennustyömaalla työskennellessä. Kaikki rakennusalan työntekijät on myös merkittävä julkiseen "veronumerorekisteriin".
Henkilöasiakkaat saavat veronumeron verokortin yhteydessä ja ammatinharjoittajat ennakkoverolipulla. Veronumeron saa myös pyytämällä sitä verotoimistosta. Ulkomaalaisten rakennusalan työntekijöiden on aina haettava veronumeroa. Työnantaja voi tilata veronumerot keskitetysti toimittamalla verotoimistoon työntekijöittensä henkilötunnukset. Verohallinnon internetsivuilla on tarkat ohjeet veronumeron hakemiseen.
Veronumerolain mukaan rakennusalan veronumerot on ilmoitettava Verohallinnolle rakennusalan veronumerorekisteriin. Verottaja ei rekisteröi veronumeroita automaattisesti niiden antamisen yhteydessä. Rekisteröinnin voi hoitaa työntekijä itse, mutta yleensä työnantaja ilmoittaa työntekijöiden veronumerot kootusti. Ilmoittaminen on maksutonta ja onnistuu myös veronumeroiden tilaamisen yhteydessä. Jos työnantajalla on jo veronumerot, hän voi ilmoittaa työntekijät rekisteriin lähettämällä veronumeropyynnön.
Veronumeron käyttöä säätelee veronumerolaki, jonka tarkoituksena on estää harmaata taloutta ja auttaa kartoittamaan Suomessa väliaikaisesti oleskelevien ulkomaalaisten työntekijöiden määrää. Veronumerolaki astui voimaan 15. joulukuuta 2011. Uusilla rakennustyömailla veronumeron käyttöä on edellytetty 1. syyskuuta 2012 alkaen, mutta vanhoille työmaille siirtymäaikaa annettiin maaliskuun 2013 alkuun asti.
Kesäihottuma
Kesäihottuma on hevosen yliherkkyysreaktio hyönteisille, erityisesti "Culicoides"-polttiaisille. Sen oireita ovat ihon kutina, turvotus, punaisuus, hilseily ja paksuuntuminen. Kesäihottumaa ei voi parantaa, ja hoito on oireita lievittävää tai hyönteispistoja ehkäisevää.
Kesäihottuman aiheuttaa yksilön herkistyminen hyönteisten, erityisesti hyttysten tai "Culicoides"-suvun pistiäisten syljelle. Sairauden puhkeamiseen vaikuttavat geneettiset ja ympäristötekijät. Suomenhevosilla tehdyn tutkimuksen mukaan hevosen väri ei vaikuta sairastavuuteen.
Kesäihottuman oireita ovat ihon kutina, turvotus, punaisuus, hilseily ja paksuuntuminen. Kun hevonen hankaa itseään, iho rikkoutuu, mistä seuraa haavautumia, tulehduksia sekä jouhien katkeilua. Voimakkaasti oireileva hevonen saattaa hangata harjansa ja häntänsä melkein kokonaan pois. Oireet ilmenevät lämpiminä vuodenaikoina ja voimistuvat vähitellen vuosi vuodelta. Tyypillisesti oireet ilmenevät 3–6-vuotiaille.
Diagnoosi tehdään oireiden, oirehistorian ja oireiden vuodenaikaisen vaihtelun perusteella. Reaktion aiheuttava allergeeni voidaan selvittää tarkemmin intradermaalikokeella, antigeenisimulaatiokokeella tai allergeenispesifin immunoglobuliini E -mittauksella. Allergisoivaa hyönteisryhmää voi päätellä myös ihovaurioiden sijainnin perusteella: hyttyset suosivat kylkiä, "Culicoides"-pistiäiset häntää, harjaa, päätä ja korvia.
Kesäihottumaa ei voi parantaa, ja hoito on oireita lievittävää tai hyönteispistoja ehkäisevää. Kesäihottumasta kärsivän hevosen oireita voidaan lievittää muun muassa loimituksella, lääkityksellä, siedätyshoidolla ja hevosen pito-olosuhteiden muutoksilla. Ihon kutinaa ja infektiota hoidetaan akuutisti kortisonivoiteilla, tilanteen vaatiessa myös antibiooteilla. Hevosen siirtäminen pois laitumelta talliin ehkäisee hyönteispistot väliaikaisesti.
Kesäihottuman oireiden ennaltaehkäisy aloitetaan aikaisin keväällä. Parhaaksi keinoksi on todettu hevosen hyönteisloimitus koko kesäkauden ajan. Myös hyönteiskarkotteita voidaan käyttää. Hevosen ulkoilua pyritään välttämään sellaisina vuorokaudenaikoina, jolloin hyönteiset ovat runsaimmin liikkeellä, erityisesti alkuillasta ja auringonnousun jälkeen, ja ulkoilu ilman loimea on kesäkautena mahdollista lähinnä hyvin tuulisella säällä tai kaatosateessa. Vältettävät ulkoiluajat kuitenkin vaihtelevat hyönteislajeittain. Hyönteisten lisääntymistä laidunympäristön lähistöllä voidaan vähentää tuhoamalla seisovat vesilammikot, puhdistamalla hevosten juoma-astiat usein ja kärpäsherkkyyden ollessa kyseessä poistamalla hevosten ulosteet laitumelta.
Kesäihottumaa esiintyy kaikenrotuisilla hevosilla, Suomessa etenkin islanninhevosilla ja suomenhevosilla. Erityisesti islanninhevosen kesäihottumaa on tutkittu paljon.
Luoteisalueen säännös
Luoteisalueen säännös (, virallisesti "An Ordinance for the Government of the Territory of the United States, North-West of the River Ohio") oli Yhdysvalloissa vuonna 1787 annettu säädös, jolla perustettiin niin sanottu Luoteisterritorio Ohio- ja Mississippi-jokien sekä Suurten järvien väliin jäävälle alueelle. Säädös loi pohjan myöhemmille territorioiden perustamisille Yhdysvalloissa. Sitä pidetään ennen nykyisen perustuslain säätämistä toimineen konfederaation kongressin merkittävimpänä saavutuksena.
Yhdysvaltojen itsenäistymisen jälkeen kolmentoista siirtokunnan länsipuolisten alueiden kohtalo oli epäselvä. Useat osavaltiot, muun muassa New York ja Virginia tekivät niihin kohdistuvia aluevaatimuksia. Itsenäisyyssodan päätyttyä vuonna 1783 alueet liitettiin Yhdysvaltoihin, ja niiden hallintoa koskenut kysymys piti ratkaista jotenkin. Ensimmäinen Luoteisaluetta koskenut laki hyväksyttiin konfederaation kongressissa vuonna 1784 Thomas Jeffersonin luonnoksen pohjalta. Laki jakoi seudun joukoksi itsehallintoalueita, jotka saivat luvan lähettää yhden edustajan konfederaation kongressiin sitä mukaa kun niiden väkiluku ylittäisi 20 000 sekä luvan hakea osavaltion statusta kun niiden väkiluku saavuttaisi pienimmän olemassaolevan osavaltion koon. Sitä täydennettiin 1785 toisella lailla, joka määräsi alueet edelleen jaettaviksi nelikulmionmuotoisiin kaupunkikuntiin. Tämä jälkimmäinen laki muodosti pohjan Yhdysvaltain maanjakopolitiikalle aina vuonna 1862 säädettyyn Homestead Actiin saakka.
Vuoden 1787 Luoteisalueen säännös korvasi vuoden 1784 lain. Sen mukaan jokaisen hallintoalueen kuvernöörin ja tuomareiden nimitys kuuluisi kongressille siihen saakka, kunnes alueen äänestäjien määrä ylittäisi 5 000, jolloin se voisi saada territorion aseman ja muodostaa oman edustuksellisen hallinnon. Luoteisterritorio voitaisiin jakaa kolmesta viiteen territorioon, jotka saavutettuaan 60 000 asukkaan rajan voisivat edelleen hakea osavaltion asemaa. Lisäksi säännös takasi Luoteisalueen asukkaille kansalaisoikeudet ja kielsi orjuuden kokonaan sen alueella. Luoteisalueen säännöksen suurin merkitys oli siinä, että se loi käytännön, jonka mukaisesti liittovaltion uudet alueet saivat mahdollisuuden päästä automaattisesti tasavertaiseen asemaan vanhojen osavaltioiden kanssa. Tätä periaatetta sovellettiin myöhemmin Yhdysvaltojen laajentuessa aina Tyynenmeren rannikolle saakka.
Luoteisterritorion alueista muodostettiin myöhemmin Ohion, Indianan , Illinoisin, Michiganin ja Wisconsinin osavaltiot. Vuoden 1787 säännökseen sisältynyt orjuuden kieltäminen loi osaltaan pohjaa Yhdysvaltain myöhemmälle jakautumiselle niin sanottuihin vapaisiin ja orjavaltioihin, mikä puolestaan johti sisällissodan puhkeamiseen.
Vilnia
Vilnia (; ; tai "Wilejka") on pieni Liettuassa Neris-joen sivuhaara. Sen alkukohta on Vindžiūnain kylän lähellä, viisi kilometriä etelään Šumskasista, lähellä Valko-Venäjän rajaa. Vilnian pituus on 80 kilometriä ja sen valuma-alue kattaa 624 km. Joki virtaa länttä kohti ja yhtyy Neris-jokeen Vilnassa, mille tämä sivujoki on antanut nimensä.
Lahinja
Kokra on joki Sloveniassa. Kokra saa alkunsa karstimaan lähteistä lähellä Knežinan, Belčji Vrhin ja Mali Nerajecin kyliä, 150 metrin korkeudessa. Kokran pituus on 34 kilometriä ja se yhdistyy Kolpaan Primostekin kunnassa, 130 metriä merenpinnan yläpuolella. Kokra on Kolpan suurin sivujoki. Kokran valuma-alue on 360 neliökilometriä.
Eflornitiini
Eflornitiini (CHFNO) on aminohappojohdannainen, jota käytetään lääkeaineena hoidettaessa hirsutismia ja unitautia.
Eflornitiini syntetisoitiin alun perin syöpälääkkeeksi ja sillä on kasvainten kasvua estäviä ominaisuuksia. Eflornitiinin käyttö unitaudin hoidossa raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Eflornitiinin vaikutus perustuu "Trypanosomia brucei" -loision solunjakautumisen estämiseen estämällä ornitiinidekarboksylaasin toimintaa. Inhibitio perustuu siihen, että eflornitiini alkyloi ornitiinidekarboksylaasin aktiivisen keskuksen katalyyttisesti tärkeän kysteiiniaminohapon. Ornitiinidekarboksylaasi katalysoi putreskiinin muodostumista ornitiinista ja putreskiinia tarvitaan solun jakautumisessa tarvittavien polyamiinien biosynteesiin. Eflornitiini tehoaa sekä "Trypanosoma brucei gambiense"- että "Trypanosoma brucei rhodesiense" -loisioihin. Eflornitiinia käytetään erityisesti melarsoprolille vastustuskykyisten kantojen aiheuttaman unitaudin hoidossa ja sitä voidaan käyttää yhdessä nifurtimoksin kanssa.
Eflornitiinin aiheuttamia sivuvaikutuksia voivat olla huonovointisuus, johon liittyy oksentelua ja ripulia, kuulon heikkeneminen ja luuydintoksisuus, joka voi aiheuttaa anemiaa, leukopeniaa ja trombosytonemiaa.
Higashiōsaka
Higashiōsaka (; ”Itä-Osaka”) on noin puolen miljoonan asukkaan kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee nimensä mukaisesti aivan Osakan kaupungin itäpuolella. Länsiosistaan se liittyy saumattomasti Osakan kaupunkialueeseen, mutta idässä se nousee korkealle Ikomavuoren luonnonalueille ja rajautuu Naran prefektuuriin. Etelässä sen rajanaapurina on Osakan prefektuurin Yaon kaupunki ja pohjoisessa Daitōn kaupunki. Higashiōsakan pinta-ala on 61,81 neliökilometriä ja siellä on 505 801 asukasta (vuonna 2014). Higashiōsaka on nimetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista vuonna 2005.
Higashiōsaka tunnetaan tavaranvalmistuksen ("monozukuri") kaupunkina. Siellä on Japanin kaupungeista neljänneksi eniten tehtaita Osakan, Nagoyan ja Kioton jälkeen (6 016 vuonna 2008), ja tehtaiden tiheys on merkittävistä teollisuuskaupungeista suurin. 99 prosenttia kaupungissa toimivista yrityksistä on pieniä tai keskisuuria, ja lukuisat pienet tavaranvalmistajayritykset muodostavatkin kaupungin talouden selkärangan. Tuotannon monipuolisuutta kuvaa tunnuslause "Nan demo tsukureru Higashiōsaka" (, ”Higashiōsakassa voidaan valmistaa mitä vain”). Higashiōsaka on profiloitunut myös rugby-kaupungiksi, ja kaupungin maskotti Torai-kun onkin rugbynpelaaja.
Higashiōsakaa palvelevat Osakan metron Chūō-linja, JR Westin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja) ja Ōsaka-higashi-linja sekä Kintetsu-rautateiden Nara-linja, Osaka-linja ja Keihanna-linja.
M/S Ostend Spirit
M/S Ostend Spirit oli vuonna 1987 Saksassa valmistunut P&O European Ferriesin autolautta. Se kulki ensin Doverin ja Calais'n väliä, ja loppuajan se kuljetti pari vuotta "Ostend Spirit" -nimisenä matkailijoita Englannin Ramsgatesta Belgian Oostendeen välisellä reitillä. Se vietiin Turkkiin romutettavaksi vuoden 2013 lopulla.
Alus tilattiin Schichau Seebeckswerft AG:lta Bremerhavenista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 94 ja alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1987. Se luovutettiin 27. marraskuuta Doveriin Englantiin rekisteröidylle P&O European Ferriesille.
Alus lähti 28. marraskuuta 1987 Bremerhavenista Doveriin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus aloitti 4. joulukuuta liikennöinnin Kanaalin yli Doverista Calaisiin. Tammikuussa alus jäi Wilton Feyenoordiin brittiläisen miehistön lakkoillessa ja se jatkoi liikennöintiä vasta 29. kesäkuuta. Alus liikennöi 20. kesäkuuta - 1. heinäkuuta 1990 Calaisin lakkojen vuoksi Doverista Zeebrüggeen.
Alus siirrettiin 10. maaliskuuta 1998 P&O Stena Linelle, joka jatkoi liikennöintiä Doverista Calaisiin. Joulukuussa alus sai nimekseen "P&OSL Calais". Alus siirtyi elokuussa 2002 P&O Ferriesille, joka jatkoi liikennöintiä reitillä. Alus kastettiin 15. lokakuuta "PO Calaisiksi" ja edelleen helmikuussa 2003 "Pride of Calaisiksi".
Alus siirrettiin 16. helmikuuta 2007 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa, mistä se poistui 18. helmikuuta aloittaen matkan Doveriin. Alus oli 25. joulukuuta 2007 - 16. tammikuuta 2008 A&P Tynen telakalla Hebburnissa. "Pride of Calais" törmäsi 23. lokakuuta 2011 laituriin Calaisissa, jolloin sen keula vaurioitui. Alus kunnostettiin Doverissa. Alus siirrettiin 12. helmikuuta 2012 rahtiliikenteeseen Doverista Calaisiin., kunnes se siirrettiin telakalle lähteneen "Spirit of Britainin" tilalle henkilökuljetuksiin 31. maaliskuuta. Se palasi rahtiliikenteeseen 26. huhtikuuta ja se teki viimeisen matkansa reitillä 20. lokakuuta. Alus lähti 23. lokakuuta Doverista Tilburyyn huollettavaksi.
Alus vuokrattiin 18. joulukuuta 2012 Ramsgateen Englantiin rekisteröidylle Transeuropa Ferries NV:lle, joka kastoi Transeuropa Shipping Linesin operoiman aluksen "Ostend Spiritiksi". Se lähti seuraavana päivänä Tilburystä Ramsgateen ja edelleen vastaanottotestien päätyttyä Ostendeen. Se lähti 4. tammikuuta 2013 Antwerpeniin telakalle tarkastettavaksi, mistä se palasi Ostendeen 19. tammikuuta. Alus aloitti 1. helmikuuta liikennöinnin Ostendesta Ramsgateen.
Alus lähti 18. huhtikuuta Ramsgatesta Tilburyyn. Se myytiin turkkilaiselle romuttamolle lokakuussa ja se lähti 30. lokakuuta Tilburystä kohti Aliagaa. Alus ajettiin 13. marraskuuta Aliagassa maihin romutettavaksi.
Konnekoski
Konnekoski on vuolas koski Rautalammilla ja Rautalammin reitillä. Sen kautta Hankaveden vesi laskee Konneveteen. Kosken pituus on 600 m, leveys 20 m ja virtaama keskimäärin 48 m³/s. Koskea on kunnostettu 1980-luvulla kalatalouden tarpeisiin. Istukaslajeina ovat taimen ja harjus. Luontaisia saalislajeja ovat taimen, siika, ahven ja hauki. Sallittuja kalastusmenetelmiä koskessa ovat heittokalastus, perhokalastus ja uistelu. Palveluvarustukseen kuuluu heittolaituri. Taimen on tärkein saaliskala ja rauhoitusaika on 11.9.–15.11. Konnekoski on tärkeä siian ja taimenen kutualue. Konnekoski kuuluu reittiveden muiden koskien tapaan koskiensuojelulain piiriin. Konnekosken historiaan kuuluu 17. kesäkuuta 1860 tapahtunut kirkkoveneturma, jossa Varismäen kylän kirkkovene törmäsi kariin. Yli 30 henkilöä joutui tällöin veden varaan ja heistä 17 hukkui.
Jääpallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Jääpallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämä alle 17-vuotiaiden miesten maajoukkueiden kansainvälinen jääpalloturnaus. Ensimmäiset alle 17-vuotiaiden MM-kisat pelattiin 1975, ja alle 17-vuotiaat olivat alle 19-vuotiaiden jälkeen toinen juniori-ikäluokka, jolle jääpallon MM-kilpailut järjestettiin. Vuosien 1995 ja 1997 kilpailut pelattiin alle 18-vuotiaiden joukkueilla. Alle 17-vuotiaiden MM-turnaus pelataan joka toinen vuosi.
Ruotsi on kilpailuiden menestynein maa yhdeksällä maailmanmestaruudellaan. Venäjällä on kahdeksan mestaruutta ja Suomella kaksi. Neuvostoliitto voitti aikanaan kaksi mestaruutta.
Jääpallon alle 15-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Jääpallon alle 15-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämä alle 15-vuotiaiden miesten maajoukkueiden kansainvälinen jääpalloturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran 1994, ja kisat 1994–1988 pelattiin alle 16-vuotiaiden joukkueilla. Alle 15-vuotiaat ovat nuorin juniori-ikäluokka, joka kilpailee jääpallon maailmanmestaruudesta. Alle 15-vuotiaiden MM-kilpailut käydään joka toinen vuosi.
Kilpailuiden menestyneimmät maat ovat Ruotsi ja Venäjä, jotka ovat voittaneet neljä maailmanmestaruutta. Suomi on voittanut mestaruuden kahdesti.
David Welde
David Welde (s. 15. huhtikuuta 1994) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Sc Sohland -seuraa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Liberecissä vuonna 2011 Welde saavutti kultaa normaalimäen kilpailussa ja hopeaa parisprintissä Jakob Langen kanssa. Nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä vuonna 2013 Welde saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa normaalimäen kilpailussa. Vuoden 2014 nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä Welde saavutti normaalikilpailussa pronssia ja sprintissä hopeaa.
Yhdistetyn maailmancupissa Welde kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa joulukuussa 2012 sijoittuen 24:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 17:nneksi Almatyn suurmäen kilpailussa helmikuussa 2013.
Dombra
Dombra (домбыра tai dombyra kazakiksi, dambura uzbekiksi, dumbyra tataariksi ja baškiiriksi, tumbyra siperiantataariksi, danbura hazaraksi) on pitkäkaulainen luuttua muistuttava kielisoitin.
Sun City (albumi)
Sun City on vuonna 1985 ilmestynyt albumi, jonka julkaisi useista eri artisteista koostunut Artists United Against Apartheid -ryhmä. Steven Van Zandtin aloitteesta syntyneellä albumilla esiintyivät muun muassa Lou Reed, Bob Dylan, Bono, Bruce Springsteen, Ringo Starr ja Keith Richards. Levyllä lauloi myös suomalainen Michael Monroe.
Albumi oli protesti Etelä-Afrikassa harjoitettua apartheid-politiikkaa vastaan. Nimensä se sai Sun Cityn lomakohteesta, joka oli Bophuthatswanan bantustaniin perustettu viihdekeskus. Paikassa toimi muun muassa kasino sekä yökerhoja ja kylpylöitä. Etelä-Afrikan rotuerottelupolitiikan vuoksi myös Sun City oli YK:n julistamassa kulttuuriboikotissa, mutta siitä huolimatta kaupungissa kävi esiintymässä useita länsimaisia artisteja kuten Frank Sinatra, Rod Stewart, Status Quo, Paul Anka ja Elton John.
Sun City nousi Yhdysvalloissa parhaimmillaan sijalle 31 Billboard 200-listalla. Kriitikoilta albumi sai kehuja, muun muassa amerikkalaiset pop- ja jazz-toimittajat valitsivat sen äänestyksessään vuoden 1985 viidenneksi parhaaksi levyksi. Rolling Stone -lehti listasi sen myöhemmin 1980-luvun parhaiden albumien joukossa sijalle 100.A-puoli
B-puoli
CD-version bonuskappale
Hot (Innan kappale)
Hot on romanialaisen laulaja-lauluntekijä Innan kappale hänen samannimiseltä studioalbumilta. Sen julkaisi Roton Records albumin ensimmäisenä singlenä 12. marraskuuta 2008. Sebastian Baracin, Radu Bolfean sekä Marcel Botezanin sanoittama ja tuottama kappale on ylätempoinen electro house-kappale trancemusiikin elementeillä. Sanoituksellisesti kappale kertoo tarinan siitä kuinka vahva yhteys voi olla kahden rakastajan välillä.
Kappale vastaanotettiin myönteisesti musiikkikriitikoiden keskuudessa, jotka kehuivat sen biittiä, yksinkertaisuutta sekä tehokkuutta. "Hot" oli kaupallinen menestys, sijoittuen virallisen singlelistan kärkeen Espanjassa sekä tanssilistan kärkeen Unkarissa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Kappale on päässyt kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Tšekissä, Ranskassa, Alankomaissa ja Romaniassa. Kappaleelle on tehty myös kaksi eurooppalaisen klubiteeman omaavaa musiikkivideota, joista ensimmäinen julkaistiin 10. marraskuuta 2008. Inna on esittänyt kappaleen lukuisissa tapahtumissa ympäri Eurooppaa, kuten vuoden 2009 Eska Music Awardsissa, Legendario Ice Experiencessä, Loop Livessä, sekä Sopot Hit Festival-tapahtumassa Puolassa.
Marco Pichlmayer
Marco Pichlmayer (s. 27. heinäkuuta 1987) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa WSC Bad Mitterndorf -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Kranjissa vuonna 2006 Pichlmayer saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Tarvision nuorten MM-kilpailuissa 2007 hän oli kultaa voittaneessa Itävallan joukkueessa sekä saavutti hopeaa 10 kilometrin Gundersen-kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 18:nneksi suurmäen kilpailussa.
Yhdistetyn maailmancupissa Pichlmayer kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2006 sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Chaux-Neuvessa helmikuussa 2009 oltuaan kuudes. Se on myös hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa. Joukkuekilpailussa hän on sijoittunut kahdesti kolmanneksi.
Orleanssi
Orleanssi (ransk. "orléans") on alpakkakangasta, jossa loimi on kerrattua puuvillaa, kude hienoa villasta kehrättyä kampalankaa tai mohairia. Nimi johtuu Orléansin kaupungista. Kansa voi olla joko yksiväristä tai meleerattua.
Filip Šovagović
Filip Šovagović (s. 13. syyskuuta 1966 Zagreb, Kroatia, Jugoslavia) on kroatialainen näyttelijä, joka tunnetaan Ceran roolista elokuvassa "Ei kenenkään maa".
Love (Innan kappale)
Love on romanialaisen laulaja-lauluntekijä Innann kappale. Sen sanoitti ja tuotti tanssimusiikkitrio Play & Win. Se julkaistiin Innan ensimmäisen, Hot-studioalbumin toisena singlenä. Sen julkaisivat Roton ja Ultra Records digitaalisesti ladattavana lukuisissa Euroopan valtioissa sekä Yhdysvalloissa 22. heinäkuuta 2009. Britanniassa kappaleen singlejulkaisu tapahtui vasta 3. heinäkuuta 2011. "Love" on kuitenkin ollut saatavuudeltaan hyvin rajoitettu julkaisunsa jälkeen, sillä sitä on ollut saatavilla pääosin airplay-singlenä ja kokonainen virallinen single on julkaistu tähän mennessä vain Romaniassa, Espanjassa sekä Yhdysvalloissa. Monissa valtioissa, joissa kappale julkaistiin singlenä, käytetään Play & Winin radioversiota virallisena singlenä. Kappaleen sanoitus kertoo siitä kuinka monimutkaisia tilanteita rakkaudessa voi tulla vastaan.
Kappale on tähän mennessä saavuttanut menestystä Tšekissä, Puolassa, Unkarissa ja Romaniassa, jossa siitä tuli artistin toinen peräkkäinen Top 20-hitti. Romaniassa ja Puolassa "Love" päihitti edellisen Hot-singlen listasijoitusten osalta. Alankomaissa se julkaistiin albumin kolmantena singlenä, kun kuultiin huhua että "10 Minutes" julkaistiin siellä albumin ensimmäisenä singlenä.
Ortolanin koe
Ortolanin koe on vastasyntyneelle tehtävä koe, jolla todetaan synnynnäinen lonkan sijoiltaanmeno. Se on nimetty italialaisen lastenlääkärin Marius Ortolanin mukaan.
Sininaamamedestäjä
Sininaamamedestäjä ("Anthreptes reichenowi") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sininaamamedestäjää tavataan Keniassa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen uskotaan olevan vähenemässä ja koska sen populaation uskotaan olevan pieni.
Ikkelänjoki
Ikkelänjoki on Etelä-Pohjanmaalla Kauhajoen kaupungissa sijaitseva joki. Se saa alkunsa Kauhajoen itäosassa Ikkeläjärven kylässä sijaitsevasta Ikkeläjärvestä, ja laskee Kauhajokeen Aronkylän Ikkelänkylässä. Matkalla joki kulkee Sahankylän, Lamminmaan ja Lustilan kylien alueiden kautta.
Joki ja sen yläjuoksulla sijaitseva Ikkeläjärvi ovat luultavasti saaneet nimensä joen alajuoksulla sijaitsevasta Ikkelän talosta, joka on yksi Kauhajoen kantataloja. Ikkelän talon nimi puolestaan on selitetty mm. vanhan Pohjois-Satakunnan eräkulttuurin aikaiseksi siirtonimeksi Karkusta
Joessa on luontaisesti hyvä taimen- ja harjuskanta ja taimenkantaa joessa yritetään pitää yllä myös vuosittaisilla istutuksilla.
Ikkelänjokeen laskee useita pienempiä jokia ja puroja, joista tärkeimmät ovat Myllyluoma, Isoluoma, Hosiaisluoma, Haasioluoma, Männistönluoma ja Sotkanluoma joista kaksi ensimmäistä saa alkunsa Ison Koihnannevan Natura 2000-alueilta. Osassa näistä puroista on myös oma taimenkanta.
Joessa ja sen sivupuroissa esiintyy myös majavia, joiden nostattamista tulvista on aiheutunut vahinkoa jokivarsien talousmetsälle.
Miestä ei voi raiskata (elokuva)
Miestä ei voi raiskata ("Män kan inte våldtas") on Jörn Donnerin ohjaama suomalais-ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1978. Se perustuu Märta Tikkasen samannimiseen romaaniin.
Kirjastovirkailija ja 17-vuotiaan pojan yksinhuoltaja Eva lähtee juhlimaan 40-vuotissyntymäpäiväänsä työtoverinsa Agnetan kanssa. Muuan mies tanssittaa Evaa ahkerasti. Agneta poistuu kesken illan, ja Eva lähtee miehen asuntoon. Mies yrittää lähennellä, mutta Eva torjuu hänet. Lopulta mies raiskaa Evan.
Järkyttyneenä Eva raahautuu aamulla ulos asunnosta miehen vielä nukkuessa ja siistiytyy puiston vesipostin avulla. Toivuttuaan Eva alkaa jäljittää raiskaajaansa tummaan peruukkiin naamioituneena. Hän löytää miehen, joka osoittautuu mestariluokan keilailijaksi ja autokauppiaaksi. Miestä varjostaessaan Eva näkee myös tämän lapset ja tapaa tämän ex-vaimon, joka luonnehtii miestä maailman suurimmaksi paskaksi.
Eva pyytää neuvoja tutulta asianajaja Bertililtä, jonka kanssa hänellä on ollut suhde avioeronsa jälkeen. Bertilin kesämökillä Eva kyselee raiskausoikeudenkäynneistä. Mies kertoo voittaneensa juuri vastaavanlaisen tapauksen raiskaajamiehen asianajajana, koska ulkoisia väkivallan merkkejä ei löydetty.
Eva löytää kesämökin kaapista sodanaikaisen Parabellum-pistoolin ja panoksia ja liftaa ne mukanaan kaupunkiin. Hän alkaa harjoitella ampumista kaatopaikalla ja jatkaa raiskaajansa varjostamista, kunnes mies itsekin huomaa hänet.
Lopulta Eva lähtee valeasussa miehen asunnolle, mutta ottaakin peruukkinsa pois ja päättää kohdata miehen kasvotusten. Eva pakottaa miehen aseella uhaten riisuutumaan, sitoo tämän sänkyyn ja jättää miehen tätä tapaamaan tulevan seurueen kummasteltavaksi.
Eva menee ilmoittautumaan poliisiasemalle ja väittää raiskanneensa miehen. ”Ei miestä voi raiskata”, nuori poliisi sanoo. Eva poistuu, heittää aseen ja peruukin veteen ja näyttää helpottuneelta.
Loimumedestäjä
Loimumedestäjä ("Anthreptes anchietae") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Loimumedestäjää tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Philipp Orter
Philipp Orter (s. 16. helmikuuta 1994) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa SV-Villach -seuraa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Liberecissä vuonna 2011 Orter saavutti kultaa parisprintissä Paul Gerstgraserin kanssa. Erzurumin nuorten MM-kilpailuissa 2012 hän oli kultaa voittaneessa Itävallan joukkueessa. Liberecin nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa Itävallan joukkueessa. Vuoden 2014 nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä Orter voitti kultaa molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuepronssia sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kahdeksas ja suurmäessä kahdestoista.
Yhdistetyn maailmancupissa Orter kilpaili ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä helmikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Seefeldissä tammikuussa 2014 oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2014 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Seefeldissä tammikuussa 2016.
Harmaakurkkumedestäjä
Harmaakurkkumedestäjä ("Anthreptes simplex") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaakurkkumedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tiilikurkkumedestäjä
Tiilikurkkumedestäjä ("Anthreptes rhodolaemus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tiilikurkkumedestäjää tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Bruneista se on hävinnyt. Laji on pääasiassa harvinainen ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, mutta ei uhanalaisemmaksi, koska se tulee toimeen myös luonnontilattomissa elinympäristöissä.
Thomas Kjelbotn
Thomas Kjelbotn (s. 26. kesäkuuta 1986 Harstad) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Park City Nordic Ski Club -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Kranjissa vuonna 2006 Kjelbotn saavutti pronssia joukkuekilpailussa.
Yhdistetyn maailmancupissa Kjelbotn kilpaili ensimmäisen kerran Trondheimissa joulukuussa 2008 sijoittuen toisessa osakilpailussa 26:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Klingenthalissa helmikuussa 2012 oltuaan kymmenes. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Tšaikovskissa tammikuussa 2014.
Hiirimedestäjä
Hiirimedestäjä ("Anthreptes gabonicus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Hiirimedestäjää tavataan Afrikan rannikolla Senegalista Angolaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
James Otis
James Otis (5. helmikuuta 1725 West Barnstable, Massachusetts – 23. toukokuuta 1783 Andover, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen lakimies, poliittinen aktivisti ja agitaattori, joka edisti 1760-luvulla toiminnallaan Amerikan vallankumoukseen johtanutta kehitystä. Hän teki kuuluisaksi iskulauseen ”Ei verotusta ilman edustusta” ().
Otisin isä, James Otis vanhempi oli tunnettu vaikuttaja Massachusettsin brittiläisessä siirtokunnassa. Nuorempi Otis opiskeli lakia Harvardissa, valmistui asianajajaksi vuonna 1748 ja perusti lakitoimiston Plymouthiin, josta siirtyi 1750 Bostoniin. Kuuluisaksi Otis tuli vuonna 1761, jolloin hän kyseenalaisti brittiläisten tulliviranomaisten oikeuden tunkeutua ihmisten koteihin etsimään salakuljetettua tavaraa yleisluontoisten etsintälupien ("writs of assistance") nojalla, joissa ei mainittu epäilyn kohdetta tai etsittäviä tavaroita. Esiintyessään siirtokunnan korkeimman oikeuden edessä Bostonissa hän julisti, että kansalaisoikeudet perustuivat luonnonoikeuksiin, ja että kansalaisoikeuksia rikkovat etsintäluvat olivat näin ollen mitättömiä, vaikka niillä olisi ollutkin Ison-Britannian parlamentin hyväksyntä. Hän vetosi myös brittiläiseen valtiosääntöön. Etsintälupakiistan kautta hän nosti esiin periaatteellisen kysymyksen siitä, oliko parlamentilla ylipäätään oikeutta säätää lakeja siirtokuntalaisille, joilla ei ollut edustusta parlamentissa. Otis teki tässä yhteydessä kuuluisiksi ne argumentit, joita siirtokuntien oikeuksien puolustajat myöhemmin innokkaasti käyttivät. Tällöin hän tiettävästi myös sanoi ensi kerran, että ”verotus ilman edustusta on tyranniaa”. John Adamsin mukaan Otisin esiintyminen loi pohjan siirtokuntalaisten epäluottamukselle emämaataan kohtaan.
Otis valittiin toukokuussa 1761 Massachusettsin siirtokunnan lainsäädäntökokoukseen ("General Court"), ja hänet uudelleenvalittiin melkein joka vuosi. Vuonna 1766 hänet valittiin puhemieheksi, mutta siirtokunnan brittiläinen kuvernööri kumosi valinnan. Otis ryhtyi myös pamflettikirjailijaksi. Hänen ensimmäinen julkaisunsa oli Massachusettsin edustajainhuoneen toimia puolustanut "A Vindication of the Conduct of the House of Representatives of the Province of Massachusetts Bay "(1762). Toinen merkittävä teos oli "The Rights of the British Colonies Asserted and Proved" (1764). Otis tuli laajalti tunnetuksi Pohjois-Amerikan siirtokuntalaisten oikeuksien puolustajana ja hän laati asiakirjoja, joita lähetettiin toisiin siirtokuntiin ja parlamentille asti. Vuonna 1765 hänet valittiin Massachusettsin edustajana vuoden 1765 leimaverolakia vastustaneeseen New Yorkin leimaverokongressiin, jossa hän oli merkittävässä roolissa ja osallistui parlamentille lähetetyn adressin laatimiseen.
Myöhemmin Otisin mielenterveys alkoi horjua. Hänen saatuaan vuonna 1769 säiläniskun päähänsä erään brittiviranomaisen kanssa syntyneessä käsikähmässä hänet todettiin hulluksi, joskin hänellä oli vielä myöhemmin kirkkaitakin hetkiä. Otis kuoli salamaniskuun vuonna 1783.
Paul Goalabre
Paul Goalabre (s. 26. syyskuuta 1991) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Ski Club Queyras -seuraa.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä vuonna 2014 Goalabre saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä. Maastohiihdon maailmancupissa Goalabre kilpaili ensimmäisen kerran Tour de Skihin kuuluneessa Oberhofin 4 kilometrin vapaan hiihtotavan prologissa joulukuussa 2012. Tammikuussa 2013 hän sijoittui myöskin kiertueeseen kuuluneessa Val Müstairin vapaan hiihtotavan sprintissä 28:nneksi. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa Goalabre sijoittui pisteille ensimmäisen kerran Szklarska Porębassa tammikuussa 2014 oltuaan 30:s 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 15:nneksi Rybinskin vapaan sprintissä tammikuussa 2015.
Roman Schaad
Roman Schaad (s. 30. heinäkuuta 1993) on sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Skiclub Drusberg -seuraa.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä vuonna 2014 Schaad saavutti pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä. Maastohiihdon maailmancupissa Schaad kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2013 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut yhdeksänneksi Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2014.
Otis (täsmennyssivu)
Otis voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Rockwell OV-10 Bronco
North American Rockwell OV-10 Bronco on yhdysvaltalainen potkuriturbiinikäyttöinen sotilaslentokone. Kone kykenee tiedustelun ja maataistelutoiminnan ohella tulenjohtotehtäviin sekä panssarintorjuntaan ja taisteluun helikoptereita vastaan. Pienimuotoiset kuljetustehtävät olivat nekin mahdollisia toteuttaa, sillä konetyypin kuormakapasiteetti on noin 3 000 kg. OV-10 Broncon ensilento tapahtui 16. heinäkuuta 1965.
Yleisimmin saattoi tämä tyyppi käyttää aseistuksenaan maajoukkoja vastaan FFAR-raketteja sekä konekiväärejä, mutta edellisten ohella myös AIM-9 Sidewinder -ilmataisteluohjuksia ja konetykkejä.
Koneen kaksi Garrett AiResearch -potkuriturbiinia tuottivat kumpikin 715 hv tehon. Niiden turvin kone saavutti 452 km/h huippunopeuden, 8 778 m (28 800 ft) lakikorkeuden ja noin 930 km toimintamatkan.
Konetyyppi tuli tuotantoon vuonna 1966 ja vuonna 1986 päättynyt tuotanto käsitti arviolta 360 koneyksilöä. Alatyypit eli kehitysversiot olivat A—D. OV-10 Bronco osallistui Vietnamin sotaan. Palveluskäyttö alkoi tällä konetyypillä elokuussa 1967. OV-10 Bronco on sittemmin poistettu aktiivikäytöstä, Yhdysvalloissa vuonna 1995. Sen käyttäjiä ovat olleet USAF, USMC ja USN. Lisäksi joillakin USA:n liittolaismailla oli näitä tämän tyypin lentokoneita, Euroopassa Saksalla. Konetyypistä on tiettävästi olemassa "G-versio" -niminen päivitetty muunnos. Sitä käytettäneen edelleen lähinnä terrorismin vastaisessa sodassa.
Sixtynine 69
Sixtynine 69 tai 69 – Sixtynine on Jörn Donnerin ohjaama suomalais-ruotsalainen elokuva vuodelta 1969.
Käsikirjoituksen alkulauseessa Jörn Donner perusteli itse elokuvan nimivalintaa: ""Tämä elokuva kertoo suhteista, avioliitosta ja koirasta. Elokuvan suhteet ovat ylösalaisin. Siksi sen nimi on 69. Se on kuudes elokuvani. Siksi sen nimi on 69. Se kuvataan vuonna 1969. Siksi sen nimi on 69. – – – Nimi "Sixtynine" tuntui – – – luonnolliselta, ei pornografisista syistä vaan siksi, että sovinnaisen avioliittomoraalin opit käännetään nurin.""
Tuula elää avioliitossa, jonka osapuolet ovat niin vieraantuneet toisistaan etteivät edes tiedä toistensa harrastuksista. Tuulalla ei tunnu olevan käsitystä, että mies viettää illat huippuluokan jääkiekko-otteluiden erotuomarina. Tuula saa tämän selville osumalla miehensä tuomaroimaan otteluun. Samana iltana selviää, että mies tapailee naispuolista ralliajajaa. Kostoksi Tuula alkaa tapailla gynekologiaan, naimisissa olevaa miestä, muutenkin kuin vastaanotolla.