hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hipposaurus
Hipposaurus (nimen merkitys: "”hevoslisko”") on sukupuuttoon kuollut keskipermikautinen terapsidisuku, joka kuuluu Biarmosuchia-alalahkoon. Se eli nykyisen Etelä-Afrikan alueella. Etelä-Afrikkalainen paleontologi Lieuwe Dirk Boonstra kaivoi esiin "Hipposaurusin" luurangon maatilalta, Beaufort Westin alueelta, vuonna 1928. S. H. Haughton kuvasi sen kallon 1929, Boonstra loput luurangosta vuonna 1934. Aluksi "Hipposaurusta" kuten muutakin Biarmosuchiaa luultiin Gorgonopsia-alalahkoon kuuluviksi terapsideiksi.
Kooltaan "Hipposaurus" on melko pieni, sen pituus on noin 1,2 metriä ja kallon pituus 21 cm. Sen kallon silmäkuopat ovat suuret ja niiden yläpuolella on hieman paksumpaa luuta. Yläpuolelta katsottuna takaraivo on syvästi kovera, ja ohimoaukot pienet. Yhdellä puolella leukaa on viisi etuhammasta, yksi kulmahammas, ja yksi takahammas.
Sidor & Welman (2003):
E. Amson & M. Laurin (2011):
Henrietta
Henrietta on naisen etunimi, diminutiivimuoto Henrik-nimen naispuolisesta vastineesta Henrika. Ranskassa nimi esiintyy muodossa Henriette. Henrietta on siitä johdettu latinan mukainen muoto.
Suomessa nimi Henrietta on vuoden 2016 loppuun mennessä annettu 1792 naiselle. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Henrietan nimipäivä on Henrikin päivänä, 19. tammikuuta.
Czesław Niemen
Czesław Niemen (), oik. Czesław Juliusz Wydrzycki, Puolan ulkopuolella usein taiteilijanimenä pelkkä Niemen, (16. helmikuuta 1939 – 17. tammikuuta 2004) oli puolalainen rockmuusikko, laulaja-lauluntekijä ja yhtyeenjohtaja, jonka aktiivisinta aikaa olivat 1960- ja 1970-luvut.
Niemen syntyi Białystokin seudulla silloisella Valko-Venäjällä. Hänen isänsä oli pianonvirittäjä, ja poika lauloi kirkkokuorossa ja kävi musiikkilukion. Seutu yhdistettiin sotien seurauksena Neuvostoliiton alueeseen, mutta 1958 Niemen pääsi monien muiden puolalaisten tavoin muuttamaan sieltä perheineen Puolaan.
Niemen debytoi laulajana 1960-luvun alussa esittäen puolankielistä rockia ja soulia yhtyeessä Black & Blue. Vahvan ja laaja-alaisen lauluäänensä ohella hän soitti kosketinsoittimia ja sävelsi omia kappaleita.
Vuonna 1964 Niemen yhtyeineen esiintyi Varsovassa Marlene Dietrichin kunniaksi järjestetyssä konsertissa. Dietrich ihastui Niemenin lauluun ”Czy mnie jeszcze pamiętasz” ja levytti siitä pian itse kirjoittamansa saksankielisen version ”Mutter, hast du mir vergeben?”. Vuonna 1967 Niemen oli eronnut Black & Blue -yhtyeestä ja julkaisi laulun ”Dziwny jest ten świat” ("Maailma on outo"), josta tuli yksi sen ajan suosituimmista kommunistivaltaa kritisoivista protestilauluista Puolassa. Niemen oli maan ensimmäisiä pitkätukkaisia, värikkään ”psykedeelisiä” vaatteita käyttäviä esiintyjiä.
Kolme ensimmäistä albumiaan Niemen levytti yhtyeensä Akwarelen (”Vesivärit”) kanssa. Sittemmin hänen yhtyeidensä nimiä olivat muun muassa Enigmatic, Grupa Niemen ja Aerolit. Vuonna 1969 hän vietti yli puoli vuotta Italiassa, levytti singlejä ja esiintyi. Hän vaihtoi tyyliään progressiiviseen rockiin, jota edusti albumi "Enigmatic". 1970-luvun alussa Niemen levytti kolme englanninkielistä albumia Saksan CBS-yhtiölle. Vuoden 1974 albumilla "Mourner's Rhapsody" olivat mukana Jan Hammer ja Rick Laird Mahavishnu Orchestrasta. Seuraavaksi Niemen suuntautui fuusiojazziin ja elektroniseen musiikkiin albumillaan "Katharsis".
Niemen on tehnyt musiikkia myös näytelmiin ja elokuviin, kuten Andrzej Wajdan vuoden 1972 elokuvaan "Häät". Vuonna 1979 Niemen voitti Sopotin laulufestivaalit kappaleellaan "Nim przyjdzie wiosna".
Rütlischwur
Rütlischwur (saksaa, ”Rütlin vala”) on nimitys myyttiselle valalle, jolle Sveitsin vanha valaliitto legendan mukaan perustui. Se liittyy myös legendaan Sveitsin kansallissankari Wilhelm Tellistä. Tarinan eri versioiden mukaan vala vannottiin joko liiton perustamisen yhteydessä vuonna 1291 tai sitten vuonna 1307.
Valaliitto oli alkujaan kolmen nykyisessä keski-Sveitsissä Vierwaldstättersee-järveä ympäröineissä laaksoissa sijainneen kantonin, Urin, Schwyzin ja Unterwaldenin välillä solmittu löyhä liitto, jonka tarkoituksena oli turvata niiden perinteiset itsehallinto-oikeudet Habsburg-sukuisia kuvernöörejä vastaan. Tarinan mukaan liiton vahvistanut vala vannottiin Rütlin niityllä, joka sijaitsee Seelisbergissä Vierwaldstätterseen vasemmalla rannalla. Vanhin tapahtumasta kertova kirjallinen lähde on Hans Schriberin laatima niin sanottu ”Sarnenin valkoinen kirja” vuodelta 1470. Siinä kuvataan vanhan valaliiton synty ja mainitaan, että kolmea kantonia edustaneet kolme miestä olivat vannoneet Rütlilla valan, jonka mukaan he vaarantaisivat tarvittaessa henkensä ja omaisuutensa puolustaakseen toisiaan. Teksti ei mainitse miesten koko nimiä, mutta Friedrich Schillerin vuonna 1804 kirjoittaman näytelmän "Wilhelm Tell" ansiosta heidät tunnetaan nimillä Werner Stauffacher (Schwyz), Walter Fürst (Uri) ja Arnold von Melchtal (Unterwalden).
Kolmen kantonin liitosta todistava dokumentti, latinankielinen vuoden 1291 liittokirja oli satojen vuosien ajan unohduksissa, kunnes se löydettiin schwyziläisestä arkistosta 1700-luvulla. Pitkään kuitenkin uskottiin, että valaliiton pohjana oli nimenomaan Rütlilla vannottu vala, joka tosin perimätiedon mukaan ajoitettiin vuoteen 1307 eikä 1291. Se myös yhdistettiin tarinaan kansallissankari Wilhelm Tellistä, jonka oletettiin eläneen samoihin aikoihin. 1500-luvulla elänyt historioitsija Ägidius Tschudi ajoitti valan teoksessaan "Chronicon Helveticum" ”Martinpäivää edeltävään keskiviikkoon” (8. marraskuuta) vuonna 1307. Vasta 1800-luvun lopulla Sveitsissä vakiintui yleiseksi käsitys, jonka mukaan Rütlin vala vannottiin vuonna 1291, ja näin sekä liittokirja, vala että Wilhelm Tell on yhdistetty samaan ajankohtaan. Käsitystä edisti Bernin kaupungin vuonna 1890 tekemä päätös yhdistää kaupungin 700-vuotisjuhlinta valaliiton perustamisen 600-vuotisjuhliin. Liiton perustamisajankohtana on pidetty elokuun ensimmäistä päivää 1291 eli kuningas Rudolf Habsburgilaisen kuolinpäivää. Nykyään 1. elokuuta on Sveitsin kansallispäivä.
Rütlin niitystä tuli 1800-luvulla sveitsiläisille symbolisesti merkittävänä paikkana suosittu vierailukohde ja se suojeltiin kansallisena muistomerkkinä.
Itämaisen keramiikan museo
Itämaisen keramiikan museo () on vuonna 1982 perustettu taidemuseo Japanin Osakassa. Museo on keskittynyt erityisesti kiinalaiseen, korealaiseen ja japanilaiseen keramiikkaan.
Museon kokoelmissa on yli 2 700 keramiikkaesinettä. Museon kokoelmissa on muun muassa kuuluisa Ataka-kokoelma, johon kuuluu lähes tuhat kiinalaista ja korealaista esinettä, Rhee Byung-Changin korealainen kokoelma, Shōji Hamadan töitä ja persialaista keramiikkaa. Japanilaisista esineistä kaksi kuuluu Japanin kansallisaarteisiin.
Museossa on esillä noin 400 merkittävää kiinalaista, korealaista ja japanilaista esinettä. Pysyvien näyttelyiden lisäksi museo järjestää erikoisnäyttelyitä.
Museo sai alkunsa maaliskuussa 1980, kun Sumitomo-ryhmittymä päätti lahjoittaa Ataka-kokoelman Osakan kaupungille. Osaka ilmoitti tämän jälkeen uuden museon perustamisesta Nakanoshiman puiston alueelle. Rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 1981, ja museon avajaistilaisuus pidettiin 6. marraskuuta 1982. Museon Ataka-kokoelman esineet olivat vuosina 1991–1992 Yhdysvaltain-kierroksella Art Institute of Chicagossa, San Franciscon taidemuseossa ja Metropolitan Museum of Artissa.
Museo on saanut historiansa aikana useita lisälahjoituksia. Rhee Byung-Chang lahjoitti museolle vuosina 1996 ja 1998 yhteensä 363 korealaista keramiikkaesinettä, jotka olivat vuonna 1999 esillä uuden lisärakennuksen avajaispäivänä. Mikio Horio puolestaan lahjoitti vuosina 2000–2005 satoja keramiikkaesineitä, joiden mukana oli muun muassa Shōji Hamadan tekemiä esineitä.
Sumbawanga
Sumbawanga on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 209 793 asukasta. Sumbawanga sijaitsee Länsi-Tansaniassa ja on Rukwan alueen pääkaupunki.
Castel Goffredo
Castel Goffredo () on kunta Italiassa Lombardian alueella Mantovan maakunnassa.
Mustahuppumanikki
Mustahuppumanikki ("Lonchura spectabilis") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustahuppumanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi tai yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uudenirlanninmanikki
Uudenirlanninmanikki ("Lonchura forbesi") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Uudenirlanninmanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustamanikki
Mustamanikki ("Lonchura hunsteini") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustamanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Poika ja pilves
Poika ja pilves on suomalaisen death metal -yhtye Tukkanuotan neljäs EP-levy. Se julkaistiin 31. tammikuuta 2014 levymerkillä Stay Heavy Records.
Asenapiini
Asenapiini (kauppanimillä "Sycrest" ja "Saphris") on epätyypillinen eli toisen polven psykoosilääke, joka vaikuttaa keskushermostossa useisiin hermosolujen välittäjäainevastaanottajiin. Sitä käytetään kaksisuuntaisen mielialahäiriön tyypin 1 keskivaikean tai vaikean maanisen vaiheen hoitoon; sekä joissain maissa myös skitsofrenian hoitoon.
Yhdysvaltain lääkevirasto FDA myönsi lääkkeelle myyntiluvan 26. marraskuuta 2007. EU-alueelle lääke sai myyntiluvan 2010, mutta vain kaksisuuntaisen mielialahäiriön maanisen vaiheen hoitoon. Myyntilupaa skitsofrenian hoitoon ei myönnetty, koska riittävää tehoa ei voitu osoittaa lyhytkestoisissa tutkimuksissa.
Asenapiinia on saatavilla 5 mg ja 10 mg suussa liukenevina annoksina, ja sitä markkinoi Suomessa Oy H. Lundbeck Ab.
Useammalla kuin joka 10:nnellä käyttäjällä ilmenee ahdistusta ja uneliaisuutta.
Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä ilmenee eräitä ekstrapyramidaalioireita (lihassupistuksia, lihaskireyksiä, tavallisten lihassupistusten hitautta tai pitkittymistä, liikkeiden hitautta, vapinaa), maksan valkuaisainearvojen kasvua, pahoinvointia, heitehuimausta, kuolaamista, ruokahalun lisääntymistä, lihomista, suun tai kielen tunnottomuutta, makuaistin muuttumista, uupumusta, väsymystä, rauhoittavaa vaikutusta ja rauhattomuutta.
Yhdellä 100−1000:sta käyttäjästä esiintyy sydämen keskiosan johtumiskatkos, sydämen QT-ajan pidentymistä, epänormaalin hidasta tai nopeaa sydämen lyöntirytmiä, nielemisvaikeuksia, lisää ekstrapyramidaalioireita (silmien, kielen tai leuan epänormaaleja liikkeitä, kouristuksia, liikkeiden rauhattomuutta), ongelmia puheessa, kielen turvotusta tai kipua, suun haavoja, arkuutta, punoitusta, turvotusta tai rakkuloita, pistelyä kielessä tai suussa, seksuaalinen toimintahäiriö, kuukautisten epäsäännöllisyyttä tai puuttumista, levottomia jalkoja (epämiellyttävät tuntemuksia jaloissa) ja matalaa verenpainetta seistessä tai muutoin.
Yhdellä 1000 − 10 000:sta käyttäjästä ilmenee keuhkoveritulppa (hengenvaarallinen; oireina rintakipua ja hengitysvaikeuksia), lihassairaus (jota pakkausseloste ei nimeä, oireina selittämätöntä kipua ja särkyä), muutoksia valkosolujen määrässä, näön tarkentamisen vaikeutta, rintojen kasvua miehillä ja maidon tai nesteen erittymistä rinnasta.
Merkittäviä sivuvaikutuksia etenkin vanhoilla ihmisillä ovat mm. sekavuus, muistihäiriöt, ekstrapyramidaalioireet, suun kuivuminen, ummetus, virtsaamisvaikeudet, väsymys, sydämen tiheälyöntisyys eli takykardia, verenpaineen lasku ylös noustessa (huimausta) ja alttius kaatumisille. Asenapiinia ei saa antaa alle 18-vuotiaille, eikä dementiaa sairastaville vanhoille ihmisille aggressiivisuuden rauhoittamiseksi.
Asenapiini heikentää alzheimer-lääkkeiden tehoa. Siitä ei ole todettu olevan apua masennukseen.
Sitruunamanikki
Sitruunamanikki ("Lonchura flaviprymna") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Sitruunamanikkia tavataan Australian pohjoisosissa. Sen kannaksi arvioidaan vähintään 20 000 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matemaattinen malli
Matemaattinen mallintaminen on matemaattisissa luonnontieteissä ja insinööritieteissä käytettävä menetelmä, jonka avulla voidaan analysoida monimutkaisia systeemejä. Sään ennustaminen on tyypillinen esimerkki ongelmasta, joka voidaan parhaassakin tapauksessa ratkaista ainoastaan matemaattisella mallilla tietokoneessa. Perinteisiä matemaattisessa mallintamisessa käytettäviä menetelmiä ovat esimerkiksi elementtimenetelmä ja differenssimenetelmä. Nykyisin matemaattisia malleja käytetään laajalti, mm. biologiassa, taloustieteessä ja teknisessä suunnittelussa.
Matemaattisen mallin rakentaminen liittyy läheisesti teorian rakentamiseen. Malli yleensä rakennetaan siten, että siinä käytettävät matemaattiset rakenteet toteuttavat teorian asettamat oleellisimmat vaatimukset. Matemaattiset mallit ovat usein approksimatiivisia, eli likimääräisiä. Likimääräisyys on tietokoneen laskukyvyn asettama käytännön välttämättömyys. Malli yleensä suunnitellaan käytettävää likimääräistä mallia silmällä pitäen.
Jaakko Klemetinpoika Leppänen
Jaakko Klemetinpoika Leppänen oli ensimmäinen tunnettu keskisuomalainen kirkonrakentaja. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Petäjäveden vanhan kirkon toteuttajana. Leppäsen arvellaan syntyneen isonvihan (1714–1721) vuosina.
Leppänen toimi nikkarina kirkkotyömailla jo asuessaan Saarijärvellä 1750-luvulla. Vuosina 1757–1758 uusittiin Leppäsen johdolla Jämsän kirkon katto. Pian sen jälkeen Leppänen muutti Jyväskylän kappeliin ja työskenteli pitäjännikkarina Vesangan Soikkalan kylässä 1761–1768. On todennäköistä, että hänen opettajansa oli kirkonrakentaja Arvi Junkkarinen, joka oli Keski- ja Itä-Suomessa suuria rakennuksia toteuttanut leppävirtalainen rakentaja. Uusi pitäjännikkari sai tehtäväkseen korjata Laukaan 1680-luvulla rakennettua kirkkoa. Leppäsen tunnetuimman työn, Petäjäveden ristikirkon rakentaminen oli työtehtävänä 1763–1764.
Petäjäveden kirkon viimeistelyn aikana Leppänen korjaili Junkkariselta keskeneräiseksi jäänyttä Korpilahden kirkkoa ja Jämsän kirkon alttaria. Leppäsen viimeinen työ lienee ollut Jämsän kirkon viereen vuonna 1768 pystytetty kellotapuli. Tämän jälkeen hänen töistään ei ole asiakirjoissa merkintöjä.
Kirkonrakentajan ammatti periytyi Leppäseltä hänen pojalleen ja pojanpojalleen. Poika Jaakko Jaakonpoika Leppänen, oli Jyväskylän kappelikirkon rakentaja vuonna 1775. Rakennus muistutti suuresti Petäjäveden kirkkoa. Siihen liittynyt tapuli valmistui viisi vuotta myöhemmin. Tämän poika Erkki Leppänen teki Petäjäveden vanhan kirkon tapulin. Jaakko Jaakonpoika (1741–1805) rakensi myös tapulin Korpilahden kirkkoon 1777.
Erkki eli Eerik Jaakonpoika Leppäsen (1776–1856) rakennuksista tunnetaan 1821 valmistunut Petäjäveden kirkon tapuli, joka liittyy hänen isoisänsä rakentaman kirkkoon umpinaisella yhdyskäytävällä.
Ruskorintamanikki
Ruskorintamanikki ("Lonchura castaneothorax") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskorintamanikkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokimanikki
Nokimanikki ("Lonchura stygia") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Nokimanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaatio on luultavasti suhteellisen pieni jä vähenemässä pyydystämisen ja elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Nokimanikki on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Niittymanikki
Niittymanikki ("Lonchura teerinki") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Niittymanikkia tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustavyömanikki
Mustavyömanikki ("Lonchura monticola") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustavyömanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi pienellä levinneisyysalueellaan. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uudenbritannianmanikki
Uudenbritannianmanikki ("Lonchura melaena") eli aiemmalta nimeltään uudenenglanninmanikki on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Uudenbritannianmanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Timorinriisipeippo
Timorinriisipeippo ("Lonchura fuscata") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Lajia tavataan Pieniin Sundasaariin kuuluvilla Timorin, Semaun ja Roten saarilla.
Havana (albumi)
Havana on belgialaisyhtye Paradision toinen studioalbumi. Sen julkaisi Patrick Samoy Recordings 18. maaliskuuta 2011. Albumi sisältää sekä remix-versioita vanhoista kappaleista että täysin uusia kappaleita. "Havana" ei päässyt edes kotimaassaan lainkaan listoille.
Afrikankypäräsuokilpikonna
Afrikankypäräsuokilpikonna ("Pelomedusa subrufa") on "Pelomedusa"-suvun ainoa laji. Se on läheistä sukua afrikansaranasuokilpikonnille ("Pelusios"). Laji liikkuu päiväaikaan.
Eläin on 30-32 cm pitkä. Kilven yleisväritys on ruskea tai vihreä. Suomuissa voi olla kuvioita, jotka ovat mustia.
Lajia esiintyy Afrikan mantereella, Madagaskarilla, ja Jemenissä. Sitä tavataan järvissä, lammissa ja joissa. Kuivina kausina se oleskelee mudassa.
Yhdessä pesueessa on 10-40 munaa.
Afrikankypäräsuokilpikonna on kaikkiruokainen. Se syö kasveja, hyönteisiä, lintuja, sammakoita ja kaloja. Sillä on varpaissaan kynnet, joilla se paloittelee saaliinsa.
Ondjumba
Ondjumba oli lyhyen aikaa (1872–76) Suomen Lähetysseuran lähetysasemana Ambomaalla Ondongan kuningaskunnassa nykyisessä Namibiassa.
Ondjumban lähetysaseman perusti vuonna 1872 Karl August Weikkolin. Hän oli jo matkustanut Länsi-Ambomaalle Ongadjeraan aikomuksenaan jatkaa sinne perustetun Rehobothin lähetysaseman rakentamista, mutta Weikkolin ja Tobias Reijonen olivat joutuneet ristiriitaan Ongadjeran kuninkaan Tsheyan kanssa. Suomalaisten oli pakko palata Ondongaan ja laajentaa työtä siellä. Näin Ondjumban lähetysasema sai alkunsa.
Ondjumba sijaitsi vain 4 km Olukondasta etelään eli liian lähellä, mutta kun kuningas Shikongo oli tämän paikan suomalaisille osoittanut, oli sinne siis rakennettava asema.
Weikkolin siirtyi kuitenkin jo vuonna 1876 Uukwambin heimon alueelle, jolloin Ondjumban asema jäi tyhjäksi. Lyhyessä ajassa varkaat veivät sieltä kaiken, minkä irti saivat. Vahingon ei kuitenkaan sanottu olleen kovin suuri.
Donald Williams
Donald Williams voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Lonchura atricapilla
Lonchura atricapilla on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidettiin aiemmin samana lajina kastanjamanikin kanssa.
"Lonchura atricapillaa" tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lonchura ferruginosa
Lonchura ferruginosa on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus samana lajina kastanjamanikin ja "Lonchura atricapillan" kanssa.
"Lonchura ferruginosaa" tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ōsaka Tenman-gū
Ōsaka Tenman-gū () on šintolainen pyhäkkö Osakassa. Se on yksi Japanin merkittävimmistä Tenjinille omistetuista pyhäköistä, ja siellä pidetään vuosittain Tenjin matsuri -festivaali.
Ōsaka Tenman-gū on koulutuksen ja taiteiden kamina palvotun, Sugawara no Michizanen tunnetuin pyhäkkö. Sugawara no Michizane oli 900-luvulla elänyt oppinut ja poliitikko. Alkuperäisen pyhäkön rakennutti vuonna 949 keisari Murakami rauhoittaakseen Michizanen levotonta sielua. Pyhäkkö on tuhoutunut tulipalossa useita kertoja, ja sen päähalli, "honden" ja pääportti ovat vuodelta 1845.
Ōsaka Tenman-gū tunnetaan myös Tenjin matsuri -festivaalista, joka järjestetään vuosittain 24.–25. heinäkuuta. Sen aikana jumalallista kantotuolia, "mikoshia" kuljetetaan ympäri kaupunkia. Festivaalia on järjestetty yli tuhannen vuoden ajan, ja sen väitetään alkaneen, kun pyhäkön läheltä joesta oli löytynyt pyhä keihäs.
Vaahteraliigan kausi 1991
Vaahteraliigan kausi 1991 oli Vaahteraliigan 12. kausi. Liigan runkosarjassa kymmenen joukkuetta pelasi yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Sarjan viimeinen putosi suoraan I-divisioonaan ja toiseksi viimeinen joutui liigakarsintaan.
Vaahteramaljassa East City Giants voitti Helsinki Roostersin 17–14. Turku Trojans voitti pronssia. Porvoon Butchers ja Rauma Admirals olivat uudet joukkueet sarjassa, ja Admirals putosi takaisin I-divisioonaan jäätyään runkosarjassa viimeiseksi.
The Three-Faced Pilgrim
The Three-Faced Pilgrim on suomalaisen sinfonisen black metal -yhtye Alghazanthin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Woodcut Records.
AdraMelekTaus
AdraMelekTaus on suomalaisen sinfonisen black metal -yhtye Alghazanthin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Woodcut Records.
Albumista julkaisiin rajoitettu 500:n kappaleen painos.
Vesiliskot
Vesiliskot ("Salamandridae") on pyrstösammakoiden eli salamanterieläinten lahkoon kuuluva heimo. Joissakin yhteyksissä heimosta käytetään nimeä salamanterit. Heimoon kuuluu noin 20 sukua ja yli 70 lajia. Lemmikkieläiminä pidetään useita lajeja, kuten hongkonginvesiliskoa ("Paramesotriton hongkongensis"), japanintuliliskoa ("Cynops pyrrhogaster") ja punatäpläsalamanteria ("Notphthalmus viridescens"). Vesiliskojen fossiileja on löydetty eoseenikaudelta alkaen pleistoseenikaudelle saakka.
Aikuisen pituus on noin 20 cm. Suurin osa lajeista erittää myrkkyä ja niiden väritys varoittaa petoja niiden myrkyllisyydestä. Niiden värityksessä on kirkkaita värejä.
Vesiliskoja esiintyy lähinnä Euroopassa ja Aasiassa. Jonkin verran niitä tavataan myös Afrikan pohjoisosassa. Pohjois-Amerikassa elää kaksi kotoperäistä sukua.
Ennen parittelua koiras piirittää naarasta ja hieroo sitä. Hedelmöitys on sisäinen. Toukat elävät yleensä vedessä.
Wete
Wete on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 31 872 asukasta. Wete sijaitsee Pemban saaren länsirannikolla ja on Pohjois-Pemban alueen pääkaupunki sekä Weten piirikunnan hallinnollinen keskus.
As the Darkness Enters
As the Darkness Enters on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Northern Heritage.
Kauri (nimi)
Kauri on suomalainen miehen etunimi. Sillä on saamelaiset ja venäjänortodoksiset juuret. Se on johdos arkkienkeli Gabrielin nimestä.
Kauriksi on Suomessa vuodesta 1900 alkaen nimetty yli 200 ihmistä. Näistä muutama prosentti on naisia.
Kahama
Kahama on kaupunki Luoteis-Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 242 208 asukasta. Kahama kuuluu Shinyangan alueeseen ja on Kahaman piirikunnan hallinnollinen keskus.
Mónica Spear
Mónica Spear Mootz (1. lokakuuta 1984 – 6. tammikuuta 2014) oli venezuelalainen missi, malli ja näyttelijä. Hän oli vuoden 2004 Miss Venezuela sekä vuoden 2005 Miss Universum -kipailun viides.
Maanantaina 6. tammikuuta 2014 29-vuotias Spear ja hänen 39-vuotias ex-puolisonsa Thomas Henry Berry kuolivat aseellisen ryöstön yhteydessä Venezuelassa. Spear, Berry ja heidän 5-vuotias tyttärensä Maya Berry Spear olivat palaamassa lomamatkalta, kun he joutuivat pysähtymään maantien sivuun Valencian ja Puerto Cabellon välisellä tieosuudella auton renkaan rikkouduttua. Kun autoa nostettiin rekan kyytiin he joutuivat aseistautuneen joukon hyökkäyksen kohteeksi. Spear, Berry ja Maya lukittautuivat Toyota Corollaansa, jolloin Spearia ja Berrya ammuttiin auton ovien ja ikkunoiden läpi useita kertoja kuolettavasti. Auton takaosassa kyyristyneenä ollut Maya Berry sai luodista osuman jalkaansa mutta selvisi.
Cuerpo de Investigaciones Científicas, Penales y Criminalísticas (CICPC) pidätti 8. lokakuuta 2014 7 henkilöä epäiltynä osallisuudesta Spearin ja Berryn murhaan sekä Maya Berryn vahingoittamiseen. Syyskuussa 2014 19-vuotias Jean Carlos Colina, 21-vuotias Nelfren Jiménez ja 18-vuotias José Gregorio Ferreira tuomittiin Spearin ja Berryn murhista, Maya Berryn murhan yrityksestä sekä ryöstöstä 24 vuodesta 26 vuoteen vankeuteen. Toukokuussa 2015 25-vuotias Gerardo Jose Contreras tuomittiin osallisuudesta samoihin rikoksiin 25 vuoden vankeuteen. Lisäksi kaksi alaikäistä on tuomittu osallisuudesta murhiin viiden vuoden vankeusrangaistuksiin. Syyttäjä toi ilmi, että tuomitut olivat osa suurempaa rikollisryhmää jonka kohteena ovat Valencian ja Puerto Cabellon välillä matkustavat moottoriajoneuvojen kuljettajat.
Spear ja Berry haudattiin perjantaina 10. tammikuuta 2014 Cementerio del Este -hautausmaalle Venezuelan pääkaupunkiin Caracasiin. Pariskunnan tytär Maya Berry muutti Spearin vanhempien luo Miamiin helmikuussa 2014.
Njombe
Njombe on kaupunki Tansanian eteläisillä ylängöillä. Vuonna 2012 siellä oli 130 223 asukasta. Kaupunki on Njomben alueen pääkaupunki ja Njomben piirikunnan hallinnollinen keskus.
Chalice of Death
Chalice of Death on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin järjestyksessään neljäs EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Northern Heritage.
Albumista julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.
Evil Mysteries
Evil Mysteries on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin kolmas EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Northern Heritage.
Suomen Tinku
Suomen Tinku ry on suomalainen kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on lisätä Andien alueen kulttuurien, kansansivistyksen ja kansanliikkeiden tuntemusta. Tinku korostaa toiminnassaan vastavuoroisuutta ja monimuotoisuutta. Tinku on aimaran ja ketsuan kieltä ja tarkoittaa erilaisten voimien kohtaamista: vastavuoroisuutta, monikulttuurisuutta ja toinen toisiltaan oppimista.
Suomen Tinku ry perustettiin vuonna 1994. Tinku on osa Andien maissa toimivaa Tinku-verkostoa, joka on Andien alkuperäiskansojen järjestöjen sekä paikallisten kansalaisjärjestöjen verkosto. Tinku-verkosto pyrkii toiminnallaan vahvistamaan alkuperäiskansojen identiteettiä ja lisäämään heidän taitojensa arvostusta.
Tinkun toiminnan keskiössä on hankkeina tapahtuva kansainvälisyyskasvatus Suomessa. Järjestö on tuottanut materiaalipaketteja kansainvälisyyskasvatusta varten.
Suomen Tinku ry:n pääasialliset toimintamuodot ovat Andien maihin liittyvä tiedotustyö ja kansainvälisyyskasvatus Suomessa. Tinku on Kepan jäsenjärjestö ja osallistuu vuosittain järjestettäville monikulttuurisille Maailma kylässä-festivaaleille. Vuoteen 2006 saakka järjestö toimi asiantuntijatahona KEPAn Etelän vapaaehtoisohjelma Etvossa Andien maiden osalta.
Tinku on myös osallistunut Kepan ETVO-ohjelmaan lähettämällä vapaaehtoistyöntekijöitä Tinkun yhteistyöjärjestöön Warmaylluun Perussa. Suomen Tinku on myös Siemenpuu-säätiön perustajajäsen. Lisäksi Tinku tekee yhteistyötä järjestöjen kanssa, jotka toimivat latinalaisamerikkalaisten kulttuurien esille tuomiseksi Suomessa.
Tinkun tiedotuskampanja vuosina 2006-2007 keskittyi nuorten työmahdollisuuksiin Boliviassa, Perussa ja Ecuadorissa. Sen tarkoitus on edistää kansainvälistä solidaarisuutta ja osoittaa kuinka Suomen ja Andien alueen nuoret kohtaavat samanlaisia vaikeuksia ja haaveilevat samoista asioista erilaisista elinympäristöistään huolimatta.
Vuoden 2008 kansainvälisyyskasvatusprojekti toteutettiin yhteistyössä perulaisen Warmayllu-järjestön kanssa. Hankkeessa suomalaiset ja perulaiset kuudesluokkalaiset pohtivat valokuvan keinoin turvallisuuden ja turvattomuuden teemoja. Koululaisten ottamat valokuvat ovat nähtävissä nettigalleriassa, johon myös liittyy materiaalipaketti koulujen kansainvälisyyskasvatusta varten. Osa kuvista valittiin valokuvanäyttelyyn, joka kiersi yhteistyöpaikkakunnilla Suomessa ja Perussa syksyllä 2008 ja keväällä 2009.
Suomen Tinku ry:n vuonna 2013 aloittama, Suomen Kulttuurirahaston tukema Vesien kertomaa -hanke keskittyy ympäristökasvatukselliseen vesiteemaan. Koululaisille suunnatuissa valokuvaustyöpajoissa käsitellään vesiaihetta tarinoiden ja valokuvien kautta sekä Perussa että Suomessa.
Pesäpallon suomensarja 1989
Pesäpallon suomensarja pelattiin 45. kerran kaudella 1989. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kempeleen Kiri, Lammin Luja ja Mansen Pesäpallo nousivat ykkössarjaan kaudeksi 1990. Lohkojen kaksi heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan ja kolmanneksi viimeiset joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Kausi oli yhdeksäs, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso pesäpallossa.
Karsinta pelattiin 9. syyskuuta Palokassa yksipäiväisenä turnauksena.
Kuortane putosi, mutta kun Tammelan Pallopeliitat luopui seuraavan kauden sarjasta, sai Kuortane pitää sarjapaikkansa.
Wisdom &amp; Hate
Wisdom & Hate on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Northern Heritage.
Albumista julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.
Kaikki kappaleet sanoittanut Nefastos.
Black Ceremony
Black Ceremony on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin ensimmäinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Faustian Distribution.
Enticing
Enticing on saksalaisen death metal -yhtye Retaliationin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Rising Nemesis Records.
Kaikki kappaleet sanoittanut Heiko Heckner ja Julian Welsch.
Jaakko Honkanen (koripalloilija)
Jaakko Honkanen on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Honkanen pelasi Suomen pääsarjassa yhteensä yhdeksän kautta, joista kahdeksan Pyrinnössä ja viimeisen Tapiolan Hongassa. Hän saavutti Pyrinnössä SM-hopeaa kaudella 1958.
Suomalaisuuskeskus Finnica
Suomalaisuuskeskus Finnica on suomalaista kulttuuria ja historiaa esittelevä verkkosivusto, joka on julkaistu vuosina 2001–2007. Finnica oli tarkoitus rakentaa valtakunnalliseksi niin, että kunkin maakunnan kulttuurisivustot yhdistyisivät Finnican kautta yhteiseksi kulttuurin virtuaalipaketiksi, mutta maakunnista tulivat mukaan vain Keski-Suomi ja Kymenlaakso.
Maakuntien yhteinen Finnica-sivusto sisältää tieto- ja opiskeluaineistoa suomalaisuudesta, Suomen historiasta, kirjallisuudesta, Suomen kasveista, maantieteestä, Suomessa puhutuista kielistä, suomalaisten terveyden kehityksestä, urheilun vaiheista ja ruokakulttuurista.
Keski-Suomi-sivusto luotiin Suomalaisuuskeskus Finnican pilottihankkeena. Hanke käynnistyi tammikuussa 2001 ja päättyi huhtikuussa 2003. Finnica Keski-Suomi tarjoaa yli 40 artikkelia, yli 1 000 valokuvaa, ääninäytteitä ja lukuisia toiminnallisia osioita. Sen henkilögalleriaan on tallennettu tietoja eri aikojen kulttuuripersoonallisuuksista ja vaikuttajista Minna Canthista Otto Wille Kuusiseen. Sivuilta löytyy tietoa esimerkiksi alueen esihistoriasta, taloudesta, murteista ja kulttuurihistoriasta.
Projektia vetänyt Päivi-Marjut Raippalinna näki Finnican suuren yleisön sivustona. Finnica Keski-Suomi -hanke maksoi 240 000 euroa. Sitä rahoittivat Länsi-Suomen lääninhallitus, Jyväskylän kaupunki ja useat keskisuomalaiset yritykset ja yhteisöt.
Finnica Kymenlaakso on useista teemakokonaisuuksista koostuva verkkosivusto, joka toimii oppaana maakuntaan. Kymenlaakso-sivusto sisältää maakunnan historiaa kuvaavia kehitysartikkeleita ja yleisartikkeleita, sen identiteettiä esitteleviä teemoja sekä yleistietoa ja kuvia Kymenlaaksosta.
"Kymipedia" on verkossa toimiva Wikimedia-tietosanakirja, joka edistää kymenlaaksolaisen kotiseutuidentiteetin vahvistumista paikallisen historian ja kulttuurin tutkimisen avulla. Kymipedia on myös medialukutaidon opetusväline. Kouvolan kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto ja Helsingin yliopiston koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenian Kouvolan yksikkö ovat yhdessä kehittäneet Kymipedian Opetusministeriön myöntämällä projektirahoituksella.
Jaakko Honkanen
Jaakko Honkanen voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia henkilöitä:
Seven (albumi)
Seven on saksalaisen death metal -yhtye Retaliationin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Simha Arom
Simha Arom (s. 1930 Düsseldorf nimellä "Fred Arom") on ranskalais-israelilainen etnomusikologi. Hän on afrikkalaisen musiikin asiantuntija ja Centre National de Recherche Scientifiquen tutkija. Hänet tunnetaan parhaiten 1960-luvulta 1980-luvulle tehdyistä aka-pygmien ja muiden keskiafrikkalaisten ryhmien musiikin levytyksistä. Aromin kirja "African Polyphony and Polyrhythm", joka julkaistiin ranskaksi vuonna 1986 ja englanniksi 1991, on alansa klassikkoteos. Se sai ASCAP Deems Taylor Awardin vuonna 1992. Aromille myönnettiin Centre National de Recherche Scientifiquen hopeamitali vuonna 1984 perinteisen, kirjoittamattoman polyfonisen musiikin analyysin metodien kehittämisestä.
Arom sai Pariisin konservatoriosta diplomin käyrätorven soittajana.
Pentti Hotinen
Pentti Olavi Hotinen (15. heinäkuuta 1929 – 18. kesäkuuta 1979) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Hotinen pelasi Suomen pääsarjassa neljä kautta, joiden lisäksi hän kuului ainakin yhden ottelun kokoonpanoon kolmella kaudella. Hän pelasi pääsarjatasolla Pyrinnössä yhtä Kotkan Pojat -kautta lukuun ottamatta. Hotinen saavutti Pyrinnössä SM-hopeaa kaudella 1958. Hän toimi Pyrinnössä myös valmentajana kaudella 1956.
Epävirallisen mukaan Hotinen kuoli 18. kesäkuuta 1979, 49-vuotiaana. Hänen hautansa sijaitsee Naantalissa.
Pesäpallon suomensarja 1990
Pesäpallon suomensarja pelattiin 46. kerran kaudella 1990. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Haapajärven Kiilat, Kuusankosken Puhti ja Koskenkorvan Urheilijat nousivat ykköspesikseen kaudeksi 1991. Lohkojen kolme heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan. Kausi oli kymmenes, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso miesten pesäpallossa.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat maakuntasarjasta nousseet Kestilän Kisa-Veikot, Toholammin Urheilijat ja Oulunsalon Vasama.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykkössarjasta pudonnut Jyväskylän Lohi ja maakuntasarjasta nousseet Ilomantsin Urheilijat, Summan Ponnistus ja Jyväskylän Valo. Kiteen Urheilijain sarjapaikka siirtyi Kiteen Pallo -90:lle. Aiemmin lohkossa pelannut Helsingin Ykköset siirtyi länsilohkoon.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat itälohkosta siirtynyt Ykköset ja maakuntasarjasta nousseet Vähänkyrön Viesti, Forssan Alku ja Loimaan Palloilijat. Tammelan Pallopeliitat, jolla oli sarjapaikka, ei osallistunut sarjaan ja sen tilalla pelasi edellisellä kaudella karsinnoissa pudonnut Kuortaneen Kunto, joka nyt putosi sarjasta toisen kerran peräkkäisinä kausina.
Megan Boone
Megan Boone (s. 29. huhtikuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esittää FBI:n rikostutkija Elizabeth Keeniä NBC:n televisiosarjassa Blacklist (suom. 'musta lista'). Boonen isoisä on miljardööri H. Gary Morse ja perhe on asunut The Villagesissa eläkeläisten asuma-alueella Floridassa ollakseen lähellä perheen vanhempaa sukupolvea.
Hän on näytellyt jaksoja muutamassa televisiosarjassa, mm. Blue Bloods, Todistettavasti syyllinen ja The Cleaner. Elokuvarooleja on ollut myös useita, mm. My Bloody Valentine, Sex and the City – Sinkkuelämää 2 ja Step Up Revolution.
National Lampoon
National Lampoon () on yhdysvaltalainen vuosina 1970–1998 julkaistu huumorilehti ja sen pohjalta syntynyt mediatuotantoyhtiö. Se syntyi alun perin aiemmasta Harvardin yliopiston "Harvard Lampoon" -huumorilehdestä. Lehden perustaja oli Robert K Hoffman.
Elokuvan "Delta-jengi" (1978) menestyksen myötä "National Lampoon" alkoi panostaa yhä enemmän elokuvatuotantoon. Syntyivät muun muassa Chevy Chasen pääosien varaan tukeutuva perhelomakomedia "Faijalla hommat hanskassa" (1983) ja sen monet jatko-osat kuten "Mieletön kesis" (1985) ja "Joulupuu on kärvennetty" (1989). Lehden ja elokuvien lisäksi National Lampoon julkaisi kirjoja ja äänilevyjä ja teki myös radio- ja teatterituotantoja. Chevy Chasen sekä "Delta-jengin" pääosanäyttelijä John Belushin ohella National Lampoonin projekteihin ovat vuosien varrella osallistuneet muiden muassa Billy Crystal, Gilda Radner, Harold Ramis, Christopher Guest, Al Jean, P. J. O’Rourke, Boris Vallejo, Richard Belzer ja Bill Murray.
Elokuvien paremman joskin vaihtelevan menestyksen vastapainona alkuperäinen huumorilehti alkoi vähitellen menettää suosiotaan. Viimeinen säännöllinen numero ilmestyi toukokuussa 1992, ja siitä lähtien lehti ilmestyi vain kirjana kerran vuodessa. Vuonna 1990 "National Lampoonin" osti Los Angelesissa toiminut J2 Communications, jonka omisti entinen Disney-johtaja James P. Jimirro. Hän oli kiinnostunut lähinnä yhtiön omistamista elokuvaoikeuksista. Vuosituhannen vaihteesta lähtien National Lampoon on toiminut "National Lampoon, Inc." -nimisenä komedian ja viihteen tuotantoyhtiönä, johdossa Daniel S. Laikin.
Pesäpallon suomensarja 1991
Pesäpallon suomensarja pelattiin 47. kerran kaudella 1991. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Nurmon Jymy, Puurtilan Kisa-Pojat ja Jokioisten Koetus nousivat ykköspesikseen kaudeksi 1992. Lisäksi lohkokakkoset pääsivät ottelemaan pääsystä ykköspesiskarsintaan. Pattijoen Urheilijat pääsi karsintaan ja onnistui myös nousemaan voitettuaan karsinnassa Ulvilan Pesä-Veikot suoraan kahdessa ottelussa. Myös Hakunilan Kisa nousi ykköspesikseen (syy tuntematon). Lohkojen kaksi heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan jonka lisäksi kolmanneksi viimeinen joutui karsimaan sarjapaikastaan. Kausi oli yhdestoista, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso miesten pesäpallossa.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykköspesiksestä pudonnut Nurmon Jymy, länsilohkosta siirtynyt Vähänkyrön Viesti sekä maakuntasarjasta nousseet Ylivieskan Kuula ja Simon Kiri.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykkössarjasta pudonnut Puurtilan Kisa-Pojat ja maakuntasarjasta nousseet Maaningan Mahti, Kelta-Mustat, Kotkan Into ja Virtasalmen Urheilijat. Tohmajärven Urheilijain tilalla sarjassa esiintyi Tohmajärven Pomppu. Aiemmin lohkossa pelannut Jyväskylän Lohi siirtyi länsilohkoon.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykkössarjasta pudonnut Lammin Luja, itälohkosta siirtynyt Jyväskylän Lohi sekä maakuntasarjasta lohkovoittajina nousseet Riihimäen Pallonlyöjät, Ylöjärven Pallo ja Soinin Sisu. Puna-Mustat ja Ykköset Helsingistä ei osallistuneet sarjaan, edelliskauden paras putoaja Loimaan Palloilijat säilytti paikkansa ja Hakunilan Kisa nousi sarjaan maakuntasarjan kakkossijalta.
Mörby centrumin metroasema
Mörby centrum () on Tukholman metron asema Danderydin kunnan alueella, samannimisen kauppakeskuksen yhteydessä.
Asema otettiin käyttöön 29. tammikuuta 1978 ja on linjan 14 pohjoinen pääteasema. Edeltävä asema on Danderyds sjukhus (), ja etäisyys Slussenille on 11,1 kilometriä.
Tunneliasema sijaitsee 20–22 syvyydessä Mörbyledenin ja Gamla landsvägenin alapuolella. Lippuhalli on kauppakeskuksen alimmassa kerroksessa Mörbynaukion alapuolella. Aseman taidetta ovat luoneet Karin Ek ja Gösta Wessel, ja sille ominaista on värien vaihtelu katselukulmasta riippuen.
Aseman pohjoispuolella on elektronisesti vartioitu, pienehkö vaunuhalli, jossa on tilaa kuudelle täysimittaiselle metrojunalle. Sen yhteydessä on myös hätäuloskäynti, sillä laiturille pääsee normaalitilanteessa vain sen eteläpäästä.
Aiemmin metroa oli tarkoitus jatkaa Täbyn keskukseen, mutta suunnitelmat hylättiin Täbyn kunnan päättäessä panostaa Roslagsbananin kunnostukseen ja laajennuksiin.
Mälarhöjdenin metroasema
Mälarhöjdenin metroasema on Tukholman metron asema Mälarhöjdenissä. Metroasema avattiin 16. toukokuuta vuonna 1965 ja on osa metron punaista linjaa. Asema sijaitsee Axelsbergin ja Bredängin asemien välissä. Etäisyys Slussenin asemalle Mälarhöjdenin asemalta on 7,5 kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 3 300 matkustajaa päivässä.
Skärholmenin metroasema
Skärholmenin metroasema on Tukholman metron asema Skärholmenissa. Asema avattiin 1. maaliskuuta vuonna 1967, ja se oli tuolloin metroverkoston 64. asema. Metroasema on osa metron ("punaista linjaa"), ja se sijaitsee Sätran ja Vårbergin asemien välissä. Etäisyys asemalta Slussenin asemalle on noin 11,7 kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 13 000 matkustajaa päivässä.
Sturebyn metroasema
Sturebyn metroasema on Tukholman metron asema Sturebyssä. Metroasema avattiin 9. syyskuuta vuonna 1951. Tuolloinen asemarakennus oli kuitenkin vain väliaikainen, ja pysyvä, nykyinen asema avattiin lopulta 1. lokakuuta vuonna 1953. Sturebyn asema on osa metron T-bana 1 -linjaa ("vihreä linja"), ja se sijaitsee Svedmyran ja Bandhagenin metroasemien välissä. Slussenin asemalle on Sturebyn asemalta matkaa 5,8 kilometrin verran.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 3 800 matkustajaa päivässä.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2003
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2003 järjestettiin Osakassa, Japanissa 10.–13. syyskuuta 2003. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa sekä avoimet luokat.
Kisojen menestynein maa oli isäntämaa Japani, jonka judokat saavuttivat kuusi kultaa ja yhteensä yhdeksän mitalia. Kuuba sai kahdeksan mitalia, Ranskan ja Saksan saadessa viisi. Enemmän kuin yhden kultamitalin saavutti myös Etelä-Korea ja Kiina. Brittiläinen naisjudoka, Karina Bryant, oli kisojen ainoa tuplamitalisti. Hän voitti pronssia yli 78 kilon ja hopeaa avoimessa luokassa.
Nordic Master Programme
Nordic Master Programme -hanke alkoi vuonna 2007 Pohjoismaiden ministerineuvoston aloitteesta. Sen tavoitteena on edistää korkeakoulutusta Pohjoismaissa. Hankkeelle on suunniteltu pysyvää rahoitusta vuodesta 2015 lähtien.
Hankkeen piirissä on perustettu useita kaksivuotisia maisteriohjelmia (laajuudeltaan 120 ECTS), joita yliopistot järjestävät konsortioina. Ohjelmat tarjoavat niihin hyväksytyille opiskelijoille mahdollisuuden opiskella ja asua vähintään kahdessa Pohjoismaassa ohjelman aikana. Hankkeen kehittämisessä on hyödynnetty opiskelijakyselyä, jonka toteutti Oxford Research vuonna 2012.
Suomessa Nordic Master Programme -ohjelmia kuuluu esimerkiksi Aalto-yliopiston tarjontaan.
Insinööritieteiden korkeakouluTaiteiden ja suunnittelun korkeakoulu
Roberto Dellasega
Roberto Dellasega (s. 15. kesäkuuta 1990 Cavalese, Italia) on italialainen mäkihyppääjä. Hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa mäkihypyn maailmancupissa Pragelatossa joulukuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 21:s Engelbergissä joukukuussa 2013. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Dellasega oli 35:s suurmäen kilpailussa ja oli joukkuemäessä mukana Italian kahdeksanneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hänen serkkunsa Diego Dellasega on myös mäkihyppääjä.
The Ex (yhtye)
The Ex on vuonna 1979 perustettu hollantilainen kokeellista rockia soittava yhtye. Yhtye käytti alkuvuosinaan paljon efektejä ja epäsovinnaisesti viritettyjä ja preparoituja kitaroita musiikissaan.
Isositraattidehydrogenaasi
Isositraattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi isositruunahapon hapetusta ja dekarboksylaatiota, jolloin tuotteena muodostuu alfaketoglutaarihappoa. Isositraattidehydrogenaasi esiintyy eliöissä osana sitruunahappokiertoa. Isositraattidehydrogenaasin EC-numero on 1.1.1.41.
Ihmisen isositraattidehydrogenaasi on rakenteeltaan tetrameeri ja molekyylipainoltaan noin 238 kDa. Eukaryooteilla isositraattidehydrogenaasista on kaksi muotoa. Vain mitokondrioissa tavattava entsyymi, joka vaatii koentyymikseen NAD-molekyylin, ja mitokondrioissa ja sytosolissa esiintyvä isositraattidehydrogenaasi, joka käyttää koentsyyminään NADP-molekyyliä. Isositraattidehydrogenaasi katalysoi ensimmäisessä vaiheessa isositruunahapon hapettamista oksalomeripihkahapoksi. Hapettimena reaktiossa toimii NAD tai NADP, jotka pelkistyvät muodostaen NADH:ta tai NADPH:ta. Seuraavaan vaiheeseen entsyymi tarvitsee koentsyymikseen kahdenarvoisen metallikationin, joka on tyypillisesti joko magnesium- tai mangaani-ioni. Ionin tehtävänä on todennäköisesti polarisoida oksalomeripihkahapon ketoryhmä. Oksalomeripihkahaposta eliminoituu karboksyyliryhmä hiilidioksidina, minkä jälkeen muodostunut tyydyttymätön välituote vastaanottaa protonin muodostaen alfaketoglutaarihappoa. Isositraattidehydrogenaasin katalysoiman reaktion Gibbsin energian muutos on -8,4 kJ/mol.
Kun eliöiden soluissa on runsaasti pelkistyspotentiaalia eli NADH:n pitoisuus on korkea ja soluissa on paljon ATP:tä, isositraattidehydrogenaasin toiminta inhiboituu. Sen sijaan ADP-molekyyli toimii entsyymin allosteerisena aktivoijana. Myös kalsiumionit aktivoivat entsyymiä. Nisäkkäillä isositraattidehydrogenaasin säätelymekanismit ovat ainoastaan allosteerisia. Sen sijaan "Escherichia coli" -bakteerilla entsyymiä säädellään myös kovalenttisesti. Kolibakteerilla on isositraattidehydrogenaasikinaasientsyymi, joka siirtää fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä isositraattidehydrogenaasin katalyyttisesti ja rakenteellisesti tärkeille seriiniaminohapoille. Tämä fosforyloiminen inhiboi isositraattidehydrogenaasin toiminnan.
Guillaume Henri Dufour
Guillaume Henri Dufour (15. syyskuuta 1787 Konstanz, Itävalta (nyk. Saksassa) – 14. heinäkuuta 1875 Les Contamines, lähellä Geneveä, Sveitsi) oli sveitsiläinen sotilas ja insinööri, joka valittiin neljästi Sveitsin armeijan ylipäälliköksi eli kenraaliksi.
Dufour aloitti sotilasuransa Ranskan armeijassa Napoleonin aikana. Hän kävi École Polytechnique -insinöörikoulun Pariisissa ja École du Génie -sotilaskoulun Metzissä, valmistuen vuonna 1809 insinööriupseeriksi. Hän ehti palvella Ranskan armeijassa armeijassa neljä vuotta. Hänet lähetettiin aluksi Korfulle kartoittamaan paikallisia linnoituksia, ja hän osallistui saaren puolustukseen vuonna 1813, samoin kuin Napoleonin sotien viimeisiin taisteluihin Ranskassa vuonna 1814. Dufour vapautettiin Ranskan palveluksesta 1815 ja kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Sveitsiin, jossa hänestä tuli Geneven kantonin julkisista rakennushankkeista vastannut insinööri ("ingénieur cantonal"). Hänet nimitettiin myös vuonna 1819 perustetun Thunin sotilaskoulun johtajaksi ja hän julkaisi useita sotahistoriaa käsitelleitä kirjoja.
Vuonna 1831 Dufourista tuli Sveitsin armeijan esikuntapäällikkö sekä päämajoitusmestari. Vuonna 1833 hän komensi divisioonaa, joka palautti järjestyksen Baseliin. Vuonna 1847 hänet valittiin Sveitsin liittoarmeijan kenraaliksi tehtävänään kukistaa Sonderbund eli katolisten kantonien muodostama separatistinen liittouma. Dufour pääsi näyttämään taitonsa tässä Sonderbundin sotana tunnetussa Sveitsin sisällissodassa ja saavutti suuren kansansuosion, jota tosin hieman rajoitti hänen liittoutumisensa konservatiivien kanssa vallankumousvuonna 1848. Dufour valittiin toisen kerran kenraaliksi 1849, koska Badenissa puhjenneen vallankumouksen ja sitä kukistamaan lähetettyjen preussilaisten joukkojen pelättiin uhkaavaan Sveitsin puolueettomuutta. Kolmannen kerran hänet valittiin Sveitsin asevoimien johtoon vuonna 1857 Sveitsin ja Preussin välille syntyneen Neuchâtelin kriisin aikana, ja neljännen kerran vuonna 1859 Ranskan lähetettyä armeijansa Savoijiin. Vuonna 1864 Dufour toimi puheenjohtajana Geneven kansainvälisessä kongressissa, jossa laadittiin Geneven sopimus ja perustettiin Punainen Risti. Hänet myös valittiin Sveitsin liittokokoukseen konservatiivien edustajana.
Sotilasuransa ohella Dufour teki uraauurtavan tutkimuksen Sveitsin topografiasta, ja tuloksena syntynyt topografinen kartasto julkaistiin vuosina 1842–1864. Hänen mukaansa on nimetty Sveitsin korkein vuorenhuippu, 4 634 metriä korkea Dufourspitze, joka on osa lähellä Italian rajaa sijaitsevaa Monte Rosan massiivia. Tämän ja useiden muiden Monte Rosan huippujen tarkat sijainnit saatiin määritettyä hänen johtamansa tutkimuksen ansiosta.
Pyhän Jaakobin kirkko
Pyhän Jaakobin kirkko -nimisiä kirkkorakennuksia ovat:
Murus gallicus
Murus gallicus on ajanlaskun alun tienoilla käytössä ollut kelttiläisen linnoitustekniikka. Sen pääaluetta oli Länsi-Euroopassa etenkin Gallia. Rakennusmateriaalina olivat puu ja maa-ainekset.
Kasulu
Kasulu on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 208 244 asukasta. Kasulu kuuluu Kigoman alueeseen ja on Kasulun piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee Luoteis-Tansaniassa, lähellä Burundin rajaa.
Mustionkosken voimala
Mustionkosken voimala on Imatran Voiman rakentama vesivoimala Karjaalla Karjaanjoessa, ja se valmistui 1953. Sen putouskorkeus on 8,1 metriä ja teho 1,8 MW. Vuodesta 2012 voimalaitoksen on omistanut Koskienergia Oy.
Mustolan sulku
Mustola on Saimaan kanavan sulku Lappeenrannassa. Sen putouskorkeus on 7,3 metriä. Sulun liikkuvat pollarit ovat sulun länsipuolella. Mustola on keskimmäinen kanavan kolmesta Suomen puolella sijaitsevasta sulusta. Pohjoisessa lähimpänä Saimaata on Mälkiä ja etelässä Soskua. Sulun kohdalla kanavan molemmin puolin on samanniminen kaupunginosa.
Nykyinen sulku on kolmas tällä paikalla sijainnut sulku. Alkuperäinen Suur-Mustolan sulku rakennettiin vuonna 1856 osana niin sanottua ensimmäistä Saimaan kanavaa. Kanavaan kuului myös nykyisin museoitu Pien-Mustolan sulku, joka sijaitsee pohjoisempana lähellä nykyistä Mälkiän sulkua. Vuonna 1933 kanavan toisen rakentamisen yhteydessä rakennettiin uusi Mustolan sulku ja vuonna 1968 kolmannen rakentamisen yhteydessä nykyinen Mustolan sulku.
Noin kilometri alavirtaan Mustolan sulusta on Mustolan rahtisatama ja vapaa-alue.