Sõpruse Puiestee
Sõpruse Puiestee on vuonna 2002 perustettu virolainen vaihtoehtorock-yhtye, jonka merkitys jäsentensä kautta ylttää laajalle virolaisen rockin historiassa. Tallinnalaisen yhtyeen musiikissa pohjalla ovat Viron 1980-luvun punk-liike, elektroninen musiikki ja klassiset soittimet. Monien muiden virolaiset rockyhtyeiden tapaan kappaleiden sanoitukset pyrkivät olemaan lyyrisesti, eeppisesti ja runollisesti kunnianhimoisia. Runoilijat Marie Myrk ja Kristiina Ehin ovat tehneet joidenkin yhtyeen esittämien kappaleiden tekstit.
Sõpruse Puiesteen muusikot vaikuttavat edelleen tai ovat aiemmin vaikuttaneet useissa eri virolaisyhtyeissä, kuten Metro Luminal, Vennaskond, Agent M, Under Marié, Tuberkuloited, Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber ja Unenäopüüdjad. Näiden erinäisten rinnakaisten yhtyeprojektien ja muusikkopiirien kautta Sõpruse Puiesteen muusikoilla on ollut vaikutuksensa useisiin eri virolaisiin rockyhtyeisiin, kuten sittemmin lopettaneeseen tarttolaiseen Paha Pollyyn.
Yhtyeessä ovat vaikuttaneet säveltäjä Allan Vainola, sanoittaja Mait Vaik, Andrus Uutsalu, Tõnis Veelmaa, Steve Vanoni, Villu Viirsalu, Merili Varik, Mart Süda, Margus Tammela, Alar Tammela ja Kaupo Kaldmäe. Tähän mennessä neljä viimeksi mainittua ovat jättäneet yhtyeen. Debyyttilevyllä jäseniksi laskettiin myös Erki Kasemets, Pille Kallas, Jan Uuspõld ja Andres Rooväli, jota yhtye ensilevyllään kuvaili olemmassaolonsa ideoijaksi ja identiteetiksi.
Yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto "Mustale merele" ilmestyi syksyllä 2003. Andres Rooväli kirjoitti sille esipuheen. Itse levy on omistettu Gösta Sundqvistin muistolle. Suomalaismuusikoista kiitoksensa sai myös Matti Inkinen. Levyn nimikkolaulu on omistettu Venäjän ja entisen Neuvostoliiton Mustanmeren-laivastolle, jossa myös moni virolainen neuvostoaikoina palveli. Tämän takia albumin kansivihon laivastohistorian oli kirjoittanut sotahistorioitsija Mati Õun. Kanteen on kuvattu tyylitelty panssarilaiva Potemkinin matruusi, johon myös nimikkolaulun tapaan hitiksi noussut "1905" viittaa. Levyllä kappaleesta on sekä virolainen että venäläinen versio.
Tietynlainen kristillinen, nimenomaan luterilainen, eetos hallitsi ensimmäistä levyä. Levyn takakansi siteerasi viroksi tunnetun protestanttisen teologin Karl Barthin teosta "Kirkon dogmatiikka". Mait Vaikin kirjoittaman ensiraidan "Ma olen õnnelik, et ihimesed on nii ilusad ja head" sanat on kirjoitettu eräänlaiseksi pieneksi uskontunnustukseksi. Samoin Sõpruse Puiestee ilmoitti levyssään tukevansa Viron evankelis-luterilaisen kirkon (EELK) kirkonrakennusprojektia Viimsissä.
Yhtye on ilmoittanut nettisivuillaan tahtovansa esittää kappaleillaan filosofis-eksentialistisia kysymyksiä ihmisen elämästä ja maailmasta:
Idea Sõpruse Puiesteen perustamisesta syntyi jo vuonna 1992. Andres Roosväli kehitteli eräässä Turun laitakaupungissa mielessään sisällöltään, tyyliltään, maailmankatsomukseltaan ja kokoonpanoltaan täydellistä yhtyettä. Vuosien musiikkiuran aikana tämä ajatus muotoitui ja kehittyi. Vaikka nimelle "Sõpruse Puiestee" () voi löytää useita eri merkityksiä, on faktisesti kyseessä neuvostoaikainen kadunnimi, joka on käytössä edelleen Tallinnassa, Koerussa ja Tartossa. Logonaan yhtye käyttääkin Tallinnan kadunnimikylttiä.
Vuosina 2008–2009 yhtye piti luovan tauon, jonka aikana yhtye keskittyi lähinnä keikkoihin. Vuonna 2010 alkoi yhtye suunnitella uutta pitkäsoittoa ja sen yhteydessä kappaletta "Rahu, ainult rahu", joka lähetettiin Eesti laul-kilpailuun vuonna 2011 sen edeten aina semifinaaliin asti. Laulajan Allan Vainolan lisäksi kappaleessa oli Agent M-yhtyeen entinen solisti Merili Varik. Kaupo Kaldmäe (koskettimet) erosi yhtyeestä vuonna 2007, Alar Tammela (kitara) 2010 ja vuonna 2007 mukaan tullut Margus Tammela samaten vuonna 2010. Saksofonisti Mart Süda lähti pois 2012.
Yhtye on julkaissut kolme albumia ja yhden DVD:n. Vuonna 2006 Sõpruse Puiestee menestyi televisio-ohjelma "Viron musiikkipalkinto" toiselle sijalle.
AlbumitSinglet
DVD
Musiikkivideot