Lauri (Seitsemän veljestä)
Lauri on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi keskushenkilöistä Kiven klassikkoromaanissa "Seitsemän veljestä", joka julkaistiin 1870. Lauri on Timon kaksosveli, heistä jälkimmäisenä syntynyt. Lauria vanhempia on koko veljessarja Eeroa lukuun ottamatta.
Fyysisesti Lauri on veistetty koko lailla samasta puusta kuin kuusi veljeään: häntä kuvataan harteikkaaksi, keskimittaiseksi ja iholtaan ruskeaksi. Hänen hiuksensa ovat kankeat ja hampunkarvaiset. Kivi luonnehtii hänet introvertiksi: hän on hiljainen, omalaatuinen ja syrjään vetäytyvä taiteilijasielu, joka sanoo lyhytsanaisen mielipiteensä usein vain kysyttäessä. Hän jättäytyy mielellään pois muiden veljesten puuhista ja menee touhuilemaan omiaan metsään. Kivi kuvaa Laurin älykkäänä. Lauri viihtyy hyvin Eeron seurassa ja oppii lukemaan veljeksistä toisena - heti Eeron jälkeen. Suuressa tentissä rovastin luona Lauri osoittautuu jopa Toukolan kylän parhaaksi lukijaksi. Lauri on myös veljessarjan tarkin ampuja ja käsistään taitava, hän valmistaa tarvekalut käppyräisistä puunkappaleista. Laurille on tyypillistä, että hän muistaa itseensä kohdistetut loukkaukset.
Siivona ja rauhallisena pidetty Lauri purkaa patoutunutta katkeruuttaan muita veljeksiä kohtaan juotuaan viinaa Hiidenkivellä, jonka päälle veljekset ovat paenneet Viertolan vauhkoa härkälaumaa, ja uhkaa tulla tuupatuksi alas härkien sekaan.
Ajatus muutosta Impivaaraan - Jukolan suurtilan takamaille - on Laurin. Jo romaanin alussa hän kertoo suunnitelleensa muuttoa korpeen. Seitsemän veljeksen kollektiiviin Laurin siteet ovat muita löyhemmät. Hän on myös ainoa veljeksistä, joka ei tunne mielenkiintoa Venlaan. Hän ei myöskään osallistu veljesten juopotteluun luvussa kymmenen, vaan pitää Hiidenkivellä tekemänsä raittiuslupauksen: "Lauri yksin ei liittynyt tuohon hummaukseen. Muistellen hurjapäistä humalaansa Hiidenkivellä, oli hän tehnyt päätöksen jalon ja pyhän, ettei sinä ilmoisna ikänä laskisi huulillensa juovuttavaa juomaa; ja piti hän myös päätöksensä."
Romaanin lopussa Laurille lohkaistaan Impivaaran toinen puolisko. Hän rakentaa tiluksilleen uudistalon pari ampumamatkaa Tuomaan talosta itään ja sitä aletaan kutsua Laurilaksi. Vaimokseen Lauri ottaa Kuokkalan toisen kaksostyttären, toisen ottaa Timo. Laurin vaimo - leveärintainen ja lyhyenjänttärä - osoittautuu voimakkaaksi tahtoihmiseksi. Avioriitoja Lauri pakenee toisinaan metsään, hänen omimpaan elementtiinsä.
Laurin osan ovat tehneet lukuisat näyttelijät vuodesta 1898 alkaen, jolloin "Seitsemän veljestä" sai kantaesityksensä Suomalaisessa Teatterissa. Tunnettuja Laureja 1900-luvun näyttämötuotannoissa olivat muun muassa Eino Kaipainen, Kullervo Kalske, Kaarlo Saarnio ja Pentti Viljanen. Esko Salminen näytteli Laurin 1960-luvulla Suomen Kansallisteatterissa. Ritva Holmberg dramatisoi ja Kalle Holmberg ohjasi 1970-luvulla Turun kaupunginteatterissa maineikkaan tulkinnan "Seitsemästä veljeksestä". Siinä Laurina oli Ilari Paatso.
2000-luvulla Lauria ovat näytelleet muun muassa Janne Kallioniemi Lahden kaupunginteatterissa ja Jarkko Lahti Tampereen Työväen Teatterissa. Priit Pedajasin ohjaamassa Helsingin Kaupunginteatterin uustulkinnassa syystalvella 2012 Lauria näytteli Karl-Andreas Kalmet.
Wilho Ilmarin elokuvassa "Seitsemän veljestä" (1939) Lauria näyttelee Unto Salminen. Jouko Turkan televisiosarjassa "Seitsemän veljestä" (1989) salojen kätköissä viihtyvää Lauria näytteli Pertti Koivula.