hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Orientalismi (kirja)
Orientalismi ("Orientalism") on palestiinalaissyntyisen yhdysvaltalaisen kriitikon ja kirjallisuudentutkijan Edward W. Saidin vuonna 1978 ilmestynyt kantaa ottava teos. Alansa merkkiteos synnyttää edelleen keskustelua. Teoksen on vuonna 2011 julkaissut suomeksi Gaudeamus ja sen on suomentanut Kati Pitkänen.
Said arvostelee teoksessaan länsimaita orientalismista eli lähinnä Aasian ja Lähi-idän romantisoinnista ja sen alistamisesta kolonialismin käyttöön. Hän kokoaa kaikki termin orientalismi sisältämät eri merkitykset yhteen ja väittää, että tämän "imperialistisen salajuonen" tavoitteena oli ja on yhä länsimaiden taloudellinen ja poliittinen valta.
Saidin edustama ja alulle panema suuntaus on saanut nimen jälkikoloniaalinen kritiikki, ja "Orientalismi" on sen avainteos. Saidin ajatukset ovat saaneet paljon kannattajia idässä ja lännessä, mutta alusta lähtien myös poikkeuksellisen paljon arvostelua. Yksi arvostelun aiheita on Saidin huomion kohdistuminen pääosin Britannian ja Ranskan siirtomaavaltaan, ja hän unohtaa esimerkiksi saksalaiset ja unkarilaiset orientalistit.
Said on kirjoittanut teokseensa myöhemmin esipuheen ja jälkisanat, jotka ovat mukana suomennetussa laitoksessa. Hän käsittelee niissä kirjan vuosikymmenten mittaan osakseen saamaa arvostelua.
Paksuhäntägalago
Paksuhäntägalago ("Otolemur crassicaudatus") on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää eteläisessä ja itäisessä Afrikassa. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja pensaikot. Se on yöeläin, joka kiipeilee oksistossa etsimässä ravinnokseen hedelmiä, hyönteisiä, pieniä selkärankaisia ja puista tihkuvaa mahlaa. Paksuhäntägalago on häntineen jopa 76 cm pitkä ja painaa 1,2 kg. Sen turkki on väriltään harmaa.
Hoeryeongin gwalliso-leiri
Hoeryeongin keskitysleiri tai Haengyongin keskitysleiri eli gwalliso-leiri no. 22 (, hanja 會寧第二十二號管理所) on vankilana toimiva 225 km² laajuinen suljettu leirimäinen alue Pohjois-Koreassa. Se on suunnattu poliittisille vangeille ja heidän sukulaisilleen. Leiri 22 on Pohjois-Korean suurin keskitysleiri, ja siellä uskotaan olevan noin 50 000 vankia. Leiri on mahdollisesti suljettu vuoden 2012 aikana.
Leirillä vuosina 1987–1994 toimineen vartijan mukaan vankila perustettiin vuonna 1959. Monet vankilan 50 000 vangista ovat joutuneet vankilaan heidän sukulaistensa Korean työväenpuoluetta tai sen pääsihteeriä Kim Jong-iliä koskevien kriittisten mielipiteiden takia.
Leiri 22 sijaitsee Pohjois-Korean koillisosassa, 20 kilometriä Hoeryŏngin kaupungista. Pohjois-Korean hallitus kieltää vankilan olemassaolon, ja vankilaa ei löydy valtion kartoista. Vankilaa ympäröivät kylät Wŏn-dong, Ssŏgŭndari, Kulsal-li, Haengyŏng-ni, Naksaeng-ni ja Chungch’u-dong.
Leiristä on tehty useita raportteja koskien siellä tapahtuneita ihmisoikeusrikkomuksia. Raporttien mukaan vankilassa on muun muassa lasinen kaasukammio, jossa tutkitaan myrkyllisten kemikaalien vaikutusta ihmisiin ihmiskokein. Siellä tehdään epäinhimillisiä ihmiskokeita myös vastasyntyneelle. Mikäli nainen huutaa synnyttäessään häntä lyödään kunnes nainen lopettaa huutamisen. Jos vauva itkee syntyessään, voivat vartijat tukehduttaa vauvan, tai tappaa hänet lyömällä ja muilla aggressiivisilla tavoilla.
Bob Banner
Bob Banner (15. elokuuta 1921 – 15. kesäkuuta 2011) oli Emmy-palkittu yhdysvaltalainen televisiotuottaja, -käsikirjoittaja ja ohjaaja. Vuosina 1967–1972 hän tuotti komediasarjaa "The Carol Burnett Show".
Banner kuoli kesäkuussa 2011 89 vuoden iässä.
Sakari Ahlberg
Sakari Ahlberg (s. 25. heinäkuuta 1950 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1969–1982 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi viisi maaottelua.
Ahlberg edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 324 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 108 + 54 = 162 ja jäähymääränsä 155 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1972 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Pelaamissaan viidessä maaottelussa Ahlberg teki yhteensä yhden maalin.
Timo Hirsimäki
Timo Hirsimäki (28. huhtikuuta 1948 Kiikka – 6. maaliskuuta 2015) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1977 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kymmenen maaottelua.
Hirsimäki edusti pääsarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1965–1972 ja Forssan Palloseuraa vuosina 1975–1977. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 222 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 28 + 45 = 73 ja jäähymääränsä 146 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Pelaamissaan kymmenessä maaottelussa Hirsimäki teki kaksi maalia ja sai viisi syöttöpistettä.
Kari Palo-oja
Kari Palo-oja (s. 20. helmikuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi seitsemän maaottelua.
Palo-oja edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 243 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 24 + 31 = 55 ja jäähymääränsä 227 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi neljä SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia.
Johan Garpenlöv
Johan Garpenlöv (s. 21. maaliskuuta 1968 Tukholma, Ruotsi) on entinen jääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen General Managerina.
Hän aloitti uransa Tukholman alueen Nacka HK:ssa, siirtyi Tukholman toiseen pääsarjaseuraan Djurgårdens IF:ään kaudeksi 1986–1987 ja saavutti siellä Ruotsin mestaruudet keväällä 1989 ja 1990. Tämän jälkeen hän olikin valmis siirtymään NHL -joukkue Detroit Red Wingsiin kaudeksi 1990–1991.
Hän pelasi NHL:ssä kauteen 1999–2000. Detroitin lisäksi hän edusti San Jose Sharksia, Florida Panthersia ja Atlanta Thrashersia. Uransa viimeiseksi kaudeksi 2000–2001 hän palasi Djurgårdeniin. Hän pelasi Ruotsin maajoukkueessa useita otteluja ja saavutti kaksi maailmanmestaruutta Tre Kronorissa, vuosina 1991 ja 1992.
Jürgen Rosenthal
Jürgen Rosenthal (s. 1949) on saksalainen rumpali. Hän on soittanut mm. yhtyeissä Scorpions ja Eloy.
Rosenthal Allmusic -sivustolla.
The Hills Have Eyes (vuoden 2006 elokuva)
The Hills Have Eyes on vuonna 2006 julkaistu kauhuelokuva ja uudelleenfilmatisointi Wes Cravenin vuoden 1977 samannimisestä elokuvasta. Elokuva seuraa perhettä, joka joutuu mutanttiyhteisön hyökkäysten kohteeksi autonsa hajottua autiomaassa.
Shanghain museo
Shanghain museo (Yksinkertaistettu kiina: 上海博物馆, perinteinen kiina 上海博物館) on museo "Kansan aukiolla" Shanghain kaupungissa Kiinan kansantasavallassa. Museossa on vanhoja kiinalaisia taide-esineitä. Alkuperäinen museo avattiin vuonna 1952. Vuonna 1996 tavarat siirrettiin uuteen museoon. Nykyistä museota alettiin rakentaa vuonna 1993 ja se valmistui vuonna 1996. Museossa on yli 120 000 erilaista esinettä, muun muassa kolikoita, vaaseja, patsaita ja jade-esineitä.
Simone (elokuva)
Simone () on Andrew Niccolin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama elokuva, joka sai ensi-iltansa 23. elokuuta 2002. Sen pääosissa esiintyvät Al Pacino, Catherine Keener, Evan Rachel Wood, Rachel Roberts, Winona Ryder ja Rebecca Romijn.
Elokuva sai kriitikoilta laimean vastaanoton, ja Rotten Tomatoesissa 51 % kriitikoista antoi sille hyväksyvän arvostelun.
Jack Hillen
Jack Hillen (s. 24. tammikuuta 1986 Minnetonka, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi seuraksi ammattipelaajana jäi NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Hänen kausipalkkansa on 650 000 dollaria.
Hillen pelasi kauden 2003–2004 USHL-joukkue Tri-City Americansissa ja kävi lukion Academy of Holy Angelsissa, jonka jälkeen hän suoritti Colorado Collegessa kansantalouden alemman korkekoulututkinnon vuosina 2004–2008. Hillen voitti viimeisellä kaudellaan 2007–2008 koko NCAA:n puolustajien pistepörssin tehoilla 6+31=37, valittiin WCHA:n vuoden puolustavaksi pelaajaksi, WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Hilleniä ei ikinä varattu NHL:ään. Hän teki viimeisen College-vuotensa jälkeen vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hillen pelasi jo kauden 2007–2008 lopulla kaksi NHL:n runkosarjaottelua, joista toisessa hän teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä syötettyään Miroslav Šatanin tekemän maalin ottelussa New York Rangersia vastaan. Tulokaskaudellaan 2008–2009 Hillen pelasi 40 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 1+5=6. Hän pelasi kuitenkin vielä lähes puolet kaudestaan farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä.
Kausi 2009–2010 oli Hillenille ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Hän teki 69 runkosarjaottelussa tehot 3+18=21. 26. tammikuuta 2010 Hillen sai ylivoimaa pyörittäneen Washington Capitalsin Aleksandr Ovetškinin lyöntilaukauksen kasvoihinsa. Hän joutui jättämään ottelun kesken ja hänet vietiin sairaalaan, missä Hillenin leuka leikattiin sekä hampaat kunnostettiin. Hän oli peleistä sivussa viikkoja. Kaudella 2010–2011 Hillen teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+18=22.
Elokuussa 2011 Hillen teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Sopimuksen päätyttyä kauden 2011–2012 jälkeen hän siirtyi heinäkuussa 2012 Washington Capitalsiin niin ikään yksivuotisella sopimuksella.
Hillen kärsi urallaan useista ikävistä loukkaantumisista ja niiden vuoksi Hillen ilmoitti päättävänsä jääkiekkouransa alkuvuodesta 2016 vain 29-vuotiaana.
Hillen edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.
Heikki Hurme
Heikki Hurme (s. 30. syyskuuta 1948 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1966–1972.
Hurme edusti SM-sarjaurallaan Turun Tovereita vuosina 1966–1970, Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971 sekä Turun Palloseuraa kaudella 1971–1972. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 90 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 12 = 32 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. TuTo:n joukkueessa hän saavutti kaksi SM-pronssia. Kiekko-67:n SM-sarjakaudella hän oli joukkueen parhaita maalintekijöitä 13 maalillaan.
Uskonnollinen kokemus (kirja)
Uskonnollinen kokemus () on William Jamesin vuonna 1902 ilmestynyt uskonnonfilosofinen ja uskonnonpsykologinen teos. Edinburghin yliopistossa pidettyyn luentosarjaan perustuva kirja on alansa klassikko. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 1914 sekä uutena käännöksenä 1981.
RONJA (optinen tiedonsiirtotekniikka)
Reasonable optical near joint access (RONJA) on näkyvällä valolla tai lähi-infrapunavalolla toimiva langattoman vapaan tilan optisen tiedonsiirron standardi, joka perustuu LED (Light Emitting Diode) valon kohdistamiseen kapeaksi säteeksi linssillä ja vastaanottamiseen eräänlaisella kaukoputkella. Nopeus on perusmallissa 10 megabittiä per sekunti ja kantama 1,4 kilometriä. Kantama voidaan nostaa 1,9 kilometriin kaksin- tai kolminkertaistamalla lähetin. Ronja-sädettä ei ole patentoitu. Rakennusohjeet, kaavakuvat ja piirrokset on julkaistu GNUn vapaalla lisenssillä. RONJA on Twibright Labsin hanke.
Rakennusohjeet on tehty kokematon rakentaja mielessä. Perustoiminnot, kuten poraaminen ja juottaminen, on selitetty. Virheiden minimoimiseksi kriittisissä paikoissa ja auttamaan työn nopeutusta on otettu käyttöön monta keinoa, kuten porausmallit, yksityiskohtaiset tarkistukset juottamisen jälkeen, testausproseduurit. Tulostettavat piirilevykaaviot ohjeineen ovat ladattavissa valmistusta varten. Elektroniikan rakentelussa kokemattomat ovat postituslistalla kertoneet, että laite toimi ensimmäisellä yrittämällä.
Štyki-muistomerkki
Štyki-muistomerkki () eli Moskovan puolustajien monumentti () on suuren isänmaallisen sodan Moskovan taistelussa kuolleiden muistoksi rakennettu muistomerkkikompleksi. Se sijaitsee Moskovan luoteispuolella erillään sijaitsevassa Zelenogradin kaupungissa. Muistomerkki valmistui vuonna 1974. Muistomerkin suunnittelivat I. A. Pokrovski ja Ju. A. Sverdlovski ja sen ovat toteuttaneet kuvanveistäjät A. G. Šteiman ja E. A. Šteiman-Derevjanko.
Muistomerkin betoninen obeliski on 42 metriä korkea, ja se kuvaa kolmea tyyliteltyä kiväärin pistintä (ven. "štyk"). Muistomerkin jalustassa on kolmiosainen reliefiveistos. Muistomerkkikompleksiin kuuluu myös 27 metrin korkuinen "Kunnian kukkula" -niminen kurgaani, joukkohautakumpu, johon haudattiin ensimmäiset uhrit jo vuonna 1941. Štyki-muistomerkki esiintyy myös Zelenogradin lipussa ja vaakunassa.
Eye Witness
Eye Witness () on Daniel Algrantin ohjaama draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 11. lokakuuta 2002. Sen pääosissa esiintyvät Al Pacino, Kim Basinger ja Téa Leoni.
Elokuva sai kriitikoilta huonon vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston listaamista kriitikoista vain 42 % on antanut sille hyväksyvän arvostelun.
Heliografi
Heliografi on keino siirtää tietoa langattomasti auringon valon heijastusta muuntamalla. Heijastavaa peiliä voidaan heiluttaa tai heijastussäteen edessä voi olla mekaaninen tai elektroninen suljin. Ilman elektro-optista suljinta datansiirtonopeus jää muutamiin kymmeniin bitteihin sekunnissa. Heliografi-säde on yhtä kapea kuin auringon kulmaläpimitta eli noin puoli astetta. Hyvissä oloissa kantama voi olla yli 100 kilometriä. Sama heliografi-laitteisto saattaa kelvata myös Kuun valon avulla viestitykseen.
Curtatone-luokka
Curtatone-luokka oli Italian laivaston toisessa maailmansodassa palvellut hävittäjäluokka, johon kuului neljä alusta.
Alukset tilattiin 31. joulukuuta 1915 yhdessä neljän Palestro-luokan aluksen kanssa. Teräksen puute siirsi valmistuksen aloittamista, jolloin suunnitelmat ehtivät muuttua "Palestrosta" saatujen kokemusten mukaisesti. Luokan aluksia pidennettiin 4,51 metriä ja ne olivat nopeampia. Aseistukseksi tuli kolme kaksiputkista 102 millimetrin tykkiä sekä ensimmäisinä Regia Marinan hävittäjinä kolmen ryhmissä olevat torpedoputket.
Nasaretin pesänjakajat
Nasaretin pesänjakajat, kansialanimikkeeltään "105 tapaa loukata, pilkata ja häväistä jumalaa, Raamattua, kirkkoa ja kansalaisten uskonnollisia tunteita joutumatta edesvastuuseen" on Jukka Lindforsin kokoama teos, joka ilmestyi vuonna 1983 kustannusyhtiö Odessan julkaisemana. Nimi viittaa vuonna 1981 ilmestyneeseen kohuteokseen "Tamminiemen pesänjakajat".
"Uusi Laulu" -lehden Lindfors ja Kari Lempinen (tunnettu myöhemmin toimittajanimellä Walter de Camp) joutuivat syytteeseen jumalanpilkasta eli uskonrauhan rikkomisesta kun he olivat järjestäneet Hengelliset iltamat -nimisen tapahtuman Ostrobotnialla Helsingissä. Kirjassa lainataan aineistoa oikeudenkäynnistä.
625 Xenia
625 Xenia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi August Kopff vuonna 1907. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1907 XN. Xenian läpimitta on noin 28 kilomerriä ja pyörähdysaika 21,10 tuntia.
Harold Bride
Harold Sydney Bride (11. tammikuuta 1890 – 29. huhtikuuta 1956) oli RMS Titanicin nuorempi sähköttäjä. Bride oli toiminut mm. "Lusitanian" sähköttäjänä ennen Titanicille menemistään. Ennen onnettomuutta Bride ja Jack Phillips lähettivät eteenpäin matkustajien henkilökohtaisia viestejä ja vastaanottivat jäävuorivaroituksia muilta laivoilta. Onnettomuuspäivänä Bride oli mennyt aikaisin nukkumaan vapauttaakseen myöhemmin Phillipsin keskiyöllä. Törmäyksen jälkeen Bride havahtui ja kysyi Phillipsiltä, mitä tapahtui, johon Phillips vastasi, että he törmäsivät johonkin. Kapteeni Edward J. Smith määräsi kaksikon välittömästi lähettämään hätäkutsuja saatuaan tietää laivan uppoavan. Juuri Bride ehdotti Phillipsille uuden SOS-viestin lähettämistä. Bride ja Phillips lähettivät hätäkutsuja, kunnes Smith saapui sanoen heidän täyttäneen velvollisuutensa ja päästi heidät menemään. Sekä Bride että Phillips onnistuivat hyppäämään ympärikääntyneen pelastuslautta B:n päälle juuri ennen uppoamista, mutta Phillips paleltui kuoliaaksi ennen kuin he pelastuivat. Bride palellutti molemmat jalkansa, mutta hän toipui päästyään "RMS Carpathialle". Bride myöhemmin antoi medialle lausunnon hätäviestittelystä ja mitä tapahtui ennen ja jälkeen onnettomuuden.
Myöhemmin Bride kihlautui Lucy Downien kanssa vuonna 1920. Tätä ennen Bride toimi sähköttäjänä ensimmäisessä maailmansodassa höyrylaiva "Mona’s Islella" ja muutti Glasgow'hun vaimonsa kanssa. Bride kuoli keuhkosyöpään vuonna 1956.
Beyond Castle Wolfenstein
Beyond Castle Wolfenstein on Muse Softwaren hiiviskelypeli vuodelta 1984. Se on jatko-osa "Castle Wolfensteinille". Toisin kuin alkuperäinen peli, "Beyond Castle Wolfenstein" on alun perin kehitetty samanaikaisesti sekä Apple II:lle ja Commodore 64:lle, mutta oli nopeasti siirretty DOSiin ja Atarin 8-bittiseen.
Edeltäjänsä tavoin "Beyond Castle Wolfenstein" sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen natsi-Saksaan. Pelin tavoitteena on kulkea kaikilla tasoilla salaisessa Berliinin bunkkerissa (Führerbunker), jossa Adolf Hitler suorittaa salaisia tapaamisia esikuntansa kanssa. Pelaajan täytyy hakea pommi, joka on sijoitettu bunkkeriin ja asettaa se huoneen oven ulkopuolelle, jossa Hitlerin on määrä pitää kokous. Juoni muistuttaa jossain määrin heinäkuun 20. päivän salaliittoa. Pelaaja yrittää kulkea tasot hiiviskelemällä, esiintymällä toisena henkilönä, ja joskus tappamalla vastustajia. Pelaajan on paettava bunkkerista ennen kuin pommi räjähtää.
Marionettien elämästä
Marionettien elämästä () on Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1980. Elokuva on tehty Länsi-Saksassa aikana, jolloin Bergman asui siellä veropakolaisena. Elokuva on mustavalkoinen lukuun ottamatta jaksoja alussa ja lopussa.
Suden hetki (elokuva)
Suden hetki ("Vargtimmen") on Ingmar Bergmanin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1968.
"Suden hetki" on "Personan" ohella toinen Bergmanin elokuva, joka kehittyi jo vuonna 1965 aloitetusta käsikirjoituksesta ”Människoätarna”. Elokuva käsittelee monien Bergmanin filmien tapaan taiteilijan roolia, mutta nyt huomattavan intensiivisesti ja epätoivoisesti. Taidemaalari Johan Borg (Max von Sydow) asuu vaimonsa Alman (Liv Ullmann) kanssa ja kärsii erilaisten demonien ilmestymisestä (niitä esittävät mm. Erland Josephson, Georg Rydeberg ja Naima Wifstrand). Elokuvan katsoja ei voi aina olla varma, ovatko hahmot todellisia vai Johan Borgin kuvitelmaa. "Personan" tavoin "Suden hetki" muistuttaa usein katsojaa, että kyseessä on elokuva. Alkutekstien aikana kuullaan ohjaaja Bergmanin ohjeita kohtaukseen valmistautuville näyttelijöille. Filmi on rakenteeltaan ikään kuin dokumenttielokuva, jossa tutkitaan tunnetun taidemaalarin katoamista, haastatellaan tämän vaimoa ja siteerataan taiteilijan päiväkirjoja. Kuten usein Bergmanin elokuvissa, vastauksia ei juuri anneta.
Jason Priestley
Jason Bradford Priestley (s. 28. elokuuta 1969) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "Beverly Hills 90210", jossa hän näytteli Brandon Walshia vuosina 1990–1998.
Vapaudenpatsas (Budapest)
Szabadság Szobor eli vapaudenpatsas (tai vapautuksen muistomerkki) on muistomerkki Gellértinvuorella Budapestin kaupungissa Unkarissa. Patsas valmistui vuonna 1947. Se rakennettiin Neuvostoliiton voitettua natsi-Saksan toisessa maailmansodassa. Patsas on 14-metrinen pronssinen patsas, joka seisoo 26-metrisen alustan päällä. Korkeutta patsaalla alustan kanssa on 40 metriä. Patsaan on suunnitellut Zsigmond Kisfaludi Strobl.
Miravan
Miravan on Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1772. Sen koko nimi on "Miravan murtaa esi-isiensä haudan auki" (). Wright ei jättänyt muistiinpanoja siitä, mihin taulun aihe perustuu, mutta se on liitetty samaan aikaan ilmestyneeseen persialaisten satujen kokoelmaan. Siinä kerrotaan nuoresta aatelismiehestä nimeltä Miravan, joka huomaa esi-isiensä hautakammion kyljessä laatan, jossa kerrotaan kammion sisältävän ”...suuremman aarteen kuin mitä Kroisoksella milloinkaan oli”. Mies murtautuu kammioon, mutta löytää vain luita ja tomua – ja uuden kaiverruksen, jossa varoitellaan tavoittelemasta maallisia voittoja kuten kultaa.
Maalauksen tyyliä on kuvattu tyyliltään uusgotiikaksi yhdessä luurankoa tutkivaa Demokritosta esittävän työn "Filosofi lampun valossa" kanssa. Dramaattista vaikutelmaa lisäävät pirstaleina oleva ovi ja sisään tulviva kuunvalo. Tämän öljyvärimaalauksen koko on 127×101,6 cm ja se sijaitsee nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.
Royal Australian Air Force Memorial
Royal Australian Air Force Memorial on muistomerkki Australian kuninkaallisissa ilmavoimissa () palvelleille. Muistomerkki sijaitsee "ANZAC Paradessa" Canberrassa Australiassa. Muistomerkki tilattiin RAAF:n 31. maaliskuuta 1921 tapahtuneen perustamisen 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Muistomerkin tekivät Robert Boynes ja Inge King. Muistomerkin paljasti Prinssi Philip, Edinburghin herttua 15. maaliskuuta 1973. Kolme mustaa kirjoituksilla varustettua graniittipaatta lisättiin muistomerkkiin vuonna 2002.
Natriumtiosulfaatti
Natriumtiosulfaatti eli natriumhyposulfiitti (NaSO) on natrium- ja tiosulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa valokuvaus- ja analyyttisenä reagenssina.
Natriumtiosulfaattia muodostuu suuria määriä niin kutsuttujen rikkivärien valmistuksen yhteydessä sivutuotteena. Teollisesti sitä voidaan valmistaa myös kuumentamalla natriumsulfiitin ja rikin seosta noin 100 °C lämpötilaan tai natriumsulfidin, rikkidioksidin ja natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin välisellä reaktiolla.
Muodostunut natriumtiosulfaatti kiteytyy pentahydraattina NaSO·5HO, josta kidevesi voidaan poistaa varovasti lämmittämällä. Enemmän lämmitettäessä se hajoaa lämpötilasta riippuen natriumsulfaatiksi, natriumsulfidiksi ja rikiksi. Myös happoliuokset hajottavat yhdisteen, jolloin muodostuu rikkiä ja rikkidioksidia
Halogeenit hapettavat helposti natriumtiosulfaatin, muun muassa kloori hapettaa sen sulfaatiksi ja jodi natriumtetrationaatiksi. Jälkimmäistä reaktiota käytetään analyyttisessä kemiassa jodometrisissä titrauksissa.
Tärkein natriumtiosulfaatin käyttökohde on valokuvauksessa kiinnitekemikaalina. Se reagoi valottumatta jääneen hopeahalogenidin, esimerkiksi hopeabromidin kanssa muodostaen liukoisen bistiosulfaattoargentaatti(I) -kompleksi-ionin. Muita käyttökohteita ovat titraukset analyyttisessä kemiassa, kloorin poistaminen valkaistusta sellusta ja jätevesistä, lämmönvarastointilaitteistoissa sekä erilaisissa prosesseissa apuaineena. Yhdistettä voidaan käyttää myös syanidin aiheuttaman myrkytyksen hoidossa. Rodanaasientsyymi katalysoi tiosulfaatti- ja syanidi-ionien välistä reaktiota, jossa muodostuu vähemmän myrkyllinen ja munuaisten kautta elimistöstä poistuva tiosyanaatti-ioni.
Dropbox
Dropbox on "Dropbox, Inc." -yhtiön ylläpitämä tiedostojen synkronointisovellus. Sovellus mahdollistaa tiedostojen synkronoinnin useiden eri laitteiden välillä. Tiedostoja on myös helppo jakaa muiden kanssa.
Muita samankaltaisia sovelluksia ovat esimerkiksi Googlen Google Drive, SygarSync, TeamDrive, Box, OneDrive ja Ubuntu One. Dropbox on kehitetty Python-ohjelmointikielellä.
Dropbox-ohjelma on saatavilla Windowsille, OS X:lle ja Linuxille sekä monille mobiilialustoille, kuten Android, Windows Phone, iOS ja BlackBerry.
Dropboxista on saatavilla sekä maksuton että maksullinen versio. Maksuttomassa versiossa käyttäjä saa ensin tallennustilaa käyttöön 2 Gt, suorittamalla ”Getting Started” -osion tutustumistehtävät 48 Gt lisää ja kalleimmassa maksullisissa 1 Tt tai niin paljon kuin käyttäjä tarvitsee. Data tallennetaan käyttäen 256-bittistä AES-salausta ja tiedonsiirrossa käytetään SSL-salausta.
Dropbox on saanut hyviä arvosteluja helppokäyttöisyydestään "The Economist"-, "PC Magazine"- ja "The New York Times" -lehdissä Dropboxin tarjoama ilmainen kaksi gigatavua on melko vähän verrattuna moniin pilvipalveluihin.
Unelmana koripallo
Unelmana koripallo ("Hoop Dreams") on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1994. Elokuvaa on levitetty videolla myös nimellä "Korisunelmia". Elokuva kertoo kahdesta mustaihoisesta amerikkalaispojasta, joiden tavoitteena on tulla koripalloammattilaisiksi.
Dokumenttia varten kuvattiin viiden vuoden aikana 250 tuntia aineistoa, josta elokuva koostettiin. "Washington Post" kutsui sitä kaikkien aikojen vahvimmaksi urheiluelokuvaksi. Elokuvan aiheena ei kuitenkaan ole pelkkä urheilu, vaan se kuvaa laajemminkin amerikkalaista elämää. Chicago Sun-Times kuvaili elokuvaa 1990-luvun parhaaksi. Elokuva on saanut useita palkintoja.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat tämän koripallodokumentin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suomen kehitysministeri
Kehitysministeri on Suomen ulkoasiainministeriössä kehitysyhteistyöasioista vastaava ministeri. Ministerin tehtävänkuva voi vaihdella, ja vuoteen 2003 saakka nimikkeenä oli ”ministeri ulkoasiainministeriössä” ja tehtävänkuvana kehitysyhteistyö. Vuosina 2003–2011 ja uudelleen vuodesta 2015 ministerin nimike on ollut ulkomaankauppa- ja kehitysministeri.
Kataisen (2011–2014) ja Stubbin hallituksessa (2014–2015) kehitysministerin tehtäviin ovat kuuluneet myös omistajaohjausasiat. Suomen kehitysministeriksi valittiin syyskuussa 2014 SDP:n Sirpa Paatero. Hän seurasi tehtävässä hallituksen jättänyttä vihreiden Pekka Haavistoa.
Nykyinen kehitysministeri on ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Anne-Mari Virolainen.
Onnenpekkoja ja laiskajaakkoja
Onnenpekkoja ja laiskajaakkoja on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen live-albumi, mikä julkaistiin vuonna 2010. Kyseessä oleva keikka taltioitiin vuonna 2002 Tampereen Ravintola Teerenpelissä stereoparilla minidiskille. Levystä tehtiin vain 100 kappaleen rajoitettu painos, ja ne jaettiin "Mihis me jäätiinkään? – Ison Kirjan Poika" -kirjan sadalle ensimmäiselle ennakkotilaajalle. Yhtyeen nimi ei vielä tuolloin ollut Jytäjemmarit vaan olutpullon etiketistä keksitty Hoppy Flavour ("humalainen maku").
Pettävä varjo (elokuvasarja)
Pettävä varjo on yhdysvaltalainen rikos-/komediaelokuvasarja. Sarjan ensimmäinen osa sai ensi-iltansa vuonna 1934 ja viimeisin vuonna 1947.
Sarjan neljä ensimmäistä elokuvaa on ohjannut W. S. Van Dyke, viidennen Richard Thorpe ja kuudennen Edward Buzzell. Käsikirjoituksen elokuvaan on laatinut kolmessa ensimmäisessä osassa Albert Hackett ja Frances Goodrich. Neljänteen käsikirjoituksen laativat Irving Brecher ja Harry Kurnitz, viidenteen Robert Riskin ja Dwight Taylor ja kuudenteen Steve Fisher ja Nat Perrin. Hunt Stromberg tuotti neljä ensimmäistä elokuvaa, Everett Riskin viidennen ja Nat Perrin kuudennen.
Sarjan kaikissa elokuvissa pääosissa nähdään William Powell (Nick Charles) ja Myrna Loy (Nora Charles). Muita sarjan tärkeitä näyttelijöitä ovat Maureen O'Sullivan, Edward Ellis, James Stewart, C. Aubrey Smith, Donna Reed, Barry Nelson, Gloria DeHaven, Keenan Wynn ja Dean Stockwell. Skippy-koirallakin on iso rooli Astana.
"Pettävä varjo" -sarjan ensimmäinen elokuva "Pettävä varjo" julkaistiin 23. toukokuuta vuonna 1934 ja on sarjan eniten tuottanut elokuva. Ensimmäisen elokuvan yllätyksellisen menestyksen johdosta se sai vielä viisi jatko-osaa vuosina 1936, 1939, 1941, 1945 ja 1947.
Leone-luokka
Leone-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut viiden aluksen muodostama hävittäjäluokka. Aluksista kaksi peruutettiin ennen valmistumista. Alukset oli alun perin luokiteltu kevyiksi tiedusteluristeilijöiksi ja ne luokiteltiin hävittäjiksi vasta 5. syyskuuta 1938.
Luokan alukset suunnitteli genovalainen Society Gio Ansaldo et Company Mirabello-luokan paranneltuna versiona. Suunnitelmien pohjalta tilattiin Ansaldon telakalta viisi alusta 18. tammikuuta 1917, mutta teräksen puute esti valmistuksen. Luokan kolmesta aluksesta tehtiin uusi tilaus 30. lokakuuta 1920, jolloin kaksi peruutettiin.
Venetsian kauppias (vuoden 2004 elokuva)
Venetsian kauppias () on Michael Radfordin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka perustuu William Shakespearen samannimiseen näytelmään. Elokuvan pääosissa esiintyvät Al Pacino, Jeremy Irons, Joseph Fiennes ja Lynn Collins.
Elokuva seuraa alkuperäistä näytelmää hyvin tarkasti, ja ottaa vain vähän omia vapauksia. Ohjaaja Michael Radford uskoi Shylockin olleen Shakespearen ensimmäinen traaginen sankari, joka kohtaa oman tuhonsa omien vikojensa takia, eikä esitä tätä pelkästään elokuvan roistona vaan myös uhrina.
Pettävän varjon seuraaja
Pettävän varjon seuraaja () on toinen "Pettävä varjo"-elokuva ja W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen rikos-/komediaelokuva vuodelta 1936. Pääosissa ovat William Powell ja Myrna Loy heidän kuudennessa yhteisessä elokuvassaan. Sivuosissa ovat muun muassa Skippy-koira ja James Stewart.
"Pettävän varjon seuraaja" perustuu Dashiell Hammettin tarinaan, josta käsikirjoituksen laativat Albert Hackett ja Frances Goodrich. "Pettävän varjon seuraaja" ilmestyi teattereihin Yhdysvalloissa joulupäivänä vuonna 1936 ja Suomessa "Pettävän varjon seuraaja" sai ensi-iltansa vuotta myöhemmin 26. syyskuuta. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan kuten edellisen osansakin.
Elokuva sai vuonna 1937 yhden Oscar-ehdokkuuden parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. "Pettävän varjon seuraajaa" pidetään sarjan parhaimpana elokuvana.
"Pettävän varjon seuraaja" on kuvattu mustavalkoisena. Elokuvan pituus on 113 minuuttia ja kuvauspaikkoina oli San Francisco, Kalifornia. George Zucco teki elokuvassa Hollywood-debyyttinsä. Hän oli näytellyt ennestään kuusi vuotta brittiläisissä elokuvissa.
Elokuvasta sovitettiin 60 minuuttia kestävä radiokuunnelma "Lux Radio Theaterille", joka esitettiin 17. kesäkuuta 1940, jossa Powell uusi roolinsa.
Pettävän varjon uudet seikkailut
Pettävän varjon uudet seikkailut () on vuonna 1939 julkaistu yhdysvaltalainen MGM:n rikos-/komediaelokuva ja kolmas "Pettävä varjo"-elokuva, jonka on ohjannut W. S. Van Dyke. Päärooleja esittävät William Powell ja Myrna Loy Nick ja Nora Charlesina. Heidän poikansa Nick Junior tuli tarinaan mukaan tässä elokuvassa. Tämä oli heidän kahdeksas yhteinen elokuvansa. Sivuosissa ovat muun muassa Virginia Grey, Otto Kruger ja C. Aubrey Smith. Käsikirjoituksen laativat aiempien osien tavoin Albert Hackett ja Frances Goodrich.
"Pettävän varjon uudet seikkailut" sai ensi-illan Yhdysvalloissa 17. marraskuuta vuonna 1939 ja Suomessa "Pettävän varjon uudet seikkailut" ilmestyi yhdeksän vuotta myöhemmin 23. heinäkuuta 1948.
Ilmestymisaikaansa elokuvaa mainostettiin nimellä "Return of the Thin Man" ennen kuin se vaihdettiin "Another Thin Maniksi".
Nick ja Nora Charles (Powell ja Loy) palaavat New Yorkiin koiransa ja poikansa kanssa. Heidät kutsutaan viettämään viikonloppua eversti Burr MacFay’n (Smith) taloon Long Islandille. MacFay haluaa hyvin tuntemansa etsivän tutkimaan uhkauksia, joita hän on saanut Phil Churchilta (Leonard). Kun MacFay kuolee, Churchista tulee pääepäilty. Nick on kuitenkin skeptinen; hänen mielestään jotain paljon monimutkaisempaa on tekeillä. MacFay’n tyttärellä (Grey), taloudenhoitajalla (Gordon) tai monilla muilla taitaa olla näppinsä pelissä vanhan everstin kuolemassa.
Pettävä varjo kummittelee
Pettävä varjo kummittelee () on W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 1941, ja se on neljäs "Pettävä varjo" -elokuva.
Pääosia Charlesin pariskuntana näyttelevät William Powell ja Myrna Loy. Nick tutkii elokuvassa raviradalla ammutun kilparatsastajan kuolemaa. Sivuosissa ovat muun muassa Barry Nelson, Donna Reed ja Sam Levene. Edellisten elokuvien käsikirjoittajien Albert Hackett ja Frances Goodrich tilalle tulivat Irving Brecher ja Harry Kurnitz.
"Pettävä varjo kummittelee" kuvattiin elokuussa 1941, ja se tuli elokuvateattereihin kotimaassaan 21. marraskuuta 1941. Suomessa "Pettävä varjo kummittelee" sai ensi-illan 2. tammikuuta 1944.
Tämän elokuvan jälkeen Loy ei neljään vuoteen tehnyt elokuvia. Hän meni Punaisen Ristin palvelukseen New Yorkiin ja palasi vasta vuonna 1945 Hollywoodiin tekemään Powellin kanssa viidettä "Pettävä varjo" -elokuvaa, "Pettävä varjo voittaa pelin".
"Pettävä varjo kummittelee" oli sekä Sid Meltonin, Barry Nelsonin että Ava Gardnerin elokuvadebyytti. Elokuva jäi ohjaaja Van Dyken viimeiseksi "Pettävä varjo" -ohjaukseksi. Hän oli ohjannut kaikki tähänastiset. Samoin elokuva jäi tuottaja Hunt Strombergin viimeiseksi "Pettävä varjo" -tuotokseksi.
Kirsi Syrjänen
Kirsi Syrjänen (s. 1970 Helsinki) on vuoden 1992 Miss Suomi. Hän menestyi miltei semifinaaliin asti Miss Universum -kilpailussa samana vuonna, mutta ei kuitenkaan saavuttanut mainittavaa sijoitusta siellä taikka Miss Scandinavia -kilpailussa.
Kirsi Syrjänen ja muusikko Kurre Westerlund avioituivat 12 vuotta kestäneen seurustelun jälkeen 17. joulukuuta 2004.
Shabana Azmi
Shabana Azmi (s. 18. syyskuuta 1950 Hyderabad) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten ennätykselliset viisi National Film Awards -palkintoa parhaasta naispääosasta. Näyttelemisen lisäksi Azmi toimii aktivistina ja UNFPA:n hyvän tahdon lähettiläänä.
Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1988 ja Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2012.
Shabana Azmi on ollut naimisissa runoilija ja käsikirjoittaja Javed Akhtarin kanssa vuodesta 1984. Hän on Akhtarin toinen vaimo ja äitipuoli tämän kahdelle lapselle, Zoya Akhtarille ja Farhan Akhtarille. Azmi on muslimi.
Volgansuomalaiset kansat
Volgansuomalaiset ovat Venäjän vähemmistöihin kuuluvia Volga-joen alueella eläviä kansoja. Nykyisistä kansoista volgansuomalaisiin lasketaan marilaiset ja mordvalaiset. Volgansuomalaisia olivat myös kansat jotka sulautuivat venäläisiin, merjalaiset, muromalaiset ja meštšeralaiset.
Framed
Framed on Skotlannin Glasgowsta lähtöisin olevan ja Suomessakin vierailleen The Sensational Alex Harvey Bandin vuonna 1972 ilmestynyt esikoisalbumi. Tuottaja on levyetiketin mukaan Alex Harvey ja levykannen tekstin mukaan The Alex Harvey Band. Levy-yhtiö on Vertigo Records.
Kahta lainakappaletta lukuun ottamatta kappaleet on tehnyt Alex Harvey. Nimikappale "Framed" on levytetty jo Alex Harvey & His Soul Bandin albumille "Live" (Brunswick 2911 510), joka on 1960-luvun alkuvuosilta. Se oli Sensational Alex Harvey Bandin konsertin päätöskappale vielä muun muassa Knebworthin festivaaleilla vuonna 1974, ja sen aikana teatraaliseen esiintymiseen pyrkinyt Harvey pukeutui "Framed"-pummiksi ja "veti nahkatakin yllensä ja iski kaljaa tukkaan."
Toinen lainakappale on Willie Dixonin "I Just Want to Make Love to You", jonka on sittemmin levyttänyt muun muassa Foghat vuoden 2000 albumilleen Return of the Boogie Men.
"Framed"-albumi on äänitetty Morgan-studioilla ja äänittäjänä on toiminut Mike Bobak.
Levykannen valokuvat on ottanut Jim Wilson ja kannen on suunnitellut Bloomsbury Group. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäkannessa on suurempi kuva vankilasta, jonka ikkunassa Alex Harvey näkyy.
Yleistuotannosta on vastannut Mountain Records. Levykannen on tehnyt Saksassa Druckhaus Maack KG, 5880 Lüdenscheid.
Kiitoksissa on mainittu Dave Batchelor ja roudarit Rab ja John.
A-puoli
B-puoli
Kappaleet "Hammer Song" ja "Midnight Moses" ovat vuodelta 1969. Julkaisijoista on mainittu 1.2: Chrysalis Music Ltd., 1.3: Loner Music Ltd. 2.2: Jewel Music Pub. Co. Ltd., 2.3: April Music Ltd.
Ras Muhammadin kansallispuisto
Ras Muhammadin kansallispuisto on kansallispuisto Siinain niemimaan eteläkärjessä Egyptissä. Siihen kuuluu rannikkoa ja merta sekä Suezinlahden että Akabanlahden puolelta. Maa-alueilla on vuoria, vadeja, hiekkadyynejä ja rantaliejukkoja. Parhaiten puisto kuitenkin tunnetaan merenalaisista nähtävyyksistään. Näihin kuuluu erityinen haidenkatsomispaikka sekä Ankeriaspuutarhaksi kutsuttu alue, jossa on paljon "Heteroconger"-suvun kaloja. Mangroven joukossa voi nähdä sekä pesiviä että muuttolintuja.
Puisto on yksi Egyptin vanhimmista luonnonsuojelualueista. Se on perustettu vuonna 1983. Siellä on tavattu yli tuhat kalalajia ja kaksisataa korallilajia. Siellä elää myös uhanalaisia kilpikonnia ja jopa harvinaisia nisäkkäitä, kuten dorkasgaselli.
Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue
Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue eli St. Katherinen luonnonsuojelualue on suojeltu alue Egyptissä, Etelä-Siinain keskiosassa. Se on perustettu 1996 ja sen pinta-ala on 5 750 neliökilometriä. Puiston alueella on monia Egyptin korkeimmista vuorista, myös kaikkein korkein eli St. Katherine, jonka huippu kohoaa 2 624 metriin. Alueella sijaitsee Pyhän Katariinan luostari, ja sen ydinalue on Unescon maailmanperintökohde.
Puistossa kasvaa yli tuhat kasvilajia. Niiden joukossa luikkii 46 matelijalajia, joista viittätoista ei tavata muualla Egyptissä. Kalottitasku on puistolle tyypillinen lintulaji. Luonnon monimuotoisuuteen vaikuttaa se, että alue on kolmen maanosan kohtaamispaikka: Punertavan peippolajin "Carpodacus synoicus" levinneisyysalue ulottuu tänne Aasiasta, kun taas juovahyeena on afrikkalainen ja ilves ja susi eurooppalaisia lajeja.
Rikas tyttö
Rikas tyttö on Valentin Vaalan ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1939. Käsikirjoitus perustuu Kersti Bergrothin salanimellä Verna Kangas kirjoittamaan romaaniin "Rikas tyttö" (1921). Usein uusia kykyjä löytänyt Vaala käytti tässä ensi kerran myös Olavi Virtaa ja Hannes Häyristä.
Bergroth joutui puolustamaan romaaninsa ja elokuvan aihevalintaa, sillä tuolloin käytiin julkisuudessa keskustelua todellisuuspakoisten aiheiden käytöstä elokuvissa.
Aikalaisarvioissa elokuvan päätösjuhlissa ikävällä tavalla kuollutta Sirkka Saria muistettiin kiittäen. Kiitosta sai myös Lea Joutseno, jonka ensimmäinen elokuva tämä on. Aamulehdessä kriitikko Erve (Orvo Kärkönen) kiteyttää: "Niin mainiota debyyttiä ei liene meillä vielä valkokankaalla nähty."
Erään myöhemmän kriitikkon luonnehdinnassa elokuvaa pidetään jähmeänä. Verkkainen ja tunkkainen elokuva löytää kuitenkin joissakin kohtauksissa kriitikon mielestä hohtoa. Ansiona siinä nähdään 1930-luvun Helsingin ajankuvan tallentaminen.
Kavan Jari Sedergrenin esittelyssä elokuvan luonnehdinnaksi löytyy kuitenkin "tyhjien seurapiirien kuvaus".
Vain sinulle
Vain sinulle on Hannu Lemisen ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1945. Romanttisessa melodraamassa nuori maalaistyttö Elina Takala (Helena Kara) joutuu kierojen juonittelevien kaupunkilaisherrojen pauloihin. Metsänhoitaja Lauri Kulovaara on Tapio Rautavaaran esikoisrooli.
Tarina on versio "Juurakon Huldasta", kaupunkiin saapuvasta eteenpäinpyrkivästä maalaistytöstä.
Sen voi nähdä myös uudelleentulkintana Lemisen ohjauksesta "Valkoiset ruusut" (1943). Kriitikot huomasivat elokuvan yhteydet "Juurakon Huldaan", mutta totesivat sen jäävän kuitenkin toiseksi sen rinnalla. Näyttelijöistä Helena Kara ja Tapio Rautavaara huomattiin kiittäen. Lemisen olisi suotu jättävän käsikirjoituksen teon jollekulle toiselle, mutta hän ”on hyvä ohjaaja”, kuten Raoul af Hällström huomauttiu. Elokuvaa onkin luonnehdittu yhdeksi Lemisen hienoista taidonnäytteistä.
Kardinaali (täsmennyssivu)
Kardinaali voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
The Best (Santana)
The Best on Santanan vuonna 1991 ilmestynyt tuplakokoelma-albumi. Äänitteet ovat vuosilta 1969-1981 eli albumeilta "Santana" (1969), "Abraxas" (1970), "Santana 3" (1971), "Amigos" (1976), "Moonflower" (1977), "Inner Secrets" (1978), "Marathon" (1979) ja "Zebop!" (1981).
Levy-yhtiö on K-tel. LP-levyn luettelotunnus on SA-7172, kasetin SA-9172 ja CD-levyn SA-8172. Albumi on koottu yhteistyössä yhtiön Sony Music Entertainment (Finland) Oy kanssa. LP-levyjä on tehty Suomessa.
1. "Samba Pa Ti" (C. Santana) – 4:46
2. "Black Magic Woman" (P. Green – G. Szabo) – 3:17
3. "Evil Ways" (S. Henry) – 3:56
4. "Soul Sacrifice" (Santana Band) – 6:38
1. "Oye Como Va" (T. Puente) – 4:17
2. "Waiting" (Santana Band) – 4:04
3. "Guajira" (D. Brown – R. Reyes – C. Reyes) – 3:00
4. "Jin-Go-Lo-Ba" (M. Olatunji) – 4:21
5. "Let the Children Play" (D.C. Santana – L. Patillo) – 2:38
1. "The Sensitive Kind" (J.J. Cale) – 3:32
2. "Europa (Earth's Cry Heaven's Smile)" (Devadip Carlos Santana – Tom Coster) – 5:04
3. "Gitano" (Armando Preaza) – 6:12
4. "You Know That I Love You" (C. Solberg – D.C. Santana – A. Ligertwood – A. Pasqua) – 4:26
1. "I Love You Much Too Much" (C. Towber – D. Raye – A. Olshanetsky) – 4:42
2. "She's Not There" (R. Argent) – 4:08
3. "Flor D'Luna (Moonflower)" (T. Coster) – 4:59
4. "Well All Right" ( N. Petty – B. Holly – J. Allison – J. Mauldin) – 4:11
Kardinaali (vuoden 1963 elokuva)
Kardinaali ("The Cardinal") on Otto Premingerin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1963. Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, mutta jäi ilman palkintoja. Elokuva kertoo Tom Tryonin näyttelemän Stephen Fermoylen tiestä vastavalmistuneesta papista kardinaaliksi.
Kapseli
Kapseli on tabletin tavoin kokonaisena nieltävä lääkevalmiste, jossa lääkeannos on suojakuoren sisällä. Suojakuori liukenee ruoansulatuskanavassa.
Kapselissa on liivatekuori päällä. Kapseleita on pehmeitä ja kovia. "Depotkapselissa" on vedenkestävä pinta, sen aineet vapautuvat mahassa ja suolessa hitaasti. "Enterokapseli" imeytyy vasta suolessa, koska sen pinnassa on ainetta, joka estää sen hajoamisen mahassa.
20 Greatest Hits (Ricky Nelson)
20 Greatest Hits on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen, 1950-luvulla levytysuransa aloittaneen laulaja Ricky Nelsonin tuotannosta. Levy on ilmestynyt Yesterdays Gold -levymerkillä vuonna 1987. LP-levyn luettelotunnus on YDG 15710 ja kasetin YDG 45710. Valmistusmaa on Portugali. Jakelusta on vastannut Movieplay Portuguesa. Levykannen on suunnitellut Hollannin Baarnissa toiminut Studio Wondergem GVN.
Kappaleiden yhteydessä on 1950-luvun osalta niiden listasijoitus sekä kuukausi ja vuosi, jolloin kappale on noussut Top 10 -listalle. Näistä samalla singlellä ovat ilmestyneet kappaleparit "Stood Up" / "Waitin' in School" sekä "Believe What You Say" / "My Bucket's Got a Hole in It".
Jääpallon SM-kilpailu 1927
Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1927 lähti suurimpana ennakkosuosikkina Viipurin Sudet. Haastajina sille olivat lähinnä helsinkiläiset HJK, HIFK ja Kiffen. Kilpailu pelattiin cup-muotoisena ja ottelukaavion mukaan ei kaksi saman kaupungin seuraa voinut kohdata loppuottelussa. Loppuotteluun tiensä onnistui tasaisten otteluiden jälkeen tiensä selvittämään HJK, kun taas Sudet selvisi finaalin pelattuaan huomattavasti itseään heikompia joukkueita vastaan. Myös loppuottelussa Viipurin Salakkalahdella Sudet oli selvästi parempi ja joukkue voitti kaikkiaan kymmenennen Suomen jääpallomestaruutensa.
13.maaliskuuta 1927 Viipuri
Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Yrjö Leppänen, Heikki Lund, Tuovi Koskinen, Mauno Sirén, Armas Ahnger, Arvo Närvänen, Lauri Mäkinen, Jussi Pelli, Eero Sorvali, Niilo Jantunen, Kaarlo Ahlgren.
Hugh McElroy
Hugh Walter McElroy (28. lokakuuta 1874 – 15. huhtikuuta 1912) oli RMS Titanicin johtava pursimies. Hän oli työskennellyt White Star Linen palveluksessa 13 vuoden ajan mm. RMS Britannicin ja RMS Olympicin pursimiehenä ennen kuin hänet palkattiin Titanicille. McElroylla oli tapana illastaa ja keskustella matkustajien kanssa ruokasalissa. Onnettumuuspäivänä McElroy oli ruokaillut 1. luokan ravintolassa matkustajien kanssa ja vetäytynyt töiden jälkeen hyttiinsä ennen törmäystä. Laivan törmättyä jäävuoreen McElroy avusti matkustajien lastaamisessa veneisiin ja ampui ilmaan varoituslaukauksia estääkseen miehiä hyppäämästä veneisiin. McElroylla oli mahdollisuus nousta pelastusveneeseen 9, mutta hän kieltäytyi. Hänet nähtiin viimeisen kerran venekannella kuntosalin liepeillä juttelemassa postimies William Logan Gwinnin kanssa ennen kuin vesi alkoi tulvia venekannelle. McElroy ei selviytynyt ja hän hukkui laivan mukana tai paleltui kuoliaaksi. Myöhemmin CS Mackay-Bennett löysi hänen ruumiinsa merestä ja tunnisti hänet. Hänen ruumiinsa haudattiin mereen.
Noengrothai Chaipetch
Noengrothai Chaipetch (s. 1. joulukuuta 1982) on thaimaalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Noengrothai voitti vuonna 2001 pronssimitalin alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuista ja voitti kahta vuotta myöhemmin saman mitalin aikuisten Aasian-mestaruuskisoista. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004, jolloin hän oli karsinnan 21. tuloksellaan 189 senttimetriä. Noengrothai sijoittui kahdeksanneksi Aasian kisoissa 2006, muttei päässyt finaaliin saakka Pekingin olympialaisissa 2008.
Noengrothai hyppäsi ennätyksensä 194 Vientianessa 2009 Kaakkois-Aasian kisojen yhteydessä. Kyseessä on samalla myös Thaimaan ennätys.
Popocatépetl
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori Meksikossa. 5 426-metrinen vuori on Pico de Orizaban (5 636 m) jälkeen Meksikon toiseksi korkein vuori. Popocatépetl sijaitsee maan pääkaupungista Méxicosta 70 kilometriä kaakkoon.
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori. Se purkautui joulukuussa 2000, jolloin evkuoitiin yli 40 000 ihmistä purkauksen tieltä. Keväällä 2016 vuori on jälleen osoittanut aktivoitumisen merkkejä.
Popocatépetlin rinteillä sijaitsevat luostarit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Diego de Ordás valloitti kahden sotilaan kanssa vuoren ensimmäisenä vuonna 1519.
Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus
Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus (VTKK) on Helsingissä sijaitseva IVY-maiden ja niiden ulkomailla asuvien kansalaisten asioita sekä kansainvälistä humanitääristä yhteistyötä hoitavan Venäjän federaalisen viraston edustusto.
Keskus on perustettu 1977, ja se sijaitsee osoitteessa Nordenskiöldinkatu 1. Talo rakennettiin alkuaan vuonna 1957 Helsingin suomalaisen yksityislyseon koulurakennukseksi. Koulu muutti vuonna 1974 Espoon Kivenlahteen.
Rakennuksen julkisivussa paljastettiin huhtikuussa 2011 suojaverhon alta vuosikausia peitettynä ollut 40 neliön laajuinen mosaiikkireliefi, joka esittää Neuvostoliiton sirppi ja vasara -tunnusta.
Black Eye
Black Eye voi tarkoittaa:
Gil da Cruz Trinidade
Gil da Cruz Trinidade (s. 1. maaliskuuta 1982) on itätimorilainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa.
Cruz osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 22 vuoden ja 182 päivän ikäisenä ja on maansa historian nuorin olympiaurheilija. Hän kilpaili kisoissa maratonilla, mutta joutui keskeyttämään eikä saanut sijoitusta.
Cruzin ennätys maratonilla on 2.49.00.
Uruguayjoki
Uruguayjoki (, ) on joki Etelä-Amerikassa. Joki virtaa pohjoisesta etelään alkaen Brasiliasta ja jatkuen sieltä Argentiinan ja Uruguayn rajaa pitkin Río de la Platan estuaariin, missä se yhdistyy Paranájokeen. Joki on 1 593 kilometriä pitkä.
National Invitation Tournament
National Invitation Tournament (NIT) on NCAA:n järjestämä yliopistojen koripallosarja. Sarjaan osallistuvat NCAA koripallon I-divisioonan joukkueet, jotka eivät saa kutsua NCAA:n lopputurnaukseen.
NCAA osti sarjan vuonna 2005. NIT:ssä oli suurimmillaan mukana 64 joukkuetta, mutta vuodesta 2006 lähtien sarjassa on ollut 32 joukkuetta.
Ars Auttoinen
Ars Auttoinen on 2009 kesällä näyttelytoimintansa aloittanut kuvataidetta ja muotoilua esittävä yksityinen keskus. Ars Auttoinen sijaitsee Päijät-Hämeessä Padasjoella Auttoisten kylässä. Ars Auttoisten näyttelyissä on esillä suomalaista kuvataidetta ja muotoilua.
Ars Auttoisen perustajat Teemu Salonen ja Kati Joki saivat kesän 2009 näyttelystä vuonna 2010 Etelä-Suomen Sanomien Aukusti-kulttuuripalkinnon.
Jääpallon SM-sarja 1932
Jääpallon Suomen-mestaruus 1932 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Viipurin Sudet voitti mestaruuden äärimmäisen tasaisessa kamppailussa, sarjan päättyessä kolme joukkuetta oli kärjessä tasapisteissä. Sääntöjen mukaan maalieroltaan kaksi parasta joukkuetta pelasivat uusintaottelun mestaruudesta. Uusintaottelussa Sudet voitti Kiffenin 4-1.
TPS putosi sarjasta. Tilalle nousi Jukolan Pojat.
Uusintaottelu mestaruudesta
6.maaliskuuta 1932 Helsinki
Viipurin Sudet voitti mestaruuden.
Aleksander Wegelius, Arvo Närvänen, Yrjö Leppänen, Toivo Hahl, Tuovi Koskinen, Kalle Hahl, Aarne Hahl, Eero Sorvali, Väinö Nyyssönen, Mauno Siren, Niilo Jantunen. Heikki Loikkanen, Paavo Rupponen, Tapio Hahl
B-sarjaan osallistui 15 joukkuetta. Sarja pelattiin cup-kilpailuna. Loppuotteluun selvisivät Savonlinnan Pallokerho ja Jukolan Pojat Helsingistä. Savonlinnassa pelatun ottelun voitti Jukolan Pojat, ja joukkue nousi seuraavaksi kaudeksi A-sarjaan josta TPS putosi.
Loppuottelu 
Savonlinnan Pallokerho - Jukolan Pojat 2-3 (jatkoajalla)
Väinö Wuokko mv., Eino Manni, Eino Poutiainen, Väinö Manni, Aarne Valtonen, Veikko Ruuttu, Armas Holopainen, Esko Nykänen, Eino Wuokko, Armas Pääkkönen, Einari Puukko.