hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olli Arppe
Olli Elis Arppe (14. maaliskuuta 1930 Helsinki – 4. toukokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.
Sörnäisten NMKY:n kasvatti Arppe edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosien 1950–1959 välillä tehden pisteitä seitsemällä eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Arppe saavutti pelaajaurallaan neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.
Suomen maajoukkueessa Arppe pelasi vuosina 1950–1951 14 ottelua 2,0 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen yhdeksänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Ranskan EM-kilpailuissa 1951.
Arto Koivisto (koripalloilija)
Erkki Arto Juhani Koivisto (12. huhtikuuta 1930 Sääminki – 6. maaliskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen koripalloilija, käsipalloilija ja Malmin Kauppaoppilaitoksen rehtori. Koripallossa kaudella 1953 miesten SM-sarjan korikuninkuuden voittanut Koivisto edusti Suomen miesten maajoukkuetta vuosien 1951 ja 1957 EM-kilpailuissa. Käsipallossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta.
Karhun Poikien kasvatti Koivisto aloitti koripalloilijanuransa vuonna 1947 pelatessaan juniorien liitto-otteluissa. Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Koivisto oli mukana miesten SM-sarjassa jo vuonna 1948.
Koivisto edusti SM-sarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Työväen Maila-Poikia. Pääsarjakaudella 1951 otteluitta jäänyt mutta Koripalloliiton tietokannan mukaan SM-pronssimitalilla palkittu Koivisto pelasi SM-sarjassa vuodet 1952–1966 eli 12 kauden ajan. Kaudella 1953 Koivisto voitti SM-sarjan korikuninkuuden 23,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan. Kaudella 1955 hän sijoittui pistetilaston kolmanneksi.
Vuosina 1965–1968 Koivisto pelasi Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Suomensarjaa.
Suomen miesten maajoukkueessa Koivisto pelasi vuosina 1951–1957 21 ottelua 1,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Bulgarian 1957 (Suomi 11:s) EM-kilpailuissa.
Koivisto voitti Karhun Pojissa käsipallon Suomen mestaruuden vuosina 1952 ja 1954 sekä SM-hopeaa vuonna 1953.
Koivisto työskenteli Malmin Kauppaoppilaitoksen rehtorina. Oppilaitokselle perustettiin koripalloilijoille oma opintolinja, jota usea maajoukkuekoripalloilija kävi. Koivisto harrasti elämänsä aikana ainakin purjehdusta, ja hän toimi koripallon parissa valmentajana ja huoltajana. Koivisto kuoli 85-vuotiaana Espoossa 6. maaliskuuta 2016.
Nilgiri (tee)
Nilgiri-tee on Etelä-Intian Nilgirivuorten (sinisten vuorten) seudulla tuotettua teetä. Nigirivuoret on yksi eteläisen Intian arvostetuimpia teentuotantoalueita. Nelgiri-tee on myös eräs Intian alueellisesti brändätyistä teenimikkeistä.
Seudun teenviljelyä pyrittiin aloittamaan jo vuonna 1832, jolloin brittien seudulle perustaman asutuksen apulaiskirurgi tilasi teepensaita Kiinasta huomattuaan muiden "Camellia"-suvun kasvien viihtymisen seudulla. Vuonna 1835 osa tilatuista teepensaista onnistuttiin saamaan kasvamaan Nilgirin Kettin koetilalla. Kiinasta tuotujen teesiementen avulla käynnistettiin Coonooriin Nilgirin ensimmäinen varsinainen kaupallinen teeviljelmä. Thiasholan ensimmäinen teetila seurasi vuonna 1859, ja samoihin aikoihin myös Kalhattyn läheinen Dunsandlen teetila. Nonsuch-teetila sai alkunsa 1860 ja Kotagirin ensimmäinen teetila perustettiin noin 1863.
Seudun teeviljelmät sijaitsevat 800–2 500 (1 158–2 400) metrin korkeudella merenpinnasta. Seudulle osuu kaksi monsuunikautta vuodessa: sekä lounaismonsuuni että koillismonsuuni satavat Nilgirissä. Vuotuinen sademäärä on silti vain noin 1 000–1 200 mm suurimmassa osassa seutua. Satoa saadaan kerättyä vuoden ympäri.
Suurin osa alueen noin 85 miljoonan teekilon vuosituotannosta on mustaa teetä, josta enemmistö valmistetaan teollisella CTC-menetelmällä. Nilgirin teealueella tuotetaan myös irtoteetä ortodoksisella valmistusmenetelmällä ja osa tästä tuotannosta on vihreää tai oolong-teetä, hieman myös valkoista teetä. Parhaimpana pidetään talvikaudella (joulu-maaliskuu) kerättyä ortodoksisella valmistusmenetelmällä tuotettua teetä.
Emil Leino
Anders Emil Leino (vuoteen 1892 Wideström, 4. lokakuuta 1874 Turku – 30. toukokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja.
Kansakoulun käynyt Leino työskenteli muun muassa merimiehenä, muurarina ja maataloustöissä vuoteen 1905 saakka, jolloin hän siirtyi Suomen muurarien liiton sihteeriksi ja järjestön julkaiseman "Peruskivi"-lehden toimittajaksi. Vuonna 1921 Leino aloitti "Suomen Sosialidemokraatin" toimittajana ja työskenteli lehden palveluksessa aina kuolemaansa vuoteen 1954 asti.
Eduskuntaan Leino valittiin Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuoden 1919 vaaleissa. Hän istui eduskunnassa vaalikauden 1919–1922. Lisäksi Leino kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Yasutarō Koide
Yasutarō Koide ( "Koide Yasutarō", 13. maaliskuuta 1903 – 19. tammikuuta 2016) oli japanilainen, josta tuli maailman vanhin elossa oleva mies Sakari Momoin kuoleman jälkeen 5. heinäkuuta 2015. Hänestä tuli vanhin Aichin prefektuurissa asuva ihminen 31. maaliskuuta 2014. Hän asui Moriyama-kussa, Nagoyassa. Hän muutti Nagoyaan 106-vuotiaana.
110-vuotiaana Koide pystyi vielä lukemaan sanomalehtiä ilman silmälaseja ja syömään ilman tekohampaita.
Koiden kuoltua maailman vanhimman miehen titteli siirtyi puolalaissyntyiselle israelilaiselle Yisrael Kristalille (s. 15. syyskuuta 1903).
Taulusieni
Taulusieni on esimerkiksi kouluissa liitutaulun puhdistamiseen käytettävä esine.
Taulusieniä valmistetaan nykyisin ainakin viskoosista tai muusta puuselluloosapohjaisesta kuidusta.
Perinteisen taulusienen tehokas käyttö edellyttää vesipistettä luokkahuoneessa tai sen lähellä. Kostean taulusienen sijasta liitutaulun pyyhkimiseen käytetään esimerkiksi huovasta tai solumuovista valmistettua kuivapyyhintä.
Valkotaulun tussijälkien pyyhkimiseen tarvitaan omanlaisiaan valkotaulunpyyhkimiä, joiden pyyhkimispinta voi olla kerroksittainen: päällikerros irrotetaan, kun sen pyyhkimiskyky on heikentynyt. Joitakin malleja voidaan säilyttää teräslevypohjaisen valkotaulun pinnassa magneettikiinnityksen avulla.
Jensen Interceptor (1950)
Jensen Interceptor oli englantilaisen Jensen Motorsin vuosina 1950 – 57 valmistama nopea ja voimakas matkailuauto. Kyseessä oli jo koripajan toinen automalli II-maailmansodan päättymisen jälkeen. Jensen käytti myöhemmin samaa mallinimeä, 1960- ja 70-luvuilla valmistettujen malliensa yhteydessä.
Interceptor tuotiin markkinoille aluksi kaksiovisena, neljän hengen avomallina. Käsityönä tehdyn korin rakenteena on puinen kehikko, verhouspellit ovat terästä ja alumiinia. Esimerkkinä auton korkeasta varustelutasosta voi toimia avomallin Perspex-kovamuovista valmistettu takaikkuna, joka käsikäyttöistä kattoa avattaessa pudotetaan alas omaan säilytystilaansa. Vuonna 1952 avomallin rinnalle tuotiin kiinteästi asennetulla tekstiilikatolla varustettu "fixed head sports saloon", lisäksi mallista on valmistettu neljä sedanca-versiota. Interceptoreita valmistui kaikkiaan 88 kappaletta, joista 32 convertible-, 52 saloon- ja neljä sedanca-korisia.
Interceptor perustui Austinin tekniikalle. Mallin voimanlähteenä toiminut 4,0-litrainen rivikuutonen ja sen jatkeena ollut neliportainen vaihteisto olivat peräisin Austin Sheerline -mallista. Alusta oli peräisin Austin A70 -mallisarjasta. Sitä oli kuitenkin modifioitu kasvattamalla akseliväliä alkuperäisestä ja taka-akselin pyörien erillisripustuksella.
Kuusisylinterisen rivimoottorin lisäksi joidenkin yksilöiden keulalle asennettiin Chryslerin Hemi V8-moottori. Tunnetuin näistä lienee amerikkalaiselle kilpa-ajaja Briggs Cunninghamille vuonna 1953 toimitettu auto. Vientiin, lähinnä USA:han, toimitetut autot varustettiin vasemmanpuoleisella ohjaksella.
Austinin tavoin Interceptorin jarrujärjestelmänä oli Girlingin hydraulisten ja mekaanisten jarrujen yhdistelmä, jossa etujarrujen käyttö hoidettiin nesteen voimalla ja takajarruja ohjattiin vaijerikäyttöisesti. Vuodesta 1952 lähtien neliportainen vaihteisto oli mahdollista varustaa valinnaisella ylivaihdeyksiköllä.
Interceptorin korvasi vuodelle 1957 markkinoille tuotu Jensen 541 R.
Pajakanta
Pajakanta () on asutuskeskus Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Muurmannin radan varrella lähellä Vienanmeren rantaa 45 kilometriä Zelenoborskista kaakkoon. Asukkaita on 78 henkeä (vuonna 2010).
Pajakanta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1563. Ilmeisesti saamelaisperäistä nimitystä käytettiin syvälle mantereeseen työntyvästä merenlahdesta, joka nykyään tunnetaan nimellä Rugozerskaja lähellä sijaitsevan Rugozero-järven mukaan.
Muurmannin radan Karjalan ja Kantalahden työmaat yhtyivät Pajakannassa 3. marraskuuta 1916. Samana päivänä alkoi liikenne Petroskoista Murmanskiin. 1920–1940-luvuilla Pajakannan rautatieaseman lähellä toimi Solovetskin vankileirin metsätyömaa. Asemataajamassa on syntynyt kirjailija Venedikt Jerofejev.
Pajakannassa toimii Moskovan valtionyliopiston biologinen tutkimusasema. Asutuksessa on pieni kauppa. Asemalla pysähtyvät Kantalahden ja Louhen väliset paikallisjunat. Sinne on myös tieyhteys Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä.
Luettelo Yhdysvaltain kaupunkien asukasluvusta vuosikymmenittäin
Luettelo Yhdysvaltain kaupunkien asukasluvusta vuosikymmenittäin sisältää Yhdysvaltain 10 suurinta kaupunkia ja kaupunkialuetta vuosikymmenittäin. Tiedot on otettu Yhdysvaltain virallisista tilastoista, jotka alkavat vuodesta 1790.
Spin-kaiku
Spin-kaiku tarkoittaa ydinmagneettisen resonanssin yhteydessä magnetisaation uudelleen fokusointia, joka kumoaa epähomogeenisessa magneettikentässä tapahtuneen koherenssimenetyksen. Menetelmää hyödynnetään erityisesti magneettikuvauksessa.
NMR-virityspulssin jälkeen NMR-signaali vaimenee eksponentiaalisesti materiaalille ominaisen relaksaation vuoksi aikavakiolla T2. Tämä vaimeneminen on irreversiibeliä. Epähomogeenisessa magneettikentässä kentän gradientista aiheutuu kuitenkin eroja spinien presessointinopeuksiin mikä aiheuttaa nopean vaihekoherenssin menetyksen ja signaalin vaimenemisen. Tämä vaimeneminen on luonteeltaan reversiibeliä ja sen aiheuttama vaimeneminen voidaan kumota ja spinit palauttaa takaisin koherenssiin. Tämä ilmiö on spin-kaiku. Spin-kaiku voidaan synnyttää kahdella eri periaatteella, joista käytetään nimityksiä pulssikaiku ja gradienttikaiku.
Spin-kaikuja havaitsi ensimmäisenä Erwin Hahn vuoona 1950 kun hän havaitsi NMR-signaalissa kaiun kahden peräkkäisen 90° RF-pulssin jälkeen. Hän myös selvitti teoreettisesti kaiun syntymekanismin. Teoriaa kehittivät myöhemmin Carr ja Purcell jotka osoittivat että voimakkain kaiku syntyy kun jälkimmäinen, refokusoiva pulssi on suuruudeltaan 180°
Pulssikaiku perustuu 180° pulssilla aikaansaatavaan vaiheinversioon: kumuloitunut vaihevirhe käännetään vastakkaismerkkiseksi hetkellä "t" 90° virityspulssin jälkeen. Koska kunkin spinin vaihe kiertyy edelleen alkuperäisellä nopeudella kaikki spinit palaavat keskenään samaan vaiheeseen hetkellä 2"t". Oheinen animaatio havainnollistaa tapahtumien kulkua.
Gradienttikaiku perustuu ohjattavalla gradienttikentällä aikaan saatavaan taajuusinversioon. Gradienttikaiku voidaan generoida systeemissä, jonka perusmagneettikenttä on homogeeninen mutta siihen on lisätty erillinen ohjattava gradienttikenttä. Tällöin 90° virityspulssin jälkeen spinit menettävät gradientin vaikutuksesta koherenssin aivan kuten pulssikaiun tapauksessakin. Hetkellä "t" gradienttikenttä käännetään vastakkaismerkkiseksi, jolloin gradienttikentän aiheuttamat presessionopeuserot kääntyvät vastakkaismerkkisiksi alkutilanteeseen nähden. Tästä aiheutuu, että spinit palaavaat keskenään samaan vaheeseen hetkellä 2"t". Tässä menetelmässä siis gradientin kääntö korvaa inversiopulssin.
Dvalin
Dvalin on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö, joka keksi riimukirjoituksen. Dvalin on myös taitava seppä. Hän valmisti Siville kauniin kultaisen peruukin Lokin leikkaamien hiusten tilalle. Dvalin takoi lisäksi Odinin Gungnir-keihään ja Skidbladnir-laivan.
Nyrøysa
Nyrøysa on Norjalle kuuluvan Bouvet’nsaaren laajin jäätön alue. Se muodostui vuosien 1955–1958 välisenä aikana todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Sen kasvillisuus poikkeaa saaren muista osista, koska siellä on paljon pioneerilajeja. Se on myös merkittävä kergueleninmerikarhun ja monien lintulajien lisääntymis- ja pesimäalue. Alue kuitenkin kuluu hiljalleen abraasion takia.
Nyrøysa sijaitsee Bouvet’nsaaren luoteisrannalla. Se on saaren suurin jäätön alue. Se on noin 700 metriä pitkä, ja sen keskikorkeus on 25–40 metriä. Nyrøysaa rajoittavat sisämaassa korkeilta kallioilta kasaantuneet vyörysoramuodostelmat ja etelässä sekä pohjoisessa Westwindstrandin pienistä kivistä muodostuneet rannat. Nyrøysa syntyi vuosien 1955–1958 välisenä aikana. Koska sen kiviaines on noin 0,4–0,5 miljoonaa vuotta vanhaa, se muodostui todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Abraasio syö Nyrøysan pinta-alaa koko ajan.
Nyrøysan pinta on sekoitus pääosin trakyyttisestä kivestä muodostuneista laavalohkareista ja muista aineksista muodostuneista kivilohkareista. Lohkareiden välissä on kovettunutta laavaa ja soraa sekä hiekkaa, jotka ovat todennäköisesti muodostuneet huokoisen laavan mekaanisesta kulumisesta. Nyrøysan pohjois- ja eteläosien jyrkät kalliot ovat laavaa ja pyroklastista kiveä.
Nyrøysan kasvillisuus poikkeaa Bouvet’nsaaren muusta kasvillisuudesta, sillä nuorella maa-alueella on paljon pioneerilajeja. Erityisesti Nyrøysan eteläosa on peittynyt tummaan tulivuorenkuonaan ja tuffimateriaaliin. "Tortula filaris"- ja "Brachythecium austro-salebrosum" -sammalet sekä hiirensammalet hallitsevat tällaista aluetta. Irtonaisen maaperän takia jäkäliä ei juurikaan kasva. Osassa Nyrøysaa puolestaan on kerroksittain kovaa piihappopitoista laavaa, joka lohkeilee kulmikkaiksi sileäpintaisiksi paloiksi ja tarjoaa näin jäkälille hyvän kasvualustan. Alueen valtalajit ovat "Brachythecium austro-salebrosum", "Usnea antartica" ja hiirensammalet. Fumarolien lämmittämät alueet antavat puolestaan rehevän kasvualustan suikero- ja savikkolapiosammalille. Lisäksi joidenkin fumarolien ympärillä esiintyy lajeja, joita ei tavata saaren muista osista.
Nyrøysa on ollut muodostumisestaan lähtien Bouvet’nsaaren merkittävin kergueleninmerikarhun lisääntymisalue. Sitä ennen saaren merikarhut lisääntyivät erityisesti pienellä Larsøyan saarella. Siellä pesii myös merkittävä määrä saaren etelänmyrskylinnuista ja muista linnuista.
Nyrøysan ja Westwindstrandin eteläiset ja pohjoiset rannat julistettiin 1997 CCAMLR:n ekosysteemin tarkkailualueeksi. Nyrøysan kuluminen aiheuttaa huolta luonnonsuojelulliselta kannalta, sillä se on saaren tärkeimpiä lintujen pesimäalueita. Todennäköisesti myssypingviinin, kultatöyhtöpingviinin, kyyhkyprionin, ohutnokkaprionin, etelänkeijun, tummatyrskynpolkijan ja etelänkihun pesintä Nyrøysalla päättyy, kun merivesi on syönyt Nyrøysan sen reunakallioita lukuun ottamatta.
Jukka Behm
Jukka Behm (s. 1973 Riihimäki) on suomalainen kirjailija ja journalisti. Behm asuu nykyisin Kouvolassa. Hänen esikoisromaaninsa "Dr. Mumbai" voitti Bonnierin pohjoismaisen romaanikilpailun vuonna 2007. Kirja on käännetty ruotsiksi ja norjaksi.
Tammi on julkaissut myös Jukka Behmin seuraavat teokset:
"Matkoilla" (2009) ja "Lahjoja Norsujumalalle" (2013).
"Lahjoja Norsujumalle" -romaanista on tehty näytekäännökset englanniksi ja espanjaksi. Englanninkielisen näytekäännöksen on tehnyt kääntäjä Annira Silver ja espanjankielisen näytekäännöksen on tehnyt kääntäjä Luisa Gutiérrez Ruiz.
Aleksi Kirjonen
Aleksi Kirjonen (s. 29. toukokuuta 1993 Porvoo) on suomalainen vammaisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa, kiekonheitossa ja kuulantyönnössä. Kirjosen jalat ovat olleet toiminnattomat syntymästä asti ja hän onkin pyörätuolissa. Kirjonen edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Markku Niinimäki. Kirjonen kilpailee F56-luokassa.
Kirjonen saavutti MM-pronssia kuulantyönnöstä vuoden 2013 MM-kilpailuista Lyonista. EM-kilpailuista hänellä on kultaa keihäänheitosta vuodelta 2014, pronssia samalta vuodelta kuulantyönnöstä ja keihäspronssia vuodelta 2014 sekä pronssia kuulantyönnöstä vuodelta 2016 Kirjonen oli mukana vuoden 2012 kesäparalympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli kuulantyönnössä 11:s ja keihäänheitossa 12:s.
Kirjonen on myös ensimmäinen eurooppalainen henkilö, joka on tehnyt takaperinvoltin pyörätuolilla Tempuillaan hän haluaa viedä eteenpäin rajoitteet ovat vain omassa päässä sanomaa ja kannustaa muita liikkumaan ja kuuntelemaan unelmiaan. Kirjonen on opiskellut liikuntaneuvojaksi liikuntakeskus Pajulahdessa
http://tfp.fi/
http://www.hs.fi/urheilu/a1432350932122
http://www.iltasanomat.fi/muutlajit/art-1430960593841.html
Anita Márton
Anita Márton (s. 15. tammikuuta 1989 Szeged) on unkarilainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. 172 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Márton edustaa Békéscsabai AC:tä.
Márton oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Márton saavutti pronssia työntäen uudeksi Unkarin ennätykseksi 19,87. MM-kilpailuissa Márton on ollut mukana viidesti, saavuttaen parhaimmillaan hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 19,49. Vuonna 2015 Pekingissä hän oli neljäs silloisella Unkarin ennätyksellä 19,48. Márton sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 18,72. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä hän saavutti pronssia, jälleen silloisella maansa ennätyksellä 19,04. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs.
Vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Márton otti kultaa tuloksella 19,23, joka oli tuolloin sisäratojen Unkarin ennätys. Hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi Pariisissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi Sopotissa 2014. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Márton saavutti hopeaa uudella maansa sisäratojen ennätyksellä 19,33. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Márton voitti kultaa tuloksella 19,28. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 Unkarin ennätystuloksella 19,62.
Vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Ostravasta Márton saavutti pronssia kiekonheitosta.
Jeffrey Schlupp
Jeffrey "Jeff" Schlupp (s. 23. joulukuuta 1992 Hampuri, Saksa) on saksalaissyntyinen ghanalainen jalkapalloilija, jonka seura on Englannin valioliigassa pelaava Crystal Palace FC. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Schlupp on vasen laitalinkki, mutta uransa hän aloitti hyökkääjänä. Schlupp kuuluu myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen.
Schlupp debytoi Leicester Cityn edustusjoukkueessa kaudella 2010-2011, kun seura pelasi Englannin mestaruussarjassa. Keväällä 2011 hän oli lainalla Englannin ykkösliigan Brentford FC:ssä, jossa hän teki yhdeksässä pelissä kuusi maalia. Kaudella 2013-2014 Leicester voitti Mestaruussarjan mestaruuden ja nousi Valioliigaan kaudeksi 2014-2015. Schlupp teki valioliigadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden lokakuussa Burnley FC:n verkkoon. Kaudella 2014-2015 Schlupp teki 32 ottelussa kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista 14 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa valioliigan mestaruuden.
Saksassa ghanalaisille vanhemmille syntynyt Schlupp sai valita maajoukkueensa synnyinmaansa, vanhempiensa kotimaan ja Englannin, jossa hän oli pitkään pelannut, väliltä. Hän debytoi Ghanan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Gabonia vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Mauritiusta vastaan.
Leicester City
Presidentin arvojohtajuus
Arvojohtajuus on presidentin osoittamaa johtajuutta, joka ei juurikaan perustu poliittiseen valtaan. Arvojohtaja esim. ottaa kantaa kuohuttaviin asioihin ja pyrkii herättämään keskustelua. Kun Suomen tasavallan presidentin valtaoikeuksia on kavennettu, on korostettu presidentin arvojohtajuutta, joka ei edellytä laajaa poliittista valtaa. Sen sijaan arvojohtajuuden on katsottu edellyttävän suurta arvovaltaa. Virossa ja Saksassa presidentillä on todella suppeat valtaoikeudet, ja kuitenkin he ovat merkittäviä arvojohtajia.
Yrjö Lehtinen
Yrjö Ilmari Lehtinen (11. kesäkuuta 1891 Turku – 22. helmikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen työnjohtaja ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Lehtisen vanhemmat olivat puuseppä Johan Lehtinen ja Maria Amanda Palmqvist. Hän työskenteli metallityömiehenä ja oli myös Metallityöväen liiton sihteerinä ja taloudenhoitajana. Lehtinen oli vankilassa poliittisista syistä 1930-luvun alussa. Vapauduttuaan hän oli osakkaana metallialan korjaamossa Helsingissä 1935–1936 ja sitten Helvarin radioliikkeen työnjohtajana Helsingissä 1937–1945.
Lehtinen oli kansanedustajana 1927–1929 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan Kanadaan muuttaneen Martta Kurkilahden tilalle. Lehtinen oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Lehtinen oli naimisissa 1916–1927 Selma Karoliina Torniaisen kanssa ja vuodesta 1937 Aina Kirvesniemen kanssa.
Esko Kananen
Esko Kananen (1924 Elämäjärvi – 2000) oli suomalainen kuvanveistäjä. Kananen opiskeli kuvanveistäjäksi Suomen taideakatemian kuvanveistolinjalla vuosina 1950–1953. Hän oli myös kuvanveistäjä Hannes Autereen oppilas.
Hänellä oli oma pronssivalimo ja hän teki aluksi 1957–1964 sankaripatsaita. Sen jälkeen hän loi paljon muitakin veistoksia mm. kirkkoihin ja pankkeihin.Sivu perustettu tiedoille: Pihtiputaan kunnan www-sivut
Aukusti Turunen
Aukusti (August) Turunen (19. marraskuuta 1888 Kuopion maalaiskunta – 18. joulukuuta 1967 Kuopion maalaiskunta) oli suomalainen pienviljelijä ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän sekä Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja.
Turusen vanhemmat olivat torppari Reinhold Vilhelm Turunen ja Anna Maria Tanninen. Hän oli torpparina ja myöhemmin pienviljelijänä Kuopion maalaiskunnassa. Turunen oli vankilassa poliittisista syistä 1918 ja 1930–1933.
Turunen oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1927–1930 ja Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana heinäkuussa 1948 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan kesäkuussa 1948 kuolleen Yrjö Räisäsen tilalle ja oli tällöin edustajana yhdeksän päivän ajan. Turunen oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja hän kuului Kuopion maalaiskunnan kunnanvaltuustoon ja Kuopion kunnalislautakuntaan ja kunnanhallitukseen. Hän oli lisäksi Pienviljelijäin liiton liittoneuvoston jäsenenä.
Turunen oli naimisissa vuodesta 1917 Matilda Krögerin kanssa.
Mart Tarmak
Mart Tarmak, ent. "Muttikas" (s. 10. huhtikuuta 1955 Tallinna) on virolainen diplomaatti. Hän oli Viron Suomen-suurlähettiläs 2010–2014 sitä ennen ja sen jälkeen suurlähettiläänä Portugalissa (2006–2010), Marokossa (2008–2011), Brasiliassa (vuodesta 2014), Colombiassa (vuodesta 2014) ja Perussa (vuodesta 2014).
Tarmak on valmistunut 1978 Tarton yliopistosta pääaineenaan kemia ja Vilnan yliopistosta, jossa hän opiskeli liettuan kieltä ja journalismia. Vuosina 1991–1992 Tarmak opiskeli portugalin kieltä Lissabonin yliopistossa. Hän oli 1990–1992 Viron väliaikainen asiainhoitaja Vilnassa, 1992–1993 ulkoministeriön neuvonantaja. Hän työskenteli 1995–1997 puolustusministeriön neuvonantajana. Vuosina 2000–2003 Tarmak työskenteli freelance-tulkkina. Vuodesta 2003 hän työskenteli ulkoministeriön politiikanosastolla.
Salomo Savolainen
Salomo (Salomon) Savolainen (30. syyskuuta 1883 Maaninka – 9. kesäkuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen varastonhoitaja ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Savolaisen vanhemmat olivat maatyömies David Savolainen ja Anna Liisa Erholtz. Hän kävi kansakoulun ja oli kauppa-apulaisena Kuopiossa 1899–1918 ja Osuusliike Kallan keskusvaraston hoitajana Kuopiossa 1920–1950. Savolainen oli vankilassa poliittisista syistä 1918–1921.
Savolainen oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1927–1929 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Savolainen oli myös Kuopion kaupunginvaltuuston ja Vakuutusyhtiö Kansan hallintoneuvoston jäsenenä.
Savolainen oli naimisissa vuodesta 1910 Johanna Fredrika Kuhasen kanssa.
Vakuutustorni
Vakuutustorni on asuin- ja liiketalo Pokkisen kaupunginosassa Oulussa. Talo sijaitsee näkyvällä paikalla Snellmaninpuiston reunalla.
Arkkitehti Uki Heikkisen suunnittelema rakennus on Oulun ensimmäinen kymmenkerroksinen talo. Vuonna 1957 valmistuneessa rakennuksessa on 31 asuinhuoneistoa ja 15 liikehuoneistoa.
Vakuutustornin alakerrassa toimi ravintola Lentävä Lautanen talon valmistumisesta vuoden 2012 loppuun. Lopettaessaan toimintansa Lentävä Lautanen oli Oulun toiseksi vanhin yhtäjaksoisesti toiminut ravintola.
Uppo-Nallen runoreissu
Uppo-Nallen runoreissu on To The Point Oy:n kehittämä Uppo-Nalle aiheinen videopeli, joka julkaistiin vuonna 1998. Uppo-Nallen äänenä toimii pelissä Petteri Summanen ja Laulavan Lintukoiran äänenä Ulla Tapaninen. Muissa rooleissa ovat Veikko Honkanen, Maija-Liisa Peuhu, Miitta Sorvali, Pasi Ruohonen, Mari Vainio, Mirjami Heikkinen, Markku Riikonen, Jukka Rasila, Kari Suni, Kai Salomaa, Esa Saario, Petra Karjalainen, Markku Riikonen, Päivi Granström, Matti Holi sekä Päivi Hilska.
Tamara Samsonova
Tamara Samsonova () on venäläinen sarjamurhaaja, jota epäillään yli 13 ihmisen murhaamisesta reilun 20 vuoden aikana. Häneltä löydetiin tutkimuksissa päiväkirja, jossa hän kuvailee mitä on tehnyt uhreilleen ennen heidän murhaamistaan erittäin väkivaltaisesti. Samsonovan jäljille päästiin kun poliisi löysi hänen kotinsa läheisestä lammesta 79-vuotiaan naisen ruumiinosia.
Päiväkirjan yhdessä artikkelissa luki: ”Minä tapoin vuokralaiseni, leikkasin hänet paloiksi kylpyhuoneessa puukolla ja laitoin palat muovipusseihin ja heitin ne Pietarin Frunzen piirin eri osiin.” Samsonova on ollut mielisairaalassa kolme kertaa.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi II
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi II on entsyymi, joka katalysoi irreversiibeliä karbamoyylifosfaattia glutamiinista, vetykarbonaatti-ioneista ja kahdesta ATP-molekyylistä. Entsyymi osallistuu eliöissä pyrimidiinirakenteisten nukleotidien biosynteesiin. Karbamoyylifosfaattisyntetaasi II:n EC-numero on EC 6.3.5.5. Eläimillä karbamoyylifosfaattisyntetaasi II:ta esiintyy maksan sytosolissa, ja maksan mitokondrioissa esiintyy toinen karbamoyylifosfaattia muodostava entsyymi karbamoyylifosfaattisyntetaasi I, joka osallistuu ureakiertoon.
Prokaryooteilla, kuten bakteereilla ja arkeoneilla karbamoyylifosfaattisyntetaasi II on rakenteeltaan kahdesta erilaisesta yksiköstä koostuva dimeeri. Entsyymissä on kaksi sitoutumiskohtaa ATP-molekyyleille. Nisäkkäillä entsyymi on osa suurta entsyymikompleksia, jolla on myös kahden muun entsyymin aspartaattikarbamoyylitransferaasin ja dihydro-orotaasin aktiivisuus. Entsyymi tarvitsee toimiakseen magnesiumioneja, jotka kelatoituvat ATP-molekyyleihin. Karbamoyylifosfaattisyntetaasi II:n katalysoiman reaktion ensimmäisessä vaiheessa ATP-molekyyli reagoi vetykarbonaatti-ionin kanssa muodostaen karboksifosfaattivälivaiheen ja toisena tuotteena muodostuu ADP-molekyyli. Glutamiini on sitoutunut entsyymin kysteiiniaminohappoon muodostaen tioesterin, ja entsyymin aktiivisen kohdan emäksinen aminohappo poistaa vedeltä protonin, jolloin vedestä muodostuu nukleofiilisempi hydroksidi-ioni. Hydroksidi-ioni reagoi nukleofiilisella substituutiolla glutamiinin amidoryhmän kanssa, ja amidoryhmä hydrolysoituu vapauttaen glutamiinihappoa ja ammoniakkia. Ammoniakki reagoi karboksifosfaatin kanssa karbamaatti-ioniksi, jonka entsyymi fosforyloi ATP:n avulla karbamoyylifosfaatiksi. Samalla muodostuu toinen ADP-molekyyli. Ammoniakki sellaisenaan voi toimia entsyymin substraattina ilman glutamiinia, mikäli ammoniakin konsentraatio sytosolissa on yli 100 mmol/l.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasia inhiboi UTP-molekyyli ja aktivoi fosforibosyylipyrofosfaatti. Entsyymi ei tarvitse koentsyymikseen N-asetyyliglutamiinihappoa toisin kuin karbamoyylifosfaattisyntetaasi I. Vaikka karbamoyylifosfaatti on välituote sekä pyrimidiinin biosynteesissä että ureakierrossa, kahden eri sitä valmistamaan kehittyneen entsyymin syntyminen osoittaa, että nämä kaksi aineenvaihduntareittiä vaativat toisistaan riippumattomat säätelymekanismit.
Oulun Judokerho
Oulun Judokerho ry on vuonna 1966 perustettu judoseura, se on Suomen seitsemänneksi vanhin judoseura. Seura kuuluu Suomen judoliittoon. Liitto valitsi kerhon vuonna 2014 vuoden seuraksi.
Oulun Judokerho ry on perustettu perustamiskokouksessa Pyrinnön urheilutalolla, nykyisellä Oulun urheilutalolla, 22. tammikuuta 1966. Japanilaisista budolajeista judo tuli ensimmäisenä Ouluun.
Turkulainen Seppo Räty nähdään henkilönä, joka toi kyseisen kamppailulajin Ouluun. Seppo Räty alkoi vetää ensimmäisiä harjoituksia lokakuussa 1964 Pyrinnön urheilutalolla. Paikalla oli paljon lajista kiinnostuneita oululaisnuoria.
Vasta hailuotolaisen Matti Rantasuon aloitteesta ryhdyttiin perustamaan omaa virallista seuraa. Matti Rantasuosta tuli juuri perustetun Oulun Judokerhon ensimmäinen puheenjohtaja.
Regioni-luokka
Regioni-luokka eli Umbria-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kuuden 1880- ja 1890-lukujen vaihteessa valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Walther
Carl Walther GmbH Sportwaffen on vuonna 1886 perustettu saksalainen aseiden valmistaja.
Beretta M1935
Beretta M1935 on Berettan valmistama itselataava pistooli. Ase on kaikin puolin samanlainen kuin aikaisempi Beretta M1934, mutta pienempi kaliiperiltaan. Kuten M1934, myös tämä malli on varustettu rungon vasemmalla puolella olevalla varmistinvivulla.
Italian ilmavoimat ja laivasto käyttivät pistoolia laajasti, kuten myös maan poliisivoimat.
Umarex
Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG on vuonna 1972 perustettu saksalainen ilma-aseiden valmistaja. Yritys omistaa erittäin tunnetun saksalaisen asevalmistajan Waltherin.
Nathan Redmond
Nathan Daniel Jerome Redmond (s. 6. maaliskuuta 1994 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Southamptonia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Redmond on oikea laitahyökkääjä.
Redmondin kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Birmingham City. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa cup-peleissä kaudella 2010–2011 ja Englannin mestaruussarjassa kaudella 2011–2012. Heinäkuussa 2013 Redmond siirtyi Valioliigassa pelanneeseen Norwich Cityyn. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 Evertonia vastaan ja avausmaalinsa samassa kuussa Southampton FC:tä vastaan. Kaudella 2013–2014, jonka päätteeksi Norwich putosi Mestaruussarjaan, Redmond teki 34 ottelussa yhden maalin. Kaudeksi 2015–2016 Norwich kuitenkin nousi takaisin Valioliigaan. Hän pelasi Norwichissa kolmen kauden aikana kaikkiaan 112 liigaottelua ja teki 12 maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi runsaan 12 miljoonan punnan siirtosummalla Southamptoniin.
Redmond on edustanut monia Englannin nuorisomaajoukkueita ja pelannut useissa nuorten arvokilpailuissa. Hän oli mukana vuoden 2011 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kolmessa pelissä. Vuoden 2015 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Saksaa vastaan maaliskuussa 2017.
Henkilökohtainen
Enes Ünal
Enes Ünal (s. 10. toukokuuta 1997 Osmangazi) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Villarrealia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Ünal on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Turkin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ünalin kasvattajaseura on Bursaspor. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuosina 2013-2015 35 ottelua viimeistellen neljä maalia. Heinäkuussa 2015 Ünal siirtyi Englannin valioliigan Manchester Cityn riveihin. Hänet kuitenkin lähetettiin vielä samassa kuussa kaksi kautta kestävälle lainalle Belgian Jupiler Pro Leaguen KRC Genkiin.
Ünal on edustanut monia Turkin nuorten maajoukkueita. Turkin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän debytoi vasta 16-vuotiaana syyskuussa 2013. Turkin jalkapallomaajoukkueessa Ünalin debyytti tapahtui maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan.
Myös Ünalin isä Mesut Ünal edusti jalkapallourallaan Bursasporia. Nykyisin hän toimii seuran juniorivalmentajana.
Puustellinmetsän joukkohauta
Puustellinmetsän joukkohauta oli Helsingin Suutarilan Puustellinmetsässä sijainnut sisällissodan aikainen joukkohauta. Haudasta löytyneet vainajien jäänteet siirrettiin vuonna 1971 Malmin hautausmaalle.
Sisällissodan päättymispäivänä 15. toukokuuta 1918 Tapanilassa sattui ampumavälikohtaus, jonka yhteydessä suojeluskuntalainen Karl Lindström sai surmansa. Ampujaa tai tarkkaa tapahtumankulkua ei ole saatu selville. Myös tätä seuranneiden kostotoimenpiteiden kulku on epäselvä, mutta ilmeisesti Malmin suojeluskunnan jäsenet ottivat yön ja seuraavan aamun aikana kiinni suuren joukon punakaartilaisia, jotka vietiin Malmin poliisikamarille kuulusteltavaksi. Ainakin osa kiinniotoista tapahtui summittaisesti pidättämällä Tapanilan asemalta aamujunalla töihin lähdössä olleita miehiä. Seuraavana yönä 17. toukokuuta 1918 osa kiinniotetuista marssitettiin Puustellinmetsään, jossa heidät ammuttiin ja haudattiin joukkohautaan. Teloitettujen henkilöllisyyttä ei tunneta varmuudella.
Toisen maailmansodan jälkeen paikalliset työväenjärjestöt järjestivät vuosittain muistokulkueen Tapanilan torilta hautapaikalle. Perinne loppui viimeistään 1971 kun ruumiit siirrettiin Malmin hautausmaalle. Tällöin haudasta löytyi "seitsemän kokonaista luurankoa ja lisäksi erillisiä luita".
Joukkohaudan sijaintipaikalle pystytettiin muistomerkki lokakuussa 2012. Muistomerkkiin kiinnitetty tapahtumista kertova teräslaatta varastettiin 2014, mutta löytyi myöhemmin.
Pyroforia
Pyroforia on aineen ominaisuus, jossa se syttyy itsestään alhaisessa lämpötilassa (alle 55 °C) ollessaan kosketuksissa normaalin ilman kanssa. Tavallisesti aine on hyvin hienojakoista, jotta se olisi pyroforista. Aine voi olla missä tahansa olomuodossa: kiinteä, neste tai kaasu. Suurin osa pyroforisista aineista on kiinteitä. Pyroforisia kaasuja ovat muun muassa arsiini, diboraani, fosfiini ja silaani. Kaikille näille on yhteistä se, että ne ovat hydridejä. Pyroforisia nesteitä on muun muassa hydratsiini, alkyylialumiinit, Grignardin reagenssit ja jotkin metallihydridit. Pyroforisia kiinteitä aineita ovat muun muassa fosfori, alkali-, ja maa-alkalimetallit. Monet metallit myös ovat pyroforisia, mutta niiden pitää olla hyvin hienojakoisia. Tällaisia ovat jotkin aktinoidit, köyhdytetty uraani, titaani ja sinkki.
Pyroforisia aineita käytetään moottorien sytytykseen esimerkiksi raketeissa.
Eläinten navigaatio
Eläinten navigointi tarkoittaa useiden eläinten kykyä löytää tiensä perille ilman karttoja tai apuvälineitä. Useat linnut, kuten lapintiira, sekä monet hyönteis- ja kalalajit liikkuvat pesimäalueidensa välillä tuhansia kilometrejä, ja monet muut lajit osaavat navigoida sujuvasti lyhyempiä välimatkoja.
Ilmiötä, jossa eläin löytää perille tietämästään sijainnista käyttäen apunaan ainoastaan tietoa nopeudestaan ja kulkusuunnastaan, ehdotti Charles Darwin vuonna 1873 mahdollisena suunnistamismekanismina. 1900-luvulla Karl von Frisch osoitti, että eräät mehiläiset osaavat suunnistaa auringon, taivaan polarisaatiokuvion ja maan magneettikentän avulla; näistä aurinko on ensisijainen, jos se on nähtävissä. William Tinsley Keeton osoitti että kirjekyyhkyt pystyvät samalla tavoin hyödyntämään useita navigaatiovihjeitä, esimerkiksi aurinkoa, maan magneettikenttää, hajuja ja ympäristön ulkomuotoa. Ronald Lockley osoitti, että eräs pieni merilintulaji, pikkuliitäjä, osaa määritellä sijaintinsa ja lentää kotiinsa täydellä vauhdilla, kun se päästetään vapaaksi kaukana kotoaan, kunhan vain joko aurinko tai tähdet ovat nähtävissä.
Villieläinten kykyyn suunnistaa saattavat vaikuttaa haitallisesti monet ihmisten aikaansaamat tekijät. Esimerkiksi hyönteismyrkkyjen on osoitettu mahdollisesti haittaavan mehiläisten navigointia, ja valot voivat haitata kilpikonnien navigointia.
Konsta Talvio
Antti Konstantin (Konsta) Talvio, sukunimi aik. "Wahlberg" (5. kesäkuuta 1892 Mäntsälä – 9. elokuuta 1970 Hyvinkää) oli suomalainen maanviljelijä ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän sekä Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja.
Talvion vanhemmat olivat torppari Antti Wahlberg ja Amanda Maria Siiranen. Hän kävi kansakoulun ja oli torpparina ja myöhemmin maanviljelijänä Mäntsälässä. Talvio oli vankilassa poliittisista syistä 1918–1920 ja 1930–1933. Hänet erotettiin 1930 eduskunnasta ns. kommunistilakien nojalla ja tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta Tammisaaren pakkotyölaitokseen.
Talvio oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1929–1930 ja Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana 1945–1948 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Talvio oli myös Mäntsälän kunnanvaltuuston jäsenenä ja hän kuului Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan ja Uudenmaan piiritoimikuntaan sekä toimi Suomen kansan demokraattisen liiton liittoneuvoston puheenjohtajana.
Talvio oli naimisissa vuodesta 1920 Maria Vilhelmina Koskisen (entinen Sinisalo) kanssa.
Vladimir Andrejev (koripalloilija)
Vladimir Georgijevitš Andrejev (, s. 14. heinäkuuta 1945 Astrahan, Venäjän SFNT) on kilpauransa päättänyt, Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Andrejev saavutti Neuvostoliiton joukkueessa olympiapronssia Méxicossa 1968 ja MM-kilpailuissa kultaa vuonna 1967 sekä pronssia 1970. Euroopan mestaruuden Andrejev voitti vuosina 1967, 1969 ja 1971.
Kaarlo Varho
Karl (Kaarlo) Eugen Varho (2. maaliskuuta 1877 Pori – 4. tammikuuta 1933 Pori) oli suomalainen suutari ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Varhon vanhemmat olivat suutari Karl Johan Fjällman ja Edla Sofia Nordlund. Hän toimi suutarina Porissa. Varho oli vankilassa poliittisista syistä 1918 ja 1930–1932. Hänet erotettiin 1930 eduskunnasta ns. kommunistilakien nojalla ja tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta Tammisaaren pakkotyölaitokseen.
Varho oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1926–1927 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan helmikuun alussa 1926 Svantte Vuorion tilalle. Varho oli myös Porin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän kuului Osuusliike Kansan johtokuntaan.
Varho oli naimisissa vuodesta 1900 Vendla Sofia Rudenbergin kanssa.
Juri Selihov
Juri Gennаdjevitš Selihov (, s. 22. tammikuuta 1943 Kupino, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on kilpauransa päättänyt venäläinen koripallovalmentaja ja Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Selihov saavutti pelaajana Neuvostoliiton joukkueessa olympiapronssia Méxicossa 1968, maailmanmestaruuden vuonna 1967 ja Euroopan mestaruuden vuonna 1967.
Valmentajana Selihov johti Venäjän EM-hopealle Saksassa 1993.
Svantte Vuorio
Svantte Ferdinand Vuorio (18. elokuuta 1890 Huittinen – 17. tammikuuta 1971 Huittinen) oli suomalainen maanviljelijä ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Vuorion vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Ferdinand Vuorio ja Anna Sofia Matintytär. Hän kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja toimi ensin A. Ahlströmin konttoristina Noormarkussa ja sitten maanviljelijänä Huittisissa.
Vuorio oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1924–1925 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai joulukuun alussa 1925 vapautuksen edustajantoimesta sairauden vuoksi ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli helmikuussa 1926 Kaarlo Varho. Vuorio oli myös Huittisten kunnanvaltuuston jäsenenä.
Vuorio oli naimisissa vuodesta 1919 Hilda Maria Tammisen kanssa.
Taavi Pitkänen
Taavetti (Taavi) Pitkänen (5. helmikuuta 1892 Kuopion maalaiskunta – 10. maaliskuuta 1929 Iisalmi) oli suomalainen suutari ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Pitkäsen vanhemmat olivat itsellinen Petter Pitkänen ja Anna Maria Parviainen. Hän toimi suutarina Iisalmessa.
Pitkänen oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana huhtikuun lopulta syyskuun alkuun 1927 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan huhtikuussa 1927 kuolleen Juho Komulaisen tilalle. Pitkänen oli myös Iisalmen kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Pitkänen oli naimisissa vuodesta 1915 Iida Liisa Miettisen kanssa.
Modestas Paulauskas
Modestas Paulauskas (, s. 19. maaliskuuta 1945 Kretinga, Liettuan SNT) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripallovalmentaja ja Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Paulauskas saavutti Neuvostoliiton joukkueessa kesäolympialaisista kultaa Münchenissä 1972 ja pronssia Méxicossa 1968, MM-kilpailuista kultaa vuosina 1967 ja 1974 sekä pronssia 1970 ja EM-kilpailuista kultaa vuosina 1965, 1967, 1969 ja 1971 sekä pronssia vuonna 1973. Hänet valittiin vuoden 1965 EM-kilpailujen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Harald Kanepi
Harald Kanepi, (vuoteen 1935 ​​Harald-Friedrich Konopinski, 21. helmikuuta 1921, Tallinna – heinäkuu 1975, Uhta, Komi) oli virolainen nyrkkeilijä.
Harald Kanepi aloitti nyrkkeilynsä Tallinna Nyrkkelyklubissa () vuonna 1935 valmentajanaan Nigul Maatsoo. Hän nyrkkeili kevyessä sarjassa eli sarjassa alle 61,2 kg. Hän saavutti Viron mestaruuskisoissa hopeaa vuonna 1938 ja seuraavana vuonna hänestä tuli Viron mestari. Hän osallistui samana vuonna Dublinissä EM-kisoihin ja saavutti kisoissa hopeaa. Ensimmäisessä ottelussa hän voitti isäntämaan Irlannin Patrick Gernonin, ja välierässä voitto tuli Belgian Staf Jacobsista. Finaalissa Kanepi koki tappion Saksan Herbert Nürnbergille, joka näin uusi mestaruutensa. Seuraavana vuonna Kanepi otti vielä Viron mestaruuden ylemmässä eli sarjassa alle 66,7 kg.
Maailmansodan aikaan Neuvostoliiton vallattua Viron Kanepi saavutti sen jälkeen Neuvosto-Viron mestaruuden vuonna 1941 sarjassa alle 66.7 kg. Sodan jälkeen vuonna 1945 hän saavutti Neuvostoliiton mestaruuskisojen hopeaa sarjassa 61,2 kg ja joukkuekilpailun pronssia Tallinna Dünamon joukkueessa.
Lokakuussa 1945 Kanepi kuitenkin vangittiin ja tuomittiin helmikuussa 1946 10 vuodeksi vankeuteen ja olemaan seuraavat viisi vuotta karkotettuna Virosta. Kanepi joutui näin vankeuteen Pohjois-Venäjälle Vorkutaan Komin alueelle. Siellä ollessaan hänestä tuli Komin ANST:n nyrkkeilymestari.
Harald Kanepin veljenpojan tytär on virolainen huipputennispelaaja Kaia Kanepi
Aukusti Mäenpää
Onni Aukusti Mäenpää (5. tammikuuta 1891 Soini – 1933 Neuvosto-Karjala) oli suomalainen suutari, toimitsija ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Mäenpään vanhemmat olivat torppari Kristian Mäenpää ja Maria Vilhelmina Pohjoismäki . Hän oli aluksi työmiehenä ja suutarina. Vuonna 1917 Mäenpää toimi lakkomiliisinä ja Suomen sisällissodan jälkeen hän oleskeli Ruotsissa 1918–1920. Hän toimi työväen sanomalehtien kirjeenvaihtajana Kokkolassa vuodesta 1920 alkaen ja oli sitten Suomen kuljetustyöväen liiton puheenjohtajana 1926. Mäenpää kyyditettiin Neuvostoliittoon Lapuan liikkeen toimesta 1930. Hän oli sitten ammattiliiton edustajana Vilkan metsätyöpunktilla Petroskoissa vuonna 1933. Mäenpää vilustui keväällä 1933 uittotöissä ollessaan sairastuen niin pahoin että kuoli myöhemmin samana vuonna.
Mäenpää oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana maaliskuun alusta lokakuun alkuun 1930 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan vankilaan joutuneen Väinö Kallion tilalle. Mäenpää kuului myös Pohjolan ammatillisen piirijärjestön piirineuvostoon.
Mäenpää oli naimisissa vuodesta 1926 Hilja Dagmar Pirttimäen kanssa.
Patrulli
Patrulli on yleensä määrätylle alueelle vartio- tai valvontatehtäviä hoitamaan määrättävä sotilasyksikkö. Se on kulkuvartio, jossa on johtajan lisäksi yleensä vain muutama sotilas.
Mitra (albumi)
Mitra on Suomen "Idolsin" seitsemännen tuotantokauden voittaneen Mitra Kaislarannan esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 2015. Albumin on tuottanut Jukka Immonen. Albumin paras sijoitus Suomen virallisella albumilistalla oli 12. sija, jonka se saavutti ensimmäisellä listaviikollaan. Yhteensä se oli listalla viisi viikkoa.
Albumin ensimmäinen single ”Äkkisyvää” julkaistiin Idols-finaalin jälkeen joulukuussa 2013. Seuraava single ”Kukka kaipaa valoa” julkaistiin vasta tammikuussa 2015 ja se saavutti kohtalaisen menestyksen nousten kahdeksi viikoksi kymmenenneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Albumilta on julkaistu myös single ”Jotain pysyvää” toukokuussa 2015.
Quentin Patrick
Quentin Patrick [pätrik] on sekä Hugh C. Wheelerin että Richard Wilson Webbin käyttämä kirjailijanimimerkki, jonka nimissä julkaistiin salapoliisiromaaneja, jotka kuuluvat klassisen dekkaritradition piiriin. Niitä on käännetty runsaasti suomen kielelle. Niiden tunnettuja sankarihahmoja ovat ainakin tohtori Westlake ja tämän tytär Dawn, etsivä Timothy Trant ja ohjaaja Peter Duluth. Viimeksi mainitun välityksellä teokset ovat vaikuttaneet Broadwayn ja Hollywoodin maailmaan.
Kaisa Jaakkola
Kaisa Jaakkola (o.s. Piippo, s. 2. kesäkuuta 1982 Kajaani) on suomalainen tietokirjailija.
Jaakkola on valmistunut tietojohtamisen diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2007. Hän toimii työhyvinvoinnin luennoitsijana, tietokirjailijana sekä ravinto- ja hyvinvointivalmentajana. Hän omistaa miehensä kanssa Optimal Performance Oy -hyvinvointivalmennusyrityksen.
Mr. Gimmick
Mr. Gimmick on Authentic Entertainment kehittämä ja Sunsoftin vuonna 1992 julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkaistiin tammikuussa 1992 Japanissa, ja toukokuussa 1993 Euroopassa ainoastaan Skandinavian alueella. Peliä suunniteltiin julkaistavaksi myös Yhdysvalloissa, mutta sitä ei koskaan tapahtunut.
Peli ei myynyt hyvin Skandinaviassa, ja harvinaisuutensa vuoksi nykypäivänä retropelikeräilijöiden keskuudessa pelistä maksetaan jopa useita satoja euroja.
Pelin päähenkilö on Mary-niminen tyttö, joka saa isältään syntymäpäivälahjaksi Gimmick-nimisen lelun. Mary ihastuu lelusta täysin, ja leikkii sillä koko päivän. Maryn mentyä nukkumaan hän asettaa Gimmickin yksityispaikalle kaapin päälle. Maryn muut lelut tulevat mustasukkaiseksi Gimmickille, ja yöllä he päättävät kaapata Maryn mystiseen lelumaailmaan. Gimmick herää unestaan, ja lähtee pelastamaan omistajaansa.
Joseph Schooling
Joseph Isaac Schooling (s. 16. kesäkuuta 1995 Singapore) on singaporelainen uinnin MM-mitalisti ja Aasian kisojen voittaja, sekä myös kotimaansa ensimmäinen olympiavoittaja.
Schooling saavutti Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 51,69. Saman vuoden Aasian kisoissa Incheonissa hän voitti 100 metrin perhosuinnin ajalla 51,76 sekä sai hopeaa 50 metrin perhosuinnissa ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa.
Schooling saavutti Kazanin MM-kilpailuissa 2015 pronssia 100 metrin perhosuinnissa ajalla 50,96. Lisäksi hän oli seitsemäs 50 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Schooling voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 50,39. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sai 100 metrin perhosuinnissa pronssia ajalla 50,83 ja sijoittui 50 metrin perhosuinnissa viidenneksi. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän saavutti kultaa 50 ja 100 metrin perhosuinneissa sekä pronssia 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä.