hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kirjava kukko
Kirjava kukko oli Tammen kustantama lastenkirjasarja. Sarja oli suunnattu lukemaan oppineille lapsille, ja siinä julkaistiin helppolukuisia, suomalaisten kirjailijoiden kirjoittamia teoksia. Ensimmäiset sarjan kirjat ilmestyivät vuonna 1995.
Seppo Rustanius
Seppo Rustanius (s. 7. huhtikuuta 1943 Tampere) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan Suomen sisällissotaa punaisten näkökulmasta käsittelevistä dokumenttielokuvistaan. Hän on opiskellut teologiaa Helsingin yliopistossa, tiedotusoppia Tampereen yliopistossa sekä elokuva-alaa Pariisissa.
Rustaniuksen dokumentteja ovat muun muassa Suomen sisällissodan naiskaarteista kertova "Punaiset esiliinat", Edvard Gyllingin elämää käsittelevä "Syytteitä utopistille", Stalinin vainojen suomalaisuhreista kertova "Karjalainen kiirastuli", Kronstadtin kapinan pakolaisia käsittelevä "Jään yli" sekä Muurmannin legioonan suomalaisista kertova "Kuninkaan punikit". Vuonna 1981 valmistunut televisiodokumentti "Sotapapit" kertoo suomalaisten sotilaspappien toiminnasta vuoden 1918 sisällissodan ja toisen maailmansodan aikana. Elokuva kuitenkin hyllytettiin puolustusvoimien vaatimuksesta, kun se kielsi arkistomateriaalinsa käyttöluvan. Puolustusvoimat ilmoitti myös sanoutuvansa irti kuvasta, jonka elokuva sotilaspapeista antoi. Lopulta Yleisradio esitti elokuvan lokakuussa 1982 sensuroituna, niin että siitä oli poistettu neljä kohtausta.
Lisäksi Rustanius on julkaissut Suomen sisällissodan vankileirejä käsittelevän teoksen "Punavankileirit 1918" yhdessä Tuulikki Pekkalaisen kanssa.
Kilis
Kilis on kaupunki Etelä-Turkissa Kilisin maakunnassa lähellä Turkin Syyrian vastaista rajaa. Vuonna 2013 kaupungissa oli arviolta 85 119 asukasta.
Nykyinen Kilis sijaitsee mahdollisesti Assyrian valtakaudella mainitun Kilisin kaupungin paikkeilla. Roomalaiset tunsivat paikan nimellä "Ciliza sive Urmagiganti", ja se mainitaan patriarkka Dionysiuksen vastaisen kapinan yhteydessä vuonna 817. Muuten kaupunki on ollut keskiajalla jokseenkin merkityksetön. Historiallisesti suhteellisesti tärkeämpi on ollut kulkureittien varrella sijainnut Azaz, josta Kilis on kuitenkin sittemmin kasvanut ohi. Bysantin valtakunnan jälkeen aluetta hallitsivat hamanidit, ja Bysantin mainitaan tehneen sotaretken alueelle. Hamanidit eivät olleet suostuneet maksamaan tribuuttia vuoden 969 sopimuksen mukaisesti ja Kilisin asukkaat vietiin vankeina Bysantin valtakuntaan. Ristiretkeläiset lienevät vallanneen Kilisin Azazin kukistumisen yhteydessä vuonna 1118 tai 1119, ja vuonna 1124 aluetta hävitti turkmeeniemiiri Balak, joka nousi myöhemmin Aleppon hallitsijaksi. Saladin valloitti Azazin ristiretkeläisiltä vuionna 1150, ja Kilisin voidaan olettaa kukistuneen samassa yhteydessä.
1500-luvulla Kilis oli druusilaisen Jumblatt-suvun kotipaikkakunta. Vuonna 1891 kaupungissa oli arviolta 20 000 asukasta, ja heistä 15 000 oli muslimeja. Kaupungissa asuneet armenialaiset karkotettiin 28. heinäkuuta 1915 armenialaisten kansanmurhan alkaessa. Britit miehittivät kaupungin ensimmäisessä maailmansodassa 6. joulukuuta 1918 ja myöhemmin kaupunkia miehittivät ranskalaiset joukot. Kaupunki palautettiin Turkille vuonna 1921. Syyrian sisällissodan aikana Kilisin puolelle rajaa on osunut raketteja, joiden takia monet pakenivat turvallisempiin osiin Turkkia. Toisaalta kaupunkiin on tullut myös pakolaisia Syyriasta.
Kilisin asukasluku vuonna 2000 oli 70 670 ja vuonna 2013 arviolta 85 119. Vuonna 1948 sen väkiluku oli 24 000.
Castilla
Castilla voi tarkoittaa seuraavia:
Eino Toivola
Eino Toivola toimi Isonkyrön kunnanjohtajana 1989–2017. Hän aloitti tehtävässä 1. toukokuuta 1989.
Martti J. Ekblom
Martti Johannes Ekblom (19. maaliskuuta 1898 Pori – 20. kesäkuuta 1962 Pori) oli suomalainen kunnallispoliitikko, joka toimi Porin kaupunginjohtajana vuodesta 1947 lähtien kuolemaansa saakka. Porin kaupunginvaltuustoon hän kuului sosialidemokraattien edustajana vuodet 1926–1946 ja toimi myös sen puheenjohtajana 1941–1946. Koulutukseltaan Ekblom oli sähköasentaja.
Porin teollisuuskoulusta valmistunut Ekblom työskenteli Porin sähkölaitoksella vuodesta 1917 lähtien ja liittyi ammattiosastoon samana keväänä. Marraskuun 1917 yleislakon aikana hän liittyi Verner Forstenin johtamaan Porin työväen järjestyskaartiin ja sisällissodan sytyttyä Porin punakaartiin helmikuussa 1918. Ekblom ei kuitenkaan osallistunut taisteluihin, vaan työskenteli punakaartissa puhelinasentajana. Punaisten vetäydyttyä Porista 13. huhtikuuta Ekblom osallistui kuulustelupöytäkirjojen mukaan pakomatkan aikana Harjavallan sillan ja Pahakosken rautatiesillan räjäytyksiin. Hän jäi lopulta saksalaisten vangiksi Hollolassa 1. toukokuuta ja toimitettiin Hämeenlinnan vankileirille. Ekblom sai kolmen vuoden kuritushuonerangaistuksen valtiopetoksesta, mutta vapautui yleisen armahduksen myötä.
Vapautumisensa jälkeen Ekblom työskenteli sähkölaitoksella, ja vuonna 1926 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Porin kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1941 hänestä tuli Porin kaupungin puhelinlaitoksen käyttöpäällikkö. Kaupunginjohtajana Ekblom aloitti vuoden 1947 alussa ja sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1958. Hän toimi myös muun muassa Suomen Satamaliiton puheenjohtajana.
Kaupunginjohtajana toimiessaan Ekblom tunnettiin Porin liikenneyhteyksien ja erityisesti Porin sataman kehittäjänä. Vuonna 1972 Mäntyluodon satamassa otettiin käyttöön Suomen suurin satamanosturi, joka nimettiin hänen mukaansa ”Masaksi”. Ekblom kuoli kesken virkakautensa kesällä 1962, jolloin virkaatekeväksi kaupunginjohtajaksi tuli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja päätoimittaja Vilho Rantanen. Hänet on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.
Torvald
Torvald tai Thorvald on pohjois­mainen miehen etunimi. Nimen muinaisskandinaavinen alkumuoto oli "Þórvaldr", ja se merkitsee Torin hallitsijaa: se on muodostettu yhdistämällä Tor ("Þórr"-jumalan nimeen sana "valdr", joka merkitsee hallitsijaa.
Suomessa nimi Torvald on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu maaliskuuhun 2018 mennessä 1011 ja Thorvald 284 henkilölle. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1900 ja 1960 välisenä aikana. Torvaldin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 27. maaliskuuta.
Príncipe Alfonso (1922)
Príncipe Alfonso oli Espanjan laivaston vuonna 1922 vesillelaskettu Almirante Cervera -luokan risteilijä.
Aluksen hankinta vahvistettiin laivastolailla 17. helmikuuta 1915. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Ferrolista, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 30. elokuuta 1925.
Alus saattoi kuningas Alfonso XIII:ta useilla ulkomaan matkoilla kuten vierailuilla Göteborgiin ja Kieliin 1928 ja Ranskan, Italian satamiin sekä Maltalle 1930. Vuonna 1931 tasavallan julistamisen jälkeen alus kuljetti hallitsijan Cartagenasta maanpakoon Italiaan. Samana vuonna alus nimettiin uudelleen "Libertadiksi".
Espanjan sisällissodassa alus kuului tasavaltalaisten laivastoon tukikohtanaan Cartagena. Alus kuului maaliskuussa 1938 laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli iskeä kansallismielisten laivastoon. Iskussa upposi risteilijä "Baleares". Alukseen osui 18. huhtikuuta Cartagenassa ilmahyökkäyksessä pommi, minkä seurauksena "Libertad" oli korjattavana kolme kuukautta. Tasavaltalaisten kärsittyä tappion alus siirtyi Bizerteen, missä se internoitiin. Alus palautettiin 1939 kansallismielisten hallinnoimaan Francisco Francon Espanjaan ja se nimettiin "Galiciaksi".
Alus poistettiin palveluksesta 2. helmikuuta 1970 ja se sijoitettiin myyntilistalle maaliskuussa 1972.
Miguel de Cervantes (1929)
Miguel de Cervantes oli Espanjan laivaston vuonna 1928 vesillelaskettu Almirante Cervera -luokan risteilijä.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Ferrolista, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1926. Alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1930.
Espanjan sisällissodassa alus liittyi tasavaltalaisten laivastoon. Espanjan laivaston sukellusvene "Torricelli", joka oli naamioitu kansallismielisten "General Molaksi", torpedoi 22. marraskuuta 1936 Cartagenan edustalla ankkurissa olleen aluksen. Alus oli korjattavana Cartagenassa, kunnes se tasavaltalaisten kärsittyä tappion siirtyi 1939 Bizerteen internoitavaksi.
Vuoden 1942 loppuun alus oli palveluskelvottomana Ferrolissa, missä alus vaurioitui pahoin tulipalossa toukokuussa 1943. Alus modernisoitiin. Alus osallistui kesäkuussa 1953 Espanjan edustajana Spitheadissä Elizabeth II kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 1958 palveluksesta ja myytiin romutettavaksi huhtikuussa 1964.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1984–1985
Saksan Bundesliigan kausi 1984–1985 oli järjestyksessään 22. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 24. elokuuta 1984 ja päättyi 8. kesäkuuta 1985. Hallitsevana mestarina kauteen lähti VfB Stuttgart.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi suoraan seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan. Sijalle 16 sijoittunut joukkue pelasi 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta vastaan kaksiosaisen nousukarsinnan, jonka voittaja sai paikan 1. Bundesliigassa.
Kickers Offenbach ja 1. FC Nürnberg putosivat 2. Bundesliigaan edellisen kauden päätteeksi. Heidän tilalleen nousivat Karlsruher SC ja FC Schalke 04. Karsinnoissa Eintracht Frankfurt voitti MSV Duisburgin ja siten säilytti paikkansa Bundesliigassa.
Mestaruuden voitti Bayern München. Mestaruus oli Bayernille jo seitsemäs Bundesliigan historiassa. Suorat putoajat Karlsruher SC ja Eintracht Braunschweig jäivät selvästi muista, jääden seitsemän ja yhdeksän pisteen päähän karsintapaikasta. Karsijan paikalle sijoittui Arminia Bielefeld, joka hävisi kaksiosaisen karsinnan 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunutta 1. FC Saarbrückenia vastaan yhteismaalein 3–1.
Maalipörssin voitti Kölnin Klaus Allofs 26 maalillaan.
Suomalaisista Bundesliigassa esiintyi ainoastaan karsintojen kautta pudonneen Arminia Bielefeldin keskikenttäpelaaja Pasi Rautiainen.
(*) Waldhof Mannheim pelasi kotipelinsä Ludwigshafenin lähistöllä, koska heidän oma stadioninsa ei täyttänyt Bundesliigan vaatimuksia.
Arminia Bielefeld ja 2. Bundesliigan kolmanneksi sijoittunut 1. FC Saarbrücken pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan paikasta Bundesliigaan. Saarbrücken voitti yhteismaalein 3-1 ja nousi seuraavaksi kaudeksi Bundesliigaan.
Almirante Ferrándiz (1928)
Almirante Ferrándiz oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Espanjan laivastoministerinä toimineen amiraali José Ferrándiz y Niñon mukaan.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen vuonna 1929.
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Tasavaltalaisten laivue läpäisi Cantabrianmeren vapauttaakseen erilleen Espanjan pohjoisosiin joutuneet tasavaltalaisjoukot alus jäi Gibraltarin salmeen "Gravinan" kanssa estääkseen kansallismielisten joukkojen siirrot Afrikasta Iberian niemimaalle.
Kansallismieliset lähettivät raskaan risteilijän "Canariaksen" ja kevyen risteilijän "Almirante Cerveran" purkamaan sulkua. Seuranneessa Cape Spartelin taistelussa 29. syyskuuta 1936 "Canarias" avasi tulen kuudestatoista kilometristä osuen toisella sarjallaan "Almirante Ferrándiziin". Kolmas sarja osui jälleen vaikka "Almirante Ferrándiz" pyrki pakoon. Hävittäjään osui kaikkiaan kuusi kranaattia, minkä seurauksena se upposi 33 kilometrin päässä Calaburrasta vieden mukanaan pääosan miehistöstä. "Canarias" pelasti merestä 31 merimiestä ja ranskalainen matkustaja-alus "Koutubia" 26 mukaan lukien aluksen päällikön José Luis Barbastro Jiménezin.
Sánchez Barcáiztegui (1926)
Sánchez Barcáiztegui oli Espanjan laivaston vuonna 1926 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Callaon taisteluun osallistuneen ja Motricon taistelussa kaatuneen luutnantti Victoriano Sánchez Barcáizteguin mukaan.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 1929.
Alus oli 1934 ankkurissa Barcelonan satamassa, jolloin se oli Asturian kansannousun johtajan Manuel Azañan vankilana. Heinäkuun 1936 vallankaappauksen jälkeen aluksen päällikkö valitsi kansallismieliset, mutta miehistö pysyi uskollisena toisen tasavallan hallitukselle vallaten aluksen.
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Alus liitettiin tasavallan laivasto-osastoon, jonka johdossa oli taistelulaiva "Jaime I". Osaston muut alukset olivat risteilijät "Libertad" ja "Miguel Cervantes" sekä hävittäjät "Almirante Valdés", "Almirante Antequera", "Almirante Miranda", "Alsedo", "José Luis Díez", "Lepanto", "Lazaga" ja kolme C-luokan sukellusvenettä. Osasto tunkeutui Cantabrianmerelle, jossa tasavallan armeijan osasto oli joutunut erilleen tasavaltalaisten hallinnoimista alueista. Pääosa laivastosta palasi operaation jälkeen Välimerelle.
"Sánchez Barcáiztegui" osallistui Cape Palosin taisteluun, missä alus yhdessä "Almirante Antegueran" ja "Lepanton" kanssa laukaisi neljä torpedoa kohti risteilijä "Balearesia". Alus sai muiden osallistuneiden alusten kanssa palkkioksi Distinctivo de Madridin.
Alus vaurioitui pahoin 5. maaliskuuta 1939 viiden kansallismielisten Savoia-Marchetti SM.79 -koneen pommituksessa. Hyökkäyksessä vaurioituivat myös "Alcalá Galiano" ja "Lazaga".
Sodan voittaneet kansallismieliset nostivat 1940 aluksen ja kunnostivat sen. Alus palautettiin palvelukseen, kunnes se poistettiin palveluksesta vuonna 1964. Alus romutettiin vuotta myöhemmin.
Kalāt (Pakistan)
Kalāt on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Vuonna 1998 sen asukasluku oli 22 559. Aikanaan kaupunki oli Kalatin kaanien keskus.
Kalāt tunnettiin sen varhaisen historian aikana kahdella eri nimellä, Kalat-i-Sewa tarunomaisen hindulaisen kuninkaan mukaan tai nimellä Kalat-i-Nicari paikallisen brahui-heimon mukaan. Nykyinen Kalāt lienee varhaisissa islamilaisissa lähteissä mainittu Kizkanan tai Kikan sekä kiinalaisen buddhalaisen pyhiinvaeltajan Xuanzangin mainitsema Ki-kianga. Kizkanan mainitaan 900-luvulla paikallisen hallitsijan keskuksena. Ibn Hawqalin mukaan hänen nimellä Mu'tazz bin Ahmad tuntema hallitsija oli abbasidien vasalli. Ghaznavidien valtakaudella Mahmud Ghaznilaisen mainitaan käyneen alueella metsästämässä leijonia.
1400-luvulta lähtien Kalātia hallitsivat brahuiden kambarani-heimo, joista myöhemmät Kalatin kaanit polveutuivat. 1700-luvulla Kalatin kaanit olivat ensin Nadir Šahin ja sittemmin Ahmad Šah Dorranin vasalleja. Kalatin kaani Nasir Khan rakennutti Kalātin linnoituksen ("Mīrī"), joka toimi sittemmin myös kaanin palatsina. C. Mason kuvaili 1830-luvulla Kalātissa olleen noin 800 taloa, eli kaupungin asukasluku lienee ollut kolme-neljätuhatta. Britit miehittivät kaupunkia jonkin aikaa ensimmäisen afgaanisodan aikana vuonna 1839, ja Kalatin kaanikunnasta tuli brittien protektoraatti vuonna 1876. Vuonna 1935 Kalātiin iski maanjäristys, joka teki suuria tuhoja myös Quettassa ja Mustangissa. Vuodesta 1948 lähtien Kalāt on ollut osa Pakistania.
Kalātin asukasluku vuonna 1998 oli 22 559. Kaupungin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan pääosin brahuita tai balucheja.
Muhammad bin Tughluq
Muhammad bin Tughluq oli Delhin sulttaanikuntaa hallinneen Tughluq-dynastian sulttaani vuosina 1325–1351. Hän seurasi vallassa isäänsä Ghiyas-ud-din Tughluqia. Sulttaanina Muhammad bin Tughluqin ensimmäinen toimi oli nostaa maaveroa, mikä johti tyytymättömyyten. Vero otettiin käyttöön aikana jolloin alue kärsi kuivuudesta, mikä johti satojen epäonnistumiseen ja nälänhätään. Sulttaani kasvatti veroa, minkä vuoksi talonpojat joutuivat hylkäämään tilansa ja monet ryhtyivät maantierosvoiksi. Veronkantajat jatkoivat verojen keräämistä sortotoimin, mikä aiheutti suuria kapinoita. Kapinat tukahdutettiin ankarasti.
Muhammad bin Tughluq siirsi maan pääkaupungin Daulatabadiin, jonne väestöä pakkosiirrettiin huolimatta inhimillisistä kärsimyksistä. Pääkaupunki haluttiin siirtää keskeiselle paikalle valtakuntaa ja näin pyrittiin myös suojautumaan mongolien hyökkäyksiltä. Pääkaupunki osoittautui toimimattomaksi ja ihmiset siirrettiin takaisin Delhiin. Daulatabad hylättiin sillä havaittiin ettei maan pohjoisosia voinut hallita uudesta pääkaupungista käsin.
Hänen epäonnistuneisiin kokeiluihinsa lukeutui myös uuden valuutan liikkeelle lasku. Hän otti käyttöön pronssiset kolikot, minkä johdosta alettiin valaa suuria määriä rahaväärennöksiä. Tämä johti maan kaupan pysähtymiseen ja taloudellisiin vaikeuksiin. Uusi valuutta päätettiin vetää pois. Myös hänen hallintouudistuksensa epäonnistuivat, minkä johdosta virkamiehet eivät enää olleet sulttaanille uskollisia. Delhin valtaa vastaan kapinoitiin ja valtakunnan eri osat alkoivat irtautua Delhin vallasta. Muhammad bin Tughluq kuoli vuonna 1351 ja hänen jälkeensä sulttaaniksi nousi hänen serkkunsa Firuz Shah Tughluq. Tämä peri huomattavasti edeltäjäänsä pienemmän valtakunnan.
Tiofanaatti-metyyli
Tiofanaatti-metyyli (CHSNO) on tioallofanaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina.
Huoneenlämpötilassa tiofanaatti-metyyli on väritöntä kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee muun muassa metanoliin, asetoniin ja kloroformiin sekä vähäisemmässä määrin muihin orgaanisiin liuottimiin. Tiofanaatti-metyylin fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää tubuliinia polymeroitumasta ja estää siten sienisolujen jakaantumisen. Yhdiste hajoaa karbendatsiimiksi, joka on myös fungisidina aktiivinen yhdiste. Tiofanaatti-metyyli on asetyylikoliiniesteraasi inhibiittori ja aineelle altistumisesta voi aiheutua hermosto-oireita. Yhdiste voi myös olla karsinogeenista.
Tiofanaatti-metyyliä valmistetaan o-fenyleenidiamiinin, kaliumtiosyanaatin ja metyyliklooriformiaatin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään fungisidina muun muassa kasvis-, marja- ja hedelmäviljelmillä sekä nurmilla niin sienitautien hoitoon kuin niiden ehkäisyynkin. Yhdiste levitetään liuoksena tai jauheena ja sillä voidaan pinnoittaa siemeniä. Tiofanaatti-metyyli on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella ja Yhdysvalloissa.
José Luis Díez (1928)
José Luis Díez oli Espanjan laivaston vuonna 1928 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty luutnantti José Luis Díez y Pérez Muñozin mukaan.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 1930.
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Alus liitettiin tasavallan laivasto-osastoon, jonka johdossa oli taistelulaiva "Jaime I". Osaston muut alukset olivat risteilijät "Libertad" ja "Miguel Cervantes" sekä hävittäjät "Almirante Valdés", "Almirante Antequera", "Almirante Miranda", "Alsedo", "Sánchez Barcáiztegui", "Lepanto", "Lazaga" ja kolme C-luokan sukellusvenettä. Osasto tunkeutui Cantabrianmerelle, jossa tasavallan armeijan osasto oli joutunut erilleen tasavaltalaisten hallinnoimista alueista. Pääosa laivastosta palasi operaation jälkeen Välimerelle.
Alus siirtyi 1936 Biskajanlahdelle ja ankkuroitui Santurcen edustalle. Alukselle annettiin passiivisuuden vuoksi lempinimeksi Pepe el del puerto eli Satama-Pepe. Aluksen ilmatorjuntatykit ampuivat 20. huhtikuuta 1937 alas oman Felipe del Rion lentämän Polikarpov I-15 -hävittäjän luultuaan konetta saksalaiseksi.
Britannian hallitus luovutti aluksen maaliskuussa 1939 kansallismielisille. Tykkivene "Calvo Sotelo" nouti aluksen. Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin vuonna 1965.
Jauhen Lisavets
Jauhen Lisavets (s. 12. marraskuuta 1994 Grodno, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Minskissä. Kaudella 2013–2014 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 215 runkosarjaottelua tehopistein 14+20=34. Pudotuspeleissä hän on pelannut kymmenen ottelua tehden yhden maalin. Ennen Dinamo Minskiin siirtymistään hän voitti Neman Grodnon joukkueessa kaksi Valko-Venäjän mestaruutta. Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Lisavets on pelannut 55 A-maaottelua tehopistein 4+12=16 sekä 13 alle 20-vuotiaiden ja kymmenen alle 18-vuotiaiden maaottelua.
Almirante Valdés (1930)
Almirante Valdés (kylkitunnus AV) oli Espanjan laivaston vuonna 1930 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Cayetano Valdés y Floresin mukaan.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1930 ja otettiin palvelukseen 1932.
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Alus liitettiin tasavallan laivasto-osastoon, jonka johdossa oli taistelulaiva "Jaime I". Osaston muut alukset olivat risteilijät "Libertad" ja "Miguel Cervantes" sekä hävittäjät "José Luis Díez", "Almirante Antequera", "Almirante Miranda", "Alsedo", "Sánchez Barcáiztegui", "Lepanto", "Lazaga" ja kolme C-luokan sukellusvenettä. Osasto tunkeutui Cantabrianmerelle, jossa tasavallan armeijan osasto oli joutunut erilleen tasavaltalaisten hallinnoimista alueista. Pääosa laivastosta palasi operaation jälkeen Välimerelle.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin vuonna 1963.
Tiedon häivä
Tiedon häivä on kuvataitelija Maaria Wirkkalan suunnittelema muistomerkki menneelle Turun akatemialle, Vanhalle Akatemiantalolle ja niiden perinnölle. Teos koostuu kolmesta osasta: Vanhan Akatemiatalon edessä olevasta pronssikehästä, Maaherran makasiinin seinälle heijastettavasta videotallenteesta ja Akatemiatalon tutkijakammion valosta. Kutsukilpailun voittanut "Tiedon häivä" paljastettiin 4. marraskuuta 2003.
Teoksen elementit ovat muuntuvia ja ne nähdään ja kuullaan eri lailla vuorokauden eri aikoina, audiovisuaalinen osuus ei toistu samanlaisena koskaan. Muistomerkki on monikerroksinen: se yhdistää nykyisen yliopistoväen olennaiseksi osaksi menneisyyden akateemiseen yhteisöön.
"Tiedon häivä" on sinänsä harvinaislaatuinen teos, että sen hallinnoinnista vastaa useita eri tahoja. Turun kaupungin vastuulla on alapuolelta lämmitettävä tekstikaiverruksella koristeltu pronssirengas, joka auringon laskiessa näyttää lähes hehkuvan.
Ympäristötaiteen säätiö myönsi vuonna 2003 Wirkkalalle teoksesta ympäristötaidekohde-kunniakirjan.
Almirante Antequera (1930)
Almirante Antequera (kylkitunnus AA) oli Espanjan laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty laivastoministerin ja vara-amiraali Juan Bautista Antequera y Bobadillan mukaan.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1930 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten heinäkuussa 1936.
Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Alus liitettiin tasavallan laivasto-osastoon, jonka johdossa oli taistelulaiva "Jaime I". Osaston muut alukset olivat risteilijät "Libertad" ja "Miguel Cervantes" sekä hävittäjät "José Luis Díez", "Almirante Valdés", "Almirante Miranda", "Alsedo", "Sánchez Barcáiztegui", "Lepanto", "Lazaga" ja kolme C-luokan sukellusvenettä. Osasto tunkeutui Cantabrianmerelle, jossa tasavallan armeijan osasto oli joutunut erilleen tasavaltalaisten hallinnoimista alueista. Pääosa laivastosta palasi operaation jälkeen Välimerelle.
Alus poistettiin 8. lokakuuta 1965 palveluksesta ja romutettiin.
Firuz Shah Tughluq
Firuz Shah Tughluq oli Delhin sulttaanikuntaa hallinneen Tughluq-dynastian sulttaani vuosina 1351–1388. Hän peri edeltäjältään, serkultaan Muhammed bin Tughluqilta sekasortoisten ja hajoamassa olevan sulttaaikunnan hallinnan. Valtaan noustuaan hän pyrki korjaamaan edellisen sulttaanin aikana vahingoittuneita suhteita maan aatelistoon. Hän luopui myös edeltäjänsä määräämistä ankarista veroista, ja piti voimassa vain ne verot, joita voitiin kerätä koraanin sallimissa rajoissa. Hän pyrki kohentamaan maanviljelijöiden elinoloja rakennuttamalla kastelujärjestelmiä ja kanavia. Hän pyrki pitämään myös valtakuntaa koossa yrittämällä vallata Delhin sulttaanikunnasta irtautuneen Bengalin sulttaanikunnan takaisin, siinä kuitenkaan onnistumatta. Delhin vallasta itsenäistyneitä Intian eteläisiä kuningaskuntia hän ei valtakaudellaan tavoitellut takaisin. Firuz Shah Tughluq kuoli vuonna 1388. Hän oli Tughluq-dynastian viimeinen vahva hallitsija. Hänen jälkeensä valtakunta ajautui sisäisiin kiistoihin ja Tughluqien dynastia alkoi taantua.
Soslan Džanajev
Soslan Totrazovitš Džanajev (, , s. 13. maaliskuuta 1987 Ordžonikidze, Pohjois-Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Vladikavkaz, Pohjois-Ossetia, Venäjä) on venäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Rubin Kazanin ja on pelipaikaltaan maalivahti.
Jyrkkälän Tykit
Jyrkkälän Tykit (lyh. JyTy) on vuonna 1993 perustettu turkulainen jalkapalloseura joka pelaa kaudella 2018 Länsi-Suomen piirin Nelosessa. Seuran kotikenttä on Turun Urheilupuiston yläkenttä ja valmentajana toimii Eero Mäntylä. Jyrkkälän Tykit on Länsi-Suomen jalkapallossa tunnettu seura pinkin peliasun ja rennon otteensa ansiosta.
Seurassa pelaa pitkäaikainen FC Inter pelaaja Petri Lehtonen, sekä KTP kasvatti Jani Lauretsalo.
Seura perustettiin vuonna 1993 kun FC Inter oli edeltävänä vuonna ottanut NaKun paikan Kolmosessa. Seuran taival alkoi Turun piirin seitsemännestä divisoonasta, josta seura nousi kausina 1994-1997 Neloseen. Kaksi kautta Nelosta pelattuaan JyTy nousi jälleen, tällä kertaa vakiinnuttaen paikkansa Turun Piirin Kolmosessa. Kausina 1999-2010 JyTy pelasi Turun Piirin Kolmosta. Kaudella 2011 seura voitti Nelosen ja nousi takaisin Kolmoseen. Seuraava kausi päättyi kuitenkin jälleen putoamiseen, mutta kauden 2013 jälkeen JyTy palasi jälleen kausiksi 2014-2017 Turun Piirin Kolmoseen. Kaudella 2017 Satakunnan ja Turun Piirin yhdistyessä JyTy tippui kaudeksi 2018 Neloseen.
Jyrkkälän Tykkien ikämiehet voittivat 35-vuotiaiden SM-kultaa vuonna 2016.
Iiris Suomela
Iiris Suomela on suomalainen vihreitä edustava poliitikko, yhteiskuntatieteiden opiskelija, Tampereen kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja ja Vihreiden nuorten puheenjohtaja.
Suomela on kotoisin Tampereelta mutta on asunut myös ulkomailla yhteensä seitsemän vuoden ajan. Hän on valmistunut ylioppilaaksi UWC Atlantic Collegesta Walesista vuonna 2013 ja sen jälkeen opiskellut Tampereen yliopistossa sosiologiaa. Suomela on toiminut Vihreiden nuorten puheenjohtajana vuodesta 2017 alkaen, Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsenenä vuodesta 2015 ja Vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsenenä vuodesta 2015 . Hänet valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon kuntavaaleissa 2017 keräten 1981 ääntä.
Aiemmin Suomela on toiminut Tampereen vihreiden nuorten varapuheenjohtajana ja Tampereen ammattikorkeakoulun hallituksessa. Hän oli ehdolla eduskuntavaaleissa 2015 saaden 958 ääntä.
Kristin Hannah
Kristin Hannah (s. 25. syyskuuta 1960 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hannah on koulutukseltaan juristi, mutta hän on työskennellyt päätoimisena kirjailijana 1990-luvulta saakka.
Hannahin teoksista "Night Road", "Firefly Lane"," True Colors" ja "Winter Garden" ovat nouseet New York Timesin bestseller-listalle. "The Nightingale" -kirjasta on vuonna 2018 tekeillä Michelle MacLarenin ohjaama elokuva, ja TriStar Pictures on ostanut elokuvaoikeudet myös teokseen "The Great Alone".
Barbro Boldt
Barbro Beatrice Boldt (o.s. Inberg; 8. heinäkuuta 1913 Helsinki – 30. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kirjastoneuvos, joka toimi Suomen ruotsinkielisten kirjastojen tarkastajana 1944–1980.
Boldt työskenteli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssina 1934–1937, Vaasan kaupunginkirjaston assistenttina 1937–1939 ja Vallilan sivukirjaston johtajana 1939–1944. Hänet nimitettiin vanhemmaksi kirjastotarkastajaksi Valtion kirjastotoimistoon vuonna 1944, ja hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1980. Hän edisti erityisesti maaseudun kirjasto-oloja. Lisäksi hän opetti kirjastonhoitajia Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Boldtille myönnettiin kirjastoneuvoksen arvonimi vuonna 1980.
Barbro Boldtin puoliso oli eversti Lauri Boldt ja poika ekonomisti Peter J. Boldt.
Liisa Orko
Liisa Orko (o.s. Vanne, vuosina 1930–1933 Nylund; 30. heinäkuuta 1902 Pori – 14. syyskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, järjestövaikuttaja ja professori, joka edisti naisten liikuntakasvatusta ja naisvoimistelua. Orko toimi vuodesta 1934 alkaen Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton (SNLL) hallituksessa ja tuki kansainvälistymistä, varsinkin puheenjohtajakaudellaan 1954–1980. Hän toimi myös järjestölehti "Kisakentän" päätoimittajana 1930-luvulta 1980-luvulle. Orkolle myönnettiin professorin arvonimi 1971, ja hänet vihittiin liikuntatieteen kunniatohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 1982.
Liisa Orkon puoliso oli elokuvaohjaaja Risto Orko.
Taiga (vuoristorata)
Taiga on Linnanmäelle vuonna 2019 valmistuva vuoristorata. Sen pituus on noin 1,1 kilometriä, huippunopeus 106 km/h ja korkeus 52 metriä (merenpinnasta 71,3 metriä). Taigan tieltä on jouduttiin purkamaan Vonkaputous, Vekkula, Kot Kot sekä muutamia kioski­rakennuksia.
Taigan hinta on yli 10 miljoonaa euroa ja se on suomalaisten huvipuistojen historian suurin investointi tähän asti. Taigan toimittaa sveitsiläinen ratalaitevalmistaja Intamin, joka on toimittanut Linnanmäelle myös Kirnun, Hurjakurun ja Panoraaman. Radan perustyöt aloitettiin kesällä 2018, ja pystytys alkoi elokuussa. Radan avajaiset on suunniteltu pidettäväksi keväällä 2019, samaan aikaan kuin huvipuisto aukeaa.
Kjerstin Dellert
Kjerstin Häggbom Dellert (4. marraskuuta 1925 Tukholma – 5. maaliskuuta 2018 Solna) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano), joka esiintyi myös Suomessa. Dellertin oopperaura alkoi Göteborgissa vuonna 1951 ("Kaunis Helena"), ja seuraavana vuonna hän siirtyi Tukholmaan Kuninkaalliseen oopperaan, jossa hän työskenteli vuoteen 1979 saakka. Suomen Kansallisoopperassa hän esitti "Toscan" ja "Carmenin" nimiosat sekä "La Bohèmen" Mimin. Hänen ohjelmistonsa ulottui draamallisista sopraanorooleista koomisiin mezzosopraano-osiin. Hän esitti myös ennakkoluulottomasti operetti-, musikaali- ja iskelmämusiikkia, ja hänen esityksiään on julkaistu levytyksinä. Vuodesta 1976 hän johti Ulriksdalin linnan teatteria.
Toivo Holopainen
Toivo Holopainen (16. huhtikuuta 1929 Siilinjärvi – 14. tammikuuta 2012 Vantaa) oli professori ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Toivo Holopainen syntyi poliisi, maanviljelijä Viljo Holopaisen ja Hanna Heiskasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1959 oli Sirkku Tuomi. Holopainen tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1953. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1969. Hän toimi yliopiston konsistorinnotaarina 1953–1955, talousoikeuden assistenttina 1956–1965 ja hallinto-oikeuden vt. apulaisprofessorina, apulaisprofessorina ja professorina 1965–1988. Hän oli oikeustieteen tiedekunnan varadekaani 1975–1976 ja dekaani 1976–1984. Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos Holopainen oli 1972–1973, 1976 ja 1980 ja hallintoneuvos vuodesta 1988, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1994 asti. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1988–1991. Holopainen oli Helsingin yliopiston kanslerinsihteeri 1958–1961 ja 1966–1972. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Savolaisen osakunnan kuraattorin tehtävä 1959–1961 ja inspehtorin tehtävä 1983–1987.
Christian Nassif
Christian Nassif Djigadui (s. 1. tammikuuta 1994) on keskiafrikkalainen uimari. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän osallistui miesten 50 metrin vapaauintiin ja saavutti 55. eli neljänneksi matalimman sijan. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa hän osallistui jälleen 50 metrin vapaauintiin. Tällä kertaa hän pääsi 84. eli toiseksi matalimmalle sijalle.
PP-70 Futsal
PP-70 Futsal (Tampereen Peli-Pojat-70) on tamperelainen futsalseura, jonka edustusjoukkue pelaa Futsal Liigassa. Edustusjoukkue on pelannut Futsal Liigassa kaudesta 2014/2015 alkaen.
Nykyisen PP-70 Futsalin tarinan voidaan nähdä alkavan kaudesta 2009/2010, jolloin joukkue pelasi Suomen kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla Tampereen piirin 5. divisioonassa. Joukkue nousi kaudeksi 2010/2011 4. divisioonaan, kaudeksi 2011/2012 3. divisioonaan, kaudeksi 2012/2013 2. divisioonaan, kaudeksi 2013/2014 1. divisioonaan ja kaudeksi 2014/2015 Futsal Liigaan. Joukkue on tiedettävästi ensimmäinen, joka on noussut silloiselta alimmalta sarjatasolta suoraan korkeimmalle sarjatasolle jatkuvin nousuin. Tuolloisessa joukkueessa pelasi mm. nykyinen Suomen futsalmaajoukkueen pelaaja Sergei Korsunov.
2 Aleksi Pennanen
12 Jani-Petteri Soininen
77 Esa Saarinen
3 Pyry Haanpää
4 Joona Valkama (A)
5 Vili-Atte Mäkinen
7 Jussi Rasva
9 Markus Säde (C)
13 Ville Puustinen
14 Mikko Ala-Hakuni
15 Matias Hovi
16 Vili Karoskoski
19 Jerry Sipilä
21 Kalle Hasa
22 Topias Perkiö
23 Pauli Pylvänäinen
24 Tuomas Lehti
Keitä, keitä, kahvinkeitin
Keitä, keitä, kahvinkeitin ("Percolator") on Jack Morrow'n säveltämä ja sanoittama rock-kappale, jonka on suomeksi sanoittanut Markku Into. Into on levyttänyt sen vuonna 1974 Intomielet-yhtyeen kanssa. Sen on julkaissut singlenä Love Records. Singlen B-puolella on kappale Kanjonin kutsu, jonka esittävät Markku Into ja Karjapaimenet.
Englanninkielisen kappaleen ensilevytyksen on tehnyt Boots (Randy) Randolph vuonna 1958.
Nirvana (Innan albumi)
Nirvana on romanialaisartisti Innan viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. joulukuuta 2017. Albumin tuotannosta vastasi edeltäjän tapaan Play & Win.
Queen of Time
Queen of Time on suomalaisen Amorphis-yhtyeen kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2018. Levyn on tuottanut edellisen albumin tavoin ruotsalainen Jens Bogren.
Albumi on noussut Suomen virallisella listalla ensimmäiseksi ja kolmanneksi Ruotsissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa sekä neljänneksi Saksassa.
Alkuperäinen basisti Olli-Pekka Laine palasi Amorphiksen riveihin tämän albumin myötä Niklas Etelävuoren erottua yhtyeestä huhtikuussa 2017. Näin ollen "Queen of Time" on ensimmäinen albumi vuoden 1994 "Tales from the Thousand Lakes -"albumin jälkeen jolla soittaa alkuperäinen kokoonpano.
Sanoitukset: Pekka Kainulainen, Ike Vil (englanninkielinen käännös). Sovitukset: Amorphis ja Jens Bogren.
Verna Erikson
Verna Erikson (1893 – 1918) oli suomalainen nainen, joka salakuljetti aseita ja ammuksia valkoisille Helsingissä Suomen sisällissodan aikana. Erikson syntyi Turussa vuonna 1893. Erikson kuoli syöpään lokakuussa 1918.
Samson Opuakpo
Samson Samuel Opuakpo Forcados (s. 24. huhtikuuta 1986 Delta) on nigerialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa. Siellä hän pääsi 50 metrin vapaauinnissa 59. sijalle ajalla 24,85.
Better
Better voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia
Rebekah Mercer
Rebekah Mercer on yhdysvaltalainen sijoittaja, miljardööri ja poliittinen vaikuttaja. Newsmax Median omistaja Christopher Ruddy on kutsunut häntä "alt-rightin ensimmäiseksi naiseksi" (”the First Lady of the alt-right”).
Rebekah Mercer on keskimmäinen miljardööri Robert Mercerin kolmesta tyttärestä. Hän opiskeli biologiaa ja matematiikkaa Stanfordin yliopistossa, ja suoritti maisterin tutkinnon pääaineinaan tuotantotalous ja konetekniikka. Hän on yksi pikkuleipiä tekevän leipomon omistajista ja neljän lapsen äiti.
Marraskuussa 2017 Robert Mercer ilmoitti myyneensä omistuksensa uutissivusto Breitbartista Rebekah Mercerille ja tämän kahdelle sisarelle. Michael Wolffin kirjan "Fire and Fury" ilmestymisen jälkeen Rebekah Mercer otti julkisuudessa etäisyyttä Breitbartin johtajaan Steve Bannoniin. Pian tämän jälkeen Bannon erosi Breitbartin johdosta.
Mercer on kuulunut American Museum of Natural Historyn johtokuntaan, mutta museota on painostettu hänen erottamiseensa, koska Mercer rahoittaa ilmastonmuutokseen skeptisesti suhtautuvia järjestöjä.
Oiva Kaivola
Oiva Kaivola (19. lokakuuta 1910 Nokia – 3. joulukuuta 1971 Pori) oli suomalainen kunnallispoliitikko, joka toimi Tampereen apulaiskaupunginjohtajana 1958–1962 ja Porin kaupunginjohtajana 1962–1970. Koulutukseltaan hän oli koneteknikko.
Kaivola työskenteli pitkään Valmet Oy:n palveluksessa ja sen jälkeen yrittäjänä. Nokian kauppalanvaltuustossa hän oli sosialidemokraattien edustajana 1939–1958, ja hoiti myös kauppalanjohtajan varamiehen tehtävää vuodesta 1946 lähtien. Elokuussa 1962 Kaivola valittiin Porin kaupunginjohtajaksi kesäkuussa kuolleen Martti J. Ekblomin seuraajaksi. Hän erosi virasta sairauden johdosta keväällä 1970.
Kaivola toimi pitkään myös Nokian Pyryn puheenjohtajana ja oli yhdeksän vuoden ajan kansainvälinen mäkihyppytuomari.
Thank You
Thank You tai Thank U voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia
Portable Executable
Portable Executable (lyhyesti PE) on tiedostomuoto 32- tai 64-bittisille suoritettaville ohjelmille, objektitiedostoille, jaetuille kirjastoille ja FOT fonttiformaatille. PE:n 32-bittistä versiota kutsutaan PE32 ja 64-bittistä PE32+ tai lyhyemmin PE+. PE:tä käytetään Microsoft Windows käyttöjärjestelmissä ja monessa muussa, kuten ReactOS, SkyOS ja BeOS. UEFI-standardissa on määritetty PE-formaatti UEFI-ympäristön oletus tiedostoformaatiksi.
Prostitute
Prostitute voi tarkoittaa:
IBM AS/400
IBM AS/400 (lyhenne sanoista Application System/400 ja myöhemmin Advanced System/400) on IBM:n palvelintietokonesarja, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 1988. Sarjan seuraaja on IBM iSeries (myös nimellä "System i"), joka on esitelty 2000-luvulla, ja IBM Power Systems.
Varhaisimmat AS/400 -mallit käyttivät 48-bittistä CISC-suoritinta. CISC-suoritin korvattiin 64-bittisellä RISC-suorittimella, joka julkaistiin kesäkuussa 1995. Käyttöjärjestelmä oli OS/400 (myöhemmin nimellä i5/OS ja IBM i). OS/400:ssa on integroituna IBM DB2. Käyttöjärjestelmän julkaisuversio V3R2 oli viimeinen alkuperäiselle CISC-suorittimille pohjautuville malleille.
AS/400 käyttää EBCDIC-merkistöä kuten IBM S/390-suurtietokone mallistokin.
AS/400 -sarjan edeltäjä oli IBM System/38 minitietokonesarja.
Société Malienne de Gestion de l’Eau Potable
Société Malienne de Gestion de l’Eau Potable eli Somagep on Malin kansallinen vesilaitosyhtiö. Se on perustettu vuonna 2010, jolloin vesisektori erotettiin sähköyhtiö Énergie du Malin toimenkuvasta. Vesilaitostoiminnan kehittämisestä on siitä lähtien vastannut "Société Malienne de Patrimoine de l’Eau Potable" eli "Somapep", kun taas Somagep vastaa olemassa olevan infrastruktuurin teknisestä ja kaupallisesta hyödyntämisestä. Molemmat toimivat kansallisen vesirakennushallinnon ("Direction Nationale de l’Hydraulique") alaisuudessa.
Somagep on valtion omistama osakeyhtiö, jonka tehtävänä on juomakelpoisen vesijohtoveden tuotanto ja jakelu maan koko alueella. Käytännössä se toimii Malin pääkaupungissa Bamakossa ja 17 muulla paikkakunnalla. Muut paikkakunnat ovat Bandiagara, Bougouni, Gao, Kati, Kayes, Kidal, Kita, Koulikoro, Koutiala, Markala, Mopti, Nioro, San, Ségou, Sélingué, Sikasso ja Timbuktu.
Bamakon ja Katin kuuden tuotantoyksikön yhteiskapasiteetti on 200 500 ja muiden tuotantokeskusten 88 524 kuutiometriä päivässä. Bamakon yksiköistä viisi ottaa raakavetensä Nigerjoesta ja 75 prosenttia siitä tulee Djicoroni Paran vedenottamosta. Käsittelyn ja jakelun jälkeen veden fysiokemialliset ja bakteriologiset ominaisuudet vastaavat 96–99-prosenttisesti laatuvaatimuksia. Ongelmat veden laadussa liittyvät lähinnä heinä-syyskuun sade- ja tulvakauteen, maan pohjoisosien levottomuuksiin sekä Bandiagaran porakaivojen rautapitoisuuteen.
Vuonna 2014 yhtiöllä oli 161 718 asiakasta ja se tuotti 96,5 miljoonaa kuutiometriä vesijohtovettä. Laskutetun veden osuus oli 72,3 prosenttia tuotannosta ja veden keskihinta 280,21 CFA-frangia kuutiometriltä. Somapepin ja Somagepin tulevaisuudennäkymät liittyvät Kabalan uuden vedenottamon mahdollistamaan Bamakon vedenjakelun laajentamiseen sekä toiminnan ulottamiseen uusille paikkakunnille. Vuonna 2017 yhtiöt saivat vastuulleen 50 piirikeskuksen ja maaseutupaikkakunnan vesihuollon.
Jäteveden viemäröinnistä ja puhdistuksesta vastaa vuonna 2007 perustettu virasto "Agence Nationale de Gestion des Stations d’Epuration au Mali" eli "Angesem". Käytännössä viemärit ovat hyvin alkeellisia eikä jätevesiä käsitellä juuri lainkaan. Vuonna 2006 rakennettu Bamakon ensimmäinen jätevedenpuhdistamo Sotubassa käsittelee lähinnä teollisuuden jätevesiä.
Fernando Filoni
Fernando Filoni (s. 15. huhtikuuta 1946) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Pappisvihkimyksensä hän sai vuonna 1970. Tammikuussa 2001 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Irakiin ja Jordaniaan. Saman vuoden maaliskuussa hänet vihittiin piispaksi Volturnumin titulaariarkkipiispana. Vuonna 2006 hän siirtyi apostoliseksi nuntiukseksi Filippiineille.
Sittemmin Filoni on toiminut muun muassa Kansojen evankelisoinnin kongregaation prefektinä. Kardinaalin aseman hän sai 18. helmikuuta 2012.
Vuoden arkeologinen teko
Vuoden arkeologinen teko on Suomen muinaistutkimuksen tuki ry:n vuodesta 2014 myöntämä tunnustus arkeologiselle tapahtumalle, julkaisulle, tutkimukselle, näyttelylle, hankkeelle tai ryhmälle, jonka kautta on edistetty arkeologian positiivista tunnettavuutta, näkyvyyttä tai tutkimusta. Tunnustus voi koskea myös kokoelmiin, näyttelyihin, uraan tai julkaisuihin liittyviä saavutuksia tai muuta toimintaa.
Abiy Ahmed Ali
Abiy Ahmed Ali (s. 1976 Agaro, Etiopia) on Etiopian pääministeri vuoden 2018 maaliskuusta lähtien. Hän on ensimmäinen Etiopian suurimmasta etnisestä ryhmästä, oromoista, lähtöisin oleva pääministeri.
Sitten marxilaisen Dergin kukistuttua 1991 valtaa maassa olivat pitäneet tigrayt, joita maan asukkaista on vain kuusi prosenttia.
Edellinen pääministeri Hailemariam Desalegn erosi helmikuussa 2018.
Etiopian hallitseva liittouma Etiopian kansan vallankumouksellinen demokraattinen rintama (EPRDF) valitsi hänet johtajakseen, ja siten hänestä tuli myös pääministeri, koska EPRDF:lla on kaikki parlamenttipaikat.
Muutamassa kuukaudessa valtaannousunsa jälkeen Abiy oli purkanut suuria osia maan sortokoneistosta. Hän vapautti tuhansia poliittisia vankeja, aloitti neuvottelut aiemmin terroristeiksi leimattujen aseistettujen oppositioryhmien kanssa ja tunnusti turvallisuusjoukkojen syyllistyneen kidutukseen. Abiy sulki Addis Abeban Maekelawin pidätyskeskuksen, joka muutettiin museoksi.
Heinäkuussa 2018 Abiy solmi rauhan Eritrean johtaja Isaias Afwerkin kanssa.
Kultakala (täsmennyssivu)
Kultakala voi viitata seuraaviin asioihin:
Andkhoi
Andkhoi on kaupunki Lounais-Afganistanissa Faryabin maakunnassa. Kaupungissa on noin 30 000 asukasta ja se on tunnettu karakul-lampaannahkojen myyntipaikkana.
Andkhoi sijaitsee Afganistanin luoteisosassa tasangolla, joka päättyy Amudarjajokeen noin 50 kilometriä Andkhoista pohjoiseen. Andkhoi on Andkhoijoen varrella ja kaupungin paikka on Karakumin aavikon eteläreunalla. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 330 metriä.
Kaupungin historiallisista rakennuksista on säilynyt näihin päiviin saakka vain muutamia. Niistä merkittävin on paikalliselle muslimipyhimys Baba Wall Sahibille tai ehkä oikealta nimeltään Baba Šukr Allah Abdalille omistettu pyhättö.
Ankhoi toimi pitkään pohjoiseen kohti Buharaa lähtevien karavaanien lähtöpaikkana. Vuonna 1204 Andkhoi oli paikka, jossa ghuridihallitsija Mui'zz al-Din Muhammad al-Sam kärsi ratkaisevan tappion Khorasmian šaahi 'Ala al-Din Muhammadille. Ghuridien armeija oli palaamassa Amurdarjaa pitkin kohti Hindukušia, kun he joutuivat Khorasmian liittolaisten karakhitaiden väijyttämäksi. Perusteellisen tappion jälkeen ghuridit menettivät Khorasanin Khorasmialle. Sittemmin Andkhoi oli kaanikunta, jonka kaani oli vuoteen 1820 asti Buharan emiirin vasalli. Tuhoisan piirityksen jälkeen Andkhoi liitettiin Afganistaniin. Kaupunki jäi Afganistanille myös. kun Venäjän ja Afganistanin välinen rajasopimus tehtiin vuonna 1885. Nykyisin Andkhoi tunnetaan ehkä parhaiten karakul-lampaannahkojen myynnin keskuksena.
Andkhoin asukasluku on noin 30 000. Kaupungin väestö koostuu etnisesti turkmeeneista, paštuista, uzbekeista, tadžikeista ja hazaroista.
Kalat (täsmennyssivu)
Kalat voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Stora Herrö
Stora Herrö on saari Espoon Suvisaaristossa. Se on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Stora Herrö sijaitsee Pentalan eteläpuolella ja Medvastön kaakkoispuolella noin 2,5 kilometriä Suvisaariston pääsaarista lounaaseen. Etäisyys Soukanniemen Amiraalinsatamaan on kolmisen kilometriä.
Lilla Herrö on kasvanut maankohoamisen seurauksena lähes kiinni Stora Herröhön. Saaria erottaa toisistaan Herröviken. Espoon ulkoilusaarista Rövaren ja Kaparen sijaitsevat Stora Herrön itäpuolella. Saaren eteläpuolella sijaitsee pieni Herrökobbenin saari.
Stora Herrön pinta-ala on 44,3 hehtaaria. Sen metsät ovat pääosin kalliomännikköä, kuusia kasvaa siellä täällä. Stora Herrön keskiosassa on Söderviken-niminen lahti, jonka rannalla on suhteellisen pieni saraneva. Suurimmalta osin Stora Herrön rannat ovat kalliota ja kivikkoa, saaren itäosassa on jonkin verran myös hiekkaisia lahdelmia.
Stora Herrön luoteisrannalla on pieni saaristovenelaituri ja saaren keskiosassa sijaitsee puinen näköalatorni. Stora Herrössä on myös kaksi pienehköä uimarantaa.
Espoon ja Kirkkonummen raja kulkee Pentalan ja Medvastön välistä salmea eli Pentalasundetia lounaaseen; pienen Brudholmenin saaren itärannalla se kääntyy kohti kaakkoa ja halkaisee Lilla Herrön, Stora Herrön ja Herrökobbenin siten, että kunkin saaren etelä- ja länsiosa on Kirkkonummen hallinnollisella alueella.
Stora Herrö on osa Uudenmaan maakunnallista virkistysalueverkostoa.