hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kozelsk
Kozelsk () on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Žizdra-joen rannalla 72 kilometriä Kalugasta lounaaseen. Kaupunki on Kozelskin piirin keskus. Kaupungissa asui 18 203 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1146. Aluksi se kuului Tšernigovin ruhtinaskuntaan. Vuonna 1238 Batu-kaanin joukot hävittivät sen 7 viikkoa kestäneen piirityksen jälkeen. Myöhemmin Kozelsk kuului Karatševin ruhtinaskuntaan ja 1300-luvun lopulta lähtien Liettuaan. Moskovan Venäjään se liitettiin vuonna 1494. Iivana IV:n aikana rakennettiin uusi puinen linnoitus. Vuonna 1607 sitä pitivät hallussaan Ivan Bolotnikovin talonpoikaiskapinalliset. Puolalaiset ja liettualaiset hävittivät sen vuonna 1610.
Kozelskin kukoistuskautta oli 1500–1600-lukujen vaihde, jolloin kaupungissa oli noin 15 000 asukasta. Vuonna 1776 siitä tuli Kalugan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700–1800-luvuilla kaupunki toimi Venäjän ja Ukrainan välisen kaupan välittäjänä.
Toisen maailmansodan aikana kaupungin lähellä sijaitsevaan Optinan luostariin perustettiin sotavankileiri puolalaisille upseereille, jotka puna-armeija oli ottanut vangiksi hyökättyään Puolaan 17.9.1939. Huhti-toukokuussa 1940 noin 4500 vankia kuljetettiin Katynin lähellä olevaan metsään ja ammuttiin. Tapaus tunnetaan Katynin joukkomurhana. Loka–joulukuussa 1941 Kozelsk oli saksalaisten miehittämä ja tuhoutui pahoin.
Nykyisin kaupungissa toimii kuorma-autoja ja erikoisajoneuvoja valmistava konepaja, lasitehdas, tiilitehdas, meijeri ym. Kaupungin lähelle on sijoitettu Venäjän armeijan ohjusdivisioona.
Kaupungissa on rautatieasema ja siellä risteytyvät Smolenskiin, Gorbatšovoon ja Tulaan johtavat rautatiet.
Nähtävyyksiä ovat vanhan maalinnoituksen jäänteet, 1620-luvulla rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, Nikolauksen kirkko (1740), Marian ilmestyksen kirkko (1810), 1700–1800-lukujen kauppiastalot ym. Kaupungin lähellä sijaitsee 1400-luvulla perustettu Optinan luostari (Optina pustyn), joka 1800-luvulla oli yksi Venäjän hengellisen elämän keskuksista.
Kirill
Kirill (, s. 20. marraskuuta 1946 Leningrad) on Moskovan ja koko Venäjän patriarkka, Venäjän ortodoksisen kirkon johtaja, vuoden 2009 helmikuun alusta. Hänen maallinen nimensä on Vladimir Mihailovitš Gundjajev (). Etniseltä taustaltaan hän kuuluu suomalais-ugrilaiseen kansaan, ersäläisiin.
Kirill valittiin Moskovan ja koko Venäjän 16. patriarkaksi selvällä äänten enemmistöllä. Häntä vastustivat kirkon vanhoilliset piirit, jotka eivät pidä siitä, että Kirill on pyrkinyt saamaan hyvät suhteet myös Vatikaaniin.
Ennen patriarkaksi valintaansa Kirill toimi Viipurin piispana vuosina 1976–84, arvonimenään piispa vuosina 1977–84 ja sen jälkeen arkkipiispa. Tämän jälkeen hän toimi Smolenskin ja Kaliningradin piispana 1984–2009. Jälkimmäissä virassa hänen arvonimenään oli aluksi arkkipiispa (1984–91) ja sitten metropoliitta (1991–2009). Viipurin piispana ollessaan hän oli myös Suomessa toimivien Moskovan patriarkaatin alaisten seurakuntien johtaja (vuodesta 1978). Pitkään kylmillään ollut Viipurin Kristuksen kirkastumisen katedraali kunnostettiin ja vihittiin uudelleen hänen tullessaan piispaksi, alkuvuodesta 1976.
Ennen piispallista uraansa Kirill toimi Leningradin hengellisen akatemian rehtorina. Pyhän Synodin jäsen hän on ollut vuodesta 1989.
Kirillin mielestä feminismi on erittäin vaarallista ja voi tuhota Venäjän. Kirillin mukaan feminismi tarjoaa naisille illuusion vapaudesta, eräänlaisen pseudo-vapauden, jossa naiset toimivat avioliiton ja perheen ulkopuolella – kun taas naisten pitäisi keskittyä perheisiinsä ja lapsiinsa. Kirillin mukaan jos naisen tärkeä rooli hävitetään, sen mukana tuhotuu kaikki muu, kuten perhe, ja sen mukana kotimaa. Kirillin mukaan ei ole sattumaa, että suurin osa feministijohtajista on naimattomia.
Valokaapelitutka
Valokaapelitutka eli OTDR ("Optical Time Domain Reflectometer") mittaa tiedonsiirtoon käytettävän valokaapelin ominaisuuksia. Laite lähettää valopulssin kaapeliin ja mittaa miten valopulssi on muuttunut siirron aikana. Pulssi vaimenee valokaapelissa ja osa tehosta myös siroaa takaisin kaapelin alkupäähän. Tutkalla voidaan saada selville seuraavia ominaisuuksia: Kaapelin vaimennus, vaimennuksen jakautuminen pitkin kaapelia, jatkoksien vaimennukset ja etäisyydet, kaapelin pituus ja mahdolliset kaapelin katkoksien sijainnit.
Gus-Hrustalnyi
Gus-Hrustalnyi () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla Okaan laskevan Gus-joen rannalla 63 kilometriä Vladimirista etelään. Kaupunki on Gus-Hrustalnyin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen kautta kulkee Vladimirin ja Rjazanin välinen rautatie (Gus-Hrustalnyin asema). Asukkaita on noin 60 000 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvulla. Vuonna 1756 sinne perustettiin kuuluisa kristallitehdas (ven. "hrustal" ’kristalli’). 1800-luvun puolivälissä syntyi tekstiiliteollisuutta. Vuonna 1931 tehdastaajamasta tuli kaupunki.
Nykyään Gus-Hrustalnyissa on kristalli-, lasi- ja lasikuituteollisuutta. Huomattavin nähtävyys on arkkitehti Léon Benois’n suunnitelma marttyyri Georgioksen katedraali (1904), jonka tiloissa toimii kristallimuseo.
Ystäväni Winn-Dixie
Ystäväni Winn-Dixie on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut, Kate DiCamillon romaaniin "Because of Winn-Dixie" perustuva lastenelokuva. Elokuvassa Winn-Dixien roolia esittivät kaksi picardienpaimenkoiraa.
Elokuva alkaa, kun pieni tyttö nimeltä Opal (AnnaSophia Robb) muuttaa pastori-isänsä (Jeff Daniels) kanssa pieneen Naomin kaupunkiin Floridaan.
Opalin mennessä kaupungissa olevaan Winn-Dixie-ketjun supermarketiin hän tapaa siellä pörröisen koiran. Opal ei löydä koiran omistajaa, joten hän päättää pitää sen. Hän antaa koiralle nimeksi Winn-Dixie sen löytöpaikan mukaan. Tyttö ja koira ystävystyvät, ja Opal saa siitä hyvän leikkikaverin. Koiran kanssa hän ystävystyy muidenkin kummallisten kaupunkilaisten kanssa. Kun eräänä salamoivana yönä Opal herää siihen, että Winn-Dixie juoksee ympäri taloa, hän saa tietää koiran potevan ukkoskammoa. Kun Opal ja hänen ystävänsä Gloria (Cicely Tyson) päättäävät järjestää puutarhakutsut puhkeaa ukonilma. Winn-Dixie juoksee kauhuissaan pois. Opal etsii koiraa herkeämättä, mutta ei löydä sitä. Kun Opal on jo heittänyt toivonsa Winn-Dixie palaa kotiin ja sille järjestetään juhlat.
Gusinoozjorsk
Gusinoozjorsk (, ) on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Baikalin kaakkoispuolella Gusinoje-järven rannalla 110 kilometriä Ulan-Udesta lounaaseen. Kaupunki on Selengan piirin keskus. Asukkaita on 24 100 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1939 paikallisen ruskohiiliesiintymän yhteyteen perustettiin Šahtyn kaivosyhdyskunta. Vuonna 1953 siitä tuli Gusinoozjorskin kaupunki. Hiilentuotanto lopetettiin 1990-luvulla ja monet kaupungin yrityksistä suljettiin. Nykyään tärkein tuotantolaitos on Gusinoozjorskin sähkövoimala.
Gusinoje-järven kaakkoisrannalla sijaitsee vuonna 1741 perustettu buddhalaisluostari.
Gusev
Gusev () on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pissajoen rannalla 115 kilometriä Kaliningradista itään. Kaupunki on Gusevin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kaliningradin ja Vilnan välinen rautatie (Gusevin asema). Asukkaita on 28 000 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt 1200-luvulla. Vuonna 1724 siitä tuli kaupunki, joka vuoteen 1945 saakka kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Gumbinnen. Vuonna 1946 se nimettiin uudelleen seudun taisteluissa menehtyneen kapteeni Sergei Gusevin mukaan. Nykyään kaupungissa on laite- ja elintarviketeollisuutta.
Silta salaiseen maahan (elokuva)
Silta salaiseen maahan ("Bridge to Terabithia") on Katherine Patersonin romaaniin perustuva lastenelokuva. Pääosissa ovat AnnaSophia Robb ja Josh Hutcherson. Elokuva kertoo kahdesta lapsesta, jotka luovat oman mielikuvitusmaailman, josta he saavat voimaa nousta koulukiusaajia vastaan.
Jess on 10-vuotias poika, joka pitää juoksemisesta ja piirtämisestä. Hänen perheensä on kuitenkin köyhä. Jessin kouluun tulee uusi tyttö nimeltä Leslie, ja heistä tulee hyvät ystävykset. Lapset luovat oman mielikuvitusmaan nimeltä Terabithia, jonne he pääsevät heilauttamalla itsensä köydellä joen yli. Terabithiassa he joutuvat monenlaisiin seikkailuihin ja vaaroihin, jotka symboloivat heidän oikeassa elämässä kohtaamiaan haasteita. Eräänä päivänä Jessin opettaja pyytää Jessiä mukaansa museoon. Jess unohtaa sopineensa menevänsä Leslien kanssa Terabithiaan. Kun Jess palaa museosta hänen vanhempansa kertovat Leslien pudonneen jokeen ja kuolleen köyden katkettua. Jess selviää hiljalleen Leslien kuolemasta ja päättää rakentaa sillan joen yli. Siltaa pitkin Jess vie siskonsa Terabithiaan ja jakaa näin mielikuvitusmaailmansa tämän kanssa.
Pissa (joki)
Pissa () on joki Kaliningradin alueen itäosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Venäjän ja Liettuan rajalla sijaitsevasta Vištytisjärvestä, virtaa Gusevin kaupungin läpi ja laskee Tšernjahovskin lähellä Angrapajokeen. Pissassa on kaksi sähkövoimalaa: Gusevissa ja Priozjornojen kylässä.
Gurjevsk (Kemerovon alue)
Gurjevsk () on kaupunki Kemerovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Salairin laakion reunalla 195 kilometriä Kemerovosta kaakkoon. Kaupunki on Gurjevskin piirin keskus. Siellä on Jurgan ja Artyštan väliseltä rautatieltä Belovossa haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 25 800 henkeä (vuonna 2008).
Gurjevsk on saanut alkunsa vuonna 1815 perustusta hopeasulattamosta, joka vuonna 1820 muutettiin rautatehtaaksi. Vuonna 1938 tehtaan asuintaajamasta tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä metalliteollisuutta.
Gurjevsk (Kaliningradin alue)
Gurjevsk () on kaupunki ja Gurjevskin piirin hallintokeskus Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kaliningradin ja Sovetskin välisen rautatien varrella (Gurjevsk-Novyin asema) 7 kilometriä Kaliningradista koilliseen. Vuoden 2010 väestänlaskennan mukaan kaupungissa asui 12 431 ja koko Gurjevskin piirissä 52 988 henkeä.
Kaupunki on perustettu vuonna 1262. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Neuhausen. Vuonna 1946 kaupunki nimettiin uudelleen Pillaun taisteluissa menehtyneen kenraalimajuri Stepan Gurjevin mukaan. Paikkakunnalla toimii suurkanala.
Gurjevskin piirin pohjoisosissa olevan Hrabrovon maalaiskunnassa (Храбровское сельское поселение) sijaitsee Kaliningradin aluetta palveleva Kaliningrad-Hrabrovon lentoasema.
GM Aurigae
GM Aurigae on nuori auringonkaltainen tähti, jolla on ympärillään kaasusta ja pölystä koostuva kiekko. 
GM Aurigaen näennäinen kirkkaus on 12,30 vaihdellen, eikä se siten näy paljain silmin. Tämä tähti on 457 valovuoden päässä, ja sen spektriluokka on K5Ve GM Aurigaen massaksi on arvioitu 1,05 Auringon massaa.
GM Aurigae on niin sanottu T Tauri -tähti, jollainen Aurinko oli ennen asettumistaan vakaaseen tilaan. Sen ikä on noin 1-10 miljoonaa vuotta. Kaasusta ja pölystä koostuvan kiekon läpimitta on 300 AU, ja sen massa on 0,05 Auringon massaa.
Kiekon aukko on 4 AU:n sisäpuolella, mikä viittaa siellä olevaan/oleviin tiivistyneeseen planeettaan/planeettoihin. Tämä löytö viittaa omalta osaltaan siihen, että Jupiterin tyyppiset jättiläisplaneetat syntyvät tähtien ympärille nopeasti.
Planeetan GM Aurigae b massaksi on ennusteitu 1,7 Jupiterin massaa, etäisyydeksi 2,5 Au ja kiertoajaksi 4 vuotta. Silloin planeetta kiertäisi asteroidivyöhykettä vastaavalla etäisyydellä keskustähdestään
Gurjevsk
Gurjevsk-nimisiä paikkakuntia on Venäjällä useita:
Harmattan
Harmattan on Länsi-Afrikassa esiintyvän pasaatituulen nimitys. Kuiva ja viileä Harmattan-tuuli puhaltaa marraskuun lopulta maaliskuun puolen välin tienoille Saharan eteläosista Guineanlahdelle. Harmattan kuljettaa mukanaan hienoja hiekanjyväsiä (0,5–10 μm), jotka saattavat kulkeutua aina Pohjois-Amerikkaan saakka. Kuljettamansa hiekan vuoksi Harmattan saattaa rajoittaa näkyvyyttä ja näin haitata muun muassa lentoliikennettä.
Gulkevitši
Gulkevitši () on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuoriston juurella 150 kilometriä Krasnodarista koilliseen. Kaupunki on Gulkevitšin piirin keskus. Sen kautta kulkee Donin Rostovin ja Armavirin välinen rautatie. Asukkaita on 34 600 henkeä (vuonna 2013).
Gulkevitšin kylä on syntynyt vuonna 1875. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1961. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuutta ja teräsbetonirakennetehdas.
Gukovo
Gukovo () on kaivoskaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donetsin hiililaakion (Donbass) itäosassa, aivan Ukrainan Luhanskin alueen rajan tuntumassa, 160 kilometriä Donin Rostovista pohjoiseen. Kaupungin kautta kulkee Kamensk-Šahtinskin Lihajan ja Ukrainan Luhanskin alueen rajan välinen Venäjän rautateiden pääratayhteys. Gukovosta johtaa toinen ratayhteys itään Zverevon risteyspaikalle. Siellä se kohtaa Lihajasta etelään Donin Rostoviin johtavan pääradan. Gukovosta on myös maantieyhteys Ukrainan Sverdlovskia kohti. Asukkaita on 67 278 (2010).
Kasakkapäällikkö Gukovin vuonna 1802 perustaman asutuksen paikalle syntyi 1800-luvun lopussa Gukovskin kaivosyhdyskunta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1955. Gukovo on yksi Rostovin alueen kivihiilen tuotannon keskuksista.
Osana Itä-Ukrainan kriisiä venäläismieliset kapinalliset suorittivat rajaloukkaukset Ukrainan itärajalla, ja kuljettivat sotatarvikkeita ja aseistettuja taistelijoita rajan yli. Yksi näistä, rajaloukkausten vuoksi Ukrainan sulkemista rajanylityspaikoista oli Venäjän Gukovon – Ukrainan Tšervonopartyzanskin raja-asemapari.
Morava
Morava () on joki Keski-Euroopassa. Se on antanut Määrille sen latinankielisen nimen "Moravia". Morava-joen lähteet ovat Määrin luoteisnurkassa Králický Sněžník -vuorella 1 380 metrin korkeudessa lähellä Tšekin ja Puolan välistä rajaa. Sieltä se virtaa kohti etelää ja yhtyy lopulta Tonavaan 354 kilometrin päässä lähteiltään.
Joen alajuoksu muodostaa rajan Tšekin ja Slovakian välillä, ja vielä myöhemmin Itävallan ja Slovakian välillä. Joen varrella on kaksi merkittävää kaupunkia: Slovakian pääkaupunki Bratislava sekä Olomouc Tšekin puolella.
Gubkin
Gubkin () on kaupunki ja kaupunkipiiri Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Venäjän ylängön eteläosassa Oskolets-joen varrella 138 kilometriä Belgorodista koilliseen. Kaupunki ei kuulu Gubkinin piiriin, mutta on sen hallinnollinen keskus. Sen kautta kulkee Staryi Oskolin ja Sarajevkan välinen rautatie (Gubkinin asema) sekä Belgorodin ja Voronežin välinen maantie. Asukkaita on 88 000 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt 1930-luvulla Kurskin magneettisen poikkeaman rautamalmiesiintymien hyödyntämisen yhteydessä. Louhoksen yhteyteen syntyneestä asutuksesta tuli vuonna 1939 taajama, joka nimettiin esiintymiä tutkineen geologian akateemikon Ivan Gubkinin mukaan. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1955. Kaupungin talous perustuu rautamalmin louhintaan ja rikastukseen.
Tehtävä – Pelastakaa kesäloma
Tehtävä – Pelastakaa kesäloma () on "Disneyn Välitunti" -animaatiosarjaan pohjautuva animaatioelokuva, jonka tuotti Walt Disney Pictures. Se sai ensi-iltansa vuonna 2001.
H.263
H.263 on videokoodekki, jonka ITU-T kehitti vuosina 1995-96. Sen alkuperäinen käyttötarkoitus oli toimia pienen bittivirran videokonferenssien pakkausmenetelmänä. H.263 on osa H.26X -standardiperhettä. H.263 on parannettu versio aiemmasta H.261-standarista ja H.264/AVC:n edeltäjä.
Alkujaan koodekki suunniteltiin käytettäväksi piirikytkentäisissä videokonferensseissa ja kuvapuheluissa (H.324-järjestelmät), mutta se otettiin käyttöön myös IP-pohjaisissa (H.323), ISDN-pohjaisissa (H.320), RTSP (streamaus) ja SIP-videokonferenssijärjestelmissä.
Koodekin voi purkaa libavcodec-kirjastolla, joka on ilmaisen LGPL-lisenssin alainen. Libavcodec on osa ffmpeg:iä, jota käyttävät mm. ffdshow, VLC media player ja MPlayer.
H.263 on saanut uutta suosiota eri videopalveluiden ja mobiililaitteiden koodekkina, sillä se ei vaadi järjestelmältä yhtä paljon tehoa kuin AVC. Koodekki on käytössä mm. Flash-videoissa, joita käyttävät Googlen YouTube ja sen mobiiliversio, Google Video ja MySpace. Myös RealVideon koodekki perustui H.263:een aina versioon 7 asti.
Grjazovets
Grjazovets () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ržavka-joen rannalla 47 kilometriä Vologdasta etelään. Kaupunki on Grjazovetsin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen M8-valtatie sekä Moskovan ja Vologdan välinen rautatie (Grjazovetsin asema). Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2008).
Paikalla sijainnut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1538. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja ympäröivän kihlakunnan keskus. Vuonna 1872 rakennettiin sen kautta kulkeva rautatie. 1800–1900-lukujen vaihteessa Grjazovets oli huomattava pellavan ja voin tuotannon keskus, joka oli tunnettu myös pitsinnypläyksestä. Nykyään kaupungissa on lähinnä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Westwood One
Westwood One on yhdysvaltalainen radioverkko. Se on maansa suurin radioverkko ja yksi suurimmista ohjelmasisällön tuottajista ja jakelijoista. Westwood Onen perusti Norman J. Pattiz vuonna 1974 ja sen kotipaikka on New York.
Westwood One hankki omistukseensa Mutual Broadcasting Systemin vuonna 1985 ja kahta vuotta myöhemmin NBC Radio Networkin.
Nykyään Westwood One toimittaa ohjelmistoa yli 5 000:lle radio- ja televisioasemalle.
Grjazi
Grjazi () on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Matyra-joen varrella 30 kilometriä Lipetskistä kaakkoon. Kaupunki on Grjazin piirin keskus. Siellä risteävät Moskovaan, Orjoliin, Voronežiin ja Volgogradiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 46 500 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1800-luvun lopulla syntyneestä rautatieaseman asutuksesta. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunki. Nykyään Grjazissa on lähinnä koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Gremjatšinsk
Gremjatšinsk () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä 174 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Gremjatšinskin piirin keskus. Viiden kilometrin päässä sijaitsee Tšusovoin ja Solikamskin välisen rautatien Baskajan asema. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt Kizelin kivihiiliesiintymän hyödyntämisen yhteydessä vuonna 1942. Vuonna 1949 siitä tuli kaupunki. Tuolloin huomattavan osan asukkaista muodostivat pakkotyövangit, karkotetut sekä saksalaiset sotavangit. 1960-luvulla hiilen louhinta kävi kannattamattomaksi ja viimeiset kaivokset suljettiin 1990-luvulla. Nykyään kaupungissa on puunjalostusteollisuutta, kaasukompressoriasema ja autotarviketehdas.
Maedi-visna-virus
Maedi-visna-virus eli lampaan lentivirus (lyh. MVV) on retroviruksiin kuuluva lampailla esiintyvä virus, joka infektoi makrofagi-linjan soluja. Maedi-visna-viruksen genomi muodostuu positiivisäikeisestä yksijuosteisesta RNA-molekyylistä, kuten muillakin lentiviruksilla. Maedi-visna-virus voi tarttua eläimestä toiseen pisaratartuntana, mutta se voi siirtyä myös joko vapaina viruksina tai infektoituneiden solujen mukana maidon tai ternimaidon kautta toiseen eläimeen.
Maedi-visna on lampaiden virustauti, josta on kaksi muotoa. Maedi on hitaasti etenevä keuhkotulehdus, joka aiheuttaa keuhkokudoksen kovettumista ja hengitysvaikeuksia. Visna on keskushermostoon, lähinnä isoihin aivoihin kohdistuva tautimuoto. Kumpikin sana on islantia, ja ensimmäinen tarkoittaa keuhkojen kovettumista, jälkimmäinen rypistymistä, jolla viitataan aivokalvojen kovettumiseen. Vaikka nimet ovat islantia, tauti ei ole alun perin lähtöisin Islannista, vaan islantilaisten lampaiden tartunta tuli Etelä-Afrikasta tuotujen karakull-lampaiden mukana 1920-luvulla. Englanniksi taudista käytetään myös nimeä "Ovine progressive pneumonia". Tautiin ei ole hoitoa, vaan sairastuneet katraat hävitetään. Vastustustoimet vaihtelevat eri maissa tartuntatilanteen mukaan, mutta ainakin EU-maissa pyritään hävittämään tartunta.
Tauti etenee hitaasti ja oireita havaitaan vasta yleensä yli 2-3-vuotiailla eläimillä. Tautia ei ole Suomessa, mutta se aiheuttaa rajoituksia lampaiden maahantuonnille.
Bratislavan linna
Bratislavan linna on neliskulmainen, neljän kulmatornin kehystämä vanha linna Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa. Se sijaitsee kukkulalla 150 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnakukkula on ollut asuttuna kivi- ja pronssikausien vaihteesta saakka. Paikalla oli kelttiläisen kaupungin akropolis, se oli Rooman Limes-rajajärjestelmän osa, suuri slaavilainen linnoitus ja Suur-Määrin poliittinen, sotilaallinen ja taloudellinen keskus. Kivinen linna paikalle rakennettiin vasta 900-luvulla, kun alue oli osa Unkarin kuningaskuntaa. Linna muunnettiin goottilaiseksi anti-hussilaiseksi linnoitukseksi Sigismund Luxemburgilaisen hallinnassa vuonna 1430, siitä tuli renessanssilinna vuonna 1562 ja se rakennettiin uudelleen vuonna 1649 barokkityyliin. Kuningatar Maria Teresian aikana linnasta tuli loistokas kuninkaanlinna. Vuonna 1811 se kuitenkin tuhoutui tulipalossa lähes kokonaan ja jälleenrakennettiin vasta vuosina 1956-1968.
Rakennus on Bratislavan suosituimpia nähtävyyksiä, ja sieltä on hyvät näkoalat sekä Bratislavaan että rajan yli Itävaltaan ja hyvällä säällä Unkariin asti. Linnassa toimii Slovakian kansallismuseo.
Gorjatši Kljutš
Gorjatši Kljutš () on kylpyläkaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuorten juurella Kubaniin laskevan Psekups-joen rannalla 65 kilometriä Krasnodarista etelään. Viiden kilometrin päässä kaupungista sijaitsee Krasnodarin ja Sotšin välisen rautatien Gorjatši Kljutšin asema. Asukkaita on kaupungissa 32 400 henkeä ja koko kaupunkipiirissä 59 300 (vuonna 2013).
Seudulla asuneet adygeit pakenivat Kaukasian sodan aikana Turkkiin. Vuonna 1864 perustettiin Gorjatši Kljutšin kylpyläpaikkakunta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1965. Paikallisten kivennäislähteiden vettä käytetään mm. tuki- ja liikuntaelinten, ääreishermoston sekä ruoansulatuselimistön sairauksien hoitoon. Kaupunki on suosittu matkailukohde.
Veikko Kansikas
Veikko Kansikas (24. marraskuuta 1923 Kuusankoski – 6. syyskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen SKDL:ää ja SKP:tä edustanut poliitikko. Kansikas toimi kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä vuosina 1959–1962 ja hän vaikutti Kuusankosken kunnallispolitiikassa.
Kansikas työskenteli 1940- ja 1950-luvuilla putkiasentajana. Vuonna 1947 työmies kävi Sirola-opiston ja hän alkoi saada luottamustehtäviä kansandemokraattisissa järjestöissä. Kansikas toimi valistussihteerinä 1947–1949 ja SKP:n Kouvolan alueen sihteerinä 1950–1952. Kansikas oli tuohon aikaan tunnettu kärkevistä lausunnoistaan, ja esimerkiksi vuonna 1949 SDP:n tiedustelu väitti hänen yllyttäneen kommunisteja aseiden hankintaan. Tutkija Kimmo Rentola on kuitenkin arvellut tietoja vahvasti paisutelluiksi. 1960-luvulla Kansikas lukeutui SKP:n enemmistöläisiin ja oppositio piti häntä oikeistorevisionistina.
Huhtikuussa 1959 Kansikas nousi kansanedustajaksi Toivo Kujalan kuoltua yllättäen. Eduskunnassa hän kuului laki-, puolustus- ja talousvaliokuntaan. Edustajana Kansikas joutui pian SKP:n puoluejohdon epäsuosioon. Ville Pessin mielestä uusi asema oli noussut miehelle päähän. Kansikas oli ehdolla eduskuntavaaleissa 1962, mutta hänet sivuutettiin mainonnassa ja tilalle nousi puoluejohdon voimakkaasti tukema Taisto Sinisalo. Kaksikko kamppaili paikasta myös vaaleissa 1966, jolloin Kansikas sai 3 578 ääntä – noin puolet vähemmän kuin Sinisalo.
Pudottuaan eduskunnasta Kansikas siirtyi ammattiyhdistysliikkeen palvelukseen. Hän oli ensin Rakennusliiton ja myöhemmin SAK:n työsuojelusihteeri. Vuodesta 1974 alkaen Kansikas työskenteli Vakuutusalan kuntouttamiskeskuksen työmarkkinakonsulttina.
Kansikas valittiin SKDL:n valitsijamieheksi presidentinvaaleissa 1950 ja 1962.
Gorodištše
Gorodištše () on kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suran sivujoen Julovkan varrella 48 kilometriä Penzasta itään. Kaupunki on Gorodištšen piirin keskus. Asukkaita on 8 200 henkeä (vuonna 2005).
1000–1200-luvuilla nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Julovin muinaislinna, jonka oli rakentanut Volgan keskijuoksun varrella asunut burtassien kansanheimo. Eräiden tutkijoiden mukaan täällä oli Volgan Bolgariaan kuuluneen burtassien ruhtinaskunnan pääkaupunki. Vuonna 1681 paikalle rakennettiin Venäjän etelärajaa suojannut linnoitus. Vuonna 1780 Gorodištšestä tuli kaupunki ja samannimisen Penzan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyään siellä on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Karoliina Niemelä
Karoliina Niemelä (s. 1960) on suomalainen kuvataiteilija. Niemelä valmistui maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1984. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Helsingissä vuonna 1987.
Niemelän teoksia löytyy muun muassa Oulun taidemuseon, Raahen kaupungin, Havannan Institute of Art and Designin, Taivalkosken kunnan ja Taideteollisen korkeakoulun kokoelmista.
Oman taiteellisen työnsä ohella Niemelä on opettanut kuvanveistoa ja keramiikkaa eri oppilaitoksissa. Hän on ollut Vihreiden ehdokkaana kunnallisvaaleissa ja hänet valittiin Oulun kulttuurilautakunnan jäseneksi kaudelle 2009-2012.
Niemelä on Suomen Kuvanveistäjäliiton ja Oulun Taiteilijaseura -63 ry:n jäsen.
Hän asuu ja työskentelee Oulun Pikisaaressa.
Gorodets
Gorodets () on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla 70 kilometriä Nižni Novgorodista luoteeseen. Kaupunki on Gorodetsin piirin keskus. Asukkaita on 30 700 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu 1100-luvun jälkipuoliskolla suojaamaan Rostovin ja Suzdalin ruhtinaskunnan itärajaa Volgan bolgaarien hyökkäyksiltä. Batu-kaanin joukot hävittivät sen vuonna 1238. Vuonna 1263 ruhtinas Aleksanteri Nevalainen kuoli Gorodetsissa paluumatkalla Kultaisesta ordasta Vladimiriin. 1200-luvun loppupuolelta lähtien Gorodets oli itsenäisen ruhtinaskunnan keskus ja huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Edige-kaanin hävitettyä kaupungin vuonna 1408 se jäi rappiolle.
1700-luvulta lähtien Gorodets oli huomattava kauppapaikka ja laivanrakennuksen keskus. 1800-luvun lopulla paikkakunnalle syntyi teollisuutta. Nykyään Gorodetsissa on mm. laivanrakennus- ja puunjalostusteollisuutta.
Nähtävyyksiä ovat muinaista kremliä ja sen esikaupunkia ympäröineiden maavallien jäännökset sekä 1800-luvun ja 1900-luvun alun kiviset ja puiset asuintalot. Volgan rannalla sijaitsevissa kauppahallirakennuksissa järjestettiin aikoinaan markkinoita.
Seutu on tunnettu kansanomaisista puukäsitöistään. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Rahantekijä
Rahantekijä () on D. J. Caruson ohjaama elokuva vuodelta 2005, jonka pääosissa näyttelevät Matthew McConaughey, Al Pacino ja Rene Russo.
McConaughey näyttelee Brandon Langia, entistä jalkapallotähteä, joka vahingoittuu ottelussa ja joutuu jättämään pelikentän lopullisesti. Hän kuitenkin löytää itsestään todella tarkan kyvyn ennustaa pelien lopputuloksia ja alkaa työskennellä vedonlyöntitoimistossa, jota johtaa Al Pacinon näyttelemä Walter Abrams.
Krasnovišersk
Krasnovišersk () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Višera-joen rannalla 489 kilometriä Permistä pohjoiseen. Kaupunki on Krasnovišerskin piirin keskus. Asukkaita on 17 400 henkeä (vuonna 2008).
Kaupungin paikalla sijainneeseen Vižaihan taajamaan rakennettiin vuosina 1894–1897 metallitehdas. Vuodesta 1926 siellä toimi Solovetskin vankileirien osasto ja vuodesta 1929 lähtien erillinen Višeran vankileirihallinto. Vuonna 1930 vankityövoimalla ryhdyttiin rakentamaan sellu- ja paperitehdasta. Vuonna 1942 perustettiin Krasnovišerskin kaupunki.
Kaupungin tärkein yritys on OAO Višerabumprom, joka valmistaa hienopaperia, sahatavaraa ja kuitulevyjä. Tehtaan lähes puhdistamattomat jätevedet lasketaan Višeraan, jonka alajuoksu on pahasti saastunut. Lähistöllä louhitaan korkealaatuisia timantteja. Kaupungissa toimii vuonna 1980 avattu kotiseutumuseo.
Vuosina 1929–1933 Višeran leirillä kärsi tuomiotaan kirjailija Varlam Šalamov, joka kuvaa kokemuksiaan romaanissa ”Višera”. Vuonna 2007 Krasnovišerskiin pystytettiin kirjailijalle omistettu muistomerkki.
Sigismund Luxemburgilainen
Sigismund Luxemburgilainen (1368–1437) oli Unkarin ja Kroatian kuningas viidenkymmenen vuoden ajan, 1387–1437, Böömin kuningas vuodesta 1419 sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija.
Sigismund oli keisari Kaarle IV:n nuorempi poika. Hän meni vuonna 1385 naimisiin Unkarin kuningatar Marian kanssa ja nousi Unkarin valtaistuimelle kaksi vuotta myöhemmin. Hänet äänestettiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaksi edellisen hallitsijan Ruprecht Pfalsilaisen kuoltua 1411, mutta paavi kruunasi hänet keisariksi vasta vuonna 1433. Vanhemman velipuolensa Venceslausin kuoltua 1419 hän peri myös Böömin kuninkuuden.
Sigismund oli Konstanzin kirkolliskokouksen taustavoimia. Kokous sai läntisen kirkon suuren skisman (vatikaanin paavin ja Avignonin vastapaavin välisen hajaannuksen) loppumaan valitsemalla uudeksi paaviksi Martinus V:n. Välillisesti kokous aiheutti myös hussilaissodat, jotka varjostivat Sigismundin valtakauden loppupuolta.
Huonoa latinankieltään arvostelleille Sigismund vastasi: "Ego sum rex Romanus et super grammaticam" ('Minä olen roomalaisten kuningas ja kieliopin yläpuolella').
Titanoboa
Titanoboa cerrejonensis oli noin 60 miljoonaa vuotta sitten elänyt jättiläiskäärme ja samalla Titanoboa-suvun ainut tunnettu laji. Se painoi noin 1 100 kg ja sen pituus oli todennäköisesti ainakin 13 metriä. Käärmeen uskotaan syöneen krokotiileja, suuria kaloja ja makeanveden kilpikonnia.
"Titanoboa cerrejonensis" eli Etelä-Amerikan alueella sademetsissä, ja sen uskotaan viettäneen lähes koko elämänsä veden äärellä.
Aztra
Aztra (tunnetaan myös nimellä Hullu A, oikealta nimeltään Aleksi Vaittinen, s. 4. huhtikuuta 1982) on suomalainen rap-artisti ja -tuottaja.
Aztra on tunnettu Kaucas-nimisen hip hop -yhtyeen jäsenenä, jonka kanssa hän on julkaissut kaksi pitkäsoittoa "Saastaa suusta" (2003) ja "Lopunajanlaulut 2006" (2006). Aztran ensimmäinen sooloalbumi "Outoja päiviä" julkaistiin keväällä 2008 Ähky Recordsin kautta ja toinen albumi "Öis" omakustanteena 1. lokakuuta 2010. Aztran kolmas sooloalbumi "Kadonneen aarteen metsästys" julkaistiin omakustanteena 29. helmikuuta 2012. Albumin kappaleesta "Syssymmäl" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2011. Aztra ja rap-artisti Eevil Stöö muodostavat MNTTT -nimisen duon, jonka albumi "Menetetyt" julkaistiin Monsp Recordsin kautta 1. elokuuta 2014. Albumi on suurimmaksi osaksi Aztran tuottama, siltä on julkaistu näytekappaleina kappaleet "Zombei" ja "F.A.A.R.A.O.". "Menetetyt" nousi Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle.
Sakaali (vuoden 1997 elokuva)
Sakaali on yhdysvaltalainen, vuonna 1997 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva. Elokuvaa on sanottu usein virheellisesti vuoden 1973 samannimisen elokuvan uudelleenfilmatisoinniksi, mutta todellisuudessa yhteistä niissä on vain tarina nimettömästä salamurhaajasta ja tietyt juonen elementit.
Venäläinen mafiapomo palkkaa salamurhaajan, koodinimellä "Sakaali" (Bruce Willis), tappamaan FBI:n johtajan. Pian yhdysvaltalaiset saavat tästä vihiä ja aloittavat johtajan suojelun ja sakaalin etsimisen. FBI:n apulaisjohtaja Carter Preston (Sidney Poitier) haluaa ajojahtiin mukaan vielä jonkun sellaisen, joka tuntee murhaajan metodit. Tällaiseksi henkilöksi osoittautuu vankilassa viruva Declan Mulqeen (Richard Gere), entinen IRA:n palkollinen, joka suostuu sillä ehdolla, että hän saa tehtävän päätyttyä suorittaa vankeutensa jossain paremmassa paikassa.
Elokuvaa kuvattiin myös Suomessa: elokuvan alussa olevan venäläisen yökerhon ulkokuvat on kuvattu Helsingin Kapteeninkadulla. Lisäksi Helsinki-Vantaan lentoasemalla ja Porvoossa kuvatut kohtaukset esittävät juonen kannalta tärkeää osaa. Elokuvassa näytteli myös muun muassa suomalainen näyttelijä Jarmo Mäkinen.
Devín
Devín on Slovakian pääkaupungin Bratislavan hallinnollinen osa-alue, joka oli aikaisemmin oma itsenäinen kaupunkinsa. Se sijaitsee Tonava- ja Morava-jokien yhtymäkohdassa. Devinissä sijaitsevat Devínin linnan rauniot, joka on merkittävä arkeologinen kohde. Tonavan varressa oleva Karpaattien päässä oleva kukkula on nimeltään Devínin portti, joka laskettiin aikoinaan Unkarin kuningaskunnan läntiseksi portiksi.
Devíniin sijainti suurten jokien yhtymäkohdassa on tehnyt siitä aina strategisesti merkittävän paikan, ja Devínin linnankukkula on ollut asutettuna kivikaudelta asti. Sekä kelteillä että roomalaisilla oli siellä jo linnoitus. Napoleonin armeija tuhosi linnan 1809, ja siitä lähtien se on ollut raunioina.
Vuonna 1938 Natsi-Saksa otti Devínin kauppalan haltuunsa sen jälkeen, kun se oli liittänyt viereisen Itävallan itseensä Anschlussissa. Tällöin valtakunnan raja kulki Devínin ja Bratislavan välillä.
Vaikka Devín on osa pääkaupunkia, se on säilyttänyt pikkukaupunkimaisen luonteensa, ja alue on suosittua virkistysaluetta. Joet tulvivat siellä ajoittain; viimeaikaisista tulvista pahin sattui vuonna 2002.
Outoja päiviä
Outoja päiviä on Kaucas hip hop -yhtyeestä tutun Aztran (entinen "Hullu A") ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 8. huhtikuuta 2008, ja sen julkaisi Ähky Records. Albumi on musiikkityyliltään elektrovaikutteista hip hopia.
Amazing Adventures of a Nobody
Amazing Adventures of a Nobody on englantilainen tv-sarja, jota esittää Suomessa JIM nimellä Matkalla: 5 euron reissu. Sarjassa Leon Logothetis matkailee ympäri Isoa-Britanniaa viidellä punnalla päivässä. Tähän sisältyvät ruoka, majoitus sekä matkat. Ihmiset saivat ostaa Leonille tavaroita ja hän sai tehdä töitä niiden eteen, mutta hän ei saanut ottaa vastaan rahaa.
Kierrettyään Ison-Britannian Leon matkusti Yhdysvalloissa viidellä dollarilla päivässä. Hän aloitti Times Squaresta, New Yorkista ja hänen päämääränsä oli Hollywood-kyltti Los Angelesissa. On vahvistettu, että ohjelmasta tehdään eurooppalainen versio, jossa Leon matkustaa Pariisista Moskovaan.
One World Without the End
One World Without the End on thrash metal -yhtye A.R.G:n vuonna 1991 julkaistu toinen ja toistaiseksi viimeiseksi jäänyt albumi.
Edelliseen, pääosin suoraviivaista thrash metalia sisältäneeseen "Entrance"-albumiin verrattuna "One World Without the End" sisältää monipuolisempia sävellyksiä ja lisäksi tuotantoon oli panostettu vahvemmin. Albumin tuottivat Nixu Nikula ja Antti Mommo, joka soittaa myös kosketinsoittimia albumilla.
Monipuolisuus näkyy muun muassa pitkässä, melodisempiakin kohtia sisältävässä ”One World Without the End / Descent from the Heaven” -kappaleessa. Lisäksi mukana on cover Neil Youngin ”Hey Hey My My (Into the Black)” -kappaleesta. ”Happy Times” on lyhyt, pianolla soitettu instrumentaali. Koskettimia käytetään myös melodisen kitarakulun omaavassa avaus-introssa ”Last Dawn of Humanity”. Loput kappaleet edustavat perinteisempää thrash- ja speed metalia. Kappale ”Back to Life” julkaistiin 12-tuumaisena maxi-singlenä.
Albumin julkaisun aikoihin heavy metal -musiikin ja sen alalajien suosio alkoi laskea alternative- ja grunge-musiikin tultua markkinoille ja tämän myötä myös A.R.G:n levynmyyntiluvut jäivät alhaiseksi ja bändin toiminta loppui parin vuoden kuluessa. Yhtye teki hyvin vastaanotetun paluun vuonna 2011, ja sittemmin Spinefarm julkaisi uudelleen myös sen molemmat albumit remasteroituina CD-painoksina.
Sovitukset A.R.G.
Bonuskappaleet otettu "Back to Life" -12″-maxi-singleltä.
Purppurajuovahuulikala
Purppurajuovahuulikala eli seeprahuulikala ("Pseudocheilinus octotaenia") on sini-punaraitainen koralliriuttojen kala. 
Purppurajuovahuulikala kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Siitä on kaksi värimuotoa: toinen enemmän oranssi, toinen enemmän ruusunpunainen. Molemmissa on violetinsävyisiä vaakaraitoja. 
Purppurajuovahuulikala elää luonnossa Indopasifisella alueella Itä-Afrikasta Havaijille asti. Se elää yleensä luolissa ja rotkoissa, joissa on paljon selkärangattomia. Sitä tavataan ainakin 40 metrin syvyydelle asti.
Purppurajuovahuulikala on melko rauhallinen ja piileskelee mielellään koloissa. Se syö lähinnä pieniä uivia äyriäisiä, mutta nyppii myös paikallaan pysyviä selkärangattomia kuten merisiilejä ja nilviäisiä.
Loistovilkuttaja
Loistovilkuttaja ("Paracheilinus carpenteri") on koralliriuttojen pienikokoinen huulikala.
Loistovilkuttaja kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään oranssinsävyinen, pään ja pyrstön lähellä on punaisia sävyjä. Nuoret yksilöt ovat punaisempia kuin aikuiset. Koiraan selkäevässä on pitkiä ruotoja. Kutuasuisen koiraan värit korostuvat ja esille tulee hohtavanvaaleansinisiä vaakajuovia ja pilkkuja.
Loistovilkuttaja elää luonnossa Tyynenmeren länsiosissa Filippiinien, Taiwanin ja Balin välisellä alueella.
Vilkuttajien suku on saanut nimensä koiraiden soidinkäyttäytymisestä. Kutuvalmis koiras tekee nopeita syöksyjä pitkin riutan pintaa ja vilkuttelee upeita soidinvärejään.
Loistovilkuttaja saattaa hypätä ulos akvaariosta, joten kansi tai hyppysuoja on tarpeen. Ne tarvitsevat sekä vapaata uimatilaa että koloja piiloutumiseen.
Loistovilkuttaja syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Piz Palü
Piz Palü on Berninan Alpeilla, Sveitsin ja Italian rajalla sijaitseva 3 901 metriä korkea vuorenhuippu.
Prostasykliini
Prostasykliini (CHO) on eikosanoideihin kuuluva lipidi, prostaglandiini, joka laajentaa verisuonia ja estää verihiutaleiden tarttumista toisiinsa.
Elimistössä arakidonihappo muutetaan prostaglandiini H:ksi, joka muutetaan edelleen endoteelisoluissa prostasykliinisyntaasientsyymin avulla prostasykliiniksi. Prostasykliini muuntuu nopeasti biologisesti vähemmän aktiiviseksi 6-keto-PGF:ksi.
Christel Liljeström
Christel Marina Liljeström (o.s. Björkell, s. 13. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Liljeström on ollut RKP:n varapuheenjohtajana kahteen otteeseen, vuosina 1995–1998 ja 2007–2010, ja toiminut Sipoon kunnallispolitiikassa vuodesta 1985.
Hän on ollut Folktingetin jäsen vuodesta 1993 ja hallituksessa 1997–2008. Kunnallistasolla Liljeström on ollut Sipoon kunnanvaltuutettuna vuodesta 1985, hallituksen jäsenenä vuodesta 1989 ja kunnanhallituksen puheenjohtajana 1999–2000, 2003–2004 ja 2005–2008. Sipoon kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2009. Liljeström on ollut Suomen Kuntaliiton hallituksessa vuosina 2000–2004 ja 2007–2009 ja Itä-Uudenmaan liiton maakuntahallituksen puheenjohtajana vuosina 1999–2010.
Liljeström on koulutukseltaan ylioppilas, liikunnanohjaaja ja koulutus Västankvarnin maamieskoulusta. Hän meni naimisiin maanviljelijä Lars Johan Liljeströmin kanssa 28. marraskuuta 1981. Avioparilla on 1985 ostettu kotitila Sipoon Herralassa. Heillä on neljä lasta (1983, 1985, 1992 ja 1998 syntyneet), joista 1985 syntynyt on adoptoitu Kolumbiasta 1987.
Valtiotieteellinen yhdistys
Valtiotieteellinen yhdistys – Statsvetenskapliga föreningen r.y. on vuonna 1935 perustettu politiikan tutkimuksen kansallinen tiedeseura, jonka tavoitteena on edistää valtiotieteellistä tutkimusta ja valtiotieteellisten kysymysten harrastusta Suomessa sekä osallistua alan kansainväliseen tieteelliseen yhteistoimintaan. Se julkaisee "Politiikka"-lehteä ja järjestää vuosittain Politiikan tutkimuksen päivät.
Valtiotieteellisen yhdistyksen tavoitteena on edistää valtiotieteellistä tutkimusta ja valtiotieteen harrasusta Suomessa. Lisäksi se osallistuu alan kansainväliseen toimintaan ja järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia sekä julkaisee lehtiä ja kirjoja.
Yhdistystä johtaa johtokunta, jossa on puheenjohtjaa, varapuheenjohtaja ja kymmenen muuta jäsentä.
Valtiotieteellinen yhdistys julkaisee vertaisarvioitua "Politiikka"-lehteä, "Politiikasta.fi"-verkkolehteä, "Politiikan tutkimus ja yhteiskunta" -jäsentiedotetta ja kirjasarjaa Books from Finnish Political Science Association. Lisäksi yhdistys järjestää vuosittain Politiikan tutkimuksen päivät.
Yhdistys edustaa Suomea International Political Science Associationissa ja Pohjoismaiden valtiotieteellisessä yhdistyksessä.
Valtiotieteellinen yhdistys perustettiin vuonna 1935. Sen ensimmäiseksi puheenjohtakjaksi valittiin Yrjö Ruutu, joka jatkoi tehtävässä vuoteen 1952. Ensimmäisenä sihteerinä toimi Paavo Hirvikallio. Yhdistys pyrki saamaan jäsenikseen valtiotieteitä, valtio-oikeutta ja kansainvälistä oikeutta yliopistossa tutkineet ja näitä asioita harrastaneet henkilöt. Yhdistyksen nimeksi vahvistettiin vuoden 1953 säännöissä Valtiotieteellinen yhdistys – Statsvetenskapliga föreningen r.y.
Yhdistys perusti vuonna 1959 "Politiikka"-nimisen jäsenlehtensä. Sitä oli edeltänyt yhdistyksen vuosikirja Valtio ja yhteiskunta, joka ilmestyi 1945–1956. Lehtimuodolla pyrittiin nykyaikaistamaan sen ulkomuotoa ja lisäämään ajankohtaisuutta. Sisäiseen tiedoitukseen tarkoitettu "Politiikan tutkimus ja yhteiskunta" perustettiin puolestaan 1975.
Yhdistyksen perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja oli kansainvälisen politiikan professori Yrjö Ruutu vuosina 1935–1952. Muita puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Erik Allardt sekä Göran von Bonsdorff.
Vivarin kanava
Vivarin kanava on eteläisessä Albaniassa sijaitseva kanava, joka yhdistää Välimereen, tarkemmin Joonianmereen, kuuluvan Korfunsalmen Butrintjärveen. Kanavassa virtaava vesi on suolaista. Kanava on noin 2,5 kilometriä pitkä, noin sata metriä leveä ja kuusi metriä syvä. Kanavassa esiintyy voimakas vuorovesi-ilmiö. Alun perin Vivarin kanava oli Bistrice-joen suu. Kanava yhdessä viereisen Vrinën alueen kanssa muodostaa kosteikon. Kanavan ylittää lautta.
Kanavan pohjoisrannalla sijaitsee suolamaita, jotka ovat tärkeitä lintujen ruokailupaikkoja. Vivarin kanavassa on runsas kalasto, ja kanava tunnetaankin siinä olevista kalanpyydyksistä. Pyydykset ovat talvisin ja keväisin auki, jotta kalat pääsevät Butrintjärvelle ja Alinuralahdelle lisääntymään. Kesällä ja syksyllä pyydykset suljetaan, kun kalat ovat palaamassa takaisin mereen. Esimerkiksi ankeriaat ovat yleisiä kaloja. Kanavan nimi "Vivari" juontuu latinan kielen sanasta "vivarium", joka tarkoittaa "kalasäiliötä". Vivarin kanavan etelärannalla sijaitsee keinotekoisia mutapenkereitä, jotka rakennettiin tulvien estämiseksi 1960-luvun kuivatusohjelmissa.
Kanavan rannalla sijaitsee Unescon maailmanperintökohde Butrint.
Säämingin vaakuna
Säämingin kunnanvaakuna oli Säämingin kunnan tunnus, ja se oli saanut aiheensa kunnan historiasta. Vaakunan sakarakoro viittaa kunnan alueelle 1475 rakennettuun Olavinlinnaan. Myös oinaan pää liittyy Olavinlinnaan: linnassa pidettiin aikanaan mustaa pässiä, ”linnanpässiä”, valmistettavaksi Pyhän Olavin päivän juhla-ateriaksi. Erään pässeistä kerrotaan nousseen kerran muurille sarviaan heilutellen ja pitäen ääntä sorkillaan, jolloin hyökkäykseen valmistautunut vihollisjoukko oli paennut luullen tätä itse piruksi. Aaltokoroisen hirren kirkkovene muistuttaa aiemmista laajojen vesistöalueiden yli tehdyistä kirkkomatkoista.
Vaakunan ovat suunnitelleet Gustaf von Numers ja Viktor Räsänen, ja sen selitys on ”sakarakorokatkoisen kilven kultaisessa yläkentässä musta oinaanpää edestäpäin, mustassa alakentässä aaltokoroinen kultahirsi, jossa punainen, yhdeksänhankainen kirkkovene.” Säämingin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan 14. maaliskuuta 1950, ja sisäasiainministeriö vahvisti sen käyttöön 4. heinäkuuta 1950.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi sen jälkeen kun Sääminki jaettiin Savonlinnan ja Punkaharjun kesken 1973.
Ylistaron Kilpa-Veljet
Ylistaron Kilpa-Veljet eli YKV on urheilun yleisseura Seinäjoen Ylistarossa, joka on perustettu 28. tammikuuta vuonna 1945. Seuran toimintaan kuuluvat ampumahiihto-, hiihto-, jalkapallo-, paini-, pesäpallo-, harraste- ja junioripesäpallo-, suunnistus-, veteraaniurheilu- ja yleisurheilujaostot sekä yhteinen lentopallo- ja sulkapallojaosto.
Ylistaron Kilpa-Veljien miesten pesäpallojoukkue pelasi Ykköspesiksessä kaudet 2007–2010. YK-V toimii yhteistyössä Superpesis-seura Nurmon Jymyn kanssa. Kaikki ikäluokat huomioiden YKV on voittanut kaksi SM-mitalia. Ensimmäisen voittivat 1997 Kontiot eli yli 35-vuotiaat miehet. He voittivat Suomen mestaruuden. Kolmen joukkueen lopputurnauksessa YKV voitti Oulun Lipon lukemin 1–0 (7–2, 3–3) ja Rautjärven Urheilijat luvuin 2–0 (5–1, 11–9). Toinen mitali tuli, kun vuonna 2010 YKV:n C-tytöt saivat SM-hopeaa. Loppuottelussa Lapuan Virkiä oli parempi luvuin 2–1 (0–6, 7–5, k. 3–0).
Ylistarossa pesäpalloa pelattiin jo paljon ennen Kilpa-Veljien perustamista. Ylistaron suojeluskunta pelasi sarjoissa 1930-luvulla ja ennen YKV:n perustamista Ylistaron ykkösseura oli Ylistaron Veikot. YKV perustettiin sodan jälkeen 28. tammikuuta vuonna 1945 ja heti alusta asti yleisseura otti lajikseen pesäpallon. Pesäpallo olikin tärkeä asia Ylistarossa YKV:n perustamisesta 1950-luvun puoliväliin saakka.
Vasta perustettu seura pääsi aloittamaan heti vuonna 1945 miesten toiseksi korkeimmalta sarjatasolta eli Suomensarjasta. Suomensarjassa joukkue voitti kahdeksasta ottelustaan kaksi ja jäi yhdeksän joukkueen pohjoislohkossa viimeistä edelliseksi. Niinpä edessä oli putoaminen sarjatasoa alemmas maakuntasarjaan. Kaudella 1950 YKV sijoittui maakuntasarjan Etelä-Pohjanmaan lohkossa Ylihärmän Junkkarien jälkeen toiseksi ja kausi huipentui nousijuhliin. Paluu Suomensarjaan jäi kuitenkin jälleen vuoden mittaiseksi, kun kauden ainoa voitto tuli sarjajumbo Junkkareista. Näin YKV jäi kymmenen joukkueen länsilohkossa jälleen viimeistä edelliseksi ja putosi takaisn maakuntasarjaan.
Seuran kotikenttänä pesäpallossa toimii Ylistaron pesäpallostadion. Sen katsomoon mahtuu noin 200 katsojaa. Kaudesta 2009 stadion tunnetaan nimellä Luoman Areena, kun YKV:n pääsponsorina toimii Luoman Oy.
Kempeleen Kiri
V.ja U-seura Kempeleen Kiri r.y. on kempeleläinen urheilun yleisseura, jonka lajeja ovat pesäpallo, yleisurheilu, salibandy ja maastohiihto.
Pesäpallossa miesten joukkue pelasi ykköspesistä ja vuonna 2007 seura pääsi superpesiskarsintoihin. Vuonna 2015 miesten joukkue nousi Superpesikseen. Naisten joukkue nousi ykköspesikseen kaudeksi 2008, kun naisten suomi-sarja ja ykköspesis yhdistyivät, ja Superpesikseen kaudeksi 2012.
Vuoden tulokas:
Andrej Sekera
Andrej Sekera (s. 8. kesäkuuta 1986 Bojnice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Edmonton Oilersia. Sekera on Buffalo Sabresin 71. varaus.
Pelattuaan yhden kauden Slovakian pääsarjassa HK Dukla Trenčínin joukkueessa Sekera lähti Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi kaksi kautta Owen Sound Attackin joukkueessa OHL:ssä.
14. kesäkuuta 2006 Sekera teki kolmen vuoden sopimuksen Sabresin kanssa.
Sekera teki ensimmäisen NHL-maalinsa 28. marraskuuta 2007 ottelussa St. Louis Bluesia vastaan.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1986
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1986 järjestettiin 12. huhtikuuta – 28. huhtikuuta Moskovassa, Neuvostoliitossa. Kisat olivat järjestyksessään 51. jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut. Kultaa voitti Neuvostoliitto, hopeaa Ruotsi ja pronssia Kanada. Suomi sijoittui neljänneksi. Tämä Neuvostoliiton voitto pysyi 27 vuoden ajan viimeisimpänä isäntämaan mestaruutena, kunnes vuonna 2013 Ruotsi onnistui rikkomaan niin kutsutun "Kotikisojen kirouksen".
Suomi oli vuoden 1986 kisoissa erittäin lähellä voittaa historiansa ensimmäisen arvokisamitalin, kun se johti mitalisarjan ottelussa Ruotsia vastaan viimeiselle minuutille lukemin 4–2. Anders "Masken" Carlsson teki kuitenkin ottelun viimeisellä minuutilla ensin kavennusmaalin ja suomalaisten virheen avittamana yksin läpi -tilanteesta tasoituksen, minkä seurauksena ottelu päättyi 4–4–tasapeliin. Vastoin yleistä muistikuvaa, tuo ei kuitenkaan ratkaissut Suomen mitalia, vaan vasta Suomen viimeinen ottelu Kanadaa vastaan, jonka Suomi hävisi (ks. mitalisarjan taulukko). Suomen sijoitus turnauksessa oli neljäs.
Mitalisarjaan lähdettiin nollilta.
Suluissa alkusarjan keskinäiset ottelut, joilla ei vaikutusta loppusarjataulukkoon.
Putoamissarjaan jäivät kaikki alkusarjan pisteet voimaan.
"alemman loppusarjan" ottelut kursivoitu. Puola putosi B-sarjaan.
EM-taulukko laskettiin eurooppalaisten keskinäisistä alkusarjan otteluista.
B-sarja pelattiin Eindhovenissa, Alankomaissa 20. -29. maaliskuuta
Sveitsi nousi A-sarjaan. Jugoslavia ja Japani putosivat C-sarjaan, josta nousivat Norja ja Kiina.
alkulohkot
Noususarja
Alempi loppusarja
Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu siirtyi mukaan loppusarjan taulukkoon.
Ottelu 9.sijasta: - 9-7
Valais’n Alpit
Valais’n Alpit eli Wallisin Alpit tai Penniiniset Alpit (, , , , tai "Valais Alps") on Länsi-Alppeihin kuuluva vuorijono, joka sijaitsee osittain Sveitsin (Valais) ja osittain Italian (Piemonte ja Aostanlaakso) puolella.
Valais’n Alppien korkein huippu Dufourspitze (4 638 m) on myös Sveitsin korkein vuori.
Halichoeres marginatus
Halichoeres marginatus on koralliriuttojen pienikokoinen huulikala.
Halichoeres marginatus kasvaa 18 cm pitkäksi. Se on hiukan kyttyräselkäinen vihreän ja harmaanruskean vaakaraitainen kala.
Halichoeres marginatus on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Sen levinneisyysalue ulottuu Punaiseltamereltä Mosambikiin, Havaijille ja Tuamotusaarille, Australian suurelle koralliriutalle ja Japaniin.
Jägerhorn (täsmennyssivu)
Jägerhorn tarkoittaa seuraavia: