Tehtäväperusteinen tiedonhaku
Tiedonhaku on ihmiselle tyypillistä toimintaa, joka rinnastetaan oppimiseen ja ongelmanratkaisuun. Tiedonhaku on sidoksissa kulloiseenkin tilanteeseen. Tietoa haetaan jonkin tehtävän suorittamiseksi - oli tehtävä sitten vapaa-aikaan liittyvä tai työtehtävä.
Tehtäväperusteisella tiedonhaulla tarkoitetaan käsillä olevan tehtävän vaatimuksien tuomaa vaikutusta tiedonhakuprosessiin.
Tehtäväperusteisen tiedonhaun tutkimus on osoittanut, että tehtävä (’task’) ja tavoite (’goal’) ohjaavat tiedonhakua . Tiedonhaku ei tapahdu tyhjiössä vaan sitä ohjaavat erilaiset tehtävät . Tehtäviä taas ohjaa tavoite . Tehtävä ja tavoite eivät pelkästään ohjaa tiedonhakuun, vaan ne myös ohjaavat sitä, miten tietoa haetaan .
Jotta tiedonhakua ja tiedonhankintaa voidaan ymmärtää, tulee käsitteet tehtävä ja tavoite määritellä. Tutkimuksissa tavoite on jaettu neljään eri ryhmään. Nämä ryhmät ovat pitkän tähtäimen tavoite (käyttäjän henkilökohtainen, pitkän tähtäimen tavoite kuten tohtorin tutkinnon suorittaminen), johtava hakutavoite (käyttäjän tämänhetkinen tavoite, joka johtaa tiedonhakuun kuten esseen kirjoittaminen), tämänhetkinen hakutavoite (viittaa tarkkoihin hakutuloksiin, joita käyttäjä suunnittelee hankkivansa, esimerkiksi relevantin kirjallisuuden löytäminen tehtävää varten) sekä ryhmä alatavoitteita, jotka on saavutettava ennen sen hetkisen hakutavoitteen täyttymistä.
Tehtävä voidaan jakaa kahteen eri tasoon; työtehtävään ja hakutehtävään. Työtehtävä on tehtävä, joka johtaa tiedonhakuun. Hakutehtävä taas määrittelee sen, mitä tiedonhakija hakee.
Työtehtävän ulottuvuus voidaan jakaa kolmeen osaan; luonteeseen, vaiheisiin ja aikaan .
Tehtävän luonne määrittelee tehtävän. Työtehtävän luonteen voi jakaa kolmeen ryhmään; rutiini, tyypillinen ja epätyypillinen. Rutiinitehtävät ovat tavanomaisia tehtäviä, joita suoritetaan toistuvasti. Tyypillinen tehtävä kuuluu ryhmään tehtäviä, joita ollaan totuttu suorittamaan, mutta sen hetkistä tehtävää ei olla tehty aiemmin. Epätyypilliset tehtävät ovat puolestaan tehtäviä, joihin ei olla törmätty aiemmin.
Tehtävällä voi olla erilaisia vaiheita. Tutkimuksissa on tunnistettu kolme tehtävän vaihetta: pre-focus, formulation ja post-focus. Pre-focus -vaiheessa käyttäjät tutustuvat tehtävän ideaan ja etsivät taustatietoa. Formulation-vaiheessa tehtävän idea tarkentuu, taustatietoa etsitään yhä. Post-focus -vaiheessa taas etsitään tarkennettua tietoa liittyen tehtävään.
Tehtävälle sallittu aika määrittelee myös sitä, kuinka tietoa haetaan. Tehtävä voidaan jakaa esimerkiksi erittäin kiireellisiin, kiireellisiin ja ei-kiireellisiin tehtäviin. Kiireiseen tehtävään liittyy luonnollisesti vähemmän tiedonhakua aikarajoitteen vuoksi. Aika vaihtelee kontekstista riippuen. Tietyssä ympäristössä ei-kiireellinen tehtävä voi olla esimerkiksi tehtävä, joka tulee tehdä vuorokaudessa. Jossakin toisessa ympäristössä ei-kiireellinen tehtävä voi olla tehtävä, jonka tekemiseen on aikaa kuukausi.
Hakutehtävän ulottuvuudet voidaan jakaa seuraaviin osiin: tehtävän alkuperä, tehtävän tyyppi ja tehtävän joustavuus. Tehtävän alkuperä viittaa siihen, onko tehtävä lähtöisin käyttäjän omalta puolelta vai onko tehtävän antanut käyttäjälle esimerkiksi asiakas tai esimies. Tehtävän tyyppi viittaa siihen, mitä tiedolla tehdään, esimerkiksi tiedon päivitys, tietyn tiedon hakeminen, tietyn tunnetun lähteen hakeminen ja tiedon etsiminen samasta aiheesta. Tehtävän joustavuus viittaa siihen, voiko käyttäjä muuttaa tai muokata tehtävää. Joustavuus luokitellaan kolmeen eri luokkaan; erittäin joustava, joustava ja joustamaton. Esimerkiksi työympäristössä tehtävät ovat monesti joustamattomia ja akateemisessa ympäristössä ne voivat etenkin aiheen valinnan suhteen olla joustavia tai erittäin joustavia.
Tehtävän ominaisuuksista erityisesti kompleksisuudella on todettu olevan yhteys tiedonhakuun ja -hankintaan. Kompleksisuuteen vaikuttavat käsitykset työtehtävän tavoitteista, tarvittavista tietojärjestelmistä sekä tehtävän prosessin tuntemus. Selkeimmät erot ovat yksinkertaisten ja monimutkaisten tehtävien välillä. Tehtävän kompleksisuus määritellään tehtävän suorittajan oman arvion sekä hänen tehtävään liittyvien ennakkotietojensa perusteella. Tehtävän suorittajan kokemus kompleksisuudesta on selvemmin yhteydessä tehtävän suoritustapoihin kuin ennakkotietojen määrä. Se, kuinka tehtävä ymmärretään, vaikuttaa myös siihen, miten sitä lähdetään suorittamaan.
Tehtävän kompleksisuus määrittelee sen, millaista tietoa haetaan, millaisia kanavia käytetään ja millaisia lähteitä tarvitaan. Mitä korkeampi tehtävän kompleksisuus on, sitä enemmän tietotyyppejä ja -lähteitä tarvitaan.
Tehtävän kompleksisuuden on todettu olevan yhteydessä myös tehtyjen hakujen määrään. Mitä monimutkaisemmaksi tehtävä koetaan, sitä enemmän syntyy tiedontarpeita, minkä johdosta tehdään enemmän hakuja.
Hakijan tehtävän suorittamisen aikana kasvava tietämys tehtävästä vaikuttaa siihen, millaisia hakutermejä hakija valitsee. Tietämyksen kasvaessa hakutermit muuttuvat spesifisemmiksi.
Haun tulosta arvioidaan sen mukaan, miten se auttaa tehtävän asettamien vaatimusten ratkaisemisessa. Hakijan tekemän tuloksen relevanssiarvion perusteella hakutehtävä joko tulee tehdyksi, johtaa lisätiedon hakemisen tarpeeseen tai tulee mahdottomaksi suorittaa ja se voidaan hylätä.