hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sastamalan mopoautoturma
Sastamalan mopoautoturma oli 18. helmikuuta 2017 valtatiellä 12 Sastamalassa, lähellä Nokian rajaa tapahtunut tahallaan ajettu liikenneonnettomuus. Tila-autoa ajanut 34-vuotias mies ajoi tahallaan päin vastaantulevaa mopoautoa, jolloin mopoautoa kuljettanut 17-vuotias poika sekä matkustajana ollut samanikäinen tyttö menehtyivät välittömästi.
Tila-auton kuljettaja oli alkoholin ja lääkkeiden vaikutuksen alaisena. Tapahtumaa edelsi perheriita, jonka jälkeen mies lähti ajamaan päihtyneenä tila-autolla Nokialta Sastamalan suuntaan yrittäen törmätä useisiin vastaantuleviin ajoneuvoihin. Ennen kohtalokasta kolaria vaarallisesta ajosta oli tehty useita ilmoituksia hätäkeskukseen. Mies kertoi yrittäneensä itsemurhaa ja luulleensa mopoautoa isommaksi ajoneuvoksi. Hänellä oli taustalla aiempia rattijuopumuksia, pahoinpitelyjä, huumausainerikoksia ja petoksia.
Tila-autoa kuljettanut vuonna 1982 syntynyt Kari Tapani Saari tuomittiin 26. lokakuuta 2017 12 vuoden vankeuteen kahdesta taposta, törkeästä rattijuopumuksesta ja törkeästä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta. Mielentilatutkimuksessa Saari todettiin syyntakeiseksi. Oikeus katsoi, että vaikka tekohetkellä oli pimeää, Saaren oli täytynyt havaita, ettei vastaantuleva auto ollut kuorma-auto tai rekka. Lisäksi oikeus on arvioinut, että hänen on täytynyt tekohetkellä pitää vähintäänkin todennäköisenä sitä, että kun hän ajaa vastaantulevaa ajoneuvoa päin, siinä olevat henkilöt kuolevat. Ennen rikosta Saari oli ajanut työkseen kuorma-autoa useita vuosia. Syyttäjän näkemyksen mukaan Saari oli valinnut kohteekseen mopoauton, jotta voisi epäonnistua itsemurhayrityksessään. Poliisi teki tapahtumasta rekonstruktion, jonka mukaan mopoauton ja kuorma-auton ajovalot erottuvat hyvin selvästi pimeälläkin.
Tragedian jälkimainingeissa on keskusteltu mopoautojen korvaamisesta henkilöautoilla, joihin on asennettu nopeusrajoitin. Normaalin auton on osoitettu olevan kolaritilanteissa huomattavasti mopoautoa turvallisempi. Poliisin esitutkintamateriaaleista on selvinnyt, että mopoauto tuhoutui täysin, ja tila-auto sai vain ison lommon keulaan. Mopoautossa olleilla nuorilla ei ollut mitään mahdollisuutta selvitä hengissä, kun taas tila-auton kuljettaja sai vain lieviä vammoja.
Indian Pacific
Indian Pacific on australialainen Great Southern Rail -yhtiön operoima matkustajajuna. Juna kulkee Perthistä Adelaiden kautta Sydneyyn, nimensä mukaisesti Intian valtamereltä Tyynellemerelle.
Nullarborin tasangolla juna kulkee maailman pisintä suoraa rataosuutta pitkin. 478 km osuudella ei ole yhtään mutkaa, joskin mäkiä.
Rautatieyhteys Australian itä- ja länsirannikoiden välillä valmistui 1917, kun Trans-Australian rata valmistui. Matkustajat joutuivat kuitenkin vaihtamaan junaa useaan otteeseen, koska eri osavaltioissa oli käytössä eri raideleveydet.
Vaihdoton junayhteys Perthin ja Sydneyn välillä tuli mahdolliseksi 1969, jolloin raideleveys oli saatu yhtenäistettyä. Indian Pacific aloitti liikennöinnin 23. helmikuuta 1970, aluksi kahdesti viikossa. 1970-luvun lopussa vuoroja oli toisinaan neljä viikossa, ja ne korvasivat vanhat Trans-Australianin vuorot. Vuodesta 2015 juna on kulkenut kerran viikossa.
Indian Pacific liikennöi kerran viikossa, ja matka välipysähdyksineen kestää noin kolme vuorokautta. Lähdöt Perthistä ovat sunnuntaina aamupäivällä, ja juna on perillä Sydneyssä keskiviikkona aamupäivällä. Samana iltapäivänä juna lähtee paluumatkalle ja saapuu Perthiin lauantaina iltapäivällä.
Indian Pacific kuljettaa autoja Perthin ja Adelaiden välillä.
Jahti (visailuohjelma)
Jahti on MTV3-kanavalla elokuussa 2018 alkanut suomalainen visailuohjelma, joka perustuu brittiläiseen "The Chase" -formaattiin. Joka jaksossa kilpailijat yrittävät päihittää ammattitaitoisen tietokilpailijan, "jahtaajan". Joka jaksossa on kolme (alkuperäisversiossa neljä) kilpailijaa. Ohjelma esitetään torstaisin kello 20.
Ohjelmaan liittyy mobiilipeli, jota voi pelata kahdella eri tavalla: ohjelmaa seuratessa, jolloin esitetään samat kysymykset kuin ohjelmassakin, tai itsenäisesti ohjelmaa seuraamatta.
Ohjelmasta on tulossa toinen tuotantokausi.
Aluksi jokainen kilpailija kilpailee yksinään. Rahaportaat-kierroksella kilpailijalta kysytään minuutin ajan kysymyksiä, ja kilpailijan on pyrittävä vastaamaan mahdollisimman moneen oikein. Jokaisesta oikeasta vastauksesta kilpailijan voittopotti karttuu 500 eurolla.
Rahaportaat-kierroksen jälkeen saapuu jahtaaja, ammattitaitoinen tietokilpailija. Kilpailijan Rahaportaat-kierroksella voittama potti asetetaan pelilaudalle. Jahtaaja tekee kilpailijalle kaksi rahatarjousta. Jos kilpailija haluaa pelilaudalla askeleen kauemmaksi jahtaajasta, hän valitsee pienemmän rahatarjouksen, mutta jos askeleen lähemmäksi jahtaajaa, hän valitsee suuremman rahatarjouksen. Kilpailija voi myös valita aloituspisteekseen alkuperäisen pisteen, jolloin tavoiteltava potti on sama kuin kilpailija jo sai.
Kun kilpailija on valinnut tavoiteltavan potin, kilpailijalle ja jahtaajalle esitetään samat monivalintakysymykset. Kysymyksissä on kolme vaihtoehtoa, ja kumpikin valitsee mielestään oikean vastauksen nappia painamalla. Kun toinen on painanut nappia, toisella on viisi sekuntia aikaa painaa nappia. Jos vastaus on oikein, siirrytään pelilaudalla yksi askel kohti maalia, mutta jos kilpailija tai jahtaaja vastaa väärin, tämä pysyy paikallaan.
Jos kilpailija pääsee "karkuun" jahtaajaa, potti lisätään joukkueen yhteiseen pottiin ja kilpailija pääsee finaalikierrokselle. Jos jahtaaja saa kilpailijan "kiinni", kilpailija ja potti putoavat pelistä. Kun kaikki kilpailijat ovat kisanneet yksitellen Rahaportaat- ja Jahti-kierrokset, alkaa finaalikierros.
Finaalikierroksella kaikki jäljellä olevat kilpailijat kisaavat jahtaajaa vastaan joukkueena. Ensin joukkueelle esitetään kahden minuutin ajan kysymyksiä, ja joukkueen tulee vastata mahdollisimman moneen oikein. Sen jälkeen jahtaajalle esitetään kahden minuutin ajan kysymyksiä. Jahtaaja voittaa, jos jahtaaja ehtii saada aikarajan puitteissa niin monta oikein, että hän pääsee maaliin pelilaudalla. Jos joukkue voittaa, joukkueen voittopotti jaetaan jäljellä olevien kilpailijoiden kesken. Jos jahtaaja vastaa johonkin kysymykseen väärin, kello pysäytetään ja joukkue saa mahdollisuuden vastata samaan kysymykseen. Jos joukkue saa sen oikein, jahtaaja liikkuu pelilaudalla askeleen taaksepäin.
Mikäli jahtaaja onnistuu saamaan kaikki kilpailijat kiinni Jahti-kierroksella, joukkue valitsee keskuudestaan yhden kilpailijan kisaamaan jahtaajaa vastaan 3000 euron potista Finaalijahdissa.
Ribeira Grande de Santiago
Ribeira Grande de Santiago on Kap Verden kunta, joka sijaitsee saarivaltion pääsaaren Santiagon etelärannalla. Kunnan asukasluku on 8 460 ja sen pinta-ala on 137 neliökilometriä. Ribeira Grande de Santiagon hallinnollinen keskus on Cidade Velha.
Cidade Velha on Kap Verden vanhin asutuskeskus. Se on rakennettu Ribeira Grande -joen suulle vuonna 1462. Hallinnollisesti Cidade Velha on kuulunut Praiaan 1700-luvulta lähiten, mutta vuonna 2005 Praian kunnasta erotettiin nykyinen Ribeira Grande de Santiago.
Trevor Doyle
Trevor Doyle (s. 1. tammikuuta 1974 Ottawa, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelasi Pohjois-Amerikassa AHL- ja IHL-liigoissa sekä Euroopassa Saksassa, Suomessa ja Englannissa. Doyle tunnettiin urallaan kovaotteisena pelaajana.
Doyle on Florida Panthersin 7. kierroksen varaus vuodelta mutta useiden muiden myöhäisten kierrosten varausten tavoin ei koskaan pelannut otteluakaan NHL:ssa. Kaudella 1991–1992 Doyle aloitti OHL-liigan Kingstonissa, jossa pelasi kolme kautta. Kolmen kauden aikana Doyle teki kolme maalia ja antoi 21 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyllä Doyle istui peräti 415 minuuttia. CHL-uran jälkeen Doyle teki sopimuksen IHL-liigan Cincinnatiin ja siirtyi sieltä seuraavaksi vuodeksi AHL-joukkue Carolina Monarchsiin jossa pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudella Doyle teki yhden kauden piste-ennätyksensä 3+10 ja merkkauti itselleen myös ennätykselliset 288 jäähyminuuttia. Kauden aikana Doyle oli mukana 26 tappelussa.
Kauden 1997–1998 aluksi Doyle oli mukana Florida Panthersin harjoitusleirillä, mutta ei onnistunut raivaamaan tietään NHL-joukkueen kokoonpanoon vaan pelasi kauden IHL:n Fort Wayne Kometsissa.
Kauden 1998–1999 Doyle aloitti Calgary Flamesin farmijoukkue Saint John Flamesissa, mutta siirtyi kahden pelatun ottelun jälkeen IHL-liigan Michigan K-Wingsin riveihin. Siellä Doyle pelasi 4 ottelua, kunnes liittyi joulukuussa SM-liigajoukkue HIFK:n riveihin. Tärkeä syy Doylen hankkimiseen oli EHL-ottelu Frankfurt Lionsia vastaan. Joukkueiden ensimmäinen kohtaaminen Helsingissä aiemmin syksyllä meni todella fyysiseksi ja toiseen osaotteluun HIFK halusi rosteriinsa "poliisin". Doylen läsnäolo rauhoitti kummasti Frankfurtin kanadalaispelaajien tappeluhaluja. HIFK:n riveissä Doyle esiintyi EHL-matsin lisäksi kolmessa liigaottelussa, joissa ei kirjauttanut aikakirjoihin tehopisteitä, mutta sen sijaan 31 jäähyminuuttia, sisältäen tappelun paikallisvastustaja Jokereiden Jani Ritaa vastaan. Helsingistä Doylen matka jatkui Saksaan DEL-liigan Berlin Capitalsin riveihin. Saksassa Doyle pelasi 17 ottelua tehoin 1+5 eikä tapellut kertaakaan.
Kauden 1999–2000 aluksi osallistui Vancouver Canucksin harjoitusleirille, mutta pelasi kauden AHL:ssa farmijoukkue Syracuse Crunchin riveissä. AHL-kauden saldoksi jäi kahdeksan tehopistettä ja 21 tappelua 77 ottelussa. Seuraavalle kaudelle palkanmaksaja löytyi Britannian pääsarjasta. Doyle pelasi Ayr Scottish Eaglesin riveissä 42 ottelua joissa teki tehot 3+7 ja istui 207 jäähyminuuttia. Hanskat lensivät kädestä kahdeksan kertaa. Kausi jäi käytännössä Doylen uran viimeiseksi. Seuraavalla kaudella hän kävi pelaamassa yhden ottelun British National Leaguen Dundee Starsissa ja kaudella 2002–2003 vielä kaksi ottelua Quebecin puoliammattilaissarja QSPHL:n Lavalissa.
Pierre Charles Le Monnier
Pierre Charles Le Monnier (20. marraskuuta 1715 – 3. huhtikuuta 1799) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hänen nimensä joskus kirjoitetaan Lemonnier.
Jérôme Lalande
Joseph Jérôme Lefrançois de Lalande (11. heinäkuuta 1732 – 4. huhtikuuta 1807) oli ranskalainen tähtitieteilijä, vapaamuurari ja kirjailija.
Erik Prosperin
Erik Prosperin (25. heinäkuuta 1739 – 4. huhtikuuta 1803) oli ruotsalainen tähtitieteilijä.
Prosperin oli lehtori matematiikassa ja fysiikassa Uppsalan yliopistossa vuonna 1767, havannointitähtitieteen professori vuosina 1773–1796, ja tähtitieteen professori vuosina 1797–1798. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen Tukholmassa vuonna 1771.
Prosperin oli kuuluisa kiertoratojen laskija: komeettojen, planeettojen ja niiden kuitten. Hän laski Uranuksen (löydetty vuonna 1781) ja sen kuitten kiertoradat. Hän oli myöskin ensimmäinen joka laski asteroidi 1 Ceresin kiertoradan vuonna 1801.
Maximilian Hell
Maximilian Hell (Unkari: "Hell Miksa") (15. toukokuuta 1720 – 14. huhtikuuta 1792) oli unkarilainen tähtitieteilijä ja vihitty Jesuiitta-pappi Unkarin kuningaskunnasta.
Johann Tobias Mayer
Johann Tobias Mayer (5. toukokuuta 1752 – 30. marraskuuta 1830) oli saksalainen fyysikko. Hänen isänsä oli tähtitieteilijä Tobias Mayer.
Kuparimarkka 1949
Suomalainen kuparimarkka vuodelta 1949 on harvinainen markan kolikko vuodelta 1949. Sitä lyötiin 250 kappaletta, ja se on markkina-arvoltaan noin 14 000 euroa.
Se on arvokkaimpia markka-aikaisia kolikoita.
Silloinen rahapajan johtaja Peippo Uolevi Helle oli itsekin keräilijä ja muiden keräilijöiden manipuloitavissa. Normaalisti markat lyötiin tuolloin raudasta. Helle teki itse kuparimarkan aihiot, ja rahaa tehtiin 250 kappaletta. Kuparimarkan lyöminen oli kuitenkin jonkinlainen virkavirhe. Asia johti poliisikuulusteluihin, mutta Helle ei saanut asiasta mitään tuomiota. Rahapajan johtaja menetti kuitenkin virkansa ilmeisesti juuri tämän jupakan seurauksena.
Hannu Koskivuori -mitali
Hannu Koskivuori -mitali on Suomen Hiihtoliiton vuosittain henkilölle, yhteisölle tai järjestölle jakama tunnustus. Palkinnon saajasta päättää hiihtoliiton kunniapuheenjohtaja yhdessä puheenjohtajiston kanssa. Palkinnon myöntämiskriteerinä on pitkäaikainen työ suomalaisen hiihtourheilun hyväksi. Mitalin toisella puolella on Hannu Koskivuoren figuuri ja toisella puolella teksti ”Latua avaten”. Mitalin on suunnitellut Yrjö Lohko ja niitä on painettu 50 kappaletta. Mitali jaetaan marraskuussa.
Lähde
Mirja Tarnanen
Mirja Tarnanen on suomalainen dosentti, filosofian tohtori ja Jyväskylän yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen kielikasvatuksen professori.
Tannisen tutkimuskohteita ovat heikkojen kirjoittajien kirjoittamisen taito, suomi toisena kielenä ja äidinkielenä -teksteissä sekä opettajat kirjoittamisen arvioijina ja palautteen antajina.
Alexa Bliss
Alexa Bliss (oik. Alexis ”Lexi” Kaufman, s. 9. elokuuta 1991 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen showpainija.
Lexi Kaufman aloitti showpainiuransa "WWE NXT:ssä", WWE:n ”farmisarjassa”. Hän teki sopimuksen WWE:n kanssa toukokuussa 2013 ja otteli ensimmäisen ottelunsa "NXT:ssä" vuosi myöhemmin, toukokuussa 2014. Hänen hahmonsa Alexa Bliss oli alun perin kimallehilettä käsistään puhaltanut iloinen cheerleader, mutta läpimurtonsa hän teki muuntauduttuaan heelin eli pahiksen rooliin. Hahmosta tuli heel vuonna 2015, alettuaan esiintyä yhdessä Blake and Murphy -tag teamin kanssa.
Alexa Bliss on ollut sekä "WWE Raw’n" että "WWE Smackdownin" mestari. Hahmo debytoi "SmackDownissa" heinäkuussa 2016, WWE Draftin jälkeen, ja voitti sen naisten mestaruuden (WWE SmackDown Women's Championship) ensimmäisen kerran saman vuoden joulukuussa. Huhtikuussa 2017 hahmo siirtyi Raw’hon ja voitti sen naisten mestaruuden (WWE Raw Women's Championship) ensimmäisen kerran jo saman kuun lopussa. Helmikuussa 2018 hahmo voitti WWE:n historian ensimmäisen naisten Elimination Chamber -ottelun.
Raw’n ja SmackDownin lisäksi Bliss on esiintynyt vuodesta 2017 E!:n tositelevisiosarjassa "Total Divas", jossa seurataan naispuolisten showpainijoiden elämää.
Ennen uraansa showpainijana Kaufman oli vuodesta 2011 kehonrakennuksen ammattilainen. Hän osallistui muun muassa Arnold Classiciin. Aiemmin hän harrasti muun muassa cheerleadingiä.
Kaufman kärsi teini-iässä anoreksiasta ja oli sen vuoksi kahdesti sairaalahoidossa.
Kaufman on kihloissa Matthew Adamsin kanssa, joka käyttää showpainijana nimeä Buddy Murphy.
Milena Blahoutová
Milena Vecková (o.s. Blahoutová, 30. tammikuuta 1933 – 1. toukokuuta 2018 Saksa) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija ja käsipalloilija.
Seuratasolla Sparta Prahaa edustanut Blahoutová edusti Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta yli 200 ottelussa vuosina 1952–1964 saavuttaen kolme himmeämpää MM- ja seitsemän himmeämpää EM-mitalia mestaruuksien mentyä pääasiassa Neuvostoliitolle. Hän oli myös käsipallossa 50 maaottelun pelaaja joka voitti MM-pronssia vuonna 1962. Vuonna 2005 Vecková nimettiin Tšekin koripallon Hall of Fameen. Vecková asui myöhemmin Saksassa missä kuoli 85-vuotiaana 1. toukokuuta 2018.
Wolfgang Schöne
Wolfgang Schöne (s. 9. helmikuuta 1940 Bad Gandersheim) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Hän opiskeli konservatorioissa Hannoverissa sekä Hampurissa ja sai diplominsa vuonna 1969. Hänen ensisijainen opettajansa oli Naan Pöld. Hän aloitti uransa voitettuaan kansainväliset kilpailut Rio de Janeirossa, Bordeauxissa, Berliinissä, Hertogenboschissa ja Stuttgartissa.
Maineensa levittyä Saksan ulkopuolelle Schöne pääsi usein esiintymään eri puolille Eurooppaa, Yhdysvaltoihin, Meksikoon, Etelä-Amerikkaan ja Japaniin. Hän liittyi vuonna 1973 Stuttgartin oopperaan, minkä lisäksi hän on usein vieraillut Wienin valtionoopperassa ja Hampurin oopperassa. Hän esiintyi myös Salzburgin festivaalilla. Vuonna 1978 hän sai "Kammersänger"-arvonimen. Vuonna 1979 Schöne esiintyi ensimmäistä kertaa Israelin filharmonikkojen kanssa Johann Sebastian Bachin H-mollimessun (BWV 232) esityksessä, jonka johti Helmuth Rilling.
Schönen ooppera- ja konserttiohjelmisto ulottuu Claudio Monteverdin teoksista Krzysztof Pendereckin ja Hans Werner Henzen kaltaisten nykysäveltäjien tuotantoon.
Chris Merritt
Chris Merritt on yhdysvaltalainen tenori. Hän syntyi Oklahoma Cityssä ja valmistui Oklahoma Cityn yliopistosta, josta hän myös sai kunniatohtorin arvon. Merritt on vieraillut useissa maailman johtavista oopperataloista New Yorkissa, Lontoossa, Pariisissa, Milanossa, Hampurissa, Münchenissä, Wienissä, Amsterdamissa, Venetsiassa, Roomassa, Barcelonassa ja Buenos Airesissa.
Merritt on tulkinnut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Gioacchino Rossinin, Arnold Schönbergn ja György Ligetin teosten rooleja.
Irena Bespalovaite
Irena Bespalovaite on liettualainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Vilnan musiikki- ja teatteriakatemiassa sekä Salzburgin Mozarteumissa, josta hän sai diplominsa vuonna 2001 ja voitti Lilli Lehmann -mitalin. Ensimmäiset kiinnityksensä Bespalovaite sai vuonna 1996. Hän on tulkinnut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin ja Gioacchino Rossinin teosten rooleja. Hän on levyttänyt Naxokselle Mozartin ja Arnold Schönbergin oopperoita.
Jennifer Lane
Jennifer Lane on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänen ohjelmistonsa kattaa teoksia varhaisesta barokista nykysäveltäjien tuotantoon. Hän on esiintynyt festivaaleilla eri puolilla maailmaa ja tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Michael Tilson Thomasin, Mstislav Rostropovitšin, William Christien, Nicholas McGeganin, Andrew Parrottin, Christopher Hogwoodin, Marc Minkowskin, Helmut Rillingin sekä Robert Shawin kanssa. Lane on tehnyt kymmenittäin levytyksiä. Hän toimi vuosina 1996–2005 Stanfordin yliopiston henkilökunnan jäsenenä.
Christopher Oldfather
Christopher Oldfather on yhdysvaltalainen pianisti. Hän on omistautunut vuosikymmenten ajan 1900-luvun ohjelmiston esittämiselle ja pitänyt myös monia kantaesityksiä. Hän debytoi resitalistina Carnegie Hallissa vuonna 1986 ja on siitä lähtien toiminut vapaana muusikkona. Hän on urallaan esiintynyt muun muassa Moskovassa ja Tokiossa. Hän on perehtynyt myös cembalonsoittoon, ja hän on yksi johtavista 1900-luvun cembalo-ohjelmiston tulkitsijoista. Hän on esiintynyt muun muassa San Franciscon sinfoniaorkesterin solistina ja tehnyt yhteistyötä kapellimestari Robert Craftin kanssa; häntä kuullaan useilla Craftin levytyksillä.
Oldfather sai kaksi Grammy-ehdokkuutta vuonna 1990 Elliott Carter -levytyksestään duona viulisti Robert Mannin kanssa.
Tuhat kurkea
Tuhat kurkea (jap. 千羽鶴, "Senbazuru") on japanilaisen Yasunari Kawabatan romaani vuodelta 1952. Teos julkaistiin suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 1965 Eeva-Liisa Mannerin kääntämänä.
Tuhat kurkea on japanilaisen teeseremoniaperinteen ympärille punoutuva tarina alle 30-vuotiaasta Kikuji-nimisestä miehestä, jonka elämää varjostaa neljätoista vuotta aiemmin tapahtunut isän kuolema. Kirjan teemoja ovat rakkaus, kuolema, syyllisyys ja katkeruus. Ihmisen kuolevaisuutta ja elämän jatkuvuutta pohditaan rinnastamalla ne teeseremoniaan. Teoksessa kerrotaan Kikujin suhteista neljään hyvin erilaiseen naiseen, joista toisia hän inhoaa ja toisia rakastaa. Erään satunnaisen teeseremonian jälkeen Kikuji ajautuu outoihin, unenomaisiin tapahtumiin, jotka vyöryvät hänen päälleen kohtalonomaisella vääjäämättömyydellä.
Ouélessébougou
Ouélessébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 50 000 ja kylässä 9 600 asukasta (vuonna 2009).
Ouélessébougoun kunta rajoittuu idässä Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, pohjoisessa Bougoulan ja Dialakoroban, lännessä Faraban ja Tiakadougou-Dialakoron ja etelässä Sikasson alueen Bougounin piirin Ourounin ja Keleyan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa.
Kuntaan kuuluu 44 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, moseja, dogoneja ja senufoja. Uskontoja ovat islam ja kristinusko.
Ouélessébougoun kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii 16 julkista alakoulua, kuusi yläkoulua, 16 kyläkoulua, neljä yksityistä koulua ja kolme koraanikoulua. Terveyspalvelut käsittävät neljä kunnallista terveyskeskusta, poliklinikan sekä malarian tutkimus- ja koulutuskeskuksen.
Arkansas-luokka (monitori)
Arkansas-luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän 1900-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama monitoriluokka, joka oli samalla viimeinen Yhdysvaltain laivastolle valmistettu monitoriluokka.
Johann Joachim Becher
Johann Joachim Becher (6. toukokuuta 1635 Speyer, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – lokakuu 1682 Englanti) oli saksalainen lääkäri ja alkemisti. Becher tunnetaan erityisesti varhaisesta teoriastaan, jolla pyrittiin selittämään palamista. Vuonna 1669 Becher esitti, että kaikki kappaleet koostuvat vedestä, ilmasta ja kolmesta erilaisesta maasta. Maiden nimet olivat "terra pingue" (rasvainen maa), "terra mercurialis" (elohopeamainen maa) ja "terra lapidea" (kivinen maa). Palamisreaktiossa "terra pingue" irtosi aineesta. Tämä innoitti Georg Ernst Stahlia kehittämään flogiston-teoriaa. Stahl korvasi Becherin "terra pingue"n flogistonilla.
Sanankoroba
Sanankoroba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 37 400 ja kylässä 10 200 asukasta (vuonna 2009).
Sanankoroban kunnan pinta-ala on 615,51 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Kalabancoron, idässä Mountougoulan ja Bougoulan, etelässä Dialakoroban ja lännessä Mandén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulajonot. Länsirajalla virtaa Nigerjoki. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuulu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, mandinkoja, boboja, somonoja ja maureja.
Sanankoroban kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne.
Matheus Oliveira Caliman
Matheus Oliveira Caliman (s. 18. huhtikuuta 1997) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Caliman pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Agnaldo
Agnaldo Pinto de Moraes Júnior (s. 11. maaliskuuta 1994) on brasiliainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan Keskushyökkääjä. Agnaldo Pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Filip Ivanovski
Filip Ivanovski (s. 1. toukokuuta 1985) on makedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan Keskushyökkääjä. Ivanovski Pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Mountougoula
Mountougoula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 16 200 ja kylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Mountougoulan kunnan pinta-ala on 367,86 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Baguinéda-Campin, kaakossa Tiélén, etelässä Bougoulan ja lännessä Sanankoroban ja Kalabancoron kuntiin. Kunnan läpi virtaa Nigerin sivujoki Koba.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaista 80 % on bambaroita. Lisäksi on muun muassa fulbeja, dogoneja, boboja ja mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Mountougoulasta on yhteys kunnan läpi kulkevalle RN6-maantielle. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, maapähkinä, kenaf, lehmänpapu, maapapu, juurekset, vihannekset ja hedelmät. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Mountougoulassa ja neljässä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat. Kunnassa on kaksi hiekkakivilouhosta.
Susanna Fellman
Susanna Fellman (s. ) on suomalainen talous- ja sosiaalihistorioitsija, joka työskentelee Göteborgin yliopiston liike-elämän historian professorina.
Hän on Fellmaneja, joka suku tunnetaan suomalaisena pappis-, sivistys- ja porvarisukuna. Hänen isänsä on professori Johan Fellman.
Susanna Fellman kirjoitti ylioppilaaksi Gymnasiet Grankulla samskolasta. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa (valt.maist. 1989) ja väitteli talous- ja sosiaalihistoriasta vuonna 2000. Hänen ruotsinkielinen väitöskirjansa "Uppkomsten av en direktörsprofession : industriledarnas utbildning och karriär i Finland 1900-1975" käsitteli yritysjohtajajuutta ammattina ja urana suomalaisen aineiston pohjalta. Hän valmistui valtiotieteen tohtoriksi 2001. Hän sai Svenska Litteratursällskapet i Finlandin väitöskirjapalkinnon helmikuussa 2002; hänet hyväksyttiin Helsingin yliopiston talous- ja sosiaalihistorian dosentiksi samana vuonna.
Fellman toimi vuosina 2001–2007 Helsingin yliopistossa tutkijana tai apulaisprofessorina ja oli yliopiston virkaatekevä professori vuosina 2008–2010. Vuosina 2010–2011 samassa yliopistossa vanhempana akatemiatutkijana. Vuodesta 2011 hän on toiminut Göteborgin yliopiston liike-elämän historian professorina. Vuosina 2018–2019 hän on vieraileva professori Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan humanististen tieteiden ohjelmassa.
Hänen tutkimusaihepiirejään ovat liike-elämän historia, johtamisen ja liike-elämän eliitin historia, kartellien ja kilpailupolitiikan historiallinen tarkastelu, liiketalousintressien ja hyvinvointiyhteiskunnan kehitys sekä liike-elämän historian menetelmälliset kysymykset.
Fellman on ollut vuodesta 2012 jäsen Ruotsin kuninkaallisiin akatemioihin kuuluvassa Kungliga Vetenskaps och Vitterhetssamhället i Göteborgissa. Suomen Tiedeseuran jäsen hän on ollut vuodesta 2014.
USS Nevada
USS Nevada voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Ajax
USS Ajax voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksai:
Minna Saarelma-Paukkala
Minna Saarelma-Paukkala (s. 1960 Dar es Salaam, Tansania) on suomalainen tutkija ja nimistöntutkimuksen dosentti, joka toimii Helsingin yliopiston almanakkatoimiston johtajana. Hän on myös almanakkatoimiston emoyhtiön Helsingin yliopiston Kalenteripalvelut Oy:n toimitusjohtaja ja vastuussa suomalaisen nimipäiväkalenterin ylläpitämisestä. Aikaisemmin hän työskenteli Suomen Lähetysseuran kustannusjohtajana. Hänen väitöskirjansa käsitteli eurooppalaisen kulttuurin vaikutusta namibialaisten ovambojen nimeämiskäytäntöihin.
Moon Ribas
Moon Ribas (s. 24. toukokuuta 1985) on espanjalainen avant-garde-taiteilija, tanssija ja Cyborg foundationin perustaja. Hän on tunnettu aisteja laajentavista implanteistaan. Moon Ribas on muun muassa asentanut vasempaan olkapäähänsä värinäimplantteja joilla hän aistii reaaliajassa maanjäristyksiä. Ribasilla on ollut myös lähiympäristön liikettä havaitsevia implantteja. Ribasin on tehnyt tanssi- ja musiikkiesityksiä implanteistaan tulevien aistiärsykkeiden ympärille. Ribas opiskeli kokeellista tanssia ja valmistui koreografiksi Dartington College of Arts -akatemiasta.
Vuonna 2010, Moon Ribas and Neil Harbisson perustivat Cyborg Foundation, jonka tavoitteena on kannustaa ihmisiä laajentamaan aistejaan keinotekoisesti ja puolustaa kyborgien oikeuksia. Säätiö voitti 2010 Cre@tic Award -palkinnon ja 2012 siitä tehty lyhytfilmi palkittiin Sundancen elokuvafestivaaleilla.
Marja Liisa Toivanen
Marja Liisa Toivanen (s. 4. huhtikuuta 1940) on opetusneuvos ja järjestöaktiivi. Hän on perustanut maahanmuuttajille suunnatun "Luetaan yhdessä" -verkoston. 
Toivanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1966 Helsingin yliopistosta. Työurallaan Toivanen työskenteli muun muassa kieltenopettajana ja rehtorina. Opetushallituksessa hän työskenteli opetusneuvoksena vuosina 1990–1994. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2000. Sen jälkeen hän toimi Sri Lankassa opetusalan konsulttina vuosina 2001–2003.
Toivanen on ollut aktiivinen jäsen monessa suomalaisessa naisjärjestössä. Hän toimi Suomen Akateemisten Naisten Liiton kansainvälisten asioiden koordinaattorina vuosina 2010–2015 ja Vantaan Akateemiset Naiset ry:n puheenjohtajana vuosina 2015–2016.
Vuonna 2004 Toivanen perusti "Luetaan yhdessä" -opetusryhmän Vantaalle. Toivanen oli Sri Lankassa kokenut itse, miltä tuntuu kun ei ymmärrä yhtään mitään, ei kielestä eikä ympärillä olevista teksteistä. Palattuaan Suomeen Toivanen alkoi etsiä suomen kielen opetusta kaipaavia maahanmuuttajanaisia soittelemalla vantaalaisten ovikelloja. Toivanen sai innostettua mukaan myös muita vapaaehtoisia suomen kielen opettajiksi, ja valtakunnalliseksi "Luetaan yhdessä" -toiminta laajeni vuonna 2007. Vuonna 2011 verkosto siirtyi Suomen Akateemisten Naisten Liiton alle. Vuonna 2018 "Luetaan yhdessä" -opetusryhmiä on jo yli sata. Vapaaehtoisia opettajia on yli 600 ja opiskelijoita noin 3 000. Suurin osa verkoston ryhmistä on tarkoitettu nimenomaan naisille. Esimerkiksi virallisten kielikurssien ulkopuolelle jäävät äidit voivat tulla lukuryhmään vauvojensa kanssa. Verkoston tavoitteena on tukea ja täydentää kotouttamisohjelmaan kuuluvaa kieliopetusta.
Vuonna 2018 Vantaan Akateemiset Naiset aloittivat "Tehdään yhdessä" -hankkeen, jota Toivanen oli myös perustamassa. Hankkeen tarkoituksena on lisätä maahanmuuttajien ja suomalaisten kontakteja sekä edistää maahanmuuttajanaisten suomen kielen taitoa ja työllistymistä. Hanketta on rahoittanut Päivikki ja Sakari Sohlbergin säätiö. Myös Suomen Akateemisten Naisten Liitto on myöntänyt hankkeelle avustuksen.
Kiran Mazumdar-Shaw
Kiran Mazumdar-Shaw (o.s. "Mazumdar"; s. ; Pune, Maharashtra, Intia) on intialainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän työskentee vuonna 1978 perustamansa Biocon-lääketeollisuusyhtiön toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Mazumdar-Shaw’n varallisuudeksi 3,6 miljardia dollaria. Forbesin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listalla Mazumdar-Shaw pääsi sijalle 71.
Mazumdar-Shaw on intialaisen United Breweries -panimon panimomestarin tytär. Alkujaan hän aikoi jatkaa isänsä jalanjäljillä. Hän opiskeli ensin Bangaloren yliopistossa (B.Sc., 1973) ja jatkoi Australian Melbournen yliopistoon (M.Sc., pääaineenaan oluenpaneminen).
Naisena hän ei kuitenkaan saanut alan töitä palattuaan Intiaan. Muutaman vuoden kuluttua hän tapasi irlantilaisen Biocon Biochemicalsin omistajan Leslie Auchinclossin, joka Mazumdar-Shaw’n tavattuaan sopi tämän kanssa vuonna 1978 Biocon India -yhteisyrityksen perustamisesta valmistamaan alkoholijuomien, paperin ja muiden tuotteiden valmistuksessa tarvittavia entsyymejä. Jo vuoden sisään yritys tuotti entsyymejä myös Euroopan ja Yhdysvaltain markkinoille. Vuonna 1989 Auchincloss myi osuutensa yhteisyrityksestä Unileverille, joka myi osuutensa edelleen Imperial Chemical Industries -yhtiölle (1997) ja myöhemmin Mazumdar-Shaw’n puolisolle, tekstiilialan johtajalle John Shaw’lle, joka kaupan jälkeen liittyi Bioconin johtajistoon.
"(Artikkeli on keskeneräinen)"
Seija Paasonen
Seija Paasonen (s. 16. marraskuuta 1959 Ristiina) on suomalainen luonnontieteilijä ja tietokirjailija. Hän aloitti työnsä Ilmatieteen laitoksella opintojensa loppuvaiheessa; sivutoimenaan hän työskenteli Yleisradion meteorologina vuodesta 1983. Vuonna 1995 Paasonen siirtyi Yleisradion vakituiseksi säätieteilijäksi - hänet oli pyydetty mukaan perustamaan säätoimitusta. Hänen toimenkuvanaan on ollut säätoimituksen esimies eli päämeteorologi.
Televisiometeorologin uransa ohella Paasonen on kirjoittanut ilmastoon ja säähän liittyviä teoksia.
Keväällä 2018 julkaistiin Paasosen kirja "Taiteilijoiden taivaat". Siinä Paasonen analysoi meteorologin näkökulmasta 1 863 maalausta jotka edustavat eri kulttuureja, tyylisuuntia ja aikakausia. Eräs hänen suosikkimaalauksistaan on Eero Järnefeltin "Syysmaisema Pielisjärveltä", joka sisältää moninaisia säätieteellisiä tapahtumia. Luku 1863 on niin ikään Järnefeltin synnyinvuosi.
Lapsuutensa Paasonen vietti Ristiinassa sijaitsevalla maatilalla; hän oli viisilapsisen katraan toiseksi vanhin.
Pauline von Bonsdorff
Pauline Sofie von Bonsdorff (s. 10. huhtikuuta 1961 Helsinki) on suomenruotsalainen tutkija ja Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professori.
Paunine von Bonsdorffin isä oli valtio-opin professori Göran von Bonsdorff ja äitinsä arkkitehti Birgitta Donner. Pauline kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1980 (Lönnbeckska gymnasiet). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui ensin filosofian maisteriksi (1988), sitten lisensiaatiksi ja tohtoriksi (FL 1992, FT 1998). Hän on ollut Helsingin yliopiston estetiikan dosentti vuodesta 1999 lähtien.
Von Bonsdorff työskenteli kahteen otteeseen Helsingin yliopiston estetiikan ja yleisen kirjallisuustieteen virkaatekevänä assistenttina (ajanjaksolla 1985–93), oli virkaatekevä suomenruotsalaisen kirjallisuuden lehtori (1988–89) ja Emil Aaltosen säätiön Essu-projektin tutkija (1989–90). Hän toimi Helsingin yliopiston estetiikan assistenttina 1994–2002, josta jaksosta oli virkavapaana 1999–2001 työskennellessään virkaatekevänä estetiikan professorina.
Hän on tarkastellut tutkimustöissään muun muassa estetiikkaa, taiteen teoriaa, fenomenologiaa, ympäristöestetiikkaa ja arkitehtuurin teoriaa.
Von Bonsdorff on toiminut useissa luottamustehtävissä. Vuosina 1987–1990 hän toimi Helsingin yliopiston ruotsinkielisen Nylands Nation -osakunnan kuraattorina ja vuosina 1989–1995 hän toimi Valtion arkkitehtuurikomission sihteerinä. Hän on toiminut useiden suomalaisten tai kansainvälisten yhdistysten tai säätiöiden hallituksen jäsenenä. Von Bonsdorff on esimerkiksi Niilo Helanderin säätiön hallituksen jäsen.
Von Bonsdorff on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2007.
Hän on ollut kahdesti avioliitossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut naimisissa Asko Mäkelän kanssa.
Rain Kooli
Rain Kooli (s. 26. kesäkuuta 1971 Harku, Viro) on suomenvirolainen toimittaja ja juontaja.
Hän työskentelee toimittajana Suomenlahden molemmin puolin sekä suomeksi että viroksi.
Kooli on Ylen toimittaja, Turun Sanomat kolumnisti, Viron yleisradioyhtiön ERR:n (Eesti Rahvusringhääling) toimittaja ja freelance-journalisti. Aikaisemmin hän on toiminut myös Kymen Sanomat, Kouvolan Sanomat ja Anjalankosken Sanomat toimittajana ja Eesti Päevaleht -lehden B-osan toimituspäällikkönä sekä ERR:n verkkouutisten päätoimittajana.
Kooli on niinikään työskennellyt Yleisradion Radio Itä-Uusimaan sekä Eesti Rahvusringhäälingin Vikerraadio-kanavan palveluksessa ja Radio Kukun Suomen kirjeenvaihtajana.
Television puolella Kooli on toimittanut ja juontanut Eesti Televisioonin ajankohtais- ja keskusteluohjelmia Kahekõne, Jüri Üdi klubi sekä Vabariigi kodanikud. TV1:ssä hän on muun muassa juontanut helmikuussa 2018 esitetyn Ystävät, toverit, naapurit -ohjelman.
Anna Hellerstedt
Anna Hellerstedt (s. 1975 tai 1976) on ruotsalainen yritysjohtaja ja konsultti joka on asunut Suomessa vuodesta 2006 lähtien. Hellerstedt aloitti toimitusjohtajan tehtävät sanomalehtiä julkaisevassa KSF Mediassa 2. toukokuuta 2018. Hellerstedt siirtyi KSF Mediaan lemmikkituoteyhtiö Mustin ja Mirrin palvelutuotejohtajan tehtävistä.
Taustaltaan Hellerstedt on diplomi-insinööri Linköpingin yliopistosta. Aikaisemmin Hellerstedt on johtanut Ruotsin vienninedistämisorganisaatio Business Swedenin Suomen-konttoria sekä työskennellyt konsulttiyhtiö McKinseyllä. Hellerstedtin puoliso on MTV Median toimitusjohtaja Jarkko Nordlund.
Nina Pelkonen
Nina ”Peppi” Pelkonen on suomalainen ylikonstaapeli, joka valittiin Vuoden naiseksi vuonna 2016.
Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksella Espoossa työskentelevä Pelkonen on käynyt vastaanottokeskuksissa luennoimassa turvapaikanhakijoille muun muassa seksuaaliseen kanssakäymiseen, häirintään, lasten suojaikärajoihin ja perheväkivaltaan liittyvistä laeista.
Pelkonen on toiminut aiemmin sotarikostutkijana ja ryhmänjohtajana siviilikriisinhallintaorganisaatio Eulexissa Kosovossa.
Vuoden nainen -valinnan tekee vuosittain Suomen liike- ja virkanaisten liitto.
Tiélé
Tiélé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 18 500 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Tiélén kunta rajoittuu lounaassa Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, lännessä Bougoulan, luoteessa Mountougoulan, pohjoisessa Baguinéda-Campin, koillisessa N’Gouraban, idässä Dioïlan piirin Dioumanin ja kaakossa Sikasson alueen Bougounin piirin Méridiélan ja Dogon kuntiin. Kuntaan kuuluu 13 kylää.
Litiumjodidi
Litiumjodidi (LiI) on litium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elektrolyyttinä paristoissa ja orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä ja reagenssina.
Huoneenlämpötilassa litiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta. Aineen väri on usein kellertävä, johtuen siitä, että se hitaasti hajoaa muodostaen jodia. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Kidevedettömän litiumjodidin lisäksi tunnetaan kidevedelliset mono-, di- ja trihydraatit (LiI·HO, LiI·2HO ja LiI·3HO). Kidevesi poistuu näiden rakenteesta kuumennettaessa alennetussa paineessa. Litiumjodidi liukenee erittäin hyvin veteen. Veden lisäksi se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja asetoniin.
Kidevedetöntä litiumjodidia voidaan valmistaa kuumentamalla litiumin ja jodin seosta tai litiumhydridin ja jodin välisellä reaktiolla dietyylieetterin toimiessa liuottimena. Kidevedellistä litiumjodidia valmistetaan tyypillisimmin neutraroimalla litiumhydroksidia tai -karbonaattia vetyjodidilla.
Litiumjodidia käytetään litiumioneja johtavana elektrolyyttinä paristoissa, joilta vaaditaan pitkää kestoaikaa. Tämän vuoksi se on elektrolyyttimateriaalina esimerkiksi sydämentahdistimissa käytettävissä litium-jodiparistoissa. Orgaanisen kemian synteeseissä litiumjodidia käytetään aldoliadditioiden ja aldolikondensaatioiden katalyyttinä, epoksidirenkaita avaavana reagenssina, estereiden dekarboksylointiin ja jodidi-ionien lähteenä. Yhdistettä käytetään myös valokuvausreagenssina.
USS Canonicus (1863)
USS Canonicus oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Canonicus-luokan monitori.
Harrison Loring Bostonista Massachusettsista laski aluksen vesille 1. elokuuta 1863. Alus otettiin palvelukseen 16. huhtikuuta 1864 Bostonissa päällikkönään E. G. Parrott.
Alus lähti 22. huhtikuuta Bostonista ja se saapui 3. toukokuuta Newport Newsiin Virginiaan, missä alus liitettiin James-joen laivueeseen. Aluksen raskaat tykit tulittivat konfederaation pesäkkeisiin asentamia tykistöpattereita pitkin James-joen rantoja 21. kesäkuuta, 16. elokuuta ja 5.-6. joulukuuta.
Alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivastoon ja se saapui 15. joulukuuta Beaufortiin North Carolinaan. Alus osallistui hyökkäyksiin Fort Fisheriin, joista ensimmäinen tehtiin 24.-25. joulukuuta. Alukseen osui neljästi, mutta miehistö ei kärsinyt tappioita ja aluksen vauriot jäivät vähäisiksi. Aluksen tykkituli sitä vastoin lopetti kahden linnakkeen tykin tulitoiminnan. Toisessa linnakkeeseen tehdyssä hyökkäyksessä 13. tammikuuta 1865 alus koki konfederaation tykistön tehon, kun alukseen osui 36 kertaa. Aluksen lippu ammuttiin kahdesti pois ja kummallakin kerralla nostettiin uusi lippu. Yksikään aluksen miehistönjäsen ei tälläkään kertaa saanut surmansa, mutta kolme haavoittui. Aluksen tulitus tuhosi kaksi linnakkeen tykeistä.
Helmikuussa 1865 alus liittyi Charlestonin edustalla Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen. Sisällissodan loppukuukausina alus osallistui muutaman saarronmurtajan valtaamiseen South Carolinan rannikolla. Lisäksi alus matkasi Havannaan Kuubaan etsiessään "CSS Stonewallia".
Alus saapui 25. kesäkuuta 1869 Philadelphian laivastontelakalle, jossa se viisi päivää myöhemmin poistettiin palveluksesta. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 "USS Scyllaksi", mutta vanha nimi palautettiin 10. elokuuta.
Alus palautettiin palvelukseen 22. tammikuuta 1872. Palveluksessa ollessaan alus partioi Atlantin ja Meksikonlahden rannikolla. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta 1877 Pensacolassa ja se myytiin 19. helmikuuta 1908.
USS Mahopac (1864)
USS Mahopac oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Canonicus-luokan monitori.
Z. & F. Secor New Yorkista laski aluksen vesille 17. toukokuuta 1864. Koeajojen jälkeen alus otettiin palvelukseen 20. elokuuta New Yorkissa päällikkönään William A. Parker.
Alus osallistui Charlestoniin tehtyyn hyökkäykseen 9. syyskuuta. Syksyn alus partioi James-joella ja se oli Wilmingtonin alueella liittyen Fort Fisherin tulitukseen 24.-25. joulukuuta ja 13.-15. tammikuuta 1865. Jälkimmäisessä hyökkäyksessä, joka edelsi Wilmingtonin kukistumista, alukseen osui kahdeksan kranaattia ilman merkittäviä vaurioita.
Operaatiosta vapauduttuaan alus siirtyi Charlestoniin, missä se oli yhteysaluksena. Alus palasi 8. maaliskuuta Chesapeakenlahdelle. Huhtikuussa "Mahopac" ja sen sisaralukset tukivat kenraali Grantin joukkoja valtaamaan Richmondin. Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Washingtonin laivastontelakalla.
Alus palautettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1866, minkä jälkeen se partioi Yhdysvaltain itärannikolla. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 "USS Castoriksi", mutta vanha nimi palautettiin 10. elokuuta. Alus sijoitettiin 11. maaliskuuta 1872 Hampton Roadsiin reserviin, mistä se palasi palvelukseen 21. marraskuuta 1873.
Alus purjehti Key Westiin Floridaan laivaston koululaivaksi, missä se oli seuraavat kaksi vuotta. Alus siirtyi 1876 Port Royaliin ja edelleen Norfolkiin heinäkuussa 1877. Alus oli muiden monitorien kanssa Brandon Landingissa aina maaliskuuhun 1880, jolloin se lähti vuoteen 1888 asti City Pointiin. Alus oli reservissä Richmondissa 1889-1895, ja sen jälkeen League Islandilla. Alus poistettiin alusluettelosta 14. tammikuuta 1902 ja se myytiin 25. maaliskuuta.
Hehkulamppupilvi
Hehkulamppupilvi on arkkitehti Taina Väisäsen suunnittelema valaisin vuodelta 2017. Valaisin sijaitsee Helsingissä Tekniikan museossa. Se suunniteltiin ja ripustettiin museon näyttelysaliin vuonna 2017, kun uusi näyttely valmistui. Hehkulamppujen keskellä on ledlamppuja.
Elin Holmberg
Elin Holmberg (1861 – 17. lokakuuta 1925) oli helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja naisasianainen.
Elin Constance (o.s. Lindfors) toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuodet 1919–1921. Leskirouva Elin Holmberg valittiin valtuustoon ensimmäisissä yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvissa kunnallisissa vaaleissa Helsingissä 27.–28. joulukuuta 1918, jolloin naisilla oli ensimmäistä kertaa mahdollisuus asettua ehdokkaaksi. Hänet valittiin ruotsalaisen ryhmän eli käytännössä Ruotsalaisen kansanpuolueen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Holmberg keskittyi kunnallisessa toiminnassaan ennen kaikkea hätäaputöihin. Tammikuussa 1916 toimintansa aloittanut Helsingin kaupungin hätäapukomitea pyrki järjestämään töitä työttömille, sekä miehille että naisille. Töitä järjestettiin esimerkiksi Kaupunkilähetyksen, Helsingin työväenjärjestöjen työttömyyskomitean ja niin sanotun Naisjärjestöjen hätäapukomitean kautta, joille kaupunki myönsi rahoitusta hätäaputöiden järjestämiseksi työttömille. Naisjärjestöjen hätäapukomitean taas kuului Ruotsalaisen naisliiton Helsingin osastot, Martta-yhdistyksen Helsingin osasto, Suomen Naisyhdistys, Nuorsuomalainen naisklubi, Suomalaisen naisliiton Helsingin osasto, Helsingin suomalaisen seuran naisjärjestö ja Naisasialiitto Unioni. Elin Holmberg toimi vuonna 1916 Naisjärjestöjen hätäapukomitean puheenjohtajana. Vuonna 1918 Holmberg nimitettiin Helsingin kaupungin hätäapukomitean jäseneksi. Holmberg toimi hätäapukomitean jäsenenä myös vuosina 1919–1922. Hän kuului myös valtuuston edustajana Tyttöjen ammattikoulun johtokuntaan vuonna 1920.
Elin Holmberg toimi myös kaksi vuosikymmentä Suomen Naisyhdistyksen hallituksessa, ja osallistui yhdistyksen edustajana lukuisiin pohjoismaisiin ja kansainvälisiin naiskonferensseihin. Hän kuului myös muihin yhdistyksiin kuten Sotilaskotiyhdistykseen (Soldathemmet) ja Suomen Käsityön Ystäviin. Hufvudstadsbladetin mukaan Elin Holmbergin koti toimi Helsingissä sisällissodan aikaan valkoisten toiminnan keskuksena, ja hän osoitti tällä toiminnallaan ”suurta henkilökohtaista rohkeutta”. Holmbergin kotiin tehtiin lehden mukaan kolme kotitarkastusta, ja eräällä kerralla punaiset tähtäsivät häntä aseella otsaan. Hän oli myös jonkin aikaa vangittuna punaisen palvelijan ilmiannon johdosta.
Holmberg oli naimisissa Helsingin kaupunginkamreeri Robert Theodor Holmbergin (5. marraskuuta 1853, Saltvik–14. huhtikuuta 1906) kanssa.
Passaic-luokka
Passaic-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kymmenen aluksen muodostama monitoriluokka.
Luokan alukset suunnitteli John Ericsson ottaen huomioon aiemmin suunnittelemastaan "USS Monitorista" saadut kokemukset. Alukset olivat edeltäjäänsä suurempia ja niiden ohjaushytti oli siirretty keulasta tykkitornin katolle, mikä mahdollisti paremman näkyvyyden ja helpotti yhteydenpitoa kapteenin, ruorimiehen ja miehistön välillä. Aluksen rungon muotoa oli parannettu. Lisäksi luokan aluksissa oli 5,5 metrin savuhormi ja parannettu ilmastointi.
Apulaislaivastoministeri Gustavus Fox vaati uusien monitorien aseistuksen muuttamista raskaammaksi, koska "USS Monitorin" 11 tuuman tykit olivat osoittautuneet tehottomiksi "CSS Virginian" kanssa käydyssä taistelussa. Asiaan vaikutti myös linnakkeiden uusista 15 tuuman Rodman tykeistä saadut kokemukset. Vaatimus vähintään yhdestä 15 tuuman tykistä pakotti Dahlgrenin suunnittelemaan ja valmistamaan 15 tuuman tykin aluksille. Tykkitornin sisähalkaisija oli 6,4 metriä.
Suuri määrä palokaasuja vapautui tykin laukaisussa torniin, mikä pakotti savulaatikon rakentamista tornin sisään. Muutoksen seurauksena tykkimiehistö ei nähnyt maaliaan ja heidän piti tähdätä joko 8 tai 11 tuuman tykeillä. "USS Lehighillä" 11 tuuman tykki korvattiin 8 tuuman Parrot tykillä.
Mundilfari (mytologia)
Mundilfari on Proosa-Eddassa mies, jolla on kaksi lasta, poika ja tytär. Nämä olivat niin kauniita, että mies antoi pojalle nimeksi Máni (Kuu) ja tyttärelle Sól (Aurinko). Mutta jumalat vihastuivat sellaisesta ylimielisyydestä ja ottivat sisarukset ja asettivat heidät taivaalle. Sól sai ajaa auringon vaunuja ja Máni ohjata Kuun kulkua. Jättiläissudet Skoll ja Hati ajavat taivaankannella takaa Sólia ja Mánia.
Leena Ukkonen
Leena Ukkonen on Tampereen teknillisen opiston elektroniikan ja tietotekniikan laitoksen professori, joka on toiminut virassa vuodesta 2013 lähtien. Hän voitti Suomen liike- ja virkanaisten liiton Vuoden nainen -palkinnon vuonna 2014.
Ukkonen oli jo nuorena kiinnostunut matematiikasta ja luonnontieteistä. Lukion jälkeen hän hakeutui opiskelemaan Tampereen teknilliseen yliopistoon, valmistuen diplomi-insinööriksi. 26-vuotiaana Ukkonen väitteli tekniikan tohtoriksi TTY:stä, saaden jo tutkijana toimiessaan merkittäviä kansainvälisiä tunnustuksia alalla.
Ukkosen tiedeura käynnistyi vuonna 2004 kun hän lähti Yhdysvaltoihin MIT-yliopistoon tutkijavaihtoon väitöskirjatutkijana.
Vuonna 2013 Ukkonen sai vakituisen professuurin TTY:n elektroniikan ja tietotekniikan laitoksella. Ukkosen tutkimusryhmän tutkimuskohteena ovat radiotaajuiset tunnistustekniikat ja niiden hyödyntäminen. Ukkonen on maininnut tutkimusryhmänsä lopullisen tavoitteen olevan palauttaa halvaantuneen henkilön liikuntakyky.
2010 Young Research Scientist's Award - Nuoren tutkijan palkinto, Foundation for Technology Promotion.
2014 Vuoden nainen, Suomen liike- ja virkanaisten liitto.
Jevhenia Tymošenko
Jevhenia Tymošenko (s. 20. helmikuuta 1980) on ukrainalainen yrittäjä, hyväntekijä ja aktivisti ja entisen Ukrainan pääministerin Julija Tymošenkon tytär.
Tymošenko oli naimisissa englantilaisen muusikon Sean Carrin kanssa vuodesta 2005 vuoteen 2012. Joulukuussa 2014 hän meni naimisiin Artura Tšetšotkinan kanssa.
Selina Anttinen
Selina Anttinen (s. 1977) on suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuin työnsä on yhdessä Vesa Oivan kanssa suunniteltu Helsingin yliopiston pääkirjasto Kaisa-talo, jonka suunnittelukilpailun he voittivat vuonna 2008.