hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
The Squadronaires
The Squadronaires on vuonna 1939 perustettu englantilainen jazzyhtye.
Vuonna 1939 Britannian Kuninkaalliset Ilmavoimat pistivät toimeen suunnitelman nostaa sotajoukkojen moraalia ja vihdyttää heitä sota-aikana, ja The Squadronaires oli yksi niistä yhtyeistä, joka perustettiin lopputuloksena. Yhtye koostui joistakin sen ajan parhaimmista muusikoista. The Squadronairesista tuli suosittu jazzyhtye ja todennäköisesti parhaiten tunnettu sen ajan englantilainen sotilastanssiyhtye, joka teki hitit: "There's Something in the Air" ja "South Rampart Street Parade." The Squadronaires soitti tanssiaisissa ja konserteissa sotilashuoltohenkilökunnalle ja myös esiintyi BBC:n lähetyksissä sekä levytti Decca-levy-yhtiön sopimuksen alla. Orkesterin ensimmäinen esiintyminen radiossa ja televisiossa oli tammikuussa 1941.
D-Dayn jälkeen yhtye meni viihdyttämään huoltohenkilöstöä Euroopan luoteisrintamalle, mutta joutuivat palaamaan Englantiin sotaoperaatioiden vuoksi.Demobilisaation jälkeen yhtyeen jäsenet perustivat samannimisen siviiliyhtyeen. Ronnie Aldrich oli toiminut sovittajana ja pianistina, mutta vuonna 1950 hän otti bändinjohtajan paikan ja yhtyettä kutsuttiin sen jälkeen nimellä Ronnie Aldrich and The Squadronaires. Keikkavuosi 1951 oli kiireisin periodi toiminnalle, jota bändi oli koskaan kokenut. Vuonna 1952, The Squadronaires alkoi varaamaan kesäksi säännöllisesti The Palace Ballroomia Douglasissa, Mansaarella, mikä jatkui vuoteen 1963 saakka. He soittivat Ballroomissa kaikkina päivinä, paitsi sunnuntaisin, jolloin he soittivat konsertteja Palace Theatressa. Vokalisti Peter Mortonin johtama bändin "riisuttu versio"(vähemmän muusikoita paikalla) ilmestyi joka iltapäivä Palace Gardensiin. A cut-down version of the band led by vocalist Peter Morton appeared every afternoon in the Palace Gardens. The Squadronaires jatkoi työtä Ronnie Aldrichin johtamana vuoteen 1964 saakka.
Vuonna 1985 uusi iso Big band-orkesteri perustettiin nimellä "The Royal Air Force Squadronaires." Sodan jälkeen, Jimmy Watson korvasi Clinton "Froggy" Frenchin trumpetistina ja and Monty Levy korvasi Harry Lewisin alttosaksofonistina.
Kylmä maailma
Kylmä maailma on Suomen ensimmäisen Voice of Finland -ohjelmaformaatista julkisuuteen tulleen Mikko Herrasen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Johanna Kustannus.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 6.
Teemu Eskola
Teemu Eskola (s. 5. heinäkuuta 1978) on suomalainen jalkapallovalmentaja, joka työskentelee Suomen Palloliiton läntisen alueen poikien aluevalmentajana sekä Suomen U16-maajoukkueen päävalmentajana. Hän siirtyi tehtävään FC Jazzin valmennuspäällikön paikalta Jarkko Wissin seuraajaksi. Kaudella 2016 Eskola toimii myös Suomen poikien U15 maajoukkueen vastuuvalmentajana yhdessä Kai Nyyssösen kanssa sekä toimii Suomen U20 maajoukkueessa Mika Nurmelan apuvalmentajana.
Eskola on aikaisemmin toiminut Futsal-liigassa Porin Palloilijoiden, Golden Futsal Teamin sekä FC Jazzin päävalmentajana. Hän saavutti SM-hopeaa PoPan valmentajana vuonna 2008 ja pronssia 2009. GFT:n Eskola valmensi SM-hopealle 2010 sekä Futsal Cupin voittoon vuonna 2009.
Jalkapallossa Eskola toimi Porin Palloilijoiden toisena valmentaja kausina 2004 ja 2005. Kaudella 2004 PoPa nousi Kolmosesta Kakkoseen, ja kaudella 2005 PoPa oli Kakkosessa toinen. Joukkueen päävalmentajana toimi Mikko Mannila. Kaudella 2012 Eskola toimi FC Jazzin B-nuorten päävalmentajana. Joukkue sijoittui SM-sarjassa neljänneksi. Palloliiton Satakunnan piiri palkitsi Eskolan kauden 2012 jälkeen Satakunnan parhaana nuorten valmentajana, kuten myös kauden 2011 jälkeen.
Eskola on Suomen Palloliiton pelaajakehitysvaliokunnan jäsen. Vuosina 2010–2012 hän toimi Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä, ja vuosina 2008–2012 Palloliiton futsal-valiokunnan jäsenenä. Eskola on suorittanut UEFA A-valmentajatutkinnon.
Brasílian metro
Brasílian metro on metrojärjestelmä Brasilian pääkaupungissa Brasíliassa. Metro avattiin vuonna 2001. Järjestelmässä on 24 asemaa. Metrossa on kaksi eri linjaa.
Sarah Menezes
Sarah Gabrielle Cabral de Menezes (s. 26. maaliskuuta 1990 Teresina, Piauí) on brasilialainen judoka, 48 kg:n painoluokan olympiavoittaja.
Menezes sai Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Caguasissa 2005 pronssia 44 kg:n sarjassa. Tämän jälkeen hän on kilpaillut 48 kg:n painoluokassa, jossa voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bangkokissa 2008. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Buenos Airesissa, oli viides Rotterdamin MM-kilpailuissa ja voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Pariisissa.
Menezes voitti 2010 Pan-Amerikan-mestaruuden San Salvadorissa ja sai pronssia Tokion MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sai pronssia sekä Pariisin MM-kilpailuissa että Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa. Hän sijoittui toiseksi Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Montrealissa 2012.. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 kukistettuaan 48-kiloisten loppuottelussa romanialaisen Alina Alexandra Dumitrun waza-arin ja yukon arvoisilla suorituksilla.
Menezes voitti 2013 Pan-Amerikan-mestaruuden San Josessa ja sai pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa. Hän sai Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa hopeaa Guayaquilissa 2014 sekä kultaa Edmontonissa 2015 ja Havannassa 2016. Hän sijoittui seitsemänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Menezes on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa neljä turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on voittanut kolme turnausta, ollut kahdesti toinen ja kerran kolmas. Hän on voittanut kaksi Brasilian-mestaruutta, saanut sotilaiden maailmankisoista yhden kullan, hopean ja pronssin sekä sotilaiden MM-kilpailuista yhden hopean.
Luettelo animaatiosarjan Lego Ninjago jaksoista
Tämä on luettelo animaatiosarja Lego Ninjagon jaksoista.
Julkaistiin ainoastaan Ninjagon nettisivuilla, eikä niitä jälkiäänitetty suomeksi. Niiden tapahtumat sijoittuvat pilottijaksojen sekä 1. kauden väliin.
Kukin kauden jaksoista on esitetty Suomessa kahteen osaan jaettuna. Kunkin jakson molemmat osat on näytetty samana päivinä.
2. kauden jaksot on julkaistu suomenkielisinä alkuvuodesta 2013 kolmella eri DVD:llä ja vuoden 2014 alussa ne julkaistiin kaksiosaisina myös Ruutu-sivustolla.
Kuudes tuotantokausi esitettiin Suomessa Nelonen Nappula-kanavalla elokuussa 2016. Kausi julkaistiin DVD:llä 7. lokakuuta 2016.
Seitsemännen tuotantokauden viisi ensimmäistä jaksoa ilmestyivät Ruutu+-palveluun 29. joulukuuta 2016.
8. kausi julkaistiin HBO Nordic -palvelussa 11. toukokuuta 2018.
Tico Tico Studio
Tico Tico Studio on Kemissä sijaitseva musiikkistudio. Studion perusti basisti Ahti Kortelainen vuonna 1987, vaikka ensimmäiset äänitetyt demot ovat jo vuodelta 1985.
Tico Tico Studio sai nimeä rock- ja metallistudiona Impaled Nazarenen ja Sentencedin julkaistua ensimmäiset albuminsa, minkä seurauksena useat yhtyeet alkoivat äänittää levyjään siellä. Studiolla on nauhoitettu lähes 200 albumia.
Tuoksupasuuna
Tuoksupasuuna ("Brugmansia arborea") on koisokasvien heimoon kuuluva pensas tai pieni puu.
Tuoksupasuuna kasvaa 2–4 metriä korkeaksi. Sillä on suuret torvimaiset kukat joista kehittyy nahkapintaisia hedelmiä. Hedelmät ovat kypsinä kellanvihreitä ja myrkyllisiä. Kukkien väri voi olla valkoinen, keltainen, oranssi tai punainen. Lehdet ovat suurikokoisia.
Tuoksupasuuna on kotoisin Etelä-Amerikasta, ja sitä kasvatetaan koristekasvina Euroopassa.
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1936
Vuonna 1936 jalkapallon Maakuntasarjaa pelattiin ensimmäistä kertaa. Sarja jaettiin itä- ja länsilohkoihin, ja kukin alueellinen piiri sai lohkoihin yhden paikan, joihin selviytyi alueellisten karsintojen voittajat. Idän lohkon voitti Kouvolan Urheilijain Palloilijat ja lännen Porin Palloilijat. Lohkovoittajat nousivat seuraavan kauden Itä-Länsi-sarjan vastaaviin lohkoihin. Liittohallituksen päätöksellä nousi myös Hangö Bollklubb.
Tulituoksuinkivääri
Tulituoksuinkivääri ("Hedychium coccineum") on oranssikukkainen kasvi Aasiasta.
Tulituoksuinkivääri kasvaa 150-200 cm korkeaksi. Sen nahkamaiset lehdet ovat 25-50 cm pitkiä ja 3-5 cm leveitä. Tähkämäinen kukinto on punainen.
Tulituoksuinkivääriä kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Intiassa, Bhutanissa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Sitä viljellään koristekasvina.
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1937
Jalkapallon maakuntasarja vuonna 1937 pelattiin kahdessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa, ja kukin alueellinen piiri sai lohkoihin yhden paikan, joihin selviytyi alueellisten karsintojen voittajat. Idän lohkon voitti Ylä-Vuoksen Palloseura ja länsilohkon Rauman Pallo-Iirot. Lohkovoittajat nousivat seuraavan kauden Itä-Länsi-sarjan vastaaviin lohkoihin . SPL:n edustajakokous päätyi lopulta Itä-Länsi-sarjan laajentamisen, ja mm. keväällä 1938 pelattiin lisää karsintapelejä. Muut nousijat kauden 1938 Itä-Länsi-sarjaan olivat EIF, GBK, Haka, JoPS, SiU, SoPa, SoPS, VIlves, ÅIFK. YVP sai myös paikan, mutta he pyysivät ennen kilpailun alkua saada luopua paikastaan, mihin pyyntöön Liittohallitus suostui.
Koska Suomensarjan joko itä- tai länsilohkoon oli vapautumassa kaksi paikkaa kaudeksi 1938, ja koska ei ollut tietoa kumpaan lohkoon paikka on vapautumassa, Palloliitto määräsi järjestettäväksi molemmissa lohkoissa karsinnan. Idässä WP-35 voitti SPS:n 1-0, ja lännessä Haka voitti Hangö IK:n 2-1.
Anders Hillborg
Anders Hillborg (s. 31. toukokuuta 1954) on kansainvälisesti merkittävimpiä ruotsalaisia nykymusiikin säveltäjiä. Hän opiskeli vuosina 1976–1982 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Gunnar Bucht ja Brian Ferneyhough. Opintojensa jälkeen Hillborg on työskennellyt vapaana säveltäjänä ja sävellysopettajana.
Hillborg on säveltänyt suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia ja kamarimusiikkia, mutta on vaikuttanut myös popin ja rockin alalla. Säveltäjän merkittäviin teoksiin lukeutuvat klarinettikonsertto "Peacock Tales" (kantaesittänyt Martin Fröst 2002) sekä laulusarja "Jag vill se min älskade komma från det vilda" Eva Dahlgrenin sanoihin. Hillborg on Turun filharmonisen orkesterin kotisäveltäjä.
Haastattelussa vuodelta 1993 Hillborg sanoi kuuntelevansa Stravinskin, Bachin, Ligetin ja Stockhausenin ohella Princeä ja muuta afroamerikkalaista musiikkia, jonka hän arveli vaikuttavan vahvasti tulevien vuosien länsimaiseen taidemusiikkiin enemmän kuin aikoinaan vaikuttivat Arnold Schönberg ja 12-säveljärjestelmä.
Hangon Musiikkijuhlat
Hangon Musiikkijuhlat on heinäkuun puolivälissä Hangossa järjestettävä kaupunkifestivaali, jonka tavoitteita ovat Hangon kulttuurielämän ja kaupunkikuvan elävöittäminen, klassisen musiikin kuluttamisen kynnyksen madaltaminen sekä lasten ja nuorten musiikkikasvatuksen vaaliminen.
Musiikkijuhlien konserttisarjaan kuuluu kansainvälisen tason klassisen musiikin konsertteja ja vähintään yksi jazzkonsertti. Ilmaistapahtumien sarja Fringe tuo musiikin ulos konserttisaleista kesäkaupungin parhaille paikoille. Musiikkijuhlien yhteydessä järjestetään lapsille ja nuorille suunnattu Hangon musiikkileiri. Hangon musiikkileirillä instrumenttiopetusta annetaan viulussa, pianossa, sellossa, kitarassa, huilussa ja laulussa.
Hangon Musiikkijuhlilla ovat esiintyneet muun muassa jousikvartetti Meta4, kapellimestarit Leif Segerstam ja Yukihiro Notsu, pianistit Antti Siirala, Arnon Erez, Kiril Kozlovsky ja Ilmo Ranta, viulistit Hagai Shaham ja Petteri Iivonen, mezzosopraano Monica Groop, kanteletaiteilija Eva Alkula, alttoviulisti Lilli Maijala, huilisti Sami Junnonen, klarinetisti Olli Leppäniemi, sellistit Tomas Nuñes-Garcés ja Silver Ainomäe, kototaiteilija Tomoya Nakai, harpisti Lily-Marlene Puusepp, saksofonisti Jussi Kannaste, Novjaro Quintet, Verneri Pohjola Quartet, Kadri Voorand Group, Kuukumina, Johanna Juhola ja Johanna Iivanainen.
Hangon Musiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2009 Hangosta kotoisin olevan viulistin Milla Rantalan pitkään kypsyneen idean pohjalta. Hangon Musiikkijuhlien taustaorganisaatio on rekisteröity, voittoa tavoittelematon yhdistys Hangon Musiikkijuhlat ry, Hangö Musikdagar rf. Hangon Musiikkijuhlat kuuluu Finland Festivals -ketjuun.
Vuoden 2016 Hangon Musiikkijuhlat järjestetään 10.–15. heinäkuuta. Esiintymässä nähdään mm. Jean Sibelius -viulukilpailussa vuonna 2015 toiseksi sijoittunut itävaltalaisviulisti Emmanuel Tjeknavorian sekä kansainvälisesti tunnettu mezzosopraano Virpi Räisänen.
Hangon Musiikkijuhlat
Isogalangajuuri
Isogalangajuuri ("Alpinia zerumbet") on Kiinassa kasvava monivuotinen kasvi.
Kasvista on kirjavalehtinen muoto "Alpinia zerumbet" var. "variegata", jota kasvatetaan koristekasvina. Sen lehdet ovat epäsäännöllisesti kelta-vihreä-raidalliset, noin 15 cm leveät ja 60 cm pitkät. Kukat ovat muuten valkoisia, mutta alareuna on ruusunpunainen. Perusmuoto voi kasvaa jopa 3,7 metriä korkeaksi, kirjavalehtinen jää alle kaksimetriseksi.
Kiinassa isogalangajuuren lehtiä käytetään riisileivonnaisten kääreinä, Japanissa niistä tehdään yrttiteetä.
Gremersdorf-Buchholz
Gremersdorf-Buchholz on kunta Koillis-Saksassa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion pohjoisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu Amt Franzburg-Richtenbergiin seitsemän muun kunnan ja kahden kaupungin kanssa. Kunta sijaitsee viitisentoista kilometriä Grimmenin kaupungista länteen. Bundesautobahn 20 kulkee Gremersdorf-Buchholzin eteläpuolitse. Trebel-joki virtaa niin ikään kunnan eteläpuolitse. Kunnan lähistöllä on useita tuulipuistoja. 
Varhaisin kirjallinen maininta sekä Gremersdorfista että Buchholzista on 1200-luvulta. Kunnan nykyinen alue kuului Rügenin ruhtinaskuntaan vuoteen 1326 asti ja sen jälkeen Pommerin herttuakuntaan. Kolmikymmenvuotisesta sodasta vuoteen 1815 alue kuului Ruotsin Pommeriin ja sen jälkeen preussilaiseen Pommerin provinssiin.
Vuoteen 1952 Gremersdorf ja Buchholz kuuluivat Franzburg-Barthin maapiiriin. DDR:n aikana ne olivat osa Stralsundin piiriä, joka puolestaan kuului Rostockin hallintopiiriin. Nykyinen Gremersdorf-Buchholz perustettiin 13. kesäkuuta 1999.
Eurakosken voimalaitos
Eurakosken voimalaitos on vuonna 2007 rakennettu minivesivoimala Eurajoessa. Se sijaitsee nykyään Euran kuntaan kuuluvassa Eurakosken kylässä, joka on entinen Kiukaisten kunnan keskustaajama.
Eurakoskessa on aikojen kuluessa ollut useita myllyjä. Nykyinen pato on rakennettu vuonna 1934. Sen kupeessa toimi saha ja mylly aina vuoteen 1971, jolloin molemmat tuhoutuivat tulipalossa.
Eurakosken pato oli palon jälkeen hyödyntämättömänä vuoteen 2006 saakka, jolloin vastaperustettu Eurakosken Woima Oy ryhtyi rakentamaan paikalle minivesivoimalaa. Voimala valmistui keväällä 2007.
Bundesautobahn 19
Bundesautobahn 19 (BAB 19), lyhyemmin Autobahn 19 (A 19), on 124 kilometriä pitkä pohjois–eteläsuuntainen moottoritie Koillis-Saksassa. Sen reitti kulkee Rostockista Itämeren rannalta moottoritie 24:n risteykseen. Väylä sijaitsee pääosin Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa lukuun ottamatta eteläisintä osuutta, joka on Brandenburgin osavaltion alueella.
Kansainvälisen liikenteen kannalta BAB 19 on merkittävä, sillä se tarjoaa suoran yhteyden Rostockin satamaan (Überseehafen von Rostock), josta on meriliikenneyhteyksiä useisiin Itämeren rannikkokaupunkeihin: Gedser (Tanska), Trelleborg (Ruotsi), Helsinki (Suomi), Tallinna (Viro) ja Ventspils (Liettua).
Rostockista sisämaahan kulkevaa moottoritietä alettiin suunnitella 1950-luvun lopulla, mutta projekti pantiin jäihin vuonna 1961. Nykyisin käytössä olevaa tietää päästiin rakentamaan 1970. Töitä johti edellisvuonna perustettu VEB Autobahnbaukombinat (Volkseigene Betrieb Autobahnbaukombinat). Moottoritie Berliini–Rostock valmistui lopulta vuonna 1978. Sosialistidiktatuurin luhistumisen jälkeen tietä on nykyaikaistettu.
8. huhtikuuta 2011 BAB 19:llä lähellä Kavelstorfin kylää sattui ketjukolari, jossa kuoli kahdeksan ihmistä ja loukkaantui 131. Kolarissa oli mukana 80 ajoneuvoa molempisuuntaisesta liikenteestä. Onnettomuuden aiheutti hiekkamyrsky.
Samiakävykki
Samiakävykki ("Zamia pumila") on Karibialla kasvava kasvi. Se kasvaa aluksi yksivartisena, mutta alkaa haarautua noin viiden vuoden ikäisenä.
Aikoinaan samiakävykkejä kasvoi Hispaniolan saarella, Kuubassa ja Puerto Ricossa. Nykyisin sen esiintymisalue rajoittuu Kuuban keskiosiin ja Dominikaaniseen tasavaltaan.
Adrienne Lecouvreur
Adrienne Lecouvreur, syntyään Adrienne Couvreur, (5. huhtikuuta 1692 Damery, Épernay – 20. maaliskuuta 1730 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä ja eräs 1700-luvun merkittävimpiä alallaan.
Adrienne Lecouvreur syntyi vaatekäsityöläisen ja pesijättären tyttäreksi. Perhe muutti Pariisiin Comédie-Françaisen lähistölle Adriennen ollessa kymmenvuotias. Hänen teatteriuransa alkoi Lillestä, ja jatkui Pariisissa vuonna 1717 Jean Racinen draamassa "Mithridate". Saman vuoden kesäkuussa Lecouvreur näytteli Comédie-Françaisessa ja saavutti huomattavan yleisönsuosion. Menestys aiheutti kateutta Comédie-Françaisen muissa näyttelijättärissä.
Lecouvreur ystävystyi Voltairen kanssa. Hänellä oli lukemattomia rakkaussuhteita, muun muassa Saksin kreivi Moritzin kanssa. Suhde johti kilpailutilanteeseen Bouillonin herttuattaren kanssa. Lecouvreurin yllättävä kuolema, jonka on sanottu johtuneen myrkytyksestä, on yhdistetty tähän kolmiodraamaan. Teorian mukaan murhaajatar on Bouillonin herttuatar. Kirkko piti näyttelijän työtä ylipäätään paheellisena ja kieltäytyi antamasta Lecouvreurille kristillisiä hautajaisia. Näyttelijätär haudattiin ilman papin läsnäoloa Seinen rantatörmälle nykyisen Champ de Marsin kohdalle. Tästä Voltaire sai aiheen oodinsa "La mort de Mademoiselle Lecouvreur" loppusäkeeseen: "« Dieux ! pourquoi mon pays n'est-il plus la patrie / Et de la gloire et des talents ? »" ("Taivas! Miksi maani ei ole enää kotimaa / sen enempää maineen kuin lahjakkuudenkaan?")
Lecouvreur näytteli muun muassa Crébillonin "Électressa", Pierre Corneillen näytelmissä "Titus ja Berenike", "Le Cid" ja "Polyeucte" sekä Voltairen "Œdipessa". Hänen meriitteihinsä kuuluu myös näytteleminen viisitoistavuotiaan Ludvig XV:n hovissa 5. syyskuuta 1725, jolloin hän teki syvän vaikutuksen tämän puolisoon Maria Leszczyńskaan.
Adrienne Lecouvreurin tarina on ollut useiden näyttämöteosten inspiraationa. Eugène Scribe julkaisi näytelmän "Adrienne Lecouvreur" vuonna 1849. Francesco Cilean kynästä syntyi ooppera "Adriana Lecouvreur", jonka kantaesitys oli Milanossa marraskuussa 1902. Walter Wilhelm Goetze puolestaan kirjoitti operetin "Adrienne", jonka ensiesitys annettiin Hampurissa huhtikuussa 1926. "Adrienne Lecouvreur" -nimisiä elokuvia on tehty kolme (vuosina 1913, 1938 ja 1955), ensimmäisen filmatisoinnin nimiosassa oli Sarah Bernhardt. Suomenkielisen teatterin Adrienne Lecouvreur -tulkitsijoista mainittakoon Ida Aalberg.
Pallerokirjotähti
Pallerokirjotähti ("Haworthia attenuata") on afrikkalainen mehikasvi. Sitä käytetään koristekasvina.
Pallerokirjotähdellä ei ole lainkaan vartta, vaan sen lehdet kasvavat ruusukkeena suoraan kasvin tyvestä. Vieri vieressä kasvavavt ruusukkeet muodostavat lopulta suuria tiiviitä saarekkeita. Ruusukkeen halkaisija on 6-12 cm ja korkeus yleensä saman verran, joskus jopa 25 cm. Lehdet ovat tummanvuhreät ja niissä on valkoisten pilkkujen muodostamia enemmän tai vähemmän yhtenäisiä vaakaraitoja. Kasvista on jalostettu monia muotoja jotka poikkeavat toisistaan lähinnä näiden raitojen osalta. On myös kirjavalehtisiä muotoja. Kukat ovat vihertävänvalkoiset.
Sortavalan Kunto
Sortavalan Kunto, alkujaan Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura (SSV&US) perustettiin 1895 Carl Poppiuksen johdolla. Jäsenmäärä oli 30. Lajeina olivat alusta alkaen voimistelu, yleisurheilu ja hiihto. Jalkapalloa Seminaarissa harrastettiin jo 1898. Myös seiväshyppyä kokeiltiin jo niinkin aikaisin kuin 1893. Seura liittyi SVUL:oon 1926 jolloin se myös otti viralliseksi nimekseen Seminaarin Urheilijat, Sortavala. Seminaarien välisissä kilpailuissa Sortavala pärjäsi yleensä kohtalaisesti. Ensimmäiset naisjäsenet liittyivät seuraan vuonna 1928. Vuonna 1929 seura liittyi jäseneksi SVUL:n urheilu-, voimistelu-, hiihto- ja pesäpallojaostoihin ja sen nimeksi muutettiin Sortavalan Kunto. Seura rekisteröitiin 14.6.1930.
Koska seuran jäsenistö oli seminaarinuorisoa, oli sen jäsenistössä ja samalla myös johtokunnassa runsasta vaihtuvuutta, koska oppilaat vaihtuivat koko ajan. Toivo Ahjopalo toimi seuran puheenjohtajana koko seminaarissa oloaikansa 1934-1939. Seuran arkisto paloi seminaarin rakennusten palon yhteydessä.
Äetsän voimalaitos
Äetsän voimalaitos on Sastamalassa Kokemäenjoen Meskalankoskessa sijaitseva kahden vesivoimalaitoksen kokonaisuus. Niiden omistaja on UPM-Kymmene Oyj.
Voimalaitoksen pato toimii myös Kokemäenjoen ylittävänä kevyen liikenteen siltana.
Äetsän voimalaitos ympäristöineen kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Äetsän vanhan voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1919. Arkkitehti Sigurd Frosteruksen suunnittelema tiilirakenteinen voimalaitosrakennus valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Voimalaitoksen rakennutti porilaisen Oy W. Rosenlew Ab:n tytäryhtiö "Björneborgs Kraft", joka oli hankkinut omistukseensa kolme Keikyässä ja Tyrväällä sijainnutta koskea.
Vanhassa voimalaitoksessa on seitsemän 1920- ja 1930-luvuilla asennettua turbiinia, joista osa on yhä käytössä.
Voimalaitoksen pato rakennettiin Meskalankoskessa sijainneelle "Kaijalan kalliolle". Se on vanhin koko joen ylittävä pato Kokemäenjoessa. Rakentamisen yhteydessä perattiin myös Meskalankosken yläpuolella oleva Äetsänkoski.
Vuonna 1993 aloitettiin padon eteläpuolelle rakentamaan toista jokiuomaa sekä uutta voimalaitosta. Kokonaan kallion sisään louhittu voimalaitos otettiin käyttöön 1996. Uudessa laitoksessa on kaksi turpiinia.
Voimalaitoksen suunnitteli oululainen Uki Arkkitehdit.
Timo Joensuu
Timo Joensuu (s. 27. helmikuuta 1959 Nokia) on suomalainen ylilääkäri ja syöpähoitojen tutkija, kliinisen onkologian dosentti ja sairaalatoiminnan kehittäjä. Hän on yksi Docrates Syöpäsairaalan perustajista. Joensuu toimi johtavana ylilääkärinä Docrateella sen perustamisesta maaliskuuhun 2014 asti, jolloin hän siirtyi sairaalan ylilääkäriksi voidakseen keskittyä enemmän tärkeänä pitämäänsä potilastyöhön.
Joensuu valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Tampereen yliopistosta 1985, sai lääkärinoikeudet 1986, työskenteli 1991–1993 Pariisissa Ranskan kansallisessa lääketieteen tutkimusinstituutissa (, Institut national de la santé et de la recherche médicale), ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi solujen erikoistumisesta 1992 Tampereen yliopistossa. Vuodesta 2005 hän on kliinisen onkologian dosentti Helsingin Yliopistossa. Joensuu erikoistui syöpätauteihin ja sädehoitoon 1993–1998 HYKS:ssa, missä hän toimi erikoislääkärinä 1998–2007. Vuodesta 2007 hän on toiminut Docrates Syöpäsairaalan johtavana ylilääkärinä ja sairaalayhtiön hallituksen jäsenenä.
Joensuu on julkaissut yksin tai työryhmän jäsenenä runsaasti tieteellisiä artikkeleita syöpätaudeista ja niiden hoitomenetelmistä. Hannu Tavion kanssa hän on julkaissut kirjan "Elämä kantaa" eturauhassyövästä.
Joensuu otti ensimmäisenä Pohjoismaissa käyttöön IMRT:n (intensiteettimuokattu sädehoito). Docrates Syöpäsairaalassa on hänen ylilääkärikaudellaan edelleen kehitetty täsmäsädehoitoja ja tehty kliinistä lääketutkimusta.
Joensuu on toiminut Suomen Eturauhassyöpäyhdistys ry Propon hallituksessa ja kansainvälisten syöpätutkimusjärjestöjen asiantuntijana.
Mediuutiset valitsi Joensuun terveydenhuollon vuoden vaikuttajaksi 2010.
Nortamo-Seor
Nortamo-Seor eli "Nortamo-seura" on raumalaisen kirjailijan Hj. Nortamon nimikkoseura. Kirjailijan elämäntyön vaalimisen lisäksi sen tehtäviin kuuluu Rauman giälen eli Rauman murteen harrastaminen ja tutkiminen.
Nortamo-Seor on Suomen vanhin kirjailijan nimikkoseura. Se perustettiin Rauman kauppaseurassa toukokuussa 1930, kirjailijan ollessa vielä elossa. Perustajajäseniin kuuluivat muun muassa kirjailija ja päätoimittaja Väinö Lahtonen, professori Arthur Långfors sekä kauppaneuvos Jalmari Penttilä.
Ehdotuksen seuran perustamisesta teki Raumalla edeltävänä talvena vieraillut kirjailija Arvi Järventaus. Hän oli Unkarin-vierailullaan tutustunut maan kansallirunoilijan Sándor Petőfin kirjailijaseuran toimintaan ja ehdotti raumalaisille samanlaisen yhdistyksen perustamista.
Nortamo-Seoran jäsenistö on järjestäytynyt kuin laivan miehistö, jungmannista kapteeniin. Kapteeni toimii seuran puheenjohtajana. Hallituksen jäseniä kutsutaan "päällysmiähiksi". Heitä ovat kapteenin lisäksi kaksi "styyrmannia" eli perämiestä, purseri, stuertti ja kokki. Varajäseninä on kaksi "konstia" eli kokenutta merimiestä.
Tilitarkastajina toimivat "redarit" eli laivanvarustajat. Uudet jäsenet ovat seuraan liittyessään aina jungmanneja. Seuran kunniajäseniä kutsutaan vara-amiraaleiksi, ainoa amiraali on Hj. Nortamo.
Seuran jäseniksi ei oteta kuin miehiä. Jäsenet pitävät kokouksissa päässään merimiesten käyttämää öljykankaista sadehattua, sydvestiä. Seuran vuosikokous pidetään aina Nortamon syntymäpäivänä 13. kesäkuuta.
Hanhimäki
Hanhimäki on kylä Kauhavan kaupungissa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, entisen Alahärmän kunnan alueella. Yksi kuuluisimpia Hanhimäessä syntyneitä oli Antti Isotalo eli "Härmän häjyjen" johtaja "Isoo-Antti".
Edward Pasquale
Edward Pasquale (s. 20. marraskuuta 1990 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Hän pelaa lähinnä Detroitin AHL:ssä pelaavassa farmijoukkueessa Grand Rapids Griffinsissa.
Pasquale pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta (2006–2010) juniorisarja OHL:ssä, aluksi Belleville Bullsissa ja myöhemmin Saginaw Spiritissä. Hän nousi kolmannella kaudellaan Saginaw’n ykkösmaalivahdiksi ja valittiin kauden päätteeksi vuonna 2009 OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana CHL:n vuotuisessa Top Prospects Gamessa, jossa tuli valituksi Team Cherryn parhaaksi pelaajaksi. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Pasqualen neljännellä kierroksella ja teki hänen kanssaan kolmivuotisen tulokassopimuksen vajaa vuosi myöhemmin, toukokuussa 2010. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan sekä AHL:n Chicago Wolvesissa että ECHL:n Gwinnett Gladiatorsissa.
Thrashers siirtyi kauden 2010–2011 jälkeen Winnipegiin, Manitobaan, ja joukkueen nimeksi vaihdettiin Jets. Pasquale aloitti AHL-kauden 2011–2012 Winnipeg Jetsin farmijoukkueen St. John's IceCapsin kolmosmaalivahtina, mutta nousi kauden mittaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneempien David Aebischerin ja Peter Manninon. Hän pelasi runkosarjakauden aikana 38 ottelua ja pudotuspeleissä 2012 joukkueensa kaikki 15 ottelua. Hänet nimettiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Pasquale edusti vuonna 2007 Ontarion provinssia Canada Games -tapahtuman jääkiekkoturnauksessa. Hänen joukkueensa voitti turnauksessa kultaa.
Admiralen-luokka
Admiralen-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahdeksan aluksen muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistettiin kahtena alaluokkana.
Alukset perustuivat Yarrow'n "HMS Ambuscadesta" tehtyihin suunnitelmiin ja ne valmistettiin Alankomaissa Yarrowin tuella. Poikkeuksina olivat savuhormien pituus, päämaston siirto torpedoputkien väliin eikä taaemman kansirakenteen päälle sekä Alankomaiden laivaston asejärjestelmät, joita olivat miinoitusmahdollisuus, lentokone sekä keskimmäisten tykkien kilpien puute ja etu- ja takatykin kilpi tornin sijaan.
Van Ghent -luokan aseistus ostettiin Ruotsista Boforsilta. Pääaseina oli neljä 120 millimetrin 50 pituuskaliiperin M/1942 tykkiä, jolla oli mahdollista ampua 53 naulan kranaatteja. Niiden maksimikorotuskulma oli 30 ja 35 astetta. Aluksella oli ammunnan tukena kaksi etäisyysmittaria, joista toinen komentosillalla ja toinen keskilaivassa kansirakenteen päällä. Van Galen -luokan pääaseet olivat 120 millimetrin Wilton-Fijenoordin Mk.5 -tykkejä. Niiden suoja ja asennus oli sama kuin Van Ghent -luokan aluksilla.
Ilmatorjunta-aseistuksena oli Van Ghent -luokan aluksilla neljä 75 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja Van Galen -luokan aluksilla yksi 75 millimetrin ja kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Ilmatorjunta-aseistusta täydensi neljä 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muina aseina oli kuusi 533 millimetrin torpedoputkea ja Van Ghent -luokalla valmius kuljettaa 24 miinaa. Van Galen -luokan aluksilla oli valmius miinanraivaukseen.
Propulsiojärjestelmään kuului kahteen akseliin kytketyt Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty kolme Yarrow'n höyrykattilaa. Van Ghent -luokan kattilapaine oli 250 psitä ja Van Galen -luokalla 370 psi. Järjestelmä tuotti 31 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun maksiminopeuden. Alusten säiliöissä oli Van Ghent -luokan aluksilla 300 ja Van Galen -luokan aluksilla 330 tonnia öljyä. Taloudellisella 15 solmun nopeudella Van Ghent -luokan alukset kykenivät matkaamaan 3 200 merimailia ja Van Galen -luokan alukset 100 merimailia enemmän.
Chernoffin naamat
Chernoffin naamat on tilastotieteen professori Herman Chernoffin kehittämä tapa käyttää kasvonpiirteitä moniulotteisten ja monimutkaisten tilastollisten aineistojen kuvaamiseen. Metodi on erityisen hyvä ilmentämään aikasarjoissa tapahtuvia muutoksia. Toisaalta Chernoffin naamoja on kritisoitu niiden subjektiivisuuden vuoksi.
Chernoff sai 1970-luvun alussa ajatuksen käyttää kasvoja monimutkaisen tilastodatan visualisoinnissa. Chernoffin mukaan ihmiset tunnistavat kasvot ja niissä olevat pienet muutokset helposti, ja siksi yksinkertaiset naamat voivat kuvata tehokkaasti moniulotteista tilastodataa. Menetelmässä tulee valita huolellisesti ne kasvonpiirteet, jotka kuvaavat eri asioita. Kasvojen yksittäiset osat, kuten silmät, korvat, suu ja nenä, edustavat jokainen erilaisia muuttujia. Kasvojen osien muoto, koko, sijainti ja suuntaus määräytyvät tilastoaineiston arvojen perusteella.
Suomessa soveltavan tilastotieteen dosentti Kimmo Vehkalahti on käyttänyt Chernoffin naamoja kuvaamaan Suomen yhteiskunnan tilaa vuosina 1979–2008.
Wolf-luokka
Wolf-luokka eli Roofdier-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston ensimmäinen torpedovenehävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu palvelemaan Alankomaiden Itä-Intiassa.
Holland-luokka (hävittäjä)
Holland-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston neljän 1950-luvulla valmistetun aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Mikko Nesvitski
Mihail (Mikko) Nesvitski (17. marraskuuta 1967 Petroskoi, Neuvostoliitto) on Venäjällä Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen Karjalan Sanomat -lehden päätoimittaja.
Nesvitski on työskennellyt Karjalan Sanomissa toimittajana vuodesta 1991, ja vuonna 2010 hänet nimitettiin lehden päätoimittajaksi. Hän on syntyperältään puolalais-venäläinen. Hän kävi Petroskoissa tasokkaana tunnettua koulua numero 17, jossa opetettiin suomea. Hän on opiskellut suomea Petroskoin yliopistossa ja kirjoittaa ja puhuu suomea.
Kilpilehväsammal
Kilpilehväsammal ("Rhizomnium punctatum") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa ("Mniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Lajin elinympäristöä ovat märät korvet ja järvien, jokien, purojen rannat.
Kilpilehväsammal on pystykasvuinen ja keskikokoinen, kooltaan yleensä kahdesta kuuteen senttimetriä. Lehdet ovat leveän soikeat, pyöreäkärkiset ja ehytlaitaiset. Niissä on selvä keskisuoni. Itiöpesäkkeitä muodostuu toisinaan. Ne kasvavat yksittäin tai muutaman ryhminä versojen latvoissa. Pesäkkeen perä on pitkä ja pesäkeosa soikea, vaakatasossa tai nuokkuvassa asennossa.
Dorrit Moussaieff
Dorrit Moussaieff (hepreaksi: דורית מוסאיוף, syntynyt 12. tammikuuta,1950) on israelilaissyntyinen brittiläinen korusuunnittelija ja yrittäjä. Hän on naimisissa Islannin presidentin Ólafur Ragnar Grímssonin kanssa.
Moussaieff syntyi ja kasvoi Jerusalemin buharanjuutalaisessa kaupunginosassa, jonka hänen isoisoisänsä Shlomo Moussaieff oli perustanut. Hänen isänsä Shlomo Moussaieff oli varakas buharanjuutalainen kultaseppä, joka oli alun perin kotoisin Buharasta Uzbekistanista. Hän oli myös merkittävä Vanhan testamentin aikaisen antiikin keräilijä. Äiti Alisa Moussaieff oli aškenasitaustainen itävallanjuutalainen. Dorrit sai kuitenkin kotoa buharanjuutalaisen kasvatuksen ja kulttuuriperimän. Hänellä on kaksi siskoa; New Yorkissa asuva Tamara ja Tel Avivissa asuva Sharon.
Moussaieff vietti lapsuudessaan aikaa perheensä jalokiviliikkeessä Hilton Park Lanella Lontoossa. Kolmetoistavuotiaana Moussaieff muutti perheineen Lontooseen. Hän sai kotiopetusta ja kärsi lukihäiriöstä.
Moussaieff toimii korusuunnittelijana, joka on erikoistunut harvinaisiin jalokiviin. Hän on johtanut myös historiallisten rakennusten uudelleen sisustamista pääasiassa Britanniassa. Hän on kirjoittanut kolumneja brittiläisiin aikakauslehtiin, kuten seurapiirilehteen Tatleriin. Lisäksi hän on ollut mukana useissa kulttuuritapahtumissa Britanniassa ja Yhdysvalloissa ja työskennellyt taide- ja liike-elämän toimijoiden kanssa.
Moussaieff on edistänyt Islannin kulttuuria ulkomailla ja auttanut islantilaisia yrityksiä ja taidetta maailmalla. Hän on tehnyt työtä myös etenkin vammaisten ja mielenterveysongelmia sairastavien lasten ja nuorten hyvinvoinnin puolesta.
15. huhtikuuta 2016 islantilaiset lehdet paljastivat, että Panaman tietovuodon mukaan Moussaieffin perheyritys Moussaieff Jewelers Limited omisti osan Brittiläisille Neitsytsaarille rekisteröidystä veroparatiisiyhtiöstä. The Reykjavik Grapevine -sanomalehden mukaan tilinpäätökset näyttävät kytkökset yhtiöiden välillä vuodesta 1999 ainakin vuoteen 2005.
Moussaieffin ensimmäinen puoliso oli korusuunnittelija Neil Zarach. Pariskunta erosi, ja Moussaieff avioitui vuonna 2003 Islannin presidentin Ólafur Ragnar Grímssonin kanssa tämän 60-vuotissyntymäpäivillä 14. toukokuuta 2003. Pariskunta oli kihloissa jo sitä ennen kolme vuotta.
Moussaieff puhuu englantia, hepreaa, saksaa, ranskaa ja islantia. Hän harjoittaa juutalaisuutta ja viettää myös hanukkaa ja muita juutalaisia juhlia.
Toukokuussa vuonna 2006 Israelin vierailunsa aikana Moussaieff pidätettiin Ben Gurionin kansainvälisellä lentokentällä, sen jälkeen kun hän oli riidellyt turvallisuudesta vastaavan henkilökunnan kanssa, jotka kieltäytyi hyväksymästä Moussaieffin Britannian passia matkustusasiakirjana. Moussaieffille kerrottin, että hän on Israelin lainsäädännön mukaan velvollinen saapumaan ja poistumaan Israelista, Israelin kansalaisena Israelin passilla. Israelin Norjan-suurlähetystö, joka edustaa Islantia diplomaattisissa suhteissa Israeliin, ilmaisi pahoittelunsa tapahtumasta ja toisti että laki velvoittaa Israelin kansalaisia matkustamaan Israeliin israelilaisella passilla, kun he ovat maassa.
Lehtolehväsammal
Lehtolehväsammal ("Plagiomnium affine") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa ("Mniaceae"). Sitä esiintyy Euroopassa lauhkealta vyöhykkeeltä havumetsävyöhykkeen eteläosaan. Suomen alueella se on maan eteläisimmässä osassa melko yleinen ja kasvaa useimmiten lehdoissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä.
Laji on pienikokoinen ja muistuttaa metsälehväsammalta ("Plagiomnium cuspidatum"), johon verrattuna sen lehdet ovat pyöreät. Itiöpesäkkeet ovat lajilla harvinaisia ja itiöt melko pienikokoisia.
Holland-luokka (risteilijä)
Holland-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijäluokka, johon kuului kuusi kahdessa erässä 1800-luvun lopulla valmistettua alusta.
Suunnitelma perustui Britannian kuninkaallisen laivaston Apollo-luokan risteilijöihin. Ensimmäiset kolme alusta olivat 93,3 metriä pitkiä ja loput kolme 94,7 metrisiä. Kaikkien alusten leveys oli 14,8 ja syväys 5,41 metriä. Ensimmäisten alusten uppouma oli 3 900 tonnia, ja loppujen kolmen 133 tonnia enemmän.
Alusten propulsiojärjestelmä koostui kaksi akselisesta höyrykoneesta, joka tuotti 10 000 ihp:tä. Se mahdollisti 20 solmun huippunopeuden. Alusten suojana oli viisi senttimetriä paksu panssarikansi. Pääaseistuksena oli kaksi 150 millimetrin tykkiä yksittäin asennettuina. Apuaseina oli kuusi 120 millimetrin ja neljä 76 millimetrin tykki yksittäin asennettuina.
Purolähdesammal
Purolähdesammal ("Philonotis fontana") on lehtisammallaji omenasammalten heimossa ("Bartramiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Purolähdesammal on pystykasvuinen ja isokokoinen, enintään 12 senttimetriä korkea. Varsi on punainen ja melko niukasti haarova. Lehdet ovat sitä selvästi vaaleammat, kellertävän- tai sinertävänvihreät. Lehtien tyvi on leveä, tasaisesti kapeneva kärki terävä ja keskisuoni selvästi erottuva. Itiöpesäkkeitä syntyy melko harvoin tai yleisesti. Niissä on pitkä pesäkeperä ja pallomainen pesäke.Kuvalinkit:
23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama
23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama (2. kroatialainen) () oli vuonna 1944 pääosin Bosnian muslimeista koottu Waffen-SS:n vuoristojääkäridivisioona, joka ei ehtinyt koskaan kunnolla aloittaa toimintaansa. Bosnialaisille oli 1943 perustettu kroaateilla ja saksalaisilla täydennetty 13. Waffen-SS-vuoristodivisioona Handschar ja seuraavana keväänä ryhdyttiin kokoamaan toista muslimidivisioonaa. Uusia miehiä saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 4000. Osaston koulutus jäi kesken, kun se hajotettiin karkuruuden lisääntymisen vuoksi syyskuussa 1944. Divisioona ei tiettävästi koskaan osallistunut taisteluihin. Sen numero 23. annettiin myöhemmin hollantilaiselle panssarikrenatööridivisioonalle.
Handscharin tavoin myös Kama-divisioonaa täydennettiin katolisilla kroaateilla ja saksalaisilla upseereilla. Nimi "Kama" tarkoitti Balkanin paimenten käyttämää pientä tikaria.
Haapasuikerosammal
Haapasuikerosammal ("Brachythecium populeum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa ("Brachytheciaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Haapasuikerosammal on keskikokoinen, yleensä alle kymmenen senttimetrin kokoinen sammal, joka kasvaa alustanmyötäisenä kasvustona. Sen versot ovat tiheästi ja melko epäsäännöllisesti haarautuvia, kärjistä pensselimäisiä. Lehdet ovat kiiltävät, suorat, tyvestä leveät, pitkäkärkiset ja niissä on vahva keskisuoni. Laji on yksikotinen ja itiöpesäkkeet ovat tavallisia.
Laji kasvaa muun muassa lehtometsissä metsähaapojen tyvirungoilla ja kivialustoilla.Kuvalinkit:
Göteborgin satama
Göteborgin satama (, , LOCODE: SE GOT ) on Kattegatin merialueen itärannalla Göteborgin kaupungissa sijaitseva Ruotsin suurin ja Bergenin sataman jälkeen tonnimääräisesti Pohjoismaiden toiseksi suurin satama.
Satama koostuu ulommasta ja sisemmästä satama-alueesta. Kattegatin itärannan puoleinen merisatama muodostaa sataman ulomman osan; täältä löytyy esimerkiksi öljyterminaali. Sisemmät satama-alueet sijoittuvat Göteborgin keskustan läpi kulkevan Götajoen varrelle; alue palvelee esimerkiksi matkustajaliikennettä. Osa Göteborgin ulkosatamasta muodostaa vapaasataman, eli sillä on kansallisen tullivyöhykkeen ulkopuolinen vapaa-alue.
Satama-alue siis jakautuu useaan osaan. Näitä ovat muun muassa Göteborg-Frihamnen (LOCODE: SE GO4), Göteborg-Fiskhamnen (LOCODE: SE GO2), Göteborg-Lundbyhamnen (LOCODE: SE GO3), Göteborg-Ringökajen (LOCODE: SE GO5).
Konttiliikenteessä satama kuuluu koko Itämeren alueen suurimpiin Pietarin suursatama ja Gdańskin sataman ohella. Rahtitonneina mitattuna sen edellä on Pohjoismaisista satamista Bergenin satama ja Itämeren satamista Primorskin öljysatama, Pietarin suursatama ja 2012 lähtien Ust-Lugan satama.
Göteborgin sataman vuosittainen liikennemäärä:Huomaa, että edellä luetellut rahtimäärät pohjautuvat useaan eri tilastolähteeseen (2003–2008, 2009, 2010–2013), jotka eivät välttämättä ole täysin vertailukelpoisia.
Nuppusammal
Nuppusammal ("Physcomitrella patens") on lehtisammallaji nuotiosammalten heimossa ("Funariaceae"). Se on yksivuotinen ja yksikotinen paljaan maan sammallaji. Sillä on usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat avautumattomia.
Nuppusammalta esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomessa laji on harvinainen ja sen levinneisyysalue on eteläinen. Sitä esiintyy Etelä-Hämeen ja Etelä-Pohjanmaan alueella, ja on luokiteltu erittäin uhanalaiskesi. Laji kasvaa Suomessa paljaalla märällä savimaalla lähteisillä tai ajoittain tulvivilla paikoilla.
Skanderbeg (täsmennyssivu)
Skanderbeg tai Scanderbeg voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Attention! – Black Sabbath Volume One
Attention! - Black Sabbath Volume 1 on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma vuodelta 1970. Sen julkaisi alun perin Fontana Records Saksassa ja myöhemmin vuonna 1975 Britanniassa ja muualla Euroopassa yhtyeen managerin omistama WWA Records. Kokoelma ei kuitenkaan kuulu viralliseen diskografiaan. Albumi on julkaistu vain vinyylinä, CD-painoksia ei ole saatavilla. Ajallisesti kokoelman sisältö pohjautuu yhtyeen kahteen ensimmäiseen studio-albumiin ("Black Sabbath" (1970) ja "Paranoid" (1970)).
Isohiippasammal
Isohiippasammal ("Orthotrichum lyellii") on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa ("Orthotrichaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Skandinaviassa lajia esiintyy eteläosassa hemiboreaalisella vyöhykkeellä. Suomen alueella isohiippasammal on hyvin harvinainen, se tunnetaan vain Ahvenanmaalta ja on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Isohiippasammal kasvaa jalopuumetsissä ja puistoissa lehtipuiden emäksisellä kaarnalla. Suomessa se on elänyt metsäsaarnella. Laji tuottaa itiöpesäkkeitä hyvin harvoin ja leviää itiöiden sijaan kasvullisesti itujyväsistä.
Breguet Bre.690
Breguet Bre.690 oli toisessa maailmansodassa käytetty ranskalainen rynnäkköpommittaja. Koneen tyyppinumero 690 viittaa prototyyppimalliin, ensimmäinen tuotantomalli oli Bre.691.
Sarjan päätyyppi oli Breguet Bre.693 AB2. Siinä oli kaksi ranskalaista 700 hevosvoiman tehoista Gnome-Rhône 14M "Mars" -tähtimoottoria. Samaa moottorityyppiä käytettiin myöhemmin sotasaalisvalmisteena saksalaisten Henschel Hs 129 -rynnäkköhävittäjässä.
Jatkokehitys tuotti tyypin Bre.695, jossa oli yhdysvaltalaisvalmisteiset Pratt & Whitney SB4G Twin Junior -moottorit. Ne olivat Ranskassa valmistettuja kevyemmät ja tehokkaammat, mutta niiden suurempi läpimitta aiheutti enemmän ilmanvastusta, joten niillä varustetuilla koneilla oli aiempia malleja huonommat suoritusarvot. Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 mallia oli ehditty valmistaa vain 50 kappaletta.
Koneen 693 AB.2 -alatyypin huippunopeus oli 475 km/h (695:lla 560 km/h), ja enimmäispommikuorma 400 kg. Puolustus- ja tulituen aseina maavoimia vastaan rynnäköitäessä oli neljä konekiväärejä, joista yksi oli taakse ylös ja toinen alaviistoon vapaasti ampuva. Eteenpäin ampuvana kiinteästi asennettuna aseena oli 20 mm tykki. Joissain malleissa käytettiin moottorisuojuksista kiinteästi taakse alaviistoon ampuvia konekiväärejä, yksi kummassakin.
Saksa pakko-otti haltuunsa loput tämän tyypin lentokoneet marraskuussa 1942 ja antoi ne Italian kuninkaallisten ilmavoimien käyttöön harjoituskoneiksi.
E. A. Kranck
Ernst Albin Kranck (20. lokakuuta 1864 Heinola – 21. tammikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli erityisesti sairaalarakennuksia.
Kranckin vanhemmat olivat apteekkari Anders Kranck ja Fredrika Vilhelmina Hoffström. Kranck suoritti arkkitehdin opinnot Polyteknillisessä opistossa 1882-1887. Opiskeluaikana hän oli töissä Bruno Granholmin ja Carl Gustav Nyströmin toimistoissa. Hän valmistui arkkitehdiksi 1887. Kranck oli yleisten rakennusten ylihallituksen palveluksessa arkkitehtina 1887–1929 ja hän oli myös lyhyen aikaa Viipurin kaupungin arkkitehtina 1890–1891. Kranck toimi yleisten rakennusten ylihallituksen 1. sairaala-arkkitehtina 1899–1929. Hän asui 1896–1912 Tuusulassa senaattori Theodor Sederholmin entisessä "Villa Salmela" (Havulinna) huvilassa.
Kranck oli naimisissa Alexandra Lisitzinin kanssa. Professori Ernst Håkan Kranck oli heidän poikansa.
Kudos (yritys)
Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos oli suomalainen Tampereella toiminut tekstiilialan yritys. Kudoksen perusti 1919 Frans Teljo yhtiökumppaneidensa kanssa ja aluksi tehdas toimi Tampereen Lapin esikaupungissa sijainneessa puutalossa. Tässä tehtaassa tehtiin vain sukkia mutta pian Kudos perusti myös naisten puku- ja päällysvaateneulomon Satamakadulle. Satamakadun tehdas toimi kuitenkin vain muutamia vuosia 1920-luvun puoliväliin saakka. Lapin tehdasta sitä vastoin voitiin laajentaa ja vuonna 25 Kudoksella oli 25 työntekijää.
Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää.
Hyvon-Kudeneule Oy:n perustaja Aarne Karjalainen (1913–1986) oli Kudoksen palveluksessa 1938–1951 ensin myyntimiehenä ja sitten myyntipäällikkönä. Karjalainen tutustui Leicesterin konemessuilla uusiin kaksipuolista lämpöä sitovaa "interlock"-neuletta valmistaviin kutomakoneisiin. Kun Kudos Oy:n johto ei ollut kiinnostunut hankkimaan tällaisia koneita, Karjalainen osti kaksi konetta ja perusti oman yrityksensä Hyvon-Kudeneule Oy:n joka aloitti toimintansa maaliskuussa 1951 Helsingissä.
Kudos Oy poistettiin kaupparekisteristä 1981.
Attention! Black Sabbath Volume Two
Attention! - Black Sabbath Volume 2 on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma-albumi. Sen julkaisi alun perin Fontana Saksassa vuonna 1971. Se on jatkoa "Attention! - Black Sabbath Volume One"-kokoelmalle. Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa kokoelman julkaisi myöhemmin WWA Records. Kokoelmaa ei ole julkaistu CD-muodossa, eikä sitä lasketa viralliseksi julkaisuksi.
Tam-Silk
Tam-Silk Oy (vuoteen 1965 Tampereen Silkkikutomo Oy) on suomalainen Kangasalla toimiva vaatetusalan yritys joka valmistaa pääasiassa naisten alusvaatteita. Yritys aloitti toimintansa Tampereella 1925 kun Edith Hongen perusti naistenvaatteita valmistavan tehtaan Hämeenpuiston varrelle.
Vuonna 1965 tehdas muutti Tampereelta Kangasalle ja samalla myös yrityksen nimi lyhennettiin "Tam-Silk Oy":ksi. Enimmillään Tam-Silk Oy:n palveluksessa on ollut lähes 100 työntekijää.
Nykyisin yrityksen toimitusjohtajana toimii Riikka Saikkonen. Yrityksen omistavat Tuomo Saarni ja Sonja Ahtiainen sekä Timo Häkkinen, Pekka Siivonen-Uotila, Jari Tuovinen ja toimitusjohtaja Riikka Saikkonen.
Club Sonderauflage
Club Sonderauflage on Black Sabbath -yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 1970. Sen julkaisi yhtyeen levy-yhtiö Vertigo Records alun perin saksalaiselle kirja- ja musiikkikerholle. Alkuperäinen vinyyli on nykyään keräilyharvinaisuus. Vuonna 2006 Black Sabbathin vinyyliuusintajulkaisuihin keskittynyt Earmark julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen.
A-puoli
Lasse Erjamo
Lasse Erjamo (s. 5. elokuuta 1976 Suolahti) on suomalainen muusikko ja laulaja.
Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään taiteilijanimellä "Arto Muna" vuosituhannen vaihteessa yhtyeessä Arto Muna ja Millennium.
Lisäksi Erjamo on toiminut laulusolistina muun muassa "Deadbabes"-yhtyeessä. Hän on myös säveltänyt musiikkia eri artisteille, kuten Idols-kilpailussa menestyneelle Wellu Rowaltzille. Tämän lisäksi hän on laulanut Billion Dollar Babies -yhtyeessä, joka on Alice Cooperin tribuuttiyhtye.
HMS Awe
HMS Awe (viirinumero K526) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.
Alus tilattiin 2. lokakuuta 1942 Fleming and Fergusonilta ja sen köli laskettiin 27. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 28. joulukuuta ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1944.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin toukokuussa 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Diogo Gomes". Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1969.
Georg Wilenius
Georg Wilenus (14. kesäkuuta 1831 Grelsby, Finström – 20. lokakuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi yliarkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa.
Wileniuksen vanhemmat olivat turkulainen kauppias Isak Wilenius (1779–1831) ja Klara Agatha Sofia Mesterton (1790–1833). Hän oli naimisissa vuodesta 1859 Amanda Josefina Schultzin kanssa.
Wilenius kävi Turun triviaalikoulua 1839–1847 ja pääsi ylioppilaaksi 1851. Hän suoritti pienen kameraalitutkinnon 1853, ja hänestä tuli intendentinkonttorin oppilas 1854. Wilenius teki 1860–1862 opintomatkan Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan ja Italiaan.
Wileniuksesta tuli Hämeen läänin lääninkonduktööri 1856, yleisten rakennusten ylihallituksen 3. arkkitehti 1867, Mikkelin läänin lääninrakennuskonttorin esimies 1868 ja ylihallituksen 1. arkkitehti 1870 sekä yliarkkitehti 1883.