hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Moritz Seider
Moritz Seider (s. 6. huhtikuuta 2001 Zell, Saksa) on saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa DEL-joukkue Adler Mannheimissa. Häntä on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista ja Seideristä on parhaimmillaan odotettu ensimmäisen kierroksen varausta . Hän laukoo oikealta.
Seider on EHC Erfurtin kasvatti. Hän oli seuran C-nuorten tehokkain puolustaja sekä kaudella 2013–2014 tehoilla 12+11=23 että kaudella 2014–2015 tehoilla 14+20=34. Kaudeksi 2015–2016 Seider siirtyi Jungadler Mannheimin C-nuoriin. Kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti A-nuorten Deutsche Nachwuchsligan mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2017–2018 päätteeksi. Seider debytoi kauden aikana myös Adler Mannheimin DEL-joukkueessa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Seider teki DEL-debyyttinsä vain 16 vuoden ja kuuden kuukauden ikäisenä 27. lokakuuta 2017 Düsseldorfer EG:tä vastaan. Hänestä tuli Adlerin seurahistorian toiseksi nuorin pelaaja Christoph Gawlikin jälkeen.
Huhtikuussa 2018 Seider teki kolmivuotisen DEL-sopimuksen Adler Mannheimin kanssa. OHL-joukkue Owen Sound Attack varasi hänet 105. pelaajana , mutta Seider päätti jatkaa kaudella 2018–2019 uraansa kotimaassaan. Hän teki DEL-uransa avausmaalin runkosarjan toisella kierroksella 16. syyskuuta 2018 vieraissa Augsburger Pantheria vastaan.
Seider pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun pääsarjatasolla ja ensimmäinen pronssiin. Hän toimi vuoden 2019 turnauksessa Saksan kapteenina. Seider voitti turnauksen puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 1+6=7. Hän jakoi myös turnauksen tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Nicolas Appendinon kanssa lukemalla +8. Seider valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi.
Seider pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Saksan varakapteenina ja voitti hopeaa. Seider jakoi kolmella syöttöpisteellään turnauksen puolustajien syöttöpörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi.
Xeno Müller
Xeno Müller (s. 7. elokuuta 1972 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen soudun olympiavoittaja vuodelta 1996.
Müller saavutti yksikkösoudussa pronssia juniorien MM-kilpailuissa 1990. Seuraavana vuonna hän sijoittui aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa 11:nneksi. Olympialaisissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992, jossa hän pääsi B-finaaliin mutta ei osallistunut siihen ja sijoittui siten kokonaistuloksissa 12:nneksi.
Vuoden 1993 MM-kilpailuissa Müller oli yksiköissä kahdeksas. Vuonna 1994 hän saavutti MM-hopeaa 1,77 sekuntia Saksan André Willmsille hävinneenä. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 Müller sijoittui kuudenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Müller oli alkuerissä viisi sekuntia ja välierissäkin yli kaksi sekuntia seuraavaa nopeampi. Loppukilpailussa hän voitti kultaa 2,60 sekunnin erolla Kanadan Derek Porteriin. Sveitsin edellinen olympiavoitto oli vuodelta 1928.
Müller saavutti uransa toisen MM-hopean vuonna 1998 ja kolmannen vuonna 1999. Molemmilla kerroilla hän hävisi Uuden-Seelannin Rob Waddellille. Sydneyn olympialaisissa 2000 Müller sai hopeaa, kun Waddell oli häntä 1,65 sekuntia nopeampi. Vielä vuoden 2001 MM-kilpailuissa Müller sijoittui viidenneksi.
Müller on asunut pitkään Yhdysvalloissa ja pyrki Yhdysvaltain joukkueeseen Ateenan 2004 olympialaisiin mutta luovutti pitäessään Ateenan-matkaa liian vaarallisena terrorismin uhan takia.
Tonttu Toljanteri muorin töissä
Tonttu Toljanteri muorin töissä on Yle TV2:n tuottama suomalainen joulukalenterisarja vuodelta 2007, jota esitettiin joulukuussa 2007. Sarja uusittiin Yle Areenassa joulukuussa 2017. Sarjan päähenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu.
Yleisradio julkaisi sarjan DVD:llä 19. lokakuuta 2011, ja VLMedia uudestaan vuonna 21. lokakuuta 2015.
Joulumuori (Satu Säävälä) sairastuu unipöpöön (unipöpö on yli 500 vuotta ylitöitä tehneiden tonttujen tauti) ja Toljanteri (Kunto Ojansivu) rupeaa hoitamaan tämän töitä ja vie hänet omalle pankolleen väittäen, että siellä on joulumörkö. Toljanteri hoitaa itse kaikki muorin työt ja keksii aina syyn, miksi muori ei ole tavoitettavissa. Hän ei halua kaikkien menevän paniikkiin kuullessaan muorin olevan joulun alla sairaana. Aattona muori kuitenkin tulee muiden kanssa perinteiseen puurojuhlaan.
Lähde:
Sarjaa ei ole uusittu toistaiseksi kertaakaan.
Pekka Holma
Pekka Holma (18. joulukuuta 1938 Oulu – 26. elokuuta 2015 Oulu) oli suomalainen arkkitehti joka suunnitteli rakennuksia pääasiassa Pohjois- ja Keski-Suomeen.
Holma pääsi ylioppilaaksi 1961 Oulun lyseosta ja valmistui opettajaksi Oulun opettajainvalmistuslaitokselta 1966. Hän toimi matematiikan ja kuvaamataidon opettajana eri kouluissa muun muassa Posiolla ja Lassinkallion koulussa Oulussa. Holma oli kiinnostunut rakennustaiteesta ja niinpä hän opiskeli Oulun yliopiston arkkitehtiosastolla valmistuen sieltä arkkitehdiksi 1974.
Holma oli työssä oululaisissa arkkitehtitoimistoissa ja vuonna 1975 hän meni työhön Suunnittelukeskus Oy:n Oulun aluetoimistoon toimien siellä johtavana arkkitehtinä. Oman toimiston "Arkkitehtitoimisto Holma & Vuolteenaho Oy":n Holma perusti 1980 yhdessä Markku Vuolteenahon kanssa, Holma suunnitteli monia julkisia rakennuksia Pohjois-Suomeen kuten kouluja, kirjastoja, paloasemia, terveyskeskuksia ja vanhusten palvelurakennuksia. Hän oli mukana myös puolustusvoimien rakennushankkeissa. Holman toimisto liitettiin vuonna 2003 Uki Arkkitehdit Oy:öön jossa Holma oli johtotehtävissä eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Rob Waddell
Robert Norman "Rob" Waddell (s. 7. tammikuuta 1975 Te Kuiti, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen soudun olympiavoittaja, joka on kilpaillut myös purjehduksessa.
Waddell sijoittui soudun maailmanmestaruuskilpailuissa perämiehellisessä kaksikossa viidenneksi Indianapolisissa 1994 ja perämiehettömässä nelosessa kymmenenneksi Tampereella 1995. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti yksiköissä B-finaalin eli sijoittui kokonaistuloksissa seitsemänneksi.
MM-kilpailuissa 1997 Waddell sijoittui yksiköissä kahdeksanneksi. Vuosina 1998 ja 1999 hän voitti yksiköissä maailmanmestaruuden. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti kultaa 1,65 sekunnin erolla olympiavoittoa puolustaneeseen Sveitsin Xeno Mülleriin. Se oli Uuden-Seelannin ainoa kultamitali Sydneyn kisoissa.
Olympiavoittonsa jälkeen Waddell keskittyi purjehdukseen ja osallistui vuoden 2003 America’s Cupiin Team New Zealandin venekunnassa, joka hävisi kilpailun sveitsiläishaastaja Alinghille. Waddell oli mukana myös vuoden 2007 America's Cupissa, jossa Team New Zealand hävisi haastajana jälleen Alinghille.
Waddell palasi soutuun ja pyrki vuonna 2008 Uuden-Seelannin olympiaedustajaksi yksikköön mutta hävisi karsinnoissa maailmanmestari Mahé Drysdalelle. Waddell pääsi Pekingin olympialaisiin kaksikossa, jossa hän souti Nathan Cohenin parina. He sijoittuivat neljänneksi.
Waddell osallistui kolmannen kerran purjehduksen America's Cupiin vuonna 2013, jolloin Uuden-Seelannin joukkue hävisi yhdysvaltalaiselle Oracle Team USA:lle.
Rob Waddell avioitui vuonna 1998 myös soutajana olympialaisissa kilpailleen Sonia Waddellin (o.s. Scown) kanssa.
Richard Wolff
Richard Wolff (s. 1. huhtikuuta 1942) on yhdysvaltalainen marxilainen taloustieteilijä, kirjailija ja emeritusprofessori University of Massachusettsissa, Amherstissa.
Wolffin mukaan yhdysvaltalaiset ovat lähestymässä ymmärrystä, että Yhdysvalloissa on talousjärjestelmä, joka ei tule toimimaan heidän kohdallaan eikä heidän lapsiensa kohdalla. Wolffin mukaan valtavirran taloustiede ei huomioi taloudellisen epävakauden sosiaalisia kustannuksia.
Karboplatiini
Karboplatiini (CHNOPt) on platinan kompleksiyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä useiden syöpätyyppien hoitoon. Karboplatiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Huoneenlämpötilassa karboplatiini on valkoista kiteistä ainetta, joka liukenee veteen. Platina on keskusionina ja ligandeina siihen on sitoutunut kaksi ammoniakkimolekyyliä ja syklobutaanidikarboksyylihappo. Yhdisteen vaikutusmekanismi on samankaltainen kuin sisplatiinillakin. Sen platina-ioni sitoutuu syöpäsolujen DNA:han ja aiheuttaa DNA:n juosteiden ristiinlinkittymistä. Tämän seurauksena syöpäsolujen jakaantuminen estyy. Karboplatiinia käytetään muun muassa pään ja niskan syöpien, keuhkosyövän, munasarjasyövän, rintasyövän, kivessyövän ja virtsarakonsyövän hoidossa. Karboplatiini annostellaan ruiskeena suoneen ja sitä voidaan käyttää myös yhdistelmähoitona solunsalpaajien kanssa.
Tyypillinen karboplatiinin aiheuttama haittavaikutus on luuydinsuppressio. Tämän seurauksena elimistö tuottaa tavallista vähemmän valkosoluja. Sisplatiiniin verrattuna lääkeaine ei aiheuta yhtä paljon pahoinvointia tai vaurioita munuaisille, kuulolle tai hermostolle.
Karboplatiinia valmistetaan lähtien kaliumtetrakloroplatinaatista, joka reagoi ensimmäisessä vaiheessa kaliumjodidin ja ammoniakin kanssa cis-diammiinidijodoplatinaksi. Jodoligandit syrjäytetään nitraatto- tai sulfaattoligandeilla hopeanitraatin tai -sulfaatin avulla. Viimeisessä vaiheessa tämä kompleksi reagoi kaliumsyklobutaanidikarboksylaatin kanssa ja tuotteena muodostuu karboplatiinia.
Långe Erik
Långe Erik on majakka, joka sijaitsee Ruotsissa Öölannin saaren pohjoiskärjessä olevalla pienellä Stora Grundet -saarella. Viralliselta nimeltään majakka on Ölands norra udde. Se on rakennettu kalkkikivestä vuonna 1845. Långe Erik on Öölannin suosituimpia matkailunähtävyyksiä, jonne pääsee tutustumaan maksusta kesäisin.
John B. Kelly (vanhempi)
John Brenden "Jack" Kelly Sr. (4. lokakuuta 1889 Philadelphia, Yhdysvallat – 20. kesäkuuta 1960 Philadelphia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soudun kolminkertainen olympiavoittaja.
Kelly voitti kultaa Antwerpenin olympialaisissa 1920 yksikössä ja serkkunsa Paul Costellon kanssa kaksikossa. Pariisin olympialaisissa 1924 Kelly ja Costello voittivat toisen kerran kaksikossa kultaa.
John B. Kellyn lapsista John B. Kelly Jr. oli soudun olympiamitalisti sekä Yhdysvaltain olympiakomitean puheenjohtaja ja Grace Kelly oli maailmankuulu näyttelijä sekä Monacon ruhtinatar.
Långe Jan
Långe Jan on majakka, joka sijaitsee Ruotsissa Öölannin saaren eteläkärjessä. Viralliselta nimeltään majakka on Ölands södra udde. Se on rakennettu kalkkikivestä vuonna 1785, ja se on Ruotsin korkein majakka.
Xylocopa darwini
Xylocopa darwini on rautamehiläisiin kuuluva pistiäislaji. Se on kotoperäinen Galápagossaarilla ja saarten ainoa mehiläislaji, jota tavataan siellä luonnollisesti. Se onkin saariston tärkeimpiä pölyttäjähyönteisiä. Se on myös monipuolinen pölyttäjä, sillä se vierailee monilla hyvin erilaisilla saariston kasveilla.
"X. darwini" on kehittynyt jostain Amerikan mantereelta Galápagossaarille levinneestä rautamehiläislajista. Sen alkuperää ei kuitenkaan ole tiedossa, mutta rautamehiläiset ovat tulleet mahdollisesti jonkin ajopuun mukana, sillä suvun lajit pesivät puiden rungoissa ja oksissa. Haplotyyppitutkimuksen perusteella "X. darwini" -lajin esivanhemmat levisivät Galápagossaarille kahdessa aallossa. Ensimmäinen aalto tuli keskisille ja läntisille saarille ja toinen aalto Españolalle ja San Cristobálille.
Supernanny Suomi
Supernanny Suomi on MTV3-kanavalla keväällä 2019 alkava televisiosarja, joka perustuu brittiläiseen Supernanny-formaattiin.
Autobahn A14 (Sveitsi)
Autobahn A14 on moottoritie Keski-Sveitsissä.
A14 on kansallinen valtatie N14 (). Se alkaa Luzernin kaupungin pohjoispuolelta Ebikonin kunnan Emmenbrückestä moottoritieltä A2 ja kulkee Reussjokea seuraten moottoritielle A4 Rischin kunnan Holzhäusernin kylään Chamin kaupungin eteläpuoelle.
Luzernin päässä Ebikonissa noin 70 000 ajoneuvoa liikkuu tiellä keskimäärin vuorokaudessa vuoden aikana.
Kristian Heinilä
Tom Kristian Kalervo Heinilä (s. 24. helmikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Heinilä sijoittui olympialaisten 470-luokassa 16:nneksi Sydneyssä 2000 Petri Leskisen kanssa. He voittivat maailmanmestaruuden Kansainvälisen 470-luokkaliiton MM-kilpailuissa Tel Avivissa 1997 ja Kansainvälisen Purjehtijaliiton MM-kilpailuissa Dubaissa 1998 sekä sijoittuivat 470-luokkaliiton MM-kilpailuissa neljänneksi Mallorcalla 1998. Euroopan-mestaruuskilpailuissa he saavuttivat pronssia vuonna 1997 sekä sijoittuivat neljänneksi vuonna 1999.
Heinilä edusti seuratasolla Brändö Seglarea. Hän voitti Leskisen kanssa 470-luokan Suomen-mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Heidät valittiin yhdessä vuoden 1997 parhaaksi suomalaispurjehtijaksi.
Martin Savolin
Martin Elias Savolin (15. maaliskuuta 1884 Kaarina – 18. toukokuuta 1964 Helsinki) oli lääkintäeversti, joka sai professorin arvonimen.
Martin Savolinin vanhemmat olivat teologian tohtori, kirkkoherra Emil Joachim Savolin ja Johanna Albertina Bergh ja puoliso vuodesta 1918 Aina Toini Laurell. Savolin tuli ylioppilaaksi 1908 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1913. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1917 aiheesta "Undersökningar över lipemien". Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti hän oli 1923–1951. Savolin ylennettiin lääkintäkapteeniksi 1928, -majuriksi 1930, -everstiluutnantiksi 1932 ja -everstiksi 1942. Hän toimi Helsingin yleisen sairaalan avustavana lääkärinä 1914–1917 ja apulaisopettajana 1917–1927, samoin kuin Kammion sairaalan lääkärinä 1917–1918, Kivelän sairaalan lääkärinä 1918, Humaliston keuhkotautisairaalan ylilääkärinä 1919–1921, Tuberkuloosin vastustamisyhdistyksen sihteerinä 1921–1924 ja Naantalin kylpylaitoksen lääkärinä 1924–1927. Suomen valkoisen kaartin pataljoonan lääkäri ja v.s. rykmentin lääkäri Savolin oli 1928–1929, sotilasapteekkilaitoksen ja saniteettivaraston päällikkö 1929–1930, puolustusministeriön lääkintätoimiston päällikkö 1930–1936, Helsingin sotilassairaalan sisätautiosaston lääkäri 1936–1944 ja päällikkölääkäri 1941–1944. Professorin arvonimen hän sai 1951. Suomen sisällissodassa Savolin toimi etappipataljoonan lääkärinä.
Kjetil Borch
Kjetil Borch (s. 14. helmikuuta 1990 Tønsberg, Norja) on norjalainen soudun olympiamitalisti ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Borch sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2010 pariairokaksikossa Nils Jakob Hoffin kanssa neljänneksi. Seuraavana vuonna he sijoittuivat MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja Lontoon olympialaisissa 2012 seitsemänneksi. EM-kilpailuissa he saavuttivat pronssia vuosina 2012 ja 2013. Chungjun MM-kilpailuissa 2013 he voittivat maailmanmestaruuden.
Vuonna 2014 Borch ja Hoff sijoittuivat EM-kilpailuissa neljänneksi ja MM-kilpailuissa kymmenenneksi. Vuosi 2015 toi EM-kilpailuissa neljännen ja MM-kilpailuissa 12. sijan. Vuodeksi 2016 Borchin pariksi vaihtui Olaf Tufte ja tuloksena oli EM-kilpailujen viides sija sekä olympiapronssi Rio de Janeirossa.
Vuonna 2017 Borch ja Tufte sijoittuivat MM-kilpailuissa pariairokaksikossa viidenneksi. Vuodeksi 2018 Borch vaihtoi yksikköön ja voitti Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa sekä maailmanmestaruuden Plovdivissa.
Vapaa Inkeri
Vapaa Inkeri () on Inkerissä toimiva separatistinen ryhmittymä, joka yrittää perustaa Pietarin ja Leningradin alueelle autonomisen Inkerin tasavallan, joka voisi tarvittaessa itsenäistyä.
Vuonna 2017 Pietarissa pidätettiin kolme Vapaa Inkeri -järjestöön kuulunutta miestä. Miehet olivat matkalla kohti Smolnan hallintopalatsia ja heillä oli hallussaan revolveri, käsikranaatti ja polttopulloja.
Inkerin liiton puheenjohtaja Wladimir Kokon mukaan Vapaa Inkeri -järjestöllä ei ole yhteyttä suomalaistaustaisiin inkeriläisiin.
Pääsy Vapaa Inkeri -järjestön kotisivuille on estetty Venäjällä.
Lauri Honkanen
Lauri Honkanen (s. 4. huhtikuuta 1935 Pertunmaa) on suomalainen Kotkassa asuva kirjailija. Hän on työskennellyt autonkuljettajana ja satamanosturin käyttäjänä sekä toiminut Työväen Sivistysliiton piirisihteerinä. Honkanen kävi kansakoulun ja erilaisia kursseja sekä suoritti aikuiskasvatuksen approbaturin.
Honkanen on julkaissut runokokoelman ja romaanin sekä useita järjestö- ja paikallishistoriikkeja.
Marraskuu on musta hauta
Marraskuu on musta hauta on Reijo Mäen vuonna 1988 ilmestynyt kolmas Vares-dekkari. Sen julkaisi alun perin Gummerus.
Kirjassa yksityisetsivä Vares saa tehtäväkseen seurata Tallinnassa työmatkoilla käyvää liikemiestä, jonka vaimo epäilee tämän olevan uskoton. Vareksen komennuksesta suuri osa kuluu kuitenkin haahuilun, naisseikkailujen ja alkoholinkäytön merkeissä.
Vares asuu Viru-hotellissa, jossa KGB salakuuntelee asukkaita. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Neuvosto-Viroon, aikaan, jolloin suomalaiset yritykset käyvät bilateraalista kauppaa, turistit juovat halpaa alkoholia, ostavat prostituutiopalveluja, vaihtavat markkoja pimeästi rupliin ja välittävät läntisiä kulutustarvikkeita kuten pankkien mainospipoja paikallisille, hallinto on korruptoitunut ja salakuljetus sekä pimeä talous kukoistavat.
Kirjan toinen juonne ovat Viron itsenäistymispyrkimykset. Neuvostotasavallan muuta valtiota korkeampi elintaso ja talousuudistukset mainitaan. Samoin viitataan vuoden 1980 opiskelijamielenilmauksiin. Osa virolaisista elättelee haaveita päästä muuttamaan länteen. Osa kansalaisista toimii miehittäjien palveluksessa, ja sekä maassa asuvat että maanpaossa elävät toisinajattelijat suunnittelevat vastatoimia ja vastustavat venäläistämispyrkimyksiä. Virolaisten asevelvollisten joutuminen Afganistanin sotaan on myös kirjan toiminnan motiivina.
Veljesharju
Veljesharju rakennettiin vuosina 1947–48 Sotainvalidien Veljesliiton tuberkuloosiparantolaksi Liperin Käsämään. Myöhemmin se toimi invalidien ammattikouluna ja Hengitysliitto Helin kuntoutuskeskuksena nimillä Kaprakka ja Verve. Nyt siellä toimii Ammattiopisto Luovi.
Päärakennukset piirsi arkkitehti Viljo Revell. Rakennushistoriallisesti arvokas kokonaisuus on suojeltu osayleiskaavassa. Veljesharjuun kuuluu muun muassa hallintorakennus, ravintola, tuotantotiloja, koulutilat ja asuinrakenennuksia. Norjantalo-niminen rakennus valmistui asuinkerrostaloksi vuonna 1956. "Valkoiseksi rapatut rakennukset on sommiteltu taiten valoisalle harjun laelle ja rinteisiin, maaston muotoja mukaillen, ja muodostaat keskenään rupattelevan kokonaisuuden jota männikkö kuuntelee", kuvataan Veljesharjua kirjassa Pohjois-Karjalan arkkitehtuuriopas.
Veljesharjun nimi oli alun perin Sotainvalidien Veljesliiton Liperin ammattioppilaitos. Se aloitti toimintansa vuonna 1947, ja se oli aluksi tarkoitettu ensisijaisesti alle 40-vuotiaille ja sodassa tuberkuloosiin sairastuneille. Koulun nimeksi tuli vuonna 1959 Liperin ammattioppilaitos ja 1962 Liperin ammattikoulu. Koulusta on valmistunut muun muassa sähköasentajia, puuseppiä ja metallimiehiä. Enimmillään oppilaita on ollut noin 180.
Veljesharjun alueella on valaistuja lenkkipolkuja ja patikointireittejä. Huttulammen rannalla on rantasauna. Vuonna 2004 valmistunut uimahalli Liprakka on ollut suljettu yleisöltä vuodesta 2015, mutta sen avaamista on vaadittu vuonna 2018.
Hakaristin ritarit
Hakaristin ritarit – suomalaiset SS-miehet, politiikka, uskonto ja sotarikokset on kirkkohistorian dosentti André Swanströmin kirjoittama sotahistoriallinen teos. Sen on julkaissut vuonna 2018 Atena. Teoksen aiheena on suomalainen SS-pataljoona toisen maailmansodan aikana Saksassa.
Teos on valittu Vuoden tiedekirja 2018 -palkinnon finaaliin.
Swanström tuo kirjassaan uuden näkökulman aiemmin suhteellisen puhtoiseen kuvaan suomalaisen SS-pataljoonan vaiheista Saksassa. Hänellä on ollut aineistona SS-miesten päiväkirjoja ja kirjeitä.
Swanström kiinnostui aiheesta, kun hän luki SS-sotilaspastorien Ensio Pihkalan ja Kalervo Kurkialan päiväkirjoja, joista ilmeni, että ihmisiä kidutettiin, sotavankeja teloitettiin ja juutalaisia tapettiin. Esimerkkinä hän mainitsee Pihkalan Unterscharführer Olavi Karpalolta saaman kirjeen, jossa tämä harmitteli tositoimien puutetta: "Juutalaisten teloittamiseen riittää kehnompikin ampumataito kuin omaamamme." Kurkiala oli Heinrich Himmlerin henkilökohtainen tuttu ja toimi myöhemmin kotimaassa SS-Aseveljet-yhdistyksen puheenjohtajana.
Swanström sanoo saaneensa suorastaan vihaista ja ärtynyttä palautetta, kun hän on kyseenalaistanut asioita.
Teos herätti keskustelua, jossa sekä kritisoitiin että myötäiltiin Swanströmin näkemyksiä. Tärkeänä sitä kuitenkin pidettiin. Esimerkiksi Oula Silvennoinen arvioi Helsingin Sanomiin kirjoittamassaan artikkelissa teoksen kirjavuoden tärkeimmksi ja ansiokkaimmaksi sotahistorian tietoteokseksi.
Silvennoinen kirjoittaa, että tutkijoiden piirissä on kiinnitetty jo pitkään huomiota suomalaisten SS-miesten kuvan säröttömyyteen. Saksan itärintama oli kuitenkin erityisen raaka kansanmurhien, joukkomurhien ja terrorin tapahtumapaikka. Siviilien murhat olivat harkittu osa Saksan sotatoimia, Silvennoinen sanoo ja kysyy, kuinka suomalaiset olisivatkaan voineet pysyä tietämättöminä tapahtumista. Hän viittaa Swanströmiin, jonka vastaus on hänen mukaansa punnittu ja vastaansanomaton. Syyksi siloiseen kuvaan Silvennoinen näkee Mauno Jokipiin teoksen "" (1968), joka häneen mukaansa on näennäisen tyhjentävä SS-pataljoonan historia.
Juha Muurinen puolestaan sanoo Iltalehdessä, että Swanström oikoo mutkia eikä tämän tutkimus tuo esille mitään uutta, vaan kaikki on jo käsitelty aiemmin ja Swanströmin löytämiä tapauksia on puitu lehdistössäkin.
Hannu Ryöppönen
Hannu Ryöppönen (s. 1952 Pernaja) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka toimi 1970-luvulta lähtien monien kansainvälisten yritysten talousjohtajana Lontoossa, New Yorkissa, Kööpenhaminassa, Luxemburgissa ja Tukholmassa. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2008 Stora Enson varatoimitusjohtajan paikalta. Hänet tunnetaan erityisesti kansainvälisen rahoituksen asiantuntijana.
Ryöppönen syntyi Pernajan Haddomissa ja kirjoitti 1971 ylioppilaaksi Lovisa svenska samlyceumista. Hän suoritti diplomiekonomin tutkinnon Helsingin Hankenilla ja toimi ensin Rautakirjan ja Hoechst-yhtymän talousjohdossa Suomessa, kunnes lähti 1977 Yhdysvaltoihin. Siellä hän teki uraa Alfa Lavalin ja Chemical Bankin palveluksessa, kunnes hänet valittiin vuonna 1985 ruotsalaisen Ikean talousjohtajaksi. Hän työskenteli 14 vuotta Ingvar Kampradin lähipiirissä ja siirtyi sitten ruotsalaisen Industri Kapitalin palvelukseen. Vuosina 2003 Ryöppönen kutsuttiin alankomaalaisen, maailman suurimpiin kuuluneen vähittäiskauppayrityksen Aholdin taloudesta vastaavaksi varatoimitusjohtajaksi, tehtävänään luotsata yritys vararikon partaalta uuteen alkuun kirjanpitoskandaalin jälkeen. Vuonna 2005 hänet valittiin Stora Enson talousjohtajaksi.
Jäätyään 56-vuotiaana eläkkeelle vuonna 2008 Ryöppönen on toiminut yksityissijoittajana sekä muun muassa Amer Sportsin, ICAn ja Novo Nordiskin hallituksen jäsenenä ja ruotsalaisen metsäteollisuusyrityksen Billerud Korsnäsin hallituksen puheenjohtajana. Hän asuu vaimonsa kotimaassa Britanniassa. Heillä on neljä aikuista lasta, ja kotikielinä ovat englanti, ruotsi ja tanska.
Sanita Pušpure
Sanita Pušpure (s. 21. joulukuuta 1981 Riika, Latvia) on irlantilainen, Latviassa uransa aloittanut soudun maailmanmestari.
Pušpure sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2011 pariairokaksikossa Lisa Dilleenin kanssa 12:nneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 Pušpure kilpaili yksikössä ja sijoittui 13:nneksi voitettuaan C-finaalin. Vuonna 2014 hän saavutti yksikössä EM-pronssia ja sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2015 hän oli EM-kilpailuissa viides ja MM-kilpailuissa yhdestoista. Vuonna 2016 hän saavutti toistamiseen EM-pronssia ja sijoittui Rio de Janeiron olympialaisissa 13:nneksi.
Vuonna 2017 Pušpure sijoittui MM-kilpailujen yksikössä neljänneksi. Plovdivin MM-kilpailuissa 2018 hän voitti maailmanmestaruuden yli viiden sekunnin erolla Sveitsin Jeannine Gmeliniin.
Fritz Geitlin
Fritz Gabriel Geitlin (28. tammikuuta 1875 Helsinki – 27. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen Kammion sairaalan ylilääkäri.
Geitlinin vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Wilhelm Gabriel Geitlin ja Jenny Nina Pacius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896, filosofian maisteriksi 1897, lääketieteen kandidaatiksi 1898, lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja lääketieteen tohtoriksi 1906. Hän teki opintomatkoja Saksaan 1897, 1907, 1914, 1922 ja 1923.
Geitlin oli Helsingin yliopiston patologis-anatomisen laitoksen amanuenssina 1903–1905, Heinolan kylpylaitoksen ylilääkärinä 1907–1909, Hangon kylpylän ylilääkärinä 1910–1914 sekä Kammion sairaalassa lääkärinä vuodesta 1915 ja ylilääkärinä 1919–1941. Hän julkaisi teoksia hermopatologian ja psykiatrian alalta.
Geitlin oli naimisissa vuodesta 1900 Anna Aline Frosteruksen kanssa.
Hyväntahtoinen diktatuuri
Hyväntahtoinen diktatuuri viittaa hallitukseen, jossa autoritaarinen johtaja käyttää absoluuttista poliittista valtaa valtiossa, mutta oletetaan tekevän niin valtion hyvinvoinnin takia.
Jeannine Gmelin
Jeannine Gmelin (s. 20. kesäkuuta 1990 Uster, Sveitsi) on sveitsiläinen soudun yksikköluokan maailman- ja Euroopan-mestari.
Gmelin aloitti aikuisten arvokisauransa vuonna 2014, jolloin hän sijoittui yksikössä Euroopan-mestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 15:nneksi. Vuonna 2015 hän saavutti Poznańin EM-kilpailuissa hopeaa ja sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli viides.
Vuonna 2017 Gmelin voitti Sarasotan MM-kilpailuissa kultaa lähes kaksi sekuntia Britannian Victoria Thornleyn edellä. Vuonna 2018 hän voitti Glasgow'ssa Euroopan-mestaruuden ja saavutti Plovdivin MM-kilpailuissa hopeaa.
Mullan maku
Mullan maku on Reijo Mäen vuonna 2000 julkaisema kahdestoista Vares-dekkari. Kirjan nimi viittaa Turun vesijohtoveden laatuun.
Kirjassa Vares saa tehtäväkseen selvittää auto-onnettomuudessa kuolleen pankkivirkailijan kaksoiselämää ja varallisuuden alkuperää. Kirjan teemoja on pettäminen. Suuri osa Vareksen ajasta kuluu työtehtävien sijaan alkoholinkäyttöön, naisten naruttamiseen ja erilaisiin vedonlyönteihin, kuten sen arvaamiseen, onko vauva lastenvaunuissa valkoinen vai mulatti tai onko lihapullia annoksessa parillinen vai pariton määrä.
Vainajan tarinaa, tämän avioliittoa ja ajautumista petokseen kerrotaan takaumina minä-muodossa.
Teoksen rikollishahmoja edustaa Hämeen ja Pohjanmaan välimailta kotoisin oleva Martti Keskisarja, joka haluaa korjata kokemansa nöyryytykset, kuten vankilassa saamansa pilkkanimen. Hänen nuoruudestaan paljastetaan myös kavereiden naurun kohteeksi tuleminen helluntailaisten upotuskasteella.
Vares puolestaan muistelee nuoruutensa tansseihin menoa Siikaisten Vuorijärven yli ja bensan loppumista Kuvaskankaalla.
Kirjan sivuhahmoja on maailmanmaineen kynnyksellä aikanaan ollut, edelleen legendaarinen mutta Turkuun päätynyt rokkari, joka kertoilee värikkäästi aiemmasta riippuvuudestaan, Amerikan-vuosistaan ja kohtaamistaan henkilöistä kuten Donald Trumpista.
Kirjan tapahtumien alkusysäyksiä on Suomen 1990-luvun lama, erityisesti markan devalvointia ja kelluttamista seurannut luottojen vakuuskriisi.
Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä henkilögalleria on tuttu Mäen aiemmista teoksista ja sympaattisten luuserien ja rikollisten kuvaus muistuttaa Carl Hiaasenin ja Elmore Leonardin teoksia. Avolaa häiritsee tietynlainen sovinismi ja turinointi. Toisaalta hän näkee onnistumisina paikallisvärin, herkulliset henkilöhahmot ja amerikkalaisperäisen yksityisetsivän siirtämisen suomalaiseen maisemaan.
Mullan makua myytiin ilmestymisvuonnaan 15 200 kappaletta.
Islam Tanskassa
Islam on Tanskan toiseksi suurin uskonto. Tanskassa on noin 300 000 muslimia, joka on 5,3 prosenttia Tanskan väestöstä.
22,2% Tanskan muslimeista ovat turkkilaisia, 10,2% irakilaisia, 9,5% libanonilaisia, 8,7% pakistanilaisia, 7,3% somaleita ja 6,3% afghanistanilaisia.
10% Kööpenhaminan väestöstä on muslimeja.
Minna Aalto
Minna Maarit Aalto (s. 8. marraskuuta 1965 Turku) on purjelautailija, lajinsa ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut suomalainen.
Aalto sijoittui olympialaisissa Mistral-laudalla käydyissä purjelautakilpailuissa 20:nneksi Atlantassa 1996 ja 15:nneksi Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1998 ja kahdeksanneksi vuonna 1984. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli neljäs vuonna 1989 ja viidestoista vuonna 1996.
Aalto edusti seuratasolla Turun Pursiseuraa, Turun Windsurfer Clubia ja Naantalin Purjehdusseuraa. Hän voitti purjelautailun Suomen-mestaruuden vuosina 1997–1999.
Pasi Nissinen
Pasi Nissinen (s. 7. elokuuta 1972) on suomalainen jääkiekkoilija. Nissinen on Jokipoikien kasvatti, hän edusti Jokipoikia lähes koko uransa ajan. Nissinen on voittanut urallaan kertaalleen 1-divisioonan pistepörssin, sekä 1-divisioonan mestaruuden. Nissistä kuvaillaan kiekolliseksi pelaajaksi, jonka vahvuuksia ovat pelisilmä ja syöttötaito. Nissinen on edustanut urallaan myös ruotsalaista Mörrums Golssia, sekä Kuopion Kalpan joukkuetta. Nissinen lopetti ammattiuransa kauteen 1999-2000.
Ljudmila Aleksejeva
Ljudmila Mihailovna Aleksejeva (; 20. heinäkuuta 1927 Jevpatorija, Neuvostoliitto – 8. joulukuuta 2018 Moskova, Venäjä) oli venäläinen toisinajattelija ja Venäjän ihmisoikeusliikkeen keskeinen hahmo, Venäjän omaksitunnoksi kutsuttu.
Ljudmila Aleksejeva syntyi vuonna 1927 Krimin niemimaalla Jevpatorijassa. Hän valmistui Moskovan valtionyliopiston MGU:n historian tiedekunnasta 1950. Hän työskenteli myöhemmin Nauka-kustannusyhtiön tiedetoimittajana.
Aleksejeva aktivoitui Stalinin kuoleman jälkeen, ja hänen asunnostaan tuli moskovalaisen älymystön kokoontumispaikka. Yhtenä herätteenä Aleksejevan aktivismille oli venäläiskirjailijoiden Andrei Sinjavskin ja Juli Danielin joutuminen 1966 vankileirille syytettynä ”neuvostovastaisesta toiminnasta”. Aleksejeva perusti vuonna 1968 muutaman kumppaninsa kanssa maanalaisen sanomalehden, "Hronika tekuštših sobytin" (‘Ajankohtaisten tapahtumien kronikka’). Aleksejeva olikin vuodesta 1968 useita kertoja kuulusteltavana ja kotietsintöjen kohteena.
Aleksejeva työskenteli vuosina 1970–1977 Neuvostoliiton tiedeakatemian yhteiskuntatieteiden tieteellisen tiedon instituutissa. Hän liittyi vuonna 1976 Moskovan Helsinki-ryhmään, jonka tarkoituksena oli vaatia neuvostohallintoa pitäytymään Helsingin päätösasiakirjaan kuuluneissa ihmisoikeuksissa. Ihmisoikeusaktivistien pidätykset kiihtyivät vuonna 1977, mikä pakotti Aleksejevan muuttamaan Yhdysvaltoihin, missä hän toimi Moskovan Helsinki-ryhmän puheenjohtajana.
Aleksejeva palasi Venäjälle vuonna 1993 ja aloitti uudelleen Moskovan Helsinki-ryhmän maanlaajuiset kampanjat. Hän sai kansallista huomiota uuden sukupolven aktivisteilta, kun hän osallistui vuosien 2009–2010 jo yli 80-vuotiaana mielenosoituksiin. Hänet pidätettiin vuonna 2010 uudenvuodenaattona järjestetyssä luvattomassa mielenosoituksessa.
Aleksejeva oli yhteiskunnallisesti aktiivinen kuolemaansa asti. Vuonna 2014 hän kertoi vastustavansa Krimin miehitystä ja puolusti Jehovan todistajien oikeutta uskonnonvapauteen Venäjällä. Aleksejeva kuoli joulukuussa 2018 moskovalaisessa sairaalassa.
Kun Memorial-järjestö sai vuonna 2009 Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon, Aleksejeva oli yksi sen kolmesta edustajasta. Vladimir Putin palkitsi vuonna 2017 puolestaan Aleksejevan ihmisoikeustyöstä Venäjän valtionpalkinnolla.
Peter von Koskull
Peter Hans Wilhelm von Koskull (s. 19. tammikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen, kaksissa olympialaisissa 1980-luvulla kilpaillut purjehtija.
Peter von Koskull sijoittui olympialaisten 470-luokassa veljensä Johan von Koskullin kanssa kuudenneksi Los Angelesissa 1984 ja 16:nneksi Soulissa 1988. Maailmanmestaruuskilpailuissa veljekset sijoittuivat parhaimmillaan 12:nneksi vuonna 1988 ja 13:nneksi vuonna 1983. He voittivat 470-luokan Euroopan-mestaruuden vuosina 1984 ja 1987, saavuttivat EM-pronssia vuonna 1988 sekä sijoittuivat neljänneksi vuonna 1981 ja viidenneksi vuonna 1982. He voittivat Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1984.
Seuratasolla von Koskull edusti Nyländska Jaktklubbenia ja Brändö Seglarea. Hän voitti Suomen-mestaruuden 470-luokassa veljensä kanssa vuosina 1982 ja 1987–1989 sekä Georg Tallbergin kanssa vuonna 1985. Hän voitti H-veneiden Suomen-mestaruuden vuosina 1994 ja 1995.
Josep Lluís
Josep Lluís i Cortés (, 13. joulukuuta 1937 Badalona, Katalonia – 4. lokakuuta 2018) oli espanjalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Lluís oli ensimmäinen Espanjan miesten maajoukkueessa 100 maaottelua pelannut henkilö: yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 118 ottelua 1,8 pisteen keskiarvolla. Lluís kuului Espanjan kokoonpanoon muun muassa Rooman kesäolympialaissa 1960 sekä vuosien 1959, 1961, 1963 ja 1965 EM-kilpailuissa. Seuratasolla Lluís edusti muun muassa Real Madridia ja Joventut Badalonaa. Hän toimi pelaajauransa jälkeen muun muassa Espanjan maajoukkueen apuvalmentajana. Lluís kuoli 80-vuotiaana 4. lokakuuta 2018.
Johan von Koskull
Johan Henrik Wilhelm von Koskull (s. 25. syyskuuta 1964 Helsinki) on suomalainen, kaksissa olympialaisissa 1980-luvulla kilpaillut purjehtija.
Johan von Koskull sijoittui olympialaisten 470-luokassa veljensä Peter von Koskullin kanssa kuudenneksi Los Angelesissa 1984 ja 16:nneksi Soulissa 1988. Maailmanmestaruuskilpailuissa veljekset sijoittuivat parhaimmillaan 12:nneksi vuonna 1988 ja 13:nneksi vuonna 1983. He voittivat 470-luokan Euroopan-mestaruuden vuosina 1984 ja 1987, saavuttivat EM-pronssia vuonna 1988 sekä sijoittuivat neljänneksi vuonna 1981 ja viidenneksi vuonna 1982. He voittivat Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1984.
Seuratasolla von Koskull edusti Nyländska Jaktklubbenia ja Brändö Seglarea. Hän voitti Suomen-mestaruuden 470-luokassa veljensä kanssa vuosina 1982 ja 1987–1989. Hän voitti Soling-luokan Suomen-mestaruuden vuosina 1992 ja 1993.
Richard Murunga
Richard ”Dick” Murunga (22. huhtikuuta 1949 – 26. lokakuuta 2018 Nairobi) oli kenialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Murunga voitti sarjassa 67 kg olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kuoli nairobilaisessa sairaalassa 26. lokakuuta 2018.
Rudi Biaudet
Ali Rudi Rainer Biaudet (s. 3. maaliskuuta 1953 Turku) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Biaudet sijoittui olympialaisten 470-luokassa Mikko Brummerin kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan 14:nneksi Flying Dutchman -luokassa vuonna 1978.
Seuratasolla Biaudet edusti Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden 470-luokassa vuonna 1975.
Biaudet'n veli Harry Biaudet on kilpaillut myös purjehtijana. Heidän isoisänsä Ali Biaudet pelasi maajoukkuetasolla tennistä ja jääpalloa. Kansanedustaja ja ministeri Eva Biaudet on Rudi ja Harry Biaudet'n pikkuserkku.
Arthur Schnabel
Arthur Schnabel (16. syyskuuta 1948 Schweigen – 22. lokakuuta 2018 Cancún, Meksiko) oli saksalainen judoka ja olympiamitalisti.
Schnabel voitti avoimessa luokassa olympiapronssia Los Angelesissa 1984. Hän saavutti myös seitsemän EM-mitalia ja kilpaili Montréalin kesäolympialaisissa 1976. Schnabel kuoli 70-vuotiaana 22. lokakuuta 2018 Cancúnissa, Meksikossa, missä hän oli osallistumassa veteraanien MM-kilpailuihin.
Mikko Brummer
Henry Mikko Ilari Brummer (s. 23. helmikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Brummer sijoittui olympialaisten 470-luokassa Rudi Biaudet'n kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän voitti puolitonnarien maailmanmestaruuden "Hasse from Finland" -veneen kipparina vuonna 1991 ja saavutti MM-hopeaa vuonna 1986. Flying Dutchman -luokan MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan 14:nneksi vuonna 1978.
Seuratasolla Brummer edusti Nyländska Jaktklubbenia ja Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden 470-luokassa vuonna 1975 sekä useita kertoja avomeriluokissa.
Brummerin veljet Yrjö ja Otso Brummer ovat myös kilpailleet purjehtijoina.
Matti Jokinen (purjehtija)
Veli-Matti Jokinen (s. 8. helmikuuta 1936 Turku) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Jokinen sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Matti Paloheimon ja Reijo Laineen kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa Louhi-luokassa seitsemänneksi vuonna 1972 ja kymmenenneksi vuonna 1970. Louhi-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes vuonna 1968.
Seuratasolla Jokinen edusti Helsingfors Segelklubbia ja Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden Lightning-luokassa vuonna 1954, Louhi-luokassa vuonna 1968 sekä Soling-luokassa vuosina 1975, 1976, 1981 ja 1982.
Willie Naulls
William Dean ”Willie” Naulls (7. lokakuuta 1934 Dallas, Texas – 22. marraskuuta 2018 Laguna Niguel, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Naulls voitti Boston Celticsin pelaajana kolme NBA:n mestaruutta. un hän osallistui neljästi.
Naulls pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1953–1956 UCLA:n joukkueessa. St. Louis Hawks varasi hänet NBA:han yhdeksännellä vuorolla . Naulls aloitti NBA-uransa syksyllä Hawksissa mutta siirrettiin jo joulukuussa New York Knicksiin. Joulukuussa 1962 hänet siirrettiin San Francisco Warriorsiin. Syyskuussa 1963 Naulls myytiin Boston Celticsiin, jossa hän pelasi kolme viimeistä NBA-kauttaan voittaen joka vuosi mestaruuden. ssa Naulls esiintyi vuosina 1958, 1960, 1961 ja 1962. Naulls kuoli 84-vuotiaana Kalifornian Laguna Niguelissa Churg-Straussin syndrooman aiheuttamiin hengitysongelmiin.
Matti Paloheimo (purjehtija)
Matti Ilmari Paloheimo (s. 4. joulukuuta 1935 Kajaani) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Paloheimo sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Matti Jokisen ja Reijo Laineen kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa Louhi-luokassa seitsemänneksi vuonna 1972 ja kymmenenneksi vuonna 1970. Louhi-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes vuonna 1968.
Seuratasolla Paloheimo edusti Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden Louhi-luokassa vuosina 1968 ja 1973 sekä Soling-luokassa vuonna 1975.
Reijo Laine
Reijo Artturi Laine (s. 28. tammikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Laine sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Matti Jokisen ja Matti Paloheimon kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän edusti seuratasolla Merenkävijöitä ja voitti Suomen-mestaruuden Louhi-luokassa vuonna 1973.
Little Longnose
Little Longnose (, "Karlik Nos") on venäläinen "Melnitsa animation" -studion tekemä animaatioelokuva. Kyseinen elokuva perustuu Wilhelm Hauffin satuun - "Little Long-nose" (1826). Elokuvan ensi-ilta oli 20. maaliskuuta vuonna 2003 Venäjällä ja Latviassa. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 21. maaliskuuta vuonna 2004.
VAROITUS:  Seuraava kirjoitus .
Jotta noita pystyisi hallitsemaan maailmaa, hän tarvitsee lapsen, jolla on erittäin kiltti ja ystävällinen sydän.  Paha noita saa apulaisen ansiosta selville kiltistä pojasta, jonka nimi on Jaakob. Jaakobin isä on suutari Heinz ja äiti Ganna myy yrttejä.
Eräänä päivänä noita huijaa Jaakobin omaan linnaan. Siellä noita yrittää herättää henkiin pahan kiviolennon pojan avustuksella. Jaakob kuitenkin kieltäytyy siitä, jonka seurauksena noita muuttaa hänet rumaksi kääpiöksi. Samalla selviää, että sillä aikaa, kun Jaakob oli noidan linnassa, oli kulunut jo seitsemän vuotta.
Palattuaan kotikaupunkiin Jaakob huomaa, että isä Heinz on kuollut ja että äiti Ganna ei tunnista omaa poikaansa kääpiömäisyyden takia. Kaupunkilaiset nauravat Jaakobille ja kiusaavat häntä. Jaakob joutuu epätoivon käsiin, mutta eräänä päivänä hän pelastaa hanhen elämän. Pojalle selviää, että hanhi on kidnapattu sekä lumottu prinsessa Greta. Seitsemän vuotta sitten prinsessa tapasi vahingossa noidan isänsä kirjastossa, joka oli lukemassa taikaopin salaisuuden.  Lopulta Jaakob ja Greta rakastuvat toisiinsa. Yhdessä he joutuvat taistelemaan noidan pahoja aikomuksia vastaan. Juonipaljastukset päättyvät tähän.
Shin Lim
Shin Lim (s. 25. syyskuuta 1991 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen taikuri, joka on tunnettu erityisesti korttitempuista. Lim voitti America’s Got Talentin 13. tuotantokauden vuonna 2018.
Aatos Schildt
Jalo Aatos Wiini Wilhelm Schildt (22. toukokuuta 1864 Jyväskylä – 17. marraskuuta 1939 Jyväskylä) oli maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.
Aatos Schildtin vanhemmat olivat piirilääkäri Wolmar Schildt ja Mathilda Fredrika Wilhelmina Wadenstjerna. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1890 oli Dagmar Helmina Aleksandra Maria Streng (k. 1902) ja toinen vuodesta 1914 Ida Lovisa Streng (k. 1935). Schildt tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1885. Hän toimi maanviljelijänä omistamallaan Nisulan tilalla vuodesta 1889. Säätyvaltiopäivillä 1905 hän oli aateliston ja ritariston edustaja, kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1913, 1918 ja 1923. Schildt, jolla oli lukuisia luottamustoimia, sai maanviljelysneuvoksen arvon 1924. Tilanomistaja, majuri ja kansanedustaja Yrjö Schildt oli Aatos Schildin poika.
Lauri Schroderus
Lauri Schroderus (1. kesäkuuta 1879 Lapinlahti – 30. elokuuta 1962 Helsinki) oli kauppaneuvos ja insinööri, joka toimi yli 40 vuotta Mercantilen toimitusjohtajana.
Lauri Schroderuksen vanhemmat olivat lääninrovasti Karl August Schroderus ja Elin Lagus ja puoliso vuodesta 1906 Kerstin Eili von Essen (k. 1958). Schroderus tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1898, opiskeli Polyteknillisessä opistossa ja valmistui insinööriksi Hannoverissa 1905. Hän työskenteli Strömbergin palveluksessa 1905 ja sitten Mercantilella insinöörinä, osaston johtajana, johtokunnan jäsenenä ja vuodesta 1914 toimitusjohtajana aina vuoteen 1957 asti. Yhtiön johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1944–1954. Kauppaneuvoksen arvon Schroiderus sai 1948. Hän toimi myös useiden muiden teollisuuslaitosten toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana ja hänellä oli monia liike-elämän ja muita luottamustoimia.
Puhujan kasvatus
Puhujan kasvatus ("Institutio oratoria") on Quintilianuksen vuonna 95 jaa. julkaistu puhetaitoa ja kasvatusta käsittelevä teos. Tekijän alkuperäisenä tarkoituksena oli kirjoittaa katsaus puhetaidon erilaisiin suuntauksiin ja alan historiaan, mutta lopulta hän päätyi esittelemään myös omia näkemyksiään, koska hän halusi saada parannuksia etenkin oman aikansa puhujien alkeiskoulutukseen.
Quintilianuksen teos on 12 kirjaa sisältävä systemaattinen esitys puhujien kasvattamisesta lapsesta mestariksi. Teos on kokonaisuudessaan säilynyt nykypäiviin. Ensimmäiset kirjat käsittelevät alkeisopintoja, kirjat 3–6 puheen aihevalintaa ("inventio"), kirja 7 aiheen taiteellista jäsentelyä ("dispositio"), kirjat 8–10 tyyliä ("elocutio"), kirja 11 muistamisen helpottamista ("memoria") ja esitystapaa ("actio") sekä kirja 12 puhujalta edellytettävää yleissivistystä. Suomennos sisältää teoksen kirjat 1–4.
"Institutio oratoria" on vahvimmillaan opetustaidon alalla. Tähän vaikuttaa Quintilianuksen oma lakimies- ja opettajatausta. Hän oli teosta kirjoittaessaan toiminut 20 vuotta valtiollisena puhetaidonopettajana. Retoriikan klassikkoteosten kirjoittaja Cicero tarkasteli asiaa poliitikon näkökulmasta, kun Quintilianus oli valtion virkamies. Niinpä Quintilianus painottaakin antiikin Rooman huippuvirkamiesten kasvattamista ja puhetaidon opettamista heille.
Ginga: The Last Wars
Ginga: The Last Wars () on Yoshihiro Takahashin tekemä jatko-osa -mangasarjalle. Se kertoo varttuneista Weedin pennuista Orionista, Rigelistä ja Siriuksesta. Sarjan päävihollinen on Akakabuton poika, Monsoon. Manga alkoi 29. toukokuuta 2015 ja päättyi 7. joulukuuta 2018, ja sen pituudeksi tuli 22 pokkaria. Se ilmestyi viikoittain Shūkan Manga Goraku -sarjakuvalehdessä.
Sarja julkaistaan suomeksi. Ensimmäinen pokkari ilmestyy 3. toukokuuta 2018.
Palantir Technologies
Palantir Technologies on Peter Thielin perustama yritys, joka on erikoistunut big dataan ja tiedonlouhintaan. Yrityksen tuotteiden avulla voi analysoida reaalimaailmasta syntynyttä dataa. Yrityksen toimitusjohtaja on Alex Karp. Yritys on suunnittelut listautumisantia vuodelle 2019 ja yrityksen arvoksi on arvioitu jopa 41 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Porrentruy
Porrentruy on kunta Juran kantonissa Luoteis-Sveitsissä. Kunnassa on vajaat 7 000 asukasta, ja se on kantonin toiseksi väekkäin kunta. Porrentruy on Ajoien alueen keskus.
Porrentruy sijaitsee Allainejoen laaksossa nelisenkymmentä kilometriä Baselista lounaaseen Ranskan rajan tuntumassa.
Porrentruyn linnassa oli vuosina 1528–1792 katolisen Baselin hiippakunnan piispanistuin.
Moottoritie A16 ja rautatie Delémontista Ranskan Belfortiin kulkevat Porrentruyn kautta.
HC Ajoie on porrentruyläinen jääkiekkoseura.
Meidän pitää puhua
Meidän pitää puhua on suomalainen viisiosainen draamasarja, jossa Oona Airola näyttelee viiden erilaisen naisen kokemat erotarinat. Yle keräsi joulukuussa 2017 suomalaisten erotarinoita, joiden pohjalta sarja käsikirjoitettiin.
Kaikki sarjan jaksot julkaistiin Yle Areenassa 5. joulukuuta 2018. Televisiossa ne esitetään Yle TV2:lla 15. joulukuuta 2018.
Anne Lainto
Anne Lainto (s. 1987 Lohja) on suomalainen radio- ja tv-juontaja. Hän on tullut tunnetuksi YleX-radiokanavalta, missä hän on juontanut Uuden musiikin X -ohjelmaa. Hän juonsi TV2:lla Uuden musiikin kilpailua vuosina 2012–2014. Hän on juontanut Yle TV2:lla myös festarilähetyksiä muun muassa Ruisrockista, YleXPopista ja Blockfesteiltä.
Lainto opiskeli verkko-, radio-, ja tv-viestintää Turun Diakonia-ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 2011. Hän teki harjoittelunsa YleX-radiokanavalla Uuden musiikin iltavuoro -ohjelmassa. Aiemmin hän työskenteli Turussa Auran Aallot -radiokanavalla ja Salossa Rogmo FM -radiokanavalla. Hän teki myös elokuva -ja levyarvioita XTV-verkkomediaan.
YleXllä hän toimi harjottelunsa jälkeen verkkotoimittajana ja alkoi juontaa YleX Viikonloppu -ohjelmaa vuonna 2012. Samana vuonna hän juonsi ensimmäistä kertaa Uuden musiikin kilpailun Joona Kortesmäen kanssa. 2014 hän siirtyi Uuden musiikin iltavuoroon ja 2015 Uuden musiikin aamuvuoroon. Hän juonsi festarikoosteita Yle TV2:lla muun muassa YleXPopista, Ruisrockista ja Blockfesteiltä vuosina 2015-2017. Vuonna 2018 hän alkoi juontaa YleX:n Uuden musiikin X -ohjelmaa Ida Karimaan kanssa. Lainto tekee musiikkiaiheisia videoita YleX Music Youtube-kanavalle. Vuonna 2017 hän alkoi soittaa DJ-keikkoja Ida Karimaan kanssa. Vuonna 2018 he esiintyivät mm. Ruisrockissa, Waterlandissa, Rauman Meren Juhannuksessa ja Slushin avajaisjuhlissa.
Lainto palkittiin musiikkialan Musiikki & Media -tapahtuman Industry Awards -gaalassa vuoden toimittajaksi vuonna 2017.
Henkilöstöhallinto
Henkilöstöhallinto on organisaatiossa harjoitettavaa työntekijöihin liittyvää hallintoa, johon on kirjallisuudessa viitattu englanninkielisillä vanhemmalla "personnel administration"- ja uudemmalla "human resources" (HR) -käsitteillä. Henkilöstöhallinnon tarkoituksena on maksimoida työntekijän työtehoa ja minimoida työntekijöiden vaihtuvuutta. Henkilöstöhallinto perustuu siihen, että työntekijät ovat yrityksen arvokkaimpia tuotannontekijöitä ja samalla myös kalleimpia. Henkilöstöhallinnon tehtävinä on mm. työtehtävän luokittelu, työnkuvan määrittely, työtehtävässä menestymisen arviointi, meriittiin perustuva palkkaus ja POSDCORB (engl. "Organizing, Staffing, Directing, Co-Ordinating, Reporting and Budgeting"). Lisäksi henkilöstöhallinto hoitaa työterveyshuoltoon liittyviä tehtäviä.
Henkilöstöhallintoa hoitavaa yrityksen osastoa kutsutaan yleisesti henkilöstöosastoksi tai HR-osastoksi.
Aditi Rao Hydari
Aditi Rao Hydari (s. 28. lokakuuta 1986 Hyderabad, Andhra Pradesh) on intialainen näyttelijä ja laulaja, joka työskentelee pääasiassa hindin- ja tamilinkielisissä elokuvateollisuuksissa.
Hydari teki elokuvadebyyttinsä malajalaminkielisessä toimintatrillerissä "Prajapathi" vuonna 2006. Hän nousi kuuluisuuteen roolillaan romanttisessa draamatrillerissä "Yeh Saali Zindagi" vuonna 2011. Tämän jälkeen hän on näytellyt sivurooleja useissa hindielokuvissa, kuten romanttisessa draamassa "Rockstar" (2011), romanttisessa komediassa "Khoobsurat" (2014) ja trillerissä "Wazir" (2016). Hän voitti Dadasaheb Phalke Excellence Awards -kriitikkopalkinnon nimiroolistaan toimintadraamassa "Bhoomi" vuodelta 2017. Hydarin rooli Mehrunisana menestyneessä historiallisessa draamassa "Padmaavat" (2018) sai hyvän vastaanoton.
Hydarin isä Ehsaan Hydari oli muslimi ja äiti Vidya Rao oli syntyjään hindu, mutta harjoittaa buddhalaisuutta. Hydarilla on molempien vanhempiensa puolilta kuninkaallisia sukujuuria. Hän käyttää molempien vanhempiensa sukunimiä, minkä hän on selittänyt haastattelussa: ”Halusin pitää molemmat, koska äitini kasvatti minut, mutta isäni on myös osa minua. Hydari on harvinainen nimi, joten pidin sekä Raon että Hydarin.”
Hydari on eronnut aviomiehestään, näyttelijä Satyadeep Mishrasta, mutta he ovat edelleen ystäviä.