hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ambato
San Juan de Ambato on kaupunki Ecuadorin keskiosassa. Se sijaitsee Andien vuoristossa noin 2 500 metrin korkeudessa. Yli 300 000 asukkaan Ambato on Tungurahuan maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1698 perustettu kaupunki on kärsinyt vaurioita useissa maanjäristyksissä historiansa aikana. Viimeisen suuri järistys tapahtui vuonna 1949, jolloin lähes koko kaupunki tuhoutui.
Ambatoa ympäröivä maaseutu on tärkeää hedelmänviljelyaluetta. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat elintarvike- ja tekstiiliteollisuus. Kaupunki on myös merkittävä maantieliikenteen solmukohta, Ambaton kautta kulkee muun muassa Kanadasta Argentiinaan johtava Panamericana-valtatie. Matkustajaliikenteelle tarkoitettua lentokenttää tai rautatieasemaa kaupungissa ei ole.
Ambatossa toimivat teknillinen korkeakoulu "Universidad Técnica de Ambato" sekä Quiton katoliseen yliopistoon kuuluva "Pontificia Universidad Catolica del Ecuador".
Konstantin Makovski
Konstantin Jegorovitš Makovski (; 2. heinäkuuta 1839 Moskova – 30. syyskuuta 1915 Petrograd) oli vaikutusvaltainen venäläinen taidemaalari, joka yhdistetään Vaeltajiin. Monet hänen historialliset maalauksensa, kuten "Venäläisen morsiamen pukeminen" näyttävät idealisoidun kuvan venäläisestä elämästä aikaisemmilta vuosisadoilta. Häntä pidetään usein akateemisen tyylin edustajana. Hänen veljensä oli taidemaalari Vladimir Makovski. Hänen poikansa oli runoilija ja taidekriitikko Sergei Makovski, joka julkaisi Pietarissa ilmestynyttä taidelehteä Apollonia.
Konstantin syntyi Moskovassa venäläisen taidehahmon ja amatöörimaalarin Jegor Ivanovitš Makovskin, yhden Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opiston perustajan, vanhempana poikana. Hänen äitinsä oli säveltäjä ja hän toivoi poikansa seuraavan jalanjälkiään.
Vuonna 1851 Konstantin ilmoittautui Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistoon, jossa hänestä tuli huippuoppilas, joka sai helposti kaikki saatavilla olevat mitalit. Hänen opettajiaan olivat M. I. Skotti, A.N Mokritski ja S.K Zarjanko, joista Skotti oli Karl Brjullovin oppilas. Makovskin taipumus romantiikkaan ja koristeellisiin tehokeinoihin voidaan selittää Brjullovin vaikutukseksi.
Vuonna 1858 Makovski ilmottautui Keisarilliseen taideakatemiaan Pietarissa. Vuodesta 1860 alkaen hän osallistui akatemian näyttelyyn teoksillaan, sellaisilla kuin "Sokean parantaminen" (1860) ja "Vale-Dmitrin kätyrit surmaavat Boris Godunovin pojan" (1862). Vuonna 1863 Makovski yhdessä 13 muun opiskelijan kanssa, jotka olivat oikeutettuja osallistumaan kilpailuun akatemian ensimmäisen luokan kultamitalista, kieltäytyivät maalaamasta annetusta aiheesta koskien skandinaavista mytologiaa ja lähtivät akatemiasta ilman tutkintotodistusta.
Makovskista tuli jäsen Ivan Kramskoin johtamassa "Artteli"-ryhmässä, tavanomaisesti tehden kuvia jokapäiväisestä elämästä ("Leski" 1865, "Sillikauppias" 1867). Vuonna 1870 hän oli perustamassa Vaeltajia ja hän jatkoi työskentelyä jokapäiväisiä asioita kuvaavien maalausten kanssa. Hän asetti töitään esille niin Akatemiassa kuin Vaeltajien näyttelyissä.
Merkittävä muutos Makovskin tyylissä tapahtui 1870-luvun puolivälissä hänen Egyptin ja Serbian matkojensa jälkeen. Hänen mielenkiintonsa vaihtui sosiaalisista ja psykologisista ongelmista taiteen värien ja muodon ongelmiin.
1800-luvulla Makovskista tuli muodikas muotokuvien ja historiamaalausten tekijä. Vuoden 1889 maailmannäyttelyssä Pariisissa hän sai ensimmäisen luokan kultamitalin teoksistaan "Iivana Julman kuolema", "Pariksen tuomio" ja "Demoni ja Tamara". Hän oli yksi aikansa korkeimmalle arvostettu ja eniten maksettu venäläinen taiteilija. Monet demokraattikriitikot pitivät häntä Vaeltajien aatteiden luopiona, joka teki silmiinpistäviä, mutta pinnallisia teoksia kuten Henryk Siemiradzki kun taas toiset pitivät häntä venäläisen impressionismin edelläkävijänä.
Makovski kuoli Petrogradissa vuonna 1915 jouduttuaan tieliikenneonnettomuuteen, jossa sähkökäyttöinen raitiovaunu osui hänen hevoskärryynsä. Hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Pyhän Nikolauksen hautausmaalle.
Dunajská Streda
Dunajská Streda (, ) on kaupunki Slovakian lounaisosassa.
Noin 23 000 asukkaan Dunajská Stredan väestöstä yli 80% eli lähes 19 000 on unkarilaisia. Slovakkeja kaupungissa asuu nelisen tuhatta ja romaneja on muutamia satoja. Kaupungissa asuu myös muutaman kymmenen hengen suuruinen saksalainen vähemmistö. Toiseen maailmansotaan asti kaupungissa oli huomattava määrä juutalaista väestöä. Vuoden 1930 väestönlaskennassa he muodostivat noin 40% osuuden Dunajská Stredan asukkaista, unkarilaisia oli puolet ja slovakkeja noin 10%.
Dunajská Stredan kaupunkikuva on muodostuu pääosin modernista rakennuskannasta. Sen vanhat rakennukset purettiin lähes kokonaan 1950–1980-luvuilla ja korvattiin sosialistista realismia edustavalla arkkitehtuurilla. 1990-luvulla Dunajská Stredan keskusta rakennettiin uudelleen unkarilaisen arkkitehdin Imre Makoveczin suunnitelmien pohjalta.
Paralímni (Famagusta)
Paralímni () on kaupunki ja kunta (Δήμος Παραλιμνίου, "Dímos Paralimníou") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Paralímni sijaitsee Kyproksen saaren itärannalla. Kaupungin asukasluku on kasvanut huomattavasti sen jälkeen, kun Turkin armeija vuonna 1974 miehitti saaren pohjoisosan eli Pohjois-Kyproksen. Sen jälkeen rajan yli on tullut tuhansittain kyproksenkreikkalaisia pakolaisia. Paralímnin kaupunginosa Protarás on suosittu lomakohde.
Barbadoksen jalkapallomaajoukkue
Barbadoksen jalkapallomaajoukkue on Barbadoksen jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Barbadosta kansainvälisissä otteluissa.
Barbadoksen jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1910 ja se on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n sekä Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton CONCACAFin jäsen. Barbados pelasi ensimmäisen jalkapallomaaottelunsa vuonna 1931 kohdatessaan Martiniquen.
Barbadoksen maajoukkueen suurimpia saavutuksia ovat selviytyminen Karibian maiden mestaruusturnauksen Caribbean Cupin välieriin vuonna 2005 sekä MM-karsintavoitto Costa Ricasta vuonna 2001.
Suomi ja Barbados ovat kohdanneet yhden kerran. Tammikuussa 2003 Barbadoksen pääkaupungissa Bridgetownissa pelattu ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin.
Marc Faber
Marc Faber (s. 28. helmikuuta 1946 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen suursijoittaja. Hän julkaisee "Gloom Boom & Doom Report" -nimistä uutiskirjettä, joka tuo esille epätavallisia sijoitusmahdollisuuksia. Faber on myös kirjoittanut useita kirjoja, muun muassa teoksen "Tomorrow’s Gold – Asia’s Age of Discovery" (), joka ilmestyi alun perin vuonna 2002. Hänet tunnetaan erityisesti kultaan sijoittamisesta. Nouriel Roubinin tavoin Faber on saanut taloutta koskevien pessimististen arvioidensa takia lempinimen ”Tohtori Turmio” (). Faber ennusti Yhdysvalloissa 1987 tapahtuneen pörssiromahduksen.
Faber varttui Genevessä ja suoritti 24-vuotiaana tohtorin tutkinnon Zürichin yliopistossa. Hänen taloustieteen alaan kuuluva väitöskirjansa tarkasteli tuloveron toteutusta Isossa-Britanniassa. Vuosina 1970–1978 Faber työskenteli finanssialalla White Weld & Companyn palveluksessa New Yorkissa, Zürichissa ja Hongkongissa. Sitten hän jatkoi Drexel Burnham Lambertin toimitusjohtajana vuodesta 1978 helmikuuhun 1990. Drexel Burnham Lambertin mentyä konkurssiin Faber perusti kesäkuussa 1990 oman yrityksensä nimeltä Marc Faber Limited.
Faber ja aiemmin Cathay Pacific -yhtiön lentoemäntänä työskennellyt Supatra menivät naimisiin 1981. Heille syntyi tytär 1983. Faber asuu Thaimaassa. Lisäksi hänellä on pieni toimisto Hongkongissa.
The Megaphone State
The Megaphone State on alun perin Liberiasta Ghanan kautta Suomeen Viljakkalaan päätyneen tuottaja-mc Ekowin (oikealta nimeltään Jesse Markin) ja Viialasta kotoisin olevan tuottaja SimonSoundin (oikealta nimeltään Simo Tuominen) muodostama hiphop-duo. 2009 omakustanteena julkaistua "Home of the Knockout Artist" -levyä seuraa "VLA Kings", joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2012 kotimaisen Fresh Tunes Finland -musiikkiyhtiön kautta.
Kaukola (Seuloskoin piiri)
Kaukola () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Toksovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaukolanjärven länsipuolella kahdeksan kilometrin päässä Toksovasta. Vuonna 2007 kylässä oli 77 asukasta.
Kaukolassa sijainneet kylät mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Myöhemmin sen asukkaat olivat äyrämöisiin kuuluvia inkerinsuomalaisia. Vuonna 1848 asukkaita oli 462 henkeä. 1860-luvun alkuun saakka he olivat tilanomistajien maaorjia.
Kylään perustettiin zemstvon ylläpitämä koulu vuonna 1887. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan siellä asui 552 inkerinsuomalaista, 47 venäläistä ja 26 Suomen suomalaista. Samana vuonna perustettiin Kaukolan kansallinen suomalainen kyläneuvosto, jonka väestöstä oli suomalaisia 729 ja venäläisiä 72. Kyläneuvostoalueeseen kuuluivat Kaukolan lisäksi myös Auvolan (ven. "Avvolovo") ja Rappulan ("Rappolovo") kylät. Kansallinen kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1939 ja suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana. 1970-luvulla kylä kuului Vartiamäen kyläneuvostoon ja vuoteen 2009 saakka Ohalatvan kuntaan.
Pietarin ja Käkisalmen välisellä radalla oleva Kaukolan rautatieasema sijaitsee Toksovan taajamassa Kaukolanjärven itärannalla.
Seitsemän laulua tundralta
Seitsemän laulua tundralta on Markku Lehmuskallion ja Anastasia Lapsuin ohjaama elokuva vuodelta 2000. Se perustuu nenetsi Lapsuin omiin kokemuksiin ja nenetsien kansanperinteeseen.
Kriitikkojen näkemykset elokuvasta ovat hyvin myönteisiä. Eräässä kritiikissä tosin nähdään siinä neuvostoaikaista propagandaelokuvaa muistuttavaa kuvausta. Pääosin kriitikkojen suhtautumista kertoo kuitenkin Kirsikka Moringin arvio, että se on vähäeleinen ja ihmisiään kunnioittava, melkein hauras elokuva.
Elokuva on saanut runsaasti tunnustusta. Suomessa se sai valtion laatutuen, vuoden parhaan elokuvan Jussin, ja se nimettiin Suomen Oscar-ehdokkaaksi ei-englanninkielisten elokuvien sarjassa. Elokuva kiersi lukuisilla festivaaleilla, joilla se sai palkintoja.
Kaukola (täsmennyssivu)
Kaukola tarkoittaa seuraavia asioita:
Sulfidimalmi
Sulfidimalmi on tietty mineraalimuodostuma, josta metallin erottaminen on taloudellisesti kannattavaa. Ne ovat suurin ja taloudellisesti tärkein malmiryhmä. Sulfidimalmeissa malmimineraalin metalli on sitoutuneena sulfidiksi, sulfosuolaksi, arsenidiksi, telluridiksi tai oksidiksi. Eräs sulfidimalmien luokittelutapa on jakaa ne syntytavan perusteella kolmeen ryhmään.
Kiisumalmi
Kiisumalmi (, kiisu) on malmi, joka sisältää eri metallien sulfidimineraaleja. Tällaisessa mineraalissa metalli on sitoutunut rikkiin sulfidiksi. Kiisumalmeja ovat esimerkiksi
Huber (yritys)
Vesijohtoliike Huber oli sveitsiläissyntyisen Robert Huberin Helsinkiin vuonna 1879 perustama yritys. Se oli vesi- ja lämpöjohtoalan asennus- ja tukkuliike. Sillä oli 1960-luvulla eri puolilla Suomea 19 sivuliikettä. Sen 1955 suurasiakkaita varten perustettu tytäryhtiö Oy Huberko Ab oli vesi- ja lämpöjohtoalan tukkuliike ja öljypoltintehdas.
Äitinsä puolelta Huberin sukuun kuuluva vuorineuvos Claes Wahlberg kehitti toimikaudellaan Huberista alan johtavan yrityksen.
Yrityksen osti vuonna 1995 YIT, ja se on nykyisin YIT-konserniin kuuluva Caverion Oyj.
Tyrnävän Tempaus
Tyrnävän Tempaus on vuonna 1922 perustettu tyrnäväläinen urheilun yleisseura. Seuran lajeja ovat pesäpallo, lentopallo, yleisurheilu, hiihto ja kuntoliikunta. Tyrnävän Tempaus tunnetaan kenties parhaiten pesäpallosta, jossa seuran naisten edustusjoukkue pelasi pääsarjatasolla Superpesiksessä vuosina 2000–2009. Naisten edustusjoukkue pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä kaudella 2017.
Pesäpalloa on harrastettu Tyrnävällä jo 1920-luvulla suojeluskunnan ja muiden yhdistysten toimintamuotona. Tempauksessa pesäpallo on noussut miesten osalta jo 1940-luvulta ja naisten osalta 1980-luvulta lähtien mukaan tärkeänä osana toimintaa. Miesjoukkue pelasi Suomensarjassa jo 1950-luvulla, mutta joukkue hajosi 1960-luvun alussa. Uusilla voimilla miesjoukkue nousi 1972 Suomensarjaan säilyen sarjassa muutaman vuoden, pudoten jälleen maakuntasarjaan vuonna 1976. Vuonna 1980 paluu Suomensarjaan onnistui seitsemäksi vuodeksi. Tämän jälkeen joukkueen kokoaminen on aaltoillut Suomensarjan ja joukkuettomuuden välillä. Tunnetuin Tempauksen miespesäpalloilija on Pentti Lipponen, joka on kuusinkertainen Itä-Länsi-pelaaja ja voitti lyöjäkuninkuuden Imatran Pallo-Veikkojen joukkueessa v. 1986.
Naisten pesäpallo alkoi harrastusluontoisena vuonna 1984 ja seuraavana vuonna joukkue pelasi piirisarjaa. Sen jälkeen kehitys oli nopeaa, sillä jo vuonna 1994 noustiin Ykköspesikseen ja vuonna 2000 Superpesikseen, jossa naiset pelasivat kauteen 2009 saakka. Naisjoukkue voitti supersarjassa hopeamitalin vuonna 2003. Tempauksen riveissä on pelannut vuosien varrella useita nykyisiä huippupelaajia mm. Kaisa Salmela, Marjukka Urpelainen, Paula Saloranta, Salla Risku ja Tanja Vehniäinen.
Tempaus kasvatteja pelaa myös ylimmällä sarjatasolla, josta on noussut pelaajia ylimpiin sarjoihin. Tulevalla kaudella Tempauksen kasvateista naisten superissa pelaavat: Milla Haapalainen, Sarita Heikkinen ja Terhi Pesonen, sekä Essi Kylli ja Juulia Lautaoja.
Junioreissa Tempauksen E-pojat voittivat SM-pronssia v. 1997. B-pojat voittivat hopeaa v. 1983 ja B-tytöt pronssia v. 2004.
Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Vuoden tulokas:
Vuoden pelinjohtaja:
Tempausta seuratasolla edustaneita arvokisaurheilijoita ovat keihäänheittäjät Jorma Markus ja Sami Saksio.
Pohjoismainen passivapaus
Pohjoismainen passivapaus on Pohjoismaiden kesken sovittu käytäntö, jonka mukaan Pohjoismaiden kansalaiset eivät tarvitse passia tai muuta matkustusasiakirjaa liikkuessaan Pohjoismaasta toiseen.
Passivapaus astui voimaan 12. heinäkuuta 1952. Uudempi sopimus solmittiin vuonna 1954 Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan kesken. Islanti liittyi sopimukseen vuonna 1955 ja Färsaaret vuonna 1966.
Passivapaus on sisällöltään laajempi kuin Schengenin sopimus; Schengen-alueenkaan sisärajoillakaan ei yleensä tarkasteta matkustusasiakirjaa, mutta matkustajalla on kuitenkin oltava sellainen mukana.
Vaikka Huippuvuoret kuuluvat Norjaan, se ei ole osa Schengen-aluetta ja rajatarkastusta edellytetään maahan saapuessa myös pohjoismaalaisilta.
Henrik Huggut
Henrik Matinpoika (t. Matsinpoika t. Mattsson) Huggut (noin 1540 – noin 1617) oli suomalainen kuninkaallinen sihteeri. Hän oli Juhana III:n niin sanotun sihteerihallituksen merkittävimpiä jäseniä noin vuodesta 1571. Hän kääntyi katoliseksi, ja hänet aateloitiin 1583. Hän toimi vuodesta 1593 Suomessa ja Ruotsissa Sigismundin hyväksi, mutta Kaarle-herttuan valloitettua Suomen hän pakeni ensin 1599 Viroon ja sieltä Puolaan.
Huggut on toisinaan sekoitettu kuninkaan kansliassa työskennelleeseen Erik Matssoniin, eikä aikalaislähteistä aina selvästi ilmene kummasta on kysymys. Hän oli kotoisin Pernajasta ja oli Käkisalmen linnanpäällikkö.
s. 64-80 ISSN 0781-5859
Kevätniemen saha
Kevätniemen saha on Lieksassa sijaitseva Vapo Timberin omistama sahalaitos joka tuottaa kuusisahatavaraa. Sahan vuosituotantokapasiteetti oli vuonna 2013 250 000 kuutiometriä ja sen palveluksessa oli noin 50 henkilöä.
Saha rakennettiin 1902–1903 ja sen ensimmäinen omistaja oli Pankakosken ja Kuokkastenkosken ruukit omistanut "Ab Kuokkastenkoski Järnverk" joka teki kuitenkin konkurssin kesällä 1903. Metsähallitus vuokrasi 1908 sahan Joensuu-Nurmes rautatierakennustyömaan tarvitseman puutavaran sahausta varten ja osti sitten sahan vuonna 1909. Saha tuhoutui tulipalossa joulukuussa 1910 ja uusi sahalaitos valmistui keväällä 1911. Sahatavaran vienti ulkomaille alkoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Vuonna 1932 saha siirtyi valtioenemmistöisen Veitsiluoto Oy:n omistukseen. Saha paloi uudelleen 1956 ja uusi saha rakennettiin 1958. Veitsiluoto myi sahan 1985 Vapo Oy:lle, sahan vuosituotantokapasiteetti oli Veitsiluodon omistajakaudella noussut 60 000 kuutiometristä 140 000 kuutiometriin. Vielä 1950-luvulla saha työllisti 350 työntekijää ja 50 toimihenkilöä sekä epäsuorasti puunhankinnassa 600–1000 metsätyömiestä ja 200–300 hevosta. Vuodesta 1963 alkaen sahalle alettiin tuoda puuta myös Venäjän Karjalasta ja tätä jatkui aina vuoten 1986 jolloin Lieksanjoen uitto loppui. Puun tuonti Venäjältä alkoi taas uudelleen 1994.
Kevätniemen sahaa on uudistettu useita kertoja, viimeksi 2000-luvun alussa jolloin valmistui uusi sahalinja.
Vapo Timber myi tammikuussa 2016 Kevätniemen ja Nurmeksen sahalaitokset Itävaltalaiselle Binderholz GmbH:lle, joka jatkaa sahausta molemmilla paikkakunnilla.
Nurmeksen saha
Nurmeksen saha on Nurmeksessa sijaitseva Vapo Timberin omistama sahalaitos joka tuottaa mäntysahatavaraa. Sahan vuosituotantokapasiteetti oli vuonna 2013 210 000 kuutiometriä ja sen palveluksessa oli noin 60 henkilöä.
Saha perustettiin vuonna 1921 ("Nurmeksen Saha Oy"). Nurmeksen sahaa on uudistettu 1990-luvun lopulla jolloin valmistui uusi sahalinja.
Chad Henne
Chad Steven Henne (s. 2. heinäkuuta 1985, Wyomissing, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Jacksonville Jaguarsia, ja on ammattilaisurallaan pelannut myös Miami Dolphinsissa.
Ennen NFL-uraansa Henne toimi Michiganin yliopiston joukkueen aloittavana pelinrakentajana neljän kauden ajan.
Anssi Honkanen
Anssi Honkanen on radiojuontaja. Hän on juontanut Radio Novan iltapäivää Niina Backmanin kanssa vuodesta 2016. Tätä ennen hän juonsi Herättäjät-nimistä aamuohjelmaa The Voice -kanavalla. Honkanen on juontanut Herättäjiä yhdessä Noora Hautakankaan ja Jani ”Tuottaja” Jääskeläisen kanssa. Honkanen juonsi aikaisemmin NRJ:llä Aamupojat-nimistä radio-ohjelmaa yhdessä Renne Korppilan kanssa. 2000-luvun alussa hän oli elektronista popmusiikkia esittävän Kaksio-yhtyeen kosketinsoittaja-DJ-tuottaja.
Luna (täsmennyssivu)
Luna voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Luna-nimisiä henkilöitä:
Luna taiteilijanimenä:
Luna, kuvitteellisia henkilöitä:
Vaillant
Vaillant on kansainvälinen, perheomisteinen yritys, joka toimii talotekniikan alalla tuottaen lämmitys- ja ilmastointijärjestelmiä. Suomessa yrityksen tuotevalikoimaan kuuluu maalämpöpumput sekä erilaiset aurinkoenergiaa hyödyntävät järjestelmät. Yrityksen päämaja sijaitsee Remscheidissä, Saksassa.
Yrityksen tuotekehitys- ja tuotantolaitokset sijaitsevat seitsemässä viidessä Euroopan valtiossa sekä Turkissa ja Kiinassa. Kolme laitosta sijaitsee Saksassa, kaksi Slovakiassa sekä yksi Ranskassa, Englannissa, Turkissa, Espanjassa sekä Kiinassa.
Vaillantin historia ulottuu vuoteen 1874, jolloin yrityksen perustaja, kupariseppä Johann Vaillant ryhtyi pumppujen valmistajaksi. Vuonna 1894 Vaillant patentoi suljetun kaasulämpökattilan, jonka avulla vettä pystyttiin lämmittämään turvallisesti, ilman että kaasunpoltosta syntyvät kaasut sekoittuivat veteen. Vuonna 1924 Vaillant kehitti uudenlaisen lämmitysjärjestelmän rakennuksiin. Sen avulla rakennuksessa saattoi olla vain yksi keskuslämmitysyksikkö, josta lämpöä johdettiin asunnoissa sijaitsevien lämpöpattereiden kautta ilmaan. Tätä ennen asunnoissa oli asuntokohtaiset lämmitysjärjestelmät. Vuonna 2006 Vaillant aloitti toiminnan lämpöpumppujen parissa perustamalla tuotteille oman tuotantolinjan. Aurinkolämmitysjärjestelmät tulivat yrityksen toimintaan mukaan vuonna 2008.
Vaillantin ydinliiketoimintaan kuuluvat seinäripusteiset tai lattia-asennettavat lauhdutustekniikkaan perustuvat lämmityslaitteet, aurinkolämpöjärjestelmät veden lämmitykseen ja tukemaan lämmitystä, lämpöpumpputekniikka, matalaenergiatalojen ilmanvaihtojärjestelmät, säätötekniikka, kaasu- ja sähkölämmitteiset vesivaraajat, ilmastointilaitteet, lämpöpatterit ja näihin liittyvät palvelut. Suurin osa Vaillantin tuotevalmistuksen liikevaihdosta kertyy tehokkaan ja vihreän teknologian tuotteista.
Livingstone (Sambia)
Livingstone on kaupunki Sambiassa. Siellä on asukkaita n. 136 000. Victorian putoukset ovat kaupungin eräs nähtävyys.
Kukkamessut
Kukkamessut on Uudessakaupungissa toukokuussa järjestettävä on puutarha-alan messu- ja festivaalitapahtuma. Myynnissä on muun muassa kukkia ja taimia sekä käsityötuotteita.
Kukkamessujen ohjelmassa on asiantuntijoiden tietoiskuja, erilaisia kilpailuja ja omaa ohjelmaa lapsille. Näytteilleasettajien ja myyjien yhteismäärä on yli 100. 
Vuonna 2013 messut järjestettiin 25.-26.5.2013.
Tyhjän tuolin tekniikka
Tyhjän tuolin tekniikka () on kognitiivisessa psykoterapiassa ja gestalt- eli hahmoterapiassa käytettävä menetelmä, jossa asiakas juttelee tyhjälle tuolille, ikään kuin hänen sanojensa kohde istuisi siinä.
Kohde voi olla jonkun muun ihmisen sijasta myös puhuja itse tai jopa silkka abstraktio, kuten jokin ihmissuhde tai kipu. Asiakas vaihtelee roolia itsensä ja kohteensa välillä, eli hän esittää ikään kuin keskustelunsa molempia osapuolia. Tekniikan kehitti hahmoterapian pioneeri Fritz Perls.
Nilan
Nilan on tanskalainen yritys, joka toimii talotekniikan alalla tuottaen lämmöntalteenottoon perustuvia lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmiä. Yrityksen päätuotteet ovat erilaiset poistoilmalämpöpumput.
Yritys perustettiin vuonna 1974 Vejlen kaupungissa Tanskassa. Seuraavana vuonna Nilan toi markkinoille ilmasta veteen -lämpöpumpun. Yrityksen toiminta kasvoi 1980, jolloin yritys laajeni Suomeen, Itävaltaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Nykyään yritys toimii ympäri Eurooppaa.
Nilan-tuotteiden maahantuoja Suomessa on Nilan Suomi Oy.
Vuonna 2010 Nilan sai Compact P -poistoilmalämpöpumpulle saksalaisen Passivhaus-instituutin passiivitaloihin tarkoitetun passiivitalosertifikaatin.
Pikkulehtikatsura
Pikkulehtikatsura ("Cercidiphyllum japonicum") on katsuroiden sukuun kuuluva kesävihanta puuvartinen kasvi, jota esiintyy suurimmassa osassa Japania sekä Keski-Kiinassa. Sitä viljellään koristekasvina muissa maissa.
Pikkulehtikatsura kasvaa pieneksi puuksi tai isoksi pensaaksi, korkeudeltaan viidestä kahdeksaan metriä. Latvuksen nuoret versot kasvavat yläviistoon ja ovat punaisia, vanhat oksat harmaita. Lehdet ovat kolmesta seitsemään senttimetriä pitkiä, lähes pyöreitä. Ne tuoksuvat syksyllä varistessaan piparkakulle. Pikkulehtikatsuran kukat ovat hyvin pienet ja kasvavat ennen lehtiä. Kaksikotisella lajilla hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä.
Kreikka kesäolympialaisissa 2012
Kreikka osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 103 urheilijan joukkueella. Maa saavutti kisoista kaksi pronssista mitalia judosta ja soudusta. Maan lippua avajaisissa kantoi Alexandros Nikolaidis ja päättäjäisissä Spyridon Gianniotis.
Luettelo yleisluistelun Suomen-mestareista
Pikaluistelun Suomen-mestaruuksista on kilpailtu vuodesta 1897 lähtien vuosittain muutamia lähinnä sota-ajan poikkeuksia lukuun ottamatta. Naiset ovat kilpailleet vuodesta 1933 lähtien. Alusta alkaen on ratkaistu ns. yleismestaruus. Alkujaan mestaruuteen vaadittiin vähintään kaksi matkavoittoa. Nykyisin mestaruus ratkeaa neljän matkan yhteispisteillä, eikä yhtään matkavoittoa välttämättä tarvita. Matkamestaruuksia on jaettu miehille vuodesta 1932 ja naisille vuodesta 1962 lähtien.
Suomen Luisteluliitto perustettiin 1908, sitä aiemmin mestaruuskilpailujen järjestäjinä olivat seurat.
Luettelo sisältää Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailujen yhteydessä ratkaistut matkamestaruudet.
Miehet
Miesten matkamestaruudet 1967-1970 ratkaistiin erillisessä kilpailussa, jonka jälkeen matkamestaruuksien jakamisesta luovuttiin aina talveen 1995-1996 saakka.
Naiset
Vuoden 1970 naisten matkamestaruuksista järjestettiin erillinen kilpailu, jonka jälkeen matkamestaruuksien jakamisesta luovuttiin talveen 1995-1996 saakka.
Kun mies unelmoi (albumi)
Kun mies unelmoi on kitaristi Costello Hautamäen uran kolmas sooloalbumi. Albumi ilmestyi 8. maaliskuuta 2013 kansainvälisenä naistenpäivänä.
Albumin ensimmäinen singlejulkaisu "Aurinko valvoo" ilmestyi digitaalisena julkaisuna 16. toukokuuta 2012, ja se nousi Iskelmän listalla korkeimmillaan toiselle sijalle ollen kesän 2012 suurimpia radiohittejä. Digitaalisen julkaisun ohella "Aurinko valvoo" ilmestyi myös CD-singlenä 27. kesäkuuta. 2. marraskuuta ilmestyneellä kakkossinglellä "Matka tuntemattomaan" Costello osallistui myös "Syksyn säveleen", Albumin kolmas single, "Pintakiilto" ilmestyi digitaalisesti 15. helmikuuta 2013.
Yrjö Hukkinen
Yrjö Armas Hukkinen (14. toukokuuta 1886 Kuhmoinen – 30. joulukuuta 1946 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen maataloustieteilijä, maatalous- ja metsätieteiden tohtori 1936. Hän oli Maatalouskoelaitoksen tuhoeläinosaston johtaja ja professori 1937–1946. Hän tutki muun muassa ripsiäisiä.
Yrjö Hukkisen veli oli toimittaja Eino I. Hukkinen.
Frans Emil Humble
Frans Emil Humble (22. elokuuta 1833 Pietarsaari – 1886) oli suomalainen lahjoittaja. Hän oli Tervakosken tehtaan isännöitsijä. Puolisonsa Mathilda Johanna Humblen (o.s. Brander, 1835–1907) kanssa hän testamenttisi huomattavan summan Helsingin yliopiston lääketieteelliselle tiedekunnalle stipendi- ja palkintorahastoksi. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1881.
Humble meni Tervakosken palvelukseen 1856 oltuaan sitä ennen kauppapalvelijana Pietarsaaressa, Kokkolassa, Oulussa, Turussa ja Helsingissä. Sittemmin hänestä tuli tehtaan johtaja, ja tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa saakka.
Lacrimae Mundi
Lacrimae Mundi on suomalaisen dark metal -yhtyeen Evemasterin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1999 levymerkillä KTOK Records.
Albumi menestyi hyvin, ja puolalainen AMP Records julkaisi siitä uusintapainoksen vuonna 1999.
Hunsalan rautatieasema
Hunsala on entinen rautatieasema Hyvinkään-Karkkilan kapearaiteisella yksityisradalla Hunsalan kylässä Lopella, 9 kilometriä Karkkilasta.
Asemarakennuksen on suunnitellut Hilding Ekelund vuonna 1923 Ekelund on suunnitellut aseman laiturikatokseen Italian-matkallaan Taorminan rautatieasemasta kopioimansa baldakiinireunuksen. Rakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Wither
Wither on suomalaisen dark metal -yhtyeen Evemasterin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2003 levymerkillä Low Frequency Records.
Albumin musiikki on edeltäjäänsä verrattuna melodisempi sekä on sisältää musiikillisesti raskaampia osuuksia.
700th Anniversary Stadium
700th Anniversary Stadium (thaiksi สนามกีฬาสมโภชเชียงใหม่ 700 ปี) on Thaimaassa Chiang Main kaupungissa sijaitseva jalkapallo- ja yleisurheilustadion.
Se rakennettiin Chiang Maissa vuonna 1995 järjestettyjä Kaakkois-Aasian kisoja varten. Kolme vuotta myöhemmin stadionilla pelattiin Bangkokissa pidettyjen Aasian kisojen jalkapallo-otteluita. Vuonna 2004 se oli yksi jalkapallon naisten alle 20-vuotiaiden MM-kisojen näyttämöistä.
700th Anniversary Stadium on saanut nimensa vuonna 1296 perustelun Chiang Main kaupungin 700-vuotisjuhlien kunniaksi. Stadionilla on luonnonnurmi ja sen pääkatsomossa on 4 500 katettua istumapaikkaa. Muut katsomonosat ovat avokatsomoita, joissa ei ole erillisiä istuimia.
Nykyään 700th Anniversary Stadium toimii kahden paikallisen jalkapalloseuran kotikenttänä. Vuonna 2013 stadionilla järjestetään myös perinteinen jalkapallon maajoukkueturnaus King's Cup.
MMIV Lacrimae Mundi
MMIV Lacrimae Mundi on suomalaisen dark metal -yhtyeen Evemasterin kolmas studioalbumi. Albumi on uudelleennauhoitettu versio yhtyeen esikoisalbumista, Lacrimae Mundista.
III (Evemasterin albumi)
III on suomalaisen dark metal -yhtyeen Evemasterin neljäs studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Supernova Records.
Percy Harvin
William Percival ”Percy” Harvin, III (s. 28. toukokuuta 1988 Chesapeake, Virginia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Buffalo Billsissä.
Harvin voitti Seattle Seahawksin kanssa Super Bowlin (47.) vuonna 2014. Harvin teki erittäin tärkeän touchdownin toisen jakson alussa.
Floridan yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelannut, ja kahdesti yliopistomestaruuden voittanut Harvin oli NFL:n varaustilaisuuden ykköskierroksen varaus vuonna 2009. Tulokaskaudellaan NFL:ssä hänet palkittiin vuoden hyökkäävänä tulokkaana, ja valittiin myös NFC-konferenssin joukkueeseen NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Ragnar Hyltén-Cavallius
Ragnar Gösta Hyltén-Cavallius (27. marraskuuta 1885 Tukholma, Ruotsi – 15. lokakuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän oli koulutukseltaan lakitieteen kandidaatti. Hän oli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1916–1920. Vuosina 1920–1928 hän toimi lähinnä elokuva-alalla ja vuosina 1928–1952 hän oli Tukholman kuninkaallisen teatterin ohjaaja.
Hänen isoisänsä oli kansatieteilijä Gunnar Hyltén-Cavallius
True North
True North on kalifornialaisen punk rock -yhtyeen Bad Religionin kuudestoista studioalbumi. Se julkaistiin 22. tammikuuta 2013 levymerkillä Epitaph Records.
Yhtyeen konsertissa En Vivo -festivaalissa Espanjassa syyskuussa 2012 Graffin kertoi, että albumi julkaistaisiin jouluun mennessä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut.
Ruotsi kesäolympialaisissa 2000
Ruotsi osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin 2000 150 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa 12 mitalia, joista neljä oli kultaisia, viisi hopeisia ja kolme pronssisia.
Viljo Hytönen
Viljo Hytönen (15. lokakuuta 1879 Juva – 1937) oli suomalainen raittiusaatteen edistäjä ja filosofian tohtori.
Hytösen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Hytönen ja Kristiina Putkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofan kandidaatksi 1907 ja filosofian lisensiaatksi 1913. Hytönen väitteli tohtoriksi 1913, väitöskirjan aiheena oli Suomen valtion paloviinapolitiikka vuosina 1826-1866.
Hytönen toimi Kylväjä-lehden toimittajana 1904–1907 ja Raittiuden ystävien sihteerinä 1911–1915. Hän oli sosiaalihallituksen 1. aktuaari vuodesta 1919 ja toimi 1920–1937 köyhäinhoidon ylitarkastajana.
Hytönen oli Kotimaisen työn liiton johtokunnan puheenjohtajana 1918 ja Raittiuden ystävien keskushallituksen puheenjohtajana 1918.
Meksiko kesäolympialaisissa 2000
Meksiko osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin 2000 78 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kuusi mitalia, joista yksi oli kultainen, kaksi hopeista ja kolme pronssisia.
Tšekki kesäolympialaisissa 2000
Tšekki osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin 2000 119 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kahdeksan mitalia, joista kaksi oli kultaista, kolme hopeista ja kolme pronssista.
Etelämeren laulu
Etelämeren laulu tarkoittaa seuraavia asioita:
Tšekki talviolympialaisissa 2006
Tšekki osallistui Torinon talviolympialaisiin 2006 83 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa neljä mitalia, joista yksi oli kultainen, kaksi hopeista ja yksi pronssi.
Diffuusi vasta-aurinkokaari
Diffuusi vasta-aurinkokaari (myös Greenlerin vasta-aurinkokaari) on harvinainen halomuoto. Se yleensä näkyy vasta-aurinkopisteestä lähtevänä viuhkana, ristinä, pilarina tai vain vasta-aurinkona.
Diffusi vasta-aurinkokaari syntyy useista valon kuluista pylväsasentoisissa jääkiteissä, eli kiteissä, joiden pääakseli on vaakatasossa. Valon pääasiallisten kahden reitin mukaan halo jaetaan kahteen osamuotoon, diffuusi-A:han ja B:hen eli Greenlerin ja Tränklen vasta-aurinkokaareen. Aina yhtä aikaa taivaalla näkyvien kaarten erottaminen toisistaan on mahdotonta useilla auringon korkeuksilla, mutta niiden ulkomuoto eroaa toisistaan, vaikka ne ovatkin päällekkäin.
Diffuusin vasta-aurinkokaaren voi yläpilvissä havaita Suomessa keskimäärin noin kerran kymmenessä vuodessa, lumitykkien jääsumuissa useamminkin. Havaitsemisen mahdollisuudesta kertovat kirkkaat 22 ja 46 asteen sivuavat kaaret, jotka muodostuvat samoista jääkiteistä.
Ilmiön esittelivät uusien simulaatioiden perusteella vuonna 1987 Robert Greenler ja Eberhard Tränkle. Havaintoja vasta-aurinkopisteen kaarista ja pilareista oli tehty jo aiemmin, ja ne saivat selityksen tästä ilmiöstä.
Ninnuam
Ninnuam on ruotsalainen black/death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2001 Katrineholmissa.
Yhtye on julkaissut yhden pitkäsoiton vuonna 2004, minkä jälkeen se on ollut ilman levy-yhtiötä. Yhtyeen viimeisin julkaisu vuonna 2011 julkaistu omakustanteinen promo-single. Yhtye tunnettiin aiemmin nimellä yXa.
Process of Life Separation
Process of Life Separation on ruotsalaisen metalliyhtyeen Ninnuamin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2004 levymerkillä Low Frequency Records.
Into the Unknown
Into the Unknown voi tarkoittaa seuraavia:
Sveitsi talviolympialaisissa 2010
Sveitsi osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 146 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa yhdeksän mitalia, joista kuusi oli kultaista ja kolme pronssisia.
Valde Hyvönen
Aleksi Valde Hyvönen (1. joulukuuta 1890 Laukaa – 2. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, Osuuskassojen Keskus Oy:n pääjohtaja.
Valde Hyvösen vanhemmat olivat maanviljelijä Oskari Hyvönen ja Matilda Koski ja puoliso vuodesta 1917 Henrika Jalkanen. Hyvönen tuli ylioppilaaksi 1910 Jyväskylän lyseosta ja sai filosofian maisterin arvon 1917, valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi 1915. SOK:n palveluksessa Hyvönen oli 1916–1921, Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä ja "Suomen Osuustoimintalehden" toimitussihteerinä hän työskenteli 1922-1923. Hyvönen oli Osuuskassojen Keskuslainarahasto Oy:n apulaisjohtaja 1923–1925, johtaja 1925–1937, (myöhemmin Osuuskassojen Keskus Oy:n) pääjohtaja ja Osuuskassojen Keskusliiton toimitusjohtaja vuodesta 1947 sekä Maakiinteistöpankin toimitusjohtaja vuodesta 1942. Hyvönen sai maanviljelysneuvoksen arvon 1949.
Hyvönen julkaisi kaksi osuuskassatoiminnan historiaa käsittelevää teosta:
Erik Hägglund
Erik Karl Mauritz Hägglund (1887–1959) oli ruotsalainen kemisti, Åbo akademin professori.
Hägglund oli Åbo akademin professori vuosina 1920–1930, sitten Tukholman teknillisen korkeakoulun professori 1930–1953. Hänet promovoitiin Åbo akademin kunniatohtoriksi 1953. Hän tutki sulfiittiselluloosan keiton kemiaa, puun sokeroimista ja ligniinin rakennetta.
Saivon lapsi
Saivon Lapsi on suomalaisen sinfonisen death metalin yhtyeen Eternal Tears of Sorrow'n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 13.
Kappaleesta "Swan Saivo" julkaistiin single ja musiikkivideo ennen varsinaisen albumin julkaisua.
Tšekki kesäolympialaisissa 2008
Tšekki osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008 134 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kuusi mitalia, joista kolme oli kultaista ja kolme hopeista.
Tšekki kesäolympialaisissa 2004
Tšekki osallistui Ateenan kesäolympialaisiin 2004 142 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa yhdeksän mitalia, joista yksi oli kultainen, kolme hopeista ja viisi pronssista.
Pakilan seurakunta
Pakilan seurakunta on Helsingin Pakilassa sijaitseva seurakunta, joka kuuluu Malmin rovastikuntaan ja Helsingin hiippakuntaan. Seurakunnan Jumalanpalveluselämä sekä kirkkoherranvirasto sijaitsevat Helsingin Länsi-Pakilassa sijaitsevassa Hyvän Paimenen kirkossa. Kirkkorakennuksessa järjestetään myös valtaosa seurakunnan muusta toiminnasta, kuten kerhotoiminnasta. Seurakunnalla on kerhohuone Välitalontiellä. Seurakunnan naapuriseurakuntia Helsingin seurakuntayhtymän alueella ovat Kannelmäen seurakunta, Malmin seurakunta ja Oulunkylän seurakunta. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Leo Norja.
Konrad Hällstén
Konrad Gabriel Hällstén (18. elokuuta 1835 Paltamo – 10. toukokuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen fysiologi, valtioneuvoksen arvon hän sai 1899. Hän oli Helsingin yliopiston anatomian ja fysiologian professori 1874–1882, fysiologian professori 1882–1899. Hän tutki hermo- ja lihasfysiologiaa sekä keskushermoston ja silmän fysiologiaa.
Daniel Decatur Emmett
Daniel Decatur ”Dan” Emmett (29. lokakuuta 1815 Mount Vernon – 28. kesäkuuta 1904 Mount Vernon) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja minstrel show -esiintyjä. Hänen tunnetuin teoksensa on Yhdysvaltojen Etelävaltioiden epävirallisena kansallislauluna tunnettu ”Dixie”.
Emmett opetteli nuorena soittamaan viulua ja työskenteli isänsä sepänpajassa 17-vuotiaaksi asti. Hän värväytyi armeijaan ja palveli siellä vuoteen 1835 asti. Lopulta hänet erotettiin, kun kävi ilmi, että hän oli ilmoittanut ikänsä väärin voidakseen värväytyä alaikäisenä.
Vuonna 1835 Emmett liittyi Cincinnatissa Oscar Brownin johtamaan sirkukseen banjon- ja viulunsoittajaksi. Vuonna 1842 hän perusti New Yorkissa oman minstrel-ryhmänsä Frank Brownin, William Whitlockin ja Richard Pelhamin kanssa. Virginia Minstrels -niminen ryhmä saavutti suosiota New Yorkissa ja Bostonissa ja teki vuonna 1844 kiertueen Englantiin. Esitys ei kuitenkaan menestynyt Englannissa, ja palattuaan Yhdysvaltoihin Emmett hajotti Virginia Minstrelsin ja liittyi Dan Bryantin minstrel-ryhmään New Yorkissa.
Emmettin vuonna 1859 säveltämä ja sanoittama laulu ”I Wish I Was in Dixie’s Land” (usein pelkkä ”Dixie”) muodostui Yhdysvaltain sisällissodan aikana Etelävaltioiden epäviralliseksi tunnuslauluksi. Sitä käytettiin presidentinvaalissa kampanjalauluna Abraham Lincolnin ehdokkuutta vastaan ja kenraali George Pickett soitatti sitä Etelävaltioiden hyökkäyksen aikana Gettysburgin taistelussa. Sodan jälkeen presidentti Lincoln käytti sitä itse yrittäen edistää sisällissodan jälkeistä kansan yhdentymistä. Kappale tunnettiin ympäri Yhdysvaltoja ja sen nuotteja myytiin miljoonia kappaleita. Emmett oli kuitenkin myynyt kappaleen tekijänoikeudet kustantajalleen 500 dollarilla eikä päässyt rikastumaan sävellyksensä suosiosta.
Yhteensä Emmett sävelsi noin 100 laulua uransa aikana. 1860- ja 1870-luvun aikana hänen suosionsa oli laskusuunnassa minstrel-tyylin menettäessä suosiotaan. Vuonna 1878 Emmett muutti takaisin kotikaupunkiinsa Mount Vernoniin ja osallistui yhä vähemmän musiikin tekemiseen. Hän teki viimeinen kiertueensa Al G. Fieldsin minstrel-ryhmän kanssa vuonna 1895. Emmett kuoli kesäkuussa 1904 Mount Vernonissa.
Vuonna 1943 julkaistiin Dan Emmettin elämästä kertova elokuva "Dixie", jonka pääosaa näytteli Bing Crosby. Vuonna 1970 Emmett valittiin populaarimusiikin lauluntekijöiden kunniagalleriaan Songwriters Hall of Fameen. Hänen muistokseen järjestetään Mount Vernonissa jokavuotinen musiikkitapahtuma Dan Emmett Music & Arts Festival.
Park City
Park City tarkoittaa:
Paddy Considine
Patrick George ”Paddy” Considine [konsidain] (s. 5. syyskuuta 1973 Burton upon Trent, Staffordshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, muusikko ja elokuvaohjaaja, joka aloitti uransa vuosituhannen vaihteessa. Hän on usein esittänyt synkkiä ja moraalisesti haastavia rooleja.
Considine syntyi Keski-Englannissa Staffordshiressa. Hän ryhtyi opiskelemaan näyttämötaidetta Burton Collegessa mutta ei suorittanut loppututkintoa. Opiskeluaikanaan hän tutustui Shane Meadowsiin, jonka kanssa hän on tehnyt usein yhteistyötä.
Vuonna 1994 Considine siirtyi Brightonin yliopistoon opiskelemaan valokuvausta. Valmistumisensa jälkeen hän esiintyi Meadowsin elokuvissa. Roolit toivat hänelle kuuluisuutta ja uusia työtilaisuuksia: Michael Winterbottomin "24 Hour Party People" (2002) ja Jim Sheridanin "In America" (2003). Vuonna 2004 hänen roolinsa Meadowsin elokuvassa "Dead Man’s Shoes" sai Britanniassa "Empire"-lehden palkinnon vuoden parhaana näyttelijäsuorituksena. "Cinderella Man" (2005) ja "Medusan sinetti" (2007) kuuluivat hänen ensimmäisiin suuren budjetin elokuviinsa.
Näyttelijäntyön ohella Considine on myös käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvia sekä esiintynyt musiikkivideoissa. Hänen ohjaamansa lyhytelokuva "Dog Altogether" (2007) sai lukuisia palkintoja; myös ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva "Tyrannosaur" (2011) sai useita palkintoja. Vuonna 2017 hän ohjasi nyrkkeilydraaman "Journeyman", jossa hän esitti pääosaa.
Meadowsin kanssa Considine perusti rock-yhtyeen She Talks to Angels.
Considinen puoliso on Shelley Considine, ja perheessä on kolme lasta.
Hällström
Hällström, af Hällström tai Hellström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mega (täsmennyssivu)
Mega voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jo Yong-suk
Jo Yong-suk (s. 5. syyskuuta 1988) on pohjoiskorealainen ampuja. Hän sijoittui vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä 15. sijalle naisten 10 metrin ilmapistoolissa ja kuudenneksi 25 metrin urheilupistoolissa. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Jo jäi kymmenennelle sijalle 10 metrin ilmapistoolissa ja seitsemänneksi 25 metrin urheilupistoolissa.
Aasian kisoissa 2010 Jo voitti kultaa 25 metrin pistoolissa ja sai lisäksi pronssia 10 metrin ilmapistoolissa.
Jo aloitti kilpailemisen vuonna 2007. Hän on lähtöisin Sariwŏnin kaupungista, mutta asuu Pjongjangssa. Hänen valmentajansa on Ri Yong-nam.
Illarion Prjanišnikov
Illarion Mihailovitš Prjanišnikov (; 1. huhtikuuta 1840 Timašovon kylä, nyk. Kalugan alue – 24. maaliskuuta 1894 Moskova) oli venäläinen taidemaalari, yksi Vaeltajien perustajista.
Illarion Prjanišnikov syntyi Timašovon kylässä (nykyään Kalugan alueella) kauppiasperheeseen. Vuosina 1856–1866 hän opiskeli Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa Jevgraf Sorokinin ja Sergei Zarjankon johdolla.
Vuonna 1870 Prjanišnikov sai ensimmäisen luokan taiteilijan arvon. Vuodesta 1873 aina kuolemaansa asti hän opetti Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa ja hänen oppilaitaan olivat muun muassa Konstantin Korovin, Vitold Bjalynitski-Birulja, Mihail Nesterov, Abram Arhipov, Vasili Bakšejev ja Nikolai Kasatkin.
Hän oli alusta alkaen Vaeltajien jäsen ja sen toisesta näyttelystä alkaen yksi sen johtajista. Vaikka Prjanišnikov asuikin pääasiassa Moskovassa, hän kuitenkin kävi usein Venäjän pohjoisosissa tekemässä luonnoksia. Hän osallistui Moskovan Kristus Vapahtajan katedraalin koristelemiseen.
Prjanišnikov kuoli Moskovassa, jossa sijaitsee hänelle nimetty katu.
Valtion tieteellinen Itä-Karjalan toimikunta
Valtion tieteellinen Itä-Karjalan toimikunta oli Suomen opetusministeriön vuonna 1941 perustama toimikunta. Sen tarkoituksena oli koordinoida ja hallita jatkosodan aikana valloitetussa Itä-Karjalassa tehtävää tieteellistä tutkimustyötä. Toimikunnan työtä leimasivat heimo- ja Suur-Suomi-aatteet, jotka myös yhdistivät ideologisesti sen jäseniä. Toimikunnassa vaikutti useita Suomen johtavia tutkijoita eri aloilta.
Aloitteen Tieteellisen Itä-Karjalan toimikunnan perustamisesta teki Suomen Maantieteellinen Seura syyskuussa 1941. Toimikunta aloitti toimintansa 11. joulukuuta samana vuonna. Sen puheenjohtajaksi valittiin Helsingin Yliopiston rehtori Kaarlo Linkola. Hänen kuoltuaan seuraavana keväänä uudeksi puheenjohtajaksi nimitettiin geologi Väinö Auer. Toimikunta työskenteli läheisessä yhteistyössä Itä-Karjalan sotilashallinnon kanssa. Tutkijat joutuivat muun muassa jättämään tuloksistaan selonteon sotilashallinnolle ennen niiden julkistamista. Toimikunnan hankkeita toteuttivat myös stipendiaatit, joita kolmen vuoden aikana työskenteli Itä-Karjalassa yhteensä 125. Heistä 80 oli luonnontieteilijöitä, kansatieteilijöitä ja muita humanististen tieteiden edustajia oli 40.
Tieteellisen Itä-Karjalan toimikunnan tutkimustyön johtavana ajatuksena oli koko Karjalan liittäminen Suomeen. Sille haettiin oikeutusta muun muassa luonnontieteellisellä tutkimuksella, joka vahvisti Itä-Karjalan ja Suomen samankaltaisuutta. Itä-Karjalassa tehtyjen geologisten tutkimusten tarkoituksena oli miehitettyjen alueiden luonnonvarojen hyödyntäminen. Merkittävää työtä toimikunnassa tekivät geologien lisäksi erityisesti arkeologit ja kansatieteilijät sekä Karjalan rakennushistorian tutkijat. Toimikunnan hankkeet saivat huomattavia summia valtion rahoitusta sekä resursseja, ja niiden tuloksia julkaistiin vielä pitkään sodan päättymisen jälkeenkin.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2012
Suomen vuoden 2012 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä 10.-11.12.2011.
Fjodor Volkov
Fjodor Grigorjevitš Volkov (, 20. helmikuuta 1729 Kostroma – 15. huhtikuuta 1763 Moskova) oli venäläinen näyttelijä, joka tunnetaan Venäjän ensimmäisen ammattiteatterin perustajana. Kriitikko Vissarion Belinski on kutsunut häntä ”venäläisen teatterin isäksi”.
Fjodor Volkov syntyi kauppiasperheeseen. Isän kuoltua perhe muutti Jaroslavliin, jossa äiti meni uusiin naimisiin. Asuessaan Moskovassa vuosina 1741–1749 Volkov kiinnostui teatterista. Palattuaan Jaroslavliin hän perusti kotiteatterin, joka vuonna 1750 muuttui julkiseksi.
Keisarinna Elisabet kutsui vuonna 1752 Volkovin näyttelijäseurueen Pietariin, jossa he esittivät muun muassa Aleksandr Sumarokovin näytelmiä. Volkov määrättiin veljensä Grigorin kanssa maasotakouluun, jossa he opiskelivat kieliä, taideaineita ja osallistuivat kadettien teatteriesityksiin. Vuonna 1756 jaroslavlilaisen näyttelijäseurueen pohjalta muodostettiin Venäjän ensimmäinen ammattiteatteri. Sen repertuaari käsitti teatterin johtajana toimineen Sumarokovin näytelmiä, joissa Volkov esitti pääosia. Sumarokovin erottua virastaan vuonna 1761 Volkovista tuli teatterin johtaja.
Vuonna 1762 Volkov osallistui Katariina II:n valtaannousuun liittyneisiin tapahtumiin. Palkinnoksi hänelle myönnettiin aatelisarvo ja 700 maaorjaa. Tammi-helmikuun vaihteessa 1763 Volkov ohjasi Moskovassa uuden keisarinnan kruunajaisiin liittyneen suuren naamiaisjuhlan. Tarinan mukaan hänen ennenaikaisen kuolemansa syynä oli vilustuminen juhlan aikana.
Tiedot Volkovin kaunokirjallisesta ja käännöstoiminnasta ovat epämääräisiä ja kyseenalaisia. Varmuudella hänet tunnetaan vain kahden aikoinaan suositun laulun sanoittajana.
Jaroslavlin kaupunginteatteri nimettiin Volkovin mukaan vuonna 1911.
Elias Hänninen
Elias Hänninen (1771–1851) oli kangasniemeläisen lautamiehen poika, joka Suomen sodan aikaan nostatti maailmanlopun henkeä ja kirkon ja esivallan vastaisia mielialoja. Hän joutui vankilaan syytettynä Kangasniemen kirkon polttamisesta. Vapauduttuaan hän vietti kiertelevää elämää, kunnes rauhoituttuaan asettui Kangasniemelle. Häntä luonnehditaan 1700-luvun alun yltiöpietismin myöhäiseksi edustajaksi.
Aarne Härkönen
Aarne Valentin Härkönen (10. huhtikuuta 1900 Alavus – 19. lokakuuta 1964 Helsinki) oli Valmetin pääjohtaja, vuorineuvos, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän oli vuosina 1940–1947 Oy Strömberg Ab:n Pitäjänmäen tehtaan johtaja, 1955–1957 Valmetin apulaispääjohtaja ja vuodesta 1958 yrityksen pääjohtaja. Vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1959. Hän oli myös Suomen Ampujainliiton puheenjohtaja vuodesta 1960.
Leo Härkönen
Leo Härkönen (25. toukokuuta 1904 Impilahti – 21. joulukuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Härkösen vanhemmat olivat opettaja Jaakko Härkönen ja Martta Niikko ja puoliso vuodesta 1931 Heliä Usma (Nyman). Hän tuli ylioppilaaksi 1923 ja valmistui filosofian maisteriksi 1927. Helsingin konservatorion sävellysdiplomin Härkönen suoritti 1932 ja kasvatusopin laudaturin 1935. Härkönen toimi musiikin lehtorina eri seminaareissa, Raumalla 1927–1935, Sortavalassa 1935–1940, Heinolassa 1940–1941, Sortavalassa uudestaan 1942–1944 ja Raahessa vuodesta 1945. Heinolassa hän työskenteli uudelleen vuodesta 1953. Härkönen toimi Rauman Mieslaulajien johtajana 1930–1935 ja Sortavalan Mieslaulajien johtajana 1935–1940 ja 1942–1944. "Laatokan" musiikkikriitikko Roiha oli 1935–1940 ja 1942–1944.
Härkönen sävelsi sinfonian, lyyrisen sarjan, viulu-, piano- ja vokaalimusiikkia ja julkaisi oppikirjan "Laulun johtamisesta" (1942). Hänen arkistonsa on talletettu Kansallisarkistoon. Härkösen sävellyksiään ovat muun muassa:
Härkösen ennen vuotta 1940 tekemät sävellykset hävisivät Sortavalan evakuoinnissa.