hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oravin ruukki
Oravin rautaruukki toimi vuosina 1868–1901 Säämingin Oravin kylässä. Se käytti raaka-aineenaan lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia.
Ruukin rakensi 1868 pietarilainen Putilovin rautatehdas, joka tarvitsi rautaa valmistamiaan ratakiskoja ja rautatiekalustoa varten. Putilovin tehtaan omistanut kollegineuvos Nikolai Putilov omisti myös Etelä-Savossa sijainneet Haapakosken ja Huutokosken rautaruukit. Oravin ruukissa oli aluksi kaksi hiiliuunia, mutta jo vuonna 1870 sinne rakennettiin neljä uutta hiiliuunia, neljä putlausuunia, kaksi hitsausuunia, höyryvasara ja putlauslaitos. Toisin kuin useimmat muut Suomen ruukit, Oravin ruukki ei sijaintinsa vuoksi käyttänyt vesivoimaa, vaan sen sijaan höyryvoimaa. Ruukin tuotteet kuljetettiin laivoilla Saimaan kanavan kautta Pietariin. Vuosina 1869–1877 takkiraudan tuotanto oli keskimäärin 1332,6 tonnia vuodessa.
Putilovin yritys teki konkurssin 1876 ja se joutui Venäjän valtionpankin haltuun. Samalla myös Oravin ruukin tuotanto keskeytyi 1877. Putilovin omistamat Haapakosken ja Oravin ruukit myytiin pakkohuutokaupalla syyskuussa 1879. Ruukin osti Suomen valtio, joka myi sen sitten 1881 Suomen Pankin Pietarin konttorin johtajalle Aleksander Neiglichille. Ruukki oli käynnissä jonkin aikaa vuodesta 1884, mutta pysähtyi sitten uudelleen.
Vuonna 1886 perustettiin "Oravin Tehdas Osakeyhtiö" (myöh. "Oravi-Haapakosken Tehtaat Osakeyhtiö - Oravi-Haapakoski Bruks Ab"), jonka omistuksessa olivat Haapakosken, Huutokosken ja Oravin ruukit. Oravin ruukin toiminta elpyi 1890-luvun alussa niin, että vuonna 1892 takkirautaa valmistettiin jo 1945,8 tonnia. Oraviin rakennettiin 1890 myös höyrysaha. Samana vuonna Oravin kylään perustettiin koulu ruukin työmiesten lapsille, kansankirjasto, vapaapalokunta ja postitoimisto. Ruukin palveluksessa oli tällöin useita satoja työntekijöitä ja koko Oravin kylässä asukkaita oli noin 1 000.
Oravin ruukin toiminta päättyi lopullisesti 1901. Ruukin tuotantorakennukset purettiin mutta nykyisin retkeilymajana käytettävä entinen ruukinpatruunan huvila on säilynyt.
Neuvo-projekti
Neuvo-projekti oli Lastensuojelun Keskusliiton kehittämishanke (2005-2009). Sen tavoitteena oli lapsen aseman parantaminen ja lasten menetysten minimoiminen vanhempien erotessa. Hankkeessa kehiteltiin vertaisuuteen perustuvia tukipalveluita, joiden tavoitteena oli tukea eron jälkeistä vanhemmuutta sekä edistää vanhempien yhteistoimintaa eron jälkeen.
Hankkeen tavoitteena oli myös parantaa eroperheiden kanssa työskentelevien tahojen keskinäistä yhteistoimintaa mahdollisimman monipuolisten palveluiden tuottamiseksi ja niiden yhteensovittamiseksi. Hanketta rahoitti Raha-automaattiyhdistys.
Neuvossa kehiteltiin eroaville tai eronneille vanhemmille ryhmämuotoisia palveluita, joiden tavoitteena oli tukea eron jälkeistä vanhemmuutta.
Eroneuvo-tilaisuudet olivat eroa harkitseville ja eronneille suunnattuja avoimia keskustelutilaisuuksia, joissa oli paikalla ammattilainen sekä vertaistukena saman kokeneita vanhempia.
Vanhemman Neuvo -vertaistukiryhmät olivat eropäätöksen tehneille ja eronneille tarkoitettuja, eron jälkeistä vanhemmuutta ja vanhempien välistä yhteistyötä tukevia ryhmiä, jotka kokoontuivat kahdeksan kertaa. Ryhmiä ohjasi koulutettu ammattilainen.
Hankkeessa julkaistiin lapsiperheiden eroon liittyvää kirjallisuutta.
Aino Kääriäisen tutkimus "Ero haastaa vanhemmuuden" (2008) selvittää eron ja eroamisen tavan vaikutuksia vanhemmuuden kokemukseen ja lapsen hyvinvointiin. Tutkimuksessa selviää, että mitä paremmin vanhemmat pystyvät suunnittelemaan eroaan yhdessä, sitä paremmin he pystyvät huolehtimaan tilanteessa myös lapsen selviämisestä ja hyvinvoinnista.
Riikka Koskelan kirja "Ero lapsiperheessä – miten tukea lasta ja vanhempia?" (2008) on tehty oppaaksi erityisesti varhaisen tuen työntekijöille. Kirjassa annetaan neuvoja perheen ja lapsen tukemiseen erotilanteessa.
"Vanhemman opas. Tietoa ja tukea lapsiperheen eroon" (2009). Opas on tehty eroa työstäville vanhemmille sekä heidän läheisilleen. Oppaan johtoajatuksena on vanhemmuuden katkeamattomuus erosta huolimatta. Oppaassa on tietoa siitä, mistä voi saada apua itselleen ja perheelleen erotilanteessa.
Neuvossa kehitettiin Eroneuvo- ja Vanhemman Neuvo -palveluiden toteuttamiseksi menetelmäkoulutukset, jotka oli tarkoitettu sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille.
Hankkeessa kehitettiin koulutusta myös niille, jotka työssään antoivat tukea eronneille pian erotapahtuman jälkeen. Koulutuksen tarkoituksena oli lisätä perustyössään eroperheitä kohtaavien valmiuksia kohdata eroavia tai eronneita perheitä.
Neuvon kotisivu
Lis Laviola
Lis Laviola ("Viola Hillervo Sabina Jadwiga Gahmberg" o.s. "Lis-Rudnicka"; 4. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Teatteriuran ohella hän on lukenut useita äänikirjoja.
Lis Laviola syntyi tulkki George Lis-Rudnickin ja Hillervo Lis-Rudnickan (o.s. Vartiainen) perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja suoritti kieliopintoja Helsingin yliopistossa 1965–1967. Näyttelijäksi hän valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilta vuonna 1969, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Mikkelin teatteriin 1969–1975 ja Vaasan kaupunginteatteriin 1975–2011.
Lis Laviolan näyttämötaiteellisia tulkintoja ovat olleet muun muassa Emmi Särkelä (näytelmässä "Särkelä itte"), Jelena ("Vanja-eno") ja Jonna ("Rahalla saa"). 25-vuotistaiteilijajuhlassaan hän tulkitsi Doña Elviran osan klassikkonäytelmässä "Don Juan". Lisäksi hän on näytellyt muun muassa klassikossa "Täällä Pohjantähden alla". Lis Laviola on tunnettu myös monologeistaan ja runoilloistaan. Vuonna 1982 hänellä oli sivuosa Mikko Niskasen elokuvassa "Ajolähtö". Lis Laviolan työskentelykieliin lukeutuu muun muassa venäjä.
Lis Laviola on lukenut äänikirjoiksi muun muassa Kaari Utrion ja Pirjo Tuomisen historiallisia romaaneja sekä Raija Orasen teoksia. Hänen äänikirjatuotantoonsa kuuluu myös Maria Jotunin novelleja ja Laila Hirvisaaren romaaneja, kuten "Kannas-sarja".
Huutokosken ruukki
Huutokosken rautaruukki toimi vuosina 1858–1877 Joroisten Huutokoskella Sysmäjärvestä Jokijärveen virtaavan joen Huutokoski-nimisen kosken etelärannalla. Se käytti raaka-aineenaan pääasiassa lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia sekä lisäksi Viipurista tuotua romurautaa ja Haapakosken ruukin tuottamaa takkirautaa. Ruukki tunnettiin myös nimellä "Putilovin Katariinan ruukki (Putiloffs Ekaterine Bruk)".
Ruukin omisti pietarilainen kollegineuvos Nikolai Putilov ja ruukin tuottama rauta vietiin laivoilla Saimaan kanavan kautta Putilovin tehtaille Pietariin. Putilov omisti Savossa myös Haapakosken ruukin Pieksämäen maalaiskunnassa ja Oravin ruukin Säämingissä.
Putilovin yritys teki konkurssin 1876 ja se joutui Venäjän valtionpankin haltuun. Samalla myös Huutokosken ruukin tuotanto päättyi 1877. Putilovin omistamat Haapakosken ja Oravin ruukit myytiin pakkohuutokaupalla syyskuussa 1879 ja niiden raudantuotanto jatkui uusien omistajien johdolla vielä 1900-luvun alkuun saakka. Huutokosken ruukin rakennuksia alettiin purkaa 1880-luvulla ja monet ruukin työväenasuntoina toimineet rakennukset siirrettiin muualle.
Huutokosken ruukista on säilynyt sen päärakennus. Ruukkialue on nykyisin metsittynyt ja vielä 1980-luvun alussa maastossa erottui ruukin jäännöksiä maakumpareina, erilaisina kiveyksinä, laitteiden pohjina ja voimakanavien urina. Ruukkialueen lähellä on nykyisin kalanviljelyslaitos.
Sourun ruukki
Sourun rautaruukki toimi Karttulassa 1868–1908. Ruukki käytti raaka-aineenaan järvien pohjasta nostettua järvimalmia (limoniittia).
Ruukin perustivat 1868 venäläiset aatelismiehet Samjannikov ja Poletika. Ruukin valmistama takkirauta toimitettiin Pietariin Nevan konepajalle, joka valmisti sotalaivoja ja höyryvetureita. Sourun ruukki työllisti enimmillään vuonna 1896 200 työntekijää. Raudan tuotanto oli suurimmillaan 1880-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Ruukki oli tunnettu pitkistä masuunin käyttöjaksoista eli puhalluksista. Ruukin voimanlähteenä oli 45 hevosvoiman höyrykone.
Raudan valmistuksen päätyttyä 1908 ruukki siirtyi 1913 H. Saastamoinen -yhtymälle, joka harjoitti ruukin tiloissa hiilenpolttoa. Saastamoinen omisti läheisen Syvänniemen rullatehtaan, joka oli toiminnassa vuodesta 1891 vuoteen 1932. Ruukin rakennukset purettiin 1941 25 metriä korkeaa Kuttajärven rannassa sijaitsevaa savupiippua lukuun ottamatta.
Sourun ruukin toiminnan alkuvuosina Karttulan Syvänniemen ja Kallaveden rannalla olevan Kaislastenlahden välillä liikkui "Annikki"-niminen maantiehöyryveturi. Veturia varten rakennettiin tälle välille "Annikintie"-niminen maantie joka valmistui 1868. Veturin vetämissä vaunuissa vietiin ruukin valmistamaa rautaa sekä sahatavaraa Kaislastenlahteen ja paluukuormana oli järvimalmia. Veturi painoi noin 8 200 kiloa.
Liikenne päättyi kun veturi upposi Kalliorannan kohdalla lossilta Saittajärven Saittalahden pohjaan vuonna 1871. Veturi on edelleen 10 metrin syvyydessä lahdenpohjassa.
Onnjos
Onnjos () tai Önnjüös () on Amga-Naharan maalaiskunnan (naslegin) keskuskylä Amgan ulusissa eli piirissä Sahan tasavallassa. Se sijaitsee Amgajoen länsirannalla noin 81 kilometriä ulusin keskuksesta Amgasta lounaaseen. Kunnan asukkaista 95 prosenttia asuu Onnjosissa ja siellä sijaitsevat myös kunnan peruspalvelut: teveyskeskus, koulu, kauppa, ja kulttuuritalo.
Asukasluvun kehitys
Bötüŋ
Bötüŋ () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Amgajoen länsirannalla, yhdeksän kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen. Kyläalueen keskuskylä on Bötüŋ. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Uoraj -niminen kylä, joka sijaitsee neljä kilometriä keskuskylästä etelään.
Asukasluvun kehitys:
Bötüŋissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo.
Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa.
Bolugur
Bolugur (, ) on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin keskiosassa Amgajoen rannalla, 53 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä lounaaseen.
Asukasluvun kehitys:
Bolugurissa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo.
Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta sekä viljanviljelyä. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa.
Edinburghin lähetyskokous
Edinburghin lähetyskokous on Edinburghissa 1910 pidetty protestanttisten kirkkojen lähetyskonferenssi, joka myöhemmin antoi sysäyksen ekumenialle. Edinburghissa pyrittiin suunnittelemaan eri kirkkojen välistä yhteistyötä. Kokouksen puheenjohtajana toimi amerikkalainen John R. Mott.
Anna-Liisa (vuoden 1922 elokuva)
Anna-Liisa on vuonna 1922 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Teuvo Puro. Elokuva perustuu Minna Canthin samannimiseen näytelmään vuodelta 1895. Elokuvan ensi-ilta oli 20. maaliskuuta 1922 Olympia-teatterissa Helsingissä.
Viimeaikaisten käsitysten mukaan Jussi Snellman ei osallistunut ohjaukseen, vaikka sekä Elonet että Kavin vuonna 2014 julkaiseman dvd:n tiedoissa hänet mainitaan.
Kavin dvd:llä on musiikkina Forssan mykkäelokuvafestivaalilla tallennettu improvisoitu musiikki.
Nimihenkilö Anna-Liisa on menossa naimisiin naapuritilan pojan kanssa, mutta häntä painaa menneisyys ja hän miettii jopa kuolemaa. Kolmiodraaman kolmanneksi ilmaantuu entinen heila Mikko.
Jalkapallon naisten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Jalkapallon naisten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut ("FIFA U-20 Women's World Cup") on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n järjestämä jalkapalloturnaus alle 20-vuotiaille naisille. Turnaus järjestetään kahden vuoden välein. Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin vuonna 2002, jolloin ikärajana oli 19 vuotta. Vuonna 2006 ikäraja nostettiin 20 vuoteen.
Emis
Emis () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Meŋe-Xaŋalasin uluusin rajalla. Keskuskylä Emis sijaitsee 74 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta luoteeseen. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Olom Küöl -niminen kylä, joka sijaitsee 26 kilometriä keskuskylästä lounaaseen.
Asukasluvun kehitys:
Emisissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa.
Kihlaus (vuoden 1922 elokuva)
Kihlaus on vuonna 1922 valmistunut suomalainen Teuvo Puron ohjaama mykkäelokuva. Elokuva perustuu Aleksis Kiven samannimiseen näytelmään vuodelta 1866. Elokuvan ensi-ilta oli 9. tammikuuta 1922 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Maaj
Maaj () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Meŋe-Xaŋalasin uluusin rajalla. Keskuskylä Pokrovka sijaitsee 132 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta luoteeseen. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Buluŋ -niminen kylä, joka sijaitsee 14 kilometrin päässä keskuskylästä.
Asukasluvun kehitys:
Pokrovkassa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjan, hevosten ja sikojen hoitoa sekä viljan ja vihannesten viljelyä. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita. Hevos- ja sikatalous puolestaan lihaa.
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia on vuonna 1922 valmistunut Konrad Tallrothin ohjaama suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 12. marraskuuta 1922 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Elokuva edustaa Suomessa harvinaista salonkielokuvaa. Se herätti kahdenlaista paheksuntaa. Ensinnäkin kameroiden vientiä hautausmaalle pidettiin vainajien rauhan häpäisemisenä, ja uhkana oli jopa oikeusjuttu. Toiseksi elokuvan sukurutsa-aihetta paheksuttiin.
Elokuva kuuluu Yleisradion vuonna 2009 käynnistämään Mykkä valo -hankkeeseen. Yleisradio on tilannut viideltä suomalaiselta säveltäjältä uuden musiikin hankkeeseen kuuluviin viiteen suomalaiseen mykkäelokuvaan. Yleisradio ja Kansallinen audiovisuaalinen arkisto (KAVA) ovat yhteistyössä restauroineet elokuvan, ja se esitetään hankkeessa pitkänä versiona, jollaisena sitä ei ole aiemmin nähty. Sarjaan kuuluvat lisäksi elokuvat "Ollin oppivuodet" (1920) ja "Noidan kirot" (1927) sekä Kurt Jägerin ohjaama "Elämän maantiellä" (1927) sekä Axel Slangusin ja Wilho Ilmarin "Tukkijoella". Mykkä valo esityssarjan yhteydessä elokuvaan on säveltänyt musiikin Lotta Wennäkoski.
Kriitikoiden aikalaisarviot olivat lähes järjestään myönteisiä. Ainoastaan suomalaiskansallisuuden puute on saanut ristiriitaisesti paitsi kehua myös moitetta.
Myöhemmin myönteinen linja jatkuu: televisioesityksen yhteydessä on todettu, että Tallroth on saanut kuviin lähes taianomaista voimaa. Lotta Wennäkoski on säveltänyt elokuvaan uuden musiikin, ja eräs arvio siitä on, että se on vakuuttavaa mutta irrallaan elokuvan tapahtumista ja tunnelmista.
Meendigi
Meendigi () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin koillisosassa Amgajoen varrella 48 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen.
Asukasluvun kehitys:
Meendigissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja klubi. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjan, hevosten hoitoa sekä maanviljelystä. Nautakarjatalous tuottaa maitotaloustuotteita, hevostalous puolestaan lihaa ja maanviljelys vihanneksia, perunoita ja rehua.
Satağaj
Satağaj (, ) on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Suolajoen rannalla Meŋe-Xaŋalasin uluusin vastaisella rajalla, 132 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta pohjoiseen.
Asukasluvun kehitys:
Satağajissa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa.
Justin Chon
Justin Jitae Chon (s. 29. toukokuuta 1981 Irvine, Kalifornia) on yhdysvaltalainen, sukujuuriltaan korealainen näyttelijä.
Chon aloitti näyttelemisen vuonna 2005 ja esiintyi sarjoissa kuten "Jack & Bobby" ja "Taki & Luci". Vuonna 2006 hän tuli tunnetuksi Disney Channelin elokuvassa "Wendy Wu: Homecoming Warrior", jossa hän esitti Peter Wuta. Hän esitti myös Tony Leetä Nickelodeonilta tulleessa tilannekomediassa "Just Jordan". Vuonna 2008 Chon esitti Eric Yorkieta Stephenie Meyerin fantasiakirjasarjaan perustuvassa elokuvassa "Twilight – Houkutus". Hän jatkaa samassa roolissa elokuvan vuoden 2009 jatko-osassa "Twilight – Uusikuu".. Hän oli myös mukana elokuvasarjan kolmannessa osassa "Twilight – Epäilys" (2010). Viimeisen kerran hän jatkaa Ericin roolissa elokuvasarjan viimeisessä elokuvassa "Twilight – Aamunkoi osa 1" (2012).
Suola (joki)
Suola () on joki Venäjällä Sahan tasavallassa Lenan vesistöalueella. Se virtaa Meŋe-Xaŋalasin ja Amman uluusien alueilla tasavallan keskiosassa Lenan itäpuolella. Joen varrella on Töxtürin, Tomtorin, Djaŋxaadyn ja Satağajin kylät. Suola laskee Lenaan idästä, hieman tasavallan pääkaupungista Jakutskista pohjoiseen.
Andrew Tsien Chih-ch'un
Andrew Tsien Chih-ch'un (; 9. huhtikuuta 1926 – 17. helmikuuta 2009) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Hwalienin hiippakunnan johtoon 23. tammikuuta 1992. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. huhtikuuta Dominic Tang Yee-ming, jota avustivat Joseph Ti-kang ja Paul Shan Kuo-hsi. Tsien Chih-ch'un jäi eläkkeelle 19. marraskuuta 2001.
Michael Welch
Michael Alan Welch (s. 25. heinäkuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "Joanin salaisuus", jossa hän näyttelee Luke Girardia. Hänet tunnetaan myös roolistaan Mike Newtonina "Twilight"-elokuvasarjassa.
Welch syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän on juutalainen äitinsä puolelta. "Joanin salaisuus" -sarjan näyttelijät Chris Marquette ja Aaron Himelstein ovat Welchin hyviä ystäviä. Hän ja Himelstein tunsivat toisensa jo ennen kuvauksia, mutta heistä tuli hyviä ystäviä vasta kun sarjaa alettiin kuvata vuonna 2003.
Welch aloitti uran näyttelijänä ollessaan 10-vuotias. Welch on esiintynyt useissa elokuvissa ja sarjoissa. Vuosina 2003–2005 hän esitti Luke Girardia televisiosarjassa "Joanin salaisuus".
Vuonna 2008 Welch näytteli Mike Newtonia Stephenie Meyerin kirjasarjaan perustuvassa, Summit Entertainmentin tuottamassa elokuvassa "Twilight – Houkutus". Hän jatkaa roolissa elokuvan vuoden 2009 jatko-osassa "Twilight – Uusikuu", ja hänen on määrä olla mukana myös elokuvasarjan kolmannessa osassa "Twilight – Epäilys" (2010). Hän jatkaa rooliaan Mikena viimeisen kerran elokuvassa "Twilight – Aamunkoi osa 2" (2012).
Rautakylän vanha parooni
Rautakylän vanha parooni on vuonna 1923 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Carl Fager. Elokuva perustuu Sakari Topeliuksen pienoisromaaniin "Gamla baron på Rautakylä" ("Rautakylän vanha parooni") vuodelta 1849 ja Topeliuksen näytelmään "Efter femtio år" ("50 vuotta myöhemmin") vuodelta 1851. Elokuvan ensi-ilta oli 1. huhtikuuta 1923 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Rautakylän vanha parooni on ensimmäinen suomalainen kauhuelokuva. Sitä kuvattiin Suomi-Filmin Vironkadún studiolla Helsingissä ja Herttoniemen kartanossa. Elokuvan filmiaineisto on säilynyt, mutta välitekstit ja käsikirjoitus ovat hävinneet.
Belyi
Belyi () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen vesistöön kuuluvan Obšajoen rannalla 294 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Belyin piirin keskus. Asukkaita on 3 700 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1359. Vuosisadan lopussa se siirtyi liettualaisille. Venäläiset valtasivat Belyin vuosina 1613 ja 1632, mutta molemmilla kerroilla se palautettiin Puolalle. Lopullisesti kaupunki liitettiin Venäjään vuonna 1667. Vuonna 1769 siitä tuli Kiovan ja myöhemmin Smolenskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyään kaupungissa on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Edhi Handoko
Edhi Handoko (28. elokuuta 1960 – 17. helmikuuta 2009) oli indonesialainen shakin suurmestari. Hän sai maansa mestaruustittelin vuonna 1978 ja sekä FIDE-mestarin arvonimen että Kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 1982. Hänestä tuli maansa neljäs suurmestari vuonna 1994. Hänen ELO-lukunsa oli tuolloin 2 520. Handoko kuoli 17. helmikuuta 2009 Cibinongin sairaalassa Bogorissa sydäninfarktiin 48-vuotiaana.
Zapadnaja Dvina
Zapadnaja Dvina () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen rannalla 321 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Zapadnaja Dvinan piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Riian välinen rautatie (Zapadnaja Dvinan asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2009).
Zapadnaja Dvina on saanut alkunsa vuonna 1900 syntyneestä asemataajamasta, jonka yhteyteen rakennettiin puunjalostuslaitos. Vuonna 1937 taajamasta tuli kaupunki. Nykyään siellä on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos.
Kun isällä on hammassärky
Kun isällä on hammassärky on vuonna 1923 valmistunut suomalainen Erkki Karun ohjaama lyhyt mykkäkomedia. Elokuvan ensi-ilta oli 18. marraskuuta 1923 Scala-teatterissa Helsingissä.
Perheen isä (Aku Käyhkö) saa kovan hammassäryn pelatessaan korttia ystäviensä kanssa. Hammassärky vaivaa häntä kovasti, mutta hän pelkää vielä enemmän hammaslääkäriin menemistä.
Konakovo
Konakovo () on kaupunki Tverin alueen itäosissa Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan muodostetun Ivankovon tekoaltaan rannalla 82 kilometriä Tveristä kaakkoon. Kaupunki on Konakovon piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 41 303 (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa Kuznetsovon kylästä, jonne vuonna 1829 perustettiin lähinnä astioita valmistanut posliini- ja fajanssitehdas. Vuonna 1930 taajama nimettiin Konakovoksi tehtaalla työskennelleen Porfiri Konakovin muistoksi. Vuonna 1937 siitä tuli kaupunki. Nykyään Konakovossa toimii fajanssitehdas, suuri sähkövoimala, metalli-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.
Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin väliseltä pääradalta Rešetnikovossa haarautuva sivurata (Konakovon asema).
Somorsun
Somorsun () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee aivan uluusin koillisimmassa osassa Amgajoen varrella Tšuraptšyn uluusin vastaisella rajalla. Kyläalueen keskuskylä on Mixailovka, joka sijaitsee 107 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen.
Asukasluvun kehitys:
Mixailovkan kylässä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa.
Gun-Mari Lindholm
Gun-Mari Lindholm (s. 29. maaliskuuta 1962) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on sitoutumattoman kokoomuksen puoluejohtaja ja vuodesta 1999 maakuntapäivien jäsen. 1. marraskuuta 2007 hänestä tuli maakuntapäivien toinen varapuhemies. Vuosina 2003–2005 hän oli Ahvenanmaan hallituksessa sosiaali- ja ympäristöministerinä.
Lindholm on varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja ja asuu Lemlandissa.
Cam Gigandet
Cam Joslin Gigandet (s. 16. elokuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten televisiosarjasta "O.C.", jossa hän näytteli Kevin Volchokia. Hänet tunnetaan myös elokuvista "Never Back Down" ja "Twilight – Houkutus" (2008).
Gigandet syntyi Tacomassa, Washingtonissa Jay ja Kim Gigandetille. Hänellä on sisko nimeltään Kelsie. Valmistuttuaan Auburn Senior High Schoolista vuonna 2001 hän muutti Kaliforniaan. Kaliforniassa hän kävi Santa Monica Community Collegea, jossa hän osallistui ensimmäiselle näytelmäkurssilleen. Gigandet seurustelee Dominique Geisendorffin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta, huhtikuussa 2009 syntynyt tytär ja 23. tammikuuta 2013 syntynyt poika. Cam harrastaa Krav Magaa, jossa hänellä on musta vyö.
Gigandet'n sukunimi on ranskankielinen. Hänen iso-iso-iso-isovanhempansa Francis Vincent Gigandet ja Mary Humbert olivat maahanmuuttajia Ranskasta. Gigandet'lla on myös suomalaiset, ruotsalaiset, englantilaiset, saksalaiset sekä alankomaalaiset sukujuuret.
Vuonna 2003 Gigandet teki televisiodebyyttinsä Mark Youngina "C.S.I."-rikossarjan neljännellä tuotantokaudella. Tämän jälkeen hän näytteli sarjassa "Jack & Bobby" sekä kenties tunnetuimmassa roolissaan Kevin Volchokina sarjassa "O.C.".
Vuonna 2004 Gigandet oli mukana elokuvassa "Mistaken", vuonna 2007 elokuvassa "Who's Your Caddy?" ja vuonna 2008 elokuvassa "Never Back Down", josta hän voitti vuoden 2008 MTV Movie Awardin yhdessä Sean Farisin kanssa kategoriassa "Paras taistelu". Samana vuonna hän näytteli James-nimistä vampyyrijäljittäjää elokuvassa "Twilight – Houkutus", josta hän voittikin seuraavan, vuoden 2009 MTV Movie Awardin samassa kategoriassa, mutta tällä kertaa Robert Pattinsonin kanssa. Gigandet muihin rooleihin lukeutuvat muun muassa "The Unborn" ja "Making Change".
Gigandet näyttelee elokuvan "Burleski" pääosassa yhdessä Christina Aguileran, Eric Danen ja Cherin kanssa. Elokuvaa ryhdyttiin kuvaamaan marraskuussa 2009. Elokuva oli Aguileran debyyttielokuva.
Kuvšinovo
Kuvšinovo () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä Volgan vesistöön kuuluvan Osugajoen varrella 133 Tveristä länteen. Kaupunki on Kuvšinovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Lihoslavlin ja Velikije Lukin välinen rautatie (Kuvšinovon asema) sekä Ostaškovin ja Toržokin välinen maantie. Asukkaita on 10 100 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on saanut alkunsa Kamennojen kylästä, johon vuonna 1799 perustettiin paperitehdas. Vuonna 1910 sinne rakennettiin rautatie, jonka asema sai tehtaan omistajasuvun mukaan nimen Kuvšinovo. Vuonna 1938 kylä ja asemataajama yhdistettiin Kamenkan kaupungiksi, jonka nimi muutettiin vuonna 1965 Kuvšinovoksi.
Kaupungin tärkein yritys on paperi- ja kartonkitehdas. Siellä on syntynyt tunnettu sanakirjantekijä Sergei Ožegov, jonka vanhempien luona Maksim Gorki asui vuosina 1897–1898.
Henry Lindström
Henry Lindström (s. 20. kesäkuuta 1956) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003. Vuoden 2011 vaaleissa häntä ei valittu uudelleen. Hän on varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä sekä toimitusjohtaja ja asuu Saltvikissä.
Noiduttu sydän
Noiduttu sydän ("Angel Heart") on Alan Parkerin vuonna 1987 käsi­kirjoittama ja ohjaama trilleri joka perustuu William Hjortsbergin romaaniin "Falling Angel". Pääosia näyttelevät Mickey Rourke, Robert De Niro, Charlotte Rampling ja Lisa Bonet.
Elokuvassa Yhdys­valtojen pohjois­valtioista tullut etsivä törmää syvän etelän New Orleansissa tutkittavaan tapaukseen, joka etenee painajais­unen oudolla logiikalla ja alkaa saada yhä kummal­lisempia ja maagisempia piirteitä voodoo-rituaaleineen ja saatanan­palvontoineen.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu "Noiduttua sydäntä" katsojan odotuksilla leikitteleväksi fantasiatrilleriksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Margaret Lundberg
Margaret Lundberg (s. 6. toukokuuta 1955) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007. Hän ei tullut valituksi uudelleen 2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja ja asuu Brändössä.
Åke Mattsson
Ylikonstaapeli Åke Mattsson (s. 14. toukokuuta 1955) on Ahvenanmaan Maltillisten (aikaisemmin Ahvenanmaan liberaalien) poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003 aluksi Liberaalien edustajana, mutta vuoden 2011 maakuntapäivävaaleissa hän siirtyi Maltillisten ehdokkaaksi ja tuli valituksi uudelleen.
Mika Nordberg
Mika Nordberg (s. 9. kesäkuuta 1973 Jomala) on ahvenanmaalainen maltillisia (Moderat Samling för Åland, MSÅ) edustava poliitikko. Hän on ollut maakuntapäivien jäsen vuodesta 2007 ja Ahvenanmaan infrastruktuuriministeri vuodesta 2015.
Nordberg on varsinaiselta ammatiltaan yrittäjä.
Nelidovo
Nelidovo () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängön eteläosassa Väinäjoen vesistöön kuuluvan Meža-joen varrella 276 kilometriä Tveristä lounaaseen. Nelidovon kautta kulkee Rževin ja Velikije Lukin välinen rautatie.
Kaupunki on Nelidovon piirin keskus. Venäjän vuoden 2010 väestönlaskun mukaan kaupungissa asui 22 886 ja koko piirissä 30 724 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1949. Nykyään siellä on lähinnä muovi-, koneenrakennus- ja puunjalostusteollisuutta. 1990-luvulle saakka seudulla louhittiin ruskohiiltä.
Aikia Aikianpoika
Aikia Aikianpoika (noin 1591–1671 Kemi) oli Kemin Lapissa elänyt saamelainen šamaani ja noita, joka tuomittiin kuolemaan noituudesta. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa "Aikio Aikionpoika".
Kuusamon Kitkan seudulla asunut Aikia joutui syytteeseen noitumalla tehdystä murhasta. Hän oli noitunut Kemijoen varren talonpojalle Tobias Mordulalle lohionnen, mutta palkka oli jäänyt saamatta. Hän noitui, ja myöhemmin tämä vihamies oli sitten hukkunut. Käräjät pidettiin 8.3.1671 Kuolajärvellä.
Aikia myönsi oikeudessa, että miehen hukkuminen oli johtunut hänen asettamastaan kirouksesta, ja oikeus tuomitsi hänet kuolemaan. Kemissä vangittuna olleen Aikian väitettiin noituneen itsensä hengiltä välttyäkseen tuomion täytäntöönpanolta.
Aikian oikeudenkäynnistä tehdyissä käräjäpöytäkirjoissa kuvattiin myös noitarummun käyttötapoja.
Jan Salmén
Jan Salmén (s. 29. maaliskuuta 1952) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän putosi. Hän on varsinaiselta ammatiltaan talonpoika ja asuu Saltvikissä.
Folke Sjölund
Folke Sjölund () oli Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän istui maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–1999 ja 2001–2003 sekä jälleen vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän putosi maakuntapäiviltä.
Folke kuoli 13. joulukuuta 2013.
Leo Sjöstrand
Leo Sjöstrand (s. 28. kesäkuuta 1944) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–2003 ja uudelleen 2007–2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sähköasentaja ja asuu Kökarilla.
Roger Slotte
Roger Slotte (s. 1. helmikuuta 1944) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän jäi valitsematta uudelleen. Hän istuu maakuntapäivillä varaedustajana. Hän on varsinaiselta ammatiltaan metsätalousinsinööri ja asuu Maarianhaminassa.
Narimanov
Narimanov () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 48 kilometriä Astrahanista luoteeseen. Kaupunki on Narimanovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Astrahanin välinen M6-valtatie. Asukkaita on 11 100 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on saanut alkunsa Nižnevolžskin taajamasta. Vuonna 1984 siitä tuli kaupunki, joka sai nimen Narimanov azerbaidžanilaisen kirjailijan ja poliitikon Nariman Narimanovin mukaan. Kaupungin suurin yritys on Lotosin telakka. Narimanovissa sijaitsee myös öljyterminaali.
Cinderella (yhtye)
Cinderella on yhdysvaltalainen glam metal-yhtye, joka perustettiin vuonna 1982. Cinderellan laulajakitaristi Tom Keifer perusti yhtyeen hyvän ystävänsä Eric Brittinghamin kanssa. Cinderellan albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta.
Tom Keifer aloitti uransa soittamalla kitaraa yhtyeissä Saints in Hell, Telepath ja Diamons. Hän söi selviytyäkseen yleensä ravintoloiden roskapöntöistä ja nukkui autossaan. Tom Keiferillä oli huume- ja alkoholiongelma, jonka voitettuaan hän alkoi keskittyä musiikkiuraansa. Keifer perusti hard rock-yhtyeen nimeltä Cinderella kaverinsa Eric Brittinghamin kanssa. Myöhemmin mukaan liittyivät kitaristi Michael Smerick ja rumpali Tony Destra. Keifer otti kitaransoiton ohelle laulajan roolin, sillä ketään muuta ei saatu laulajaksi.
Vuonna 1985 Jeff LaBar korvasi Michael Smerickin kitarassa ja Jim Drnec korvasi Tony Destran rummuissa. Noin vuoden päästä Fred Coury korvasi Jim Drnecin ja näin syntyi Cinderellan niin sanottu klassinen kokoonpano. Cinderellan ensimmäinen levy, "Night Songs", ilmestyi 1986 ja oli heti suosittu nousten Yhdysvaltojen albumilistalla kolmanneksi. 1988 ilmestyi "Long Cold Winter", joka jatkoi Cinderellan menestystä. 1990 ilmestynyt "Heartbreak Station" ei noussut aivan edeltäjiensä listasijoituksiin. Seuraavana vuonna Fred Coury erosi yhtyeestä ongelmiensa takia. Hänet korvasi Kevin Valentine, joka kuitenkin erotettiin ennen uuden levyn nauhoituksia. Vuonna 1994 julkaistiin yhtyeen neljäs ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi, "Still Climbing". Levyllä rumpuosuudet soitti Valentinen tilalle tullut Kenny Aronoff. Vuonna 1997 Fred Coury palasi takaisin Cinderellaan. Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2013, virallisesti hajoaminen tapahtui 2016.
Kamyzjak
Kamyzjak () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan suuhaaran Kamyzjakin rannalla 35 kilometriä Astrahanista etelään. Kaupunki on Kamyzjakin piirin keskus. Asukkaita on 16 100 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1973. Se on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009
Tämä on luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009. 
Se on koottu Billboardin verkkosivujen top20-listoista.
Emma-hoo
Emma-hoo on nelihenkinen suomalainen popyhtye, jonka nimi juontaa juurensa japanilaisesta jumaltarustosta. Laulaja Tiia Tamminen ja kosketinsoittaja Janne Teuronen perustivat vuosituhannen vaihteessa Inezz-nimisen bändin, jonka perustoille Emma-hoo syntyi vuonna 2003. Ensimmäiset singlet, "Auringonkukka" ja "Tyttö matkalla tähtiin", saivat hyvin radiosoittoa, ja keväällä 2006 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi "Kaikki on hyvin".
Znamensk
Znamensk () on suljettu kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee alueen pohjoisosassa Volgogradin ja Astrahanin välisen rautatien varrella. Kaupunki toimii Kapustin Jarin rakettitukikohdan hallinnollisena keskuksena ja asuinalueena. Asukkaita on 32 400 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1946 perustetusta rakettitukikohdasta. Vuonna 1962 siitä tuli kaupunki. Vuoteen 1992 saakka nimenä oli Kapustin Jar-1.
Valencia (Venezuela)
Valencia on yksi Venezuelan suurimmista kaupungeista. Se on Carabobon osavaltion pääkaupunki.
Valencia sijaitsee ylänköalueella Cabriales-joen varrella, noin 100 kilometriä Caracasista länteen, lähellä Karibianmeren rannikkoa.
Se perustettiin vuonna 1555, silloin nimellä "Nueva Valencia" (uusi Valencia) perustajan kotikaupungin, Espanjan Valencian mukaan. Se kilpaili pitkään Caracasin kanssa alueen tärkeimmän kaupungin asemasta.
Vuonna 2011 Valencian kunnassa oli 829 856 asukasta, mutta koko taajama-alueella, jonka muodostavat Libertador, Los Guayos, Naguanagua, San Diego ja itse Valencia, asukkaita oli 1,4 miljoonaa.
Kaupungin tärkeimpiin tuotteisiin kuuluvat autot, elintarvikkeet, olut, eläinten rehu ja erilaiset lasitavarat.
Jörgen Strand
Jörgen Strand (s. 15. maaliskuuta 1962) on ahvenanmaalainen vapaamielinen yhteistoiminta -puolueen poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 1999 vuoden 2011 vaaleihin. Hän oli myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa vuosina 2003–2007 ensin talous-, sitten elinkeinoministerinä. Hän toimi samalla varamaaneuvoksena.
Ahtubinsk
Ahtubinsk () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan haaran Ahtuban rannalla 292 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Kaupunki on Ahtubinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Volgogradin ja Astrahanin välinen rautatie (Vladimirovkan ja Ahtuban asemat). Asukkaita on 42 600 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki syntyi vuonna 1959, kun Vladimirovkan, Petropavlovkan ja Ahtuban taajamat liitettiin toisiinsa. Nykyisin Ahtubinskissa on laivanrakennus- ja elintarviketeollisuutta sekä ilmavoimien koulutuskeskus. Kaupunki on Baskuntšak-järvellä tuotettavan suolan välilastauspaikka.
Zvenigovo
Zvenigovo () on kaupunki Marin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla 90 kilometriä Joškar-Olasta etelään. Kaupunki on Zvenigovon piirin keskus. Asukkaita on 12 300 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1974. Siellä on mm. laivanrakennus- ja puunjalostusteollisuutta.
Very Short Introductions
Very Short Introductions (VSI) on Oxford University Pressin kustantama kirjasarja, jonka aihealueisiin kuuluvat taide, kulttuuri, politiikka, oikeustiede, historia, luonnontieteet, filosofia ja uskonnot. Ensimmäiset kirjat ilmestyivät vuoden 2000 alussa ja vuoden 2008 loppuun mennessä kirjasarja oli laajentunut 199 osaan. Kirjasarjan julkaisut ovat laajuudeltaan korkeintaan 200 sivun mittaisia. Kirjojen tarkoituksena on esitellä aihe lyhyesti olennaisin osin. Kirjoja on käännetty 25 eri kielelle ja niitä on käytetty runsaasti yliopistojen alkeiskursseilla oppimateriaalina.
Art House -kirjankustantamo aloitti vuonna 2017 sarjan julkaisemisen suomeksi nimellä "Lyhyet johdatukset". Vuonna 2017 ilmestyy kolme käännöskirjaa.
Bushwick Bill
Richard Shaw (s. 8. joulukuuta 1966 Kingston, Jamaika), tunnetaan paremmin taiteilijanimillään Bushwick Bill ja Dr. Wolfgang Von Bushwickin the Barbarian Mother-Funky Stay High Dollar Billstirs on yhdysvaltalaisen rap-yhtye Geto Boysin jäsen.
Buswick Bill syntyi Jamaikalla 1. joulukuuta 1966. Hänen isänsä oli töissä kauppalaivastossa ja äitinsä oli palvelustyttö. Houston Chroniclen mukaan Billillä jäi kesken lukio. Bushwick Bill on lyhytkasvuinen, vain 112 senttimetriä pitkä. Taiteilijanimen Bushwick Bill sai New Yorkin Brooklynissä, missä hän asui nuoruudessaan.
Billin elämän käännekohta tapahtui toukokuussa 1991. Humalassa ja masentuneena Bill pyysi tyttöystäväänsä ampumaan häntä, mutta sai kieltävän vastauksen. Hän uhkasi satuttaa heidän lastaan ja välikohtauksen aikana ase laukesi vahingossa ja Bill sai luodin silmäänsä. Hän selvisi hengissä, mutta menetti silmänsä.
Vuonna 1995 hän vaihtoi virallisen nimensä Wolfgang Von Bushwickin the Barbarian Mother-Funky Stay High Dollar Billstirsiksi. Vuonna 1998 ilmestyneen albumin "No Surrender…No Retreat" hän omisti tyttöystävänsä Gil Epstein muistolle, joka ammuttiin Houstonissa 1996.
MySpace-sivustolla Bushwick Bill ilmoitti, että hän on tullut uskoon uudestaan ja vuonna 2009 hän julkaisi albumin My Testimony of Redemption, joka luokitellaan kristilliseksi rap-musiikiksi.
Pehr Gustaf Lindroth
Pehr Gustaf Lindroth (1758 – 1809) oli ruotsalainen kasvi- ja lintutieteilijä.
Lindroth oli rykmentinvälskäri ja toimi ruukinlääkärinä Söderforsin ruukissa. Lintuja hän tutki pääasiassa harrastusmielessä.
Lindroth teki keväällä 1786 retken Ahvenanmaan saaristoon ja laati matkasta kirjoituksen "En resa uti åländska skärgården vårtiden år 1786" (Abacus, 1999, kommentit ja toimitus: Ragnar Insulander). 1788 hän matkusti Lontooseen tutustuakseen Levers Museumiin ja vei lahjaksi täytetyn hirven. Vastalahjana hän toi Söderforsiin kuutisenkymmentä harvinaista täytettyä lintua, jotka sijoitettiin luontokabinettiin. Hän keräsi luontokabinettiin suuret määrät lintuja Ruotsista ja Norjasta.
Lindroth nimesi linnuista viirupöllön ("Strix uralensis") alalajin "liturata" 1788.
Huutjärven koulu
Huutjärven koulu on Pyhtäällä toimiva peruskoulu, johon kuuluvat ala- ja yläaste. Huutjärven koulussa on 500–600 oppilasta. Vanha koulu purettiin homeongelman takia ja nykyinen uusi koulu valmistui vuonna 2007. Myös uudessa koulussa lapset ja heidän vanhempansa ovat kokeneet olevan sisäilmaongelmia. Vanhempien painostuksesta Pyhtään kunta teetätti Insinööri Studio Oy:lla sisäilmatutkimuksen talvella 2016-17.
Rhizaria
Rhizaria on lajirikas kunta, johon kuuluu erilaisia yksisoluisia aitotumaisia eliöitä, jotka aikaisemmin luokiteltiin alkueliöiksi ja alkueläimiksi niiden yleensä toisenvaraisen elintavan vuoksi. Joillakin lajeilla tosin voi olla soluissaan endosymbionttisia yksisoluisia leviä tai niistä evoluution kuluessa surkastuneita viherhiukkasia. Useat niistä ovat ulkomuodoltaan amebamaisia eliöitä, joilla on säiemäisiä, verkkomaisia tai mikrotubuluksiin liittyviä valejalkoja. Monilla lajiryhmillä on lisäksi erilaisia solunulkoisia tukirankoja ja kuoria. Melkein kaikilla on yhteisenä rakennepiirteenä mitokondrioiden putkimaiset kristat eli sisäkalvon poimut.
Rhizaria-kunta käsittää kolme pääryhmää:
Fylogeneettisesti yhtenäisen Rhizaria-kunnan olemassaolo on selvinnyt 1990-lopulla tehtyjen molekyylisystemaattisten tutkimusten tuloksena. Käsitykset kunnan pääryhmien välisistä sukulaisuuksista perustuvat niin ikään lajiryhmien geneettisten ominaisuuksien vertailuun. Kunta kuvattiin vuonna 2002. Kunta kuuluu aitotumaisten "Bikonta"-päähaaraan yhdessä kasvit, punalevät ja glaukofyytit käsittävän Archaeplastida-suurkunnan sekä kromalveolaattien ja ekskavaattien kanssa. Joissakin uusissa tutkimuksissa on lisäksi otaksuttu, että Rhizaria-kunta voisi sukulaisuussuhteidensa perusteella kuulua tässä esitettyä läheisemmin kromalveolaattien kehityslinjaan. On mahdollista, että nämä luokittelut muuttuvat ja tarkentuvat tutkimustiedon karttuessa.
Vaikka eräät kuntaan kuuluvat lajit ovat ulkomuodoltaan amebamaisia, niitä ei pidä sekoittaa varsinaiseen amebojen kuntaan "Amoebozoa".
Kaikkien kuntaan kuuluvien taksonien keskinäinen sukulaisuus ei tutkimustiedon uutuudesta johtuen ole vielä selkeä, ja nämä luokittelut voivat tämän vuoksi tulevaisuudessa muuttua ja tarkentua. Esimerkiksi möhösienten on otaksuttu kuuluvan joko "Cercozoa"-pääjaksoon tai joissakin lähteissä niiden katsotaan olevan lähempänä huokoseläinten pääjaksoa.
KLR
Lyhenne Klr tai KLR voi viitata ainakin seuraaviin:
Rubiinikoruahven
Rubiinikoruahven ("Pseudanthias rubrizonatus") on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa. Sitä pidetään yhtenä kymmenestä parhaiten akvaarioon sopivasta Anthiinae -alaheimon meriahvenesta.
Rubiinikoruahven kasvaa enimmillään 12 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään oranssinsävyinen, ja kalan "vyötärön" kohdalla kulkee tiilenpunainen raita. Nuorten ykilöiden selkäevien kärjetä ovat vaalean violetit.
Rubiinikoruahvenia tavataan Tyynenmeren länsiosassa.
Rubiinikoruahvenet ovat parvikaloja, joita suositellaan akvaarioissakin pidettävän vähintään viiden kalan parvina.
Rubiinikoruahven syö lähinnä eläinplanktonia.
Ruuhikoski (Salo)
Ruuhikoski on kylä Salossa entisen Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Kylä sijaitsee Vaskion keskustaajamasta lounaaseen Vaskionjoen toisella puolella.
Ruuhikoski asutettu pysyvästi 1300- ja 1400-lukujen aikana. Ruuhikosken nelitilaisesta kylästä on maininta 1500-luvun puolivälin maakirjassa. Vuoden 1586 maakirjassa on maininta, että Ruotsin kuningas on luovuttanut Ruuhikosken metsien käyttöoikeudet Turun linnan herralle, joka on hakkauttanut metsät tyystin laivojen rakennustarpeiksi. Isojako toteuttiin kylässä vuonna 1770. Ruuhikoskessa on ollut kaksi myllyä Vaskionjoessa, joista toisen rakennus on edelleen paikallaan. Pääasiassa kylän rakennuskanta on toista maailmansotaa edeltävältä ajalta.
Ruuhikosken aluetta hallitsevat metsäiset mäet. Mäkien väliset tasaiset alueet on otettu viljelykäyttöön. Kylän pohjois- ja itärajana on Vaskionjoki, jonka uomassa on kylän alueella kolme koskea: Pitkäkoski, Vähäkoski ja Ruuhikoski, jonka yli kulkee silta vanhan myllyn vierestä.
Leväsienet
Leväsienet on yhteisnimitys ruskeiden levien kaareen kuuluville ulkoisesti sieniä muistuttaville eliöille, joihin lukeutuvat munasienet, labyrinttisienet ja ripsisiimasienet.
Leväsieniksi kutsuttiin aiemmin kaikkia sellaisia sienimäisiä eliöitä, joiden lisääntymiseen kuuluvat uintisiimalliset liikuntakykyiset parveiluitiöt, ja joilla ei ole elinkierrossaan amebamaista elämänvaihetta. Otaksuttiin, että nämä eliöryhmät kuuluivat erillisenä kaarena (Archemycota) tai alakaarena (Mastigomycotina) sienikuntaan. 1990-luvulla selvisi kuitenkin näiden eliöryhmien kuuluminen Chromalveolata-kuntaan ja ruskeiden levien kaareen.
Luumukoruahven
Luumukoruahven ("Pseudanthias pleurotaenia") on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa. Sitä pidetään yhtenä kymmenestä parhaiten akvaarioon sopivasta "Anthiinae" -alaheimon meriahvenesta.
Luumukoruahven kasvaa enimmillään 20 cm pitkäksi. Naaras on keltasävyinen, vatsapuolelta ja evistään vihertävä. Koiras on punertavan vuoletti, ja sen evät ovat siniset. Sen kyljessä on erikoinen, postimerkin muotoinen kuvio.
Luumukoruahvenia tavataan Tyynellämerellä ja Intian valtameren itäosassa. Se elää yleensä yli 20 metrin syvyydessä.
Luumukoruahven voi olla melko aggressiivinen. Kirkkaassa valossa niiden värit haalistuvat.
Luumukoruahven syö lähinnä eläinplanktonia.
Bloomin taksonomia
Bloomin taksonomia auttaa määrittelemään osaamisen tason. Jaottelun on esittänyt 1956 yhdysvaltalainen Benjamin Bloom. Bloomin taksonomiassa osaaminen jaetaan seuraaviin kuuteen tasoon.Tietämisen tasolla asia ainoastaan muistetaan, mutta sitä ei vielä ymmärretä. Ymmärtämisen tasolla asia myös ymmärretään. Soveltamisen tasolla opittua asiaa osataan jo soveltaa, ja vastaavasti analysoimisen tasolla opittua pystytään jo analysoimaan. Syntetisoimisen tasolla opittu osataan yhdistää aiemmin opittuun tietoon ja arvioinnissa opittua asiaa pystytään arvioimaan.
Woolfolk, Anita. Educational Psychology. 2007. Allyn & Bacon
Kissan kuolema
Kissan kuolema on Raimo O. Niemen ohjaama suomalainen nuorten draamaelokuva, joka on valmistunut vuonna 1994. Elokuva kertoo koulukodin asukkaista ja henkilökunnasta.
Elokuva perustuu kirjailija Taru Väyrysen samannimiseen romaaniin. Se oli monia televisioelokuvia tehneen Raimo O. Niemen ensimmäinen teatterilevityksen saanut elokuva.
Rehtorin tytär raiskataan, ja koulukodin tytöt tuntuvat tietävän asiasta enemmän kuin kertovat. Muuan koulukotipoika aloittaa omat tutkimuksensa ja rakastuu raiskauksen kokeneeseen tyttöön.
Paljolti amatööri­näyttelijöiden avulla toteutettu "Kissan kuolema" sai melko nihkeät ensi-­ilta-­arvostelut suomalais­kriitikoilta. Sen tuoreudesta, arkisesta konstaile­matto­muudesta ja spontaaniu­desta pidettiin, mutta asetelmallista tarinaa ja melko kömpelöä tuotantojälkeä pidettiin monelta osaltaan pikem­minkin televisio­elokuvan kuin teatteri­elokuvan kaltaisena. Nuoret pääosien esittäjät Marja Pyykkö ja Kalle Ahola saivat melko rohkaisevia arvioita.
Käenkoski
Käenkoski on kylä Ilomantsissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Käenkoskelta on Ilomantsiin matkaa 32 kilometriä. Käenkosken kylän alue on laaja, ja sen asutuskeskittymät sijaitsevat etäällä toisistaan. Käenkoskella on vielä muita pienempiä kyliä, kuten Kontiovaara, Sammakkovaara ja Lapiovaara.
Ahvenjärvellä sijaitsi aiemmin Ilomantsin riistantutkimusasema, mutta nyt se on siirtynyt Mekrijärven tutkimusasemalle.
Käenkosken alue on vaara- ja mäkimaastoista ja niiden väliin jäävien soiden lisäksi maisemaa hallitsevat laajat mäntyvaltaiset metsät. Käenkoski sijaitsee pinta-alaltaan Suomen 12. suurimman järven, Koitereen, rannalla.
Alueella on hyvät eräharrastusmahdollisuudet, kuten Hattujärvestä alkava melontareitti ja 90 kilometrin pituinen patikointireitti.
Nikolai Severtsov
Nikolai Aleksejevitš Severtsov (; 5. marraskuuta 1827 Voronežin alue − 7. helmikuuta 1885 Don) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä.
Severtsov opiskeli luonnontieteitä Moskovan yliopistossa. Hän teki tutkimusmatkat Tienšaniin ja Issyk Kulille 1865–1868, Amudarjalle 1874 ja Pamirvuoristoon 1877–1878. Syrdarjalla rosvot sieppasivat hänet ja vapauttivat vasta kuukauden päästä.
Severtsov ja Mihail Menzbier julkaisivat teoksen Turkestanin eläimistöstä 1873, jossa he kuvailivat joukon uusia eläinlajeja, linnuista ainakin minervanpöllön alalajin "Athene noctua orientalis" ja rakkavuoripeipon alalajin "Leucosticte brandti pamirensis". Hänen kunniakseen on nimetty kiinanpyy "Tetrastes sewerzowi" ja argaalin alalaji "Ovis ammon severtzovi".
Severtsov hukkui Doniin pudottuaan avantoon.