hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Chris Owens
Haywood Christopher ”Chris” Owens (s. 1. maaliskuuta 1979 Akron) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on yleisurheilija Jesse Owensin veljen pojanpoika.
Owens pelasi yliopistokoripalloa ensin Tulanen yliopistossa, mutta siirtyi vuosiksi 1999–2002 Texasin yliopistoon. Hän osallistui vuoden NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet tilaisuuden 48. pelaajana. Seura kauppasi hänet edelleen Memphis Grizzliesille, jossa hän pelasi yhden NBA-ottelun kaudella 2002–2003.
Uransa Euroopassa Owens aloitti vuonna 2004 italialaisessa Pallacanestro Trapanissa, joka pelasi toisella sarjatasolla. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Espanjan pääsarjatasolla pelanneeseen CB Granadaan, josta hän siirtyi helmikuussa 2006 takaisin Yhdysvaltoihin, Sioux Falls Skyforceen. Huhtikuussa 2006 Owens siirtyi loppukaudeksi kreikkalaiseen Panionisiin.
Kaudet 2006–2008 Owens vietti Saksan sekä Turkin pääsarjoissa ALBA Berlinin sekä Galatasarayn joukkueissa. Kauden 2008–2009 alussa hän teki sopimuksen ukrainalaisen BK Donetskin kanssa ja pelasi seurassa tammikuuhun 2010 asti, jonka jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi kreikkalaiseen Panelliniosiin. Kauden 2010–2011 Owensin oli tarkoitus pelata Gravelinesin joukkueessa, mutta sopimus purettiin jo lokakuussa 2010. Tämän myötä hän palasi Ukrainaan, jossa hän siirtyi pelaamaan Azovmaš Mariupoliin. Owens pelasi seurassa loppukauden ajan, jonka jälkeen hän teki kauden 2011–2012 kattavan sopimuksen KK Cedevitan kanssa. Hän ei pelannut kaudella 2012–2013 missään seurassa, mutta teki kesällä 2013 KTP-Basketin kanssa pelaajasopimuksen.
Adam Holzman (kitaristi)
Adam Holzman (s. 1960 New York) on yhdysvaltalainen klassinen kitaristi. Hän opiskeli vanhemman veljensä Brucen sekä Albert Valdes Blainin ja Eliot Fiskin johdolla. Hän valmistui Floridan osavaltionyliopistosta ja osallistui lisäksi Oscar Ghiglian mestarikursseille Sienan Accademia Musicale Chigianassa ja Aspenin musiikkijuhlilla. Hänet valittiin kahdesti esiintymään Andres Segovian historiallisille mestariluokille.
Holzman on esiintynyt eri puolilla Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. Lisäksi hänen kansainvälinen uransa on vienyt hänet Kanadaan, Meksikoon ja Latinalaiseen Amerikkaan. Hänen levytyksensä Naxos-levymerkille ovat saaneet kriitikoilta kiitosta. Hän on levyttänyt muun muassa Fernando Sorin, Manuel Poncen, Antonio Lauron ja Johann Kaspar Mertzin teoksia. Holzman on omistautunut myös nykymusiikille. Hän oli mukana tilaamassa Samuel Adlerin ensimmäistä kitarakonserttoa. Hän oli ensimmäinen Roland Dyensin musiikkia Pohjois-Amerikassa esittänyt henkilö, ja hän on lisäksi kantaesittänyt Robert Helpsin ja Stephen Funk Pearsonin töitä.
Holzman perusti Texasin yliopiston (Austin) kitarajaoston. Hän on ollut nimikkotaiteilijana Universidad Autónoma de Nuevo Leónissa Meksikon Monterreyssa. Hänelle on myönnetty Ernst von Dohnányi -palkinto Floridan osavaltionyliopistosta ja Robert W. Hamiltonin taidepalkinto Texasin yliopistosta. Lisäksi Holzman on saanut monia muita kansainvälisiä tunnustuksia. Hän asuu Austinissa vaimonsa Carolynin ja poikansa Benjaminin kanssa.
Adam Holzman
Adam Holzman on seuraavien henkilöiden nimi:
Samalas
Samalas on vanha tulivuori Indonesiassa Lombokin saarella. Sen yhteydessä on nykyisin yhä toimiva Rinjani
Samalas on todennäköisesti purkautunut vuonna 1257 ja aiheuttanut vuonna 1258 alkaneen hyvin kylmän kauden maapallolla. Talvi oli hyvin pitkä, kesä kylmä ja pilvinen, kuu oli pitkät ajat näkymättömissä. Ihmisiä kuoli huonojen satojen vuoksi nälkään ja tauteihin vielä vuosina 1260–1261. Purkaus oli voimakkain viimeisten 7 000 vuoden aikana.
Kurjuuden seurauksena noina aikoina kiersi Euroopassa itseään ruoskivia katumusharjoituksia tekevän flagellantit-nimisen joukkoliikkeen jäseniä.
Send Me an Angel
Send Me an Angel on Scorpionsin single, joka julkaistiin yhtyeen vuonna 1990 julkaistulla albumilla "Crazy World". Yhdessä "Wind of Change" -kappaleen kanssa siitä tuli albumin yksi hittikappaleista. Single saavutti sijan 44 Billboard Hot 100-listalla, sijan 8 Hot Mainstream Rock Tracks-listalla ja sijoittui hyvin monella muulla Euroopan singlelistalla.
Kappaleen orkestraalinen versio nauhoitettiin vuonna 2000 albumille "Moment of Glory", jolla vierailee italialainen laulaja Zucchero. Kappaleesta nauhoitettiin myös akustinen versio vuoden 2001 albumille "Acoustica".
The Continental
”The Continental” on Con Conradin säveltämä ja Herb Magidsonin sanoittama musiikkikappale vuoden 1934 elokuvasta "Continental – hupainen avioero". Laulun esittivät elokuvassa Ginger Rogers, Erik Rhodes ja Lillian Miles, ja se soitetaan Rogersin ja Fred Astairen tanssikohtauksessa. Kappale palkittiin seuraavana vuonna Oscar-palkinnolla vastaperustetussa parhaan laulun kategoriassa.
Thinkfun
Thinkfun on pulmapelejä tekevä yritys jonka perustivat Bill Ritchie ja Andrea Barthello vuonna 1985. Thinkfunin tunnetuimpia pelejä ovat Rush Hour ja Zingo.
https://www.thinkfun.com/our_story
Continental (täsmennyssivu)
Continental voi viitata seuraaviin asioihin:
Robin Engelen
Robin Engelen on saksalainen kapellimestari ja pianisti. Hän voitti ensimmäisen palkinnon "Jugend Komponiert" -kilpailussa Nordrhein-Westfalenissa vuonna 1993. Vuosina 1994–2002 hän opiskeli orkesterinjohtoa Wolf-Dieter Hauschildin johdolla Karlsruhen konservatoriossa. Häntä opetti myös Günter Wand. Hän toimi Philippe Auguin, Thomas Hengelbrockin ja Stefan Solteszin avustajana. Staatsoper Stuttgartissa Engelen johti ensimmäiset oopperansa, joihin kuuluivat muiden muassa "Nürnbergin mestarilaulajat", "Taikahuilu" ja "Idomeneo". "Opernwelt"-lehti nimesi hänen ohjaamansa Ferruccio Busonin "Tohtori Faustuksen" "vuoden näytökseksi".
Engelen on esiintynyt sekä pianistina että kapellimestarina monien saksalaisten orkesterien ja Tokion filharmonisen orkesterin kanssa. Hän on johtanut Komische Oper Berlinin orkesteria sekä Stuttgartin kamariorkesteria ja toiminut Klangwerk-yhtyeen musiikillisena johtajana (1993–2003). Vuonna 2001 Het Collectief nimitti Engelenin vierailevaksi pääkapellimestariksi. Hänen kansainvälinen uransa on vienyt hänet muun muassa Koreaan, Italiaan, Venäjälle ja Turkkiin. Oopperaa hän on ohjannut Stuttgartin lisäksi muun muassa Leipzigin oopperassa.
BIS-levymerkillä on julkaistu levy "The Eight Sounds", jolla Engelen johtaa Raschèr-saksofonikvartetin ja Stuttgartin kamariorkesterin tulkintoja Sally Beamishin, Steven Stuckyn sekä Chen Yin teoksista saksofoneille ja jousille.
Pleuronectoidei
Pleuronectoidei on kampelakalojen lahkoon ("Pleuronectiformes") kuuluva kalojen alalahko.
Alalahkoon kuuluu 13 heimoa.
Margreta Elkins
Margreta Elkins (s. "Margaret Ann Enid Geater"; 16. lokakuuta 1930 Brisbane – 1. huhtikuuta 2009 Brisbane) oli australialainen mezzosopraano. Lapsena hän lauloi koulun kuorossa, osallistui laulukilpailuihin ja opiskeli myös pianonsoittoa. Hän avioitui 19-vuotiaana laivastossa työskennelleen Henry "Ike" Elkinsin kanssa.
Elkins lauloi muiden muassa Luciano Pavarottin, Maria Callaksen ja Joan Sutherlandin kanssa. Hän jäi kansainvälisellä urallaan Sutherlandin varjoon. Hän kuitenkin esiintyi Australian oopperan lisäksi muun muassa Covent Gardenissa. Australiassa hänen katsottiin laajalti kuuluvan maan suurimpien laulajien joukkoon. Elkins lauloi Benjamin Brittenin "Kesäyön unelman" Lontoon-ensiesityksessä (1961) ja Michael Tippettin "King Priamin" ensimmäisessä Britannian-esityksessä (1962). Vuonna 1964 Elkins osallistui Noël Cowardin ja Margot Fonteynin kanssa Winston Churchillin 90-vuotisjuhlaesitykseen. Hän kieltäytyi tarjouksista päästä esiintymään Glyndebournen festivaalille, Metropolitan-oopperaan ja Bayreuthin oopperajuhlille.
Oopperoihin, joissa Elkinsillä oli rooleja, kuuluivat "Norma", "Lucia di Lammermoor" (Donizetti) ja "Valkyyria" sekä "Cavalleria rusticana" (2002), jonka esityksessä hän lauloi Queenslandin oopperassa vielä 72 vuoden iässä. Elkinsin levytysten joukossa on arvostettu tulkinta Edward Elgarin teoksesta "Sea Pictures". Tällä levyllä häntä kuullaan Queenslandin sinfoniaorkesterin kanssa. Saksassa vuonna 2001 löydettiin 40 vuotta aiemmin tehty, pitkään kadonneenna ollut levytys, jolla Elkins laulaa aarian Malcolm Williamsonin säveltämästä "The Growing Castlesta".
Elkins opetti Queenslandin konservatoriossa ja toimi opetustehtävissä myös Hongkongissa. Joan Priest kirjoitti Elkinsistä, Marilyn Richardsonista ja Lisa Gasteenista yhteisen elämäkertateoksen ("Flight of Divas", 2004). Elkins oli Australian ritarikunnan jäsen vuodesta 1985 ja sai Queenslandin yliopistosta kunniatohtorin arvon 1986. Hän kuoli 78-vuotiaana, jolloin häntä jäivät kaipaamaan mies ja tytär.
Pleuronectinae
Pleuronectinae on oikeasilmäkampelojen heimoon (Pleuronectidae) kuuluva kalojen alaheimo.
Alaheimoon kuuluu 27 sukua.
Latsuliitti
Latsuliitti on mineraali, jota käytetään korukivenä. Sen nimi tulee arabian ja kreikan kielisistä kiveä tarkoittavista sanoista. Kiteet ovat harvoin läpinäkyviä. Tällöin värisävy vaihtelee värittömän ja sinisen välillä. Kemiallinen kaava on MgAl(PO)(OH).
Latsuliittia esiintyy samoissa paikoissa andalusiitin, kyaniitin, granaatin ja muiden samankaltaisten mineraalien kanssa. Sitä on löydetty Yhdysvalloista ja Kanadasta.
Crusader Kings II
Crusader Kings II on keskiaikaan liittyvä dynastia- ja vaihtoehtoishistoriasimulaattori, jossa pelaajan ainoa tehtävä on pitää valitsemansa ruhtinaan dynastia hengissä ja vallassa. Peli alkaa vuodesta 1066 ja kestää vuoteen 1453. "The Old Gods" -lisäosalla voi aloittaa pelin vuodesta 867 ja "Charlemagne"-lisäosalla jo vuodesta 769.
Pelissä ei ole suoraa juonta, jota pelaajan olisi seurattava, vaan pelaaja saa itse päättää tavoitteet, joiden mukaan haluaa pelata. Ilman mitään lisäosia pelaaja saa valita minkä tahansa kristityn kreivistä keisariin, miltä tahansa päivältä aloitus- ja lopetuspäivämäärän sisällä; vaihtoehtoihin sisältyy useita historiallisia hahmoja kuten Vilhelm Valloittaja, Harald Ankara ja Konstantinos X Dukas.
Miikka Kajander
Miikka Juhani Kajander (s. 5. lokakuuta 1971 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja, joka tunnettiin urallaan kovasta laukauksestaan ja vapaapotkuistaan.
Kajander aloitti uransa Åbo IFK:ssa kaudella 1989, esiintyen II divisioonassa seitsemässä ottelussa. ÅIFK putosi kauden päätteeksi III divisioonaan ja Kajanderin rooli kasvoi tulevalle kaudelle, ollen joukkueensa kolmanneksi paras maalintekijä yhdeksällä maalillaan. Kaudeksi 1991 hän siirtyi Pargas Idrottsföreningiin, jossa hän vietti neljä kautta. Kajander oli joukkueen avainpelaajia, tehden useita maaleja vapaa- ja rangaistuspotkuista. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä Tampereen Pallo-Veikkojen riveissä 6. kesäkuuta 1993 vierasottelussa Kuuysiä vastaan, pelaten silloin kaksi ottelua lainalla. PIF nousi kaudeksi 1994 uuden nimen saaneeseen Ykköseen, ja vaikka paraislaisten kausi päättyi 12. sijaan ja putoamiseen, löi Kajander läpi toisella sarjatasolla 12 maalillaan 24 ottelussa.
Vuonna 1995 Kajander teki sopimuksen Veikkausliigaan Tampereen Ilveksen kanssa. Hänen ensimmäinen kokonainen pääsarjakautensa sai räjähtävän alun Kajanderin tehdessä kymmenessä ensimmäisessä ottelussaan yhdeksän maalia. Vaikka sama tahti ei jatkunut kauden loppuun asti, teki hän yhteensä 13 maalia, pelaten kaikissa paitsi yhdessä sarjaottelussa. Onnistuneen kauden päätteeksi Kajander valittiin uuden vuoden liigatulokkaan palkinnon ensimmäiseksi saajaksi. Kansallisen läpimurtonsa tehtyään hän siirtyi kaudeksi 1996 Ruotsin toiselle sarjatasolle Motala AIF:n joukkueeseen, jossa pelasi kahden vuoden ajan seuran sijoittuessa keskikastiin.
Ruotsin kausien jälkeen Kajander palasi Suomeen Vaasan Palloseuran riveihin. Hän saavutti uransa ensimmäisen ja ainoan mitalin VPS:n kanssa, seuran sijoittuessa toiseksi Valkeakosken Hakan jälkeen. Yhden Vaasassa vietetyn kauden jälkeen Kajander palasi Tampereelle juuri perustettuun Tampere Unitediin. Hän pelasi tärkeässä roolissa, tehden 20 ottelussa kahdeksan maalia TamUn noustessa ensimmäisellä kaudellaan Veikkausliigaan. Kajander pelasi vielä muutamia liigaotteluita seuraavalla kaudella ja esiintyi myös yhteistyöseura Nokian Pyryn joukkueessa Ykkösessä. Hän lopetti uransa kauden 2000 jälkeen.
Lieksan Urheilijat
Lieksan Urheilijat (LU) on 13.2.1928 perustettu Pielisjärven kunnassa ja Lieksan kauppalassa ja nyttemmin Lieksan kaupungissa toimiva urheiluseura, jolla on nykyisin toimintaa yleisurheilussa, pesäpallossa ja lentopallossa.
Useita muitakin lajeja on LU:n ohjelmassa ollut. Jalkapallo ja jääpallo kuuluivat seuran lajivalikoimaan aina siihen saakka, kunnes paikkakunnalle perustettiin palloilun erikoisseura Lieksan Hurtat vuonna 1948. LU oli Suomen Palloliiton Joensuun piirin yksi neljästä perustajajäsenestä. Pesäpallo palautui Hurtilta Urheilijoille 1950-luvun lopulla ja seura nousi aina Suomensarjaan kaudella 1960.
Seuraa edustanut uimari Anne Lackman osallistui Barcelonan olympiakisoihin.. Kevääseen 1994 saakka uimarit edustivat vielä LU:ta, mutta siirtyivät sitten Lieksan Loiskeen uimareiksi.
Salo (sukunimi)
Salo on suomen kielen metsää tai saarta tarkoittavaan sanaan "salo" perustuva suomenkielinen sukunimi. Se kuuluu suomenkielisten sukunimien Laine-tyyppiin, joka yleistyi Suomessa Virtanen-tyypin sukunimien jälkeen.
Tunnettuja Salo-nimisiä:
Robert Gordon
Robert Gordon (s. 29. maaliskuuta 1947) on yhdysvaltalainen rockabillymuusikko. Hän nousi maineeseen esittämällä useita eri musiikkityylejä, kuten esimerkiksi rockia, punk rockia ja rock and rollia. Gordon on ollut muun muassa laulajana newyorkilaisessa yhtyeessä Tuff Darts 1970-luvun uuden aallon musiikin alkuaikoina.
Gordon on tehnyt musiikkia muun muassa Link Wrayn ja Chris Speddingin kanssa.
Gordon on myös esiintynyt 1950-luvun tyylisessä, Marlon Brandon "Hurjapäät"-elokuvan inspiroimassa moottoripyöräkapinalliselokuvassa "Tunteettomat" (1982), jossa pääosaa näytteli Willem Dafoe.
Kuusaankoski
Kuusaankoski on yksi Keski-Suomen suurimmista koskista. Sen kautta laskevat Vatianjärven vedet Saraaveteen Laukaan Kuusaan kylässä. Se kuuluu Keiteleen kanavareittiin. Se on suojeltu vuonna 1987 koskiensuojelulailla. Kosken keskivirtaama on 90 m³/s. Luontaisia saalislajeja ovat harjus, taimen, ahven, hauki sekä säynävä. Istukaslajeina ovat järvilohi, siika, harjus sekä taimen. Sallittuja kalastusmenetelmiä koskessa ovat heittokalastus sekä perhokalastus. Oman veneen käyttö on kielletty. Vain väkäsettömän koukun käyttö on sallittu.
Rakentaminen on muuttanut Kuusaankosken olemusta 1860-luvulta alkaen. Ensimmäinen muutos oli kosken perkaaminen uittoa varten vuonna 1860: yläpuolinen Horhankoski perattiin kivettömäksi (nykyinen Horhanvirta). Vuonna 1862 kosken yli tehtiin ensimmäinen maantiesilta ja saaren kautta kulkeva venekanava. Maantiesillan länsirannalla on ollut kaksi sahaa ja Varjolan tilan mylly, itärannalla Saarikon tilan mylly. Kosken alapuolelle valmistui rautatiesilta vuonna 1898 ja sen viereen viime vuosikymmenillä maantiesilta. Kosken itäpuolelle rakennettiin vuosina 1990–1993 Keiteleen kanavaan kuuluva Kuusaan sulku, jonka putouskorkeus on noin 4 m.
Keltakruunukukastaja
Keltakruunukukastaja ("Dicaeum anthonyi") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltakruunukukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja populaatio on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Sen kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä.
Keltakruunukukastaja elää sammaleisissa metsissä yli 800 metrin korkeudella merenpinnasta.
Mindanaonkukastaja
Mindanaonkukastaja ("Dicaeum bicolor") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mindanaonkukastajaa tavataan Filippiineillä. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Filippiinienkukastaja
Filippiinienkukastaja ("Dicaeum australe") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Filippiinienkukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Sitä on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punavatsakukastaja
Punavatsakukastaja ("Dicaeum haematostictum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Punavatsakukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä, missä sitä esiintyy Länsi-Visayasin alueella. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska se on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Sen kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä.
Punavatsakukastaja elää monenlaisissa ympäristöissä alangoilla ja mäillä yleensä alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Sitä tavataan luonnontilaisissa ja luonnontilattomissa metsissä, pensasalueilla sekä puutarhoissa.
Mindoronkukastaja
Mindoronkukastaja ("Dicaeum retrocinctum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mindoronkukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Sen levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja populaatio on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Kolarin silta
Kolarin silta on Muonionjoen ylittävä, Ruotsin ja Suomen välinen maantiesilta Kolarin kylän eteläpuolella.
Valtiosopimus Kolarin sillan rakentamisesta solmittiin marraskuussa 1980. Sopimuksen mukaan sillan rakennutti Ruotsin tielaitos, ja kustannukset jaettiin valtioiden kesken tasan.
Antimonitrisulfidi
Antimonitrisulfidi (SbS) on epäorgaaninen antimonin sulfidi. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena, tulitikuissa ja muiden antimoniyhdisteiden valmistamiseen. Luonnossa antimonitrisulfidia esiintyy stibniittimineraalissa.
Antimonitrisulfidilla on kaksi eri muotoa, jotka molemmat ovat huoneenlämpötilassa kiinteitä aineita. Kiteinen muoto on väriltään musta ja amorfinen antimonitrisulfidi on punaisenoranssia väriltään. Amorfinen antimonisulfidi muuttuu kuumennettaessa noin 200 °C:n lämpötilaan. Antimonitrisulfidi ei liukene veteen, mutta väkevät hapot, kuten suolahappo kykenevät liuottamaan yhdisteen. Se liukenee emäksisiin liuoksiin tai sulfidiliuoksiin muodostaen tioantimonaatti-ioneja (SbS) tai hapen läsnä ollessa tetratioantimonaatti-ioneja (SbS).
Antimonitrisulfidia voidaan valmistaa kuumentamalla metallista antimonia tai antimonitrioksidia rikin kanssa. Teollisesti yhdistettä valmistetaan tyypillisesti kuumentamalla antimoniittimineraalia. Antimonitrisulfidia voidaan tuottaa myös antimonitrikloridin ja rikkivety- tai natriumtiosulfaattiliuoksen välisellä reaktiolla.
Antimonitrisulfidia käytetään tulitikkujen päissä, ilotulitteissa ja yhdessä kloraattien kanssa nalleissa. Muita käyttökohteita ovat muun muassa lasin värjääminen rubiininpunaiseksi, metallisen antimonin ja antimoniyhdisteiden valmistus sekä väriaineena.
Bryce Rohde
Bryce Benno Rohde (12. syyskuuta 1923 – 26. tammikuuta 2016) oli australialaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut jazzpianisti. Hän syntyi Hobartissa ja aloitti klassisen pianoharrastuksen 11-vuotiaana Adelaidessa. Parikymppisenä Benny Goodmanin ja Artie Shawin musiikkiin tutustuminen innoitti Rohden tekemään jazzsovituksia. Vuonna 1953 hän oli mukana perustamassa Australian Jazz Quartetia(/Quintetia), joka äänitti kymmenen albumia. Se kiersi laajasti Kanadassa ja Yhdysvalloissa muiden muassa Oscar Petersonin, Miles Davisin, Stan Getzin, Woody Hermanin, Count Basien, Art Blakeyn, George Shearingin ja Dave Brubeckin kanssa. Rohden yhteistyökumppaneihin kuului myös Bruce Cale.
Vuonna 1958 Rohde perusti Sydneyssä Bryce Rohde Quartetin. Hän asettui pysyvästi Yhdysvaltoihin vuonna 1965 ja asui sittemmin San Franciscossa. Hän jatkoi laajamittaista esiintymistä ja teki yli 60 alkuperäistä jazzsävellystä.
Luettelo suomalaisista sarjakuvista
Tämä on luettelo suomalaisista sarjakuvista.
Siivouspäivä
Siivouspäivä on kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kierrätystapahtuma, jossa kuka tahansa voi pystyttää kirpputorin kadulle, kotiin, pihalle tai puistoon . Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin toukokuussa 2012 sosiaalisessa mediassa tapahtuneen ideoinnin jälkeen. Siivouspäivä järjestetään perinteisesti toukokuun viimeisellä viikolla ja elokuun viimeisellä viikolla. Seuraava Siivouspäivä pidetään 26.5.2018 . Siivouspäivää tuottaa Yhteismaa ry, jonka muita hankkeita ovat mm. Illallinen Helsingin taivaan alla, Parkkipäivä ja Nappi Naapuri . Siivouspäivän Facebook-sivuilta löytää ajankohtaista tietoa kierrättämisestä ja tapahtumasta.
Siivouspäivän idea on tehdä kierrättämisestä helppoa sekä luoda elävää ja vastuullista kaupunkikulttuuria. Siivouspäivällä ei ole virallista järjestäjää, vaan jokainen tapahtumaan osallistuja on oman tapahtumansa järjestäjä. Jokainen on myös vastuussa omien jälkiensä siivoamisesta. Siivouspäivään voi ottaa osaa kuka tahansa, yksin ja yhdessä. Myös esimerkiksi seurat ja järjestöt voivat osallistua. Siivouspäivä ei kuitenkaan ole tarkoitettu ammattimaisesti kirpputoritoimintaa harjoittaville yrittäjille, eikä uuden tavaran kauppiaille .
Yhteismaa ry sopi Helsingin kaupungin rakennusviraston kanssa käytännöstä, jossa myyjien ei tarvitse hakea erikseen lupaa kaupungilta myyntipisteen pystyttämiseksi yhteiseen kaupunkitilaan, kunhan he merkitsevät myyntipaikkansa tapahtuman nettisivulta löytyvälle kartalle . Sittemmin useat Suomen kaupungit ovat seuranneet tätä käytäntöä. Osa kaupungeista on puolestaan ohjannut myyjät rajatuille myyntipaikoille. Helsingissä Siivouspäiväksi järjestetään myös kaikkien käytettävissä olevia ilmaisia kierrätyspisteitä eri puolille kaupunkia .
Toukokuussa 2013 tapahtumaa järjestettiin yli sadalla paikkakunnalla ja myyntipaikkoja merkittiin kartalle yli 3000 . Keväällä 2013 julkaistiin myös ensimmäisen kerran Siivouspäivä -karttamobiilisovellus, jonka kautta pystyy selaamaan myyntipaikkoja ja ilmoittamaan oman myyntipisteensä . Karttasovellus ja lisätietoa tulevasta Siivouspäivästä löytyy Siivouspäivän verkkosivuilta, siivouspaiva.com. Vuonna 2013 Siivouspäivän pääyhteistyökumppanina on toiminut Helsingin Energia .
Siivouspäivän yhteydessä on järjestetty samalla viikolla maksuttomat Siivouspäivän Etkot, jonka ompelukahvilassa ja työpajoissa kuka tahansa saattaa korjata vanhoja tavaroitaan ja tehdä uusia kierrätysmateriaaleja hyväksikäyttäen. Vuonna 2013 Etkot järjestettiin Sähkötalossa Helsingin Kampissa . Suuren suosion saaneen Ompelukahvilan toimintaa on jatkettu samassa paikassa syksyllä 2013, jossa se järjestetään jokaisen kuukauden viimeisenä torstaina ja perjantaina.
Siivouspäivä sai Helsingin kaupungilta kunniamaininnan vuoden 2012 kulttuuritekona. Tunnustus myönnettiin tapahtumaan liittyvästä kierrätyskulttuurista sekä yhteisöllisyyden luomisesta kaupunkilaisten välillä . Siivouspäivä sai myös Yleisön suosikki -palkinnon Helsingin kaupungin matkailu- ja kongressitoimiston järjestämässä Best of Helsinki 2012 -verkkoäänestyksessä .
Edvard Julius Mellberg
Edvard Julius Mellberg (2. heinäkuuta 1842 Pietarsaari – 8. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen opettaja, joka sai professorin arvon.
Mellbergin vanhemmat olivat raatimies Carl Johan Mellberg ja Johanna Lovisa Malm. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1863 ja tuli Vaasan lukion matematiikan lehtoriksi 1865. Mellbergin kokeellisen fysiikan väitöskirja oli vuonna 1871 valmistunut "Om ytspänning hos vätskor". Vuonna 1876 Mellberg julkaisi matematiikan professorin viran hakua varten tutkimuksen "Teorin för Determinant-kalkylen". Vuonna 1878 hänestä tuli Ruotsalaisen normaalilyseon yliopettaja. Väitöskirjassaan ja muissakin tutkimuksissaan Mellberg käsitteli nesteen viskositeettia. Hän julkaisi tutkimuksia myös värisokeudesta. Mellberg julkaisi 1881 ja 1885 uudet laitokset edeltäjänsä Julius Bergrothin algebran ja geometrian oppikirjoista ja 1895 oman algebran oppikirjansa. Mellbergin tunnetuin oppikirja oli 1887 ilmestynyt "Lärobok i fysik". Professorin arvo hänelle myönnettiin 1895.
Mellbergin puoliso vuodesta 1865 oli Lydia Moliis (k. 1929).
Weberin–Fechnerin laki
Weberin–Fechnerin laki on äänen ja valon aistimisessa pätevä psykofyysinen säännönmukaisuus, joka liittyy ärsykkeen ja sitä vastaavan aistimuksen voimakkuuksien väliseen yhteyteen. Sen mukaan pienin havaittava muutos on suoraan verrannollinen alkuperäisen ärsykkeen voimakkuuteen. Laki on saanut nimensä Ernst Heinrich Weberin ja Gustave Fechnerin mukaan.
Matthew Lowton
Mathew Lowton (s. 9. kesäkuuta 1989 Chesterfield) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Burnleytä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hänen pituutensa on 180 senttimetriä ja painonsa 78 kiloa. Lowton siirtyi Aston Villaan kasvattajaseurastaan Sheffield Unitedista kesällä 2012 ja edelleen Burnleyyn kesällä 2015.
Andy Wilkinson
Andy Wilkinson (s. 6. elokuuta 1984 Stone) on englantilainen jalkapalloilija. joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Stokea. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja, pituutensa 180 senttimetriä ja painonsa 70 kiloa. Wilkinson on edustanut Stokea vuodesta 2004 lähtien.
Xiao Hongmei
Xiao Hongmei () on kiinalainen alttoviulisti. Hän voitti ensimmäisen palkinnon Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa vuonna 1987 ja sai myös Patek Philippe -suurpalkinnon. Hän on esiintynyt kansainvälisesti resitaaleissa ja solistina orkesterien kanssa. Orkestereita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Orchestre de la Suisse Romande, Pohjois-Saksan radion orkesteri, Budapestin filharmonikot, Euroopan unionin kamariorkesteri, Orchestergesellschaft Biel, Sisilian sinfoniaorkesteri, Ra'anana Symphonette, Meksikon valtionsinfoniaorkesteri, Budapestin MAV-sinfoniaorkesteri, Japanin filharmonikot, Minnesotan orkesteri, Aspenin musiikkifestivaalien orkesteri, Shanghain sinfoniaorkesteri ja Taiwanin sinfoniaorkesteri. Kamarimuusikkona Xiao on tehnyt yhteistyötä sellaisten esiintyjien kuin Yo-Yo Man, Joseph Silversteinin ja Cho Liang Linin kanssa.
Xiao on ollut Yhdysvaltain ”taiteellinen suurlähettiläs”. Hän kantaesitti Alfred Schnittken alttoviulukonserton Orchestre de la Suisse Romanden kanssa Genevessä. Hänen levytystensä joukossa ovat tulkinnat Frank Martinin "Balladista alttoviululle ja orkesterille", Béla Bartókin alttoviulukonsertosta sekä Ernest Blochin koko tuotannosta alttoviululle ja orkesterille. Vuonna 2013 Xiao sai kutsun toimimaan tuomarina Kansainvälisessä Lionel Tertis -alttoviulufestivaalissa ja -kilpailussa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Xiao Hongmei valmistui Shanghain konservatoriosta. Hän täydensi opintojaan Yhdysvalloissa ja valmistui siellä vielä Stony Brookin yliopistosta. Xiao on itse opettanut Arizonan yliopiston musiikkikoulussa ja Michiganin yliopistossa. Hän on toiminut Minnesotan orkesterin pääalttoviulistina ja on ollut vierailevana professorina Eastman School of Musicissa.
Värtsilän Teräs
Värtsilän Teräs (VäTe) on 30. lokakuuta 1933 rekisteröity, alkujaan Värtsilässä ja sodan jälkeen Tohmajärven Uusi-Värtsilässä toiminut urheiluseura. Seura on tällä hetkellä "uinuva", sillä ei ole ollut toimintaa vuosikymmeniin. Seura omisti vielä vuonna 2013 Peijonniemen koulun kentän.
1930-luvulla Teräksessä pelattiin sekä jalkapalloa että jääpalloa ja seura liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin. Piirin jakauduttua vuonna 1938 Teräs jäi Sortavalan piiriin, mutta piirin tultua sodan seurauksena lakkautetuksi VäTe liittyi Joensuun piiriin 1943. Lyhyitä katkoksia lukuun ottamatta se oli piirin jäsenenä aina vuoteen 1969 saakka.
Pesäpallossa VäTe osallistui aluemestaruuskilpailuihin Itä-Karjalan alueella voittaen aluemestaruuden useita kertoja. Kaudeksi 1939 joukkue nousi Välisarjaan, joka oli tuolloin maan toiseksi korkein sarjataso. Sijainnistaan johtuen VäTe pelasi pesäpallon piirinmestaruuksista SVUL:n Pohjois-Karjalan piirissä, voittaen ensimmäisen mestaruutensa vuonna 1935.
Sodan seurauksena vain pieni osa Värtsilän kunnasta jäi Suomen rajojen sisälle, vaikka se säilyttikin itsenäisen kunnan aseman. Värtsilän Teräksen toiminta siirtyi Tohmajärven kunnan puolelle Uuteen-Värtsilään.
Seuran ohjelmassa olivat myös yleisurheilu ja talvisin hiihto sekä mäkihyppy.
Värtsilän Teräksen Naisvoimistelijat rekisteröitiin omaksi yhdistyksekseen 4. kesäkuuta 1957.
Karnalliitti
Karnalliitti on halogenideihin eli halideihin kuuluva mineraali. Kemiallinen kaava on KMgCl•6HO. Karnalliitti on ominaisuuksiltaan fluoresoiva, nopeasti veteen liukeneva ja suolan makuinen. Se ei kiteydy helposti vettä haihduttamalla. Mineraali on nimetty preussilaisen kaivosinsinöörin Rudolph von Carnallin (1804-1874) mukaan.
Karnalliittia esiintyy samoissa paikoissa kuin muun muassa sylviittiä, kainiittia ja kieseriittiä. Sitä on löydetty Saksasta, Yhdysvalloista ja Venäjältä.
Bruce Cale
Bruce Cale (s. 1939 Leura, Uusi Etelä-Wales) on australialainen jazz-kontrabasisti ja säveltäjä. Hän varttui Katoombassa ja aloitti 9-vuotiaana viulunsoiton. 18-vuotiaana hän oli jo aloittanut ammattimaisen työskentelyn kontrabasistina Sydneyssä. 1960-luvun alussa Cale kuului Bryce Rohden kvartettiin, joka on historiallisesti huomattava kokoonpano maassaan. Vuonna 1965 Cale muutti Englantiin. Hänelle myönnettiin siellä Down Beat Jazz Study Grant, jonka turvin hän lähti vuonna 1966 Yhdysvaltoihin, jossa hän vietti yksitoista vuotta. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Rohden lisäksi Phil Woods, John Handy, Zoot Simms, Ernie Watts, Toshiko Arkiyoshi, John Klemmer ja Mike Nock.
Cale on säveltänyt jazzin lisäksi myös nykytaidemusiikkia. Vuonna 1974 hän sai tilauksen kirjoittaa suurimuotoinen teos saksofonisti John Coltranelle. Teokset "Iron Cross" ja "Kookaburra" saivat kantaesityksensä vuonna 1974 Los Angelesin filharmonisen orkesterin tulkitsemina. Palattuaan Australiaan 1977 Cale perusti oman kvartetin ja pienen jazzorkesterin. Ian Shanahan kantaesitti Calen sävellyksen "Cullenbenbong" (bassohuilulle ja temppelikelloille, 1989) sekä Australiassa että Japanissa. Kappale toi säveltäjälleen Adolf Spivakovsky -stipendin. Vuonna 1992 Calelle myönnettiin "Fellowship of Australian Composers Prize" sävellyksestä "Breeze in the chimes of time" sekä Jean Bogan -palkinto soolopianosävellyksestä "Coalesce".
Cale on teoksissaan muun muassa yhdistellyt afroamerikkalaisia, brasilialaisia ja nykyeurooppalaisia rytmejä. Hän on joissain sävellyksissä hyödyntänyt improvisaatiota. Hänen orkesteriteoksiaan on julkaistu levytettyinä. Hän sai oppia George Russellilta.
Pentti Kalliokoski
Pentti Juhani Kalliokoski (s. 1947) on suomalainen ympäristöhygieenikko. Hän oli Kuopion yliopiston ympäristöhygienian professori vuodet 1980–2011. Hänen tutkimusalaansa on kemian työhygienia. Hän toimi yliopiston hallinnossa myös dekaanina ja vararehtorina.
Kalliokoski jäi eläkkeelle syksyllä 2011.
Solomia Soroka
Solomia Soroka on ukrainalainen viulisti. Hän syntyi Lvivissä ja valmistui Kiovan konservatoriosta sekä Eastman School of Musicista. Charles Castleman kuului hänen opettajiinsa. Soroka teki soolodebyyttinsä esittämällä Lvivin filharmonisen orkesterin kanssa 10-vuotiaana Mendelssohnin viulukonserton. Sittemmin hän on esiintynyt Ukrainassa, muualla Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Soroka teki Yhdysvaltain-debyyttinsä vuonna 1997. Hän kuuluu Goshen Collegen henkilökuntaan. Soroka on kantaesittänyt useita ukrainalaisia nykysävellyksiä viululle. Hän on julkaissut useita levytyksiä muun muassa Naxos-levymerkillä.
Soroka "löysi" unohdetun yhdysvaltalaissäveltäjä Arthur Hartmannin tuotannon. Hänen levytyksensä Hartmannin teoksista julkaistiin Toccata Classics -levymerkillä; kyse on ensimmäisestä säveltäjän teosten levytyksestä.
Vog
Vog on ilmansaastetta, joka syntyy, kun rikkidioksidin ja muiden kaasujen ja hiukkasten päästöt purkautuvat tulivuoresta ja reagoivat hapen ja veden kanssa auringonvalossa.
Termi on muunnelma englanninkielisistä sanoista ”volcanic” (vulkaaninen/tuliperäinen), ”smog” (savusumu), ja ”fog” (sumu). Se on yleisessä käytössä Havaijisaarilla, missä Havaijin pääsaarella sijaitseva Kīlauea-tulivuori on purkautunut yhtäjaksoisesti vuodesta 1983. Perustuen kesäkuun 2008 mittauksiin, Kilaueasta tulee 2 000–4 000 tonnia rikkidioksidia joka päivä.
Erika Mahringer
Erika Mahringer (16. marraskuuta 1924 Linz – 30. lokakuuta 2018) oli itävaltalainen alppihiihdon olympia- ja MM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan Turnerschaft Innsbruckia.
Mahringer saavutti St. Moritzin olympialaisissa 1948 pronssia pujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Aspenin MM-kilpailuissa 1950 hän oli toinen sekä syöksylaskussa että pujottelussa. Oslon olympialaisissa 1952 hän sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Åren MM-kilpailujen 1954 alppiyhdistetyssä hän oli niin ikään neljäs.
Roukalahden Kivekkäät
Roukalahden Kivekkäät (tunnettu pitäjän ulkopuolella myös nimellä Liperin Kivekkäät) on Liperin Roukalahdella toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu 29. kesäkuuta 1913.
Seuran maineikkaimpia urheilijoita ovat olleet olympia- ja MM-tason hiihtäjäveljekset Martti ja Tauno Lappalainen. Urheilutoiminta seurassa on nykyään jäänyt taka-alalle, mutta seura on ottanut hoitaakseen Roukalahden kesäteatterin.
Kivekkäät omistaa myös Roukaladen kylätalon, joka on vuokrattavissa myös ulkopuolisten käyttöön.
Jalkapalloa Kivekkäissä pelattiin jo 1930-luvulla, jolloin seura liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se näin ollen kuului. Piirin jäsenenä Kivekkäät oli aina vuoteen 1960 saakka.
Pesäpalloakin Kivekkäissä harrastettiin. Joukkue voitti mm. vuonna 1947 Liperin pitäjänmestaruuden naisten ja poikien sarjassa. Miesten puolella Taipaleen Vekara osoittautui vielä paremmaksi.
Karl Molitor
Karl Molitor (29. kesäkuuta 1920 Wengen – 25. elokuuta 2014, Grindelwald, Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen alppihiihdon olympia- ja MM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan Skiclub Wengeniä.
Molitor sijoittui Zakopanen MM-kilpailuissa 1939 syöksylaskussa kolmanneksi. St. Moritzin olympialaisissa 1948 hän sai alppiyhdistetyssä hopeaa ja jakoi syöksylaskun pronssin maanmiehensä Rolf Olingerin kanssa.
Molitor kuoli 25. elokuuta 2014, 94-vuotiaana.
The Good Son
The Good Son on Nick Cave and the Bad Seedsin albumi vuodelta 1990. Edellisen albumin, synkän "Tender Preyn", jälkeen tyyli vaihtui – joidenkin fanien harmiksi – rennommaksi ja lämpimämmäksi.
Giorgi Margvelašvili
Giorgi Margvelašvili (, s. 4. syyskuuta 1969 Tbilisi) on georgialainen akateemikko, poliitikko ja 17. marraskuuta 2013 lähtien Georgian presidentti.
Koulutukseltaan Margvelašvili on filosofian tohtori.
Margvelašvili oli ehdolla 27. lokakuuta 2013 käydyissä presidentinvaaleissa Georgian unelma -koalition ehdokkaana. Hän voitti vaalit suoraan ensimmäisellä kierroksella 62,12 prosentin ääniosuudella. Margvelašvili seurasi presidenttinä maata kymmenen vuotta hallinnutta Mikheil Saakašviliä. Hän oli Saakašvilin valtakauden lopettaneen miljardööri-pääministerin, Bidzina Ivanišvilin läheinen liittolainen.
Maaliskuussa 2014 Ivanišvili kertoi televisiossa olevansa hyvin pettynyt Margvelašviliin, ja etteivät he ole enää puheväleissä.
Long Play (verkkojulkaisu)
Long Play on suomalainen hitaaseen journalismiin erikoistunut digitaalinen julkaisu, joka perustettiin tammikuussa 2013. Sitä julkaisee Long Play Media Oy, jonka omistaa lehden toimitus. Taustalla vaikuttaa myös Hitaan journalismin yhdistys. Long Play julkaisee tutkivaa journalismia, laajoja reportaaseja, henkilökuvia, esseitä ja muita pitkiä artikkeleita digitaalisessa muodossa. Maksulliset artikkelit ovat pidempiä kuin lehtiartikkelit, mutta lyhyempiä kuin kirjat. Toimitukseen kuuluvat päätoimittaja Anu Silfverbergin lisäksi Ilkka Karisto, Riku Siivonen, Johanna Vehkoo, Antti Järvi, Hanna Nikkanen, Reetta Nousiainen ja Ilkka Pernu.
Marraskuussa 2013 Helsingin Sanomain Säätiö myönsi Long Playlle 250 000 euron arvoisen Uutisraivaaja-palkinnon.
Lähde
Kissansilmäsumu
Kissansilmäsumu (NGC 6543) on planetaarinen sumu Lohikäärmeen tähdistössä. Se on rakenteeltaan monimutkaisimpia tunnettuja planetaarisia sumuja.
Kissansilmäsumun löysi William Herschel 15. helmikuuta 1786. Kohde oli ensimmäinen planetaarinen sumu, jonka spektriä tutkittiin. Vuonna 1864 William Huggins tutki kohdetta spektrometrillä. Hän huomasi kohteen spektrin olevan täysin erilainen tähtien spektreihin verrattuna. Se koostui vain muutamista emissioviivoista, mikä oli ensimmäinen viittaus siitä, että planetaariset sumut koostuvat hyvin harvasta kaasusta.
MERS
Lähi-idän hengitysoireyhtymä eli MERS () on koronaviruksen aiheuttama ihmiselle vaarallinen hengitystieinfektio. Oireina on yskää, kuumetta ja hengenahdistusta. Potilailla on todettu myös munuaisten vajaatoimintaa. Tehohoito voi pelastaa potilaan, mutta rokotetta tai tautiin tehoavaa lääkettä sairauteen ei ole.
Tauti on lähtöisin Saudi-Arabiasta, mistä se on levinnyt muihin Lähi-idän maihin ja myös Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Saudi-Arabiassa sairaus on johtanut kuolemaan neljänneksessä tapauksista. Toukokuun lopussa 2015 diagnosoitiin Kiinassa maan ensimmäinen MERS-tapaus eteläkorealaisella maahan saapuneella miehellä. Itäaasialainen epidemia alkukesästä 2015 näyttää keskittyvän eteläkorealaisiin sairaaloihin.
Ensimmäinen oireiselta potilaalta tehty havainto taudin aiheuttavasta MERS-Cov-viruksesta diagnosoitiin vuonna 2012. Virus muistuttaa vuoden 2003 SARS-epidemian aiheuttajaa. On epäilty, että virus olisi alun perin siirtynyt ihmiseen kamelista.
Maailman terveysjärjestön mukaan sairaus ei toistaiseksi ole tarttunut erityisen helposti ihmisestä toiseen, mutta tilannetta seurataan. Kesäkuun 2014 alun tilanteen mukaan sairastuneita on lähes 700 ja kuolleita 282. Kesäkuun alussa 2015 luvut olivat 1 200 ja 436.
Turkulaisen Faron Pharmaceuticalsin Traumakine on lääke, jolla voidaan parantaa vakaviin keuhkoinfektioihin liittyvä hengitysvajaavuusoireyhtymä ARDS. "Turun Sanomien" mukaan lääkettä voitaisiin käyttää myös MERS-sairauden hoidossa. Lääke ei ole vielä myyntiluvallinen, vaan se on viimeisen vaiheen eli faasi III:n tutkimuksissa.
Haven Gillespie
James Lamont Haven Gillespie (6. helmikuuta 1888 Covington, Kentucky – 14. maaliskuuta 1975 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hänen tunnetuimpiin sanoituksiinsa kuuluvat J. Fred Cootsin säveltämät ”Santa Claus Is Coming to Town” ja ”You Go to My Head”. Gillespie valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1972.
Gillespie oli koulutukseltaan kirjanpainaja. Hän työskenteli latojana "Cincinnati Times-Star" -sanomalehdelle ja muutti noin 20-vuotiaana New Yorkiin, jossa hän työskenteli journalistina. Hän kirjoitti muun muassa "New York Times" -lehteen. Ensimmäiset sanoituksensa hän myi vaudeville-esitykseen vuonna 1911.
Ensimmäisen merkittävän hittinsä ”Drifting and Dreaming” Gillespie teki Egbert Van Alstynen, Ervin R. Schmidtin ja Loyal Curtisin kanssa vuonna 1925. Richard Whitingin ja Seymour Simonsin kanssa hän saavutti menestystä kappaleilla ”Breezin’ Along with the Breeze” (1926) ja ”(I’m in Love with You) Honey” (1928).
Gillespien menestynein sanoitus syntyi säveltäjä J. Fred Cootsin kanssa vuonna 1934. Miehet keksivät ”Santa Claus Is Coming to Town” -kappaleen melodian ja sanat 15-minuuttisen metromatkan aikana, ja kappale sai ensiesityksensä Eddie Cantorin radiolähetyksessä kiitospäivänä 1934. Kappaleesta tuli välittömästi myyntimenestys, ja nykyään se on ”Valkean joulun” ja ”Petteri Punakuonon” jälkeen kaikkien aikojen kolmanneksi myydyin joululaulu.
Vuonna 1938 Gillespie sanoitti Cootsin säveltämän kappaleen ”You Go to My Head”, joka nousi heti ilmestymisvuotenaan listoille kolmen eri artistin esittämänä ja on saavuttanut pitkäaikaista menestystä suosittuna standardina.
Gillespie kirjoitti säveltäjä Beasley Smithin kanssa vuonna 1949 laulun ”That Lucky Old Sun”, jonka ovat äänittäneet muun muassa Frankie Laine, Frank Sinatra, Louis Armstrong ja Jerry Lee Lewis. Mel Tormé saavutti jonkin verran menestystä toisella Gillespien ja Smithin yhteistyökappaleella ”The Old Master Painter” (1949).
Haven Gillespie kuoli Las Vegasissa maaliskuussa 1975. Lähde: Suomen Äänitearkisto ry.
Teoreettinen viitekehys
Teoreettinen viitekehys tarkoittaa usein tutkimukseen, mutta myös esimerkiksi tuotekehitykseen, liittyvää käsitteellistä ja ajattelua ohjaavaa jäsennystä, tiettyä näkökulmaa.
Viitekehyksen tarkoituksena on tavoittaa tutkittavassa ilmiössä keskeiset tekijät ja niiden väliset suhteet. Tutkimuksen tekijältä edellytetään oman tutkimuksensa kannalta toimivan teoreettisen viitekehyksen ja siihen sisältyvien elementtien valintaa. Viitekehyksiin liittyvät valinnat voivat olla luonteeltaan paradigmaattisia eli toisensa poissulkevia: tiettyyn koulukuntaan, tutkimussuuntaukseen tai tutkimusmenetelmään ajatellaan liittyvän joidenkin teoreettisten viitekehysten edellyttämistä, hyväksymistä tai torjuntaa.
Thomas Kuhnin mukaan normaalitiede on "yritys pakottaa luonto paradigman antamaan ennalta rakennettuun ja suhteellisen joustamattomaan lokeroon". Kuhnin mielestä tällainen normaalitiede ei näe uudenlaisia, luomiinsa määrittelyihin eli teoreettisiin viitekehyksiinsä sopimattomia ilmiöitä.
Erityisesti kriittisessä teoriassa teoreettiselle viitekehykselle annetaan tutkimuksen empiiristä aineistoa "kurissa pitäviä" merkityksiä: hyvin laadittu teoreettinen viitekehys estää aineistoja ja niistä nousevia yksittäisiä havaintoja viemästä tutkijaa liiaksi mukanaan.
Suomalaisten ammattikorkeakoulujen opinnäytetöissä teoreettisen viitekehyksen käsitettä tai nimitystä on osin korvattu termillä tietoperusta. Tätä ehdotettiin tarkemmin perustelematta "Opinnäytetyön laadun tekijät ammattikorkeakoulussa" -suosituksessa (2006).
Claude Buffet
Claude Gabriel Buffet (19. toukokuuta 1933 – 28. marraskuuta 1972) oli ranskalainen rikollinen, joka tuomittiin vuonna 1970 vankeuteen murhasta. Yhdessä sellitoverinsa Roger Bontemsin kanssa hän otti syyskuussa 1971 pakoyrityksen yhteydessä panttivankeja. Poliisien rynnäkön jälkeen kaksi panttivankia löytyi veitsellä surmattuna.
Molemmat miehet tuomittiin kuolemaan, vaikka pidettiin todennäköisenä, ettei Bontems ollut tappanut ketään. Sekä Buffet että Bontems mestattiin giljotiinilla 28. marraskuuta 1972.
Andreas Molterer
Andreas ”Anderl” Molterer (s. 8. lokakuuta 1931 Kitzbühel, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihdon olympia- ja MM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan Kitzbüheler Ski Clubia.
Molterer sai Åren MM-kilpailuissa 1954 pronssia suurpujottelussa ja sijoittui viidenneksi pujottelussa. Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa 6,2 sekuntia Toni Sailerille hävinneenä. Tämä on suurin kulta- ja hopeamitalistin ero olympialaisten alppihiihdossa. Syöksylaskussa hän sai pronssia. Bad Gasteinin MM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä viidenneksi, suurpujottelussa kuudenneksi.
Molterer saavutti Hahnenkammin alppihiihtokilpailuissa yhdeksän voittoa, mikä on eniten kilpailujen historiassa. Hän voitti syöksylaskun 1955 ja 1958, pujottelun 1953, 1958 ja 1959 sekä alppiyhdistetyn 1953, 1955, 1958 ja 1959.
Roger Bontems
Roger Bontems (20. syyskuuta 1936 – 28. marraskuuta 1972) oli ranskalainen rikollinen, joka oli tuomittu vankeuteen omaisuus- ja väkivaltarikoksista. Syyskuussa 1971 yhdessä sellitoverinsa Claude Buffet'n kanssa hän otti pakoyrityksen yhteydessä panttivankeja. Poliisien rynnäkön jälkeen kaksi panttivankia löytyi veitsellä surmattuna.
Molemmat miehet tuomittiin kuolemaan, vaikka pidettiin todennäköisenä, ettei Bontems ollut tappanut ketään. Sekä Buffet että Bontems mestattiin giljotiinilla Pariisissa 28.11.1972.
Junkers Jumo 211
Junkers Jumo 211 on saksalainen lentomoottori, jota käytettiin toisen maailmansodan aikana. Moottoria käytettiin erityisesti pommittajissa ja siten Saksan päätyypeissä Junkers Ju 88 ja Heinkel He 111 sekä tunnetussa Junkers Ju 87 "Stuka" ("Sturkampfflugzeug") syöksypommittajassa.
Moottori oli nestejäähdytteinen, käännetty V 12 eli sylinterit olivat alaspäin. Sylinterien kulma oli 60°. Siinä oli mekaaninen polttoaineensuihkutus ja kaksinopeuksinen mekaaninen ahdin jossa oli välijäähdytys. Oktaanivaatimus oli 87.
Alle - 5 asteen lämpötilassa tuli käyttää Kaltstart- menetelmää käynnistyksessä. Siinä voiteluöljy ohennettiin bensiinillä sekoitushanan avulla taulukon mukaisesti moottorin käydessä laskeutumisen jälkeen. Moottorin lämmetessä uudelleen bensiini haihtui öljyn joukosta.
Peruskorjausjakso oli Suomessa käytetyissä kahden eri valmistuserän moottoreissa 200 tuntia ensimmäiselle ja toiselle 160 tuntia. Käytännössä aika oli lyhyempi. Ahdin kesti noin 30-60 tuntia. Käyttöikään vaikuttivat sota-ajan heikot materiaalit, Suomen pölyiset kentät ja myös tehon nosto noin 1000 hevosvoimasta 1400 hevosvoimaan koneen painon noustessa muuttuneiden vaatimusten myötä.
Ju-88 koneessa moottorin asennus antoi vaikutelman ilmajäähdytteisestä tähtimoottorista renkaan muotoon sijoitettujen jäähdyttimien ja säätöluukkujen vuoksi.
Junkers Jumo 211
Suoritusarvot versiolle J, jota käytettiin Suomessa Ju 88 - pommikoneessa.
Länsimainen kirjallisuuskaanon
Länsimainen kirjallisuuskaanon tarkoittaa sitä osaa länsimaisesta kirjallisuudesta, jota länsimaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet tärkeimpinä ja vaikutusvaltaisimpina länsimaisen kulttuurin muovaamisessa. Länsimaisen kaanonin käsitteeseen liittyy myös länsimainen taidemusiikki ja kuvataide.
Kainiitti
Kainiitti on mineraali, joka on kaliumkloridin ja magnesiumsulfaatin yhdiste. Sen nimi tulee kreikan kielisestä uutta tarkoittavasta sanasta, sillä kainiittia esiintyy suhteellisen uusissa kivilajeissa. Kemiallinen kaava on KMgSOCl•3HO.
Kainiittia esiintyy joissakin sedimenttisissä ja tuliperäisissä kivilajeissa sekä suolaesiintymissä. Sitä esiintyy samoissa paikoissa haliitin, sylviitin ja karnalliitin kanssa. Sitä on löydetty Itävallasta, Yhdysvalloista, Ukrainasta, Italiasta ja Saksasta.
Joensuun Kalevaiset
Joensuun Kalevaiset oli Joensuulainen urheilun yleisseura. Seura on perustettu 7. joulukuuta 1913, mutta se rekisteröitiin 7.12.1923 nimellä Voimistelu- ja Urheiluyhdistys Joensuun Kalevaiset. Myöhemmin se lyheni muotoon Joensuun Kalevaiset, jolla nimellä se rekisteröitiin 23.1.1952. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Kustaa Levälahti ja sihteerinä lyseolainen Veikko Raatikainen..
Seuran maineikkaimpia urheilijoita on ollut Aksel Lihr, joka menestyi pikaluistelussa ja pyöräilyssä.
Kalevaiset liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin vuonna 1931 ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se kuului. Piirin jäsenenä Kalevaiset oli vuoteen 1956 saakka. Palloliiton puitteissa Kalevaiset harjoittivat sekä jalka- että jääpalloa, jalkapalloa ainakin jo vuonna 1927. Myös pesäpallo kuului seuran ohjelmistoon. Miehet osallistuivat lajin SM-kilpailuun kaudella 1928 ja naiset pääsivät puolivälieriin saakka vuonna 1933.
Valkovatsakukastaja
Valkovatsakukastaja ("Dicaeum hypoleucum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkovatsakukastajaa tavataan Filippiineillä. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Manganiitti
Manganiitti on mineraali, joka kuuluu mangaanimalmimineraaleihin. Se muodostaa tummia massoja, mutta on toisinaan kiteistä. Kemiallinen kaava on MnO(OH).
Manganiittia esiintyy hydrotermisissä juonissa ja kuumissa lähteissä. Sitä esiintyy samoissa paikoissa kalsiitin, baryytin, psilomelaanin ja pyrolusiitin kanssa. Sitä on löydetty Saksasta, Italiasta ja Yhdysvalloista.
Intiankukastaja
Intiankukastaja ("Dicaeum erythrorhynchos") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Intiankukastajaa tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaakukastaja
Harmaakukastaja ("Dicaeum concolor") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaakukastajaa tavataan Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Lajin on kuvattu olevan suurimmaksi osaksi yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkukukastaja
Pikkukukastaja ("Dicaeum pygmaeum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkukukastajaa tavataan Filippiineillä. Sitä on kuvattu yleiseksi, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Celebesinkukastaja
Celebesinkukastaja ("Dicaeum nehrkorni") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Celebesinkukastajaa tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokurkkukukastaja
Valkokurkkukukastaja ("Dicaeum erythrothorax") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkokurkkukukastajaa tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Molukkienkukastaja
Molukkienkukastaja ("Dicaeum vulneratum") on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Molukkienkukastajaa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.