hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jarno Nikula
Jarno Antero Nikula (s. 9. tammikuuta 1974 Uusikaupunki) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa päättänyt koripalloilija. Nikula toimi Korihaiden päävalmentajana vuodesta 2014 vuoteen 2017.
Nikula on Uudenkaupungin Urheilijoiden kasvatti ja ensimmäisen pääsarjapelinsä hän pelasi syyskuussa 1990. Hän edusti seuraa kahdeksan ensimmäistä kautta, kunnes siirtyi Itävallan Bundesliigassa pelanneeseen UBC Mattersburg 49ersiin. Nikula edusti seuraa marraskuuhun 1998 asti, jonka jälkeen hän palasi Suomeen Espoon Honkaan, jossa hän voitti SM-hopeaa. Seuraavan kauden hän edusti jälleen Korihaita, mutta yhden kauden jälkeen Nikula siirtyi Salon Vilppaaseen.
Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi jo pelaamaan alasarjoihin, mutta keväällä 2002 Nikula jatkoi I-divisioonassa pelanneessa Kauhajoen Karhussa. Kausina 2002–2004 Nikula pelasi jälleen Korihaissa ja viimeisen kerran hän pelasi pääsarjatasolla kaudella 2005–2006.
Nikula on toiminut pitkään Korihaiden eri juniorijoukkueiden valmentajana. Edustusjoukkueen apuvalmentajaksi hänet nimettiin kaudeksi 2011-2012.
Korihaiden pudottua Korisliigasta I-divisioonaan vuonna 2014 Nikula siirtyi joukkueen päävalmentajaksi kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä päävalmentajakaudella Nikula onnistui johdattamaan Korihait I-divisioonan finaaleihin, mutta joukkue hävisi lopulta BC Nokialle otteluvoitoin 1-3. Toisella sopimuskaudella Nikula kuittasi edelliskevään finaalitappion, kun Korihait voitti I-divsioonan finaalit FoKoPoa vastaan, ja nousi takaisin Korisliigaan kaudeksi 2016-2017. Vain kaksi päivää finaalivoiton jälkeen Korihait ilmoitti tehneensä kahden vuoden jatkosopimuksen Nikulan kanssa,
Nikulan ensimmäinen kausi päävalmentajana Korisliigassa oli vaikea; Korihait voitti 36:sta ottelusta ainoastaan viisi ja joutui karsimaan ensi kauden liigapaikasta. Korihait kuitenkin voitti liigakarsinnassa Lahti Basketballin ja varmisti paikkansa Korisliigassa kaudeksi 2017-2018. Ennen kautta 2017-2018 Nikula valittiin Suomen Koripalloliiton järjestämään huippukoripallovalmentajatutkintoon (HKVT), joka on koripalloliiton ylin valmentajakoulutus. Marraskuussa 2017 Nikula irtisanoutui päävalmentajan tehtävistä.
Susi-Artturi (albumi)
Susi Artturi on Susi-Artturin eli Jukka Alihangan albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumin kappaleet äänitettiin vuosina 1986–1987. Levyn julkaisi Fazer Finnlevy. Levyn kansikuvat on ottanut taiteilija Ilkka-Juhani Takalo-Eskola.
Albumin kappaleissa soittavat muun muassa seuraavat henkilöt:
Frolovo
Frolovo () on kaupunki Volgogradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Artšedajoen varrella 148 kilometriä Volgogradista pohjoiseen. Frolovon kautta kulkee Volgogradin ja Povorinon välinen rautatie (Artšedan asema). Kaupunki on Frolovon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1936. Siellä on muun muassa terästehdas ja elintarviketeollisuutta. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta.
Gustav-Adolf Sellin
Gustav-Adolf Sellin oli ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sai hopeaa Zakopanen MM-kisoissa 1939 hävittyään Saksan Gustl Berauerille.
55 Cancri e
55 Cancri e on tähteä 55 Cancri A kiertävä eksoplaneetta. Sen massaksi on arvioitu puolet Neptunuksen massasta eli noin 8,3 Maan massaa ja säteeksi noin 21 000 km. Planeetta koostuu suurelta osin timantista ja onkin tihein tunnettu kiinteä planeetta. 55 Cancri e kiertää kiintotähtensä alle 18 tunnissa, ja se onkin planeettakunnan sisin planeetta. Aluksi kiertoajaksi ajateltiin noin 2,8 päivää. 55 Cancri e:n löysi Barbara McArthur 30. elokuuta 2004.
Kuten suurin osa eksoplaneetoista, 55 Cancri e löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla. Pian sen löytämisen jälkeen aurinkokunnasta löydettiin kolme ulompaa planeettaa. Löytämisen jälkeen planeetan kiertoajaksi arveltiin 2,8 päivää, mikä tekisi sen massasta ainakin 14,2 Maan massaa. 55 Cancri e oli ensimmäinen löydetty eksoplaneetta, jonka massa oli verrattavissa Neptunuksen massaan. Se löydettiin samoihin aikoihin kuin toinen ”kuuma neptunus”, Gliese 436 b.
Vuonna 2005 Jack Wisdom kyseenalaisti planeetan olemassaolon tutkittuaan siitä tehtyjä havaintoja. Hänen tutkimustulostensa mukaan planeettaa e ei ollut, mutta oli olemassa lähes samanmassainen samaa tähteä kiertävä planeetta, jonka kiertoaika oli 261 päivää. Myöhemmin uudemmat tutkimukset osoittivat, että kummatkin planeetat olivat olemassa. Toisen planeetan kiertoaika oli 260 päivää, ja sen nimeksi tuli 55 Cancri f. Myöhemmin planeetta e:n kiertoajaksi paljastui vain noin 18 tuntia.
55 Cancri e on massaltaan noin kahdeksan kertaa Maan suuruinen, ja sen halkaisija on noin 21 000 km, eli noin 60 % suurempi kuin Maan. Tiheydeltään se on kaksinkertainen Maahan nähden, eli sen aines on keskimäärin lähes yhtä tiheää kuin lyijy. Täten se on tihein tunnettu kiinteä planeetta.
55 Cancri e:n koostumuksesta suurin osa on hiiltä timantin ja grafiitin muodossa. Timanttia on noin kolmasosa planeetan massasta, kun maan massasta hiiltä ylipäätään on alle tuhannesosa. Planeetalla on lisäksi paljon rautaa, piikarbidia ja ehkä myös silikaatteja. 55 Cancri e:llä ei todennäköisesti ole ilmakehää.
55 Cancri e:n Bondin albedo on todennäköisesti pieni. Planeetan pintalämpötila on noin 2 150 °C, mutta voi nousta jopa 2 700 asteeseen.
Giovanni Gronchi
Giovanni Gronchi ['gronki] (10. syyskuuta 1887 – 17. lokakuuta 1978) oli italialainen poliitikko. Hän oli Italian kolmas presidentti vuosina 1955–1962. Gronchi edusti kristillisdemokraattista puoluetta, ja toimi ennen presidentiksi valintaansa edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1948–1955. Sitä ennen hän oli teollisuus- ja kauppaministerinä muun muassa De Gasperin ensimmäisessä hallituksessa. Presidenttikautensa jälkeen hän oli senaatin elinikäinen jäsen.
Gronchin poliittinen ura alkoi katolisessa ammattiyhdistysliikkeessä. Hän nousi katolisen puolueen kansanedustajaksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuosina 1922–1923 hän toimi kauppa- ja teollisuusministeriön alivaltiosihteerinä, mutta joutui luopumaan tehtävästä Mussolinin noustua valtaan. Vuonna 1942 hän ryhtyi yhteistyöhön vastarintaliikkeen kanssa ja palasi politiikkaan heti fasistien kukistuttua.
Giuliano Amato
Giuliano Amato (s. 13. toukokuuta 1938 Torino) on italialainen poliitikko, lakimies ja yliopiston dosentti (oikeustiede). Hän toimi Italian pääministerinä kahdesti, vuosina 1992–1993 ja 2000–2001. Amato on toiminut myös valtiovarainministerinä, sisäministerinä ja kilpailuviraston päällikkönä. Hän edustaa Italian demokraattista puoluetta. Hän oli Rooman yliopiston oikeustieteen professorina vuosina 1975–1997.
Emílio Garrastazu Médici
Emílio Garrastazu Médici (4. joulukuuta 1905 – 9. lokakuuta 1985) oli brasilialainen sotilasjohtaja ja poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1969–1974.
Médicin kauden alkupuolella Brasilian talous kukoisti, teollisuus ja varsinkin autoteollisuus loivat uusia työpaikkoja ja inflaatio saatiin vakiintumaan alle 20 prosenttiin. Kauden lopulla talousihme oli ohi, kansainvälinen öljykriisi iski pahasti Brasiliaan joka toi ulkomailta 80% polttoaineistaan. Lähes kymmenen prosentin vuosittaista talouskasvua rahoitettiin voimakkaalla lainanotolla ulkomailta.
Médicin hallinto oli säälimätön vastustajiaan kohtaan. Amnesty raportoi, että 170 opposition edistajaa surmattiin ja monia kidutettiin armeijan ja poliisin pidätyskeskuskissa.
Jimmy López
Jimmy López (s. 21. lokakuuta 1978) on perulainen säveltäjä. López opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa vuosina 2000–2007 opettajinaan Veli-Matti Puumala ja Eero Hämeenniemi valmistuen musiikin maisteriksi. Tällä hetkellä hän jatko-opiskelee musiikin tohtoriksi Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä Yhdysvalloissa.
Lópezille on myönnetty useita sävellyspalkintoja. Lópezin musiikkia on kustantanut Filarmonika.
Charleyn täti (vuoden 1930 elokuva)
Charleyn täti () on Al Christien ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1930. Se pohjautuu Brandon Thomasin samannimiseen näytelmään. Elokuvan tapahtuma-aika on siirretty näytelmän alkuperäisestä vuodesta 1895 elokuvan julkaisuvuoteen 1930.
Propyyliamiini
Propyyliamiini on orgaaninen yhdiste, joka luokitellaan primääriseksi amiiniksi. Aine on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön hygroskooppinen neste, jolla on tunnusomainen haju. Aine on helposti syttyvää ja sen vesiliuos on keskivahva emäs. Propyyliamiinin kemiallinen kaava on CHN ja rakennekaava CH(CH)NH. Propyyliamiinista käytetään myös nimiä "n-propyyliamiini", "1-aminopropaani" ja "propanamiini". Aine syövyttää metalleja kuten alumiinia, kuparia, tinaa ja sinkkiä.
Propyyliamiinin moolimassa on 59,11 g/mol, sulamispiste –83 °C, kiehumispiste 48 °C, suhteellinen tiheys (neste) 0,719 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), taitekerroin 1,3875–1,3895, leimahduspiste < –37 °C, itsesyttymislämpötila 320 °C ja CAS-numero 107-10-8. Aine sekoittuu veteen.
Propyyliamiinin isomeeri on isopropyyliamiini.
Propyyliamiinia käytetään lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa ja laboratorioreagnessina.
Natamysiini
Natamysiini eli pimarisiini on sieni-infektioiden hoitoon käytetty melko laajakirjoinen polyeeneihin kuuluva antimykootti. Se on myös elintarvikelisäaine, jonka E-koodi on E 235. Se tehoaa hiivasieniin, mutta myös homeisiin ja alkueläimiin, ja sitä käytetään vain paikallishoidossa, sillä se ei imeydy suun kautta otettuna. Suurina annoksina se aiheuttaa ripulia ja mahavaivoja.. Elintarvikelisäaineena sitä saa käyttää kovien, puolikovien ja puolipehmeiden juustojen sekä kuivattujen, suolattujen makkaroiden pintakäsittelyyn.
Koska natamysiiniä käytetään ihmisille tarkoitetuissa lääkkeissä, ja resistenssiä pitäisi välttää, EU:n komissio on vuonna 2003 todennut aikovansa arvioida uudelleen sen ja eräiden muiden aineiden turvallisuutta ja niiden käytön tarpeellisuutta elintarvikkeissa. Komission mietintöluonnoksessa todetaan, että niin kauan kuin näiden lisäaineiden turvallisuutta ei voida tieteellisesti taata, ne olisi kiellettävä. Natamysiini kuitenkin hyväksyttiin edelleen elintarvikelisäaineena käytettäväksi vuonna 2007 direktiivillä 95/2/EY. Uudelleenarviointi saatiin päätökseen 26. marraskuuta 2009.
Natamysiinin käyttö viinissä on EU:ssa kielletty. Sitä on kuitenkin löydetty Argentiinasta ja Etelä-Afrikasta tuoduista viineistä.
Natamysiinin valmistuksessa käytetään "Streptomyces natalensis"- ja "Streptococcus lactis"-bakteereja, jotka tuottavat sitä.
Sen enimmäismäärärajoitus on ADI: 0,3 mg/kg/vrk.
Tapani Lemminkäinen
Uuno Tapani Lemminkäinen (1. huhtikuuta 1912 Jaala – 28. lokakuuta 1971) oli suomalainen kuvataiteilija, taidegraafikko, piirtäjä, kirjailija ja taidearvostelija. Lemminkäinen keräsi myös kansanperinnettä, soitti ja rakensi soittimia, organisoi näyttelyitä ja toimi kirjoittajana ja kuvataiteen puuhamiehenä. Hän debytoi Jyväskylässä 1938.
Tapani Lemminkäinen tunnetaan muotokuvista, karikatyyreistä ja kirkkotaiteesta. Hän on tehnyt Kymin kirkon lasimaalaukset ja Vuohijärven kirkon alttaritaulun "Minä olen A ja O, alku ja loppu", joka kuvaa Vuohijärven teollisuustaajaman elämää 1970-luvun alkupuolella. Alttaritaulua säilytetään nykyään Valkealan seurakuntakeskuksessa. Lahden Lakimiesyhdistys ry:n kokoelmassa on 97 Tapani Lemminkäisen karikatyyripiirustusta, jotka sijaitsevat Lahden käräjäoikeuden tiloissa.
Tapani Lemminkäinen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1939-1941 ja 1945-1948 sekä Taideteollisessa oppilaitoksessa 1965. Hän toimi myös opettajana työväen- ja kansalaisopistoissa, oppikoulussa ja teknillisessä opistossa. 
Tapani Lemminkäinen perusti Lahteen vuonna 1958 vapaan yksityisen "Lito-Lemminkäisen grafiikkakoulun" ja opetti grafiikan eri menetelmiä nuorille oppilaille.
Kansainvälisiin taidenäyttelyihin Tapani Lemminkäinen osallistui Tukholmassa 1948, Bernissä (Sveitsissä), Reykjavikissa 1949, Sveitsissä 1956, DDR:ssä 1963, Pekingissä, Kiinassa 1964 ja Bulgariassa 1965.
Lemminkäisen teoksia ovat myös sankarihautausmaiden muistomerkit:
Kuvanveistäjä Matti Peltokangas oli eräs hänen oppilaistaan.
Tapani Lemminkäinen on kirjoittanut kirjan Seulan pohja, johon hän on koonnut jaalalaista kansanperinnettä.
Lars Jonsson (kuvittaja)
Lars Jonsson (22. lokakuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen taidemaalari, kuvittaja ja kirjailija, joka on paljolti keskittynyt lintuaiheisiin.
Jonsson tarkkaili ja piirsi lintuja jo lapsena. Teini-ikäisenä hän liittyi Ruotsin luonnonsuojeluliittoon. 15-vuotiaana hänellä oli oma näyttely Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa Tukholmassa. Myöhemmin hän matkusteli eri puolilla maailmaa ja ryhtyi kuvittamaan kenttäoppaita. Hän on järjestänyt näyttelyitä Ruotsin lisäksi myös Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
Vuonna 2002 Jonssonille myönnettiin Uppsalan yliopistossa kunniatohtorin arvonimi. Jonsson asuu Gotlannissa vanhassa Vamlingbon pappilassa. Rakennuksen toisessa kerroksessa on taiteilijan museo, Museum Lars Jonsson.
Cressida
Cressida on Uranuksen sisempi kuu. Se löydettiin 9. tammikuuta 1986 Voyager 2:n ottamista kuvista, ja sille annettiin väliaikainen nimi S/1986 U 3. Se nimettiin William Shakespearen näytelmän "Troilus ja Cressida" hahmon mukaan. Cressida tunnetaan myös nimellä Uranus IX.
Cressida kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Bianca, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda ja Perdita. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Cressidan noin 40 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
Cressidan pinta on harmaan värinen, ja sen akseli saattaa olla kallistunut Uranusta päin. On myös mahdollista, että Cressida törmää Desdemonaan seuraavissa sadassa miljoonassa vuodessa.
Desdemona (kuu)
Desdemona on Uranuksen sisempi kuu. Se löydettiin 13. tammikuuta 1986 Voyager 2:n ottamista kuvista, ja sille annettiin väliaikainen nimi S/1986 U 3. Se nimettiin William Shakespearen näytelmän "Othello" esiintyneen Othellon vaimon mukaan. Desdemona tunnetaan myös nimellä Uranus X.
Desdemona kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Bianca, Cressida, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda ja Perdita. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Desdemonan noin 32 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
On mahdollista että Desdemona törmää Cressidaan tai Julietiin seuraavan sadan miljoonan vuoden aikana.
Tölkinviilennin
Tölkinviilennin on muki, jonka päätarkoituksena on pitää juoma kylmänä tai kuumana, sillä se eristää lämpöä. Samalla kädet pysyvät lämpöisinä. Viilentimet on yleensä valmistettu neopreenistä. Viilentimestä käytetään muualla maailmassa muun muassa nimiä can cooler, cooler, neoprene cooler ja Koozies (Koozies on tuotemerkki Yhdysvalloissa) ja Australiassa nimeä stubby holder.
Australiassa hieman suomalaista pulloa lyhyempiä ja leveämpiä 373 millilitran vetoisia pulloja nimitetään stubbyksi. Tästä viilennin on saanut nimekseen stubby holder. Australiassa käytettiin 1980-luvun alussa polyesteristä valmistettuja stubby holdereita, mutta 80-luvun puolivälissä tulivat neopreenistä valmistetut stubby holderit markkinoille Yhdysvalloista ja valtasivat markkinat. Nämä neopreenistä valmistetut stubby holderit ovat edelleenkin suosituin tuote Australiassa. Stubby holdereita alettiin käyttää markkinointiin, sillä se on edullinen markkinointitapa, jolla saadaan yrityksen oma logo näkyviin kuluttajien koteihin. Myös monet urheiluseurat, järjestöt ja yhteisöt teettävät stubby holdereita omilla logoillaan niin omaan käyttöön kuin myös rahankeruuseen.
Elias (jalkapalloilija)
Elías Mendes Trindade eli Elías (s. 16. toukokuuta 1985 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa Atlético Mineiroa. Elías on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta on pelannut myös hyökkääjänä.
Elías on synnyinkaupunkinsa suurseuran Palmeirasin kasvatti. Hän ei kuitenkaan onnistunut nousemaan edustusjoukkueen kokoonpanoon ja oli pakotettu etsimään peliaikaa muualta. Kierreltyään ensin useissa brasilialaisseuroissa hän palasi kotikaupunkiinsa ja teki lopullisen läpimurtonsa pääsarjatasolla vuonna 2008 Corinthiansissa.
Elías siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin tammikuussa 2011. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa punavalkoisessa paidassa 17. tammikuuta Atléticon voittaessa Mallorcan numeroin 3–0. Elías teki ensimmäisen liigamaalinsa Espanjassa maaliskuun alussa pelatussa vierasottelussa Getafeta vastaan. Hän siirtyi Sportingiin ensimmäisen kerran elokuussa 2011.
Kolmen Sporting-kauden aikana Elias kävi vuonna 2013 lainalla kotimaansa Flamengossa. Vuonna 2014 hän siirtyi pysyvällä siirrolla kotimaahansa, tällä kertaa vanhaan tuttuun Corinthiansiin.
31. elokuuta 2016 Elias teki jälleen sopimuksen portugalilaisen Sportingin kanssa. Sopimuksen pituus oli kaksi vuotta ja siihen sisältyi 60 miljoonan euron ulosostopykälä. Tällä kertaa hän pelasi siellä vain 8 ottelua tehden niissä yhden maalin. Nykyiseen seuraansa Atlético Mineiroon Elias siirtyi tammikuussa 2017.
Elías teki ensiesiintymisensä Brasilian A-maajoukkueessa vuonna 2010.
Riku Kallioniemi
Riku Kallioniemi (s. 14. lokakuuta 1970 Uusikaupunki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka on toiminut jääkiekon SM-Liigan toimitusjohtajana huhtikuusta 2016 alkaen. Aiemmin Kallioniemi toimi Liiga-SaiPa Oy:n toimitusjohtajana, korvaten tehtävässä Sami Koikkalaisen. Lokakuussa 2015 Kallioniemi ilmoitti siirtyvänsä SaiPasta muihin tehtäviin. SaiPa teki kahden miljoonan euron voiton Kallioniemen ollessa toimitusjohtajana neljä kautta.
Kallioniemi pelasi pelaajaurallaan yhteensä 308 SM-liigan runkosarjaottelua tehoin 10+42=52. Jäähyminuutteja hän keräsi 395. Kallioniemi edusti urallaan Saimaan Palloa ja Rauman Lukkoa. Hän toimi vuodet 2000–2002 SaiPan kapteenina. Kallioniemi on Vesa Ruotsalaisen jälkeen joukkueen kaikkien aikojen jäähypörssin toinen 535 minuutillaan. Hän oli pienikokoinen puolustava puolustaja, jonka pelityyliin kuului myös ärsyttäminen.
Kallioniemi pelasi juniorina kotikaupungissaan Uudessakaupungissa ja Lätkä-77:n joukkueessa. Hän kuitenkin aloitti myöhemmin C-juniori-ikäisenä jääkiekon pelaamisen uudelleen SaiPassa. Kallioniemi pääsi kaudella 1990–1991 joukkueen kokoonpanoon yhteen SM-liigaotteluun, joka oli Jokereita vastaan, mutta hän ei kuitenkaan saanut jääaikaa. SaiPa putosi keväällä 1991 I-divisioonaan. Kallioniemelle kausi 1991–1992 oli ensimmäinen kokonainen miesten sarjoissa ja hän teki 43 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11. Seuraava kausi 1992–1993 toi Kallioniemelle hänen miesten pelien piste-ennätyksen tehoilla 5+12=17.
Kallioniemi pelasi SaiPassa I-divisioonaa neljän kauden ajan kevääseen 1995 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1995–1996 pelaamaan SM-liigaa Rauman Lukkoon. Ensimmäinen liigakausi toi Kallioniemelle 31 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen sekä 30 jäähyminuuttia. Pieni rooli johtui osittain polvivammasta. Hän voitti keväällä 1996 SM-pronssia. Kaudella 1996–1997 Kallioniemi avasi myös maalihanansa SM-liigassa ja teki Lukossa 30 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän pelasi myös kuusi EHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kallioniemi palasi vuodenvaihteessa 1997 SaiPaan, jossa loppukausi toi 20 ottelussa tehot 1+3=4.
Koko Kallioniemen loppu-ura kului SaiPassa. Kaudella 1999–2000 hän pelasi vain 17 runkosarjaottelua tehoin 2+3=5 polvivamman takia. Kallioniemi teki kaudella 2001–2002 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+9=12. Hän lopetti uransa tuohon kauteen.
Pelaajauransa lopetettua Kallioniemi on työskennellyt IT-alalla ja toiminut Content Bakeryn myyntipäällikkönä. Hän kokosi uransa jälkeen myös kirjan "Jääkiekon Värityskirja – Pelimiesten kootut paljastukset" yhdessä Tommi Sovan kanssa. Toukokuussa 2011 ilmoitettiin, että Kallioniemi aloittaa Liiga-SaiPa Oy:n uutena toimitusjohtajana elokuussa.
Kaksoisrangaistavuus
Kaksoisrangaistavuus on vaatimus siitä, että jokin teko on säädetty rikokseksi paitsi siellä, missä siitä on tarkoitus tuomita rangaistus, että siellä missä kyseinen teko on tehty. Kaksoisrangaistavuutta joudutaan arvioimaan mm. rikoksen johdosta tapahtuvissa luovutustilanteissa tai silloin, jos tuomitsemismaan kansalainen on kotiin palattuaan epäiltynä ulkomailla tehdystä rikoksesta.
Esimerkiksi Suomessa rikoslaki säätää, että ulkomailla tehdystä rikoksesta syyttäminen ja tuomitseminen täällä edellyttävät, että teko on ollut rangaistava myös siinä maassa, jossa se on tehty. Rikoksesta ei silloin Suomessa saa tuomita ankarampaa seuraamusta kuin siitä tekopaikan laissa säädetään. Suomessa ei saa nostaa syytettä teosta, josta jo on tekopaikan valtiossa tai toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa nostettu syyte. Poikkeuksena ovat kuitenkin eräät ns. kansainväliset rikokset, joista voidaan syyttää ja tuomita silloinkin kun teko ei ole ollut rikos tekopaikalla. Kansainvälisiä rikoksia Suomessa ovat esimerkiksi lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö, ihmiskauppa, kidutus ja joukkotuhonta.
Sukeltajan lippu
Sukeltajan lippu on viestilippu, jolla varoitetaan muita vesillä kulkijoita, kun sukellus on käynnissä vesistöalueella. Alusta tai kohdetta, joka on merkitty tällä lipulla tulee antaa tilaa ja ohittaa mahdollisuuksien mukaan sammutetuin konein. Lippua kantava alus ei voi käyttää konettaan ja sen liikkumiskyky on rajoittunut. Lippu laitetaan näkyvälle paikalle esille, esimerkiksi veneen mastoon, josta se näkyy hyvin. Lipun tulee olla kiinteä 100 x 120 cm levy. Lippu on valaistava pimeän aikana.
Lippu on Suomessa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Afrikassa ja Keniassa kansainvälisen signaalikirjan mukainen alfa-lippu (A). Väriltään se on sinivalkoinen, ja sen määräkoko on 100 x 120 cm. Sukeltajan lipun tulee olla kiinteälevy ja se on sijoitettava näkyvästi.
Lippu otettiin Suomessa käyttöön uusien meriteiden sääntöjen myötä vuoden 1981 alusta. Sitä ennen se merkitsi signaalistossa ""Suoritan nopeuskoeajoa"".
Amerikkalainen sukeltajanlippu on kirkkaanpunainen ja siinä on vino, valkoinen raita. Lippu on käytössä myös Italiassa ja Kanadassa.
Kambodžan–Vietnamin sota
Kambodžan–Vietnamin sota käytiin 1978–1989. Se alkoi, kun Vietnam hyökkäsi Kambodžaan. Vietnam valtasi Kambodžan nopeasti, syrjäytti punakhmerien johtaman Demokraattisen Kamputsean ja perusti maahan Kamputsean kansantasavallan. Miehitys jatkui vuoteen 1989, jolloin Vietnam vetäytyi Kambodžasta. Sota jatkui tämän jälkeen sisällissotana punakhmerien ja vietnamilaismielisen Kamputsean kansantasavallan välillä. Rauhaan päästiin vuonna 1991.
Kambodžan ja Vietnamin välit alkoivat huonontua 1975, kun Pol Potin johtamat punaiset khmerit nousivat valtaan. Punakhmerit eivät luottaneet Vietnamiin, mikä kärjisti maiden suhteita. Vuoden 1975 puolivälissä alkoivat rajakahakat. Kesäkuussa 1977 Vietnam ehdotti neuvotteluita rajariitojen ratkaisemiseksi, mutta Kambodža ei tähän suostunut. Joulukuussa Kambodža syytti Vietnamia aggressioista ja vaati vietnamilaisjoukkojen vetäytymistä. Vuoden 1978 alussa Kambodža katkaisi diplomaattisuhteensa Vietnamiin.
Punakhmerit sortivat jatkuvasti vietnamilaisperäisiä kansalaisia ja heitä sympatisoineita ihmisiä. Joukkosurmien määrä kasvoi toukokuussa 1978 yritetyn vallankaappauksen jälkeen. Vuoden 1978 aikana Vietnamissa päätettiin aloittaa sotilaalliset toimet Kambodžaa vastaan, ja maassa perustettiin joulukuussa Kamputsean kansallinen vapautusrintama.
Vietnam hyökkäsi Kambodžaan 22. joulukuuta tavoitteena maan hallinnon Demokraattisen Kamputsean kukistaminen. Vietnamilaisten joukkoihin kuului 120 000 miestä, ja niitä tuki vahva tykistö. 17 päivää kestäneen salamasodan jälkeen Vietnam valtasi Phnom Penhin 7. tammikuuta 1979. Demokraattisen Kamputsean armeija pakeni Thaimaan rajan suuntaan, ja Vietnam perusti maahan Kamputsean kansantasavallan, jonka johtoon tuli Heng Samrin.
Vaikka Vietnam oli vapauttanut Kambodžan punakhmerien tyranniasta, suurin osa valtioista vastusti Vietnamin asettamaa nukkehallintoa, ja Pol Potin johtama Demokraattinen Kamputsea oli maan virallinen edustaja YK:ssa. Vietnamilla oli Kambodžassa noin 180 000 miehen joukot, ja vuoteen 1985 mennessä punaiset khmerit oli ajettu Thaimaan puolelle. Sieltä käsin he tekivät sissihyökkäyksiä ja asentivat maaseudulla tuhansia miinoja.
Vuonna 1986 Vietnam alkoi vetää joukkojaan pois ja samalla vahvistaa Kamputsean kansantasavallan omaa armeijaa. Syyskuussa 1989, 11 vuotta kestäneen miehityksen jälkeen viimeiset vietnamilaisjoukot jättivät Kambodžan. Sota jatkui kuitenkin vielä tämän jälkeen sisällissotana punakhmerien ja vietnamilaismielisen hallituksen välillä. Lopulliseen rauhansopimukseen päästiin vuonna 1991. Lokakuussa 1991 YK:lle annettiin tehtäväksi valvoa rauhansopimuksen täytäntöönpanoa ja valmistaa maa vapaisiin vaaleihin.
Denny Laine
Denny Laine (Brian Frederick Arthur Hines, s. 29. lokakuuta 1944 Birmingham) on brittiläinen kitaristi ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi The Moody Blues -yhtyeessä. Hänen laulamansa versio laulusta "Go Now" nousi maan singlelistalla 1. sijalle tammikuussa 1965 ja Yhdysvalloissa sijalle 10. Hän erosi kokoonpanosta 1966 saatuaan tarpeekseen seuraavien levytysten heikosta menestyksestä. Hän oli Paul ja Linda McCartneyn kanssa Wings-yhtyeen perustajajäsen vuonna 1971. Hän oli yhtyeessä sen hajoamiseen saakka.
Streetstyle
Streetstyle on suomalaisessa hip hop -musiikissa käytetty termi, joka tarkoittaa toisen artistin biittiin tehtyä omaa versiota kappaleesta. Termi ei kuitenkaan tarkoita samaa kuin cover, koska streetstyle -kappaleisiin sanat kirjoitetaan itse.
Sanaa "streetstyle" käytettiin ensimmäisen kerran tiettävästi Rähinä Recordsin "Pommi 1" -mixtapella. Sen jälkeen siitä on tullut vakiintunut sana kuvaamaan lainabiittiin tehtyä kappaletta.
Yhdysvalloissa streetstyle-termiä vastaa sana "freestyle". Tämä on aiheuttanut hämmennystä tapauksissa, joissa suomalaiset streetstyle-kappaleet on nimetty amerikkalaisittain freestyleksi, vaikkakaan eivät sisällä varsinaista freestyle-räppäystä, eli improvisoitua räppäystä.
KNM Bergen (F301)
KNM Bergen oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti, joka tilattiin 1960. Alus oli palveluksessa vuodesta 1967 aina vuoteen 2005.
Alus modernisoitiin ensimmäisen kerran 1970-luvun lopulla, jolloin ohjusjärjestelmät asennettiin. Alusta modernisoitiin uudelleen 1987–1990, jolloin sille asennettiin suojasoihdunheittimet, uusi Thomson Sintra TSM-2633 -kaikuluotain ja MSI 3000 -tietoliikennejärjestelmä. Samoin aiemmin käytössä ollut 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin 40 mm/L70 Boforsin ilmatorjuntatykillä. Alus siirrettiin 1993 reserviin, mistä se palasi seuraavana vuonna palvelukseen korvaamaan 25. tammikuuta 1993 uponneen "KNM Oslon". Alukselle asennettiin 1996-1997 Link 11 ja 14 -satelliittikommunikointijärjestelmä, GPS ja Plessey AWS-9 -tutka.
Alus poistettiin palveluksesta 3. elokuuta 2005, kun se korvattiin uudella "KNM Fridtjof Nansenilla". Aluksen viimeisenä tehtävänä oli osallistua juhlallisuuksiin Oslossa, minkä jälkeen se toimi Haakonsvernissä toimistotilana. Syyskuussa 2007 alus upposi Ramsundin laivastotukikohdassa sukellusveneiden maalilaivana.
KNM Oslo (F300)
KNM Oslo oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti. Alus oli palveluksessa vuodesta 1966 aina uppoamiseensa saakka vuonna 1994.
Alus tilattiin 1960 Hortenin telakalta. Sen köli laskettiin 1963 ja alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1964. Alus valmistui 29. tammikuuta 1966.
Alus modernisoitiin 1987–1990, jolloin alukselle asennettiin suojasoihdunheittimet, Spherion TSM-2633 kaikuluotain, MSI 3000 tiedonsiirtojärjestelmä sekä 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin 40 mm/L70 Boforsin ilmatorjuntatykillä.
"Oslo" lähti viimeiselle purjehdukselleen Haakonsvernistä 24. tammikuuta 1994. Pari tuntia lähdön jälkeen aluksella todettiin konerikko, ja puoli tuntia myöhemmin se ajautui karille, mistä aluksen päällikkö Torbjörn Tellefsen ilmoitti tukikohtaan. Hinaaja "Lars" irrotti aluksen seuraavana päivänä karilta, mutta fregatti upposi hinattaessa. Alus nostettiin 24. huhtikuuta, ja se siirrettiin Haakonsverniin, jossa todettiin vaurioiden olevan liian pahoja korjattavaksi. Alus romutettiin seuraavana vuonna.
Vulkanoidiasteroidit
Vulkanoidiasteroidit ovat hypoteettinen asteroidijoukko, jonka arvioidaan kiertävän Aurinkoa dynaamisesti vakaalla vyöhykkeellä planeetta Merkuriuksen kiertoradan sisällä. Ne on nimetty hypoteettisen Vulkanus-planeetan (jonka olemassaolo todistettiin mahdottomaksi vuonna 1915) mukaan. Vulkanoidiasteroideja ei ole vielä löydetty, eikä ole varmaa onko niitä olemassa.
Jos niitä on olemassa, vulkanoidien löytämisen pitäisi olla vaikeaa, sillä ne olisivat pieniä ja niiden valo hukkuisi läheisen Auringon kirkkauteen. Vulkanoidiasteroideja on etsitty auringonpimennysten aikaan. Vulkanoidien löytämisestä saisi uutta tietoa planeettojen muodostumisen alkuvaiheista. Vulkanoidiasteroidien arvioitu vyöhyke on 0.387 AU:n päässä Auringosta.
Vulkanoidien löytämisestä saisi uutta tietoa planeettojen muodostumisen alkuvaiheista. Mikäli niitä on olemassa, MESSENGER tulee luultavasti löytämään niitä.
Tantaalipentoksidi
Tantaalipentoksidi (TaO) on tantaalin oksidi. Yhdistettä käytetään optiikan ja elektroniikan sovellutuksissa ja tantaalimetallin tuotannossa.
Tantaalipentoksidi on valkoista kiinteää ainetta, joka ei liukene veteen ja hapoistakin vain vetyfluoridiin. Vetyfluoridiin liukeneminen johtuu fluorokompleksin muodostumisesta. Kuumennettaessa emäksisten hydroksidien tai karbonaattien kanssa muodostuu tuotteena tantalaatteja. Tantaalipentoksidi on siis luonteeltaan hapan oksidi. Jos emästä käytetään ylimäärin, niin muodostuu erilaisia isopolyoksoanioneja. Tantaalipentoksidin rakenne on melko monimutkainen, ja se esiintyy vähintään kahtena erilaisena polymorfina. Näistä ortorombinen β-faasi muuntuu alkeiskopiltaan tetragonaaliseksi α-tantaalipentoksidiksi kuumennettaessa sitä 1 360 °C lämpötilaan. Kemiallisesti yhdiste on varsin inertti.
Tantaalipentoksidia voidaan valmistaa hydrolysoimalla tantaalisuoloja, kuumentamalla tantaalimetallia happivirrassa tai käsittelemällä tantalaatteja hapolla jolloin muodostuu oksidin hydraatti, josta saadaan tantaalipentoksidia kuumentamalla.Tantaalipentoksidia voidaan valmistaa myös tantaalipentakloridista.
Tantaalipentoksidin dielektrinen vakio on 26, mikä on kohtalaisen suuri. Tämän vuoksi sitä käytetäänkin kondensaattorimateriaalina. Tantaalikondensaattoreiden teho kondensaattorin tilavuutta kohden on noin kolminkertainen verrattuna alumiinioksidia sisältäviin kondensaattoreihin. Yhdistettä voidaan lisätä myös lasin joukkoon parantamaan taitekerrointa, jolloin voidaan valmistaa esimerkiksi laadukkaampia linssejä kameroihin. Yhdistettä käytetään myös happokatalyyttinä muun muassa esteröinti-, alkylointi- ja aldolikondensaatioreaktioissa. Tantaalipentoksidista pelkistetään tantaalimetallia hiilen tai vedyn avulla.
Dunn (täsmennyssivu)
Dunn voi tarkoittaa seuraavia:
Rankaiseva psykiatrinen sairaalahoito Neuvostoliitossa
Rankaiseva psykiatrinen sairaalahoito Neuvostoliitossa oli poliittisesti toisin­ajattelijoiksi leimattuihin kohdistuvaa sortoa ja mielivaltaa, jossa heitä suljettiin psykiatrisiin hoitolaitoksiin. Neuvostoliitossa kehitettiin toisinajattelijoille diagnoosi hiipivä skitsofrenia.
1960-luvulta vuoteen 1986 raportoitiin poliittisesta vainosta, jossa Itä-Euroopassa käytettiin psykiatriaa toisinajattelijoita vastaan Neuvostoliitossa, Tšekkoslovakiassa, Romaniassa, Unkarissa ja Jugoslaviassa. Ihmisoikeuksia on rikottu käyttämällä psykiatrian keinoja poliittisesti väärästä toiminnasta rankaisemiseksi.
"Psihuška" () oli mielisairaalan venäjänkielinen halventava nimitys. Ensimmäinen psihuška oli Kazaniin vuonna 1939 rakennettu vankimielisairaala. Se oli Lavrenti Berijan komentaman NKVD:n alainen laitos. Neuvostoliitossa mielisairaaloita käytettiin vankiloina.
Neuvostoliiton salainen poliisi alkoi Andrei Vyšinskin johdolla käyttää psykiatriaa poliittisesti toisinajattelijoita vastaan vuonna 1948. Menetelmä vakiintui Stalinin hallinnon viimeisinä vuosina. Rankaiseva psykiatria oli osa Neuvostoliiton Gulag-järjestelmää ja sisäministeriön työleirejä.
Psykiatri Andrei Snežvenski ryhtyi toteuttamaan ”diagnoosia” hiipivä skitsofrenia toisinajattelijoille. Vladimir Bukovski lähetti 150-sivuisen dokumentin tietoa toisinajattelijoihin kohdistuvasta psykiatrista länsimaihin vuonna 1971. Vetoomukset psykiatrian väärinkäytön lopettamisesta Maailman psykiatrien liiton kokouksissa johtivat Neuvostoliiton eroamiseen järjestöstä vuonna 1983.
Uudistalo
Uudistalo eli uudistila on entisaikoina Suomessa ja Ruotsissa käytössä ollut nimitys, joka tarkoittaa asumattomalle paikalle perustettua maanviljelyyn käytettävää maatilaa eli uudisasutusta. Nimityksiä käytetään tavallisesti toistensa synonyymeinä, mutta jotkin lähteet tekevät eron uudistalon ja uudistilan välillä. "Nykysuomen sanakirja" määrittelee lakikielen käyttämän uudistila-sanan merkitsevän maanviljelyyn käytettävää kruununtilaa, joka raivaustyön kestäessä oli osaksi tai kokonaan verosta vapaa. Uudistalon omistajasta käytettiin nimityksiä uudistalokas tai uudistalollinen.
Uudistalo oli alkuaan mahdollista perustaa kylän yhteismaalle kaikkien kylän osakkaiden suostumuksella. Yksityismaalla perustaminen riippui ainoastaan maanomistajasta. Vuonna 1770 annetun asetuksen mukaan uudistalon sai perustaa kylän jakamattomalle maalle, vaikka jokin osakas vastusti sitä. Ruotsin kaikkien uudistalojen verottaminen aloitettiin 1775 ja uusien perustamiseen vaadittiin maaherran lupa. Tilan lopullisen muodostamisen suoritti maanmittari, kun viljelysmaat oli raivattu, rakennukset saatu valmiiksi ja annettu verovapausaika kulunut loppuun. Seuraavaksi suoritettiin tilan verollepano, joka samalla ratkaisi tilalle annettavien tilusten lopullisen laajuuden.
Isonjaon yhteydessä kylän liikamaalle perustettiin usein uudistaloja. Se perustui yksityiskohtaisiin suunnitelmiin, jotka maaherra vahvisti. Vaikka uudistalojen perustaminen oli säänneltyä toimintaa, tapahtui käytännössä kuitenkin usein niin, että uudisasukkaat asettuivat omin lupinensa erämaihin asumaan. Tällaisten tilojen verollepanosta säädettiin eri metsälaeissa. Uudistalojen perustaminen Suomessa loppui vuonna 1922, kun asutustoiminta valtion maillakin järjestettiin uudelleen. Uudistukset liittyivät muuhun asutuslainsäädäntöön.
Uudistila-nimitystä käytettiin erityisesti maanhankintalain mukaisista tiloista eli niin sanotuista kylmistä tiloista. Ne olivat tiloja, joilla ei ollut kunnollisisa rakennuksia ja joiden viljeltäväksi tarkoitetusta maa-alasta oli ennakkoon raivattu enintään 10 prosenttia.
"Väliaikainen uudistila" oli tietyin ehdoin suurelle erottamattomalle yhteismaalle perustettu maatila, jolla oli väliaikainen manttaali. Tällaisia tiloja perustettiin Pohjois-Suomeen useita. Väliaikaisia uudistiloja koskevat määräykset sisältyivät kuninkaalliseen kirjeeseen 7. marraskuuta 1787 ja maanmittausohjesääntöön 15. toukokuuta 1848.
Werner Walldén
Werner Wallden (s. 1. tammikuuta 1906 Sortavala − 6. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kenttäratsastaja. Hän osallistui vuonna 1936 Berliinin olympialaisten kenttäratsastukseen hevosella Ennätys (joidenkin lähteiden mukaan hevosen nimi oli Bacchus), mutta joutui keskeyttämään tai tuli hylätyksi kilpailun kestävyyskokeessa. Wallden aloitti kilpailemisen vuonna 1933 ja kilpaili pääasiassa Suomessa syntyneellä oriilla Bacchus. Hänen kuului muun muassa Suomen kenttäratsastusjoukkueeseen, joka voitti joukkuehopeaa Helsingissä Laakson ratsastuskentällä 1937 järjestetyissä Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa. Hän osallistui joka toinen vuosi järjestettyihin Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin myös vuosina 1935 ja 1939; vuonna 1935 Oslossa järjestetyissä kilpailuissa hän tuli Bacchuksella kenttäkilpailun kolmanneksi. Lisäksi hän osallistui Suomen joukkueessa Saksan Insterburgin (nykyisin Venäjää) kansainvälisiin kilpailuihin vuonna 1937. Kotimaassa hän muun muassa voitti kahdesti (vuosina 1934 ja 1938) upseerisarjan Mannerheim-kenttäkilpailussa, jonka Ratsuväkiprikaati järjesti vuosittain sotaväen mestaruuskilpailuna. Ratsastajainliitto myönsi Walldenille vuonna 1934 uusien sääntöjen mukaisen kultamerkin, jonka sai tuolloin muiden muassa myös Hans Olof von Essen. Hän osallistui Bacchuksella vielä välirauhan aikana lokakuussa 1940 järjestettyihin Ruskeasuon hallin avajaiskilpailuihin.
Wallden oli sotilasarvoltaan everstiluutnantti. Hän suoritti asepalveluksensa Lappeenrannassa Hämeen ratsurykmentissä vuosina 1924–25 ja kävi Kadettikoulun vuosina 1926–28, minkä jälkeen hän palveli Hämeen ratsurykmentissä talvisotaan saakka ensin nuorempana upseerina ja myöhemmin 2. eskadroonan päällikkönä. Hän palveli talvisodan aikana kevyen osasto 7:n komentajana ja haavoittui Taipaleen puolustustaisteluissa. Jatkosodassa hän palveli pataljoonankomentajana jalkaväkirykmenteissä 48 ja 41, 11. prikaatin ja jalkaväkirykmentin 15 esikuntapäällikkönä sekä taisteluosasto Metson komentajana. Hänelle myönnettiin 2. luokan vapaudenristi miekoin ja 3. luokan vapaudenristit miekoin ja tammenlehvin. Sodan jälkeen Wallden toimi ulkoasiainministeriön sotilastoimiston apulaistoimistopäällikkönä ja asevelvollisuusasiain toimistopäällikkönä. Hän yleni everstiluutnantiksi vuonna 1952 ja erosi aktiivipalveluksesta vuonna 1955.
Wallden toimi Hakkapeliittakillan puheenjohtajana 1951–1960 ja toimi aktiivisesti myös monissa ratsastusseuroissa. Hän edusti itse seuraa Helsingin Ratsastajat.
Vuonna 1952 julkaistiin Walldenin kirjoittama persoonallinen hevos- ja ratsastusopas "Ratsastuskirja", jonka hän oli kirjoittanut osin ennen sotaa ja osin sen jälkeen. Se oli pitkään ainut suomeksi kirjoitettu tai edes suomeksi julkaistu ratsastusopas. Tästä antikvariaattiharvinaisuudeksi käyneestä teoksesta otettiin uusintapainos vuonna 2001.
Kate Vincent
Kate Vincent on brittiläinen lintutieteilijä.
Vincent väitteli filosofian tohtoriksi tammikuussa 2006 Leicesterin De Montfort Universityssä. Väitöksen aiheena oli Ison-Britannian varpuskannan jyrkkä taantuminen 1970-luvulta alkaen ("Investigating the causes of the decline of the urban House Sparrow population in Britain"). Väitöstyötä varten Vincent perusti yhdeksän kaupunki- ja esikaupunkiympäristössä sijaitsevaa tutkimusaluetta, ja asennutti 600 linnunpönttöä rakennusten seiniin. Kaikkien pönttöjen lähituntumassa oli kotipuutarhoja. Vertailualueena oli Oxfordin ympäristön maatiloilla sijaitseva pöntötysalue. Tutkimuksen kenttätyöt tehtiin vuosina 2001–2003.
Vincent havaitsi, että esikaupunkimaisessa ympäristössä elävien varpusten poikastuotto oli 25 % alempi ja maaseutumaisemassa ympäristössä 18 % alempi kuin Oxfordin vertailualueella. Huonompi poikastuotto johtui poikasten nälkiintymisestä kesä-heinäkuun pesyeissä, yleensä 5–6 päivän ikäisinä, mikä johti pesäpoikasten suurempaan kuolevuuteen. Myös lentopoikaset olivat kevyempiä kuin vertailualueen lentopoikaset. Nälkiintyneiden poikasten ravinnossa oli enemmän siemeniä ja muurahaisia kuin vertailualueella, jossa pääravintona olivat hyönteiset ja niiden toukat. Vuonna 2003 pesimätulos oli muita vuosia parempi, koska puutarhoissa esiintyi tavallista enemmän kirvoja. Myös ilmansaasteiden typpidioksidimäärien havaittiin vaikuttavan lentopoikasten painonkehitykseen.
Vincent päätteli, että todettu poikasten suurempi kuolevuus ja lentopoikasten huonompi kunto yhdessä selittivät varpuskannan taantumisen Isossa-Britanniassa. Hän vastaanotti tutkimusryhmineen The Independentin vuonna 2000 julistaman kilpailun 5 000 punnan palkinnon sille, joka selvittäisi varpuskannan romahtamisen syyt.
Living lab
Living lab on tutkimuskonsepti. Se on käyttäjälähtöinen, avoin innovaatioekosysteemi, joka toimii usein aluetasolla (esim. kaupunki, taajama, alue), yhdistämällä samanaikaisesti tutkimuksen ja innovoinnin prosessien puitteissa julkisen ja yksityisen sektorin ihmiset.
Konsepti perustuu systemaattiseen lähestymistapaan, jossa yhdistetään tutkimus-ja innovaatioprosesseja.
Viime aikoina Web 2.0 rooli Living lab-hankkeissa on kasvanut, esim. käyttäjäyhteisöjä on saatu mukaan uusien tuotteiden kehitykseen, Myös Wikipedia, crowdsourcing ja joukkojen viisaus ovat esimerkkejä tavoista luoda uusia sisältöjä ja sovelluksia yhdessä.
Roberto Merhi
Roberto Merhi Muntan (s. 22. maaliskuuta 1991 Castellón) on espanjalainen moottoriurheilija. Kaudella 2015 hän kilpaili Formula 1 - ja Formula Renault 3.5 -sarjassa.
Merhi aloitti moottoriurheilu-uransa vuonna 2006 kilpailemalla Italian Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2007 Merhi kilpaili Eurocup Formula Renault ja Espanjan F3 -sarjoissa. Vuonna 2008 Merhi sijoittui neljänneksi FR West European Cupissa saavuttaen vuoden tulokas -palkinnon. Hän ajoi myös viisi kilpailua Espanjan F3-mestaruussarjassa.
Vuonna 2009 Merhi siirtyi Formula 3 Euroseries -sarjaan kilpaillen Manor Motorsport -tallissa. Hän saavutti neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Seuraavana vuonna Merhi jatkoi sarjassa Mücke Motorsport -tallissa voittaen yhden kilpailun, ja sijoittuen sarjan viidenneksi. Merhi kilpaili myös GP3-sarjassa Atech CRS Racing tallissa. Hän saavutti kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Merhi saavutti kaudella tallin ainoat pisteet. Vuonna 2011 Merhi siirtyi takaisin Formula 3 Eurosarjaan voittaen sarjan mestaruuden.
Vuonna 2012 Merhi ajoi DTM-sarjassa Mercedeksellä. Hän ei saavuttanut pisteitä. Seuraavana vuonna Merhi jatkoi DTM:ssä, ja saavutti kauden aikana yhden kakkossijan ja 26 pistettä sijoittuen sarjan 15:ksi. Vuonna 2014 Merhi palasi takasin formula-autoihin, ja kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän voitti kolme kilpailua kauden aikana ja taisteli mestaruudesta maanmiehensä Carlos Sainz Jr.:n kanssa. Merhi sijoittui lopulta sarjan loppupisteissä kolmanneksi. Vuonna 2015 Merhi jatkoi F1-sopimuksen ohella toisen kauden Formula Renault 3.5 -sarjassa. Merhi joutui erikoiseen kolariin Itävallan kilpailussa - Merhi oli ylittänyt jo maaliviivan ja hidastanut vauhtiaan, kun takana tuleva Nicholas Latifi törmäsi häneen. Tämän seurauksena Merhi hylättiin kilpailusta ja hän sai kisakiellon toiseen lähtöön.
Jäätyään ilman tallipaikkaa Formula 1:ssä kaudelle 2016 Merhi siirtyi kilpailemaan FIA WEC -kestävyyssarjan LMP2-luokkaan Manor-talliin.
Vuonna 2017 Merhi teki debyyttinsä F2-sarjassa ajamalla Campos Racing-tallissa Espanjan kisaviikonloppuna korvaten Stefano Coletin. Hän keskeytti ensimmäisen kisan ja oli toisessa 12:s jääden ilman pisteitä.
Vuonna 2014 Merhi liittyi Caterhamin Formula 1 -tallin testi- ja varakuljettajaksi. Hän ajoi tallin toista autoa Monzassa vakituisen kuljettajan Kamui Kobayashin tilalla viikonlopun ensimmäisessä vapaissa harjoituksissa. Hän ajoi tallin toista autoa myös Japanin ja Venäjän vapaissa harjoituksissa.
Kaudella 2015 Merhi kilpaili Manorin F1-tallissa. Merhi ei osallistunut kauden avausviikonloppuun, mutta oli jo Malesiassa mukana ja sijoittui kilpailussa 15:ksi. Merhi joutui keskeyttämään ainoan kerran urallaan Kanadassa. Kauden loppupuolella Merhin paikan otti yhdysvaltalainen Alexander Rossi. Merhi kilpaili vielä Venäjän ja Abu Dhabin osakilpailuissa. Merhi jäi ilman pisteitä kauden aikana, ja hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi Britannian GP:n 12:s sija.
Norjan ralli
Norjan ralli oli Norjassa järjestettävä lumirallikilpailu, joka järjestettiin vuosina 2006-2007 ja 2009. Kilpailu ajettiin Kongsvingerin ja Hamarin tienoilla.
Vuonna 2006 kilpailu ei virallisesti kuulunut rallin MM-sarjaan. Ensimmäisen kilpailun voitti Henning Solberg. Vuonna 2007 ralli virallistettiin MM-kalenteriin ja kilpailun voitti Mikko Hirvonen. Samassa kilpailussa Marcus Grönholm varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Vuoden 2009 ja toistaiseksi viimeisen kilpailun voitti Sébastien Loeb.
Sittemmin Norjan puolella on ajettu erikoiskokeita itänaapuri Ruotsin rallissa.
Liinasolmiokolibri
Liinasolmiokolibri ("Lophornis ornatus") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Se elää Etelä-Amerikan mantereen pohjoisosassa, Venezuelan itäosasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan sekä Brasilian pohjoisosissa. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1783.
Helmisolmiokolibri
Helmisolmiokolibri ("Lophornis delattrei") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbian Andeille, sekä Perun itäosaan ja Bolivian pohjoisosaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Perun Moyobambasta vuonna 1839, ja nimesi lajin Adolphe Delattren kunniaksi.
Bulgarian ralli
Bulgarian ralli on Bulgariassa ajettava asvalttiralli. Ralli järjestettiin ensimmäistä kertaa WRC-sarjassa vuonna 2010, jolloin kilpailun voitti Sébastien Loeb. Tätä ennen Bulgariassa oli järjestetty ulkopuolisia rallikilpailuja vuosina 1970-1986 ja 1987-2009.
Korvasolmiokolibri
Korvasolmiokolibri ("Lophornis gouldii") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Brasilian pohjois- ja keskiosista (Parásta ja Maranhãosta Mato Grossoon ja Goiásiin) Itä-Bolivian Santa Cruziin. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin vuonna 1833, ja nimesi lajin John Gouldin kunniaksi.
Mario Götze
Mario Götze (s. 3. kesäkuuta 1992 Memmingen, Baijeri) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Borussia Dortmundia ja Saksan jalkapallomaajoukkuetta.
Ensimmäisen kerran Götze nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa, jolloin hän ratkaisi Saksalle maailmanmestaruuden loppuottelun jatkoaikamaalilla. Teini-ikäisenä hänet oli tituleerattu ”Saksan vuosisadan lahjakkuudeksi”.
Götze aloitti jalkapallon pelaamisen SC Ronsbergissa, jota hän edusti vuosina 1995–1998. Vuosina 1998–2001 hänen seuransa oli FC Eintracht Hombruch. Vuonna 2001 Götze liittyi Borussia Dortmundin junioreihin ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010.
Hän oli voittamassa Bundesliiga-mestaruutta Dortmundin kanssa kaudella 2010-11. Seuraavana vuotena hän juhli Dortmundin kanssa tuplamestaruutta, joka oli seuran historian ensimmäinen. Arsenal teki kesällä 2011 Götzestä 30 miljoonan euron tarjouksen, mutta seura ja pelaaja eivät kumpikaan olleet halukkaita siihen. Seuraavana kesänä Arsenal korotti tarjouksen jo 40 miljoonaan euroon, mutta vastaus oli silti ei.
Götzen varsinainen läpimurtokausi oli 2012-13, kun loistavan tekniikan ja pelisilmän omaava Götzen yhteispeli uuden joukkuekaverinsa Marco Reusin kanssa toimi erinomaisesti.
Götze teki sopimuksen Bayern Münchenin kanssa ja siirtyi sinne kesällä 2013. Siirto toteutettiin kokonaan neuvottelematta Dortmundin kanssa, käyttäen Götzen sopimuksessa ollutta 37 miljoonan euron ulosostopykälää. Götze houkuteltiin seuraan kertomalla hänelle, että hän olisi päävalmentaja Pep Guardiolan ”toivepelaaja”, josta tämä tekisi ”uuden messin”.
Götze ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Bayernin avauskokoonpanossa, minkä lisäksi hänellä ja Guardiolalla oli vaikeuksia tulla toimeen keskenään.
Götze palasi Dortmundiin heinäkuussa 2016 neljävuotisella sopimuksella. Hän kärsi kuitenkin alkukaudella runsaasti erilaisista lihasvaivoista. Maaliskuussa 2017 pitkään jatkuneiden hankaluuksien syyksi varmistui aineenvaihduntahäiriö.
Götze pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2010 Ruotsia vastaan. Hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Götze pelasi vuoden 2012 EM-kisoissa.
Götze ratkaisi maailmanmestaruuden Saksalle vuoden 2014 MM-loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Götze pääsi kentälle varsinaisen peliajan lopussa Miroslav Klosen tilalle, ja jatkoajan 23. peliminuutilla hän laukoi ottelun voittomaalin.
Myös Götzen veljet Fabian (s. 1990) sekä Felix (s. 1998) ovat jalkapalloilijoita. Heidän isänsä Jürgen Götze on informaatioteknologian professori Dortmundin teknillisessä yliopistossa. Götze on seurustellut vuodesta 2012 lähtien malli Ann-Kathrin Brömmelin kanssa.
Borussia Dortmund
Bayern München
Saksan maajoukkue:
Saksan alle 17-vuotiaiden maajoukkue:
Loistosolmiokolibri
Loistosolmiokolibri ("Lophornis magnificus") on Brasilian kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää maan keski- ja itäosia, Espírito Santosta etelään Santa Catarinaan, sekä länteen Goiásiin ja Mato Grossoon; se on tavattu myös Alagoasissa. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1817..
Tuliharjakolibri
Tuliharjakolibri ("Lophornis stictolophus") on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Venezuelan länsiosista läpi itäisen Kolumbian ja Ecuadorin Perun pohjoisosaan. Osbert Salvin ja Daniel Giraud Elliot kuvailivat lajin holotyypin vuonna 1873.