hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ileana D’Cruz
Ileana D’Cruz (s. 1. marraskuuta 1987 Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijätär ja malli. Hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards South -palkinnon telugunkielisestä elokuvasta "Devadasu" (2006). Seuraavaksi hän näytteli elokuvissa kuten "Pokiri" (2006), "Jalsa" (2008), "Kick" (2009) ja "Julayi" (2012), jotka tekivät hänestä yhden Tollywoodin johtavista naisnäyttelijöistä. D’Cruz debytoi Kollywoodissa elokuvassa "Kedi" (2006) ja teki paluun menestyselokuvassa "Nanban" (2012). Hän teki ensiesiintymisensä Bollywoodissa sekä yleisön että kriitikoiden ylistämässä elokuvassa "Barfi!" (2012), josta hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon.
ALD Automotive
ALD Automotive on kansainvälinen autojen leasing-palveluun erikoistunut yhtiö, joka kuuluu ranskalaiseen Société Générale -finanssikonserniin.
ALD Automotivella on toimintaa 37 maassa, myös Suomessa. Yritys työllistää noin 4 000 henkilöä. Joulukuussa 2011 ALD:n leasingautokanta Euroopassa koostui 917 000 ajoneuvosta.
Suomessa ALD Automotiven leasingautokantaan kuuluu 18 000 ajoneuvoa. Yhtiö on myös merkittävä käytettyjen autojen myyjä, kun noin 6 000 autoa vapautuu vuosittain markkinoille. Suomen ALD:n vuoden 2012 liikevaihto oli 272 miljoonaa euroa.
Sotke mut
Sotke mut on Sannin esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2013. Albumin on tuottanut Hank Solo. "Sotke mut" nousi yhdeksännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla julkaisuviikollaan. Huhtikuussa 2014 albumi ylitti kultalevyrajan yli 10 000:n kappaleen myynnillään.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin levyn avausraita ”Prinsessoja ja astronautteja”. Kappale sai ensisoittonsa YleX:n "Uuden musiikin aamuvuorossa" 4. huhtikuuta 2013. Virallisesti single julkaistiin 5. huhtikuuta. Kappaleesta on julkaistu myös Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo. Kappale sijoittui sekä single- että latauslistalle: Singelistalla parhaimmillaan kolmanneksi ja latauslistalla 12:nneksi.
Toinen single ”Jos mä oon oikee” julkaistiin kesäkuussa 2013. Kappale nousi kahdeksaksi viikoksi Latauslistalle, jossa kappaleen paras sijoitus oli 19. sija.
Kolmas single ”Me ei olla enää me” julkaistiin syyskuussa 2013. Kappaleesta kasvoi yksi syksyn 2013 suurimmista hiteistä. Se sijoittui singlelistalla parhaimmillaan kolmanneksi, latauslistalla kuudenneksi, lisäksi se oli viikolla 49/2013 neljänneksi soitetuin radiokappale.
Neljäs single, ”Dementia”, helmikuussa 2014. Toukokuussa 2014 albumilta julkaistiin vielä viides single ”Hakuna matata”, joka oli ehdolla kesän 2014 viralliseksi kesähitiksi The Voicen äänestyksessä. Lopulta kappale sijoittui äänestyksessä 10:nneksi Kasmirin ”Vadelmavene”-kappaleen voittaessa kesähitin tittelin.
Wreckfest
Wreckfest (aiemmin nimellä "Next Car Game") on suomalaisen Bugbear Entertainmentin kehittämä ja THQ Nordicin julkaisema ajopeli, joka on julkaistu Microsoft Windowsille 14. kesäkuuta .
Peli on tulossa saman vuoden aikana PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.
Vuonna 2013 Bugbear aloitti Kickstarter-kampanjan, jonka epäonnistumisen jälkeen Bugbear on jatkoi pelin kehitystä itsenäisesti ennakkotilausten myötä. Peli on ollut myynnissä kehitysvaiheessa olevana early access -versiona Steam-palvelussa.
Bugbear ja THQ Nordic ovat ilmoittaneet yhteistyöstä pelin julkaisemiseksi. Pelistä tulee myös pelikonsoliversiot vuoden 2018 aikana. Virallinen julkaisuversio on julkaistu 14. kesäkuuta 2018 Steam-palvelussa.
Peli sai virallisen nimensä lokakuussa 2014, johon saakka peli tunnettiin vain nimellä "Next Car Game".
Pelissä on pehmeän kappaleen () vauriomallinnus: kun auton kolaroi siitä irtoaa palasia ja auton metalli taipuu ja rypistyy. Pelissä on autojen kustomointi- ja viritysmahdollisuudet. Vuonna 2015 peliin julkaistu päivitys lisäsi 3D-grafiikan fysiikkaperusteisen renderöinnin tuen pelimoottoriin.
Pelimoottori on Bugbearin itse kehittämä nimeltä ROMU.
Pelin ääniraidalle valittavasta musiikista järjestettiin avoin äänestys.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
V2.fi antoi pelille arvosanaksi 4/5 tähteä arvostelussaan.
Hedengren
Oy Hedengren Ab on vuonna 1918 perustettu suomalainen perheyritys, joka harjoittaa teknisten tuotteiden tuontia ja vientiä sekä niihin liittyvää suunnittelu- ja asennustoimintaa. Hedengrenin nykyisiä toimialoja ja tytäryhtiöitä ovat turvatekniikka: Hedengren Security, LL-Tele ja Neptolux, talotekniikka: Hedtec ja Lux-siivouslaitteiden koti- ja yritysmyynti: Hedengren Direct.
Hedengrenillä on toimintaa Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa ja Virossa. Yritys panostaa vahvasti myös verkkokauppaan.
Vuonna 1918 serkukset Jarl ja Walter Hedengren avasivat sähköliikkeen nimeltä Aktiebolaget J. Hedengren & C:o Osakeyhtiö Helsingin Lönnrotinkadun ja Fredrikinkadun yhä olemassa olevaan kulmataloon.
Pari vuotta myöhemmin liikken osti vakuutusalalla työskennellyt Einar Johansson. Hän hankki uudet liiketilat Erottajalta, alkoi koota radiovastaanottimia ja myydä niitä HEDE-Radiokoneen nimellä. Vuonna 1926 Hedengren työllisti jo 37 henkilöä. 1920-luvun lopulla vähittäismyymälä lopetettiin ja Hedengren keskittyi maahantuontiin, tukkukauppaan ja sähköurakointiin. Tärkeä urakkakohde oli Suomen ensimmäinen täysin sähköistetty talo, Hotelli Torni, joka valmistui 1931.
Vuonna 1936 Johansson perusti tytäryhtiön, AB Elektrosignal-Sähkömerkki OY:n (ESM), josta myöhemmin tuli Oy Esmi Ab. Sotien jälkeen Hedengren aloitti Electrolux-pölynimurien maahantuonnin. 1950-luvun puolivälissä Hedengren laajensi turvatekniikkaan. Jo vuosikymmenen alussa oli alkanut Hedoy-moottorilämmittimien valmistus. Pölynimurien kotimyynti käynnistyi 1960, jolloin myös yrityksen nimi sai nykyisen muotonsa Oy Hedengren Ab.
Kauppaneuvos Einar Johansson kuoli seuraavana vuonna 69 vuoden iässä, ja yhtiön otti johtoonsa hänen poikansa, diplomi-insinööri Bror Johansson, joka sai kauppaneuvoksen arvon 1983. 1960-luvun lopulla Hedengren rakennutti oman uuden toimitalon Lauttasaareen, jossa se yhä toimii. Yritys on useassa eri vaiheessa rakennuttanut myös oman logistiikkakeskuksen Espoon Kauklahteen.
Vuonna 1987 Hedengren osti valaistusalan yrityksen Oy Feldt Ab:n, josta syntyi Hedengren Valaistus -liiketoimintayksikkö. 
1990-luvun lopun rationalisoinnissa eräitä toimialoja lopetettiin, ja jäljelle jäivät tasavahvoina sähkö- ja teollisuustekniikka, ammattielektroniikka ja asennus sekä kodintekniikka. Samoihin aikoihin perheyhtiön johtoon astui kolmannen sukupolven edustaja, kauppatieteiden maisteri Berndt Johansson, ja eri toimialoista muodostettiin tytäryhtiöt Oy Hedtec Ab, Oy Hedpro Ab ja Oy Hedoy Ab.
Vuonna 2005 Hedengrenin turvatekniikkatoimiala laajeni turvavalojärjestelmiin (Oy Neptolux Ab) sekä turvalaitekomponenttien verkkokauppaan (Oy Neptosec Ab).
Minerva (automerkki)
Minerva oli belgialainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1902–1938.
Vuonna 1883 alankomaalainen Sylvain de Jong perusti Antwerpenissa polkupyörätehtaan. Vuonna 1900 tehdas aloitti moottoripyörien valmistuksen ja 1902 autojen valmistuksen. Ensimmäinen Minerva-auto oli nelisylinterinen malli, jonka moottori tuotti 4,5 kilowattia (6 hv). 1903 De Jong perusti "Société Anonyme Minerva Motors" -yhtiön. Autojen laajempi tuotanto alkoi 1904. Autoissa oli metallilla vahvistettu puukori ja 2-, 3- ja 4-sylinterinen moottori.
1920 Minerva aloitti loistoautojen tuotannon 20CV- (3,6 litran 4-sylinterinen moottori) ja 30CV-malleilla (5,3 litran 6-sylinterinen moottori). Mallimerkintä CV tarkoitti verohevosvoimia. Nämä mallit olivat Yhdysvalloissa suosittuja elokuvatähtien, poliitikkojen ja teollisuusjohtajien keskuudessa.
1923 tehdas esitteli pienemmän 15CV-mallin ja 20CV-malliin (3,4 litran 6-sylinterinen moottori) tuli vakiovarusteeksi jarrut kaikkiin neljään pyörään. Isot Minerva-autot saivat 8-sylinterisen rivimoottorin, joiden iskutilavuus oli joko 6,6 litraa tai 4 litraa.
Viimeinen Minerva-auto oli kahden litran M4 vuonna 1934, jota ei kuitenkaan myyty riittävästi. Vuonna 1936 automerkki sulautettiin toiseen belgialaiseen merkkiin, Imperiaan, joka valmisti viimeiset Minerva-autot 1938.
Erik Heinrichs (diplomaatti)
Hilding Axel Erik Heinrichs (s. 1932) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on ollut Suomen pääkonsulina New Yorkissa 1980–1985, suurlhettiläs Jakartassa 1985–1989, ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1989–1991 ja suurlähettiläänä Ottawassa 1991–1995
Heinänen
Heinänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Erkki Heinänen
Erkki Niilo Heinänen (s. 1931) on suomalainen maatalouskemisti. Hän oli Valtion maatalouskemian laitoksen johtaja professorin arvolla 1977–1993 ja Kasvintuotannon tarkastuskeskuksen maatalouskemian laitoksen johtaja 1993–1994, ja hän on tutkinut kamferikemiaa.
Pilvien alla, maan päällä
Pilvien alla, maan päällä on Egotrippi-yhtyeen 4. lokakuuta 2013 julkaistu albumi. Albumia on kuvailtu tribuutiksi yhtyeelle itselleen, sillä kaikki albumin kappaleet on levyttänyt ensimmäisen kerran joku toinen artisti, vaikka ne on tehnyt (tai ollut osatekijänä) Egotripin jäsenet Mikki ja Knipi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan viidenneksi.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Mestaripiirros”, jonka on alun perin levyttänyt Anna Puu. Kappale on parhaimmillaan ollut 11. soitetuin radiokappale. Toisenä singlenä julkaistiin niin ikään alun perin Anna Puun levyttämä ”Hyvä hetki”.
Erva-Latvala
Erva-Latvala Oy oli yksi Suomen ensimmäisistä mainostoimistoista, joka toimi Helsingissä vuodesta 1925 vuoteen 1992. Se oli sotia edeltävän ajan suurin mainostoimisto Suomessa.
Erva-Latvala syntyi, kun yhdysvaltalainen mainostoimisto Erwin, Wasey & Co. Ltd alkoi 1920‑luvun puolivälissä perustaa paikallistoimistoja eri maihin palvellakseen suurta asiakastaan Ford Motor Companya paremmin kaikkialla maailmassa.
Suomen-toimiston johtajaksi tuli Amerikassa syntynyt ja kasvanut pohjalaisen siirtolaissuvun vesa Wäinö K. Latvala. Suomessa käymänsä kauppakoulun jälkeen hän oli harjoitellut mm. Kodakin Pietarin-konttorissa, Hangon Keksin mainospäällikkönä ja sanomalehti Uuden Suomen perustaman Reklan johtajana. Muutamassa vuodessa Erwin, Wasey & Co. Ltd Oy kasvoi Suomen suurimmaksi mainostoimistoksi, ja W. K. Latvala oli alan tunnettu johtohahmo kunnes 1940-luvulla muutti takaisin Yhdysvaltoihin.
Yhtiön suomalaisuuden korostamiseksi sen nimi muutettiin vuonna 1933 Erva-Latvala Oy:ksi. Aidosti toimisto suomalaistui vuonna 1941, kun se siirtyi amerikkalaisomistuksesta Tukkukauppojen Osakeyhtiön ”talotoimistoksi” eli mainostajayrityksen itsensä omistamaksi mainostoimistoksi.
Ervan merkittävimpiä asiakkaita sotia edeltäneinä vuosina olivat Fordin lisäksi Finlayson, Friitalan nahkatehdas, Hankkija, Kuusinen ja Tampella.
Erva-Latvalan työntekijöitä olivat alkuvuosikymmeninä muiden muassa Aukusti Tuhka, Ilmari Sysimetsä, Elis Muona, Hans Björklind, Hans Brückner, Aarne Nopsanen, Yrjö Könni, Jaakko Salonoja, Arnold Tilgmann, Topi Törmä ja Armi Ratia. Monet kirjailijana tunnetuksi tulleet toimivat jossain vaiheessa uraansa Ervan tekstisuunnittelijoina; heihin lukeutuvat Pentti Holappa, Erkki Hämäläinen, Kyllikki Hämäläinen, Elisabet Laurila, Pekka Lounela, Matti Pajula, Selim Tapola, Pirjo Tuominen ja Jouko Tyyri, jonka isä Aki Laine työskenteli myös Ervassa. Yli 30 vuoden uran (1933–64) Erva-Latvalan palveluksessa teki kirjailija Armas J. Pulla. Erva-Latvalan työntekijöistä Kaj Brynolf Lindgren, Kalevi Piha ja Pertti Hemánus loivat sittemmin yliopistouran.
Toisen maailmansodan jälkeenkin toimisto kasvoi tasaisesti, mutta myös kilpailu kiristyi huomattavasti. Yrityksen henkilöstömäärä oli suurimmillaan 1968, jolloin Erva työllisti 110 henkilöä. 1980-luvun alussa Erva‑Latvala Oy oli Mainostoimistojen liiton tilastoinnin mukaan Suomen kahdeksanneksi suurin toimisto. Mainonnan teon lisäksi Erva-Latvala Oy toimi Linguaphonen kielikurssien ja kirjekursseina toteutetun ABC-piirustuskoulun kustantajana vuodesta 1937 ja omistajana 1941–70.
Tuko myi Erva-Latvalan Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Markkinointi Viherjuurelle, joka muutti perinteikkään Erva-nimen Veraksi ja sulautti toimiston sitten omaan yritykseensä.
Johan Erik Stenberg
Johan Erik Stenberg (3. elokuuta 1845 Bollnäs – 12. tammikuuta 1923 Nacka) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita rakennuksia Ruotsin lisäksi myös Suomeen Oulun ja Porin kaupunkeihin.
Merkittävimpiä Stenbergin töitä Suomessa ovat 1880- ja 1890-luvuilla valmistuneet Porin Teatteri, Oulun kaupungintalo sekä Porin kaupunginsairaala. Hänen suunnittelemiaan olivat myös muun muassa vuonna 1929 palanut Ainolan huvila Oulussa, jossa toimi aikoinaan Oulun kaupunginkirjasto sekä Porin Reposaaressa sijainnut Junnilan leirikeskuksen päärakennus, joka tuhoutui tuhopoltossa vuonna 1991.
Felicia
Felicia on naisen etunimi, latinalaisen "onnellista" tarkoittavan nimen Felix tai sen muunnoksen "Felicius" naispuolinen vastine.
Englannissa nimi on ollut jonkin verran käytössä jo keskiajalla.. Suomessa se oli ennen vuotta 1960 annettu vain muutamalle henkilölle. Viime vuosikymmeninä se on tullut yleisemmäksi, ja vuoden 1960 alusta kesäkuuhun 2016 mennessä se oli annettu 1004 henkilölle.
Felician nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 6. syyskuuta.
Kauriin kääntöpiiri (romaani)
Kauriin kääntöpiiri ("Tropic of Capricorn") on Henry Millerin romaani vuodelta 1938. Sen on suomentanut Risto Lehmusoksa, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1969 Gummerus.
Puolittain omaelämäkerrallinen teos oli rinnakkaisteoksensa "Kravun kääntöpiirin" tavoin pitkään kielletty Yhdysvalloissa.
Teos on saanut aiheensa Millerin lapsuudesta ja nuoruudesta 1920-1930-luvun New Yorkissa.
Isoindoli
Isoindoli (CHN) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Isoindoli on indolin isomeeri.
Isoindolilla on kaksi tautomerista muotoa 2H-isoindoli ja 1H-isoindoli. Näistä 2H-isoindoli on stabiilimpi sen alhaisemman energian vuoksi. Liuoksessa proottiset liuottimet suosivat 1H-isoindolia, kun taas aproottisisa polaarisissa liuottimissa 2H-isoindoli on vallitseva tautomerinen muoto. Isoindoli on hyvin reaktiivinen ja hajoaa huoneenlämpötilassa. Alhaisissa lämpötiloissa se on valkoinen kiinteä aine. 
Ensimmäisen kerran isoindolia valmistettiin vuonna 1951 kuumentamalla 2-(metoksikarbonyylioksi)isoindoliinista. Muita tapoja ovat N-hydroksi-isoindoliinin bentsyylieetterin, isoindolimesylaatin tai bentsyynin ja 1-metoksikarbonyylipyrrolin sykloadditiotuotteen kuumennus. Isoindoli on emäksinen ja muodostaa happojen kanssa suoloja, joissa se esiintyy isoindoliniumkationina.
Pohjois-Mindanaon alue
Pohjois-Mindanaon alue on Filippiinien hallintoalue Mindanaon saaren pohjoisosassa Boholinmeren rannalla. Pohjois-Mindanaoon kuuluu provinssit Bukidnon, Camiguin, Lanao del Norte, Misamis Occidental ja Misamis Oriental sekä kaupungit Cagayan de Oro ja Iligan. Hallintoalueen asukasluku on 4 297 323 (vuonna 2010) ja kokonaispinta-ala 20 132 neliökilometriä.
Saksan 2. armeija
Saksan 2. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
2. armeijan esikunta perustettiin vähän ennen toisen maailmansodan puhkeamista 26. elokuuta 1939 nimellä Gruppenkommando 1. Se nimettiin 2. armeijaksi 20. lokakuuta. Puolaan hyökättäessä marraskuussa armeija liitettiin osaksi pohjoista armeijaryhmää.
Kriketin Euroopan-liiga 2013
Euroopan krikettiliigassa pelattiin kaudella 2013 1. divisioonan turnaus. Pelimuoto oli T-20 ja kilpailut käytiin 8. - 13. heinäkuuta Englannissa.
Lohko A
Lohko B
Semifnaaleissa Italia voitti Jerseyn ja Tanska Guernseyn. Loppuottelussa Italia löi Tanskan 18 juoksulla. Kolmannesta sijasta ei pelattu. Viidennestä sijasta pelattaessa Ranska voitti Itävallan ja seitsemännen sijan otti Saksa voitettuaan Norjan. Yhdeksäs oli Mansaari, kymmenes Gibraltar, yhdestoista Ruotsi ja peränpitäjäksi jätettiin Belgian joukkue.
Saksan 3. armeija
Saksan 3. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
Wehrkreis I perusti 22. elokuuta 1939 koulutusarmeija 3:n (), joka nimettiin 28. elokuuta 3. armeijaksi. Armeijankomentajana oli kenraalieversti Georg von Kühler ja sen esikuntapäällikkönä oli kenraalimajuri Herbert von Böckmann. Armeija liitettiin 3. lokakuuta Puolan rajalle koottuun Pohjoiseen armeijaryhmään. 21. lokakuuta armeija lakkautettiin ja pääosa sen henkilöstöstä siirrettiin 16. armeijaan.
Adnan Januzaj
Adnan Januzaj (s. 5. helmikuuta 1995 Bryssel) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Real Sociedadia. Hänellä on myös Albanian ja Kosovon kansalaisuudet. Januzaj pelaa enimmäkseen vasemman laitahyökkääjän paikalla, mutta pystyy myös pelaamaan oikealla laidalla ja hyökkäävän keskikenttäpelaajan paikkaa.
Januzaj liittyi Manchester Unitediin 16-vuotiaana vuonna 2011, kun hän siirtyi seuraan Anderlechtista. Hän teki virallisen ensiesiintymisensä Wigan Athleticia vastaan FA Community Shield -ottelussa 11. elokuuta 2013. Hän pelasi kaudella 2013–2014 kaikkiaan 27 valioliigaottelua, joissa teki neljä maalia. Hän debytoi samalla kaudella myös Mestarien liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Unitedissa 18 liigaottelua.
Syyskauden 2015 Januzaj oli lainalla Borussia Dortmundissa, jossa pelasi kuusi bundesliigaottelua. Kevätkaudella 2016 hän pelasi Unitedissa viisi valioliigaottelua. Kauden 2016–2017 hän vietti lainalla Sunderlandissa, jossa pelasi 25 valioliigaottelua.
Januzaj siirtyi espanjalaiseen Real Sociedadiin ilmaissiirrolla heinäkuussa 2017. 19. joulukuuta 2018 mennessä hän on pelannut 35 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Januzaj liittyi Belgian jalkapallomaajoukkueeseen vuonna 2014. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Luxemburgia vastaan toukokuussa 2014. Hän edusti maataan vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa pelasi 60 minuuttia alkulohkon ottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän kuului Belgian pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2018. Hän pelasi vain alkulohkon ottelussa Englantia vastaan, jossa teki ottelun ainoan maalin ja samalla ensimmäisen maaottelumaalinsa.
Unit4
Unit4 on ohjelmistoyhtiö, joka toimittaa yritysohjelmistoja ja ERP-ratkaisuja palvelu- ja koulutusalojen, projektiorganisaatioiden, kiinteistöhallinnan, julkishallinnon ja taloushallinnon aloille. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Sliedrechtissä Alankomaissa ja sillä on tytäryhtiöitä ja toimistoja 26 eri maassa Euroopan, Pohjois-Amerikan, Aasian ja Afrikan alueilla. Yritys työllistää maailmanlaajuisesti yli 4 000 henkeä ja sen liikevaihto on yli 500 miljoonaa euroa.
Yritys tunnetaan parhaiten ERP-ohjelmistosta "Unit4 Business World" (aiemmin tunnettu nimellä Agresso) sekä taloushallinnon ohjelmistosta "Unit4 Financials" (aiemmin Coda). Unit4 omistaa myös suurimman osan FinancialForce.comista, joka on taloushallinnon pilvipalveluihin erikoistunut yritys San Franciscossa.
Suomessa Unit4:ää edustaa Unit4 Oy ja sen jälleenmyyjinä toimivat Abilita Oy ja Efima Oy.
Saksan III armeijakunta
III armeijakunta oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Befelshaber Wehrkreis III perustettiin alue-esikunnaksi 1. lokakuuta 1934 Berliinissä sijainneen Reichswehrin 3. jalkaväkidivisioonan esikunnan yhteyteen. Esikunta nimettiin 1935 III armeijakunnan esikunnaksi ().
Armeijakunnan esikunta vastaanotti liikekannellpanokäskyn 26. elokuuta 1939.
21. maaliskuuta 1941 armeijakunta nimettiin III motorisoiduksi armeijakunnaksi. Se tunnettiin helmikuusta huhtikuuhun 1942 sekä saman vuoden kesäkuun alusta alkaen nimellä Ryhmä von Mackensen (). Yhtymä nimettiin 21. kesäkuuta III panssariarmeijakunnaksi. Marraskuusta 1944 tammikuuhun 1945 armeijakunta tunnettiin myös nimellä ryhmä Breith.
Armeijakunnan komentajina toimivat:
Kati Kaartinen
Kati Susanna Kaartinen (o.s. Kuisma; s. 1972 Orimattila) on suomalainen näytelmäkirjailija ja dramaturgi. Kaartinen on valmistunut teatterikorkeakoulusta ohjaajantyön ja dramaturgian laitokselta. Kaartisen näytelmiä on esitetty mm. Kuopion kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Orimattilasta kotoisin oleva Kaartinen on kirjoittanut freelancerina radiokuunnelmia ja televisiosarjoja.
Nykyään pääkaupunkiseudulla asuvan Kaartisen näytelmät tarkastelevat tavallisten ihmisten kokemuksia näkökulmasta, jonka antaa arjen pienille tapahtumille syvällisen merkityksen. Näytelmissä käsitellään surumielisiä aiheita elämänmyönteisellä, lämpimällä ja toivoa antavalla tavalla. Kaartinen on kirjoittanut näytelmiä mm. pysyvästä rakkaudesta, lapsen surusta, itsemurhasta ja autismista.
Kaartinen on palkittu Suomen näytelmäkirjailija liiton Lea-palkinnolla ja televisioalan Venla-palkinnolla.
Kolmipyörä
Kolmipyörä on kolmella pyörällä varustettu polkupyörä. Kolmipyörän rakenne helpottaa tasapainoilua ja niitä valmistetaankin pienille lapsille, sekä myös aikuisille. Aikuisen kokoiset mallit on usein suunniteltu vanhempia ihmisiä varten, liikkumisen helpoittamiseksi. Kolmipyörä on usein lasten ensimmäinen pyörä. Lasten kolmipyörissä polkimet ovat yleensä kiinni etupyörän navassa.
Aasiassa ja Afrikassa käytetään kolmipyöräisiä riksoja ihmisten ja tavaroiden kuljettamiseen.
Kolmipyöräksi voidaan kutsua myös kolmipyöräistä moottoripyörää, joka on Suomessa ajoneuvoluokka Kolmipyörä (L5e). Kolmipyöräisiä moottoripyöriä kutsutaan puhekielessä "trikeiksi" ("engl. trike"). Kolmipyöräisten moottoripyörien sylinteritilavuus on suurempi kuin 50 cm, kun kyseessä on polttomoottori, tai suurin rakenteellinen nopeus on suurempi kuin 45 kilometriä tunnissa. Tätä pienemmät moottoroidut kolmipyörät ovat mopedeja.
Pull of the Eye
Pull of the Eye on norjalaisen pop-yhtye Donkeyboyn kappale heidän toiselta studioalbumiltaan, "Silver Moon". Se julkaistiin singlenä 27. helmikuuta 2012. Kappale sijoittui Norjassa korkeimmillaan sijalle 11.
Digitaalinen lataus
Ethelbald (Mercia)
Ethelbald ("Æthelbald") (Kuoli 757) oli Mercian kuningas vuodesta 716 vuoteen 757 eli kuolemaansa saakka. Hänen hallituskaudellaan Mercia nousi mahtavimmaksi kaikista muista Britannian silloisista kuningaskunnista. 
Valtakautensa aikana Ethelbaldilla oli vaikea suhde kirkkoon ja samoihin aikoihin eläneen lähetyssaarnaaja pyhän Bonifatiuksen kanssa. Bonifatius nuhteli kuningasta jatkuvasti lähinnä irstaan ja säädyttömän elämän takia. Kuninkaan erimielisyydet kirkkoon ja muut ongelmat jotka varjostivat hänen valtakauttaan myöhempinä vuosina, johtivat lopulta hänen murhaansa vuonna 757. Legendan mukaan hänen omat henkivartijansa surmasivat hänet. Kuninkaana Ethelbaldia seurasi hänen serkkunsa Offa.
Cagayan Valley
Cagayan Valley on Filippiinien pohjoisin hallintoalue Luzonin saaren koillispäädyssä. Hallintoalueeseen kuuluvat myös Filippiinien pohjoispuolella olevat Batanes- ja Babuyansaaret. Nimensä hallintoalue on saanut Cagayanjoen laaksosta, joka hallitsee alueen ympäristöä Kordilleerien ja Sierra Madren vuoristojen välissä.
Cagayan Valley muodostuu viidestä provinssista, jotka ovat Batanes, Cagayan, Isabela, Nueva Vizcaya ja Quirino. Alueen hallinnollinen keskus on Tuguegarao. Cagayan Valleyn asukasluku on 3 229 163 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala 31 159 neliökilometriä.
Stereolife
Stereolife on Donkeyboyn kappale heidän ensimmäiseltä, Caught in a Life-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kuudentena singlenä 22. maaliskuuta 2010. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Ylvis
Ylvis on norjalainen koomikkoduo, johon kuuluvat veljekset Bård Ylvisåker ja Vegard Ylvisåker. He kasvoivat Afrikassa, mutta palasivat teini-ikäisinä takaisin Norjaan. Heidän keskusteluohjelmaansa "I kveld med YLVIS" on esitetty TVNorgella vuodesta 2011 lähtien. Suomessa sarjaa alkoi näyttää Kutonen marraskuussa 2013 nimellä "Ylvis Show".
Syyskuussa 2013 Ylvis julkaisi YouTubessa musiikkivideon ”The Fox (What Does the Fox Say?)” mainostaakseen "I kveld med YLVIS" -ohjelman uutta kautta. Videota katsottiin muutaman ensimmäisen päivän aikana kaksi miljoonaa kertaa. Kappale tuli myyntiin Yhdysvalloissa 9. syyskuuta 2013. Single debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalla 29. Ensimmäisen kahden kuukauden aikana se oli saavuttanut yli 200 miljoonaa katselukertaa YouTubessa. Vuoden 2018 lokakuussa videota oli katsottu yli 794 miljoonaa kertaa.
Kastelu
Kastelu on toimenpide, jolla pidetään huolta kasvien riittävästä veden saannista. Kuivakkokasvit tarvitsevat kastelua harvoin ja jotkin niistä pitääkin pitää lähes kuivina. Suurin osa kasveista tarvitsee kuitenkin vettä säännöllisesti enemmän tai vähemmän. Huonekasveja kastellaan yleensä kastelukannulla, mutta tarvittaessa niihin voi asentaa kastelulaitteen. Myös kasvihuoneissa käytetään erilaisia kastelulaitteita. Avomailla, pelloilla ja marjaviljelmillä on käytettävissä sadetuslaitteita.
Kun siemenet kylvetään taimikasvatettaviksi, kasvualustan tulee olla erittäin kostea. Tämän jälkeen kastelutarve useimmilla kasveilla vähenee huomattavasti. Kun siemenet kylvetään suoraan avomaalle, niitä kastellaan kevyesti.
Ruukussa kasvatettavat kasvit kastellaan yleensä ylhäältäpäin, mutta joskus niitä kastellaan altapäin. Tätä tarkoitusta varten on olemassa altakasteluruukkuja. Tällöin alla olevan veden määrää tulee tarkkailla.
Kastelun tarve riippuu paitsi kasvilajista, myös kasvualustasta sekä astiassa kasvavien kasvien osalta astian laadusta.
Kastelun tarpeeseen vaikuttavat myös kasvuolosuhteet. Valoisalla kasvupaikalla veden tarve on suurempi kuin varjossa. Mitä lämpimämpi
kasvupaikka on, sitä suurempi on kastelun tarve.
Bicolin alue
Bicolin alue (fil. "Kabikulan", , ) on Filippiinien hallintoalue, joka sijaitsee Bikolinniemellä Luzonin saaren kaakkoiskulmassa. Bicoliin kuuluu myös niemimaata ympäröivät saaret, joista suurimmat ovat Masbate ja Catanduanes.
Bicol muodostuu kuudesta provinssista, jotka ovat Albay, Camarines Norte, Camarines Sur, Catanduanes, Masbate ja Sorsogon. Bicolin asukasluku on 5 420 411 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala 18 054 neliökilometriä.
Ritva Rennes
Ritva Rennes (o.s. Koivisto, 17. heinäkuuta 1940 Turku – 18. toukokuuta 2013 Turku) oli suomalainen uimari ja uintivalmentaja.
Rennes voitti Turun Työväen Uimareita edustaessaan pitkän radan Suomen-mestaruuden 100 metrin ja 400 metrin vapaauinnissa vuosina 1960 ja 1961. Samoina vuosina hän voitti Suomen hallimestaruuden 100 metrin vapaauinnissa. Ensimmäisen SM-mitalinsa hän saavutti vuonna 1957 ja viimeisen vuonna 1962. Suomen-ennätyksiä hän paranteli 100, 200 ja 400 metrin vapaauinnissa.
Rennes toimi myöhemmin valmentajana Åbo Simklubbissa, ja hänet valittiin Suomessa vuoden uintivalmentajaksi 1987 sekä SFI:n vuoden valmentajaksi 1988. Hän oli Soulin olympialaisissa 1988 mukana valmennustehtävissä. Hänen henkilökohtaisiin valmennettaviinsa kuului rintauimari Petri Suominen.
Gamebryo
Gamebryo on pelimoottori. Gamebryo 3D:n ja LightSpeedin omistavat Gamebase Co., Ltd. ja Gamebase USA ja sitä ovat käyttäneet useat pelinkehittäjät kuten Atlus, Trion Worlds, 2K Games, Disney, Ubisoft, Bethesda Softworks, Tencent, Firaxis Games, Sony, Shanda, NCsoft ja KingsIsle Entertainment useille monialustaisille peleille.
Gamebryon loi alun perin Numerical Design Limited (NDL) NetImmerse-moottoriksi 1997. NDL yhdistyi Emergent Game Technologiesin (EGT):n kanssa vuonna 2005. Gamebryo muuntui silloin Gamebryo LightSpeediksi. Gamebryo ja LightSpeed kummatkin päivitettiin ja laitettiin kaupallisiksi. 2009 Gamebryon kehittäjäryhmä oli alikokoinen, ja 2010 insinööritoimisto Chapel Hillissä suljettiin. Marraskuun 11. 2010, Emergent Game Technologies:n varat laitettiin myyntiin, sisältäen tekijänoikeudet osittain tai kokonaan.
Joulukuussa 2010 Emergentin yhteistyöläinen, korealainen Gamebase Co., Ltd., saivat valmiiksi oikeuksien ja teknologian vaihdon ja muodostivat uuden firman, Gamebase USA:n. Gamebase USA on Research Triangle Parkissa North Carolinassa ja keskittyy Gamebryon kehityksen jatkamiseen. Uusin versio, Gamebryo 4.0 esiteltiin maaliskuussa 2012.
Gamebryo on moduulisista C++-kirjastoista koostuva kokonaisuus. Kehittäjät voivat yhdistellä ja laajentaa moduuleja oman pelinsä tarpeiden mukaan.
Gamebryo tukee useita nykyisiä pelialustoja, kuten Microsoft Windows (DirectX 9, 10 ja 11), Linux/Mac OS X (OpenGL), Nintendo GameCube, Wii/WiiWare, PlayStation 2, PlayStation 3/PSN, Xbox ja Xbox 360/XBLA.
Gamebryo-lisenssin voi ostaa binääritiedostoina (headerit, kirjastot ja työkalut) tai täydellä lähdekoodilla, joten kehittäjät voivat debugata moottoria ja käyttää viitteenä muunnelmille. Lisäksi Gamebryon mukana tulee hakemisto. Opintolisenssejä on myös saatavilla 3D-oppilaitoksia varten.
Gamebryoa käyttävät useat peliyhtiöt. Alla lista muutamista peleistä jotka käyttävät Gamebryoa tai LightSpeediä:
Kobolttikardinaali
Kobolttikardinaali ("Cyanoloxia glaucocaerulea") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kobolttikardinaalia tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin suuri, eikä lajin uskota olevan vielä vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vitra
Vitra on sveitsiläinen huonekaluyritys, joka valmistaa ja myy huonekaluja; designhuonekaluja koteihin, toimistoihin ja julkisiin tiloihin. Yhtiön kotipaikka on Muttenz, Basel-Landschaftin kantonissa, Baselin itäpuolella. Vitra aloitti toimintansa 1950.
Vitralla on tehtaita Saksassa, Japanissa, Kiinassa, Unkarissa ja Yhdysvalloissa. Myyntiyhtiöitä on eri puolilla maailmaa yhteensä 15. Vitra osti suomalaisen Artek Oy:n syksyllä 2013. Saksan puolella Weil am Rheinissa Vitralla on designmuseo, Vitra Design Museum.
Sinikardinaali
Sinikardinaali, aikaisemmalta nimeltään sinipeippo ("Passerina caerulea") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Koiras on syvän sininen ja punaruskea.
Sinikardinaalia tavataan Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Indigokardinaali
Indigokardinaali, aikaisemmalta nimeltään indigopeippo ("Passerina cyanea") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Indigokardinaali on 11,5–13 cm pitkä. Vanhalla koiraalla on kesäpuvussa sininen höyhenpuku, tumma ohjas ja vaalean siniharmaa alanokka. Talvipuvussa sininen väri peittyy suurimmaksi osaksi ruskeiden höyhentenkärkien alle. Naaraalla ja nuorella koiraalla on heikosti viiruinen punertavan harmaanruskea yläpuoli, kellertävän ruskeanharmaa alapuolisekä epäselvärajaisia harmaita läikkiä rinnassa. Indigokardinaalin kutsuääni on terävä ”tsik”.
Indigokardinaalia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa, Yhdysvalloissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Euroopassa indigokardinaali on harvinainen harhailija. Suurin osa Euroopan havainnoista koskee luultavasti häkkikarkulaisia. Indigokardinaali on tavattu Suomessakin, mutta havaintojen ei ole todettu koskevan luonnonvaraisia lintuja.
Turkoosikardinaali
Turkoosikardinaali, aikaisemmalta nimeltään turkoosipeippo ("Passerina amoena") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sininen lukuun ottamatta ruskehtavaa rintaa ja valkoista vatsaa.
Turkoosikardinaalia tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin populaatio on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Purppurakardinaali
Purppurakardinaali, aikaisemmalta nimeltään kirjopeippo ("Passerina versicolor") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Se on väriltään purppuransinertävä ja sillä on punainen laikku niskassa.
Purppurakardinaalia tavataan Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Guatemalassa. Sen populaation on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruusuvatsakardinaali
Ruusuvatsakardinaali ("Passerina rositae") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruusuvatsakardinaalia tavataan pienellä alueella Meksikon kaakkoisosissa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja mahdollisesti pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on kuitenkin melko yleinen sopivissa elinympäristöissä, ja sen kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä.
Kultarintakardinaali
Kultarintakardinaali ("Passerina leclancherii") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultarintakardinaalia tavataan Meksikossa. Sen kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oneida
Oneida on yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin Brooklynissa, New Yorkissa vuonna 1997. Yhtye on saanut vaikutteita useista eri musiikkityyleistä, kuten psykedeelisestä rockista, krautrockista, elektrosta ja noise rockista, mutta yhtyettä ei voi erikseen lajitella mihinkään näistä tyyleistä. Yleiset elementit yhtyeen musiikissa ovat: improvisaatio, toisto, rytmien jakaminen, antiikki- ja analogiset laitteet ja yleinen elektisyys.
Yhtyeen käyttämä toisto näkyy esimerkiksi heidän 2002 julkaistulla EP:llä, "Each One Teach One", jossa on kaksi yli 15 minuuttia kestävää kappaletta.
Ilkka Heiskanen (professori)
Ilkka Juhani Heiskanen (s. 1935) on suomalainen politiikan, hallinnon ja kulttuuripoitiikan tutkija. Hän oli Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professori vuosina 1977-2000. Sitä ennen hän oli hallinto-opin apulaisprofessori 1969–1974 ja yleisen valtio-opin henkilökohtainen ylimääräinen professori 1974–1977.
Heiskanen on tutkinut hallinnon ja organisaatioiden teorioita, suomalaisen yhteiskunnan hallintaa sekä kulttuuripolitiikkaa.
Heiskanen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1975.
Floresinmeri
Floresinmeri on 240 000 neliökilometrin kokoinen vesialue Indonesiassa. Lännessä sen rajana on Balinmeri, luoteessa Jaavanmeri, idässä ja koillisessa Bandanmeri. Etelässä ovat Intian valtameri ja Savunmeri, mutta useat saaret erottavat ne Floresinmerestä.
Pienet Sundasaaret ja Sulawesi rajoittuvat tähän mereen. Kansainvälinen merikartoitusjärjestö International Hydrographic Organization (IHO) määrittelee Floresinmeren Malaijien saariston osaksi
Luettelo merialueista
Topi Vaara
Toivo Ilmari Malmivaara, kirjailijanimi Topi Vaara (s. 22. tammikuuta 1913 Ilmajoki) on suomalainen sotakirjailija.
Topi Vaaran kirja "Pärmin pirut" kertoi Nikke Pärmin komentaman Erillinen Pataljoona 21:n ("Musta Nuoli") vaiheista jatkosodassa. Pataljoona koostui vapaaehtoisista kriminaalivangeista ja turvasäilöstä rintamalle määrätyistä miehistä.
Nimellä "Topi Vaara":
Kari Heiskanen (professori)
Kari Gustav Henrik Heiskanen (s. 1946) on tekniikan tutkija ja Teknillisen korkeakoulun mekaanisen prosessi- ja kierrätystekniikan professori vuodesta 1985, sittemmin materiaalitekniikan. Hänen tutkimusalaansa on ollut mineraali- ja rikastustekniikka.
Polttimo-yhtiöt
Polttimo-yhtiöt, alun perin Lahden Polttimo Oy – Lahtis Bränneri Ab, on Lahdessa vuodesta 1883 toiminut perheyritys, joka valmistaa maltaita ja mallasuutteita. Yritys kuuluu Euroopan viiden suurimman ja maailman kymmenen suurimman mallasyhtiön joukkoon.
Lahtis Bränneri Aktiebolagin perustivat 1883 kapteeni, hovineuvos August Fellman ja oluttehtailija Henrik Mattsson aluksi viinanpolttimoksi. Tiukentuva alkoholipolitiikka vaikeutti pian toimintaa niin, että perustajat myivät osakkeensa polttimomestariksi valitulle Ferdinand Frigrénille, nykyisen pääomistajan Harald Bertel Relanderin äidin isoisälle. Vuonna 1897 Frigrén aloitti polttimossa sivutuotteena saadun hiivan tuotannon nousevan leipomoteollisuuden tarpeisiin.
Kieltolaki vuonna 1919 miltei lopetti Polttimon toiminnan. Ferdinand Frigrén vetäytyi eläkkeelle, mutta hänen poikansa Anders Enok Frigrén keksi ryhtyä valmistamaan hiivaa melassista, jolloin viinanpolttovaihetta ei tarvittu. Kieltolain jälkeen yritys aloitti uudelleen väkiviinan tuotannon Alkoholiliikkeen luvalla ja tilauksesta. Tilausmäärät vaihtelivat kuitenkin niin, että muitakin tuotteita oli otettava rinnalle. Vuonna 1934 sai alkunsa Polttimon menestykseen johtanut mallastuotanto.
Polttimo Oy alkoi kansainvälistyä 1970-luvulla yhteistyöyritysten kautta. Ruotsiin Söderhamniin perustettiin Nord-Malt ja Halmstadiin Svenska Malt Ab sekä Liettuaan Litmalt. Yhtiöiden liikevaihdosta noin 80 % tulee Suomen ulkopuolelta.
Vuoden 2001 alussa muodostettiin konserniyritys Polttimo Yhtiöt Oy. Se koostuu kahdesta liiketoimintaryhmästä. Mallastuotantoa harjoittaa Viking Malt (yhteisyritys ruotsalaisen Lantmännenin kanssa), ja elintarvikeraaka-aineet kuuluvat Senson-yhtiöön. Yhdessä Alkon kanssa vuonna 1993 perustettu Suomen Hiiva myytiin 2007 kanadalaiselle Lallemand-konsernille.
Toukokuussa 2013 yrityksen hallituksen puheenjohtajuus siirtyi perheen viidennen sukupolven edustajalle, pääomistajan Harald Relanderin pojalle Pär-Gustafille.
Lyyli Saavalainen
Lyyli Johanna Saavalainen (s. 6. helmikuuta 1913 Impilahti) on suomalainen runoilija.
Pekka Heiskanen
Pekka Heiskanen (5. toukokuuta 1929 Lappeenranta – 21. helmikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen lavastaja. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin vuosina 1951–1996. Hän myös opetti lavastustaidetta Taideteollisessa korkeakoulussa 1960–1971. Hänen lavastuksilleen olivat ominaista valon käyttö ja yksinkertaistus. Taisto-Bertil Orsmaan kanssa hän toteutti Suomessa ensimmäisenä mustan teatterin esityksen vuonna 1975.
Heiskanen oli ennen kaikkea teatterilavastaja. Hän pani alkuun lavastuksen opetuksen Taideteollisuusopistossa, josta sittemmin tuli Taideteollinen korkeakoulu.
Varanus mertensi
Varanus mertensi on pieni varaanilaji, joka elää pohjoisessa Australiassa. Se on laajalle levinnyt ja se elää jokivarsien ympäristöissä. Laji on nimetty saksalaisen Robert Mertensin mukaan. "V. mertensi"-yksilöt kasvavat yleensä noin metrin pituisiksi. Ne ovat yleensä tummanruskeita tai mustia, ja niiden selässä on täpliä, joiden värit vaihtelevat kermanvalkoisesta keltaiseen. Laji on osittain vedessä elävä varaanilaji. Ne eivät ole lähes koskaan kaukana vedestä. Kun varaani on hermostunut, se painuu veden alle ja pystyy olemaan veden alla pitkiäkin aikoja.
"V. mertensi" ruokailee sekä vedessä että maalla. Se syö pääasiallisesti kalaa, sammakoita, ja raatoja. Ne syövät myös maalla eläviä selkärankaisia ja hyönteisiä, jos niitä on saatavilla. Lajilla on hyvä hajuaisti, ja ne voivat kaivaa saaliinsa esiin ja ne syövät myös makeanveden krokotiilien munia.
I.L.Y. (Yokubō)
I.L.Y. (Yokubō) ("I.L.Y.～欲望～ I.L.Y.: Desire") on Olivia Lufkinin soolouran ensimmäinen single, jonka julkaisi Avex Trax 3. helmikuuta 1999. Kappaleen sanoitti T2ya. Kappale ylsi parhaimmillaan 32. sijalle Oriconin viikoittaisella singlelistalla ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. Singleä käytettiin lopetuskappaleena TV-ohjelmassa "G Paradise", sekä Morinaga & Companyn televisiomainoksessa.
Sakari Heiskanen
Eero Sakari (Saku) Heiskanen (17. elokuuta 1922 Turku – 13. lokakuuta 2014 Espoo) oli tekniikan tutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun metalliteknologian professori 1968–1973, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen materiaali- ja prosessitekniikan tutkimusosaston tutkimusjohtaja professorin arvolla 1973–1983 ja vuosina 1983–1988 sen valmistustekniikan tutkimusoaston tutkimusjohtaja. Hänen tutkimusalaansa olivat metallioppi ja metalliteknologia.
Heiskanen väitteli tohtoriksi 1955. Hän työskenteli Sandvikenilla 1948–1958 vuoriporia kehittämässä ja Fiskarsilla 1958–1968, kunnes siirtyi Teknilliseen korkeakouluun.
Vappu Rauhanen
Vappu Rauhanen (s. 29. huhtikuuta 1913 Turku) on suomalainen kirjailija.
Rosvokardinaali
Rosvokardinaali ("Parkerthraustes humeralis") on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji katsottiin kuuluvaksi kardinaalien heimoon.
Rosvokardinaalia tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Perussa. Lajin on kuvattu olevan harvinainen ja laikuttaisesti levittäytynyt, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota vielä olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Veijo Heiskanen (professori)
Veijo Ismari Heiskanen (3. joulukuuta 1924 Viipuri – 5. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja Metsäntutkimuslaitoksen metsäteknologian osaston osastopäällikkö professorin arvolla. Hän tutki muun muassa sahatukkien luokitusta.
Valkokaulavaraani
Valkokaulavaraani ("Varanus albigularis") on suuri varaanilaji jota esiintyy lähinnä Etelä-Afrikassa. Se on Afrikan mantereen toiseksi pisin ja painavin lisko.
Ruusukardinaali
Ruusukardinaali ("Caryothraustes erythromelas") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruusukardinaalia tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu ilevan harvinainen ja laikuttaisesti levittäytynyt. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä uhkaa metsien häviäminen.
Ruusukardinaali elää koskemattomissa ja ksoteissa alankojen metsissä. Se ei viihdy ihmisasutuksen läheisyydessä.
Re-act
Re-act on Olivia Lufkinin single hänen Synchronicity-debyyttialbumilta, jonka julkaisi Avex Trax 12. toukokuuta 1999. Se saavutti 29. sijan viikoittaisella Oricon-listalla ja singleä myytiin kolmessa viikossa yhteensä 22 280 kappaletta. Kappaletta on käytetty "Kanebo Katen" mainoskampanjassa.
Keltakardinaali
Keltakardinaali ("Pheucticus chrysopeplus") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltakardinaalia tavataan Meksikossa ja Guatemalassa. Sen kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa.
Varanus darevskii
Varanus (Psammosaurus) darevskii on sukupuuttoon kuollut varaanilaji, joka eli plioseenilla. Laji on kuvailtu Tadžikistanilaisen Sorin kylään alueelta löytyneen kallon perusteella. Laji luokiteltiin varaanien alasukuun "Psammosaurus" ja se on nykyisin elävän aavikkovaraanin mahdollinen esi-isä.
Siipeni mun
Siipeni mun on ensimmäisen "KIDSing"-laulukilpailun voittajan Jenni Jaakkolan 11. lokakuuta 2013 julkaistu esikoisalbumi. Albumin ovat tuottaneet Jukka Backlund ja Ville Riippa.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin sen avausraita "Tämä on unta". Päätösraidalla "Bestiksii" on mukana Jaakkolan lisäksi "KIDSingin" finalisti Oona Pätäri.
Kultakardinaali
Kultakardinaali ("Pheucticus tibialis") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultakardinaalia tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Azerbaidžanin kansallinen taidemuseo
Azerbaidžanin kansallinen taidemuseo on Bakussa, Azerbaidžanin pääkaupungissa. Museon päärakennus sijaitsee Bakun ydinkeskustan osoitteessa Niyazin katu 9-11.
Azerbaidžanin kansallinen taidemuseo on perustettu vuonna 1920. Siellä on tunnettujen azerbaidžanilaisten, eurooppalaisten, venäläisten ja itämaisten (iranilaisten, turkkilaisten, kiinalaisten ja japanilaisten) yli 17 000 taideteoksen kokoelma. Maalauskokoelma käsittää muun muassa Frans Halsin, Karl Brjullovin ja Aleksei Venetsianovin oppilaiden teoksia.
Pysyvien kokoelmien ohella museossa on tyypillisesti esillä muutama vaihtuvaa näyttelyä. Museo on avoinna yleisölle sunnuntaisin ja tiistaista sunnuntaihin kello 10.00-18.00, maanantaisin museo on suljettu.
Keltavatsakardinaali
Keltavatsakardinaali ("Pheucticus chrysogaster") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltavatsakardinaalia tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustahuppukardinaali
Mustahuppukardinaali ("Pheucticus aureoventris") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustahuppukardinaalia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustapääkardinaali
Mustapääkardinaali ("Pheucticus melanocephalus") on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustapääkardinaalia tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lavastus (romaani)
Lavastus on Markku Ropposen vuonna 2000 julkaistu rikosromaani. Kioskinpitäjä Lauri Kautto lähtee Jyväskylästä Lappiin avioeronsa jälkeen. Matkalla hän tapaa Havuvaaran kylässä naisen, joka katoaa yhden illan suhteen jälkeen. Havuvaara on työttömyyden, köyhyyden ja alkoholismin vaivaama paikkakunta. Kauton ystävä ravintoloitsija Muuri joutuu uteliaisuuttaan myös mukaan naisen katoamisen selvittelyyn.
Sushmita Banerjee
Sushmita Banerjee (myös Sayeda Kamala (1964, Kalkutta, Intia - 4. tai 5. syyskuuta 2013 Sharana, Afganistan) oli intialainen kirjailija, ihmisoikeusaktivisti ja sairaanhoitaja. Hän tuli tunnetuksi talibanin toimintaa kritisoivasta omaelämänkerrallisesta kirjastaan "Kabuliwalar Bangali Bou" (Kabuliwalan bengalilainen vaimo), joka myös filmatisoitiin Intiassa. Taliban sieppasi ja teloitti Banerjeen ampumalla Afganistanissa 4. ja 5. syyskuuta välisenä yönä 2013. Banerjee oli kuollessaan 49-vuotias.
Banerjee syntyi bengalilaiseen bramiiniperheeseen. Hän avioitui afganistanilaisen liikemiehen Janbaaz Khanin kanssa Kalkutassa 2. heinäkuuta 1988. Banerjeen vanhempien yritettyä saada eri uskontoja edustanutta pariskuntaa erotetuksi, Sushmita pakeni Khanin kanssa Afganistaniin. Perillä hän havaitsi, että aviomiehellä oli ennestään Gulguti-niminen vaimo tämän Afganistanin-kodissa.
Kaikesta huolimatta Banerjee päätti jäädä asumaan Khanin kotiin. Koti jaettiin kolmen Khanin veljen ja näiden vaimojen sekä Gulgutin ja tämän lasten kanssa. Banerjee oli koulutukseltaan gynekologiaan erikoistunut sairaanhoitaja ja hän avasi kylän naisten auttamiseen tarkoitetun klinikan. Talibanit vastustivat klinikkaa ja pahoinpitelivät Banerjeeta vaatien klinikan sulkemista. Banerjeen kieltäydyttyä, häntä kidutettiin ja pahoinpideltiin usein ja pidettiin lopulta kotiarestissa. Banerjee yritti pakoa epäonnistuen kahdesti vuosina 1994 ja 1995. Hänet pahoinpideltiin vakavasti toukokuussa 1995 ja hänelle asetettiin fatwa, jonka mukaan Banerjee oli määrä surmata 22. heinäkuuta 1995. Banerjee pääsi pakenemaan kylän päämiehen avulla Kabuliin. Päämies oli Banerjeelle ystävällismielinen tämän suorittaman avustustoiminnan ja klinikanpidon vuoksi. Banerjeen mukaan Taliban oli myös surmannut päämiehen pojan aiemmin, mikä sai tämän kääntymään Talibania vastaan. Pakomatkan aikana Banerjee onnistui surmaamaan kolme taliban-sissiä AK-47-rynnäkkökiväärillä. Hän palasi Kalkuttaan 12. elokuuta 1995.
Banerjeen ensimmäinen, Afganistanissa kirjoitettuihin päiväkirjoihin perustuva kirja ("Kabuliwalar Bangali Bou") julkaistiin 1997. Kirjan pohjalta julkaistiin elokuva "Escape from Taliban" (Pako Talibaneilta) vuonna 2003. Elokuvan pääosassa oli Manisha Koirala.
Sushmita Banerjee asui Intiassa kunnes palasi miehensä kanssa Afganistaniin vuonna 2013 ja alkoi työskentelyn terveydenhoitajana Sharanassa, Paktikan maakunnassa, kaakkois-Afganistanissa. Banerjee oli kääntynyt islaminuskoon ja otti käyttöön nimen Sayeda Kamala. Hän oli myös aloittanut filmiprojektin dokumentoiden paikallisten naisten elämää. Talibaneiksi oletetut henkilöt tunkeutuivat Sayeda Kamalan kotiin yöllä 4. syyskuuta 2013. Tunkeutujat sitoivat aviomiehen ja poistuivat talosta nainen mukanaan. Ruumis löydettiin Sharanin kaupungin reunamilta 5. syyskuuta 2013. Ruumiissa oli 20 luodinreikää. Taliban on kiistänyt osuutensa surmaan, mutta Afganistanin poliisin mukaan Talibaniin liitettävissä oleva ääri-islamilainen ryhmä on vastuussa asiasta.
Aulis J. Joki
Aulis Johannes Joki (2. kesäkuuta 1913 Viipuri – 8. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen professori ja kielitieteilijä.
Joen vanhemmat olivat puuseppä Johan Joki ja Amanda Tolvanen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1938, lisensiaatiksi 1952 ja tohtoriksi 1953.
Joki toimi Valtion tiedotuslaitoksen virkailijana ja apulaisjaostopäällikkönä 1944–1945, Nykysuomen sanakirjan toimittajana 1946–1951 ja Tukholman korkeakoulun suomen kielen lehtorina 1951–1957. Hän oli Helsingin yliopiston uralilaisen kielentutkimuksen dosenttina 1957–1965 sekä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen vt. professorina 1964–1965 ja professorina 1965–1977. Hän oli lisäksi Göttingenin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielitieteen vt. professorina 1959–1960, Tukholman Östasiatiska samlingarna-museon assistenttina 1946–1947 ja hän luennoi Tukholman korkeakoulussa samojedologiaa 1947.
Joki oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973 sekä Suomalais-ugrilaisen seuran johtokunnan jäsen 1962–1968 ja seuran 2. varaesimies vuodesta 1968.