hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aleksandr Dergatšov
Aleksandr Viktorovitš Dergatšov (, s. 27. syyskuuta 1996 Langepas, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue SKA Pietarissa. Hän pystyy pelaamaan keskushyökkääjänä sekä laidassa.
Kayanzan provinssi
Kayanzan provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Sen hallintokeskuksena Kayanzan kaupunki (21 767 as., VL2008). Burundin pohjoisosassa sijaitseva maakunta on tunnettu muun muassa kahvin ja teen tuotannostaan.
Maakunnan pinta-ala on 1 233 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 383 085 (VL1979), 443 116 (VL1990) ja 585 412 (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 684 755 ihmistä.
Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs Burundin köyhimmistä maakunnista.
Provinssi jakautuu yhdeksään kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
Kai Paananen
Kai Paananen (s. 1954) on suomalainen liikemies, joka omistaa SET Petrochemicals -öljynvälitysyhtiön sekä Southeast Trading -konsulttiyhtiön. Molemmat yhtiöt ovat Yhdysvaltain pakotelistalla, jonka tarkoitus on rajoittaa presidentti Vladimir Putinin lähipiiriin kuuluvien henkilöiden ja yhtiöiden toimintamahdollisuuksia. Myös Paananen itse on kyseisellä listalla. SET Petrochemicals on tilauslentoyhtiö Airfix Aviationin suurin omistaja. Myös Airfix Aviation on Yhdysvaltain pakotelistalla.
Paananen tutustui liikemies Gennadi Timtšenkoon 1980-luvulla. Hän edustaa Timtšenkoa Hartwall Arenan omistajayhtiön hallituksessa. SET Petrochemicals on rahoittanut Suomen Keskustan toimintaa ja Sauli Niinistön presidentinvaalikampanjaa. 2000-luvun alussa Southeast Trading konsultoi venäläistä Kinex Holding -yritystä Suursaareen kaavaillun turistikylän perustamisessa.
Helmikuussa 2016 uutisoitiin Paanasen tavanneen suomalaisia kansanedustajia (mm. Antti Kaikkonen) Pietarissa Jokereiden jääkiekko-ottelun yhteydessä.
Kirundon provinssi
Kirundon provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Maansa pohjoisosassa sijaitsevan maakunnan hallintokeskuksena toimii Kirundon pikkukaupunki (10 024 as., VL2008).
Maakunnan pinta-ala on 1 703 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 289 181 (VL1979), 401 103 (VL 1990) ja 628 256(VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 734 870 ihmistä.
Kirundon provinssin humanitaarinen tilanne on heikko; seutu on kärsinyt monista ongelmista. Lokakuun 2015 katsauksessa YK:n OCHA lukitteli provinssin kuuden kiirellisimmin Burundissa humanitaarista apua tarvitsevan maakunnan ryhmään. moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs köyhän Burundin kaikkein köyhimmistä maakunnista.
Provinssi jakautuu seitsemään kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
Kurtis Rice
Kurtis Rice (s. 30. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän pelasi urallaan muun muassa Suomen pääsarjassa, jossa voitti maan mestaruuden vuonna 2009.
Rice pelasi yliopistokoripalloa Charleston Southern Universityssä vuosina 2003–2005.
Yliopiston jälkeen Rice pelasi muun muassa Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja Makedonian pääsarjassa. Syyskuussa 2008 hän teki pelaajasopimuksen Suomen pääsarjassa pelanneen Tampereen Pyrinnön kanssa. Rice pelasi Pyrinnössä 16,6 pisteen keskiarvolla ja oli hyvä puolustaja, mutta hänen pelityylinsä ei sopinut Pyrinnön konseptiin.
Tammikuussa 2009 Rice sirtyi Pyrinnöstä Namika Lahteen. Hän sijaisti aluksi loukkaantunutta Sami Pekkolaa, mutta sopimusta jatkettiin kauden loppuun. Kari Härkösen mukaan Rice oli Namikan "glue guy", joka pystyi puolustamaan monen pelipaikan pelaajia ja teki joukkueessa tärkeää näkymätöntä työtä. Namika Lahti sijoittui runkosarjassa neljänneksi ja eteni aina Suomen mestaruuteen asti, ja pudotuspeleissä 11,8 pisteen keskiarvolla pelannut Ricekin palkittiin SM-kultamitalilla.
Kaudeksi 2009–2010 Rice siirtyi Alankomaiden pääsarjaan BS Weertiin.
Vladimir Atojev
Vladimir Atojev (, s. 22. tammikuuta, 1999 Rostov-na-Donu) on venäläinen moottoriurheilija.
Atojev aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2014 Atojev siirtyi Ranskan Formula 4 -sarjaan saavuttaen yhden palkintosijan ja 71 pistettä sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2015 Atojev kilpaili Pohjois-Euroopan SMP Formula 4 -sarjassa. Hän taisteli sarjan mestaruudesta suomalaiskuljettajan Niko Karin kanssa. Atojev saavutti kolme voittoa, neljä paalupaikkaa, 12 palkintosijaa ja viisi kilpailun nopeinta kierrosta sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2016 Atojev kilpailee Formula 3.5 V8 -sarjassa.
Herbert Salu
Herbert Salu (1911–1988) oli virolainen kirjallisuudentutkija ja kirjailija. Hänen kirjallisuuden alan tutkimuksistaan pidetään merkittävinä muun muassa niitä, jotka käsittelevät esimerkiksi Eduard Vildeä, Juhan Liiviä ja virolaista symbolismia. Hänen tuotannossaan on myös Viron kulttuurihistoriaan liittyviä romaaneja, kuten "Lasnamäe lamburid" (1978).
Salu siirtyi pois Virosta 1943 ja asui Ruotsissa ja Suomessa.
Muramvyan provinssi
Muramvyan provinssi () on yksi Burundin 18 maakunnasta. Sen hallintokeskus on Muramvyan pikkukaupunki (5 458 as., VL2008).
Maakunnan pinta-ala on 696 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 188 694 (VL1979), 231 744 (VL 1990) ja 292 589 (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 342 241 ihmistä.
Muramvyan maakunta jakautuu viiteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
Tutsiupseerien surmaama hututaustainen Burundin presidentti Melchior Ndadaye (28.3.1953–21.10.1993) oli kotoisin Muramvyasta.
Markus Sandholm
Markus Wilhelm Sandholm (6. huhtikuuta 1943 Inkeroinen – 1. heinäkuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri ja eläinlääketieteen tutkija. Hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun farmakologian ja toksikologian professori vuosina 1979–1999. Yksi hänen tutkimusaloistaan oli lehmän utaretulehdus.
Sandholmin isä, äidin isä ja eno olivat kaikki eläinlääkäreitä. Sandholm valmistui eläinlääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1968 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1973. Hän oli vuosina 1974–1976 tutkijana Cornellin yliopistossa Yhdysvalloissa, vuosina 1976–1979 sisätautiopin apulaisprofessorina eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa ja vuodesta 1979 farmakologian ja toksikologian professorina.
Sandholm teki intensiivisesti tutkimustyötä, joka kohdistui muun muassa ähkyyn ja infektiotauteihin, kuten lehmän utaretulehdukseen. Hänen johdollaan laadittiin useita suomenkielisiä alan perusteoksia, esimerkiksi eläinten farmakokinetiikan perusteet ja eläinanestesiologian oppikirja, joista jälkimmäinen on käännetty myös ruotsiksi. Sandholm menehtyi aivoihin levinneeseen keuhkosyöpään vuonna 1999 ollessaan vielä professorin virassaan.
Cuco Martina
Rhu-endly Aurelio Jean-Carlo "Cuco" Martina (s. 25. syyskuuta 1989 Rotterdam, Alankomaat) on curaçaolainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Evertonia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Martina on oikea laitapuolustaja, mutta pelaa joskus myös keskuspuolustajana ja vasempana puolustajana. Hän kuuluu myös Curaçaon jalkapallomaajoukkueeseen.
Martina aloitti ammattilaisuransa alankomaalaisessa RBC Roosendaalissa, jonka paidassa Eerste Divisiessä hän pelasi vuosina 2008–2011 68 ottelua tehden kaksi maalia. Vuodet 2011–2013 Martina edusti Alankomaiden pääsarjan Eredivisien RKC Waalwijkiä, jossa otteluita kertyi 53 ja maaleja yksi. Heinäkuussa 2013 Martina siirtyi saman sarjan FC Twenteen. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana yhteensä 48 liigaottelua, joissa syntyi yksi maali.
Heinäkuussa 2015 Martina siirtyi Englannin valioliigan Southamptoniin. Hän debytoi Valioliigassa elokuussa 2015 Newcastle Unitedia vastaan. Avausmaali syntyi tapaninpäivän 2015 kierroksella Arsenalin verkkoon. Hänestä tuli ensimmäinen Valioliigassa maalinteossa onnistunut curaçaolaispelaaja. Hän pelasi Southamptonissa kahden kauden aikana 24 valioliigaottelua, joissa teki yhden maalin. Kesällä 2017 hän siirtyi saman sarjan Evertoniin.
Martina debytoi Curaçaon jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2011 Dominikaanista tasavaltaa vastaan. Hän sai maan edustusoikeuden sukujuuriensa kautta. Ensimmäisen MM-karsintaottelunsa hän pelasi Antigua ja Barbudaa vastaan syyskuussa 2011. Hän kuului Curacaon joukkueeseen, joka saavutti hopeaa Caribbean Cupissa 2017.
Myös Martinan veljet Javier ja Derwin ovat jalkapalloilijoita. Ensin mainittu kuuluu myös Curaçaon jalkapallomaajoukkueeseen.
History (yhtye)
History (koreaksi: 히스토리) on LOEN Entertainmentin luoma viisihenkinen poikaryhmä Etelä-Koreasta. He debytoivat 26 huhtikuuta 2013 kappaleella "Dreamer", jossa oli mukana samasta Entertainmentista tuleva IU. He ovat LOEN Entertainmentin ensimmäinen poikaryhmä.
Kiimalampi (Parkano)
Kiimalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Jaakonkylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kiimalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Lampi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Se sijaitsee Kiimanevalla Poikkeusharjun länsisivulla. Lampeen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista mikään ei erotu laskuojaksi. Suoalueen vedet virtaavat kuitenkin pohjoiseen, jolloin ne kerääntyvät esimerkiksi Poikkeusjärveen tai Parkanonjärveen. Rantaviivan pituus 800 metriä. Rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Parkanon Jaakonkylältä valtatieltä 23.
Vanhassa valtionmaiden kartassa vuodelta 1849 "Kiima Lammi" on piirretty tarkasti näkyviin. Sen itäpuolelta kulkee pohjois-etelä-suuntaisena polku.
Vähä Hanhilampi
Vähä Hanhilampi on Pirkanmaalla Parkanon Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä Hanhilampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Vähä Hanhilampi on 350 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella on kaksi pitkää lahtea siten, että se muistuttaa V-kirjainta. Rannat ovat soistunutta metsää ja lampeen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi tuo pohjoisesta Iso Hanhilammesta vettä. Laskuoja lähtee etelään ja yhtyy 350 metrin jälkeen Pitkäjärvestä lähtevään Mustiaisluomaan. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä, ja ranta on kauttaaltaan rakentamaton. Lammelle ei myöskään johda teitä, mutta Tampere–Seinäjoki-rata ohittaa sen 50 metrin päästä.
Vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1849 "Vähä Hanhi Lammi" on piirretty samalaisena kuin mitä se on nylyään. Iso Hanhilammen laskuoja on nykyisellä paikallaan ja sen oma laskuoja lähti nykyiseen suuntaan.
Ahvenuslampi (Parkano)
Ahvenuslampi on Pirkanmaalla Parkanossa Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Ahvenuslampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Lampi on 350 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä suoaluetta, jonka suo-ojat laskevat siihen. Lammen vedet laskevat pois näitä ojia nyöten päättyen kahden kilometrin päässä olevaan Poikkeusjärveen. Se rantaviivan pituus on 850 metriä. Lammen rannoilla ei ole rakennuksia ja ainoa tie sinne tulee viereiseltä varastoalueelta.
Kahdesta lähellä toisiaan sijanneista Ahvenuslammesta vain Riuttas-Ahvenus on saanut myöhemmin muunnetun nimen. Tämä lampi on vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1849 piirretty samanlaisena kuin se on nykyäänkin ja sillä oli tuolloin samanlainen laskuoja kuin nykyäänkin, joka laski Poikkeusjärveen.
Gimbels
Gimbels oli Yhdysvalloissa toiminut tavarataloketju, joka perustettiin 1887 ja lakkautettiin 1987. Suurimmillaan sillä oli yli 50 ja lakkautusvuonna runsaat 30 tavarataloa ympäri Yhdysvaltojen suurkaupunkeja ja niiden esikaupunkeja.
Gimbels-tavarataloyhtiön alkujuuret ovat Saksan Baijerista Yhdysvaltojen New Orleansiin siirtolaiseksi tulleen juutalaismiehen Adam Gimbelin (1817–1896) liiketoimissa. Hän toimi kulkukauppiaana Mississippijoen varrella kunnes perusti oman kaupan Indianan Vincennesiin 1842. Hänen kaksi vanhinta poikaansa, Jacob (1851–1922) ja Isaac Gimbel (1857–1931) perustivat 1880-luvulla tavaratalon Illinois’n osavaltion Danvilleen ja nuoremmat veljet Charles (1861–1932) ja Ellis Gimbel (1865–1950) seuraavalla vuosikymmenellä Philadelphiaan. Vuonna 1910 oli aika avata tavaratalo New Yorkin Herald Squarella. 1920-luvulla Gimbelit laajensivat yritystään ostamalla ensin newyorkilaisen Saks-tavarataloyhtiön ja sitten pittsburghilaisen Kaufman and Baer -yhtiön.
1960-luvun alussa Gimbelsillä oli noin 50 tavarataloa ympäri Yhdysvaltojen suurkaupunkeja ja niiden esikaupunkeja. Vuonna 1973 yrityksen osti tupakkayhtiö Brown & Williamsonin tytäryhtiö Batus. Se ei kuitenkaan saanut pidettyä Gimbels-ketjua kannattavana, vaan sulki vuonna 1973 tuolloin runsaat 30 tavarataloa sisältäneen ketjun. Gimbels-kaupan mukana tullut toinen tavarataloketju Saks Fifth Avenue sai jatkaa toimintaansa, ja Batus myi sen 1990 Investcorp S.A.:lle.
Siiri Partanen
Siiri Partanen on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on esittänyt Cicca Kallasta "Uusi päivä" -tv-sarjassa vuodesta 2010.
Partanen on opiskellut musiikkia Jyväskylän konservatoriossa ja Sibelius-akatemian nuoriso-osastolla. Hän suorittaa maisteriopintojaan Sibelius-Akatemiassa.
Partanen osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2010 osana Sister Twister -yhtyettä, koska yhtyeen virallinen rumpali oli kilpailun aikaan liian nuori osallistuakseen. Partanen on kilpaillut Imatra Big Band-festivaaleilla ja voitti nuorten SM-Hopeaa
Partanen esitti Cicca Kallasta myös Uuden päivän spin-off-sarjassa "Väärät Bileet", joka esitettiin Ylellä vuonna 2016. Ohjelmassa on yhdeksän jaksoa.
Brian Baxter Arroyo López
Brian Baxter Arroyo López (s. 24. helmikuuta 1985 México) on meksikolainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Liga Mexicana Éliten Lerma Estado Ice Sharksissa. Hän pelaa hyökkääjänä ja laukoo oikealta. Arroyo López on Meksikon ainoita ammattilaissarjoissa pelanneita jääkiekkoilijoita.
Arroyo López siirtyi kotimaastaan jo 15-vuotiaana pelaamaan jääkiekkoa Yhdysvaltoihin. Eri joukkueiden harjoitusleirien jälkeen hän päättyi lopulta 16-vuotiaana Ukrainaan Ivan Provilov Unique Hockey School -kiekkokouluun ja Družba-78 Harkovan joukkueeseen kaudeksi 2001–2002. Kaudella 2002–2003 Arroyo López debytoi joukkueen kanssa maan pääsarjassa Vyštša Lihassa. Kolmen Ukrainassa vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 2004–2005 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi CSHL-junioriliigan Peoria Mustangsiin.
Vuodet 2005–2008 Arroyo López vietti kotimaassaan San Jerónimon joukkueessa, mutta hän kävi myös visiitillä Viron Meistriliigan Välk-494:ssä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Arroyo López kävi Suomessa try-outilla sekä Helsingin IFK:n A-nuorissa että Suomi-sarjajoukkue Oulunkylän Kiekko-Kerhossa, mutta ainoat sarjaottelunsa hän pelasi lopulta Lauttakylän Lujan Suomi-sarjajoukkueessa. Kaudeksi 2009–2010 Arroyo López siirtyi try-outin kautta jatkamaan Suomi-sarjauraansa Imatran Ketterän riveihin.
Kaudeksi 2010–2011 Arroyo López palasi Ukrainaan ja siirtyi H’K Kompanion Kiovan paitaan, mutta hän palasi kuitenkin kesken kauden kotimaahansa ja siirtyi Mayan Astronomersin joukkueeseen. Tämän jälkeen Arroyo López on pelannut ainoastaan Meksikossa; kauden 2012–2013 Puebla Talaverosissa ja kaudesta 2013–2014 Lerma Estado Ice Sharksin joukkueessa.
Arroyo López edusti Meksikoa II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2010, joista viimeisimmässä turnauksessä hän voitti joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 5+6=11. Arroyo López pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista vuosien 2014 ja 2016 turnaukset päättyivät hopeaan ja vuoden 2015 turnaus pronssiin. Hän voitti koko vuoden 2013 turnauksen maalipörssin ja Meksikon sisäisen pistepörssin tehoilla 9+3=12. Arroyo López valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 turnauksessa hän ylsi tehoilla 3+4=7 Meksikon sisäisen pistepörssin kolmen muun pelaajan kanssa jaetulle kärkisijalle. Vuoden 2016 turnauksessa Arroyo López oli joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan.
Arroyo López pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli Meksikon paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Arroyo López pelasi myös Pan-Amerikan jääkiekkoturnauksessa vuosina 2014, 2015 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät hopeaan. Hän voitti vuoden 2015 turnauksen pistepörssin 21 tehopisteellään.
Guatemalan maanvyöry 2015
Guatemalan maanvyöry 2015 tapahtui Santa Catarina Pinulan kunnassa Guatemalassa 1. lokakuuta 2015. Rankkasateen aiheuttama maanvyöry surmasi noin 280 ihmistä. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 15 kilometriä itään maan pääkaupungista Guatemala Citystä.
Sharon Cherop
Sharon Jemutai Cherop (s. 16. maaliskuuta 1984) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Cherop sijoittui nuorten maailmanmestaruuskisoissa pronssille 5 000 metrin juoksussa vuonna 2000.
Vuonna 2011 hän voitti maratonilla pronssia Daegun maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2012 hän voitti Bostonin maratonin, mutta häntä ei valittu saman vuoden olympiamaratonille. Maraton-ennätyksensä, 2.22.28, hän juoksi Berliinin maratonilla vuonna 2013.
Snapper Films
Snapper Films Oy on vuonna 1998 perustettu suomalainen elokuvatuotantoyhtiö, joka kehittää muutamia hankkeita kerrallaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Helsingissä, minkä lisäksi sillä on toimisto myös New Yorkissa. Yhtiön toimitusjohtaja on Juha Wuolijoki.
Luettelo Sambian presidenteistä
Tämä on luettelo Sambian presidenteistä. Sambian itsenäistyttyä lokakuussa 1964, sen ensimmäiseksi presidentinä toimi Kenneth Kaunda. Sambialla on ollut yhteensä kuusi vaalein valittua presidenttiä sekä yksi viransijainen.
Ashihara kaikan
Ashihara kaikan on japanilaisen Hideyuki Ashiharan vuonna 1980 perustama karaten tyylisuunta. Se pohjautuu pitkälti Kyokushin-karateen, jota Ashihara harjoitteli 1960- ja 1970-luvulla.
Yksi tyylisuunnan tunnetuimpia harrastajia on moninkertainen K-1 mestari Semmy Schilt.
Ashihara oli harjoitellut Kyokushinia Masutatsu Oyaman opissa. Ashihara kehitti sittemmin oman tyylisuuntansa 1970-luvun lopulla ja varsinaisesti ensimmäinen dojo perustettiin 1980 Matsuyamaan. Sitä ennen hän perusti oman liiton NIKO:n eli New International Karate Organization. Ashihara kehitti edelleen vuosien varrella kehittämäänsä sabakia eli liikkumista hyökkäyksen alta itselle turvallisempaan suuntaan. Hän suosi tekniikoita, joista oli ollut hänelle itselleen hyötyä otteluissa, kuten voimakkaat alapotkut ja polvien sekä kyynerpäiden lyönnit. Ashiharalle tyypillisesti harjoiteltavien tekniikoiden määrä pidetään harjoituksissa pienenä, vaikka sen perustekniikka on samankaltaista kuin Kyokushinissa.
Ashihara jätti tyylistään perinteiset okinawalaiset katat ja kehitti niiden tilalle omat katansa, jotka tehdään parin kanssa. Niissä käytetään hyökkäys, torjunta ja vastaisku periaatetta, sekä lopetustekniikka. Ashiharassa katoja on 27 ja ne jakautuvat kuuteen luokkaan alkeis-, perus-, kaato-, sparraus-, taistelu- ja itsepuolustuskata.
Ashihara ei alun perin luonut tyylisuunnalleen maailmanmestaruuskilpailua. Epävirallisesti ensimmäisiä kilpailuja järjestettiin Yhdysvalloissa, kun Yhdysvaltojen Ashiharan pääopettaja Joko Ninomiya järjesti aluksi Kyokushin säännöillä turnauksia. Sittemmin NIKO järjestön perustamisen jälkeen turnaus nimettiin Sabaki U.S. Open Karate Challenge, joka käytiin Ashiharan säännöillä. Turnaus järjestettiin viimeisen kerran 1988.
Vuonna 1993 Ashihara antoi luvan Tanskan järjestää maailmanmestaruuskilpailut, Sabaki Challenge Spirit. Ensimmäinen turnaus järjestettiin 1994. Turnaukseen pääsivät vain NIKO järjestön karatekat. Yksikään japanilainen ottelija ei koskaan otelut turnauksessa, vaan he osallistuivat sitä vastoin Kyokushin turnauksiin Japanissa. Turnaus lakkautettiin 2011, jonka jälkeen NIKO järjesti uuden maailmanmestaruuskilpailun Sabaki World Championship.
Vehkalampi (Parkano)
Vehkalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vehkalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanonjärven ja Leppäsjärven puolivälissä metsässä olevassa painanteessa. Lammen lähirannat ovat suota ja siihen laskee kaksi suo-ojaa. Sen laskuoja lähtee luoteispäästä ja kahden kilometrin jälkeen se laskee Parkanonjärveen. Lammen rantaviiva on 550 metriä pitkä. Rannoilla ei ole asuntoja ja sen lähelle johtaa yksi kärrypolku. Ikaalisten ja Parkanon välinen raja kulkee 550 metriä kaakossa.
Riuttas-Ahvenus
Riuttas-Ahvenus on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Riuttas-Ahvenus on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Sen lähiympäristö on ojitettua suota, jota reunustaa kallioiset mäet. Lampeen on kaivettu yksi yhdysoja ympäröiviin ojiin, jota pitkin vesi kulkeutuu lopulta Mustiaisluomaan ja sen kautta Kairojärveen. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannoilla ei ole asuntoja eikä lammelle johda teitä. Tampere-Seinäjoki-rata ja Parkanon rautatieasema sijaitsevat 700 metrin päässä.
Vanhoissa 1800-luvulla piirretyissä pitäjänkartoissa lammen nimi saattoi olla vain "Ahvenusl." tai "Ahvenus lammi". Hieman etelään sijaitsi kuitenkin toinen Ahvenuslampi, johon se on voitu sekoittaa. Siksi tätä lampea on alettu myöhemmin kutsumaan Riuttaksen Ahvenuslammeksi eli Riuttas-Ahvenukseksi. Pitäjänkartassa ei tälle lammelle ole piirretty laskuojaa.
Paskolampi (Parkanonjärvi)
Paskolampi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Lampi on 300 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lampi on Paskolamminnevan länsilaidalla ja sitä ympäröi avosuo. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee länsirannasta ja laskee 1,9 kilometrin päässä Parkanonjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lammen rannoilla ei ole asutusta ja sen läheltä ohittaa vain pieni kävelypolku.
Vuoden 1849 valtionmaiden kartassa Paskolammen nimi oli kirjoitettu "Nevalammi". Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lammen nimi oli "Nevalampi". Lammessa oli tuolloin saari ja sitä ympäröi "Nevalammenneva". Vuoden 1984 peruskartassa lampi oli nykyisen niminen ja sitä ympäröi nyt "Paskolammenneva". Samalla siihen oli ilmaantunut kaksi niemeä ja ainoa saari oli kadonnut. Tämä selittyy lammen lyhentymisellä 100 metriä eli lammen vedenpintaa on laskettu.
Myyrmäen monttu
Myyrmäen monttu on kesällä 2015 avattu väliaikainen tapahtumapuisto Vantaan Myyrmäessä. Montulla voi järjestää erilaisia pääsymaksuttomia, voittoa tavoittelemattomia, ikärajattomia ja kaikille avoimia tapahtumia. Toimintaa montulla hallinnoi Myyrmäki-liike, jolle Vantaan kaupunki on myöntänyt alueen käyttöoikeuden. Myyrmäen monttu on esimerkki sellaisesta väliaikaiskäytöstä, jossa kaupunki on luovuttanut rakentamista odottavan tontin asukkaiden käyttöön.
Montun paikalta purettiin kesällä 2013 Myyrmäen vanha terveysasema. Tontille piti nousta Prisma-tavaratalo sekä kauppakeskus Myyrmannin laajennusosa. HOK-Elannon ilmoitettua ettei se avaa Prismaa Myyrmäkeen kauppakeskuksen omistaja Citycon perui koko laajennushankkeen. Kuoppaa ympäröivällä työmaa-aidalla avattiin jo syksyllä 2013 Helsingin seudun toiseksi pisin 120 metriä pitkä avoin graffitiseinä. Loppuvuodesta 2014 Myyrmäki-liike teki kaupungille ehdotuksen, että montulle kunnoistetaan Kalasataman konttiaukion kaltainen avoin tapahtumapaikka. Kaupunki otti hankkeeseen nopeasti myönteisen kannan. Myyrmäen monttu avattiin tapahtumille elokuun alussa 2015.
Alueelta löytyy kesäkaudella touko–syyskuussa kolme konttia, jotka toimivat esiintymislavana, pop up -kahvilana sekä varastona. Lumen ja pakkasen myötä käynnistyvällä talvikaudella on käytössä pop up -kahvila ja pukusuojakontti. Muuhun varustukseen kuuluu äänentoistolaitteet, ulkoilmaelokuvakangas, festaripöytiä ja penkkejä sekä isot jäteastiat.
Montun ensimmäinen toimintakausi jäi elo-syyskuun mittaiseksi, joiden aikana montulla järjestettiin toistakymmentä tapahtumaa muun muassa maailmanmusiikkitapahtuma Myyrmäki Music Fest, useita muita konsertteja, koululais- ja lastentapahtumia sekä puistoliikuntaa. Mikäli säätila sallii montulle on tarkoitus jäädyttää talvella yleisöluistelurata.
Myyrmäen monttu sijaitsee puretun terveysaseman tontilla kauppakeskus Myyrmannin naapurissa Iskostiellä. Kävelymatkaa Myyrmäen rautatieasemalta kertyy noin 200 metriä.
United National Independence Party
United National Independence Party eli UNIP on sambialainen puolue. Sen perusti lokakuussa 1959 Mainza Chona. Se hallitsi Sambiaa 1964–1991, jolloin Kenneth Kaunda toimi maan presidenttinä. Maan ainoa puolue UNIP oli vuodesta 1973 vuoteen 1991. Ideologisesti puolue oli sosialistinen ja nationalistinen.
Velsa
Velsa on Kurikkaan vuonna 1930 perustettu konepajayritys, joka sulautettiin vuonna 2006 osaksi Rautaruukki-konsernia. Velsan entiset tehtaat Kurikassa toimivat nyt Fortaco-yhtiön osana ja tuottavat ohjaamoja työkoneisiin, kuten kaivosajoneuvoihin ja metsäkoneisiin. Velsan aiempia tuotteita ovat olleet muun muassa potkukelkat, hevoskärryt, Lynx-moottorikelkat, metsäkoneet ja Terri-telamaasturit. Velsa ja sen erinimiset jatkajat ovat vuosikymmeniä olleet Kurikan suurin teollinen työnantaja.
Velsan perustivat veljekset Yrjö, Viljo, Eero ja Armas Saari Kurikassa vuonna 1936 nimellä Kurikan Pyörä Oy. Vuonna 1940 nimi muutettiin Velsaksi, joka tuli sanoista Veljekset Saari. Jatkosodan aikana Velsa valmisti Suomen armeijalle ammuslaatikoita sekä työrattaita, perävaunuja ja maatalouskoneita. Velsan tytäryhtiönä oli sahatoimintaa harjoittanut Kurikan Puutavara Oy. 1950-luvulla tärkeimpiä Velsan tuotteita olivat norjalaiset Hydrei-merkkiset aurat, traktorin peräkärryt, rullaäkeet ja perunannostokoneet.
Saaren suku myi Velsan 1960-luvulla tärkeälle jälleenmyyjälleen Hankkijalle. Vuonna 1974 Velsa siirtyi Valmetille, joka siirsi Velsan metsäkonevalmistuksen Ruotsiin ja moottorikelkkavalmistuksen Rovaniemelle. Tuolloin Velsan henkilöstömäärä putosi sadan tienoille. Valtionyhtiöiden järjestelyjen jälkeen Velsa siirtyi Sisu-konserniin ja vuonna 1997 Partekille. Vuosituhannen vaihteessa Kone Oyj osti Partekin, joka omisti myös ruotsalaisen Kalmar Industries AB:n. Vuoden 2005 alusta Velsa siirtyi Kalmarilta Rautaruukille, joka sulautti sen niin, ettei Velsaa erillisenä yhtiönä enää ole. Vuonna 2013 Rautaruukki ja pääomasijoittaja Capman tekivät yritysjärjestelyjä ja työkoneohjaamotuotanto siirtyi osaksi uutta 2 600 työntekijän työkonekomponenttivalmistajaa nimeltä Fortaco Oy.
Movement for Multi-Party Democracy
Movement for Multi-Party Democracy eli MMD on sambialainen puolue. Puolue perustettiin vuonna 1990 vastustamaan yksipuoluejärjestelmää. Se hallitsi Sambiaa vuodesta 1991 vuoteen 2011 saakka. Tällöin kolme puolueen poliitikkoa toimi Sambian presidenttinä: Frederick Chiluba vuosina 1991–2002, Levy Mwanawasa 2002–2008 ja Rupiah Banda 2008–2011. Se on Sambian parlamentin toiseksi suurin puolue 55 edustajalla Patriotic Frontin jälkeen.
Considered Dead
Considered Dead on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin esikoisalbumi. Se julkaistiin 8. lokakuuta 1991 levymerkillä Roadrunner Records.
Patriotic Front
Patriotic Front, lyhennetään usein PF, on sambialainen puolue. Sillä on ollut kaksi presindettiä, vuosina 2011–2014 Michael Sata ja tammikuusta 2015 lähtien Edgar Lungu. Puolueen Guy Scott toimi presidentin viransijaisena loppuvuonna 2014 Satan kuoltua. PF on Sambian tämän hetken hallitseva puolue myös parlamentissa, jossa sillä on 60 paikkaa 157:stä.
Pesäpallon suomensarja 1975
Pesäpallon suomensarja pelattiin 31. kerran kaudella 1975. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Alajärven Ankkurit ja Jokioisten Koetus nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1976. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan.
Kitee voitti itälohkon näytöstyyliin. Ainoan pistemenetyksensä se koki 3-3 -kotitasapelissä Tohmajärveä vastaan. Ero joukkueiden välille jäi kymmenen pistettä.
Etelälohkon voiton vei Jokioisten Koetus, vaikka se hävisi molemmat kohtaamisensa Loimaata vastaan. Loimaa kuitenkin hävisi kaikkiaan kolme ottelua ja jäi kahden pisteen päähän Jokioisista.
Alajärven Ankkurit voitti länsilohkon niukasti pisteellä ennen Iitä. Kärkijoukkueet voittivat toisensa vuoroin vieraissa yhden juoksun marginaalilla. Ratkaisevaksi nousun kannalta muodostui Iin avauskierroksen tappio Kauhajoella, jossa vuorostaan Alajärvi elokuussa selvisi tasapeliin.
Pierre de Polignac
Pierre Marie Xavier Raphaël Antoine Melchior de Polignac (avioliitossa Pierre Grimaldi de Polignac; 24. lokakuuta 1895, Hennebont, Bretagne – 10. marraskuuta 1964, Pariisi) oli Monacon prinsessa Charlotte Louise Julietten puoliso ja Monacon ruhtinaan Rainier III:n isä. Hän oli aktiivinen taiteen, musiikin ja kirjallisuuden tukija ja oli maansa UNESCO-delegaation johtaja sekä Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) monacolaisjäsen.
Pierre de Polignac syntyi Ranskan Bretagnessa Hennebontissa ja oli kreivi Maxence de Polignacin ja hänen meksikolaisen puolisonsa neljäs ja nuorin poika. De Polignacin ruhtinassuku oli kuulunut Ranskan aatelistoon aina 1100-luvulta lähtien, sai herttuan arvon 1780 ja päärin arvon 1817. Näin de Polignacin päärillinen suku oli Ranskan ylhäisintä aatelistoa eli Valentinoisin kreivi.
Hän avioitui maaliskuussa 1920 Monacon prinsessa Charlotten kanssa, joka oli ruhtinas Ludvig II:n ja kabareetanssija Marie Juliette Louvetin tytär, jonka ruhtinas adoptoi viralliseksi tyttärekseen. Juuri ennen häitä Pierre de Polignac otti sukunimekseen Grimaldi ja Grimaldin suvun vaakunan. Näin hänestä tuli Monacon prinssi ja säilytti myös entisen arvonimensä Valentinoisin kreivi.
Pari sai kaksi lasta:
Prinsessa Charlotten ja prinssi Pierre de Polignacin avioliitto päättyi jo 1920-luvun puolivälissä. Virallinen avioero julistettiin 20. maaliskuuta 1930. Pierre de Polignac säilytti kuitenkin entisen virallisen nimensä eli "ruhtinas Pierre Grimaldi de Polignac" Ludvig II:n vuonna 1933 tekemällä päätöksellä.
Ludvig II kuoli toukokuussa 1949, ja hänen seuraajakseen nousi Pierre de Polignacin poika Rainier III. Tällöin prinssi Pierre de Polignac valittiin poikansa jälkeen KOK:n jäseneksi vuonna 1950. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa eli vuoteen 1964 asti.
Prinssi Pierre de Polignac kuoli 10. marraskuuta 1964 syöpään Pariisissa.
Ruhtinas Rainier III perusti isänsä muistoksi 17. helmikuuta 1966 Prinssi Pierren säätiön, jonka tehtävänä oli kirjallisuuden ja taiteiden tukeminen.
Moses Ndiema Masai
Moses Ndiema Masai (s. 1. kesäkuuta 1986, Kapsogom, Bungoman piirikunta) on kenialainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka on 10 000 metrin juoksu. Siviilissä Masai työskentelee Kenian poliisivoimissa.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 Masai sijoittui viideksi ja voitti joukkuekultaa Kenian joukkueessa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Masai sijoittui neljänneksi 10 000 metrillä. Hän tuli maaliin samalla ajalla pronssille juosseen maanmiehensä Micah Kipkemboi Kogon kanssa.
Berliinin maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia 10 000 metrin juoksussa ajalla 26.57,39.
Masain pikkusisko Linet Masai on myös kestävyysjuoksija.
Mangochin piirikunta
Mangochin piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta.
Piirikunnan pinta-ala on 6 273 neliökilometriä. Väkiluku oli 797 000 (VL2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 916 274 as. Piirikunnan keskus on Mangochin kaupunki (39 575 as., 2008).
Mwaron provinssi
Mwaron provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Sen hallintokeskuksena Mwaron pikkukaupunki (2 403 as., VL2008).
Maakunnan pinta-ala on 840 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 188 548 (VL1979), 209 909 (VL 1990) ja 273 143 (188 548) (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 319 495 ihmistä.
Provinssi jakautuu kuuteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
Ngozin provinssi
Ngozin provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Maan pohjoisosassa sijaitsevan maakunnan hallintokeskuksena on 1 750 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Ngozin kaupunki (39 884 as., VL2008). Kaupunki tunnetaan maatalousvaltaisen seudun kaupallisena keskuksena. Maakunnassa kasvatetaan karjaa ja viljellään kahvia, teetä, banaaneja, maniokkia (kassavaa), bataattia, papuja ja maissia. Seudulta louhitaan tinakiveä tinan tuotantoon. Ngozista etelään johtava maantie vie Gitegaan, Burundin toiseksi väkirikkaimpaan kaupunkiin.
Maakunnan pinta-ala on 1 474 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 394 351 (VL1979), 482 246 (VL1990) ja 660 717 (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 772 839 ihmistä.
Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs Burundin köyhimmistä maakunnista.
Provinssi jakautuu yhdeksään kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
Rumongen provinssi
Rumongen provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta, ja se perustettiin keväällä 2015 yhdistämällä aiemmasta Bujumburan provinssista kaksi eteläisintä kuntaa ja Bururin provinssin kolme läntistä kuntaa uudeksi maakunnaksi. Maakunnan hallintokeskuksena Rumongen rannikkokaupunki Tanganjikajärven rannalla (35 931 as., VL2008), linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään.
Maakunnan pinta-ala on 1 080 neliökilometriä. Maankuntaan liitettyjen kuntien yhteenlaskettu väkiluku oli 352 026 (VL2008) ja kuntien väestöarvioista yhdistetty väestöarvio 2013: 411 764 asukasta.
Kirundon provinssin humanitaarinen tilanne on hauras; seutu on kärsinyt monista ongelmista. Lokakuun 2015 katsauksessa YK:n OCHA luokitteli provinssin kuuden kiireellisimmin Burundissa humanitaarista apua tarvitsevan maakunnan ryhmään.
Provinssi jakautuu viiteet kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008; väestöarvio 2013):
Machingan piirikunta
Machingan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta.
Piirikunnan pinta-ala on 3 771 neliökilometriä. Väkiluku oli 490 600 (VL2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 554 840 as. Piirikunnan keskus on Machingan kaupunki.
The Erosion of Sanity
The Erosion of Sanity on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 19. tammikuuta 1993 levymerkillä Roadrunner Records.
Volvo 164
Volvo 164 on ruotsalaisen Volvon vuosina 1968–1975 valmistama edustusluokan mallisarjaan kuuluva henkilöauto. Se kehitettiin Volvo 144:n pohjalta mallisarjan ylelliseksi versioksi. Keskeinen ero 140-sarjaan on 3,0-litrainen kuusisylinterinen moottori.
Volvo 164:n perustana olevaa Volvo 140 -sarjaa alettiin kehittää 1960-luvun alussa. Ensimmäinen Volvo 144 tuotiin markkinoille elokuussa 1966, ja se erosi kulmikkaalla muotoilullaan huomattavasti edeltäjästään Volvo Amazonista.
Volvo 164 oli Volvo PV60:n jälkeen ensimmäinen kuluttajamarkkinoille tarkoitettu Volvo, jossa oli kuusisylinterinen moottori. PV60:n tuotanto lopettiin vuonna 1950. Taksikäyttöön tarkoitettuja Volvo 830-sarjan kuusisylinterisiä kastanjanruskeita tai tummansinisiä henkilöautoja valmistettiin aina vuoteen 1958. Volvo 164:n erotti 140-sarjan autoista etuosan muoto: suurempi moottori vaati pidemmän konepellin. Suuntavilkut oli asennettu massiivisen etupuskurin päälle ja keulamaski poikkesi ilmeeltään 140-sarjan autoista. Istuimet olivat ylellisemmät kuin 140-sarjassa. Volvo 164:ää valmistettiin ainoastaan neliovisena sedan-mallina. Seuraajamallista Volvo 260:stä kehitettiin myös farmarimalli ja kaksiovinen coupé.
Volvo 164:n kuusisylinterinen kansiventtiilinen rivimoottori oli iskutilavuudeltaan 2 978 cm³ ja sen teho oli moottoriversiosta riippuen 99–129 kW (135–175 hv). Vaihteisto oli samankaltainen kuin 140-sarjassa eli nelivaihteinen käsivaihteisto, nelivaihteinen sähköisellä ylivaihteella varustettu käsivaihteisto tai kolmivaihteinen automaattivaihteisto.
Obscura
Obscura on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 1998 levymerkillä Olympic Recordings.
Allmusicin William York on kuvaillut albumia "tämän metallimusiikin tyylilajin yhdeksi haastavimmaksi ja vaikeimmaksi albumiksi, mitä on koskaan julkaistu", sekä "suurta syvyyttä ja visiota sisältäväksi työksi".
Mike Holland
Michael Harry "Mike" Holland (s. 9. joulukuuta 1961 Barre, Vermont) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa.
Holland hyppäsi lentomäen maailmanennätyksen 186 metriä (eli 610 jalkaa) Planicassa 1985. Tämä oli ensimmäinen 600 jalan ylitys. Matti Nykänen rikkoi ennätyksen noin tuntia myöhemmin.
Holland voitti Bischofshofenin maailmancupin kilpailun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1988–1989. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa toiseksi Planican normaalimäessä maaliskuussa 1984, Harrachovin lentomäessä maaliskuussa 1989 ja Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1991. Kolmas hän oli Lahden normaalimäessä maaliskuussa 1985.
Holland sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1984–1985. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli kahdeksas vuodenvaihteessa 1988–1989.
Holland sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 normaalimäessä kahdeksanneksi ja joukkuemäessä viidenneksi. Hän osallistui Sarajevon 1984 ja Calgaryn 1988 olympialaisiin sijoittuen parhaimmillaan Calgaryssa suurmäen 32:nneksi ja joukkuekilpailun kymmenenneksi.
Mike Holland voitti viisi Yhdysvaltojen-mestaruutta. Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Jim Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa.
From Wisdom to Hate
From Wisdom to Hate on kanadalaisen teknisen death metal -yhtye Gorgutsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 6. maaliskuuta 2001 levymerkillä Olympic Recordings.
Vuosi albumin ilmestymisen jälkeen yhtyeen silloinen kitaristi Steve Macdonald kärsi masennuksesta ja teki itsemurhan, mikä johti yhtyeen hajoamiseen vuonna 2005.
Punainen kolmio
Punainen kolmio on Yleisradion Kotikatsomon joulukuussa 2015 esittämä kolmiosainen historiallinen draamasarja.
Sarjan ovat käsikirjoittaneet Taina West, Leena Virtanen ja Heidi Köngäs ja sen on ohjannut Heidi Köngäs. Pääosissa ovat Vappu Nalbantoglu ja Eero Aho.
Sarja kertoo kahden suomalaisen kommunistipoliitikon, Hertta Kuusisen ja Yrjö Leinon rakkaustarinan. Tapahtumat sijoittuvat 1930- ja 1940-luvuille, huipentuen niin sanottuihin vaaran vuosiin toisen maailmansodan jälkeen. Sama tarina kerrotaan myös Heidi Köngäksen vuonna 2015 ilmestyneessä romaanissa "Hertta".
Sekä romaanissa että sarjassa Yrjö Leino esitetään kaksoisagenttina, joka ilmiantaa kommunisteja ensin Etsivälle Keskuspoliisille ja sitten Valtiolliselle poliisille yhdyshenkilönään Etsivän Keskuspoliisin päällikkönä vuoteen 1938 toiminut Esko Riekki.
Helsingin Sanomien kirjallisuusarvostelija Antti Majanderin mukaan Köngäs nostaa romaanissaan tulkinnan Leinon kaksoisagentin roolista totuudeksi, vaikka mitään tutkimusnäyttöä asiasta ei ole. Aamulehden Elina Laurilan mukaan televisiosarjassa esitettävä tulkinta ei ole Köngäksen oma vaan näkemyksen on esittänyt ainakin historiantutkija Ilkka Hakalehto kirjassaan "Yrjö Leinon kujanjuoksu". Savon Sanomien kirjallisuusarvostelijan Pekka Jäntin mukaan tätä Hakalehdon teoriaa ei ole pidetty vakuuttavana. Suomen kansallisbiografian Leino-elämäkeran kirjoittajan Venla Sainion mukaan puheita Leinon yhteyksistä Valpoon oli, ja ainakin Leinon ensimmäinen vaimo uskoi niihin. Erkki Tuomioja pitää Hakalehdon hypoteesia mahdollisena, mutta katsoo että myös sitä vastaan voidaan esittää aihetodisteita. Ohjaaja Heidi Köngäs itse ilmoittaa vastaavansa kysyjille, että kyseessä on tulkinta tapahtumista, joista historiantutkijat ovat erimielisiä.
Venera 16
Venera 16 () oli Neuvostoliiton Venusta kiertänyt avaruusluotain, joka tutkakartoitti kohtalaisen tarkasti Venuksen pintaa. Luotain kiersi Venusta hyvin, soikealla radalla ja siinä oli tarkka SAR-tutka ja tutkakorkeusmittari. Luotaimen samoihin aikoihin Venusta kiertänyt sisaralus oli Venera 15. Venera 16 laukaistiin 7. kesäkuuta 1983 kello 02.32.00 UTC, ja se saavutti Venuksen kiertoradan 11. lokakuuta 1983.
Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -uurrelaakson vuonna 1983.
Jeff Hastings
Jeffrey Paul "Jeff" Hastings (s. 25. kesäkuuta 1959 Mountain Home, Idaho) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvun alkupuolella.
Hastings sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurmäessä neljänneksi 1,7 pistettä pronssimitalisti Pavel Plocille hävinneenä. Normaalimäessä hän oli yhdeksäs. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän oli joukkuekilpailussa kuudes ja suurmäessä viidestoista.
Hastings voitti maailmancupin osakilpailun Lake Placidin suurmäessä joulukuussa 1983. Hän sijoittui maailmancupissa lisäksi toiseksi Engelbergin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Falunin suurmäessä maaliskuussa 1984 sekä kolmanneksi Štrbské Pleson normaalimäessä maaliskuussa 1982, Lake Placidin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Lake Placidin normaalimäessä joulukuussa 1983.
Hastings sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1983–1984 ja kymmenenneksi kaudella 1982–1983. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli yhdeksäs vuodenvaihteessa 1983–1984.
Ngozi
Ngozi on Burundin Ngozin provinssin hallintokeskus ja maan kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 73 kilometriä Bujumburasta koilliseen.
Ngozin väkiluku vuoden 2008 väestönlaskennassa 39 884 asukasta. Ngozin kunnassa, joka on yksi Ngozin maakunnan yhdeksästä kunnasta, asui tuolloin 120 557 ihmistä.
Willem de Beer
Willem de Beer (s. 14. maaliskuuta 1988) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin juoksussa.
Hänen suurin saavutuksensa on hopeamitali Daegun maailmanmestaruuskilpailuista 2011 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Samana kesänä hän voitti viestihopeaa myös Universiadeissa Shenzhenissä.
Seuraavana kesänä de Beer saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa pitkässä viestissä ja pronssia henkilökohtaisella 400 metrin matkalla. Lontoon olympialaisissa hän pääsi joukkueineen olympiafinaaliin protestin kautta.
Rumonge
Rumonge on Burundin Rumongen provinssin hallintokeskus ja maan neljänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Tanganjikajärven itärannalla, linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään.
Rumongen kaupungin väkiluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 35 931 asukasta. Rumongen kunnassa, joka on yksi Rumongen maakunnan viidestä kunnasta, asui tuolloin 145 074 ihmistä.
Lapinpolthajat
Lapinpolthajat on rovaniemeläinen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtye oli toiminnassa vain pari vuotta ennen hajoamistaan, mutta aktivoitui vuosikymmen myöhemmin vuonna 2009. Nykyään yhtye vaikuttaa Helsinki–Tampere -akselilla.
Yhtyeen jäsenet ovat vaikuttaneet myös yhtyeissä The Heartburns, Turun Tauti, Sotatila, Neuroottiset Pelimannit ja Uhrit.
Laulu laakson kukista
Laulu laakson kukista on savonlinnalaisen Paavoharju-yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Fonal Records 14. toukokuuta 2008.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton, omaten Metacriticissa arvosanan 85/100, joka perustui seitsemään eri arvosteluun.
Norra Dellen
Norra Dellen on järvi Ruotsissa Hudiksvallin kunnassa Delångersånin valuma-alueella. Sen suurin syvyys on 67 m, ala 80,3 neliökilometriä ja pinnankorkeus merenpinnasta 42 metriä.
Jim Holland
James H. ”Jim” Holland (s. 4. heinäkuuta 1967 Hanover, New Hampshire) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1989–1994. Hän on pituudeltaan 167 cm.
Holland mursi selkänsä mäkihyppyonnettomuudessa 1987. Vain kolme vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Kaikkiaan hän voitti kuusi kotimaansa mestaruutta. Hän osallistui olympialaisiin Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994. Hän sijoittui Albertvillessä suurmäessä 12:nneksi ja normaalimäessä 13:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin 1991 ja 1993 sijoittuen parhaimmillaan 29:nneksi. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Garmisch-Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 1992. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän oli samassa vuodenvaihteessa kymmenes.
Holland valmistui Vermontin yliopistosta 1995 opiskeltuaan pääaineenaan yleistä valtio-oppia.
Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Mike Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa.
Ken Thorne
Kenneth ”Ken” Thorne (26. tammikuuta 1924 Dereham, Britannia – 9. heinäkuuta 2014 West Wills Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen televisio- ja elokuvasäveltäjä. Hän sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin "Rytmiä kaupungissa" (1962), "Apua!" (1965), "Sattuipa hassusti matkalla Foorumiin" (1966) ja "Miten voitin sodan" (1967).
Arttu Mattila
Arttu Mattila (s. 3. maaliskuuta 2001) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa seuratasolla Äänekosken Urheilijoita. Häntä valmentavat entinen korkeushyppääjä Juha Isolehto ja hänen isänsä, entinen seiväshyppääjä Olli-Pekka Mattila.
Mattila pelasi myös koripalloa Äänekosken Huimassa.
Mattila nousi suomalaisessa valtamediassa otsikoihin tehtyään Suomen ennätyksiä P14- sekä P15-sarjoissa. Joulukuussa 2015 hän paransi Oskari Frösénin nimissä vuodesta 1991 ollutta 15-vuotiaiden poikien Suomen halliennätystä korkeudesta 195 tulokseen 203. Seuraavan vuoden toukokuussa parantui 15-vuotiaiden poikien Suomen ennätys tulokseen 207, jolla Frösenin entinen ennätys kasvoi neljällä sentillä. Kolme kuukautta myöhemmin Mattila kohensi toukokuussa hyppäämäänsä edellistä SE:tä neljällä senttimetrillä tulokseen 211. Hän voitti 15-vuotiaiden poikien korkeushypyn Suomen mestaruuden 31 sentin erolla, ja kauden kotimaisessa kärkitilastossa Mattila nousi jakamaan neljättä sijaa.
Vuonna 2017 Mattila osallistui helmikuussa järjestettäviin sisäratojen SM-kilpailuihin. Hän voitti korkeushypyn Suomen mestaruuden tuloksella 208, ja hänestä tuli samalla siihenastisen historian nuorin miesten yleisen sarjan Suomen mestari yleisurheilussa. Mattila nousi hyppynsä ansiosta 15-vuotiaiden maailmantilastossa ensimmäiselle sijalle. Heinäkuussa 2017 Mattila voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Unkarin Győrissa tuloksella 208.
Tammikuussa 2018 Mattila hyppäsi Jyväskylässä hallituloksen 216, jolla hän paransi yhdellä sentillä Toni Huikurin nimissä ollutta 17-vuotiaiden poikien sisäratojen Suomen-ennätystä.
Arttu Mattilan isoveli Valtteri Mattila on myös kansallisen tason korkeushyppääjä.
Miikka Luosmaa
Miikka Luosmaa (s. 22. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.
Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Luosmaa harrasti lapsena koripallon lisäksi myös jalkapalloa. Hän kärsi polvivammasta vuodet 2012 ja 2013 ja pelasi kasvattajaseurassaan I-divisioona B:ssä syksyllä 2014 kahdeksan ottelua 6,1 pisteen ja 4,4 levypallon keskiarvoilla. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa Regis Universityn NCAA II:sta pelanneessa joukkueessa. Heinäkuussa 2015 Luosmaa palasi Suomeen ja teki Korisliigassa pelanneen Kouvojen kanssa yksivuotisen pelaajasopimuksen, jonka myötä hän pelasi myös seuran I-divisioona B:ssä pelanneessa reservijoukkueessa.
Luosmaan polvea kuntoutettiin kauden aikana, ja pitkäaikainen polvivamma toipui olemattomiin. Luosmaasta oltiin kiinnostuneita myös muissa seuroissa, mutta hän teki maaliskuussa 2016 yhden kauden mittaisen jatkosopimuksen Kouvojen kanssa.
Toukokuussa 2017 Luosmaa siirtyi Turun kauppakorkeakouluun opiskelemaan siirtyessään kaksivuotisella sopimuksella Salon Vilppaaseen.
Massimo Rigoni
Massimo Rigoni (s. 24. marraskuuta 1961 Asiago) on italialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla. Hän edusti roomalaista GS Fiamme Gialle -seuraa. Hän on pituudeltaan 174 cm.
Rigoni sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 1982 normaalimäessä 12:nneksi. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli normaalimäessä kuudestoista.
Rigoni sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi kaudella 1981–1982. Hän saavutti uransa kaikki viisi maailmancupin palkintosijaa tuolla kaudella oltuaan toinen Thunder Bayn normaali- ja suurmäessä ja Engelbergin suurmäessä sekä kolmas Planican normaali- ja suurmäessä.
Virginio Lunardi
Virginio Lunardi (s. 22. maaliskuuta 1968 Gallio, Vicenzan maakunta) on italialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1985–1992. Hän edusti roomalaista GS Fiamme Gialle seuraa. Hän on pituudeltaan 184 cm.
Lunardi sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1989–1990. Hän oli tuolla kaudella toinen Lahden normaali- ja suurmäessä sekä kolmas Predazzon ja Sollefteån normaalimäen kilpailuissa. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaikkiaan 12 kertaa kymmenen parhaan joukkoon, näistä kymmenen kaudella 1989–1990.
Lunardi sijoittui lentomäen MM-kilpailuissa yhdeksänneksi Vikersundissa 1990. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän oli suurmäessä seitsemästoista.