hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lyyli Hamara
Lydia Pauliina Hamara (sukunimi myöh. "Nyman" ja "Nuormaa"; 24. joulukuuta 1882 Kuopio – 21. lokakuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli oikolukija.
Hamaran vanhemmat olivat vahtimestari Markus Hamara ja Aleksandra Wahlberg.
Joutsenon Opisto
Joutsenon Opisto on poliittisesti sitoutumaton kansanopisto, jonka taustayhteisönä toimii Joutsenon opiston kannatusyhdistys ry. Opisto sijaitsee Lappeenrannassa entisen Joutsenon alueella.
Joutsenon opisto tarjoaa avoimen yliopiston opetusta (psykologia, kasvastustiede, erityispedagogiikka, terveyden edistäminen, yhteiskuntatieteet ja filosofia, englanti ja japani), maahanmuuttajakoulutusta, vuoden mittaisia yleissivistäviä linjoja (lääkislinja, välivuosilinja, pelilinja, kuvataidelinja) sekä taideopetusta. Opistolla on myös puoli vuotta kestäviä opintoja (mm. sarjakuvalinja, korean linja). Kesäisin opisto järjestää Joutsenon Taidekesän.
Tappara on terästä
Tappara on terästä on Juha ”Watt” Vainion sanoittama ja Reijo Lehtovirran säveltämä ja sovittama Tapparan jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu vuodelta 1976. Kappale julkaistiin 1976 mainossinglenä, jonka b-puolella oli ”Kaukalosamba”. Myöhemmin kappaleen on levyttänyt Pate Mustajärvi, jonka versio julkaistiin vuonna 2010.
Vainio oli esiintymässä Vaasassa, kun Tapparan silloinen manageri Mikko Westerberg tilasi Vainiolta joukkueelleen kannatuslaulun. Westerbergin mukaan laulussa oli oltava lause ’Tappara on terästä’ ja sana ’ruisrievä’. Vainio otti tehtävän hoitaakseen ja kirjoitti ensimmäiset säkeet ravintolassa syödessään kankaiseen lautasliinaan. Tekijäpalkkioista hän kävi neuvottelun Tapparan silloisen puheenjohtajan kanssa, joka oli myös pankinjohtaja. Lopulta Vainio sai työstään palkkiota 5 000 markkaa. Hänestä tuli laulun myötä loppuiäkseen Tappara-fani, mikä aiheutti keskustelua hänen perheensä sisällä, sillä hänen poikansa kannatti HIFK:ta. Laulun kertosäkeistö sisältää tunnetun fraasin ”Tappara on terästä, toiset tulee kaukaa perästä”.
Kappale äänitettiin Finnvox-studiolla Helsingissä 1976. Äänittäjästä ei ole täyttä varmuutta, mutta todennäköisesti siinä toimi Erkki Hyvönen tai Ronnie Kranck. Lehtovirta ja Vainio tuottivat kappaleen.
Äänityksissä olivat mukana seuraavat muusikot:
Frans A. Kotkanpää
Frans Alarik Kotkanpää (sukunimi aik. Jakku; 10. kesäkuuta 1872 Laihia – 28. huhtikuuta 1948 Laihia) oli suomalainen maanviljelijä ja näytelmäkirjailija.
Kotkanpää kirjoitti seuranäytelmiä ja vuonna 1945 hän julkaisi omakustanteena teoksen "Einsteiniläisen maailmankäsityksen suuri illuusio" jossa hän pyrki osoittamaan Albert Einsteinin suhteellisuusteorian virheelliseksi.
Nimimerkillä "Talonpoika":
Ferrosyanidi
Ferrisyanidi ja ferrosyanidi ovat negatiivisia ioneja, joiden kemiallinen kaava on Fe(CN). Ne eroavat toisistaan vain varaukseltaan. Ferrosyanidin varaus on -4, ferrisyanidin -3. Ferrosyanidin voi muuttaa ferrisyanidiksi ja päinvastoin hapetus-pelkistysreaktiolla.
Vaikka niissä on runsaasti myrkyllistä syanidiryhmää, ne ovat paljon vähemmän myrkyllisiä, sillä syanidiryhmät ovat tiukasti sidoksissa rautaan.
Ferrosyanideja, joiden E-koodi on E535 (natriumferrosyanidi), E536 (kaliumferrosyanidi) ja E538 (kalsiumferrosyanidi), käytetään paakkuuntumisenestoaineena suolassa, esimerkiksi maantiesuolassa. Vaikka ainetta joutuisi pohjaveteen, sitä ei pidetä haitallisena, koska ferrosyanidi haihtuu auringonvalossa ja happamissa oloissa ja desinfiointi yli 8,5 pH:ssa muuttaa syanidit vaarattomiksi syanaateiksi. Australiassa ja Uudessa-Seelannissa E538 on kuitenkin kielletty.
Ferrosyanidin systemaattinen nimi on heksasyanoferraatti(II) ja ferrisyanidin heksasyanoferraatti(III).
Rossana de los Ríos
Rossana de los Ríos (s. 16. syyskuuta 1975 Asunción) on paraguaylainen tennispelaaja.
Hän on syntynyt Paraguayn pääkaupungissa, Asunciónissa, ja asuu nyt Miamissa, Yhdysvalloissa yhdessä hänen tyttärensä Ana-Paula Neffa de los Riosin ja miehensä Gustavo Neffan kanssa. Neffa on entinen paraguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi Boca Juniors -joukkueessa. Rossana oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 51 syyskuussa 2001 ja nelinpelissä sijalla 52. Hän oli junioreiden maailmanlistan ykkönen vuonna 1992 ja voitti vuoden 1992 junioreiden Ranskan avoimet. Hänestä tuli ammattilaispelaaja vuonna 1993, mutta muutaman vuoden päästä hän jätti tenniksen ja päätti perustaa perheen. Hän meni naimisiin miehensä kanssa ja sai vauvan (Ana-Paula) 17. tammikuuta 1997. Viiden vuoden tauon jälkeen hän palasi tenniskentille kesäkuussa 1999.
Vuonna 1992 Rossana voitti Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin mestaruuden. Finaalissa hän voitti Paola Suárezin 6–4, 6–0.
Tammikuussa Rossana pelasi Australiassa ensimmäisen kerran sitten vuoden 2003. Helmikuussa Rossana pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjassa vuoteen Viña del Marissa. Hän voitti Carla Suárez Navarron 7-6(8), 6-4, mikä merkittiin hänen ensimmäiseksi WTA-turnauksen otteluvoitoksi sitten vuoden 2004:n Philadelphian. Hän pääsi toiselle kierrokselle Bogotássa ja Miamissa, mikä tarkoitti sitä, että hän nousi takaisin naisten maailmanlistan sadan parhaan joukkoon ensimmäisen kerran vuoden 2003 jälkeen. Rossana pääsi finaaliin 25 000 dollarin turnauksessa Pelhamissa ja toukokuussa hän pääsi Strasbourgin turnaukseen voittamalla kolme karsintaottelua. Hän selviytyi Ranskan avoimiin ensimmäisen kerran 19 grand slamin jälkeen. Rossanan listasijoitus oikeutti suoraan pääsyyn pääkaavioon. Wimbledonissa 2008 Rossana hävisi 1. kierroksella Ana Ivanovicille. Sen jälkeen hän pelasi Palermossa, jossa hän voitti viidenneksi sijoitetun Aravane Rezaïn 6-4, 6-1.
Arantxa Parra Santonja
Arantxa Parra Santonja (s. 9. marraskuuta 1982, Valencia) on espanjalainen tennispelaaja. Hänen korkein sijoituksensa tenniksen maailmanlistalla on kaksinpelissä 46, jonka hän saavutti heinäkuussa 2010.
Parra Santonja ei ole voittanut yhtään kaksinpelin WTA-turnausta, mutta ITF-turnausvoittoja hänellä on 11. Lisäksi nelinpelissä hän on voittanut kuusi WTA-turnausta. Ensimmäinen tuli Lourdes Domínguez Linon kanssa Acapulcossa maaliskuussa 2007, toinen Nuria Llagostera Vivesin kanssa Barcelonassa kesäkuussa 2007, kolmas Lourdes Domínguez Linon kanssa Barcelonassa kesäkuussa 2008, neljäs Lourdes Domínguez Linon kanssa Marbellassa huhtikuussa 2011, viides Nuria Llagostera Vivesin kanssa Brisbanessa tammikuussa 2012 ja kuudes Lourdes Domínguez Linon kanssa Acapulcossa maaliskuussa 2013.
Vuonna 2010 Parra Santonja pääsi kaksinpelin finaaliin Estorilin WTA-turnauksessa, mutta hävisi sen Latvian Anastasija Sevastovalle lukemin 6–2, 7–5. Vuonna 2011 hän pääsi finaaliin Acapulcossa, mutta hävisi sen Gisela Dulkolle.
Kustavi Lounasheimo
Kustavi Adolf Lounasheimo (sukunimi aik. "Lindeberg"; 2. syyskuuta 1882 Viipuri – 5. tammikuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen pappi ja runoilija.
Lounasheimo vihittiin papiksi 1915 ja hän toimi aluksi opettajana Pieksämäen yhteiskoulussa. Lounasheimo oli sitten esikaupunkipappina Viipurissa ja 1932 hänestä tuli Viipurin tuomiokirkkoseurakunnan virallinen apulainen. Sotavuosien jälkeen Lounasheimo muutti Helsinkiin.
Lounasheimo kuului lestadiolaiseen herätysliikkeeseen. Lounasheimo valitsi ensin lestadiolaisuuden haaroista uusheräyksen, mutta siirtyi 1931 vanhoillislestadiolaisuuteen.
Antti Mattila
Antti Aukusti Mattila (19. marraskuuta 1911 Hinnerjoki – 28. syyskuuta 1948) oli suomalainen kirjailija.
Paul Nummelin
Paul Jakob Gabriel Nummelin (1911 – 1948) oli suomalainen kirjailija.
Nummelinin kirjan "Hyvästi, Maaria" novellit käsittelivät 1930-luvun lamakaudella aikuistuneen työläissukupolven kokemuksia.
Hellevi Takkinen
Hellevi Takkinen (9. maaliskuuta 1930 Rantasalmi – 21. elokuuta 1949 Turku) oli suomalainen koululainen ja lastenkirjailija. 
Takkisen vanhemmat olivat kapteeni, heimosoturi Jalmari Takkinen ja kansakoulunopettaja Elma Aleksandra Laine.
Hellevi Takkinen kuoli 19-vuotiaana. Hänet on haudattu Turun vanhalle hautausmaalle.
Salatsijoki
Salatsijoki (, ) on joki Pohjois-Latviassa ja Etelä-Virossa. Joki kulkee 95 kilometrin matkan Vidzemessä sijaitsevalta Burtniekijärveltä Riianlahteen. Joki kulkee Mazsalacan, Staicelen ja Salacgrīvan kaupunkien kautta. Joen varrella sijaitsee monia luolia, joiden lisäksi joki on tunnettu hyvänä lohijokena.
Andre Crawford
Andre Crawford on sarjamurhaaja, joka tuomittiin vuonna 2009 elinkautiseen yhdestätoista murhasta vuosina 1993–1999. Lisäksi hänet tuomittiin yhdestä murhan yrityksestä. Uhrit olivat naisia, joita Crawford oli puukottanut, kuristanut ja hakannut. Hän oli tarjonnut uhreilleen huumeita seksiä vastaan. Henkirikokset hän teki lähinnä, koska raivostui naisille, jotka halusivat päästä huumeiden vaikutuksen alaisiksi jo yhdyntöjen ajaksi.
Usein Crawford ensin surmasi uhrinsa, nautti sitten crack-kokaiinia ja yhtyi lopuksi vainajiin.
Chicagon poliisi ja FBI pidättivät Crawfordin vuonna 2000. Hän tunnusti tekonsa, ja myös DNA-todistusaineisto kytki hänet murhista kahdeksaan. Murhatut olivat Rhonda King, Patricia Dunn, Angela Shateen, Shaguanta Langley, Tommie Davis, Sheryl Johnson, Constance Bailey, Sonji Brandon, Nicole Townsend, Evandre Harris ja Cheryl Cross. Yksi uhri jäi eloon vuonna 1997.
Ravage
Ravage on kuvitteellinen robotti "Transformers"-universumissa. Hän toimii lähes kaikissa jatkumoissa Soundwaven apurina. Ravagella on robottimuodon sijasta petomuoto, jossa hän muistuttaa mekaanista jaguaaria.
Ravage on erinomainen vakooja ja hyökkää lähes armotta vihollistensa kimppuun. Hän muuntautuu Soundwaven rintakoteloon mahtuvaksi musiikkikasetiksi.
"issa" jaguaareja muistuttavista Terrorconeista käytetään nimitystä Battle Ravage. Trevor Devall antoi niille äänensä.
Elokuvassa "", Ravage on Soundwaven jaguaarimainen apuri. Soundwave lähetti Ravagen sekä Microconeista koostuvan Reedmanin viemään NESTin bunkkerissa säilytettävä Allsparkin kappale ja viedä Laurentian Vajoamaan Megatronin elvytystä varten. Ravage nähtiin seuraavan kerran vasta Egyptissä auttamassa muita Decepticoneja Sam Witwickyn etsimisessä. Ravage kuoli, kun Bumblebee tarttui hänen selkärankaansa ja voimakkaalla kädenliikkeellä työnsi kaikki Ravagen haarniskan osat irti. Vaikka Ravage elää symbioosissa Soundwaven kanssa, pienistä metallikuuliksi muuntautuvista Microconeista muodosteneella Decepticonilla nimeltä Reedman sekä mikroskoopiksi muuntautuvalla Tohtorilla on molemmilla samanlainen symbioottinen yhteys Ravagen kanssa.
Elokuvassa hän ei muuntaudu miksikään, mutta hänen lelunsa muuntautuu eräänlaiseksi avaruuskapseliksi.
Kaikki paitsi purjehdus on turhaa
Kaikki paitsi purjehdus on turhaa on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Juha ”Watt” Vainion sanoittama kappale, jonka kumpikin heistä on levyttänyt. Mårtensonin versio julkaistiin singlenä, ja se on hänen tunnetuimpia levytyksiään. Laulun teema, purjehdus, oli sekä Vainiolle että Mårtensonille mieleinen. Vainio rakasti merta ja purjehdusta, kuten myös Mårtenson.
Vainio levytti kappaleen demoversion alun perin Mårtensonin säestäessä pianolla vuonna 1987 Mårtensonin kotistudiolla Espoossa. Mårtenson levytti kappaleen vuotta myöhemmin vuonna 1988, ja siitä muodostui yksi hänen tunnetuimmista kappaleistaan.
Vuonna 1999, runsaat kahdeksan vuotta Vainion kuoleman jälkeen, Vainion pitkäaikainen yhteistyökumppani Jaakko Salo kuunteli Vainion ja Mårtensonin tekemän demoversion. Hän pyysi Mårtensonia muokkaamaan sen julkaisukuntoon. Kappaleeseen äänitettiin 24. helmikuuta 1999 Hyvän Tuulen Laulajat -kuoron kuoro-osuus sekä muita kosketinsoitinosuuksia. Valmis versio julkaistiin ensi kertaa samana vuonna Vainion kokoelma-albumilla, joka nimettiin kappaleen mukaan. Demoversio julkaistiin vuonna 2008 Vainion kaikki levytykset sisältävällä kokoelmalla "Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990".
Tehosekoittimen Otto Grundström on tehnyt laulusta coverversion, joka julkaistiin Mårtensonin tribuuttilevyllä "Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa" vuonna 2006. Albumin nimi on viittaus kappaleeseen.
Brawl (Transformers)
Brawl on kuvitteellinen robotti "Transformers"-universumissa.
Brawl on yksi Combaticoneista, jotka Starscream rakensi toisen maailmansodan aikaisista sotakoneista kostaakseen Megatronille.
Vuoden 2007 "Transformers"-elokuvassa Brawlin nimi olikin erään editointivirheen vuoksi Devastator. Brawl tuli mukaan elokuvaan vasta, kun Starscream käski kaikkia Decepticoneja saapumaan Hooverin Padolle sieppaamaan Allspark. Kun Autobotit ja sotilaat veivät sen turvaan Mission Cityyn, Brawl seurasi heitä, mutta sai surmansa Bumblebee ampui häntä plasmakanuunalla rintaan.
K. J. Virtanen
Kyösti Jalmari Virtanen (28. marraskuuta 1885 Pertteli – 5. joulukuuta 1949 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija, joka käytti nimimerkkiä "K. J. Tuulensuu".
Long Haul
Long Haul on "Transformers"-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 "The Transformers" -animaatiosarjassa.
Long Haul kuului ensimmäisessä "Transformers"-sarjassa Constructiconien ryhmään, jotka loivat Cybertronissa Crystal Cityn, mutta nykyään ovat osa Megatronin joukkoja. Long Haul toimi lähinnä tavaroiden kuljettajana.
Long Haulin ulkomuoto oli Josh Nizzin suunnittelema fanikuva ja Michael Bay piti siitä niin paljon, että otti sen mukaan "on".
Long Haul oli mukana Megatronin elvytyksessä, sekä Egyptissä käydyssä taistelussa. Hän sai surmansa Operaatio Tulimyrskyssä, kun F-16 Fighting Falcon -hävittäjät tulittavat häntä. Long Haul muuntautuu Caterpillar 773B -kuorma-autoksi. Samanlainen ajoneuvo muuntautuu myös Devastatorin oikeaksi jalaksi.
Long Haul on mukana elokuvaan pohjautuvassa videopelissä "", jossa se on pelin yksi viidestä Decepticonkamppanjan pelihahmosta. Long Haul käyttää aseenaan liekinheittimiä ja kranaatinheittimiä. Erikoiskykynä hänellä on parantuminen (Autobottikampanjassa Ratchetilla on sama erikoiskyky).
Hahmon äänenä toimi muun muassa "ssa" Optimus Primen äänenä toiminut Neil Kaplan.
Elokuvassa "" esiintyy Long Haulin kaltaisia Decepticoneja, joista yksi kuitenkin skannasi ajoneuvomuodokseen Waste Managementin jäteauton.
Elokuvassa esiintyy myös pieni taistelukyvytön Decepticon, jonka ulkomuoto muistuttaa Long Haulin päätä. Tekijäteksteissä tälle Decepticonille on annettu nimi Igor. Uskollisuutensa vuoksi hän hokee jatkuvasti Megatronin nimeä. Igorin ääninäyttelijänä elokuvassa on Greg Berg.
Ragnar Björk
Eino Karl Ragnar Björk (19. maaliskuuta 1885 Viipuri – 20. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Isilkul
Isilkul () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Išimin tasangolla 145 kilometriä Omskista länteen. Kaupunki on Isilkulin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata sekä Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 25 900 henkeä (vuonna 2009).
Isilkul on syntynyt vuonna 1894 rakennetun rautatieaseman ympärille. Vuonna 1945 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.
Kalatšinsk
Kalatšinsk () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin sivujoen Omin rannalla 88 kilometriä Omskista itään. Kaupunki on Kalatšinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Kalatšinskajan asema). Kaupungin ohittaa Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 23 400 henkeä (vuonna 2009).
Kalatšinskin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1792. Vuonna 1838 rakennettiin Siperian maantie ja vuonna 1895 Siperian rata. Vuonna 1952 Kalatšinskista tuli kaupunki.
Maija Konttinen
Iida Maria (Maija) Konttinen (3. maaliskuuta 1873 Kangasniemi – 28. marraskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja laulujen sanoittaja.
Konttisen sanoittamia lauluja ovat muun muassa "Rati riti ralla", "Juhannusaatto", "Voikukat" ja "Metsän laulajaiset". Hän on kirjoittanut suomenkieliset sanat skotlantilaiseen kansanlauluun "My Bonnie Lies over the Ocean", suomeksi Nyt tuulet nuo viestin jo toivat.
Minne tuuli kuljettaa
Minne tuuli kuljettaa on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama kappale, jolla Katri Helena osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan 1965. Suosittuun letkajenkka-rytmiin sovitettu laulu oli kansan suosikki, mutta raati päättää lähettää kilpailufinaaliin Viktor Klimenkon esittämän laulun ”Aurinko laskee länteen”, jonka Kärki kirjoitti Reino Helismaan kanssa. Kärki oli vakuuttunut siitä, että ”Minne tuuli kuljettaa” olisi menestynyt kilpailussa Klimenkolle säveltämäänsä laulua paremmin. Myös suuren yleisön samanlainen käsitys vain vahvistui loppukilpailun jälkeen, kun voittajaksi selviytyi monien mielestä hyvin ”letkajenkkamainen” ”Poupée de cire, poupée de son”.
Reino Helismaan piti alun perin kirjoittaa sanat ”Aurinko laskee länteen” -kappaleen lisäksi myös tähän Kärjen sävellykseen, mutta hän ehti kuolla eikä ehtinyt kirjoittaa lauluun juuri muuta kuin otsikon ”Minne tuuli kuljettaa”. Vainio otti paikan Kärjen sanoittajana ja viimeisteli sanoitukset.
Katri Helena levytti kappaleen 12. huhtikuuta 1965. Kappale julkaistiin singlenä, ja b-puolella oli ”Helsinki-letkis”.
Laulun julkaisuaikoina lehdistö piti laulua muiden silloin suosittujen letkajenkkojen tapaan hyvin suomalaisena. Laulun sanojen katsottiin kuvaavan suomalaista sisua ja luonnon karuutta. Mikko S. Lehtonen katsoo laulun tarinan liittyvän topeliaaniseen suomalaisuuskäsitykseen, jossa pohjoisella luonnolla on ollut keskeinen merkitys. Hänen mukaansa sekä laulussa että topeliaanisessa puhetavassa luonto on feminiininen ankara ”äiti” ("”tuuli tuutii lastaan”") ja suomalainen subjekti yleensä miespuolinen selviytyjä, mutta tässä laulussa naispuolinen. Laulun sanoitus onkin ensimmäisiä ilmentymiä Suomessa suositun kulkuriromantiikan laajentumisesta myös naissukupuolelle sopivaksi.
Tara (kaupunki)
Tara () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin rannalla 302 kilometriä Omskista pohjoiseen. Kaupunki on Taran piirin keskus. Asukkaita on 26 700 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on saanut alkunsa Irtyšiin laskevan Tara-joen suuhun vuonna 1594 perustetusta linnoituksesta. Vuoden 1669 tulipalon jälkeen se siirrettiin nykyiselle paikalle. Omskin linnoituksen ja Siperian maantien rakentamisen jälkeen paikkakunta menetti sotilaallisen ja kaupallisen merkityksensä. Vuonna 1782 Tarasta tuli Tobolskin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa se toimi karkoituspaikkana.
Sinfonia nro 2 (Aho)
Kalevi Aho sävelsi toisen sinfoniansa kesällä 1970 ollessaan sävellyksenopiskelijana Sibelius-Akatemiassa. Teoksen muodostaa kolmoisfuuga, johon on liitetty vapaa passacaglianomainen kooda. Sinfonian kantaesityksessä Helsingissä 17. huhtikuuta 1973 Radion sinfoniaorkesteria johti Kari Tikka. Säveltäjä teki teokseensa eräitä muutoksia vielä vuonna 1995, ja uusittu versio kantaesitettiin 15. syyskuuta 1995 Tuomas Ollilan johtaessa Tampereen kaupunginorkesteria.
Valon pisaroita
Valon pisaroita on Tuure Kilpeläisen neljäs, ja Kaihon Karavaanin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. toukokuuta 2010. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 16, nousten ylimmillään sijalle 10 puoli vuotta julkaisunsa jälkeen. kappaleet ovat suuremmaksi osaksi Tuuren käsialaa. Tuure pitää joitakin levyn kappaleita laahaavina balladeina.
Albumin sanoitukset noudattivat paljolti iskelmämusiikin perinteisiä teemoja.
Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen paitsi Tuulipallo Tuure Kilpeläinen ja Timo Kiiskinen.
Angelo Rossitto
Angelo Salvatore Rossitto (18. helmikuuta 1908 Omaha, Nebraska – 21. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin lyhytkasvuisuudestaan.
Rossitto oli 89 senttimetriä pitkä. Hän myi kadulla sanomalehtiä, kun John Barrymore "löysi" hänet ja esitteli ehjääjälle, joka etsi lyhytkasvuista henkilöä. Rossitosta tuli yksi Hollywoodin käytetyimpiä lyhytkasvuisia näyttelijöitä: hänet nähtiin vuosien 1927–1987 aikana yli 70 elokuvassa. Hän esiintyi muun muassa Tod Browningin elokuvassa "Freaks – kummajaiset" (1932) sekä elokuvissa "Babes in Toyland" (1934) ja "Simson ja Delila" (1949). Useimmissa rooleissaan hän oli kuitenkn avustajan statuksella, ilman mainintaa lopputeksteissä. Niinpä hän sai vain pieniä palkkioita, ja jatkoi sanomalehtien myymistä elannokseen. Hänen viimeinen merkittävä roolinsa oli elokuvassa "Mad Max – ukkosmyrsky" (1985).
Rossitto kuoli 83 vuoden ikäisenä vuonna 1991.
Aša
Aša () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Baškortostanin rajaa 377 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Ašan piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Asukkaita on 31 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1898 perustetusta rautasulattamosta. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki. Suurin tuotantolaitos on Ašan metallitehdas.
Helsingin Jäätelötehdas
Helsingin Jäätelötehdas on vanhin toiminnassa oleva jäätelön valmistaja Suomessa. Yritys omistaa muutamia jäätelökioskeja Helsingissä ja toimittaa jäätelöään ravintoloihin, mutta muualta sitä ei ole saatavilla.
Helsingin jäätelötehtaan perustivat Helsingin Keskuskadulle italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä vuonna 1922. Helsingin Jäätelötehtaan jäätelö valittiin Suomen parhaaksi jäätelöksi MTV:n Suomen Paras -ohjelmassa vuonna 1994. Lisäksi se on menestynyt erinomaisesti myös lukuisissa muissa jäätelövertailuissa.
Helsingin Jäätelötehdas sai alkunsa, kun italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä lähtivät kotoaan Toscanasta Italiasta. Veljekset suuntasivat ensin Venäjälle Pietariin, jossa alkoivat valmistaa kipsipatsaita. Vallankumouksen takia he joutuivat kuitenkin lähtemään Venäjältä, ja he siirtyivät Helsinkiin. Vuonna 1922 veljekset perustivat Keskuskadulle Helsingin ensimmäisen jäätelötehtaan.
Yrityksen toiminta lopetettiin väliaikaisesti sotavuosien ajaksi vuonna 1939. Toiminta käynnistettiin uudelleen Eerikinkadulla vuonna 1946. Sittemmin tehdas on toiminut Liisankadulla vuosina 1960–1998 sekä vuodesta 1998 vuoteen 2014 lähtien Mäkelänkadulla. Helsingin Jäätelötehdas on edelleen Magien perheyritys, tällä hetkellä kolmannessa sukupolvessa.
Helsingin Jäätelötehtaan tuotantotilat sijaitsevat Espoon Koskelossa. Myyntipisteitä on tällä hetkellä neljä: touko–syyskuussa jäätelöä voi ostaa kioskeista, jotka sijaitsevat Kaivopuiston Merisatamanrannassa, Uunisaaren laiturin kohdalla puiston puolella, Mattolaiturilla sekä Etelä-Hesperiankadulla Taivallahden tenniskenttien vieressä. Lisäksi yritys on vuodesta 2001 lähtien toimittanut jäätelöään myös ravintoloihin.
Helsingin Jäätelötehtaan valikoimaan kuuluu 18 jäätelömakua. Yritys valmistaa yhä Wanhanajan Vaniljapuikkoja, jotka ovat kuuluneet valikoimaan alkuajoista lähtien ja edustavat näin lajinsa klassikoita.
Seinäjoen Mimmiliiga
Seinäjoen Mimmiliiga (SeMi) on seinäjokinen naisten jalkapallon erikoisseura. SeMi on pelannut kaudella 1996 naisten pääsarjassa SM-sarjassa, mutta oli siellä vain yhden kauden ja putosi jäätyään sarjassa 10:nneksi. Seuran jäsenmäärä on 280 ja seuran puheenjohtajana toimii Sari Hautala.
Karabaš
Karabaš () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin eteläosassa 96 kilometriä Tšeljabinskista luoteeseen. Kaupungissa on Jekaterinburgin ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1822 perustetusta kullankaivajien asutuksesta. Myöhemmin seudun malmiesiintymien yhteyteen rakennettiin kuparisulattamoja. Vuonna 1933 Karabašista tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii metallitehdas, joka on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.
Talviklassikko
Talviklassikko oli nimitys jääkiekon ulkoilmaottelulle, joka pelattiin kolmesti vuosina 2011, 2012 ja 2014 Helsingin olympiastadionilla. Otteluissa kohtasivat Helsingin paikallisseurat Jokerit ja HIFK. Ottelut olivat jääkiekon SM-liigan runkosarjan otteluita, eli otteluista jaettiin normaalit sarjapisteet. Talviklassikko-tapahtuman järjestämisvastuu vaihteli vuorovuosin Jokereiden ja HIFK:n välillä. Riskit ja voitot jaettiin vuosittain siten, että järjestäjä kantoi taloudellisen vastuun ja vierasjoukkue sai 20 prosenttia mahdollisesta liikevoitosta. Stadionin katsomo jaettiin molempien joukkueiden katsomonosiin.
Ennen Talviklassikkoja Olympiastadionilla oli pelattu jääkiekkoa välirauhan aikaan vuonna 1941.
Keväällä 2013 Talviklassikkoa ei järjestetty, koska jalkapallomaajoukkueen ohjelmassa oli kesäkuun alussa olympiastadionilla. Aikaisen ajankohdan vuoksi stadionin nurmi olisi todennäköisesti pitänyt korvata ulkomaisella siirtonurmella, mikä osoittautui liian kalliiksi vaihtoehdoksi. Talviklassikon sijaan tamperelaiset Tappara ja Ilves kohtasivat Open Ice Winter Classic Tampere -ulkoilmaottelussa 14. joulukuuta 2013.
Ensimmäinen SM-liigan Talviklassikko pelattiin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011, ottelun voitti HIFK maalein 4–3. Ottelu keräsi yleisöä 36 644. Lukema oli uusi Pohjoismaiden ennätys jääkiekko-ottelun yleisömäärässä. Edellinen ennätys saavutettiin Ruotsissa pelatussa ulkoilmaottelussa kaudella 2009–2010; 31 144 katsojaa.
Tapahtuman budjetti oli miljoona euroa. Tapahtuman taloudellisen riskin kantoi ottelun kotijoukkueeksi merkitty Jokerit.
Pelaajien ottelussa käyttämät pelipaidat huutokaupattiin ottelua seuranneen viikon aikana Huuto.net-verkkosivulla. Huutokauppa osoittautui menestykseksi – HIFK:n Mikael Granlundin paita huudettiin hintaan 10 022 euroa ja ottelun parhaan pelaajan, HIFK:n kapteenin Ville Peltosen paita hintaan 9 001 euroa. Huutokaupan tuotto – 44 500 euroa – lahjoitettiin Suomen Icehearts ry:lle, joka tekee ennalta ehkäisevää lastensuojelutyötä joukkueurheilun avulla koulussa ja vapaa-ajalla.
Talviklassikko päätettiin pelata myös kaudella 2011–2012, mutta aluksi Olympiastadionin hallitus kielsi sen pelaamisen. Myöhemmin stadionin hallitus kuitenkin antoi luvan ottelun järjestämiseen. Ottelu pelattiin 4. helmikuuta 2012. Ottelun järjestämisvuoro oli Helsingin IFK:lla, joka voitti myös tämän Talviklassikon, tosin se oli edellisvuotista tiukempi, ja 3–2 voitto ratkesi HIFK:lle vasta voittomaalikilpailussa.
Kauden 2014 Talviklassikko järjestettiin 1. maaliskuuta 2014 Olympiastadionilla. Ennen ottelua HIFK:n ja Jokerien keskinäisten runkosarjaotteluiden voitot olivat tasan 105–105 ja joukkueiden viimeistä kohtaamista mainostettiin otteluna, joka ratkaisee Stadin herruuden. HIFK voitti ottelun maalein 2–1 ja siirtyi keskinäisissä otteluissa 106–105-johtoon vieden näin Stadin herruuden.
Nuoret Lakimiehet
Nuoret Lakimiehet ry () on suomalaisten nuorten juristien etua valvova ammatillinen yhdistys. Yhdistys on perustettu vuonna 1938 ja siihen kuuluu noin 1000 eri aloilla vaikuttavaa juristia. Yhdistys on myös yksi Suomen Lakimiesliiton perustajajärjestöistä.
Yhdistyksen tarkoituksena on valvoa nuorten juristien ammatillisia ja muita etuja sekä toimia nuorten juristien ammatillisena ja sosiaalisena yhdyssiteenä. Nuoret Lakimiehet osallistuu lisäksi yhteiskunta- ja oikeuspoliittiseen keskusteluun.
Yhdisty valvoo työ- ja virkasuhteiden ehtoja ja ajaa palkkauskysymyksiin, työhyvinvointiin sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen liittyviä parannuksia. Viimeisimpien vuosien edunvalvonnallisena teemana on ollut tuomioistuinharjoittelu eli auskultointi.
Yhdistys järjestää keskustelutilaisuuksia, aamukahvitilaisuuksia, seminaareja ja erilaisia koulutustilaisuuksia yhteistyössä juridiikan koulutustoimijoiden kanssa sekä erilaisia vapaa-ajan tilaisuuksia.
Geo
Geo on kansainvälinen aikakauslehti. Suomessa lehteä kustantaa Fokus Media. Suomen Geo-lehti ilmestyy 10 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja on Anu Piippo.
Geo kertoo ihmisistä ja ilmiöistä eri puolilla maailmaa. Reportaasien aiheina ovat luonto, ympäristö, matkat, historia, tieteen ja teknologian saavutukset sekä kansat ja kulttuurit.
Geo-lehti panostaa laajojen artikkeleidensa asiasisällön lisäksi valokuviin. Lehti kootaan Suomessa, ja myös osa sen sisällöstä tehdään Suomessa.
Geo perustettiin Saksassa vuonna 1976. Sen jälkeen se on ilmestynyt yli 20 maassa, muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Espanjassa. Suomessa lehti lanseerattiin maaliskuussa 2008. Lehti viettää vuonna 2018 Suomessa kymmenvuotisjuhlaa uudistaen ulkoasuaan ja sisältöään.
Vuonna 2012 lehden levikki oli 20 039 ja sillä oli 81 000 lukijaa.
Mustanaamio (elokuva)
Mustanaamio ("The Phantom") on 7. kesäkuuta 1996 ensi-iltansa saanut toimintaseikkailu, joka pohjautuu Lee Falkin luomaan sarjakuvahahmoon, Mustanaamioon. Elokuvan pääosissa esiintyvät Billy Zane ja Kristy Swanson. Elokuvan ohjasi Simon Wincer. Elokuva perustuu osittain kahteen ensimmäiseen Mustanaamio-tarinaan, "The Singh Broterhood" ja "The Sky Band".
Elokuva alkaa, kun tutkimusretkikunta rantautuu Bengalla-nimisen saaren autiolle rannalle. Tunnetun legendan mukaan sinne on kätketty Tougandan pääkalloaarre. Aarteen muodostavat kolme hohtavaa pääkalloa, ja henkilö jolla on kaikki kolme kalloa pystyy hallitsemaan maailmaa yksinvaltiaana. Pahamaineinen rikollinen Xander Drax (Treat Williams) on päättänyt saada kallot haltuunsa, hinnalla millä hyvänsä. Ainoastaan yksi mies voi pysäyttää hänet – itse vaeltava aave, kuolematon Mustanaamio.
Elokuva kuvattiin mm. Australiassa, Thaimaassa ja USA:ssa.
Elokuva kuvattiin 3. lokakuuta 1995 - 13. helmikuuta 1996 välisenä aikana.
Activision Blizzard
Activision Blizzard on Blizzard Entertainmentin entisen omistajan Vivendi Gamesin ja Activisionin yhdistymisestä seurannut yritys. Yritys syntyi 9. heinäkuuta 2008.
Yritys osti takaisin osakkeensa Vivendiltä vuonna 2013 jatkaakseen itsenäisenä yhtiönä.
Oliver Nelson
Oliver Edward Nelson (4. kesäkuuta 1932 – 28. lokakuuta 1975) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen omat soittimensa olivat saksofonit ja klarinetti. Hänet muistetaan erityisesti vuoden 1961 albumista "The Blues and the Abstract Truth", jota luetaan usein yhdeksi merkittävimmistä jazzalbumeista. Levyn kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja avauskappaleesta ”Stolen Moments” on tullut monien levyttämä jazzstandardi.
BV Veendam
BV Veendam oli alankomaalainen jalkapalloseura, joka lakkautettiin 25. maaliskuuta 2013. Seuran viralliset värit olivat keltainen ja musta.
Seura perustettiin 4. syyskuuta 1894 mikä tekee siitä yhden Alankomaiden vanhimmista seuroista. Joukkueen ensimmäinen nimi oli "Look Out", joka vaihdettiin 1909 "Prinses Juliana Veendam"iin. Pian tämän jälkeen nimi lyhentyi muotoon "Veendam".
Ammattilaisjoukkueena BV Veendam on pelannut suurimman osan ajastaan (42 kautta) Jupiler Leaguessa eli "Eerste Divisie"ssä. Seura on pelannut kuusi kautta kakkosdivisioonassa. Eredivisiessä BV Veendam on pelannut yhteensä kolme kautta.
Kaudella 2009-10 BV Veendam kärsi talousongelmista ja seura haettiin konkurssiin 28. huhtikuuta ylivelkaantumisen vuoksi.
Pumapard
Pumapard on hybridikissa, urospuolisen puuman ja naaraspuolisen leopardin jälkeläinen.
Ensimmäiset tunnetut pumapardit syntyivät 1890–1900-lukujen vaihteessa hampurilaisessa eläintarhassa. Tuohon aikaan eläintarhat yrittivät tarkoituksellisesti tuottaa risteymiä, koska eksoottisilla eläimillä oli suuri kysyntä. Luonnossa lajien risteytyminen on erittäin epätodennäköistä, koska niiden elinalueet poikkeavat toisistaan.
Pumapardin turkissa on isoja, vaaleita leopardin täpliä puuman väriä muistuttavalla pohjalla. Pumapardeilla on pitkä häntä. Kooltaan ne vastaavat puumaa ja ovat vain puolet leopardin koosta. Naaraspumapardit pystyvät yleensä lisääntymään, kun taas urokset ovat tavallisesti lisääntymiskyvyttömiä. Pumapardit elävät lyhempään kuin muut isot kissaeläimet ja kärsivät niitä todennäköisemmin sairauksista, kuten kääpiökasvuisuudesta.
Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011
Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011 oli jääkiekon SM-liigan 36. kausi. Sarjan neljätoista joukkuetta olivat samat kuin viidellä edelliskaudella. Mestarina kauteen lähti Turun Palloseura, joka vältti putoamiskarsinnat viimeisen ottelun voittomaalikilpailussa. Mestaruuden voitti Helsingin IFK, jolle mestaruus oli seitsemäs.
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
"Taulukko on päivitetty 10. maaliskuuta pelattujen otteluiden jälkeen."
Helsingin paikallisseurojen Jokerien ja HIFK:n on tarkoitus pelata Helsingin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011. Ottelua markkinoidaan "Talviklassikko"-nimellä NHL Winter Classicin esimerkin mukaisesti. Viimeksi olympiastadionilla on pelattu jääkiekkoa vuonna 1941. Ottelu on osa jääkiekon SM-liigan kautta, eli ottelusta jaetaan normaalit sarjapisteet. Tapahtuman budjetti on miljoona euroa.
SM-liigan toimitusjohtajan Jukka-Pekka Vuorisen mukaan tämänkaltaista tapahtumaa on suunniteltu jo vuosia. Tavoitteena on tehdä Pohjoismaiden jääkiekko-otteluiden yleisöennätys; nykyinen ennätys saavutettiin Ruotsissa, Göteborgin Ullevissa pelatussa ulkoilmaottelussa kaudella 2009–2010. Tuota ottelua seurasi 31 144 katsojaa.
Albrecht von Kunowski
Albrecht von Kunowski (4. heinäkuuta 1864 Potsdam – 5. huhtikuuta 1933 Potsdam) oli saksalainen lääkäri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Von Kunowski opiskeli lääketiedettä Berliinissä ja Strasbourgissa. Hän toimi lääkärinä Sleesiassa, ja vuodesta 1913 mielisairaalan johtajana Rybnikissä. Kun Ylä-Sleesia vuonna 1922 liitettiin osaksi Puolaa, von Kunowski jäi eläkkeelle ja palasi Potsdamiin.
Albrecht von Kunowski kehitti yhdessä veljensä Felix von Kunowskin kanssa Kansallispikakirjoitus-nimisen pikakirjoitusjärjestelmän. He julkaisivat yhdessä myös kirjan "Die Kurzschrift als Wissenschaft und Kunst".
Katolinen tiedotuskeskus
Katolinen tiedotuskeskus (lyhenne: KATT, ruots.: "Katolsk informationstjänst", engl.: "Catholic Information Centre") on Helsingin katolisen hiippakunnan tiedotusorganisaatio, jonka tehtäviin kuuluvat muun muassa Fides-lehden julkaiseminen, muu julkaisu- ja tiedotustoiminta sekä hiippakunnan internet-sivujen ylläpito.
Tiedotuskeskus perustettiin vuonna 1962 Helsingin Käpylään. Se toimii nykyisin Pyhän Henrikin katedraaliseurakunnan yhteydessä Helsingin Kaivopuistossa.
Katolisella tiedotuskeskuksella on oma johtokuntansa, johtaja sekä muuta henkilökuntaa.
Hispaniolantangarat (suku)
Hispaniolantangarat ("Phaenicophilus") eli aiemmalta nimeltään haitintangarat on hispaniolantangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hispaniolantangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Schichau Seebeckwerft
Schichau Seebeckwerft eli SSW (aikaisempia nimiä: Schichau-Werke ja Schichau Unterweser) oli saksalainen laivanrakennusyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Bremerhavenissa. Yhtiön nimi syntyi vuonna 1988 Schichaun ja Seebeckwerftin fuusioituessa. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009.
Ferdinand Schichau perusti vuonna 1837 Elbingissä yrityksen nimellä F. Schichau. Yhtiö aloitti höyrykoneiden ja myöhemmin vetureiden valmistuksen. Vuonna 1854 Schichau rakennutti telakan Elbingiin ja vuonna 1890 avattiin suurempi telakka Danzigiin (on ollut osa Gdańskin telakkaa vuodesta 1945). Saksan valtio osti telakan vuonna 1929. Yhtiö osti 1930 Königsbergistä pienehkön telakan.
Vuoden 1945 jälkeen yhtiön telakoista Danzig, Königsberg ja Elbing jäivät Puolan ja Neuvostoliiton alueille ja yhtiö joutui aloittamaan toimintansa uudelleen Bremerhavenissa Länsi-Saksan alueella. Vuonna 1972 yhtiöön sulautui Unterweserweft-laivanrakennusyhtiö, jolloin yhtiön nimeksi tuli Schichsau Unterweser. Vuonna 1988 uudeksi nimeksi tuli Schichau Seebeckwerft Seebeckwerftin sulautuessa yhtiöön. Bremer Vulkan osti yhtiön, ja yrityksen toiminta lakkasi vuonna 1996 Bremer Vulkanin taloudellisten ongelmien takia.
Vuonna 1998 perustettiin uusi yritys samoissa tiloissa nimellä Schichau Seebeck Shipyard GmbH, joka oli toiminnassa vuoteen 2009 jolloin liiketoiminta lopetettiin kokonaan.
Harjatangarat
Harjatangarat ("Tachyphonus") on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Harjatangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia.
Solnahallen
Solnahallen on sisäliikuntahalli Solnan kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa. Hallin kapasitetti on 2 000 katsojaa ja se toimii koripalloseura Solna Vikingsien, ja salibandyn Superliigaseura AIK:n kotihallina.
Europen musiikkivideo kappaleeseen "The Final Countdown" on kuvattu Solnahallenissa 26.–27. toukokuuta.
26. syyskuuta 1986 Metallica soitti viimeisen konserttinsa basistinsa Cliff Burtonin kanssa Solnahallenissa, päivää ennen kuin Burton kuoli bussionnetomuudessa.
Juhla Mokka
Juhla Mokka on yksi suomalaisen kahvipaahtimo Pauligin valmistamista kahvilaaduista Presidentti-kahvin ohella. Juhla Mokkaa saa vaaleapaahtoisena (paahtoaste 1), tummapaahtoisena (paahtoaste 2,5), tosi tummana (paahtoaste 4) sekä luomuna (paahtoaste 2). Juhla Mokka on Suomen suosituin kahvibrändi. Juhla Mokkaa myydään pannu- ja suodatinjauhatuksena, papupakkauksena ja Cupsolo-laitteeseen sopivana kahvikapselina. Juhla Mokka valmistetaan Brasilian, Kolumbian, Keski-Amerikan ja Afrikan kahvilajikkeista.
Tibblehallen
Tibblehallen on urheiluhalli, joka sijaitsee Täbyn kunnassa, Ruotsissa. Halli sijaitsee noin 500 metriä Täbyn keskustasta. Superliiga-seura Caperio/Täby FC pelaa hallissa sarjan kotiottelunsa. Hallin katsojakapasiteetti on 1 000 katsojaa.
Falu-Kuriren Arena
Falu-Kuriren Arena on urheiluhalli, joka sijaitsee Falunissa, Ruotsissa. Halli toimii kotihallina salibandyseura IBF Falunille, jolla on edustusjoukkueissa edustus Ruotsin pääsarjatasolla sekä naisissa että miehissä. Vuonna 2008 valmistuneen hallin katsojakapasiteetti on 2 700 katsojaa. Hallin kustannusarvio oli 50 miljoonaa kruunua.
Gammliahallen
Gammliahallen on urheiluhalli joka sijaitsee Uumajassa Ruotsissa. Salibandyseurat IBK Dalen ja Umeå City IBK, jotka pelaavat Ruotsin miesten pääsarjassa Superliigassa, käyttävät Gammliahallenia kotihallinaan. Hallin katsojakapasiteetti on 2000 katsojaa.
Helsingborgin urheilutalo
Helsingborgin urheilutalo () on vuonna 1957 rakennettu urheilurakennus Helsingborgissa Ruotsissa. Urheilutalo on isännöinyt voimistelun Ruotsin mestaruus-kisoja sekä vuonna 2006 Ruotsissa järjestettyjä salibandyn MM-kilpailuja.
Ruotsin salibandyn pääsarjaseura, Superliigassa pelaava FC Helsingborg, käyttää urheilutaloa kotihallinaan.
Turku Modern
Turku Modern on Turun keskustassa heinäkuussa järjestettävä elektronisen ja tanssimusiikin kaupunkifestivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2009. Yleisöä tapahtumassa oli vuonna 2009 yli 3 000. Turku Modern on suunnittellut Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän musiikkiosion.
Kun Koneisto (konemusiikin festivaali) siirrettiin Helsinkiin ja Uuden Musiikin Festivaali (UMF) lopetettiin vuonna 2008, tilalle kehitettiin Turku Modern, joka jatkaa Turun kaupungissa järjestettävien tanssimusiikin festivaalien perinnettä.
Festivaali järjestetään erityisen alueen sijasta Turun klubeilla ja ravintoloissa. Esiintyjät ovat pitkälti dj-artisteja Suomesta ja ulkomailta ja edustavat musiikkityyleillään kaikkea indiestä dancehallin ja dubstepin kautta houseen.
Ferdinand Schichau
Ferdinand Gottlob Schichau (s. 30. tammikuuta 1814 - k. 23. tammikuuta 1896) oli saksalainen konetekniikan insinööri ja laivanrakennusyhtiö Schichaun, nykyisen Schichau Seebeckwerftin perustaja.
Schichau syntyi Elbingissä, Länsi-Preussissa. Hän opiskeli insinööriksi Berliinissä. Vuonna 1837 hän perusti Schichau-teollisuusyhtiön ja rakennutti telakan Pillauhun (nykyään Kaliningradin Baltijsk). Yritys kasvoi suureksi teolliseksi yhtiöksi, joka valmisti muun muassa höyrykoneita ja vetureita. Myöhemmin yhtiö muutettiin laivanrakennusyhtiöksi.
Yhtiö sai niin paljon tilauksia, että jouduttiin rakentamaan toinen telakka Danzigiin. Vuonna 1896 Schichau työllisti arviolta 4000 työntekijää ja Schichaun omaisuudeksi arveltiin 30 miljoonaa Saksan kultamarkkaa. 
Schichau kuoli Elbingissä 23. tammikuuta 1896. Kuoleman jälkeen yhtiön uudeksi johtajaksi tuli Schichaun poikapuoli, Ziese.
Leppävaaran Urheiluhalli
Leppävaaran urheiluhalli on Espoon Leppävaarassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyseura Espoon Oilersin naisten edustusjoukkue pelaa urheiluhallissa kotiottelunsa. Urheiluhallin katsomon istumapaikkojen määrä on 484 katsojaa ja hallin kokonaispinta-ala on 893 neliömetriä.
Salibandyhalli Aurora
Salibandyhalli Aurora on Porvoossa sijaitseva salibandyyn tarkoitettu erikoishalli. Aurora toimii naisten salibandyliigaseura PSSn kotihallina. Halli toimii Kokonniemen liikuntakeskuksen yhteydessä.
Martinhalli
Martinhalli on Hyvinkäällä, Martissa sijaitseva urheiluhalli.
Miesten II-divisioonajoukkue SC Hyvinkää ja naisten salibandyliigaseura SB-Pro pelaa Martinhallissa kotiottelunsa. Se on myös Futsal-Ykkösessä pelaavan PS Villan kotikenttä sekä koripallojoukkue Hyvinkään Pontevan kotikenttä. Hallirakennuksen yhteydessä sijaitsee myös Hyvinkään kaupungin Martin koulu, joka tarjoaa perusopetusta 1–6. luokkalaisille.
Myyrmäen urheilutalo
Myyrmäen urheilutalo on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva urheiluhalli. Urheilutalo toimii salibandyseura SB Vantaan ja käsipalloseura Atlaksen kotihallina. Myös koripallon SM-sarjassa pelannut Vantaan Pussihukat käytti hallia kotiareenanaan.
Urheilutalon tiloihin kuuluu palloilusalin lisäksi myös painitilat, voimistelusali sekä voimailutilat. Rakennuksesta löytyy myös uimahalli ja kahvio.
Myyrmäen urheilutalo valmistui syksyllä 1974 arkkitehti Ilpo Halvan suunnittelemana. Sen kokonaistilavuus oli alun perin 34 000 kuutiometriä ja lattia-ala 6 000 neliömetriä.
Myyrmäen uimahallissa oli alun perin kolme allasta: kahdeksanratainen 25 metrin allas, erillinen hyppyallas 1 ja 3 metrin ponnahduslaudoin sekä 12 × 8 metrin lastenallas.
Urheiluhalli rakennettiin täyttämään pallopelien kansainväliset mitat ja oli pääkaupunkiseudun toinen täysmittainen käsipallokenttä samoihin aikoihin valmistuneen Tapiolan ohella. Katsomo mitoitettiin jopa tuhannelle ihmiselle. Rakennukseen tuli myös 214 neliömetrin kuntosali, 130 neliömetrin voimailusali, parisataa neliömetriä erilaisia vapaa-ajan tiloja sekä kahvila-ravintola ja parturi-kampaamo.
Urheilutalo suunniteltiin palvelemaan myös viereisen Myyrmäen yhteiskoulun (nyk. Vaskivuoren lukio) liikunnanopetustarpeita.
Glee
Glee on yhdysvaltalainen musikaalia, draamaa ja komediaa yhdistelevä televisiosarja, jota esitettiin kuuden tuotantokauden ajan vuosina 2009–2015. Sarja kertoo ohiolaisen high schoolin epäsuosituimmista oppilaista, jotka pyrkivät etsimään omaa identiteettiään ja toteuttamaan unelmiaan koulun showkuorossa.
Sarjan pilottijakso esitettiin Yhdysvalloissa "American Idolin" jälkeen 19. toukokuuta 2009. Varsinaisesti ohjelman ensimmäinen kausi käynnistyi 9. syyskuuta 2009. Saman vuoden joulukuussa sarja jäi neljän kuukauden tauolle ja palasi ohjelmistoon huhtikuussa 2010. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi syksyllä 2010. Sarjaa esittävä televisiokanava Fox ilmoitti 23. toukokuuta 2010 – ennen kuin edes sarjan ensimmäinen tuotantokausi oli ehtinyt päättyä – että sarja jatkuu kolmannelle tuotantokaudelle.
Suomessa sarjaa esittää Sub, AVA ja Kutonen Sarjan esittäminen alkoi Suomessa 16. lokakuuta 2010. Sarja on tilattu kymmeniin eri maihin, muun muassa Isoon-Britanniaan, Ruotsiin, Italiaan, Japaniin, Uuteen-Seelantiin ja Turkkiin.
Sarja on kerännyt paljon positiivista palautetta kriitikoilta. Se on voittanut lukuisia palkintoja, muun muassa parhaan komediasarjan Golden Globe -palkinnon. Näyttelijä Jane Lynch on palkittu roolistaan Golden Globe ja Primetime Emmy -palkinnoilla. Chris Colfer on voittanut roolistaan Golden Globen. Neil Patrick Harris ja Gwyneth Paltrow ovat molemmat voittaneet vierailevan näyttelijän Primetime Emmy -palkinnot.
Sarjassa kuullaan ja esitetään paljon musiikkia. Suurin osa näyttelijöiden sarjassa esittämistä kappaleista on coverversioita tunnetuista popkappaleista ja musikaalisävelmistä. Sarjan musiikkia on julkaistu useilla albumeilla sekä ladattavassa muodossa nettikaupoissa.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen William McKinley High Schooliin Liman kaupungissa Ohiossa. Koulun popmusiikkia ja musikaalisävelmiä esittävä glee-kuoro on ollut vaikeuksissa jo vuosien ajan. Kun kuoronvetäjän paikka vapautuu, kouluaikanaan kuorossa laulanut espanjanopettaja Will Schuester päättää nostaa kuoron takaisin huipulle. Kuorolaisia pidetään koulun pohjasakkana, joten kuoroon liittyy aluksi vain pieni joukko oppilaita. Kuoro alkaa kuitenkin harjoitella tulevia aluekilpailuja varten. Vaikeuksia heille aiheuttavat Willin ja kuorolaisten ajoittaiset erimielisyydet ja ongelmat sekä cheerleadingjoukkueen valmentaja Sue Sylvester, joka yrittää lakkauttaa kuoron.
Samu Kuitunen
Samu Kuitunen on suomalainen jääkiekko- ja salibandyvalmentaja. Nykyisin Kuitunen toimii salibandyn liiga-seura SC Classicn päävalmentajana. Parivaljakko Petteri Nykky ja Samu Kuitunen ovat vastuussa Suomen miesten Maajoukkueesta keväästä 2017 lähtien.
Kuitunen on urallaan toiminut jääkiekkossa Suomen kaikkien juniorimajoukkueiden, alle 20-vuotiaiden maajoukkueen, Olympiajoukkueen, HPK:n, Karhu-Kissojen, Jokipoikien ja Haukkojen, HIFK U-20 sekä Kiekko-Vantaan päävalmentajana. HIFK valmentajana sekä Suomen Jääkiekkoliiton, Porvoon Huntersin, PiTan, EHC ja HIFK valmennuspäällikkönä. Salibandyssa Kuitunen kuului ennen Kiekko-Vantaan uraansa Suomen salibandymaajoukkueen taustaryhmään ja on voittanut salibandyn maailmanmestaruuden valmentajana vuonna 2008.
Kuitunen oli Suomen rullakiekkomaajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja vuosina 1995–1997. Kuitusen alaisuudessa Suomi voitti pronssia FIRS:in kisoissa 1995 ja IIHF:n kisoissa 1996.
Ruotsin virolaiset
Ruotsin virolaiset ovat Ruotsissa asuvia virolaisia. Pääosa heistä on toisen maailmansodan jälkeen muuttaneita, mutta muuttoliikkeellä Ruotsiin on pitkä historia. Ruotsin virolaisen kulttuurin keskuksena pidetään Tukholmaa. Erään arvion mukaan Ruotsissa oli vuoden 1995 aikoihin noin 35 000 virolaistaustaista henkilöä. Vuoden 2012 lopussa Ruotsissa asui Statistiska centralbyrånin tilaston perusteella 10 145 henkilöä, jotka olivat syntyneet Virossa ja 16 709 Ruotsissa syntynyttä henkilöä, joiden vanhemmista vähintään yksi oli syntynyt Virossa. Yhteensä Virossa syntyneitä ja heidän jälkeläisiään oli 26 854 henkeä.
Mahdollisesti ensimmäiset virolaiset tulivat Ruotsiin jo keskiajalla. Mälarenin ympäristön "est"-loppuiset paikannimet ja riimukivissä esiintyvät henkilönnimet viittaavat joidenkin tutkijoiden mielestä siihen, että alueella on ollut virolaisten haja-asutusta. Hjalmar Lindrothin teorian mukaan ruotsalaiset olisivat tuoneet Virosta orjia näille alueille. Myöhäismuinaisruotsissa ja varhaisuusruotsissa sana "est" tarkoitti orjaa.
Myöhemmin virolaisia tuli hajanaisesti yleensä pakolaisina. Ensimmäinen varsinainen muuttaja aalto tuli 1800-luvun alussa Venäjän keisarikunnan asevelvollisuutta karkuun. Pakolaisia tuli silloin vielä Ruotsiin kuuluneeseen Etelä-Suomeen, sekä Ruotsin Gotlantiin, Roslageniin ja Tukholmaan. David Pappin mukaan tällöin virosta tulleita oli jopa muutama tuhat. Ei ole kuitenkaan tiedossa missä määrin tulijat olivat vironruotsalaisia. Tulijat sulautuivat kantaväestöön nopeasti eikä varsinaista vähemmistöä muodostunut. Poikkeuksena voidaan pitää Katthammarsvikia Gotlannissa, jonka asukkaista vielä 1800-luvun lopulla kymmenesosa oli virolaisia. Myös viron kieli selviytyi siellä 1900-luvun alkuun.
Seuraava aalto saapui pakolaisina toisen maailmansodan aikaan vironruotsalaisten evakoimisen yhteydessä vuonna 1944, sekä omin avuin. Noin 6 500 vironruotsalaisten mukana maahan muutti noin 2 000 heihin erilaisissa perhesiteissä ollutta virolaista. Vuonna 1945 Ruotsissa oli jo 21 815 virolaista ja 6 554 vironruotsalaista. Pakolaiset keskittyivät suuriin kaupunkeihin etenkin Mälarenin ympärille, sekä Länsi- ja Etelä-Ruotsiin. Myöhemmin virolaisia on tullut maahanmuuttajina etenkin EU:n myötä.
Virolaiset ostivat Tukholmasta niin sanotun Viro-talon Regerinsgatanilta vuonna 1958, mutta se myytiin pois vuonna 1968. Nykyisin Viro-talo sijaitsee Wallingatanilla. Viron muodollinen presidentti oli ollut maanpaossa Ruotsista vuodesta 1941 vuoteen 1992. Pakolaishallitus sen sijaan kokoontui Oslossa. Pakolaispresidentti luovutti virkansa Viron presidentille vuonna 1992 vaalien jälkeen.
Toisen maailmansodan jälkeen alettiin järjestää virolaista koulutusta. Perustettiin viisi yksityistä alakoulua, joista yksi on edelleen toiminnassa ("Stocholmi Eesti Kool"). Näiden lisäksi toimi 40 täydennyskoulua, joissa vuonna 1948 oli 937 oppilasta. Vuonna 1987 jäljellä oli enää 7 koulua ja 80 oppilasta. Vuonna 1952 aloitti toimintansa Viron tieteellinen instituutti ("Eesti Teaduslik Instituut"). Sen opetusohjelma perustui Tarton yliopiston vastaavaan.
Jeanin elämää
Jeanin elämää () on ranskalaisten Philippe Dupuyn ja Charles Berberianin humoristinen ihmissuhdeaiheinen sarjakuva. Pelkistetty ja kirkasvärinen piirrostyyli edustaa selkeän viivan koulukuntaa. Tyylille ovat sukua myös esimerkiksi "New Yorker" -lehden kuvittajien työt.