hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nikolai Krestinski
Nikolai Nikolajevitš Krestinski (25. lokakuuta 1883 Mogiljov, Venäjän keisarikunta – 15. maaliskuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän sai surmansa Stalinin vainoissa.
Krestinskin isä oli kymnaasin opettaja. Krestinski liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1903 ja valitsi puolueen sisäisessä jaossa bolševikkien puolen. Hän opiskeli Pietarin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa ja valmistui juristiksi vuonna 1907. Sen jälkeen hän työskenteli asianajajana. Krestinski oli bolševikkien edustajana kolmannessa ja neljännessä valtakunnanduumassa 1907–1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänet karkotettiin Jekaterinburgiin. Karkotus päättyi armahdukseen helmikuun vallankumouksen jälkeen ja Krestinski valittiin Jekaterinburgissa bolševikkien Uralin aluekomitean johtoon. Hänet valittiin heinäkuussa 1917 myös puolueen keskuskomiteaan. Hän edusti bolševikkeja syyskuun 1917 demokraattisessa neuvottelukokouksessa sekä perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa. Lokakuun vallankumouksen aikana hän johti Jekaterinburgissa paikallista sotilaallista vallankumouskomiteaa.
Krestinski työskenteli Neuvosto-Venäjän alkuaikoina maan taloushallinnossa. Hän toimi valtiovarainasiain kansankomissaarina elokuusta 1918 vuoteen 1922. Hän oli yksi maaliskuussa 1919 perustetun puolueen politbyroon alkuperäisistä jäsenistä. Marraskuusta 1919 maaliskuuhun 1921 hän oli myös keskuskomitean siheeri. Krestinski asettui jo varhain puolueen sisäisissä kiistoissa Lev Trotskin tukijaksi, joten hänet päätettiin syrjäyttää johtoasemista. Hänet pudotettiin maaliskuussa 1921 politbyroosta ja keskuskomiteasta. Saman vuoden lokakuussa hänet nimitettiin Neuvosto-Venäjän Berliinin-lähettilääksi, missä tehtävässä hän oli vuoteen 1930. Hän myös edusti Neuvosto-Venäjää vuoden 1922 Genovan konferenssissa. Krestinski tuki 1920-luvun lopulla trotskilaista vasemmisto-oppositiota, mutta irtisanoutui siitä 1928. Palattuaan kotimaahan hän toimi vuodesta 1930 Neuvostoliiton ulkoasiain apulaiskansankomissaarina ja maaliskuusta toukokuuhun 1937 oikeusasiain apulaiskansankomissaarina.
Krestinski erotettiin kommunistisesta puolueesta ja hänet vangittiin toukokuussa 1937. Hän oli yksi syytetyistä maaliskuussa 1938 järjestetyssä niin sanotussa Moskovan kolmannessa oikeudenkäynnissä yhdessä Nikolai Buharinin ja Aleksei Rykovin kanssa. Heitä syytettiin vastavallankumouksellisen ”oikeistolais-trotskilaisen blokin” jäsenyydestä ja Saksan agentteina toimimisesta. Ensimmäisessä kuulemisessaan 2. maaliskuuta Krestinski kiisti kaikki syytteet ja julisti olevansa syytön, mutta seuraavana päivänä hän antoi uuden lausunnon, jossa tunnusti kaikki syytteet. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1963.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1980–1981
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1980-1981 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Rodina putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Lokomotiv Irkutsk.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1981–1982
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1981–1982 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Sibselmash putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Rodina Kirov.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1982–1983
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1982-1983 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Volga ja Uralski Trubnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Yunost Omsk ja Stroitel Syktyvkar.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1983–1984
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1983-1984 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Lokomotiv ja Vodnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Uralski Trubnik Pervouralsk ja Volga Uljanovsk.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1984–1985
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1984-1985 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Kuzbass ja Rodina putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Lokomotiv Irkutsk ja Sajany Abakan.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1985–1986
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1985-1986 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Sayany ja Uralski Trubnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Kuzbass Kemerovo ja Sibselmash Novosibirsk.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1986–1987
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1986-1987 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Vympel ja Sibselmash putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Vodnik Arkangeli ja Sajany Abakan.
Kaapro Huittinen
Gabriel (Kaapro) Huittinen (1. heinäkuuta 1893 Kurkijoki – 19. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, agrologi ja maalaisliiton kansanedustaja.
Huittisen vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Huittinen ja Anna Puputti. Hän kävi kansanopiston sekä 1917 maamiesopiston. Huittinen oli Joroisten kunnan tilanhoitajana 1917–1920 ja Sortavalan maalaiskunnan tilanhoitajana 1921–1924. Hän toimi sitten maanviljelijänä Kurkijoella 1924–1940 ja oli samalla Itä-Karjalan maanviljelysseuran neuvojana 1924–1926 sekä Itä-Karjalan maataloustuottajien piiriliiton sihteeri-toiminnanjohtajana 1926–1937. Sotavuosina ja niiden jälkeen Huittinen oli maanviljelijänä Helsingin maalaiskunnassa 1940–1953 ja Kiskossa 1953–1961.
Huittinen oli maalaisliiton kansanedustajana 1929–1945 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuului Suomen Pankin ja Yleisradion tilintarkastajiin. Huittinen oli Kurkijoen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli muun muassa Vapaussodan invalidien liiton johtokunnan, Valtion tykkitehtaan johtokunnan ja Karjakunnan hallituksen jäsenenä.
Pjotr Voikov
Pjotr Lazarevitš Voikov (13. elokuuta 1888 Kertš, Venäjän keisarikunta – 7. kesäkuuta 1927 Varsova, Puola) oli venäläinen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen diplomaatti. Hän joutui valkoisten emigranttien salamurhaamaksi toimiessaan Neuvostoliiton lähettiläänä Varsovassa.
Käsityöläisperheestä lähtöisin ollut Voikov liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen jo vuonna 1903, mutta vuoteen 1917 saakka hän oli menševikki. Hän asui vuosina 1907–1917 maanpaossa Sveitsissä. Palattuaan Venäjälle hän liittyi bolševikkeihin elokuussa 1917. Lokakuun vallankumouksen myötä Voikovista tuli Jekaterinburgin kaupunginduuman puheenjohtaja. Vuonna 1918 hän toimi Uralin alueen elintarvikehuollosta vastanneena komissaarina. Hän oli osin vastuussa vangitun tsaarin Nikolai II:n ja tämän perheen teloituksesta Jekaterinburgissa sekä näiden ruumiiden hävittämisestä. Tämä teki Voikovista erityisen vihatun Venäjän valkoisten silmissä.
Voikov toimi 1919 keskusosuuskunta Tsentrosojuzin ja vuosina 1921–1924 valtion omistaman Severoles-yhtymän varapuheenjohtajana. Hänet nimitettiin elokuussa 1924 Neuvostoliiton lähettilääksi Varsovaan. Valkoinen emigrantti Boris Koverda ampui hänet rautatieasemalla Varsovassa kesäkuussa 1927. Murhaa pidettiin kostona Voikovin osallisuudesta tsaariperheen surmaamiseen, mutta se heikensi myös Neuvostoliiton ja Puolan suhteita. Voikov haudattiin Kremlin muuriin Moskovassa. Koverda sai Puolassa elinkautisen vankeustuomion, mutta hänet armahdettiin 1937.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1987–1988
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1987-1988 pelattiin eri sarjajärjestelmällä kuin aiemmin. Sarjajärjestelmää muutettiin siten että sarja pelattiin kahdessa maantieteellisessä jaetussa seitsemän joukkueen lohkossa. Lohkojen kolme parasta jatkoivat ylempään ja neljä heikoiten sijoittunutta alempaan loppusarjaan. Ylemmän loppusarjan voittaja oli Neuvostoliiton mestari. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei.
Neljä viimeistä karsintasarjaan.
Karsintasarjaan osallistuivat neljän mestaruussarjan heikoimman lisäksi Ykkösliigan toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet Uralski Trubnik ja Vympel. Ykkösliigan voittaja Sibselmash Novosibirsk nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan.
Sarjan kolme parasta seuraavan kauden mestaruussarjaan. Sajany putosi mestaruussarjasta.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1989–1990
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1989-1990 pelattiin kahden vuoden tauon jälkeen jälleen vain yhdessä lohkossa. Sarjassa pelasi neljätoista joukkuetta, jotka pelasivat kaksinkertaisen alkusarjan. Sarjan voittaja voitti maan mestaruuden. Mestaruuden voitti Alma-Atan Dynamo, katkaisten Krasnojarskin Jenisein 11 vuoden mestaruusputken. Jenisei saavutti hopeaa ja Sverdlovskin SKA pronssia.
Yunost ja Volga putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Lokomotiv Irkutsk ja Severonikel Montsegorsk.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1990–1991
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1990-1991 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. Kausi jäi Neuvostoliiton mestaruussarjan viimeiseksi kaudeksi ennen maan hajoamista. Seuraavana kautena IVY:n mestaruussarja korvasi Neuvostoliiton mestaruussarjan.
Sarjan joukkuemäärää kasvatettiin ja mestaruussarjasta ei pudonnut yksikään joukkue. Sarjaan nousivat Polet Omsk ja Vympel Kaliningrad.
Varstasara
Varstasara ("Carex pseudocyperus") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Varstasara eroaa ulkonäkönsä perusteella selvästi muista saralajeista, jolloin sitä on vaikea sekoittaa muihin saralajeihin. Varstasara kasvaa yksittäisversoina ja melko suurikokoiseksi. Koko kasvi on väriltään heleänvihreä ja sen lehdet ovat litteät.
Varstasara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona olevassa tähkistössä on tavallisesti yksi hedetähkä sekä kolmesta viiteen emitähkää. Tähkien tukilehdet ovat suuria ja yleensä tähkistöä pidempiä. Emitähkät ovat pitkäperäisiä ja kukinta-aikaan nuokkuvia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat pitkiä, sileitä sekä teräväkärkisiä. Pullakot ovat tiiviisti, väriltään kellanvihreitä ja niissä on pitkä suuota.
Varstasara on melko harvinainen, mutta voi esiintyä paikallisesti runsaanakin. Suomessa varstasaraa esiintyy eteläisessä Suomessa, eniten Ahvenanmaalla, etelä- ja lounaisrannikolla sekä Hämeessä.
Varstasara on löydetty Ruotsista 1700-luvulla. Aikoinaan varstasaraa myös kasvatettu ja sen leveitä lehtiä on käytetty tynnyreiden tiivistämiseen.
Varstasaran tieteellisen nimen lajinimi ("pseudocyperus") viittaa sädekaisloihin ("Cyperus"), joita varstasara ulkonäöllisesti jokseenkin muistuttaa.
Peugeot 301 (2012)
Peugeot 301 on Peugeot’n vuodesta 2012 lähtien valmistama keskiluokan sedan. Malli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja se on suunnattu erityisesti kehittyville markkina-alueille, kuten esimerkiksi Itä-Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan. Mallia ei myydä lainkaan Keski- eikä Länsi-Euroopassa. Malli lainaa nimensä vuosina 1932–1936 valmistetulta 301-mallilta. Peugeot 301:n lähes identtinen sisarmalli on Citroën C-Elysée.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Peugeot 301 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Vuoden 2016 lopulla Peugeot 301 koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkoista ilmettä muutettiin uudempia Peugeot-malleja vastaavaksi. Ohjaamossa kojelauta uusittiin.
Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue
Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue edustaa Uutta-Seelantia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "New Zealand Cricket".
Uudesta-Seelannista tuli viides viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1930. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 417 test match -ottelua, joista se on voittanut 87, hävinnyt 169 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 161 ottelua.
Uusi-Seelanti on voittanut kaikki loppuun pelatut yksitoista test matchia Zimbabwea ja kahdeksan Bangladeshia vastaan. Sillä on positiivinen ottelutilasto lisäksi Sri Lankaa vastaan: 14 voittoa, kahdeksan tappiota. Länsi-Intian saaristoa vastaan Uudella-Seelannilla on sekä voittoja että tappioita 13. Intiaa vastaan Uuden-Seelannin saldo on kymmenen voittoa, 21 tappiota, Pakistania vastaan 10–24, Australiaa vastaan 8–31, Englantia vastaan 9–48 ja Etelä-Afrikkaa vastaan 4–24.
Uusi-Seelanti saavutti MM-kilpailuissa hopeaa 2015 hävittyään loppuottelussa Australialle. MM-kilpailujen välieräottelun se on hävinnyt Länsi-Intian saaristolle 1975, Englannille 1979, Pakistanille 1992 ja 1999 sekä Sri Lankalle 2007 ja 2011.
Uusi-Seelanti pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1973. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 714. Niistä se on voittanut 316, hävinnyt 354, tasajuoksuihin on päättynyt kuusi ja ilman ratkaisua 38 ottelua. Uusi-Seelanti on voittanut kaikki ottelunsa huippumaiden ulkopuolisia joukkueita vastaan. Kärkijoukkueista sillä on positiivinen ottelusaldo Zimbabwea (27 voittoa, yhdeksän tappiota), Bangladeshia (20–8), Englantia (41–36) ja Sri Lankaa (45–41) vastaan. Huonoin tilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: 37 voittoa, 90 tappiota.
Uusi-Seelanti pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2005. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 93 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 46 ja hävinnyt 40. Se on voittanut kaikki ottelunsa Zimbabwea (kuusi voittoa), Intiaa (viisi) ja Bangladeshia (neljä) sekä kärkimaiden ulkopuolisia joukkueita vastaan. Huonoin ottelutilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: yksi voitto ja neljä tappiota.
Uusi-Seelanti on hävinnyt ICC World Twenty20 -turnauksessa välieräottelun Pakistanille 2007 ja Englannille 2016.
Stephen Fleming on lyönyt Uuden-Seelannin pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, 7 172, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 8 007. Uuden-Seelannin pelaajista eniten vastustajia on test matcheissa "polttanut" Richard Hadlee, 431, ja yksipäiväisissä maaotteluissa Daniel Vettori, 297.
INFRA (videopeli)
INFRA on suomalaisen Loiste Interactiven kehittämä seikkailu- ja pulmapeli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa vuonna 2016 Windows-alustalle.
Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu seikkailu. Pelissä ratkotaan etenemistä rajoittavia pulmia sekä kerätään muistiinpanoja ja valokuvia.
Brash Games antoi pelille arvion 7/10 arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille 2/5 arvostelussaan, kritisoiden ääninäyttelyä, ohjeistuksen puutetta ja paristojen keräilyä. Peliin on myöhemmin julkaistu päivitys joka parantaa ääninäyttelyn tasoa.
Pelit-lehti antoi pelille 82/100 pistettä arvostelussaan ja kutsui peliä "hiomattomaksi, mutta tunnelmalliseksi retkeksi heitteille jätetyn infrastruktuurin maailmaan".
Henrik Grenman
Henrik Mikael Grenman (19. marraskuuta 1846 Vaasa – 1. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, orientalisti ja painoasiamies.
Grenmanin vanhemmat olivat värjäri, ruukinhoitaja Henrik August Grenman (1821–1852) ja Anna Karolina Ramstén. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1865 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1877. Grenman opiskeli arabian kieltä Leipzigissa 1881–1882, Kööpenhaminassa 1882–1883 ja Pietarissa 1885–1886. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenenä vuodesta 1871 ja kuului Muinaismuistoyhdistyksen perustajiin.
Grenman oli vuodesta 1893 painoasiain ylihallituksen palveluksessa lehdistösensuurista vastaavana painoasiamiehenä. Hän oli painoasiain ylihallituksen sensuurilautakunnan jäsenenä 1906–1917. Epäsuositun työnsä vuoksi Grenman joutui epävirallisen boikotin kohteeksi niin että häntä ei esimerkiksi tervehditty kadulla.
Grenman oli naimisissa vuodesta 1900 taloudenhoitaja Wilhelmina Saarelan (s. 1870) kanssa.
Patsy Reddy
Patricia ”Patsy” Reddy (17. toukokuuta 1954 Matamata, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen asianajaja, lainopillinen neuvonantaja ja virkamies, joka on toiminut useiden uusiseelantilaisten yritysten ja hallinnollisten elinten hallituksessa. Hänet valittiin vuonna 2016 Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi.
Patricia Reddy syntyi Matamatassa 1954. Hän kasvoi Te Akaussa ja Minginuissa, joissa hänen vanhempansa työskentelivät opettajina. Koulunsa Reddy kävi Hamiltonissa, johon perhe oli muuttanut hänen ollessa kuusivuotias.
Reddy opiskeli oikeustiedettä Wellingtonin Victoria-yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi 1976 ja maisteriksi 1979. Tämän jälkeen Reddy toimi yliopistossa opettajana.
Reddy aloitti 1982 lakitoimisto Watts and Pattersonilla, ja hänestä tuli seuraavana vuonna yrityksen ensimmäinen naispuolinen osakas. Hän siirtyi 1987 Brierley Investmentsin palvelukseen. Brierleyllä Reddy työskenteli 11 vuoden ajan ja oli mukana useissa yrityssulautuksissa ja -ostoissa. Hän osallistui muun muassa Air New Zealandin yksityistämiseen ja emissioon sekä Skycity Entertainment Groupin perustamiseen ja emissioon. Hän edusti Brierleytä kummankin yrityksen hallituksessa ja toimi Skycityn varapuheenjohtajana vuoteen 2008.
Reddy on toiminut useiden yritysten ja hallinto-organisaatioiden hallitus- ja konsulttitehtävissä. Air New Zealandin ja Skycityn lisäksi hän on ollut Telecom New Zealandin, Southern Petroleumin ja Uuden-Seelannin postin ulkopuolisena hallitusjäsenenä. Reddy on toiminut myös Uuden-Seelannin elokuvakomission ja Education Payrollin puheenjohtajana sekä liikenneviraston varapuheenjohtajana.
Reddy luovutti 2016 Uuden-Seelannin hallitukselle yhdessä Michael Cullenin kanssa tekemänsä tutkimuksen maan tiedusteluorganisaatioista, GCSB:stä ja SIS:stä. GCSB:llä on ollut lupa vakoilla vain ulkomaalaisia, mutta Cullenin–Reddyn-raporti suositteli organisaatioille yhtenäistä lainsäädäntöä.
Pääministeri John Key nimitti maaliskuussa 2016 Reddyn Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi väistyvän Jerry Mateparen tilalle. Reddystä tuli Uuden-Seelannin kolmas naispuolinen kenraalikuvernööri.
Reddy on naimisissa juristi David Gascoignen kanssa. He asuvat Wellingtonissa, mutta heillä on asunto myös Wairarapassa.
Tarton vanha observatorio
Tarton vanha observatorio eli Tarton yliopiston observatorio eli Tarton tähtitorni () on observatoriorakennus Virossa Tartossa. Tarton observatorio toimi siinä 1810–1964. Rakennuksessa on nykyisin museo, ja se kuuluu Tarton yliopiston museoon.
Observatorion rakentaminen alkoi 1808, ja se valmistui 1810, mutta tarpeellisten laitteiden asentaminen vei vielä muutaman vuoden. Viimeisenä asennettiin 1824 Fraunhofer linssiteleskooppi (Dorpatin suuri teleskooppi), joka oli aikansa suurin linssiteleskooppi. Sitä on sanottu "ensimmäiseksi nykyaikaiseksi akromaattiseksi linssiteleskoopiksi".
Friedrich Georg Wilhelm von Struve työskenteli observatoriossa vuodesta 1813, ja vuonna 1820 hänestä tuli professori ja observatorion johtaja. Hän tutki kaksoistähtiä, ja hän oli ensimmäinen, joka laski tähden tarkan etäisyyden. Hän loi Struven ketjun, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Tarton vanha observatorio on ketjun ensimmäinen mittauspiste. Struve avusti Pulkovon observatorion rakentamisen suunnittelussa, ja kun se avattiin 1839, hänestä tuli sen johtaja.
Uudeksi johtajaksi nimitettiin 1840 Johann Heinrich von Mädler, joka on tehnyt Kuusta ensimmäisen tarkan kartan. Hän kansantajuisti tähtitiedettä ja kirjoitti kirjan "Populäre Astronomie". Hänen jälkeensä johtajaksi tuli Thomas Clausen ja sitten Peter Carl Ludwig Schwarz.
Grigori Levitski (johtajana 1894–1907) laajensi seismologian alalle, ja Konstantin Pokrovski (johtajana 1907–1917) tutki uuden observatorion rakentamisen mahdollisuutta kaupungin ulkopuolelle.
Observatorion ensimmäinen virolainen johtaja oli Taavet Rootsmäe (johtajana 1919–1948). Se oli myös aikaa, jolloin siellä työskenteli maineikas virolainen astronomi ja astrofyysikko Ernst Öpik. Öpik arvioi etäisyyden Andromedan galaksiin, kehitti järjestelmän, jolla lasketaan meteoriitteja ja esitti teorian aurinkokuntamme komeettojen alkuperästä (tunnetaan nykyisin hänen kunniakseen nimellä Öpikin-Oortin pilvi). Toisen maailmansodan aikaisen Viron miehityksen jälkeen Öpik pakeni ulkomaille ja jatkoi työtään Pohjois-Irlannissa Armaghin observatoriossa.
Observatorio siirrettiin 1946 Tarton yliopistolta Viron tiedeakatemian hallintaan. Tõravereen rakennettiin suurempi observatoriora, joka valmistui 1964, ja sinne siirrettiin suurin osa Tarton observatorion toiminnoista. Vanhaan observatorion jäi vain toimistotiloja. Viimeinen tieteellinen mittaus Tarton vanhassa observatoriossa tehtiin 1985.
Rakennus palautui Tarton yliopistolle 1996. Se remontoitiin 2009–2010, ja nykyisin siinä on museo.
Tarton observatorio
Tarton observatorio () on Viron suurin astronominen observatorio. Se sijaitsee Tõraveren mäellä 20 kilometriä Tartosta etelään Tartumaalla Nõon kunnassa. Tarton vanha observatorio on Tarton keskustassa, ja se tunnetaan maailmalla yhteyksistään Friedrich Georg Wilhelm von Struveen ja Struven ketjuun, jonka ensimmäinen mittauspiste se on.
Tarton observatorio on perustettu Dorpatin keisarilliseen yliopistoon (Tarton yliopisto), kun yliopisto avattiin uudelleen 1802. Observatoriorakennus valmistui 1810 Tarttoon Toomemäelle. Laitteet asensi 1814 von Struve, joka aloitti havaintojenteon. Vuonna 1824 sinne saapui yhdeksäntuumainen Fraunhoferin linssiteleskooppi, joka oli aikanaan maailman suurin akromaattinen teleskooppi. Kun G. W. von Struve ryhtyi rakentamaan kolmiomittausketjuaan vuonna 1816, sen ensimmäiseksi pisteeksi tuli observatorion ulkoporras.
Uudelleennimetty Tarton observatorio erotettiin 1946 yliopistosta ja liitettiin Viron tiedeakatemiaan. Viranomaiset ryhtyivät 1950 etsimään observatoriolle uutta paikkaa. Uudeksi paikasi määrättiin Tõraverenmäellä oleva maapala, ja rakennustyöt aloitettiin 1958. Uusi observatoriorakennus valmistui 1963, osa vanhan observatorion tähtitieteilijöistä siirtyi sinne, ja 50&nbsps;senttimetrin peiliteleskooppi otettiin käyttöön. Kun Tartossa järjestettiin 1964 kansainvälinen konferenssi, observatorio sai uuden nimen, Von Struven observatorio. Vuonna 1974 otettiin käyttöön 1,5-metrinen teleskooppi. 1995 obervatorion nimeksi palautettiin Tarton observatorio. Viimeinen suuri laitepäivitys on tehty 1998, kun asennettiin 0,6-metrinen peiliteleskooppi. Vanha observatororiorakennus on nykyisin lähinnä museokäytössä ja kuuluu julkiseen tiedekeskukseen.
Tarton observatorioon kytkeytyy muutamia merkittäviä tieteentekijöitä: von Struve, Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Grigori Kuzmin, Jaan Einasto.
Observatoriolla on kaksi pääteleskooppia. 1,5-metristä Cassegrain-teleskooppiia, joka on Pohjois-Euroopan suurin optinen teleskooppi, käytetään spektroskooppisiin havainnontekoihin. Toinen teleskooppi on 0,6-metrinen ja on tarkoitettu fotometriseen havainnointiin. Observatorion alueella on myös hieno kokoelma meteorologisia laitteita.
Kerli Kivilaan
Kerli Kivilaan (s. 15. joulukuuta 1992) on virolainen laulaja. Vuonna 2013 hänestä tuli Põhja-Tallinn-yhtyeen jäsen, kunnes ilmoitti joulukuussa 2016 eroavansa yhtyeestä. Hän opiskelee Tarton yliopistossa valtiotieteitä.
Kivilaan opiskeli vuoteen 2008 asti Viljandin musiikkikoulussa. Hän on osallistunut tv-ohjelmiin "Laulukarusell" ja vuonna 2009 "Eesti otsib superstaari" -laulukilpailuun, jossa hän putosi ennen semifinaalivaihetta.
Hänen isosiskonsa Triinu Kivilaan on laulanut Vanilla Ninja -yhtyeessä. Kivilaan seurustelee laulaja Karl-Erik Taukarin kanssa.
Zimbabwen krikettimaajoukkue
Zimbabwen krikettimaajoukkue edustaa Zimbabwea kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "Zimbabwe Cricket".
Zimbabwesta tuli yhdeksäs viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1992. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 101 test match -ottelua, joista se on voittanut 11, hävinnyt 64 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 26 ottelua.
Zimbabwella on test matcheissa positiivinen ottelutilasto ainoastaan Bangladeshia vastaan: kuusi voittoa ja viisi tappiota. Pakistania vastaan sillä on kolme voittoa ja kymmenen tappiota, Intiaa vastaan kaksi voittoa ja seitsemän tappiota. Muita maita Zimbabwe ei ole test matcheissa voittanut: Sri Lankalle se on hävinnyt 12 kertaa, Uudelle-Seelannille 11, Etelä-Afrikalle seitsemän, Länsi-Intian saaristolle kuusi ja Australialle sekä Englannille kolme kertaa.
Zimbabwe pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1983. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 479. Niistä se on voittanut 123, hävinnyt 339, tasajuoksuihin on päättynyt kuusi ja ilman ratkaisua 11 ottelua. Se on hävinnyt suurimman osan yhden päivän maaotteluistaan jokaista "test match -tason" maata sekä Afganistania (kuusi voittoa. kahdeksan tappiota) vastaan. Huonoimmat saldot sillä on Etelä-Afrikkaa (kaksi voittoa, 35 tappiota), Australiaa (2–27) ja Pakistania (4–47). vastaan.
Zimbabwe on yltänyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan "Super Six" -loppusarjan viidenneksi 1999 ja kuudenneksi 2003.
Zimbabwe pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 54 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 13 ja hävinnyt 40. "Test match -tason" maista sillä on positiivinen ottelutilasto vain Australiaa vastaan, jonka se on voittanut maiden ainoassa kohtaamisessa. Bangladeshia vastaan sillä on neljä voittoa ja viisi tappiota. Zimbabwe on hävinnyt kaikki Twenty20-maaottelunsa Pakistania (yhdeksän), Uutta-Seelantia (kuusi), Afganistania (viisi), Etelä-Afrikkaa (kolme), Sri Lankaa (kolme), Englantia (yksi) ja Irlantia vastaan.
Andy Flower on lyönyt Zimbabwen pelaajista eniten juoksuja sekä test match -otteluissa, kaikkiaan 4 794, että yhden päivän maaotteluissa, 6 786. Heath Streak on puolestaan "polttanut" Zimbabwen pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 216, että yhden päivän maaotteluissa, 237.
Pyhän Laurentiuksen kirkko (Church Stretton)
Pyhän Laurentiuksen kirkko on Church Strettonissa, Shropshiressa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva kirkko, jonka English Heritage on listannut Grade I -luokan suojelukohteeksi.
Laiva on peräisin 1100-luvulta, kuori ja tornin yläosa 1400-luvulta. Sakasti rakennettiin vuonna 1831.
Kirkkomaalla on 13 eri suojelukohdetta, joista jokainen on Grade II -luokassa. Poikkilaivan eteläpuolella on aurinkokello, joka on entinen risti.
Põhja-Tallinn (yhtye)
Põhja-Tallinn on virolainen pop-vaikutteita ottava hiphop-yhtye, joka koostuu Pelgulinnan asuinalueelta kotoisin olevista kolmesta hiphopparista, naislaulajasta ja muualta Tallinnasta kotoisin olevasta livebändistä.
Vuonna 2007 pohjoistallinnalaiset räppärit tekivät kertaluontoisen projektin merkeissä yhteisen kappaleen "Probleem". Projektin päättymisen jälkeen he tapasivat kitaristi Eric Kammisten, jonka kanssa he aloittivat kitaran lisäämisen lauluun ja jonka avulla löytyi rumpali ja basisti. Kesästä 2011 yhtye on toiminut seitsenhenkisenä. Saman vuoden toukokuussa valmistui musiikkivideo kappaleeseen "Me ei salli vaikust", jossa mukana ovat artistit Mini, Wind Disease, Chance, Fate ja Kenny. Sama kappale on Chris Kalan kirjaan "Ebaõnnestunud" perustuvan elokuvan taustamusiikkina.
Keväällä 2013 yhtyeen naissolisti Maia Vahtramäe lähti bändistä terveydellisistä syistä. Hänen tilalleen valittiin Kerli Kivilaan. Vuoden 2014 syksyllä Põhja-Tallinn jatkoi kuusihenkisenä, kun Alvar Risto Vürst päätti jättää yhtyeen.
Põhja-Tallinn osallistui vuonna 2013 Viron euroviisukarsintaan kappaleella "Meil on aga veel", mutta sitä pidettiin liian samanlaisena kuin Johann Pachelbelin tunnetuin teos "Canon D-duurissa".
Samana vuonna heidät palkittiin vuoden yhtyeenä, vuoden debyyttialbumista ja vuoden hiphop-albumista.
Alkuvuonna 2015 Kenneth Rüütli lähti bändistä ja pian yhyeeseen liittyivät räppärit Kaspar Raudkivi (Mini) ja Kristjan Soomre (Chance).
Uudestaan he pyrkivät Euroviisuihin 2015 "Eiolemulolla" -nimisellä kappaleella, mutta eivät edenneet finaaliin.
Vuoden 2016 helmikuussa Kristjan (Chance) Soomre jätti yhtyeen ja Alvar Risto Vürst palasi jälleen jäseneksi. Joulukuussa 2016 myös Kerli Kivilaan ilmoitti lopettavansa yhtyeessä.
Gojoseon
Gojoseon tai Muinais-Choseon oli muinainen korealainen kuningaskunta. Lisäys "Go" (고, 古), tarkoittaa vanhaa, erottamaan sen muista Joseon-nimisistä kuningaskunnista. Korean myyttisenä perustajana pidetään jumalkuningas Dangunia, jonka uskotaan laskeutuneen taivaasta ja perustaneen Gojoseonin 2333 eaa. Vaikka sitä pidetäänkin vain myyttinä, niin kertomus Dangunista on ollut merkittävä rooli Korean kansallisen identiteetin muodostumiseen.
Historiallinen Gojoseonin valtakunta mainittiin ensimmäisen kerran kiinalaisessa historiankirjoituksessa 700-luvun alussa eaa. Alkuvaiheessa Gojoseonin pääkaupunki sijaitsi Liaoningissa, kunnes noin 400 eaa. Se siirrettiin Pjongjangiin.
Vuonna 108 eaa. Han-dynastian Kiina tunkeutui maahan ja valtasi Gojoseonin. Kiina perusti sinne neljä sotilasläänitystä hallinnoimaan Gojoseonin aluetta. Alueen valloitti myöhemmin Goguryeo vuonna 313 eaa.
Dangun on korealaisen mytologian mukaan Korean valtion legendaarinen perustaja. Vaikka on olemassa erilaisia versioita ja suullisia kertomuksia siitä miten Korea syntyi, suosituin versio myytistä on peräisin Samgungnyusasta, joka on 1300-luvun kokoelma legendoja ja tarinoita. Legendan mukaan Taivaan herralla, Hwaninilla oli poika Hwanung, joka laskeutui Baekdu-vuorelta ja perusti Shinsin kaupungin. Karhu ja tiikeri tulivat Hwanungin luokse ja kertoivat haluavansa tulla ihmisiksi. Hwanung sanoi heille, että jos he menisivät luolaan ja asuisivat siellä sata päivää, syöden ainoastaan pujoa ja valkosipulia, hän muuttaisi heidät ihmisiksi. Kuitenkin, noin puolessa välissä tiikeri luovutti ja juoksi ulos luolasta. Kun taas karhun onnistui hillitä itsensä ja siitä tuli kaunis nainen nimeltä Ungnyeo (웅녀, 熊 女). Myöhemmin Hwanung nai Ungnyeon, ja tämä synnytti Dangunin.
Vaikka Dangunin tarinaa pidetään myyttinä, uskotaan sen olevan synteesissä useiden historiallisten tapahtumien kanssa, jotka liittyvät Gojoseonin perustamiseen.
Bangladeshin krikettimaajoukkue
Bangladeshin krikettimaajoukkue edustaa Bangladeshia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "Bangladesh Cricket Board".
Bangladeshista tuli kymmenes viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 2000. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 95 test match -ottelua, joista se on voittanut kahdeksan, hävinnyt 72 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 15 ottelua. Bangladeshilla on Zimbabwea vastaan viisi voittoa ja kuusi tappiota, Länsi-Intian saaristoa vastaan kaksi voittoa, kahdeksan tappiota sekä Englantia vastaan yksi voitto ja yhdeksän tappiota. Se on hävinnyt kaikki ratkaisuun saakka pelatut test matchit Sri Lankaa (14 ottelua), Pakistania (yhdeksän), Etelä-Afrikkaa (kahdeksan), Uutta-Seelantia (kahdeksan), Intiaa (kuusi) ja Australiaa (neljä ottelua) vastaan.
Bangladesh pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1986. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 321. Niistä se on voittanut 101, hävinnyt 216 ja ilman ratkaisua on päättynyt neljä ottelua. Sillä on "test match -tason" maista positiivinen ottelusaldo vain Zimbabwea vastaan: 39 voittoa, 28 tappiota. Huonoin tilasto Bangladeshilla on Australiaa (yksi voitto ja 18 tappiota), Sri Lankaa (4–33) ja Pakistania (4–31) vastaan.
Bangladesh on selviytynyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan puolivälieriin 2015.
Bangladesh pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 62 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 20 ja hävinnyt 40. "Test match -tason" maista sillä on positiivinen tilasto vain Zimbabwea vastaan: viisi voittoa ja neljä tappiota. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on kaksi voittoa ja kolme tappiota. Se on hävinnyt kaikki viisi peliään Intiaa sekä neljä otteluaan Australiaa, Etelä-Afrikkaa ja Uutta-Seelantia vastaan.
Tamim Iqbal on lyönyt Bangladeshin pelaajista eniten juoksuja sekä test match -otteluissa, kaikkiaan 3 349, että yhden päivän maaotteluissa, 5 120. Shakib Al Hasan on puolestaan "polttanut" Bangladeshin pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 159, että yhden päivän maaotteluissa, 220.
Mack Horton
Mackenzie "Mack" Horton (s. 1996 Malvern, Australia) on australialainen vapaauintiin keskittyvä kilpauimari, joka on voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruusmitaleja. Hän on pituudeltaan 190 cm ja painaa 88 kg.
Mack Horton saavutti vuoden 2013 nuorten uinnin MM-kisoissa Dubaissa, Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa, viisi kultaa ja yhtä monta nuorten maailmanennätystä.
Hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruuskilpailumitalinsa vuonna 2015 Kazanissa, Venäjällä järjestetyissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa uituaan pronssille 800 metrin vapaauinnissa.
Vuotta myöhemmin Rio de Janeiron kesäolympialaisissa hän voitti olympiakultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.41,55. Hän kilpaili myös 1 500 metrin vapaauinnissa, jossa oli viides, ja 4x200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Australia sijoittui neljänneksi.
Horton saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 400 metrin ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa.
Horton on saavuttanut mitaleja myös Kansainyhteisön kisoissa ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.
Falémé
Falémé on Senegalin sivujoki Guineassa, Malissa ja Senegalissa. Sen pituus on 625 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29 000 neliökilometriä.
Falémé on Senegalin tärkein sivujoki. Se saa alkunsa Touguén kaupungin koillispuolelta Fouta Djallonin ylängön pohjoisosasta. Joki virtaa mutkitellen kohti pohjoista, jossa se muodostaa osan Malin ja Senegalin välisestä rajasta. Se laskee Senegaliin Bakelin kaupungin luona.
Joen keskimääräinen virtaus Kidiran mittauspaikalla on 170 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan heinäkuusta lokakuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva.
Falémé on historiallisen Bamboukin kulta-alueen pääväylä. Nykyään kultaa louhitaan teollisesti joen rannalla Loulossa ja Tabakotossa. Suunnitteilla on myös suuren rautakaivoksen perustaminen.
Bambouk
Bambouk (myös "Bambougou") on historiallinen alue Falémé- ja Bafing-jokien välillä läntisessä Malissa. Nykyään suurin osa siitä kuuluu Kayesin alueen Kéniéban piiriin.
Bambouk oli muinaisen Ghanan ja myöhemmin Malin vasallivaltio, mutta sen poliittinen merkitys oli vähäinen. Keskiaikaiset arabit kutsuivat sitä ja eräitä muita kullantuotantoalueita yhteisnimityksellä Wangara. Portugalilaiset saapuivat ”kullan maana” tunnettuun Bamboukiin vuonna 1550, mutta he kuolivat pian sairauksiin tai joutuivat toistensa ja paikallisten asukkaiden tappamiksi. Ranskalaiset tunkeutuivat Bamboukiin 1700-luvulta lähtien. Vuonna 1714 he rakensivat Faléméjoelle Saint Pierren linnoituksen. Kullan tuotanto osoittautui kuitenkin vähäiseksi, ja 1700–1800-luvuilla ranskalaiset hylkäsivät kauppapaikkansa.
Vuonna 1940 Bambouk tuotti 320 kiloa kultaa. Nykyään alueella on rautakaivoksia.
Afganistan kesäolympialaisissa 1996
Afganistan kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Keski-Aasian kansakunta palasi olympialaisiin kahdeksan vuoden tauon jälkeen puututtuaan vuoden 1992 kesäolympialaisista, jotka pidettiin Barcelonassa.
Afganistan lähetti vain kaksi edustajaa Atlantan kisoihin, mutta kevyen keskisarjan nyrkkeilijä Mohammad Jawid Aman hylättiin, kun hän saapui kisoihin liian myöhään punnitukseen. Toinen osallistuja, maratoonari Abdul Baser Wasiqi loukkaantui hänen lamaannuttua ennen kisaa. Hän kuitenkin osallistui maratoniin, mutta jäi viimeiseksi, saavuttuaan maaliin yli kaksi tuntia voittajan jälkeen.
Luettelo maahockeyn olympiamitalisteista
Maahockey on ollut olympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1920 kesäolympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten maahockeyssa on Intia.
Korean varhaishistoriallinen kausi
Korean varhaishistoriallinen kausi tai Protohistoriallisten valtioiden kausi on ajanjakso Korean historiassa, joka ulottuu Gojoseonin romahduksesta 108 eaa. aina Korean Kolmen valtakunnan-kauteen, eli vuoteen 57 eaa. Tuona aikana Korean niemimaata hallitsivat etnisesti erilaiset heimoliitot ja Kiinan perustamat sotilasläänitykset.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951 järjestettiin 25. lokakuuta 1951. Vaaleissa valittiin parlamentin alahuoneen 625 jäsentä. Vaaleissa oli 34 919 331 äänioikeutettua, joista äänestämässä kävi 28 596 594 eli 82,6 prosenttia.
Vaalit järjestettiin vain 20 kuukautta edellisten parlamenttivaalien jälkeen, koska vallassa olleen Työväenpuolueen eli Labourin parlamenttienemmistö oli niin kapea, että kuningas Yrjö VI pelkäsi hallituksen kaatuvan hänen ollessaan valtiovierailulla. Vaalit käytiin keskellä Korean sotaa ja kylmää sotaa, ja siksi Labour ja konservatiivipuolue kiistelivät vaalikampanjan aikana siitä, kumpi niistä pystyisi turvaamaan paremmin rauhan säilymisen. Labour vetosi vaalikampanjassaan kuuden vuoden valtakautensa aikaisiin onnistumisiin, kuten täystyöllisyyteen ja rauhan säilymiseen. Konservatiivit taas lupasivat ratkaista Britanniaa vaivanneen asuntopulan ja inflaation. Konservatiivit hyötyivät siitä, että heillä oli enemmän nuoria parlamenttiedustajia kuin Labourilla, jonka monet merkittävät poliitikot olivat kuolleet vaalikauden aikana. Lisäksi Labour kärsi sisäisistä poliittisista erimielisyyksistä.
Labour sai vaaleissa suurimman äänisaaliin: 13,95 miljoonaa ääntä eli 48,8 prosenttia annetuista äänistä. Konservatiivipuolue sai yhdessä liittolaistensa kanssa 13,72 miljoonaa ääntä eli 48,0 prosentin kannatuksen. Britanniassa käytettävän enemmistövaalitavan vuoksi konservatiivit saivat kuitenkin alahuoneeseen enemmistön 321 edustajanpaikan turvin, kun taas Labour sai vain 295 edustajanpaikkaa. Clement Daviesin johtama liberaalipuolue sai 0,73 miljoonaa ääntä eli 2,6 prosentin kannatuksen ja 6 edustajainpaikkaa.
Vaalituloksen seurauksena Labourin johtaja Clement Attlee joutui luovuttamaan pääministerin viran konservatiivien johtajalle Winston Churchillille, joka palasi valtaan yli kuuden vuoden tauon jälkeen. Ennen seuraavia vaaleja Churchill vetäytyi syrjään maan ja puolueensa johdosta, ja hänen seuraajakseen valittiin vuonna 1955 Anthony Eden.
Mamari Kulibali
Biton Mamari Kulibali (myös "Biton Mamary Coulibaly", k. 1755) oli Segun bambaravaltakunnan hallitsija eli "fama" vuodesta 1712 lähtien.
1600-luvulla Segu oli Djennéä hallinneiden soninkejen alainen. Perinteistä uskontoa harjoittaneisiin bambaroihin kuuluneesta Kulibalista tuli nuorten miesten "ton"-yhteenliittymän johtaja, ja hän käytti asemaansa hyväkseen Segun bambaravaltion lujittamiseksi. Kulibaly ajoi kilpailevan Massassi-suvun Kaartaan sekä valloitti Macinan, Djennén, Timbuktun ja Bamakon. Hänen valtakuntansa talous perustui maatalouteen ja orjakauppaan. Kulibalin seuraajia olivat hänen poikansa Cekoro (Dikoro, 1755–1757) ja Bakari (1757), joiden jälkeen hallitsijoiksi valittiin "ton"-järjestön jäseniä.
Kirsten Klose
Kirsten Münchow (tunnettu nimellä Kirsten Klose vuodesta 2002 vuoteen 2007; s. 21. tammikuuta 1977) on saksalainen moukarinheittäjä , joka voitti olympiapronssia vuonna 2000 henkilökohtaisella ennätyksellään heitettyään 69.28 metriä.
Tämä tulos seurasi pronssimitalia, jonka hän voitti vuoden 1998 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hänen henkilökohtainen ennätys 69.28 metriä sijoittaa hänet viidenneksi saksalaisten moukarinheittäjien joukossa keskuudessa, edellään vain Betty Heidler, Susanne Keil, Kathrin Klaas ja Andrea Bunjes.
Münchow syntyi Auetal-Rehrenissa, ja ensimmäinenä kilpaili TuS Eintracht Mindenille, mutta vuonna 2000 hän vaihtoi LG Eintracht Frankfurtiin, jota valmensi Michael Deyhle. Vuonna 2002 hän meni naimisiin miesmoukarinheittäjä Holger Klosen kanssa ja parilla oli poika. Münchow on Saksan kaksinkertainen mestari naisten moukarinheitossa (2000 ja 2001).
Münchow erosi vuonna 2007 ja tunnetaan jälleen hänen tyttönimellään.
Houkanjärvi
Houkanjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Houkanjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta.
Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista länsipuolella olevat tuovat soiden kuivatusvesiä ja itäpäähän kaivettu toimii laskuojana. Laskuoja on osa Houkansuon ja Koivistonsuon suo-ojia, jotka jatkavat Houkanojana eteenpäin Tampereen Hakametsään yhtyen siellä Vuohenojaan, joka vuorostaan laskee Iidesjärveen. Houkanjärvi sijaitsee erämaassa 600 metriä länteen Tampereen, Lempäälän ja Kangasalan yhteisestä rajapyykistä. Sen eteläpuolella kohoaa kallioinen Houkanvuori. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven luoteispäässä järven ohittaa korkeajännitelinja ja luoteeseen jatkava kävelypolku. Järvi on autio, mutta läheisen metsäutotien pohjoispuolella sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.
Järven laskuoja on kaivettu koneellisesti auki ja se näkyy vuoden 1953 peruskartassa. Suo-ojia täydennettiin ennen vuoden 1991 kartan painamista, mutta korkeajännitelinjaa taikka vapaa-ajan asuntoja ei tuolloin vielä ollut olemassa.
Malin frangi
Malin frangi () oli Malin rahayksikkö vuosina 1962–1984.
Mali vetäytyi vuonna 1962 CFA-frangia käyttäneestä Afrikan rahayhteisöstä ja otti käyttöön oman valuuttansa. Muutos aiheutti yksityiskauppiaiden kapinan, minkä johdosta poliitikko Fily Dabo Sissoko, hänen kaksi avustajaansa ja 92 muuta henkilöä tuomittiin rangaistuksiin.
Vuonna 1967 Mali oli ajautunut vakaviin talousvaikeuksiin ja etsi Ranskan tukea rahajärjestelmälleen. Ranskan takaama Malin frangi devalvoitiin 50 prosentilla ja siitä tuli vaihdettava valuutta. Kaksi Malin frangia vastasi yhtä CFA-frangia ja sata yhtä Ranskan frangia. 1970-luvun lopulta lähtien Mali yritti liittyä Länsi-Afrikan rahaliittoon UMOA:an, mutta Ylä-Volta esti sen aikeet veto-oikeudellaan vuosien 1974–1975 rajasodan takia. Vuonna 1984 Mali hyväksyttiin UMOA:n jäseneksi ja CFA-frangi korvasi Malin frangin.
Australian avoin tennisturnaus 2017
Vuoden 2017 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 16.–29. tammikuuta 2017 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 105:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden ensimmäinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpelin voitti Roger Federer, joka saavutti viidennen mestaruutensa Australian avoimissa ja yhteensä 18:nnen Grand Slam -turnausvoittonsa. Hän voitti loppuottelussa Rafael Nadalin. Naisten kaksinpelissä Serena Williams voitti finaalissa siskonsa Venuksen.
Henri Kontinen teki tennishistoriaa saavuttamalla nelinpelin Grand Slam -turnausvoiton ensimmäisenä suomalaisena. Hän voitti turnauksen australialaisen John Peersin kanssa.
Peugeot 4008
Peugeot 4008 on Peugeot’n vuosina 2012–2017 valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Peugeot 4008 kehitettiin edeltäjänsä 4007:n tavoin PSA:n ja Mitsubishin välisessä yhteistyössä, ja sen sisarmallit ovat Citroën C4 Aircross ja Mitsubishi ASX. Mallia ei tuotu C4 Aircrossista poiketen Suomeen.
Peugeot 4008 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Bensiinimoottoreiksi olivat valittavissa 1,6- (115 hv) sekä 2,0-litraiset (150 hv) ja dieselvaihtoehdot puolestaan olivat 1,6- (110 hv) ja 1,8-litraiset (150 hv). Dieselmallit olivat saatavana nelivetoisina, ja 2,0-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen sai portaattoman CVT-automaattivaihteiston.
Carbonemys
Carbonemys cofrinii oli sukupuuttoon kuollut kilpikonnalaji. Se tunnetaan paleoseenin Cerrejón muodostumasta Kolumbiasta, 60 miljoonaa vuotta sitten, noin viisi miljoonaa vuotta liitukauden joukkosukupuuton jälkeen.
Vuonna 2005 Pohjois-Carolinan osavaltionyliopiston jatko-opiskelija nimeltä Edwin Cadena löysiholotyypin kolumbialaisesta hiilikaivoksesta. Se oli noin 1,75 metriä pitkä kuori, joten se oli yksi suurimmista koskaan eläneistä kilpikonnista.
"Carbonemyksen" leuat olivat massiiviset ja olisivat voineet olla tarpeeksi vahvat krokotiilin syömiseen. Tämä kilpikonna eli rinnakkain jättiläiskäärme "Titanoboan" kanssa.
Heckler &amp; Koch Mark 23
Heckler & Koch Mark 23 on saksalaisen asevalmistajan Heckler & Kochin valmistama itselataava puoliautomaattipistooli. Mk23 on suunniteltu haastavaan ympäristöön, vedenpitäväksi ja ruostumattomaksi. Siinä käytetetään monikulmaista ulkopiippun muotoa, joka parantaa hallittavuutta ja kestävyyttä. Aseessa on varmistin sekä oikea-, että vasenkätiselle. Lisäksi lippaanvapautin on kummallakin puolella asetta. Pistooliin voi asentaa lasermaalinosoittimen (LAM) ja äänenvaimentimen (suppressor) ja muutamia muita ominaisuuksia.
•Tyyppi: Itselataava puoliautomaattipistooli
•Valmistusmaa: Saksa
•Käytössä: 1996-
•Käyttäjät: Kanada (Peel Regional Police, Indonesia (KOPASKA), Malesia (Pasukan Gerakan Khas), Puola (GROM), Yhdysvallat (USSOCOM)
•Suunniteltu: 1990-luvulla
•Valmistaja: Heckler & Koch
•Tuotannossa: 1991-
•Variantit: MK 23 MOD 0 ja Mark 23/MARK 23 (siviiliversio)
•Paino: 1.2kg
•Pituus: 245.11mm
•Piipun pituus: 149.10 mm
•Korkeus: 150mm
•Kaliiperi: .45 ACP
•Tulinopeus: puoliautomaatti
•Lähtönopeus: 260m/s
•Tehokas kantama: 50m
•Lipas: irroitettava, 12/10 patruunaa.
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1955
Vuoden 1955 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin miesten osalta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa 10.-11. huhtikuuta 1955. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 35, jotka tulivat 20 maasta . Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Olavi Leimuvirta, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 12.
Aleksandr Trepov
Aleksandr Fjodorovitš Trepov (30. syyskuuta 1862 Kiova, Venäjän keisarikunta – 10. marraskuuta 1928 Nizza, Ranska) oli venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän keisarikunnan toiseksi viimeisenä pääministerinä marraskuusta 1916 tammikuuhun 1917.
Aleksandr Trepovin isä oli Pietarin kaupunginpäällikkönä ("gradonatšalnik") toiminut Fjodor Trepov ja hänen veljensä oli vuoden 1905 vallankumouksen aikana Pietarin kenraalikuvernöörinä toiminut kenraali Dmitri Trepov. Perhe oli aatelisia suurmaanomistajia. Käytään Pietarin paašikoulun Trepov liittyi 1880 vänrikkinä keisarilliseen kaartiin. Hän kuitenkin jätti armeijan vuonna 1889 ja siirtyi virkamieheksi Venäjän sisäministeriöön. Vuosina 1892–1896 hän oli Pereslavin kihlakunnan aatelismarsalkka ja sen jälkeen virkamies valtakunnankansliassa. Trepov nimitettiin 1899 valtakunnanneuvoston sihteerin apulaiseksi, 1906 senaattoriksi ja 1914 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän toimi marraskuusta 1915 alkaen liikenneministerinä Ivan Goremykinin ja Boris Stürmerin hallituksissa. Trepov kiirehti muun muassa Muurmannin radan rakennustöitä.
Trepov nimitettiin Venäjän pääministeriksi Stürmerin seuraajana 23. (10.) marraskuuta 1916. Hän yritti huonolla menestyksellä palauttaa luottamuksen hallituksen ja valtakunnanduuman välille. Hän ajautui kiistoihin munkki Grigori Rasputinin ja oman hallituksensa sisäministerin Aleksandr Protopopovin kanssa. Lopulta tsaari Nikolai II myönsi Trepoville eron 9. tammikuuta 1917 . Lokakuun vallankumouksen jälkeen Trepov pakeni Suomeen. Suomen tiedotusvälineiden mukaan hän tuli maahan 24. syyskuuta 1918 uimalla Siestarjoen yli yhdessä entisen sotaministerin Vladimir Suhomlinovin kanssa. Trepov johti syksystä 1918 tammikuuhun 1919 Helsingissä toiminutta ”erikoista komiteaa venäläisten asioita varten Suomessa”, joka pyrki toimimaan valkoisten emigranttien virallisena Suomen-edustustona. Trepov asettui myöhemmin Ranskaan, jossa hän oli yksi venäläisten monarkistien huomattavimpia johtajia.