hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pahtahanhikki
Pahtahanhikki eli vuoripahtahanhikki ("Potentilla nivea") pohjoinen ja arktinen ruusukasvi. Suomessa se on harvinainen ja rauhoitettu laji.
Monivuotinen ja vahvajuurakkoinen pahtahanhikki kasvaa 5–15 senttimetriä pitkäksi. Varsi on koheneva ja karvainen. Pitkät lehtiruodit ovat pitkä- ja kähäräkarvaisia. Lehtilapa on kolmi- tai harvoin viisisorminen, lehdykät soikean leveähköjä, päältä karvaisia, alta tiheään kähäräkarvaisia. Lehdykät ovat tylppiä ja niissä on laitahampaita 9–13 kappaletta. Kukat ovat vaaleankeltaisia, terälehdet verholehtiä pidempiä. Pahtahanhikki kukkii heinäkuussa.
Pahtahanhikkia on vaikea erottaa hyvin samankaltaisesta ja samoilla paikoilla kasvavasta ruijanpahtahanhikista ("P. chamissonis"). Lajien välimuodot ovat yleisiä.
Pahtahanhikin levinneisyysalue on laaja mutta varsin hajanainen. Se käsittää Pohjois-Amerikan pohjoiset osat, Siperian, Mongolian sekä Kaukasuksen, Alpit ja Fennoskandian tunturiseudut. Suomen lähialueilla laji on yleinen Norjassa ja Kuolan niemimaalla. Suomessa pahtahanhikkia tavataan Kuusamon ja Sallan rotkolaaksoista, Enontekiöltä sekä Utsjoelta.
Pahtahanhikki kasvaa pääasiassa kalkkipitoisilla kalliopengermillä ja pahdanaluslouhikoissa. Laji on kalkinsuosija. Suomessa lajin suurimpina uhkina olivat aikaisemmin lähinnä laiton keräily sekä kalliokiipeily kasvupaikoilla. Nykyään suppealla alueella kasvavan lajin suurin tulevaisuuden uhka on ilmaston lämpiämisen mukanaan tuomat mahdolliset epäsuotuisat olosuhteet kasvupaikoilla.
Riisuminen
Riisuminen on Lauri Törhösen ohjaama 21. helmikuuta 1986 ensi-iltansa saanut elokuva. Se kertoo vasemmistolaistaustaisesta ministeristä (Erkki Saarela), joka viettää yön hotellihuoneessa nuoruudenrakastettunsa ja entisen aatetoverinsa (Eeva Eloranta) kanssa. Riisumisen ja seksin lomassa he puivat henkilökohtaisia ja aatteellisia kysymyksiä.
Elokuva perustuu Raija Orasen samannimiseen menestysnäytelmään, jonka ensi-ilta oli ollut Tampereen teatterikesässä vuonna 1984. Orasen mukaan hänen innoittajanaan toimi iltapäivälehden lööppi ministeri Matti Ahdetta koskeneesta uutisesta, joka osoittautui myöhemmin täysin perättömäksi. Jörn Donner osti näytelmän elokuvaoikeudet 5 000 markalla ja antoi aiheen Törhöselle, joka kirjoitti tarinan uusiksi. Oranen ei pitänyt lopputuloksesta ja irtisanoutui julkisesti elokuvasta.
"Riisumisen" musiikin teki ja esitti Hector, ja siitä suunniteltiin myös singlelevyä, joka ei kuitenkaan toteutunut. Elokuva alkaa muutaman minuutin mittaisella lyhytfilmillä "Otteita Suomen hallitusmuodosta", jossa Jörn Donner lukee Suomen hallitusmuodon tekstiä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää "Riisumista" pitkästyttävänä puhedraamana ja arvelee sen saamaa suosiota sukupolvikysymykseksi. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tahmavillakko
Tahmavillakko ("Senecio viscosus") on asterikasveihin kuuluva pahanhajuinen ja tahmeavartinen ja -lehtinen kasvi. Se on myrkyllinen. Suomessa tahmavillakko on tulokaslaji.
Yksivuotinen tahmavillakko kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Tanakahko varsi on haaraton tai ylhäältä haarova. Koko varsi ja lehdet ovat tahmeakarvaisia, minkä vuoksi kasvi on tavallisesti roskan sotkema. Alemmat lehdet ovat lyhytruotisia, ylemmät ruodittomia, vastapuikeita, pariliuskaisia, lehden liuskat hampaisia. Kukat ovat keltaisia. Pienissä mykeröissä on noin 12 kielikukkaa. Tahmavillakon kukinta-aika ulottuu heinäkuusta lokakuuhun. Kasvi tuottaa pitkän kukinta-aikansa aikana valtavan määrän siemeniä.
Tahmavillakko on levinnyt lähes koko Eurooppaan itäisintä osaa lukuun ottamatta. Sitä tavataan myös tulokaslajina Pohjois-Amerikassa. Suomessa laji on yleisin Etelä-Suomessa, mutta sitä tavataan yleisesti Oulun korkeudelle saakka.
Tahmavillakko on Suomessa tulokaslaji, joka on kulkeutunut maahan 1800-luvulla toisaalta Pietarista liikenteen mukana, toisaalta satamakaupunkeihin laivojen painolastihiekassa. Laji säilyi pitkään satunnaistulokkaana ja alkoi levitä laajemmalle vasta 1930–1940-luvuilla. Alun perin tahmavillakko on peräisin Välimeren maista.
Tahmavillakkoa tavataan monien muiden tulokaslajien tapaan rautateillä, tienvarsilla, hiekkakuopilla, joutomailla, hiekkarannoilla, kallioilla ja pelloilla.
Takayuki Aihara
Takayuki Aihara () on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Uransa aikana hän tuottanut musiikkia Namcon, Arikan ja Square Enixin peleihin.
Aihara aloitti työnsä Namcon pelisäveltäjänä 1990-luvun alussa. Hänen huomattavimpia töitään Namcolla olivat "Galaxian³ ", "Ridge Racer 2", "Tekken" ja "Soul Edge" -kolikkopelit. "Galaxian³ ":n ja "Ridge Racer 2":n olivat Aiharan lisäksi säveltäneet Shinji Hosoe ja Ayako Saso, joiden kanssa hän siirtyi Namcolta Arikalle vuonna 1997. Arikalla hän työskenteli "Street Fighter EX" -sarjan parissa.
Lähdettyään Arikalta Aihara perusti yksityisen studionsa Studio Carnavalin. Hosoen ja Sason kanssa hän teki jälleen yhteistyötä säveltäessään vuonna 2000 julkaistua "Driving Emotion Type-S":ää. Seuraavia Aiharan säveltämiä Square Enixin julkaisemia pelejä olivat "Drakengrad" ja "Children of Mana".
Wang Xu
Wang Xu (kiin. 王旭, s. 27. syyskuuta 1985) on kiinalainen naispainija ja olympiavoittaja.
Wang saavutti olympiavoiton 72 kilogramman sarjassa Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Pekingin olympialaisissa hän ei kilpaillut, mutta hänen korvaajansa Wang Jiao voitti kultaa.
Wang on voittanut olympiakullan lisäksi kerran MM-hopeaa ja -pronssia sekä vuoden 2006 Aasian kisojen kultamitalin. Aasian-mestaruuskilpailuista hän on voittanut kultaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2007. Painin maailmancupissa Wang voitti pronssia vuonna 2007.
Maailmankaikkeuden alku (kirja)
Maailmankaikkeuden alku on John D. Barrown vuonna 1993 ilmestynyt kirja kosmologiasta. Kirja käsittelee kosmologian peruskysymyksiä: maailmankaikkeuden alkutilaa, alkuräjähdystä, kaikkeuden laajenemista, alkeishiukkasten fysiikkaa, singulariteetteja, havaintoja kaikkeudesta, aineen ja energian luonnetta, lisäulottuvuuksien kysymystä ja näiden vaihtoehtoisia teorioita.
Kaikkeuden alkutilan tutkimus perustuu nykytilan havaintoihin. Menneisyyttä ekstrapoloidaan nykytilasta, jotta saataisiin tietoa alkutilasta.
Osa tekstistä käsittelee varsinaisen alun kysymystä riippumatta alkutilasta. Suurin osa tekstistä olettaa, että kaikkeus alkoi alkuräjähdyksestä noin 14 miljardia vuotta sitten. Toinen teoria esittää, että varsinaista alkuhetkeä ei ole, vaan aika jatkuu taaksepäin ikuisesti.
Nykytiedon perusteella voimme havaita kaikkeudesta vain sen osan, mitä valo on ehtinyt kulkea alkupisteestä nykyhetkeen mennessä. Teoreettinen maksimi on siis noin 14 miljardia valovuotta. On havaittu, että kaikkeus laajenee. Laajeneminen ei ole pelkästään sitä, että kappaleet liikkuvat toisistaan poispäin. Kaikki kappaleet näyttävät etääntyvän toisistaan ikään kuin avaruus laajenisi. Tämä havaitaan punasiirtymänä, joka on merkki siitä, että havaittu kohde kulkee poispäin. Kaikkeutta voidaan eräissä malleissa ajatella ilmapallon pintana. Kun ilmapallo laajenee, kaikki pisteet pallon pinnalla etääntyvät toisistaan.
Eräät kosmologian teoriat eivät oleta tämän olevan koko kaikkeus. Kaikkeus voisi olla suurempi kuin tämä. Tämän lisäksi kaikkeuksia voisi olla useampia ja erilaisia.
Eräs kirjan keskeinen teema on mahdollisuus elämän synnystä. Kirjassa ei oleteta, että tämä kaikkeus olisi ainoa tai että muita kaikkeuksia olisi olemassa. Sen sijaan kirjassa esitetään, että fysiikan lait ja luonnonvakiot täytyvät olla kaikkeudessa sopivat, jotta siellä voi syntyä elämää kuten maapallolla. Esimerkiksi painovoima ei voi olla liian vahva, tai muussa tapauksessa kaikkeus supistuisi kokoon ennen kuin elämää voisi syntyä.
Kirjan loppu käsittelee lisäulottuvuuksien mahdollisuutta. Kirja esittää, että on fysikaalisia syitä sen puolesta, että tämän kaikkeuden fysikaalisilla laeilla ja vakioilla ei voisi olla "suuria" tilaulottuvuuksia havaitun kolmen ulottuvuuden lisäksi. Tietyt luonnolliset mekanismit eivät toimisi "sopivalla" tavalla. Kirjassa esitetään, että yli kolmessa ulottuvuudessa ei voisi olla vakaita atomeja eikä vakaita kiertoratoja auringon ympäri. Kuitenkin lisäulottuvuuksia saattaisi olla olemassa, mutta nämä olisivat niin pieniä, että niiden löytäminen kokeiden perusteella olisi hyvin vaikeaa.
Etelä-Wales
Etelä-Wales on alue Ison-Britannian länsirannikolla. Se ei ole hallinnollinen alue, eikä sen rajoja ole määritelty tarkkaan: siihen kuuluvat Glamorganshiren ja Monmouthshiren kreivikunnat ja yleensä joitakin osia Carmarthenshiren ja Pembrokeshiren eteläosista. Alueen suurimpia kaupunkeja ovat Walesin pääkaupunki Cardiff sekä Swansea ja Newport.
Vaikka Etelä-Wales ei ole hallinnollinen yksikkö, sillä on yhteistoimintaa kuten yhteinen poliisipäivystys.
Jorma Tiittanen
Jorma Tapani Tiittanen (29. lokakuuta 1929 Rautu – 5. helmikuuta 2017 Espoo) oli nimimerkkiä Titu käyttänyt suomalainen pilapiirtäjä, kuvittaja ja mainosgraafikko. Hänet muistetaan parhaiten "Seura"-lehdessä vuosikymmenien ajan ilmestyneestä, "Titulointia"-nimikkeellä otsikoidusta pilapiirrossarjasta.
Tiittanen kävi Helsingissä Mainosgraafikkojen koulun ja työskenteli mainostoimistossa 13 vuoden ajan, ennen kuin tarjoutui sivutoimiseksi pilapiirtäjäksi "Seuraan" 1965. Kokosivun mittainen, sarjakuvamainen "Titulointia"-kuvapakina ehti ilmestyä lehdessä yli 44 vuoden ajan, aina vuoteen 2009 asti. Titun tuotti piirroksia "Seuraan" kaikkiaan luultavasti yli 2 200 kappaletta.
Toimittaja Hannu Teider luonnehtii Tiittasen pilapiirrosten heijastaneen laajaperspektiivisesti suomalaista elämänmenoa. Tiittanen puuttui myös yhteiskunnallisiin epäkohtiin, mutta hänen huumorinsa hienotunteisuus ja elämänmyönteisyys estivät ketään loukkaantumasta. Hän oli aina tavallisen, vaatimattoman ihmisen puolella, Teider toteaa.
Muita Tiittasen piirrossarjoja on "Pääkaupunki-lehdessä" 1970- ja 1980-luvulla ilmestynyt "Herra Jalkanen". Lisäksi hän laati muun muassa kirjankuvituksia. Titun pakinoita on julkaistu myös kokoelmina nimellä "Valitut vitsaukset", "Kootut kuplat" ja "Hyvä Suomi".
Päätoimisena mainosgraafikkona Tiittaen työskenteli muun muassa Mainosyhtymässä, Mainoskartiossa, OKA-kahvin somistamossa ja Philipsin mainososastolla. Hän kuoli 87-vuotiaana helmikuussa 2017 pitkän sairauden päätteeksi.
Walther Wever
Walther Wever (11. marraskuuta 1887 Wilhelmsort – 3. kesäkuuta 1936 Dresden-Klotzche) oli saksalainen kenraaliluutnantti ja natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen ensimmäinen esikuntapäällikkö.
Ensimmäisessä maailmansodassa Wever kehitti niin sanotun joustavan etulinjapuolustuksen periaatteen, joka auttoi saksalaisia joukkoja pitkään kestämään kasvavaa ympärysvaltojen painetta. 1917 hänet siirrettiin sotamarsalkka Paul von Hindenburgin alaisuuteen maavoimien yleisesikunnan, eli "Oberste Heeresleitungin (OHL)" operatiiviselle osastolle ja hän oli henkilökohtaisesti läsnä kun keisari Vilhelm II luopui kruunusta. Weveristä tuli 1. syyskuuta 1933 ilmailuministeriön ("Reichsluftahrtministerium") johtaja, ja maaliskuussa 1935 hänen nimityksekseen muuttui ilmavoimien esikuntapäällikkö.
Luftwaffen ensimmäisenä esikuntapäällikkönä Wever alkoi kehittää sekä strategisen, että taktisen ilmasodankäynnin perusteita Giulio Douhet’n ideoiden mukaisesti ja selvittää nykyaikaisen lentokoneen rakentamisen asettamia teknisiä vaatimuksia. Luftwaffen strategisen merkityksen korostaminen tarkoitti Stukien, hävittäjien ja pienten pommikoneiden ohella myös nelimoottorisen pommikoneen kehittämistä. Tämän hän nimesi "Uralbomberiksi". Lisätutkimuksien jälkeen Wever kuitenkin luopui suunnitelmasta muutamia viikkoja ennen kuolemaansa, kun hänelle kävi yhä selvemmäksi, että valtakunnan johto aikoi sotaa.
3. kesäkuuta 1936 hänen Heinkel He 70 -koneensa syöksyi Dresdenin Klotschen kentältä lähdön jälkeen tuntemattomasta syystä maahan ja Wever sai surmansa.
Jaakko Närvä
Jaakko Närvä (s. 4. heinäkuuta 1973 Kotka) on suomalainen uskontotieteilijä. Närvän väitöskirja "Ufologia ja ufokokemukset uskonnollisina ilmiöinä – Teoreettinen tutkimus" tarkastettiin Helsingin yliopistossa joulukuussa 2008. Väitöskirjan mukaan ufologia ja ufokokemukset ovat suurimmaksi osaksi uskontoa ja vain hyvin pieneltä osin jotakin muuta.
Närvä on toiminut Suomen Ufotutkijoissa ja kertoo saaneensa virikkeen uravalintaansa omasta ufokokemuksestaan sekä 1990-luvun ufoaallosta.
Fagernäs
Fagernäs on sukunimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Kristiina Lassus
Kristiina Lassus (s. 21. maaliskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen muotoilija, joka on työskennellyt muun muassa Artekilla ja Alessilla.
Lassus valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi 1992 (Design Leadership) ja 1995 (Sisustusarkkitehtuuri ja huonekalusuunnittelu). Hän työskenteli valmistuttuaan eri sisustusarkkitehtitoimistoissa. Vuosina 1994–1997 hän oli Artekin desingkoordinaattori ja 1998–2004 Alessin designjohtaja. Vuodesta 2003 hänellä on ollut Milanossa oma toimisto, jonka nimissä hän toimii konsulttina suunnittelee muun muassa Intiassa ja Nepalissa valmistettavia mattoja. Matoista hän on saanut saksalaisen Red Dot -muotoilupalkinnon. Myös Alessi suunnittelemistaan astioista ja teräksisistä aterimista hän on saanut saman palkinnon. Hän on ollut myös Red Dotin tuomaristossa.
Ton
Ton voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mikael Paavalinpoika Munck
Mikael (Mikko) Paavalinpoika Munck, myös Mickel Pålinpoika Munck (k. 10. marraskuuta 1599, isä Påvel Andersson Huovari, äiti Brita Andersdotter Andersson) oli suomalainen sotilas, vouti, Turun linnan alipäällikkö ja Vehmaan Nuhjalan säteritilan omistaja. Hän toimi 1580-luvulla lainlukijana ja voutina eri puolilla Suomea. Vuonna 1585 hänet aateloitiin ja vuodet 1591–1597 hän oli Pohjois-Suomen voutina. Arvid Stålarm sai joulukuussa 1597 Turun linnan uudelleen haltuunsa ja Munckista tehtiin linnan alipäällikkö. Munck rasitti talonpoikia ankaralla linnaleirillä vahvistaakseen sotavoimia. Kaarle-herttua valtasi Turun linnan 1599 ja vangitsi Munckin, joka mestattiin Turun verilöylyssä. Hänen leskensä Margareeta Starck sai pitää perintötilansa ja hänen tiedetään olleen elossa vielä 1618.
Alessi (yritys)
Alessi on italialainen muotoiluyritys. Yritys sijaitsee Omegnassa Piemontessa.
Yrityksen nykyisen omistajan Alberto Alessin isoisä Giovanni Alessi perusti italialaisen perheyrityksen FAO:n (Fratelli Alessi Omegna) vuonna 1921. 1930-luvulla Giovanni Alessin poika Carlo Alessi opiskeli muotoilua ja oli yrityksen pääasiallinen muotoilija 1938–1945. Yrityksellä ei ole ollut omia muotoilijoita sitten vuoden 1955, jolloin Carlo Alessi oli siirtynyt yhtiön johtoon ja alkoi tilata suunnitelmia kansainvälisesti maineikkailta muotoilijoilta ja arkkitehdeilta, joita ovat olleet muun muassa Aldo Rossi, Luigi Massoni, Philippe Starck, Michael Graves, Ettore Sottsass, Achille Castiglioni ja Richard Sapper. Monista yrityksen tuotteista on tullut klassikoita, kuten Starckin sitruspusertimesta "Juicy Salif", Richard Sapperin kaksiäänisesti viheltävästä vesipannusta ""9091"" vuodelta 1983 ja Michael Gravesin linnunlaulu-vesipannusta "9093" vuodelta 1984. Suomessa on yksi Alessin myymälä, joka sijaitsee Helsingissä Fredrikinkadulla.
Yrityksen palveluksessa on noin 500 henkeä. Sen liikevaihto oli 2002 noin 108,5 miljoonaa euroa.
Alessi
Alessi voi viitata seuraaviin:
Henkilöitä:
Kuvitteellisia henkilöitä:
Muuta:
Community Jazz
Community Jazz on kosketinsoittaja Jukka Gustavsonin kymmenes soololevy, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2009. Levyllä soittaa Gustavsonin Organ Fusion Band sekä Gustavsonin ja Raoul Björkenheimin Björkenheim-Gustavson Quartet. Levyn ensimmäisen raidan "Cohesion Promotion" eli "Kiinnevoima" Gustavson on säveltänyt vaimonsa Leena Gustavsonin soolotanssiteokseen "Eriääri".
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Gustavson sekä sovittanut Gustavson yhdessä muiden soittajien kanssa.Björkenheim-Gustavson Quartet soittaa raidoilla "Cohesion Promotion", "Human Right", "Highlights of an Ordinary Day" ja "In a Godless Hurry All the Time".
Organ Fusion Band soittaa raidoilla "Every Child Needs Love", "Cohesion Swing Report", "Blue Grace" ja "Man of Honor"
Pentti Pesä
Pentti Pesä (s. 20. joulukuuta 1942 Helsinki) on Kuopiossa asuva teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja kirjailija. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1962 ja ohjaajaksi Suomen Teatterikoulusta 1966.
Hän on toiminut teatterinjohtajana Kemin kaupunginteatterissa 1966-1968 sekä ohjaajana Oulun kaupunginteatterissa 1968–1986 ja Kuopion kaupunginteatterissa 1987–2005. Pentti Pesä on teatterityönsä lisäksi kirjoittanut noin 120 Jerry Cotton -dekkaria sekä muita sarjoja.
Bengt Gylta
Bengt Bengtsson Gylta (noin 1514 – 25. joulukuuta 1574, Hedensö, Ruotsi) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän oli nuorena Kustaa Vaasan luona hovijunkkarina ja määrättiin 1550 laamanniksi Länsi-Götanmaalle. Vuonna 1554 hän toimi yhtenä niistä lähettiläistä, jotka neuvottelivat tanskalaisten kanssa Älfsborgissa. Hän osallistui myös lähetystöön, jonka Kustaa Vaasa lähetti Venäjälle 1556. Eerik XIV:n hallinnon aikana hänet lyötiin ritariksi 1561 ja hänestä tuli valtaneuvos 1562. Samana vuonna hän neuvotteli Tanskassa ja seuraavana vuonna Venäjällä. Herttuoiden kapinassa 1568 hän oli pisimpään uskollinen kuninkaalle. Joulukuussa 1568 ja vielä seuraavan vuoden puolellakin hänet mainitaan asiakirjoissa Juhana III:n hovimestarina. Tanskan ja Lyypekin kanssa käydyissä rajaneuvotteluissa ja Stettinin rauhankongressissa 1570 Gylta toimi Ruotsin edustajana. Vuodet 1571–1572 hän oli Tukholman linnan käskynhaltijana.
Tuntematon uhka (vuoden 1995 elokuva)
Tuntematon uhka (engl. Outbreak) on katastrofielokuva, joka ilmestyi vuonna 1995. Pääosan esittää Dustin Hoffman ja ohjauksesta vastaa Wolfgang Petersen.
Tutkija Sam Daniels löytää Zairessa tappavimman viruksen, mitä ihmiskunnan historiassa on nähty. Pienen makakin mukana se pääsee leviämään Yhdysvaltoihin. Se tarttuu ilmassa, tappaa muutamassa tunnissa eikä parannuskeinoa tunneta. Sam alkaa etsiä viruksen aiheuttajaa ja parannuskeinoa ennen kuin koko maa joutuu sairauden ja sekasorron kouriin.
Sphenacodontidae
Sphenacodontidae on sukupuuttoon kuollut kladin Eupelycosauria synapsideihin kuuluva heimo joka käsittää hiili- ja permikaudella eläneitä lihansyöjiä. Sphenacodontidae on terapsidien sisarryhmä ja se luetaan yhdessä niiden kanssa kladiin Sphenacodontoidea.
Sphenacodontidaeen kuului aikansa suurimpia lihansyöjiä. Suurimmat niistä kasvoivat yli kolmen metrin pituisiksi. Ehkä tunnetuin heimon jäsen on
"Dimetrodon". "Sphenacodon" on toinen heimon suvuista, mikä tunnetaan suhteellisen hyvin säilyneistä fossiileista. Sphenacodontidaen jäsenille tyypillinen piirre on erilaistunut hampaisto, johon kuuluvat muun muassa kulmahampaat. Ensimmäiset Sphenacodontidaeen kuuluvat synapsidit ilmestyivät myöhäishiilikaudella ja hävisivät keskipermikaudella, jolloin terapsidit korvasivat ne. Sphenacodontidae-heimon fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta.
Suku "Cutleria" saattaa kuulua Sphenacodontidaeen, tämä ei ole kuitenkaan varmaa sillä se saattaa olla myös Sphenacodontidaen ja terapsidien lähisukulainen, joka on niiden yhteisryhmän sisarryhmä.Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta):
Haptodus
Haptodus on sukupuuttoon kuollut Sphenacodontiaan kuuluva synapsidisuku. Se on läheistä sukua Sphenacodontidae-heimolle ja terapsideille. Sukuun luetaan lajit "Haptodus garnettensis", "Haptodus baylei" ja "Haptodus grandis".
Aikuisten yksilöiden pituus vaihteli lajien välillä noin puolimetriä pitkistä noin yhden ja puolen metrin pituisiin. "Haptodus"-suvun lajit söivät todennäköisimmin niveljalkaisia ja pieniä selkärankaisia. Ne ilmestyivät myöhäishiilikaudella ja hävisivät varhaispermikaudella.
Haptodukset olivat hyvin alkukantaisia Sphenacodontian jäseniä. Sphenacodontidae-heimon jäsenet kuten "Dimetrodon" ja "Sphenacodon" sekä terapsidit ovat polveutuneet niiden lähisukulaisista. "Haptodus"-suvun lajeilta puuttui "Dimetrodon"-suvulle tyypillinen lämmön säätelyyn käytetty purje selästään.
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta):
Frankenstein on tuhottava
Frankenstein on tuhottava ("Frankenstein Must Be Destroyed") on Terence Fisherin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1969. Elokuvan on tuottanut Hammer Film Productions.
Kuten useimmat Frankenstein-elokuvat, tarinan pohjana on mustalla hehkulla kuvattu äärimmäisen karu ja kolkko aivojensiirtotarina.
Kuten monet muutkin Hammer-yhtiön Frankensteinit, elokuva oli Suomessa kielletty raaistavana vuodesta 1968 vuoteen 1992. Sitä sai esittää vain suljetuissa tilaisuuksissa, kuten Suomen Elokuva-arkiston näytöksissä
Victor Frankenstein jatkaa maanisen pakkomielteen ajamana kokeitaan kuolleista kootuilla uusilla ihmiskehoilla. Aivojen viimeinen salaisuus on keksitty, mutta sen keksinyt tiedemies,professori Richter(Freddie Jones) on mielisairaalassa.
Frankenstein kaappaa mielisairaan tiedemiehen, mutta koska potilas on kuolemaisillaan, hänen aivonsa siirretään toiseen kehoon niiden pelastamiseksi. Ruumis haudataan puutarhaan, jossa se välillä uhkaa paljastua vesijohtorepeämän vuoksi.
Frankenstein kokee että hänen apulaisensa Anna (Veronica Carlson) niskuroisi häntä vastaan joten tohtori palauttaa mielestään naisen "järjestykseen" raiskaamalla hänet ""opiksi ja ojennukseksi""; Anna onkin tämän jälkeen nöyryytetyn kuuliainen.
Lopulta Richter tulee tajuihinsa, ja monen mutkan jälkeen hän houkuttelee Frankensteinin taloonsa, jonka sytyttää palamaan tappaakseen vihollisekseen kokemansa maanisen tiedemiehen.
Elokuva päättyy siihen, että molemmat katoavat liekkeihin.
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle vuonna 1969 ennakkotarkastukessa ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Videolevitystä varten teetetty uusintatarkastus vuonna 1987 varsin reippaasti leikatulle versiolle (noin 10 minuuttia) tuotti sekin ikärajan K18. K18 merkitsi kuitenkin sitä, että elokuvaa ei kuitenkaan silloisen uuden videolain perusteella saanut videotallenteena Suomessa levittää, vaikka elokuvanäytöksiin se sellaisena kelpasikin.
Mustatäplätokko
Mustatäplätokko, aiemmin "mustakitatokko" ("Neogobius melanostomus") on Mustanmeren ja Kaspianmeren alueelta peräisin oleva kalalaji, joka on ihmisen toimien mukana levittäytynyt vieraslajina Euroopan ja Pohjois-Amerikan sisävesiin sekä Itämereen. Puolan rannikolle mustatäplätokko ilmestyi 1990, ja vuodesta 2005 sitä on tavattu myös Suomen rannikkovesissä. Mustatäplätokko on pohjakala, joka kasvaa 15–25 cm:n pituiseksi. Kotiseudullaan se on arvostettu ruokakala.
Heino Rautio
Heino Viljam Rautio (2. helmikuuta 1889 Ylivieska – 17. lokakuuta 1938) oli pedagogi ja neuvostoliitonsuomalainen kulttuurivaikuttaja.
Heino Rautio syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän kävi kauppakoulun Turussa ja valmistui Kajaanin opettajaseminaarista vuonna 1915. Sen jälkeen hän työskenteli opettajana Haapajärven Ylipään koulussa aina Suomen sisällissotaan saakka. Opettajana toimiessaan Heino avusti mm. Kansan Tahtoa, minkä takia suojeluskuntalaiset vangitsivat hänet sodan aikana ja veivät ensin Haapajärven ja sitten Kokkolan vankileirille. Oikeudenkäynnissä Rautio menetti virkansa ja kansalaisluottamuksensa. Samaan aikaan hänen vaimonsa Tyyne kuoli espanjantautiin.
Vankileiriltä päästyään Rautio toipui vanhempiensa luona Alavieskassa. Hän hakeutui töihin Kajaanin osuuskauppaan ja toimi sen tarkastajana. Kajaanissa hän osallistui SKP:n toiminnan alkuvaiheisiin ja meni naimisiin Ksenja (Ninni) Marjamaan kanssa.
Vuonna 1919 Rautio siirtyi Neuvosto-Venäjälle ja seuraavana vuonna hänestä tuli VKP(b):n jäsen. Vuonna 1921 hänet nimitettiin Petroskoihin perustetun suomenkielisen opettajaopiston johtajaksi. Vuonna 1931 hänestä tuli Kustannusliike Kirjan Petroskoin osaston johtaja. Hän kirjoitti artikkeleita, esseitä ja myös runoja. Raution kirja "Suomenkielen runtelijoita vastaan!" herätti ilmestyessään suurta kohua. Siinä hän asettui vastustamaan Neuvostoliitossa ehdotettua suomen kielen ”vallankumouksellista uudistamista” ja vaati sen kehittämistä puhdaskielisyyden pohjalta. Kirjan saamassa kritiikissä Raution todettiin horjahtaneen ”suomalaisen nationalismin harhapoluille”. Myöhemmin teosta käytettiin häneen kohdistettujen poliittisten syytösten perusteena.
Neuvosto-Karjalan suomalaisjohdon syrjäyttämisen jälkeen Rautio vangittiin 6. marraskuuta 1935 ja tuomittiin vakoilusta viideksi vuodeksi vankeuteen. Hänet pidätettiin uudelleen vankileiriltä 27. heinäkuuta 1937, tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin. Rautio todettiin syyttömäksi vuonna 1970.
Urho Ruhasen mukaan ”Heino Raution ansiot Karjalan yhteiskuntaelämässä, koululaitoksen ja yleensä kulttuurin kehittäjänä olivat arvaamattomat. Vaikka Rautio ei ollutkaan korkeissa puolueviroissa, oli hänen antinsa ja merkityksensä Karjalalle paljon suurempi kuin monien puoluejohtajien.”
Potkumasurkka
Potkumasurkka on askelikko, jota tanssitaan masurkka-tanssin A-osassa avoimessa tanssiotteessa. B-osassa tanssitaan polkkamasurkkaa tai vanhaa valssia.
Ensimmäisellä iskulla ulkojalan askel (kevyesti polkaisten). Iskuilla kaksi ja kolme sisäjalan hyppyaskel, jonka aikana potkaistaan ulkojalkaa. Vanhassa potkumasurkan tyylissä potkujalka nousee vähän. Uudessa tyylissä potkusta tehdään näkyvämpi.
Mätikkö
Mätikkö on kylä entisen Halikon kunnan keskiosissa Salon kaupungissa Jokikaustan alueella. Kylän kanta-alueella sijaitsee vain päätila Mätikkö, sekä sen entinen torppa Huhtala. Kylään kuuluu myös pieni alue 110-tien varrelta, missä yksi omakotitalo on aivan Kavantolan uudemman asuinalueen tuntumassa.
Mätikkö sijaitsee Purilanjokilaaksossa, joka on Halikon vanhimpia asuinalueita. Mätikön kylä on kuulunut Halikon alkuperäiseen kyläkantaan, joka on peräisin jo varhaiskeskiajalta. Mätikkö on kuulunut keskiajalla Vuorentaan kartanolle.
Elisabeth Ingvaldsen
Elisabeth Ingvaldsen (s. 22. heinäkuuta 1973) on norjalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa norjalaista Nydalens SK:ta.
Nuorten MM-kilpailuissa Ingvaldsen voitti pronssia keskimatkalta ja viestistä Jyväskylässä 1992 sekä pronssia viestistä Castelrottossa 1993.
Aikuisten MM-kilpailuissa Grimstadissa 1997 Ingvaldsen voitti viestihopeaa. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä hän voitti MM-kultaa viestistä joukkuetovereinaan Birgitte Husebye, Hanne Sandstad ja Hanne Staff. Tampereella 2001, Rapperswil-Jonassa 2003 ja Västeråsissa 2004 hän voitti MM-viestipronssia. Västeråsissa hän voitti myös ainoan henkilökohtaisen MM-mitalinsa voittaessaan pronssia sprintissä.
EM-kilpailuissa Ingvaldsen voitti viestikultaa Truskavetsissa 2000 ja Sümegissä 2002. EM-hopeaa hän voitti sprintistä Sümegissä 2002 ja viestistä Roskildessa 2004.
Swat
Swat viittaa muun muassa seuraaviin asioihin:
Eerikki
Eerikki on suomalainen miehen etunimi. Eerikin nimipäivä on 18. toukokuuta, Eerik Pyhän kuolinpäivänä, jolloin on myös Erkin ja Eeron nimipäivä. Suomessa nimi Eerikki on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 3 874 henkilölle.
Rurik Calamnius
Rurik Calamnius (14. elokuuta 1872 Pulkkila – 21. huhtikuuta 1921 Evijärvi) oli suomalainen kirkkoherra ja runoilija.
Calamniuksen vanhemmat olivat Suomussalmen kirkkoherra, rovasti August Benjamin Calamnius ja Septimia Cecilia Katarina Lundahl. Calamnius oli naimisissa vuodesta 1903 Eva Amalia Castrénin (1880–1922) kanssa. Hänen nuorempi veljensä oli kirjailija Ilmari Kianto. Calamnius pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1891 ja hänet vihittiin papiksi 1896. Hän toimi kirkkoherrana Piippolassa 
1906–1917 ja Evijärvellä 1917–1921. Sitä ennen Calamnius oli olliut pappina useilla eri paikkakunnilla, kuten Suomussalmi, Oulu, Alatornio, Paavola, Kemi ja Lohtaja, samoin kuin opettanut uskontoa Tornion alkeiskoulussa.
Calamnius kirjoitti ja toimitti teoksia, laati runoja ja on sanoittanut vuoden 1938 virsikirjassa ilmestyneen virren 81 "On taisto tauonnut Golgatalla".
Radek Bonk
Radek Bonk (s. 9. tammikuuta 1976 Krnov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 13 kautta ja vajaa 1000 ottelua NHL-liigassa.
Bonk aloitti pelaamisensa juniorina Tšekkoslovakian nuorten sarjassa HC Opavan ja HC Zlínin juniorijoukkueissa. Kaudella 1992–1993 hän nousi Zlínin pääsarjassa pelanneeseen kokoonpanoon. Seuraavaksi vuodeksi Bonk siirtyi pelaamaan Pohjois-Amerikkaan IHL-liigaan Las Vegas Thunderiin. Ensimmäisellä kaudellaan Bonk osoitti pystyvänsä pelaamaan amerikkalaisella tyylillä ja teki loistavat tehot liigassa. Hänet valittiin myös IHL:n kauden tulokkaaksi. Kykyjenetsijät noteerasivat tämän ja Ottawa Senators varasi lupauksena pidetyn Bonkin NHL:ään kolmantena vuoden 1994 varaustilaisuudessa.
Kausi alkoi lakolla, joten Bonk jatkoi Las Vegasissa kunnes kausi alkoi tammikuussa. NHL-ura alkoi heti ensimmäillä maalilla ensimmäisessä ottelussa, mutta muuten tulokaskausi oli heikko. Kauden Bonk aloitti Tšekissä HC Moeller Pardubicessa, jossa hän pelasi kolme ottelua ennen kuin uusi sopimus Ottawan kanssa syntyi.
Kyseinen kausi oli Bonkin läpimurtokausi. Hän sai tuolloin nuoren Marian Hossan rinnalleen ja myöhemmin Daniel Alfredssonin liityttyä ketjuun, heistä tuli Ottawan ykköskentällinen. Bonk pelasi tärkeää roolia Ottawan tavoitellessa Stanley Cupia 2000-luvun alussa, mutta epäonnistumisien myötä joukkuetta alettiin uusia, ja myös Bonk myytiin Los Angeles Kingsiin kauden päätteeksi. Kings myi Bonkin heti eteenpäin Montreal Canadiensiin mukanaan Mathieu Garon ja Cristobal Huet.
Kaudeksi 2009–2010 Bonk siirtyi Venäjälle KHL-liigaan Lokomotiv Jaroslavlin joukkueeseen. Hän viihtyi Jaroslavlissa vain seitsemän ottelun verran, ja palasi takaisin Tšekkiin HC Ocelaři Třineciin. Bonk edusti HC Ocelaři Třineciä neljä kautta, kunnes hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Killed by Finnish Hardcore
Killed by Finnish Hardcore on yhdysvaltalaisen levy-yhtiön Redrum Recordsin julkaisema bootleg-kokoelma. Kokoelma julkaistiin maaliskuussa 2003.
Keskiviikkokerho
Keskiviikkokerho on suomalainen suljettu keskustelukerho. Se kokoaa yhteen suomalaisia vaikuttajia etenkin talouden ja politiikan alalta.
Keskiviikkokerhon perustivat jatkosodan aikana vuonna 1942 Sakari Tuomioja, Teuvo Aura, Jussi Lappi-Seppälä ja Simbri Ahola. Sen jäsenistö koostuu vaikutusvaltaisista suomalaisista miehistä etenkin talouden ja politiikan alalta. Sen jäseneksi voi päästä vain kutsuttuna, ja vain miehiä hyväksyttiin jäseniksi ennen huhtikuuta 2018.
Huhtikuussa 2018 kerhon jäseniksi hyväksyttiin kolme naista: työmarkkinajohtaja Minna Helle, toimitusjohtaja Hille Korhonen sekä alivaltiosihteeri Päivi Nerg.
Kerho kokoontuu kerran kuukaudessa keskiviikkoisin. Kerhossa on noin sata jäsentä, joista kuhunkin kokoukseen osallistuu 30–40. Käytävät keskustelut ovat luottamuksellisia, eikä niistä laadita pöytäkirjoja.
Vuonna 1959 Aarne Nopsanen maalasi Keskiviikkokerhoa esittävän taulun, jossa on kuvattuna kerhon silloisia jäseniä. Teos on nykyään UPM-Kymmenen omistuksessa. Helsingin Suomalaisen Klubin Pohjola-kabinetissa esillä oleva maalaus on Jukka Nopsasen vuonna 1986 tekemä kopio isänsä alkuperäisestä teoksesta.
"Hufvudstadsbladetin" mukaan Keskiviikkokerhon jäseniä olivat vuonna 2007 seuraavat henkilöt:Keskiviikkokerhon ei-aktiivia jäseniä vuonna 2007 olivat muun muassa:
Pentti Lahti-Nuuttila
Pentti Juhani Lahti-Nuuttila (s. 17. elokuuta 1939 Ruovesi) on suomalainen markkinointijohtaja ja toimittaja joka toimi 16 vuoden ajan sosialidemokraattien kansanedustajana.
Lahti-Nuuttilan vanhemmat olivat myymälänhoitaja Unto Lahti-Nuuttila ja myymäläapulainen Hanna Tienari. Hän pääsi ylioppilaaksi 1960 Kangasalan yhteiskoulusta ja opiskeli sitten Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Tampereen yliopistossa. Lahti-Nuuttila oli Hämeen Työväen Säästöpankin tiedotuspäällikkönä Tampereella 1965–1970 ja Suomen työväen säästöpankin Tampereen piirin markkinointijohtajana 1971–1979. Hän toimi myös freelance-toimittajana vuodesta 1957 alkaen.
Lahti-Nuuttila oli SDP:n kansanedustajana 1979–1995 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978, 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa ja kuului Yleisradion hallintoneuvostoon 1988–1994. Lahti-Nuuttila kuului Kangasalan kunnanvaltuustoon 1965–1996 ja oli valtuuston puheenjohtajana 1973–1976 sekä varapuheenjohtajana 1981–1984. Hän toimi Voionmaan opiston johtokunnan puheenjohtajana 1972–1991, Suomen Työväen Musiikkiliiton puheenjohtajana 1977–1984, Suomen kirjastoseuran puheenjohtajana 1982–1989 ja Väinö Voionmaan säätiön valtuuskunnan puheenjohtajana 1991–1994.
Pentti Lahti-Nuuttila on ollut naimisissa vuodesta 1965 liikkeenharjoittaja Airi Anneli Puteron kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Ida Auken
Ida Margrete Meier Auken (s. 22. huhtikuuta 1978 Frederiksberg, Kööpenhamina) on tanskalainen teologi ja Sosialistisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on ollut Tanskan kansankäräjien ("Folketinget") jäsen vuodesta 2007. Auken valittiin lokakuussa 2011 Helle Thorning-Schmidtin hallituksen ympäristöministeriksi. Hänen äitinsä on poliitikko ja europarlamentaarikko Margrete Auken.
Auken opiskeli teologiaa Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1998–2006. Hän on työskennellyt Forlaget ALFA -kustantamossa ja opettanut Kööpenhaminan yliopistolla.
Maailman ihanin
Maailman ihanin on Katri Ylanderin kolmannen "Valvojat" -nimisen studioalbumin ensimmäinen single. Kappaleen ensisoitto oli YleX-radiokanavalla 18. toukokuuta 2009 ja samana päivänä se julkaistiin myös digitaalisesti.
Kappaleen on säveltänyt ja tuottanut Arto Tuunela. Sanoituksen kappaleeseen on tehnyt Inka Nousiainen.
Dinocephalia
Dinocephalia (nimen merkitys: "”kamalat päät”") on sukupuuttoon kuollut terapsidien alalahko, jonka jäsenet elivät permikauden keskisen epookin, Guadalupen aikana, ja olivat aikansa hallitseva eläinryhmä. Alalahkoon kuului sekä kasvin- että lihansyöjiä. Viimeiset Dinocephalian edustajat hävisivät Capitan-vaiheen lopuilla.
Dinocephalia on jokseenkin "primitiivinen" terapsidien ryhmä, jolla leukalihasten kiinnittymiseen liittyvä ohimoaukko on pienehkö, niiltä puuttui suuontelon nenäontelosta erottava suulaki, ja niiden alaleukaluu on vain kohtuullisen kokoinen muihin alaleuan luihin verrattuna. Esimerkiksi nisäkkäillä se on alaleuan ainoa luu. Primitiivisten ominaisuuksien lisäksi Dinocephalialle tyypillisiä ominaisuuksia ovat esimerkiksi paksuuntunut kallo, alas kääntyvä kuono ja lomittuvat etuhampaat.
Dinocephalian edustajat kuuluivat permikauden suurimpiin eläimiin, vain Pareiasauridae-heimon matelijat ja Caseidae-heimon synapsidit ylsivät niiden kokoluokkaan. Esimerkiksi "Tapinocephalus" saattoi painaa jopa yli tonnin. Kladin Anteosauria lajit olivat aikansa hallitsevia petoja ja Tapinocephaliaan kuuluivat kasvejasyövä Tapinocephalidae-heimo, sekä kaikkiruokaisia lajeja sisältävä heimo Titanosuchidae.Rubidge & Sidor (2001):
E. Amson & M. Laurin (2011)
Åland United
Åland United on vuonna 2008 perustettu ahvenanmaalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Naisten Liigassa. Seuran kotipaikka on Lemland, mutta kotiottelunsa se pelaa Maarianhaminan Wiklöf Holding Arenalla.
Åland United syntyi syksyllä 2004, kun Lemlands IF ja IF Finströms Kamraterna loivat yhteisen edustusjoukkueen naisjalkapalloon. Aluksi joukkue toimi Lemlands IF:n alaisuudessa, kunnes syksyllä 2008 päätettiin perustaa itsenäinen seura. Samalla Sunds IF, IFK Mariehamn ja IF Fram tulivat mukaan yhteistyöhön. Yhdistykseksi Åland United rekisteröitiin 16. lokakuuta 2009. Vuonna 2010 Jomala IK ja Hammarlands IK liittyivät mukaan toimintaan.
Åland United nousi pääsarjatasolle kauden 2005 päätteeksi ja on siitä asti pelannut Naisten Liigassa. Seuran paras saavutus on Suomen mestaruus kausilta 2009 ja 2013. Joukkue pelasi myös naisten mestarien liigassa kaudella 2010–2011, jolloin se selviytyi neljännesvälieriin asti.
Seuran päävalmentajana toimii englantilainen Gary Williams, joka seurasi tehtävässä kaksi kautta joukkuetta valmentanutta Steve Beeksiä marraskuussa 2012.
Westermarck
Westermarck tai Westermark voi tarkoittaa seuraavia:
Ekstremismi
Ekstremismi on erityisesti poliittista mielipiteiden tai asenteiden äärimmäistä jyrkkyyttä, ääriajattelua tai äärimmäisyyksiin menevää toimintaa. Ekstremismiä ovat sellaiset mielipiteet tai toimintatavat, jotka ovat normien tuolla puolen. Toisin kuin pelkkään ääriajatteluun, ekstremismiin voi kuulua myös väkivaltaa.. Tällöin puhutaan väkivaltaisesta ekstremismistä.
Ligue Nationale de Basketball 2008–2009
Ligue Nationale de Basketballin kausi 2008–2009 oli sarjan 22. kausi. Mestarina kauteen lähti SLUC Nancy. Runkosarja alkoi 4. lokakuuta 2008 ja päättyi 13. toukokuuta 2009. Kauden voitti ASVEL Lyon-Villeurbanne.
Runkosarjan voitti Lyon-Villeurbanne. Sarjan päätteeksi Besançon ja Pau Lacq Orthez putosivat Pro B:hen.
Gutenberg
Gutenberg voi viitata seuraaviin
Henkilöt:
Kaupungit:
Muuta:
Calvin
Calvin voi tarkoittaa:
Bayle
Bayle voi tarkoittaa:
Franklin
Franklin voi tarkoittaa:
Priestley
Priestley on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Burke
Burke voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Godwin
Godwin voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Brunel
Brunel voi tarkoittaa:
Tapinocephalidae
Tapinocephalidae on sukupuuttoon kuollut Dinocephalia-alalahkoon kuuluva terapsidien heimo. Siihen kuuluu suuria kasveja syöneitä eläimiä, joiden paino vaihteli 500 kilosta yli tonnin painoisiin. Niiden fossiileja on löydetty Venäjältä ja Etelä-Afrikasta. Heimon lajit elivät keskisen permikauden aikana, ja hävisivät ennen permikauden lopun massasukupuuttoa.
Tapinocephalidaeen kuuluvien lajien kallo on massiivinen ja suuri. Suurimmilla lajeilla sen pituus voi olla yli puoli metriä, leveys noin puoli metriä ja korkeus suunnilleen 0,4m. Kuono voi olla joko lyhyt kuten "Moschops"illa tai pitkä kuten "Struthiocephalus"illa. Eläinten kokonaispituus saattoi olla jopa kolme metriä.
Hampaat ovat tappimaiset ja varsinainen kulmahammas puuttuu. Silmäkuopat ovat pienet ja sijaitsevat kokonaan kallon taemmassa osassa. Kallon etuosan luut eivät ole erityisen paksuuntuneita, mutta taempana varsinkin kallon yläosa on paksuuntunutta luuta. Paksuus vaihtelee keskinkertaisesta erittäin paksuun eri sukujen välillä. Paksua kalloa lienee käytetty aseena lajikumppaneiden välisessä kilpailussa.
Aikaisemmin tutkijat kuten Lieuwe Dirk Boonstra ovat epäilleet näiden eläinten eläneen puolittain vedessä kuten soilla syöden vesikasvillisuutta. Boonstra uskoi kallon massiivisuuden ja raajojen rakenteen viittaavan tähän elintyyliin. Toiset ovat taas pitäneet näitä terapsideja varsinaisina maaeläiminä. Robert T. Bakker esitti, että Tapinocephalidaen terapsidien luiden rakenne, maantieteellinen levinneisyys ja saalistaja-saalis suhde osoittavat niiden olleen aktiivisia ainakin osittain tasalämpöisiä täysin maalla eläviä eläimiä.
Saattaa myös olla että osa Tapinocephalidaen lajeista viihtyi lampien rannalla ja osa suosi kuivempaa ympäristöä. On myös esitetty etteivät nämä eläimet olisi olleet varsinaisesti tasalämpöisiä, mutta niiden tanakka vartalo ja lyhyt häntä olisivat auttaneet lämmön säilyttämisessä tehden niistä käytännössö tasalämpöisiä, vaikka ne eivät itse tuottaneetkaan suurta määrää lämpöä.
Spencer
Spencer voi tarkoittaa:
Wegener
Wegener on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kangasrahkasammal
Kangasrahkasammal ("Sphagnum capillifolium") on punertava tai vihreä keskikokoinen rahkasammal. Se kasvaa puhtaina virkattua vauvanpeittoa muistuttavina mättäinä kankaalla. Sen latvus on pallomainen ja varsilehti pitkänomaisen kolmiomainen. Sillä on kaksi ulospäistä ja yksi tai kaksi alaspäistä haaraa. Kangasrahkasammal kasvaa koko Suomessa.
Landtman
Landtman on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gamow
Gamow voi tarkoittaa:
Sellars
Sellars on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Monod
Monod on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Leakey
Leakey voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Kuhn
Kuhn on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lorenz
Lorenz tai Lorentz on Laurentius-nimen saksalainen muunnelma, joka on käytössä sekä etu- että sukunimenä.
Tunnettuja henkiöitä, joiden sukunimi on Lorenz tai Lorentz:Tunnettuja henkilöitä, joiden etunimi on Lorenz tai Lorentz:
Goodall
Goodall on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hintikka
Hintikka on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:Hintikka oli myös jääkärikapteeni Kustaa Vuoksen salanimi.
Sen
Sen tai SEN voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Huittipenkoja
Huittipenkoja ("Psophodes olivaceus") eli aiemmalta nimeltään piiskatimali on Australiassa tavattava laulupenkojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kooltaan huittipenkoja on noin 26–30 cm. Huittipenkojan selkä, siivet ja pitkä pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Pää ja kaula ovat mustat ja pään sivuilla on suurikokoiset valkeat laikut. Päälaella on musta töyhtö. Vatsa on linnulla musta. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään.Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia vaaleampia. Harvinaisempi mustakurkkupenkoja ("Psophodes nigrogularis") muistuttaa huittipenkojaa, mutta on pienikokoisempi ja töyhtö on väriltään oliivinvihreä.
Huittipenkojaa tavataan Itä-Australian rannikolla pohjoisesta Queenslandista Victorian osavaltioon. Lajin elinympäristöä ovat kosteat sademetsät eukalyptusmetsät ja pensaikot lähellä vesialueita. Usein laji piisleskelee tiheän kasvillisuuden suojissa.
Huittipenkojien laulu on helposti tunnistettava. Koiraan kutsu on pitkä piiskansivallusta muistuttava ääni, johon naaras vastaa. Huittipenkojan pesimäkausi sijoittuu heinäkuusta joulukuulle. Pesimökaudella samalla parilla voi olla kaksi pesuetta. Kuppimainen pesä rakennetaan puuhun risuista kaarnan paloista ja heinistä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita vai se hautoo. Koiras osallistuu poikasten ruokintta. Haudonta kestää noin 18 päiää ja poikaset poistuvat pesästään vajaan kahden viikon kuluttua kuoriutumisestaan. ¨
Huittipenkojan ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se etsii maasta. Linnut ruokailevat yksin, pareitain tai pienissä ryhmissä.
Fukuyama
Fukuyama voi tarkoittaa:
Alberti
Alberti voi tarkoittaa:
Presto
Presto on kanadalaisen rock-yhtye Rushin 13. studioalbumi.
Albumi myi platinaa kotimaassaan Kanadassa, sekä kultaa Yhdysvalloissa.
Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Geddy Lee, Alex Lifeson ja Neil Peart.
Huntington
Huntington voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Barona
Barona Group Oy on suomalainen henkilöstöpalveluyritys, jonka tarjoamia palveluita ovat henkilöstöpalvelut (kuten henkilöstövuokraus ja suorarekrytointi), ulkoistamispalvelut, Forenom-majoituspalvelut, maahanmuuttajien vastaanottokeskuksia pyörittävä Luona sekä Momentous Executive Search -nimellä toimiva johdon suorahakupalvelu. Valtakunnallisesti Barona työllistää vuosittain yli 8000 työntekijää toimisto-, IT-, logistiikka-, teollisuus-, rakennus- sekä sosiaali- ja terveystoimialojen tehtäviin niin määräaikaisiin kuin vakituisiinkin työsuhteisiin. Suomen lisäksi Barona toimii myös Venäjällä, Virossa ja Ruotsissa.
Yhtiön perustivat vuonna 1998 Markus Oksa ja Mikko Leppänen. Oksa toimii yrityksen toimitusjohtajana ja Leppänen hallituksen jäsenenä. Baronan liikevaihto vuonna 2011 oli noin 155 miljoonaa euroa. "Helsingin Sanomien" vuoden 2016 uutisoinnin mukaan konsernin liikevaihto on jo paisunut 250 miljoonaan euroon vuodessa.
Yhtiön osakekannasta 75 prosenttia omistaa toimiva johto ja neljänneksen Nordic Mezzanine yhdessä LähiTapiola-eläkeyhtiön kanssa.
Barona-ryhmään kuuluva Barona IT osti loppuvuodesta 2011 Saranen Consulting Oy:n, joka oli toinen merkittävä saman alan henkilöstöpalveluyritys Suomessa. Alkuvuodesta 2017 Barona osti Opteam Yhtiöt Oy:n.
Rekrytointiyritys Barona julkaisi 27.1.2011 Suomen ensimmäisen videohakemuksiin perustuvan työhakupalvelun, BaronaCV:n. Sen avulla työnhakijat voivat hakea töitä videohakemuksilla ja heidät voidaan myös haastatella videolla ajasta ja paikasta riippumatta. Näin ollen työhaastatteluja voidaan suorittaa helposti myös muilla paikkakunnilla tai aikavyöhykkeillä olevien henkilöiden kanssa.
Allan Visanen
Allan Visanen (1903 Turku – 1936 Petroskoi) oli suomalainen kommunisti ja Neuvostoliitossa toiminut kirjailija.
Visanen syntyi työläisperheeseen. 14-vuotiaana poikasena hän liittyi punakaartiin ja osallistui Suomen sisällissotaan. Vuonna 1921 hänestä tuli Suomen kommunistisen puolueen työntekijä. Vuonna 1928 hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan.
Vapauduttuaan vankilasta Visanen muutti vuonna 1931 Neuvostoliittoon. Hän työskenteli Petroskoissa teknikumin opettajana, opiskeli ja kirjoitti artikkeleita, kertomuksia ja kuvauksia suomenkielisiin lehtiin. Erillisinä kirjoina ilmestyivät "Punaista elämää" (1933), "Antero" (1934), "Nuotio palaa" (1934) ja näytelmä "Teppojevin keksintö" (1934).
Visanen kuoli 33-vuotiaana tuberkuloosiin.
Otto Muikku
Otto Evert Muikku (7. heinäkuuta 1901 Pielisjärvi – 17. toukokuuta 1963 Lieksa) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut vahtimestari.
Muikun vanhemmat olivat mäkitupalainen Aatami Muikku ja Kaisa Turunen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten renkinä sekä uitto- ja metsätöissä, rakennustöissä ja konepuuseppänä vuoteen 1926 saakka. Muikku oli Lieksan työväentalon vahtimestarina ja Kansan Voima -lehden Lieksan konttorin hoitajana 1926–1945. Hän toimi myös Lieksan–Pielisjärven taajaväkisen yhdyskunnan palopäällikkönä ja järjestysmiehenä sekä Lieksan kauppalan ammattientarkastajana.
Muikku oli SDP:n kansanedustajana 1945–1958 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Muikku oli mukana Pielisjärven kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan sekä Lieksan kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsenenä. Hän oli myös Osuusliike Pielisen hallintoneuvoston puheenjohtaja ja oli jäsenenä Kansa-yhtiöiden ja Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvostoissa.
Otto Muikku oli naimisissa 1924–1950 Hanna Koistisen kanssa ja vuodesta 1957 Kerttu Tahvanaisen (ent. Härkönen) kanssa.
Sami Franssila
Samuli Antero Sami Franssila (s. 1959 Koski Tl) on Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun materiaalitieteen professori (Full Professor).
Hän toimi Teknillisen korkeakoulun (TKK) materiaalitieteen professori 1. elokuuta 2009 lukien.
Franssila kirjoitti ylioppilaaksi 1978, valmistui filosofian kandidaatiksi 1986 Helsingin yliopistosta ja väitteli filosofian tohtoriksi TKK:ssa 1995. Franssila on toiminut TKK:n mikro- ja nanotekniikan laboratoriossa ryhmänjohtajana vuosina 2006–2009. Hän on myös kirjoittanut mikrovalmistekniikkaa käsittelevän oppikirjan Introduction to microfabrication.
Franssila tutkii mikroteknologian materiaalitiedettä ja valmistusmenetelmiä.
Seiken densetsu: Friends of Mana
Seiken densetsu: Friends of Mana () on Square Enixin kehittämä mobiilipeli, joka on osa "Seiken densetsu" -sarjaa. Peli on toinen "World of Mana" -hankkeeseen kuuluva matkapuhelinpeli "Mystic Questin" matkapuhelinsovituksen ohella. Peli julkaistiin "Mystic Questin" tavoin kolmella matkapuhelinpalvelulla vuosina 2006-2007: Yahoo! Keitai (lokakuu 2006), iMode (huhtikuu 2007) ja Ezweb (marraskuu 2007). "Friends of Manassa" esiintyy useita "n" hahmoja ja alueita.
Pelissä ohjataan pelaajan valitsemaa hahmoa, joka pystyy laulullaan ohjaamaan peliympäristössä olevia hirviöitä. Hirviökumppania voidaan käyttää esineiden keräämiseen ja taistelemiseen muita samankaltaisia olentoja vastaan. Pelaajan tavoitteena on edetä pelissä hankkimalla onnellisuuspisteitä, joita saadaan suorittamalla NPC-hahmojen antamia tehtäviä. Onnellisuuden kasvaessa myös tehtävät lisääntyvät. Pelaaja voi olla yhteydessä muihin "Friends of Manaa" pelaaviin henkilöihin lähettämällä näille viestejä ja kutsumalla nämä pelissä hankittuun taloon.
"Friends of Mana" alkaa kohtauksella, jossa Mana-puun henki pyytää päähenkilöä tekemään ihmisistä jälleen onnellisia. Pelimaailman onnellisuutta uhkaavat kaaosta aiheuttavat Thanatos-henget. Lieventääkseen vihollisten aiheuttamaa tuhoa päähenkilön on autettava pelimaailman asukkaita ja siten kasvattaa Mana-jumalattaren voimia.
Errol Zimmerman
Errol Zimmerman (s. 20. huhtikuuta 1986 Paramaribo, Suriname) on curaçaon-hollantilainen potkunyrkkeilijä.
Zimmerman syntyi Surinamessa, josta hän muutti jo nuorena perheensä kanssa Alankomaiden Antillieihin ja sieltä Alankomaihin, Bredaan. Zimmerman aloitti potkunyrkkeilyn kilpailemisen 15-vuotiaana ja voitti muun muassa vuonna 2008 K-1 World GP:n Amsterdamissa.
Potkunyrkkeily urallaan Zimmerman on otellut 89 kamppailussa voittaen niistä 71. Häviöitä hänellä on yhteensä 16, tasapelejä 1 ja päättämättömiä 1.
Hän on kokeillut myös kerran vapaaottelemista, mutta hävisi ottelunsa japanilaiselle Ikuhisa Minowalle 31. joulukuuta 2008.