hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ferdinando Mandrini
Ferdinando Mandrini (17. kesäkuuta 1897 Milano – 22. marraskuuta 1980 Milano) oli italialainen voimistelija. Hän voitti joukkuekilpailussa kultaa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sitten vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän osallistui myös vuoden 1928 kesäolympialaisiin Amsterdamissa.
U-kvarkki
U-kvarkit (engl. up) eli ylös-kvarkit ovat alkeishiukkasia ja yksi kuudesta kvarkkityypistä Muut tyypit ovat c, s, d, b ja top -kvarkit. Niiden massa on kaikista kvarkeista pienin. Niiden antihiukkasia ovat u-antikvarkit.
Kuten kaikkien kvarkkien, u-kvarkkien spin on 1/2 ja baryoniluku 1/3. Sen isospin "I" on +1/2 ja sähkövaraus +2/3e. U-kvarkki kuuluu samaan kvarkkiduplettiin d-kvarkin kanssa.
U-kvarkki kuuluu kolmen "alkuperäisen" kvarkin ryhmään. Tämä kolmikko ennustettiin selittämään hadronien rakenne vuonna 1964. U-kvarkit muodostavat yhdessä d-kvarkkien kanssa protonit, joiden rakenteena on kaksi u-kvarkkia ja yksi d-kvarkki sekä neutronit, joissa puolestaan on kaksi d-kvarkkia ja yksi u-kvarkki. Se esiintyy rakennusosana myös monissa lyhytikäisissä hiukkasissa.
U-kvarkkien massa on pienin kaikista kvarkeista (1,7–3,3 MeV), mikä tekee niistä lähes massattomia ja siksi myös helpoimpia havaita kokeellisesti. D-kvarkit ovat u-kvarkkien kanssa lähes samaa massaluokkaa (4,1–5,8 MeV). Muut kvarkkityypit ovat kymmeniä tai jopa tuhansia kertoja näitä kvarkkeja massiivisempia.
Hoikkaängelmä
Hoikkaängelmä ("Thalictrum simplex") on monivuotinen leinikkikasvi. Se on muunteleva laji, jolla on useita alalajeja.
Hoikkaängelmä kasvaa 4–110 senttimetriä korkeaksi, sen alalajeista korkeakasvuisin on etelänhoikkaängelmä ja matalin pohjanhoikkaängelmä. Lehdet ovat 5–20 cm pitkiä ja ne ovat jakautuneet kahdesta kolmeen kertaan parittaisiin lehdyköihin, jotka ovat kolmihalkoiset. Lehdyköiden muoto vaihtelee alalajin mukaan, esimerkiksi sirohoikkaängelmän lehdykät ovat hyvin kapeita. Hoikkaängelmän kukinto on terttumainen. Pienten kukkien kehälehtien väri vaihtelee sinipunertavasta vaaleanvihreään. Hedelmät ovat harjuisia pähkylöitä, joissa on leveä kärkiota. Hoikkaängelmä voi muistuttaa suuresti keltaängelmää ("Thalictrum flavum"), josta sen erottaa varmuudella kukan heteiden ja luottien tuntomerkkien mukaan.
Hoikkaängelmän levinneisyys Suomessa on jokseenkin kaksiosainen. Etelä-Suomessa sitä tavataan melko harvinaisena Ahvenanmaalta Pohjois-Savoon, yleisimmin Etelä-Hämeessä. Pohjois-Suomessa laji kasvaa Oulun korkeudelta Pohjois-Lappiin, Keski-Lapissa se on yleinen. Hoikkaängelmä puuttuu laajalta alueelta Länsi- ja Keski-Suomea. Etelä-Suomen hoikkaängelmä on alalajia etelänhoikkaängelmä, jota pidetään muinaistulokkaana ja Pohjois-Suomessa alalajia pohjanhoikkaängelmä, joka on alkuperäiskasvi. Alalajien elinympäristöt ovat Suomessa erilaiset. Etelänhoikkaängelmä on kuivahkojen niittyjen ja ketojen kasvi, pohjanhoikkaängelmä kasvaa jokivarsien törmillä, lehdoissa ja tulvaniityillä.
Etelänhoikkaängelmä on luokiteltu Suomessa uhanalaiseksi, vaarantuneeksi (VU) harvinaistumisen vuoksi.
Josef Wilhelm
Josef Wilhelm (1892–1956) oli sveitsiläinen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä kaksi mitalia. Hevosessa hän voitti kultaa ja joukkuekilpailussa hän oli mukana saamassa pronssia.
Mario Lertora
Mario Lertora (21. syyskuuta 1897 Genova – 28. maaliskuuta 1939 Genova) oli italialainen voimistelija. Hän osallistui kesäolympialaisiin 1924, 1928 ja 1932. Vuosina 1924 ja 1932 hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuekilpailuissa; vuonna 1932 hän sai lisäksi pronssia permannolla.
Vittorio Lucchetti
Vittorio Lucchetti (21. joulukuuta 1894 Livorno – 3. helmikuuta 1965 Genova) oli italialainen voimistelija. Hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuekilpailussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja jälleen vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Saksanhirvi-ihminen
Saksanhirvi-ihminen eli saksanhirviluolanihminen on esihistoriallinen ihmisryhmä, jonka olemassaolo on päätelty Kaakkois-Kiinasta löydettyjen fossiilien perusteella. Fossiilit löydettiin luolasta, jossa on myös erään sukupuuttoon kuolleen saksanhirvilajin luita. Fossiileja on kaikkiaan kolmesta yksilöstä, ja ne ovat 11 500–14 500 vuotta vanhoja. Niissä on piirteitä sekä nykyihmisestä että vanhemmista ihmislajeista, ja on esitetty että kyseessä voisi olla ennen tuntematon ihmislaji. Toinen vaihtoehto on, että jäännökset kuuluvat hyvin varhain Afrikasta muuttaneelle nykyihmisryhmälle, joka olisi pysynyt eristyksissä muista nykyihmisistä.
Fossiilit löytyivät jo 1989 Yunnanin maakunnasta Maludongista eli niin kutsutusta Saksanhirviluolasta, mutta niitä on alettu tutkia vasta 2006.
Luigi Maiocco
Luigi Maiocco (11. lokakuuta 1892 Torino – 11. joulukuuta 1965 Torino) oli italialainen voimistelija. Hän voitti joukkuekilpailussa kultaa kolmesti: kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa, kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa.
George Finnegan
George V. Finnegan (syyskuu 1881 Kalifornia – 28. helmikuuta 1913 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, joka kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa. Hän voitti siellä kultaa kärpässarjassa ja sai lisäksi hopeamitalin kääpiösarjassa.
Tongan vaakuna
Tongan vaakuna on Tongan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunan kilven ensimmäisessä kentässä on kolme tähteä, jotka kuvaavat maan kolmea tärkeintä saariryhmää. Toisessa kentässä oleva kruunu on monarkian symboli. Kolmannen kentän rauhankyyhky liittyy kristinuskoon, kuten keskellä oleva Kristuksen uhrista muistuttava punainen ristikin. Neljännessä kentässä on kolme miekkaa edustamassa maata hallinneita kuningassukuja.
Nauhassa alhaalla lukee maan motto "Ko e ʻOtua mo Tonga ko hoku tofiʻa", suomeksi "Jumala ja Tonga ovat perintöni".
Porin vanha rautatieasema
Porin vanha rautatieasema on Tampere–Pori-radan varrella toiminut entinen rautatieasema, joka sijaitsee Vapaudenkadulla Porin keskustan länsilaidalla. Vuonna 1919 valmistunut asemarakennus poistui käytöstä 1937 ja nykyään se on yksityisasuntoina.
Arkkitehti Knut Nylanderin suunnittelemaa Porin ensimmäinen rautatieasema valmistui samaan aikaan Tampere-Porin-radan kanssa vuonna 1895 ja 1902 sitä laajennettiin Bruno Granholmin piirustusten mukaan. Rata päättyi aluksi Kokemäenjoen rannassa sijainneeseen Porin jokisatamaan, mutta sitä jatkettiin Mäntyluodon satamaan jo vuosina 1898–1899. Vuonna 1916 keskustan satamarataa jatkettiin jokirannan laitureilta nykyisen Keski-Porin kirkon ohi Seikun sahalle. Tavarankuljetuksia joen pohjoisrannalla olleelle Isosannan sahalle hoidettiin köysiradalla ja kapearaiteisella junalautalla. Mäntyluodon radan valmistuttua Porin rautatieaseman sijainti osoittautui kuitenkin epäkäytännölliseksi, koska rata erkani jo ennen sitä ja Mäntyluotoon lähtevien henkilöjunien oli peruutettava asemalta vaihteelle.
Sisällissodan aikana huhtikuussa 1918 kaupungista vetäytyneet punaiset polttivat ensimmäisen asemarakennuksen. Paikalla nykyään sijaitseva asemarakennus valmistui seuraavana vuonna ja palveli kaupungin päärautatieasemana vuoteen 1937, jolloin uusi Porin rautatieasema valmistui. Henkilöjunaliikenne Mäntyluotoon lopetettiin 1953, mutta sitä kokeiltiin jälleen kiskobusseilla vuonna 1975, jolloin vanhan aseman tuntumassa sijaitsi Länsipuiston seisake. Parisataa metriä lännempänä avattiin 1980-luvulla niin sanottu Jazz-seisake Pori Jazz -festivaalin käyttämien tilausjunien käyttöön. Uusi ratayhteys Seikkuun valmistui Pori–Haapamäki-radalla sijainneelta Aittaluodon seisakkeelta vuonna 1929, mutta yhteys Seikusta Keski-Porin kirkon ohi vanhalle rautatieasemalle purettiin vasta 1960-luvun alussa. Mäntyluodon radan ja satamaradan yhtymäkohdassa sijainnut Karjarannan ratapiha purettiin 1980-luvun alussa.
Porin vanha rautatieasema suojeltiin 1970-luvulla ja nykyään se on remontoitu asunnoiksi. Aseman lähistöllä sijaitsevat myös arkkitehti Bruno Granholmin suunnitelemat veturitallit.
Antonio Moreno Casamitjana
Antonio Moreno Casamitjana (9. heinäkuuta 1927 Santiago de Chile – 31. heinäkuuta 2013) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 4. joulukuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Madesin titulaaripiispaksi 22. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Francisco Fresno Larraín, jota avustivat Eladio Vicuña Aránguiz ja Bernardino Piñera Carvallo.
Moreno Casamitjana sai 14. lokakuuta 1989 nimityksen Concepciónin (Santissima Concezione) arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 12. marraskuuta. Hän jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 2006.
Felipe Bacarreza Rodríguez
Pedro Felipe Bacarreza Rodríguez (s. 10. kesäkuuta 1948 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan Raúl Silva Henríquez 17. huhtikuuta 1977. Hänet nimitettiin 16. heinäkuuta 1991 Concepciónin (Santissima Concezione) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nepetan titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Moreno Casamitjana, jota avustivat Carlos Oviedo Cavada ja Jorge Arturo Augustin Medina Estévez.
Bacarreza Rodríguez sai 7. tammikuuta 2006 nimityksen Los Ángelesin hiippakunnan (nyk. Santa Maria de Los Ángeles) piispaksi.
Radiologinen ase
Radiologisella aseella tarkoitetaan asetta jossa käytetään säteilevää materiaalia. Varsinaiset ydinaseet ovat radiologisia aseita, mutta yleisimmin termillä viitataan ns. likaisiin pommeihin. Likainen pommi on ase, jossa on jonkin verran säteilevää materiaalia, mutta ei kuitenkaan riittävästi kriittisen massan saavuttamiseen, ketjureaktioon ja ydinräjähdykseen. Tämän kaltaisessa aseessa tavanomainen räjähde levittää säteilevää materiaalia ympärilleen ja siten saastuttaa ympäristön. Ase ei ole kovin käyttökelpoinen normaalissa sodankäynnissä, mutta terroristien pelätään valmistavan ja käyttävän niitä.
Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska käyttävät köyhdytettyä uraania sisältäviä ammuksia. Tällaisia ammuksia käytetään panssaritorjunnassa niiden tavanomaista aseistusta paremman läpäisykyvyn johdosta. Virallisen selvityksen mukaan köyhdytetty uraani ei aiheuta ympäristöriskiä, mutta epävirallisesti köyhdytettyä uraania on syytetty mm. Persianlahden syndrooman aiheuttajana. Asevoimissa köyhdytettyä uraania sisältäviä aseita ei lasketa radiologisiksi aseiksi.
Henri Verhavert
Henri William Verhavert (8. syyskuuta 1884 – ?) oli belgialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä ruotsalaisessa systeemissä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Jakovlev Jak-25
Jakovlev Jak-25 (, NATO-koodi "Flashlight") on neuvostoliittolainen kaksipaikkainen ja kahdella suihkumoottorilla varustettu torjuntahävittäjä. Sillä on ollut jokasään toimintakyky, lisäksi se oli tutkalla varustettu konetyyppi.
Konetyypin ensilento tapahtui 19. heinäkuuta 1952. Koneen Tumanski RD-9-suihkuturbiinimoottorit on kiinnitetty koneen nuolisiipiin. Jak-25 varustettiin "Sokol"-tutkalaitteistolla, joka valmistui konetyypin tuotantoon pääsyä myöhemmin, vuonna 1955.
Koneen aseistuksena on kaksi 37 mm lentokonetykkiä nokan alaosassa. Tämän konetyyppin ensisijainen käyttötarkoitus oli torjua pohjoisen suunnasta saapuvia NATO:n raskaita suihkupommittajia, kuten: B-36, B-47 ja B-52. Lockheed U-2:n torjuntaan ei koneen suorituskyky yltänyt.
Konetyypin sarjatuotanto alkoi vuonna 1953 ja loppui vuonna 1958. Jak-25 vedettiin pois asepalveluksesta 1960-luvun puolivälissä. Valmistusmäärä oli noin 480 konetta.
Jakovlev Jak-25:n seuraaja oli monikäyttöinen taistelukone Jak-28. Jak-26 "Mandrake" ei koskaan valmistunut suurin tuotantomäärin, sillä vain 9 koneyksilöä valmistui tästä alatyypistä.
Gilbert Bougnol
Gilbert tai Emile Bougnol (31. elokuuta 1866 Saint-Myon – 20. lokakuuta 1947 Rueil-Malmaison) oli ranskalainen miekkailija. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa miekkailumestarien kalvassa.
Italo Santelli
Italo Santelli (15. elokuuta 1866 Carrodano – 8. helmikuuta 1945 Livorno) oli italialainen miekkailija. Häntä pidetään nykyaikaisen säilämiekkailun isänä. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa miekkailumestarien säilässä ja sijoittui lisäksi seitsemänneksi miekkailumestarien floretissa.
Santelli opiskeli Scuola Magistralessa Carlo Pessinan ja Giuseppe Radaellin johdolla. Hän pääsi vuonna 1896 Unkariin opettamaan lajiaan, ja häntä on kiitetty Unkarin tekemisestä johtavaksi säilämiekkailun maaksi. Hän valmensi muiden muassa Aladár Gerevichiä ja omaa poikaansa Giorgio Santellia.
Giorgio Santelli
Giorgio Leslie Santelli (24. marraskuuta 1897 Budapest – 8. lokakuuta 1985 New Yorkin osavaltio) oli italialainen miekkailija. Hän oli Italo Santellin poika.
Santelli voitti kultaa säilän joukkuekilpailussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1924 ja valmensi Yhdysvaltoja olympialaisissa vuosina 1928–1952.
Marcel Boulenger
Marcel Jacques Boulenger (9. syyskuuta 1873 Pariisi – 21. toukokuuta 1932 Chantilly) oli ranskalainen romaanikirjailija ja miekkailija. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa pronssia floretin yksilökilpailussa. Myöhemmin, vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa hän osallistui myös taidekilpailuihin kirjallisuudessa.
Siegfried Flesch
Siegfried "Fritz" Flesch (11. maaliskuuta 1872 – 11. elokuuta 1939) oli itävaltalainen miekkailija. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa pronssia säilässä. Hän kilpaili siinä uudelleen kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa.
Aikakapseli
Aikakapseli on eräänlainen viesti tulevaisuuteen. Aikakapseli on yleensä jokin kestävä säilytysastia, esimerkiksi laatikko, joka voidaan piilottaa tai haudata vaikkapa uuden talon perustuksiin. Aikakapseliin laitetaan erilaisia esineitä ja viestejä piilottamisen aikakaudelta. Tarkoituksena on antaa tietoa tulevaisuuden tutkijoille ja historioitsijoille.
Aikakapselit voivat olla myös monumentteja ja rakennuksia. Esimerkiksi pyramidit ja muut haudat ovat ennen haudanryöstöä olleet eräänlaisia aikakapseleita.
Toni Spiss
Toni Spiss (8. huhtikuuta 1930 Sankt Anton am Arlberg, Itävalta – 20. maaliskuuta 1993 Sankt Anton am Arlberg) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän kilpaili vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa, jossa hän sai suurpujottelussa pronssia.
Eduardo Vargas
Eduardo Jesús Vargas Rojas (s. 20. marraskuuta 1989 Santiago, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa saksalaista Hoffenheimia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
23. joulukuuta 2011 italialaisseura Napolin puheenjohtaja Aurelio De Laurentiis ilmoitti seuran hankkineen Vargasin, josta he maksoivat 17,9 miljoonaa dollaria.
Chilen maajoukkueessa Vargas on pelannut vuodesta 2009 lähtien. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 2014, jossa teki yhden maalin.
Vargas on Copa Américan kaksinkertainen mestari ja maalikuningas. Hän jakoi Copa Américassa 2015 maalikuninkuuden neljällä maalilla yhdessä Perun Paolo Guerreron kanssa. Vuoden 2016 Copa América Centenariossa hän oli yksinään turnauksen paras maalintekijä kuudella maalillaan.
Atauro
Atauro on Itä-Timoriin kuuluva pieni saari, jolla asuu noin 8 602 ihmistä. Kokoa saarella on 140,5 km². Itä-Timorin pääkaupunki Dili sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Itä-Timorin pääsaarella.
Atauro on melko harvaan asuttua seutua, ja asutus on keskittynyt saaren rannikolle. Suurin saaren asutuskeskittymistä on Vilan kylä, joka tunnettiin ennen nimellä Maumeta. Muita saaren kyliä ovat muun muassa Anartutu ja Makili. Atauturolla on myös korkeampia seutuja ja sen vuorialue kulkee saaren päästä päähän. Korkein kohta saarella on Mano Côco, joka kohoaa 999 metriä merenpinnasta. Saari ei ole kovin metsäinen, ja suuri osa siitä on kuivaa puutonta aluetta. Vettä on saarella ylipäätään vähän. Saaren edustalla on koralliriutta, joka ulottuu itärannikolta länsirannikon pohjoisosiin.
Atauron väestö on muun Itä-Timorin tapaan lähinnä kristittyjä. Pääosa on protestantteja, toisin kuin muualla maassa, missä väestö on pääasiassa katolilaisia. Merkittävä osa on kuitenkin myös Ataurolla katolilaisia ja uskontoryhmien määrä vaihtelee paljon kylittäin.
1500-luvulla portugalilaiset käyttivät saarta vankisiirtokuntana. Portugalin valta saarella päättyi Indonesian hyökkäykseen Itä-Timoriin vuonna 1975, jolloin alueen portugalilainen kuvernööri ja maan virkamiehet pakenivat pääsaarelta Ataurolle. Mukana oli myös kaksi sota-alusta, korvetit Joao Roby ja Alfonso Cerqueira. Ne eivät kuitenkaan vastustaneet indonesialaisia, jotka saapuivat saarelle 7. joulukuuta 1975. Sen sijaan ne pakenivat Darwiniin Australiassa. Indonesian vallan alaisuudessa vuosina 1981-1986 saarella pidettiin noin 3 000:ta vankia. Vuonna 1999 väkivalta Itä-Timorin pääsaarella kiihtyi, mutta Ataurolla se vaikutti vain vähän.
Janne Mollberg
Janne Mollberg (s. 5. toukokuuta 1981 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.
Mollberg on FC Hongan kasvatti. Hän pelasi Hongassa neljä kauden ajan, tehden yhteensä 32 maalia Ykkösessä. Ykkösen kaudelle 2005 Mollberg siirtyi FC Viikinkeihin ollen joukkueensa paras maalintekijä kymmenellä maalilla. Hän teki Viikingeissä pääsarjadebyyttinsä kaudella 2007 21. huhtikuuta pelatussa vierasottelussa AC Oulua vastaan ja ensimmäisen pääsarjamaalinsa 29. kesäkuuta vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Yhteensä hän pelasi Veikkausliigassa 10 ottelua, tehden niissä kaksi maalia. Kaudelle 2008 Mollberg solmi sopimuksen Atlantis FC:n kanssa, mutta mursi sääriluunsa alkukaudesta harjoitusottelussa Viikinkejä vastaan. Loukkaantumisen johdosta Mollberg oli sivussa koko loppukauden.
Greg Eckhardt
Gregory "Greg" Eckhardt (s. 7. tammikuuta 1989 Orange Park, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Hän edusti juniorina Clay Countya ja yliopistosarjassa Clemson Tigersia. Eckhardt edusti suomalaista Vaasan Palloseuraa kaudella 2010 19:ssä sarjaottelussa, joista 13:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän ei tehnyt otteluissa maaleja. Maajoukkuetasolla Eckhardt oli mukana Yhdysvaltain alle 17-, alle 18- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Porin puuvillatehtaan palo
Porin puuvillatehtaan palo oli aikanaan Suomen sodanjälkeisen historian tuhoisin tulipalo. Palo syttyi Porin Puuvillan kutomossa 20. toukokuuta 1981, ja sen taloudelliset vahingot kohosivat noin 100 miljoonaan markkaan. Vuoden 2011 rahassa laskettuna vahingot ovat lähes 42 miljoonaa euroa. Tulipalo oli vuoden suurin tehdaspalo koko Euroopassa. Henkilövahinkoja se ei kuitenkaan vaatinut.
Porin puuvillatehdas sijaitsee aivan kaupungin keskustan tuntumassa Kokemäenjoen pohjoisrannalla. Yritys oli perustettu 1898, palossa tuhoutunut kutomo oli valmistunut vuonna 1900. Kutomo oli suorakaiteen muotoinen 203 metriä pitkä ja 58 metriä leveä avonainen tehdassali.
Tehdassalissa oli yhteensä 360 kutomakonetta, joista yhden sähkömoottori syttyi tuleen 20. toukokuuta 1981 noin klo 21.20. Liekit levisivät nopeasti koneen yläpuolella olevaan liikkuvaan pölynkeräimeen. Siitä tulipalo eteni kattorakenteisiin. Samalla syttyi myös lattialla ja ulkoseinän tiilisaumoissa oleva pöly. Työntekijät yrittivät aluksi sammuttaa paloa onnistumatta kuitenkaan siinä.
Katossa ollut kiskoilla liikkuva pölynkeräin onnistui levittämään tulta hetken aikaa ympäri tehdassalia ennen kuin se pysäytettiin. Palon leviämistä vauhditti myös kutomon epäkuntoinen sprinklerijärjestelmä. Ensimmäiset sprinklerit alkoivat toimia vasta 20 minuuttia palon syttymisen jälkeen. Hälytys palokunnalle annettiin noin 6–7 minuutin kuluttua tulipalon syttymisestä, ja se saapui paikalle viittä minuuttia myöhemmin.
Paloa olivat sammuttamassa Porin palolaitoksen lisäksi Porin VPK, Uudenkoiviston VPK sekä kaikki kaupungin tehdaspalokunnat sekä naapurikuntien palokuntia. Parhaimmillaan paikalla oli samanaikaisesti yli 170 palomiestä.
Sammutustöitä vaikeutti huomattavasti, että kattorakenteita oli korjattu useaan otteeseen vuosikymmenten aikana. Uutta oli aina rakennettu vanhan päälle; kattoa purkavilla palomiehillä oli vastassaan useita kerroksia puurakenteita, peltiä ja lasivillaa. Sisäkatolla oli avonaisia onteloita, jotka olivat vuosien saatossa keränneet ruudin lailla syttyvää puuvillapölyä. Lisäksi katossa ei ollut minkäänlaisia savunpoistoluukkuja, joten sammuttaminen rakennuksen sisällä oli erittäin vaikeaa.
Ponnistelut kutomon pelastamiseksi epäonnistuivat, ja 11 tuntia palon syttymisen jälkeen kaikki voimat keskitettiin viereisen kehräämön suojelemiseen. Lopulta kello 13 iltapäivällä ilmoitettiin palon olevan hallinnassa, ja tehtaan muut osat onnistuttiin säästämään liekeiltä.
Tulipalon johdosta lomautettiin välittömästi yhteensä 250 työntekijää, ja 150 sai lomautusvaroituksen. Kutomon palo oli myös vaikuttamassa koko puuvillatehtaan lopettamiseen. Toimintoja alettiin vähentää heti palon jälkeen. Lopullisesti tehdas sulki ovensa vuonna 1994.
Nykyään Porin Puuvillan tiloissa toimii muun muassa Porin yliopistokeskus seka useita eri alojen yrityksiä.
Pikkunokipöllö
Pikkunokipöllö ("Tyto multipunctata") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Australian kosteassa tropiikissa. Muiden petolintujen tavoin sen naaras (37 cm) on suurempi kuin koiras (33 cm). Se kuuluu ympäristön kannalta tärkeään pöllöryhmään, sillä se on tehokas saalistaja, joka pitää kurissa jyrsijäpopulaation. Se syö lähinnä rottia, pussimäyriä ja muita jyrsijöitä, mutta joskus myös lintuja ja liito-oravia (Petauristini). Pikkunokipöllö on pitkäikäinen, ja sen pesintäkausi ulottuu tammikuusta elokuuhun. Se luokitellaan yleiseksi vaikka sen esiintymisalue on aika pieni. Se kuuluu Australiassa suojeltuihin lintuihin. 
Jotkut auktorit pitävät sitä nokipöllön alalajina, esimerkiksi BirdLife International ja IUCN, joka arvioi sen määräksi 2 000 pesivää paria.
Timo Ruuskanen
Timo Juhani Ruuskanen (s. 24. elokuuta 1968 Sääminki) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti SM-kultaa ennen kahdeksattatoista syntymäpäiväänsa Vaasan Kalevan kisoissa vuonna 1986 tuloksella 218 cm. Turun Kalevan kisoissa vuonna 1989 hän saavutti SM-hopeaa. Sisäradoilta hänellä on kaksi SM-hopeaa, vuosilta 1987 ja 1989. Ennätyksensä 222 cm Timo Ruuskanen hyppäsi vuonna 1988. Korkeushypyn lisäksi hän harrasti myös kolmiloikkaa, missä hänen ennätyksensä on 16,11 m.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Timo Ruuskanen pelasi lentopalloa SM-sarjassa Jyväskylän Metso-Lentiksen riveissä vuosina 1994–1998. Beach volleyssä hän saavutti kaksi SM-pronssimitalia, vuosina 1996 ja 1997.
V8 Supercars
V8 Supercars on australialainen Touring Car -autourheilusarja. Sarja järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Sarjassa ajetaan kahden eri valmistajan- Holdenn ja Fordin valmistamilla autoilla ja Dunlopin renkailla. Vuodesta 2013 Nissan ryhtyi kolmanneksi autonvalmistajaksi. Sarjalla on olemassa kolme luokkaa: V8 Supercar Championships, Dunlop V8 Supercar Series ja V8 Touring Car National Series.
Nykyisen sarjan mestaruuden ovat voittaneet Craig Lowndes, Mark Skaife (kolmesti), Marcos Ambrose (kahdesti), Russell Ingall, Rick Kelly, Garth Tander ja Jamie Whincup.
HMS Patrol
HMS Patrol oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pathfinder-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli vuodesta 1905 alkaen ja romutettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä 1919. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn-luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 31. lokakuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1904. Alus valmistui 26. syyskuuta 1905.
"HMS Patrol" liitettiin lokakuussa 1907 Kotilaivastoon ja vuotta myöhemmin se siirrettiin Noreen sijoitetun 3. hävittäjälaivueen johtoalukseksi. Alus palveli vuonna 1909 hetken aikaa Portsmouthiin sijoitetussa 1. hävittäjälaivueessa ennen paluutaan 3. hävittäjälaivueeseen ja taas 1910 takaisin 1. hävittäjälaivueeseen. Alus oli laivueen mukana Harwichissa 1911 ja 1913-1914 Haulbowlinessa.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus kuului 9. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli suojata koillisrannikkoa Firth of Forthin ja Tynejoen suun välillä. Alus oli 16. joulukuuta 1914 Saksan keisarillisen laivaston osaston iskiessä Hartlepooliin satamassa. "SMS Blücher" osui alukseen kahdella kranaatilla, jolloin neljä miestä sai surmansa ja seitsemän haavoittui. Alus ajoi vaurioituneena karille Teesjoen suulla. Täydeltä tuholta aluksen pelasti saksalaisosaston vetäytyminen takaisin merelle ja se siirrettiin Middlesboroughiin telakalle.
Korjausten jälkeen alus liitettiin 7. hävittäjälaivueeseen Humberiin. Alus palveli 1918 Irlanninmerellä, mistä se palasi 9. hävittäjälaivueeseen Noreen. Sodan päätyttyä alus sijoitettiin reserviin. Se myytiin 21. huhtikuuta 1919 romutettavaksi Machinehandelille Alankomaihin.
HMS Foresight (1904)
HMS Foresight oli Britannian kuninkaallisen laivaston Forward-luokan tiedusteluristeilijä. Alus palveli vuodesta 1905 alkaen ensimmäisen maailmansodan päätyttyä tapahtuneeseen romuttamiseensa saakka 1920.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1904. Alus valmistui 8. syyskuuta 1905.
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
HMS Forward (1904)
HMS Forward oli Britannian kuninkaallisen laivaston Forward-luokan tiedusteluristeilijä. Alus palveli vuodesta 1905 alkaen vuonna 1921 tapahtuneeseen romuttamiseensa saakka.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 22. lokakuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1904. Alus valmistui 22. elokuuta 1905.
Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Ksantoni
Ksantoni eli dibentsopyroni tai difenyleeniketonioksidi (CHO) on ketoni. Ksantonin rakenne esiintyy useissa kasvien väripigmenteissä, kuten euksantiinissa ja gentisiinissä (CHO).
Ksantoni on kiinteänä valkeahkoja neulamaisia kiteitä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematon, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, kloroformiin ja bentseeniin. Myös väkevä rikkihappo kykenee liuottamaan yhdisteen ja tällä liuoksella on röntgenvalossa kirkkaan sininen fluoresenssi. Ksantoni voidaan pelkistää ksanteeniksi tai ksanthydroliksi.
Ksantonia voidaan valmistaa tislaamalla fenyylisalisylaattia. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on salisyylihapon kuumennus 250 °C lämpötilaan hiilidioksidi-ilmakehässä.
Ksantoni on myrkyllistä eräillä hyönteistoukille, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää niiden hävittämiseen. Sille on myös käyttöä orgaanisessa synteesissä väriaineiden ja lääkkeiden valmistuksessa.
Luettelo
Luettelo on eräs keino järjestää informaatiota sisältäviä symboleita, abstrakteja kohteita, peräkkäin, yleensä jonkin ilmaistun kriteerin mukaan. Sen sijaan konkreettisia kohteita, kuten ihmisiä tai esineitä ei voida järjestää luetteloksi, vaan niitä järjestettäessä muodostuu esimerkiksi jono tai pino. Luetteloita käytetään järjestäytyneissä yhteiskunnissa esimerkiksi hallinnossa, uskonnoissa, elinkeinoelämässä ja opetuksen apuvälineinä. Esimerkiksi perimätietoa välittävä luettelo voi olla olemassa pelkästään suullisena. Luetteloiden käyttö ei siis rajoitu pelkästään kirjallisiin kulttuureihin.
Englannissa Vilhelm Valloittajan määräyksestä koottu Domesday book -maakirja vuodelta 1086 on tunnettu esimerkki vanhasta hallinnolliseen käyttöön tarkoitetusta luettelosta.
Roomalaiskatolinen kirkko julkaisi kiellettyjen kirjojen luettelonsa Index Librorum Prohibitorumin ensimmäisen laitoksen vuonna 1557.
Puhelinluettelo sisältää tietoja puhelinnumeroista ja niiden haltijoista, tavallisesti haltijoiden nimen mukaisessa järjestyksessä.
Laajoja kirjaluetteloita kutsutaan bibliografioiksi. Tunnettu suomalainen kirjaluettelo on Fredrik Wilhelm Pippingin yhdessä Matti Pohdon kanssa kokoama "Luettelo suomeksi präntätyistä kirjoista" (1856-1857).
Ensimmäisen laatijansa Ludwig von Köchelin mukaan nimetty Köchelin luettelo sisältää tietoja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista.
Luettelo voidaan laatia myös kortiston tai tietokannan muotoon, jos sen sisältöä on tarpeen laajentaa tai muuttaa eli päivittää usein.
Kirjastoissa ja muissa tietohuolto-organisaatioissa tapahtuvaa aineistoluetteloiden ja muiden bibliografisten tietokantojen kartuttamista järjestettävien kohteiden metatiedoilla nimitetään luetteloinniksi.
Luetteloiden tekeminen, kerääminen ja tutkiminen voivat olla harrastuskin.
Ohjelmoinnissa luettelo eli linkitetty lista on eräs tietorakenne. Merkintäkielissä on omat rakenteensa luetteloiden esittämiseksi ja muotoilemiseksi.
HMS Bat
HMS Bat oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 10 kuukautta. Köli laskettiin 28. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 712 ja alus laskettiin vesille 7. lokakuuta 1896. Alus valmistui elokuussa 1897.
Alus palveli 1902-1905 Välimerellä, mutta muuten se oli palveluksessa Britteinsaarten vesillä. Alus myytiin 30. elokuuta 1919 romutettavaksi Hayesille Porthcawliin.
Bakı Kristal Zalı
Bakı Kristal Zalı on monikäyttöhalli, joka rakennettiin Azerbaidžanin pääkaupunkiin, Bakuun. Hallissa järjestettiin Eurovision laulukilpailu 2012. Hallin erikoisuutena oli, että Euroviisujen aikaan hallin seinään muodostui esiintyvän maan lippu.
HMS Chamois
HMS Chamois oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 28. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 713 ja alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1896. Alus valmistui marraskuussa 1897. Sen tarjoukseen perustunut hinta oli 52410 puntaa.
"HMS Chamois" siirrettiin 1901 Välimerelle. Alus tuhoutui 26. syyskuuta 1904 potkurinlavan irrottua kovassa vauhdissa Patrasinlahdella Kreikan rannikolla. Akseli murtui epäkeskon pyörimisen vuoksi murtaen samalla rungon. Saamansa vuodon seurauksena alus upposi perä edellä.
Kovaresmia
Kovaresmia oli keskiaikainen muslimivaltakunta, jonka keskus sijaitsi Araljärven eteläpuolella. Granadan sulttaanin Muhammed III:n aikana (1200-1220) se ulottui Tigriksestä Indukseen.
Valtakunta joutui Tšingis-kaaniin alueellisen laajenemisen tielle 1219–1221. Osa kovaresmialaisista sulautui mongoleihin ja muodosti klaanin. Osa ryhtyi palkkasotureiksi. He olivat ratsuineen valloittamassa kristityiltä Jerusalemin vuonna 1244. Osa Kovaresmian sotilaista siirtyi Egyptiin, jossa he palvelivat mamelukkeina.
HMS Crane (1896)
HMS Crane oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 2. elokuuta 1896 telakkanumerolla 714 ja alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1896. Alus valmistui huhtikuussa 1898. Sen tarjoukseen perustunut hinta oli 52376 puntaa.
Alus palveli Välimerellä 1902-1904 ja se vieraili Gibraltarilla 1912, mutta muuten se palveli Britteinsaarilla. Alus myytiin romutettavaksi 10. kesäkuuta 1919.
HMS Flying Fish (1897)
HMS Flying Fish oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 9. elokuuta 1896 telakkanumerolla 715 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1897. Alus valmistui kesäkuussa 1898. Sen tarjoukseen perustunut hinta oli 52410 puntaa.
Alus palveli 1902-1905 Välimerellä, mutta muuten se oli Britteinsaarilla. Alus myytiin romutettavaksi 30. elokuuta 1919 T. R. Salesille.
HMS Fawn (1897)
HMS Fawn oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 721 ja alus laskettiin vesille 13. huhtikuuta 1897. Alus valmistui joulukuussa 1898.
Alus palveli 1902-1906 Välimerellä, mutta muuten se oli Britteinsaarilla. Alus myytiin romutettavaksi 23. elokuuta 1919 Wardille Uuteen Hollantiin.
HMS Flirt (1897)
HMS Flirt oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 722 ja alus laskettiin vesille 15. toukokuuta 1897. Alus valmistui huhtikuussa 1899.
Alus palveli koko uransa Britteinsaarilla. Palmers uusi aluksen kattilat 1903. Se liitettiin ensimmäisessä maailmansodassa Doverin partio-osastossa. Se upposi 27. lokakuuta 1916 Doverinsalmen taistelussa Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjien torpedoimana.
HMS Albacore (1906)
HMS Albacore oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Albacore-luokan torpedovenehävittäjä.
Sen köli laskettiin syyskuussa 1905 Palmers Shipbuilding and Iron Companyn telakalla Jarrowissa ja alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1906. Alus valmistui 1907.
Alus myytiin romutettavaksi 1918.
Systeemityö
Systeemityö tai tietojärjestelmätyö tarkoittaa organisaatioiden yksilöllisten tarpeiden analysointiin perustuvaa tietojärjestelmien suunnittelu- ja kehitystyötä, joka tähtää automatisoitavaksi soveltuvien prosessien toteuttamiseen ohjelmistojen avulla. Systeemityö voi sisältää tietojärjestelmien suunnittelua, toteutusta, integrointia, hankintaa, käyttöönottoa, hallintaa ja ylläpitoa sekä organisaation tietojärjestelmäkokonaisuuden ja sen arkkitehtuurin suunnittelua, ylläpitoa ja kehittämistä. Systeemityö on suomalaisessa kirjastoluokituksessa luokka 61.2.
Kulttuurihistoriallisesti systeemityön pääpaino on ollut sisäisessä, organisaation toimintaan sidotussa kehittämisessä, joka sisältää useita näkökulmia, kuten:
Systeemisuunnittelu (engl. ) ei ole systeemityön vastine, sillä se tarkoittaa käytännössä vain erityisen suurten tietojärjestelmien kehittämistä. Systeemisuunnittelu on insinöörityötä, kun taas systeemityön ydintä on organisaation toiminnan kehittäminen ja kaiken läpäisevä sosiotekninen näkemys. Systeemisuunnittelua leimaa vahva prosessiajattelu ja tekninen formalismi, kun taas systeemityötä toimijoiden kontekstiin liittyvä ajattelu ja toimijoiden ja työn tuloksen tiivis yhteys. Systeemityöprojekti voidaan tietyissä tilanteissa vetää onnistuneesti läpi ilman mitään ohjelmistokehitystä:
Systeemityö on käsitteenä käytössä lähinnä Pohjoismaissa, pitkälti NordData-konferenssien kautta. Kun monissa muissa maissa teknologia, hallinto ja ihmistieteet erotettiin, systeemityön suuri ajatus oli tuoda poikkititeellinen käsite ylittämään perinteisen ohjelmistotuotannon, bisnesprosessiajattelun sekä tietohallintotrendit ja joka alkuaikanaan painottui kaupallis-hallinnollisten systeemien käsittelyyn.
Systeemityö-termiä on alettu käyttää tietojenkäsittelyn aikakaudella ennen henkilökohtaisia tietokoneita. Tällöin systeemityö tarkoitti oikeastaan kaikkea muuta paitsi tieteellistä laskentaa. Nykyisin kenttä on laajentunut räjähdysmäisesti, mutta systeemityön voi katsoa edelleen sisällyttävän kaikki uusimmatkin virtaukset, kuten avoimen lähdekoodin, verkon mashupit tai mobiilikehityksen.
Joissain yrityksissä systeemityö on korvattu termillä ohjelmistotuotanto, mutta tällöin kyse on nimenomaan ohjelmistotuotantoon keskittyvistä yrityksistä, joita eivät systeemityön muut osa-alueet kosketa.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulun tietojenkäsittelyn koulutusohjelmassa systeemityötä pidetään kattokäsitteenä kaikenlaisen tietojenkäsittelyn kehittämiselle ja ylläpidolle.
HMS Bonetta
HMS Bonetta oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Albacore-luokan torpedovenehävittäjä.
Sen köli laskettiin syyskuussa 1905 Palmers Shipbuilding and Iron Companyn telakalla Jarrowissa ja alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1907. Se valmistui vielä samana vuonna.
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Virtuosi UK
Virtuosi Racing (aiemmin tunnettu nimellä Virtuosi UK) on brittiläinen pikkuformulatalli, joka kilpailee Auto GP-sarjassa. Tallin perustivat vuonna 2012 Declan Lohan, Andy Roche ja Paul Devlin. Talli ei pohjaudu aiempaan Formulatalliin vaan on täysin uusi yritys. Talli debytoi vuonna 2012 Auto GP-sarjassa. Talli saavutti heti voiton kun Pål Varhaug ajoi voittoon Monzan sprinttikilpailussa. Talli saavutti debyyttivuonnaan kolme voittoa. Vuoden 2013 puolivälistä lähtien talli teki yhteistyötä Comtec Racingin kanssa. Vuodesta 2015 talli on yhteistyössä Russian Time GP2-tallin kanssa.
Euroopan kalastuksenvalvontavirasto
Euroopan kalastuksenvalvontavirasto (EFCA) on Euroopan unionin erillisvirasto joka sijaitsee Vigossa Espanjassa. Viraston tehtävänä on lisätä kalastuspolitiikan täytäntöönpanon yhtenäisyyttä ja tehokkuutta yhdistämällä EU:n yhteiset ja kansalliset valvonta- ja tarkastusresurssit ja koordinoimalla täytäntöönpanon valvontaa. Koordinoinnin avulla korvataan valvonnan puutteita, jotka johtuvat jäsenvaltioiden valvontaresurssien ja painopisteiden eroista. Virasto organisoi kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön yhteisön strategian mukaisesti. Sille määritellään EU:n tavoitteiden mukaiset tehtävät ja toimeksianto yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.
Avaintehtäviensä lisäksi virastolla on tehtäviä, jotka liittyvät mm. kalastustarkastajien koulutukseen sekä tarkastustekniikoita ja -menetelmiä koskevaan neuvontaan. Viraston tavoite on yhtenäistää kalastuspolitiikan täytäntöönpano koko EU:ssa.
Auringonpolttama
Auringonpolttama on elävän kudoksen, kuten ihon, palovamma, jonka aiheuttaa liika altistuminen ultraviolettisäteilylle yleensä auringonvalosta saatuna. Tavanomaiset oireet ihmisillä ja eläimillä ovat punainen tai punertava ja kuumottava iho, yleinen raukeus ja lievä heikotus. Äärimmäisissä tapauksissa liika UV-säteily voi olla hengenvaarallista. Vähäisempi altistus UV-säteilylle tuottaa yleensä rusketuksen.
Liiallinen UV-säteily on ihokasvainten yleisin aiheuttaja. Aurinkovoiteen uskotaan laajalti suojaavan auringonpolttamalta, joskin joidenkin tutkijoiden mukaan se ei välttämättä suojaa tehokkaasti pahanlaatuiselta melanoomalta, jota aiheuttaa joko ultraviolettisäteilyn spektrin toinen osa tai jokin auringosta riippumaton tekijä. Vaatetusta pidetään parhaana keinona suojata ihoa. Maltillinen rusketus ilman palamista nostaa ihon melaniinin määrää ja voi siten myös suojata myöhemmältä auringonpolttamalta. Sekä auringonpolttaman että ruskettumisen aiheuttaa suora DNA-vaurio. Kun ihosolujen DNA tuhoutuu UV-säteilyn vaikutuksesta, tyypin I solukuolema käynnistyy ja iho korvautuu uudella. Pahanlaatuinen melanooma voi syntyä epäsuoran DNA-vaurion johdosta, jos vaurio ei korjaudu kunnolla. Auringonpolttama paranee hitaasti, joskin jotkin ihovoiteet voivat lievittää oireita.
Fabryka Schindlera
Fabryka Schindlera on Puolan Krakovassa sijaitseva museo, joka kertoo saksalaisten miehitysajasta Krakovassa toisen maailmansodan aikana, sekä juutalaisten kohtalosta tuona aikana.
Museorakennuksessa toimi vuosina 1940-1944 saksalaisen liikemiehen Oscar Schindlerin omistama emalitehdas, jossa hän auttoi tehtaan juutalaisia työntekijöitä välttämään joutumisen keskitysleirille. Tarina on tullut tunnetuksi elokuvasta Schindlerin lista, joka on myös osittain kuvattu tällä tehtaalla.
Hans van Sanden
Hans van Sanden (k. 1590, Helsinki) oli 1500-luvun lopulla Helsingissä elänyt kauppias ja porvari, joka muistetaan Helsingin Vanhassakaupungissa säilyneestä hautakivestään sekä Ursula Pohjolan-Pirhosen kirjoittamien historiallisten romaanien pääosin fiktiivisenä päähenkilönä. Hän lienee tunnetuin Helsingin 1500-luvun asukkaista, vaikka hänestä onkin säilynyt vain fragmentaarista tietoa.
Hans van Sandenia on nimensä perusteella oletettu syntyjään hollantilaiseksi, tosin hän saattoi olla saksalainenkin, sillä Lyypekissä asui samannimisiä kauppiaita 1500-luvulla. Hän tuli Helsinkiin kauppakestinä Tukholmasta pian kaupungin perustamisen (1550) jälkeen ja kohosi pian kaupungin varakkaimpien porvarien joukkoon. Pian hänen kauppavaihtonsa muodosti ilmeisesti puolet koko Helsingin tuonnista. Vuonna 1571 van Sanden omisti maatilan Helsingin pitäjästä, 19 kultasormusta, 144 luotia hopeaa ja runsaasti muita arvoesineitä. Samana vuonna hän sai maksamattoman lainan panttina myös rälssimaata – Hyvikkälän kartanon Janakkalassa – jonka tosin myöhemmin myi eteenpäin. Hän nai aatelissätyisen Anna Henrikintytär Jägerhornin, minkä seurauksena Jägerhorneille kuulunut Båtsvikin kartano Helsingin pitäjässä siirtyi 1636 van Sandenin jälkeläisille. Heidän ainoa lapsensa oli tytär, joka meni naimisiin ratsumestari Hans Gyllenloodin kanssa. Hollantilainen syntyperä ja aateliston rinnalle nouseminen saattoivat olla syitä siihen, ettei van Sanden merkittävästä asemastaan huolimatta toiminut koskaan Helsingin pormestarina tai raatimiehenä.
Van Sandenin hautakivi löydettiin vuonna 1866 Helsingin ensimmäisen kirkon, Vanhankaupungin kirkon raunioista Vanhankaupungin Kirkkorinteestä. Kuvanveistäjä Robert Stigell teki siitä 1890 mustaa graniittia olevan kopion, joka sijoitettiin nähtäville kirkon perustusten sisäpuolelle. Van Sanden käytti hautakivessä vaimonsa aatelisvaakunaa. Ursula Pohjolan-Pirhosen romaaneissa kuvatut van Sandenin seikkailut ovat romantisoituja ja perustuvat monilta osin kirjailijan mielikuvitukseen.
HMS Ambuscade (1913)
HMS Ambuscade (viirinumerot H62, H05 ja H54) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä. Sen köli laskettiin 7. maaliskuuta 1912 telakkanumerolla 414 ja alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1913. Alus valmistui saman vuoden kesäkuussa.
"HMS Ambuscade" liitettiin palvelukseen otettaessa 4. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus siirtyi ensimmäisen maailmansodan alkaessa Suureen laivastoon. Se siirtyi kesällä 1916 edelleen laivueen mukaan Humberiin, josta se edelleen siirtyi vuoden lopulla Portsmouthiin ja keväällä 1917 Devonportiin.
Alus myytiin romutettavaksi 6. syyskuuta 1921.
Zele Racing
Zele Racing on itävaltalainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Renault Sport Trophy ja Auto GP-sarjassa. Tallin teknisenä johtajana toimii Hermann Zele. Talli perustettiin virallisesti vuonna 1997. Talli on aiemmin kilpaillut Formula Ford ja Formula Opel Lotus-sarjoissa. Talli voitti vanhan EuroBOSS sarjan mestaruuden vuonna 2010. Vuonna 2012 talli osallistui Auto GP sarjaan saavuttaen muutaman palkintosijan ja tallissa ajoi peräti seitsemän eri kuljettajaa kauden aikana. Kaudella 2013 talli saavutti avausvoittonsa Marrakechin kilpailussa. Kausien 2013-2015 aikana talli on saanut viisi voittoa.
Hyvinvointiteknologia
Hyvinvointiteknologia on laaja käsite, joka kattaa periaatteessa kaiken terveyteen ja hyvinvointiin liittyvän teknologian, niin alemman kuin ylemmänkin tason teknologian, pois lukien kuitenkin useimmat perinteiset apuvälineet. Hyvinvointiteknologiaa voi opiskella Suomessa useissa eri kouluissa, joko ammattikorkeakoulussa tai yliopistotasoisesti. Koulutus tarjoaa suuntautumisesta riippuen hyvän näkökulman ihmiseen fyysisenä, psyykkisenä ja sosiaalisena toimijana, jonka hyvinvointia ja toimintakykyä pyritään pitämään yllä tai lisäämään tekniikan keinoin.
HMS Archer (1911)
HMS Archer (viirinumerot H10 (6.12.1914-1.9.1915), H29 (1.9.1915 - 1.1.1918) ja H06) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Acheron-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Yarrow and Companyltä Scotstounista telakkanumerolla 1296 osana vuosien 1910-1911 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1910 ja alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1911. Alus valmistui maaliskuussa 1912.
Palvelukseen otettaessa "HMS Archer" liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se liitettiin 1914 Suureen laivastoon ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus osallistui "HMS Fearlessin" alaisuudessa laivueensa mukana Heligolandin taisteluun 28. elokuuta 1914. Alus oli vuodesta 1917 alkaen Välimerellä osana 3. taistelulaivuetta.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi Wardille.
Marcel Lambert
Marcel Lambert (1876–?) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Maurice Macaire
Maurice Macaire (22. marraskuuta 1881 Pariisi – ?) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Medium Mark A Whippet
Medium Mark A "Whippet" oli ensimmäisen maailmansodan aikainen panssarivaunu, jota ei suunniteltu murtamaan puolustusasemia vaan hyödyntämään raskaampien vaunujen tekemiä läpimurtoja. Siksi suunnittelussa painotettiin nopeutta ja liikkuvuutta. William Trittonin suunnittelema mk A sai lempinimen Whippet (). Helmikuussa 1917 valmistuneessa prototyypissä käytettiin voimanlähteenä Lontoon bussin moottoria, ja ensimmäiset tuotantomallit valmistuivat vuoden 1917 lopulla. Sodan jälkeen whippetit olivat palveluskäytössä Irlannissa, ja 1920-luvulla joitakin kappaleita vietiin Japaniin.
Vaikka se olikin nykyaikaisemman näköinen kuin Mark I, sekin kehitettiin suoraan Mark I:n edeltäjästä Little Williestä. Kahteen eri moottoriin perustuva ohjausjärjestelmä oli epäluotettava. Vaunussa oli kolme miestä ja aseistuksena neljä konekivääriä, kukin omaan suuntansa. Ampuja joutui vaihtamaan paikkaansa tilanteen mukaan, ja vaunun johtaja joutui usein avustamaan häntä. Joskus vaunuun otettiin mukaan toinenkin ampuja ja yksi irrotettavista konekivääreistä jätettiin pois lisätilan saamiseksi.
Whippet-vaunuja käytettiin maaliskuussa 1918 ja ne olivat jalkaväen tukena hyödyllisiä. 24. huhtikuuta 1918 seitsemän Whippetin ryhmä tappoi 400 saksalaista konekivääritulella. Samana päivänä saksalainen A7V tuhosi Whippetin historian toisessa tunnetussa panssaritaistelussa. Britit menettivät näitä panssareita huomattavasti, ja uusia Whippet-pataljoonia ei haluttu tämän takia perustaa. 8. elokuuta Amiensin hyökkäyksessä Whippetit tunkeutuivat rintaman läpi aiheuttaen saksalaisille tykistön menettämisen, ja ympärysvaltojen armeija vyöryi läpi aiheuttaen mustan päivän saksalaisille.
Arthur Turner (jalkapalloilija)
Arthur R. Turner oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän voitti Upton Park FC -joukkueen jäsenenä kultaa ja teki yhden maalin. Hän pelasi myös Crouch End Vampires FC:lle.
Émile Spannoghe
Émile Hilaire Spannoghe oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Kazuyo Sejima
Kazuyo Sejima (, s. 29. lokakuuta 1956 Mito, Ibarakin prefektuuri) on palkittu japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan erityisesti Ryūe Nishizawan kumppanina SANAA-arkkitehtitoimistossa (”Sejima and Nishizawa and Associates”), joka sai Pritzker-palkinnon vuonna 2010. Hänellä on kuitenkin edelleen myös oma toimistonsa.
Sejima valmistui Nihon joshi daigaku -yliopistosta vuonna 1981 ja työskenteli sen jälkeen Toyō Itōlle. Oman toimistonsa ”Kazuyo Sejima and Associates” hän perusti vuonna 1987. Myös Itōn toimistolle työskennellyt Nishizawa oli yksi ensimmäisistä hänen palkkaamistaan henkilöistä. Japanin arkkitehti-instituutti myönsi Sejimalle vuoden nuoren arkkitehdin palkinnon vuonna 1992, ja hänen toimistonsa sai vähitellen mainetta. Nishizawa halusi perustaa oman yrityksensä, mutta pari päättikin muodostaa vuonna 1995 yhteisen SANAA-toimiston. Kaksikon omat toimistot ovat keskittyneet sen jälkeen lähinnä pienimuotoisiin hankkeisiin. Sejima on opettanut myöhemmin useissa yliopistoissa, kuten Tokion Keiō-yliopistossa, ja syksyllä 2010 hän toimi Venetsian biennaalin kuraattorina.
SANAA-toimisto tunnetaan ”hienostuneen yksinkertaisesta arkkitehtuurista, virtaavista tiloista ja rakennusten harkitusta sopeuttamisesta ympäristöönsä”. Sejiman yhdessä Nishizawan kanssa suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin kuuluvat esimerkiksi Kanawazan nykytaiteen museo, O-Museum Naganon prefektuurissa, Toledon taidemuseon lasipaviljonki, New Museum New Yorkissa ja Rolex Learning Centre Lausannessa. Suurin osa toimiston töistä on rakennettu Japaniin, mutta pari on työskennellyt 2000-luvulta lähtien myös kansainvälisten hankkeiden parissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Merkittävästä yhteisestä urasta huolimatta molemmilla arkkitehdeilla on ollut myös laaja kirjo itsenäisiä hankkeita. Sejiman omiin töihin lukeutuvat esimerkiksi House in a Plum Grove (Tokio, 2003), Onishin kauppalan monitoimitalo (2005), Shibaura House -toimistorakennus (Tokio, 2011) ja useita galleriatiloja Seton sisämeren Inujiman saarella.
Eric Thornton
Eric Thornton (1882 Worthing, Yhdistynyt kuningaskunta – 1945 Antwerpen, Belgia) oli brittiläissyntyinen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen belgialaisjoukkueeseen.