hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Villejuif
Villejuif [vilʒɥif] on Ranskan kunta ja Pariisin esikaupunki 7 kilometriä Pariisin keskustasta etelään. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Val-de-Marnen departementtiin ja siellä asuu noin 57 000 ihmistä.
Nimi Villejuif tarkoittaa sananmukaisesti ”juutalaiskaupunkia”, mutta nimi ei liity juutalaisten asutushistoriaan vaan on muokkautunut ilmeisesti antiikin Rooman ajan nimestä Villa Juvius, ”Juviuksen huvila”.
Villejuifissa sijaitsevat Pariisin metrolinjan 7 asemat Villejuif – Léo Lagrange, Villejuif – Paul Vaillant-Couturier ja linjan pääteasema Villejuif – Louis Aragon.
Villejuifissa toimii kolme merkittävää sairaalaa: syöpätutkimussairaala Institut Gustave Roussy sekä Paul-Broussen ja Paul Guiraud’n sairaalat. Kaupungissa sijaitsevia yksityisiä korkeakouluja ovat tietotekniikka-alan EFREI (École Française d’Électronique et d’Informatique) ja EPITA (École pour l’informatique et les techniques avancées) sekä biotekniikka-alan ISBP (Institut Sup’Biotech de Paris).
Sakaka
Sakaka () on keidas ja kaupunki muinaisella Välimereltä Arabian niemimaan keski- ja eteläosiin johtavalla karavaanireitillä. Se sijaitsee Nafudin aavikon pohjoispuolella ja al-Jawfin keitaan koillispuolella.
Nykyään Sakaka on Saudi-Arabian luoteisosan al-Jawfin provinssin pääkaupunki.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 65 793 (1992), 122 686 (2004) ja 150 257 (2010). Kaupungissa on noin kolmannes provinssin väestöstä (440 009 as. vuonna 2010).
Saudihallinnon maataloustuen seurauksena keidasalueen päätuotteita ovat taatelit ja meijerituotteet. Seudin arkeologisista kohteista mainittakoon Rajajil, muinaisesta Thamudin kulttuurista muistuttavat, aikansa graffitilla koristellut noin kolmimetrisit kivipaasit 25 kilometrin päässä Sakakan kaupungista. Niiden tarkoitusta ei tiedetä. Kivipaaseja on kutsuttu jopa Saudi-Arabian Stonehengeksi.
Rîșcani
Rîșcani () on kaupunki ja Rîșcanin piirin keskus Pohjois-Moldovassa. Kaupunki sijaitsee runsas 30 kilometriä Pohjois-Moldovan keskuskaupunki Bălțista luoteeseen. Pääkaupunki Chișinău on maanteitse (valtatietä M14 seuraten) runsas 170 kilometriä. Kaupunkiin ei ole rautatieyhteyttä; lähin Moldovan rautateiden rautatieasema on Drochiassa, 19 kilometriä idempänä.
Rîșcanissa on noin 13 500 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 68 700 asukasta (2014). Kaupunki on kasvanut viidenneksellä viime vuosikymmenen aikana; vuonna 2004 asukkaita oli 11 101.
Rîșcanissa on lukuisia kahviloita ja ravintoloita, mutta siellä ei ollut hotellia (2010). Siellä on myös maansa mestaruussarjaan toisinaan yltävän kaupungin jalkapalloseuran käyttämä yleisurheilustadion.
Níkos Voútsis
Níkos Voútsis (, s. 4. maaliskuuta 1951, Ateena) on kreikkalainen Syriza-puolueen poliitikko. Hänet nimitettiin sisä- ja hallintouudistusministeriksi pääministeri Aléxis Tsíprasin hallitukseen Syrizan voitettua vuoden 2015 parlamenttivaalit. Voútsis on toiminut kansanedustajana Kreikan parlamentissa vuodesta 2012 lähtien.
Bondy
Bondy [bɔ̃di] on Ranskan kunta Pariisin koillisella esikaupunkivyöhykkeellä 11 kilometriä Pariisin keskustasta itäkoilliseen. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Seine-Saint-Denis’n departementtiin ja siellä asuu noin 53 000 ihmistä.
Bondyn naapurikunnat ovat Aulnay-sous-Bois, Les Pavillons-sous-Bois, Villemomble, Rosny-sous-Bois, Noisy-le-Sec, Bobigny, Drancy ja Le Blanc-Mesnil.
Bondyyn kulkee RER-juna E.
The Apocalyptic Triumphator
The Apocalyptic Triumphator on Archgoatin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2015. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Albumin kansitaiteen on toteuttanut Chris Moyen.
Frédérique Bel
Frédérique Bel (s. 24. maaliskuuta 1975 Annecy, Haute-Savoie, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa television "Le Grand Journal" -ajankohtaisohjelmasta, jossa hän esiintyi omassa "La Minute Blonde" -nimisessä osuudessaan. Hänen roolihahmonsa Dorothy Doll oli stereotyyppinen blondi, joka haastatteli julkisuuden henkilöiden pahvikuvia. Bel on näytellyt myös useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten elokuvassa "Ranskalaista häähumua" (2014).
Ääninäyttelijänä Bel on esiintynyt muun muassa Arthurin äidin roolissa Luc Bessonin elokuvissa "Arthur ja Maltazard" (2009) ja "Arthur ja kaksi maailmaa" (2011) sekä Barbien äänenä "Toy Story 3:n" (2010) ranskankielisessä dubbauksessa.
Dondușeni
Dondușeni (, ) on pikkukaupunki ja Dondușenin piirin keskus Pohjois-Moldovassa. Kaupunki sijaitsee noin 75 kilometriä Pohjois-Moldovan keskuskaupunki Bălțista pohjoiseen. Pääkaupunki Chișinăuhun on noin 215 kilometriä.
Dondușenissa on noin 10 600 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 43 700 asukasta (2014). Kaupunki on kasvanut hieman viime vuosikymmenen aikana; vuonna 2004 asukkaita oli 9 801.
Kaupungin kautta kulkee Moldovan rautateiden pohjoisosan ratayhteys Bălți-Drochia-Dondușeni-Ocnița (Ukrainan vastainen rajakaupunki pohjoisessa). Kaupungin kehitys liittyy läheisesti tämän ratayhteyden rakentamiseen. Seutu oli 1800-luvun lopussa osa Venäjän keisarikunnan Bessarabian kuvernementtiä. Rakentaminen alkoi vuonna 1888 ja rata valmistui 1893. Syksyllä 1893 junaliikenne alkoi ja tätä vuotta pidetäänkin Donduşenin lähtösysäyksenä, sillä radalle pystytettiin asema tällä nimellä. Vuosina 1902-1905 aseman läheisyyteen rakennettiin pumppuasema ja vesitorni, kaksi viljavarastoa lastauslaitureineen, kaksi kilometriä tietä ja kolme taloa. Tämän jälkeen nykyisin Itsenäisyyden katuna tunnetun tien molemmille puolille nousivat ensimmäiset yksityiset asuintalot. Vuonna 1910 alettiin markkinoiden pito ja vuonna 1915 perustettiin ensimmäiset käsityö- ja liikeyritykset.
Vuonna 1918 Bessarabia liitettitiin osaksi Romaniaa. Asemanseutu kasvoi erityisesti 1930-luvulla. Vuonna 1940 paikkakunnalla oli jo 1 314 asukasta. 22.kesäkuuta 1941 alkoi 1 418 päivää kestäneet sotatoimet Saksan ja Neuvostoliiton välillä. Sotaa seurasivat vuosien 1946-47 nälänhätä, vuoden 1949 stalinistiset karkoitukset Siperiaan ja pakkokollektivisointi. Vuonna 1957 käynnistettiin sokerijuurikkaita käyttävä sokeritehdas ja 450 oppilaan Koulu numero yksi. 9. huhtikuuta 1957 paikkakunnalle myönnettiin kaupungin asema. Kaupunki kasvoi 1960- ja 1970-luvuilla.
Nykyään Dondușenin pikkukaupunki on maaseutupiirin keskus, jossa maaseudulta käydään asioimassa.
Leova
Leova () on virkeä pikkukaupunki ja Leovan piirin keskus Etelä-Moldovassa, pohjoisesta laskevan Tonavan sivuhaara Prutin itärannalla. Joen vastarannalla on Romania. Leovasta on maanteitse noin 100 kilometriä koillisessa sijaitsevaan pääkaupunki Chișinăuhun.
Leovassa on noin 10 900 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 53 200 asukasta (2014). Kaupunki on kasvanut vähän viime vuosikymmenen aikana; vuonna 2004 asukkaita oli 10 027.
Leovaan saapuu päivittäin pari linja-autoa ja viitisen reittitaksivuoroa pääkaupungista, viitisen reittitaksia Cahulista (noin 70 km etelään) ja muutama Gagauzian Comratista (noin 50 km kaakkoon; tiedot vuodelta 2010). Lähin rautatieyhteys on Iargarassassa, joka on maanteitse noin 20 kilometriä kaakkoon.
Kaupungin pääkatu on nimetty ruhtinas Ştefan cel Maren (Tapani III Suuren) mukaan. Kadun varrella on muun muassa useita ravintoita, nettikahvila, tori, kaupoja, piirisairaala, apteekki, kirjasto ja pieni hotelli. Toisen keskeisen kadun eli Itsenäisyyden kadun varrella tai tuntumassa sijaitsevat kulttuuri- ja kaupungintalo, Leovan piirihallinnon talo (Ştefan cel Maren kadun risteyksessä), jokunen kahvila, ravintola, pankki, toinen tori sekä linja-autoasema. Leovan lähistöllä kulkee maastossa vielä pätkä kaupungin vaakunassakin symbolisesti esitettyä Trajanuksen muuria, jonka maa-aineksin kasatut kummut ulottuivat aikoinaan Moldovan halki ja pitemmällekin.
Tipuri
Tipuri on pientalovaltainen asunto- ja teollisuusalue Akaan Kylmäkoskella ja alun perin yksinäistalosta muodostunut kylä. Se sijaitsee Jalannin luoteisrannalla ja alueen läpi kulkee valtatie 9. Tipurissa on Kylmäkosken vankilan lisäksi yleinen uimaranta ja Akaan seurakunnan leirimökki. Alue on maastollisesti ihanteellista rakennusaluetta. Pinta-alaa on noin 100 hehtaaria. Asukkaita Tipurilla on n. 150 ja se on lapsiperheiden suosimaa aluetta, minkä seurauksena väkiluku tulee kasvamaan jatkossakin. Vuonna 2016 Tipuri oli luokiteltu tilastolliseksi taajamaksi mutta menetti tämän luokituksen vuoden 2017 tilastollisten taajamien määrittelyssä.
Tipuri mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1508 ja on sen jälkeen ollut lähes koko historiansa ajan yksitaloinen kylä. Isojakomittaus toimitettiin kylässä peltojen ja niittyjen osalta vuonna 1772 ja metsien 1784. Isojako vuonna 1806. Marraskuussa 2008 määriteltiin arkeologisessa inventoinnissa muinaisjäännösalue vanhalle kylätontille Kurisniemeen.
Kari Arffman
Kari Anssi Arffman (s. 7. joulukuuta 1968) on suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja -ohjaaja.
Arffman valmistui näyttelijäksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1991. Hän näytteli Tampereen Teatterissa 1992–2002 ja johti Kotkan kaupunginteatteria 2003–2008, minkä jälkeen hän toimi freelancer-näyttelijänä ja -ohjaajana. Arffman näytteli Lahden kaupunginteatterin produktioissa 1997 ja 2010 ja Helsingin Kaupunginteatterissa 2007, 2008 ja 2011. Hän on myös ohjannut Rauman Kaupunginteatterissa "My Fair Ladyn".
Vuosina 2011–2015 Arffman johti Jyväskylän kaupunginteatteria, josta hän siirtyi keväällä 2015 freelanceriksi perhesyiden vuoksi. Helmikuussa 2016 Helsingin teatterisäätiön hallitus esitti Arffmania Helsingin Kaupunginteatterin johtoon. Hän aloittaa tehtävässä loppuvuodesta 2016 Asko Sarkolan jäädessä eläkkeelle.
Jaakko Suikkari
Jaakko Johannes Suikkari () oli suomalainen olympia- ja EM-kilpailuissa kilpaillut pikajuoksija.
Yleisurheilun EM-kilpailuissa Brysselissä 1950 Suikkari juoksi Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi. Henkilökohtaisessa 200 metrin juoksussa hän karsiutui alkuerissä. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä. Suikkari kilpaili maaottelussa Ruotsia vastaan vuonna 1950 ja Norjaa vastaan vuonna 1952.
Kotimaassaan "Jaska" Suikkari edusti Punkaharjun Urheilijoita, Varkauden Kenttä-Veikkoja ja Warkauden Urheilijoita. Hän saavutti SM-pronssia 400 metrin juoksussa 1950 sekä sijoittui 400 metrillä neljänneksi 1952 ja 100 metrillä viidenneksi 1949. Hänen henkilökohtaiset ennätyksensä olivat 100 metrillä 10,9 s, 200 metrillä 22,6 s, 400 metrillä 49,3 s ja pituushypyssä 690 cm.
Jaakko Suikkari toimi Warkauden Urheilijoiden puheenjohtajana vuosina 1961–1965.
Babylon (Dr. Johnin albumi)
Babylon on Dr. Johnin toinen levy vuodelta 1969.
The Sun, Moon &amp; Herbs
The Sun, Moon & Herbs on Dr. Johnin levy vuodelta 1971.
Fontenay-sous-Bois
Fontenay-sous-Bois [fɔ̃tnɛ su bwa] on Ranskan kunta Pariisin itäisellä esikaupunkivyöhykkeellä noin 9 kilometriä Pariisin keskustasta itään. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Val-de-Marnen departementtiin ja siellä asuu 53 000 ihmistä.
Vuoteen 1929 asti kuntaan kuului myös sen lounaispuolella sijaitseva 10 neliökilometrin kokoinen Bois de Vincennes -puisto, kunnes se liitettiin Pariisiin.
Fontenay-sous-Bois’n naapurikunnat ovat lounaassa Pariisi, lännessä Vincennes, luoteessa Montreuil, pohjoisessa Rosny-sous-Bois, idässä Le Perreux-sur-Marne ja etelässä Nogent-sur-Marne.
Fontenay-sous-Bois -nimiselle asemalle kulkee RER-juna A. Kunnassa on myös Val de Fontenayn asema, jossa RER-linjat A ja E risteävät.
Dr. John’s Gumbo
Dr. John's Gumbo on Dr. Johnin viides levy vuodelta 1972.
Volter
Volter on miehen etunimi. Volter on Walter-nimen vanha ruotsa­lainen muunnos, joka johtuu nimen
alasaksalaisesta muodosta "Wolter". Nimi oli käytössä jo keskiajalla ja oli Ruotsissa aikoinaan yleisempiin kuin Valter.
Suomessa nimi Volter on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 223 ja Wolter noin 50 henkilölle.. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Volterin nimipäivä on 29. tammikuuta.
Leteensuo
Leteensuo on suo Hattulassa ja Kalvolassa. Se on 400 hehtaaria laaja, ja siitä on viljeltyä 300 hehtaaria. Siellä on vuonna 1902 perustettu Leteensuon suoviljelykoeasema, joka on Suomen vanhin kasvinviljelykoeasema.
Tulen alla
Tulen alla ("Under Fire") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut Roger Spottiswooden ohjaama elokuva, jossa pääosissa näyttelevät Nick Nolte, Gene Hackman ja Joanna Cassidy. Elokuva sai Oscar-palkintoehdokkuuden parhaasta alkuperäissävellyksestä ja Bafta-palkintoehdokkuuden parhaasta leikkauksesta.
Russell Price on Kuvajournalisti ja sotakuvaaja, joka ei osaa ajatella muuta kuin valokuvaamista konfliktialueilla. Afrikasta hän siirtyy Nicaraguaan, jossa kuvaaja joutuu vastakkain omien moraalikäsitystensä kanssa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo elokuvaa tehokkaan sotamelskeen ja paikalistunnun värittämäksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Rebel Meets Rebel (albumi)
Rebel Meets Rebel on David Allan Coen sekä Panteran jäsenten Dimebag Darrellin, Rex Brownin ja Vinnie Paulin countrymetallialbumi vuodelta 2003.
Kaikki sävellykset Dimebag Darrell ja Vinnie Paul, kaikki sanotukset David Allan Coe.
Zelda Williams
Zelda Rae Williams (s. 31. heinäkuuta 1989 New York City, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja imitaattori. Hän on Marsha Garces Williamsin ja Robin Williamsin tytär.
Requiem for a Harlequin
Requiem for a Harlequin on David Allan Coen levy vuodelta 1973.
Leteensuon koeasema
Leteensuon koeasema, virallinen nimi "Suoviljelysyhd Leteensuon koeasema", on suoviljelykoeasema, joka sijaitsee Hattulassa. Se on perustettu 1902 ja toimi vuoteen 1973 saakka. Se on Suomen vanhin kasvinviljelyskoeasema.
Koeaseman perusti Suomen suoviljelysyhdistys, joka oli perustettu 1894. Koeaseman omistavat nykyisin valtio ja sen laitokset, ja nykyinen toimiala on metsänhoito.
Vuonna 1910 valmistuneen asuinrakennuksen on mahdollisesti suunnitellut arkkitehti Henrik R. Helin. Koeasema kuuluu Hämeen maakunnallisesti arvokkaisiin rakennusperintökohteisiin.
Ensimmäiset suopäivät järjestettiin Leteensuolla vuonna 1910. Suopäivät sisälsivät usein esitelmiä, tutustumisia kenttäkokeisiin sekä retkeilyjä lähiseutujen suoviljelmille. Osanottajamäärät olivat Leteensuolla muutamia satoja.
The Mysterious Rhinestone Cowboy
Mysterious Rhinestone Cowboy on David Allan Coen kolmas levy vuodelta 1974.
Once Upon a Rhyme
Once Upon a Rhyme on David Allan Coen neljäs levy vuodelta 1975.
Grate Group
Grate Group (viralliselta nimeltään Grate Finland Oy) on vuonna 2011 perustettu suomalainen insinööritoimisto. Graten erikoisosaamista ovat teräsrakenteet ja erilaiset prosessiteollisuuden materiaalinkäsittelyn laitteet, kuten hihnakuljettimet. Graten liiketoimintakonsepti on yhdistää suomalainen suunnitteluosaaminen kiinalaiseen tuotantokapasiteettiin ja nopeuteen.
Grate suuntaa liiketoiminnassaan vahvasti kansainvälisille markkinoille ja liikevaihdosta noin 90% on vientiä. Graten toimitusjohtaja ja perustaja on Kari Salo ja Graten toinen pääosakas on Petteri Viinanen, joka on myös Graten tytäryhtiön Sysi Oy:n toimitusjohtaja. Grate Group työllistää Suomessa 7 henkilöä. Grate on myös perustanut yhteistyöyrityksen kiinaan ja lisäksi Gratella on myyntiedustus Yhdysvalloissa, Chilessä ja Ruotsissa. Graten Groupin liikevaihto vuonna 2013 oli 9,9 miljoonaa euroa.
Graten liiketoiminta kasvoi räjähdysmäisesti vuonna 2013, kun Grate toimitti pörssiyhtiö Outotecin Cristal-projektiin Saudi-Arabiaan teräsrakenteita yli 10 miljoonan euron arvosta vuosina 2013 ja 2014. Vuonna 2013 Grate myös haki lisävauhtia kasvuunsa rahoituskierroksella ja sai pääomasijoituksen sveitsiläiseltä sijoitusyhtiöltä Kaptah AGlta.
Tammikuussa 2014 suomalainen talouslehti Talouselämä noteerasi Graten kasvun listaamalla Grate Finlandin ”Suomen lupaavimmat kasvuyritykset Top20”-listalla. Vuonna 2014 Grate keskittyi Tekesin rahoituspäätöksen avustamana tuotekehitykseen ja kehitti kokonaan uudenlaisen hihnakuljetinkonseptin.
Arvo Alanne
Arvo Eemil August Alanne (30. elokuuta 1904 Oulu – 14. syyskuuta 1993) oli suomalainen lehtimies, pakinoitsija ja Yleisradion pitkäaikainen Pohjois-Suomen toimittaja, lempinimeltään ”Ala”. Vuonna 1972 hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvo.
Alanne kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua. Hän työskenteli sanomalehti "Kalevan" uutis- ja urheilutoimittajana vuosina 1922–1925, "Rovaniemi"-lehden toimitussihteerinä ja päätoimittajana 1925–1932 sekä "Kaiku"-lehden toimitussihteerinä 1932–1940. Lisäksi hän oli vuosina 1928–1945 Yleisradion Pohjois-Suomen toimittajana. Ensimmäinen Yleisradioon tehty pakina kesällä 1928 oli otsikoltaan "Aavasaksa ja Ounasvaara - kevään retkeilypaikkoja". Hän teki samana kesänä radiopakinan myös Amsterdamin olympialaisista. Sen jälkeen Alanne sai hoitaakseen selostukset Ounasvaaran talvikisoista vuodesta 1929 alkaen ja teki monia muitakin hiihtoselostuksia, muun muassa Oulun hiihdoista. Vuonna 1934 Alanne toimi urheiluselostajana Sollefteon MM-hiihdoista. Muita Alanteen radio-ohjelmien aiheita olivat Peräpohjolan ja Lapin juhannusyön valviaiset, poroerotukset ja savotat.
Sotavuosina Alanne oli tiedotus- ja valistusupseerina. Talvisodan alla hän oli Oulussa 9. divisioonaan valistustoimiston päällikkönä ja sodan aikana valistusupseerina Taipaleella eversti Aarne Blickin joukoissa sekä Lapissa kenraalimajuri K. M. Walleniuksen johtamassa Lapin Ryhmän esikunnassa. Marraskuusta 1940 alkaen Alanne oli V AKE:ssä valistusupseerina ylemmän palkkausluokan luutnanttina. Jatkosodan aikana hän oli aluksi 5. tiedotuskomppanian päällikkönä III armeijakunnassa Uhtualla, toukokuusta syyskuuhun 1942 Päämajan tiedotusosaston toimistoupseerina Mikkelissä ja sen jälkeen sodan loppuun saakka 1. tiedotuskomppanian päällikkönä Itä-Karjalan Nurmoilassa. Sodan päätyttyä Alanne toimi vielä syyskuusta marraskuuhun 1944 Päämajan tiedotusosaston toimistoupseerina ja sen jälkeen 2. luokan toimistoupseerina Pääesikunnassa, mistä tehtävästä hän sai pyynnöstään eron joulukuussa 1945. Hän kuvaili sotavuosiaan vuonna 1978 "Kansa Taisteli" -lehdessä julkaistuissa muistelmissa: Sotavuosien aikana Alanteelle myönnettiin 3 ja 4 lk:n Vapaudenristi.
Sodan jälkeen Alanne työskenteli Oulu Oy:n sosiaalipäällikkönä vuosina 1945–1969, kunnes jäi eläkkeelle.
Urheilutoimittajan ja -selostajan tehtävien lisäksi Alanne osallistui urheilun järjestötoimintaan. Hän oli perustamassa Ounasvaaran Hiihtoseuraa olleessaan lehtimiehenä Rovaniemellä sekä jäsenenä niin SVUL:n Lapin kuin Oulun piirin johtokunnissa.
Alanne oli vuoden 1968 presidentinvaaleissa Liberaalisen Kansanpuolueen valitsijamiesehdokkaana Oulun läänissä, mutta ei tullut valituksi.
Alanne julkaisi vuonna 1985 muistelmakirjan "Näin sen näin".
Länsikorkee
Länsikorkee () on Espoon Tapiolan kaupunginosan pienalue. Pohjoisessa se rajautuu Kalevalantiehen, etelässä Länsiväylään, idässä Pohjantiehen ja Etelätuulentiehen, ja lännessä Koivu-mankkaantiehen. Länsikorkeen alueella sijaitsevat muun muassa Hakalehdon ja Jousenkaaren asuinalueet.
Hakalehdon () asuinalue sijaitsee Tapiolan lounaispuolella. Asuinalue syntyi 1960-luvun alkupuoliskolla, kun Helsingin asuntokeskuskunta Haka rakensi kymmenen lamellitaloa Merituulentien eteläpuolelle. Kerrostalojen viereen rakennetut 17 atriumtaloa 60 suunnitellusta valmistuivat vaiheittain 1960-luvun puoliväliin mennessä.
Alueen eteläpäässä sijaitsevat atriumtalot suunnitteli arkkitehti Pentti Ahola vuonna 1963. Ne muodostavat tiiviin ja matalasti rakennetun asuinalueen.
Hakalehdossa toimi Hakalehdon yhteiskoulu vuosina 1963–1977. Koulutilat siirtyivät 1977 Espoon kaupungin käyttöön, ja niissä jatkoivat Etelä-Tapiolan yläkoulu vuoteen 1994 ja Etelä-Tapiolan lukio vuosituhannen vaihteeseen, minkä jälkeen lukio siirtyi WeeGee-taloon.
Jousenkaaren asuinalue sijaitsee Tapiolassa samannimisen kadun ympärillä. Jousenkaaressa sijaitsee ala-aste, päiväkoti, paljon asuintaloja sekä Oravannahkatori, joka oli ennen merkittävä kauppapaikka. Nykyisillään Oravannahkatorilla on vain muutama liike, mukaan lukien parturi, pyöräkauppa, ravintola ja tv-korjaamo.
Jousenkaaressa sijaitsevat myös Viljo Revellin suunnittelemat vuodesta 1959 vuoteen 1961 valmistuneet taskumattitalot.
Beles
Beles on joki Luoteis-Etiopiassa. Se saa alkunsa 2 725 metrin korkeudesta Tanajärven lounaispuolelta ja laskee Siniseen-Niiliin Guban kaupungin eteläpuolella, lähellä Sudanin rajaa.
Belesjoen valuma-alue on 14 200 km². Joen vuotuinen luontainen virtaama on noin 5,7 mrd m³. Lisäksi jokeen johdetaan vuosittain Tanajärvestä Belesin vesivoimalaitoksen kautta noin 2,8 mrd m³ vettä.
Oliver Gurtner
Oliver Gurtner (s. 12. lokakuuta 1987 Bern) on sveitsiläinen alamäkiluistelija. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä helmikuussa 2008 Davosissa. Gurtnerin paras yksittäinen sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on seitsemäs sija Valkenburgin osakilpailussa Alankomaissa helmikuussa 2011.
Gurtner pelaa myös jääkiekkoa Rot-Blau Bern/Bümplizin riveissä Sveitsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. Parhaimmillaan hän on pelannut kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ernst Busch (näyttelijä)
Friedrich Wilhelm Ernst Busch (22. tammikuuta 1900 − 8. kesäkuuta 1980) oli saksalainen näyttelijä ja laulaja.
Busch sai mainetta poliittisten laulujen tulkitsijana 1920-luvulla Berliinin kabareemaailmassa, muun muassa Kolmen pennin oopperan ensiesityksessä. Hän pakeni Saksasta Neuvostoliittoon vuonna 1933 ja osallistui Espanjan sisällissotaan Kansainvälisissä prikaateissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän asettui Itä-Berliiniiin, jossa työskenteli Bertolt Brechtin kanssa Berliner Ensemblessa.
Buschin tunnettuja lauluesityksiä ovat muun muassa "Der heimliche Aufmarsch" ja "Die Moorsoldaten", jonka Jos-Agit on levyttänyt suomeksi nimellä "Keskitysleirilaulu". Hän esitti katulaulajan roolin G. W. Pabstin Kolmen pennin oopperan filmatisoinnissa vuonna 1931.
Andreas Rüegge
Andreas Rüegge (s. 3. helmikuuta 1984 Frauenfeld) on sveitsiläinen alamäkiluistelija. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä helmikuussa 2008 Davosissa. Rüeggen paras yksittäinen sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on kahdeksas sija, jonka hän saavutti Lausannen kilpailusta maaliskuulta 2013. Rüegge on sijoittunut urallaan kahdesti MM-sarjan kilpailussa kymmenen joukkoon.
In the Right Place
In the Right Place on Dr. Johnin levy vuodelta 1973.
Szklarska Poręba
Szklarska Poręba [] () on kaupunki Jelenia Góran piirikunnassa Ala-Sleesian voivodikunnassa lounaisessa Puolassa, lähellä Tšekin rajaa. Szklarska Poręban asukasluku oli vuonna 2006 7 094.
Varhaisin historiallinen maininta paikasta on vuodelta 1366. Szklarska Poręba oli osa Saksaa toiseen maailmansotaan saakka. Sodan jälkeen se liitettiin Puolaan. Vuonna 1959 kylän nimellä sitä ennen ollut Szklarska Poręba julistettiin kaupungiksi. Siellä toimii myös lasitehdas. Nykyisin Szklarska Poręballa on viisi ystävyyskaupunkia Puolassa, Tanskassa, Saksassa ja Tšekissä.
Szklarska Poręba on myös tunnettu hiihtokeskus. Sen alueella on yli 200 kilometriä hiihtolatuja. Szklarska Porębassa on myös käyty monena talvena maastohiihdon maailmancupin osakilpailuita.
Organokupariyhdisteet
Organokupariyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät hiilen ja kuparin välisen kovalenttisen sidoksen. Organokupariyhdisteet toimivat katalyytteinä useissa reaktioissa.
Kupari esiintyy organokupariyhdisteissä tyypillisimmin hapetusluvulla +I. Ensimmäinen syntetisoitu organokupariyhdiste on räjähdysherkkä kupari(I)asetylidi. Yksinkertaiset alkyyli- ja aryylikupariyhdisteet ovat reaktiivisia muun muassa herkkiä ilman ja kosteuden vaikutuksille. Ne esiintyvät tyypillisesti dimeereinä, tetrameereinä tai pentameereinä. Syklopentadienyylikompleksit ovat hieman stabiilimpia. Alkyylikupariyhdisteitä muodostetaankin niiden reaktiivisuuden vuoksi reaktioastiassa "in situ". Alkyyli- tai aryylikupariyhdisteitä voidaan valmistaa vaihtometallointireaktiolla kuparihalogenidin ja organolitium- organomagnesium- tai organotinayhdisteistä. Organokupariyhdisteet liukenevat hyvin eettereihin kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin.
Käytetyimpiä reagensseja ovat magnesium- tai litiumkupraatit, joissa organokuparireagenssilla on negatiivinen varaus. Organokupraatit ovat pehmeitä nukleofiileja ja reagoivat esimerkiksi konjugoituneiden enonien kanssa konjugaattiadditiolla. Organokupraattireagenssit reagoivat kytkentäreaktiolla orgaanisten halogenidien kanssa ja aromaattisten yhdisteiden tapauksessa reaktiota kutsutaan Ullmann-reaktioksi.
Leuhunkosken voimalaitos
Leuhunkoski on koski ja voimala Leuhunjoessa Summasjärven ja Saarijärven välillä Saarijärvellä. Sen on omistanut alkujaan Saarijärven Voima Oy ja se valmistui 1961. Putous on 8,8 metriä ja teho 3,2 MW.
Ensimmäinen voimalaitos rakennettiin koskeen 1927 ja silloin saatiin kylään sähkövalot.
Saarijärven Voima Oy fuusioitiin 1982 Keski-Suomen Valo Oy:öön. Kunnat myivät Valon vuonna 2000 Vattenfallille ja voimalaitos siirtyi
Vattenfall Sähköntuotanto Oy:n omistukseen.
Sarsaparillakasvit
Sarsaparillakasvit (Smilacaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Liliales-lahkossa. Heimossa on vain sarsaparillojen suku ("Smilax").
Sarsaparillat ovat usein piikkisiä kiipeileviä köynnöksiä tai liaaneja, harvemmin ruohoja. Lehdet ovat kierteisesti tai kahdessa rivissä ja ruodillisia, ruotiin liittyy kärhipari, ja lapa on verkkosuoninen ja siinä on useita vahvoja pitkittäissuonia. Kukat ovat melko pieniä, tyypillisiä yksisirkkaisten kukkia, ja sijaitsevat sarjoissa. Hedelmä on marja.
Sarsaparillojen varret kasvavat tavallisesti monopodiaalisesti eli varsijatkoisesti. Flavonoleja esiintyy, lehdissä on putkiloita, kasveissa on limasoluja. Kukat ovat yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia. Heteitä on 3–12, ja niissä on mettä erittäviä karvoja. Siitepölyhiukkanen on aukoton, vaihtelevasti pallomainen, enemmän tai vähemmän piikkinen. Emikukissa on joutoheteitä, vartalo on lyhyt tai puuttuu, sen haarat ovat luottipintaisia ja pitkiä. Kussakin emilehdessä on yksi tai harvemmin kaksi riippuvaa siemenaihetta. Siemenet ovat enimmäkseen pyöreitä.
Sarsaparillalajeja kasvaa tropiikissa ja lämpimillä alueilla, Euroopassa vain etelässä.
Sarsaparillojen sukuun kuuluu 210 lajia. Lähintä sukua niille ovat liljakasvit (Liliaceae).
Tunnetuimpia lajeja ovat piikkisarsaparilla ("Smilax aspera"), kanariansarsaparilla ("S. canariensis"), kiinansarsaparilla ("S. china"), natalinsarsaparilla ("S. kraussiana"), maustesarsaparilla ("S. regelii") ja rohtosarsaparilla ("S. siphilitica").
Natalja Iljina
Natalja Iljina (; s. 3. kesäkuuta 1985 Tšeboksary) on venäläinen maastohiihtäjä. Seuratasolla Iljina edustaa Vitiaz-seuraa.
Iljina debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2006 Oberstdorfissa ollen perinteisen sprintin kilpailussa 34. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2007 Rybinskin vapaan sprintistä sijoituttuaan sijalle 17. Iljinan paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kahdeksas sija, jonka hän saavutti tammikuussa 2015 Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta.
Iljina on saavuttanut kaksi nuorten MM-kultaa, viestistä Strynistä vuodelta 2004 ja viideltä kilometriltä Rovaniemeltä vuodelta 2005. Rovaniemen kisoissa Iljina voitti myös hopeaa viestistä. Vuonna 2009 hän voitti kultaa talviuniversiadeista Yabulista viideltä kilometriltä.
Allen Leech
Allen Leech (s. 18. toukokuuta 1981 Dublinin kreivikunta, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Tom Bransonin roolistaan draamasarjassa "Downton Abbey" (2010–), josta hänet on palkittu parhaan draamasarjan näyttelijänkokoonpanon SAG-palkinnolla vuonna 2012 ja 2014. Hän on näytellyt lisäksi muun muassa elokuvissa "From Time to Time" (2009), "The Imitation Game" (2014) ja "Bohemian Rhapsody" (2018).
Adam Ludvig Lewenhaupt
Adam Ludvig Lewenhaupt (1659–1719) oli ruotsalainen sotapäällikkö ja kenraali. Hän osallistui suureen Pohjan sotaan Liivinmaalla. Kun Kaarle XII hyökkäsi Venäjälle Lewenhaupt lähti joukkojensa kanssa apuun. Lesnajan taistelussa 1708 hän kuitenkin menetti pääarmeijalle tarkoitetut ammus- ja muonavarat. Pultavan taistelun jälkeen oli tarkoitus että hän veisi joukot Dneprin yli, mutta Perevolotšnan luona hän kuitenkin joutui antautumaan.
La Clusaz
La Clusaz on kunta Rhône-Alpesin hallintoalueella itäisessä Ranskassa lähellä Sveitsin rajaa. Kunnan asukasluku oli vuonna 2010 1 876 ja sen pinta-ala on 40,62 neliökilometriä.
Rhône-Alpesin hallintoalueella sijaitseva La Clusazin kunta kuuluu myös Haute-Savoien departementtiin ja Annecyn arrondissementtiin. La Clusazin nimi tulee sanasta "cluse", joka tarkoittaa kapeaa polkua kahden vuoren välissä. Kaupunkia on kutsuttu myös nimellä "Clusa Locus Dei" (jumalan kapea paikka).
La Clusazin tärkein turismin kohde on hiihtäminen talviaikaan. Moni tunnettu ranskalainen hiihtäjä on kotoisin sieltä. La Clusazissa on myös käyty monena vuotena maastohiihdon maailmancupin osakilpailu. Myös maantiepyöräilyn Tour de Francea on käyty La Clusazissa.
Peruskiven muuraus
Peruskiven muuraus on harjannostajaisten ohella toinen rakentamiseen liittyvä perinnejuhla. Se on kuitenkin harjannostajaisia harvinaisempi tapahtuma, jollainen järjestetään lähinnä suurten julkisten rakennuskohteiden yhteydessä. Peruskiven muuraus on luonteeltaan virallinen tilaisuus, joka on suunnattu rakennuttajan ja rakentajan sekä elinkeinoelämän, päättäjien ja tiedotusvälineiden edustajille. Kutsuvieraina on yleensä arvovaltaisia henkilöitä, jotka merkittävimmissä rakennuskohteissa voivat edustaa jopa valtionjohtoa. Harjannostajaiset sen sijaan on yleensä pelkästään rakennuksen rakentamiseen ja suunnitteluun osallistuneille työntekijöille tarkoitettu yksityistilaisuus.
Peruskiven muuraus on tuhansia vuosia vanha perinne. Se on alun perin lähtöisin babylonialaisesta tavasta, jossa kaikki rakentamiseen osallistuvat laittoivat ensimmäiset tiilet yhdessä paikoilleen. Seremoniasta on lukuisia mainintoja myös muun muassa Vanhassa testamentissa. Tuolloin tapana oli asettaa alimpien kivien alle uhrilahjaksi muun muassa viljaa sekä viiniä. Nykyisen peruskiven muuraus periytyy 1700–1800-luvun vapaamuurareilta, ja myös eri kristillisillä kirkkokunnilla on omat seremoniansa kirkonrakentamisen yhteydessä.
Peruskiven muuraus tapahtuu yleensä rakennustöiden alkuvaiheessa perustustöiden yhteydessä. Rakennukseen voidaan myös jättää tilavaraus peruskivelle, mikäli tilaisuus halutaan järjestää myöhemmässä rakennusvaiheessa. Varsinainen peruskivi on betonista valettava antura, jonka sisään sijoitetaan metallinen säiliö. Sen sisälle on talletettu esineitä ja asioita, jotka kuvaavat juuri senhetkistä yhteiskuntaa. Säiliöön laitetaan muun muassa samana päivänä ilmestyneita sanomalehtiä, käytössä olevia kolikoita, rakentamiseen osallistuvien osapuolten vuosikertomuksia sekä tilaisuuden ohjelma juhlapuheineen. Kyseessä on siis eräänlainen aikakapseli, jonka sisältö pakataan kutsuvieraiden läsnä ollessa ja suljetaan sen jälkeen betonisen anturan sisään. Jokainen kutsuvieras saa vuorollaan kauhoa betonia säiliön päälle ja tarkoitukseen käytetyt nimikoidut muurauskauhat luovutetaan heille muistoesineeksi. Muurauksen ja puheiden lisäksi tilaisuuden ohjelmaan kuuluu myös ruokailu sekä erilaisia musiikki- ja kulttuuriesityksiä.
Esimerkiksi Keski-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa tapana on myös muurata johonkin rakennuksen nurkkaan erityinen ”nurkkakivi”. Ne on vuosiluvun lisäksi usein varustettu rakennuksesta kertovalla tekstillä tai symboliikalla. Tapaa käytetään varsinkin kirkkorakennuksissa.
Maisons-Alfort
Maisons-Alfort [mɛzɔ̃ alfɔʁ] on Ranskan kunta Pariisin kaakkoisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 9 kilometriä Pariisin keskustasta kaakkoon. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Val-de-Marnen departementtiin ja siellä asuu noin 54 000 ihmistä.
Maisons ja Alfort olivat erillisiä kuntia Ranskan vallankumoukseen asti, jolloin ne yhdistyivät. Vuonna 1885 Maisons-Alfortin lounaisosasta erotettiin omaksi kunnakseen Alfortville. Muita naapurikuntia ovat luoteessa Charenton-le-Pont, pohjoisessa Saint-Maurice, koillisessa Joinville-le-Pont, idässä Saint-Maur-des-Fossés ja etelässä Créteil.
Alfortin vanhan kartanon perusti 1200-luvulla englantilainen Herefordin piispa Peter of Aigueblanche. Kartanossa toimii nykyisin eläinlääketieteellinen korkeakoulu.
Maisons-Alfortiin kulkee Pariisista metrolinja 8 (asemat École Vétérinaire de Maisons-Alfort, Maisons-Alfort – Stade ja Maisons-Alfort – Les Juilliottes) sekä RER-linja D (asemat Maisons-Alfort – Alfortville ja Le Vert de Maisons).
Lieksankosken voimalaitos
Lieksankoski on vesivoimala Lieksanjoessa Lieksassa. Sen on rakentanut Enso-Gutzeit ja se on valmistunut 1960. Sen putous on 10,8 metriä, ja 1980-luvulla sen teho oli 16 MW. Yksi koneisto peruskorjattiin vuonna 2013, jolloin teho nousi yhden megawatin. Seuraava korjaus on suunniteltu vuoteen 2018, jolloin toiselle koneistolle tehdään pienempi peruskorjaus. Lieksankosken vuotuinen energiantuotanto on 76 GWh.
Voimalaitos on Alvar Aallon suunnittelema.
From the Very Depths
From the Very Depths on Venomin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2015.
Lietvesi
Lietvesi on järvenselkä Etelä-Saimaan pohjoisosassa Puumalassa. Mikkelin ja Puumalan välinen Lietveden tie on rakennettu sen pohjoisille saarille ja osittain pengerryksille. Tien varrella on Pistohiekan leirintäalue. Tien maisemat ovat Suomen kauneimpia. Lietvesi kuuluu Natura 2000 -alueeseen.
Ain’t It Fun (Paramoren kappale)
”Ain’t It Fun” on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Paramoren kappale yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Paramorelta" (2013). Se julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 4. helmikuuta 2014. Justin Medal-Johnsenin tuottama kappale nauhoitettiin Los Angelesissä. Se on tyyliltään pop rock -kappale, joka sisältää elementtejä funk rockista ja uudesta aallosta. York sekä yhtyeen laulaja Hayley Williams sanoittivat kappaleen Yorkin muuttamiskokemuksiin sekä Williamsin asenteen muuttamiseen perustuvan kappaleen.
Kappale sai pääosin myönteisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen musiikillista monimuotoisuutta. Kappale lähetettiin CHR-radiokanaville Yhdysvalloissa ja Italiassa; 12 tuuman vinyylisingle julkaistiin vuoden 2014 Record Store Daytä varten. Kappaleesta tuli Paramoren parhaiten sijoittunut single Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla, kun se nousi listalla kymmenenneksi. Kappaleelle myönnettiin Yhdysvalloissa RIAA:n platinalevy yli miljoonan kopion myynnistä. Kappale sai myös kansainvälistä menestystä päästen neljänkymmenen parhaan joukkoon Australian, Kanadan ja Venezuelan singlelistoilla. Kappale sai ehdokkuuden 5. joulukuuta 2014 järjestetyssä 57. Grammy-palkintogaalassa kategoriassa ”paras rock-kappale”.
”Ain’t It Fun” on esitetty televisiossa muutamia kertoja, muun muassa "The Voicessa", "Late Night with Seth Meyersissä" ja "American Idolissa". Kappale oli mukana myös yhtyeen The Self-Titled Tourilla vuosina 2013–2014. Kun Jonathan Desbiensin ohjaama musiikkivideo peruttiin, toisen visuaalin ohjasi Sophia Peer. Jälkimmäisellä, tammikuussa 2014 julkaistulla versiolla nähdään yhtye rikkomassa maailmanennätysten sarjaa.
Cool Kids
Cool Kids on yhdysvaltalaisen indie pop ja rock-yhtyeen Echosmithin vuoden 2013 "Talking Dreams" -debyyttialbumilla julkaistu kappale, joka julkaistiin myös singlenä. Kappaleen sanoittivat yhdessä yhtye, Jeffrey David sekä Jesiah Dzwonek. Kappaleen tuotti Mike Elizondo ja radioversion vastaava tuottaja oli Rob Cavallo.
"Cool Kids" julkaistiin alun perin iTunes Storen viikon singlenä 31. toukokuuta 2013, ja sitä soitettiin Yhdysvaltain radioissa seuraavan vuoden aikana. Kappale menestyi vähäiseen promootioon ja hiljaiseen vastaanottoon nähden hyvin saavuttaen Billboard Hot 100 -listalla sijan kolmetoista saatuaan runsaasti radiosoittoa Yhdysvaltain modern rock, hot adult contemporary sekä CHR-hittiradiokanavilla. "Cool Kids" menestyi hyvin myös kansainvälisesti päästen Australian singlelistan kymmenen parhaan joukkoon sekä parhaimmillaan listan sijalle kuusi.
Argalastí
Argalastí () on Kreikan kylä sekä samanniminen Notió Pílion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αργαλαστής, "Dimotikí Enótita Argalastís") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 1 985 ja varsinaisen Argalastín kylän väkiluku 1 321 (2011). Argalastí on Notió Pílion kunnan kuntakeskus.
Argalastín kylä sijaitsee Pelionin eli Pílion niemimaan länsiosissa noin kolme kilometriä sen länsirannikosta eli Pagasitikóslahden rannasta. Argalastí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Notió Pílion kunnaksi yhdessä Aféteen, Miliéen, Sipiádan ja Tríkerin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Argalastín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Árgos Orestikó
Árgos Orestikó (; kath. Άργος Ορεστικόν, "Árgos Orestikón") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Orestídan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Άργους Ορεστικού, "Dimotikí Enótita Árgous Orestikoú") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 8 903 ja varsinaisen Árgos Orestikón kaupungin väkiluku 7 473 (vuonna 2011). Árgos Orestikó on Orestídan kunnan kuntakeskus.
Árgos Orestikón kaupunki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Kastoriásta etelään. Aivan kaupungin itäpuolella sijaitsee Kastorián lentoasema. Árgos Orestikó oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Orestídan kunnaksi yhdessä Íon Dragoúmiin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Árgos Orestikón kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Astakós
Astakós () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Xirómeron kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αστακού, "Dimotikí Enótita Astakoú") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 578 ja varsinaisen Astakóksen kaupungin väkiluku 2 696 (vuonna 2011). Astakós on Xirómeron kunnan kuntakeskus.
Astakóksen kaupunki sijaitsee lahdenpohjukassa Joonianmeren rannalla noin 30 kilometriä Agríniosta länsilounaaseen. Astakós oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Xirómeron kunnaksi yhdessä Alyzían ja Fyteíeen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Astakóksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Astakos
Astakos (, ) voi viitata seuraaviin:
Dimitsána
Dimitsána () on Kreikan kylä sekä samanniminen Gortynían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Δημητσάνας, "Dimotikí Enótita Dimitsánas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 763 ja varsinaisen Dimitsánan kylän väkiluku 342 (vuonna 2011). Dimitsána on Gortynían kunnan kuntakeskus.
Dimitsána sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudessa vuorenrinteellä Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa, noin 31 kilometriä Trípolista luoteeseen ja noin 53 kilometriä Pýrgoksesta itään. Kylä oli 1800-luvulla Kreikan itsenäisyysliikkeen keskuksia. Nykyisin se on Kreikassa suosittu talvilomakohde. Kylän rakennuskanta koostuu pitkälti vanhoista perinteisistä kivirakennuksista.
Dimitsána oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Gortynían kunnaksi yhdessä Iraían, Kleítoraksen, Kontovázainan, Lagkádian, Trikólonoin, Trópaian ja Vytínan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Dimitsánan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Gastoúni
Gastoúni () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pineióksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γαστούνης, "Dimotikí Enótita Gastoúnis") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 11 254 ja varsinaisen Gastoúnin kaupungin väkiluku 7 485 (vuonna 2011). Gastoúni on Pineióksen kunnan kuntakeskus.
Gastoúnin kaupunki sijaitsee noin 10 kilometriä Amaliádasta luoteeseen ja noin 60 kilometriä Patraksesta lounaaseen. Gastoúni oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pineióksen kunnaksi yhdessä Traganón ja Vartholomión kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Gastoúnin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kranídi
Kranídi (; kath. Κρανίδιον, "Kranídion") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ermionídan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κρανιδίου, "Dimotikí Enótita Kranidíou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliksen alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 9 452 ja varsinaisen Kranídin kaupungin väkiluku 4 006 (vuonna 2011). Kranídi on Ermionídan kunnan kuntakeskus.
Kranídi sijaitsee sisämaassa Argoliksen niemimaan eteläosassa noin 38 kilometriä Náfpliosta kaakkoon ja noin viiden kilometrin päässä merenrannasta. Kranídi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ermionídan kunnaksi yhdessä Ermiónin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kranídin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kyparissía
Kyparissía () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Trifylían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κυπαρισσίας, "Dimotikí Enótita Kyparissías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 7 728 ja varsinaisen Kyparissían kaupungin väkiluku 5 131 (vuonna 2011). Kyparissía on Trifylían kunnan kuntakeskus.
Kyparissía sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kyparissíanlahden rannalla. Kyparissía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Trifylían kunnaksi yhdessä Aetóksen, Avlónaksen, Filiatrán, Gargaliánoin ja Tripýlan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kyparissían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Lechainá
Lechainá (; myös "Lechená") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Andravída-Kyllínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεχαινών, "Dimotikí Enótita Lechainón") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 855 ja varsinaisen Lechainán kaupungin väkiluku 2 641 (vuonna 2011). Lechainá on Andravída-Kyllínin kunnan kuntakeskus.
Lechainá sijaitsee noin 17 kilometriä Amaliádasta luoteeseen ja noin 54 kilometriä Patraksesta lounaaseen. Aivan kaupungin kaakkoispuolella on Andravídan sotilaslentokenttä. Lechainá oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Andravída-Kyllínin kunnaksi yhdessä Andravídan, Kástro-Kyllínin ja Vouprasían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Lechainán kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Leonídio
Leonídio (; kath. Λεωνίδιον, "Leonídion"; myös "Leonídi") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Nótia Kynourían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεωνιδίου, "Dimotikí Enótita Leonidíou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 869 ja varsinaisen Leonídion kaupungin väkiluku 3 761 (vuonna 2011). Leonídio on Nótia Kynourían kunnan kuntakeskus.
Leonídio sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa Réma Dafnón -joen laaksossa noin 3,5 kilometriä Peloponnesoksen itärannikosta. Leonídio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nótia Kynourían kunnaksi yhdessä Kosmáksen ja Tyróksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Leonídion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Makrychóri
Makrychóri (; kath. Μακρυχώριον, "Makrychórion") on Kreikan kylä sekä samanniminen Témpin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μακρυχωρίου, "Dimotikí Enótita Makrychoríou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 553 ja varsinaisen Makrychórin kylän väkiluku 1 615 (vuonna 2011). Makrychóri on Témpin kunnan kuntakeskus.
Makrychórin kylä sijaitsee noin 20 kilometriä Lárisasta pohjoiskoilliseen. Makrychóri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Témpin kunnaksi yhdessä Ampelákian, Gónnoin, Káto Ólympoksen ja Néssonaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Makrychórin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Meligalás
Meligalás () on Kreikan kylä sekä samanniminen Oichalían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μελιγαλά, "Dimotikí Enótita Meligalá") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 385 ja varsinaisen Meligaláksen kylän väkiluku 1 296 (vuonna 2011). Meligalás on Oichalían kunnan kuntakeskus.
Meligaláksen kylä, suomeksi ”Hunajamaito”, sijaitsee noin 25 kilometriä Kalamátasta luoteeseen. Meligalás oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Oichalían kuntaan yhdessä Andanían, Dórion ja Eíran kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Meligaláksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Neápoli (Kozáni)
Neápoli (; kath. Νεάπολις, "Neápolis") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Voḯon kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νεάπολης, "Dimotikí Enótita Neápolis") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 100 ja varsinaisen Neápolin kaupungin väkiluku 2 285 (vuonna 2011).
Neápoli sijaitsee noin 35 kilometriä Kozánista länteen ja noin 27 kilometriä Grevenásta pohjoiseen. Neápoli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Voḯon kunnaksi yhdessä Áskion, Pentálofoksen, Siátistan ja Tsotýlin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Neápolin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Níkaia (Lárisa)
Níkaia (; myös "Níkea") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Kilelérin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νικαίας, "Dimotikí Enótita Nikaías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 535 ja varsinaisen Níkaian kaupungin väkiluku 3 876 (vuonna 2011). Níkaia on Kilelérin kunnan kuntakeskus.
Níkaian kaupunki sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Lárisasta kaakkoon. Se on nimetty Vähässä-Aasiassa sijaitsevan Nikaian eli Nikean (nykyinen İznik) kaupungin mukaan. Níkaia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kilelérin kuntaan yhdessä Arménion, Krannónaksen ja Platýkampoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Níkaian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Xihu
Xihu (, "Xī Hú", ) on noin 6,5 neliökilometrin kokoinen makean veden järvi Hangzhoussa, Zhejiangin maakunnassa Etelä-Kiinassa. Järveä halkoo kolme pengertietä, jotka jakavat sen viiteen osaan. Järvellä ja sen ympäristössä sijaitsee lukuisia tekosaaria, temppeleitä, pagodia ja puutarhoja.
Xihu on inspiroinut runoilijita ja maalareita läpi Kiinan historian. Järven luonto ja historialliset rakennukset ovat innoittaneet kiinalaisia puutarhasuunnittelijoita, ja UNESCO on nimennyt järven kulttuurimaiseman maailmanperintölistaan vuonna 2011. Järven säilymiseksi ja hyödyntämiseksi on tehty töitä useasti historian aikana.
Níkaia
Nikaia (usein Nikea, , ) tai Níkaia () voi viitata seuraaviin: