Scaled Composites Stratolaunch
Scaled Composites Model 351 Stratolaunch (tunnettu myös nimillä Stratolaunch Carrier Aircraft ja ”Roc”) on Scaled Compositesin kehitteillä oleva lentokone, jota Stratolaunch Systems suunnittelee käyttävänsä ilmasta laukaistavien rakettien laukaisuihin. Koneen kärkiväliksi on suunniteltu 117 metriä, mikä tekisi siitä suurimman lentokoneen kärkivälillä mitattuna. Ensilentoa ennustetiin elokuun 2015 tietojen mukaan vuodelle 2016, ja ensimmäisen koneen kyydistä laukaistun raketin lennon olisi tarkoitus tapahtua vuonna 2018. Aikataulu oli tosin jossain määrin epäselvä vuoden 2016 kesällä, jolloin koneen rakentaminen oli edelleen merkittävästi kesken. Yhtiön merkittävän vaikuttajan ja rahoittajan Paul Allenin mukaan tavoitteena oli kuitenkin tehdä ensimmäinen Stratolaunch-rakettilaukaisu 2010-luvun loppuun mennessä.
Stratolaunch-projekti käynnistyi liki vuosi ennen sen julkistamista joulukuussa 2011. Yhdysvaltalainen Dyneticsin työskenteli projektin parissa jo vuoden 2011 alulla, ja julkistuksen aikaan koneprojektin parissa työskenteli noin 40 yhtiön työntekijää. SpaceX:n yhteistyö Stratolaunch-projektin kanssa käynnistyi jonkin aikaa ennen joulukuun 2011 julkistusta. Stratolaunch-kuljetuskoneen 0,81 hehtaarinen lentokonehalli valmistui lokakuussa 2012, kaksi kuukautta aikataulua edellä.
Stratolaunch Systems teki alkuun yhteistyötä SpaceX:n kanssa Falcon 9 Air -raketin kehitystyössä, mutta yhtiöt ilmoittivat päättävänsä yhteistyönsä joulukuussa 2012. SpaceX perusteli yhteistyön päättämistä Falcon 9 Air -raketin sopimattomuudella yhtiön pidemmän tähtäimen liiketoimintamalliin. SpaceX-yhteistyön päätyttyä Stratolaunch oli yhteistyössä Orbital Sciences Corporationin kanssa vuoden 2013 kesäkuulta vuoden 2015 kesäkuulle, jolloin yhtiö hylkäsi Orbital ATK:si välissä muuttuneen yhtiön raketin käytön kuljetuskoneensa kanssa. Scaled Composites oli helmikuuhun 2015 mennessä koonnut konetta siinä määrin, että koossa oli noin 91 tonnia komposiittirakennetta.
Kesäkuussa 2015 uutisoitiin, että yhtiö oli kohdannut valtavan koneen kanssa uusia rakentamisongelmia, jotka viivästyttivät projektin etenemistä. Wall Street Journal piti myös projektin toteutumista epävarmana marraskuussa 2015 julkaistussa artikkelissa. Lehden haastattelemien ilmailuasiantuntijoiden mukaan suurikokoinen kuljetuskone oli ajautumassa ongelmiin satelliittimarkkinoiden jatkaessa siirtymistä entistä enemmän pienempiin ja kevyempiin satelliitteihin, jotka eivät vaadi yhtä suuria kantoraketteja kiertoradalle pääsyyn. Stratolaunch-projektin taustalla oleva Vulcan Aerospace kiisti Wall Street Journalin väitteet muutamaa päivää myöhemmin, todeten niiden perustuvan pelkästään huhuihin ja spekulaatioihin. Yhtiön mukaan se aikoi jatkaa projektiaan tähdäten alkuperäiseen tavoitteiseensa toimivasta laukaisujärjestelmästä 2010-luvun loppuun mennessä.
Median esittämistä epäilyistä huolimatta Stratolaunch-koneen rakennusprojekti jatkoi etenemistään vuoden 2016 aikana. Keskeneräistä konetta esiteltiin syyskuussa kouralliselle median edusajia. Kone oli tosin Seattle Timesin arvioiden mukaan edelleen vuosien päässä ensilennosta, sillä vaikka ilma-aluksen rakenteiden rakentaminen oli edennyt, odotti se esimerkiksi edelleen sähkö-, paine- ja hydraulijärjestelmien asentamista. Koneen valmistajan mukaan sen kokoaminen oli noin 76-prosenttisesti valmis; koneen rakenteesta puuttuivat enää yksi sivuperäsin ja laskuteline. Koneeseen varatut suihkumoottorit oli myös huollettu ja ne odottivat asentamista.
Vuoden 2017 joulukuussa kone rullasi kiitotiellä ensimmäistä kertaa omilla moottoreillaan n. 45 km/h vauhdilla Mojaven avaruuskeskuksessa Kaliforniassa tehdyssä testissä.
Stratolaunch-koneen kanssa käytettävä rakettityyppi selkeni lokakuussa 2016, kun Stratolaunch Systems ja Orbital ATK julkistivat Stratolaunchin laukaisevan Orbital ATK:n kehittämiä Pegasus XL -raketteja. Rakettityypin valinta nopeuttaa todennäköisesti Stratolaunch-järjestelmän käyttöönottoa, mutta viittaa myös samalla Stratolaunch Systemsin markkinastrategian muuttumiseen lähemmäs piensatelliittimarkkinoita. Stratolaunch Systems ei julkistuksen yhteydessä antanut tarkempia tietoja suunnitelmistaan rakettien käytölle, mutta yhtiön julkaisemassa havainnekuvassa kolme Pegasus-rakettia on asennettu Stratolaunch-koneen siiven alla.
Stratolaunch-koneen rakenne on pääosin käsintehtyä komposiittirakennetta.
Koneen laskuteline koostuu kahdesta Boeing 747:n kaksirenkaisesta etulaskutelineestä ja kuudesta päälaskutelinesetistä, joissa kaikissa on neljä rengasta.
Koneen komposiittiosista 40 prosenttia valmisti Janicki Industries Sedro-Woolleyssä. Yhtiö toimitti myös lasikuitumuotit, joita käytettiin Mojaven tuotantolaitoksella ilma-aluksen sivuperäsimien valmistamiseen.
Monet Stratolaunch-koneen järjestelmistä ovat peräisin kahdesta aiemmin United Airlinesin käytössä lentäneestä Boeing 747 -matkustajakoneesta, jotka Paul Allen osti projektia varten. 747-koneista kannibalisoidut osat muodostavat noin puolet Stratolaunch-koneen massasta, ja niihin kuuluvat muun muassa koneen moottorit, laskutelineet, ohjaamo, avioniikka, hydrauli- ja polttoainejärjestelmät, sekä joukko muita pienjärjestelmiä. 747-matkustajakoneiden purkamisen ja osien asentamisen Stratolaunch-koneeseen tekee alihankintasopimuksella BAE Systems.