hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Peter Schöttel
Peter Schöttel (s. 26. maaliskuuta 1967) on itävaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Lokakuusta 2017 lähtien hän on toiminut Itävallan jalkapalloliiton urheilutoimenjohtajana.
Schöttel pelasi koko uransa ajan SK Rapid Wienissä. Hän nousi seuran edustusmiehistöön 1986 ja nousi tulevina vuosikymmeninä yhdeksi seuran ikoneista. Fanien suosiossa ollut Schöttel toimi Rapidin kapteenina uransa lopussa, vuosina 1997–2001. Hän voitti seuran kanssa kolme Itävallan mestaruutta ja kaksi cupia. Eurokentillä Schöttelin uran kohokohta oli Cup-voittajien Cupin finaali 1996, jossa hän pelasi täydet minuutit. Voitto karkasi kuitenkin Paris Saint-Germainille. Vuonna 1999 Schöttel valittiin Rapidin vuosikymmenen joukkueeseen.
Maajoukkuetasolla Schöttel edusti Itävaltaa 63 maaottelussa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1990 ja 1998. Hänen uransa viimeiseksi kokonaiseksi otteluksi jäi 0–9 murskatappio Espanjalle EM2000-karsinnoissa. Vuonna 2002 hän pelasi vielä muutaman minuutin maaottelussa Norjaa vastaan.Lopetettuaan pelaajauransa 2002 Schöttel jatkoi Rapid Wienin organisaatiossa amatöörijoukkueen valmentajana ja urheilutoimenjohtajana. Hän erosi tehtävistään marraskuussa 2006 riitauduttuaan seurajohdon kanssa TV-sopimuksista.
Kesällä 2007 Schöttel jatkoi valmennusuraansa Itävallan alasarjoissa pelanneen Wiener Sport-Clubin kanssa. Hän valmensi seuraa kauden ajan. Wiener SC pestinsä jälkeen Schöttel piti vuoden taukoa palaten kesällä 2009 tositoimiin First Viennan managerina.
Joulukuussa 2009 Schöttel jätti First Viennan siirtyen SC Magna Wiener Neustadtin päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran viidenneksi sen historian ensimmäisellä kaudella pääsarjassa. Kausi huipentui Itävallan cupin finaaliin, jossa Wiener Neustadt kuitenkin hävisi SK Sturm Grazille 1–0.
Kesällä 2011 Schöttel siirtyi itävaltalaisseura SK Rapid Wienin päävalmentajaksi ja urheilutoimenjohtajaksi. Schöttelin johdolla Rapid Wien sijoittui kaudella 2011/12 Itävallan Bundesliigassa kakkoseksi. Kaudella 2012/13 Rapid taisteli kärkisijoista, mutta jäi mestaruustaistelussa takaa-ajajan rooliin pelattuaan vuodenvaihteen tienoilta kevään korville yhdeksän liigaottelua ilman voittoja. Lopulta seura erotti Schöttelin huhtikuun puolivälissä 2013, kun Rapid putosi Itävallan cupista kolmannen sarjatason joukkueelle.
Kesäkuussa 2015 Schöttelistä tuli SV Grödigin päävalmentaja. Joukkue sijoittui Schöttelin johdolla kaudella 2015/16 Itävallan Bundesliigan viimeiseksi. Kauden jälkeen joukkue pudotettiin talousongelmien vuoksi Regionalliga Westiin ja Schöttel jätti tehtävänsä.
Toukokuun lopussa 2017 Schöttelin ura jatkui Itävallan alle 19-vuotiaiden maajoukkueen peräsimessä. Hän jätti tehtävänsä jo lokakuussa 2017, kun hänestä tuli Itävallan jalkapalloliiton urheilutoimenjohtaja.
Phil Jones (jalkapalloilija)
Philip Anthony "Phil" Jones (s. 21. helmikuuta 1992 Preston) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia.
Prestonissa syntynyt Jones sai kahden vuoden ammattilaissopimuksen Blackburn Roversin kanssa ja pelinumeron 28 kauden 2009–2010 alussa. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa liigacupin ottelussa Nottingham Forestia vastaan syyskuussa 2009. Joukkueen päävalmentaja Sam Allardyce kehui Jonesin panosta heti avauspelissä. Jones pelasi ensimmäistä kertaa avauskokoonpanossa Valioliigassa Chelseaa vastaan maaliskuussa 2010 tasapelissä. Jones kirjoitti Blackburnin kanssa viiden vuoden sopimuksen toukokuussa 2010. Jones aloitti kauden 2010–2011 keskikentällä ja hän sai vakiopaikan avauskokoonpanoon ennen polvivammaa ottelussa West Ham Unitedia vastaan joulukuussa 2010. Vamma piti Jonesin pois peleistä viisi kuukautta.
Kauden 2010–2011 loppumisen jälkeen Manchester Unitedin ilmoitettiin olevan kiinnostuneen Jonesista. Kesäkuussa 2011 hän teki seuran kanssa sopimuksen. Hän oli elokuussa 2011 Unitedin joukkueessa voittamassa FA Community Shieldiä. Ensimmäisen valioliigaottelunsa Unitedissa hän pelasi West Bromwichia vastaan elokuussa 2011 ja ensimmäisen Mestarien liigan ottelunsa Benficaa vastaan saman vuoden syyskuussa. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Unitedissa 29 ottelua Valioliigassa ja kuusi Mestarien liigassa.
Jones kärsi kaudella 2012–2013 useista loukkaantumista. Selkä- ja polvivaivat pitivät hänet sivussa elokuulta marraskuun loppupuolelle, nilkkavamma yli kuukauden kevätpuolella. Hän pelasi 17 ottelua Unitedin voittaessa Valioliigan mestaruuden. Seuraavan kauden avaukseksi hän voitti toistamiseen Community Shieldin. Hän pelasi kauden aikana 26 valioliigaottelua ja kahdeksan ottelua Mestarien liigassa.
Jones oli jalkavammojen vuoksi kolme kuukautta sivussa syksyllä 2014. Hän pelasi kauden aikana 22 valioliigaottelua. Syksyllä 2015 hän oli veritulpan vuoksi puolitoista kuukautta kentiltä poissa.. Kevätkaudella hän oli kolme ja puoli kuukautta sivussa nilkkavamman vuoksi. Hän pelasi kauden aikana vain kymmenen valioliigaottelua.
Jones on edustanut Englannin nuorisomaajoukkueita. Elokuussa 2010 hän sai kutsun Englannin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen. Hänet valittiin alle 21-vuotiaiden EM-kisoihin 2011. Hän pelasi kisoissa kaikki Englannin kolme ottelua.
Jones pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan lokakuussa 2011. Hän kuului Englannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012 muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi ottelun Costa Ricaa vastaan.
Sophie Ferguson
Sophie Ferguson (s. 19. maaliskuuta 1986 Sydney) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli WTA-listan sijalla 109 heinäkuussa 2010. Hän ei voittanut urallaan yhtään WTA-turnausta.
Grand Slam -turnauksissa Ferguson pääsi parhaimmillaan toiselle kierrokselle Australian avoimissa 2005 ja Ranskan avoimissa 2010.
Ferguson pelasi viimeiset turnauksensa kesäkuussa 2011
Tapio Vallioja
Tapio Vallioja () oli suomalainen heraldikko, joka suunnitteli useita kuntien, yhteisöjen ja yksityishenkilöiden vaakunoita. Hän oli yksi kahdestatoista Suomen heraldisen seuran perustajajäsenestä, ja toimi elämänsä aikana seuran johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä. Hänen suunnittelemiensa vaakunoidensa tyyliä on luonnehdittu selkeiksi ja pelkistetyiksi, joiden sanoma oli esitetty kiteytetysti.
Kirjatori
Kirjatori Oy oli kirjakauppaketju, joka myi eri kirjakustantamoiden tarjouseriä. Lisäksi Kirjatorit myivät edullisia postikortteja ja konttori- ja paperitarvikkeita. Myynnissä oli myös valikoima uutuuskirjoja. Kirjatori-kirjakauppoja oli tällä hetkellä neljällä eri paikkakunnalla ympäri Suomen. Lisäksi Kirjatorin osastoja löytyy Filmtown-liikkeistä Turussa, Piispanristissä ja Kuopiossa.
Kirjatorin tarina sai alkunsa vuonna 1976 Jyväskylässä, kun Kreeta Salojärvi ryhtyi myymään jo myyntiaikansa ylittäneitä kirjoja kilohinnalla Kilokirja-nimen alla. Sen jälkeen myymälöitä on perustettu ympäri Suomea, ja parhaimmillaan niitä oli 12. Ketjun omistajuus siirtyi Eero Salojärvelle 1990-luvun alussa. Matkan varrella yrityksen nimi on vaihtunut Kirjatoriksi, ja kirjat myydään kappalehinnalla. Kirjatori Oy on osa Gummerus-konsernia, mutta myymälöitä pyöritetään nykyisin yksityisyrittäjävetoisesti.
Uusien kirjojen kustannustahti on tiheä, ja julkaistavien nimikkeiden määrä Suomessa niin suuri, ettei yksi uutuuskirja ehdi olla kirjakaupassa myynnissä yli puolta vuotta. Kirjatori "pidentää kirjan ikää" ottamalla myyntiin lisäksi myös hieman vanhempia kirjoja ja täydentämällä valikoimaansa viikoittain.
Kemiallinen samankaltaisuus
Kemiallisella samankaltaisuudella tarkoitetaan alkuaineiden, molekyylien tai yhdisteiden rakenteellista tai toiminnallista samankaltaisuutta.
Kemiallinen samankaltaisuus on yksi kemiallisen informatiikan keskeisimmistä käsitteistä. Se on oleellinen suunniteltaessa uusien yhdisteiden ominaisuuksia.
Thomas Elfgren
Thomas Elfgren (s. 1954) on keskusrikospoliisin rikosylikomisario. Hän on tullut tunnetuksi psykologisen profiloinnin asiantuntijana, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntayksikön päällikkönä sekä sotarikos- ja joukkotuhontatapausten tutkinnanjohtajana. Tunnettuja Elfgrenin johdolla tutkittuja ja ratkaistuja rikostapauksia ovat olleet esimerkiksi:
Eflgren on työskennellyt myös Haagin sotarikostuomioistuimen palveluksessa entisen Jugoslavian alueella tutkintaryhmän johtajana sekä rajavartiolaitoksen kouluttajana järjestäytyneen rikollisuuden ihmissalakuljetus- ja ihmiskaupan torjuntakysymyksissä.
Elfgren on suosittu asiantuntija ja kouluttaja muun muassa väkivaltarikollisten profiloinnissa ja rikostorjunnan erityismenetelmissä. Hän toimi asiantuntijana "Kylmäverisesti sinun" -tv-sarjassa.
Hän on kirjoittanut yhdessä Ritva Juntusen ja Kati Norpan kanssa kirjan "Nuorten Lakikirja".
Elfgren pyrki eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä RKP:n listalta eduskuntavaaleissa 2011, mutta ei tullut valituksi. Hän sai 542 ääntä. Kunnallisvaaleissa 2012 Elfgren valittiin 81 äänellä Sipoon kunnanvaltuustoon. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa eikä tullut 639 äänellä valituksi eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hänet valittiin Sipoon valtuustoon 165:llä äänellä.
RASMUS ry palkitsi Elfgrenin vuonna 2014 rasisminvastaisella Global Family Award -palkinnolla. Elfgren oli RASMUS ry:n hallituksen jäsen vuonna 2015.
Elfgrenin mielestä kannabiksen käyttörikoksesta seuraavat rekisterimerkinnät tulisi poistaa.
Tutkiessaan ruandalaisen pastorin Francois Bazaramban joukkotuhontasyytteitä hän vietti tutkinnanjohtajana Ruandassa viisi vuotta. Ruandassa ollessaan Elfgren adoptoi kuusi paikallista nuorta. Hän on neljän lapsen isoisä.
Uudenseelanninranskalaiset
Uudenseelanninranskalaiset ovat Uudessa-Seelannissa asuvia ranskalaisia. Vuoden 2006 tietojen mukaan Uudessa-Seelanissa oli 2 475 Ranskassa syntynyttä ja 3 819 etniseksi ranskalaiseksi taustakseen ilmoitanutta henkilöä.
Ensimmäinen ranskalainen Uudessa-Seelanissa oli kapteeni Jean François Marie de Surville, joka oli "St Jean Baptiste"-laivan päällikkönä sen ollessa kauppatutkimusmatkalla alueella vuonna 1769. Hän purjehti "Doubtless Bayhin", josta hän kuitenkin lähti vihamielisten maorien takia. Vuonna 1772 "Mascarin" laiva kävi Uudessa-Seelanissa kapteeninaan Marion du Fresne. Laivan miehistö kävi kauppaa paikallisten kanssa ja tekivät tieteellisiä havaintoja alueesta. Maorit surmasivat du Fresnen ja hänen miehistönsä pari viikkoa heidän paikalle tulemisensa jälkeen heidän ilmeisesti suututettuaan maorit epäselvästä syystä. Louis Isidore johti ensimmäistä puhtaasti tieteellistä tutkimusmatkaa Uuteen-Seelantiin vuonna 1824 laivalla "Coquille". Hänen mukanaan oli Jules Sébastien César Dumont d'Urville, joka teki oman tutkimusretkensä alueelle vuonna 1827. Ranskalaiset valaanpyytäjät tulivat Uuteen-Seelantiin 1830-luvulla ja perustivat joitakin siirtokuntia. Jean Baptiste François Pompallier teki katolilaista lähetystoimintaa Uudessa-Seelanissa vuodesta 1838. Hänestä tuli Uuden-Seelanin ensimmäinen piispa ja hän johti paikallista katolilaista kirkkoa seuraavat 30 vuotta. Ranskalaiset lähetyssaarnaajat käännyttivät kymmenessä vuodessa noin 5 000 paikallista. Vuonna 1838 Jean François Langlois perusti ranskalaisen siirtokunnan maoreilta ostetuille maille Akaroaan. Vuonna 1840 siirtokuntaan saapui laiva "Comte de Paris" mukanaan 53 siirtolaista. Ranskalaisten toimet huolestuttivat Britanniaa, joka kiihdytti omia toimiaan alueella. Britannia julisti omistavansa Eteläsaaren Akaroan siirtokunta mukaan luettuna 17. kesäkuuta 1840. Vuonna 1843 siirtokunnassa asui 69 ranskalaista, 86 brittiä ja muutamia maoreja ja saksalaisia. Ranskalaiset sulautuivat myöhemmin muuhun väestöön. Myöhemmin ranskalaisia tuli kultakuumeen myötä 1870-luvulla. Vuonna 1881 saavutettiin ranskalaisen siirtolaisuuden huippuvuosi, jolloin maahan saapui 848 ranskalaista. Määrä ei tuosta luvusta kohonnut sataan vuoteen. Vuosien 1991 - 2006 välillä Ranskassa syntyneiden määrä kolminkertaistui 858:ta 2 475:een. Suurin osa ranskalaisista siirtolaisista on asettunut Aucklandiin ja Wellingtoniin.
Huolimatta ranskalaisten siirtolaisten suhteellisen vähäisestä määrästä heillä on ollut suuri vaikutus Uusi-Seelantilaiseen kulttuuriin. Ranskalaisten mukana maahan levisi esimerkiksi viini. Ranskaa on opetettu kouluissa jo koulujen alusta lähtien. Vuonna 2001 ranskan kieli on suurin Uuden-Seelannin kielistä englannin, maorin ja samoan jälkeen. Ranskalaisten edustusjärjestönä on toiminut vuonna 1908 perustettu "Cercle Français", joka muutti nimensä muotoon "Alliance Française" vuonna 1984. Järjestöllä on 11 alajärjestöä joihin kuuluu noin 2 500 jäsentä.
Afganistaninuunilintu
Afganistaninuunilintu ("Abrornis subviridis") on aasialainen uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Laji pesii Afganistanin koillisosassa sekä Luoteis-Pakistanissa. William Edwin Brooks kuvaili lajin holotyypin Intian Uttar Pradeshin Etawahista ja Kanpurista vuonna 1872.
Hōein maanjäristys 1707
Hōein maanjäristys vuonna 1707 on Japanin historian toiseksi suurin maanjäristys. Voimakkain maanjäristys oli Tōhokun maanjäristys 2011. Järistys tapahtui 28. lokakuuta 1707 klo 14.00, ja se aiheutti tuhoa Lounais-Honshussa, Shikokussa, ja Kaakkois-Kyūshūssa. Järistyksen voimakkuus oli 8,6 Richterin asteikolla. Maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa tsunamissa kuoli yli 5 000 ihmistä. Järistys saattoi myös vaikuttaa Fuji-tulivuoren viimeisimmän purkauksen alkamiseen. Fuji purkautui 49 päivää maanjäristyksen jälkeen.
Honshun etelärannikko kulkee pitkin Nankain vajoamaa, joka on Filippiinien meren laatan ja Euraasian laatan alityöntö-kohdassa. Laattojen liike aiheuttaa useita maanjäristyksiä.
Maanjäristyksessä tuhoutui 29 000 taloa ja kuoli yli 5 000 henkilöä. Järistys aiheutti ainakin yhden maanvyörymän Shizuokassa.
Maanjäristyksen seurauksena syntyi myös tsunami Kōchin kaakkoisrannikolle. Aaltojen korkeus oli 7,7–10 metriä.
On myös merkkejä siitä, että maanjäristyksen aiheuttamat muutokset maankuoren jännitteissä voivat tietyissä tilanteissa johtaa tulivuorten purkautumiseen ja on arveltu, että maanjäristys saattoi aiheuttaa tulivuori Fujin purkautumisen 49 päivää myöhemmin.
Bundesvision laulukilpailu
Bundesvision laulukilpailu () on vuosittainen Saksassa järjestettävä laulukilpailu, jonka on luonut saksalainen TV-persoona Stefan Raab vuonna 2005.
Jokaisen kuudentoista Saksan osavaltion edustuskappaleen valitsevat alueelliset radioasemat. Kappaleet esitetään televisiossa, ja suosituin kappale voittaa kilpailun. Äänestäminen kilpailussa onnistuu tekstiviesteillä ja soittamalla. Formaatti perustuu hieman Eurovision laulukilpailuun, ja sen säännöillä pyritään edistämään saksankielistä musiikkia, sillä kappaleiden sanoista vähintään 50 % pitää olla saksaksi.
Järjestäjä: König Pilsener Arena, Oberhausen, Nordrhein-Westfalen, 12. helmikuuta 2005
Järjestäjä: Rittal Arena, Wetzlar, Hessen, 9. helmikuuta 2006
Järjestäjä: Tempodrom, Berliini, 9. helmikuuta 2007
Järjestäjä: TUI Arena, Hannover, Ala-Saksi, 14. helmikuuta 2008
Järjestäjä: Metropolis-Halle, Potsdam, Brandenburg, 13. helmikuuta 2009
Järjestäjä: Max-Schmeling-Halle, Berliini, 1. lokakuuta 2010
Järjestäjä: Lanxess Arena, Köln, Nordrhein-Westfalen, 29. syyskuuta 2011
Järjestäjä: Max-Schmeling-Halle, Berliini, 28. syyskuuta 2012
Koillinen suurpiiri
Koillinen suurpiiri () on Helsingin kaupungin koillisten kaupunginosien suuralue. Se kattaa viisi kaupungin suunnittelun, hallinnon ja palvelutuotannon peruspiiriä: Latokartanon, Pukinmäen, Malmin, Suutarilan, Puistolan ja Jakomäen.
Suurpiirin länsirajana on Vantaanjoki, itä­rajana Vanhankaupun­gin­lahdelta Kivikkoon johtava viher­alue. Pohjoisessa peruspiiri rajoittuu Vantaaseen, ja raja kulkee osan matkastaan Keravan­jokea pitkin. Suur­piirin kautta kulkevat päärata ja Lahdenväylä sekä Kehä I ja Kehä III. Nykyisen suur­piirin alue liitettiin Helsinkiin suuressa alue­liitoksessa vuonna 1946. Sitä ennen se oli kuulunut Helsingin maalaiskuntaan.
Suur­piirin aluetta nimitetään toisinaan myös "Matapupu"-alueeksi. Nimi on muodostettu akronyyminä nimistä Malmi, Tapanila, Pukinmäki ja Puistola, ja alueella on aikoinaan ilmestynyt myös Matapupu-niminen paikallislehti.
Kussakin Koillisen suurpiirin viidessä peruspiirissä on yksi tai useampia osa-alueita:
Helsingin virallisen aluejaon mukaan koillinen peruspiiri jaetaan myös viiteen kaupungin­osaan, jotka ovat Viikki, Pukinmäki, Malmi, Tapaninkylä, Suutarila ja Suurmetsä. Näistä Pukinmäki ja Suutarila ovat alueeltaan samat kuin saman­nimiset perus­piirit. Viikin kaupunginosa käsittää Latokartanon peruspiirin lukuun ottamatta Pihlajä­mäkeä, joka kuuluu Malmin kaupungin­osaan. Malmin kaupunginosaan kuuluu myös Malmin perus­piirin alue lukuun ottamatta Tapanilaa ja Tapanin­vainiota, jotka muodostavat Tapanin­kylän kaupungin­osan. Suur­metsän kaupungin­osan muodostavat Puistolan ja Jako­mäen perus­piirit yhdessä.
Assaminuunilintu
Assaminuunilintu ("Seicercus cantator") on aasialainen uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Nimialalaji "cantator" pesii Intian koillisosassa, Nepalin itäosassa, Bhutanissa, Bangladeshin kaakkoisosassa sekä mahdollisesti Myanmarin pohjoisosissa. Alalaji "pernotus" elää Laosin pohjois- ja keskiosissa. Samuel Tickell kuvaili lajin holotyypin Intian Länsi-Bengain Barabhumista vuonna 1833.
Kvanttikosmologia
Kvanttikosmologia on teoreettisen fysiikan ala, joka yrittää tutkia kvanttimekaniikan vaikutusta universumiin tai sen aikaiseen vaiheeseen, erityisesti hetkiin alkuräjähdyksen jälkeen. Monista yrityksistä huolimatta, kuten esimerkiksi Wheeler–DeWitt-yhtälöstä, tutkimuskenttä pysyy pikemminkin spekulatiivisena kvanttigravitaation haarana. Tärkeä ongelma alalla on fyysisen informaation alkuperä universumissa.
Bambu-uunilintu
Bambu-uunilintu ("Seicercus umbrovirens") on itäafrikkalainen uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Afrikan itäosan Eritreasta ja Sudanista Tansaniaan, sekä ulottuu mantereen keskiosiin Burundiin, Ruandaan ja Kongon itäosiin. Alalaji "yemenensis" elää Saudi-Arabian lounaisosissa ja Länsi-Jemenissä. Lajista tunnetaan kaikkiaan yhdeksän alalajia. Eduard Rüppell kuvaili lajin holotyypin Etiopian Semienin provinssista vuonna 1840.
Brașovin Musta kirkko
Brașovin Musta kirkko (, , ) on suuri goottilainen kirkkorakennus, joka sijaitsee Romanian Transilvaniassa Brașovin kaupungin keskustassa. Sen seurakunta on evankelis-luterilainen. Kirkko on alun perin rakennettu paikallisten saksien tarpeisiin ja katoliseksi. Sen alkuperäinen nimi oli Pyhän Marian kirkko ( ). Rakennus tuhoutui pahoin tulipalossa vuonna 1689, mistä nykyinen nimi juontuu. Säilyneiden asiakirjojen mukaan kirkon ensimmäisiä pappeja on ollut "Thomas", jonka kuolinvuosi oli 1410.
Kirkon rakentamispäätös on tehty luultavimmin vuonna 1377, vakava rakennustyö on alkanut vuonna 1384 ja päättynyt 1477. Paikallisen legendan mukaan saksalainen pikkupoika on moittinut bulgarialaisia muurareita väittäen yhtä seinää vinoksi, mistä sovitukseksi muuan muurari oli heittänyt pojan alas ja muurannut hänet sitten kirkon kiviseinään. Tulipalon jälkeisessä korjaustyössä on apuna tiettävästi ollut muurareita silloisesta Danzigin hansakaupungista, koska paikallisilla rakentajilla ei ollut kokemusta valtavien holvikaarien teosta.
Kirkko on kolmilaivainen basilika. Sen holvit ovat kuitenkin pikemmin barokkia kuin gotiikkaa. Musta kirkko on Kaakkois-Euroopan suurimpia goottilaisen arkkitehtuurin luomuksia 1300–1400-luvuilta. Pituudeltaan se on 89 metriä, leveydeltään 25–38 metriä ja korkeudeltaan 42 metriä. Tornin korkeus on risteineen 65 metriä. Kuulijoita mahtuu 5 000 henkeä.
Kirkko ei ole kuuluisa vain mitoiltaan. Sen kellot ovat maan suurimmat, suurin pronssikello painaa kuusi tonnia. Interiööri on koristeltu pyhimyspatsain ja sisällä on myös maan mittavin itämaisten mattojen kokoelma.
Kirkon alkuperäiset urut rakensi Carl August Buchholz Berliinistä 1860-luvulla. niihin tuli neljä sormiota 56 koskettimella ja yksi jalkio 27 koskettimella. Urkujen vihkiäisissä Buchholz improvisoi sekä esitti Friedrich Schneiderin ja Johann Lucas Hedwigin kantaatteja. Urut restauroitiin vuoden 2000 vaiheilla. Silloin kaikki 3 993 pilliä, suurin noin 13-metrinen, otettiin alas ja korjattiin. Toiset urut rakensi Carl Hesse. Niihin tuli sormio ja jalkio sekä 8 äänikertaa. Ne on restauroitu 1997. Urkuri Victor Bickerich aloitti harjoittelunsa Brașovin kirkossa 1953, samoin myöhemmin urkuri Hans Eckart Schlandt.
Nikola Kalinić
Nikola Kalinić (s. 5. tammikuuta 1988 Solin) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Milania lainalla Fiorentinasta. Pelipaikaltaan molempijalkainen Kalinić on hyökkääjä.
Kalinić debytoi 1. HNL:ssä ja pelasi lainaseurassaan omistajaseuraansa Hajduk Splitia vastaan marraskuussa 2005. Hän jäi nuoren ikänsä vuoksi vähälle peliajalle NK Istra 1961 -seurassa, mutta teki 12 ottelussa kolme maalia. Tämän jälkeen hän siirtyi lainalle HNK Šibenikiin, missä hän pelasi kahdeksan ottelua.
Kalinić palasi Hajduk Splitiin sopeuduttuaan Kroatian liigaan. Hän oli 17 liigamaalillaan kauden 2007–2008 sarjan toiseksi paras maalintekijä. Hän pelasi seurassa vuoteen 2009 ja teki 59 pelaamassaan liigaotteleussa 32 maalia.
Läpimurtokauden jälkeen Kalinić oli viikon koeajalla englantilaisessa Portsmouthissa. Häntä linkitettiin vahvasti myös Blackburn Roversiin. Siirto Roversiin varmistui elokuussa 2009. Sopimus oli lopulta neljävuotinen ja arvioitu palkka oli 6 miljoonaa puntaa. Kalinićin debyytti seurassa viivästyi, koska Rovers varmisti siirron vasta 13. elokuuta. Hän debytoi seurassa Sunderlandia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa liigacupissa Peterborough Unitedia vastaan. Hän teki ensimmäisen Valioliiga-maalinsa voitollisessa ottelussa Wigan Athleticia vastaan. Vaikka hän teki Valioliigassa vain kaksi maalia, liigacupissa ja FA Cupissa syntyi yhteensä viisi osumaa.
Kauden 2010–2011 avausottelussa Evertonia vastaan Kalinić teki joukkueensa 1–0-voittomaalin.
Roversin jälkeen Kalinić on pelannut Ukrainan liigaa FK Dnipron riveissä sekä Italian Serie A:ta Fiorentinassa.
Milan hankki Kalinićin Fiorentinasta lainalle neljän vuoden mittaisella sopimuksella. Milanilla on sopimuksessa ostovelvoite, jolloin sen tulee kauden 2017–2018 päättyessä ostaa Kalinić 20 miljoonalla eurolla.
Kalinić on edustanut Kroatian useiden ikäluokkien maajoukkueita. Hänet kutsuttiin EM-kisojen 2008 karsintoihin, jotka jäivät kuitenkin väliin loukkaantumisen vuoksi. Tästä huolimatta hän sai paikan maajoukkueen kokoonpanosta EM-turnauksesta, joissa hän pelasi yhdessä ottelussa.
Kalinić debytoi maajoukkueessa toukokuussa 2008 Moldovaa vastaan. Marraskuussa 2010 Kalinić teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Maltaa vastaan 2012 EM-kilpailujen karsinnoissa.
Burjatianuunilintu
Burjatianuunilintu ("Seicercus plumbeitarsus") on itäaasialainen uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Siperian itäosista Venäjän kaakkoiskolkkaan ja Sahalinille, Koillis-Mongoliaan, Koillis-Kiinaan sekä Korean niemimaan pohjoisosiin. Burjatianuunilintu on tavattu Suomessa Mustasaaressa lokakuun alussa 2002. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Kiinasta, Takun ja Pekingin väliltä vuonna 1861.
Mika Malinen
Mika Malinen (s. 30. syyskuuta 1964 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti.
Malinen on FC Kuusysin kasvatti. Hän pelasi Kuusysissä aina 17-vuotiaaksi asti, jolloin hän siirtyi Lahden Reippaan riveihin kaudeksi 1982. Malinen pelasi Lahden Reippaassa kaksi kautta ja siirtyi Tampereen Ilvekseen Reippaan pudottua I divisioonaan. Malinen pääsi heti Ilveksessä torjuntatöihin vuoden 1984 Euroopan Cupin otteluissa italialaista Juventusta vastaan. Samana vuonna hän oli voittamassa Ilveksessä SM-pronssia ja vuotta myöhemmin SM-hopeaa. Hopeakaudella Malinen rikkoi Ismo Korhosen nollaputken pelaten kuusi peräkkäistä nollapeliä.
Pelaajauransa jälkeen Malinen on toiminut Tampere Unitedissa maalivahtivalmentajana 1999–2000 ja 2009 ja apuvalmentajana 2001–2005, Ilveksessä valmennuspäällikkönä 2006–2010 sekä B-juniorien valmentajana 2011. Tämän jälkeen samana syksynä Malisen ilmoitettiin siirtyvän Valeri Popovitšin seuraajaksi Ilveksen päävalmentajaksi. Hän nosti seuran kaudella 2012 Kakkosesta Ykköseen. Ilves ei käyttänyt Malisen optiota kauden 2014 jälkeen.
Frederick Wolters
Augustus Frederick "Fred" Wolters (14. kesäkuuta 1904 San Francisco – 29. joulukuuta 1990 San Leandro) oli yhdysvaltalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi puolustajana ja oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Los Angelesin olympialaisissa 1932. Wolters pelasi turnauksessa yhden ottelun.
Moninkertaiset historiat
Moninkertaisten historioiden (tai monet historiat, engl. "multiple histories") käsite liittyy läheisesti kvanttimekaniikan monimaailmatulkintaan. Samaan tapaan kuin monimaailmatulkinta pitää mahdollisten tulevaisuuksien olemassaoloa totena, moninkertaisten historioiden teoria purkaa tämän ajassa pitäen monia menneiden historioiden mahdollisuuksia totena.
Tämän käsitteen esitteli Richard Feynman, jonka polkuintegraali on integroitu käsittämään kaikki mahdolliset historiat.
Moninkertaisten historioiden ideaa on myös sovellettu kosmologiaan. Teoreettisessa tulkinnassa, jossa universumilla on moninkertaiset mahdolliset kosmologiat ja joissa järkeily takaperin universumin nykytilasta mahdollisten kosmisten historioiden kvanttisuperpositioon on relevanttia.
Ratzeburg
Ratzeburg on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Kaupunki sijaitsee Lauenburgin luonnonpuiston alueella ja osa siitä on Ratzeburg See nimisen järven ympäröimänä. Ratzeburg on Lauenburgin piirikunnan pääkaupunki, ja sen pinta-ala on yhteensä 30.29 neliökilometriä ja asukasluku 13 694 vuoden 2010 alussa.
Saksalainen kuvanveistäjä ja näytelmäkirjailija Ernst Barlach (1870-1938) asui ja kävi koulua Ratzeburgissa, jonne hän on myös haudattuna.
Kenneth Welsh
Kenneth Welsh, CM (s. 30. maaliskuuta 1942 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen elokuva- ja televisio-näyttelijä. Lukuisten elokuvien lisäksi hän on näytellyt myös tv-sarjassa "Twin Peaks" Windom Earlen roolin.
Kenneth Welsh on saanut "Member of the Order of Canada" -arvonimen ansioistaan näyttelijänä vuonna 2004.
Yönkuningatar
Yönkuningatar ("Selenicereus grandiflorus") on Karibialta ja Väli-Amerikasta kotoisin oleva kaktuskasvien heimon yökaktuksiin kuuluva mehikasvi. Laji on viljelyssä harvinainen sillä useimmat yönkuningattarina viljellyistä kasveista ovat oikeammin lajia yönprinsessa ("Selenicereus pteranthus") tai hybridejä.
Laji on hyvin muunteleva. Kiipeilevät tai roikkuvat, joskus maatapitkin ryömivät 1-3 senttimetriä paksut varret kasvavat jopa 10 metriä pitkiksi. Särmiä tavallisimmin 7–8, joskus vähemmän tai enemmän. Naulamaiset piikit ovat tavallisimmin 4–12 millimetriä pitkiä, joskus lyhyempiä. Areoleista kasvaa valkeaa tai kellertävää villaa. Lajityypillistä on piikkien putoaminen vanhoista varsista. Laji kukkii vain öisin ja kukin kukka on auki ainoastaan yhden yön. Kukat ovat 18–25 senttimetriä pitkiä ja 15–20 cm leveitä. Kukkaperät ovat karvaisia ja piikikkäitä. Teriön ulommat lehdet vaihtelevat keltaisesta pronssin- tai lohenväriseen, sisemmät puhtaan valkoiset. Tuoksu muistuttaa usein vaniljan tai appelsiininkukkaa, joidenkin mukaan valkonarsissin ("Narcissus poëticus") tuoksua. Syötävä hedelmä on punainen, pyöreä, karvainen ja piikikäs.
Lajista erotetaan neljä alalajia:
Laji muistuttaa yönprinsessaa ("Selenicereus pteranthus"), mutta eroaa särmien lukumäärältään ja piikeiltään. yönkuningattarella on tavallisimmin 7–8 särmää ja usein vanhemmista rungoista irtoavat 4–12 mm pitkät piikit. "S. pteranthuksella" puolestaan särmiä on 4–5 ja lyhyet 1–2 mm mustat, alaosasta leveämmät piikit pysyvät kiinni vanhemmissakin rungoissa. Kukat ovat lähestulkoon identtisiä eikä niitä voida käyttää lajinmääritykseen. Toinen melko tavallinen laji, "Selenicereus coniflorus", on kuin "S. pteranthus" mutta pidemmillä, usein 1,5 cm pitkillä piikeillä. "S. coniflorus" on luultavasti edellä mainittujen lajien hybridi.
Jopa muita yöllä kukkivia kaktuslajeja, kuten tuoksulehtikaktusta ("Epiphyllum oxypetalum") tai tarhametsäkaktusta ("Hylocereus undatus"), kutsutaan joskus yönkuningattariksi.
Yönkuningatarta käytetään homeopatiassa ja sitä on pidetty myös lemmenrohtona.
Laji on melko helppohoitoinen, viihtyy lämpimämmässä kuin "S. pteranthus". Mullan tulee olla humuspitoista ja läpäisevää. Kesäaikaan kastellaan runsaastikin, talvella multa on pidettävä kuivana. Talvella pidettävä viileässä, noin 12–15 °C on sopiva. Lämpötilanvaihtelut yön ja päivän välillä ovat eduksi kunhan lämpötila ei laske alle 8 celsiusasteen. Liian lämpimässä talvehtiminen estää kukinnan. Aurinkoinen tai hieman varjostettu kasvupaikka on sopivin. Keväällä aurinkoinen paikka on tärkeä valon stimuloidessa kasvia kukkimaan. Varsien punertuminen auringossa on tavallista luonnossakin eikä ole kasville vahingollista.
Tieteellisen nimen synonyymeistä katso Selenicereus grandiflorus Wikispeciesissä.
Chinatown (San Francisco)
Chinatown on San Franciscossa sijaitseva Pohjois-Amerikan vanhin kiinalaisten asuttama kaupunginosa, joita yleisestikin kutsutaan chinatowneiksi. San Franciscon chinatown perustettiin 1840-luvulla. Se on maailman suurin kiinalaisten keskittymä alue Aasian ulkopuolella. Chinatown sijaitsee San Franciscon keskustassa North Beachin ja Telegraph Hillin vieressä. Se on keskeinen nähtävyys kaupungissa.
Vesa Holli
Vesa Holli (s. 28. tammikuuta 1963 Tampere) on entinen suomalainen jalkapallomaalivahti.
Holli pelasi juniorivuosinaan Ilves-Kissoissa sekä Tampereen Ilveksessä. Holli nousi 19-vuotiaana edustusjoukkueeseen, jossa hän pelasi SM-sarjan debyyttikaudellaan 11 ottelua Seppo Sairasen toimiessa ykköstorjujana. Holli jatkoi Ilveksen kakkostorjujana, kun Mika Malinen siirtyi Reippaasta Ilvekseen ja oli voittamassa SM-kultaa 1983, vuotta myöhemmin SM-pronssia ja vielä 1985 SM-hopeaa. 1980-luvun lopulla Holli siirtyi hakemaan peliaikaa muun muassa Kemistä ja Vaasasta, mutta palasi välillä Tampereelle. Kahden Ilveksessä vietetyn vuoden jälkeen Holli pelasi Pietarsaaren Jarossa, Rakuunoissa ja KTP:ssä.
Vesa Holli on sukua Harri Hollille, joka oli myös Ilveksen maalivahti 1970-luvulla.
Sérgio de Toledo Machado
Sérgio de Toledo Machado (s. 24. helmikuuta 1945 Rio de Janeiro) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Botafogoa ja Vasco da Gamaa. Machado oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa kesäolympialaisissa 1964 ja Pan-Amerikan kisoissa 1975, minkä lisäksi hän saavutti MM-kisoissa yhden hopeisen ja yhden pronssisen mitalin. Hän oli myös Brasilian neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa Méxicon olympialaisissa 1968.
Sue: Vuosikymmenen parhaat levyt 2000–2009
Sue: Vuosikymmenen parhaat levyt 2000–2009 on vuonna 2010 ilmestynyt, Hype Recordsin julkaisema kokoelmalevy, joka perustuu Sue-lehden kriitikoiden valitsemiin vuosikymmenen 2000–2009 parhaisiin suomalaisiin albumeihin. Kokoelman on toimittanut Suen toimittaja Jari Mäkelä.
Hazaran kieli
Hazaran kieli on Afganistanissa ja sen lähialueilla asuvien hazarojen puhumista iranilaisista murteista käytetty nimitys. Niiden puhujat asuvat Afganistanissa varsinkin maan keskiosassa sijaitsevalla Hazaradžatin vuoristoseudulla, Iranissa Mašhadin ja Quchanin piirikunnissa, Pakistanin länsiosassa sekä muutamissa Turkmenistanin ja Tadžikistanin kylissä. Nykyään hazaroita arvioidaan olevan Afganistanissa 15–20 % väestöstä ja Iranissa yli miljoonaa henkeä. Pakistanissa heitä on noin 600 000.
Hazarojen arvellaan olevan Afganistanin ja Keski-Aasian 1200–1300-luvuilla miehittäneiden mongolivalloittajien jälkeläisiä. Nykyään he puhuvat lounaisiranilaiseen ryhmään kuuluvia persialais-tadžikkilaisia murteita. Alkuperäinen mongolikieli on sammunut ilmeisesti 1900-luvun loppuun mennessä. Sen perintönä on kuitenkin säilynyt runsaasti mongolilaista substraattivaikutusta. Myös turkkilaiset kielet ovat vaikuttaneet hazaraan voimakkaasti.
Murteet toimivat yhteisön suullisen kanssakäymisen välineinä. Afganistanissa hazarat käyttävät kirjakielinään daria ja paštua.
Peurahiiri
Peurahiiri ("Peromyscus maniculatus") on Pohjois-Amerikassa elävä jyrsijä ja yksi heimonsa pienimmistä lajeista. Lajille on ehdotettu myös uutta suomenkielistä nimeä "peurahiiru".
Peurahiiri elää Pohjois-Amerikassa, jossa sen levinneisyysalue ulottuu Tyyneltä valtamereltä Atlantille ja Kanadasta eteläiseen Meksikoon. Se on Pohjois-Amerikan laajimmalle levinnyt jyrsijälaji. Lajista tunnetaan kymmeniä maantieteellisiä populaatioita, jotka joskus luokitellaan alalajeiksi. San Roquen saarella elänyt populaatio ("P. m. cineritius") on todennäköisesti kuollut sukupuuttoon.
Peurahiiren ruumiin pituus on 7-10 cm ja paino 10-35 g. Sen turkki on pitkähkö ja pehmeä, väritys vaihtelee yksilöittäin. Ruumiin takaosan ja kylkien väritys voi olla harmahtavasta punertavan ruskeaan, mutta keskiselkä saattaa olla tummempi. Pään ja ruumiin alaosa on valkoinen tai harmahtava.
Lajille on tyypillistä suuret mustat silmät, isot korvat ja pitkät tuntokarvat.
Lisääntymisaika peurahiirillä riippuu alueesta, se kuitenkin tapahtuu helmi- ja marraskuussa. Naaraan raskaus kestää 23-27 päivää ja poikaset aikuistuvat 2-6 kuukauden iässä riippuen vuodenajasta ja elinalueesta.
Peurahiiret eivät nuku talviunta, mutta saattavat talven tullessa muuttaa ihmisten rakennuksiin.
Peurahiiri käyttää ravinnokseen kasveja, hedelmiä ja siemeniä. Peltojen lähistöllä elävät yksilöt syövät myös viljaa ja maissia. Laji syö hiukan myös eläinperäistä ravintoa, kuten hyönteisiä ja muita selkärangattomia eliöitä. Lajilla on tapana kerätä ravintoa talvivarastoon pesäänsä kuljettaen sen poskipusseissaan.
Pinneberg
Pinneberg on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Pinneberg sijaitsee noin 15 kilometriä Hampurista luoteeseen ja on Pinnebergin piirikunnan pääkaupunki. Sen pinta-ala on 21.54 neliökilometriä ja asukasluku 42 288 vuoden 2010 alussa. Kaupungin väkiluku tuplaantui toisen maailmansodan jälkeen, kun entinen saksankielinen väestö karkoitettiin Puolalle luovutetuista alueista.
Baškardi
Baškardi (myös "bašakerdi") on Iranin kaakkoisosassa Persianlahden rannikolla sijaitsevalla Bašakerdin alueella puhuttujen iranilaisten murteiden ryhmä.
Baškardimurteet kuuluvat iranilaisten kielten lounaisryhmään, jonka sisällä ne muodostavat oman selkeästi erottuvan kokonaisuuden. Suurin osa puhujista osaa persiaa, osa mahdollisesti myös naapurikieltä belutšia.
SUE CD 8
Sue CD 8 on vuonna 2007 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. Sue CD 8 on kahdeksas osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa. Levyille valitut yhtyeet ovat lehden linjan mukaisesti sekoitus tuntemattomampia ja kokeilevampia yhtyeitä sekä isompia nimiä.
SUE CD 7
Sue CD 7 on vuonna 2008 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. "Sue CD 7" on seitsemäs osa Sue-kokoelmalevyjen sarjassa. Levyille valitut yhtyeet ovat lehden linjan mukaisesti sekoitus tuntemattomampia ja kokeilevampia yhtyeitä sekä isompia nimiä.
Keskipersian kieli
Keskipersian kieli eli pahlavi (myös "pehlevi") on muinaispersian ja nykypersian historiallisesta välimuodosta käytetty nimitys. Sitä puhuttiin noin 200-luvulta lähtien eaa. aluksi Fārsin maakunnassa ja myöhemmin koko sassanidien valtakunnassa, jossa se oli valtion ja zarathustralaisen uskonnon virallinen kieli. Arabien valloitettua Iranin 600-luvulla keskipersia säilyi zarathustralaisten ja Intian parsien kielenä.
Keskipersia kuuluu iranilaisten kielten lounaisryhmään. Siitä tunnetaan kaksi varianttia: zarathustralaisen ja laajan maallisen kirjallisuuden kieli sekä manikealaisten käyttämä kirjakieli, joiden välillä on foneettisia ja kieliopillisia eroja. Ne edustavat mahdollisesti eri murteita. Kielessä on havaittavissa parthialaista vaikutusta.
Suurin osa säilyneistä keskipersialaisista teksteistä on 500–600-luvuilta. Ne on kirjoitettu pehleviläisellä ja manikealaisella kirjaimistolla, jotka molemmat perustuvat aramealaisiin aakkosiin. Pehleviläisessä kirjoituksessa on runsaasti ideogrammeja, vanhakantaisia kirjoitustapoja ja ligatuureja. Manikealainen kirjoitus on luonteeltaan foneettista. Molemmista puuttuvat lyhyitä vokaaleja osoittavat merkit.
Pahlavi
Pahlavi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Friedrich Wilhelm von Steuben
Friedrich Wilhelm August Heinrich Ferdinand von Steuben (syntymänimeltään Friedrich Wilhelm Ludolf Gerhard Augustin von Steuben, 17. syyskuuta 1730 – 28. marraskuuta 1794), myös nimellä Baron von Steuben, oli preussilainen sotilas, joka palveli kenraalina siirtokuntien armeijassa Yhdysvaltain vapaussodan aikaan. Hän auttoi muun muassa George Washingtonia kouluttamaan joukkojaan brittejä vastaan. Von Steuben kirjoitti "Revolutionary War Drill Manual" -kirjan, joka toimii nykyisen Yhdysvaltain armeijan sotilaskoulutusoppaan pohjana.
SUE CD 6
Sue CD 6 on vuonna 2005 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. Sue CD 6 on kuudes osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
Kinnulan vaakuna
Kinnulan vaakuna on Kinnulan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa sekä muotonsa, koronsa että värivalintojensa kautta menneiden aikojen kaskenpolttoon.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolme oksakoroista, musta-punakatkoista vastapalkkia.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kinnulan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 17. syyskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 2. tammikuuta 1959.
SUE CD 5
Sue CD 5 on vuonna 2004 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. Sue CD 5 on viides osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
SUE CD 4
Sue CD 4 on vuonna 2003 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. Sue CD 4 on neljäs osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
SUE CD 3
Sue CD 3 on vuonna 2002 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. Sue CD 3 on kolmas osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
Avestan kieli
Avestan kieli (aikaisemmin myös "zend") on zarathustralaisuuden pyhässä kirjassa Avestassa käytetyn kuolleen iranilaisen kielen nimitys. Intian parsit kutsuvat sitä "pehleviksi".
Avestan kieli on vanhin tunnettu iranilainen kirjakieli. Se sisältää sekä länsi- että itäiranilaisia aineksia. Tekstien katsotaan yleensä syntyneen Keski-Aasiassa tai Khorasanin maakunnassa. Avesta jakautuu kahteen historialliseen kielimuotoon: "gathaan", jolla on kirjoitettu Zarathustran laatimina pidetyt hymnit, sekä nuorempaan avestan kieleen. Ne perustuvat ilmeisesti eri murteisiin.
Avesta on kodifioitu varsin myöhään, sassanidien hallituskaudella 300-luvun lopussa tai 500-luvun puolivälissä. Tuolloin sen jo kuollutta kieltä käytettiin vain zarathustralaisten jumalanpalveluksessa. Kodifikaation yhteydessä Avestaa varten laadittiin erityinen keskipersiaan perustuva kirjaimisto, joka sisältää noin 50 merkkiä. Vanhimmat säilyneet käsikirjoitukset ovat 1200–1300-luvuilta.
Avestalainen kirjaimisto poistui käytöstä 600-luvulla Persian käännyttyä islaminuskoon. Myöhemmin avestaa on kirjoitettu arabialaisilla tai gudžaratilaisilla kirjaimilla.
Kaustisen musiikkilukio
Kaustisen musiikkilukio on valtakunnallinen, musiikkiin painottunut erikoislukio. 1976 perustetussa, Kaustisen keskustassa sijaitsevassa lukiossa on opiskelijoita noin 150. Lukion järjestämässä musiikin opetuksessa on mukana Keski-Pohjanmaan konservatorio, Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulu ja Ala-Könni-opisto.
Kaustisen musiikkilukio perustettiin vuonna 1976, ja sen rehtorina toimi pitkään Taina Lehtonen. Nykyinen rehtori on Ilona Salomaa-Uusitalo. Vuonna 2006 ilmestynyt kirja Jotain sopivasti toisin kertoo koulun historian 30 vuoden ajalta, ja koulun 40-vuotisjuhlan yhteydessä vuonna 2016 ilmestyi verkkojulkaisu Kaustisen musiikkilukion jättää jäljen.
Kaustisen musiikkilukiossa voi suorittaa lukio-opinnot ja ylioppilastutkinnon. Musiikkiaineet painottuvat koulun tuntijaossa: musiikkilukiolaisen opinto-ohjelmassa lukion suorittamiseen vaadittavista 75 kurssista vähintään 13 on musiikkikursseja. Musiikkilukio antaa yleissivistystä ja jatko-opintokelpoisuuden. Koulussa on myös yleislinja. Lisäksi siellä voi suorittaa kansainvälisen liiketoimintalinjan ja urheiluvalmennuksen opintoja.
Kaustisen musiikkilukiossa voi opiskella klassista, kevyttä ja kansanmusiikkia harrastaen tai ammattia varten. Henkilökohtaisen soitin- ja lauluopetuksen sekä musiikinhistorian ja teorian opintojen ohella tarjolla on esimerkiksi orkesteri, kuoro, bänditoiminta, muut soitin- ja lauluryhmät, musiikkiteatteri, tanssi, musiikkiteknologia, sävellys ja sovitus. Musiikin opetus on ilmaista, ja soittotunteja pidetään aamusta iltaan muiden oppituntien ohella.
Koulussa on runsaasti tilaisuuksia, joissa voi kuulla musiikkia kaikista genreistä: Kinon bändikonsertit, Kamarimusiikkikimarat, Oppilaskonsertit, Taiteiden yö, Hyvää tekevä konsertti, Jazz-illat, Joulukonsertti, Musiikkilukion ilta Kaustisen kamarimusiikkiviikolla, Pääsiäismusiikki, musiikkiteatteriproduktiot ja lisäksi esiintymiset Kaustinen Folk Music Festival -kansanmusiikkijuhlilla.
Musiikkilukion opiskelijat, opettajat ja muu henkilökunta toimivat monin tavoin yhdessä tiimeissä ja toimikunnissa. Tiimin puheenjohtajana toimii opettaja (paitsi oppilaskunnan hallituksessa, jonka puheenjohtaja on opiskelija), ja muut jäsenet ovat opiskelijoita eri vuosikursseilta. Kullakin tiimillä ja toimikunnalla on jokin selkeä vastuualue, jota se kehittää ja uudistaa. Tiimi keskustelee, ideoi ja tekee työtä yhdessä.Tiimit ovat pysyvämpiä kuin toimikunnat, jotka perustetaan lyhytkestoisempia tehtäviä varten. Projektiluonteisissa toimikunnissa on mukana opettajia, opiskelijoita ja muuta henkilökuntaa.
SUE CD 2
Sue CD 2 on vuonna 1997 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. "Sue CD 2" on toinen osa lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
Puotilan kappeli
Puotilan kappeli on kivikirkko Puotilassa, Vartiokylän kaupunginosassa Helsingissä. Rakennus valmistui vuonna 1859 viljamakasiiniksi ja muutettiin kirkoksi vuonna 1963.
Kivirakenteinen kappeli toimi viereisen Puotinkylän kartanon viljamakasiinina valmistumisvuodestaan 1859 alkaen. Kartano siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen vuonna 1933 ja liitettiin Helsinkiin vuoden 1946 alueliitoksessa. Helsingin evankelisluterilaiset seurakunnat ostivat viljamakasiinin kaupungilta vuonna 1959 ja se vihittiin kirkoksi vasta toisena pääsiäispäivänä 15. huhtikuuta 1963. Rakennuksen valmistumisvuodesta muistuttaa kiveen hakattu vuosiluku Puotilantielle antavan seinän ylimmässä kivessä. Rakennus on kaksikerroksinen ja siinä on goottilaistyyliset ikkunat. Kappelin nykyiset urut ovat tyyliltään suomalaista varhaisromantiikkaa ja ne valmistuivat vuonna 2005. Uruissa käytetään mekaanista kaksivartista soittokoneistoa. Kappelin vieressä on samanlaisista kivistä rakennettu paikallisten perunakellariksi kutsuma varastorakennus, joka nykyisin on Vartiokylän seurakunnan kerhotila.
Kansantarinan mukaan amiraali Carl Olof Cronstedt piileskeli viljamakasiinissa Viaporin antautumisen jälkeen, sillä antautumisen jälkeen hän oli pahasti epäsuosiossa. Cronstedt on syntynyt Puotinkylän kartanossa, jonka hänen isänsä omisti tuolloin. Tarina ei kuitenkaan pitäne paikkaansa, koska makasiini valmistui vasta kymmeniä vuosia Cronstedtin kuoleman jälkeen.
Kappeliksi vanha makasiini muutettiin 1960-luvun alussa. Kirkoksi rakennus vihittiin 15. huhtikuuta 1963. Suunnittelija oli arkkitehti Tarja Salmio-Toiviainen. Kappeli on yksi Helsingin ja Suomen suosituimmista vihkikirkoista. Kappelissa on 155 istumapaikkaa.
Alttarilla on Eino Räsäsen käsialaa oleva veistos "Ristiinnaulittu" ja kuori-ikkunassa Tarja-Salmio-Toiviaisen tekemä lasimaalaus "Pääsiäisaamu"
Guranin kieli
Guranin kieli (myös "gorani") on Iranissa ja Irakissa puhuttava iranilainen kieli. Sen puhujat asuvat Iranin Zagrosvuorten keskiosassa Kermānšāhin pohjois- ja länsipuolella sekä Irakissa Mosulin pohjoispuolella. Guraninkielisiä saarekkeita ympäröi kurdinkielinen alue.
Gurani kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Sen lähin sukukieli on kurdi, jonka murteena sitä on toisinaan pidetty.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. 1700–1800-luvuilla sitä käytettiin kirjakielenä Ardalanin hallitsijoiden hovissa. Guraniksi on laadittu myös uskonnollista kirjallisuutta ja julkaistu kansanperinnekokoelmia.
FC Venus – Made in Germany
FC Venus – Made in Germany on saksalainen elokuva vuodelta 2006 ja se on uudelleenfilmatisoitu suomalaisesta elokuvasta FC Venus. Elokuvan ohjasi Ute Wieland.
Sue Compilation Vol. 1
Sue Compilation Vol. 1 on vuonna 1996 ilmestynyt Sue-lehden kokoelmalevy. "Sue Compilation Vol. 1" on ensimmäinen osa Sue-lehden julkaisemaa Sue-kokoelmalevyjen sarjaa.
Katalonialaiset ihmistornit
Ihmistornit ovat Espanjassa Katalonian alueella suosittu perinne, jossa ryhmä ihmisiä muodostaa tornin nousemalla toinen toistensa päälle kerroksiksi. Korkeimmissa rakennelmissa voi olla 11 tai 12 kerrosta. Harrastajat muodostavat kerhon, jonka jäsenet harjoittelevat ja kilpailevat toisia kerhoja vastaan yleensä sunnuntaisin pidettävissä kokoontumisissa. Torniharrastus on erityisen suosittua Tarragonan alueella.
Tornin rakentamisessa kerhon vahvimmat jäsenet muodostavat sen perustan, ja kevyimmät nousevat korkeimmille osille. Kaksi viimeisintä kerrosta tekevät yleensä lapset, jotka nykyisin käyttävät kypärää. Rakennettavat tornit voivat olla eri muotoisia, esimerkiksi "3 de 9", tarkoittaa että tornissa on yhdeksän kolmen ihmisen muodostamaa kerrosta. Erilaisilla muodostelmilla on erilainen vaikeusaste. Torni hyväksytään vasta kun se on rakennettu ja purettu järjestelmällisesti ilman kaatumista. Tornien kaatumiset ovat varsin yleisiä, mutta vakavia loukkaantumisia sattuu niissä harvemmin.
Vuonna 2010 ihmistornit pääsivät Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Tornit esiintyivät myös Barcelonan vuoden 1992 kesäolympialaisten avajaisissa.
Tornien rakentaminen on ilmeisesti keskiaikainen perinne, joskin ensimmäiset dokumentit niistä on 1700-luvun alusta.
La Patum
La Patum on Bergan kaupungissa Kataloniassa vuosittain vietettävä juhla, jolla on keskiaikaiset juuret. Se on ollut vuodesta 2005 lähtien Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luettelossa.
Juhlaa vietetään vuosittain helluntaina. Ajankohta on sidottu vuosittain kirkolliseen kalenteriin ja määräytyy pääsiäisen mukaan. Tavallisesti sitä vietetään touko-kesäkuussa. La Patum kestää keskiviikosta sunnuntaihin.
Juhlan keskeisintä sisältöä ovat sen erilaiset hahmot, kuten Plens tai Guita, jotka esittävät tanssin tai muun tapahtuman kaupungin pienellä keskusaukiolla. Hahmojen lisäksi juhlassa käytetään paljon ilotulitteita, jotka on kiinnitetty hahmoihin. Yleisö täyttää aukion ja osallistuu juhlaan hahmojen ympärillä. Kaikki La Patumin juhlatapahtumat ovat yleisölle ilmaisia.
La Patumiin kuuluu myös sitä varten sävellettyä musiikkia, jota esittää juhlaorkesteri kaupungin kirkon rappusilla. Musiikki on sävelletty 1800- ja 1900-luvuilla. La Patumin nimi tulee juhlaa säestävän isorummun äänestä, joka varhaisempina aikoina oli ainoa juhlaan liittynyt musiikkiesitys.
Egadisaaret
Egadisaaret (, , ) on Italialle kuuluva saariryhmä Sisilian länsipuolella Välimerellä. Se koostuu pienistä saarista, joiden yhteispinta-ala 37,45 km². Egadisaaret kuuluvat hallinnollisesti Trapanin maakuntaan.
Saaret Favignana, Marettimo, Levanzo, Formica ja Maraone ovat keskellä Egadin meriluonnonsuojelualuetta, jonka pinta-ala on noin 54 000 hehtaaria. Levanzolta on löydetty esihistoriallisia luolamaalauksia.
Saarelaisten pääelinkeino on kalastus, mitä on heikentänyt ylikalastus.
Egadisaarten luona käyty meritaistelu 241 eaa. ratkaisi ensimmäisen puunilaissodan. Saarista tuli osa Italiaa vasta vuonna 1937, jota ennen saaret olivat yksityisomistuksessa.
Egadisaaret sijaitsevat noin kuuden kilometrin päässä Sisiliasta länteen. Kaikki saaret ovat vuoristoisia. Korkein kohta on Marettimon saarella sijaitseva Monte Falcone (686 m). Holoseenikaudella Välimeren ollessa matalampi Egadisaaret kuuluivat Sisilian saareen.
Egadisaaret ovat olleet monien kansojen vallan alla. Foinikialaisten kauppareitti kulki saariston ohitse, minkä takia osa heistä jäi saarille asumaan. Ensimmäisen puunilaissodan seurauksena Karthago menetti saaret roomalaisille 241 eaa., ja saman sodan aikana suuri joukko saarten foinikialaisista sai surmansa. Roomalainen kulttuuri vei hitaasti sijaa foinikialaisilta, mutta asuinluolista on löydetty puunilaista kirjoitusta joka on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle. Länsi-Rooman tuhouduttua saariryhmä kuului gooteille, vandaaleille ja saraseeneille, kunnes normannit valloittivat Sisilian 1061-1091. Espanja pääsi saarilla valtaan pitkäksi ajaksi, kunnes velkaantumisensa takia Filip IV 1637 myi saaret. Espanjan vallan aikana tonnikalanpyynti alueella kasvoi mittavaksi. Florion suku osti saaret Pallavicinon suvulta vuonna 1874, ja hallinnoi niitä vuoteen 1937.
Egadisaarten mukaan on nimetty sylkikuoriaislaji "Malthinus egadiensis", joka löydettiin Marettimolta. Tavallisia lintulajeja ovat muuttohaukka, tuulihaukka ja vuorikotka.