hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ljubomir Fejsa
Ljubomir Fejsa (serb. Љубомир Фејса, s. 14. elokuuta 1988 Vrbas) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaa Benficaa.
Fejsa aloitti ammattilaisuransa Hajduk Kulassa, jossa hän nousi junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 2006. Hän oli jo kaudella 2005–2006 pelannut neljässä Serbian superliigan ottelussa, mutta seuraavina kahtena kautena hän lukeutui joukkueen runkopelaajiin pelaten yhteensä 52 liigaottelua.
Kaudeksi 2008–2009 Fejsa siirtyi saman sarjan suurseuraan Partizaniin, jossa voitti sekä Serbian-mestaruuden että Serbian cupin heti ensimmäisellä kaudellaan pelaten 27 liigaottelua. Partizan uusi mestaruutensa seuraavalla kaudella Fejsan pelatessa 20 ottelussa. Kaudella 2010–2011 Partizan saavutti taas sekä liigan että cupin voitot, mutta Fejsa pelasi kauden aikana vain kaksi liigaottelua.
Heinäkuussa 2011 Kreikan Superliigan Olympiakos hankki Fejsan 2,5 miljoonalla eurolla. Hän pelasi seurassa kaksi täyttä kautta, joina molempina joukkue voitti sekä liigamestaruuden että Kreikan cupin. Fejsan vastuu jäi kuitenkin varsin vähäiseksi – hän pelasi ensimmäisen kautensa aikana neljä ja toisen kautensa aikana 15 sarjaottelua. Hän edusti lisäksi Olympiakosia yhdessä sarjaottelussa kauden 2013–2014 alussa.
Elokuun 2013 lopussa Fejsa siirtyi Portugalin pääsarjan Primeira Ligan Benficaan kolmen miljoonan euron siirtosummalla. Benfica pelasi menestyksekkään kauden voittaen liigamestaruuden, Portugalin cupin ja Portugalin liigacupin sekä yltäen Eurooppa-liigan loppuotteluun. Fejsa, jolle kansallisen sarjan mestaruus oli kuudes peräkkäinen, pelasi kauden aikana 16 sarjaottelua.
Fejsa edusti Serbian alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta viidessä ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta 25 ottelussa. A-maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä 24. marraskuuta 2007 Javier Clementen alaisuudessa Kazakstania vastaan pelatussa 2008 EM-kilpailujen karsintaottelussa. Seuraavan A-maaottelunsa Fejsa pelasi kuitenkin vasta vuonna 2010.
Partizan:
Olympiakos:
Benfica:
Animal Alpha
Animal Alpha oli norjalainen rockyhtye, joka toimi vuosina 2002–2009.
Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat "Bundy", joka on muun muassa "Burnout Revenge" sekä "NHL 06" -videopelien soundtrackillä, sekä "Fire! Fire! Fire!".
Yhtyeeseen kuului kuusi jäsentä:
Debrah Scarlett
Joanna Deborah Bussinger (taiteilijanimeltään Debrah Scarlett; s. 20. heinäkuuta 1993 Basel, Sveitsi) on norjalais-sveitsiläinen laulaja-lauluntekijä.
Scarlett nousi julkisuuteen Norjan "The Voice" -laulukilpailusta vuonna 2013.
Scarlett edusti Norjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä yhdessä Mørlandin kanssa kappaleella "A Monster Like Me".
Nico &amp; Vinz
Nico & Vinz on norjalainen vuonna 2009 perustettu hip hop -duo. Duon muodostavat oslolaiset Nicolay "Nico" Sereba ja Vincent "Vinz" Dery. Duo tunnettiin ennen vuotta 2014 nimellä Envy.
Yhtye nousi kansainväliseen tietoisuuteen vuonna 2013 julkaistulla singlellään "Am I Wrong'". Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ""In Your Arms"" sekä ""One Song""
Lauri Akselinpoika Tott
Lauri Akselinpoika Tott (, k. 3. toukokuuta 1483, Raasepori) oli tanskalais-ruotsalainen aatelinen ja valtaneuvos, joka toimi Raaseporin ja Viipurin linnojen käskynhaltijana.
Tottin aatelissukuun kuuluneen Lauri Akselinpoika Tottin isä oli tanskalainen valtaneuvos Axel Pedersen Tott ja äiti tämän toinen puoliso Ingeborg Ivarsdotter. Hänen veljiään olivat muun muassa valtaneuvokset Eerik ja Ivar Tott. Yhteensä veljeksiä oli yhdeksän, joilla kaikilla oli sekä Tanskan että Ruotsin kansalaisuus. Hänen ensimmäiset läänityksensä olivat Tanskassa Sjellannin saarella, josta Lauri Akselinpoika muutti Ruotsiin vuosien 1466–1467 aikana, kun kuningas Kristian I takavarikoi veljesten omistukset. Vuonna 1467 hän sai haltuunsa veljensä Eerikin ostaman Årstan linnan Södermanlandissa ja vuotta myöhemmin Lauri Akselinpojasta tuli Raaseporin linnan käskynhaltija. Eerikin kuoltua 1481, hänestä tuli myös Viipurin linnan käskynhaltija.
Lauri Akselinpoika Tott menetti puolisonsa Katariina Jönsintytär Viffertin ja poikansa vuonna 1468 tapahtuneessa Hanneke Wromen haaksirikossa Raaseporin Jussarön saaren edustalla. Lyypekistä Tallinnaan matkalla ollut hansaliiton alus oli poikennut Tukholman Arholmassa, josta Katariina ja pariskunnan poika nousivat laivaan tarkoituksenaan jäädä pois Raaseporissa. Valmisteilla ollut Karjaan kirkko omistettiin myöhemmin hänen vaimonsa kunniaksi Pyhän Katariinan mukaan. Myöhemmin Lauri Akselinpoika sai kaksi tytärtä Katarina Eerikintytär Nipertzin (k. 1487) kanssa. Raaseporissa kuollut Lauri Akselinpoika Tott haudattiin Kronobäckin luostarin hautausmaalle Smoolantiin.
Aheym: Kronos Quartet Plays Music by Bryce Dessner
Aheym: Kronos Quartet plays music by Bryce Dessner on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä ANTI– Records. Levyllä kuullaan yhdysvaltalaisen Bryce Dessnerin teoksia.
Kaikki sävellykset Bryce Dessner.
Igor
Igor () on venäläinen miehen etunimi. Se on venäläinen muoto nimestä skandi­naavi­sesta Yngvar (Ingvar, ja Venäjällä se on ollut käytössä varjagien ajoista, 900-luvulta lähtien, ja on ollut myös kahdella Kiovan Venäjän ja yhdellä Novgorod-Severskin ruhtinaalla.
Nimi on käytössä myös Puolassa, Sloveniassa, Kroatiassa, Serbiassa ja Makedoniassa. Suomessakin on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan ollut vuoden 2016 loppuun mennessä 2275 Igor-nimistä henkilöä.
Myös Espanjassa Igor-nimi on käytössä, pääosin baskien keskuudessa.
HMS U5
HMS U5 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1943 ja se liitettiin laivastoon 10. kesäkuuta 1944.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Malmöön Kockums Mekaniska Verkstads AB:lle, mistä se palasi palvelukseen 19. kesäkuuta 1963 Abborren-luokan nimikkoaluksena nimellä "HMS Abborren" (runkonumerolla Ab ja Abb). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1976 ja se romutettiin Ystadissa.
HMS U6
HMS U6 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 18. elokuuta 1943 ja se liitettiin laivastoon 18. heinäkuuta 1944.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Karlskronan laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 18. kesäkuuta 1964 Abborren-luokan aluksena nimellä "HMS Siken" (runkonumerolla Si ja Sik). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1974 ja se romutettiin Ystadissa.
HMS U7
HMS U7 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta 1943 ja se liitettiin laivastoon 22. syyskuuta 1944.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Karlskronan laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 18. lokakuuta 1963 Abborren-luokan aluksena nimellä "HMS Gäddan" (runkonumerolla Gä ja Gäd). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1973 ja se myytiin 1975 romutettavaksi Ronnebyhyn.
HMS U8
HMS U8 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1944 ja se liitettiin laivastoon saman vuoden lopulla 26. lokakuuta.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Malmöön Kockums Mekaniska Verkstads AB:lle, mistä se palasi palvelukseen 7. helmikuuta 1964 Abborren-luokan aluksena nimellä "HMS Laxen" (runkonumerolla La ja Lax). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1976 ja se romutettiin Ystadissa.
HMS U9
HMS U9 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene ().
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1944 ja se liitettiin laivastoon saman vuoden lopulla 21. marraskuuta.
Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Karlskronan laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 18. huhtikuuta 1964 Abborren-luokan aluksena nimellä "HMS Makrillen" (runkonumerolla Ma ja Mak). Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1976 ja se romutettiin Ystadissa.
Noah: Music from the Motion Picture
Noah: Music from the Motion Picture on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin soundtrack-albumi, joka julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Nonesuch Records. Levyllä kuullaan yhdysvaltalaisen Clint Mansellin teoksia.
Kaikki sävellykset Clint Mansell.
Heräteostos
Heräteostos eli impulssiostos () on hetken mielijohteesta ilman etukäteispohdintaa tehty hankinta. Heräteostoksia tehdään usein harkitumpien ja hinnaltaan isompien ostosten ohessa erityisesti päivittäistavaraostoksilla tai verkkokaupassa.
Vähittäiskauppiaat ja muut markkinoijat pyrkivät lisämyyntiä saadakseen edistämään asiakkaiden heräteostosten tekoa muun muassa:
Naisten ostokäyttäytymistutkimuksissa suosituimmiksi heräteostosten tuoteryhmiksi ovat nuorilla nousseet itseilmaisuun liittyvät tuotteet: vaatteet, kosmetiikka, korut sekä edulliset sisustustavarat. Keski-ikäisten herätetuotteita ovat vaatteet, makeiset ja viherkasvit. 50–64-vuotiaat heräteostavat useimmiten elintarvikkeita tai leluja lastenlapsilleen ja yli 65-vuotiaat kirjoja tai lehtiä. Miesten heräteostoksia ei tutkittu, mutta tutkija Kati-Erika Timperi arveli niiden kohdistuvan muun muassa tekniikkaan ja urheiluvälineisiin.
Hetken mielijohteesta voidaan ostaa myös erilaisia palveluja. Elokuvateatterin ohi kulkiessaan voi päättää ostaa lipun juuri alkamassa olevaan näytäntöön, tai lomamatkallaan ostaa palveluja joita ei kotimaassaan ostaisi kalliimman hintatason takia.
Heräteostoksia tehdään sekä alakuloisen olon parantamiseksi että vielä useammin hyvällä tuulella ollessa. Liian runsaat heräteostokset aiheuttavat kuluttajissa usein katumuksen ja häpeän tunnetta. Heräteostos saatetaan piilottaa kaappiin pois näkyvistä. Koti- ja etämyynnissä (verkkokauppa, postimyynti) lakisääteinen palautusoikeus suojelee katuvaa kuluttajaa, ja vastaavaa palautus- ja vaihtomahdollisuutta tarjoavat usein vapaaehtoisesti myös muut kauppiaat.
Nuorilla hallitsematon ostokäyttäytyminen voi aiheuttaa maksuvaikeuksia ja oman talouden hallinnan menettämistä. Vuonna 1999 julkaistussa haastattelututkimuksessa 18 prosenttia naisvastaajista kertoi ostosten aiheuttamista maksuvaikeuksista.
Georg Andersen
Georg Andersen (s. 7. tammikuuta 1963) on norjalainen kuulantyöntäjä. Hänen parhaita saavutuksiaan olivat kuulantyönnössä sisäratojen EM- ja MM-pronssit vuonna 1989 tuloksilla 20,22 ja 20,98 sekä ulkoratojen EM-pronssi vuonna 1990 tuloksella 20,71. Norjan mestaruuden Andersen voitti neljä kertaa vuosina 1987, 1988, 1990 ja 1995.
Andersen oli hopealla myös Tokion MM-kilpailuissa vuonna 1991 työnnettyään tuloksen 20,81, mutta hänen suorituksensa hylättiin anabolisia steroideja sisältäneen dopingnäytteen vuoksi. Hän palasi dopingrikkeistään saamansa kilpailukiellon jälkeen kilpailemaan vielä vuoden 1995 MM-kisoihin mutta jäi tuolloin karsintaan tuloksella 18,84.
Andersen ehti uransa aikana edustaa kolme eri seuraa: IK Granea, IK Tjalvea ja Urædd Friidrettiä.
Siviiliammatiltaan Andersen on poliisi. Myös hänen poikansa Stian Andersen oli urheilija, joka kilpaili yleisurheilun moniotteluissa junioreiden arvokisatasolla saavuttamatta kuitenkaan suurempaa menestystä.
Chistén
Chistén () on kunta Uescan maakunnassa Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa.
Natriumditioniitti
Natriumditioniitti (NaSO) on natrium- ja ditioniitti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pelkistimenä paperi- ja tekstiiliteollisuudessa sekä orgaanisissa synteeseissä. Älä sekoita natriumditionaattiin, joka on ominaisuuksiltaan hyvin erilainen yhdiste.
Huoneenlämpötilassa natriumditioniitti on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (NaSO·2HO). Natriumditioniitti liukenee kohtalaisesti, mutta vesiliuokset ovat alttiita hapettumiselle. Erityisesti happamissa olosuhteissa ne hapettuvat natriumvetysulfiittia ja natriumtiosulfaattia sisältäviksi liuoksiksi. Kuumennettaessa kosteaa tai kuivaa natriumditioniittia se hajoaa kiivaasti muodostaen rikkidioksidia. Yhdiste on hyvin voimakas pelkistin ja pelkistää jalometallien kuten kullan, hopean ja kuparin ionien lisäksi myös lyijyn, vismutin ja antimonin ionit metallisiksi alkuaineiksi. Orgaanisista funktionaalisista ryhmistä natriumditioniitti pelkistää atso-, diatso-, nitro-, nitroso- ja karbonyyliryhmät. Voimakkaan pelkistyskyvyn vuoksi kaupallisen natriumditioniitin joukkoon lisätään stabilisaattoriksi vesiliuokseen tyypillisesti joko glyserolia, formaldehydiä, asetonia tai kiinteään yhdisteeseen sinkkioksidia.
Natriumditioniittia voidaan valmistaa pelkistämällä natriumvetysulfiittia rikkihapokkeen läsnä ollessa metallisen sinkin, natriumformiaatin, natriumamalgaamin tai elektrolyyttisen pelkistyksen avulla. Muita tapoja yhdisteen valmistamiseen ovat sinkkidiotioniitin ja natriumhydroksidin välinen reaktio ja rikkidioksidin pelkistäminen johtamalla sitä emäksiseen natriumboorihydridiliuokseen.
Natriumditioniitin käyttö perustuu sen suureen pelkistyskykyyn. Sitä käytetään muun muassa sellun ja tekstiilien valkaisemiseen ja tekstiilien kyyppivärjäyksessä veteen liukenemattomien väriaineiden pelkistämiseen veteen liukeneviksi leukomuodoiksi esimerkiksi värjätessä kankaita indigolla. Yhdistettä käytetään myös pelkistimenä orgaanisissa synteeseissä sekä reagenssina analyyttisessä kemiassa esimerkiksi kaasuanalyyseissä.
Hallaus
Hallaus (murresana, tarkoitta joko "halausta" tai "hallan vaikutusta") on Pohjois-Suomen merkittävin nykykirjallisuuden aikakauskirja. Se on kaunokirjallista tekstimateriaalia kuten runoja, novelleja ja sarjakuvia sisältävä kausijulkaisu, joka sijoittuu lehden ja antologian välimaastoon. Hallauksen ensimmäinen numero ilmestyi syyskuussa 2005. Sanataideyhdistys Huutomerkki ry vastaa Hallauksen julkaisemisesta. Hallaus on Kultti ry:n (Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton) jäsenlehti.1. Hallaus, violetti
2. Rakkaus, vaaleanpunainen
3. Kuolema, tummanvihreä
4. Joulu, oranssi
5. Merkit ja merkitys, turkoosi
6. Kekkonen, sininen
7. Jumala, vaalean keltainen
8. Aika ,vaalean ruskea
9. Oulun palo, punainen
10. Minuus ja muotti, musta
11. Kritiikki, hopea ja sininen
12. Reikä ja paikka, tumman sininen
13. Valo, valkoinen
14. Järjettömyys ja tunteet, ruskea
15. Lapin legendat ja lorut, vaalean vihreä
16. Tyttötaide, tumman punainen
17. Juhlat, harmaa
17B. PopUp-Hallaus: Myytit
18. Kanssakulkijamme eläimet, sininen
19. Harhat, keltavihreä
20. Venäjä, punainen ja keltainen
21. Muisti, sininen ja valkoinen
22. Raja, vihreä, keltainen ja valkoinen
23. Päätös, keltainen ja punainen
24. Japani, punavalkoinen
25. Suomi 2.0 eli Suomen tulevaisuus, sinivalkoinen
Jørgen Løvland
Jørgen Løvland (3. helmikuuta 1848 - 21. elokuuta 1922) oli norjalainen opettaja ja Liberaalipuolueen (Venstre) poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 23. lokakuuta 1907 – 19. maaliskuuta 1908. Hän puolusti kahden kansalliskielen (bokmål ja nynorsk) yhdenvertaista asemaa.
Gunnar Knudsen
Gunnar Knudsen (19. syyskuuta 1848 - 1. joulukuuta 1928) oli norjalainen laivanvarustaja ja Liberaalipuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1908 - 1910 ja 1913 - 1920. Hän toimi aktiivisesti maansa sähköistämisessä ja vesivoiman valjastamisessa.
Eduard von Schleich
Eduard Ritter von Schleich (9. elokuuta 1888 München, Saksa – 15. marraskuuta 1947 Baijeri, Saksa) oli ensimmäisen maailmansodan ja toisen maailmansodan hävittäjä-ässä ja Luftwaffen kenraali.
Ensimmäisessä maailmansodassa Schleich saavutti 35 pudotusta lentäen mustaksi maalatulla koneella. Liitoutuneiden lentäjät kutsuivatkin häntä "mustaksi ritariksi" sen vuoksi. Sodan aikana hänelle myönnettiin ensimmäisen ja toisenluokan rautaristit ja Pour le Mérite jonka myöntämisen jälkeen keisari Wilhelm II aateloi hänet.
Vuonna 1937 Schleich siirrettiin johtamaan JG 234 II laivuetta. Vuonna 1938 Schleich nimitettiin everstiksi ylennettynä uuden hävittäjärykmenti JG 132:n komentajaksi (nimettiin sittemmin Jagdgeschwader 26 ”Schlageter”ksi). Uusi hävittäjärykmentti osallistui aktiivisesti Reininmaan miehitykseen. 
Toisessa maailmansodassa Schleich toimi aluksi hävittäjälentokoulun komentajana ja sitten Romanian ilmavoimien kouluttajana.
Andrei Kabjakou
Andrei Uladzimiravitš Kabjakou (; , s. 21. marraskuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko ja entinen Valko-Venäjän pääministeri. Hänet nimitettiin pääministerin tehtävään 27. joulukuuta 2014. Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka erotti Kabjakoun elokuussa 2018.
Punaisen Ristin Nuorten turvatalo
Punaisen Ristin Nuorten turvatalot antavat apua ja tukea 12–19-vuotiaille nuorille ja heidän perheilleen kaikenlaisissa pulma- ja kriisitilanteissa. Nuorten turvatalot tekevät ennaltaehkäisevää lastensuojelutyötä ja toimivat aina yhdessä perheen kanssa. Tarvittaessa Nuorten turvataloilta saa myös väliaikaisen yöpymispaikan.
Nuorten turvatalojen palvelut ovat maksuttomia. Nuori tai perhe voi hakeutua tai soittaa turvataloon ilman lähetettä ja ajanvarausta talojen aukioloaikoina. Arkisin Nuorten turvatalon työntekijän tavoittaa puhelimitse myös päiväsaikaan. Nuorten turvatalot sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Turussa ja Tampereella.
Nuori voi tulla turvatalolle vain juttelemaan. Olemme avoinna joka päivä illasta aamuun klo 17-10. Tarpeen vaatiessa turvatalosta saa väliaikaisen yöpymispaikan, josta sovitaan huoltajan kanssa. Nuorelle majoitus on maksuton eikä hän tarvitse sitä varten lähetettä.
Nuori perheineen voi tulla keskustelemaan perhehuoneeseen, vaikka väliaikaiselle majoitukselle ei olisikaan tarvetta. Pyrimme löytämään yhteisymmärryksen nuoren ja tämän perheen välille ja tarvittaessa ohjaamaan heitä eteenpäin. Perheelle palvelu on maksuton.
Nuorella on mahdollisuus saada turvatalolta yksilöllistä tukea oman, tasapainoisen elämän aloittamiseksi. Työskentely perustuu luottamukselliseen ohjaukseen, jossa huomioidaan myös nuoren perhe. Nuorten ja perheiden tukemisen lisäksi teemme jatkuvaa yhteistyötä esimerkiksi koulujen ja muiden nuoren kannalta hyödyllisten tahojen kanssa. Itsenäistymisen tuki on omana palvelumuotonaan Helsingin, Tampereen ja Espoon turvataloissa.
Turussa on mahdollisuus saada läheisneuvonpidon apua. Lisätietoja saat Turun Nuorten turvatalosta.
Nuorten turvatalot järjestävät erilaista ystävä- ja ryhmätoimintaa. Ottamalla yhteyttä lähimpään Nuorten turvataloon saat tietää siitä lisää.
Amir Arsalan-e namdar
Amir Arsalan-e namdar (”Kuuluisa Amir Arsalan”) on vuonna 1955 valmistunut iranilainen seikkailuelokuva. Samannimiseen kertomukseen perustuvan elokuvan on ohjannut Shapur Yasami. Sen pääosaa esittää Iloosh Khoshabe.
Amir Arsalan saapuu Istanbuliin, jossa hän rakastuu Petros-kuninkaan tyttäreen Farrokhiin. Farrokh katoaa salaperäisesti ja Shams-visiirin auttama Arsalan lähtee etsimään häntä. Monien seikkailujen jälkeen Arsalan pelastaa Farrokhin. He palaavat Istanbuliin ja menevät naimisiin.
Mustavalkoinen "Amir Arsalan-e namdar" perustuu šaahi Nasser al-Din Shah Qajarin tarinankertojan Mohammad Ali Naqib al-Mamalekin proosakertomukseen, jonka vanhin käsikirjoitus on vuodelta 1887/1888. Se oli kehonrakentajana ja painijana tunnetun Iloosh Khoshaben ensimmäinen elokuvarooli. Majid Vafadarin Karim Fakourin sanoihin säveltämät laulut esittää suosittu laulaja Parvaneh.
Kömpelösti toteutettu "Amir Arsalan-e namdar" oli suositun tarinansa ansiosta iranilaisen elokuvan siihen asti suurin yleisömenestys. Sen suosiota yritettiin hyödyntää Shapur Yasamin seuraavana vuonna valmistuneessa "Ghezel Arsalanissa", joka perustuu samaan aiheeseen. Esmail Kushan ohjasi tarinasta uuden värillisen version vuonna 1966.
Vegard Heggem
Vegard Heggem (s. 13. heinäkuuta 1975 Trondheim) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Heggem edusti ammattilaisuransa aikana vain kahta seuraa. Hän pelasi Norjan pääsarjan Tippeligaenin Rosenborgissa kolme täyttä kautta (1995–1997) voittaen mestaruuden jokaisena kautena ja lisäksi Norjan cupin kaudella 1995. Heggem ehti aloittaa seurassa myös kauden 1998, mutta siirtyi kaudeksi 1998–1999 Englannin Valioliigan Liverpooliin. Hän kuului seuran runkopelaajiin kahden ensimmäisen kautensa ajan. Kesällä 2000 Heggemin vanha akillesjännevamma uusiutui EM-kilpailuissa 2000. Loukkaantumisen jälkeen hän ei enää yltänyt entiselle tasolleen, vaan pelasi seuraavan kauden aikana vain kolme ja sitä seuraavien kahden kauden aikana ei ainuttakaan liigaottelua. Heggem lopetti uransa kauden 2002–2003 jälkeen vain 27-vuotiaana.
Norjan A-maajoukkueessa Heggem pelasi 20 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 1998–2000. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 1998 ja EM-kilpailuissa 2000.
Mysteeri (kappale)
Mysteeri on marraskuussa 2001 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on yksi aikaisemmin syyskuussa julkaistun kokoelma-albumin "Legenda" uusista lauluista. Sen kaksi muuta kappaletta ovat yhtyeen vanhaa tuotantoa ja ne on äänitetty Yön 20-vuotisjuhlakiertueen konsertissa Tampereen Tullikamarilla, jossa mukana oli myös yhtyeen alkuperäisjäsen Jussi Hakulinen. "Joutsenlaulu" kuului tuolloin Yön keikkasettiin ensimmäistä kertaa sitten vuonna 1985 tapahtuneen Hakulisen eron.
Singlen nimikappale "Mysteeri" on Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjän säveltämä. Olli Lindholm on kuvaillut sen alkuperäistä muotoa liian monimutkaiseksi hänen laulutaidoilleen, eikä kappaletta myöskään ole kuultu keikoilla kuin muutaman kerran.
Jose Molina
Jose Molina (s. 1971 San Juan, Puerto Rico) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten scifi-sarjojen "Dark Angel" (2000–2002) ja "Firefly" (2002) käsikirjoittajana. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa rikosdraamoissa "" (1999–) ja "Ilman johtolankaa" (2002–2009). Sittemmin hän on käsikirjoittanut jaksoja televisiosarjoissa "Vampyyripäiväkirjat" (2009–) ja "Agent Carter" (2015).
Peter Tordenskjold
Peter Jansen Wessel Tordenskiold tai Tordenskjold (20. lokakuuta 1690–12. marraskuuta 1720) oli norjalainen vara-amiraali, joka palveli Tanska-Norjan laivastossa suuren Pohjan sodan aikana.
Peter Tordenskiold syntyi Trondheimissa vuonna 1690 ja hänen isänsä oli raatimies Jan Wessel. Lapsena häntä kuvailtiin vaikeaksi ja hän joutui usein vaikeuksiin. Tarinan mukaan vuonna 1704 Trondheimin satamassa vieraili kuningas Fredrik IV:tä kuljettanut laiva ja sen lähtiessä kohti Tanskaa Tordenskiold nousi sen kyytiin. Vuonna 1706 hän pyrki kadetiksi laivastoon, mutta hänen hakemuksensa hylättiin. Sen sijaan hän löysi töitä "Christianus Quintus" -nimiseltä kauppalaivalta, joka matkasi esimerkiksi Guineaan ja Länsi-Intiaan vuosina 1706-1708. Palatessaan Tanskaan hän teki uuden hakemuksen kadetiksi ja lähti vielä kerran töihin "Fridericus Quartus" -nimiselle laivalle. Palatessaan tältä reissulta vuonna 1710 hän sai tiedon siitä, että hänen hakemuksensa oli hyväksytty.
Tällä välin Tanska-Norja oli liittynyt suureen Pohjan sotaan Ruotsia vastaan. Tordenskjold oli jo vuonna 1711 varakomentajana fregatti "Postillionilla" yleten samana vuonna aliluutnantiksi. Toukokuussa 1712 hän sai komentoonsa 20-tykkisen fregatin nimeltä "Løvendals Galej" ja yleni samana vuonna kapteeniluutnantiksi. Heinäkuussa 1714 Peter komensi laivaansa ruotsalaista fregattia vastaan. Taistelu loppui kun hänen laivastaan loppuivat ruuti ja ammukset ja lisäksi sää teki ruotsalaislaivan valtauksesta mahdottoman. Laivat päätyivät lopulta tästä sovittuaan lopettamaan taistelun ja purjehtimaan omiin suuntiinsa. Peter joutui toiminnastaan sotaoikeuteen, jossa hänet todettiin kuitenkin syyttömäksi. Tuomion sijaan hänet ylennettiin sittemmin kapteeniksi. Vuonna 1715 Peter voitti pienen ruotsalaisen laivasto-osaston Kattegatilla ja valtasi "Hvita Örn" -nimisen ruotsalaisaluksen. Palkinnoksi saavutuksesta alus annettiin Peterin komennettavaksi nimellä "Hvide Ørn" (). 8. elokuuta hän taisteli ruotsalaista linjalaivaa ja fregattia vastaan lähellä Rügenin saarta. Hänen onnistui ajaa ruotsalaisalukset tiehensä huolimatta alivoimastaan. 24. helmikuuta 1716 Peter aateloitiin ja hän sai nimen Tordenskiold. Heinäkuussa 1716 ruotsin kuningas Kaarle XII johti armeijansa Norjaan. Tähän liittyen ruotsalaiset olivat lähettäneet joukoille tarvikkeita meriteitse. Tordenskjold yllätti ruotsalaiset huoltoalukset Dynekilenin vuonolla ja tuhosi 25 ruotsalaisalusta. Joulukuussa 1718 hän kuulu huhun Kaarle XII:n kuolemasta ja sen vahvistettuaan hän kiirehti Tanskaan kertomaan uutisesta Fredrik IV:lle. Kiitoksena hänet ylennettiin vara-amiraaliksi. Heinäkuussa 1719 Tordenskiold hyökkäsi Marstrandiin ankkuroitunutta ruotsalaista laivasto-osastoa vastaan vallaten samalla Carlstenin linnan.
Suuren Pohjan sodan päättyessä heinäkuussa 1720 Tordenskjold matkusti Saksaan. Hannoverissa hän tapasi Axel Jacob Staël von Holsteinin. Tapaaminen kärjistyi tappeluksi uhkapelihuijaussyytösten takia, mikä taas johti kaksintaisteluhaasteeseen. Taistelu käytiin 12. marraskuuta miekoin. Miekkailussa kokemattomampi Tordenskjold sai nopeasti surmansa. Hänet haudattiin Holmenin kirkkoon Kööpenhaminaan.
Vidar Riseth
Vidar Riseth (s. 21. huhtikuuta 1972 Frosta) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Riseth aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa yhden Norjan pääsarjan ottelun kaudella 1992, jolla joukkue voitti sekä sarjan mestaruuden että Norjan cupin. Rosenborg voitti mestaruuden myös seuraavalla kaudella Risethin pelatessa kymmenen ottelua. Kaudeksi 1994 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Kongsvingeriin, jossa sai enemmän vastuuta. Riseth pelasi 18 sarjaottelua ensimmäisellä kaudellaan, 24 ottelua kaudella 1995 ja 14 ottelua kaudella 1996. Kaudella 1995–1996 hän pelasi lisäksi 11 ottelua Englannin 1. divisioonan Luton Townissa.
Kaudeksi 1996–1997 Riseth siirtyi ulkomaille pysyvällä siirrolla, kun Itävallan Bundesliigan LASK Linz hankki hänet. Riseth kuului joukkueen runkopelaajiin kahden kauden ajan. Hän ehti aloittaa seurassa myös kauden 1998–1999, mutta siirtyi pian sen alkamisen jälkeen Skotlannin Valioliigan Celticiin. Riseth edusti Celticiä myös seuraavalla kaudella ja pelasi vielä yhden ottelun kaudella 2000–20001, kunnes siirtyi Saksan Bundesliigan 1860 Müncheniin.
Kaudeksi 2003 Riseth palasi Tippeligaeniin ja Rosenborgiin. Hän pelasi seurassa tällä kertaa viisi kautta voittaen kolme Norjan-mestaruutta (2003, 2004, 2006) ja Norjan cupin kaudella 2003. Vuosina 2008–2010 Riseth edusti Norjan pääsarjan pienempiä seuroja Lillestrømiä, Strømsgodsetia ja Kongsvingeriä, johon hän palasi kaudeksi 2010, jonka jälkeen päätti uransa.
Norjan A-maajoukkueessa Riseth pelasi vuosina 1997–2007 yhteensä 52 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän pelasi vähintään yhden A-maaottelun 11 peräkkäisenä vuotena. Riseth oli mukana MM-kilpailuissa 1998 – joissa hän pelasi kaikissa Norjan neljässä ottelussa – ja EM-kilpailuissa 2000.
Rosenborg:
Ylimarkun kirkko
Ylimarkun kirkko () on Närpiön Ylimarkkuun vuosina 1875–1878 rakennettu puinen sisäviisteinen tasavartinen ristikirkko. Kirkon suunnitteli Theodor Granstedt. Ristikeskustassa on särmäkartion varaan rakennettu nelisivuinen lyhty. Sisäkatteena on puupylväiden kannattelema paneelikate. Kirkkoa on korjattu 1927 sisältä, 1955, 1956 ja 1967, jolloin ulkomaalaus uusittiin. Erillinen puinen uusgotiikkaa edustava kellotapuli on rakennettu 1876, sen kellot ovat vuosilta 1771, 1884 ja 1897. Kirkon pinta-ala on 660 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 1200 hengelle. Kirkon 17-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1976, mutta kirkossa on lisäksi Närpiön kirkosta 1881 siirretyt Olof Hedlundin 1747 valmistamat alun perin 6-äänikertaiset urut. Ne uudistettiin ja laajennettiin 8-äänikertaisiksi vuonna 1899. Alttaritaulu "Golgata" on Axel Haartmanin 1933 maalaama. Kirkon alkuperäinen ulkoseinien väri oli keltainen, mutta väritystä muutettiin 1967 arkkitehti Krister Korpelan ehdotuksesta. Ulkoseinät ovat kahta eri violetin värisävyä, kulmalaudat valkoiset ja koristukset harmaansiniset.
Geir Einang
Geir Einang (s. 8. maaliskuuta 1965 Øvre Årdal, Årdal, Sognin ja Fjordanen lääni) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Vestre Slidre IL -seuraa.
Einang kuului pronssia saaneisiin Norjan viestijoukkueisiin MM-kilpailuissa Feistritz an der Draussa 1989 ja Lahdessa 1991. Lahdessa 1991 hän sijoittui lisäksi viidenneksi pikakilpailussa (10 km) ja kuudenneksi normaalimatkalla (20 km). Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli pikakilpailussa yhdestoista.
Einang sijoittui maailmancupissa kolmanneksi Holmenkollenin pikakilpailussa 1988. Hän voitti pikakilpailun Norjan-mestaruuden 1988.
Sverre Istad
Sverre Istad (s. 3. tammikuuta 1965 Voss) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Voss IL -seuraa.
Istad kuului joukkuekilpailun hopeaa saaneeseen Norjan joukkueeseen Lahden MM-kilpailuissa 1991. Samojen kisojen pikakilpailussa (10 km) hän oli yhdeksäs. Hän sijoittui pikakilpailussa 28:nneksi Lake Placidin MM-kilpailuissa 1987 ja 30:nneksi Calgaryn olympialaisissa 1988.
Istad voitti pikakilpailun Norjan-mestaruuden 1990.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1701–1800
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1701–1800.
Ivar Ulekleiv
Ivar Ulekleiv (s. 22. toukokuuta 1966 Dombås, Dovre, Opplandin lääni) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Dovre Skiskytterlag -seuraa.
Ulekleiv kuului joukkuekilpailun hopeaa saaneeseen Norjan joukkueeseen Lahden MM-kilpailuissa 1991. Hän sijoittui pikakilpailussa (10 km) 21:nneksi Borovetsin MM-kilpailuissa 1993. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli pikakilpailussa neljästoista ja viestissä seitsemäs.
Ulekleiv voitti pikakilpailun Norjan-mestaruuden 1993.
Sigurd Stenius
Carl Sigurd Stenius (10. toukokuuta 1878 Helsinki – 6. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja toimitusjohtaja. Hän oli keskeisessä asemassa Helsingin Munkkiniemen kaupunginosan rakentamisessa.
Steniuksen vanhemmat olivat kauppapuutarhuri, Haagan huvilakaupungin perustaja Mårten Gabriel Stenius ja Olga Emilia Brander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1900.
Stenius toimi Helsingin maanviljelys- ja kauppakemian laboratorion assistenttina 1900–1902 ja hydrografis-biologisen kommission assistenttina 1902–1908. Hän toimi sitten maanmyyntiyhtiö Aktiebolaget M.G. Steniuksen toimitusjohtajana vuodesta 1908 alkaen. Tämä yhtiö osti vuonna 1910 suurimman osan Munkkiniemen kartanon maa-alueista kartanon omistaneelta kenraali Georg Edvard Ramsayltä ja tilasi omistamilleen maa-alueille arkkitehti Eliel Saariselta vuonna 1915 valmistuneen kunnianhimoisen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelman, josta toteutui kuitenkin vain pieni osa. Stenius-yhtiön maille perustettiin 1920 Huopalahden kunta, josta erotettiin 1923 Haagan kauppala. Molemmat liitettiin Helsinkiin 1946. Stenius oli M. G. Stenius-yhtiön toimitusjohtajana aina vuoteen 1938 saakka, jolloin Helsingin kaupunki osti yhtiön osakkeet.
Stenius oli Helsingin pitäjän kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana 1908–1916, Huopalahden kunnallislautakunnan puheenjohtajana 1920–1924 ja Huopalahden kunnanvaltuutettuna 1925–1936. Hän oli myös Huopalahden seurakunnan kirkkoneuvoston ja kirkkovaltuuston jäsenenä.
Stenius oli naimisissa 1910–1924 filosofian maisteri Sigrid Helene Danielssonin (k. 1924) ja vuodesta 1927 Svea Söderströmin kanssa.
Sigurd Steniuksen ja hänen vaimonsa hauta sijaitsee Sigurd Steniuksen puistossa Munkkiniemessä.
Frode Løberg
Frode Løberg (s. 23. tammikuuta 1963 Elverum, Hedmarkin lääni) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Elverum IL -seuraa.
Løberg kuului joukkuekilpailun hopeaa saaneeseen Norjan joukkueeseen Lahden MM-kilpailuissa 1991. Hän sijoittui Calgaryn olympialaisissa 1988 pikakilpailussa (10 km) 14:nneksi, normaalimatkalla (20 km) 20:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli normaalimatkalla kahdeksas ja viestissä viides.
Løberg voitti Norjan-mestaruuden normaalimatkalla 1989 ja 1990 sekä pikakilpailussa 1989.
Villa Rana
Villa Rana on arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema jugend-tyylinen rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Se valmistui vuonna 1905, ja siinä oli Jyväskylän seminaarin piirustus- ja veistosalit 1950-luvun loppuun saakka. Sittemmin Villa Ranassa on ollut Jyväskylän yliopiston toimitiloja, mutta yliopisto luopui rakennuksen käytöstä sen kalliin vuokran vuoksi. Sitä esitettiin vuonna 2015 Europa Nostran listalle Euroopan uhanalaisimmista kulttuuriperintökohteista, mutta se ei tullut valituksi, vaan Suomesta listalle valittiin Helsinki-Malmin lentoasema.
1960-luvulla rakennus oli purku-uhan alla, mutta se pelastui, kun seminaari ja silloinen Kasvatusopillinen korkeakoulu ottivat sen käyttöön. Rakennus sai 1960-luvulla nimen sammakkoaiheisen ornamentiikkansa mukaan. Siellä oli Historian ja etnologian laitoksen työtiloja sekä Blomstedtin ja Paulaharjun mukaan nimetyt luentosalit.
Marraskuussa 2016 Suomen Yliopistokiinteistöt myi Villa Ranan Keski-Suomen suojeltavat museokiinteistöt Oy:lle.
Outokummun kirkko
Outokummun kirkko on Outokummussa sijaitseva suorakaiteinen rapatusta tiilestä tehty pitkäkirkko. Kirkon suunnittelun aloitti Bertel Liljeqvist ja viimeisteli Samuel Salvesen. 
Kirkon toiselta sivulta ulkonee kaksikerroksinen siipirakennus ja alttaripäädystä kapeampi ja matalampi kuori, jonka sivulla on sakasti. Siipirakennuksen seurakuntasali voidaan yhdistää kirkkosaliin. Kirkossa on jyrkkälapeinen satulakatto, toisen sivun ikkunat ovat tasa- ja toisen kiilapäätteiset. Sisäkatteena on puinen taitekatto. Kattoratsastaja toimii kellotelineenä pääsisäänkäynnin harjalla. Kirkon pinta-ala on on 245 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 350 + 300 hengelle. Kirkon 20 + 2 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1956. Alttarilla on risti.
Kirkossa tehtiin peruskorjaus 1977-1978, jonka suunnitteli Erkki Helasvuo. Siinä muun muassa uudistettiin penkit ja kuori ja rakennettiin kappeli alakertaan. Vuonna 2000 tehtiin maalaus- ja saneeraustyö, jonka suunnitteli arkkitehti Aulis Jääskeläinen ja vuonna 2007 saneerattiin kirkon alakerran tiloja. Uudet tekstiilit kirkkoon on suunnitellut Hanna Korvela.
Arnaía
Arnaía () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Aristotéliin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρναίας, "Dimotikí Enótita Arnaías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 063 ja varsinaisen Arnaían kaupungin väkiluku 2 300 (vuonna 2011).
Arnaía sijaitsee linnuntietä noin 60 kilometriä Thessalonikista itäkaakkoon. Kaupungin nimi oli vuoteen 1928 saakka "Liarígkovi" (Λιαρίγκοβη). Arnaía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Aristotéliin kunnaksi yhdessä Panagían ja Stágira-Ákanthoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Arnaía on Ierissóksen, Pyhän vuoren ja Ardamérin hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali, Pyhän Stefanoksen katedraali ("Mitropolitikós Naós Agíou Stefánou").
Arnaían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Delvináki
Delvináki (; kath. Δελβινάκιον, "Delvinákion") on Kreikan kylä sekä samanniminen Pogónin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Δελβινακίου, "Dimotikí Enótita Delvinakíou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 540 ja varsinaisen Delvinákin kylän väkiluku 772 (vuonna 2011).
Delvinákin kylä sijaitsee Kreikan luoteisosassa Albanian rajan pinnassa. Delvináki oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pogónin kunnaksi yhdessä Áno Kalamáksen, Áno Pogónin, Kalpákin, Lávdanin ja Pogonianín kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Delvináki on Dryïnoúpoliksen (Drópolin), Pogonianín ja Kónitsan hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali.
Delvinákin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Gouménissa
Gouménissa () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Paionían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γουμένισσας, "Dimotikí Enótita Gouménissas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kilkíksen alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 130 ja varsinaisen Gouménissan kaupungin väkiluku 3 609 (vuonna 2011).
Gouménissa sijaitsee Kreikan pohjoisosassa lähellä Makedonian tasavallan rajaa. Gouménissa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Paionían kunnaksi yhdessä Axioúpolin, Evropóksen, Livádian ja Polýkastron kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Gouménissa on Gouménissan, Axioúpolin ja Polýkastron hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan tuomiokirkko, Pyhän Yrjön tuomiokirkko ("Mitropolitikós Naós Agíou Georgíou").
Gouménissan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kastráki (Tríkala)
Kastráki (; kath. Καστράκιον, "Kastrákion") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalampákan kuntaan, Tríkalan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καστρακίου, "Topikí Koinótita Kastrakíou"). Kylän väkiluku on 1 117 (vuonna 2011).
Kastráki sijaitsee Thessalian tasangon itälaidalla noin kilometrin Kalampákan kaupungista luoteeseen. Kylä tunnetaan Kalampákan tavoin siitä, että se sijaitsee aivan Meteoran tunnettujen Pindos-vuoristoon kuuluvien kalliomuodostelmien juurella. Meteoran luonto- ja luostarialue on Unescon maailmanperintökohde. Kastrákin kylä on suosittu Meteorassa vierailevien turistien yöpymispaikka sekä muun muassa kalliokiipeilijöiden tukikohta. Kastrákista on matkaa alueen lähimpään toiminnassa olevaan luostariin eli Pyhän Nikolaoksen luostariin noin kilometri. Kylän pääelinkeino on turismi.
Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot. Panagía Doúpianin kirkko, joka liittyy Meteoran luostareiden historiaan, on bysanttilaiselta ajalta 1000-luvulta tai 1100-luvun alusta. Adráchtin Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko ("Koimíseos tis Theotókou") on kolmelaivainen basilika, jonka koristelu on 1500-luvulta. Pyhän Nikolaoksen kirkon ("Ágios Nikólaos") ja Pyhän Athanasioksen kirkon ("Ágios Athanásios") seinämaalaukset ovat 1700-luvun lopulta. Mandilán Pyhän Yrjön luostari ("Moní Agíou Georgíou Mandilá") on 1300-luvulta.
Kými
Kými (; myös "Kími") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Kými-Alivérin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κύμης, "Dimotikí Enótita Kýmis") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Euboian saarella, Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 7 112 ja varsinaisen Kýmin kaupungin väkiluku 2 383 (vuonna 2011).
Kými sijaitsee Euboian keskiosissa noin kaksi kilometriä saaren itärannasta. Sen ranta-asutus Paralía Kýmis sijaitsee Egeanmeren rannalla. Kými oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kými-Alivérin kunnaksi yhdessä Avlónaksen, Dýstoksen, Konístreen ja Taminaíoin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kými on Karystían ja Skýroksen hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali.
Kýmin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kymi (täsmennyssivu)
Kymi voi viitata seuraaviin:
Kuusjärven kirkko
Kuusjärven kirkko on Outokummun Kuusjärvellä sijaitseva uusgotiikkaa edustava, vuonna 1878 rakennettu päätytornillinen pitkäkirkko, jonka suunnitteli lääninarkkitehti Ferdinand Öhman. Kirkon pitkiltä sivuilta ulkonee lähellä kuoripäätyä poikkilaiva ja kuoripäästä kapeampi ja matalampi sakasti. Torni päättyy huippuun, yksi kelloista on vuodelta 1878. Runkohuoneessa on satulakatto, kirkkosalissa on sisäkatteena puinen taitekatto. Kirkkoa on korjattu 1926, 1949, 1953 ja 1979. Istumapaikkoja siellä on 660 hengelle. Kirkon 12-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1915. Alttaritaulun "Ristiinaulittu" on maalannut Eino Härkönen 1914.
Kirkon alttarivaatetuksen on suunnitellut Dora Jung, sitä on täydennetty Hanna Korvelan suunnittelemilla tekstiileillä. Sähkölämmitys kirkkoon tuli vasta vuonna 1983. Kirkkopuiston sankarihautojen sankaripatsaan on suunnitellut Gunnar Finne.
Kirkko toimi silloisen Kuusjärven seurakunnan pääkirkkona vuoteen 1968 asti, jolloin Kuusjärven kunta muutti nimensä Outokummun kauppalaksi ja samalla seurakunta vaihtoi myös nimensä Outokummun seurakunnaksi. Tällöin uudeksi pääkirkoksi tuli Outokummun kirkko.
Kirkko on talvisin pois käytöstä, mutta kesäisin siellä järjestetään jumalanpalveluksia ja konsertteja.
Beth Shalomin synagoga
Beth Shalomin synagoga (, ) on synagoga Ateenassa Kreikassa. Se on kaupungin pääsynagoga ja sijaitsee Kerameikóksen kaupunginosassa lähellä antiikin Kerameikoksen arkeologista aluetta.
Synagoga rakennettiin vuonna 1935 vastapäätä Ateenan vanhempaa vuonna 1904 rakennettua synagogaa. Syynä uuden synagogan rakentamiseen oli se, että kaupunkiin muutti paljon juutalaisia pakolaisia Vähästä-Aasiasta. Synagogarakennus on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja edustaa yksinkertaista uusklassista (uuskreikkalaista) arkkitehtuuria. Synagogan nimi on suomeksi ”Rauhan talo”.
Synagogarakennus kunnostettiin vuonna 1975. Synagoga seuraa sefardijuutalaista perinnettä. Vanhaa synagogaa käytetään nykyisin ainoastaan suurina juhlapäivinä.
Fetihién moskeija
Fetihién moskeija tai Fethiyen moskeija (, , ”Valloituksen moskeija”) on entinen moskeija Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Roomalaisen agoran arkeologisen alueen pohjoislaidalla Aérideen kaupunginosassa Plákassa.
Moskeija on rakennettu noin vuonna 1668–1670. Sen nimi viittaa kuitenkin ilmeisesti paikalla aiemmin olleeseen moskeijaan, joka rakennettiin 1400-luvun jälkimmäisellä puoliskolla sen jälkeen, kun Mehmed II Valloittaja oli vieraillut Ateenassa vuonna 1458. Tämän vuoksi myös paikalla nykyisin oleva rakennus on joskus ajoitettu virheellisesti 1400-luvulle. Alkuperäisen moskeijan tarkoituksena oli juhlistaa Konstantinopolin valloitusta. Se rakennettiin keskibysanttilaisen basilikakirkon paikalle. Rakennus tunnettiin myös nimellä ”Vehnätorin moskeija” (τζαμί του Σταροπάζαρου, "Tzamí tou Staropázarou"), koska se sijaitsi lähellä toria.
Vuosien 1687–1688 venetsialaisvalloituksen aikana moskeija toimi katolisena Dionysios Areopagitalle pyhitettynä kirkkona. Tämän jälkeen se toimi jälleen moskeijana osmanivallan ajan loppuun vuoteen 1821 saakka. Tämän jälkeen rakennusta käytettiin jonkin aikaa Muusien ystävien kouluna. Vuodesta 1843 se oli Kreikan armeijan käytössä sekä muun muassa vankilana. Nykyisin rakennus on Ateenan arkeologisen seuran omistuksessa. Se on osa Roomalaisen agoran arkeologista aluetta ja toimii arkeologisen aineiston säilytyspaikkana.
Moskeijan yhteydessä oli aiemmin minareetti, mutta se purettiin 1800-luvulla. Nykyisin moskeijaa pidetään yhtenä merkittävimmistä osmaniajan jäänteistä Ateenassa. Turkki on vaatinut rakennuksen avaamista jälleen moskeijaksi.
Jim Svenøy
Jim Svenøy (s. 22. huhtikuuta 1972 Fræna) on aktiiviuransa päättänyt norjalainen estejuoksija. Parhaimmillaan hän saavutti EM-pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuoden 1998 EM-kilpailuissa Budapestissa. Lisäksi Svenøy voitti 3 000 metrin esteissä junioreiden EM-pronssia vuonna 1991.
Tzistarákiksen moskeija
Tzistarákiksen moskeija (, myös "Tzisdarakiksen moskeija"; ) on entinen moskeija Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Monastiráki-aukion laidalla Ateenan vanhassakaupungissa. Rakennuksessa toimii nykyään osa Kreikkalaisen kansantaiteen museosta.
Moskeija rakennettiin vuonna 1759. Sen rakennutti Ateenan tuolloinen osmanikuvernööri Mustafá Agá Tzistarákis. Perimätiedon mukaan rakentamista varten kaadettiin yksi Olympoksen Zeuksen temppelin jäljellä olleista pylväistä, jotta sen marmorit voitiin polttaa kalkiksi. Todennäköisempää kuitenkin on, että pylväs olisi otettu aivan rakennuksen vieressä sijaitsevasta Hadrianuksen kirjastosta. Moskeija tunnettiin sijaintinsa mukaan myös nimillä ”Alemman lähteen moskeija” (Τζαμί του Κάτω Σιντριβανιού, "Tzamí tou Káto Sintrivanioú") ja ”Alatorin moskeija” (Τζαμί του Κάτω Παζαριού, "Tzámi tou Káto Pazarioú"), koska se sijaitsi lähellä Ateenan antiikin aikaista Agoraa.
Rakennus oli moskeijana vain joitakin vuosikymmeniä, kunnes osmanivalta päättyi 1800-luvun alkupuolella. Tuolloin moskeijan minareetti purettiin ja rakennusta käytettiin moneen eri tarkoitukseen. Se oli muun muassa Kreikan armeijan käytössä sekä vankilana. Vastaperustettu kansantaiteen museo sijoitettiin rakennukseen vuonna 1918. Samalla rakennus kunnostettiin alkuperäiseen asuunsa. Museon pääosat siirrettiin uudempiin tiloihin vuonna 1973, ja tämän jälkeen rakennuksessa on säilytetty museon keramiikkakokoelmaa.
Emissioni (yritys)
Emissioni Oy oli suomalainen vuosina 1915–1924 toiminut kehitys- ja sijoitusyhtiö joka toimi muun muassa osakeantien järjestäjänä. Yhtiö oli Suomen ensimmäinen kehitysyhtiö.
Yhtiön perustivat 1915 Privatbankenin johtaja Axel Ehrnrooth, liikemies Leopold Lerche, Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja J. K. Paasikivi, Otto Stenroth ja Julius Tallberg. Perustajat omistivat kukin 1,25% yhtiön osakkeista ja loput osakkeista tarjottiin yleisön merkittäväksi. Yhtiön osakepääoma oli perustamisvaiheessa 4 miljoonaa markkaa ja sen toimitusjohtajana oli Erik von Frenckell. Yhtiön osake oli noteerattuna Helsingin pörssissä vuosina 1917–1924 ja sillä käytiin vilkasta kauppaa mutta osakkeen kurssi laski kuitenkin koko ajan 300 markasta 40 markkaan.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjän ruplaan sovellettiin yliarvostettua pakkokurssia ja Venäjän sotatarviketeollisuuden suuren tavarakysynnän takia Suomeen virtasi runsaasti ruplia jotka Suomen Pankki joutui vaihtamaan markoiksi. Tämä rahavirta ja Suomessa länsikaupan tyrehtymisen takia vallinnut tavarapula johtivat inflaatioon ja keinotteluun sijoittajien etsiessä rahoilleen tuottavia sijoituskohteita ja tähän vaiheeseen ajoittui myös Emissioniosakeyhtiön perustaminen. Keinotteluraha kanavoitui erityisesti valuuttakauppaan ja Helsingin pörssin kautta osakkeisiin. Suomeen perustettiin vuosina 1916–1917 kuusi uutta liikepankkia ja osakemarkkinat lähtivät voimakkaaseen nousuun vuoden 1916 jälkipuoliskolta alkaen. Osakkeiden kurssit kääntyivät laskuun vasta vuoden 1919 jälkeen.
Eric von Frenckellin johtajakaudella Emissioniosakeyhtiö käynnisti useita kunnianhimoisia hankkeita jotka kuitenkin raukenivat pian tappiota tuottavina. Näitä olivat yritys perustaa venäläis-suomalainen suurpankki 1916, lentokonetehdas 1917, voimalaitos Viroon 1917 ja lentoyhtiö 1918.
Emissioniosakeyhtiö osti 1916 turkulaisen Aktiebolaget Crichtonin osakkeet yhtiön perustajilta veljeksiltä Ernst ja Magnus Dahlström. Emissiooniosakeyhtiö myi Chrichtonin osake-enemmistön 1919 ja luopui kokonaan omistuksestaan 1924. Vuonna 1921 Emissioniosakeyhtiö fuusioitiin vuonna 1916 perustetun Allan Hjeltin pankkiiriliikkeen kanssa. Emissioniosakeyhtiötä käytettiin myös sen taustalla olleiden liikepankkien osakekurssien tukemisoperaatioihin.
Emissioniosakeyhtiö oli mukana myös 1915 perustetun "Aavasaksa Oy":n puuhiomohankkeessa. Hiomo valmistui Tornionjokilaaksoon 1919 mutta se suljettiin kannattamattomana jo 1922. Muita yhtiöitä joissa Emissiooniosakeyhtiö oli mukana olivat muun muassa "Auran sokeritehdas", Juurikorven Tehtaat, "Ahjon konepaja Oy", "Hangon vapaasatama Oy" ja J. D. Stenberg & Söner.
Yhtiön toiminta päätettiin lopettaa 1924 ja virallisesti se lakkasi olemasta 1928. Viimeksi yhtiön toimitusjohtajana oli 1920–1924 Allan Hjelt.
Men of War: Assault Squad 2
Men of War: Assault Squad 2 on 15.5.2014 julkaistu reaaliaikainen strategiapeli. Se on jatkoa Men of War: Assault Squad:ille. Sen kehitti Digitalmindsoft ja julkaisi 1C Company.