hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mamadou Konaté
Mamadou Konaté (1897 Kati – 11. toukokuuta 1956 Bamako) oli malilainen opettaja ja poliitikko.
Konaté valmistui William Ponty -koulusta ja toimi opettajana maaseudulla. Vuodesta 1930 lähtien hän opetti Bamakon École primaire supérieuressa ja vuodesta 1934 toimi vasta perustetun École ruralen rehtorina. Konaté osallistui erilaiseen järjestötoimintaan ja oli ehdokkaana Ranskan Sudanin ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1945. Hän perusti Modibo Keïtan kanssa Bloc soudanais -puolueen, josta vuonna 1946 tuli Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain. Konaté toimi Ranskan Sudanin edustajana Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1946–1956. US–RDA:n puheenjohtajana hän oli Malin itsenäisyyden pääarkkitehti, jonka kuolema maksatulehdukseen avasi Modibo Keïtalle tien valtaan.
Ágioi Trimithiás
Ágioi Trimithiás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Ágioi Trimithiáksen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 18 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimi on yhdistelmä kahdesta nimestä, "Ágioi" (”Pyhät”) ja "Trimithiás", toisin sanoen se ei viittaa suoraan johonkin kyseisen nimiseen pyhään (tai pyhiin).
Akáki
Akáki () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Akákin kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 22 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on ollut olemassa viimeistään bysanttilaisella ajalla, ja se on oletettavasti saanut nimensä maiden alkuperäisesti Akakios-nimisestä omistajasta.
Alámpra
Alámpra () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Alámpran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen sanotaan viittaavan ”tuleen” (Kyproksen murteella "a lámpra") ja liittyvän legendaan, jonka mukaan kylä pelastui tulipalolta ihmeen kautta.
Alethrikó
Alethrikó () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Alethrikón kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisissa sisäosissa noin 14 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista. Kylän nimen on selitetty tulleen joko seudun maat alun perin omistaneesta samannimisestä henkilöstä tai seudun jauhomyllyistä ("aléfri" = 'jauho').
Anágeia
Anágeia () eli Anágyia (Ανάγυια) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Anágeian kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 15 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen selitetään tarkoittavan ”Ylempää tietä” eli vuoristotietä Nikosiaan. Kylän nimi esiintyy kirjoitettuna kahdessa muodossa, mutta kumpikin lausutaan samalla tavalla.
Anglisídes
Anglisídes () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Anglisídeen kylä sijaitsee Kyproksen eteläisissä sisäosissa noin 17 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista. Kylä on ollut olemassa viimeistään keskiajalla. Sen nimen alkuperä on epävarma.
Anthoúpoli (Nikosia)
Anthoúpoli (, , virallisesti Συνοικισμός Ανθούπολης, "Synoikismós Anthoúpolis") on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Anthoúpolin kylä, suomeksi ”Kukkakaupunki”, sijaitsee Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 12 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on osa Lakatámeiaa ja syntyi vuoden 1974 jälkeen Pohjois-Kyproksen alueelta muuttaneiden evakkojen majoittamiseksi.
Anthoúpoli
Anthoúpoli (, , ”Kukkakaupunki”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Aredioú
Aredioú () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Aredioún kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 21 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nimen on selitetty tulevan bysantilaiselta ajalta ja henkilönnimestä Aretios.
Argáka
Argáka () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Argákan kylä sijaitsee lähellä Kyproksen luoteisrannikkoa, noin kahdeksan kilometriä koilliseen Póli Chrysochoún kylästä. Kylä jakautuu kahteen osaan, jotka ovat vanhempi yläkylä eli Páno Argáka (Πάνω Αργάκα) ja alakylä eli Káto Argáka (Κάτω Αργάκα).
Astromerítis
Astromerítis () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Astromerítiksen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa Mesaorían tasangolla noin 30 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta, aivan saaren jakavan Vihreän linjan eteläpuolella. Kylä on ollut olemassa jo keskiajalla ja esiintyy venetsialaisissa kartoissa nimimuodossa "Astromoriti". Kylän nimeä on selitetty useilla tavoilla; erään version mukaan se liittyisi Peloponnesoksella sijaitsevaan Ástrokseen, josta seudulle olisi tullut asuttajia.
Avgórou
Avgórou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Avgóroun kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosissa linnuntietä noin 14 kilometriä lounaaseen Famagustasta. Sen nimen on selitetty tulleen Salamiin kuninkaasta Euagoraasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen useat bysanttilaisaikaiset kirkot.
Chlórakas
Chlórakas (, myös "Chlóraka", Χλώρακα) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Chlórakaksen kylä on Páfoksen esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin 3,5 kilometriä Páno Páfoksesta eli Ylä-Páfoksesta luoteeseen. Kylä on ollut olemassa viimeistään noin vuonna 1400, jolloin sen nimi esiintyy venetsialaisissa kartoissa.
Émpa
Émpa () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Émpan kylä on Páfoksen esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin neljä kilometriä Páno Páfoksesta eli Ylä-Páfoksesta pohjoiseen. Se on Páfoksen alueen suurimpia kyliä.
Ergátes
Ergátes () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Ergáteen kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa Pediaíos-joen varrella noin 17 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on rakennettu noin 340 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Kylän kirkot on omistettu apostoli Tuomaalle ("Apóstolos Thomás") ja Pyhälle Paraskevalle ("Agía Paraskeví").
Erími
Erími () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Erímin kylä sijaitsee Kyproksen eteläosissa noin 12 kilometriä länteen Limassolin kaupungista. Kylässä toimii Kyproksen viinimuseo.
Frénaros
Frénaros () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Frénaroksen kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosassa noin 10 kilometriä etelälounaaseen Famagustan kaupungista. Kylä on saanut nimensä alueella lusignanilaisvallan aikana asuneista munkeista, jotka tunnettiin nimellä "Fremenor". Kylä tunnetaan erityisesti vesimeloneistaan, ja siellä järjestetään vuosittain heinäkuussa vesimelonijuhlat.
Kakopetriá
Kakopetriá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Kakopetriá sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 48 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Nikolaoksen kirkko ("Ágios Nikólaos tis Stégis"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Sakari Pykälä
Sakari Pykälä (8. lokakuuta 1926 Nastola – 14. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka tunnetaan erityisesti lintuaiheisista puuveistoksistaan. Pykälän merkittävimpiin töihin kuuluu Rooman Minervan kirkkoon sijoitettu suurikokoinen jalavaveistos Suomen kansallispyhimyksestä Pyhästä Henrikistä. Pykälä toimi uransa alussa kolmisen vuotta Riihimäen Lasin muotoilijana.
Pykälä opiskeli 1951–1954 Taideteollisen oppilaitoksen ammattikoulussa kolmivuotisella koristeveistäjä- ja muovailijalinjalla ja vuonna 1959 Rooman Accademia di Belle Artissa. Hän asui 1980-luvun alussa uudelleen joitakin vuosia Roomassa ja toimi siellä muun muassa American Academyn ohjaavana taiteilijana.
Pykälän teoksia on ollut esillä Suomen lisäksi Sveitsissä ja Italiassa. Hänen töitään on muun muassa New Yorkin modernin taiteen museossa ja The Brooklyn Museumissa. Syksyllä 2017 hänen tuotantoaan esiteltiin näyttelyssä Suomen lasimuseossa Riihimäellä.
Song Hyeong-cheol
Song Hyeong-cheol (s. 28. tammikuuta 1996) on eteläkorealais-suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan Anyang Hallassa. Hän laukoo oikealta.
Hyeong-cheol pelasi juniorina Suomessa. Hän pelasi kaudella 2009–2010 Kisa-Eaglesin C-nuorissa ja kaudeksi 2010–2011 Hyeong-cheol siirtyi Tapparaan. Hän pelasi sekä seuran B-, B2- että C-nuorissa. Hyeong-cheol voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Gyeong Seong High Schoolin joukkueeseen. Tämän jälkeen Hyeong-cheol pelasi vuoteen 2017 asti Yonsei Universityn yliopistojoukkueessa.
Marraskuussa 2017 Hyeong-cheol siirtyi loppukaudeksi 2017–2018 Aasian liigan Anyang Hallaan. Hän teki ensimmäisen ammattilaiskautensa aikana viidessä runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Hyeong-cheol voitti kauden päätteeksi ALIH:n mestaruuden.
Hyeong-cheol edusti Etelä-Koreaa MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan.
Hyeong-cheol pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Hyeong-cheol toimi Etelä-Korean kapteenina ja johdatti joukkueen hopeaan. Hän jakoi neljällä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Lee Chong-hyunin ja Cho Seong-sikin kanssa. Hyeong-cheol valittiin Etelä-Korean turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Hyeong-cheol pelasi myös talviuniversiadeissa vuonna 2017.
Kvatsepaami
Kvatsepaami (tuotenimillä "Doral" ja "Dormalin") on suhteellisen pitkävaikutteinen bentsodiatsepiini, jonka kehitti Schering Corporation 1970-luvulla.
Se on tehokas unilääke, jota käytetään sekä unettomuuteen että unen laadun parantamiseen.
Kvatsepaami on trifluoroalkyylibentsodiatsepiini, samoin kuten fletatsepaami, halatsepaami, triflubatsaami ja triflunordatsepaami.
Sen toimintamekanismi on hyvin samankaltainen tsolpideemin ja tsaleplonin kanssa, ja sitä on eläinkokeiden perusteella mahdollista käyttää näiden kahden korvikkeena.
Voimaorkesteri
Voimaorkesteri on Tampereella 2000-luvun alussa perustettu tanssiorkesteri.
Voimaorkesteri tunnetaan parhaiten vuonna 2007 voitetusta SMORK-kilpailusta (Tanssiorkesterien Suomen mestaruus). Voimaorkesteri on myös tehnyt kolme singleä "Tuulen kanssa", "Hetket yhteiset" ja "Sä kaipaatko mua".
Voimaorkesterin niin kutsuttu voimahahmo ja perustajajäsen on tamperelainen laulaja-basisti Petri "Pete" Grönfelt. Myös Voimaorkesterin kokoonpano on monta kertaa muuttunut. Alkuvuodet Voimaorkesteri keikkaili triona,kunnes vuonna 2004 se laajentui kvartetiksi.
Voimaorkesteri tunnetaan tanssiyleisön joukossa hyväntuulisesta, energisestä esiintymisestä, lauluosaamisesta ja mielenkiintoisesta ohjelmistosta.
Voimaorkesterissa soittaneita muusikoita:
Petri Grönfelt, basso ja laulu (2002-)
Ilkka Peltoniemi,koskettimet (2002-2005)
Jasu Mäntylä,rummut (2002-2004)
Mikael Kienokoski,rummut ja laulu (2004-2006)
Jyrki Kallio,kitara ja laulu (2004-2005)
Tomi Mattila, kitara ja laulu (2005-2008)
Pekka Saralevä,koskettimet ja laulu (2005-2006)
Sami Varvio,harmonikka ja koskettimet (2006-2008)
Jari Jake Niska,rummut ja laulu (2007-2008)
Jouni Järvenpää, rummut (2008-??)
Jonte Laihiala,kitara ja laulu (2008-??)
Kenneth Huumarsalo, koskettimet ja laulu (2008-??)
Voimaorkesteri on myös säestänyt lukuisia artisteja mm. Antti Ahopeltoa, Marko Lämsää ,Susanna Heikkiä ,Laura Caritaa ,Sirpa Jokista jne
Eyþór Guðjónsson
Eyþór Guðjónsson (s. 5. helmikuuta 1968) on islantilainen näyttelijä. Hän on 1,91 metriä pitkä.
Harald Heide Steen
Harald Heide Steen (11. marraskuuta 1911 – 4. tammikuuta 1980) oli norjalainen elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi 32 elokuvassa vuosina 1933–1977.
Voitto Kantokorpi
Voitto Harras Johannes Kantokorpi (vuoteen 1936 "Grönmark", s. 1935 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän käyttää veistoksissaan usein löytämiään valmisesineitä.
Kantokorpi asui lapsena Ruotsissa ja Tanskassa. Hän opiskeli vuosina 1951–1954 Helsingin Taideteollisessa oppilaitoksessa ja sitten Suomen Taideakatemian koulussa.
Alavudella 1960-luvun alusta asunut Kantokorpi on ollut Pohjalaisen Taiteilijaliiton ja Seinäjoen Taiteilijaseuran jäsen. Hän on ollut mukana myös Suomen Kuvanveistäjäliiton, Suomen mitalitaiteen killan ja Kuvataiteilijaseniorien toiminnassa. 1970-luvun puolestavälistä lähtien hän oli Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton hallituksen, Suomen Taiteilijaseuran edustajiston ja Taide-lehden toimitusneuvoston jäsenenä. Hän on pitänyt toistakymmentä yksityisnäyttelyä eri puolilla Etelä-Pohjanmaata ja neljä Helsingissä, muun muassa Galleria Ortonissa helmikuussa 2015.
Kantokorvelle myönnettiin vuonna 1998 valtion taiteilijaeläke.
Voitto Kantokorven puoliso on kuvataiteilija ja kuvataideopettaja Janne (Kaarina) Kantokorpi (s. 1935). Heidän lapsiaan ovat kuvataiteilija Hanna Kantokorpi ja taidekriitikko Otso Kantokorpi (k. 2018).
Carrot
Carrot Palvelut Oy on suomalainen henkilöstöpalveluyritys, jonka tarjoamia palveluita ovat henkilöstöpalvelut (kuten henkilöstövuokraus ja suorarekrytointi) sekä ulkoistamispalvelut.
Carrot Palveluiden kotipaikka on Helsinki ja sillä on toimipisteitä yhdeksällä paikkakunnalla Suomessa.
Carrotin toimitusjohtajana on Jouni Arolainen ja hallituksen puheenjohtajana on Minna Telanne.
Pörssilistattu Panostaja ilmoitti huhtikuussa 2018 ostavansa Carrotin. Panostaja Oyj perusti Carrot Palvelut Group Oy:n.
Lee Chong-hyun
Lee Chong-hyun (s. 11. heinäkuuta 1996 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Yonsei Universityn yliopistojoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Chong-hyun siirtyi jo varhain juniorina Suomeen. Hän pelasi kaudella 2011–2012 Tapparan B-, B2- ja C-nuorissa sekä Ruoveden Seurakunnan Atleettien B2-nuorissa. Chong-hyun voitti Tapparassa kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Sun Duck High Schoolin joukkueeseen.
KHL:n laajennusjoukkue Admiral Vladivostok varasi Chong-hyunin 64. pelaajana . Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa KHL:ään varattu eteläkorealaispelaaja. Kaudella 2014–2015 Chong-hyun toimi Sun Duck High'n kapteenina. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Coulee Region Chilliin. Samalla kaudella Chong-hyun jatkoi sieltä edelleen NA3HL-junioriliigan La Crosse Freezeen.
Kaudeksi 2015–2016 Chong-hyun siirtyi Kanadaan PIJHL-junioriliigan Port Moody Panthersiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 15+13=28, vaikka Chong-hyun siirtyikin kesken kauden, tammikuussa 2016 BCHL-junioriliigan Prince George Spruce Kingsiin. Hän pelasi siellä kokonaan kauden 2016–2017.
Chong-hyun palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa ja siirtyi Yonsei Universityn yliopistojoukkueeseen.
Chong-hyun edusti Etelä-Koreaa MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Chong-hyun voitti hopeaa. Hän pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin Chong-hyun voitti hopeaa.
Chong-hyun pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Etelä-Korean paras syöttäjä kuudella syöttöpisteellään. Chong-hyun pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina ja voitti hopeaa. Chong-hyun voitti tehoilla 4+7=11 koko turnauksen pistepörssin sekä hän jakoi syöttöpörssin voiton Liettuan Deivid Cetvertakin ja Alankomaiden Max Hermensin kanssa.
Poika ja meri
Poika ja meri on kuvanveistäjä Simo Heleniuksen tekemä pronssipatsas. Se sijaitsee As. Oy Auranrannan sisäpihalla Turussa osoitteessa Linnankatu 34. Patsas julkistettiin vuonna 2005.
Teoksessa poika istuu kivellä, jonka edessä on kaarnavene. Pojan leikit ovat vaihtumassa miehen unelmiin ja kaarnavene alkaa jäädä taka-alalle. Heleniuksen lähtökohtana teokselle oli mereen laskeva Aurajoki ja merellinen Turku.
Hyljekäsi
Hyljekäsi (myös: hyljesormi, traanimyrkytys) on suolaisen veden hylkeiden sukuisten eläinten käsittelystä ilman suojakäsineitä tarttuva kivulias infektiotauti, joka paranee hitaasti ja saattaa jättää pysyviä vaurioita.
Infektion syynä on luultavasti mykoplasma.
Rassemblement démocratique africain
Rassemblement démocratique africain oli Ranskan afrikkalaisissa siirtomaissa 1940-ja 1950-luvuilla toiminut poliittinen järjestö.
Félix Houphouët-Boignyn ja Ahmed Sékou Tourén johtama järjestö perustettiin Bamakossa vuonna 1946. Sen jäsenjärjestöjä olivat Union des populations du Cameroun Kamerunissa, Parti démocratique de la Côte d’Ivoire Norsunluurannikolla, Parti progressiste congolais Kongossa, Parti progressiste nigérien Nigerissä, Union démocratique sénégalais Senegalissa, Union soudanaise Ranskan Sudanissa, Parti progressiste tchadien Tšadissa sekä Dahomeyn, Guinean ja Ylä-Voltan osastot. RDA oli radikaali imperialismin vastainen yhteenliittymä, jonka perustaminen merkitsi siirtymistä hajanaisista heimopuolueista monietnisiin poliittisiin järjestöihin. Sen toiminta edisti pakkotyön ja ”alkuasukaslainsäädännön” lakkauttamista. RDA:lla oli aluksi läheiset suhteet Ranskan kommunistiseen puolueeseen.
Ranskan siirtomaaviranomaiset pyrkivät heikentämään RDA:ta erottamalla ja vangitsemalla sen kannattajia ja luomalla kilpailevia puolueita. He onnistuivat saamaan puolelleen Houphouët-Boignyn, joka katkaisi yhteydet kommunisteihin ja kannatti federalismin sijaan siirtomaiden erillistä kehitystä. Reformistisen enemmistön rinnalla järjestössä säilyi myös vallankumouksellinen siipi. 1950-luvun lopussa poliittisen toiminnan painopiste siirtyi yksittäisiin siirtomaihin ja RDA käytännössä lopetti toimintansa.
Tupsalejäkälä
Tupsalejäkälä ("Lobaria amplissima") on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on yläpinnalta kuivana harmaa, kosteana vihreä. Tupsalejäkälän halkaisija voi olla jopa 30 senttimetriä. Se kasvaa vanhoilla sammalpeitteisillä puilla, mutta myös kivialustoilla. Suomessa sitä on tavattu vain tunturikallioden raoissa.
Tunturikeuhkojäkälä
Tunturikeuhkojäkälä ("Lobaria linita") on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on ruskea, kiiltävä ja kuoppainen. Alapinta on ruskea ja nukkakarvainen. Kasvaa sammalikolissa tunturikankailla ja tunturikoivikoissa. Suomessa tavattu harvinaisena Lapin tuntureilla.
Parti progressiste soudanais
Parti progressiste soudanais oli poliittinen puolue Ranskan Sudanissa vuosina 1946–1958.
Fily Dabo Sissokon kannattajien perustama PPS oli ranskalaismielinen konservatiivinen puolue, joka edusti siirtomaaviranomaisten ja perinteisten ryhmien näkökantoja. Vuoden 1956 vaaleissa se menetti asemansa Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain -puolueelle. Vuonna 1958 PPS otti nimen Parti du régroupement soudanais. Samana vuonna Sissoko liittyi US–RDA:han ja puolue lopetti toimintansa.
Capannori
Capannori on kunta Italiassa Toscanan alueella. Se sijaitsee Luccan maakunnassa.
Capannori sijaitsee Piana di Lucca -nimisellä tasangolla Toscanan luoteisosassa noin 25 kilometriä Välimeren rannikolta sisämaahan. Pohjoisessa sen alue rajoittuu Altopiano delle Pizzornen ylänköön ja etelässä puolestaan Monte Pisanon ylänköön.
Capannori on monikeskuksinen maalaiskunta. Sen osa-alueet ovat Badia di Cantignano, Camigliano Santa Gemma Galgani, Carraia, Castelvecchio di Còmpito, Colle di Cómpito, Colognora di Cómpito, Coselli, Gragnano, Guamo, Làmmari, Lappato, Lunata (Villa Banchierin sijaintipaikka), Marlia, Massa Macinaia, Matraia, Pagànico, Parezzana, Petrognano, Pieve di Cómpito, Pieve San Paolo, Ruota, San Colombano, San Gennaro, San Ginese di Cómpito, San Giusto di Cómpito, San Leonardo in Treponzio, San Martino in Colle, San Pietro a Marcigliano, Santa Margherita, Sant'Andrea di Cómpito, Sant'Andrea in Caprile, Segromigno in Monte, Segromigno in Piano, Tassignano, Tofori, Toringo, Valgiano, Verciano, Vorno ja Zone. Väestömäärältään suurin on noin viiden tuhannen asukkaan Marlia kunnan pohjoisosassa.
Luccan kaupunki sijaitsee Capannorin länsipuolella.
Capannorin rautatieasema on Tassignano-Capannori (Stazione di Tassignano-Capannori). Se sijaitsee rataosuudella Viareggio–Firenze. Capannorin halki kulkee Autostrada A11 (Firenze–Mare; moottoritie, joka vie Firenzestä Välimeren rannalle). Capannorin liittymä sijaitsee 57 kilometriä Firenzestä länteen ja 24 kilometriä Pisasta itään.
Capannorin alueelta Frizzone-nimisestä paikasta löydettiin vuonna 2004 noin kolmen sadan metrin osuus etruskien muinaisesta kulkuväylästä nimeltään Via etrusca del ferro. Väylä yhdisti Tyrrhenanmeren rannalla sijaitsevan Pisan Adrianmeren rannalla sijaitsevaan Spinaan. Se kulki Gonfientin (Prato) ja Kainuan (Marzabotto) kautta.
Capannorin kunnan alueella sijaitsevien kylien historia on pitkä, joten historiallisia kerrostumia on runsaanlaisesti, kuten kaikkialla Italiassa. Eräitä villoja ja kirkkoja (suluissa kylän nimi, jossa kohde sijaitsee):
Pyöräsaari
Pyöräsaari on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Pyöräsaari kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on parisen kilometriä.
Pyöräsaaren itä- ja lounaisosassa on jonkin verran huvila-asutusta. Saaren länsi- ja keskiosa on Uudenmaan välisaaristolle tavanomaista havumetsikköä, joka kohoaa korkeimmillaan noin kymmenen metriä merenpinnan yläpuolelle. Paljasta kalliorantaa on luoteessa ja etelässä.
Pyöräsaaren naapurisaaria ovat Pukkisaari pohjoisessa ja Långholmen kaakossa. Miessaari sijaitsee idässä, saaria erottaa noin sadan metrin levyinen salmi. Saarten välissä sijaitsee pieni Knekten-saari. Pyöräsaaren ruotsinkieliseen nimeen temaattisesti liittyvät Lilla Julholm ja Julholsklackarna sijaitsevat Pyöräsaaren lounaispuolella.
Pyöräsaari sai suomenkielisen nimensä 1900-luvulla, jolloin se käännettiin pyörää tarkoittavasta hjul-sanasta. Ammoisina aikoina saaren nimi kirjoitettiin hjul-alkuisena. Myöhemmin on arveltu, että saaren ruotsinkielisen nimen taustalla on pyörän sijaan jokin historian hämäriin jäänyt sana; Kurt Zilliacus ehdotti iilimatoa tarkoittavaa sanaa igel, jonka vanha kirjoitusasu on ighul. Pyöreä kuin pyörä ei Zilliacuksen mukaan ole uskottava selitys.
Chinon (yritys)
Chinon oli japanilainen kameravalmistaja, joka tuli 1970-luvulta alkaen tunnetuksi edullisista, harrastajille tarkoitetuista järjestelmä-, kompakti- ja kaitafilmikameroistaan. Chinon-tehdas valmisti kameroita myös muille yhtiöille muun muassa Agfa-, Alpa-, Porst-, Revueflex-, Sears- ja Wittner-merkeillä. 1990-luvulla Chinon Industries valmisti myös tietokoneiden levyasemia, skannereita ja laskimia. Vuonna 1997 yhtiön osti Kodak, ja sen tehtäväksi tuli kehittää emoyhtiölleen valokuvauksen digitaaliratkaisuja nimellä "Kodak Digital Product Center, Japan Ltd." Vuonna 2004 Kodak osti loputkin Chinonin osakkeet. Vuonna 2006 yksikkö myytiin sopimusvalmistaja Flextronicsille.
Chinon Industries juontaa juurensa Chino Hiroshin vuonna 1948 perustamaan yritykseen Sanshin Seisakusho, joka valmisti aluksi objektiivien tarkennusrenkaita ja kiinnitysosia muun muassa Olympus-, Ricoh- ja Yashica-kameroihin. 1950-luvun puolivälissä yritys alkoi kehittää omia kaitafilmikameroiden objektiiveja ja onnistui vuonna 1959 esittelemään ensimmäisen 8 millimetrin filmille soveltuvan zoom-objektiivin. Läpi 1960-luvun yritys toimi nimellä Sanshin Optics Industrial Co. Ltd. ja valmisti kaitafilmikameroita monille tuotemerkeille. 1970-luvun alussa nimeksi otettiin Chinon Industries ja yritys alkoi valmistaa kaitafilmikameroita myös omalla merkillään sekä kinofilmiä käyttäviä valokuvauskameroita. Vuosikymmenen puolivälissä Chinon oli maailman suurin kaitafilmikameroiden valmistaja ja esitteli ensimmäisenä japanilaisvalmistajana ääntä tallentavan kaitafilmikameran. 1980-luvulla Chinon laajensi tuotevalikoimaansa videokameroiden objektiiveihin, kehitti infrapunaan perustuvia automaattitarkenteisia objektiiveja ja alkoi valmistaa Kodakille kameroita alihankintana. Vuonna 1997 Kodak osti Chinonin osake-enemmistön.
Chinon-järjestelmäkameroissa käytettiin objektiivin kiinnityksessä joko M42-kierrettä tai Pentaxin K-bajonettia.
Chinonin kompaktikameroita olivat Chinon 35 EE, jota myytiin muillakin tuotemerkeillä, sekä Chinon Bellami objektiivin suojaksi kääntyvine ”pariovineen”.
Kaliumferrisyanidi
Kaliumferrisyanidi eli kaliumheksasyanoferraatti(III) (K[Fe(CN)]) on kalium- ja ferrisyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pigmenttien valmistukseen, teräksen lisäaineena, valokuvauskemikaalina ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa kaliumferrisyanidi on tummanpunaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuokset ovat väriltään keltaisia. Lisättäessä kaliumferrisyanidin liuokseen happoa, muodostuu ruskehtava saostuma, joka on ferrisyaanihappoa H[Fe(CN)]. Erittäin voimakkaat happoliuokset reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen myrkyllistä vetysyanidia. Kaliumferrisyanidi ei itsessään ole erityisen myrkyllistä ja on lähinnä ärsyttävää iholle, silmille ja hengitysteille.
Kaliumferrisyanidia valmistetaan hapettamalla kaliumferrosyanidia joko kloorin tai bromin vesiliuosten avulla tai elektrolyyttisesti. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistukseen, esimerkiksi reaktiolla rauta(II)suolojen kanssa muodostuu niin kutsuttua preussinsinistä. Yhdistettä käytetään myös lisäämään teräksen lujuutta, metallien pinnoitusprosesseissa, tekstiilien värjäyksessä, valokuvausreagenssina ja sinikopioiden valmistamiseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään hapettimena, eräissä kytkentäreaktioissa ja asymmetrisissä alkeenien dihydroksyloinneissa.
Juhani Ahon patsas
Juhani Ahon patsas on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen toteuttama kirjailija Juhani Ahon pronssinen näköispatsas, josta on kaksi valosta, toinen Helsingin Eirassa ja toinen Ahon synnyinseudulla Iisalmessa. Molemmat on pystytetty vuonna 1961.
Kyseessä on realistinen kokovartalomuotokuva seisovasta Ahosta. Pronssiveistoksen korkeus on 2,8 metriä. Helsingin patsas sijaitsee Eiran Engelinaukion rantaa kohti viettävässä rinteessä, katse merelle päin. Saman aukion vierellä olevassa talossa (Armfeltintie 6) Aho asui vuosina 1911–1919. Iisalmen patsas on keskustan Kirkkopuistossa Louhenkadun ja Riistakadun välisellä osuudella.
Aloitteen patsaiden pystyttämiseksi Aholle teki Juhani Ahon Seura. Tukiainen valmisti patsaan pienoismallin jo vuonna 1954, sen lopullisen version toteutuksessa häntä avustivat nuoret kuvanveistäjät Kain Tapper ja Antti Neuvonen. Ahon patsas oli Aimo Tukiaisen ”realistisen kauden” viimeinen julkinen työ, sillä hän hylkäsi 1960-luvulle tultaessa realistisen taiteen ja siirtyi informalistiseen tyyliin. Ahon patsaasta otettiin kaksi valosta, jotka paljastettiin samanaikaisesti Helsingissä ja Iisalmessa Ahon syntymän satavuotispäivänä 11. syyskuuta 1961. Helsingin paljastustilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Samana päivänä paljastettiin myös Tukiaisen suunnittelema muistolaatta Ahon syntymäkodin Väärnin pappilan seinällä Lapinlahdella.
Gandarrapiddo: The Revenger Squad
The Super Parental Guardians on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen toiminta-komediaelokuva, jonka ohjasi Joyce Bernal.
Year of the Snitch
Year of the Snitch on yhdysvaltalaisen kokeellisen hip hop-yhtye Death Gripsin 22. kesäkuuta 2018 julkaistu kuudes studioalbumi.
Toukokuussa 2017 "Steroids (Crouching Tiger Hidden Gabber Megamix)" kappaleen julkaisun yhteydessä Death Grips ilmoitti työstävänsä uutta albumia.
Maaliskuussa 2018 yhtye jakoi nettisivuillaan sekä sosiaalisessa mediassaan yksinkertaisen kuvan, jossa luki mustalla taustalla ja valkoisella tekstillä ""Year of the Snitch new album coming soon..."" (suom. Year of the Snitch uusi albumi tulossa pian...). Huhtikuussa he jakoivat tulevan albumin kansikuvan sekä listan kappaleiden nimistä. Toukokuussa yhtye julkaisi tulevan levyn kappaleen ""Black Paint"" sekä ""Streaky"" ja ""Flies"" musiikkivideoiden kera ja kesäkuussa kolme singleä lisää; ""Ha Ha Ha"", ""Dilemma"" ja ""Shitshow"" joista kaksi jälkimmäistä saivat myös musiikkivideot.
Yhtyeen jäsenten lisäksi albumin teossa ovat olleet mukana elokuvaohjaaja Andrew Adamson sekä Toolin basisti Justin Chancellor.
Maila Talvion muistomerkki
Maila Talvion muistomerkki eli Itämeren tytär on Helsingin Meilahden huvila-alueella sijaitseva kuvanveistäjä Laila Pullisen toteuttama muistomerkki kirjailija Maila Talviolle ja tämän puolisolle, professori J. J. Mikkolalle. Muistomerkki on pystytetty vuonna 1971 ja sen ympärille on vuonna 1992 lisätty Itämeri-niminen maisemataideteos. Teos sijaitsee Maila Talvion puistossa Seurasaarentien ja Tallbonkujan risteyksen vieressä, Talvion entisen kotitalon paikalla.
"Itämeren tytär" on abstrakti pronssiveistos, muodoltaan kierteinen ja ylöspäin aukeava. Kupera ulkopinta on pääosin sileä, teoksen alaosassa ja koveralla puolella pinta on poimutettu kuin luonnonvoimien muovaamana. Teoksen on tarkoitus kuvata Talvion tulisieluisuutta ja sen voi nähdä muistuttavan liekkiä. Pronssisen osan korkeus on neljä metriä. Veistoksen nimi on lainattu Talvion vuosina 1929–1936 kirjoittamasta romaanitrilogiasta "Itämeren tytär", joka on 1700-luvun Helsinkiin sijoittuva historiallinen romaani. Pullisen suunnitelmien mukaan toteutettu "Itämeri" on "Itämeren tyttären" ympärille sijoitettu maataideteos, joka muodostuu meren aaltoja muistuttavista keinotekoisista harjanteista.
Muistomerkki on pystytetty paikalle, jossa aikoinaan sijaitsi vuonna 1884 valmistunut Meilahden huvila 5 eli Laaksola. Huvila oli kirjailija Talvion ja hänen puolisonsa professori Mikkolan koti vuosina 1919–1951 ja se tunnettiin tuona aikana kirjailijoiden, kulttuuriväen ja satakuntalaisten opiskelijoiden kohtaamispaikkana. Mikkolan kuoltua vuonna 1946 leskeksi jäänyt lapseton Talvio tarjosi huvilaa testamenttilahjoituksena Helsingin kaupungille, jotta se voitaisiin muuttaa museoksi, mutta kaupungin kieltäydyttyä lahjoituksesta Talvio määräsi talon purettavaksi oman kuolemansa jälkeen. Talvio kuoli vuonna 1951 ja Laaksola purettiin hänen toiveensa mukaisesti 1954.
Muistomerkin Talviolle ja Mikkolalle tilasivat yhdessä Satakuntalainen Osakunta, Satakunnan Kilta, Satalinnan Säätiö ja Satakunnan Seura, ja sen haluttiin valmistuvan Talvion syntymän satavuotisjuhlavuonna 1971. Helsingin kaupunginjohto suhtautui torjuvasti muistomerkkihankkeeseen, koska kaupunkiin ei haluttu enempää ”oikeistolaisia muistomerkkejä”. Laila Pullinen työsti veistoksen ateljeessaan Tapiolan Nallenpolulla ja nimesi sen "Itämeren tyttäreksi" Talvion romaanin mukaan. Teos paljastettiin 31. lokakuuta 1971. Tilaisuudessa puhui Satakunta-säätiön edustajana elokuvaohjaaja Risto Orko. Muistomerkin jalustaan kiinnitetyssä laatassa pystytyspäiväksi on kuitenkin ilmoitettu Talvion syntymän 100-vuotispäivä 17. lokakuuta. Teoksen valmistuessa sen rahoittamiseen tarvittujen lahjoitusvarojen kerääminen oli vielä kesken.
Pullisen alkuperäiseen suunnitelmaan sisältynyt maareliefi "Itämeri" lisättiin vasta vuonna 1992 kaupungin lautakunnan annettua sille luvan. Se on rakennettu Laaksola-huvilan betonisokkelin päälle.
Galáta
Galáta () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Galátan kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tis Podíthou"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista. Kylässä on myös muita seinämaalauksin koristeltuja vanhoja kirkkoja, jotka eivät ole luettelossa.
Kaló Chorió (Lárnaka)
Kaló Chorió () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kaló Chorión kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisissa sisäosissa linnuntietä noin yhdeksän kilometriä länsiluoteeseen Lárnakan kaupungista.
Káto Defterá
Káto Defterá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Káto Defterán kylä, ”Alempi Defterá”, sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 14 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on nimensä mukaisesti Defterán alakylä, ja sen vieressä sijaitsee Páno Defterán kylä eli ”Ylempi Defterá”.
Káto Pýrgos
Káto Pýrgos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Káto Pýrgoksen kylä, ”Alempi Pýrgos (Torni)” sijaitsee Kyproksen luoteisrannikolla Tillyrían alueella, Mórfounlahden rannalla. Se on nimensä mukaisesti Pýrgoksen alakylä, ja sen lähellä sijaitsee Páno Pýrgos eli ”Ylempi Pýrgos”.
Kíti
Kíti () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Kítin kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisrannikolla noin 12 kilometriä lounaaseen Lárnakan kaupungista ja noin kolme kilometriä lounaaseen Lárnakan lentokentästä. Se on oletettavasti perinyt nimensä Lárnakan paikalla antiikin aikana sijainneelta Kitionin kaupungilta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa bysanttilaisaikainen Panagía Angelóktistin kirkko (”Enkelten rakentama Neitsyt Marian kirkko”).
Graham Potter
Graham Potter (s. 20. toukokuuta 1975 Solihull) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut Swansea Cityn päävalmentajana.
Potter aloitti pelaajauransa Birmingham Cityn joukkueessa vuonna 1992. Hän edusti uransa aikana lukuisi englantilaisseuroja lähinnä maan alemmalla sarjatasolla. Englannin Valioliigassa Potter esiintyi Southamptonin paidassa kaudella 1996/97. Hän oli mukana muun muassa 6-3 voittoon päättyneessä ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Potter lopetti pelaajauransa vuonna 2005 Macclesfield Townissa.
Pelaajauransa aikana Potter opiskeli yhteiskuntatieteitä Open Universityssä, josta hän valmistui uransa päättymisen jälkeen joulukuussa 2005. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Hullin yliopiston jalkapallovalmennuksen kehittäjänä, Englannin yliopistomaajoukkueen apuvalmentajana sekä opiskeli maisteriksi Leedsin yliopistossa.
Joulukuussa 2010 Potter teki päävalmentajasopimuksen Ruotsin neljännellä sarjatasolla pelanneen Östersunds FK:n kanssa. Hän aloitti seuran päävalmentajana vuoden 2011 alussa. Östersundissa Potter teki määrätietoisesti töitä seuran menestyksen eteen ja heti kaudella 2011 tuli Norlannin Division 2:n mestaruus ja kaudella 2012 Division 1 Norran mestaruus. Kahden perättäisen nousun myötä Potter oli nostanut parissa vuodessa Östersundin Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Superettaniin ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Menestys poiki hänelle kolmivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa vuonna 2013.
Östersund menestyi nousujohteisesti myös Superettanissa säilyttäen ensin kaudella 2013 sarjapaikkansa ollen 10:s. Kaudella 2014 sijoitus oli jo 5:s ja lopulta kausi 2015 toi Östersundille sarjan kakkossijan ja historiallisen nousun Allsvenskaniin. Kaudella 2016 seura varmisti pääsarjapaikkansa säilymisen komeasti ollen 7:s ja kaudella 2017 peräti 5:s. Kauden 2017 kirkkain saavutus oli Ruotsin cupin voitto, kun finaalissa kaatui IFK Norrköping. Cup-mestaruuden myötä tuntemattomuudesta huipulle noussut Potter seuroineen pääsi mukaan Eurooppa-liigaan. Karsinnoissa Östersund järjesti jymy-yllätyksen pudottamalla jatkosta ensin Galatasarayn ja sitten PAOKin selviten ensimmäisellä europelikaudellaan heti lohkovaiheeseen. Menestys jatkui lohkossa, jossa Östersund voitti kolme ottelua ja oli lohkokakkonen tasapistein Athletic Bilbaon kanssa edeten pudotuspeleihin Arsenalia vastaan. Pudotuspeleissä Östersund hävisi Arsenalille kotonaan 3-0. Vierasottelussa Östersund haki sensaatiomaisesti 1-2 voiton Lontoosta, mutta putosi kuitenkin jatkosta yhteismaalein 3-2.
Toukokuussa 2018 uutisoitiin, että Englannin Mestaruussarjaan pudonnut Swansea City olisi havittelemassa Potteria uudeksi päävalmentajakseen. 11. kesäkuuta 2018 Swansea julkisti kolmivuotisen sopimuksen Potterin kanssa.
Klírou
Klírou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Klíroun kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa, linnuntietä noin 26 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta.
Kofínou
Kofínou () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kofínou sijaitsee Kyproksen eteläosissa Limassolin ja Nikosian välisen moottoritien varressa, linnuntietä noin 37 kilometriä koilliseen Limassolista ja noin 40 kilometriä etelään Nikosiasta.
Kokkinotrimithiá
Kokkinotrimithiá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kokkinotrimithián kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa hieman saaren jakavan Vihreän linjan eteläpuolella, linnuntietä noin 16 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta.
Kórnos
Kórnos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Kórnoksen kylä sijaitsee Kyproksen eteläisissä sisäosissa, linnuntietä noin 21 kilometriä länteen Lárnakan kaupungista ja noin 28 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta.
Lagouderá
Lagouderá () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 84 (2011). 
Lagouderán kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Árakaksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Áraka"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Nikitári
Nikitári () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Nikitárin kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Asínoksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tis Asínou"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Palaichóri Oreinís
Palaichóri Oreinís () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Palaichórin kylä, suomeksi ”Vanhakylä”, sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 40 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Vapahtajan kirkastumisen kirkko ("Metamórfosi tou Sotíros"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Peléndri
Peléndri () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Peléndrin kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 48 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Ristin kirkko ("Tímios Stavrós"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Arvo Turtiaisen muistomerkki
Arvo Turtiaisen muistomerkki on Helsingin Kalliossa sijaitseva, kuvanveistäjä Raimo Utriaisen toteuttama muistomerkki työläisrunoilija Arvo Turtiaiselle. Se on pystytetty vuonna 1990. Teos sijaitsee Matti Heleniuksen puistossa Kallion kirjaston takana.
Pienelle kalliolle pystytetty abstrakti veistos on Utriaisen suosimaa eloksoitua alumiinia ja sen jalusta haponkestävää terästä. Pitkät ja kapeat, toiselta puolelta mustiksi maalatut alumiinisäleet on sijoitettu pystyyn, kiertymään saman vaaka-akselin ympäri purjetta tai tiimalasia muistuttavaan muotoon. Teoksen muoto hahmottuu erilaisena eri suunnista nähtynä. Veistos on 7,5 metriä korkea ja sen jalustaan on kirjoitettu ”Arvo Turtiainen 1904–1980”.
Muistomerkin tilasi Kallio-seura, aiemmalta nimeltään Sörkan Gibat ry, jonka jäsen Kalliossa asunut Turtiainen oli ollut. Turtiainen ja Utriainen olivat molemmat kuuluneet taiteilijaryhmä Kiilaan ja olleet ystäviä. Utriainen sai valita teoksen sijoituspaikan itse. Muistomerkki paljastettiin 29. syyskuuta 1990.
Platanistása
Platanistása () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Platanistásan kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa linnuntietä noin 36 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko ("Tímios Stavrós tou Agiasmáti"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Tróodoksen maalatut kirkot
Tróodoksen maalatut kirkot () on Unescon maailmanperintöluettelon kohde, johon kuuluu kymmenen Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella sijaitsevaa bysanttilaisaikaista ja jälkibysanttilaista kirkkoa. Kirkot ja niiden seinämaalaukset ajoittuvat 1000–1500-luvuille. Ensimmäiset yhdeksän kirkkoa lisättiin luetteloon vuonna 1985 ja viimeisin kirkko vuonna 2001. Luetteloon liittämisen jälkeen kirkot on kunnostettu.
Kohteeseen kuuluvat kirkot ovat:Kirkot ovat ulkoisesti vaatimattomia, mutta kulttuurihistoriallisesti arvokkaita bysanttilaista tyyliä edustavien hienojen seinämaalaustensa vuoksi. Kirkot on koristeltu kauttaaltaan maalauksin, jotka esittävät kirkollisia aiheita ortodoksisen kirkon teologian mukaisesti.
Super (albumi)
Super on englantilaisen synthpop-duo Pet Shop Boysin kolmastoista studioalbumi, jonka julkaisi yhtyeen oma levy-yhtiö x2 1. huhtikuuta 2016. Albumilta julkaistiin viisi singleä, tunnetuimpana "The Pop Kids". Albumin tuotti Stuart Price.
Harppi ja tähdet
Harppi ja tähdet on Riikka Purosen julkinen taideteos Helsingin Toukolan rantapuistossa Kyläsaarenkujan, Roomankadun ja meren välisellä viheralueella. Veistos koostuu erivärisiksi käsitellyistä ja kullatuista teräksestä ja alumiinista. Puronen on hyödyntänyt teoksessaan metallin sähkökemiallisia käsittelytapoja. Toukokuussa 2018 paljastettu teos on seitsemän metriä korkea.
Teoksessa on harppi ja sen keskiakselilla tasapainottelevat kaksi astiaa. Harppi edustaa matemaattista maailmankuvaa, jossa maailman ilmiöitä voi mitata ja todentaa. Keskiakselin astioiden sisältö on tuntematonta ja nimeämisen ulottumattomissa.
Teoksen sijainnissa yhdistyvät erilaiset elämisen ja kaupunkirakenteen elementit. "Harppi ja tähdet" on keskellä asuinkerrostalojen ja oppilaitosten ympäröimää, mereen ulottuvaa ulkoilualuetta. Veistosta ympäröivä laakea puistoalue on ollut lähtökohta teoksen suurelle koolle.
Pronssinen olkakirves
Pronssinen olkakirves on pronssista valumuottiin valamalla valmistettu kapeateräinen kirves, joka on soveltunut sekä työkirveeksi että asekirveeksi. Olkakirveet eivät olleet kauan käytössä, mutta niiden kehitystyö tuotti niistä monenlaisia malleja. Euroopassa ja Brittein saarilla niitä käytettiin keskisellä pronssikaudella 1800 eaa. alkaen ja Suomessa Skandinavian pronssikaudella periodien II ja III aikana eli 1500–1100 eaa.
Pronssikirves on olkakirves, jos se vartetaan ja sitomalla kiristetään halkaistuun puuvarteen, ja jos sen kääntymistä estetään vartta seuraavilla reunuksilla, ja vielä, jos terän liukumista on pyritty estämään poikittaisella olaalla.
Kirvestyypin toinen käytetty kotimainen nimitys on "varsikeltti". Kirveellä on esiintymisalueellaan erikielisiä vastineita: , , , ja .
Oscar Montelius selvitti pronssikirveiden kehitysvaiheet Skandinavian pronssikaudella jo 1800-luvun puolella. Ensimmäinen olkakirveeseen johtanut työkirveen tyyppi oli laakakirves, joka oli kuin tasapaksua kupari- tai pronssilevyä, joka oli kirveen muotoinen. Laakakirveellä oli pitkä varsi, joka työnnettiin halkaistuun puuhun ja sidottiin narulla siihen kiinni. Ratkaisu ei ollut kovin hyvä, sillä tätä kokeiltaessa puun varsi halkeaa helposti ja iskettäessä terä kääntyy lopulta vinoon. Vinoon kääntymistä ehkäistiin reunuskirveellä, jossa varren sivuille valettiin reunukset. Nyt puuvarsi sai reunuksista tukea eikä terä enää iskettäessä kääntynyt vinoon. Ongelmaksi jäi vielä puuvarren halkeaminen. Sitä yritettiin ehkäistä valamalla varren puoliväliin olka. Olka otti vastaan iskun eikä antanut puuvarren liikkua eteenpäin. Kokeiltaessa tätä kirvestä, on senkin huomattu halkaisevan puuvarsia. Lopullinen ratkaisu varren halkeiluun oli putkikirves.
Alankomaissa, kuten muuallakin läntisessä ja luoteisessa Keski-Euroopassa sekä Brittein saarilla ajoitetaan olkakirveet noin 1500–1100 eaa. eli sikäläiselle keskiselle pronssikaudelle. Nitä on löydetty myös Saksassa samoihin aikoihin. Kirveet on ajoitettu Suomessa ja Virossa periodille II noin 1400 eaa., mutta niitä käytettiin täällä vielä myös periodilla III noin 1200 eaa. asti.
Brittein saarilla alkoi kuparisten kirveiden valmistus ja yleistyminen 2500–2200 eaa., aluksi laakakirveiden ja sitten 1800 eaa. jälkeen myös reunuskirveiden muodossa. Pronssi esiteltiin noin 220 eaa., jonka jälkeen kupariesineet harvinaistuivat. Reunuskirveet saivat melko nopeasti rinnalleen olkakirveiden esimuotoja 1700–1600 eaa., jotka muuttuivat lopulta täysin kehittyneiksi muodoiksi noin 1500 eaa. jälkeen. Olkakirveiden rinnalle ilmaantuvat lisäksi putkikirveet noin 1300 eaa. Olkakirveitä käytettiin vielä 1000 eaa. jälkeen.
Tähtikirjaajat
Tähtikirjaajat ("Pityogenes") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Luettelo Korihaiden tilastoista ja ennätyksistä Korisliigassa
Uudenkaupungin Korihait on suomalainen koripalloseura, joka pelaa kaudella 2018–2019 Korisliigassa. Tämä on luettelo Korihaissa pelanneiden koripalloilijoiden seuraennätyksistä sekä joukkueen tilastoista Korisliigassa.
"Henkilökohtaiset ennätykset" -osio luettelee Korihaiden kaikkien aikojen tilastoykköset yleisimmissä tilastoitavissa kategorioissa. Lisäksi osiossa on listattu yksittäisten kausien sekä otteluiden tilastoennätykset. Joukkue-ennätyksiin on kirjattu Korihaiden joukkueena saavuttamat matalimmat ja korkeimmat tilastotulokset sekä yksittäisiltä kausilta että yksittäisistä otteluista.
"Päivitetty kauden 2017–2018 jälkeen"
"Päivitetty 3.6.2018"
Rozwi
Rozwi oli historiallinen valtio eteläisessä Afrikassa vuosina 1684–1837.
Valtio syntyi kun Changamire Dombo valloitti Zimbabwen ylänköalueen ja Sambesijoen varren Butualta ja portugalilaisilta. 1600-luvun lopulla Rozwi valloitti myös Mwene Mutapan. Nouseva Ndebele-kuningaskunta valloitti Rozwin 1800-luvulla.
Rozwista on jäänyt jäljelle tunnusomaisia kivirakennuksia ja savitöitä.
Klaus Krogerus
Klaus Krogerus (3. heinäkuuta 1918 Helsinki – 20. syyskuuta 1975 Tornio) oli suomalainen yritysjohtaja, toimittaja ja tietokirjailija. Hän kirjoitti opaskirjoja kaitafilmauksesta ja äänentoistosta ja toimi "Tekniikan Maailma" -lehden vakituisena avustajana.
Krogerus valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1947 ja toimi sitten "Uusi Suomi" -sanomalehden kauppaosaston toimittajana, kunnes siirtyi 1948 Ouluun "Kaleva"-lehden levikkijohtajaksi. Vuonna 1953 hän muutti takaisin Helsinkiin "Talouselämä"-lehden levikkijohtajaksi. Toimittuaan J. Kyllästinen Oy:n konttoripäällikkönä ja Rahko-Radio Oy:n toimitusjohtajana hän työskenteli vapaana toimittajana. Vuonna 1963 hän siirtyi Suomen Filmiteollisuuden asiamieheksi Tornioon ja toimi 1963–1972 myös Tornion yhteislyseon matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina. Opetustyön jälkeen hän keskittyi tietokirjojen laadintaan sekä "Tekniikan Maailman" avustamiseen.