hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Amir Teymuri
Amir Teymuri (s. 17. kesäkuuta 1984 Kermānšāh) on iranilainen, nykyään Saksassa asuva säveltäjä. Hänen kamari- ja pianomusiikkiteoksiaan on esitetty sekä Iranissa että Saksassa. Hän aloitti musiikin opintonsa Teheranin yliopistossa vuonna 2004 ja opiskeli sittemmin sävellystä Cornelius Schwehrin johdolla Hochschule für Musik Freiburgissa (2010–2014). Teymurin teosten joukossa ovat "apart" (viululle ja pianolle, 2013), "Autonomie" (huilulle, sellolle ja pianolle, 2013), "Kinderlied - music for loudspeakers" (2014) ja "Nebeneinander" (jousikvartetille, 2013). Lisäksi hän on säveltänyt pianolle teokset "Zwei Klavierstücke" (2006–07), "Small Music" (nelikätinen, 2012–13) ja "Allein" (2013).
Denys Bouliane
Denys Bouliane (s. 8. toukokuuta 1955 Grand-Mère, Québec) on kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän asuu vakituisesti sekä Kanadassa että Saksassa.
Bouliane opiskeli Université Lavalissa sävellystä Jacques Hétun johdolla ja sai sieltä musiikin maisterin arvonsa vuonna 1979. Hän suoritti siellä myös pianon- ja viulunsoiton opintoja. Vuonna 1980 Bouliane osallistui Darmstadtin kursseille. Hän opiskeli vuosina 1980–85 Kanadan ja Québecin hallitusten myöntämien stipendien turvin György Ligetin johdolla Hochschule für Musik und Theater Hamburgissa.
Bouliane on saanut lukuisia palkintoja eri maista. Hän sai Canadian Music Councilin "vuoden säveltäjän" arvonimen (1983), ja hän sai myös sen myöntämän uuden kamarimusiikin Jules Léger -palkinnon (1987) teoksesta "À propos...et le Baron perché?". Boulianen musiikkia on esitetty Kanadassa, Saksassa, Belgiassa, Unkarissa, Alankomaissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Kapellimestarina Bouliane on usein johtanut Québecin sinfoniaorkesterin Ensemble XXe siècleä. Hänestä tuli vuonna 1996 McGill Contemporary Music Ensemblen musiikillinen johtaja. Vuonna 2003 hän alkoi lisäksi toimia Montréal/Nouvelles Musiques -festivaalin pääkapellimestarina. Bouliane perusti Kölnissä Série B -kokoonpanon vuonna 1991. Hänellä on ollut Québecin sinfoniaorkesterin (1992–95), Heidelbergin kaupungin filharmonisen orkesterin (1995–96) ja Ottawan National Arts Centre Orchestran (2002–06) säveltäjäresidenssit.
Bouliane luennoi vuosina 1978–80 Université Lavalissa kontrapunktista, harmoniasta ja instrumentaatiosta. Vuonna 1995 hänestä tuli Montrealin McGill-yliopiston sävellyksen professori. Hän on myös vieraillut luennoitsijana Saksassa, Meksikossa, Venäjällä, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Iulia Cibișescu-Duran
Iulia Cibișescu-Duran (s. 2. toukokuuta 1966 Deva) on romanialainen säveltäjä.
Cibișescu-Duran opiskeli pianonsoittoa Cluj-Napocan Liceul de Muzică Sigismund Toduțăssa vuosina 1972–1984 ja sai opinnoistaan diplomin. Sitten hän opiskeli sävellystä Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa samassa kaupungissa opettajanaan Cornel Țăranu (1985–90). Orkesterinjohtoa hänelle opettivat Gheorghe Dima -musiikkiakatemiassa Petre Sbârcea ja Emil Simon vuosina 1991–96. Hän sai sieltä lisäksi musiikin tohtorin arvon musiikintutkimuksessa vuonna 2001. Cibișescu-Duran osallistui mestarikursseille Ranskassa ja Saksassa (1995–97).
Cibișescu-Duran on saanut lukuisia palkintoja, muun muassa Romanian säveltäjä- ja musikologiliiton palkinnon ensimmäisestä jousikvartetostaan vuonna 1991. Hänen sävellyksiään on esitetty Romaniassa ja Saksassa. Hän on lisäksi työskennellyt eri orkesterien ja oman Art Contrast -kokoonpanonsa kapellimestarina sekä kriitikkona lehdissä. Hän on julkaissut kirjoja, joihin lukeutuu runoteoksia ja musiikkikirja "Structuri polimorfe în postmodernismul muzical românesc" (2002). Cibișescu-Duran on toiminut opetustehtävissä entisissä opinahjoissaan Cluj-Napocassa ja pitänyt lisäksi konferensseja Saksassa, Moldovassa ja Romaniassa.
Corneliu Dan Georgescu
Corneliu Dan Georgescu (s. 1. tammikuuta 1938 Craiova) on romanialainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa vuosina 1956–61 ja osallistui myöhemmin Darmstadtin kursseille (1970, 1974). Georgescu sai kuusi palkintoa Romanian säveltäjä- ja musikologiliitolta (1969–85). Lisäksi hänelle myönnettiin George Enescu -palkinto ja Radio Românian palkinto (molemmat 1974).
Georgescu on kirjoittanut useita etnomusikologisia teoksia ja artikkeleita moniin julkaisuihin. Hän työskenteli tutkijana Bukarestin Etnografian ja folkloristiikan Constantin Brăiloiu -instituutissa (1962–83) ja johti sen musiikin laitosta (1976–80). Hän on myös toiminut taidehistorioitsijana. Sittemmin hän asettui Saksaan, jossa hän työskenteli Kansainvälisessä perinnemusiikki-instituutissa (1989–91) ja Freie Universität Berlinissä (1991–94).
Georgescun sävellyksiin lukeutuvat ooppera "Model Mioritic" (omaan librettoon, 1973) ja "Homage to Tuculescu" (kolmen sinfonian kokonaisuus, 1975–85). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa lukuisia kamarimusiikkiteoksia, pianokappaleita ja elektroakustista musiikkia.
Barran lentoasema
Barran lentoasema (gaeliksi "Port-adhair Barraigh", tunnetaan myös nimellä Barran Eoligarryn lentoasema) (IATA: BRR, ICAO: EGPR) on lentoasema, joka sijaitsee Traigh Mhòrin hiekkarannalla Barran saaren pohjoispäädyssä Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa. Barra on maailman ainoa lentoasema, jossa säännölliset lennot käyttävät rantaa kiitotienä. Tämän vuoksi vuorovesi vaikuttaa lentoaseman toiminta-aikoihin. Barran lentoasema avattiin vuonna 1936.
Lähestyminen Barran lentoasemalle äänestettiin PrivateFly.comin äänestyksessä maailman hienoimmaksi lähestymiseksi vuonna 2011. Vuonna 2013 Barra sijoittui samassa äänestyksessä toiseksi.
Rannalla on kolme kiitotietä kolmion muodossa: 07/25, 11/29 ja 15/33. Tämän takia rannalle laskeutuvat lentokoneet pääsevät lähes aina laskeutumaan vastatuuleen. Nousuveden aikaan kiitotiet ovat veden alla, jolloin lentoasema ei ole käytössä. Myöskään yöllä Barraan ei lennetä. Tähän poikkeuksen tekevät ainoastaan ambulanssilennot, jotka voivat lentää öisin, mikäli kiitotie valaistaan ajoneuvojen valoilla ja sille asetetaan heijastinliuskoja.
FS La Galissonnière (1872)
La Galissonnière oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 22. kesäkuuta 1868. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1872 ja se aloitti koeajot 20. huhtikuuta 1874. Alus otettiin palvelukseen vielä samana kesänä 18. heinäkuuta.
Alus liitettiin 16. toukokuuta 1874 Tyynenmeren laivueeseen lippulaivaksi lippu-upseerina kontra-amiraali Perigot. Alus palasi Brestiin 19. maaliskuuta 1877 kierrettyään maapallon Suezin kanavan kautta. Alus sijoitettiin reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 15. elokuuta 1878 Karibian laivueen lippulaivaksi. Kontra-amiraali Peyron nosti lippunsa alukselle 6. lokakuuta. Alus palasi kaksi vuotta myöhemmin Cherbourgiin, jossa se siirrettiin reserviin 13. toukokuuta 1880.
Aluksesta tehtiin 27. toukokuuta 1881 Lähi-Idän laivueeseen kontra-amiraali Alfred Conradin lippulaiva. Heinäkuussa alus tulitti Tunisian Sfaxia Ranskan miehittäessä Tunisian. Alkuvuodesta 1882 alus oli Aleksandriassa hieman ennen kuin Britannian kuninkaallinen laivasto tulitti satamaa Britannian ja Egyptin välisen sodan alkaessa. "La Galissonnière" viipyi Välimerellä vuoden 1883.
Alus vapautti huhtikuussa 1884 "Victorieusen" Kauko-Idän laivueen komentajan vara-amiraali Amèdée Courbetin lippulaivan tehtävistä ja siten se osallistui Kiinan Ranskan sotaan 1884-1885. Se osallistui Fuzhoun taistelun loppuun elokuussa yrittäen ohittaa kiinalaisten hallinnoiman rannikkolinnakkeen Fort Kimpain, joka hallitsi Min-joen suuta. Alus ei kyennyt tuhoamaan linnaketta ja se vaurioitui lievästi keulaansa osuneesta ammuksesta, joka surmasi yhden miehistönjäsenen. Alus huolsi lokakuussa Tamsuin taistelussa maihin laskettuja joukkoja, jotka kuitenkin joutuivat vetäytymään menettäen yhdeksän miestä. Aluksen muista tehtävistä sodan aikana ei ole tietoja. Alus määrättiin palaamaan Ranskaan helmikuussa 1886, ja se kiinnittyi viimeisen kerran Cherbourgiin. Se poistettiin alusluettelosta 24. joulukuuta 1894.
Kirkwallin lentoasema
Kirkwallin lentoasema (IATA: KOI, ICAO: EGPA) on Orkneysaarien päälentoasema. Se sijaitsee 4,6 kilometriä Kirkwallista koilliseen.
Lentoasema rakennettiin vuonna 1940 RAF:n käyttöön läheisen laivastotukikohdan puolustukseksi. Vuodesta 1943 eteenpäin kenttää käytti Royal Naval Air Service. Kentän omistus siirtyi vuonna 1948 Britannian siviili-ilmailuministeriölle ja vuonna 1986 nykyiselle omistajalle, Highlands and Islands Airportsille.
Canon de 164 mm Modèle 1893
Canon de 164 mm Modèle 1893 oli ranskalainen keskiraskas laivatykki, joka oli apuaseena Ranskan laivaston predreadnought-taistelulaivoissa ja panssariristeilijöissä ensimmäisessä maailmansodassa. Sitä käytettiin lisäksi rautatietykistössä kummassakin maailmansodassa ja rannikkotykkinä toisessa maailmansodassa.
Tykki korvattiin parannellulla Modèle 1893/96 tykillä.
Canon de 164 Modéle 1893 oli 45 pituuskaliiperin ajalle tyypillinen ranskalaisvalmisteinen keskiraskas tykki. Se oli varustettu kierrelukolla ja siinä käytettiin kartussilaukausta.
Aluksille Modèle 1893 ja Modèle 1893/96 tykit asennettiin kasematteihin ja niiden korotuskulmat olivat -10 - +25 astetta. Ne käyttivät 52 kilogramman ammuksia, joiden lähtönopeus oli 865 metriä sekunnissa. Tykin tehokas maksimikantama oli 9000 metriä. Tykkiä asennettiin myös jonkin verran yksi ja kaksiputkisiin torneihin.
Mary Somerville
Mary Fairfax Greig Somerville (26. joulukuuta 1780 Edinburgh, Skotlanti – 29. marraskuuta 1872 Napoli, Italia) oli skotlantilainen matemaatikko. Hän käänsi matemaattista kirjallisuutta ranskasta englantiin. Hänen huomattavin käännöstyönsä oli Laplacen teoksen "Mechanique celeste" käännös, joka ilmestyi vuonna 1831 nimellä "The Mechanism of the Heavens". Hän oli myös ensimmäinen nainen, jonka tutkimuksia esiteltiin Royal Societyssa. Hän oli yhdessä tähtitieteilijä Caroline Herschelin kanssa ensimmäinen nainen, jonka tutkimus julkaistiin "Philosophical Transactions" -julkaisussa.
Somerville oli kiinnostunut naisten oikeuksista ja ajoi naisten oikeutta koulutukseen sekä naisten äänioikeutta.Somerville sai aikansa klassisen yläluokkaisen naisen koulutuksen ja kasvatuksen. Opintoihin kuului muun muassa ryhtiharjoituksia, kielioppia, lausuntaa, aritmetiikkaa, ranskan kieltä, pianonsoittoa, piirtämistä ja ruoanlaittoa. Matematiikkaa hän opiskeli pääasiassa öisin salaa, koska tuon ajan käsityksen mukaan matematiikkaa ja muita akateemisia opintoja pidettiin vaarallisena naisten mielelle. Somerville meni 24-vuotiaana naimisiin Samuel Griegin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin hän jäi leskeksi ja kahden pojan yksinhuoltajaksi.
Mango (täsmennyssivu)
Mango voi tarkoittaa seuraavia:
North Ronaldsayn lentoasema
North Ronaldsayn lentoasema (IATA: NRL, ICAO: EGEN) on lentoasema, joka sijaitsee North Ronaldsayn saarella Orkneysaarilla, Skotlannissa.
FS Victorieuse (1875)
Victorieuse oli Ranskan laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. elokuuta 1869. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1875 ja se aloitti koeajot 12. marraskuuta 1876. Alus sijoitettiin niiden päätyttyä Toulonissa reserviin, mistä se otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1878.
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi ja kontra-amiraali Bergasse de Petit-Thouars nosti alukselle lippunsa. Alus osallistui Marquesas-saarten rauhoittamiseen vuonna 1880. Alus palasi Touloniin 23. toukokuuta 1881.
Alus siirrettiin Kiinan laivueen lippulaivaksi 1. joulukuuta 1881 ja kontra-amiraali Meyer nosti alukselle lippunsa. "La Galissonnièren" vapautti "Victorieusen" lippulaivan tehtävistä huhtikuussa 1884. Siitä tuli Ranskaan saavuttuaan Lähi-idän laivueen lippulaiva, mutta alus oli niin huonossa kunnossa ja se siirrettiin Cherbourgissa reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1892 pohjoisen laivueen varakomentajan kontra-amiraali Barreran lippulaivaksi. Heinäkuussa 1893 alus osallistui Iberian rannikolla pidettyihin sotaharjoituksiin. Kaksi vuotta myöhemmin aluksesta tuli kontra-amiraali Ménardin lippulaiva.
Alus päätettiin poistaa alusluettelosta, mutta päätös peruutettiin, jotta se voisi saattaa torpedoveneitä Bizerteen. Siirto kuitenkin peruutettiin ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1899, jolloin siitä tehtiin Brestin ulkosatamaan vartiolaiva. Alus poistettiin alusluettelosta vuotta myöhemmin.
FS Triomphante (1877)
Triomphante oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. elokuuta 1869. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1877 ja se otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1880.
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi ja kontra-amiraali Brossard du Corbigny nosti alukselle lippunsa. Se siirrettiin 15. helmikuuta 1883 Lähi-idän laivueeseen kontra-amiraali Conten lippulaivaksi. 28. toukokuuta amiraali sai määräyksen siirtää lippunsa muualla, kun "Triomphante" määrättiin Saigoniin.
Alus liitettiin 1884 "La Galissonnièren" kanssa vara-amiraali Amédée Courbetin johtamaan Kauko-Idän laivueeseen, jonka mukana alukset osallistuivat Kiinan-Ranskan sodan (1884-1885) taisteluihin. Kumpikin alus osallistui Fuzhoun taisteluun, jossa "Triomphante" upotti puisen tykkiveneen "Zhenwein" sekä tuhosi Min-jokea suojanneita rannikkolinnakkeita. Alukset huolsivat lokakuussa 1884 Tamsuin taistelussa maihinnousseita joukkoja, jotka kuitenkin joutuivat vetäytymään kärsittyään kuitenkin vain viidentoista miehen tappiot kaatuneina ja haavoittuneina. "Triomphante" osallistui Pescadoresien valtaukseen maaliskuussa 1885 menettäen maihinnousuosastostaan kaksi miestä kaatuneina ja viisi haavoittuneina. Aluksesta tuli 1. huhtikuuta Kauko-Idän laivueen lippulaiva, missä tehtävässä se oli 5. helmikuuta 1894 reserviin siirtoonsa saakka.
Alus poistettiin alusluettelosta 18. heinäkuuta 1896 ja se myytiin romutettavaksi 1903.
Jaavalainen kirjaimisto
Jaavalainen kirjaimisto on brahmi-kirjoituksesta kehittynyt abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä, jota on käytetty 1200-luvulta lähtien jaavan kielen kirjoittamiseen. Sen välitön edeltäjä oli 700-luvulla kehitetty kawi. Nykyisin jaavaa kirjoitetaan pääasiallisesti latinalaisilla kirjaimilla, mutta jaavalaisia kirjaimia opetetaan edelleen kouluissa Indonesian jaavankielisillä alueilla.
Kirjaimistoa on jaavan lisäksi käytetty myös sundan, balin, osingin ja tenggerin kirjoittamiseen.
Stornowayn lentoasema
Stornowayn lentoasema (gaeliksi "Port-adhair Steòrnabhagh") (IATA: SYY, ICAO: EGPO) on lentoasema, joka sijaitsee Leodhàsin saarella Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa.
Lentoasema avattiin vuonna 1937. Se oli alkuvuosinaan pääasiassa sotilaskäytössä. RAF:lla oli siellä tukikohta toisen maailmansodan aikana sekä vuosina 1972–1998, jolloin lentoasema oli Nato-joukkojen käytössä. Kylmän sodan aikana (vuosina 1963–1980) lentoasema oli myös 112 Signals Unit Stornowayn tukikohta.
Nykyisin lentoasemaa käytetään pääasiassa kotimaan matkustajaliikenteeseen. Lisäksi Royal Maililla on päivittäinen postilento, ja Bristow Helicopters operoi pelastushelikoptereita Ison-Britannian rannikkovartioston puolesta. Myös jotkin yksityisomisteiset pienkoneet käyttävät lentoasemaa tukikohtanaan.
FS France (1912)
France oli Ranskan laivaston vuonna 1914 valmistunut Courbet-luokan taistelulaiva. Alus valmistui osana vuoden 1911 laivasto-ohjelmaa juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa ja se oli sodan ajan Välimerellä valvoen Otranton saartoa Adrianmerellä. Alus lähetettiin sisaraluksensa "Jean Bartin" kanssa vuonna 1919 Mustallemerelle tukemaan Venäjän sisällissodan valkoisia. Aluksen miehistö nousi kapinaan huhtikuussa 1919 osittain sotaväsymyksen, kommunismin kannatuksen sekä vaikeiden olosuhteiden vuoksi. Kapinan ja yleisen taistelutahdon heikkouden vuoksi alus palasi vielä kuukauden lopulla Ranskaan. Alus tuhoutui ajettuaan kartoittamaan kariin Ranskan rannikolla vuonna 1922.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1910 ja alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1911. Alus otettiin palvelukseen 19. marraskuuta 1913.
Alus kuljetti heinäkuussa 1914 presidentti Raymond Poincarén valtiovierailulle Pietariin. Alus määrättiin Ranskaan palattuaan Välimerelle.
Alus ajoi karttaan merkitsemättömälle karille Quiberonin lahdella 26. elokuuta 1922. Alus upposi neljä tuntia myöhemmin. Onnettomuudessa sai surmansa ainoastaan kolme miehistönjäsentä.
Sumburghin lentoasema
Sumburghin lentoasema (IATA: LSI, ICAO: EGPB) on Shetlandinsaarien päälentoasema. Se sijaitsee Mainlandin eteläkärjessä, 31 kilometriä Lerwickistä etelään.
Lentoaseman erikoisuus on 550 metrin pituinen helikopterikiitotie 06/24. Kiitotien 09 länsipää risteää A970-tien kanssa. Autojen pääsy kiitotielle estetään tasoristeyspuomein, kun lentokone on nousemassa tai laskeutumassa.
Ensimmäisen ruohokiitotien alueelle raivasi kapteeni E. E. Fresson vuonna 1936. Kenttä avattiin 3. kesäkuuta samana vuonna. Ensimmäisen lennon Aberdeenista suoritti Fresson itse De Havilland D.H.89 Dragon Rapide -koneella. Fressonin ansiosta kiitotiet myös päällystettiin: hän sai laivaston vakuuttumaan siitä, että ympärivuotisessa käytössä oleva lentokenttä on välttämätön.
Westrayn lentoasema
Westrayn letoasema (IATA: WRY, ICAO: EGEW) on lentoasema, joka sijaitsee Aikernessissa Westrayn saarella Orkneysaarilla, Skotlannissa. Se tunnetaan parhaiten lentoyhteydestä Papa Westrayn lentoasemalle. Lentomatka on 2,8 kilometriä ja lentoaika on rullaus mukaan lukien kaksi minuuttia. Kyseessä on maailman lyhin säännöllinen lento. Papa Westrayn lisäksi Westraysta on lentoja myös Kirkwalliin.
Westaryn lentoasemaa ei ole valaistu, joten sitä ei käytetä yöaikaan.
Syreenien kukkiessa
Syreenien kukkiessa ("Lilac Time") on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen mykkäelokuva. Sen pääosia esittävät Colleen Moore ja Gary Cooper. Elokuvan ensi-ilta oli Suomessa lokakuussa 1929, jolloin siitä oli jo tullut jättimenestys Yhdysvalloissa. Jane Cowl oli käsikirjoittanut sekä pääroolittanut näytelmäversion, joka menestyi Broadwayllä sen esitysvuonna 1917. Frank Lloyd ohjasi elokuvaan joitakin lisäkohtauksia.
Ranskalaisen talon tytär Jeannine kiinnostuu vierailulle tulevista komeista lentäjistä, jotka taistelevat Britannian ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. Yksi heistä rakastuu Jeannineen ja lupaa komennuksen jälkeen palata tämän luokse.
Emil Öhberg
Emil Öhberg (s. 20. kesäkuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Ykkösessä pelaavan FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on maalivahti, ja debyyttinsä liigatasolla Öhberg teki kaudella 2013.
Öhberg on pelannut Jaron junioriluokat läpi aina B-junioreihin asti, jossa nuorukainen voitti SM-pronssia kaudella 2010. Kausi 2011 meni aluksi Saksassa ja sitten Kakkosessa pelanneen JBK:n riveissä. Vuosi 2012 kului Turussa TPS:n organisaatiossa, jossa peliaikaa tuli miesjoukkueessa vain Kakkosessa pelanneen farmiseura ÅIFK:n maalissa. Kaudella 2013 Öhberg palasi Pietarsaareen Jaron riveihin varamaalivahdiksi. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui kaudella 2013, ja kaikkiaan Veikkausliigapelejä Öhbergillä kertyi Jarossa 16. Jesse Östin siirryttyä Jarosta Ruotsiin Öhberg otti Ykköseen pudonneessa Jarossa ykkösmaalivahdin paikan.,
Martin Max
Martin Max (s. 7. elokuuta 1968 Tarnowskie Góry, Puola) on saksalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Max pelasi Saksan pääsarjaa Bundesliigaa Borussia Mönchengladbachissa (1989–1995), FC Schalke 04:ssä (1995–1999), TSV 1860 Münchenissä (1999–2003) ja FC Hansa Rostockissa (2003–2004) yhteensä 396 ottelua, joissa hän teki 126 maalia. Hän on sarjan kaikkien aikojen 25. paras maalintekijä.
Borussia Mönchengladbach eteni Maxin aikana Saksan cupin loppuotteluun kahdesti – 1991–1992 ja 1994–1995. Näistä seura voitti jälkimmäisen. Bundesliigassa Max ylsi parhaimmillaan kolmanneksi Schalke 04:n kanssa kaudella 1995–1996. Schalke 04:ssä pelatessaan Max oli myös voittamassa UEFA Cupia kaudella 1996–1997.
Maalimäärällä mitattuna Maxin paras kausi oli 2003–2004, joka oli hänen ainoansa Hansa Rostockissa ja jäi myös hänen ammattilaisuransa viimeiseksi. Max teki kauden aikana 20 maalia 33:ssa sarjaottelussa. Hän pelasi urallaan myös neljä muuta yli kymmenen maalin Bundesliiga-kautta. Kaudella 1999–2000 hän voitti sarjan maalikuninkuuden yksinään 19:llä maalilla ja kaudella 2001–2002 hän jakoi voiton Márcio Amoroson kanssa 18:lla maalilla.
Saksan maajoukkueessa Max pelasi yhden A-maaottelun, 17. huhtikuuta 2002 Argentiinaa vastaan. Hän tuli ottelussa vaihdosta kentälle 83. minuutilla Torsten Fringsin tilalle.Henkilökohtaiset palkinnot:
Oskari Qvick
Oskari Qvick (s. 15. joulukuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa FC Interin riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja ja hänen pelinumeronsa on 28. Debyyttinsä liigatasolla Qvick teki kaudella 2013 vasta 15-vuotiaana. Miesten liigaotteluissa Qvick ei ole vielä saanut suurempaa vastuuta, vaan hän pelaa edelleen tiiviisti Interin A- ja B-junioreiden mukana. Hän on saanut tililleen seitsemän ottelua Suomen poikamaajoukkueissa.
Knockhill Racing Circuit
Knockhill Racing Circuit on Skotlannissa Fifen alueella, 10 kilometriä Dunfermlinestä pohjoiseen sijaitseva moottorirata. Se on avattu vuonna 1974, ja on Skotlannin kansallinen moottoriurheilun keskus.
Vaikka rata on lyhyt ja siinä on vähän mutkia, sen haastavuutta lisäävät isot korkeusvaihtelut ja Skotlannin rannikkoseudun epävakaa sää.
Knockhillissä järjestetään pääasiassa kansallisen tason kilpailuja, joista tärkeimpinä vuosittain BTCC-sarjan osakilpailu. Sarja vieraili ensimmäistä kertaa radalla vuonna 1992.
Aleksandr Tumasjan
Aleksandr Tumasjan (s. 15. lokakuuta 1992 Venäjä) on venäläis-armenialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigaa FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Aleksandr Tumasjan pelasi nuoruudessaan Krasnodarin alueen joukkueissa. Suomeen Tumasjan saapui kaudella 2013. Hän tuli Jaroon Donin Rostovista, jossa Jaron valmentaja Aleksei Jeremenko ja josta Tumasjanin vanhempi veli Denis Tumasjan oli 2000-luvun alussa tullut pelaamaan Jaroon.
Aleksandr Tumasjan saikin heti ensimmäisellä liigakaudellaan vastuuta pelaavassa kokoonpanossa 23 ottelun verran. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain yhden ottelun Jarossa ja kaksi ottelua Kakkosen JBK:ssa. Kauden 2015 lopulla elokuussa Kakkosessa pelannut TP-47 kiinnitti Tumasjanin joukkueeseensa, jossa hän pelasi kauden 2015 loppuun.
Tumasjan pelasi ensimmäisen kerran Armenian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2014. Kaikkiaan hän on pelannut kaksi maaottelua.
No Game No Life
No Game No Life on Yuu Kamiyan kirjoittama ja kuvittama romaanisarja. Se on sovitettu myös samannimiseksi animesarjaksi ja mangaksi, jota Kamiya tekee itse vaimonsa Mashiro Hiiragin kanssa.
Sarja sijoittuu rinnakkaistodellisuus Disboardiin, jossa kaikki ihmisten riidat ja konfliktit ratkaistaan peleillä. Peleiksi lasketaan muun muassa lautapelit, vedonlyönnit, korttipelit, ja videopelit, joissa voittamiseen tarvitaan joko tuuria, strategioita, taikka joitakin erityistaitoja.
Maailman on luonut Jumala nimeltä Tet, joka nähdään yleensä pienen pojan muodossa. Tet on asettanut maailmalleen seuraavanlaiset säännöt, joita on ehdottomasti noudatettava:
Disboard on rinnakkaistodellisuus joka rikkoo monia fysiikan lakeja. Maailmasta löytyy paljon mystisiä eläimiä, kuten lohikäärmeitä. Maailmassa on 16 eri ihmisrotua, joilla on omat valtionsa ja rajansa.
Sora ja Shiro ovat toisistaan täysin riippuvaisia. He ovat eläneet lähes koko elämänsä yhdessä. Mikäli heidät erottaa toisistaan edes vähäksi aikaa, molemmat heistä saavat paniikkikohtauksen, koska eivät voi elää ilman toisiaan. Molemmat heistä ovat syntyneet maapallolla, kunnes Jumala Tet teleporttasi heidät Disboardin maailmaan. Sisarukset olivat aikoinaan maapallolla legenda. He eivät hävinneet missään pelissä koskaan, ennen saapumistaan Disboard maailmaan.
Sora ja Shiro ovat elävä legenda. Kukaan ei tiedä heidän nimiään, mutta he eivät ole koskaan hävinneet missään pelissä kertaakaan. Heitä on usein luultu huijareiksi ja hakkereiksi, koska he ovat voittaneet peleissä, joissa voittamisen pitäisi olla miltei mahdotonta. Tosiasia on kuitenkin se, että Sora ja Shiro pelaavat yleensä reilusti ja he ovat vain niin "taitavia", ettei heitä voi normaali maapallon ihminen mitenkään voittaa. Kun Jumala Tet saa tietää näistä sisaruksista, Tet haastaa Soran ja Shiron shakkipeliin. Taistelusta tulee todella tiukka, mutta Sora ja Shiro voittavat Jumalan. Tämän jälkeen Tet teleporttaa sisarukset omaan maailmaansa, jossa kaikki ratkaistaan pelaamalla pelejä.
FS Paixhans (1862)
Paixhans oli Ranskan laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu Palestro-luokan uiva patteri.
Alus tilattiin 18. kesäkuuta 1859 Bordeauxista Frere Armanilta ja sen köli laskettiin 24. toukokuuta 1859. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1862 ja se otettiin palvelukseen vielä 5. toukokuutaa 1863.
David Cazelles varusti alusta Rochefortissa helmikuusta heinäkuuhun 1863. Alus siirrettiin 13. heinäkuuta toisen luokan reserviin, mistä se siirrettiin 16. huhtikuuta 1864 edelleen kolmannen luokan reserviin (pois palveluksesta). Alus poistettiin Rochefortissa alusluettosta 21. elokuuta 1871 ja se oli romutettavana elokuusta seuraavan vuoden helmikuuhun.
FS Pei Ho (1861)
Peï Ho oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Palestro-luokan uiva patteri.
Alus tilattiin 18. kesäkuuta 1859 Bordeauxista Frere Armanilta ja sen köli laskettiin 20. heinäkuuta 1859. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen heinäkuussa 1962.
Aluksen palvelukseenotto aloitettiin 15. heinäkuuta 1861 ja ensimmäinen palvelusjakso alkoi 5. lokakuuta. Louis Marc Willotte tyhjensi aluksen Rochefortissa 3. maaliskuuta 1862 alkaen, minkä jälkeen alus siirrettiin 24. maaliskuuta 1864 toisen luokan reserviin ja edelleen 1. helmikuuta 1865 kolmannen luokan reserviin (pois palveluksesta). Alus poistettiin Rochefortissa alusluettosta 15. marraskuuta 1869 ja se romutettiin huhtikuusta 1870 lokakuuhun 1971.
FS Saïgon (1861)
Saïgon oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Palestro-luokan uiva patteri.
Alus tilattiin 18. kesäkuuta 1859 Bordeauxista Frere Armanilta ja sen köli laskettiin 20. heinäkuuta 1859. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen elokuussa 1862.
Alus otettiin 10. lokakuuta 1861 ensimmäisen kerran palvelukseen ja Louis Marc Willotte riisui aluksen varustuksen Rochefortissa huhtikuusta marraskuuhun 1862. Alus siirrettiin 1. tammikuuta 1863 toisen luokan reserviin. Aluksella syttyi 15. marraskuuta tulipalo ja se upposi Charenteen. Hylky nostettiin 30. marraskuuta ja se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1864. Maaliskuussa kunnostus saatiin päätökseen. Alus poistettiin alusluettosta Rochefortissa 21. elokuuta 1871. Alus purettiin osittain, kun se muutettiin tammikuusta huhtikuuhun 1872 sotalaivojen miehistöjen vastaanottoalukseksi. Alus romutettiin lopullisesti vuonna 1884.
Caerlaverockin linna
Caerlaverockin linna on vallihaudallinen 1200-luvulla rakennettu linna Skotlannin etelärannikolla. Se oli Maxwellin klaanin omistuksessa 1600-luvulle, jolloin se hylättiin vuoden 1640 piirityksen jälkeen.
Linnan lähistöllä oleva luonnonsuojelualue on valkoposkihanhien tärkeä talvehtimisalue.
Armeniansahrami
Armeniansahrami ("Crocus angustifolius") on sahramien sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Krimin niemimaalla ja Kaukasuksen vuoriston alueella. Yhdestä mukulasta kehittyy kolme kukkavartta ja 3-6 lehteä. Kukka on enimmäkseen keltainen ja sen ulkopinnalla on violetteja raitoja. Kehälehdet ovat taaksepäin kiertyneitä. Lehdet ovat kapeat ja niissä on valkoinen pitkittäinen raita. Armeniansahrami kukkii maaliskuulla. Kasvi menestyy aurinkoisella, lämpimällä, suojaisella ja kuivalla kasvupaikalla. Istutussyvyys on 10 cm ja istutustiheys 5-10 cm. Kasvia voi lisätä myös jakamalla syksyllä. Syksyllä lehdet jätetään paikoilleen lakastumiseen saakka.
Nordstrom (kauppaketju)
Nordstrom, Inc. on yhdysvaltalainen luksustavaratalojen ketju, jonka pääkonttori ja suurimmat tavaratalot sijaitsevat Seattlessa Washingtonin osavaltiossa. Nordstrom on keskittynyt kalliimman hintaluokan vaatteisiin, jalkineisiin, asusteisiin ja kosmetiikkaan, joissa sen tärkeimpiä kilpailijoita ovat muut tavarataloketjut, kuten Bloomingdale’s, Neiman Marcus, Saks Fifth Avenue ja Lord & Taylor.
Nordstromin juuret juontavat vuoteen 1901, jolloin ruotsalaiset maahanmuuttajat John W. Nordstrom ja Carl Wallin perustivat Seattleen kenkäkaupan. Vasta 22 vuotta myöhemmin perustettiin sivuliike, josta ketju alkoi vähitellen kehittyä. Vuonna 1928 John W. Nordstrom luovutti johdon ja omistuksensa kahdelle pojalleen, ja seuraavana vuonna myös Wallin luopui osakkeistaan Nordstromin veljesten hyväksi. Kesti vielä 31 vuotta ennen kuin Nordstrom oli kasvanut kahdeksan myymälän ketjuksi kahdessa osavaltiossa. Vuonna 1963 se laajensi valikoimaansa kengistä vaatteisiin ja asusteisiin.
Vasta kolmannen Nordstrom-sukupolven astuttua yrityksen johtoon se alkoi laajentua valtakunnalliseksi ketjuksi vuonna 1968. Pörssiyritys Nordstromista tuli vuonna 1971. Ranskalainen muotimerkki Façonnable otettiin yhteistyökumppaniksi vuonna 1988, ja vuonna 2000 Nordstrom osti sen. Seitsemää vuotta myöhemmin Nordstrom kuitenkin myi merkin kahdeksan erillistä myymälää eteenpäin mutta jätti sen omien myymälöidensä valikoimiin.
Vuoden 2011 lopussa Yhdysvalloissa toimi 117 Nordstrom-tavarataloa ja 108 Nordstrom Rack -nimistä outlet-myymälää. Lisäksi yrityksellä on verkkokauppa.
Nordstrom on aina ollut tunnettu erinomaisesta asiakaspalvelustaan. Talouslehti "Fortunen" listalla ”100 parasta työnantajaa 2007” Nordstrom sijoittui sijalle 24.
Papa Westrayn lentoasema
Papa Westrayn lentoasema (IATA: PPW, ICAO: EGEP) on lentoasema, joka sijaitsee Papa Westrayn saarella Orkneysaarilla, Skotlannissa. Se tunnetaan parhaiten lentoyhteydestä Westrayn lentoasemalle. Lentomatka on 2,8 kilometriä ja lentoaika on rullaus mukaan lukien kaksi minuuttia. Kyseessä on maailman lyhin säännöllinen lento. Westrayn lisäksi Papa Westraysta on lentoja myös Kirkwalliin ja North Ronaldsaylle.
Night Driver
Night Driver on vuonna julkaistu ajopeli, jonka kehitti Micronetics Inc. ja julkaisi Atari, Inc.. Peli julkaistiin kolikkopelinä ja on julkaistu myös Atari 2600:lle ja Commodore 64:lle. Peli on yksi varhaisimmista ensimmäisen persoonan ajopeleistä.
Pelissä on tavoitteena ajaa autolla yöaikaan törmäämättä tiensivuihin. Pelaaja saa pisteitä edetessään. Pelin pituuden saa itse määrittää.
Mauro Icardi
Mauro Emanuel Icardi Rivero (s. 19. helmikuuta 1993 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Inter Milania. Pelipaikaltaan molempijalkainen Icardi on keskushyökkääjä. Icardi tunnetaan temperamenttisena pelaajana. Hän kuuluu myös Argentiinan jalkapallomaajoukkueeseen.
Icardi edusti espanjalaisseura FC Barcelonan juniorijoukkueita vuosina 2008-2011. Vuonna 2011 hän jätti seuran ja siirtyi italialaiseen Sampdoriaan. Sampdoriassa Icardi teki ammattilaisdebyyttinsä toukokuussa 2012, kun seura pelasi vielä Serie B:ssä. Kauden jälkeen Sampdoria nousi Serie A:han ja Icardi jatkoi seurassa. Hänen kautensa Serie A:ssa oli hyvä, hänen onnistuttua muun muassa kahdesti mestaruuden sittemmin voittanutta Juventusta vastaan 2-1-voittoon päättyneessä pelissä. Lopulta Icardin maalit takasivat genovalaisjoukkueelle sarjapaikan säilytyksen.
2013 huhtikuussa selvisi, että Icardi siirtyy tulevaksi kaudeksi Inter Milaniin. Hän teki virallisen debyyttinsä seurassa elokuussa 2013 ja teki kauden 2013-14 aikana yhdeksän maalia 24 pelissä. Kausi 2014-15 alkoi Icardin osalta hyvin, kun hän viimeisteli uransa ensimmäisen Serie A-hattutemppunsa syyskuussa 2014 US Sassuoloa vastaan 7-0 päättyneessä ottelussa. Hän teki kaudella 2014-2015 36 ottelussa hienot 22 maalia ja jakoi sillä Serie A:n maalikuninkuuden Hellas Veronan Luca Tonin kanssa .
Icardi on edustanut Argentiinaa alle 20-vuotiaiden tasolla, vaikka hän ei ole koskaan edustanut yhtäkään argentiinalaista seuraa. Hän tuntee silti Argentiinassa syntyneenä itsensä argentiinalaiseksi. Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan. Hän ei ollut mukana itse MM-kisoissa, joissa Argentiina voitti hopeaa.
Icardi on naimisissa argentiinalaisen mediapersoonan Wanda Naran kanssa. Nara oli aiemmin naimisissa Icardin entisen joukkuetoverin Maxi Lópezin kanssa, jolloin Icardilla ja Wandalla oli salasuhde Lópezin seläntakana. Salasuhteen paljastuttua Lopez ja Wanda erosivat. Nara ja Icardi menivät naimisiin vain noin puoli vuotta Lópezin ja Naran eron jälkeen. Sampdoriaa edustanut López suuttui tästä ja kieltäytyi kättelemästä maanmiestään Icardia Sampdorian ja Interin välisessä ottelussa, jolle annettiin mediassa lempinimi Wanda-derby.
Jere Koponen
Jere Koponen (s. 23. toukokuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa turkulaisen FC Interin riveissä. Koponen on edustanut myös Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän on turkulaisseura FC Interin kasvatti. Pelipaikaltaan hän on maalivahti ja hänen pelinumeronaan on 1. Debyyttinsä liigatasolla Koponen teki kaudella 2013 ja sai ensimmäisellä liigakaudella tililleen kaikkiaan kahdeksan ottelua. Hän oli ensimmäisellä kerrallaan Interissä rooliltaan lähinnä kakkosveskarina ja haastoi Magnus Bahnea tavoitellessaan torjuntavastuuta. Koponen on pelannut viisi ottelua Suomen poikamaajoukkueissa.
Santeri Kumpula
Santeri Kumpula (s. 22. marraskuuta 1996 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Santa Clausia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Kumpula nousi Rovaniemen Palloseuran edustusjoukkueen mukaan kaudella 2012, jolloin hän pääsi debytoimaan Ykkösessä. Liigatasolla Kumpula esiintyi ensimmäisen kerran kesäkuussa 2014 ottelussa FC Inter Turkua vastaan.
Andrea Cossu
Andrea Cossu (s. 3. toukokuuta 1980 Cagliari) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Cagliari Calciota. Cossun pelipaikka on hyökkäävä keskikenttä.
Cossu siirtyi Olbiasta Hellas Veronaan vuonna 1997. Hän edusti seuraa kahdeksan vuotta pelaten yli 90 ottelua. Välissä hän oli myös neljällä lainapestillä, kolme kertaa Lumezzanessa ja kerran Sassari Torreksessa.
Vuonna 2005 Cossu siirtyi Cagliari Calcioon. Hän pelasi seurassa yhden kauden aikana Serie A:ssa 22 ottelua ilman maaleja. Vuonna 2006 hän palasi takaisin Hellas Veronan väreihin. Cossu edusti seuraa kahden kauden ajan, ennen kuin edessä oli paluu takaisin kotikaupunkiin Cagliariin Cagliari Calcion riveihin. Cossu on edustanut Cagliari Calciota vuodesta 2008 asti ja on pelannut yli kaksisataa Serie A-ottelua. Hän on yksi Cagliarin avainpelaajista nykyisin. Kauden 2014-2015 jälkeen Cagliari putosi Serie A:sta Serie B:hen.
Cossu on pelannut Italian jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2010. Helmikuussa 2010 hänet kutsuttiin maajoukkueen mukaan harjoitusotteluun Kamerunia vastaan ja näin hänestä tuli ensimmäinen sardinialainen Italian maajoukkuepelaaja sitten Gianfranco Zolan. Cossu teki debyyttinsä tuossa pelissä. Hänet nimettiin alustavaan miehistöön vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta lopulliseen Marcello Lippin miehistöön Cossu ei päässyt.
Sainey Nyassi
Sainey Nyassi (s. 31. tammikuuta 1989 Gambia) on gambialainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa Rovaniemen Palloseuran riveissä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä ja hänen pelinumeronaan on 24. Nyassi saapui Suomeen kaudeksi 2014 ja onnistui heti ensimmäisellä liigakaudellaan ottamaan vakituisen paikan pelaavassa kokoonpanossa. Debyyttinsä Veikkausliigassa hän teki kesäkuun alussa ottelussa FC Honkaa vastaan.
Kevin Larsson
Kevin Larsson (s. 31. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä ja hänen pelinumeronaan on 23. debyyttinsä liigatasolla Larsoon on tehnyt kaudella 2014 ja toiminut kauden aikana lähinnä vaihtomiehen roolissa.
Ontto kruunu
Ontto kruunu ("The Hollow Crown") on brittiläinen historiallinen draamasarja, joka on BBC:n ja NBC:n yhteistuotanto. Sarja esitettiin BBC Two -kanavalla vuonna 2012, ja Suomessa Yle Teema esitti sarjan vuotta myöhemmin.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sisältää neljä televisioelokuvaa ja perustuu Shakespearen neljän historiallisen näytelmän kokonaisuuteen, jotka ovat Rikhard II, ja (jotka on käsitelty yhtenä kaksiosaisena elokuvana) sekä Henrik V. Sarjan on näytelmistä sovittanut käsikirjoitukseksi ja ohjannut Richard Eyre, Rupert Goold, Ben Power ja Thea Sharrock. Sarja kertoo kolmen peräkkäisen Englannin kuninkaan tarinan.
Suomessa televisiolevityksessä elokuvien nimet olivat "Ontto kruunu: Rikhard II", "Ontto kruunu: Henrik IV Ensimmäinen osa", "Ontto kruunu: Henrik IV Toinen osa" ja "Ontto kruunu: Henrik V".
Toinen tuotantokausi sisältää kolme televisioelokuvaa ja valmistui vuonna 2016. Toisen kauden elokuvat perustuvat kahteen Shakespearin Ruusujen sotaa käsittelevään näytelmään Henrik VI (josta on tehty kaksi elokuvaa) ja Rikhard III. Sarjan on sovittanut valkokankaalle Ben Power, sen on tuottanut Rupert Ryle-Hodges, ja kaikki kolme elokuvaa on ohjannut Dominic Cooke. Toinen kausi sai ensiesityksensa BBC Two -kanavalla toukokuussa 2016.
Kriitikot ovat arvostaneet sarjaa, ja se on saanut useita Britannian Akatemian TV-palkintoja, esimerkiksi Ben Whishaw sai roolistaan Rikhard II:na parhaan pääosanäyttelijän palkinnon ja Simon Russell Beale roolistaan Falstaffina parhaan miessivuosan palkinnon vuonna 2013.
Ontto kruunu: Rikhard II
Ontto kruunu: Henrik IV Ensimmäinen osa
Ontto kruunu: Henrik IV Toinen osa
Ontto kruunu: Henrik V
Henrik VI, osa yksi
Henrik VI, osa kaksi
Rikhard III
Klaes Jenderjan
Klaes Jenderjan (18. maaliskuuta 1650 Oulu – 18. helmikuuta 1704 Oulu) oli pohjoissuomalainen suurkauppias ja Oulun raatimies 1600-luvun lopussa.
Jenderjanin vanhemmat olivat laivanvarustaja ja kauppias Klaus Jenderjan (k. noin 1663), joka tuli Ouluun 1642, ja Margaretha Ficke. Jenderjan vannoi porvarivalan 1673. Hänestä tuli koko Pohjois-Pohjanmaan varakkain henkilö elinaikanaan. Muun muassa suurten kuolonvuosien ajalta säilyneiden asiakirjojen perusteella hän oli määrätietoinen, jopa häikäilemätön liikemies. Jenderjan hankki omistukseensa myös maaomaisuutta, kaupungin ympäristössä hänellä oli lopulta hallussaan noin 40 tynnyrinalaa pelto- ja niittymaata. Veljensä Zachriksen kanssa hän lisäksi rakennutti Oulun ensimmäisen vesisahan Merikoskeen, Oulujoen suulle. Sen yhteydessä olivat myös mylly, jauhomylly ja nippuvasarapaja. Raastuvanoikeuden apujäsenenä Jenderjan toimi vuodesta 1676.
Jenderjanilla oli Oulussa kaksikerroksinen kaupunkitalo ja kauppahuone sekä yhteensä 21 kauppa-aittaa Oulussa, Kajaanissa ja Kemin satamassa. Tukholmaan hän vei muun muassa tervaa, mutta myös voita ja kalaa, ja toi sieltä suolaa, tupakkaa ja kulutustavaroita. Jenderjanin kuoltua 1704 hänen omaisuutensa arvon laskettiin olleen 70 788 kuparitaalaria, josta kolmannes oli saatavia talonpojilta. Hänellä oli monipuolinen noin 200 niteen kirjasto, mahdollisesti osin Turun akatemiasta maisteriksi 1700 valmistuneen poikansa Claudiuksen ansiosta. Claudius kuoli vuoden 1702 loppupuolella, molemmat haudattiin Oulun tuomiokirkkoon. Claudiuksen muistoksi julkaistiin henkilöruno 1704 ja hänen isälleen samana vuonna kaksi henkilörunoa.
Jenderjanin puoliso oli Katarina Heikintytär (k. 1737). Hänen pojanpoikansa edellisestä avioliitosta Claus Hoffrén otti Jenderjan -nimen ja ryhtyi jatkamaan isoäitinsä kanssa liiketoimintaa, mutta menehtyi 1724 venäläismiehityksen jälkeen. Lesken kuoltua Jenderjanin omaisuus pirstoutui monelle taholle. Jenderjanin veli Zachris hukkui haaksirikossa jo 1678 ja hänen kaksi sisartaan kuolivat 1697 (Maria, kauppias Gabriel Lithoviuksen puoliso) ja 1698 (Elsa, Oulun linnan päällikön Henrik Gråån puoliso).
Vauhdin Maailma (lautapeli)
Vauhdin Maailma on aikakauslehti Vauhdin Maailman vuonna 2010 kehittämä moottoriurheiluaiheinen lautapeli. Peli sisältää 400 kysymyskorttia, joissa on 1 400 kysymystä ja 200 kuvakysymyskorttia. Pelin on kehitellyt suomalaisista moottoriurheilun asiantuntijoista koostuva ja Vauhdin Maailman entisen päätoimittajan Peter Geitelin vetämä työryhmä. Pelin idea on samankaltainen esimerkiksi Trivial Pursuit-pelin kanssa. Pelissä on kuusi kysymyskategoriaa; F1, Ralli, Rata, Moottoripyörät, Yleiskysymykset ja Kuvakysymykset. Pelaajan tehtävänä on kerätä pelimerkki näistä jokaisesta kategoriasta. Kun pelaaja saa kaikista aiheista merkit, hän saa vastata lisäkysymykseen, jonka oikein saadessaan hän voittaa pelin. Peli on suunnattu yli 15-vuotiaille pelaajille ja sen on valmistanut Tactic Games Oy. Vauhdin Maailma on suunnattu 2-6 pelaajalle.
Sascha Lewandowski
Sascha Lewandowski (5. lokakuuta 1971 Dortmund – 8. kesäkuuta 2016 Bochum) oli saksalainen jalkapallovalmentaja.
Lewandowski aloitti valmennusuransa ilman merkittävää pelaajataustaa vuonna 2003 VfL Bochumin juniorivalmentajana. Hän työskenteli Bochumin organisaatiossa myös reservijoukkueen päävalmentajana, kunnes siirtyi vuonna 2007 Bayer 04 Leverkuseniin juniorijoukkueen valmentajaksi. Huhtikuussa 2012 hänestä tuli Leverkusenin päävalmentaja yhdessä Sami Hyypiän kanssa. Kauden jälkeen Lewandowski palasi juniorivalmentajaksi ja valmentajalisenssinsä hankkinut Hyypiä jatkoi edustusjoukkueen peräsimessä. Hyypiän saatua huhtikuussa 2014 potkut tehtävistään Lewandowski otti päävalmentajan tehtävät hoitoonsa loppukauden ajaksi.
Syyskuussa 2015 Lewandowskista tuli 1. FC Union Berlinin päävalmentaja vuoteen 2017 ulottuvalla sopimuksella. Hän erosi tehtävistään burnoutin vuoksi maaliskuussa 2016.
Lewandowski löydettiin kuolleena asunnostaan Bochumista 8. kesäkuuta 2016. Hän oli kärsinyt burnoutista. Poliisin tietojen mukaan Lewandowski oli tehnyt itsemurhan.
Dáfni-Ymittós
Dáfni-Ymittós ( eli Δήμος Δάφνης-Υμηττού, "Dímos Dáfnis-Ymittoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 2,35 neliökilometriä ja väkiluku 33 628 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Dáfni.
Dáfni-Ymittós sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta etelään. Kunta syntyi, kun kunnat Dáfni ja Ymittós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dáfni-Ymittoksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Acharnés
Acharnés (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αχαρνών, "Dímos Acharnón"), joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 149,0 neliökilometriä ja väkiluku 106 943. Varsinaisen Acharnéen kaupungin väkiluku on 99 346 (vuonna 2011).
Acharnés on Kreikan yhdeksänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen. Kaupunki on ottanut nimensä samalla seudulla sijainneesta antiikin aikaisesta Akharnain demoksesta. Acharnéessa sijaitsee SKA:n rautatieasema eli Acharnéen rautatiekeskus, joka on merkittävä risteysasema.
Nykyinen Acharnéen kunta muodostui, kun Acharnés ja Thrakomakedónes yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Acharnéen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Ratu Udre Udre
Ratu Udre Udre oli 1800-luvulla elänyt fidžiläinen heimopäällikkö, joka oli Guinnessin ennätyskirjan mukaan historian ”ahkerin ihmissyöjä”. Hänen väitetään elinaikanaan syöneen vähintään 872 ihmistä tai enemmän, tosin kuitenkin alle tuhat. Hän keräsi jokaisen syömänsä ihmisen muistoksi kiven. Kivet ovat edelleen nähtävissä hänen hautansa luona.
Filadélfeia-Chalkidóna
Filadélfeia-Chalkidóna ( eli Δήμος Φιλαδελφείας-Χαλκηδόνος, "Dímos Filadelfeías-Chalkidónos") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,73 neliökilometriä ja väkiluku 35 556 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Néa Filadélfeia.
Filadélfeia-Chalkidóna sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen. Kunta syntyi, kun kunnat Néa Filadélfeia ja Néa Chalkidóna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Filadélfeia-Chalkidónan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Claymore-luokka
Claymore-luokka oli Ranskan laivaston kolmentoista vuosina 1905-1908 valmistetun aluksen hävittäjäluokka. Luokan alukset olivat käytössä ensimmäisessä maailmansodassa.
Prototyyppi "Claymore" tilattiin 2. syyskuuta 1903 ja samalla viiden jo Rochefortin laivastontelakalta tilatun Arquebuse-luokan aluksen tilaukset siirrettiin Claymore-luokkaan. Luokan uusi rungon muoto ja raskaampien torpedoiden aiheuttama lisämassa teki aluksista yläpainoisia, siten kansirakenteita kevennettiin ja avoin silta muutettiin avoimeksi. Alustyyppi ei osoittautunut onnistuneeksi.
Galátsi
Galátsi (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γαλατσίου, "Dímos Galatsíou"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,026 neliökilometriä ja väkiluku 59 345 (vuonna 2011).
Galátsi sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiskoilliseen.
Glyfáda
Glyfáda () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γλυφάδας, "Dímos Glyfádas"), joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 25,366 neliökilometriä ja väkiluku 87 305 (vuonna 2011).
Glyfáda sijaitsee Saroninlahden rannalla noin kymmenen kilometriä Ateenan keskustasta etelään. Se on Etelä-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus ja luetaan osaksi niin kutsuttua Ateenan Rivieraa.
Ilioúpoli
Ilioúpoli (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηλιουπόλεως, "Dímos Ilioupóleos"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 12,724 neliökilometriä ja väkiluku 78 153 (vuonna 2011).
Ilioúpoli sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta eteläkaakkoon. Kaupungissa sijaitsee Ilioúpolin metroasema.
Kaisarianí
Kaisarianí () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καισαριανής, "Dímos Kaisarianís"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 7,841 neliökilometriä ja väkiluku 26 458. Varsinaisen Kaisarianín kaupungin väkiluku on 26 370 (vuonna 2011).
Kaisarianín kaupunki sijaitsee vain pari kilometriä Ateenan keskustasta itäkaakkoon. Kunnan nähtävyyksiin kuuluu muun muassa bysanttilaisaikainen Kaisarianín luostari.
Kaisarianín kunta muodostuu seuraavista asutuksista:
Výronas
Výronas (; kath. Βύρων, "Výron") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βύρωνος, "Dímos Výronos"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 9,204 neliökilometriä ja väkiluku 61 308 (vuonna 2011).
Výronas sijaitsee noin kolme kilometriä Ateenan keskustasta kaakkoon. Se on nimetty runoilija ja filhelleeni George Gordon Byronin eli lordi Byronin, kreikkalaisittain Výronin, mukaan.
Zográfou
Zográfou (; kath. Ζωγράφος, "Zográfos") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ζωγράφου, "Dímos Zográfou"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 8,517 neliökilometriä ja väkiluku 71 026 (vuonna 2011).
Zográfou sijaitsee noin kolme kilometriä Ateenan keskustasta itään ja se on Ateenan esikaupunkialuetta. Zográfoun kaupunginosiin kuuluu Áno Ilísia, jossa sijaitsee Ateenan yliopiston nykyinen pääkampusalue.
Kalamariá
Kalamariá () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καλαμαριάς, "Dímos Kalamariás"), joka sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 6,40 neliökilometriä ja väkiluku 91 279 (vuonna 2011).
Kalamariá on Kreikan kymmenenneksi suurin kaupunki. Se kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen ja sijaitsee Thermaïkóslahden rannalla Thessalonikin kaakkoispuolella.