hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Satoshi Ishii
Satoshi Ishii (s. 19. joulukuuta 1986) on japanilainen vapaaottelija ja entinen judoka.
Judourallaan Ishiin suurin saavutus on yli 100 kilogramman painoluokan olympiakulta Pekingin olympialaisissa 2008, missä hän voitti loppuottelussa Uzbekistanin Abdullo Tangrijevin. 2006 hän saavutti Aasian kisoissa hopeaa alle 100-kiloisissa. Vuonna 2007 hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden sekä avoimen painoluokan kultaa Bangkokissa järjestetyissä universiadeissa. Avoimen painoluokan Japanin mestaruuden hän on voittanut vuosina 2006 ja 2008. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailman- ja Aasian-mestaruuden alle 100 kg:n painoluokassa 2004.
Pekingin olympiakultansa jälkeen Ishii siirtyi harjoittelemaan ammattilaisena vapaaottelua, minkä johdosta hänet erotettiin Japanin judoliitosta. Hän harjoittelee myös pystyottelua sekä brasilialaista jujutsua, josta hänellä on musta vyö.
Igor Prins
Igor Prins (s. 21. lokakuuta 1966 Pärnu) on virolainen jalkapallovalmentaja ja entinen maajoukkuetason keskikenttäpelaaja. Hän toimii Viron pääsarjassa pelaavan Tallinnan Levadian päävalmentajana kaudella 2009.
Pelaajaurallaan Prins voitti Neuvosto-Viron mestaruuden Kalakombinaat/MEK Pärnun pelaajana vuosina 1985 ja 1986, ja Viron Meistriliigan mestaruuden Tallinnan Lantalan riveissä vuonna 1998 sekä Levadiassa vuosina 1999 ja 2000. Viron maajoukkueessa hän pelasi urallaan 20 ottelua.
Ennen Levadian päävalmentajaksi siirtymistään Tarmo Rüütlin siirryttyä Floran peräsimeen hän oli ehtinyt toimia seuran apuvalmentajana vuodesta 2003 lähtien.
Pranab Mukherjee
Pranab Kumar Mukherjee (, s. 11. joulukuuta 1935 Kirnahar, Länsi-Bengali) on intialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2012–2017. Hän oli ennen presidenttiyttään Intian kongressipuolueen (INC) jäsen. 1980-luvun lopulla hän oli kolmen vuoden ajan itse perustamansa Rashtriya Samajwadi Congress -puolueen (RSC) johtaja, mutta palasi Intian kongressipuolueeseen Rajiv Gandhin pääministerikauden päätyttyä.
Mukherjee toimi monissa ministerintehtävissä 1970-luvulta alkaen, muun muassa kauppaministerinä, puolustusministerinä, ulkoministerinä ja valtiovarainministerinä. Intian valtiovarainministeri hän on ollut tammikuusta 1982 joulukuuhun 1984, Indira Gandhin ollessa pääministeri, ja uudelleen tammikuusta 2009 kesäkuuhun 2012, Manmohan Singhin johtamassa hallituksessa. Hän jätti ministeriytensä pyrkiessään maansa presidentiksi, johon tehtävään hänet myös valittiin heinäkuussa 2012. Kauppaministerinä hän on toiminut tammikuusta 1980 tammikuuhun 1982 (Gandhin hallituksessa) sekä tammikuusta 1993 helmikuuhun 1995 (P. V. Narasimha Raon hallituksessa), puolustusministerinä toukokuusta 2004 lokakuuhun 2006 (Singhin hallituksessa) ja ulkoministerinä helmikuusta 1995 toukokuuhun 1996 (Raon hallituksessa) sekä lokakuusta 2006 toukokuuhun 2009 (Singhin hallituksessa).
Mukherjee valittiin Intian parlamentin ylähuoneeseen Rajya Sabhaan ensimmäisen kerran vuonna 1969 ja hän toimi sen jäsenenä vuoteen 2004. Hänet uudelleenvalittiin vuosina 1975, 1981, 1993 ja 1999. Vuonna 2004 hänet valittiin ensimmäisen kerran Intian parlamentin alahuoneeseen, Lok Sabhaan, jossa hän edusti Jangipurin vaalipiiriä. Hänet valittiin toiselle Lok Sabha -kaudelleen vuonna 2009.
Mukherjee toimi ylähuoneen johtajana () vuosina 1980–1985 ja alahuoneen johtajana vuosina 2004–2012.
25. heinäkuuta 2012 Mukherjeesta tuli Intian presidentti. Hänen toimikautensa kesti viisi vuotta.
Mukherjee on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Suvran kanssa kolme lasta, kaksi poikaa ja tytär. Hänen vanhempansa olivat Kamada Kinkar Mukherjee ja Rajlakshmi Mukherjee. Hänen isänsä oli vapaustaistelija, joka oli yli kymmenen vuotta vankeudessa vastustettuaan Intian brittihallintoa.
Mukherjee on suorittanut Bachelor of Laws -tutkinnon oikeustieteessä ja Master of Arts -tutkinnot historiantutkimuksessa ja politiikan tutkimuksessa. Hänelle on myös myönnetty kunniatohtorin arvo (Doctor of Letters). Ennen poliittista uraansa hän työskenteli opettajana, toimittajana ja asianajajana.
Mukherjee on kirjoittanut kirjat Mid-term Poll (julkaistu 1969), Beyond Survival: Emerging Dimensions of Indian Economy (1984), Off the Track (1987), Saga of Struggle and Sacrifice (1992) ja Challenges Before the Nation (on Indian National Congress) (1992).
Intianpallokala
Intianpallokala ("Tetraodon cutcutia") on aasialainen makean veden pallokalalaji. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen väri vaihtelee vihreän eri sävyissä kalan mielialan mukaan.
Töppöpallokala
Töppöpallokala ("Tetraodon leiurus", myös "Monotrete leiurus") on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on valkoinen, selkä vaihtelee ruskean eri sävyissä. Pyrstön lähellä on selvästi erottuva ruskea täplä. Töppöpallokala syö lihapitoista ruokaa, johon kuuluu paljon kovakuorisia äyriäisiä. Liian pehmeällä ruoalla sen hampaat kasvavat ongelmaksi asti.
Pohjapallokala
Pohjapallokala ("Tetraodon miurus", entinen punapallokala) on afrikkalainen makean veden pallokalalaji. Sitä tavataan Kongojoen vesistössä. Se voi kasvaa 15 cm pitkäksi. Pohjapallokala on aggressiivinen muita lajeja kohtaan. Se viihtyy lähellä pohjaa, ja kaivautuu hienoon pohjahiekkaan niin että vain silmät jäävät esille. Sopiva vesi on pehmeää, hiukan hapanta ja lämpötilaltaan 24–27 °C Pohjapallokala syö kaloja ja rapuja.
Helsingin yliopiston Avoin yliopisto
Helsingin yliopiston Avoin yliopisto tarjoaa Helsingin yliopiston opetussuunnitelmien mukaisia opintoja lähes kaikista tiedekunnista. Opinnot ovat avoimia kaikille: ikä- tai pohjakoulutusvaatimuksia ei ole. Opettajina toimivat pääosin yliopiston omat opettajat ja opinnot voi liittää yliopistotutkintoon, jos opiskelijalla myöhemmin on tutkinnonsuoritusoikeus.
Helsingin yliopisto on järjestänyt avointa yliopisto-opetusta vuodesta 1977. Avoin yliopisto on Helsingin yliopiston erillinen laitos. Avoimessa yliopistossa on noin 40 työntekijää sekä lähes 350 tuntiopettajaa. Avoimella yliopistolla on toimipisteet Helsingissä ja Lahdessa ja opetusta järjestetään myös useissa yhteistyöoppilaitoksissa eri puolilla Suomea.
Avoimen yliopiston opinnot on suunniteltu niin, että ne on mahdollista suorittaa esimerkiksi työn ohessa. Verkko-opinnot voi suorittaa kokonaan etäopintoina vaikka ulkomailta. Muussakin opetuksessa hyödynnetään verkkoa erilaisilla tavoilla. Joissakin jaksoissa opiskelija voi valita, suorittaako kyseisen opintojakson esimerkiksi luentoina vai kirjatenttinä.
Vuonna 2016 opiskelijoita oli yhteensä 21 920.
Avoin yliopisto toteuttaa myös Helsingin yliopiston Studia Generalia -toimintaa.
Transitiivisuus (kielioppi)
Transitiivisuus on verbin ominaisuus, jossa niiden valenssiin kuuluu objekti. Vastaavasti lausetta, jossa on objekti, kutsutaan transitiivilauseeksi. Joidenkin verbien, jotka tavallisesti ilmaisevat aikaansaamista tai abstraktia suhdetta, yhteydessä objekti on pakollinen. Tavallisempaa on kuitenkin, että objekti voidaan lisätä tai jättää lisäämättä riippuen siitä, halutaanko painottaa kohdetta vai itse toimintaa.
Transitiivisiin verbeihin liittyy lauseessa tavallisesti kaksi nominia, subjekti (tekijä) ja objekti (tekemisen kohde). Suomen kielessä subjektin sija on nominatiivi (päätteetön) ja objektin sija on joko akkusatiivi (päätteetön tai pääte -n), jos tekeminen kohdistuu koko asiaan, tai partitiivi (pääte takaäänteenä -a, jos sanavartalossa esiintyy takavokaali a, o tai u, tai etuäänteenä -ä, jos sanavartalossa ei esiinny takavokaaleja), jos tekeminen kohdistuu vain asian johonkin osaan.
Intransitiivinen verbi ilmaisee tekemistä, joka ei kohdistu mihinkään kohteeseen. Kun transitiiviverbiin liittyy kaksi nominia, joista toinen on subjekti (tekijä) ja toinen objekti (tekemisen kohde), intransitiiviverbiin liittyy vain yksi nomini, joka on subjekti (tekijä). Koska suomessa ei kuitenkaan ole indoeurooppalaisille kielille tyypillistä muodollista subjektia (ruotsin det, englannin it, saksan es), voi subjektikin joissakin tapauksissa puuttua kokonaan. Esimerkiksi "Sataa" on joko transitiivinen verbi, jos ilmoitetaan sataako vettä vai lunta, tai intransitiivinen kun tätä ei ilmoiteta, missä tapauksessa subjekti puuttuu kokonaan. Indoeurooppalaiset kielet vaativat tässä kuitenkin muodollisen subjektin: "Sataa (vettä)" on ruotsiksi "Det regnar", englanniksi "It is raining" ja saksaksi "Es regnet", ja "Sataa lunta" on ruotsiksi "Det snöar", englanniksi "It is snowing" ja saksaksi "Es schneit". Indoeurooppalaisten kielten tämä verbi on puhtaammin intransitiivinen kuin suomen, jossa satava veden olomuoto ilmoitetaan sataa-verbiä seuraavalla partitiivilla, ja sataa on siten lähempänä transitiivi- kuin intransitiiviverbiä suomen kielessä.
Viulukonsertto nro 1 (Bruch)
Max Bruchin (1838–1920) ensimmäinen viulukonsertto g-molli, op. 26, on eräs romantiikan aikakauden tunnetuimmista konsertoista viululle. Konsertto sai kantaesityksensä 24. huhtikuuta 1866, mutta säveltäjä ei ollut tyytyväinen, vaan ryhtyi työstämään teoksestaan uutta versiota. Uusi versio sai kantaesityksensä 5. tammikuuta 1868. Kapellimestarina oli silloin Carl Martin Reinthaler toisin kuin ensimmäisen version kantaesityksessä, jota Bruch itse oli johtanut.
Bruch sai konserton uudistamisessa apua viulisti Joseph Joachimilta, jolle hän myös omisti konserton.
Bruchin ensimmäinen viulukonsertto jakautuu kolmeen osaan:Useat kuuluisat viulistit ovat tehneet esityksiä ja levytyksiä Bruchin ensimmäisestä viulukonsertosta. Heidän joukossaan ovat Itzhak Perlman, Kyung-wha Chung ja Salvatore Accardo.
Bruch sävelsi kaikkiaan kolme viulukonserttoa, vaikkakin vain ensimmäinen on noussut klassikon asemaan. Konsertoista toinen (1878) ja kolmas (1891) ovat molemmat d-mollissa.
Surfin’ USA
Surfin’ USA on The Beach Boysin toinen albumi. Levy julkaistiin alkuvuodesta 1963 ja se muodostui yhtyeen läpimurtolevyksi. "Surfin’ USA" nousi listakakkoseksi Yhdysvaltain albumilistalla. Albumin nimikkosingle ”Surfin’ USA” nousi Billboard Hot 100 -listalla kolmanneksi.
Nimikkokappaleensa myötä albumi oli Beach Boysin ensimmäinen suurmenestys, ja se toi esiin Brian Wilsonin kasvavat kyvyt lauluntekijänä ja laulusovitusten tekijänä. Täyteläisempi, Beach Boysille ominainen laulusoundi saatiin uusien päällekkäisäänitystekniikoiden avulla. Kuten debyyttilevy "Surfin’ Safari", "Surfin’ USA" on merkitty Nick Venetin tuottamaksi, mutta todellisena tuottajana on pidetty Brian Wilsonia.
Nimikkolaulu ”Surfin’ USA”, joka oli merkitty Brian Wilsonin nimiin, on lähes nuotilleen kopio Chuck Berryn kappaleesta ”Sweet Little Sixteen”. Berry sai myöhemmin oikeuden päätöksellä kappaleen tekijänoikeudet nimiinsä. Lisäksi laulun sanoitus tuntuisi saaneen vaikutteita Bobby Rydellin vuoden 1959 hitistä ”Kissin’ Time” (jossa mainitaan useita Yhdysvaltain kaupunkeja), jonka melodia taasen muistuttaa melko tavalla ”Sweet Little Sixteeniä”.
Albumin 12 kappaleesta viisi on instrumentaaleja. ”Stoked” on ensimmäinen Brian Wilsonin säveltämä instrumentaali Beach Boysille. Instrumentaali ”Surf Jam” on ensimmäinen kappale, jonka tekijäksi on merkitty tuolloin 16-vuotias Carl Wilson.
Vaikka nimikappale saavuttikin albumin suurimman huomion, sillä on myös muita merkittäviä lauluja. ”Farmer’s Daughter” oli ensimmäinen Brian Wilsonin falsetissa laulama kappale ja sitä Fleetwood Mac esitti myöhemmin vuonna 1980 livenä. ”Lonely Sea” (joka jäi yli "Surfin’ Safarin" sessioista ja on ensimmäinen Wilsonin yhdessä Gary Usherin kirjoittama kappale) on varhaisin esimerkki Brian Wilsonin melankolisesta puolesta.
Nimikkosingle Surfin’ USA:sta tuli Beach Boysin ensimmäinen iso hitti ja sen auttamana albumi myi kultaa Yhdysvalloissa.
Kansikuvan otti taiteilija-valokuvaaja-lainelautailija John Severson tammikuussa 1960. Kuvassa kalifornialaislähtöinen lainelautailija Leslie Williams lautailee talvisella aallolla Havaijin Sunset Beachillä. Alun perin kuva oli tarkoitettu Seversonin "Surfer"-lehden kansikuvaksi, mutta alkuperäinen negatiivi vaurioitui värierottelussa ja kuvaa ei voitu painaa. Kun Capitol Records tiedusteli sopivaa kuvaa albumiin, Severson korjasi alkuperäisen kuvan ja myi sen levy-yhtiölle.
Vuonna 2001 "Surfin’ USA" julkaistiin CD:nä uudelleenmasteroituna yhdessä "Surfin’ Safarin" kanssa. Levyllä on mukana bonuskappaleina ”Cindy, Oh Cindy”, ”The Baker Man” ja ”Land Ahoy”.
Arto Uimonen
Arto Uimonen (s. 7. tammikuuta 1958 Valkeakoski) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Keskikenttällä ja hyökkääjänä pelannut Uimonen nousi Valkeakosken Hakan edustusmiehistöön ensi kerran kaudella 1974. Hän pelasi Hakassa vuoteen 1979 asti ja voitti seurassa sekä mestaruuden että Suomen cupin kaudella 1977. Uimonen siirtyi seuraavaksi Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi kaikkiaan 11 kautta käyden välissä yhden vuoden Lahden Reippaassa. Uimonen saavutti Ilveksessä mestaruuden 1983 ja Suomen cupin voiton 1990. Uimonen pelasi uransa aikana 376 pääsarjaottelua, jolla hän sijoittuu pelattujen otteluiden tilastossa sijalle 15.
Uimonen kuului nuorisomaajoukkueiden vakiopelaajiin ja hän oli mukana voittamassa Suomelle hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa vuonna 1975. Uimonen ei onnistunut vakiinnuttamaan täysin paikkaansa miesten maajoukkueessa, mutta hänelle kertyi kuitenkin yhteensä 20 maaottelua.
Pelaajauran jälkeen Uimonen toimi Hakan apuvalmentajana ja Ilveksen päävalmentajana. Arto Uimosen pojat, Valtteri ja Verneri, pelaavat nykyisin Tampere Unitedissa.
Surfer Girl
Surfer Girl on The Beach Boysin kolmas studioalbumi ja heidän toinen vuonna 1963 ilmestynyt levy. Tämä oli ensimmäinen albumi, jolla tuotantovastuu oli virallisestikin annettu Brian Wilsonille. Tässä asemassa Wilson pysyi aina Smile-projektin loppuun vuonna 1967.
"Surfer Girl" nousi sijalle seitsemän Yhdysvaltain albumilistalla. Britanniassa albumi julkaistiin keväällä 1967 ja se nousi listakolmoseksi. Vuoden 2001 CD-uudelleenjulkaisulla "Surfer Girl" julkaistiin yhdessä "Shut Down Volume 2":n kanssa. Jälkimmäinen on Beach Boysin viides albumi – poikkeava julkaisujärjestys johtuu siitä, että tällöin vältyttiin kappaleiden ”Little Deuce Coupe”, ”Our Car Club”, ”Shut Down” ja ”409” tuplajulkaisulta, sillä nämä ovat neloslevyllä "Little Deuce Coupe".
Nimikkosingle ”Surfer Girl” nousi Yhdysvaltain listoilla seitsemänneksi. Se oli ensimmäinen Brian Wilsonin säveltämä kappale 19-vuotiaana käyttäen apunaan laulua ”When You Wish Upon A Star”. Balladina se oli riskivalinta avaussingleksi, mutta sen selvästi korkea laatu painoi enemmän kuin potentiaaliset kaupalliset riskit. Singlen B-puoli ”Little Deuce Coupe” nousi Yhdysvaltain listoilla viidenneksitoista ja on yhtyeen parhaiten menestynyt B-puoli. Se jatkoi myös yhtyeen linjaa, jossa A-puolelle sijoitettiin lainelautailuaiheinen kappale ja B-puolelle autoaiheinen laulu. Albumin kappaleista ”Catch a Wavella” Mike Loven sisko Maureen soitti harppua. ”The Surfer Moon” on ensimmäinen Beach Boys -kappale, jolla oli jouset. Vaikka Surfer Girlillä oli kevyempääkin materiaalia (kuten ”South Bay Surfer”, ”Boogie Woodie”) niin se sisälsi muun muassa luultavasti ensimmäisen Brian Wilsonin henkilökohtaisen kappaleen (”In Your Room”) ja oli iso taiteellinen harppaus eteenpäin Beach Boysilta. South Bay Surferin yhdeksi tekijäksi oli merkitty Al Jardine, joka palasi Beach Boysiin kesällä 1963.
Albumin kansikuva on samoista vuoden 1962 valokuvaussessioista kuin debyyttialbumin "Surfin’ Safari" kansi. Kuvassa ovat vasemmalta oikealle Dennis Wilson, David Marks, Carl Wilson, Mike Love ja Brian Wilson. Kuvan otti Capitolin valokuvaaja Kenneth Veeder Paradise Cove -rannalla Malibun pohjoispuolella.
Uudelleenmasteroitu CD-versio julkaistiin vuonna 2001 yhdessä "Shut Down Volume 2":n kanssa. Ylimääräisinä kappaleina oli ”Fun, Fun, Fun” (monoversio), ”In My Room” (saksankielinen versio) ja ”I Do”.
Gil Birmingham
Gil Birmingham (13. heinäkuuta 1966 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt monissa TV-sarjoissa, kuten "Veronica Marsissa". "Buffy, vampyyrintappajassa" hän oli mukana sen toisella tuotantokaudella jaksossa "Inkamuumio". Vuonna 2008 hän oli mukana elokuvassa "Twilight – Houkutus", jossa hän esitti Billy Blackia. Elokuva perustuu Stephenie Meyerin luoman samannimisen kirjasarjan ensimmäiseen osaan "Houkutus". Hän jatkoi Billyn roolissa sarjan toiseen osaan "Uusikuuhun" perustuvassa elokuvassa "Twilight – Uusikuu" (2009) ja sarjan kolmanteen osaan "Epäilykseen" perustuvassa elokuvassa "Twilight – Epäilys" (2010).
Little Deuce Coupe
Little Deuce Coupe on The Beach Boysin neljäs studiolevy ja yhtyeen kolmas vuonna 1963 julkaistu albumi. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle neljä.
Kesällä 1963 Capitol Records julkaisi ”hot rod”-kokoelman "Shut Down", jolla oli mukana ilman yhtyeen suostumusta The Beach Boys -kappaleet ”Shut Down” ja ”409”. Brian Wilson kiirehti tekemään valmiiksi pääosin radiotiskijukka Roger Christianin kanssa tekemiään kappaleita, ja yhtye sai "Little Deuce Coupen" valmiiksi hämmästyttävästi vain kuukausi "Surfer Girlin" julkaisun jälkeen. Kahdeksan levyn kappaleista oli uusia, ”Little Deuce Coupe”, ”Our Car Club”, ”Shut Down” ja ”409” olivat ilmestyneet aiemmilla albumeilla.
Vaikka tiivis ilmestymistahti oli kaupallinen riski, "Little Deuce Coupe" menestyi mainiosti nousten listaneloseksi ja myyden lopulta platinaa (helmikuussa 1992). Koska useimmat kappaleet kertovat autoista (pois lukien ”Be True to Your School”, jossa siinäkin mainitaan ”kruisailu”), niin jälkikäteen sitä on joskus pidetty varhaisena esimerkkinä konseptialbumista.
Vaikka Nick Venet on merkitty tuottajaksi ”Shut Downille” ja Murry Wilson ”409”:lle, virallisesti albumi oli Brian Wilsonin tuottama.
Näin nopeasti tehdyksi albumiksi "Little Deuce Coupen" laatu oli hämmästyttävän hyvä. Brian Wilsonin laulut ja niiden sovitukset olivat muuttumassa yhä monimutkaisemmiksi ja häikäisevimmiksi, erityisesti kappaleet ”No-Go Showboat” ja ”Custom Machine”.
Albumiäänitysten jälkeen Brian Wilson äänitti uudelleen kappaleen ”Be True to Your School”, ja se julkaistiin singlenä. Se nousi Yhdysvaltain listakuutoseksi marraskuussa 1963. Lisäksi julkaistiin joulusingle ”Little Saint Nick”.
"Little Deuce Coupe" oli viimeinen albumi ennen vuoden 2012 "That's Why God Made the Radiota", jolla mukana oli David Marks. Alkuperäisjäsen Al Jardine palasi kokoonpanoon ennen albumin äänityksiä, ja Marks lähti yhtyeestä pian sen jälkeen.
”Deuce Coupe” on vuoden 1932 Ford Model B -coupé ("deuce" viittaa vuosilukuun). Auto oli monien mielestä todellinen ”hot rod”, ja siinä oli Ford Flathead -moottori. Sanoituksessa mainittu "pink slip" viittaa ajoneuvon rekisteriotteeseen, joka vuoteen 1988 oli Kaliforniassa vaaleanpunainen.
Albumin kansikuva saatiin Hot Rod -lehdeltä. Kuvassa on hot rod -omistaja Clarence ”Chili” Catallon keskivartalo ja hänen omistamansa kustomoitu kolmeikkunainen vuoden 1932 Ford Coupé, joka harrastajien keskuudessa tunnetaan lempinimellä ”the lil' deuce coupe”. Saman valokuvan kokonainen versio Catallonista ja hänen autostaan oli Hot Rodin heinäkuun 1961 kansikuvana. Catallon kuoli 1998, mutta hänen autonsa kiertää näyttelyissä vielä tänäkin päivänä.
Vuonna 2001 levy julkaistiin uudelleenmasteroituna CD-versiona yhdessä "All Summer Longin" kanssa. Mukana oli ylimääräisinä kappaleina ”Be True To Your School” (single-versio), ”All Dressed Up for School”, ”Little Honda” (vaihtoehtoinen versio) ja ”Don't Back Down” (vaihtoehtoinen versio).
Shut Down Volume 2
Shut Down Volume 2 on The Beach Boysin viides studioalbumi ja ensimmäinen neljästä vuonna 1964 julkaistusta albumista. Levyn nimen Volume 2 viittaa sen olevan jatko-osa Capitol Recordsin vuoden 1963 kokoelmalevylle "Shut Down". Kokoelmalevyllä oli mukana yhtyeen kappale ”409”, mutta se ei ole The Beach Boys -albumi. "Shut Down Volume 2" nousi Yhdysvaltain listoilla sijalle 13.
"Shut Down Volume 2" äänitettiin samaan aikaan kuin ”Beatlemania” alkoi saavuttaa Yhdysvallat. "Shut Down Volume 2":n oli tarkoitus varmistaa Beach Boysin aseman Yhdysvaltojen suosituimpana yhtyeenä. Mutta The Beatles -invaasio oli niin voimakas, että albumi jäi Top 10:n ulkopuolelle ja nousi listoille vasta kuusi viikkoa julkaisunsa jälkeen. Se myös viipyi listoilla lyhyemmän aikaa (9 kuukautta) kuin aiemmat menestyslevyt.
Syitä vaatimattomampaan menestykseen olivat Capitolin keskittyminen Beatlesin promoamiseen ja se, että albumin kolmea viimeistä kappaletta pidetään ”täytebiiseinä”. Myös humoristinen ””Cassius” Love vs. ”Sonny” Wilson” (joka viittaa Cassius Clayn ja Sonny Listonin väliseen otteluun vain päiviä ennen albumin julkaisua) osoitti, että levylle jouduttiin ottamaan täytekappaleita.
Toisaalta Shut Down Volume 2:n parhaita lauluja pidetään Beach Boysin siihen astisen uran parhaimpiin kuuluvina. ”Fun, Fun, Fun”, ”Don't Worry Baby” (Brianin vastaus Phil Spectorin ”Be My Babylle”), ”The Warmth of the Sun” (kirjoitettu vain muutama tunti Kennedyn salamurhan jälkeen) ja Frankie Lymon -cover ”Why Do Fools Fall in Love”. ”Pom, Pom Play Girl” oli ensimmäinen Beach Boys -kappale, jonka soololaulajana oli Carl Wilson.
"Shut Down Volume 2":sta markkinoitiin ”hot rod” -kokoelmana koska sen edeltäjä "Little Deuce Coupe" oli menestynyt niin hyvin, mutta tällä kertaa teema ei jatkunut albumin kaikilla kappaleilla. Brian Wilson oli saanut tarpeekseen autoaiheisista kappaleista ja halusi tehdä aihepiiriltään toisenlaisia kappaleita.
"Shut Down Volume 2":n studionauhat katosivat pian albumin julkaisun jälkeen. Vuonna 2009 elämäkertakirjailija Jon Stebbinsin avulla löydettiin kolme kelaa sessionauhoja. Näistä tuottajat Mark Linett ja Alan Boyd tekivät uudet stereomiksaukset kokoelmalle "Summer Love Songs". Kokoelmalla on muun muassa vaihtoehtoinen versio ”Why Do Fools Fall In Lovesta”, jolla kuullaan ennen kuulematon intro-osuus sekä stereomiksaus ”Don't Worry Babysta”.
Kansikuvan otti Capitolin valokuvaaja George Jerman. Kuvassa yhtye poseeraa urheiluautojen vieressä. Sinisen Corvette Sting Rayn omisti Dennis Wilson ja Pontiac Grand Prix'n Carl Wilson. Kansikuva oli ensimmäinen, jossa oli mukana Al Jardine.
Capitol julkaisi myös levyautomaatteja varten seitsentuumaisen 33 1/3-nopeuksisen ”mini-LP:n”, jolla oli vain kuusi kappaletta. Albumilla oli sama etukansi, mutta takakansi oli tyhjä. Ykköspuolella olivat ”Keep an Eye on Summer”, ”Fun, Fun, Fun” ja ”The Warmth of the Sun” ja kakkospuolella ”Why Do Fools Fall In Love”, ”In the Parkin' Lot” ja ”Don't Worry Baby”.
Vuonna 2001 albumi julkaistiin CD-versiona yhdessä "Surfer Girlin" kanssa. Levyllä oli ylimääräisinä ”Fun, Fun, Fun” (mono-versio), ”In My Room” (saksankielinen versio) ja ”I Do”.
All Summer Long
All Summer Long on The Beach Boysin kuudes studioalbumi ja yhtyeen toinen vuonna 1964 ilmestynyt albumi. The Beatlesin johtaman britti-invaasion jälkimainingeissa nauhoitettu levy merkitsi käännekohtaa The Beach Boysin ja lauluntekijä Brian Wilsonin uralla. All Summer Long nousi Yhdysvaltain listaneloseksi. Neljä albumin kappaleista julkaistiin myös EP-levynä "Four by The Beach Boys".
Helmikuun alussa 1964 Brian Wilsonin intensiivisen sävellyskauden tuloksena syntyivät muun muassa kappaleet ”I Get Around”, ”All Summer Long”, ”Wendy” ja ”Girls on the Beach”. Beach Boysit äänittivät lauluosuutensa 21-vuotiaan Brian Wilsonin tuottamien, sessiomuusikoiden soittamien instrumentaalipohjien päälle.
”I Get Around” julkaistiin pari kuukautta ennen albumia singlenä ja siitä tuli yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa. Se oli myös yhtyeen ensimmäinen Top10-hitti Britanniassa (listaseitsemäs). Albumi julkaistiin heinäkuussa 1964 ja se nousi listaneloseksi Yhdysvalloissa.
"All Summer Long" merkitsi myös muutosta yhtyeen sisäisissä suhteissa. Wilsonien isä ja yhtyeen manageri Murry Wilson oli dominoinut vuosia veljeksiä ja heidän tekemisiään, mutta tämä albumi merkitsi käännekohtaa suhteessa. ”I Get Aroundin” äänitysten aikaan yhtye erotti hänet managerin tehtävistä.
Kesäisessä levynkannessa on värikkäiden valokuvien muodostama fotomontaasi. Valokuvien ottajiksi on merkitty aiempia kansikuvia ottaneet Kenneth Veeder ja George Jerman, mutta on jäänyt epäselväksi kuka otti etukannen värikuvat ja takakannen mustavalkoiset studiokuvat. Kuvat on otettu samalla Malibun pohjoispuolisella Paradise Cove -rannalla kuin "Surfin’ Safarinkin" kansi. Hiekalla on kuvattu vain neljää yhtyeen jäsentä (Brian, Carl, Dennis ja Mike) yhdessä kahden tytön kanssa. Al Jardine oli kuvauspäivänä flunssassa ja hänen kuvansa ovat myöhemmältä päivältä.
Albumin ensimmäisessä painoksessa kappale ”Don't Back Down” oli kannessa väärinkirjoitettuna ”Don't Break Down”.
All Summer Long julkaistiin uudelleenmasteroituna CD-levynä yhdessä "Little Deuce Coupen" kanssa vuonna 2001. CD sisältää ylimääräiset kappaleet ”Be True To Your School” (single-versio), ”All Dressed Up for School”, ”Little Honda” (vaihtoehtoinen versio) ja ”Don't Back Down” (vaihtoehtoinen versio).
The Beach Boys’ Christmas Album
The Beach Boys' Christmas Album on The Beach Boysin joululevy, joka julkaistiin 16. marraskuuta 1964. Albumi sisälsi viisi Beach Boysin omaa laulua ja seitsemän muuta joululaulua. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kultaa (sertifioitu huhtikuussa 1982). The Beach Boys' Christmas Album (Capitol T-2164/ST-2164) nousi parhaimmillaan kuudenneksi Billboardin erityisellä vuoden lopun viikoittaisella joululevyn listalla. Se oli tällä listalla 13 viikkoa vuosien 1964–1968 välisenä aikana.
Yhtyeen omista kappaleista ”Little Saint Nick” oli noussut suosituksi jo vuotta aiemmin ja ”The Man with All the Toys” nousi hitiksi jouluna 1964. ”Christmas Day” oli ensimmäinen Beach Boys -kappale, jonka soololauluosuudet lauloi Al Jardine.
Yhtyeen johtohahmo Brian Wilson tuotti levyn rock-kappaleet, mutta perinteisten joululaulujen sovitukset hän antoi Dick Reynoldsin (Wilsonin fanittaman The Four Freshmenin sovittaja) tehtäväksi. Näihin Reynolds järjesti orkestraatiot ja Beach Boys lauluosuudet. Albumi julkaistiin sekä mono- että stereona. Stereomiksauksen teki studioteknikko Chuck Britz ja se oli viimeinen Beach Boysin todellinen stereoalbumi ennen vuoden 1968 "Friendsiä".
Järvi (sukunimi)
Järvi on Suomessa ja Virossa esiintyvä esiintyvä sukunimi. Tunnettuja Järvi-nimisiä henkilöitä:
L’amico Fritz
L’amico Fritz on Pietro Mascagnin (1863–1945) säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Se sai kantaesityksensä Roomassa 31. lokakuuta 1891. Gustav Mahler johti oopperan esityksen Hampurissa 16. tammikuuta 1892.
"L’amico Fritzin" libretisti oli P. Suardon alias Nicola Daspuro. Italiankielinen libretto pohjautuu Émile Erckmannin ja Alexandre Chatrianin romaaniin "L’ami Fritz" (1864). "L’amico Fritz" on Mascagnin tunnetuimpia teoksia, mutta ei yhtä usein kuultu kuin sitä edeltänyt ooppera, verismin merkkiteos "Cavalleria rusticana" (1890).
"Cavalleria rusticanasta" poiketen "L’amico Fritz" on koominen ooppera.
Surfer Girl (kappale)
The Beach Boysin Surfer Girl on Brian Wilsonin säveltämä ja laulama balladi vuodelta 1963. Kappale on Brian Wilsonin uran ensimmäisiä sävellyksiä, vaikka se julkaistiin vasta samannimisellä, yhtyeen kolmannella levyllä. Kyseessä on myös ensimmäinen Beach Boysin laulu, jonka tuottajaksi on virallisesti merkitty Brian Wilson. Tästä eteenpäin aina 1960-luvun loppupuolelle saakka Brian toimi yhtyeen taiteellisena johtajana.
E-luokka (hävittäjä)
E-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka. Luokka muistutti edeltäneitä C- ja D-luokkia. Luokan alusten rakentaminen aloitettiin maaliskuussa 1933 lukuun ottamatta laivueenjohtajaa "HMS Exmouthia", jonka rakentaminen aloitettiin toukokuussa. Ne otettiin käyttöön 1934.
Luokan aluksissa käytettiin modernisoitua jo C-luokassa käyttöön otettua uutta runkotyyppiä, mutta sitä suurennettiin hieman. Alusten sisärakenteita muutettiin tekemällä kolme kattilahuonetta, mutta tehtiin esitys savuhormien yhdistämisestä. Esitys kuitenkin myöhemmin hylättiin.
Aluksiin asennettiin kaikuluotain sekä kaksi syvyyspomminheitintä, yksi kisko ja 20 syvyyspommia. Alun perin suunniteltiin asennettavaksi aluksiin 3 tuuman ilmatorjuntatykit kuten aiempiin alusluokkiin, mutta ajatuksesta luovuttiin, mikäli aluksen pääaseiden korkeuskulmaa saataisiin kasvatettua 40 asteeseen. Päätöstä voitaneen pitää viisaana, vaikka aluksille ei asennettukaan riittävää tulenjohtokapasiteettia ilmamaalien ampumiseen. Samoin aluksille asennetut puolentuuman konekiväärit olivat aivan tehottomia tehtävässään.
Alusten pääaseistuksena olivat 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX tykit, joiden asennuksena oli 40 korkeuskulman mahdollistava CP Mk XVII tornit. Aluksilla oli 8 21 tuuman torpedoputkea Mk IX torpedoiden laukaisemiseksi.
Kaikki vuoden 1931 laivasto-ohjelman aluksien oli suunniteltu olevan nopeita miinanlaskijoita, joiden varusteisiin kuuluisi 60 Mk XIV miinaa, mutta uuden miinajärjestelmän keskeneräisyyden vuoksi pidettiin mielettömänä varustaa yhdeksän upouutta alusta testaamattomalla järjestelmällä.
Lukuun ottamatta "HMS Escortia" aluksille asennettiin 3 tuuman ilmatorjuntatykki ja 1-4 20 mm ilmatorjuntatykkiä poistamalla neljä torpedoputkea. Lopulta edelleen palveluksessa olleista aluksista tehtiin saattuehävittäjiä, joiden aseistuksena oli 3 4,7 tuuman tykkiä, 6 20 mm ilmatorjuntatykkiä, 4 21 tuuman torpedoputkea, Hedgehog sukellusveneentorjuntajärjestelmä ja 125 syvyyspommia. Poikkeuksina olivat:
Kuninkaallisen laivaston perinteiden mukaisesti kuhunkin luokkaan rakennettiin myös laivueenjohtaja, joka oli hieman suurempi ja paremmilla viesti- ja johtamisjärjestelmillä varustettu. E-luokan laivueenjohtajaksi valmistettiin "HMS Exmouth".
In My Room
”In My Room” on yhdysvaltalaisen The Beach Boys -yhtyeen kappale, joka ilmestyi vuoden 1963 albumilla "Surfer Girl" ja myöhemmin samana vuonna "Be True to Your School" -singlen B-puolena. Kappaleen kirjoittivat Brian Wilson ja Gary Usher.
"Rolling Stone" -lehden julkaisemassa listauksessa ”In My Room” sijoittui kaikkien aikojen 212. parhaaksi musiikkikappaleeksi.
William Barrett (filosofi)
William C. (Christopher) Barrett (1913–1992) oli filosofian professori New Yorkin yliopistossa. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Columbian yliopistosta. "Partisan Review" ja "The Atlantic Monthly" olivat hänen toimittamiaan aikakauslehtiä. Barrett oli tunnettu filosofian popularisoija ja teki muun muassa teoksen "Irrational Man: A Study in Existential Philosophy". Kirjassaan "The Illusion of Technique" hän kertoo keskeisimmistä ajatuksistaan.
Don’t Worry Baby
Don’t Worry Baby on The Beach Boysin kappale vuodelta 1964. Se julkaistiin "I Get Around" -singlen B-puolena.
Kappaleen esikuvaksi Brian Wilson on maininnut The Ronettesin klassikon, "Be My Baby", jota "Don’t Worry Babyn" sävellys osittain mukailee. Myöhemmin Ronettes teki itse cover-version "Don’t Worry Baby" -kappaleesta. Muita tunnettuja versioita laulusta ovat The Whon rumpalin Keith Moonin levytys sekä Billy Joelin liveversio Brian Wilsonin juhlakonsertissa vuonna 2001.
John Lennon lainasi Don’t Worry Babyn säkeistön melodiaa soolouransa kappaleeseen "(Just Like) Starting Over".
Kappaleesta oman versionsa ovat levyttäneet myös The Tokens ja Bay City Rollers.
Kontrafagottikonsertto (Aho)
Kontrafagottikonsertto on yksi Kalevi Ahon lukuisista konsertoista. Soolosoittimena kontrafagotti on hyvin harvinainen. Teoksen tilasi Aholta yhdysvaltalainen kontrafagotisti Lewis Lipnick. Kantaesitys oli Bergenissä 23. helmikuuta 2006. Bergenin filharmonikkoja johti Andrew Litton ja solistina oli teoksen tilaaja.
Konserton Suomen-ensiesitys oli Aboa Musica -tapahtumassa 9. maaliskuuta 2006. Turun filharmonista orkesteria johti Pertti Pekkanen ja solistina oli jälleen Lipnick.
Ahoa ennen kontrafagottikonserton oli säveltänyt Gunther Schuller jo 1970-luvulla. Schullerinkin teos syntyi Lewis Lipnickin aloitteesta.
Koska kontrafagotin perinteinen ääniala ei riitä Ahon teoksen esittämiseen, sitä varten tarvitaan erityinen Yhdysvalloissa tuotettu malli. BIS Records julkaisi Ahon kontrafagottikonsertosta levytyksen vuonna 2007. Samalla levyllä on Ahon tuubakonsertto.
Disaster Monitoring Constellation
Disaster Monitoring Constellation (DMC) on pienten kaukokartoitussatelliittien konstellaatio, joka on toteutettu 2000-luvun alussa useisen maiden yhteistyönä englantilaisen Surrey Satellite Technology-yhtiön (SSTL) toimiessa vetävänä tahona.
Tässä ohjelmassa on kehitetty kaukokartoitussatelliitteja useille uusille ja vanhoille avaruusmaille
Kyseessä on valtioiden välinen organisaatio, jona varten on perustettu SSTL:n omistama yhtiö DMC International Imaging. Vuonna 2009 ESA rahoittaa englantilaiselle taholle tutkimuksen Indonesian metsistä Kesäkuussa Kiina tilasi kolme DMCii-satelliittia SSTL-yhtiöltä 110 miljoonan punnan hintaan.
Satelliitit
I Just Wasn’t Made for These Times
"I Just Wasn't Made for These Times" on The Beach Boysin "Pet Sounds" -levyn yhdestoista laulu. Kappaleessa Brian Wilson käytti ensimmäistä kertaa popmusiikin historiassa elektronista theremin-soitinta. Vain hieman myöhemmin hän hyödynsi samaista instrumenttia "Good Vibrationsissa".
Oikeusjuttu
Oikeusjuttu eli juttu on tuomioistuimen tutkittavaksi ja ratkaistavaksi viety asia.
"Jutun lykkäys" tarkoittaa asian käsittelyn siirtämistä myöhemmin pidettävään istuntoon, jonka ajankohdan tuomioistuin määrää. Siirrosta päättää tuomioistuin ja tavallisesti juttu jatkuu siitä, mihin edellisessä tilaisuudessa päästiin. Jutun lykkäys on eri asia kuin käsittelyn keskeyttäminen, joka tarkoittaa saman istunnon jatkamista myöhemmin. Ennen vuoden 1993 oikeudenkäyntimenettelyn uudistusta juttujen lykkäykset olivat yleisiä. Nykyään jutun esivalmistelu pyritään suorittamaan yhdessä istunnossa, samoin pääkäsittely, ja juttuja lykätään vain erityistapauksissa.
"Jutun palauttaminen" tarkoittaa, että muutoksenhakutuomioistuin ei ota asiaa käsiteltäväkseen, vaan palauttaa sen takaisin alemmalle tuomioistuimelle. Palauttaminen voi perustua menettelyvirheeseen, esimerkiksi jonkun kuulematta jättämiseen, tai muutoksenhakuun liittyviin uusiin selvityksiin tai jutun ratkaisemiseen puutteellisten selvitysten perusteella. Joskus tapahtuu niin, että ylempi tuomioistuin ratkaisee korvausvelvollisuuden, mutta palauttaa jutun korvausten määrän osalta. Mikäli tuomioistuin voi itse korjata puutteen, ei palauttaminen ole tarpeen. Oikeudenkäyntiuudistus vähensi palauttamisia, sillä näyttö pitää nykyisin hankkia huolellisemmin ja uuden näytön esittämistä ylemmälle tuomioistuimelle on rajoitettu.
Ennen oikeudenkäyntiuudistusta käräjien aloitusrituaaliin kuului juttujen jakaminen eri istuntopäiville ja vasta silloin käräjille haastetut ja heidän asiamiehensä saivat tietää jutun käsittelypäivän. Oikeuden puheenjohtaja teki "juttujaon" jälkeen ensimmäisen päivän "juttulistan", joka kiinnitettiin istuntosalin oveen tai muualle eteistiloihin.
Maailmankommunismi
Maailmankommunismi on lähellä ilmaisua kansainvälinen kommunismi. Sille voidaan antaa myös uusia ulottuvuuksia kapitalistisen järjestelmän seuraajana, raaka-aineisiin ja kierrätykseen perustuvana taloudellisena systeeminä, jossa ei käytetä rahaa. Tällainen merkitys termille annetaan myös marxilaisessa teoriassa: yhteiskunnan viimeinen ja korkein kehitysaste.
Siihen voidaan tarvita maailmanvallankumous tai suunnitelma yhteisestä tulevaisuudesta. Kansallisvaltioiden asema tässä yhteisössä on mielenkiintoinen. Yksilön ääni on sitä vastoin paljon voimakkaampi kuin länsimäisessa demokratiassa, koska tietoverkon avulla jokaisen ehdotukset tulevat yhtälailla kuuluviin.
V. I. Leninille muuttumisajanjakso historiassa oli pitkä.. Samassa kohdassa Lenin kertoo meille, että Karl Marx ei ollut utopisti.
Edusmiehyys
Edusmiehyys tarkoittaa Suomessa erityisesti aiemmin vallinnutta aviomiehen laissa säädettyä oikeutta ja velvollisuutta edustaa oikeustoimissa vaimoaan. Aviomies hallitsi vaimon omaisuutta, edusti häntä tuomioistuimissa ja viranomaisten luona sekä toimi vaimon puolesta kolmanteen henkilöön nähden. Laajemmin ymmärrettynä "edusmies" saattoi toimia esimerkiksi holhouksen alaisen, lapsen, osakkeenomistajan tai jonkin ryhmän edustajana.
Edusmiehyys periytyi keskiajan yhteiskuntajärjestyksestä, jossa mies oli yleensä kaikissa oikeustoimissa vaimonsa ja lastensa edusmies. Suomessa naimisissa olevan naisen itsenäisyyden puuttuminen oikeudellisissa asioissa jatkui vuoden 1930 alkuun saakka, jolloin aviomiehen edusmiehyys päättyi nykyisen avioliittolain tullessa voimaan. Naimattoman naisen oikeudellinen täysivaltaisuus alkoi 1864, jolloin naittajanvalta poistettiin. Vuonna 1889 annettiin laki aviopuolisoiden omaisuus- ja velkasuhteista, ja 1906 naiset saivat äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden.
Jyrki Rovio
Jyrki Rovio (s. 4. maaliskuuta 1968 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Rovio pelasi Veikkausliigassa 275 ottelua ja niissä peräti 87 nollapeliä. Hän on toiseksi eniten liigaotteluita pelannut maalivahti. Vanha Mestaruussarja mukaan lukien Rovio pelasi kaikkiaan 304 pääsarjaottelua. Hän teki pääsarjaurallaan myös yhden maalin.
Rovio edusti pääsarjatasolla KuPSia vuosina 1985–1990 ja 2001–2002, Kuusysiä vuosina 1991–1994, Interiä vuosina 1996–1997 sekä Jazzia vuosina 1998–2000. Hän voitti Suomen Cupin KuPSin riveissä vuonna 1989 ja Suomen-mestaruuden Kuusysin riveissä vuonna 1991.
Rovio on valittu Veikkausliigan legendaksi.
Tuula Saarto
Tuula Kaarina Saarto (14. helmikuuta 1942 Helsinki – huhtikuu 2018) oli suomalainen kirjailija.
Tuula Saarto oli naimisissa 1959–1967 romanitaustaisen liikemiehen Allan Hagertin kanssa. Heidän häänsä keväällä 1959 olivat omansa aikansa merkkitapahtuma ja niitä seuraamaan kertyi tuhansia katselijoita Helsingin Senaatintorille. Liitto päättyi avioeroon 1967, mutta myöhemminkin Saarto kuvasi teoksissaan romanikulttuuria. Hän kirjoitti myös appensa Kalle Hagertin elämäkerran 1976.
Saarto sai valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon 1973.
Krymtšakin kieli
Krymtšakin kieli (krymtšakiksi кърымчах тыльы "qrımçax tıl'ı") on krymtšakkien puhuma uhanalainen turkkilainen kieli. Sen puhujia asuu lähinnä Ukrainassa Krimillä. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan krymtšakkeja oli Neuvostoliitossa 1448 henkeä, joista krymtšakkia piti äidinkielenään vain 34,9 %. Kieltä osaavat etupäässä vanhukset muiden puhuessa venäjää.
Krymtšakki kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat krimintataari, karaiimi, urum, karatšai-balkaari ja kumykki. Krymtšakkeja on usein pidetty krimintataaria puhuvina juutalaisina. Heidän kielessään on kuitenkin arkaaisia piirteitä, joiden perusteella sen voidaan katsoa olevan muinaisen kasaarien valtakunnan turkkilaisten kielten perillinen. 1800-luvun loppuun saakka krymtšakit käyttivät kielestään nimitystä "tšagatai".
Kulttikielenään krymtšakit käyttivät muinaishepreaa. Vanhimmat krymtšakinkieliset rukousten käännökset ovat 1400–1500-lukujen vaihteesta. Krymtšakkia käytettiin myös kirjeenvaihdossa ja sillä laadittiin käsinkirjoitettuja kansanperinnekokoelmia. Kirjakieli perustui aramealaiseen kirjaimistoon. Vuosina 1902 ja 1907 Simferopoliin ja Karasubazariin (nykyään Belogorsk) avattiin krymtšakinkieliset koulut. 1930-luvulla julkaistiin latinalaisella kirjaimistolla kolme oppikirjaa. Vuoden 1936 jälkeen käytettiin kyrillistä kirjaimistoa. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset tuhosivat lähes 80 % kansasta. Vuonna 1989 krymtšakit perustivat "Qrymčahlar"-nimisen kulttuuriseuran, jonka tavoitteisiin kuuluu kielen elvyttäminen.
Kotilaivasto
Kotilaivasto () oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien kotivesiä suojaavan laivasto-osaston nimenä vuodesta 1902 aina vuoteen 1967 muutamaa katkoa lukuun ottamatta.
Kanaalin laivasto () oli perinteinen nimitys Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien laivasto-osastolle, jonka tehtävänä oli 1600–1900 puolustaa Englannin kanaalia. Laivastonreservintarkastava amiraali ja myöhemmin vara-amiraali Gerard Noel sai 1. lokakuuta 1902 oman toimensa ohella Kotilaivaston komentajan tehtävät, jolloin hänen alaisuuteensa määrättiin kontra-amiraali johtamaan Kotilaivuetta. Laivaston ytimen muodostivat neljä satamienvartiointiin tarkoitettua alusta, jotka oli siirretty telakoilta Portlandiin sijoitetun Kotilaivueen alaisiksi. Laivueenkomentajan alaisuuteen sijoitettiin myös rannikkovartioston käytössä olleet alukset, jotka jatkoivat palvelustaan kuten aiemmin. Rannikkovartioston alusten tuli kuitenkin vähintään kolmesti vuodessa osallistua laivastoharjoituksiin. Kotilaivuetta ja rannikkovartiostoa kutsuttiin yhteisellä nimellä Kotilaivasto.
Kotilaivueen ensimmäisenä komentajana oli kontra-amiraali George Atkinson-Willes lippulaivanaan "HMS Empress of India".
Kanaalin laivaston nimi vaihdettiin 14. joulukuuta 1904 Atlantin laivastoksi ja Kotilaivasto nimettiin Kanaalin laivastoksi. Kotilaivasto muodostettiin 1909 uudelleen komentajanaan amiraali Sir William May, joka seuraavana vuonna luovutti komentajuuden amiraali Sir George Callaghanille. Amiraali Sir John Jellicoen oli 1914 tarkoitus vastaanottaa laivaston komentajuus, mutta ensimmäinen maailmansota puhkesi 4. elokuuta.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Kotilaivasto yhdistettiin Atlantin laivastoon () muodostaen Suuren laivaston ().
Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena runsaasti raskaita aluksia poistettiin käytöstä, jolloin Suuri laivasto lakkasi olemasta. Suuri laivasto jaettiin kahteen osaan, Atlantin laivastoon ja Välimeren laivastoon (), joissa kummassakin oli kuusi taistelulaivaa ja/tai taisteluristeilijää.
Atlantin laivaston nimi muutettiin uudelleen Kotilaivastoksi 1932.
Toisessa maailmansodassa Kotilaivasto oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien tärkein yksikkö Euroopassa. Sen vastuulla oli saattueiden suojaaminen ja saksalaisten pinta-alusten toiminnan estäminen.
Toisen maailmansodan jälkeen Kotilaivasto palasi vanhoihin tehtäviinsä kotivesien suojaamiseen sekä palvelukseen Etelä- ja Pohjois-Atlantilla. Kylmän sodan aikana toiminta suuntautui voimakkaasti Pohjois-Atlantille estämään mahdollisia Neuvostoliiton laivaston toimia.
Kotilaivaston nimi muuttui Läntiseksi laivastoksi (), kun Välimeren laivasto lakkautettiin 1967. Samalla laivaston vastuualue kasvoi kattamaan kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan edut maailman merillä.
Jani Lämsä
Jani Lämsä (s. 1985) on suomalainen salibandypelaaja. Hän pelaa Oulun Luistinseurassa puolustajana. Ennen OLS:siin siirtymistä Lämsä pelasi oululaisessa OYUS-joukkueessa.
Purppurakurkkukotinga
Purppurakurkkukotinga ("Cotinga cayana") on Etelä-Amerikassa tavattava kotingoihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan purppurakurkkukotinga on noin 20 cm pitkä. Koiraan pää, selkä ja vatsa ovat väriltään turkoosinsiniset. Höyhenpuvussa on muutamia mustia höyheniä ja erityisesti mustaa on siivissä ja pyrstössä. Purppurakurkkukotingakoiraan kurkku on lajin nimen mukaisesti purppuranvärinen. Naaras on selästään tummanruskea ja vaaleampi vatsastaan. Naaraan kurkku on harmahtava. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta koirailla höyhenpuvussa on paikoitelleen sinistä ja purppuraa. Purppurakurkkukotinganaaras muistuttaa luumukurkkukotingan ("Cotinga mayana") naarasta, mutta on höyhenpuvultaan vähemmän pilkullinen.
Lajia tavataan Amazonin sademetsässä Bolivian, Brasilian, Kolumbian ja Venezuelan alueilla. Lisäksi laji elää sademetsissä Guyanassa, Ranskan Guayanassa ja Surinamessa. Laji elää yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Purppurakurkkukotingat muodostavat löyhiä parisuhteita lisääntymisaikana. Koiras huokuttelee naaraita levittelemällä siipiään ja päästelemällä kutsuääniä. Naaras rakentaa löyhän pesän risuista puuhun ja huolehtii jälkeläisistä yksin.
Purppurakurkkukotingan ravinto koostuu pääasiassa marjoista ja hedelmistä.
Wild Honey
Wild Honey on The Beach Boysin albumi vuodelta 1967. Sillä Brian Wilson luovutti osittain tuottajan paikkansa yhtyeen muille jäsenille. Beach Boysin uran ensimmäisen levyn jälkeisistä julkaisuista aina Pet Soundsiin ja Smile-projektiin saakka Brian oli paitsi tuottanut myös säveltänyt ja sovittanut itse lähes kaiken yhtyeen materiaalin. Smile-projektin kariuduttua hän antoi myös muille jalansijaa, mutta oli yhä itsekin mukana tuottamisessa ja sävelsi kappaleita myös yhtyeen uusille julkaisuille.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Brian Wilson ja Mike Love, ellei toisin mainittu.
John Arden
John Arden (26. lokakuuta 1930, Barnsley – 28. maaliskuuta 2012) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hänen parhaana työnään pidetään vuonna 1959 julkaistua näytelmää "Serjeant Musgrave's Dance" (suom. "Kersantti Musgraven tanssi"). Muita näytelmiä ovat muun muassa "Ars Longa, Vita Brevis", "Live Like Pigs", "The Workhouse Donkey" ja "Armstrong's Last Goodnight". Osan näytelmistään Arden julkaisi yhdessä vaimonsa Margaretta D'Arcyn kanssa. "Britannian Brechtiksi" kutsuttu Arden kirjoitti myös romaaneja.
Arden syntyi Yorkshiren Barnsleyssä lasitehtaan työnjohtajaisän ja opettajaäidin poikana. Toiseen maailmansotaan asti hän kävi paikallista koulua, mutta sodan sytyttyä hänet lähetettiin yksityiskouluun Yorkshiren Sedberghiin.
Koulun jälkeen Arden palveli puolitoista vuotta Britannian armeijan tiedustelujoukoissa ja pääsi sitten Cambridgen yliopiston King’s Collegeen opiskelemaan arkkitehtuuria. Hän jatkoi alan opintoja Skotlannissa Edinburgh College of Art -taidekoulussa.
Edinburghin vuosinaan Arden kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä "All Fall Down" koulunsa opiskelijateatterille. Valmistuttuaan 1955 hän muutti Lontooseen ja sai paikan arkkitehdin apulaisena.
Kirjoittaminen jatkui, ja vuonna 1957 hänen näytelmistään tuotettiin näyttämölle kokeellinen "The Waters of Babylon". Sen menestyksen rohkaisemana hän jätti arkkitehdin työn ja ryhtyi kokoaikaiseksi kirjailijaksi. Hänen tuotantoonsa tuli poliittista aktivismia sen jälkeen kun hän avioitui yhteiskunnallisesti valveutuneen näyttelijä Margaretta D’Arcyn kanssa.
Vuonna 1959 valmistui hänen tärkeimmäksi työkseen osoittautunut "Serjeant Musgrave’s Dance". Sitä seurasivat historialliset näytelmät "Armstrong’s Last Goodnight" (1964), "The Hero Rises Up: A Romantic Melodrama" (1969) ja "The Island of the Might" (1972).
Today he continues to write plays as well as novels and radio plays. He and his family live in Ireland.
"Kersantti Musgraven tanssin" (Suomen Kansallisteatteri 1967) lisäksi Ardenin näytelmistä on suomeksi esitetty "Hyvän hallituksen huolet" ("The Business of Good Government", Tampereen Ylioppilasteatteri 1965).
Pertti Porokari
Pertti Porokari (s. 14. syyskuuta 1964) toimi Insinööriliiton (IL) puheenjohtajana vuosina 2007–2016.
Porokari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja insinööriksi sähköautomaatiotekniikasta vuonna 1991. Hän sai euroinsinöörin nimikkeen vuonna 2004. Porokari työskenteli Siemensillä käyttöönottoinsinöörinä 1987–2003.
Ennen puheenjohtajuuttaan Porokari toimi Insinööriliiton yksityisen sektorin asiamiehenä 2003–2007. Hän aloitti Insinööriliiton väliaikaisena puheenjohtajana vuonna 2007 Matti Viljasen siirryttyä Akavan puheenjohtajaksi. Marraskuussa 2007 Porokari valittiin varsinaiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle marraskuussa 2011. Kolmannelle puheenjohtajakaudelle Porokari valittiin marraskuussa 2015. Toukokuussa 2016 liiton edustajakokous erotti liiton hallituksen ja puheenjohtaja vaihtui kesken puheenjohtajakauden.
Porokari on ollut Akavan hallituksen jäsen vuodesta 2007 ja varapuheenjohtaja toimikaudella 2010–2011. Lisäksi hän on ollut Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n varapuheenjohtaja (2007–2011) ja puheenjohtaja (2012–) sekä Teollisuuden palkansaajien varapuheenjohtaja (2008–2010, 2013–) ja puheenjohtaja (2011–2012).
Niilo Hakkarainen
Niilo Heikki Hakkarainen (22. joulukuuta 1927 Iisalmen maalaiskunta – 18. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1970–1991. Tehtävässä hän seurasi vuorineuvos Juuso Waldenia. Hakkarainen uudisti suomalaista puunjalostusta ja modernisoi yrityksen liikkeenjohtoa vastaamaan globalisoituvan kilpailun edellytyksiä 1900-luvun loppupuolella.
Hakkarainen julkaisi muistelmansa "Oravanpyörässä" vuonna 1993 (Rosworth Limited/Werner Söderström Osakeyhtiö 1993. ISBN 951-0-18905-7).
Saarde
Saarde oli kunta Etelä-Virossa Pärnumaan maakunnassa. Sen asukasluku oli 5 089 (2010), pinta-ala 706,98 neliökilometriä ja asukastiheys 7,2 asukasta neliökilometrillä.
Vuonna 2005 Saarden ja Talin kunnat sekä Kilingi-Nõmmen kaupunki yhdistyivät uudeksi Saarde-nimiseksi kunnaksi. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Saarde ja Surju yhdistettiin uudeksi Saarden kunnaksi.
Kilingi-Nõmmen epäitsenäisen kaupungin ja Tihemetsan pienkauppalan ("alevik") lisäksi kuntaan kuului 23 kylää: Jäärja, Kalita, Kamali, Kanaküla, Kärsu, Laiksaare, Lanksaare, Leipste, Lodja, Marana, Marina, Mustla, Pihke, Reinu, Saarde, Sigaste, Tali, Tuuliku, Tõlla, Veelikse, Viisireiu, Väljaküla ja Oissaare.
Vuonna 2011 silloisessa Saarden kunnassa (Kilingi-Nõmmen epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 3 845 asukasta, joista 3 765 (97,9 %) oli virolaisia, 42 (1,1 %) venäläisiä ja 33 (0,9 %) muita kansallisuuksia.