hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
We Can’t Stop
"We Can’t Stop" on yhdysvaltalaisen laulaja-näyttelijä Miley Cyrusin kappale sekä ensimmäinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan "Bangerz". Kappale julkaistiin 3. kesäkuuta 2013 ja levy-yhtiönä toimi ensimmäisen kerran RCA Records. Singlen kirjoittivat Mike L. Williams II, Pierre Ramon Slaughter, Timothy Thomas ja Theron Thomas (joka tunnetaan nimellä Rock City), Cyrus, Douglas Davis ja Ricky Walters. Singlen tuottivat Williams II ja Mike Will Made-It. Tyyliltään kappale on poppia, R&B:tä ja tanssimusiikkia. Kappaleen sanat puhuvat pääasiassa kotijuhlista.
"Bangerz" on Cyrusin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2013. Vaikka Cyrusin alkuperäinen suunnitelma oli pitää taukoa musiikista, hän alkoi suunnittelemaan kyseistä albumia vuonna 2012. Albumin työstäminen jatkui vuoteen 2013, jonka aikana Cyrus jätti entisen levy-yhtiönsä Hollywood Recordsin ja siirtyi RCA Recordsiin.
Single ylsi sijalle kaksi Billboard Hot 100 -listalla. Cyrus on esittänyt kappaleen livenä useaan otteeseen ja media on antanut paljon kritiikkiä Cyrusin vieläkin radikaalimpaan suuntaan menneestä lavashow’sta ja asukokonaisuuksista. Singleä seuraa albumilta samana vuonna julkaistu ”Wrecking Ball”.
Vilsmeier–Haack-reaktio
Vilsmeier–Haack-reaktio eli Vilsmeier-reaktio on elektrofiilisiin aromaattisiin substituutioihin kuuluva reaktio, jolla elektronirikkaista aromaattisista yhdisteistä voidaan valmistaa aromaattisia aldehydejä tai ketoneja. Reaktiossa disubstituoitu amidi reagoi fosforyylikloridin ja elektronirikkaan aromaattisen yhdisteen kanssa. Reaktio on saanut nimensä kehittäjiensä Anton Vilsmeierin ja Albrecht Haackin mukaan.
Vilsmeier–Haack-reaktio tapahtuu parhaiten elektronirikkaille aromaattisile yhdisteille, kuten aromaattisille amiineille, fenoleille, atsuleenijohdannaisille ja ferroseenijohdannaisille sekä elektronirikkaille heteroaromaatisille yhdisteille kuten pyraaneille, furaaneille ja indoleille. Amidina reaktiossa käytetään tyypillisesti joko dimetyyliformamidia tai N-metyyliformanilidia, mutta myös jotain muuta dialkyyli- tai diaryyliamidia voidaan käyttää. Fosforyylikloridin sijasta reaktiossa voidaan käyttää oksalyylikloridia, fosgeenia tai trifluorimetaanisulfonihappoanhydridiä käytettäessä reaktio tapahtuu myös vähemmän reaktiivisille aromaattisille yhdisteille, kuten fenantreenille tai naftaleenille.
Vilsmeier–Haack-reaktion ensimmäisessä vaiheessa fosforyylikloridi reagoi disubstituoidun amidin kanssa muodostaen kloori-iminiumkationin, joka elektrofiilisena reagoi nukleofiilisen aromaattisen renkaan kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Muodostuvasta tuotteesta eliminoituu kloridi-ioni ja muodostuva epästabiili iminiumioni hydrolysoituu aromaattiseksi aldehydiksi tai ketoniksi.
Jan Andersson (toimittaja)
Jan Andersson (s. 1972 tai 1973) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt marraskuusta 2018 lähtien MTV Uutisten uutisankkurina ja vaaliohjelmien juontajana. Ennen siirtymistään MTV:lle Andersson työskenteli 21 vuoden ajan toimittajana ja ajankohtaisohjelmien juontajana Ylellä.
Ylellä Andersson tuli tunnetuksi muun muassa vaalilähetysten, A-studion, A-talkin, Ajankohtaisen Kakkosen ja Aamu-TV:n juontajana. Hän oli yksi Ylen silloisen päätoimittajan Atte Jääskeläisen kriitikoista Sipilä-gatessa.
3. lokakuuta 2018 julkaistiin tieto Anderssonin siirtymisestä MTV:n uutistenlukijaksi ja vaaliohjelmien juontajaksi.
Andersson puhuu äidinkielenään ruotsia, mutta on työskennellyt koko uransa ajan suomen kielellä, jota hän puhuu täydellisesti. Hänet tunnetaan tiukasta haastattelutyylistään, ja Helsingin Sanomat valitsikin hänet vuonna 2011 vuoden jankkaajaksi.
Heinen–Borelin lause
Heinen–Borelin lause on metristen avaruuksien topologiaan liittyvä perustulos, joka on tärkeä mm. reaalianalyysissä. Se on nimetty Eduard Heinen ja Émile Borelin mukaan.
Yksinkertaisimmassa muodossaan lause sanoo, että jos reaalilukujen joukossa jollekin suljetulle välille voidaan muodostaa avoimista väleistä koostuva peite, sillä on äärellinen osapeite.
Lause voidaan yleistää myös useampiulotteisiin euklidisiin avaruuksiin formula_1. Jos "S" on jokin formula_1:n osajoukko, seuraavat ehdot ovat yhtäpitäviä:
Lause voidaan edelleen yleistää koskemaan kaikkia metrisiä avaruuksia. Ylimmässä muodossaan lause sanoo:
Olkoon "S" kompakti joukko joka ei ole suljettu. Tällöin on olemassa kasautumispiste "a", joka ei kuulu joukkoon "S". Valitaan peite formula_3, missä jokainen "B" on pisteen "x" ympäristö, joka on erillinen jostakin pisteen "a" ympäristöstä. Olkoon "C" jokin tämän peitteen äärellinen osapeite. Kuitenkin nyt löytyy jokaista formula_4 kohti pisteen "a" ympäristö formula_5, joka ei leikkaa joukkoa "B". Näiden ympäristöjen leikkaus formula_6 sisältää pisteen formula_7, mutta formula_8. Siis formula_9 ei ole joukon "S" peite. Tämä on ristiriita ja täten väite on tosi.
Valitaan kompaktille joukolle "S" peite formula_10. Tällöin on olemassa äärellinen peite formula_11. Joukon "S" halkaisijaa voidaan arvioida ylöspäin seuraavasti:
Siis "S" on rajoitettu.
Olkoon "S" kompaktin joukon "T" suljettu osajoukko, jonka kompelementti "U" on avoin ja "C" joukon "S" avoin peite. Tällöin peite formula_13 on joukon "T" avoin peite. Kompaktiuden nojalla löytyy joukon "T" peite "C", joka on peitteen "C" osapeite. Peite formula_14 on peitteen "C" avoin, äärellinen osapeite.
Olkoon "S" rajoitettu ja suljettu osajoukko avaruudessa R. Nyt "S" on osajoukko jossakin joukosta
Yllä todetun nojalla riittää osoittaa, että "T" on kompakti.
Oletetaan, että "T" ei ole kompakti. Tällöin on olemassa avoin peite "C", jolla ei ole äärellistä osapeitettä. Jakamalla jokainen sivu kahtia saadaan 2 pienempää n- laatikkoa, joista vähintään yhdellä ei ole äärellistä peitteen "C" osapeitettä. Kutsutaan yhtä tällaisista joukoista nimellä "T". Vastaavasti laatikon "T" sivut voidaan halkaista, mistä saadaan 2 pienempää n-laatikkoa, joista yhdellä ei ole äärellistä peitteen "C" osapeitettä. Annetaan tälle joukolle nimi "T". Tällä tavalla jatkamalla saadaan jono suljettuja n-laatikoita, joista jokainen sisältyy jonon aikaisempiin jäseniin.
Tässä joukon "T" sivun pituus lähestyy lukua 0, kun "k" kasvaa rajatta.
Cantorin leikkauksen avulla nähdään että ääretön leikkaus
on epätyhjä ja siis sisältää pisteen "p" ∈ "T". Koska "C" peittää joukon "T", se sisältää avoimen joukon "U", jolle pätee "p" ∈ "U" ∈ "C". Koska "U" jonkin kuulan . Nyt voidaan valita "k" siten että . Tällöin kuitenkin joukolla "T" on peitteen "C" äärellinen osapeite formula_18, mikä on ristiriita.
Siten "T" on kompakti, mistä seuraa, että "S" on kompakti.
Satulapiste
Matematiikassa satulapisteellä tarkoitetaan funktion määrittelyjoukon pistettä, joka on funktion stationaaripiste, mutta joka ei kuitenkaan ole funktion paikallinen maksimi/minimi. Esimerkki satulapisteestä on vuorten välissä oleva sola tai kaksiulotteisessa koordinaatistossa toiseen suuntaan nouseva ja toiseen suuntaan laskeva käyrä.
Funktiolla formula_1 on satulapiste pisteessä formula_2 jos:
formula_3
formula_4 pisteessä formula_2
formula_6 pisteessä formula_2
Todistus löytyy lähteenä olevasta Widderin kirjasta.
Reaaliarvoisella funktiolla ƒ ei ole satulapiste vaan paikallinen maksimi tai minimi, jos funktion Hessen matriisi on positiivisesti tai negatiivisesti definiitti matriisi.
Hessen matriisi on reaaliarvoisen funktion toinen derivaatta. Jos (kahdessa ulottuvuudessa) matriisin determinantti on negatiivinen, ovat ominaisarvot erimerkkiset ja kyseessä on satulapiste. Jos determinantti on nolla, testi ei kerro mitään kyseisestä pisteestä.
Hessen matriisi yleisessä n-ulotteisessa tapauksessa (jolloin satulapisteen käsite ei ole niin yksiselitteinen):
formula_8
Toinen tapa esittää sama asia: Merkitään edellisen matriisin determinanttia tunnuksella formula_9.
Funktion formula_10 determinantti on (kahdessa ulottuvuudessa)
formula_11
Jos formula_12, niin kyseinen piste on satulapiste.
Determinantti formula_9 voidaan tulkita myös pinnan formula_14 Gaussin kokonaiskaarevuudeksi tarkastelupisteessä formula_15 missä funktion ensimmäiset osittaisderivaatat häviävät.
Tarkastellaan funktiota formula_16.
Funktion Hessen matriisi stationaaripisteessä formula_17 on
formula_18
Nyt matriisin formula_19 determinantti formula_20, joten kyseinen piste formula_17 on satulapiste.
Dynaaminen systeemi: Dynaamisessa systeemissä satulapiste on jaksollinen piste, jonka vakaat ja epävakaat monikerrat omaavat nollasta eroavan ulottuvuuden.
Kahden henkilön nollasummapeli: Nashin tasapaino on satulapiste.
Satulapiste on matriisin ominaisuus, joka on samalla suurin elementti sarakkeessaan, sekä pienen elementti rivissään.
Mike Foligno
Michael Anthony "Mike" Foligno (s. 29. tammikuuta 1959 Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Pelaajaurallaan hän pelasi yhteensä 15 kautta NHL:ssä ja edusti Kanadaa kolmissa MM-kisoissa. Nykyään hän toimii NHL:ssä pelaavan New Jersey Devilsin apuvalmentajana. Päävalmentajana Foligno on toiminut muun muassa viiden kauden ajan 1998–2003 AHL:ssä pelaavassa Hershey Bearsissa.
Folignon pojat Marcus ja Nick ovat myös jääkiekkoilijoita ja pelanneet NHL:ssä.
Wallsport Areena
Wallsport Areena on Seinäjoen Jalkapallokerhon omistama sisähalli. SJK käyttää hallia harjoittelemiseen, ja se toimii myös joukkueen klubitalona sekä toiminnan päämajana. Hallissa on kahvio, toimistotiloja, kokoustiloja, sauna sekä punttisali. SJK osti hallin vuoden 2013 alussa, mutta halli jatkaa toimintaansa edelleen omana yhtiönään.
Wallsport Areenalla on järjestetty jalkapallon vuosittainen Komia-turnaus.
Himojen puutarha (sävellys)
Himojen puutarha, "fantasia per orchestra", on Herman Rechbergerin sävellys vuodelta 1977. Hän sai siitä Teoston 1. palkinnon.
Rechberger on soveltanut siinä renessanssin piirteitä.
Sävellys on levytetty
Nadine Horchler
Nadine Horchler (s. 21. kesäkuuta 1986 Ottlar) on saksalainen ampumahiihtäjä. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Horchler oli normaalimatkalla kahdeskymmeneskahdeksas. Hän voitti ampumahiihdon maailmancupin yhteislähtökilpailun Antholzissa kaudella 2016–2017. Tätä ennen hän oli parhaimmillaan sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kahdesti viidenneksi. Hän on parhaimmillaan sijoittunut maailmancupin kokonaistilanteessa sijalle 25 kaudella 2012-2013. Horchler on saavuttanut ampumahiihdon EM-kilpailuissa kultaa pikakilpailussa 2016 sekä pronssia takaa-ajossa ja viestissä 2011 ja viestissä 2012.
Hienohelma
Hienohelma ("Asparagus densiflorus" 'Sprengeri') on parsojen sukuun kuuluva "Asparagus densiflorus"-lajin lajike.
Lisääminen onnistuu paitsi siemenistä, myös jakamalla. Kasvi kestää jonkin verran leikkaamista.
Hienohelmalla ei ole varsinaisia lehtiä, vaan niiden paikalla on hyvin pieniä, neulasmaisia versoja, jotka hoitavat lehtien tehtäviä. Kasvi kukkii vain silloin tällöin. Kukat ovat valkoisia ja tuoksuvia. Hienohelman hedelmä on marja, joka on oranssi. Kasvin juuret ovat monihaaraiset.
Kasvi on kotoisin Etelä-Afrikasta.
Kasvi viihtyy aurinkoisella ja lämpimällä kasvupaikalla, mutta ei auringon paahteessa.
Hienohelmaa käytetään huonekasvina. Sitä käytettiin entisaikaan ja jossain määrin vieläkin kukkasidonnassa ja muussa koristelussa. Sitä käytetään 
myös viherkasviryhmissä.
Lauri Hyvärinen
Lauri Ilmari Hyvärinen (14. heinäkuuta 1926 Kajaani – 14. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hänet nimitettiin vuonna 1977 professori Aarno Kahman seuraajaksi Geologisen Tutkimuslaitoksen malmiosaston johtoon ja vuonna 1981 malmitutkimuksen osastoryhmän tutkimusjohtajaksi professorin arvolla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1990.
Hyvärinen harjoitti vuosien ajan malminetsintää. Hänen maineikkain löytönsä oli Virtasalmen Hällinmäen malmiesiintymä, josta hän teki väitöskirjansa vuonna 1969.
Piikkikruunu (kasvi)
Piikkikruunu ("Euphorbia milii") on tyräkkien sukuun kuuluva pensasmainen, monihaarainen kasvilaji, jota kasvatetaan myös huonekasvina.
Piikkikruunu kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi pensaaksi, huonekasvina pituus jää noin 1 metriin. Varret ovat piikkisiä, piikit 1-1,5 cm pitkiä. Lehdet ovat noin 5 cm pitkiä, himmeän sinertävän vihreitä, muodoltaan vastapuikeita, pyöreäkärkisiä ja keskittyneet versojen kärkiin. Kukat ovat pieniä, huiskiloina, alkuperäinen suojuslehtien väri on vaaleanpunainen mutta nykyään on tullut punaisia ja valkoisia muotojakin. Kukita aika on helmi-heinäkuu, mutta voi kukkia lähes ympäri vuodenkin. Piikkikruunun maitiaisneste on ihoa ärsyttävää ja sen on todettu aiheuttavan syöpää.
Piikkikruunun lajikkeita ovat muun muassa isopiikkikruunu ("E. milii" var. "splendens") ja tarhapiikkikruunu ("E. milii" risteymät). Piikkikruunulle läheistä sukua on jättipiikkikruunu ("E. x lomii"), joka on piikkikruunun ja särmätyräkin ("E. lophogona") risteymä.
Piikkikruunu on alkujaan kotoisin Madagaskarilta.
Unto Paltemaa
Unto Lauri Paltemaa (s. 20. elokuuta 1954 Pielavesi) on suomalainen mainosgraafikko. Hän on yksi 1990–2000-lukujen palkituimpiin kuuluvan mainostoimiston Paltemaa Huttunen Santala Oy:n perustajista ja toimi sen hallituksen puheenjohtajana ja art directorina vuoden 2006 loppuun asti.
Paltemaa tuli ylioppilaaksi 1974 ja valmistui mainosgraafikoksi 1978. Hän toimi art directorina Unileverin Lintas-mainostoimistossa 1981–1984 ja SEK & Greyssä 1984–1988 ennen kuin perusti oman toimiston yhdessä Kari Huttusen ja Olli Santalan kanssa. He myivät toimistonsa vuonna 1997 kansainväliseen Omnicom Groupiin kuuluvalle TBWA-toimistoketjulle. Suomen suurimpien mainostoimistojen joukkoon kasvaneen PHS:n nimi muuttui aluksi muotoon TBWA\PHS ja tunnetaan nyt nimellä TBWA\Helsinki.
Unto Paltemaa palkittiin urastaan Platinahuipulla Grafia ry:n Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuonna 1996 Grafia valitsi hänet Vuoden graafikoksi.
Paltemaa toimii nykyisin sijoittajana ja työskentelee konsulttiyrityksessään Paltemaa Sparring Oy:ssä. Hän on toiminut hallituksen puheenjohtajana oopperasäätiö Cavassa, joka on järjestänyt oopperaesityksiä Nilsiän Louhosareenassa.
Veikko O. Hyvönen
Veikko Olavi Hyvönen (18. syyskuuta 1929 Sysmä – 9. heinäkuuta 2018 Espoo) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1970. Hän oli Helsingin yliopiston kiinteistöoikeuden dosentti 1970–1971 sekä maa- ja vesioikeuden professori 1971–1996.
Hyvönen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1975.
Valkoviirukipuaja
Valkoviirukipuaja ("Lepidocolaptes leucogaster") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkoviirukipuajaa tavataan kotoperäisenä Meksikossa. Sen kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokulmakipuaja
Valkokulmakipuaja ("Lepidocolaptes angustirostris") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkokulmakipuajaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan itä- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nätkimet
Nätkimet ("Hedysarum") on hernekasvien ("Fabaceae") suku. Tunnetuin nätkinlaji lienee siperiannätkin ("Hedysarum alpinum"), jota monet eläimet syövät ja jonka juuria ovat mm. eskimot syöneet. Punanätkimen ("Hedysarum coronarium") siemeniä on käytetty värjäykseen.
Kaitanokkakipuaja
Kaitanokkakipuaja ("Lepidocolaptes affinis") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kaitanokkakipuajaa tavataan Meksikon pohjoisosista Panaman länsiosiin. Sen populaation on suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Howard Terpning
Howard Terpning (s. 5. marraskuuta 1927) on yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvittaja, joka tunnetaan parhaiten Amerikan alkuperäisväestöä koskevista töistään. Terpning syntyi Oak Parkissa, Illinois’ssa, Yhdysvalloissa. Hänen äitinsä oli sisustussuunnittelija, ja isä työskenteli rautateillä. Terpning piti lapsena piirtämisestä ja tiesi jo nuorena haluavansa ryhtyä taiteilijaksi. 15-vuotiaana hän kiinnostui Amerikan alkuperäisväestöstä vietettyään kesän leireillen ja kalastaen serkkunsa kanssa Coloradossa. Terpningin töitä on näytteillä monissa museoissa, ja hän on myös voittanut useita palkintoja.
Vuorikipuaja
Vuorikipuaja ("Lepidocolaptes lacrymiger") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vuorikipuajaa tavataan Venezuelasta Andien kautta Peruun ja Boliviaan. Lajin populaation uskotaan olevan suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viiruvatsakipuaja
Viiruvatsakipuaja ("Lepidocolaptes squamatus") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viiruvatsakipuajaa tavataan Brasilian itäosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Laji on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.
Kirjokipuaja
Kirjokipuaja ("Lepidocolaptes falcinellus") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kirjokipuajaa tavataan Brasilian ja Paraguayn kaakkoisosissa ja Argentiinan koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen tai yleinen kosteissa esivuoristoissa, mutta harvinainen joillain alueilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
John Cox
John Cox (7. toukokuuta 1908 – syyskuu 1972) oli brittiläinen elokuvaäänittäjä. Hän sai voitti parhaan äänityksen Oscar-palkinnon elokuvasta "Arabian Lawrence" (1962), ja oli ehdolla palkinnon saajaksi elokuvista "Navaronen tykit" (1961) ja "Becket" (1964). Hän työskenteli yli 140 elokuvan parissa vuosina 1931–1972.
Esa Hyyppä
Kaino Kaarlo Esaias (Esa) Hyyppä (14. kesäkuuta 1902 Lapua – 27. elokuuta 1977) oli suomalainen geologi.
Hyyppä oli Geologisen tutkimuslaitoksen maaperäosaston johtaja 1946–1969, vuodesta 1962 professorin arvolla. Hän selvitti Suomen glasiaaligeologiaa, myöhäisjääkauden ja sen jälkeisen ajan Itämeren vaiheita ja myös kasvillisuuden ja ilmaston kehitystä Suomessa. Häntä kiinnosti varsinkin Itämeren rantojen siirtymisen tutkiminen.
Hyyppä työskenteli Geologisen laitoksen apulaisgeologina vuosina 1934–1938, valtiongeologina vuosina 1938–1946 ja sen jälkeen Geologisen laitoksen maaperäosaston ensimmäisenä johtajana aina eläkkeellejäämiseensä saakka. Hän osallistui professori Väinö Auerin johtamaan vuosien 1928–1929 tutkimusmatkaan Tulimaalle ja suoritti omia tutkimusretkiä Yhdysvaltoihin vuosina 1938–1939 ja 1959. Hyyppä oli kvartäärigeologian dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1933–1969. Hänet vihittiin yhdysvaltalaisen Colby Collegen kunniatohtoriksi vuonna 1939.
Hyypän vanhemmat olivat osuuskaupan johtaja Esa Hyyppä ja Hulda Alina Niinistö ja toinen puoliso vuodesta 1946 Helka Haarma. Ylioppilaaksi Hyyppä tuli 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi 1933. Tohtoriksi hän väitteli 1935 aiheesta "Die postglazialen Niveauverschiebungen auf der karelischen Landenge".
Pisarakipuaja
Pisarakipuaja ("Lepidocolaptes albolineatus") on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pisarakipuajaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seppo Hyyrö
Seppo Juhani Hyyrö (s. 11. heinäkuuta 1936 Mynämäki) on suomalainen matemaatikko. Hän on ollut Oulun yliopiston matematiikan professori 1968–1970 ja Tampereen yliopiston vuodesta 1970. Hänen tutkimusaiheenaan on ollut lukuteoria.
J. E. Hårdh
Johan (Hannu) Efraim Hårdh (1917 – 28. huhtikuuta 2014) oli suomalainen kasvipatologi. Hän oli Helsingin yliopiston puutarhatieteen professori 1959–1980. Hän tutki muun muassa ilmaston vaikutusta hedelmien laatuun.
CADS Planner
CADS Planner on suomalainen taloteknisen ja arkkitehti- ja rakennesuunnittelun CAD-ohjelma, joka on markkinajohtajan asemassa LVI- ja sähkösuunnittelussa Suomessa. Cads Planner on vuonna 1979 perustetun Kymdata Oy:n perustama ohjelmisto, jota on kehitetty yli 20 vuotta.
Cads Planner on IFC-yhteensopiva. Ohjelma sisältää eri laitevalmistajien tuotekirjastoja, joita voi käyttää suunnittelun apuna järjestelmien mitoituksessa ja 3D-mallintamisessa.
Ohjelmasta on saatavilla eritasoisia ja -hintaisia versioita.
Matti Larres
Matti Larres (vuoteen 1952 Laine, s. 28. helmikuuta 1931 Helsinki) on suomalainen mainosalalla toiminut suunnittelija, yritys- ja järjestöjohtaja sekä tietokirjailija.
Ylioppilaaksi päästyään Larres oli 1952–1957 työssä Helsingin Sanomissa mainostoimittajana, oikolukijana ja sanaristikoiden piirtäjänä ja kävi samalla Myynti- ja mainoskoulun. Sanomista hän siirtyi ensimmäiseen mainostoimistopaikkaansa Markkinointi Viherjuureen. Larres toimi 1963–1970 alan ammattilehden Mainosuutisten päätoimittajana. Kansainvälisessä Unileverin omistamassa Lintas-mainostoimistossa Larres toimi luovan osaston johtajana vuodesta 1966 Helsingissä ja 1970–1972 Madridissa. Hän palasi Viherjuureen, jonka toimitusjohtajana työskenteli 1972–1977. Vuosina 1978–1991 hän toimi koko mainosalan edusmiehenä Mainostoimistojen liiton toimitusjohtajan roolissa.
Matti Larres on hallintotehtäviensä ohella suunnitellut kirjojen kansia ja kuvituksia, liikemerkkejä ja exlibriksiä. Gastronomian harrastuksesta on syntynyt monia ruokakirjoja ja lehtiartikkeleita muun muassa espanjansuomalaisten Olé-lehteen.
Vuonna 1968 Larrekselle myönnettiin Mainonnan monitaho -palkinto. Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitto MTL jakaa vuosittain Matti Larres-tunnustuspalkintoa kannustusstipendinä tasokkaan mainonnan suunnittelijoille.
Suomen Lausujain Liitto
Suomen Lausujain Liitto eli SLL on korkeatasoista lausuntataidetta ja runoesityksiä sekä niihin liittyvää koulutusta tukeva ja edistävä järjestö. Yhdistys toimii alan taiteilijoiden, opettajien ja tutkijoiden yhdyssiteenä. Liittoon kuuluu (vuonna 2013) 208 taiteilijajäsentä ja 21 jäsenjärjestöä. Taiteilijajäsenillä on oikeus käyttää itsestään lausuntataiteilija-nimikettä. Jäsenistö koostuu pääosin puheen ammattilaisista, puheilmaisun ja lausunnan opettajista ja puheen alalta päätulonsa hankkivista esiintyjistä, näyttelijöistä ja teatteri-ilmaisun ohjaajista. Jäsenjärjestöillä on jäseniä arviolta noin 600.
Lausunnan vahvasta kaunolukuperinteestä (esimerkiksi 1940–1950-luvuilla) tuli pitkäksi aikaa leima. Yleisön mielissä lausunta oli korkeakulttuuria, jonka taitava esittämien oli tiukasti säädeltyä. Vahvat ja karismaattiset esiintyjät Ella Erosesta Yrjö Jyrinkoskeen jäivät ihmisten mieliin, ja heidän tapansa esittää alkoi tarkoittaa samaa kuin lausuntataide. Se ymmärrettiin myös hyvin solistiseksi alaksi. Lausunta kulkee muun esittävän taiteen mukana ja trendit kulkeutuvat myös lausuntaan. 2010-luvulla lausunta on yhä runon esittämistä, mutta nyt selvästi näyttämötaiteen ja esittävien taiteiden aluetta: On epätavallisia esityspaikkoja, improvisoituja runoja, poetry-slamia, musiikin, liikkeen ja elävän kuvan käyttöä esityksissä. Esittävissä taiteissa on meneillään käänne. Taiteet ruokkivat toisiaan ja lainaavat toisiltaan. Monitaiteisuus on suosittua. Kun samaan aikaan vanhat ihanteet ja leimat haalistuvat, myös runon esittämisessä voi kokeilla, leikkiä, ottaa vapauksia.
Heinz Rühmann
Heinrich Wilhelm ”Heinz” Rühmann (7. maaliskuuta 1902 Essen, Saksan keisarikunta – 3. lokakuuta 1994 Berg, Saksa) oli saksalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hän oli erityisesti 1930-luvulla tunnettu koomikko, mutta hänen uransa oli pitkä sekä teatterissa että elokuvissa. Televisioon hän siirtyi vasta vanhemmalla iällä.
Rühmann syntyi Essenissä, mutta hän kasvoi Wanne-Eickelissa ja Münchenissä. Hän jätti lukion kesken ja opiskeli sen sijaan näyttelijäntyötä. Hän työskenteli vuonna 1920 breslaulaisissa teattereissa ja vuodet 1921–1925 Hannoverissa, Bremenissä ja Münchenissä. Rühmann näytteli vuosina 1927–1935 Deutsches Theaterissa ja Münchner Kammerspielessa.
Rühmannin ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 1926 elokuvassa "Das deutsche Mutterherz". Hän näytteli myös Wilhelm Thielen ohjaamassa suositussa vuoden 1930 elokuvassa "Rakkautta ja bensiiniä". Elokuva oli ensimmäisiä saksalaisia äänielokuvia ja teki Rühmann tunnetun näyttelijän. Hänestä tulikin 1930-luvulla Saksan elokuvan suosituimpia koomikoita. Hän esitti myös Hans Albersin varautunutta mutta fiksua apulaista elokuvissa "Intohimojen Monte Carlo" (1931) ja "Sherlock Holmes" (1937).
Rühmann yritti sopeutua natsi-Saksan kulttuuripolitiikkaan, ja myöhemmin on väitetty, että hän ystävystyi joidenkin kansallissosialistien johtohenkilöiden kanssa. Sodan aikana hän teki muun muassa propagandaelokuvan "Quax, kaikkien aikojen lentäjä" ja komedian "Aikamiestä lapsettaa", joka oli yksi elokuvista, joita tehtiin kotirintaman rauhoittamiseksi.
Sodan jälkeen Rühmann johti omaa teatterikiertuettansa Neuvostoliiton hallinnoimalla Saksan alueella. Hän perusti vuonna 1947 Alf Teichsin kanssa Comedia-tuotantoyhtiön, joka meni konkurssiin jo vuonna 1952. Rühmannin seuraavia suosittuja elokuvia olivat "Köpenickin kapteeni", "Ilveilijäin kuningas" ja "Der Pauker". "Köpenickin kapteenista" hän voitti Deutscher Filmpreisin ja vuonna 1957 hän sai Saksan elokuvakriitikoiden palkinnon.
Rühmann teki 1960-luvulla muutaman Hollywood-elokuvan "Narrilaiva". Hän vetäytyi elokuvauraltaan vuoden 1977 elokuvan "Gefundenes Fressen" jälkeen. Tämän jälkeen hän teki enää televisiotuotantoja. Rühmann esiintyi 1980-luvulla käytännössä enää televisiovisailuissa, gaalatilaisuuksissa ja jouluohjelmissa. Hän näytteli kuitenkin vielä 1993 Wim Wendersin elokuvassa "In weiter Ferne, so nah!". Rühmann kuoli 92-vuotiaana vuonna 1994.
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer (lyhenne LADEE) oli NASAn miehittämätön avaruusluotain, joka tutki Kuun kaasukehää, pinnanläheisiä olosuhteita ja kuupölyä. Luotain laukaistiin matkaan 8. syyskuuta 2013 Minotaur V -kantoraketilla, ja Kuun kiertoradalle se saapui 6. lokakuuta. Varsinainen tutkimusvaihe kesti marraskuulta seuraavan vuoden maaliskuulle. 17. huhtikuuta 2014 (PDT) luotain törmäsi suunnitellusti Kuun pintaan.
Luotaimen ja Maassa sijainneen lennonjohdon välisessä tietoliikenteessä käytettiin radiolinkin sijaan laseryhteyttä.
Bernard Dietz
Bernard Dietz (s. 22. maaliskuuta 1948 Hamm Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli aktiiviuransa ajan pelipaikaltaan puolustaja.
Jalkapallon pelaamisen Dietz aloitti SV Bockum-Hövelin riveissä. Hän edusti seuraa vain juniorivuosinaan, eikä päässyt mukaan seuran edustusjoukkueen miehistöön. Aikuisten tasolla Dietz pelasi vuodet 1970–1987 MSV Duisburgin (396 ottelua, 70 maalia) ja FC Schalke 04:n (135 ottelua, 8 maalia) riveissä.
Maajoukkuetasolla Dietz edusti Länsi-Saksan jalkapallomaajoukkuetta vuosien 1974–1981 aikana kaikkiaan 53 ottelussa. Hän oli mukana myös maan edustusmiehistössä vuosien 1976 ja 1980 EM-kilpailuissa sekä vuoden 1978 MM-kilpailuissa.
Valmentajana Dietz on toiminut vuodesta 1987 lähtien. Tänä aikana hän on valmentanut ASC Schöppingeniä (vuodet 1987–1992), SC Verliä (vuodet 1992–1994), VfL Bochumia (vuodet 1994–2001), MSV Duisburgia (vuodet 2002–2006) ja Rot Weiss Ahlenia (vuodesta 2006 lähtien).
Kivipaarina
Kivipaarina oli kylä Viipurin läänin Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylä sijaitsi Pyhäjärven länsirannalla. Sen kaakkoispuolella sijaitsi Jaaman kylä, lounaispuolella Kiimajärven kylä, luoteispuolella Montruan kylä ja aivan vieressä, pohjoispuolella pieni Suhapaarinan kylä.
Asutus Kivipaarinassa ja viereisessä Suhapaarinassa, jotka ajoittain luettiin samaksi kyläksi, on vanhaa. J.V. Ronimuksen toimittamaan Vatjan viidenneksen verokirjaan vuodelta 1500 on merkitty kaksi Pa(a)rinan kylää, joissa talonpoikina ovat Vasjko Grihnov ja Jefko Nefedov. Näistä toinen on Ronimuksen mukaan merkitty erehdyksessä sijaitsevaksi Suvannonjärven rannalla.
Kylät elivät 1800–1900-luvuilla etupäässä maanviljelyksestä ja karjanhoidosta, kalastus oli tärkeä sivuelinkeino. Vuonna 1925 kylässä oli kaikkiaan 13 tilaa. Neljä vuotta myöhemmin tehdyssä maatalouslaskennassa kylässä oli kaikkiaan 55,48 hehtaaria peltoa, 22,34 ha niittyä ja 153,25 ha metsää, kokonaispinta-alan ollessa 233,90 hehtaaria. Paarinoiden kylän rantamaisemiin olivat rakentaneet kesähuvilat nimismies Fabritius ja kauppias Taivalantti. Ennen talvisotaa kylässä asui yhteensä 91 vakituista asukasta.
Pertti Kilkki
Pertti Ilmari Kilkki (s. 8. lokakuuta 1932 Mikkeli) on suomalainen eversti ja sotakirjailija.
Kilkki kävi kadettikoulun vuosina 1954–1956. Hän palveli kouluttajana vuosina 1956–1957 Hämeen ratsujääkäripataljoonassa ja 1957–1961 Reserviupseerikoulussa. Hän palveli Karjalan prikaatissa komppanianpäällikkönä 1962–1963 ja toimistoupseerina ja -päällikkönä sotahistorianlaitoksella 1965–1973. Kilkki oli Karjalan jääkäripataljoonan komentaja 1973–1977 ja Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikunnan osastopäällikkönä 1977–1979. Hän toimi Karjalan Prikaatin komentajana 1980–1983.
Kilkki on kirjoittanut useita sotahistoriallisia tutkimuksia. Hän sai Suomen kulttuurirahaston apurahan vuonna 1978 ja 1983.
Ylennykset: vänrikki 1954, luutnantti 1957, yliluutnantti 1959, kapteeni 1963, majuri 1968, everstiluutnantti 1973, eversti 1980.
Sauli Häkkinen
Sauli Häkkinen (31. tammikuuta 1921 Lappee – 13. joulukuuta 2006 Espoo) oli suomalainen psykologi. Hän oli Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja työnjohto-opin professori 1971–1984. Hän tutki liikenneonnettomuuksiin vaikuttavia psykologisia tekijöitä ja tapaturma-alttiutta.
Häkkinen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta ja psykologiksi Helsingin yliopistosta. Vuosina 1951–1970 hän toimi Työterveyslaitoksella ja johti sivutoimisesti Taljan, myöhemmin Liikenneturvan, tutkimusosastoa.
Häkkisen liikenteessä tapahtuvaa havainnointia koskevien tutkimustulosten perusteella Suomessa otettiin 1970-luvulla käyttöön yleiset nopeusrajoitukset, tosin viiveellä, sillä vastustus oli joillakin tahoilla hyvin voimakasta. Taitavana tieteen popularisoijana Häkkinen sai tiedonjulkistamispalkinnon 1982.
Erityisistä tieteellisistä ansioistaan Sauli Häkkiselle myönnettiin Human Factors Societyn Fellow-arvo.
Vilho Tervasmäki
Vilho Olavi Tervasmäki (11. heinäkuuta 1915 Metsämaa – 15. heinäkuuta 2010 Kaunialan sotavammasairaala) oli suomalainen yleisesikuntaeversti, valtiotieteen tohtori ja sotahistorioitsija.
Tervasmäen vanhemmat olivat maanviljelijä Oskari Anselmi Tervasmäki ja Lyydia Aleksandra Ali-Jaukkari.
Tervasmäki toimi 1930-luvun lopulla suojeluskunnan kenttäkouluttajana. Hän oli talvisodassa jalkaväen kiväärijoukkueen johtajana Karjalankannaksella ja jatkosodan aikana hän toimi komppanian päällikkönä ja rykmentin adjutanttina. Tervasmäki suoritti aktiiviupseerin tutkinnon vuonna 1941 alkaneella kadettikurssilla. Hän haavoittui molemmissa sodissa ja oli sotainvalidi.
Sotien jälkeen Tervasmäki palveli upseerina puolustusvoimissa ja suoritti 1951 Sotakorkeakoulun. Hän toimi sitten Sotahistorian toimiston ja Pääesikunnan tiedotusosaston päällikkönä sekä Etelä-Uudenmaan sotilaspiirin päällikkönä. Viimeksi Tervasmäki toimi Sotatieteen laitoksen johtajana 1970–1975 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1975.
Tervasmäki suoritti ylioppilastutkinnon 1944 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1954, filosofian maisteriksi 1955 ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1962. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi 1964 ja hän sai professorin arvon 1986. Tervasmäki toimi Upseeriliiton, Jalkaväen säätiön sekä Sotatieteellisen seuran neuvottelukunnan puheenjohtajana.
Tervasmäki kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 28.11.1975.
Tervasmäki oli asiantuntijana Markku Onttosen toimittamassa ja Mainostelevision tuottamassa televisiosarjassa "Tuntematon talvisota" syksyllä 1989.
Klaus Häkkänen
Klaus Oskar Olavi Häkkänen (31. lokakuuta 1905 Hamina – 8. lokakuuta 1983) oli suomalainen juristi, hallintomies ja varatuomari.
Klaus Häkkänen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1931 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1934. Hän oli vuodesta 1931 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön (1970 Liikenneministeriö) palveluksessa: notaarina vuosina 1931–1934, ylimääräisenä esittelijänä vuosina 1934–1938, nuorempana hallitussihteerinä vuosina 1938–1941, vanhempana hallitussihteerinä 1941–1945, hallitusneuvoksena 1945–1953 ja kansliapäällikkönä 1953–1972.
Klaus Häkkänen toimi Tapaturmantorjunta ry:n liikennejaoksen Taljan (Liikenneturvan edeltäjä) neuvottelukunnan varapuheenjohtajana vuosina 1946–1965 ja puheenjohtajana vuosina 1965–1966 sekä Liikenneturvan hallituksen jäsenenä vuosina 1971–1973.
Matti Häkkänen
Matti Klaus Juhani Häkkänen (s. 21. heinäkuuta 1936) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan lainopin kandidaatti (1960).
Hän on ollut suurlähettiläänä Bukarestissa 1976–1980, alivaltiosihteerinä 1980–1983 sekä suurlähettiläänä Haagissa ja Dublinissa 1983–1987, Buenos Airesissa ja Santiagossa 1987–1988, Pariisissa 1988–1993, Roomassa 1993–1997 ja Lissabonissa 1997–2001.
Hänen isänsä on kansliapäällikkö Klaus Häkkänen.
TAM (panssarivaunu)
TAM ("Tanque Argentino Mediano, suomeksi: "keskiraskas argentiinalainen panssarivaunu"") on argentiinalainen taistelupanssarivaunutyyppi. Se on 30 500 kg:n painoisena, jonkin verran toisia vastaavia verrattavia vaunuja keveämpi ja heikommin panssaroitu. Kehitystyölle tuli tarvetta 1970-luvun alussa, kun Argentiinan M4 Shermanit alkoivat ikääntyä, ja niiden huoltotyöt kävivät vaikeammaksi hoitaa. Argentiina kääntyi länsisaksalaisen Thyssen-Henschel -yhtiön puoleen, jotta tämä aloittaisi kehitystyön, johon otti osaa myöskin itävaltalainen Steyr. Tuotanto alkoi 1970-luvun lopulla Buenos Airesiin siirrettynä. Tämä vaunutyyppi ei ehtinyt valmistumaan riittävän ajoissa, vaikuttaakseen merkitsevästi Falklandin sotaan
Vaunun koneistona on turboahdettu V6-dieselmoottori. Se antaa 720 hevosvoiman eli 537 kW:n tehon. TAM:n enimmäinen tienopeus on 75 km/h. Aseistuksena on 105 mm kanuuna sekä 2x 7,62 mm konekiväärejä. Näistä yksi ampuu tykinsuuntaisesti ja toinen on ilmatorjuntaa varten.
Kansainvälinen kääntäjienpäivä
Kansainvälinen kääntäjienpäivä (International Translation Day) on kansainvälinen vuosipäivä, jolla nostetaan esiin kääntämiseen ja tulkkaamiseen liittyviä asioita ja ihmisiä. Kansainvälisen kääntäjien, tulkkien ja terminologien liiton FITin piirissä päivää on juhlistettu vuodesta 1953, ja Suomessa sitä on vietetty vuodesta 1991. Kääntäjienpäivä on virallisesti 30. syyskuuta, joka on kääntäjien suojeluspyhimyksenä pidetyn Pyhän Hieronymuksen päivä, mutta Suomessa kääntäjienpäivän seminaari järjestetään tuota päivämäärää lähimpänä olevana perjantaina.
YK:n yleiskokouksessa 24.5.2017 hyväksyttiin päätöslauselma, jonka mukaan kansainvälisestä tuli kääntäjienpäivästä yksi YK:n teemapäivistä. Sillä halutaan tuoda esille ammattimaisen kääntämisen roolia kansakuntien yhdistämisessä sekä rauhan, ymmärryksen ja kehityksen edistämisessä.
Suomessa kääntäjienpäivää on juhlistettu seminaarein, joita ovat olleet järjestämässä Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto SKTL, Käännösalan asiantuntijat KAJ sekä Suomen käännöstoimistojen liitto SKTOL.
Dennis Schröder
Dennis Schröder (s. 15. syyskuuta 1993 Braunschweig) on saksalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa kaudella 2018–2019 NBA-liigan Oklahoma City Thunderissa.
Schröder oli Atlanta Hawksin ykköskierroksen varaus vuoden . Hän siirtyi Oklahoma City Thunderiin kesällä 2018.
Roman Lob
Roman Lob (s. 2. heinäkuuta 1990 Düsseldorf) on saksalainen laulaja-lauluntekijä.
Lob edusti Saksaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ""Standing Still"". Saksan edustajana hän eteni automaattisesti loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Lob oli osallistunut Saksan karsintaan jo vuonna 2008, mutta tuolloin hänen bändinsä ei edennyt kansalliseen finaaliin. Häneltä on ilmestynyt yksi levy, "Changes". Musiikkivideot hänellä on kappaleista "Call Out the Sun", "Changes" ja "Standing Still".
Marcel Noebels
Marcel Noebels (s. 18. maaliskuuta 1992 Tönisvorst) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa AHL-farmiliigassa pelaavaa Adirondack Phantomsia.
Noebels on NHL-seura Philadelphia Flyersin neljännen kierroksen varaus vuodelta .
Danny aus den Birken
Danny aus den Birken (s. 15. helmikuuta 1985 Düsseldorf) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Saksan DEL-liigassa pelaavaa EHC Münchenia.
Pääsarjatasolla aus den Birken on edustanut Kölner Haiea Adler Mannheimia sekä Iserlohn Roostersia. Hänet valittiin Saksan maajoukkueen kolmosvahdiksi vuoden 2013 MM-kisoihin. aus Den Birken edusti Saksaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa hän toimi pääasiallisena kakkosmaalivahtina. Hän torjui ykkösmaalivahtina Saksan voittaessa olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018.
Björn Werner
Björn Werner (s. 30. elokuuta 1990 Berliini) on saksalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi tukimies. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigan Jacksonville Jaguarsia.
Werner pelasi yliopistojalkapalloa Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa. Vuoden ensimmäisellä kierroksella varattu Werner on NFL-historian ainoa ykköskierroksella varattu saksalainen. Aiempaa ennätystä piti vuoden 2009 tilaisuudessa 58. pelaajana varattu Sebastian Vollmer.
Marquinhos
Marcos Aoás Corrêa, joka tunnetaan paremmin nimellä Marquinhos (s. 14. toukokuuta 1994 São Paulo, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Paris Saint-Germainia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Marquinhos on Corinthiansin junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan edustusjoukkueessa yhteensä kuusi sarjaottelua.
Heinäkuussa 2012 Marquinhos siirtyi italialaisseura Romaan. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 16. syyskuuta 2012 ottelussa Bolognaa vastaan. Vakuuttavan alkukauden jälkeen hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa.
19. heinäkuuta 2013 Marquinhos allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen ranskalaisseura Paris Saint-Germainin kanssa. Hänestä maksettiin 32 miljoonan euron siirtokorvaus.
17. syyskuuta 2013 ensimmäisessä pelissään pariisilaisseuran riveissä hän onnistui maalinteossa, kun joukkue kaatoi Mestarien liigan lohkovaiheen avauskierroksella kreikkalaisen Olympiakosin maalein 4–1. Hän onnistui maalinteossa myös ensimmäisessä sarjapelissään 22. syyskuuta 2013 pelatussa kärkitaistossa Monacoa vastaan.
Paul Francis Webster
Paul Francis Webster (20. joulukuuta 1907 New York – 18. maaliskuuta 1984 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen elokuvasanoittaja. Hänet palkittiin 1930-luvulta 1970-luvulle kestäneen uransa aikana kolmella Oscar-palkinnolla. Webster työskenteli muun muassa Sammy Fainin, Dmitri Tjomkinin sekä lukuisien muiden säveltäjien kanssa.
Webster opiskeli New Yorkin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken ja pestautui töihin Aasiaan matkalla olleeseen kauppalaivaan. Musiikkiuransa hän aloitti palattuaan Yhdysvaltoihin 1930-luvun alussa. Hänen ensimmäinen hittinsä oli vuoden 1932 kappale ”Masquerade”, jonka sävelsi John Jacob Loeb.
Pitkän uransa elokuvamusiikin parissa Webster aloitti vuonna 1935, jolloin hänet palkattiin sanoittamaan kappaleita lapsitähti Shirley Templen elokuvaan "Pikku tyttömme". Vuonna 1941 Webster sanoitti jazzmuusikko Duke Ellingtonille kappaleen ”I Got It Bad (And That Ain’t Good). Hän sanoitti musiikkia myös Hoagy Carmichaelille ja Ted Fio Ritolle.
1950-luvulta eteenpäin Webster teki musiikkia MGM:n elokuviin ja työskenteli muun muassa Sammy Fainin ja Dmitri Tjomkinin kanssa.
Webster valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1972.
Webster voitti urallaan kolme Oscar-palkintoa yhteensä 16 ehdokkuudesta. Lisäksi hän voitti Golden Globe -palkinnon ja neljä Golden Laurel -palkintoa.
Vince Gilligan
George Vincent ”Vince” Gilligan Jr. (s. 10. helmikuuta 1967 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan erityisesti televisiosarja "Breaking Badin" luojana. Gilligan on työskennellyt myös "Salaisten kansioiden" käsikirjoittajana ja johtavana tuottajana. Vuonna 2008 hän oli mukana käsikirjoittamassa elokuvaa "Hancock".
Vince Gilligan syntyi 10. helmikuuta 1967 Virginian osavaltiossa sijaitsevassa Richmondissa mutta asui suurimman osan lapsuudestaan Farmvillessä. Hän suoritti tutkinnon elokuvatuotannosta New Yorkin yliopiston Tisch School of the Artsissa. Elokuvakoulun päättymisen jälkeen Gilligan voitti erään Virginiassa vuonna 1989 järjestetyn käsikirjoituskilpailun. Yksi kyseisen kilpailun tuomareista auttoi häntä myymään tuotoksiaan Hollywoodiin. Gilliganin käsikirjoituksista kaksi pääsi tuotantoon saakka, ja niiden pohjalta syntyivät elokuvat "Mitäs pienistä" ja "Tulipäät". Näiden onnistuneiden myyntien jälkeen Gilligan joutui kuitenkin taloudellisesti ahtaalle töiden puutteen vuoksi, kunnes hän pääsi mukaan "Salaisten kansioiden" tekijäryhmään. Gilligan palkattiin sarjan luovaksi konsultiksi ja käsikirjoittajaksi 1995. Johtavaksi tuottajaksi hän eteni 1997. Gilligan oli myös yksi "Salaisten kansioiden" spin-off-sarjan "The Lone Gunmenin" luojista.
"Salaisten kansioiden" päätyttyä Gilligan joutui jälleen ammatilliseen suvantovaiheeseen. Hänen puhuessaan erään kerran vuonna 2004 ystävänsä Tom Schnauzin kanssa puhelimessa kaverukset alkoivat vitsaillen pohtia, mitä tehdä seuraavaksi, ja Schnauz kertoi lukeneensa artikkelin amfetamiinia taloyhtiössä valmistaneesta miehestä ja siitä, kuinka huumeiden valmistuksen yhteydessä syntyneet höyryt olivat aiheuttaneet yläkerran lapsille sairausoireita. Gilligan sai keskustelun innoittamana päähänsä sarjan "Breaking Bad" perusidean. Sarjan myyminen televisiokanavien johtajille osoittautui kuitenkin vaikeaksi, sillä se rikkoi useita televisiolle tyypillisiä sääntöjä, kuten taipumusta säilyttää hahmot samanlaisina. Gilligan sen sijaan tarjosi päähahmon muuttamista vaiheittain “Mr. Chipsistä Arpinaamaksi”, oleellisesti erilaiseksi. Ongelmallisen päähenkilön takia TNT torjui sarjan, eikä HBO osoittanut sitä kohtaan minkäänlaista kiinnostusta. FX osti lopulta oikeudet mutta ei ryhtynyt tuottamaan sarjaa. FX:n johtaja kuitenkin suostui myymään oikeudet AMC-kanavalle. AMC:n kiinnostuksen taustalla oli kanavan presidentti Charlie Collierin halu tuoda AMC:lle jotain voimakkaasti nykyaikaan sijoittuvaa.
Elmer Bäck
Elmer Bäck (s. 18. lokakuuta 1981) on suomalainen näyttelijä.
Bäck työskentelee Berliinissä Nya Rampen -teatteriryhmässä. Hän on näytellyt pääosan, elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinin roolin Peter Greenawayn vuonna 2015 valmistuneessa elokuvassa "Eisenstein in Guanajuato""," Enok Kajanderin roolin elokuvassa "Missä kuljimme kerran" (2011) ja kansainvälisessä tv-yhteistuotannossa "The Spiral". Vuonna 2008 Bäck näytteli suomalaisessa tv-sarjassa "Lemmenleikit".
Vuosina 2003–2009 Bäck teki rooleja Suomen ruotsinkielisissä teattereissa Klockriketeatern, Viirus ja Wasa Teater. Syksyllä 2015 hän näyttelee Turun ruotsalaisessa teatterissa "Myrskyluodon Maijan" toisen pääroolin.
Bäck näyttelee pääosaa "Eisenstein in Guanajuato" -elokuvassa, joka on ohjaaja Peter Greenawayn kunnianosoitus neuvostoliittolaiselle elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinille. Elokuva sai Suomen ensi-iltansa elokuvateattereissa 4. syyskuuta 2015.
Bäck on ollut aviossa vuodesta 2017 saakka naimisissa meksikolaisen pukusuunnittelijan kanssa, jonka hän tapasi vuonna 2014. Bäck puhuu viittä kieltä, mutta oppi suomen vasta 13-vuotiaana.
Andy Kühne
Andy Kühne (s. 19. marraskuuta 1987 Annaberg-Buchholz) on saksalainen maastohiihtäjä. Kühnen edustama hiihtoseura on saksalainen WSC Erzgebirge Oberwiesenthal. Kühne osallistui ensimmäiseen maastohiihdon maailmancupin osakilpailuunsa vuonna 2013 Viron Otepäässä. Kühnen paras sijoitus maailmancupin osakilpailuissa on 26:s sija. Kühne osallistui myös maastohiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin Italian Val di Fiemmessä vuonna 2013.
Svend Auken
Svend Gunnarsen Auken (24. toukokuuta 1943 – 4. elokuuta 2009) oli tanskalainen poliitikko. Hän edusti sosiaalidemokraatteja ja toimi kansankäräjillä vuodesta 1971 kuolemaansa saakka. Vuosina 1977–1982 hän oli Tanskan työministeri Anker Jørgensenin hallituksissa ja vuosina 1994–2001 ympäristöministeri Poul Nyrup Rasmussenin hallituksissa. Vuodet 1987–1992 hän toimi sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana.
Svend Aukenin sisar on europarlamentaarikko Margrete Auken.
Paul Webster
Paul Webster voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sariolan koulu
Sariolan koulu on Kangasalan itäreunalla Sahalahdella sijaitseva noin kolmensadan oppilaan ja kolmenkymmenen opettajan koulu. Koulunkäynti on alkanut jo vuonna 1896, kun koulun vanhin osa ”puukoulu” valmistui. Nykyään puukoulussa on neljä luokkahuonetta, esikoululaisille, ykkös-, kakkos- ja pienluokkalaisille. Alakoulu, jossa liikuntasali, ruokala ja loput alakoulun luokat sijaitsevat, valmistui 1977, ja yläkoulu 1994. Remontti, jossa koulu sai väestönsuojan, henkilökunnan sosiaalitilat, nuorisotilat ja uuden opettajainhuoneen, valmistui 2009.
Koulussa on ensimmäistä kertaa kaksi alakoulun rinnakkaisluokkaa, vuonna 2004 syntyneet. Yläluokilla rinnakkaisluokkia on kaksi tai kolme.
Sariola on aktiivisesti mukana monissa hankkeissa. Koulu on ottanut osaa Vihreä lippu -ympäristöhankkeeseen, ja on mukana valtakunnallisessa oppilaitosturvallisuuden tutkimus- ja kehittämisverkossa (OPTUKE-verkosto) oppilaitoskumppanina sekä kuuluu Suomen yhtenäiskouluverkostoon (Syve ry). Koululla on viestintä- ja ilmaisupainotus, joka näkyy myös valinnaisaineissa yläkoulussa – kahdeksannella luokalla on yhden vuosiviikkotunnin vaihtoehtoinen taideaine.
Sariolassa reissuvihkon virkaa toimittaa Wilma-viestintäjärjestelmä, josta voi seurata oppilaan koulumenestystä tuntimerkintöjen ja opettajien viestien perusteella. 
http://www.kangasala.fi/lapset_ja_nuoret/koulut/luokat_7-9/sariola/
http://sariolankoulu.blogspot.fi/uoret/koulut/luokat_7-9/sariola/
Siegmar Klotz
Siegmar Klotz (s. 28. lokakuuta 1987) on italialainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Klotz kilpaili ensimmäisen kerran Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2009 sijoittuen 29:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kolme kertaa kymmenennelle sijalle, Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2013 sekä Kitzbühelin ja Kvitfjellin supersuurpujotteluissa tammi- ja maaliskuussa 2013. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 22:nneksi.
Brice Roger
Brice Roger (s. 9. elokuuta 1990 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Roger kilpaili ensimmäisen kerran Chamonix'n syöksylaskussa tammikuussa 2011 sijoittuen 54:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Bormion syöksylaskussa joulukuussa 2011 sijoittuen 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Meribelin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2015. Hän sijoittui kolmanneksi Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2018.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Roger sijoittui syöksylaskussa 15:nneksi, Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 supersuurpujottelussa 12:nneksi ja Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 syöksylaskussa kymmenenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa kahdeksas.
Christina Schwanitz
Christina Schwanitz (s. 24. joulukuuta 1985 Dresden) on saksalainen kuulantyöntäjä ja maailmanmestari.
Vuonna 2015 Schwanitz voitti kultaa Pekingin MM-kisoissa tuloksella 20,37. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa silloisella ennätyksellään 20,41 metriä. Lisäksi Schwanitz on ollut MM-kilpailuissa seitsemäs Helsingissä 2005 sekä kahdestoista Berliinissä 2009 ja Daegussa 2011. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Sopotissa 2014 tuloksella 19,94 ja oli kuudes Valenciassa 2008. Olympialaisissa hän on sijoittunut yhdeksänneksi Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 ja kuudenneksi Riossa 2016.
Schwanitz voitti Euroopan-mestaruuden Zürichissä 2014 tuloksella 19,90 ja Amsterdamissa 2016 tuloksella 20,17. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa tuloksella 19,19. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli viides. Hän on voittanut sisäratojen EM-kilpailuissa kultaa Göteborgissa 2013 tuloksella 19,25 ja hopeaa Pariisissa 2011 tuloksella 18,65. Hän sai pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004 ja hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005.
Schwanitz voitti kuulantyönnön Euroopan cupissa 2008 sekä Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2013, 2014 ja 2015. Hän voitti maanosien cupin 2014. Timanttiliigassa hän on voittanut kahdeksan osakilpailua.
Schwanitz työnsi ennätyksensä 20,77 Pekingissä 20. toukokuuta 2015. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 20,05 Rochlitzissa 2. helmikuuta 2014.