hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ruotsin irakilaiset
Ruotsin irakilaiset ovat Ruotsin toiseksi suurin vähemmistöryhmä suomalaisten jälkeen. Vuoden 2012 lopussa Ruotsissa asui Statistiska centralbyrånin tilaston perusteella 127 860 henkilöä, jotka olivat syntyneet Irakissa ja 52 016 Ruotsissa syntynyttä henkilöä, joiden vanhemmista vähintään yksi oli syntynyt Irakissa. Yhteensä Irakissa syntyneitä ja heidän jälkeläisiään oli 179 876 henkeä.
Ruotsi on ottanut vastaan enemmän irakilaisia kuin muut EU-maat yhteensä. Vuonna 2006 päätettiin, että kaikki Keski- ja Etelä-Irakista kotoisin olevat henkilöt saavat väliaikaisen oleskeluluvan kielteisestä turvapaikkapäätöksestä huolimatta. 0,1 % turvapaikka-anomuksista hylätään ja 24 % sai oleskeluluvan humanitäärisistä syistä.
Brian McGuire
Brian Anthony Joseph McGuire (13. joulukuuta 1945 – 29. elokuuta 1977) oli australialainen F1-kuljettaja ja tallipäällikkö.
McGuire perusti McGuire-nimisen F1-tallin ja osallistui sen kuljettajana vuoden  Britannian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt osallistumaan kilpailuun. McGuire osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kisoihin.
DNPQ = karsiutui esikarsinnoissa.
McGuire kuoli vuonna 1977 Shellsport G8 -mestaruuskilpailun harjoituksissa Brands Hatchissä ja samalla hänen tallinsa lopetettiin.
Jan Veselý
Jan Veselý (s. 24. huhtikuuta 1990 Ostrava) on tšekkiläinen koripalloilija, joka on pelannut vuodesta 2014 lähtien Fenerbahçessa.
Veselý aloitti pelaamisen tšekkiläisessä BK Snakes Ostravassa, jossa hän pelasi juniorijoukkueissa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi slovenialaiseen KD Slovaniin. Kauden jälkeen hän siirtyi KK Partizaniin viisivuotisella sopimuksella, jolloin hän pääsi pelaamaan myös Euroliigaa. Partizanissa Veselý voitti jokaisena pelikautenaan Adrianmeren liigan, Serbian liigan sekä Serbian cupin mestaruuden.
Veselý osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Washington Wizards varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Hän siirtyi samalla pelaamaan Washingtoniin. Helmikuussa 2014 hän siirtyi kolmen joukkueen yhteisessä pelaajakaupassa Denver Nuggetsiin. Elokuussa 2014 Veselý siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Fenerbahçeen.
Graham McRae
Graham McRae (s. 5. maaliskuuta 1940 Wellington) on entinen uusiseelantilainen F1-kuljettaja. Hän osallistui vuoden 1973 Britannian GP:hen, jossa hän keskeytti ensimmäisellä kierroksella eikä saavuttanut pisteitä. Hän osallistui myös Indianapolis 500 -kilpailuun samana vuonna ollen 16. ja ansaiten vuoden tulokas -palkinnon.
McRae pärjäsi paremmin Formula 5000 -sarjassa saavuttaen useita mestaruuksia. Hän on myös kolminkertainen Tasmanian sarjan mestari vuosilta 1971–1973. Hän voitti myös US F5000 -kruunun 1972.
Baitullah Mehsud
Baitullah Mehsud (بیت اللہ محسود; n. 1974 – 23. elokuuta 2009) oli pakistanilainen heimojohtaja Etelä-Waziristanissa ja Tehrik-i-Taliban Pakistanin johtaja.
Baitullah ei saanut erityistä muodollista koulutusta vaan opiskeli madrassassa. Oppilaana hän matkusti usein Afganistaniin avustamaan Talibania sen šarian toteutuksessa.
Baitullah nousi johtoon vuonna 2004 Nek Mohammadin kuoleman jälkeen. Seremoniassa, johon osallistui viisi johtavaa taliban-komentajaa, Mullah Omar nimitti hänet Mehsudin alueen kuvernööriksi.
Mehsud solmi aselevon Pakistanin viranomaisten kanssa 8. helmikuuta 2005. Sopimuksessa Pakistanin armeija veti joukkonsa hänen hallitsemaltaan alueelta. Hänen piti pidättäytyä hyökkäyksistä hallituksen joukkoja vastaan, avustaa kehitysprojekteissa ja estää ulkomaisten militanttien toiminta. Sopimus raukesi kuitenkin jo heinäkuussa 2005.
Joulukuussa 2007 Mehsud julistettiin perustetun Tehrik-i-Taliban Pakistanin johtajaksi. Vuoden 2009 aikana ryhmittymää on syytetty lukuisista verisistä iskuista myös siviilejä vastaan. Pakistanin armeijan päällikkö vaatikin hänen eliminoimistaan. Yhdysvallat tarjosi hänestä viiden miljoonan dollarin palkkion ja Pakistan 615 000 Yhdysvaltojen dollaria.
Elokuussa 2009 miehittämättömällä koneella tehty ohjusisku tuhosi hänen anoppinsa talon, ja iskussa kuoli hänen vaimonsa. Myös Mehsud sai iskussa vakavia vammoja, joihin hän kuoli 23. elokuuta.
Hänen seuraajakseen tuli Hakimullah Mehsud.
Timanttituliperä
Timanttituliperä ("Stagonopleura guttata") on Australiasta kotoisin oleva loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkieläimenä.
Kooltaan timanttituliperä on noin 10–13 cm. Lajin otsa, päälaki, niska, selkä ja siivet ovat väriltään tuhkanharmaat. Viininpunaisesta nokasta ulottuu silmiin musta juova. Kurkku on valkoinen. Timanttituliperällä on musta kaulus, joka jatkuu sivuilla ja on siellä valkoisen täplittämä. Vatsa on linnulla valkoinen. Yläperä on väritykseltään tulenpunainen. Koiras ja naaras muistuttavat toisiaan ulkonäöltään, mutta naaras on hieman pienikokoisempi. Nuoret timanttituliperät ovat hieman aikuisia vaaleampia.
Timanttituliperää tavataan Kaakkois-Australiassa alueella, joka ulottuu keskisestä Queenslandista Eyren niemimaalle ja Kangaroo Islandille. Timanttituliperän elinympäristöä ovat eukalyptuspuiden dominoivat seudut, joilla kasvaa myös ruohikkoa.
Timanttituliperäkannan kooksi arvioidaan noin 200 000 yksilöä ja lintu luokitellaan silmälläpidettäväksi. Lajin elinympäristöä on hävinnyt huomattavan paljon ja alueella levinneet vieraat eläinlajit ovat tehneet kilpailun vaikeaksi timanttituliperälle. Elinympäristö on myös muuttunut laidunnuksen ja maaperän suolaantumisen vuoksi. Monet lajin ravintokasveista ovat yös hävinneet muiden kasvien tieltä. Timanttituliperä ei pärjää ravinnonhankinnassa parvina ruokailevalle oliivituliperälle ("Neochmia temporalis").
Timanttituliperät hyppivät maassa etsiessä ravintoaan, lähes tai täysin kypsiä siemeniä. Toisinaan laji syö myös hyönteisiä ja niiden toukkia.
Soitimellaan timanttituliperäkoiras poimii erittäin pitkän ruohon ja heiluttelee sitä laulaessaan. Mikäli naaras kiinnostuu koiras lisää laulunsa ja ruohon heilutuksen voimakkuutta. Lopulta koiraslintu aukoo nokkaansa kuin ruokaa kerjäävät poikaset.
Timanttituliperän lisääntymisaika kestää elokuusta tammikuulle. Lajin pesä sijaitsee tiheässä pensaassa ja puissa. Toisinaan laji käyttää myös vanhojen haukanpesien pohjia. Pesä on rakennettu ruohoista ja höyhenistä. Naaras munii viidestä kuuteen munaa. Munia haudotaan vajaat kaksi viikkoa ja poikaset poistuvat pesästä noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan.
Timanttituliperät ovat itsevarmoja ja arkailemattomia lintuja. Ne voivat olla myös aggressiivisia toisia loistopeippoja kuten seeprapeippoja, helmiseeprapeippoja tai suippopyrstöpeippoja kohtaan etenkin lisääntymisaikana.
Drew Nicholas
Andrew Lawrence ”Drew” Nicholas (s. 17. toukokuuta 1981 Hempstead) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Nicholas pelasi yliopistokoripalloa Marylandin yliopistossa vuosina 1999–2003. Hän siirtyi Eurooppaan vuonna 2003 ja meni Fabriano Basketiin, joka pelasi LegADuessa. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Basket Livornoon, josta hän siirtyi runkosarjan jälkeen Tau Cerámicaan. Nicholas jatkoi uraansa Italiassa ja meni Benetton Trevisoon. Hän voitti joukkueessa oltuaan Alphonso Ford -palkinnon. Kauden jälkeen hän siirtyi Efes Pilseniin, jossa hän pelasi melkein kaksi kautta. Nicholas sai joukkueesta potkut maaliskuussa 2008, koska ei suostunut matkustamaan Serbiaan yhdessä joukkueen muiden yhdysvaltalaisten pelaajien kanssa. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Panathinaikosiin kahden vuoden sopimuksella.
Nicholas oli voittamassa Panathinaikosissa Kreikan liigan mestaruutta vuosina 2009–2011, Kreikan cupia vuonna 2009 sekä Euroliigan mestaruutta vuosina 2009 ja 2011. Heinäkuussa 2011 hän palasi Italian liigaan tehtyään sopimuksen Olimpia Milanon kanssa. Hän pelasi Olimpiassa helmikuuhun 2012 asti, jolloin hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä. Heinäkuussa 2012 Nicholas siirtyi yksivuotisella sopimuksella venäläisseura PBK TsSKA Moskovaan. Sopimus purettiin kuitenkin marraskuussa 2012.
Decode
Decode on yhdysvaltalaisen Paramore-yhtyeen kappale vuodelta 2008. Paramore kirjoitti kappaleen vuoden 2008 "Twilight – Houkutus" -elokuvaa varten. "Decode" on mukana elokuvan soundtrackillä "Twilight". "Decode" oli ehdokkaana MTV Movie Awards 2009 -palkintogaalassa ja Grammy-palkinnon 2010 voittajaksi parhaan elokuvakappaleen kategoriassa.
Paramore kirjoitti kappaleen varta vasten "Twilight – Houkutus" -elokuvaa varten. Elokuva perustuu Stephenie Meyerin "Houkutus"-kirjasarjan samannimiseen ensimmäiseen osaan. Paramoren laulaja Hayley Williams on kertonut kuuluvansa kirjasarjan ihailijoihin ja on sanonut:
Virallinen musiikkivideo julkaistiin 3. marraskuuta 2008 MTV:llä ja MTV.com:issa. Videon ohjasi Shane Drake. Videolla bändin jäsenet kävelevät ja esiintyvät Tennesseessä, Nashvillen metsissä. Kun he soittavat, samalla näytetään kohtauksia, joissa jäsenet esittävät jäljittäjävampyyreita. Videolla on myös pätkiä "Twilight – Houkutus" -elokuvasta.
Jane Asher
Jane Asher (s. 5. huhtikuuta 1946 Marylebone, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, jonka televisioura alkoi hänen ollessaan 6-vuotias (1952) elokuvassa "Mandy".
Asher tunnettiin 1960-luvulla Beatles-yhtyeen Paul McCartneyn tyttöystävänä. Hän on ollut vuodesta 1981 naimisissa kuvittaja Gerald Scarfen kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Jane Asher on kitaristi Peter Asherin pikkusisko.
Supreme
Supreme (oik. Rolf Erik Mathias Lundh Isén, syn. 12. tammikuuta 1978) on ruotsalainen hip hop -artisti. Hän on tullut tunnetuksi Looptroop Rockers -yhtyeen jäsenenä. Häntä kutsutaan usein nimellä: "Ruotsin Big L".
Geraldine Heaney
Geraldine Heaney (s. 1. lokakuuta 1967, Belfast, Pohjois-Irlanti) on irlantilais-kanadalainen jääkiekkoilija ja päävalmentaja. Hän valmentaa University of Waterloon naisten jääkiekkojoukkuetta. Kaikkien aikojen naiskiekkoilijoiden joukkoon luettua Heaneyta on verrattu miesten puolella Bobby Orriin.
Marraskuussa 2013 Heaneysta tuli kolmas Hockey Hall of Fameen nimetty nainen. Naispelaajista häntä aiemmin Hockey Hall of Fameen oli valittu Cammi Granato ja Angela James vuonna 2010.
Kotilotorni
Kotilotorni, joskus myös Etanatorni () on Emajoen varrella sijaitseva Tarton korkein asuinkerrostalo, jonka ovat suunnitelleet arkkitehdit Vilen Künnapu ja Ain Padrik. 24-kerroksisessa rakennuksessa on kaiken kaikkiaan 85 asuntoa ja kaksi hissiä. Sen varsinainen korkeus on 70 metriä, mutta näköalatasanne ja katolla sijaitsevat tilat tuovat lisämetrejä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja talo saatiin lopullisesti valmiiksi 2008.
Tornin katsotaan edustavan wau-arkkitehtuuria. Sen viereen rakennetetaan samojen arkkitehtien suunnittelemaa Ahhaa-tiedekeskusta.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1921
Vuoden 1921 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Offenbach am Mainissa, Saksassa kesäkuussa. Kyseessä olivat kaikkien aikojen toiset viralliset painin EM-kilpailut ja ensimmäiset EM-kilpailut ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kisoissa painittiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa viidessä eri sarjassa.
Pilatus Aircraft
Pilatus Aircraft (Pilatus Flugzeugwerke AG) on vuonna 1939 Stansissa perustettu sveitsiläinen lentokonevalmistaja.
Yritys työllistää 1 100 ihmistä.
Pilatus perustettiin vuonna 1939. Yhtiön ensimmäinen lentokone Pilatus SB-2 Pelican lensi vuonna 1944. Vuonna 1945, Pilatus aloitti Pilatus P-2 -koulukoneen tuotannon Sveitsin ilmavoimille, joka osti 54 konetta.
Seuraava tuote Pilatus P-3 oli kehittyneempi sotilaallinen koulukone, jota Sveitsin ilmavoimat osti vuonna 1953 72 kappaletta ja Brasilian laivasto kuusi kappaletta.
Vuonna 1959 yhtiö toi siviilimarkkikoille Pilatus PC-6 Porterin, joka pieni matkustaja- ja kuljetuskone. Siitä kehitettiin "Turbo Porter". Molempia versioita valmistetaan edelleen.
Pilatus toi markkinoille vuonna 1972 kokometallisen Pilatus PC-11 -purjelentokoneen, joka tunnetaan myös tyyppinä "B-4". Vaikka muun muassa Suomi toi samaan aikaan lujitemuovisia purjelentokoneita markkinoille, metallikonekin sai 322 ostajaa.
Vuonna 1978 yhtiö toi markkinoille peräkkäisistuttavan Pilatus PC-7 Turbo Trainer -koulukoneen, jota oli kehitelty vuosikymmen. Yli 450 konetta on myyty.
Vuonna 1979 Pilatus osti englantilaisen kilpailijansa Britten-Normanin.
Pilatus rakensi ensimmäisen Pilatus PC-9 Advanced Turbo Trainer -koneen vuonna 1984. 250 konetta on valmistettu.
Ensimmäinen kaikkiaan yli 70:stä Pilatus PC-7 MkII Turbo Trainer -koulukoneesta valmistui vuonna 1994. Samana vuonna yhtiö toi markkinoille potkuriturbiinikoneensa, Pilatus PC-12:n. Näitä kuljetus- ja matkustaja- jne. lentokoneita on valmistettu 750 kappaletta.
Ensimmäinen "PC-12 Eagle" tutkakone rakennettiin vuonna 1995, josta kehittyi PC-12 Spectre. Yhdysvaltain ilmavoimat on ostanut PC-12-koneita nimikeellä U-28A. Koneen markkinointi tapahtuu Yhdysvalloissa toimivan tytäryhtiön kautta.
Pilatus osti vuonna 1997 geneveläisen TSA Transairco SA -yhtiön. Vuonna 1998 yhtiö perusti tytäryrityksen Australiaan, samalla se myi Britten-Norman-yhtiön.
Joulukuussa 2000 Pilatuksen omistanut Unaxis (entinen Oerlikon-Bührle) myi Pilatus-yhtiön sveitsiläisille sijoittajille.
Vuonna 2002 markkinoille tuli Pilatus PC-21 -jatkokoulukone, joita on myyty 19 kappaletta Singaporen ilmavoimille ja kuusi kappaletta Sveitsin ilmavoimille.
PC-12 Next Generationin toimitukset alkoivat vuonna 2008. Suomen ilmavoimat osti kuusi tällaista konetta vuonna 2009.
Rennesin yliopisto 1
Rennesin yliopisto 1 () on Ranskan suurin yliopisto, jossa on 24 952 opiskelijaa ja yli 1 619 tutkijaa.
Rennesin yliopisto 2
Rennesin yliopisto 2 () on Ranskan suurin yliopisto, jossa on 17 000 opiskelijaa ja yli 645 tutkijaa.
Pilatus PC-12
Pilatus PC-12 on sveitsiläinen yksimoottorinen potkuriturbiinikäyttöinen matkustajalentokone, jota valmistaa Pilatus Aircraft. Se on Suomessa ilmavoimien käytössä.
Pilatus kertoi PC-12 koneen kehitystyöstä lokakuussa 1989. Kone lensi ensilentonsa 31. toukokuuta 1991. Koneen sertifiointi oli hidasta. Yhdysvaltain FAA:n hyväksyntä koneelle tuli vasta 15. heinäkuuta 1994.
PC-12-koneen voimalaite on Pratt & Whitney Canada PT6 potkuriturbiinimoottori. Konetta lentää yksi ohjaaja. Se voi kuljettaa 9 matkustajaa. Rahtikone on mahdollisesti tulossa.PC-12-koneita on käytetty liikeyritysten johdon kuljetuksiin, mutta osin sitä operoivat pienet paikalliset lentoyhtiöt. Koneita on myyty siviiliversiona noin 800 kappaletta. Sotilaskäytössä konetta käyttävät Bulgaria, Sveitsi, Etelä-Afrikka, Suomi ja Yhdysvallat. Suomen ilmavoimat osti kuusi Pilatus PC-12 NG -konetta keväällä 2009 22,5 miljoonan euron hintaan. Koneet tulevat käyttöön vuoden 2010 loppuun mennessä, ja niillä korvataan vuodesta 1983 asti käytössä olleet Piper PA-31-350 Chieftain ja vuodesta 1991 palvelleet Valmet Redigo -koneet. Pilatuksista ensimmäiset saapuivat Suomeen viikolla 27 ja loput kesän 2010 aikana.
Lennostoihin sijoitetuilla koneilla suoritetaan Ilmavoimissa yhteyslentoja sekä kevyen rahdin kuljetuksia.
Mary Josephine Ray
Mary Josephine Ray (17. toukokuuta 1895 – 7. maaliskuuta 2010) oli kuollessaan maailman toiseksi vanhin elossa ollut ihminen. Hän syntyi Kanadassa, mutta asui Yhdysvalloissa. Häntä iäkkäämpi on japanilainen Kama Chinen. Ray tunnettiin Boston Red Soxin fanina.
Elämänlangat
Elämänlangat ("Ipomoea") on kiertokasvien heimon suurin suku, johon kuuluu yli 500 lajia. Niitä tavataan luonnonvaraisina maapallon eri puolilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Joukossa on myös useita koristekasveina viljeltyjä lajeja, sekä bataatti ("Ipomoea batatas"), jota kasvatetaan ravinnoksi. Osa lajeista on yksi- ja osa monivuotisia, useimmat ovat kasvutavaltaan köynnöstäviä.
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kolme elämänlankalajia, jotka ovat levinneet ihmisen mukana Amerikasta: aitoelämänlanka, liuskaelämänlanka ja kaljuelämänlanka.
Antti Ikonen
Antti Ikonen (s. 1963 Helsinki, Suomi) on suomalainen kosketinsoittaja. Hän on soittanut koskettimia yhtyeissä Stratovarius, Cartes Art Machine ja Juhlavammat, sekä Timo Tolkin sooloalbumilla "Classical Variations and Themes". Ikonen aloitti säveltäjän ja äänisuunnittelijan uransa jo 1980-luvun alussa. Ikosen tuotanto sisältää musiikkia ja ääniä tanssiteoksiin, näytelmiin, performansseihin, lyhytelokuviin, radioon, taidenäyttelyihin, tilateoksiin ja vuorovaikutteiseen mediaan, sekä ääni-installaatiota ja sävellyksiä erilaisille kokoonpanoille. Ikonen on toiminut radiomainos- ja multimediatuottajana 1980 – 90-luvuilla, mm. Miracle Sound OY:ssä. Äänisuunnittelutöitä Antti tekee satunnaisesti.
Antti Ikonen on valmistunut Taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta ja toiminut äänisuunnittelun ja musiikkiteknologian opetustehtävissä useissa yliopistoissa ja korkeakouluissa 1990-luvun alusta saakka. Tällä hetkellä hän työskentelee musiikin ja äänisuunnittelun lehtorina Aalto-yliopiston Medialaboratoriossa vastuullaan englanninkielinen Sound in New Media –maisteriohjelma. Ikonen on valittu Taideteollisen korkeakolun Vuoden opettajaksi vuosina 2004 ja 2010. Ikonen on myös Median laitoksella toimivan Sound and Physical Interaction (SOPI) –tutkimusryhmän perustajajäsen.
Yksi hänen neljästä lapsestaan on näyttelijä Johannes Brotherus.
Johannes ja hänen veljensä Robert ja Amos esiintyvät yhtyeenä nimellä Brotherus Brothers.
Alan Napier
Alan Napier (oik. "Alan William Napier-Clevering", 7. tammikuuta 1903 Birmingham, Britannia – 8. elokuuta 1988 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli Alfred Pennyworth televisiosarjassa "Batman" (1966-1968). Hän näytteli myös lukuisissa näytelmissä ja elokuvissa.
Napier oli Britannian pääministerin Neville Chamberlainin serkku. Hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja sai sen jälkeen töitä Oxford Players -seurueesta. 1929-1939 hän näytteli Lontoon West Endissä ennen kuin muutti Yhdysvaltoihin 1939. Hollywoodissa hän näytteli muun muassa elokuvissa "Kissaihmiset" (1942), "Kutsumattomat vieraat" (1944), "Macbeth" ja "Merirosvojen ”kauhu”" (1951).
Hän kuoli sydänkohtaukseen 85-vuotiaana Santa Monicassa, Kaliforniassa.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1924
Vuoden 1924 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin syyskuussa Saarlandin Neunkirchenissa, joka tuolloin oli Kansainliiton valvonnassa. Kyseessä olivat kaikkien aikojen kolmannet viralliset painin EM-kilpailut ja ensimmäiset EM-kilpailut kolmeen vuoteen. Kisoissa painittiin Pariisin kesäolympialaisten läheisyyden vuoksi pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa seitsemässä eri sarjassa.
Neunkirchenin EM-kilpailuihin osallistui vain saksalaisia painijoita, mutta kisoilla on silti virallisten EM-kilpailujen status.
Pim Fortuynin lista
Pim Fortuynin lista (, LPF) oli Alankomaissa toiminut oikeistopopulistinen puolue. Puolueen perusti Pim Fortuyn, jonka oli alun perin tarkoitus osallistua vuoden 2002 parlamenttivaaleihin Leefbaar Nederland -puolueen puheenjohtajana. Fortuyn kuitenkin syrjäytettiin puheenjohtajan tehtävistä helmikuussa 2002, kun hän kritisoi maahanmuuttoa lehtihaastattelussaan, jonka seurauksena hän perusti LPF:n muutamaa päivää myöhemmin. Saavutettuaan kannatusta kyselytutkimuksissa, Fortuyn joutui salamurhaajan uhriksi 6. toukokuuta 2002, vain yhdeksää päivää ennen vaaleja. LPF:n kannatus kuitenkin säilyi, ja se nousi vaaleissa toiseksi suurimmaksi puolueeksi.
LPF muodosti hallituskoalition yhdessä CDA:n ja VVD:n kanssa, mutta puolueen sisäiset konfliktit johtivat hallituksen hajoamiseen ja uusiin vaaleihin vain muutamaa kuukautta myöhemmin. Vuoden 2003 vaalien jälkeen puolue jäi oppositioon. Puolue ei enää saavuttanut samanlaista suosiota ilman alkuperäistä johtajaansa, ja se joutui syöksykierteeseen, kunnes lakkautettiin lopullisesti vuonna 2008.
Castelmoron-d’Albret
Castelmoron-d'Albret on kunta Gironden departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Langonin arrondissementtiin ja Monségurin kantoniin. Kunnassa oli 57 asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 1 425 as./km². Castelmoron-d'Albretin pinta-ala on 0,0376 neliökilometriä, ja se on näin ollen pinta-alaltaan Ranskan pienin kunta.
Kunnassa on keskiaikaisia rakennuksia.
Kunnasta on matkaa Caumontiin 1,5 kilometriä, Saint-Martin-du-Puyhin 1,5 km, Rimonsiin 1,6 km, Landerrouet-sur-Séguriin 3,2 km, Neuffonsiin 3,7 km, Mesterrieuxiin 3,9 km ja Cazaugitatiin 4 km.
Castelmoron-d'Albretin väkiluvun kehitys vuodesta 1968 vuoteen 2006:
Symphysodon tarzoo
Symphysodon tarzoo on tuorein kiekkokalojen suvusta määritetty laji. Se hyväksyttiin vuonna 2006 laajan tutkimuksen jälkeen, jossa vertailtiin Amazonin eri osista löytyneiden kiekkokalojen DNA:ta ja ulkonäköä. Lyons oli kuvanut lajin jo 1959, mutta silloin se asetettiin synonyymiksi.
"Symphysodon tarzoo" -kalat ovat muodoltaan litteitä kiekkoja, joiden halkaisija on noin 20 cm. Selkä- ja vatsapuolen evät ovat kasvaneet yhtenäisiksi reunuksiksi, rintaevät ovat pitkät ja ohuet. Silmä on suurehko ja oranssin- tai punaisen sävyinen. Väritykseltään se eroaa muista kiekkokaloista siten, että "S. tarzoolla" on punaisia pilkkuja peräevässä ja vartalossa.
"Symphysodon tarzoo" -lajia tavataan Manausin länsipuolella Amazonin sivujoissa Rio Ica, Rio Madeira, Rio Jurua ja Rio Bauana sekä Tefe-järvessä.
Solitary Man
Solitary Man on Neil Diamondin vuonna 1966 säveltämä ja levyttämä kappale. Kappaleesta ovat tehneet cover-version muun muassa Chris Isaak, Johnny Cash ja HIM. HIMin versio kappaleesta levytettiin vuonna 2004 ja se julkaistiin singlenä ja musiikkivideona, jonka tuotti Bam Margera. Kappale löytyy myös HIM:in ensimmäiseltä, vuonna 2004 julkaistulta kokoelma-albumilta ".
Pikakirjoituksen oppikirja
Pikakirjoituksen oppikirja on Lars Neoviuksen laatima suomenkielisen pikakirjoituksen oppikirja. Kirjan aikaisempia versioita julkaistiin nimillä Opastus suomalaiseen pikakirjoitukseen ja Oppikirja suomalaisessa pikakirjoituksessa. Kirja oli useita vuosikymmeniä käytännössä ainoa pikakirjoituksen oppikirja, ja siitä otettiin painoksia 1940-luvulle asti, 15. painos vuonna 1946.
Neovius kehitti 1870-luvun alkupuolella ensimmäisen suomenkielisen pikakirjoitusjärjestelmän ja julkaisi siitä vuonna 1876 oppikirjan "Opastus suomalaiseen pikakirjoitukseen". Kyseessä oli kuitenkin vain pieni sadan kappaleen painos, joka oli tarkoitettu lähinnä hänen omien pikakirjoituskurssiensa oppilaille. Vuonna 1883 hän julkaisi laajemman painoksen nimellä "Oppikirja suomalaisessa pikakirjoituksessa". Se erosi ulkoasultaan ja esitystavaltaan merkittävästi edellisestä. Kolmas painos julkaistiin 1891, mutta sen Neovius joutui tekemään kiireessä, eikä ollut siihen itsekään tyytyväinen. Neljättä painosta vuodelta 1894 pidetään sisällöltään Neoviuksen oppikirjan pääpainoksena, ja se oli myös painoteknisesti edellisiä selkeämpi ja laadukkaampi. Kirjan myöhempiin painoksiin ei tehty enää suurempia muutoksia.
Viidennestä painoksesta (1903) lähtien kirjaa julkaistiin nimellä "Pikakirjoituksen oppikirja". Neoviuksen kuoleman (1916) jälkeen kirjaa toimitti Kaarlo Kallioniemi. Hänen toimittamansa seitsemäs painos ilmestyi vuonna 1920, ja siitä lähtien kirjaa kustansi WSOY.
Kirja on jaettu kahteen osaan: varsinainen tekstiosa ja erillinen pikakirjoitusliite. Tekstiosassa esitetään pikakirjoitettuna yksittäiset merkit ja niiden yhdistäminen, mutta muu osa pikakirjoitetusta tekstistä on liitteessä. Tekstiosa on jaettu kahteen lukuun: "Pikakirjaimet ja sanain kuvaaminen" sekä "Lyhennysoppi".
Danny Trejo
Danny Trejo (s. 16. toukokuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi monista ”kovan tyypin” rooleistaan. Hän on elokuvaohjaaja Robert Rodriguezin serkku ja on näytellyt monissa tämän ohjaustöissä, muun muassa elokuvissa "Desperado" ja "Hämärästä aamunkoittoon". Trejo on esiintynyt myös elokuvissa "Pakojuna", "Kuoleman merkki", "Heat – ajojahti", "Con Air – lento vapauteen" ja "xXx".
Trejon vanhemmat ovat kotoisin Meksikosta. Hän on kaksikielinen puhuen sujuvasti englantia ja espanjaa. Trejolla oli nuorena ongelmia virkavallan kanssa ja hänet tuomittiin huumeiden välittämisestä vankeuteen. San Quentinin vankilassa hänestä tuli Kalifornian osavaltion vankilanyrkkeilymestari kahdessa sarjassa.
Vladimir Zworykin
Vladimir Kosma Zworykin (; 30. heinäkuuta 1889 Murom – 29. heinäkuuta 1982 Princeton, New Jersey) oli venäläis-amerikkalainen keksijä. Hän keksi ”ikonoskoopin”, ensimmäisen kuvaputken, mikä edisti televisioiden ja myöhemmin tietokoneiden leviämistä. Zworykin kehitti myös videokameroita, infrapunalaitteita ja elektronimikroskooppeja.
Zworykin opiskeli Pietarin teknillisessä korkeakoulussa, opettajanaan vuonna 1907 ensimmäisen katodisädeputken patentoinut Boris Rosing. Vuonna 1919 Zworykin muutti Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin kehittämään täyselektronista televisiojärjestelmää RCA-yhtiön laboratoriossa toisen venäläisemigrantin David Sarnoffin alaisuudessa. Zworykini ehti saada patentin vuonna 1929 esitellylle ”ikonoskoopilleen” ennen brittiläisen EMI:n patentoimaa Emitron-järjestelmää. Englannissa kuitenkin käynnistettiin ensimmäiset koelähetykset vuonna 1936, koska Yhdysvalloissa asiasta innostuttiin hitaammin. ”Pankaa tämä kaveri tekemään jotain hyödyllisempää”, kerrotaan erään RCA:n radioinsinöörin sanoneen tämän nähtyä Zworykinin kuvaputkiprototyypin.
Pietarsaaren vaakuna
Pietarsaaren kunnanvaakuna on Pietarsaaren kaupungin virallinen tunnus. Se on saanut aiheensa vuoden 1653 kaupunginsinetistä, jonka aihe on puolestaan osa Jakob De la Gardien vaakunaa. De la Gardiella oli läänitys kuninkaankartanon mailla Pietarsaaren pitäjässä, jolle hänen leskensä Ebba Brahe perusti pian miehensä kuoleman jälkeen kaupungin. Kaupunki nimettiin kuolleen puolison muistoksi "Jakobstadiksi".
Vaakunan on piirtänyt uudelleen vanhan kaupunginvaakunan mukaan lähes muutoksitta Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 28. joulukuuta 1957. Vaakunan selitys on ”kultakentässä sininen, aaltokoroinen tyviö, josta nousee punainen torni; tornista nousee sininen, punavaruksinen leijona, päässään punainen kruunu, häntä kaksihaarainen; leijona pitää oikeassa kämmenessään sinistä, punakahvaista, iskuun kohotettua miekkaa”.
Buzz (lentoyhtiö)
Buzz oli Euroopan sisäisiä lentoja operoinut halpalentoyhtiö. Sen kotikenttänä toimi Lontoon Stanstedin lentoasema. Buzz oli ensimmäinen Suomeen liikennöinyt halpalentoyhtiö, sillä se lensi Lontoosta Helsinkiin vuosina 2000-2002. Lennot loppuivat, koska Buzz löysi Ranskasta kannattavampia reittejä, joille se siirsi lentokalustoaan.
Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1999 ja se lensi ensimmäisen lentonsa 4. tammikuuta 2000. Perustajana toimi KLM, joka loi yhtiön tytäryhtiöksi KLM uk:lle. Yhtiö luotiin, jotta KLM voisi kilpailla muiden halpalentoyhtiöiden, kuten Easyjetin ja Ryanairin kanssa. Yhtiön ensimmäisinä lentokoneina toimivat kahdeksan KLM UK:lta saatua BAe 146 -konetta. Hieman tämän jälkeen se sai käyttöönsä myös kaksi Dba:lta vuokrattua Boeing 737 -lentokonetta. Myöhemmin yhtiö vuokrasi vielä kuusi Boeing 737 -konetta. 31. tammikuuta 2003 KLM ilmoitti aikeistaan myydä Buzz Ryanairille noin 20 miljoonalla eurolla. Kauppa toteutettiin 10. huhtikuuta 2003. Ryanair teki Buzzista oman tytäryhtiön, jonka nimeksi se antoi Buzz Stansted. Syyskuussa 2004 Ryanair päätti sulauttaa Buzz Stanstedin itseensä. Buzz Stansted lensi viimeiset lentonsa 31. lokakuuta 2004.
Ohessa on Buzzin kohteet vuoden 2003 alussa.
Toimintansa aikana Buzz käytti seuraavia lentokoneita:
Raamatullinen vuosi
Raamatullinen vuosi ("The Year of Living Biblically") on yhdysvaltalaisen A. J. Jacobsin päiväkirjamuotoinen teos hänen yrityksestään noudattaa vuoden ajan jokaista Raamatun käskyä. Kirjan alaotsikkona on "Yhden miehen nöyrä yritys noudattaa Raamattua mahdollisimman kirjaimellisesti". Jacobs aloittaa projektinsa lukemalla Raamatun läpi ja kirjaamalla ylös kaikki käskyt ja ohjeet. Tästä kertyy yli seitsemänsataa sääntöä sisältävä lista.
Jacobs on juutalainen, mutta hänen perheensä ei ollut erityisen uskonnollinen. Päästäkseen selvyyteen käskyjen tarkoituksesta ja toteuttamistavoista Jacobs lukee Raamatun tulkintaa käsitteleviä kirjoja sekä keskustelee aiheesta useiden asiantuntijoiden ja erilaisiin uskonnollisiin suuntauksiin kuuluvien ihmisten kanssa. Hän tapaa muiden muassa juutalaisia rabbeja, kristittyjä, kreationisteja sekä Jehovan todistajan. Monien käskyjen kohdalla on pohdittava, onko niitä tarkoitus noudattaa kirjaimellisesti vai ovatko ne vertauskuvallisia.
Useat Raamatun käskyt ja niiden toteuttaminen aiheuttavat hämmennystä sekä Jacobsissa että hänen lähipiirissään. Jacobs muun muassa antaa partansa kasvaa vapaasti koko vuoden ajan, koska partaa ei saa turmella leikkaamalla sen reunaa. Lisäksi hän tarkistuttaa vaatekaappinsa sisällön, ettei käyttäisi sekakuiduista tehtyjä vaatteita sekä hankkii kymmenenkielisen harpun ja puhaltaa torveen jokaisen kuukauden alussa. Ulkoisten seikkojen lisäksi Jacobsin on kiinnitettävä paljon huomiota omiin ajatuksiinsa ja sanoihinsa. Pienet valkoiset valheet lipsahtava suusta yllättävän helposti.
Joitain uskontojen ja ajatussuuntien edustajia, joita Jacobs tapasi kirjaa varten:Kirjasta tehtävä elokuva on jäänyt "valmisteilla"-asteelle. Sen tuottaa Paramount Pictures Brad Pittin Plan B Entertainment-tuotantoyhtiö ja ohjaa Julian Farino.
Devínin linna
Devínin linna (, , ) on linna Devínissä Bratislavassa Slovakiassa. Linna sijaitsee strategisella paikalla kallion rinteellä 212 metrin korkeudessa Tonavan ja Moravan jokien yhtymäkohdassa.
Vaalit yleisödemokratiassa
Vaalit yleisödemokratiassa: Eduskuntavaalitutkimus 2007 on Sami Borgin ja Heikki Paloheimon toimittama kirja, jonka on julkaissut Tampere University Press vuonna 2009.
Kirja on kansallisen vaalitutkimuskonsortion pääjulkaisu vuoden 2007 eduskuntavaaleista. Kirjassa on 13 lukua. Kirjan kirjoittajat ovat Åsa Bengtsson, Sami Borg, Kimmo Grönlund, Anne Maria Holli, Lauri Karvonen, Mikko Mattila, Tom Moring, Juri Mykkänen, Heikki Paloheimo, Esa Reunanen, Kim Strandberg, Pertti Suhonen, Jan Sundberg ja Hanna Wass.
Kirjan analyysit perustuvat vuoden 2007 eduskuntavaalien jälkeen koottuun haastatteluaineistoon, mielipidemittauksiin useilta eri vuosikymmeniltä ja vaalitilastoihin vuoden 1945 eduskuntavaaleista alkaen.Tampereen yliopiston tutkija Esa Reunanen ja emeritusprofessori Pertti Suhonen tutkivat kansanedustajien ja puolueiden asemaa vasemmisto-oikeistojanalla vuonna 2007 Yleisradion vaalikoneeseen annettujen vastausten perusteella. Reunanen kertoo yllättyneensä, kuinka perinteinen vasemmisto-oikeisto-asettelu vastauksista on nähtävissä.
Tutkimuksessa selvitettiin väitteet, joilla on eniten aatteellista latausta: oikeistolaisimmaksi väittämäksi osoittautui ”Suomen pitäisi liittyä Natoon” ja vasemmistolaisimmaksi ”Tuloerojen kasvua pitää hillitä”.
Kansanedustajista vasemmistolaisimmaksi osoittautui SDP:n Tero Rönni ja oikeistolaisimmaksi Kokoomuksen Jan Vapaavuori.
"Lähde: Turun Sanomat"
Vasemmisto-oikeisto-ulottuvuus nähdään myös kansanedustajien vastauksissa Yleisradion vaalikoneen kysymyksiin vuoden 2007 eduskuntavaalien alla: perinteiseen tapaan asenteet liittyvät valtion taloudelliseen rooliin, hyvinvointipalveluihin ja maanpuolustukseen. Vahvin aatteellinen jännite vallitsee tuloerojen kasvun vastustamisen ja Suomen Nato-jäsenyyden kannattamisen välillä.
Raymond Gravel
Raymond Gravel (4. marraskuuta 1952 Saint-Damien-de-Brandon, Québec – 11. elokuuta 2014 Lanaudière, Québec) oli kiistelty kanadalainen katolisen kirkon pappi ja poliitikko. Hän tuli valituksi maansa parlamentin jäseneksi vuonna 2006 edeltäjänsä Benoît Sauvageaun kuoltua. Tämä onnistui vain erityisluvalla, sillä tavallisesti katolisten pappien ei anneta toimia politiikassa. Myöhemmin Vatikaani totesikin, että Gravelin oli valittava joko pappeus tai politiikka, ja Gravel valitsi pappeuden hyväksi. Hän ei ollut uudelleen ehdolla parlamentin jäseneksi vuoden 2008 vaaleissa.
Gravel edusti parlamentissa Bloc Québécois -puoluetta ja québeciläistä Repentignyn vaalipiiriä. Aluksi häntä pidettiin abortin kannattajana, mutta myöhemmin hän itse totesi vastustavansa aborttia. Abortin kriminalisointia hän ei kuitenkaan kannattanut, koska ei katsonut sen ratkaisevan ongelmia. Hän kannatti homojen oikeuksia ja vastusti muun muassa kirkon kantaa homoliittoja vastaan. Kenties vielä enemmän kohua herätti se, että Gravel oli ennen pappeuttaan toiminut miesprostituoituna ja baarimikkona.
Pappisseminaariin Gravel meni vasta 32-vuotiaana. Aluksi tiedotusvälineet pitivät häntä julkihomona, mutta myöhemmin Gravel itse kiisti tämän.
Vuonna 2005 Gravel väitti haastattelussa, että useimmat papit eivät eläneet selibaatissa ja että puolet Québecin papeista oli homoja.
Gravel kuoli keuhkosyöpään 61-vuotiaana 11. elokuuta 2014.
Isoelektronisuus
Isoelektronisuus tarkoittaa samaa määrää valenssielektroneja rakenteeltaan samanlaisilla (eng. "isostructural") aineilla.Mutta:
HK Sininen Lenkki
HK Sininen Lenkki on HKScan Oyj:n valmistama lenkkimakkara. Sinistä lenkkiä on valmistettu vuodesta 1963. Perinteisen lenkkimakkaran lisäksi sitä saa kevytversiona, juustotäytteisenä, kuorettomana, leikkelesiivuina ja jättilenkkinä. Keskeinen osa Sinisen lenkin kehittelyssä oli makkaramestari, lihateollisuusteknikko Urho Hirvosella.
Helsingin Kauppiaat alkoi vuonna 1963 merkitä makkaran Naturin-keinosuolta olevaan kuoreen sinisellä värillä valmistajan tunnuksen ja sanan "lenkkimakkara". Merkinnät johtuivat elintarvikeasetuksen vaatimuksista. Yhtiön toiseen tuotteeseen painettiin punaisella "kiuaslenkki". Nimitykset sininen ja punainen kulkeutuivat nopeasti kuluttajien käyttöön.
Vuodesta 1973 lähtien Sininen Lenkki pakattiin tyhjiöpakkaukseen. Painatus siirrettiin kuoresta pakkauksen päälle, jossa luki nyt Sininen.
Nimi Sininen Lenkki hyväksyttiin tavaramerkiksi Patentti- ja rekisterihallituksessa peräti neljä vuotta kestäneen käsittelyn jälkeen syksyllä 1980. Punaista ei rekisteröity tavaramerkiksi, vaan tuote poistui markkinoilta 1980-luvun alussa.
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1907
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1907 järjestettiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdella eri paikkakunnalla: Kööpenhaminassa, Tanskassa huhtikuun alussa sekä Itävallan Wienissä syyskuussa. Kööpenhaminassa erillisiä painoluokkia oli kolme. Wienissä painittiin vain avoimessa sarjassa.
Luola-ankkojen aika
Luola-ankkojen aika on Aku Ankan Aikakone sarjakuvakirjasarjan 8. osa, joka on julkaistu vuonna 2008. Kirjassa seikkaillaan luola-ankkojen ajassa tuttujen Ankkalinnalaisten kanssa. Kirjassa nähdään mm. miten kaupankäynti tapahtui kivikaudella ja miten jalkapallo sai alkunsa.
Kirjan yhdestätoista tarinasta yhdeksän on Suomessa ennenjulkaisemattomia.
Aku Ankan Aikakone 8 (kirja)
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1909
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1909 järjestettiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdella eri paikkakunnalla: Malmössä, Ruotsissa helmikuun lopussa sekä Saksan Dresdenissä syyskuussa. Malmössä erillisiä painoluokkia oli neljä, mutta painorajoissa on ristiriitoja lähteestä riippuen. Dresdenissä painittiin neljässä sarjassa.
Jälkisuiset
Jälkisuiset eli "deuterostomit" (Deuterostomia) on eläinkuntaan kuuluva yläjakso. Jälkisuiset on alkusuisten eli protostomien sisarryhmä kaksikylkissymmetristen eläinten (Bilateria) joukossa.
Jälkisuisten ja alkusuisten perimmäinen erottelu perustuu alkionkehitykseen. Molemmissa ryhmissä hedelmöittynyt munasolu ensin kehittyy ontoksi solupalloksi, blastulaksi. Alkusuisilla ensimmäinen tähän palloon muodostuva ruumiinaukko (blastopori) kehittyy eläimen suuksi. Jälkisuisilla siitä tulee peräaukko, ja suu muodostuu sekundäärisesti alkusuolen muodostamasta toisesta aukosta. 
Jälkisuisiin kuuluu kolme nykyisin elävää pääjaksoa:
Valtaosa eläinkunnan pääjaksoista on alkusuisia.
Tut-Ank-Amonin taikaa
Tut-Ank-Amonin taikaa on Aku Ankan Aikakone -sarjakuvakirjasarjan 4. osa vuodelta 2006, joka kertoo seikkailuista Egyptissä ja se ihmeistä. 
Kirjassa pohditaan mm. pyramidien ja sfinksin rakentamista sekä pizzan alkuperää. Kirjan yhdeksästä tarinasta seitsemän on Suomessa ennen julkaisemattomia.
Jouni Palander
Jouni Palander (1945 tai 1946 – 10. toukokuuta 2009 Tornio) oli suomalainen alppihiihtovalmentaja. Hänet tunnetaan parhaiten poikansa Kalle Palanderin valmentajana; tämä saavutti pujottelun maailmanmestaruuden 1999. Lisäksi Jouni Palander valmensi muun muassa Rukan alppilukiolaisia. Hän kuoli 63-vuotiaana keuhkosyöpään.
Jouni Palander palkittiin vuonna 2003 miesten yksilölajien Vuoden valmentajana. Opetusministeriö myönsi hänelle liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin 2007.
Ankkojen dynastian vaiheita
Ankkojen dynastian vaiheita on Aku Ankan Aikakone -sarjakuvakirjasarjan 2. osa, joka julkaistiin vuonna 2005. Pyramidien maisemissa seikkailevat ankkalinnalaisten esi-isät, jotka ovat ohjanneet kansojen kehitystä omaan omalaatuiseen suuntaansa.
Kirjan kahdeksasta tarinasta kolme julkaistiin ensi kertaa Suomessa. Osa tarinoista oli julkaistu jo aiemmin Aku Ankan taskukirjoissa tai Roope-setä -lehdissä.
Rauno Korpinen
Rauno Ensio Korpinen (9. kesäkuuta 1930 Impilahti – 20. helmikuuta 1988 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Korpinen toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1972–1975. Hän vaikutti myös Suomussalmen kunnanvaltuustossa ja Kainuun maakuntaliiton hallituksen puheenjohtajana.
Korpinen valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului lakivaliokuntaan.
Vaaleissa 1968 Korpinen valittiin presidentin valitsijamieheksi.
Korpisen ensimmäinen puoliso oli Anneli Eskelinen (1952–1975). Vuonna 1975 Korpinen avioitui kansanedustaja Anna-Liisa Tiekson kanssa.
Vuodesta toiseen
Vuodesta toiseen on "Aku Ankan Aikakone" -sarjakuvakirjasarjan viides osa vuodelta 2007. Tässä kirjassa kirjaimellisesti hypitään vuodesta toiseen, sillä tarinat liittyvät moneen eri aikakauteen. Kirjassa nähdään Aku Ankan lisäksi monia muitakin hahmoja, kuten Kroisos Pennonen, Milla Magia, Musta Pekka, Touho Ankka ja jopa Into Ankka.
Kirjan kymmenestä tarinasta seitsemän oli Suomessa ennen julkaisemattomia.
Aku Ankan Aikakone 7: Yksinäinen ratsastaja
Yksinäinen ratsastaja on Aku Ankan Aikakoneen 7. osa, joka on julkaistu 2008. Tarinat tapahtuvat 1800-luvulla Villissä lännessä. Kirjan yhdeksästä tarinasta kahdeksan oli Suomessa ennen julkaisemattomia.
Lyyli Koskinen
Lyyli Johanna Koskinen (21. maaliskuuta 1919 Korpilahti – 27. elokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Koskinen toimi SKDL:n kansanedustajana vuodesta 1962 kuolemaansa asti. Hän vaikutti myös Savonlinnan kaupunginvaltuustossa ja osuusliikkeessä.
Koskinen valittiin kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului laki- ja talous-, laki-, talous- ja verovaliokuntaan.
Koskinen aloitti työuransa lahtelaisessa tehtaassa 1930-luvun lopulla. Vuosina 1939–1949 hän työskenteli koristeompelijana ja leikkaajana Helsingissä ja Savonlinnassa. 1950-luvun Koskinen toimi työväenlehti Kansan Sanan toimistonhoitajana ja aluesihteerinä. Ennen kansanedustajuuttaan Koskinen teki töitä SKP:n valistussihteerinä 1960–1962.
1960-luvun loppupuolella Koskinen asettui kommunistien keskinäisissä kiistoissa opposition puolelle. Kesäkuussa 1969 hän allekirjoitti (yhdessä kahdeksan muun eduskuntaryhmän jäsenen kanssa) lausunnon, jossa tuomittiin hallituspolitiikka sekä arvosteltiin jyrkästi SKP:n ja SKDL:n linjauksia. Koskisen kuoltua hänen tilalleen eduskuntaan nousi enemmistöläinen Niilo Nieminen.
Koskinen valittiin presidentin valitsijamieheksi kahdesti, vaaleissa 1962 ja 1968.
Estadio Municipal de Chapín
Estadio Municipal de Chapín on stadion Jerez de la Fronterassa Espanjassa. Pääosin sitä käytetään jalkapallossa, kun Xerez CD pelaa sillä kotiottelunsa. Stadion on rakennettu vuonna 1988 ja sen kapasiteetti on 20 724. Ensimmäinen ottelu stadionilla käytiin Xerezin ja Real Madridin välillä.
Stadionilla on käyty vuosien saatossa myös erilaisia yleisurheilutapahtumia sekä ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2002. Osa vuoden 2009 Peace Cupin otteluista pelattiin Chapínilla.
Miguel Ángel
Miguel Ángel Lozano Ayala, yleensä vain Miguel Ángel (s. 16. syyskuuta 1978, Sabadell, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Miguel Ángel aloitti uransa kotikaupunkinsa joukkueesta Sabadellista. Vuonna 1996 hän siirtyi Barcelonan juniorijoukkueeseen. Vuosien 1997–1999 aikana hän pelasi Barcelonan reservijoukkueessa. Edustusjoukkueessa hän ei ole kuitenkaan pelannut koskaan.
Vuonna 1999 Miguel Ángel siirtyi Levanteen, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Málagaan, jossa hän nousi joukkueen luottopelaajaksi. Neljän kauden aikana hän teki muun muassa seitsemän liigamaalia ja voitti Intertoto Cupin vuonna 2002.
Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Real Betisiin 2 miljoonan euron siirtosummalla. Sopimus oli pituudeltaan viisivuotinen. Ensimmäisellä kaudellaan hän loukkaantui, saaden polven nivelside vamman Mestarien liiga -ottelussa englantilaista Chelseaa vastaan.
Heinäkuussa 2007 Miguel Ángel palasi Levanteen, pelaten kauden 2007–2008 lainasopimuksella. Kauden jälkeen hän vapautui sopimuksestaan ja siirtyi pääsarjaan nouseesseen Málagaan. Kaudeksi 2009–2010 hänet lainattiin Gimnàsticiin. Kesällä 2010 hänet vapautettiin sopimuksestaan.
Kiehkuraärviä
Kiehkuraärviä ("Myriophyllum verticillatum") on ärviäkasveihin kuuluva monivuotinen uposkasvilaji. Sitä kasvaa matalassa vedessä sekä murtovesilahdissa. Kiehkuraärviän varsi on vihertävä ja sen kiehkurat ovat yleensä viisilehtisiä. Sen lehtien väri vaihtelee tummanvihreästä rusehtavaan. Kiehkuraärviän kukat ovat pieniä ja sen kukkien tukilehdet ovat pitkiä ja pariliuskaisia. Kiehkuraärviää esiintyy Suomessa melko harvinaisena Lapin eteläpuolella sekä muista Pohjoismaista Etelä-Ruotsissa ja Tanskassa.
Bahia-luokka (risteilijä)
Bahia-luokan alukset olivat Brasilian laivaston tiedusteluristeilijöitä. Luokkaan kuului kaksi alusta: "Bahia" ja "Rio Grande do Sul".
Luokan alusten tilaus valtuutettiin 1904 laivasto-ohjelmassa, joka muutamaa vuotta myöhemmin toteuduttuaan modernisoi Brasilian laivaston ajan hengen mukaiseksi. Tilauksen sopimuksen voitti Armsrong Elswickistä, ja laivojen koneet tilattiin Vickersiltä. Laivat olivat rakenteeltaan modernisoituja brittiläisiä Adventure-luokan aluksia, jotka olivat valmistuneet 1905.
Aluksiin asennettiin uudet kolmivaihe Parsons-turbiinit, jotka tuottivat 18000 hevosvoimaa. Näin alusten huippunopeudeksi saatiin 26,5 solmua. Koeajoissa todettiin "Bahian" saavuttavan 21000 hevosvoimaa 27,02 solmua ja "Rio Grande do Sulin" peräti 27,41 solmua. Hiilikoneilla nopeuden ylläpitäminen oli kuitenkin risteillessä mahdotonta.
Alusten aseistukseksi asennettiin kymmenen 4,7 tuuman (102 millimetrin) Elswickin 50 kaliiperin BL () tykkiä, jotka käyttivät 45 lb kranaatteja. Tykit asennettiin yksittäin kilvellisiin kasematteihin. Tykeistä kaksi eteen ja kaksi taakse ja loput laidoille. Alusten aseistuksen täydensi kuusi kolminaulaista ja kaksi 18 tuuman torpedoputkea.
Tommi Rautiainen
Tommi Rautiainen on suomalainen rumpali. Hän aloitti rumpujensoiton vuonna 1980. Risto Skrikberg toimi hänen ensimmäisenä opettajanaan aina vuoteen 1986, jolloin hän siirtyi Tampereen Konservatorioon Esko Vuorisen oppilaaksi. Ylioppilaskirjoitusten ja armeijan jälkeen Tommi opiskeli rumpujensoittoa vuosina 1991–1994 New Yorkissa Manhattan School of Musicissa opettajinaan John Riley, Justin DiCioccio ja Chris Lamb.
New Yorkin vuosien jälkeen alkoivat opetustyöt Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa ja vuodesta 2000 hän on toiminut opettajana Helsingin ammattikorkeakoulussa.
Rautiainen on myös aktiivinen freelance-muusikko. Yli tuhannen tv-ohjelman lisäksi Rautiainen on soittanut kymmenien artistien levyillä sekä keikkaillut mm. Maaritin, Heikki Silvennoisen, Esa Kaartamon, Pave Maijasen, Paula Koivuniemen, Vicky Rostin, Nina Tapion ja Hanna-Riikka Siitosen kanssa.
London Allstars (Jarmo Nikku, Jari Heino, Seppo Helin / Jari Puhakka) on Tommin kymmeniä eri artisteja vuosittain rock-klubeissa ja konsertti-saleissa säestävä yhtye.
Vuonna 2006 Tommi Rautiaiselta ilmestyi Groove In - rumpukirja.
Tommi käyttää Paiste-, Premier-, Vic Firth- sekä Audix-tuotteita.
Tallinnan laululava
Tallinnan laululava () on arkkitehti Alar Kotlin suunnittelema rakennus Viron pääkaupungissa Tallinnassa. Se sijaitsee Piritan kaupunginosassa Vana–Narva-maantien varrella, noin 3,5 kilometriä Tallinnan vanhankaupungin keskustasta itään. Lavan suurin säännöllinen tapahtuma ovat Tallinnan laulujuhlat, jotka pidetään joka viides vuosi, viimeksi vuonna 2014. Lava valmistui vuoden 1959 laulujuhlia varten.
Lavalle mahtuu 15 000 laulajaa. Lava voi toimia myös katsomona, jolloin esiintyjät esiintyvät lavan edessä. Yleisöä paikalle mahtuu 70 000 henkeä. Lavan vieressä on 42 metriä korkea torni, joka toimii näkötornina. Sen tuliuurnaan sytytetään tuli aina laulujuhlien ajaksi.
Laululava on Viron laulavan vallankumouksen keskeisiä syntypaikkoja. Kesällä 1987 Tallinnan raatihuoneentorilta alkaneiden tapahtumien lopuksi noin 300 000 virolaista kokoontui laulavan patsaalle laulamaan kansallislauluja, jotka olivat tuolloin kiellettyjä.
Laululavalla on pidetty suuria tähtikonsertteja: siellä ovat esiintyneet muun muassa Michael Jackson, Tina Turner, 50 Cent, Metallica, Madonna sekä The Rolling Stones, ja siellä on pidetty myös tanssifestivaali The Sundance Festival.
Gustaf Fincke
Gustaf Gödekenpoika Fincke eli Kustaa Gödikinpoika Fincke (1510-luku – 2. joulukuuta 1566, Kemiö) oli suomalainen hallintomies ja Suomen käskynhaltija 1561–1563. Ensimmäinen maininta hänestä on vuodelta 1531, jolloin hän oli Kustaa Vaasan hovissa. Hän tappoi Kööpenhaminassa 1533 Kristoffer Båk -nimisen miehen ja Kustaa Vaasa pelasti hänet vankilasta maksamalla sadan kultatalarin sakon. Tämä sitoi Fincken Kustaa Vaasan palvelukseen.
Vuodesta 1538 lähtien Fincke alkoi saada luottamustehtäviä perehdyttyään Saksasta Ruotsiin kutsuttujen neuvonantajien hallinto-oppeihin. Vuonna 1540 kuningas lähetti hänet Suomeen palauttamaan sotaväen järjestykseen ja maksamaan sen palkat. Hänet nimitettiin 1542 yhdeksi Tukholman linnan päälliköistä juuri Dacken kapinan aikoihin. Palkkiokseen hän sai läänityksen Varsinais-Suomesta Uudenkirkon pitäjästä.
Vuonna 1545 Fincke avioitui Märta Stenintytär Illen kanssa ja muutti Suomeen. Samana vuonna hänet nimitettiin Viipurin linnan päällikön Måns Nilsinpojan apulaiseksi, jolloin hän pääsi perehtymään Suomen itäosien puolustukseen. Fincke osoittautui kyvykkääksi ja sai 1547 ylennyksen Olavinlinnan päälliköksi. Savon hallinnollisena johtajana hän edisti erämaiden asuttamista ylimpänä organisaattorina. Tavinsalmen asutuksen vakiinnuttua savolaisten uudisasutus suuntautui Oulujärven seudulle sekä Hämeen ja Pohjanmaan takamaille.
Erämaiden asuttaminen katkeroitti hämäläisiä ja johti väkivaltaan. Fincke kukisti vastustuksen hankkimalla kuninkaalta Hollolan kihlakunnan tuomarinviran. Vuosien 1555–1557 Venäjän-sodassa hän valvoi menestyksekkäästi maakuntansa turvallisuutta, organisoi hyökkäyksiä Venäjälle ja solmi hallintoalueensa osalta aselevon ennen virallista aselepoa. Syksyllä 1561 Fincke oli muutaman kuukauden Viron käskynhaltijana, mutta saman vuoden lokakuussa hänestä tuli koko Suomen käskynhaltija kuolemaansa saakka. Tämä virka vaati tahdikkuutta, sillä nimityksen myötä Juhana-herttua menetti asemansa herttuakunnassaan.
Fincke ja valtaneuvos Bengt Gylta lähetettiin 1563 Venäjälle neuvottelemaan tsaarin hyväksynnästä Ruotsin valloituksille Liivinmaalla. Neuvottelut päättyivät tuloksettomina ja Fincke palasi keväällä hoitamaan Suomen käskynhaltijan tointaan. Hän kuoli maatilallaan Kemiössä ja hänet on haudattu Kemiön kirkkoon. Gustaf Fincken poikia olivat Gödik Fincke ja Sten Fincke.
Dmitri Gulia
Dmitri Iosifovitš Gulia (, abhaasiksi Дырмит Иасыф-иҧа Гәлиа tai Гач Урыс-иҧа Гәлиа; 21. helmikuuta 1874 nykyisen Abhasian Gulrypšin piirin Uartšan kylä – 7. huhtikuuta 1960 Agudzerin kylä, Abhasia) oli abhasialainen kirjailija ja kulttuurivaikuttaja.
Dmitri Gulia syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen. Hän opiskeli Gorin opettajaseminaarissa ja työskenteli sen jälkeen opettajana. Vuonna 1892 hän laati K. D. Matšavarianin kanssa kirjaimiston abhaasin kieltä varten. Vuonna 1921 hän perusti ensimmäisen abhasialaisen teatteriryhmän. Hän toimi myös ensimmäisen abhaasinkielisen lehden "Aphsny" (”Abhasia”) toimittajana.
Gulian ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1912. Vuonna 1919 hän kirjoitti ensimmäisen abhaasinkielisen novellin ”Vieraan taivaan alla”. Neuvostoaikana hän tuotti paljon kansalaislyriikkaa. Romaanissa "Kamatšitš" (1940) hän kuvaa abhaasien elämää tsaarin vallan aikana. Gulia on laatinut myös oppikirjoja sekä abhaasien historiaa, kieltä ja kulttuuria käsitteleviä tutkimuksia. Hän liittyi NKP:hen vuonna 1955, toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana ja sai Leninin kunniamerkin. Abhasian kansanrunoilijan arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1937. Kirjailija on haudattu Suhumin keskustaan.