hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
II (The Exploding Eyes Orchestran albumi)
II on The Exploding Eyes Orchestran toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2018. Albumista julkaistiin CD-painoksen lisäksi 500 kopiota käsittävä vinyylipainos.
Yhtye lopetti toimintansa albumin julkaisun jälkeen, kun keulahahmo Tommi Hoffren ilmoitti projektin ”täyttäneen tehtävänsä”.
Sea of Thieves
Sea of Thieves on Raren kehittämä ja Microsoft Studiosin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2018. Peli on merirosvoteemainen, ja siinä tutkitaan avointa maailmaa. "Sea of Thieves" sai pääasiassa vaihtelevia arvioita Metacritic-sivustolla, jossa kriitikot antoivat sille keskimäärin 66 pistettä sadasta.
Truths &amp; Rights
Truths & Rights on suomalainen Riku Rantalan ja Tuomas Milonoffin tekemä radio-ohjelma, joka esitettiin vuonna 2012 Bassoradiossa. Ohjelmassa keskusteltiin Rantalan ja Milonoffin valitsemista aiheista vieraiden kanssa ja välisSä soitettiin kaksikon valitsemia kappaleita.
- Truths & Rights - radio-ohjelma
- Basso.fi
Talvipalatsin puutarhassa
Talvipalatsin puutarhassa on Eleanoora Rosenholmin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2018. Aiheen vallitsevana teemana toimii Neuvostoliitto.
Albumi valittiin ilmestymisensä jälkeen Radio Helsingin viikon levyksi.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Rumban Samuli Knuuti kuvaili albumin musiikillista tyylilajia ”kauhupopiksi”, johon yhtä aikaa vieras ja tuttu Neuvostoliitto sopii erinomaisesti. Hän arveli soundia edellisiä albumeita akustisemmaksi, ja piti makaabereja sanoituksia toimivina lempeän naisvokalistin laulamina.
Tsíprasin hallitus
Tsíprasin hallituksia on kaksi:
Uno Öller
Anton Uno Öller (16. toukokuuta 1864 Hausjärvi – 5. elokuuta 1942 Helsinki) oli rautatievirkailija ja Rautatiemuseon intendentti, joka julkaisi useita rautateitä koskevia tietoteoksia.
Uno Öllerin vanhemmat olivat asemapäällikkö Anton Wilhelm Öller ja Maria Andriette Brunström ja puoliso vuodesta 1912 Hilda Emilia Hänninen. Öller tuli ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1885 ja suoritti kameraalitutkinnon 1890. Hän jatkoi opintoja Englannissa ja Ranskassa 1890-luvun alussa ja teki tutkimusmatkoja Ruotsiin ja Norjaan 1920-luvulla. Valtionrautateiden kirjurina Öller toimi 1893–1895 ja kirjanpitäjänä 1895–1906. Rautatiehallituksen kamreerikonttorin reviisori hän oli 1906, toinen apukamreeri 1906–1922 ja kamreeri 1923–1929. Rautatiemuseon intendenttinä Öller toimi vuodesta 1922. Hän oli Akademiska Sångföreningen -kuoron johtaja vuonna 1895.
Viherkalvajat
Viherkalvajat ("Phratora") on lehtikuoriaisten ("Chrysomelidae") heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti eri lähteiden mukaan ainakin 13 lajia.
Rakkauslauluja miehille
Rakkauslauluja miehille on Asan 13. albumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2018 yllätyksenä ilman minkäänlaista ennakkomainontaa. Albumi on samanhenkinen kuin vuonna 2015 julkaistu "Love", ja sen jokainen kappale on omistettu jollekulle miehelle. Levy oli tarkoitus julkaista jo vuotta aiemmin.
Albumi valittiin 2. joulukuuta 2018 Radio Helsingin viikon levyksi.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Keskisuomalaisen Aki Lehti antoi albumille neljä tähteä viidestä. Vanhaksi faniksi tunnustautuneena hän piti albumin moderneja soundeja erityisen haastavina, muttei epäselvänä puuronakaan, ja koki että sanottavaa olisi voinut olla enemmänkin. Soundin Jari Jokirinne antoi albumille niin ikään neljä tähteä, ja sanoi levyn tuntuvan alkuun silkalta improvisaatiolta, jossa podiumille eivät artistille epätyypillisesti nouse lyriikat vaan soinnilliset sävyt sekä rytmit. Hän komppasi Lehteä, ja kuvailia albumia haasteelliseksi, jossa Asa ei päästä kuulijaa helpolla.
Teniposidi
Teniposidi (CHSO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä leukemiatyyppien ja glioomien hoitoon.
Teniposidi on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformin ja metanolin seokseen liuotettuna on -107. Teniposidi sitoutuu topoisomeraasi II-entsyymiin ja estää sen toiminnan. Tällöin solunjakautumisen S- ja G-vaiheessa DNA:n pätkät eivät enää yhdisty DNA:ksi ja solujen lisääntyminen estyy. Teniposidia käytetään akuutin lymfaattisen leukemia, lymfoomien ja glioomien eli eräiden aivosyöpätyyppien hoitoon. Teniposidi on hieman etoposidia tehokkaampi.
Vakavin teniposidin aiheuttama haittavaikutus on luuydinsuppressio, minkä seurauksena verisolujen tuotanto elimistössä vähenee. Tyypillisimmin vähenee leukosyyttien ja trombosyyttien määrä. Muita haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, ripuli ja maksatoksisuus.
Teniposidi on podofyllotoksiinin puolisynteettinen johdannainen. Podofyllotoksiini reagoi ensin vetybromidin ja tämän jälkeen emäksen kanssa, jolloin siitä muodostuu podofyllotoksiinin epimeeri. Tämä reagoi 2,3,4,6‐tetra‐O‐asetyyli‐β‐d‐glukoosin kanssa glykosidiksi ja viimeinen vaihe teniposidin synteesissä on reaktio tiofeeni-2-aldehydin kanssa.
Harri-hylje
Harri-hylje on Silja Line -brändin alla toimiva maskotti/hahmo. Hahmo täytti 70 vuotta vuonna 2017. Hevisaurus teki laulun Harri Hylkeelle.
Rakkaus on murhaa (kappale)
”Rakkaus on murhaa” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä helmikuussa 2006. Kappale on neljäs singlejulkaisu Kelan kolmannelta sooloalbumilta "Rakkaus on murhaa".
Kappale rakentuu akustisen kitarakuvion ympärille, jonka Kela oli kirjoittanut vuosia aiemmin. Sanoitukset sijoittuvat Helsingin Punavuoreen missä Kela asui kappaleen kirjoittamisen aikaan. Alun perin sanoituksissa mainittiin ”Bulevardin tammet”, mutta puut olivat tuolloin paljaita. Täten Kela päätti ottaa yhteyttä kaupungin puutarhaosastolle ja selvittää mitä puita Bulevardilla kasvoi. Saatuan vastauksen Kela vaihtoi kappaleessa mainitut tammet vaahteroiksi. Alun perin kappaleessa ei ollut kertosäkeistöä, vaan säkeistöt päättyivät toteamukseen ”rakkaus on murhaa”. Asko Kallonen ehdotti Kelalle lauseen toistamista, josta muodostui kappaleen kertosäe.
Kela halusi ”alleviivata kappaleen henkilökohtaisen tragedian tuntua”, ja pyysi viulisti Pekka Kuusistoa laatimaan siihen jousisovitukset. Kela on sittemmin ylistänyt lopputulosta yhdeksi uransa hienoimmista hetkistä. Kuusiston mielestä kappaleen lopuke oli ”atonaalisinta paskaa”, mitä hän on koskaan tehnyt.
”Rakkaus on murhaa” ei noussut lainkaan listoille Suomessa.
Meeri Torvinen
Meeri Ellen Torvinen–Rouvinen (o.s. Torvinen, 5. kesäkuuta 1933 Varkaus – 30. maaliskuuta 2018 Varkaus) oli suomalainen, Varkaudessa työskennellyt taidemaalari ja -graafikko.
Torvisen saamiin tunnustuksiin lukeutuu Suomen Taideyhdistyksen myöntämä Dukaattipalkinto (1963).
Hänen aviopuolisonsa 1961–2018 oli taidegraafikko Väinö Rouvinen (s. 1932), ja perhe asettui Varkauteen rakennettuun ateljetaloon. He saivat kolme lasta, joista Maria Torvinen-Mäkelä (s. 1962) on myös taidegraafikko.
Hey Ghost, Let’s Fight
Hey Ghost, Let's Fight () on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Ok Taec-yeon, Kim So-hyun ja Kwon Yul.
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 pelattiin Japanissa Obihiron kaupungissa Hokkaidōn saarella.
Kanada voitti maailmanmestaruuden kaatamalla Yhdysvallat finaalin jatkoajalla maalein 3–2. Suomi kaatoi pronssipelissä Venäjän maalein 3–0. Pronssimitalli on tyttöleijonien toinen MM-tasolla.
Suomen Elisa Holopainen voitti turnauksen maalipörssin kuudella osumallaan ja hänet valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi.
Walter Österberg
Johan Walter Österberg (18. joulukuuta 1887 Helsinki – 11. lokakuuta 1936 Pietarsaari) oli juristi, joka toimi Pietarsaaren pormestarina.
Walter Österbergin vanhemmat olivat kirjansitoja Johannes Österberg ja Johanna Sofia (Hanna) Nyström ja puoliso vuodesta 1914 Karin Labbart. Österberg tuli ylioppilaaksi 1907 ja suoritti oikeustutkinnon 1911, varatuomarin arvon hän sai 1914. Hän toimi Pietarsaaren kaupunginvoutina 1911–1917, poliisimestarina 1918, vt. pormestarina 1919 ja vakinaisena pormestarina vuodesta 1920. Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1929. Työuransa alkuvaiheessa Österberg toimi myös asianajajana.
Aamu (kappale)
”Aamu” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä 8. kesäkuuta 2009. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Kelan neljänneltä sooloalbumilta "Aukio".
”Aamu” on kolmas kappale "Aukio"-konseptialbumilla. Kappaleessa tarinan päähenkilö ”valmistautuu jälleen uuteen työpäivään. Päivään, joka alkaa kuten kaikki muutkin, mutta joka kuitenkin tulee muuttamaan kaiken”. Musiikillisesti kappale nyökkää AOR-musiikin ja ”amerikkalaisen areenarokin” suuntaan Rick Springfieldin ja The E Street Bandin hengessä. Kelalle on myöhemmin sanottu, että kappaleen kitarariffi on ”kopioitu ties kuinka monesta kappaleesta”, mihin hän on todennut ”en minä siinä yrittänytkään keksiä pyörää uudestaan”.
Kappaleeseen kuvattiin OP Komosen ohjaama musiikkivideo Finnvox-studiolla. Video on kasattu "Aukio"-albumin äänityksistä tehdyn studiopäiväkirjan kuvamateriaalista.
”Aamu” nousi parhaimillaan Suomen virallisen single- ja latauslistan sijalle kaksi. Radiosoittolistalla kappale sijoittui kolmanneksi.
Chen Min’er
Chen Min'er (陈敏尔; pinyin: Chén Mǐn'ěr, s. 1960) on kiinalainen politiikko, Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon jäsen ja Chongqingin itsehallinnollisen maakunnan puoluesihteeri. Cheniä pidetään puolueen pääsihteri Xi Jinpingin suojattina sekä tämän mahdollisena seuraajana vuoden 2022 puoluekongressissa.
Chen on syntyjään kotoisin Zhejiangin maakunnasta ja on tehnyt suurimman osan urastaan kotimaakunnassaan. Chen opiskeli yliopistossa kiinan kieltä ja valmistuttuaan aloitti uransa vuonna 1987 Shaoxingin piirikunnassa. Chen toimi Shaoxingissa eri tehtävissä mm. viestintäosastolla ja yleni 1990-luvun lopussa Ningbon kaupungin johtoon. Tämän jälkeen Chen työskenteli viestintäasioiden parissa ensin Zhejiang Daily Pressissä ja sitten Zhejiangin maakunnan viestintäosaston johtajana vuoteen 2007 asti. Tänä aikana Chen työskenteli maakunnan puoluesihteerinä toimivan Xin alaisuudessa. Hyvin verkostoitunut Chen yleni nopeasti maakunnan apulaiskuvernööriksi ja työskenteli tehtävässä vuoteen 2012 asti, jolloin hänet siirrettiin Guizhoun maakunnan apulaispuoluesihteeriksi ja kuvernööriksi. Guizhoussa Chen työskenteli aktiivisesti maaseudun tuottavuuden parantamiseksi ja panosti Xille tärkeään korruption vastaiseen työhön. Chen ylennettiin pian puoluesihteeriksi ja toimittuaan tehtävässä vain kaksi vuotta, hänet siirrettiin puoluesihteeriksi Chongqingiin. Chen valittiin puolueen politbyroosen 19. puoluekokouksessa vuonna 2017.
Chenin läheinen työskentely Xin alaisuudessa, nopea eteneminen urallaan sekä Xin politiikkaa ja ajatuksia tukeva politiikka ovat saaneet monet tarkkailijat pitämään Cheniä Xin suojattina ja varteenotettavana ehdokkaana Xin seuraajaksi. Chen on nimetty myös yhdeksi jäseneksi Xin Zhejiangin kontakteista muodustuvassa faktiossa, nk. uudessa Zhijiangin armeijassa. Erityisesti Chenin nousu Chongqingin johtoon on tulkittu viestiksi siitä, että Xi on valinnut Chenin seuraajakseen. Tätä tulkintaa on ruokinnut vielä Chongqingin väistyvän puoluesihteerin Sun Zhengcai pidätys korruptiosyytösten vuoksi. Sunia pidettiin nousevana poliittisena lupauksena ja myös Chenin kilpailijana. Chenin ohella Kiinan kuudenteen johtajasukupolveen kuuluvaa Hu Chunhuata pidetään Chenin vastaehdokkaana seuraavassa puoluekongressissa vuonna 2022. Hun ja Chenin nousu politbyroon pysyvään komiteaan 20. puoluekongressissa on todennäköinen, mutta ehdokkuutta puolueen pääsihteeriksi vaikeuttaa se, ettei kumpikaan kandidaateista ole politbyroon pysyvän komitean jäsen. Pääsihteereillä on yleensä takanaan yksi viisivuotiskausi pysyvässä komiteassa ennen kuin heistä voi tulla pääsihteereitä. Näin ollen, vaikka Chen nimitettäisiin pääsihteeriksi myöhemmin, ei hän ehtisi toimia pääsihteerinä normaalia kaksi kautta, sillä hän joutuu ikänsä puolesta jäämään eläkkeelle viimeistään vuoden 2032 puoluekongressissa.
Clément Noël
Clément Noël (s. 3. toukokuuta 1997) on ranskalainen alppihiihtäjä, ja pujottelun nuorten maailmanmestari. Noël kilpailee lähinnä pujottelussa.
Noël oli euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 pujottelun 5:s. Samana vuonna hän oli nuorten MM-kilpailuissa Hafjellissä pujottelun 4:s. Seuraavan kahden vuoden nuorten MM-kilpailujen kaikki kilpailut päättyivät keskeytyksiin, mutta vuoden 2018 kisoissa Davosissa hän voitti pujottelun nuorten maailmanmestaruuden.
Vuoden 2018 talviolympialaisissa Noël jäi vain neljän sekunnin sadasosan päähän pronssimitalista pujottelussa, ja sijoittui neljänneksi. Hän oli neljäs myös ensimmäistä kertaa olympialaisissa mukana olleessa joukkuekilpailussa.
Noël kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2016. Kaudella 2017–2018 hän saavutti ensimmäiset pisteensä oltuaan 20:s Val-d'Isèren pujottelussa joulukuussa 2017. Hän pääsi seuraavan kerran pisteille kuukautta myöhemmin Wengenin pujottelussa oltuaan 23:s. Noël sijoittui kymmenen joukkoon ensimmäisen kerran seuraavalla viikolla Kitzbühelin pujottelussa oltuaan 8:s. Hän paransi uran parasta sijoitustaan jo kaksi päivää myöhemmin Schladmingissa oltuaan pujottelun 6:s. Seuraavalla viikolla hän oli Tukholman kaupunkikilpailussa 9:s. Noël saavutti kauden parhaan sijoituksensa maaliskuun alussa Kranjska Gorassa oltuaan pujottelun 4:s. Hän sijoittui kauden päätösviikonlopulla Åressa ranskan joukkueessa toiseksi joukkuekilpailussa. Kaudella 2018–2019 Noël oli Levin pujottelussa 26:s. Noël pääsi viidettä kertaa kymmenen joukkoon uransa aikana oltuaan Saalbach-Hinterglemmin pujottelussa 7:s joulukuussa 2018. Hän oli uudenvuodenpäivänä pidetyssä Oslon kaupunkikilpailussa 9:s. Zagrebin pujottelussa hän sivusi uran parastaan oltuaan 4:s, ja saavutti seuraavalla viikolla Adelbodenin pujottelussa ensimmäisen parkintokorokepaikkansa oltuaan Marcel Hirscherin jälkeen toinen. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti viikkoa myöhemmin Wengenin pujottelusta. Hän voitti heti seuraavan pujottelukilpailun Kitzbühelissä 26. tammikuuta.
Eurooppa Cupissa Noël on saavuttanut yhden palkintokorokepaikan Obereggenin pujottelusta joulukuussa 2017.
Noël on voittanut ranskan-mestaruuden pujottelussa vuonna 2017.
Wilfrid von Christierson
Wilfrid von Christierson (16. toukokuuta 1878 Vaasa – 11. marraskuuta 1945) oli ensimmäinen uskonpuhdistuksen jälkeinen suomalaista syntyperää ollut katolinen pappi.
Suomenruotsalaiseen von Christiersonin aatelissukuun kuuluneen Wilfridin vanhemmat olivat luotsi- ja majakkalaitosten ylihallituksen luotsikapteeni Axel Fredrik Adolf von Christierson ja irlantilainen katolinen Anna Winifred von Christierson (o.s. O'Flanagan). Vaasassa syntynyt von Christierson kävi koulua ensin Turussa, sitten Helsingissä Nya svenska samskolanissa ja opiskeli papiksi Saint-Sulpice'n pappisseminaarissa, Pariisissa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1903.
Von Christierson toimi seurakuntapappina Tukholman Pyhän Eerikin seurakunnassa 1904–1906. Hänen nimitettiin Helsingin katolisen seurakunnan kirkkoherraksi 4. heinäkuuta 1906. Von Christierson toimi kirkkoherrana vuoteen 1911 asti, jolloin venäläiset viranomaiset karkottivat kaikki Venäjän keisarikunnan ulkopuolelta tulleet katoliset papit ja nunnat maasta ja von Christierson alennettiin seurakunnan kappalaiseksi. Von Christierson oli kutsunut Suomeen Jeesuksen pyhän sydämen veljeskunnan (SCJ) hollantilaisia pappeja, eivätkä venäläiset viranomaiset pitäneet häntä tästä syystä luotettavana. Von Christierson ja hollantilaiset papit suosivat ruotsin kieltä seurakunnan toiminnassa, kun taas puolalaisia pappeja kannattanut suomenkielinen pappi Adolf Carling pyrki kehittämään suomen kielen käyttöä.
Von Christierson palveli Helsingin suojeluskuntapiirissä lääkintäkersanttina.
Jeff Davisin piirikunta (Texas)
Jeff Davisin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 342 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 5 866 neliökilometriä. Jeff Davisin suurin kaupunki Fort Davis on myös sen hallintokeskus.
Alue kuului aiemmin Presidion piirikunnalle. Jeff Davisin piirikunta perustettiin 1887 ja se sai nimensä Amerikan konfederaation presidentti Jefferson Davisilta.
Trusti (taloustiede)
Trusti on monopolin luonteinen saman alan yritysten yhteenliittymä. Trustin yritykset muodostavat kiinteän kokonaisuuden yhteisen johdon alaisena. Saavuttamassaan monopoliasemassa trusti saattaa kontrolloida hintoja ja estää kilpailun.
Trustivapaaksi ilmoittautuva yritys haluaa viestiä, ettei se kuulu mihinkään trustiin, vaan kilpailee markkinoilla rehellisesti. Sana trustivapaa esiintyi suomalaisissa yritysnimissä erityisesti 1930-luvulla.
Evesham
Evesham on noin asukkaan kaupunki Worcestershiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa. Se sijaitsee Avonjoen oikealla rannalla, keskellä hedelmällistä laaksoa, joka on tärkeä hedelmänviljelyalue. Eveshamissa on säilyketehtaita, joissa hyödynnetään ympäröivällä maaseudulla tuotettuja hedelmiä ja vihanneksia.
Evesham kasvoi 700-luvulla perustetun luostarin ympäristöön. Luostari perustettiin paikalle, jossa Neitsyt Marian uskottiin ilmestyneen paikalliselle sikopaimenelle. Luostarista kasvoi yksi Euroopan suurimmista ja sen apotti käytännössä johti myös Eveshamin kaupunkia. Kaupunki sai pitkään vaurautensa luostarissa vierailevista pyhiinvaeltajista. Se sai markkinaoikeudet vuonna 1055 mutta kaupunkioikeudet vasta vuonna 1604 Jaakko I:n hallituskaudella.
Henrik VIII:n lakkautettua Englannin luostarilaitoksen vuosina 1536–39 useimmat Eveshamin luostarin rakennuksista hävitettiin. Luostarista on säilynyt ainoastaan apotti Lichfieldin rakennuttama kellotorni. Kaupungin muita historiallisia rakennuksia ovat muun muassa suuri tudortyylinen Round House ja kaupungintalo vuodelta 1586.
Evesham tunnetaan myös vuonna 1265 kaupungin pohjoispuolisilla kukkuloilla käydystä taistelusta, jossa Henrik III:n poika (myöhempi Edvard I) kukisti Leicesterin kreivin Simon de Montfortin armeijan ja tappoi kreivin.
Frej Stenbäck
Frej Gustav Stenbäck (11. huhtikuuta 1941 Vöyri – 30. tammikuuta 2018 Turku) oli suomalainen patologian erikoislääkäri, joka toimi Oulun yliopiston patologian apulaisprofessorina (1974-) ja professorina (1995-).
Stenbäck kirjoitti ylioppilaaksi Gamlakarleby Svenska Samlyceumista 1959. Hän opiskeli lääketiedettä Oulun yliopiston Lääketieteellisen tiedekunnan ensimmäisellä vuosikurssilla, ja myös patologian tutkimukseen professori Kai Dammertin ohjauksessa. Stenbäck valmistui lääkäriksi 1966, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1970 ja patologian erikoislääkäriksi 1974. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1969) tutki kokeellisesti ihosyöpää hiirellä oli otsikoitu "Promotion in the morphogenesis of chemically inducible skin tumours : A histological and histochemical study". Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1976–2009 ja dosentti myös toisaalla (TY, 1997–2009).
Hän työskenteli Oulun yliopiston assistenttina 1966–1970, yhdysvaltalaisen Nebraskan yliopiston apulaisprofessorina 1970–1974. Erityisesti Yhdysvalloissa hän sai mainetta ihosyövän sekä toksisen patologian tuntijana. Hänet nimitettiin Oulun yliopiston patologina laitoksen apulaisprofessoriksi 1974, ja hän toimi myös Oulun yliopistollisen sairaalan apulaisylilääkärinä (1974–2009). Hän hoiti Kuopion yliopiston määräaikaista professuuria 1978-1979. Nimitys Trondheimin yliopiston patologian professoriksi 1986, jossa tehtävässä 1987 saakka. Oulun yliopiston patologian professoriksi hänet valittiin 1995. Hän on ollut vierailevana professorina useissa arvostetuissa yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa, esimerkiksi Oxfordin yliopistossa (1976–1980), NIH:ssa New Yorkissa (New York Medical College 1982–1995), Glasgow’ssa ja Heidelbergissä Saksan syöpätutkimuskeskuksessa DKFZ:ssa (1996–1998).
Hän on toiminut monissa luottamustehtävissä, esimerkiksi Pohjoismaiden neuvoston arktisen lääketieteen sihteeristön pääsihteerinä 1986–1987, Maailman terveysjärjestön asiantuntijana 1977–1984; sekä hallituksen jäsenenä, varapuheenjohtajan tai puheenjohtajana Suomen lääkäriyhdistyksen koulutusjaoksessa 1975–1988, Suomen patologiyhdistyksessä 1979–1998, Pohjoismaisessa toksikologisen patologian yhdistyksessä 1991–1997 ja Interntional Federation of Toxicolocical Pathology Societies -järjestössä 1991–1996.
Hän on julkaissut noin 200 tieteellistä artikkelia patologian, syövän ja toksikologian aihepiireistä.
Overtures of Blasphemy
Overtures of Blasphemy on Deiciden kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018. Se debytoi Suomen virallisen albumilistan sijalla 42 ja fyysisen albumilistan sijalla 9.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Nuutti Heiskala antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi viisi vuotta työstetyn albumin vaativan kuuntelijaltaankin enemmän aikaa. Hän piti levyä sävellysteknisesti harkituimmaksi sitten vuoden 1992 albumin "Legion", ja kutsui neoklassisten melodioiden laajamittaista vallitsevuutta yhtyeen perinteisten brutaalin soundien rinnalla. Kaaoszinen Sami Elamaa sanoi verrattain vihaisen albumin tehneen yhtyeen olevan iskussa, vaikkei kyseessä olekaan mestariteos, ja antoi lisäpisteitä tyylikkään raa’asta kansitaiteesta.
Hugo Winter (rovasti)
Hugo Winter (3. heinäkuuta 1866 Hartola – 23. huhtikuuta 1949 Saarijärvi) oli suomalainen rovasti ja maailmanmatkaaja.
Winterin vanhemmat olivat Hartolan kirkkoherra Adolf Magnus Winter (1828–1880) ja Julia Malvina Bonsdorff (1836–1926). Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Jyväskylän lyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1889. Winter vihittiin papiksi 1890.
Winter oli aluksi ylimääräisenä pappina Pyhäjärvellä (V.l.), Hollolassa ja Hirvensalmella ja sen jälkeen 1894–1915 Hollolan seurakunnan toisena kappalaisena ja samalla Lahden kauppalan ja vuodesta 1905 Lahden kaupungin pastorina. Hän oli Hartolan kirkkoherrana 1915-1920 ja Saarijärven kirkkoherrana 1920-1947. Winter sai rovastin arvonimen 1928.
Winter teki vuodesta 1890 lähtien useita ulkomaanmatkoja ja piti matkakokemuksistaan esitelmiä. Hän kävi muun muassa enonsa, matematiikan ja luonnontieteen yliopettaja Ernst Jakob Waldemar Bonsdorffin kanssa Egyptissä vuonna 1896 sekä Huippuvuorilla 1909, matkasi 1907 Himalajalle, Shanghaihin ja Havaijille ja 1913 Algerian kautta Australiaan ja Uruguayihin. Vuonna 1921 hän kävi Yhdysvalloissa, 1925 Etelä-Afrikassa, 1929 Yhdysvalloissa ja Länsi-Intian saarilla, 1935 Yhdysvalloissa, 1936 Pariisissa, 1937 Unkarissa, 1938 Etelä- ja Väli-Amerikan maissa sekä Länsi-Intian saarilla ja vuonna 1939 Portugalissa ja Italiassa.
Hugo Winter oli naimisissa vuodesta 1929 Gerda Elisabet von Haartmanin (1877–1963) kanssa. Winterin sisaruksia olivat kirjailija Maila Talvio ja merikapteeni, kirjailija Ernst Winter (Erkki West).
Dallasin piirikunta (Texas)
Dallasin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 368 139 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 2 354 neliökilometriä. Piirikunnan suurin kaupunki Dallas on myös sen hallintokeskus.
Piirikunnan asukkaista 39,9 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 29,7 prosenttia valkoisia ja 22,3 prosenttia mustia. 43,7 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 82.6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33,3 vuotta.
Aligned with the True Death
Aligned with the True Death on Trollheim’s Grottin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2018. Se on yhtyeen ensimmäinen 15 vuoden levytystauon jälkeen julkaistu albumi. Albumin vinyylipainos julkaistaan 8. helmikuuta 2019.
Kaaoszinen Otto Vainionpää piti albumia ilkeänä ja pieksevänä, intensiivisenä teoksena, mutta piti kappaleiden pitkää kestoa kompastuskivenä. Hän koki black -ja industrial metal -elementtien löytävän ”perversiomaisen harmonian”, ja kutsui albumia yhdeksi vuoden kiinnostavimmista albumeista.
Dallasin piirikunta
Dallasin piirikunta () on viiden yhdysvaltalaisen piirikunnan nimi:
Keilailun maailmanmestaruuskilpailut 2018
Keilailun miesten maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Hongkongissa, Kiinassa 23. marraskuuta – 5. joulukuuta 2018. Kisoihin osallistui 267 keilaajaa 47 maasta. Menestyneinen maa oli kaksi kultaa ja useita muita mitaleja voittanut Yhdysvallat. Myös Malesia voitti kaksi kultaa.
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2018
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Plovdivissa, Bulgariassa 9.–16. syyskuuta 2018. Ohjelmassa oli paraluokat mukaan lukien 29 lajia. Mitaleille ylsi 28 maata. Italia, Yhdysvallat, Saksa ja Ranska saavuttivat kukin kolme kultamitalia.
Skeleton talviolympialaisissa 2018 – naisten kilpailu
Skeletonin naisten kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 16. ja 17. helmikuuta 2018 Olympic Sliding Centressä Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa. Kilpailun voitti Ison-Britannian Lizzy Yarnold, toiseksi tuli Saksan Jacqueline Lölling ja kolmanneksi Ison-Britannian Laura Deas.
Kierroksen paras aika on lihavoitu. Uudet rataennätykset on merkitty tekstillä ”RE”.
Pollock (täsmennyssivu)
Pollock voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Irina Buchberger
Aino-Irina Vanamo Buchberger (o.s. Salo, ent. Koskinen; 9. helmikuuta 1945 Helsinki – 10. maaliskuuta 2018 Linz, Itävalta) oli suomalainen opettaja ja filosofian tohtori, joka toimi äidinkielen didaktiikan professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1991–2006.
Irina Salo kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1963. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1969 sekä nimellä Irina Koskinen lisensiaatiksi 1975 ja tohtoriksi 1990. Hänen väitöskirjansa (1988) oli otsikoitu "Hyvästit kieliopille: äidinkielen kielioppi suomenkielisessä oppikoulussa ja kansakoulussa vuoden 1843 koulujärjestyksestä peruskoulu-uudistukseen".
Irina Koskinen työskenteli Alppilan yhteiskoulun äidinkielen tuntiopettajana 1974–1976. Tämän jälkeen hän toimi Helsingin yliopiston palveluksessa normaalikoulun äidinkielen lehtorina 1978–1980, äidinkielen didaktiikan virkaatekevänä lehtorina 1976–1980, äidinkielen didaktiikan lehtorina 1980–1991. Vuosina 1991–2006 Koskinen (vuodesta 1997 Buchberger) oli Helsingin yliopiston äidinkielen didaktiikan professori, ja Opettajankoulutuslaitoksen esimiehenä hän toimi 1992–1998.
Buchberger oli naimisissa kahdesti: aluksi vuodesta 1970 Pekka Koskisen kanssa ja vuodesta 1997 lähtien itävaltalaisen Linzin valtionyliopiston professorin Friedrich Buchbergerin kanssa. Jälkimmäisen avioliiton myötä hän asui myös Itävallassa ja toimi sikäläisen opettajankoulutuslaitoksen vierailevana opettajana miehensä kanssa.
Buchbergerin tuotantoon kuuluu monia julkaisuja äidinkielen opetuksesta, sosiaalipedagogisen ja vasemmistolaisen pedagogisen ajattelun historiasta Suomessa, vieraskielen ja äidinkielen suhteista sekä vuodesta 1998 lähtien (yhdessä aviomiehensä Friedrich Buchbergerin kanssa) vertailevan kasvatustieteen piiristä.
Juha Tienari
Juha Matti Tienari (21. syyskuuta 1939 Perniö – 2. huhtikuuta 2018 Ranua) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi pitkään Oulun yliopiston sovelletun matematiikan ja tilastotieteen professorina (1977–2002).
Tienari kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1958. Hän opiskeli Oulun yliopistossa matematiikkaa, josta valmistui matemaatiikka pääaineenaa filosofian kandiaatiksi 1962, lisensiaatiksi 1964 ja tohtoriksi 1969. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1968) oli otsikoitu "Deficiency indices of linear mapping".
Tienarin tuotanto käsittää noin 20 tieteellistä julkaisua matematiikan, tekniikan (numeeriset menetelmät), geofysiikan (aikasarja-analyysi) ja tilastotieteen (lääketieteelliset sovellukset) alalta.
Naimisissa opiskelutoverinsa, lehtori Seija Tienarin (o.s. Soppela) kanssa, he saivat neljä lasta. Juha ja Seija Tienari menehtyivät tieliikenneonnettomuudessa 2. huhtikuuta 2018.
Terttu Vartiainen
Terttu Kyllikki Vartiainen (o.s. Väänänen; 7. joulukuuta 1942 Helsinki – 7. tammikuuta 2018 Kuopio) oli suomalainen kemisti ja tutkija, joka toimi Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessorina ja Kuopion yliopiston ympäristökemian osa-aikaisena professorina.
Väänänen kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1961. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa matematiikkaa ja kemiaa, meni naimisiin vuonna 1964 lääkäri Eero Vartiaisen kanssa, josta myös tuli aikanaan professori. Terttu Vartiainen muutti perheineen Kuopioon 1973, ja valmistui filosofian maisteriksi 1976 (HY). Kuopion yliopistossa (nyk. Itä-Suomen yliopisto) hän suoritti lisensiaatin tutkinnon 1982 ja valmistui tohtoriksi 1988. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1988) käsitteli suomalaisen juomavesien myrkyllisyyttä ja oli otsikoitu "Mutagenicity of drinking waters in Finland".
Vartiainen toimi assistenttina Kuopion yliopiston kemian laitoksella vuodesta 1973. Maisteritutkintonsa jälkeen hän oli Kuopion teknisessä opistossa kemian opettajana. Tämän jälkeen hän työskenteli erikoistutkijana Kansanterveyslaitoksen (KTL) ympäristöhygienian ja toksikologian osastolla 1985–1991, ja oli KTL:n laboratorion johtajana (1991-) ja tutkimusprofessorina (1998-) ja osastonjohtajana (2003-). Tämän ohella hän oli osa-aikainen Kuopion yliopiston ympäristökemian professori (1996–2007).
Kaarina Haavikko
Salme Kaarina Haavikko (o.s. Kataja; 21. maaliskuuta 1928 Helsinki – 2. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri, joka toimi sekä yksityisenä hammaslääkärinä että Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitoksella tutkijana, opettajana sekä lasten hammashoidon ja hampaiden oikomishoidon professorina.
Kaarina Haavikko kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1946. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa äitinsä mallin mukaan hammaslääkäriksi (HLL 1952) ja väitteli hammaslääketieteen tohtoriksi 1970. Hänen väitöskirjansa (1970) käsitteli pysyvien hampaiden kehitystä ja oli otsikoitu "The formation and the alveolar and clinical eruption of the permanent teeth : an orthopantomographic study". Hän oli vuodesta 1975 lasten hammashoidon ja hampaiston oikomishoidon dosentti ja sai hampaiston oikomisopin erikoishammaslääkärin pätevyyden 1976.
Haavikon työuraa kuvasi toiminta sekä yksityisenä hammaslääkärinä että Helsingin yliopiston tutkijana ja opettajana. Hänellä oli hammaslääkärin yksityisvastaanotto valmistumisvuodestaan lähtien. Hän jatkoi tässä työssä noin 50 vuoden ajan (1952-2001). Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitoksen assistenttina hän toimi 1963–1970 ja apulaisopettajana tai opettajana 1970–1977. Haavikko työskenteli virkaa tekevänä apulaisprofessorina 1974–1976 ja apululaisprofessorina 1977–1985. Määräaikaista lasten hammashoidon- ja hampaiden oikomishoidon professorin tehtävää hän hoiti vuosina 1985–1994, ja jäi eläkkeelle yliopistolta vuonna 1995.
Haavikon tieteellinen tuotanto käsittää hänen yhteistyökumppaniensa kanssa kirjoitetun teoksen "Introduction to Orthodontics" (1985) ja noin 50 tieteellistä julkaisua, joiden aiheena on hampaiston normaali ja poikkeava kehitys, kallon
dento-skeletaaristen piirteiden ja kasvun röntgenologinen tarkastelu sekä hampaiden hivenaineet.
Kaarina Haavikko tutustui jo koululaisena tulevaan puolisoonsa Raimo Haavikkoon.
Jussi Timonen (professori)
Jussi Tapio Timonen (15. helmikuuta 1949 Tohmajärvi – 16. toukokuuta 2018 Jyväskylä) oli suomalainen fyysikko ja soveltavan fysiikan tutkija, joka toimi Jyväskylän yliopiston professorina.
Timonen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1968. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1968 lähtien, josta valmistui filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi (FK 1975, FL 1978). Tohtoritutkinnon hän suoritti Jyväskylän yliopistolle (FT 1980). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1980) tarkasteli epälineaarisia systeemejä. Siihen liittyvää tutkimustyötä hän teki Pohjoismaiden yhteisessä teoreettisen fysiikan tutkimuskeskuksessa Norditassa (Kööpenhamina, 1977-1979) yhdessä brittitutkijoiden kanssa. Väitöskirja oli otsikoitu "Dynamics and statistical mechanics of non-linear systems". Ennen professuuriaan hän oli Jyväskylän yliopiston fysiikan dosentti (1987–1997).
Timonen työskenteli Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan laitoksen assistenttina ja amanuenssina 1974–1975. Valmistuttuaan hän siirtyi Jyväskylän yliopistolle, jossa toimi teoreettisen fysiikan assistenttina 1975–1978 ja yliassistenttina 1978–1996. Tänä aikana hän toimi eri otteissa Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan tutkimuslaitoksen tutkijana ja Suomen akatemian varttuneena tieteenharjoittajana sekä hoiti tilapäisesti Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen apulaisprofessorin ja professorin virkoja. Hän oli vieraileva tutkija Kööpenhaminassa (Nordita) 1977–1979 ja 1982 sekä Manchesterin yliopistossa (visiting fellow of the Royal Society, UMIST) 1987–1988. Hän oli Jyväskylän yliopiston soveltavan luonnontieteen instituutin (CASAT) tieteellinen johtaja 1993–1995. Jyväskylän yliopiston fysiikan Fysiikan professori Timosesta tuli vuonna 1997. Vuonna 2002 hän oli vierailevana tutkijana Amsterdamissa (Vrije Universiteit Amsterdam), Manchesterissa (UMIST), Yhdysvalloissa (Los Alamos National Laboratory ja Washingtonin yliopisto, Seattle).
Timonen teki sekä fysiikan perustutkimusta että sovelsi tieteellistä osaamistaan ja erinomaista fysikaalisten ilmiöiden analysointikykyään hyvin monipuolisesti ja rohkeasti kokeillen eri tieteenalojen tarpeisiin. Tutkimuskohteina oli erilaisia ongelmia niin teoreettisen fysiikan piiristä kuin biologian solutason mekanismienkin parista. Fysiikkaa Timonen sovelsi yhtä hyvin metsäteollisuuden, lääketieteen, biologian kuin ydinvoimaturvallisuuden tarpeisiin. Hänellä oli monipuolinen yhteistyöverkosto. Hänen kykyään hankkia rahoitusta tutkimusprojekteihin on luonnehdittu ilmiömäiseksi. Hän oli hankkimassa esimerkiksi pääosin Euroopan aluekehitysrahaston rahoittamaa röntgensäteilyä käyttävää tomografialaitteistoa Jyväskylän yliopistolle (2009). Professori Timonen oli mukana ainakin yhdessä patentissa, joka liittyy luuston rakenteen ja sen poikkeamien non-invansiivisen tutkimusmenetelmään ultraäänellä. Menetelmä on lisensioitu käyttöön myös Suomessa.
Professori Timonen sai monia tunnustuksia osaamisestaan. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemiann jäsen vuodesta 2007. Lisäksi hän sai esimerkiksi Jyväskylän yliopistosäätiön yhteistyöpalkinnon (2010) ja innovaatiopalkinnon (2015).
Seppo Huovila
Seppo Päiviö Huovila (27. kesäkuuta 1928 Sippola – 24. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen meteorologi ja ilmatieteellisten havaintolaitteiden tutkija, joka toimi Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessorina.
Huovila kirjoitti ylioppilaaksi Inkeroisten yhteiskoulusta 1948. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1953), lisensiaatiksi (FL 1957) ja tohtoriksi (FT 1961). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1960) tarkasteli lämpötilan pienen mittakaavan vaihtelua ja oli otsikoitu "Contributions to the measurement and interpretation of small-scale temperature fluctuations". Hän oli Oulun yliopiston geofysiikan dosentti vuosina 1963–1966 ja Helsingin yliopiston meteorologian dosentti 1966–1992.
Työurallaan Huovila toimi jo perusopintovaiheessa Ilmatietellisen keskuslaitoksen radioluotaajana 1950–1953. Sitten hän oli Helsingin yliopiston meteorologian laitoksen laboratorioapulainen 1953 ja tutkimusassistentti 1954–1957, sekä Vaisala Oy:n meteorologi ja fyysikko 1957–. Hän toimi Oulun yliopiston fysiikan virkaatekevä apulaisprofessorina eri otteisiin 1960–1965 ja oli Valtion luonnontieteellisen toimikunnan nuorempi tutkija 1963–1964. Pisimmän työuran hän teki Ilmatieteen laitoksen palveluksessa meteorologina 1966–1971, osastopäällikkönä 1971–1985, ja tutkimusprofessorina 1985–1992.
Huovila teki työvuosinaan opinto-, tutkimus- ja asiantuntijamatkoja lukuisiin maihin.
Tuomo Timonen
Tuomo Timonen (17. elokuuta 1949 Helsinki – 2. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen patologian erikoislääkäri ja tutkija, joka toimi professorina ja HYKSin patologian vastuuyksikköryhmän johtajana. Tutkimustyössään hänen mielenkiintonsa kohdistui erityisesti ihmiskehon luonnollisiin tappajasoluihin, NK-soluihin.
Timonen opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui lääkäriksi, patologian erikoislääkäriksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1979) oli otsikoitu "Human natural killer cells : isolation, morphological and functional characterization of effector cells cytotoxic to fetal fibroblasts and cell line targets". Hän oli Helsingin yliopiston dosentti.
Hänelle myönnettiin vuonna 1985 Anders Jahren nuoren tutkijan palkinto.
Ida Outhwaite
Ida Outhwaite (9. kesäkuuta 1888 – 25. kesäkuuta 1960) oli australialainen lastenkirjojen kuvittaja, kirjailija ja taiteilija. Hänen ristimänimensä oli Ida Rentoul, ja hänen vanhempansa olivat pastori John Laurence Rentoul ja Annie Isobel Rattray.
Idan vanhempi sisar Annie Rentoul (1882–1978) kirjoitti keijukaisia käsitelleitä tarinoita, joista ensimmäiset kuusi julkaistiin vuonna 1903 "New Idea" -lehdessä. Tarinoiden kuvituksesta vastasi Ida. Ensimmäisen tosiasiallisen oman satukirjansa "The Lady of the Blue Beads" Ida ja Annie Rentoul julkaisivat vuonna 1908.
Vuonna 1909 Ida Rentoul avioitui liikemies Arthur Grenbry Outhwaiten (1875–1938) kanssa. Ida Rentoul Outhwaite, kuten häntä nyt kutsuttiin, ei avioiduttuaan julkaissut noin vuosikymmeneen mitään vaan keskittyi perhe-elämään. Pariskunnalle syntyi neljä lasta.
Kustannusyhtiö A & C Black julkaisi vuosina 1921–1930 viisi Outhwaiten teosta. Vuonna 1921 julkaistuun teokseen "The Enchanted Forest" kirjoitti tekstiosuudet hänen miehensä. Ida Outhwaiten ja Annie Rentoulin ehkä suosituin teos "The Little Green Road to Fairyland" puolestaan julkaistiin seuraavana vuonna.
Outhwaiten molemmat pojat kuolivat toisessa maailmansodassa. Hänen tyttärensä Wendy avioitui vuonna 1944 Kuninkaallisten ilmavoimien upseerin ja tulevan kenraalin Harold Brownlow Martinin kanssa.
Toisen maailmansodan jälkeen Outhwaite sanoi sodan vieneen kiinnostuksen keijukaisiin. Hänen taiteellinen silmänsä ei myöskään ollut juuri kehittynyt hänen uransa alkuajoista, ja se mikä oli 1900-luvun alussa ollut suosittua oli tuossa vaiheessa jo banaalia.
Ida Outhwaite asui viimeiset vuotensa Annie Rentoulin kanssa. Hän kuoli 25. kesäkuuta 1960.
Filip Sveningsson
Filip Sveningsson (s. 3. heinäkuuta 1999 Gislaved, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Sveningsson on Gislaveds SK:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran U16-junioreiden kapteenina. Kaudeksi 2014–2015 Sveningsson siirtyi HV71:n junioreihin. Hän oli seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 22 osumallaan. Kaudella 2015–2016 Sveningsson oli HV71:n J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä sekä J18 Elitissä tehoilla 19+17=36 että J18 Allsvenskanissa tehoilla 17+18=35. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 15+14=29 seuran J20-junioreiden kolmanneksi paras maalintekijä Isac Brännströmin kanssa ja Sveningsson sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Sveningsson debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Sveningsson teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 20. joulukuuta 2016 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.42 minuuttia.
Calgary Flames varasi Sveningssonin kolmannella kierroksella 202. pelaajana . Kaudella 2017–2018 hän oli HV71:n J20-junioreiden toiseksi paras pistemies tehoilla 17+22=39. Pudotuspeleissä Sveningsson oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+6=10. J20 SuperElitin finaalissa 2. huhtikuuta 2018 vieraissa Växjö Lakers HC:tä vastaan hän teki HV71:n 1–2-voittomaalin jatkoajalla ajassa 70.27 ja se ratkaisi joukkueelle sarjan mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana SHL:ssä 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2018–2019 Sveningsson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.
Sveningsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin Sveningsson voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 14 nuorten ja 22 poikien maaottelua.
Nan Rendong
Nan Rendong (, pinyin: Nán Réndōng; 19. helmikuuta 1945 – 15. syyskuuta 2017) syntyi Jilinin maakunnassa, Kiinan koillisosassa. Hän oli kiinalainen tähtitieteilijä jota on sanottu ""maailman suurimman yhden lautasen radioteleskoopin isäksi"". Hän oli myös Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin ja Kiinan tiedeakatemian jäsen.
Nan suoritti erittäin korkean radiotaajuuden ja elektroniikan kandidaatin tutkinnon Tsinghua-yliopistossa vuonna 1968. Myöhemmin hän suoritti maisterin ja tohtorin tutkinnot astronomiassa ja astrofysiikassa Kiinan tiede- ja teknologian yliopistossa ("Astronomy and Astrophysics at University of Science and Technology of China") vuosina 1982–1987.
Vuosina 1982–1984 hän oli Pekingin tähtitieteellisen observatorion ("Beijing Astronomical Observatory, BAO") tutkijana. Hänellä oli suuri rooli Pekingin observatorion MSRT radioteleskoopin laitteiden parissa. Muun muassa järjestelmän kalibroinnissa, vastaanottimien tekniikassa ja laitteissa jotka käyttävät Fourier’n muunnosta signaalin käsittelyssä sekä tietojen analysoinnissa. MSRT teleskoopissa 28 lautasantennia jotka suorassa linjassa ja ovat 9 metriä halkaisijaltaan.
Vuodesta 1985 eteenpäin Nan oli useita vuosia Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa eri maissa ulkomaalaisena tutkijana tai vierailevana opettajana. Vuosina 1989–1992 hän oli BAO:ssa apulaisprofessorina sekä eurooppalaisessa ryhmässä joka analysoi eri radiotaajuuksilla VLBI:llä 3CR radiogalakseista ("Third Cambridge Catalogue of Radio Sources") kerättyjä näytteitä. Vuonna 1992 hänestä tuli BAO:n professori.
Sen jälkeen kun LT työryhmää ("Large Telescope", joka vaihdettiin vuonna 1999 nimelle Square Kilometre Array, SKA) ehdotettiin Kiotossa URSI:n yleiskokouksessa vuonna 1993. Perusti Nan vuonna 1994 kollegoidensa Bo Pengin, Yuhai Qiun ja Shengyin Wun, kanssa BAO:n tutkimusryhmän tutkimaan KARST:ia joka olisi ollut kiinalainen SKA konsepti. KARST:ssa oli tarkoitus olla suurien radioteleskooppien joukko joka olisi toiminut yhdessä kuin yksi teleskooppi. KARST:n suunnittelu käynnistyi vuosina 1997–1998, ja se oli FAST teleskoopin ("Five hundred meter Aperture Spherical Telescope") edeltäjä. Nan oli keskeisessä roolissa kiinalaisten tahojen saamisessa mukaan KARST hankkeeseen, sekä myöhemmin FAST-projektin tutkimuksessa ja tuotekehityksessä. 13 vuoden tutkimusten ja ennakkotöiden jälkeen ja kun mukaan oli saatu noin 20 tahoa muun muassa Kiinan tiedeakatemia, Xidian yliopisto, Tsinghua-yliopisto, jne., hyväksyi Kansallinen kehitys- ja uudistuskomitea ("National Development and Reform Committee") FAST teleskooppi suunnitelman 10. heinäkuuta 2007.
Nan toimi pääinsinöörinä ja myöhemmin päätutkijana rakennusprojektissa ja oli kantava voima koko projektissa kaiken kaikkiaan. Erityisesti tekninen ja tieteellinen onnistuminen teknisesti haastavan aktiivisen heijastimen vaijeriverkkorakenteessa. FAST lautasantenni oli ensimmäisen kerran käytössä 25. syyskuuta 2016.
Hän kuoli keuhkosyöpään 15. syyskuuta 2016 Bostonissa Yhdysvalloissa.
Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali
Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali koostui järjestelmällisestä lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä pohjoisenglantilaisessa Rotherhamin kaupungissa Etelä-Yorkshiressa 1990-luvun alkupuolelta 2010-luvulle asti ja siihen liittyvästä paikallisviranomaisten haluttomuudesta reagoida tapauksiin. Enimmäkseen pakistanilaistaustaisten miesten uhreiksi joutui arviolta ainakin 1400 lasta.
Vaikka muun muassa nuorisotyöntekijät raportoivat tapauksista, vähätteli lastensuojelun johto ongelmia, eivätkä poliisit priorisoineet lasten seksuaalisen hyväksikäytön tutkintaa, vaan sen sijaan heillä oli halveksiva asenne uhreja kohtaan. Lisäksi tekijöiden etninen tausta haluttiin salata rasismisyytösten pelossa.
Vuonna 2002 sisäministeriön teettämässä raportissa kritisoitiin Rotherhamin viranomaisia välinpitämättömyydestä lasten hyväksikäyttöä kohtaan, mutta virkamiehet eivät reagoineet siihen, vaan väittivät ongelmien olevan liioiteltuja ja raportin olevan asenteellinen. Vasta vuonna 2010 annettiin ensimmäiset tuomiot: silloin tuomittiin viisi pakistanilaistaustaista miestä, joiden uhrit olivat 12–16-vuotiaita tyttöjä.
Elokuussa 2014 julkaistiin raportti joka arvioi, että noin 1400 lasta, heistä suurin osa valkoihoisia tyttöjä, oli joutunut seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi Rotherhamissa vuosina 1997–2013, ja että tekijät olivat enimmäkseen pakistanilaistaustaisia miehiä. Uhreja raiskasivat useat henkilöt, ja tyttöjä myös kuljetettiin muille paikkakunnille. Heitä myös pakotettiin katsomaan raiskauksia, uhattiin aseilla ja pahoinpideltiin. Joidenkin päälle kaadettiin bensiiniä ja uhattiin sytyttää se. Osa tytöistä tuli raskaaksi. Jotkut uhreista alkoivat vahingoittaa itseään, tekivät itsemurhan tai joutuivat huumekoukkuun.
Lopulta rikoksia tutkimaan perustettiin tutkintaryhmiä, jotka ovat saaneet aikaan useita tuomiota. Esimerkiksi helmikuussa 2016 kolme veljestä ja heidän sukulaisensa tuomittiin lapsiin kohdistuneista seksuaalirikoksista 10–35 vuoden rangaistuksiin. Myös kaksi brittiläistä naista sai tuomion, toinen ehdollista ja toinen 13 vuotta vankeutta. Lokakuussa 2016 tuomittiin kahdeksan miestä: heidän tuomionsa olivat 5–19 vuotta. Helmikuussa 2017 kuusi miestä sai 10–20 vuoden tuomiot. Kaksi miehistä huusi "Allah akbar", kun heitä vietiin pois oikeussalista. Lokakuussa 2018 tuomion sai seitsemän miestä ja vuonna 2014 perustetulla Operation Stovewoodilla oli meneillään 22 tutkintaa, joissa oli noin 300 epäiltyä uhria ja 150 tekijää.
Ylihärmän kirkonkylä
Ylihärmän kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Ylihärmän kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kauhavaa. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 2 246 asukasta.
Kortesjärven kirkonkylä
Kortesjärven kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Kortesjärven kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kauhavaa. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 626 asukasta.
Veli Liikanen
Veli Liikanen (s. 1979) on mikkeliläinen nuorisotutkija ja Vihreiden varapuheenjohtaja (2017–). Hän on Mikkelin kaupunginvaltuutettu (2012–) ja kaupunkiympäristölautakunnan puheenjohtaja sekä Etelä-Savon maakuntahallituksen jäsen ja maakuntavaltuuston varajäsen.
Liikanen kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin yhteiskoulun lukiosta 1998. Hän valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta (pääaine ekologia ja ympäristönhoito) 2008. Hän työskentelee tutkijana Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa, nuorisoalan tutkimus- ja kehittämiskeskus Juveniassa.
Liikanen on tullut politiikkaan kansalaisjärjestöaktivismin kautta. Erityisesti Liikanen on toiminut Luonto-Liitossa ja Maan ystävissä (muun muassa Polttava kysymys -ilmastokampanja). Politiikassa hän ollut mukana vuodesta 2011 ja Mikkelin kaupunginvaltuustossa vuodesta 2012. Hän on toiminut Vihreissä puoluehallituksessa ja ilmastotyöryhmän puheenjohtajana. Vuoden 2017 puoluekokouksessa Liikanen valittiin Vihreiden varapuheenjohtajaksi yhdessä Maria Ohisalon ja Hanna Halmeenpään kanssa.
Liikanen on naimisissa ja hänellä on kaksi kouluikäistä lasta.
Palosuo (Sauvo)
Palosuo () on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee kunnan eteläosassa Rajalahdentien varrella. Kylässä on sijainnut Palosuon kansakoulu.
Palosuon kyläalue sijaitsee Palosuonmäen ympäristössä. Kylän harva asutus seuraa kylän halki kulkevaa tietä. Palosuonmäellä on pronssikautinen röykkiöhauta.
Keski-Pohjanmaan vartio
Keski-Pohjanmaan vartio oli paikallinen suojeluskuntalehti, jota julkaistiin vuosina 1923-1944. Lehdessä julkaistiin mm. historiikkeja, urheiluosastoa, pakinoita, ase-esittelyjä ja kirja-arvioita. Lehden näköispainoksia pääsee lukemaan Kansalliskirjaston sivuilta.
Maco Oey
Maco Oey (oik. Marco Oey, s. 15. kesäkuuta 1965 Saksa) on suomalainen muusikko. Hän aloitti levytysuransa vuonna 1986.
Oey on sanoittanut ja säveltänyt muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kaikki levyttämänsä kappaleet.
Gunnesburyn hautausmaa
Gunnesburyn hautausmaa on brittiläinen Lontoon Kensingtonissa sijaitseva hautausmaa. Se perustettiin vuonna 1929 alun perin Rothschild-suvulle kuuluneelle maa-alueelle. Hautausmaa sijaitsee Gunnesburyn puiston vieressä.
Hautausmaan eteläinen osa on varattu katolisten hautausmaaksi, ja sinne on haudattu erityisesti puolalaisia. Hautausmaan roomalaiskatolinen kappeli tuhoutui pommituksissa toisessa maailmansodassa.
Gunnesburyn hautausmaalle on haudattu muun muassa seuraavat henkilöt: