hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stora Lulevatten
Stora Lulevatten, toiselta nimeltään Stora Lule träsk on Ruotsin Lapissa sijatseva järvi. Luulajanjoki kulkee järven läpi. Järvi on Luulajanjoen latvajärvi Järvi on pitkä ja kapea. Sen ala on 165 neliökilometriä. Suurin syvyys on 28 m ja normaali pinnankorkeus merenpinnasta 369 m, mutta vuonna 1960 järveä alettiin säännöstellä sillä tavalla, että pinnankorkeus vaihtelee 367:n ja 370 m:n välillä.
Reino Salo
Reino Salo tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Reino Salo (yhteiskuntatieteilijä)
Reino Ilmari Salo (5. toukokuuta 1920 Hämeenlinna – 26. maaliskuuta 1988 Tampere) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan apulaisprofessori 1966–1970 ja sosiaalipolitiikan, varsinkin sosiaalihuollon professori 1970–1979. Hänen tutkimusalaansa olivat muun muassa lastensuojeltyö ja sosiaalihuolto.
Carl Gustav Mortimer von Kraemer
Carl Gustaf Mortimer von Kraemer (16. kesäkuuta 1817 Lammi – 10. huhtikuuta 1898 Tampere) oli suomalainen eversti, kuvernööri ja senaattori.
Von Kraemerin vanhemmat olivat eversti Carl Johan von Kraemer (1782–1834) ja Ulrika Charlotta von Platen (1794–1864). Hän oli naimisissa Anna Toropovin (1830–1882) kanssa. Heidän poikansa oli eversti Carl Johan Alexander von Kraemer (1854–1920).
Von Kraemer kävi Haminan kadettikoulun 1832–1837. Hän palveli 1837–1845 Henkikaartin Preobraženskin rykmentissä vänrikkinä, aliluutnanttina ja luutnanttina. Von Kraemer oli vuodesta 1845 krenatöörikaartin esikunnassa vanhempana adjutanttina ja hän yleni kapteeniksi 1846. Viimeksi hän oli divisioonan majoitusmestarina 4. jalkaväen reservidivisioonassa vuodesta 1848 alkaen. Von Kraemer ylennettiin everstiluutnantiksi 1851 ja hän erosi armeijasta 1852 everstin arvoisena.
Von Kraemer toimi Oulun läänin kuvernöörin apulaisena 1854–1856 ja hän oli Virallisen lehden päätoimittajana 1866–1869, Mikkelin läänin vt. kuvernöörinä 1869–1871 sekä vakinaisena kuvernöörinä 1871–1873. Viimeksi hän toimi Kuopion läänin kuvernöörinä 1873–1884 ja senaatin siviilitoimituskunnan päällikkönä 1884–1885. Hän oli myös vuoden 1863 säätyvaltiopäiviä valmistelleen Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862.
Susie Abromeit
Susie Abromeit (s. 15. marraskuuta 1982 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Katina Upranovan roolista "16-love"-elokuvassa ja Pamin roolista "Jessica Jones" -televisiosarjassa.
Abromeit oli 16-vuotiaana Yhdysvaltojen tenniksen ranking-listalla kuudentena, minkä ansiosta hän sai tennisstipendin Duken yliopistoon. Opiskeluaikanaan hän keskittyi enemmän näyttelijän opintoihin. Ensimmäisen pääroolinsa Abromeit sai vuonna 2009 Lionsgaten "Know Thy Enemy" -elokuvassa.
Maxim-lehti listasi Abromeitin "Hot 10" -listalleen vuonna 2015.
Pohjan Tähti (Fitchburg)
Pohjan Tähti oli Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1902–1926 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Alex Heissonin perustaman "Pohjan Tähden" ensimmäisenä toimittajana työskenteli C. E. Christiansson. Vuonna 1904 tehtävään tuli "Työmiehen" entinen toimittaja Taavi Tainio, joka ryhtyi käyttämään lehteä sosialististen ajatusten levittämiseen. Tuona aikana "Pohjan Tähden" tilaajamäärä nousi lähes neljään tuhanteen ja se jopa tunnustettiin amerikansuomalaisten sosialistien puoluelehdeksi. Heisson antoi Tainiolle pian potkut, minkä jälkeen paikalliset sosialistit perustivat oman äänenkannattajan "Raivaajan".
Myöhemmin "Pohjan Tähdestä" tuli kansallismielinen oikeistolehti. Sen ilmestymistiheys kasvoi yhdestä kahteen kertaan viikossa ja 1910-luvun lopussa se ilmestyi muutamien vuosien ajan päivälehtenä. Lehden levikki jäi kuitenkin pieneksi ja oli vuonna 1920 vain vajaat 2 500 kappaletta. Samoihin aikoihin ilmestymistiheyttä vähennettiin neljään kertaan viikossa. "Raivaajan" kustannusyhtiö osti "Pohjan Tähden" vuonna 1926, minkä jälkeen Fitchburgissa ilmestyi vielä kaksi porvarilehteä: "Amerikan Suomalainen" vuosina 1926–1929 ja "Fitchburgin Sanomat" 1930–1938.
Carl Edvard af Heurlin
Carl Edvard Heurlin, aateloituna vuodesta 1840 af Heurlin (25. maaliskuuta 1790 Jämsä – 15. joulukuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.
Heurlinin vanhemmat olivat Jämsän kirkkoherra Samuel Niklas Heurlin (1740–1814) ja Elisabet Sofia Heinricius. Hän kävi Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1808 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1810. Heurlin sai varatuomarin arvon 1815, kihlakunnantuomarin arvonimen 1817 ja laamannin arvonimen 1826.
Heurlin oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1812–1814, kanslistina 1814–1817 ja ylimääräisenä viskaalina 1817. Hän oli Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1817–1822. Heurlin oli samalla Turun hovioikeudessa notaarina 1818–1822 ja varakanneviskaalina 1822. Hän oli Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä 1822–1839 ja Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1839–1840. Heurlin oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä ja valtiovaraintoimituskunnan päällikön apulaisena 1840–1844. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1843.
Heurlin oli naimisissa vuodesta 1818 Matilda Sofia Asprothin (k. 1882) kanssa.
Court and Spark
Court and Spark on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Joni Mitchellin studioalbumi vuodelta 1974. Siitä tuli Mitchellin eniten myyty albumi. Tällä kuudennella studioalbumillaan Mitchell ottaa folk rock -tyyliinsä ensi kertaa mukaan jazzvaikutteita, jotka tulivat vieläkin vahvempaan rooliin hänen 1970-luvun loppupuolen levytyksissä.
"Court and Spark" nousi Yhdysvaltojen albumilistan kakkoseksi, Kanadassa ykköseksi ja saavutti lopulta RIAA:n tuplaplatinalevyrajan ainoana Mitchellin albumeista. "The Village Voice" -lehden jazz- ja popkriitikot valitsivat sen vuoden parhaaksi albumiksi. Vuonna 2003 "Rolling Stone" -lehti valitsi sen kaikkien aikojen 500 parhaan albumin joukkoon. "Court and Spark" otettiin mukaan Robert Dimeryn vuonna 2006 julkaistuun kirjaan "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Mitchellin albumeista kirjaan pääsivät myös "Blue" (1971), "The Hissing of Summer Lawns" (1975) ja "Hejira" (1974).
Mitchell vietti suurimman osan ajastaan vuonna 1973 äänittäen "Court and Spark" -albumia Los Angelesissa. Mitchell ja tuottaja-äänittäjä Henry Lewy kutsuivat soittajiksi alueen huippumuusikoita muun muassa kokoonpanoista The Jazz Crusaders ja Tom Scott’s L. A. Express. Levyllä vierailevat myös Robbie Robertson, David Crosby ja Graham Nash sekä komediaryhmä Cheech & Chong.
"Court and Spark" julkaistiin tammikuussa 1974 ja otettiin hyvin vastaan. Maaliskuussa albumin kappale ”Help Me” julkaistiin single ja alkoi saada paljon radiosoittoa niin, että nousi Mitchellin ensimmäiseksi ja ainoaksi Top 10 -singleksi "Billboard"-lehden listalla. Albumi nousi lehden LP-listalla kakkoseksi.
Kaikki kappaleet paitsi päätösraita ”Twisted” ovat Joni Mitchellin kirjoittamia.
Amerikan Suomalainen
Amerikan Suomalainen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Chipata
Chipata on kaupunki Itä-Sambiassa. Se on Eastern Provincen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2010 116 627.
Gustaf Magnus Armfelt
Gustaf Magnus Armfelt (2. huhtikuuta 1792 Tukholma – 8. heinäkuuta 1856 Joensuun kartano, Halikko) oli suomalainen kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori.
Armfeltin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, kreivi Gustaf Mauritz Armfelt (1757–1814) ja kreivitär Hedvig Ulrika De la Gardie (1761–1832). Hän kävi sotilaskoulua Berliinissä ja vuonna 1809 hänestä tuli Ruotsin armeijan ratsastavan henkikaartin kornetti. Armfelt erosi kuitenkin Ruotsin armeijasta, muutti Suomeen ja meni vuonna 1811 Venäjän armeijan palvelukseen aliluutnanttina. Hän palveli vuodesta 1812 alkaen 3. suomenmaalaisessa jääkärirykmentissä ja osallistui Napoleonia vastaan käytyyn sotaan vuosina 1812–1815. Armfeltista tuli luutnantti 1812, alikapteeni 1813 ja kapteeni 1814. Hän erosi palveluksesta 1816 everstiluutnanttina mutta palasi jo vuonna 1817 takaisin armeijaan. Armfelt palveli 1817–1819 3. Suomen jääkärirykmentin Viipurin pataljoonan esikunnassa ja sitten 1819–1820 suomenmaalaisen divisioonan esikunnan Suomen joukkojen jaoston ensimmäisenä adjutanttina ja keisarin sivusadjutanttina. Hän oli sitten 1. Suomen jalkaväkirykmentin komentajana 1820–1827 ja 1. Suomen tarkk’ampujaprikaatin komentajana 1827–1830 aina Suomen sotaväen lakkauttamiseen saakka. Armfelt ylennettiin everstiksi 1819 ja kenraalimajuriksi 1828. Hän erosi armeijan palveluksesta todellisena valtioneuvoksena vuonna 1830.
Armfelt oli Vaasan läänin maaherrana 1830–1832 ja Uudenmaan läänin maaherrana (vuodesta 1838 kuvernöörinä) 1832–1847. Hän sai keisarillisen hovin kamariherran arvon 1831 ja hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1834. Armfelt oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä 1847–1853 ja Suomen ruotujakoisten tarkk’ampujapataljoonien tarkastajana 1854–1855. Hän omisti vuoteen 1852 saakka Elimon kartanon Pohjan pitäjässä ja sen jälkeen Käpylän kartanon Helsingissä.
Armfelt oli naimisissa vuodesta 1819 englantilaisen Louise Cuthbert-Brooken (1801–1865) kanssa jonka isä oli Englannin armeijan eversti Thomas Brooke. Heidän poikansa oli kenraalimajuri Gustaf Wilhelm Artur Armfelt (1821–1880)
Mansa
Mansa on kaupunki Pohjois-Sambiassa. Se on Luapula Provincen pääkaupunki. Vuonna 2010 Mansan asukasluku oli 78 153.
Reino Salo (vuorineuvos)
Reino Sakari Salo (20. helmikuuta 1920 Helsinki – 1. joulukuuta 2011 Rauma) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Hollming-yhtymän pääjohtaja 1978. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1985.
Salo oli vaikuttamassa kun Hollmingin ostama Salora ja Nokia perustivat Mobira-yhtiön 1979.
Seppo Salo
Seppo Kaarlo Salo (19. heinäkuuta 1946 Eura – 22. helmikuuta 2001 Espoo) oli suomalainen matemaatikko ja professori. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun talousmatematiikan professori 1978–2001. Salo väitteli Teknillisessä korkeakoulussa 1971 tekniikan tohtoriksi ydinreaktoritekniikan optimiohjausteoreettisella tutkimuksella.
Night Ride Home
Night Ride Home on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Joni Mitchellin studioalbumi vuodelta 1991. Se sai hyvän vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta, ja sitä pidettiin valoisampana ja kuuntelijaystävällisempänä kuin sitä edeltänyttä Mitchellin 1980-luvun tuotantoa.
Mitchell itse kiisti yrittäneensä tehdä levystä yleisönsuosikkia, vaan sanoi että sen duuripohjaiset melodiat ja paluu intiimimpiin aiheisiin vain kuvasivat hänen silloista onnellista mielentilaansa avioliitossa basisti-tuottaja Larry Kleinin kanssa.
Levyn matkustusteemat muistuttavat Mitchellin vuoden 1976 albumia "Hejira". Erikoisia kitaravirityksiä harrastava Mitchell sanoo käyttäneensä levyllä myös lähes samaa viritystä kuin "Hejiralla".
Levyn kappaleista ”Cherokee Louise” kertoo Mitchellin lapsuudenystävästä Kanadan Saskatchewanissa, joka kärsi seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Lapsuutta ja keski-ikää tarkastelee myös laulu ”Come in from the Cold”. Kappale ”The Windfall (Everything For Nothing)” kertoo palvelijattaresta, joka yritti haastaa Mitchellin oikeuteen. Kappale ”Slouching Towards Bethlehem” perustuu W. B. Yeatsin runoon. Kuutamoisesta yöstä Havaijilla alkunsa saanut nimikappale ”Night Ride Home” oli alun perin nimeltään ’Fourth of July’, ja Mitchell esitti sitä jo edellisen albuminsa promootiokiertueella 1988. Mikään levyn kappaleista ei noussut listoille, mutta ”Come in from the Cold” sai melko paljon radiosoittoa Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Albumin laulut ovat Joni Mitchellin käsialaa lukuun ottamatta Larry Kleinin sävellystä kappaleessa ”Nothing Can Be Done”.
Helsingfors Svenska Arbetarförening
Helsingfors Svenska Arbetarförening (lyh. HSAF) on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen työväenyhdistys, joka on yksi Suomen sosialidemokraattisen puolueen jäsenjärjestöistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1898.
Helsingfors Svenska Arbetarförening perustettiin huhtikuussa 1898 Pohjanmaalta Helsinkiin muuttaneen kirvesmiehen Gustaf Wistbackan aloitteesta. Muita perustajajäseniä olivat niin ikään Pohjanmaalta kotoisin ollut puuseppä Anders Käcklund, Kymenlaaksossa syntynyt faktori Reino Drockila, hovioikeuden auskultantti Jean Boldt sekä samana vuonna Ruotsista saapunut metallimies Axel Weüdel. Perustajajäsenistä Weüdel oli tullut Suomeen Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajan Hjalmar Brantingin lähettämänä, tarkoituksenaan organisoida suomenruotsalaisen työväenliikkeen toimintaa.
Manchester Storm
Manchester Storm on jääkiekkojoukkue Manchesterista, Englannista. Joukkue pelaa Britannian pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa Altrinchamissa Altrincham Ice Domessa, johon mahtuu 2 200 katsojaa. Joukkue on perustettu vuonna 2015.
http://manchesterstorm.com/
Mathew Quinn
Mathew Quinn (s. 17. huhtikuuta 1976 Harare, Rhodesia) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestijuoksun maailmanmestari.
Quinn juoksi ankkuriosuuden Etelä-Afrikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 alun perin toiseksi maansa ennätysajalla 38,47. Kilpailun voittaneen Yhdysvaltojen Tim Montgomeryn kaikki kilpailusuoritukset hylättiin jälkikäteen dopingin takia maaliskuusta 2001 alkaen, ja Etelä-Afrikka julistettiin viestin voittajaksi 2006.
Quinn kuului Etelä-Afrikan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua kuudenneksi Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Hän karsiutui 100 metrin puolivälierissä MM-kilpailuissa 1999 ja 2001 sekä Sydneyn olympialaisissa 2000.
Quinn saavutti universiadeissa pronssia 100 metrillä 1999 ajalla 10,42. Hän voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden 100 metrillä 1998 ja 2000 sekä 200 metrillä 2000.
Hänen puolisonsa on 400 metrin juoksun olympiafinalisti Heide Seÿerling.
Columbian Chemicalsin uutishuijaus
Columbian Chemicalsin uutishuijaus on vuonna 2014 Yhdysvalloissa levinnyt huijaustieto, että Columbian Chemicalsin tehtaalla St. Mary Parishissa Louisianassa on tapahtunut räjähdys. Sekä viranomaiset että yksityiset ihmiset saivat tekstiviestejä, ja myös Twitteriin alkoi levitä tietoja. Viesteissä varoitettiin myrkyllisistä kaasuista ja käskettiin pysymään sisällä. Räjäytyksen tekijäksi ilmoitettiin Isis. Tieto paljastui kuitenkin pian huijaukseksi, sillä tehtaalla ei ollut tapahtunut räjähdystä. Huijaus oli tehty hyvin taitavasti, jopa uutistoimistojen sivustoista tehtiin väärennettyjä ruutukaappauksia, ja englanninkieliseen Wikipediaan laadittiin asiasta artikkeli.
New York Timesin toimittaja Adrian Chen ryhtyi tutkimaan tapauksen taustoja, ja jäljet johtivat venäläiseen trollitehtaaseen.
Lapland New Forest
Lapland New Forest oli jouluaiheinen teemapuisto, joka toimi vähän aikaa joulukuussa 2008. Puisto sijaitsi Britanniassa lähellä Hampshiren Ringwoodia. Puisto herätti mediahuomiota Englannissa, koska puisto käsitti vain Jeesuksen syntymää kuvaavan mainostaulun, puihin ripustettuja valoja, huonosti hoidettuja, mutaisia eläimiä, toimimattoman luistelukentän, puutarhavajoja (joita mainostettiin verkkosivulla hirsimökeiksi) ja erittäin huonosti koristellun Joulupukin luolan.
Puistoa oli mainostettu 'talven ihmemaana', jossa olisi runsaasti jännittävää ohjelmaa perheille, mukaan lukien joulutori. Puistoon myytiin yli 50 000 ennakkolippua, joiden hinnat olivat 25 punnasta ylöspäin. Rahaa kerättiin yhteensä kaikkiaan 1,2 miljoonan puntaa.
Puisto suljettiin viikon aukiolon jälkeen ja sen verkkosivut poistettiin. Tähän mennessä vihaiset asiakkaat olivat käyneet puiston työntekijöihin käsiksi– mukaan lukien Joulupukki ja tontut. Tapahtumaa odottaneiden lasten odotus vaihtui kyyneliin, varsinkin kun Pukin nähtiin tupakoivan.
Puistoa pyörittäneet veljekset Victor Mears ja Henry Mears todettiin helmikuussa 2011 syyllisiksi harhaanjohtavaan mainontaan ja he saivat 13 kuukauden vankeustuomion. Lokakuussa 2011 vetoomustuomioistuin kumosi veljesten aikaisemman oikeudenkäynnin. Syynä oli oikeudenkäynnin aikana yhden juryn jäsenen saama tekstiviesti morsiameltaan, jossa luki 'syyllinen'. Myös muut juryn jäsenet näkivät tekstiviestin. Uutta alemman oikeuden oikeuskäsittelyä ei kuitenkaan järjestetty, koska veljekset olivat jo istuneet vankilassa.
Nora (Liechtensteinin prinsessa)
Liechtensteinin prinsessa, Rietbergin kreivitär ja Mariñon markiisitar Norberta (Nora) Elisabeth Maria Assunta Josefine Georgine s. 31. lokakuuta 1950 Zürich, Sveitsi on edesmenneen Liechtensteinin ruhtinaan Franz Josef II:n ja tämän puolison, kreivitär Gina von Wilczekin tytär ja hallitsevan Liechtensteinin ruhtinaan Hans Adam II:n sisko.
Prinsessa Nora opiskeli Geneven yliopistossa ja geneveläisessä IHED eli Graduate Institute of International and Development Studies -instituutissa. Hän on toiminut muun muassa tutkimusavustajana Maailmanpankissa Washingtonissa, Kansainvälisessä ympäristö- ja kehitysinstituutissa Lontoossa sekä lukuisissa avustus-, koulutus- ja katolista kirkkoa lähellä olevissa järjestöissä.
Prinsessa Nora valittiin isänsä ruhtinas Franz Josef II:n jälkeen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäseneksi vuonna 1984. Hän toimi Liechtensteinin kansallisen olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1982–1992. Vuonna 2002 hän oli perustamassa ruhtinaskuntaan rahastoa Special Olympics, jonka tarkoituksena on tukea ruhtinaskunnan kehitysvammaisten urheilua ja liikuntaa olympia-aatteen hengessä. Hän toimi Liechtensteinin partioliikkeessä myös aktiivina vuosina 1973–1990.
Prinsessa Nora avioitui vuonna 1988 espanjalaisen de Mariñon 4. markiisin Vicente Sartorius y Cabeza de Vacan (1931–2002) kanssa. Heille syntyi vuonna 1992 tytär Maria Teresa.
The Amplified Bible
The Amplified Bible on Raamatun englanninkielinen käännös, joka pyrkii ”vahvistamaan” alkukielen esittämät vivahteet mahdollisimman hyvin. Ensimmäinen versio julkaistiin 1965 ja päivitetty versio siihen 1987. Uusin versio on julkaistu 2015.
Kauhukeittiö (kausi 3)
Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 3 ohjelman voittaja pääsi johtamaan nevadalaista miljardin dollarin ravintolaa Terra Verdeä Green Valley Ranchillä. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 4. kesäkuuta – 13. elokuuta 2007.
Kauden finaalijaksoa seurasi 9,8 miljoonaa katsojaa, minkä ansiosta siitä tuli illan katsotuin tv-ohjelma.Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Rock Harperin joukkue
Bonnie Muirheadin joukkue
Kauhukeittiö (kausi 4)
Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 4 ohjelman voittaja pääsi johtamaan losangelesilaista miljardin dollarin London West Hollywood -ravintolaa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 1. huhtikuuta – 8. heinäkuuta 2008 käsikirjoittajien lakon vuoksi.
Pääpalkintona ollut ravintola aukesi 27. toukokuuta 2008 ohjelman kuvausten aikana.Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Christina Machamerin joukkue
Louis Petrozzan joukkue
Faridaddin Attar
Faridaddin Attar, myös Farīd-al-dīn ʿAṭṭār (n. 1145 – n. 1221), oli persialainen runoilija, suufimystikko, hagiografi ja apteekkari. Hän on vaikuttanut merkittävästi persialaiseen runouteen ja suufilaisuuteen, ja eräät hänen teoksistaan lukeutuvat maailmankirjallisuuden huomattavimpiin runoihin.
Attar syntyi Nišapurissa nykyisen Iranin koillisosassa. Hänen syntymänimensä oli todennäköisesti Abū Ḥāmed Moḥammad bin Abī Bakr Ebrāhīm, ja hän käytti myöhemmin kirjailijanimiä "Faridaddin" ja "Attar". Hänen elämästään ei ole paljon tietoa, sillä aikalaisistaan hänet ovat maininneet vain 'Awfi ja Tusi. Hän toimi apteekkarina kotikaupungissaan, jossa hän tiettävästi pysyi koko uransa ajan. Attar kuoli mongolien teloittamana heidän hyökättyään kaupunkiin 1221. Hänen maineensa runoilijana ja mystikkona alkoi kasvaa vasta 1400-luvulla.
Janne Saarikivi
Janne Santeri Saarikivi (s. 29. toukokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä, joka toimii tutkijana Helsingin yliopiston tutkijakollegiumissa. Hän on ollut muun muassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen määräaikainen professori Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa vuosina 2009–2014.
Saarikivi valmistui ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1992 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Väitöskirjassaan "Substrata Uralica: Studies on Finno-Ugrian Substrate in Northern Russian Dialects" hän käsitteli kuolleiden suomalais-ugrilaisten kielten jälkiä venäjän kielen pohjoisissa murteissa ja pyrki kehittämään kuolleiden kielten tutkimuksen menetelmiä. Vuosina 2006–2008 hän toimi tutkijana Helsingin yliopistossa.
Saarikivi on luennoinut ja opettanut ulkomailla muun muassa Tarton yliopistossa, Babeș-Bolyain yliopistossa ja Udmurtian valtionyliopistossa.
Saarikivi on polyglotti ja hallitsee itämerensuomalaisista kielistä suomen, viron, vepsän ja karjalan; saamelaiskielistä pohjoissaamen, jonka lisäksi ymmärtää eräitä muita saamen kieliä sekä joitakin niiden murteita; muista suomensukuisista kielistä permiläiskielet komin ja udmurtin, volgalaiskielistä marin ja ersän sekä ugrilaiskieli unkarin; germaanikielistä englannin, saksan ja ruotsin sekä muista indoeurooppalaisista kielistä venäjän, kreikan ja latinan sekä muista kielistä muun muassa turkin, arabian ja japanin – joskaan kaikkia hän ei puhu yhtä sujuvasti kuin esimerkiksi viroa. Hän on opiskellut lisäksi myös nivhiä.
Parhaillaan Saarikivi johtaa kahta tutkimushanketta. MINOREURUS-hanke tutkii vähemmistökielten säilymisen ja katoamisen kysymyksiä erityisesti Venäjällä vertaillen Euroopan unionin vähemistöihin.
Saarikivi on 1990-luvulla tehnyt sanoituksia Ultra Bra -yhtyeen lauluihin. Hän on myös kirjoittanut kolumneja muun muassa Parnassoon ja Helsingin Sanomiin.
Carl Olof Cronstedt (nuorempi)
Carl Olof Cronstedt (18. lokakuuta 1800 Tukholma – 5. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen eversti, kuvernööri, salaneuvos ja senaattori.
Cronstedtin vanhemmat olivat vara-amiraali Carl Olof Cronstedt ja Beata Sofia Wrangel af Sauss. Hän oli naimisissa Wilhelmina Augusta von Schwanenbachin (1798–1878) kanssa.
Cronstedt oli paašina Pietarissa 1816–1819 ja keisarillisen hovin kamaripaašina 1819–1820. Hän palveli sitten vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä 1820 ja luutnanttina Petrovskin jalkaväkirykmentissä 1820–1823. Hän oli 23. jalkaväkidivisioonan divisionnankivalterina 1822–1824, Petrovskin rykmentin esikuntakapteenina 1824–1827, 23. jalkaväkidivisioonan komentajan adjutanttina 1827–1829 sekä viimeksi kapteenina Petrovskin rykmentissä 1829–1830 ja Henkikaartin krenatöörirykmentissä 1830–1833. Hän erosi armeijan palveluksesta everstin arvoisena 1833.
Cronstedt toimi Vaasan läänin kuvernöörinä 1837–1845 ja oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1845–1870. Hänestä tuli salaneuvos 1862 ja vapaaherra 1870. Cronstedt oli mukana säätyvaltiopäivillä aatelissäädyn edustajana 1863–1864 ja 1867.
Kivalteri
Kivalteri oli ennen vanhaan poliisista käytetty nimitys (tulee ruotsin kielen sanasta "gevaldiger"). Esimerkiksi lääninkivalteri oli läänin poliisimestari. Heinolassa on säilynyt 1780-luvulla lääninkivalteri L. A. Aschanin virkatalokseen rakennuttama mansardikattoinen Kivalterin talo.
Laura Londén
Laura Londén (s. 1961) on suomenruotsalainen diplomaatti, joka toimii YK:n ja YK:n väestörahasto UNFPAn hallinnosta vastaavana varapääjohtajana. Hän on aloittanut työnsä tässä tehtävässä joulukuussa 2015 ja vastaa järjestön kehittämisestä. Hänen edeltäjänsä oli tanskalainen Anne-Birgitte Albrectsen.
Londén valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1988. Hänen pääaineensa olivat julkisoikeus ja hallinto. Tutkielman nimi oli “Asylrätt och flyktingar i Finland — med speciell hänsyn till beviljande av asyl och omhändertagande av flyktingar” (‘Turvapaikkaoikeus ja pakolaiset Suomessa — erityistarkastelussa turvapaikan myöntäminen ja pakolaisista huolehtiminen’). Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli muutaman kuukauden Maalahdella pakolaissihteerinä järjestelemässä vietnamilaispakolaisten asioita. Tämän jälkeen hän on ollut yhtäjaksoisesti yli 25 vuotta YK:n palveluksessa, työskennellen muun muassa pakolaiskysymysten, rauhanturvaamisen ja hallinnon parissa.
Londén on toiminut useissa YK-järjestöjen päämajoissa sekä kenttätoimistoissa muun muassa New Yorkissa, 
Sierra Leonessa, Israelissa, Bosniassa, Itä-Timorissa, Kroatiassa, Sveitsissä, Itävallassa, Liberiassa. Vuodet 2010–2015 hän on asunut Jordaniassa. Siellä hän on vuodet 2012–2015 hän on toiminut YK:n Palestiinan pakolaisten avustusjärjestö UNRWAn henkilöstöjohtajana, missä tehtävässä hänellä oli 32 000 työntekijää alaisenaan.
Vuosina 2004–2006 Londén toimi hallintotehtävissä rauhanturva- ja rauhanrakennustyössä Sierra Leonessa, minkä jälkeen hän toimi UNRWA:n logistiikkajohtajana rauhanturvaamisen osalta. Vuosina 2007–2012 Londén toimi UNRWA:n henkilöstöjohtajan hallintoapulaisena jolloin hän myös hoiti tämän järjestön kehitystyötä lähes kolmen vuoden ajan.
Väestö- ja kehityskysymyksiin keskittyvän UNFPA:n tehtävänä on edistää naisten ja tyttöjen oikeuksia sekä seksuaali- ja lisääntymisterveyttä. Tähän kuuluvat esimerkiksi perhesuunnittelun edistäminen sekä äiti- ja lapsikuolleisuuden vähentäminen.
Aloittaessaan uudessa virassaan Londén on erityisen huolissaan YK:n rahoituksesta. ”Näen joka paikassa, mitä rahoitusleikkaukset tarkoittavat”, hän sanoo.
YK:n apulaispääsihteerin virkoja on vain yksi. Londénin edeltäjinä tässä tehtävässä ovat toimineet muun muassa suomalaiset Helvi Sipilä ja Martti Ahtisaari.
Hayley Okines
Hayley Okines (3. joulukuuta 1997 – 2. huhtikuuta 2015) oli englantilainen progeriaa sairastanut tyttö.
Kun Hayley Okinesin vanhemmat huomasivat tytöllä olevan progeria, he päättivät tuottaa tytölle ikimuistoisen elämän sillä he tiesivät että hän kuolisi todella nuorena. Hayley Okines muun muassa pääsi uimaan delfiinien kanssa ja tapaamaan idolinsa Justin Bieberin.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2015–2016
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2015–2016 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylempään jatkosarjaan ja muut alempaan. Alkusarjat pelattiin loppuun joulukuussa. Ylempään jatkosarjaan saivat joukkueet lähtöpisteitä alkusarjan perusteella siten, että alkulohkon voittaja sai 3 ja kakkoseksi sijoittunut 2 ja kolmanneksi sijoittunut yhden pisteen. Alempaan jatkosarjaan joukkueet saivat pisteitä vastaavasti 3-2-1-0.
Sarjan mestaruuden voitti Maaningan Mahti, joka selvisi pudotuspeleihin alemman jatkosarjan kautta. Loppuotteluissa Mahti kaatoi Lempäälän Kisan, joka myöskin selviytyi Mestaruusliigan karsintaan.
Kaikki joukkueet pudotuspeleihin.
Puolivälierissä pelataan yksi ottelu kummankin joukkueen kotikentällä. Otteluvoittojen mennessä tasan pelataan 15 pisteen lisäerä välittömästi jälkimmäisen ottelun perään.
Vladimir Alfons Walleen
Vladimir Alfons Walleen (29. marraskuuta 1820 Helsinki – 19. kesäkuuta 1870 Porvoo) oli suomalainen kenraalimajuri ja kuvernööri.
Walleenin vanhemmat olivat senaatin prokuraattori, vapaaherra Carl Johan Walleen (1781–1867) ja Eva Gustava von Willebrand. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1837 ja kävi sitten vuodesta 1839 Pietarin tykistökoulua valmistuen ensimmäisen luokan tulittajaksi 1841 ja portepéjunkkariksi 1842. Hän palveli vuodesta 1842 tykistössä ja ylennettiin vänrikiksi 1842, aliluutnantksi 1845, luutnantiksi 1846, alikapteeniksi 1848, kapteeniksi 1855, everstiksi 1856 sekä kenraalimajuriksi keisarillisessa seurueessa 1862. Hänestä tuli vuonna 1854 vapaaherra yhdessä isänsä kanssa.
Walleen toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1862–1869. Viimeiset vuotensa hän asui Haikon kartanossa Porvoossa.
Walleen oli naimisissa 1856–1862 Anna Charlotta Björkenheimin (k. 1862) ja vuodesta 1868 Katarina Margareta Etholénin (k. 1929) kanssa.
Changquan
Chángquán () on pohjois-kiinalainen taistelulaji ja kungfu -tyylisuunta. Sille on ominaista nopeat ja laajat liikeradat sekä notkeutta ja voimaa vaativat hypyt ja potkut. Changquanissa pyritään jatkuvasti ylläpitämään ylvästä olemusta sekä hallittua keskittyneisyyttä. Lyönnit ja potkut viedään loppuun asti koko raajojen pituudelle ja niissä yhdistetään tasapainoisesti sekä pehmeyttä että kovuutta. Maassa liikkuminen tapahtuu nopeasti ja rytmilliset liikesarjat sisältävät runsaasti ilmavia hyppyjä.
Changquanin kehitti Song-dynastian perustanut keisari Zhao Kuangyin 900-luvulla. Tuolloin sitä kutsuttiin nimellä Tàizǔ Chángquán.
Carl Klick
Carl Klick (1. elokuuta 1792 Rokkala, Johannes – 15. maaliskuuta 1837 Helsinki) oli suomalainen eversti, maaherra ja senaattori.
Klickin vanhemmat olivat Anjalan liiton johtaja, majuri Carl Henrik Klick ja Anna Elisabet Armfelt (1761–1827).
Klick oli Suomen opetuspataljoonan päällikkönä everstin arvoisena 1823–1827. Hän toimi Savon ja Karjalan läänin maaherrana 1828–1829, Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana 1828–1831 ja Hämeen läänin maaherrana 1831. Klick oli senaatin talousosaston jäsenenä 1831–1837 ja hän toimi senaatin kamaritoimituskunnan päällikkönä 1833–1834.
Virkatalonpuisto
Virkatalonpuisto oli Suomen valtion omistamasta sotilasvirkatalosta erotettu ja puistoksi julistettu metsäalue, jota käytettiin varsinaiseen puuntuotantoon ei niinkään metsän sivutuotteiden hankkimiseen. Sellaista ei erotettu kaikista sotilasvirkataloista, vaan erityisesti sellaisista virkataloista, joihin kuului paljon metsää ja joiden metsät monesti olivat etäällä asutusalueista. Virkatalonpuistoksi erottaminen tapahtui tavallisesti virkatalon uudelleenvuokrauksen yhteydessä tai kun sen käytöstä muuten määrättiin. Vuonna 1938 virkatalonpuistoja oli 16 kappaletta ja niiden yhteispinta-ala oli 15 700 hehtaaria.
Abraham Arvid Finckenberg
Abraham Arvid Finckenberg (2. marraskuuta 1769 Hangslax, Nauvo – 21. marraskuuta 1840 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, todellinen valtioneuvos ja senaattori.
Finckenbergin vanhemmat olivat luutnantti Jakob Arvid Finckenberg (1707–1798) ja Margareta Magdalena Mjödh (1746–1833). Hän oli naimisissa 1812–1813 Agata Gustava Mjödhin (1783–1813) kanssa.
Finckenberg palveli vuodesta 1784 Ruotsin armeijan henkirakuunarykmentissä vänrikkinä. Hän osallistui saaristolaivastoon komennettuna 1788–1790. Sodan päätyttyä Finckenberg teki 1791–1792 trigonometrisia ja astronomisia mittauksia Suomenlahden saaristossa. Hän palvel sitten vuodesta 1794 Turun läänin rykmentin kevyessä jalkaväkipataljoonassa luutnanttina ja vuodesta 1802 kapteeniksi ylennettynä komppanianpäällikkönä. Finckenberg osallistui rykmentin mukana Suomen sotaan haavoittuen Virtain ja Siikajoen taisteluissa. Hänet ylennettiin 1809 majuriksi ja hän oli sitten 1809–1810 Ruotsin armeijan merenmittausjoukoissa Tukholmassa ja oli myös Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Finckenberg erosi vuonna 1810 Ruotsin armeijasta everstiluutnanttina ja muutti Suomeen.
Finckenberg oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1821–1834 ja oli senaatin sotilastoimituskunnan päällikkönä. Hänestä tuli valtioneuvos 1832 ja erotessaan senaatista 1834 hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon. Finckenberg toimi samalla Suomen luotsilaitoksen luotsitarkastajana 1823–1840 ja Suomen sotaväen ja luotsilaitoksen ylisotaoikeuden vt. puheenjohtajana 1836–1838. Hänet ylennettiin everstiksi 1829 sekä kenraalimajuriksi Venäjän perämieskuntaan kuuluvana 1835.
Carl Otto Gabriel Melan
Carl Otto Gabriel Melan, myös: Melén (16. syyskuuta 1839 Balta, Podolian kuvernementti, Venäjä – 2. syyskuuta 1919 Littoinen) oli suomalainen kenraaliluutnantti ja senaattori.
Melanin vanhemmat olivat eversti Carl Fredrik Gabriel Melan (1808–1853) ja Barbara Auguste Mathilde von Paykull (1820–1869). Hän oli naimisissa 1867–1911 Natalia Eva Lovisa Enckellin (1832–1911) kanssa.
Melan kävi Haminan kadettikoulun. Hän palveli vuodesta 1862 Henkivartioväen Moskovan rykmentissä, ja hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1863, luutnantksi 1863, alikapteeniksi 1867, kapteeniksi 1871 ja everstiksi 1876. Hän osallistui rykmentin mukana Puolan kapinan kukistamiseen 1863–1864 ja oli pataljoonankomentajana sekä va. rykmentinkomentajana mukana Turkin sodassa 1877–1878. Vuonna 1880 Melan siirrettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikuntaan, ja hänestä tuli samana vuonna Suomen sotakomissariaatin yli-intendentti.
Melan oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1891–1894 ja toimi senaatin sotilastoimituskunnan päällikkönä. Hänestä tuli kenraalimajuri 1883 ja kenraaliluutnantti 1894. Palveluksesta erottuaan Melan asui Tampereella ja vuodesta 1911 Littoisissa.
Jakob Wassermann
Jakob Wassermann (10. maaliskuuta 1873 Fürth Saksa – 1. tammikuuta 1934 Altaussee Itävalta) oli saksalainen juutalainen kirjailija.
Wassermann syntyi juutalaisperheeseen Fürthin teollisuuskaupungissa lähellä Nürnbergiä. Hänen isänsä oli kauppias, äiti Henriette Traub kuoli Wassermannin ollessa vasta yhdeksänvuotias. Käytyään oppikoulun Wasserman lähti 16-vuotiaana toimistoapulaiseksi Wieniin, karkasi sieltä Müncheniin ja palasi takaisin, kunnes meni suorittamaan asepalvelustaan. Yritettyään turhaan jo aiemmin saada kirjoittamansa romaanin ja näytelmän käsikirjoitukset julkaistuksi, hän yritti elättää itsensä tilapäisiä töitä tehden eri puolilla Saksaa, kunnes pääsi kirjailija Ernst von Wolzogenin sihteeriksi. Hänen ensimmäisen romaaninsa "Melusine" ilmestyi 1896. Wieniin Wassermann muutti asumaan 1898 ja sieltä edelleen Altausseehen Itävallan Steiermarkiin vuonna 1901. Wassermannin ensimmäinen puoliso 1901-1915 oli Julie Speyer ja toinen puoliso vuodesta 1919 Marta Karlweis, itsekin kirjailija, joka kirjoitti miehestään muistelmateoksen "Jakob Wassermann. Bild, Kampf und Werk" tämän kuoleman jälkeen vuonna 1935.
Wassermann julkaisi romaaneja ja novelleja, mutta myös esseitä. Hänen teoksiaan ovat muun muassa:
Black Blood
Black Blood on puolalaisen black metal -yhtye Christ Agonyn EP-levy. Se julkaistiin 1. marraskuuta 2015 levymerkillä Witching Hour Productions.
Henrik Willehad Åkerman
Henrik Willehard Åkerman (7. marraskuuta 1841 Bomarsund, Ahvenanmaa – 21. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri ja senaattori.
Åkermanin vanhemmat olivat sotilasapteekkari, kollegiasessori, kartanonomistaja Henrik Gustaf Åkerman (1801–1865) ja Marie Louise Björkman (1810–1857). Hän oli naimisissa vuodesta 1865 Olga Nikolajevna Golovatševan (1845–1922) kanssa.
Åkerman kävi Helsingin jalkaväen junkkarikoulun valmistuen sieltä 1862. Hän palveli 1862–1866 88. Pietarin jalkaväkirykmentissä ja hän ylennettiin aliluutnantiksi 1863 ja luutnantksi 1864. Tämän jälkeen Åkerman palveli 7. Porin ruotujakoisessa tarkk’ampujapataljoonassa 1866–1868 ja sen jälkeen päivystävänä upseerina Helsingin jalkaväen junkkarikoulussa. Hänestä tuli alikapteeni 1867, kapteeni 1870 ja majuri 1873. Åkerman toimi vuodesta 1874 148. Kaspian jalkaväkirykmentin 1. pataljoonan komentajana ja everstiluutnantiksi ylentämisen jälkeen 1878 hän oli 122. reservipataljoonan, Pietarin paikallispataljoonan ja 7. reservipataljoonan komentajana.
Sen jälkeen kun Åkerman ylennettiin everstiksi 1881 hän toimi Helsingin kaupungin poliisimestarina vuodesta 1882 ja oli 1888 lyhyen Viipurin läänin vt. kuvernöörinä. Hän oli Suomen sotakomissariaatin yli-intendenttinä vuodesta 1891 ja Kuopion läänin kuvernöörinä 1899–1901. Åkerman oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1900–1901 ja toimi senaatin finanssitoimituskunnan päällikkönä 1900 ja kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkönä 1900–1901. Hänestä tuli kenraalimajuri 1896 ja sotapalveluksesta hän erosi 1901.
Antony Parviainen
Toni ”Antony” Parviainen (s. 9. marraskuuta 1981 Suolahti) on suomalainen laulaja, joka tunnetaan Machine Men -yhtyeestä ja Raskasta joulua -projektista.
Parviainen levytti kolme albumia vuosina 1998–2011 toimineen suolahtelaisen Machine Menin kanssa. Hän oli yhtyeen sanoittaja ja yksi säveltäjistä. Machine Menin jälkeen Parviainen teki kappaleita entisen yhtyetoverinsa J-V Hintikan Dead Cult Diaries -yhtyeen esikoisalbumille "The World Is Too Small" (2013).
Parviainen on laulanut Raskasta joulua -projektin albumeilla ja kiertueilla vuoden 2004 esikoisalbumista alkaen. Parviaisen uusin yhtye on marraskuussa 2015 julkistettu Psychework. Hän esiintyy myös rock-klassikoita coveroivan Antony Parviainen Trion kanssa.
Miina Lönnrot
Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.
Miina Lönnrot asui vuodesta 1885 alkaen Paikkarin torpan vieressä sijaitsevassa, vuonna 1863 rakennetussa Miinan mökissä. Miinan mökki on ollut vuodesta 1972 Sammattiseuran omistuksessa ja siellä on järjestetty vuodesta 1985 alkaen vuosittain käsitöiden myyntinäyttelyitä sekä taidenäyttelyitä.
Kauhukeittiö (kausi 5)
Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 5 ohjelman voittaja pääsi johtamaan atlanticcityläistä miljardin dollarin Fornelletto -ravintolaa Borgata -hotellissa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 29. tammikuuta – 14. toukokuuta 2009.Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Danny Veltrin joukkue
Paula da Silvan joukkue
Kilpailun voittanut Danny Veltri sai palkinnoksi 250 000 dollaria, mutta hän sai vaikuttaa vähemmän ravintolan toimintaan, koska hänet nimitettiin mestarikokki Stephen Kaltin apulaiskeittiöpäälliköksi Borgataan. Veltri työskenteli ravintolassa hetken aikaa, kunnes palasi Floridaan, jossa hän kärsi ylityöllistettynä väsymyksestä ja tuli, mm. pidätetyksi alkoholin alaisena ajamisesta (vapautui 500 $ takuita vastaan).
Hervantajärvi (kaupunginosa)
Hervantajärvi on Tampereen eteläisin kaupunginosa, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon. Se rajoittuu lännessä Vuorekseen ja pohjoisessa Ruskontiehen, jonka pohjoispuolella sijaitsevat Hervanta ja Rusko. Idässä rajana on Kangasalan ja etelässä Lempäälän vastainen kuntaraja.
Hervantajärven alueella sijaitsee lähinnä loma-asutusta sekä uimaranta, mutta sinne on rakenteilla kerros- ja pientaloja noin 3 000 asukkaalle. Hervantajärvelle suunnitellaan myös kaupunkiraitiotien päätepysäkkiä.
Hervantajärvi on saanut nimensä alueella ja osittain Lempäälän puolella sijaitsevan Hervantajärven mukaan.
Finland (elokuva)
Finland (tai Finnland) on vuonna 1911 valmistunut suomalainen lyhyt dokumenttielokuva. Se on ensimmäinen matkailuelokuva Suomesta. Suomen Matkailuyhdistys tilasi elokuvan Karl Emil Ståhlbergin valo- ja elokuvayhtiö Atelier Apollolta Berliinissä vuonna 1911 järjestettyä matkailunäyttelyä varten. "Finland" on mykkäelokuva ja käsittää sarjan Suomessa kuvattuja otoksia, jotka alkavat Turun linnasta. Nykyisessä muodossaan elokuva päättyy Tornionjoella kuvattuun maisemakuvaan keskiyön auringosta.
Elokuvassa esitellään kulttuurikohteita, kuten kartanoita ja linnoja, sekä suomalaista luontoa, muun muassa Saimaata, Punkaharjua, Imatrankoskea sekä Oulujokea koskineen. Toisaalta kaupungit jäävät vähemmälle huomiolle, vaikka elokuvassa nähdäänkin kuvia Helsingistä ja Turun satamasta sekä lyhyt katkelma Tampereelta, jota välitekstissä kutsutaan teollisuuskaupungiksi. Lisäksi elokuvassa ovat esillä autot ja höyrylaivat.
"Finland" valmistettiin vuosina 1909–1911. Koska kyseessä oli Berliinin matkailunäyttelyä varten tehty tilaustyö, elokuvassa on saksankieliset välitekstit. Myös nimenä oli alun perin tarkoitus käyttää saksankielistä muotoa ”Finnland”. Asiassa tapahtui kuitenkin sekaannus, koska teksteihin liittyvä kirjeenvaihto käytiin ruotsiksi. Niinpä nimeksi päätyi lopulta ruotsinkielinen muoto ”Finland”. Alkuperäisellä kuvataajuudella (16 kuvaa sekunnissa) elokuvan pituus oli noin 25 minuuttia, kun taas videonopeudella (25 kuvaa sekunnissa) nykyversion kesto on 18 minuuttia ja 47 sekuntia.
"Elokuva"-lehdessä vuonna 1931 ilmestyneessä artikkelissa arveltiin, että "Finlandin" maisemakuvat olivat hävinneet kokonaan. "Finland" kuitenkin löytyi puolustusvoimien elokuva-arkistosta 2000-luvun alussa. Suomen elokuva-arkiston tutkijat Ilkka Kippola ja Jari Sedergren vertasivat vuonna 2003 kirjoittamassaan artikkelissa "Finlandin" varhaista saksankielisten välitekstien luetteloa löydettyyn elokuvaan ja totesivat ”elokuvan säilyneen lähes kokonaisena”. Alkuperäisellä välitekstilistalla mainitusta 30 kohteesta kuvista puuttui vain kaksi. Ne olivat kolmanneksi viimeinen ja kaikkein viimeinen kohde, joihin liittyivät tekstit ”Stadt Torneå” ja ”Berg Ounasvaara bei Rovaniemi. Endpunkt der Eisenbahn am Polarkreis”. Uudelleen löydetystä elokuvasta puuttuu myös ensimmäinen teksti, jossa nimetään Turun linna. Näin ollen "Finland" käsittää nykyisessä muodossaan 27 väliteksteissä nimettyä kohdetta sekä alkukuvan Turun linnasta ilman siihen liittyvää tekstiä.
Lucien Mettomo
Lucien Mettomo (s. 19. huhtikuuta 1977 Douala, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka voitti Afrikan-mestaruuden kahdesti.
Mettomo siirtyi kamerunilaisesta Tonnerre Yaoundésta juniori-ikäisenä ranskalaiseen Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäiset sarjaottelunsa seuran edustusjoukkueessa kaudella 1998–1999, kun se voitti Ligue 2:n. Ligue 1:ssä Mettomo pelasi seuraavien kahden kauden aikana 43 ottelua. Pääsarjaotteluita hän pelasi myös Englannin Valioliigassa Manchester Cityssä (neljä ottelua), Bundesliigassa 1. FC Kaiserslauternissa (41 ottelua), Turkin Superliigassa Kayseri Erciyessporissa (11 ottelua), Sveitsin Superliigassa FC Luzernissa (25 ottelua) ja Kreikan Superliigassa Veriassa (kuusi ottelua). Mettomo saavutti sarjanousun Saint-Étiennen lisäksi Manchester Cityssä, jossa hän oli voittamassa Englannin 1. divisioonaa kaudella 2001–2002.
Kamerunin maajoukkueessa Mettomo pelasi 39 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 1997–2005. Hän oli mukana viidessä arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 2002, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1998, 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupissa 2003. Näissä Mettomo saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupin hopeaa 2003.
Kamerunin maajoukkue
Matti J. Korhonen
Matti J. Korhonen (""Mattijii"") (23. heinäkuuta 1934 Lohja – 26. elokuuta 2018 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen opettaja ja poliitikko (sosiaalidemokraatti).
Korhonen opiskeli opettajaksi Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Oulun yliopistossa. Sitten hän oli opettaja Pohjois-Suomessa ennen kuin hän vuonna 1971 muutti Ruotsiin, missä työskenteli aluksi Bulten-nimisessä yrityksessä Hallstahammarissa ja myöhemmin kotikielenopettajana Gustavsbergissa. Hän liittyi siellä suomalaisyhdistykseen. Vuonna 1971 hänet valittiin Ruotsinsuomalaisten Keskusliiton hallitukseen, missä työskenteli koulu- ja kulttuurikysymysten parissa. Välillä hän oli yhdistyksen varapuheenjohtaja. Hän korosti toiminnassaan kaksikielisyyttä ja äidinkielen asemaa lapsen kehittymisessä. Hän oli sihteeri komiteassa, joka sai aikaan Tukholman ensimmäisen suomenkielisen koulun. Korhonen toimi myös Ruotsinsuomalaisten kirjoittajien yhdistyksen puheenjohtajana. Ruotsinsuomalaisten kulttuuriautonomia oli hänelle tärkeä ajatus.
Korhonen työskenteli Gustafsbergin suomalaisessa kerhossa, Ruotsinsuomalaisten Keskusliiton Tukholman-osastossa, Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoneuvostossa, Värmdön kunnan kulttuurihallinnon puheenjohtajana ja Suomen Tukholman-instituutin hallituksessa.
Kohdun kaavinta
Kohdun kaavinnalla hoidetaan runsaita ja/tai epäsäännöllisiä kuukautisia tai ylimääräistä vuotoa. Kaavinta voidaan tehdä myös keskenmenon yhteydessä tai raskauden keskeyttämiseksi. Toimenpiteessä kohtuontelon limakalvo poistetaan tai raskaustilanteissa kohtuontelo tyhjennetään raskausmateriaalista. Toimenpide kestää 5-10 minuuttia ja se tehdään nukutuksessa. Kotiutuminen tapahtuu seurannan jälkeen toimenpidepäivänä.
Momi näkee unta sodasta
Momi näkee unta sodasta () on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Näytelmäelokuvaa ja nukkeanimaatiota yhdistelevän filmin on ohjannut erikoistehostemestari Segundo de Chomón. Ensimmäistä maailmansotaa moniselitteisesti kuvaava elokuva oli yksi italian ensimmäisistä nukkeanimaatioista.
Pikku Momi, äiti ja isoisä saavat kirjeen ensimmäisen maailmansodan rintamalla olevalta isältä. Isän kertomus sodasta jää painamaan lapsen mieltä, ja unessa Momin puiset lelusotilaat ryhtyvät taistelemaan keskenään.
Itala Filmin tuottama "Momi näkee unta sodasta" yhdistää näyteltyjä jaksoja erikoistehostemestari Segundo de Chomónin nukkeanimaatioon. Se esittää lapsen näkemyksen sodan kauhuista joukkotuhoaseineen, taistelukaasuineen ja ilmataisteluineen. Propagandistisiin aikalaisfilmeihin verrattuna elokuvan suhde sotaan on ambivalentti. Sensuuri vaati sen viimeisen välitekstin ”Rauha” korvattavaksi sanoilla ”Voittoisa rauha”.
De Chomónin teos on yksi Italian ensimmäisistä taidokkaista nukkeanimaatioista. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, ja moniselitteisyytensä ansiosta sitä esitettiin myös Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Elokuva on restauroitu Torinon kansallisessa elokuvamuseossa vuonna 1991. Restaurointi perustuu Milanon elokuva-arkistossa säilyneeseen puutteelliseen nitraattifilmiin ja myöhemmin tehtyihin kopioihin. Alkuperäisestä 833 metrin pituudesta on säilynyt 762 metriä. Elokuva on sävytetty ja väritetty.
"Momi näkee unta sodasta" sisältyy "Omaggio in musica a Segundo De Chomón" -kirjan mukana julkaistuun DVD:hen, jolla on myös de Chomónin filmit "Le Spectre rouge" (1907) ja "Lulù" (1923). Stéphan Olivan, Jean-Marc Foltzin sekä I. Calvinon orkesterin ja kuoron musiikilla varustetuissa elokuvissa on englanninkielinen tekstitys. Äänetön versio on nähtävissä myös Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Someron Joulu
Someron Joulu on Somero-Seuran ja Somerniemi-seuran julkaisema, Somerolla kerran vuodessa ilmestyvä, Somerolle ja Somerniemelle leviävä kotiseutuaiheinen joululehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1964, minkä jälkeen lehti on vuoteen 2015 mennessä ilmestynyt joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 1964, 1966 ja 1968. Vuonna 2015 ilmestyi lehden viideskymmenes numero.
Lehden toimituskuntaan ja avustajiin eri aikoina kuuluneita tunnettuja henkilöitä ovat olleet muiden muassa opettaja ja somerolaisen kotiseututyön vaikuttaja, filosofian tohtori Tapio Horila, graafikko Heikki Paakkanen, opettaja ja tietokirjailija, filosofian tohtori Leeni Tiirakari, kotiseuduntutkija ja valokuvaaja Manu Kärki, toimittaja ja pakinoitsija Urpo Ahola, opettaja ja lasten- ja nuortenkirjailija Ester Ahokainen, historiantutkija, filosofian tohtori Timo Alanen sekä kirjailijat Kaari Utrio ja Kai Linnilä. Kaikkiaan kirjoittajia nimellä tai nimimerkillä on ollut yhteensä 550.
Kymmenen tuotteliainta kirjoittajaa lehdessä vuoteen 2015 mennessä ovat olleet: Tapio Horila (55 artikkelia), Kaarina Pollari (38 artikkelia), Ester Ahokainen (40 artikkelia), Liisa de Gorog (29 artikkelia), Tuula Kämi (26 artikkelia), Pekka Salminen (22 artikkelia), Timo Alanen (18 artikkelia), Kaari Utrio (18 artikkelia), Kyllikki Kujanpää (17 artikkelia) ja Manu Kärki (17 artikkelia). Lehden toimikunnassa ovat pisimpään olleet mukana Pekka Salminen (27 vuotena), Kyllikki Kujanpää (24 vuotena), Aila Talonen (20 vuotena) ja Tapio Horila (18 vuotena).
Lounais-Hämeen Joulu
Lounais-Hämeen Joulu on Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen julkaisema, Forssassa ilmestyvä ja Lounais-Hämeen alueelle leviävä, vuodesta 1945 ilmestynyt kotiseutuaiheinen joululehti. Se kuuluu vanhimpiin yhtäjaksoisesti ilmestyneisiin joululehtiin Suomessa.
Vuonna 2013 lehden päätoimittajana oli Ilppo Aaltonen ja lehden levikki Lounais-Hämeen kunnissa oli 1306 kappaletta. Lehden kirjoittajiin vuonna 2013 kuuluivat muiden muassa Ilppo Aaltonen, Risto Ahti, Timo Alanen, Ilkka Joenpalo, Kai Linnilä, Turkka Mali ja Lauri Pohjakallio. Kuvituksesta vastasi taiteilija Yrjö Hannula.