hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sophie Germain
Marie-Sophie Germain (1. huhtikuuta 1776 – 27. kesäkuuta 1831) oli ranskalainen matemaatikko. Hän kehitti muun muassa lukuteoriaa, differentiaaligeometriaa, akustiikkaa ja elastisuuden teoriaa.
Germain syntyi Pariisissa keskiluokkaiseen kauppiasperheeseen vuonna 1776, juuri Ranskan vallankumouksen alla. Ollessaan 13-vuotias hän tutustui Arkhimedeen elämään ja työhön isänsä laajan kirjaston avulla. Arkhimedeen esikuva innoitti myös nuorta Germainia perehtymään matematiikan saloihin. Germainin vanhemmat kuitenkin yrittivät vastustella hänen matematiikan opiskeluaan, sillä matematiikkaa pidettiin vielä tuolloin lähinnä miesten alana.
Germain ei koskaan käynytkään muodollisesti koulua. Voidakseen perehtyä muun muassa Eulerin ja Newtonin tutkimuksiin hän opiskeli itsenäisesti paitsi algebraa, geometriaa ja matemaattista analyysia myös kieliä, kuten latinaa ja kreikkaa.
Vuonna 1794 perustettuun Pariisin École Polytechnique -kouluun pääsivät opiskelemaan Ranskan lahjakkaimmat tulevat matemaatikot, mutta vain miespuoliset. Germain onnistui kuitenkin saamaan joiltakin koulun kursseilta luentomuistiinpanoja. Hän oli erityisen kiinnostunut Joseph-Louis Lagrangen opetuksista ja kirjoitti niihin liittyvän harjoitustutkielman salanimellä "Monsieur Le Blanc", jonka hän lähetti kouluun Lagrangen arvioitavaksi. Lagrange oli hyvin vaikuttunut Germainin työstä ja halusi tavata Le Blancin, jolloin Germain joutui paljastamaan henkilöllisyytensä. Lagrangesta tuli tämän jälkeen Germainin neuvontantaja ja ohjaaja.
Vuonna 1804 Germain aloitti kirjeenvaihdon Carl Friedrich Gaussin kanssa luettuaan tämän pääteoksena pidetyn teoksen "Disquisitiones Arithmeticae" (, 1801). Germain käytti kirjeenvaihdossa jälleen salanimeään "Le Blanc". Gauss pääsi selville Le Blancin henkilöllisyydestä vasta vuonna 1806, kun Napoleon oli valloittamassa Gaussin kotiseutua Preussia. Germain pyysi tällöin erästä tuntemaansa kenraalia henkilökohtaisesti huolehtimaan Gaussin turvallisuudesta, ja Germain päätti paljastaa Le Blancin todellisen henkilöllisyyden selittäessään asiaa Gaussille myöhemmin kirjeitse. Gauss ja Germain olivat tämän jälkeenkin kirjeenvaihdossa aina Germainin kuolemaan asti. Gauss järjesti Germainille kunniatohtoriuden Göttingenissä vuonna 1831, mutta Germain kuoli kuukautta ennen kuin se ehdittiin myöntää.
Lagrangen ja Gaussin lisäksi Germain kävi kirjeenvaihtoa myös Adrien-Marie Legendren kanssa. Germain oli ensimmäinen nainen, joka hyväksyttiin osallistumaan Ranskan tiedeakatemian istuntoihin, miesjäsenten vaimojen lisäksi.
Germain on erityisen tunnettu muun muassa värähtelykuvion analyyttisestä ratkaisusta sekä Fermat'n suuren lauseen yleiseen todistukseen liittyvistä tutkimuksistaan. Germain kehitti kokonaan uuden linjan Fermat’n suuren lauseen ratkaisuyrityksiin ja loi lauseen yhtälöä koskevan "Sophie Germainin teoreeman". Hän myös esitti lauseen todistuksen eräissä erikoistapauksissa.
57/55 J
57/55 J eli "57 mm 55 kaliiperimitan rannikkotykki mallia Jokinen" oli Suomessa Jatkosodan aikana kehitetty kevyt rannikkotykki. Tykki oli ensimmäinen kokonaan Suomessa kehitetty rannikkotykki, ja sillä oli tarkoitus korvata vanhemmat 57 mm Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykit. Ase osoittautui kuitenkin epäonnistuneeksi, eikä sitä valmistettu kuin 11 kappaletta.
57/55 J kehitettiin Suomessa korvaamaan vanhemmat 57 mm Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykit, jotka olivat muuten vielä kelvollisia mutta joissa oli kehnot tähtäimet. Merivoimien esikunnan operatiivisella osastolla oli myös muuten innostusta kotimaisten tykien valmistamiseen. Insinöörieverstiluutnantti Antero Albert Jokisen suunnittelema ase perustui vanhempiin Nordenfelt- ja Hotchkiss-tykkeihin, ja prototyyppi valmistui Helsingin Laivastoasemalla vuonna 1941. 50 tykin sarja tilattiin Valtion Tykkitehtaalta (VTT) Jyväskylässä vuosien 1941 ja 1942 taitteessa, mutta vain 10 tykkiä ehdittiin saada valmiiksi vuosina 1944-1945. Kokonaismääräksi Jatkosodan lopussa tuli 11, sarjavalmisteiset + prototyyppi.
Tykkejä koeammuttaessa Jyväskylässä todettiin puoliautomaattikoneiston luistin taipuvan. Se olisi siis pitänyt uusia. Myös tykin ampumatarvikkeet tuottivat vaikeuksia: tykki suunniteltiin alun perin 900 m/s lähtönopeudelle putkipaineen ollessa 2800 atm, mutta kaksi vuotta myöhemmin samasta ruudista tehty panos antoikin 3500 atm mikä kulutti putkea aivan liikaa. Jokinen suunnitteli tyytyä 800 m/s lähtönopeuteen, mutta loppujen lopuksi lähtönopeus pudotettiin 660–670 m/s, eli suunnilleen samaan kuin vanhemmillakin 57 mm tykeillä. Myöhemmin Antero Jokista on kritisoitu yrityksestä tehdä liiankin hyvää tykkiä ottamatta huomioon teollisuuden valmiutta valmistukseen.
Jokiset otettiin hätäratkaisuna käyttöön 1950-luvulla paikkaamaan rannikkotykistön harjoituskaluston puutetta. Vanhemmat 57 mm tykit olivat loppuunkuluneet ja 76 mm tykit olivat vielä varauskalustona, joten varastoista kaivettiin jo poistettuja tykkejä uudelleen käyttöön. Ainakin joitakin Jokisia käytettiin selkäputkina 234/50 Be ja 305/52 O -tykeissä. Vielä 1960-luvun alussa tykit kunnostettiin ja selkäputkina olleisiin lisättiin aikaisemmin poistetut osat, mutta jo 1965-1966 tykit poistettiin käytöstä ja siirrettiin Asevarikko 5:een.
Kalervo Friman
Soini Kalervo Friman (s. 1947) on joutsalainen liikemies ja kokoomuksen kunnallispoliitikko. Hän on toiminut muun muassa rakennusliike Keski-Suomen Voimarakentajat Oy:n johtajana sekä monien muiden yritysten toimitusjohtajana tai hallituksissa. Joutsan kunnallispolitiikassa hän on vaikuttanut 1970-luvulta alkaen.
Friman on yksi urheiluseura Joutsan Pommin entisistä taustavaikuttajista. Hän oli perustamassa hyvin menestynyttä Pommin hiihtotiimiä. Kalervo ”Konsta” Friman toimi muutaman vuoden ajan hiihtäjä Matti Heikkisen managerina.
José Hernández
José Moreno Hernández (s. 7. elokuuta 1962 French Camp, Kalifornia, Yhdysvallat) on meksikolaiset sukujuuret omaava yhdysvaltalainen insinööri ja NASAn astronautti.
Hernández pitää Stocktonia kotikaupunkinaan Kaliforniassa. Hänen perheensä on alun perin La Piedadista, Michoacánista, Meksikosta. 25. elokuuta 2009 Hernández sanoi keskustelussaan Meksikon presidentti Felipe Calderónin kanssa, että hän asui puolet elämästään La Piedadissa ja puolet Yhdysvalloissa. Lapsena Hernández työskenteli yhdessä perheensä kanssa Kalifornian pelloilla keräten satoa ja siirtyen kaupungista toiseen. Hän kävi useita kouluja ja oppi puhumaan englantia vasta 12-vuotiaana. Hernández osallistui 29. elokuuta 2009 laukaistulle avaruussukkulalennolle STS-128. Hernández toimi myös Johnsonin avaruuskeskuksen Materials and Processes osaston johtajana. Hän kehitti aikaisemmin digitaalista mammografialaitteistoa Lawrence Livermore National Laboratoryssa.Hernández työskenteli vuosina 1987–2001 Lawrence Livermore National Laboratoryssa, Livermoressa, Kaliforniassa.
Hernández on naimisissa ja hänellä on viisi 6–14-vuotiasta lasta. Puoliso Adelalla on meksikolainen ravintola nimeltään Tierra Luna Grill ("Maa Kuu Grilli").
Vuonna 2001 Hernández liittyi Johnsonin avaruuskeskukseen Houstonissa, Texasissa. Hän tutki ja kehitti avaruusaluksien ja lentokoneiden rakenteissa, voimalähteissä ja työntöjärjestelmissä käytettyjä materiaaleja sekä tutki säteilyn vaikutusta sähköjärjestelmiin. Hän valvoi ja testasi myös alihankkijoiden käyttämiä materiaaleja.
Hernández valittiin toukokuussa 2004 NASAn astronauttikoulutukseen, minkä hän suoritti helmikuussa 2006. Peruskoulutuksen jälkeen hänet nimitettiin Kennedyn avaruuskeskukseen avaruussukkuloiden laukaisu- ja laskeutumisvalmistelujen tukitehtäviin. Hän työskenteli lukuisissa teknisissä tehtävissä ennen kuin hänet 15. heinäkuuta 2008 valittiin 29. elokuuta 2009 laukaistun avaruussukkulalento STS-128:n tehtäväspesialistiksi. Kiertoradalla ollessaan hän kertoi Twitterissä kokemuksistaan.
Aaltorintama
Aaltorintama on optiikassa ja muualla fysiikassa pinta tai viiva, jonka muodostamat pisteet ovat aallon samassa vaiheessa. Pinta-aallon aaltorintama on jatkuva viiva. Jos heittää kiven veteen, voi seurata renkaina eteneviä aaltorintamia. 
Optiikassa linssi saa aaltorintamien muodon muuttumaan. Aaltorintamia mittaamalla voidaan tutkia linssien ominaisuuksia, ja tälle on hyvin erikokoisia sovelluksia kaukoputkien peilin laatuarvioista silmän taittovirheisiin asti.
Barahona (provinssi)
Barahona on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 187 105 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 660 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Santa Cruz de Barahona.
Barahonan provinssi on jaettu yhteentoista kuntaan. Vuonna 1958 sen lounaisosista muodostettiin Pedernalesin provinssi.
Oulun Kärpät kaudella 2009–2010
Oulun Kärpät kaudella 2009–2010 artikkeliin on koottu lyhyesti Oulun Kärppien joukkueiden kaudesta 2009–2010.
Oulun Kärppien miesten edustusjoukkue tulee pelaamaan 22. SM-liigakautensa. Kärpät lähtee kauteen hallitsevina hopeamitallisteina. Kärpät aloitti harjoituskautensa 29. heinäkuuta Vaasan Sportia vastaan. Harjoituskautensa Kärpät päättää 3. syyskuuta ruotsalaista Luleå HF:ta vastaan ja runkosarja alkaa Lappeenrannassa Saimaan Palloa vastaan 10. syyskuuta.
Kun suomalaisseurat ovat päättäneet pitää välivuoden Nordic Trophy-turnauksesta, Kärpät osallistui Nordic Finland Trophyyn, johon osallistui kuusi SM-liiga seuraa. Kärpät jäi lopulta turnauksen viidenneksi, taakse jäi vain Jokerit.
Kärppien naisten joukkue jäi lopulta kaudella 2008–2009 neljänneksi, kun Hämeenlinnan Pallokerho voitti pronssiottelun. Elokuun alussa Kärppien pelaajista neljä oli Vierumäellä maajoukkueen testissä. Pelaajat olivat Mira Kuisma, Saija Sirviö, Krista Rahunen sekä Annukka Kinisjärvi.
Dajabón
Dajabón on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 63 955 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 021 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on samanniminen Dajabón.
Dajabónin provinssi syntyi vuonna 1938, kun se muodostettiin Monte Cristin provinssin eteläosista. Se on jaettu viiteen kuntaan.
Ilkka Uusivuori
Ilkka "Ile" Uusivuori on suomalainen TV-juontaja. Hän on toiminut juontajana YleX Aamu ja YleX Iltapäivä -ohjelmissa. Uusivuori on myös toiminut Musiikki-TV:n juontajana yhdessä Tomi Saarisen, Sonja Kailassaaren ja Marja Hintikan kanssa. Sittemmin hän juonsi arkisin 6.30-10.00 YleX Aamua. Uusivuori lopetti YleX:än taajuudella ja juonsi viimeisen lähetyksensä 3.7.2015. Uusivuori juonsi myös Emma-gaalan vuonna 2009 ja 2010. Ile Uusivuori juonsi viimeksi Anne Lainnon kanssa Suomen Euroviisukarsinnat eli Uuden musiikin kilpailun (UMK) 2013 ja 2014. Hän toimi Yle Urheilun Rion studion juontajana Kesäolympialaisissa 2016. Uusivuori on yksi Suomen X Factorin kolmesta juontajasta yhdessä Viivi Pumpasen ja Matti Rothin kanssa. Tammikuussa 2019 Uusivuori aloittaa Uutisvuodon kapteenina.
Uusivuori on naimisissa juontaja Marja Hintikan kanssa ja heillä on kolme lasta.
Otso (täsmennyssivu)
Otso voi tarkoittaa seuraavia:
Harjavallan vaakuna
Harjavallan vaakuna on saanut aiheensa Harjavallan läpi virtaavan Kokemäenjoen valjastamisesta. Tunnuksen vinoristit kuvastavat joen patoamista, ja sen salamat viittaavat vuonna 1939 rakennettuun Harjavallan voimalaitokseen.
Vaakunan selitys kuuluu: ”sinisessä kentässä salamakimppu paaluittain, saatteena sen kummallakin puolella kaksi vinoristiä keskenään hirsittäin; kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 11. helmikuuta 1952.
Majastres
Majastres on kunta Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpes-Côte d'Azurin hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Digne-les-Bainsin arrondissementtiin ja Mézelin kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa kaksi asukasta, joista molemmat olivat miehiä. Majastresin pinta-ala on 29,85 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Saint-Jursiin 7,4 kilometriä, Chaudon-Noranteen 7,6 km, Barrêmeen 7,7 km, Blieux'n 8,2 km, Saint-Jacquesiin 9,3 km, Seneziin 9,3 km ja Moustiers-Sainte-Marieen 9,3 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 628 kilometriä.
Levensin kunta liittyi Majastresiin vuonna 1951. Kunnan asukkaita kutsutaan ranskaksi nimillä "Malejactois" ja "Malejactoises".
Majastresin väkiluvun kehitys vuodesta 1962 vuoteen 2006:
Elías Piña
Elías Piña on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 63 029 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 396 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Comendador.
Provinssi syntyi vuonna 1942, jolloin sen nimenä oli "San Rafael". Myöhemmin nimi vaihdettiin "Estrelletaksi" ja lopulta, vuonna 1972 Elías Piñaksi. Elías Piña, jonka mukaan provinssi on saanut nimensä, toimi Dominikaanisen tasavallan armeijan upseerina sodassa Haitia vastaan. Piña syntyi lähellä Comendadoria, ja kaatui sodassa lähellä Haitin rajaa. Ennen erilliseksi provinssiksi muodostumistaan Elías Piña oli San Juanin provinssin kunta.
Elías Piñan provinssi jaetaan kuuteen kuntaan.
Haiti on tärkeä kauppakumppani Elías Piñan provinssille muiden Dominikaanisen tasavallan rajaseutujen tapaan. Etenkin provinssin pääkaupunki Comendadorissa kauppa Haitin kanssa on vilkasta. Vuorilla kasvatetaan kahvia ja papuja. Provinssin eteläosissa kasvatetaan myös perunaa.
Venäjän keisarikunnan neljäs valtakunnanduuma
Venäjän keisarikunnan neljäs valtakunnanduuma oli vuonna 1912 valittu Venäjän keisarikunnan viimeinen duuma. Sen toiminta päättyi vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen.
Neljäs valtakunnanduuma kokoontui viisille valtiopäiville
Puhemiehenä toimi koko neljännen duuman ajan oktobristi Mihail Rodzjanko.
Venäjän keisari Nikolai II hajotti neljännen valtakunnanduuman helmikuun vallankumouksen yhteydessä 11. maaliskuuta 1917. Joukko duuman edustajia kuitenkin kokoontui omin päin ja valitsi keskuudestaan puhemies Rodzjankon johtaman duuman väliaikaisen komitean. Se puolestaan asetti pari päivää myöhemmin Venäjän väliaikaisen hallituksen, jonka oli tarkoitus hallita maata perustuslakia säätävän kansalliskokouksen kokoontumiseen saakka. Väliaikainen hallitus ei enää kutsunut duumaa uudelleen koolle ja julisti sen virallisesti lakkautetuksi 20. lokakuuta 1917.
Etapit 1–11 Espanjan ympäriajossa 2009
Espanjan ympäriajon 2009 etappien 1–11 tulokset ja etappien jälkeiset kokonaistilanteet.
The Frost Report
The Frost Report oli BBC:n satiirinen sketsikomediasarja, jota esitettiin 1966–1967. Sarjassa esiintyivät muun muassa Ronnie Corbett, John Cleese ja Ronnie Barker, joiden esittämät sketsit linkitettiin toisiinsa David Frostin esittämillä monologeilla. Kaikkiaan sarjassa oli 28 jaksoa. Monet sarjan tekemiseen osallistuneet henkilöt tulivat myöhemmin tunnetuiksi muista komediasarjoista.
Sketsien käsikirjoittajina toimivat muun muassa John Cleese, Michael Palin, Terry Jones, Graham Chapman ja Eric Idle, jotka perustivat Monty Python -komediaryhmän, ja Tim Brooke-Taylor ja Bill Oddie, jotka myöhemmin tekivät yhteistyötä "Hyväkkäät"-televisiosarjan parissa. David Frostin monologien kirjoittaja, Antony Jay, toimi myöhemmin "Kyllä, herra ministeri" -televisiosarjan toisena käsikirjoittajana.
Sarjan kolmestatoista ensimmäisestä jaksosta koostettu ohjelma "The Frost Report, Frost Over England" voitti vuoden 1967 Kultainen ruusu -palkinnon. Vuonna 2008 BBC tuotti erikoisjakson, jossa esiintyivät muun muassa David Frost, Michael Palin, John Cleese, Ronnie Corbett ja Tim Brooke-Taylor.
A301
A301 on Georgiassa kulkeva valtatie, joka historiallisesti tunnetaan "Gruusian sotilastie". Se kulkee Tbilisistä Kaukasukselle 200 km ja reittinä se on dokumentoitu kreikkalaisten kartoittajien asiapapereissa jo 100 eaa. 1800-luvun lopulle se oli ainoa tie pohjoiseen Venäjälle. Tie on mutkainen ja nousee ennen Venäjän rajaa noin 2000 metrin korkeuteen. Tiellä saattaa olla talvella lumivyöryjen aiheuttamia tiesulkuja.
Vapaan todistelun periaate
Vapaan todistelun periaate on oikeuskäsittelyyn liittyvä periaate, jonka mukaan tuomioistuin ottaa kantaa osapuolten käsiteltävässä asiassa esille tuomiin seikkoihin. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, etteivät tuomioistuimen jäsenet pyri selvittämään asianomaisten puolesta niitä seikkoja, joita he itse eivät tuo esille.
Suomessa poikkeuksena vapaan todistelun periaatteeseen ovat jotkin lapsenhuoltoon liittyvät oikeusjutut, joissa oletetaan, että myös tuomioistuin itse pyrkii selvittämään asiaa. Tällaista viran puolesta tapahtuvaa selvittelyä, joka on vapaan todistelun periaatetta vastaan, kutsutaan inkvisioperiaatteeksi. Inkvisitio tarkoittaa suomeksi tutkintaa.
Philip Webb
Philip Speakman Webb (12. tammikuuta 1831 – 17. huhtikuuta 1915) oli englantilainen arkkitehti ja muotoilija.
Webb etsi innoitusta työlleen englantilaisesta maalaisarkkitehtuurista ja etääntyi aikakauden akateemisista ihanteista. Hänet tunnetaan parhaiten William Morrisin punatiilisen "The Red House" -talon arkkitehtina. Talo valmistui vuosina 1859–1860.
LPG
LPG on hoitolaite, jolla annetaan hierontaa muistuttavaa hoitoa. Hoitolaite toimii alipaineella ja sen kehitti Louis Paul Guitayn perustama Lpg Systems vuonna 1986 arpikudosten ja palovammojen hoitoon. Nykyisin sitä käytetään enimmäkseen kauneudenhoitoon. Alipaineella toimiva hoito kiihdyttää verenkiertoa ja lymfakiertoa moninkertaisesti, jolloin aineenvaihdunta vilkastuu. Tällöin vamma-alueen turvotus vähenee ja sidekudoksiset arvet häviävät. Tämän vuoksi kirurgisten operaation jälkihoidossa käytetään jo yleisesti LPG-hoitoa.
Myös urheilijat käyttävät LPG-hoitoa helpottamaan lihasten toipumista kovasta rasituksesta (mm. Ranskan MM-jalkapallojoukkue).
Vuonna 2000 LPG sai Yhdysvaltojen FDA:n (Food and Drugs Administration) hyväksynnän lääketieteelliseksi hoitolaitteeksi.
Pyrorikkihappo
Pyrorikkihappo (HSO) on yksi rikin happi­hapoista. Yhdisteestä käytetään myös nimityksiä dirikkihappo. Pyrorikkihapon suolat ovat pyrosulfaatteja. Nimitys savuava rikkihappo tulee siitä, että pyrorikkihaposta vapautuu rikkitrioksidihöyryjä.
Pyrorikkihappoa syntyy valmistettaessa rikkihappoa kontaktimenetelmän avulla. Rikkitrioksidi johdetaan väkevään 98-prosenttiseen rikkihappoon, jolloin muodostuu pyrorikkihappoa kiteisessä olomuodossa. Pyrorikkihappo hydrolysoituu rikkihapoksi joutuessaan kosketuksiin veden kanssa.
Pyrorikkihappoa voidaan valmistaa myös kuumentamalla väkevää rikkihappoa. Tällöin rikkihaposta eliminoituu vesimolekyyli ja syntyy pyrorikkihappoa.
Pyrorikkihappo on erittäin voimakkaasti hapettava aine ja sitä käytetäänkin teollisuudessa jonkin verran hapettimena. Pyrorikkihappo on rikkihapon lisäksi rikin hapoista ainoa, joka on pysyvä.
Oravaisten kirkko
Oravaisten kirkko on Vöyrin seurakunnan Oravaisten kappeliseurakunnan kirkko. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakuntaan, koska jäsenistön enemmistön (88,2 %, elokuu 2018) äidinkielenä on ruotsi.
Tyyliltään uusklassisen kirkon on suunnitellut tunnettu pohjalainen kirkonrakentaja Jacob Rijf vuonna 1792. Tasavartisen sisäviisteisen puukirkon lopulliset suunnitelmat tehtiin ja hyväksyttiin Tukholman yli-intendentin virastossa 1793.
Alttaritaulut "Ristiinnaulittu" ja "Ehtoollinen" on maalannut taidemaalari J.E. Lindh vuonna 1819.
Tonekroup
Tonekroup on helsinkiläinen elektronista, elokuvamaista, hidastempoista latinovaikutteista rytmimusiikkia esittävä duo, jonka muodostavat Toni Kimpimäki ja Tomi Kielinen.
Yhtyeen kappaleita on kuultu esim. suomalaisissa elokuvissa ja lukuisissa ajankohtaisohjelmissa.
Laillisuusrintama
Laillisuusrintama oli 1930-luvun alussa äärioikeiston nousua vastaan syntynyt poliittinen ryhmittymä, jonka muodostivat Edistyspuolue, Maalaisliitto, RKP ja SDP. Kokoomus jäi sen ulkopuolelle, sillä sen suhtautuminen äärioikeistoon ei ollut yhtenäinen.. Laillisuusrintama äärioikeistoa vastaan oli ollut kytemässä, mutta sen syntysanat lausuttiin vasta lokakuussa 1930 tapahtuneen K. J. Ståhlbergin kyydityksen jälkeen, ja varsinaisesti laillisuusrintama perustettiin sosialidemokraattien ja porvarillisten puolueiden muodostamana vasta sen ulkopoliittisen selkkauksen jälkeen, johon IKL oli sotkeutunut.
Lapuan liikkeen otteiden kovenemisen vuoksi poliittiseen keskustaan kuuluvat puolueet yhdessä sosialidemokraattien kanssa alkoivat tuntea tarvetta perustaa laillisuusrintama, joka muodosti vahvan liittouman lapualaisten vaatimusten torjumiseksi. Niiden etujen mukaista ei olisi ollut valtiojärjestelmän muuttaminen autoritaarisempaan suuntaan.
Laillisuusrintama sai myös organisatorisia muotoja, kun sen tueksi ja pelätyn vallankaappausyrityksen vastaorganisaatioksi vuonna 1931 perustettiin Isänmaan ja lain puolesta (ILP), jonka tavoitteena oli laillisten olojen ja oikeusvaltion säilyminen. Järjestöllä ei sen runsaan kaksivuotisen toiminnan aikana ollut varsinaista nimeä, mutta sen säännöissä mainittiin tunnussanat "Isänmaan ja lain puolesta - ILP", joilla sitä kutsuttiin. Salaisena pysyneen järjestön johdossa ja kenttäorganisaatiossa oli edistyspuolueesta olevan ytimen lisäksi "laillisuusmiehiä" maalaisliitosta ja ruotsalaisista sekä joitakin kokoomuslaisiakin.
Isänmaan ja Lain Puolesta
Isänmaan ja Lain Puolesta (lyhenne ILP, latinaksi Pro Patria et Lege) oli 1931 laillisuusrintaman tueksi ja pelätyn vallankaappausyrityksen vastaorganisaatioksi perustettu järjestö, joka syntyi Edistyspuolueen piirissä. Siinä oli mukana "laillisuusmiehiä" myös maalaisliitosta ja ruotsalaisista sekä joitakin kokoomuslaisiakin. Latinankielistä tunnusta oli käyttänyt aiemmin "Tasavallan suojeluvartio" -niminen salaseura.
Mäntsälän kapinan aikaan ILP palveli hallitusta raportoimalla mielialoista valtioneuvoston tiedotuskeskukseen. Toimintaa organisoi pääsihteerinä jääkärivärväri, majuri evp. Into Auer. "Päämaja" oli aluksi Auerin kotona Töölössä, osoitteessa Mechelininkatu 31, myöhemmin hotelli Tornissa. Ilkka-lehden päätoimittaja Artturi Leinonen oli vahva vaikuttaja Vaasan seudulla, yhdessä ILP:n yhdeksästä piiristä. Mäntsälän kapinan jälkeen ILP:stä tuli aiempaa julkisempi. Mm. Eljas Erkko ja Eero Rydman olivat ILP:n johtohenkilöitä. Iltapäivälehti Ilta-Sanomat syntyi ILP:n organisoimana Mäntsälän kapinan aikaan.
RBS 23
RBS 23 BAMSE on ruotsalainen Saab Bofors Dynamicsin valmistama ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Järjestelmän keskipitkän kantaman ohjukset on tarkoitettu suojaamaan maavoimien joukkoja ja yhteiskunnan toiminnan kannalta elintärkeitä kohteita. Kehitystyö aloitettiin vuonna 1993 Ericsson Microwave Systems AB:n (nyk. Saab Microwave Systems) ja Bofors AB:n (nyk. Saab Bofors Dynamics) yhteistyönä.
RBS 23:lla voidaan torjua hyvin pieniä, nopeasti lentäviä kohteita kuten ohjuksia tai miehittämättömiä lentokoneita. RBS 23 sijoittuu Ruotsin ilmatojunnan kokonaisjärjestelmässä lyhyen kantaman RBS 70:n ja pitkän kantaman RBS 77:n (eli yhdysvaltalaisen MIM-23 Hawk) väliin.
Järjestelmä sisältää valvonta- ja komentoyksikön sekä kolme ohjusyksikköä. Komentoyksikkö on varustettu Ericssonin GIRAFFE-ilmavalvontatutkalla. Se voi ohjata neljän ohjusyksikön toimintaa. Järjestelmä sisältää sisäänrakennetun koulutussimulaattorin. Ohjusyksikkö on varustettu tulenjohtotutkalla, infrapunasensoreilla, omakonetunnistuslaitteistolla, kuudella laukaisuvalmiilla RBS 23 -ohjuksella ja säähavaintoasemalla. Ohjusyksikkö voi olla sijoitettuna jopa 20 kilometrin etäisyydelle komentoyksiköstä johon se on yhdistetty kaapeli- tai linkkiyhteydellä. Järjestelmä on sijoitettu perävaunuun, jonka vetoautoon voidaan lastata ohjustäydennystä. Uudelleenlataukseen kuluu aikaa neljä minuuttia.Ohjusjärjestelmälle annettua nimeä BAMSE on kritisoitu Ruotsissa, muun muassa Bamse-sarjakuvahahmon luonut Rune Andréasson että ruotsalaiset rauhanliikkeen jäsenet eivät voineet hyväksyä asejärjestelmän yhdistämistä sarjakuvahahmoon, joka vuosikymmeniä oli edustanut "väkivallattomuutta, suvaitsevuutta ja solidaarisuutta".
Hiittisten vaakuna
Hiittisten vaakuna oli Hiittisten kunnan tunnus, ja se oli saanut aiheensa saaristokunnan vesistöistä. Sen hirsi viittaa Kirkkosalmeen (), joka on antanut pitäjälle myös sen aiemman nimen "Kyrkosundsskär". Atraimet kuvastavat alueelle tärkeää kalastusta.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultahirsi, jossa kaksi toisistaan poispäin suunnattua kolmikärkistä sinistä atraimenterää, joilla on yhteinen varsi.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 8. lokakuuta 1964. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1969 Hiittisten liityttyä Dragsfjärdiin.
Fantasmagoria
Fantasmagoria (, 'haamu' + 'puhua julkisesti') oli 1700-luvulla Ranskassa kehitetty valonäytös, joka oli suosittu myös muualla Euroopassa ja Britteinsaarilla 1800-luvulla.
Fantasmagorianäytöksessä käytettiin tarkoitukseen muokattua taikalyhtyä, jolla heijastettiin kuvia seinille, savuverhoon tai osittain läpinäkyville pinnoille. Heijastinlaitetta, ja siten sen aikaansaamia kuvia saattoi liikuttaa. Käyttämällä useampaa projektoria samanaikaisesti oli mahdollista vaihtaa kuvaa nopeasti. Näytöksissä esitettiin pelottavia hahmoja, kuten luurankoja, paholaisia ja kummituksia.
Yung Joc
Jasiel Robinson (s. 2. huhtikuuta 1983 Atlanta, Georgia), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Yung Joc, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Forbes-lehden mukaan Yung Joc on maailman 20. rikkain rap-artisti; vuonna 2006 hänen omaisuutensa oli noin 10 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Antigua ja Barbuda yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Antigua ja Barbuda on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se ei ole saanut MM-kilpailuissa yhtään mitalia. Maan menestynein MM-kisaurheilija on Daniel Bailey, joka sijoittui 100 metrin juoksussa neljänneksi Berliinissä 2009 ja viidenneksi Daegussa 2011. Bailey kuului myös Pekingissä 2015 kuudenneksi juosseeseen pikaviestijoukkueeseen. Ennen Berliinin kisoja maan parhaat saavutukset MM-kilpailuissa olivat Lester Benjaminin sijoittuminen 15:nneksi pituushypyn karsinnassa Helsingissä 1983 sekä Brendan Christianin sijoittuminen viidenneksi 200 metrin juoksun välierässään Osakassa 2007.
Anguilla yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Anguilla on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se ei ole saanut MM-kilpailuissa yhtään mitalia. Maan ainoa pistesijoille yltänyt urheilija on Shara Proctor, joka sijoittui pituushypyssä kuudenneksi Berliinissä 2009.
Argentiina yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Argentiina on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Lisäksi se oli mukana erillisissä, vuonna 1980 järjestetyissä naisten 3 000 metrin juoksun ja 400 metrin aitajuoksun MM-kilpailuissa. Maan ainoat pistesijoille MM-kilpailuissa yltäneet urheilijat ovat Antonio Silio, joka sijoittui 10 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi Stuttgartissa 1993, ja Germán Lauro, joka oli kuulantyönnössä seitsemäs Moskovassa 2013. Naisten kilpailuissa Argentiinan parhaat saavutukset ovat Jennifer Dahlgrenin 10. sija moukarinheitossa Daegussa 2011 ja Alejandra Garcían 11. sija seiväshypyssä Sevillassa 1999.
Yung Berg
Yung Berg (oikealta nimeltään Christian Ward, s. 9. syyskuuta 1986 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Kolumbia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Kolumbia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Maa on saavuttanut MM-kilpailuissa kuusi mitalia ja viisitoista pistesijaa.
Querubín Moreno sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi Roomassa 1987. Ximena Restrepo sijoittui 400 metrin juoksussa kuudenneksi Tokiossa 1991 ja viidenneksi Stuttgartissa 1993. Jälkimmäisessä loppukilpailussa juoksi myös Norfalia Carabali mutta hänet hylättiin ratarikon vuoksi. Naisten 4 × 100 metrin viestijoukkue, johon kuuluivat Elia Mera, Felipa Palacios, Patricia Rodríguez ja Mirtha Brock, sijoittui seitsemänneksi Göteborgissa 1995. Helsingissä 2005 naisten pikaviestijoukkue sijoittui kuudenneksi joukkueella Melissa Murillo, Felipa Palacios, Darlenis Obregón ja Norma González. Berliinissä 2009 pikaviestijoukkue sijoittui seitsemänneksi muutoin samalla kokoonpanolla kuin Helsingissä mutta avausosuuden juoksi Yomara Hinestroza. Luis Fernando López sijoittui Berliinissä 2009 neljänneksi 20 kilometrin kävelyssä.
Daegussa 2011 Luis Fernando López sijoittui alun perin kolmanneksi 20 kilometrin kävelyssä, mutta nousi vuonna 2016 voittajaksi kun edelle sijoittuneet venäläiskävelijät hylättiin dopingin takia. Daegussa Caterine Ibargüen sijoittui kolmanneksi kolmiloikassa. Moskovassa 2013 Ibargüen voitti kolmiloikassa kultaa tuloksella 14,85 m. Koska Lópezin vuoden 2011 maailmanmestaruus varmistui vasta vuonna 2016 oli Ibargüen varsinaisesti ensimmäinen yleisurheilun maailmanmestaruuden voittanut kolumbialainen. Pekingissä 2015 Ibargüen voitti toisen maailmanmestaruutensa tuloksella 14,90 m ja Eider Arévalo sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi. Lontoossa 2017 Eider Arévalo voitti kultaa 20 kilometrin kävelyssä, Ibargüen hopeaa kolmiloikassa ja Sandra Arenas sijoittui viidenneksi 20 kilometrin kävelyssä.
David Morrell
David Morrell (s. 24. huhtikuuta 1943) on kanadalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisestä romaanistaan "Ajojahti", johon perustuu ensimmäinen Rambo-elokuva "Taistelija" (1982). Hän on kirjoittanut 28 kirjaa ja niitä on käännetty yli 20 kielelle.
Morrell julkaisi ensimmäisen kirjansa "Ajojahdin" vuonna 1972. Tämä kertoo Vietnamin sodan veteraanista John Rambosta, joka eksyy pikkukaupunkiin ja aloittaa pienimuotoisen sodan kaupungin poliisipäällikön kanssa. Kirjaa kritisoitiin etenkin Yhdysvalloissa, koska Vietnamin sodasta puhuminen oli siellä tabu kirjan julkaisun aikaan. Vuonna 1984 julkaistiin "Ruusun veljeskunta", joka kertoo kahdesta orvosta CIA-agentista, joiden kasvatti-isä kääntyy heitä vastaan. Tästä tehtiin vuonna 1989 televisioelokuva, jossa näyttelivät muun muassa Robert Mitchum, David Morse ja Peter Strauss. Vuonna 1986 Morrell päätti ryhtyä täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Morrellin poika kuoli vuonna 1987 luusyöpään, mikä vaikutti hänen kirjoihinsa.
Ray J
William Ray Norwood, Jr. (syn. 17. tammikuuta 1981, McComb, Mississippi, Yhdysvallat), tunnetaan paremmin taiteilijanimellää Ray J on yhdysvaltalainen R&B/hip hop-artisti. Hän on gospel-laulaja Willie Norwoodin poika ja R&B-laulaja Brandyn nuorempi veli.
Ray J syntyi McCombiin, Mississippiin 17. tammikuuta 1981. Rayn muutti myöhemmin perheineen Kalifornian Carsoniin. Jo kahdeksan-vuotiaana Ray esiintyi "The Sinbad Show" -komediasarjassa.
Ian Stevenson
Ian Pretyman Stevenson (31. lokakuuta 1918 – 8. helmikuuta 2007) oli kanadalainen biokemisti, psykiatri ja parapsykologi. Hän työskenteli Virginian lääketieteellisessä korkeakoulussa viidenkymmenen vuoden ajan ja psykiatrian osaston johtajana 1957-1967, Carlsonin psykiatrian professorina vuosina 1967-2001 ja psykiatrian professorina vuodesta 2002 lähtien kuolemaansa asti.
Hän loi tutkijana laajan uran, jonka aikana hän syventyi muun muassa psykosomatiikkaan, kuolemanrajakokemuksiin ja jälleensyntymään. Hän haastatteli ja keräsi tarinoita pienistä lapsista, joiden väitettiin muistavan edellisiä elämiään. Hän matkusti laajasti neljänkymmenen vuoden ajan ja tutki yli kolmentuhannen lapsen tapausta ympäri maailmaa, Hänen kantanaan oli, että eräitä fobioita, epätavallisia kykyjä tai sairauksia ei voitu täysin selittää perinnöllisyyden tai ympäristön selitysmalleilla. Hän uskoi, että reinkarnaatio antoi kolmannen selityksen. Stevenson piti myös lasten kertomuksia edellisissä elämissään saamistaan haavoista, jotka muistuttavat heillä nyt olevia syntymämerkkejä, osoituksena jälleensyntymän puolesta. Hän dokumentoi yli kaksi sataa syntymämerkkiä ja syntymävikaa, jotka korreloivat lasten kertomusten kanssa
Stevensonin näkemykseen jälleensyntymästä vaikutti ehkä hänen äitinsä teosofitausta. Stevenson ei myöskään uskonut, että hänen aikaisemmin suorittamiensa LSD-tutkimuksensa yhteydessä saamansa kokemukset olisivat pelkästään aivojen tuottamia. Hän tulkitsi hypoteesinsa olevan edistysaskel verrattuna freudilaiseen käsitykseen ihmisen persoonan muotoutumisesta lapsuuden aikana.
Stevenson valmistui St Andrewsin yliopistosta Skotlannissa ja McGill-yliopistosta Montrealissa. Hän työskenteli pitkään Virginian yliopistolla, minkä mahdollisti se, että kopiokoneen keksijä Chester Carlson oli testamentillaan jättänyt miljoona dollaria Virginian yliopistolle sillä ehdolla, että rahat käytetään Stevensonin tutkimuksiin. Kriittisten näkemysten mukaan tulosten luotettavuutta heikentää se, että valtaosa tapauksista dokumentoitiin sellaisten kulttuurien parista, joissa jälleensyntymä hyväksytään, että Stevenson teki lapsille johdattelevia kysymyksiä ja se, että hän joutui luottamaan tulkkeihin. Stevensonin selitys oli, että kyseisissä kulttuureissa näitä tarinoita arvostetaan ja kuunnellaan. Yleisesti Stevensonin päätelmien on katsottu olevan perusteettomia ja pohjaavan haluun osoittaa oma vakaumus oikeaksi.
Stevenson kuoli 88-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Professori Jim B. Tucker jatkaa hänen työtään Virginia Schoolin lääketieteellisessä yliopistossa.
Alankomaiden Antillit yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Alankomaiden Antillit osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran Helsingissä 1983 ja viimeisen kerran Berliinissä 2009. Maa saavutti MM-kilpailuissa kolme pistesijaa. Helsingissä 2005 joukkue, johon kuuluivat Geronimo Goeloe, Charlton Raphaela, Jairo Duzant ja Churandy Martina, sijoittui miesten 4 × 100 metrin viestijuoksussa kuudenneksi. Osakassa 2007 Churandy Martina sijoittui viidenneksi sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa.
Alankomaiden Antillit lakkasi olemasta vuonna 2010, jolloin se myös erosi kansainvälisestä yleisurheiluliitosta.
Botswana yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Botswana on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Maa on saavuttanut yhden kultamitalin Daegun kisoissa 2011, yhden hopeamitalin Moskovassa 2013 sekä kaksi pistesijaa Berliinissä 2009 ja yhden Pekingissä 2015.
Ennen vuotta 2009 Botswanan paras MM-kisasaavutus oli Kabelo Kgosiemangin yhdeksäs sija korkeushypyssä Osakassa 2007. Samoissa kisoissa Amantle Montsho sijoittui 400 metrin juoksun välierässään neljänneksi välierien 12:nneksi nopeimmalla ajalla. Berliinissä 2009 Gable Garenamotse sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi ja Amantle Montsho 400 metrin juoksussa seitsemänneksi. Heidän lisäkseen loppukilpailuun selviytyi Kabelo Kgosiemang, joka sijoittui korkeushypyssä 13:nneksi. Daegussa 2011 Amantle Montsho voitti kultaa 400 metrin juoksussa, ja kaksi vuotta myöhemmin Moskovassa hän saavutti samassa lajissa hopeaa. Moskovassa Kgosiemang sijoittui korkeushypyssä kymmenenneksi. Pekingissä 2015 Isaac Makwala juoksi 400 metrillä viidenneksi. Lontoossa 2017 Baboloki Thebe sijoittui 400 metrillä neljänneksi, Nijel Amos 800 metrillä viidenneksi, Isaac Makwala 200 metrillä kuudenneksi ja naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue seitsemänneksi.
Azerbaidžan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Azerbaidžan on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden pistesijan. Ramil Quliyev sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi Berliinissä 2009. Hän oli Berliinin kisoissa maansa ainoa urheilija. Daegussa 2011 maan ainoa urheilija Dzmitri Marshin jäi moukarinheitossa karsintaan. Moskovassa 2013 Marshin karsiutui jälleen ja maratonilla Tilahun Alijev sijoittui 38:nneksi. Pekingissä 2015 Hanna Skydan jäi moukarinheitossa karsintaan ja Hayle Ibrahimov jäi 5 000 metrin juoksussa alkueriin.
Yhdysvaltain Neitsytsaaret yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Yhdysvaltain Neitsytsaaret on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1976, 1983–1999 sekä vuodesta 2003 eteenpäin. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi pistesijaa. Tabarie Henry sijoittui 400 metrin juoksussa neljänneksi Berliinissä 2009 ja seitsemänneksi Daegussa 2011. Berliinissä LaVerne Jones-Ferrette karsiutui 200 metrin välierissä sijoituttuaan erässään kolmanneksi välierien yhdeksänneksi nopeimmalla ajalla. Moskovassa 2013 maalla oli vain yksi urheilija, 110 metrin aitajuoksun alkuerissä karsiutunut Eddie Lovett.
Tšad yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Tšad on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1987–2007 ja 2011–2013. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden pistesijan. Kaltouma Nadjina sijoittui 400 metrin juoksussa viidenneksi Edmontonissa 2001.
Suomen kansallissymbolit
Suomen kansallissymbolit ovat Suomen virallisia tai epävirallisia kansallisia tunnuksia. Keskeisiä kansallisia symboleita ovat sinivalkoinen kansallislippu ja leijonavaakuna.
Kids of the Century
Kids of the Century on Helloweenin neljänneltä albumiltaan "Pink Bubbles Go Ape" irrottama single, joka ilmestyi vuonna 1991. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Fabienne Ficher
Fabienne Ficher (s. 25. huhtikuuta 1966 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Ficher sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 seitsemänneksi 400 metrin juoksussa ajalla 51,91 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän karsiutui 400 metrin juoksun välierissä ajalla 52,58 s ja sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 3.27,60. Soulin 1988 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 52,95 s ja sijoittui viestissä seitsemänneksi ajalla 3.29,37.
Splitin EM-kilpailuissa 1990 Ficher karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ja sijoittui viestissä viidenneksi Ranskan ennätyksellä 3.25,16. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän karsiutui 400 metrin välierissä sekä juoksi 4 × 400 metrin viestin alkuerässä mutta ei enää loppukilpailussa, jossa Ranska sijoittui kuudenneksi.
Sisäratojen MM-kilpailuissa Ficher sijoittui Pariisissa 1985 neljänneksi 200 metrin juoksussa ajalla 23,75 s. Hän karsiutui saman matkan välierissä vuosina 1991 ja 1999 sekä alkuerissä vuosina 1995 ja 1997. Sisäratojen EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa oli kuudes sija 400 metrin juoksussa ajalla 54,67 s Haagissa 1989. Hän karsiutui 200 metrin välierissä vuosina 1986, 1994 ja 1998, 400 metrin välierissä vuonna 1988 sekä 400 metrin alkuerissä vuonna 1987.
Fabienne Ficher voitti ulkoradoilla Ranskan mestaruuden 200 metrillä vuonna 1990 sekä 400 metrillä vuosina 1985, 1987, 1989 ja 1998. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 200 metrillä vuosina 1986, 1991, 1994, 1997 ja 1998 sekä 400 metrillä vuosina 1987, 1988 ja 1989. Hän juoksi 400 metrillä Ranskan sisäratojen ennätyksen 53,17 s vuonna 1988. Hän on pituudeltaan 175-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 59 kiloa.
Tulva (vuoden 1958 elokuva)
Tulva on brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1958. Sen ohjasi Charles Crichton. Elokuva perustuu John ja Ward Hawkinsin "Saturday Evening Post" -lehteen kirjoittamaan jatkokertomukseen, ja kertoo miehestä, joka on tuomittu syyttömänä murhasta, ja häntä puolustavasta naisesta.
Ilotalo (televisiosarja)
Ilotalo on suomalainen vuonna 1988 valmistunut 12-osainen suomalainen sketsisarja. Sarjan ohjasivat Jussi Niilekselä ja Kristiina Repo. Tuottaja ja päävastuullinen käsikirjoittaja oli Jussi Tuominen. Sarjassa oli näyteltyjen sketsien lisäksi argentiinalaisen sarjakuvapiirtäjä Quinon (Joaquín Salvador Lavado) sanattomia animaatioita, sekä lähetyspäivän uutisaiheista muunnellut "uutiset".
Älä odota armoa
Älä odota armoa on brittiläinen elokuva vuodelta 1963. Se perustuu Mickey Spillanen salapoliisiromaaniin, ja Spillane osallistui sen käsikirjoittamiseen ja tuottamiseen ja näytteli itse myös miespääosaa.
Odile Singa
Odile Singa (s. 29. joulukuuta 1969 Saint-Denis, Réunion) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Singa sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 neljänneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 43,43 s ja karsiutui 200 metrin juoksun välierissä uransa parhaalla ajalla 23,23 s. Vuoden 1992 maailmancupissa hän sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa toiseksi. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 11,74 s ja kuului Ranskan pikaviestijoukkueeseen, joka hylättiin alkuerissä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui viestissä viidenneksi ajalla 43,35 s (alkuerissä joukkue juoksi Ranskan ennätyksen 42,56 s) ja karsiutui 100 metrin alkuerissä ajalla 11,70 s.
Sisäratojen arvokilpailuissa Singa karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä Liévinin EM-kilpailuissa 1987 ajalla 24,42 s sekä 60 metrin juoksun alkuerissä Barcelonan MM-kilpailuissa 1995 ajalla 7,38 s.
Odile Singa voitti ulkoradoilla Ranskan mestaruuden 100 metrillä vuonna 1995 sekä 200 metrillä vuosina 1989 ja 1994. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuonna 1991. Hän on pituudeltaan 162-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 52 kiloa.
Magali Simioneck
Magali Simioneck (s. 17. helmikuuta 1970 Fort-de-France, Martinique) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Simioneck voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuonna 1989. Aikuisten kisoissa hän sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 viestissä neljänneksi ajalla 43,43 s ja karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 11,62 s. Hän juoksi 100 metrillä uransa parhaan ajan 11,39 s vuonna 1993. Hänen ennätyksensä 200 metrin juoksussa oli 23,41 s vuodelta 1989.
The Limping Man
The Limping Man on brittiläinen film noir -elokuva vuodelta 1953. Sen pääosassa on amerikkalainen Lloyd Bridges, joka esittää sodasta palannutta miestä, joka saapuu Lontooseen tapaamaan vanhaa tyttöystäväänsä. Lentokentällä ammutaan Bridgesille tuntematon mies, joka osoittautuu tyttöystävän tuttavapiiriin kuuluvaksi. Tappajaksi epäillään salaperäistä ontuvaa miestä.
Malaga – salakuljettajien paratiisi
Malaga – salakuljettajien paratiisi () on brittiläinen elokuva vuodelta 1954. Yhdysvalloissa sitä levitettiin nimellä "Fire over Africa". Maureen O'Hara esittää elokuvassa CIA:n edeltäjän OSS:n agenttia, joka lähetetään Tangeriin tutkimaan Välimerellä toimivaa salakuljettajien rengasta.
Hiiri, joka murisi
Hiiri, joka murisi on Jack Arnoldin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1959. Se on poliittinen satiiri, joka kertoo köyhtyneestä pikkuvaltiosta, joka päättää julistaa sodan Yhdysvalloille. Peter Sellers on siinä kolmoisroolissa sotilasjohtajana, pääministerinä ja herttuattarena.
Gérard Fénouil
Gérard Fénouil (s. 23. heinäkuuta 1945 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Fénouil saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 38,4 s. Lisäksi hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 10,4 s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti kultaa viestijuoksussa ajalla 38,8 s ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,7 s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 20,9 s ja kuului pikaviestijoukkueeseen, joka hylättiin loppukilpailussa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 39,14 s.
Fénouil voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1969 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1969, 1970 ja 1971. Hän on pituudeltaan 177-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 72 kiloa.
Patrick Bourbeillon
Patrick Bourbeillon (24. maaliskuuta 1947 Angers, Maine-et-Loire, Ranska – 14. heinäkuuta 2015 Lyon, Ranska) oli ranskalainen pikajuoksija.
Bourbeillon voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 38,8 s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän kuului viestijoukkueeseen, joka hylättiin loppukilpailussa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 39,14 s.
Bourbeillon kuului vuonna 1969 joukkueeseen, joka juoksi 4 × 200 metrin viestijuoksussa Euroopan ennätyksen 1.23,6. Vuonna 1971 hän oli parantamassa Ranskan ennätystä aikaan 1.23,1. Hän on pituudeltaan 175-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 74 kiloa.
Alain Sarteur
Alain Sarteur (s. 17. kesäkuuta 1946 Plailly, Oise, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Sarteur voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 38,8 s ja saavutti hopeaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,4 s. Wienin EM-hallikilpailuissa 1970 hän sijoittui 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,7 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 10,51 s; puolivälierissä hän oli juossut ajan 10,40 s.
Sarteur kuului vuonna 1969 joukkueeseen, joka juoksi 4 × 200 metrin viestijuoksussa Euroopan ennätyksen 1.23,6. Hän voitti Ranskan mestaruuden sisäradoilla 60 metrillä vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1975 sekä ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 1970 ja 1972. Hän on pituudeltaan 178-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 74 kiloa.
Fucales
Fucales on ruskolevien lahko. Niiden sekovarret kasvavat keskikokoisiksi, 10 cm – 2 m pitkiksi. Sekovarren muoto vaihtelee suuresti suvusta toiseen ja jopa saman suvun lajien välillä. Tunnetuimpia Fucales-leviä ovat ja Itämeressäkin elävä rakkolevä ja sen sukulaiset valtamerten vuorovesirannoilla sekä Sargassomeren vapaasti uivat laajat levämassat.
"Fucales"-lahkon levät elävät koko elämänsä diploideina, eli niillä ei ole sukupolvenvuorottelua, toisin kuin monilla muilla levillä. Ne tuottavat sukusoluja tumanjakautumisen eli meioosin avulla. Useimpien lajien suvunjatkaminen on oogamistista: suurikokoiset naaraspuoliset munasolut pysyvät emokasvissa, ja pienet koirassolut, ”siitepöly”, ajelehtivat vedessä niiden luo. Tältä osin Fucales-levien lisääntyminen muistuttaa kukkakasvien lisääntymistä.
Lahkoon kuuluvia sukuja ovat "Ascophyllum" (solmulevä), "Bifurcaria", "Cystoseira", "Druvillaea", "Fucus", "Hormosira", "Sargassum" ja "Turbinaria".
Luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden lipuista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden lipuista.
François Saint-Gilles
François Saint-Gilles (s. 3. tammikuuta 1951 Rouen, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Saint-Gilles voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 38,8 s. Samana vuonna hän juoksi viestissä nuorten Euroopan-ennätyksen 39,9 s. Hän edusti Ranskaa seitsemässä maaottelussa. Hän on pituudeltaan 185-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 79 kiloa.
Avtšala
Avtšala () on Georgian pääkaupungin Tbilisin pohjoinen lähiö. Se kuuluu Tbilisin Gldani-Nadzaladevin piirikuntaan. Se oli pitkän aikaa itsenäinen kylä, ennen kuin se liitettiin kaupunkiin vuonna 1962.
Avtšala sijaitsee Mtkvari-joen vasemmalla rannalla 440 metrin korkeudella merenpinnasta. Ensimmäinen maininta siitä on kirjattu "Kartlis tskhovreba" -kronikkaan paikkana, jonne maahan hyökkäävät seldžukkiturkkilaiset perustivat leirinsä noin vuonna 1080. Sen jälkeen Avtšala mainitaan keskiaikaisissa teksteissä useasti. Vuonna 1734 se linnoitettiin raskaasti, koska Tbilisiä piti suojella pohjoisesta hyökkääviltä dagestanilaisilta rosvoilta. Venäjän valtakaudella vuonna 1887 Avtšalan purot kerättiin yhteen tuomaan Tbilisille juomavettä. Vuonna 1927 valmistui Zemo Avtšalan vesivoimalaitos, joka tuotti Tbilisille sähköä ja jota juhlittiin suurena neuvostohallinnon saavutuksena. Myöhemmin neuvostokaudella Avtšalasta kehittyi Tbilisin teollisuuslähiö, mutta nykyisin monet alueella toimineet laitokset on suljettu tai ne ovat puoliksi raunioina.
Wolf Bachofner
Wolf Bachoner (s. 1961 Wien) on itävaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt teatterissa, televisiossa ja elokuvissa.
Bachofner on saanut kansainvälistä suosiota Poliisikoira Rex -sarjassa, jossa hänen roolihahmonsa Peter Höllerer esiintyi 59 jaksossa.
Hänet muistetaan sarjan koomisena hahmona, joka työskentelee usein toimistossa eikä ole mielissään, jos hänet komennetaan kentälle.
Ekologinen modernisaatio
Ekologinen modernisaatio on käsite, jonka politiikan tutkija Martin Jänicke on määritellyt poliittiseksi toimintatavaksi, jonka avulla pyritään hakemaan teknisiä, taloudellisia, yhteiskunnallisia ja älyllisiä ratkaisuja ympäristöongelmiin. Sen tavoitteena on tutkia, kehittää ja levittää ympäristöä säästäviä teknisiä, yhteiskuntapoliittisia, tieteellisiä ja kulttuurisia keksintöjä. Yhteiskuntaa, taloutta ja tutkimusta on kehitettävä niin, että järkiperäinen ekologinen ajattelu on entistä keskeisempi osa päätöksentekoa.
Kolumbianandientapakulo
Kolumbianandientapakulo ("Scytalopus griseicollis") on eteläamerikkalainen varpuslintu, joka luokiteltiin uudelleen vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Kolumbianandientapakulot elävät Kolumbian keskiosissa Andien itärinteillä Cundinamarcan ja Boyacán alueilla noin 8 000 neliökilometrin laajuisella alalla.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Peruntapakulo
Peruntapakulo ("Scytalopus altirostris") on Perun kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Peruntapakulot elävät Perun Andien länsirinteillä Amazonilta Huánucoon noin 12 900 neliökilometrin laajuisella alueella.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.