hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Episodielokuva
Episodielokuva tarkoittaa elokuvaa, joka koostuu useasta tavalla tai toisella toisiinsa liittyvästä jaksosta, joissa kokonaisuus nousee osia tärkeämmäksi.
Metodia on käytetty paljon näytelmäkirjallisuudessa. Sitä on hyödyntänyt muun muassa Bertolt Brecht, ja keskiaikaiset mysteerinäytelmät saattoivat koostua episodeista. Elokuvassa kaikilla osuuksilla on yhtä suuri merkitys. Elokuvat voivat olla joko sekvenssi- tai tandemrakenteisia. Sekvenssirakenteisessa elokuvassa tarinat etenevät jakso kerrallaan, kun taas tandemrakenteessa tarinat kulkevat lomittain, ja niillä on usein kehys, johon eri vaiheissa palataan.
Johannes Sillanpää
Johannes Sillanpää (3. syyskuuta 1897 Veteli – 13. maaliskuuta 1970 Kokkola) oli suomalainen lääninrovasti, joka työskenteli pitkään myös sotilaspastorina. Talvisodan aikana hän oli käynnistämässä tapaa kaatuneiden kotiinkuljettamikseksi.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sillanpää suoritti teologisen erotutkinnon vuonna 1922. Hän toimi sotilaspastorina vuodesta 1924 lähtien, kunnes Sillanpää valittiin Kokkolan kirkkoherraksi 1940. Kokkolan rovastikunnan lääninrovastiksi hänet nimitettiin 1949. Sillanpää kuului myös Viipurin kaupunginvaltuustoon 1937–1940 ja oli kirkolliskokouksen jäsen 1947–1953.
Talvisodassa hän toimi II armeijakunnan esikunnan pastorina. Sillanpää määräsi alaisensa papit vastamaan kaatuneiden huollosta. Hän perusti Viipurin lähelle sodan ensimmäisen kaatuneiden evakuoimiskeskuksen, joka toimitti armeijakunnan kaatuneet kotiin. Käytäntö levisi nopeasti myös muihin armeijakuntiin. Sillanpää oli näin avainasemassa kaatuneitten tuomisessa kotiseudulle, josta myöhemmin tuli tapa Suomen armeijassa. Ennen sotaa ja vielä talvisodan alkuvaiheessa esikunnasta oli tullut virallinen määräys haudata kaatuneet taistelukentälle kuten yleisesti maailmalla oli tapana.
Kokkolan kirkkoherrana toimiessaan Sillanpää teki 1960-luvulla aloitteen vuoden 1918 sisällissodan aikana paikkakunnalla teloitettujen punaisten vainajien uudelleenhautauksesta ja siunaamisesta.
Vaunut.org
Vaunut.org on Suomen laajin rautatiekuvagalleria ja rautatieharrastajien sivusto. Vaunut.org avattiin vuonna 1998, ja se yhdistettiin osaksi Resiina-lehden nettipalvelua alkuvuodesta 2008, kun sivun perustaja Janne Määttä luopui sivuston ylläpidosta. Vaunut.org tarjoaa yli 120 000 kappaleen kokoelman rautatieaiheisia kuvia, joita voi lisätä sinne kun on luonut oman käyttäjätunnuksen. Vain sivustolle liittynyt käyttäjä voi lisätä ilmaiseksi 15 kuvaa kalenterivuotta kohden, ja sen lisäksi Resiina-lehden tilaajat saavat lisätä sinne ilmaiseksi 65 kuvaa vuotta kohden.
Sivulta löytyy myös keskustelupalsta Resiina-keskustelu, jonne voi jokainen tunnuksen omaava kirjoittaa, palstalta löytyy alueita joilla ilmoitetaan esim. rautatieaiheisista tapahtumista, uutisista ja havainnoista.
Sivustoa kustantaa nykyään Suomen Rautatiehistoriallinen Seura ry ja Museorautatieyhdistys ry. Sivuston päätoimittaja on Jape Ruotsalainen. Vaunut.org:n sivustoilla kuvat ovat yhteydessä Tasoristeys.fi-sivustoon linkillä, jos kuvaan on lisätty tasoristeyksen nimi.
Mysteerinäytelmä
Mysteerinäytelmä tarkoittaa keskiaikaista raamatullisiin aiheisiin pohjautuvaa näytelmää, joka esitetään kirkossa tai sen edessä mutta on riippumaton seremoniasta. Mysteerinäytelmien edeltäjiä olivat miraakkelit, jotka keskittyivät esittämään pyhimysten elämää ja ihmeitä. Varhaisimmat mysteerinäytelmät tunnetaan 1100-luvulta. Näytelmälajin suosion käynnisti paavi Urbanus IV perustamalla kevään ja Kristuksen ylösnousemuksen kunniaksi Herran Ruumiin juhlan (Corpus Christi) vuonna 1264.
Kristuksen Ruumiin juhla paisui 50-osaiseksi spektaakkeliksi, jonka näytelmissä kerrottiin koko kristillinen maailmanhistoria maailman luomisesta tuomiopäivään asti. Euroopassa ammattikunnilla oli tapana ottaa vetovastuu näytelmistä ja samalla esitellä omia tuotteitaan. Esimerkiksi kultasepät valmistivat kuninkaiden korut ja leipurit leipoivat viimeisen ehtoollisen. Pääosia esittivät uskonnollisten kiltojen jäsenet. Tehosteista vastasivat omat ammattimiehet, ”salaisuuksien herrat”, jotka saivat enkelit lentämään ja helvetin syöksemään tulta.
Pohjois-Italian maanjäristykset 2012
Pohjois-Italian maanjäristys tapahtui 20. ja 29. toukokuuta 2012 Modenan ja Ferraran alueella.
Ensimmäinen tapahtui 20. toukokuuta 2012 klo 4.03 paikallista aikaa. Voimakkuudeltaan maanjäristys oli 6,0 momenttimagnitudia. Maanjäristyksen keskus oli kymmenen kilometrin syvyydessä, noin 35 kilometriä Bolognasta pohjoiseen. Järistyksessä kuoli ainakin seitsemän ihmistä ja 50 loukkaantui. Lisäksi noin 3000 ihmistä jouduttiin evakuoimaan kodeistaan. Pääjäristyksen jälkeen tuli satoja pienempiä jälkijäristyksiä, joista voimakkain oli 5,1 Richterin asteikolla. Järistykset vaurioittivat pahoin etenkin alueen historiallisia rakennuksia.
Yhdeksän päivää myöhemmin sattui uusi, 5,8 magnitudin järistys 29. toukokuuta aamulla ja myöhemmin päivällä jälkijäristys, jonka voimakkuus oli lähes yhtä suuri, 5,6 magnitudia. Kuolleita on ainakin 15, ja edellisessä järistyksessä vaurioituneita rakennuksia romahti. Järistyksen keskipiste oli kymmenen kilometrin syvyydessä, 30 kilometriä Modenan kaupungista. Yhteensä maanjäristyksissä kuoli 25 ihmistä, ja useita tuhansia ihmisiä joutui kodittomiksi.
Mysteeri
Mysteeri tarkoittaa uskontoon liittyviä yliluonnollisia ilmiöitä. Esikristillisiä uskontoja, joissa on tällaisia ilmiöitä, sanotaan mysteeriuskonnoiksi. Ne olivat suosittuja antiikin Kreikassa ja Roomassa.
Idän kristillisissä kirkoissa mysteereillä viitataan sakramentteihin. Alkukirkon aikaan ne salattiin pakanoilta.
João Maria Messi
João Maria Messi (s. 5. lokakuuta 1934 Recanati) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli serviitti 1. huhtikuuta 1956, ja hän sai pappisvihkimyksensä 7. huhtikuuta 1958. Hänet nimitettiin Aracajún arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zucchabarin titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Luciano José Cabral Duarte ja Moacyr Grechi.
Messi sai 22. maaliskuuta 1995 nimityksen Irecên ja 17. marraskuuta 1999 Barra do Piraí-Volta Redondan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 2011.
Fredrik Ekberg
Frerik Edvard Ekberg (29. kesäkuuta 1825 Helsinki – 10. huhtikuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen kondiittori ja leipurimestari, joka tunnetaan parhaiten Helsingissä sijaitsevan Ekbergin kahvilan perustajana.
Ekberg oli pankkivirkamiesperheessä kasvatettu orpopoika, joka päätti ensin opiskella kellosepäksi. Vuonna 1843 hän vaihtoi kuitenkin leipurinopintoihin ja valmistuttuaan kisälliksi 1847 toimi harjoittelijana Haminassa, Viipurissa, Pietarissa ja Riiassa. Ekberg pääsi leipurimestariksi tammikuussa 1852 ja perusti sen jälkeen ensimmäisen leipomonsa Helsingin Kruununhakaan Marian- ja Rauhankatujen kulmaan, mutta siirsi sen jo neljän vuoden kuluttua Aleksanterinkadulle Kiseleffin taloon. Vuonna 1862 leipomon kellarissa alkoi toimia hyvin suosituksi tullut kahvila ja 1863–1864 molemmat siirtyivät hänen rakennuttamaansa uuteen taloon Aleksanterinkadun toiseen päähän, numeroon 52. Vuodesta 1873 Ekberg omisti Café Parisien -nimisen ranskalaisvaikutteisen kahvilan, joka tosin oli myöhemmin kannattamattomana suljettava. Lisäksi hän omisti 1869 alkaen panimon sekä vuodesta 1874 viinikaupan ja tupakkakaupan. Ekbergin yritys uudisti pääkaupungin kahvilakulttuurin ja teki kahvilassa käymisestä suosittua varsinkin ylioppilaiden keskuudessa. Hän teki tunnetuksi myös kotimaisia leivoksia.
Ekberg oli kahdesti naimisissa ja sai kolme lasta.
Ekbergin kuoltua kahvila ja leipomo siirtyivät 1915–1917 uuteen taloon Bulevardille, jossa ne edelleen toimivat hänen jälkeläistensä omistuksessa. Aleksanterinkadulla sijainnut Ekbergin talo purettiin 1920-luvun alussa nykyisen Keskuskadun tieltä.
Moacyr Grechi
Moacyr Grechi (s. 19. tammikuuta 1936 Araranguá) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin serviittien papiksi 29. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin Acre e Purusin prelaatiksi 10. heinäkuuta 1972 sekä lisäksi Vegesela in Numidian titulaaripiispaksi 20. heinäkuuta 1973. Piispaksi konsekroinnin suoritti 21. lokakuuta João de Souza Lima, jota avustivat Antônio Sarto ja Florentino Zabalza Iturri.
Grechi erosi titulaaripiispan arvosta 26. toukokuuta 1978.
Acre e Purusin alueprelatuurista tuli myöhemmin Rio Brancon hiippakunta, ja Grechi jatkoi toimintaansa sen johdossa saatuaan 19. maaliskuuta 1986 nimityksen hiippakunnan piispaksi. 29. heinäkuuta 1998 hänet nimitettiin Porto Velhon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. marraskuuta 2011.
Punaiset tulppaanit
Punaiset tulppaanit () on Alyson Noëlin "Kuolemattomat"-kirjasarjan ensimmäinen osa. "Punaiset tulppaanit" nousi heti bestselleriksi ja viipyi 34 viikkoa New York Times Bestsellers -listalla.
Ever menettää perheensä kauheassa onnettomuudessa, jonka jälkeen hän on alkanut nähdä aaveita, ihmisten auroja, ihmisten ajatuksia ja pelkällä kosketuksella tuntemaan ihmisten tarinan. Hän välttelee ihmisiä aurinkolasit ja huppu päässään, kuulokkeet korvilla. Uudessa koulussa ihmiset kutsuvat häntä friikiksi, kunnes kaikki muuttuu hänen tavatessaan Damenin.
Sininen kuu (Alyson Noëlin kirja)
Sininen kuu (engl. "Blue Moon") on "Kuolemattomat"-kirjasarjan toinen osa, jonka on kirjoittanut Alyson Noël. "Sininen kuu" pysyi 12 viikkoa New York Times Bestsellers -listalla.
Kerrang! Awards
Kerrang! Awards on Kerrang!:n järjestämä tapahtuma, jossa palkitaan musiikkialan parhaimmistoa. Palkinnot on jaettu vuodesta 1993 alkaen.
Pekka Peltomäki
Pekka Peltomäki (s. 20. elokuuta 1950, Alajärvi) on uransa lopettanut, koko uransa Alajärven Ankkureita edustanut, pesäpalloilija. Hänet on valittu vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1978. Peliuransa jälkeen Peltomäki toimi pelinjohtaja jolloin hän voitti kaksi SM-kultaa.
Raney-nikkeli
Raney-nikkeli eli raneynikkeli on nikkeliä ja alumiinia sisältävä metalliseos, jota käytetään yleisesti katalyyttinä kemianteollisuudessa. Metalliseoksen kehitti vuonna 1927 yhdysvaltalainen Murray Raney katalyytiksi kasviöljyjen vedyttämiseen eli kovettamiseen.
Raney-nikkeliä valmistetaan seoksesta, joka sisältää puolet nikkeliä ja puolet alumiinia. Tämä seos käsitellään emäksisellä natriumhydroksidilla, jolloin osa alumiinista reagoi muodostaen natriumaluminaattia, joka pestään pois vedellä. Näin muodostuu sienimäinen hyvin huokoinen rakenne, jolla on suuri pinta-ala. Natriumhydroksidikäsittelyn seurauksena vapautuu vetykaasua, joka adsorboituu nikkelimetallin pintaan. Koska kuivana raney-nikkeli on pyroforista eli syttyy ilmassa hyvin helposti jopa itsestään palamaan, sitä säilytetään lietettynä joko veteen tai orgaaniseen liuottimeen.
Raney-nikkelin ensimmäisiä käyttökohteita oli katalyyttinä kasviöljyjen kovettamisessa vedyttämällä, ja siihen sitä käytetään edelleen. Teollisuudessa sitä käytetään katalyyttinä muun muassa aromaattisten yhdisteiden, nitroyhdisteiden, nitriilien, alkeenien, alkyynien ja karbonyyliyhdisteiden vedytyksessä. Teollisesti tärkeitä prosesseja ovat muun muassa sykloheksaanin valmistus bentseenistä, sorbitolin valmistus dekstroosista, heksametyleenidiamiinin valmistus adiponitriilistä ja 2,4-tolueenidiamiinin valmistus 2,4-dinitrotolueenista. Raney-nikkeliä käytetään myös rikin poistamiseen orgaanisista yhdisteistä.
Rinnejalkasara
Rinnejalkasara ("Carex pediformis" ssp. "rhizodes") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluvan jalkasaran ("Carex pediformis") alalaji. Se kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se on kapealehtinen, löyhästi mätästävä, monivuotinen ruoho, joka muodostaa kasvustoja.
Rinnejalkasaran mätäsmäiset ruusukkeet kasvavat vankasta pitkästä suikertavasta juurakosta. Varret, jotka ovat kohenevia, karheita ja tyvitupet tummanruskeita säikeiksi hajoavia, ovat 20–50 cm korkeita.
Lehdet ovat kellanvihreitä, 1,5–3 mm leveitä, varteen nähden melko pitkiä.
Kukinnon kärjessä on hedetähkiä yksi, 5–8 mm, yleensä perätön sen alapuolella emitähkiä 2–3, ne ovat 15–30 mm pitkiä, harsuja ja pitkäperäisiä. Ylin emitähkä on enintään hedetähkän tasalla ulottuva. Tukilehdet ovat lyhyet, suipot, ruskeat. Tupet ovat 10–20 mm pitkät ja vihreät. Tähkäsuomut ovat pullakon pituisia, suippoja ja otakärkisiä, vaaleanruskeasta punaruskeaan. Pullakot ovat 3–4 mm pitkiä, päärynänmuotoisia ja niissä on lyhyttä karvaa. Kukintoranka on vihreä. Rinnejalkasara kukkii touko–kesäkuussa.
Rinnejalkasara kasvaa avoimilla lehtomaisilla harjun- ja kallionrinteillä, kallionaluslehdoissa sekä lehtomaisissa metsissä, harvemmin tuoreilla kankailla.
Rinnejalkasaraa esiintyy harvinaisena Lounais- ja Etelä-Suomessa.
Varvassara
Varvassara ("Carex glacialis") on laji sarojen ("Carex") suvussa. Varvassara kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa tiheinä mättäinä viidestä viiteentoista senttimetrin korkeaksi. Sen varret ovat jäykkiä, ohuita, sileitä, tyvitupista tumman punaruskeita. Lehdet ovat sinivihreitä, rihmamaisia, lyhyempiä kuin varsi, yleensä uloskaartuvia. Hedetähkiä on yksi, emitähkiä yhdestä kolmeen, ne ovat suhteellisen pieniä, harsuja ja harvakukkaisia, lähekkäin sijaitsevia.
Varvassaraa esiintyy harvinaisena Suomessa pohjoisimman Lapin tuntureilla ja erillisesiintymänä Kuusamossa rotkolaaksoissa.
ARO 24-sarja
ARO 24-sarja oli ensimmäinen SC ARO S.A.n omaa suunnittelua oleva automallisto, jota valmistettiin välillä 1972 - 2006. Mallistoon kuului useita erilaisia korivaihtoehtoja, mm. neliovinen 244, 242 lava-auto ja kolmiovinen 243. Sotilaskäyttöön tarkoitettu versio oli mallinimeltään ARO Dragon.
Mallisarjaa valmistettiin useilla eri moottorivaihtoehdoilla, sekä bensiini- että dieselmoottoreilla. Myös vetotapoja oli useita, takavetoinen sekä 4x4 versiot. Voimalinja oli AROn omaa suunnittelua ja valmistetta, 24-sarjassa esiteltiin myös omaa tuotantoa olevat bensiini-, diesel- ja turbodieselmottorit. Lisäksi autoissa käytettiin useiden muiden moottorivalmistajien koneita. 32-sarjassa käytettiin samaa tekniikkaa. ARO 24-sarjan valmistus lopetettiin vuonna 2006, valmistajan vararikon myötä.
Myös ARO 244 mallin vienti USAhan, mallinimellä Cross Lander 244X kariutui erinäisistä syistä.Ensimmäisen sukupolven ARO 24:ssa, jota valmistettiin 1972 - 1976 oli Dacia 1300:n ajovaloumpiot. Pyöreät takavalot olivat perua ARO IMS:stä. Vuonna 1977 etuvalot vaihtuivat ARO IMS:n pyöreisiin ja takavalot saivat uuden muodon. Vuonna 1985 esiteltiin uusi etumaski jaa ajovalot vaihtuivat pienempikokoisiin. Keulan muotoilussa käytettiin myös tuplavaloja, lähinnä mallissa 244. Vuonna 1995 tuplavaloinen keula koki kevyen ehostukseen ja takavalot vaihtuivat Oltcit -tyyppisiin. Viimeinen muutos 1998/99 oli kevyt kasvojenkohotus.
Kaupin pesäpallostadion
Kaupin pesäpallostadion sijaitsee Tampereella Kaupin urheilupuistossa. Stadionilla on katettu katsomo ja hiekkatekonurmi. Stadionin vieressä on lisäksi toinen hiekkapohjainen pesäpallokenttä.
Kesällä 2013 Kauppiin asennettiin digitaalinen tulostaulu.
Kaudella 2014 miesten Ykköspesisjoukkue Manse PP:n ja naisten Superpesisjoukkue Mansen Räpsän kotiottelut pelattiin Kaupin pesäpallostadionilla.
Alankomaiden alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Alankomaiden alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Alankomaita jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Farmall (traktori)
Farmall on amerikkalainen maataloustraktorimerkki, jota valmisti International Harvester. Traktorin valmistus alkoi vuonna 1924. Merkin edeltäjiä olivat Mogul ja Titan, joiden valmistusksen aloittivat vuonna 1902 McCormick ja Deering. Farmall oli entistä nykyaikaisempi ja kevytrakenteisempi maatalouden yleiskäyttöön suunniteltu traktori kuin edeltäjänsä. Traktorissa oli vakiovarusteena voimanulosottoakseli. Tekninen innovaatio kokeilu voimanulosotosta oli aloitettu Mogulilla jo vuonna 1919. Traktori oli suunniteltu erityisesti amerikkalaisille riviviljelmille kolmipyöräisenä. Siinä oli useita työkoneiden kiinnityspisteitä takana, keskellä ja edessä. Moottorit olivat aluksi petrolikäyttöisiä.
Kanadan Grand Prix 2012
Kanadan Grand Prix 2012 (virallisesti Formula 1 Grand Prix du Canada 2012) oli Formula 1 -kauden 2012 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla Montrealissa Kanadassa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Sebastian Vettel. Kilpailun voitti Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui Romain Grosjean ja kolmanneksi Sergio Pérez.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen 2013 karsintasarja
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen 2013 karsintasarja pelattiin lokakuussa 2012 Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, turnaukseen osallistui neljä joukkuetta joista kaksi pääsi 3. divisioonan turnaukseen 2013.
Ottelut
Thabo Sefolosha
Thabo Patrick Sefolosha (s. 2. toukokuuta 1984 Vevey) on sveitsiläinen koripalloilija, joka edustaa Utah Jazzia.
Sefolosha pelasi nuoruudessaan useita eri urheilulajeja, mutta innostui erityisesti koripallosta 1990-luvun puolivälissä. Hän pelasi sitä vanhemman veljensä kanssa Blonayn juniorijoukkueissa ja heidän avullaan joukkue voitti myöhemmin muun muassa nuorten Sveitsin-mestaruuden. Sefolosha nousi pääsarjatasolla pelanneeseen Tege Riviera Basket kaudeksi 2001–2002. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki 11,0 pistettä 26 ottelussa.
Sefoloshan hyvien peliesitysten ansiosta Ranskan pääsarjassa pelannut Élan Chalon kiinnostui hänestä. Koska hänen perheensä mielestä Sveitsi oli liian pieni maa kunnollisen uran aloittamiseen, siirtyi Sefolosha Chaloniin vuonna 2002. Ensimmäisen kautensa ajan hän pelasi lähinnä seuran juniorijoukkueessa, mutta jo toisella kaudella hän sai säännöllisiä peliminuutteja. Kaudella 2004–2005 hän nousi avausviisikkoon ja johdatti joukkueensa välieriin tekemällä 9,4 pistettä ottelua kohden.
Ennen kauden 2005–2006 alkua Chalonin ja Sefoloshan välille nousi kiista, eikä uutta sopimusta saatu aikaan. Tämän vuoksi hän siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Pallacanestro Biellaan. Hänelle annettiin paljon vastuuta ja Sefolosha teki 12,0 pistettä sekä otti 6,4 levypalloa ottelua kohden. Sefolosha ilmoittautui vuoden NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Philadelphia 76ersin 13:s varaus. Hänen pelioikeutensa kaupattiin kuitenkin Chicago Bullsille, jossa hän aloitti NBA-uransa. Tulokaskaudellaan Sefolosha teki 3,6 pistettä ottelua kohden. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2009 asti, jolloin hänet myytiin Oklahoma City Thunderille. Loppukausi oli tilastollisesti hänen NBA-uransa paras, sillä hän teki keskimäärin 8,5 pistettä ottelua kohden. NBA:n vuoden 2011 työsulun ajaksi Sefolosha siirtyi pelaamaan turkkilaiseen Fenerbahçeen. Hän pelasi joukkueessa seitsemän Euroliiga-ottelua, joissa hän teki 11,4 pistettä ottelua kohden.
Heinäkuussa 2014 Sefolosha siirtyi Atlanta Hawksiin pelaajakaupassa, jossa Hawks sai lisäksi Giorgos Printezisin NBA-pelaajaoikeudet ja jossa Thunder sai vaihdossa Sofoklis Schortsanitisin NBA-pelaajaoikeudet. Huhtikuussa 2015 Sefolosha pidätettiin Pero Antićin kanssa hetkeksi New Yorkissa näiden saavuttua paikalle, missä NBA-pelaaja Chris Copelandia oli aiemmin puukotettu. Pelaajat olivat kieltäytyneet poistumasta rikospaikalta poliisin kehotuksesta huolimatta. Sefolosha loukkasi pidätystilanteessa jalkansa, mikä päätti hänen kautensa. Keväällä 2016 Sefolosha haastoi tapahtuneesta oikeuteen viisi poliisia mm. liiasta voimankäytöstä hakien jopa 50 miljoonan dollarin vahingonkorvauksia.
Kesällä 2017 Sefolosha siirtyi Utah Jazziin.
Alfred Adewale Martins
Alfred Adewale Martins (s. 1. kesäkuuta 1959 Abeokuta) on nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. syyskuuta 1983 ja nimitettiin Abeokutan hiippakunnan johtoon 24. lokakuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Viganò, jota avustivat Anthony Olubunmi Okogie ja Albert Ayinde Fasina.
Martins sai 25. toukokuuta 2012 nimityksen Lagosin arkkipiispaksi.
Albert Ayinde Fasina
Albert Ayinde Fasina (s. 8. heinäkuuta 1939) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ijebu-Oden hiippakuntaan 3. maaliskuuta 1980 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 21. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anthony Olubunmi Okogie, jota avustivat Anthony Saliu Sanusi ja Felix Alaba Adeosin Job.
Fasinasta tuli Ijebu-Oden piispa 14. elokuuta 1990.
Anthony Saliu Sanusi
Anthony Saliu Sanusi (2. tammikuuta 1911 – 8. joulukuuta 2009) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lagosiin 17. joulukuuta 1944 ja nimitettiin Ijebu-Oden hiippakunnan johtoon 29. toukokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.
Sanusi jäi eläkkeelle 14. elokuuta 1990.
Józef Wysocki
Józef Wysocki (s. 17. lokakuuta 1940) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tomasz Wilczyński 13. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Warmian hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Praecausan titulaaripiispaksi 6. huhtikuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. huhtikuuta Józef Glemp, jota avustivat Edmund Michał Piszcz ja Kazimierz Jan Majdański.
25. maaliskuuta 1992 Wysocki sai nimityksen Elblągin vihkipiispaksi.
Manuel Mireles Vaquera
Manuel Mireles Vaquera (s. 11. tammikuuta 1929) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. toukokuuta 1953 ja nimitettiin Durangon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Casae Calanaen titulaaripiispaksi 16. lokakuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Antonio López Aviña ja Luis Rojas Mena.
Mireles Vaquera sai 28. huhtikuuta 1988 nimityksen El Salton koadjuuttoriprelaatiksi, ja 13. lokakuuta 1988 hänestä tuli sen prelaatti. Hän jäi eläkkeelle 28. syyskuuta 2005.
Châteauneuf-les-Martigues
Châteauneuf-les-Martigues on kunta Bouches-du-Rhônen departementissa Ranskan Provencessa. Siellä asui 11 450 ihmistä vuonna 2009, ja sen pinta-ala on 31,65 neliökilometriä. Kunnan länsipuolella sijaitsee Martiguesin kaupunki.
Châteauneuf-les-Martiguesissa vaikutti vesilentokoneen kehittäjä Henri Fabre, jolle on muistomerkki paikassa.
De Havilland Venom
de Havilland D.H. 112 Venom ja Sea Venom ovat englantilaisvalmisteisia suihkukäyttöisiä hävittäjäkoneita. De Havilland Vampiresta kehitetty Venom (suom. ""myrkky"") toimi maatukikohdista ja Sea Venom oli laivastohävittäjä, joka käytti tukikohtanaan lentotukialuksia.
Suunnilleen samaan aikaan kehitettiin Sea Vixeniä, jonka kehitystyö kohtasi pahoja vaikeuksia. Sekin oli kantaäidin eli Vampiren malliin, niin kutsutusti kaksoispuomirunkoinen. Ohjaamo muistutti kehtoa, ja runko jatkui siivistä jakautuen.
Niin kutsutusta suorasiipisestä Vampire-konetyypistä tämä erosi loivassa kulmassa olevien nuolisiipien johdosta, sekä myös parannellun Goblin-moottorin ansiosta, uusi tyyppi oli nimeltään Ghost. Tämä kasvatti nopeutta 1 030 km/h arvoon vaakalennossa. 
Ghostin versio 105 antoi työntövoimaa 2 336 kg eli 5 150 paunaa.Iso-Britannia käytti tätä konetyyppiä yöhävittäjänä (NF.) sekä hävittäjäpommittajana (FB.). Tämä suihkuhävittäjä hyväksyttiin palveluskäyttöön 1952, jolloin sarjatuotanto aloitettiin. Koelennot tapahtuivat 1950.
Venomin ja Sea Venomin kiinteä aseistus käsitti 4 × 20 mm Hispano-lentokonetykkejä. Siiven alapuolisissa ripustuksissa voitiin kuljettaa raketteja sekä pommeja.
Edelleen tyypistä riippuen saavutettu lakikorkeus vaihteli, ollen maksimissaan 15 000 metriä eli 49 200 jalkaa.
Venom- ja Sea Venom -taistelukoneita käytettiin monessa eri maassa, muiden muassa Ruotsissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Tyyppi poistettiin palveluksesta vasta vuonna 1983.
Bad Company (täsmennyssivu)
Bad Company tarkoittaa seuraavia asioita:
Rod Gavin
Roderick Fitzgerald "Rod" Gavin (s. 20. toukokuuta 1949 Paeroa) on uusiseelantilainen entinen meloja. Hänen seuransa oli North Shore Canoe Club.
Gavin kilpaili Montréalin olympialaisissa 1976 John Leonardin kanssa kajakkikaksikossa sekä 500 että 1 000 metrin matkalla. Pari putosi 1 000 metrin kisassa keräilyerissä, mutta selvisi välieriin saakka lyhyemmällä matkalla.
Mestarien liigan kausi 2012–2013
Mestarien liigan kausi 2012–2013 oli Mestarien liigan 21. kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 58. kausi. Loppuottelu pelattiin Lontoossa Englannissa Wembley Stadiumilla 25. toukokuuta 2013. Chelsea lähti kauteen puolustavana mestarina.
Kaikki turnaukseen liittyvät arvonnat suoritetaan UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä, ellei toisin mainita.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 3. heinäkuuta 2012. Toiset osaottelut pelattiin 10. heinäkuuta 2012.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 17. ja 18. heinäkuuta 2012. Toiset osaottelut pelattiin 24. ja 25. heinäkuuta 2012.
Kolmas osio jakautuu kahteen erilliseen osioon – mestarien karsintaan ja hyvin sijoittuneiden karsintaan. Molempien osioiden häviäjät pääsevät Eurooppa-liigan play-off -kierrokselle.
Kolmannen kierroksen arvonta pidettiin 20. heinäkuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 31. heinäkuuta ja 1. elokuuta ja toiset osaottelut 7. ja 8. elokuuta.
!colspan="5"|Mestarit
!colspan="5"|Hyvin sijoittuneet
Play-off -kierros jakautuu kahteen osioon: mestareiden ja hyvin sijoittuneiden osioon. Kummankin osion häviäjät siirtyvät Eurooppa-liigan kauden 2012–2013 lohkovaiheeseen.
!colspan="5"|Mestarit
!colspan="5"|Hyvin sijoittuneet
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2012–2013 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Kahdeksasta lohkoista kaksi parasta eli yhteensä 16 joukkuetta selviytyi pudotuspeleihin. Kaikki ottelut, paitsi finaali, pelataan kaksiosaisena. Joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kotona ja vieraissa. Ensimmäiselle kierrokselle samaan ottelupariin ei voi päästä arvonnasta kahta joukkuetta samasta maasta tai lohkosta.
Neljännesvälieräparien arvonta suoritettiin 20. joulukuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 12., 13., 19. ja 20. helmikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 5., 6., 12. ja 13. maaliskuuta 2013.
Puolivälieräparien arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 2. ja 3. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 9. ja 10. huhtikuuta 2013.
Välieräparien arvonta suoritettiin 12. huhtikuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 23. ja 24. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 30. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 2013.
Loppuottelu pelattiin 25. toukokuuta 2013 Wembley Stadiumilla, Lontoossa.
Parhaat maalintekijät ja syöttäjät Mestarien liigan kaudella 2012–2013 (vain lohkovaihe ja pudotuspelit):
Luis Rojas Mena
Luis Rojas Mena (21. kesäkuuta 1917 – 18. maaliskuuta 2009) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. maaliskuuta 1945 ja nimitettiin Culiacánin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Accian titulaaripiispaksi 6. toukokuuta 1968. Piispaksi vihkiminen suerais 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Garibi y Rivera, jota avustivat Francisco Javier Nuño y Guerrero ja Everardo López Alcocer.
Rojas Mena sai 20. elokuuta 1969 nimityksen Culiacánin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 4. lokakuuta 1993.
Jesús Humberto Velázquez Garay
Jesús Humberto Velázquez Garay (16. toukokuuta 1940 Culiacán – 22. kesäkuuta 2013) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Culiacánin hiippakuntaan 12. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Belesasan titulaaripiispaksi 10. helmikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Luis Rojas Mena ja Alfonso Humberto Robles Cota.
Velázquez Garay sai 28. huhtikuuta 1988 nimityksen Celayan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 26. heinäkuuta 2003.
Alfonso Humberto Robles Cota
Alfonso Humberto Robles Cota (30. lokakuuta 1931 Los Mochis – 5. tammikuuta 2017) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1955 ja nimitettiin Tepicin hiippakunnan johtoon 12. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Luis Rojas Mena ja Adolfo Antonio Suárez Rivera.
Robles Cota jäi eläkkeelle 21. helmikuuta 2008.
Holocaust Memorial of the Greater Miami Jewish Federation
Holocaust Memorial of the Greater Miami Jewish Federation, tunnetaan myös nimellä Holocaust Memorial on Miami Beach, on holokaustimuistomerkki. Se sijaitsee Meridian Avenuella Miami Beachin kaupungissa Floridassa, Yhdysvalloissa. Muistomerkin suunnittelukomitea perustettiin vuonna 1985 ja muistomerkki avattiin vuonna 1990. Muistomerkin suunnitteli arkkitehti ja kuvanveistäjä Kenneth Treister.
Hyppynaru
Hyppynaru on naruhyppelyn väline, jota käytetään leikkimiseen, kuntoiluun tai kilpailemiseen. Naruhyppelyä pidetään hyödyllisenä ja monipuolisena liikuntamuotona, ja se on aina ollut suosittu lasten leikki.
Nyrkkeilijät ovat perinteisesti käyttäneet hyppynarua paljon harjoittelussaan niin lämmittelyyn kuin rytmitajun kehittämiseksikin. Myös lapset ovat aina harrastaneet naruhyppelyä eri tavoin leikeissään. Naruhyppelyssä järjestetään myös kansainvälisiä mestaruuskilpailuja, kuten maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuja.
Naruhyppely voi parantaa yleiskuntoa, motoriikkaa, rytmitajua, alaselän lihasten kuntoa ja jalkojen kimmoisuutta, sekä tehostaa imunestekiertoa jaloista. Tehokas naruhyppely kohentaa myös aerobista kuntoa. Naruhyppelyllä voidaan lisäksi auttaa naisten lantiolihasten heikkoudesta johtuvia oireita.
Naruhyppelytekniikoita on useita erilaisia, esimerkiksi tasajalkaa, yhdellä jalalla tai vuorojaloin hyppiminen, erilaiset narun pyöritystavat, sekä narun kanssa eri tavoin liikkuminen. Lasten naruhyppelyleikkien variaatioita ovat muun muassa "kissanviikset", "koulu" tai "ruotsalainen hyppely".
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1932
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1932 järjestettiin 8. marraskuuta 1932. Vaalit voitti demokraatti Franklin D. Roosevelt haastajanaan istuva presidentti, republikaani Herbert Hoover.
Eräänä vaalituloksen syistä pidetään sitä, että Hoover ei ollut pystynyt pitämään lupauksiaan talouskasvusta johtuen 1930-luvun lamasta. Lisäksi Rooseveltin sukulaissuhde entiseen presidenttiin, Theodore Rooseveltiin oli yleisessä tiedossa.
Demokraattinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Suolakekasvit
Suolakekasvit (Juncaginaceae) on Alismatales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo, jossa on kolme sukua ja 15 lajia. Niitä esiintyy lähes kaikkialla maapallolla, mutta erityisesti merenrannoilla.
Suolakekasvit ovat kosteikkoruohoja, joilla on enemmän tai vähemmän yksipintaiset lehdet ja vanallinen, terttumainen tai tähkämäinen kukinto. Kukan kaikki osat ovat erilehtisiä.
Suomessa esiintyy kaksi suolakekasveihin kuuluvaa lajia:
Kasvullisten varsien kärkikasvusolukot ovat ainakin joillakin suolakekasveilla kahtia jakautuvia. Varressa on sisäketto (endodermi) tai se puuttuu. Ilmaraot voivat olla tetrasyyttisiä, so. apusoluja on neljä ja niistä kaksi on samansuuntaisia kuin huulisolut, kaksi poikittaista. Lehtiasento on kierteinen, ja lehdet ovat enemmän tai vähemmän yksipintaisia (unifasiaalisia), harvoin lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat syrjittäisiä (isobifasiaalisia). Toisinaan kasvit ovat sekasopuisia (polygaamisia), so. niillä on sekä yksi- että kaksineuvoisia kukkia. Tavallisesti kukat ovat perällisiä ja suojuslehdettömiä. Kukkalehtien lukumäärä kussakin kiehkurassa vaihtelee yhdestä neljään, ja joskus kukat ovat vastakohtaisia. Kehälehtiä on yhdestä neljään tai jopa kuusi, toisinaan ne puuttuvat. Heteitä on kolmesta kahdeksaan. Emilehtiä on joko yksi tai kolmesta kymmeneen heikosti yhteen kasvaneina. Fertiilit emit sijaitsevat kohdakkain sisempien kehälehtien kanssa. Emin luotti on pensselimäinen. Kussakin emissä on pohjaistukassa yksi tai muutama siemenaihe, jossa on neljästä kuuteen solukerrosta käsittävä laitasolukko. Hedelmä on joko lohkohedelmämäinen tai pähkylämäinen, joskus koukullinen tai siivellinen; kehälehtien jäänteet voivat olla pysyviä. Siemenkuoren eksotesta ja endotegmen -kerroksissa on pintakelmu eli kutikula. Siemenessä voi olla valkuainen (endospermi). Alkiossa on lyhyt ja paksu varsimainen osa (hypokotyyli) ja sivulla sijaitseva sirkkajuuri. Suolakekasvien kromosomiluku on n = 6,8,15 jne.
Suvussa "Lilaea" esiintyy maitiaisputkia. Suolakkeilla ("Triglochin") on lehdissään kielekkeet. "Tetroncium"-lajit ovat kaksikotisia, emi- ja hedekukat sijaitsevat eri yksilöissä; niiden istukkatyyppi on parietaalinen.
Maundiaceae
Maundiaceae on yksisirkkaisheimo, joka kuuluu lahkoon Alismatales. Siihen kuuluu vain yksi itäaustralialainen laji: "Maundia triglochinoides". Sen lehdet ovat 3-särmäiset, kukinto vanallinen, emiö yhdislehtinen ja sikiäin kehänalainen sekä hedelmänä lohkohedelmä.
Vanan ulommat johtojänteet ovat kääntyneet nurin. Lehdet ovat poikkileikkaukseltaan kolmiomaiset eikä niissä ole kielekettä. Kukinto on tähkämäinen ja sen kukat ovat perättömiä (sessiilejä). Kukat ovat vastakohtaisia ja suojuksettomia. Kehälehtiä on kaksi tai kukinnon kärjessä jopa neljä. Kehälehdet ovat kynnellisiä. Heteitä on tavallisesti kuusi, harvoin neljä tai viisi, ja niiden ponnenpuoliskot (teekat) ova erillään toisistaan. Sikiäin on yhdislehtinen, tavallisesti neljästä, joskus kolmesta emilehdestä muodostunut. Emilehdet ovat sivuiltaan enemmän tai vähemmän erillisiä, ja niiden reunassa on käyristynyt vartalo. Siemenaiheen ulkokalvo on kolmen tai neljän solukerroksen paksuinen ja siinä on ilmakanavia. Sisäkalvo on noin kaksi solukerrosta, ja siemenaiheen reunasolukko neljä solukerrosta. Siemenaiheen sydän eli nukellus on solusulauman tapainen (soluseinät ovat hävinneet). Hedelmä on lohkohedelmä, jossa kehälehtien jäänteet ovat jäljellä.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1928
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1928 järjestettiin 6. marraskuuta 1928. Vaalit voitti republikaani Herbert Hoover haastajanaan demokraatti Al Smith. Hoover sai kansansuosiota pääasiassa lupauksillaan talouskasvusta 1920-luvun jatkuvan taloudellisen menestyksen varjossa.
Demokraattinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Posidoniaceae
Posidoniaceae on kasviheimo, jonka ainoa suku on "Posidonia". Siinä on yhdeksän lajia, ja ne kasvavat merivedessä Välimerellä ja Australian eteläpuolella. Kasvit ovat meriheiniä, jotka on helppo tunnistaa kuituisista lehtien jäänteistä, joita on pitkin vaakajuurakkoa, ja haarovasta terttumaisesta kukinnosta.
Heimon kasvien kasvutapa on varsijatkoinen (monopodiaalinen). Lehtitupista jää jäljelle runsaasti ligniinittömiä kuitujuosteita. Kukinto on haarainen, ja haaroissa on suojuslehtiä. Kukat ovat perättömiä ja kukintohaarat ovat tähkämäisiä. Kukat ovat tavallisesti kaksineuvoisia ja suojuksellisia; suojuslehdet ovat johtojänteettömiä. Heteitä on kolme, ja niiden ponnen teekat ovat enemmän tai vähemmän erillisiä, karisevia, ja niiden välinen lokeroside (konnektiivi) on leveä ja kilpimäinen. Siitepölyhiukkaset ovat sileitä ja hiukkasen seinämästä puuttuu eksiini-kerros. Emilehtiä on yksi eikä vartaloa ole. Luotti on rakenteeltaan monimutkainen. Siemenaihe on varreton ja luokkimaisesti taipunut (kampylotrooppinen). Siinä on yhtyneiden kalvojen (integumenttien) muodostama lisäke mikropyleä eli siitereikää vastapäätä. Ulkointegumentti on noin kuuden solukerroksen paksuinen, sisempi noin neljän. Siemenaiheen laitasolukossa on noin kymmenen tai enemmän solukerrosta. Hedelmä on mehevä tuppilo, jonka ympärillä on pysyvänä säilynyt konnektiivi. Taimessa on sirkkajuuri, jossa on muutama juurikarva, tai sirkkajuuri puuttuu. Kromosomiluku on n = 10.
Välimeressä kasvavan lajin "Posidonia oceanica" kloonit voivat olla jopa 15 km leveitä ja iältään kymmeniä tuhansia vuosia.
Tyttö hiekkakuopassa
Tyttö hiekkakuopassa on Helene Schjerfbeckin temperamaalaus kankaalle vuodelta 1912.
Maalaus kuvaa leikkiinsä keskittynyttä tyttöä, joka piirtelee risulla hiekkaan. Aurinkoisen kuvan värit ovat voimakkaita, punaista, keltaista ja sinistä. Teoksessa on harkittua viivan ja värin käyttöä.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1924
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1924 järjestettiin 4. marraskuuta 1924. Vaalit voitti istuva presidentti, republikaani Calvin Coolidge haastajanaan demokraatti John W. Davis ja edistyspuoluelainen Robert M. La Follette.
Koska Davis oli konservatiivinen demokraatti, edistyspuoluelainen Robert M. La Follette valittiin liberaalidemokraattien tukemaksi presidenttiehdokkaaksi. Näin demokraattisen puolueen ehdokkuus "jaettiin".
Demokraattinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Cymodoceaceae
Cymodoceaeceae on pieni yksisirkkaisheimo, joka kuuluu lahkoon Alismatales. Siinä on viisi sukua ja 16 lajia, jotka kasvavat merissä lämpimillä ja trooppisilla alueilla, erityisesti Australiassa.
Heimon lajit kasvavat yleensä haarajatkoisesti eli sympodiaalisesti, ja niiden juuret ovat tavallisesti haarattomia. Juurakossa on keskuslieriö. Kasveilla on kärjestään sahaiset lehdet, jotka sijaitsevat kahdessa rivissä. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat joko yksi- tai kaksikotisesti. Kukinto on viuhkomainen ja sijaitsee suojuslehden sisällä tai kukat ovat yksittäin. Kukat ovat kehättömiä. Hedekukassa on kaksi yhteen kasvanutta hedettä, emikukissa kaksi erillistä emiä, joilla on pitkät ja usein haaroittuvat vartalot. Myös luotti on pitkä. Hedelmä on pähkylä tai pieni luumarja, jossa on yksi, harvemmin kaksi siementä. Siementaimen juuressa on juurikarvatupsu.
Suvussa "Halodule" nilan siiviläputkissa on paksut ja helmiäishohtoiset soluseinät. Suvussa "Syringodium" lehtilapa on liereä ja heteen kärkilisäkkeet puuttuvat. Suvuissa "Amphibolis" ja "Cymodocea" siemenet itävät jo emokasvissa (vivipaarisuus).
Blaise Matuidi
Blaise Matuidi (s. 9. huhtikuuta 1987 Toulouse) on ranskalainen jalkapalloilija, joka on elokuusta 2017 lähtien pelannut Italian Serie A -sarjan Juventuksessa. Pelipaikaltaan Matuidi on puolustava keskikenttäpelaaja ja hänet tunnetaan erityisesti kovasta taklauspelistään.
Matuidi valittiin Ranskan joukkueeseen vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuihin vaikka hän oli pelannut ainoastaan viisi maaottelua ennen valintaa. Maajoukkuedebyyttinsä Matuidi teki syyskuussa 2010 karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Matuidi pelasi Ranskan joukkueessa keskikentällä yhdessä Paul Pogban kanssa vuoden 2014 MM-kisoissa. Hän oli voittamassa EM-hopeaa 2016 ja maailmanmestaruutta 2018. Hän on pelannut kaikkiaan 72 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Bison bonasus hungarorum
Bison bonasus hungarorum on sukupuuttoon kuollut visentin alalaji. Se eli Karpaattien, Moldavian ja Transilvanian alueilla, kunnes kuoli sukupuuttoon 1700-luvun lopulla.
Vitakasvit
Vitakasvit (Potamogetonaceae) on yksisirkkaisten kasvien Alismatales-lahkoon kuuluva vesikasviheimo, jossa on neljä sukua ja 102 lajia. Yli puolet lajeista, kaikkiaan 60 lajia kuuluu vitojen sukuun ("Potamogeton"), joka kuuluu myös Suomen kasvistoon. Toinen Suomen alueella esiintyvä suku on haurat ("Zannichellia"), jota aiemmin on pidetty omaan heimoonsa kuuluvana. Vitakasvien heimo on levinneisyydeltään yleismaailmallinen, mutta keskittyy lauhkeaan vyöhykkeeseen.
Useimmilla vitakasveilla on lehdessään erotettavissa jonkinlainen ruoti, vahva keskisuoni ja sivusuonia yhdistävät poikkisuonet. Lehden kannassa on tavallisesti huomiota herättävä kieleke. Kukinto on tiheän tähkämäinen; kukat ovat perättömiä (sessiilejä) ja tavallisesti yksineuvoisia, neljälukuisia. Haurojen kukinto on heimossa poikkeuksellinen: se ei ole tähkämäinen. Vitakasvien kukissa on pienet ja kynnelliset kehälehdet, jotka näyttävät sijaitsevan heteiden selässä. Heteitä on yhdestä neljää. Emit, joita on 1–8, tavallisesti neljä, ovat varrellisia, mikä näkyy erityisen selvästi haurojen kukissa. Luotti on kookas, hauroilla kilpimäinen tai suppilomainen ja siinä on ripsireunus. Siemenaihe tulee kypsyessään muodoltaan luokkimaiseksi eli kampylotrooppiseksi, ja siinä on neljästä kuuteen solukerroksen paksuinen reunasolukko. Hedelmä on pieni luumarja tai harvoin pieni marja, ja kehälehtien jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenessä on kierteinen, valkoinen alkio. Vitakasvien kromosomiluku on n = 12–18.
Vitakasvit ovat usein makeanveden kasveja, harvemmin merissä uposkasveina. Hauroilla varren kärkikasvusolukko on kahtia jakautuva. Sisävesien vitakasveilla on johtosolukossaan putkiloita. Ilmarakojen esiintyminen heimossa on harvinaista. Lehtiasento on kierteinen, kaksirivinen tai vastakkainen. Lavan silmuasennossa (vernaatiossa) lavan reunat ovat kääntyneet silmun keskustaan päin, adaksiaalisesti. Joskus lehtilaita on sahainen ja siinä on kärkihuokonen.
Vitakasvien pölytys hoituu tuulen välityksellä tai siitepöly kelluu veden pinnalla emin luotille.
Haurat eroavat morfologialtaan selvästi muista heimon kasveista. Ne onkin melko haurain perustein sisällytetty vitakasveihin. Vidat puolestaan ovat para- tai jopa polyfyleettinen suku. Heimon läheisin sukulainen on ajokaskasvien heimo ("Zosteraceae"), jonka kanssa vitakasvit kuuluvat samaan evoluutiopuun haaraan Alismatales-lahkossa. Tällä kladilla lienee kaksi apomorfiaa, ominaisuutta, joita ei kantamuodolla ollut: haarattomat juuret ja lehden kärkihuokonen.
Francisco Rodríguez (puertoricolainen judoka)
Francisco Rodríguez (s. 20. toukokuuta 1970) on puertoricolainen judoka. Hän kilpaili vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa, joissa hän oli jaetulla 21. sijalla. Rodríguez oli voittanut samana vuonna alle 71-kiloisten Karibianmeren-mestaruuden.
Pennantiaceae
Pennantiaceae on Apiales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisheimo, jonka kaikki neljä lajia luetaan yhteen ja samaan "Pennantia"-sukuun. Sen lajit ovat puita tai pensaita, joita tavataan Koillis-Australiassa, Norfolkin saarella ja Uudessa-Seelannissa.
"Pennantia"-suvun kukassa on erilehtinen verhiö ja yhdislehtinen teriö. Mesiäinen puuttuu. Kukat ovat yksineuvoisia. Hedekukan heteissä on pitkät palhot, ja emiön jäänne on erotettavissa. Emikukissa voi olla joutoheteitä, emiö on yhdislehtinen, muodostunut kolmesta tai joskus kahdesta emilehdestä, ja sikiäin kehänalainen, vartalot lyhyitä tai leveä luotti sijaitsee varrettomana sikiäimen pinnalla. Hedelmä on luumarja.
Putkiloelementeissä on tikapuumaiset perforaatiolevyt. Nivelten sisärakenteessa on kolme lehteen johtavaa johtojännettä, jotka jättävät varren johtojännelieriöön kolme aukkoa. Lehtiruodin johtojänne on poikkileikkaukseltaan rengasmainen ja sen sisällä on yksittäinen johtojänne ja sivuilla rengasmaisia johtojänteitä. Ilmaraot ovat parasyyttisiä eli niiden kaksi apusolua on samansuuntaisia huulisolujen kanssa. Solukkokarvat (emergenssit) muodostuvat yhdestä solurivistä. Lehtilaidat ovat ehyet tai hampaiset. Terälehtien kärjet ovat taipuneet sisäänpäin. Siemenaiheissa on enintään hieman paksu sydän eli nukellus. Siemenaiheen kalvo eli integumentti on johtojänteellinen. Luumarjan sisimmät solut ovat poikittaisesti pidentyneitä. Siemenkuori on ohut, ja siemenessä on lyhyt tai vähäpätöinen alkio. Kromosomiluku on n = 25.
Kuopion Musiikkikeskus
Kuopion Musiikkikeskus on Kuopion keskustan tuntumassa, Kuopionlahden rannalla sijaitseva kokous- ja konserttikeskus. Kuopion Musiikkikeskusessa toimii kolme taidealan oppilaitosta: Kuopion konservatorio, Savonia-ammattikorkeakoulun musiikki- ja tanssilinja sekä Sibelius-Akatemian Kuopion yksikkö, jotka tarjoavat koulutusta musiikkileikkikoulusta ammattiopintoihin. Talon ravintoloitsijana toimii Kanresta Oy, joka on Suomen Kansanterveysyhdistys ry:n tytäryhtiö. Musiikkikeskus on Kuopion kaupunginorkesterin kotisali.
Kuopion Musiikkikeskuksen pääsali on 1064-paikkainen konserttisali, jonka akustiikan on suunnitellut professori Alpo Halme. Sali soveltuu erinomaisesti yhtä lailla klassiselle kuin viihdemusiikille sekä muuntautuu isojen kongressien tarpeisiin. Kamarimusiikkisaliin mahtuu enimmillään 240 henkilöä. Lisäksi talossa on useita pienempiä konsertti- ja neuvottelutiloja. Talossa järjestetään vuosittain noin 300 tilaisuutta ja kävijämäärät vaihtelevat vuosittain 120 000–150 000 välillä.
Musiikkikeskus on remontissa 2018 vuodenvaihteesta syksyyn asti.
Torricelliaceae
Torricelliaceae on kaksisirkkaisheimo, joka kuuluu Apiales-lahkoon (on siis sarjakukkais- eli putkikasvien sukulainen). Sen kolme sukua ja kymmenen lajia kasvavat Madagaskarissa, Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.
Heimon kasvit ovat puita, joilla on liuskaiset ja hammaslaitaiset tai pelkästään hammaslaitaiset lehdet. Lehdet ovat toisinaan kourasuoniset. Ruodin reuna on alaosastaan palteinen; eräissä tapauksissa laajentuma ympäröi varren. Joillakin lajeilla on pieni kieleke. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukissa yhdislehtinen ja kehänalainen sikiäin muodostuu 2-4 emilehdestä. Hedelmässä on kaksi suurta tyhjää lokeroa ja yksi pieni lokero, jossa siemenet sijaitsevat. Hedelmäseinässä on vahvikesoluja (sklereidejä). Siemen on enemmän tai vähemmän käyrä. Kromosomiluku on n = 12, 20 ± 2.
Varren anatomiaa: Putkiloelementtien perforaatiot ovat yksinkertaiset ja itse putkiloelementit ovat nilassa ryhmittäin. Syysolujen huokosissa on vähäpätöiset reunukset. Putkiloiden viereinen perussolukko eli parenkyymi on niukka. Soluissa on oksalaattihiekkaa ja limasoluja on. Ilmaraot ovat tavallisesti anomosyyttisiä, so. apusolujen määrä ja suunta on epämääräinen. Erittäviä karvoja on.
Suvussa "Torricellia" kasvit ovat tanniinipitoisia, emikukat ovat terälehdettömiä, luotit enemmän tai vähemmän kaksijakoisia, siemenkuori on hieman kovettunut ja alkio on pitkä ja ohut. "Aralidium"-suvussa putkiloelementtien perforaatiot ovat tikapuumaisia, ruodin johtojänteet ovat hajallaan, emikukan mesiäinen on johtojänteellinen, siemenaiheessa on massiivinen kalvo eli integumentti, siemenvalkuainen eli endospermi on kirjava. Suvussa "Melanophylla" on siemenkuoressa uloin kerros tikapuumaisesti paksuuntunut eikä siinä ole ligniiniä.
Heimon iäksi on arvoitu noin 53 tai jopa 103 miljoonaa vuotta. "Torricellia"-suku on ollut laajalle levinnyt pohjoisella pallonpuoliskolla eoseenikauteen mennessä ja se voidaan jäljittää vähintään 55,8 miljoonan vuoden taakse.
Varhemmin systematiikan historiassa heimon suvut on viety kanukkakasvien (Cornaceae) yhteyteen.
Francisco Rodríguez (espanjalainen judoka)
Francisco Rodríguez López (s. 15. marraskuuta 1957) on espanjalainen entinen judoka.
Rodríguez voitti vuonna 1982 maansa mestaruuden alle 65-kiloisten sarjasta ja oli sarjassa EM-kisojen viides samana vuonna. Hän sai seuraavissa Espanjan-mestaruuskisoissa jälleen kultaa, ja otti 65 kilon sarjan pronssia Casablancassa pidetyistä Välimeren kilpailuista 1983. Rodríguez jäi jaetulle 20. sijalle Los Angelesin olympialaisissa 1984 ja kilpaili satunnaisesti 2000-luvun puolelle saakka.