hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Thunderclap Newman
Thunderclap Newman oli Iso-Britanniasta Lontoosta kotoisin ollut yhtye. Kokoonpano toimi vuosina 1969–1970. Ainoa menestyskappale oli heinäkuussa 1969 Britannian listan 1. sijan saavuttanut "Something In The Air".
Kokoonpano ei aluksi ollut oikea yhtye vaan studioon nauhoitusta varten koottu ryhmä. Rumpali ja laulaja John "Speedy" Keene oli saanut sävellyksensä "Armenia City in the Sky" The Who -yhtyeen "The Who Sell Out" -albumille. Tehtyään kappaleen "Something in the Air" hän esitti toistuvia pyyntöjä The Who -yhtyeen Pete Townshendille saada levyttää se yhtyeen perustamalle Track-levymerkille.
Townshend pyysi studioon muusikoita, jotka olivat kitaristi Jimmy McCulloch ja kosketinsoittaja Andy "Thunderclap" Newman. Keene soitti rummut ja lauloi. Session tuotti Townshend ja hän soitti nimettömänä basso-osuudet nauhoituksessa. Kokoonpano nimettiin kosketinsoittajan lisänimen mukaan.
"Something In The Air" nousi yllättävästi Iso-Britannian single-myyntilistojen ykköseksi heinäkuussa 1969. Yhdysvalloissa se nousi sijalle 37. Esiintymisiä varten kokoonpanoon otettiin basisti Jim Avery sekä rumpali Jack McCulloch. Townshend tunsi McCullochin veljekset näiden One In A Million -yhtyeen oltua The Who-yhtyeen konserttien avaajana. Speedy Keene siirtyi laulajaksi.
Yhtye ei kuitenkaan hioutunut kunnolla yhteen ja konsertit eivät onnistuneet parhaalla tavalla. Hittikappaletta ei myöskään osattu hyödyntää oikein. Thunderclap Newman teki albumin "Hollywood Dream", jonka materiaalin sävelsi suurelta osin Keene. Yhtye hajosi 1970.
"Something In The Air" on ollut elokuvissa "The Magic Christian" ja "Strawberry Statement".
Intianpöllö
Intianpöllö ("Strix ocellata") on suuri pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Intiassa, ja sitä esiintyy myös Myanmarissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset monet erilaiset ympäristöt. Intianpöllöt on helppo havaita niiden aamu- ja iltahämärissä kuuluvasta värisevästä kolkosta äänestä. Tyypillinen ääni on koiraan ja naaraan yhteisääntely, ja muita ääniä on matala huhuilu ja kirkuna. Niiden tunnistamista helpottavia ominaisuuksia ovat suuri koko, korvatupsujen puuttuminen ja naamaa kiertävä raidoitus.
Intianpöllö on korvatupsuton, täplikäs ja raidallinen ja sen väritys on ruskea-valkoinen. Naamakiehkurassa on ohut kiertävä musta-valkoinen raidoitus. Leuka on valkoinen. Sukupuolet ovat samanlaiset. Silmäluomi on oranssi ja silmäterä tummanruskea. Pyrstössä on ohut musta-valkoinen juovitus. Etelä-Intian ruskopöllöstä sen erottaa naaman raidoitus ja täplikäs kruunu.
Sillä on kolme alalajia, eikä niiden esiintymisalueissa ole tarkkoja rajoja.Intianpöllöä tavataan Intiassa, ja sitä esiintyy myös Myanmarissa ja Pakistanissa, mutta alkuperä ei ole tiedossa.
Lajia tavataan puutarhoissa ja metsäisillä alueilla. Ne oleilevat päiväsaikaan puissa, jossa ne valitsevat tiheän lehvästön keskellä olevan oksan. Lahoresta on vanha näyte, mutta Pakistanista ei ole tuoreita tietoja. Levinneisyysalue ulottuu Länsi-Bengaliin. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät, kuivat savannit, kuivat pensastot, viljelmät, laitumet, puutarhat ja kaupunkialueet.
Intianpöllöt lepäävät päiväsaikaan oksalla, yleensä pareittain. Häirittäessä ne voivat lentää auringonvalossa, mutta ne valitsevat mielellään suojaisan paikan tiheässä metsikössä. Niiden kolkko ääni on "tsuhua-aa", jossa toisella sävelellä on tremolo. Koiras ja naaras ääntelevät duettona. Koiras ääntelee kerran tai kaksi, ja sen jälkeen naaras lyhyemmin ja vähemmän tremolona. Ääni kuuluu useammin marraskuussa, jolloin alkaa lisääntymiskausi. Pesiä tavataan eniten helmi-huhtikuussa. Ne voivat äännellä myös yksittäisellä huhuilulla ja kirkunalla, kuten tornipöllö. Pesä on puunkolossa, johon se munii kolme valkoista munaa. Niiden ravintoa ovat palmuoravat, hiiret ja muut pienet nisäkkäät.
Paikoin Keralassa intianpöllön kolkkoa ääntä pidetään pahana enteenä. Ääni tulkitaan merkitsevän "povaa-aa" (’lähdetään’ malajalamin kielellä) ja sitä pidetään kutsuna henkien maailmaan.
Rikkinäisten ikkunoiden teoria
Rikkinäisten ikkunoiden teoria on kriminologinen teoria siitä, kuinka kaupunkielämässä ilmenevät häiriöt, kuten roskaaminen, töhrintä ja vandalismi lisäävät rikollisuutta ja epäsosiaalista käyttäytymistä. Teorian mukaan kaupunkiympäristön tarkkailu ja pitäminen hyvässä kunnossa ehkäisevät vandalismin ja rikollisuuden laajenemisen.
Teorian esittivät vuonna 1982 yhteiskuntatieteilijät James Q. Wilson ja George L. Kelling artikkelissaan "Broken windows: the police and neighbourhood safety". Sittemmin siitä on kiistelty sekä yhteiskuntatieteiden piirissä että julkisesti. Teorialla on perusteltu kriminaalipolitiikan uudistuksia.
Rikkinäisten ikkunoiden teoria on saanut tukea empiirisistä tutkimuksista. Toisaalta sitä on myös runsaasti arvosteltu. Siihen liittyvä käytetty menetelmä on nollatoleranssi, jolla tarkoitetaan puuttumista pikkurikkeisiin, jolloin rikollisuus vähenee. Suomessa nollatoleranssia on sovellettu Stop Töhryille -kampanjalla.
James Q. Wilson
James Q. Wilson (27. toukokuuta 1931 – 2. maaliskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän esitti artikkelissa vuodelta 1982 yhdessä George L. Kellingin kanssa rikkinäisten ikkunoiden teorian.
Wilson edusti nuorena demokraattisia arvoja ja äänesti muun muassa John F. Kennedyä, mutta myöhempinä vuosina hän tuli tunnetuksi konservatiivina, mitä kuvastaa hänen asemansa American Enterprise Instituten neuvonantajana.
Marinko Matosevic
Marinko Matosevic (s. 8. elokuuta 1985 Jajce, Bosnia ja Hertsegovina) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 47 lokakuussa 2012.
Maaliskuussa 2012 Matosevic pääsi karsintojen kautta mukaan Delray Beach International Tennis Championships -turnaukseen. Hän selvitti turnauksessa tiensä välieriin voittamalla puolivälierässä Ernests Gulbisin. Ensimmäisessä ATP-välierässään hän voitti Dudi Selan. Loppuottelussa hän hävisi Kevin Andersonille.
Jørgen Graabak
Jørgen Graabak (s. 26. huhtikuuta 1991) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän edustaa seuratasolla Byåsen IL:ää.
Vuonna 2010 Graabak sai hopeaa nuorten MM-kilpailujen joukkuekilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli mukana Norjan hopeaa voittaneessa normaalimäen joukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun ja oli mukana Norjan kultaa voittaneessa joukkueessa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kahdeksanneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuehopeaa sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdestoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa kymmenenneksi. Graabak oli mukana Norjan joukkuekilpailun hopeajoukkueessa.
Yhdistetyn maailmancupissa Graabak kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 Schonachissa. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti joulukuussa 2011 oltuaan Ramsaun molemmissa kilpailuissa 28:s. Seuraavana viikonloppuna Seefeldissä hän saavutti sijat kahdeksan ja kolme. Ensimmäisen voittonsa Graabak saavutti Val di Fiemmen jälkimmäisessä kilpailussa 2015, jonka jälkeen hän on voittanut myös Trondheimissa helmikuussa 2016, Schonachissa maaliskuussa 2016, Val di Fiemmessä tammikuussa 2018 ja Ramsaussa joulukuussa 2018. Hän on sijoittunut maailmancupissa lisäksi toiseksi Chaux-Neuvessa tammikuussa 2012, Kuusamossa marraskuussa 2013, Trondheimissa ja Falunissa maaliskuussa 2014, Val di Fiemmen toisessa kilpailussa 2016, Lillehammerissa joulukuussa 2018 sekä Val di Fiemmessä tammikuussa 2019. Kolmas hän on ollut Chaux-Neuvessa tammikuussa 2014, Val di Fiemmen ensimmäisessä kilpailussa 2015, Trondheimin toisessa kilpailussa 2016, Val di Fiemmen ensimmäisessä kilpailussa 2016, Kuusamon ensimmäisessa kilpailussa 2016, Lillehammerin toisessa kilpailussa 2016, Lillehammerissa myös 2017, Lahdessa maaliskuussa 2018 sekä Val di Fiemmen ensimmäisessä ja Trondheimin toisessa kilpailussa tammikuussa 2019. Hän on ollut voittamassa seitsemää parisprintin ja seitsemää joukkuekilpailun maailmancupin osakilpailua. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2013–2014 seitsemäs, kaudella 2015–2016 neljäs ja kaudella 2017–2018 viides.
Luettelo Suomen arboretumeista
Luettelo Suomen arboretumeista eli Suomessa sijaitsevista puulajipuistoista.
Erottelu siitä, onko kyseessä puisto, puutarha, kansanpuisto, metsäalue, yksityinen pihapiiri tai vastaava on vaikea tehdä ja termejä käytetään päällekkäin. Puutarhamatkailun yleistyessä on kaupallisten puutarhojen, puutarhamyymälöiden ja taimistojen näyteistutuksista käytetty myös "arboretum"-nimeä. Sääolojen, hoidon, kasvitautien ja kokeiluistutusten vuoksi arboretumien lajisto muuttuu vuosittain.
Kivikautinen ruokavalio (kirja)
Kivikautinen ruokavalio : painonhallintaan luonnon keinoin on Heljä Suuronen-Geibin laatima teos, jossa annetaan ohjeita kivikautisen ruokavalion noudattamiseen ja ruoanvalmistukseen. Kirja on ilmestynyt 2008, ja sen on julkaissut Readme.fi.
Kirjassa käsitellään ihmisen ravitsemuksen muutoksia vuosituhansien myötä, kerrotaan ihmisen evoluutiossa tapahtuneista sopeutumista aiempaan ruokavalioon. Kirjoittaja kertoo että nykyiset kivikautisen ruokavalion suositukset perustuvat neljänkymmen vuoden aikana tehtyihin tutkimuksiin siitä, millaista ihmisen ruokavalio oli kivikaudella noin 10 000 vuotta sitten. Ihmisen elimistö on yhä samanlainen kuin kivikaudella eikä ole sopeutunut viimeisten vuosikymmenien eikä vuosisatojenkaan ruokavaliomuutoksiin.
Suuronen-Geib on paino-ongelmiin erikoistunut hypnoterapeutti.
Kirjaan liittyy likeisesti Heljä Suuronen-Geibin ja Leena-Sisko Johanssonin laatima teos "Melkein kivikautinen keittokirja. Luonnonmukaista lähiruokaa" (2010).
Tuomas Iiskola
Tuomas Iiskola (s. 28. lokakuuta 1992) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavaa EräViikingit. Iiskola on pelannut myös nuorten ja miesten Suomen salibandymaajoukkueissa.
Tähänastinen kohokohta 2010-2011 nuorten MM-kultaan ja Salibandyliiton vuoden poikajuniorin titteliin huipentunut läpimurtokausi. Iiskola löi läpi Salibandyliigassa, jossa oli saldollaan 17+14=31 Erän pistekakkonen Lauri Kapasen jälkeen ja lukemalla +21 joukkueen kärkimies plusmiinustilastossa. Kaudella 2012-13 Iiskola oli joukkueensa pistepörssin ykkönen teholukemin 23+19=42.
Kaudella 2013-2014 oli joukkueensa paras pistemies ja kannatteli harteillaan sarjan huonointa joukkuetta yhdessä maalivahdin Santtu Strandbergin kanssa. Tuomas esiintyi kaikissa joukkueensa runkosarjan otteluissa. Pistekeskiarvoksi runkosarjassa muodostui 2,8. Paras ase kova laukaus, joka viuhuu sisään puolikentästä saakka.
Tuomas Iiskolan veli Heikki Iiskola pelaa salibandya Westend Indiansissa.
Roger Mathis
Roger Mathis (4. huhtikuuta 1921 – 9. heinäkuuta 2015) oli sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi puolustajana. Hän kuului Sveitsin maajoukkueeseen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1954. Hänen seuranaan oli vuosina 1953–1955 FC Lausanne-Sport.
Paju (täsmennyssivu)
Paju tarkoittaa seuraavia:Paju on seuraavien henkilöiden nimi:
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Toukkakalat
Toukkakalat (Schindleriidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtameren ja Tyynenmeren lämpimistä vesistä koralliriuttojen läheisyydessä.
Toukkakaloihin kuuluu 1 suku ja 3 lajia. Lajit ovat toukkakala ("Schindleria praematura"), "Schindleria pietschmanni" ja "Schindleria brevipinguis". Ne ovat kaikki hyvin pienikokoisia ja toukkakala kasvaa suurimmillaan noin 2 cm pitkäksi. "Schindleria brevipinguis" jää vain noin 8 mm pitkäksi ja on mahdollisesti maailman pienin selkärankainen eläin. Toukkakalat ovat neoteenisiä eli niillä on aikuisenakin useita kalanpoikasille tyypillisiä piirteitä. Toukkakalat ovat pitkulaisia ja niiden ruumis on läpikuultava. Monet luut ja rustot ovat kehittymättömät.
Burkina Fason vaakuna
Burkina Fason vaakuna on Burkina Fason tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1997.
Vaakunan keskellä on maan lippuun perustuva kilpi. Lipussa punainen väri kuvaa vallankumousta, vihreä maan luontoa ja tähti vallankumouksen johtavia periaatteita. Kilven takana on kaksi keihästä. Kilvenkannattajina on kaksi valkoista hevosta, jotka symboloivat burkinalaisten jaloutta. Kilven alla on avoin kirja kuvaamassa tiedon ja koulutuksen tavoittelua. Hirssintähkät kuvaavat pyrkimystä olla ruoan suhteen omavarainen. Ylhäällä on maan nimi ja alhaalla lukee valtion motto "Unité, Progrès, Justice", suomeksi "Yhtenäisyys, edistys, oikeus".
Kivikautinen keittokirja
Melkein kivikautinen keittokirja. Luonnonmukaista lähiruokaa on keittokirja, joka on nykyajan sovellutus kivikautisesta ruokavaliosta. Kirjan ovat laatineet hypnoterapeutti Heljä Suuronen-Geib ja fyysikko Leena-Sisko Johansson, ja sen on vuonna 2006 julkaissut Readme.fi. Toinen painos ilmestyi 2010.
Ruokavalio mukailee ennen maanviljelystä käytössä ollutta ruokavaliota ja tarkoittaa lähiruokavoittoista, viljatonta ja vain vähän käsitellyistä raaka-aineista valmistettua ruokaa.
Kirjaan liittyy likeisesti Heljä Suuronen-Geibin laatima teos "Kivikautinen ruokavalio : painonhallintaan luonnon keinoin" (2008), jossa esitellään ruokavalion taustoja.
André Derrien
André Derrien (31. heinäkuuta 1895 Quimper, Finistère – 4. huhtikuuta 1994 Fouesnant, Finistère) oli ranskalainen kilpapurjehtija. Hän kuului kahdeksan metrin luokassa kultaa voittaneeseen "L'Aile VI" -joukkueeseen vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa.
Voorburg
Voorburg on kaupunki Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa maan länsiosassa. Kaupungissa on noin 39 000 asukasta ja se kuuluu nykyään Leidschendam-Voorburgin kuntaan.
Kaupungin historia alkaa jo toiselta vuosisadalta ajanlaskumme alun jälkeen, jolloin roomalaiset perustivat nykyisen Voorburgin alueelle "Forum Hadriani"-nimisen kaupungin. Forum Hadriani oli manner-Euroopan pohjoisin roomalaiskaupunki ja Alankomaiden toiseksi vanhin kaupunki.
Olle Gunneriusson
Olle Gunneriusson (26. elokuuta 1924 – 26. marraskuuta 1982) oli ruotsalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Hammerdals IF:ää.
Gunneriusson osallistui vuoden 1958 MM-kisoihin, joissa hän sai hopeaa 20 kilometrin matkalta. Kyseisissä kisoissa Ruotsi voitti joukkuekilpailun, jossa maan neljän parhaan kisaajan ajat laskettiin yhteen joukkueen tulokseksi. Gunneriusson oli ollut samana vuonna maansa mestaruuskisojen toinen, ja vuonna 1965 hän voitti Ruotsin-mestaruuden.
Eritrean vaakuna
Eritrean vaakuna on Eritrean tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1993 maan itsenäistyessä.
Vaakunassa on kameli sen oltua apuna tavaroiden kuljetuksessa itsenäistymissodassa. Vaakunaa ympäröi laakeripuun lehviä. Nauhassa on valtion nimi tigrinjaksi, englanniksi ja arabiaksi.
Dmitri Sokolov (ampumahiihtäjä)
Dmitri Petrovitš Sokolov (; 20. toukokuuta 1924 Fadjušino, Jurgamyšskin piiri nykyisellä Kurganin alueella – 4. heinäkuuta 2009) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Dinamo Ufaa.
Sokolov voitti MM-kisojen joukkuekilpailusta hopeaa vuonna 1958, kultaa 1959 ja jälleen hopeaa vuoden 1961 kisoissa. Hän sai vuoden 1959 kisoista henkilökohtaisen kilpailun hopeaa ja oli kuudes Squaw Valleyn olympialaisissa 1960.
Sokolov toimi myös ampumahiihtovalmentajana vuoteen 1964 saakka ja oli Baškortostanin ensimmäinen ammattivalmentaja.
Petteri Kuusela
Petteri Kuusela (s. 9. tammikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti pääsarjaurallaan Honkaa, HoNsU:a ja Torpan Poikia. Kuusela pelasi myös 54 ottelua maajoukkueessa. Pääsarjauransa jälkeen hän on valmentanut juniorimaajoukkueita sekä toiminut Hongan apuvalmentajana vuosina 2004–2007. Hänen isänsä on tunnettu koripalloilija Seppo Kuusela.
Kuusela aloitti koripallon 5-vuotiaana Tapion Hongassa, jossa hän pelasi ikäistään vanhempien kanssa. Hän kuului juniorivuosina joukkueensa tärkeimpiin pelaajiin ja samalla Suomen lupaavimpiin pelaajiin yhdessä Kari-Pekka Klingan kanssa. Kaudella 1980–1981 Honkaa valmentanut Kari Liimo nosti Kuuselan edustusjoukkueen kokoonpanoon. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joitakin minuutteja Hongassa, mutta tämän lisäksi Kuusela pelasi myös joukkueen A-nuorissa, jonka hän johdatti Suomen-mestaruuteen samana kautena. Kaudella 1981–1982 Honka pelasi taloudellisesti säästeliäämmin, eikä hankkinut heti ulkomaalaispelaajia. Tämän myötä Kuusela nousi joukkueen avausviisikkoon.
Kuusela johdatti Hongan SM-finaaleihin kaudella 1983–1984, mutta tällöin Helsingin NMKY voitti loppuottelusarjan voitoin 3–0. Kauden 1984–1985 aikana Kuusela suoritti varusmiespalveluksensa, mikä vaikeutti hänen peliään. Samalla Honka ajautui pelillisiin vaikeuksiin, jolloin Seppo Kuusela siirtyi joukkueen valmentajaksi. Loppukauden aikana joukkue varmisti sarjapaikkansa.
Kauden 1985–1986 Kuusela vietti vaihto-oppilaana Idahossa. Suomeen palattuaan hän siirtyi pelaamaan HoNsU:un. Vuosikymmenen lopulla Kuusela siirtyi Torpan Poikiin, jossa hän saavutti SM-pronssia. Kaudella 1992–1993 hän palasi Honkaan, mutta joukkue jäi ilman suurempaa menestystä. Kesällä 1994 joukkuetta vahvistettiin valmentaja Kari Liimolla ja pelaajiksi hankittiin Petri Niiranen, Sakari Pehkonen sekä Juha Luhtanen. Honka ei saanut pelaajista kauden aikana parasta irti ja Kuuselan peliaika laski, kun nuori Juha Manner laitettiin pelaajarotaatiossa hänen edelleen. Joukkue joutui lopulta pronssiotteluun, jonka se hävisi Torpan Pojille. Kauden 1994–1995 päätteeksi Kuusela lopetti pääsarjakoripallon.
Kuusela edusti Suomea nuorisomaajoukkuetasolla, jossa hän muodosti ikäluokassaan Kari-Pekka Klingan kanssa joukkueen tehokaksikon. Hän pelasi 24 maaottelua A-junioreissa. Miesten maajoukkueeseen Kuusela nousi jo toukokuussa 1982. Tällöin Suomi pelasi EM-karsinnoissa Portugalia vastaan. Kaiken kaikkiaan Kuusela edusti Suomea 54 kertaa.
Spiteful-luokka
Spiteful-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa 1913 B-luokkaan.
Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.
Alusten voimanlähteenä olivat 6300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.
Tage Lundin
Tage Leif Lundin (s. 11. marraskuuta 1933 Stensele) on ruotsalainen entinen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla IK Berguvenia.
Lundin sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 henkilökohtaisella matkalla kahdenneksitoista ja sai seuraavan vuoden MM-kisoissa pronssia joukkuekilpailusta. Hän oli MM-kilpailuissa vuonna 1961 20 kilometrin kilpailun kahdeksas, vuoden 1963 kisoissa 24. ja 1965 kahdeskymmenes.
Koutokeino (taajama)
Koutokeino (, ) on Koutokeinon kunnan hallinnollinen keskus ja suurin asutuskeskus 1 354 asukkaallaan.
Taajamassa sijaitsevat mm. Koutokeinon ala- ja yläaste, ja Sámi joatkkaskuvla ja boazodoalloskuvla ("joatkkaskuvla", norjaksi "videregående skole" = "jatkokoulu"), norjalainen nimitys lukiolle. Koutokeinon keskusta on kerääntynyt pääosin Riksvei 93:n (Álttáluodda/Suomaluodda) ympärille, joka ylittää ydinkeskustan eteläpuolella Koutokeinojoen. Ydinkeskustassa Rv93:sta eroava Bredbuknesveien on myös yksi tärkeimmistä, ellei jopa toiseksi tärkein tie, jonka varrella sijaitsevat ala- ja yläaste, ja LES-viessu (LES-talo), jossa sijaitsevat mm. Koutokeinon kirjaston, Länsi-Finnmarkin poronhoitohallinnon ja Beaivváš Sámi Teáhterin tilat ja osa sanomalehti Ávvirin tiloista.
Keskustassa Rv93:n varrella sijaitsee kaksi päivittäistavarakauppaa, Coop Marked ja Rema 1000, joka on toisella puolella jokea, ravintola "Boddu" ("Tauko") ja Kahvila "Vika". Keskustassa sijaitsee myös Márkan Senter, paikallinen "kauppakeskus", jossa on pari kauppaa ja Esso-huoltoasema. Koutokeinon kunnantalo sijaitsee koulujen ja Coop-kaupan välissä.
Koutokeinolla on myös "pohjoisempi keskusta", jossa ovat Thon Hotel, pizzeria "Pitstop" ja norjalaisen Statoilin huoltoasema. Koutokeinon kunta suunnittelee lopettavansa Coop Marked -kaupan ydinkeskustasta ja rakentavansa isomman Coop Prixin pohjoisemmaksi keskustaan. Ydinkeskustan vieressä sijaitsee myös Koutokeinon suurin rakennus Diehtosiida, jossa on Saamelainen korkeakoulu , Gáldu, Sámi Arkiiva ja osa Norjan Saamelaiskäräjistä.
Hieman kirkonkylästä pohjoiseen Koutokeinojoen itärannan jyrkässä rinteessä on sijainnut jo 1950-luvulta hopeaseppäpariskunta Frank ja Regine Juhlsin galleria, joka on avoinna yleisölle. Galleriaa on rakennettu siten, että jokaiselle vuosikymmenelle on oma huoneensa. Yksi huoneista on Afganistan-vaikutteinen. Frank Juhls on syntyjään tanskalainen ja Regine sveitsiläinen. He tutustuivat alun perin Koutokeinossa, jossa he perehtyivät sikäläisen alkuperäiskansan elintapoihin. Galleriassa on myynnissä myös saamelaisteen perinteisiä käsitöitä. Nykyään galleriaa johtaa pariskunnan tytär Sunniva Juhls.
Etelä-Afrikan vaakuna
Etelä-Afrikan vaakuna on Etelä-Afrikan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön 27. huhtikuuta 2000, jolloin maassa vietettiin Freedom daytä.
Keskellä olevassa kilvessä kaksi khoisanien kalliotaiteen tapaan kuvattua miestä tervehtii toisiaan kuvaten yhtenäisyyttä. Kilven ympärillä on vehnän tähkiä ja norsun syöksyhampaita. Kilven yläpuolella on ristikkäin keihäs ja nuija symboloimassa puolustusta ja käskyvaltaa. Niiden yläpuolella on protea ja sen yllä sihteeri. Ylimpänä on nouseva Aurinko.
Alhaalla on valtion xhosankielinen motto "!ke e: /xarra //ke", suomeksi "Erilaiset ihmiset yhdistyvät".
Ouagadougoun katedraali
Ouagadougoun katedraali on katedraali Ouagadougoun kaupungissa Burkina Fasossa. Katedraali on 1930-luvulla rakennettu roomalaiskatolinen kirkko, yksi Länsi-Afrikan suurimmista kirkoista. Katedraali on rakennettu savitiilistä romaaniseen tyyliin.
Suomensarja (koripallo)
Koripallon Suomensarja oli vuoteen 1975 asti Suomen koripallon toinen sarjataso Korisliigan jälkeen. Suomensarja on nykyisin lakkautettu.
Suomensarja pelattiin kolmen tai neljän joukkueen lohkoissa 1950-luvulta lähtien. Järjestelmän myötä samat joukkueet putosivat ja nousivat pääsarjatasolle, jolloin sarjojen tasoero huomattiin. Tämän takia kaudella 1975–1976 aloitettiin kansallinen I-divisioona, joka perustettiin SM-sarjan ja Suomensarjan välille.
Kaudelle 1983–1984 Suomensarja pudotettiin maan neljänneksi sarjatasoksi, sillä I-divisioonan alapuolelle perustettiin vielä II-divisioona. Muutosten myötä Suomensarjan joukkuemäärä kasvoi. Sarjan alapuolella pelattiin vielä maakuntasarjaa.
Ruandan vaakuna
Ruandan vaakuna on Ruandan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on ollut käytössä vuodesta 2001.
Vaakunaa kiertää vihreä, alhaalta sidottu köysi symboloimassa kovalla työllä saavutettavaa teollista kehitystä. Vaakunan keskellä on kori, hammaspyörä, durra ja kahvipuu. Oikealla ja vasemmalla on kilpi kuvaamassa isänmaallisuutta ja maan puolustamista sekä rehellisyyttä ja oikeutta. Ylhäällä on Aurinko.
Ylhäällä lukee maan virallinen ruandankielinen nimi. Vaakunan alla on valtion motto "Ubumwe, Umurimo, Gukunda Igihugu", suomeksi "Yhtenäisyys, työ, isänmaallisuus".
Andrzej Nowaczyk
Andrzej Jarosław Nowaczyk (s. 3. maaliskuuta 1939 Poznań) on puolalainen entinen soutaja. Hän edusti seuratasolla AZS Wrocławia. Nowaczyk osallistui Tokion olympialaisissa 1964 perämiehellisten nelikkojen kilpailuun, jossa Puola pääsi finaaliin, mutta jäi siinä kuudenneksi eli viimeiseksi.
Alfred Felber
Alfred Felber (19. syyskuuta 1886 – 10. huhtikuuta 1967 Geneve) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla SN Genèveä.
Felber osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1920 ja 1924. Antwerpenin kisoissa 1920 hän oli voittamassa pronssia perämiehellisistä kaksikoista, ja Pariisissa 1924 Sveitsi voitti kultaa ajallaan 8.39,0 vain sekunnin kymmenesosan erolla toiseksi tulleeseen Italiaan.
Dick Davies
Richard Allen ”Dick” Davies (21. tammikuuta 1936 Harrisburg, Pennsylvania – 25. helmikuuta 2012 Loudon, Tennessee) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Takamiehenä pelannut Davies oli mukana Yhdysvaltain olympiakultaa Tokiossa 1964 voittaneessa joukkueessa. Hänet varattiin 79:ntenä , mutta hän ei koskaan pelannut NBA:ssa.
Davies kuoli 76-vuotiaana 25. helmikuuta 2012 Loudonissa, Tennesseen osavaltiossa.
Alston Wise
Joseph Alston Wise (29. lokakuuta 1904 Winnipeg – 23. syyskuuta 1984 Vancouver) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Wise opiskeli Manitoban yliopistossa ja pelasi koulunsa joukkueessa vasempana laitahyökkääjänä, kunnes meni Winnipeg Hockey Clubiin. Hän oli voittamassa seuran riveissä Kanadan amatöörimestaruuden kaudella 1930–1931 ja niin ollen joukkue pääsi pelaamaan vuoden 1932 olympialaisiin. Joukkue voitti olympiaturnauksen, ja Wise teki viidessä ottelussa yhteensä kaksi maalia.
Wise nimitettiin Manitoban jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 2004.
Per Thorén
Per Ludvig Julius Thorén (26. tammikuuta 1885 Tukholma – 5. tammikuuta 1962 Tukholma) oli ruotsalainen taitoluistelija. Hän sai pronssia yksinluistelussa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän sai lisäksi vuonna 1905 pronssia ja vuonna 1909 hopeaa taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sai kultamitalin vuonna 1911 sekä pronssia vuosina 1906, 1909 ja 1910.
Vuonna 1913 Thorén kilpaili maailmanmestaruuskilpailuissa pariluistelijana Elly Svenssonin kanssa.
Karoline Bjørnson
Karoline Bjørnson (o.s. "Reimers", 1835–1934) oli norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Bjørnstjerne Bjørnsonin vaimona; hän oli mallina useille miehensä henkilöhahmoille. Monet Bjørnstjerne Bjørnsonin runot on omistettu hänen vaimolleen.
Bjørnson oli teatteriohjaaja Bjørn Bjørnsonin äiti. Hän kuoli Aulestadissa 98-vuotiaana.
Eyolf Sootin vuoden 1897 maalaus Bjørnstjerne ja Karoline Bjørnsonista on Norjan kansallisgalleriassa. Karolinen kuvasivat myös Bernhard Folkestad (1912) ja Olaf Gulbransson (1923). Hänestä kirjoitti elämäkertateoksen Øyvind Anker; "Boken om Karoline" julkaistiin vuonna 1982.
BelOMO
BelOMO (Belorusskoje optiko-mehanitšeskoje objedinenije, "valkovenäläinen optomekaaninen yhtymä") on valkovenäläinen optisia laitteita valmistava yritys. Se on perustettu Minskissä (silloisessa Valko-Venäjän SNT:ssä) 1971.
Yhtymän päätehdas on 1957 perustettu osakeyhtiömuotoinen BelOMA-MMW () Se on yhä liikevaihtoonsa (43,9 milj. EUR) nähden suuri tehdas, sillä tehtaan henkilöstömäärä oli runsas 3 200 henkeä vuonna 2012.
Minskin tehtaan ja toimintojen ohella BelOMO:lla oli aiemmin useita muita toimipisteitä. Nämä yhtiöitettiin erillisiksi yhtiöiksi vuonna 2009.
Esimerkiksi Zenit-kameroita ja kiikaritähtäimiä valmistettiin Vileikassa (kameroiden päätehdas Krasnogorskissa Moskovan lähellä), jossa sijaitsee BelOMO–Zenit OAO-osakeyhtiö.
BelOMOlla ja saksalaisella Zeissilla oli vuodesta 1995 lähtien JV Zeiss BelOMO -niminen yhteisyritys, joka valmisti mikroskooppioptiikkaa ja muuta optista välineistöä.
Aiempien tehtaiden nykyiiä yhtiönimiä ovat esimerkiksi LEMT, Diaprojektor, Svet ja SVERA.
Aluksi BelOMOn tuotanto koostui vaativammasta optiikasta ja kuvausvälineistöstä muun muassa avaruustekniseen käyttöön. Nykyisin tuotteet ovat erilaisia armeijan ja kuluttajien käyttöön tarkoitettuja tähtäimiä sekä järjestelmäkameroiden objektiiveja. Valko-Venäjän SNT:n aikana 1970- ja 1980-luvulla BelOMO valmisti runsain määrin tavallisille neuvostoliittolaisille tarkoitettuja kameroita, joita vietiin myös länsimaihin. Kameroita myytiin muun muassa nimillä Agat, Chaika, Elikon ja Vilia. Viimeksi mainittua ja sen johdannaisia (Siluet, Orion) valmistettiin eri nimillä useita miljoonia. Puolikkaalle kinofilmiruudulle kuvia ottava (eli nk. 'half-frame camera') Agat-18 on yhä suosittu lomografiaharrastajien keskuudessa.
Andreas Kunz
Andreas Kunz (s. 24. heinäkuuta 1946 Leipzig) on Itä-Saksaa edustanut entinen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli SC Dynamo Klingenthal.
Kunz voitti pronssia Grenoblen olympialaisissa 1968, ja sai maansa mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1968 sekä pronssia vuoden 1969 kisoissa. Hän joutui kuitenkin lopettamaan urheilu-uransa ennenaikaisesti, sillä hänellä oli yhteyksiä Itä-Saksasta loikanneeseen Ralph Pöhlandiin. Kunz jatkoi aktiiviuransa päätyttyä urheiluvirkailijana, ja oli lyhyen aikaa ammuntavalmentajana Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen.
SRWare Iron
SRWare Iron on Google Chrome -selaimen avoimeen lähdekoodin perustuva selain. Ironissa on jätetty pois id-tunnistus. Chromesta poiketen Iron ei lisää osoitepalkkiin ehdotuksia. SRWare Iron huolehtii siitä, että Google ja muut palvelut saavat selaimen käyttäjästä mahdollisimman vähän tietoa. SRWare Ironista julkaistiin ensimmäinen beta-versio 18. syyskuuta 2008, 16 päivää Google Chromen ensimmäisestä versiosta.
Joni Niiranen
Joni Niiranen on suomalainen salibandyn pelaaja. Niiranen on laitahyökkääjä ja hän pelaa Salibandyliigassa Loviisan Torin joukkueessa.
Salibandyliigassa Niiranen on Torin lisäksi edustanut myös Tapanilan Erää sekä Espoon Oilersia. Niiranen on myös pelannut yhden kauden Sveitsinliigassa UHC WaSan joukkueessa. Niiraselta löytyy yksi suomen mestaruus sekä kolme pronssia.
Suomen maajoukkueessa hän on pelannut 12 ottelua.
Jonin pikkuveli Niklas Niiranen on myös salibandyn pelaaja.
HMS Success (1901)
HMS Success oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 1901 vesille laskettu torpedovenehävittäjä.
Amiraliteetti hyväksyi William Doxford and Sonsin 25. tammikuuta 1899 tekemän 51191 punnan tarjouksen yhden aluksen toimittamisesta. Se tilasi aluksen 30. maaliskuuta 1899, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 15 kuukautta. Sen köli laskettiin 18. syyskuuta 1899 telakkanumerolla 282 ja alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1901. Alus valmistui toukokuussa 1902, jolloin sen ensihinnaksi oli laskettu 63273 puntaa. Hintaa oli korotettu valmistuksen aikana tehtyjen pienten muutosten vuoksi.
"HMS Success" palveli koko uransa kotivesillä. Alus upposi 27. joulukuuta 1914 kovassa aallokossa Fifenessin edustalla.
Win Butler
Win Butler (s. 14. huhtikuuta 1980) on Montrealissa sijaitsevan indie rock -yhtye Arcade Firen laulaja ja lauluntekijä. Hänen vaimonsa Régine Chassagne ja hänen veljensä William Butler ovat molemmat saman yhtyeen jäseniä. Win syntyi Edwin Farnham Butler III -nimisenä Truckeessa, Kaliforniassa ja kasvoi Woodlandsissa, Texasissa. Butler muutti vuonna 2000 Montrealiin, jossa hän tapasi vaimonsa Régine Chassagnen. Butler opiskeli McGill-yliopistossa uskontotiedettä.
Alan Warren
Alan Kemp Warren (s. 13. joulukuuta 1935) on brittiläinen entinen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Warren voitti Münchenin olympialaisissa 1972 hopeaa Tempest-luokassa yhdessä David Huntin kanssa. Pari kilpaili samassa luokassa myös Montréalin kisoissa 1976, mutta silloin he olivat neljänsiätoista eli koko kisan kolmanneksi viimeisiä.
Peik Salminen
Peik Salminen on suomalainen salibandyn pelaaja. Salminen on pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta pystyy pelaamaan myös puolustajana.
Salibandyliigassa Salminen edustaa Loviisan Toria, hän on myös joukkueen kapteeni. Kasvattajaseuraansa hän palasi SSV:stä.
Salminen on pelannut 12 maaottelua ja voittanut MM-hopeaa vuonna 2006.
Ingus Laivins
Ingus Laivins on latvialainen salibandypelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Loviisan Toria.
Laivins voi pelata sekä hyökkääjänä että pakkina. Torissa hän on kuitenkin pääasiassa puolustaja, kun taas Latvian maajoukkueessa keskushyökkääjä. Laivinsin pelitapa on ruotsalaistyylinen.
Laivins kuuluu Latvian salibandymaajoukkueen vakiomiehistöön.
Myrmidon-luokka (hävittäjä)
Myrmidon-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa 1913 B-luokkaan.
Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.
Alusten voimanlähteenä olivat 6300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.
Jarno Lappalainen
Jarno Antero Lappalainen (s. 13. joulukuuta 1986 Mikkeli) on suomalainen vihreitä edustava poliitikko. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL) puheenjohtaja vuonna 2012.
Ennen SYL:n puheenjohtajuutta Lappalainen toimi liiton varapuheenjohtajana vuonna 2011 sekä Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenenä ylioppilaskunnan ensimmäisenä toimintavuonna 2010. Hän oli Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin hallituksen jäsen vuosina 2012–2014.
Kaudella 2015–2017 Lappalainen toimii vihreiden puoluevaltuuskunnan varapuheenjohtajana. Aiemmin kaudella 2013–2015 Lappalainen toimi puoluevaltuuskunnan jäsenenä Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton (ViNO) edustajana. Lisäksi Lappalainen on toiminut vihreiden työllisyystyöryhmän puheenjohtajana sekä poliittista ohjelmaa uudistaneen työryhmän jäsenenä. Lappalainen oli ehdolla kevään 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä ViNOn kärkiehdokkaana, muttei tullut valituksi saaden 370 ääntä.
Lappalainen suoritti lukio-opintonsa asuessaan Lemillä ja kirjoitti ylioppilaaksi Lappeenrannan Kimpisen lukiosta vuonna 2005. Hän opiskelee tuotantotaloutta Aalto-yliopistossa.
Rehakka
Rehakka on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeen maakuntanassa Etelä-Suomen läänissä.
Rehakan kylä sijaitsee Janakkalan Tervakosken pohjoispuolella.
Nimensä Rehakan kylä on saanut Rehakka-nimisestä kantatilasta.
Kylän alueella sijaitsee pieni Rehakkajärvi, josta on vesiyhteys pohjoiseen Haapajärveen. Haapajärvestä vesiyhteys jatkuu melontakelpoisena edelleen Hyvikkälänjokea ja Tuulensuunjokea myöden Kernaalanjärveen. Lopulta vesiyhteys jatkuu Vanajaveden kautta aina Tampereelle ja Länkipohjaan saakka.
Kylillä toimii Rehakan ja Irjalan Kyläyhdistys ry, RIKy.
Tuomas Savukoski
Tuomas Savukoski on suomalainen salibandypelaaja. Hän on pelipaikaltaan puolustaja, mutta voi pelata myös hyökkääjänä. Savukoski joutui vuonna 2012 pelikieltoon tönittyään erotuomaria.
Savukoski pelaa Salibandyliigaa Loviisan Torin joukkueessa. Hän tuli Loviisaan divarin SC Kaneetista (nykyinen Blackbirds). Savukoski on pelannut myös SB Vantaassa, Åif:ssä, PSS:ssä, Tapanilan Erässä sekä KooVeessa.
Savukosken hyvä puoli on pelirohkeus.
Iiro Parviainen
Iiro Parviainen on suomalainen salibandyvalmentaja, joka aloitti elokuussa 2012 Ruotsin pääsarjan Svenska Superliganin joukkueen IBK Dalenin valmentajana. Hän on myös Latvian maajoukkueen päävalmentaja.
Parvainen on toiminut päävalmentajana muun muassa AC HaKissa, SBS Porissa, Sveitsin liigan UHC Waldkirch-St.Gallenissa, HIFK:ssa ja Loviisan Torissa. Hän on myös entinen kansainvälisen tason salibandyerotuomari.
HMS Kangaroo (1900)
HMS Kangaroo oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 1900 vesille laskettu torpedovenehävittäjä.
Palmers Shipbuilding and Iron Company valmisti aluksen ilman tilausta. Sen köli laskettiin 29. joulukuuta 1899 telakkanumerolla 787 ja alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1900. Laivasto lunasti aluksen vuosien 1900-1901 laivasto-ohjelman täydennyksenä. Alus valmistui heinäkuussa 1901.
"HMS Kangaroo" liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, jossa se palveli vuoden 1905 Atlantin laivastoon siirtoonsa saakka. Vuotta myöhemmin alus siirrettiin Britteinsaarille. Alus myytiin 23. maaliskuuta 1920 M. Yatesille romutettavaksi.
The Sword
The Sword on amerikkalainen heavy metal-yhtye, joka perustettiin Austinissa, Texasissa vuonna 2003. Alusta lähtien bändi koostui laulaja ja kitaristi John D. Cronisesta, kitaristi Kyle Shuttsta ja basisti Bryan Richiestä, ja lokakuussa 2011 liittyi rumpali Santiago "Jimmy" Vela.
Tie Nikeaan
Tie Nikeaan: Roomalaisten ja kristittyjen yhteinen matka ajanlaskumme alusta valtiokirkon syntyyn on Veikko Litzenin vuonna 2009 ilmestynyt kirja kristinuskon varhaisesta historiasta. Teoksen on julkaissut Kirja-Aurora.
HMS Arun
HMS Arun oli Britannian Kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 27. elokuuta 1902 ja alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1903. Alus valmistui helmikuussa 1904.
"HMS Arun" myytiin 30. kesäkuuta 1920 romutettavaksi.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Joukkopsykologia ja egoanalyysi () on Sigmund Freudin tutkielma vuodelta 1921. Freud tarkastelee kirjassaan joukkoilmiöiden psyykkisiä mekanismeja psykoanalyyttisesta näkökulmasta.
Joukkopsykologian kysymykset olivat alkaneet askarruttaa Freudia I maailmansodan aikoihin, ja "Joukkopsykologian ja egoanalyysin" alkuidea on peräisin keväältä 1919. Kirja liittyy hänen edeltäviin teoksiinsa, kuten artikkeliin ”Murhe ja melankolia” (1917) ja kirjaan "Mielihyväperiaatteen tuolla puolen" (1920), mutta sen varsinaiset juuret juontavat kirjaan "Toteemi ja tabu" (1912–1913). Kirjan taustalla oli 1800–1900-luvun joukkopsykologia, joka pyrki selittämään uuden ajan joukkoilmiöitä Ranskan suuresta vallankumouksesta I maailmansotaan.
Käsikirjoituksen ensimmäinen luonnos valmistui elokuussa 1920 ja lopullinen käsikirjoitus maaliskuussa 1921.
Kirjaansa varten Freud perehtyi ”joukkopsykologian” klassikoihin, varsinkin Gustave Le Bonin (1841–1931), William McDougallin (1871–1938) ja Wilfred Trotterin (1872–1939) kirjoituksiin, ja erittelee niitä kirjansa alussa. Freud pyrki kehittämään joukkopsykologiaa psykoanalyyttisten käsitysten avulla ja selittämään joukkoilmiöitä – kuinka joukot pysyvät koossa ja hajoavat – yksilöiden tiedostumatto­mien psyykkisten ominaisuuksien ja yksilöllisen henkilöhistorian (ontogeneesin) avulla. Hän jatkoi tässä aikaisempien joukkoteoreetikkojen viitoittamaa linjaa.
Joukkoilmiöitä oli jo aikaisemmassa tutkimuksessa pidetty jollain tapaa tiedostumattomina ja ne oli yhdistetty hypnoosiin ja suggestioon; Freud jatkoi idean kehittelyä ja toi mukaan libidon, rakastuneisuuden ja samastumisen. Hän tarkasteli kahta ”keinotekoista” joukkoa: kirkkoa ja sotaväkeä. Tämäntyyppiset joukot perustuvat Freudin mukaan siihen, että libido kääntyy sivuun alkuperäisistä tavoitteistaan ja yhdistää joukon jäseniä ja että joukon jäsenet voivat kuvitella johtajan – Kristuksen tai sotapäällikön – rakastavan heitä kaikkia samalla tavoin.
"Joukkopsykologia ja egoanalyysi" edustaa tärkeää välivaihetta Freudin kypsän kauden tuotannossa: hän oli siirtymässä kohti psyyken toista rakennemallia: minä, viettipohja ja yliminä. Tässä kirjassa yliminä mainitaan vielä nimellä egoihanne. Toisen rakennemallin hän esitteli kirjoituksessaan ”Minä ja ’se’” vuonna 1923.
Kirjassaan Freud palaa myös näennäishistorialliseen ”kantalauman” ajatukseen. Freud oli omaksunut sen Charles Darwinilta mutta hän kehit­teli sitä jo "Toteemissa ja tabussa" oudoksuttuun suuntaan, enemmän J.-B. Lamar­ckin kuin Darwinin evoluutioteorian hengessä.
Kir­jal­la oli vaikutusta niin sanottuun freudomarxilaisuuteen ja Frankfurtin koulukuntaan. Theodor W. Adorno arvosti kirjaa, ja hänen mukaansa se ennakoi nerokkaasti kansallissosialismia. Serge Moscovici arvioi Freudin ratkaisseen joukkopsykolo­gian arvoituksen. Laajimmin Freudin tutkielmaa arvosteli kirjailija Elias Canetti pääteoksessaan "Joukko ja valta" (1960).
Valtteri Etholen
Valtteri Etholen (s. 21. tammikuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Loviisan Toria.
Jääpallon Suomensarja 1957
Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1957-58 nelilohkoisena. Lohkovoittajat selviytyivät karsimaan kahdesta paikasta seuraavan kauden jääpallon mestaruussarjaan. Neljäs lohko pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä.
Ryhmä A
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: SePS - Tarmo 2-1 , Tarmo - SePS 4-2. Tarmo karsintaan maalein 5-4.
Tarmo ja MP nousivat SM-sarjaan.
Romanas Brazdauskis
Romanas Brazdauskis (s. 20. helmikuuta 1964 Kretinga, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa Liettua sai pronssia, ja Brazdauskis pelasi kuusi ottelua muun muassa ottaen 17 levypalloa.
Teemu Kortelainen
Teemu Kortelainen on suomalainen salibandymaalivahti, joka pelaa Rauman SalBan riveissä. Hän on Tapanilan Erän kasvatti.
Kortelainen on pelannut 23 poikien maaottelua. Kortelaisella on palkintokaapissa yksi hopea sekä kaksi pronssia Erästä.
Mihail Vasiljev (käsipalloilija)
Mihail Anatoljevitš Vasiljev (; s. 4. maaliskuuta 1961 Moskova) on Neuvostoliittoa edustanut entinen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi seuratasolla TsSKA Moskovassa.
Vasiljev oli voittamassa MM-kultaa vuonna 1982 Saksassa pelatuissa kisoissa. Hän pelasi maansa joukkueessa kuusi ottelua ja teki viisi maalia Soulin olympialaisissa 1988, joissa Neuvostoliitto voitti kultaa.
Reijo Perälä
Reijo Perälä (s. 1955 Merijärvi, asuinpaikka Kirkkonummi) on toimittaja, historiantutkija ja filosofian tohtori. Ennen eläköitymistään Perälä teki pitkän työuran lehdissä ja Yleisradiossa. Vuonna 2006 Perälä oli käynnistämässä Yle Elävää arkistoa ja vuonna 2007 Yle Areenaa. Yle Areenan, Ylen Elävän arkiston ja yle.fi-etusivutoimituksen ohjelmapäällikkö ja esimies hän oli vuosina 2005-2018.
Aiemmin hän on toiminut Radio Suomen ohjelmajohtajana (1999–2005), Yleisradion Oulun läänin ohjelma-alueen aluepäällikkönä (1989–1999), Oulu-lehden päätoimittajana (1983–1989) ja toimitussihteerinä (1982–1983) sekä toimittajana ja paikallistoimittajana oululaisissa lehdissä (1979–1982).
Perälän kirjoittama artikkelisarja Oulun puutaloista ja puutalokokonaisuuksista palkittiin Suomen kaupunkilehtien vuoden 1983 parhaana lehtiartikkelina. Valtion tiedonjulkistamispalkinto hänelle myönnettiin vuonna 2007 ja Koulutusrahasto Kouran Vuoden sivistysteko -palkinto vuonna 2006 Ylen Elävän arkiston perustamisesta. Perälä on saanut Elävän arkiston ja Yle Areenan toimitustiimien vetäjänä useita media-alan palkintoja.
Reijo Perälä on koulutukseltaan filosofian tohtori, pääaineena yleinen historia. Hän on kirjoittanut satoja artikkeleita Suomen poliittisesta historiasta ja erityisesti maailmansotien välisestä kaudesta. Akateemisissa tutkimuksissaan hän on tutkinut suomalaista äärioikeistoliikehdintää: Lapuan liikettä, pulaliikehdintää, Isänmaallista Kansanliikettä ja niiden julkista kuvaa. Väitöskirjassaan ”Lapuan liike ja sanan mahti” hän on tutkinut, miten Lapuan liike rakensi julkisen kuvansa ja miten oikeistoliike hyödynsi julkisuutta vallankäytön ja painostuspolitiikan osana.
Mihail Vasiljev
Mihail Vasiljev on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Twister (vuoden 1996 elokuva)
Twister on vuonna 1996 julkaistu yhdysvaltalainen katastrofidraamaelokuva. Elokuvan ovat tuottaneet yhdessä Warner Bros. ja Universal Pictures. Se kertoo tornadonmetsästäjistä, jotka kilpailevat oklahomalaista tiimiä vastaan parhaan mahdollisen myrskydatalaitteiston kehittämisessä samalla kun tornadot riehuvat kaupungissa. Elokuvan pääosia esittävät Bill Paxton, Helen Hunt, Jami Gertz, Cary Elwes, Philip Seymour Hoffman, Alan Ruck, Jeremy Davies, Joey Slotnick, Sean Whalen, Todd Field, Wendle Josepher, Scott Thomson, Lois Smith, Zach Grenier, Alexa Vega ja Richard Lineback. Elokuvan on ohjannut Jan de Bont ja sen käsikirjoittivat tieteiskirjailija Michael Crichton sekä hänen vaimonsa Anne-Marie Martin. Elokuva oli vuoden 1996 toiseksi tuottoisin elokuva 55 miljoonalla myydyllä lipullaan tuottaen maailmanlaajuisesti lähes puoli miljardia dollaria. Elokuva oli ehdolla parhaan äänityksen ja parhaiden erikoistehosteiden Oscar-palkintojen saajaksi. Elokuva voitti myös Razzie-palkinnon huonoimmasta yli 100 miljoonaa tuottaneesta käsikirjoituksesta.
Elokuvasta on tehty laite Orlandon Universal Studioon.
Martin Stodius
Martin (Martti, Martinus) Stodius (9. marraskuuta 1590 Turku – 1675 Naantali) oli Turun akatemian professori, teologi, filosofi ja Raamatun suomentaja.
Stodiuksen isä oli Turun linnan kirjuri Henrik Hannunpoika eli Puujalka. Hän kävi koulua Turussa ja opiskeli sitten ilmeisesti Rostockissa ja Wittenbergissä, jossa valmistui maisteriksi. Stodius toimi valmistuttuaan ensin opettajana Turussa ja Viipurissa, vuodesta 1634 vuoteen 1640 Turun lyseon ylimääräisenä kreikan lehtorina ja ajoittain myös rehtorina. Vuonna 1640 hänestä tuli ns. pyhien kielten opettaja ja professori Turun akatemiaan, yksi yhdeksästä ensimmäisestä professorista. Vuonna 1654 hän siirtyi jumaluusopin kolmanneksi professoriksi ja 1658 toiseksi professoriksi. Stodius toimi akatemian eli yliopiston rehtorina kahteen otteeseen, 1658–1659 ja 1646–1647. Stodius toimi savolaisen, viipurilaisen ja hämäläisen ylioppilasmaakunnan ensimmäisenä inspehtorina vuodesta 1653 vuoteen 1660. Vuonna 1660 Stodiuksesta tuli palkkapitäjänsä Naantalin kirkkoherra.
Tutkijana Stodiusta ei juurikaan arvostettu, hän ei julkaissut yhtään itsenäistä tieteellistä teosta. Hänen työnsä 1638 asetetussa Raamatun käännöskomiteassa oli kuitenkin merkittävä, komitea sai koko Raamatun suomennettua vuonna 1642. Stodiusta epäiltiin noituudesta hänen luonnontieteellisten ja kabbalististen harrastustensa takia ja hän oli menettää virkansa. Yliopiston kansleri Pietari Brahe ei vahvistanut konsistorin erottamispäätöstä.
Stodiuksen puolison tiedetään olleen etunimeltään Elisabet.
Lucio Dalla
Lucio Dalla (4. maaliskuuta 1943 Bologna, Italia – 1. maaliskuuta 2012 Montreux, Sveitsi) oli suosittu italialainen laulaja-lauluntekijä, muusikko ja näyttelijä. Hän soitti klarinettia ja kosketinsoittimia.
Dalla sävelsi kappaleen "Caruso" (1986), jonka on sittemmin levyttänyt moni laulaja, muun muassa Luciano Pavarotti ja Andrea Bocelli. Kappale on myös Josh Grobanin albumilla "Closer".. Laulu on kunnianosoitus oopperatenori Enrico Carusolle. Myös Maynard Ferguson levyttänyt kappaleen albumilleen "Brass Attitude".
Mihail Vasiljev (jääkiekkoilija)
Mihail Aleksandrovitš Vasiljev (; s. 3. kesäkuuta 1962 Elektrogorsk) on Neuvostoliittoa ja Venäjää edustanut entinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Hyökkääjänä pelannut Vasiljev aloitti ammattiuransa PHK TsSKA Moskovassa, jossa hän pelasi vuosina 1979–1988. Hän oli voittamassa MM-kultaa 1983 ja sai seuraavana vuonna olympiakultaa Sarajevossa pidetyistä kisoista. Vasiljev nimitettiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1983.
Vasiljev voitti maailmanmestaruuskilpailuista pronssia vuonna 1985 ja hopeaa vuonna 1987. Hän vaihtoi seuraa Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 1989–1990, mutta meni heti seuraavana vuonna Italiaan HC Selvaan.
Vasiljev pelasi 1990-luvun alussa Italiassa AS Varesessa ja EV Bozen 84:ssä, ja vieraili kaudella 1994–1995 seitsemän ottelun verran Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän siirtyi kaudeksi 1996–1997 HC Bolzanoon, jossa hän jatkoi koko loppu-uransa lukuun ottamatta kautta 1997–1998, jonka Vasiljev kulutti pitkälti tanskalaisessa Rødovre IK:ssa. Vasiljev lopetti aktiiviuransa vuonna 2001, jonka jälkeen hän on valmentanut kahden kauden verran Serie A:n joukkueita 2000-luvulla.
Michael Stocklasa
Michael Stocklasa (s. 2. joulukuuta 1980) on liechtensteiniläinen jalkapalloilija. Hän pelaa Liechtensteinin jalkapallomaajoukkueessa ja on Liechtensteinin avainpelaajiin kuuluvan Martin Stocklasan veli.
Fritz Hagmann
Fritz Hagmann (28. maaliskuuta 1901 – 14. joulukuuta 1974) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1924 alle 79-kiloisten sarjasta kaadettuaan finaalissa Belgian Pierre Ollivierin.