hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Malesian liittovaltion territoriot
Malesian liittovaltion territoriot () koostuvat kolmesta Malesian alueesta. Territorioon kuuluvat maan pääkaupunkiterritorio Kuala Lumpur, Labuanin saari Borneon pohjoisrannikolla ja Putrajayan erityishallintoalue. Territorioista on väkiluvultaan suurin maan pääkaupunki Kuala Lumpur, ja yhteensä territorioiden alueella asuu noin 1,7 miljoonaa ihmistä.
Territoriot poikkeavat Malesian osavaltioista siinä että niillä ei ole omaa hallintoa eikä lainsäädäntöelintä, vaan ne ovat suoraan Malesian keskushallinnon alaisia. Territorioilla on yhdessä vastaava asema kuin maan kolmellatoista osavaltiolla. Territorioilla on oma ministeriö, jonka johtava ministeri ("Menteri Wilayah") on territorioiden yhteinen päämies.
Maan pääkaupunki Kuala Lumpur on Malesian ensimmäinen territorio. Se perustettiin vuonna 1974, kun Kuala Lumpurin pääkaupunkialue erotettiin Selangorin osavaltiosta ja se liitettiin suoraan Malesian keskushallinnon hallintoalueeksi. Erottamisen taustalla oli levottomuuksien välttäminen vuoden 1969 rotumellakoiden jälkeen, joissa malaijien ja malesiankiinalaisten välisissä mellakoissa kuoli noin 200 ihmistä. Mellakoiden syynä olivat suuret varallisuuserot rikkaamman kiinalaisväestön ja vähävaraisemman malaijiväestön välillä ja Selangor oli Malesian varakkain osavaltio sen jälkeen kun Singapore erotettiin Malesian liittovaltiosta vuonna 1965.
Labuanin saari irrotettiin Sabahin osavaltiosta ja siitä tehtiin liittovaltion territorio vuonna 1984. Saaresta tehtiin erikoistalousalue, johon Malesian hallitus pyrki luomaan verovapaan pankki- ja investointikeskuksen ennen vuoden
Vuonna 1984 Sabahin osavaltio luovutti Labuanin liittovaltion hallinnan alaisuuteen, jolloin Labuanista tehtiin liittovaltion territorio. Labuanista tehtiin erikoistalousalue, josta Malesia pyrki luomaan verovapaan pankki- ja investointikeskuksen ennen vuoden 1997 Aasian talouskriisiä.
Territorioista uusin on Putrajaya, jonka alueen Malesian liittovaltio osti Selangorin osavaltiolta vuonna 1995 ja territorio siitä tehtiin vuonna 2001. Putrajayasta on muodostettu Malesian uusi hallinnollinen keskus, jonne on siirretty monia maan hallituksen toimipisteitä.
Hajanaisesti sijaitsevien territorioiden keskuuteen on pyritty luomaan yhtenäisyyttä ja ne saivat yhteisen lipun ja hymnin vuonna 2006.
Cartoon Rockers
Cartoon Rockers oli alkuvuodesta 1984 loppuvuoteen 1985 toiminut helsinkiläinen punk rock -yhtye. Yhtye on enemmän popvaikutteista verrattuna aikalaisiinsa punkyhtyeisiin. Sen perustivat hajonneen post-punk-yhtye Silmien rumpali Antti Reini, Mopojen laulaja Teijo Hintikka, Mickey, Marc La Ray ja Widowsista erotettu Kelloggs Bollocks.
Yhtye soitti ensimmäisen lämppärikeikkansa toukokuussa 1984. Poko Recordsin Epe Helenius piti yhtyeen Ramones-vaikutteisesta musiikista, mikä johti levytyssopimuksen solmimiseen. Yhtyeen single "Prostitute" julkaistiin lokakuussa 1984 Eppu Normaalin Pantse Syrjän tuottamana. Yhtye neuvotteli myös levytyssopimuksesta EMI -levy-yhtiön kanssa, mutta Antti Reini jätti Cartoon Rockersin perustaakseen The Voice of Mengelen. Kesällä 1985 Reinin paikan rumpalina korvasi Peppermintiksi kutsuttu rumpali. Suunniteltua levytyssopimusta ei tullut ja Yhdysvaltain kiertue jäi väliin. Peppermint jätti yhtyeen ja tilalle tuli uusi rumpali, joka ei vaikuttanut yhtyeessä kauan, sillä yhtye hajosi loppuvuodesta 1985. Hajoamisen jälkeen laulaja Teijo Hintikka perusti Usher Boys nimisen yhtyeen. Kellogs Bollocks perusti Hangman Juryn ja kuoli hämärissä olosuhteissa vuonna 1993. Kellogsista löytyi vain kolera-altaassa kellunut ilmeisesti veneen potkurin irtileikkaama jalka.
La Pagode
La Pagode on Pariisin 7. arrondissementtissa sijaitseva elokuvateatteri. Teatterissa on kaksi salia ja ohjelmisto koostuu ranskalaisista ja ulkomaisista laatuelokuvista. La Pagoden erikoisuus on japanilainen puutarha, jossa voi odotella näytöksen alkamista.
Läheisen Le Bon Marché -tavaratalon omistaja François-Émile Morin rakennutti paviljongin vaimolleen lahjaksi vuonna 1896. Vuonna 1931 se muutettiin elokuvateatteriksi.
Antigone (Anouilh)
Antigone on ranskalaisen näytelmäkirjailija Jean Anouilh’n kirjoittama tragedianäytelmä vuodelta 1944. Sen on suomentanut Eino Kalima vuonna 1947. Se pohjautuu antiikin Kreikan Antigone-taruun Theban kuninkaan Oidipuksen ja tämän äidin Iokasten tytärestä, sekä Sofokleen sen pohjalta tekemään näytelmään.
Anouilh kirjoitti näytelmän Ranskan natsimiehityksen aikana 1943, minkä sanotaan heijastuvan Antigonen ja kuningas Kreonin vastakkainasetteluun. Kreonin kieltoa ja kuolemanrangaistusta uhmaten Antigone haluaa haudata kapinallisena tuomitun ja kukistetun veljensä Polyneikeen. Näytelmä seuraa varsin tarkoin Sofokleen näytelmän juonta, mutta siitä poiketen Anouilh’n Kreon yrittää suojella Antigonea. Tämän ehdottomuus kuitenkin estää sen. Kreonin joustava suhde lakiin tulkittiin sodan aikana Vichyn hallituksen puolusteluksi, kun taas Antigonen hahmossa nähtiin oikeutus vastarintaliikkeelle.
Näytelmä kuuluu Anouilh’n esitetyimpiin teoksiin.
Alejandro Agag
Alejandro Tarik Agag Longo (s. 18. syyskuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen liikemies ja entinen poliitikko. Nykyään hän toimii Formula E -sarjan toimitusjohtajana.
Agag aloitti moottoriurheilun parissa ostettuaan Formula 1 -televisiointi oikeudet Espanjaan yhdessä Flavio Briatoren kanssa. Hän osti myös enemmistön GP2 -tallista Campos Racing vuonna 2007. Moottoriurheilun parissa Agag on ystävystynyt erityisesti Flavio Briatoren, Bernie Ecclestonen ja Lakshmi Mittalin kanssa. Agag yhdessä Briatoren ja Eccelstonen kanssa omistivat jalkapalloseura Quuens Park Rangersin ostettuaan sen vuonna 2007. He kuitenkin myivät osuutensa Lakshmi Mittallille saman vuoden joulukuussa.
Vuonna 2012 hänet valittiin uuden Formula E -sarjan toimitusjohtajaksi. Sarjassa kilpaillaan sähköauton tyyppisillä kilpa-autoilla. Formula E -luokan vuosittainen maailmanmestaruussarja koostuu vuoden aikana eri puolilla maailmaa ajettavista ePrix -kilpailuista. Formula E -sarjassa kilpaillaan sekä kuljettajien että valmistajien maailmanmestaruustitteleistä. Formula E -sarjan järjestää kansainvälinen autoliitto FIA (Fédération Internationale de l'Automobile), jonka puheenjohtajana toimii nykyään Jean Todt.
Agag meni naimisiin 5. syyskuuta 2002 Ana Aznar Botellan, Espanjan entisen pääministerin José María Aznarin tyttären kanssa. Agagilla on neljä lasta ja hän asuu nykyisin Lontoossa.
Sant’Eustachio
Sant’Eustachio on Rooman kahdeksas rione, jota ympäröivät lännessä Parione ja Ponte, pohjoisessa Campo Marzio, idässä Colonna ja Pigna sekä etelässä Sant’Angelo ja Regola. Sen koko on noin 17 hehtaaria, väkiluku 2 100 ja väestötiheys 12 600 asukasta neliökilometrillä (2013).
Pitkän ja kapean muotonsa ja keskeisen sijaintinsa vuoksi Sant’Eustachio ulottuu monille Rooman historiallisista alueista. Se tunnetaan Sant’Ivo alla Sapienzan barokkikirkosta ja Pyhälle Eustachiukselle pyhitetystä Sant’Eustachiosta sekä Margareeta Parmalaisen Rooman asuntona toimineesta Palazzo Madamasta, jossa Italian senaatti nykyään kokoontuu. Kaupunginosaan kuuluvat myös Piazza della Rotondan aukion pohjoisosa ja sinne pystytetty egyptiläinen obeliski 13. vuosisadalta ennen ajanlaskun alkua; aukion eteläosa ja siellä sijaitseva Pantheon ovat sen sijaan Pignan puolella.
Sant’Eustachion rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Lennart von Wendt
Lennart Olof von Wendt () oli suomalainen lastenneurologian professori.
Hän opiskeli lääketiedettä Oulun yliopistossa ja valmistui lääkäriksi 1974. Von Wendt aloitti lääkärin- ja tutkijan uransa niin ikään Oulussa ja erikoistui lastentauteihin. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1980 aiheenaan perinnöllinen aineenvaihduntasairaus, nonketoottinen hyperglysinemia. Von Wendt keskittyi tutkimuksessaan varhain lastenneurologiaan ja lasten kuntoutukseen ja siirtyi 1980-luvun puolessavälissä Göteborgiin, missä hän toimi ylilääkärinä ja apulaisprofessorina. Vuonna 1989 von Wendt palasi Suomeen Lastenlinnan ylilääkäriksi. Myöhemmällä urallaan hän keskittyi etenkin autismin kirjon sairauksiin ja perusti Suomeen muun muassa autismiin erikoistuneen lääkärikeskuksen. Vuonna 2001 von Wendt meni naimisiin Taina Nieminen-von Wendt kanssa. Hänellä on myös aikaisemmin ollut toinen vaimo, jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Taina Nieminen-von Wendtin kanssa hän sai myös yhden lapsen.
Springer Undergraduate Mathematics Series
Springer Undergraduate Mathematics Series on Springer-kustantamon kirjasarja, joka on tarkoitettu matematiikan opiskeluun korkeakouluissa. Kirjat on kirjoitettu perustutkinto-opiskelijoita. Sarjassa on panostettu moderniin lähestymistapaan ja runsaisaisiin seikkaperäisiin esimerkkeihin. Yhden kirjan laajuus on yhden-kahden lukukauden kurssi, mutta ne soveltuvat myös itseopiskeluun.
Sarjassa on ilmestynyt 67 julkaisua.
Sarjan editoijat ovat Chaplain, M.A.J., Erdmann, K., MacIntyre, A., Süli, E., Tehranchi, M.R. ja Toland, J.F.
Sarjassa on julkaistu alla luetellut kirjat (luettelossa ei ole saman kirjan eri painoksia). Kirjat ovat ilmestymisjärjestyksessä uusimmasta alkaen.
Könttäsummavero
Könttäsummavero, könttävero tai tasasummavero on vero, jonka suuruus ei perustu yksilön toimintaan ja joka siten määrätään verovelvollisille maksettavaksi saman suuruisena. Könttäsummaveron suuruus ei riipu tuloista, varallisuudesta tai kulutuksesta.
Könttäsummaverot kuuluvat kansantaloustieteen osaan julkinen talous (engl. "public economics").
Verovelvollisille kansalaisille määrättynä sitä on kutsuttu henkilöverotuksessa henkilökohtaiseksi tasaveroksi. Könttäsummaveroa on myös henkilöverotuksessa kutsuttu henkiveroksi tai kansalaismaksuksi, jos se on jokaiselle kansalaiselle määräytyvä. Könttäsummaverot ovat nykyään harvinaisia veroja yhteiskunnissa, eikä sellaista ole Suomessa.
Könttäsummaveroin toteuttua maailmaa kutsutaan first best -maailmaksi ja maailmaa, jossa könttäsummaveroja ei voida käyttää tai ei käytetä second best -maailmaksi.
Könttäsummaveroa pidetään täysin tehokkaana eli vääristämättömänä verona. Koska vero ei perustu siihen, mitä ihmiset tekevät, se ei vääristä käyttäytymistä. 
Toisin sanoen könttäsummaverolla verotuksen käyttäytymistä ohjaava vaikutus voitaisiin eliminoida kokonaan. Näin toteutettu verotus tuottaisi vain suoran kustannuksen veron suuruisena. Könttäsummavero ei aiheuttaisi hyvinvointitappioita.
Könttäsummavero on nykyään harvinainen vero. Margaret Thatcher kannatti poll taxia, joka oli eräänlainen könttäsummavero. Poll taxia vastustettiin ankarasti.
Könttäsummavero käytetään veroanalyyseissä vertailukohtana. Oletuksella että könttäsummaveroa ei voi välttää, se toimii muiden verojen tehokkuuden vertailukohtana.
Oikeudenmukaisuussyistä könttäsummavero tuntuu monesta väärältä. Se ei ota huomioon veronmaksukykyä. Monet verot perustuvat veronmaksukyvyn periaatteeseen, jolloin lähtökohtana on se, että suurista tuloista on helpompi maksaa veroa.
Könttäsummavero on regressiivinen vero. Pienituloisille ja varattomille se olisi raskas: vero voisi olla suurempi kuin tulot, jolloin kaikki tulot kuluisivat veronmaksuun. Suurituloisille ja varakkaille se taas olisi suhteellisesti kevyt vero.
Könttäsummaveroja ei suosita nykyisissä yhteiskunnissa, joissa on tarve suurelle verokertymälle ja joissa suositaan tulojen ja kulutuksen verottamista. Tällöin veroa peritään henkilön tuloista ja jokaisesta lisäeurosta maksetaan jonkin verran veroa, mikä varmistaa verotettavan maksukyvyn.
Könttäsummavero on harvinainen vero. Aiemmin Suomessa perittiin henkirahaa, joka oli könttäsummavero. Henkirahan suuruus oli riippumaton henkilön tuloista, mutta se määräytyi sukupuolen mukaan ja siitä saattoi saada vapautuksen useilla eri perusteilla.
Ahvenanmaalla on 220 euron suuruinen televisiomaksu (televisionsavgift), joka peritään kotitalouksilta, mutta se perustuu siihen omistaako televisiolaitteen vai ei.
Isossa-Britanniassa Yle-veroa muistuttavaa BBC licence feetä (£145.50) on kritisoitu, että se olisi könttäsummaveron kaltainen.
Italia on soveltanut könttäveroa uusiin maahan muuttaneisiin asukkaisiin, jotka ovat valinneet könttäveron. Könttävero sen valinneelle on 100 000 euroa vuodessa.
Regola
Regola on Rooman seitsemäs rione, jota ympäröivät luoteessa Ponte, pohjoisessa Parione ja Sant’Eustachio, idässä Sant’Angelo sekä etelässä ja lounaassa Tiberjoki. Sen koko on noin 32 hehtaaria, väkiluku 3 400 ja väestötiheys 10 700 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa tunnetaan renessanssiarkkitehtuurista, erityisesti Piazza Farnesen aukiosta sekä Palazzo Farnesen ja Palazzo Spadan palatseista.
Regolan rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Dani Abalo
Daniel "Dani" Abalo Paulos (s. 29. syyskuuta 1987 Vilagarcía de Arousa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa bulgarialaista Ludogorets Razgradia ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
26. kesäkuuta 2013 Bulgarian pääsarjamestaruuden voittanut Ludogorets Razgrad ilmoitti tehneensä sopimuksen Abalon kanssa, pelaajan jäätyä vapaaksi agentiksi. Hän solmi joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Buddy Valastro, Jr.
Bartolo "Buddy" Valastro, Jr. (s. 3. maaliskuuta 1977 Hoboken, New Jersey) on yhdysvaltalainen kokki, yrittäjä ja tosi-tv persoona. Hän on "Carlo's Bakery" -leipomon omistaja. Hänet tunnetaan kenties parhaiten "Cake Boss" tositelevisiosarjasta. Sarjan ensiesitys oli Yhdysvalloissa huhtikuussa 2009. Suomessa sarjaa on näytetty TV5 -kanavalla sekä TLC -kanavalla.
Valastro syntyi Hobokenissa, New Jerseyssä vanhemmilleen Buddy Valastrolle ja Mary Valastrolle. Hän kasvoi Little Ferryssä sekä Hobokenissa, New Jerseyssä.
11-vuotiaana Valastro alkoi työskennellä isänsä rinnalla perheen "Carlo's Bakery" -leipomossa. Hänen isänsä kuoli vuonna 1994 Valastron ollessa 17-vuotias. Hänestä tuli isänsä jatkaja leipomossa. Myös Valastron neljä sisarta, Grace, Lisa, Mary, ja Madeline, työskentelevät "Carlo's Bakery"ssä.
Valastro on "Cake Boss" -sarjassa näytetyn leipomon "Carlo's Bakery"n omistaja ja pääleipuri. Sarjan suosion myötä "Carlo's" on avannut seitsemän uutta liikettä. Liikkeitä on New Jerseyssä kuusi: Hobokenissa, Marltonissa, Morristownissa, Red Bankissa, Ridgewoodissa sekä Westfieldissä. Las Vegasissa, Nevadan osavaltiossa on myös yksi "Carlo's" -liike.
Valastro asuu New Jerseyssä vaimonsa Lisan (v. 2001) ja heidän neljän lapsensa kanssa.
Jamaica (Robertinon kappale)
Jamaica on italialaisen laulajan Robertinon singlejulkaisu, joka on tehty Tanskassa. Robertinoa säestää Otto Franckerin orkesteri.
Julkaisuvuosi on 1962.
Levy-yhtiö on Triola ja singlen luettelotunnus TD 45-91.
Xianbit
Xianbit tai xianbeit olivat turkkilaisia- tai mongolikieliä puhunut kansa Kiinan historiassa. Muutettuaan nykyisen Mongolian alueelta Kiinan puolelle he perustivat useita eri dynastioita. Näistä menestyksekkäimpiä olivat xianbeihin kuuluvien tabghachien perustamat dynastiat.
Xianbit olivat alun perin itäisten huiden alaryhmä. Itäiset hut joutuivat xiongnuiden vallan alle noin vuonna 209 eaa. ja he maksoivat näille veroja seuraavan kahden vuosisadan ajan. Noin 50-luvulla jaa. xianbit muuttivat nykyiseen Pohjois-Mongoliaan sulauttaen itseensä osan xiongnuista. Xiongnuista poiketen xianbit eivät aluksi muodostaneet keskusvaltiota Mongolian alueelle. Tanshihuai yhdisti tasankoalueen lyhyesti valtakautensa aikana vuosina 136-181, mutta hän ei jättänyt itselleen perillistä. Valtiorakennelma alkoi muodostua vasta kun xianbit muuttivat nykyisen Kiinan alueelle. Eri xianbiryhmät perustivat Kiinan alueella useita eri dynastioita. Xianbien "Gifu"-klaani perusti myöhemmän Qin-dynastian (385–431) nykyisessä Shaanxissa ja Murong-suku perusti useamman Yan-nimellä tunnetut valtiot nykyisen Pekingin ja Shandongin alueelle vuosina 337 vuoteen 410. Murong-suvun toinen ryhmä muutti länteen Qinghaihin, jossa he kukistivat paikalliset qiangit ja perustivat Achai-dynastian, jonka valloitti puolestaan lopulta Tibet vuonna 638. Tabghachit puolestaan valloittivat alueita pohjoisesta Shaanxista ja he perustivat Pohjoisen Wei-dynastian (386–528), joka sittemmin yhdisti Pohjois-Kiinan valtansa alle.
Tabghach Hong, joka hallitsi vuosina 471-499 nimellä Xiaowendi, muutti pääkaupunkinsa Datongista Luoyangiin. Hän myös pakkokiinalaisti tabghachien tavat ja sukunimet. Xiaowendin muihin uudistuksiin kuului talonpoikaisarmeija, jonka myötä jokainen talonpoikia toimi valtion miliiseinä. Armeijan heimosotilaiden suuren kapinan jälkeen vuonna 523 Yuwen Tai perusti läntisen Wei-dynastian, josta tuli sittemmin pohjoinen Zhou-dynastia. Yuwen kumosi kiinalaistamispolitiikan, mutta hyödynsi Xiaowendin luomaa talonpoikaismiliisiä valloittaessaan Sichuanin ja yhdistäessään pohjoisen vuonna 577. Yuwenit kukisti vallasta kenraali nimeltä Yang Jian, joka näin perusti Sui-dynastian ja kahdeksaa vuotta myöhemmin tämän jälkeen vuonna 589 hän yhdisti koko Kiinan.
He eivät tiedä mitä tekevät
He eivät tiedä mitä tekevät on Jussi Valtosen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 2014 Tammen kustantamana. Teos on Valtosen kolmas romaani. Se sai vuoden 2014 Finlandia-palkinnon.
Valtonen kirjoitti romaania kuusi vuotta. Palkintotilaisuudessa hän kertoi purkaneensa kirjassa omaa hämmennystään muuttuvassa maailmassa:
Tarinan alussa on nuoripari, suomalainen Alina ja yhdysvaltalainen Joe, joille syntyy lapsi. Joe palaa kotimaahansa, Alina jää lapsen kanssa Suomeen. Samuel-pojasta tulee hänen varttuessaan radikaali, joka kiinnostuu eläinten oikeuksista ja ympäristöasioista. Joen tytär Rebecca saa käyttöönsä tulevaisuuden huippulaitteen iAmin, joka ohjaa käyttäjänsä ajatuksia ja tekemisiä.
Teoksessa on sekä scifiä että jännityskirjan aineksia, jotka Valtonen on Yleisradion toimittajan Marjut Tervolan mukaan onnistunut yhdistämään nykymaailman ristiriitoja hyvin luotaavaksi romaaniksi. Tervola nostaa sen George Orwellin "1984:n" ja Aldous Huxleyn "Uljaan uuden maailman" seuraajaksi. Teoksessa on myös pistävää Suomi-satiiria, jonka taustalla on Valtosen paluu Yhdysvalloista suomalaiseen yliopistomaailmaan.
"He eivät tiedä mitä tekevät" oli Suomen vuoden 2014 myydyin kotimainen kaunokirja 73 800 kappaleella.
Vuoden sana
Vuoden sana on Yleisradion vuosittain järjestämä kilpailu, jossa yleisöehdotuksista äänestetään kutakin vuotta parhaiten kuvaava sana.
Lukujen historia
Lukujen historia on Graham Fleggin toimittama kirja, joka kertoo matematiikan historiasta. Kirjan on suomeksi julkaissut Art House ja kääntänyt Hannu Karttunen. Kirjan perustuu Fleggin järjestämään luentosarjaan lukujen historiasta. Suomenkielisessä laitoksessa on lisäksi mukana professori Ulla-Maija Kulosen arikkeli suomalaisista ja suomalais-ugrilaisista lukusanoista. Kirja käsittelee myös laskemisen apuvälineiden historiaa ja kehitystä helmitauluista tietokoneisiin. Tämän takia suomenkielisen laitoksen alaotsikko on sormilla laskemisesta tietokoneisiin. Kirja sopii kaikille matematiikasta, kielistä ja kulttuureista kiinnostuneile sekä näiden alojen opiskelijoille.
Huulet (täsmennyssivu)
Huulet voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ekokompassi
Ekokompassi on pk-yrityksille ja tapahtumille soveltuva kevennetty ympäristöjärjestelmä. Ekokompassi on kehitetty helpottamaan yritysten sekä tapahtuminen ympäristöasioiden hallintaa ja ympäristöjohtamista. Toiminnan tavoitteena on parantaa ympäristön tilaa sekä taata yritysten asiakkaille ja tapahtumakävijöille mahdollisimman ympäristöystävälliset palvelut.
Ekokompassin avulla yritykset voivat koota yhteen ja järjestelmällisesti kehittää ympäristöasioitaan. Ekokompassi tapahtuma -ympäristöjärjestelmä tarjoaa toimintamallin ympäristöystävällisen, laadukkaan ja vastuullisen tapahtuman järjestämiseksi.
Ekokompassi on tällä hetkellä saatavilla pääkaupunkiseudun ja Hyvinkään alueella toimiville pk-yrityksille sekä pääkaupunkiseudun tapahtumille. Ekokompassi tapahtuma -palvelu on suunnattu isoille yleisötapahtumille, kuten festivaaleille, konferensseille ja urheilutapahtumille.
Ekokompassin takana ovat pääkaupunkiseudun kunnat, HSL, Helsingin Energia ja HSY.
Yritys tai tapahtuma ilmoittaa halukkuudestaan lähteä rakentamaan Ekokompassi-ympäristöjärjestelmää täyttämällä sähköisen ilmoittautumislomakkeen tai ottamalla yhteyttä sähköpostitse/puhelimitse. Ekokompassi-yhteistyön alussa yritys sitoutuu noudattamaan Ekokompassin sääntöjä sekä hyväksyy Ekokompassin maksut (liittymismaksun ja vuosimaksun) tekemällä sopimuksen HSY:n Ilmastoinfon kanssa.
Ekokompassin rakentamisessa edetään lähtötason kartoittamisesta ja ympäristövaikutusten arvioimisesta lopullisen ympäristöohjelman laatimiseen. Prosessin aikana koko yrityksen toiminta tarkastetaan, ja lopuksi puolueeton asiantuntija todentaa (auditoi) yrityksen ympäristötyön.
Läpäistyään Ekokompassin auditoinnin yritys tai tapahtuma saa Ekokompassi-todistuksen ja oikeuden käyttää Ekokompassi-logoa markkinoinnissaan. Ekokompassi-todistus on voimassa kolme vuotta.
Metso DNA
Metso DNA on Metson luoma käyttöliittymä. Metso toimittaa automaation tärkeimmät komponentit I/O-korteista palvelimiin ja Metso DNA käyttöliittymiin.
Metso DNA -käyttöliittymässä operoija ohjaa prosessia kuten valvomosta. Voimalaitoksen toimintoja voidaan ohjata ja valvoa. Ohjelmasta saadaan mittaustietoja (AI, Analog Input ja BI, Binary Input), sekä lähetetään ohjaustietoja (AO, Analog Output ja BO Binary Output) joilla ohjataan esimerkiksi pumppuja tai venttiileitä.
Camden Fort Meagher
Camden Fort Meagher on rannikkolinnoitus Irlannissa Corkin piirikunnassa lähellä Crosshavenia. Spike Islandilla sijaitsevan Fort Mitchellin, Whitegaten Fort Davisin ja samoin Crosshavenissa olevan Templebreedyn patterin kanssa linnoitus suojasi Corkin sataman suuta. Linnoituksen vanhimmat osat ovat 1500-luvulta, mutta nykyinen 45 aarin linnoitus on valmistunut Britannian asevoimille 1860-luvulla nimellä Fort Camden. Linnoitus luovutettiin vuonna 1938 Irlannin asevoimille muiden niin sanottujen sopimussatamien () tilojen mukana. Tällöin linnake sai nimekseen Fort Meagher ja se oli asevoimien hallussa aina vuoteen 1989 saakka, jolloin se luovutettiin Corkin piirikunnalle.
Linnake rapistui, kunnes 2010 joukko paikallisia vapaaehtoisia aloitti alueen kunnostamisen muistomerkiksi ja turistikohteeksi. Linnake sai uuden nimen Camden Fort Meagher ja se on museona avoinna yleisölle.
Vickers-konekivääri
Vickers-konekivääri on brittiläisen Vickersin alun perin Britannian maavoimille valmistamasta vesijäähdytteisestä .303" (7,7 mm) konekivääristä käytetty nimitys. Ase vaati kuudesta kahdeksaan hengen miehistön, joka ampujan ja lataajan lisäksi kantoi asetta ja ampumatarvikkeita. Ase oli käytössä ennen ensimmäistä maailmansotaa aina 1960-luvulle saakka. Maavoimien lisäksi aseen ilmajäähdytteinen versio oli käytössä useissa ensimmäisen maailmansodan lentokoneissa.
Ase esiteltiin 26. marraskuuta 1912 ja se poistettiin palveluskäytöstä vuonna 1965. Ase julistettiin vanhentuneeksi huhtikuussa 1968.
Se oli ilmajäähdytteinen ase, joka suunniteltiin Sopwith 11/2 Strutteriin. Piipun vaippaa oli laajennettu ilmankierron parantamiseksi ja sen luistiin oli tehty mahdollisuus synkronoinnin mahdollistamiseksi, mikä mahdollisti propellin kehän läpi ampumisen. Ase painoi 12,47 kg.
Ase oli vuonna 1917 julkistettu Mk1*:n muunnos ja sekin oli tarkoitettu ilmavoimien tarpeisiin. Aseessa oli pienempi piipun vaippa, joka mahdollisti sen asentamisen pienempään reikään. Paino oli samalla laskenut 10 kg:aan. Ilmavoimien malleista tehtiin myös SU-versiot, joissa oli mahdollisuus suurempaan tulinopeuteen.
Ase oli myös lentokoneisiin suunniteltu versio, jossa oli parannettu lataussysteemiä. Versiosta tehtiin kahta mallia A ja B, joista ensimmäisessä oli oikeanpuoleinen ja toisessa vasemmanpuoleinen lataus.
Lentokonease, joka oli sama kuin Mk2* varustettuna pidennetyllä liekinsammuttimella. Sammuttimen tehtävänä oli suojata moottorinsuojusta vaurioilta.
Panssaroituihin ajoneuvoihin suunniteltu versio. Aseen perustana oli Mk1, johon oli lisätty uusitty jäähdytysjärjestelmä sekä tehty joitakin pienempiä muutoksia. Testeissä versio Mk4B osoittautui paremmaksi, joten mallin tuotannosta luovuttiin.
Samoin panssaroituihin ajoneuvoihin suunniteltu versio, joka pohjautui Mk1:een. Se oli myös varustettu uudella jäähdytysjärjestelmällä, jossa jäähdytysneste oli vaunun sisällä mahdollistaen jatkuvan kierron. Ase oli Britannian armeijan panssaroitujen ajoneuvojen vakioase vuoteen 1934, jolloin se todettiin vanhentuneeksi.
Mk3:een pohjautuva lentokonease, jossa uusittu kannen aukaisumekanismi.
Panssaroituihin ajoneuvoihin suunniteltu Mk4B:hen pohjautuva ase, jonka piipun vaihtoa oli helpotettu. Ase oli lisäksi varustettu tiivistyvällä vaipalla. Asetta valmistettiin sekä oikea että vasenkätisenä.
Tämä versio oli vahvennetulla kiinnityksellä, vahvemmalla vaipalla ja paremmalla jäähdyttimellä varustettu panssariajoneuvoversio.
Versiot 4-7 julistettiin vanhentuneiksi elokuussa 1944 ja yksikään lentokonemalli ei ollut enää Britannian ilmavoimien käytössä toisessa maailmansodassa. Ase oli myös Yhdysvaltain maavoimien käytössä nimikkeellä "U.S. Machine Gun, Cal .30in, M1915". Meksiko osti pienen määrän aseita vuonna 1922. Vickers valmisti asetta myös 7,92 mm Mauser patruunalle sovitettuna, mitä myytiin muun muassa Boliviaan, Paraguayhin ja mahdollisesti Argentiinalle.
Toreadorien valssi
Toreadorien valssi ("La Valse des toréadors") on ranskalaisen näytelmäkirjailija Jean Anouilh’n kirjoittama komedianäytelmä vuodelta 1951. Sen on suomentanut Ritva Arvelo vuonna 1977.
Tarinassa ikääntymistään inhoava kenraali St. Pé yrittää pitää yllä mainettaan naistenmiehenä ja soturina, mutta yrittää kuitenkin olla loukkaamatta sairasta vaimoaan. Kenraalin kirjoittaessa muistelmiaan vaimo huutelee sairasvuoteeltaan huomautuksia miehen uskottomuudesta, ellei fyysisestä niin ainakin henkisestä. Paikalle saapuu yllättäen neiti Ghislaine, ikäneito joka on vuosikymmeniä odottanut kenraalin ”vapautumista” hänen puolisokseen. Sekä rouva St. Pé että neiti Ghislaine yrittävät tragikoomisesti riistää hengen itseltään. Lopulta neiti Ghislaine päättääkin avioitua kenraalin miessihteerin kanssa, joka paljastuukin kenraalin aviottomaksi lapseksi.
"Toreadorien valssi" sai kantaesityksensä Pariisin Comédie des Champs-Elysées -teatterissa 8. tammikuuta 1952, pääosissa Claude Sainval ja Marie Ventura. Näytelmän Yhdysvaltain-kantaesitys New Yorkin Broadwaylla sai useita Tony-palkintoehdokkuuksia ja voitti New York Drama Critics’ Circlen palkinnon näytäntövuoden parhaana ulkomaisena näytelmänä.
Näytelmän pohjalta ohjasi John Guillermin vuonna 1962 elokuvan "Toreadorien valssi" tai "Toreadorivalssi", jossa tapahtumat sijoittuvat Ranskan sijasta Englantiin. Miespääosaa elokuvassa esittää Peter Sellers.
Matematiikan ilot
Matematiikan ilot – näe matematiikka ympärilläsi ("The Joy of Mathematics") on Theoni Pappasin kirjoittama kirja, joka esittelee matematiikkaa ja sen merkitystä arjessa ja kulttuurissa. Lisäksi se käsittelee matematiikan historiaa. Kirjan on suomentanut Juha Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 1999. Kirjassa on mustavalkoinen kuvitus ja 256 sivua. Kirjalle on tehty jatko-osa "Lisää matematiikan iloja".
Josef Ackermann
Josef Meinrad Ackermann (s. 7. helmikuuta 1948 Walenstadt, Sankt Gallen) on sveitsiläinen yritysjohtaja ja taloustieteen tohtori. Hän toimi aiemmin Deutsche Bankin pääjohtajana.
Yleislääkäri Karl Ackermannin pojaksi syntynyt Josef Ackermann opiskeli Sankt Gallenin yliopistossa (HSG) talous- ja yhteiskuntatieteitä. Hän avioitui vuonna 1977 suomalaisen taloustieteilijä Pirkko Mölsän kanssa, ja pariskunta tunnetaan oopperan ystävinä.
Ackermann aloitti uransa Schweizerische Kreditanstaltin (SKA) palveluksessa 1977, eteni johtoryhmän jäseneksi ja oli toimitusjohtajana 1993–1996. Ackermann toimi Deutsche Bankin johtotehtävissä vuodesta 1996 vuoteen 2012. Vuonna 2009 Ackermannin tulot Deutsche Bankin pääjohtajan tehtävästä olivat lähes 8 miljoonaa euroa. Vuosina 2012–2013 Ackermann toimi sveitsiläisen Zurich Insurance Group -vakuutusyhtiön hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2003–2013 hän toimi Siemens AG:n hallintoneuvoston jäsenenä.
Ackermann on toiminut Bilderberg-ryhmän ohjauskomitean jäsenenä.. Hän on toiminut myös StoraEnson hallituksen jäsenenä, London School of Economicsin ja Frankfurtin Goethe-yliopiston vierailevana professorina, Shellin johtajistossa ja Maailman talousfoorumin hallituksen puheenjohtajana.
Ackermann on yksityisiä sijoittajia edustavan Kansainvälisen rahoitusinstituutin IIF:n puheenjohtaja sekä Bank of Cypruksen hallituksen puheenjohtaja.
Tamariskikasvit
Tamariskikasvit (Tamaricaceae) on 90-lajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon mm. kohokkikasvit (Caryophyllaceae) kuuluvat.
Tamariskikasvit ovat puuvartisia ja usein kuiviin kasvuolosuhteisiin sopeutuneita kseromorfisia kasveja. Lehtikannat ovat usein leveät lehtien pieneen kokoon nähden. Pienikukkainen kukinto on tavallisesti terttumainen, mutta kukat voivat olla myös yksittäin terminaalisesti. Verhiö saattaa olla alaosastaan yhdislehtinen. Heteitä kukassa on yhtä monta tai enemmän kuin terälehtiä; kun niitä on paljon, useimmat ovat yhdistyneet tyvestään viideksi kimpuksi; ponnet kiinnittyvät palhoihin vaihtelevin tavoin. Mesiäinen on enemmän tai vähemmän kiekkomainen, ja teriö ja hetiö sijaitsevat sen päällä, tai mesiäinen sijaitsee hetiön sisä- tai ulkopuolella; harvoin mesiäinen puuttuu. Yhdislehtinen ja kehänalainen sikiäin muodostuu kahdesta viiteen emilehdestä, tavallisesti emilehtiä on kolme tai neljä. Vartalo saattaa olla lyhyt, tavallisesti kuitenkin pitkä ja haarainen; haarojen päissä sijaitsevat laajentuneet luotit. Kussakin emilehdessä on vähintään kaksi tai paljon siemenaiheita. Hedelmä on kotamainen ja avutuva. Siemenessä on karvoja kannattimeen kiinnittyvässä päässä. Ravintovarasto eli endospermi on tavallisesti niukka sekä öljy- ja proteiinipitoinen. Siemenessä on tavallisesti myös ohut ns. ulkovalkuainen eli perispermi. Kromosomiluku on yksiannoksisena n = (11) 12.
Tamariskikasvit on Vanhan maailman heimo ja runsaimmillaan Välimeren alueelta Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Yksi laji kasvaa myös Skandinaviassa ja yhdellä kasvupaikalla Suomenkin puolella (pensaskanerva "Myricaria germanica").
Tamariskikasveihin sisällytetään viisi sukua ja 90 lajia. Yli puolet niistä (55) kuuluu tamariskien sukuun ("Tamarix"). Läheisin sukulaisheimo on suolakukkakasvit (Frankeniaceae).
Tamariskikasvisuvut:
"Reaumuria"-lajeilla on muista tamariskikasveista poiketen verson haarojen päissä yksittäiset kukat, joissa on kiertynyt eli kontortti teriö ja sen tyven sisäpuolella suomut. Heteitä on paljon ja ne syntyvät kymmenestä aiheesta. Kukassa ei ole mesiäistä, ja siemenissä on endospermi.
Tamariskit ("Tamarix") voivat olla rakennus- ja polttopuun, parkituksessa käytettyjen tanniinien, väriaineiden ja rohtojen tuottajia, ja niitä kasvatetaan myös koristepensaina ja tuulensuojaksi mm. Välimeren rannikoilla. Lajin "T. mannifera" erittämää mannaa voidaan käyttää ravinnoksi.
Sähköturvallisuuden edistämiskeskus
Sähköturvallisuuden edistämiskeskus STEK ry on yleishyödyllinen yhdistys, jonka tehtävänä on tuottaa, kerätä ja jakaa tietoa sähkön turvallisesta ja luotettavasta käytöstä, energiatehokkaista sähköistysratkaisuista sekä älykkään sähkön käytöstä.
STEK on sähköistysalan tulevaisuudenvision" Hyvinvointia sähköllä - visio 2030" allekirjoittajayhteisö.
STEK jakaa kaksi kertaa vuodessa rahoitusta hankkeille, jotka edistävät vision teemojen toteutumista.
STEKin jäsenjärjestöjä ovat:
Huulet (taideteos)
Huulet on Marjatta Kekin tekemä tilateos Kontulan metroasemalla Helsingissä. Aniliinin väriset huulet ovat aseman lippuhallin lasisessa ulkoseinässä. HKL:n tiloissa oleva teos on kustannettu Helsingin kaupungin taidemuseon julkisen taiteen määrärahoista. Teos on tehty vuonna 2003.
Rakennuksen muotokieli on niukkaa, asiallista ja pelkistettyä, ja "Huulet" on sen lämmin ja aistillinen vastakohta.
Tributyylifosfaatti
Tributyylifosfaatti (CHPO) on organofosfaatteihin kuuluva yhdiste ja butanolin ja fosforihapon muodostama esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena, muovien pehmittimenä ja eräiden metallien eristämiseen malmeista.
Huoneenlämpötilassa tributyylifosfaatti on väritöntä siirappimaista nestettä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta butanoliksi ja fosforihapoksi. Vettä paremmin tributyylifosfaatti liukenee etanoliin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja rikkihiileen. Tributyylifosfaatti on heikko koliiniesteraasin inhibiittori.
Tributyylifosfaattia valmistetaan fosforyylikloridin ja butanolin välisellä reaktiolla.
Tributyylifosfaattia voidaan käyttää metallurgiassa eräiden metallien kuten harvinaisten maametallien, uraanin ja plutoniumin erottamiseen mineraaleistaan hydrometallurgisella uuttoprosessilla. Yhdistettä käytetään myös selluloosaesterien liuottamiseen, muoveissa pehmentimenä, teollisuudessa vaahtoutumisenestoaineena, maalien, lakkojen ja väriainepastojen valmistamiseen, lämmönsiirtoaineena ja palamattomana hydrauliikkanesteenä lentokoneissa.
Linnan vieraskutsut
Linnan vieraskutsut tai Juhlat linnassa ("L’Invitation au château") on ranskalaisen näytelmäkirjailija Jean Anouilh’n kirjoittama komedianäytelmä vuodelta 1947. Sen on suomentanut ainakin Eino Kalima vuonna 1949.
Satiirisen näytelmän teemana on rahan ja rakkauden suhde. Näytelmän keskiössä ovat kaksoset Horace ja Frédéric, joka toteutetaan kaksoisroolina. Horace on itsekeskeinen playboy, Frédéric taas herkkä ja hyväsydäminen. Frédéric rakastuu hemmoteltuun Dianaan, joka on enemmän kiinnostunut Horacesta. Frédéricin ja Dianan kihlajaisten kunniaksi järjestetään juhlat, ja Horace yrittää juonia Dianaa itselleen. Hän kutsuu niihin köyhän balettitanssija Isabellen ja loihtii tästä Pygmalionin tapaan aristokraattisen kaunottaren juhlien keskipisteeksi. Isabelle kokee tilanteen nöyryyttäväksi, vaikka on äitinsä yllyttämänä suostunut leikkiin.
Näytelmän kantaesityksen marraskuussa 1947 Théâtre de l’Atelierissa Pariisissa ohjasi Peter Brook.
Yleisradion Televisioteatteri tuotti tekstin pohjalta televisionäytelmän "Juhlat linnassa" vuonna 1966. Sen ohjasi Seppo Wallin ja pääosia esittävät Lasse Pöysti, Ruth Snellman ja Marita Nordberg.
Lyijykukkakasvit
Lyijykukkakasvit (Plumbaginaceae) on yli 600 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten kasvien lahkossa Caryophyllales.
Lyijykukkakasvit ovat monivuotisia ruohoja tai pensaita, harvoin kiipeileviä köynnöksiä. Niihin kerääntyy vain vähän oksalaattia, ja varren sekundaarinen paksuuskasvu on tavanomaisesta poikkeavaa. Kasveissa on lima- ja suolarauhasia. Lehdet ovat leveäkantaisia, usein lyhytruotisia ja/tai ehytlaitaisia. Kukan verhiö on yhteen kasvanut, toisinaan värikäs, ja teriö on kiertynyt eli kontortti. Heteet sijaitsevat kohdakkain terälehtien kanssa, ja mesiäinen sijaitsee tavallisesti palhojen tyvellä (vain harvoin muualla). Sikiäin on kehänalainen ja yhdislehtinen, viidestä emilehdestä muodostunut. Luotit voivat olla pallomaisia. Siemenaiheet ovat suoria ja niissä on pitkä ja kiemurainen varsi eli funikulus. Hedelmä on toisinaan hyvin kehittyneen ja rengasmaiseksi siiveksi muodotuneen verhiön suojaama. Siemenessä on vihreä alkio.
Lyijykukkakasvien levinneisyys käsittää pääasiassa Välimerenmaista Keski-Aasiaan ulottuvan alueen. Heimon lajeja tavataan hajanaisesti muissakin osissa maapalloa. Lyijykukkakasveissa on suolamailla ja kuivilla kasvupaikoilla viihtyviä lajeja; esim. ikiviuhkoissa ("Limonium") on meheviä suolakkokasveja (sukkulenttisia halofyyttejä).
Lyijykukkakasvien läheisin sukulaisheimo on tatarkasvit (Polygonaceae), jonka kanssa ne muodostavat yhteisen kladin Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Mainitulle kladille ovat tunnusomaisia muun muassa ruohovartisuus, eräiden flavonolien, myrisetiinin ja kinonien esiintyminen, johtojänteiden esiintyminen varren sekä kuoressa eli korteksissa että ytimessä, johtojännelieriön kolmeaukkoisuus varren nivelkohdissa, leveä lehtikanta, rauhasten esiintyminen sikiäimessä, yksi ainoa siemenaihe kukassaan, laajentunut verhiö hedelmän suojana ja leviämisen auttajana ja eräät siemenkuoren anatomiset yksityiskohdat. Eräät sinisiipitoukat alaheimosta Lycaeninae käyttävät melko yleisesti kladin kasveja ravintonaan varmaankin lehtien polyfenolien vuoksi.
Aikaisemmin systematiikkansa historiassa lyijykukkakasveja on pidetty esikkokasvien (Primulaceae) sukulaisina. Niiden kanssa on yhteistä terävastaiset heteet, terälehtien ja heteiden yhteiset aiheet ja enemmän tai vähemmän yhdislehtinen teriö. Heimot eivät kuitenkaan ole sukulaisia; esikkokasvit ovat lahkossa Ericales.
Lyijykukkakasvien heimo koostuu kahdesta alaheimosta, 27 suvusta ja 836 lajista.Lyijykukkakasveja käytetään lääke- ja koristekasveina. Lääkekasveja ovat euroopanlyijykukka ("Plumbago europaea"; hammassärkyyn), vitilyijykukka ("P. zeylanica", syn. "P. scandens"; hammassärkyyn sekä ihosairauksiin) ja meri-ikiviuhko ("Limonium vulgare"; keuhkosairauksiin). Koristekasveina käytetään esimerkiksi tarhalaukkaneilikkaa ("Armeria" Maritima-ryhmä) kivikkoryhmissä, "Acantholimon"-lajeja lauhkeammilla alueilla, sinilyijykukkaa ("Plumbago auriculata", syn. "P. capensis") ja punalyijykukkaa eli mönjäkukkaa ("P. indica", syn. "P. rosea") huonekasveina, ikiviuhkoja ("Limonium") ja sinikkoja ("Ceratostigma") reunuskasveina ja ikikukka-asetelmiin.
Reino Kallio
Reino Kallio (s. 1939 Lapua) on suomalainen tietokirjailija sekä maakunta- ja paikallishistorioitsija. Hän on sotaorpo.
Kallio, joka tuli ylioppilaaksi Lapuan yhteislyseosta 1958, valmistui Jyväskylän yliopistosta filosofian maisteriksi 1964, lisensiaatiksi 1978 ja filosofian tohtoriksi 1982. Hän hoiti oppikoulun, lukion ja peruskoulun lehtorin virkoja 1964–1999 aluksi Pihtiputaalla sekä vuodesta 1970 lähtien Lahdessa (pääasiassa Salpausselän lukiossa) eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Lisäksi hän oli perustamassa Pihtiputaan lukiota ja toimi sen ensimmäisenä rehtorina 1967–1970. Jyväskylän yliopiston historian laitoksen assistenttina hän oli vuoden 1966. Vuodesta 1986 lähtien Kallio on toiminut Suomen Historiallisen Seuran tutkijajäsenenä.
Historiantutkijana Reino Kallio on perehtynyt erityisesti Etelä-Pohjanmaan 1700- ja 1800-luvun historiaan. Hänen väitöskirjansa koski Pohjanmaan kylähallintoa eli oltermannilaitosta, missä yhteydessä hän selvitti kyläjärjestysten ja niistä varsinkin alkuperäisen Lapuan lain (1843) sisällön ja merkityksen. Tutkimustensa perusteella hän loi käsitteet pitäjänlaki ja pitäjäkuri, mutta joutui puukkojunkkariuden synnystä pitkäaikaiseen kiistaan professori Heikki Ylikankaan kanssa.
Käräjäpöytäkirjojen ja paikallisarkistojen lähteiden perusteella Kallio perehtyi Suomen nuorisorikollisuuden syntyhistoriaan sekä loi nykyisen voimassa olevan puukkojunkkariteorian. Siitä on käytetty nimitystä nuorisokapinateoria, joka on lähellä kansainvälisesti tunnetun sosiologin Anthony Giddensin leimaamisteoriaa. Kallion teorialla on perusteltu muun muassa sosiaalisen syrjäytymiskäsitteen käyttöönottoa ja sisältöä Suomessa.
Lisäksi hänen onnistui yhdessä Timo Kallion kanssa todistaa tunnetun kansannäytelmän "Pohjalaisia" todelliseksi kirjoittajaksi alahärmäläinen Anton Kangas. Reino Kallio on julkaissut kymmenkunta historiateosta ja noin 50 tieteellistä tai asia-artikkelia.
Agía Marína (Léros)
Agía Marína () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Léroksen saarella ja kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 372 (vuonna 2011). Agía Marína on Léroksen saaren pääkaupunki sekä Léroksen kunnan kuntakeskus.
Agía Marína on mahdollisesti saaren ensimmäinen kaupunki. Se on kasvanut nykyisin yhteen saaren aiemman pääkylän Plátanoksen, jossa Léroksen kunnantalo edelleen sijaitsee, sekä Pantélin kalastajakylän kanssa. Kylät sijaitsevat varsinaisen kaupungin itäpuolella. Lähellä sijaitsee myös Léroksen keskiaikainen linna eli Kástro (myös "Kástro Panagías", ”Neitsyt Marian linna”).
Agía Marínan rakennuskannassa yhdistyvät perinteinen kreikkalainen saaristotyyli sekä uusklassiset rakennukset. Léroksen arkeologinen museo sijaitsee kaupungissa. Kaupungin satama on saaren toiseksi suurin Lakkín sataman jälkeen. Kaupunki on nimetty Pyhän Margareetan eli Pyhän Marinan ("Agía Marína") mukaan.
Lakkí
Lakkí (; kath. Λακκίον, "Lakkíon"; ) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Léroksen saarella ja kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 058 (vuonna 2011).
Lakkí sijaitsee lahdenpohjukassa Léroksen lounaisrannikolla noin neljä kilometriä saaren pääkaupungista Agía Marínasta etelään. Kaupunki on Léroksen suurin satama ja sieltä on yhteydet Pireukseen, Dodekanesian muille saarille sekä myös joillekin Kykladien saarille. Lakkí on myös saaren kaupallinen keskus.
Lakkín rakensivat italialaiset 1930-luvulla ja monet sen rakennukset ovat peräisin italialaisvallan ajalta, joka jatkui 1940-luvulle. Kaupungissa sijaitsee Léroksen sotamuseo.
Benjamin (beachfutispelaaja)
Benjamin Pereira da Silva (tunnetaan paremmin nimellä Benjamin; s. 29. toukokuuta 1969 Rio de Janeiro) on brasilialainen beachfutispelaaja. Benjamin on voittanut Brasilian beachfutismaajoukkueen paidassa yhdeksän MM-kultaa sekä yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin. Vuoden 2006 kisoissa hänet valittiin sekä kisojen toiseksi parhaaksi pelaajaksi ja toiseksi parhaaksi maalintekijäksi eli hänet palkittiin sekä Silver Ballilla että Silver Shoella. Silver Ballin Benjamin saavutti myös vuoden 2008 kisoista ja Bronze Ballin eli turnauksen kolmanneksi parhaimman pelaajan palkinnon vielä vuoden 2009 kisoista. Benjamin on pelannut kuusissa MM-kilpailuissa, joista jokaisesta hän on saavuttanut mitalin. 26 MM-ottelussa Benjamin on tehnyt 35 maalia. Hän on voittanut myös Etelä-Amerikan mestaruuden viidesti. Benjamin on pelannut huipputasolla vielä pitkälti yli nelikymppisenä.
Pantéli
Pantéli (; myös Pandéli) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Léroksen saarella ja kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Nykyisin kylä on käytännössä sulautunut täysin yhteen Léroksen pääkaupungin Agía Marínan kanssa, eikä sitä tilastoida erikseen Kreikan väestötilastoissa.
Pantéli sijaitsee Léroksen keskiosissa saaren itärannikolla, Agía Marínan kaupunkialueen itälaidalla. Se on perinteinen kalastajakylä.
Plátanos (Léros)
Plátanos () eli Chóra () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Léroksen saarella ja kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se on Léroksen saaren perinteinen pääkylä eli "chóra". Nykyisin se on käytännössä sulautunut täysin yhteen Léroksen nykyisen pääkaupungin Agía Marínan kanssa, eikä sitä tilastoida erikseen Kreikan väestötilastoissa.
Plátanos sijaitsee Léroksen itäisissä keskiosissa Agía Marínan ja Pantélin kylän puolessa välissä. Kylän keskus on Plateía Roússou -aukio, jonka keskellä on kylälle nimen antanut plataanipuu. Léroksen kunnantalo sijaitsee edelleen Plátanoksessa.
Kylän lähellä sijaitsevat Léroksen linna eli Kástro (myös "Kástro Panagías", ”Neitsyt Marian linna”), joka on rakennettu 1100-luvulla, sekä sen Panagiakirkko, jota pidetään koko saaren symbolina.
Monti
Monti on Rooman ensimmäinen rione, jota ympäröivät lännessä Campitelli, pohjoisessa Trevi ja Castro Pretorio, idässä Esquilino sekä etelässä Celio ja Aurelianuksen muuri. Sen koko on noin 165 hehtaaria, väkiluku 13 100 ja väestötiheys 8 000 asukasta neliökilometrillä (2013). Sen alueella sijaitsee kolme Rooman seitsemästä kukkulasta – Esquilinus, Quirinalis ja Viminalis.
Monti tunnetaan lukuisista antiikinaikaisista rakennuksista ja monumenteista, joista merkittävimpiä ovat Trajanuksen pylväs, Augustuksen ja Trajanuksen forumit sekä Domus Aurea, keisari Neron rakennuttama ylellinen palatsi, jonka paikalle rakennettiin myöhemmin Trajanuksen kylpylä. Kaupunginosassa sijaitsee myös kaksi Rooman neljästä varhaiskristillisestä basilikasta: runsaista mosaiikeistaan kuuluisa Santa Maria Maggiore ja Rooman piispanistuimena toimiva San Giovanni in Laterano.
Montin rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Tiago (futsalpelaaja)
Tiago de Melo Marinho (eli Tiago; s. 9. maaliskuuta 1981 São Paulo) on brasilialainen futsalmaalivahti. Hän edustaa Krona Futsalia ja Brasilian futsalmaajoukkue.
Tiago on kaksinkertainen maailmanmestari vuosien 2008 ja 2012 MM-kilpailuista. Vuoden 2008 MM-kisoissa, jotka olivat myös Tiagon uran ensimmäiset, hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi eli palkittiin Golden Glovella. Vuonna 2007 Tiago voitti Brasilian kanssa kultaa Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta.
Koko seurajoukkueuransa kotimaassaan pelannut Tiago pelaa nykyisin kotimaansa pääsarjan Krona Futsalissa. Hän on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin.
Farmakonísi
Farmakonísi (; myös "Farmakos", "Farmakousa"/"Farmakusa" tai "Farmako") on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 3,866 neliökilometriä ja asukasluku 10 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Farmakonísi sijaitsee Egeanmeren itäosassa noin 10 kilometrin päässä Turkin rannikosta. Sen lähimmät Kreikan saaret ovat Agathonísi pohjoisessa, Leipsoí lännessä ja Léros lounaassa.
Plutarkhos kertoo, että nuori Julius Caesar joutui merirosvojen vangiksi saarelle 38 päivän ajaksi, kunnes sai lunnaat järjestettyä.
Leopold Koželuh
Leopold Koželuh (syntynyt nimellä "Jan Antonín Koželuh", myös muodoissa "Leopold Kozeluch", "Leopold Kotzeluch" ja "Leopold Anton Koželuh"; 26. kesäkuuta 1747 Velvary – 7. toukokuuta 1818 Wien) oli tšekkiläinen säveltäjä ja klassisen musiikin opettaja. Hänen sävellyksensä ovat klassismiin luokiteltavia. Koželuh syntyi Böömiin kuuluneessa Velvaryn kaupungissa.
Koželuhin isä oli suutari Antonín Bartholomäus Koželuh. Myös hänen serkkunsa Jan Evangelista Antonín, alun perin Leopoldin kaima, oli säveltäjä. Välttääkseen sekaannuksen serkkunsa kanssa Jan Antonín Koželuh vaihtoi nimensä Leopoldiksi vuonna 1774. Koželuh teki uransa aikana suurin piirtein 400 erilaista sävellysteosta. Mukaan kuuluu 30 sinfoniaa, 22 pianokonserttoa, kaksi klarinettikonserttoa, 24 viulusonaattia, 63 pianotrioa, kuusi jousikvartettoa, kaksi oratoriota, yhdeksän kantaattia sekä monta muuta liturgista työtä. Koželuhin teokset yksilöidään nykyisin Poštolka-luettelon avulla, joka on saanut nimensä musiikkitieteilijä Milan Poštolkalta. Leopold Koželuh kuoli vuonna 1818.
Elinaikanaan Koželuh oli maineikkaampi säveltäjä kuin aikalaisensa W. A. Mozart, mutta kuolemansa jälkeen hänet unohdettiin ja sävellykset jäivät arkistoihin. Muun muassa oopperaa "Kustaa Vaasa" ei esitetty 1700-luvun jälkeen, ennen kuin Helsingin barokkiorkesteri otti sen ohjelmistoonsa keväällä 2018. Koželuh sävelsi viisi muutakin oopperaa, mutta ne ovat tiettävästi kadonneet.
Fernandinho (futsalpelaaja)
Fernando Nascimento Cosme (eli Fernandinho; s. 1. heinäkuuta 1983 São Paulo) on brasilialainen futsalpelaaja. Hän edustaa venäläistä Dinamo Moskovaa ja Brasilian futsalmaajoukkuetta.
Fernandinho voitti kultaa vuoden 2012 MM-kilpailuissa Thaimaassa. Hänet palkittiin myös noissa kisoissa Bronze Shoella eli kisojen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnolla. Hän teki yhdessä neljän muun pelaajan kanssa noissa kisoissa seitsemän osumaa.
Seuratasolla Fernandinho on pelannut vuodesta 2009 venäläisessä Dinamo Moskovassa. Sitä ennen hän pelasi muun muassa Espanjan pääsarjan Azkar Lugossa. Fernandinho on osallistunut yksiin MM-kilpailuihin.
Pelipaikaltaan Fernandinho on pivot.
Ari Nurkkala
Ari Nurkkala (s. 9. huhtikuuta 1973 Haapavesi) on suomalainen kunnanjohtaja. Hän on toiminut Nivalan kaupungin teknisenä johtajana vuosina 2005–2010, Hailuodon kunnanjohtajana 2010–2014 ja Hyrynsalmen kunnanjohtajana 1.4.2014 lähtien. Joulukuussa 2016 Nurkkala valittiin Raahen kaupunginjohtajaksi ja hän aloitti tehtävässä maaliskuussa 2017.
Nurkkala on valmistunut Oulun yliopistosta rakennustekniikan diplomi-insinööriksi.
Schoolboy Q
Quincy Hanley (tunnetaan paremmin taitelijanimellään Schoolboy Q, usein myös muodossa ScHoolboy Q; s. 26. lokakuuta 1986 Wiesbaden, Saksa) on Saksassa syntynyt yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hanley on julkaissut kolme studioalbumia, joista ensimmäisen, "Setbacksin" vuonna 2011. Sotilasalueella Saksassa syntynyt Hanley muutti äitinsä kanssa Saksasta nuorena Teksasiin. Vuosi ensimmäisen julkaistun albumin eli Setbacksin jälkeen Hanley julkaisi toisen albuminsa "Habits & Contradictionsin" vuonna 2012. Kolmas ja viimeisen Hanleyn albumi "Oxymoron" julkaistiin vuonna 2014. Hanleyllä on levytyssopimus Top Dawg Entertainmentin kanssa. Hänellä on vuonna 2010 syntynyt tytär.
Schoolboy Q:n viimeisin albumi, "Blank Face" -LP, julkaistiin vuonna 2016.