Elisabet (Raamattu)
Elisabet, (, , "Elišéva", , "Alyassabat") oli Luukkaan evankeliumin mukaan Sakariaan vaimo ja Johannes Kastajan äiti.
Luukkaan evankeliumin mukaan Elisabet oli Aaronin jälkeläinen. Hän ja hänen miehensä olivat "hurskaita Jumalan edessä, vaeltaen kaikissa Herran käskyissä ja säädöksissä nuhteettomina", mutta jäivät pitkäksi ajaksi lapsettomiksi.. Kun Sakarias, joka oli pappi, suoritti tehtäviään Jerusalemin temppelissä, arkkienkeli Gabriel ilmestyi hänelle ja ilmoitti:
Sakarias ihmetteli, miten se oli mahdollista, sillä he molemmat olivat hyvin vanhoja. Sakariaan epäuskon vuoksi enkeli Gabriel ilmoitti hänelle, että hän tuli mykäksi, kunnes lapsi oli syntynyt. Suoritettuaan tehtävänsä temppelissä Sakarias palasi kotiinsa.
Pian tämän jälkeen Elisabet tuli raskaaksi, mutta piti asian salassa viisi kuukautta sanoen vain:
Elisabetin raskausajan kuudentena kuukautena enkeli Gabriel ilmestyi myös hänen sukulaiselleen Marialle, joka oli neitsyt mutta kihlattu Joosefille, että hänkin saisi pojan, jolle hänen oli annettava nimi Jeesus. Saatuaan tietää, että hänen sukulaisensa Elisabet oli kuudetta kuukautta raskaana Maria matkusti hänen luokseen Juudean vuoristo­seudulle , toden­näköisesti Hebroniin.
Kun Elisabet kuuli Marian tervehdyksen, lapsi hypähti hänen kohdussaan ja Elisabet täytettiin Pyhällä Hengellä. Tällöin hän lausui seuraavan tervehdyksen:
Tähän Maria vastasi ylistyksellä, joka tunnetaan Marian kiitos­virtenä ("Magnificat"). Maria vietti Sakariaan ja Elisabetin luona noin kolme kuukautta.
Enempää ei Elisabetista Raamatussa kerrota. Johanneksen kerrotaan kuitenkin "vahvistuneen hengessä" ja olleen erämaassa siihen saakka, kunnes hän aloitti julkisen toimintansa.
Matthew Henryn mukaan Maria tiesi, että Elisabetille oli tulossa lapsi, mutta mikään ei viittaa siihen, että Elisabetille olisi kerrottu Marian olevan valittu Messiaan äidiksi, ja niinpä mitä hän hän näyttääkin asiasta tienneen, oli tullut jumalallisena ilmoituksena, mikä suuresti rohkaisi Mariaa.
Elisabet mainitaan myös muutamissa Uuden testamentin apokryfi­kirjoissa, erityisesti Jaakobin protoevankeliumissa. Sen mukaan Sakarias olisi murhattu pian Johanneksen syntymän jälkeen, mutta Elisabet piileksi poikansa kanssa autiomaassa.
Katolisessa pyhimyskalenterissa Elisabetin muistopäivä on 5. marraskuuta, mutta sitä vietetään vain paikallisesti.
Ortodoksisessa kirkossa Elisabetin ja hänen miehensä Sakariaan yhteistä muisto­päivää vietetään 5. syyskuuta. Myös joissakin luterilaisissa kirkoissa kuten amerikkalaisessa Missouri-synodissa Sakariaan ja Elisabetin muisto­päivä on 5. syyskuuta.
Sakarias ja Elisabet mainitaan myös rukouksissa, jotka ortodoksisessa kirkossa luetaan avioliittoon vihittäessä: "Osoittaessasi suosiotasi Sakariaalle ja Elisabetille sinä teit heidän pojastaan edelläkävijän..." sekä edelleen: "Siunaa heidät, Herra, meidän Jumalamme, niin kuin siunasit Sakariaan ja Elisabetin."
Elisabet on kunnoitettu henkilö myös islamin piirissä. Toisin kuin Sakariasta, häntä ei kuitenkaan mainita nimeltä Koraanisa, mutta häneen viitataan, ja islamilainen perimä­tieto tuntee hänen nimensä , "Alyassabat").
Muslimit kunnioittavat häntä viisaana, hurskaana ja uskovaisena, jonka Allah korotti korkeaan asemaan hänen sukulaisensa Marian tavoin. Myös islamilaisen käsityksen mukaan hän kuului Amramin perhe­kuntaan ja olleen profeetta ja pappi Aaronin jälkeläinen.
Sekä Sakarias että Elisabet olivat hurskaita ja hyvin velvollisuuden­tuntoisia. He olivat kuitenkin hyvin vanhoja eikä heillä ollut poikaa. Tämän vuoksi Sakarias usein rukoili poikaa, ei vain siksi, koska hän halusi lapsen, vaan hän rukoili myös yhteisönsä puolesta, sillä se tarvitsi sanan­saattajaa, Jumalan miestä, joka huolehtisi jumalan­palveluksesta Sakariaan jälkeen.
Jumala paransikin Elisabetin hedelmättömyydestä ja heille synty poika, Johannes Kastaja, josta tuli profeetta. Koraanissa Sakarias, hänen vaimonsa ja Johannes mainitaan Jumalan nöyrinä ja esimerkillisinä palvelijoina.