hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Khadija
Khadīja bint Khuwaylid (, n. 555–620) oli islamin uskonnon profeetan Muhammadin ensimmäinen vaimo. Khadija oli ensimmäinen islamiin kääntynyt henkilö, ja muslimit pitävät häntä ”islamin äitinä”.
Khadija oli naimisissa kolmesti, ja hänellä oli lapsia jokaisesta avioliitosta. Näistä liitoista kaksi ensimmäistä päättyi Khadijan jäätyä leskeksi. Muhammadin kanssa hän meni naimisiin vuonna 595. He saivat kaksi poikaa ja neljä tytärtä, joskin joidenkin šiialaislähteiden mukaan heillä olisi ollut vain yksi yhteinen tytär, Fatima Zahra, ja muut kolme tytärtä olisivat olleet joko Khadijan aiemmasta avioliitosta tai tämän sisaren lapsia, joita Muhammad olisi kohdellut kuin he olisivat olleet hänen omiaan. Vain heidän tyttärensä elivät aikuisikään asti.
Khadija kuoli ”profeettiuden jälkeisen kymmenennen vuoden ramadanina” eli huhti-toukokuussa 620, ja hänen on sanottu olleen kuollessaan noin 65-vuotias. Hänet haudattiin Jannatul Muallan hautausmaalle Mekkaan Saudi-Arabiaan.
Title Fight
Title Fight on vuonna 2003 perustettu yhdysvaltalainen punk rock yhtye kotoisin Pennsylvanian osavaltiossa sijaitsevasta Kingstonin kaupungista. Yhtyeen melodisilla kitaroilla ja rouhealla laululla höystetty musiikki ammentaa paljon vaikutteita hardcoren, emon ja shoegazen kaltaisista genreistä. Yhtye on kasvattanut melko mittavaa suosiota ympäri Yhdysvaltojen ja sillä on myös paljon uskollisia faneja Euroopassa. Title Fight on kiertänyt yhtyeiden, kuten Four Year Strong, Rise Against ja Circa Survive kanssa. Title Fight on vieraillut Suomessa kerran, kun keväällä 2013 yhtye konsertoi Kuudes linja klubilla.
Title Fight on tällä hetkellä Anti-Records levy-yhtiöllä, joka julkaisee yhtyeen kolmannen pitkäsoiton "Hyperview". Nelikon aiempia levy-yhtiöitä ovat SideOneDummyRecords, jonka kautta julkaistiin kaksi ensimmäistä albumia "Shed" (2011) ja "Floral Green" (2012), sekä Revelation Records, jonka avulla julkaistiin EP "Spring Songs" (2013). Alkuvuosina yhtye julkaisi kaksi EP:tä ("Erection Kids vs Title Fight" ja "Kingston 7"") FigthPlan Recordsilla ja EP:n "The Last Thing You Forget 7"" Run for Cover Recordsilla. Title Fight kiertää vuonna 2015 Yhdysvaltoja, Eurooppaa ja Australiaa.
Sinkkulaiva
Sinkkulaiva on suomalainen Moskito Televisionin tuottama deittireality, jota esitetään Liv-kanavalla. Ohjelmassa seurataan mukaan ilmoittautuneita sinkkuja aina yhden vuorokauden eli heidän risteilynsä ajan. Sarja on kuvattu Suomi24:n järjestämillä sinkkuristeilyillä Tallink Siljan Baltic Princess ja Silja Europa -laivoilla. "Sinkkulaivan" ensiesitys oli 25. helmikuuta 2013, ja sitä on kuvattu kaksi tuotantokautta.
Ensimmäisen tuotantokauden 40 jaksoa esitettiin helmi-toukokuussa 2013. Ohjelman risteilykapteenina toimi Esko Eerikäinen ja juontajana Ella Pyhältö. 27. helmikuuta nähty jakso keräsi 251 000 katsojaa ja oli Livin yhdeksänneksi katsotuin lähetys vuonna 2013.
Ohjelman nettisivuilla nähtiin lisämateriaalina Esko Eerikäisen antamia neuvoja ja iskuvinkkejä sinkuille.
Toinen tuotantokausi esitettiin syys-marraskuussa 2014. Ohjelman juontajana ja risteilyisäntänä toimi Tony Hällfors ja risteilyemäntänä Emmi Lehtomaa. Jaksoja nähtiin yhteensä 39, joiden lisäksi ohjelman nettisivuilla julkaistiin rakkausvalmentaja Mia Halosen vinkkisarja "Sinkun kymmenen syntiä".
Käpylän musiikkiopisto
Käpylän musiikkiopisto on Helsinkiin vuonna 1957 perustettu yksityinen musiikkioppilaitos, joka saa taloudellista tukea Suomen valtiolta ja Helsingin kaupungilta. Lakisääteistä valtionapua musiikkioppilaitos on saanut vuodesta 1980.
Käpylän musiikkiopistossa toimii lähes 50 instrumentti- tai laulumusiikin opettajaa, mm. Suzuki-menetelmään perehtyneitä opettajia. Peruslinjan lisäksi musiikkiopistossa toimii kansanmusiikkilinja, jonka toiminta on keskittynyt Karjala-talolle. Opiskelijoita musiikkiopistossa on yhteensä runsaat 700.
Käpylän musiikkiopistossa voi opiskella sooloinstrumentin lisäksi esimerkiksi vapaata säestystä, rytmiikkaa ja musiikin perusteita. Myös orkesteri- ja kamarimusiikki kuuluu valikoimaan.
Käpylän musiikkiopiston rehtorina toimii Tuuli Talvitie.
Käpylän musiikkiopisto on perustettu 19.5.1957. Sen perustaminen tapahtui käpyläläisen yhdistyksen, Käpylä-Seuran, toimesta tavoitteena tarjota nuorisolle hyvä harrastus, tuottaa muusikoita ja lisätä musiikin opiskelumahdollisuuksia Helsingissä. Opiston ensimmäinen johtaja oli Jorma Väänänen. Muita johtajia musiikkiopistossa vuosina 1957-1980 olivat Leo Holva, Gunvor Sandvik, Einojuhani Rautavaara, Heikki Suomalainen, Tapani Juvonen ja Rauno Myllylä.
Käpylän musiikkiopisto sijaitsee Helsingin Käpylässä osoitteessa Taivaskalliontie 3.
O-Kloorianiliini
o-Kloorianiliini eli 2-kloorianiliini (CHClN) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden, lääkkeiden ja hyönteismyrkkyjen valmistamiseen. o-Kloorianiliini on m- ja p-kloorianiliinien isomeeri.
o-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa kirkasta tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee heikosti veteen ja paremmin happoihin sekä orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. o-Kloorianiliini on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa veressä methemoglobiinin muodostumista, mikä voi ilmetä muun muassa ihon sinistymisenä.
Tyypillisin tapa valmistaa o-kloorianiliinia on o-kloorinitrobentseenin pelkistys vedyttämällä 50–100 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään jalometalleja tai jalometallien sulfideja. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on kloorin ja aniliinin välinen reaktio 400 °C:n lämpötilassa aktiivihiilen katalysoimana.
o-Kloorianiliinia käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa keltaisia ja oransseja atsovärejä, hyönteismyrkkyjä, kumikemikaaleja, fungisideja ja lääkeaineita kuten ondansetronia. Sitä voidaan käyttää myös standardina kolorimetrisissä analyyseissä.
Hadramaut (maakunta)
Hadramautin maakunta ( , Ḥaḍramawt) on Jemenin maakunta ja historiallinen alue Jemenin itäosassa. Maakunta on pinta-alaltaan Jemenin suurin, sen koko on 167 000 neliökilometriä. Maakunnan asukasluku vuonna 2012 oli 1 291 800. Hadramautin hallinnollinen keskus on satamakaupunki Al-Mukalla.
Hadramaut on kuivaa ylänköaluetta jossa sataa harvoin. Maakunnassa sijaitsee Wadi Hadramautin tulvatasanko, jonka ympäristössä voi viljellä maata. Rub’ al-Khalin autiomaa yltää maakunnan pohjoisosiin. Maakunnan alueella asuu jemeniläiskansa hadramit.
Maakunta jakautuu 28 piirikuntaan.
Hadrautin alue ja nykyinen maakunta ovat saaneet nimensä siellä sijainneesta muinaisesta Hadramautin kuningaskunnasta. Kuningaskunta hävisi Himyarin valloitettua sen 300-luvulla.
Sittemmin nimitystä Hadramaut ovat käyttäneet Kathirin ja Qu'aitin sulttaanikunnat. Syrjäinen alue pysyi paikallisten heimojen hallussa aina 1800-luvulle saakka, jolloin britit ottivat alueen haltuunsa ja alistivat paikalliset pikkuvaltiot. Hadramautin alueesta muodostettiin vuonna 1963 Etelä-Arabian protektoraatti, joka lakkautettiin 1967 kun siitä tuli osa Etelä-Jemeniä.
Etelä-Jemen loi alueelle kaksi maakuntaa, Hadramautin ja Thamudin, jotka yhdistyivät vuonna 1980. Vuodesta 1990 lähtien Hadramaut on ollut yhdistyneen Jemenin maakunta. Maakuntaan liitettiin Sokotran saaristo vuonna 2000, josta tuli oma maakuntansa vuonna 2013.
Xinlen kulttuuri
Xinlen kulttuuri oli neoliittinen kulttuuri Kiinassa noin 5500-4500 eaa. Xinlen asutus oli keskittynyt Liao-joen varrelle, Liaodongin niemimaalle. Tämän kulttuurin asuinpaikoilta on löydetty merkkejä hirssin viljelyn aloittamisesta. Xinlen kulttuurin keramiikka oli painanteista ja muistutti enemmän Korean Jeulmunin keraamisen kulttuurin ja Japanin Jōmon kauden keramiikkaa kuin Manner-Kiinassa vaikuttaneen Yangshaon kulttuurin keramiikkaa. Myös monet Xinlen kulttuurin kiviset työkalut muistuttivat Jeulmunin keraamisen kulttuurin ja Jōmon-kauden työkaluja.
Kouvolan museokortteli
Kouvolan museokortteli on matkailukohde Kouvolan kaupungin Kaunisnurmen kaupunginosassa. Alueella sijaitsee 1900-luvun alussa rakennettuja puutaloja, jotka aikanaan asuttivat rautatieläisiä perheineen. Nykyisin alueen taloissa toimii erilaisten käsityöläisten ja taiteilijoiden pajoja, sekä pieniä puoteja ja museo.
Kouvolan museokorttelissa on kaiken kaikkiaan viisi erilaista puotia ja pajaa:Puotien ja pajojen lisäksi museokorttelissa on myös Kouvolan miljöö- ja radiomuseo, jossa pääsee tutustumaan 1920-1960- lukujen miljööseen, sekä lukuisiin radiolaitteisiin, joita tuolloin käytettiin kodeissa. Lisäksi Kouvolan miljöö- ja radiomuseolla on sotilasradiomuseo, jossa on esillä talvi- ja jatkosodassa, sekä sotien jälkeen käytössä olleita radiolaitteita.
Chen Yi
Chen Yi (Wade-Giles: "Tšen I"; 26. elokuuta 1901 Lezhi, Sichuan – 6. tammikuuta 1972 Peking) oli kiinalainen kommunistien armeijoissa 1930–1940-luvun sodissa palvellut merkittävä sotilaskomentaja. Myöhemmin hän toimi 1958–1972 Kiinan kansantasavallan ulkoministerinä. Zhou Enlai tosin tosiasiassa johti Kiinan ulkopolitiikkaa ja ulkoministeriötä.
Chen Yin isä oli vähävarainen virkamies. Chen kävi ammattikoulua Chengdussa. Vuosina 1919–1921 hän opiskeli ja työskenteli Ranskassa osana Kiinan valtion tukemaa vaihto-ohjelmaa. Hän työskenteli tuolloin muun muassa Michelinin tehtailla. Hän liittyi 1921 kiinalaisten opiskelijoiden sosialistiseen järjestöön, jonka 102 jäsentä karkotettiin pian Ranskasta. Näiden joukossa olivat Chen ja Zhou Enlai. Palattuaan Kiinaan Chen liittyi vuonna 1923 Kiinan kommunistiseen puolueeseen. Hän liittyi kuitenkin myös Kuomintangiin, opiskeli 1925–1926 Whampoan sotilasakatemiassa Kantonissa ja osallistui pohjoisen sotaretkeen sekä vuoden 1927 epäonnistuneeseen Nanchangin kansannousuun. Vuonna 1928 hän liittyi poliittisena komissaarina Zhu Den ja Mao Zedongin johtamaan kommunistien neljänteen puna-armeijaan, joka toimi Jiangxissa.
Useimmista muista merkittävistä kiinalaisista kommunistijohtajista poiketen Chen ei osallistunut vuosien 1934–1935 pitkään marssiin, vaan jäi Etelä-Kiinaan pitämään kommunistien sissitoimintaa elossa. Kiinan–Japanin sodan puhjettua 1937 Chenin joukot yhdistettiin uuteen neljänteen armeijaan, joka oli kommunistien merkittävä sotavoima Keski-Kiinassa ja taisteli koko sodan aja Jangtsen alajuoksulla. Chenistä tuli 1941 uuden neljännen armeijan vt. komentaja ja myöhemmin virallinen komentaja. Hän siirtyi vuonna 1944 kommunistien päämajaan Yan’aniin, jossa hänet valittiin seuraavana vuonna puolueen keskuskomiteaan. Kiinan sisällissodan ratkaisuvaiheessa Chen komensi joukkoja, jotka valtasivat Kiinan tärkeät rannikkokaupungit Zhejiangin ja Shandongin välillä, mukaan lukien Shanghain ja Nanjingin.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Chenistä tuli 1949 Shanghain pormestari ja merkittävä poliittinen vaikuttaja. Hänet ylennettiin 1955 yhdeksi Kansan vapautusarmeijan kymmenestä marsalkasta ja nimitettiin seuraavana vuonna Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon jäseneksi. Hän oli myös vuodesta 1954 valtioneuvoston varapuheenjohtaja ja kansallisen puolustusneuvoston varapuhemies. Vuonna 1958 hänestä tuli ulkoministeri Zhou Enlain seuraajana. Chenin ulkoministerikauden merkittävin tapahtuma oli Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko. Chen joutui voimakkaiden hyökkäysten kohteeksi kulttuurivallankumouksen vuosina. Vuoden 1969 puoluekokouksessa hänet pudotettiin politbyroosta, mutta hän säilytti jäsenyytensä keskuskomiteassa ja useimmat muut virkansa.
Chen Yi (täsmennyssivu)
Chen Yi voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Lee Mendelson
Lee Mendelson (24. maaliskuuta 1933 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja. Hän voittanut on viisi Emmy-palkintoa ja tuottanut muun muassa yli 50 televisio-ohjelmaa "Tenavat"-sarjakuvasta.
Mendelson aloitti opintonsa vuonna 1950 Stanfordin yliopistossa, jossa hän kävi muun muassa Wallace Stegnerin luovan kirjoittamisen ja Marge Baileyn Shakespeare-kursseilla. Valmistuttuaan Stanfordista Mendelson palveli kolmen vuoden ajan ilmavoimissa lentosuunnistajana. Tämän jälkeen hän työskenteli isälleen, joka kasvatti ja kuljetti vihanneksia. Mendelson sai vuonna 1961 ensimmäisen työpaikkansa televisiossa, kun hän alkoi tuottaa sanfranciscolaiselle KPIX-kanavalle viiden ja kymmenen sekunnin mittaisia julkisen palvelun ilmoituksia.
Työskennellessään KPIX:ssä Mendelson sattui löytämään Tiburonista, läheltä San Franciscoa vanhan nitraattifilmin, jossa oli aineistoa vuoden 1915 San Franciscon maailmannäyttelystä. Tästä löydöstä tuli Mendelsonin ensimmäisen dokumentin, "The Innocent Fair", ydinaineistoa. Hän laajensi elokuvan San Franciscoa käsitelleeksi dokumenttisarjaksi "San Francisco Pageant", josta hän voitti Peabody-palkinnon.
Mendelson avasi 1963 Kalifornian Burlingameen oman tuotantoyhtiönsä, Lee Mendelson Productionsin. Hänen ensimmäinen projektinsa itsenäisenä tuottajana oli dokumentti baseballpelaaja Willie Maysista, jota hän seurasi vuoden 1963 baseballkauden aikana. Dokumentti "A Man Named Mays" sai ensi-iltansa NBC-kanavalla myöhemmin syksyllä.
"A Man Named Maysin" ensi-illan jälkeen Mendelson näki "Tenavat"-stripin, jossa pelattiin baseballia. Siitä hän sai ajatuksensa, että hän voisi tehdä dokumentin myös maailman huonoimmasta baseballpelaajasta, Jaska Jokusesta. "Tenavien" luoja Charles Schulz suostui dokumenttiin. Vuonna 1963 kuvattua elokuvaa "A Boy Named Charlie Brown" ei esitetty televisiossa koskaan, mutta vuonna 1969 sai ensi-iltansa Mendelsonin tuottama "Charlie Brown and Charles Schulz". Dokumenttia ei ollut esitetty vielä missään, kun The Coca-Cola Companyä edustanut mainostoimisto ehdotti animoidun jouluohjelman tekemistä. Sitä varten Mendelson otti yhteyttä animaattori Bill Meléndeziin ja säveltäjä Vince Guaraldiin. "Jaska Jokusen joulu" sai ensi-iltansa CBS-kanavalla 9. joulukuuta 1965, ja se voitti Emmy- ja Peabody-palkinnon. Siitä myös alkoi Mendelsonin, Schulzin ja Meléndezin 38 vuotta kestänyt yhteistyö, jonka aikana he loivat yli 50 "Tenavat"-aiheista televisio-ohjelmaa ja neljä täyspitkää animaatioelokuvaa.
Mendelson on tuottanut urallaan "Tenavat"-ohjelmien lisäksi ohjelmia muistakin sarjakuvahahmoista. Hänen tuottamiin ohjelmiinsa kuuluvat 12 "Karvinen"-sarjakuvaan perustuvaa ohjelmaa ja 120-osainen sarja "Karvinen" ("Garfield and Friends"). Lisäksi Mendelsonin ohjelmiin kuuluvat 13-jaksoinen "Mother Goose and Grimm" -sarja ja kolme "Cathy"-ohjelmaa. Mendelson on tuottajana ollut ehdolla 25 Emmy-palkintoon, ja niistä hän on voittanut 5. Vuoden 2015 Annie-palkinto-gaalassa hänelle myönnettiin Winsor McCay Award -elämäntyöpalkinto.
Parhaan lastenelokuvan Jussi
Parhaan lastenelokuvan Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin vuosina 1974 ja 1983.
Parhaan debytantin Jussi
Parhaan debytantin Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin vuosina 1994 ja 1997.
Teuvo Larmi
Teuvo Kaarlo Ilmari Larmi, entinen Lindroos (4. heinäkuuta 1924 Turku – 17. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hän avioitui 1950 lääkäri Margit Petrin kanssa. Larmin nuorempi veli oli silmälääkäri, lääkintöneuvos Tauno Larmi. Teuvo Larmi kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassisesta lyseosta 1943, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954, valmistui kirurgisten tautien erikoislääkäriksi 1958 ja rintaelinkirurgian erikoislääkäriksi 1960. Larmi teki opintomatkoja Euroopan maihin 1952 ja 1959. Hän oli muun muassa Helsingin yleisen sairaalan II kirurgian klinikan apulaislääkäri 1955–1958 ja HYKS:n III kirurgian klinikan rintakirurgian apulaislääkäri 1958–1960. Marian sairaalan kirurgian osastoryhmässä Larmi työskenteli 1960–1963, Auroran sairaalan kirurgian osastoryhmän osastonlääkäri hän oli 1963 ja Tampereen keskussairaalan I kirurgian osastoryhmän ylilääkäri 1964. Helsingin yliopiston kirurgian dosentti Larmi oli 1964–1985 ja Oulun yliopiston kirurgian professori sekä Oulun yliopistollisen keskussairaalan kirurgian klinikan ylilääkäri vuodesta 1965. Helsingin yliopiston professori Larmi oli 1985–1991 (II kirurgian klinikka). Hän tutki muun muassa rintaelinkirurgiaa.
Florian Thauvin
Florian Thauvin (s. 26. tammikuuta 1993 Orléans) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Thauvin on oikea laitahyökkääjä.
Thauvin aloitti uransa vuonna 2010 Ligue 2:n Grenoble Foot 38:ssa, jota hän edusti vuosina 2010-2011 kolmessa pelissä.
Elokuussa 2011 Thauvin siirtyi niin ikään Ligue 2:ssa pelanneeseen SC Bastiaan. Bastiassa hän pelasi kaksi kautta, joista jälkimmäisen Ligue 1:ssa. Näin ollen Thauvin teki siis kaudella 2012-2013 pääsarjadebyyttinsä pelaten seurassa tammikuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi Ligue 1:n Lille OSC:in riveihin. Lille lainasi kuitenkin Thauvinin takaisin Bastiaan kevätkaudeksi. Kaiken kaikkiaan Thauvin pelasi Bastia-aikanaan liigassa 45 ottelua, joissa syntyi kymmenen osumaa. Hänet valittiin Ligue 1:n nuoreksi pelaajaksi kaudella 2012–2013.
Syyskuussa 2013 Thauvin siirtyi Lillestä yllättäen pääsarjan Olympique de Marseilleen. Hän ei pelannut lopulta Lillen riveissä yhdessäkään ottelussa. Avausottelunsa Marseillen paidassa Ligue 1:ssä Thauvin pelasi syyskuussa 2013 Toulouse FC:tä vastaan ja ensimmäisen maalinsa hän iski lokakuussa Stade Reimsin verkkoon. Kaudella 2013-2014 Thauvin debytoi myös Mestareiden liigassa, jossa hän teki kuudessa pelaamassaan ottelussa yhden osuman. Ensimmäisellä kaudellaan Marseillessa Thauvin pelasi Ligue 1:ssä 31 ottelua, joissa syntyi kahdeksan maalia. Myös toisella kaudellaan hän sai hyvin vastuuta Marseillessa. Yhteensä Thauvin pelasi Marseillessa 67 ottelua tehden 13 maalia.
Elokuussa 2015 Thauvin siirtyi Englannin valioliigan Newcastle Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa samassa kuussa Manchester Unitedia vastaan, mutta pelasi syyskaudella vain 13 ottelussa. Näin ollen Thauvin siirtyi tammikuussa 2016 lainalle takaisin Marseilleen. Hän pelasi myös koko kauden 2016–2017 lainalla Marseillessa. Hän pelasi lainapesteillään kaikkiaan 54 Ligue 1:n ottelua, joissa teki 17 maalia.
Thauvin siirtyi Marseilleen pysyvästi 11 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän teki kaudella 2017–2018 pelaamissaan 35 pääsarjaottelussa 22 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi karsinnat mukaan lukien 15 ottelua ja teki neljä maalia. Marseille selviytyi loppotteluun, jonka se hävisi Atlético Madridille.
Thauvin on edustanut monia Ranskan nuorten maajoukkueita. Vuonna 2013 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kultaa Turkista. Thauvin teki turnauksessa kolme osumaa, muun muassa molemmat 2-1 -välierävoitossa Ghanasta. Vuodet 2013–2014 Thauvin pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa tehden seitsemän maalia pelaamassaan kymmenessä ottelussa.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Thauvin pelasi tultuaan vaihdosta kentälle ystävyysottelussa Paraguayta vastaan kesäkuussa 2017. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Ranskan joukkueeseen Venäjän MM-kilpailuissa 2018, Hän pelasi kisoissa vain yhden minuutin neljännesvälieräottelussa Argentiinaa vastaan.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Oskar Sundqvist
Nils Oskar Sundqvist (s. 23. maaliskuuta 1994 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Sundqvist on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Sundqvist laukoo oikealta.
Sundqvist on Bodens IK:n kasvatti. Hän siirtyi kotikaupungistaan Skellefteå AIK:n J18-junioreihin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Sundqvist ylsi sekä J18 Allsvenskanin runkosarjassa tehoilla 8+9=17 että pudotuspeleissä tehoilla 5+5=10 joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Pittsburgh Penguins varasi Sundqvistin kolmannella kierroksella 81. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän oli Skellefteån J20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Sebastian Manbergin jälkeen tehoilla 17+16=33. Kevään 2013 pudotuspeleissä Sundqvist oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Hän debytoi samalla kaudella myös Elitserienissä, jossa Sundqvist pelasi 14 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Toukokuussa 2013 hän solmi kolmivuotisen Elitserien-sopimuksen Skellefteån kanssa.
Varsinaisella SHL:n (ent. Elitserien) tulokaskaudellaan 2013–2014 Sundqvist teki 51 runkosarjaottelussa tehot 6+10=16 sekä 13 playoff-ottelussa tehot 4+2=6. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Toukokuussa 2014 Sundqvist teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Saman syksyn harjoitusleirin päätteeksi lokakuussa hänet lähetettiin kaudeksi 2014–2015 vielä Skellefteån vahvuuteen. Sundqvist voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. SHL-kauden jälkeen, huhtikuun 2015 lopulla hän siirtyi AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuuteen. Sundqvist pelasi siellä yhden ottelun.
Kauden 2015–2016 Sundqvist aloitti Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Hän debytoi Pittsburgh Penguinsin NHL-joukkueessa 5. helmikuuta 2016 vieraissa Tampa Bay Lightningia vastaan. Sundqvist sai ottelussa jääaikaa 11.11 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 2. huhtikuuta 2016 vieraissa alivoimalla New York Islandersia vastaan.
Sundqvist pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Sundqvist on pelannut 25 nuorten maaottelua. Ruotsin A-maajoukkueessa hän on pelannut yhden ottelun. Sundqvist teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 6. helmikuuta 2015 Västeråsissa Suomea vastaan, mutta ottelu kuitenkin keskeytyi jään pettämisen vuoksi, joten virallisen debyyttinsä hän teki seuraavassa ottelussa 8. helmikuuta 2015 Tukholman Globenissa Suomea vastaan. Sundqvist on sai ottelussa yhden syöttöpisteen, mutta hänen osaltaan kuitenkin myös Sundqvistin toinenkin maaottelu keskeytyi, sillä Suomen Janne Jalasvaaran maila osui hänen kasvoihinsa ottelun kolmannessa erässä. Jäälle valui runsaasti verta ja Jalasvaara sai tilanteesta 2+2-minuutin rangaistuksen korkeasta mailasta.
Sundqvistin isoveli Anton pelaa HockeyTvåan-joukkue Bodens HF:ssä.
Barbro Kulvik
Barbro Margaretha Kulvik (s. 27. helmikuuta 1942, Helsinki) on suomalainen teollinen muotoilija. Hän oli Oy Wärtsilä ab:n (Arabia) muotoilija vuosina 1966–1968, Form Function -lehden päätoimittaja vuosina 1980–1994, Arch Design oy:n muotoilija ja osakas vuosina 1985–1998, Oy Yleisradio ab:n toimittaja vuosina 1968–1971, Taiteen keskustoimikunnan jäsen vuosina 1985–1988, valtion taiteteollisen toimikunnan puheenjohtaja vuosina 1985–1988 ja varapuheenjohtaja vuosina 1988–1990. Vuonna 1999 hän ja hänen miehensä Antti Siltavuori yhdessä saivat Suomenruotsalaisen kulttuurirahaston kulttuuripalkinnon ja 2001 vuoden teollisen muotoilijan tittelin.
Ulises Dávila
Ulises Alejandro Dávila Plascencia (s. 13. huhtikuuta 1991 Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Vitória FC:tä lainasopimuksella Valioliigan Chelsea FC:stä. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Dávila on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Dávila edusti vuodet 2008-2011 kasvattajaseuransa CD Guadalajaran edustusjoukkuetta, joka pelasi Meksikon pääsarjassa. Hän pelasi seuran paidassa 15 ottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa.
Elokuussa 2011 Dávila siirtyi Valioliigan suurseuraan Chelsea FC:hen. Hänet lähetettiin heti lainalle Alankomaiden Eredivisien Vitesseen, jota hän edusti kauden 2011-2012 pelaten vain kaksi ottelua Eredivisiessä. Kaudeksi 2012-2013 Dávila lähetettiin Chelseasta lainalle Espanjan kakkostason Segunda Divisiónin CE Sabadell FC:hen. Sabadellissä Dávila oli luottopelaaja pelaten kauden aikana 35 ottelua, joissa syntyi neljä maalia. Seuraavan kauden eli kauden 2013-2014 Dávila vietti lainalla toisessa Segunda Divisiónin seurassa, Córdoba CF:ssä. Córdobassakin hän sai hyvin vastuuta pelaten kauden aikana 37 ottelua, joissa hän teki seitsemän osumaa. Córdoba nousi kauden jälkeen pääsarjaan, mutta Dávila lähetettiin syksyllä 2014 jälleen lainalle Segunda Divisióniin, nyt CD Tenerifeen. Hän pelasi Tenerifessä syyskauden aikana kymmenen peliä ja teki yhden maalin, kunnes Chelsea lähetti hänet tammikuussa 2015 lainalle Portugalin pääsarjan Primeira Ligan Vitória FC:hen.
Dávila on edustanut monia Meksikon nuorten maajoukkueita. Vuodet 2007-2011 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Vuonna 2011 Dávila voitti alle 20-vuotiaiden kanssa sekä maanosan mestaruuden että pronssia MM-kilpailuista Kolumbiasta. MM-kilpailuissa Dávila onnistui tekemään yhden maalin.
Lielahdensaari
Lielahdensaari () on yksi Paraisten pääsaarista. Se sijaitsee kunnan itäosassa Paimionselän tuntumassa. Saari on käytännössä kasvanut yhteen naapurisaaren Kirjalansaaren kautta kun saarten välinen salmi on enää vain pieni oja. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Lielahdensaaren naapurisaaret ovat Kirjalansaari, Harvaluoto, Lemlahdensaari ja Kirkkosaari. Saaresta on siltayhteys Kirjalansaareen ja Lemlahdensaareen. Lielahdensaarella sijaitsee suomenkielinen alakoulu, Nilsbyn koulu.
Lastinki
Lastinki, aiemmin "kalmanki", on satiini- tai toimikaskudoksinen tiheä kampalankakangas.
Se on yleensä tummaa tai mustaa. Sitä käytetään esimerkiksi huonekalukankaiksi, naisten kenkiin, liiveihin ja kaulanauhoiksi Sitä on kudottu myös puuvillaloimeen, jolloin se on edullisempaa. Nimitystä lastinki on jäytytty toisinaan myös tummista puuvillamoleskeista.
Marie Louise Coleiro Preca
Marie Louise Coleiro Preca on maltalainen poliitikko. Vuonna 2014 hänet kutsuttiin maansa presidentiksi. Maltalla parlamentti nimittää presidentin viisivuotiskaudelle. Coleiro Precan valinnasta päätti pääministeri Joseph Muscat, ja oppositio arvosteli toimintatapaa jossa sitä ei ollut kuultu tarpeeksi.
Coleiro Preca on Maltan tasavallan (vuodesta 1974) yhdeksäs presidentti ja tehtävässään toinen nainen. Ensimmäinen oli Agatha Barbara vuosina 1982-1987. Hän edustaa työväenpuoluetta (Partit Laburista). Valintansa aikaan hän oli 55-vuotias. Coleiro Preca on toiminut aktiivisesti politiikassa 16-vuotiaasta asti.
Odysseus (elokuva)
Odysseus () on vuonna 1954 valmistunut italialainen elokuva. Homeroksen "Odysseiaan" perustuvan seikkailuelokuvan on ohjannut Mario Camerini. Sen sankaria Odysseusta esittää yhdysvaltalainen Kirk Douglas.
Ithakassa kilpakosijoiden piirittämä Penelope odottaa sitkeästi Odysseuksen kotiinpaluuta. Sillä aikaa muistinsa menettänyt Odysseus huuhtoutuu faiaakkien saarelle, jossa prinsessa Nausikaa rakastuu häneen. Kuningas Alkinoos lupaa tyttärensä Odysseukselle, mutta ennen häitä muistot palaavat hänen mieleensä: Troijan valloitus, kyklooppi Polyfemos, seireenit, Kirke-velho ja manalan näyt... Odysseus jättää Nausikaan ja purjehtii Ithakaan, jossa hän poikansa Telemakhoksen avulla surmaa kilpailijansa.
Amerikkalaisrahoitteinen "Odysseus" oli siihen mennessä kallein Italiassa tuotettu elokuva. Sen valmistelua johti ohjaaja Georg Wilhelm Pabst, mutta tuottajat Carlo Ponti ja Dino De Laurentiis päättivät korvata hänet italialaisella Mario Camerinilla, jolla ei ollut aikaisempaa kokemusta spektaakkelielokuvista. Elokuva on kuvattu Technicolor-väreissä Ponti-De Laurentiisin studiolla Roomassa. Siitä suunniteltiin alun perin kolmiulotteista, mutta samaan aikaan tehdyn Totò-elokuvan tekninen epäonnistuminen sai tuottajat luopumaan aikeesta. Vuoden 1957 uudelleenjulkaisua varten "Odysseuksesta" muokattiin laajakangasversio.
Elokuva on värikäs ja viihdyttävä antiikin myytin filmatisointi, joka on hengeltään varsin uskollinen Homeroksen alkutekstille. Sen kerronta perustuu Odysseuksen muistin takaumiin sekä Silvana Manganon kaksoisrooliin uskollisena Penelopena ja viettelevänä Kirkenä. Kirk Douglasin esittämä sankari kuvataan elämän monimuotoisuudesta juopuvana seikkailijana, joka samalla janoaa elokuvan valmistumisajan porvarillisia arvoja, kodin ja perheen lämpöä ja vakautta.
"Odysseus" oli vuoden 1954 katsotuin italialainen elokuva ja se menestyi kaupallisesti hyvin myös ulkomailla. Elokuva avasi tien amerikkalais-italialaisille yhteistuotannoille ja toimi yhtenä 1950- ja 1960-luvun vaihteen peplum-tyylilajin esikuvista.
Chen Yun
Chen Yun (alkuperäinen nimi Liao Chenyun; 1905 Shanghai – 10. huhtikuuta 1995 Peking) oli kiinalainen kommunistipoliitikko. Mao Zedongin valtakautena ja Maon kuolemaa seuranneina vuosina hän tuli tunnetuksi käytännöllisenä talouspoliitikkona. Deng Xiaopingin aikana 1980- ja 1990-luvuilla Chen Yun oli Dengin uudistuspolitiikkaa vastustaneen Kiinan kommunistisen puolueen (KKP) vanhoillisen siiven keulahahmo.
Chen Yun kuului KKP:n puoluejohtoon poikkeuksellisen pitkän ajan. Hän oli keskuskomitean jäsenenä vuosina 1931–1987 ja politbyroossakin yli 40 vuotta. Chenillä ei ollut mitään muodollista kuolutusta kansakoulua lukuun ottamatta. Hän toimi 1920-luvulla kommunistien salaisena ammattiyhdistystoimitsijana ja osallistui vuosien 1934–1935 pitkään marssiin. Sen jälkeen hän oli jonkin aikaa komennuksella Moskovassa, mutta palasi vuonna 1937 Kiinan kommunistien päämajaan Yan’aniin. Vähäisestä koulutuksestaan huolimatta Chen alkoi erikoistua talouskysymyksiin. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen hän toimi monissa tärkeissä viroissa, kuten varapääministerinä, teollisuusministerinä ja valtion suunnittelukomiteassa. Hän oli yksi niitä harvoja, jotka vuonna 1957 uskalsivat ilmaista epäilyksensä Maon suunnittelemaa suurta harppausta kohtaan. Suuren harppauksen aikana Kiinan talouspolitiikka siirrettiin pois Chenin johtamien keskussuunnitteluelinten käsistä, mutta suuren harppauksen epäonnistuttua hänet kutsuttiin vuonna 1961 johtamaan kansantalouden elvytystoimia.
Kulttuurivallankumouksen aikana Chen Yun tuomittiin ”kapitalistina” ja hänet siirrettiin pois kaikista viroistaan keskuskomitean jäsenyyttä lukuun ottamatta. Hänen merkityksensä kasvoi Deng Xiaopingin noustuaan valtaan vuodesta 1977 alkaen. Chen pysyi uskollisena marxilaisille näkemyksilleen ja suhtautui epäilevästi Dengin ajamiin rohkeisiin talousuudistuksiin. Chen ja hänen kannattajansa muodostivat 1980- ja 1990-lulla Kiinan johdossa jarruttavan voiman, joka hidasti Dengin suunnitelmien toteuttamista ja pakotti useasti Dengin kompromisseihin. Chen kuvasi Kiinan kansantaloutta kuuluisaksi tulleella lintuhäkkivertauskuvalla. Hänen mukaansa markkinoille oli suotava rajoitettuja vapauksia kuten häkissä olevalle linnulle on annettava tilaa, ettei se tukehdu. Hän sanoi hyväksyvänsä talouden modernisaation sillä ehdolla, että valtio ei antaisi ”linnun paeta häkistä”. Dengin painostuksesta Chen luopui vuonna 1987 tehtävistään KKP:n keskuskomiteassa ja politbyroossa, mutta säilyi tosiasiassa sen jälkeenkin hyvin vaikutusvaltaisena, sillä hän tuki nuorempia vanhoillisia johtajia. Chen ja Deng elivät molemmat hyvin korkeaan ikään, mutta Chen kuoli kaksi vuotta ennen Dengiä.
Matti Lauerma
Matti Väinö Antamo Lauerma (23. marraskuuta 1922 Helsinki – 17. kesäkuuta 1983) oli suomalainen historiantutkija ja professori.
Lauerman vanhemmat olivat tehtaanjohtaja, taidemaalari Väinö Aadolf Lauerma (1887–1929) ja Fanny Lyydia Valonen (1888–1985). Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1947, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1957.
Lauerma toimi Keravan yhteiskoulun historian ja suomen kielen opettajana 1952–1965 ja oli koulun rehtorina 1957–1965. Hän oli Helsingin yliopistossa sotahistorian dosenttina vuodesta 1957 alkaen ja oli yleisen historian vt. apulaisprofessorina 1962–1965. Sen jälkeen hän oli Turun yliopiston yleisen historian apulaisprofessorina 1965–1980 ja professorina 1980–1983. Lauerma tutki erityisesti sotahistoriaa ja jääkäriliikkeen historiaa.
Lauerma oli naimisissa vuodesta 1952 filosofian maisteri Helvi Inkeri Jokipiin kanssa. Heidän poikansa on psykiatri Hannu Lauerma.
Kari Launiala
Kari Antero Launiala (13. marraskuuta 1934 Ullava) on suomalainen lääkäri ja emeritusprofessori. Hän oli Kuopion yliopiston lastentautiprofessori vuodesta 1975 ja Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dosentti 1975–1978. Hänen tutkimusalaansa ovat lasten ruoansulatuskanavan ja aineenvaihdutatasairaudet.
Värtsilän kesäteatteri
Värtsilän kesäteatteri on Tohmajärven kunnan Värtsilässä, Pohjois-Karjalassa, Itä-Suomessa sijaitseva harrastelijateatteri. Värtsilän kunnan entisen Arppen pihapiirin maatilan navetan vintillä esiintyvä kesäteatteri on Värtsilän Nuorisoseura ry:n teatterijaoston organisoima ja järjestämä.
Värtsilän kesäteatteri on esiintynyt vuodesta 1998. Näytelmien tekijänoikeuksia valvoo Suomen Näytelmäkirjailijaliitto.
Daniel Zaar
Daniel Zaar (s. 24. huhtikuuta 1994 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa. Zaar on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pelityyliltään all around -pelaaja, jonka suurimpiin vahvuuksiin kuuluu laukaus ja hyökkäyspään taidot. Zaar laukoo oikealta.
Zaar on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 12+11=23. Zaar debytoi samalla kaudella vain 15-vuotiaana Jonstorpin miesten joukkueessa, jonka II-divisioonajoukkueessa hän pelasi neljä I-divisioonan nousukarsintaottelua tehopistein 1+1=2. Kaudeksi 2010–2011 Zaar siirtyi Rögle BK:n J18-junioreihin. Kaudella 2011–2012 hän oli kevään 2012 pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan ja voitti kultaa. Zaar pelasi kautensa pääosin kuitenkin Röglen J20-junioreissa, joiden kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 14+24=38. Kevään 2012 pudotuspeleissä Zaar oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia.
Columbus Blue Jackets varasi Zaarin kuudennella kierroksella 152. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän debytoi Röglen Elitserien-joukkueessa, jossa Zaar pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 sekä seitsemän Kvalserien-ottelua tehden yhden maalin. Hänen ensimmäinen Elitserien-maalinsa syntyi 11. lokakuuta 2012 MODO Hockeyn Bernhard Starkbaumin taakse. Tammikuussa 2013 Rögle lainasi Zaarin sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskanin BIK Karlskogaan toistaiseksi voimassa olleella sopimuksella. Hän pelasi joukkueessa 15 runkosarja- ja kuusi nousukarsintaottelua tehden yhteensä tehot 2+8=10. Maaliskuussa 2013 Zaar teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Allsvenskaniin pudonneen Röglen kanssa. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies tehoilla 16+20=36. Zaar voitti koko kevään 2014 Kvalserienin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+16=22 sekä tehotilaston lukemalla +10. Rögle jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Huhtikuussa 2014 Zaar teki kaksivuotisen sopimuksen Elitserien-joukkue Luleå HF:n kanssa. Toukokuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa, mutta Zaar siirtyi kuitenkin kaudeksi 2014–2015 vielä lainalle Luulajaan. Hänen ensimmäinen kokonainen Ruotsin pääsarjakautensa toi 55 runkosarjaottelussa tehot 9+18=27 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Zaar oli Mestarien liigassa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+7=14. Turnaus päättyi Luulajan mestaruuteen.
Kauden 2015–2016 Zaar pelasi kokonaan AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa, jossa tulokaskausi toi 71 runkosarjaottelussa tehot 21+22=43 ja 17 playoff-ottelussa tehot 7+5=12. Hän oli runkosarjassa joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Zaar voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Zaar on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 2. huhtikuuta 2015 Trenčínissä Slovakiaa vastaan. Zaar on pelannut myös 17 nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.
Zaarin isoveli Jonathan pelaa Norjan GET-ligaenin Lørenskog IK:ssa.
Iisak Laurbecchius
Iisak (Isaacus) Laurbecchius (n. 1678 Turku – 1716 Ystad) oli suomalainen teologi ja Turun akatemian jumaluusopin apulainen vuodesta 1704. Laurbecchiuksen pietistiset ajatukset kohtasivat puhdasoppisten kirkonmiesten vastustusta, ja vuonna 1708 hän menetti virkansa ja oppiarvonsa.
Hänen isänsä oli piispa Petrus Laurbecchius.
Force India VJM07
Force India VJM07 on intialaisen Formula 1 -talli Force Indian käyttämä auto kaudella 2014. Autolla kilpailivat uutena kuljettajana McLarenilta saapunut meksikolainen Sergio Pérez sekä talliin Sauberilta palannut saksalainen Nico Hülkenberg. Testikuljettajana toimi Daniel Juncadella ja Facu Regalia.
Force India VJM07 osoittautui kauden alussa hiukan nopeammaksi, kuin Force Indian kaudella 2013 käyttämä Force India VJM06 ja Pérez otti Bahrainin GP:ssä tallin historian toisen palkintosijoituksen olemalla kolmas. VJM07 jäi kokonaan pisteittä vain kahdessa osakilpailussa Unkarin GP:ssä ja Yhdysvaltain GP:ssä.
Australopithecus bahrelghazali
Australopithecus bahrelghazali eli tšadinapinaihminen on varhainen ihmisapinalaji, joka eli noin 3,6 miljoonaa vuotta sitten. Laji tunnetaan vuonna 1993 Tšadista löytyneestä fossiilista, jossa oli kappale alaleukaa ja seitsemän hammasta. Fossiili muistuttaa afarinapinaihmisen fossiileja, ja se on samalta ajalta. Niissä on kuitenkin pieniä eroja, ja koska niiden löytöpaikkojen välinen etäisyys on 2500 kilometriä, löytö on toistaiseksi määritelty omaksi lajikseen. Nimi "bahrelghazali" tarkoittaa 'gasellijokea'.
Michael Berry
Michael Berry voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
EMAS (kiitotie)
EMAS eli engineered materials arresting system on sementti, jota käytetään kiitotien jatkeessa. Jos kone ajaa sen päältä, EMAS murskaantuu koneen painosta hidastaen ja lopulta pysäyttäen koneen.
Monet lentokentät on rakennettu ennen nykyisiä kiitoteiden turva-aluevaatimuksia, ja jos lentokenttä sijaitsee esimerkiksi tiheästi rakennetulla alueella tai veden ympäröimänä, turva-alueita ei ole mahdollista laajentaa. Turva-alue olisi tärkeä tapauksissa, joissa lentokone ajautuu ulos kiitotien päästä ("overrun"). Tämän vuoksi Yhdysvaltain ilmailuvirastossa (FAA) alettiin 1990-luvulla kehittää ratkaisua, jolla kone saataisiin pysäytettyä nopeasti ja turvallisesti, vahingoittamatta konetta ja koneessa olevia ihmisiä.
EMAS on käytössä Yhdysvalloissa 82 kiitotiellä 53 lentokentällä. Ensimmäinen kenttä, jolle se rakennettiin, oli John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema.
Yhdysvalloissa on ollut tähän mennessä yhdeksän tapausta, joissa EMAS on pysäyttänyt kiitotien päästä ulos ajautuneen koneen. Näistä suurin kone oli Airbus A320.
Tammikuussa 2010 EMAS pysäytti Bombardier CRJ-200 -koneen Yeagerin lentoasemalla Charlestonissa. Koneessa oli 34 ihmistä. Ilman EMASia kone olisi todennäköisesti pudonnut kiitotien päässä olevalta jyrkänteeltä alas.
Australopithecus sediba
Australopithecus sediba eli malapanapinaihminen on varhainen ihmisapinalaji, joka eli noin 2 miljoonaa vuotta sitten. Lajin ensimmäiset fossiilit löydettiin Etelä-Afrikan Malapan suojelualueelta 2008, ja yksilöitä on vuoteen 2012 mennessä löydetty neljä. Niiden tarkaksi iäksi on saatu 1,98 miljoonaa vuotta. Löytäjä Lee Berger tutkimusryhmineen arveli, että laji voisi olla "A. africanuksen" ja "Homo habiliksen" välimuoto, sillä siinä on sekä apinaihmisten että ihmisten ominaisuuksia.
Edmond Debeaumarché
Edmond Debeaumarché (15. joulukuuta 1906 Dijon – 28. maaliskuuta 1959 Suresnes) oli yksi Ranskan vastarintaliikkeen tunnetuimmista johtajista toisen maailmansodan aikana.
Debeaumarché oli töissä postissa. Sodan aikana hän järjesti vastarintaliikkeen postiliikenteen salakuljetuksen. Myöhemmin hän osallistui saksalaisten yhteyksien sabotointiin. Gestapo vangitsi hänet elokuussa 1944.
Matkustajakortti
Matkustajakortti tai matkustajailmoitus on Suomessa majoitusliikkeissä saapuvista matkustajista viranomaisia varten täytettävä asiakirja.
Kortissa ilmoitetaan matkustajan nimi, henkilötunnus tai syntymäaika, kansalaisuus, osoite kotimaassa, majoitusliikkeeseen saapumis- ja lähtöpäivä sekä tiedot mukana matkustavista lapsista ja puolisosta. Matkan tarkoituksen ilmoittaminen on vapaaehtoista. Ulkomaalaisten matkustajien, pois lukien pohjoismaista tulevat, täytyy ilmoittaa myös passin tai henkilökortin numero, ja lisäksi kaikkien ulkomaalaisten on ilmoitettava, mistä maasta he tulevat Suomeen. Matkustaja vahvistaa kortissa antamansa tiedot allekirjoituksellaan.
Matkustajakortin tietoja saavat poliisin ohella myös muut viranomaiset, kuten tulli, jos se on tehtävien hoidon kannalta tarpeen. Majoitusliike voi käyttää kortin tietoja asiakaspalvelussa tai suoramarkkinoinnissa, ellei matkustaja erikseen kiellä tietojen käyttöä. Majoitusliikkeen on säilytettävä kortti vuoden ajan, ja ulkomaalaisista tehdyt kortit on toimitettava poliisille saapumispäivää seuraavana päivänä, ellei pidempää aikaa ole erikseen myönnetty.
Matkustajakortti on täytettävä hotellien lisäksi myös majoituttaessa leirintäalueilla, maatilamatkailu- ja aamiaismajoituspaikoissa sekä muissa vastaavissa majoituspaikoissa ja loma-asunnoissa. Väärien tietojen antaminen matkustajakortissa on säädetty rikoslaissa rangaistavaksi teoksi.
Christer Laurén
Hans Christer Laurén (s. 3. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen emeritusprofessori. Hän on ollut Vaasan kauppakorkeakoulun/Vaasan yliopiston ruotsinkielen professori vuodesta 1976. Hänen tutkimusalaansa ovat olleet muinais- ja nykyruotsi, mutta kielitieteellinen tutkimus on myöhemmin saanut väistyä kielenhuollon, ammattikielen ja kielikylvyn tieltä.
Laurén on filosofian tohtori vuodesta 1972 väitöskirjalla "Jöns Budde, Predikanten som översättare". Hän oli apulaisprofessori Vaasan kauppakorkeakoulussa 1970-1975 ja professori vuodesta 1976. Hän on tuonut suomeen kielikylpyajatuksen tienä monikielisyyteen.
Ragni Rissanen
Ragni Mirjam Rissanen (o.s. Task; s. 12. lokakuuta 1931 Pietarsaari) on suomalainen ravintola- ja hotellialan yrittäjä. Suomalaisen ravintolatoiminnan ”grand old ladyksi” kutsuttu Rissanen tunnetaan etenkin vuonna 1962 Helsinkiin perustamastaan Rivoli-ravintolasta ja 1980-luvun lopun samannimisestä hotelliketjusta.
Rissasen muita ravintoloita on edelleen Bellevue Katajanokalla, ja aikaisempia ovat Svenska Klubben Kruununhaassa, Kala-Rivoli sekä Lehtisaaren Rivoli, Marmorikujan Punainen Hattu, Stockmannin Vintti, Mannerheimintie 6:n Mikadon salongit sekä Makkaratalon Il Treno ja Suomenlinnan Walhalla. Rissanen perusti 1970-luvun alussa Helsingin ensimmäisen pizzerian. Suurimmillaan Rissasen yrityksellä oli 1980-luvulla kahdeksan ravintolaa sekä Rivoli-hotelliketju. Ensimmäinen hotelli oli Kasarmikatu 40:n sisäpihalla vuonna 1984 avattu Rivoli Jardin. 1990-luvulle tultaessa Rivoli-hotelleja oli myös Tampereella, Oulussa ja Kuopiossa.
Rissanen kertoo aloittaneensa yrittäjäuran jo alle kymmenvuotiaana, kun myi naapurintädin kukkia Pietarsaaren torilla. Teini-iässä hän asui äitinsä kanssa Porvoossa ja kulki Helsingissä työssä pankissa ja suoritti samalla iltalukiossa ylioppilastutkinnon. Hän pyrki tuloksetta opiskelemaan hammaslääkäriksi ja ekonomiksi. Varsinaisesti hän aloitti yrittäjäuransa perustamalla kahvilan Helsingin Malmille vuonna 1956. Pian hän piti baareja myös Lauttasaressa ja Leppäsuolla. Vuonna 1962 hän perusti Helsingin Albertinkadulle ranskalaiseen keittiöön erikoistuneen ravintola Rivolin. Sinne hän alkoi tuoda ulkomailta lentorahtina tuoreita ostereita ja muita äyriäisiä. Rivoli toi Suomeen 1980-luvun "nouvelle cuisinen" ja "sous vide" -tyhjiökypsennyksen.
1990-luvun alun lamassa Rissasen yritys koki konkurssin. Miltei kaiken menettänyt Rissanen jatkoi yrittäjätoimintaansa ryhtymällä muun muassa myymään uuniperunoita torilla.
Vuonna 1986 Rissasen Rivoli-Yhtiöt sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon. Vuonna 2014 Ragni Rissanen sai Heinon Tukku Oy:n 100-vuotisjuhlarahaston apurahan ja tunnustuspalkinnon suomalaisen ravintolakulttuurin edelläkävijänä.
Yolandi Visser
Yolandi Visser (taiteilijanimeltään ¥o-landi Vi$$er) (s. 1. joulukuuta 1984, Kapkaupunki, Etelä-Afrikka), oikealta nimeltään Anri du Toit on laulaja eteläafrikkalaisessa zef-musiikkia soittavassa yhtyeessä Die Antwoord.
Anrilla on Sixteen Jones -niminen tytär Watkin Tudor Jonesin kanssa.
Wang Hongwen
Wang Hongwen (1935 Changchun, Liaoning – 3. elokuuta 1992 Peking) oli kiinalainen työväenjohtaja ja kommunistipoliitikko, joka kuului kulttuurivallankumouksen aikana 1960–1970-luvuilla niin sanottuun neljän koplaan.
Wang Hongwen oli lähtöisin köyhästä maatyöläisperheestä. Hän liittyi alaikäisenä Kansan vapautusarmeijaan ja osallistui vapaaehtoisena sotilaslähettinä Korean sotaan. Sen jälkeen hän työskenteli puuvillatehtaassa Shanghaissa. Ennen kulttuurivallankumouksen käynnistymistä vuonna 1966 hän oli täysin tuntematon työläinen. Kesäkuussa 1966 Wang ja kuusi muuta työläistä julkistivat seinälehden, jossa vaadittiin heidän tehtaansa johtoa eroamaan. Itse Mao Zedong ylisti myöhemmin tätä seinälehteä ”kulttuurivallankumouksen ensimmäiseksi merkittäväksi seinälehdeksi”. Vieraillessaan Pekingissä syyskuussa 1966 Wang sai tavata muun muassa Maon ja Lin Biaon. Hän valitti Shanghain paikallisen puoluejohdon pyrkivän kapinallisten tukahduttamiseen ja Kulttuurivallankumouksen pienryhmä ilmoitti tukevansa häntä. Shanghaihin palattuaan Wang osallistui paikallisen johdon syrjäyttämiseen ja vuoden 1967 alussa lyhytikäisen Shanghain kommuunin perustamiseen. Hän asettui tukemaan paikallisen propagandajohtajan Zhang Chunqiaon pyrkimyksiä. Shanghain kommuuni korvattiin Maon toiveiden mukaisesti vallankumouskomitealla, jonka varapuheenjohtajaksi Wang valittiin.
Wang, Zhang Chunqiao, Jiang Qing ja Yao Wenyuan tultiin tuntemaan niin sanottuna neljän koplana. Wang oli nuorin neljän koplan jäsenistä. Nuorekkaan Wangin kerrottiin olevan erityisen läheinen Jiang Qingin kanssa. Wang alkoi kulttuurivallankumouksen myötä kohota Kiinan kommunistisen puolueen hierarkiassa. Hänet valittiin vuoden 1969 puoluekokouksessa keskuskomiteaan ja hän toimi 1971–1976 Shanghain puoluekomitean johtajana. Vuonna 1973 hänet valittiin koko puolueen varapuhemieheksi. Vuoden 1973 puoluekokouksessa Wang kuvattiin suoraan Maon rinnalla, ja hänestä oletettiin tuolloin kaavailtavan jopa Maon seuraajaa. Maon kuoleman jälkeen Wang ja muut neljän koplan jäsenet kuitenkin pidätettiin Hua Guofengin määräyksestä lokakuussa 1976 ja erotettiin puolueesta. Wang tuomittiin tammikuussa 1981 elinkautiseen vankeuteen. Hänet siirrettiin vuonna 1986 vankilasta sairaalaan etenevän maksasyövän vuoksi, johon hän kuoli 1992.
Pirkkoliisa Tikka
Pirkkoliisa Tikka (oik. Pirkko-Liisa Tikka, o.s. Lampela; s. 19. heinäkuuta 1947 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja (sopraano) ja näyttelijä. Hän on esiintynyt urallaan Kansallisoopperan lisäksi muun muassa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa sekä Berliinin Staatsoperassa. Tikka tunnetaan myös television musiikkiaiheisista lastenohjelmista. Hänen vanhempansa ovat elokuvaohjaaja Viljo Lampela ja näyttelijä Kaija Rahola ja entinen puolisonsa (1968–1977) kapellimestari Kari Tikka.