hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Zahamenan kansallispuisto
Zahamenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin itäosassa. Se kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen Atsinananan sademetsät.
Suojellun alueen kokonaispinta-ala on 643 neliökilometriä, josta 423 kuuluu kansallispuistoon, ja loput on luonnonpuistoa johon ei päästetä matkailijoita. Puisto jakautuu itä- ja länsiosaan, joita erottaa toisistaan käytävä, jossa sijaitsee useita yliä. Puiston suurin uhka on lähiseudun asutuksen kasvavat tarpeet. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa.
Zahamenan kansallispuiston alue on vaikeakulkuista kukkulamaastoa, jota halkovat monet jokilaaksot. Puisto on perustettu 1997. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa. Tiedetään jo, että biodiversiteetiltään alue kuuluu Madagaskarin rikkaimpiin. Siellä on tavattu 45 nisäkäslajia, joista 11 on puoliapinoita, ja 112 lintulajia, joista 67 on kotoperäisiä Madagaskarilla.
Andres Anvelt
Andres Anvelt (s. 30. syyskuuta 1969 Tallinna) on virolainen poliitikko, kirjailija ja poliisi. Anvelt edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta (SDE).
Anvelt valmistui 1987 Tallinnan koulusta nro 21 ja Tallinnan miliisin erikoiskoulusta. Hän sai viran Viron poliisin palveluksessa 1989. Hän on opiskellut oikeustiedettä Tarton yliopistossa ja valtiotieteitä Tallinnan teknillisessä yliopistossa, suorittanut siellä maisterin tutkinnon 2003 ja opiskellut myös FBI Academyssa Yhdysvalloissa.
Vuosina 2001–2003 Anvelt oli Viron rikospoliisin päällikkö ja 2004–2006 Viron poliisikorkeakoulun rehtori. Hän toimi vuosina 2007–2011 Viron puolustusvoimien ylipäällikön Ants Laaneotsin turvallisuusneuvonantaja.
Anvelt oli oikeusministerinä Taavi Rõivasin ensimmäisessä hallituksessa maaliskuusta 2014 huhtikuuhun 2015.
Anvelt toimi Jüri Ratasin hallituksen sisäministerinä marraskuuhun 2018 saakka. Hän tiedotti 20. marraskuuta 2018 luopuvansa ministerin tehtävistä ja jättävänsä politiikan kokonaan terveyssyistä johtuen. Anvelt oli joutunut keväällä sairaalaan keuhkokuumeen vuoksi ja oli siitä lähtien kärsinyt terveysongelmista. Anveltin oli tarkoitus olla sosiaalidemokraattien kärkiehdokas Itä-Virumaalla maaliskuun 2019 Riigikogun vaaleissa.
Anvelt on kirjoittanut rikosromaanin "Punane elavhõbe" (2007), josta Andres Puustusmaa on on vuonna 2010 ohjannut elokuvan. Vuonna 2010 ilmestyi hänen toinen romaaninsa "Direktor. Ühe turu erastamise lugu", jonka tapahtumat sijoittuvat 1990-luvun Tallinnan tukkumarkkinoille.
Andres Anveltin isoisä on Jaan Anvelt (1884–1937). Isoisä oli tunnettu bolševistinen agitaattori, joka lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Koillis-Viroon 1918 kommunistisen työkommuunin ja osallistui 1924 epäonnistuneeseen kommunistiseen vallankaappausyritykseen. Jaan Anvelt joutui sittemmin Stalinin puhdistusten uhriksi ja kuoli 1937 Moskovassa. Isän äiti Alise Stein-Anvelt (1900–1991) oli taiteilija ja parlamentin jäsen. Isä Jaan Anvelt nuorempi (1935–2001) oli kommunistipuolueen puoluevirkailija.
Anvelt on naimisissa toimittaja Kärt Anveltin (o.s. Karpa, s. 1973) kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Sihveri
Sihveri on harvinainen suomalainen miehen etunimi, joka on annettu vuoteen 2016 mennessä 114 henkilölle. Nimen tunnettuja kantajia ovat urheilijat Jouko Törmänen ja Seppo Suoraniemi, joilla se on toisena etunimenä.
Väkivallan kierre
Väkivallan kierre ("Menace II Society") on yhdysvaltalainen ghettoelämästä kertova elokuva vuodelta 1993, jonka Hughesin veljekset ovat ohjanneet. Sen päänäyttelijät ovat Tyrin Turner, Jada Pinkett, Larenz Tate ja Samuel L. Jackson. Elokuva sijoittuu senaikaiseen 1990-luvun South Central Los Angelesiin, Kaliforniaan ja kertoo nuoren miehen Kaydee ”Caine” Lawsonin elämästä sekä hänen läheisistä ystävistään. Se sai mainetta väkivaltaisista kohtauksistaan, kielenkäytöstään sekä huumeisiin liittyvästä sisällöstään. "Väkivallan kierre" sai positiivista kritiikkiä rajusta kaupunkiväkivallasta ja sen alla piileävistä voimakkaista viesteistä.
Jan Swammerdam
Jan Swammerdam (12. helmikuuta 1637 Amsterdam – 15. helmikuuta 1680 Amsterdam) oli alankomaalainen luonnontieteilijä.
Swammerdam aloitti lääketieteen opinnot Leidenin yliopistossa vuonna 1661. Hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1663 ja sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1667. Swammerdam ei kuitenkaan juuri harjoittanut lääkärin ammattia.
Swammerdam käytti tutkimuksessaan mikroskooppia ja löysi punasolun vuonna 1658. Hän tutki myös hyönteisiä ja niiden muodonmuutosta. Teoksissaan hän muun muassa korjasi fysiologi Marcello Malpighin käsitystä hyönteisten aivoista ja hermostosta sekä lääkäri William Harveyn käsitystä muodonmuutoksesta. Vuosina 1737–1738 julkaistiin Swammerdamin mikroskoopilla tekemiä havaintoja koonnut teos "Biblia naturae".
Mediataiteen valtionpalkinto
Mediataiteen valtionpalkinto on Suomen valtion Taiteen edistämiskeskuksen myöntämä palkinto. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013. Se rahoitetaan Veikkauksen voittovaroista.
Vuonna 2013 palkinnon myönsi media-, sarjakuva- ja kuvitustaiteen toimikunta ja jakoi kulttuuriministeri Paavo Arhinmäki. Palkinnon arvo oli tuolloin 15 000 euroa. Vuodesta 2015 palkinnon on myöntänyt audiovisuaalinen taidetoimikunta ja sen arvo on ollut 13 500 euroa.
Vähin I hallitus
Vähin I hallitus oli Viron tasavallan väliaikainen hallitus, joka toimi 30. tammikuuta 1992 – 21. lokakuuta 1992. Se oli siirtymävaiheen hallitus, joka toimi kunnes Mart Laarin perustuslaillinen hallitus nimitettiin 21. lokakuuta 1992.
Edilx
Edilx on VR:n omistama ja liikennöimä kaksikerroksinen InterCity-vaunu. Edilx on kuin Ed, mutta siinä saa myös kuljettaa lemmikkejä.
Anisaldehydi
Anisaldehydi eli p-metoksibentsaldehydi tai 4-metoksibentsaldehydi (CHO) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa sekä lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa anisaldehydi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteellä on tunnusomainen aniksenkaltainen makea tuoksu. Anisaldehydi liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Anisaldehydin reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille aldehydeille ja se voidaan esimerkiksi hapettaa anishapoksi tai pelkistää anisalkoholiksi. Luonnossa anisaldehydiä esiintyy eteerisissä öljyissä muun muassa aniksessa (0,1–1,4 %), fenkolissa (n. 2%) ja rusotähtianiksessa (0,1–0,5 %).
Vaikka anisaldehydiä esiintyykin useissa eteerisissä öljyissä, sitä tuotetaan pääasiassa teollisesti. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa anetolin hapetuksella esimerkiksi typpihapon, kromiyhdisteiden tai otsonin avulla, metyloimalla p-hydroksibentsaldehydiä tai anisolista Vilsmeier–Haack-reaktiolla.
Anisaldehydiä käytetään hajusteissa tuomaan kukkaismaista hajua esimerkiksi saippuoihin. Sitä voidaan lisätä myös elintarvikkeisiin. Yhdistettä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa muun muassa lääkeaineita. Anisaldehydin etanoliliuosta voidaan käyttää ohutkerroskromatografiassa värjäysreagenssina ja se reagoi kuumennettaessa useiden yhdisteiden kanssa muodostaen erilaisia värillisiä yhdisteitä.
Dunkirk (vuoden 2017 elokuva)
Dunkirk on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut sotaelokuva, jonka on ohjannut Christopher Nolan. Elokuva kertoo Dunkerquen evakuoinnista toisessa maailmansodassa. Elokuva on kansainvälinen yhteistuotanto Britannian, Yhdysvaltojen, Ranskan ja Alankomaiden välillä. Sen pääosissa ovat Fionn Whitehead, Tom Glynn-Carney, Jack Lowden, Harry Styles, Aneurin Barnard, James D’Arcy, Barry Keoghan, Kenneth Branagh, Cillian Murphy, Mark Rylance ja Tom Hardy.
"Dunkirk" sai maailmanensi-iltansa Lontoon Odeon Leicester Squaressa 13. heinäkuuta 2017. Laajan ensi-illan se sai 21. heinäkuuta 2017 Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Elokuva sai kehuja erityisesti sen käsikirjoituksesta, ohjauksesta, musiikista ja kuvauksesta, ja sitä kutsuttiin yhdeksi parhaista sotaelokuvista kautta aikojen.
Ohjaaja Christopher Nolan kunnosti sodanjälkeisen ranskalaisen sotalaivan Maillé-Brézén elokuvaa varten. Messerschmitt Bf-109:n sijaan elokuvassa käytettiin muun muassa Hispano Buchon -koneita. Spitfire-koneissa käytetyt numerot eivät olleet sodanaikaisia numeroita vaan Avro Anson -koneissa käytettyjä.
Henkilöhahmot ovat fiktiivisiä, mutta historiaan perustuvia. Bf-109 koneiden nokat ovat elokuvassa maalattu keltaisella koneiden erottamisen vuoksi, jota todellisuudessa ei tehty kuin noin kuukausi Dunkirkin tapahtumien jälkeen.
"Dunkirk" sai kehuja sen käsikirjoituksesta, ohjauksesta, musiikista ja kuvauksesta. Jotkut kriitikot kutsuivat sitä Nolanin parhaaksi elokuvaksi ja yhdeksi parhaista sotaelokuvista kautta aikojen. Arvosteluja keräävällä Rotten Tomatoes -sivustolla 92 prosenttia kriitikoista antoi elokuvalle myönteisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 8,6/10. Tulos perustui 378 arvosteluun. Sivuston yhteenvedossa lukee: ”"Dunkirk" tarjoaa tunteenomaisesti tyydyttävän spektaakkelin, jonka tarjoaa taitava käsikirjoittaja-ohjaaja ja jonka tuo eloon sen lahjakas näyttelijäkaarti, joka kunnioittaa toteen pohjautuvaa tarinaa.” Metacritic-sivustolla elokuvalla on painotettu keskiarvo 94/100, joka perustuu 53 arvosteluun, tarkoittaen ”yleisiä kehuja”. MRQE-sivustolla sillä on keskimääräinen arvosana 85/100 perustuen 127 arvosteluun. Yleisön mielipiteitä mittaavalla CinemaScore-sivustolla sillä on arvosana ”A−” asteikolla A+:sta F:ään, kun taas PostTrak ilmoitti yleisön reaktion olleen 88 prosenttia myönteistä.
Alakylä (Haapavesi)
Alakylä (vuoteen 1960 Alasydänmaa, myös Ala-Sydänmaa) on kylä, joka sijaitsee Haapaveden kaupungin lounaiskulmassa, rajoittuen etelässä Nivalaan ja lännessä Ylivieskaan.
Seutua on luonnehdittu viehättäväksi, syrjäiseksi, hyvin säilynyttä perinteistä rakennuskantaa omaavaksi kyläksi, jota rakentaminen ei ole pilannut.
Alasydänmaalla oli 1850-luvulla kymmenen tilaa: Aittola, Kokko, Matola, Murto, Ojakangas, Perkkiö, Pyöriä, Rasva, Veivo ja Yrtti. 1950-luvun alussa kylällä oli 44 taloa ja asukkaita noin 260. Vuoden 1970 jälkeen kylän asukasluku alkoi vähentyä peltojen paketointilain myötä. Nuoret muuttivat työn perässä muualle, lähinnä Ruotsiin ja Etelä-Suomeen. Vanhemmat panivat pellot pakettiin ja muuttivat kirkonkylälle. Vuonna 2005 asuttiin 22 talossa, joista kolme oli uusia. Asukkaita oli yhteensä noin 60. Kesäkäytössä olevia taloja oli 11 kappaletta. Asumattomia ja hävinneitä asuinpaikkoja oli yhteensä 27.
Kylälle rakennettiin koulu vuonna 1929. Oppilaita oli tuolloin noin 50. Suurten ikäluokkien aikuistuttua oppilaat vähenivät ja koulun toiminta loppui 1972. Samoihin aikoihin loppui kauppa Suojalasta ja kauppa-auto kulki vielä joitakin vuosia sen jälkeen. Alasydänmaan nimi muutettiin Alakyläksi vuonna 1960. Sen jälkeen kun kylän nimi vaihtui Alakyläksi, liitettiin osoitteisiin tiennimet ja -numerot. Sitä ennen riitti osoitteeksi pelkkä Alasydänmaa.
Alakylällä suoritettiin malmikartoitusta vuosina 1954–1957. Geologisen tutkimuslaitoksen mukaan alueelta löytyi noin 15 kilometriä pitkä ja 1–3 kilometriä leveä yhtenäinen vyöhyke, jolla esiintyy runsaasti magneettisia häiriömaksimeja. Alueen maanpeitteen paksuus vaihtelee tyypillisesti 0,5 metristä 1,5 metriin, joten magneettisten häiriöiden aiheuttajat oli suhteellisen helppo tunnistaa. Koekuoppien perusteella voitiin päätellä, että magneettiset häiriöt aiheutti runsas magneetti- ja rikkikiisupitoisuus. Lisäksi löydettiin kuparikiisua ja sinkkivälkettä. Viimeksi mainittujen malmien esiintymistä tutkittiin tarkemmin vuosina 1955-1957. Kuparipitoisuus osoittautui parhaissa kohdissa 1 prosentti, sinkkivälkkeen pitoisuus oli 1,5–2 prosenttia. Kerrokset olivat kuitenkin sen verran ohuita tai pesäkeluonteisia, ettei niitä pidetty taloudellisesti kannattavina.
Gastriinia vapauttava peptidi
Gastriinia vapauttava peptidi (GRP, eng. "gastrin-releasing peptide") on neuropeptidi, joka osallistuu muun muassa ruoansulatukseen stimuloimalla mahalaukun ja pohjukaissuolen G-soluja erittämään gastriinia. Gastriini puolestaan lisää hapon eritystä mahalaukun parietaalisoluista. GRP:tä vapautuu kiertäjähermon hermopäätteistä.
Merinat
Merinat, muita nimityksiä imerina, antimerina tai hova, ovat Madagaskarin suurin etninen ryhmä, joka muodostaa noin neljänneksen maan väestöstä. He ovat saarivaltion ylänköjen väestöä ja yksi maan kahdeksastatoista virallisista etnisisitä ryhmistä.
9 (Polina Gagarinan albumi)
9 on venäläisen poplaulaja Polina Gagarinan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Gazgolder.
Komorit kesäolympialaisissa 2012
Komorit osallistui Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisiin joukkueella, johon kuului kaksi yleisurheilijaa ja yksi uimari. He olivat saaneet paikkansa kisoihin villillä kortilla. Kukaan joukkueesta ei ollut lähelläkään saavuttaa mitalia, joten Komorit ei saavuttanut ensimmäistä olympiamitaliaan. Joukkueen nuorin jäsen oli 17 vuotta ja 352 päivää vanha ollut uimari Sihame Ayouba Ali ja vanhin puolestaan pikajuoksija Feta Ahamada, jolla ikää oli 25 vuotta ja 41 päivää. Hän toimi myös maan lipunkantajana avajaisissa. Heidän lisäkseen maata edusti joukkueen ainoa miespuolinen urheilija, aitajuoksija Maoulida Daroueche, joka myös kantoi maan lippua päättäjäisseremoniassa.
Lontoossa 2012 Komorit osallistui viidennen kerran kesäolympialaisiin. Se on osallistunut jokaisiin kesäolympialaisiin vuodesta 1996 lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Maa sai lähettää kaksi yleisurheilijaa, yhden miespuolisen ja yhden naispuolisen, kilpailemaan Lontoon olympialaisiin, sillä kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF oli sallinut kaikkien niiden maiden, joista ei tullut yhtään olympiarajan (joko A- tai B-rajan) rikkojia yleisurheilussa, lähettää kaksi maan parasta yleisurheilijaa kisoihin villillä kortilla mihin tahansa tapahtumaan lukuun ottamatta moniotteluita, 10 000 metrin juoksuja ja 3 000 metrin estejuoksuja. Maan kolmas urheilija, uimari Sihame Ayouba Ali, sai paikkansa myös villin kortin avulla. Kansainvälinen uimaliitto FINA oli linjannut, että jos jostakin maasta ei tule yhtään A- tai B-rajan rikkojaa, niin kyseinen maa sai lähettää yhden urheilijan tästä huolimatta villillä kortilla.
Maan ainoa uintiedustaja, olympialaisten ensikertalainen Sihame Ayouba Ali, osallistui villin kortin avulla naisten sadan metrin vapaauintiin. Hän ui ensimmäisessä erässä yhdessä senegalilaisen Mareme Fayen ja nepalilaisen Shreya Dhitalin kanssa. Hän sijoittui eränsä ja koko kilpailun 48 uimarin joukossa viimeiseksi ajallaan 1:14.40. Pian kilpailun jälkeen hän katosi Lontoon kaduille, sillä hänen vanhemmat olivat ”myyneet” hänet naimisiin eräälle 60-vuotiaalle miehelle, jolla oli entuudestaan kaksi vaimoa. Hän ajatteli Lontoon kaduille lähtemisen oleva ainoa keino paeta kohtaloaan.Olympialaisten ensikertalainen, kisojen aikaan 22-vuotias Maoulida Daroueche kilpaili miesten 400 metrin aitajuoksussa erässä neljä. Hän sijoittui erän yhdeksän urheilijan joukossa viimeiseksi ajalla 53.49. Se ei riittänyt välieriin, jonne pääsi joka erän kolme parasta ja lopuista kuusi nopeinta ajalla. Maan toinen yleisurheiluedustaja oli Feta Ahamada, joka oli osallistunut Pekingissä järjestettyihin vuoden 2008 kesäolympialaisiin. Hän aloitti kisansa sadan metrin juoksussa alkukierrokselta. Hän voitti ensimmäisen erän ajalla 11.81 oltuaan kymmenen sadasosaa nopeampi kuin erän toiseksi tullut irakilainen Dana Abdul Razak. Näin Ahamada pääsi jatkoon ensimmäiselle kierrokselle. Sitä pidemmälle hän ei päässyt jäätyään ensimmäisellä kierroksella neljännen erän seitsemänneksi, eli toiseksi viimeiseksi ajalla 11.86. Hän sijoittui lopulta 50:ksi.
Peptidi YY
Peptidi YY (PYY) on ruoansulatuksen peptidihormoni, joka hillitsee ruokahalua. Peptidi YY:tä erittyy ohutsuolen ja paksusuolen enteroendokriinisista L-soluista ruoan saannin yhteydessä. PYY:tä erittyy myös keskushermostossa syömistä säätelevissä keskuksissa väliaivojen ja aivorungon alueilla.
Poprosi u oblakov
Poprosi u oblakov (ven. Попроси у облаков, "Pyydä pilvet") on venäläisen poplaulaja Polina Gagarinan ensimmäinen albumi. Se julkaistiin lokakuussa 2007.
Homoikoni
Homoikoni on julkisuuden henkilö, joka on noussut erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosioon tai jonka homopiirit ovat ottaneet omakseen.
Pyhää Sebastiniusta pidetään yhtenä aikaisimmista homoikoneista ja Tennessee Williams kirjoitti päähenkilön Sebastianiksi hänen mukaansa näytelmäänsä "Äkkiä viime kesänä". Myös 1800-luvulla elänyttä kirjailijaa Oscar Wildeä pidetään homoikonina.
1950-luvun suurimpina homoikoneina pidetään, Garlandin ohella, etenkin Lucille Ballia ja Marilyn Monroeta, varsinkin 1960-luvun alussa. Seuraavan vuosikymmenen, 1970-luvun, homoikoneina pidetään muun muassa Joan Riversia, Donna Summeria, Gloria Gaynoria, Bette Midleriä sekä Cass Elliotia. Suurin tämän vuosikymmenen miespuoleisista homoikoneista oli Freddie Mercury. 1980- ja 1990-luvuilla merkittävimpiä homoikoneita olivat etenkin Madonna, Cher, Tori Amos, Whitney Houston, Cyndi Lauper ja Oprah Winfrey.
Madonna ja Cher kuuluvat nykyäänkin suuriin homoikoneihin.
Muita viihdemaailman homoikoneina pidettäviä ovat nykyään muun muassa Lady Gaga, Lily Allen, Lana Del Rey, Mariah Carey, Miley Cyrus, Ariana Grande, Jennifer Hudson, Kesha, Jennifer Lopez, Demi Lovato, Nicki Minaj, Katy Perry, Robyn, Sia, Britney Spears, Rihanna, Paris Hilton, Carrie Underwood, Taylor Swift, Leann Rimes, and Carly Rae Jepsen.
Musiikkimaailman ulkopuolelta homoikoneita ovat muun muassa urheilun saralta David Beckham, Cristiano Ronaldo ja Tom Daley, sekä näyttelijöistä etenkin Kathy Griffin, Jake Gyllenhaal ja Meryl Streep. Politiikan homoikoneina pidetään varsinkin Jóhanna Sigurðardóttiria, prinsessa Dianaa sekä Eva Perónia.
Penetranssi
Penetranssi eli geenin ilmenemisyleisyys ilmaisee, kuinka suuri osa tietyn genotyypin edustajista ilmentää tiettyä ominaisuutta fenotyypissään. Jos penetranssi on täydellinen (100%), geeni ilmenee kaikissa yksilöissä, jotka kantavat kyseistä genotyyppiä.
Lääketieteessä sairautta aiheuttavan mutaation penetranssi on täydellinen silloin, jos kaikki mutaatiota kantavat henkilöt ovat sairaita. Jos mutaation penetranssi on esimerkiksi 40%, 40% mutaation kantajista sairastuu elämänsä aikana. Tällöin käytetään termiä alentunut tai epätäydellinen penetranssi.
Täydellinen penetranssi on usein monogeenisilla sairauksilla, kuten neurofibromatoosi 1. Epätäydellinen penetranssi on esimerkiksi BRCA1-geenin mutaatioilla, jotka aiheuttavat rinta- ja munasarjasyöpää.
Galilealaisia vastaan
Galilealaisia vastaan (, ) on keisari Julianuksen kristinuskoa vastaan kirjoittama teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia varhaiskristillisten kirjailijoiden teosten kautta.
Julianus kirjoitti teoksen todennäköisesti Antiokiassa talvella 362–363 ennen lähtöään sotaretkelle persialaisia vastaan vuonna 363. Hän oli jo aiemmin luvannut kirjoittaa muodollisen esityksen kristittyjä vastaan kirjeessään Fotinokselle (kirje 55).
Julianuksen kritiikki kristinuskoa vastaan muistuttaa Kelsoksen ("Todellinen oppi") ja Porfyrioksen ("Kristittyjä vastaan") jo aiemmin esittämää kritiikkiä. Kyrillos Aleksandrialainen piti Julianuksen teosta hyvin vaarallisena kristinuskolle ja kirjoitti sitä vastaan teoksen "Julianusta vastaan" ("Contra Julianum", alun perin "Hyper tēs tōn Khristianōn euagūs thrēskeias pros ta tū en atheois Iūlianū", ) noin vuonna 435. Siinä missä Julianuksen teos muistuttaa Kelsoksen kritiikkiä, Kyrilloksen teos muistuttaa puolestaan Origeneen teosta "Kelsosta vastaan". Julianuksen teosta vastaan kirjoittivat myös Gregorios Nazianzilainen, Theodoros Mopsuestialainen ja Filippos Sideläinen.
"Galilealaisia vastaan" on alun perin käsittänyt kolme kirjaa; Hieronymus tosin sanoo kirjoja olleen seitsemän, mutta tämä on todennäköisesti virhe. Nykyaikaan Julianuksen teoksesta on säilynyt vain katkelmia, jotka lähes kaikki ovat peräisin kirjasta I. Ne ovat säilyneet lainauksina pääosin Kyrilloksen teoksessa, jonka 20 kirjasta noin puolet on säilynyt nykyaikaan. Lisäksi Julianuksen teoksesta on säilynyt muutama katkelma myös muiden kirjailijoiden teoksissa.
Teos pyrkii monin tavoin viemään pohjaa kristinuskolta sekä tekemään uskonnon naurettavaksi. Toisaalta Julianus esittää argumentteja hellenistisen uskonnon puolesta kristinuskoa vastaan. Julianus kutsuu teoksessaan kristittyjä aina ”galilealaisiksi” vähätelläkseen näitä esittämällä nämä lähinnä paikallisena kalastajien lahkona. Hän vastustaa sitä ajatusta, että tällainen lahko julistautuu uudeksi, yleismaailmalliseksi uskonnoksi. Julianus pyrkii teoksellaan osoittamaan, ettei Vanha testamentti tue kristinuskoa, eikä kristinuskoa näin voida pitää juutalaisuuden perillisenä. Juutalaisuutta ja juutalaisuuden Jumalaa kohtaan Julianus on kunnioittava. Kristittyjä Julianus syyttää sen sijaan Mooseksen lain hylkäämisestä.
Toisaalta Julianus tekee selväksi, että arvostaa juutalaisuuttakin enemmän helleenisiä jumalia, sillä myös juutalaisuuden jumala on kansallisesti ja alueellisesti rajoittunut, kun taas helleeniset jumalat ovat todella yleismaailmallisia. Kristuksen korvikkeeksi ja välittäjäksi jumalan ja ihmisten väliin Julianus asettaa Asklepioksen, Dionysoksen ja Herakleen.
Wir geben ’ne Party
Wir geben ’ne Party (suom. "Meillä on juhlat") on MeKaDon (Dorkas Kiefer, Kati Karney, Melanie Bender) kappale, joka edusti Saksaa Irlannin Dublinissa. Kappaleen on säveltänyt Ralph Siegel ja sanoittanut Bernd Meinunger.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 128 pisteellä.
Ted Chiang
Ted Chiang (s. 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen kiinankielinen nimensä on Chiang Feng-nan (姜峯楠).
Hänen novellejaan on palkittu mm. Nebula-, Hugo-, Haykawa-palkinnoilla. Hän on voittanut Campbell-palkinnon parhaan uuden kirjailijan sarjassa.
Hänen novellinsa Story of Your Life on filmatisoitu vuonna 2016 julkaistussa elokuvassa "Arrival"
Ted Chiang valmistui Brownin yliopistosta Rhode Islandilla tietojenkäsittelytieteestä.
Pohjajärvi (Ylöjärvi)
Pohjajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven Vuorentaustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pohjajärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Järvi on 200 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Siihen laskevat pohjois- ja luoteispuolen metsäojat. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se juoksee Vuorentaustan asuntoalueen läpi etelään ja kääntyy Tukiaistenmaalla loivasti länttä. Siellä se yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Leppiojaan, joka muuttuu yhtymäkohdassa Myllypuroksi. Järven rantaviivan pituus on 600 metriä. Järven rannat ovat kokonaan Pohjajärvenleton avosuon sisällä. Rannat ovat kuivatetun järven pohjaa ja nykyinen järvi sijaitsee sen järven syvänteessä ja laskuoja on kuivatuksen yhteydessä kaivettu syvemmäksi ulottumaan nykyiselle järvelle asti. Järven suoalueen itä- ja eteläpuolelle ulottuvat Vuorentaustan ja Pohjolan kaupunginosat.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pääpohjanen”. Sen rannoille oli merkitty kolmen torpan paikka. Silloinen rantaviiva seurasi pääpiirtein nykyistä Pohjajärvenleton ja sen soistuneen metsikön reunaa. Laskuojan paikka ei ollut kartassa. Järvi on kartan julkaisun aikoihin tai sen jälkeen kuivatettu.
Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Pohjanlampi” ja se sijaitsi Ilmarinkylässä. Kylässä oli muutamia maatiloja, mutta jo silloin kylän keskelle oli rakennettu omakotitaloja. Vuoden 1960 kartassa olivat omakotitalot lisääntyneet ja nyt taajamaa kutsuttiin Vuorentaustaksi. Järven nimi kirjoitettiin nyt ”Pohjajärvi”. Ylöjärveltä tuli Pohjolan kautta suora tie Ylöjärven keskustasta. Vuonna 1975 olivat Vuorentausta ja Hatolan asuinalueet kasvaneet yhteen ja järven itäpuolella olevat Pohjolan pellot olivat myös rakennettuja.
I Walk the Line (kappale)
I Walk the Line on Johnny Cashin vuonna 1956 kirjoittama ja nauhoittama kappale. Se oli ensimmäinen hänen kappaleistaan, joka pääsi Billboardin Hot Country Singles -listan ykköseksi. Se pysyi listoilla 43 viikon ajan ja sitä myytiin yli 2 miljoonaa kappaletta. ”I Walk the Line” on myös seuraavana vuonna ilmestyneen With His Hot and Blue Guitar -albumin single.
Rafe Spall
Rafe Joseph Spall (s. 10. maaliskuuta 1983) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa "Pete Versus Life", "Riutuvat romantikot" ja "The Shadow Line" sekä elokuvissa "Prometheus" (2012) ja "Piin elämä" (2012).
Hän on näyttelijä Timothy Spallin poika.
Pekka Haukijärvi
Pekka Haukijärvi (s. 13. joulukuuta 1953) on lahtelainen amatöörikitaristi. Hän soittaa Hauki Blues Band -nimisessä yhtyeessä, joka on toiminut eri kokoonpanoilla vuodesta 1979 lähtien. Haukijärven aiempia yhtyeitä ovat mm. Nexus (Lahti, 1979-83) ja Manalan Lautturit (Kuhmoinen, 1970-72). Lisäksi Haukijärvi on vaikuttanut pitkään Bottleneck Duo:ssa yhdessä Ismo Haaviston kanssa.
Haukijärvi on toiminut myös Lahden Blues Mafia ry:n puheenjohtajana vuodesta 2001 ja useana vuonna Lahden Grand Blues Festival-tapahtuman promoottorina.
Kilchoman
Kilchoman on skotlantilainen viskitislaamo. Se sijaitsee Islayn saaren länsirannikolla. Tislaamorakennus on rakennettu 2005.
Kilchoman on pienimpiä tislaamoja Skotlannissa. Se tuottaa noin 120 000 litraa alkoholia vuodessa. Tuotantoon käytettävä ohra kasvatetaan tislaamon tiluksilla, ja mallastaminen tehdään perinteisellä lattiamallastuksella.
Montescheno
Montescheno on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Monteschenon naapurikunnat ovat Antrona Schieranco, Bognanco, Borgomezzavalle, Domodossola ja Villadossola.
Cavaglio-Spoccia
Cavaglio-Spoccia on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Cavaglion naapurikunnat ovat Cannobio, Cursolo-Orasso, Falmenta ja Gurro sekä Sveitsin puolella Brissago ja Centovalli.
Lotta Lehtikevari
Lotta Lehtikevari (s. 1998) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti sarjasta "Uusi päivä", jossa hän on näytellyt Maria Nikkoa sarjan alusta lähtien.
Adrian Tchaikovsky
Adrian Czajkowski (kirjailijanimi: Adrian Tchaikovsky) on brittiläinen kirjailija, joka on kirjoittanut sarjan "Shadows of the Apt".
Tchaikovskylle myönnettiin 30. Arthur C. Clarke-palkinto teoksesta "Children of Time".
Kongon demokraattisen tasavallan maakunnat
Kongon demokraattinen tasavalta on jaettu 26 maakuntaan.
Maakunnat on määritelty vuonna 2005 esitetyssä perustuslaissa. Vanhan perustuslain mukaan maakuntia oli kymmenen ja niiden lisäksi Kinshasan kaupungilla oli erityisasema. Uuden jaon piti tulla voimaan vuonna 2009.
Vuonna 2011 uudistus päätettiin toteuttaa vaiheittain.
Maakuntajako tuli lopullisesti käyttöön 2015. Monet tilastot käyttävät edelleen vanhaa kymmenen maakunnan jakoa.
Liu Cixin
Liu Cixin (; englanninkielisissä käännöksissä nimellä Cixin Liu; s. 1963) on kiinalainen kirjailija. Hän on voittanut mm. kiinalaisen Xingyun-palkinnon sekä Hugo-palkinnon.
Liun teoksista tunnetuin työ tähän mennessä "Three Body" (三体, 2008) (englanniksi "The Three-Body Problem") julkaistiin vuonna 2007. Sen on kääntänyt englanniksi Ken Liu 2014 ja se voitti 2015 Hugon. Hän on Aasian ensimmäinen Hugon voittaja. Hän on voittanut Xingyun-palkinnon vuonna 2015.
Liun kirjoja on myyty Kiinassa yli seitsemän miljoonaa kappaletta.
Benin kesäolympialaisissa 1988
Benin osallistui Soulin kesäolympialaisiin vuonna 1988 joukkueella, johon kuului seitsemän urheilijaa. He osallistuivat judoon ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Félicite Bada. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Benin kesäolympialaisissa 1984
Benin osallistui Los Angelesin kesäolympialaisiin vuonna 1984 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa. He kaikki osallistuivat nyrkkeilyyn. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi nyrkkeilijä Firmin Abissi. Kyseessä oli maan kolmas esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Benin kesäolympialaisissa 1980
Benin osallistui Moskovan kesäolympialaisiin vuonna 1980 joukkueella, johon kuului 16 urheilijaa. He osallistuivat nyrkkeilyyn ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan toinen esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Dahomey kesäolympialaisissa 1972
Dahomey (nykyinen Benin) osallistui Münchenin kesäolympialaisiin vuonna 1972 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa. He osallistuivat nyrkkeilyyn ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan ensimmäinen ja ainoa esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. Kuitenkin se on osallistunut olympialaisiin myöhemmin uudella nimellään Benin.
Vera Klimovich
Vera Klimovich (s. 29. huhtikuuta 1988) on valkovenäläinen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseura on Minchanka Minsk.
Klimovich pelasi kasvattajaseurassaan aina vuoteen 2009 asti voittaen maan mestaruuden 2007. Seuraavat viisi vuotta hän pelasi azerbaidzanilaisessa Lokomotiv Bakussa ennen siirtymistään Italiaan kahdeksi kaudeksi. Bakussa Klimovich oli voittamassa mm. Challenge Cupia 2011-2012.
Italiassa Klimovich voitti A1-liigan mestaruuden 2015 ja oli nostamassa Forlia A2-liigasta pääsarjaan 2016.
Suomeen Klimovich siirtyi kaudelle 2016-2017 LP Viestiin.
Nadezhda Gokhshtein
Nadežda Gokhshtein (o.s. , s. 22. lokakuuta 1982 Petroskoi) on venäläinen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseura on TTU Pietari.
Gokhshtein on pelannut useissa huippuseuroissa Venäjällä, Turkissa ja Azerbaidžanissa. Lentopallosta hänellä oli taukoa parin kauden verran, koska perheeseen syntyi tytär vuonna 2015. Gokhshtein asuu miehensä kanssa Viipurissa.
Haukijärvi (Nokia)
Haukijärvi on Pirkanmaalla Nokian ja Ylöjärven rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Haukijärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Siihen ei laske yhtään ojaa, mutta sillä on järven kaakkoispäästä alkuunsa saava laskuoja Leppioja, joka yhtyy kolmen kilometrin päässä Haukiluomassa Pohjajärvestä tulevaan laskuojaan. Nämä jatkavat Myllypuron nimisenä etelään laskien Nokianvirtaan. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä. Ranta on muualla soistuvaa metsää, mutta eteläranta on moreenimäen rinnettä. Mäellä sijaitsee kaksi kiinteistöä ja neljä vapaa-ajan asuntoa. Järvelle pääsee Ylöjärven Soppeenmäen ja Nokian Lähdeniittyn yhdistävältä tieltä. Kuntien välinen raja ylittää järven niin, että yli puolet jää Nokian puolelle. Järven kaakkoisrannassa on rajapyykki, josta saa alkuunsa myös Tampereen ja Ylöjärven välinen Leppiojaa seuraava raja.
Haukijärven vedenlaatua on tutkittu vähän. Vedenväri on erittäin ruskeaa ja vesi on hyvin hapanta. Vuonna 1985 sen väriluku oli 180 mg Pt/l ja veden happamuustaso eli pH-arvo oli 5,1, joka on jo haitallista useimmille kalalajeille. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan ei enää oluut jäljellä, joten järvi oli todennäköisesti happamoitunut. Veden ravintopitoisuudet olivat koholla. Fosforipitoisuus mitattiin tuolloin 28 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Sen perusteella vesi oli lievästi rehevöityneen järven tasoa. Järven virkistysarvo oli vuonna 1985 välttävä.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Iso-Ahvenistolle johtavalta metsätieltä on Haukijärvelle merkitty polku, joten järvi on kuulunut jonkun ylöjärveläisen talon talouskäyttöön.
Järvi on ollut autio, mutta vuoden 1964 peruskartassa järven etelärantaan oli merkitty rantatontin rajat ja Ylöjärven Soppeenmäen suunnasta oli merkitty tienvaraus. Kun tie rakennettiin Nokian Niittymäen suuntaan, heräsi kiinnostus rakentaa järvelle asuntoja.
Sipsikaljavegaanit
Sipsikaljavegaanit on suomalainen kehopositiivinen Facebook-ryhmä, jossa jaetaan tietoa vegaanisesta ja energiapitoisesta ruoasta sekä siitä nauttimisesta. Ryhmässä arvostetaan maukasta vegaanista ”mättöruokaa” ja terveellisyyteen viittaavat julkaisut poistetaan. Ryhmän tarkoituksena on tehdä veganismista helposti lähestyttävää. Sipsikaljavegaani oli yksi kielitoimiston sanakirjan uudissanoista 2016. Sen määritelmän mukaan sana on itseironinen nimitys Facebook-ryhmälle, mutta lisäksi sillä voi viitata myös vegaaniin, joka nautiskelee ”epäterveellisistä ruoista ja juomista” ja ”välttelee terveysintoilua”.
Sotkamolainen Terhi Heimonen perusti ryhmän loppuvuodesta 2015 kanavaksi, jossa tiedotetaan vegaanisista tuotteista ja niiden saatavuudesta Suomessa. Alkuvaiheessa ryhmässä jaettiin erityisesti kokemuksia HoviRuoan kasvispiirakasta eli ”vihiksestä”, joka oli myös alkuperäinen syy ryhmän perustamiseen. Joulukuussa 2016 ryhmässä oli yli 35 000 jäsentä.
Ryhmän ansioksi on laskettu veganismin suosion nopea kasvaminen Suomessa vuonna 2016. Ryhmässä huomiota saaneiden tuotteiden kysyntä on kasvanut. Ryhmän välityksellä esimerkiksi Hoviruoan valmistamista kasvispiirakoista tuli myynti-ilmiö, ja elokuussa 2016 ryhmäläiset järjestivät kasvispiirakan mukaan nimetyn Vihisfestin, joka keskittyi vegaanisen ruoan nautiskeluun. Ryhmän jäsenet ovat myös perustaneet vegaanisen nakkikioskin Jänön.
Animalia myönsi ryhmälle Pro Animalia -palkinnon työstä rennon veganismin edistämiseksi vuonna 2016. "Image"-lehti valitsi Sipsikaljavegaanit vuoden 2016 someilmiöksi.
Folsom Prison Blues
Folsom Prison Blues on Johnny Cashin kirjoittama laulu. Se nauhoitettiin heinäkuussa 1955 ja julkaistiin saman vuoden joulukuussa. Se on myös singlenä Johnny Cashin vuoden 1957 albumilla "With His Hot and Blue Guitar". Vuoden 1956 alussa Folsom Prison Blues pääsi Billboard-lehden C&W Best Sellers -listan sijalle 4. Vuonna 1968 Johnny Cash julkaisi Folsom Prison Bluesista uuden version, joka pääsi Billboard Hot Country Singles -listan sijalle 1 sekä Billboard Hot 100:n sijalle 32.
Omien sanojensa mukaan Cash sai innoitusta kappaleen kirjoittamiseen nähtyään "Inside the Walls of Folsom Prison" -rikoselokuvan.
Gustav Klutsis
Gustav Klutsis (, ) (4. tammikuuta 1895 – 26.helmikuuta 1938) oli uraauurtava latvialainen valokuvaaja ja merkittävä Neuvostoliiton Konstruktivistinen avant-garde-taiteen jäsen jo 1920-luvulla. Hän on tunnettu yhdessä vaimonsa ja pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Valentina Kulaginan kanssa tekemästään Neuvostoliiton vallankumouksellisesta ja Stalinin propagandasta.
Klutsis syntyi Latviassa Rūjienassa. Klucis aloitti taiteellisen koulutuksen Riiassa vuonna 1912. Vuonna 1915 hän meni Venäjän Keisarilliseen armeijaan, sitten hän meni Moskovaan vuonna 1917. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän alkoi tutustua taiteeseen Kazimir Malevitšin ja Antoine Pevsnerin oppilaana, liittyi Neuvostoliiton Kommunistiseen puolueseen, tutustui Valentina Kulaginaan, ja he avioituivat. Hän valmistui Valtion taidekoulusta VKhUTEMASista. Hän jatkoi koulun väriteorian professorina vuodesta 1924 siihen asti, kunnes koulu suljettiin vuonna 1930.
Klucis opetti, kirjoitti ja tuotti Neuvostoliiton valtiollista poliittista taidetta koko loppuelämänsä. Pariskunnan taide oli omistettu edistämään Josif Stalinin henkilökulttia.
Huolimatta aktiivisesta ja uskollisesta palvelusta Neuvostoliiton kommunistipuolueelle Klucis pidätettiin Moskovassa 17. tammikuuta 1938, kun hän valmistautui lähtemään New Yorkin maailmannäyttelyyn. Epätietoisuus Klutsisin kohtalosta jatkui vuoteen 1989 saakka, jolloin todettiin, että hän oli teloitettu Stalinin vainoissa pian vangitsemisensa jälkeen vuonna 1938.
Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "The Red Man" (1918), "Dynamic City" (1919), "näkökulma maalaus" (1920), "täyttää suunnitelman suuren työn" (1930), "USSR - prikaati proletariaatin maailma" (1931). Klutsis on yksi neljästä taiteilijasta, jotka keksivät poliittisen valokuvamontaasin 1918 (yhdessä saksalaisen dadaistien Hannah Höch ja Raoul Hausmann sekä venäläisen El Lisitski kanssa). Hän työskenteli Lissitzkyn kanssa kansainvälisessä näyttelyssä Kölnissä ja Pariisissa vuonna 1937.
Sykloheptatrieeni
Sykloheptatrieeni eli tropylideeni (CH) on rengasrakenteisiin sykloalkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja esimerkiksi ligandina organometalliyhdisteissä.
Huoneenlämpötilassa sykloheptatrieeni on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja aromaattisiin liuottimiin. Sykloheptatrieeni muodostaa hartsimaisen polymeerin ilman vaikutuksesta. Sykloheptatrieeni ei itsessään ole aromaattinen yhdiste, mutta se voidaan hapettaa esimerkiksi bromin tai karbokationien avulla aromaattiseksi tropyliumioniksi. Vahvemmat hapettimet kuten kaliumpermanganaatti hapettavat yhdisteen tropoloniksi. Sykloheptatrieeni muodostaa organometalliyhdisteitä muun muassa kromin, molybdeenin, volframin, mangaanin ja raudan kanssa.
Ensimmäisen kerran sykloheptatrieeniä huomattiin muodostuvan kuumennettaessa eräitä alkaloideja kuten atropiiniä tai kokaiinia. Nykyään valmistus lähtee bentseenistä, joka reagoi diatsometaanin kanssa. Ensin reaktiossa muodostuu norkaradieeniä, joka hyvin nopeasti isomerisoituu sykloheptatrieeniksi. Toinen tapa on 7,7-dibromibisyklo[4.1.0]heptaanin pyrolyysi.
Sykloheptatrieeniä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä organometalliyhdisteiden valmistamiseen, sekä troponoidien, polysyklisten yhdisteiden ja tropyliumsuolojen synteesiin.
Jackson (kappale)
Jackson on kappale, jonka kirjoittivat Billy Edd Wheeler ja Jerry Leiber vuonna 1963. Kappaleen nauhoitti ensimmäisenä Wheeler.
Vuonna 1967 Jacksonin nauhoittivat ja julkaisivat Johnny Cash ja June Carter sekä Nancy Sinatra ja Lee Hazlewood. Kappaleen eri versioista tunnetuin on mahdollisesti Cashin ja Carterin versio. Merkittävä on myös The Kingston Trion versio vuodelta 1963.
Korkeamäen jätinkirkko
Korkeamäen jätinkirkko eli Korkiasaaren jätinkirkko on Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan Alahärmässä sijaitseva jätinkirkko. Aiemmin röykkiökohteena tunnettu muinaisjäännös on vuonna 2010 luokiteltu myös jätinkirkoksi.
Alue sijaitsee Alahärmän kirkosta 6,5 kilometriä itään Haarusjärven eteläpuolella ja Kortesjärven puolella sijaitsevien kalliopaljastumien länsipuolella. Alueella sijaitsee laajoja ojitettuja soita kuten esimerkiksi Kaakkurinneva ja siellä on myös kallioinen mäki, jota kutsutaan Korkeamäeksi tai Korkiasaareksi. Mäen päällä on useita kivisiä muinaisjäännöksiä. Ne sijaitsevat pääasiassa mäen koillissivulla, missä muinainen rantakin on sijainnut. Korkiasaaren juurelle pääsee metsäautotieltä, joka tulee siihen Alhärmästä alkavalta yhdystieltä 17843. Metsäautotietä ajetaan yhdystieltä 1,2 kilometriä etelään.
Lokakuussa 2010 tehdyssä tarkastuksessa kohde luokiteltiin myös jätinkirkoksi. Luontaisia kivivalleja on muokattu ja laajennettu ladotuilla kivivalleilla niin, että syntynyt rakennelma on soikean muotoinen. Marianna Ridderstad mittasi jätinkirkon mittoja jätinkirkkojen paleoastronomisen tutkimushankkeen aikana. Jätinkirkko on hänen mukaansa 60 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Rakenteen pituusakselin suuntaus on 17° pohjoisesta vastapäivään eli pohjois-koilliseen. Kivivalleissa on kolme kraatteriröykkiötä, joissa röykkiön keskellä on kuoppa. Näiden arvellaan olevan saaliiden säilytyskuoppia. Ridderstad on ilmoittanut, että kivivallissa on kaksi sisäkkäistä vallirakennetta. Näyttää siltä, ettei valleihin ole raivattu liikkumista helpottavia kohtia eli portteja.
Alueen kiviset rakenteet on tunnettu kauan, mutta mäen eteläpäässä sijaitseva jätinkirkko on uusi havainto. Muut kiviröykkiöt sijaitsevat mäen pohjoispuolella. Pohjoispään keskittymä sijaitsee 75 metriä jätinkirkosta pohjoisluoteeseen ja toinen keskittymä sijaitsee 40 metriä siitä pohjoiseen. Röykkiöt ovat sammaleiden ja kasvuston peittämiä, mutta ne ovat pintamaata raivaamatta havaittavissa. Niitä on tulkintatavasta riippuen 4–7 kappaletta. Röykkiöiden läpimitta vaihtelee viidestä metristä kahdeksaan metriin. Jokaista röykkiötä on kaiveltu niiden keskikohdasta. Mäellä on näiden lisäksi kaksi jätinkirkkoa pienempää latomusta, jossa on ilmeisesti keskeltä raivattu puhtaaksi alue luontaisesta kivikosta ja raivatut kivet on pinottu reunavalliksi. Toisen raivatun alueen halkaisija on 16 metriä ja toisena alueen mitat ovat 16×10 metriä.
Kohteessa on käyty tutkimassa alueen kivisiä rakenteita tarkastuksien ja inventointien yhdeydessä vuosina 1967 (Ari Siiriäinen), 1984 (Matti Bergström), 2008 (Taisto Karjalainen) ja 2010 (Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla). Vuoden 2010 käynnin aikana huomattiin jätinkirkon suuri rakenne. Alueen muinaishautoja ei olla tutkittu.
Roosna-Alliku
Roosna-Alliku on pienkauppala ja entinen kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Paiden kaupunki, Paiden kunta ja Roosna-Alliku uudeksi Paiden kaupungiksi. Roosna-Allikun kunnan keskus, Roosna-Allikun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Roosna-Allikun kunta sijaitsi Järvamaan keskiosassa Paiden koillispuolella. Roosna-Allikussa oli arviolta 1 037 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 132,16 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Roosna-Allikun pienkauppala ("alevik") ja 12 kylää: Allikjärve, Esna, Kaaruka, Kihme, Kirisaare, Kodasema, Koordi, Oeti, Tännapere, Valasti, Vedruka ja Viisu.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Roosna-Allikun kunnassa oli 973 asukasta, joista 930 (95,6 %) oli virolaisia, 18 (1,8 %) venäläisiä ja 24 (2,5 %) muita kansallisuuksia.
Türi (kunta)
Türi () oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Türin, Väätsan ja Kärun kunnat yhdistettiin uudeksi Türin kunnaksi.
Türin kunta sijaitsi Järvamaan eteläosassa Paiden lounaispuolella. Kunnassa oli arviolta 9 351 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 598,37 neliökilometriä.
Kuntaan kuuluivat Türin epäitsenäinen kaupunki ("vallasisene linn"), Oisun ja Säreveren pienkauppalat ("alevik") sekä 35 kylää: Arkma, Jändja, Kabala, Kahala, Karjaküla, Kirna, Kolu, Kurla, Kärevere, Laupa, Lokuta, Meossaare, Metsaküla, Mäeküla, Näsuvere, Ollepa, Pala, Pibari, Poaka, Põikva, Rassi, Raukla, Retla, Rikassaare, Saareotsa, Sagevere, Taikse, Tori, Tännassilma, Türi-Alliku, Vilita, Villevere, Väljaotsa, Äiamaa ja Änari.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Türin kunnassa (Türin epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 9 419 asukasta, joista 8 967 (95,2 %) oli virolaisia, 207 (2,2 %) venäläisiä ja 237 (2,5 %) muita kansallisuuksia.
Väätsa
Väätsa on pienkauppala ja entinen kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Türin, Väätsan ja Kärun kunnat yhdistettiin uudeksi Türin kunnaksi. Väätsan kunnan keskus, Väätsan pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Väätsan kunta sijaitsi Järvamaan länsiosassa Paiden länsipuolella. Väätsassa oli arviolta 1 280 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 195,17 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Väätsan pienkauppala ("alevik") ja 10 kylää: Aasuvälja, Lõõla, Piiumetsa, Reopalu, Roovere, Röa, Saueaugu, Vissuvere, Väljataguse ja Ülejõe.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Väätsan kunnassa oli 1 256 asukasta, joista 1 200 (95,5 %) oli virolaisia, 21 (1,7 %) venäläisiä ja 36 (2,9 %) muita kansallisuuksia.
Juuru
Juuru on pienkauppala ja entinen kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi. Juurun kunnan keskus, Juurun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Juurun kunta sijaitsi Raplamaan koillisosassa Tallinnan etelä- ja Raplan koillispuolella. Juurussa oli arviolta 1 429 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 152,4 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Juurun pienkauppala ("alevik") ja 14 kylää: Atla, Helda, Hõreda, Härgla, Jaluse, Järlepa, Kalda, Lõiuse, Mahtra, Maidla, Orguse, Pirgu, Sadala ja Vankse.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Juurun kunnassa oli 1 511 asukasta, joista 1 464 (96,9 %) oli virolaisia, 33 (2,2 %) venäläisiä ja 15 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Laarin I hallitus
Mart Laarin hallitus oli 21. lokakuuta 1992 – 8. marraskuuta 1994 toiminut Viron hallitus, jota johti pääministeri Mart Laar. Hallitus ehti ennen kaatumistaan 749 päivän ikään.
Hallitus kaatui skandaaleihin, joiden keskiössä olivat asekaupat Israelista ja miljoonien ruplien katoaminen Venäjälle, kun Viro otti käyttöön kruunun. Parlamentti erotti hallituksen.
Brendan Murray
Brendan Murray (s. 16. marraskuuta 1996) on irlantilainen laulaja ja entinen irlantilaisbändi Hometownin jäsen. Hän edusti Irlantia sooloartistina vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa.
Vuonna 2014 Murraysta tuli osa Hometown-nimistä irlantilaisbändiä, jota johti Louis Walsh. Bändi saavutti kolme listamenestystä kotimaassaan, sisältäen ykkössinglet ”Where I Belong” vuonna 2014 ja ”Cry for Help” vuonna 2015. Heidän debyyttialbuminsa HomeTown julkaistiin marraskuussa 2015 ja se nousi neljännelle sijalle Irlannissa. Joulukuussa 2016 bändi ilmoitti, että he lopettaisivat toimintansa.
16. joulukuuta 2016 Murrayn ilmoitettiin olevan Irlannin euroviisuedustaja vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa. 10. maaliskuuta 2017 hänen kappaleensa ”Dying To Try” julkaistiin.
Kesäparalympialaiset 2020
Kesäparalympialaiset 2020 ovat Tokiossa, Japanissa 25. elokuuta– 6. syyskuuta 2020 järjestettävät XVI kesäparalympialaiset.
Vuoden 2020 kesäparalympialaisissa tullaan järjestämään 22 eri lajia. Niistä kaksi, sulkapallo ja taekwondo, järjestetään ensimmäistä kertaa paralympialaisissa. Viime paralympialaisiin nähden ohjelmistosta poistuu purjehdus ja CP-jalkapallo.
Heinäkuussa 2015 julkaistiin vuonna 2020 järjestettävien olympialaisten ja paralympialaisten uusi logo. Heti saman vuoden syyskuussa logo poistettiin käytöstä plagiointisyytösten jälkeen. Avoimen logokilpailun jälkeen huhtikuussa 2016 julkaistiin uusi logo.
Jaakko Puomila
Jaakko Kalevi Valter Puomila (26. tammikuuta 1952 Lohja) on suomalainen toimittaja ja toimitusjohtaja. Hän toimi sanomalehti Länsi-Uusimaan päätoimittajana vuosina 1988-1998, 2008-2014 ja toimitusjohtajana vuosina 1998-2009. Lisäksi hän toimi Riihimäen Sanomat Oy:n toimitusjohtajana ja Riihimäen Sanomien päätoimittajana vuosina 1996-1998. Hän on toiminut Länsi-Uudenmaan Säästöpankin hallituksessa vuodesta 2007 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 2009. Lisäksi hän on toiminut Säästöpankkiliiton hallintoneuvostossa vuodesta 2009 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 2012. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi vuonna 2011.
Rosenfeld
Rosenfeld on saksankielinen sukunimi. Se voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Järvakandi
Järvakandi on kauppala ja entinen kunta Virossa Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kehtnan ja Järvakandin kunnat yhdistettiin uudeksi Kehtnan kunnaksi.
Järvakandin kunnan muodosti kokonaisuudessaan Järvakandin itsenäinen kauppala ("alev"). Järvakandi sijaitsee Raplamaan eteläosassa Raplan eteläpuolella. Järvakandissa on arviolta 1 256 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4,85 neliökilometriä.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Järvakandin kunnassa (ja samalla Järvakandin kauppalassa, "alev") oli 1 273 asukasta, joista 1 107 (87,0 %) oli virolaisia, 105 (8,2 %) venäläisiä ja 60 (4,7 %) muita kansallisuuksia.
Toluidiini
Toluidiini viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
Nitrotolueeni
Nitrotolueeni viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
Kaiu
Kaiu on pienkauppala ja entinen kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi. Kaiun kunnan keskus, Kaiun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Kaiun kunta sijaitsi Raplamaan itäosassa Tallinnan etelä- ja Raplan itäpuolella. Kaiussa oli arviolta 1 253 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 261,07 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Kaiun pienkauppala ("alevik") ja 12 kylää: Kuimetsa, Karitsa, Kasvandu, Oblu, Põlliku, Suurekivi, Tamsi, Tolla, Toomja, Vahastu, Vana-Kaiu ja Vaopere.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kaiun kunnassa oli 1 307 asukasta, joista 1 290 (98,7 %) oli virolaisia, 12 (0,9 %) venäläisiä ja 6 (0,5 %) muita kansallisuuksia.
Marko Pomerants
Marko Pomerants (s. 24. syyskuuta 1964 Tamsalu) on virolainen poliitikko ja moninkertainen ministeri. Pomerants edustaa konservatiivipuolue Isänmaan ja Res Publican liittoa.
Pomerants kävi Tamsalun keskikoulua ja opiskeli Tarton yliopistossa. Hänellä on tutkinnot geologiassa ja hallintotieteissä.
Pomerantsin poliittinen ura alkoi Länsi-Virumaan ympäristövirastossa 1994. Vuoden kuluttua hänestä tuli maaherra () ja hän oli tehtävässä kahdeksan vuotta.
Pomerants valittiin 2003 riigikoguun. 10. huhtikuuta 2003 hänet nimitettiin sosiaaliministeriksi, ja hän oli tehtävässä 13. huhtikuuta 2005 asti. Hän oli riigikogun jäsen 2007–2009. Vuosina 2009–2011 Pomerants oli sisäministeri. Viron parlamenttivaaleissa 2015 Pomerants valittiin jälleen riigikoguun, ja hän sai 2 681 ääntä. 9. huhtikuuta 2015 hänet nimitettiin ympäristöministeriksi Taavi Rõivasin toiseen hallitukseen.
Riviera (täsmennyssivu)
Riviera voi tarkoittaa ainakin seuraavia: