hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lullaby of Birdland
Lullaby of Birdland on jazzpianisti George Shearingin säveltämä ja George David Weissin sanoittama jazzstandardi vuodelta 1952. Laulun nimi () viittaa jazzsaksofonisti Charlie ”Bird” Parkeriin ja hänen mukaanssa nimettyyn newyorkilaiseen Birdland-jazzklubiin. Laulun tunnetuimpia levyttäjiä ovat Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald ja Mel Tormé.
Saukki sanoitti kappaleen suomeksi, ja sen ovat levyttäneet Olavi Virta (1955), Wiola Talvikki (1956) sekä Anneli Sistonen ja Martin Brushane Big Band (1978).
Vuonna 1952 Birdland-jazzklubin omistaja Morris Levy teki paikallisen WJZ-radioaseman kanssa sopimuksen radiolähetysten tekemisestä hänen klubiltaan. Ohjelmaan tarvittiin tunnuskappale, ja Levy ehdotti erästä kappaletta klubinsa vakiopianistille George Shearingille. Tämä ei pitänyt ehdotuksesta ja lupasi kirjoittaa tarkoitukseen uuden sävelmän. Elämäkertansa ("Lullaby of Birdland – The Autobiography of George Shearing") mukaan Shearing pohti viikkoja keksimättä mitään sopivaa, kunnes yhtäkkiä illallisella idea kappaleesta tuli hänen mieleensä, ja sävelmä syntyi kymmenessä minuutissa. Shearing kertoo useimman noin sadasta sävelmästään syntyneen vähän samalla tavoin.
Pari vuotta myöhemmin sävelmä sai myös sanoituksen, jonka ensimmäisenä levytti Sarah Vaughan vuonna 1954 trumpetisti Clifford Brownin kanssa:"Have you ever heard two turtle doves
"Bill and coo when they love?
"That’s the kind of magic music we get from our lips
"When we kiss
Ranskalainen lauluyhtye Blue Stars nosti kappaleen vuonna 1956 levymyyntitilaston sijalle 16. Vuonna 1962 Bill Haley & His Comets teki kappaleesta twist-version nimellä ”Lullaby of Birdland Twist”. Kappale otettiin suosionsa myötä myös Shearingin yhtyeen tunnussävelmäksi, ja siitä tuli Shearingin tunnetuin sävellys ja yksi Sarah Vaughanin eniten esittämä kappale.
Rakennusapumies
Rakennusapumies on työmaalla usein työmaan ylimmän johdon alaisena, logistiikkavastaavan alaisena tai jonkun rakentamiseen tai muuhun asentamiseen suuntautuneen aliurakoitsijan alaisena, tekemässä jotain mihin tällä usein ei ole varsinaista rakennusalan ammatillista koulutusta. Usein rakennusapumiehet ovat vuokrattua työvoimaa.
Rakennusapumiehet edistävät työmaan järjestystä ja työturvallisuutta ja auttavat aliurakoinnin toimintaa kokonaisuutena, muun muassa kantamalla rakennusmateriaaleja, purkamalla työmaalle tullutta materiaalia kannettavaksi, rakentavat kulkuesteitä, kuten vaneriaitoja ja muita esteitä, putoamissuojaimia esimerkiksi hissikuiluun, keräämällä työkaluja talteen, auttamalla nosturin toiminnassa nosto ja laskupaikoissa, kerää ja kantaa purettua rakennusjätettä pois. Joskus rakennusapumies myös vastaa osaltaan siivoamisesta työmaalla vaikka siihen onkin olemassa erikseen varsinaiset rakennussiivoojat.
Fra Mols til Skagen
Fra Mols til Skagen on Aud Wilkenin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 92 pisteellä.
Babatunde Olatunji
Babatunde Olatunji (7. huhtikuuta 1927 – 6. huhtikuuta 2003) oli nigerialainen rumpali, opettaja ja aktivisti. Hän sai kansainvälistä kuuluisuutta 1950-luvun lopusta alkaen, kun hän julkaisi "Drums of Passion" -albumin vuonna 1959. Albumista tuli suuri hitti. Jazzmuusikko John Coltrane kiinnostui Olatunjin musiikista erityisesti, ja he ystävystyivät. Vuonna 1965 he perustivat Harlemissa yhdessä Center for African Culture -instituution tarjotakseen afrikkalaiseen kulttuuriin liittyviä kursseja. Olatunji soitti yli 40 vuotta kestäneen uransa aikana useiden eri artistien kuten Cannonball Adderleyn, Horace Silvern, Max Roachin, Stevie Wonderin sekä Bob Marleyn kanssa. Olatunji sairasti diabetestä, ja lopulta kuoli sairauteen vuonna 2003.
Kauhu (lajityyppi)
Kauhu on kansanperinteen, mytologian, fiktion ja muun viihteen lajityyppi, joka pyrkii herättämään kauhun tunteita.
Monella nykyisin tunnetulla kauhutarinalla ja -hahmolla on juurensa vanhassa kansanperinteessä. Näistä yleisimpiä eri kulttuureissa ovat olleet esimerkiksi tarinat eläimiksi muuttuvista ihmisistä kuten ihmissusista sekä vampyyreistä ja kuoleman jälkeen liikkuvista vainajista kuten kummituksista. Kauhutarinoita on kerrottu paitsi tosissaan, myös pelottelemisen, opettamisen, varoittamisen ja viihdyttämisen tarkoituksissa. Kauhutarinoiden yksi yleinen tarkoitus ympäri maailmaa on ollut estää lapsia menemästä esimerkiksi yksin veteen tai metsään.
Muinaisissa mytologioissa esiintyi useita kauhistuttavia hirviöitä esimerkiksi pahuuden ja kaaoksen edustajina. Raamatussa kuvatuista hirviöistä tärkeimpiä ovat Leviatan ja Behemot.
Nykyajan fiktiivisen kauhun suosituimpia muotoja ovat kauhukirjallisuus, kauhuelokuva ja kauhupelit. Yleisiä teemoja kauhufiktiossa ovat esimerkiksi epäkuolleet, muodonmuuttajat, pelottavat eläimet, yliluonnollinen, vaarallinen tiede, sarjamurhaajat ja psykopaatit, avaruuden uhka sekä katastrofit ja dystopiat. Musiikin piirissä kauhuaihetta käytetään etenkin punkissa, rockissa ja metallimusiikissa. Kauhua hyödynnetään myös esimerkiksi pakohuoneissa, kauhukierroksissa ja kauhumatkailussa. Kauhufiktioon liittyviä yhteisöllisiä ja joskus leikkisiä muotoja ovat esimerkiksi Halloween, goottipukeutuminen, vampyyrifanius ja zombikävelyt.
Joidenkin tutkijoiden mukaan kauhu on viihdyttävää siitä syystä, että jännityksen laukeaminen ja vaaran väistyminen aiheuttaa katarsiksen, puhdistumisen tunteen. On myös arveltu, että tarkastellessaan kauhun hirviötä katselija tarkastelee itse asiassa omaa pimeää puoltaan. Kauhun harrastajat korostavat usein kauhun tarjoamaa mahdollisuutta saada kokea vaarallisia asioita ja pelätä turvallisesti. Kauhun kokeminen ja sen sisällön käsitteleminen yhdessä on myös yhteisiä siteitä vahvistava sosiaalinen tapahtuma.
Anneli Sistonen
Anneli Sistonen (taiteilijaniminä myös Sistoska ja RockAnssi, s. 11. maaliskuuta 1944 Oulu) on suomalainen jazz-, rock- ja viihdelaulaja, joka on tullut tunnetuksi ahkerana ja räväkkänä esiintyjänä. Hän on ollut usein Martin Brushane Big Bandin solistina, muun muassa vuonna 1978 julkaistulla LP-levyllä. Sistonen esiintyy myös Brushanen big bandin aiemmalla albumilla "Kulosaaren Casinolla 1971–1975".
Oulussa syntynyt Anneli Sistonen oli töissä kahviloissa ja kaupan myyjänä ennen kuin ryhtyi päätoimiseksi esiintyväksi taiteilijaksi 1960-luvun keskivaiheilla. Hän aloitti uransa yhtenä Suomen ensimmäisistä naispuolisista rocklaulajista jo 1950-luvun puolella taiteilijanimellä RockAnssi. Hän esiintyi usein muun muassa helsinkiläisellä nuorisotalolla Haka-kerholla. Perustettuaan vain naisista koostuvan yhtyeen hän keskittyi jazziin.
Uransa kiivaimmassa vaiheessa 1970-luvulla Anneli Sistonen esiintyi jopa useita kertoja päivässä, tanssilavojen ja ravintoloiden lisäksi erilaisissa laitoksissa ja yritystilaisuuksissa. 1980-luvun alussa hän uupui rankkaan esiintymistahtiin. Vuodesta 1984 hän on asunut Hämeenlinnan Hauholla, jossa hän on pitänyt käytettyjen vaatteiden divaria. Hänelle on myönnetty valtion taiteilijaeläke.
Erland Almkvist
Erland Herman Lison Almkvist (2. syyskuuta 1912 Tukholma – 20. syyskuuta 1999 Lidingö) oli ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Almkvist saavutti Louhi-venetyypillä olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Sidney Boldt-Christmas
Leif William Sidney Boldt-Christmas (8. elokuuta 1924 Göteborg – 15. lokakuuta 2016 Mölndal) oli ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Boldt-Christmas saavutti Louhi-venetyypillä olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Thor Thorvaldsen
Thor Thorvaldsen (31. toukokuuta 1909 Bamble – 30. kesäkuuta 1987 Bærum) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Thorvaldsen voitti Louhi-venetyypillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Berliinissä 1936 ja Melbournessa 1956.
Sigve Lie
Sigve Lie (1. huhtikuuta 1906 Haugesund – 18. maaliskuuta 1958 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Lie voitti Louhi-venetyypillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952.
Eetu Vertainen
Eetu Vertainen (s. 11. toukokuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vertainen on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita.
Jacques Hétu
Jacques Joseph Robert Hétu (8. elokuuta 1938 Trois-Rivières, Québec – 9. helmikuuta 2010 St-Hippolyte, Québec) oli kanadalainen säveltäjä.
Hétu opiskeli pianonsoittoa, harmoniaa ja gregoriaanista laulua Ottawan yliopistossa Jules Martelin johdolla vuosina 1955–1956. Tämän jälkeen hän opiskeli Québecin musiikkikonservatoriossa Clermont Pépinin, Isabelle Delormen ja Jean Papineau-Couturen johdolla. Teokset "Toccata" pianolle, eräät kamarimusiikkikappaleet ja kaksi sinfoniaa ovat peräisin näiltä ajoilta. Hétu suoritti myös pianonsoiton opintoja Georges Savarian ja oboensoiton opintoja Melvin Bermanin johdolla.
Kesällä 1959 Hétu kävi opiskelemassa Lukas Fossin johdolla Berkshire Music Centerssä, Tanglewoodissa, Massachusettsissa, ja vuonna 1961 hän meni Pariisiin. Tuona vuonna hän voitti Prix d'Europen ensimmäisenä säveltäjänä sitten vuoden 1927, jolloin palkinto myönnettiin Henri Mercurelle. Canada Councilin stipendin hän sai vuosille 1961–1962. Vuosina 1961–1962 hänen opettajinaan olivat Henri Dutilleux ja Olivier Messiaen. Samoihin aikoihin Hétu luonnosteli oratorion, jonka pohjalta sittemmin syntyi sinfoninen fresko "L'Apocalypse" (1967). Palattuaan Québeciin vuonna 1963 Hétu opetti Lavalin yliopistossa vuoteen 1977. Hän opetti 1970-luvulla myös Montrealin yliopistossa ja vuosina 1979–2000 Québecin yliopistossa, Montrealissa, jossa hän johti kahteen otteeseen musiikkijaosta.
Hétun tuotantoon kuuluu noin 70 teosta, joista suurin osa on tilaustöitä. Tilaajien joukossa ovat olleet James Campbell, Chamber Players of Toronto, Ginette Duplessis, Montrealin sinfoniaorkesteri, Alvaro Pierri, Joseph Rouleau, Robert Silverman ja Tudor Singers of Montreal. Teokset ovat muiden muassa sellaisille kokoonpanoille kuin jousikvartetille, puhallinkvintetille ja sinfoniaorkesterille sävellettyjä. Vuonna 1963 Victor Bouchard ja Renée Morisset kantaesittivät hänen sonaattinsa kahdelle pianolle (Op. 6) New Yorkin Carnegie Hallissa. Gllen Gould levytti hänen muunnelmansa (Op. 8) pianolle vuonna 1967. Sittemmin teoksen ovat levyttäneet Dale Bartlett, André-Sébastien Savoie ja William Tritt. Myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa klarinettikonsertto (1983), "Nocturne pour clarinette et piano" (1977), "Missa Pro Trecenteismo Anno" (1985), Johann Sebastian Bachin 300-vuotisjuhlaksi sävelletty messu ja Guy Few'n vuonna 1987 kantaesittämä trumpettikonsertto. Hétu sävelsi myös viisi sinfoniaa ja oopperan "Le Prix" (1992). Hétu sai konserttojensa levytyksellä Juno-palkinnon, ja hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 2001.
Egyptin pörssi
Egyptin pörssi (, lyhennys EGX; ; kesäkuuhun 2008 saakka "Cairo & Alexandria Stock Exchange") on egyptiläinen markkina-arvoltaan Afrikan toiseksi suurin arvopaperipörssi. Pörssin päätoimipiste sijaitsee Kairossa ja sivutoimipiste Aleksandriassa.
Toukokuussa 2018 Egyptin pörssissä oli listattu 255 yhtiötä, ja kotipaikaltaan egyptiläisten yhtiöiden osakkeiden markkina-arvo oli yhteensä 52,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Pörssissä käytiin arvopaperikauppaa toukokuussa 2018 yhteensä 1,4 miljardilla dollarilla. Vertailuna: Saman kuukauden aikana Nasdaq Nordicin osakevaihto oli arvoltaan 74,4 miljardia dollaria ja Johannesburgin pörssin 34,8 miljardia dollaria (Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n 5/2018 tilasto).
Joseph Rouleau
Joseph Alfred Pierre Rouleau (s. 28. helmikuuta 1929 Matane, Québec) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli yksityisesti Edouard J. Woolleyn sekä Albert Cornellierin johdolla ja vuosina 1949–1952 Martial Singherin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa. Vuonna 1949 Rouleau voitti Prix Archambaultin Montrealissa.
Vuosina 1952–1954 Rouleau oli Milanossa opiskelemassa Mario Basiolan ja Antonio Narduccin johdolla. Hän on laulanut muun muassa Covent Gardenissa, ja hänen rooliensa joukossa ovat olleet Colline, Don Carlos ja Boris Godunov. Hän saavutti erityistä suosiota Neuvostoliiton-kiertueillaan, joita hän teki vuosien 1965 ja 1970 välisenä aikana. Rouleau loi Bishop Tachén roolin Harry Somersin oopperassa "Louis Riel". Orkestereita, joiden kanssa Rouleau on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Québecin sinfoniaorkesteri, Israelin filharmonikot, Concertgebouw-orkesteri ja New Yorkin filharmonikot.
Metropolitan-oopperassa Rouleau debytoi huhtikuussa 1984. Vuonna 1990 hän levytti Félix Leclercin lauluja. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1977 ja hän sai Prix Denise-Pelletierin vuonna 1990.
Álvaro Pierri
Álvaro Pierri (s. 18. tammikuuta 1953 Montevideo, Uruguay) on kitaristi. Hän opetteli aluksi pianonsoittoa äitinsä Ada Estadesin johdolla ja otti sitten kitaratunteja tädiltään Olga Pierriltä. Jatkokoulutusta hän sai Abel Carlevarolta ja Guido Santórsolalta. Hän voitti ensipalkinnot kansainvälisissä kilpailuissa Porto Alegressa ja Buenos Airesissa sekä ensipalkinnon ja tuomariston kultamitalin 18. kansainvälisessä kitarakilpailussa Pariisissa.
Pierri teki Pohjois-Amerikan-debyyttinsä New Yorkissa vuonna 1978. Hän asettui Montrealiin vuonna 1981 ja liittyi muun muassa McGillin yliopiston henkilökuntaan. Hän on esiintynyt säännöllisesti Euroopassa ja Amerikassa sekä resitalistina että orkesterien kanssa. Hän on kantaesittänyt lukuisia teoksia ja tehnyt levytyksiä.
Eric McLean
Eric Donald McLean (25. syyskuuta 1919 Montreal – 19. elokuuta 2002 Montreal) oli kanadalainen pianisti, musiikkikriitikko ja historioitsija. Hän opiskeli yksityisesti ja McGillin konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat pianonsoitossa Alfred La Liberté ja Paul Lafrance sekä harmoniassa ja sävellyksessä Claude Champagne. McLean työskenteli "Montreal Standardissa", "Montreal Daily Starissa" ja "Montreal Gazettessa". Hän oli Royal Society of Artsin jäsen ja sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin vuonna 1973. Hänet nimitettiin Kanadan ritarikunnan upseeriksi 1975.
Milodia
Milodia on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1976. Se koostuu puoliksi Jorma Panulan sävellyksistä suomenkielisten sanoittajien teksteihin, puoliksi taas suomenkielisiin käännöksiin Edith Piafin tunnetuksi tekemistä ranskalaisista lauluista. Monet sekä alkuperäis- että käännössanoituksista ovat Irina Milanin omia. Albumin on tuottanut Timo Lindström, ja kappaleiden sovitukset ovat tehneet Jorma Panula ja Kaj Westerlund.
"Milodia" tiivisti Irina Milanin läpi 1970-luvun loppupuolen jatkuneen yhteistyön kapellimestari-säveltäjä Jorma Panulan kanssa, joka oli alkanut jo edellisen albumin "Milankolia" (1974) yhdellä raidalla. Yhteistyö jatkui albumeilla "Musta perhonen" (1976) ja "Mitä tapahtuu!" (1979).
"Milodia" sai kriitikoilta kehuja, mutta jäi suurelle yleisölle vieraaksi. Levyn tunnetuin laulu on Panulan säveltämä ja Kirsti Puhtilan sanoittama, singlenäkin julkaistu ”Miesparka”. Irina Milan osallistui sillä MTV:n Syksyn Sävel -kilpailun finaaliin ja sijoittui kymmenestä kilpailukappaleesta kuudenneksi.
1. Nainen odottaa saa ("La Belle histoire d’amour") – 3.46
2. Saanhan koskettaa ("Je t’ai dans la peau") – 2.36
3. Miesparka – 2.51
4. Itselleni ("Pour moi tout seule") – 3.42
5. Pienen pieni linnunrata – 2.01
6. Yleinen mielipide ("Opinion publique") – 3.20
7. Dinah – 2.21
8. Kuun vuorilla hiljaisuus – 3.07
9. Join kaiken pois ("Non, je ne regrette rien") – 2.15
10. Kultatukka – 3.01
11. Nyt huomaan sen ("Je suis à toi") – 3.30
12. Jo kuunnelkaa ("Les Tambours") – 3.59
Jokerit Salibandy
Jokerisalibandy Helsinki ry eli Jokerit Salibandy on helsinkiläinen vuonna 2013 perustettu salibandyn erikoisseura, jonka perustivat jääkiekkoseura Jokerien kannattajat. Seuralla on yhteensä 10 joukkuetta naisten II-divisioonassa, miesten III-divisioonassa, naisten IV-divisioonassa ja miesten V-divisioonassa.
Junioripuolella seuralla on toimintaa A-B ja E-G -pojissa ja A-B-tytöissä. Seuralla oli vuoden 2018 alussa 298 jäsentä.
Sido (Mali)
Sido on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 20 800 ja kylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).
Sidon kunnan pinta-ala on 1 054,26 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bougounin piirin Dogon, kaakossa Kokélén, lounaassa Kouroulaminin ja Danoun ja luoteessa Syen Toulan ja Keleyan kuntiin. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Sidon kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, mehiläistenhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu, seesami sekä juurekset, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Sidossa ja neljässä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Aarnikäävät
Aarnikäävät ("Phellopilus") sienisuku, jota on ehdotettu erotettavaksi arinakäävistä ("Phellinus") omaksi kladikseen, koska se poikkeaa suhteellisen paljon muista arinakäävistä niin DNA-analyysien kuin mikroskooppisten ja muidenkin tuntomerkkien osalta. Suomessa kladiin näyttää kuuluvan vain nimilaji aarnikääpä ("Phellopilus nigrolimitatus").
Keleya
Keleya on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 20 500 ja kylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Keleyan kunnan pinta-ala on 644,8 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bougounin piirin Dogon, etelässä Sidon, lounaassa Ourounin ja luoteessa Koulikoron alueen Katin piirin Ouélessébougoun ja Sanankoro Djitoumoun kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Keleyan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, polttopuun ja puuhiilen tuotanto, keräily, mehiläistenhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi ja maapähkinä.
Aleksandr Golovin (jalkapalloilija)
Aleksandr Sergejevitš Golovin (, s. 30. toukokuuta 1996 Kaltan, Venäjä) on venäläinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskellä.
Golovin teki yhden maalin ja antoi kaksi maalisyöttöä, kun Venäjä voitti Saudi-Arabian 5–0 MM-kilpailujen 2018 avausottelussa. Maali oli hänen ensimmäisensä kilpailullisissa maaotteluissa.
Vismuttioksidi
Vismuttioksidi eli vismutti(III)oksidi tai vismuttitrioksidi (BiO) on vismutin ja hapen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa muiden vismuttiyhdisteiden ja erikoislasien valmistukseen.
Vismuttioksidi on polymorfista eli sillä on useita eri kidemuotoja. Huoneenlämpötilassa stabiili muoto on niin kutsuttu α-BiO, jonka alkeiskoppi on monokliininen. Rakenne on kerrosmainen. Väriltään tämä vismuttioksidin muoto on keltaista. Kuumennettaessa α-muotoa yli 717 °C:n lämpötilaan sen kiderakenne muuttuu kuutiolliseksi niin kutsutuksi δ-BiO:ksi. Näiden lisäksi tunnetaan myös β-muoto, jolla on kalsiumfluoridin kiderakenne, ja rakenteeltaan monimutkainen γ-muoto. Vismuttioksidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoihin. Se liukenee myös vähäisessä määrin väkeviin emäsliuoksiin.
Vismuttioksidin valmistukseen on useita tapoja. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa metallisen vismutin kuumennus 750–800 °C:n lämpötilaan runsaasti happea sisältävässä ilmakehässä, vismuttinitraatin tai vismuttikarbonaatin kuumentaminen 700–800 °C:n lämpötilaan ja saostaminen vismutti-ioneja sisältävästä liuoksesta hydroksidien avulla ja kuumentamalla muodostunutta sakkaa.
Vismuttioksidia käytetään valmistettaessa muita vismuttiyhdisteitä. Siitä valmistetaan myös suuren taitekertoimen omaavia erikoislaseja. Tämän lisäksi sitä voidaan myös käyttää polymeerien palonestoaineena, desinfiointiaineena, kumien vulkanoinnissa ja katalyyttinä.
Dale Bartlett
Dale Bartlett (10. elokuuta 1936 Lethbridge, Kanada – 20. joulukuuta 2013 Montreal, Kanada) oli kanadalainen pianisti. Hänen opettajinaan olivat Margaret Stevens ja Beatrice Foster. Hän voitti The Royal Conservatory of Musicin hopeamitalin kahdeksasti peräkkäin. Vuonna 1953 hän lähti Royal Academy of Musiciin, jossa hän opiskeli vuoteen 1958 saakka opettajanaan Vivian Langrish. Hän sai siellä Macfarren-kultamitalin vuonna 1958. Vuonna 1959 häntä opettivat Guido Agosti ja Alfred Cortot Accademia Chigianassa Sienassa.
Vuonna 1961 Bartlett voitti ensipalkinnon kansainvälisessä Viotti-kilpailussa Vercellissä. Hänet palkittiin myös kansainvälisessä Busoni-pianokilpailussa vuonna 1962 Bolzanossa. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun muassa Jacques Hétun, Aram Hatšaturjanin, Franz Lisztin ja Sergei Rahmaninovin teoksia. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Hyman Bressin, Montrealin sinfoniaorkesterin, Donald Bellin, Anna Tšornodolskan, Angèle Dubeaun, Gaelyne ja Taras Gaboran, Hélène Gagnén, Arthur Garamin, Eleonora ja Juli Turovskin sekä Robert Verebesin kanssa. Vuonna 1972 hänestä tuli Montrealin kansainvälisen musiikkikilpailun virallinen säestäjä. Vuonna 1977 hän liittyi Hertz-trion jäseneksi yhdessä Talmon ja Yaëla Hertzin kanssa. Hän opetti muun muassa McGillin yliopistossa.
Jānis Kalniņš (jääkiekkoilija)
Jānis Kalniņš (s. 13. joulukuuta 1991, Limbaži) on latvialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-joukkue Jokereissa.
Kalniņš on Liepājas Metalurgsin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2008–2009. Metalurgs pelasi sekä Latvian pääsarjassa että Valko-Venäjän Ekstraligassa. Kaudella 2010–2011 Kalniņš voitti Latvian mestaruuden ja hänet valittiin koko sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Kalniņš siirtyi kaudella 2013–2014 unkarilaiseen Dunaújvárosi Acélbikákiin, joka pelasi monikansallisessa MOL ligassa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi saman sarjan Fehérvár AV19:iin.
Kaudeksi 2016–2017 Kalniņš siirtyi KHL-joukkue Dinamo Riikaan vuoden mittaisella sopimuksella. Hän vakiinnutti nopeasti joukkueen ykköstorjujan paikan ja pelasi lopulta kauden aikana 30 ottelussa. Keväällä 2017 Kalniņš teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Dinamon kanssa.
Kesäkuussa 2018 Kalniņš solmi vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Jokereiden kanssa. Joulukuussa 2018 Kalniņš solmi 1+1 vuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa.
Latvialaismaalivahti on edustanut maataan neljästi MM-kisoissa, vuosina 2015 – 2018.
Ouroun
Ouroun on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 5 500 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Ourounin kunta rajoittuu pohjoisessa ja idässä Bougounin piirin Keleyan, etelässä Syen Toulan ja lännessä Koulikoron alueen Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron ja Ouélessébougoun kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on puusavannia.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, mandinkoja ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Ourounista on tieyhteys Keleyaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, puuhiilen tuotanto, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, bataatti, fonio, jamssi, riisi, maapähkinä sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Certain Affinity
Certain Affinity on vuonna 2006 perustettu yhdysvaltalainen videopelejä kehittävä yritys. Certain Affinityn kotipaikka sijaitsee Texasin Austinissa. Yrityksen perusti Max Hoberman ja joukko muun muassa Bungien ja BioWaren entisiä työntekijöitä vuonna 2006. Studio on erikoitunut moninpelien kehittämiseen.
Union (elokuvateatteri)
WHS Teatteri Union on riippumaton suomalainen elokuvateatteri. Sen on perustanut vuonna 2014 WHS ryhmä. WHS on nykysirkustaustainen taidetuotantoyhdistys, jonka tuotannot vaihtelevat sirkuksesta, teatteriin, kuvataiteeseen ja kokeelliseen elokuvaan. Sen ovat perustaneet Kalle Nio, Anne Jämsä ja Ville Walo. Elokuvateatterin ohjelmapolitiikka poikkeaa yleisestä linjasta siten, että se esittää klassikkoja, uusia elokuva ja outouksia. Lisäksi teatterin ohjelmistoon kuuluu elokuvien lisäksi myös visuaalista näyttämötaidetta, kinokonsertteja sekä sanatonta teatteria.
WHS ryhmä sai vuonna 2015 Taiteen valtionpalkinnon Teatteri Unionin perustamisesta. Vuonna 2014 WHS sai Helsingin Kulttuuriteko palkinnon WHS Teatteri Unionin perustamisesta. Ryhmän jäsen, aiemmin sirkustaiteilijana palkittu Ville Walo, sai kesäkuussa 2018 Sodankylä-palkinnon omaleimaisen elokuvaohjelmiston luojana.
Samassa tilassa on toiminut elokuvateatteri vuodesta 1924 alkaen. Alkuun teatterin nimi oli Union, sittemmin Regina ja Unika. Alfaromeo teatterista tuli 1968 kun se siirtyi Kamraksen elokuvasuvun hallintaan. Vuonna 1988 teatteri nimettiin New Yorkiksi.
WHS Teatteri Union kotisivu.
Ville Walo
Ville Walo on suomalainen jonglööri. Hän on saanut Suomen kulttuurirahaston palkinnon vuonna 2010. Hän on kehittänyt jongleerausta muiden taiteenalojen suuntaan, irti perinteisestä sirkusjongleerauksesta. Hän luo esityksistä teemallisia kokonaisuuksia. Hän on saanut myös kesäkuussa 2018 Sodankylä-palkinnon perustamansa elokuvateatteri Unionin omaleimaisen ohjelmiston luojana. Vuonna 2013 hän sai Sirkus- ja tanssitaidetoimikunnan kolmivuotisen apurahan.
Syen Toula
Syen Toula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 90 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 9 500 ja kylässä 400 asukasta (vuonna 2009).
Syen Toulan kunnan pinta-ala on 660 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Ourounin, idässä Sidon, etelässä Danoun, lännessä Yanfolilan piirin Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja Bayan ja luoteessa Koulikoron alueen Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Maisemaa leimaa pohjoisen tasanko ja etelän kukkulat. Eteläosassa sijaitsee Sélinguén tekojärvi. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, bozoja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Syen Toulan kautta kulkee Keleyasta Sélinguéjärvelle johtava maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, puuvilla, maapähkinä, fonio, maapapu, riisi, bataatti ja seesami.
Ford C1 -pohjalevy
Ford C1 -pohjalevy (tunnetaan myös nimillä Mazda BK -pohjalevy ja Volvo P1 -pohjalevy) on Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Se jakaa monia komponentteja suuremmille malleille tarkoitetun EUCD-pohjalevyn kanssa. C1:n seuraaja on Global C -pohjalevy.
Rathbuninluolasalamanteri
Rathbuninluolasalamanteri eli kaivosalamanteri ("Eurycea rathbuni") on keuhkottomien salamantereiden heimoon kuuluva sammakkoeläinlaji. Se elää luolissa ja on täysin sopeutunut vesielämään.
Rathbuninluolasalamanterilla on litteä, pitkänomainen pää ja kuono sekä neljä pitkää, hoikkaa raajaa. Sen sisäelimet ja veri kuultavat ihon läpi antaen sille vaaleanpunaisen värin. Eläin on neoteeninen, joten sen verenpunaiset ulkokidukset säilyvät läpi elämän. Sen silmät ovat surkastuneet, ja niiden kohdalla on kaksi mustaa pilkkua. Aikuiset rathbuninluolasalamanterit kasvavat noin 8–14 senttimetrin pituisiksi.
Rathbuninluolasalamanteria tavataan vain tietyistä osista Edwardsin pohjavesialuetta Haysin piirikunnassa Texasissa. Populaation koosta ei ole tietoa, mutta IUCN luokittelee lajin vaarantuneeksi. Eläin on erityisen herkkä veden laadun muutoksille. Rathbuninluolasalamanterin elintavoista ei tiedetä paljoa. Se saattaa syödä kotiloita, katkarapuja, katkoja ja hyönteisten toukkia.
Tjumenin alueen talviurheilukeskus
Tjumenin alueen talviurheilukeskus ”Siperian helmi” () on Tjumenissa Venäjällä sijaitseva ampuma- ja maastohiihtostadion.
Siellä on järjestetty vuoden 2014 kesäampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut, vuoden 2016 ampumahiihdon Euroopan-mestaruuskilpailut ja maailmancupin osakilpailut talvella 2017-2018.
Stadion korvasi Hanty-Mansijskin ampumahiihtokeskuksen Venäjän ampumahiihtoliiton merkittävämpänä stadionina, ja liitto on hakenut sille maailmancupin kilpailuja ja maailmanmestaruuskilpailuja kaudesta 2016-2017 alkaen. Stadion valittiin ensimmäisen kerran isännöimään maailmancupia niin maasto- kuin ampumahiihdossakin kaudella 2016-2017, mutta sekä Kansainvälinen hiihtoliitto että Kansainvälinen ampumahiihtoliitto siirsivät kilpailut pois Tjumenista Venäjän dopingskandaalin vuoksi. Ampumahiihdon maailmancupin kilpailut se pääsi järjestämään seuraavana talvena, vaikka silloinkin osa maajoukkueista boikotoi kilpailuja. Tjumenille myönnettiin myös ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuodelle 2021, mutta ne päätettiin myöhemmin siirtää pois Venäjältä dopingrikkeiden vuoksi. Venäjälle ei ole enää myönnetty muitakaan kansainvälisiä hiihto- tai ampumahiihtokilpailuja.
Stadionin ladut ovat pitkälti asfaltoidut ja valaistut.
Jhukarin kulttuuri
Jhukarin kulttuuri oli nykyisen Pakistanin Sindhissä vallinnut jälkiharappalainen perinne. Kulttuurin nimikkopaikka on Larkanan lähellä, melko lähellä Mohenjo-daroakin. Kun Harappan kulttuuri romahti, sen alue jakautui osiin, joista yhtä sanotaan sen päätösvaiheelle luonteen omaisen keramiikan takia Jhukarin kulttuuriksi. Kulttuuri jatkoi osin Harappan perinteitä, mutta järjestyneet kaupungit, neliösinetit, kirjoitus, painot ja äitijumalan kuvat harvinaistuivat. Iranilla ja Persianlahdelle tyypillinen pyöreä sinetti, jossa oli geometrisia kuvioita, tuli aiempien tilalle. Kaukokauppa taantui.
Myöhemmän Jhukarin alueella saattoi esiintyä polttohautausta jo harappalaisella ajalla
Núna
Núna on Bo Halldórssonin esittämä kappale, joka edusti Islantia vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksitoista 31 pisteellä.
Milankolia
Milankolia on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1974. Se on Milanin ensimmäinen varsinainen sooloalbumi, kun edellisenä vuonna julkaistu "Irina Milan" (1973) oli kooste hänen singlelevytyksistään vuosilta 1967–1970.
"Milankolia" sisältää valikoiman lauluja, joista osa on levyllä ensi kertaa julkaistuja suomennoksia kansainvälisesti tunnetuista hiteistä ja osa suomalaisia sävellyksiä. Kappaleiden sovittajina ovat toimineet Nono Söderberg ja Kaj Westerlund. Levyn tuottajia olivat laulajana paremmin tunnettu Anki Lindqvist sekä Timo Lindström, Irina Milanin tuolloinen aviomies, jonka tuottelias levytuottajaura alkoi tästä albumista.
Albumihanke lähti liikkeelle, kun Anki Lindqvist ihmetteli, miksei Irina Milan ole vielä tehnyt omaa sooloalbumia ja lupautui sellaisen tuottajaksi. Levy-yhtiöksi saatiin muun muassa Cumulus-yhtyeen ja Hectorin musiikkia julkaissut PSO. Pyrkimyksenä oli musiikillisesti kunnianhimoinen kokonaisuus, joka esittelisi Milanin monipuolisuutta.
Alkuperäisen vinyylialbumin A-puoli on kaupallisempi ja vauhdikkaampi kansainvälisine hittimelodioineen, kun taas B-puoli tarjoaa eklektisen kokoelman aiemmin levyttämättömiä suomalaisia sävellyksiä muun muassa Usko Kempiltä ja Frank Robsonilta. Yhden kappaleen säveltäjä on Jorma Panula, jonka kanssa Milan teki tämän jälkeen tiivistä yhteistyötä kolmen albumin verran. Tällä albumilla Irina Milan tekee myös aluevaltauksen sanoittajana parissa kappaleessa.
1. En saa laulaa ("Keep the Customer Satisfied") – 3.16
2. Ja silti jään ("E poi") – 4.40
3. Vain sinulle laulun tein ("A Song for You") – 3.00
4. Maan vanki ("Space Captain") – 3.20
5. Pois jäi työhön soitot / Talo ei ole koti ("One Less Bell to Answer / A House Is Not a Home") – 6.16
6. Meri, missä on rakkaani? – 4.47
7. Kuoleman kultainen portti – 2.20
8. Kuinka tietää voin ("How Can I Be Sure?") – 2.54
9. Patsaat herätkää – 3.29
10. Ei huomiseen ("Orleans") – 2.03
James Ferguson (1797–1867)
James Ferguson (31. elokuuta 1797 Skotlanti – 26. syyskuuta 1867) oli skotlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja insinööri, joka teki ensimmäisen asteroidilöydön Pohjois-Amerikassa (31 Euphrosyne). Hän aloitti työskentelyn vuonna 1847 USNO:ssa Washingtonissa. Insinöörinä hän auttoi rakentamaan Erien kanavan.
Vuonna 1850, hän "kadotti" tähden. jota hän oli tarkkailut. Observatorion tarkastaja, luutnantti Matthew Maury väitti, että se oli todiste yhdeksännen planeetan olemassaolosta (Plutoa ei ollut vielä löydetty). Hamiltonin collegen observatorion johtaja Christian Heinrich Friedrich Peters osoitti kuitenkin, että tähti ei ollut kadonnut.
Asteroidi 1745 Ferguson on nimetty hänen mukaansa.
A. V. Filipenkon talviurheilukeskus
A. V. Filipenkon talviurheilukeskus () on Hanty-Mansijskissa Venäjällä sijaitseva ampumahiihtostadion.
Siellä on järjestetty ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuosina 2003 ja 2011. Lisäksi stadion on isännöinyt ampumahiihdon maailmancupin osakilpailuja 2000-luvulla liki vuosittain. Yleensä Hanty-Mansijsk sai lumivarmuutensa vuoksi toimia maailmancupin finaalien isäntänä maaliskuussa. Vuonna 2016 Tjumenin uusi ampumahiihtokeskus syrjäytti Hanty-Mansijskin Venäjän merkittävimpänä ampumahiihtokeskuksena, ja Hanty-Mansijsk siirrettiin hakemaan IBU-Cupin kilpailuja. Stadionin ensimmäiset IBU-Cupin kilpailut järjestettiin kaudella 2017–2018.
Stadion viimeisimmät suuret muutostyöt tehtiin vuonna 2010 seuraavan talven MM-kilpailuja varten. Tuolloin stadion sai muun muassa suuren siltamaisen takakaarteen. Stadionin ladut ovat pitkälti asfaltoidut ja valaistut.
Faragouaran
Faragouaran on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Bougounista länteen. Kunnassa on 10 500 ja kylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Faragouaranin kunta rajoittuu pohjoisessa ja idässä Bougounin piirin Kouroulaminin, lännessä Danoun ja etelässä Yanfolilan piirin Wassoulou-Ballén ja Bolo-foutan kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on avointa metsää ja metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja. Lisäksi on dogoneja ja soninkeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Faragouaranin kautta kulkee Bougounin ja Yanfolilan välinen maantie RN8. Kunnan pääelinkeinot ovat maanviljely ja osin transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, riisi ja fonio sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, bataatti, jamssi, maapähkinä ja lehmänpapu. Puutarhaviljely tuottaa sipulia, tomaattia, salaattia, kurpitsaa, munakoisoa, chiliä ja okraa sekä hedelmiä kuten mangoja, appelsiineja, munuaispuun hedelmiä, guavaa ja sitruunoita. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Muiden elinkeinojen kuten metsästyksen, mehiläistenhoidon ja käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti keskittyy puuvillaan ja elintarvikkeisiin.
Kunnassa toimii neljä julkista alakoulua, seitsemän kyläkoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus, yhdeksän koraanikoulua ja 12 lukutaitokeskusta. Terveyspalveluja ovat Faragouaranin terveyskeskus ja apteekki sekä Djonkalan sairastupa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Keskuskylässä on Sotelman lankapuhelin, mutta ei sähköverkkoa. Mitään kulttuuripalveluja ei ole.
Peder Lunde
Peder Eugen Lunde (25. toukokuuta 1918 Oslo – 26. joulukuuta 2009 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Lunde saavutti 5.5m-veneluokassa olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä samaan venekuntaan kuuluivat hänen vaimonsa Vibeke Lunde ja Børre Falkum-Hansen. Lunde kilpaili olympiatasolla myös Melbournessa 1956. Hänen isänsä Eugen Lunde ja poikansa Peder Lunde voittivat purjehduksessa olympiakultaa.
Vibeke Lunde
Karen Vibeke Lunde (21. maaliskuuta 1921 Oslo – 12. elokuuta 1962 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Lunde saavutti 5.5m-veneluokassa olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä samaan venekuntaan kuuluivat hänen miehensä Peder Lunde ja veljensä Børre Falkum-Hansen. Hänen poikansa Peder Lunde voitti purjehduksessa olympiakultaa.
Børre Falkum-Hansen
Børre Falkum-Hansen (13. elokuuta 1919 Oslo – 24. kesäkuuta 2006 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Falkum-Hansen saavutti 5.5m-veneluokassa olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä samaan venekuntaan kuuluivat hänen siskonsa Vibeke Lunde tämän mies Peder Lunde.
Nälköönlampi
Nälköönlampi sijaitsee Lohjan Muijalassa ja on pinta-alaltaan 8,2 ha. Nälköönlampi kuuluu Lehmijärven valuma-alueeseen. Sen suurin syvyys on 3,9 m. Valuma-alueella on asutusta ja ojitettua suota.
Nälköönlammen vedestä on otettu näytteitä tammikuussa 2002, elokuussa 2009 ja heinäkuussa 2012. Veden ollessa lämpötilan suhteen kerrostunutta (talvisin ja kesäisin) Nälköönlammen syvimpien vesien happipitoisuus heikkenee. Muuten vedenlaatu on tyydyttävä. Viimeisimpien ravinne- ja klorofyllipitoisuuksien perusteella Nälköönlampi on lievästi rehevä.
Nälköönlammella pidetään talvisin avantouintia jolloin myös sauna on käytössä. Avantouinnin järjestää Muijalan Jäänmurtajat ry.
Nälköönlammen ympäri kulkee lenkkipolku, jota pitkin voi ajaa pyöräilläkin. Polun varrelle on rakennettu siltoja, joista pääsee suoalueen purojen yli.
Kouroulamini
Kouroulamini on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Tentou sijaitsee 27 kilometriä Bougounista länteen. Kunnassa on 6 200 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Kouroulaminin kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Sidon, idässä Faradiélén ja Tiémala-Banimonotién, lännessä Faragouaranin ja etelässä Yanfolilan piirin Bolo-foutan ja Djiguiya De Kolonin kuntiin. Itärajalla virtaa Baouléjoki. Kasvillisuus on heinäsavannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita.
N’Tentoun kautta kulkee Bougounin ja Yanifolilan välinen maantie RN8. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, fonio, riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja mangot. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Kaupankäynti suuntautuu Faragouaraniin, Bougouniin ja Torakoroon.
Ester Perheentupa
Ester Perheentupa (vuoteen 1908 Söderlund, 2. kesäkuuta 1896 Laitila – 18. heinäkuuta 1979 Hämeenlinna) oli suomalainen käsityönopettaja ja toimittaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Perheentupa opiskeli Lapuan emäntakoulussa 1917–1919 ja suoritti käsityönopettajan tutkinnon Hämeenlinnassa toimineessa Fredrika Wetterhoffin Työkoulussa 1921. Vuosina 1922–1923 hän työskenteli Kotiteollisuus Oy Pirtin Turun ja Kankaanpään kutomoissa, ja sen jälkeen Wetterhoffin kudonnan- ja kehruunopettajana 1924–1946. Opettajana toimiessaan Perheentupa hankki myös ajokortin ollen Hämeenlinnan ensimmäinen ajokortin saanut nainen. Wetterhoffilta lähdettyään hän perusti Hämeenlinnaan oman kutomakoulun, joka toimi vuoteen 1953 saakka.
Perheentupa laati myös itse erilaisia tekstiilimalleja, joita julkaistiin muun muassa "Kotiliedessä", "Kotiteollisuudessa" ja "Pellervossa" sekä hänen kahdessa kirjassaan. Perheentupa ei kuitenkaan pitänyt itseään tekstiiliaitelijana tai suunnittelijana. Hänen tunnetuin teoksensa on 1928 julkaistu "Kutokaa itse kankaanne", josta 1950-luvulle mennessä otettiin kahdeksan painosta. Vuosina 1951–1963 Perheentupa toimitti Pellervossa julkaistua suosittua "Pellervon kankureille" -palstaa. Lisäksi hän kirjoitti alan lehdissä julkaistuja pakinoita ja runoja. Vuodet 1932–1935 Perheentupa toimi "Lastu ja lanka" -lehden päätoimittajana.
Ester Perheentuvan veljiä olivat kirkkoherra Antti Perheentupa sekä kansanedustaja Erkki Perheentupa.
Åke Skyttevall
Gert Åke Skyttevall (s. 28. helmikuuta 1956 Tukholma) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Alviks BK:ta edustanut Skyttevall pelasi Ruotsin miesten maajoukkueessa 168 maaottelua ja teki niissä 1 118 pistettä. Hän kuului maajoukkueen turnauskokoonpanoihin Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Ranskan EM-kilpailuissa 1983.
Ford EUCD -pohjalevy
Ford EUCD -pohjalevy (tunnetaan myös nimellä Volvo P3 -pohjalevy) on Fordin ja Volvon yhteistyössä kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Se jakaa monia komponentteja pienemmille malleille tarkoitetun C1-pohjalevyn kanssa.
Lloyd Bochner
Lloyd Wolfe Bochner (29. heinäkuuta 1924 Toronto, Kanada – 29. lokakuuta 2005 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti televisiorooleistaan. Hän esitti kryptologi Michael Chambersia scifi-sarjassa "Hämärän rajamailla" (1962) ja liikemies Cecil Colbya saippuasarjassa "Dynastia" (1981–1982).
Bochner esiintyi jo lapsena radionäytelmissä. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli kanadalaisessa elokuvassa "The Mapleville Story" (1946). 1950-luvun alussa Bochner muutti New Yorkiin, missä hän sai roolin draamasarjoista "Studio One" ja "One Man’s Family". Vuonna 1960 hän siirtyi Hollywoodiin. Hän vieraili pitkän uransa aikana muun muassa televisiosarjoissa "Perry Mason yllättää" (1964), "Vaarallinen tehtävä" (1969, 1971, 1972), "Columbo" (1973), "Taisteluplaneetta Galactica" (1979) ja "Murhasta tuli totta" (1986, 1988, 1992). Bochner toimi lisäksi ääninäyttelijänä animaatiosarjoissa "Batman" (1992–1994) ja "The New Batman Adventures" (1997–1998) sekä videopelissä "Batman Vengeance" (2001).
Bochner oli mukana myös lukuisissa elokuvatuotannoissa, joihin lukeutuivat esimerkiksi Barbara Stanwyckin kanssa tehty "Yöllistä kauhua" (1964), Lee Marvinin kanssa tehty "Tappajan jäljet" (1967) sekä Frank Sinatran kanssa tehdyt "Tony Rome – yksityisetsivä" (1967) ja "Etsivä J. L." (1968). Elokuvassa "Mies ja alaston ase 2½" (1991) Bochner parodioi "Hämärän rajamailla" -sarjassa nähtyä tarinaa, jossa hänen roolihahmonsa päätyi avaruusolentojen ruoaksi.
Bochner opiskeli aikoinaan sosiologiaa Toronton yliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Kanadan kuninkaallisessa laivastossa. Bochner oli naimisissa, ja hänellä oli kolme lasta.
Jonte Karlsson
Joon-Olof ”Jonte” Karlsson (s. 20. syyskuuta 1957 Nyköping) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Södertälje BBK:ta ja Jämtland Basketia edustanut Karlsson pelasi Ruotsin miesten maajoukkueessa 206 maaottelua ja teki niissä 1 860 pistettä. Hän kuului maajoukkueen turnauskokoonpanoihin Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Ranskan EM-kilpailuissa 1983.
Pelaajauransa jälkeen Karlsson on toiminut koripallovalmentajana yltäen muun muassa Ruotsin mestaruuteen. Hän valmensi Ruotsin miesten maajoukkuetta vuosina 1999–2000.
Faradiélé
Faradiélé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 18 kilometriä Bougounista länteen. Kunnassa on 2 700 ja kylässä 1 000 asukasta (vuonna 2009).
Faradiélén kunta rajoittuu koillisessa Bougounin piirin Kokélén, idässä Bougounin, kaakossa Tiémala-Banimonotién ja lännessä Kouroulaminin kuntiin. Vesistöjä ovat Baoulé ja sen sivujoet.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja mandinkoja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Tiémala-Banimonotié
Tiémala-Banimonotié on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kologo sijaitsee 25 kilometriä Bougounista etelään. Kunnassa on 16 800 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Tiémala-Banimonotién kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Faradiélén, Bougounin ja Kolan, idässä Zantiébougoun, etelässä Garalon ja lännessä Kouroulaminin sekä Yanfolilan piirin Djiguiya De Kolonin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Länsirajalla virtaa Baouléjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Kologon ohi kulkee Bougounista Manankoroon ja Norsunluurannikolle johtava maantie RN9. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, puuvilla, maapähkinä, fonio ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Paikallinen nähtävyys on Kologon savitiilinen moskeija, jonka pystytysvuodeksi mainitaan 1364. Ouagadousta tulleiden rakentajien luomus muistuttaa Djingareiberin moskeijaa Timbuktussa.
Forza Horizon 4
Forza Horizon 4 on Playground Gamesin kehittämä ja Microsoft Studiosin julkaisema avoimen pelimaailman ajopeli. Peli julkaistiin 2. lokakuuta 2018 Xbox Onelle ja Microsoft Windowsille. Peli esiteltiin E3 2018 -tapahtumassa kesäkuussa 2018.
Peli sijoittuu Isoon-Britanniaan, ja siinä on ensimmäistä kertaa sarjan historiassa vaihtuvat vuodenajat.
Timo Lindström (tuottaja)
Timo Lindström on suomalainen muusikko ja äänilevytuottaja. Hän soitti 1960-luvulla bassokitaraa The Islanders -yhtyeessä ja toimi 1970-luvun puolivälistä 2010-luvulle äänilevytuottajana ensin PSO:ssa ja sitten Finnlevyssä ja Warner Music Finlandissa.
Lindström varttui Helsingin Alppilassa yksinhuoltajan ainoana poikana, kävi keskikoulun ja harrasti telinevoimistelua piirinmestaruustasolle asti. Muusikon uransa Lindström aloitti sähköurkurina, mutta vaihtoi pian bassokitaraan. Hän pääsi soittamaan Kirkan ja Dannyn taustalla The Islanders -yhtyeessä, ja keikkoja oli kolmatta sataa vuodessa.
Levytuotannon pariin hän pääsi ensi kertaa, kun Anki Lindqvist tuotti vuonna 1974 Lindströmin silloisen vaimon Irina Milanin ensimmäistä sooloalbumia "Milankolia" ja tarvitsi apulaistuottajaa. Äänitebisnes eli kulta-aikaansa sekä levyjen että c-kasettien myötä, ja Lindström sai jäädä vakituisesti PSO-levy-yhtiön leipiin ensimmäisinä yhteistyökumppaneinaan Matti Esko ja Paula Koivuniemi. Vuonna 1979 hän siirtyi Finnlevyyn tuottamaan varsinaisten artistilevytysten ohella Tenavatähti-kokoelmia ja Finnkaraoke-sarjan karaokelevyjä, kiihkeimmän kysynnän aikana 1990-luvulla 40 laulun viikkotahtia ja kaikkiaan noin 1 300 laulua. Häntä pidetään myös Dingon ja Miljoonasateen löytäjänä. Lindström oli keskeinen hahmo myös Finnlevyn Dig It -levymerkin tuotannoissa.
Lindström jäi eläkkeelle 2010-luvun alussa, mutta on jatkanut töitä osa-aikaisena osallistuen muun muassa Warner Music Finlandin suureen digitointihankkeeseen. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin elämäntyöstään Erikois-Emma.
Oktanaali
Oktanaali eli n-oktanaali eli kapryylialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä ja se tuoksuu voimakkaan hedelmäiseltä. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CH(CH)CHO.
Oktanaalin moolimassa on 128,215 g/mol, sulamispiste - 23 °C, kiehumispiste 171 °C, suhteellinen tiheys 0,8211 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 52 °C, taitekerroin 1,4217 (20 °C) ja CAS-numero 124-13-0. Oktanaali liukenee hyvin asetoniin, bentseeniin, dietyylieetteriin ja etanoliin. Veteen oktanaali liukenee hieman eli 0,56 g/l. Yhdistettä käytetään hajusteiden ja aromien valmistukseen.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Volvo P2 -pohjalevy
Volvo P2 -pohjalevy on Volvon kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Se tuli ensimmäisenä käyttöön Volvo S80:ssä vuonna 1998. P2:n pohjalta on kehitetty myös Ford D3 -pohjalevy.