hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Martigues
Martigues on Ranskan kunta Marseillen luoteispuolella Välimeren rannalla. 46 500 asukkaan kaupunki kuuluu Provence-Alpes-Côte d’Azurin hallintoalueen Bouches-du-Rhônen departementtiin.
Martiguesin halki kulkee Caronten kanava Välimerestä suureen Étang de Berre -laguuniin. Kaupunkia kutsutaankin Provencen Venetsiaksi.
Martiguesin naapurikunnat ovat idässä Châteauneuf-les-Martigues, kaakossa Sausset-les-Pins, lännessä Port-de-Bouc ja koillisessa Saint-Mitre-les-Remparts. Kaupungin läpi kulkee Marseillen ja Miramas’n välinen rautatie.
Martiguesin perusti vuonna 1232 Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV ilmeisesti entisen roomalaisen sotilasleirin paikalle.
Kaupungin jalkapalloseura on FC Martigues.
Ferrari SF15-T
Ferrari SF15-T on italialaisen Formula 1 -talli Scuderia Ferrarin käyttämä auto kaudella 2015. Autoa ajavat Red Bullilta Ferrarille vaihtanut saksalainen nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel ja suomalainen Kimi Räikkönen.
Kaudella 2014 Ferrari ei voittanut yhtäkään kilpailua ensimmäistä kertaa sitten kauden 1993. Ennen kautta 2015 Ferrari kävi läpi merkittäviä henkilöstömuutoksia. Syyskuussa 2014 tallin pitkäaikainen pääjohtaja Luca di Montezemolo jätti tallin ja hänen tilalleen tuli Fiatin toimitusjohtaja Sergio Marchionne. Kauden jälkeen Ferrari vaihtoi tallipäällikkönsä Marco Mattiaccista tallin sponsorin Philip Morrisin riveistä tulleeseen Maurizio Arrivabeneen. Lisäksi tallissa viisi vuotta ajanut Fernando Alonso siirtyi McLaren-talliin. Uudeksi kuljettajaksi saapui pitkäaikainen Red Bull -kuljettaja ja nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel.
SF15-T julkistettiin Ferrarin internet-sivuilla 30. tammikuuta 2015. Talli varoitti asettamasta liian kovia odotuksia alavireisesti menneen edelliskauden sekä organisaatiomuutosten jälkeen. Ensimmäisissä testeissä Jerezissä SF15-T oli kuitenkin nopein auto kolmena päivänä neljästä. Kimi Räikkösen mukaan parannuksia on onnistuttu tekemään niillä alueilla, joissa edelliskaudella oli ongelmia. Barcelonassa ajetuissa testeissä Mercedes osoittautui jälleen ylivoimaisen nopeaksi, mutta Ferrari katsoi olevansa hyvissä asemissa taistelussa Red Bullia vastaan. 12 testipäivän aikana talli ajoi uudella autolla kaiken kaikkiaan 5 400 kilometriä.
Kauden ensimmäinen kisaviikonloppu Australiassa sujui tallilta melko hyvin. Perjantain vapaissa harjoituksissa autoissa ei ilmennyt ongelmia ja autot olivat toiseksi nopeimpia Mercedesten jälkeen. Aika-ajoissa Vettel sijoittui neljänneksi ja Räikkönen viidenneksi molempien jäädessä Lewis Hamiltonin paaluajasta yli sekunnin. Kilpailussa Räikkönen joutui keskeyttämään, kun hänen autonsa takarengasta ei saatu kunnolla kiinni varikkopysähdyksellä. Vettel sen sijaan ajoi kolmanneksi saaden ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Ferrarilla.
Malesian GP:n sateisissa aika-ajoissa Vettel ajoi toiseen ruutuun Mercedes-kuljettajien väliin. Vettel jäi paaluajasta seitsemän sekunnin sadasosan päähän. Räikkönen jäi 11:nteen ruutuun ajoitettuaan radalle tulonsa huonosti toisessa aika-ajo-osiossa. Kilpailussa osoittautui, että Malesian kuumat olosuhteet sopivat paremmin Ferrarille kuin Mercedekselle. Vettel ajoi kilpailun läpi kahdella varikkopysähdyksellä Mercedesten pysähtyessä kolmesti, sillä Vettel pystyi Ferrarillaan hallitsemaan renkaiden kulumista tehokkaammin. Osakilpailuvoitto oli tallin ensimmäinen sitten Espanjan GP:n 2013. Räikkönen onnistui nousemaan kilpailussa neljänneksi.
Saint-Ouen (Seine-Saint-Denis)
Saint-Ouen [sɛ̃t‿wɛ̃] on Ranskan kunta Pariisin pohjoispuolen esikaupunkialueella. 47 500 asukkaan kaupunki kuuluu Seine-Saint-Denis’n departementtiin Île-de-Francen hallintoalueella.
Saint-Ouenissa sijaitsee kaksi Pariisin metrolinjan 13 asemaa, "Garibaldi" ja "Mairie de Saint-Ouen". Sinne kulkee myös RER-junalinja C.
Saint-Ouen tunnetaan suuresta kirpputorialueestaan, jossa myydään antiikkia ja vanhoja huonekaluja joka lauantai, sunnuntai ja maanantai. Kirpputorialue on aivan kunnan etelärajalla, ja lähin metroasema on Pariisin puolella sijaitseva metrolinjan 4 pääteasema "Porte de Clignancourt".
Pariisin lisäksi Saint-Ouenin muut naapurikaupungit ovat Saint-Denis ja Clichy.
Kasper Muttonen
Kasper Muttonen (s. 5. kesäkuuta 1979 Lappeenranta) on helsinkiläinen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija. Muttonen on valmistunut Kuvataideakatemiasta vuonna 2003. Taideopintojen lisäksi Muttonen on opiskellut arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa.
Muttosen taiteen punainen lanka on arkkitehtuurin ja kuvataiteen yhteyden ja vuorovaikutuksien tutkimisessa. Hänen teoksilleen on ominaista geometrinen kolmiulotteisuus, jossa tasot, aukot, pinnat ja värit luovat taidehistorian sekoittumista arkkitehtonisiin mielikuviin. Värillisten tilojen kontrasti valettuun betoniin ja rautakauppamateriaaleihin tuo teoksiin dualismia. Taiteellisessa prosessissa unelma rakentamisesta ja rakennetun tilan merkityksistä liukuu kuvataiteen maailmaan. Lähivuosien teemat ovat liittyneet ilmastonmuutoksen ja arkkitehtuurin yhteyden tutkimiseen.
Vuonna 2014 Muttonen toteutti ”Lapinlahden Lähde” -puu-installaation Lapinlahden sairaalan alueella. Hän on toiminut alueen aktiivina siitä lähtien.
Muttonen on pitänyt säännöllisesti näyttelyitä Suomessa sekä ulkomailla kuten Berliini ja Freiburg, Saksa, Basel. Sveitsi, Bergen, Norja, Gislaved, Ruotsi ja New York, USA.
Residenssityöskentely: Suomen Rooma-instituutin Villa Lanten residenssitaiteilija sekä Suomen Kulttuurirahaston residenssi Schloss Wiepersdorf 2015, Pariisin taiteilijakaupunki Cité des Art 2013-2014 ja 2009 sekä Ateljeesäätiö Iaab Basel ja Freiburg 2013.
Muttonen on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen ja on vuodesta 2009 ollut helsinkiläisen taiteilijalähtöisen Galleria Huudon hallituksen jäsen ja kantavia voimia. Hänen teoksiaan on muun muassa Saastamoisen säätiön taidekokoelmassa taidemuseo Emmassa, Wihurin säätiön taidekokoelmassa Rovaniemen taidemuseossa, Suomen Valtion kokoelmissa ja eri yksityisissä kokoelmissa kuten Seppo Fränti, Carl Gustaf Ehrnrooth ja Mauri Niemi.
Petrus Bergius
Petter (Petrus) Bergius eli "Petrus Andreæ, Sudermannus" (19. tammikuuta 1612 Husby, Södermanland, Ruotsi – 1691 Taivassalo) oli suomalainen kirkkoherra, Turun akatemian professori ja rehtori.
Bergiuksen vanhemmat olivat Husbyn pitäjän Bergan kylässä asunut peltomies, seppä, puuseppä ja sorvari Anders Mattsson ja B rita Eriksdotter. Hän kävi Turun katedraalikoulua, Nyköpingin koulua sekä Strängnäsin ja Turun lukioita päästen ylioppilaaksi Turussa 1640. Bergius valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1647 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1653.
Bergius oli Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina vuodesta 1655 mutta ei enää 1665 sekä Tukholman ja Södermanlandin maakunnan inspehtorina 1665 ja filosofisen tiedekunnan promoottorina 1664. Hän toimi Turun akatemian toisena filosofian apulaisena vuodesta 1649, kreikan ja heprean kielten professorina 1652–1671 (sai virkavahvistuskirjan 1654) sekä akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1659–1660 ja 1669–1670. Bergius oli samalla Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1657–1671 ja toimi palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherrana 1660–1662 ja Piikkiön kirkkoherrana 1669–1671. Hänestä tuli lääninrovasti 1666 ja viimeksi Bergius oli Taivassalon kirkkoherrana vuodesta 1671 alkaen.
Bergius oli vuonna 1665 vastaajana oikeusjutussa joka sai alkunsa kun hän oli syyttänyt Turun akatemian rehtoria Axel Kempeä sekä professoreita Abraham Thauvonius ja Andreas Thuronius juopottelusta, virkatehtävien laiminlyönnistä ja Thauvoniusta erikseen jalkavaimojen pitämisestä. Juttu päättyi lopulta Bergiuksen anteeksipyyntöön jonka jälkeen konsistori poltti jutun asiakirjat asianosaisten ollessa läsnä.
Bergius oli naimisissa kaksi kertaa, ensin Elin Henriksdotter Carstenin (k. 1652) kanssa ja sitten 1654–1688 Margareta Johansdotter Walsteniuksen (k. 1688) kanssa.
Suomen euroviisukarsinta 2004
Suomen euroviisukarsinta 2004 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 2004 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidetiin kutsukilpailun ja avoimen sävellyskilpailun yhdistelmänä, kilpailuun saatiin 351 kappaletta, joista 20 valittiin televisioitaviin alkukarsintoihin. Alkukarsinnat pidettiin perjantaina ja lauantaina 16. ja 17. tammikuuta ja molemmaista valittiin puhelinäänestyksellä kuusi finaaliin.
Finaali pidettiin Tampere-talossa lauantaina 24. tammikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV2:ssa kello 19.30–21.50 ja 22.05–22.35. Ensimmäisellä kierroksella alueraadit äänestivät kappaleista kuusi parasta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittajan valitsivat puhelinäänestäjät.
Tanja Matikainen
Tanja Matikainen (s. 1974) on Janakkalan kunnanjohtaja. Janakkalan kunnanvaltuuston valitessa johtajan vuonna 2013 hän sai suljetussa lippuäänestyksessä 26 ääntä. Vuosina 2010–2014 hän oli Sulkavan kunnanjohtajana. Ennen sitä hän työskenteli tutkijana Vaasan yliopistossa. Tammikuun lopussa 2014 hän väitteli oikeustieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Väitöskirjassaan hän esittää perustuslakiin rahoitusperiaatetta koskevaa täydennystä. Matikainen tunnetaan kuntauudistuksen kriitikkona ja kuntien itsehallinnollisen aseman puolustajana
Irma Agiashvili
Irma Agiashvili (s. 1984) on inkerinsuomalais-georgialainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä. Hänen omakustanteinen esikoisalbuminsa "Sing The Unspoken" ilmestyi 19. huhtikuuta 2013. Irma Agiashvilin toinen pitkäsoitto "Behind Space" julkaistiin 15. huhtikuuta 2016. Molempien albumien kappaleet ovat Agiashvilin säveltämiä ja sanoittamia ja Johnny Lee Michaelsin tuottamia.
Irma Agiashvili syntyi Petroskoissa inkerinsuomalais-georgialaiseen perheeseen. Hän vietti lapsuutensa osin Petroskoissa ja osin Kutaisissa Georgiassa, kunnes perhe muutti Suomeen vuonna 1993. Lapsuus- ja nuoruusvuosien ajan Agiashvili kävi pianotunneilla ja harrasti toisinaan myös rumpujen soittoa. Myöhemmin lukioiässä hän opetteli itsenäisesti soittamaan kitaraa ja päätyi säveltämään musiikkikappaleita kirjoittamiinsa lyriikoihin.
Irma Agiashvili esiintyi ensimmäisen kerran yleisön edessä elokuussa 2008 Helsingin Liberté-klubilla julkaistuaan kaksi kuukautta aiemmin MySpace internet-yhteisösivustolla ensimmäisen demonauhansa. Sen jälkeen hän keikkaili aktiivisesti viiden vuoden ajan yksin akustisen kitaransa säestämänä pääkaupunkiseudulla ja erityisesti Helsingin klubeilla.
Kesällä 2011 Agiashvili aloitti ensimmäisen albuminsa työstämisen yhdessä tuottajaystävänsä Johnny Lee Michaelsin kanssa. Aiemmin vain kitaran säestyksellä esitetyt kappaleet sovitettiin isommalle kokoonpanolle. Levyllä soittavat Agiashvilin (elektroakustinen kitara) lisäksi Michaels (sähkökitarat, klassinen kitara, basso, koskettimet, rummut ja perkussiot), Juho Martikainen (kontrabasso), Antero Priha (trumpetti) sekä Jukka Paajanen (sähkökitara). Lisäksi albumilla soi joitakin ohjelmoituja instrumentteja. Levy äänitettiin Helsingissä Studio Bulevardilla vuonna 2012, ja Svante Forsbäck masteroi sen Chartmakersilla vuonna 2013. Levyn julkaisun yhteydessä Agiashvili keikkaili paitsi soolona, niin myös yhdessä Johnny Lee Michaelsin, rumpali Santeri Saksalan, pianisti Karl Sinkkosen ja basisti Jarkko Toivasen kanssa.
Talvella 2015 Irma aloitti toisen albuminsa "Behind Space" työstämisen yhdessä muusikoiden Santeri Saksalan (rummut), Harri Taittosen (koskettimet), Roxsy Surowiakin (basso) ja Johnny Lee Michaelsin (sähkökitarat) kanssa. Levy äänitettiin E-Studiolla (äänittäjänä Jyri Riikonen) ja Johnny Lee Michaelsin kotistudiolla. Äänitteen miksasi Michaels ja masteroi Svante Forsbäck. "Behind Space" julkaistiin 15. huhtikuuta 2016. Agiashvili on keikkaillut uuden julkaisunsa tiimoilta äänityskokoonpanollaan, joskin Taittosta on tuurannut kosketinsoittaja Jenny Lahtinen.
Albumit eivät ole toistaiseksi yltäneet myynneillään Suomen viralliselle listalle asti, mutta ovat molemmat saaneet ilmestyessään kiitosta kriitikoilta. Debyyttialbumin toinen singlejulkaisu "Run" pääsi Radio Suomen soittolistalle nousten aseman kolmanneksi soitetuimmaksi kappaleeksi. Molempien levyjen kappaleita on soitettu satunnaisesti myös muilla radiokanavilla, muun muassa Ylen ja Radio Helsingin taajuuksilla.
Nils Tunander
Nils Tunander eli "Nicolaus Jonæ, Ostrogotus" (noin 1625 Västervik, Småland, Ruotsi – 24. helmikuuta 1679 Turku) oli suomalainen kirkkoherra, Turun akatemian professori ja rehtori.
Tunanderin vanhemmat olivat Västervikin koulun rehtori Jonas (Jonas Nicolai) ja Ingeborg Pehrsdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1648. Tunander teki ulkomaanmatkan Saksaan, Ranskaan ja Italiaan vuonna 1658. Hän opiskeli Strassburgissa 1658, Heidelbergissä 1659 ja Tübingenissa 1660. Tunander tutustui Saksassa ollessaan saksalaisen pietismin oppi-isään Philipp Jakob Speneriin ja sai tältä vaikutteita.
Tunander oli Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1668–1679. Hän toimi Turun akatemian kolmantena teologian professorina vuodesta 1667 astuen virkaan vuonna 1668 ja oli samalla palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherrana vuodesta 1668 ja Turun tuomiokapitulin jäsenenä. Tunander oli akatemian rehtorina 1672–1673.
Tunanderin aikana akatemian teologian opetus ja tutkimus alkoi siirtyä pois dogmatismista raamatullis-käytännölliseen suuntaan. Tunander julkaisi painettuna Halikon kirkossa vuonna 1670 pitämänsä ruumissaarnan ja yhteensä viisi hautajaisrunoa.
Alfortville
Alfortville ([alfɔʁvil], ) on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkialueella. Noin 44 500 asukkaan kaupunki kuuluu Val-de-Marnen departementtiin Île-de-Francen hallintoalueella ja sijaitsee noin 7,5 kilometriä Pariisin keskustasta eteläkaakkoon.
Seinejoen oikealla rannalla sijaitseva Alfortville muodostettiin vuonna 1885 osasta itäisen naapurikunnan Maisons-Alfortin aluetta. Alfortvillen muut naapurikunnat ovat kaakossa Créteil, etelässä Choisy-le-Roi, lännessä Vitry-sur-Seine, luoteessa Ivry-sur-Seine ja pohjoisessa Charenton-le-Pont. Alfortville kuuluu vuonna 2001 luotuun taajamakuntaan "Communauté d'agglomération Plaine Centrale du Val de Marne" (CAC).
Alfortvilleen kulkee RER-juna D (asemat "Maisons-Alfort – Alfortville" ja "Le Vert de Maisons") sekä Pariisin metrolinja 8 (asema "École vétérinaire de Maisons Alfort").
Alfortvillessa asuu suuri armenialaisten maahanmuuttajien yhteisö.
Anders Petraeus
Anders Petraeus eli "Andreas Æschilli, Aboensis" (noin 1630 – 7. elokuuta 1694 Naantali) oli suomalainen kirkkoherra, Turun akatemian professori ja rehtori.
Petraeuksen vanhemmat olivat Turun piispa Eskil Petraeus ja hänen ensimmäinen puolisonsa. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1646 ja valmistui filosofian maisteriksi 1656.
Petraeus oli Ylä- ja Ala-Satakunnan maakuntien inspehtorina 1665 ja Boreaalisen osakunnan inspehtorina 1685 sekä filosofisen tiedekunnan promoottorina 1677. Hän toimi Turun tuomiokapitulin notaarina vuodesta 1653, Turun akatemian ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä (notaarina) vuodesta 1656 sekä kirjastonhoitajana vuodesta 1659. Hän oli Turun akatemian fysiikan professorina vuodesta 1665, kolmantena teologian professorina vuodesta 1682 sekä toisena teologian professorina vuodesta 1687 aina eroonsa saakka vuonna 1692. Petraeus oli samalla Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1663–1692 ja palkkapitäjiensä Naantalin ja Raision kirkkoherrana 1676–1694 (hän oli toiminut vt. kirkkoherrana jo vuodesta 1674 alkaen). Petraeus oli Turun akatemian rehtorina 1674–1675. Viimeksi hän oli Kokkolan kirkkoherrana vuodesta 1693, mutta hän ehti kuolla ennen virkaan astumistaan.
Petraeus julkaisi painettuna neljä akateemista onnittelurunoa, seitsemän hautajais- ja jäähyväisrunoa, yhden hääonnittelurunon ja Turun akatemian ohjelman vuonna 1674. Hänet tunnettiin ärtyisänä ja riidanhaluisena henkilönä ja hän oli huonoissa väleissä muun muassa piispa Johannes Gezelius vanhemman kanssa, joka koetti saada Petraeusta erotetuksi virastaan. Vaikka Petraeus laiminlöikin useaan otteeseen virkatehtäviensä hoitoa, hän pystyi sukulaisuussuhteidensa ja syntyperänsä ansiosta sekä vaikutusvaltaisen suojelijansa professori Enevaldus Svenoniuksen tuella säilyttämään asemansa aina vuoteen 1692 saakka, jolloin hän joutui eroamaan teologian professorin virasta.
Petraeus oli naimisissa vuodesta 1658 Naantalin kirkkoherran, professori Martin Stodiuksen tyttären Elisabet Mårtensdotter Stodiuksen kanssa.
Dhamar (maakunta)
Dhamarin maakunta ( , Ḏamār) on Jemenin maakunta. Sen pinta-ala on noin 7 600 neliökilometriä ja asukasluku noin 1 649 400. Maakunnan hallinnollinen keskus on Dhamar.
Ensimmäinen varma maininta Dhamarista on 1200-luvun alusta. Se oli pitkään zaidilaisuuden keskus. Dhamarin maakunta on perustettu vuonna 1973 jakamalla Ridan maakunta Dhamariksi ja Al Baydaksi.
Maakunta on pääasiassa vuoristoista ylänköaluetta. Alueen laaksot soveltuvat maanviljelyyn, ja tärkeimmät viljelytuotteet ovat ravintokasvit. Dhamarissa myös kaivetaan hopeaa ja mineraaleja.
Maakunta jakautuu 12 piirikuntaan.
Choisy-le-Roi
Choisy-le-Roi (v) on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkialueella. Noin 41 500 asukkaan kaupunki kuuluu Val-de-Marnen departementtiin Île-de-Francen hallintoalueella ja sijaitsee noin 11 kilometriä Pariisin keskustasta etelälounaaseen.
Choisy-le-Roin naapurikunnat ovat pohjoisesta myötäpäivään luetellen Vitry-sur-Seine, Alfortville, Créteil, Valenton, Villeneuve-Saint-Georges, Orly ja Thiais.
Choisy-le-Roihin kulkevat RER-junat C (asema "Choisy-le-Roi") ja D (asema "Créteil-Pompadour").
Choisyn nimi tulee ilmeisesti latinan sanasta Sosiacum, ”Sosiuksen maatila”. 700- ja 800-luvuilla seudusta käytettiin nimiä Cauciacum tai Causiacum. Vuonna 1739 Ludvig XV valitsi () alueen metsästystarpeisiinsa, ja siitä lähtien kunnan nimenä on ollut Choisy-le-Roi.
HMS Burford (1722)
HMS Burford oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1720 Deptfordin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli Richard Stacey. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1722 ja se valmistui 7. elokuuta, jolloin sen valmistuskustannukset varustettuna olivat 13 463 puntaa 13 shilliniä ja 6,5 pennyä.
Alus otettiin palvelukseen 1726 päällikkönään Charles Stewart. Se oli vara-amiraali Edward Hopsonin lippulaivana Gibraltarin salmessa talven 1726-1727 ja vuoden 1727 osana Wagerin laivasto-osastoa. Vuonna 1729 aluksen päällikkönä oli Charles Ogle ja se oli varustettavana Välimerelle siirtoa varten. Vuonna 1734 aluksen päällikkönä oli Philip Vanbrugh. Se oli 1735-1736 Norrisin laivasto-osaston mukana Tagusissa. Alus poistettiin palveluksesta 5. toukokuuta 1737.
Alus oli kesäkuusta 1737 maaliskuuhun 1738 huollettavana Chathamin telakalla, minkä kustannukset olivat 8 298 puntaa 11 shillinkiä ja neljä pennyä. Aluksen palatessa palvelukseen sen päällikkönä oli Ellis Brand. "Burford" siirrettiin 6. joulukuuta 1738 vartiolaivaksi Chathamiin, jossa se varustettiin kesäkuussa 1739 lippulaivaksi.
Alus oli amiraali Edward Vernonin lippulaivana Portobellon taistelussa 1739, jolloin sen päällikkönä oli Thomas Watson.
Fuji T-1
Fuji T-1 on japanilainen koulutussuihkukone. Koneen valmistaja Fuji Heavy Industries oli seuraaja kuululle japanilaiselle Nakajima-nimiselle lentokonevalmistajalle. Konetta valmistettiin yhteensä 66 kappaletta. Ensilento tapahtui vuonna 1958. Konetyyppi on sittemmin poistettu käytöstä. Fuji T-1 oli alisooninen, eli se ei ylittänyt äänen nopeutta (huippunopeus 925 km/h, 0,82 Machia). Konetyyppi oli ensimmäinen Japanissa tehty suihkukäyttöinen, joskin vain koulutuskäyttöön valmistettu sotilaslentokone. Sitä on käyttänyt ainoastaan Japanin itsepuolustusvoimat.
Tyyppi T-1A oli varustettu brittiläisen Bristol Siddeley Orpheus -moottorin lisenssivalmisteella. T-1A oli tuotantosarjojen vallitsevin, 40 koneyksilöllä ja sitä valmistettiin vuosina 1961–1962. Konetyypin profiilin muotoilu viittaa vahvasti amerikkalaiseen North American F-86 Sabreen. Tyypissä T-1B oli japanilaiset Ishikawajima-Hariman valmistamat moottorit. Moottorin teho oli vain noin 67 % alkuperäisestä. Tyyppiä T-1B tuotettiin arviolta 20 koneyksilön verran.
Myöhempänä vuodesta 1976 lukien tämän konetyypin korvasi Mitsubishi T-2, joka käytännössä oli Mitsubishi F-1:n kaksipaikkainen koulutusversio. Sen teknisten tietojen osalta vain lentopainotiedot eroavat toisistaan.
Šabwa
Šabwan maakunta (, Shabwah) on Jemenin maakunta maan keskiosassa Adeninlahden rannalla. Maakunnan pinta-ala on noin 39 000 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2012 oli noin 584 600. Šabwan hallinnollinen keskus on Ataq sisämaassa.
Šabwa jakautuu 17 piirikuntaan. Maakunta on nimetty muinaisen Hadramautin valtakunnan pääkaupungin mukaan. Šabwa on syrjäinen ja harvaanasuttu alue, minkä vuoksi Al-Qaida on saanut jalansijaa alueella.
Šabwan pohjoisosa on autiomaata. Keskiosaa hallitsevat vuoristot ja rannikolla on tulvatasankoja. Maakunnan talous perustuu kalastukseen, kaivosteollisuuteen ja öljynporaukseen.
Crommesteven
Crommesteven tai cromsteven, myös crompster, cromster or crumster ("crom" = taivutettu, kovera; "steven" = varsi) oli pieni sotalaivatyyppi, jota käytettiin Alankomaiden tasavallan laivastossa sekä myöhemmin Britannian kuninkaallisessa laivastossa. Matalapohjaisena se oli suunniteltu pärjäämään Hollannin edustan matalikoilla. Crommesteven oli ketsi; sen spriipurje oli takiloitu isomastoon ja latinalaispurje pieneen mesaanimastoon. Britanniassa sen alustyyppi oli "hoy", sluupin tapaan takiloitu pieni laiva. Kuningatar Elisabet I:n kuollessa hänen laivastonsa ilmoitettiin käsittävän 31 great ships-tyypin alusta, mukaan lukien kaljuunat ja crompsterit, vaikkakin crommestevenit olivat selvästi pienempiä kuin kaljuunat.
Kokoonsa nähden crommestevenit olivat raskaasti aseistettuja ja kykeneviä toimimaan rannan läheisyydessä, missä ominaisuudessa se osallistui sotatoimiin Espanjan armadaa vastaan 1588.
Dnestrovsc
Dnestrovsc eli Dnestrovsk (, ) on kaupunki Transnistrian eteläkärjessä, Moldovan kaakkoisosassa, Ukrainan Odessan alueen rajalla. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Tiraspolin keskustasta eteläkaakkoon.
Paikkakunta sai kaupungin aseman vuonna 2002. Vaikka Dnestrovsc sijaitsee Slobozian piirin kaakkoisnurkassa, se kuuluu hallinnollisesti Tiraspolin kaupunkipiiriin ("Municipiul Tiraspol"). Dnestrovscin asukasluku on 10 436 (2014). Vuosikymmen aiemmin (2004) väkiluku oli 12 382, ja vuoden 1989 väestönlaskennassa 14 876.
Uremia
Uremia, eli munuaisten vajaatoiminasta johtuva virtsamyrkytys. Elimistöön kertyy aineenvaihdunnan palamistuotteita, joita munuaiset eivät pysty erittämään. Tämän johdosta elimistön suola- ja nestetasapaino on epätasapainossa sekä verenpaine kohoaa. Muita oireita ovat pahointointi, oksentelu ja ruokahalun puute.
Uremia syntyy munuaissairauksien loppuvaiheessa, jolloin erittävä munuaiskudos on vähentynyt muutamaan prosenttiin. Yleisimmät syyt ovat bakteerien aiheuttama pyelonefriitti ja glomerulonefriitti.
Tomi Timonen
Tomi Timonen on ollut Pudasjärven kaupunginjohtaja vuodesta 2014. Sitä ennen hän oli Posion kunnanjohtaja. Posion kunnanvaltuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi yksimielisesti, ja Pudasjärven kaupunginvaltuuston valitessa kunnanjohtajan hän voitti Anne Sormusen 28-6. Ennen valintaansa Posion kunnanjohtajaksi hän työskenteli Kemijärven hallinto- ja talousjohtajana.
Camenca
Camenca tai Kamenka (, ) on kaupunki ja Camencan piirin hallintokeskus Transnistrian pohjoisosassa, itäisessä Moldovassa, Dnestrin vasemmanpuoleisella (itäisellä) rannalla. Kaupunkiin on M4-maantietä pitkin noin 47 kilometriä Rîbnițasta, 102 kilometriä Dubăsarista ja 165 kilometriä Transnistrian keskuksesta Tiraspolista. Moldovan pääkaupunki Chișinăusta matkaa on Dubasarin kautta runsas 150 kilometriä.
Camencan kaupungissa asuu 8 871 ja piirissä 22 927 henkeä (2014). Seudun väkiluku oli laskussa, sillä vuonna 2004 kaupungin asukasluku oli 10 323 ja koko piirin 27 284.
Kaupunkiin on rajanylityspaikka Dnestrin takaa Moldovan puolelta. Camenka eli Kamenka on Transnistrian pohjoisin kaupunki. Suhteellisen hyväkuntoinen (tieto vuodelta 2010), mutta kiemurteleva valtatie M4 kulkee sieltä Transnistrian eteläosiin asti. Reitti on aikamatka Neuvostoliittoon reliikkeineen: Lenin-patsaineen, sotamonumentteineen, mosaikkeineen, sirppeine ja vasaroineen, kolhoosien kyltteineen. Kaupungissa on hotelli-ravintola Colisseu, hotelli Tsiderius, kylpylä Sanitorii Dnestr, ja esimerkiksi myymäläketju Happy Endin kauppa (2010). Kaupungin ympärillä on kauniita luontokohteita. Useita päivittäisiä bussi- tai reittitaksiyhteyksiä eteläisemmän naapuripiirin suurempaan Rîbnițan kaupunkiin.
Criuleni
Criuleni (, ) on pikkukaupunki ja Criulenin piirin hallintokeskus Keski-Moldovan itäosissa, Dnestrin oikeanpuoleisella (läntisellä) rannalla. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 40 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta koilliseen.
Criulenin kaupungin asukasluku on 7 138 ja piirin 73 700 henkeä (2014). Kaupungin väkiluku oli laskussa, sillä vuonna 2004 kaupungissa oli 8 600 asukasta.
Criuleni on Moldovan ja Transnistrian rajakaupunki Chişinăusta itään mentäessä. Viistosti Dnestrin toisella puolella on Dubăsarin kaupunki. Criulenissa on muutamia kahviloita tai baareja. Ympärivuorokautisesti auki olleen Disko-bar Astorian yhteydessä on sauna (tieto 2010). Kaupungissa annetaan yliopisto-opetusta.
Matt Ritchie
Matthew Thomas "Matt" Ritchie (s. 10. syyskuuta 1989 Gosport) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on vuodesta 2016 lähtien edustanut Newcastle Unitedia.
Swindon Townissa pelatessaan Ritchie valittiin kaudella 2011–2012 Kakkosliigan vuoden pelaajaksi, ja heti seuraavalla kaudella nousun jälkeen ylemmällä sarjatasolla Ykkösliigassa vuoden pelaajaksi. Vuosina 2013–2016 hän edusti AFC Bournemouthia, ensin Englannin mestaruussarjassa ja kaudella 2015–2016 valioliigassa.
Ritchie edustaa isänsä syntyperään perustuen Skotlannin maajoukkuetta. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Pohjois-Irlantia vastaan maaliskuussa 2015 ja ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Qataria vastaan saman vuoden kesäkuussa.
Basarabeasca
Basarabeasca ( ja ) on kaupunki ja Basarabeascan piirin hallintokeskus Etelä-Moldovan itäosissa, lähellä Ukrainan Odessan alueen rajaa. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta etelään.
Moldovan tilastokeskus arvioi Criulenin kaupungin asukasluvuksi 12 500 ja piirin 28 700 (2014). Kaupungin väkiluku oli kasvussa, sillä vuonna 2004 kaupungissa oli 11 192 asukasta. Piirin väkiluku pysyi tänä aikana kutakuinkin ennallaan, mutta väheni sitä edeltävänä, Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisenä vuosikymmenenä (31 612 as., vuonna 1989).
Basarabeasca on Moldovan rautateiden risteysasema ja raja-asema maan eteläosissa. Se on raja-asema myös paikalliselle maantielle. Pohjoisesta Chișinăusta ja Benderistä saapuva ratayhteys saapuu kuljettuaan välillä jonkin matkaa rajan toiselle puolella osana Ukrainan rataverkkoa. Ukrainan puolella on liityntä Odessan alueen muuhun rataverkkon. Basarabeascasta raideyhteys jatkuu ensin länteen ja sitten etelään reittiä Gagauzian Comrat–Prut (risteysasema, liityntä Romanian rataverkkoon)–Cahul–Giurgiulești. Giurgiuleștiin johtaa myös itäisempi, suoremmin etelään vievä rata, joka toisin kulkee kahdesti Ukrainan puolella.
Israel Yinon
Israel Yinon (11. tammikuuta 1956 Kfar Saba, Israel – 29. tammikuuta 2015 Luzern, Sveitsi) oli israelilainen orkesterinjohtaja. Hän toimi vierailevana kapellimestarina ssa, Jerusalemin sinfoniaorkesterissa ja Berliinin sinfoniaorkesterissa.
Yinon kuoli kesken konsertin johtaessaan Richard Straussin "Alppisinfoniaa" Luzernissa Sveitsissä.
Rosny-sous-Bois
Rosny-sous-Bois ([ʁonisubwɑ] ) on Ranskan kunta Pariisin pohjoispuolen esikaupunkialueella noin 15 kilometriä Pariisin keskustasta itään. Noin 42 000 asukkaan kaupunki kuuluu Seine-Saint-Denis’nin departementtiin Île-de-Francen hallintoalueella.
Rosny-sous-Bois’ssa sijaitsee Pariisin itäisen esikaupunkivyöhykkeen toiseksi suurin ostoskeskus "Rosny 2", jossa on suuri Carrefour-hypermarket ja Galeries Lafayette -tavaratalo.
Kunnassa on kaksi RER-junalinjan E asemaa, "Rosny–Bois-Perrier" ja "Rosny-sous-Bois".
Rosny-sous-Bois’n naapurikunnat ovat pohjoisessa Bondy, koillisessa Villemomble, idässä Neuilly-Plaisance, etelässä Fontenay-sous-Bois, lännessä Montreuil ja luoteessa Noisy-le-Sec.
Chalon-sur-Saône
Chalon-sur-Saône ([ʃalɔ̃ syʁ soːn], ) on Ranskan kunta Burgundin hallintoalueen Saône-et-Loiren departementissa. Noin 44 500 asukkaallaan se on departementtinsa suurin ja Burgundin alueen toiseksi suurin kunta Dijonin jälkeen. Se on osa vuonna 2004 muodostettua 38 kunnan yhteenliittymää "Communauté d'agglomération Le Grand Chalon", jonka yhteinen asukasluku on noin 110 000.
Nimensä mukaisesti Saône-joen varrelle rakentunut kaupunki sijaitsee 341 kilometriä Pariisista kaakkoon, 202 kilometriä Genevestä koilliseen ja 127 kilometriä Lyonista pohjoiseen. Chalonin naapurikunnat ovat pohjoisessa Fragnes, koillisessa Crissey, idässä Châtenoy-en-Bresse ja Saint-Marcel, etelässä Lux, lounaassa Saint-Rémy, lännessä Châtenoy-le-Royal ja luoteessa Champforgeuil.
Sundbybergin kirkko
Sundbybergin kirkko on Ruotsissa Sundbybergin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1909, kun aikaisemmin samana vuonna oli saatu tieto, että Sundbybergiin saadaan perustaa oma seurakunta. Kirkko vihittiin käyttöön 4. kesäkuuta 1911.
Kirkko on arkkitehti Axel Sjögrenin suunnittelema. Kirkkosali on kolmilaivainen. Kuori ja muu kirkko ovat Filip Månssonin koristelemia, alttarin päällä oleva lasimaalaus on Olle Hjortzbergin tekemä ja kirkkosalin maalaukset ovat Jose Samsonin tekemiä.
Uudet modernit ja digitaalisesti ohjelmoitavat urut asennettiin kirkkoon vuonna 2007. Vuodelta 1960 peräisin olleet vanhat urut lahjoitettiin latvialaiselle ystävyyskunnalle. Urkuparvi on rakennettu uudestaan, mutta näyttää samalta kuin alkuperäisessä muodossaan 1911.
Saint-Herblain
Saint-Herblain on Ranskan kunta ja Nantesin läntinen esikaupunki Pays de la Loiren hallintoalueen Loire-Atlantiquen departementissa. Vuoden 2012 väestölaskennassa siellä asui 43 287 ihmistä, mikä tekee siitä departementtinsa kolmanneksi suurimman kaupungin Nantesin ja Saint-Nazairen jälkeen.
Kaupunki sijaitsee hieman Loirejoen pohjoispuolella heti Nantesin länsipuolella. Nantesin keskustaan on matkaa noin 7 kilometriä. Muut naapurikunnat ovat Indre, Couëron, Sautron ja Orvault.
Rautatieasemalta "Gare de Basse–Indre–Saint-Herblain" pääsee Nantesiin ja Saint-Nazaireen.
Duvbon kirkko
Duvbon kirkko on Ruotsissa Sundbybergissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on vihitty käyttöön ensimmäisenä adventtisunnuntaina 1904. Suunnitelmat teki arkkitehti David Jansson yksinkertaistettuun uusgoottilaiseen tyyliin. Julkisivut on kalkittu vaaleankeltaiseksi ja peltikatto on maalattu punaiseksi.
Sisätilat ovat enemmänkin jugendia kuin uusgotiikkaa. Lehterin alla olevat kolme lasimaalausta on tehnyt José Samson 1966 ja ne esittävät joulua, pääsiäistä ja helluntaita. Kuorin alkuperäiset maalaukset on kalkittu piiloon ja uudet maalaukset teki Erik Stenholm vuonna 1955.
Mmm Fingers
Mmm Fingers on Noodlecake Gamesin joulukuussa 2014 julkaisema videopeli. Peli on saatavilla iOS:ille ja Androidille.
Mmm Fingersin ideana on väistellä sormella erilaisia piikikkäitä liikkuvia monstereita. Mikäli pelaajan sormi törmää johonkin monstereista, pelin joutuu aloittamaan alusta. Monstereita on oransseja, vihreitä, punaisia ja sinisiä. Pelin joutuu aloittamaan alusta myös, jos irrottaa sormensa näytöstä edes pienen hetken ajaksi.
Heinz Drewes
Heinz Drewes (1903–1980) oli saksalainen orkesterinjohtaja ja vuosina 1937–1944 Kansanvalistus- ja propagandaministeriön musiikkiosaston Reichsmusikprüfstellen pääintendentti. Hänen vaikutusvaltansa oli suurimpia Saksan silloisessa musiikkimaailmassa. Natsioikeudenkäynneissä vapautettu Drewes työskenteli sodan jälkeen Nürnbergin konservatoriossa.
Drewes työskenteli jonkin aikaa Weimarin kansallisteatterin (Deutsches Nationaltheater und Staatskapelle Weimar) korrepetiittorina ja orkesterinjohtajana. Vuonna 1930 hänestä tuli Altenburgissa sijaitsevan Landestheaterin (Theater & Philharmonie Thüringen) orkesterinjohtaja. Hän perusti sinne KfdK:n (Kampfbund für deutsche Kultur) paikallisosaston, liittyi samana vuonna NSDAP:iin ja kirjoitti artikkeleita "NS-Zeitungiin" ja "Völkischer Beobachteriin"..
Drewes toimi pääintendenttinä samaan aikaan kun Reichsmusikkameria johti Peter Raabe. Tämä oli tullut johtajaksi Richard Straussin erottamisen jälkeen vuodesta 1935.. Drewes ja Raabe kilpailivat siitä, kumpi oikein johti valtakunnan musiikkia. Joseph Goebbels käytti tilannetta aseena kumpaakin vastaan.
Myöhemmin on paljastunut, että Drewes käytti propagandaministeriön aikanaan salanimeä johtaessaan orkestereita, ja hän johti lähinnä radio-orkestereita. Hänen vallassaan olivat orkesterinjohtajien palkkaamiset ja irtisanomiset. Hän saattoi johtaa nimellä Hermann Desser Berliinin sinfonikoita nauhoitettaessa Felix Draeseken sävellystä "Symphonia Tragica", joka julkaistiin 1955 Urania-levymerkillä. Tämän näkemyksen on esittänyt Alan Krueck, joka perustelee asiaa muun muassa sillä, että Hermann Desser -nimistä kapellimestaria ei ole olemassa, ja musiikin ja äänityksen laatu sopii hyvin kolmannen valtakunnan musiikkimakuun ja on toisaalta verrattavissa sodanaikaisten äänitysten tasoon. Myös Christoph Schlüren on esittänyt saman ajatuksen.
Drewes arvosti Jean Sibeliusta ja oli Saksan Sibelius-seuran (Deutsche Sibelius Gesellschaft) puheenjohtaja. Hän kirjoitti saatesanat Ernst Tanzbergerin väitökirjaan "Die symphonischen Dichtungen, von Jean Sibelius, eine inhalts- und formanalytische Studie" (K. Triltsch, 1943). Tommi Mäkelä kirjoittaa Sibelius-elämäkerrassaan, että teos oli ilmiselvästi tarkoitettu tervehdykseksi suomalaisille ystäville ja asetovereille. Eräässä yhteydessä Drewes kirjoitti, että Sibeliuksen sinfoniset sadut todistavat, että ”vaikka Suomen kansa kuuluu rodullisesti suomalais-ugrilaisiin,” se on vuosisatojen kuluessa ”kääntynyt saksalaisen maailman suuntaan”.
Drewes oli Richard Straussin ystävä, joka turvautui Drewesiin pyytääkseen suojelusta libretonkirjoittajalleen Joseph Gregorille. Strauss kääntyi 1939 Drewesin puoleen myös pyytäessään suojelusta ei-arjalaiselle miniälleen ja lapsenlapsilleen.
Ruotsalainen säveltäjä Kurt Atterberg kääntyi Drewesin puoleen ollessaan huolissaan saksalaisen orkesterinjohtajan Helmuth Thierfelderin mahdollisuuksista johtaa hänen sävellyksiään ja tulla vierailemaan Ruotsiin.
Jorge Enríquez
Jorge "Chaton" Enríquez García (s. 8. tammikuuta 1991 Mexicali) on meksikolainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa CD Guadalajaraa. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Enríquez on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Meksikon jalkapallomaajoukkueessa.
Enríquez on edustanut koko uransa CD Guadalajaraa. Hän debytoi seuran paidassa toukokuussa 2010 Monarcas Moreliaa vastaan Liguilla Clausuran puolivälieräottelussa. Tuossa ottelussa hän onnistui myös maalinteossa. Guadalajaran paidassa Enríquez on pelannut myös Copa Libertadoresissa ja CONCACAF Champions Leaguessa.
Enríquez pelasi vuonna 2011 Meksikon alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 12 ottelua, joissa hän onnistui kerran maalinteossa. Vuonna 2011 hän voitti alle 20-vuotiaiden kanssa maanosan mestaruuden, kultaa Pan-Amerikan kisoissa ja sijoittui pronssille maailmanmestaruuskilpailuissa Kolumbiassa. MM-kilpailuissa Enríquez valittiin kilpailuiden kolmanneksi parhaimmaksi pelaajaksi eli hänet palkittiin Bronze Ballilla. Hän onnistui kisoissa kerran maalinteossa.
Enríquez kuului Meksikon joukkueeseen myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän teki turnauksessa yhden maalin ja oli tärkeä pelaaja, kun Meksiko saavutti olympiakultaa kaadettuaan finaalissa Brasilian 2-1.
Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Enríquez debytoi jo vuonna 2011. Hän on pelannut maajoukkueessa kahdeksan ottelua viimeistelemättä maalia.
Vuoden 2015 alussa Enríquez nousi otsikoihin, sillä hän oli julkaissut eroottisen kuvan internetiin itsestään ja tyttöystävästään. Hänellä on uskottu olevan aiemmin myös suhde erääseen playboy-malliin.
Harald Lemmerer
Harald Lemmerer (s. 30. joulukuuta 1991) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän on 194 senttimetriä pitkä ja 79 kilogrammaa painava. Lemmerer edustaa WSC Bad Mitterndorf-Steiermarkia.
Lemmerer debytoi yhdistetyn maailmancupissa Ramsaussa joulukuussa 2010 sijoittuen normaalimäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailussa sijalle 50. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä Lemmerer saavutti joulukuussa 2011 Seefeldistä sijoituttuaan sijalle 30 normaalimäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailussa. Lemmererin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 14. sija, jonka hän on saavuttanut kahdesti, tammikuussa 2014 Tšaikovskista ja tammikuussa 2015 Val di Fiemmestä.
Lemmerer on osallistunut kaksiin nuorten MM-kilpailuihin. Continental Cupissa hän on saavuttanut viisi osakilpailuvoittoa tammikuuhun 2018 mennessä.
Linus Straßer
Linus Straßer (s. 6. marraskuuta 1992 München) on saksalainen alppihiihtäjä. Seuratasolla hän edustaa TSV 1860 Müncheniä. Straßer kilpailee pääosin pujottelussa ja suurpujottelussa.
Straßer debytoi alppihiihdon maailmancupissa lokakuussa 2013 Söldenin suurpujottelussa. Tuolloin hän ei päässyt toiselle kierrokselle asti. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Zagrebin pujottelussa sijoituttuaan 20:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa, ja samalla voittonsa, hän saavutti paripujottelussa Tukholmassa 31. tammikuuta 2017. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Oslon ja Tukholman kaupunkitapahtumassa.
Straßer on osallistunut kolmiin nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin saavuttamatta menestystä. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän ol pujottelussa kymmenes ja Sankt Moritzissa 2017 suurpujottelussa kqhdestoista.
The Blasters
The Blasters on yhdysvaltalainen rock and roll-yhtye, jonka perustivat veljekset Phil ja Dave Alvin Downeyssa, Kaliforniassa vuonna 1979. Yhtye ammensi oppinsa suoraan vanhoilta mestareilta (Big Joe Turner, Lee Allen), jotka ottivat bändin siipiensä alle. The Blasters oli tärkeä osa 1980-luvun traditionaalisen rockabillyn nousua, sillä he avasivat portteja muillekin. Yhtye kuvailee musiikkiaan termillä "American music", jossa on vaikutteita eri tyylilajeista: blues, rockabilly, rock and roll, punk rock, rhythm and blues, Folk ja country. Yhtye on edelleen elinvoimainen ja suosittu ja keikkailee lähes alkuperäisessä kokoonpanossaan.
Silva (etunimi)
Silva on naisen etunimi. Nimi on muunnelma latinalaisperäisen Sylvia-nimen italialaisesta vastineesta Silvia, kun taas nimi Sylvia johtuu latinan "metsää" tarkoittavasta sanasta "silva".
Suomessa nimi Silva on 1900-luvun alusta elokuuhun 2017 mennessä annettu tasan 600 naiselle ja noin 30 miehelle. Nimi on ollut käytössä varsinkin Pohjanmaalla. Almanakkaan nimi otettiin vuonna 1973, ja Silvan nimipäivä on 8. elokuuta.
Silva on varsinkin espanjan- ja portugalinkielisissä maissa myös yleinen sukunimi, joka esiintyy myös muodossa "da Silva".
Siinain levottomuudet
Siinain levottomuudet ovat väkivaltaisten yhteenottojen sarja Egyptin hallinnon ja islamistikapinallisten välillä Siinain niemimaalla. Väkivaltaisuudet alkoivat vuonna 2011 kun Egyptin presidentti Hosni Mubarak syrjäytettiin, ja ne ovat kiihtyneet vuoden 2013 armeijan vallankaappauksen jälkeen. Kapinalliset ovat iskeneet myös Israelia vastaan.
Egyptin vallankumous vuonna 2011 heikensi keskushallinnon valtaa Siinailla, ja muun muassa poliisit poistuvat alueen maakunnista. Vallankumousta seuranneissa levottomuuksissa menehtyi kymmeniä ihmistä Siinailla.
Keskushallinnolla oli vaikeuksia saada Siinai takaisin hallintaansa. Entuudestaan hallinnon kanssa kiistelleet beduiinit jatkoivat uuden hallinnon vastustamista, ja ottivat turistien sieppaamiset tavaksi saada vaatimuksiaan läpi.
Vuonna 2011 Siinailla perustettiin islamistiryhmä Ansar Beit al-Maqdis. Ryhmä herätti huomiota vuonna 2012 kun se hyökkäsi useita kertoja Israelia vastaan. Ansar Beit al-Maqdis räjäytti heinäkuussa Israeliin vievän kaasuputken ja ampui raketteja Eilatiin. Syyskuussa ryhmä teki iskun Israelin raja-asemalle.
Vuoden 2013 armeijan vallankaappauksessa syrjäytettiin presidentti Mohammed Mursi ja muslimiveljeskunta, minkä jälkeen Ansar Beit al-Maqdis on kohdistanut iskuja keskushallintoa vastaan. Syyskuussa 2013 ryhmä yritti murhata maan sisäministerin autopommilla Kairossa. Vuonna 2014 ryhmän iskut kiihtyivät ja se hyökkäsi myös armeijaa vastaan. Lokakuussa 2014 ryhmä sanoi liittyvänsä Isiksen puolelle.
Tammikuussa 2015 kapinalliset iskivät turistibussiin Siinailla missä kuoli 27 ihmistä. Marraskuussa 2015 kuoli 224 ihmistä kun Isis piilotti pommin Kolavian matkustajalentokoneeseen, joka räjähti pian nousun jälkeen Siinailla.
Bas Dost
Bas Dost (s. 31. toukokuuta 1989 Deventer) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka seuratasolla edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Sportingia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Dost on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Dost aloitti uransa vuonna 2007 Alankomaiden toiseksi korkeimman sarjatason FC Emmenissä, jota hän edusti vuodet 2007–2008 pelaten 23 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia. Yhdessä vaiheessa Dost oli siirtymässä Veikkausliigan RoPS:iin, jossa oli valmentajana Emmenissäkin toiminut Tom Saintfiet. Siirto kuitenkin kaatui siihen, ettei RoPS halunnut pelaajaa.
Heinäkuussa 2008 Dost siirtyi Eredivisien Heracles Almeloon. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2008 Feyenoordia vastaan ja avausmaali syntyi jo seuraavassa kuussa SC Heerenveenin verkkoon. Dost pelasi Heraclesin paidassa kahden kauden aikana 63 ottelua, joissa hän löysi maaliverkon 18 kertaa.
Kesän 2010 siirtoikkunassa Dost siirtyi SC Heerenveeniin, joka sekin pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessä. Debyytti Heerenveenin paidassa tapahtui elokuussa 2010 PSV Eindhovenia vastaan ja avausmaali tuli vielä samassa kuussa NAC Bredaa vastaan. Tuossa ottelussa Dost onnistui kahdesti. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 32 pelissä 13 maalia ollen seuran kauden paras maalintekijä. Seuraava kausi eli kausi 2011–2012 oli Dostin uran paras. Hän teki 34 ottelussa 32 maalia ja voitti näin ollen Eredivisien maalikuninkuuden. Dost teki kolmessa ottelussa kauden aikana kolme maalia tai enemmän ja joulukuussa 2011 hän viimeisteli joukkueensa kaikki maalit 0-5-voitossa SBV Excelsioria vastaan.
Kesän 2012 siirtoikkunassa Dost vaihtoi seuraa. Hän siirtyi Saksan Bundesliigan VfL Wolfsburgiin. Debyytti Bundesliigassa tapahtui elokuussa 2012 VfB Stuttgartia vastaan. Tuossa ottelussa Dost iski myös avausmaalinsa Bundesliigassa. Ensimmäisellä kaudellaan Dost teki 28 ottelussa kahdeksan osumaa. Toisella kaudellaan eli kaudella 2013–2014 Dost pelasi vain 13 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi. Tammikuussa 2015 Dostista tuli ensimmäinen pelaaja yli 100 otteluun, joka onnistui kahdesti Bayern Müncheniä vastaan, kun Wolfsburg voitti hallitsevan mestarin peräti 4-1. Saman vuoden helmikuussa Dost teki neljä osumaa Wolfsburgin voitettua Bayer Leverkusenin 5-4. Dostin ura Wolfsburgissa päättyi vuonna 2016.
Kaudeksi 2016–2017 Dost siirtyi nykyiseen seuraansa Sporting Lissaboniin.
Dost on pelannut sekä Alankomaiden alle 20- että alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 20-vuotiaissa hän pelasi vuonna 2009 neljä ottelua tekemättä maaleja ja alle 21-vuotiassa vuosina 2009-2011 kymmenen ottelua tehden viisi maalia. Elokuussa 2012 Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen silloinen päävalmentaja Louis van Gaal kutsui Dostin mukaan harjoitusotteluun Belgiaa vastaan. Dost ei kuitenkaan debytoinut ottelussa. Hän debytoi maajoukkueessa maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Turkkia vastaan.
Ari Pauna
Ari Pauna (s. 10. toukokuuta 1967) on Suomen Hypoteekkiyhdistyksen ja Suomen Asuntohypopankki Oy:n toimitusjohtaja.
Pauna on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti ja hänellä on pitkä työura erilaisissa pankkialan johto- ja asiantuntijatehtävissä.
Martti J. Mustakallio
Martti Joeli Mustakallio (13. heinäkuuta 1891 Pori – 16. joulukuuta 1968 Teneriffa) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston anatomian apulaisprofessori.
Mustakallion vanhemmat olivat lääninrovasti ja runoilija Jooseppi Mustakallio, aik. Schwartzberg ja Agnes Selma Helena Lampén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912, filosofian maisteriksi 1914, lääketieteen kandidaatiksi 1917, lääketieteen lisensiaatiksi 1925 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1944.
Sisällissodan aikana 1918 Mustakallio toimi Hannilan ja Ahvolan ambulanssin johtajana, sittemmin Markovillan sotavankisairaalan alilääkärinä. Mustakallio toimi yksityislääkärinä Helsingissä vuodesta 1926 alkaen. Hän oli Helsingin yleisen sairaalan kliinillis-propedeuttisen osaston avustavana lääkärinä 1926–1928 ja Lappeenrannan kylpylän ylilääkärinä vuodesta 1932. Mustakallio oli Helsingin yliopistossa anatomian dosenttina 1946–1948 ja anatomian apulaisprofessorina 1948–1960.
Mustakallio oli perustamassa 1924 Itsenäisyyden liittoa ja toimi järjestön puheenjohtajana 1934–1941. Hän oli myös perustamassa Lapin sivistysseuraa 1933 ja toimi vuodesta 1923 Duodecimin kirjastonhoitajana. Mustakallio toimi myös Lappeenrantaan vuonna 1955 perustetun Etelä-Karjalan kesäyliopiston rehtorina vuodesta 1956.
Mustakallio oli naimisissa vuodesta 1919 Heddi Magnhild Sjöbergin kanssa. Professori, ylilääkäri Kimmo Mustakallio oli heidän poikansa.
Kirjailija Mauri Sariola käyttää Martti Mustakalliota eräänä avainhahmona lääkäriromaanissaan Ei loitsu eikä rukous. Kirjassa professori esiintyy nimellä "Mustonen".
Juhani Tolvanen
Juhani Tolvanen (s. 1956) on suomalainen toimittaja ja sarjakuvien suomentaja. Hänet tunnetaan Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko"-sarjakuvien ja Charles M. Schulzin "Tenavien" pitkäaikaisena suomentajana sekä useiden sarjakuvaa käsittelevien teosten kirjoittajana.
Tolvanen on toiminut "Ilta-Sanomien" sarjakuvatoimittajana vuodesta 1979 ja hän valitsee lehdessä julkaistavat sarjakuvat. Hän on pyrkinyt tuomaan lehdessä esiin suomalaisia sarjakuvia ja hänen aloitteestaan "Ilta-Sanomien" sarjakuvasivuille perustettiin 1986 ”Kuukauden kotimainen” -osio, jossa julkaistaan kuukausittain vaihtuvia vähän tunnettujen suomalaisten piirtäjien sarjakuvia. Tolvanen julkaisi vuonna 1983 yhdessä Heikki Jokisen kanssa ensimmäisen suomalaisen sarjakuvan antologian "Ruututarha".
Tolvanen suomensi yhdessä puolisonsa Anita Salmivuoren kanssa kaikki Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko"-stripit WSOY:n vuosina 1990–1996 julkaisemaan kokoelmasarjaan. Hän on kirjoittanut myös Janssoneista ja "Muumipeikko"-sarjakuvasta kirjan "Muumisisarukset" (2000). Tolvanen on ollut "Tenavien" pääasiallinen suomentaja vuodesta 1979. Hän on kääntänyt sarjaa sekä "Ilta-Sanomiin" että kokoelmakirjoihin. Lisäksi Tolvanen on suomentanut monia muita sarjakuvia, muun muassa Benoît Sokalin "Tarkastaja Ankardoa", "Blueberryn" sivusarjoja, Winsor McCayn "Pikku Nemo Höyhensaarilla" -kokoelmat, useita Disney-sarjakuvia sekä Enki Bilalin, Milo Manaran ja Hunt Emersonin tuotantoa.
Tolvanen on toiminut Suomen sarjakuvaseuran hallituksessa ja on ollut seuran julkaiseman "Sarjainfo"-lehden päätoimittajana vuosina 1977–1982. Seura myönsi hänelle sarjakuvaneuvoksen arvonimen 1991.
Pekka – Inside the Mind of a School Shooter
Pekka – Inside the Mind of a School Shooter on hollantilaisen Alexander Oeyn ohjaama dokumenttielokuva Pekka-Eric Auvisesta, joka surmasi kahdeksan ihmistä ja itsensä Jokelan koulukeskuksessa vuonna 2007.
Oey hyödynsi dokumentissa muun muassa koulusurmista selvinneen Alviina Alametsän keräämää aineistoa, joka koostui tutkijoiden, mielenterveysalan asiantuntijoiden, Auvisen läheisten, opettajien ja oppilaiden haastatteluista. Alametsä toimi dokumentin tutkimuskonsulttina. Haastateltavaksi kameran eteen Oey sai kolme tapahtumahetkellä koulussa ollutta oppilasta ja kaksi opettajaa, useita asiantuntijoita, ala-asteen opettajan sekä läheisen nettiystävän. Auvisen vanhemmat eivät ole mukana dokumentissa.
Elokuva esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran DocPoint-elokuvafestivaaleilla 28. tammikuuta 2015.