Manchester (Etelä-Dakota)
Manchester oli pieni asutuskeskus Kingsburyn piirikunnassa Etelä-Dakotan osavaltion keskiosassa Yhdysvalloissa. Sen keskusta tuhoutui täydellisesti 24. kesäkuuta 2003, kun siihen iski F4-voimakkuuden tornado. Kylästä on sen jälkeen tullut aavekaupunki.
Useiden muiden samalta aikakaudelta peräisin olevien Etelä-Dakotan kylien tapaan Manchester perustettiin Chicago and North Western Railwayn asemakyläksi, ja sen kautta kulkivat niin länteen suuntaavat uudisasukkaat kuin itään matkalla olleet viljatuotteet. Kylään perustettiin postitoimisto 29. kesäkuuta 1881, ja se nimettiin ensimmäisen postimestarin, C. H. Manchesterin mukaan.
Rautatie toi mukanaan nopean kehitysaallon, jonka aikana kaupunkiin perustettiin lukuisia koteja, kaupungintalo, kauppoja, talleja, saha, kaksi viljasiiloa, rautatieasema, ravintola, pankki, hotelli, sanomalehti, sekä myöhemmin korjaamo, sepän paja, kaksi kirkkoa ja useita kouluja..
Grace Ingalls, kirjailija Laura Ingalls Wilderin sisar, vietti huomattavan osan elämästään Manchesterissa, jossa hän työskenteli opettajana. Myös hänen vanhempi sisarensa Mary asui Manchesterissa sisarensa taloudessa. Laura Ingalls Wilder vietti nuoruutensa viiden kilometrin päässä sijaitsevassa De Smetissä.
1900-luvulla CNW:n rautatielinja menetti merkitystään ja kuljetusmäärät hiipuivat, jolloin Manchesterin kehitys pysähtyi ja monet muuttivat pois kaupungista. Negatiivinen kehitys jatkui suureen lamaan saakka, jonka aikana rautatie oli käytännössä suljettuna liikenteeltä ja Manchesterin asukkaat joutuivat muuttamaan kaupungista toimeentulon perässä. Edes 1930-luvulla kaupungin sivuitse rakennettu maantie ei saanut kaupungin väkilukua nousuun. Muutamia jäljelle jääneitä perheitä lukuun ottamatta asukkaat muuttivat läheisiin kehittyneisiin kaupunkeihin, kuten De Smetiin sekä Huroniin.
Kaupungin väkiluku väheni tasaisesti kunnes jäljelle jäi alle sadan hengen ydinjoukko. Suurin osa aktiivisista maa- ja karjatiloista sijaitsi varsinaisen kaupungin ulkopuolella. Rautatieyhtiö CNW ilmoitti vuonna 1986 aikomuksensa lakkauttaa rautatie pysyvästi ja lopetti rautatien kunnossapidon. Vuoteen 2003 mennessä kaupungin rakennuksista oli jäljellä kymmenkunta, näistä kaksi toimivia yrityksiä.
24. kesäkuuta 2003 raivonnut supersolu-ukkosmysky synnytti useita tornadoja itäisen Etelä-Dakotan alueella. Näistä Manchesteriin iskenyt F4-voimakkuudeen tornado kasvoi halkaisijaltaan 800–1600-metriseksi ennen kuin se osui kaupunkiin.
Tornadoon liittynyttä mesosyklonia seurasivat lukuisat meteorologit sekä myrskyharrastajat. Tornadon reitille asetettiin pieni luotain, ja myrskyn keskus kulki suoraan luotaimen yli. Luotaimesta saatiin ennätysmäisiä meteorologisia mittaustuloksia. Luotain ilmoitti yli 116 m/s:n tuulennopeuksista, ja barometrinen paine putosi noin 100 millibaria lähellä myrskyn keskusta. Arvioiden mukaan tuulennopeus EF4-voimakkuuden tornadossa on 74–89 metriä sekunnissa.
Manchester oli pieni ja tiiviisti rakennettu kaupunki US Highway 14:n ja 425th Avenuen risteyksessä Kingsburyn piirikunnan maatalousalueella keskellä laajaa viljelysaluetta. Tornado iski kaupunkiin pohjoisesta aiheuttaen voimakkaan F3- ja heikon F4-myrskyn vahinkoja. Myrskyn voimakkuus oli riittävä tuhoamaan kourallisen kaupungissa olleista vanhoista rakennuksista, postitoimiston mukaan lukien, sekä useita valtatien varrella sijainneita rakennuksia. Yhä Manchesterissa asuneiden onneksi tornado iski päiväsaikaan, jolloin kaupungissa ei ollut ketään. Kingsburyn piirikunnan sheriffin mukaan kaupungin keskustassa asui tapahtuma-aikaan ainoastaan muutamia perheitä, jotka eivät olleet kotonaan myrskyn iskiessä.
Vuonna 2010 Manchesterin keskusta-alue oli tyhjä ja hylätty, ainoastaan rakennusten perustukset ovat jäljellä. Manchesterin kaupungin keskustassa sijainnut kuuluisa pumppukaivo on säilynyt lähes ehjänä huolimatta siitä, että tornado kulki lähes suoraan sen ylitse. Kaikki 1800-luvun lopulla keskustaan istutetut puut kaatuivat myrskyssä. Kaupungin jälleenrakentamisesta ei ole suunnitelmia, ja postitoimiston tuhoutuminen muutamien jäljelle jääneiden asukkaiden poismuuton ohella muutti Manchesterin luonnonkatastrofin aiheuttamaksi aavekaupungiksi.
Siitä huolimatta että kaupunki on asumaton, useat entiset asukkaat ovat myrskyn jälkeen asettuneet asumaan maanviljelysalueelle De Smetin ja Iroquoisin väliselle alueelle sekä läheisiin asutuskeskuksiin. Kaupunkia ei kuitenkaan ole poistettu kartalta, sillä sillä on edelleen hallinnollinen rooli, ja se toimii myös seuraavan väestönlaskennan paikkakuntana.
25. kesäkuuta 2007 aavekaupungin keskustaan pystytettiin graniitista veistetty muistomerkki kaupungin ja sen asukkaiden muistoksi.