hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pekka Heikkilä
Pekka Heikkilä (s. 9. joulukuuta 1946 Kymi) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Heikkilän pelaajaura pääsarjatasolla alkoi Kotkan Työväen Palloilijoista kaudella 1967. Hän voitti samana vuonna seurassa myös Suomen cupin. Kaudeksi 1970 Heikkilä siirtyi juuri takaisin Mestaruussarjaan nousseen HIFK:n riveihin. Ensimmäinen kausi toi Heikkilälle SM-pronssia. HIFK putosi kauden 1972 päätteeksi ja Heikkilä siirtyi Valkeakosken Hakaan. Hän pelasi seurassa aina vuoteen 1984 asti ja oli mukana voittamassa mestaruutta kaudella 1977 sekä Suomen cupia 1977 ja 1982. Heikkilä pelasi urallaan kaikkiaan 314 pääsarjaottelua, millä hän sijoittuu kaikkien aikojen tilastoissa sijalle 32.
Maajoukkueessa Heikkilä pelasi yhteensä 24 maaottelua.
Muhammadkadyr Abdullajev
Muhammadkadyr Abdullajev (s. 15. marraskuuta 1973) on uzbekistanilainen ammattilaisnyrkkeilijä ja amatöörien olympiavoittaja.
Amatööriurallaan Abdullajev voitti käymistään otteluista 288 ja hävisi 12. Hänen suurimmat saavutuksensa ovat kevyen välisarjan olympiavoitto 2000 Sydneystä, missä hän voitti loppuottelussa Ricardo Williamsin, ja maailmanmestaruus 1999 Houstonista. Abdullajev oli mukana myös 1996 Atlantassa kevyessä painoluokassa, missä hän kärsi kuitenkin tappion avausottelussaan.
Abdullajev siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2001. Hänen uransa paidattomana alkoi hyvin ja hän voitti kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kahdeksan tyrmäyksellä ja saavutti Philip Holidayta vastaan WBO-liiton intercontintetal-tittelin. Kesäkuussa 2003 hän kärsi tyrmäystappion kamerunilaiselle kehäraakille Emmanuel Clotteylle.
Kesäkuussa 2005 Abdullajev pääsi iskemään WBO-liiton maailmanmestaruudesta Miguel Angel Cottoa vastaan, mutta hävisi teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Viimeisessä ottelussaan marraskuussa 2005 Abdullajev hävisi Andri Kotelnikille pisteillä.
Now or Never
Now or Never on Backstreet Boys -poikabändistäkin tutun Nick Carterin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkasitiin vuonna 2002. Albumi nousi heti ensimmäisellä viikollaan "Billboard 200" -albumilistalla sijalla 17, myyden yli 70 000 kopiota. Albumi kuitenkin putosi viidenkymmenen parhaan joukosta toisella viikollaan, mutta myi tarpeeksi ansaitakseen kultaa RIAA:lta joulukuussa 2002.
Albumilta julkaistiin yhteensä kolme singleä, joista mikään ei päässyt Yhdysvaltojen listoille. Ensimmäinen single "Help Me" nousi sijalle 9 "Canadian Singles Chart" -listalla kun taas "I Got You" -kappale ei menestynyt Euroopassa lainkaan.
Kortteisen tekojärvi
Kortteisen tekojärvi on Lamujoen yläjuoksulla Siikalatvan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva tekojärvi. Sen pinta-ala on 7,0 km². Järven pituus on noin 4,5 km ja suurin leveys noin 1,5 km. Järvi sijaitsee kantatien 88 eteläpuolella lähimmillään noin 3  kilometrin päässä Piippolan taajamasta. Tekojärven säännöstely aloitettiin vuonna 1968. Se on todettu hyväksi kala- ja lintuvedeksi.
Godspeed on the Devil’s Thunder
Godspeed On The Devil's Thunder on Cradle of Filthin kolmastoista studioalbumi ja kahdeksas täyspitkäksi luokiteltava studioalbumi. Albumi on konseptialbumi, ja kertoo ranskalaisen sarjamurhaaja-aristokraatista Gilles de Raisista.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24.
Val Barker -palkinto
Val Barker -palkinto on tunnustus, joka myönnetään olympialaisten nyrkkeilykilpailujen teknisimmälle ottelijalle. Palkinto on nimetty Val Barkerin, kansainvälisen amatöörinyrkkeilyliiton ensimmäisen kunniapuheenjohtajan, mukaan. Rion kisoissa 2016 palkinto jaettiin ensimmäisen kerran kahdelle nyrkkeilijälle, kun naisnyrkkeilijät saivat oman palkinnon.
Yamaha YZ 250F
Yamaha YZ 250F on yksi japanilaisen Yamaha Corporationin valmistamista 4-tahtisista Motocross -pyöristä.
Before the Backstreet Boys 1989–1993
Before the Backstreet Boys 1989–1993 on epävirallinen, itsenäisesti julkaistu demoalbumi Backstreet Boys -poikabändin Nick Carterilta. Kappaleet on nauhoitettu vuosina 1989–1993. Kappaleen "Hard To Get" on kirjoittanut Mark J. Dyen Nickille ja tämän laulukumppanille Malia Tuailevalle. Malia laulaa albumilla dueton Nickin kanssa ("Hard To Get") ja soolon kappaleesta "Mansion In Malibu".
Kohtalo johtaa meitä
Kohtalo johtaa meitä on vuonna 1945 valmistunut Veikko Itkosen ohjaama jännityselokuva.
Ennustaja povaa Sirkalle (Eija Karipää) kamalia kuolemantapauksia ja näyttää olevan aivan oikeassa. Sirkan isäpuoli murhataan piakkoin. ja Sirkkaa epäillään tästä.
Aikalaisarvioissa elokuva sai tylyn tuomion lähes järjestään, joskin myönteisiä puoliakin yritettiin kaivaa esiin, esimerkiksi musiikki ja Eino Katajavuoren ensiesiintyminen. Myöhemmissä esittelyissä elokuva on arvioitu naiivin melodramaattiseksi ja teennäiseksi.
Chris Hardwick
Chris Hardwick (oik. Christopher Ryan Hardwick, s. 23. marraskuuta, 1971 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä, juontaja ja koomikko, joka tuli tunnetuksi juontaessaan MTV:llä esitettyä "Singled Out"-televisiosarjaa vuosina 1995–1998. Hän esiintyi myös vuonna 2008 Comedy Centralilla esitettävässä komediassa "Comedy Central Presents: Hard 'n Phirm", jossa Hardwick esiintyy yhdessä Mike Phirman kanssa komedisessa musiikkiyhtyeessä.
Televisiossa Hardwick on esiintynyt muun muassa "Pulmusissa", "Isojen poikien leikeissä", "Mad Tv:ssä", "Zoey 101:ssä" ja "CSI:ssä". Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa "Terminator 3 – koneiden kapina". Hardwick on tehnyt äänirooleja animaatioihin "The Batman", "Back at the Barnyard" ja "Chop Socky Chooks". Chris isännöi "Talking Dead" live-televisio keskusteluohjelmaa, jossa puidaan "The Walking Dead" televisiosarjan tapahtumia.
Ammunta kesäolympialaisissa 2004 – naisten 25 metrin urheilupistooli
Naisten 25 m urheilupistooli ammuttiin 18. elokuuta. Kilpailun voitti Bulgarian Marija Grozdeva tuloksella 688.2 (585+103.2), joka on uusi finaali olympiaennätys.
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Suren Nalbandjan
Suren Rubenovitš Nalbandjan (s. 3. kesäkuuta 1956 Gegard, Armenian SNT) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka edusti aktiiviurallaan kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa. Kansallisuudeltaan hän on armenialainen.
Nalbandjanin uran parhaimmat vuodet ajoittuivat 1970-luvun jälkipuoliskolle. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, 1976 Leningradin EM-kisoissa, hän sijoittui pronssille 62 kilogramman painoluokassa. Saman vuoden heinäkuussa Montrealin olympialaisissa hän voitti kultamitalin 68 kilogramman painoluokassa.
Vuonna 1977 Nalbandjan voitti 68-kiloisten kultamitalin Bursan EM-paineissa. Nalbandjan kilpaili vielä 1980 Moskovan olympialaisissa, missä hän sijoittui neljännelle sijalle.
Juniorina 162 senttimetrin mittainen Nalbandjan saavutti MM-kultaa 1975 ja EM-hopeaa 1974.
Eteriani
Eteriani (, "Eteri[n tarina]") on georgialainen eeppinen kansanromanssi, joka on säilynyt nykyaikaan noin 70 suullisen proosa- ja runokatkelman muodossa. Teos on alun perin laadittu todennäköisesti 900- tai 1000-luvuilla. Teoksesta on versioita myös georgian lähisukukielillä: mingreliksi, laziksi ja svaniksi.
"Eteriani" on rakkaustarina, joka kertoo Tuhkimon kaltaisesta Eteri-maalaisneidosta ja prinssi Abesalomista. Pari päättää mennä naimisiin vastoin Abesalomin isän eli kuninkaan tahtoa. Abesalomin hovimies Murman rakastuu myös intohimoisesti Eteriin ja myy sielunsa paholaiselle estääkseen avioliiton toteutumisen. Noituuden avulla hän tekee Eterin sairaaksi ja vakuuttaa prinssille, että vain hänellä on parannuskeino sairauteen. Abesalom luovuttaa Eterin hovipalvelijalleen muttei selviydy erosta ja menehtyy, minkä vuoksi Eteri tekee itsemurhan. Pari haudataan yhdessä, mutta Murman hautaa itsensä elävältä heidän kanssaan. Jopa kuoleman jälkeen hänestä tulee este rakastavaisten onnelle: hänen haudallaan kasvaa pensas, joka erottaa Abesalomin ja Eterin haudoilla kasvavat, toisiaan kohti kurottavat ruusun ja orvokin toisistaan.
Puhdas kansanversio eepoksesta julkaistiin Georgian lehdistössä ensimmäisen kerran vuonna 1858. Georgialaisen kansatieteilijän Petre Umikašvilin laatima kattavampi julkaisu ilmestyi vuonna 1875. Romanssi inspiroi kirjailija Važa-Pšavelaa (1861-1915) laatimaan runon "Eteri" ja säveltäjä Zakaria Paliašvilia (1871-1933) luomaan klassisen oopperan "Abesalom ja Eteri".
Mikko Kokslien
Mikko Kokslien (s. 10. maaliskuuta 1985 Lillehammer) on norjalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä.
Kokslien voitti pronssia yhdistetyn joukkuekilpailussa Liberecin MM-kisoissa 2009. Hänen paras henkilökohtainen arvokilpailusijoituksensa on Oslon MM-kisojen 2011 normaalimäen kilpailun kuudes tila. Samoissa kisoissa hän oli mukana pronssia voittaneessa Norjan joukkueessa sekä normaalimäessä että suurmäessä. Falunin 2015 ja Lahden 2017 MM-kilpailuissa hän sai joukkuekilpailussa hopeaa.
Kokslien on voittanut urallaan seitsemän maailmancupin osakilpailua: Lillehammerissa joulukuussa 2010, Oberstdorfissa tammikuussa 2012, kahdesti Almatyssa helmikuussa 2012, Ramsaussa joulukuussa 2012, ensimmäisen Chaux-Neuven osakilpailun tammikuussa 2014 ja Lillehammerin toisen osakilpailun joulukuussa 2014. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti kauden 2008–2009 päätöskilpailussa Vikersundissa oltuaan kolmas. Kokonaispisteissä hän sijoittui kaudella 2010–2011 toiseksi, kaudella 2011–2012 kolmanneksi, kaudella 2012–2013 seitsemänneksi, kaudella 2013–2014 kahdeksanneksi ja kaudella 2014–2015 yhdeksänneksi.
Kokslien lopetti urheilu-uransa keväällä 2018.
Kokslienin äiti on suomalainen ja hän puhuu sujuvaa suomea.
Mitsuru Satō
Mitsuru Satō (, s. 21. joulukuuta 1961 Hachirōgata, Akitan prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt vapaapainija, olympialaisten ja Aasian kisojen kultamitalisti.
Satōn uran paras saavutus on 52 kilogramman painoluokan olympiakulta Soulista 1988. Hän voitti kultaa myös kaksi vuotta aikaisemmin Soulissa järjestetyissä Aasian kisoissa. MM-kilpailuista 164 senttimetrin mittainen Satō saavutti hopeaa 1986 ja pronssia vuosina 1985 ja 1987. Vuonna 1981 hän voitti kultaa Bukarestissa järjestetyissä universiadeissa. Satōn viimeiset kansainväliset arvokilpailut olivat Barcelonan kesäolympialaiset 1992, joissa hänen sijoituksensa oli kuudes.
Myöhemmin Satō toimi Japanin painimaajoukkueen päävalmentajana.
John Smith
John Smith on seuraavien henkilöiden nimi:
Murder by Pride
Murder by Pride on kristillisen metalliyhtye Stryperin täyspitkä albumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2009. Albumi meni ilmestyttyään Billboard 200 -listalla sijalle 73, kun albumia oli myyty 5900 kappaletta. Robert Sweet ei soita albumilla, koska hän ei päässyt levytyssessioihin perheasioiden vuoksi. Hän kuitenkin soittaa levyn julkaisemista seuraavalla yhtyeen 25-vuotiskiertueella. Ensimmäinen single albumilta, Boston-cover "Peace of Mind", meni sijalle #27 Christianrock.net-sivustolla 24. lokakuuta 2008 ja sijalle 22.helmikuuta 2009. Albumi on tyyliltään lähempänä yhtyeen varhaista materiaalia kuin edellinen albumi Reborn.
5. toukokuuta alkaen yhtye julkaisi kappaleen kerrallaan iTunesissa aina 21. heinäkuuta saakka. Aina kun uusi kappale oli saatavissa, edellistä kappaletta ei enää pystynyt ostamaan ennen kuin albumi oli julkaistu.
Albumin musiikista laulaja Michael Sweet on sanonut, että "Kuultuani vuosia ihailijoilta kommentteja kuten 'enemmän kitaroita', 'enemmän sooloja' ja 'enemmän kirkaisuja', päätin pitää nämä toiveet mielessäni kun kirjoitin kappaleita. Minulle oli tärkeää yrittää palata vanhaan Stryper-soundiin ja samalla pysyä nykyaikaisena. Se ei ollut helppoa, mutta kuunneltuani "Murder by Pridea", uskon onnistuneeni."
Murder by Pride sai hyviä sijoituksia Billboard-listoilla:
1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään
1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään ("1001 Movies You Must See Before You Die") on Steven Jay Schneiderin toimittama kirja, johon on listattu 1001 elokuvahistorian merkittävää elokuvaa.
Ensimmäinen kirjassa esitelty elokuva on Georges Mélièsin "Matka kuuhun" vuodelta 1902. Kirjan valikoima kattaa kaikki elokuvan lajityypit, kuten kauhu, sota, toiminta, jännitys, seikkailu, animaatio, tieteisfiktio, rakkaus, draama, dokumentti ja jopa avantgarde-elokuvat. Kirjan tarkoituksena on nostaa lukija innokkaaksi elokuvafaniksi ja houkutella katsomaan merkittävimmät elokuvat kautta aikojen. Sisällysluettelosta voi etsiä elokuvan sen nimen, ohjaajan tai genren avulla. Ohjaajista merkittävimpinä ovat muun muassa Steven Spielberg, Martin Scorsese ja Federico Fellini. Joukossa on elokuvia monista maista. Kirjan suomenkielisessä painoksessa on myös 20 merkittävintä suomalaista elokuvaa, joiden esittelyt on kirjoittanut Pasi Nyyssönen.
Kirjaa on julkaistu useilla kielillä, kuten englanti, hollanti, ruotsi, kreikka, norja, suomi, tanska, portugali (Brasilian ja Portugalin painokset), unkari, ranska, espanja sloveeni, kroatia, turkki ja puola. Lokalisoidut painokset sisältävät muutamia kyseisen maan omia elokuvia.
Saber Khalifa
Saber Khalifa (, s. 14. lokakuuta 1986 Gabès) on tunisialainen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelaava Khalifa edustaa Ranskan pääsarjassa Marseillea.
Khalifa aloitti uransa Stade Gabésienin junioriseurassa. Hän pelasi yhden kauden joukkueen edustuksessa Ligue Professionnelle 2:ssa, josta hän siirtyi Tunisian pääkaupunkiseuraan Espéranceen kaudella 2006–2007. Khalifa vietti joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistään lainalle CS Hammam-Lifiin, jossa hän teki läpimurtonsa ensimmäisellä kaudella tekemällä kahdeksan maalia kauden aikana, ollen Tunisian pääsarjan viidenneksi paras maalintekijä. Kauden päätteeksi Khalifa jatkoi lainasopimustaan Hammam-Lifissa. Toinen kausi lainaseurassa osoittautui vielä paremmaksi onnistuttuaan maalinteossa 12 kertaa jääden Tunisian maalitilaston toiseksi Michael Eneramon jälkeen, joka teki kauden aikana maalin enemmän. Maaleista huolimatta Hammam-Lif sijoittui sarjassa yhdeksänneksi, kaksi sijoitusta heikommin kuin edellisellä kaudella.
Kaudella 2010–2011 Khalifa palasi kahden kauden lainasopimuksen päätteeksi takaisin Espéranceen. Khalifa pelasi kauden aikana kymmenen sarjaottelua Tunisian pääsarjassa, joissa hän teki yhden maalin. Kauden päätyttyä Khalifa juhli Tunisian mestaruutta, kun Espérance oli voittanut Tunisian pääsarjan viiden pisteen erolla ES Saheliin.
Tammikuussa 2011 Khalifa solmi kolmen vuoden sopimuksen Ranskan Ligue 2:ssa pelaavan Évianin kanssa. Hänen on tarkoitus siirtyä joukkueeseen heinäkuussa 2011. Joukkue nousi lopulta kauden päätteeksi Ranskan pääsarjaan, jossa Khalifa pelasi ensimmäisen ottelunsa 14. elokuuta 2011 Nizzaa vastaan. Hän myös onnistui saman tien maalinteossa. Avauskaudellaan Khalifa onnistui maalinteossa neljästi.
Kaudella 2012–2013 Khalifa onnistui Ligue 1:ssä maalinteossa kolmetoista kertaa, ollen joukkueensa paras maalintekijä. Khalifa oli Evianin mukana, kun joukkue eteni Ranskan cupin loppuotteluun saakka. He kuitenkin hävisivät loppuottelun maalein 3–2.
Khalifa siirtyi Marseilleen elokuussa 2013. Avauskaudellaan Khalifa toimi vaihtopelaajan roolissa ja pelasi yhteensä 28 ottelua Ligue 1:ssä. Hän teki kauden aikana yhden maalin Montpellier’ta vastaan.
Heinäkuussa 2014 Khalifa siirtyi lainasopimuksella Club Africainiin.
Khalifa pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Tunisian paidassa 17. marraskuuta 2010 Afrikan karsintaottelussa Botswanaa vastaan, tultuaan vaihdosta kentälle. Toisen ottelunsa hän pelasi 8. lokakuuta 2011 myöskin Afrikan karsinnoissa Togoa vastaan, jossa hän myös teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin.
Khalifa on aikaisemmin edustanut Tunisiaa olympialaisissa ja Tunisian paikallisessa maajoukkueessa.
Khalifa valittiin Tunisian maajoukkueeseen vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin. Hän oli osallisena Tunisian avausmaalissa Marokkoa vastaan.
Khalifa oli mukana Tunisian joukkueessa 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pelasi kaikki kolme ottelua avauksessa, kun Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Leon S. Kennedy
Leon S. Kennedy on kuvitteellinen hahmo "Resident Evil" -sarjassa. Leon toimii päähenkilönä "Resident Evil 2":ssa, "Resident Evil 4":ssa, "Resident Evil 6":ssa, "Resident Evil Gaidenissa" ja "issa".
Leon esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1998 julkaistussa "Resident Evil 2":ssa, jossa hän on toinen pelattavista hahmoista. Vuonna 1998 äskettäin Raccoon Cityn poliisivoimiin () palkattu Leon saapuu myöhään illalla Raccoon Cityyn ja huomaa zombien sekä muiden mutanttien ottaneen kaupungin valtaansa.
"Resident Evil Gaidenissa" Leon on vuoden 1998 lopulla etsimässä risteilyalukselta B.O.W-hirviötä ja tapaa Barry Burtonin Lucia-nimisen naisen.
"Resident Evil" 4:ssa Leon työskentelee Yhdysvaltain salaiselle palvelulle ja vuonna 2004 hänet lähetetään espanjalaiseen kylään pelastamaan kidnapattu presidentin tytär Ashley Graham.
"Resident Evil: The Darkside Chroniclesissa" Leon on vuonna 2002 partnerinsa Jack Krauserin kanssa Etelä-Amerikassa etsimässä huumeparoni Javier Hidalgoa. Kyseisen Operation Javier -skenaarion lisäksi Leon esiintyy "Resident Evil 2":een perustuvassa Memories of a Lost City -skenaariossa.
"ssä" Leon ei ole pelattava hahmo, mutta pelattavat kommandojoukot voivat halutessaan tappaa hänet "Resident Evil 2":n tapahtumien aikana.
"Resident Evil 6":ssa Leon on yksi pelattavista hahmoista.
Animaatioelokuva "" seuraa Leonin ja Claire Redfieldin selviytymistä seitsemän vuotta Raccoon Cityn tapahtumien jälkeen Harvardvillen lentokentällä ja WilPharma Corporationin tehtaassa, joissa G-virus pääsee valloilleen. Leon on pääosassa myös jatko-osissa "" ja "". Elokuvassa "" Leonia esittää virolaissyntyinen Johann Urb.
Leon S. Kennedy esiintyy S. D. Perryn kirjoittamissa romaaneissa "Resident Evil: City of the Dead" ja "Resident Evil: Underworld".
Dave Legeno
Dave Legeno (12. lokakuuta 1963 Lontoo, Iso-Britannia – heinäkuu 2014 Kalifornia) oli brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan esimerkiksi Fenrir Harmaaselän roolista Harry Potter -elokuvasarjan viimeisissä osissa.
Heinäkuussa 2014 Legeno löydettiin kuolleena syrjäiseltä seudulta Kalifornian Kuolemanlaaksosta. Retkeilemässä ollut näyttelijä oli kuollut lämpöhalvaukseen.
Mustakiitäjä
Mustakiitäjä ("Cypseloides niger") on harvalukuinen pohjois- ja keskiamerikkalainen kiitäjälintu.
Linnun pituus on noin 18 cm, joten se on selvästi tervapääskyä kookkaampi ja suurin pohjoisamerikkalaisista kiitäjistä. Sen höyhenpuku on tumman noenharmaa ja hartioiden tienoilta musta. Muiden kiitäjien tavoin mustakiitäjät viettävät pääosan elämästään ilmassa.
Mustakiitäjän esiintymisalue on noin 1,1 miljoonaa neliökilometriä. Se on enimmäkseen muuttolintu, jonka pohjoisin esiintymispaikka on Alaskan eteläosassa. Kanadan ja Yhdysvaltojen länsirannikolla sitä tavataan monin paikoin, sisämaassa Coloradon keskiosiin saakka. Se pesii myös Meksikossa ja Costa Ricassa, sekä joillakin Länsi-Intian saarilla, joilla se on paikkalintu. Kaikkiaan sen esiintymispaikkoja tunnetaan vain noin 80 ja kaikkialla se on harvalukuinen. Kuitenkin Coloradosta tunnetaan kaikkiaan noin 100 esiintymispaikkaa, joiden populaatiokoko on ollut ilmeisen vakaa viimeiset 50 vuotta. Pohjoiset populaatiot talvehtivat Etelä-Amerikassa.
Lajin kokonaispopulaatio on noin 315 000 yksilöä. Sen populaatio on kuitenkin vähentymässä nopeasti, mutta romahduksen syytä ei tiedetä, mutta sen taustalla voi olla ilmastonmuutos tai torjunta-aineiden käyttö. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli vuonna 2018 lajin ennakolta vaarantuneeksi, vaikka kannan pienenemisnopeus tunnetaan vain osalta levinneisyysalueelta.
Mustakiitäjän ensimmäinen pesälöytö on vuodelta 1901, jolloin A.G. Vrooman keräsi yksimunaisen pesän Santa Cruzista Kalifornian rannikolta. Hänen havaintoaan pidettiin pitkään epäluotettavana, kunnes W.L. Dawson varmisti lajinmäärityksen vuonna 1914. Ensimmäinen sisämaapesintä todettiin Albertassa 1919 (C.E. Chapman).
Mustakiitäjä pesii kalliojyrkänteillä ja vesiputouksilla. Pesät sijaitsevat usein vesiputousten takana ja linnut lentävät pesälleen veden läpi.
Mustakiitäjät pesivät yhdyskunnittain kalliojyrkänteiden ulokkeilla. Pesintä alkaa kesä-heinäkuussa. Pesä rakennetaan ilmassa kerätyistä korsista ja pesän vierestä kerätystä sammalesta ja mudasta. Sama pesäpaikka on käytössä vuodesta toiseen. Naaras munii vain yhden valkoisen munan. Molemmat emot hautovat 23–29 päivää. Poikasta ruokitaan kerran tai kahdesti päivässä, yleensä aamu- tai iltahämärissä. Poikanen lähtee pesästä vasta 47–50 päivän ikäisenä, jolloin sen paino on puolitoistakertainen (146 %) emon painoon verrattuna. Mustakiitäjä on yksiavioinen.
Mustakiitäjien ravinto on peräisin ilmasta ja se koostuu pääasiassa lentävistä hyönteisistä, etenkin muurahaisista. Laji saalistaa parvissa, toisinaan matalalla lähellä maanpintaa, toisinaan korkeuksissa, jonne ihmissilmä ei näe.
Polybutyleenitereftalaatti
Polybutyleenitereftalaatti (PBT) on polyesteri, joka alun perin kehitettiin tekstiilimateriaaliksi, mutta josta tuli tärkeämpi teknisenä muovina ja runsaasti kiteytyvänä ruiskuvalupolymeerinä. Kokolattiamattoja valmistetaan PBT:stä sen hyvän puristuskimmoisuuden vuoksi.
Polybuteenitereftelaatti valmistetaan tereftaalihaposta ja 1,4–butaanidiolista.
J. R. Whinfield and J. T. Dickson keksivät poly(butyleenitereftalaatin) toisen maailmansodan alussa 1941 Englannissa, samoihin aikoihin kuin tunnetumman ja laajimmin käytetyn polyesterin poly(etyleenitereftalaatin) (PET). PBT:stä he käyttivät mallinimeä "4GT", PET:stä mallinimeä "2GT".
Castle Rock
Castle Rock voi viitata seuraaviin asioihin:
Oscar-gaala 1998
Oscar-gaala 1998 on 70. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1997 parhaille elokuville. Gaalan juonsi Billy Crystal. Erikoisvieraana tapahtumassa oli Bart-karhu.
Gaalalla on Oscar-historian suurin yhdysvaltalaisyleisö, 55 miljoonaa.
Wildfire
Wildfire on Lionsgate Televisionin tuottama yhdysvaltalainen 52-osainen draamasarja. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa ABC Familylla vuosien 2005–2008 aikana. Wildfire sai Casting Society of American jakamissa Artios palkintogaalassa ehdokkuuden parhaan lasten televisio-ohjelman kategoriassa vuonna 2006.
Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran Nelosella 28. joulukuuta 2008 jaksolla "Uuden alku". Yhdysvalloissa sarjaa tehtiin neljä kautta, jonka jälkeen se päättyi. Suomessa ollaan menossa toisen tuotantokauden kohdalla. Sarjan tunnuskappaleen Morning Light esittää Truman.
Kristine "Kris" Furillo on tehnyt elämässään joitakin virheitä, ja lopulta, jäätyään kiinni autovarkaudesta päätyy nuorisovankilaan La Grangeen. Hänetlle kuitenkin myönnetään ehdonalaista, ja tämän seurauksena hän päätyy töihin laukkaurheilun pariin Raintree-nimiselle laukkatilalle. Tilalla ei ole ollut pitkään aikaan yhtäkään todella hyvää hevosta, ja tämän vuoksi tilan taloudellinen tilanne on huono - toisin kuin naapurilaukkatilan, jonka omistaa ökyrikas Ken Davis. Miehen lapset, Ken "Junior" David Jr. sekä Dani Davis ovat läheisissä suhteissa Raintreen tilaan, sillä Danilla on sarjan alussa säpinää Juniorin parhaan ystävän ja samalla Raintreen omistajan Jean Ritterin pojan Matt Ritterin kanssa.
Kris osoittaa nopeasti osaavansa käsitellä hevosia, mutta menneisyys vainoaa häntä edelleen. Pulmia tuottavat myös hänen ympärilleen kuroutuvat monimutkaiset ihmissuhteet sekä uusi imu, jota hän alkaa tuntea laukkamaailmaa kohtaan.
Robert Lappalainen
Robert Lappalainen (s. 22. kesäkuuta 1949 Kemi) on suomalainen entinen kilpa-autoilija ja karting-yrittäjänä tunnettu liikemies. Hän tuli julkisuuteen 1980-luvulla alettuaan ajaa kilpaa Yhdysvalloissa Trans-Am-sarjassa. Kilpa-ajajana hänelle merkittävimmät saavutukset hän sai Pohjois-Amerikan eri sarjoista. Pohjoismaissa Suomen ohella hänet hän esiintyi esimerkiksi Ruotsin Camaro Cup -sarjassa.
Ajouransa jälkeen hän on toiminut aktiivisesti rata-autoilun edistämisen ja tunnetuksi tekemisen parissa Suomessa. Vuosina 1995–1997 hän toimi promoottorina Suomen tähän asti merkittävimmässä autourheilutapahtumassa Helsinki Thunder -katuratakilpailuissa, jonka tapahtumapaikka oli Helsingin Sörnäisten kaupunginosa ja sen rantatie. Yrittäjänä hän toimi Kart´in Clubillaan Helsingin Käpylässä.
Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa
Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa () oli johtavien georgialaisten intellektuellien toukokuussa 1879 perustama hyväntekeväisyysjärjestö. Järjestön tarkoituksena oli elvyttää kulttuuria tuohon aikaan Venäjän keisarikuntaan kuuluneen maan talonpoikaisväestön keskuudessa. Seura selviytyi neuvostokauden alkuun saakka ja jatkoi toimintaansa vuosiin 1926–1927.
Seuran perustivat aateliset Ilia Tšavtšavadze ja Dimitri Qipiani sekä kouluttaja Iakob Gogebašvili. Se piti yllä koulujen, kirjakauppojen ja kirjastojen verkostoa koko maassa, koulutti opettajia ja rahoitti Georgian lehdistöä. Ruhtinas Tšavtšavadze oli huomattava kirjailija ja hänellä oli seurassa keskeinen rooli: hän nousi ensimmäisen puheenjohtajan Qipianin tilalle vuonna 1885 ja toimi tehtävässä salamurhaansa saakka vuonna 1907. Tsaarinajan viranomaiset sietivät järjestöä, jonka toiminnassa olivat mukana käytännöllisesti katsoen kaikki Georgian älymystön aktiiviset jäsenet ja johon kuului myös useita hyväntekijöitä ja virkamiehiä. Seuralla oli suuri rooli maan kansallisessa heräämisessä 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Aleksandre Roinašvili
Aleksandre Roinašvili (, tunnettu myös venäläistetyllä nimellään Aleksandr Solomonovitš Roinov, ; 1846–1898) oli Georgian ensimmäinen ammattimaisesti toiminut valokuvaaja. Hänet tunnetaan Kaukasuksen alueen maisemakuvista ja ajan georgialaisten intellektuellien muotokuvista.
Roinašvili syntyi Dušetin vuoristokylässä Georgian itäosassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Hän otti valokuvaustunteja Khlamovin studiolla Tbilisissä. Hän aloitti uransa kaupungissa vuonna 1865 ja perusti pian oman studion. Roinašvili oli läheisesti tekemisissä maan kansallisliikkeen kanssa ja dokumentoi Georgian kulttuuriperintöä. Hän perusti myös liikkuvan valokuvamuseon, joka kiersi ympäri Kaukasusta ja Venäjää.
Maroussi BC
Maroussi BC () on kreikkalainen koripalloseura Suur-Ateenan Maroúsista.
Seura perustettiin vuonna 1950, mutta Maroussi nousi Euroopan kärjen tuntumaan kaudella 1978–1979, kun se pääsi Korać Cupiin. Vuonna 1999 seura nousi Kreikan liigaan 18 divisioonavuoden jälkeen. Kaudella 2000–2001 Maroussi voitti Saporta Cupin, mikä on edelleen Maroussin paras saavutus. Seuraavalla kaudella joukkue oli Kreikan cupissa toinen hävittyään Olympiakosille luvuin 74–66.
Kaudella 2003–2004 joukkue sijoittui toiseksi EuroChallengessa. Samana vuonna se myös hävisi Panathinaikosille Kreikan liigan finaalissa suoraan otteluvoitoin 3–0. Kaudella 2004-2005 joukkue pääsi ensikertaa ULEB Eurocupiin. Kaudella 2007–2008 Maroussi pääsi Kreikan liigan välieriin, jolloin se varmisti kaudeksi 2008–2009 paikan Eurocupissa.
Maroussi pelasi Euroliigassa ensimmäistä kertaa kaudella 2009–2010. Seura eteni aina kuudentoista parhaan joukkoon ennen putoamista. Kaudella 2011–2012 Maroussi sijoittui Kreikan liigassa viimeiseksi ja putosi pääsarjasta. Taloudellisten syiden takia seura putosi kolmannelle sarjatasolle.
Limittäinen geeni
Limittäinen geeni on viruksessa tai solussa oleva geeni, jota voidaan lukea ainakin kahta geeniä, koska ne ovat osaksi samoja. Esimerkiksi b-hepatiittiviruksessa on monta limittäistä geeniä. Limittäiset geenit ovat tyypillisiä pienille genomeille. Ne ovat välttämättömiä virukselle Phi-X174, jossa on 11 geeniä 
vain 5386 emäsparia. Esimerkiksi noin 0,5 miljoonan emäsparin noin 500 geenistä 44 menee osin toistensa päälle.
Limittäiset geenit pyrkivät suojamaan geeniä mutaatioilta. Tämä on vahvistetu simuloimalla ykisnkertaistetun geenin kehitystä Avida-nimisellä tietokonesysteemillä.
Levon Džulfalakjan
Levon Arsenovitš Džulfalakjan (s. 5. huhtikuuta 1964 Leninakan, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja euroopanmestari. Aktiiviaikoinaan hän edusti kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa.
68 kilogramman painoluokassa painineen Džulfalakjanin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvun jälkipuoliskolle. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 1986 Pireuksen EM-kisoissa hän voitti kultamitalin. Samana vuonna hän voitti myös maailmanmestaruuden Budapestin MM-kisoissa.
1988 Soulin olympialaisissa Džulfalakjan voitti kultamitalin. Viimeisiksi jääneissä kansainvälisissä arvokilpailuissaan 1989 MM-kisoissa Martignyssä hän sijoittui pronssille. Juniorina Džulfalakjan voitti EM-kultaa 74-kiloisissa vuonna 1984.
Sittemmin 161 senttimetrin mittainen Džulfalakjan on toiminut Armenian maajoukkueen valmentajana.
YZ Ceti
YZ Ceti on punainen kääpiötähti Valaskalan tähdistössä. Se sijaitsee noin 12 valovuoden päässä Maasta, eikä näy paljaalla silmällä. Se on epätavallisen lähellä kirkkaampaa Tau Ceti -tähteä, joka on siitä vain 1,6 valovuoden päässä.
Kaakkurilampi (Utajärvi)
Kaakkurilampi on pieni lampi Utajärven kunnan Sanginkylässä.
Lampi sijaitsee aivan Sanginkylän alueen etelälaidalla, seututie 837:n varrella olevan Maaselän talon kohdalta Isolle Karvasjärvelle menevältä metsäautotieltä Hanhilammelle erkanevan tieuran lähettyvillä, noin 3,5 kilometriä Maaselältä tieuria myöten ja puolisen kilometriä tieuralta länteen Sanginjärven Tankolahden kohdalta. Lammessa ei ole tulo- eikä laskuojia, vaan se saa vetensä länsirannan suolta. Itäpuolella lampea ympäröivät Kaakkurinselän kankaat. Lammen rannat ovat asumattomia, lähin asumus on Sanginjärven Tankolahdella oleva Stora-Enson Oulun Nuottasaaren tehtaiden työntekijöiden perustaman kala- ja eräseuran kämppä "Neppilä". Lampi on vain noin 250 metriä pitkä ja 60 metriä leveä ja hyvin tummavetinen. Siinä on silti haukia ja ahvenia. Kaakkoisrannalla on parikymmenmetrinen salaman maaston lyömä ura.
Kamandar Madžidov
Kamandar Bofali-ogly Madžidov (s. 17. lokakuuta 1961 Dmanisi, Gruusian SNT) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja euroopanmestari.
Uransa parhaimpina menestysvuosina 62 kilogramman painoluokassa kilpaillut Madžidov edusti Neuvostoliittoa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1984 EM-paineissa Jönköpingissä hän voitti kultamitalin, mutta joutui jäämään pois samana vuonna pidetyistä Los Angelesin olympialaisista itäblokin boikotin takia. Olympialaisten tilalla käydyissä kommunistimaiden ystävyyden kisoissa hän voitti kultamitalin kukistettuaan tasaisessa ottelussa Bulgarian Živko Vangelovin, jota vastaan kävi myöhempinäkin vuosina tiukkoja kamppailuita. Seuraavana vuonna Madžidov voitti jälleen EM-kultaa, mutta jäi MM-kisoissa kuudenneksi. 1986 hän voitti MM-kultaa ja 1987 -hopeaa, ja 1988 Soulin olympialaisissa vihdoin myös olympiakultaa jättäen Vangelovin hopealle. 1989 MM-kilpailuista hän voitti niin ikään kultaa. Uransa kolmannen EM-kultamitalin hän voitti vuonna 1991 siirryttyään 68 kilogramman painoluokkaan.
Neuvostoliiton hajottua Madžidov edusti kotimaataan Valko-Venäjää ja saavutti vielä vuonna 1993 EM-hopeaa ja MM-pronssia. Madžidov osallistui vielä 1996 Atlantan olympialaisiin, missä hän sijoittui kuudenneksi.
Neuvostoliiton mestaruuden 168 senttimetrin mittainen Madžidov voitti uransa aikana vain kerran, vuonna 1992, mutta tästä huolimatta valmentajat valitsivat usein hänet arvokisoihin. Madžidovin valmentajana toimi Viktor Rudenko.
Kuusamonsarake
Kuusamonsarake ("Kobresia simpliciuscula") on pohjoisten arktisten alueiden ja vuoristojen sarakasvilaji. Suomessa laji on rauhoitettu ja sitä tavataan ainoastaan Kuusamossa. Kuusamonsarakkeesta on erotettu kahta alalajia: isokuusamonsarake ("Kobresia simpliciuscula" subsp. "simpliciuscula") ja pikkukuusamonsarake ("Kobresia simpliciuscula" subsp. "subholarctica").
Kuusamonsarake on mätästävä ja kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen karhea varsi on noin 1 mm paksu ja kolmisärmäinen. Varren tyvitupet ovat himmeitä ja kellanruskeita tai ruskeita. Kapeat, sirottavat lehdet kasvavat tyviruusukkeena ja ovat puolet varren pituudesta. Kuusamonsarakkeen kukinto on monihaarainen ja 1–7 cm pitkä. Kukinnon haaroissa on 4–8 tähkää, jotka ovat yksikukkaisia. Hedetähkät sijaitsevat emitähkien yläpuolella. Tähkäsuomut ovat 3 mm pitkiä ja väriltään ruskeita. Kuusamonsarake kukkii Suomessa heinäkuussa. Kuusamonsarake muistuttaa toista Suomessa tavattavaa sarakelajia, tunturisaraketta ("Kobresia myosuroides").
Kuusamonsarake on useimmiten kalkinvaatija ja kasvaa siksi lähes aina runsaskalkkisilla alueilla. Skandinavian tuntureilla se kasvaa paljakka- ja koivuvyöhykkeen vesijuottien varsilla sekä eroosion kuluttamilla soilla. Kasvi viihtyy kosteilla tunturikankailla. Kasvupaikat ovat kesäisin märkiä mutta kuivuvat syksyisin. Kuusamon esiintymä sijaitsee kalkkipitoisen lähdepuron varrella vaaran etelärinteellä. Muualla Skandinaviassa kuusemonsaraketta kasvaa muun muassa Etelä-Norjan Dovren tuntureilla ja rajan takana Ruotsin Härjedalenin ja Jemtlannin tuntureilla. Iso-Britanniassa kuusamonsarake kasvaa niukkatyppisillä ja niukkafosforisilla kalkkisilla laidunnetuilla tunturisoistumilla. Alpeilla laji kasvaa lähteiden vierellä, tulva-alueilla, ohutturpeisilla soilla, vettä valuvilla kalliopahdoilla, kallioiden tihkupinnoilla ja puronvarsien soraikoilla. Pohjois-Amerikassa kuusamonsareketta on kosteilla letoilla, märällä ravinteisella tundralla ja jäätiköiden reunojen sulamisvesialueilla.
Kuusamonsarake on arktis-alpiininen kasvi. Sen päälevinneisyysalue on Grönlannin, Kanadan ja Itä-Siperian tundra-alueilla. Muualla sen esiintymisalue on pirstoutunut pääasiassa vuoristoalueille, kuten Alpeille, Pyreneille, Karpaateille, Keski-Aasian ja Pohjois-Amerikan vuoristoihin ja Britteinsaarille. Pohjoismaissa sitä tavataan Etelä- ja Keski-Norjan ja -Ruotsin tuntureilla. Suomessa kuusamonsarakkeesta tunnetaan vain yksi kasvupaikka Oulangan kansallispuistosta Kuusamosta, joka on täysin erillinen lajin muusta esiintymisalueesta. Kuusamon esiintymä on noin 50 neliömetrin laajuinen, ja sillä kasvaa liki 1700 kuusamonsarakemätästä. Esiintymä on vaaran etelärinteen juurella kalkkipitoisen lähdepuron varrella paljaalla mineraalimaalla ja ohutturpeisella kalkkikallioalustaisella letolla. Esiintymässä on myös verkkolehtipajua ja kultarikkoa. Laji lienee levinnyt alueelle jääkauden jälkeen. Kuusamonsarake löydettiin Suomesta vuonna 1936.
Li Jae-Sik
Li Jae-Sik (s. 30. kesäkuuta 1962) on pohjoiskorealainen vapaapainija.
Li voitti lajissa 48 kilogramman painoluokan maailmanmestaruuden 1986 Budapestissa kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Laszlo Biron, ja vuotta myöhemmin uusi mestaruutensa 1987 Clermont-Ferrandissa, missä hän voitti loppuottelussa eteläkorealaisen Sang-Ho Leen.
Kajaanin meijeri
Kajaanin meijeri oli Kainuun Osuusmeijeriin (KOM) kuulunut meijeri Kajaanissa. Meijeri oli osuusmeijerin päämeijeri 60-luvulle saakka.
Kajaanin meijeri toimi vuosina 1908-1981 Kauppakadun, Asemakadun ja Niskantien rajaamalla tontilla. Tontilla sijaitsi vuonna 1940 valmistunut suuri valkoinen meijerirakennus, 1953 valmistunut toimistorakennus joka on edelleen pystyssä Asemakadun varressa, sekä vanhat vuosisadan alussa valmistuneet meijerirakennukset Kauppakadun varressa. Kauppakadun ja asemakadun risteyksessä sijaitsi jäätelöbaari Meijerin Baari, joka oli valmistunut vuonna 1950. Uudempi meijeri ja Meijerin baari purettiin nykyisten kerrostalojen tieltä 1980-1990-lukujen vaihteessa. Vanhemmat meijerirakennukset oli purettu jo aiemmin 1970-luvulla, kun meijeriä uusittiin. Meijerin tiloissa toimi viimeisinä vuosina Osto-ja myyntiliike R. Pekkarinen.
Laama
Laama ("Lama glama") on eteläamerikkalainen kesytetty sorkkaeläin, joka kuuluu laamaeläinten sukuun. Laama on jalostettu guanakosta. Laamaa käytetään Etelä-Amerikassa etupäässä kantojuhtana, ja siitä saadaan myös villaa ja lihaa.
Laaman säkäkorkeus on 120–130 senttimetriä ja paino 90–160 kilogrammaa. Laama on hevosta pienempi, mutta sen pitkä kaula tekee siitä korkean. Sukulaiseensa alpakkaan verrattuna laama on hevosmaisempi ja lihaksikkaampi. Laamoja on monenvärisiä.
Etelä-Amerikassa on kaksi puhdasta laamatyyppiä, klassinen laama ja wooly laama. Suurin osa yksilöistä on näiden tyyppien risteytyksiä.
Klassinen laama on iso, korkeajalkainen ja pitkäselkäinen. Sen pää on hevosmainen ja lyhytkarvainen ja jalat lyhytkarvaiset. Sen turkissa on pohjavilla ja karkeampi päällyskarva. Klassista laamaa käytetään usein juhtana, sillä sen villa ei takerru risukoihin kuten pitkäkarvaisen laaman.
Wooly laama on klassista laamaa pienempi ja sirorakenteisempi. Sillä on pitkä karva, ja sitä käytetään etupäässä villantuottajana.
Pienestä kasvatettu laama käyttäytyy rauhallisesti ihmisen kanssa. Laama voi sylkeä päin kun se tuntee olonsa ahdistelluksi tai kun se kinastelee ruuasta toisten laamojen kanssa.
Laama jalostettiin ilmeisesti noin 5000–6000 vuotta sitten guanakosta. Suurin osa maailman laamoista elää Boliviassa. Laamaa on käytetty Etelä-Amerikassa perinteisesti kantojuhtana. Laama pystyy kantamaan 40 kilogramman taakan. Laama on myös hyvin varmajalkainen, ja sillä on vähäinen ruuantarve esimerkiksi hevoseen verrattuna. Luonnonvarainen laama syö karkeaa heinää ja erilaisia pensaita.
Laamasta saa pieniä määriä villaa. Laama keritään yleensä joka toinen vuosi. Laaman villa on lanoliinitonta ja pehmeämpää kuin lampaanvilla. Tavallinen laamanvilla on noin 25 mikronia.
Laaman lihaa syödään Boliviassa.
Vuodesta 1975 alkaen laamoja on pidetty Etelä-Amerikan ulkopuolellakin, aluksi Pohjois-Amerikassa. Laamoja käytetään lammaslaumojen vahtikoirina, kantoeläiminä vaelluksilla, terapiaeläiminä, lenkkikavereina sekä seura- ja harrastuseläiminä.
S/S Peura III
S/S Peura III on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1905 Lehtoniemi & Taipaleen konepajalla Joroisissa. Laiva toimi ammattiliikenteessä varppaajana Peuran sahan puukuljetuksissa. Alus upposi vuonna 1964 Kallaveteen josta se nostettiin vuonna 1980. Noston jälkeen alus kunnostettiin kauttaaltaan ja kunnostuksen jälkeen se on toiminut huvialuksena yksityisomistuksessa.
Sinfonia nro 10 (Beethoven)
Sinfonia nro 10 on Ludwig van Beethovenin sinfonia, jota hän luonnosteli vuosina 1826–1827. Beethoven kuoli kesken luonnostelutyön eikä saanut teosta valmiiksi. Keskeneräisyydestä johtuen sinfoniaa ei yleensä lueta Beethovenin sinfonioiden joukkoon, vaikka luonnokset ovatkin enimmäkseen säilyneet.
Lep (täsmennyssivu)
Lep tai LEP voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sphoeroides
Sphoeroides on pallokalojen suku, johon kuuluu noin 23 lajia. 
Ne elävät enimmäkseen meressä; jotkut lajit siirtyvät jokisuiden murtoveteen kutemaan.
Kyme
Kyme (, ) voi viitata seuraaviin:
Lauren Conrad
Lauren Katherine Tell (o.s. "Conrad"; s. 1. helmikuuta 1986 Laguna Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiotähti, näyttelijä, muotisuunnittelija ja kirjailija. Hänet tunnetaan myös nimellä L.C. Lauren tuli tunnetuksi reality-sarjoista "" ja "The Hills". Sarjat käsittelevät hänen elämäänsä ja etenemistään muodinalalla.
Lauren Conrad syntyi Laguna Beachissä, Kaliforniassa. Hänellä on kaksi nuorempaa sisarusta. Breanna ja Brandon Conrad. Breanna oli myös mukana n viimeisellä tuotantokaudella. Lauren Hän haki Laguna Beachin lukioon, jonka jälkeen hän muutti San Franciscoon ennen kuin asettui Los Angelesiin.
Lauren esiintyi viimeisen opiskeluvuotensa aikana MTV:n reality-sarjassa "Laguna Beach". Valmistuttuaan 2004 hän pääsi opiskelemaan Academy of Art Universityyn San Franciscossa, jossa hän opiskeli yhden lukuvuoden ajan. Hän palasi kotiin "Laguna Beach"in toisen tuotantokauden jaksojen kuvausten ollessa käynnissä, ja alkoi käydä paikallista lukiota, kunnes siirtyi opiskelemaan Fashion Institute of Design and Merchandisingiin.
"The Hills" -sarjan ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso nähtiin ensimmäisen kerran MTV:llä toukokuussa 2006. Sarja käsittelee Laurenin muuttoa Los Angelesiin, työskentelyä muotialalla ja hänen ja ystäviensä yksityiselämää, mukaan lukien Laurenin kämppäkaverin Heidi Montagin elämää.
MTV:llä nähtiin The Hills:n toinen tuotantokausi, jota kuvattiin vuoden 2006 loppukesästä vuoden 2007 alkuun saakka. Sarjan kolmas tuotantokausi ilmestyi elokuussa 2007. Suunnilleen vuoden kuluttua Yhdysvalloissa ilmestyi neljäs tuotantokausi. Viides tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa huhtikuussa 2009. Conradin mukaan viides tuotantokausi olisi viimeinen, jossa hän on vakituisesti mukana.
Conradin ensimmäinen työ muotialalla oli harjoittelijan paikka Teen Voguella. Samoihin aikoihin kuvattiin "The Hills" -sarjan ensimmäistä tuotantokautta.
Nykyään Conrad työskentelee oman vaatemallistonsa Paper Crownin parissa. Conrad on kirjoittanut "LA Candy" -trilogian, joka perustuu hänen omiin kokemuksiinsa tosi-tv -sarjassa. Trilogian lisäksi Conrad on kirjoittanut "The Fame Game" -romaanin sekä Beauty- ja Style-kirjat. Viimeisin Conradin kirja Infamous julkaistiin vuonna 2013.
Conrad on myös julkaissut oman malliston Kohl'sille vuonna 2009 sekä vuonna 2015.Vuonna 2004 Lauren seurusteli Stephen Collettin kanssa. ja vuonna 2005 Jason Wahlerin kanssa. Samaan aikaan he kuvasivat Laguna Beachia. muutettuaan Los Angelesiin ja alkaessa kuvata the Hillsiä Lauren ja Jason päättivät aloittaa suhteensa uudestaan vuonna 2006, mutta suhde päättyi uudestaan jo vuonna 2007.
Laurenin kuuluisin suhde oli hänen ja The Hilssissä mukana olleen Brody Jennerin on off suhde. Suhde kesti aina vuodesta 2007 vuoteen 2010 saakka. Lauren ja Brody erosivat hyvinä ystävinä.
Vuoden 2012 helmikuussa Lauren kertoi seurustelevansa William Tell nimisen muusikon kanssa. Syyskuussa 2013 Conrad ja Tell muuttivat yhteiseen kotiin ja menivät kihloihin. 13. syyskuuta 2014 Conrad ja Tell menivät naimisiin ja Lauren vaihtoi virallisesti sukunimensä Conradista Telliksi.
Villan tammireunus
Villan tammireunus on Naantalissa, Luonnonmaalla sijaitseva vuonna 2003 perustettu noin 1,4 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Tammireunus koostuu yli kahdestakymmenestä, läpimitaltaan vähintään kahdenkymmenen senttimetrin paksuisista tammista, sekä useista vaahteroista. Alue täyttää luontaisesti syntyneen, merkittäviltä osin jaloista lehtipuista koostuvan metsikön kriteerit. Suojeluperusteena oli Luonnonsuojelulain 29 § luontotyyppirajaus.
Suojelualue kuuluu Raision kaupungin omistamaan 54 ha kokoiseen virkistysalueeseen Villan tilaan.
Anne Hänninen
Anne Hänninen (s. 7. helmikuuta 1958 Rautalampi) on Hämeenlinnassa asuva kirjailija. Hän on opiskellut muun muassa kirjallisuutta ja tiedotusoppia. Hännisen muista kiinnostuksen kohteista mainittakoon kuvataide, valokuvaus ja luonto.
Hännisen tuotanto käsittää pääasiassa runoja, mutta useissa runokokoelmissa on mukana aforismeja. Hänen runojaan on julkaistu myös useissa antologioissa, ja niitä on käännetty ruotsiksi, englanniksi, venäjäksi ja islanniksi.
Social Democratic and Labour Party
Social Democratic and Labour Party (SDLP, iiriksi "Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre") on pohjoisirlantilainen puolue. SDLP on nationalistinen puolue, jonka tavoitteena on yhdistynyt Irlanti.
Mark Durkan
Mark Durkan (s. 26. kesäkuuta 1960, Derry, Pohjois-Irlanti) on nationalistinen pohjoisirlantilainen poliitikko, joka toimi Social Democratic and Labour Partyn puheenjohtajana vuosina 2001–2010.
Vuosina 2001–2002 Durkan toimi Pohjois-Irlannin ensimmäisen ministerin varamiehenä.
Seamus Mallon
Seamus Mallon (s. 1936, Armagh'n kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on nationalistinen pohjoisirlantilainen poliitikko, ja Social Democratic and Labour Partyn jäsen. Vuosina 1999-2001 Durkan toimi Pohjois-Irlannin ensimmäisen ministerin varamiehenä.
Martin McGuinness
James Martin Pacelli McGuinness, iiriksi "Máirtín Mag Aonghusa", (23. toukokuuta 1950 Derry, Pohjois-Irlanti – 21. maaliskuuta 2017 Derry) oli pohjoisirlantilainen poliitikko ja Sinn Féin -puolueen jäsen. Vuodesta 2007 McGuinness toimi Pohjois-Irlannin apulaisensimmäisenä ministerinä.
McGuinness oli entinen IRA:n kenttäkomentaja. Hän sanoi eronneensa IRA:sta jo vuonna 1974, mutta vuonna 1987 tapahtunut Enniskillenin pommi-isku, jossa kuoli 11 ja haavoittui 63 protestanttia, vakuuttivat hänet siitä, että IRA:n on ryhdyttävä etsimään rauhanomaista ratkaisua Britannian kanssa.
Kustaa Loukola
Kustaa Nestori Loukola () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana. Myöhemmissä Suomen sodissa hän toimi kaukopartiotoiminnassa esikunnissa ja itse kaukopartioissa.
Loukolan vanhemmat olivat työmies Jaakko Loukola ja Kaisa Kärnä. Loukola kävi kansakoulun ja suoritti sen jatkokurssin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ella Liimatan kanssa, joka kuoli vuonna 1934. Loukola avioitui uudelleen vuonna 1939 Alma Katariina Uusihannin kanssa.
Loukola työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Loukola astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.
Loukola toimi sisällissodan jälkeen komppanianvääpelinä 3. Jääkärirykmentin 4. komppaniassa, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Savon jääkärirykmentti 3 ja Uudenmaan rykmentti. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1923 alkaen II pataljoonan kuormastovääpeliksi ja 8. lokakuuta 1925 alkaen 2. komppanian vääpeliksi. Loukola erosi armeijasta 31. maaliskuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen pienviljelijänä Raudussa. Viljelijän töidensä ohella hän toimi myös Raudun suojeluskunnan paikallispäällikön 15. huhtikuuta 1928 – 1. helmikuuta 1935 välisen ajan ja Viipurin suojeluskuntapiirin XIII alueen päällikkönä 1. marraskuuta 1931 – 15. toukokuuta 1932 välisen ajan. Myöhemmin hän toimi Yleisesikunnan alaisten raja-asemien hoitajana Raudussa vuonna 1938 ja Terijoella vuonna 1939.
Talvisotaan Loukola komennettiin tiedustelu-upseeriksi Päämajan Tiedusteluosastolle. Välirauhan aikana hän toimi Yleisesikunnan raja-aseman hoitajana Rautjärvellä, kunnes jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin tiedustelu-upseeriksi Päämajan 1. tiedustelukomppaniaan (Osasto Vehniäinen, myöhemmin osana Erillinen pataljoona 4:ää). Hän palveli kyseisessä joukossa koko sodan ajan ja haavoittui tänä aikana kaukopartiomatkalla vuonna 1942 Syvärillä. Hänet haudattiin Lappajärvelle. Loukola tunnettiin yleisesti lempinimellä "Isä".
Tanssii tähtien kanssa (4. tuotantokausi)
Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan neljäs tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2009. Sarjassa julkisuuden henkilöt opettelevat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella, ja jokaisessa jaksossa yksi pari putoaa kilpailusta.
Tuotantokauden ensimmäinen jakso – jossa muisteltiin edellisen kauden tapahtumia – esitettiin 1. maaliskuuta 2009, ja se keräsi keskimäärin 1 001 000 katsojaa. Ensimmäinen pari pudotettiin kilpailusta kaksi viikkoa myöhemmin. Kauden finaali näytettiin 10. toukokuuta 2009, ja viikkoa myöhemmin esitettiin koostejakso, jossa kerrattiin kauden tapahtumia.
Neljännellä kaudella tuomarina jatkoi Marco Bjurström ja hänen uutena parinaan Vappu Pimiä. Tuomaristo pysyi muuten samana, mutta Susanna Rahkamo korvasi aiemmalla kaudella olleen Johanna Rusanen-Kartanon.
Taustavärit:
Keskiarvot on pyöristetty kymmenesosien tarkkuuteen.Satu Tuomisto ja Janne Talasma esittivät finaalissa "Jai Ho" -kappaleeseen sovitetun koreografian, johon oli sekoitettu muutamia latinalaistansseja, muun muassa cha-chata, sambaa ja paso doblea. Esityksessä oli käytetty hyväksi itämaista kulttuuria, joka ilmeni esimerkiksi parin puvustuksesta. Pirkko Mannola ja Mika Jauhiainen puolestaan esittivät "Myrskyluodon Maija" -kappaleen, joka oli koreografisesti lähinnä valssia.Neljännen tuotantokauden juontajina toimivat Marco Bjurström, joka on juontanut kaikki aiemmat kaudet sekä kolmannella kaudella kisannut Vappu Pimiä. Aikaisempien vuosien tapaan Bjurström toimi juontajana tanssisalin puolella ja Pimiä haastatteli pareja takahuoneessa.
Tuomariston puheenjohtajana toimi Jukka Haapalainen, joka on ollut tuomarina sarjan kaikilla tuotantokausilla. Tuomareina jatkoivat edellisen kauden tapaan myös Jorma Uotinen sekä Helena Ahti-Hallberg. Tuomariston uusin jäsen oli Susanna Rahkamo, joka korvasi tuomaristossa edellisellä kaudella olleen Johanna Rusanen-Kartanon.
Neljännellä kaudella nähtiin erikoisesiintyjinä seuraavat esiintyjät:
A Bigger Bang
A Bigger Bang on The Rolling Stonesin 22. studioalbumi, joka julkaistiin 5. syyskuuta 2005.