hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Brandon Manning
Brandon Manning (s. 4. kesäkuuta 1990 Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksia.
Ennen ammattilaisuransa alkua Manning pelasi juniorijääkiekkoa Western Hockey Leaguessa Chilliwack Bruinsin paidassa. Hän edusti joukkuetta vuosien 2007–2011 ajan. Ensimmäisen kauden aikana Manning pelasi Bruinsissa vain kuusi ottelua loppukauden aikana hänen pelattua alkukauden British Columbia Hockey Leaguessa Prince George Spruce Kingsin joukkueessa 58 ottelun ajan. Kolmella seuraavalla kaudella Manning keräsi jokaisella tilastoihinsa yli 100 rangaistusminuuttia. Yhteensä hän pelasi Bruinsissa 200 ottelua, joissa teki 45 maalia ja 91 syöttöpistettä eli yhteensä 136 tehopistettä. Rangaistusminuutteja kertyi 415. Pudotuspeleissä hän teki 15 ottelussa yhden maalin ja seitsemän tehopistettä sekä keräsi 22 rangaistusminuuttia.
23. marraskuuta 2010 Manning solmi kesken kauden Chilliwackissa pelatessaan NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä kauden 2010–2011 loppuun Bruinsissa.
8. maaliskuuta 2012 Manningin pelattua 32 ottelua AHL:n puolella Adirondack Phantomsissa, hänet nostettiin Flyersin NHL-kokoonpanoon korvaamaan loukkaantunutta Pavel Kubinaa. Hän teki debyyttinsä samana päivänä kotiottelussa Florida Panthersia vastaan. Manning pelasi Flyersin paidassa neljä pisteetöntä ottelua, jonka jälkeen hänet lähetettiin takaisin farmiin. Phantomsissa hän pelasi 46 ottelua ja teki niissä kuusi maalia sekä 19 tehopistettä. Kauden 2012–2013 aikana Manning pelasi AHL:n tähdistöottelussa.
Elokuun lopulla 2013 Manning ja Flyers solmivat yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013-2014 Manning pelasi Adirondackissa, josta häntä ei NHL-kokoonpanoon nostettu kauden aikana. Hän pelasi Phantomsissa 73 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia sekä 23 syöttöpistettä eli yhteensä 31 tehopistettä. Hän keräsi kauden aikana 231 rangaistusminuuttia ja oli AHL:n viidenneksi eniten jäähyjä istunut pelaaja.
27. elokuuta 2014 Manning teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa. Kauden 2014–2015 aikana hän pääsi jälleen pelaamaan NHL:n puolella, kun puki Flyersin paidan ylleen 11 ottelussa. Hän syötti niissä kolme osumaa ja istui seitsemän minuuttia jäähyllä. AHL:ssä syntyi 60 ottelussa 11 maalia ja 43 tehopistettä. Jäähyminuutteja kertyi 150. Manning valittiin kauden aikana toisen kerran urallaan pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa.
Huhtikuussa 2015 Manning jatkoi sopimustaan Flyersin kanssa jälleen vuodella.
Antti Majander
Antti Leo Kalevi Majander (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on Helsingin Sanomien kirjallisuustoimittaja.
Majander aloitti lehtiuransa Länsiväylän kesätoimittajana. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa vuodesta 1983 lähtien. Hän kirjoitti aluksi kirja-arvioita ja oli pätkätyöläinen noin kymmenen vuoden ajan. Majander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1989 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän toimi Helsingin Sanomien avustajana ja toimittajana 2000 asti, jolloin hänet valittiin lehden vastaavaksi kirjallisuustoimittajaksi. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Pekka Tarkkaa.
Majander syntyi pankinjohtaja Taito Majanderin ja opettaja Seija Kahrin perheeseen. Hänen siskonsa on kirjankustantaja Leena Majander-Reenpää ja veljensä historiantutkija Mikko Majander.
HMS Swiftsure (1750)
HMS Swiftsure oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1750 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 31. elokuuta 1745 Deptfordin telakalta. Se laskettiin vesille 25. toukokuuta 1750.
Alus palveli seitsenvuotisessa sodassa, jossa se valtasi 1758 HMS "Monmouthin" kanssa Ranskan laivaston "Le Foudriyantin". Alus kuului vuonna 1759 amiraali Boscawenin laivasto-osastoon Lagosin ja Quiberoninlahden taisteluissa. Se oli mukana valtaamassa Belle Îleä vuonna 1761.
Alus myytiin 2. kesäkuuta 1773.
HMS Somerset (1748)
HMS Somerset oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1748 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Alus osallistui useaan seitsenvuotisen ja Yhdysvaltain vapaussodan meritaisteluihin. Se tuhoutui myrskyssä vuonna 1778 ajettuaan karille Provincetownin edustalla Massachusettsin rannikolla.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1745 Chathamin telakalta. Se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1748.
Seitsenvuotisessa sodassa kenraali Jeffrey Amherstin johtama osasto aloitti 8. kesäkuuta 1758 Louisbourgin linnakkeen piirittämisen. Britannian amiraali Edward Boscawenin johtamaan laivasto-osastoon kuului 39 alusta, muun muassa HMS "Somerset", joilla oli yhteensä noin 14 000 merimiestä sekä 12 870 maihinnousujoukkojen sotilasta. Linnaketta puolusti kymmenen Ranskan laivaston alusta, joilla oli 3 870 merimiestä, ja linnakkeessa oli 3 920 sotilasta. Ranskalaiset antautuivat 26. heinäkuuta, mikä mahdollisti seuraavana kesänä brittilaivaston purjehtimisen Saint Lawrence -jokea ylös sekä valtaamaan Quebecin.
Kenraali James Wolfen johtama hyökkäysosasto nousi maihin sotalaivoilta muun muassa HMS "Somersetiltä". Seuranneessa Quebecin taistelussa 13. syyskuuta 1759 brittien saavuttama voitto lopetti Ranskan hallinnon Kanadassa.
Alus haaksirikkoutui 2. marraskuuta 1778.
Outlander – Matkantekijä
Outlander – Matkantekijä on yhdysvaltalais-brittiläinen draamasarja, jonka on luonut Ronald D. Moore. "Outlander – Matkantekijä" perustuu Diana Gabaldonin suosittuun "Matkantekijä"-kirjasarjaan ja kertoo kahden aikakauden välisestä aikamatkasta.
Sarja alkoi Starz-kanavalla vuonna 2014 ja Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen vuonna 2015.
Sony Pictures Television osti vuonna 2012 kirjasarjan oikeudet ja ilmoitti Ronald D. Mooren tulevan käsikirjoittamaan televisiosarjan. Starz-kanava ilmoitti heti ensimmäisen jakson ensiesityksen jälkeen että sarjasta tehdään toinen tuotantokausi, joka sisältää vähintään 13 jaksoa. Ensimmäinen tuotantokausi perustuu teokseen "Muukalainen" ja toinen kausi teokseen "Sudenkorento".
Kesäkuussa 2016 Starz-kanava ilmoitti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs tuotantokausi jotka perustuvat teoksiin "Matkantekijä" ja "Syysrummut".
On vuosi 1945 ja englantilainen sairaanhoitaja Claire Randall on lomalla Skotlannissa aviomiehensä, historiantutkija Frank Randallin kanssa. Pariskunta päättää tutustua muinaiseen Craigh na Dunin kivikehään. Outojen tapahtumien seurauksena Claire siirtyy ajassa kaksi sataa vuotta taaksepäin vuoteen 1743 ja huomaa olevansa keskellä Punatakkien ja ylämaalaisten taistelua.
"Outlander - Matkantekijä" on saanut positiivisen vastaanoton. Sarjalla on Rotten Tomatoes -verkkosivustolla 91 % kiittävä arvosana, joka perustuu 54:n kriitikon arvioon. Metacritic on antanut sarjalle arvosanan 73/100, joka perustuu 34 kriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta.
HMS Norfolk (1693)
HMS Norfolk oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1693 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 21. joulukuuta 1691 John Winteriltä Southamptonista. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1693.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1693. Se osallistui vuonna 1704 Vélez-Malagan taisteluun.
Alus rakennettiin uudelleen osana vuoden 1719 hankintoja kolmikantisena, mutta sen luokittelua ei muutettu. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1728, ja se palautettiin palvelukseen vuonna 1731 päällikkönään John Roberta. Alus nimettiin vuonna 1755 HMS "Princess Ameliaksi," ja se romutettiin vuonna 1757.
DiEM25
DiEM25 (Democracy in Europe Movement 2025) on helmikuussa 2016 aloittanut yleiseurooppalainen kansalaisliike, jonka perustajana toimi Kreikan entinen valtiovarainministeri Giánis Varoufákis. Sen tarkoituksena on Euroopan Unionin demokratisoiminen vuoteen 2025 mennessä. Varoufákisin mukaan liikkeen toiminta on tarkoitettu kaikille demokratian tilasta huolestuneille, anarkisteista aina liberaaliporvareihin saakka.
DiEM25 on ilmoittanut haluavansa muuttaa EU:n instituutioiden toiminnan ”läpinäkyväksi” kokousten videotaltiointien ja verkossa julkaistavien pöytäkirjojen muodossa. Lisäksi liikkeen tavoitteena on kutsua koolle kansalaisten ”perustuslakikokous” sekä toteuttaa sen päättämät demokratiauudistukset vuoteen 2025 mennessä. Tarkoituksena on myös muun muassa saada aikaan rekisteri lobbareista sekä heidän edustamistaan tahoista ja EU-päättäjien kanssa käydyistä tapaamisista.
Liikkeen poliittiset tavoitteet julkaistiin helmikuun ensimmäisenä viikonloppuna manifestin muodossa ja varsinaisesti DiEM25 esiteltiin tiedotusvälineille 9. helmikuuta 2016 Berliinin Volksbühne-teatterissa. Varoufákisin lisäksi tilaisuudessa pitivät puheenvuoroja muun muassa slovenialainen filosofi ja kulttuurikriitikko Slavoj Žižek, muusikko Brian Eno, Barcelonan pormestari Ada Colau sekä WikiLeaks-sivuston perustaja Julian Assange, joka puhui videolähetyksen kautta Ecuadorin Lontoon suurlähetystöstä.
Dina Rubina
Dina Iljinitšna Rubina (s. 19. syyskuuta 1953 Taškent) on Israelissa asuva venäjänkielinen kirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty yli 30 kielelle ja filmatisoitu kahdeksan kertaa. Rubinan romaani Russkaja kanareika (”Venäläinen kanarialintu”) oli vuoden 2014 myydyin kirja Venäjällä. 
Dina Rubina syntyi ja kasvoi Uzbekistanin Taškentissa, jonne hänen ukrainanjuutalaiset vanhempansa oli siirretty toisen maailmansodan aikana.
Rubina sai ensimmäisen novellinsa julki Junost-lehdessä vain 16-vuotiaana. Vuonna 1977 Rubina valmistui Taškentin konservatoriosta instrumenttinaan piano. Samana vuonna julkaistu pienoisromaani Kogda že poidjot sneg? (”Koskahan tulee lunta?”) oli ensimmäinen Rubinan teksti, joka filmatisoitiin.
Vuonna 1984 Rubina muutti Moskovaan, josta emigroitui vuonna 1990 Israeliin.
Alppihiihto nuorten talviolympialaisissa 2016
Alppihiihto nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä yhdeksän kilpailutapahtumaa: neljä pojille, neljä tytöille sekä yhden sekakilpailun. Alppihiihtoon osallistuu 120 urheilijaa 64:stä maasta.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan neljä urheilijaa (kaksi poikaa, kaksi tyttö). Yhteensä 115 urheilijaa voi osallistua tapahtumaan (60 poikaa ja 55 tyttöä sekä FIS:in myöntämät lisäpaikat). Vuoden 2015 nuorten alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuiden seitsemän parasta maata sekä isäntämaa Norja saivat lähettää maksimimäärän urheilijoita.
Sunrise (Florida)
Sunrise on kaupunki Browardin piirikunnassa Floridassa Yhdysvalloissa ja osa Miamin – Fort Lauderdalen – West Palm Beachin metropolialuetta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 84 439 asukasta.
Kaupungin perustaja oli iowalaislähtöinen rakentaja Norman W. Johnson, joka osti maata Browardin piirikunnan syrjäseudulta Plantationin kaupungin pohjoispuolelta vuonna 1960. Nähtävyydeksi hän pystytti sinne Upside-Down Housen, ylösalaisin olevan version myymästään talomallista, minkä oli tarkoitus houkutella talonostajia. Virallisesti kaupunki perustettiin 22. kesäkuuta 1961 nimellä Sunrise Golf Village. Nimensä se sai läheisestä golfkentästä ja Sunrise Boulevard -kadusta.
Vuonna 1967 kaupungissa oli noin 4 300 asukasta, ja sen pinta-ala oli vajaat viisi neliökilometriä. Väkiluku lähti vahvaan nousuun 1970-luvulla, kun Browardin piirikunnan asutus alkoi levitä länteen. Kaupungin pinta-ala kasvoi vajaaseen 50 neliökilometriin alueliitosten myötä. Kaupungin nimeksi muutettiin Sunrise 2. maaliskuuta 1971. 50 000 asukkaan raja ylitettiin arvioiden mukaan lokakuussa 1984.
Sunrisessa sijaitsevat muun muassa Etelä-Floridan suurin yrityspuisto Sawgrass International Corporate Park, yli 350 liikkeen ostoskeskus Sawgrass Mills ja NHL-jääkiekkoseura Florida Panthersin kotiareena BB&T Center. Kaupungin luoteisrajalta alkaa Evergladesin suoalue.
When We Are Death
When We Are Dead on psykedeelisen folkin yhtyeen Hexvesselin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.
Salibandyliigan kausi 2015–2016
Salibandyliigan kausi 2015–2016 oli järjestyksessään 30. Salibandyliigan kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti SPV, joka oli voittanut neljästä edellisestä mestaruudesta kolme. Mestaruuden voitti tamperelainen Classic, joka voitti Superfinaalissa espoolaisen Oilersin. Pronssia voitti jyväskyläläinen Happee.
Lähde:
Puolivälierät ja välierät pelattiin paras seitsemästä järjestelmällä. Loppuottelu ratkesi niin kutsutussa Superfinaalissa, joka pelattiin 16. huhtikuuta Hartwall Arenassa.
Parissa ensin mainitun maalit aina ensin.
Parissa ensin mainitun maalit aina ensin.
Jeongseon Downhill
Jeongseon Downhill (myös Blue Dragon Course) on laskettelurinne Jeongseon Alpine Centressä Bukpyeong-myeonissa Jeongseonin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Jeongseon Downhillillä järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten alppihiihdon vauhtilajikilpailut. Helmikuussa 2016 siinä järjestettiin miesten maailmancupin vauhtilajikilpailut, jotka olivat talviolympialaisten esikisat. Naisten vauhtilajien esikisat järjestettiin maaliskuussa 2017.
Jeongseon Downhillin ja samalla miesten syöksylaskun lähtöpaikka sijaitsee 1 370 metriä merenpinnan yläpuolella, naisten syöksylaskun lähtöpaikka sijaitsee 1 275 metriä merenpinnan yläpuolella. Syöksylaskuradat muodostuvat pitkistä S-mutkista kumpuilevassa maastossa. Radalla on neljä hyppyriä, joista lennetään suhteellisen korkealle ja pitkälle. Radalla ei ole pitkiä liukuosuuksia.
Radan ainoa varsinainen lyhyt liukuosuus on heti lähdön jälkeen, jonka jälkeen tulee "Dragon Ridge" (Lohikäärmeen harjanne), se on ulospäinkalteva rinteen kohta ja siinä on teräviä kumpuja, joista laskija lähtee ilmaan. Ennen Dragon Ridgeä on naisten syöksylaskun lähtöpaikka. Dragon Ridgen jälkeen tulee radan ensimmäinen varsinainen hyppyri "Gariwang Jump". Miesten super-G:n lähtö on hyppyrin kohdalla ja naisten super-G:n lähtö hyppyrin jälkeen. Gariwang Jumpia seuraavien S-mutkien jälkeen tulee "Dragon Claw Jump" (Lohikäärmeen kynsi hyppyri).
Dragon Claw Jumpin jälkeen rinne menee "Blue Dragon Valley"’hyn (Sinisen lohikäärmeen laakso), se on suhteellisen tasainen osuus. Miesten rinne menee Blue Dragon Valleyssä kapean kurumaisen kohdan lävitse, kun naisten rinne kulkee avarammasta kurusta pienen metsäsaarekkeen oikealta puolen. Radat yhtyvät "Magic Tree" -kohdassa, jossa miehillä on laskusuunnan takia haastava hyppyri. Magic Treen jälkeen alkaa radan tiukin oikea-vasen S-mutka, joka hidastaa vauhtia ennen viimeistä "Arirang Jump" -hyppyriä.
Arirang Jumpin jälkeen on lyhyt loppuliuku ennen maalia, joka sijaitsee 545 metriä merenpinnan yläpuolella. Miesten syöksylaskurinne on 2 965 metriä pitkä ja naisten 2 775 metriä pitkä.
Pohjoismaiset hiihtolajit nuorten talviolympialaisissa 2016
Pohjoismaiset hiihtolajit nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä 11 kilpailutapahtumaa: maastohiihdossa kolme pojille, kolme tytöille ja sekakilpailu, mäkihypyssä poikien, tyttöjen ja sekakilpailu sekä yhdistetyssä poikien kilpailu. Näihin kolmeen lajiin osallistuu yhteensä 138 urheilijaa.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan neljä kilpailijaa (kaksi poikaa, kaksi tyttöä). Vuoden 2015 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen Marc Hodler Trophy Cross-Country Skiing -kilpailun seitsemäs parasta joukkuetta saivat lähettää maksimäärän urheilijoita, kuten myös isäntämaa Norja. Muut paikat jaettiin. Kiintiömäärä oli 90 osallistujaa.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan kaksi kilpailijaa (yksi poika, yksi tyttöä). Vuoden 2015 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen Marc Hodler Trophy Ski Jumping -kilpailun parhaat joukkueet saivat lähettää maksimäärän urheilijoita, kuten myös isäntämaa Norja. Muut paikat jaettiin. Kiintiömäärä oli 45 osallistujaa.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan yhden kilpailijan. Kiintiömäärä oli 20 osallistujaa.
Nirei Fukuzumi
Nirei Fukuzumi (, 24. tammikuuta 1997 Tokushima) on japanilainen moottoriurheilija.
Fukuzumi kilpaili eri Karting-luokissa vuosina 2010-2014 ollen vuonna 2012 ROK Cup International Final Super ROK -luokassa toisena. Vuonna 2015 Fukuzumi siirtyi Japanin Formula 3 -sarjaan saavuttaen kauden aikana kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Hän ajoi myös yhden kilpailun Japanin Super GT -sarjaa. Vuonna 2016 Fukuzumi kilpaili GP3-sarjassa ART Grand Prix -tallissa. Hän jatkaa myös kaudella 2017 ART:lla. Fukuzumi voitti kauden ensimmäisen kilpailun Espanjassa. Hän voitti myös Jerezin pitkän kilpailun ja sijoittui MM-pisteissä kolmanneksi.
Fukuzumi ajaa Formula 2 -sarjassa kaudella 2018 Arden International-tallissa.
K-tyypin pääsarjan tähtijärjestelmien elinkelpoisuus
K-tyypin pääsarjan tähden elinkelpoisuudella tarkoitetaan tähtityypin elämälle soveltuvuutta. Ne pysyvät vakaampina pidemmän aikaa kuin Aurinko. Ne sallivat elämän kehitykselle pidemmän aikaa planeetalla, joka kiertää tähteä. Näitä tähtiä pidetään "kultakutritähtinä" ja lähettävät riittävästi säteilyä muissa kuin UV-spektrillä , mikä sallii nestemäisen veden olemassa olon planeetan pinnalla, joka on K-tyypin kiertolaisena elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan elinkelpoinen vyöhyke on  0,1–0,4 ja 0,3–1,3 (AU) välillä, riippuen tähdestä. Tämä on usein riittävän kaukana, että planeetta ei ole vuorovesilukkiutunut tähteensä. Ne pysyvät suhteellisen vakaina 10 - 30 miljardia vuotta, mikä on auringon 10 miljardin vuoteen paljon. Niillä on vähän roihuja, mikä parantaa niiden elinkelpoisuutta verrattuna esimerkiksi punaisiin kääpiöihin, joilla niitä on paljon. Muutamia planeettoja on tähän mennessä löydetty, mutta ne jotka on ovat mahdollisia ehdokkaita maapallon ulkopuolisen elämän löytämiselle.
K-tyypin tähden elinkelpoinen vyöhyke on likimääräisesti 0,1–0,4 ja  0,3–1. AU:n etäisyydellä tähdestä. Siinä eksoplaneetat altistuvat suhteellisen pienelle määrällä ultraviolettisäteilyä, etenkin vyöhykkeen ulkorajoille mentäessä. Tämä on elämän kannalta edullista, koska se tarkoittaa, että on tarpeeksi säteilyä tukemaan nestemäisen veden olemassa oloa planeetan pinnalla, mutta ei niin paljon säteilyä, että se tuhoaisi elämän.
Elinkelpoinen vyöhyke on myös erittäin vakaa kestäen valtaosan tähden pääsarjavaiheesta. K-tyypin elinkelpoiset vyöhykkeen koko merkitsee myös, että vaikka planeetta kiertäisi myöhäisessä vaiheessa olevaa K-tyypin pääsarjassa olevaa tähteä niin kauan kuin se on vyöhykkeen ulkorajan keskivaiheilla se ei joudu vuorovesilukkiutumaan emotähteänsä kohti. Tämä on edullista elämän synnylle, koska planeetta voi pyöriä vapaasti välttäen vuorovesilukkiutuneiden planeettojen pulmat ja myös vuodenaikojen vaihtelun.
Tiedetään supermaapallo nimeltään  HD 85512 b, joka kiertää K-tyypin pääsarjatähteä ja myös HR 7722 c niminen eksoplaneetta jonka massa on ainakin 24 ± 5 M⊕ (Maan massaa), ja jonka kiertorata (isoakselin puolikas 1,18 ± 0,025 AU, eksentrisyys 0,32 ± 0,11) ainakin osittain kulkee tähteä ympäröivällä elinkelpoisella alueella. Vastaavia kohteita voi olla myös monia muita ja Keplerin avaruusteleskooppi on parhaillaan etsimässä elämää K-tyypin tähdiltä. Kepler-62 on yksi esimerkki teleskoopin löytämistä elinkelpoisella vyöhykkeellä kiertävistä planeetoista.
Curling nuorten talviolympialaisissa 2016
Curling nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä kaksi kilpailutapahtumaa: sekajoukkuekilpailun ja sekaparikilpailun. Sekajoukkuekilpailussa joukkue koostuu kahdesta pojasta ja kahdesta tytöstä, jotka edustavat samaa maata. Sekaparikilpailussa on yksi poika ja tyttö, jotka edustavat eri maita. Parit päättää kilpailutoimikunta, kun sekajoukkuekilpailu on saatu pelattua.
Amunet
Amunet tai Amaunet (muinaisegyptin ""Kätketty (nainen)"") oli muinaisessa Egyptissä palvottu jumalatar. Joidenkin egyptiläisten myyttien mukaan Amunet oli Horuksen ja Hathorin tytär. Amunet oli Amon-jumalan naispuolinen vastine ja kuului Hermopoliksen ogdoadiin, jumalkahdeksikkoon, jonka uskottiin hallineen maailmaa ennen luomista. 12. dynastian aikaan mennessä Mut oli syrjäyttänyt Amunetin Amon-jumalan puolisona.
Jeongseon Alpine Centre
Jeongseon Alpine Centre on laskettelukeskus Jeongseonin kuntaosassa Bukpyeongissa, Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Jeongseon Alpine Centre toimi vuoden 2018 Pyeongchangin talviolympialaisten alppihiihdon vauhtilajien ja alppiyhdistetyn kilpailupaikkana. Katsajakapasiteetti olympialaisissa oli 6 500, niistä istumapaikkoja oli 3 600 ja seisomapaikkoja 2 900.
Jeongseon Alpine Centreä aloitettiin rakentamaan maaliskuussa 2014 ja se valmistui lopullisesti joulukuussa 2017. Jeongseon Alpine Centren virallisia avajaisia vietetiin 22. tammikuuta 2016. Ensimmäiset maailmancupin kilpailut järjestettiin siellä 3.–7. helmikuuta 2016, lajeina miesten vauhtilajit. Naisten vauhtilajien esiolympialaiset järjestettiin maaliskuussa 2017.
Jeongseon Alpine Centressä on neljä laskettelurinnettä ja hiihtohisseinä toimivat yksi gondolihissi ja kolme tuolihissiä. Laskettelurinteistä FIS:n sertifioimia ovat miesten ja naisten vauhtilajirinne Jeongseon Downhill sekä alppiyhdistetyn pujottelurinne Jeongseon Slalom.
The Late Show with Stephen Colbert
The Late Show with Stephen Colbert on yhdysvaltalainen myöhäisillan keskusteluohjelma, jota isännöi Stephen Colbert. Ohjelmaa esitetään arki-iltaisin amerikkalaisella CBS-televisiokanavalla, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin 8. syyskuuta 2015. Ohjelma on jatkoa samalla kanavalla esitetylle "Late Show with David Letterman" -ohjelmalle (1993–2015).
Suomessa sarjan esitys aloitettiin MTV Maxilla 1. helmikuuta 2016. Sub esittää jaksot uusintana päivää myöhemmin. Jaksot esitetään Suomessa noin viikkoa myöhemmin niiden ensiesityksestä Yhdysvalloissa.
Nivusjärvi
Nivusjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkoskella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Nivusjärvi on pienen Nivusjärven valuma-alueen keskusjärvi.
Järven pituus on 1,6 kilometriä, leveys 750 metriä ja sen pinta-ala on 67 hehtaaria. Se sijaitsee Kuivasjärven lounaispuolella Nivuksenevan ja Isonevan välissä. Järven pohjoispuolella sijaitsee Nivuksenevan keidassuo, jonka kermit ovat järven rannan suuntaisia. Vain osa ympäristön soista on ojitteuna. Isonevalla on laaja turvetuotantoalue, joka ulottuu 200 metrin päähän järven etelärannasta. Järveen laskee kymmenisen ojaa ja yksi suo-ojista on samalla Hautalammen laskuoja. Hautalammen eteläpuolella sijaitsee toinen turvetuotantoalue. Järven oma laskuoja lähteen järven itärannalta ja kulkee pääosin kaivettuna 3,5 kilometriä pitkänä uomana, joka laskee Kuivasjärveen puoli kilometriä pohjoiseen Karilahdesta. Rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä. Rannat ovat suomaata lukuun ottamatta neljää pientä metsäistä kohtaa. Näinin kohtiin on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet pohjoisesta Pihlajankylältä.
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa Nivusjärven ympäröimät suot olivat täysin ojittamattomia. Järven lasku-uoma kulki luontaisena mutkaisena suo-ojana Kuivasjärveen. Lähellä sijaitsevat Hautalampi ja Lehtolampi olivat ojattomia pikkulampia suolla. Nivuksennevan itälaitaa tuli järven pohjoispäähän kävelypolku.
Hautalampi (Parkano)
Hautalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkoskella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Hautalampi on osa Nivusjärven valuma-aluetta.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee Nivusjärven länsipuolella ojitetulla suoalueella. Suo kasvaa harvakseltaan puita, mutta itärannassa on avosuota. Lampeen laskee pari metsä- ja suo-ojaa, joista yksi tuo vettä eteläpuolella sijaitsevalta turvetuotantoalueelta. Lammen oma laskuoja muodostuu siihen kaivetuista suo-ojista, jotka laskevat Nivusjärveen. Nivusjärvi laskee edelleen Kuivasjärveen. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannat ovat autiot eikä lammelle johda teitä. Lähin tie kulkee Nivuksenaholla ja seuraa Nivusjärveäkin varsin kaukana.
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lampi sijaitsee Nivusjärven ja Lehtolammen kanssa ojittamattoman suon keskellä. Lammella ei tuoloin ollut laskuojaa edes luontaisesti.
Esko Vaartela
Esko Kalervo Vaartela (vuoteen 1935 "Vilkman"; 3. maaliskuuta 1927 Helsinki – 26. toukokuuta 1983 Sofia, Bulgaria) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli Itä-Berliinissä pääkonsuli ja kaupallisen edustuston päällikkö 1969–1973 ja suurlähettiläs 1973–1974, ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1974–1979 ja suurlähettiläs Sofiassa 1979–1983.
Vaartela aloitti uransa tilastollisen päätoimiston toimistosihteerinä 1950–1951 ja oli sen jälkeen pääesikunnan ulkomaanosaston toimistosihteeri 1952–1954, ulkoasiainministeriön avustaja 1954–1956, lähetystöavustaja Pariisissa 1956–1958, 2. luokan lähetystösihteeri Bernissä 1958–1960, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri 1960–1962, 1. luokan lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1962–1964 ja ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1965–1969.
Murhatut veljet
Murhatut veljet – Walter, William ja Ivar Thomén elämä ja kuolema on historiantutkija Marko Paavilaisen kirjoittama kirja vuodelta 2016, jonka on kustantanut Siltala. Teos käsittelee sisällissodan aikaisia tapahtumia Vihdin Nummelassa. Aivan sodan ensi päivinä, 1. helmikuuta 1918, kahdessa eri tilanteessa surmattiin yhteensä 17 läpikulkumatkalla ollut valkoista. Heidän joukossaan oli kolme Thomén veljestä, arkkitehti Valter, Thomesto-yhtiön perustaja William ja arkkitehti Ivar Thomé.
Paavilainen lähti tutkimustyöhön aluksi harrastuspohjalta. Mielenkiinto syttyi hänen lapsuutensa kesäpaikan Medvastön kautta. Hän teki elämäkertaa Mylle Jouhkista, ja siinä yhteydessä selvisi, että tämä oli omistanut William Thomén aikanaan rakennuttaman Medvastön kartanon. Kartano liittyy Thomén veljesten elämän viimeisiin vaiheisiin. Paavilaisen harrastuksesta lähtenyt kotiseutututkimus laajeni lopulta täysipäiväiseksi tutkimukseksi ja kirjaksi, joka kertoo "Thomén veljesten tapauksen valossa vallankumouksen nostattamasta punaisesta terrorista ja sitä seuranneesta valkoisesta kostosta Uudellamaalla", kuten Paavilainen saatesanoissa kirjoittaa.
Murhat pani toimeen hyvinkääläisen Lauri Karan johtama punakaartilaisten lentävä osasto. Nummelan työväenyhdistys Elo oli jo edellisenä syksynä paheksunut lentävien toimintaa, ja kun sellainen ryhmä saapui Nummelaan, paikalliset eivät kyenneet estämään sen aikeita. Thomén veljesten kohtalo sai runsaasti huomiota aikalaislehdistössä, ja siihen reagoitiin Ruotsistakin ja suunniteltiin jopa apujoukkojen lähettämistä valkoisille, mikä kuitenkaan ei toteutunut.
Etsiessään lähteitä Paavilainen sai huoamata, että veljesten henkilöhistorian tutkiminen oli poikkeuksellisen hankala, sillä heiltä ei jäänyt arkistoa. Hän kokosi kuvauksen heistä monista lähteistä, ystävien arkistoista, viranomaisarkistoista, lehtikirjoituksista, muistelmista, muistokirjoituksista ja niin edelleen. Veljesten suvun keskuudessa heidän muistoaan ei vaalittu, ja lesket avioituivat nopeasti uudelleen. Kaiken kaikkiaan heidän kohtalostaan ei juuri puhuttu myöhemmin, ja heidän muistonsa painui unohduksiin.
Pohtiessaan tapahtumien syitä ja taustoja Paavilainen kirjoittaa: ”Tämä on myös varoittava esimerkki siitä, mitä voi tapahtua, kun nuoret miehet lähtevät tunnusten kanssa ylläpitämään yleistä järjestystä.”
Tuomo Lappalaisen (Suomen Kuvalehti) mukaan Paavilainen on parhaimmillaan punaisten jännitteitä kuvatessaan: maltillinen Edvard Helle yritti turhaan estää pidätettyjä joutumasta Lauri Karan lentävän joukon käsiin. Hän toteaa myös, että vuoden 1918 on ollut kertomatta kiinnostavia yksityiskohtia, ja Paavilaisen kirja täydentää uudemman tutkimuksen vuoden 1918 tapahtumista antamaa kuvaa.
Curling nuorten talviolympialaisissa 2016 − sekajoukkuekilpailu
Curling nuorten talviolympialaisissa 2016 − sekajoukkuekilpailu sisältää kaksi lohkoa ja yhteensä 16 joukkuetta.
Mikäli pudotuspelipaikasta taistelevat joukkueet ovat tasatilanteessa, pelataan uusintaottelu. Muut sijat ratkaistaan tasatilanteessa keskinäisen ottelun tuloksella ja sen jälkeen "Draw Shot Challengen" (DSC) mukaan.
1. kierros
2. kierros
3. kierros
4. kierros
5. kierros
6. kierros
7. kierros
Mikäli pudotuspelipaikasta taistelevat joukkueet ovat tasatilanteessa, pelataan uusintaottelu. Muut sijat ratkaistaan tasatilanteessa keskinäisen ottelun tuloksella ja sen jälkeen "Draw Shot Challengen" (DSC) mukaan.
1. kierros
2. kierros
3. kierros
4. kierros
5. kierros
6. kierros
7. kierros
Joachim Tielke
Joachim Tielke tai Tielcke (14. lokakuuta 1641 Königsberg – 19. syyskuuta 1719 Hampuri) oli saksalainen soitinrakentaja, jonka erityisalana olivat jousi- ja näppäilysoittimet. Tielken nimi liitetään erityisesti sisterin paikalliseen erityismuotoon, (hampurin)kellositraan, jota pidetään hänen viimeistään vuonna 1669 suunnittelemanaan. Niin kellositroille kuin muillekin Tielken soittimille on ominaista musiikillisesti korkean laadun lisäksi monessa tapauksessa poikkeuksellisen runsas, jopa loisteliaaksi luonnehdittava koristelu, jonka materiaaleina on käytetty eri puulajien lisäksi ainakin helmiäistä, kilpikonnankuorta, korukiviä ja norsunluuta.
Tielken rakentamista soittimista on säilynyt yli sata, joista merkittävä osa on esillä eri maiden soitin- ja taidemuseoiden kokoelmissa; Friedemann Hellwigin ja Barbara Hellwigin laatima kattava, värikuvitettu luettelo soittimet yksilöivine TieWV-numeroineen on julkaistu vuonna 2011.
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2016
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä neljä kilpailutapahtumaa: poikien ja tyttöjen turnauksen sekä taitokilpailun.
Turnaukseen osallistuu sekä viisi poikien että tyttöjen joukkuetta. Jokaisessa joukkueessa on 17 pelaajaa. Isäntämaa Norja sai joukkueen molempiin turnauksin. Loput kahdeksan joukkuetta valittiin alle 18-vuotiaiden maailmanrankingin perusteella vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuiden jälkeen.
Norja sai lähettää yksilötaitokilpailuun kaksi edustajaa, yksi molempiin kilpailuihin. Loput osallistujat päätettiin vuoden 2015 jääkiekon kehitysleirin Global Skills Challenge -kisassa Vierumäellä.
Pojat:
Tytöt: (isäntämaa)
Kim (sukunimi)
Kim (, voidaan translitteroida latinalaisille aakkosille myös muodossa Gim) on korealainen sukunimi. Se tarkoittaa korean kielessä kultaa. Nimen alkuperäinen kirjoitusasu hanjamerkeillä on 金. Tällä tavoin kirjoitettu sukunimi on käytössä myös muualla Aasiassa, missä se luetaan mandariinikiinaksi Jin.
Kim on korealaisista sukunimistä selvästi yleisin ja Etelä-Koreassa sukunimenä noin 20 prosentilla kansalaisista. Nimen yleisyys johtuu Korean historiasta. Kim oli Sillan kuningaskunnan (57 eaa. – 935 jaa.) hallitsijasuku 700 vuoden ajan. Kun tavalliset korealaiset alkoivat ottaa itselleen sukunimiä myöhäisen Joseon-dynastian aikana (1392–1910), ja etenkin luokkajärjestelmän lakkautuksen jälkeen vuodesta 1894 alkaen, moni korealainen valitsi sukunimekseen jonkin merkittävän klaanin kuten Kimin nimen. Kim-klaaneja on Koreassa nykyisin noin 300, mukaan lukien Gimhaesta, alkuperäisen Kimin klaanin perustajan Kim Su-Ron kotikaupungista kotoisin oleva klaani.
Max Slevogt
Max Slevogt (1868–1932) oli saksalainen baijerilaissyntyinen taidemaalari ja graafikko. Hän teki metsästyskuvia, historiallisia kohtauksia, asetelmia ja muotokuvia. Lisäksi hän oli maineikas kirjankuvittaja, kuvitti kirjallisuuden klassikkojen, mm. Goethen teoksia. Slevogtin varhaiset teokset edustavat yleensä dramatisoivaa realismia, naturalismia, mutta vuoden 1900 tienoilla hän alkoi tehdä värikkäitä, elastisia teoksia, joista ilmentyy paljon kertojaniloa, vapautuneisuutta ja etenkin loistava valonkuvaus, joka näkyy varsinkin hänen Egyptissä vuonna 1914 tekemissään töissä. Hän kuului maansa merkittävimpiin impressionisteihin, joskin hänen taiteessaan näkyy jo ekspressionismin vaikutusta.
Tuomas Muraja
Tuomas Muraja (ent. Kainulainen) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Muraja valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1992 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1999. Hän oli Länsi-Suomen toimittaja vuonna 1999, Ranskan Helsingin-suurlähetystön kääntäjä ja tiedottaja 1999–2000 ja Turun Sanomien ulkomaantoimittaja vuosina 2002–2006. Muraja oli Turun Sanomien, Kalevan ja Etelä-Suomen Sanomien EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuosina 2007–2011. Hän oli Turun Sanomien ulkomaantoimituksen vastaava 2011–2013.
Muraja palveli tiedotusupseerina Suomen KFOR-pataljoonassa Kosovossa vuosina 2000–2001 ja ISAF-joukoissa Afganistanin Maimanassa 2006–2007. Muraja on kirjoittanut sotilaskokemuksistaan kirjan "Sotilaana Afganistanissa" (Tammi, 2014).
Muraja oli yksi viidestä työryhmän jäsenestä tietojentarkistuspalvelu Faktabaarissa, jolle myönnettiin Bonnierin journalistipalkinto Vuoden journalistisena tekona 2014.
Victory (1569)
Victory oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1560 ostettu 57-tykkinen kaljuuna.
Laivasto lunasti 14. maaliskuuta 1560 Anthony Hickmanilta ja Edward Castlynilta kauppa-alus "Great Christopherin". Alus nimettiin marraskuussa "Victoryksi", ja se rakennettiin uudelleen vuonna 1586.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1588 kontra-amiraali Sir John Hawkinsin lippulaivana, jonka alaisuudessa se osallistui Espanjan voittamattoman armadan tuhoamiseen. Alus määrättiin huhtikuussa 1600 ankkuroitumaan Gravesendin ja Tilburyn linnoitusten väliin vartiolaivaksi. Alus siirrettiin Chathamista Woolwichiin vuonna 1606 uudelleen rakennettavaksi, mutta se purettiin vasta vuonna 1608.
Merhonour
Merhonour oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1590 vesillelaskettu 39-tykkinen kaljuuna. Se oli ainoa näin nimetty alus.
Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1590. Aluksen aseistuksena oli neljä puolikanuunaa, viisitoista kulveriinia, kuusitoista puolikulveriinia ja neljä putkea.
Alus otettiin palvelukseen 1596 päällikkönään lordi Thomas Howard, jonka alaisuudessa se osallistui Cadiziin tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1597 päällikkönään Sir Robert Mansellin alus oli Essexin jaarlin amiraali Robert Devereux'n lippulaivana Azoreille tehdyssä hyökkäyksessä. Aluksen päällikkönä oli 1599 Sir Henry Palmer. Sir William Monson oli aluksen päällikkönä 1603 Kanaalissa. Alus siirrettiin 10. tammikuuta 1612 Woolwichin telakalle uudelleen rakennettavaksi.
Aluksen uudelleen rakentamisesta annettiin määräys joulukuussa 1611 ja alus telakoitiin 10. tammikuuta 1612 Woolwichissa, jossa rakennustöistä vastasi Phineas Pett. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1615. Aluksen uppouma kasvoi 709-946 tonniin ja sen kölin pituus :n, leveys :n ja syväys :n. Miehistötarve pysyi samana, mutta aseistus vahveni 40 tykkiin. Alemmalla tykkikannella oli kaksi kanuunaa, kuusi puolikanuunaa ja kaksitoista kulveriinia. Keskikannella oli kaksitoista kulveriinia ja yläkannella kahdeksan putkea ja neljä pienempää ampuma-asetta.
Alus lähti huhtikuussa 1615 Chathamiin, missä se makasi ankkurissa vuoteen 1634. Se otettiin palvelukseen 1635 Lindseyn jaarlin Robert Bertien lippulaivana päällikkönään William Rainsborow. Myöhemmin aluksen päällikkönä oli Thomas Kettleby. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1636. Alus kirjattiin vanhentuneeksi 9. marraskuuta 1637 ja sen seurauksena annettiin 30. tammikuuta 1638 määräys aluksen siirtämisestä Chathamin telakalle, jossa piti tarkemmin tutkia mahdollisuutta aluksen uudelleen rakentamista. Alus kuitenkin makasi ankkurissa Chathamissa, kunnes se myytiin 1. kesäkuuta 1649 annetun määräyksen mukaisesti vuonna 1650.
Edon Maxhuni
Edon Maxhuni (s. 21. maaliskuuta 1998) on suomalainen koripalloilija, joka on kaudesta 2017–2018 pelannut Yhdysvalloissa NCAA:ssa Long Beach State 49ersin joukkueessa. Suomessa hän pelasi I-divisioonassa pelaavassa Mäkelänrinteen lukion erikoisjoukkuessa HBA-Märskyssä. Pelipaikaltaan 186 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Maxhuni on pelintekijä.
Maxhunin kasvattajaseura on Hyvinkään Ponteva. Hän debytoi HBA-Märskyn paidassa I-divisioonassa kaudella 2014–2015. Maxhuni on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden koripallomaajoukkueessa. Helmikuussa 2016 hänet kutsuttiin Yhdysvaltoihin 39 muun koripallolupauksen kanssa Basketball Without Borders -leirille.
Maxhunin Kosovosta Suomeen muuttanut Besim-isä toimii Hyvinkään Pontevan miesten joukkueen valmentajana.
Volkswagen Polo III
Volkswagen Polo III (Typ 6N) on Volkswagenin Polo-mallin kolmas sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1994–2001. Kolmas sukupolvi oli ensimmäinen Polo, jonka sai kolmiovisten ohella myös viisiovisena korimallina.
Kolmannen sukupolven Volkswagen Polo tuli markkinoille vuonna 1994. Auto oli kokonaan uudistettu malli, mutta moottorit olivat peräisin edeltäneestä sukupolvesta. Polo perustui Golfin lyhennetylle alustalle, kuten myös sisarmallinsa SEAT Ibiza. Useat osat olivat vaihtokelpoisia näiden mallien kesken, mutta yksikään ulkopuolen koripaneeli ei ollut Polossa sama kuin Ibizassa. Mallit kuitenkin jakoivat keskenään kojelaudan.
Uudesta Polosta pyrittiin tekemään edeltäjäänsä mukavampi, käytännöllisempi ja turvallisempi auto. Se olikin aikansa suunnannäyttäjä ja toi pienten autojen luokkaan aiemmin vain suuremmissa malleissa nähtyjä varusteita ja teknisiä ratkaisuja. Uusia turvallisuusvarusteita olivat ovien sivutörmäyspalkit, turvavöiden esikiristimet sekä lisävarusteiset kuljettajan ja etumatkustajan turvatyynyt. Turvallisuudessa Polo olikin luokkansa kärkitasolla, mistä osoituksena oli kolmen tähden tulos vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestissä. Yhtä hyvään tulokseen samassa kokoluokassa ylsi ainoastaan Ford Fiesta.
Vuonna 1995 esiteltiin uusina korimalleina neliovinen sedan (Classic) ja viisiovinen farmari (Variant). Nämä olivat uudelleennimettyjä SEAT Córdobia eli Ibizan sedan- ja farmarimalleja, joten koripaneelitkin poikkesivat hatchback-Poloista. Ne myös valmistettiin SEATin tuotantolinjalla Espanjassa. Sedania myytiin Meksikossa nimellä Volkswagen Derby vuoteen 2008 saakka.
Polo koki loppuvuonna 1999 kasvojenkohotuksen, jossa Volkswagenin mukaan uusittiin 70 prosenttia auton komponenteista. Ajovaloumpiot ja puskurit olivat uudenmalliset ja sisusta uudistettiin täydellisesti. Sedan ja farmari saivat hatchbackien tavoin uuden sisustan, mutta eivät täydellistä ulkopuolista uudistumista.
Uudistettu Polo ylsi neljään tähteen Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 2000.
Vuonna 2000 markkinoille tuli urheilullinen Polo GTI, jossa oli 1,6 litran 16-venttiilinen (125 hv) bensiinimoottori muuttuvalla venttiilien ajoituksella. GTI erosi perusmalleista erilaisilla puskureillaan, hunajakennosäleiköllään, sivuhelmoillaan ja 15 tuuman BBS-kevytmetallivanteilla. Vakiovarusteina oli muun muassa automaatti-ilmastointi, xenon-ajovalot, kuuden levyn CD-vaihtaja sekä nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi. Esittelyajankohtanaan GTI oli tehokkain koskaan valmistettu Polo.
Volkswagen Polo IV
Volkswagen Polo IV (Typ 9N) on Volkswagenin Polo-mallin neljäs sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2001–2009.
Neljännen sukupolven Polo esiteltiin syksyllä 2001 ja se saatiin markkinoille seuraavan vuoden alussa. Sama pohjalevy oli käytössä Volkswagen-konsernin kahdessa muussa pikkuautossa, SEAT Ibizassa ja Škoda Fabiassa. Edeltäjäänsä verrattuna neljäs Polo oli huomattavasti pyöreämpi muodoiltaan, ja persoonallinen piirre oli pyöreät ajovaloumpiot. Samankaltaista muotoilukieltä oli käytetty muutamia vuosia aikaisemmin pienemmässä Volkswagen Lupo -mallissa. Kooltaan Polo oli jo kasvanut ensimmäistä Golfia suuremmaksi. Classiciksi kutsuttua sedan-korimallia ei enää tuotu lainkaan Euroopan markkinoille, eikä farmaria koskaan esitelty.
Neljännen sukupolven Polosta esiteltiin myös Polo Fun -niminen crossover-malli, joka oli ulkonäöltään hieman maasturimaisempi muovilistoillaan ja korotetulla maavarallaan. Se oli kuitenkin aina etuvetoinen.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottoreita oli alun perin tarjolla kolme, jotka olivat 1,2 6V (54 hv), 1,2 12V (63 hv) ja 1,4 16V (74 hv). Myös dieseleitä oli kolme kappaletta: 1,4 TDI (74 hv), 1,9 SDI (63 hv) ja 1,9 TDI (100 hv).
Heti vuonna 2002 tuli uusi bensiinimoottori 1,4 FSI (85 hv) sekä 1,4 16V:n 100-hevosvoimainen versio. Seuraavana vuonna oli vuorossa 130 hevosvoiman 1,9 TDI, joka tuli pienempitehoisen rinnalle.
Keväällä 2005 Poloa uudistettiin kasvojenkohotuksen myötä. Näkyvimmät muutokset olivat Passatin tyyliset etuvalot, uudelleenmuotoillut puskurit ja suurempi etusäleikkö. Takavalot saivat myös kevyttä päivitystä. 1,9 SDI poistui mallivalikoimasta ja 1,4-litraisen TDI:n uudet tehovaihtoehdot olivat 69 ja 79 hevosvoimaa. Polo Fun -mallin tilalle tuli CrossPolo.
Saman vuoden syksyllä esiteltiin urheilullinen Polo GTI, jossa oli 150 hevosvoimaa tehoa tuottava 1,8-litrainen turbomoottorit. Ulkonäköön on haettu Golf GTI:stä tuttuja piirteitä, kuten keskeltä musta etusäleikkö, punainen säleikön kehys ja tummennetut ajovalot. GTI-mallista esiteltiin myös tehokkaampi GTI Cup Edition, jossa moottorin teho oli nostettu 180 hevosvoimaan.
Samoihin aikoihin Polo GTI:n esittelyn yhteydessä 1,4 FSI ja 1,4 16V (100 hv) korvattiin uudella 1,6-litraisella (104 hv) moottorilla. Uuden moottorin yhteyteen tuli saatavaksi kuusiportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Vuonna 2007 1,2-litraisten tehot nousivat 63 ja 69 hevosvoimaan ja 1,4 16V:n 74:stä 79 hevosvoimaan.
Eero Matero
Eero Heikki Olavi Matero (s. 14. tammikuuta 1946 Suomussalmi) on suomalainen eläkkeellä oleva päätoimittaja.
Matero pääsi ylioppilaaksi Suomussalmen lukiosta ja opiskeli yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana vuodesta 1968 "Salon Seudun Sanomissa" ja vuodesta 1970 "Kalevassa". Matero oli vuosina 1975–2009 toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja viimeksi vuosina 1988–2009 päätoimittajana Oulussa ilmestyvässä "Kansan Tahto" -lehdessä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2009.
Matero kertoo kirjassaan "Brežnevin opissa" opiskelustaan vuosina 1978–1979 Moskovan puoluekoulussa. Tämä koulu oli ulkomaalaisille kommunisteille tarkoitettu NKP:n sisäoppilaitos jossa opiskeli vuosittain noin 600 stipendiaattia eri puolilta maailmaa. Oppilaista noin parikymmentä tuli aina Suomesta ja Matero oli koulussa SKP:n enemmistön kiintiöllä. Opinto-ohjelmaan kuuluivat poliittiset aineet ja venäjän kieli. Koulussa oli myös ns. "konspiratiivinen kurssi", joka oli Materon mukaan lähinnä ajastaan jälkeen jäänyt "tietosuojakurssi".
Viiala (täsmennyssivu)
Viiala tai Wiiala tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Ideologinen vedenjakaja
Ideologinen vedenjakaja on politologiassa käytetty termi, joka viittaa koalitioiden muodostumiseen enemmistöäänestysmenettelyin päätöksiä tekevissä päätöksentekoelimissä. Ideologiset vedenjakajat ovat poliittiseen elämään erottamattomana osana kuuluvia erimielisyyksiä ja aattellisia sekä muita ristiriitaulottuvuuksia. Tämän vuoksi koalitioiden muodostajat ovat halukkaampia toimimaan yhdessä joidenkin tiettyjen muiden koalitionmuodostajien kanssa . Ideologinen vedenjaka ei viittaa mihinkään konkreettiseen olioon, vaan se on yhteiskuntatieteellinen abstrakti entiteetti.
Tony Laine
Tony Laine (s. 1971) on kangasalalainen kirjailija ja runoilija. Häneltä on julkaistu novellikokoelma ja kolme runokokoelmaa.
Laine voitti valtakunnallisen Runo-Kaarina –kilpailun vuonna 2009 flarf-henkisellä runokokoelmallaan. Voittajakokoelma "Mäyräkoirakulkuetta odotellessa" julkaistiin Kaarinan kaupungin kustantamana. "Vulgaari parveketervehdys", avantgardistinen toinen runokokoelma, ilmestyi ntamolta vuonna 2013. Laineen tähänastinen pääteos, novellikokoelma "Mustaa metallia ja muuta sirkutusta", ilmestyi Kirjokansi kustantamon kautta vuonna 2015. Hänen novelleissaan tunnusomaista on musta huumori, tragikomiikka ja absurdit kohtaamiset. Viimeisin teos, proosarunokokoelma "Samuuksiin samuuksiin", ilmestyi Kirjokansi kustantamon julkaisemana vuonna 2017.
Laine hyväksyttiin Suomen Kirjailijaliiton jäseneksi vuoden 2016 alussa. Pirkkalaiskirjailijoiden jäsen hän on ollut vuodesta 2013 lähtien.
Robert Smirke
Sir Robert Smirke (1780–1867) oli brittiläinen uusklassinen arkkitehti. Hänen päätyönsä on hänen vuosina 1923–1845 rakentamansa Lontoon British Museum, jota hänen veljensä Sydney Smirke 1855 täydensi. Siinä ilmenee Robert Smirkelle tyypillinen monumentaalinen klassismi. Sen lisäksi Robert Smirken töihin kuuluu klubitaloja, kirkkoja ja julkisia rakennuksia, muiden muassa New Post Office Lontoossa (1824–1829).
Seppä (kauppakeskus)
Seppä on kauppakeskus Seppälän alueella Jyväskylässä. Kauppakeskus avattiin syksyllä 2017 ja sen kerrospinta-ala on noin 24 000 m².
Keskuksen ankkurivuokralainen oli urheiluvälineketju XXL, jonka pinta-ala on 3 700 neliömetriä.
Kojetaulu
Kojetaulu eli kojelauta on moottoriajoneuvon ohjaamon osa, johon on sijoitettu mittareita ja hallintalaitteita.
Didrik Arup Seip
Didrik Arup Seip (31. elokuuta 1884 Hobøl – 3. toukokuuta 1963) oli norjalainen kielitieteilijä. Hän oli Oslon yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuosina 1916–1954 ja yliopiston rehtori vuosina 1937–1945.
Seip väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1916. Hän julkaisi merkittäviä norjan kielen historiaa koskevia tutkimuksia. Seipin kielitieteellisiä teoksia ovat muiden muassa "Norsk språkhistorie til omkring 1370" (1931, uusi painos 1955) ja "Omstridde spørsmål i norsk språkutvikling" (1952). Seip kannatti norjan kielimuotojen lähentämistä ja toimi vuonna 1952 perustetun Norjan kielilautakunnan puheenjohtajana.
Toisen maailmansodan aikana Sep kuului vastarintaliikkeen johtomiehiin. Syyskuussa 1941 Seip pidätettiin ja vietiin Grinin keskitysleirille. Hän oli siellä kevääseen 1942, jolloin hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Heinäkuussa 1942 hänet vapautettiin, mutta hän asui Saksassa vuoteen 1945. Seip julkaisi sodanaikaisista kokemuksistaan kirjan "Hjemme og i fiendeland 1940–1945" (1946).
Bror Bäckström
Bror Bäckström (s. 1939) on suomalainen parturimestari ja käsityöneuvos. Hän on tullut 1960-luvulta lähtien tunnetuksi julkisuuden henkilöiden, poliitikkojen ja taiteilijoiden parturina.
Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja hän oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström on julkaissut Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan "Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa" (Minerva 2011).
Bäckström on toiminut myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014. Nykyisin Bäckströmillä on parturiliike Uudenmaankadulla Helsingissä.
Andreas Osiander
Andreas Osiander (oik. Hosemann, 1498–1552) oli saksalainen teologi, vuosina 1522–1548 Nürnbergin kirkkoherra ja uskonpuhdistaja, vuodesta 1549 pappi ja professori Königsbergissä. Hän oli luterilaisuuden puolustaja ja edusti luterilaisuutta mm. Marburgin uskontokeskustelussa 1529 ja Ausburgin valtiopäivillä 1530, mutta hänen vanhurskauttamisoppinsa oli luterilaisuudesta poikkeava. Toisin kuin Melanchton, Osiander uskoi, että syntinen ihminen todella tehdään vanhurskaaksi sen sijaan, että syntinen vain julistettaisiin Jumalan edessä sellaiseksi Tämä tapahtuu Osianderin mukaan sen takia, että Kristus jumalallisen luontonsa puolesta asuu hänen sanaansa uskovassa ihmisessä ja siten vanhurskauttaminen on sama kuin uudestisyntyminen. Kun Osiander kertoi tästä käsityksestään Königsbergissä vuonna 1550, syntyi niin sanottu Osianderin riita. Melanchtonin kannattajat filippistit olivat kiistassa Osianderia vastassa. Osianderin kanta hylättiin virallisesti Sovinnon kirjassa 1580.
Emmuska Orczy
Emma ”Emmuska” Magdolna Rozália Mária Jozefa Borbála Orczy de Orci (23. syyskuuta 1865 Tarnaörs, Unkari – 12. marraskuuta 1947 Lontoo, Iso-Britannia) oli unkarilaissyntyinen brittiläinen kirjailija ja paronitar. Hän saavutti suosiota eloisilla ajanvieteromaaneilla. Orczyn tunnetuin teos on vuonna 1905 julkaistu historiallinen romaani "Punainen neilikka", jonka hän kirjoitti yhdessä miehensä kanssa. Se kertoo Sir Percy Blakeneyn seikkailuista Ranskan vallankumouksen aikana. "Punainen neilikka" tunnetaan sekä näytelmänä, romaanina että elokuvana. Samaa aihetta Orczy kuvasi monessa muussakin romaanissa. "Punaisen neilikan" lisäksi häneltä on suomennettu muita romaaneja ja salapoliisiromaaneja.
Ricardo Odnoposoff
Ricardo Odnoposoff, etunimi myös muodossa Riccardo (1914–2004) oli argentiinalainen viulutaiteilija ja Keski-Euroopassa arvostettu pedagogi. Hän oli Wienin filharmonikkojen konserttimestari ja sittemmin sai kansainvälistä mainetta. Hän oli professori Wienin musiikkiakatemiassa vuodesta 1956 ja Stuttgartin musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1964. Suomessa Odnoposoff esiintyi mm. Sibelius-viikon solistina.