hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tuuliranta
Tuuliranta on spin-off-sarja suomalaisesta saippuasarjasta "Salatut elämät". Syksyllä 2011 kuvattu sarja julkaistiin ainoastaan internetissä MTV3 Katsomo -palvelussa. Sarjaa esitettiin internetissä "Salattujen elämien" joulutauon aikana maanantaisin ja torstaisin vuodenvaihteessa 2011–2012.
Jaksot esitettiin Katsomossa uusintana 12. kesäkuuta – 12. heinäkuuta 2012 sekä 13. joulukuuta – 26. joulukuuta 2013. MTV3 esitti "Tuulirannan" televisiossa 2. syyskuuta 2012, jaksoista koottuna kokonaisuutena. Sarjan kaikki jaksot julkaistiin Katsomossa uudestaan 14. joulukuuta 2015.
Peppi Puolakka, Heidi Aaltonen, Jiri Viitamäki ja Joonatan Sievinen lähtevät viettämään viikonloppua netistä vuokraamalleen Tuuliranta-mökille. Peppi ja Heidi etsivät verkosta tietoa mökistä, jossa kuuleman mukaan kummittelee. He vastaanottavat viestin ”"Lähtekää heti pois Tuulirannasta kun vielä voitte!"”
Yöllä Heidi näkee painajaisia ja kuulee kolahduksia. Hän pyytää Joonatania menemään katsomaan mistä äänet tulevat. Joonatan huomaa unohtaneensa kameransa kuistille. Kamerasta löytyy video, jonka tuntematon henkilö on kuvannut muiden nukkuessa. Nähtyään videon Peppi ja Heidi pakkaavat tavaransa keskellä yötä. Jirin puhelin soi ja ilmoittaa soittajaksi Pepin, vaikka Peppi seisoo Jirin vieressä. Peppi tajuaa unohtaneensa puhelimensa kuistille. Kun Jiri soittaa puhelimeen, Pepin soittoääni kuuluu kuistilta. Nuoret tajuavat tunkeilijan olevan oven takana. Peppi ja Heidi haluaisivat pysyä hiljaa mökin sisällä, mutta Jiri ja Joonatan haluavat selvittää, kuka tunkeilija on. Jiri lähtee tarkistamaan tilannetta ja kohtaa tunkeilijan, joka paljastuu Janne Haukkalaksi. Jiri ja Joonatan olivat houkutelleet Jannen mökille pelottelemaan Peppiä ja Heidiä. Kun Jiri ja Joonatan paljastavat totuuden, naiset raivostuvat ja päättävät palata kaupunkiin.
Etsiessään päätietä Peppi ja Heidi eksyvät metsään. Heidän taakse ilmestyy tumma hahmo, joka ei ole Janne. Joonatan ja Jiri kuulevat laukauksen ja lähtevät etsimään naisia, mutta Jiri katoaa ja Joonatan palaa mökille. Joonatan kohtaa pelokkaan Heidin, joka kertoo tumman hahmon ampuneen heitä kohti. Joonatan ja Heidi löytävät metsästä Pepin verisen sadetakin. Tumma hahmo ilmestyy Heidin taakse, ja Joonatan lyö hahmoa lapiolla päähän ja käskee Heidin paeta. Joonatan juoksee toiseen suuntaan, mutta tumma hahmo kamppaa hänet ja lyö päähän. Kun Joonatan aamulla palaa tajuihinsa eikä löydä ystäviään, hän päättää palata Pihlajakadulle ja kertoo kaiken Lasselle ja Paulalle. Heidi soittaa ja kertoo muiden nuorten olevan sairaalassa. Jirin nilkka on nyrjähtänyt ja Peppi on jatkotutkimuksissa.
Tumma hahmo, joka ilmestyi Heidin taakse metsässä, olikin Peppi. Joonatan löi tietämättään Peppiä lapiolla. Hahmo, johon Peppi ja Heidi törmäsivät metsässä lähtiessään päätielle, oli Tuulirannan omistaja. Naiset päättivät kostaa Jirille ja Joonatanille näiden kepposen pyytämällä miestä ampumaan laukauksen. Peppi, Heidi ja Jiri kuitenkin kiistävät kaataneensa Joonatanin ja lyöneensä tältä tajun pois. Samalla salaperäinen hahmo kävelee Tuulirannan kuistilla ja katselee ikkunasta sisään. Onko paikka sittenkin kirottu?
Andrius Jurkūnas
Andrius Jurkūnas (s. 21. toukokuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Clemsonin yliopiston valmentaja näki Jurkūnasin pelaavan Euroopan junioriturnauksissa, jolloin yliopisto halusi saada hänet joukkueeseensa. Hän siirtyikin kouluun vuonna 1995, jolloin hänet oli listattu Yhdysvaltain 45 parhaan lukiopelaajan listaukseen. Jurkūnas joutui jättämään kauden 1997–1998 kokonaan väliin polvileikkauksen takia. Kausi 1999–2000 oli tilastollisesti hänen parhaansa yliopistossa, sillä hän teki 8,5 pisteen ja 5,1 levypallon ottelukohtaiset keskiarvot. Kaudeksi 2000–2001 Jurkūnas siirtyi Liettuaan, BC Žalgirisiin. Hän teki Euroliigassa 12,1 pistettä ottelua kohden. Jurkūnas aloitti myös seuraavan kauden joukkueessa, mutta sai potkut marraskuussa 2001. Joulukuussa hän siirtyi Polonia Varsovaan, jota hän edusti loppukauden.
Kaudeksi 2002–2003 Jurkūnas teki sopimuksen ALBA Berlinin kanssa, mutta sopimus purettiin hänen loukkaannuttua. Tammikuussa 2003 hän siirtyi Hapoel Jerusalemiin, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden 2003–2004 alussa Jurkūnas ei pelannut missään seurassa, mutta joulukuussa 2003 hän kävi Astoria Bydgoszczin testattavana ja pelasi loppukauden ajan seurassa.
Kauden 2004–2005 Jurkūnas aloitti Elitzur Ashkelonissa, mutta hänelle annettiin potkut jo syyskuussa 2004. Tammikuussa 2005 hän siirtyi itävaltalaiseen Dornbirno Lionsiin. Vuodet 2005–2009 Jurkūnas edusti unkarilaista Szolnokia. Parhaana kautenaan hän teki 9,1 pistettä ottelua kohden.
Jurkūnas edusti lukuisia Liettuan nuorisomaajoukkueita arvokisoissa. Ensimmäisen kerran hän pelasi Liettua maajoukkueessa vuonna 1996, jolloin maa voitti myös olympiapronssia Atlantan olympialaisissa. Hän edusti maataan myös EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 2001.
Muun muassa FIBA ja Sports-Reference.com eivät lue Jurkūnasia maan vuoden 1996 olympiamitalistiksi/-joukkueeseen.
Chris Connor
Chris Connor (alun perin "Mary Loutsenhizer"; 8. marraskuuta 1927 Kansas City, Missouri – 29. elokuuta 2009 Toms River, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli June Christyn, Helen O'Connellin ja Julie Londonin ohella yksi keskeisistä cool jazz -laulajista 1950-luvulla. Hän sai vaikutteita Anita O'Daylta.
Connor opiskeli varhain klarinettia ja lauloi Missourin yliopistolla pasunisti Bob Brookmeyerin johtamassa big bandissa. Hän lähti New Yorkiin vuonna 1947. Hän oli mukana Claude Thornhillin yhtyeessä 1950-luvun alkuvuosina, ja tämän jälkeen hän työskenteli Stan Kentonin kanssa. Yhteistyöstä syntyi hitti "All About Ronnie".
Connor teki debyyttinsä sooloartistina vuonna 1953; hän levytti kolme albumia Bethlehemille ennen kuin siirtyi vuonna 1955 Atlanticiin, jolle hän levytti vielä kaksitoista albumia. Hän oli suosionsa huipulla 1950-luvulla, jolta ovat peräisin esimerkiksi hänen versionsa Billy Strayhornin "Lush Lifesta" ja George Shearingin "Lullabe of Broadwaysta". Hänen albumiensa joukossa ovat "The Rich Sound of Chris Connor", "Lullabies of Birdland" ja "Chris Craft and Ballads of the Sad Cafe".
1960-luvun alussa Connor jätti Atlanticin ja teki sopimuksen FM Recordsin kanssa. Hänen managerinsa oli perustamassa kyseistä levy-yhtiötä, jonka toiminta kuitenkin lopetettiin, kun se oli ehtinyt julkaista vasta kaksi Connorin albumia. Samaan aikaan kun laulaja koki urallaan vastoinkäymisiä, hän kärsi pahenevasta alkoholiongelmasta, jonka hän kuitenkin lopulta voitti. Connorin levytysura elpyi 1970-luvulla, ja hän myös jatkoi kansainvälistä esiintymisuraansa vielä seuranneina vuosikymmeninä.
Connorin viimeinen albumi ilmestyi vuonna 2003. Laulaja kuoli syöpään 81-vuotiaana. Hänen pitkäaikainen managerinsa ja kumppaninsa oli Lori Muscarelle.
Peanuts Hucko
Michael Andrew "Peanuts" Hucko (7. huhtikuuta 1918 Syracuse – 19. kesäkuuta 2003 Fort Worth) oli big bandeissa soittanut klarinetisti ja saksofonisti. Hän työskenteli esimerkiksi Glenn Millerin, Louis Armstrongin ja luultavasti tunnetuimmin Lawrence Welkin kanssa. Hucko mukaili tyylillään Benny Goodmania, jonka kanssa hän myös toimi yhteistyössä. Hänen uransa jatkui 1930-luvulta vuonna 1999 tapahtuneeseen vetäytymiseen.
Hucko toimi sekä leaderina että sidemanina, mutta ensisijaisesti jälkimmäisenä. Hän oli myös studiomuusikko. Vuosina 1970–1972 hän esiintyi Welkin TV-show'ssa. Hän muutti 1970-luvulla vaimonsa, laulaja Louise Tobinin kanssa Denveriin, jossa hän omisti yökerhon ja kävi vakituisesti jokavuotisessa Colorado Jazz Partyssa, johon pääsi vain kutsusta. Myöhemmin pariskunta muutti Teksasiin, jossa George W. Bush omisti ensimmäisen vuosittaisen Texas Big Band Jazz Festivalin Huckolle tämän 80-vuotispäivän kunniaksi.
Hortência Marcari
Hortência Maria de Fátima Marcari (s. 23. syyskuuta 1959 Potirendaba São Paulo) on brasilialainen entinen koripalloilija. Marcaria pidettiin aktiiviurallaan yhtenä maailman parhaana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton ulkopuolisena koripalloilijana. Hänet tunnetaan paremmin pelkällä nimellä Hortência. Kotimaassaan hänet tunnetaan koripalloikonina. Hortênciaa pidettiin aktiiviuralla maailman parhaana naispuolisena takamiehenä.
Hortência nousi Brasilian maajoukkueen rinkiin jo 15-vuotiaana. Hän tuli pian tunnetuksi aktiivisesta pelitavastaan kentällä ja korintekemisestään. Hortêncian johdolla maajoukkue alkoi menestyä ja maa saavutti Pan-Amerikan kisoista pronssia, hopeaa ja kultaa vuosina 1983, 1985 ja 1991. Hän johdatti maansa MM-kultaan vuonna 1994. Hortência teki MM-kilpailuissa yli 27 pistettä ottelua kohden. Hän vetäytyi koripallosta pian MM-kilpailuiden jälkeen, mutta palasi vuoden 1996 olympialaisiin, joista maa voitti hopeaa.
Seurajoukkueissa Hortência edusti valtaosan urastaan brasilialaista Associação Prudentinaa. Lisäksi hän pelasi seurakoripalloa muun muassa Perussa, Singaporessa, Malesiassa, Bulgariassa ja Etelä-Koreassa. Pelaajauransa jälkeen hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 2005.
Kristina Juntunen
Kristina Birgitta Juntunen (s. 28. syyskuuta 1976 Jönköping, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä ja jazzlaulaja. Hän on valmistunut näyttelijäksi Drama Centre London teatterikoulusta Lontoossa vuonna 2003. Televisioyleisölle hän on tullut tutuksi muun muassa BBC:n televisiosarjassa 15 Storeys High.
Verhovažjen piiri
Verhovažjen piiri () on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 4 300 neliökilometriä. Asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2010).
Verhovažjen piiri rajoittuu pohjoisessa idässä Vologdan alueen Tarnogski Gorodokin, etelässä Totman ja Sjamžan ja idässä Vožegan piireihin sekä pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 85 % on metsää. Suurimmat joet ovat Vienanjoen vesistöön kuuluvat Vaga, Kuloi, Pežma, Kolenga ja Termenga. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja turve. Seudulla sijaitsee Verhovažjen maisemansuojelualue.
Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Klimušino, Kolenga (keskuspaikka Noginskaja), Lipetskoje (Leušinskaja), Morozovo, Naumiha, Nižni Kuloi (Urusovskaja), Oljušinskoje (Srednjaja), Šelota, Sibir (Jelisejevskaja), Termenga (Kukolovskaja), Tšusevitsy, Verhovskoje (Smetanino), Verhovažje. Hallinnollinen keskus on Verhovažjen kylä, josta on matkaa 226 kilometriä Vologdaan.
Seudun kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie. Tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan viljelyyn.
Piirissä on neljä perus- ja viisi keskikoulua. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu, kansanperinnekeskus, kirjastolaitos sekä kulttuuri- ja kerhotalot.
Verhovažje
Verhovažje () on kylä, maalaiskunta ja Verhovažjen piirin hallinnollinen keskus Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vagajoen rannalla 226 kilometriä Vologdasta koilliseen. Kylän kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2002).
Verhovažjen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1613. Sijaintinsa ansiosta siitä kehittyi huomattava kauppapaikka. Nykyään tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Kylässä on keskikoulu, taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, historiallinen museo ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat kauppiastalot.
Čaroban
Čaroban on serbialaisen Danica Radojčićin kappale, jonka hän esitti maansa edustuskappaleena vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale voitti 26. helmikuuta 2011 pidetyn Serbian euroviisukarsintafinaalin, ja se sai 14 900 ääntä (59,74 % annetuista).
Kappale kilpaili euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 67 pistettä, sijoittui kahdeksanneksi ja pääsi siten finaaliin. Finaalissa se sai 85 pistettä ja sijoittui neljänneksitoista.
Nikolai Djakonov
Nikolai Mihailovitš Djakonov (, 10. huhtikuuta 1911 Ust-Vym – 21. marraskuuta 1982 Syktyvkar) oli komilainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja.
Nikolai Djakonov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Leningradin teatterikoulusta vuonna 1936 ja työskenteli sen jälkeen Komin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Vuodesta 1945 lähtien hän toimi teatterin taiteellisena johtajana.
Djakonov kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä Sergei Jermolinin kanssa 1930-luvun lopussa. Hänet muistetaan parhaiten huvinäytelmästä "Svad’ba pridanöjön" (”Häät myötäjäisineen”, 1949). Anatoli Glebovin muokkaama venäjänkielinen versio "Svadba s pridanym" sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Näytelmää esitettiin eri kielillä 150 teatterissa Neuvostoliitossa sekä Tšekkoslovakiassa, Puolassa, Bulgariassa ja muualla Itä-Euroopassa. Sen pohjalta on tehty myös elokuva, jota on esitetty Suomessa nimellä "Lemmenkaruselli".
Djakonov liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1941. Vuonna 1945 hän sai Komin ASNT:n kansantaiteilijan ja vuonna 1951 Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen.
Catch .44
Catch .44 on Aaron Harveyn ohjaama yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Malin Åkerman, Deborah Ann Woll, Nikki Reed, Forest Whitaker, Brad Dourif, Michael Rosenbaum ja Shea Whigham.
Teresa Edwards
Teresa Edwards (s. 19. heinäkuuta 1964 Cairo, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja nykyinen Tulsa Shockin päävalmentaja. Hän on yksi maan menestyneimmistä naiskoripalloilijoista.
Edwards edusti maataan olympialaisissa viisi kertaa. Hän voitti olympiakultaa neljä kertaa ja yhden olympiahopean. Mitalimäärä on myös olympiahistorian suurin määrä koripallossa. Pan-Amerikan kisoista Edwards voitti kultaa vuonna 1987 ja pronssia vuonna 1991. Hän osallistui MM-kilpailuihin kolme kertaa ja saavutti kaksi maailmanmestaruutta.
Seurajoukkuetasolla Edwarsd pelasi muun muassa Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa. Hän voitti seurajoukkueissaan muun muassa Euroliiga-mestaruuden kaudella 2001–2002. Koripallouransa lopulla Edwards pelasi myös WNBA:ssa. Hänet varattiin vuoden 2003 varaustilaisuudessa ja hän pelasi kaudet 2003 sekä 2004 Minnesota Lynxissä.
Pelaajauransa jälkeen Edwards on toiminut valmennustehtävissä. Kaudella 2011 hän siirtyi Tulsa Shockin päävalmentajaksi.
Velikulta
Velikulta oli vuosina 1895–1917 ilmestynyt suomalainen poliittinen pilalehti, joka tuki nuorsuomalaisia.
"Velikullan" perusti A. B. Mäkelä nuorsuomalaisten omaksi pilalehdeksi joulukuussa 1895, kun "Matti Meikäläinen" oli päätynyt suomalaisen puolueen käsiin. Mäkelä siirtyi myöhemmin "Työmieheen" ja "Velikullan" uudeksi päätoimittajaksi tuli Emil Vainio. Lehti arvosteli alkuvuosinaan jyrkästi vanhoillista papistoa sekä varsinkin ruotsinmielisiä, mutta maltillistui kieliasiassa sortokauden alettua vuosisadan vaihteessa. "Velikulta" sai taloudellista tukea nuorsuomalaisten pää-äänenkannattajalta "Päivälehdeltä", sittemmin "Helsingin Sanomilta". Pilapiirrosten määrä lehdessä kasvoi vuodesta 1905 alkaen ja niitä tekivät useat tunnetut kuvittajat, kuten Alex Federley, Hjalmar Löfving, Jalmari Ruokokoski ja Aarno Karimo. Myös lehden avoin puoluepoliittisuus korostui tässä vaiheessa.
Vainion jälkeen päätoimittajina toimivat K. J. Mandelin, vuosina 1909–1915 Heikki Kokko ja lopuksi Ilmari Kivinen. Kaikki mainitut olivat myös "Helsingin Sanomien" toimittajia. Vastaavaksi päätoimittajaksi 1911 palannut Vainio tuomittiin vankeuteen majesteettirikoksesta lehden julkaistua alkuaan saksalaisessa "Simplicissimuksessa" ilmestyneen norjalaisen Olof Gullbranson pilapiirroksen, joka esitti Venäjän sortopolitiikkaa Suomessa. "Velikulta" joutui ensimmäisen maailmansodan aikana taloudellisiin vaikeuksiin ja se muutettiin aiempaa kevyemmäksi huumorilehdeksi. Vuoden 1917 lopulla se viimein yhdistettiin pääkilpailijaansa "Tuulispäähän". Ratkaisua helpotti samanaikainen porvarillisten puolueiden läheneminen.
Fyren
Fyren oli Suomessa vuosina 1898–1922 ilmestynyt ruotsinkielinen poliittinen pilalehti. Satiirinen Fyren tuki avoimesti Ruotsalaisen puolueen linjaa. Lehden nimi tarkoittaa suomeksi majakkaa.
Fyrenin perustamisesta päättivät kirjailijat Victor Petterson, Arthur Sjöblom ja Julius Hirn sekä taiteilijat Alex Federley ja Uno Zeipel F. J. Valbäckin ehdotuksesta. Ensimmäinen päätoimittaja oli kirjailija K. G. Blomqvist, mutta alkuvuosina suuresta osasta sisältöä vastasi Gustaf Mattsson, joka kirjoitti pakinoita Federleyn vastatessa pääasiallisesti pilapiirroksista. Ruotsalaista puoluetta tukenut lehti panosti varsinkin G. Z. Yrjö-Koskisen arvosteluun. Toinen pilkan kohde olivat sosialistit. Vuodesta 1901 alkaen Fyren ilmestyi viikoittain ja varsinkin alkuvuosinaan se oli iskevä ja humaani huumorilehti sekä taloudellisesti hyvin kannattava. Taso laski jonkin verran Hirnin ja Mattsonin lähdettyä lehdestä vuonna 1902. Bobrikovin kauden tiukka sensuuri teki lehden toimittamisesta vaikeaa, vaikka Fyren pyrki parhaansa mukaan kiertämään sensuurin rajoitukset vertauskuvallisen satiirin keinoin.
Fyrenin pääkuvittaja oli Alex Federley, mutta se toimi ponnahduslautana monelle muullekin suomenruotsalaiselle pilapiirtäjälle, kuten Uno Zeipelille ja Oscar Furuhjelmille. Eric Vasström sai päävastuun poliittisista pilapiirroksista 1910-luvulla. Muita lehteen piirtäneitä olivat F. G. Ålander, Edwin Lydén, Rafael Lindell, Carolus Lindberg ja Sigurd Wettenhovi-Aspa. Piirrosten ohella Fyrenin kuvitukseen kuuluivat Emil Cedercreutzin leikkaamat tunnettujen henkilöiden siluetit. Monet Fyrenin kuvittajat siirtyivät myöhemmin 1917 perustetun Kerberos-lehden toimituskuntaan.
Vuosina 1904–1922 Fyrenin päätoimittajana oli Rafael Lindqvist, jonka kaudella lehden linja muuttui kärkkäästi kaikkia tahoja pilkkaavaksi sekä samalla myös entistä jyrkemmin ja ahdaskatseisemmin ruotsinmieliseksi. Lehti toi esiin myös päätoimittajansa sangen oikeistolaiset, antidemokraattiset ja antisemitistiset näkemykset. Lehdessä kesällä 1913 julkaistu Eric Vasström pilapiirros "Ryska hovet i Paatio" toi sekä hänelle että Lindqvistille kolmen kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta, sillä sen katsottiin halventaneen keisariperheen jäsentä. Ensimmäisen maailmansodan aikana suurimmat päivälehdet kääntyivät Fyreniä vastaan, sillä sen linja alkoi oikestolaisuudessaan erottua jo ruotsinkielisestäkin lehdistöstä. Myöhemmin Vasström ja useat muut piirtäjät lähtivät lehdestä erimielisyyksien vuoksi. Lopulta Lindqvist riitaantui useimpien tahojen kanssa hyökkäävyytensä ja poliittisten mielipiteittensä vuoksi. Sisällissodan jälkeisinä vuosina hän esiintyi Fyrenissä jyrkästi Saksassa palvelleita jääkäreitä vastaan ja tsaarinupseerien puolesta, minkä myötä hän menetti pääosin oikeistonkin sympatiat. Taloudellisten ongelmien vuoksi Fyrenin ilmestyminen harveni vuodesta 1917 alkaen ja vuoden 1922 lopulla Lindqvist lakkautti sen kokonaan. Vuosina 1923–1939 hän julkaisi sen seuraajaksi tarkoitettua Blinkfyren-lehteä, joka tosin ilmestyi vain neljästi vuodessa.
Kiinteistökuningatar Kaisa
Kiinteistökuningatar Kaisa on Liv-kanavalla syksyllä 2011 esitetty suomalainen tositelevisiosarja, joka kertoo Kaisa Liskin työstä kiinteistönvälittäjänä. Sarjassa seurataan myös Suomen kovimmaksi kiinteistönvälittäjäksi itseään tituleeraavan Liskin yksityiselämää. Sarjan kertojana nähtiin Kaisan tytär Amanda Kallio.
Syksyllä 2012 sarja jatkui nimellä "Kaisa ja puoli valtakuntaa".
St. Mary (joki)
St. Mary on Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitseva 125 kilometriä pitkä joki, joka yhdistää Yläjärven ja Huronjärven toisiinsa. Joen keskivaiheilla on yli 6 metriä korkea koski sekä kaksi Sault Ste. Marie -nimistä kaupunkia, joista pohjoisempi sijaitsee Kanadan puolella ja eteläisempi Yhdysvaltojen puolella. Kaupunkien nimeen sisältyvä "sault" on vanha ranskan kielen sana, joka tarkoittaa koskea tai putousta.
Historiallisesti St. Mary oli tärkeä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoille – etenkin ojibwayt verkkokalastivat sen koskista paljon siikoja. Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena joella kävi ranskalainen tutkimusmatkailija Étienne Brûlé vuonna 1622. Samalla vuosisadalla joenrannalle rakennettiin jesuiittojen lähetysasema (1668) ja kaksi ranskalaisten omistamaa turkisten kauppapaikkaa (1689), mutta ne autioituivat 1600-luvun lopulla käytyjen irokeesisotien aikana. Vuonna 1798 North West Company rakensi St. Maryn koskien ohi ensimmäisen kanavan, mutta amerikkalaiset tuhosivat sen vuoden 1812 sodassa.
Myöhemmin St. Maryn joelle rakennettiin sulkujärjestelmä, josta on tullut eräs maailman vilkasliikenteisimmistä, vaikka joki on jäässä viisi kuukautta vuodessa. Sulkujärjestelmään kuuluu Yhdysvaltojen puolella neljä sulkua ja Kanadan puolella yksi pienempi sulku, joka on osa kulttuurihistoriallisesti merkittävää Sault Ste. Marien kanavaympäristöä. Joen yli on rakennettu myös silta, joka yhdistää Sault Ste. Marien kaksoiskaupungit toisiinsa. Vuonna 2000 Kanadan valtio myönsi joelle luonnonperintökohteen statuksen ("heritage river").
Meledan tauti
Meledan tauti on äärimmäisen harvinainen sairaus, jolle tyypillistä on hitaasti etenevä kuivien, paksujen iholäiskien kehittyminen sekä kämmeniin että jalkapohjiin (palmaroplantaarinen hyperkeratoosi). Iho saattaa näiltä kohdilta olla epätavallisesti punaista ja suomuista. Muita mahdollisia sairauteen liittyviä oireita ovat esimerkiksi kynsien poikkeavuudet ja liiallisen, pahanhajuisen hien erittyminen. Oireiden laajuudessa ja vakavuudessa voi olla vaihtelua.
Meledan tauti periytyy peittyvästi autosomissa. Prevalenssiksi väestötasolla on arvioitu 1/100 000. Sairaus kuvattiin ensimmäistä kertaa esiintyvänä Adrianmeren Meledalla, jossa se on ollut tavallista yleisempi. Analysoitaessa kahta suurta algerialaista sisäsiittoista sukua, joissa havaittiin kaikkiaan kymmenen sairastunutta, saatiin vahvoja viitteitä sairauden paikallistumisesta kromosomiin 8. Siellä se on kyetty yhdistämään SLURP1-geeniin.
Zvezda (täsmennyssivu)
Zvezda (, "tähti") voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Luettelo Soricomorpha-lahkon nisäkkäistä
Tämä on luettelo nisäkkäiden "Soricomorpha"-lahkon heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista ja lajeista. Lahkoon kuuluvat aiemmin hyönteissyöjiin luetut päästäiset, jättiläispäästäiset, kontiaiset ja almikit, joita on yhteensä 428 lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Yläkaarikäytävän luupuutos
Yläkaarikäytävän luupuutos (, SCDS) on korvan alueen harvinainen sairaus. Lloyd B. Minor määritteli 1998 tämän tasapaino- ja kuulo-oireita aiheuttavan sairauden Johns Hopkinsin yliopistossa, Baltimoressa.
Sairauden tautiluokitus ICD-10 1999 -järjestelmän mukaisesti on H83.2 "Sisäkorvan virhetoiminta"
Oireiden taustalla on sisäkorvassa sijaitsevan tasapainoelimen ylimmän kaarikäytävän kaaren peittävän luukudoksen ohentuma tai reikiintyminen. Ohentuman tai reikiintymisen aiheutumismekanismia ei vielä tunneta. Luukudoksen eroosio, kalloon kohdistuva trauma tai perinnölliset tekijät saattavat olla mahdollisia taustatekijöitä. Harvinaisissa muodoissa luukudosvaurio voi kohdistua myös etumaiseen (AC) tai taainmaiseen kaarikäytävään (PC).
Yläkaarikäytävän luupuutos voi vaikuttaa tasapaino- ja kuuloaistimukseen hyvin yksilöllisellä tavalla. Oireet voivat olla tois- tai molemminpuoleisia.
Oireita ovat:
Vallitsevan tutkimustiedon mukaan noin 2,5 % väestöstä kallon luuston paksuus kehittyy vain 60-70 % normaalista paksuudesta syntymää seuraavina kuukausina. Tämä perinnöllinen määräytyminen voi selittää miksi yläkaarikäytävän ja kallo-onteloa erottava tekmen levy, joka on normaalisti 0,8 mm paksu, onkin vain 0,5 mm, ja ehkä siksi herkempi reikiintymiselle päähän kohdistuvasta iskusta tai ikääntymiseen liittyvästä eroosiosta johtuen. Nämä selitysmallit ovat kuitenkin vielä todentamatta.
Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen julkistamien tilastojen perusteella (2007 - 2010) voidaan rajata H83 luokiteltujen ja leikkausta vaatineiden tapausten määräksi alle 3 kpl/v potilaiden ikäkeskiarvon ollessa 47 vuotta.
Sairauden harvinaisuuden sekä virhepäätelmiin herkästi johtavan oireilun vuoksi potilas on saattanut risteillä terveydenhuollon osa-alueita pitkään ennen lähetettä korvaspesialistille. Tarkka diagnoosi edellyttää mm tasapainoelinten toimivuuden tutkimista (VEMP , Valsalvan menetelmä) sekä riittävän tarkkaa (0,6 mm tai alle) resoluutioon pystyvällä kuvantamismenetelmää, yleensä tietokonetomografialla (TT). Tarkka diagnosointi on tärkeää turhan invaasion välttämiseksi.
Diagnoosin jälkeen voidaan korjausleikkaus suorittaa kahdella tavalla, joko kaarikäytävän tulppauksella tai tekmen levyyn aukkoja sulkemalla. Suomessa tulppausleikkauksia tekee lähinnä HYKS korva-, nenä- ja kurkkutautien klinikka. Potilas kotiutetaan toimenpiteen jälkeen yleensä vuorokaudessa.
Roger Gautier
Roger Gautier (11. heinäkuuta 1922 – 25. toukokuuta 2011 Nîmes) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Gautier saavutti perämiehettömässä nelosessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Loppukilpailussa Ranskan miehistö hävisi Jugoslavialle, mutta voitti isäntämaa Suomen miehistön.
Diasetyylidihydromorfiini
Diasetyylidihydromorfiini (dihydroheroiini, asetyylimorfinoli, paralaudin) on voimakas puolisynteettinen opiaatti, joka kehitettiin Saksassa 1929. Sitä käytetään harvoin joissain maissa kovan kivun hoitoon, kuten terminaalivaiheessa olevan syövän kivunhoitoon. Se on diasetyylimorfiinin (eli heroiinin) vahvempi muoto. Sen aikaansaama kivunlievitys on voimakkaampaa ja kestää kauemmin kuin heroiinin: noin 4–7 tuntia. Diasetyylidihydromorfiinissa 7,8-sidos on yksinkertainen, kun diasetyylimorfiinissa se on kaksoissidos.
Diasetyylidihydromorfiini metabolisoituu nopeasti plasman esteraasien vaikutuksesta dihydromorfiiniksi samaan tapaan kuin diasetyylimorfiini morfiiniksi.
Henri Chammartin
Henri Chammartin (30. heinäkuuta 1918 Chavannes – 30. toukokuuta 2011 Bern) oli sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiavoittaja.
Chammartin voitti yksilökilpailun olympiakultaa Tokiossa 1964. Lisäksi hän voitti Sveitsin joukkueessa joukkuekilpailussa neljä olympiamitalia vuosina 1952–1968 ja kaksi yksilökilpailun Euroopan mestaruutta.
Terminaalivaihe
Terminaalivaihe tarkoittaa kuolemaan johtavan sairauden viimeistä vaihetta, jolloin potilaan hyväksi ei enää voida tehdä muuta kuin lievittää hänen kipujaan. Terminaalivaiheeseen tulleet potilaat siirretään nykyään saattohoitoon.
Myös aineettoman asian, kuten projektin tai vastaavan, voidaan sanoa tulleen terminaalivaiheeseen eli lähelle loppuaan.
LTO Ultrium
LTO Ultrium eli Linear Tape-Open Ultrium on magneettinauhaan perustuva datan tallennusstandardien sarja, jonka käyttöön tarvitaan oikean tyyppinen LTO-nauha-asema ja yhteensopiva LTO-kasetti, jonka uusimman version, LTO-8, tallennuskapasitetti on 12 teratavua. LTO kasetin mitat ovat 102,0 x 105,4 x 21,5 mm ja nauhaa on joissain malleissa sisällä yli puoli kilometriä. Kasettiasema on kalliimpi kuin vastaava kovalevy, mutta kasetit halvempia, joten laajassa käytössä LTO voi tulla halvemmaksi.
LTO:ta käytetään ainakin varmuuskopioinnissa.
Eilert Määttä
Yngve Eilert "Garvis" Määttä (22. syyskuuta 1935 Vittanki, Kiiruna – 7. toukokuuta 2011 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Määttä saavutti Ruotsin joukkueessa olympiahopeaa Innsbruckissa 1964 ja viisi MM-mitalia, joista kaksi kultaista.
Taktinen roolipeli
Taktinen roolipeli tai strateginen roolipeli on yksi videopelien lajityypeistä. Se yhdistelee elementtejä perinteisistä tietokoneroolipeleistä ja strategiapeleistä. Japanissa, jossa genre on suositumpi kuin länsimaissa, se tunnetaan nimellä ”simulaatioroolipeli” (SRPG).
Länsimaissa verrattavia pelejä on julkaistu X-COM, Jagged Alliance ja Fallout-pelisarjoissa.
Lähtökohdat ovat samantapaiset kuin normaaleissa tietokoneroolipeleissä. Pelaajalla on yleensä käytössään ryhmä komennettavia hahmoja, kukin omine hahmoluokkineen ja erikoiskykyineen. Hahmojen vahvuus riippuu siitä, millaisilla aseilla ja panssareilla ne on varustettu, sekä niiden kokemustasosta. Itse taistelutilanne koostuu yleensä ruudukkoon jaetusta kartasta, joka kuvataan useimmiten isometrisestä kuvakulmasta. Pelaaja ja vihollinen siirtävät ja suorittavat toimintoja hahmoilla vuorotellen.
Varsinainen strateginen osuus syntyy siitä, miten hahmot sijoittuvat kartalla. Esimerkiksi vahvat mutta hitaat taistelijahahmot eivät yleensä pysty kulkemaan montaakaan ruutua yhdellä vuorolla. Taikurit ja jousiampujat voivat olla muuten fyysisesti heikkoja, mutta voivat saada etulyöntiaseman tekemällä pitkän matkan hyökkäyksiä useiden ruutujen päästä. Taktiset roolipelit sisältävät usein myös hyökkäyksiä, joilla on tietty vaikutusalue (). Tällaisella liikkeellä on vaikutus kaikkiin hahmoihin, jotka ovat sen kantaman alueella (esimerkiksi 3 × 3 ruudun hyökkäys voi parhaimmillaan iskeä 9 hahmoon kerralla). Huonosti asetellut hahmot voivat näin koitua ajattelemattoman pelaajan kohtaloksi.
Taktiset roolipelit ovat suuresti taisteluihin painottuva lajityyppi. Yksi huomattavimpia eroja perinteisiin tietokoneroolipeleihin onkin pelimaailman tutkimisen puute, sillä taisteluiden välillä panostetaan suurelta osin hahmojen esineiden, varusteiden ja kykyjen säätämiseen sekä uusien hahmojen värväämiseen. Taktiset roolipelit sisältävät vain harvoin moninpelin.
Kongenitaalinen analgesia
Kongenitaalinen analgesia eli "synnynnäinen kiputunnottomuus" (lyhenne "CIP", ""congenital insensitivity to pain"") on tila, jossa henkilö voi erottaa terävän ja tylpän kosketuksen tai kylmän ja kuuman, mutta äärimmäiset voimakkaat tuntoaistimukset eivät aiheuta kipua.
Galina Urbanovitš
Galina Napoleonovna Urbanovitš (, o.s. Helle, 5. lokakuuta 1917 Baku, Venäjä – 8. toukokuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Urbanovitš saavutti 34-vuotiaana Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 kultaa joukkuekilpailusta, hopeaa yhteisvoimistelusta ja erillisillä telineillä useita sijoituksia viiden parhaan joukkoon. Hänen parhaat voimisteluvuotensa ajoittuivat toisen maailmansodan aikaan ja 1940-luvulle, jolloin arvokilpailuja ei joko järjestetty tai neuvostoliittolaiset eivät osallistuneet niihin (Lontoo 1948). Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Urbanovitš voitti kymmeniä mitaleja, muun muassa seitsemän moniottelun mestaruutta.
DTM-kausi 2009
DTM-kausi 2009, oli DTM-sarjan kymmenes kausi. Sarjan alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Timo Scheider, toiseksi sijoittui brittiläinen Gary Paffett ja kolmanneksi brittiläinen Paul di Resta.
DTM-kausi 2010
DTM-kausi 2010 oli DTM-sarjan 11. kausi. Kausi alkoi 25. huhtikuuta Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi Kiinan Shanghai Street Circuitin radalle 28. marraskuuta.
Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Paul di Resta, toiseksi sijoittui brittiläinen Gary Paffett ja kolmanneksi kanadalainen Bruno Spengler.
DTM-kausi 2011
DTM-kausi 2011, oli DTM-sarjan kahdestoista kausi. Sarjan alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Martin Tomczyk, toiseksi sijoittui ruotsalainen Mattias Ekström ja kolmanneksi kanadalainen Bruno Spengler.
Sarjassa ajettiin samalla viimeistä kertaa näillä autoilla. Vuonna 2012 autot muuttuivat täysin ja samalla sarjaan paluun teki saksalainen autonvalmistaja BMW.
Tonokin oireyhtymä
Tonokin oireyhtymä on Tonokin ja muiden vuonna 1990 kuvaama oireisto. Vammautuneet olivat sisarukset, joilla havaittiin lyhytkasvuisuutta, brakydaktyliaa, kynsien dysplasiaa ja älyllistä kehitysvammaisuutta. Brakydaktyliaa pidettiin B-tyyppisenä.
Vuonna 1998 Sorge ja muut kuvasivat 13,5-vuotiaan pojan, jolla oli mikrokefalia, lyhyt koko, B-tyypin brakydaktylia, kynsien dysplasia, luuston poikkeavuuksia ja kehitysvamma. Henkilön äidillä oli peukalojen brakydaktylia ja samankaltainen ulkonäkö, mutta kehitysvammaisuutta tällä ei ilmennyt. Raportin yhteydessä Tonokin oireyhtymän esitettiin olevan erillinen häiriönsä, joka periytyisi vallitsevasti mahdollisesti autosomissa tai olisi X-linkittynyt.
Mongolianhevonen
Mongolianhevonen (, ”hevonen”) on Mongoliasta kotoisin oleva hevosrotu. Rodun on väitetty säilyneen pääosin ennallaan Tšingis-kaanin (k. 1227) ajoista asti. Perinteiseen tapaan paimentolaisina elävillä mongoleilla on yhä hallussaan yli kolme miljoonaa eläintä, mikä on enemmän kuin maan ihmispopulaatio. Pienestä koostaan huolimatta mongolianhevoset kuuluvat hevosiin, eivät poneihin.
Mongoliassa hevoset elävät ulkona ympäri vuoden (jopa 30 °C kesäisin aina −40 °C talvella) ja etsivät ruokansa itse. Tamman maidosta valmistetaan kansallisjuomaa airagia ja joitain eläimiä teurastetaan lihoiksi. Tämän lisäksi niitä käytetään työ- ja ratsastushevosina niin paimentolaisten päivittäisessä arjessa kuin hevoskilpailuissa.
Mongolianhevoset ovat tanakoita, ja niillä on suhteellisen lyhyet jalat ja iso pää. Ne muistuttavat paljon przewalskinhevosia. Harja ja häntä ovat pitkät, ja jouhia käytetään usein köysien punomiseen; häntäjouhia voi käyttää soittimen jousien rakentamisessa. Kaviot ovat hyvin kestävät, ja harvat hevosista on kengitetty.
Mongolianhevoset ovat taloudellisia, työläitä, jokseenkin ovelia ja varmakulkuisia vaikeassa maastossa. Useimpien annetaan vaellella vapaana, ja vain pieni määrä ratsastushevosia vangitaan ja pidetään kiinni. Kun eläin tottuu ratsastajaan, se on rauhallinen ja luotettava.
Mongolien käyttämä satula on hyvin pitkä, ja siinä on puinen kehys. Se sallii vain osittaisen liikkeenhallinnan. Useimmissa tilanteissa hevonen päättää kulkea omillaan, kun ratsastajalla on muuta tekemistä, esimerkiksi karjan paimentamista. Hyvin usein hevonen päättää laukata.
Kilpahevoset lapsi selässään voivat laukata yli 35 kilometriä kerralla. Ne opetetaan laukkaamaan vaikka hukkaisivat ratsastajansa. Tällaisissa tilanteissa ne täytyy pysäyttää maalivyöhykkeellä, jolla on apulaisia erityisesti tätä varten.
Hevosia vaalitaan paljon mongolikulttuurissa, erityisesti paimentolaisten keskuudessa, joille hevoset ovat hyvin tärkeitä päivittäisessä elämässä ja toimeentulossa. Hevoskilpailut ovat toiseksi suosituin tapahtuma Mongoliassa, perinteisen painin viedessä etusijan. Mongolianhevoset olivat avaintekijä keskiaikaisen Mongolivaltakunnan valtauksessa. On olemassa lauseenparsi, jonka mukaan ”Mongoli ilman hevosta on kuin lintu ilman siipiä.” Tšingis-kaani puolestaan on väittänyt, että ”Maailman valloittaminen ratsain on helppoa. Laskeutuminen satulasta ja hallitseminen, se on vaikeaa.”
Hevonen on perinteinen lahja poikalapsille näiden täyttäessä kolme vuotta. Monia hevosia omistavaa paimentolaista pidetään varakkaana, ja monien hyväkuntoisten hevosten omistamista kunniallisena. Mongolit eivät juuri koskaan tapa hevosia ravinnoksi, ellei ole aivan pakko eikä karjaa tai lampaita ole saatavilla. Kullakin mongolilla on yleisesti oma suosikkihevosensa, joka perheenjäsenellä omansa sukupuolesta riippumatta. Jotkut ansaitsevat hevosensa kovalla työllä.
Ndebelen kieli
Ndebelen kieli voi tarkoittaa:
Villit Ipanat
Villit Ipanat () on vuonna 2003 kuvattu animaatioelokuva. Se on ns. crossoveri-elokuva, jossa esiintyvät animaatiosarjojen "Ipanat" ja "Villit Marjaset" hahmot. Elokuvan ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Elizabeth Daily, Nancy Cartwright, Kath Soucie, Dionne Quan, Cheryl Chase, Tara Strong, Cree Summer ja Bruce Willis. Elokuvan on ohjannut Norton Virgien. Elokuva oli taloudellinen menestys.
Opel (täsmennyssivu)
Opel voi tarkoittaa seuraavia:
Saksan liigacup
Saksan liigacup () oli saksalainen cup-muotoinen jalkapallokilpailu. Kilpailu perustettiin 1997 ja se pelattiin viimeisen kerran 2007. Lisäksi cup pelattiin kerran kaudella 1972–1973. Vuonna 2008 kilpailu peruttiin EM-kisojen vuoksi ja sen jälkeen Saksan jalkapalloliitto päätti lakkauttaa turnauksen. Liigacupiin osallistui kuusi joukkuetta – Bundesliigan viisi parasta ja Saksan cupin voittaja. Liigacupin menestynein joukkue on Bayern München kuudella voitollaan.
Victor Ek
Victor Ek voi viitata seuraaviin:
Seliö Boats
Seliö Boats on Niilo Seliön vuonna 1997 perustama suomalainen venevalmistaja, jonka tehdas sijaitsee Lohjan Sammatissa. Yritys on Yamarin-veneiden sopimusvalmistaja. Seliö Boats toimi aiemmin Karjalohjalla, mutta tulipalon tuhottua tehtaan täysin vuonna 2005 yritys siirsi tuotannon kokonaisuudessaan Sammatin tehtaaseen. Yritys on parhaimmillaan työllistänyt 110 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtaja on Raimo Kielinen. Seliö Boats kuuluu TerraPatris konserniin.
Niilo Seliö on kilpaveneilijä Sami Seliön isä.
Joulukuussa 2011 tehtaalla sattui tulipalo, jossa tuotantotiloista vahingoittui kolmasosa. Palo sai alkunsa tiloista, joissa säilytettiin hartsia ja tehdään veneiden laminointia. Vahingot ovat noin 1,5 miljoonaa euroa. Tuhoutuneen tilalle rakennetaan uusi halli.
Victor Ek (kauppaneuvos)
Victor Reinhold Ek (21. lokakuuta 1858 Helsinki – 5. marraskuuta 1922 Helsinki) oli kauppaneuvos ja perustamansa huolintayritys Ab Victor Ek Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1885 kuolemaansa saakka.
Victor Ek kävi neljä luokkaa Helsingin ruotsalaista normaalilyseota (Svenska normallyceum) 1872–1875, jonka jälkeen työskenteli harjoittelijana liikealalla. Vuonna 1880 Ek suoritti tutkinnon Lyypekin kauppiasopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli eri yritysten palveluksessa Suomessa ja ulkomailla, kunnes perusti vuonna 1885 omaa nimeään kantavan huolinta- ja agentuuriyrityksen Ab Victor Ek Oy:n. Yrityksen toiminta jatkuu perheyrityksenä edelleen. Merenkulkuun liittyvän yritystoiminnan lisäksi Ek oli myös Mercator-lehden ja -kirjapainon hallinnossa sekä Dagens Tidning -lehden omistajana. Ek oli myös Brasilian ja Yhdysvaltain varakonsuli sekä muun muassa Suomen Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsen. Kauppaneuvoksen arvon Ek sai vuonna 1896. Nykyään Oy Victor Ek Ab on erikoistunut muuttopalveluihin ja erityisesti ulkomaan muuttoihin.
Victor Ek oli vuodesta 1890 naimisissa Tukholmassa syntyneen näyttelijä Anna Waldenströmin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä, Mary ja Gertrud. Maryn puoliso oli ministeri Hjalmar J. Procopé ja Gertrudin varatuomari Gustaf Cedercreutz.
Maallistuminen
Maallistuminen tai sekularisaatio on yhteiskunnan muuttumista siten, että uskonnolliset arvot ja instituutiot väistyvät ja ne korvautuvat ei-uskonnollisilla arvoilla ja maallisilla instituutioilla. Maallistumisen teesi viittaa käsitykseen, että yhteiskuntien kehittyessä – erityisesti modernisaation ja rationalisaation myötä – uskonto menettää auktoriteettinsa kaikissa yhteiskunnallisen elämän muodoissa ja hallinnossa.
Maallistumisen käsitteellä on monia merkityksiä, sekä teorian että historiallisen prosessin tasolla. Yhteiskuntateoreetikot kuten Karl Marx, Sigmund Freud, Max Weber ja Émile Durkheim olettivat, että yhteiskunnan modernisaatiota seuraisi uskonnollisuuden väheneminen. Tämän prosessin tutkiminen pyrkii määrittämään tavan (tai laajuuden) jolla uskonnolliset uskomukset, käytännöt ja instituutiot menettävät yhteiskunnallista merkitystään.
Beavis and Butt-Head Do America
Beavis and Butt-head Do America on vuonna 1996 kuvattu animaatioelokuva. Elokuvan ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Mike Judge, Demi Moore, Bruce Willis, Robert Stack, Cloris Leachman, Greg Kinnear, Richard Linklater, Earl Hofert, Tony Darling ja Eric Bogosian. Elokuvan on ohjannut Mike Judge. Elokuva oli taloudellinen menestys ja voitti BMI Film Music Awardin.
Hardi-luokka
Hardi-luokka oli Ranskan laivaston kahdentoista hävittäjän () alusluokka.
Suunnitelluista aluksista jäi tilaamatta "L'Eveille", "L'Alerte", "L'Inconstant" ja "L'Espiègle".
Urofasiaalinen oireyhtymä
Urofasiaalinen oireyhtymä (UFS) eli Ochoan oireyhtymä on harvinainen, autosomissa peittyvästi periytyvä sairaus, johon liittyy varhain alkava ja vakava virtsanerityksen häiriö. Sairauteen kuuluvia piirteitä ovat vaikeat epämuodostumat munuaisten alueella, poikkeava virtsarakko ja virtsanjohtimen sekä munuaisaltaan laajentumat.
Vesikoureteraalisen refluksin riski on oireyhtymässä korkea. Nouseva bakteeri-infektio aiheuttaa verenpaineen kohoamista ja munuaisten vajaatoimintaa. Neurogeeninen virtsarakko voi aiheuttaa vesimunuaisen. Urofasiaaliseen oireyhtymään liittyy monesti myös ummetusta tai ulosteinkontinenssia. Erikoiset kasvonpiirteet hymyiltäessä ovat oireyhtymälle luonteenomaisia; hymyily näyttää irvistämiseltä tai itkemiseltä.
Urofasiaalinen oireyhtymä liittyy HPSE2-geeniin kromosomissa 10.
Francis Braganza
Francis Leo Braganza (29. tammikuuta 1922 – 21. joulukuuta 2011) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 21. marraskuuta 1951 ja nimitettiin Barodan hiippakunnan piispaksi 27. huhtikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Ignatius Pimenta, jota avustivat Charles Gomes ja Gregory Karotemprel. Braganza jäi eläkkeelle 29. elokuuta 1997 ja kuoli 89-vuotiaana joulukuussa 2011.
Prêt-à-porter
"Prêt-à-Porter" voi tarkoittaa:
Anarkia = evoluutio
Anarkia = evoluutio: Usko, tiede ja Bad Religion () on vuonna 2010 ilmestynyt Greg Graffinin kirja. Teoksessa Graffin kuvaa musiikillisen uransa alkua ja oman luontoon perustuvan todellisuuskäsityksensä kehitystä.
Sirpa Ojala
Sirpa Ojala (s. 6. kesäkuuta 1963 Oulu) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Digitan toimitusjohtajana vuosina 2005–2014.
Cecil Healy
Cecil Patrick Healy (28. marraskuuta 1881 Darlinghurst, Uusi Etelä-Wales – 29. elokuuta 1918 Somme, Ranska) oli australialainen vapaauimari 1900- ja 1910-luvulla. Healy voitti hopeaa 100 m vapaauinnissa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän voitti myös kultaa 4 x 200 m vapaauintivietissä Australaasian joukkueessa. Hän kuoli ensimmäisessä maailmansodassa Sommessa hyökkäyksessä saksalaisten juoksuhautaan. Healy oli Frederick Lanen jälkeen toinen uimari, joka on edustanut Australiaa kansainvälisellä tasolla.
Healy syntyi Darlinghurstissa, Sydneyn esikaupunkialueella, mutta muutti perheensä kanssa maaseutukaupunkiin Bowraliin, jossa hän sai peruskoulutuksen. Hän muutti Sydneyyn vuonna 1896 ja liittyi East Sydney Swimming Clubiin, jossa Frederick Lane oli myös jäsenenä. Healy oli myös jäsenenä North Steyne Surf Lifesaving Clubissa.
Vuonna 1905 hänen maailmanennätystä sivuava aikansa 58,0 110 jaardin vapaauinnissa toi hänelle ensimmäisen Australaasian mestaruuden. Healy oli modernin crawl -uintityylin edustaja.
Vuonna 1906 Healy lähetettiin Ateenan välikisoihin. Ateenassa Healy tuli kolmanneksi 100 m vapaauinnissa Yhdysvaltojen Charles Danielsin ja Unkarin Zoltan Halmayn jälkeen. Kisojen jälkeen Healy kiersi Eurooppaa kisaten Saksassa, Belgiassa, Hollannissa ja Britanniassa.
Vuoden 1908 olympiakisoihin Healy ei voinut osallistua varojen puutteen vuoksi.
Tukholmassa 1912 Healy tuli toiseksi 100 m vapaauinnissa Duke Kahanamokun jälkeen ajalla 1.04,6. Amerikkalaiset olivat erehdyksessä jääneet pois välieristä, mutta Healy auttoi näitä valituksessaan ja lopulta järjestettiin ylimääräinen välieräuinti amerikkalaisille. Tämä urheiluhenkisyys maksoi Healylle kultamitalin. 400 m vapaauinnissa Healy jäi neljänneksi, mutta viestissä Australaasian joukkue Healy, Malcolm Champion, Leslie Boardman ja Harold Hardwick löi amerikkalaiset ja voitti olympiakultaa. Joukkueen voittoaika oli uusi maailmanennätys 10.11,2.
Syyskuussa 1915 Healy värväytyi Australian puolustusvoimiin ja toimi kersanttina Egyptissä ja Ranskassa. Käytyään upseerikoulutuksessa Cambridgessa, hänestä tuli vänrikki kesäkuussa 1918 19. Sportsman Battalionaan. Hän kuoli Sommen rintamalla. Healy oli ammatiltaan sanomalehtimies. Healyn nimissä on ollut 20 maailmanennätystä, mm. 150 jaardin avovesiuinnissa 1.34. Healy otettiin jäseneksi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1981.
Healyn kuolemasta kirjoitettiin Suomen Urheilulehdessä jo marraskuun 15. päivänä 1917. Tämä uutinen osoittautui "ankaksi".
Niilo Päätalo
Niilo Aukusti Päätalo, sukunimi aik. "Määttälä" (s. 2. lokakuuta 1918, Kuusamo) on suomalainen maanviljelijä ja kirjailija.
Päätalo viljelee kotitilaansa Kuusamon Vasaraperällä. Hän on kirjoittanut lehtiin runoja ja suorasanaista tekstiä sekä julkaissut useita omakustannekirjoja.
Sergei Grinkov
Sergei Mihailovitš Grinkov (, 4. helmikuuta 1967 Moskova – 20. marraskuuta 1995 Lake Placid) oli venäläinen paritaitoluistelija. Hän kuoli yllättäen vuonna 1995.
Grinkov luisteli yhdessä Jekaterina Gordejevan kanssa. Olympialaisissa he voittivat kultaa Calgaryssa 1988 ja Lillehammerissa 1994. Maailmanmestaruuskisoissa pari voitti kultaa vuosina 1986, 1987, 1989 ja 1990 sekä hopeaa vuonna 1988. EM-kilpailuissa he voittivat kultaa vuosina 1988, 1990 ja 1994 sekä hopeaa vuonna 1986. Grinkov meni naimisiin parinsa Jekaterina Gordejevan kanssa huhtikuussa 1991. Heidän tyttärensä Daria syntyi vuonna 1992.
Grinkov kuoli yllättäen sydänkohtaukseen omissa harjoituksissaan vuonna 1995, Lake Placidissa.
HMS Bridgewater (L01)
HMS Bridgewater (viirinumerot L01 ja U01) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Bridgewater-luokan sluuppi, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus laskettiin vesille ilman virallisia seremonioita ja se valmistui maaliskuussa 1929 Devonportin telakan henkilöstöä miehistönään. Se sijoitettiin sisaraluksensa "HMS Sandwichin" kanssa Kiinan asemalle, jossa ne korvasivat "HMS Bluebellin" ja "HMS Foxgloven". Kiinan matkalla olleet ja sieltä saapuvat kohtasivat toisensa Adenissa.
Alus viipyi Kiinan asemalla tammikuuhun 1935, jolloin se siirrettiin telakalle Etelä-Afrikkaan ennen siirtoa Afrikan asemalle (myöhemmin Etelä-Atlantin asema). Alus viipyi uudessa sijoituspaikassaan Devonportiin paluuseensa saakka 1. syyskuuta 1936.
Watsonin oireyhtymä
Watsonin oireyhtymä on autosomissa vallitsevasti periytyvä sairaus, jolle luonteenomaisia piirteitä ovat pulmonaalistenoosi, maitokahviläiskät, alentunut älyllinen suorituskyky ja lyhytkasvuisuus. Useimmilla sairastuneilla esiintyy makrokefalisuutta ja Lischin noduluksia; lisäksi kolmasosalla on neurofibroomia. On todisteita siitä, että oireiston aiheuttaa mutaatio NF1-geenissä kromosomissa 17.
Nokia C1-00
Nokia C1-00 on kesäkuussa 2010 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kahdella SIM-korttipaikalla varustettu kehittyville markkinoille suunnattu matkapuhelin.
Hyvät munkit volume 2
Hyvät munkit volume 2 on rap-artisti Super Jannen 21. joulukuuta 2011 julkaistu albumi. Sen julkaisi Super Since Birth -levy-yhtiö.
Matti Elovaara
Matti Juhani Elovaara (s. 30. joulukuuta 1939 Paimio) on suomalainen liike-elämän vaikuttaja ja kauppaneuvos. Elovaara toimi Oy Tamro Ab:n toimitusjohtajana vuosina 1985–1999.
Matti Elovaara valmistui ekonomiksi Kauppakorkeakoulusta vuonna 1963. Vuosina 1964–1971 hän toimi Tam-Tradingin Oy:n toimitusjohtajana. Tästä tehtävistä Elovaara siirtyi vuonna 1971 Oy Aurum-Pharmakon Ab:n ja Tampereen Rohdoksen fuusiossa syntyneen Oy Tamro Ab:n toimitusjohtaja Nils Snellmanin assistentiksi. Vuonna 1974 Elovaara nimitettiin 2. varatoimitusjohtajaksi, sitten 1. varatoimitusjohtajaksi ja viimeksi toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Elovaara toimi Suomen Posti Oyj:n hallituksen puheenjohtajana sekä neljän suomalaisen ja kolmen ruotsalaisen yhtiön palveluksessa. Kauppaneuvoksen arvon Elovaara sai vuonna 1995.
Eläkkeelle jäätyään Elovaara muutti Portugalin Algarveen. Nollaverotuksen hän kertoi yhdeksi muuttoon vaikuttaneeksi tekijäksi (HS 18.10.2015).