hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anton Hysén
Anton Hysén (s. 13. syyskuuta 1990 Liverpool, Britannia) on ruotsalainen mediapersoona.
Hysénin isä Glenn on entinen jalkapalloilija. Myös hänen veljensä Alexander ja velipuolensa Tobias ovat jalkapalloilijoita. Anton Hysén pelaa jalkapalloa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Utsiktenin joukkueessa. Aiemmin hän oli kirjoilla Allsvenskanin Häckenissä.
Hysén on avoimesti homoseksuaali. Hän "tuli kaapista ulos" vuonna 2011.
Hysén osallistui vuonna 2012 TV4:n "Let’s Dance" -tanssiohjelmaan, parinaan Sigrid Bernson. Heidät äänestettiin ohjelman seitsemännen tuotantokauden voittajiksi.
I Pray Everyday You Won’t Regret Loving Me
I Pray Everyday You Won't Regret Loving Me on yhdysvaltalaisen soul-laulaja David Ruffinin singlejulkaisu vuodelta 1969. Levy-yhtiö on Motown Record Corp ja levymerkki Motown.
David Ruffin vaikutti The Temptations -yhtyeessä ennen soolouraansa. Singlellä olevat kappaleet ovat hänen toiselta albumiltaan "Feelin' Good" (Motown M 696, 1969). Nimikappaleen on tuottanut Johnny Bristol ja sovittanut Paul Riser. Kääntöpuolen kappaleen on tuottanut Berry Gordy, Jr. ja sillä on mukana Hal Davis Singers. Julkaisuyhtiö on Jobete BMI.
Ultšat
Ultšat (myös "ultšit", omakielinen nimitys "nani") ovat Venäjällä Habarovskin aluepiirissä asuva tunguusilaista ultšan kieltä puhuva kansa. Heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Ultšat asuvat etupäässä Amurin alajuoksulla Habarovskin aluepiirin Ultšan piirissä. Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3200 ultšaa, joista 2700 asui Habarovskin aluepiirissä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan ultšia oli 2900 henkeä. Habarovskin aluepiirissä heitä oli 2700, joista 2300 asui maaseudulla.
Lähes kaikki ultšat osaavat venäjää, kun taas ultšan kieltä puhuu vain 700 henkeä. Tarkempi tilasto kertoo, että Habarovskin aluepiirin ultšista vain alle 400 ilmoitti osaavansa kansansa omaa kieltä.
Käytännössä kansan puhekielenä toimii venäjä, ja vain vanhempi sukupolvi käyttää ultšaa jonkin verran perhepiirissä sekä perinteiseen kulttuuriin liittyvissä yhteyksissä. Vuonna 1990 kieltä varten luotiin kyrilliseen kirjaimistoon perustuva kirjoitusjärjestelmä. Myöhemmin ultšaa on alettu opettaa kouluissa.
Ultšien lähin sukukansa ovat nanait. Samaan kulttuuripiiriin kuuluvat myös udeget, negidaalit, orotšit, orokit (ultat) ja nivhit, joiden kanssa ultšat ovat osittain sekoittuneet. Seudulle 1850-luvulta lähtien asettuineilla venäläisillä on ollut huomattava vaikutus kansan elinkeinoihin, yhteiskuntaan ja aineelliseen kulttuuriin. 1800-luvun lopussa ultšat käännytettiin muodollisesti kristityiksi.
Perinteisiä elinkeinoja olivat miehille kuuluneet kalastus ja metsästys. Naiset hoitivat kotityöt ja saaliin käsittelyn sekä keräsivät erilaisia villikasveja. Perheet olivat yleensä pieniä ja yksiavioisia. Yhteiskuntajärjestelmän perustana oli kyläyhteisö sekä aviosuhteita säädellyt suku. Jokien varsille keskittynyt asutus oli jo vanhastaan kiinteää. Asumuksena toimi yksihuoneinen hirsitalo. Kesäisin perheet muuttivat erämaajärvien ja -jokien rannoille pystytettyihin majoihin. Ruokavalion perustan muodosti kala, jota syötiin keitettynä, paistettuna, kuivattuna ja toisinaan myös raakana. Lisäksi käytettiin lihaa, hylkeenrasvaa sekä juureksia ja heinäkasveja.
Ultšien perinteiseen uskontoon kuului animistinen taivaan, veden, metsän, asuinpaikan ja muiden henkien kunnioittaminen, karhunpalvonta sekä šamanismi. Suullinen kansanperinne käsittää myyttejä, historiallisia tarinoita, satuja, arvioituksia ja sananlaskuja. Taidekäsitöistä korkealla tasolla ovat puun- ja luunleikkaus sekä vaatteiden ja muiden esineiden kirjonta. Seudulle on ominaista erityinen Amurin ornamenttityyli.
Flyers IHC
Flyers IHC on jääkiekkojoukkue Dublinista, Irlannista. Joukkue pelaa Irlannin pääsarjassa Irish Ice Hockey Leaguessa. Flyers IHC on toinen Irlannin jääkiekon pääsarjassa pelaavasta joukkueesta, joka on kotoisin Dublinista.
Yritysvälitys
Yritysvälitys on kiinteistönvälitykseen rinnastettava eritysosaamista edellyttävä toimiala, jossa välityksen kohde on kiinteistön sijasta yritys tai sen osa kuten liiketoiminta. Yritysvälitystä harjoittavat tai siihen liittyviä toimia hoitavat alaan keskittyneiden toimijoitten lisäksi sivutoimenaan monet tahot kuten asianajajat, pankit ja tilitoimistot. Alan ammattitoimijoiden yhteenliittymä on nimeltään Suomen yritysvälittäjäin liitto ry, jonka jäsenet ovat sitoutuneet noudattamaan toiminnassaan hyvää välitystapaa.
Yritysvälityksen ala-laji on ravintolavälitys. Toiminnan harjoittaja on silloin erikoistunut vain ravintoloiden ja niitä omistavien yhtiöiden välitykseen.
Toisin kuin kiinteistönvälitystoiminta, ei yritysvälitystoiminta ole Suomessa toistaiseksi luvanvaraista.
Ristikukkula
Ristikukkula () on Liettuassa Šiauliain tienoilla sijaitseva uskonnollinen kohde ja suosittu nähtävyys.
Kukkula mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1850. Uskotaan, että ensimmäiset ristit tuotiin vanhan linnavuoren alueelle sen jälkeen, kun puolalaiset ja liettualaiset olivat epäonnistuneesti kapinoineet Venäjän keisarikuntaa vastaan Marraskuun kansannousussa vuonna 1831. Lisää ristejä nousi toisen kapinan jälkeen 1863. Risteillä oli symbolinen merkitys kansannousun yhteydessä kadonneiden henkilöiden perheille.
Kun ristien määrä vuonna 1900 ensimmäisen kerran kirjattiin ylös, niitä oli kukkulalla 130 ristiä. Vuonna 1902 kukkulalla oli 155 ristiä, 1922 enää vain 50 ristiä, 1938 enemmän kuin 400 ristiä. Neuvostoliiton aikana vuosien 1961 ja 1984 välillä neljä kertaa tuhottiin ristit maansiirtotraktoreilla. Liettualaiset harjoittivat väkivallatonta vastarintaa neuvostomiehitystä vastaan tuomalla tuhottujen ristien tilalle uusia. 1961 tuhottiin 5 000 ristiä, 1975 tuhottiin 1 200 ristiä. Ristejä pystytettiin kuitenkin aina uudelleen.
Ristien määrä on lisääntynyt viime vuosina huomattavasti. Liettuan alkaessa itsenäistyä 1990 oli kukkulalla 55 000 ristiä. Uuden itsenäisyyden alkuaikoina, 7. syyskuuta 1993, paavi Johannes Paavali II vieraili kukkulalla. Nykyään ristejä on alueella yli 100 000, ja uuden ristin saa vapaasti pystyttää. Ristien lisäksi kukkulalla on esimerkiksi suuria krusifikseja ja Neitsyt Marian patsaita.
Ultšan piiri
Ultšan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Habarovskin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1933 perustetun piirin pinta-ala on 39 100 neliökilometriä. Asukkaita on 21 900 henkeä (vuonna 2010).
Ultšan piiri sijaitsee Amurin alajuoksulla. Se rajoittuu koillisessa Nikolajevskin piiriin, kaakossa Tatariansalmeen, etelässä Vaninon ja Komsomolskin piireihin, lännessä Solnetšnyin ja Polina Osipenkon piireihin sekä pohjoisessa Tugurin–Tšumikanin piiriin.
Piirin hallinnollinen keskus on Bogorodskojen kylä, josta on 820 kilometriä aluepiirin pääkaupunkiin Habarovskiin. Muita huomattavampia paikkakuntia ovat Bulavan ja De-Kastrin kylät. Maalaiskuntia on yhteensä 18 ja asutuskeskuksia 32.
Seudun kanta-asukkaita ovat ultšat. Nykyään enemmistön muodostavat venäläiset, joita alkoi muuttaa alueelle 1850-luvulla. Muita ryhmiä ovat nanait, nivhit, negidaalit ja evenkit.
Tärkein tuotannonala on metsäteollisuus. Lisäksi harjoitetaan kullan huuhdontaa ja kalastusta. Ultšan piiri on yksi aluepiirin köyhimpiä ja tulee toimeen lähinnä valtion avustusten varassa.
Kennevic Asuncion
Kennevic Asuncion (s. 21. maaliskuuta 1980) on filippiiniläinen sulkapalloilija.
Asuncion pelasi MM-kisoissa 2003 sekanelinpelissä siskonsa Kennien kanssa ensimmäisenä filippiiniläisparina. Hän on pelannut MM-kisoissa myös vuonna 2007, jolloin hän hävisi kaksinpelissä ensimmäisellä kierroksella Nabil Lasmarille ja eteni sekanelinpelissä toiselle kierrokselle saakka Kennien kanssa. Asuncion osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin vuosina 2008 ja 2009, mutta ei päässyt kumpanakaan vuonna ensimmäistä kierrosta pidemmälle missään turnauksessa.
Asuncionin korkein sijoitus BWF:n ranking-listalla on 117. tila, jonka hän saavutti nelinpelissä Antonino Benjamin Gadin kanssa vuonna 2010.
Theódoros Vélkos
Theódoros Vélkos (; s. 20. marraskuuta 1976 Pazardžik, Bulgaria) on kreikkalainen sulkapalloilija.
Vélkos osallistui MM-kisoihin vuonna 2003, mutta hävisi tuolloin ensimmäisellä kierroksella sekä nelinpelissä että sekanelinpelissä. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2004 vain nelinpelissä, jossa hän putosi ensimmäisellä kierroksella parinsa Giórgos Pátisin kanssa. Vélkos ja Patis osallistuivat nelinpeliin myös Ateenan olympialaisissa 2004, joissa he hävisivät jälleen ensimmäisen ottelunsa.
Jeppe Djäkn
Jeppe (Jaakko) Abrahaminpoika Djäkn (k. n. 1410) oli linnanpäällikkö ja Suomen laamanni. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka nimitettiin laamannin virkaan.
Ruotsin kuningas Albrekt Mecklenburgilainen nimitti Djäknin laamanniksi vuonna 1386 edellisen laamannin Bo Joninpoika Gripin kuoltua. Tätä ennen Djäkn oli toiminut Turun linnan päällikkönä.
Kuningatar Margareetan ja Albrektin välisessä valtataistelussa Djäkn edisti Suomen ja omia etujaan. Hän kannatti Albrektia, mutta hän säilytti asemansa vielä jonkun aikaa, vaikka Albrekt kukistuikin. Djäkn siirtyi ensin Margareetan kannattajaksi, mutta vaihtoi myöhemmin puolta Margareetaa vastustaneen Knut Bonpoika Gripin puolelle.
Djäkn joutui lähtemään Tallinnaan 1390-luvun lopussa, kun Margareeta vakiinnutti asemansa. Djäkn jätti tällöin laamannin viran, Turun linnan päällikkyyden ja Suomessa omistamansa merkittävät maa-alueet.
Alleghe Hockey
Alleghe Hockey on jääkiekkojoukkue Alleghesta, Italiasta. Joukkue pelaa Italian pääsarjassa Seria B.
Joukkue perustettiin vuonna 1933. Vuonna 1956 joukkue lakkautettiin, mutta vanhan joukkueen tilalle perustettiin Mount Civetta Alleghe HC. Joukkueen nimi vaihtui jo muutaman kauden jälkeen takaisin Allehge Hockey.
Joukkueen parhaimmat sijoituksen ovat vuodelta 1985 ja 2002, kun joukkue voitti Serie A hopeaa. Vuonna 1993 joukkue voitti Alpenligan mestaruuden.
Suomalaisista Jorma Valtonen on pelannut joukkueessa.
Partanilkat
Partanilkat ("Ophidiidae") on runsaslajinen partanilkkakaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Vanhimmat partanilkkoihin kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu tertiäärikauden varhaisvaiheille. Tällaisia sukuja ovat muun muassa "Ampheristus" ja "Hoplobrotula". Nykyään heimossa elää lähteestä riippuen 209–222 lajia, jotka jaetaan 46–48 sukuun. Partanilkkojen heimo jaetaan neljään alaheimoon, jotka ovat "Brotulinae", "Brotulotaeniinae", "Ophidiinae" ja runsaslajisin "Neobythitinae". "Neobythitnae"-alaheimo ei kuitenkaan ole monofyleettinen. Lajeja ovat muun muassa kapinpartanilkka ("Genypterus capensis"), rusopartanilkka ("Genypterus blacodes") ja käärmepartanilkka ("Ophidion barbatum").
Partanilkat ovat kooltaan 10–200 cm. Pisimmistä lajeista kapinpartanilkka voi kasvaa 1,6 metriä ja "Lamprogrammus shcherbachevi" 2 metriä pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan ne ovat pitkulaisia ja muistuttavat ankeriaita. Selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevään. Joillakin lajeilla rintaevät puuttuvat ja eräillä ne ovat kapeat. "Brotulinae"-alaheimon lajeilla on kuonossa viiksisäikeitä. Toisin kuin monilla muilla partanilkkakalojen heimoilla partanilkoilla on pienet suomut.
Partanilkat ovat mereisiä kaloja ja lajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Monet niistä elävät lähellä pohjaa melko matalissa vesissä, mutta heimoon kuuluu myös maailman syvimmällä elävä kala "Abyssobrotula galatheae", joka on tavattu 8 370 metrin syvyydestä. Monet partanilkkalajit ovat tärkeitä kalastuksen kohteita.
Videopelivuosi 1973
Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1973 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Hockey Club Asiago
Asiago Hockey Club, entinen Asiago Hockey Sports Association, on jääkiekkojoukkue Asiagosta, Italiasta. Joukkue pelaa Italian pääsarjassa Serie A:ssa.
Joukkue on voittanut Serie A -mestaruuden kolme kertaa vuosina 2001, 2010 ja 2011. Italian Cupin joukkue on myös voittanut kolme kertaa vuosina 1991, 2001 ja 2002. Vuonna 2003 joukkue voitti Italian Super Cupin.
Vuonna 1987 joukkueen taustaorganisaatiolle myönnettiin Italian "Stella al merito sportivo" eli urheilun kultainen tähti -palkinto. Palkinto myönnetään Italiassa ansioituneille urheilujoukkueille.
Joukkueessa ovat pelanneet myös suomalaisista Veli-Pekka Hård, Lauri Kinos, Mika Kortelainen, Marko Kuikka, Henri Laurila ja Mika Lehtinen.
Pedro Yang
Pedro Alejandro Yang (s. 9. lokakuuta 1976) on guatemalalainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla tanskalaista Skovshoved IF:ää.
Yang voitti vuonna 1999 Pan-Amerikan kisoista pronssia kaksinpelistä. Hän sai vuoden 2003 kisoissa hopeaa nelinpelistä Erick Anguianon kanssa ja uusi kaksinpelin pronssimitalinsa. Yang osallistui Ateenan olympialaisissa 2004 kaksinpeliin, jossa hän putosi heti ensimmäisellä kierroksella hävittyään Norjan Jim Ronny Andersenille. Hän voitti vuonna 2007 Pan-Amerikan kisoista pronssia nelinpelistä Anguianon kanssa ja osallistui myös MM-kilpailuihin, joissa hän putosi ensimmäisellä kierroksella sekä kaksin- että nelinpelissä.
Britannian Grand Prix 2011
Britannian Grand Prix 2011 (virallisesti 2011 Formula 1 Santander British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2011 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 10. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla, Englannissa. Kilpailu oli Daniel Ricciardon debyytti F1-sarjassa. Hän ajoi Hispania -tallissa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Red Bull -tallin Mark Webber. Kilpailun voitti Fernando Alonso, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Kyseessä oli Ferrarin kauden ainoa voitto.
David Frölander-Ulf
David Wilhelm Frölander-Ulf (13. elokuuta 1874 Ruotsi - 22. joulukuuta 1947 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut arkkitehti, joka tunnettiin ennen muuta sisustusarkkitehtina. Frölander-Ulf suunnitteli muun muassa ravintolasisustuksia, liikesisustuksia, pankkien ja teollisuusyritysten toimistosaleja sekä johtokunnanhuoneita.
Ruotsissa syntynyt Frölander-Ulf muutti Tukholmasta Suomeen vuonna 1897-1898. Helsingissä hän työskenteli professori Gustaf Nyströmin toimistossa, professori Lars Sonckin toimistossa, Gesellius, Lindgren, Saarisen toimistossa, ja vuodesta 1912 lähtien omassa arkkitehtitoimistossaan.
Frölander-Ulfin puoliso oli Hilma Thérèse Wallgren, heidän pojastaan Torsten Frölander-Ulfista (s. 1907) tuli lääkäri.
Frölander-Ulf teki 1900-luvun alkukymmenten aikana käytännöllisesti katsoen kaikkien silloin rakennettujen ”parempien” hotellien ja ravintoloiden sisustukset, yhteensä parikymmentä. Joukkoon kuuluvat niin Ekbergin kahvila (ainoa alkuperäisenä säilytetty), Seurahuone (1914-1915) ja elokuvateatteri Maxim. 1930-luvulla syntyivät English Tea Room ja Mikado. Pörssitalon Adlon on näistä viimeinen ja loistokkain. Se valmistui vuonna 1938. Frölander-Ulfin Adlonin baariin suunnittelemat tuolit olivat vielä hiljattain olleet käytössä ravintola Kynsilaukassa.
Teollisuuskeskus
Teollisuuskeskus (viitataan usein myös nimellä Eteläranta 10 ja Palacen talo) on Helsingissä sijaitseva rakennus, jossa toimii Elinkeinoelämän keskusliiton ja muiden tärkeimpien työnantajajärjestöjen pääkonttori. Vuoteen 2009 rakennuksessa toimi myös Hotelli Palace. Viljo Revellin ja Keijo Petäjän suunnittelema rakennus valmistui osoitteeseen Eteläranta 10 vuonna 1952, juuri ennen Helsingin olympialaisia.
Rakennuksen suunnitelma oli työ nimeltä "Ratas" arkkitehtikilpailussa, jonka voittivat arkkitehdit Viljo Revell (1910–1964) ja Keijo Petäjä (1919–1988). Rakennuksessa tavoiteltiin viistoine pintoineen, vaijerikaiteineen ja savupiippuineen suuren valtamerilaivan tunnelmaa, innoittajana Le Corbusier. Samaa mielikuvaa loivat pilareitten kannattama katutaso ja nauhaikkunat.
Suunnittelutyötä jaettiin silloisen tavan mukaan arkkitehti Olli Borgin toimiessa vetäjänä. Borg itse suunnitteli hotellin ja ravintolat, Styrbörn Andersin toimistokerrokset, Antti Nurmesniemi viimeisteli huonesisustuksen ja suunnitteli 11. kerroksen saunaosaston kuuluisine lypsyjakkaroineen. Olavi Hännisen käsialaa olivat toisen kerroksen kahvila ja baarin teräsputkirunkoiset muovi-istuimet.
Hotelli oli maineestaan huolimatta suhteellisen pieni, käsittäen vain 50 huonetta ylimmissä kerroksissa huippuravintoloineen.
TerraSAR-X2
TerraSAR-X2 on Saksan avaruusjärjestön DLR:n 2010-luvulla kaavailema uuden sukupolven tutkasatelliitti.
Se seuraa saksalaisia TerraSAR-X ja TanDEM-X-satelliitteja, jos satelliitin rahoitus järjestyy. DLR pohti kesällä 2011 pitäisikö satelliitin olla kokonaan yrityksen rahoittama, jolloin valtio maksaisi sen keräämää dataa hankittaessa, vai pitäisikö satelliitin olla kokonaan valtion rahoittama. TerraSAR-X2 -tutkasatelliitin oli määrä aloittaa toimintansa vuonna 2016 ja toimia vuoteen 2025 asti, mutta projekti on toistaiseksi jäissä.
Hotelli Vaakuna
Hotelli Vaakuna eli Sokos Hotel Vaakuna on Sokos Hotels -ketjuun kuuluva helsinkiläinen hotelli, joka sijaitsee samassa rakennuksessa kuin Helsingin keskustan Sokos. Rakennus käsittää Mannerheimintien, Postikadun, Asema-aukion ja Kaivokadun välisen korttelin kokonaisuudessaan. Tavaratalo on sen viidessä alimmassa, hotelli ylimmissä kerroksissa.
Hotelli Vaakuna rakennettiin ja avattiin Helsingin vuoden 1940 olympialaisia varten. Rakennustyöt aloitettiin jo 1930-luvun puolivälin jälkeen. Talvisota kuitenkin keskeytti hankkeen.
Ravintola Vaakuna avattiin maaliskuussa 1947 samoin kuin nykyisen Casa Largo -ravintolan paikalla ollut Pika-Pala, josta sittemmin kuoriutui Vaakuna-Grilli. Vaakunan hotelli, joka sijaitsi aluksi vain 7. ja 8. kerroksessa, avattiin kesäkuussa vuonna 1952.
Ravintola Vaakuna oli vuoteen 1952 saakka kaupungin "hienoimman" ravintolan maineessa, kunnes Palace-hotelli avattiin, kertoo talon henkilökunta Vaakunan 30-vuotisjuhlajulkaisussa vuonna 1977. Vielä 1990-luvun alussa ravintola tunnettiin kalliista apajapöydästään ja siitä, että se rauhallisuudestaan johtuen soveltui hyvin mm. liikeneuvotteluihin.
Vaakunan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Huttunen käyttäen kalustesuunnittelussa apunaan oman toimistonsa väkeä. Hotellin sisustuskin tuli pääosin Huttusen toimiston tiimin tehtäväksi. Tuolit kuitenkin tulivat muualta. Valaisimet olivat Paavo Tynellin, tekstiilit Greta Skogster-Lehtisen.
Vaakunan rakentaminen ajoittui vaikeaan sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennus- ja muusta tarvittavista materiaaleista oli pula. Huttusen kekseliäisyyden sekä HOK:n silloisen kauppaneuvos Lauri Koskivaaran intensiivisen kiinnostuksen ja hyvien liikesuhteiden avulla onnistuttiin kuitenkin luomaan funkkishenkinen kokonaisuus, josta tuli yksi Helsingin hotelli- ja ravintola-arkkitehtuurin maamerkkejä.
Huttusen toimiston arkkitehdit keksivät myös piirustuksiin leikkisän nimen SOKOS, joka aluksi vakiintui käyttöön osuuskaupparyhmässä ja myöhemmin myös kansan suussa.
Vaakuna siirtyi Helsingin Osuuskaupalta SOK:n hoitoon vuonna 1995. Norjalainen Peter Abrahamssen suunnitteli Vaakunan ravintolatilojen perinpohjaisen remontin Huttusen hengessä. Mittava työ toteutettiin vuonna 1996. Silloin avattiin Vaakuna 10th Floor Restaurants eli suosituiksi tulleet, oikeasti yhdeksännessä kerroksessa sijaitsevat, ravintolat. Remontissa Abrahamssen yhdisti tilallisesti vanhan funkkis-ravintolasalin ja entisen Sky Barin. Kokonaisuuteen Abrahamssen liitti vielä Rautatieaseman puoleisen modernin aamiais- ja tilausravintolan Sokoksen tavaratalon ylittävällä käytävällä. Työ lienee yksi Helsingin ravintoloiden parhaimmin onnistuneista uuden ja vanhan yhdistämisyrityksistä.
Vaakunan sisääntuloaulan ja 9:n kerroksen aulat ovat nykyään suojeltuja.
Vaakunan liikeideoita ja sisustuksia on sittemmin uudistettu. Esimerkiksi rakennuksen yläkerrassa toimii ravintola Loiste ja katu- ja toisessa kerroksessa espanjalaisteemainen ravintola Casa Largo.
Läntinen Bahr el-Ghazal
Läntinen Bahr el-Ghazal () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Wau. Läntisessä Bahr el-Ghazalissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 333 431 asukasta, ja sen pinta-ala on 93 900 neliökilometriä.
Läntinen Bahr el-Ghazal on viljavaa ja monimuotoista aluetta, jonka pitäisi normaaliaikoina kyetä elättämään asukkansa. Sen joista saadaan kalaa, siellä laidunnetaan karjaa ja pelloilla kasvavat hirssi, durra, maissi ja riisi. Kuitenkin sisällissodan ja sääolojen yhteisvaikuksen takia alueella koettiin vuonna 1998 yksi pahimmista nälänhädistä.
Isaac Abrabanel
Isaac Abrabanel (1437–1508) oli Portugalissa syntynyt juutalainen valtiomies ja filosofi. Hän teki useita kirjallisia teoksia, jotka käsittelivät lähinnä apologetiikkaa, filosofiaa ja eksegetiikkaa.
Isaac Abrabanel syntyi Lissabonissa vuonna 1437 hovimies ja kauppiasperheeseen. Nuorena hän sai sekä uskonnollisen että sekulaarin koulutuksen. 25-vuotiaaksi mennessä hän oli jo pitänyt puheita Raamatun sisällöstä synagogassa. Isänsä Judahin tavoin hän toimi Portugalin kuningas Alfonso IV:n taloudenhoitajana ja johti taloutta menestyksekkäästi. Alfonson vallan perinyt João II syytti häntä salaliitosta, minkä takia hänen piti paeta Kastiliaan kahdeksi vuodeksi vuonna 1481. Kastiliassa hän yritti epäonnistuneesti estää juutalaisten karkoituksen maasta. Vuonna 1492 hän muutti Napoliin Ferdinand I:n palvelukseen. Vuonna 1503 hän muutti lopulta Venetsiaan, missä hän osallistui muun muassa Venetsian ja Portugalin välisen diplomatian hoitoon. Abranel kuoli Venetsiassa vuonna 1508.
Abrabanel teki suurimman osan teoksistaan Italiassa ja suurin osa niistä julkaistiin 1500-luvulla. Teoksissa on usein viittauksia Maimonideksen kirjoituksiin, joita Abrabanel usein kritisoi. Hänen filosofinen tuotantonsa onkin lähinnä Maimonideksen kommentteja. Erityisesti hän kommentoi Maimonideksen teosta "Eksyneiden opas" ja teorioita maailmasta, sen synnystä ja juutalaisuuden perusteita. Hän uskoi luomisen voineen tapahtua vain "ex nihilo", eli tyhjästä. Profeetoista ja profetioista hän oli samaa mieltä Maimonideksen kanssa ja uskoi, että profeetaksi saattoi tulla vain puhdassydämminen henkilö, joka saattoi muuten olla kuka tahansa Jumalan tehtävään valitsema. Maimonideksen esittämistä juutalaisuuden 13 prinsiipistä Abrabanel oli sitä mieltä, että mikään niistä ei voinut olla toista tärkeämpi, koska ne olivat kaikki luonteeltaan yliluonnollisia. Abrabanel arvosteli myös joissain Raamatun kohdissa hänen mielestään ilmenevää tukea monarkialle. Hänen mielestään esimerkiksi Venetsiassa ja Genovassa vallinnut tehtäviinsä valittujen tuomarien hallitusmuoto oli monarkiaa parempi. Tätä mallia hän ehdotti myös mahdollisen uuden Israelin hallinnon muodoksi. Hän oli myös sitä mieltä, ettei tuleva messias olisi kuningas, vaan tuomari ja profeetta.
HC Bolzano-Bozen
Hockey Club Bolzano/Bozen on jääkiekkoseura Bolzanosta (), Etelä-Tirolista Italiasta. Edustusjoukkue "Foxes" pelaa Itävallan pääsarjassa Erste Bank Eishockey Ligassa.
Foxes pelasi Italian pääsarjassa Serie A:ssa kauteen 2012–2013 asti. Seura on voittanut Serie A mestaruuden yhdeksäntoista kertaa, useammin kuin yksikään toinen joukkue. EBEL-liigan Foxes voitti ensimmäistä kertaa heti ensimmäisellä kaudellaan 2013–2014, uusien saavutuksen 2017–2018.
Italian Cupin joukkue on voittanut kolme kertaa vuosina 2003, 2007 ja 2009. Vuosina 2004, 2007, 2008 ja 2012 joukkue voitti Italian Super Cupin. Vuonna 1994 joukkue voitti Alpenligan mestaruuden ja vuonna 1995 Kuuden maan turnauksen.
Tšekkiläinen jääkiekkolegenda Jaromír Jágr pelasi joukkueessa NHL:n työsulun aikana kaudella 1994–1995 kuusi runkosarjan peliä tehden niissä 16 pistettä. Tunnettuihin entisiin pelaajiin lukeutuvat myös Stanley Cup -voittajat Kent Nilsson, Scott Young ja Niklas Hjalmarsson, olympiavoittaja Mark Pavelich, sekä Italian maajoukkueen suurpelaajat Mike Rosati ja Gaetano Orlando.
Poreamme
Poreamme (monissa kielissä "jacuzzi") on eräänlainen muunnelma perinteisestä kylpyammeesta. Porekylvyt ovat hoito- ja rentoutumiskylpyjä, joissa koko keho tai sen osat ovat (yleensä lämpimien) vesivirtauksien hierottavana. Poreammeet ovat usein hieman tilavampia kuin kylpyammeet. Ne voivat mallista riippuen kierrättää vettä, pumpata lisää vettä tai puhaltaa ilmaa veteen. Poreammeet ruiskuttavat voimakkaasti vettä, useissa malleissa säädettävästi. Poreammeiden monimuotoisen rakenteen ja porekylpyjen pitkäkestoisuuden vuoksi ammeen sekä sen ilma- ja vesiputkien puhtauteen on kiinnitettävä erityisen paljon huomiota. Joissakin malleissa on amme jokaisen käyttökerran jälkeen desinfioitava, jottei esimerkiksi likaa jäisi kuivumaan putkistoihin, joista se voisi seuraavalla käyttökerralla päätyä ammeeseen.
Ensimmäinen ja tunnetuin poreammeiden valmistaja on yhdysvaltalainen Jacuzzi, joka aloitti poreammeiden teollisen tuotannon vuonna 1956. Yhtiö valmistaa vuosittain noin 40 000 poreammetta Italiassa ja Yhdysvalloissa sijaitsevilla tehtaillaan. Jacuzzilla on hallussaan 250 porealtaiden teknologiaan liittyvää patenttia.
Jonglei
Jonglei () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Bor. Jongleissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 1 358 602 asukasta, ja sen pinta-ala on 122 479 neliökilometriä.
Warrap
Warrap () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Kuajok. Warrapissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 972 928 asukasta, ja sen pinta-ala on 31 027 neliökilometriä.
Pohjoinen Bahr el-Ghazal
Pohjoinen Bahr el Ghazal () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Aweil. Pohjoisessa Bahr el Ghazalissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 720 898 asukasta, ja sen pinta-ala on 33 558 neliökilometriä.
Alain Bailey
Alain Bailey (s. 14. elokuuta 1987 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen pituushyppääjä. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 2010 Knoxvillessä, Tennesseessä hypätty 835 cm.
Bailey voitti Jamaikan mestaruuden vuonna 2009, ja pääsi siten edustamaan maataan maailmanmestaruuskilpailuissa samana vuonna. Hän sijoittui karsinnassa kuitenkin tuloksella 788 vasta ryhmänsä sijalle 11, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Bailey on harjoitellut nuoruudessaan myös korkeushyppyä, ja siinä hänen ennätyksensä on vuonna 2006 Kingstonissa hypätty 210 cm.
Wau
Wau on Western Bahr el-Ghazalin osavaltion pääkaupunki. Se on Etelä-Sudanin toiseksi suurin kaupunki.
Waun lämpötila pysyy koko vuoden lähellä 30 astetta. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun.
Kaupungissa on lentokenttä, jonka kiitotie on päällystämätön ja noin 1600 metriä pitkä.
Leijulaakso
Leijulaakso () on brittiläis-kanadalainen lastenohjelma, joka on suunnattu alle kouluikäisille. Se esitettiin ensimmäisen kerran BBC:n CBeebies-kanavalla toukokuussa 2009. Sarjaa on tehty 100 jaksoa ja sitä on esitetty yli 80 maassa.
"Leijulaakso" sijoittuu kuvitteelliseen Naran maailmaan ja sen päähenkilöinä on neljä "palleroiksi" kutsuttua tietokoneanimoitua hahmoa – "Nok Tok", "De Li", "Lau Lau" ja "Yojojo". Lisäksi jokaisessa jaksossa on mukana lapsia, joita sarjassa kutsutaan "vekaroiksi". Sarja on kuvattu lavasteissa, joiden päälle hahmot on lisätty. Sarjan jaksot noudattavat pitkälti samaa kaavaa. Hahmot ja lapset joogaavat, leikkivät piiloleikkiä ja ratkovat yksinkertaisia ongelmia.
"Leijulaakso" on noussut nopeasti Britannian katsotuimmaksi sarjaksi 4–6-vuotiaiden ryhmässä ja sarjan oheistuotteet, muun muassa kirjat, lelut ja vaatteet, ovat olleet myyntimenestys.
Sarjan teemat ovat herättäneet myös kritiikkiä. Jotkin kristityt ryhmät ovat kritisoineet sarjaa viittauksista buddhismiin ja hinduismiin, ja toisaalta sarjan New Age -vivahteita on myös arvosteltu.
Kurajoki
Kurajoki on Uskelanjoen sivujoki Perttelissä Salossa.
Joki saa alkunsa Kurajoen kulmakunnalla Perttelin pohjoisosassa ja virtaa siellä ensin lounaaseen Perttelin Tattulan, Kaivolan ja Kaukolan kylien ja sitten aiemmin Uskelaan kuuluneitten Lopen ja Veitakkalan kylien alueilla kunnes kääntyy kaakkoon ja palaa uudelleen Perttelin puolelle Kaukolan ja Tattulan kylissä.
Keskijuoksulla Perttelissä joessa on koskia, ja jokilaakson ylittää Salosta Somerolle johtava kantatie 52. Kantatien 52 alitettuaan joki virtaa mutkitellen halki Perttelin keskustaajaman uusien asuinalueiden itään ja kääntyy Perttelin Tattulan kylän luona etelään jättäen länsipuolelleen Perttelin kirkon valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Perttelin kirkon luona, ennen yhtymistään Uskelanjokeen Kurajoen syvässä laaksossa kulkeva, laajojen peltojen ympäröimä uoma on myös osa Uskelan- ja Halikonjokien laaksojen valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta.
Vähän ennen jokisuuta Kurajokeen yhtyy koillisesta Perttelin Vihmalon kylän luota alkunsa saava Haavikeoja, joka niin ikään virtaa peltojen halki syvässä laaksossa. Sen suun luona joen ylittää Perttelistä Kiikalaan johtava yhdystie 2403, jonka eteläpuolella, vastapäätä Perttelin kirkkoa joki yhtyy Uskelanjoen pääuomaan.
Joen valuma-alueen pinta-ala on 72,5 km² ja sen valuma-alue on täysin järvetön.
South Shields
South Shields on satamakaupunki Tyne and Wearin metropolikreivikunnassa, Koillis-Englannissa. Kaupunki sijaitsee Tyne-joen suulla. Sen on South Tynesiden taajama-alueen suurin ja vanhin kaupunki.
South Shieldsissa on 82 854 asukasta.
Kaupungin perinteinen elinkeino on ollut meriteollisuus. Viimeinen telakka lakkautettiin vuonna 1984.
Haltonin linna
Haltonin linna sijaitsee entisessä Haltonin kylässä, joka nykyään on osa Runcornin kaupunkia Cheshiressä.
Todisteita merkittävien henkilöiden vierailuista on vain vähän todistusaineistoa, mutta Juhana Maattoman uskotaan vierailleen 1207 ja lahjoittaneen 5 puntaa kappelin ylläpitoon. Englannin sisällissodan syttyessä se oli kuninkaanvallan kannattajien hallussa ja vuonna 1643 William Breretonin johtamat keropäät valloittivat sen muutaman viikon piirityksen jälkeen.
Nykyään linnan omistaa Lancasterin herttuakunta ja Norton Priory Museum Trust vastaa Halton Borough Councilin valtuuttamana johtamisesta.
Unity (Etelä-Sudan)
Unity () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Bentiu. Unityssä oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 585 801 asukasta, ja sen pinta-ala on 35 956 neliökilometriä.
Voltti (lehti)
Voltti oli vuosina 2008–2009 ilmestynyt suomalainen homoille, lesboille, biseksuaaleille ja transihmisille suunnattu aikakauslehti, jota julkaisi Akilles kustannus. Lehden päätoimittaja oli Sari Virtanen.
Voltti sai vuonna 2009 Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liiton Salli-journalistipalkinnon.
Lakes (Etelä-Sudan)
Lakes () on Etelä-Sudanin osavaltio, jonka pääkaupunki on Rumbek. Lakesissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyn väestönlaskennan mukaan 695 730 asukasta. Osavaltion pinta-ala on 40 235 neliökilometriä.
Länsi-Ekvatoria
Länsi-Ekvatoria () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Yambio. Läntisessä Equatoriassa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 619 026 asukasta, ja sen pinta-ala on 79 319 neliökilometriä.
Keski-Ekvatoria
Keski-Ekvatoria (, ) on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on maan pääkaupunki Juba. Keski-Ekvatoriassa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 1 103 592 asukasta, ja sen pinta-ala on 22 956 neliökilometriä.
Itä-Ekvatoria
Itä-Ekvatoria () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Torit. Itä-Ekvatoriassa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 906 126 asukasta, ja sen pinta-ala on 82 542 neliökilometriä.
Hemimorfiitti
Hemimorfiitti (ZnSiO(OH)·HO) on silikaattimineraali. Se on valkoinen, sininen tai vihertävä. Sen kidejärjestelmä on ortorombinen pyramidi, ja kiteisyys on yleistä. Hemimorfiitti esiintyy yleensä muiden sinkin mineraalien kanssa samassa esiintymässä.
Liutprand
Liutprand oli langobardien kuningas vuosina 712–744. Hän nousi valtaistuimelle isänsä kuningas Ansprandin kuoltua. Liutprandin hallituskausi kesti pitkään, ja sen aikana hän hyökkäsi Ravennaan, tuhosi Classen sekä miehitti bysanttilaisten Bolognan ja Osimon linnoitukset.
Liutprand uhkasi Roomaa vuonna 742, mutta paavi Sakarias tapasi kuninkaan Ternissä ja vetosi hänen katoliseen uskoonsa. Liutprand alistui jälleen paavin edessä ja luopui valtauksesta.
Liutprand täydensi Rotharin laatimaa langobardien lakikokoelmaa "Edictum Rotharia". Hän lisäsi siihen 153 artiklaa sekä poisti "guidrigildin", henkilövahingoista tai murhasta perityn sakon.
South Sudan Oyee!
South Sudan Oyee! (suomeksi suunnilleen "Hurraa, Etelä-Sudan!") on Etelä-Sudanin kansallislaulu. Maa itsenäistyi Sudanista 9. heinäkuuta 2011.
Jo ennen Etelä-Sudanin itsenäistymistä maan väliaikainen hallitus asetti kahdeksanjäsenisen komitean, jonka tehtäväksi annettin maan tulevan kansallislaulun valmistaminen. Komitea järjesti kilpailun, jossa pyydettiin ehdotuksia maan tulevan kansallislaulun tekstiksi. Tekstille asetettiin tiettyjä ehtoja. Sen tuli esimerkiksi viitata maan väestöön ja sen luonnonvaroihin sekä osoittaa kunnioitusta maan vapautussodassa kaatuneille. Kilpailuun lähetettiin kaiken kaikkiaan 49 ehdotusta. Komitea valitsi niistä kymmenen, joiden pohjalta muokattiin kaksi mahdollista kansallislaulun tekstiä. Maata väliaikaisesti hallitsevan Etelä-Sudanin vapautusrintaman politbyroo valitsi toisen ehdotuksista maan tulevaksi kansallislauluksi syyskuussa 2010.
Myös kansallislaulun sävelmästä järjestettiin kilpailu. Sen voitti ehdotus, jonka olivat laatineet maan pääkaupungin Juban yliopiston musiikkitieteen dosentti Addison Arkangelo yhdessä kahden kollegansa kanssa. He valitsivat maan kansallislaululle tietoisesti iloisen ja kevyen melodian, jonka tarkoituksena oli erottaa se Sudanin mahtipontisesta kansallislaulusta.
Kansallislauluehdotuksen alkuperäinen nimi oli "Land of Cush" ("Kushin maa"). Nimitys "Kush" viittaa Raamatussa mainittuun muinaiseen Kushin maahan, joka raamatullisten tekstien mukaan on suunnattomien rikkauksien alkuperämaa. Tarunomainen Kushin maa on sijoitettu joskus Etelä-Sudaniin, joskus taas nykyiseen Jemeniin tai Etiopiaan. Laulussa mainittiin myös niin ikään raamatullinen Eedenin puutarha. Raamattuviittausten tarkoituksena oli ilmeisesti korostaa uuden valtion kristillisyyttä pohjoisen islaminuskon vastakohtana. Jo voittanutta tekstiä muokattiin kuitenkin vielä kerran helmikuussa 2011, ja viittaukset Kushiin ja Eedeniin korvattiin viittauksilla maan nimeen Etelä-Sudan.
Oh God
We praise and glorify you
For your grace on South Sudan,
Land of great abundance
Uphold us united in peace and harmony.
Oh motherland
We rise raising flag with the guiding star
And sing songs of freedom with joy,
For justice, liberty and prosperity
Shall forever more reign.
Oh great patriots
Let us stand up in silence and respect,
Saluting our martyrs whose blood 
Cemented our national foundation,
We vow to protect our nation
Oh God bless South Sudan.
Oi Jumala,
me ylistämme ja kunnioitamme Sinua
armostasi, jota olet osoittanut Etelä-Sudanille,
yltäkylläisyyden maalle,
varjele meitä rauhan ja yksimielisyyden yhdistäminä.
Oi isänmaa,
me nousemme nostaen lipun, jossa on opastava tähti,
ja laulamme riemuiten vapauslauluja.
Sillä oikeudenmukaisuus, vapaus ja yltäkylläisyys
vallitsevat tästedes ikuisesti.
Oi suuret isänmaanystävät,
nouskaamme hiljaisina kunnioittaen seisomaan
tervehtiäksemme marttyyrejä, joiden veri
lujitti kansakuntamme perustan.
Me vannomme varjelevamme maatamme.
Oi Jumala, siunaa Etelä-Sudania.
Samu-Jussi Koski
Samu-Jussi Koski (s. 3. kesäkuuta 1975 Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija sekä Samujin perustaja ja luova johtaja.
Koski valmistui muotoilijaksi Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutista vuonna 2001. Hän on opiskellut myös Polimoda Fashion Schoolissa Firenzessä Italiassa.
Valmistuttuaan Koski työskenteli ensin Designmuseossa vuodesta 2001 ja aloitti Marimekossa suunnittelijan assistenttina vuonna 2003. Kahta vuotta myöhemmin Koski yleni suunnittelijaksi ja alkoi suunnitella talolle omaa nimeään kantavaa vaatemallistoa. Vuonna 2008 Koski valittiin sen vaatetus-tuotelinjan taiteelliseksi johtajaksi. Hän kuitenkin irtisanoutui tehtävästä jo seuraavana vuonna keskittyäkseen enemmän luovaan työhön ja perustaakseen Samujin.
Samuji on suunnittelutalo ja luova studio, jonka ensimmäinen näkyvä projekti oli keväällä 2011 esitelty naistenvaatemallisto. Samuji keskittyy erilaisiin suunnittelu- ja konsultointiprojekteihin. Samuji-tuoteperheeseen kuuluu neljästi vuodessa esiteltävä naistenvaatemallisto sekä syksyllä 2013 julkaistu miestenvaatemallisto. Merkin vaatteita ja asusteita myydään yli 70 toimipisteessä ympäri maailmaa.
Koski esitti Timppaa "Summeri"-ohjelman "Sartsa ja Timppa" -sketseissä. Sartsaa esitti Paula Noronen.
Koski palkittiin Gloria-lehden Muodin Gloria -palkinnolla vuonna 2008 ja Elle-lehden Elle Style Awards Vuoden tulokas -palkinnolla vuonna 2010. Samuji-merkki sai Kultainen vaatepuu -palkinnon vuonna 2012.
Samu-Jussi Kosken puoliso on toimittaja Ville Blåfield.
Vjatšaslau Kebitš
Vjatšaslau Frantsavitš Kebitš (, , s. 10. kesäkuuta 1936 Koniuszewszczyzna) toimi Neuvostoliiton hajotessa vuosina 1990–1994 ministerineuvoston puheenjohtajana: ensin Valko-Venäjän SNT:ssa ja sittemmin 18. syyskuuta 1991 lähtien Valko-Venäjän tasavallassa. Tehtävä vastaa pääministerin asemaa, joksi virkanimike muutettiin vuodesta 1994 lähtien.
Koulutustaustaltaan Kebitš on Valko-Venäjän valtiollisesta polyteknisestä instituutista valmistunut mekaniikkainsinööri (1958). Hän täydensi opintojaan poliisialan oppilaitoksessa (1984) ja suoritti myöhemmin tieteellisen jatkotutkinnon taloustieteistä (kandidat ekonomitšeskih nauk, 1990).
Vuodesta 1980 lähtien Kebitš toimi poliittisissa johtotehtävissä, ja oli ennen ministerineuvoston johtoon nousemistaan vuosina 1985-1990 Valko-Venäjän SNT:N valtiollisen suunnittelukomitean (Gosplan BSSR) puheenjohtaja.
Semenawi Bahrin kansallispuisto
Semenawi Bahrin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Eritreassa. Se sijaitsee maan pääkaupungin Asmaran koillispuolella, vuoristossa 900–2400 metrin korkeudessa. Semenawi Bahrin alue tunnetaan vihreänä vyöhykkeenä, sillä siellä on hedelmällinen maaperä ja runsaat sateet (800–1000 mm vuodessa). Vuosisatojen ajan sen ylänköalueita on viljelty ja alavilla osilla laidunnettu karjaa. Italialaiset olivat aikoinaan kiinnostuneita alueesta. Metsää on raivattu paljon kahviviljelmien tieltä. Kansallispuistossa on suojeltuna Eritrean viimeiset ikivihreät trooppiset sekametsät.
Lokakuusta maaliskuuhun vuoriston yläosat ovat sumupilvien ja tihkusateen peitossa. Sumu kastelee metsiä ja luo otolliset olosuhteet jäkälien ja naavojen kasvulle. Ylhäällä kivikkojen välissä kasvaa ruohoa, vieraslajina levinneitä opuntiakaktuksia sekä afrikankatajan muodostamia metsiä. Jokilaaksoissa ja purojen varsilla on rehevämpiä metsiä. Noin kahden kilometrin korkeudessa pääasiallinen puulaji on öljypuun afrikkalainen alalaji. Noin 1400 metrin korkeudella ja siitä alaspäin metsän valtalajeja ovat kombretumit ("Combretum") ja ketapanit ("Terminalia"). Jokivarsilla kasvaa akaasioita ja viikunoita.
Puistossa tavataan monia harvinaisia lintulajeja, kuten sudaninfrankoliineja. Se on myös tärkeä muuttavien petolintujen levähdysalue. Alueella elää paljon vaippapaviaaneja. Muihin nisäkkäisiin kuuluvat leopardi, kirjoantilooppi, kalliohyppijä, isokudu, ja pahkasika.
Debre Damo
Debre Damo on luostari Etiopiassa Tigrén alueen pohjoisosassa. Se sijaitsee kallion päällä, jonne pääsee kiipeämään vain köysien avulla.
Luostari on perustettu 500-luvulla jaa. Sen perusti munkki Aregawi, joka oli yksi yhdeksästä pyhästä miehestä, jotka tulivat Syyriasta Etiopiaan levittämään kristinuskoa. Luostarin kirkko on tuhatluvulta, ja siten Etiopian vanhin ja yksi Afrikan vanhimmista kirkoista.
Can’t Happen Here
Can’t Happen Here on Rainbow-yhtyeen kappale ja single vuoden 1981 albumilta "Difficult to Cure". Se pääsi Britanniassa sijalle 20, mutta ei yltänyt listoille Yhdysvalloissa.
Kappaleen tekijöiksi on merkitty yhtyeen jäsenet Ritchie Blackmore ja Roger Glover, vaikka sen riffi oli suora kopio Little Richardin kappaleesta ”The Girl Can’t Help It”. 
Singlen B-puolella oli ”Jealous Lover”, yksi aikansa suosituimmista Rainbow-kappaleista, josta tuli Yhdysvalloissa isompi hitti kuin itse A-puolesta (sija 13 Mainstream Rock -listalla).
A-puoli
B-puoli
Facundo Cabral
Facundo Cabral (22. toukokuuta 1937 – 9. heinäkuuta 2011) oli argentiinalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnettiin 1970-luvulla Argentiinan sotilasjuntan vastustajana ja protestilaulajana. Hän oli espanjankielisessä Amerikassa suosittu laulaja.
Cabralin tunnetuin kappaleensa on vuodelta 1970 laulu "No soy de aquí ni soy de allá", josta on tehty versioita monilla kielillä. Hän otti konsertteihinsa aineksia esimerkiksi itämaisesta filosofiasta ja kansantaruista.
Cabral sai surmansa aseellisessa väijytyksessä, joskaan hän ei ollut murhaajien varsinainen kohde.
Stone Cold
Stone Cold on Rainbow-yhtyeen kappale ja single vuonna 1982 julkaistulta albumilta "Straight Between the Eyes". Kappale oli Britannian listalla korkeimmillaan sijalla 34, ja se nousi Yhdysvaltain Mainstream Rock -listan ykköseksi. Myös Billboard Hot 100 -listalla se pääsi sijalle 40.
Kappaleen ovat kirjoittaneet yhteistyössä kitaristi Ritchie Blackmore, basisti Roger Glover ja solisti Joe Lynn Turner. ”Stone Cold” on siitä harvinainen Rainbow-kappale, että Blackmoren kitaran sijaan pääosassa on Turnerin laulu. Kappaleen sanoitus sai innoituksensa, kun basisti Glover oli kertonut Turnerille avioerostaan.
A-puoli
B-puoli
Videopelivuosi 1974
Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1974 merkittäviä videopelijulkaisuja ja videopelimaailman tapahtumia.
RN Attilio Regolo (1940)
RN Attilio Regolo () oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.
Alus tilattiin OTO:lta Livornosta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1940 ja valmistui 14. toukokuuta 1942.
Illalla 7. marraskuuta 1942 hävittäjien komentaja kontra-amiraali Gasparri nosti lippunsa aluksella. "Attilio Regolo" lähti Palermosta kuuden hävittäjän, jotka olivat "Mitragliers", "Ascari", "Pigafetta", "Da Noli", "Zeno" ja "Fabrizi", saattamana laskeakseen miinakentän S8 Sisilian etelärannikolle. Paluumatkalla Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "HMS Unruffled" torpedoi kello 10.24 aluksen, jolloin sen keula katkesi etummaisen tykkitornin takaa. Aluksen ohjailtavuuden säilyttyä se otettiin hinaukseen. "HMS United" epäonnistui omassa yrityksessään upottaa vaurioitunut alus, joka pääsi 9. marraskuuta takaisin Palermoon.
Korjausten jälkeen alus palasi palvelukseen vuoden 1943 puolivälissä liitettynä 8. viirikköön, mutta se ei juurikaan kerennyt osallistumaan operaatioihin ennen Italian antautumista. Alus oli antautumisen astuessa voimaan Genovassa.
Saksalaisten upotettua taistelulaiva "Roman" matkalla Maltalle "Attilio Regolo" suuntasi muutaman hävittäjän saattamana Baleaareille. Osasto internoitiin Mahónissa, kunnes se 19. tammikuuta 1945 lähti Algeriin ja edelleen Tarantoon 7. viirikköön. Alus suoritti kolme tehtävää ennen sodan päättymistä, minkä jälkeen se makasi ankkurissa La Speziassa.
Rauhansopimuksen perusteella "Attilio Regolo" luovutettiin Ranskalle aluksena "R4", joka saapui 1. elokuuta 1948 Touloniin. Alus nimettiin "Chateaurenault’ksi", ja se palveli Ranskan laivastossa palveluksestapoistoonsa saakka 13. syyskuuta 1962. Aluksen käyttöä jatkettiin koulutusproomuna, kunnes se joitakin vuosia myöhemmin romutettiin.
RN Pompeo Magno (1941)
RN Pompeo Magno () oli Regia Marinan, eli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä. Sen köli laskettiin 23. syyskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1940. Alus valmistui 24. kesäkuuta 1943.
"Pompeo Magno" oli palveluksessa vain noin kolme kuukautta ennen Italian antautumista. Palvelusaikanaan se ehti kuitenkin osallistua kymmeneen eri operaatioon. Alus lähti 9. syyskuuta 1943 Tarantosta antautuakseen Maltalla, missä se oli 8. viirikön kanssa ja mistä se palasi Tarantoon 4. lokakuuta. Se oli sodan lopun koulutus-, kuljetus- ja kotiuttamistehtävissä, kunnes se 1. toukokuuta 1948 poistettiin palveluksesta La Speziassa.
Alus sai tunnuksen "FV1". Maaliskuussa 1951 alus nimettiin "San Giorgioksi" ja se siirrettiin modernisoitavaksi. Alus palasi Italian laivaston palvelukseen ja oli hävittäjien johtoaluksena 1. heinäkuuta 1955 saakka.
Erin
Erin on naisen etunimi. Se on englantilaistettu muoto harvinaisesta irlantilaisesta nimestä "Eireann", joka on Irlannin gaelinkielisen nimen genetiivimuoto. Nimi Erin on tullut käyttöön 1900-luvun puolenvälin aikoihin.
Suomessa nimi Erin on marraskuuhun 2016 mennessä annettu noin 1280 henkilöille, joista suurin osa on syntynyt 2000-luvulla. Erinin nimipäivä on suomenruotsalaisen ja vuodesta 2020 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 7. marraskuuta.
RN Scipione Africano (1941)
RN Scipione Africano () oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.
Sen köli laskettiin 28. syyskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1941. Alus valmistui 23. huhtikuuta 1943.
"Scipione Africano" sijoitettiin palvelukseen oton jälkeen La Speziaan ja Genovaan, mutta se määrättiin Tarantoon liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa. Alus lähti 15. heinäkuuta Genovasta. Alus kohtasi 17. heinäkuuta Messinansalmessa neljä Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedovenettä. Seuranneessa taistelussa alus upotti "MTB316:n" ja vaurioitti toista. "Scipione Africano" saapui seuraavana päivänä Tarantoon, jossa se sai määräyksen laskea suojamiinoitteita Calabrian rannikolle ja Tarantonlahdelle 4.-17. elokuuta.
Italian antauduttua "Scipione Africano" määrättiin Pescaraan noutamaan amiraali Pietro Badogliota, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa korvetti "Baionettan" saattamana Brindisiin noutamaan Italian kuningas Viktor Emanuel III:a. Alus kuljetti tämän jälkeen matkustajat Maltalle antautumisseremoniaan. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 7. viirikköön lähinnä kuljetus- ja koulutustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1948 La Speziassa.
Rauhansopimuksen perusteella "Scipione Africano" luovutettiin Ranskalla ja se saapui 15. elokuuta 1948 Touloniin, jossa se nimettiin "S7":ksi. Alus nimettiin "Guicheniksi", ja se palveli Ranskan laivastossa palveluksesta poistoonsa saakka 1. huhtikuuta 1961 Landévennecissä. Alus riisuttiin aseista ja varusteista 1. kesäkuuta 1976, jolloin se sai tunnuksen "Q554". Alus romutettiin 1970-luvun lopulla.
RN Eritrea (1936)
RN Eritrea () oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskema siirtomaasluuppi.
Alus tilattiin 8. toukokuuta 1935 Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta. Se laskettiin vesille 28. syyskuuta 1936 ja alus otettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1937.
Aluksen voimanlähteenä oli kaksi Fiat-dieselmoottoria liitettynä akseleita pyörittäviin sähkömoottoreihin, joita voitiin käyttää yhdessä tai erikseen. Sähkömoottoreiden tarvitsema virta tuotettiin kahdella dieselgeneraattorilla, jotka oli sijoitettu omaan tilaan varsinaisen konehuoneen etupuolelle. Marelli-sähkömoottorit oli sijoitettu kolmanteen tilaan varsinaisen konehuoneen taakse.
Alus oli aseistettu neljällä 120 millimetrin 45 pituuskaliiperin tykillä, jotka oli asennettu kaksiputkisiin torneihin. Niiden lisäksi aluksella oli kaksi 40 millimetrin 39 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä ja neljä 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Se oli varustettu miinalaivaksi ja vuosina 1940-1941 aluksen 40 millimetrin tykit vaihdettiin neljään 37 millimetrin 54 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiin, jotka asennettiin kaksiputkisina.
"Eritrea" antautui Colombossa syyskuussa 1943 ja se luovutettiin 12. helmikuuta 1948 sotakorvauksena Ranskalle, joka nimesi aluksen "Francis Garnieriksi". Se luokiteltiin myöhemmin maalilaivaksi. Alus upposi ilmahyökkäysharjoituksessa Tyynellämerellä 1966.
Sysäyksenvahvistin
Sysäyksenvahvistin on rynnäkkökiväärissä tai jossakin muussa aseessa käytettävä vahvistin. Sysäyksenvahvistinta käytetään silloin kun ammutaan paukkupatruunoilla. Vahvistin hajottaa luodin ja estää palokaasun liian nopean pakenemisen. Paine aseen piipussa pysyy riittävän korkeana riittävän ajan, jotta itselataava ehtii latautua. Paukkupatruunoilla simuloidaan kovapanosammuntaa.
Joissakin tapauksissa voidaan myös käyttää paukkupatruunapiippua.
Fosfohydroksipalorypälehappo
Fosfohydroksipalorypälehappo eli fosfohydroksipyruvaatti (CHOP) on orgaaninen fosfaatti ja välituote aminohappo seriinin biosynteesissä. Eliöt muodostavat sitä 3-fosfoglyseriinihaposta 3-fosfoglyseraattidehydrogenaasientsyymin katalysoimana. Fosfohydroksipalorypälehappo kuuluu α-ketohappoihin ja voi siten reagoida transaminaatioreaktiolla glutamiinin kanssa muodostaen fosfoseriiniä ja α-ketoglutaarihappoa. Tätä reaktiota katalysoi fosfoseriinitransaminaasi eli fosfoseriiniaminotransferaasi.