hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Deloslaisten agora
Deloslaisten agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Deloslaisten agora sijaitsee Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella ja Pyhän tien itäpuolella lähellä Kompetaliastien agoraa. Agora syntyi hellenistisellä kaudella 200–100-luvuilla eaa. Sen aluetta rajaavat sen kaikilta neljältä sivuilta tuona aikana rakennetut stoat eli pylväshallit.
Pohjois- ja itäsivuilta agoraa rajaa L-kirjaimen muotoinen stoa, joka rakennettiin noin vuonna 187–173 eaa. Sen pohjoissiiven koko oli noin 51,1 x 11,4 metriä ja itäsiiven koko noin 43,3 x 11,7 metriä. Stoa oli kaksikerroksinen ja avautui agoralle päin. Sisältä rakennus oli kaksilaivainen ja sen perimmäisessä laivassa oli huoneita kauppatiloiksi ja muuhun käyttöön. Eteläsivulta agoraa rajaa hieman poikittain oleva niin kutsuttu Vino stoa, joka rakennettiin noin vuonna 250 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Sen koko oli noin 31,8 x 5,0 metriä ja se avautui pohjoiseen agoralle. Länsisivulta agoraa rajaa niin kutsuttu Etelästoa, joka rakennettiin ensimmäisenä noin vuonna 270–230 eaa..
Dionysoksen pyhäkkö (Delos)
Dionysoksen pyhäkkö eli Stoibadeion oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Dionysoksen pyhäkkö syntyi vaiheittain hellenistisellä kaudella noin ajalla 300–100 eaa. Noin vuonna 300 eaa. Deloksen näytelmäkilpailut voittanut mies nimeltä Karystios pystytti paikalle korkealle jalustalle asetetun fallos-veistoksen Dionysoksen kunniaksi. 100-luvulla eaa. tämän falloksen taakse rakennettiin pieni Dionysoksen pyhäkkö, joka koostui eksedrasta. Samassa yhteydessä pyhäkön sisäänkäynnin toiselle laidalle asetettiin symmetrisesti toinen jalustalle asetettu fallos-veistos. Pyhäkkö sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen itäpuolella.
Pyhäkön eksedran sisällä oli istuvaa, alastonta Dionysosta esittänyt veistos. Sen kummallakin puolella oli veistokset, jotka esittivät vanhoiksi sileeneiksi ("papposilenos") pukeutuneita näyttelijöitä. Veistokset ovat säilyneet suhteellisen hyvin ja ne ovat Deloksen arkeologisessa museossa. Kummankin suuren fallos-veistoksen jalustassa on reliefit, jotka esittävät Dionysokseen liittyviä aiheita. Falloksista kumpikin on poikki.
Egyptiläisten jumalten temppeli (Delos)
Egyptiläisten jumalten temppeli oli antiikin aikainen Egyptistä tuoduille kulteille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköä.
Temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuona aikana Delokselle tuotiin ulkomaisia, kuten egyptiläisiä ja syyrialaisia, kultteja ja jumaluuksia. Egyptiläisten jumalten temppeli oli omistettu Anubikselle, Serapikselle ja Isikselle. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen eteläpuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut erillinen Isiksen temppeli.
Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naokseen oli erilliset ovet myös pohjoissivulta sekä eteläsivulta niin, että siitä pääsi Isiksen temppeliin.
Isiksen temppeli (Delos)
Isiksen temppeli oli antiikin aikainen Isikselle omistettu temppeli Delokselle saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköaluetta.
Isiksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuohon aikaan Delokselle alettiin rakentaa ulkomailta, kuten Egyptistä, tuotujen kulttien pyhäkköjä. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut Egyptiläisten jumalten temppeli.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 12 metriä ja leveys noin 5,1 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naoksessa oli suuri Isiksen kulttikuva. Rakennuksen pohjoissivulla oli ovi, joka johti Egyptiläisten jumalten temppeliin. Temppelin edessä sen länsipuolella oli alttari. Temppelin julkisivu on kunnostettu, ja myös Isiksen kulttikuvan jäänteet on sijoitettu paikalleen naokseen.
The Whole of the Law
The Whole of the Law on metalliyhtye Anaal Nathrakhin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2016 levymerkillä Metal Blade Records. Albumi on tyyliltään ja sanoituksiltaan poikkeuksellisen vihainen ja aggressiivinen kokonaisuus, jolta välittyy selkeästi kuolema, pahuus ja maailmanloppu.
Elokuussa 2016 albumilta julkaistiin single ”Depravity Favours the Bold”.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Otto Vainionpää antoi albumille arvosanan 9/10, ja sanoi sen kestävän kuuntelua ja lunastaneen edellisen albumin täyttämättömät odotukset. Niin ikään Metal Injectionin arvostelija antoi albumille arvosanan 9/11. Hän sanoi albumin olevan silkkaa raivokasta paahtamista, ja kehui sitä yhdeksi yhtyeen parhaaksi julkaisuksi. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä, ja sanoi albumin olevan kaikessa karuudessaan kaunis teos, joka jättää kuuntelijalle hyvän mielen.
Italialaisten agora
Italialaisten agora oli antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.
Agora rakennettiin hellenistisen kauden lopulla noin vuonna 110–88 eaa. Sen rakennuttivat roomalaiset ja muut Italian alueelta tulleet kauppiaat, jotka käyttivät sitä kauppa- ja tapaamispaikkana. Erään teorian mukaan agora olisi kuitenkin ollut tarkoitettu samalla tai jopa ennemmin urheilukäyttöön kuin kaupalliseen käyttöön. Tällöin se olisi ollut eräänlainen gymnasion tai palaistra. Agoraa laajennettiin ajan kuluessa.
Agora sijaitsee heti Pyhän järven eteläpuolella. Se muodostaa peristyylipihan eli pylväiden ympäröimän alueen, jonka koko on noin 67,6 x 50,7 metriä. Pylväikkö on ollut kaksikerroksinen ja se ympäröi pihaa jokaiselta neljältä sivulta. Alemman kerroksen pylväät ovat edustaneet doorilaista ja ylemmän joonialaista tyyliä. Pylväitä on ollut yhteensä 112. Niistä kaksi on kunnostettu. Pylväikössä kiertävän käytävän leveys on noin 6,6 metriä. Rakennuksessa oli useita huoneita, muun muassa liiketiloja.
Agoralta on löydetty muun muassa veistos Haavoittunut gallialainen, joka on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
Kahdentoista jumalan temppeli
Kahdentoista jumalan temppeli eli Dodekatheon () oli antiikin aikainen olympolaisille jumalille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.
Kahdentoista jumalan temppeli rakennettiin varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 320–280 eaa. Se korvasi paikalla olleen varhaisemman Olympos-vuoren kahdelletoista jumalalle omistetun temppelin. Temppeli sijaitsi Pyhän järven ja Leton temppelin lounaispuolella Italialaisten agoran ja niin kutsutun Hypostyylihallin välissä.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli amfiprostyylitemppeli, toisin sanoen siinä oli pylväsrivi kummassakin päässä. Itäpäässä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kuusi pylvästä, sekä itään päin avautunut naos eli cella. Länsipäässä temppelissä oli opisthodomos, jonka edessä oli myös kuusi pylvästä. Temppelin pituus oli noin 16 metriä ja leveys noin 10 metriä. Sisällä temppelissä oli kaikkien kahdentoista jumalan kuvapatsaat. Ne olivat peräisin arkaaiselta ajalta. Nykyisin säilyneet veistokset ovat esillä Deloksen arkeologisessa museossa.
Kompetaliastien agora
Kompetaliastien agora eli "Hermistien agora" on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Agora on rakennettu hellenistisellä kaudella noin vuonna 150–125 eaa. Alun perin agoran teki eräänlainen vapaiden ja vapautettujen (kauppa)kilta nimeltä Hermistit ("Hermaistai"). Tunnetumman nimensä agora on saanut vastaavasta killasta nimeltä Kompetaliastit ("Kompetaliastai"). Tämän nimen juuri on latinan kielessä, ja kyseessä oli mahdollisesti joukko Italiasta tulleita kauppiaita.
Kompetaliastien agora sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella lähellä saaren länsirantaa jotakuinkin niin kutsutun Pyhän sataman ja kauppasataman puolessa välissä. Agoran alue on myös lähellä Deloksen arkeologisen alueen nykyistä laituria ja sisäänkäyntiä, ja se on ensimmäinen paikka alueella, johon vierailijat saapuvat. Antiikin aikana agora erotti toisistaan Deloksen pyhän alueen ja kaupallisen alueen.
Agoralla oli kaksi pientä Hermeelle, kaupankäynnin jumalalle, omistettua temppeliä. Siellä harjoitettiin myös Italiasta tuotua Lares Compitales -kulttia. Aukio oli koristeltu myös lukuisilla eri ammatinharjoittajien kiltojen lahjoittamilla veistoksilla, kuten hermeillä. Agoralta alkoi pohjoiseen suuntautunut Pyhä tie, joka vei Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueelle. Etelään päin agoralta lähti puolestaan niin kutsuttu Teatterin tie, joka kulki Teatterikorttelin läpi Deloksen teatterille.
Kynthoksen luola
Kynthoksen luola eli "Herakleen luola" on luola ja antiikin aikainen Herakleelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Luolapyhäkkö on rakennettu hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se muodostuu luonnollisesta kallionhalkeamasta, jonka suuaukko on katettu kymmenellä suurella harjakaton muotoon asetetulla kivipaadella. Niiden alla oli Herakleen kuvapatsas. Sen jalusta on säilynyt. Luolan edessä on pyöreä marmorinen alttari.
Pyhäkön luonteesta väiteltiin tutkijoiden keskuudessa aiemmin. Monet ajattelivat pitkään sen olleen Deloksen alkuperäinen, mykeneläiselle ajalle palautuva Apollonin kulttipaikka ja samalla Apollonin varhaisin kulttipaikka koko Kreikassa. Siksi sitä kutsuttiin varhaisessa tutkimuksessa "Apollonin luolaksi". Myöhemmin se on kuitenkin osoittautunut myöhemmäksi, hellenistisen ajan rakennelmaksi, joka on mahdollisesti tarkoituksella arkaisoiva eli esittää varhaisempaa ja alkukantaisempaa rakennusta.
Ylempänä vuoren rinteessä sijaitsee myös Agathe Tykhen pyhäkkö. Vuoren huipulla sijaitsee Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö.
Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö
Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö eli Kyntheion oli antiikin aikainen Zeukselle ja Athenelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren huipulla Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Pyhäkkö oli rakennettu alun perin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat hellenistiseltä kaudelta, pääosin 200-luvulta eaa. Pyhäkkö sijaitsi vuoren huipulla, joka oli tasoitettu rakentamista varten. Se koostui kahdesta rakennuksesta, joista toinen oli omistettu Zeukselle ja toinen Athenelle. Kummankin etupuolella oli kaksi joonialaista pylvästä. Sisällä oli veistoksia, syvennyksiä votiivilahjoja varten sekä mosaiikkeja. Rakennuksista on säilynyt vain niiden perustukset.
Pronssikaudella 2000-luvun eaa. lopulla pyhäkön paikalla oli asutus, joka on varhaisin saarelta tunnettu. Pyhäkön raunioiden alta on löydetty jäänteitä tuon ajan asuinrakennuksista sekä erilaisia esineitä.
Pyhäköltä on hyvä näköala saarelle ja merelle. Alempana vuoren rinteellä sijaitsevat Agathe Tykhen pyhäkkö sekä Kynthoksen luola.
Naksoslaisten talo
Naksoslaisten talo ("Naksoslaisten oikos") oli antiikin aikainen rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Naksoslaisten talo rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–560 eaa. Se oli nimensä mukaisesti naksoslaisten rakennuttama ja se toimi näiden kokoontumispaikkana Deloksella. Rakennus korvasi samalla paikalla olleen varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun talon. Rakennus oli omistettu Apollonille, ja toimi samalla mahdollisesti jonkinlaisena pyhäkkönä. Se sijaitsi Deloslaisen Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä pyhäkköalueen sisäänkäyntiä eli Propylonia.
Rakennus oli suorakulmion muotoinen halli, joka oli jaettu kahteen laivaan kahdeksalla kattoa tukeneella pylväällä. Pylväät olivat eri tulkintojen mukaan joko joonialaisia tai doorilaisia. Rakennuksen länsipäässä oli kahden pylvään pylväikkösisäänkäynti ja itäpäässä myöhemmin lisätty neljän joonialaisen pylvään pylväikkösisäänkäynti. Rakennuksen koko oli noin 19,4 x 10 metriä. Rakennuksen varhaisemmassa vaiheessa tiedetään olleen kolme laivaa ja sisäänkäynti pohjoissivulla.
Prytaneion (Delos)
Prytaneion () oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Prytaneionin jäänteet on ajoitettu ajalle 500–350 eaa. Rakennus sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen eteläosassa Buleuterionin eteläpuolella ja Neorionin länsipuolella. Sen sisäänkäynti oli etelästä. Julkisivussa oli neljän doorilaisen pylvään pylväikkö. Se johti marmoripäällysteiselle sisäpihalle, jonka takana oli kaksi suurempaa huonetta sekä kaksi pienempää huonetta. Suuremmat huoneet toimivat todennäköisesti prytaneiden kokoontumispaikkana, arkistona sekä lepotilana. Kokoontumishuoneessa oli Hestian alttari. Vuodesta 166 eaa. lähtien eli saaren päädyttyä takaisin Ateenan haltuun kaksi rakennuksen huoneista oli omistettu Ateenan ja Rooman demosten kulteille.
Hans Biskop
Hans Biskop (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa "Hans Gabrielsson Biskop" tai "Johannes Beskopp".
Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isovihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois-Ruotsissa.
Made in Heaven (täsmennyssivu)
Made in Heaven tarkoittaa seuraavia asioita:
Theofrastoksen agora
Theofrastoksen agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 126–125 eaa. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Theofrastoksesta, joka toimi tuohon aikaan Deloksen epimeleettinä ("epimelētēs") eli eräänlaisena käskynhaltijana. Agora sijaitsi Deloksen Pyhän sataman pohjoispuolella ja Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella. Sen rakennuttaminen on eräs merkki siitä, että tuohon aikaan Deloksen kaupallinen merkitys kasvoi ja myös Pyhä satama otettiin kaupalliseen käyttöön.
Agoran pohjoislaidalla sijaitsi jo aiemmin rakennettu niin kutsuttu Hypostyylihalli, joka tunnetaan myös Poseidonin stoana.
Total Fucking Necro
Total Fucking Necro on metalliyhtye Anaal Nathrakhin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Rage of Achilles. Se sisältää kokonaisuudessaan yhtyeen kaksi ensimmäistä demoa sekä uuden kappaleen julkaisemattomalta demolta "We Will Fucking Kill You".
Albumi julkaistiin alun perin CD-R-formaatissa vuonna 2000, ja sen julkaisi Leviaphonic Records. Albumilla on vain kahdeksan kappaletta ja eri kappalejärjestyksellä. Vuonna 2011 FETO Records julkaisi albumista uusintapainoksen.
Kaikki kappaleet säveltänyt Irrumator.
Muusa Savijärvi
Muusa Savijärvi, ent. "Ojanen", o.s. "Vahros" (s. 1936) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Joensuun yliopiston venäjän kielen professori vuodesta 1986.
Ojasen isä oli venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Igor Vahros. Hänen puolisonsa on professori Ilkka Savijärvi.
Sinikka Ojanen
Seija Sinikka Ojanen, o.s. "Palosara", (s. 1933) on suomalainen kasvatustieteilijä. Hän on ollut 1989 Joensuun yliopiston (Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksen) kasvatustieteen professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka, opettajankoulutus ja opettajien stressi sekä työnohjaus.
The Big Blues
The Big Blues on yhdysvatalaisen blueskitaristi, laulajan Albert Kingin vuonna 1962 julkaistu esikoisalbumi. Levy on uudelleen julkaistu vuonna 1969 nimellä "Travelin’ to California".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Albert King, ellei toisin mainita.
Mikaveli
Mikael Meklin, taiteilijanimeltään Mikaveli, on suomalainen hengellistä musiikkia tuottava rap-artisti. Hän toimi vuosina 2012–2014 Immanuel-yhtyeessä. Lokakuussa 2014 Mikaveli aloitti soolouransa. Hän julkaisi debyyttisooloalbuminsa "Herranjengis" marraskuussa 2015 Maata Näkyvissä -festareilla. Mikael Meklin on työskennellyt nuoriso-ohjaajana Keravan helluntaiseurakunnassa. Ennen musiikkiuransa alkua hän työskenteli vakuutusyhtiössä.
Mikaveli perusti lapsuudenystävänsä Roni Lempiäisen kanssa rap-duo Immanuelin. Helmikuussa 2012 yhtye sai ensimmäiset keikkansa. Immanuelin debyyttialbumi "Kilosanomaa" julkaistiin 2012. Yhtyeen toinen albumi, "Jumalanmiehii", julkaistiin 2013. Roni Lempiäinen muutti puoleksi vuodeksi Thaimaahan 2014 ja yhtye ilmoitti jäävänsä keikkatauolle.
Mikaveli aloitti soolouransa lokakuussa 2014. 2015 julkaistu Ohikiitävää-single nousi Radio Suomipopin Top 10 -listalle. Hän julkaisi debyyttialbuminsa "Herranjengis" marraskuussa 2015 Maata Näkyvissä -festareilla. Mikaveli on mukana Jipun hengellisen "Made in Heaven" -albumin samannimisellä singlellä.
Mikaveli on julkaissut yhden studioalbumin ja viisi singleä.
Cloaca Maxima III
Cloaca Maxima III on rockyhtye CMX:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Albumi sisältää myös kesällä 2016 nauhoitetut kuusi ennen julkaisematonta kappaletta, sekä cover-version Antti Tuiskun kappaleesta ”Hyökyaalto”. Albumin julkaisemisen tiimoilta yhtye tekee joulukuussa kahdeksan esiintymisen minikiertueen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7.
Evert Viktor Sellgren
Evert Viktor Sellgren (26. joulukuuta 1864 Vihti – 30. joulukuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen "Itä-Suomen Rautakauppa Oy":n toimitusjohtaja.
Sellgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä August Sellgren ja Amanda Kristiina Hilden. Sellgren oli naimisissa vuodesta 1895 Elin Irene Wiklundin kanssa. Hän kävi 1886 kauppaopiston ja toimi sitten "Itä-Suomen Rakennusaineiden Kaupan" johtajana 1890–1915. Kun tästä liikkeestä muodostettiin osakeyhtiö "Itä-Suomen Rautakauppa Oy" Sellgrenistä tuli uuden yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1915 alkaen. Sellgren perusti myös 1917 "Viipurin Sementtivalimo Oy":n ja oli vuodesta 1917 alkaen sen sekä "Säiniön Tiilitehdas ja Saha Oy":n toimitusjohtajana.
Oman yritystoimensa ohella Sellgren oli muun muassa Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n johtokunnan jäsenenä 1899–1926 ja Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1930. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1902–1922 ja Saksan konsulina 1924–1931. Sellgren sai kauppaneuvoksen arvon 1919.
Sellgren rakennutti vuonna 1912 arkkitehti Uno Ullbergin suunnitteleman jugendtyylisen huvilan Viipurinlahdella sijaitsevalle Venäjänsaarelle. Huvila oli Suomen sisällissodan alkuvaiheissa tammikuussa 1918 Viipurista paenneiden 565 valkokaartilaisen eli niin sanottujen venäjänsaarelaisten majapaikkana heidän ollessaan saarroksissa. He murtautuivat 27. tammikuuta Kämärän aseman kautta Antreaan valkoisten pääjoukkojen yhteyteen. Huvilan läheisyyteen pystytettiin 1920-luvulla valkoisten sotamuistomerkki. Sekä huvila että sotamuistomerkki ovat säilyneet nykypäiviin.
Villa Sellgrenin rakennukset ovat nykyisin venäläisen Sever-nimisen yhtiön omaisuutta. Yhtiön omistuksessa oleva maa-alue käsittää koko Venäjänsaaren ja merkittävän osan viereistä Lihaniemeä, yhteensä 108 hehtaaria. Yhtiö kuului Putinin vanhalle ystävälle, vuonna 2015 kuolleelle Oleg Rudnoville, ja nykyisin sen arvellaan olevan presidentti Vladimir Putinin käytössä.
Oscar-gaala 1996
Oscar-gaala 1996 oli 68. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1995 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Dorothy Chandler Pavilionissa Los Angelesissa 25. maaliskuuta 1996.
"Braveheart – taipumaton" voitti viisi palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa koostuu kolmesta matalasta järvestä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa, sekä niiden valuma-alueista: Bogoriajärvi, 10 700 ha; Nakurujärvi, 18 800 ha; ja Elementaitajärvi, 2 534 ha. Järvet ovat emäksisiä. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011. Siellä elää uhanalaisia lintulajeja ja harvinaisia nisäkkäitä. Alueella elää neljä miljoonaa pikkuflamingoa.
Risto Ojanen (toimitusjohtaja)
Risto Ensio Ojanen (s. 1927) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän on ollut Finnairin markkinointijohtaja 1974–1985 ja Gunnar Korhosen jälkeen toimitusjohtaja 1985–1990.
Vuotavan suolen oireyhtymä
Vuotavan suolen oireyhtymä johtuu siitä, että sitä sairastavalla on heikentynyt suolen seinämä, joka päästää verenkiertoon mikrobeja ja ravintoaineiden osasia. Tämän on ajateltu synnyttävän elimistössä autoimmuunireaktion, joka ilmenee vatsakipuina, vatsan turpoamisena ja ripulina.
Yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa vuonna 2016 tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että viljasta vatsaoireita saavien ei-keliaakikkojen immuunipuolustusjärjestelmä ei pysty estämään vaurioituneesta suolesta verenkiertoon pääsevien mikrobien haitallista vaikutusta. Kun viljoille herkistyneet jättivät vehnän ja muut vatsaansa ärsyttävät viljat pois ruokavaliostaan puoleksi vuodeksi, heidän immuunijärjestelmänsä tila normalisoitui ja suoliston vaurioituneet solut paranivat. Biologisen todisteen löytämistä oireilun syntymekanismista pidetään merkittävänä sairaudessa, jonka oireita osa tutkijoista on pitänyt jopa kuviteltuina tai psyykkisinä.
A Maze of Recycled Creeds
A Maze of Recycled Creeds ranskalaisen metalliyhtye Gorodin viides studioalbumi. Se julkaistiin 16. lokakuuta 2015 levymerkillä Listenable Records. Yhdysvalloissa albumin julkaisi Unique Leader Records.
Kappaleista ”Inner Alchemy” ja ”The Mystic Triad of Artistry” kuvattiin musiikkivideot.
Metal Injectionin Dan Davis antoi albumille arvosanan 7/10, ja sanoi albumia ristiriitaiseksi kuuntelukokemukseksi. Hänestä albumi on kokonaisuudessaan hyvä, mutta se muistuttaa mitä tahansa genrensä edustajaa eikä sisällä juurikaan kontekstia eikä mieleenpainuvia koukkuja.
Westworld
Westworld on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja, jonka ovat luoneet Jonathan Nolan ja Lisa Joy. Se perustuu Michael Crichtonin ohjaamaan ja käsikirjoittamaan elokuvaan "Tappokone" ("Westworld") vuodelta 1973. Nolan ja Joy ovat sarjan vastaavia tuottajia yhdessä J. J. Abramsin, Jerry Weintraubin ja Bryan Burkin kanssa. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin HBO:lla 2. lokakuuta 2016.
Sarja sijoittuu futuristiseen westernaiheiseen teemapuistoon Westworldiin, jonka asukkaat ovat androideja joita kutsutaan ”isänniksi”. Westworld tarjoaa sen varakkaille vierailijoille mahdollisuuden tehdä mitä he ikinä haluavatkaan ilman pelkoa loukkaantumisesta tai kuolemisesta.
"Westworldin" toinen kausi tilattiin marraskuussa 2016, ja se esitettiin vuonna 2018.
"Westworld" perustuu vuonna 1973 julkaistuun Michael Crichtonin ohjaamaan "Tappokone" ("Westworld") elokuvaan ja sen 1976 julkaistuun jatko-osaan "Tuleva maailma" ("Futureworld").
Warner Bros. on ollut halukas tekemään "Westworld" -sarjan 1990–luvulta lähtien, mutta vasta vuonna 2011 projektia saatiin vietyä eteenpäin. Jerry Weintraub sai HBO:n tilaamaan pilottijakson sarjasta, jonka jälkeen hänen avukseen palkattiin Jonathan Nolan ja käsikirjoittaja Lisa Joy.
Elokuussa 2013 HBO vahvisti tilanneensa sarjasta pilottijakson. Marraskuussa 2014 HBO ilmoitti tilanneensa ensimmäisen kauden "Westworld" sarjasta.
BO tilasi toisen tuotantokauden marraskuussa 2016 ja se esitettiin vuoden 2018 aikana. Toukokuussa 2018 HBO vahvisti tilanneensa kolmannen kauden sarjalle.
Ainasjärvi
Ainasjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ainasjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaaton rinteessä olevassa painaumassa. Siihen ei laske ojia, mutta sen laskuoja lähtee eteläpäästä ja juoksee kaakkoon päin yli 600 metriä laskien Siisjärveen. Ojan varrella sijaitsee pelto, jonka kuivatusvedet kerääntyvät ojaan. Järven rantaviivan pituus on 450 metriä. Ranta on soistunutta metsää. Suon reunaan jyrkkään rinteeseen on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne johtaa metsätie Nurmista.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Oinasjärvi” . Järvellä oleva vapaa-ajan asunto ei näy vuoden 1991 peruskartassa, joten se on uusi.
Perovskiitti-kiderakenne
Perovskiitti-kiderakenne on kiderakenne-tyyppi, joka määritellään sillä, että se on samanlainen kuin perovskiitti-mineraalilla. Samantyyppisen kiderakenteen omaaminen määrittää myös perovskiitti-mineraaliryhmän.
Perovskiitti-aurinkokenno
Perovskiitti-aurinkokenno on aurinkokennotyyppi, jossa on perovskiitti-kiderakenteinen valoa sieppaava osa. Vuonna 2016 perovskiittikennot ovat vasta peruskehitysvaiheessa. Tutkimusolosuhteissa on saavutettu 20,3 prosentin hyötysuhde.
Toivolanlammi
Toivolanlammi on Pirkanmaalla Vesilahden Narvassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Toivolanlammi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se on syntynyt viiden mäen keskelle noin 500 metriä Pyhäjärven rannasta. Lampi sijaitsee peltojen keskellä ja sen lähiympäristö on joutomaata. Siihen laskee joitakin ojia, joista kaksi on merkittäviä. Lammen eteläpuolen suolle laskee Huhkamonkolun kautta ja sen eräs haara on Mälittyjärven laskuoja ja toinen nimettömän lammen laskuoja. Toinen oja eli Viraanoja laskee idästä saostusaltaaseen ja se ulottuu Haapasenkulman taakse. Lammen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä eikä rantavyöhykkeellä sijaitse nykyään rakennuksia. Lammen ympäristön vesistöjärjesteyistä näkyy paljon merkkejä kuten lammikoita ja kaivettuja ojia. Lampi on matala ja se on kasvamassa umpeen. Avovettä esiintyy vain ajoittain.
Vuonna 1959 julkaistussa peruskartassa lampi on piirretty kaksiosaiseksi niin, että luoteisosa rajautuu tuikasti Koivistalholta tulevaan tiehen. Vain Viraanoja on kaivettu umpeenkasvaneen lammen avoveteen asti. Etelästä laskeva oja päättyy suon laitaan. Vuosien 1980 ja 1991 kartoista huomaa, että kosteikon vesistöjärjestelyissä on monia vaiheita ja pohjoisrannalla oleva rakennus on ollut lyhytikäinen.
Matti Myrsky
Matti Juhani Myrsky (18. toukokuuta 1953 Helsinki – 29. syyskuuta 2016 Joensuu) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa vero-oikeuden professori vuodesta 1998.
Urallaan hän työskenteli muun muassa korkeimmassa hallinto-oikeudessa, Suomen Akatemian tutkijana, Helsingin yliopistossa, Turun yliopistossa ja Vaasan yliopistossa.
Hän oli myös oikeustieteiden laitoksen johtajana vuosina 1998–2005 ja Joensuun yliopiston muutoksenhakulautakunnan puheenjohtajana vuodet 1998–2001.
Vähäjärvi (Vesilahti)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Vesilahden Suomelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se on syntynyt samaan kalliomurrokseen kuin siihen viereen työntyvä Pyhäjärven Alhonselän Suomelanlahtikin. Etelästä järveen rajautuu korkeat moreenimäet ja pohjoisesta peltomaat. Lahden rantaan on laskuojalla Lihmonojalla matkaa vain 350 metriä. Vähäjärveen laskee Rimminsuolle kaakosta Rimminoja, johon yhtyy pelto-ojia pieneltä valuma-alueelta. Pohjoisesta laskee lyhyt pelto-oja rantapelloilta. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. Rannat ovat soistuneet ja järvessä ei vesikasvillisuuden takia ole enää avovettä . Järven lähiympäristössä sijaitsee toistakymmentä maatilaa. Vapaa-ajan asuntoja vain kaksi pohjoisrannalla. Järven länsipään ohittaa seututie 301, joka johtaa Narvaan.
Järvi ja sen lähirannat on merkitty lintujen osalta luonnonsuojelualueeksi.
Järven ja Lihmonojan vedenlaatua on tutkittu vuosina 2000, 2005 ja 2009. Vesi on tummaa, kohtalaisen humuspitoista, sameaa ja erittäin ravinnepitoista. Järvestä purkautuvan veden fosforipitoisuus oli erässä talvinäytteessä 520 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuus 2 620 µg/l. Toisessa loppukesän vesinäytteessä fosforia oli 81 µg/l ja typpipitoisuus 770 µg/l. Jo alimmilla pitoisuuksilla järvi luokiteltaisiin erittäin reheväksi järveksi. Korkeammat arvot vastaavat yleisesti kunnalliselta vedenpuhdistamolta vesistöön johdetun veden pitoisuuksia. Vesi oli sekä talvi- että loppukesän mittauksissa lähes hapetonta. Vesikasvillisuus varjostaa vettä tehokkaasti eikä sen vuoksi leväkukintoja esiinny. Pinnasta liukenee veteen uutta happea ja katiskalla saa järvestä satunnaisesti kalaa, joka nousee sinne Pyhäjärvestä. Ravinnetilanne on seurausta hajakuormituksen pitkästä vaikutuksesta. Osa ravinteista kumpuavat sisäisenä kuormituksena sedimenteistä, koska hapettomissa olosuhteissa pohjaan kerrostuneet ravinteet liukenevat takaisin veteen. Järven virkistyskäyttöluokitus on kesäisin välttävä ja talvisin huono.
Järvi on käytännössä valuma-alueensa peltojen laskeutusallas. Se ei kuitenkaan vähennä Alhonselän kuormitusta, koska Vähäjärvi tuottaa veteen itse niin paljon ravinteita lisää. Järven kunnostus on taloudellisesti mahdotonta. Siihen voisi kuitenkin ruopata vesilinnuille avoveden alueita, jotta sen virkistysarvo lintujärvenä kohentuisi.
Koomikkojen kuningas
Koomikkojen kuningas ("The King of Comedy") on Martin Scorsesen ohjaama yhdysvaltalainen musta draamakomedia, jonka on käsikirjoittanut Paul D. Zimmerman. Elokuvan pääosia esittävät Robert De Niro, Jerry Lewis ja Sandra Bernhard.
Elokuvassa epämiellyttävä nimikirjoitusten kerääjä, stand up -koomikoksi epätoivoisesti pyrkivä Rupert Pupkin (De Niro) kidnappaa ahdistuneen ja eristäytyneen televisioviihdyttäjän Jerry Langfordin (Lewis) uraansa edistääkseen. Avukseen hän saa pakkomielteisesti kohdettaan fanittavan naisen (Bernhard), ja lunnasvaatimuksena hän esittää mahdollisuuden saada esiintyä Langfordin showssa. Tämä toteutuukin, ja Pupkinista tulee kuuluisa.
"Koomikkojen kuningas" ei aluksi menestynyt oudon aihevalinnan ja epämiellyttävän päähenkilönsä takia, mutta on sittemmin noussut arvossa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti elokuvaa tähtikultin, viihteen, idolien ja fanien julmaksi kuvaukseksi, mustaksi elokuvaksi tyhjästä elämästä ja sen tyhjistä täytteistä. Hän antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”elämää suurempi elokuva”.
Elokuva ei saanut yhtään Oscar-ehdokkuutta, mutta Cannesissa Scorsese oli siitä ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Brittiläisessä Bafta-palkintogaalassa "Koomikkojen kuningas" sai viisi ehdokkuutta, joista käsikirjoittaja Paul D. Zimmerman voitti palkinnon käsikirjoituksestaan.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Koomikkojen kuninkaan" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalla jaetulle sijalle 100.
Klooritetrasykliini
Klooritetrasykliini eli aureomysiini (CHNClO) on tetrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina.
Klooritetrasykliini on huoneenlämpötilassa kirkaankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hieman etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Klooritetrasykliini ei liukene dietyylieetteriin. Yhdiste voi hajota valon vaikutuksesta. Klooritetrasykliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on -275.
Ensimmäisen kerran klooritetrasykliinin eristi B. M. Duggar vuonna 1945 "Streptomyces aureofaciens"-kannasta ja se on ensimmäinen eristetty tetrasykliineihin kuuluva yhdiste. Yhdisteen rakenteen selvitti Robert Burns Woodward ryhmineen vuonna 1952. Klooritetrasykliinin biotekninen tuotanto laajassa mittakaavassa alkoi 1948. Nykyäänkin yhdistettä valmistetaan bioteknisesti "S. aureofaciens"-sädesienen avulla.
Klooritetrasykliinin antibioottiset vaikutukset perustuvat muiden tetrasykliinien tavoin siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin ja estää bakteerien proteiinisynteesin. Aine on laajakirjoinen antibiootti ja se tehoaa grampositiivisiin bakteereihin, mykoplasmaan ja eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Monet gramnegatiivisista bakteereista ovat klooritetrasykliinille resistenttejä. Nykyään klooritetrasykliiniä käytetään ihmislääketieteessä lähinnä silmä- ja ihotulehdusten hoitoon.Eläinlääketieteessä klooritetrasykliiniä käytetään sikojen, lehmien, hevosten ja lampaiden bakteeritautien hoitamiseen ja ehkäisyyn ja sitä voidaan lisätä muun muassa eläinten rehuun.
Mercedes-Benz X-sarja
Mercedes-Benz X-sarja on Mercedes-Benzin vuodesta 2017 lähtien valmistama lava-automalli. X-sarjan konseptimalli esiteltiin Tukholmassa lokakuussa 2016. Tuotantomallin ensiesittely oli Kapkaupungissa heinäkuussa 2017. Auto perustuu samalle perusrakenteelle kuin Nissan Navara ja Renault Alaskan.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä X-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Mälittyjärvi
Mälittyjärvi eli Mälitty on Pirkanmaalla Vesilahden Onkemäen länsipuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Mälittyjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 500 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Se on syntynyt kallioisten mäkien väliin Mälittyjärvenvuoren länsirinteen juurelle. Järveen on kaivettu lyhyitä suo-ojia ympäröiviltä soilta. Myös sen laskuoja on kaivettu oja, joka lähtee järven pohjoispäästä. Oja juoksee pohjoiseen ensimmäisten maatilojen peltojen läpi ja muuttuu Koivistalhon pelloilla johto-ojaksi, joka painuu sitten Huhkamonkoluun ja laskee Toivolanlammin rantasuohon. Järven valuma-alue on pieni ja veden laskennallinen viipymä on 79 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Länsirannat ovat soistuneita ja itärannat kovaa etsämaata. Järvi on autio ja sinne johtaa pohjoisesta polku.
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuonna 2001. Se on karuhko humuspitoinen metsäjärvi, jonka vesi on ruskean väristä, sisältää humusta ja on melko hapanta. Veden väriluku vaihtelee 140–170 mg Pt/l ja veden happamuustaso on talvella alle pH 6. Järvestä on silloin mitattu jopa arvon pH 5,5, mikä on useimmille kaloille liian matala arvo. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on kuitenkin välttävä. Veden fosforipitoisuus oli 15 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuus oli 450 µg/l. Järven happitilanne on häiriintynyt. Nämä ovat karun järven arvoja. Levän klorofylliä esiintyi vain 6,8 milligrammaa kuutiometrissä vettä (mg/m³). Talvella päällysveden happipitoisuuden kyllästysprosentti on laskenut arvoon 43%. Alusvedessä tilanne on yleensä heikompi ja sieltä on mitattu happipitoisuuksia 0,7 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Veden kemiallinen hapenkulutus on tutkimusten mukaan 31 mg/l eli suuri. Arvo johtunee humuksen määrästä vedessä ja se selittää hyvin hapen vähyyttä. Mälityn virkistyskäyttöluokka on tyydyttävän ja välttävän rajaoilla. Pahimmat ongelmat ovat hapettomuus, vedenväri ja happamuus.
Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli kaivettu ensimmäinen suo-oja. Kartassa ei ole silloin merkitty länsirannan soita, mutta myöhemmissä kartoissa sitä on. Järven nimi kirjoitettiin karttaan vielä vuonna 1980 "Mälitty".
Do You Want To
Do You Want To on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta albumilta "You Could Have It So Much Better" ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 4. ”Do You Want To” -kappaleen musiikkivideon ohjasi Diane Martel ja se esitettiin ensimmäisen kerran MTV2-kanavalla 23. elokuuta 2005.
Love Illumination
Love Illumination on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta "Right Thoughts, Right Words, Right Action" 27. kesäkuuta 2013.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Tim Saccenti, ja se julkaistiin videopalvelu YouTubessa 24. heinäkuuta 2013.
Hydroksihapot
Hydroksihapot ovat karboksyylihappoja, joiden molekyyli sisältää karboksyyliryhmän (-COOH) lisäksi ainakin yhden hydroksyyliryhmän (-OH) myös molekyylin hiilivetyosassa. Tunnetuimpia, luonnossakin esiintyviä hydroksihappoja ovat maitohappo, omenahappo, sitruunahappo ja viinihappo. Monet hydroksihapot voivat esiintyä kahtena stereoisomeerina ja ovat optisesti aktiivisia.
Hydroksihapot voivat reagoida samoin kuin muutkin karboksyylihapot, mutta molekyylissä esiintyvän hydroksyyliryhmän vuoksi ne voivat reagoida myös alkoholien tavoin. Niinpä ne voivat muodostaa estereitä sekä alkoholien että toisten karboksyylihappojen kanssa. Samassa molekyylissäkin olevat karboksyyli- ja hydroksyyliryhmät voivat reagoida keskenään, jos ne ovat sopivalla etäisyydellä toisistaan. Tällöin syntyy eräänlainen molekyylinsisäinen esteri eli laktoni.
Muiden karboksyylihappojen tavoin hydroksihapot ovat heikkoja happoja. Kemiallisen rakenteensa vuoksi niissä voi kuitenkin syntyä molekyylin vetysidos hydroksyyliryhmässä olevan vetyatomin ja karboksyyliryhmässä olevien happiatomien välille Tästä seuraa, että karboksyyliryhmän protoni on heikommin kiinnittynyt, kun sama happiatomi, johon se on sitoututunut, osallistuu myös vetysidokseen. Tämän vuoksi monet hydroksihapot ovat happoina selvästi vahvempia kuin muut karboksyylihapot, eli niiden pKa on alempi. Esimerkiksi maitohapon (2-hydroksipropaanihapon) pKa on 3,86, kun taas propaanihapon pKa on 4,87.
Hydroksihapot voidaan jakaa seuraaviin ryhmiin:On myös hydroksihappoja, joissa hydroksyyliryhmiä on useita. Sellainen on esimerkiksi 2,3-dihydroksipropaanihappo eli glyseriinihappo.
Tunnetuimpia alfa-hydroksihappoja ovat:
Näistä muut paitsi maitohappo sisältävät molekyyleissään useamman kuin yhden karboksyyliryhmän, viinihappo myös kaksi hydroksyyliryhmää.
Alfa-hydroksihappoja käytetään paljon kosmetiikassa, varsinkin ihon ryppyjen vähentämiseen tai huokosten puhdistamiseen tarkoitetuissa tuotteissa, sekä dermatologiassa.
Monia alfa-hydroksihappoja esiintyy luonnostaan kasvikunnan tuotteissa, varsinkin hedelmissä, joiden mukaan ne ovat nimensäkin saanut. Maitohappoa taas esiintyy piimässä. Muutamat hydroksihapot esiintyvät myös solujen mitokondrioissa, joissa ne muodostavat sitruunahappokierron eri vaiheita. Joitakin niistä niistä käytetään myös elintarvikkeiden lisäaineina, ja niillä on seuraavat E-koodit:Yksinkertaisin beeta-hydroksihappo on 3-hydroksypropionihappo, OH-(CH))-COOH. Tähän ryhmään kuuluu myös salisyylihappo eli 2-hydroksibentsoehappo, jossa sekä karboksyyli- että hydroksyyliryhmät ovat kiinnittyneet bentseenirenkaan vierekkäisiin hiiliatomeihin.
Ernest Mandel
Ernest Ezra Mandel, käytti myös nimiä "Ernest Germain", "Pierre Gousset", "Henri Vallin" ja "Walter" (5. huhtikuuta 1923 – 20. heinäkuuta 1995) oli saksalais-belgialainen marxilainen ja trotskilainen vallankumousteoreetikko.
Mandel syntyi Frankfurtissa ja osallistui Antwerpenissa trotskilaisen neljännen internationaalin toimintaan. Hänen vanhempansa Henri ja Rosa Mandel olivat Puolasta muuttaneita juutalaisemigrantteja, jotka olivat aiemmin vaikuttaneet Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin Spartakistiliitossa.
Helsingin Työväen Näyttämö
Helsingin Työväen Näyttämö oli helsinkiläinen teatteri, jonka historia alkaa 1916 perustetusta Seurasaaren ulkoilmateatterista. Teatteri toimi sittemmin eri puolilla Helsinkiä, Mustikkamaalla, Työväentalossa ja Vallilassa ja lopuksi Kirjatyöntekijäin liiton talossa. Vuonna 1922 seurueen nimeksi muuttui Työn Näyttämö. 1930-luvulla nimeksi palautettiin Työväen Näyttämö. Teatterin viimeiset esitykset olivat 1940-luvun alussa, mutta virallisesti sen toiminta päättyi 1945.
Teatterin toiminnassa oli mukana joukko kommunisteja, ja sosialidemokraatit erosivatkin siitä myöhemmin. Teatterin toimintaan kohdistui ajan oikeistolaisten voimien painostusta. Teatterin toiminnassa mukana olivat muun muassa Tapio Tapiovaara ja Nyrki Tapiovaara. Vaihtelevassa kokoonpanossa pysyvämpiä jäseniä olivat Hill Virtanen, Eino Kokkonen, Ludvig Korpi ja Yrjö Nykänen. Tapiovaarojen lisäksi teatterin vetäjiin kuuluivat Helmer Adler, Elvi Sinervo-Ryömä, Toini Aaltonen, Arvo Turtiainen ja Maija Savutie.
Carlos Checa
Carlos Checa (s. 15. lokakuuta 1972 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi 500 kuutioisten ja MotoGP-sarjassa muun muassa Pons Racing ja Yamaha Factory Racing talleissa. Checa voitti Superbike mestaruuden kaudella 2011.
Checa aloitti uransa 1993 125 kuutioisissa, jossa hän ajoi yhden kilpailun ennen siirtymistään kesken kauden 250 kuutioisten sarjaan. Checa ajoi Daytona - Pit Lane tallin Honda RS250R pyörällä kuusi kilpailua. Hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi FIM kilpailussa. Checa keräsi kauden aikana yhteensä yhdeksän pistettä ja sijoittui 23:ksi.
Kaudeksi 1994 hän siirtyi Givi Racing talliin, joka käytti Honda RS250 tehdaspyörää. Checa ajoi kokonaispisteissä kahdenneksitoista keräten 54 pistettä. Hän ajoi parhaimmillaan seitsemänneksi Yhdysvaltain kilpailussa.
Checa siirtyi kesken 1995 kauden 500-kuutioisten sarjaan Pons tallin mukana. Hän ajoi Honda NSR500 tehdaspyörällä viisi kilpailua loppukauden aikana. Checa ajoi maaliin kolmesti, joista kahdesti hän sijoittui seitsemänneksi Brasiliassa ja Argentiinassa. Checa saavutti yhteensä 26 pistettä ja sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksitoista.
Kassinen
Kassinen voi tarkoittaa seuraavia:
Yamaha Factory Racing
Yamaha Factory Racing tai Yamaha Motor Racing on italialais-japanilainen ratamoottoripyöräilytalli. Se on Yamahan tehdastalli MotoGP-luokassa. Talli aloitti kilpailemisen 500-kuutioisten sarjassa kaudella 1999 ja on voittanut kuljettajien maailmanmestaruuden seitsemän kertaa. Sen päämaja sijaitsi aluksi Alankomaissa, jonka jälkeen kaudeksi 2002 se siirrettiin Italiaan.
Yamahan talli perustettiin muutama vuosi sen jälkeen, kun Wayne Rainey päätti ratamoottoripyöräuransa. Rainey oli voittanut Kenny Robertsin Marlboro Team Roberts Yamahan tehdaspyörällä kolme 500-kuutioisten maailmanmestaruutta 1990-luvun alussa, jonka jälkeen Yamaha kilpaili muun muassa Yamaha Team Rainey ja Yamaha Promotor Racing nimellä. Avauskaudella 1999 talli tunnettiin nimellä Marlboro Yamaha Team, jolloin kuljettajina olivat Max Biaggi ja Carlos Checa. Kaksikko ajoi tallissa kauteen 2002 saakka.
Biaggi ja Checa ajoivat viimeisen kautensa Yamahalla. Talli pisteissä se sijoittui toiseksi heti Hondan jälkeen. Biaggi sijoittui toiseksi pisteissä maailmanmestaruuden voittaneen Valentino Rossin jälkeen. Biaggi keräsi 215 pistettä, voittaen kauden aikana kaksi kilpailua ja ajoi kolmesti paalupaikalle. Checa sijoittui sitä vastoin viidenneksi 141 pisteellä. Hän oli parhaimmillaan kerran toinen ja ajoi samaisessa kilpailussa kauden ainoan paalupaikan.
Kaudella 2003 tallin kuljettajina olivat Carlos Checa ja Marco Melandri. Norifumi Abe ajoi tallissa kolme kilpailua. Se sijoittui valmistajien pisteissä kolmanneksi 175 pisteellä. Checa sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi ajaen parhaimmillaan neljänneksi Kataloniassa, Alankomaissa ja Tšekissä. Melanri sen sijaan ajoi MotoGP tulokaskaudellaan viidenneksitoista kerättyään 15 pistettä. Hän ajoi parhaimmillaan viidenneksi Japanin Pacific kilpailussa.
Checa jatkoi tallissa myös kaudella 2004, kun Melandri siirtyi Tech 3 Yamahalle. Valentino Rossi siirtyi Yamahalle tuoreena maailmanmestarina Repsol Hondalta. Yamaha sijoittui valmistajien pisteissä toiseksi heti Hondan jälkeen, kun taas Rossi voitti Yamahalle ensimmäisen kuljettajien mestaruuden. Se oli samalla ensimmäinen mestaruus sitten Wayne Raineyn 1992 voittamaa 500-kuutioisten mestaruutta. Rossi voitti mestaruuden 304 pisteellä, kun toiseksi mestaruustaistelussa sijoittunut Sete Gibernau keräsi 257 pistettä. Rossi voitti kauden aikana yhdeksän kilpailua ja ajoi viisi paalupaikkaa. Checa sen sijaan sijoittui pisteissä seitsemänneksi 117 pisteellä. Hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi Ranskassa, joka oli Checan ainut palkintokorokesijoitus. Hän ajoi myös yhden paalupaikan Qatarissa, mutta joutui keskeyttämään kilpailun.
Pasi Pennanen
Pasi Pennanen on suomalainen autosuunnittelija ja keksijä, joka on työskennellyt suunnittelijana Jaguarilla ja kehittänyt Toroidion-sähköauton.
Pennanen suoritti Master of Arts -tutkinnon automuotoilussa Lontoon Royal College of Art -oppilaitoksessa 1997. Jaguarin lisäksi hän on tehnyt autosuunnittelua Zagatolle ja Hondalle sekä muotoillut muun muassa Sisu Defence -sotilaskulkuneuvoja.
Vuonna 2016 Pennanen sai Ornamo-palkinnon. Sen perusteluissa sanotaan:
Hieronymus Francken II
Hieronymus Francken II (1578 Antwerpen – 1623 Antwerpen) oli Hollannin kultakauden taidemaalari. Hänen sukuunsa kuului useita taidemaalareita. Hän opiskeli taidetta isänsä johdolla ja hänet otettiin Pyhän Luukkaan taidemaalarikillan jäseneksi 1607. Hieronymus Francken II:n maalaus Taiteenystäviä galleriassa kuuluu Valtion taidemuseon kokoelmaan.
Allaert van Everdingen
Allaert van Everdingen (1621–1675), myös Allart tai Aldert, oli hollantilainen taiteilija. Hän on taiteilijana melko tuntematon. Sen sijaan hänen vanhempi veljensä Caesar van Everdingen kuuluu hollantilaisen kultakauden klassikoihin.
Allaert van Everdingen syntyi Alkmaarissa vuonna 1621. Hän oli kaupungin virkamiehenä toimineen Pieter van Everdingenin toinen poika. Toinen vanhempi veli Jan van Everdingen (n. 1618/1619–1656) toimi notaarina, mutta hänkin harrasti asetelmamaalausta.
Ilmeisesti Allaert van Everdingen on kiinnostanut H.F. Antellia, koska hänen kokoelmistaan löytyy W. Drugulinin kirjoittama, vuonna 1873 Leipzigissa julkaistu ranskankielinen elämäkerta "Allart van Everdingen, catalogue raisonné de toutes les estampes qui forment son oevre gravé" Kirjassa Drugulin toteaa aiempien taiteilijasta kertoneiden elämäkertojen toistaneen "enemmän tai vähemmän oikein" Houbrakenin vuonna 1719 julkaisusta toistettuja tietoja. Luotettavina lähteinä Drugulin pitää M.A. van der Willigenin teosta Pyhän Luukkaan killasta. Teos valottaa taiteilijan elämän keskeisiä vaiheita.
Calvin N’Sombo
Calvin N’Sombo (s. 24. kesäkuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
N’Sombo edusti junioreissa HJK:ta. Kaudella 2015 hän pelasi 23 Kakkosen ottelua HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kaudeksi 2016 N’Sombo siirtyi niin ikään Kakkosessa pelaavaan Honkaan, jossa hän pelasi kauden aikana kaksi sarjaottelua. Syyskuussa 2016 Honka lainasi N’Sombon loppukaudeksi Veikkausliigassa pelaavaan PK-35 Vantaaseen, jota hän edusti kahdessa liigaottelussa. Ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa N’Sombo pelasi 12. syyskuuta, kun joukkue hävisi kotonaan Ilvekselle 1–3.
N’Sombo on edustanut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueita.
Oranjezaal
Oranjezaal (oranssi sali) on taiteella koristettu sali, joka sijaitsee Alankomaiden hallintokaupungissa Haagissa sijaitsevassa kuninkaallisessa Huis ten Bosch -palatsissa. Palatsin rakennutti Oranjen ruhtinas Fredrik Henrikin vaimo Amalia van Solms-Braunfels, joka miehensä kuoltua vuonna 1647 omisti palatsin miehensä muistolle. Oranje Zaal on täytetty maalauksilla, joissa on kohtauksia hänen elämästään ja allegorioita hänen hallituskaudestaan. Salissa on 31 maalausta, joiden tekijöinä oli ajan johtavia taiteilijoita, kuten Caesar van Everdingen ja Gerard van Honthorst. Salin suunnittelusta vastasi arkkitehti Jacob van Campen, joka osallistui myös maalausten toteuttamiseen. Salia pidetään yhtenä Hollannin taiteen kultakauden parhaista esimerkeistä.