hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ilari Piipponen
Ilari Piipponen (s. 25. syyskuuta 1988) on suomalainen keskipitkien matkojen juoksija. Hänen seuransa on Karhulan Katajaiset.
Porin Kalevan kisoissa 2015 Piipponen voitti SM-kultaa 1 500 metrin juoksussa. Hän voitti kultaa 1 500 ja 3 000 metrillä myös sisäratojen SM-kisoissa 2015. Piipponen voitti kultaa 3 000 metriltä myös vuonna 2013. Hän on edustanut Suomea 1500 metrillä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2014 ja Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2015 sekä hallimaaotteluissa.
Viestijuoksun SM-kisoissa 2013 Piipponen saavutti pronssia 4 × 800 metrin viestissä. Lisäksi hän on juossut pronssia 4 kilometrin matkalla maastojuoksujen SM-kisoissa 2013.
Jan Malypetr
Jan Malypetr (21. joulukuuta 1873 – 27. syyskuuta 1947) oli tšekkoslovakialainen poliitikko. Hän oli Tšekkoslovakian pääministerinä kolme kautta:
Ville Jankeri
Ville Jankeri (s. 1976) on suomalainen äänisuunnittelija ja elokuvaohjaaja, joka tunnetaan Mikko Rimmisen kirjaan "Pussikaljaromaani" perustuvasta esikoisohjauksestaan "Pussikaljaelokuva" (2011). Kesällä 2015 Jankeri kuvaa Turussa toista pitkää elokuvaansa, Pekko Pesosen käsikirjoittamaa "Onnenonkijaa", joka saa ensi-iltansa keväällä 2016.
Jankeri vietti lapsuutensa Espoon Olarissa ja teinivuotensa Lapin Kolarissa. Hän valmistui Lahden Muotoiluinstituutista 1999 ja lähti sitten jatko-opintoihin Englannin National Film and Television Schooliin, josta palasi Suomeen 2004.
The Local
The Local on englanninkielinen internet-uutissivusto, jolla on paikalliset uutissivustot seuraaville maille: Ruotsi, Saksa, Ranska, Espanja, Sveitsi, Norja, Tanska Itävalta ja Italia. Sivustot ovat tyyliltään ja visuaalisesti samanlaisia, mutta niillä on erilliset uutistoimituksensa, jotka keskittyvät maansa asioihin.
Sivustot julkaisevat englanninkielisiä uutisia koskien ajankohtaisia asioita, politiikkaa, taloutta, urheilua ja kulttuuria, sekä julkaistavana on myös analyyseja ja mielipidekirjoituksia. Yhtiö omistaa myös suurimmat englanninkieliset keskustelufoorumit Saksassa (Toytown Germany) ja Sveitsissä (English Forum).
Yhtiö kertoi tammikuussa 2015 sivuston kuukausittaisen lukijamäärän olevan yli 4,5 miljoonaa.
"The Local" -uutissivuston perustivat sen nykyinen toimitusjohtaja Paul Rapacioli ja James Savage.
Alkuperäinen ruotsalainen sivusto aloitti toimintansa vuonna 2004 viikoittaisena sähköpostiuutispalveluna. Saksalainen sivusto perustettiin vuonna 2008, ja sveitsiläinen sivusto 2011. Vuonna 2013 yhtiö avasi toimistonsa Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa.
Turkin ja PKK:n konflikti
Turkin ja PKK:n konflikti on pitkään jatkunut aseellinen konflikti Turkin hallinnon ja Kurdistanin työväenpuolueen eli PKK:n välillä. Konfliktissa on saanut surmansa yhteensä 40 000–45 000 ihmistä. Konfliktin taustalla on kurdien itsenäistymishalut.
Konfliktin juuret ovat Osmanien valtakunnan hajoamisessa. Kurdeille luvattiin oma maa Sèvresin sopimuksessa vuonna 1920, mutta maa-alueet jaettiin Turkin, Syyrian, Iranin ja Irakin kesken Lausannen sopimuksessa vuonna 1923, mikä nostatti kurdit aseelliseen kapinaan ensi kerran. Turkki taannutti kapinan vasta vuonna 1938.
PKK aloitti vuonna 1984 sissisodan, jonka tarkoituksena oli itsenäisen Kurdistanin perustaminen. Turkki vastasi tekemällä kostoiskuja siviiliväestöä kohtaan, ja konflikti syveni nopeasti. PKK:n johtaja Abdullah Öcalan vangittiin vuonna 1999 ja samana vuonna hän tuomitsi konfliktin osapuolten voimankäytön. PKK julistikin pian yksipuolisen tulitauon joka kesti vuoteen 2004.
Vuosina 2009–2011 Turkin hallitus ja PKK kävivät salaisia neuvotteluja konfliktin ratkaisemiseksi, mutta neuvottelut katkesivat kiihtyneisiin taisteluihin. Konflikti oli verinen vuosina 2011–2012, jolloin yli 2 000 ihmistä sai surmansa. Vuonna 2013 osapuolet alkoivat jälleen neuvotella rauhasta ja liennytyksiä tapahtui.
Kurdien ja Turkin välit kiristyivät uudelleen heinäkuussa 2015 Suruçin pommi-iskun seurauksena. Syyriassa ja Irakissa kurdeja vastaan taisteleva Isis teki itsemurhaiskun Suruçin kaupunkiin, jossa joukko opiskelijoita oli kokoontunut keräämään avustusta Kobanên kaupungille Syyriaan. Turkki vastasi iskuun pommittamalla Isiksen sekä samalla kurdien asemia Syyriassa ja Irakissa. PKK vastasi ampumalla turkkilaisia poliiseja, minkä jälkeen Turkki lisäsi ilmaiskuja kurdien asemiin.
Mäki-Matin perhepuisto
Mäki-Matin perhepuisto on perhepuisto Jyväskylän Mäki-Matin Oikokadun varrella. Se on Suomen vanhin perhepuisto, perustettu vuonna 1979. Puisto koostuu kahdesta rakennuksesta ja laajasta ulkoilualueesta. Mäki-Matin perhepuiston tuki ry tukee puiston toimintaa ja järjestää puistossa tapahtumia.
Ingemar Hedenius
Per Arvid Ingemar Hedenius (1908–1982) oli ruotsalainen filosofi. Vuosina 1947–1973 hän toimi professorina Uppsalassa. Hän tutki mm. eettisiä velvoituksia, näihin liittyvien modaalikäsitteiden logiikkaa sekä eettisten ja moraalisten käsitysten perusteita. Hänen teoksensa "Tro och vetande" herätti keskustelua Hedeniuksen siinä esittämän uskonnollisen tiedon kritiikin takia.
Mustanselkä
Mustanselkä on Päijänteen selkä Jyväskylän Korpilahdella Päijänteen kahden kapeimman kohdan välissä. Vaikka Päijänne yleisesti ottaen on suunnilleen pohjois-eteläsuuntainen, Mustanselkä on pikemmin lounais-koillissuuntainen. Itäosastaan selkä liittyy pohjoiseen Ristinselkään, josta sitä erottaa Rutaniemi. Länsiosastaan se liittyy Kalliosaarenselän kautta Kirkkoselkään. Selältä haarautuvat etelään Synsiänlahti ja Pajulahti eli Soukka.
Gustavo Menezes
Gustavo Menezes (s. 19. syyskuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Menezes aloitti Karting-uransa vuonna 2002 ja kilpaili eri luokissa vuoteen 2009 asti. Vuonna 2005 hän voitti IKF Region 7 Sprint - HPV 1 Cadet -luokan mestaruuden ja vuonna 2007 Stars of Karting West ICA Junior -luokan mestaruuden. Vuonna 2010 Menezes aloitti kilpauransa Formula 2000 Pacific -sarjassa. Hän ajoi vain kaksi kilpailua joista hän saavutti 12 pistettä sijoittuen sarjassa 14:ksi. Vuonna 2011 Menezes kilpaili Star Mazda Championship -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Samana vuonna hän kilpaili Euroopassa Eurocup Formula Renault ja Formula Renault Alps -sarjoja. Vuonna 2012 Menezes jatkoi Star Mazda -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Menezes kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2014 Menezes siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja kaksi kolmossijaa sijoittuen 11:ksi. Vuonna 2015 Menezes jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi.
Formula-luokkien ohella Menezes on ajanut urheiluautoluokkia United SportsCar Championship -sarjassa ja myös sitä edeltäneessä American Le Mans Series -sarjassa. Hän on osallistunut muun muassa Daytonan 24 tunnin ajoon vuonna 2014 ja Sebringin 12 tunnin ajoon vuonna 2015.
Ylisjärvi
Ylisjärvi on järvi Jyväskylässä, Korpilahden Putkilahden kylässä. Sen pinta-ala on 2,9214 km², ympärysmitta 12,54 kilometriä ja suurin syvyys 22 metriä. Järvessä esiintyy kolmeatoista kalalajia. Myös rapuja järvessä on ainakin joskus esiintynyt. Järven yleiskunto on hyvä.
Järvi laskee Virtasalmea pitkin Päijänteeseen. Suurimmat saaret ovat Lettosaari, Iso-Naulasaari, Leppäsaari ja Pieni-Naulasaari.
Lauri Orispää
Kaarlo Lauri Orispää, sukunimi aik. "Fröjdman" (s. 23. kesäkuuta 1907) oli suomalainen Tamperella asunut varatuomari, Akateemisen Karjala-Seuran aktiivi ja myöhemmin sukututkija.
Orispään vanhemmat olivat pankinjohtaja, oikeusneuvosmies Kaarlo Herman Yrjö Fröjdman (1872–1946) ja Aili Johanna Lönnqvist (1882–1939).
Akateemisessa Karjala-Seurassa aktiivisesti toiminut Orispää oli jatkosodan aikana kapteenin arvoisena suomalaisten Itä-Karjalan miehityshallinnossa Soutjärven vepsäläisalueen aluepäällikkönä. Olavi Paavolainen kuvasi Synkkä yksinpuhelu-kirjassaan kriittisesti ""Vepsän kuninkaaksi"" kutsumaansa Orispäätä. .
Orispää toimi Ulvilan kihlakunnan henkikirjoittajana asuen Raumalla. Orispää toimi Tampereen työväenopiston sukututkimuskurssin opettajana 1978–1979 ja hänen aloitteestaan perustettiin keväällä 1979 "Tampereen seudun sukututkimusseura ry". Orispäästä tuli seuran kunniajäsen 1983.
Kirsti ja Lauri Orispään toinen poika toimi maaoikeustuomarina Rovaniemellä.
Kaarlo Fröjdman
Kaarlo Herman Yrjö Fröjdman (9. heinäkuuta 1872 Vaasa – 27. syyskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, kaupunginviskaali ja oikeusneuvosmies.
Fröjdmanin vanhemmat olivat nimismies Herman Leonhard Fröjdman ja Matilda Wilskman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1892 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1898. Frödjman sai varatuomarin arvon 1901.
Frödjman toimi aluksi asianajajana Viipurissa ja Helsingissä. Hän oli Ab Outokumpu Oy:n toimitusjohtajana 1917–1921, Etelä-Suomen Pankki Oy:n pankinjohtajana 1921–1923 sekä Atlas Pankki Oy:ssä toimitusjohtajana ja pääjohtajana 1923–1929. Viimeksi Frödjman toimi Helsingissä kaupunginviskaalina 1930–1935 ja oikeusneuvosmiehenä 1935–1942.
Frödjman oli naimisissa 1903–1939 Aili Johanna Lönnqvistin (k. 1939) kanssa ja vuodesta 1940 Ellen Constance Nordenswanin kanssa. Varatuomari ja Akateemisen Karjala-Seuran aktiivi Lauri Orispää oli hänen poikansa ensimmäisetä avioliitosta.
Honkasen lasten- ja nuortentalo
Honkasen lasten- ja nuortentalo (aikaisemmalta nimeltään Honkasen monitoimitalo) oli Kempeleen Honkasessa sijaitseva lapsille ja nuorille suunnattu vapaa-ajanvietto- ja kohtaamispaikka. Paikkakuntalaisten keskuudessa paikka tunnettiin nimellä "Monari".
Honkasen lasten- ja nuortentalossa järjestettiin ohjattua vapaa-ajan toimintaa lapsille ja nuorille.
Monitoimitalo rakennettiin vuonna 1981. Tilojen yhteydessä toimivat myös Honkasen päiväkoti sekä Kempeleen Asukastupa. Tiloissa toimi vuosina 1981–1996 Honkasen sivukirjasto sekä hammashoitola. Sivukirjasto suljettiin Kempeleen pääkirjaston siirryttyä kauppakeskus Zeppelinin tiloihin, ja hammashoitola vuonna 2012 siirryttyään Ylikylän yhtenäiskoulun tiloihin. Monitoimitalon tilat ovat olleet myös Ylikylän koulun käytössä luokkatiloina.
Lasten- ja nuortentalon toiminta lopetettiin kesäkuussa 2016, jonka jälkeen käyttöikänsä päähän tullut rakennus purettiin.
Tõnno Lepmets
Tõnno Lepmets (31. maaliskuuta 1938 Tallinna – 26. kesäkuuta 2005 Harjumaa) oli virolainen koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa.
Lepmets voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa Euroopan mestaruuden Puolassa 1963 ja Suomessa 1967.
Elämä lupaa mulle
Elämä lupaa mulle on suomalaisen Elias Kaskinen & Päivän Sankarit -yhtyeen esikoisalbumi. Warner Music Finland julkaisi sen 28. elokuuta 2015. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 13. sijalle. Yhteensä se oli listalla kolme viikkoa.
Yhtye työsti albumia alun perin Jiffel Music Group -levy-yhtiölle, mutta tammikuussa 2015 yhtye siirtyi Warner Music Finland -levy-yhtiölle. Albumi oli tarkoitus julkaista jo kesäkuussa 2015, mutta sen julkaisua siirrettiin elokuulle sillä albumille haluttiin mukaan Elias Kaskisen kevään aikana tekemiä uusia kappaleita.
Albumin teko aloitettiin jo vuonna 2010. Viiden vuoden aikana Kaskinen luonnosteli albumia varten yli sata kappaletta. Albumi ehdittiin jo kertaalleen saada masterointia myöten valmiiksi, mutta albumin tekoa päätettiin kuitenkin jatkaa ja jo valmiit kappaleet päädyttiin äänittämään uudestaan.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Elias Kaskinen.
Albumin ensimmäinen single ”Sano se mulle” julkaistiin jo marraskuussa 2013. Kappale lisättiin muun muassa Iskelmä-radiokanavan soittolistalle. Kappaleesta on julkaistu Saku Perinnön ohjaama musiikkivideo, jota on katsottu YouTubessa elokuuhun 2015 mennessä yli 400 000 kertaa.
Toinen single ”Pelkään koskea kadulla” julkaistiin 9. toukokuuta 2014. Heinäkuussa 2014 kappale lisättiin Iskelmä-radion soittolistalle. Kappaleen musiikkivideo esitettiin ensimmäisen kerran helsinkiläisessä Kaiku-ravintolassa 11. kesäkuuta 2014 ja päivää myöhemmin se julkaistiin virallisesti. Videon on ohjannut Saku Perintö.
Kolmas single ”Aina minä jään” julkaistiin 3. lokakuuta 2014. Kappale menestyi hyvin nousten Suomen radiolistalla parhaimmillaan 24:nneksi. Kappaleen yhdellä otolla kuvatun musiikkivideon ohjasi Oskari Sipola.
”Rakasta vielä kun voit” -kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 17. huhtikuuta 2015. Radiolistalla se nousi parhaimmillaan 49. soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Singlen julkaisupäivänä julkaistiin myös Lauri Laukkasen ohjaama musiikkivideo. Video on kuvattu Espoossa WeeGee-näyttelytalossa sekä sen pihalla olevassa Futuro-talossa.
Vielä ennen albumin julkaisua yhtye julkaisi albumin nimikappaleen ”Elämä lupaa mulle” singlenä 7. elokuuta 2015. Syys–lokakuussa kappale nousi 15. soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Scho-Ka-Kola
Scho-Ka-Kola on saksalainen suklaamakeinen. Scho-Ka-Kola sisältää kofeiinia, kaakaota, kahvia ja kolapähkinää. Rasian sisällä on 16 palaa erittäin kofeiinipitoista suklaata, joka on jaettu valmiiksi kahteen kahdeksan palan kerrokseen. Rasia ja resepti ovat muuttuneet vain vähän vuoden 1936 tuotteen julkaisun jälkeen. Scho-Ka-Kolaa valmistetaan sekä tummasta että maitosuklaasta. Myös täysmaidosta valmistettu versio on saatavana sinisessä rasiassa.
Suomen virallinen Scho-Ka-Kolan maahantuoja on Varusteleka.
Scho-Ka-Kola esiteltiin natsi-Saksan vuoden 1936 kesäolympialaisten aikana. Tuotteen kerrottin tuolloin olevan ”sporttisuklaata” stimuloivalla vaikutuksella.
Toisen maailmansodan aikana tuotetta kutstuttiin ”lentäjän suklaaksi”, sillä suklaata jaettiin paljon Luftwaffen lentäjille. Suklaa oli myös tärkeä osa jalkaväen muonitussysteemiä. Suklaa väitetysti korotti moraalia ja sai myös väsyneeseen sotilaaseen puhtia. On tosin liikkunut huhuja, että nämä sotilaille tuolloin jaetut suklaat olisivat sisältäneen muitakin stimulantteja.
Liittoutuneiden miehityksen aikana suklaata jaettiin myös saksalaisille siviileille.
Sokeri, kaakaovoi, täysmaitojauhe, kaakaomassa, kahvi (2,6 %), kolapähkinäjauhe (1,6 %), emulgointiaineet: soijalesitiini ja aromi (E476). Kofeiinia tuote sisältää 200 milligrammaa 100 grammaa kohden.
Pensaskaskas
Pensaskaskas ("Aphrophora alni") on sylkikaskaisiin kuuluva laji. Se on 6–8 mm:n pituinen. Väriltään se on yleensä vaaleanruskea ja siivissä on vaaleita täpliä. Selän keskellä on pitkittäin harjanne. Toukat ovat kasveissa vaahdon sisällä toukokuulta kesäkuulle. Pensaskaskasta esiintyy pensaissa ja lehtipuissa ja sitä tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa. Lentoaika on kesäkuulta syyskuulle.
Pisa-luokka
Pisa-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1900-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Lisäksi valmistettiin yksi alus Kreikan kuninkaalliselle laivastolle.
Rosarion kaasuräjähdys 2013
Rosarion kaasuräjähdys 2013 tapahtui Argentiinan kolmanneksi suurimmassa kaupungissa, Rosariossa, 6. elokuuta 2013. Sen syynä oli suuri kaasuvuoto. Lähellä oleva talo romahti, ja muihin oli vaarana tulla rakenteellisia vaurioita. 22 ihmistä kuoli ja 60 loukkaantui. Alueelle tuli eri järjestöjä etsimään kadonneita ja auttamaan kotinsa menettäneitä ihmisiä. Pian räjähdyksen jälkeen korjaustöiden kestoksi arvioitiin puoli vuotta.
Maakunnan oikeuslaitos aloitti räjähdyksen syyn tutkinnan. Alustavat epäilyt kohdistuivat Litoral Gasiin, joka tuottaa Rosariolle luonnonkaasua, ja erääseen työntekijään, joka teki sinä päivänä rakennuksessa huoltotöitä.
Otepää (kunta)
Otepää (aik. suom. "Ohdonpää", ) on entinen kunta Etelä-Virossa Valgamaan maakunnassa.
Otepään kunnassa oli asukkaita 3 737, ja sen pinta-ala on 217,36 km² ja asukastiheys 17,1 asukasta neliökilometrillä (1.1.2015). Kunnan keskuspaikka oli Otepään epäitsenäinen kaupunki, jossa asuu noin 1 900 asukasta.
Vuonna 2011 Otepään silloisessa kunnassa (Otepään epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 3 727 asukasta, joista 3 633 (97,5 %) oli virolaisia, 51 (1,4 %) venäläisiä ja 36 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Otepään kunta syntyi vuonna 1999, kun Otepään kaupunki yhdistyi Pühajärven kunnan kanssa Otepään kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Otepään ja Sangasten kunnat sekä iso osa Paluperan ja Pukan kunnista yhdistettiin uudeksi Otepään kunnaksi.
Joni Purmonen
Joni Purmonen (s. 1974 Vantaa) on suomalainen kuntosaliyrittäjä ja eläinsuojelija. Hän oli 1990-luvulta alkaen julkisuudessa eläinsuojelijana ja Oikeutta eläimille -yhdistyksen keulakuvana. Hän toimi Muutoksen kevät -lehden ensimmäisenä päätoimittajana.
Purmonen asuu Berliinissä, jossa hänellä on ollut vuodesta 2014 lähtien vegaaninen kuntosali. Hän on kilpaillut vahvin mies -kilpailuissa Suomessa ja Britanniassa ja ollut Britannian vahvin mies -kilpailussa parhaimmillaan kahdeksas.
Liina Röösgrén
Liina Röösgrén oli suomalainen 1900-luvun alussa elänyt kirjailija.
Röösgrénin esikoisteos oli kaksiosainen taitelijaromaani "Murtuneita toiveita".
Röösgrénin tarkempia henkilötietoja ei ole saatu selville, saattaa olla että kyseessä on ollut "Lisa Johanna Röösgrén" (29. marraskuuta 1883 Korsnäs – 15. syyskuuta 1965) mutta tätä ei ole pystytty varmistamaan.
Kalmoduliini
Kalmoduliini on kaikissa eukaryootteihin kuuluvien eliöiden soluissa esiintyvä proteiini. Kalmoduliini sitoutuu kalsiumioneihin ja toimii soluissa useita entsyymejä aktivoivana proteiinina sekä säätelee useitä tärkeitä solujen toimintoja, muun muassa solujenvälistä viestintää ja lihaskudoksen supistumista.
Ihmisen kalmoduliini on 148 aminohaposta koostuva, molekyylimassaltaan noin 17 kDa kokoinen proteiini, joka koostuu neljästä toistuvasta samanlaisesta yksiköstä. Kalmoduliini koostuu pääasiassa polaarisista aminohapoista, jotka muodostavat niin kutsutun EF-käsirakenteen. Polaaristen aminohappojen lisäksi proteiinissa on muutama hydrofobinen aminohappo. EF-käsi on rakenne, joka koostuu kahdesta α-kierteestä, joita yhdistää silmukka. Kaikki alayksiköt kykenevät sitoutumaan yhteen kalsiumioniin, ja kalsiumionin sitoutumiskohta on kierteitä yhdistävässä silmukassa. Kun kalsiumionit sitoutuvat kalmoduliiniin, muuttuu proteiinin konformaatio siten, että hydrofobiset aminohapot tulevat esille. Nämä hydrofobiset aminohapot sitovat kalmoduliinin muiden proteiinien α-kierteisiin. Sitoutumista tapahtuu, kun kalsiumionikonsentraatio soluissa on yli 500 nmol/l.
Kalmoduliinin kalsiumioni-indusoitu konformaation muutos aktivoi useita muita proteiineja, kuten useita tärkeitä entsyymejä. Näitä ovat muun muassa ravinnonhyödyntämistä, ionien solukalvon läpäisevyyttä sekä välittäjäaineiden synteesiä ja vapautumista sääteleviä proteiineja fosforyloivat kalsium-kalmoduliiniriippuvaiset proteiinikinaasit, glykogeenin biosynteesiin ja hajotukseen osallistuvat entsyymit fosforylaasikinaasi ja proteiinifosfataasi 1 ja typpioksidisyntaasit. Lisäksi kalmoduliini säätelee mitoosia ja osallistuu sileän lihaskudoksen supistumiseen aktivoimalla myosiinin kevytketjun kinaasientsyymiä, joka fosforyloi myosiinipeptidin pään, mikä sallii myosiinin sitoutua aktiiniin.
Belousov–Zhabotinskyn reaktio
Belousov–Zhabotinskyn reaktio (BZ reaktio) on kemiallinen reaktio, jolla monesti demonstroidaan kemiallista systeemiä, joka ei ole tasapainossa. Kyseessä on oskilloiva reaktio eli reaktio liikkuu tasapainoasemansa ympärillä.
1950-luvulla Boris Belousov oli töissä Neuvostoliiton terveysministeriön biofysiikan laitoksella. Belousov tutki tuolloin Krebsin sykliä, jossa asetyylijohdannaiset hapetetaan hiilidioksidiksi. Hän yritti simuloida sykliä koeputkessaan sekoittamalla sitruunahappoa, bromaattia, happoa ja ceriumia, jolloin syntyi oskilloiva reaktio värittömästä keltaiseen. Reaktio kesti yli tunnin huoneenlämmössä. Belousov ryhtyi tutkimaan löytämäänsä reaktiota. Hän myös luonnosteli ensimmäisen version reaktiomekanismista. Hänen kollegansa Safronov ehdotti lisäämään reaktioon ferroiinia, joka toimii reaktiossa väriaineena. Belousov ei koskaan saanut julkaistua artikkelia tieteellisessä julkaisussa, koska hänen teoriansa ei ollut virheetöntä. Vuonna 1961 opiskelija Anatol Zhabotinsky kehitti Belousovin reakiota. Zhabotinsky julkaisi tulokset viitaten Belousovin aikaisempiin tuloksiin. Länsi-Euroopassa tulokset tulivat julkisuuteen vasta 1968. Vuonna 1972 Richard J. Field, Endre Körös, and Richard M. Noyes julkaisivat mekanismin Belousov–Zhabotinskyn reaktiolle.
Reaktion mekanismi on monimutkainen. Reaktiossa käytetään tavallisesti hapetus-pelkistyskatalyyttiä: tavallisia ovat Ce(+III)/Ce(+IV), Mn(+II) tai ferroiini), mutta myös ruteniumkomplekseja on tutkittu. Reaktio vaatii orgaanisen molekyylin, joka on helppo bromata ja hapettuu helposti. Tavallisesti tämä on malonihappo, mutta myös sitruunahappoa on käytetty. Reaktio vaatii bromaattia, joka on tavallisesti kalium- tai natriumbromaattia. Aineet liuotetaan tavallisesti joko rikki- tai typpihappoon.
Reaktiomekanismi voidaan tiivistää kymmeneen reaktioyhtälöön:
San Giorgio -luokka
San Giorgio -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1900-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama panssariristeilijäluokka.
Cameron Winklevoss
Cameron Howard Winklevoss (s. 21. elokuuta 1981 Southampton, New York) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt soutaja, yrittäjä ja liikemies. 193 senttimetriä pitkä ja 96 kilogrammaa painava Winklevoss edusti urallaan Saugatuck Rowing Clubia.
Winklevoss osallistui identtisen kaksoisveljensä Tyler Winklevossin kanssa kaksikkoon vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä sijoittuen kuudenneksi. Winklevossit olivat mukana voittamassa kultaa kahdeksikosta ja hopeaa perämiehettömästä nelosesta vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta. Winklevossin veljekset päättivät soutu-uransa vuonna 2012.
Winklevossin veljekset tunnetaan todennäköisesti parhaiten heidän yhdessä Divya Narendran kanssa vuonna 2003 kehittelemästään yliopistojen välisestä viestintäpalvelusta HarvardConnectionista (myöhemmin ConnectU), joka sai nimensä kolmikon opiskelupaikasta Harvardin yliopistosta. He pyysivät projektiin mukaan erästä lahjakasta Harvardin opiskelijaa Mark Zuckerbergiä, joka otti ideaa HarvardConnectionista parantaakseen omaa työn alla olevaa hieman samankaltaista viestintäpalveluaan Facebookia. Facebookin noustua suosituksi Winklevossit ja Narendra haastoivat Zuckerbergin oikeuteen suullisen sopimuksen rikkomuksesta ja varastamisesta ja saivat 65 miljoonan dollarin korvausmaksun.
Cameron Winklevoss perusti sosiaalisen median sivuston "Guest of a Guest" yhdessä Rachelle Hruskan kanssa vuonna 2008. Nykyisin Winklevossin veljeksillä on oma yritys, vuonna 2012 perustettu yritystoiminnan aloituksen rahoittamiseen erikoistunut Winklevoss Capital Management.
Vuonna 2010 sai ensi-iltansa elokuva "The Social Network", joka kertoo Facebookin syntytarinan. Cameron Winklevossia esittää elokuvassa Armie Hammer.
Sohjanansuu
Sohjanansuu () on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Tuoppajärvestä Pääjärveen virtaavan Sohjananjoen suussa 25 kilometriä Kiestingistä linnuntietä länteen.
1700-luvun alussa syntynyt Sohjanansuu oli Pääjärven eli myöhemmän Oulangan volostin vanhimpia kyliä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se muodosti lähikylineen Oulangan volostiin kuuluneen kyläkunnan, joka käsitti myös Laitasalmen (ven. "Laidasalma") ja Miikkulanlahden ("Nikolskaja Guba") kylät. Vuonna 1905 niissä oli 390 asukasta. Sohjanansuun kylässä oli 27 taloa ja 150 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Kiestingin piirin Laitasalmen kyläneuvosto, jota myöhemmin kutsuttiin Sohjanan kyläneuvostoksi, koska sen keskuspaikka oli Sohjanansuussa. Siihen kuuluivat myös Kananaisen eli Tungjärven, Käpälin (ven. "Kjabel") ja Pontšelensuun ("Ust-Pontša") kylät, 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa syntynyt Sohjanankosken asutus sekä kaksi metsätyömaata. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 844 asukasta, joista vajaat 80 % oli karjalaisia ja loput etupäässä Sohjanankoskella ja Käpälissä asuneita suomalaisia ja venäläisiä. Sohjanansuussa oli 113 asukasta, jotka yhtä suomalaista lukuun ottamatta olivat kaikki karjalaisia.
Sohjanan kyläneuvoston keskus siirrettiin vuonna 1958 Sohjanankoskelle. Samalla siihen liitettiin Tuhkalan kyläneuvosto. Myöhemmin Sohjanansuu jäi Kumajoen säännöstelyaltaan vedenpinnan alle.
Nicola Leali
Nicola Leali (s. 17. helmikuuta 1993 Castiglione delle Stiviere) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Frosinone Calciota lainalla saman sarjan Juventuksesta. Leali on oikeajalkainen.
Lealin kasvattajaseura on Brescia Calcio. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa toukokuussa 2011 AC Cesenaa vastaan. Ottelu jäi Lealin ainoaksi Brescian paidassa Serie A:ssa. Yhteensä hän pelasi seuran paidassa 16 ottelua. Heinäkuussa 2012 Leali siirtyi Serie A:n Juventukseen. Kauden 2012-2013 hän oli kokonaan lainassa Serie Bn Virtus Lancianossa pelaten 37 ottelua ja seuraavan kauden hän oli lainassa saman sarjan Spezia Calciossa pelaten 39 ottelua. Kauden 2014-2015 Leali pelasi Serie A:han nousseessa AC Cesenassa. Hän pelasi 28 ottelua pitäen nollapelin neljä kertaa.
Heinäkuussa 2015 Leali siirtyi kauden mittaisella lainasopimukselle Serie A:han nousseeseen Frosinone Calcioon.
Leali on edustanut Italiaa käytännössä kaikissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2013 oli mukana voittamassa hopeaa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuista Israelista, muttei pelannut turnauksessa minuuttiakaan.
Italia
Kuntikylä
Kuntikylä (myös "Kuntijärvi", ) on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Pääjärvestä Kuntijärveen laskeneen Kuntijoen rannalla 55 kilometriä Kiestingistä linnuntietä luoteeseen.
1700-luvun alussa syntynyt Kuntikylä oli Pääjärven eli myöhemmän Oulangan volostin vanhimpia kyliä. Vuonna 1859 se mainitaan volostin keskuspaikkana.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Kuntikylä muodosti lähikylineen Oulangan volostiin kuuluneen kyläkunnan, joka käsitti myös Kankahaisen (ven. "Borovskaja") ja Niskan kylät sekä Kukasjärven ("Kukasozero") uudiskylän. Vuonna 1905 niissä oli 397 asukasta. Kuntikylässä oli 22 taloa ja 177 asukasta.
Neuvostoaikana Kuntikylä kuului Kiestingin piirin Niskan kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 212 asukasta, joista lähes 90 % oli karjalaisia ja loput etupäässä venäläisiä. Vuoden 1960 asutusluettelossa kylää ei enää mainita. Myöhemmin se jäi Kumajoen säännöstelyaltaan vedenpinnan alle.
Oscar Ågren
Oscar Ågren (18. heinäkuuta 1914 Tukholma – 26. lokakuuta 1992 Nacka) oli ruotsalainen väli- ja keskisarjan amatöörinyrkkeilijä, jonka ura ajoittui vuosille 1934–1941.
Oscar Ågren aloitti nyrkkeilyuransa välisarjassa eli alle 66,7 kg lokakuussa 1934 tukholmalaisen Narva BK:n riveissä. Ensimmäisen maaottelunsa Ågren nyrkkeili tammikuussa 1937 suomalaista Bruno Ahlbergia vastaan, mutta koki suomalaiselle Los Angelesin olympiamitalistille tappion. Ruotsin mestari hänestä tuli samana vuonna maaliskuussa. Sen jälkeen hän pääsi edustamaan Ruotsia EM-kisoissa Milanossa. Ågren voitti kaksi ensimmäistä otteluaan, mutta koki välierässä tappion Saksan olympiahopeamitalisti Michael Murachille. Ottelussa pronssista Ågren voitti puolalaisen Stanislaw Sipinskin.
Vuoden 1938 Ruotsin mestaruuden ja useiden maaotteluiden jälkeen Ågren edusti Ruotsia vuoden 1939 EM-kisoissa Dublinissa – tällä kertaa keskisarjassa eli alle 72,6 kg. Kuten edellisissäkin EM-kisoissa Ågren pääsi välieriin, mutta tappio puolalaiselle Josef Pisarskille pudotti hänet pronssiotteluun, jossa hän voitti englantilaisen Henry Daviesin. Vuonna 1940 hän otteli Ruotsin keskisarjan mestaruudesta, mutta koki tappion Einar Hammarille, jota vastaan hän urallaan oli otellut aiemmin jo neljä kertaa ja voittanut kaikki edelliset kohtaamiset. Viimeiset ottelunsa Ågren otteli helmikuussa 1941.
Ågren saavutti amatöörinyrkkeilyurallaan kaksi EM-pronssia, kaksi Ruotsin mestaruutta, otteli 11 maaottelussa, joissa saavutti viisi voittoa. Hänet valittiin uransa jälkeen Ruotsin nyrkkeilyn Stora Grabbareihin numerolla 28.
Ågren kuului veljessarjaan, jossa kolme muutakin veljestä oli tunnettuja nyrkkeilijöitä. Carl muutti Yhdysvaltoihin ja nyrkkeili ammattilaisena. Erik nyrkkeili samaan aikaan Oscarin kanssa ja saavutti olympia- ja EM-pronssia 1930-luvun lopulla. Nuorin veli Ture saavutti saavutti Ruotsin mestaruuden ja edusti maaotteluissa.
Soukelo
Soukelo () on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Soukelojärven rannalla 75 kilometriä Kiestingistä linnuntietä luoteeseen.
Entisen Ruvan saamelaispogostan alueelle perustettu Soukelo muodosti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa lähikylineen Oulangan volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 siihen kuuluivat Soukelon lisäksi Ruvan ja Tumtšan kylät sekä Koutajärvenpään ja Ruvanniskan uudiskylät, joissa oli 512 asukasta. Soukelon kylässä oli 18 taloa ja 150 asukasta.
Neuvostoaikana Soukelo kuului Kiestingin piirin Ruvan kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 91 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Vuoden 1960 asutusluettelossa kylää ei enää mainita. Myöhemmin se jäi Jovan säännöstelyaltaan vedenpinnan alle.
Angeliño
José Ángel Esmorís Tasende (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään "Angeliño" tai nimellä "José Ángel Tasende", s. 4. tammikuuta 1997 Coristanco) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain Major League Soccerissa pelaavaa New York City FC:tä lainalla Englannin valioliigan Manchester Citystä. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Angeliño on vasen laitapuolustaja.
Angeliño siirtyi Manchester Cityn juniorijoukkueeseen vuonna 2013 kotimaansa Deportivo La Coruñasta. Kaudella 2014-2015 hän oli yhdessä Valioliigaottelussa penkillä. Heinäkuussa 2015 Angeliño siirtyi Manchester Cityn yhteistyöseuraan, Major League Soccerin New York City FC:hen vuoden 2015 loppuun kestävällä sopimuksella. Hän debytoi pääsarjatasolla samassa kuussa.
Angeliño on pelannut Espanjan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2013.
Tyler Winklevoss
Tyler Howard Winklevoss (s. 21. elokuuta 1981 Southampton, New York) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt soutaja, yrittäjä ja liikemies. Winklevoss on 196 senttimetriä pitkä ja painaa 93 kilogrammaa.
Winklevoss kilpaili kaksikossa yhdessä identtisen kaksosveljensä Cameron Winklevossin kanssa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. He sijoittuivat kuudenneksi. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa Winklevossit olivat mukana saavuttamassa kultaa kahdeksikosta ja hopeaa perämiehettömästä nelosesta. Winklevossit lopettivat urheilu-uransa vuonna 2012.
Winklevossit tunnetaan todennäköisesti parhaiten heidän yhdessä Divya Narendran kanssa vuonna 2003 kehittelemästään yliopistojen välisestä viestintäpalvelusta HarvardConnectionista (myöhemmin ConnectU), joka sai nimensä kolmikon opiskelupaikan Harvardin yliopiston mukaan. Veljekset ja Narendra pyysivät erästä lahjakasta saman yliopiston opiskelijaa Mark Zuckerbergiä mukaan projektiin. Zuckerberg kuitenkin otti ideaa HarvardConnectionista parantaakseen omaa työn alla olevaa viestipalveluaan, Facebookia. Facebookin suosion myytä Winklevossit ja Narendra haastoivat Zuckerbergin oikeuteen ja saivat tältä 65 miljoonan dollarin korvausmaksun.
Urheilu-uransa jälkeen, vuonna 2012, Winklevossin veljekset perustivat yritystoiminnan aloituksen rahoittamiseen erikoistuneen yrityksen, Winklevoss Capital Managementin.
Facebookin syntytarinasta kertova elokuva "The Social Network" sai ensi-iltansa vuonna 2010. Tyler Winklevossia esittävät elokuvassa sekä Armie Hammer että Josh Pence.
Harry Glaß
Harry Glaß (11. lokakuuta 1930 Klingenthal – 13. joulukuuta 1997 Rodewisch) oli saksalainen mäkihypyn olympiamitalisti. Hän edusti urallaan SC Aufbau Klingenthalia. Glaß työskenteli siviilissä poliisina.
Glaß saavutti normaalimäen olympiapronssia vuoden 1956 talviolympialaisista Cortina d’Ampezzosta. Hän jäi hopeaa saavuttaneesta Aulis Kallakorvesta vain puoli pistettä ja kultamitalisti Antti Hyvärisestäkin vain kaksi ja puoli pistettä. Mitali oli ensimmäinen itäsaksalaisen urheilijan saavuttama olympiamitali. Tuolloin olympiakisoilla oli myös MM-arvo. Glaß osallistui vuoden 1958 MM-kilpailuihin sijoittuen normaalimäessä neljänneksi. Kauden 1956-1957 Keski-Euroopan mäkiviikolla hän sijoittui viidenneksi.
Lempinimellä "Cherry" tunnettu Glaß ei ollut samasta sukunimestä huolimatta mitään sukua mäkihypyn olympia- ja MM-mitalistille Henry Glaßille. Harry Glaß kuoli joulukuussa 1997 67-vuotiaana.
Niska (Kiestinki)
Niska () on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pääjärven koillisrannalla 73 kilometriä Kiestingistä luoteeseen. Kylässä on 34 asukasta (vuonna 2013).
Pääjärven volostiin kuulunut Niskan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1788. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului Oulangan volostin Kuntikylän kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 18 taloa ja 118 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Kiestingin piiriin kuulunut Niskan kyläneuvosto, johon käsitti myös Hirvieniemen (ven. "Hirvinavolok"), Kukasjärven ("Kukasozero") ja Kuntikylän sekä joukon 1920- ja 1930-luvun vaihteessa syntyneitä metsätyömaita. Vuonna 1933 niissä oli 666 asukasta, joista yli 90 % oli karjalaisia ja loput etupäässä venäläisiä. Niskan kyläryhmään kuuluivat Niskankylän lisäksi Aarinkiranta, Nuuppa ja Säynöäniemi. Niissä oli yhteensä 129 asukasta, kaikki karjalaisia. Vuonna 1959 Niskan kyläneuvostoon liitettiin Oulangan kyläneuvosto.
Niskaan johtaa maapohjainen tie Kiestingistä. Palveluihin kuuluvat kirjasto ja lääkintäasema. Kylässä on jatkosodassa kaatuneiden neuvostoliittolaisten rajavartijoiden hautapaikka ja lähistöllä kivikautinen asuinpaikka. Majoitusta ja muita matkailupalveluja tarjoaa lomakylä Niska.
Erik Ågren (nyrkkeilijä)
Erik Ågren (3. tammikuuta 1916 Stallarholmen – 3. heinäkuuta 1985 Hägersten) oli ruotsalainen kevyen ja välisarjan amatöörinyrkkeilijä, jonka ura ajoittui vuosille 1934–1942. Hän saavutti olympiapronssia ja EM-hopeaa.
Erik Ågren aloitti nyrkkeilyuransa kevyessä sarjassa eli alle 61,2 kg huhtikuussa 1934 tukholmalaisen Narva BK:n riveissä. Ensimmäisen maaottelunsa Ågren nyrkkeili lokakuussa 1935 Ruotsi–Englanti-maaottelussa. Vaikka hän koki maaliskuussa 1936 loppuottelutappion Ruotsin mestaruusturnauksessa, hänet valittiin kesällä Berliinin olympialaisiin. Niissä hän voitti 1. kierroksella Meksikon Lorenzo Delgadon, 2. kierroksella Italian Marino Facchinin ja 3. kierroksella Yhdysvaltain Andrew Scrivanin. Sen jälkeen oli vuorossa välieräottelu Viron Nikolai Stepulovia vastaan, jonka Ågren hävisi. Sen jälkeen Ågren otteli pronssista toista välierissä hävinnyttä eli tanskalaista Poul Kopsia vastaan, jonka hän voitti ja saavutti näin olympiapronssia.
Ågrenin nyrkkeilyura jatkui sen jälkeen vielä samassa sarjassa. Hän sai hyvityksen olympiakisojen välierätappiolleen joulukuussa 1936 voittamalla Stepulovin Tallinnassa. Keväällä 1937 hän saavutti ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa ja edusti Ruotsia Milanon EM-kisoissa, jossa koki tappion ennen mitaliotteluita Saksan Herbert Nürnbergille, josta sarjan Euroopan mestari. Vuoden 1938 Ruotsin mestaruuden ja maaotteluiden jälkeen oli edessä vuonna 1939 EM-kisavuosi. Ågren oli noussut sarjaa ylemmäs välisarjaan eli alle 66,7 kg. Hän pääsi kahden voittamansa ottelun jälkeen loppuotteluun, mutta koki tappion Puolan Antoni Kolczynskille. Ågren jatkoi uraansa vielä sen jälkeen, vaikka alkaneen maailmansodan vuoksi kansainvälisiä suurkilpailuja ei järjestetty. Hän saavutti Ruotsin mestaruudet vielä 1940 ja 1941, mutta koki tappion vuoden 1942 kisojen loppuottelussa. Tähän loppuottelutappioon Ågren päättikin uransa.
Ågren saavutti amatöörinyrkkeilyurallaan olympiapronssia, EM-hopeaa, viisi Ruotsin mestaruutta, otteli 15 maaottelussa, joissa saavutti 14 voittoa. Hänet valittiin uransa jälkeen Ruotsin nyrkkeilyn Stora Grabbareihin numerolla 25. Suomalaisista Ågrenin vastustajana oli vain Ahti Lehtinen, jonka Ågren tyrmäsi huhtikuussa 1939 käydyssä maaottelussa.
Ågren kuului veljessarjaan, jossa kolme muutakin veljestä oli tunnettuja nyrkkeilijöitä. Carl muutti Yhdysvaltoihin ja nyrkkeli ammattilaisena. Oscar nyrkkeili samaan aikaan Erikin kanssa ja saavutti kaksi EM-pronssia 1930-luvun lopulla. Nuorin veli Ture saavutti saavutti Ruotsin mestaruuden ja edusti maaotteluissa.
Ruva
Ruva () on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Ruvanjärven rannalla 80 kilometriä Kiestingistä linnuntietä luoteeseen.
Seudun saamelaisasutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1611. Vuoteen 1793 mennessä siitä muodostettiin Pääjärven eli Ruvan pogosta, jonka kaikkia 22 perhettä kutsuttiin yhä saamelaisiksi. Myöhemmin he omaksuivat maanviljelyn ja sulautuivat karjalaisiin.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Ruva kuului Oulangan volostin Soukelon kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 27 taloa ja 182 asukasta. Lähistölle oli syntynyt yksitaloinen Ruvanniskan uudiskylä.
Neuvostoaikana perustettiin Kiestingin piiriin kuulunut Ruvan kyläneuvosto, joka käsitti myös Soukelon, Tumtšan ja Ukonniemen (ven. "Tsipringa") kylät sekä joukon 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa syntyneitä metsätyömaita. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 672 asukasta, joista yli 90 % oli karjalaisia ja loput etupäässä venäläisiä. Ruvan kyläryhmään kuuluivat Niemi, Ruvanniska, Saari ja Tšokka. Niissä oli yhteensä 231 asukasta, lähes kaikki karjalaisia.
Niskan kyläneuvostoon kuulunut Ruvan kylä lakkautettiin autiona vuonna 1962. Myöhemmin se jäi pääosin Jovan säännöstelyaltaan vedenpinnan alle. Nykyään alue on täysin asumaton.
Sound Pack
Sound Pack voi tarkoittaa:
Raastuvankokous
Raastuvankokous oli Ruotsissa ja sitä myötä myös Suomessa keskiaikaisissa kaupunkilaeissa määrätty kokous, jossa kaupungin porvarit, myöhemmin äänivaltaiset asukkaat, päättivät pormestarin johtamina asioistansa. Jo 1600-luvulla sen olennaisin tehtävä oli luottamusmiesten valitseminen. Jos kaupungissa ei ollut valtuusmiehiä, pidettiin määräasioiden käsittelyä varten raastuvanoikeus kesä- tai joulukuussa ja muulloinkin, jos maistraatti katsoi raastuvankokouksen tarpeelliseksi tai kuvernööri päätti, että oli pidettävä raastuvankokous. Kaupungeissa, joissa oli valtuusmiehet, järjestettiin raastuvankokous, jossa valittiin kaupunginvaltuusmiehet, taksoitus- ja tarkastuslautakuntien jäsenet ja tilintarkastajat sekä määrättiin kerrallaan vähintään kolme- ja enintään viisivuotiseksi määräajaksi, kuinka suuri tulojen osa pidettiin vastaavana yhtä veroäyriä. Poikkeustapauksissa muutenkin voitiin järjestää raastuvankokouksia. Ajan myötä raastuvankokouksen merkitys pieneni. Vuoden 1917 kaupunkien kunnallislaissa määrättiin, että raastuvankokous pidettäisiin enää vain pormestarin, neuvosmiehen ja maistraatinsihteerin valitsemiseksi. Suomessa raastuvankokous lakkautettiin vuonna 1927.
Vidar (jumala)
Vidar on skandinaavisessa mytologiassa Odinin ja jättiläisnainen Gridin poika. Vidar on hiljaisuuden ja koston jumala, ja hän on jumalista toiseksi vahvin. Ragnarökissä Fenrir-susi tappaa Odinin, ja Vidar kostaa isänsä tappamalla suden paljain käsin. Vidar asettaa jalkansa Fenririn alalaeuan päälle ja repii suden kidan auki käsillään. Toisen version mukaan Vidar tappaa Fenrir-suden puukottamalla tätä sydämeen. Vidar on yksi niistä jumalista, jotka tulevat hallitsemaan Ragnarökin jälkeen syntyvää uutta maailmaa. Vidarin sali Asgårdissa on nimeltään Vidi.
Paattisten seurakunta
Paattisten seurakunta on Turun arkkihiippakuntaan ja tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Turun kaupungin Paattisten alueella.
Paattinen mainitaan ensi kerran asiakirjoissa vuonna 1359, alueen kuuluessa Maarian seurakuntaan. Vuonna 1689 alueesta muodostettiin Maarian kappeliseurakunta. 1901 annettiin määräys Paattisten erottamisesta itsenäiseksi seurakunnaksi, mikä toteutui 1937. 1973 Paattisten kunta liitettiin Turkuun. Seurakunta säilyi kuitenkin itsenäisenä ja liittyi kahdeksantena seurakuntana Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymään. Vuodesta 2000 lähtien seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Jukka Järvensivu.
Seurakunnan kirkko on 1909 rakennettu puinen Paattisten kirkko. Seurakunnalla on myös seurakuntatalo.
Richard Thorp
Richard Stanley Thorp (2. tammikuuta 1932 Purley, Surrey – 22. toukokuuta 2013 Leeds, West Yorkshire) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Alan Turnerin roolista saippuasarjassa Emmerdale, jossa hän näytteli vuodesta 1982 vuoteen 2013 eli kuolemaansa saakka.
Art goes Kapakka
Art goes Kapakka on vuonna 1995 perustettu Helsingissä vuosittain elokuussa järjestettävä kaupunkifestivaali. Festivaali kestää 10 päivää ja sen kaikkiin ohjelmiin on ilmainen sisäänpääsy. Festivaalin tapahtumat järjestetään ravintoloissa, kahviloissa ja kapakoissa Helsingin keskustan, Kallion, Sörnäisten ja Töölön kaupunginosissa. Vuosittain festivaalilla on mukana yli 30 festivaaliravintolaa. Festivaalilla esitellään vuosittain yli 300 ohjelman kokonaisuus. Vuonna 2015 ravintoloita on 34 ja tapahtumia 345. Ohjelma tarjoaa laadukkaan ja monipuolisen kattauksen kotimaisten taiteilijoiden esityksiä. Mukana on musiikkia (jazzia, poppia, bluesia, rockia, funkia, kansanmusiikkia, folkia jne.), teatteriesityksiä ja performansseja, tanssia, akrobatiaa, keskusteluita ja paljon näitä elementtejä keskenään sekoittavia esityksiä.
Art goes Kapakassa on esiintynyt alusta lähtien suomalaisen esittävän taiteen huippunimiä. Festivaalille on tärkeää myös uuden taiteen, tekemisen ja ilmiöiden esittely. Vuosittain sarjassa yhdistyvät monet eri genret ja yleisöt. Festivaalin yhteistyökumppanina toimi vuoteen 2015 asti Sinebrychoff. Muita tärkeitä yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa Interbrands Wines & Spirits, Laitilan Wirvoitusjuomatehdas sekä Viking Line.
Art goes Kapakan on aloittanut perinteisesti Kuorojen kierros -tapahtuma jo vuodesta 1996. Kuorojen Kierroksella yli 100 kuorosta ja lauluryhmästä (vuonna 2017 122 kuoroa) eli yli 2260 laulajasta koostuva kuoro esiintyy yhteiskonsertissa. Yhteiskonsertti järjestetään perinteisesti Senaatintorilla. Esityksen jälkeen kuorot lähtevät kiertämään Art goes Kapakoita. Kierros alkaa klo 20 ja viimeinen esiintyminen on klo 22.30. Kuorojen kierros on yksi Suomen suurimmista kuorotapahtumista.
Taidenäyttelysarja Tsiigaa esittelee kotimaisia kiinnostavia taiteilijoita festivaaliravintoloissa. Sarjaa kuratoi vuosittain aina kiinnostava kotimainen taiteilija tai kuraattori. Sarjaa ovat kuratoineet mm. Anna Tuori, Rauha Mäkilä, Camilla Vuorenmaa, Sakari Kannosto, Suomen Kuraattorien yhdistys sekä uusimpana Helsingin Taiteilijaseuran Taidelainaamo.
Art goes Kapakka esittelee ajankohtaisia aiheita ruoan ympäriltä ja tarjoaa mahtavia makuelämyksiä. Sarjassa esitellään ruokaa laajemmin, mm. demojen ja keskusteluiden äärellä. Sarjaa ovat kuratoineet mm. Jyrki Sukula, Santeri Hämäläinen, Iina Thieulon ja Kirsi Ojanperä.
Tiede on Taidetta -keskustelusarjassa puhutaan ajankohtaisesti tiedosta alan asiantuntijoiden kanssa. Sarja koostuu vuosittain paneelikeskusteluista ja luennoista. Sarjaa on järjestetty vuodesta 2006. Keskustelusarjan kumppaneita ovat Tekes, Suomen Akatemia ja Duodecim.Vuonna 2017 lanseerattiin uusi keskusteluohjelmakokonaisuus nimeltä AGK Pohtii.
Helsinki Hauskemmaksi on Art goes Kapakka -kaupunkifestivaalin tunnustuspalkinto, joka jaetaan vuosittain henkilölle tai yhteisölle, joka on riemastuttanut ja vilkastuttanut Helsingin kaupunki- ja kulttuurielämää. Palkinto luovutetaan vuosittain elokuussa Art goes Kapakan yhteydessä. Palkinnon luovuttavat Art goes Kapakan vastaava tuottaja ja festivaalin perustaja Mikko Leisti. Palkintoa on annettu vuodesta 2000.
Skópelos
Skópelos () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 95,5 neliökilometriä ja asukasluku 4 960 (2011). Hallinnollisesti Skópelos kuuluu Skópeloksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Saaren pääkaupunki on Skópeloksen kaupunki.
Skópelos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se sijaitsee Skiáthoksen ja Alónnisoksen saarten välissä Skiáthoksen itä- ja Alónnisoksen länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Délfi (681 metriä).
Skópelos kuuluu hallinnollisesti Skópeloksen kuntaan.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkaupunki ja pääsatama Skópeloksen kaupunki (3 090 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisrannikolla; sekä Glóssa (993 asukasta), Néo Klíma (463) ja Loutráki (163). (Katso myös: Luettelo Skópeloksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Arkeologisten löydösten perusteella Skópelos on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kaudella. 1600-luvulla eaa. saaren asuttivat minolaiset. Myöhemmin saari oli osa mykeneläistä kulttuuripiiriä. Sen jälkeen saarta asuttivat ensin dolopialaiset ja sitten euboialaiset.
Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä "Peparethos" (). Nimi esiintyy muun muassa Thukydideellä. Saarella oli kolme kaupunkia, jotka olivat Panormos, joka sijaitsi nykyisen Glóssan kylän paikalla; Seleinus (Seleinous), joka sijaitsi nykyisen Loutrákin kylän paikalla; sekä Peparethos, joka sijaitsi nykyisen Skópeloksen kaupungin paikalla.
Persialaissodissa saari oli puolueeton. Sodan jälkeen se liittyi Deloksen meriliittoon ja siitä tuli demokratia. Peloponnesolaissodan jälkeen spartalaiset pystyttivät saarelle oligarkian. Klaudios Ptolemaios 100-luvulla jaa. on ensimmäinen, joka käytti saaresta nimeä "Skópelos", mikä viittasi mahdollisesti saarta ympäröiviin riuttoihin.
Vuonna 1207 saaren valtasivat venetsialaiset. Vuosisadan loppupuolella saari päätyi kuitenkin lähinnä merirosvojen tukikohdaksi. Saari oli venetsialaisten hallussa jälleen vuosina 1453–1538. Vuonna 1538 Barbarossa hyökkäsi saarelle ja lähes koko sen väestö surmattiin, mikä aloitti osmanivallan ajan. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuoden 1821 jälkeen.
Eräs Skópeloksen nähtävyys on Ágios Ioánnis Kastrín kirkko, joka esiintyy elokuvassa "Mamma Mia!"
Spétses
Spétses (, ) on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 22,2 neliökilometriä ja asukasluku 4 027 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Spétses kuuluu Spétseen kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Spétseen kaupunki.
Spétses sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Argoliinlahden suulla ja Peloponnesokseen kuuluvan Argoliin niemimaan eteläkärjen edustalla. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Spetsopoúla etelässä, Tríkeri idässä sekä Dokós ja Hydra kauempana itäkoillisessa.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (245 metriä).
Spétses kuuluu hallinnollisesti Spétseen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kunta kuuluu muiden Attikan saaristokuntien tavoin Saarten alueyksikköön.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkaupunki ja pääsatama Spétseen kaupunki (4 001 asukasta), joka sijaitsee saaren koillisrannikolla eli mantereen puolella, sekä Ágioi Anárgyroin kylä (18 asukasta). Lähes kaikki saaren asukkaat asuvat pääkaupungissa. (Katso myös: Luettelo Spétseen kunnan kaupungeista, kylistä ja saarista.)
Arkeologisten löydösten perusteella Spétses on ollut asuttu viimeistään varhaisella pronssikaudella noin 2500 eaa. Keskiajalla saari tuli asumattomaksi jatkuvien merirosvojen hyökkäysten vuoksi. Saari asutettiin uudelleen pysyvästi vasta 1600-luvulla. Tuon ajan asutus oli Kastélissa (myös Kastélli). Saarella kehitettiin laivanvarustusta ja kauppalaivastoa ja siitä tuli tällä alalla yksi Kreikan merkittävimmistä keskuksista. Kapinoinnin johdosta turkkilaiset tuhosivat Kastéllin 1700-luvulla.
1800-luvun alussa saari osallistui Kreikan vapaussotaan, missä sen laivastosta oli hyötyä. Spétsesläiset laivat osallistuivat muun muassa Náfplion, Monemvasián, Mánin ja Mesolóngin vapauttamiseen, sekä taistelivat Kreetalla turkkilaisten kanssa liitossa ollutta egyptiläistä laivastoa vastaan. Vapaustaisteluajan sankareihin lukeutui spétsesläinen Laskarína Boumpoulína (Bouboulína), joka otti miehensä laivaston komentoon tämän kuoltua, ja käytti suuren osan omaisuudestaan sodan rahoittamiseen.
Sodan jälkeen saari oli edelleen merkittävä merenkulun keskus, mutta taantui Pireuksen sataman noustua maan kauppamerenkulun keskukseksi. Myös ensimmäinen ja toinen maailmansota vaikuttivat saaren taantumiseen, ja monet muuttivat pois saarelta. Sotien jälkeen saari on toipunut turismin ansiosta.
Saaren nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Spétseen kaupungissa oleva Boumpoulínan museo, joka toimii tämän entisessä kotitalossa.
Punahevosmuurahainen
Punahevosmuurahainen ("Camponotus ligniperda") on muurahaisiin kuuluva laji. Työläiset ovat 6–8 mm:n, kuningatar 16–18 mm:n ja koiraat 8–12 mm:n pituisia. Punahevosmuurahainen syö enimmäkseen mesikastetta ja mahlaa. Pesä sijaitsee kiven alla, yleisimmin metsän reunalla aurinkoisessa paikassa. Punahevosmuurahaista esiintyy niin lehtimetsissä kuin havumetsissäkin ja sitä tavataan yleisimmin eteläisessä Suomessa. Se muistuttaa hevosmuurahaista.