hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Morfinaani
Morfinaanit ovat laaja yhdisteiden luokka, johon kuuluvia yhdisteitä käytetään sekä lääkkeinä että huumausaineina. Morfinaaneilla on pelkistettyä morfiinia muistuttava rakenne.
Opiaatit eli oopiumiunikkoalkaloidit ovat suurimmilta osin morfinaaneja. Kaikki opioidit, eli opioidireseptoreihin sitoutuvat kemikaalit eivät kuitenkaan ole morfinaaneja: esimerkiksi fentanyyli (perusopioidi) ja "Salvia divinorumin" salvinoriini A (dissosiatiivinen kappa-opioidi-agonisti) eivät ole morfinaaneja. Dekstrometorfaani ja sen alalajit (dekstrorfaani, metorfaani) ovat morfinaaneja, joissa on erilaisia funktionaalisia ryhmiä.
Amerikanjuudaksenpuu
Amerikanjuudaksenpuu eli nuppupuu ("Cercis canadensis") on Pohjois-Amerikan itä- ja eteläosista kotoisin oleva kesävihanta pensas tai puu, joka kuuluu juudaksenpuiden sukuun ja hernekasvien heimoon. Se on läheistä sukua Välimeren ympäristössä kasvavalle juudaksenpuulle, josta sen erottaa tummanvihreiden lehtien ja pienempien kukkien perusteella. Se on valittu Oklahoman osavaltiopuuksi.
Amerikanjuudaksenpuu on pieni puu tai pensas, jonka korkeus on keskimäärin 8 metriä ja enintään 15 metriä. Sillä on pitkät ja harvat juuret, melko suora runko, tasainen tai pyöreä latvus sekä harittavat haarat, jotka alkavat 1,5–2 metrin korkeudelta puun tyvestä. Toisin kuin monilla muilla hernekasveilla sillä ei ole juurissaan typpeä sitovia juurinystyröitä. Kaarna on nuorilla puilla sileää ja ruskeaa mutta muuttuu vanhemmiten tummanharmaaksi ja alkaa halkeilla suomumaisina kilpinä. Siinä voi olla myös punaruskeita läiskiä ja oranssinvärisiä halkeamia.
Kuluvan vuoden kasvainranka on ohut, polveileva ja lähes musta lukuun ottamatta vaaleita korkkihuokosia. Talvisilmut ovat hyvin pienet ja väriltään tummanpunaiset tai punaruskeat. Lehdet sijaitsevat varrella kierteisesti, ja niiden lehtiruoti on paksu molemmista päistään. Lehtilapa on 8–13 senttimetriä pitkä, lähes pyöreä, ehytlaitainen, lyhytsuippuinen ja herttatyvinen. Lehdet ovat vastapuhjenneina pronssinpunaiset mutta muuttuvat vähitellen tummanvihreiksi. Syysväritykseltään ne ovat keltaiset.
Amerikanjuudaksenpuu kukkii maalis–toukokuussa ennen lehtien puhkeamista. Sen kaksineuvoiset, perhomaiset herneenkukat ovat perällisiä, tumman- tai vaaleanpunaisia ja noin 1 senttimetrin pituisia. Ne puhkeavat 2–8 kukan ryppäinä suoraan rungosta ja vanhoista haararangoista. Mehiläisten pölytettyä kukat niiden sikiäimistä kehittyy keskikesään mennessä kuivia palkohedelmiä, jotka ovat 5–10 senttimetriä pitkiä ja ruskeanvärisiä. Palkojen sisälle kypsyy loppukesästä 4–10 kovaa, ruskeaa pavunmuotoista siementä, jotka putoavat maahan syksyn ja talven aikana ja leviävät tuulen ja villieläinten mukana puun ympäristöön.
Amerikanjuudaksenpuu on kotoisin Pohjois-Amerikan itä- ja eteläosista, ja siitä tunnetaan seuraavat kolme maantieteellistä muunnosta:
Amerikanjuudaksenpuu menestyy parhaiten puolivarjoisilla tai aurinkoisilla paikoilla, kosteassa ja yleensä emäksisessä maaperässä, joka läpäisee hyvin vettä. Yleensä sitä tavataan metsänreunoissa ja kalkkikivikallioilla aina 700 metrin korkeudelle asti paitsi Texasissa, jossa se kasvaa 700–1 500 metrin korkeudessa.
Amerikanjuudaksenpuun puuaines on raskasta, kovaa ja tiheäsyistä mutta lujuusominaisuuksiltaan heikkoa. Pienen kokonsa vuoksi sillä ei ole juurikaan merkitystä puuteollisuudelle. Se on kuitenkin suosittu koristepuu Yhdysvaltojen itäosissa ja tärkeä hunajakasvi. Aikaisemmin sen kuoresta on myös valmistettu lääkettä, jolla on hoidettu punatautia. Sen palkoja syövät monet villieläimet, esimerkiksi fasaani, punarintakardinaali, peltoviiriäiset, valkohäntäpeura ja harmaaorava.
Ed O’Ross
Ed O’Ross (s. 5. heinäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Full Metal Jacket" (1987), "Tappava ase" (1987), "Punainen vaara" (1988), "Toiset 48 tuntia" (1990) ja "Täydellinen sotilas" (1992). O’Ross on vieraillut myös televisiosarjoissa "Mullan alla" (2001–2002), "Boston Legal", "Seinfeld", "Walker, Texasista", "Jäitä hattuun" ja "C.S.I. New York".
O’Ross on tehnyt myös äänirooleja muun muassa lastenelokuvassa "Utelias Vili" (2006) ja pelissä "" (2010).
Hän on näytellyt usein venäläisiä hahmoja, ja hänellä on sukujuuria Tšekissä.
Luettelo suomalaisista elokuvista
Tämä on hakemisto vuosikymmennittäin jaoteltuihin luetteloihin Suomessa tuotetuista elokuvista. Kaikki suomalaiset elokuvat, joista on suomenkielinen Wikipedia-artikkeli, löytyvät aakkosjärjestyksessä luokasta .
Strokkur
Strokkur on Islannissa sijaitseva geysir. Se sijaitsee geotermisellä alueella Hvítá-joen vieressä maan lounaisosassa itään Reykjavikista. Se on yksi maan tunnetuimmista geysireistä, purkautuen säännöllisesti 4-8 minuutin välein jopa 20 metrin korkeuteen.
Strokkur kuuluu geotermisesti aktiiviseen alueeseen, johon kuuluu useita kuumia lähteitä, joista kuuluisin on Geysir. Ainoa islannin kielestä muihin kieliin omaksuttu sana, joka tarkoittaa maasta ryöppyävää vesisuihkua. Muita nimettyjä ovat muun muassa Litli Geysir ja Blesi. Alkuperäinen geysir ei enää purkaudu kovin usein, mutta lähellä sitä sijaitseva Strokkur purkautuu säännöllisesti noin 4-6 minuutin välein ja usein kahdestikin eli ensimmäistä purkausta seuraa hyvin nopeasti toinen suurempi purkaus.
Strokkur on ollut aktiivinen siitä asti, kun sen purkaukset alkoivat vuonna 1789 maanjäristyksen avattua sille purkauskanavan. Se purkautui vuoteen 1896 asti, jolloin toinen maanjäristys sulki kanavan. Vuonna 1963 paikalliset avasivat tukkeutuneen kanavan ja geysir on purkautunut säännöllisesti siitä lähtien.
Suðurlandin alue, jolla Strokkur ja muut geysirit sijaitsevat, on suosittu matkailukohde, koska geysirit sijaitsevat siellä ja siitä on myös suhteellisen lyhyt ajomatka toiselle Islannin ehkä kuvatuimmalle paikalle eli Gullfossin putouksille. Matkailijan pitää kuitenkin huolehtia hyvin hyönteissuojauksesta, sillä ainakin kesällä siellä on todella valtavasti hyönteisiä.
Geysyrissä oleva vesi on ylikuumennut 23 metrin syvyydessä noin 120 °C lämpötilaan, muttei voi kiehua, koska yläpuolella olevan veden paine estää sen. Kun tämä vesi on noussut 16 metrin syvyyteen, osa vedestä pääsee kiehumaan ja se laukaisee ketjureaktion: paineen lasku sallii sen, että yhä enemmän vettä alkaa kiehua muuttuen välittömästi höyryksi, joka nostaa kiehumattoman veden ylös kanavaa. Kun tämä tapahtuu yhä lähempänä purkausaukkoa, lopulta vettä ja höyryä purkautuu geysirinä.
Luettelo 2010-luvun suomalaisista elokuvista
Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Lähde
Skins (vuoden 2011 televisiosarja)
Skins on yhdysvaltalais-kanadalainen draamasarja. Se on uudelleenversiointi samannimisestä brittiläisestä televisiosarjasta. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV-kanavalla 17. tammikuuta 2011 Yhdysvalloissa sekä Movie Central- ja The Movie Network-kanavilla Kanadassa. Ikäraja vaihtelee Suomessa jaksoittain. Yleisimpiä ovat K-13 ja K-11.
Akihito Yagi
Akihito Yagi (, s. 1977 Okinawan prefektuuri, Japani) on japanilainen karateka ja näyttelijä. Hänellä on 5. danin musta vyö Meibukan Goju Ryu Karatessa.
Yagi työskentelee International Meibukan Goju Ryu Karate -seuran täysipäiväisenä opettajana. Näyttelemisen pariin hän siirtyi vuonna 2007 "Black Belt" -elokuvan myötä. Sittemmin hänellä on ollu sivurooli elokuvassa "High Kick Girl!"
Mäkihypyn maailmancup 2011–2012
Mäkihypyn maailmancup 2011–2012 oli ensimmäinen maailmancup-kausi, jolloin naisille järjestetiin oma sarja: aiemmin naisten korkein sarjataso oli Continental Cup. Miesten kausi alkoi 27. marraskuuta 2011 Kuusamossa ja päättyi 18. maaliskuuta 2012 Planicassa. Naisten kausi alkoi 3. joulukuuta Lillehammerissa ja päättyi 9. maaliskuuta Oslossa. Miesten kalenterissa on 26 henkilökohtaista osakilpailua ja viisi joukkuekilpailua, naisilla oli 12 osakilpailua.
Anders Bardal varmisti miesten kokonaiskilpailun voiton kauden päätösosakilpailussa ja Sarah Hendrickson naisten kokonaiskilpailun voiton kauden kolmanneksi viimeisessä kilpailussa Zaōssa.
Nikolai Balbošin
Nikolai Fjodorovitš Balbošin (, s. 8. kesäkuuta 1949 Potsdam, Saksa) on Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Kreikkalais-roomalaisen painin 100 kilogramman painoluokassa kilpaillut Balbošin voitti olympiakultaa Montréalissa 1976. Loppuottelussa hän voitti bulgarialaisen Kamen Goranovin. Maailmanmestaruuskilpailuissa Balbošin saavutti viidesti kultamitalin, ja Euroopan-mestaruuskilpailuista hän saavutti kuusi kultamitalia, hopean ja pronssin.
Vuonna 2006 Balbošin nimettiin Painin kansainväliseen hall of fameen.
Tuuloma
Tuuloma () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Murmanskin alueen Kuolan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tuulomajoen rannalla 17 kilometriä Kuolan kaupungista lounaaseen.
Kylässä on 2 200 ja kunnassa 2 400 asukasta (vuonna 2011).
Tuuloman kunnan pinta-ala on 3 248,05 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Zaozjorskin suljettuun kaupunkiin, idässä Kuolan piirin Uuran ja Mežduretšjen, kaakossa Murmašin ja etelässä Ylä-Tuuloman kuntiin, lounaassa Petsamon piirin Nikkelin, lännessä Korzunovon ja luoteessa Petsamon kuntiin sekä pohjoisessa Pohjoisen jäämeren Muotkavuonoon. Pinta-alasta 68,2 % on metsää ja 13,9 % sotilas- tai muuta erikoisaluetta.
Kunnan alueella virtaavat Tuulomajoki, Pjaive, Vaalesjoki, Uurajoki (ven. "Ura"), Pelba ja Pak. Tuulomajoki muodostaa Ala-Tuuloman tekojärven. Järviä ovat Titovskoje, Zubtšatoje, Medvežje, Ponjavr, Naljavr, Urdozero ja Pjaivejavr. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, nikkeli ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat kaksi siperiansembrametsikköä ja siperianlehtikuusimetsä.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Päiven (ven. "Pjaive") ja Nälin ("Njal") rautatieasemat. Entiset Mokketin rautatieaseman sekä kuuden rata-aseman asutukset on lakkautettu. Kunnan alueella sijaitsee 19 puutarhapalsta- ja huvila-aluetta. Kesäasukkaiden määrä arvioidaan kahdeksi tuhanneksi.
Tuuloman kylä on syntynyt vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä vuonna 1935, jolloin Päive-Järven leiripaikka siirrettiin nykyisen kylän paikalle.
Tuuloman kautta kulkee Kuolasta Ylä-Tuuloman kautta Lotan raja-asemalle johtava maantie. Kunnan pohjoisosassa kulkee Murmanskin ja Kolttakönkään raja-aseman välinen maantie sekä Kuolan–Nikkelin rata, jolla on Päiven, Nälin ja Mokketin asemat. Tuulomasta on linja-auto- ja reittitaksiyhteydet Ylä-Tuulomaan, Murmašiin ja Murmanskiin. Päiven ja Nälin asemilta erkanevat sivuradat Kilpjavriin ja Zaozjorskiin.
Kunnan talous perustuu maatalouteen. Tärkeimmät yritykset ovat Murmanskin kasvihuonekombinaatti ja maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys Tuloma.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. Kylässä on ortodoksinen ja helluntaiseurakunnan kirkko.
Seudulla on lukuisia toisen maailmansodan taistelupaikkoja ja neuvostosotilaiden hautoja. Kunnan alueella sijaitsee 24 lomakylää. Se on murmanskilaisten suosima retkeily- ja vapaa-ajanviettopaikka.
Bure
Bure-suku on merkittävä pohjoisruotsalainen 1500-luvulla alkunsa saanut suku. Suvun nimi tulee kylännimestä: Buren kylä Skellefteån pitäjässä Västerbåttenissa, nykyisin Bureå. Bure-suvun tutkimuksen aloitti Johannes Bureus 1600-luvun alussa ja Bure-genealogiaa pidetään Ruotsissa Vaasa-ajan merkittävimpänä sukututkimuksena. Johannes Bureuksen alkuperäiset sukumuistiinpanot on löydetty Suomen Kansallisarkistosta. Nykyhistoriantutkimuksen valossa vanhimpia, Gabriel Anrepin teoksessa Svenska adelns ättar-taflor esitettyjä, keskiaikaisia sukupolvia ei enää pidetä luotettavina. Ensimmäinen tunnettu Bure-nimen kantaja on alilaamanni Anders Japson Buresta, joka tunnetaan arkipiispa Jakob Ulfinpojan kirjeestä 28.2.1507.
Jotkut sukulinjat ja suvun jäsenet tunnetaan nimillä "Bure", "Burman" ja "Burensköld". Jotkut sukuhaarat on aateloitu. Tunnetuimmat suvun yhteydet Suomeen tulevat Hannu Laurinpoika Björnramin ja Svinhufvud-suvun jälkeläisten kautta. Lisäksi Westzynthius-suku polveutuu osittain Bure-suvusta, ja se on samalla yksi Sursill-suvun päähaaroja.
Meksikonvarpuspöllö
Meksikonvarpuspöllö ("Glaucidium palmarum") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Meksikossa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät sekä viljelmät.
Se on kooltaan 13–15 cm. Se on osittain päiväaktiivinen, kuten monet amerikkalaiset varpuspöllöt.
Sillä on kolme alalajia:
Mauri Koponen
Mauri Koponen (8. huhtikuuta 1927 Nurmijärvi – 15. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija.
Koponen oli lapsuudessaan lastenkodissa ja ruotsinkielisessä kasvatuskodissa. Hän ryhtyi jo nuorena tähtäämään muotialalle, vaikka hänelle oli suunniteltu sähköalan ammattia. Vuonna 1944 hän aloitti Vaatturiammattikoulun. Sotien jälkeen hän suuntasi Ruotsiin, jossa hän toimi pakolaisleirillä tulkkina ja sen jälkeen Västeråsissa ja Tukholmassa vaatturiliikkeessä. Hän työskenteli NK:n tavaratalossa leikkuumestarin apulaisena ja Elis Fischerin pukutehtaassa alkuun maallimestarin apulaisena, mutta pian laajemmin eri tehtävissä. Samalla hän opiskeli tukholmalaisissa alan kouluissa. Hän palasi Suomeen 1949 suorittamaan asevelvollisuutta, jonka jälkeen hän pääsi Helsingissä Wieniläiseen pukimoon mallisuunnittelijaksi.
Koponen lähti 1958 työhön Italiaan Barattan muotitaloon. Hän palasi Suomeen ja perusti 1959 oman muotisalongin Helsinkiin. Salonki toimi vuoteen 1988. Varsinaisen työnsä lisäksi Koponen piti muotipalstaa monessa lehdessä. Hänen pukujaan oli usein itsenäisyyspäivän vastaanotolla presidentinlinnassa. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Koponen joutui pahoinpitelyn uhriksi 1984 ja oli viime vuotensa sairaalassa liikuntakyvyttömänä.
Cook Islands Christian Church
Cook Islands Christian Church (CICC) on suurin uskonnollinen yhdyskunta Cookinsaarilla. CICC on kristillinen kongregationalistinen kirkko, jolla on noin 18 000 jäsentä. Jäsenmäärään sisältyy 55,9% Cookinsaarten väestöstä. Kirkolla on lisäksi seurakuntia Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
CICC on saanut alkunsa London Missionary Societyn (LMS) lähetystyön seurauksena, joka alkoi Cookinsaarilla vuonna 1821. Vuonna 1852 LMS perusti Cook Islands LMS Churchin. Kirkosta tuli itsehallinnollinen vuonna 1968 Cookinsaarten parlamentin säätämällä lailla Cook Islands Christian Church Incorporation Act. Tämä laki muutti virallisesti kirkon nimen Cook Islands Christian Churchiksi.
Vuonna 1978 CICC perusti seurakunnan Aucklandiin Uuteen-Seelantiin palvelemaan sinne muuttaneita kirkon jäseniä. Nykyään kirkolla on 19 seurakuntaa Uudessa-Seelannissa ja 11 Australiassa. Cookinsaarilla seurakuntia on 24. Kirkolla on 74 pastoria, jotka on koulutettu Takamoa Theological Collegessa Rarotongalla. CICC on jäsen seuraavissa järjestöissä: Kirkkojen maailmanneuvosto, Pacific Conference of Churches ja Cook Islands Religious Advisory Council.
Puyehuen tulivuori
Puyehuen tulivuori on Chilessä oleva tulivuori. Vuori alkoi purkautua 50 vuoden tauon jälkeen kesäkuussa 2011, ja tuhansia ihmisiä jouduttiin evakuoimaan. Seudulla on myös tapahtunut pieniä maanjäristyksiä.
Tulivuorenpurkaus on vaikeuttanut lentoliikennettä Etelä-Amerikan lisäksi Etelä-Afrikassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa saakka.
Jake Cody
Jake Cody on englantilainen pokeriammattilainen. Hän on Roland de Wolfen ja Gavin Griffinin ohella ainoa pelaaja, joka on saavuttanut niin sanotun "Triple Crownin" eli voittanut WSOP-, EPT- ja WPT-turnauksen.
Codyn ensimmäinen suuri turnausvoitto oli EPT Deauvillen pääturnauksen ykköstila tammikuussa 2010. Ykköspalkinto oli 857 000 euroa. WPT-voiton Cody otti elokuussa 2010 Lontoon osakilpailusta. Siinä voittosumma oli 273 873 puntaa. Triple Crown täydentyi 17 kuukaudessa kun hän voitti toukokuun lopussa 2011 WSOP:n 25 000 dollarin sisäänoston kaksinpelin eli heads-upin mestaruuden. Sen ykköspalkinto oli 851 192 dollaria. Cody voitti toukokuussa 2011 myös netissä pelatun PokerStarsin SCOOP-turnaussarjan 2 100 dollarin no limit holdem -turnauksen.
Huhtikuussa 2014 Codyn pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,6 miljoonaa dollaria.
Abdelhamid El Kaoutari
Abdelhamid El Kaoutari (, s. 17. maaliskuuta 1990 Montpellier, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava El Kaoutari edustaa Ranskan pääsarjassa Montpellier’ta.
El Kaoutari edusti junioritasolla Ranskan alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 2008–2009.
Aikuisten tasolla El Kaoutari on edustanut Marokkoa vuodesta 2011 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 4. kesäkuuta 2011 Afrikan kisojen karsintaottelussa Algeriaa vastaan.
Hänet valittiin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa Marokon tie katkesi alkulohkoon.
J to that L-O!: The Remixes
J to that L-O!: The Remixes on yhdysvaltalaisen laulajan Jennifer Lopezin ensimmäinen remix-albumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 5. helmikuuta 2002 ja se oli Iso-Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalla neljä. "J to that L-O!: The Remixes" -albumista tuli yksi parhaiten myydyistä remix-albumeista Yhdysvalloissa, kun sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana yli 156 000 kappaletta. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty yli neljä miljoonaa kappaletta.
"J to that L-O!: The Remixes" -albumilta julkaistiin kolme singleä, "Ain't It Funny" (Murder Remix), "I'm Gonna Be Alright" (Track Masters Remix) ja "Alive". Metro Remix -versio kappaleesta "Walking on Sunshine" sai vain vähän radiosoittoa Meksikossa ja muilla Latinalaisen Amerikan alueilla. Vaikkakaan "Waiting for Tonight" -kappaletta ei julkaistu singlenä, sitä soitettiin vähän urbaaneilla radiokanavilla. Lopez myös esitti kappaleen New Year's Eve 2010 Times Square -tapahtumassa.
Meklotsiini
Meklotsiini on antihistamiineihin kuuluva yhdiste, jota käytetään pahoinvointilääkkeenä. Meklotsiini kuuluu piperatsiinijohdannaisiin. Lääkettä myydään kauppanimellä "Postafen". Meklotsiinia valmistetaan synteettisesti norkloorisyklitsiinistä ja 3-metyylibentsaldehydistä.
Postafen saattaa päihdekäytössä aiheuttaa hengityksen pysähtymisen. Samaan ryhmään kuuluva matkapahoinvointilääke "Marzine" on Postafenia halvempaa.
Ferraran yliopisto
Ferraran yliopisto () on yliopisto Ferraran kaupungissa Italian pohjoisosissa. Se perustettiin vuonna 1391, ja siellä on noin 18 000 opiskelijaa sekä noin 700 professoria ja tutkijaa.
Ferraran yliopisto on yksi Italian vanhimpia, ja sen perusti Alberto d'Este paavi Bonifatius IX:nnen suostumuksella vuonna 1391. Yliopiston ensimmäiset kurssit järjestettiin taiteista, teologista ja oikeustieteestä. Ferrasta tuli 1400- ja 1500-luvuilla yksi Italian renessanssin merkittävimpiä kaupunkeja, mikä näkyi myös yliopiston menestyksessä. Siellä vaikuttivat muun muassa portugalilainen kasvitieteilijä Amato Lusitano, Nikolaus Kopernikuksen opettaja Domenico Maria Novara da Ferrara ja Celio Calcagnini.
Ferrarasta tuli Kirkkovaltion alainen vuonna 1598, ja yliopistossa tehtiin joitain paavin vaatimia uudistuksia. Vuonna 1771 yliopisto sai pysyvän hallintorakenteen. Ranskan vallankumouksen aikana yliopisto saavutti jälleen mainetta, ja se osallistui myös aktiivisesti Cispadaanisen tasavallan toimintaan. Vuonna 1797 yliopistossa alettiin opettaa ensimmäisenä eurooppalaisena yliopistona valtiosääntöoikeutta. Kuitenkin vuonna 1803 erittäin vähäisen oppilasmäärän takia Ferraran yliopisto menetti statuksensa, ja siitä tehtiin toisen asteen oppilaitos. Myöhemmin saman vuosisadan aikana yliopisto sai asemansa takaisin. Siihen aikaan yliopistoon kuului kolme tiedekuntaa (oikeustiede, matematiikka ja lääketiede).
1900-luvun alussa Ferraran yliopisto oli Italian suosituin yksityinen yliopisto, ja siellä oli yli 500 opiskelijaa. Vuonna 1934 farmasian laitos sai tiedekunnan aseman. Kolme muuta tiedekuntaa olivat oikeustieteen, lääketieteen ja kirurgian sekä luonnontieteen tiedekunnat. Toisen maailmansodan jälkeen Italian yliopistolaitos koki monia muutoksia, kun opiskelijamäärät kasvoivat rajusti. Vuonna 1968 yliopistoon perustettiin kasvatustieteen tiedekunta, joka myöhemmin muutettiin kirjallisuuden ja filosofian tiedekunnaksi. Seuraavan kerran yliopisto laajeni 1990-luvulla, kun sinne perustettiin arkkitehtuurin, insinööritieteen ja taloustieteen tiedekunnat.
Viernheim
Viernheim on Saksan kaupunki Hessenin osavaltion Bergstraßen piirikunnassa. Se sijaitsee aivan Hessenin eteläosassa Rein–Neckarin kolmiossa Mannheimin koillispuolella. Viernheimissa on arviolta 34 146 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 48,4 neliökilometriä.
Disco 2000
”Disco 2000” on brittiyhtye Pulpin musiikkikappale vuodelta 1995. Se oli albumin "Different Class" kolmas singlejulkaisu singlejen ”Common People” ja ”Mis-Shapes”/”Sorted for E's & Wizz” jälkeen, ja se nousi Britannian listalla korkeimmillaan sijalle seitsemän.
Kappale kertoo Deborah-nimiseen, itseään suositumpaan lapsuudenystäväänsä ihastuneen kertojan tarinan. Kappaleen sanoittajan, Pulpin keulahahmon Jarvis Cockerin radiohaastattelun mukaan kappale perustuu tositapahtumiin, hänen omiin kokemuksiinsa.
Nick Cave on laulanut kappaleesta tehdyn coverversion, joka julkaistiin vuonna 2002 Pulpin singlen ”Bad Cover Version” B-puolena.
Coke (jalkapalloilija)
Jorge Andújar Moreno eli Coke (s. 26. huhtikuuta 1987 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Schalkea ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Coke on Rayo Vallecanon kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudella 2007–2008. Kauden päätteeksi joukkue nousi maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin.
Kesällä 2011 hän teki sopimuksen andalusialaisseura Sevillan kanssa.
Cung Le
Cung Le (s. 25. toukokuuta 1972 Saigon, Etelä-Vietnam) on vietnamilais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja uransa lopettanut vapaaottelija ja potkunyrkkeilijä. Hän on vuoden 2000 IKF järjestön Sandan maailmanmestari, sekä vapaaottelussa Strikeforcen keskisarjan mestari vuodelta 2008.
Cung Le pakeni 3-vuotiaana äitinsä kanssa Etelä-Vietnamista Yhdysvaltoihin San Joséen. Hän joutui rasismin kohteeksi, jonka myötä Le kiinnostui taistelulajeista. Aluksi hänen äitinsä vei 10-vuotiaan Len harjoittelemaan Taekwondoa, josta hän saavutti vuosia myöhemmin mustan vyön. 14-vuotiaana Le ryhtyi painimaan kilpailumielessä ja voitti high schoolin nuorten mestaruuden. Sittemmin hän voitti myös California Junior College osavaltion mestaruuden vuonna 1990. Le aloitti sandan ja potkunyrkkeilyn noin 19-vuotiaana, koska se sopi hyvin hänen taekwondo- ja painitaustansa kanssa. Myöhemmin hän alkoi myös harjoitella Samboa, Brasilialaista jujutsua, Lukkopainia, Thainyrkkeilyä sekä länsimaista nyrkkeilyä tukeakseen tyyliään Vapaaottelussa.
Pääosin Cung Le otteli Sandan parissa ja oli ammattilaisuransa aikana voittamaton kuudellatoista voitolla. Hän saavutti ISKA:n kevyensarjan mestaruuden vuonna 1998 ja Yhdysvaltain kevyen raskaansarjan mestaruuden vuonna 2000 ja samana vuonna myös IKF:n järjestämän turnauksen. Le otteli vielä muutaman ottelun K-1:ssä, kunnes siirtyi vuonna 2006 vapaaottelun pariin.
Hänen avausottelunsa vapaaottelussa oli 10. maaliskuuta 2006 Mike Altman vastaan. Ottelu päättyi Leen tyrmäysvoittoon ensimmäisessä erässä.
UFC:ssä Le otteli ensi kerran marraskuussa 2011 Wanderlei Silvaa vastaan, jolle hän kärsi uransa toisen tappion. Seuraavan kerran Le otteli UFC 148 tapahtumassa Patrick Côtéa vastaan heinäkuussa 2012. Ottelu päättyi Len voittoon tuomariäänin. Hänen kolmas ottelu käytiin Macaossa, Kiinassa, jossa Le voitti Rich Franklinin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Tyrmäys palkittiin myös tapahtuman otteluista illan tyrmäyksenä.
Näyttelemisen parissa Cung Le on ollut vuodesta 1997, mutta vasta vuonna 2008 hän on tavoitellut isompia rooleja elokuvissa. Ensimmäisissä isomman budjetin elokuvissa hän esiintyi vuonna 2009 Fighting ja Pandorum. Sittemmin Cung Lellä oli pieniä rooleja hongkongilaisissa elokuvissa "Bodyguards and Assassins" ja "True Legend". "Bodyguards and Assassinsissa" hänellä oli yhteinen taistelukohtaus Donnie Yenin kanssa. Vuonna 2010 Le esitti Marshall Law:ta videopeliin perustuvassa elokuvassa "Tekken". Cung Le esiintyi vuoden 2012 ilmestyvissä elokuvissa "The Man with the Iron Fist" ja "Dragon Eyes", jossa hänellä on päärooli.
Bruno Frietsch
Bruno Engelbrecht Frietsch (2. joulukuuta 1896 Hanko – 9. joulukuuta 1996 Kerava) oli suomalainen ampuja. Hän voitti pienoiskiväärillä joukkuemaailmanmestaruuden vuonna 1939 ja edusti Suomea Berliinin olympialaisissa vuonna 1936. Hän on Jalmari Kivenheimon ja Aarne Kainlaurin ohella ainoa yli satavuotiaaksi elänyt suomalainen olympiaurheilija.
Frietsch sijoittui Berliinin 1936 olympialaisissa pienoiskiväärin makuuammunnassa kahdeksanneksi. Vuonna 1939 hän voitti maailmanmestaruuden pienoiskiväärin pystyasennon joukkuekilpailussa. Vuonna 1947 hän saavutti MM-hopeaa vapaakiväärin täysottelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisen Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vapaakiväärin makuuammunnassa vuonna 1936 oltuaan kaksi vuotta aiemmin hopealla.
Frietsch voitti vielä vuonna 1951 vapaakiväärin Suomen-mestaruuden tuloksella 1 120, joka oli sinä vuonna yksi maailman parhaista tuloksista.
Ampumaurheilun ulkopuolella Bruno Frietsch toimi Suomen Pankin konttorinjohtajana Porissa vuosina 1932–1942 ja Lahdessa vuosina 1942–1963.
Jekaterinburgin monumentti
Jekaterinburgin monumentti on Afganistanin sodassa kuolleiden venäläisten muistoksi rakennettu monumentti. Monumentti sijaitsee Jekaterinburgin kaupungissa Venäjällä. Monumentin sotilas ja sen alusta on pronssia. Pylväät, joissa on menehtyneiden neuvostosotilaiden nimet, on valmistettu betonista. Muistomerkki esittää venäläistä sotilasta.
Sami Karjala
Sami Karjala (s. 1980) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja nykyinen pelinjohtaja. Karjala on Kuortaneen Kunnon kasvatti, ja hän on pelannut myös Alajärven Ankkureissa, Seinäjoen Maila-Jusseissa ja Kouvolan Pallonlyöjissä. Ammatiltaan hän on merkonomi. Hänet tunnetaan yhtenä Superpesiksen nopeimmista etenijöistä, mistä osoituksena on muun muassa kolme Itä–Länsi-ottelun etenijäkisan voittoa. Ulkopelissä hän pelaa polttolinjassa.2018 Karjala aloitti Koskenkorvan Urheilijoissa Jukka Latvalan kakkospelinjohtajana
Nykypäivän sankarit
Nykypäivän sankarit ("Test Pilot") on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1938. "Nykypäivän sankarit" oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Lisäksi Tom Held oli ehdolla parhaasta leikkauksesta ja Frank Wead parhaasta alkuperäistarinasta.
Clark Gable näyttelee alkoholiongelmasta kärsivää koelentäjä Jim Lanea, jota Spencer Tracyn näyttelemä mekaanikko Gunner Morris yrittää estää joutumasta hankaluuksiin. Lanen on tarkoitus avioitua Ann Bartonin (Myrna Loy) kanssa, ja hänen esimiehensä Drake (Lionel Barrymore) erottaa hänet, koska hänen mielestään avioliitto ei sovi koelentäjälle. Avioliittosuunnitelmat kariutuvat Lanen alkoholinkäytön takia, ja Morris saa Draken ylipuhuttua antamaan Lanelle hänen paikkansa takaisin. Lanen ja Morrisin testatessa uutta pommikonetta tapahtuu onnettomuus, ja Morris uhraa oman henkensä pelastaakseen Lanen. Murtunut Lane päättää lopettaa lentämisen, mutta Annen avustuksella hän saa itseluottamuksensa takaisin.
Como ama una mujer
Como ama una mujer (suom. "Kuinka nainen rakastaa") on yhdysvaltalaisen laulajan Jennifer Lopezin ensimmäinen espanjankielinen studioalbumi ja kaiken kaikkiaan hänen viides albuminsa. "Como ama una Mujer" julkaistiin 27. maaliskuuta 2007 ja se oli "Billboard Latin Albums" -listan sijalla yksi, "Billboard 200" -listan sijalla kymmenen ja Puolan albumilistan sijalla yhdeksän.
Allmusic antoi "Como ama una Mujer" -albumille kaksi tähteä viidestä ja kommentoi albumia sanoen: "--hän (Lopez) on nyt tyytynyt tekemään musiikkia kotiäideille, mitä tämä albumi todellakin on. Tämä on sujuva, balladi-painotteinen albumi, joka välttelee tämän hetken trendejä--"
Ensimmäinen "Como ama una Mujer" -albumilta julkaistu single oli "Qué Hiciste" ja se julkaistiin Pohjois-Amerikan radiokanavilla tammikuussa 2007 ja Euroopassa kuukautta myöhemmin. Kappale sijoittui monilla singlelistoilla kahdenkymmenen parhaan joukkoon, muun muassa Itävallassa, Belgiassa, ja Yhdysvalloissa.
Albumin toinen single oli "Me Haces Falta", jonka Anthony, Estéfano ja meksikolaislaulaja Thalía Sodi olivat kirjoittaneet. Kolmas "Como ama una Mujer" -albumin single oli Lopezin ja Anthonyn duetto, "Por Arriesgarnos".
Askolan hiidenkirnut
Askolan hiidenkirnut ovat vuonna 1950 löydetty suuri hiidenkirnuryhmä Askolassa Yhdystie 1635:n varrella. Kyseessä on Suomen laajin hiidenkirnuesiintymä, joka kattaa yli 20 eri kokoista ja -muotoista hiidenkirnua. Suurin alueella sijaitsevista hiidenkirnuista on nimeltään Jättiläisen kuhnepytty, joka on 10,3 metriä syvä ja 4,2 metriä leveä.
Hiidenkirnut on nimetty joko niiden muodon, tutkijan tai kirjailija Johannes Linnankosken tuotantoon liittyen. Kolme kirnua on nimetty niiden yritysten kunniaksi, jotka tukivat alueen perustamista ja sen huoltoa.
Variksenpelätin (vuoden 1973 elokuva)
Variksenpelätin ("Scarecrow") on Jerry Schatzbergin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 11. huhtikuuta 1973. Sen pääosissa esiintyvät Gene Hackman ja Al Pacino. Elokuva voitti Cannesin elokuvajuhlien kultaisen palmun.
Elokuvassa kaksi kulkuria vaeltavat halki mantereen Kaliforniasta itärannikon Philadelphiaan, jossa toisen heistä on tarkoitus ryhtyä autopesulayrittäjäksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tunteikkaaksi ja omalaatuiseksi road movieksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Alfametyylidopamiini
Alfametyylidopamiini eli 3,4-dihydroksiamfetamiini ("3,4-DHA") on amfetamiinin ja ekstaasin (MDMA, 3,4-metyleenidioksimetamfetamiini) aineenvaihduntatuote. MDMA ja MDA (3,4-metyleenidioksiamfetamiini) eivät itsessään tuhoa aivosoluja, mutta hajoamistuote alfametyylidopamiini voi olla hermosoluille haitallinen. Alfametyylidopamiini kuuluu amfetamiineihin ja on hermoston välittäjäaineen dopamiinin johdannainen.
Alfametyylidopamiini eroaa dopamiinin rakenteesta nimensä mukaisesti vain yhden sivuketjun metyyliryhmän verran. Amfetamiinin rakenteeseen verrattuna alfametyylidopamiinissa on kaksi hydroksiryhmää hiilirenkaaseen liittyneenä sivuketjun lisäksi.
Homberg (Efze)
Homberg on Schwalm-Ederin piirikunnan pääkaupunki, joka sijaitsee Hessenin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa asui 13 950 ihmistä vuoden 2016 lopussa, ja sen pinta-ala on sata neliökilometriä. Hombergin läpi virtaa Efzejoki.
Papperslyktan
Papperslyktan oli Helsingissä vuosina 1858–1861 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden perusti "Morgonbladetin" entinen toimittaja August Schauman, joka halusi tuulettaa ilmapiiriä eurooppalaisessa liberalistisessa hengessä. Se oli luonteeltaan "Helsingfors Tidningarin" ja "Litteraturbladin" sekoitus ja tyyliltään rohkea journalistinen kokeilu. Schauman kirjoitti eri aloja käsittelevät katsauksensa neljän eri nimimerkin suojassa. Pääkirjoituksia vastasivat ihannetyttö Rustikalle lähetetyt kirjeet. Ulkonaisesti "Papperslyktan" muistutti aikakauslehteä, mutta oli sisällöltään hyvin ajankohtainen.
"Papperslyktan" tuli kuuluisaksi Schaumanin ja Snellmanin välisestä kielipolemiikista, joka lopulta meni henkilökohtaisuuksiin ja levisi muihinkin lehtiin. Vuoden 1861 alusta kiistelyyn väsynyt Schauman siirtyi Topeliuksen tilalle "Helsingfors Tidningarin" toimittajaksi. Hänen jälkeensä lehdestä tuli voimistuvan liberaaliryhmän äänenkannattaja ja "Helsingfors Dagbladin" edelläkävijä.
Kerran viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 945 kappaletta vuonna 1859. Schaumanin jälkeen sen toimittajina työskentelivät Edvard Bergh ja Robert Lagerborg.
Uleåborgsbladet
Uleåborgsbladet oli Oulussa vuosina 1891–1900 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehti syntyi vanhemman "Uleåborgs Tidningin" kilpailijaksi. Sen julkaisija Uleåborgs Tryckeri Ab kustansi myös suomenkielistä "Oulun Ilmoituslehteä". "Uleåborgsbladet" oli kielikysymyksessä maltillinen ja Venäjän-politiikassa voimakkaan perustuslaillinen. Vuonna 1899 se sai viranomaisilta neljä varoitusta ja puolen vuoden lakkautustuomion. Heinäkuussa 1900 kenraalikuvernööri Bobrikov lakkautti lehden lopullisesti. "Uleåborgsbladetin" jälkeen Ouluun ei enää perustettu ruotsinkielistä sanomalehteä.
Kaksi kertaa viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1000 kappaletta vuonna 1900. Sen päätoimittajina työskentelivät Anton Karsten (1891–1897) ja Freyvid Rancken (1897–1900).
Eric Amarillo
Erik Sundborg (tunnetummin Eric Amarillo, s. 27. kesäkuuta 1971 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, musiikkituottaja ja DJ.
Sundborg muodostaa yhdessä Michael Feinerin kanssa kaksi albumia julkaisseen The Attic -yhtyeen. Omalla Eric Amarillo -taiteilijanimellään Sundborg tuli tunnetuksi keväällä 2011 julkaistun ""Om sanningen ska fram"" -singlen myötä. Kappale saavutti Ruotsin singlelistan ykkössijan toukokuussa.
Uleåborgs Tidning
Uleåborgs Tidning oli Oulussa vuosina 1877–1891 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Oulun tervaporvarien perustama Uleåborgs Tryckeri Ab julkaisi "Uleåborgs Tidningin" lisäksi myös suomenkielistä "Pohjois-Suomi" -lehteä. Ruotsinkielinen lehti oli aluksi liberaali, mutta myöhemmin yhä selkeämmin ruotsinmielinen. Sen ilmestyminen lakkasi kilpailuun syksyllä 1891 aloittaneen "Uleåborgsbladetin" kanssa.
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuodesta 1880 lähtien kerran ja vuodesta 1886 jälleen kahdesti viikossa. Sen levikki oli 400 kappaletta vuonna 1885. Päätoimittajina työskentelivät Evald Ferdinand Jahnsson (1877), Arno Wilh. Heikel (1877 ja 1880–1891) ja Elis Furuhjelm (1878–1880).
Vårt Land (sanomalehti)
Vårt Land oli Helsingissä vuosina 1897–1899 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Victor Pettersonin kirjapainon julkaisema "Vårt Land" oli Suomen ruotsinkieliselle rahvaalle suunnattu kristillis-siveellinen valistuslehti. Se kiinnitti huomiota myös rannikkoväestöä kiinnostavaan merenkulkuun. Kahdesti viikossa ilmestynyt lehti joutui kilpailemaan muun muassa "Aftonpostenin" ja "Nya Pressenin" viikkopainoksen kanssa. Se lopetettiin kannattamattomana heinäkuussa 1899. Päätoimittajana työskenteli P. Hj. Olsson.
Wiborgs Tidning (1864–1881)
Wiborgs Tidning oli Viipurissa vuosina 1864–1881 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Kirjanpainonomistaja N. A. Zilliacuksen julkaisema "Wiborgs Tidning" oli linjaltaan aluksi liberaali ja myöhemmin ruotsinmielinen. Sen ilmestyminen lakkasi liberaalin "Östra Finlandin" perustamisen aiheuttamaan kilpailuun. Tilalle Zilliacus perusti uuden "Wiborgsbladetin".
Aluksi kahdesti ja vuodesta 1873 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 500 kappaletta vuonna 1875. Päätoimittajina työskentelivät N. A. Zilliacus (1864–1867 ja 1874–1877), Gabriel Lagus (1868–1872), Axel Lille (1873) ja Axel H. Antell (1878–1881).
Wiborgs Tidning (1854–1855)
Wiborgs Tidning oli Viipurissa vuosina 1854–1855 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehtori Jakob Gabriel Leistenius perusti "Wiborgs Tidningin" puhtaasti rahanansaitsemistarkoituksessa. Journalistiselta tasoltaan se oli heikko ja sisälsi lähinnä muista lehdistä lainattua aineistoa. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 274 kappaletta vuonna 1854. Sen lakkaamisen vaikutti uuden "Wiborg"-lehden saaman suosio.
Method Putkisto
Method Putkisto on Marja Putkiston kehittämä suomalainen syvävenytys- ja kehonhallintatekniikka, jonka on sanottu parantavan kehon kokonaisvaltaista tasapainoa ja lisäävän oman kehon tuntemusta.
Method Putkisto- perusharjoitteluun kuuluu:
Marja Putkisto on edelleen kehittänyt Method Putkisto- menetelmään seuraavat lajit:
Method Putkisto- ohjaajaksi kouluttaudutaan vuonna 1993 perustetussa Method Putkisto Instituutissa. Se toimii Lohjalla Kisakallion Urheiluopistolla, Vanajanlinna Sportnesissa Hämeenlinnassa ja Method Putkisto Studioilla ympäri Suomen. Marja Putkisto on kirjoittanut menetelmistään 13 kirjaa, joista uusin julkaistiin tammikuussa vuonna 2017. Vuonna 2018 Marja Putkisto julkaisi uudenlaisen työhyvinvoinnin palvelukokonaisuuden, Finnmotionin, jonka kehitystä ja globalisointia on tukenut Business Finland ja Työsuojelurahasto.
Wiborgs Tidning
Wiborgs Tidning -nimellä on ilmestynyt kaksi lehteä:
Jean Hatzfeld
Jean Hatzfeld (s. 1949 Madagaskar) on ranskalainen toimittaja ja kirjailija. Hän aloitti 1976 toimittajana Libération-lehdessä ja on työskennellyt sotakirjeenvaihtajana.
Hänen isoisänsä on samanniminen hellenisti Jean Hatzfeld.
Östra Finland (1875–1899)
Östra Finland oli Viipurissa vuosina 1875–1899 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Östra Finland" perustettiin svekomaanisen "Wiborgs Tidningin" liberaaliksi kilpailijaksi. Useiden päätoimittajanvaihdoksien takia lehdellä ei ollut selkeää poliittista linjaa, ja vasta 1890-luvun puolivälissä se asettui tukemaan ruotsinmielisten pyrkimyksiä. Perustuslaillisen vastarintansa takia "Östra Finlandista" tuli helmikuussa 1899 ensimmäinen kenraalikuvernööri Bobrikovin lopullisesti lakkauttama lehti. Sen tilalle perustettiin "Wiborgs Nyheter".
Lehti ilmestyi aluksi kolme, vuodesta 1883 lähtien kuusi, vuonna 1893 seitsemän ja vuodesta 1894 lähtien jälleen kuusi kertaa viikossa. Sen levikki oli 950 kappaletta vuonna 1885. Päätoimittajina työskentelivät Gabriel Lagus (1875–1884), Henrik August Sundholm (1884–1885), Axel Söderlund (1885–1887), V. Alexander Kåhlman (1888–1889), Arthur Edvin Skogberg (1889–1891), Emil Collan (1892), G.A. Ekholm (1893–1894), Axel Borg (1895–1896), Edvard Gideon Jakobsson (1897–1898) ja Sigurd Roos (1898–1899).
Östra Finland (1905–1910)
Östra Finland oli Viipurissa vuosina 1905–1910 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Kirjanpainaja G.A. Ekholmin julkaisema "Östra Finland" oli linjaltaan liberaali ruotsinkielisen vähemmistön oikeuksien puolustaja. Se pyrki olemaan myös ajankohtainen uutis- ja kulttuurilehti. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000 kappaletta vuonna 1910. Päätoimittajina työskentelivät Carl von Diederichs (1906), Hjalmar Wadenström (1907–1908) ja K. K. Nord (1908–1910).
Östra Finland
Östra Finland tarkoittaa seuraavia asoita:
Chris Ford
Christopher Joseph Ford (s. 11. tammikuuta 1949 Atlantic City) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Ford pelasi yliopistokoripalloa Villanovan yliopistossa neljän kauden ajan. Vuonna hän osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Detroit Pistons varasi hänet tilaisuuden seitsemäntenätoista pelaajana. Ford edusti seuraa kuusi kautta ja aloitti vielä kauden 1978–1979 Pistonsissa, mutta siirtyi kolmen ottelun jälkeen Boston Celticsiin. Kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki 15,6 pistettä ottelua kohden. Ford voitti seuran paidassa ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1980–1981. Hän päätti NBA-uransa vuonna 1982.
Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana. Vuodet 1990–1995 hän valmensi Boston Celticsia ja vuodet 1996–1998 Milwaukee Bucksia. Vuosina 1998–2000 Ford toimi Los Angeles Clippersin päävalmentajana. Lisäksi hän valmenti Philadelphia 76ersia.
Rauman maauimala
Rauman maauimala on Raumalla Otanlahden kaupunginosassa sijaitseva maauimala. Vuonna 1955 valmistuneen maauimalan on suunnitellut arkkitehti Ilmari Niemeläinen. Rauman maauimalassa on yksi merivedellä täytetty allas hyppytorneineen ja katsomoineen.
Vuosikymmenten saatossa Rauman maauimala on päässyt rapistumaan pahoin ja vuonna 2002 maauimala päätettiin purkaa. Päätös kuitenkin peruttiin myöhemmin ja nykyään maauimalan kunnostamisen puolesta on syntynyt kansanliike. Rauman maauimala oli vuonna 2011 mukana Ylen "Suojele minua!" -ohjelmasarjassa. Samana vuonna tehdyn Fåfängan niemen rakennuskannan inventoinnissa uimala luokiteltiin korkeimpaan A-luokkaan, eli se on kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti, rakennustaiteellisesti, maisemallisesti sekä säilyneisyyden kannalta arvokas.
Heli Sirviö
Heli Sirviö (s. Helsinki) on suomalainen näyttelijä, tuottaja ja opettaja.
Hän näytteli vuosina 2010–2014 Päivikki Korkea-ahoa televisiosarjassa "Taivaan tulet". Lisäksi hän on näytellyt sketsisarjassa "Testosteriili" sekä vieraillut televisiosarjoissa "Kaverille ei jätetä", "Salatut elämät" ja "Syke". Hän on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa ja Kuopion kaupunginteatterissa.
Sirviö valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2001. Näyttelijätöiden lisäksi hän on tehnyt vapaaehtoistyötä Barack Obaman puolesta.
Vuonna 2018 Sirviö kertoi Ylen verkkosivuilla sekä A-Studion ohjelmassa joutuneensa raiskatuksi 20-vuotiaana ollessaan Teatterikorkeakoulun ensimmäisellä luokalla. Samassa koulussa opiskellut mies raiskasi hänet ensi-iltajuhlan päätteeksi.
Vuodesta 2017 lähtien Sirviö on asunut New Yorkissa ja toiminut suomen kielen ja kulttuurin opettajana Columbian yliopistossa.
Eekku Aromaa
Eekku Aromaa (ent. Eeva-Maija, s. 14. elokuuta 1981) on suomalainen poliitikko. Hän työskentelee rauhanjärjestö Sadankomitean pääsihteerinä 2008-2014. Aikaisemmin Aromaa on työskennellyt Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton pääsihteerinä 2006-2007 ja Animalia järjestösihteerinä 2001-2002.
Aromaa oli vuoden 2007 YK-nuorisodelegaatti. Hän on ollut pitkään partiossa ja edustanut maailman partiolaisia muun muassa YK:n sosiaalisen kehityksen komiteassa. Hän on edustanut Suomea myös asekauppasopimusneuvotteluissa YK:ssa.
Aromaa on ollut vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen 2009–2011 ja varajäsen 2003–2005 ja 2007–2009. Hän on puolueen kehityspoliittisen työryhmän puheenjohtaja 2012–2013. Aiemmin hän on ollut jäsenenä turvallisuuspoliittisessa, perustulo-, sosiaaliturvan uudistus-, tasa-arvo- ja eläintyöryhmissä.
Aromaa on ollut vihreiden ehdokkaana Uudellamaalla eduskuntavaaleissa 2003 ja Espoossa kunnallisvaaleissa 2004 ja Helsingissä kunnallisvaaleissa 2012. Hän on ollut Espoon tasa-arvotoimikunnan puheenjohtaja ja nuorisolautakunnan jäsen. Hän on työskennellyt Espoon Vihreiden kunnallisvaalipäällikkönä. Aromaa on UMO-säätiön hallituksen jäsen 2012-2017. Hän on myös Kallion seurakuntaneuvoston ja Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston jäsen 2011-2014.
Aromaa on ollut Demon vapaaehtoisena Nepalissa. Hän on myös Kansalaisjärjestöjen konfliktienehkäisyverkoston ohjausryhmän jäsen ja Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan jäsen (2011–2014). Kaudella 2014–2017 Aromaa on Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen.
Aromaa on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka.
Ei-yhteismaan ongelma
Ei-yhteismaan ongelma on Michael Hellerin kehittämä uudissana, jolla kuvataan koordinoinnin hajoamista tilanteessa, jossa useat yksittäiset oikeudenomistajat turhautuvat yhteisön kannalta edullisen lopputuloksen tavoitteluun. Termi kuvaa yhteismaan ongelmana tunnettua ongelmaa.
Heller käytti termiä ensimmäisen kerran vuonna 1998 ja hän kirjoitti aiheesta kirjan vuonna 2008.
"Harvard Law Review" -lehdessä vuonna 1998 Heller huomautti, että Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen useissa itä-Euroopan maissa oli runsaasti kioskeja, mutta samaan aikaan myös runsaasti tyhjiä myymälätiloja. Tutkiessaan asiaa hän tuli siihen lopputulokseen, että myymälätilat olivat useiden eri osapuolten hallussa ja aloittavan yrittäjän oli hankalaa tai jopa lähes mahdotonta saada käyttöönsä myymälätila. Vaikka kaikki tilojen omistajat menettivät rahaa tilojen ollessa tyhjillään ja samaan aikaan tiloille oli runsaasti kysyntää, esti omistajien välinen kilpailu tilojen tehokkaan hyödyntämisen.
Rutulialaiset
Rutulialaiset eli rutulit olivat muinainen italialainen heimo. Se asui noin 35 kilometrin päässä Roomasta kaakkoon alueella, jonka pääkaupunki oli Ardea. Heimon nimi on peräisin muinaisitalian sanasta "rudhuli", joka tarkoitti kirjaimellisesti ”punaiset”, mutta jota käytettiin tässä yhteydessä merkityksessä ”valkoiset”.
Rutulien on perinteisesti uskottu polveutuneen umbreista ja pelasgeista. Uusimpien tutkimusten mukaan on kuitenkin todennäköisempää, että heidän esi-isiään olivat etruskit tai liguurit.
Ashley Banjo
Ashley Banjo (s. 8.lokakuuta 1988, Leytonstone, Lontoo, Englanti) tunnetaan parhaiten englantilaisen street dance -tanssiryhmän Diversityn johtohahmona. Diversity voitti Britain's Got Talent -kilpailun vuonna 2009. Ashley tuomaroi Ison-Britannian ensimmäistä Got to Dance -kilpailua yhdessä Adam Garcian ja Kimberly Wyattin kanssa vuonna 2010. Lisäksi Ashley on esiintynyt Diversityn kanssa vuonna 2010 valmistuneessa tanssielokuvassa StreetDance 3D.
Ashleyn isä on nigerialainen ammattinyrkkeilijä Funso Banjo ja äiti englantilainen Daniella Banjo, joka on entinen ammattitanssija. Ashleyn äiti auttaa Diversityä myös hallinnollisissa tehtävissä sekä pyörittää Danceworks Tanssistudiota Lontoossa. Ashleyllä on kolme vuotta nuorempi pikkuveli Jordan Banjo, joka tanssii myös Diversity-ryhmässä, sekä pikkusisko.
Ashley opiskelee tällä hetkellä fysiikkaa ja biologiaa lontoolaisessa Queen Maryn yliopistossa.
Ashley on seurustellut neljä vuotta englantilaisen tanssijan Francesca Abbottin kanssa, joka puolestaan tanssii Out of the Shadows -nimisessä tanssiryhmässä.
Chris Ryan
Kersantti Chris Ryan (s. 1961 Rowlands Gill, Tyne and Wear) on erään entisen brittiläisten Special Air Service -joukkojen erikoissotilaan käyttämä kirjailijanimi. Ryan nousi julkisuuteen sen jälkeen, kun hän onnistui ainoana Bravo Two Zero -ryhmän jäsenenä pakenemaan vihollisilta Persianlahden sodassa.
Ryan on kirjoittanut useita teoksia, muun muassa "The One That Got Away" ja "One Good Turn". Bravo Two Zero -ryhmän jäsenet, Mike Coburn ja kersantti Andy McNab, ovat kritisoineet "The One That Got Away" -teosta ja sanoneet sen antavan liian negatiivisen kuvan hypotermiaan kuolleesta kersantti Vince Phillipsistä.
Theodor Bruun
Theodor Bruun (18. toukokuuta 1821 Hamina – 3. syyskuuta 1888 Vehkalahti) oli suomalainen vapaaherra ja Suomen ministerivaltiosihteeri vuosina 1881–1888.
Thoeodor Bruun oli haminalaisen Bruunin kauppiassuvun neljättä sukupolvea. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Anthon Bruun ja äitinsä Jacobina Catharina Stewen. Bruun valmistui ylioppilaaksi Pietarissa 1839 ja opiskeli sen jälkeen yliopistossa oikeustieteitä. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi ja toimi vuosina 1844–1859 keisarin kansliassa eriasteisissa viroissa. Vuonna 1872 hänet ylennettiin kanslian toisen osaston päällikön apulaiseksi, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1881 saakka. Vuonna 1881 Bruun nimitettiin Aleksanteri III:n valtaannousun myötä Suomen ministerivaltiosihteeriksi ja Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston vt. kansleriksi.
Bruun nautti venäläisessä virkakunnassa huomattavaa arvostusta, mutta hän ei ilmeisesti koskaan täysin sisäistänyt Suomen valtio-oikeudellista asemaa. Venäläisestä ajattelutavastaan huolimatta Bruun nosti esiin tarpeen Suomen perustuslakien kodifikaatiosta. Valtiollisten virkatoimiensa ohella Bruun osallistui aatelissäädyn edustajana Helsingin valtiopäiville 1863–1864 ja 1877–1878.
Ministerivaltiosihteerinä Bruun päätyi tasapainoilemaan Suomen ja Venäjän intressien välillä. Hänen vallitseviin tosiasioihin mukautuva reaalipoliittinen linjansa herätti kuitenkin epäluuloja ja tyytymättömyyttä sekä suomalaisten että venäläisten keskuudessa. Häntä pidettiin Suomessa venäläismielisenä.
Bruun sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1860 ja hänet aateloitiin vuonna 1863. Salaneuvos hänestä tuli vuonna 1868. Vuonna 1883 hän sai vapaaherran arvon ja vuonna 1885 todellisen salaneuvoksen arvon. Bruunin hautamuistomerkki on Haminan Hietakylän hautausmaan eteläosassa.
Boheemi elää
Boheemi elää on näyttelijä Matti Pellonpäästä kertova dokumenttielokuva. Sen ohjasi Janne Kuusi ja sen maailman ensi-ilta pidettiin Helsingissä 26. tammikuuta 2011.
Siinä kuullaan ystävien ja työtovereiden tarinoita Pellonpäästä ja esitetään runsaasti näytteitä Pellonpään elokuvista ja tv-ohjelmista.
Dokumentin ensi-ilta järjestettiin Maxim-teatterissa DocPoint-festivaalin ohjelmistossa. TV-ensi-ilta oli Pellonpään 60-vuotissyntymäpäivän tuntumassa 26. maaliskuuta 2011 Yle Teema -kanavalla.
Dokumentti esitettiin myös Tampereen elokuvajuhlilla, Viitasaaren Elokuvaviikoilla, Sodankylän filmifestivaaleilla, Tuusulan Taiteiden Yössä, Rauman Blue Sea -filmifestivaaleilla, Nurmeksen elokuvajuhlilla ja Saarijärven elokuvaviikoilla sekä isossa kansainvälisessä kulttuuritapahtumassa New Yorkin MoMassa.
Elokuva palkittiin vuonna 2011 Prix Italian musiikki- ja taidedokumenttien sarjassa.
Elokuvan soundtrack-albumi "Bohemian Eyes – Boheemi elää" julkaistiin 28.3.2011, jolloin Pellonpään syntymästä tuli kuluneeksi 60 vuotta.