Kajaanin viinakaupan ryöstö 1942
Kajaanin viinakaupan ryöstö tapahtui jatkosodan aikana 1. maaliskuuta 1942 Kajaanissa kun Sallan rintamalta tulleet 6. divisioonan kuuluneen JR 54:n I pataljoonan sotilaat ryöstivät paikallisen Alkon myymälän.
Kenraalimajuri Einar Vihman komentama 6. divisioona lähti tammikuun puolivälissä 1942 Sallan rintamalta kohti Kajaania luovutettuaan rintamavastuun saksalaisille joukoille. Kajaanissa divisioonan vanhimpia ikäluokkia oli määrä kotiuttaa ja samalla JR 54 lakkautettiin ja sen tilalle muodostettiin 12. Prikaati. Divisioonan siirrossa käytettiin osaksi autoja ja hevoskolonnia mutta divisioonan pataljoonat siirtyivät Kajaaniin hiihtämällä. I/JR 54:n osalta 450 kilometrin hiihtomarssi kesti 24 päivää 18. tammikuuta – 11. helmikuuta 1942 ja marssin aikana vallitsi ajoittain yli 30 asteen pakkanen. Yöksi marssijat majoittuivat joko telttoihin tai sopivissa paikoissa parakkeihin. Marssin aikana joukkojen keskuudessa syntyi käsitys että rasittava marssi palkittaisiin perillä runsailla viina-annoksilla. Sotilaat olivat Sallassa olleet saksalaisten muonituksessa ja tähän kenttämuonaan olivat kuuluneet viikoittaiset konjakki- tai rommiannokset.
Kajaanissa JR 54:n I pataljoona majoittui kahden viikon ajaksi Kajaanin yhteislyseon tiloihin. Pataljoona siirtyi normaaliin varuskuntapalvelukseen ja suoritti muun muassa varusteiden huoltoa ja kunnostusta. Miehistön keskuudessa alkoi kuitenkin syntyä tyytymättömyyttä kun heidän toivomiaan viina-annoksia ei alkanut kuulua ja myös Kajaanin viinakauppa oli suljettuna eivätkä ravintolat tarjoilleet alkoholia sotilaille. Ärtymystä lisäsi vielä se tieto että alkoholin tarjoilukielto ei koskenut upseereita jotka saivat sitä Pohjolankatu 14:ssä sijainneesta upseerikerhosta. Jotkut miehet onnistuivat kuitenkin hankkimaan alkoholia siviileiltä armeijan varusteita myymällä.
28. helmikuuta 1942 mennessä 6. divisioonan uudelleenjärjestelyt oli saatu tehtyä, vanhimmat ikäluokat oli kotiutettu ja I/JR 54 oli edellisenä päivänä liitetty 12. Prikaatiin sen IV pataljoonaksi. Pataljoona pakkasi varusteensa ja siirsi ne Kajaanin rautatieasemalla odottavaan junaan. Divisioonan komentaja Einar Vihma piti illalla kello 16:45 joukoille puheen jossa hän ilmoitti pataljoonan siirtyvän nyt taistelutehtäviin Maaselän kannakselle ja lisäsi vielä että tulevista kovista taisteluista eivät kaikki tulisi elävänä palaamaan. Puhe herätti joukoissa kiihtymystä ja miehet päättivät hankkia odottamansa viina-annokset ryöstämällä Kajaanin Alkon myymälän joka oli edelleen suljettuna.
Kauppakatu 5:ssä sijainnut Alkon myymälään murtauduttiin 1. maaliskuuta aamuyöllä särkemällä liikkeen ikkuna. Myymälästä varastettiin yhteensä 184 pulloa alkoholijuomia joiden rahallinen arvo oli 12 250 markkaa (noin 2 700 euroa). Eniten vietiin Pöytäviinaa 90 pulloa ja lisäksi muun muassa Jaloviinaa 9 pulloa ja Vinettoa 21 pulloa. Pataljoonan miehet alkoivat juoda viinoja majoituspaikassaan Kajaanin yhteislyseolla ja ammuskelivat humalassa kattoon ja seiniin. Humalaiset pahoinpitelivät päivystävän upseerin vänrikki Lars Johan Söderströmin (1918–1944) ja pataljoonan komentajan majuri Solmu Kullervo Salonmiehen (1903–1988). Lisäksi erästä sotamiestä ammuttiin pistoolilla silmään. Useita kaupungilla mellastaneita viinanhakijoita vietiin Kajaanin putkaan.
Aamulla pataljoonan junakuljetus Kajaanista Lieksaan saatiin käyntiin vaikka noin 30 humalaista sotilasta jäi pois joukosta. Junan lähtiessä Kajaanin asemalta noin kello 9:30 tienoilla paikalle oli tullut myös divisioonan komentaja Vihma joka joutui suojautumaan kun junasta ammuttiin asemalaiturilla olleita pikakiväärillä. Juna saapui perille Lieksaan aamuyöllä 2-3 aikaan välillä sattuneesta veturirikosta huolimatta. Miehistö siirrettiin välittömästi kuorma-autoihin jotka kuljettivat heidät Repolan kautta Ontrosenvaaraan. Pataljoona oli perillä Ontrosenvaarassa 9:30 tienoilla ja asettui sitten telttamajoitukseen.
Kajaanin viinakaupan ryöstöstä ja siihen liittyneestä mellakoinnista ei kerrottu lehdissä mutta asiasta levisi liioiteltujakin huhuja ympäri Pohjois-Suomea. Sotaylioikeus tuomitsi kesäkuun alussa 1942 ryöstöstä kuusi pataljoonan sotilasta kuritushuonerangaistuksiin joiden pituudet vaihtelivat 10 kuukaudesta 6 vuoteen. Tuomituista yksi oli korpraali ja loput sotamiehiä. Heidän tuomionsa muuttuivat lopulta ehdonalaisiksi niin, että kaikki palasivat jo syksyyn 1942 mennessä rintamalle.