hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Redferne Hollinshead
Percy Redferne Hollinshead (1885 Eye, Suffolk, Englanti – 6. lokakuuta 1937 New York, New York, Yhdysvallat) oli laulaja, äänialaltaan tenori. Hänen isänsä oli baptistipappi, joka perheineen muutti Kanadaan Redfernen ollessa kuusivuotias.
Hollinshead opiskeli Lontoossa Giovanni Clericin johdolla ja palasi Torontoon, jossa toimi laulajana ja opetti Hambourgin konservatoriossa. Hän myös itse suoritti opintoja samaisessa konservatoriossa Giuseppe Carbonin johdolla. Hollinshead oli Adanac-kvartetin jäsen. Vuonna 1917 hän asettui New Yorkiin, jossa hän seurasi Dan Beddoeta Broadwayn Grace-kirkon tenorisolistina vuonna 1922. Hän toimi tässä tehtävässä kuolemaansa saakka. Hän lauloi ahkerasti radiossa myöhempinä vuosinaan ja levytti American Singersin tenorina vuoden 1926 jälkeen.
Armon aika
Armon aika on vuonna 1999 valmistunut Jaakko Pyhälän ohjaama suomalainen elokuva, joka kertoo spitaalisten ja mielisairaiden eristykseen käytetystä saaresta 1700-luvulla. Elokuvaa kävi katsomassa teatterissa 330 katsojaa. Ensimmäisessä televisioesityksessä sillä oli jo 233 000 katsojaa.
Käsikirjoittaja Heikki Vuento kertoi lehdistöesitteessä saaneena tarinaan kimmokkeen luettuaan Seilin saaresta, mutta se on kuvattu Viron Napesaaressa.
Härmän lukio
Härmän lukio on Kauhavalla toimiva oppilaitos. Se sijaitsee Alahärmän keskustassa. Lukion lisäksi samoissa tiloissa toimii Alahärmän kirkonkylän koulu ja Alahärmän yläkoulu.
Vuoteen 2008 saakka koulutuksen järjestäjänä toimi Alahärmän kunta. Vuoden 2009 alusta Kauhavan kaupunki.
Holger Rotkirch
Holger Bertil Rotkirch (s. 6. maaliskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen juristi, ulkoasiainneuvos ja suurlähettiläs.
Rotkirchin vanhemmat olivat Bertil Carl Rotkirch ja Astrid Martha Elisabeth Rotkirch. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960 ja suoritti Master of Laws-tutkinnon kansainvälisessä oikeudessa Harvardin yliopistossa 1965.
Rotkirch oli lakimiehenä Hannes Snellmanin asianajotoimistossa 1961 ja sitten pankkiiriliike Ane Gyllenberg Oy:n lakimiehenä 1962–1966. Hän oli sitten Yleisradiossa lainopillisena neuvonantajana 1966–1969 ja hallinto-osaston johtajana 1969–1970.
Rotkirch oli ulkoministeriön palveluksessa 1970–2002. Hän oli Suomen Strasbourgissa olevan Euroopan neuvoston pysyvän edustuston päällikkönä 1991–1994 ja ulkoministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä 1994–2002. Hän jäi eläkkeelle 2002.
Holger Rotkirch on ollut naimisissa vuodesta 1963 kääntäjä ja toimittaja Kristina Ellen Wittingin kanssa. Heillä on neljä lasta joista yksi on Väestöliiton johtaja Anna Rotkirch.
Liuskakääpä
Liuskakääpä ("Osteina obducta", syn. "Oligoporus obductus") on yksivuotinen kääpälaji, joka aiheuttaa ruskolahoa ennen kaikkea puutavaralle. Se on harvinainen, ja esiintymisalue on lhinä Euraasian havumetsissä. Suomesta laji on löydetty vain Paraisilta kesällä 2018.
Liuskakäävän itiöemä on vaalea, joskus kellansävyinen, aluksi nahkamaisen pehmeä, mutta vanhemmiten muuttuu luumaisen kovaksi. Alapinta on valkoinen. Itiöemän liuskat pyrkivät kääntymään torvimaisiksi, ja niiden pillit ovat pieniä. Laji ei ole ruokasieni.
Khalifa International Stadium
Khalifa International Stadium () on Dohassa Qatarissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadionin yleisökapasiteetti 48 000, ja se on nimetty Khalifa ibn Hamad al-Thanin mukaan. Stadion toimii Qatarin jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Stadionilla järjestetään yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019, ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista.
Stadion avattiin vuonna 1976, jolloin siellä pelattiin enimmäkseen jalkapallo-otteluita, mutta stadionilla pystyttiin järjestämään eri urheilulajeihin sopivia tapahtumia. Vuonna 2005 stadion kunnostettiin ja laajennettiin vuoden 2006 Aasian kisoja varten. Stadionin länsipuolelle rakennettiin katto ja stadionin itäpuolelle rakennettiin iso kaari, jota hyödynnettiin kisojen avajaisseremoniassa.
Stadion meni remonttiin vuonna 2014, joka valmistui toukokuussa 2017. Stadionin itäpuolen katsomot katettiin, liiketilaa laajennettiin ja stadionille rakennettiin ilmastointijärjestelmä.
Saleh Mehdi Amash
Saleh Mehdi Amash (1. heinäkuuta 1928 Irak – 30. tammikuuta 1985 Helsinki) oli irakilainen kenraali ja Irakin Suomen suurlähettiläs 1970- ja 1980-luvuilla.
Amash osallistui aktiiviupseerina Irakin helmikuun 1963 ja heinäkuun 1968 vallankumouksiin. Hän toimi sitten Irakin varapresidenttinä, puolustusministerinä ja sisäministerinä. Vuonna 1972 hänestä tuli Irakin Moskovan suurlähettiläs ja tällöin hänet akkreditoitiin myös maan Suomen suurlähettilääksi. Vuonna 1975 Amash nimitettiin Irakin Suomen suurlähettilääksi asemapaikkanaan Helsinki. Hänen suurlähettiläskaudellaan valmistui Kulosaareen Irakin uusi suurlähetystörakennus vuonna 1980.
Suorapuheisena ja räväkkänä tunnettu Amash pyrki suurlähettiläänä ollessaan muun muassa painostamaan suomalaisyrityksiä luopumaan kauppasuhteista Irakin silloisten vihollismaiden Iranin ja Israelin kanssa. Hän lähetti muun muassa kyselyn suomalaisiin yrityksiin, jossa haluttiin tietää oliko yrityksen johtajina sionisteja tai juutalaisia ja kävikö yritys kauppaa israelilaisten kanssa. Vuonna 1978 Amashin painostuksesta karkotettiin Suomesta Irakin presidenttiä arvostellut libanonilainen runoilija ja kääntäjä Sahban Mroueh (1953–2012). Irakin suurlähetystö oli lähettänyt Suomen ulkoministeriölle nootin, jonka mukaan taloussuhteet Suomen ja Irakin välillä katkeavat ellei Mrouehia karkoiteta. 1970-luvun lopulla suomalaisyrityksillä oli useita suuria rakennusurakoita Irakissa muun muassa Bagdadin kongressipalatsi. Mroueh pääsi myöhemmin kuitenkin palaamaan Suomeen. Vuonna 1981 Amash lähetti ulkoministeriölle nootin televisiossa syksyllä 1981 esitettyjen Elis ja Seela Sellan "S’brent" ja "Juutalaiset" ohjelmien johdosta. Amash kuoli yllättäen Helsingissä tammikuussa 1985. Hänen on epäilty joutuneen Saddam Husseinin järjestämän myrkytyssalamurhan uhriksi.
Amash oli arabikulttuurin ja arabialaisten ratsuhevosten harrastaja. Hän kirjoitti muistelmansa sekä arabiankielisiä runoja joita julkaistiin myös suomennettuina. Amashin aloitteesta järjestettiin suomalais-arabialaiset kirjallisuusseminaarit Helsingissä 1977 ja 1981 sekä Bagdadissa 1979. Amash oli Suomalais-Arabialaisen yhdistyksen kunniajäsen.
Francis Uzoho
Francis Odinaka Uzoho (s. 28. lokakuuta 1998 Nwangele) on nigerialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Deportivo de La Coruñaa. Uzoho on voittanut Nigerian maajoukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Uzoho oli mukana varamaalivahdin roolissa 14-vuotiaana alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013, jossa Nigeria voitti maailmanmestaruuden.
Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Nigerian paidassa 14. marraskuuta 2017 harjoitusottelussa Argentiinaa vastaan.
Kesäkuussa 2018 Uzoho valittiin Nigerian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän toimi myös maansa ykkösmaalivahtina.
Minna Grusander
Minna Grusander (s. 22. maaliskuuta 1989 Salo) on suomalainen vapaaottelija. Hän ottelee hiukkassarjassa () eli alle 47,6-kiloisissa.
Grusander aloitti vapaaotteluharrastuksen vuonna 2012 ilman aiempaa kamppailulajitaustaa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa amatöörinä huhtikuussa 2014 ja voitti seuraavan vuoden heinäkuussa kultaa International Mixed Martial Arts Federationin (IMMAF) järjestämissä amatöörien maailmanmestaruuskilpailuissa Las Vegasissa. Hän voitti kilpailujen ensimmäisessä ottelussaan brittiläisen Amy O’Maran teknisellä tyrmäyksellä, toisessa yhdysvaltalaisen Codie Warehamin käsilukolla ja kolmannessa, loppuottelussa, italialaisen Maria Vittoria Colonnan tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Hän oli voittanut aiemmin samana vuonna myös amatöörien suomenmestaruuden. Grusander otteli tuohon aikaan korsisarjassa () eli alle 52,2 kiloisissa.
Grusander otteli ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena lokakuussa 2015 Fight Night Finlandin FNF 10 -tapahtumassa. Hän voitti ruotsalaisen Iman Darabin tuomariston hajaäänin. Seuraavista viidestä ottelustaan hän voitti neljä ja hävisi yhden. Ainoa tappio tuli helmikuussa 2017 Pancrase-organisaation Pancrase 284 -tapahtumassa japanilaista Syuri Kondoa vastaan. Grusander hävisi ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Helmikuussa 2018 hän teki kuuden ottelun sopimuksen yhdysvaltalaisen Invicta Fighting Championships -organisaation kanssa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa Invictassa maaliskuun 2018 Invicta FC 28 -tapahtumassa Salt Lake Cityssä ja voitti brasilialaisen Fernanda Priscila Barros Pinheiron teknisellä tyrmäyksellä. Ottelu oli myös Grusanderin ensimmäinen uudessa painoluokassa, hiukkassarjassa.
Heinäkuussa 2018 Grusander otteli Invictan hiukkassarjan mestaruudesta Invicta FC 30 -tapahtumassa Kansas Cityssä yhdysvaltalaista Jinh Yu Freyta vastaan. Hän hävisi ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä, pistein 46–49, 47–48 ja 47–48.
Grusanderin seura on turkulainen Finnfighter’s Gym. Häntä valmentavat Aleksi Kainulainen ja Sami Sakko.
Grusander asuu Turussa ja on naimisissa Matti Hirvosen kanssa. Hänellä on kaksi lasta, poika ja tyttö. Vapaaottelun lisäksi Grusander on harrastanut muun muassa koripalloa ja uintia. Hän on ollut koripallossa myös erotuomari.
Saariston lapset ja hylje
Saariston lapset ja hylje on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Levomefoolihappo
Levomefoolihappo eli 5-metyylitetrahydrofolaatti (CHNO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Levomefoolihappo on foolihapon biologisesti aktiivinen muoto.
Ihmisen elimistössä foolihappo metaboloituu ensin 5,10-metyleenifoolihapoksi, jonka metyleenitetra­hydro­folaatti­reduktaasientsyymi pelkistää levomefoolihapoksi. Elimistö käyttää levomefoolihappoa ja homokysteiiniä metioniinisyntaasin katalysoimassa reaktiossa, jossa muodostuu metioniinia ja tetrahydrofoolihappoa. Levomefoolihappo myös pelkistää haitallisia peroksinitriittejä. Levomefoolihappoa on tutkittu käytettäväksi masennuksen hoidossa apuaineena masennuslääkkeiden lisäksi. Yhdistettä on tutkittu myös ilman masennuslääkkeitä, mutta tällöin se ei ole tehokas.
Tatarstanin kansalliskirjasto
Tatarstanin kansalliskirjasto (; ) on Kazanin kaupungissa toimiva Tatarstanin tasavallan kansalliskirjasto.
Taiwanin kansallinen keskuskirjasto
Taiwanin kansallinen keskuskirjasto (, pinyin: "Guójiā Túshūguǎn") on Taipein kaupungissa toimiva Taiwanin kansalliskirjasto. Se on eräs VIAF-auktoriteettitunnisteita laativista kansalliskirjastoista.
Kansallinen keskuskirjasto perustettiin vuonna 1933 Kiinan tasavallan Nanjingissa ja samana vuonna kansallisen keskuskirjaston valmistelua varten vuokrattiin tilat. Kiinassa painettujen kirjojen vapaakappaleita koskava laki säädettiin. Helmikuussa 1936 kirjasto muutti uusiin tiloihin ja syyskuussa 1936 toiminnot avattiin yleisölle.
Elokuussa 1937 japanilaisten ilmahyökkäyksen seurauksena kirjasto lopetti palvelutoimintansa; keskeisimmät kirjat pakattiin säilytyslaatikoihin ja vietiin turvaan salassa pidettyyn arkistoon nyttemmin Nanjingin kaupunginmuseona toimivan palatsirakennukseen (; "Cháotiān Gōng"). Saman vuoden marraskuussa tuli käsky kokoelman siirtämisestä länteen. Ainoastaan puolet aineistosta saatiin valmistelluksi siirtoa varten; nämä siirrettiin Kiinan lounaisosaan, ja ne saapuivat Chongqingiin helmikuussa 1938. Myös maan kansallismielinen hallitus siirtyi samaan kaupunkiin. Toistuvien Japanin ilmavoimien hyökkäysten seurauksena kokoelmat evakuoitiin Jiangjinin piirikunnan Baishan kaupunkiin. Heinäkuussa kansallisen keskuskirjaston valmisteluvaihe katsottiin päättyneeksi ja kansallinen keskuskirjasto virallisesti perustetuksi. Kansallinen hallitus sääti 16. lokakuuta 1938 säännöstön kansalliselle keskuskirjastolle, jolloin kirjaston laillinen perusta oli luotu.
Japania vastaan käytyjen sotavuosien aikana kirjastolle hankittiin yli 15 000 nimikettä harvinaisia kiinankielisiä kirjoja.
Keisarillisen Japanin antautumisen jälkeen (syyskuussa 1945) kansallinen keskuskirjasto keräsi sodan seurauksena hajautuneita aineistojaan ja uutta aineistoa eri tahoilta, mukaan luettuna Japanin hallitukselta. Kirjasto palasi Nanjingiin, jossa toiminnot avattiin toukokuussa 1946.
Manner-Kiinan lähteiden mukaan Taiwaniin siirrettiin 130 000 harvinaista kiinankielistä nimikettä. Jäljelle jäänyt kirjasto Nanjingissa siirtyi kommunistisen Nanjingin sotatilahallinnon valvontaan.
"(Artikkeli on keskeneräinen. Artikkelin pohjaversiosta uupuu toistaiseksi muun muassa historia ja tilat Taiwanin saarella.)"
Ruandan kansalliskirjasto
Ruandan kansalliskirjasto (, ) on Ruandan pääkaupungissa Kigalissä toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1989. Kansalliskirjasto oli hallinnollisesti Ruandan urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimineen Ruandan kirjastopalvelujen () osana vuoteen 2014 asti. Kansalliskirjaston johtajana toimi Janepher Turatsinze (2013).
Vuonna 2014 säädettiin laki Ruandan arkisto- ja kirjastopalveluviraston (, lyh. RALSA) perustamisesta. Tämä viraston vastaa toimivat maan kansallisarkiston, kansalliskirjaston ja julkisten kirjastopalvelujen tuottamisesta. Viraston perustamisvaiheen kotipaikaksi määrättiin Kigali, mutta RALSA:sta vastaavaa ministeriötä ei laissa asetettu.
Kansalliskirjaston toiminta on vuodesta 2012 lähtien keskittynyt samana vuonna käyttöön otettuun uudisrakennukseen, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kigalin yleinen kirjasto (). Tämän kirjaston synnyttämisessä paikallisella rotary-yhdistyksellä on ollut merkittävä rooli, ja rakennus pystytettiin osin koti- ja ulkomaisin keräysvaroin.
Kirjaston käyttäjiltä edellytetään liittymismaksun maksamista (10 000 Rwf, vuonna 2015). Maksu oikeuttaa lainaamaan kolme teosta kahdeksi viikoksi ja käyttämään nopeampaa laajakaistayhteyttä rakennuksen Internet-kahvilassa päivittäin kolmen tunnin ajan.
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 96 000 teosta.
Yli 15-vuotiaista ruandalaisista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 70,5 prosenttia vuonna 2015.
Saariston lapset (elokuva)
Saariston lapset on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Saariston lapsille tapahtuu
Saariston lapsille tapahtuu on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Saariston lasten suuri seikkailu
Saariston lasten suuri seikkailu on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Grid-verkko
Grid-verkko tai Grid-laskenta () on tietotekniikassa ja tietojärjestelmätieteessä nimitys tieteelliseen laskentaan käytettävälle tietokoneryhmälle. Carl Kesselman ja Ian Foster ovat määritelleet grid-verkkoa vuonna 1998: "laitteiston ja ohjelmiston infrastruktuuri, joka tuottaa luotettavia, täsmällisiä ja edullisia pääsyjä korkeatasoisiin laskennallisiin ominaisuuksiin".
Verkkoa voi määritellä sanoilla:
Grid-verkon kehitykseen ovat vaikuttaneet rinnakkaislaskennan ja hajautetun laskennan tutkimukset.
CERN toimii grid-laskentaverkon "tier 0" -keskuksena. Raakadata ja esikäsitelty data välitetään yhdelletoista eri maissa sijaitseville 1-tason "tier 1" -keskukselle.
Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä
Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Iran Aseman Airlinesin lento 746
Iran Aseman Airlinesin lento 746 oli Iran Aseman Airlinesin Iranin sisäinen reittilento Esfahanista Teheraniin. Lennolla 12. lokakuuta 1994 käytetyn Fokker F28-1000:n molemmat moottorit sammuivat äkillisesti 35 minuuttia lentoonlähdön jälkeen. Kone joutui sen seurauksena hallitsemattomaan syöksyyn ja törmäsi 47 sekunnin kuluttua vuoreen. Koneen hylky levisi 300 neliömetrin alueelle.
Lennolla oli 59 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa. Se on toiseksi pahin Fokker F28:lle sattunut onnettomuus.
Sambian kansallinen kirjastopalvelu
Sambian kansallinen kirjastopalvelu () on Sambian pääkaupungissa Lusakassä toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston johtavana kirjastonhoitajana toimi Robinson K. Bwato (10/2017).
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 500 000 teosta.
Vuonna 2015 Sambian aikuisväestöstä oli lukutaitoisia YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 63,4 prosenttia.
Peppi Pitkätossu (televisiosarja)
Peppi Pitkätossu on vuonna 1969 ensiesityksensä saanut televisiosarja.
1. Peppi muuttaa Huvikumpuun
2. Peppi toimii nuuskijana ja menee kahvikutsuille
3. Peppi menee kauppoihin
4. Peppi järjestää huviretken
5. Pepin luona käy varkaita
6. Peppi menee sirkukseen
7. Peppi ja ensilumi
8. Pepin joulu
9. Peppi keksii pönkin
10. Pepin ilmapalloreitti
11. Peppi on haaksirikkoutunut
12. Peppi pitää läksiäiset
13. Peppi nousee laivaan
Irti arjesta
Irti arjesta ("Get Real") on yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin vuosina 1999–2000. Sarja kertoo Mitch ja Mary Greenen arjesta, jotka asuvat kolmen teini-ikäisen lapsen ja Maryn vasta leskeksi jääneen äidin kanssa saman katon alla San Franciscossa.
Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla 8. syyskuuta 1999 ja viimeinen 12. huhtikuuta 2000. Suomessa sarjaa alettiin esittää MTV3:lla 19. toukokuuta 2002 ja päätösjakso esitettiin 30. tammikuuta 2003.
Danganronpa
Pelit osat sijoittuvat kouluihin. Kouluelämä häiriytyy, kun robotti nimeltään Monokuma laittaa oppilaat tappamaan toisensa. Murhaamisen nopeuttamiseksi Monokuma on keksinyt eri tapoja tehdä sen.
Sarjan ensimmäinen peli sijoittuu eliittilukioon, nimeltään , joka vuosittain valitsee . He ovat lahjakkaita ja taidokkaita opiskelijoita, joiden joukosta joka vuosi arvotaan “Onnekkain ultimateoppilas”. Toinen peli sijoittuu Jabberwock Island -nimiselle paratiisisaarelle, jossa oppilailla on jonkinlainen erikoislahjakkuus. Kolmas peli sijoittuu Towa Cityyn ja neljäs peli "Ultimate Academy Of Gifted Juveniles" -nimiseen lukioon, jossa oppilailla on erikoislahjakkuus.
Mikko-Olavi Seppälä
Mikko-Olavi Seppälä (s. 1975) on suomalainen historiantutkija, joka on erikoistunut teatterihistoriaan. Hän teki väitöskirjansa vuonna 2007 suomalaisen työväenteatterin varhaisvuosista.
Baikal Airlinesin lento 130
Baikal Airlinesin lento 130 oli Baikal Airlinesin Venäjän sisäinen reittilento Irkutskista Moskovaan. Lennolla 3. tammikuuta 1994 käytetyn Tupolev Tu-154M:n vioittunut starttimoottori sytytti nousun aikana tulipalon, joka vaurioitti koneen hydraulijärjestelmiä. Miehistö menetti lopulta koneen hallinnan, ja se syöksyi maatilalle Mamonyn kylässä Irkutskin alueella.
Lennolla oli 115 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä. Lisäksi onnettomuudessa kuoli yksi maatilan työntekijä, eli yhteensä 125 ihmistä. Se on Venäjän neljänneksi pahin lento-onnettomuus.
Onnettomuuskone oli Tupolevin vuonna 1989 valmistama Tu-154M (rekisteritunnus RA-85656, valmistenumero 89A801). Se toimitettiin Aeroflotin Itä-Siperian osastolle 23. toukokuuta 1989, ja se siirtyi Neuvostoliiton hajottua Baikal Airlinesille vuonna 1992.
Moottorien käynnistäminen ennen onnettomuuslentoa kesti lähes 17 minuuttia, ja epäonnistuneita käynnistysyrityksiä tehtiin viisi. Keskimmäistä moottoria käynnistettäessä sen turbokompressori lähti pyörimään kahdesti, vaikka miehistö ei ollut kytkenyt sitä päälle. Moottorien käynnistämisen jälkeen ohjaamossa syttyi starttimoottorin vikatilasta kertova varoitusvalo, joka ei sammunut, vaikka miehistö käytti starttimoottorin sammutuskytkintä. Tu-154:n toimintaohjeisiin ei ollut kirjattu toimenpiteitä tällaisen tilanteen varalle, ja miehistö päättelikin varoituksen olevan virheellinen, koska he uskoivat, että starttimoottori voi käydä vain moottoreita käynnistettäessä. Todellisuudessa starttimoottorin paineilmaventtiilin oli rikkonut moottoriin joutunut vierasesine, ja moottorista tuleva kuuma ilma pyöritti starttimoottorin turbiinia yli 40 000 kierrosta minuutissa.
Moottorien toiminta käynnistyksen jälkeen vaikutti normaalilta, ja lento 130 lähti Irkutskista kello 11.59 paikallista aikaa. Koneen noustua 4 000 metriin starttimoottorin turbiini hajosi räjähdysmäisesti 3 minuuttia 45 sekuntia lentoonlähdön jälkeen. Se vaurioitti keskimmäisen moottorin ilma-, polttoaine- ja öljyletkuja sekä hydraulijärjestelmiä. Polttoaineen virtaus moottoriin loppui, jolloin moottori sammui. Lisäksi moottorissa syttyi tulipalo, jota vuotava polttoaine ja öljy ruokkivat. Miehistö käytti moottorin palonsammutusjärjestelmää, mutta kun palo ei sammunut, he päättivät tehdä pakkolaskun Irkutskiin.
Koneen lähestyessä Irkutskia kaikki kolme vaurioitunutta hydraulijärjestelmää tyhjenivät, jolloin koneen hallintalaitteet lakkasivat toimimasta. Miehistö ilmoitti kello 12.07.40 menettäneensä koneen hallinnan, ja se syöksyi 12.08.38 maahan maatilalla Mamonyn kylässä Irkutskin alueella. Koneella oli tällöin nopeutta 510 kilometriä tunnissa. Kaikki 115 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä kuolivat maahansyöksyssä, minkä lisäksi myös yksi maatilan työntekijä ja kymmeniä lehmiä sai surmansa.
Halina Aszkiełowicz-Wojno
Halina Aszkiełowicz-Wojno (4. helmikuuta 1947 Słupsk – 22. kesäkuuta 2018) oli puolalainen lentopalloilija. Hän pelasi Puolan naisten lentopallomaajoukkueessa 1965–1973 ja voitti pronssimitalin Meksikon olympialaisissa 1968, hopeaa vuoden 1967 EM-kisoista ja pronssia vuoden 1971 EM-kisoista.
USS New Jersey
USS New Jersey voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Nairobin yliopisto
Nairobin yliopisto (, lyhennys UoN) on Kenian pääkaupunki Nairobissa toimiva julkinen yliopisto. Yliopisto perustettiin alkujaan vuonna 1956 kuninkaallisena teknillisenä oppilaitoksena (Royal Technical College) ja on vuodesta 1970 tunnettu nykynimellään Nairobin yliopistona.
Yliopistossa opiskelee noin 80 000 opiskelijaa. Opetuksesta vastaa noin 2 000 ihmistä. Lisäksi henkilökuntaan kuuluu myös noin 5 500 teknisessä tai hallinnollisessa tehtävässä toimivaa.
Nairobin yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi THE-yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja maailmassa jaetulle 801.-1000. sijalle.
Mohammed V:n yliopisto
Mohammed V:n yliopisto (, , ) on vuonna 1957 perustettu, Marokon pääkaupunki Rabatissa toimiva julkinen yliopisto. Yliopisto on nimetty Marokon kuninkaan Mohammed V:n mukaan.
Vuonna 2017 yliopistossa opiskeli runsas 70 000 opiskelijaa.
Mohammed V:n yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi THE-yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.-1000. sijalle maailmassa.
Bakun olympiastadion
Bakun olympiastadion () on Bakussa Azerbaidžanissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadionin yleisökapasiteetti 68 700 ja se toimii Azerbaidžanin jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Se oli vuoden 2015 Euroopan kisojen päänäyttämö, jolla järjestettiin kisojen yleisurheilukilpailut, avajais- ja päättäjäisseremoniat. Stadion on yksi vuoden 2020 Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelipaikoista.
Maatalousyrittäjien eläkelaitos
(Maatalousyrittäjien eläkelaitos) eli Mela. Ruotsiksi Lantbruksföretagarnas pensionsanstalt ja lyhenne LPA. Mela hoitaa maaseudun yrittäjien sekä apurahansaajien sosiaaliturvaa. Mela huolehtii lakisääteisistä työeläke- ja työtapaturmavakuutuksista. Mela hoitaa myös vapaa-ajan tapaturmavakuutusta, ryhmähenkivakuutusta, luopumistukea, Mela-sairauspäivärahaa, maatalouslomitusta ja antaa työhyvinvointi- ja työturvallisuusopastusta. Melalla on 62 000 työelämässä olevaa asiakasta ja 119 000 eläkkeen- tai tuensaajaa.
Valtio myöntää eläkkeiden ja muiden etuuksien hoitamiseen 737 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi valtiolta tulee maatalouslomituksen hoitamiseen 157 miljoonaa euroa. Vakuutusmaksuja 195 miljoonaa euroa. Muut eläkelaitokset maksavat korvausta muualta kertyneistä eläkkeistä 103 miljoonaa euroa. Sijoitustuotto on keskimäärin 19 miljoonaa euroa.
Puolalainen nuotiolaulu
Puolalainen nuotiolaulu tai Nuotiolaulu ("Płonie ognisko i szumią knieje") on usein kansansävelmäksi merkitty puolalaisen Jerzy Braunin säveltämä nuotiolaulu, josta on tullut hyvin suosittu myös muun muassa Suomessa partiolaisten ja muiden leireille osallistuvien lasten ja nuorten yhteislauluna. Tuntemattoman sanoittajan suomalaisteksti alkaa sanoilla Meill’ on metsässä nuotiopiiri.
Laulusta on useita suomenkielisiä levytyksiä. Tapiolan yhteiskoulun nuorisokuoro ja yhtye levytti sen vuonna 1977 Esa Niemisen sovituksena, ja esitys on julkaistu useilla lastenlaulualbumeilla. Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston kuoro laulaa sen Finnlevyn useiden esittäjien albumilla "Lapsille" vuodelta 1980. Topias, Eevamaija ja Tuomo Kangas esittävät kappaleen nimellä ”Nuotiolaulu” vuoden 1992 albumilla "Anni Tannin kesälaulut". Neljäs levytys on helsinkiläisten yritysjohtajien harrasteyhtye Åttopoikien esitys ”Puolalainen nuotiolaulu” omakustanteella "Iltanuotiolla" vuodelta 2005.
Nuotiolaulu
Nuotiolaulu tai iltalaulu on leirinuotion äärellä iltaisin yhteislauluna laulettava leirilaulu, sävyltään usein rauhallinen ja kaihoisa. Nuotiolaulujen ja muiden leirilaulujen perinnettä ovat pitäneet yllä partioliike, seurakuntien leiritoiminta ja muu nuorten vapaa-ajan leiri- ja retkeilytoiminta. Reippaampia leirilauluja lauletaan muissakin tilanteissa kuin iltanuotion rauhallisessa tunnelmassa.
Nuotiolaulut ovat yleensä melko helppoja sekä laulaa että säestää kitaralla, harmonikalla tai muulla leirioloihin soveltuvalla soittimella. Perinteisten kaihoisten nuotio- ja leirilaulujen ohella nuotiolla voidaan yhteislauluna käyttää myös hengellisiä lauluja, kansanlauluja, lastenlauluja ja balladimaisia folk-, country- ja rock-kappaleita.
Walter Lampén
Walter Erik Lampén (11. helmikuuta 1862 Viipuri – 13. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja yksi Suomen autoilun pioneereista jonka arvellaan ostaneen vuonna 1904 Suomen ensimmäisen uuden auton.
Walter Lampénin vanhemmat olivat teologian tohtori, lääninrovasti ja tuomiokapitulin asessori Johan Kristian Lampén (1821–1882) ja Selma Adolfina Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1880 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1886. Lampén vihittiin papiksi 1887.
Stockmannin historiateos kertoo että liike myi apupappi Lampénille vuonna 1904 5 000 markan hintaisen oletettavasti Ford Model A-merkkisen auton. Kaupan mukana tuli "chauffeuri" Waldemar Bergström. Stockmannin historiateoksen mukaan auto paloi pari vuotta myöhemmin autotallina toimineen ladon mukana. Lampén saattoi sen jälkeen ostaa toisen Ford Model F-mallisen auton joskaan tämä ei ole täysin varmaa.
Lampén oli viimeinen elossa ollut Ylioppilaskunnan Laulajat-kuoron perustajajäsen ja hän osallistui kuoron 75-vuotisjuhliin 1958.
Lampén toimi Helsingin suomalais-ruotsalaisen seurakunnan 3. komministerinä vuodesta 1900 alkaen ja oli vt. kirkkoherrana 1902–1905. Hän oli Sörnäisten ruotsalaisen seurakunnan kappalaisena 1918–1952 ja Helsingin kirkkomusiikkiopiston inspehtorina vuodesta 1901 lähtien sekä toimi Helsingin kaupunkilähetyksen johtokunnan puheenjohtajana. Lampén sai rovastin arvon 1922.
Walter Lampénin veljiä olivat lehtori, matkakirjailija Ernst Lampén ja aluemetsänhoitaja Arvid Emil Lampén (1876–1952).
Ibadanin yliopisto
Ibadanin yliopisto (, lyh. UI) on Nigerian Ibadanissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1948 ja oli Lontoon yliopistoon ("University College London") kytkeytyvä college, kunnes vuonna 1962 sai itsenäisen yliopiston aseman.
Vuonna 2017 yliopistossa opiskeli 26 700 opiskelijaa. Noin puolet heistä suoritti alempaa korkeakoulututkintoa ja puolet maisteri- tai tohtoritutkintoa.
Ibadanin yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi Times Higher Education lehden yliopistoranking luokitteli Ibadanin vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.–1000. sijalle maailmassa.
Mitch Hults
Mitch Hults (s. 13. marraskuuta 1994 Stoughton, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Anaheim Ducksin organisaatiota.
Hults pelasi vuosina 2015–2017 yliopistosarja NCAA:ssa tehden yhteensä 76 ottelussa tehot 20+34=54. Maaliskuussa 2017 hän solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa. Sopimuksen teon jälkeen Hults siirtyi Ducksin AHL-farmiseura San Diego Gullsiin, jossa hän ehti pelata loppukauden aikana kuusi runkosarja- sekä kaksi pudotuspeliottelua.
Kausi 2017–2018 oli Hultsin ensimmäinen kokonainen ammattilaistasolla. Hän pelasi Gullsin paidassa 53 ottelua tehoin 10+14=24. Lisäksi hän pelasi lainasopimuksella viisi ottelua ECHL-joukkue Utah Grizzliesissä.
Alex Dostie
Alex Dostie (s. 13. huhtikuuta 1997 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Anaheim Ducksin organisaatiota. Hän on Ducksin neljännen kierroksen .
QMJHL-joukkue Gatineau Olympiques varasi Dostien kymmenentenä pelaajana vuoden 2013 . Dostie liittyi joukkueeseen heti seuraavaksi kaudeksi ja teki tulokkaana 48 ottelussa tehot 9+16=25 sekä keräsi 18 rangaistusminuuttia. Kaudella 2014–2015 hän teki 68 ottelussa 22+32=54 ja kaudella 2015–2016 54 ottelussa 25+48=73 tehopistettä. Kauden 2016 päätteeksi Anaheim Ducks valitsi Dostien 115. pelaajana .
Kauden 2016–2017 Dostie aloitti Olympiquesissa, jossa hän ehti pelata 32 ottelua ennen kuin hänet kaupattiin tammikuussa 2017 Charlottetown Islandersiin. Islandersissa Dostie teki 31 runkosarjaottelussa 15 maalia sekä 20 syöttöpistettä eli yhteensä 35 tehopistettä. 13 pudotuspeliottelussa syntyi tehot 8+8=16.
Kauden päätteeksi Dostie teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen Anaheim Ducksin kanssa. Tulokaskaudellaan 2017–2018 pelasi Ducksin AHL-farmiseura San Diego Gullsissa, jossa teki 41 ottelussa 10 tehopistettä.
Angelo Read
Angelo Read (22. toukokuuta 1854 – 15. heinäkuuta 1926) oli kanadalainen säveltäjä ja urkuri. Hän suoritti varhaiset opintonsa St Catharinesissa ja Yhdysvalloissa. 1880-luvun alussa hän vietti useita vuosia Leipzigissä, jossa hänen opettajinaan toimivat Robert Papperitz, Carl Reinecke, Alfred Richter ja Salomon Jadassohn. Tänä vuonna hän vietti vuoden Wienissä.
Read työskenteli St Catharinesissa kirkossa ja musiikinopettajana ennen asettumistaan Buffaloon vuonna 1894. Hän toimi molemmissa kaupungeissa myös kuoronjohtajana ja oli Buffalon konservatorion musiikillisena johtajana 1920-luvun alussa.
Readin merkittävien teosten joukossa ovat kantaatit "A Song of the Nativity", "David's Lament" ja "It Is Finished", B-duurimessu ja useat konserttialkusoitot.
Antoine Morand
Antoine Morand (s. 18. helmikuuta 1999 Mercier, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Morand on Anaheim Ducksin sopimuspelaaja, mutta pelaa QMJHL-joukkue Halifax Mooseheadsia.
QMJHL-joukkue Acadie–Bathurst Titan varasi Morandin Joseph Velenon jälkeen toisena pelaajana . Morand siirtyi joukkueeseen heti seuraavaksi kaudeksi ja teki tulokkaana 48 runkosarjaottelussa tehot 14+36=50. Viiteen pudotuspeliotteluun hän sai tililleen kolme syöttöpistettä. Hänet valittiin kauden päätteeksi tulokkaiden tähdistöön. Morand valittiin toisella kaudellaan Titanin varakapteeniksi. Hän teki 67 runkosarjaottelussa tehot 28+46=74 sijoittuen joukkueen sisäisen pistepörssin toiseksi.
Anaheim Ducks varasi Morandin toisella kierroksella 60. pelaajana . Varausta seuranneen kauden 2017–2018 Morand jatkoi Titanissa, jossa hän oli joukkueen eniten pisteitä kerännyt pelaaja tehtyään 66 ottelussa tehot 26+50=76. Morand pelasi 20 pudotuspeliottelua tehden 19 tehopistettä. Titan voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden ja edusti liigaa Memorial Cupissa. Morand teki neljässä ottelussa kaksi syöttöpistettä, kun Titan juhli myös Memorial Cupin voittoa. Kesäkuussa 2018 Morand kaupattiin Halifax Mooseheadsiin.
Toukokuun lopulla 2018 Morand ja hänet varannut Anaheim Ducks solmivat kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen.
Jerzy Braun
Jerzy Braun (1. syyskuuta 1901 Dabrowa Tarnówska – 17. lokakuuta 1975 Rooma) oli puolalainen poliitikko, kirjailija ja teologi. Hänet tunnetaan muun muassa jo 17-vuotiaana kirjoittamastaan partiolaulusta, jota suomeksi lauletaan sanoilla ”Meill’ on metsässä nuotiopiiri...”.
Braun syntyi virkamiesperheeseen ja kiinnostui partioliikkeestä jo oppikoulussa. Partionjohtajana Tarnówissa hän kirjoitti tunnetun laulunsa. Sen jälkeen hän opiskeli Jagellon yliopistossa Krakovassa kunnes joutui Puolan ja Neuvosto-Venäjän väliseen sotaan vuonna 1920. Hän kirjoitti 1920-luvulla muitakin partiolauluja, runokokoelmia, romaaneja ja näytelmiä. 1930-luvulla hänestä tuli messianismiksi kutsutun kristillisen filosofian puolestapuhuja. Toisen maailmansodan aikana Braun taisteli vastarintaliikkeessä sekä saksalaisia että neuvostomiehittäjiä vastaan ja sai vuonna 1951 jälkimmäisestä elinkautisen vankeustuomion. Hänet armahdettiin huonon terveydentilan takia ja rehabilitoitiin vuonna 1958. Vuodesta 1966 kuolemaansa 1975 asti hän asui Roomassa ja työskenteli Vatikaanin radiolle ja "Osservatore Romano" -sanomalehdelle.
Drew Lynch
Andrew "Drew" Lynch (s. 10. elokuuta 1991) on stand-up-koomikko, joka tunnetaan osallistumisestaan America's Got Talentin kymmenennelle kaudelle, jossa hän sijoittui toiseksi. Lynchillä on änkytys, joka on seurauksena pesäpallotapaturmasta ja siitä seuranneesta aivotärähdyksestä. Hän osallistui ohjelmaan tarkoituksenaan tehdä negatiivisista asioista positiivisia stand-up-komiikan kautta.
Lynch koe-esiintyi "America's Got Talent" ohjelmaan vuonna 2015. Howie Mandel valitsi Lynchin suoraan puolivälieriin Radio City Music Halliin. Lynch osallistui sekä puolivälieriin että välierään ja sai tarpeeksi yleisöääniä, mikä vei hänet aina finaaliin asti. Lynch sijoittui lopulta toiseksi vatsastapuhuja Paul Zerdinin jälkeen.
Lynchillä on oma YouTube-kanava, johon hän lataa videoita maanantaisin ja torstaisin. Lynch lataa kanavalleen usein videoita avustajakoiransa Stellan kanssa. Hän kutsuu videoitaan Dog Vlogeiksi. Lynchin kanavalla on yli miljoona tilaajaa ja 90 miljoonaa katselukertaa.
Charles Adkins
Charles ”Chuck” Adkins (27. huhtikuuta 1932 Gary, Indiana – 8. heinäkuuta 1993 Gary, Indiana) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Adkins voitti 63,5 kilograman painoluokassa olympiakultaa Helsingissä 1952. Loppuottelussa hän voitti neuvostoliittolaisen Viktor Mednovin.
Thomas Conway
Thomas Conway (27. helmikuuta 1735 Irlanti – n. vuonna 1800) oli Irlannissa syntynyt sotilas, joka palveli Ranskan sekä itsenäistymässä olleen Yhdysvaltain armeijassa.
Conway syntyi Irannissa vuonna 1735, mutta hän muutti 6-vuotiaana Ranskaan. Conway liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1749, jossa hän oli vuoteen 1772 mennessä kohonnut everstiksi.
Conway muutti vuonna 1777 Yhdysvaltoihin taistellakseen Yhdysvaltain itsenäistymistä ajaneiden joukkojen puolella. Yhdysvalloissa Conwaysta tehtiin aluksi prikaatikenraali ja tässä roolissa hän osallistui Brandywinen ja Germantownin taisteluihin.
Vaikka Conwayta pidettiinkin taitavana sotilaana, niin osa yhdysvaltalaisista – mukaan lukien siirtokuntien armeijan ylin komentaja George Washington – vastusti hänen ylentämistään kenraalimajuriksi. Tämän vuoksi Conway jätti eroanomuksensa siirtokuntien kongressille, joka kuitenkin joulukuussa 1777 hylkäsi Conwayn eropyynnön ja ylensi hänet Washingtonin vastustuksesta huolimatta kenraalimajuriksi. Lisäksi siirtokuntien kongressi nimitti Conwayn siirtokuntien armeijan "inspector generaliksi".
Kenraalimajuriksi ylenemisen jälkeen Conway uskoi, että siirtokuntien kongressi oli menettämässä uskoaan Washingtoniin siirtokuntien armeijan ylimpänä komentajana. Conway lähetti tämän jälkeen toiselle siirtokuntien armeijan kenraalille, Horatio Gatesille, kirjeitä, joissa hän kritisoi Washingtonia. Washington sai kuitenkin tietää kirjeenvaihdosta ja hän paljasti niiden sisällön siirtokuntien kongressille. Paljastuksen jälkeen Washingtonin kannatus kongressissa voimistui huomattavasti ja vaatimukset Washingtonin korvaamisesta toisella johtajalla haihtuivat. Yhdysvalloissa Washingtonin syrjäyttämistä vaatinut ryhmittymä tunnetaan edelleen "Conwayn salaseurana" (), vaikka Conwayn oma osuus epäonnistuneessa syrjäyttämiseen tähdänneessä hankkeessa olikin vähäinen.
Huhtikuussa 1778 Conway jätti kongressille uuden eropyynnön uskoen, että kongressi hylkäisi eropyynnön jälleen. Conwayn yllätykseksi kongressi kuitenkin hyväksyi tällä kertaa hänen eropyyntönsä, minkä seurauksena Conwayn täytyi luopua urastaan siirtokuntien armeijassa.
4. heinäkuuta 1778 Conway osallistui kaksintaisteluun, jossa hän haavoittui. Conway uskoi kuolevansa saamaansa vammaan, minkä vuoksi hän kirjoitti pitkän anteeksipyyntökirjeen Washingtonille. Lopulta Conway kuitenkin selvisi vammastaan hengissä ja muutti takasin Ranskaan.
Ranskaan palattuaan Conway liittyi takaisin Ranskan armeijaan. Ranskan armeijassa hän palveli ensin Flandersissa ja Intiassa, kunnes hän Ranskan vallankumouksen alkamisen vuoksi palasi takaisin Ranskaan. Vallankumouksessa Conway oli Ranskan monarkistien puolella, minkä vuoksi hän joutui vuonna 1793 pakenemaan maasta.
Conwayn kuoli maanpaossa ollessaan noin vuonna 1800.
Alfie Noakes
Alfred "Alfie" Noakes (26. kesäkuuta 1903 Toronto, Ontario, Kanada – 27. helmikuuta 1982 Christchurch, Englanti) oli kanadalainen trumpetisti. Hän aloitti uransa lapsena kornetistina ja toimi myöhemmin muiden muassa Burton Tillin, Luigi Romanellin sekä Frank Whitemanin tanssiyhtyeiden trumpetistina. Noakes matkusti Englantiin esiintyäkseen ja levyttääkseen osana yhdeksänhenkistä New Princes' Toronto Bandia 1920-luvulla. Hän jatkoi uraansa 1950-luvun puoleenväliin saakka.
André Villeneuve
André Villeneuve (s. 10. maaliskuuta 1956 Québec City) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Kanadassa Guy Bourassan sekä sävellystä Clermont Pépinin johdolla. Jatko-opetusta hän sai Ranskassa ja Bruce Matherin johdolla McGillin yliopistossa. Villeneuve on mun muassa säveltänyt teoksen "Vers la quatrième terre" (1987), joka valmistui tilaustyönä cembalisti Catherine Perrinille.
Summerland (kirja)
Summerland on Hannu Rajaniemen tuleva vakoilujännäri. Kirja on ilmestynyt suomeksi elokuussa 2018 nimellä "Kesämaa".
Vuonna 1938 kuolemanjälkeisen elämän löytymisen jälkeen Brittiläinen imperiumi on laajentanut otettaan Kesämaahan, joka on äskettäin kuolleiden metropoli. Mutta myös Neuvostoliitolla on vakoilijansa Kesämaassa.
Brian Law
Brian John Taylor Law (s. 14. huhtikuuta 1943 Lontoo) on brittiläissyntyinen, vuonna 1965 Kanadaan muuttanut kapellimestari, kuoronjohtaja, urkuri ja cembalisti. Hänestä tuli Kanadaan muutettuaan Ottawan anglikaanisen St. Matthew's -kirkon mies- ja poikakuoron johtaja (1965–1980). Vuosina 1965–1987 hän johti Cantata Singers of Ottawa -kamarikuoroa, ja vuonna 1967 hänestä tuli Ottawa Choral Societyn kuoronjohtaja. Vuonna 1971 hänet valittiin Ontarion nuorisokuoron ensimmäiseksi kuoronjohtajaksi.
Kapellimestarina Law aloitti uransa Ottawan nuoriso-orkesterin johtajana vuonna 1971. Sittemmin hän perusti barokkikokoonpanon Thirteen Strings. Law on luonut uraa oopperassakin vuodesta 1970 lähtien. Hän on työskennellyt muun muassa Montrealin oopperassa. Vuonna 1991 hänet nimitettiin Uudessa-Seelannissa Christchurchin kaupunginkuoron johtoon.
Bill Phillips
William "Bill" Phillips (s. 19. syyskuuta 1937 Guelph, Ontario) on kanadalainen trumpetisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän opiskeli Joseph Umbricon johdolla Torontossa ja Maurice Andrén johdolla vuonna 1970 Pariisin konservatoriossa. Myöhemmin hän sai sävellysopetusta Edmund Rubbralta ja John Whitelta sekä orkesterinjohdonopetusta Alexander Gibsonilta ja Neville Marrinerilta Britanniassa. Hän työskenteli lukuisissa orkestereissa, perusti vuonna 1972 oman Classical Brass -kokoonpanonsa ja johti vuodesta 1978 Toronton juutalaista kansankuoroa.
Vuonna 1973 Phillips perusti myös Kanadan uuden kamariorkesterin, joka esiintyi vuoteen 1987 saakka. Sen vierailevina kapellimestareina toimivat muiden muassa John Avison, Alexander Brott, Neville Marriner ja Klaro Mizerit. Sen nimikkosäveltäjänä oli Milton Barnes. Phillipsin sävellysten joukossa ovat Vaskitrio (1969), Vaskikvintetto (1973) ja "Peace" jousiorkesterille (1975).
Phillips johti säännöllisesti Plattsburghin sinfoniaorkesteria vuosina 1979–1985.
Brenton Price Dutton
Brenton Price Dutton (s. 20. maaliskuuta 1950 Saskatoon) on kanadalainen säveltäjä, tuubansoittaja ja musiikkipedagogi. Hän valmistui Oberlinin musiikkikonservatoriosta musiikin kandidaatin arvolla 1975 ja maisterin arvolla 1976. Hän soitti tuubaa muun muassa Québecin sinfoniaorkesterissa ennen liittymistään San Diegon sinfoniaorkesteriin vuonna 1981. Hän on opettanut useissa eri opinahjoissa, kuten San Diegon osavaltionyliopistossa.
Duttonin tuotantoon kuuluu "Tuubasarja" (1983), useita sinfonioita ja "Carnival of Venice" vaskikvintetille (1983).
Bill Richards
William Francis Caven "Bill" Richards (28. maaliskuuta 1923 Ottawa – 28. helmikuuta 1995 Scarborough) oli kanadalainen viulisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän opiskeli pianonsoittoa Herbert Sandersin johdolla Ottawassa sekä viulunsoittoa David Shuttleworthin ja Jack Cavillin johdolla Torontossa. Torontossa hän myös suoritti jatko-opintoja viulunsoitossa Broadus Farmerin johdolla vuonna 1939, Elie Spivakin johdolla 1946 ja Albert Pratzin johdolla 1950-luvun puolessavälissä. Hän aloitti ammattimaisen uransa 8-vuotiaana soittamalla viulusooloja radiossa. Vuonna 1942 hän liittyi laivastoon, ja vuosina 1943–1945 hän oli orkesterin jäsenenä "Meet the Navy" -sarjassa.
Myöhemmin Richards työskenteli monissa CBC:n tuotannoissa säveltäjänä, juontajana, sovittajana, orkesterinjohtajana ja musiikillisena johtajana. Hän sävelsi myös muun muassa huilukvarteton (1964). Häntä kuullaan Moe Koffmanin, Catherine McKinnonin, Anne Murrayn ja Gordon Lightfootin levytyksillä. Hänen tyttärensä on Judi Richards.
Henry Hugh Bancroft
Henry Hugh Bancroft (29. helmikuuta 1904 Cleethorpes – 11. syyskuuta 1988 Edmonton) oli brittiläissyntyinen, vuonna 1929 Kanadaan muuttanut urkuri ja säveltäjä. Muutettuaan Kanadaan hän työskenteli urkurina ja kuoromestarina eri anglikaanikirkoissa Winnipegissä ja Vancouverissa. Vuonna 1948 hän asettui Sydneyyn, mutta palasi vuonna 1953 Winnipegiin ja muutti sitten Nassaulle, Bahamalle.
Vuonna 1958 Bancroftista tuli Edmontonin All Saints' -tuomiokirkon urkuri-kuoromestari, jonka tehtävistä hän jäi eläkkeelle vuonna 1980. Hän sai Lambeth-arvon Canterburyn arkkipiispalta vuonna 1977 ja Albertan yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1980.
Pat Riccio
Patrick Joseph "Pat" Riccio (3. joulukuuta 1918 Port Arthur – 23. elokuuta 1982 Toronto) oli kanadalainen altto- ja baritonisaksofonisti, huilisti, sovittaja sekä säveltäjä. Hän varttui Torontossa ja aloitti uransa vuonna 1939. Hän palveli asevoimissa toisen maailmansodan aikana ja palasi sodan jälkeen Torontoon.
Riccio oli John Weinzweigin ja Gordon Delamontin oppilas. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Bert Niosin, Mart Kenney, Art Hallman, Wally Koster, Patti Lewis, Norma Locke, Bill O'Connor ja muut. Häneen omiin alkuperäisiin sävellyksiinsä kuuluu lauluja, jazzteemoja ja musikaali "Pauline".
Riccio voitti saksofonistina CBC:n radion "Jazz Unlimited" -sarjan parhaan alton (1947) ja parhaan baritonin (1949) kilpailut. Hän johti myöhemmin big bandeja ja pieniä jazzkokoonpanoja Toronton seudulla. Hän esiintyi myös Euroopassa ja Lähi-idässä.
Yhdystie 2402
Yhdystie 2402 on Suomen Salossa sijaitseva yhdystie. Se kulkee Muurlan Ruotsalasta, Inkereen kautta Perttelin Kaivolaan. Se on kokonaan päällystetty. Tie alkaa Muurlassa valtatien 1 eritasoliittymästä. Yhdystie 2402 risteää Inkereellä yhdystien 2401 kanssa ja päättyy Perttelissä yhdystie 2403 risteykseen.
Tim Brady
Timothy Wesley John "Tim" Brady (s. 11. heinäkuuta 1956 Montreal) on kanadalainen säveltäjä ja kitaristi. Hänen opettajiaan olivat Claude Dyotte, Mick Goodrick, Thomas McKinley, James McKay ja Odaline de la Martinez. Hän on vaikuttanut monissa eri tyylilajeissa sarjallisuudesta minimalismiin sekä jazzin ja elektroakustisen musiikin parissa.
Brady on johtanut monia jazzkokoonpanoja ja esiintynyt solistina eri maanosissa. Hänen sävellystensä joukossa ovat "Jousikvartetto nro 1" ja "Piano Fantasy in Three Movements".
Guy Bourassa
Guy Bourassa (30. heinäkuuta 1923 St-Raymond-de-Portneuf – 5. lokakuuta 2001 Québec City) oli kanadalainen pianisti ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli Alphonse Tardifin, Germaine Malépartin, Robert Casadesusin ja Pariisissa Jean Batallan johdolla. Hän oli kysytty säestäjä, joka teki yhteistyötä muiden muassa Pierrette Alarien, Pierre Boutet'n, Raoul Jobinin, Léopold Simoneaun, Christian Ferrasin ja Pierre Fournierin kanssa. Hän kantaesitti Serge Garantin säveltämät muunnelmat pianolle. Hän levytti myös John Beckwithin ja Violet Archerin teoksia ja esiintyi solistina Claude Champagnen konserton esityksessä. Hän oli musiikintutkija Juliette Bourassa-Trépanierin veli.
Emmanuel Niyonkuru
Emmanuel Niyonkuru (20. heinäkuuta 1962 Gashingwa – 31. joulukuuta 2016 Bujumbura) oli burundilainen poliitikko. Hän toimi maansa ympäristöministerinä ennen kuin joutui ampumalla suoritetun henkirikoksen uhriksi kotimatkallaan maansa pääkaupungissa. Burundin tilanne oli ollut suhteellisen rauhallinen murhaa edeltäneinä kuukausina. 54-vuotiaana kuollut Niyonkuru oli ensimmäinen maan levottomuuksissa surmattu istuva hallituksen ministeri.
Donovan Mitchell
Donovan Mitchell jr. (s. 7. syyskuuta 1996 Elmsford, New York) on yhdysvaltainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelaava Mitchell pelasi yliopistokoripalloa Louisvillen yliopistossa kaudet 2015–2017. Denver Nuggets varasi Mitchellin NBA:han 13. varausvuorolla , mutta hän siirtyi nopeasti Utah Jazziin osana vaihtokauppaa.
Mitchellin tulokaskausi oli historiallinen: hänet muun muassa valittiin kauden aikana neljä kertaa peräkkäin (joulu–maaliskuu) kuukauden tulokkaaksi. Joulukuun alussa hän heitti New Orleans Pelicansia vastaan 41 pistettä, mikä oli ensimmäinen tulokaspelaajan 40 pisteen ylitys sitten Blake Griffinin vuoden 2011 suorituksen. Mitchellin pistemäärä rikkoi myös Jazzin vuodesta 1981 voimassa olleen tulokkaiden seuraennätyksen. Mitchell onnistui tulokaskaudellaan 187 kertaa kolmen pisteen heitossa, mikä oli NBA:n ennätys. Hän oli ensimmäinen NBA:n tulokaspelaaja sitten kauden 1989–1990 ja David Robinsonin, joka oli yli 45 runkosarjavoittoa kauden aikana ottaneen joukkueen paras pisteidentekijä. Mitchell valittiin kauden päätteeksi .
Kyle Kuzma
Kyle Alexander Kuzma (s. 24. heinäkuuta 1995 Flint, Michigan) on yhdysvaltainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Kuzma pelasi yliopistokoripalloa Utahin yliopistossa kaudet 2014–2017. Brooklyn Nets varasi Kuzman NBA:han 27. varausvuorolla , mutta hän siirtyi nopeasti Los Angeles Lakersiin osana vaihtokauppaa.
Kuzma valittiin tulokaskaudellaan marraskuussa kuukauden tulokkaaksi ja oli tulokkaista kauden toiseksi paras pisteidentekijä. Kuzma oli NBA:n historian ensimmäinen tulokaspelaaja, joka kirjautti kauden aikana vähintään 1 200 pistettä, 450 levypalloa ja 150 kolmen pisteen koria ja Lakersin historian toinen kyseiset lukemat saavuttanut pelaaja Kobe Bryantin lisäksi. Kuzma valittiin kauden päätteeksi .
Lomat
Lomat (myös "loomat, logomat, tomat") ovat mandelaista kieltä puhuva kansa Liberiassa ja Guineassa. Heitä on arvioitu olevan 320 000 henkeä, joista lähes kaksi kolmasosaa asuu Liberiassa.
Lomat asuvat Liberian luoteisosassa Lofan piirikunnassa ja Guinean kaakkoisosassa Macentan prefektuurissa. He jakautuvat useisiin alaryhmiin, joista bundeja pidetään usein omana kansanaan. Kieleltään ja kulttuuriltaan lomat ovat lähellä bandeja. Loman kieltä varten laadittiin 1930-luvulla omaperäinen tavukirjoitus, mutta nykyään käytetään latinalaista kirjaimistoa.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maniokki, fonio, maissi, durra, bataatti ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja karjanhoitoa. Käsityöammatteja ovat kutominen, punonta, savenvalanta, metallin käsittely ja puunleikkaus. Pienet kylät koostuvat pyöreistä palmunlehdillä katetuista asumuksista, joiden keskellä on suuri kokoustalo. Ruokavalio koostuu etupäässä maustetuista puuroista ja vihanneskeitoista. Nykyaikainen vaatetus on lainattu mandinkoilta ja Liberian afroamerikkalaisilta.
Patrilineaariset suurperheet muodostavat eksogamisia sukuyhteisöjä. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Vaikutusvaltaisilla salaseuroilla on ankarat initiaatioriitit. Suurin osa lomista harjoittaa perinteistä uskontoa. Liberiassa noin viidesosa on kristittyjä ja Guineassa pieni osa sunnimuslimeja.