hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
De Besche
De Besche on alankomaalais-ruotsalais-suomalainen aatelissuku.
Gillis de Besche vanhempi saapui Ruotsiin noin vuonna 1600. Kuningas Kaarle IX oli kutsunut hänen neljä poikaansa maahan jo aikaisemmin. Kuningas pyrki käyttämään heidän kykyjään Ruotsin hyväksi erityisesti arkkitehtuurissa ja kaivosteollisuudessa. Hollantilaiset pakolaiset olivat myös varakkaita.
Vanhin poika Wilhelm (1572-1647) perusti useita rautaruukkeja, muun muassa Norrköpingiin. Toinen poika Gillis (1579-1648) asui Nyköpingissä, ja hänelläkin oli Södermanlandissa monta ruukkia. Kolmas poika Hubertkin perusti ympäri Södermanlandia ruukkeja, kuten esimerkiksi Nävekvarns bruk. Neljäs ja nuorin poika Gerhard oli tunnettu varsinkin rakennusmestarina.
Myöhemmin monet heistä ja suvun jälkeläisistä ylennettiin Ruotsin ritarihuoneen jäseniksi. De Besche, joka ylennettiin vuonna 1680, on nykyään numero 1253 Ruotsin ritarihuoneessa. Yksi haara suvusta löytyy myös Suomen ritarihuoneesta.
Milestones (kappale)
”Milestones” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1958 albumilta "Milestones". Se oli Davisin ensimmäinen modaalinen sävellys ja toimi esiasteena vuotta myöhemmin julkaistun "Kind of Blue" -albumin tyylille. Kappaletta pidetään modaalisen jazztyylin alkuunsaattajana, mutta modaalisia sävellyksiä oli käytetty jazzissa jo ennen Davisia. Ensimmäisenä varsinaisena modaalisena jazzsävellyksenä pidetään George Russellin kappaletta ”Cubano Be, Cubano Bop”, jonka Dizzy Gillespie oli nauhoittanut vuonna 1947.
Alkuperäinen versio nauhoitettiin New Yorkissa helmikuussa 1958. Kokoonpanoon kuuluivat trumpetisti Davisin lisäksi Cannonball Adderley (alttosaksofoni), John Coltrane (tenorisaksofoni), Red Garland (piano), Paul Chambers (kontrabasso) ja Philly Joe Jones (rummut). Alkuperäisessä julkaisussa kappaleen nimi oli ”Miles”, mutta nimi vaihdettiin myöhemmin huolimatta siitä, että Davis oli nauhoittanut samannimisen John Lewisin sävellyksen vuonna 1947.
”Milestonesin” ovat Davisin lisäksi nauhoittaneet muun muassa Bill Evans, Fred Hersch, Stan Getz, Anthony Braxton, Chet Baker, Paul Motian, Wes Montgomery Tito Puente ja Jan Akkerman. Akkermanin live-albumilta "10.000 clowns on a rainy day" tämä sama kappale löytyy myös nimellä “Akkerstones”.
Goran Dragić
Goran Dragić (s. 6. toukokuuta 1986 Ljubljana) on slovenialainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Miami Heatiä.
Dragić aloitti koripallon Ilirija Ljubljanan juniorijoukkueissa. Hän nousi kaudeksi 2003–2004 seuran edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toisella sarjatasolla. Kauden jälkeen Dragić siirtyi pääsarjan KD Slovaniin kahdeksi kaudeksi. Vuonna 2006 hän liittyi ACB-seura CB Murcian joukkueeseen. Yhden kauden jälkeen Dragić teki paluun Sloveniaan ja siirtyi KK Union Olimpijaan, jonka paidassa hän voitti maansa mestaruuden. Kesällä 2008 Dragić osallistui , jossa San Antonio Spurs varasi hänet 45. pelaajana. Tilaisuuden jälkeen seura myi hänen pelaajaoikeutensa Phoenix Sunsille. Syyskuussa Suns ja Dragić allekirjoittivat kolmivuotisen sopimuksen. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2011 asti, jolloin hänet myytiin Houston Rocketsille.
Marraskuussa 2011, kun NBA:ssa oli työsulku, Dragić siirtyi lyhyeksi aikaa espanjalaisseura Caja Laboraliin. Hän ehti pelata kaksi ottelua Espanjan pääsarjassa ja yhtä monta Euroliigassa ennen työsulun päätöstä, minkä jälkeen hän pelasi NBA:han ja Rocketsiin. Heinäkuussa 2012 Dragić teki vapaana pelaajana nelivuotisen sopimuksen aiemman seuransa Phoenix Sunsin kanssa. Helmikuussa 2015 hän siirtyi veljensä Zoran Dragićin kanssa Miami Heatiin.
Dragić päätti maajoukkueuransa vuoden 2017 EM-kilpailuihin. Slovenia ei hävinnyt EM-turnauksessa yhtään ottelua ja voitti Euroopan mestaruuden, joka ylipäätään oli maan historian ensimmäinen koripallon arvokisamitali aikuisten tasolla. Dragić heitti loppuottelussa Serbiaa vastaan 35 pistettä. Hänet valittiin EM-turnauksen tähdistöviisikkoon ja arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Aga (joki)
Aga () on Amurin vesistöön kuuluvan Ononin sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se on aluepiiriin kuuluvan Agan Burjatian suurin joki. Agan pituus on 167 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8000 neliökilometriä. Agan katsotaan saavan alkunsa Urdo-Aga ja Hoito-Aga -jokien yhtymäkohdasta. Hoito-Aga mukaan luettuna sen pituus on 218 kilometriä. Joen varrella sijaitsee Aginskojen kaupunkimainen taajama.
Eigil Reims
Eigil Reims () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän toimi Suomen sisällissodassa radioaseman päällikkönä Valkoisessa armeijassa.
Reimsin vanhemmat olivat apteekkari Emil Reims ja Rosalie(Sally) Hellén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Brita Gulinin kanssa, josta hän erosi vuonna 1927. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1912 ja liittyi Turkulaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1912–1915.
Reims liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 6. marraskuuta 1915 3:nteen ja 21. joulukuuta 1915 alkaen 4. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. toukokuuta 1916 alkaen. Lopulta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan heinäkuussa 1916. Reims osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Reims siirrettiin juuri perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon Libaussa vuonna 1917.
Reims astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 8. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla. Vaasasta hänet määrättiin Mikkeliin, missä hän toimi radioaseman päällikkönä.
Reims palveli sisällissodan jälkeen adjutanttina Radiojoukoissa, josta hänet siirrettiin 28. syyskuuta 1920 alkaen radioaseman päälliköksi Santahaminaan. Hän erosi armeijan palveluksesta 27. elokuuta 1921. Myöhemmin hän työskenteli vuosina 1922–1924 konttoristina Enso-Gutzeit oy:n palveluksessa Ensossa. Vuonna 1924 Reims muutti Australiaan, jossa hän työskenteli banaanin viljelijänä. Australiasta hän muutti vuonna 1929 Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi liikemiehenä vuoteen 1933 saakka, jonka jälkeen hän muutti Ruotsiin, jossa hän oleskeli vuodet 1935–1938. Myöhemmin hän palasi Suomeen ja toimi maanviljelysharjoittelijana talvisodan syttymiseen saakka.
Reims osallistui talvisotaan Helsingin Varuskuntapataljoonassa. Välirauhan aikana hän palveli Jalkaväenkoulutuskeskus 10:ssä, josta hänet kotiutettiin 24. huhtikuuta 1940. Jatkosodan puhjettua hän ilmoittautui Jalkaväenkoulutuskeskus 1:ssä, josta hänet kuitenkin kotiutettiin ilmoittautumisen jälkeen 21. elokuuta 1941. Reims on haudattu Turkuun.
Svatopluk Hermann
Svatopluk Hermann (s. 6. toukokuuta 1962) on tšekkoslovakialainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti urallaan Tšekkoslovakian liigassa HC Vítkoviceä ja HC Zlíniä. Hermann teki Vítkovicessä yhden kauden piste-ennätyksensä kaudella 1989–1990, jolloin hän teki tehot 12+20=32. Hermann sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi.
Kaudella 1990–1991 Hermann liittyi Suomen II-divisioonassa pelanneeseen Kajaanin Hokkiin. Hän teki 14 ottelussa tehot 19+15=34, ja voitti voitti joukkueen sisäisen maalipörssin, vaikka hän pelasi vain murto-osan kaudesta. Hermann oli Hokin toiseksi paras pistemies Teppo Virran jälkeen. Hän jatkoi Hokissa vielä kauden 1991–1992, jolloin Hermann teki 34 ottelussa tehot 42+51=93. Lukema on Hokin seurakohtainen yhden kauden piste-, maali- ja syöttöennätys. Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Jukka Holtari on tehnyt yhtä paljon pisteitä Shakersissa kaudella 1990–1991. Kahdeksan muuta pelaajaa ovat tehneet yhdessä kaudessa enemmän pisteitä kuin he.
Hermann palasi kaudeksi 1992–1993 kotimaahansa. Hän aloitti kauden Vítkovicessä, mutta siirtyi loppukaudeksi HC Zlíniin, jossa Herman lopetti uransa.
Punasilmälehtisammakko
Punasilmälehtisammakko tai punasilmäpuusammakko ("Agalychnis callidryas") on lehtisammakkojen heimoon kuuluva sammakkolaji. Se on yöaktiivinen ja kasvaa 4–7 cm:n pituiseksi. Kirkkaanvihreä väritys antaa hyvän suojan lehtien seassa. Sen kyljissä on sinisiä ja keltaisia juovia. Siniset sisäreidet tulevat näkyviin vain sammakon liikkuessa. Suurissa punaisissa silmissä on pystysuorat pupillit. Punasilmälehtisammakko on erittäin ketterä kiipeilijä pitkien ja hoikkien jalkojensa ja varpaiden tarttumalevyjen ansiosta. Parittelu tapahtuu kesällä veden yllä puissa yleensä ryhmissä, jonne koiraat houkuttelevat naaraat pehmeällä kurnutuksella. Koiras kiipeää kookkaamman naaraan selkään ja pari käy vedessä, jonka jälkeen naaras laskee munat lehdille. Munat laskettuaan naaras palaa veteen ennen uutta munaerää. Viiden päivän kuluttua munista kuoriutuu nuijapäitä, jotka laskeutuvat veteen. Punasilmälehtisammakko elää melko yleisenä Keski-Amerikan sademetsissä.
Corippo
Corippo on kunta Sveitsissä, Ticinon kantonissa, Locarnon pohjoispuolella Valle Verzascan laaksossa. Se sijaitsee noin 500 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 7,7 km² . Vuoden 2011 lopussa kunnan väkiluku oli 12, millä perusteella kunta on väkiluvultaan Sveitsin pienin .
Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous eikä uusia elinkeinoja ole syntynyt. Tosin kunnassa on edelleen mm. ravintola. Corippoon on linja-autoyhteys Locarnosta .
Neitokurjet
Neitokurjet ("Anthropoides") on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku.
Neitokurjet elävät vuoristoseutujen kuivilla ruohostomailla. Suvussa on kaksi lajia, keskiaasialainen neitokurki ("Anthropoides virgo") ja eteläafrikkalainen hopeakurki ("Anthropoides paradiseus").
USS Princeton (CVL-23)
USS Princeton (runkonumero CVL-23) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka upposi Leytenlahden taistelussa 24. lokakuuta 1944.
Köliä laskettaessa laivasta piti tulla kevyt risteilijä "USS Tallahassee". Ennen vesille laskua se päätettiin muuttaa tukialukseksi, jolloin se sai uuden nimen "USS Princeton" ja runkonumeron CVL-23.
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1941 kevyenä risteilijänä "USS Tallahassee". Alus luokiteltiin lentotukialukseksi 16. helmikuuta 1942 ja nimettiin 31. maaliskuuta "USS Princetoniksi". Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta kumminaan Harold Doddsin puoliso ja se otettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1943 Philadelphiassa ensimmäisenä päällikkönään George R. Henderson.
Karibialla järjestettyjen koeajojen sekä aluksen uudelleen luokittelun 15. heinäkuuta 1943 kevyeksi lentotukialukseksi jälkeen alus lähti Tyynellemerelle kannellaan lentorykmentti 23. Se saapui Pearl Harboriin Havaijilla 9. elokuuta, missä alus liitettiin TF11:en 25. elokuuta. Alus lähti taisteluosaston mukana Baker Islandille, jossa se aloitti TG11.2:n lippulaivana. Aluksen lentokoneet suojasivat maihinnousua saarelle sekä sinne rakennettavan lentotukikohdan tekoa 1.-14. syyskuuta.
Alukseen osui 24. lokakuuta 1944 syöksypommittajan pudottama pommi. Se osui hissien väliin läpäisten lentokannen ja hangaarin ennen räjähtämistään. Syttynyt tulipalo ja sen aiheuttamat räjähdykset. Ammusvaraston räjähdys aiheutti pelastustehtävissä olleelle "USS Birminghamille" vakavia vaurioita 85 miehen saadessa surmansa ja 300 loukkaantuessa. Aluksen pelastamisen osoittauduttua mahdottomaksi miehistö määrättiin jättämään aluksensa ja "USS Irwin" laukaisi torpedonsa alukseen. "USS Reno" jatkoi aluksen upottamista, kunnes hylky viimein upposi.
Hopeakurki
Hopeakurki ("Anthropoides paradiseus", myös "A. paradisea" ja "Grus paradisea") on eteläafrikkalainen kurkilintu. Se elää Etelä-Afrikan itä- ja eteläosissa, pieni populaatio myös Namibian Etosha Panin alueella. Anton August Heinrich Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikan sisämaasta vuonna 1793.
Anton August Heinrich Lichtenstein
Anton August Heinrich Lichtenstein (25. elokuuta 1753 Helmstedt – 17. helmikuuta 1816 Helmstedt) oli saksalainen eläintieteilijä, Martin Lichtensteinin isä.
Anton Lichtensteinin oppiarvo oli teologian ja filosofian tohtori, hän oli itämaisten kielten professori, ja vuodesta 1782 lähtien Hampurin Gelehrtenschule des Johanneums'in rehtori. Vuosina 1794–1796 hän toimi Hampurin yleisen kirjaston kirjastoapulaisena ja johtajana 1796–1798. Vuonna 1798 hänet nimitettiin Helmstedtin yliopiston professoriksi.
Lichtenstein julkaisi teokset "Catalogus Rerum Naturalium Rarissimarum" (1793) ja "Catalogus Musei zoologici ditissimi Hamburgi" (1796), ja oli myötävaikuttamassa Johann Friedrich Wilhelm Herbstin teoksen "Natursystem der ungeflügelten Insekten" (1797) julkaisemisessa.
Lichtensteinin nimeämiä uusia lintulajeja olivat hopeakurki ("Anthropoides paradiseus"), täpläotsatikkanen ("Dendropicos namaquus"), haaramehiläissyöjä ("Merops hirundineus") ja veritikka ("Veniliornis sanguineus").
Inrō
Inrō () on pieni vesitiivis monilokeroinen kotelo, jossa japanilaiset miehet kuljettivat pikkuesineitä, kuten kolikoita, lääkkeitä ja henkilökohtaista sinettiä. Inrō tarkoittaa sanoja nimileimasin (印, "in") ja kori (籠, "rō"). Inrōt ovat lakkamestareiden taidokkaasti tekemiä ja hyvin koristeellisia.
__notoc__
Inrō aukaistiin ja suljettiin tiiviisti nyörien ja liukuvan helmen, ojimen avulla. Sitä säilytettiin vyöllä eli obilla ja se lukittiin usein koteloon sopivan netsuken avulla.
Inrōjen historia alkaa 1500-luvulta ja niiden kulta-aika oli Edo-kaudella 1603–1868. Ne olivat aluksi sallittuja vain samuraille, mutta myöhemmin niitä alkoivat käyttää myös varakkaat kaupunkilaiset. Nykyään inrōt ovat suosittuja keräilyesineitä ympäri maailmaa.
Namib-Naukluftin kansallispuisto
Namib-Naukluftin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se kuuluu maansa tärkeimpiin matkailunähtävyyksiin.
Puisto on yksi Afrikan laajimmista kansallispuistoista. Siihen kuuluu osia Namibin autiomaasta, jota pidetään maailman vanhimpana autiomaana, sekä Naukluftin seeprapuisto ja osia timanttialueesta. Koko kansallispuiston pinta-ala on lähes 50 000 neliökilometriä.
Waterbergin kansallispuisto
Waterbergin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se sijaitsee maan keskiosassa, 60 km Otjiwarongosta itään ja 300 km Windhoekista koilliseen.
Alueella on historiallista merkitystä: siellä hererot hävisivät taistelun saksalaisia vastaan 1900-luvun alussa. Lähes kaksi kolmannesta koko kansasta sai surmansa. Ylänköalue on vaikeapääsyistä, ja sinne on siirretty monia Namibian uhanalaisia lajeja kuten sarvikuonoja ja mustahevosantilooppeja.
Tennis olympialaisissa
Tennis on järjestetty olympialaisissa 15 kertaa virallisena lajina ja kaksi kertaa näytöslajina. Virallisena lajina tennis on ollut vuodesta 1988 lähtien. Tämän lisäksi tennis on ollut virallisena lajina myös vuosina 1896–1924. Näytöslajina tennis oli kesäolympialaisissa 1968 ja 1984. Parhaiten menestynyt maa olympiakultamitalien määrällä mitattuna on Yhdysvallat. Eniten mitaleita on Yhdistyneellä kuningaskunnalla.
Fish River Canyon
Fish River Canyon on luonnonsuojelualue Namibiassa. Kanjonin lisäksi suojelualueeseen sisältyy Ai-Aisin kuumat lähteet ja Hunsuín vuoret.
Kanjoni on 650 km pitkä ja syvimmillään 550 metriä syvä.
Fish River -kanjoni on mittaustavasta riippuen maailman toiseksi suurin kanjoni (Yhdysvaltojen Grand Canyonin jälkeen). Sen pohjalla kulkee joenuoma, jossa virtaa vettä vain sadekaudella. Kanjoni on syntynyt osittain veden uurtamana, osittain maankuoren liikkeiden takia.
Heikki Taskinen (arkkitehti)
Heikki Taskinen (15. toukokuuta 1940 Kuopio – 17. joulukuuta 1992 Temmes) oli suomalainen arkkitehti.
Taskinen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteislyseosta 1961 ja valmistui arkkitehdiksi Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolta 1969.
Valmistuttuaan Taskinen oli aluksi töissä Arkkitehtitoimisto Risto Harju Ky:ssä. Vuonna 1972 hän perusti Arkkitehtitoimisto Arktosin yhdessä Jaakko Antti-Pojan, Pekka Laation ja Jorma Vesasen kanssa. Oman toimiston Heikki Taskinen perusti 1977. Taskinen tuli tunnetuksi erityisesti suunnittelemistaan koulurakennuksista. Hänet liitetään yleensä Oulun kouluksi kutsuttuun arkkitehtuurin koulukuntaan. Vuonna 1984 Taskinen sai koulurakennusten suunnittelusta rakennus- ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon.
Taskinen kuoli 52-vuotiaana liikenneonnettomuudessa joulukuussa 1992.
Taskinen on suunnitellut muun muassa seuraavat rakennukset:
Vali Nasr
Vali Reza Nasr (, s. 1960) on amerikaniranilainen akateemikko ja kansainvälisen politiikan professori Tuftsin yliopiston Fletcher School of Law and Diplomacy -jatkokoulutustiedekunnassa.
Barack Obaman hallinnon Afganistanin ja Pakistanin neuvonantaja, Richard Holbrooke, palkkasi Nasr'n Yhdysvaltain–Iranin suhteiden neuvonantajaksi keväällä 2009.
Lysergihapon amidit
Lysergamideja eli lysergihapon amideja käytetään laajasti lääkityksessä ja päihteinä. D-lysergihapon amidi sellaisenaan eli LSA on sellaisenaan päihdyttävä aine. Päihdekulttuurissa ehkä tunnetuin lysergihapon amidi on d-lysergihapon dietyyliamidi eli LSD. Lysergihappo on näiden aineiden esiaste ja ne luokitellaan amideiksi. Usein valmistettaessa LSD:n kaltaisia aineita lopputuloksessa syntyy useita muita lysergihapon amideja. Albert Hofmann työskenteli lysergihappojen parissa löytäessään LSD:n.
Kirjoukonkorento
Kirjoukonkorento ("Aeshna cyanea") on ukonkorentojen heimoon kuuluva hyönteinen. Kirjoukonkorento kasvaa noin 70 millimetriä pitkäksi ja sillä on hyvin suurikokoinen vartalo.
RIM-116 Rolling Airframe Missile
RIM-116 Rolling Airframe Missile (RAM) on yhdysvaltalainen kevyt ja pienikokoinen infrapunahakuinen ilmatorjuntaohjus. Yhdysvaltojen ohella se on käytössä monessa sen liittolaismaassa. Se on tarkoitettu aluskäyttöön torjumaan vihollisen ampumia meritorjuntaohjuksia. Sen nimessä oleva sana "rolling" viittaa ohjuksen pyörimiseen pituusakselinsa ympäri lentäessään, mikä vakauttaa sen lentorataa. RIM-116 -ohjukset yhdessä Mk 49 GMLS -laukaisujärjestelmän kanssa muodostavat RAM Mk 31 GMWS -järjestelmän. Yhden lavetin massa on 5 777 kilogrammaa ja se sisältää 21 ohjusta.
RIM-116:a kehittämisen aloitti General Dynamics vuonna 1976. Nykyään sen ohjustuotannosta vastaa Raytheon. Ensimmäisten versioiden tekniikka perustui AIM-9 Sidewinder -ilmatorjuntaohjukseen, siinä oli muun muassa sama moottori. Ase oli tarkoitettu Tanskan ja Saksan liittotasavallan merivoimille, mutta ensin mainittu luopui siitä myöhemmin. Yhdysvaltain laivasto sen sijaan tuli mukaan. Tuotanto alkoi 1985 ja palveluskäyttöön se tuli vuonna 1992.
Lontoon metrokartta
Lontoon metrokartta () on Lontoon metron asemia kuvaava kartta. Nykyisen mallinen metrokartta on ollut esikuvana monien muiden kaupunkien metrokartoille.
Ensimmäiset Lontoon metrokartat julkaisi vuonna 1908 Underground Electric Railways Company of London (UERL). Nämä kartat pohjautuivat asemien ja metrolinjojen maantieteellisiin sijainteihin.
Nykymuotoiset kartat keksi vuonna 1934 Harry Beck. Beck huomasi, että metron matkustajat eivät kiinnitä huomiota maantieteellisiin sijainteihin, vaan pelkästään asemiin ja niiden välisiin yhteyksiin. Beckin metrokartta kuvasikin metroreitit diagramminomaisesti, ottaen huomioon pelkästään metroverkon topologian. Metron johto suhtautui karttaan aluksi skeptisesti, mutta se muodostui välittömästi matkustajien suosikiksi. Beck jatkoi kartan päivittämistä vuoteen 1960 asti. Beck valitsi myös alkuperäiset linjojen värit, joita hän myös muutti myöhemmin.
Kartassa kaikki metrolinjat on piirretty viivoina, jotka kulkivat pysty- vaaka- tai vinosuunnissa. Viivojen kulmat on pyöristetty. Asemat on merkitty väkäsin. Asemat, joissa on vaihtoyhteys toiselle linjalle, oli aluksi merkitty vinoneliöinä, ja nykyisin ne on merkitty ympyröinä. Ainoa varsinainen maantieteellinen merkintä on Thames-joki, jonka kulku on niin ikään merkitty kaavamaisesti.
Jordan Fox
Jordan Fox (s. 10. heinäkuuta 1984 Kirkwood, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän piti itseään pelintekijätyyppisenä all-around -sentterinä. Foxin esikuvia olivat mm. Brendan Shanahan ja Doug Gilmour. Hän pelasi urallaan ammattilaisena 17 AHL-ottelua sekä Euroopassa Suomen ja Iso-Britannian sarjoissa.
Fox pelasi kaksi kautta OPJHL-joukkue Brampton Capitalsissa, jonka jälkeen OHL-joukkue Kingston Frontenacs varasi hänet 158. pelaajana kesällä 2000. Fox ei kuitenkaan koskaan siirtynyt sarjaan. Hän pelasi kauden 2000–2001 OPJHL:ää Wellington Dukesissa, jonka jälkeen Fox pelasi kaksi seuraavaa kautta NAHL-joukkue Springfield Spiritissa. Hän oli kaudella 2002–2003 joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+19=36. USHL-joukkue Des Moines Buccaneers varasi Foxin 65. pelaajana vuonna 2002, mutta hän pelasi kauden USHL-pelinsä 2003–2004 Sioux Falls Stampeden ja St. Louis Heartland Eaglesin joukkueissa.
Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi pelaamaan NCAA:ta Merrimack Collegen joukkueeseen. Vuodet 2006–2008 Fox pelasi Flint Generalsissa sekä UHL:ää että sitä seurannutta sarjaa IHL:ää. Kaudella 2007–2008 hänet nostettiin myös AHL-joukkue Albany River Ratsiin, jossa Fox pelasi kahdeksan ottelua tehopistein 2+1=3. Kaudella 2008–2009 hän pelasi lähinnä ECHL-joukkue Gwinnett Gladiatorsissa, jonka paras pistemies Fox oli tehoilla 29+38=67. Hän pelasi kauden aikana myös ECHL:n tähdistöottelussa. Fox pelasi samalla kaudella myös yhteensä kuusi AHL-ottelua Manitoba Moosessa ja Chicago Wolvesissa tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Kauden 2009–2010 Fox pelasi ECHL:n Wheeling Nailersissa ja hän palasi samalla kaudella myös kolme AHL-ottelua Rochester Americansissa. Fox teki elokuussa 2010 vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue Jokipoikien kanssa. Joukkue ilmoitti joulukuussa 2010, että Foxille ja maalivahti Antti Härmälle etsitään uutta seuraa. Fox pelasi kuitenkin Joensuussa kauden loppuun ja teki 37 ottelussa tehot 9+12=21.
Toukokuussa 2011 Fox teki vuoden mittaisen sopimuksen brittiläisen EIHL-joukkue Nottingham Panthersin kanssa. Hän sijoittui kaudella 2011–2012 tehoilla 26+54=80 koko liigan pistepörssissä neljänneksi ja syöttöpörssissä toiseksi. Fox voitti sekä EIHL:n mestaruuden että Challenge Cupin. Kaudella 2012–2013 hän nousi Panthersin kapteeniksi ja voitti kauden päätteeksi taas sekä EIHL:n mestaruuden että Challange Cupin. Kaudeksi 2013–2014 Fox palasi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella CHL-joukkue St. Charles Chillin riveihin. Hän lopetti uransa kevääseen 2014.
Yli 250 NHL-ottelua pelannut puolustaja Rik Wilson on Foxin setä. Foxin serkku Brock Wilson on pelannut puolustajana hänen joukkuetoverinaan useissa seuroissa.
Namat
Namat ovat etninen ryhmä Etelä-Afrikassa, Namibiassa ja Botswanassa. Namat ovat Khoi-kansan suurin ryhmittymä ja puhuvat omaa, namankieltä.
66 Maja
66 Maja on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. P. Tuttle vuonna 1861. Majan läpimitta on noin 72 kilometriä ja pyörähdysaika noin 9,73 tuntia. Pikkuplaneetta sai nimensä plejadi Maian mukaan.
Musselburgh Links
Musselburgh Links on golfkenttä Musselburghin kaupungissa Itä-Lothianissa, Skotlannissa. Sitä sanotaan maailman vanhimmaksi yhä toimivaksi golfkentäksi. Varhaisin dokumentti kertoo John Foulis of Ravelstonin hävinneen kentällä pelaamassaan ottelussa 3,05 puntaa vuonna 1672.
Kentän arvellaan olevan jopa 1100- tai 1200-luvulta. Kerrotaan myös, että Skotlannin kuningatar Maria Stuart olisi pelannut kentällä jo vuonna 1567.
Musselburgh Links, The Old Golf Course on 9-reikäinen kenttä ja sitä ympäröi vanha laukkarata. Siellä on pelattu The Open Championship kuusi kertaa, joista ensimmäinen vuonna 1874.
Esporte Clube Vitória
Esporte Clube Vitória, paremmin tunnettu pelkästään nimellä Vitória, on Bahian kaupungissa Brasiliassa toimiva urheiluseura, joka on tullut tunnetuksi jalkapallojoukkueestaan.
Bobby Herbeck
Bobby Herbeck on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Näyttelijänä Herbeck esiintyi enimmäkseen televisiosarjoissa 1970- 1980-luvuilla, kuten Huone 222, M*A*S*H, The Jeffersons ja Small Wonder. Käsikirjoittajaksi Herbeck päätyi vuonna 1984 esiintymissään televisiosarjoissa Diff'rent Strokes, The Jeffersons ja Small Wonder. Lisäksi hän käsikirjoitti Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat elokuvan.
Vytenis
Vytenis (? - 1315 tai 1316) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1295–1316. Vytautasin valtakaudella Liettua kävi sotaa puolalaisia ja Saksalaisen ritarikunnan joukkoja vastaan. Hän oli ensimmäinen Liettuan hallitsija, jonka valtakausi on dokumentoitu melko hyvin, vaikka esimerkiksi hänen tarkkaa kuolinvuottaan ei osata sanoa.
Vytenis peri kruunun isältään Pukuvertasilta vuonna 1295. Pukuvertasin valtakaudesta aikalaislähteet eivät kerro juuri mitään. Vytenis mainitaan ensimmäisen kerran 1292, jolloin hän johti isänsä määräyksestä sotaretkeä Saksalaisen ritarikunnan maille Preussissa. Hänen tiedetään myös käyneen voittoisan taistelun puolalaisia vastaan Trojanowissa vuonna 1294. Taistelussa kaatui monien puolalaisten ritarien lisäksi Lęczycan hallitsija Kasimir II.
Noustuaan valtaan vuonna 1295 hän kävi sotaa Saksalaisen ritarikunnan lisäksi sen liivinmaalaista haaraa vastaan. Taistelua käytiin ensin Liivinmaalla, mutta liettualaisten tukeman semgallien kapinan kukistuttua taistelut siirtyivät Liettuan hallitsemaan Žemaitijaan. Vytenis haki tukea Riian arkkipiispalta ja kaupungilta, jotka liittoutuivat liettualaisten kanssa vuonna 1298. Vuonna 1298 ritarikunta kärsi tappiot Karkhusin, Treidenin ja Neuermühlenin taisteluissa. Samana vuonna Vytenis sijoitti liettualaisen varuskunnan Riikaan. Tehdäkseen varuskunnan läsnäolon asukkaille hyväksyttävämmäksi hän lupasi Riian arkkipiispan kehotuksesta ottaa kasteen vastaan, mutta varsinaista kastamista ei tiettävästi koskaan tapahtunut. Vytenis oli sotinut myös Puolassa Masovian Boleslav II:en pyynnöstä, jolla oli ongelmia paikallisen kruununtavoittelijan kanssa. Sota puolassa jatkui vuoteen 1306 saakka. Vuonna 1312 Vytenis salli kahden fransiskaanimunkin asettua tuolloin Liettuan alaisuudessa olleeseen Novgorodiin. Liettualaisten läsnäolo Riiassa päättyi vuonna 1313, kun riikalaiset karkottivat heidät ritarikunnan painostuksesta. Vytenisin loppukaudella paine Žemaitijassa kasvoi edelleen, ja hän lopulta vuonna 1315 tai 1316 luopui vallasta Gediminasin hyväksi. Viimeinen maininta Vytenisistä on vuodelta 1315, jolloin hän johti ankariin tappioihin johtanutta retkeä Preussiin.
Aikalaislähteet pitivät Vytenisiä pontevampana hallitsijana kuin seuraajaansa. Vytenis oli vielä 1400-luvulla hallitsijana tunnetumpi kuin Gediminas, mutta jäi lopulta hänen varjoonsa historiankirjoituksessa. Vytenisin sukulaisuussuhde Gediminasiin ei ole täysin selvä, hän oli eri tulkintojen mukaan joko tämän vanhempi veli tai serkku.
Looking Glass (intiaanijohtaja)
Looking Glass ("Allalimya Takanin" 1832–1877) oli nez percé -intiaanien päällikkö. Vuonna hän 1877 osallistui Oregonissa, Idahossa, Wyomingissä ja Montanassa käytyyn nez perce -sotana laajalti julkisuutta saaneeseen tapahtumaan, jossa Oliver O. Howardin johtamat Yhdysvaltain sotilasyksiköt ajoivat takaa reservaatistaan paenneita intiaaneja yli 2 000 kilometrin matkan.
Nez percéin ylimpänä johtajana sodan aikana toiminut Joseph olisi ollut valmis luopumaan taisteluista jo aikaisemmin, mutta Looking Glass ja muut päälliköt halusivat johtaa nez percét turvaan Kanadaan, jonne Istuva Härkä ja hänen siouxinsa olivat paenneet Little Big Hornin taistelun seurauksia. Looking Glass sai surmansa sodan viimeisenä päivänä Montanassa 5. lokakuuta 1877 tarkka-ampujan luodista.
White Bird (intiaanijohtaja)
White Bird oli nez percé -intiaanien lamatte-ryhmän johtaja ja vuonna 1877 nez percé -sodassa mainetta saanut sotapäällikkö. Hän kuului uskonnolliselta suuntaukseltaan ”uneksijoihin”, jotka eivät kannattaneet kristinuskoa vaan uskoivat intiaanien alkuperäisen kulttuurin elpymiseen ja valkoisen väestön katoamiseen. Hän kieltäytyi myös allekirjoittamasta vuoden 1863 Lapwain-sopimusta, jonka avulla Yhdysvallat otti itselleen suuria määriä nez percéjen maita.
Seuraavalla vuosikymmenellä maakiistat kärjistyivät. White Bird ja Joseph saivat 30 päivää aikaa luopua reservaatistaan Wallowalaaksossa. Tilanne johti nez percé -sotaan, jossa asuinmailtaan ajetut intiaanit aloittivat aseellisen vastarinnan Yhdysvaltoja vastaan. Sodassa White Birdin auktoriteetti sotapäällikkönä oli suuri, ja hän pystyi antamaan määräyksia yli Josephin, joka kuitenkin toimi nez percéjen pakomatkan ylimpänä johtajana.
White Bird onnistui ainoana sodan johtajista selviytymään heidän pakonsa määränpäähän Kanadaan. Soturiensa kanssa hän tunkeutui piirittäjien muurin läpi ja johdatti joukkonsa, johon kuului 90 aikuista ja joukko lapsia, Saskatchewaniin hieman aiemmin paenneiden lakotain ja heidän johtajansa Istuvan Härän piilopaikkaan. Vuonna 1892 Albertassa asunut White Bird sai surmansa oman soturinsa murhaamana.
Diskanttikaiutin
Diskanttikaiutin () on kaiutinelementti, jonka tehtävä on toistaa kaikkein korkeimmat äänet kaiuttimessa. Elementti voi olla rakenteeltaan pieni mutta silti tuottaa voimakkaankin äänen. Laadukkaat elementit toistavat 20 kHz:n taajuuteen asti, mutta kuuntelijan korva ei yleensä enää erota sitä korkeampia taajuuksia. Matalampia taajuuksia kohti mentäessä taajuusvaste laskee selvästi ja siksi diskanttikaiuttimilla ei soiteta kovin matalia taajuuksia. Jakosuotimella voidaan päästää korkeammat taajuudet elementille ja suodattaa matalammat pois. Elementissä liikkuvana osana toimivan rakenteen halkaisija voi olla hyvinkin pieni, esim. 0,6 tuumaa.
Tavallisesti diskanttielementti sijaitsee samassa kotelossa kuin pääkaiuttimet. Autoissa diskanttikaiuttimet ovat usein erilliset ja sijoitettu A-pilareiden juureen, missä ne saadaan suunnattua paremmin kuin alhaalla ovissa sijaitsevat keskiäänikaiuttimet.
Hannu Syrjälä
Hannu Syrjälä (s. 1966 Kangasniemi) toimii Berggren Groupin toimitusjohtajana. Aikaisemmin hän toimi Tieto Oyj:n toimitusjohtajana vuosina 2008–2011. Syrjälä on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri.Syrjälä on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Fodil Hadjadj
Fodil Rahmi Hadjadj (, s. 18. huhtikuuta 1983 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Hadjadj edustaa Algerian pääsarjassa MC Algeria.
Hadjadj aloitti jalkapalloilun kotimaassaan MC Algerin junioreissa 10-vuotiaana ja siirtyi myöhemmin 16-vuotiaana Ranskaan Nantesin junioreihin.
Ammattilaisuransa Hadjadj aloitti 20-vuotiaana tehdessään sopimuksen Nantesin edustusjoukkueen kanssa vuonna 2003. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi takaisin Algeriaan ja kasvattaja seuraansa MC Algeriin vuonna 2005. Joukkueen riveissä Hadjadj saavutti heti ensimmäisillä kausilla menestystä MC Algerin voitettua muun muassa Algerian cupin kahdesti peräkkäin.
Hadjadj pelasi Algerian maajoukkueessa vuosina 2003–2007. Tuona aikana hän pelasi yhteensä kymmenen maaottelua ja oli mukana vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa. Ensimmäisen maaottelunsa Benhamou pelasi 4. syyskuuta 2003 Qataria vastaan.
Karjalan valistajien kirkko
Karjalan valistajien kirkko voi viitata ainakin seuraaviin Karjalan valistajien kunniaksi nimettyihin ortodoksikirkkoihin:
Pensastiaistimali
Pensastiaistimali ("Alcippe morrisonia") on Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu.
Pensastiaistimalilla on seitsemän alalajia, jotka voidaan jakaa kahteen ryhmään niiden levinneisyyden ja molekyylibiologisten tutkimusten perusteella.
Ensimmäinen ryhmän alalajit elävät Kiinan etelä- ja keskiosissa sekä Vietnamissa.
Toinen ryhmä on levinneisyydeltään laajempi ja näitä alalajeja tavataan myös Kaakkois-Aasiasta.
Kooltaan pensastiaistimali on 12–15 cm. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään oliivinruskeat ja pää on harmaa. Päässä on silmien ympärillä valkoiset renkaat. Pensastiaistimalin vatsa on väritykseltään ruskehtavan keltainen. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäön perusteella. Ulkonäöltään pensastiaistimali muistuttaa isopensastimalia ("Alcippe morrisonia"), jolta kuitenkin puuttuu valkoinen rengas silmien ympäriltä. Vuoritiaistimalilla ("Alcippe nipalensis") on valkoinen silmärengas, mutta se eroaa pensastiaistimalista silmän iiriksen värin perusteella.
Pensastiaistimalit elävät metsissä vuorten rinteillä. Linnun elinympäristöt sijaitsevat 900–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Talvisin laji elää matalammalla kasvavissa metsissä. Ravintonaan pensastiaistimali käyttää pääasiassa pieniä selkärangattomia, mutta myös marjoja ja kukkien mettä, joiden osuus ravinnosta kasvaa syksyllä ja talvella. Pensastiaistimalit muodostavat pesimäajan ulkopuolella ruokailevia parvia, joissa on usein mukana myös muita varpuslintuja. näistä parvista on tavattu kaikkiaan 32 eri lintulajia. Pensastiaistimalit aistivat helposti vaaran ja veistivät sen äänekkäillä varoitusäänillään myös muille lajeille. Yöksi ruokailuparvet hajoavat ja laji yöpyy pesimäajan ulkopuolella yleensä pareittain.
Pensastiaistimalin pesimäkausi kestää huhtikuulta elokuulle. Pesä rakennetaan puuhun sammalesta, puunkuoresta ja muusta kasvimateriaalista.
Rakel Jylhä
Rakel Maria Jylhä o.s. Rikkonen (16. syyskuuta 1907 Ruovesi – 23. kesäkuuta 1984 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän toimi parikymmentä vuotta sanomalehti "Keskisuomalaisen" teatteri-, elokuva- ja kirjallisuusarvostelijana. Pakinoitsijana hän käytti nimeä Pirjetta.
Rakel Jylhä opiskeli Työväen Akatemiassa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän oli naimisissa kirjailija Heikki Jylhän kanssa.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Inari":
Nimimerkillä "Vilhelmiina":
Memories of You
”Memories of You” on Eubie Blaken säveltämä ja Andy Razafin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1930. Sen esitti ensimmäisenä Minto Cato Broadway-musikaalissa "Blackbirds of 1930". Ensimmäinen nauhoituksen teki laulaja Ethel Waters.
Kappaleesta on nauhoitettu useita jazzversioita, ja sitä pidetään yhtenä genren standardeista. Louis Armstrongin nauhoitus vuodelta 1930 on Lionel Hamptonin ensiesiintyminen vibrafonistina. Armstrongin versio nousi listoilla sijalle 18. Myöhemmin Hampton nauhoitti kappaleen myös Benny Goodmanin orkesterin kanssa, ja tämä versio on tehnyt kappaleesta suositun klarinettinumeron. Myös muun muassa Art Tatum, Thelonious Monk, Charles Mingus, Erroll Garner ja Duke Ellington ovat äänittäneet kappaleen.
31.8.2010
Turunen
Turunen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Turusia ovat:
Nicolaus Bruhns
Nicolaus Bruhns (1665 – 29. maaliskuuta 1697) oli saksalainen säveltäjä, urkuri, viulisti ja gambisti. Hän oli schleswigholsteinilaisen muusikkosuvun jäsen.
Bruhns lähetettiin 16-vuotiaana veljensä kanssa Lyypekkiin setänsä Peterin luo. Hän sai Peteriltä musiikinopetusta ja opiskeli lisäksi Dieterich Buxtehuden johdolla säveltämistä. Buxtehuden suosikkioppilaanaan pitämä Bruhns toimi joitakin vuosia säveltäjänä ja viulistina Kööpenhaminan hovissa. Vuonna 1689 hän kilpaili Husumin kaupunkiseurakunnan urkurin virasta ja sai sen yksimielisellä päätöksellä. Hän vietti Husumissa loppuikänsä ja kuoli jo 31-vuotiaana. Häntä seurasi hänen veljensä Georg, koska poika Johan Paul oli valinnut alakseen teologian.
Bruhnsin tuotannosta on säilynyt vain viisi urkuteosta ja kaksitoista kirkollista kantaattia. Kantaatteja on esitetty suhteellisen vähän, mutta urkuteokset ovat hyvin suosittuja. Niiden tiedetään tehneen vaikutuksen Johann Sebastian Bachiin, joka tutki niitä huolellisesti.
Tyydyttymätön hiilivety
Tyydyttymättömiksi hiilivedyiksi kutsutaan alkeeneita ja alkyyneitä. Niissä on vähintään yksi kaksois- tai kolmoissidos. Tyydyttymättömät hiilivedyt reagoivat tyypillisesti additioreaktioilla. Fysikaalisilta ominaisuuksiltaan ne muistuttavat vastaavia tyydyttyneitä hiilivetyjä eli alkaaneja.
Psybient
Psybient on elektronisen musiikin laji, joka yhdistää erilaisia elementtejä ja ottaa vaikutteita muun muassa psytrance-, ambient- ja etnisestä musiikista. Psybient-musiikki pyrkii luomaan pitkillä, lumoavilla kappaleillaan kuuntelijalleen eräänlaisen musiikillisen matkan. Perinteisen trance-musiikin sijaan psybient ei edes pyri ylläpitämään jatkuvaa rytmikästä menoa, vaan oikeanlaisen rentouttavan äänimaailman luominen ja sen ylläpito ovat oleellisimmassa asemassa.
Eräitä genren suosituimpia ja merkittävimpiä artisteja ova muun muassa Shpongle, Entheogenic, Shulman, Ott, Third Ear Audio, Doof, Warp Technique, Yestegan chaY, Younger Brother, The Infinity Project, Pitch Black, The Mystery Of The Yeti, Celtic Cross, Hallucinogen.
Road America
Road America on Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva moottorirata. Varsinaisen "neljän mailin radan" yhteydessä on myös 1,3 kilometriä pitkä kartingrata. Radalla on pidetty kilpailuja 50-luvulta lähtien; mm. American Le Mans Series-, AMA Superbike- ja  Speed World Challenge-kilpailuja.
Road America on saavuttanut legendaarisen radan maineen ajajien keskuudessa. Radan pituus on 6,515 kilometriä eli noin neljä mailia ja se sisältää 14 mutkaa.
Road American yhteydessä on myös "Briggs & Stratton Motorplex" -niminen kartingrata. Radan pituus on 1,3 kilometriä eli 0,8 mailia.
Norsunluurannikon koripallomaajoukkue
Norsunluurannikon koripallomaajoukkue edustaa Norsunluurannikkoa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Norsunluurannikko pääsi ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1978. Joukkue selviytyi heti loppuotteluun saakka mutta hävisi sen Senegalille ja saavutti hopeaa. Kolme vuotta myöhemmin maa saavutti ensimmäisen Afrikan-mestaruutensa voittaessaan loppuottelussa Egyptin. Maanosamestaruuden ansiosta Norsunluurannikko pääsi vuoden 1982 MM-kilpailuihin. Kisoissa maa hävisi kaikki ottelunsa ja sijoittui turnauksessa viimeiseksi. Toisen maanosamestaruutensa Norsunluurannikko voitti vuonna 1985, jolloin se voitti loppuottelussa Angolan. Mestaruuden myötä maa osallistui toisen kerran MM-kilpailuihin vuonna 1986, mutta tällöinkin se jäi voitoitta. Seuraavan kerran maa saavutti mitalin Afrikan-mestaruuskisoissa vuonna 2009, jolloin se voitti hopeaa. Täten maa selviytyi vuoden 2010 MM-kisoihin, joissa se voitti viidestä alkulohko-ottelustaan vain yhden, eikä tuo voitto Puerto Ricosta riittänyt jatkopaikkaan.
Lentopallo kesäolympialaisissa 1964
Vuoden kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 11.–23. lokakuuta 1964 Japanissa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 179 osanottajaa 11 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, miesten ja naisten sarja. Miesten sarjassa oli kymmenen joukkuetta, jotka pelasivat toisiaan vastaan kerran. Sarjataulukossa ensimmäiseksi sijoittunut voitti kultaa, toiseksi hopeaa ja kolmanneksi pronssia. Naisten sarjassa joukkueita oli kuusi. Häviöstä sai yhden pisteen ja voitosta kaksi.
Paul Haarhuis
Paul Haarhuis (s. 19. helmikuuta 1966 Eindhoven) on alankomaalainen entinen tennispelaaja. Hän on ATP-maailmanlistan nelinpelirankingin entinen ykkönen. Kaksinpelirankingilla hän oli korkeimmillaan sijalla 18. Hän voitti urallaan kuusi Grand Slam -turnausta miesten nelinpelissä. Kaiken kaikkiaan hän voitti yhden kaksinpeliturnauksen ja 54 nelinpeliturnausta.
Elias Martin
Elias Martin (3. maaliskuuta 1739–25. tammikuuta 1818) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko. Hän toimi maisemamaalauksen professorina Tukholman taideakatemiassa vuosina 1785–1814. Hän oli myös Suomenlinnassa, Viaporissa 1763–1765 piirustuksenopettajana. Hän oli taitava koloristi. Hänen kaupunkikuvissaan, linna- ja herraskartanonäkymissään sekä maisemissaan valaistus on kuvattu erityisen kauniisti. Hänen maalaustapansa oli raikas ja lyyrinen, mikä korostuu hienostuneesti hänen laveerauksissaan ja akvarelleissaan.
Hänen isänsä ja enonsa olivat arvostettuja jalopuuseppiä ja Elias oli nuorena isänsä verstaassa apulaisena. Piirustustaitojaan kohentaakseen hän työskenteli myös virkamaalari F. C. Schultzin työpajassa.
Laivanrakentaja Fredrik Chapman palkkasi hänet 1763 Viaporiin laivaston koristepiirtäjäksi. Kenraali Augustin Ehrensvärd, joka muitten lahjojensa ohella oli myös kuvataiteilija, tutustutti Martinin kaiverrustekniikkaan. Nuorille upseereille Martin opetti piirtämistä.
Vuonna 1766 Martin lähti opiskelemaan maisemamaalausta ensin Pariisiin Joseph Vernet'n oppilaana ja sitten 1768 Lontooseen, minne hän kutsui nuoremman veljensä Johan Fredrikin Lontooseen graafikon oppiin ja kaivertamaan hänen töittensä kaivertajaksi. Kuningas Kustaa III kutsui molemmat veljekset 1780 ikuistamaan Ruotsin kansalle isänmaan näkymiä. Martin tunnetaan parhaiten värikkäistä ja eloisista Tukholma-kuvistaan. Töissä on jonkin verran viehättävää naivismia.
Kriketin SM-sarja 2010
Kriketin SM-sarja 2010 käsitti kaksi erillistä sarjatasoa, SM50 ja SM40 -sarjat. Sarjat on nimetty ottelun maksimisyöttövuorojen (overs) mukaan. Helsinki CC voitti Suomen mestaruuden ja Vantaa CC voitti SM40 -sarjan nousten kaudelle 2011 SM50 -sarjaan, joka kuitenkin muutettiin kaudeksi 2011 myös 40 syöttövuoron peleiksi ja käyttää nimeä SM40 1.divisioona, alempi sarja on vastaavasti SM40 2.divisioona.Vantaa nousee SM50 sarjaan kaudeksi 2011. Tampere karsii sarjapaikasta Vaasan kanssa.
Vaasa säilyi SM50 -sarjassa.
Chatenet
Chatenet on ranskalainen mopoautomerkki. Chatenet malleja ovat: Stella , Media , Speedino , suosittu barooder ja uusin CH26. Chatenet barooderista on tehty myös sport-malli. Chatenet on yksi harvoista mopoautoista mihin saa tuning valoja yms.
Chatenet on tullut suosioon barooder SZ Sport ja CH26 malleilla.
Tarzan &amp; Jane
Tarzan & Jane on Disneyn suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Elokuva julkaistiin 2002 ja on jatko-osa vuoden 1999 elokuvalle "Tarzan".
Elokuva huomioitiin neljällä DVD Exclusive ehdokkuudella. Parhaasta elokuvasta, alkuperäisestä laulusta, käsikirjoituksesta ja sävellyksestä.
Tarzan ja Jane ovat olleet naimisissa kohta vuoden ja Jane etsii viidakosta täydellistä lahjaa. Samalla hän muistelee Terkin ja Tantorin kanssa useita seikkailuja, joita hän on kokenut Tarzanin ja hänen ystäviensä kanssa. Jane yrittää etsiä lahjaa joka olisi vielä ikimuistoisempi, kuin menneet seikkailut.
Sergei Fokitšev
Sergei Fokitšev (s. 4. helmikuuta 1963) on Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun olympiavoittaja. Hän oli parhaimmillaan 500 metrillä, mutta jo 1 000 metriä oli hänelle sen verran heikompi laji, että hän ei kertaakaan yltänyt mitaleille Sprinttereiden MM-kilpailuissa.
Fokitšev luisteli tammikuussa 1984 Davosissa 500 metrillä kovimpia aikoja, mitä Medeon ulkopuolella oli ikinä luisteltu. Helmikuussa hän voitti samalla matkalla kultaa ensimmäisissä arvokilpailuissaan Sarajevon olympialaisissa ajalla 38,19 s. Maaliskuussa hän oli sprinttereiden MM-kilpailuissa nopein molemmissa 500 metrin kilpailuissa mutta jäi yhteispisteissä viidenneksi. Kahtena seuraavana vuonna hän oli sprinttereiden MM-kilpailujen yhteispisteissä yhdeksäs ja seitsemäs, ja vuonna 1987 hän voitti jälleen molemmat 500-metriset ja sijoittui yhteispisteissä viidenneksi. Calgaryn 1988 olympialaisissa hän sijoittui 500 metrillä neljänneksi ajalla 36,82 s häviten pronssimitalistille viisi sadasosasekuntia.
Miesten Superpesiksen kausi 2007
Miesten Superpesiksen kausi 2007 oli Superpesiksen 18. kausi. Kausi alkoi 10. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 16. syyskuuta.
Sarjaan osallistui 13 joukkuetta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Sotkamon Jymy. Suomen mestareiksi vuonna 2007 kruunattiin Hyvinkään Tahko, joka voitti loppuottelusarjassa Sotkamon Jymyn otteluvoitoin 3–1. SM-pronssia voitti Koskenkorvan Urheilijat.
Jukka Jernvall
Jukka Jernvall (s. 1963) on suomalainen evolutiivisen kehitysbiologian tutkija, joka parhaiten tunnetaan uraauurtavasta hampaiden kehityksen tutkimuksesta.
Jernvall väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1995. Hänen nisäkkäiden poskihampaita koskevan väitöskirjansa ohjaajina toimivat Irma Thesleff ja Mikael Fortelius. Tämän jälkeen hän on toiminut tutkijana Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutissa ja New Yorkin Stony Brookin yliopistossa Yhdysvalloissa. Jernvallin tutkimus on tuonut yhteen molekyylibiologiaa ja toisaalta paleontologiaa ja evoluutiobiologiaa. Tiedelehti "Nature" kuvaili hampaiden kehitystä ja evoluutiota käsittelevän artikkelin yhdeksi viimeisten vuosikymmenien tärkeimmäksi evoluutiotutkimukseksi. Hampaiden lisäksi Jernvall tutkii niin fossiiliaineiston monimuotoisuutta kuin vapaana elävien hiirimakien vanhenemista Madagaskarilla.
Jernvall toimii vuosina 2010–2019 akatemiaprofessorina Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutissa. Lisäksi hän on vieraileva professori Stony Brookin yliopistossa.
Jernvall valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2008.
Steve Mullings
Steve Mullings (s. 28. marraskuuta 1982) on jamaikalainen pikajuoksija. Hänen päämatkansa olivat 100 ja 200 metriä. Mullings on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kiloa. Hän on voittanut kaksi maailmanmestaruusmitalia Jamaikan 4×100 metrin viestijoukkueessa.
Mullings juoksi vuonna 2004 Jamaikan mestaruuskisoissa silloiset ennätyksensä 10,04 (100 m) ja 20,22 (200 m) ja ansaitsi paikan olympialaisiin. Hän jäi kuitenkin kiinni kielletyistä aineista kilpailun jälkeen. B-näytteen osoittauduttua positiiviseksi Mullings sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Mullings antoi kesäkuussa 2011 maansa mestaruuskisoissa positiivisen dopingnäytteen. Käryn oltua hänen uransa toinen hän sai elinikäisen kilpailukiellon. Mullings piti dopingtestiä epäluotettavana ja valitti urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, mutta CAS piti hänen elinikäisen kilpailukieltonsa voimassa.
Ranskan asevoimat
Ranskan asevoimat koostuvat maavoimista, merivoimista, ilmavoimista sekä poliisijoukkoihin kuuluvista santarmeista. Ylipäällikkö on Ranskan presidentti ja komentaja amiraali Édouard Guillaud. Asevoimien budjetti oli vuonna 2016 32,08 miljardia euroa. Vuonna 2015 puolustushallinnon budjetti oli 1,8 % BKT:stä. Ranskan tavoitteena on ollut käyttää 2,5 % bruttokansantuotteesta asevoimiin.
Ranskan asevoimien vahvuus lasketaan viidenneksi kovimmaksi mailmalla (PwrIndx) heti suurvaltojen USA, Venäjä, Kiina ja Intian jälkeen. Asevelvollisten määrä on lähes 24 miljoonaa. Sotilashenkilöstön määrä on 202 964 henkilöä, kokonaisvahvuuden ollessa 263 350 (mukaan lukien siviilit koko puolustushallinnossa).
Armeijan reservijoukot ovat toimineet Ranskassa vuodesta 1871 asti. Ranskassa puhutan 1. tason toimintareservistä, joita on noin 60 000 henkilöä (vuonna 2006) Vuosina 2008-2014 reservijoukkojen määrä väheni budjetin takia. Nykyisillään 1. tason toimintareservin määrä on noin 55 000 henkilöä, 28 000 armeijan alaisuudessa ja loput 27 000 kansallisien Santarmien alaisuudessa.
Marraskuun 2015 terroristi-iskut nopeuttivat sotilasvarantojen uudistamista. Uuteen sotilasohjelmaan kirjattiin mm. reservin harjoituspäivien lisääminen (25-30 pv vuodessa). Reserviläisten määrän lisääminen 40 000 henkilöön armeijan sekä santarmien osalta. Vuonna 2016 heti Nizzan hyökkäysten jälkeen 22.7.2016 Ranskan presidentti uudisti lisää reservijoukkojen mallia, joka saatiin asetukseksi 13.10.2016. Tähän reservin joukkojen malliin kuuluu eritasoiset sotilasreservit, alueelliset santarmireservit (Gendarmerie nationale) ja poliisin reservijoukot. Tässä mallissa puhutaan uudesta Kansalliskaartista (garde nationale). Uudessa mallissa reserviläinen voi valita reserviarmeijan, poliisin tai santarmien yksikön.
Ranskan sisäministeri Bernard Cazeneuve kehoitti myös ranskalaisia liittymään reserviin, jonka tarkoituksena on vahvistaa maan turvallisuusjoukkoja kriisitilanteiden varalta.
Reservin sopimus laaditaan aina 1-5 vuodeksi. Ikärajaksi on asetettu 17 vuotta. Tehtävistä maksetaan palkkiot ja ne ovat kertaluonteisia. Lisäksi nuorille pääosin alle 25-vuotiaille on bonuksia:
Sotilaan keski-ikä on 33,4 vuotta.
Sotilashenkilöstön määrä aselajeittain ja osastoittain:
Lähde:
Jama Masjid (Delhi)
Masjid-i Jahān-Numā (), eli Jama Masjid, on moskeija Delhin vanhassa kaupungissa, Intiassa. Moskeija valmistui vuonna 1656. Suurmogulien valtakunnan hallitsija, Shah Jahan, joka tunnetaan parhaiten Taj Mahal -muistomerkin rakennuttamisesta, määräsi rakennettavan Jama Masjidin, josta tuli Intian suurin moskeija.
Moskeijan nimi, Jama Masjid, viittaa "jumu'ah"'iin, viikoittaiseen perjantain keskipäivän rukoukseen.