hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Max Holste
Max Holste (13. syyskuuta 1913 Nizza – 19. elokuuta 1998 Toulon) oli ranskalainen lentokoneinsinööri.
Hän kokeili vesikoneella lentämistä jo 16-vuotiaana. Hän suunnitteli oman lentokoneen vuonna 1934, jolloin hän työskenteli Farman-lentokonetehtaalla. Tehtaalla suunnittelemansa MH 20 lensi ensilennon 27. kesäkuuta 1940. Toisen maailmansodan aikana hän suunnitteli MH 52-lentokonetta, joka oli kaksitasoinen koulukone.
Hän perusti vuonna 1946 nimeään kantavan lentokonetehtaan, Société anonyme des avions Max Holste. Vuonna 1951 MH 152-tiedustelukone oli valmis. Tämän versio Max-Holste MH-1521 Broussard lienee kuuluisin Holsten koneista. Sen myynnin ehtyessä 1960-luvun alussa siitä kehitettiin MH 250 Super-Broussard-prototyyppi.
Holste suunnitteli vuonna 1959 Nord 260- ja Nord 262 -kuljetuslentokoneet.
Tehtaan koneita myytiin Ranskan asevoimille yli 300 kappaletta.
Tämän tehtaan toiminta muuntui vuonna 1961 Reims Aviation-yhtiöksi, joka on tehnyt tähän päivään asti Reimsin kaupungissa Ranskassa eräitä Cessnan lentokoneita lisenssivalmistuksena. Reims-nimellä koneita on tehty 1000 kappaletta.
Holste suunnitteli useita mäntämoottoreilla varustettuja lentokoneita. Max Holste oli luomassa Brasilian lentokoneteollisuutta toimien Embraer Bandeirante-lentokoneen suunnittelun johtajana.
Kun Holste palasi Brasiliasta Ranskaan, hänet kutsuttiin Kunnialegioonaan.
Chemin de fer Cartier
Chemin de fer Cartier eli Cartier Railway on Québec Cartier Mining Companyn tytäryhtiö, joka vastaa rautatieliikenteestä omistamallaan yhteensä noin 450 kilometrin mittaisella rataosalla Port-Cartierin satamasta Mont Wrightin kaivokselle sekä Lac Jeannineen johtavalla sivuradalla. Rautatien rakentaminen aloitettiin 1958 ja liikenne Port-Cartierin ja Lac Jeanninen välillä aloitettiin vuonna 1960. Mont Wrightiin johtava rataosuus avattiin liikenteelle 1970-luvulla.
Rautatie muodostaa muusta Kanadan rataverkosta täysin erillään olevan kokonaisuuden.
Yhtiön rautatiekalustoon käsittää 20 dieselveturia ja noin 1 200 malmivaunua, ja se kuljettaa noin 146 000 vaunukuormaa malmia vuosittain. Alun perin yhtiö aloitti liikennöinnin General Motorsin Electro-Motive Divisionin valmistamilla EMD GP9 -dieselvetureilla. Myöhemmin yhtiö hankki vetureita GP9-sarjan vetureiden korvaajiksi American Locomotive Companyltä. ALCon valmistamat veturit olivat liikenteessä 16. lokakuuta 2002 saakka. Yhtiön uudempi vetokalusto on General Electricin valmistamia GE AC4400W -sarjan dieselvetureita.
Basiliskin laulu
Basiliskin laulu () on Patricia A. McKillipin vuonna 1998 ilmestynyt fantasiaromaani. Suomeksi kirja ilmestyi Kariston kustantamana 2008. Suomentaja on Natasha Vilokkinen. Teos oli ehdokkaana Mythopoeic-palkinnon saajaksi.
Kirjan kansikuvan on tehnyt Kinuko Y. Craft, joka sai siitä fantasiataiteilijoiden Chesley-palkinnon 1999 parhaana kovakantisen kirjan kansikuvana.
Minna Mustonen
Minna Mustonen (s. 26. heinäkuuta 1977) on suomalainen jalkapalloilija.
Mustonen on urallaan pelannut Suomessa Käpylän Pallossa, Puistolan Urheilijoissa, Malmin Palloseurassa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja FC Unitedissa. Hän voittanut Suomen cupin kahdesti vuosina 1996 ja 2005. Mustonen on pelannut myös Yhdysvalloissa muun muassa New York Powerissa, Carolina Couragessa ja Boston Renegadesissa sekä Ruotsissa Bälinge IF:ssä.
Mustonen on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 67 maaottelua, joissa hän on tehnyt 7 maalia. Mustonen oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi kaikissa otteluissa.
Mr. Silla &amp; Mongoose
Mr. Silla & Mongoose on islantilainen yhtye. Sigurlaug Gísladóttir ja Magnús B. Skarphéðinsson perustivat yhtyeen vuonna 2005 Iceland Airwaves -nimisellä festivaalilla.
Pääosin elektronista ja kokeellista musiikkia sisältävä esikoisalbumi Foxbite julkaistiin vuonna 2007.
Sigurlaug Gísladóttir eli Mr. Silla on nykyisin myös toisen islantilaisen yhtyeen, múmin laulaja.
Markku Kuisma
Eero Markku Sakari Kuisma (s. 7. helmikuuta 1952 Hyvinkää) on suomalainen historioitsija ja filosofian tohtori, joka toimii Helsingin yliopiston Suomen ja Pohjoismaiden historian professorina. Hän on kirjoittanut toistakymmentä teosta Suomen taloushistoriasta, etenkin tilausteoksia yrityshistoriasta, mutta viime vuosina myös yleistajuisia kirjoja politiikan ja talouden rajamailta.
Kuisma kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1971. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1978 ja väitteli tohtoriksi Suomen ja Skandinavian historiasta Helsingin yliopistossa vuonna 1983. Hän työskenteli peruskoulun historian lehtorina Kotkassa vuosina 1975–1976 ja Suomen Akatemian tutkijana 1977–1982 sekä varttuneena tieteenharjoittajana 1992–1993 ja 2006–2007. Kuisma oli Outokumpu Oy:n historioitsija 1982–1984 ja päätoimittaja 1985–1986 sekä valtioneuvoston kanslian tutkija 1987–1988.
Ennen nimitystään professoriksi vuonna 2001 Kuisma työskenteli Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian/Pohjoismaiden historian assistenttina (1982), apulaisprofessorin viransijaisena (1984), virkaatekevänä professorina (1989–1991 ja 1995–1998) ja dosenttina (1984–2000). Vuosina 1999–2000 hän oli Turun yliopiston Suomen historian professori. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003.
Kuisma on työskennellyt myös kirjallisuusarvostelijana Demari-lehdessä (1984–1990) ja Helsingin Sanomissa (1987–1994) sekä kolumnistina Kalevassa (2005–2010).
Vuonna 2004 Kuisma sai Vuoden tiedekirja ja Vuoden historiateos -palkinnot teoksestaan "Kahlittu raha, kansallinen kapitalismi". Vuonna 2009 hän sai Suomen Tiedeseuran myöntämän Theodor Homénin palkinnon. Vuonna 2012 Kuisma sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon sekä n tunnustuspalkinnon. Vuonna 2015 hän sai Kanava-palkinnon teoksesta "Venäjä ja Suomen talous 1700–2015".
Kuningas Gilgameš
Kuningas Gilgameš () on Robert Silverbergin romaani vuodelta 1984. Teos kertoo sumerilaisen Gilgameš-eepoksen nimihenkilön kuningas Gilgamešin tarinan. Suomeksi teos on ilmestynyt 2008 Vaskikirjojen kustantamana. Teos oli ehdolla vuoden 2009 Tähtifantasia-palkinnon saajaksi.
Heidi Kackur
Heidi Kackur (s. 31. lokakuuta 1978) on suomalainen jalkapalloilija.
Kackur on urallaan pelannut Norrvalla FF:ssä, ruotsalaisessa Malmö FF:ssä ja FC Unitedissa, jossa hän voitti Suomen cupin 2001 ja mestaruuden 2002. Kackur on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 48 maaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia. Hän oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi kaikissa otteluissa.
Sanna Talonen
Sanna Talonen (s. 15. kesäkuuta 1984) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on ainoana suomalaisena jalkapalloilijana pelannut kolmessa aikuisten EM-lopputurnauksessa.
Talonen edustaa ruotsalaista KIF Örebrota. Hän on aiemmin urallaan pelannut Ilveksessä, FC Hongassa, Helsingin Jalkapalloklubissa, ruotsalaisseura Bälingessä sekä Yhdysvalloissa Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa.
Talonen on pelannut syyskuun 2014 loppuun mennessä Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 103 maaottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia. Vuoden 2005 EM-kilpailuissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa Suomen ottelussa. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa sekä pelasi 75 minuuttia aloituskokoonpanon pelaajana puolivälieräottelussa Englantia vastaan. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi Suomen kaikissa kolmessa ottelussa, joista yhdessä täydet minuutit ja yhdessä vaihtopelaajana.
Talonen valmistui helmikuussa 2014 Örebron yliopistosta koneinsinööriksi muotoiluun ja tuotekehittelyyn erikoistuneena.
Kihlauskylpylä
Kihlauskylpylä eli Drittelin herrasväki kesää viettämässä on vuonna 1924 valmistunut suomalainen mykkäkomedia, jonka ohjasi Yrjö Nyberg (myöh. Norta). Elokuvan ensi-ilta oli 15. joulukuuta 1924 Edison-teatterissa Helsingissä.
Elokuvaa kuvattiin Turussa ja Naantalissa Naantalin merikylpylässä ja Luonnonmaalla.
Laura Leighton
Laura Leighton, alkujaan Miller, (s. 24. heinäkuuta 1968 Iowa City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi 1990-luvulla Sydney Andrewsin roolissa "Melrose Place" -sarjassa. Vuodesta 2010 lähtien hän on näytellyt "Valehtelevat viettelijät" -sarjassa Hanna Marinin äitiä, Ashley Marinia.
Leighton oli vuonna 1995 ehdolla Golden Globen saajaksi roolistaan "Melrose Placessa".
Leighton meni vuonna 1998 naimisiin näyttelijäkollegansa Doug Savantin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta, joiden lisäksi perheeseen kuuluu kaksi lasta Savantin aiemmasta avioliitosta.
Linda Lindqvist
Linda Linqvist (s. 3. tammikuuta 1980) on suomalainen jalkapalloilija.
Lindqvist on urallaan pelannut Sibbo-Vargarnassa, Tikkurilan Palloseurassa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja FC Hongassa. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden kahdesti HJK:ssa ja kerran Hongassa sekä Suomen cupin kahdesti HJK:ssa.
Lindqvist on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 12 maaottelua. Hän oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa, mutta hän ei pelannut yhtään ottelua.
Sanna Malaska
Sanna Malaska (s. 6. huhtikuuta 1983) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Malaska edusti urallaan ruotsalaista Sunnanå SK:ta, espanjalaista Transportes Alcainea, norjalaista Amazon Grimstadia ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta sekä Suomen cupin kahdesti.
Malaska pelasi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 37 maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Malaska oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi kolmessa ottelussa.
Heidi Lindström
Heidi Lindström (s. 30. marraskuuta 1981) on suomalainen jalkapalloilija.
Lindström edustaa espoolaista FC Honkaa. Tätä aiemmin hän pelasi 19 kautta peräkkäin Helsingin Jalkapalloklubin paidassa. HJK:ssa hän voitti kuusi Suomen mestaruutta vuosina 1997–2001 ja 2005. Aiemmin urallaan hän on pelannut myös Pallo-Pojissa. Lindström on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 21 maaottelua. Lindström oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi yhdessä ottelussa.
Jessica Lagerblom
Jessica Lagerblom (ent. Thorn, s. 16. joulukuuta 1981 Kaarina) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt jalkapalloilija.
Lagerblom pelasi urallaan Pargas Idrottsföreningissä, Turun Pyrkivässä, ruotsalaisessa Älvsjö AIK:ssa, FC Unitedissa ja Helsingin Jalkapalloklubissa. Hän voitti Unitedissa mestaruuden ja Suomen cupin 2004 sekä HJK:ssa mestaruuden 2005.
Lagerblom pelasi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 33 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Thorn oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi kaikissa otteluissa.
Pelaajauransa jälkeen Lagerblom on toiminut fysioterapeuttina ja Yle Sportenin asiantuntijakommentaattorina.
Heidi Ahonen
Heidi Ahonen (s. 25. maaliskuuta 1984 Kerava) on suomalainen jalkapalloilija.
Ahonen on pelannut urallaan Tikkurilan Palloseurassa, AC Vantaassa, Malmin Palloseurassa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja Puistolan Urheilijoissa. Hän on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 13 maaottelua, ja oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa. Ahonen ei kuitenkaan päässyt turnauksessa kentälle yhdessäkään ottelussa.
Virva Junkkari
Virva Junkkari (s. 14. lokakuuta 1977) on suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelaava Junkkari on edustanut urallaan Suomessa Vantaan Jalkapalloseuraa, Tikkurilan Palloseuraa, Malmin Palloseuraa ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti mestaruuden neljästi ja Suomen cupin kolmesti. Hän on voittanut myös Italian mestaruuden SS Laziossa.
Junkkari on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 15 maaottelua. Junkkari oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa, mutta hän ei pelannut yhtään ottelua.
Unohdettu Ombria
Unohdettu Ombria () on Patricia A. McKillipin vuonna 2002 ilmestynyt fantasiaromaani. Kirja on ilmestynyt suomeksi Kariston kustantamana Natasha Vilokkisen käännöksenä vuonna 2006.
Romaani voitti World Fantasy -palkinnon ja Mythopoeic-palkinnon 2003. Suomennos oli Tähtifantasia-palkintoehdokkaana 2006.
Kirjan kansikuvan on tehnyt Kinuko Y. Craft.
Suvinen satu
Suvinen satu on vuonna 1925 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Erkki Karu. Elokuvan ensi-ilta oli 9. maaliskuuta 1925 Astoria-, Pallas- ja Civis-teattereissa Helsingissä.
Elokuvaa kuvattiin Suomi-Filmin Vironkadun studiolla Helsingissä ja Aulangolla Hämeenlinnan lähellä.
Pohjalaisia (vuoden 1925 elokuva)
Pohjalaisia on vuonna 1925 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Jalmari Lahdensuo. Elokuva pohjautuu Artturi Järviluoman tekijännimellä julkaisemaan samannimiseen näytelmään vuodelta 1914. Elokuvan ensi-ilta oli 16. marraskuuta 1925 Arkadia-, Edison-, Pallas- ja Bio-Bio-teattereissa Helsingissä.
Elokuvaa kuvattiin Suomi-Filmin Vironkadun studiolla Helsingissä ja kesällä 1925 Alahärmässä ja Lapualla.
Elokuvaa restauroitiin vuonna 2012 KAVAssa ja musiikin sävelsi ja sovitti Kalevi Kiviniemi.
XXI
XXI on ranskalainen aikakauslehti, joka on perustettu 2008. Sen kustantaja on Laurent Beccaria ja toimituspäällikkö Patrick de Saint Exupery.
Se ilmestyy neljä kertaa vuodessa, ja se on vuodessa päässyt myydyimpien julkaisujen joukkoon; levikki on 35 000. Lyhyessä ajassa lehti tuottaa jo voittoa pelkästään tilausten ja irtonumeromyynnin tuotoilla, ilman mainoksia. Jokainen lehti sisältää sarjakuvana toteutetun reportaasin. Lehti pitää esikuvinaan amerikkalaisia laatulehtiä Vanity Fair, The New Yorker ja The Atlantic Monthly.
Lehden julkaisuyhtiön osakkaana on kustantaja Les Arènes.
Supergan lento-onnettomuus
Supergan lento-onnettomuus tapahtui 4. toukokuuta 1949 Supergan kukkulalla lähellä Torinoa, Italiassa. Onnettomuudessa kuoli koko jalkapalloseura AC Torinon joukkue. Joukkue oli palaamassa ottelumatkalta Lissabonista, Portugalista.
Torino oli 1940-luvulla Italian johtava jalkapalloseura. Sen tuon ajan joukkuetta kutsuttiin nimellä "Grande Torino". Sen pelaajat muodostivat myös Italian maajoukkueen rungon. Torino oli voittanut ennen Serie A:n kautta neljä edellistä Italian mestaruutta. Torino olisi luultavasti voittanut myös vuoden 1949 mestaruuden ilman onnettomuutta. Joukkueella oli jäljellä enää neljä ottelua ennen sarjan päätöstä. Italian jalkapalloliitto myönsi mestaruuden Torinolle jälkikäteen.
Torino oli kutsuttu Lissaboniin pelaamaan ystävyysottelua Benficaa vastaan. Ottelu pelattiin Benfican Francisco Ferreiran kunniaksi.
Onnettomuuden syy oli huono näkyvyys. Lentokone törmäsi huonossa säässä Supergan basilikan kukkulaan. Lentoa operoiva lentoyhtiö oli Avio Linee Italiane ja lentokone oli Fiat G.212. Onnettomuudessa kuolivat kaikki 31 lentokoneessa ollutta henkilöä. Loukkaantuneena ollut Sauro Tomà oli joukkueen pelaajista ainoa, joka ei ollut lennolla.
Alan Kotok
Alan Kotok (marraskuussa 1941 Philadelphia – 26. toukokuuta 2006 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen tietokoneinsinööri. Hän työskenteli yli 30 vuotta Digital Equipment Corporationilla toimien muun muassa PDP-10-tietokonearkkitehtuurin pääsuunnittelijana. Eläkkeelle siirryttyään hän toimi World Wide Web Consortiumin apulaispuheenjohtajana. Hänen meriitteihinsä luetaan myös osuus varhaisen Spacewar-tietokonepelin ja joystickin kehityksessä.
Kotok oli hyvin kiinnostunut kaikenlaisista teknisistä asioista ja puuhasteli nuorempana muun muassa pienoisrautateiden parissa. Lisäksi hän piti urkumusiikista.
Jarmo Kunnas
Jarmo Juha Kunnas (7. heinäkuuta 1937 Helsinki – 22. heinäkuuta 1976) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kuulantyöntö.
Kunnas sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kuulantyönnössä 12:nneksi tuloksella 17,06. Hän edusti seuratasolla huippuvuosinaan Tampereen Pyrintöä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1960 ja 1962 sekä SM-hopeaa vuonna 1959. Hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena kuulantyöntäjänä 17 metrin rajan Tampereella heinäkuussa 1959. Hänen pisimmät työntönsä olivat ulkoradoilla 18,34 metriä vuonna 1969 sekä sisäradoilla 18,52 metriä vuonna 1975. Vuosina 1956–1957 hän voitti 4 × 100 metrin viestijuoksussa nuorten Suomen mestaruuden.
Professori Tarmo Kunnas on hänen veljensä.
Fight to Survive
Fight to Survive on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye White Lionin debyyttialbumi vuodelta 1985. Hiteiksi levyltä nousivat kappaleet "Broken Heart", "Cherokee" ja "Fight to Survive". Albumi ei ollut menestys ja levyä myytiin vain hieman yli 20 000 kappaletta. Broken Heartista kuvattiin myös video, jonka alussa laulaja Mike Trampin tyttöystävä on kirjoittanut peiliin huulipunalla ""Goodbye"" ja lähtenyt. Tramp herää ja huomaa tekstin, jonka jälkeen heittää peiliä puhelimella ja se särkyy.
Superga
Superga on kukkula lähellä Torinoa, Italiaa.
Kukkulalla sijaitsee Supergan basilika. Siellä tapahtui Supergan lento-onnettomuus vuonna 1949.
Tammer-Kyykkä
Tammer-Kyykkä on perinteikäs tamperelainen kyykkäseura, joka on voittanut useita Suomen Kyykkäliiton mestaruuksia sekä joukkuekyykässä että yksilöpelissä. Tammer-Kyykän kotikenttänä toimii Tampereen Eteläpuiston kenttä. Seuran toiminta on kaikille kiinnostuneille avointa.
Seuran jäsen Veli-Pekka Ehoniemi on pelannut Suomen kyykkämaajoukkueessa ja voittanut yksilökyykän maailmanmestaruuden vuonna 2004 Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa.
Kazumi Totaka
Kazumi Totaka () (s. 23. elokuuta 1967) on japanilainen säveltäjä ja ääninäyttelijä. Hän on säveltänyt musiikkia moneen Nintendon julkaisemaan peliin, kuten "Mario Paint" ja "Animal Crossing". Hänen äänirooleistaan kuuluisin on Mario-pelisarjan Yoshin ääni.
Totaka on toiminut Animal Crossing -pelisarjan äänisuunnittelijana. Pelissä esiintyvä kitaraa soittava koirahahmo, K.K. Slider, japaniksi Totakeke (とたけけ) on tavallaan Totakan vastine pelimaailmassa.
Eräs Totakan säveltämistä melodianpätkistä on piilotettu useimpiin peleihin, joiden parissa hän on työskennellyt. Ensimmäisen kerran se kuultiin "Mario Paint"issa; "Animal Crossing"-peleissä K.K. Slider soittaa sen, jos häntä pyytää soittamaan kappaleen "K.K. Song".
Esko Mannermaa
Esko Valto Mannermaa (21. huhtikuuta 1916 Viipuri – 23. elokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Mannermaa aloitti näyttelijäuransa Viipurin ja Tampereen teattereissa 1930-luvulla. Lisäksi Mannermaa toimi Filmistudion lyhytelokuvien suunnittelijana 1940-luvulla ja selostajana 1960-luvulle saakka. Mannermaa siirtyi 1950-luvulla näyttelijäksi Helsingin kaupunginteatteriin, missä näytteli kuolemaansa saakka.
Mannermaa näytteli urallaan 18 elokuvassa vuosina 1940–1971 ja lukuisissa televisio-ohjelmissa ja -elokuvissa, mutta myös useissa radiokuunnelmissa. Mannermaan debyyttirooli oli Fritsu Rantamon osa kepeässä komediassa "Herra johtajan "harha-askel"" (1940). Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan olivat patruunan osa elokuvassa "Kaunis Kaarina" (1955), kamreeri Brynolf Pedantziuksen osa elokuvassa "Ihana seikkailu" (1962) sekä roolit Komisario Palmu-elokuvissa. Viimeiseksi elokuvaksi jäi Maunu Kurkvaaran "Kujanjuoksu" (1971), missä Mannermaalla oli apulaispäällikkö Rannan rooli.
Mannermaa oli vuosina 1941–1958 naimisissa Elina Vänttisen kanssa ja vuosina 1958–1975 näyttelijä Hillevi Lagerstamin kanssa. Mannermaa kuoli 23. elokuuta 1975 Helsingissä 59 vuoden ikäisenä.
Mannermaa sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1972.
Joyce (laulaja)
Joyce eli Joyce Silveira Moreno (s. 31. tammikuuta 1948) on brasilialainen laulaja, kitaristi ja säveltäjä.
Joyce aloitti uransa 1960-luvun lopulla, ja sen jälkeen hän on levyttänyt yli 20 sooloalbumia ja ollut mukana lukemattomilla muiden artistien levyillä, kuten Elis Regina, Toninho Horta, Vinícius de Moraes ja Yoko Kanno. 2000-luvulla hän on tehnyt paljon yhteistyötä João Donaton kanssa. Joycen työtä on usein verrattu alkuvaiheen yhdysvaltalaiseen fuusiojazziin.
Hän innostui musiikista kuunnellessaan veljensä kitaransoittoa ja toisaalta myös Ella Fitzgeraldia, Miles Davisia ja Billie Holidayta. Hän pääsi helposti mukaan musiikkipiireihin saatuaan jo lapsena paljon kannustusta.
Joyce käyttää musiikistaan nimitystä "MCB" (brasilialainen luova musiikki) eikä MPB, brasilialainen kansanmusiikki. Hän on tehnyt nauhoituksia elokuviin ja televisiolle ja on ollut "Cantos do Rio" -televisio-ohjelman vetäjänä.
Hän on kirjoittanut muistelma "Fotografei Você na Minha Rolleyflex." Kirjassaan hän käsittelee kokemuksiaan bossa novan ja MPB:n suuntauksissa ja tarjoaa kiinnostavan muotokuvan monista muusikkotovereista, kuten João Gilbertosta.
Hän on tehnyt yhteistyötä Yoko Kannon kanssa ensimmäisellä animealbumilla Wolf's Rain.
Joyce on naimisissa rumpali Tutty Morenon kanssa, joka soittaa hänen yhtyeesään. Hänen tyttäristään kaksi, Clara Moreno ja Ana Martins, on myös laulajia.
Joyce vieraili ensi kerran Suomessa vuonna 2009, jolloin hän esiintyi yhtyeensä kanssa Vantaan Frutas Tropicales -festivaalilla.
Anne Piquereau
Anne Piquereau (s. 15. kesäkuuta 1964 Poitiers, Vienne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pika-aitajuoksu.
Piquereau saavutti neljä sisäratojen arvokisamitalia 60 metrin aitajuoksussa. Pariisin MM-hallikilpailuissa 1985 hän saavutti pronssia ajalla 8,10 s; välierissä hän juoksi ajan 8,00 s. Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 hän sijoittui viidenneksi. EM-hallikilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi Göteborgissa 1984 ajalla 8,76 s, saavutti pronssia Pireuksessa 1985 ajalla 8,03 s ja hopeaa Madridissa 1986 ajalla 7,89 s, sijoittui neljänneksi sekä Liévinissä 1987 ajalla 8,05 s että Glasgow'ssa 1990 ajalla 8,02 s ja saavutti vielä pronssia Pariisissa 1994 ajalla 7,91 s.
Ulkoratojen arvokilpailuissa Piquereau ylsi kahdesti 100 metrin aitajuoksussa loppukilpailuun. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hänet hylättiin välierissä; alkuerässään hän oli juossut ajan 12,96 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui loppukilpailussa viidenneksi ajalla 12,82 s. Soulin 1988 olympialaisissa hän keskeytti toisissa alkuerissä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän karsiutui välierissä ajalla 13,08 s ja välieriin hänen tiensä päättyi myös Tokion MM-kilpailuissa 1991 (loppuaika 13,02 s) ja Barcelonan 1992 olympialaisissa (loppuaika 13,22 s). Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui loppukilpailussa kahdeksanneksi ajalla 13,25 s; välierissä hän oli juossut ajan 12,93 s. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui välierissä ajalla 13,09 s. Maailmancupissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa toiseksi vuonna 1992.
Anne Piquereau voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 1988, 1992 ja 1994. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuosina 1985–1987 ja 1990.
Isokaijanen
Isokaijanen, aikaisemmalta nimeltään tarantiinipapukaija ("Agapornis taranta") on kaijojen heimoon kuuluva afrikkalainen lintulaji. Sitä esiintyy Eritrean ja Etiopian alueilla. Lintu on vihertävä, ja sen siivissä ja pyrstössä on mustaa. Koiraan naama sekä päälaki ovat punertavat. Isokaijanen on suurikokoinen, aikuisena 17 senttiä pitkä ja 48 gramman painoinen. Se elää pensaikoissa ja metsänreunoissa, joissa se syö hedelmiä ja siemeniä.
Laji on suosittu häkkilintu. Sen holotyypin kuvaili Stanley Tarantasta Etiopiasta 1814.
Groombridge 34
Groombridge 34 on Andromedan tähdistössä 11,6 valovuoden päässä Maasta sijaitseva kaksoistähti, jonka molemmat komponentit ovat punaisia kääpiöitä, jotka ovat noin 147 astronomisen yksikön päässä toisistaan. Kirkkaammasta Groombridge 34:stä käytetään lyhennettä GX And ja toisesta GQ And.
Farida Fatès
Farida Fatès (o.s. Zigha, s. 2. helmikuuta 1962 Duquesne, Algeria) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.
Fatès sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1994 seitsemänneksi 3 000 metrin juoksussa uransa parhaalla ajalla 8.46,04. Hän osallistui myös 1 500 metrin juoksuun mutta karsiutui alkuerissä. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui 3 000 metrin juoksun alkuerissä ja Atlantan 1996 olympialaisissa 10 000 metrin juoksun alkuerissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 Pariisissa hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 8.54,98.
Maastojuoksun MM-kilpailuissa Fatès saavutti joukkuepronssia vuonna 1993. Henkilökohtaisella matkalla hän sijoittui 59:nneksi vuonna 1990, 42:nneksi vuonna 1991, kahdeksanneksi sekä vuonna 1993 että 1994, 14:nneksi vuonna 1996 sekä 34:nneksi vuonna 1997. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi ja saavutti joukkuekilpailussa hopeaa Alnwickissa vuonna 1994.
Farida Fatès voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 1990, 3 000 metrin juoksussa vuosina 1989 ja 1994, 5 000 metrin juoksussa vuonna 1996 sekä maastojuoksussa vuosina 1990, 1996 ja 1997. Vuonna 1994 hän juoksi 5 000 metrillä Ranskan ennätyksen 15.16,41 alittaen Annette Palluyn vanhan ennätyksen 0,03 sekunnilla.
Espanjan jalkapalloilun ennätyksiä
Tällä sivustolla on Espanjan jalkapalloilun ennätyksiä.
Ennätykset on laskettu kaudesta 1928–1929 alkaen, jolloin Primera Divisiónia pelattiin ensimmäisen kerran.Ennätykset on laskettu vuodesta 1902 alkaen, jolloin Copa del Rey pelattiin ensimmäisen kerran.
Joey Luumäki
Joey Luumäki (oik. Jorma Walter Konkola, s. 1961) on suomalainen ramopunk-muusikko. Hän on tullut tunnetuksi tyylinsuunnan merkittävimpiin kuuluvan Ne Luumäet -yhtyeen laulajana. Taiteilijanimensä hän on saanut yhtyeen esikuvan Ramonesin laulajan Joey Ramonen mukaan. Ne Luumäet -yhtyeen lopetettua toimintansa Joey Luumäki on säveltänyt uutta materiaalia ja esiintynyt silloin tällöin soolokeikoilla. Hän on myös vieraillut eri ramopunk-yhtyeiden levyillä.
Joey Luumäki on yksi vuosina 1985–1993 aktiivisesti toimineen ja erityisesti 1990-luvun alussa suureen suosioon nousseen Ne Luumäet -yhtyeen perustajista. Hän oli merkittävässä roolissa yhtyeen sanoitus- ja sävellystyössä. Laulamisen lisäksi hän soitti keikoilla akustista kitaraa balladeissa. Studiossa hän soitti myös Ne Luumäkien harvinaiset kosketinsoitinosuudet.
Vuonna 2008 Joey Luumäki perusti uuden ramopunk-yhtyeen Joey Luumäki & Tappajatomaatit, jossa soittaa rumpuja Ne Luumäet-yhtyeen jäsen Kaide Luumäki. Yhtye julkaisi 2009 EP:n nimeltä "Elämä on Punk" ja 2010 esikoisalbuminsa Villi itä .
Pierre Alard
Pierre Alard (17. syyskuuta 1937 Bordeaux, Gironde, Ranska – 13. tammikuuta 2019 Luçon) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Alard edusti maataan neljissä arvokisoissa mutta ei kertaakaan selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 46,18 m, Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuloksella 45,94 m, Rooman 1960 olympialaisissa tuloksella 51,02 m ja Belgradin EM-kilpailuissa 1962 tuloksella 49,96 m.
Ranskan mestaruuden 181-senttinen ja aktiivivuosinaan 107 kiloa painanut Alard voitti vuosina 1956, 1959–1965 ja 1967–1969. Hän paransi maansa ennätystä kahdeksan kertaa vuosina 1959–1962: kesäkuussa 1959 hän vei ennätyksen Serge Grisonilta tuloksellaan 52,25 m ja syyskuussa 1962 hän heitti viimeisen ennätyksensä 55,32 m, jonka ylitti Raymond Baché vasta vuonna 1969.
Hans von Boetticher
Hans von Boetticher (30. elokuuta 1886 – 20. tammikuuta 1958) oli saksalainen eläintieteilijä, jonka tutkimusalaa olivat hyönteiset ja linnut.
Boetticher oli oppiarvoltaan tohtori ja toimi Coburgin museon johtajana. Hän luokitteli lintuja niiden morfologisten, eliömaantieteellisten ja fylogenisten ominaisuuksien mukaan. Hän tutki etenkin sorsia, hanhia, turakoja, papukaijoja, kyyhkyjä ja merilintuja. Hän nimesi amazoniantavin suvun "Amazonetta", sepelsorsan suvun "Specularis" ja preeriapöllön ("Athene cunicularia") alalajin "pichinchae".
Anastasio Alfaro
Anastasio Alfaro (16. helmikuuta 1865 Alajuela, Costa Rica − 20. tammikuuta 1951) oli costaricalainen eläintieteilijä, geologi ja tutkimusmatkailija.
Alfaro opiskeli Santo Tomasin yliopistossa. Hän toimi Costa Rican kansallismuseon johtajana.
Alfaro nimesi linnuista ruskohelmipöllön ("Aegolius ridgwayi") Robert Ridgwayn kunniaksi.
Jorma Kajava
Jorma Kalervo Kajava on tekniikan lisensiaatti ja toiminut tietoturva-alan tutkimusprofessorina Lapin yliopistossa 2005–2007. Hän on toiminut aiemmin Oulun yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella lehtorina vuodesta 1988 lähtien ja määräaikaisena professorina vuosina 2000–2002. Hän on toiminut osa-aikaisena toimitusjohtajana Oulun Tietotekniikka Oy:ssä.
Seiichi Shimokōriyama
Seiichi Shimokōriyama (, s. 1883) oli japanilainen lintutieteilijä.
Shimokōriyama oli tohtori Akira Iizukan oppilas. Hän valmistui Tokion yliopiston opettajankoulutuslaitokselta 1904. Vuonna 1911 hän matkusti tutkimaan Korean linnustoa ja kirjoitti pääosan käsikirjoituksesta teokseen "Hand-List of the Birds of Korea" (1914). Teoksen tekijöiksi mainitaan Iizuka, prinssi Nobusuke Takatsukasa, markiisi Nagamichi Kuroda ja Shimokōriyama. Muut kolme kirjoittajaa eivät ilmeisesti olleet tutustuneet käsikirjoitukseen, sillä pian teoksen ilmestymisen jälkeen he esittivät siihen korjauksia. Alkuperäisessä teoksessa esiteltiin 309 lintulajia ja korjausten jälkeen lajimääräksi jäi 295.
Shimokōriyama jatkoi lintujen keräämistä vuosina 1915–1917 ja perusti Soulissa sijainneen LiWongin palatsin museon nahkakokoelman. Hän keräsi lintuja yhdessä konservaattori Naotarō Tōdan kanssa. Lokakuussa 1917 Shimokōriyama julkaisi luettelon Soulin museon lintukokoelmasta "A List of the Birds in the Seoul Museum". Luettelossa mainitaan 318 Koreassa tavattua lintulajia. Tämän jälkeen hän ei enää tehnyt maastotutkimuksia, vaan vetäytyi LiWongin palatsin puutarhuriksi, ja yleni puutarhojen johtajaksi 1928.
Sauro Tomà
Sauro Tomà (s. 4. joulukuuta 1925 La Spezia, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija.
Tomà oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti vuosina 1945–1955 Vogheraa, Speziaa, Torinoa, Bresciaa ja Baria. Tomà oli yksi Torinon 1940-luvun suurjoukkueen eli "Grande Torinon" pelaajista. Hän voitti Torinon riveissä Italian-mestaruuden vuosina 1948 ja 1949.
Tomà jäi ainoana Torinon pelaajana henkiin Supergan lento-onnettomuuden jälkeen. Hän ei osallistunut matkalle loukkaantumisen vuoksi.
Stanton Friedman
Stanton Terry Friedman (s. 29. heinäkuuta 1934) on yhdysvaltalainen ufologi. Hän valmistui Chicagon yliopistosta 1955. ja toimi 14 vuotta ydinfyysikkona yhtiöissä:General Electric, General Motors, Northrop Grumman Electronic Systems, TRW|TRW Systems, Aerojet General Nucleonics ja McDonnell Douglas.
Friedman oli virallisena tutkijana Roswellin tapauksessa.
SETI-ohjelmasta hänellä on poikkeava näkökanta.
1968 Friedman esitti kongressin edustajainhuoneessa, että UFOt ovat totta.
Kaksi argumenttia
Honkilahden vaakuna
Honkilahden vaakuna on saanut aiheensa kunnan maantieteestä. Siika viittaa runsaskalaiseen Pyhäjärveen, ja alueen metsiköt ovat kuusivaltaisia.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä vihreä kuusi, sen alla vihreä, aaltokoroinen tyviö, jossa hopeinen uiva siika”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 12. maaliskuuta 1951. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1970, kun Honkilahti liitettiin Euran kuntaan.
Speakerboxxx/The Love Below
Speakerboxxx/The Love Below on OutKast-yhtyeen viides studioalbumi ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä hip hop -levyistä. Albumi voitti vuonna 2004 kaksi Grammy-palkintoa vuoden parhaasta albumista (ensimmäinen palkinnon voittanut rap-albumi) sekä parhaasta rap-albumista. "Speakerboxxx/The Love Below" myi Yhdysvalloissa 5,5 miljoonaa kappaletta (yksittäisiä levyjä 11 miljoonaa), mikä oikeutti timanttilevyyn tai 11-kertaiseen platinalevyyn.
"Speakerboxxx/The Love Below" sisältää kaksi erillistä levyä, joista "Speakerboxxx" on Big Boin ja "The Love Below" André 3000:n käsialaa. "The Love Below" on levyistä selvästi pidempi, 78 minuutin kesto verrattuna "Speakerboxxxin" 56 minuuttiin. Albumilla vierailevia artisteja ovat muun muassa Jay-Z ja Ludacris. "Speakerboxxxin" tyyli on puhdasta, mutta kokeilevaa hip hopia. "The Love Below" puolestaan sisältää piirteitä funkista, ja André 3000:n lauluosuudet ovat puhtaampia kuin perinteisessä rap-musiikkissa .
Albumilta julkaistiin viisi singleä: Hey Ya!, Ghetto Musick, Prototype, Roses ja The Way You Move.
Tuottajat on merkitty seuraavilla yläviitteillä: (a) Big Boi, (b) André 3000, (c) Mr. DJ, (d) Carl Mo & Big Boi, (e) Cutmaster Swiff, (f) Big Boi & Mr. DJ.
André 3000 yksin kappaleiden tuottaja, paitsi kappaleen "Roses", jota oli tuottamassa myös Dojo5.
Anneli Aejmelaeus
Anneli Pirjo Marjukka Aejmelaeus (o.s. "Halonen", s. 18. syyskuuta 1948 Mikkeli) on Helsingin yliopiston Vanhan testamentin sekä Lähi-idän kulttuurin ja kirjallisuuden professori maaliskuusta 2009.
Aejmelaeus kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Tyttönormaalilyseosta vuonna 1969. Hän valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1972 ja lisensiaatiksi vuonna 1979. Aejmelaeus väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1982. Vuonna 1983 hänet nimitettiin Vanhan testamentin eksegetiikan dosentiksi. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papiksi Aejmelaeus vihittiin vuonna 1988.
Vuosina 1974–1978 Aejmelaeus työskenteli heprean tuntiopettajana Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen Akatemian tutkimusassistentti vuosina 1981–1983, nuorempi tutkija 1984–1986 ja vanhempi tutkija 1987–1990. Aejmelaeus oli Alexander von Humboldt -säätiön stipendiaattina vierailevana tutkijana Göttingenin yliopistossa vuosina 1983–1984. Hän työskenteli vuosina 1986–1991 eksegetiikan lehtorina Helsingin yliopistossa ja toimitti Raamatun alkukielten ja eksegetiikan apulaisprofessuurien viransijaisuuksia 1986–1987 ja 1990–1991.
Vuosina 1991–2009 Aejmelaeus toimi saksalaisen Göttingenin yliopiston Vanhan testamentin ja Septuaginta-tutkimuksen professorina ja vuosina 1993–2000 Göttingenissä sijaitsevan Septuaginta-instituutin johtajana. Aejmelaeus johti Suomen Akatemian rahoittamaa Helsingin yliopiston Septuagintan tekstikritiikki -tutkimushanketta vuosina 2004–2006 ja 2009–2012. Aejmelaeus toimii ryhmänjohtajana Martti Nissisen luotsaamassa Suomen Akatemian huippuyksikössä "Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa". Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1992.
Aejmelaeus on laatinut ensimmäisen ja ainoan suomenkielisen Vanhan testamentin heprean oppikirjan "Täyttä hepreaa" (1. laitos 1991, 4. korjattu laitos 2007). Oppikirjan uusin versio "Ihan täyttä hepreaa" julkaistiin Aejmelaeuksen lisäksi yhteistyössä useamman tutkijan voimin.
Anneli Aejmelauksen puoliso on eksegetiikan emeritusprofessori Lars Aejmelaeus.
Arnold Majewski
Karl Arnold Woldemar Majewski (29. marraskuuta 1892, Tallinna – 10. lokakuuta 1942, Rukajärvi) oli suomalainen everstiluutnantti. Hän oli tunnettu, värikäs persoona ja monien kaskujen kohde. Majewskin vanhemmat olivat Suomessa puolalaiseen sotilassukuun syntynyt everstiluutnantti Alexander Majewski ja suomalainen Irene Hellman. Majewski pääsi ylioppilaaksi 1912 Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta ja oleskeli sitten Pietarissa. Hänen puolisonsa Helga Sonck-Majewski kuoli 12. maaliskuuta 2015 Porvoossa (synt. 26. joulukuuta 1916 Tallinnassa).
Majewski osallistui Suomen sisällissotaan vapaaehtoisena Karjalan Armeijakuntaan kuuluneessa Yrjö Elfvengrenin komentamassa 1. rykmentissä ratsumiehenä, mutta sodan loppupuolella jo eskadroonanpäällikkönä. Hän taisteli mm. Viipurissa, Terijoella ja Raudussa.
Sodan jälkeen Majewski suoritti ratsuväen päällystökurssin Joensuussa ja hänestä tuli kesäkuussa 1918 reservin kornetti. Kadettikoulun käytyään Majewskista tuli 1920 vakinaisen väen kornetti ja sen jälkeen luutnantti. Majewski palveli 1920- ja 1930-luvuilla Hämeen ratsurykmentissä Lappeenrannassa. Hänestä tuli eskadroonan päällikkö 1926, ratsumestari 1927 ja hän suoritti Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin 1929. "Mäskin" lempinimellä tunnettu Majewski oli jo tällöin kuuluisa boheemeista elämäntavoistaan ja reippaasta juhlimisesta vapaa-aikoinaan.
Talvisodan alkuvaiheessa Majewski oli Kevyt osasto 12:n eskadroonan päällikkönä Kollaan rintamalla. Tammikuun puolivälissä 1940 hänestä tuli JR 34:n 1. pataljoonan komentaja. Majewski haavoittui 28. helmikuuta kranaatinsirpaleista Uomaan Prokkosenmäellä.
Jatkosodan alkaessa majuriksi ylennyt Majewski oli 1. pataljoonan komentajana JR 10:ssä joka hyökkäsi Repolan ja Rukajärven suunnassa. Tammikuussa 1942 hän johti sissiretkeä Muurmannin radalle. Retkeen osallistui 1 600 miestä ja 250 hevosta ja sen aikana tuhottiin Mai Guban asema-alue sekä rikottiin rataa noin kymmenen kilometrin matkalla. Retken tarkoituksena oli häiritä venäläisten hyökkäystoimia Maaselän kannaksella. Retken alkaessa Majewski antoi seuraavan kuuluisaksi tulleen yhteenvedon tehtävästä alaisilleen:
Majewski ylennettiin everstiluutanantiksi huhtikuussa 1942. Hän oli mennyt syyskuussa 1941 naimisiin lottana palvelleen farmaseutti Helga Sonckin kanssa.
Majewski kaatui 10. lokakuuta 1942 Peukaloniemessä ollessaan esittelemässä TK-miehille pataljoonansa asemia etulinjassa sen jälkeen kun suomalaiset olivat torjuneet venäläisten pataljoonan voimin tekemän hyökkäyksen. Majewski joutui vihollisen kaatuneita laskiessaan tarkka-ampujan uhriksi kurkittuaan varomattomasti juoksuhaudan etupenkan yli. Hänet on haudattu sukuhautaan Turun hautausmaalle.
Liputtajat
Liputtajat ("Parotia") on paratiisilintujen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuu kuuluu 6 lajia.
Judo kesäolympialaisissa 1988
Soulin kesäolympialaisissa 1988 kilpailtiin judossa seitsemässä eri painoluokassa. Edellisissä olympialaisissa käytössä ollut avoin sarja karsittiin pois. Naisten judo esiintyi näytöslajina ensimmäisen kerran olympialaisissa. Ensimmäistä kertaa judon olympiahistoriassa Japanin ei onnistunut voittaa mitalitaulukkoa, vaan maa sijoittui kolmanneksi Etelä-Korean ja Puolan jälkeen.
Itävallan Peter Seisenbacherista ja Japanin Hitoshi Saitosta tuli näissä kisoissa historian ensimmäiset kaksinkertaiset judon olympiakultamitalistit.
Oscar del calcio
Oscar del calcio on palkintogaala, jossa Italian jalkapallon pelaajayhdistys AIC palkitsee maan pääsarjan Serie A:n vuoden parhaat.
Pyhäjärvi Ul:n vaakuna
Pyhäjärvi Ul:n vaakuna on kunnan nimestä aiheensa saanut puhuva vaakuna. Vaakunan vene viittaa epäsuorasti sanaan 'järvi' ja siitä nouseva risti sanaan 'pyhä'.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä vene, josta nousee apilaristi; molemmat kultaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 15. lokakuuta 1956. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1969, kun Pyhäjärvi Ul liitettiin Karkkilan kuntaan.
Boris ja Gleb
Marttyyrit Boris ja Gleb (muinaiskirkkoslaaviksi Борисъ, Глѣбъ; ; ; ; ristimänimet Roman ja David; k. 24. heinäkuuta 1015 ja 5. syyskuuta 1015) olivat ensimmäiset kanonisoidut venäläiset ortodoksisen kirkon pyhimykset.
Tiedot Boriksesta ja Glebistä perustuvat Nestorin kronikkaan ja kahteen 1000-luvun pyhimyskertomukseen. Niiden mukaan heidän isänsä oli Kiovan suuriruhtinas Vladimir I (”pyhä apostolien vertainen Vladimir Kiovalainen”) ja äitinsä nimeltä tuntematon Volgan bolgaari. Nykyään oletetaan kuitenkin, että veljeksillä oli eri äidit. Boris hallitsi Rostovia ja oli oletettavasti isänsä suuriruhtinaan kruununperijä. Alaikäinen Gleb puolestaan hallitsi kauempana idässä sijaitsevaa Muromia.
Nestorin kronikan mukaan Vladimir I:n vallanperimyskamppailuissa Borisin ja Glebin surmautti heidän velipuolensa Svjatopolk I. Boris löydettiin puukotettuna teltastaan ja vietiin vielä elossa Kiovaan, mutta varjagit päästivät hänet peitseniskulla kärsimyksistään. Kun Gleb oli matkalla Kiovaan kuolevan isänsä luo, hänen kurkkunsa puolestaan katkaisi keittöveitsellä hänen oma kokkinsa.
Näiden murhien jälkeen Svjatopolkista tuli suuriruhtinas, kunnes hän puolestaan joutui velipuolensa Jaroslavin karkottamaksi; tästä teosta Jaroslav sai lisänimen Viisas.
Boriksen ja Glebin kanonisointi pantiin alulle luultavasti jo Jaroslavin aikana. Lopullisesti heidät julistettiin ensimmäisiksi itäslaavilaisiksi pyhimyksiksi ilmeisesti vuonna 1071, ja heidän luunsa siirettiin pyhän Basileoksen kirkkoon Kiovan Vyšhorodissa. Ortodoksisessa pyhmiyskalenterissa marttyyriveljesten muistopäivä on 24. heinäkuuta. Vuonna 1724 paavi Benedictus XIII tunnusti heidät myös roomalais-katolisen kirkon pyhimyksiksi; muistopäivä on 2. toukokuuta.
Molemmat pyhimyskertomukset sisältävät myös on lukuisia yksityiskohtia, joita kuitenkaan ei tule käsittää kirjaimellisesti. Myös skandinaavinen Eymundin saaga kertoo Boriksen murhasta, mutta sanoo syylliseksi Svjatopolkin sijaan Jaroslavin.
Beethoven (animaatiosarja)
Beethoven on yhdysvaltalainen vuonna 1994 valmistunut 26-osainen animaatiosarja. Sarja perustuu elokuvista tuttuun berhandilaiskoiraan Beethoveniin.
Suomessa sarjan jaksoja on esittänyt MTV3-kanava. Jaksoja on julkaistu myös VHS-kasetteina.
Hitoshi Saitō
Hitoshi Saitō (, 2. tammikuuta 1961 Aomori – 20. tammikuuta 2015 Higashi-Ōsaka) oli japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Saitō voitti ensimmäisen olympiakultansa Los Angelesin kisoista 1984 ja onnistui uusimaan voittonsa Soulissa 1988. Soulissa Saitōlla oli kovat paineet, sillä judon mahtimaana tunnettu Japani ei ollut vielä ennen Saitōn voittoa saavuttanut yhtään kultamitalia, ja Saitōn luokka oli viimeinen mahdollisuus. Saitō kuitenkin onnistui, ja japanilaiset saivat huokaista helpotuksesta.
MM-tasolla Saitō voitti kultaa Moskovasta 1983 ja hopeaa Soulista 1985. Soulin kisojen finaalissa Saitō hävisi Etelä-Korean Cho Yong-Chulille hänen käsivartensa mentyä sijoiltaan Chon lukko-otteessa. Aasian kisoissa Saitō voitti 1986, jälleen Soulissa. Aasian-mestaruuden hän voitti kaksi kertaa yli 95-kiloisissa.
Saitō kuoli syöpään 54-vuotiaana.
Kari Arkivuo
Kari Arkivuo (23. kesäkuuta 1983 Lahti) suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa BK Häckeniä ja Suomen A-maajoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös oikealla.
Lahdessa syntynyt Arkivuo on FC Kuusysin kasvatti ja hän siirtyi seurasta myöhemmin FC Lahteen. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa FC Lahdessa 3. toukokuuta 2001 Interiä vastaan 17-vuotiaana. Arkivuo pelasi debyyttikaudellaan 2001 Veikkausliigassa neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hänet lainattiin samana vuonna FC Pallo-Lahteen, jossa hän teki 11 ottelussa neljä maalia. Yhteensä Arkivuo on pelannut Lahdessa 101 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia.
Vuonna 2006 Arkivuo siirtyi Norjan pääsarjassa pelaavaan Sandefjord Fotballiin kolmivuotisella sopimuksella. Hän aloitti kauden Norjassa hyvin, mutta loukkaantui toukokuun puolessavälissä ja joutui pelaaman otteluita seuran kakkosjoukkueessa. Seura putosi kaudella Adeccoligaeniin, josta se kuitenkin nousi takaisin pääsarjaan kaudeksi 2008.
Vuonna 2009 Arkivuo siirtyi Hollannin Jupiler Leagueen pelaavaan Go Ahead Eaglesiin puolentoista vuoden sopimuksella, oltuaan tätä ennen seuran testattavana. Hän debytoi seurassa vierasottelussa Fortuna Sittardia vastaan. Arkivuo pelasi seurassa 47 sarjaottelua Jupiler Leaguessa, joissa hän viimeisteli kolme maalia. Heinäkuussa 2010 Arkivuo oli Skotlannin pääsarjassa pelaavan Heartsin testattavana.
Arkivuo siirtyi kesällä 2010 loppuvuoden kattavalla sopimuksella Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan BK Häckeniin. Sopimuksessa on optio myös kolmesta seuraavasta vuodesta. Hän pelasi loppukaudella Allsvenskanissa viisi ottelua ja seura käytti Arkivuon option.
Arkivuo on pelannut alle 21-vuotiaiden Suomen joukkueessa 15 ottelua. Hän debytoi A-maajoukkueessa Viroa vastaan 12. marraskuuta 2005 ja teki maalin 2-2-tasapelissä.
Metatutkimus
Metatutkimus eli kokoomatutkimus tarkoittaa aiempien tutkimusten pohjalta tehtyä synteesiä. Yksinkertaisimmillaan se vain tuottaa painotetun keskiarvon aiemmista tutkimuksista. Näin tulos perustuu aiempien tutkimusten datan yhdisteeseen ja on siten periaatteessa luotettavampi kuin mikään niistä yksinään.
Metatutkimusta varten kootaan aiheesta tehtyjä tutkimuksia koskevia aiempia artikkeleita. Metatutkimuksen keskeinen ongelma on olennaisten artikkelien ja luotettavan tiedon löytäminen. Tutkimuksen aloittamisen ensimmäinen vaihe on tutkimusongelman määrittäminen ja jäsentäminen. Sen jälkeen etsitään ja kootaan artikkelit. Eri näkemysten mukaan valintakriteerit on tehtävä joko ennen artikkelien kokoamista tai kriteerit muotoutuvat kokoamisen aikana, niin että materiaalia kootaan mahdollisimman paljon. Ne luetaan ja niistä karsitaan pois epäolennaiset. Valinta voidaan tehdä myös otannalla. Valintakriteerien määrittämiseksi voidaan määritellä avainkäsitteet, ja artikkelien haku tehdään hakuohjelmilla. Kolmas vaihe on artikkelien analysointi.
Meta-analyysin tarkoituksena on, että teksteillä saadaan aiheeseen eri näkökulmia ja että koottuna yhteen ne edustavat samaa aluetta.
Meta-analyysi on tyypillinen kirjallisuuskatsaus, mutta systemaattisen kirjallisuuskatsauksen voi tehdä myös ilman tilastollisia menetelmiä.
Kykhreus
Kykhreus oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Salamiin, jokijumala Asopoksen tyttären poika. Hänestä tuli Salamiin kuningas tapettuaan saarta tuhonneen käärmeen. Hesiodoksen mukaan tilanne oli kuitenkin päinvastainen. Kykhreus olisi kasvattanut käärmeen, kunnes Eurylokhos ajoi sen tiehensä ja Demeter otti käärmeen seuralaisekseen Eleusiihin.
Kykhreuksen kerrottiin antaneen nimen Salamiin saarelle äitinsä mukaan, mutta Strabonin mukaan saarta kutsuttiin myös Kykhreiaksi Kykhreuksen hoitaman käärmeen mukaan. Kykhreus kuoli lapsettomana, jolloin valtaistuin siirtyi Telamonille. Kykhreuksella oli pyhättö Salamiissa ja Ateenassa häntä kunnioitettiin jumaluutena. Kykhreus ilmestyi oraakkelin sanoman mukaan käärmeen hahmossa kreikkalaisille näiden taistellessa merellä persialaisia vastaan.
Paratiisiharakat
Paratiisiharakat ("Astrapia") on paratiisilintujen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 7 lajia.
Simon Schama
Simon Schama (s. 2. helmikuuta 1945) on Yhdysvalloissa opettava Britanniassa syntynyt professori. Liettuanjuutalaiset juuret omaava Schama tunnetaan muun muassa taidehistoriasarjastaan ”Power of Art”.
Hänelle on myönnetty Brittiläisen imperiumin komentajan arvonimi vuonna 2001.
Chanthaburi
Chanthaburi (, 'kuun kaupunki') on samannimisen provinssin pääkaupunki Thaimaassa. Kaupungilla on "thesaban muangin" hallinnollinen asema.
Chanthaburi sijaitsee lähellä Thaimaanlahden itäistä rannikkoa Chanthaburijoen varrella noin 245 km Bangkokista kaakkoon  Baanmankong Pilot Project: City-Wide Upgrading in Chanthaburi, haettu 21.2.2009 . Kaupungissa on asukkaita 86 461 (2000).
Chanthaburi on vilkas jalokivikaupan keskus, ja siellä on merkittävä kristitty vähemmistö. Kaupunki on tunnettu myös hedelmistään, kuten duriosta, mangostanista ja rambutaanista. Kaupungissa on uusgoottista tyyliä edustava katolinen Notre Damen katedraali, jonka nykyinen rakennus on peräisin vuodelta 1880.
1893–1904 Chanthaburi oli Ranskan Indokiinan joukkojen miehittämänä, kunnes rajakiista Kambodžan ja Siamin välillä ratkesi vaihtokauppaan Laosiin kuuluneisiin alueisiin.
Rings of Power
Rings of Power on Naughty Dogin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu vuonna Sega Mega Drivelle.
Jodaatti
Jodaatti (IO) on jodihapon anioni, joka on kolmiulotteiselta muodoltaan pyramidi. Jodaattianionin sisältäviä ioniyhdisteitä kutsutaan myös jodaateiksi. Jodaatteja voidaan valmistaa hapettamalla jodidiliuoksia elektrolyyttisesti. Huonosti liukenevia jodaatteja, kuten kalsiumjodaattia, voidaan tuottaa myös saostamalla. Jodaatit hajoavat kuumennettaessa, jolloin alkalimetallijodaateista syntyy vastaavia jodideja ja maa-alkalimetallijodaateista ja muista metallijodaateista muodostuu oksideita tai oksijodideja.
Jodaatit ovat kohtalaisen hyviä hapettimia ja ne kykenevät muun muassa hapettamaan jodidi-ionin jodiksi.
Mineraalihapon, kuten rikkihapon tai typpihapon, lisääminen metallijodaatin ja -jodidin seokseen pelkistää jodaatin, jolloin vapautuu jodia.
Niin sanotussa Landoltin jodikelloreaktiossa vetysulfiittisuolat, kuten natriumvetysulfiitti, hapetetaan jodaatin avulla. Reaktiossa vapautuu trijodidianioneita, jotka värjäävät reaktioseokseen lisätyn tärkkelyksen tummansiniseksi. Reaktio on tasapainoreaktio ja noin 15 sekunnin kuluessa seos on jälleen väritön ja muuttuu uudelleen siniseksi hetken kuluttua.