hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
A Star Is Born (vuoden 2018 elokuva)
A Star Is Born on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen musikaalielokuva, jonka on ohjannut ja osin tuottanut Bradley Cooper. Elokuvassa esikoisohjauksensa tekevä Cooper myös käsikirjoitti elokuvan Will Fettersin ja Eric Rothin kanssa, ja lisäksi hän näyttelee elokuvassa myös miespääosaa. Muissa päärooleissa esiintyvät Lady Gaga, Dave Chappelle, Andrew Dice Clay ja Sam Elliott. Elokuva kertoo kantrimuusikosta (Cooper) joka rakastuu nuoreen laulajaan (Gaga). Tämä on jo kolmas filmatisointi vuoden 1937 elokuvasta "Tapahtuipa Hollywoodissa". Edelliset versiot on tehty vuosina 1954 ja 1976.
"A Star Is Born" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2018. Se sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 5. lokakuuta 2018 ja Suomessa 19. lokakuuta 2018.
Elokuva sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta vuoden 2019 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta, miespääosasta (Cooper), naispääosasta (Gaga), miessivuosasta (Elliott), sovitetusta käsikirjoituksesta ja kappaleesta ”Shallow”.
Elokuvan kappale ”Shallow” palkittiin parhaan kappaleen Golden Globella.
Helsinki Summit 1997
Helsinki Summit 1997 eli Helsingin huipputapaaminen 1997 oli Yhdysvaltojen presidentin Bill Clintonin ja Venäjän presidentin Boris Jeltsinin tapaaminen Helsingissä 20.–21. maaliskuuta 1997. Keskusteluissa käsiteltiin maailmanpoliittisia ongelmia, kuten Naton laajentumisen periaatteita ja aseistariisuntaa.
Jeltsinin oli arveltu olleen huonossa kunnossa, ja siksi tapaamispaikaksi oli valittu Helsinki, jonne Venäjältä oli lyhyt matka. Maailmanjohtajien terveystilanne oli kuitenkin päinvastainen, sillä Clinton oli loukannut polvensa ennen matkaanlähtöä ja istui pyörätuolissa Jeltsinin vastaavasti ollessa hyväkuntoinen ja laihtunut.
Mä voin selittää kaiken
Mä voin selittää kaiken on kesäkuussa 2018 Yle Areenassa julkaistu nuorten draamasarja, joka on spin-off Yle TV2:lla esitettävälle "Uusi päivä" -sarjalle. Sarjassa on 14 varsinaista osaa sekä 15. jaksona julkaistu making of -sarjan tekemisestä, jossa haastateltiin sarjan ohjaajaa Hannaleena Haurua.
Kaisla (es. Eeva Rajakangas) suunnittelee romanttista iltaa Iiron (es. Miro Puranen) kanssa, mutta Iirosta mustasukkainen Pyry (es. Toni Nikka) päättää sotkea Kaisla-siskonsa suunnitelmat ja järjestää kotibileet. Juhlia tulee kuokkimaan Myrsky (es. Tuure Boelius), joka tuo mukanaan joukon ystäviään ja lopputuloksena on sekasorto.
Arie den Hartog
Arie den Hartog (23. huhtikuuta 1941 – 7. kesäkuuta 2018) oli alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hartog voitti the Milano–San Remo pyöräilykilpailun 1965 ja Amstel Gold Race pyöräilykilpailun 1967.
Salibandyn A-poikien I-divisioona
A-poikien I-divisioona on kaudesta 2018-2019 lähtien pelattu Salibandyliiton järjestämä valtakunnallinen sarja. Se on A-poikien toiseksi korkein sarjataso. Ottelut pelataan yksittäisinä ja peliaika otteluissa on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa.
Uuden I-divisioonan joukkueet selviävät 25.-26.8.2018 pelattavissa I-divisioonan karsinnoissa.
Toisin kuin SM-sarjassa, kaikki sarjapaikat eivät ole periytyvä. Periytyviä sarjapaikka on 8 ja neljästä viimeisestä paikasta kaudelle 2019-2020 pelataan elokuussa 2019.
I-divisioonaa on pelattu kauteen 2017-2018 asti alueellisena, turnausmuotoisena sarjana. Keväällä 2018 liitto päätti, että I-divisioona pelataan jatkossa valtakunnallisena. Sarja perustetaan SM-sarjan ja vanhan I-divisioonan väliin. Vanha alueellinen I-divisioona pelataan jatkossa nimellä II-divisioona.
Joukkueet uuteen I-divisioonaan selviävät 25.8-26.8. pelattavissa I-divisioonan karsinnoissa.
I-divisioonassa 8 sarjapaikkaa on periytyviä ja viimeiset 4 paikkaa karsitaan I-divisioonan karsinnoissa elokuussa 2019.
Valtakunnallinen I-divisioona pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua.
Runkosarjan 1. nousee kauden päätteeksi SM-sarjaan. 2. ja 3. pelaavat SM-karsinnat SM-sarjan 10. ja 11. vastaan. Ottelusarjojen voittajat SM-sarjaan kaudeksi 2019-2020.
Runkosarjan 4.-6. varmistavat suoran paikan I-divisioonaan kaudeksi 2019-2020. 7. ja 8. karsivat periytyvistä sarjapaikoista II-divisioonan loppusarjan kahden parhaan kanssa. Otteluparien voittajat saavat suoran paikan I-divisioonaan ja häviäjät voivat yrittää saada I-divisioonan sarjapaikan elokuussa 2019 järjestettävissä I-divisioonan karsinnoissa, jossa ratkotaan 4 viimeistä sarjapaikkaa.
Karsintoihin osallistuvat II-divisioonasta halukkaat joukkueet ja I-divisioonan joukkueet sijoilta 9.-12. (jos kyseiset joukkueet haluavat säilyttää sarjapaikkansa). Karsintojen 4 parasta pelaavat kaudella 2019-2020 I-divisioonaa ja loput II-divisioonaa.
Salibandyn B-poikien 1. divisioona
B-poikien 1. divisioona on Salibandyliiton järjestämä valtakunnallinen sarja. 1. divisioona on B-poikien toiseksi korkein sarja.
Anna Sui
Anna Sui (s. 4. elokuuta 1952 Detroit, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan värikkäistä vaatteista ja kengistä. Hänen tuotantoonsa kuuluvat myös asuste- ja kosmetiikkamallistot, ja etenkin Suin nimeä kantavat hajuvedet ovat tunnettuja maailmanlaajuisesti. Hänen tyyliinsä ovat vaikuttaneet eri aikoina muun muassa vintage, glam rock, Andy Warhol ja suomalaiset printtikankaat.
Sui valmistui Parsons School of Design -koulusta ja perusti omaa nimeänsä kantavan yrityksensä 1980-luvulla. Hän työskenteli uransa alussa muun muassa valokuvaaja Steven Meiselin kanssa. Hän piti ensimmäisen oman muotinäytöksensä vuonna 1991, ja siinä esiintyivät huippumallit Naomi Campbell, Linda Evangelista ja Christy Turlington.
Council of Fashion Designers of America (CFDA) -järjestö palkitsi Suin vuonna 2009 Geoffrey Beenen mukaan nimetyllä elämäntyöpalkinnolla. Lontoolaisessa muotimuseossa Fashion and Textile Museumissa järjestettiin vuonna 2016 Suin uraa esittelevä retrospektiivi.
We’ll Live It All Again
We’ll Live It All Again on Al Banon ja Romina Powerin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Haagissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 69 pisteellä.
Libera (kappale)
Libera on Mia Martinin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1977 Eurovision laulukilpailussa Iso-Britannian Lontoossa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksitoista 33 pisteellä.
Questo amore
Questo amore on Ricchi e Poverin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1978 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Pariisissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdenneksitoista 53 pisteellä.
Heijastus (kappale)
Heijastus ("Spegling") on röntgenlääkäri Otto Palmgrenin (1919–1967) säveltämä ja runoilija-kirjailija Jarl Hemmerin ruotsiksi sanoittama laulu, jonka suomenkieliset sanat on tehnyt Reino Helismaa. Laulu alkaa sanoilla ”Meri peilin lailla taas välkkyy heijastusta...”.
Laulu tunnetaan parhaiten Mauno Kuusiston levytyksenä vuodelta 1959, jonka on sovittanut Erkki Melakoski. Sen singlejulkaisun kääntöpuolella on Kuusiston suosituin laulu ”Kertokaa se hänelle”, ja samannimisen elokuvan (1961) myötä levystä tuli Suomen kaikkien aikojen myydyin single 47 000 kappaleen myyntimäärällä.
”Heijastuksen” ovat suomeksi levyttäneet myös muun muassa Georg Ots (1959), Lasse Mårtenson (1971), Seppo Ruohonen (1976), Raimo Sirkiä (1984), Eino Grön (1989), Pepe Willberg (1998), Jukka Kuoppamäki (2003) ja Sonja Lumme (2007). Se on tallennettu myös monien kuorojen äänilevyille.
Barbara Helsingius teki laulusta englanninkielisen version ”Reflection” albumilleen "Reflection – Songs from Finland" (1982). Hän levytti laulun vuonna 1986 myös ruotsiksi albumilleen "Spegling". Muita laulun alkuperäiskielellä ruotsiksi levyttäneitä ovat ruotsalainen Olav Gerthel (1957) sekä suomalaiset Viking Smeds (1968), Bo Andersson (1982) ja Walton Grönroos (1997).
Raggio di luna
Raggio di luna on Matia Bazarin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa Israelin Jerusalemissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksitoista 27 pisteellä. Kappale oli Euroviisujen historia ensimmäinen, joka esitettiin ilman orkesterisäestystä pelkän taustanauhan varassa.
Neohesperidiinidihydrokalkoni
Neohesperidiinidihydrokalkoni eli neohesperidiini DC (CHO) on glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään elintarviketeollisuudessa kenitekoisena makeutusaineena. Neohesperidiinidihydrokalkonin E-koodi on E959.
Huoneenlämpötilassa neohesperidiinidihydrokalkoni on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee huoneenlämpötilassa vain hieman veteen, mutta liukenee paremmin kuumaan veteen ja orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Emäksiin se liukenee muodostaen suoloja. Neohesperidiinidihydrokalkonin rakenne koostuu sokeriosasta, joka on ramnoosin ja glukoosin muodostama neohesperidoosi ja aromaattisesta aglykoniosasta. Neohesperidiinidihydrokalkoni on maultaan makeaa ja sakkaroosiin verrattuna noin 1 500–1 800 kertaa makeampaa.
Neohesperidiinidihydrokalkoni löydettiin 1960-luvulla osana projektia, jonka tarkoituksena oli löytää tapoja vähentää sitrushedelmissä olevien kitkerien yhdisteiden kuten naringiinin, neohesperidiinin ja limoniinin pitoisuuksia. Aine löytyi, kun neohesperidiiniä pelkistetiin vedyttämällä ja aineen makeus oli yllätys, sillä neohesperidiini itsessään on hyvin kitkerää. Nykyisinkin neohesperidiinin eristäminen sitrushedelmien, esimerkiksi greipin tai pomeranssin kuoresta ja sen vedytys on yksi yhdisteen valmistusmenetelmistä. Toinen neohesperidiinihydrokalkonin valmistustapa on niin ikään sitrushedelmien kuorista eristetyn naringiinin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa, muodostuneen tuotteen kondensaatio isovanilliinin kanssa ja vedytys.
Neohesperidiinihydrokalkonia käytetään elintarvikkeissa, esimerkiksi purukumeissa, makeutusaineena ja arominvahventeena. Makeutusaineena sitä käytetään usein yhdessä asesulfaamin kanssa. Yhdisteen käyttö makeutusaineena on sallittua Euroopan unionin alueella, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa neohesperidiinihydrokalkonia voi käyttää vain arominvahventimena. Ainetta voidaan myös käyttää peittämään esimerkiksi lääkeaineiden kitkeriä makuja.
Enrique Guaita
Enrique Guaita tai Enrico Guaita (11. heinäkuuta 1910 Lucas González, Argentiina – 18. toukokuuta 1959) oli italias-argentiinalainen jalkapalloilija. Guaitan pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä 5 ottelua tehden niissä yhden maalin. Guaita edusti urallaan sekä Argentiinan että Italian maajoukkuetta. Argentiinan maajoukkueessa hän pelasi kaksi ottelua tekemättä yhtään maalia. Italian maajoukkueessa hän teki viisi maalia kymmenessä ottelussa. Seurajoukkueurallaan hän edusti Estudiantesia, AS Romaa ja Racing Clubia.
Maamme-laulun muistomerkki
Maamme-laulun muistomerkki on Helsingin Toukolassa sijaitseva muistomerkki Suomen kansallislaulun, Maamme-laulun vuonna 1848 tapahtuneelle ensiesitykselle. Arkkitehti Erik Bryggmanin ja kuvanveistäjä Viktor Janssonin toteuttama muistomerkki paljastettiin tapahtuman satavuotismuistoksi vuonna 1948. Se on alkuperäisellä tapahtumapaikalla, nykyään puistomaisella Kumtähden kentällä lähellä Kustaa Vaasan tien ja Floorantien risteystä.
J. L. Runebergin sanoittama ja Fredrik Paciuksen säveltämä Maamme-laulu sai kantaesityksensä ylioppilaiden Floran päivän juhlassa 13. toukokuuta 1848 Kumtähden kentällä, joka silloin oli vielä Helsingin ulkopuolella. Fredrik Cygnaeus piti tapahtumassa tunnetun puheensa ”Suomen nimi”. Tapahtuman satavuotismuistoksi pystytetty muistomerkki oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan ja Pro Helsingfors -säätiön yhteishanke. Se paljastettiin 13. toukokuuta 1948.
Erik Bryggmanin suunnittelemaan muistomerkkiin kuuluu kaksi kiviseinämää, joista toinen on sileäksi hiottu ja toinen luonnonkivilaatoilla päällystetty muuri, vesiallas sekä niiden väliin jäävä tasanne. Pääseinämään on kiinnitetty Viktor Janssonin veistämät pronssimedaljongit, jotka esittävät neljää tilaisuuteen liittyvää kansallista merkkihenkilöä selitystekstien kera: ”Laulun runoili J. L. Runeberg”, ”Sävelet sepitti Fredrik Pacius”, ”Suuren juhlapuheen piti Fredrik Cygnaeus” ja ”Juhlan ikuisti runoksi Zachris Topelius”. Niiden vieressä olevassa kivilaatassa kerrotaan tarkemmin tapahtumasta. Pienempään kiviseinään on kaiverrettu neljä säkeistöä Topeliuksen Floran päivän juhlasta kirjoittamasta muistorunosta ”Suomen nimi”. Kaikki tekstit ovat sekä suomeksi että ruotsiksi. Itse Maamme-laulun sanoja muistomerkistä ei löydy.
Olavi Heikkinen
Osmo Olavi Heikkinen (s. 13. joulukuuta 1942 Nilsiä) on suomalainen luonnonmaantieteilijä ja Oulun yliopiston luonnonmaantieteen professori emeritus. Heikkisen tieteelliset tutkimukset ovat lähinnä geomorfologian, hydrologian ja dendrokronologian alalta.
Heikkisen vanhemmat ovat maanviljelijä Uuno Heikkinen ja Helmi Heikkinen (o.s. Launonen). Hän tuli ylioppilaaksi Siilinjärven yhteislyseosta 1963 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970 ja tohtoriksi 1978. Väitöskirjan aihe oli "Trend-surface analysis and its application in geomorphology: two case studies". Vuosina 1970–1985 Heikkinen toimi pääasiassa Helsingin yliopiston maantieteen laitoksen assistenttina ja vuosina 1985–2007 Oulun yliopistossa, ensin maantieteen apulaisprofessorina ja vuodesta 1998 professorina. Hän oli vierailevana tutkijana University of Washingtonissa Seattlessa 1981–1982.
Heikkinen voitti "Tiede 2000" -lehden Kirjoita tieteestä -kilpailun kirjoituksellaan "Vanhin puu, tiedon puu" 1987. Hän sai Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin 1998 ja Suomen Maantieteellisen Seuran Ragnar Hult -mitalin 2005.Heikkinen on harrastanut eläkkeellä kynäilyä ja kirjoittanut seuraavat kirjat:
Diktaattori (täsmennyssivu)
Diktaattori voi tarkoittaa seuraavia:
General Motors EV1
General Motors EV1 on sähköauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti ja vuokrasi vuosina 1996–1999. Se oli ensimmäinen massatuotannossa ollut sähköauto. Se on GM:n ainoa malli, jota markkinoitiin nimellä "General Motors". Sitä vuokrattiin vain Saturnin myymälöissä Kaliforniassa ja Arizonassa.
Unbreakable Kimmy Schmidt
Unbreakable Kimmy Schmidt on Tina Feyn ja Robert Carlockin luoma yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka julkaistiin Netflixissä 6. maaliskuuta 2015.
Sarja seuraa 29-vuotiasta Kimmy Schmidtia, joka yrittää sopeutua elämään New Yorkissa. Hänet pelastettiin Durnsvillestä, Indianasta, jossa hän ja kolme muuta naista olivat Pastori Richard Wayne Gary Wayne (Jon Hamm) hallussa maan alla olevassa bunkkerissa 15 vuotta. Positiivisella asenteella Kimmy päättää käynnistää elämänsä muuttamalla New Yorkiin jossa hän nopeasti ystävystyy katuviisaan vuokraemäntänsä Lillian Kaushtupperin (Carol Kane) ja kämppäkaverinsa Titus Andromedonin (Tituss Burgess) kanssa.
Kehtnan kunta
Kehtnan kunta sijaitsee Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa kuutisenkymmentä kilometriä Tallinnasta etelään.
Kunta rajoittuu etelässä Põhja-Pärnumaan kuntaan, lännessä Märjamaahan, pohjoisessa Raplaan ja idässä Türiin.
Kehtnan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Kehtnan kunta ja Järvakandin kunta uudeksi Kehtnan kunnaksi. Kehtnassa on 5 605 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Järvakandin kauppalasta (alev), Eidaperen, Kaereperen, Keavan, Kehtnan ja Lellen pienkauppaloista (alevik) sekä 43 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Järvakandin kauppala.
Lelle on rautateiden risteysasema: sieltä on rautatieyhteys Tallinnaan, Viljandiin ja Pärnuun.
Pietro Arcari
Pietro Sante Arcari III (2. joulukuuta 1909 Casalpusterlengo – 8. helmikuuta 1988) oli italialainen jalkapalloilija. Arcarin pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän ei kuitenkaan pelannut koskaan otteluakaan Italian maajoukkueessa. Arcari edusti seurajoukkueurallaan AC Milania, Genoaa, Cremonesea ja SSC Napolia.
Märjamaan kunta
Märjamaan kunta sijaitsee Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa kuutisenkymmentä kilometriä Tallinnasta lounaaseen ja saman verran Pärnusta pohjoiseen.
Kunta rajoittuu etelässä Pärnumaan Põhja-Pärnumaan ja Läänerannan kuntiin, lännessä Läänemaan Lääne-Nigulaan, pohjoisessa Harjumaan Saueen ja idässä Raplaan ja Kehtnaan.
Märjamaan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Märjamaan kunta ja Vigalan kunta uudeksi Märjamaan kunnaksi. Märjamaalla on 7 739 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Märjamaan kauppalasta (alev) ja 112 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Märjamaan kauppala.
Valtatie 4 Tallinnasta Pärnuun kulkee Märjamaan kautta.
Masayoshi Son
Masayoshi Son tunnetaan parhaiten japanilaisen operaattorin Softbankin toimitusjohtajana. Hän on syntynyt vuonna 1957. Hän on Forbes-lehden mukaan Japanin rikkain mies 23 miljardin dollarin omaisuudellaan. Hän on myös menettänyt kaikista suurimman määrän rahaa (70 miljardia) vuoden 2000 dotcom kuplassa. Hänet tunnetaan hyväntekeväisyydestä.
Jorma Salmi (kaiutinsuunnittelija)
Jorma Uolevi Salmi (19. syyskuuta 1948 Helsinki – 27. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen opisto-insinööri, kaiutinsuunnittelija ja kaiutinvalmistaja Gradientin perustaja.
Salmi työskenteli Nokian palveluksessa ja sitten Lohja Elektroniikan akustiikkalaboratorion johtajana suunnitellen tällöin muun muassa AAD-kaiuttimia. Hän tutki yhdessä Anders Weckströmin kanssa miten kuuntelutila vaikutti kaiuttimien äänentoistoon ja he julkistivat tutkimustuloksensa Montreux’n AES-tapaamisessa vuonna 1982. Tutkimustoiminta johti sitten siihen että Salmi perusti Gradientin yhdessä Jouko Alangon ja Mikko Palorannan kanssa vuonna 1984. Gradientin kaiuttimet suunniteltiin tavallisia kuunteluhuoneita varten niin että pyrittiin minimoimaan kuuntelutilan vaikutus kauittimen äänentoistoon. Alkuvuosina Gradientin suurin asiakas oli Sibelius-Akatemia joka hankki kaiuttimia luokkahuoneisiin ja saleihin. 1990-luvulta alkaen Gradient alkoi panostaa myös kaiuttimien ulkonäköön ja samoihin aikoihin alkoi myös kaiuttimien vienti ulkomaille.
Vuodesta 2010 Gradientia on johtanut Jorma Salmen poika Atte Salmi. Yrityksellä on nykyisin puolenkymmentä eri kaiutinmallia, joiden loppukokoonpano tapahtuu Porvoossa. Puolet tuotannosta menee vientiin.
Raplan kunta
Raplan kunta sijaitsee Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa viitisenkymmentä kilometriä Tallinnasta etelään.
Kunta rajoittuu etelässä Kehtnaan, lännessä Märjamaahan, pohjoisessa Saueen ja Kohilaan sekä idässä Koseen ja Türiin.
Raplan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Raplan kunta sekä Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat uudeksi Raplan kunnaksi. Raplassa on 13 334 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Raplan epäitsenäisestä kaupungista (linna, asustusüksus), Alun, Hagudin, Juurun, Kaiun ja Kuusikun pienkauppaloista (alevik) ja 83 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Raplan kaupunki.
Rautatie Tallinnasta Lelleen ja edelleen Viljandiin ja Pärnuun kulkee Raplan kautta.
Kids See Ghosts (albumi)
Kids See Ghosts (tyyliteltynä KIDS SEE GHOSTS) on Kanye Westin ja Kid Cudin muodostaman hip-hop duo Kids See Ghostsin esikoisalbumi, jonka julkaisi GOOD Music ja Def Jam 8. kesäkuuta 2018. Albumilla vierailee mm. Ty Dolla $ign, Louis Prima ja Pusha T.
Albumi on kolmas viidestä albumista, jotka levy-yhtiö GOOD Music aikoo julkaista kesäkuun ja heinäkuun aikana. Kaikki albumit tulevat sisältämään seitsemän kappaletta. West tuotti albumin vuoden 2017 aikana Wyomingissa ja tiedotti albumista ensimmäisen kerran huhtikuusa 2018.
West esitti albumin ensimmäistä kertaa 8. kesäkuuta WAV Median kautta pidetyssä live-esityksessä, joka järjestettiin Los Angelesissa. Esityksessä vieraili mm. pop-laulaja Ariana Grande ja japanilainen taiteilija Takashi Murakami, joka myös piirsi albumin kansikuvan. Murakami on työskennellyt aiemminkin Westin kanssa piirtämällä Graduation -albumin kansikuvan.
Felice Borel
Felice Placido Borel (5. huhtikuuta 1914 Nizza – 21. tammikuuta 1993) oli italialainen jalkapalloilija. Borelin pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhden ottelun tekemättä siinä maalia. Italian maajoukkueessa Borel pelasi kolme ottelua tehden niissä yhden maalin. Hän edusti seurajoukkueurallaan Juventusta, Torinoa, Alessandriaa ja Napolia.
Otto Palmgren
Otto Emil Johannes Palmgren (15. heinäkuuta 1919 Turku – 29. lokakuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen röntgenlääkäri, joka tunnettiin myös taitavana säveltäjänä. Hänen tunnetuin sävelmänsä on Mauno Kuusiston ja Georg Otsin 1960-luvun vaihteessa suomeksikin tunnetuksi tekemä ”Spegling” eli Reino Helismaan sanoin ”Heijastus”. Alkuperäisen ruotsinkielisen tekstin siihen teki runoilija Jarl Hemmer. Kappaleesta on tehty kymmeniä muitakin levytyksiä suomeksi ja ruotsiksi.
Otto Palmgren tuli ylioppilaaksi 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Hän erikoistui röntgenhoitoon ja valmistui alan erikoislääkäriksi 1957. Hän toimi Hangon kaupunginsairaalan röntgenlääkärinä 1953–1955, Helsingin yleisen sairaalan röntgenapulaislääkärinä 1953–1957, sitten ensimmäisen sisätautiosaston ja Auroran sairaalan röntgenapulaislääkärinä. Vuosina 1959–1962 Palmgren toimi pääesikunnan lääkintäosaston toimistoesiupseerina, kunnes hän siirtyi Koskelan sairaskodin röntgenlääkäriksi. Palmgren kuoli 48-vuotiaana lokakuussa 1967.
Karma Revero
Karma Revero on on ylellinen sähköauto, jota Karma Automotive valmistaa Moreno Valleyssa, Kaliforniassa. Se on uudistettu versio Suomessa valmistetusta Fisker Karmasta.
Efraim Jacobson
Georg David Efraim Jacobson (27. kesäkuuta 1872 Helsinki – 15. kesäkuuta 1938 Båstad, Ruotsi) oli suomalainen lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Jacobsonin vanhemmat olivat kamreeri Victor Napoleon Jacobson ja Gustava Theresia Wallenstråle. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1900.
Jacobson oli opettajana Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa vuodesta 1901 alkaen ja toimi viimeksi vanhempana lehtorina 1919–1938. Hän laati useita ruotsin kielen oppikirjoja.
Efraim Jacobson oli naimisissa vuodesta 1911 Hélène Rotkirchin kanssa.
Salibandyn C2-poikien SM-sarja
C2-poikien SM-sarja on Suomen Salibandyliiton järjestämä C2-poikien korkein sarjataso. SM-sarja pelataan valtakunnallisena 16 joukkueen sarjana. C2-pojat on poikien ensimmäinen ikäluokka, jossa pelataan Suomenmestaruudesta.
C2-poikien SM-sarjan joukkueet kaudelle 2018-2019 selviävät elo-syyskuussa järjestettävissä SM-karsinnoissa.
C2-poikien SM-sarja pelataan kahdessa 8 joukkueen lohkossa. Runkosarjan ensimmäiset 8 ottelua pelataan toisen lohkon joukkueita vastaan turnausmuotoisesti. Peliaika näissä otteluissa on 3 x 15 minuuttia juoksevaa peliaikaa. Sen jälkeen joukkueet pelaavat kaksi kertaa oman lohkonsa joukkueita vastaan. Nämä ottelut pelataan yksittäisinä otteluina, joissa peliaika on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa.
Kummankin lohkon 3 parasta jatkavat puolivälieriin. Lohkon neljännet karsivat paikasta pudotuspeleihin aluesarjojen kahta parasta joukkuetta vastaan. Karsintaotteluiden voittajat etenevät puolivälieriin.
Puolivälierien voittajat jatkavat välieriin, joiden voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun. Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta -ottelusarjoina.
Lohko A
Lohko B
Salibandyn C1-poikien SM-sarja
C1-poikien SM-sarja on Suomen Salibandyliiton järjestämä C1-poikien korkein sarjataso. Sarja pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. Ottelut pelataan yksittäisinä.
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Peliaika kaikissa otteluissa on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Erätauko kestää 12 minuuttia. Runkosarjan jälkeen 1.-6. sijoittuneet jatkavat pudotuspeleihin, 7.-8. sijoittuneet karsivat pudotuspeleihin pääsystä.
Runkosarjan 1.-6. sijoittuneet ja kaksi pudotuspelikarsinnoista tulevaa joukkuetta pelaavat pudotuspelit. Joukkueet aloittavat puolivälieristä, joiden voittajat etenevät välieriin. Välierien voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun.
Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta järjestelmällä.
Pudotuspelikarsinnoissa ratkaistaan viimeiset kaksi SM-sarjan pudotuspelipaikkaa. Karsinnat pelataan kahdessa vaiheessa turnausmuotoisina.
Ensimmäinen vaihe pelataan aluesarjajoukkueiden parhaimmiston kesken 16.-17.3.2019. Joukkueet jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat pelaavat vastakkain pääsystä 2. vaiheeseen.
Toinen vaihe pelataan 23.-24.3.2019. 2. vaiheessa mukana 1. vaiheen voittajan lisäksi 1. divisioonasta 1. ja 2. sekä 1. pudotuspelien voittaja ja SM-sarjasta 7. ja 8.
Otteluparit:
(ottelu 1) 1. divarin 1. - 1. vaiheen voittaja(ottelu 2) 1. divarin 2. - 1. divarin pudotuspelien voittaja
(ottelu 3) SM-sarjan 7. - ottelun 2 voittaja
(ottelu 4) SM-sarjan 8. - ottelun 1 voittaja
Otteluiden 3 ja 4 voittajat etenevät SM-sarjan pudotuspeleihin.
Salibandyn C1-poikien 1. divisioona
C1-poikien 1. divisioona on Suomen Salibandyliiton järjestämä C1-poikien toiseksi korkein sarjataso.
Runkosarja pelataan kaksinkertaisina, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Runkosarjan 2 parasta etenevät runkosarjan päätteeksi SM-sarjan pudotuspelikarsintoihin. Joukkueet sijoilla 3.-6. pelaavat pudotuspelit.
1. divisioonan pudotuspelit pelataan turnausmuotoisena paras yhdestä -järjestelmällä. Pudotuspelien ensimmäisessä vaiheessa ottelut parit ovat 3. vs 6. ja 4. vs 5.
Otteluiden voittajat etevät toiselle kierrokselle. Toisen kierroksen voittajat jatkaa SM-sarjan pudotuspeleihin.
Dario Cerrato
Dario Cerrato (s. 28. syyskuuta 1951) on italialainen entinen ralliautoilija. Hän kilpaili rallin MM-sarjassa vuosina 1974–1993. Cerrato ei kertaakaan ajanut täyttä MM-sarjaa vaan lähinnä Italian MM-rallissa ja satunnaisesti muutamissa muissa Etelä- ja Keski-Euroopan kisoissa. Kauden 1981 Cerrato ajoi Fiatin tehdastallin kuljettajana kolmessa kilpailussa sijoittuen San Remon ralli 1981 San Remossa kahdeksanneksi. Kaudelle 1985 Cerrato sai paikan Lancian satelliittitalli Jolly Clubissa, jonka väreissä hän ajoi koko loppu uransa. Parhaiksi saavutuksiksi jäivät kolmannet sijat San Remon rallissa 1988 ja 1991.
EM-tasolla Cerrato voitti kaksi mestaruutta vuosina 1985 ja 1987. Lisäksi hän voitti Italian rallimestaruuden kaikkiaan kuusi kertaa – vuosina 1985, 1986, 1988, 1989, 1990 ja 1991
Kanadan Grand Prix 2018
Kanadan Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 Grand Prix Heineken du Canada 2018) oli Formula 1 -kauden seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta Circuit Gilles-Villeneuven osittaisella katuradalla Montrealissa Kanadassa.
Kilpailun voitti Ferrarin Sebastian Vettel.
Odotusta Pariisissa
Odotusta Pariisissa on Juha Tikan säveltämä ja Hectorin osaksi suomen ja osaksi englannin kielellä sanoittama laulu. Sen on levyttänyt Juha Tikan vaimo, näyttelijä-laulaja Susanna Haavisto. Laulu julkaistiin vuonna 1992 sekä Haaviston albumilla "Miksi?" että singlenä. Siitä on tullut yksi Susanna Haaviston tunnetuimmista levytyksistä, jota hän on esittänyt myös konserteissaan. Säveltäjä Tikka on leikillään vähätellyt laulua ”köyhän miehen Piafiksi”. Laulu on julkaistu myös kokoelma-albumilla "Kaksi lensi yli käenpesän – Helmiä Hectorin laulukirjasta" (2012). Sen on levyttänyt myös Tapani Perttu albumilleen "Oon sun mies" (2009).
Ranskalaistyyliseksi sovitettu laulu kertoo naisesta, joka alkaa pariisilaisen hotellin baarissa kertoa tarinaansa ventovieraalle. Hän on naimisissa, mutta on jo kymmenenä vuonna tullut tiettynä päivänä tähän hotelliin tapaamaan erästä miestä, joka on myös tahollaan naimisissa. Tänä iltana miestä ei kuulu, ja nainen alkaa jo menettää toivoaan. Laulu on saanut alkunsa Hectorin kuulemasta tositarinasta, joka sijoittui Ateenaan. Laulun tapahtumapaikaksi valittiin romanttisia mielikuvia paremmin herättävä Pariisi.
Denis Marconato
Denis Marconato (s. 29. heinäkuuta 1975 Treviso) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Sentterinä pelannut Marconato voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1997, 2002, 2003 ja 2010, Italian cup-mestaruuden vuosina 1995, 1997, 2000, 2003, 2004, 2005 ja 2010, Italian supercup-mestaruuden vuosina 1998, 2001, 2002 ja 2009, Espanjan cup-mestaruuden vuonna 2007 ja Saporta cupin vuosina 1995 ja 2000.
Marconato kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa olympiahopeaa Ateenassa 2004, Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999, EM-hopeaa Espanjassa 1997 ja EM-pronssia Ruotsissa 2003. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuosien 2001, 2005 ja 2007 EM-kilpailuissa.
Tom Thomson
Thomas John "Tom" Thomson (5. elokuuta 1877 Claremont, Ontario – 8. heinäkuuta 1917 Algonquin Provincial Park, Ontario) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Group of Seveniksi yhdistyneen taiteilijajoukon varhainen innoittaja. Luonto on keskeisessä osassa hänen taiteellisessa tuotannossaan, ja hänen merkittäviä maalauksiaan ovat "The West Wind" (1917) ja "Jack Pine" (1916–1917). Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa, mutta todennäköisesti tapaturmaisesti.
Rapla (täsmennyssivu)
Rapla tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Bugiseurantaohjelma
Bugiseurantaohjelma tai virheenseurantaohjelma (puhekielessä toisinaan myös "bug-trakkeri") on sovellusohjelma, joka on tarkoitettu laadunhallinnassa ohjelmointivirheiden tai muiden puutteiden raportointiin ja seurantaan ohjelmiston elinkaaren aikana. Virheet voidaan tyypillisesti kohdentaa tietylle ohjelmalle tai sen komponentille tai muuhun liittyvään osa-alueeseen kuten ohjelman dokumentaatioon. Verkkoselainpohjaiset seurantaohjelmat ovat tyypillisiä tiedon jakamiseen sovelluksen kehittäjien ja testaajien sekä projektin hallinnan kesken. Tyypillisesti seurantaohjelmassa on jonkinlainen tietokanta, jonne tiedot talletetaan.
Seurantatyökalu voi olla oma sovelluksensa kuten Bugzilla tai integroituna osaksi suurempaa kokonaisuutta kuten jatkuvan integraation palvelimeen.
Hajautetut seurantamenetelmät ovat yksi kehityshaara, jossa bugien tiedot eivät ole keskitetyssä palvelussa vaan seuraavat lähdekoodin mukana versionhallintajärjestelmässä.
Seurantaohjelma ei sisällä toimintoja virheen jäljitykseen ja sitä ei käytetä virheen diagnostiikassa vaan tässä tarkoituksessa on käytössä debuggeri.
Seurattavia tietoja ovat esimerkiksi:
Bugin kriittisyydellä voi olla useita tiloja kuten:
Bugilla voi olla useita tiloja sen elinkaaren aikana:
Seurattavat tiedot ja menetelmät riippuvat käytetystä ohjelmasta, alustasta ja projektinkäytännöstä sekä ryhmäkoosta: pienelle ohjelmalle ei välttämättä tarvita samoja tietoja kuin suurelle.
Laulu kuolleesta rakastetusta
Laulu kuolleesta rakastetusta on Kaj Chydeniuksen säveltämä ja Marja-Leena Mikkolan sanoittama laulu elokuvasta "Käpy selän alla" (1966). Laulu alkaa sanoilla ”Minä kuljen yksinäin, on kuollut rakastettuni”.
Elokuvassa teemaa kuullaan useina eri versioina: Otto Donnerin studio-orkesterisovituksena, Chydeniuksen pianoteemana, Chydeniuksen laulamana sekä Kirsti Wallasvaaran esittämänä huuliharpun ja studio-orkesterin säestyksellä. Huuliharppua soittaa kuvassa Eero Melasniemi mutta todellisuudessa ääniraidalla Kaarlo Reinikainen.
Laulun ovat levyttäneet Kaj Chydenius (1966), Anki Lindqvist (1967), Kaisa Korhonen (1969), Kristiina Halkola (1973 ja 1975), Maarit Hurmerinta (1973), Seija Simola (1979) ja Pepe Willberg (1999).
Coredump
Coredump ja segmentation fault ovat nimityksiä tietokoneohjelman kaatumiselle, jossa ohjelman suoritus pysäytetään ja ohjelma poistetaan suoritusmuistista. Tähän liittyy usein kaatumiseen liittyvien tietojen tallettaminen kuten pinon ja rekisterien arvojen talletus "dump"-tiedostoon ohjelmointivirheen jäljityksen ja korjaamisen avuksi. Talletettua tiedostoa käytetään debuggeriohjelmassa.
Nimitys "coredump" juontaa juurensa ferriittirengasmuistin käyttöön varhaisissa tietokoneissa. "Segmentation fault" käytetään myös tarkemmassa tapauksessa muistialueen ylitykseen viittavassa vikatilanteessa.
Unix- ja Unixin kaltaiset käyttöjärjestelmät kirjoittavat tyypillisesti codice_1-nimiseen tiedostoon kun taas Windows kirjottaa codice_2-tiedostoon.
Sampson
Sampson voi tarkoittaa seuraavia:
Sanremon ralli 1973
Sanremon ralli 1973 oli MM-rallikauden 1973 10. osakilpailu, joka ajettiin osin soralla, osin kestopäällysteellä yhteensä 369,3 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 10.lokakuuta–13.lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 15. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ranskalaispari Jean-Luc Thérier & Jacques Jaubert ajokkinaan Alpine-Renault A110 1800. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini & Angelo Torriani Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Pierre Nicolas & Michel Vial niinikään Renault-Alpinella.
Attilio Demaría
Attilio Demaría (19. maaliskuuta 1909 Buenos Aires, Argentiina – 11. marraskuuta 1990 Haedo) oli italiais-argentiinalainen jalkapalloilija. Demarían pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kaksi ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Italian maajoukkueessa Demaría pelasi 13 ottelua tehden niissä kolme maalia. Hän edusti myös Argentiinan maajoukkuetta kolmen ottelun verran. Hän edusti seurajoukkueurallaan useita eri argentiinalaisia ja italialaisia seuroja, mutta suurimman osan urastaan hän pelasi Inter Milanissa.
Mark Bernes
Mark Naumovitš Bernes (Ма́рк Нау́мович Берне́с, oik. "Mark Naumovitš Neumann", 1911–1969) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen näyttelijä ja laulaja.
Bernes syntyi juutalaisperheeseen Ukrainassa 1911. Kun poika oli kolmen vanha, perhe muutti Harkoviin, jossa isä myi käytettyjä vaatteita. Teini-ikäisenä Bernes osallistui paikallisen teatterin toimintaan, ja teatterin ohjaaja kannusti häntä eteenpäin. Bernes muutti Moskovaan ja alkoi saada rooleja, joissa henkilöityi sodan kokeneen sukupolven miesten maailma. Parhaat säveltäjät ja sanoittajat tarjosivat hänelle myös teoksiaan laulettaviksi.
Bernesin laulamista kappaleista tulivat Suomessakin tunnetuiksi muun muassa Nikita Bogoslovskin säveltämä ”Tumma on yö” (Tiomnaja notš) ja Eduard Kolmanovskin säveltämä ”Rakastan sinua, elämä”. Erään tunnetuimman laulunsa "Kurjet" Bernes ehti levyttää vähän ennen kuin kuoli keuhkosyöpään 58-vuotiaana 1969.
Bernes sai monia palkintoja, muun muassa Stalin-palkinnon 1951 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvon 1965.
Lähde:
Pertti Vakkilainen
Pertti Vakkilainen (s. 19. elokuuta 1945 Lieksa) työskenteli Teknillisen Korkeakoulun vesitalouden professorina 1982–2009. Korkeakoulun rakennus- ja ympäristötekniikan osaston johtajana hän toimi tästä ajasta 12 vuoden ajan. Tasavallan Presidentti nimitti 1992 hänet korkeimman hallinto-oikeuden yli-insinöörineuvoksen, sittemmin ympäristöasiantuntijaneuvoksen sivutoimiseen virkaan, jota hän hoiti 1992-2012. . Vakkilainen on ollut useiden rahastojen ja säätiöiden hallituksissa. Hän on aktiivinen toimija Vakkilaisten sukuseurassa.
Ennen nimitystään TKK:n professoriksi Vakkilainen hoiti Oulun yliopiston vesirakentamisen apulaisprofessuuria 1978-1981. Hän toimi vierailijana Cornell-yliopistossa USA:ssa 1987-1988 ja Wienin teknillisessä yliopistossa Itävallassa 1994- 1995.
Vakkilaisen merkittävimmät tutkimukset käsittelevät hydrologiaa, erityisesti haihduntaa ja maaperän vesiä sekä sadanta-valuntatapahtuman mallintamista. Hän organisoi professori Pentti Kaiteran toimesta aloitettujen pienillä hydrologisilla valuma-alueilla vuosina 1931-1958 tehtyjen havaintojen tallentamisen ja käytti näitä havaintosarjoja muun muassa tulvien ja kuivakausien toistuvuuksien analysoimisessa. Vakkilaisen vesiensuojelututkimukset keskittyvät salaojituksen, erityisesti säätösalaojituksen vaikutukseen peltoalueilta tapahtuviin ravinnehuuhtoutumiin ja taajama-alueiden hulevesien hallintaan. Monissa tutkimuksissaan Vakkilainen pyrkii vastaamaan kysymykseen ”Riittääkö maailmassa vesi”.
Vakkilainen on osallistunut usean vesitaloutta käsittelevän oppikirjan laadintaan. 1990-luvulla hän lisäsi Teknillisessä korkeakoulussa annettuun vesitalouden opetukseen luonnonmukaista vesirakentamista ja globaaleja vesikysymyksiä käsittelevät kurssit.
Pertti Vakkilainen on toiminut vuodesta 1988 alkaen Sven Hallinin tutkimussäätiön puheenjohtajana. Vuosina 2000-2002 Vakkilainen oli Suomen Rakennusinsinöörien Liiton hallituksen jäsen ja hän on RIL:n kunniajäsen. Salaojituksen Tukisäätiön puheenjohtajana Vakkilainen toimi vuodet 2004-2012, Oulun yliopiston Professori Pentti Kaiteran rahaston puheenjohtajana vuodet 2006-2013 ja Lemminkäinen Oyj:n Oskari Vilamon rahaston puheenjohtajana vuodet 2012-2016.
Émile Borel
Félix Édouard Justin Émile Borel (7. tammikuuta 1871 – 3. helmikuuta 1956) oli ranskalainen matemaatikko ja poliitikko. Matemaatikkona hänet tunnetaan perustavasta työstään mittateorian ja toden­näköisyys­laskennan alalla.
Borel syntyi Saint-Affriquen kylässä Aveyronissa protestanttisen pastorin poikana. Hän opiskeli Collège Sainte-Barbessa ja Lycée Louis-le-Grandissa, kunnes hän pääsi sekä École normale supérieureen että École polytechniqueen. Vaikka hän läpäisi molempien pääsykokeen, hän päätti vuonna 1889 keskittyä opiskelemaan ensinmainitussa. Samana vuonna hän voitti "concours général" -nimisen vuotuisen matematiikkakilpailun. Vuonna 1893 hän sai valmiiksi väitöskirjansa, jonka nimi oli "Sur quelques points de la théorie des fonctions" (”joitakin näkökohtia funktioteoriasta”). Samana vuonna Borel aloitti neljä vuotta kestäneen toimintansa luonnoitsijana Lillen yliopistossa, minä aikana hän myös julkaisi 22 tieteellistä tutkielmaa. Vuonna 1897 hän palasi École normaleen, ja hän sai funktioteorian oppituolin, missä virassa hän toimi vuoteen 1941 saakka.
Vuonna 1901 Borel meni naimisiin 17-vuotiaan Marguerite Appelin kanssa, joka oli hänen kollegansa Paul Émile Appelin tytär. Tämä kirjoitti myöhemmin 30 romaania salanimellä Camille Marbo.
Émile Borel kuoli Pariisissa 3. helmikuuta 1956.
Yhdessä René-Louis Bairen ja Henri Lebesguen kanssa Émile Borel oli yksi mittateorian kehittäjistä, ja hän sovelsi sitä myös todennäköisyyslaskentaan. Hänen mukaansa on nimetty käsite Borel-joukko. Yksi hänen todennäköisyyslaskentaa käsittelevistä kirjoistaan sisältää huvittavan ajatuskokeen, joka on tullut yleisesti tunnetuksi äärettömän apinajoukon lauseena. Vuosina 1921–1927 hän julkaisi myös joukon peliteoriaa käsitteleviä tutkielmia, joissa hän ensimmäisenä määritteli strategiapelin käsitteen.
Vuosina 1913–1914 hän selvitti, miten hyperbolinen geometria ja erityinen suhteellisuusteoria voitiin yhdistää. Esimerkiksi kirjassaan "Introduction Geometrique à quelques Théories Physiques" hän kuvaili hyperbolisia rotaatioita muunnoksina, joissa hyperbeli säilyy ennallaan samoin kuin ympyrä säilyy rotaatiossa sen keskipisteen ympäri.
Borel oli myös yksi Institut Henri Poincarén perustajista.
VUonna 1938 kirjassaan "Application de la théorie des probabilités aux Jeux de Hasard" (”todennäköisyysteorian soveltaminen uhkapeleihin”) hän esitti myös pokerille mallin, jolle hän antoin nimen "La Relance".
Borel osallistui 1920-luvulta 1940-luvulle saakka aktiivisesti myös politiikkaan. Vuonna 1922 hän perusti ISUP:n ("Institut de statistique de l’université de Paris"), Ranskan vanhimman tilasto­tieteen oppilaitoksen. Vuosina 1924–1936 hän toimi Ranskan edustajain­huoneen jäsenenä. Vuonna 1925 hän toimi Ranskan laivastoministerinä Paul Painlevén hallituksessa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Ranskan vasta­rinta­liikkeessä, minkä vuoksi hänelle vuonna 1950 myönnettiin mitali.
Borelin mukaan on nimetty seuraavat matemaattiset käsitteet:
Lisäksi Pariisin Institut Henri Poincaréssa on Centre Émile Borel -niminen yksikkö, ja Kuussa on Borel-niminen kraatteri.
Borel
Borel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rakastan sinua, elämä
Rakastan sinua, elämä (tai kertosäkeen mukaan Rakastan elämää) on neuvostoliittolainen hitaan marssin tahtiin kulkeva laulu, joka alkaa suomeksi sanoin ”Päättyy yö, aamu saa...”. Sen on säveltänyt Eduard Kolmanovski runoilija Konstantin Vanšenkinin runoon.
Suomessa laulusta tuli erittäin suosittu Kauko Käyhkön levytyksenä vuodelta 1963. Suomenkielisen tekstin on tehnyt Pauli Salonen. Virolainen Georg Ots ehti levyttää kappaleen suomeksi Jaakko Borgin sovittamana jo vuotta ennen Käyhköä, mutta levytys ei saanut suurta julkisuutta. Laulu huomattiin vasta kun Kauko Käyhkö lauloi sen televisiossa, ja pian Käyhkö kutsuttiin levyttämään se, tälläkin kertaa Jaakko Borgin sovituksena. Singlejulkaisu sai kultalevyn 1972, ja se oli vielä vuonna 2018 Suomen kaikkien aikojen 16:nneksi myydyin kotimainen single noin 30 000 kappaleen myyntimäärällään.
Laulun historia alkaa vuodesta 1956, kun suosittu näyttelijä ja laulaja Mark Bernes luki Konstantin Vanšenkinin elämänylistystä huokuvan runon "Komsomolskaja Pravdasta". Bernes otti yhteyttä runoilijaan ja sanoi haluavansa teettää runosta laulun. Vanšenkin oli aluksi vastahakoinen, mutta hanke eteni kun Bernes otti yhteyttä säveltäjä Eduard Kolmanovskiin.
Alkuperäinen venäjänkielinen teksti puhuttelee elämää yksikön toisessa persoonassa ("sinä, sinua") kuten laulun virallinen suomenkielinen nimikin, mutta suomenkielisessä tekstissä elämää rakastetaan kolmannessa persoonassa. Venäläisteksti käy läpi 1950-luvun neuvostoliittolaisia sosialistisia arvoja, kuten perheen merkitystä, pyyteetöntä ystävyyttä ja toisen maailmansodan voittoa, kun taas Pauli Salosen suomennos on etenkin keskiosaltaan sävyltään tummempi, kun päivä ei enää anna parasta loistetta eikä ystävä tuo lohtua.
Laulusta tuli erittäin suosittu 1950-luvun Neuvostoliitossa ja 1960-luvun alun Suomessa. Muun muassa kosmonautti Juri Gagarin  nimesi sen suosikkikappaleekseen, ja Martti Ahtisaari lauloi sitä presidentinvaalin voiton ratkettua 1994.
Suomeksi laulun ovat Käyhkön ja Georg Otsin lisäksi levyttäneet ainakin Tamara Lund (1963), Mauno Kuusisto (1965), Teijo Joutsela (1971), Reijo Frank (1976), Tapio Rautavaara (1976), Pasi Kaunisto (1977), Ossi Ahlapuro (1980), Arja Saijonmaa (1981) ja Viktor Klimenko (2012). Kuoroversiona sen ovat levyttäneet muun muassa Aikamiehet (1991) ja instrumentaaliversioina Ossi Runne (1963), Sounds (1965), Francis Goya (1980) ja Jörgen Petersen (1981).
L’amore è un attimo
L’amore è un attimo on Massimo Ranierin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1971 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 91 pisteellä.
Nongo-Souala
Nongo-Souala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 10 000 ja kylässä 5 400 asukasta (vuonna 2009).
Nongo-Soualan kunta rajoittuu idässä ja etelässä Sikasson piirin Danderesson, lännessä Klélan ja pohjoisessa Koutialan piirin Diouradougou Kafon kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Tärkeimmät vesistöt ovat Banifing ja sen sivujoki Lotio. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat samoja, senufoja, miniankoja, dogoneja, boboja, fulbeja, mandinkoja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Benkadi (Sikasson alue)
Benkadi on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kougoba sijaitsee 105 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 8 000 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Benkadin kunta rajoittuu koillisessa Sikasson piirin Dembelan, idässä Blendion, etelässä Watenin, lounaassa Bougounin piirin Wolan ja luoteessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Niantjilan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt ja kukkulat. Tärkein vesistö on Bagoéjoki. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.
Benkadi
Benkadi voi viitata seuraaviin asiohin:
Piero Sodano
Piero Sodano (s. 3. heinäkuuta 1946) on italialainen entinen ralli-kartanlukija. Hän aloitti uransa jo vuonna 1967 toimimalla mm. Bruno Ferrarisin kartanlukijana Italiassa ajetuissa EM-ralleissa. Vuosina 1971 ja 1972 hän kiersi EM-sarjaa maanmiehensä Sergio Barbasion kartanlukijana.
1973 FIA lanseerasi automerkkien MM-sarjan ja Sodano osallistui Lancian tiimissä kartanlukijana kolmeen ralliin. Monte Carlossa hän toimi Simo Lampisen kartanlukijana, Ruotsin rallissa kuljettajana oli Ove Andersson ja Sanremossa jälleen Simo Lampinen. Seuraavana kahtena vuonna Sodano oli kartanlukijana MM- ja EM-ralleissa pääsääntöisesti Barbasiolle ja Mauro Pregliascolle. Vuoden 1975 RAC-rallissa Sodano istui kolmannen ja viimeisen kerran Simo Lampisen kartanlukijana.
Vuosina 1977 ja 1978 Sodanon pääasiallinen pari oli italialainen rallilegenda Sandro Munari. Viimeisen MM-rallinsa Sodano ajoi Sandro Munarin kanssa Keniassa vuonna 1981.
Kaikkiaan Sodano työskenteli kartanlukijana 21 MM-osakilpailussa. Voittoja ei tilille kertynyt mutta kahdesti Sodano pääsi Sandro Munarin kartanlukijana palkintokorokkeelle.
Uudelleen jos luokses tulla voisin
Uudelleen jos luokses tulla voisin on Jaakko Borgin säveltämä ja Juha Vainion sanoittama iskelmä, joka tunnetaan parhaiten neuvostovirolaisen Georg Otsin suomenkielisenä levytyksenä vuodelta 1970. Sen muita levyttäjiä ovat Aikamiehet (1977), Erkki Leppänen (1978), Eero Piirto (1979) ja Jaakko Ryhänen (1992).
Tarinan mukaan Jaakko Borg teki sävelmän jo aiemmin tarkoituksenaan tehdä reipas humppafoksi, mutta siitä tuli niin kaunis että se jätettiin odottamaan. Kun Georg Ots oli tulossa jälleen Suomeen levyttämään vuonna 1970, slaavilaisvaikutteinen mollisävelmä kaivettiin esiin ja annettiin Juha Vainion sanoitettavaksi. Borg julkaisi sävelmän nimimerkillä V. Salanov.
Blendio
Blendio on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 100 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 12 300 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Blendion kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Dembelan ja Mirian, idässä Kofanin, etelässä Niénan ja lännessä Watenin ja Benkadin kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat, ylängöt, laaksot ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Blendiosta on yhteys RN7-maantielle Niénaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, fonio, pavut, maapähkinä, hedelmät ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.
Sanremon ralli 1974
Sanremon ralli 1974 oli MM-rallikauden 1974 4. osakilpailu, joka ajettiin pääosin kestopäällysteellä yhteensä 408,4 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 2.lokakuuta–5.lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 16. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi italialaispari Sandro Munari & Mario Mannucci ajokkinaan Marlboron sponsoroima Lancia Stratos. Toiseksi sijoittui italialaispari Giulio Bisulli & Francesco Rossetti Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat italialaiset Alfredo Fagnola & Elvio Novarese Tre Gazzelle teamin Opel Asconalla.
Suomalaiset Markku Alén ja Simo Lampinen joutuivat keskeyttämään kilpailun.