Josef Mengele
Tohtori Josef Mengele (16. maaliskuuta 1911 Heidenheim, Baijeri, Saksan keisarikunta – 7. helmikuuta 1979 Bertioga, São Paulo, Brasilia), tunnetaan myös Auschwitzin kuolemanenkelinä, oli saksalaislääkäri, joka teki vangeille julmia ja raakoja lääketieteellisiä kokeita Auschwitzin keskitysleirillä. Hänen kokeisiinsa kuuluivat muun muassa silmien värin muutos kemiallisesti, imusolmukkeiden poistaminen ja siamilaisten kaksosten tuottaminen kirurgisin toimenpitein. Hän oli myös mukana päättämässä kenet lähetettiin kaasukammioihin. Hänen arvonsa SS-joukoissa oli Hauptsturmführer.
Vuonna 1999 uhrinsa käynnistämän oikeusjutun mukaan Mengele olisi työskennellyt ihmiskokeita ja lääkekokeita suorittaessaan saksalaiselle lääkeyritys Bayerille, joka kuului natsi-Saksan hallintoa lähellä olevaan kemianteollisuuden yritysten yhteenliittymään nimeltä IG Farben, jolla oli valtaisa nitriilikumitehdas keskitysleirin vieressä.
Mengelen kollegan, SS-lääkäri Hovenin todistajanlausunnossa Nürnbergissä mainittiin, että "tulisi olla yleisessä tiedossa että keskitysleireillä tehdyt ihmiskokeet tehtiin ainoastaan IG Farbenin etujen takia... IG Farbenin tarkoitus oli salata kaikki tämä, ja laittaa savuverho piilottamaan kokeet... Ei SS vaan IG Farben tekivät aloitteen ihmiskokeiden tekemisestä keskitysleireillä."
Mengele pakeni natsi-Saksasta ja häntä ei koskaan kuultu eikä tuomittu Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä. Mengelen ja hänen kollegoidensa tekojen seurauksena kehitettiin Nürnbergin säännöstö, joka on ihmisillä tehtäviä lääketieteellisiä kokeita koskeva, eettisten periaatteiden säännöstö.
Josef Mengele oli Karl Mengelen (1881–1959) ja Walburga Mengelen (k. 1946) kolmesta pojasta vanhin. Hänen pikkuveljensä olivat Karl Mengele nuorempi (1912–1949) ja Alois Mengele (1914–1974). Mengele menestyi hyvin koulussa, ja hän oli kiinnostunut erityisesti musiikista, taiteesta ja hiihtämisestä. Kotikaupungissaan hänet tunnettiin älykkönä ja itsevarmana. Nuorena lääkärinä hän oli kiinnostunut rotujen välisistä eroista, mikä todennäköisesti sai hänet kansallissosialistisen puolueen palvelukseen. Mengelen aatteen oletetaan kuitenkin olleen vain pintaa ja hänen käsityksensä aatteesta hatara. Hänen ideologiansa uskotaan perustuneen puhtaasti Adolf Hitlerin propagandaan, ja hänen uskotaan käyttäneensä työtään ja asemaansa pelkästään sadististen mielihalujensa tyydyttämiseksi.
Mengele liittyi Stahlhelmiin (Teräskypärä) vuonna 1931 ja haki kansallissosialistisen puolueen jäseneksi vuonna 1937. Seuraavana vuonna hän liittyi SS:ään ja palveli vuosina 1938–1939 kuuden kuukauden ajan kevyessä jalkaväkirykmentissä. Vuonna 1942 hänen ollessaan lääkärinä SS-Wiking-divisioonassa, jossa myös suomalaisia SS-sotilaita palveli, hän haavoittui Neuvostoliitossa, ja hänet todettiin lääketieteellisin perustein palvelukseen kelpaamattomaksi. Sota-ansioiden vuoksi hänet ylennettiin kapteeniksi. Myöhemmin hän ilmoittautui vapaaehtoiseen palvelukseen keskitysleirille, ja hänestä tuli Auschwitzin lääkintäupseeri 24. toukokuuta 1943.
Mengele meni naimisiin Irene Schönbeinin kanssa 28. heinäkuuta 1939. Heidän ainoa poikansa, Rolf syntyi vuonna 1944.
Mengelen tutkimus oli mielivaltaista, julmaa ja siitä puuttui tieteen tekemiseltä vaadittava järjestelmällisyys. Hän työskenteli yleensä sattumanvaraisesti yrityksen ja erehdyksen kautta ja hänellä ei ollut esimerkiksi työhypoteesia.
Eräs hänen tavoitteistaan oli silmien värin muuttaminen siniseksi, joka usein aiheutti kokeisiin joutuneille ihmisille kipua, sokeuden tai tulehduksia. Kokeiden jälkeen Mengelen kokeissaan käyttämät kaksoset tavallisesti tapettiin. Toisaalta, jos koe onnistui, lapsia ei tapettu. Kaikkiaan 1 500 kaksosesta vain 200 selvisi hengissä.
Mengelen muistiinpanoja ja arkistoja kaksoskokeista ei ole koskaan löydetty, mutta säilyneet tulokset ovat osoittautuneet tieteellisesti käyttökelvottomiksi.
Psykoanalyytikko, tohtori Tobias Brocher on esittänyt, että Mengele ei nauttinut kivun tuottamisesta, vaan vallasta, jota hän pääsi käyttämään päättäessään elämästä ja kuolemasta keskitysleirin lääkärinä ideologian mukaisesti.
Mengele lähti Auschwitzista Gross-Rosenin keskitysleirille. Huhtikuussa vuonna 1945 hän pakeni saksalaisen sotilaan asuun pukeutuneena länteen. Liittoutuneet ottivat hänet kiinni, mutta vapauttivat tietojen puutteessa. Esim. SS-veriryhmätatuointi puuttui. Mengele piiloutui maatilalle Ylä-Baijeriin ennen kuin muutti Argentiinaan vuonna 1949. Mengele erosi vaimostaan vuonna 1954 ja avioitui velivainajansa lesken Marthan kanssa.
Jorge Camarasa on väittänyt vuonna 2009 julkaistussa kirjassaan Mengele: "The Angel of Death in South America", että Mengele olisi jatkanut natsi-Saksassa suoritettuja kokeita pienessä brasilialaisessa Cândido Godói -kunnassa. Suurin osa kunnan asukkaista on sinisilmäisiä ja vaaleatukkaisia, lisäksi jopa joka viides syntyneistä lapsista on ollut kaksonen. Mengelen väitetään vierailleen kunnassa usein 1960-luvulla suorittaen kokeitaan. Hän käytti salanimeä Rudolph Weiss.
Jorge Camarasa väittää, että Mengele onnistui toteuttamaan Cândido Godóissa unelmansa: Luoda vaaleatukkaisia ja sinisilmäisiä ihmisiä. Kuntalaisten mukaan Mengele oli usein valvomassa naisten raskauksia ja hoitamassa heitä uusilla lääkkeillä. Mengelen kokeista ollaan montaa mieltä, todisteita siitä että Cândido Godóin kaksoistiheisyys johtui Mengelen kokeista ei ole. Ainoastaan paikallisten kertomukset.
Vuonna 2011 julkistettujen tutkimustulosten mukaan syntymätodistukset osoittavat, että kaksosia syntyi kylässä poikkeuksellisen paljon jo 1930-luvulla ennen Mengelen väitettyä vierailuajankohtaa. Lisäksi monilla kaksosia synnyttäneillä naisilla Cândido Godóissa todettiin tietty geenimuunnos, jonka uskotaan tulleen kylään saksalaisten siirtolaisten mukana ja yleistyneen sisäsiittoisuuden takia. Tutkijat uskovat tämän geenimuunnoksen altistavan äidit kaksosraskauksille.
Hyvien suhteiden avulla Mengele sai elää rauhassa, vaikka Mossad ja monet muut natsien metsästäjät tiesivät hänen piileskelevän Etelä-Amerikassa. Vuonna 1959 Mengele pakeni Paraguayhin, koska natsien metsästäjät olivat saaneet tiedon hänen olinpaikastaan. Martha ei koskaan sopeutunut uuteen elämään, joten hän palasi lapsensa kanssa Eurooppaan. Mengele muutti myöhemmin São Paulon lähelle, Brasiliaan. Israelin tiedustelupalvelun agentti Zvi Aharoni löysi Mengelen 1962 Brasilian viidakosta ja jopa näki hänet, mutta Yossele Schumacherin etsiminen asetettiin Mossadin agenttien päätehtäväksi ja Mengele pääsi katoamaan jälleen. Hän eli Brasiliassa aina kuolemaansa saakka vuonna 1979. Mengele sai uidessaan aivohalvauksen ja hukkui. Hänet haudattiin nimellä Wolfgang Gerhard, jolla hän oli esiintynyt Etelä-Amerikassa.
Vuonna 1985 Brasilian poliisi avasi haudan, jossa Mengeleksi oletettu mies lepäsi. Ruumis tunnistettiin muun muassa luista otetuista näytteistä sekä hammaskarttojen perusteella. Lopullinen varmistus kuolemasta tuli 1990-luvulla kehittyneen DNA-tutkimuksen avulla.
Josef Mengele käytti seuraavia peitenimiä Etelä-Amerikassa: