hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pappilanmäki (Kirkkonummi)
Pappilanmäki (ruots. "Prästgårdsbacken") on kunnanosa Kirkkonummella. Pappilanmäki sijaitsee Kirkkonummen keskustan pohjoiskupeessa, mäen päällä. Pappilanmäessä sijaitsee Kirkkonummen Seurakuntatalo sekä Lyan-talo, jossa seurakunta järjestää paljon nuorisotapahtumia. Pappilanmäki koostuu pääasiassa omakotitaloista sekä rivitaloista, mutta myös muutamasta pienkerrostalosta.
Pappilanmäestä on alle kilometri matkaa Gesterbyn koululle sekä Kirkkonummen uimahallille. Jalankulkijoille tarkoitettua Rovastinpolkua pitkin pääsee nopeasti Kirkkonummen torille, jonne myös alle kilometrin matka kävellen. Pappilanmäki on suosittua lapsiperheiden asuinaluetta.
Ravals
Ravals on asuinalue Kirkkonummella. Ravalsissa on paljon asutusta, ja asuinrakennukset koostuvat pääasiassa rivitaloista ja pienkerrostaloista. Alueella on myös muutama omakotitalo.
Ravals on parin kilometrin päässä Kirkkonummen keskustasta luoteeseen. Lähin elintarvikeliike on Lindalin Sale-lähikauppa. Ennen Ravalsissa oli myös yksityinen kioski, mutta se purettiin ja sen tontille rakennettiin amerikkalaistyylinen pienkerrostalo. Lisäksi Ravalsissa on päiväkoti.
Gokstadin laiva
Gokstadin laiva on hautakummusta Gokstadin tilalta Sandefjordissa Vestfoldin läänissä löydetty viikinkilaiva, joka on säilynyt nykyaikaan. Laiva on näytteillä kunnostettuna Viikinkilaivamuseossa Bygdøyssä Oslossa.
Tammipuinen laiva löydettiin vuonna 1880. Vuosirengasajoituksen mukaan puutavara on kaadettu vuonna 890. Laivan köli on tehty yhdestä 18 metriä pitkästä puusta. Laivan pituus on 23,8 metriä, leveys 5 metriä ja syväys 1,28 metriä. Limilaidoitus on tehty 14 laudasta aironreikien korkeudelle ja kaksi niiden yläpuolelle. Laudat oli kiinnitetty toisiinsa rautaniiteillä. Veneessä on 16 airoparia. Hankainreiät voidaan peittää pienillä puulevyillä estämään veden pääsy sisään. Laivassa ei ollut löydettäessä penkkejä, ja siihen oli kiinnitetty kummallekin puolelle 32 kilpeä laitojen päälle. Joka toinen kilpi oli maalattu mustaksi ja joka toinen keltaiseksi. Nämä kilvet ovat sittemmin tulleet tyyppillisiksi erilaisissa viikinkilaivoista tehdyissä kuvissa. Samasta haudasta löytyi kolme muuta venettä. Muut esinelöydöt olivat vähäisiä, koska hauta oli ilmeisesti ryöstetty jossakin historian vaiheessa.
Vuonna 1893 Chicagossa pidettiin maailmannäyttely Kolumbuksen 400-vuotisjuhlan muistoksi. Sitä varten Gokstadin laivasta rakennettiin kopio, jolla purjehdittiin Atlantin yli. Kopio on yhä olemassa Chicagossa.
Heikkilä (Kirkkonummi)
Heikkilä (ruots. "Hindersby") on Kirkkonummen kunnanosa, joka on rakennettu pääasiassa 1980-luvulla. Suurin osa asuinrakennuksista on Vanhan Heikkiläntien varressa sijaitsevia omakotitaloja. Heikkiläntorille on rakennettu kerrostaloja, ja myös joitain rivitaloja on rakennettu Heikkilään. Heikkilän ja Kirkkolaakson rajalla on ikäihmisille suunnattu asuinalue, Mikaeligården. Lähin koulu on Heikkilän koulu, mutta nimestään huolimatta se sijaitsee Jolkbyn taajamassa.
Heikkilässä sijaitseva vanha sairaalarakennus toimi aiemmin Kirkkonummen kunnantalona, kunnes keskustaan valmistunut uusi kunnantalo aloitti toimintansa tammikuussa 2012, ja vanha kunnantalo jäi tyhjilleen. Nyt kunta on aikeissa myydä tai vuokrata rakennuksen.
Heikkilästä on matkaa Kirkkonmmen keskustaan vajaa pari kilometriä.
Heikkilä muodostaa yhdessä Jolkbyn ja Laajakallion kanssa yhteisen asukasyhdistyksen, Johelan.
William Lehtinen
Uuno Wilhelm (William) Lehtinen (19. maaliskuuta 1895 Turku – 23. maaliskuuta 1975 Turku) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, jolle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1946.
Lehtisen vanhemmat olivat Henrik Wilhelm Lehtinen ja Olga Maria Selin. Hän tuli ylioppilaaksi Kouvolan yhteiskoulusta 1916 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923. Lehtinen opiskeli tämän jälkeen vielä Yalen yliopistossa Yhdysvalloissa ja suoritti siellä metsäteknologia-alan tutkinnon 1926. Suomen pääkonsulinvirastossa New Yorkissa Lehtinen toimi kaupallisena attaseana 1927-1928, tutkittuaan sitä ennen vuonna 1927 valtion stipendiaattina puuteknillistä alaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Enso-Gutzeitin keskuskonttorin päällikkönä Lehtinen toimi 1930–1940, myyntijohtajana 1940–1945 ja toimitusjohtajana 1945–1962. Hän sai maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon 1958 ja oli Suomen olympiakomitean puheenjohtaja 1947–1951.
Lehtinen oli vuodesta 1935 naimisissa tekstiilitaiteilija Greta Skogsterin kanssa. Pariskunta perusti Suomen Kulttuurirahastoon oman nimikkorahastonsa vuonna 1964 ja nimeään kantavan säätiön 1968.
Matsushima-luokka
Matsushima-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kolmen aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka aluksista kaksi tilattiin Ranskasta ja kolmas Yokosukan laivastontelakalta.
Satu Piipari
Satu Piipari (s. 3. toukokuuta 1983 Kotka) on suomalainen laulaja ja rumpali. Hän soittaa ja laulaa Frederikin orkesterissa. Piipari on mukana kilpailijana The Voice of Finland -laulukilpailun toisella tuotantokaudella. Hän pääsi mukaan uutena laulajana niin sanotusta Villi kortti -vaiheesta ylimääräiseksi kilpailijaksi ja valitsi Lauri Tähkän tähtivalmentajakseen.
Satu Piipari on esiintynyt lapsesta asti ja aloitti rumpujen soiton jo varhain. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta vuonna 2002. Lukio-aikana Piipari soitti rumpuja Varaque-yhtyeessä, jonka pitkäsoitto "Toivelauluja" (Johanna Kustannus) julkaistiin vuonna 2003.
Frederikin orkesterissa Piipari on soittanut vuodesta 2007.
Vuonna 2011 Piipari osallistui Karaoken MM-kilpailun karsintoihin ja sijoittui naisten sarjan viidenneksi.
Kymen Sanomat, 18.2.2013, s.2
Frederikin kotisivut
Radio Aalto - viihdeuutiset
Roadmap of Pain
Roadmap of Pain on suomalaisen industrial death metal -yhtyeen Total Devastationin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Firebox Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt Total Devastation sekä sanoittanut Ville Heiskanen.
Suomen Karmel-yhdistys
Suomen Karmel-yhdistys on kristillisen sionismin pohjalta toimiva yhdistys. Yhdistyksen tunnus on "Raamatun ja Israelin puolesta".
Vuonna 1949 perustettu yhdistys on saanut nimensä Israelissa Välimeren ja Jisreelin laakson välissä olevan Karmel-vuoren mukaan.
Toiminnan perustana on Raamatun sana, ja sen pohjalta nousee halu tukea Israelin kansaa ja rukoilla sen puolesta.
Yhdistyksen jäsenet ovat kristittyjä, jotka pitävät koko Raamattua Jumalan sanana. He odottavat sekä Jeesuksen toista tulemusta että Israelin uudistumista Hänen kauttaan.
Yhdistys tekee Suomessa julistustyötä. Evankeliumin lisäksi pidetään esillä Raamatun opetusta Israelin maan ja kansan keskeisestä asemasta Jumalan pelastushistoriassa. Yhdistys pyrkii edistämään suomalaisten ja israelilaisten välistä ystävyyttä ja yhteistyötä.
Karmel-yhdityksen jäsenmaksu vuosijäsenille on 25 euroa ja ainaisjäsenmaksu on 250 euroa.
Karmel-yhdistys julkaisee "Karmel" -lehteä, 6 numeroa vuodessa. Lehdessä on yhdistyksen toimintaan liittyvää aineistoa sekä Israeliin, sen historiaan ja sen tapahtumiin eri tavoin liittyviä artikkeleita. Lehden tilaushinta Suomeen ja Ruotsiin on 25 euroa, muihin maihin 40 euroa vuodessa.
http://www.karmel.fi/karmel-yhdistys
Wreck
Wreck on suomalaisen industrial death metal -yhtyeen Total Devastationin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Firebox Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Total Devastation.
Honour the Disorder
Honour the Disorder on Total Devastationin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2008.
Satama (albumi)
Satama on Total Devastationin viides studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2012.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Total Devastation.
Kasurinen
Kasurinen on suomenkielinen sukunimi. Kasurinen-nimisiä henkilöitä:
Dead in the Water (yhtye)
Dead in the Water on hämeenlinnalainen metalliyhtye, joka perustettiin vuonna 2000 hardcore punk -yhtyeen Sharpevillen hajottua. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita myös downtemposta sekä hardcore punkista.
Yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto, "Echoes... in the Ruins" julkaistiin vuonna 2007 Firedoom Musicin kautta.
EP:t
Firedoom Music
Firedoom Music oli suomalainen Firebox Recordsin alainen levy-yhtiö, joka keskittyi doom/death metal -albumeiden julkaisuun.
Bonusway.fi
Bonusway on suomalainen verkkopalvelu, joka maksaa ostohyvitystä käyttäjiensä tekemistä verkkokauppaostoksista. Palvelu oli esillä Leijonan luolan ensimmäisellä tuotantokaudella ja sai 75 000 euron pääomasijoituksen. Yrityksen toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2014 lähtien Tatu Koistinen.
Palvelu on avattu 2011 ja sitä käyttää noin 300 000 suomalaista. Lokakuussa 2017 palvelussa oli mukana 850 eri verkkokauppaa, joiden ostoksista palvelu tarjoaa ostohyvitystä. Mukana palvelussa on sekä suomalaisia että kansainvälisiä verkkokauppabrändejä.
Palvelun käyttäminen on ilmaista mutta edellyttää jäseneksi rekisteröitymistä joko verkkosivulla tai mobiilisovelluksessa, joka on saatavilla Android- ja iOS-laitteille.
Palvelu perustettiin vuonna 2011 nimellä Ostohyvitys.fi ja vuonna 2016 se vaihtoi nimekseen Bonusway. Palvelu toimii Suomen lisäksi 15:ssä muussa maassa.
Suomen Ostohyvitys Oy:n ja palvelua Venäjällä ylläpitävän Kopikot Russia Oy:n vuoden 2015 liikevaihto oli 1,4 Meur ja samalla ajanjaksolla yritys teki tappiota 695 teur. Tappio likipitäen nelinkertaistui edellisestä vuodesta.
Vuoden 2016 liikevaihto oli 1,8 Meur ja tappio 1,2 Meur. Tappio liki kaksinkertaistui edellisestä vuodesta. (lähde finder.fi)
Bonusway.fi:n toimintamalli perustuu Affiliate-markkinointiin. Palvelussa mukana olevat verkkokaupat ovat mainostajia, jotka maksavat komission palvelun kautta toteutuneista kaupoista. Bonusway tilittää sitten osan tästä komissiosta ostoksen tehneelle kuluttajalle. Verkkokaupoille palvelu on markkinointikanava siinä missä esimerkiksi Google tai Facebook, eli kuluttajille maksettavat bonukset ovat loppupelissä peräisin mainostajien markkinointibudjeteista.
Verkkokaupoille Bonuswayn etu moniin muihin markkinointikanaviin verrattuna on tulospohjainen toimintamalli. Kuluja syntyy ainoastaan toteutuneista myynneistä, joten palvelussa mukana oleminen on verkkokaupoille riskitöntä.
Bonusway.fi:n maksaman bonuksen suuruus vaihtelee kauppakohtaisesti ja perustuu jossain määrin palvelun kauppiailta saamaan komissioon. Maaliskuussa 2013 sivustolla tarjotut bonukset vaihtelivat välillä 0,30 %–25,00 % suhteessa ostoksen loppusummaan. Lisäksi joissain tapauksissa tarjottava bonus on kiinteä eikä riipu ostoksen koosta.
Bonusway.fi tarjoaa verkkosivujensa mukaan  hyvitystä mm. seuraavista verkkokaupoista (tilanne maaliskuussa 2013):
Echoes... in the Ruins
Echoes... in the Ruins on suomalaisen metalliyhtyeen Dead in the Waterin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Firedoom Music.
Albumista on julkaissut vinyylipainoksen Winter Records.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dead in the Water.
Less Days Left Until the Final Rest
Less Days Left Until the Final Rest on suomalaisen doom metal -yhtyeen Dead in the Waterin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Thrash and Burn.
Joulukuussa 2003 Winter Records julkaisi albumista 10" vinyylipainoksen.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dead in the Water.
Dead in the Water (EP)
Dead in the Water on saman nimisen metalliyhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Thrash and Burn.
Dead in the Water
Dead in the Water voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Confide in Me (albumi)
Confide in Me on Kylie Minoguen kokoelmalevy, joka julkaistiin toukokuussa 2002. Se koostuu albumien "Kylie Minogue" (1994) ja "Impossible Princess" (1997) kappaleista. Single "Breathe" ei sisältynyt levylle.
In the End of Hope
In the End of Hope on suomalaisen doom metal -yhtyeen Dead in the Waterin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Winter Records.
Rauta (yhtye)
Rauta on suomalainen folk metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2002 Espoossa.
Yhtyeen alkuperäinen rumpali oli Von Hertzen Brothersista ja Quintessencesta tunnettu Mikko Kaakkuriniemi. Hän kuitenkin jätti yhtyeen jo varhain ajan puutteen vuoksi.
Sarailinvinttikoira
Sarailinvinttikoira ("Sarail") on bangladeshilainen koirarotu.
Sarailinvinttikoira muistuttaa paljon englanninvinttikoiraa. Runko on tiivis, kevytrakenteinen, kestävä ja pituuteensa suhteutettuna korkea. Pää on kapea ja pitkä, kallo kohtalaisen leveä ja kuono ohut ja kärjestään hieman suippo. Tummista silmistä kuvastuva katse kuvastaa älykkyyttä ja elinvoimaa. Pienet korvat ovat levossa taaksepäin taittuneet ja koiran ollessa valppaana puolipystyt. Niska on pitkä, hieman kaareutunut ja lihaksikas. Rintakehä on syvä, selkä suora ja vankka ja selkälinja hivenen laskeva. Alalinja on kapea ja ylösvetäytynyt. Eturaajat ovat täysin suorat, takaraajat pitkät ja lihaksikkaat. Häntä on pitkä ja hieman kärjestään kaartuva.
Karvapeite on lyhyt, sileä ja ohut. Sen väritys on yleensä kaksivärinen, ja yleisimmät värit ovat musta-valkoinen, ruskea-valkoinen ja brindle. Urosten säkäkorkeus on 64–71 cm ja paino 23–33 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 58–66 cm ja 18–28 kg.
Rotu on älykäs, valpas, varautunut, rohkea ja periksiantamaton. Tarpeen vaatiessa se on hurjaluontoinen eikä epäröi puolustaa isäntäänsä, ja sitä on tämän vuoksi käytetty mm. sotakoirana. Sen koulutettavuus on keskiverto, mutta sen saalistusvietti on erittäin korkea ja se tarvitsee runsaasti liikuntaa.
Sarailinvinttikoira on nimensä mukaisesti kotoisin Sarailin piirikunnasta Brahmanbarian maakunnasta Chittagongin alueelta. Sen uskotaan polveutuvan vierasperäisistä vinttikoirista, arabialaisista metsästyskoirista ja paikallisista villikoirista. Afgaaninvinttikoirat, salukit, azawakhit ja keskiaasianvinttikoirat risteytyivät Britannian vallan aikaisessa Intiassa hallitsijoiden englanninvinttikoirien kanssa. Sarailin maaherra puolestaan risteytti näiden koirien jälkeläisiä Tripuran viidakoiden villikoirien kanssa. Ajan myötä näistä risteytyksistä kehittyi oma bangladeshilainen vinttikoira, joka tunnetaan nykyisin nimellä sarailinvinttikoira.
Vuonna 2006 perustettiin "The National Society for the Sarail Hound of Bangladesh", mutta sen toiminta on viime aikoina ollut hiipumassa. Nykyisin rotu on erittäin uhanalainen ja tulee mahdollisesti kuolemaan sukupuuttoon lähivuosien aikana, koska paikalliset risteyttävät sitä usein paikallisen epäyhtenäisen maatiaisrodun ("deshi kukur") kanssa. Lisäksi puhdasrotuista jalostusta vaikeuttaa se, ettei Bangladeshin Kennelliitto ole tunnustanut rotua eikä täten ylläpidä virallista rekisteriä.
Rodulla oli merkittävä rooli Bangladeshin itsenäisyyssodassa vuonna 1971. Kenraali M.A.G. Osmanyn sarailinvinttikoira Field Marshall pelasti tuolloin isäntänsä hengen hyökkäämällä kahden pakistanilaisen kommandojoukon jäsenen kimppuun. Sen uskollisuutta kuvaa hyvin, kuinka se kyseisessä välikohtauksessa loukkaantuneena ja muualle asumaan toimitettuna pakeni etsimään kenraalia, jonka löysikin viimein neljän vuoden kuluttua.
Vuonna 1981 kenraali Osmany, vaikuttuneena koiransa teoista, kuvailikin rotua seuraavasti:
Odotettavissa oleva elinikä on n. 8-14 vuotta.
Audi V8
Audi V8 on 200-mallista jatkojalostettu loistoauto. Pienin ulkoisin muutoksin (mm. puskurit) auto erottui 200-mallista, mutta nimensä mukaisesti autoa sai vain V8-moottorilla: 3,6-litrainen oli myynnissä aikavälillä 10/1988–11/1993 ja 4,2-litrainen 8/1991–11/1993.
Loistoauton ollessa kyseessä, V8 oli hyvin varustettu ja ainoana voimansiirtovaihtoehtona oli Quattro-neliveto Torsen-tasauspyörästöllä.
Vakiovarusteisiin kuului muun muassa nahkaverhoilu, automaatti-ilmastointi, vakionopeudensäädin, ABS-jarrut, ohjaustehostin, lämmitettävät etu- ja takaistuimet, lämmitettävät peilit, takalasi sekä lukkopesät.
Audi A8 korvasi V8:n vuonna 1994.
V8-mallia rekisteröitiin Suomessa seuraavasti:
Heidi Pihlaja
Heidi Pihlaja (o.s. Kivelä, s. 6. marraskuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut kaudella 2017 Naisten Liigassa pelaavan HJK:n valmennusryhmässä.
Hän päätti liigatason pelaajauransa PK-35 Vantaassa kauden 2015 jälkeen. Sitä ennen Pihlaja pelasi Tampereen Ilveksen riveissä seitsemän kauden ajan. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut 11 maaottelua kesäkuun 2014 loppuun mennessä.
Pihlaja on vuonna 2007 alkaneen Naisten Liigan kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä 80 maalilla. Hän on myös edustanut Tampereen Ilves-Kissoja Naisten Futsal-liigassa.
Naisten maajoukkueessa Pihlaja esiintyi ensimmäisen kerrän helmikuussa 2013 Venäjää vastaan pelatussa ottelussa. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle ratkaisevassa alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan Pihlaja pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.
Audi 200
Audi 200 tuli markkinoille vuonna 1980, valmistus päättyi vuoden 1990 lopussa. Auto on Audi 100:n koriin perustuva, tehokkaampi malli.
200-mallia rekisteröitiin Suomessa seuraavasti:
Typ44 C3 -korin korvasi vuoden 1990 lopussa C4, 200-mallin korvasi 1991 Audi 100 S4 (urS4).
Audi 200 -mallia on saanut myös panssaroituna, valmistajana Tresco.
Kaikki Audi 200 mallit valmistettiin Audin tehtaalla Neckarsulm:issa.
Etuvetoisia Audi 200-mallisia on sekä manuaalivaihteisina että automaattisina.
200-mallisia nelivetoisia oli vain manuaalivaihteisina.
Vuonna 1989 tuli 200-sarjan tuotantoon malliston yläpäähän 200 quattro 20V ja 200 Avant quattro 20V. Mallia tarjottiin urheilullisena vaihtoehtona Audi V8 -mallille. Koska ensimmäiset V8-mallit (vm. 1989) olivat vain 3,6-litraisella koneella, tarjosi 20-venttiilinen turbomoottori paremman kiihtyvyyden ja suuremman huippunopeuden. Audi 200 Avant quattro 20V -malli oli myös valmistusaikanaan nopein Audin valmistama farmari.
Ulkoisesti malli erosi normaalista 200-sarjasta lokasuojan kaarien (myös Audi 100 Sport 1988–1990) ja ns. "USA-puskurien" osalta.
Moottorina oli uusi 5-sylinterinen 20V turbomoottori Bosch Motronic -moottorinohjaimella, KKK K24 -turboahtimella ja välijäädyttimellä. Yksireikäisiä suuttimia oli yksi sylinteriä kohti. Uusi 220 hv 3B-moottori perustui Sport quattrossa olleeseen 20V turbo -moottoriin, myöhemmin samaa moottoria käytettiin Audi S2 -mallissa.
Vaihdelaatikkona manuaali 5-vaihteinen ja quattro-neliveto Torsen-tasauspyörästöllä oli ainoa vetotapavaihtoehto kyseiseen 200 20V -malliin. Tasauspyörästön uusi sähköinen lukko vaikutti vain taka-akseliin (kytkeytyen pois 25 km/h nopeudessa). Se poikkesi näin vanhoista 200-malleista, joissa pystyi lukitsemaan keskitasauspyörästönkin.
Alusta noudattelee samaa linjaa tavallisen 200-mallin kanssa eroten kuitenkin siitä, että ainakin iskunvaimennintolppia on vahvistettu, sekä taka-akseli on erilainen. Alusta on myös 20 mm normaalia 200 quattroa matalampi. Etujarruina esitteli Audi sekä 200 20V että V8-malliin uudet ns. UFO-jarrut, joissa jarrusatula on levyn sisäkehällä, tällä saatiin jarruille parempi jäähdytys sekä suurempi levy 15-tuumaisten alumiinivanteiden sisälle. Rengaskoko oli muista 200-malleista poiketen 7,5J*15 (normaali 7*15) 215/60 R 15. Painoa Audi 200 quattro 20V keräsi 1540 kg ja Avant 1560 kg.
Kymenlaakson keskussairaala
Kymenlaakson keskussairaala on sairaala Kotkassa Hovinsaaren kaupunginosassa. Vuonna 1967 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat arkkitehtiveljekset Jaakko Paatela ja Veli Paatela. Keskussairaalaa hallinnoi Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä.
Sairaalan rakentaminen liittyy vuonna 1950 hyväksyttyyn lakiin, jossa Kotka määrättiin yhdeksi keskussairaalapaikkakunnaksi. Sairaalaa suunniteltiin aluksi Kotkansaarelle Kotkansaaren sairaalan paikalle, mutta vaihtoehto törmäsi ahtaisiin laajenemismahdollisuuksiin. Sairaalan tontiksi valittiin Kotkan sisääntulotien varrella sijainnut Kolera-kalliona tunnettu paikka, joka on saanut nimensä paikalla sijainneen venäläisen kulkutautisairaalan mukaan. Rakennustyöt alkoivat lokakuussa 1964 ja sairaalaosa valmistui kolmessa vuodessa. Potilaiden hoito alkoi joulukuussa 1967. Sairaalan läheisyyteen rakennettiin asuintalot vuosina 1966–1967.
Cynthia Uwak
Cynthia Uwak (s. 15. heinäkuuta 1986 Akwa Ibom) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa naisten kakkosessa pelaavaa NJS:a, jonka kanssa Uwak solmi vuoden mittaisen sopimuksen maaliskuussa 2017 ja jatkaa seurassa myös kaudella 2018. Neljä edellistä kautta hän edusti naisten liigan Åland Unitedia ja sitä ennen kaksi kautta hän pelasi PK-35 Vantaan joukkueessa.
Uwak on pelannut vuodesta 2005 lähtien Euroopassa. Suomen kolmen korkeimman sarjatason lisäksi hän on esiintynyt Ruotsin, Ranskan ja Saksan pääsarjoissa. Uwak aloitti Kuopion KMF:n joukkueessa, jonka jälkeen hän siirtyi pietarsaarelaiseen FC Unitediin kaudeksi 2006. Ruotsissa viettämänsä vuoden jälkeen Uwak palasi Ykköseen pudonneeseen FC Unitediin ja siirtyi sen jälkeen kolmen kauden ajaksi Ranskan ja Saksan sarjoihin. Ennen Saksan vuosiaan hän pelasi kuitenkin kesän 2009 aikana KMF:n riveissä 12 ottelua.
Nigerian maajoukkueessa Uwak esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Sen jälkeen hän on edustanut Nigeriaa Afrikan naisten mestaruuskilpailuissa vuosina 2004, 2006 sekä 2008, kesäolympialaisissa vuonna 2008 ja naisten MM-kisoissa 2007. Hänet valittiin Afrikan parhaaksi naisjalkapalloilijaksi kahdesti peräkkäin vuosina 2006 ja 2007. Vuoden 2006 Afrikan mestaruusturnauksessa Uwak teki kuusi maalia ja hän oli samana vuonna ehdolla myös FIFAn vuoden pelaajaksi. Lopullisessa äänestyksessä Uwak sijoittui sijalle 11.
Uwak oli nimetty Nigerian joukkueeseen myös vuoden 2011 MM-kisoihin, mutta valmentaja Eucharia Uche jätti hänet yllättäen pois ryhmästä tuntemattomaksi jääneestä syystä.
Kanttiinin Lotat
Kanttiinin Lotat on suomalainen lauluyhtye.
Nukkekoti (yhtye)
Nukkekoti on suomalainen punkyhtye, joka on kotoisin Kaskisista ja joka aloitti vuonna 1994.
Långvik
Långvik on pieni kunnanosa Kirkkonummella. Långvik sijaitsee merenlahden äärellä, lähellä Espoota. Långvikissa asuu lähes tuhat ihmistä, ja alue koostuu suurimmaksi osaksi omakotitaloista. Sen suurin vetonaula on Långvik Congress Wellness Hotel, joka sijaitsee merenlahden ääressä. Hotellissa on 96 huonetta, spa-osasto, kokoustilat sekä ravintola.
Långvikista on matkaa Kirkkonummen keskustaan noin 10 kilometriä. Långvikissä on myös yksityinen kioski sekä yksityisvenesatama.
Vuonna 2011 kylässä oli 954 asukasta.
Vasikkahaka
Vasikkahaka (ruots. "Kalvhagen") on pieni kunnanosa Kirkkonummella, Jorvaksen kupeessa. Vasikkahaka on suosittu lapsiperheiden asuinalue, sillä alueen rakennuskanta on pääosin rivi- ja pienkerrostaloa. Lähimmät palvelut ovat Masalassa, jonne autolla ajaa viidessä minuutissa.
Linja-autot ajavat säännöllisin väliajoin Masalantietä pitkin, ja Jorvaksen rautatieasema sijaitsee kylän välittömässä läheisyydessä.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1936
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruudesta 1936 pelattiin 12 joukkueen voimin Moskovassa 17. - 28. helmikuuta 1936. Kaikki joukkueet olivat Venäjältä. Joukkueet jaettiin kahteen kuuden joukkueen lohkoon, joissa pelattiin yksinkertainen sarja. Lopuksi joukkueet kohtasivat sijoitusotteluissa samalle sijalle toisessa lohkossa päätyneen joukkueen. Neuvostoliiton-mestaruudesta pelattiin seuraavan kerran vasta 1950.
ei lähteitä
Italia talviolympialaisissa 2010
Italia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 114 hengen joukkueella. Maa saavutti yhden kultaisen ja hopeisen sekä kolme pronssia. Mitalitilastossa Italia sijoittui kuudenneksitoista. Maanlipunkantajana toimi Giorgio Di Centa.
Medical Hypotheses
Medical hypotheses on testaamattomia hypoteeseja julkaiseva lehti. Lehden tavoite on tarjota kanava lääketieteellisille ideoille, kunhan ne ovat selkeästi ilmaistuja, vaikka olisivat sellaisia jotka eivät pääsisi julki tavanomaisissa lääketieteellisissä julkaisuissa. Vuodesta 2010 alkaen kaikki julkaistavat hypoteesit on vertaisarvioitu tieteellisten standardien ylläpitämiseksi. Tutkimuksiin perustuvien hypoteesien lisäksi osa julkaistuista hypoteeseista on hyvinkin radikaaleja, jopa surrealistisia. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) "Journal Citation Reportsin" laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 1,152 vuonna 2013.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 2010
Valko-Venäjä osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 51 urheilijan voimin. Maa saavutti kolme mitalia, yhden kultaisen, yhden hopeisen ja yhden pronssisen. Mitalitilastossa Valko-Venäjä sijoittui seitsemänneksitoista.
Slovakia talviolympialaisissa 2010
Slovakia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 73 urheilijan voimin. Maa saavutti kolme mitalia, yhden kultaisen, yhden hopeisen ja yhden pronssisen. Mitalitilastossa Valko-Venäjä sijoittui seitsemänneksitoista.
Miles Hoop-1a
Miles Hoop-1a oli brittiyhtiö Milesin toisen maailmansodan aikainen, itsenäinen suunnitelma miehittämättömästä lentokoneesta, joka kuljettaisi pommeja. Kokonaisuus oli suunniteltu kuorman ympärille siten, että laite olisi ollut käytännössä lentävä pommi.
Suunnitelman perustana oli C.R. Tennantin kirjoitus vuodelta 1940, jossa hän totesi RAF:n pommittajien heikon tarkkuuden sekä suunnistuksessa että varsinaisen maalin löytämisessä tarkkuuspommitusten suorittamiseksi yöllä. Hän ennusti tarpeen siirtyä aluepommituksiin.
Miles - yhtiö tarjosi radikaalia vaihtoehtoa esittelemällä suunnitelman pienikokoisesta miehittämättömästä lentokoneesta, joka olisi halpa valmistaa ja jota varastoitaisiin suuria määriä.
Hanke ei edennyt pidemmälle laimean kiinnostuksen vuoksi, sillä vielä vuonna 1940 epäröinti kaupunkien pommittamisesta oli vahvaa. Suunnitelmaa ei myöskään toteutettu aluepommituksiin siirtymisen jälkeen ja hanke päättyi 1943.
Connecticutin yliopisto
Connecticutin yliopisto on yksityinen yliopisto Mansfieldissä, Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1881, ja vuonna 2012 siellä opiskeli yli 30 000 opiskelijaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Connecticutin yliopisto saavutti vuonna 2014 sijaluvun 301–400.
Monesti lyhenteellä ”UConn” tunnettua yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Connecticut Huskiesin nimellä kulkevat joukkueet.
Hamnøya
Hamnøya on saari Vevelstadin kunnassa Nordlandin läänissä. Saari sijaitsee Brønnøysundin kaupungista noin 30 kilometriä pohjoiseen. Hamnøyan pinta-ala on 16,6 km² ja vuonna 2010 saarella asui 29 ihmistä.
Stanisław Mikołajczyk
Stanisław Mikołajczyk (18. heinäkuuta 1901 Dorsten, Saksan keisarikunta – 13. joulukuuta 1966 Washington, Yhdysvallat) oli puolalainen keskustalainen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan aikana 1943–1944 Puolan pakolaishallituksen pääministerinä sekä 1945–1947 väliaikaisen hallituksen jäsenenä. Hän pakeni länteen vuonna 1947 kommunistien noustua valtaan.
Mikołajczykin perhe oli lähtöisin Poznańista, joka kuului ennen ensimmäistä maailmansotaa Saksan keisarikuntaan. Hän syntyi ja asui kymmenvuotiaaksi saakka läntisessä Saksassa Ruhrin alueella. Mikołajczyk oli 1920-luvulta alkaen aktiivinen Puolan politiikassa ja toimi vuodesta 1937 talonpoikaisen Kansanpuolueen puheenjohtajana. Toisen maailmansodan aikana hänestä tuli pakolaishallituksen jäsen ja vuonna 1941 sen apulaispääministeri. Władisław Sikorskin kuoltua lento-onnettomuudessa 1943 Mikołajczyk seurasi häntä pakolaishallituksen pääministerinä. Mikołajczykin johtama pakolaishallitus ei päässyt yhteisymmärrykseen Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin kanssa Puolan sodanjälkeisestä hallituksesta, Puolan rajojen muuttamisesta eikä Katynin joukkomurhan tunnustamisesta. Mikołajczyk suostui kuitenkin jäseneksi Neuvostoliiton hyväksymään, sosialisti Edward Osóbka-Morawskin johtamaan Puolan uuteen väliaikaiseen hallitukseen. Mikołajczyk erosi pakolaishallituksen johdosta ja hänestä tuli väliaikaisen hallituksen maatalousministeri sekä toinen varapääministeri; toisena varapääministerinä toimi kommunistijohtaja Władysław Gomułka. Toimintaansa jatkanut pakolaishallitus julisti Mikołajczykin myöhemmin petturiksi.
Puolan Kansanpuolue ("Polskie Stronnictwo Ludowe", PSL) perustettiin uudelleen Mikołajczykin johdolla 1945 ja se yritti ehkäistä kaiken vallan päätymistä kommunisteille ja näiden liittolaisille. Tammikuun 1947 epärehellisinä pidetyissä parlamenttivaaleissa kommunistien johtama blokki sai kuitenkin 394 paikkaa ja PSL vain 28. Tämän seurauksena Mikołajczyk erosi hallituksesta ja pakeni myöhemmin samana vuonna maasta välttääkseen vangituksi tulemisen. Häntä ei huolittu enää Lontoossa toimineeseen Puolan pakolaishallitukseen, joten hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa kuoli 1966. Mikołajczyk julkaisi 1948 englanninkielisen kirjan "The Rape of Poland. Pattern of Soviet Aggression", jossa esitti oman näkemyksensä Puolan lähihistorian tapahtumista.
Mikołajczykin tuhkat tuotiin vuonna 2000 Puolaan ja haudattiin uudelleen Poznániin.
Damian Lillard
Damian Lamonte Ollie Lillard (s. 15. heinäkuuta 1990, Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Portland Trail Blazersissa.
Lillard oli NBA:n vuoden kuudes varaus. Ennen ammattilaisuraa hän pelasi yliopistokoripalloa Utahin osavaltiossa sijaitsevassa Weberin osavaltionyliopistossa. Huhtikuussa 2017 Lillard teki uuden Portland Trail Blazersin seuraennätyksen heittämällä 59 pistettä yksittäisessä ottelussa.
Valentina Vargas
Valentina Vargas (s. 31 joulukuuta 1964 Chilessä) on Ranskassa kasvanut ja asuva näyttelijä.
Depressed Mode
Depressed Mode on porilainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2005.
Yhtye oli alun perin laulaja Ossy Salosen sooloprojekti. Pian yhtyeeseen liittyi Salosen vanha ystävä kitaristi Tomppa Turpeinen, ja tämän jälkeen Shape of Despairin laulaja Natalie Koskinen kiinnostui yhtyeestä ja otti yhteyttä Saloseen.
Elokuussa 2006 Firebox Records tarjosi Depressed Modelle kahden albumin levytyssopimusta. Ensimmäinen studioalbumi, "Ghosts of Devotion" julkaistiin elokuussa 2007. Yhtyeen viimeisin albumi, "..For Death.." julkaistiin 4. helmikuuta 2009.
Ghosts of Devotion
Ghosts of Devotion on suomalaisen doom metal -yhtyeen Depressed Moden ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Firedoom Music.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ossy Salonen, ellei toisin mainittu.
..For Death..
..For Death.. on suomalaisen doom metal -yhtyeen Depressed Moden toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Firedoom Music.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ossy Salonen.
Katkarapukalat
Katkarapukalat ("Centriscidae") on putkisuukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.
Varhaisimmat katkarapukalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluu 5 sukua ja noin 15 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon, jotka ovat katkarapukalat ("Centriscinae") ja torvikalat ("Macrorhamphosinae"). Heimon lajit ovat yleensä alle 15 cm pitkiä, mutta isokatkarapukala voi saavuttaa 25 cm:n pituuden. Tyypillinen piirre on litteä ruumis, joka muistuttaa muodoltaan veitsenterää. Ruumista suojaavat ohuet luulevyt. Katkarapukalojen selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja pyrstöevä on hieman alaspäintaittunut. Pienehkö suu on putkimaisen kuonon päässä. Heimon kaloilla ei ole kylkiviivaa.
Katkarapukaloja tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Heimon lajeille on tyypillistä liikkua pieninä parvina ja uida pystyasennossa pää alaspäin. Katkarapukalalajien ravintoa on eläinplankton.
Esmeralda (1883)
Esmeralda oli Chilen laivaston kesäkuussa 1883 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Alus myytiin vuonna 1894 Japanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Izumi". Aluksen palveltua Venäjän–Japanin sodassa se romutettiin vuonna 1912.
Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä ja sen köli laskettiin 5. huhtikuuta 1881 telakkanumerolla 429. Alus laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1883 ja se valmistui 15. heinäkuuta 1884.
Pian palvelukseen oton jälkeen "Esmeralda" lähetettiin Panamaan, jossa oli alkanut kapina Kolumbian keskushallintoa vastaan, valvomaan Chilen etuja. Aluksen tarjoaman tuen avulla Chile miehitti Panama Cityn vastalauseena Yhdysvaltain Colonin miehitykselle. Chilen sisällissodassa vuonna 1891 alus kuului juntan alaisuuteen, ja se siirtyi tammikuussa taistelulaiva "Blanco Encaladan" kanssa pohjoiseen Tarapacaan hallituksen vastaisen kapinan järjestämiseksi. Alus tulitti helmikuussa Iquique’a, joka pysyi uskollisena istuvalle presidentille. Elokuussa alus osallistui Conconin taisteluun, jossa sen tykistö avusti viimeisten hallitukselle uskollisten joukkojen puolustuksen murtamisessa.
Maaliskuussa 1894 Chilen hallitus pyysi valmistajaa modernisoimaan aluksen, jolloin siihen piti asentaa uudet kattilat, uusia asejärjestelmä ja tehdä lukuisa joukko pienempiä muutoksia. Suunnitelman epäonnistuttua Chile tarjosi aluksen Japanille, mutta ollakseen rikkomatta ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodan aiheuttamaa aseiden vientikieltoa, alus siirrettiin ensin Ecuadorille. Japani osti aluksen Ecuadorilta, ja se luovutettiin Galapagossaarilla. Aluksella ollut Ecuadorin lippu laskettiin vasta Japanissa.
Pian Yokosukaan saapumisen jälkeen 5. helmikuuta 1895 alus nimettiin "Izumiksi" (). Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan merkittävimmät meritaistelut oli jo käyty, ja alus määrättiin suojaamaan merireittejä Korean niemimaan ja Pohjois-Kiinan rannikoilla. Sodan päätyttyä alus luokiteltiin 31. maaliskuuta 1898 uudelleen 3. luokan panssarikansiristeilijäksi. Sen kuusituumaiset vaihdettiin vuosina 1899–1900 4,7 tuuman tykeiksi, ja kymmenentuumaiset 12 naulan 12 cwt -laivatykeiksi. Samassa yhteydessä aluksen kattilat korvattiin Niclausse-kattiloilla.
Boksarikapinan aikana alus suojasi joukkojen siirtoa Kiinaan. Venäjän–Japanin sodan alettua alus oli suojaamassa saattueita ja partiotehtävissä Japanin ja Korean välillä heikohkon panssarointinsa vuoksi. Tsushiman meritaistelussa alus kuului Japanin 3. laivastoon, ja se oli yksi ensimmäisistä japanilaisaluksista, joka havaitsi saapuvat Venäjän laivaston. Vaikka alus kävikin lyhyen tulitaistelun risteilijä "Vladimir Monomakhin" kanssa, se ei varsinaisesti osallistunut taisteluun.
Sodan päätyttyä alus oli lähinnä erilaisissa tukitehtävissä. Se poistettiin aktiivipalveluksesta vuonna 1907, ja alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1912.
Polttavat katukivet
Polttavat katukivet () on Roy Rowlandin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1954. "Polttavien katukivien" pääosissa ovat Robert Taylor, Janet Leigh ja George Raft. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Polttavat katukivet" perustuu William P. McGivernin romaaniin, jonka pohjalta Sydney Boehm laati käsikirjoituksen. "Polttavat katukivet" sai ensi-iltansa kotimaassaan 17. syyskuuta vuonna 1954 New Yorkissa. Suomessa elokuva julkaistiin 13. huhtikuuta vuonna 1956.
Elokuvan kuvaaja John F. Seitz sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta kuvauksesta vuonna 1955.
Valentina Tolkunova
Valentina Tolkunova (s. 12. heinäkuuta 1946 Armavir, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 22. maaliskuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli venäläinen laulaja. Tolkunovan perhe muutti hänen syntymänsä jälkeen Moskovaan. Hän aloitti opinnot Moskovan yliopistossa 18-vuotiaana. Hän pääsi vuonna 1966 Juri Saulskin jazz-yhtyeen VIO-66 solistiksi ja valmistui 1971 Gnessinin musiikkiopistosta. Tolkunovan todellinen läpimurto tapahtui seuraavana vuonna, jolloin hän tulkitsi säveltäjä Vladimir Shainskin ja runoilija Lev Ošaninin lauluja. Tolkunova on kuuluisa kauniista ja kirkkaasta äänestään.
Tolkunovalla oli pitkä ja menestyksekäs ura radiossa ja televisiossa. Vuonna 1973 hän aloitti kukoistavan yhteistyön Moskonzert-yhtiön kanssa. Myöhemmin Tolkunova johti v. 1989 perustamaansa teatteria. Hän esiintyi myös elokuvissa. Hän voitti television Vuoden laulu -kilpailun peräti 23 kertaa ja työskenteli uransa aikana monien Neuvostoliiton parhaiden säveltäjien ja lauluntekijöiden kanssa. Hän esiintyi usein erilaisissa puolueen ja valtion juhlissa.
Tolkunova sairastui kesken konsertin Mogilevissä Valko-Venäjällä 16.2.2010 ja hän kuoli kuukautta myöhemmin 22.3.2010. Hän sai uransa aikana lukuisia palkintoja eri neuvostotasavalloissa ja hänelle myönnettiin kansantaiteilijan arvonimi 1987. Valentina Tolkunova konsertoi uransa aikana ympäri maailmaa, myös Suomessa. Hänen kuolemansa aiheutti suorannaisen maansurun. Monet osasivat hänen suosituimmat laulunsa ulkoa.
Tolkunova oli kuuluisa myös jokailtaisen televisio-ohjelman ”Hyvää yötä, lapset” juontajana. Hänen laulunsa ”Uniset lelut” oli tuttu miljoonille lapsille ja se oli pisimpään yhtäjaksoisesti Neuvostoliiton ja Venäjän televisiossa soinut laulu (27 vuotta, alkaen 1982). Yli 30-vuotisen uransa aikana hän teki 12 äänilevyä, joita myytiin miljoonia kappaleita.
Leijona karkuteillä
Leijona karkuteillä () on vuonna 1952 julkaistu Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosassa on Janet Leigh ja Carleton Carpenter. "Leijona karkuteillä" kertoo klovnista, joka kutsutaan palvelukseen armeijaan. Hän yrittää pujahtaa lemmikkileijonansa palvelukseen.
Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Frederick Hazlitt Brennan, Sidney Franklin, Eldon W. Griffiths ja Charles Lederer. Elokuvan tuottivat Sidney Franklin ja Edwin H. Knopf Metro-Goldwyn-Mayerille. "Leijona karkuteillä" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 15. elokuuta vuonna 1952. Suomessa elokuva julkaistiin 5. elokuuta vuonna 1955.
"Leijona karkuteillä" julkaistiin DVD:lle 5. huhtikuuta vuonna 2012.
Woods of Belial
Woods of Belial on helsinkiläinen doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen perustivat Henri ja Ville Sorvali, jotka ovat soittaneet myös Finntrollissa ja Moonsorrowissa.
Vuonna 2003 yhtye solmi levytyssopimuksen suomalaisen Firebox Recordsin kanssa, ja se julkaisi albumin Deimos XIII saman vuoden marraskuussa. Yhtyeen oli tarkoitus aloittaa seuraavan studioalbumin nauhoitukset, mutta yhtye on kadonnut julkisuudesta.
Deimos XIII
Deimos XIII on suomalaisen metalliyhtyeen Woods of Belialin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Firedoom Music.
Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2009. Se sisältää yhtyeen varhaisen demon "Baxabaxaxaxaxabaxaxaxaxa! 666 Yndstr Draconis" kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Blood ja Horned Black sekä sanoittanut Wohi.
Juha Junttu
Juha Junttu (s. 1967) on suomalainen muusikko, näyttelijä ja laulunopettaja.
Junttu tuli tunnetuksi 1990-luvun alkupuolella Horsepower -yhtyeen laulusolistina. Sittemmin hän on työskennellyt pääasiassa vapaana näyttelijänä ja teatterisäveltäjänä ja -muusikkona. Hän on toiminut laulunopettajana Suomen teatteriopistossa vuodesta 2016 lähtien. Hän vamistui Complete Vocal Technique -laulunopettajaksi vuonna 2018. Hän on pyrkinyt myös Sibelius-Akatemiaan.
Junttu on tehnyt suurimmat teatteriroolinsa tamperelaisissa teattereissa muun muassa näytelmissä Hair, Veriveljet, Virgo ja Rent. Vuosina 2010–2011 Junttu esiintyi Helsingin kaupunginteatterin näytelmässä Next to Normal. Vuoden 2011 kesällä hän esitti nimiroolin Teatteri Eurooppa Neljä Juice -musikaalissa.
Yle TV2:n komediasarjassa Kalapuikkokeitto (1997) Juntulla oli yksi päärooleista (Tane). Vuonna 2005 ilmestyneessä Joona Tenan elokuvassa FC Venus hänellä oli sivuosa roolinimellä Eero.
Maaliskuussa 2013 Junttu julkaisi yhtä aikaa toisen sooloalbuminsa "Mr. Rock'n'Roll" ja The Body -yhtyeen toisen albumin "II" , jotka kustannettiin osittain yhteisörahoituksella Mesenaatti.me-palvelussa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 354001–355000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
354 001:stä ja päättyen 355 000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 355001–356000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
355001:stä ja päättyen 356000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 356001–357000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
356001:stä ja päättyen 357000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Celebrity Infinity
GTS Celebrity Infinity on "Millennium"-luokan risteilyalus. Aluksen omistaa ja sitä operoi Celebrity Cruises. Alus luovutettiin varustamolle vuonna 2001 nimellä "Infinity", ja se uudelleennimettiin "Celebrity Infinityksi" vuonna 2007. Kesäkaudella alus purjehtii Alaskassa ja talvikaudella Etelä-Amerikassa, mukaan lukien Chilessä, Argentiinassa, Panamassa ja Uruguayssa. Vuodesta 2013 alkaen alus purjehtii keväisin ja syksyisin Norjan vuonoissa ja Britteinsaarilla.
Aluksella on kaksikerroksinen päivällishuone, nimeltään "Trellis Dining Room". Aluksella on myös kaksikerroksinen teatteri nimeltä Celebrity Theater. Vuoden 2007 remontin jälkeen alukselle on lisätty monia ominaisuuksia, jotka löytyvät myös "Solstice"-luokan aluksilta, esimerkiksi Cafe al Bacio tai Bistro on Five. Muita palveluita ovat muun muassa merinäköalakahvila, uudet matot ja sisustus, kuten myös viiniravintola nimeltään Cellar Masters.
Markku Perkkiö
Markku Perkkiö (1. kesäkuuta 1951 Oulu – 21. tammikuuta 2013) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi lähes koko uransa ajan Oulun Kärpissä, lukuun ottamatta kautta 1971–1972 Rauman Lukossa ja Perkkiön kaksi viimeistä kautta Ruotsissa. Hän toimi myös Kärppien toimitusjohtajana vuosina 1990–1992.
Perkkiö pelasi Kärpissä ensimmäiset SM-sarjaottelunsa kaudella 1967–1968. Joukkue putosi kauden päätteeksi Suomen sarjaan ja Perkkiö pelasi SM-sarjaa seuraavan kerran Rauman Lukossa kaudella 1971–1972, joka oli hänelle ainoa pääsarjakausi muualla kuin Kärpissä. Kaudeksi 1972–1973 Perkkiö palasi Kärppiin. Kaudeksi 1974–1975 Suomen sarjan tilille tuli I-divisioona. Perkkiö oli tuolloin Kärppien paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+17=37 ja sijoittui sarjan pistepörssissä neljänneksi. Hän oli myös I-divisioonan viidestä parhaasta pistemiehestä ainoa, joka pelasi muualla kuin Forssan Palloseurassa.
Kaudella 1975–1976 Perkkiö voitti ylivoimaisesti koko I-divisioonan piste- ja maalipörssin tehoilla 45+27=72. Kärpät eteni SM-karsintoihin, mutta jäivät ilman sarjanousua. Kaudella 1976–1977 hän voitti jälleen I-divisioonan maalipörssin 44 osumallaan. Pistepörssissä Perkkiö sijoittui 70 tehopisteellään toiseksi edellään vain Sportin Håkan Hjerpe. Hän, tutkapari Hannu Aravirta sekä puolustaja Reijo Ruotsalainen kuuluivat Kärppien kenties tärkeimpiin avainpelaajiin, kun joukkue voitti I-divisioonan runkosarjan ja nousivat SM-liigaan keväällä 1977.
Kärppien SM-liigan nousukaudella 1977–1978 Perkkiö teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 20+16=36, joilla hän oli Kärppien toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies, kun myös seuraavalla kaudella 1978–1979 tehoilla 15+10=25. Viimeiseksi jääneen SM-liigakautensa 1979–1980 päätteeksi Perkkiö voitti SM-pronssia. Vuodet 1980–1982 hän vietti Ruotsin I-divisioonassa, kiirunalaisten Kiruna IF:n ja IFK Kirunan joukkueissa.
Perkkiö pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1970.
Perkkiö kuului entisistä Kärppien pelaajista muodostuneen Wanhojen Kärppien perustajajäseniin ja hänet valittiin yhdistyksen puheenjohtajaksi perustamisvuonna 1987. Vuosina 1990–1992 Perkkiö toimi Kärppien toimitusjohtajana. Hän kuoli äkillisesti sairauskohtaukseen lomamatkallaan 21. tammikuuta 2013 ollessaan 61-vuotias.
Perkkiön poika Matias on alemmissa sarjoissa pelannut jääkiekkoilija.
Punainen matto
Punainen matto on arvovieraille kuten valtionpäämiehille ja filmitähdille usein levitettävä matto, jolla korostetaan heidän saapumisensa arvoa.
Punainen ja purppura väri ovat jo antiikin ajoista asti olleet erityisen arvostettuja niiden harvinaisuuden vuoksi. Varhaisin viittaus punaiseen mattoon on kreikkalaisen Aiskhyloksen "Agamemnon"-tragediasta vuodelta 458 eaa. Näytelmässä Clytaemnestra rohkaisee miestään Agamemnonia kävelemään punaisen maton poikki sotasaavutustensa kunniaksi. Vaatimaton Agamemnon kieltäytyy aluksi, mutta kävelee lopulta kuitenkin maton poikki, tosin paljain jaloin ja jumalilta voiton kunniaa vieden.
Vuonna 1821 laivalla matkustanutta Yhdysvaltain presidenttiä James Monroeta varten levitettiin punainen matto joentörmälle Etelä-Carolinassa. Vuonna 1902 newyorkilainen luksusjuna "20th Century Limited" levitti punaisen maton kaikille Chicagon junaan nousseille matkustajilleen.
Vuonna 1922 punaista mattoa käytettiin ensi kertaa Hollywoodissa, "Egyptian Theatren" avajaisissa. Seitsemän vuotta myöhemmin perustetussa vuosittaisessa Oscar-gaalassa alettiin myös käyttää punaista mattoa, ja se toimii nykyisin tunnettuna filmitähtien näyttäytymistilaisuutena. Oscar-gaalan maton tarkka sävy on salaisuus, mutta se on hiukan purppuraan vivahtava punainen, joka näyttää televisiokuvassa todellista punaisemmalta. Maton levittämiseen menee 20 mieheltä kaksi päivää.
Luettelo Maersk Linen aluksista
Tämä on luettelo Maersk Linen omistamista aluksista. Omistettujen alusten lisäksi Maersk Linen käytössä on vuokrattuja laivoja.
Laivaluettelo on päivitetty viimeksi 4. heinäkuuta 2011.
Toni Eskelinen
Toni Eskelinen (s. 18. tammikuuta 1995 Oulu) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Eskelinen aloitti jääkiekon 6-vuotiaana Kiekko-Ketuissa. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin. Oulun Kärpät 46 ry palkitsi Eskelisen D-1-juniori-iässä tammikuun 2009 kuukauden juniorina. Kaudella 2011–2012 hän kantoi suurimman osan Kärppien B-nuorten torjuntavastuusta ja oli viemässä joukkuetta B-nuorten SM-sarjan välieriin saakka. Kärpät hävisi kuitenkin pronssiottelun vieraissa Turun Palloseuralle lukemin 4–3.
Kaudeksi 2012–2013 Eskelinen nimettiin niin ikään Kärppien SM-liigajoukkueen kolmosmaalivahdiksi. Hän toimi Kärppien luukkumaalivahtina ensimmäisen kerran 10. lokakuuta 2012 Turun Palloseuraa vastaan ja sai hoitaa syyskaudella samaa virkaa sekä Johan Backlundin että Tomi Karhusen oltua sivussa peleistä. Eskelinen teki ensimmäiset luistimenpiirtonsa SM-liigaottelussa 26. helmikuuta 2013 Helsingin IFK:ta vastaan, jolloin hän sai jääaikaa kuusi sekuntia. Kaudella 2013–2014 Eskelinen torjui Kärppien A-nuorille SM-hopeaa. Hän toimi 11 SM-liigaottelussa Kärppien luukkuvahtina ja esiintyi myös yhdessä ottelussa maalinsuulla.
Eskelinen siirtyi kaudeksi 2014–2015 2+1-vuotisella sopimuksella Pelicansiin. Hän aloitti joukkueen kolmosmaalivahtina A-nuorissa, mutta nousi Jere Myllyniemen syyskautisen loukkaantumisen myötä Pelicansin kakkosmaalivahdiksi. Eskelinen puki kauden aikana kaikkiaan 37 SM-liigaotteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa, vaan Janne Juvonen pelasi lähes kaikki loppukauden ottelut. Kaudella 2015–2016 Eskelinen jäi ilman peliaikaa koko Pelicansin organisaatiossa (SM-liigajoukkue, A-nuoret, yhteistyöjoukkue Heinolan Peliitat Mestiksessä), joten hänen sopimuksensa purettiin marraskuussa 2015, jolloin Eskelinen siirtyi try-outille Mestiksen nousijajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Neljän ottelun jälkeen hän sai loppukauden jatkosopimuksen. Eskelinen toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Paavo Hölsälle ja pelasi 15 runkosarjaottelua, kuten myös kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi 13 runkosarjaottelua.
Lokakuussa 2017 Eskelinen siirtyi loppukauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa pelaavan Grüner Ishockeyn joukkueeseen oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Helmikuussa 2018 hän palasi kuitenkin loppukauden sopimuksella RoKin Mestis-joukkueen paitaan.
Eskelinen on pelannut yhden poikien maaottelun.
Timothy Ferriss
Timothy Ferriss on yhdysvaltalainen kirjailija, yrittäjä, bisnesenkeli ja julkinen esiintyjä.
Häneltä on julkaistu teokset "4 tunnin työviikko" (alkuteos "The 4-Hour Workweek"), "4 tunnin keho" (alkuteos "The 4-Hour Body") sekä "The 4-Hour Chef".
Lapuan urheilutalo
Lapuan urheilutalo on Lapuan kaupungin omistama liikuntapaikka ja monitoimitalo. Se sijaitsee Lapuan keskustassa, koulujen, keskusurheilukentän sekä pesäpallostadionin välittömässä läheisyydessä. Urheilutalo toimii jäähallin ja paikallisen virkistysuimala Sateekaaren yhteydessä.
Salin pinta-ala on suurimmillaan 990 m, ja tila on jaettavissa kolmeen osaan. Katsomoihin mahtuu enimmintään 800 henkeä. Mikäli näyttämöosa on laskettu alas, saliin voidaan sijoittaa tuoleja noin 1 000 hengelle.
Urheilutalossa voidaan järjestetää paitsi urheilutapahtumia, myös kokouksia, konsertteja, puhetilaisuuksia, messuja sekä näyttelyitä. Urheilulajeista muun muassa lentopallo, koripallo, salibandy, futsal, sulkapallo, squash ja pöytätennis ovat mahdollisia. Rakennuksessa on myös kuntosali ja painisali. Urheiluseuroista salia käyttäjiin kuuluvat esimerkiksi Korisliigassa pelaava Kobrat (jolloin salia kutsutaan Kobra-areenaksi) sekä Futsal Ykkösen joukkue Lapuan Ponnistus.