Arctia (hotelli- ja ravintolayhtiö)
Arctia Oy oli suomalainen valtionyhtiö Alkon tytäryhtiö, joka omisti hotelleja ja ravintoloita vuoteen 1997 saakka, jolloin sen liiketoiminta myytiin ruotsalaiselle Scandic-hotelliketjulle.
Arctia sai alkunsa vuonna 1935 nimellä Alkon Kansanravintolat Oy. Kieltolain jälkeen 1932 Oy Alkoholiliike Ab sai yksinoikeuden alkoholijuomien vähittäismyynnissä. Ruotsista saadun mallin mukaan haluttiin Alkon ottavan toimintansa piiriin myös niin sanotut ”kansanravintolat”. Alko ehdotti yhteistyötä ravintolatoimintaa harjoittavan osuusliike Elannon kanssa, joka kuitenkin kieltäytyi, koska halusi ravintoloidensa pysyvän alkoholittomina kieltolain jälkeenkin. Yhteistyökumppanien puutteessa Alkoholiliike perusti syyskuussa 1933 Ravintola Alkon Helsingin Siltasaareen, aivan Elannon raittiusravintolan viereen. Arkkitehti Kaarlo Borgin suunnittelema ravintola jakaantui katutason kansanravintolaan ja 53 porrasaskelmaa ylempänä sijainneeseen pöytiintarjoilusaliin. Yhteensä asiakaspaikkoja oli noin 400. Pian kuitenkin huomattiin, että Alkoholiliikkeen ravintolatoiminta kannattaisi siirtää tytäryhtiön hoidettavaksi, jolloin syntyi Alkon Kansanravintolat Oy.
Ravintola Alkon jälkeen toinen toimipiste oli Iso-Roobertinkatu 28:aan perustettu Alkola, joka avattiin vappuna 1937. Myöhemmin alkoholiviittauksista yhtiön ravintoloiden nimissä haluttiin luopua, ja Alkolasta tuli ensin Vanha Robert ja vuonna 1978 pelkkä Robert.
Helsingistä Alkon Kansanravintolat alkoi edetä muualle Suomeen ja hotellitoimintaan. Vuonna 1936 valmistui Rovaniemelle Hotelli Pohjanhovi, ja seuraavaksi yhtiö meni mukaan Hämeenlinnan Hotelli Aulankoon. Sotien jälkeen Alkoholiliike ja Kansanravintolat kuitenkin myivät osuutensa molemmissa hotelleissa yhteistyökumppanille, Suomen Matkailijayhdistykselle. Niiden sijaan Alkon ravintolayhtiö otti 1945 haltuunsa Imatran Valtionhotellin, joka kunnostettiin perusteellisesti Alkon 50-vuotisjuhlavuonna 1982.
Vuonna 1941 Alkon Kansanravintolat hankki omistukseensa helsinkiläisravintola Tenhon Helsinginkatu 15:ssä ja vuonna 1943 Töölöntorin laidalta ravintola Bon Goût’n, jonka nimi kansanomaistettiin Keltaiseksi Lyhdyksi. Tästä kuitenkin luovuttiin sen pienuuden takia jo 1949. Tampereelta hankittiin välirauhan aikaan ravintola Hämeensilta, ja samoihin aikoihin yhtiön nimeksi tuli Alkon Ravintolat Oy.
Sotien jälkeen ravintola Hämeensilta saatiin lopulta avatuksi, ja lisäksi otettiin yhtiön hoitoon Tampereen vanha Teatteriravintola, josta tuli nimikilpailun jälkeen Tillikka. Nimikilpailun voitti ehdotus Koskenkorva, mutta tuolle nimelle emoyhtiöllä oli suunnitteilla muuta käyttöä. Helsingissä Alkon Ravintolat Oy otti hoitoonsa Mannerheimintielle valmistuneen Messuhallin Messuravintolan, joka rakennuksen muututtua Töölön kisahalliksi tunnettiin nimellä City Marathon. Kun Messukeskus muutti Pasilaan 1975, Arctia sai hoidettavakseen myös uusien tilojen ravintolatoiminnan.
Sotien jälkeen Alkon Ravintolat Oy:lle tarjottiin ostettavaksi ja hoidettavaksi niin monia ravintoloita ja hotelleja, että tarjouksia piti harkita huolella. Uusiksi toimipaikoiksi valikoituivat Haminan Seurahuone 1948, Kemiin rakennettu Hotelli Merihovi 1949, Kulosaaren Casino 1951 ja sittemmin Arctian lippulaivahotelliksi muodostunut Helsingin Kalastajatorppa olympiavuonna 1952.
Vuonna 1951 toimitusjohtajaksi tuli monien upseerien tavoin sotien jälkeen liike-elämään siirtynyt Aki Marte, joka nosti yhtiön seuraavien kymmenen vuoden kuluessa maan suurimmaksi hotelli- ja ravintolayhtiöksi.
Vuonna 1954 yritys ryhtyi käyttämään uutta ”alkoholitonta” nimeä Oy Yhtyneet Ravintolat Ab. Loppuvuodesta 1956 valmistui suuri Sillankorva-ravintolakokonaisuus Helsingin Siltasaareen. Rovaniemelle valmistui Hotelli Polar vuonna 1960, jonka kumppaniksi rakennettiin 30 kilometrin päähän hirsimaja Karhunpesä. Polarin moniin arvovieraisiin lukeutuu Persian šaahi vuonna 1970. Helsingin Mannerheimintien alkupäähän valmistui 1962 Hotelli Marski, joka tuli tunnetuksi Suomen ensimmäisestä klubimaisesta yökerhosta M-klubista sekä toimittajille tarkoitetusta Pressiklubista. Yhtyneiden Ravintoloiden toimitusjohtaja Marte luovutti Helsingin Kansainvälisen Lehdistöklubin käyttöön ”lehdistökabinetin” uuden hotellinsa tiloista, mistä hyvästä Helsingin Sanomalehtimiesyhdistys nimitti Marten kunnialehtimieheksi. Vuonna 1974 Yhtyneet Ravintolat osti Helsingin Eteläesplanadilta gourmet-ravintola Savoyn.
1960-luvulla Alkossa alettiin kiinnittää huomiota maaseutupaikkakuntien anniskeluravintoloiden puutteeseen. Yhtyneiden Ravintoloiden rinnalle perustettiin ”olutravintolakokeilun 1963–1965” toteuttamiseksi Kantaravintolat Oy, joka alkoi perustaa Kantakrouvin tai Kantakievarin nimellä tunnettuja ravintoloita suomalaisiin maalaispitäjin. Vuoteen 1974 mennessä, kun Kantaravintoloiden ensimmäinen toimitusjohtaja kauppaneuvos Aarne Alestalo (1914–1992) jäi eläkkeelle, niitä oli 34 ympäri maata ja yksi Tukholmassakin. Ne työllistivät noin 850 henkeä. Vuonna 1977 Kantaravintolat Oy perusti Helsingin Ruoholahdenkatu neljään jazzravintola Groovyn. Alkuinnostuksen jälkeen sen suosio alkoi kuitenkin hiipua niin, että paikka suljettiin 1986. Olutravintoloiden menestys maaseudulla poiki Tampereelle Pispalan Pulterin ja Helsingin Malmille Tillikan, jonka seinänaapureina olivat Alko ja poliisilaitoksen putka.
Automatkailun kasvu sai Alkon vuonna 1965 perustamaan Motorest Oy:n rakentaakseen valtateiden varsille motelleja. Osakkaiksi siihen tulivat myös Kesko, Kesoil-huoltamoketju, Neste, Finnlines ja Autoliitto. Ensimmäinen liikepaikka oli Viitasaari, jonka jälkeen seurasivat Naantalin Kultainen Aurinko, Rovaniemen Polar Ounasvaara, Lappeenrannan Polar Lappenranta, Espoon Polar Espoo sekä Kuhmoinen, Pietarsaaren maalaiskunta ja Lapväärtti. Samoihin aikoihin Yhtyneet Ravintolat hankki Porista Hotelli Juhana Herttuan ja Teljänhovin, ja rakennutti Turkuun Aurajoen rannalle suuren Marina Palace -hotellin. Vuonna 1977, Matkaravinto Oy:n luovuttua junaravintoloistaan, Yhtyneet Ravintolat ja VR perustivat Liikenneravintolat Oy:n, joka junien ravintolavaunujen ohella hoiti asemaravintoloita parhaimmillaan 18 paikkakunnalla.
1970-luvun alussa Yhtyneet Ravintolat rakennutti Tampereelle professori Jaakko Laapotin piirtämän Hotelli Rosendalin ja alkoi pyörittää 1972 valmistuneen Näsinneulan pyörivää näköalaravintolaa, kahvilaa ja baaria. Seksikkäästi puetuista baaritytöistä huolimatta Näsinneulan uutuudenviehätys karisi pian, ja yhtiö vetäytyi sen ravintoloiden hoitamisesta.
Yhtiön loppuvaiheen nimi Arctia Oy otettiin käyttöön 1980-luvun alussa. Vuonna 1980 Arctia osti Tampereen rautatieasemaa vastapäätä sijainneen perinteikkään funkishotelli Emmauksen ja teki siitä Hotelli Tampereen. Vaasasta ostettiin Hotelli Wasa. Samoihin aikoihin 1980-luvun alussa Arctia laajeni Tampereen seudulla myös olutravintoloiden alalla hankkimalla Ohranjyvän, kahvila Tavastian ja perusti Ylöjärvelle Klubin. Jo 1970-luvulla oli hankittu vaikeuksiin joutuneelta kuopiolaiselta Saastamoinen-yhtymältä Tampereen Stoppari, Vantaan Karhuntassu ja Don Antonio sekä Helsingin Fleminginkadun Cella. Vuonna 1984 avattiin Vantaan Tikkurilaan korkeatasoinen Pingviini ja otettiin hoidettavaksi Tampereen työväentalon ravintolat. Helsingin Arkadiankadun Hankkijan taloon perustettiin ravintola Kamppi ja koruton oluttupa Kampinkorva. Kruununhakaan avattiin holviravintola Välskärin Kellari.
Vuonna 1979 Arctia perusti henkilöstöravintoloihin erikoistuneen yhteisyrityksen Polarkesti Oy yhdessä Rautakirjan tytäryhtiön Kesti-Herkku Oy:n ja Matkailuliiton kanssa. Se sai liikevaihtoverollista ravintolatoimintaa varten tytäryhtiön Polarrest Oy 1980-luvun puolivälissä.
1980-luvun alussa Arctia solmi lisenssisopimuksen ruotsalaisen Clock-hampurilaisketjun tuomisesta Suomeen. Sopimuskumppanina oli ruotsalainen SARA, joka Arctian tavoin oli valtio-omisteinen ravintolayhtiö. Ensimmäiset Clockit perustettiin 1980-luvun alkupuolella Helsingin Erottajalle ja Itäkeskukseen. Sittemmin niitä avattiin vielä Helsingin Messukeskuksessa Pasilassa, Espoon Tapiolan Sampokujalla sekä Keravalla sisähuvipuisto Fanfaarissa.
Jo 1980-luvulla, mutta etenkin Suomen 1990-luvun alun lamavuosina hotelli- ja ravintola-alan yritykset kritisoivat voimakkaasti valtion vahvaa roolia alan markkinoilla. Alko toimi Arctian ja Kantaravintoloiden kautta joka osa-alueella loistohotelleista pikaruokaloihin. Valtiolla oli myös Valtion ravitsemiskeskus, sittemmin Kulinaari. VR:n ja Arctian yhteisyritys Avecra, aiemmin Liikenneravintolat, hoiti juna- ja joitakin asemaravintoloita, aluksi myös yhtä hotellia. Tämä alkoi olla ETA-sopimuksen vastaista kilpailua vääristävää toimintaa. Suomen EU-jäsenyysneuvottelujen johdosta Arctia ja Kantaravintolat päätettiin yhdistää ja vuonna 1997 koko toiminta myytiin Scandicille. Myös Kulinaari yksityistettiin myymällä se Fazer Cateringille.
Viimeisenä toimintavuotenaan 1997 Arctialla oli Suomessa 21 hotellia ja 22 ravintolaa. Arctian liikevaihto oli 959 miljoonaa markkaa, josta 94 % tuli kotimaasta. Arctian palveluksessa oli keskimäärin 1 677 henkilöä. Arctian 21 hotelleista 11 sijaitsi Helsingin, Turun ja Tampereen talousalueilla. Helsingissä se omisti Mannerheimintien Hotelli Marskin, Katajanokan Grand Marinan ja Munkkiniemen Kalastajatorpan, jonka kiinteistökin oli Arctian omistuksessa. Lisäksi Arctia oli vielä vuonna 1996 hankkinut Finnairilta Helsingin kahden Inter-Continental-hotellin liiketoiminnan. Niiden kiinteistöjen omistamiseen oli perustettu uusi kiinteistöyhtiö, jonka omistivat Arctian emoyhtiö Alko, Mannerheimin Inter-Continentalin omistanut Finnair ja Hakaniemen Strand-hotellikiinteistön omistanut Metra. 22 ravintolasta 17 sijaitsi Helsingissä. Arctialla oli hotellit myös Tukholmassa ja Brysselissä.
Vuonna 1997 ruotsalainen Scandic-ketju osti Arctian 22 hotellia, mutta ilmoitti pian luopuvansa niiden mukana tulleista ravintoloista, joita ei katsonut ydinliiketoimintaansa kuuluviksi. Valtaosan ravintoloista osti Royal Ravintolat Oy yhdessä pääomasijoitusyhtiö Capmanin kanssa.
Arctian viimeisenä toimintavuonna sen toimintaan kuuluivat seuraavat hotellit ja ravintolat:Lähteet: