hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ewald-Heinrich von Kleist-Schmenzin
Ewald-Heinrich von Kleist-Shcmenzin (10. heinäkuuta 1922 – 8. maaliskuuta 2013) oli saksalainen sotilas, joka osallistui luutnanttina Saksan armeijassa toiseen maailmansotaan. Von Kleist kuului heinäkuun 20. päivän salaliittoon, joka teki salamurhayrityksen Adolf Hitleriä vastaan. Salamurhan oli määrä tapahtua 20. heinäkuuta 1944. Von Kleist on yksi harvoista salaliittoon osallistuneista, jotka selvisivät siitä hengissä eivätkä joutuneet teloitettaviksi. Muut selvinneet olivat Georg von Boeselager ja Philipp von Boeselager.
Ewald von Kleist-Schmenzin oli viimeinen elossa ollut salaliiton jäsen. Hän kuoli 90-vuotiaana vuonna 2013.
Powerdown: Options and Actions for a Post-Carbon World
Powerdown: Options and Actions for a Post-Carbon World on vuonna 2004 ilmestynyt Richard Heinbergin suomentamaton kirja, joka käsittelee öljyhuippua ja sen vaikutuksia maailmantalouteen. Koska teollisuusyhteiskunnat ovat riippuvaisia halvoista ja helposti saatavilla olevista fossiilisista polttoaineista, Heinberg olettaa öljyhuipun jälkeisen vaiheen maailmanhistoriassa muodostuvan todennäköisesti yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta kaaoksesta, maailmankaupan häiriöistä, alenevasta keskimääräisestä elintasosta sekä sodista.
Heinberg hahmottelee neljä mahdollista strategiaa, joista jollakin valtiot todennäköisesti pyrkivät vastaamaan alenevan öljyntuotannon muodostamiin taloudellisiin haasteisiin:Heinberg kuvailee neljää strategiaa yksityiskohtaisesti ja käy läpi myös nykyistä poliittista ja taloudellista tilannetta niiden valossa. Hän esimerkiksi arvelee Yhdysvaltojen aloittaneen Irakin sodan pyrkiäkseen saamaan jalansijaa OPEC-järjestössä, pelotellakseen Saudi-Arabiaa ja varmistaakseen, että Yhdysvaltain dollari säilyy edelleen kansainvälisen öljykaupan valuuttana. Tämä on Heinbergin mukaan malliesimerkki "viimeinen jäljelle jäänyt voittaa" -strategiasta.
Heinberg katsoo "alasajon" olevan suositeltavin neljästä strategiasta, mistä seuraa myös teoksen nimi "Powerdown". Strategialla on yhtäläisyyksia degrowth-liikkeen mallin kanssa. Sen mukaisesti yhteiskunnat yksinkertaistavat itseään, pienentävät kulutustaan ja siirtyvät globalisaatiosta lokalisaatioon. Samalle ne kuitenkin, hieman ristiriitaisesti edelliseen nähden, kehittävät uusia globaaleja yhteistyö- ja hallintoelimiä huolehtimaan resurssi- sekä väestökysymyksistä. Heinberg arvioi strategian äärimmäisen vaikeaksi toteuttaa, mutta hän pitää sitä parhaana keinona ylläpitää toimivia yhteiskuntia öljyhuipun jälkeen.
Otto Kejonen
Otto Kejonen (s. 22. maaliskuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigan Myllykosken Palloa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kejonen solmi MYPAn kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen ennen kauden 2011 alkua. MYPA on myös hänen kasvattajaseuransa. Hän debytoi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausligassa 9. kesäkuuta 2011 ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Hän pelasi kauden 2011 aikana myös lainalla Kakkosen KTP:ssä ja Susissa.
Rolf Peter Ollakka
Rolf Ollakka on suomalainen palkkasoturi, jota nousi julkisuuteen kesällä 1999, kun keskusrikospoliisi etsintäkuulutti hänet Kosovossa tapahtuneesta joukkotuhonnasta epäiltynä. Hän on taistellut muun muassa Burmassa ja Kosovossa. Hän on kirjoittanut kokemuksistaan kirjan "Suomalaisen palkkasotilaan tarina", jonka on kustantanut Gummerus vuonna 2000.
Kirjassaan hän kirjoittaa muun muassa kokemuksistaan sotilaana Burmassa ja Kosovossa. Hän kertoo myös hakeneensa Ranskan muukalaislegioonaan suurin odotuksin. Ollakka kuitenkin pettyi ja väittää, että legioona ratsastaa historiallaan. "Se oli elämäni suurimpia pettymyksiä. Olin odottanut kunnon rääkkiä, koulutusta ja sotilaallista toimintaa, mutta koko legioona oli periaatteessa pullaa, kaakaota ja päänsilittelyä. Joskus 16-vuotiaana se olisi ollut sopiva paikka, muttei enää tuossa vaiheessa elämää", Ollakka kertoo.
Boualem Sansal
Boualem Sansal (s. 1949 Alger, Algeria) on palkittu ranskaksi kirjoittava algerialainen kirjailija.
Sansal on valmistunut insinööriksi ja väitellyt tohtoriksi taloustieteissä. Hän oli aiemmin teollisuusministeriön palveluksessa mutta joutui pois esikoisteoksen ilmestyttyä.
Sansalin kirja "Le village de l'Allemand ou le journal des frères Schiller" kertoo kahdesta algerialaisveljeksestä, joille paljastuu, että heidän isänsä oli Algeriaan paennut natsirikollinen. Kirjailija vertaa ääri-islamilaisuutta ja natsismia toisiinsa. Hänen kirjojaan ei saa julkaista Algeriassa, mutta hän on saanut useita palkintoja Ranskassa.
Sansalille on myönnetty vuonna 2011 Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto. Hän sai palkinnon ansioistaan kulttuurienvälisenä ymmärtäjänä ja vuoropuhelun edistäjänä. Samalla haluttiin osoittaa arvostusta Pohjois-Afrikan demokratiakehitykselle. Hänen palkittu esikoisromaaninsa "Le serment des barbares" ilmestyi 1999.
Sonck
Sonck on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Klovni – kyllä nolottaa
Klovni – kyllä nolottaa () on tanskalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 16. joulukuuta 2010. Elokuvan on ohjannut Mikkel Nørgaard ja sen pääosassa näyttelevät Frank Hvam, Casper Christensen, Mia Lyhne ja Iben Hjejle. Elokuva on spin-off TV 2 Zulu -kanavan televisiosarjasta "Kyllä nolottaa". Suomessa sarjaa on esittänyt YLE FST5.
Elokuvan näki vuoden 2010 aikana Tanskassa elokuvateattereissa 481 000 katsojaa, ja näin ollen Klovni oli vuoden 2010 katsotuin tanskalainen elokuva.
Elokuvan juliste joutui Suomessa sensuurin kohteeksi. Julistekuvassa näkyi osa näyttelijän sukuelimistä, mistä tuli valituksia Finnkinolle. Asia ratkaistiin laittamalla musta tarra sukupuolielimen päälle.
Iktys-symbolin parodiat
Iktys-symbolin parodiat ovat satiirisia muunnelmia kristinuskoon viittaavasta kalanmuotoisesta iktys-tunnuksesta.
Mike Hough
Michael Lloyd ”Mike” Hough (s. 3. helmikuuta 1963 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Hough edusti juniorivuosinaan muun muassa Kitchener Rangersiä, jossa hän oli voittamassa vuonna 1982 sekä Ontario Hockey Leaguen mestaruutta että Memorial Cupia, Canadian Hockey Leaguen mestaruutta. Myöhemmin samana vuonna Quebec Nordiques varasi hänet numerolla 181 yhdeksännellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1983 AHL:n Fredericton Expressissä.
Ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Hough pelasi kevään 1985 pudotuspeleissä ja ensimmäisen NHL:n runkosarjaottelunsa lokakuussa 1986. Hän pelasi 1980-luvun loppuvuosina sekä Quebec Nordiquesissa NHL:ssä että sen farmiseuroissa AHL:ssä, vuoteen 1988 Fredericton Expressissä ja vuosina 1988–1989 Halifax Citadelsissä. Hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä kaudella , jonka jälkeen hän ei pelannut farmisarjoissa ennen 1990-luvun loppua.
Hough teki NHL-uransa parhaat pisteet kaudella , jolla hän oli Nordiquesin viidenneksi paras pistemies tehtyään 38 tehopistettä, 16 maalia ja 22 syöttöpistettä, 61:ssä runkosarjaottelussa. Tuolla kaudella myös toimi Nordiquesin kapteenina. Hough ylitti 30:n tehopisteen rajan lisäksi kausina ja . Kesäkuussa 1993 Nordiques ja Washington Capitals tekivät pelaajakaupan, jossa Hough siirtyi Capitalsiin vaihdossa Paul MacDermidiin ja Reggie Savageen. Hän ei kuitenkaan pelannut Capitalsissa otteluakaan, vaan siirtyi jo muutama päivä myöhemmin tulokasseura Florida Panthersiin laajennusvaraustilaisuuden kautta.
Hough edusti Panthersia neljän kauden ajan. Kaudella , kolmannellaan Floridassa, hän pääsi pelaamaan Stanley Cupin voitosta loppuotteluissa, joissa Panthers kuitenkin hävisi Colorado Avalanchelle. Hough pelasi tuona pudotuspelikeväänä joukkueensa kaikissa 22:ssa ottelussa ja teki niissä viisi tehopistettä, neljä maalia ja yhden syöttöpisteen. Vuonna 1997 hän siirtyi vapaana pelaajana New York Islandersiin, jossa pelasi viimeiset NHL-kautensa. Kaudella hän pelasi Islandersin lisäksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja IHL:n Utah Grizzliesissä.
Hough päätti pelaajauransa vuonna 1999. Hän pelasi NHL:ssä 707 runkosarjaottelua, joissa hän teki yhteensä 256 tehopistettä, sata maalia ja 156 syöttöpistettä. NHL:n pudotuspeleissä hän pelasi 44 ottelua, joissa hän teki yhteensä kymmenen tehopistettä, viisi maalia ja viisi syöttöpistettä.
Pelaajauransa päättymisen jälkeen Hough on toiminut jääkiekon parissa junioripelaajien valmentajana, muun muassa Jeff Snyderin apulaisvalmentajana aiemmin pelaajana edustamassaan Kitchener Rangersissä kaudella 2000–2001. Hän on myös työskennellyt elektroniikkayhtiö Research In Motionin palveluksessa.
Guru (vuoden 2007 elokuva)
Guru on Mani Ratnamin ohjaama ja käsikirjoittama intialainen draamaelokuva vuodelta 2007. Päärooleja näyttelevät Abhishek Bachchan ja Aishwarya Rai. Musiikin elokuvaan on säveltänyt A. R. Rahman.
Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto
Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto ("Friedenspreis des Deutschen Buchhandels") on vuodesta 1950 jaettu kirjallisuuspalkinto. Palkinnonsaaja julkaistaan alkukesällä, varsinainen palkinnon myöntämistilaisuus on syksyllä Frankfurtin kirjamessujen yhteydessä.
Luettelossa on palkittujen lisäksi lueteltu myös palkintopuheen pitäjät.
Matech Concepts
Matech Concepts on sveitsiläinen kilpa-autoja valmistava sekä kilpatallia pyörittävä yritys, jonka perusti Martin Bartek vuonna 2006. Yritys tekee yhteistyötä Ford Racingin kanssa kehittääkseen Ford GT -urheiluautoa kilpailemiseen sopivaksi. Yritys myös valmistaa GT:stä muokattuja versioita FIA GT1- ja GT3-sarjoihin pajallaan Mayenissa, Saksassa.
Äärimmäistä kulttuuria
Äärimmäistä kulttuuria: Extreme-minuuksien historiaa dadaismista Hunter S. Thompsoniin on Tampereen yliopiston sosiaalipsykologian dosentti Atte Oksasen kirja taiteen järkyttävästä ja rajoja rikkovasta avantgarde-liikkeistä. Kirjan julkaisi Johnny Kniga vuonna 2009.
Oksanen toteaa, että jotta rajojen rikkomisessa olisi mitään mieltä, niissä ei tule olla kyse pelkästä tuhoamisesta, vaan myös uuden rakentamisesta. Esimerkiksi rock-kulttuurissa aitouden ja uskottavuuden tavoittelu on johtanut itsetuhoisuuteen. Oksanen päättää kirjansa toteamalla, että rajojen rikkominen on nykyisin ajautunut umpikujaan.
"Savon sanomien" arvostelija Juha Mäkinen ehdotti yhdeksi mahdolliseksi tieksi pois umpikujasta filosofi Eero Ojasen esittämää ajatusta. Ojanen on ehdottanut taiteen suuntautumista takaisin kauneuteen – ”se voisi olla tässä ajassa hyvinkin radikaali teko”.
Girolamo Porro
Girolamo Porro (n. 1520 – n. 1604) oli italialainen kaivertaja.
Porro syntyi Padovassa, mutta työskenteli pitkään Venetsiassa. Hän teki ensimmäiset kaiverruksensa jo nuorena. Hänen kaiverruksiaan on Camilo Camillin vuonna 1535 julkaisemassa kirjassa "Imprese illustri di diversi". Porron töihin kuuluu lisäksi Ludovico Arioston "Raivoisa Roland" ja yhteistyötä Tomaso Porcacchi Castilionen ja Scipione Barbò Soncinon kanssa. Hän teki myös karttoja Alexius Pedemontanuksen Ptolemaioksen karttakirjan käännökseen ja Porcacchin atlakseen.
Michael Shayne
Michael Shayne on kirjailija Davis Dresserin salanimellä Brett Halliday luoma kuvitteellinen yksityisetsivähahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1939 julkaistussa romaanissa "Dividend on Death". Myöhemmin hahmo on esiintynyt romaanien ja novelleiden lisäksi myös radiossa, televisiossa, elokuvissa ja sarjakuvissa.
Davis Dresser kirjoitti osin haamukirjailijoiden avustamana kaikkiaan viisikymmentä Michael Shayne -romaania. Robert Terrall kirjoitti myös Dresserin käyttämällä salanimellä Brett Halliday vielä 27 taskukirjaa. Lisäksi Michael Shayne esiintyy yli 300 novellissa, joita julkaistiin muun muassa vuonna 1956 ilmestymisensä aloittaneessa "Michael Shayne Mystery Magazine" -lehdessä. Lehteä julkaistiin liki kolme vuosikymmentä.
Michael Shayne -elokuvia tehtiin vuosina 1940–1947 kaikkiaan kaksitoista. Näistä ensimmäiset seitsemän tuotti 20th Century Fox vuosina 1940–1942 ja niissä kaikissa pääosaa näytteli Lloyd Nolan. Loput viisi elokuvaa tuotti Producers Releasing Corporation, ja niiden pääosan esittäjänä oli Hugh Beaumont.
Radiossa Mutual Broadcasting System alkoi esittää Michael Shaynea lokakuussa 1944. Sarja oli kuultavissa Yhdysvaltain länsirannikolla lokakuuhun 1946 saakka, jolloin sarja muuttui valtakunnalliseksi. Nimiroolissa esiintyi Wally Maher. Sarja päättyi marraskuussa 1947, mutta Mutual aloitti sen uudelleen heinäkuussa 1948 nimellä "New Adventures of Michael Shayne" ja pääosan näyttelijäksi tuli Jeff Chandler. Tämä sarja kesti kaksi vuotta. Kolmannen kerran Shayne päätyi radioon lokakuussa 1952, jolloin American Broadcasting Company aloitti sarjan esittämisen. Aluksi pääosaa esitti Donald Curtis ja myöhemmin Robert Sterling. Tämä sarja päättyi heinäkuussa 1953.
Televisiossa Michael Shaynea esitettiin NBC:llä 1960–1961. Nimiroolia näytteli Richard Denning. Kestoltaan 60 minuuttisia jaksoja tehtiin kaikkiaan 32.
Televisiosarjan suosion tuloksena Dell Comics alkoi julkaista "Michael Shayne, Private Eye" -sarjakuvalehteä, jota ilmestyi kolme numeroa. Ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1961 ja viimeinen syyskuussa 1962. Ken Fitchin romaaneiden pohjalta käsikirjoittamat sarjakuvat kuvittivat Lee Ames ja Edd Ashe.
Naisten Liiga -kausi 2011
Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2011 sarja pelattiin 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana. PK-35 Vantaa voitti seuran historian toisen mestaruutensa. Viimeiseksi sijoittunut pietarsaarelainen FC United putosi suoraan Ykköseen.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti PK-35 Vantaa. Edelliskautena sarjassa pelanneen Kokkolan Pallo-Veikkojen tilalla sarjassa pelasi Kokkolaan perustettu uusi naisjalkapalloilun seura Kokkola Futis 10.
Tomigun
Tomigun (aikaisemmin Pioneer) on Näätämöstä kotoisin oleva rap-artisti. Hän on osa rovaniemeläistä Roitown Ink -nimistä rap-yhtyettä, johon kuuluvat hänen lisäkseen Bala ja Ironface. Yhtye julkaisi toistaiseksi ainoan albuminsa, "Vieläki UG", heinäkuussa 2007. Tomigun julkaisi 27. huhtikuuta 2011 Hannibalin kanssa "Funkkia kiesiin" -nimisen yhteisalbumin. Hannibal käyttää albumilla nimeä Big Baali. Albumin julkaisi Joku Roti Records. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan 27. sijalle. Albumin kappaleesta "Kruisin' (niinkö Iceberg Slim)" on julkaistu musiikkivideo.
Henry Haisuli
Henry Haisuli (engl. "Pepé Le Pew") on yhdysvaltalaisen Warner Bros -elokuvayhtiön "Looney Tunes" -animaatioissa esiintyvä kuvitteellinen ranskalainen lemmenkipeä haisunäätä. Hahmon loi Chuck Jones ja se esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1945. Henry Haisuli esiintyi yli kymmenessä lyhytelokuvassa, joista "For Scent-imental Reasons " palkittiin parhaan lyhytanimaation Oscar-palkinnolla vuonna 1949.
Teräskehä 2
Teräskehä 2 () on vuonna 2006 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Isaac Florentine ja käsikirjoittanut James Townsend yhdessä David N. Whiten kanssa. Pääosissa näyttelivät Michael Jai White ja Scott Adkins.
Nyrkkeilyn entinen mestari George "Iceman" Chambers on matkannut Venäjälle kuvaamaan televisiomainosta. Hänet kuitenkin pidätetään myöhemmin illalla perättömän huumeiden hallussapidon perusteella ja Chambers joutuu Venäjän pahamaineeseen vankilaan. Pääosin mafian hallinnassa oleva vankila on valinnut Chambersin heidän vapaaottelu mestarinsa Yuri Boykan seuraavaksi vastustajaksi. Chambers ei aluksi halua otella, mutta saa yksinkertaiset vaihtoehdot; joko otella Boykaa vastaan tai jäädä vankilaan loppuelämäksi.
Emmanuel Todd
Emmanuel Todd (16. toukokuuta 1951 Saint-Germain-en-Laye, Yvelines, Ranska) on ranskalainen historian ja väestötieteen tutkija. Hän on aktiivinen keskustelija, joka on ottanut vilkkaasti kantaa islamilaisen maailman kysymyksiin kumoamalla kielteisiä tulkintoja.
Arabimaissa keväällä 2011 levinneiden vapauspyrkimysten vuoksi Todd nousi länsimaisen ja islamilaisen sivilisaation kohtaamista käsittelevien kirjoitustensa vuoksi julkisuuteen eri puolilla Keski-Eurooppaa. Toddin mukaan muslimit eivät ole jääneet vanhoilliseen elämäntapaan peruuttamattomasti, vaan on käymässä kohti uudenaikaistumista niin väestöllisesti kuin ajattelultaan. Syntyvyys on monissa islamilaisissa maissa voimakkaasti vähentynyt naisten koulutuksen lisääntyessä ja ehkäisyn yleistyessä. Ne kertovat yhteiskunnan ja sen jäsenten maallistumisesta. Ääri-islamilaista liikehdintää hän pitää tilapäisenä torjuntareaktiona uudenaikaistumiseen. Al-Qaidan hän katsoo kuolleen poliittisesti jo ennen Osama bin Ladenin surmaamista, kun siitä ei tullut laajojen piirien tukemaa liikettä. Todd katsoo, että hitaan kehityksen taustalla on muun muassa perherakenne. Suositaan suvun sisäisiä avioliittoja, ja sen seurauksena syntyvän patriarkaalisen vallan vaikutuksesta yhteiskunnallinen kehitys pysähtyy.
Todd on käsitellyt myös Ranskaa teoksessaan "Après la démocratie", jossa hän luonnehtii maata henkisesti tyhjäksi, demokratian vastaisille voimille alttiiksi maaksi, jossa niin ilmapiiri kuin mediakin keskittyvät rahaan, seksiin ja väkivaltaan. Dominique Strauss-Kahnin tapauksen valossa "siinä saattoi olla hieman profetiaa", kirjoittaa Kaija Virta analyysissään.
Diallo
Diallo on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mieczysław Pemper
Mietek (Mieczysław) Pemper (24. maaliskuuta 1920 Krakova, Puola – 7. kesäkuuta 2011 Augsburg, Saksa) oli puolanjuutalainen, joka kirjoitti oman henkensä vaarantaen puhtaaksi Oskar Schindlerin listan, jonka ansiosta 1 200 juutalaista pelastui natsien joukkotuholta.
Pemper joutui keskitysleirille Plaszowiin ja toimi siellä komentaja Amon Göthin henkilökohtaisena konekirjoittajana. Hän antoi Steven Spielbergille neuvoja tämän tehdessä elokuvaa "Schindlerin lista".
Guanosiini
Guanosiini (CHNO) on nukleosidi. Guanosiinin rakenteessa puriiniemäksiin kuuluvaan guaniiniin on liittynyt N-glykosidisidoksella riboosisokeri. Guanosiini on yksi RNA-molekyylissä esiintyvistä nukleosideista. Guonosiinin fosforyloidut nukleotidit kuten cGMP, GMP, GDP ja GTP ovat tärkeitä molekyylejä monissa biokemiallisissa reaktioissa, kuten nukleiinihappojen ja proteiinien biosynteesissä.
Guanosiini metaboloituu ihmisen elimistössä puriininukleosidifosforylaasientsyymin katalysoimana guaniiniksi, josta muodostuu edelleen hypoksantiinia.
Hugo Campagnaro
Hugo Armando Campagnaro (s. 27. kesäkuuta 1980 Córdoba) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän pelaa puolustajana Italian Serie A:n Internazionalessa.
Campagnaro aloitti uransa Club Deportivo Morón -joukkueessa, joka pelasi Argentiinan toiseksi ja kolmanneksi ylimmillä sarjatasoilla. Vuonna 2002 hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Piacenzaan. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi 12 ottelussa tehden kaksi maalia. Joukkue kuitenkin tippui kauden päätteeksi Serie B:hen. Piacenzassa Campagnaro pelasi kauden 2006–2007 loppuun asti.
Kesällä 2007 hän siirtyi Serie A -joukkue Sampdoriaan. Joukkueessa hän pelasi 38 liigaottelua.
Vuonna 2009 Campagnaro siirtyi Napoliin neljän vuoden sopimuksella.
9. kesäkuuta 2011 Campagnaro joutui Argentiinassa autokolariin, jossa kuoli kolme henkilöä. Hän kuitenkin selviytyi hengissä saatuaan muutaman haavan ja aivotärähdyksen.
Kesällä 2013 Campagnaro siirtyi Internazionaleen.
Helsingfors Posten
Helsingfors Posten oli Helsingissä vuosina 1864–1865 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Theodor Neoviuksen julkaisema ja toimittama "Helsingfors Posten" oli linjaltaan vapaamielinen ja perustuslaillinen viikkolehti. 1200 kappaleen levikillään se nousi maan suurimpien sanomalehtien joukkoon. Toukokuussa 1865 se kuitenkin lakkasi ilmestymästä ilmeisesti taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Wasa Tidning (1880–1898)
Wasa Tidning oli Vaasassa vuosina 1880–1898 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Toimittaja Waldemar Sandmanin perustaman "Wasa Tidningin" julkaisuyhtiö oli sama kuin suomenmielisellä "Vaasan Lehdellä". Kielikysymyksessä neutraali lehti ei menestynyt ruotsinkielisen Pohjanmaan kovassa lehtikilpailussa, ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.
Lehti ilmestyi vuonna 1881 kolmesti, vuosina 1882–1883 kahdesti, vuodesta 1884 lähtien kolmesti, vuodesta 1889 neljästi ja vuodesta 1894 kuudesti viikossa. Loppuvaiheessa sen rinnalla julkaistiin myös kaksipäiväistä painosta. Levikki oli 1200 kappaletta vuonna 1893. Päätoimittajina työskentelivät Alexander Fredrik Roos (1881–1883), Frans Ossian Husberg (Ansas) (1884–1887), V. Alex. Kåhlman (1888), Svante Rosenberg (1888–1890) ja Waldemar Sandman (1890–1898).
Wasa Tidning (1839–1855)
Wasa Tidning (vuodesta 1848 lähtien Ilmarinen) oli Vaasassa vuosina 1839–1852 ja 1854–1855 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Laivanvarustaja Carl Gustaf Wolff ja hovioikeudennotaari Carl Johan Boy perustivat "Wasa Tidningin" Pohjanmaan maakuntalehdeksi. Aluksi varsin sekalaista ja lainattua ainesta sisältänyt lehti muuttui virkeämmäksi ja sai uuden nimen fennomaanisesti suuntautuneen Torsten Ture Renvallin tultua toimittajaksi. Myöhemmin se muuttui paikallisiin asioihin keskittyneeksi uutislehdeksi. Vaasan palo keskeytti lehden ilmestymisen ja vaikeutti muutenkin sen toimintaa. Lopulta se lopetettiin kannattamattomana.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1848 lähtien kahdesti ja vuodesta 1854 jälleen kerran viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 395 kappaletta vuonna 1848. Toimittajina työskentelivät C.J. Boy (1839–1846), T. T. Renvall (1846–1850), Ludvig Leonard Laurén (1851–1852 ja 1854–1855) sekä Oskar Rancken (1851–1852 ja 1856–1855).
Wasa Tidning
Wasa Tidning -nimisiä lehtiä on kaksi:
Sheffieldin tuomiokirkko
Sheffieldin tuomiokirkko () on Englannin kirkon Sheffieldin hiippakunnan katedraali vuodesta 1914, jolloin hiippakunta perustettiin. Samalla paikalla on ollut kristillinen kirkko yli tuhannen vuoden ajan.
Billy Hunter
William ”Billy” Hunter oli skotlantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Millwallissa ja siirtyi sieltä Boltoniin 1909. Hän pelasi vasempana laitahyökkääjänä. Hän loukkaantui lokakuussa 1911, jonka jälkeen siirtyi valmentajauralle. Hän pelasi kummassakin joukkueessa yhteensä (liiga- ja cupottelut laskien) 279 ottelua tehdän 74 maalia. Hän siirtyi valmentamaan Hollantiin Dordrechtse FC:tä muutamaksi vuodeksi, kunnes valmensi 1914 Alankomaiden maajoukkuetta neljän ottelun verran. Ensimmäisen maailmansodan hän vietti Sveitsissä, jossa valmensi Lausanne-Sportia. Vuonna 1922 hän siirtyi Wieniin valmentamaan Hakoah Wieniä.
Hän joutui lähtemään Hakoahista vuonna 1925 Hakoahin taloudellisten ongelmien takia. Täältä hän siirtyi Turkkiin valmentamaan samaan aikaan Turkin maajoukkuetta ja Galatasarayta. Hunter saavutti Galatasarayssa kolme Istanbulin jalkapalloliigan mestaruutta vuosina 1924–27.
J. E. Mikkola
Juho Eevert Mikkola (7. elokuuta 1899 Hauho – 8. syyskuuta 1953 Hauho) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Wasa-Posten
Wasa-Posten oli Vaasassa vuosina 1898–1932 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Wasa-Posten" perustettiin Pohjanmaan ruotsinkielisen maaseudun lehdeksi. Poliittisesti se oli lähellä RKP:n talonpoikaisfraktiota Lantmannagruppenia, kunnes siirtyi vuonna 1920 vapaamielisemmän Allmogeförbundetin linjalle. Vuonna 1932 talousvaikeuksista kärsinyt lehti yhdistettiin "Vasabladetiin".
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuonna 1907 neljästi, vuodesta 1908 lähtien jälleen kahdesti ja vuodesta 1919 kolmesti viikossa. Vuosina 1907 ja 1919–1924 sen rinnalla julkaistiin myös kaksipäiväistä painosta. Levikki oli 5 500 kappaletta vuonna 1920. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Oskar Behm (1899–1900), J. Alfr. Strandberg (1900–1905 ja 1907–1920), Oscar Vestberg (1906), Carl von Diederichs (1907), Johannes Klockars (1920–1926), Ernst August Mitts (1927–1929) ja Ernst Valfrid Holm (1929–1932).
Wasa Nyheter
Wasa Nyheter oli Vaasassa vuosina 1895–1900 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Ruotsinmielinen "Wasa Nyheter" perustettiin kielikysymyksessä suomenmielisyyteen taipuvaisten "Vasabladetin" ja "Wasa Tidningin" kilpailijaksi. Sortokaudella sen linja oli perustuslaillinen. Kolmen määräaikaisen lakkautuksen jälkeen viranomaiset lakkauttivat lehden lopullisesti.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1000 kappaletta vuonna 1900. Päätoimittajina työskentelivät K.A. Björksten (1896–1899) ja Uno Stadius (1900).
Wasa Framåt
Wasa Framåt oli Vaasassa vuonna 1881 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Viinatehtailija Wilhelm (Vilho) Pasin perustama "Wasa Framåt" oli kielikysymyksessä fennomaaninen ja yhteiskunnallisesti radikaali. Sen journalistinen taso oli kuitenkin heikko eikä se pärjännyt kilpailussa paikkakunnan muiden ruotsinkielisten lehtien kanssa. Kuusi kertaa viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 600 kappaletta. Päätoimittajana työskenteli K.H. Kaslin.
Veckobladet
Veckobladet oli Helsingissä vuosina 1892–1917 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Opettaja Mathias Forssin perustama "Veckobladet" korosti kansansivistystä ja kristillisiä arvoja. Forssin kuoltua vuonna 1903 sen toimittajana jatkoi hänen puolisonsa Minna Forss. Myöhemmin uskonnollinen aines väheni ja lehteen tuli enemmän uutisia. Etupässä läntiselle Uudellemaalle levinnyt "Veckobladet" kiinnitti erityistä huomiota myös maanviljelyyn ja maaseudun asioihin yleensä.
Aluksi kerran ja vuodesta 1904 lähtien kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000 kappaletta vuonna 1914. Helmikuun vallankumouksen jälkeen uusi omistajaryhmä perusti sen tilalle "Svenska Tidningen" -nimisen maaseutulehden.
Topi Martin Valli
Topias Valli, kirjailijanimi Topi Martin Valli (15. joulukuuta 1889 Vehkalahti – 21. lokakuuta 1955 Hyvinkää) oli suomalainen kirjailija.
Valli työskenteli tarkastuskarjakkona ja karjatalouskonsulenttina.
Midland (Texas)
Midland on kaupunki Midlandin piirikunnassa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Kaupunki on samannimisen piirikunnan suurin kaupunki. Kaupungissa oli 111 147 asukasta vuonna 2010. Midland on entisen Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin kotikaupunki.
Shakkipelin keksijän palkkio
Shakkipelin keksijän palkkio on vanhaan tarinaan perustuva matemaattinen probleema. Kirjallisuudessa tarinan mainitsi tiettävästi ensimmäisenä arabialainen Abu l’Abbas Ahmad ibn Khallikanin vuonna 1256.
Tarinan mukaan intialainen kuningas Shiram pyysi myös matemaatikkona tunnettua suurvisiiri Sissa ben Dahiria kehittämään uuden strategisen lautapelin ja lupasi tälle pelin keksimisestä suuren palkkion. Sissa ben Dahir keksi shakin. Ruhtinas ihastui peliin ja kysyi keksijältä, mitä tämä halusi palkkioksi. Keksijä pyysi palkkioksi ”ainoastaan” niin monta vehnän (tai tarinan eräiden versioiden mukaan riisin) jyvää kuin saadaan koko shakki­laudalta, jos niitä asetetaan sen ensimmäiselle ruudulle yksi, toiselle ruudulle kaksi, kolmannelle neljä, neljännelle kahdeksan ja edelleen jokaiselle ruudulle kaksi kertaa niin monta kuin edelliselle ruudulle. Ruhtinas ensin arveli tällaisen palkkion olevan niin vähäinen, että hän jopa ihmetteli, miksi keksijä ei pyytänyt suurempaa palkkiota. Todellisuudessa se kuitenkin osoittautui niin suureksi, että tällaisen vilja­määrän toimittaminen pelin keksijälle oli mahdotonta.
Shakkilaudalla on 64 ruutua. Näin ollen tämä jyvien lukumäärä voidaan laskea geometrisen sarjan osasummana:
Tämä summa eli jyvien kokonais­luku­määrä on yli 18 triljoonaa – täsmälleen laskettuna 18 446 744 073 709 551 615. Sama luku saadaan myös siirtojen luku­määräksi Hanoin torniprobleemassa 64 renkaalla.
Tarinaa käytetään usein kuvaamaan sitä, kuinka suuriin lukuihin eksponentiaalinen kasvu piankin johtaa.
Sekä vehnän että riisin jyvän massa on tyypillisesti noin 50 milligrammaa. Näin ollen palkkio vastaisi noin 18,4·10 · 50 mg = 9,2·10 mg = 9,2·10 t eli noin 920 miljardia tonnia vehnää tai riisiä. Vertailun vuoksi voidaan todeta, että koko maailman vuotuinen vehnäsato 1990-luvulla oli noin 540 miljoonaa tonnia ja riisisato hieman pienempi.. Näin ollen palkkio vastaisi noin 1700-kertaisesti koko maailman vuotuista vehnä- tai riisisatoa.
Vilho Jyrinoja
Vilho Jyrinoja, nimi aik, "Vasselei Jehrimäini" (25. joulukuuta 1901 Akonlahti, Vienan Karjala – 15. lokakuuta 1956 Kajaani) oli Vienan Karjalassa syntynyt suomalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Jyrinoja keräsi muistitietoa vienankarjalaisesta kansanperinteestä ja hän julkaisi myös kuvauksen kotikylästään Akonlahdesta.
Jyrinoja kuoli 15. lokakuuta 1956 sydänkohtaukseen olleessaan keräämässä vienankarjalaista sana-aineistoa Karjalan kielen sanakirjaa varten. Hänet on haudattu Ruotsiin Örebron hautausmaalle.
Samuel Fröler
Samuel Fröler (s. 24. maaliskuuta 1957) on ruotsalainen näyttelijä. Fröler teki läpimurtonsa sarjassa "Tre kärlekar". Fröler näytteli ruotsalaisessa "Saaristolaislääkäri"-draamasarjassa päähenkilö Johan Steeniä. Hän on näytellyt myös useissa elokuvissa ja tehnyt ääninäyttelijän työtä.
Nancy Whang
Nancy Whang (s. 1977 Portlandissa, Oregonissa) on yhdysvaltalainen laulaja ja muusikko, joka tunnetaan yhteistyöstään The Juan MacLeanin sekä LCD Soundsystemin kanssa. Whang esiintyi myös rock-musiikkia käsittelevässä elokuvassa "Part of the Weekend Never Dies".
Nancy Whang tunnetaan myös nimellä "Nancy Wang".
Majesteettirikos (täsmennyssivu)
Majesteettirikos voi tarkoittaa seuraavia:
Pussikoit
Pussikoit (Coleophoridae) on suuri jäytäjäkoimaisiin perhosiin kuuluva perhosheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin toistatuhatta lajia.
Pussikoit ovat varsin pienikokoisia, hoikkarakenteisia perhosia ja niiden siipiväli vaihtelee 5–25 mm. Siivet ovat hyvin kapeat, 3–9 kertaa leveyttään pitemmät ja teräväkärkiset. Siiven takareunassa ja kärkiosassa on pitkiä ripsiä. Väritys on usein vaatimaton, ja useimmat lajit ovat yksivärisiä ja kuviollisillakin lajeilla siivistä puuttuvat poikkisuuntaiset kuviot. Osa lajeista on metallinkiiltoisia. Takasiivet ovat kapeat ja niitä reunustavat hyvin pitkät siipiripset. Tuntosarvet ovat pitkät, 0,7–1,5 kertaa etusiiven mittaiset ja osoittavat perhosen tyypillisessä, alustasta vinosti nousevassa lepoasennossa suoraan eteenpäin. Aikuisten pussikoiden määrittäminen vaatii yleensä yksilön genitaalien tutkimista mikroskoopilla.
Aikuisia perhosia voi tavata toukokuusta elokuulle. Ne ovat yöaktiivisia mutta lentävät usein valolle.
Toukat viettävät ensimmäisen toukkavaiheen lehtimiinaajina ravintokasvin lehtien, varsien, siementen tai hedelmien sisällä, mutta toisen toukkavaiheen alussa ne muuttuvat vapaasti liikkuviksi. Tällöin toukka rakentaa tuottamastaan silkistä ja kasvinosista ympärilleen suojapussin. Kasvaessaan toukka hylkää pieneksi käyneen pussin ja rakentaa uuden. Toukkapussin ulkonäkö yhdistettynä ravintokasviin on erittäin lajityypillinen ja heimon perhoset onkin helpointa tunnistaa juuri toukkapussin perusteella. Toukka koteloituu pussinsa sisälle.
Running Wild
Running Wild tai Runnin’ Wild voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kalervo Töyrylä
Pauli Kalervo Töyrylä (23. huhtikuuta 1931 Hollola – 8. syyskuuta 2002 Riihimäki) oli suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija.
Töyrylä toimi Riihimäen Sanomien päätoimittajana.
Kalervo Töyrylän vaimo Iiris Töyrylä työskenteli myös toimittajana Riihimäen Sanomissa. Iiris Töyrylä oli vuonna 1980 perustamassa Riihimäki-liikettä joka vastusti ongelmajätelaitoksen tuomista Riihimäelle. Iiris Töyrylä valittiin vuoden 1980 kunnallisvaaleissa liikkeen edustajana Riihimäen kaupunginvaltuustoon mutta hän kuoli saman vuoden lopulla liikenneonnettomuudessa jossa myös Kalervo Töyrylä loukkantui pahoin.
Fox Business Network
Fox Business Network on yhdysvaltalainen talousuutisiin keskittynyt satelliitti- ja kaapelikanava, joka aloitti lähetyksensä 15. lokakuuta 2007. Sen omistaa Fox Corporation.
Sen sisarkanava on Fox News Channel.
Bruno Zilliacus
Bruno Wilhelm Zilliacus (11. marraskuuta 1877 Pietari – 3. heinäkuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija.
Zilliacus oli Suomen joukkueen nimikilven kantaja Lontoon 1908 olympialaisten avajaisissa Suomen osallistuessa olympialaisiin ensimmäisen kerran. Hän kilpaili Lontoon kisoissa kuulantyönnössä mutta ei sijoittunut. Helsingissä 1903 hän voitti "sopusuhtaisen ruumiinkehityksen ja plastillisen kauneuden kilpailun" ennen painimestari Carl Allénia. Tukholmassa 1901 hän kilpaili hiihdon Pohjoismaisissa kisoissa.
Seuratasolla Zilliacus edusti Sortavalan Seminaarin Voimisteluseuraa ja helsinkiläistä Ylioppilasvoimistelijat-seuraa. Ammatiltaan hän oli voimistelunopettaja, anatomian, fysiologian ja terveysopin lehtori sekä lääkintävoimistelija.
Fabbri
Fabbri Group (AKA Fabbri) on italialainen huvipuistolaitevalmistaja Bergantinon kylästä, Pohjois-Italiasta.
Romolon Fabbri perusti yrityksen toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1950. Hän keksi tavan hyödyntää sodasta ylijäänyttä materiaalia huvipuistolaitteisiin.
Fabbri Group tarjoaa valikoiman huvipuistolaitteita aina vuoristoradoista flätteihin. Fabbrin laitteita ovat mm. Booster ja tehostettu vapaapudotus Mega Drop, joista Booster löytyy Alahärmässä (nyk. Kauhava) sijaitsevasta PowerParkin monitoimipuistosta.
Juri Budanov
Juri Dmitrijevitš Budanov (, 24. marraskuuta 1963 – 10. kesäkuuta 2011) oli Venäjän armeijan panssarijoukkojen eversti, joka tuomittiin tšetšeenitytön kaappauksesta ja murhasta vuonna 2000.
Budanov syntyi Donetskin alueella Ukrainassa. Neuvostoliiton hajotessa hän palveli Valko-Venäjällä, mutta kieltäytyi maan kansalaisuudesta ja sai siirron Siperian sotilaspiiriin. Hän palveli Tšetšenian sodassa.
Helmikuussa 2000 Budanovin panssarirykmentti oli sijoitettuna Tangi-Chun ulkopuolelle. Budanov asetettiin syytteeseen 27. maaliskuuta 2000 tapahtuneista Elza Kungajevan kaappauksesta, raiskauksesta ja murhasta. Raiskausta lukuun ottamatta hänet tuomittiin syylliseksi. Budanov sekä hänen alaisensa, kersantit Grigorijev ja Li-En-Shou sekä sotamies Jegorov, olivat saapuneet kylään puolenyön jälkeen ja vieneet Kungajevan tämän kotoa leirille, jossa hänet oli kuristettu noin kello 03. Tämän jälkeen ruumis oli haudattu metsään.
28. maaliskuuta ruumis kaivettiin ylös ja palautettiin perheelleen. Vainaja haudattiin seuraavana päivänä. Hautajaisissa olivat mukana joukkojen komentajat kenraalieversti Valeri Baranov, kenraalimajuri Valeri Gerasimov ja kenraalimajuri Verbitski, jotka lupasivat, että tapaus tutkittaisiin.
Budanov pidätettiin 29. maaliskuuta. Tapauksesta suoritettiin oikeudenkäynti vuosina 2001–2003.
Budanov vapautettiin ensimmäisen kerran joulukuussa 2002, kun oikeus tuomitsi hänen olleen väliaikaisesti syyntakeeton, ja hänet määrättiin psykiatriseen pakkohoitoon.
Venäjän korkein oikeus määräsi uuden oikeudenkäynnin. Siinä Budanov tuomittiin syylliseksi. Hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen sekä menettämään sotilasarvonsa ja kunniamerkkinsä.
Kungajevan perheen asianajaja Stanislav Markelov ammuttiin tammikuussa 2009.
Tuntematon hyökkääjä ampui vaimennetulla pistoolilla 10. kesäkuuta 2011 klo 12:30 Moskovan Komsomolski Prospektilla Budanovia kuusi kertaa ja pakeni autolla. Hylätty pakoauto löytyi myöhemmin.
Lauri Wilskman
Lauri Wilskman (14. toukokuuta 1887 Viipuri – 25. marraskuuta 1937 Nurmijärvi) oli suomalainen yleisurheilija ja metsänhoitaja.
Wilskmanin vanhemmat olivat hovioikeudenenuvos Oscar Waldemar Wilskman ja Hanna Augusta Svahn ja puoliso vuodesta 1916 Ilme Seppälä (Helenius). "Suomen urheilun isäksi" tituleerattu Ivar Wilskman oli hänen isänsä serkku. Wilskman tuli ylioppilaaksi Viipurin vanhasta yhteiskoulusta 1907 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1911, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri. Wilskman työskenteli sekä maanviljelysseurojen palveluksessa että toimi metsätarkastajana ja muun muassa Saimaan kanavan metsänhoitajana. Vuodesta 1928 alkaen hän hoiti omistamaansa Viipurin Metsätoimistoa aina kuolemaansa saakka.
Wilskman sijoittui Lontoon 1908 olympialaisten korkeushypyssä 17:nneksi tuloksella 171 cm sekä karsiutui niin tavallisen kuin antiikin tyylinkin kiekonheiton loppukilpailusta. Hän saavutti korkeushypyssä SM-hopeaa vuonna 1909 ja sijoittui SM-kisoissa neljänneksi vuonna 1911. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä oli 174 cm vuodelta 1908 ja kiekonheitossa 40,24 m vuodelta 1915.
Seuratasolla Wilskman edusti Viipurin Reipasta ja Viipurin Akateemisia Urheilijoita, joista jälkimmäisen perustajajäsen hän oli.
Jarl Jakobsson
Jarl Gustaf Anian Jakobsson (11. toukokuuta 1880 Helsinki – 28. joulukuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija.
Jakobsson osallistui Lontoon 1908 olympialaisissa vauhdittomaan pituushyppyyn sekä perinteisen ja vapaan tyylin keihäänheittoon mutta ei selviytynyt loppukilpailuihin. Vuonna 1906 hän saavutti keihäänheitossa molempien käsien yhteistuloksen epävirallisen maailmanennätyksen 91,41 m. Vauhdittomassa pituudessa hän teki Suomen ennätyksen 286,5 cm vuonna 1907.
Jarl Jakobssonin veli Evert Jakobsson osallistui myös Lontoon olympialaisiin. Hänen serkkunsa on taitoluistelun olympiavoittaja Walter Jakobsson.
Evert Jakobsson
Evert Brynolf Jakobsson (16. helmikuuta 1886 Helsinki – 16. heinäkuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen juristi ja yleisurheilija.
Jakobsson sijoittui Lontoon 1908 olympialaisissa perinteisen tyylin keihäänheitossa kahdeksanneksi ja karsiutui vapaan tyylin keihäänheiton loppukilpailusta. Vuonna 1906 hän saavutti keihäänheitossa kahdesti molempien käsien yhteistuloksen epävirallisen maailmanennätyksen, 96,55 ja 98,47 m. Paremman käden heiton tulokseksi Jakobsson sai 57,42 m. Jakobssonin tulokset perustuivat parannukseen, jonka hän yhdessä Jarl-veljensä kanssa oli tehnyt keihääseen: sen narupunoksen alle oli sijoitettu kaksi jäykkää nuoranpätkää, joiden päät ulkonivat punoksen alta ja mahdollistivat paremman otteen keihäästä. Menetelmä kiellettiin vuonna 1906. Paremman käden keihäänheiton sääntöjenmukainen maailmanennätys vuonna 1906 oli ruotsalaisen Eric Lemmingin 53,79 m. Seuratasolla Jakobsson edusti Helsingin Reipasta.
Evert Jakobsson oli varatuomari ja hän toimi johtotehtävissä vakuutusalalla, muun muassa Vakuutusyhtiö Tarmon toimitusjohtajana. Jakobsson osallistui kunnallispolitiikkaan Haagan kauppalassa; hän oli kauppalanjohtajana 1922–1923.
Evert Jakobssonin serkku oli taitoluistelun olympiavoittaja Walter Jakobsson. Teatterinjohtaja ja ohjaaja Jack Witikka oli hänen poikansa.
Evert Jakobssonin veli Jarl Jakobsson heitti myös keihästä ja osallistui Lontoon olympialaisiin.
Fredrik Svanström
Aadolf Fredrik Svanström (3. joulukuuta 1885 Parainen – 17. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksuissa.
Svanström osallistui Lontoon 1908 olympialaisissa 800 metrin ja 1 500 metrin juoksuihin mutta karsiutui molempien alkuerissä. Vuonna 1907 hän voitti 1 500 metrillä Suomen mestaruuden ajalla 4.29,0 ja juoksi samana vuonna Suomen ennätyksen 4.22,0, joka pysyi voimassa vuoteen 1909, jolloin Adolf Manninen rikkoi sen. Seuratasolla hän edusti Helsingin Unitasta ja Turun Urheiluliittoa.
Svanström valmistui eläinlääkäriksi Hannoverissa, Saksassa vuonna 1911.
David Ospina
David Ospina Ramírez (s. 31. elokuuta 1988 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa englantilaista Arsenalia.
Ospina on Atlético Nacionalin kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 17-vuotiaana. Ospina pelasi joukkueessa kolme kautta, joiden aikana hän voitti kaksi pääsarjamestaruutta. Vuonna 2008 hän siirtyi kahdella miljoonalla eurolla ranskalaisseura Niceen ja edelleen vuonna 2014 Arsenaliin.
Dickson Agyeman
Dickson Agyeman (s. 14. syyskuuta 1985 Antwerp) on belgialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Agyeman pelasi kotimaassaan K. Berchem Sportissa vuodesta 1995 vuoteen 1999. Vuonna 1999 hän siirtyi KFC Germinal Beerschotiin, jossa hän pelasi vuoteen 2007. Kesällä 2007 Agyeman siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hollannin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Jupiter Leagueen FC Eindhoveniin. Hän pelasi kesällä 2009 Belgiaan ja siirtyi RAEC Monsiin .
Helmikuussa 2011 Agyeman teki kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliiga-seura FF Jaron kanssa.. Syyskuussa 2012 Agyeman siirtyi FF Jarosta TPS:aan loppukauden kattavalla sopimuksella .
Agyemanilla on ghanalaisia sukujuuria ja hänellä on ghanalainen äiti ja afroamerikkalainen isä, jolla on nigerialaisia sukujuuria. Hän on täten edustuskelpoinen Belgialle, Ghanalle ja Nigerialle.
Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta
Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Cookinsaarilla. Se toimii Suvan roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan alaisuudessa. Siitä tuli Cook e Mnihiki:n apostolinen prefektuuri vuonna 1922 (vaihtaen vuonna 1926 nimensä Cookinsaarten apostoliseksi prefektuuriksi), Cookinsaarten apostolinen vikariaatti vuonna 1948 ja Rarotongan hiippakunta vuonna 1966.
Vuonna 2004 Cookinsaarilla oli 2519 katolilaista ja he muodostivat väestöstä 16,8%. Seurakuntia oli 15.
Serhi Špak
Serhi Fedorovytš Špak (, s. 1. tammikuuta 1984 Lutsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on entinen ukrainalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Špak edusti kotimaassaan Volyn Lutskia vuodesta 2004 vuoteen 2005. Hän siirtyi tämän jälkeen puolalaiseen Chełmianka Chełmiin. Špak on pelannut kotimaassaan myös FK Mykolajivissä, Desnassa, Energetikissä ja TsSKA Kiovassa. Tammikuussa 2011 Špak siirtyi kauden 2011 kattavalla sopimuksella Suomen Veikkausliigassa pelaavaan FF Jaroon.
James Ward
James Ward (s. 9. helmikuuta 1987 Lontoo) on englantilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 89 heinäkuussa 2015.
Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ward pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2009, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Fernando Verdascolle suoraan kolmessa erässä.
Ward on voittanut urallaan kaksi ATP-haastajaturnausta. Ensimmäinen voitto tuli Sarasotassa, Floridassa toukokuussa 2009, kun hän voitti loppuottelussa Carsten Ballin. Toisen turnausvoittonsa hän otti elokuussa 2011 voittamalla Vancouverin loppuottelussa Robby Gineprin.
Vuonna 2009 Ward pelasi Britannian Davis Cup -karsinnoissa maanmiestään, Chris Eatonia vastaan epävirallisen kaikkien aikojen pisimmän ammattilaistennisottelun. Ottelu kesti kuusi tuntia ja 40 minuuttia. Eaton voitti ottelun lopulta 6–3, 6–7, 7–2, 2–6, 21–19. Nykyään pisin ottelu on kuitenkin John Isnerin ja Nicolas Mahut'n välinen ottelu Wimbledonin tennisturnauksessa 2010, joka kesti 11 tuntia ja viisi minuuttia.
Vuonna 2010 Ward eteni puolivälieriin Eastbournen ATP-turnauksessa voitettuaan Feliciano Lópezin ja Rainer Schüttlerin. Puolivälierissä hän hävisi Aleksandr Dolgopoloville. Kesäkuussa 2011 maailmanlistan sijalla 216 ollut Ward selviytyi puolivälieriin AEGON Championships -turnauksessa voitettuaan toisella kierroksella neljänneksi sijoitetun Stanislas Wawrinkan ja kolmannella kierroksella turnauksen hallitsevan mestarin, Sam Querreyn luvuin 3–6, 6–3, 6–4. Puolivälierissä hän voitti maailmanlistan sijalla 54 olleen Adrian Mannarinon luvuin 6–2, 6–7(14), 6–4. Myös toisen brittiläisen, Andy Murrayn päästessä välieriin, tämä oli ensimmäinen kerta vuonna 1968 alkaneella avoimella aikakaudella, kun Queensissa kaksi brittiläistä pelaajaa selviytyi välieriin. Välierissä Ward hävisi Jo-Wilfried Tsongalle luvuin 6–3, 7–6(6). Wimbledonissa Ward hävisi ensimmäisellä kierroksella Michaël Llodralle luvuin 3–6, 6–7(4), 3–6.
Heartbreaker (vuoden 2010 elokuva)
Heartbreaker () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut ranskalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosassa näyttelevät Romain Duris, Vanessa Paradis, Julie Ferrier ja Andrew Lincoln. Elokuvassa varakas isä (Jacques Frantz) haluaa estää tyttärensä Julietten (Paradis) avioliiton englantilaisen Jonathanin (Andrew Lincoln) kanssa, ja palkkaakin tätä varten ammattimaisen suhteiden rikkojan, "Heartbreakerin" (Duris).Victoria Silvstedt tekee elokuvassa cameoroolin naisena sinisessä Ferrarissa.
Julkaisun jälkeen elokuva on Ranskassa ja muilla alueilla, kuten Belgiassa ja ranskankielisellä alueella Sveitsissä, tuottanut 32,7 miljoonaa euroa.
Rotten Tomatoes -verkkosivusto on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon tasolle 6,7/10 siten, että 69 % kaikkiaan 74 listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Elokuvan menestyksestä Ranskassa johtuen Working Title Films on ilmoittanut hankkineensa oikeudet elokuvan yhdysvaltalaiseen uudelleenohjaukseen.
Juho Halme
Johan Waldemar ”Juho” Halme (alk. Eliasson, 24. toukokuuta 1888 Helsinki – 1. helmikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja toimittaja. Punaiset teloittivat hänet muutama päivä Suomen sisällissodan alkamisen jälkeen.
Halme osallistui kilpailijana kaksiin olympialaisiin. Lontoossa 1908 hän sijoittui keihäänheitossa kuudenneksi. Tukholmassa 1912 hän sijoittui paremman käden keihäänheitossa neljänneksi tuloksella 54,65, molempien käsien keihäänheiton yhteistuloksessa yhdeksänneksi yhteistuloksella 88,54 (54,90 + 33,64) ja kolmiloikassa 11:nneksi tuloksella 13,79. Vuonna 1913 hän ylitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena paremman käden keihäänheitossa 60 metrin rajan (ensimmäinen oli Julius Saaristo).
Seuratasolla Halme edusti Iisalmen Visaa, Helsingin Reipasta ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti yhteensä kuusi Suomen-mestaruutta kolmiloikassa, pituushypyssä, keihäänheitossa ja viisiottelussa vuosina 1907–1917.
Halme teki vuonna 1912 kolmiloikan Suomen-ennätyksen 13,95, joka paransi Juho Soinin ennätystä neljällä senttimetrillä. Jukka Rangell rikkoi ennätyksen vielä samana vuonna.
Halme oli Helsingin Kisa-Veikkojen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1909–1918. Hän oli "Suomen Urheilulehden" toimitussihteeri vuosina 1912–1917 ja "Urheilukalenterin" toimittaja vuosina 1913–1918. Vuonna 1917 julkaistiin hänen kirjoittamansa kirja "Suomalaiset urheiluseurat".
Punaiset vangitsivat Halmeen Helsingissä 31.1.1918, ja hän kuoli helmikuun puolella ampumahaavoihin, jotka oli saanut edellisiltana Nikolainkirkon portailla. Ampuminen oli kosto siitä, että Urheiluaitan varastosta oli jaettu jalkineita ja vaatteita suojeluskuntalaisille, jotka pakenivat vallankumouksen takia kaupungista.
Juho Halmeen veli oli urheilutoimittaja ja keilailun MM-kisaedustaja Yrjö Halme.
Suvan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Suvan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolinen hiippakunta Fidžillä. Sen alaisuudessa ovat Rarotongan roomalaiskatolinen hiippakunta sekä Tarawan ja Naurun roomalaiskatolinen hiippakunta. Se perustettiin alun perin Fidžin saaren apostolisena apostolisena prefektuurina vuonna 1863, ja siitä tuli Fidžin saaren apostolinen vikariaatti vuonna 1887. Suvan arkkihiippakunta siitä tuli vuonna 1966.
Vuonna 2004 Fidžillä eli 87 090 katolilaista muodostaen koko väestöstä 9,1%. Seurakuntia oli tuolloin 35.
Gouldinvaraani
Gouldinvaraani ("Varanus gouldii") on Australiassa elävä varaanilaji. Se on Australian varaaneista laajimmalle levinnyt. Se on ruskean sekä keltaisen kirjava ja pienipäinen, ja sillä on tukevat jalat sekä suuret kynnet, joilla se raatelee saaliseläimiä. Gouldinvaraanin häntä on pitkä ja paksu, ja eläin voi käyttää sitä tukena noustessaan takajaloilleen puolustautuessaan saalistajia tai kilpailevia lajitovereita vastaan. Australian alkuasukkaille gouldinvaraani oli tärkeä riistaeläin, mutta nykyään se on rauhoitettu. Se elää yleensä aavikoiden ja rannikoiden läheisten alueiden maakoloissa.
Tarawan ja Naurun roomalaiskatolinen hiippakunta
Tarawan ja Naurun roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Kiribatilla, joka toimii myös Naurussa ja on Suvan arkkihiippakunnan alaisuudessa. Se perustettiin Gilbertsaarten apostolisena vikariaattina vuonna 1897. Vuonna 1966 siitä tuli Tarawan hiippakunta, ja se vaihtoi vuonna 1978 nimensä Tarawan, Naurun ja Funafutin hiippakunnaksi. 1982 siitä tuli pelkästään Tarawan ja Naurun hiippakunta, kun Funafutista muodostettiin Funafutin Mission Sui Iuris.
Hiippakunnalla oli vuonna 2004 48 908 jäsentä 25:ssä seurakunnassa.
Niilinvaraani
Niilinvaraani ("Varanus niloticus") on Afrikassa elävä varaanilaji. Se on erittäin hyvä uimari, joka viihtyy myös puissa. Niilivaraani asuu veden lähistöillä, missä se etsii ravinnokseen pieniä selkärangattomia, kaloja, lintuja ja linnun munia. Viileämmässä ilmastossa asuvat niilivaranit vetäytyvät sään kylmetessä yhteispesään talvihorrokseen. Naaraat laskevat munansa termiittikekoihin. Tämän varaanin pituus on jopa 202 cm.
Niilinvaraani on levinnyt vieraslajina myös Pohjois-Amerikkaan, Yhdysvaltojen kaakkoisosiin.
Juan Camilo Zúñiga
Juan Camilo Zúñiga (s. 14. joulukuuta 1985 Chigorodó, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa italialaista Bologna FCtä ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai -linkki.
Zúñiga siirtyi kotimaansa Atlético Nacionalista vuonna 2008 italialaiseen Sienaan. 9. heinäkuuta 2009 hän teki viisivuotisen sopimuksen Napolin kanssa. Hän pelasi joukkueessa ajoittain myös vasempana laitalinkkinä, sen käyttäessä muodostelmaa 3-5-2.
Tammikuussa 2010 Andrea Dossenan saavuttua joukkueeseen Zúñiga menetti aloituskokoonpanopaikkansa ja on sen jälkeen pelannut laitalinkkinä myös kentän oikealla laidalla tarvittaessa.
Zúñiga teki ensimmäisen maalinsa Italian pääsarjassa 20. helmikuuta 2011 ottelussa Cataniaa vastaan.
Zúñiga teki ensiesiintymisensä Kolumbian maajoukkueessa 9. maaliskuuta 2005 ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
6. kesäkuuta 2011 Kolumbian päävalmentaja Hernán Darío Gómez valitsi Zúñigan vuoden 2011 Copa Américaan osallistuvaan joukkueeseen.