Nastasja Mikulišna
Nastasja Mikulišna () on perinteisessä venäläisessä kertomarunoudessa esiintyvä sankari eli bogatyr. Naisbogatyrejä kutsutaan myös polenitsoiksi ("arolla ratsastaja"). Sankareita ovat myös hänen isänsä, Mikula Seljaninovitš (), isosiskonsa Vasilisa Mikulišna () ja aviomiehensä Dobrynja Nikititš ().
Mikulišna esiintyybylina-runoelmissa ""Dobrynja ja lohikäärme"" (), ""Dobrynjan naimisiinmeno"" () ja ""Aljoša Popovitšin epäonnistunut naimisiinmeno"" ().
Nastasja-nimisiä bogatyreja on venäläisessä kertomarunoudessa kaksi, joista Mikulišna on toinen, ja toinen on Nastasja Korolevitšna. Nastasja Mikulišna on uskalias ja jättiläismäinen, sekä miehelleen uskollinen.
Kertomuksessa "Dobrynja ja lohikäärme" bogatyr Dobrynja Nikititš tappaa taistelussa lohikäärmeen ja vapauttaa sen kynsistä Zabava Putjatišnan, joka on Kiovan ruhtinaan,Vladimir Punaisen Auringon tytär (joissakin tarinoissa sisarentytär). Matkalla takaisin Kiovaan hän löytää tuntemattoman bogatyrin jäljen. Dobrynja halua mittailla voimiaan hänen kanssaan. Sattumalta Dobrynja tapaa Aljoša Popovitšin, jota hän pyytää viemään Zabavan Kiovaan.
Sen jälkeen Dobrynja kääntää hevosensa takaisin ja lähtee mahtavan bogatyr Nastasja Mikulišnan perään, laukkaa hänen viereen ja lyö häntä päähän. Kun Nastasja ei tunne mitään, Dobrynja alkaa ihmetellä, onko hän tosiaan menettänyt voimansa. Hänen täytyy silpoa tammi ollakseen varma voimistaan. Sen jälkeen hän käy taas Nastasjan kimppuun lyöden häntä yhä lujemmin, kunnes polenitsa lopulta huomaa hänet ja toteaa: "Luulin, että minua sääsket pistävät, mutta täällä bogatyr taistelee". Dobrynja kärsii häpeällisen tappion. Nastasja tarttuu hänen kultakiharoihinsa, vetää Dobrynjuškan alas satulastaan, ja pitempään tähyilemättä panee hänet taskuunsa.
Vähän ajan päästä Nastasjan hevonen alkaa valittaa: "En enää jaksa kuljettaa sinun lisäksi bogatyria ja vielä hänen hevostaan". Nastasja ottaa bogatyrin ulos taskustaan ja päättää: "Jos hän on vanha ja paha − leikkaan häneltä pään, mutta jos nuori ja kelvollinen, menen naimisiin hänen kanssaan". Nastasja tykkää Dobrynjasta. He matkustavat yhdessä Kiovaan ja menevät naimisiin.
Tarinassa ihmetystä saattavat herättää puolisoiden koot, tai se, että jättiläismäinen Nastasja jättää käyttämättä suunnattomia voimiaan. Bylinojen sankarien koot vastaavat kuitenkin Ihmemaan Liisan näkemystä: "Minä olen sen kokoinen kuin tarvitsee".
Nastasjan ja Dobrynjan naimisiinmenosta on rinnakkaisrunoelma, jossa jonkinlainen voima estää Dobrynjaa ryhtymästä taisteluun Nastasja Mikulišnan kanssa, jota hän alussa erehtyy luulemaan urhoolliseksi miessankariksi.
Nastasja on sankarina vielä Aljoša Popovitšin epäonnistuneesta naimisiinmenosta kertovassa runoelmassa. Tarina on monipuolisin venäläisistä bylinoista, sillä siitä on yli 160 eri versiota.
Tarinassa Dobrynjan Kiovasta poistumissyitä on monta erilaista ja joskus runonlausujat eivät kerro niistä ollenkaan. Syynä pidetään "Dobrynjan lähtöä pellolle etsimään vihollista". Syyksi saatetaan lausutaan myös, että suuriruhtinas Vladimir lähettää Dobrynjan joko "hakemaan 12 vuoden tuloja tsaarilta" tai "Orda-valtioon hankalaan diplomaattiseen tehtävään". Dobrynja hyvästelee ensin äitinsä erittäin hellästi ja sen jälkeen melko kylmästi vaimonsa, jonka hän määrää odottamaan "kolme kertaa kolmeksi vuodeksi" (tai 6, 12 jne. vuodeksi). Sen jälkeen Nastasja saa hänen puolestaan mennä uusiin naimisiin, muttei missään nimessä Aljoša Popovitšin kanssa.
Kiellon syiksi arvaillaan kahta vaihtoehtoa: joko Aljoša on Dobrynjan vannottu veli (tai joissakin tarinoissa kummiveli) tai koska hän on "naisten naurattaja". Oikeamielinen, hyvin kasvatettu ja pidättyväinen Dobrynja sekä hillitön, eloisa ja välitön Aljoša ovat jyrkkiä vastakohtia. Koska tietyssä vaiheessa bylina ei osaa kuvata eri sankareita eri tilanteissa, paikoissa ja tapahtumissa yhtäaikaisesti, kertomus keskittyy Dobrynjan vaimoon. Joissakin lauluissa ei edes kerrota kuka vaimo on. Joissakin tarinoissa, jotka sivuavat tarinaa Dobrynjan naimisiinmenosta, kerrotaan vaimosta kuin sankarista, joka on taistelussa hävinnyt Dobrynjalle. Avioitumisen jälkeen hän on menettänyt polenitsan mahdin ja hänestä on tullut tavallinen nainen.
Dobrynjan vaimo on aina uskollinen venäläinen nainen, joten hän odottaa Dobrynjaa maltillisesti 12 vuotta. Nastasja torjuu Aljoša Popovitšin kosinnan, koska hän ei ole varma aviomiehensä kuolemasta. Hän ei välitä odotuksen kestosta ja määräajan umpeutumisesta, vaan siitä, että vuosien jälkeenkin Dobrynja voi olla elossa ja palata hänen luokseen. Hän esimerkiksi ilmoittaa, että uusi naimisiinmeno voisi olla mahdollista hänen puolisolleen järjestetyn muistotilaisuuden jälkeen.
Aljoša Popovitš laittaa liikkeelle huhun Dobrynjan kuolemasta yksityiskohtaisine selostuksineen ruumiista: "Se makaa pusikossa varisten nokkimana ja kasvillisuuden, ruohon ja taivaansinisten kukkien peittämänä". Joissakin lauluissa Aljoša tuo mukanaan pään, jota esittelee joskus Dobrynjalle kuuluvana. Hän tekee häpeällisen synnin, kun hän kertoo paikkansapitämättömän huhun Dobrynjan kuolemasta miehen mahdollisesti elossa ollessa. Vaikka tarina ei voi mitenkään liittyä Kiovaan, juonenkäänteisiin liitetään taidokkaasti suuriruhtinas Vladimir, joka alkaa uhkailla Nastasjaa karkotuksella kaupungista, jos hän ei mene naimisiin Aljoša Popovitšin kanssa. Vladimir esiintyykin usein pahuuden edustajana tai arveluttavien tilanteiden suosijana ja hän ryhtyy häiden järjestelijäksi. Muiden keskieurooppalaisten sankareiden, esimerkiksi Odysseuksen tavoin Dobrynja saapuu oman vaimonsa hääjuhlaan. Koska Dobrynja esiintyy narriksi pukeutuneena, hänelle osoitetaan "ei kovin kunniallinen paikka uunilla". Kun Dobrynja soittaa ja laulaa, hänen äitinsä kyllä itkee, muttei tunnista poikaansa. Ensimmäisenä hänet tunnistaa Nastasja Mikulišna, joka "loikkaa pöydän yli ja heittäytyy Dobrynjan syliin".