hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Väliaikamerkki
Väliaikamerkki on radioaseman tai -kanavan tunnussävel, joka soitetaan tavallisimmin lähetyksen alussa tai ohjelmien välissä. Niitä käytetään varsinkin ulkomaanlähetyksissä, mutta myös paikallisilla radiokanavilla. Väliaikamerkillä on useita tehtäviä:
Tapa, että jokaisella radioasemalla on oma väli­aika­merkkinsä, sai alkunsa Euroopassa 1920- ja 1930-luvuilla, ja sitä jatkettiin vielä sen jälkeenkin, kun oli siirrytty lyhyt­aalto­lähetyksiin. Digitaalisten viritys­järjestelmien tultua käyttöön väliaikamerkkien käyttö on vähentynyt, mutta ei täysin lakannut. Vastaavia asemantunnisteita käytetään yhä myös mm. ilmailussa ja merenkulussa radiosuunnistuslaitteiden (VOR, ILS, NDB, DME tms.) tunnistamiseen ja toimintakunnon varmistamiseen. Tällöin kullakin yksittäisellä suunnistuslaitteella on oma morseaakkostunnisteensa, jota se normaalisti toimiessaan jatkuvasti lähettää.
"Pim-pam-pulla" eli Suomen Yleisradion väliaikamerkki alkoi soida Yleisradiossa vuonna 1930. Ensin sitä soitettin kanteleella. Maisteri Eino Palola ehdotti Yleisradion johtokunnalle vuonna 1930, että Suomi hankkisi oman väliaikamerkin muiden radioyhtiöiden tapaan. Tästä järjestetyn kilpailun voitti A. O. Väisäsen ehdottama kantelesävelmä, joka on peräisin 1700-luvulta. Vuosina 1931–1978 Yleisradion väliaikamerkki soitettiin sähköllä toimivalla teräskampalaitteella. Kyseinen laite oli yleisön nähtävillä KAVIn radio- ja tv-arkiston ”Samalla taajuudella” -näyttelyssä talvella 2017. Teräskampalaitteen jälkeen väliaikamerkkiä on soitettu tietokoneella. 
Numeroasemista käytetään usein niiden väliaikamerkkien mukaisia nimiä, Lincolnshire Poacher tai Magnetic Fields; jälkimmäinen on saanut ninensä Jean Michel Jarren samannimisen albumin mukaan.
Timati
Timati, oikealta nimeltään Timur Junusov (, s. 15. elokuuta 1983 Moskova), on venäläinen rap-muusikko, tuottaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Emil Johansson
Emil Johansson -nimisiä henkilöitä ovat:
Rafael Hårdh
Johan Rafael Hårdh (17. syyskuuta 1839 Kalajoki – 17. tammikuuta 1908 Turku) oli suomalainen opettajaseminaarin lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Hårdhin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Karl Henrik Hårdh (1800–1870) ja Amanda Sofia Cajanus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1860 Kuopion lukiosta ja suoritti teknillisiä opintoja Helsingin teknillisessä reaalikoulussa sekä Hannoverin ja Zürichin polyteknillisissä yliopistoissa.
Hårdh toimi Jyväskylän opettajaseminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon lehtorina 1869–1897. Hän harjoitti valokuvaajan ammattia ensimmäisenä Jyväskylässä ja omisti Muurikaisen tilan Jyväskylän maalaiskunnan puolella.
Rafael Hårdh oli naimisissa vuodesta 1871 Selina Sofia Charlotta Dahlströmin (1850–1927) kanssa. Heidän poikansa oli matematiikan ja fysiikan lehtori Heikki Hårdh (1877–1944). Hårdhin veljiä olivat Hämeenlinnan kaupunginlääkäri Josef Gabriel Hårdh (1837–1878) ja Hämeenlinnan klassillisen lyseon matematiikan kollega Henrik Eliel Hårdh (1843–1919).
Department of Conservation
Department of Conservation (DOC), maoriksi "Te Papa Atawhai", on vuonna 1987 perustettu uusiseelantilainen julkinen laitos, joka vastaa Uuden-Seelannin ympäristön- ja luonnonsuojelusta sekä historiallisen perinnön vaalimisesta.
Laitoksen toimintakuva on lakien määrittämä ja lisäksi toimintaa ohjaa itsenäinen, ministerin nimittämä yksikkö (New Zealand Conservation Authority (NZCA)).
Department of Conservation vastaa Uuden-Seelannin 14 kansallispuiston sekä muiden suojelualueiden suojelutoimista ja logistiikasta, muun muassa vaellusreittien kunnossapidosta. Eriasteisia suojelualueita, historiallisista ja luontoarvoisista syistä, on Uuden-Seelannin pinta-alasta noin 30 prosenttia. Suojelutoimien osalta toimintoihin sisältyvät tärkeänä osana myös vieraslajien torjunta. Lisäksi laitos vastaa joidenkin erittäin uhanalaisten alkuperäislajien, kuten kakapon, kantojen elvytystoimista.
Luonnonsuojelualueista noin kolmannes on määritelty suuremman statuksen kohteiksi, ja alueilla on kielletty muun muassa kaivostoiminta.
28. huhtikuuta 1995 DOCin huoltama näköalatasanne sortui, jonka seurauksena 14 henkilöä kuoli. Heti tapahtuman jälkeen kaikki laitoksen hallinnoimat 106 näköalatasannetta tarkastettiin, jonka seurauksena 15 suljettiin välittömästi korjauksien vuoksi. Onnettomuus johti lopulta silloisen ministerin, Denis Marshallin eroon vuonna 1996. Department of Conservation maksoi kompensaationa uhrien perheille yhteensä 2.6 milj. NZD.
Brooke Barbuto
Brooke Barbuto (s. 24. huhtikuuta 1987 Syracuse) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Naisten Liigassa pelaavaa porilaista NiceFutista, jonne Barbuto siirtyi GBK:sta keväällä 2014. Barbuto on aikaisemmin pelannut kotimaansa seurojen lisäksi myös islantilaisessa Haukarissa.
Ennen kauden 2016 alkua Barbuto on pelannut Naisten Liigassa 71 ottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Vuonna 2014 hän teki NiceFutikselle 17 maalia, ollen koko sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. Samana vuonna hänet palkittiin Suomen Palloliiton Satakunnan piirin parhaana naispelaajana.
Uudet Mutantit
Uudet Mutantit on ryhmä teini-ikäisiä koulutuksessa olevia mutanttisupersankareita, jotka esiintyvät Marvel Comicsin sarjakuvissa. He ovat olleet päähenkilöitä kolmessa Ryhmä-X:n spin-off -sarjakuvalehdessä.
Ensimmäisen Uusien Mutanttien joukkueen loivat Chris Claremont ja taiteilija Bob McLeod. He esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1982 ilmestyneessä "Marvel Graphic Novel" #4:ssä ja saivat sen jälkeen oman lehtensä vuodesta 1983 vuoteen 1991. Kuten sen isäntälehdessäkin, "Uusissa Mutanteissa" korostetaan ihmissuhteita ja ryhmän sisäisiä konflikteja sekä toimintaa ja seikkailuja. Esillä on suuri joukko hahmoja, mukaan lukien kulttihahmo Deadpoolin ensiesiintyminen. Ensimmäisen lehden loppuessa lehti jatkui uudella nimellä: "X-Force".
Toinen "Uudet Mutantit" -sarja, jonka julkaisu aloitettiin vuonna 2003, esitteli uuden joukon teinimutantteja. Toisin kuin alkuperäiset Uudet Mutantit, he olivat osa valtavaa Xavier-instituutin Opiskelijaryhmää. Vuonna 2004 lehti aloitettiin uudelleen nimellä "New X-Men: Academy X" jonka jälkeen joukon päähahmoja virallisesti kutsuttiin "Uusiksi Mutanteiksi." "M-Päivä" -tapahtumajatkumon seurauksena vuoden 2005 lopulla loput opiskelijat yhdistettiin yhdeksi juniorijoukkueeksi, Uusiksi X-Miehiksi.
Kolmas "Uudet Mutantit" -sarja, joka kokosi useimmat alkuperäisen joukkueen jäsenet, alkoi ilmestymään toukokuussa 2009.
Uusista Mutanteista kertovan elokuvan tekemisestä tiedotettiin toukokuussa 2015. "The New Mutants" saa ensi-iltansa 22. helmikuuta 2019.
Uusien mutanttien jäseniä ovat olleet mm.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2013
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään 62. judon Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne käytiin Budapestissa, Unkarissa 25.–28. huhtikuuta 2013. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille.
Isäntämaa
Vanilla (yhtye)
Vanilla on suomalainen popmusiikkia esittävä duo, jonka muodostavat pelkillä etunimillään yleensä julkisuudessa esiintyvät Kirsikka ja Miina. He tapasivat toisensa kummankin opiskellessa Helsingin yliopistossa luokanopettajiksi. Miina valmistui vuonna 2016 ja oli ensin töissä opettajana Espoossa, mutta toimii nyt kaupallisella alalla. Kirsikka valmistui vuonna 2017 ja toimii resurssiopettajana itä-Helsingissä. Aiemmin he myös asuivat yhdessä Helsingin Merihaassa, Sörnäisissä.
Yhtye aloitti uransa julkaisemalla omakustannekappaleen ”Kallio” vuonna 2014. Singlen julkaisun jälkeen duo sai kiinnityksen Suomen Musiikki -levy-yhtiölle ja ensimmäinen albumi "Inkkarilapset" julkaistiin huhtikuussa 2016.
Hevoshaan koulu
Hevoshaan koulu on Vantaan Hakunilan kaupunginosassa sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 3–6). Vuonna 2014 koulua kävi 339 oppilasta (tuolloin koulussa olivat vielä luokka-asteet 2–6).
Vantaan kunnallispoliitikot tekivät loppuvuonna 2013 paljon vastustusta herättäneen Hevoshaan koulun lakkautuspäätöksen; koulu sulkisi ovensa vuoden 2016 aikana. Paikalle kaavoitetaan asuintaloja. Vaihtoehtoisiakin suunnitelmia on esitetty. Esimerkiksi keväällä 2015 tehdyn ehdotuksen mukaan Hakunilan urheilupuiston laidalla sijaitsevasta Hevoshaan koulusta kehitettäisiin osa urheilukoulutuskampusta. Vielä lokakuussa 2015 konsulttityönä teetetyt suunnitelmat koulun jatkokäytöstä olivat osin avoimena.
Halofiili
Halofiilit ovat eliöitä, jotka viihtyvät korkeassa suolapitoisuudessa. Halofiili on eräs esimerkki ekstremofiilisestä organismista. Halofiilit voidaan jakaa lieviin, kohtalaisiin ja erittäin halofiilisiin organismeihin. Määritelmä riippuu natriumkloridin pitoisuudesta, jonka eliö vaatii. Useat merieliöt ovat lieviä halofiileja, mutta kohtalaiset ja erittäin halofiiliset organismit ovat yleensä erikoistuneita mikrobeja, jotka elävät suolaisemmissa ympäristöissä kuin merivesi. Hyvin suolaisia paikkoja on maapallolla paljon, esimerkiksi aavikolla, rannikoilla, syvän meren pohjukoissa ja maanalaisissa suolakaivoksissa. Halofiileissa on heterotrofisia, fototrofisia ja metanogeenisia arkkeja, fotosynteettisiä, litotrofisia ja heterotrofisia bakteereja sekä fotosynteettisia ja heterotrofisia eukaryootteja. Esimerkkejä hyvin sopeutuneista ja laajalle levinneistä erittäin halofiilisista organismeista on esimerkiksi "Halobacterium sp. NRC-1", syanobakteeri kuten "Aphanothece halopytica" ja vihreä levä "Dunaliella salina". Monisoluisista halofiilisista eukaryooteista on esimerkiksi suolasimpukka. Halofiilit voivat esimerkiksi tuottaa happamia proteiineja lisätäkseen osmoottisen stressin sietokykyä.
Kuukkeli (taideteos)
Kuukkeli on Villu Jaanisoon tekemä taideteos, joka paljastettiin vuonna 2016 Helsingissä.
"Kuukkeli" on lähes kuusi metriä korkea veistos. Se koostuu värillisistä uusiomuovin palasista. Lähellä sijaitsevan Kalasataman koulurakennuksen pintapaneelit ovat samaa materiaalia. Teoksen runko on terästä, kuten myös nokka ja jalat. Linnun varpaat ovat palloventtiilejä. Veistos sijaitsee näkyvällä paikalla Helsingin Kalasatamassa, Junonkadun ja Leonkadun risteyksessä.
Teoksen lähtökohtina ovat kuukkelille kansantaruissa annetut erityisominaisuudet. Kuukkelia pidettiin metsässä liikkuvien ystävänä ja suojelijana, jonka näkemiselle annettiin erilaisia merkityksiä.
Helsingin kaupunginkanslian tilaama veistos on valmistumisjärjestyksessä toinen Kalasataman ympäristötaidehankkeen mukainen taidehankinta. Hankkeen tavoitteena on asukkaiden viihtyvyyden parantaminen sekä alueellisen identiteetin muodostuminen. Teos kuuluu Helsingin taidemuseon taidekokoelmaan.
Raging Bull: My Story
Raging Bull: My Story on keskisarjan nyrkkeilijä Jake LaMottan omaelämäkerta. 1970 ilmestyneen kirjan kirjoitti LaMotta yhdessä Peter Savagen ja Joseph Carterin kanssa. Da Capo Press julkaisi uusintapainoksen 22. elokuuta 1997.
LaMotta käy omin sanoin läpi elämänsä alkuvaiheita ja millaisia kokemuksia hän sai asuessaan New Yorkissa. LaMotta käy läpi myös, kuinka hän päätyi nyrkkeilyn pariin ja kohti keskisarjan mestaruutta, sekä uran jälkeisiin tapahtumiin.
Martin Scorsese ohjasi kirjan pohjalta "Kuin raivo härkä" elokuvan, joka palkittiin muun muassa Oscarilla.
Espanjan astrobiologian keskus
Espanjan astrobiologinen keskus (CAB) on espanjalainen tutkimuslaitos. Sen tehtävänä on luoda transdisiplinaarinen tutkimusympäristö, jossa uusi tieteenala astrobiologia voisi kehittyä. CAB pyrkii ymmärtämään elämän alkuperää tutkimalla elämälle kelvollisia olosuhteita maapallolla, aurinkokunnassamme ja yleisesti aurinkokunnan ulkopuolisilla planeetoilla. CABin menetelmät perustuvat osaltaan kompleksisuusteoriaan. CABin tieteellinen toiminta alkoi vuonna 1999. Se perustettiin Espanjan kansallisen tutkimusneuvoston (CSIC) ja Espanjan avaruusinstituutin (INTA) väliseksi yhdistäväksi organisaatioksi.
Transdisiplinaarinen tutkimus
Transdisiplinaarinen tutkimus on eri tieteenhaarojen ja usein myös tieteen ulopuolella toimivien asiantuntijaryhmien välistä yhteistyötä, jossa tehtävänä on saavuttaa tutkimuksellinen päämäärä erityisellä yhteistyöstrategialla. Yhteistyökumpanit pyrkivät lähestymään tutkimusongelmaa monitieteisesti ja tieteen rajoja rikkoen, omaksumalla oman näkökantansa lisäksi myös muiden tieteenalojen lähestymistapoja ja tukeutumalla kaikkeen tutkimusongelman kannalta relevanttiin asiantuntemukseen. Tällä tavoin transdisiplinaarisen hankkeen osallistujat pyrkivät muodostamaan tutkimusongelmastaan kokonaiskuvan. Transdisiplinaarinen tutkimustapa vaatii erityisen paljon tiimityöskentelyä, jossa tutkijat ja muut yhteistyökumppanit jakavat muille tiiminjäsenille tietoa, osaamistaan ja resurssejaan.
Andreas Hartmann
Andreas "Andy" Hartmann (s. 29. tammikuuta 1980) on sveitsiläinen entinen yhdistetyn kilpailija.
Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi ja normaalikilpailussa yhdeksänneksi.
Ramsaun maailmanmestaruuskilpailuissa 1999 hän oli joukkuekilpailun yhdeksäs.
Vuonna 2001 Lahden MM-kilpailuissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 24. ja joukkuekilpailussa kymmenes.
Vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä kahdeksanneksi.
Val di Fiemmen MM-kilpailussa 2003 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 30:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.
Maailmancupissa Hartmannin uran paras sijoitus on kolmas tila, jonka hän saavutti Oslossa vuonna 2007.
Adolf Usenius
Adolf Emil Usénius (1872 Hollola – 2. helmikuuta 1943 Fitchburg, Massachusetts) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktiivi.
Usenius syntyi senaattori Leo Mechelinin omistamassa Laitialan kartanossa, jossa hänen isänsä Adolf Fredrik Usenius oli tynnyrintekijänä. Kansakoulun jälkeen Usenius työskenteli myös itse tynnyrintekijänä ja puuseppänä Helsingissä. Hän oli jo 1890-luvun alusta lähtien mukana Helsingin työväenyhdistyksen ja myöhemmin Ruotsalainen Työväenliiton toiminnassa.
Helmikuussa 1907 Usenius valittiin Anton Caseliuksen seuraajaksi Suomen ensimmäisen ruotsinkielisen työväenlehden "Arbetarenin" päätoimittajaksi, mutta hän joutui luopumaan tehtävästä jo elokuussa, saatuaan lehtijutun perusteella kolmen kuukauden vankeustuomion kahden kartanonherran kunnianloukkauksesta. Marraskuussa alussa Usenius sai toisen tuomion kunnianloukkauksesta ja hieman myöhemmin häntä vastaan nostettiin vielä kolmas oikeusjuttu, jonka jälkeen Usenius lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan. Hän saapui Massachusettsin Fitchburgiin vielä saman vuoden aikana ja aloitti heti suomenkielisen "Raivaajan" toimittajana. Usenius työskenteli lehdessä 34 vuoden ajan ja kuului lisäksi vuosina 1921–1937 ilmestyneen kulttuurilehti "Nykyajan" toimitukseen. Hän oli myös aktiivisesti mukana Fitchburgissa toimineessa Työväenyhdistys Saimassa.
Adolf Usenius avioitui Yhdysvalloissa Hilja Victoria Pasasen (k. 1965) kanssa vuonna 1915. Perheeseen syntyi myöhemmin yksi tytär. Hänen veljensä oli kansanedustaja Arthur Usenius, joka teloitettiin Stalinin vainojen aikana Neuvostoliitossa vuonna 1937.
Light of Dawn
Light of Dawn on hard rock- ja power metal -yhtye Unisonicin toinen albumi, joka julkaistiin 1. elokuuta 2014 Edelin EarMusic-levymerkillä.
Basisti Dennis Ward on todennut albumin nimestä ja kuvituksesta: ”Kappale ’Throne of the Dawn’ oli alun perin nimeltään ’Light of Dawn’, mutta sanoitukset muuttuivat laulunkirjoituksen aikana. Pidimme kuitenkin nimestä, ja se sopi hyvin yhteen kansikuvan kanssa. Jokaisella päivällä on auringonnousu, uusi alku." Albumin kansikuvan teki Martin Häusler.
Suurimman osan kappaleista kirjoitti Ward, mutta myös Michael Kiske ja Mandy Meyer osallistuivat. Musiikkivideo kuvattiin kappaleesta ”Exceptional”.
Albumi nousi muun muassa Suomen, Saksan, Sveitsin, Tšekin ja Japanin albumilistoille.
Piijoen ratasilta
Piijoen ratasilta (myös nimellä "Piijoen rautatiesilta") on Vantaankosken radan silta Helsingin Kannelmäessä. Sillan eteläpää on heti Kannelmäen rautatieaseman pohjoispuolella ja sillan pohjoispää ulottuu hiukan Malminkartanon puolelle. Silloiselle Martinlaakson kaupunkiradalle rakennettu silta valmistui vuonna 1974 ja se oli valmistuessaan Suomen kokonaispituudeltaan pisin rautatiesilta, sillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Se on edelleen Suomen pisin kaksiraiteisen radan rautatiesilta ja pinta-alaltaan 6 026 m Suomen suurin.
Silta ylittää Mätäjoen ja sen jokilaakson. Laakso olisi ollut mahdollista ylittää myös penkereellä, mutta se olisi estänyt liikennöintiä radan eri puolien välillä ja rajoittanut alueen maankäyttöä. Siltavaihtoehto ei osoittautunut kovinkaan paljoa kalliimmaksi johtuen rataprofiilista ja maaperän heikosta kantavuudesta.
Sillan nimi juontuu kaavailuista muuttaa Mätäjoen nimi Piijoeksi. Mätäjoki säilytti entisen nimensä, mutta silta nimettiin Piijoen ratasillaksi.
Piijoen ratasillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Teräsbetoninen silta on tyypiltään jatkuva laattasilta ja siinä on 31 jännettä, kukin pituudeltaan 17,5 metriä. Sen suunnittelivat Hannu Myllymäki ja Pertti Paavolainen Insinööritoimisto Pontek Ky:stä ja sillan urakoi Silta ja Satama Oy.
Sillan eteläpäässä maatuki ja neljä pilariparia on perustettu kallion varaan, loput 26 pilariparia ja pohjoispään maatuki on teräsbetonipaalujen varassa. Paaluja on laskettu olevan yhteensä 1 178 kappaletta ja niistä vajaa 40 prosenttia on jatkettuja. Silta koostuu kahdeksasta siltaosasta, joista yksi on kolmeaukkoinen ja loput neliaukkoisia. Kukin siltaosa toimii rakenteellisesti itsenäisenä ja ottaa vastaan jarruvoimia.
Piijoen ratasilta on Suomen toiseksi pisin rautatiesilta, vuonna 2005 valmistunut 557-metrinen Lahden oikoradan Kytömaan rautatieristeyssilta on pisin, mutta sillä kulkee vain yksi raide.
Vantaankosken rata otettiin käyttöön vuonna 1975. Rakenteilla olleen Kehäradan takia vanhempaa rataa korjattiin ja muun muassa Piijoen ratasillan vesieriste uusittiin vuonna 2013.
Camilla Kivilahti-Parland
Camilla Orvokki Kivilahti-Parland (27. heinäkuuta 1939 Viipuri – 15. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hänelle myönnettiin vuonna 2004 valtion taiteilijaeläke.
Kivilahti-Parland opiskeli vuosina 1959–1963 Helsingin yliopiston piirustussalissa ja myös yksityisesti useiden taiteilijoiden johdolla. Hän maalasi erityisesti herkkiä akvarelleja, joiden aiheina olivat maisema, kukat, eläimet ja ihmishahmot. Hän teki myös muotokuvia. Kivilahti-Parland opetti vuonna 1979 Helsingin taiteilijaseurassa piirustusta. Hän osallistui myös luonnonsuojelutyöhön ja kirjoitti lehtiin taidearvosteluja.
Hän julkaisi omakustanteena kirjan "Da Capo" ja suunnitteli kirjankansia.
Kivilahti-Parlandin puoliso oli dosentti Thomas Parland, ja Mark Parland on heidän poikansa.
Rosa Salazar
Rosa Salazar (s. 16. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan esimerkiksi roolistaan "Labyrintti – Aavikkokokeet" -elokuvan ja sen jatko-osan "Labyrintti – Tappava lääke" Brendana.
Andrews
Andrews on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
NHL:n varaustilaisuus 2017
NHL:n varaustilaisuus 2017 oli järjestyksessään 55. . Se järjestettiin 23. – 24. kesäkuuta 2017 United Centerissä, Chicagossa.
Tilaisuutta edelsi NHL:n laajennusvaraustilaisuus 2017, jossa uusi joukkue Vegas Golden Knights valitsi itselleen jokaisesta muusta joukkueesta yhden pelaajan. Muut joukkueet saivat suojata pelaajistaan joko yhden maalivahdin, kolme puolustajaa sekä seitsemän hyökkääjää tai yhden maalivahdin sekä kahdeksan kenttäpelaajaa.
Suurimpina ennakkosuosikkeina pidettiin kanadalaista Nolan Patrickia sekä sveitsiläistä Nico Hischieria.
Suomalaisista ensimmäiseksi varaukseksi povattiin Miro Heiskasta. Hänet laitettiin useissa "Mock drafteissa" sijoille 4-5. Muita ensimmäisen kierroksen suomalaisia uskottiin olevan Eeli Tolvanen, Juuso Välimäki, Kristian Vesalainen sekä Urho Vaakanainen.
Ensimmäisen varattavan maalivahdin uskottiin olevan Jake Oettinger.
Eucladoceros
Eucladoceros on sukupuuttoon kuollut hirvieläinten suku, joka eli Euraasiassa myöhäiseltä plioseenilta pleistoseenille. Sen sarvet olivat monimutkaisemmat sarvet kuin millään muulla tunnetulla hirvieläimellä.
H. V. Claudelin
Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin (6. lokakuuta 1882 Oulu – 24. joulukuuta 1947) oli suomalainen nimismies ja kainuulaisen kansanperinteen kerääjä. Hän käytti nimimerkkiä H. W. C..
Claudelinin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Carl Gustaf Vilhelm Claudelin ja Amalia Lovisa Sarlin. Hän pääs ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1904 ja opiskeli jonkin aikaa teologiaa Helsingin yliopistossa.
Claudelin oli vuodesta 1905 lääninhallinnon virkamiehenä Oulussa. Hän toimi Hyrynsalmen ja Ristijärven nimismiehenä 1914–1932.
Claudelin harrasti kotiseutu- ja museotyötä kirjoittaen näistä aiheista lukuisia artikkeleita lehtiin. Hän oli Kainuun Museoyhdistyksen perustajajäsen vuonna 1930 ja toimi Kainuun museon museonhoitajana. Claudelin keräsi myös laajan esine- ja asiakirjakokoelman.
Claudelin oli naimisissa vuodesta 1912 Anna Sofia Mustosen kanssa.
Isäni, herrani
Isäni, herrani ("Padre padrone") on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen elokuva.
Cannesin elokuvajuhlilla 1977 Tavianit saivat Kultainen palmu -palkinnon ja FIPRESCI -palkinnon elokuvasta "Isäni, herrani".
Mauri Tommila
Mauri Eerik Tommila (s. 28. huhtikuuta 1951 Nakkila) on suomalainen arkkitehti.
Tommila kirjoitti ylioppilaaksi 1970 ja valmistui arkkitehdiksi 1982 Oulun yliopistosta. Hän työskenteli Arkkitehtitoimisto Forsman–Tommilan yhtiömiehenä 1982–1984, Tapiolan Studio Arkkitehdit oy:n johtavana arkkitehtina 1984–1988 sekä yhtiön osakkaana ja toimitusjohtajana 1988–1993. Vuodesta 1993 lähtien Tommila on työskennellyt omistamassaan Arkkitehdit Tommila oy:ssä. Hän on ollut vuodesta 2000 lähtien Tukholmassa toimivan Tommila Herkommer Arkitekter ab:n osakas. Vuonna 2006 hänestä tuli DigiEcoCity oy:n osakas ja toimitusjohtaja ja hän oli tukholmalaisen Ecomarket EMT AB:n osakas 2002–2008. Päätyönsä ohessa Tommila on toiminut Oulun yliopiston tuntiopettajana 1977–1980 sekä Teknillisen korkeakoulun tuntiopettajana 1983–1984 ja assistenttina 1984–1987. Hän on ollut myös Suomen arkkitehtiliiton kilpailusihteerinä 1982–1985 . Muita luottamustehtäviä ovat olleet esimerkiksi Euroopan Suomi Finlandin hallituksen varapuheenjohtajan tehtävä 1996–1999 ja Elävä kaupunkikeskusta ry:n hallituksen jäsenyys vuodesta 2001 lähtien.
VTB-jääpalatsi
VTB-jääpalatsi () on monitoimiareena Moskovassa Venäjällä. Jääpalatsi on toinen vuoden 2016 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen tapahtumapaikoista Pietarin Jubileinyi-urheilukeskuksen ohella.
Marjo-Riitta Antikainen
Marjo-Riitta Antikainen (o.s. Paavonen, s. 11. kesäkuuta 1963 Saarijärvi) on suomalainen teologi ja historioitsija.
Antikainen kirjoitti ylioppilaaksi Saarijärven lukiosta 1982, valmistui teologian maisteriksi 1991, teologian lisensiaatiksi 2002 ja väitteli teologian tohtoriksi 2004 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan viransijaisena opintosihteerinä 1991 ja Forssassa sijaitsevan Linikkalan lukion päätoimisena uskonnon ja historian tuntiopettajana 1993–1997. Vuosina 1997–1998 hän toimi Hämeenlinnan lyseon yläasteen päätoimisena uskonnon, historian ja elämänkatsomustiedon tuntiopettajana ja siirtyi sieltä Helsingin yliopiston yleisen kirkkohistorian assistentiksi vuosiksi 1998–2000. Yliopiston kirkkohistorian virkaa toimittavana yliopistonlehtorina hän työskenteli 2006 ja vuodesta 2006 hän on toiminut yliopiston Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian dosenttina. Kuopion hiippakunnan virkaa toimittavaksi hiippakuntasihteeriksi hän siirtyi 2007. Hän on myös toiminut apuraha- ja projektitutkijana Helsingissä sekä opettanut Helsingin, Joensuun ja Tampereen yliopistoissa.
Päätoimensa ohessa Antikainen on toiminut Ylioppilastutkintolautakunnan apujäsenenä vuodesta 2000 lähtien. Hän on ollut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen vuodesta 2003 ja Suomen Historiallisen Seuran tutkijajäsen vuodesta 2007.
Mitä saisi olla?
Mitä saisi olla? on punkyhtye Nyrkkitappelun kolmas studioalbumi. Se julkaistiin CD-formaatissa 29. huhtikuuta 2016 levymerkillä Stupido Records. Albumin vinyylipainos julkaistaan 13. toukokuuta 2016. Aiemmilla julkaisuilla tutut naisia käsittelevät ja provosoivat sanoitukset on jätetty kokonaan pois. Myös kappaleiden äänenlaatu on rosoisempi sekä tempo on verrattain edeltäjiänsä hitaampi. Albumin teemana toimii onnistuneet ja epäonnistuneet rockmuusikot.
Ensimmäinen single ”Haureus sekoittaa mun pään” julkaistiin 29. tammikuuta 2016, jolloin sen musiikkivideo oli ensinäytössä Radio Rockin verkkosivulla. Albumin kappale ”Sun lapset on mun lapsia nyt” julkaistiin singlenä musiikkivideon kera 15. huhtikuuta 2016. Albumin on äänittänyt ja tuottanut Lauri Eloranta.
Kaaoszinen Ville Kangasniemi antoi albumille seitsemän pistettä kymmenestä. Hän kehui kappaleiden älykkäitä sanoituksia ja rytmikästä soitantaa, todeten albumin sisältävän kuitenkin ”muutaman veisun, jotka mielellään skippaisi”. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille ristiriitaisen arvion. Hän piti joitakin kappaleita sisällöttöminä, mutta erityisesti albumin hitaammat kappaleet saivat kehuja.
Eino Laaksonen
Eino Laaksonen (29. huhtikuuta 1936 Pyhäjoen Yppäri – 2. kesäkuuta 2017 Oulu) oli suomalainen opettaja, kunnallispoliitikko ja yleisurheilija. Koulutukseltaan hän oli opettaja, valmistui Rauman seminaarista 1957 ja työskenteli sen jälkeen opettajana 38 vuoden ajan, josta 25 vuotta Oulun Pohjankartanon yläasteen rehtorina. Hän jäi eläkkeelle 1996. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvo vuonna 1998.
Laaksonen toimi Oulun kaupunginvaltuustossa 32 vuotta vuosina 1973–2004, josta ajasta vuonna 1984 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kaupunginhallituksessa vuodesta 1975 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana 1985–1992. Viime vaiheessa kunnallispoliitikon uraa hän toimi liikuntalautakunnan puheenjohtajana. Valtuustossa hän edusti Keskustapuoluetta.
Nuoruudessaan 1950-luvun lopulta aina 1960-luvun puoliväliin Laaksonen kilpaili yleisurheilijana. Hänen päälajinaan oli 110 metrin aitajuoksu, jossa hän saavutti SM-hopeaa Oulun ensimmäisissä Kalevan kisoissa 1964 ja pronssia Kalevan kisoissa 1963 ja vuoden 1965 kisoissa.
Jari Järvinen
Jari Järvinen (s. 15. lokakuuta 1980 Hyvinkää) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Järvinen on toiminut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena erotuomarina vuodesta 2012 alkaen.
Järvinen tuomitsi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa kaudella 2010. Heinäkuussa 2012 hän tuomitsi ensimmäisen Eurooppa-liigan karsintaottelunsa. Huhtikuussa 2015 hän tuomitsi Liigacupin finaalin HJK:n ja RoPS:in välillä.
Järvinen on myös tuominnut yksittäisiä otteluita Färsaarten pääsarjassa Effodeildinissä ja Norjan pääsarjassa Tippeligaenissa.
Robert Bigelow
Robert Bigelow on (s. 1945) yhdysvaltalainen yrittäjä. Bigelow omistaa Budget Suites of America hotelliketjun ja on Bigelow Aerospacen perustaja.
Bigelow toimi 1960-luvun lopulta alkaen aktiivisesti erilaisissa kiinteistöhankkeissa, joihin kuului hotelleja, motelleja ja asuntoja. Bigelow perusti Bigelow Aerospacen vuonna 1999. Vuonna 2013 julkaistussa haastattelussa Bigelow kuvaa, että jollain tasolla aiemman yritystoiminnan tavoitteena oli hankkia resursseja avaruustoiminnan harjoittamiseksi.
Bigelow Aerospace
Bigelow Aerospace on kokoonpuhallettavia avaruusasemamoduuleja kehittävä yhtiö. Sen perusti Robert Bigelow vuonna 1999.
Bigelowin moduuleja on testattu kiertoradalla Genesis I- (2006) ja Genesis II (2007) -lennoilla. Vuonna 2016 kansainväliselle avaruusasemalle vietiin BEAM-koemoduuli.
BEAM-koemoduuli (lyhenne sanoista "Bigelow Expandable Activity Module") laukaistiin kansainväliselle avaruusasemalle SpaceX CRS-8 -rahtilennolla huhtikuussa 2016. Täyteen pumpattuna BEAM on mitoiltaan 4 × 3,2 metriä. Moduulin on tarkoitus olla asemassa ainakin vuoden, jonka aikana sen toimintaa mitataan ja astronautit käyvät välillä siellä, mutta pääsääntöisesti moduulin luukku pidetään suljettuna.
Kehitteillä oleva B330 on ensimmäinen täyden koon tuotantoversio. Sen massa on 20 000 kilogrammaa ja paineistettu tilavuus 330 kuutiometriä. Huhtikuussa 2016 Bigelow sopi United Launch Alliancen kanssa sen laukaisusta vuonna 2020 Atlas V-raketilla.
Nisäkkäiden myrkyt
Nisäkkäiden tuottamien myrkkyjen merkitys on ollut pitkään vähäinen tieteellisessä tutkimuksessa. Fossiililöydökset ja kokeellisten menetelmien kehittyminen on kuitenkin tuottanut lisää tietoa ja kasvattanut mielenkiintoa nisäkäsmyrkkyjä kohtaan. Nisäkkäiden myrkyt ovat kirjava joukko erilaisia toksisia seoksia ja vaikutusmekanismeja. Nisäkäsmyrkyt voidaan jakaa kolmeen luokkaan; hyönteissyöjien, nokkaeläinten ja lepakoiden myrkkyihin. Neljännessä luokassa, kädellisissä, on ehdotettu olevan myrkyllisiä lajeja. Eläinten tuottamille myrkyille ei ole yksiselitteistä määritelmää. Bücherlin (1968) mukaan myrkyllisellä eläimellä tulee olla ainakin yksi myrkkyrauhanen, mekanismi myrkyn erittämiselle tai ruiskuttamiselle sekä väline jolla tehdä haava. Mebs (2002) määrittelee eläinmyrkyt aineiksi, jotka ovat haitallisia muille eliöille määrätyssä pitoisuudessa ja jotka ovat useimmiten proteiineja tai peptidejä.
Taksonomisesti monimutkaisessa hyönteissyöjien ryhmässä on määrällisesti eniten myrkyllisiä nisäkkäitä. Vampyyrilepakoita lukuun ottamatta nämä ovat ainoita nisäkkäitä, jotka tuottavat myrkyllistä sylkeä. Amerikkalaisen lyhythäntäpäästäisen ("Blarina brevicauda"), haitinalmikin ("Solenodon paradoxus"), euroopanvesipäästäisen ("Neomys fodiens") ja välimerenvesipäästäisen ("Neomys anomalus") tiedetään varmasti tuottavan myrkyllistä sylkeä. Kaikilla neljällä lajilla ovat hyvin kehittyneet, myrkkyä tuottavat sylkirauhaset.
Nokkaeläimistä vesinokkaeläintä ("Ornithorhynchus anatinus") pidetään ainoana myrkyllisenä nokkaeläimenä. Myös nokkasiiliä on epäilty toksiinintuottajaksi, mutta selkeää myrkkyä ei ole toistaiseksi raportoitu saadun. Vesinokkaeläintä tavataan makeavetisistä Itä-Australian joista ja virroista. Lajilla on takaraajoissaan myrkkykannukset, jotka säilyvät aikuisikään asti vain urospuolisilla eläimillä. Vesinokkaeläimen myrkky on monimutkainen seos toksisia aineita.
Viertolan koulu
Viertolan koulu on Vantaan Tikkurilan suuralueen Viertolan kaupunginosassa sijaitseva noin 650 oppilaan suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Oppilaiden tukena on yli 60 aikuista kasvattajaa. Koululla on kaksi opetuspistettä:
Kuudennen luokan jälkeen pääosa Viertolan koulun oppilaista siirtyy Peltolan yläkouluun.
Viertolan koulun pihapiirissä toimii Kukkopillin päiväkoti.
Norvaliini
Norvaliini (CHNO) on ei-proteinogeenisiin aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää eräiden muiden orgaanisten yhdisteiden synteesiin.
Norvaliini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta on liukenematon useisiin orgaanisiin liuottimiin. Norvaliinin karboksyylihapporyhmän pK-arvo on 2,36 ja aminoryhmän pK-arvo on 9,72. Monien muiden aminohappojen tavoin norvaliini on kiraalinen ja optisesti aktiivinen yhdiste ja sen L-isomeerin ominaiskiertokyky 20 % suolahappoliuoksessa on +23.
Norvaliini kuuluu niin sanottuihin hydrofobisiin aminohappoihin. Ensimmäisen kerran sitä eristettiin "Bacillus subtilis" -bakteerin sieniä vastaan aktiivisesta proteiinista. Tämän jälkeen myös eräiden "Serratia marcescens"- ja "Escherichia coli" -kantojen on todettu tuottavan norvaliinia erityisesti vähähappisissa olosuhteissa. "E. coli" syntetisoi norvaliinia alfaketovoihaposta 2-isopropyylimalaattisyntaasin katalysoimana ja muodostuva tuote transaminoidaan norvaliiniksi. Elämän kehityksen alkuvaiheissa norvaliini on saattanut olla proteiineissa huomattavasti yleisempi kuin nykyään.
Norvaliinia voidaan valmistaa niin kutsutun Streckerin aminohapposynteesin mukaisesti butyyrialdehydistä, ammoniakista ja vetysyanidista ja hydrolysoimalla muodostunut tuote happamissa olosuhteissa. Sitä voidaan valmistaa myös lähtien etyyli-2-asetyylivaleraatista tai dietyyliasetamidomalonaatista.
Norvaliinia käytetään eräiden lääkeaineiden kuten perindopriilin synteesiin.
Aapeli (peli)
Aapeli oli vuonna 1955 rakennettu pelilaite, joka oli luultavasti ensimmäinen suomalainen digitaalinen pelilaite. Sillä pelattiin yksinkertaista Nim-peliä, jonka strategia on määrätty yksiselitteisesti. Laite rakennettiin Rolf Nevanlinnalle 60-vuotislahjaksi, ja se oli myöhemmin esillä elektroniikka- tai radioalan messuilla. Pelilaitteen käyttöliittymänä oli kytkimet ja merkkivalot. Laitetta kutsuttiin alkuun Nim-peliksi, mutta se sai myöhemmin nimekseen Aapeli.
Idean Nim-pelin rakentamiseksi sai alun perin Hans Andersin, joka oli tutustunut logiikkapeleihin yhdysvaltalaisessa lehdessä. Andersin vastasi pitkälti Nim-pelin rakentamisesta. Hän kuvasi Nim-pelin säännöt Boolen algebran lauseilla ja muokkasi niistä sitten rele- ja diodilogiikkaa hyödyntäen peliä pelaavan laitteiston. Andersin oli mukana rakentamassa myös Suomen ensimmäistä tietokonetta ESKOa, ja kun sen valmistuminen viivästyi, kuvaili hän Nim-peliä "väliaikaisratkaisuksi siihen asti kunnes ESKO valmistuu".
Andersin kirjoittaa Aapelista, että se on "käytännöllisessä mielessä vailla mielenkiintoa" ja ettei siitä ole ajanvietepeliksi, "sillä sen ylivoimaisuuteen kyllästyy hyvin nopeasti". Andersin kuitenkin toteaa, että Aapelin suunnittelu ja rakentaminen on antanut hänelle "monta mieluisaa hetkeä sekä juotoskolvi että kynä kädessä".
Samuel Lång
Samuel Mårteninpoika Lång (k. syksyllä 1704) oli ruotsalaissyntyinen majuri joka toimi 1660–1680 Kajaanin linnan päällikkönä ja Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahen nimittämänä käskynhaltijana Kajaanin vapaaherrakunnassa.
Långin henkilöstä ei tiedetä paljoakaan paitsi että hän oli kotoisin Ruotsista ja oli vanhaa sotilassukua. Ensimmäiset tiedot hänestä ovat vuodelta 1657 jolloin hän toimi Ruotsissa rykmentin luutnanttina ja Pietari Brahe nimitti hänet vuonna 1660 Kajaanin linnan hopmanniksi eli päälliköksi Kajaanin vapaaherrakuntaan. Hän vastasi vapaaherrakunnan sotilasasioiden lisäksi muustakin hallinnosta, oikeudenkäytön valvonnasta, polisitoimesta, kouluista sekä Parkinniemen spitaalisairaalasta ja toimi vapaaherrakunnan asioista päättäneen Kajaanin konventin puheenjohtajana.
Lång oli jatkuvasti riidoissa paikallisten asukkaiden kanssa koska hän vaati näiltä runsaasti päivätöitä Kajaanin linnan rakennustöihin. Myös Kajaaninjoen Ämmäkosken kalastusoikeudet, rajariidat, kaskenpoltto, myllyjen käyttö ja Kajaanin linnan upseereille annettu yksinoikeus pitää kapakoita Kajaanin kaupungissa aiheuttivat riitoja. Tyytymättömyyttä kajaanilaisten keskuudessa herätti myös Långin tapa tervehtiä linnaan saapuvia merkkihenkilöitä useilla tykinlaukauksilla vaikka keskellä yötäkin. Lång oli riidoissa myös paikallisen Cajanusten mahtisuvun kanssa.
Lång oli Kajaanin linnan päällikkönä vuoteen 1680 saakka. Linna valmistui hänen aikanaan vuonna 1666 ja vuonna 1667 Lång kiinnitti linnan muuriin marmorisen muistolaatan tästä asiasta kertomaan. Linnan päällikyydestä luovuttuaan Lång muutti takaisin Ruotsiin.
Seth Soini
Seth Eliel Soini (7. heinäkuuta 1923 – 6. helmikuuta 1996) oli suomalainen liikemies. Hän kuului Insinööritoimisto Silta ja Satama Osakeyhtiön omistajiin. Silta ja satama urakoi esimerkiksi Vantaanpuiston ostoskeskuksineen, Myllypuron vesitornin ja Piijoen ratasillan.
Seth Soinin isä oli oopperalaulaja ja professori Oiva Soini ja äiti Lilli o.s. Lackman. Seth Soini avioitui Arvo Ylpön tyttären Kaisa Ylpön kanssa 6. tammikuuta 1948. Heillä oli neljä lasta.
Soini kuului mm. kirjailija Mauri Sariolan läheiseen ystäväpiiriin ja esiintyy tiheästi hänen päiväkirjamerkinnöissään.
Jonathan Leko
Jonathan Leko (s. 24. huhtikuuta 1999 Kinshasa, Kongon DT) on englantilais-kinshasankongolainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Bromwich Albionia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Leko on oikea laitahyökkääjä.
Leko teki debyyttinsä West Bromwich Albionin edustusjoukkueessa syyskuussa 2015 Englannin liigacupin ottelussa Norwich Cityä vastaan. Debyyttinsä Valioliigassa hän teki huhtikuussa 2016 Sunderlandia vastaan. Hänestä tuli ensimmäinen vuonna 1999 syntynyt valioliigapelaaja.
Leko voi edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko Englantia tai synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa. Vuonna 2014 hän debytoi Englannin alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Leko syntyi ja kasvoi Kongon demokraattisessa tasavallassa, mutta hän muutti Englantiin kahdeksanvuotiaana hänen isänsä saatuaan turvapaikan Englannista.
Phil Roman
Phil Roman (s. 21. joulukuuta 1930 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen animaattori ja televisioanimaatioiden ohjaaja sekä tuottaja. Hän perusti vuonna 1984 Film Roman -animaatiostudion, joka tunnetaan muun muassa televisiosarja "Simpsoneiden" animaation sekä lukuisten "Karvinen"-sarjakuvaan perustuvien televisiosarjojen tuottamisesta. Roman on voittanut urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Vuoden 2016 Annie-palkinto-gaalassa hänelle myönnettiin Winsor McCay Award -elämäntyöpalkinto.
Romanin vanhemmat olivat meksikolaisia siirtolaisia. Hän opiskeli Hollywood Art Center Schoolissa ja aloitti uransa animaattorina Disneyn studiolla vuonna 1955. Vuonna 1957 hän siirtyi mainosanimaatioiden tekijäksi ja työskenteli seuraavan vuosikymmenen aikana lukuisille animaatiostudioille. MGM-studiolla hän osallistui muun muassa Tom ja Jerry -lyhytanimaatioiden sekä suositun televisioanimaation "How the Grinch Stole Christmas!" tekemiseen. Vuosina 1970–1983 Roman työskenteli Bill Meléndezin studiolla, joka tunnettiin Charles M. Schulzin sarjakuvaan perustuneista "Tenavat"-piirretyistä. Meléndez ylensi Romanin ohjaajaksi, ja Roman ohjasi kuusitoista "Tenavien" tv-spesiaalia. Lisäksi hän toimi Meléndezin apulaisohjaajana elokuvissa "Kisa on kova, Jaska Jokunen" (1977) sekä "Hyvää matkaa Jaska Jokunen" (1980). Meléndezin studio ryhtyi 1980-luvun alussa tuottamaan animaatioita myös Jim Davisin sarjakuvasta "Karvinen". Roman ohjasi kaksi ensimmäistä "Karvisen" tv-spesiaalia Meléndezille, mutta perusti sitten vuonna 1984 oman studionsa Film Romanin, joka jatkoi niiden tuottamista.
Roman tuotti vuosina 1984–1989 yhteensä yhdeksän "Karvinen"-tv-spesiaalia, joista kolme voitti Emmy-palkinnon. Roman tuotti myös vuosina 1988–1995 esitetyn televisiosarjan "Karvinen" ("Garfield and Friends"). Film Romanin suurin taloudellinen menestys oli piirrossarja "Simpsonit", johon studio tuotti alihankintana animaation vuosina 1992–1999. "Simpsonit" toi Romanille kolme Emmy-palkintoa lisää. Muita animaatiosarjoja, joiden tuottamiseen Roman on osallistunut, ovat "Bobby's World" (1990–1998), "The Critic" (1993–1995), "The Mask" (1995–1997) ja "Kukkulan kuningas" (1997–1999). Ainoa Romanin ohjaama pitkä elokuva on vuonna 1992 valmistunut "Tom ja Jerry panevat kaupungin sekaisin".
Film Romanin taloudellisten vaikeuksien vuoksi Roman syrjäytettiin vuonna 1997 toimitusjohtajan paikalta, joten hän perusti vuonna 1999 uuden studion Phil Roman Entertainmentin, joka erikoistui perinteiseen käsinpiirrettyyn animaatioon. Hän on vaikuttanut edelleen myös Film Romanissa suurosakkaana ja johtokunnan jäsenenä.
Dr Pepper Snapple Group
Dr Pepper Snapple Group on yhdysvaltalainen virvoitusjuomiin keskittyvä yritys, joka sijaitsee Planossa, Texasissa. Se perustettiin 7. toukokuuta 2008, ja sen edeltäjä oli Dr Pepper Seven Up.
Gabriel Jesus
Gabriel Fernando de Jesus (s. 3. huhtikuuta 1997 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Gabriel Jesus on hyökkääjä.
Gabriel Jesus debytoi Palmeirasin paidassa Série A:ssa kaudella 2015. Hän pelasi tuolla kaudella 20 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sarjan vuoden tulokkaaksi. Vuonna 2015 Gabriel Jesus oli myös mukana voittamassa Copa do Brasilia. Vuonna 2016 hän teki Série A:ssa 27 ottelussa 12 maalia, voitti Série A:n mestaruuden ja hänet valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi.
Gabriel Jesus teki sopimuksen Manchester Cityn kanssa 3. elokuuta 2016. Hän liittyi seuraan tammikuussa 2017. Loukkaantumisen varjostamalla avauskaudellaan hän teki kymmenessä valioliigaottelussa seitsemän maalia. Kaudella 2017–2018 hän voitti Valioliigan ja Liigacupin mestaruudet. Hän teki 29 sarjaottelussa 13 maalia. Hän debytoi kauden aikana myös Mestarien liigassa.
Gabriel Jesus kuului Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2015 ikäluokan MM-kilpailuissa. Hän teki turnauksessa yhden maalin Brasilian saavuttaessa hopeaa. Vuonna 2015 hän teki debyyttinsä myös Brasilian alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Kisojen kuudessa ottelussa hän teki kolme maalia.
Gabriel Jesus pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan syyskuussa 2016. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maaottelumaalinsa.
SeurajoukkuetasollaMaajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Ezekiel Elliott
Ezekiel Elliott (s. 22. heinäkuuta 1995 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NFL:ssä pelaavaa Dallas Cowboysia.
Elliott oli vuoden 2016 neljäs varaus. Hän pelasi ennen ammattilaisuraansa Ohion osavaltionyliopistossa.
Elliottin isoisä Leon Huff pelasi koripalloa ammattilaisena Suomessa, ja hänellä on Korisliigassa tilillään 327 runkosarjaottelua. Huffin poika Shawn Huff on Suomen koripallomaajoukkueen kapteeni ja Elliottin eno.
Urban Hettich
Urban Hettich (s. 2. maaliskuuta 1953) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970-luvulla. Hän edusti uransa aikana Länsi-Saksaa.
Hettichin uran paras saavutus on hopeamitali yksilökilpailussa Innsbruckin olympialaisissa 1976.
Bill Peters
William Robert Peters (s. 13. tammikuuta 1965 Three Hills, Alberta) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii NHL-seura Calgary Flamesin päävalmentajana.
Petersin oma pelaajaura oli varsin vaatimaton. Hänen päävalmentajauransa alkoi kaudella 2002–2003 Lethbrigen yliopiston joukkueessa. Tätä aiemmin hän oli toiminut pelaajatarkkailijana. Kaudeksi 2008–2009 Peters siirtyi AHL-seura Rockford IceHogsin päävalmentajaksi toimien tuossa virassa kolmen kauden ajan. Vuodet 2011–2014 Peters toimi NHL-seura Detroit Red Wingsin apuvalmentajana. Kesäkuussa 2014 Peters nimettiin NHL:ssä pelaavan Carolina Hurricanesin päävalmentajaksi. Peters toimi Carolina Hurricanesin päävalmentajana vuodet 2014–2018, kunnes huhtikuun 20. päivä Peters irtisanoutui Carolinan päävalmentajan tehtävästä.
Peters siirtyi Calgary Flamesin päävalmentajaksi kaudelle 2018–2019.
Peters toimi Kanadan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana vuoden 2008 kultaan päättyneessä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa hän toimii Kanadan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana.
Tony Bärlund
Tony (Toni) Bärlund (21. kesäkuuta 1937 Kymi – 18. maaliskuuta 2016 Kotka) oli suomalainen koripalloilija ja myöhemmin koripallovalmentaja, urheilujohtaja ja Pajulahden urheiluopiston rehtori.
Tony Bärlund kirjoitti ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolasta 1956 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Helsingin Opettajakorkeakoulusta 1960.
Bärlund pelasi koripallouransa Kotkan Työväen Palloilijoiden joukkueessa. Vuonna 1955 hän saavutti KTP:n A-juniorien riveissä Suomen-mestaruuden. Siirryttyään seuran mestaruussarjajoukkueeseen hän oli voittamassa seuran ensimmäistä Suomen-mestaruutta kaudella 1958. KTP:ssä Bärlund pääsi juhlimaan vuoden 1958 Suomen-mestaruuden lisäksi vielä kahta SM-hopeaa (1960, 1961) ja neljää SM-pronssia (1957, 1959, 1964, 1966). Oman pelaajauransa jälkeen hän siirtyi seuran valmentajaksi kaudelle 1966–1967 ja voitti siten toisen Suomen-mestaruutensa.
Maajoukkueessa Bärlund osallistui vuoden 1961 EM-kisoihin. Hän pelasi urallaan kaikkiaan 11 maaottelua.
Bärlund työskenteli Kotkan kaupungilla ensin opettajana ja sen jälkeen liikuntatoimenjohtajana. Vuonna 1970 hän siirtyi Helsinkiin, jolloin hänestä tuli valtakunnallisen tason urheiluvaikuttaja. Hän toimi Työväen urheiluseurojen keskusliiton (TUK) pääsihteerinä, jota tehtävää hän hoiti järjestön lopettamiseen vuoteen 1979 saakka. Myöhemmin hän toimi Työväen Kuntoliiton toiminnanjohtajana. Tällöin hän toimi työnsä ohella 1970-luvulla Yleisradion ohjelmaneuvoston jäsenenä ja liikuntalakia uudistaneen työryhmän keskeisenä toimijana. Kesällä 1983 Bärlund aloitti Pajulahden urheiluopiston rehtorina, missä tehtävässä hän jatkoi aina vuoteen 1996. Hänen aikanaan Pajulahdesta tuli yksi neljästä valtakunnallisesta valmennuskeskuksesta.
Eläkepäivikseen Bärlund palasi Kotkaan.
Kaivokselan koulu
Kaivokselan koulu on Vantaan Myyrmäen suuralueen Kaivokselan kaupunginosassa sijaitseva noin 460 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Koulun lähistöllä sijaitsevat muun muassa Kaivokselan päiväkoti (Kaivosvoudintie 6), 1700-luvulta peräisin oleva Sillbölen rautakaivos, Kaivokselan liikuntapuisto, Kaivokselan vesitorni säätutkineen sekä Kaivokselan ostoskeskus.
Jakob Teudschovius
Jakob (Jaakko) Teudschovius, sukunimi esiintyy myös muodossa "Theudschovius" (noin 1627 Oulu – 1679 Kajaani) oli suomalainen kirkkoherra ja Kainuun ensimmäisenä opettajana toiminut koulumestari.
Teudschoviuksen vanhemmat olivat Kajaanin, vuodesta 1656 Kuopion maakapteenina toiminut Per Jakobsson Tysk (k. noin 1680) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Gertrud. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1647 ja hänet vihittiin papiksi 1648.
Teudschovius toimi Kajaanin linnansaarnaajana vuodesta 1648 ja Kajaanin kirkkoherrana vuodesta 1655. Hän oli samalla Kajaanin pedagogion koulumestarina 1651–1654 ja uudelleen vuodesta 1662 alkaen. Teudschovius herätti tyytymättömyyttä kovana kurinpitäjänä, mutta kun hänen tilalleen Kajaaniin tulleet koulumestarit joutuivat erotetuiksi juopottelun takia, Teudschovius valittiin uudestaan koulumestariksi. Hänen opetusmenetelmänsä perustui latinankielisen Martti Lutherin katekismuksen ulkoa opetteluun, mutta luetun ymmärtäminen sekä kieliopin ja kirjoitustaidon harjoittelu jäivät retuperälle.
Jakob Teudschovius oli naimisissa Brita Larsdotterin kanssa.
Jorge Recalde
Jorge Raúl Recalde (9. elokuuta 1951 – 10. maaliskuuta 2001) oli argentiinalainen ralliautoilija.
Recalde voitti Argentiinan rallin kahdesti, vuosina 1988 ja 1995. Jälkimmäisenä vuonna kilpailu ei kuulunut rallin MM-sarjaan. Recalde on ainoa Argentiinan rallin voittanut argentiinalainen kuljettaja, ja oli kotimaassaan erittäin suosittu henkilö.
Recalde menehtyi sydäninfarktiin 10. maaliskuuta 2001 kesken Villa Dolores -rallin. Hän oli kuollessaan 49-vuotias.
Sven Israelsson
Sven Albert Israel Israelsson (17. tammikuuta 1920 Dala-Järna – 9. lokakuuta 1989 Vansbro) oli ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1940 ja 50-luvuilla.
Israelssonin uran paras saavutus oli pronssimitali yksilökilpailussa Sankt Moritzin olympialaisissa 1948. Hän oli kilpailun mäkiosuuden paras hyppääjä.
Israelssonin poika Sven-Olof Israelsson kilpaili myös yhdistetyssä, ja edusti Ruotsia vuoden 1972 talviolympialaisissa.
Daniel Didavi
Daniel Didavi (s. 21. helmikuuta 1990 Nürtingen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfB Stuttgartia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Didavi on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Didavi on VfB Stuttgartin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa elokuussa 2010 Borussia Dortmundia vastaan. Kauden 2011–2012 Didavi oli lainassa Bundesliigan 1. FC Nürnbergissä. Hän teki avausmaalinsa Bundesliigassa joulukuussa 2011 Bayer Leverkusenia vastaan. Hän pelasi lainasopimuksensa aikana 23 ottelua tehden niissä yhdeksän maalia. Ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa Stuttgartin paidassa Didavi teki huhtikuussa 2014 Borussia Mönchengladbachia vastaan. Maali oli Didavin kauden ainoa seitsemässä ottelussa.
Heinäkuussa 2016 Didavi siirtyy Bundesliigan VfL Wolfsburgiin vuoteen 2021 kattavalla sopimuksella.
Didavi on pelannut Saksan alle 17-, alle 18-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Sabine Everts
Sabine Christine Everts (s. 4. maaliskuuta 1961 Düsseldorf) on saksalainen seitsenottelija ja pituushyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla. Hän edusti urallaan Länsi-Saksaa.
Everts voitti seitsenottelussa olympiapronssia lajin ollessa ensi kertaa kisojen ohjelmassa Los Angelesissa 1984. Lisäksi hän saavutti EM-pronssia ottelussa Ateenassa vuonna 1982. Sisäradoilta Evertsillä on Euroopan mestaruus pituushypyssä Milanosta 1982, ja pronssia kahta vuotta aiemmin Sindelfingenissä pidetyistä kotikisoista.
Evertsin henkilökohtainen ennätys ottelussa on 6 523 pistettä, ja pituushypyssä 6,75 metriä.