hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Leppäveden–Kynsiveden alue
Leppäveden–Kynsiveden alue (vesistöaluetunnus 14.3) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 531,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 16,68 %. Vesistön alueen alarajana on Vaajakosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 683,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,98 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Viitasaaren reitin valuma-alue
Viitasaaren reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.4) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 6 265,31 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,41 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Äänekosken voimalaitos.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Jämsän reitin valuma-alue
Jämsän reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.5) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 7,32 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Päijänne.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Saarijärven reitin valuma-alue
Saarijärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.6) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 119,56 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,24 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Naarajärvi.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Rautalamminreitin valuma-alue
Rautalamminreitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.7) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 5 767,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,83 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Neiturin kanava.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Sysmän reitin valuma-alue
Sysmän reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.8) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 830,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 22,8 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Päijänne.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Mäntyharjun reitin valuma-alue
Mäntyharjun reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.9) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 5 833,26 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 20,06 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pyhäjärvi.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Maija Barić
Maija Barić (ent. Ruuska, s. 20. huhtikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen nukketeatteritaiteilija, käsikirjoittaja, ohjaaja, kirjailija ja lauluntekijä.
Maija Barić kirjoitti ylioppilaaksi 1969 Alppilan yhteislyseosta ja valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1972 Helsingissä. Hän opiskeli musiikkia vuosina 1969-1971 Berliinin -korkeakoulussa. Vuosina 1974-1977 hän opiskeli nukketeatteria Prahan Muusisten Taiteiden Akatemiassa (DAMU) Suomen kulttuurirahaston apurahan turvin. Vuosina 1980-82 hän syvensi ammatillista osaamistaan Prahassa Tšekkoslovakian valtion kulttuuriapurahan tuella.
Vuonna 1977 Maija Barić perusti Nukketeatteri Sampon yhdessä Bojan Barićin ja Anneli Forssin kanssa. Maija Barić toimi Nukketeatteri Sampon taiteellisena johtajana aina vuoteen 2014 asti.
Maija Barić on käsikirjoittanut ja ohjannut lähes 30 näytelmää Nukketeatteri Sampossa, ja suunnitellut ja rakentanut teatterinuket ja lavastuksen näihin esityksiin ja myös esiintynyt itse monissa niistä. Teatterityön ohella hän toimi nukeillanäyttelijänä myös useissa tv-ohjelmissa.
Tunnetuimpia Maijan luomista nukketeatterihahmoista ovat Duppaduulix, Tohelo ja Torvelo.
Maijan teatterinukkeja on nähty näyttelyissä Helsingissä, Turussa ja Tampereella vuodesta 1987 lähtien. Niitä on pysyvästi näytteillä Nukketeatteri Sampon galleriassa Helsingin Erottajankadulla.
Maija on julkaissut useita kirjoja, mm. Nukketeatteria! -kirjan (kuvitus Kristiina Louhi), joka esittelee nukketeatterin tekemistä ja on käännetty kymmenille kielille, ja useita Tohelo ja Torvelo -kirjoja. Hän on myös kirjoittanut nukketeatteria käsitteleviä artikkeleita vuodesta 1981 lähtien eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.
Maija on säveltänyt ja sanoittanut kymmenittäin lauluja Sampon esityksiin. Niitä on myös julkaistu äänitteillä, jotka kuuluvat olennaisesti suomalaiseen musiikkikasvatukseen päiväkodeissa ja musiikkileikkikouluissa. Vuonna 2005 näitä sävellyksiä koottiin myös Lauluja! -nuottikirjaan. Maijan tunnetuimpia lauluja ovat mm. ”Pieni ystäväni mun”, joka on hyvin käytetty esimerkiksi muskarien loppulauluna, ”Silitän poskesi nukkaa”,”Joulu tulla jollottaa”, ”Ihmeellinen amaryllis”, ”Pikkuruiset piipertäjät Tipi ja Topi”.
Maija Barić on toiminut nukketeatterin luennoitsijana ja kouluttajana vuodesta 1977 lähtien mm. Helsingin yliopistossa, Sibelius-Akatemiassa, Teatterikorkeakoulussa, Helsingin Konservatoriossa (myöh. Stadia, nyk. Metropolia Ammattikorkeakoulu), eri kaupunkien kesäyliopistoissa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton, eri yhdistysten ja seurakuntien kursseilla eri puolilla Suomea, sekä myös Ruotsissa ja Virossa.
Maija Barić on palkittu työstään useita kertoja. Hänelle on myönnetty mm.
Barićilla on neljä lasta; Anna (1977-2007), Iivo (s. 1978), Maria (s. 1984), Julia (s. 1986).
Lisäksi vuodesta 1981 alkaen useita artikkeleita eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.
TV:n lastenohjelmat, joiden tekemisessä Maija Baric on ollut mukana:
Äänitteitä, joilla julkaistut Sampon esityksiin tehdyt laulut ovat Maija Barićin käsialaa (säv. & san.)
Soinin seurakunta
Soinin seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Järvi-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Soinin kunnan alueella.
Soinin alue oli pitkään erämaata, jossa kulkivat eränkävijät Satakunnan, Hämeen ja Kyrön alueelta. Keskiajalla alue oli Pietarsaaren ja Pirkkalan rajaseutua. Vakituinen asutus Soiniin tuli kuitenkin savolaisten myötä. Seutu oli merkittävä tervanpolttoalue 1700-luvulta 1900-luvulle asti. Alue ei varhemmin hallinnollisesti yhtenäinen, vaan eteläisimmät kylät ovat olleet osa Pirkkalaa, Ruoveteä, Keuruuta ja Ähtäriä, pohjoiset taas Pietarsaarta, Lappajärveä ja Alajärveä. 12. marraskuuta 1784 perustettiin kuninkaallisen majesteetin kiertokirjeellä Lappajärven seurakuntaan kuuluva Soinin saarnahuonekunta, johon yhdistettiin myös osia Pietarsaaren ja Tampereen rovastikunnista. Taloja nykyisen Soinin alueella oli tuolloin kymmenkunta ja suurin osa saarnahuonekunnan väestä oli entisiä Lappajärven alustalaisia, mutta huomattava osa oli myös Ruoveden ja Keuruun seurakuntien asukkaita. Vuoteen 1851 mennessä oli kunta saavuttanut useiden alueliitosten myötä nykyisen laajuutensa. Keisarillinen senaatti antoi 10. lokakuuta 1859 päätöksen muuttaa saarnahuonekunta Alajärven seurakunnan kappeliksi. Soinin kunta itsenäistyi vuonna 1868 ja vuonna 1895 itsenäistyi myös seurakunta. Seurakunnan väkiluku oli suurimmillaan vuonna 1954, jolloin se oli 4863 henkeä. 1960-luvulla jäsenmäärä alkoi nopeasti vähentyä, ollen nykyisin alle 2000.
Vimpelin seurakunta
Vimpelin seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Järvi-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Vimpelin kunnan alueella.
Vimpeli sai oman kirkon viimeisenä Järviseudun seurakunnista. Sille luvattiin oman saarnahuonekunnan perustaminen vuonna 1806 papin palkka- ja viraktaloasioiden sopimisen jälkeen. Vuonna 1807 rakennettu kirkko vihittiin käyttöön vasta 1811.
Kälviän kirkonseutu
Kälviän kirkonseutu () on taajama, kirkonkylä ja entisen Kälviän kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Keski-Pohjanmaalla nykyisessä Kokkolan kaupungissa. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 8,54 neliökilometriä. Taajaman asuinalueita ovat Potankangas, Siirilä, Simukkala, Kumpula, Niemivainio, Marttila ja Taskula.
Kirkonseudun ympäristössä harjoitetaan paljon maataloutta. Taajamassa kaakosta virtaavaan Kälviänjokeen yhtyy idästä tuleva Vähäjoki.
Kokkolan ja Kannuksen välinen valtatie 28 kulkee lännestä itään taajaman pohjoispuolella. Seututietä 757 pitkin pääsee Ullavalle kaakkoon. Yhdystie 7711 johtaa kirkonseudulta pohjoiseen valtatielle 8. Kälviän kirkonseudulla on Kälviän rautatieasema, joka kuuluu Seinäjoen ja Oulun väliseen Pohjanmaan rataan, mutta henkilöliikenne asemalla loppui jo vuonna 1990.
Rautatieaseman ohella taajamassa sijaitsevat muun muassa Kälviän kirkko, terveysasema, vanhainkoti, museo, urheilukenttä ja useita kouluja.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2018 – naisten slopestyle
Lumilautailun naisten slopestylen kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 12. helmikuuta 2018 Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Karsinta peruttiin kokonaan kovan tuulen vuoksi, joten loppukilpailussa olivat mukana kaikki 26 urheilijaa. Loppukilpailunkin sääolosuhteet olivat vaikeat ja kilpailun starttia siirrettiin tunnilla. Kilpailun järjestäminen kovassa tuulessa sai kovaa kritiikkiä muun muassa pronssia voittaneelta Enni Rukajärveltä ja Norjan lumilautailumaajoukkueen johtajalta Per Iver Grimsrudilta. Pyeongchangin kisajärjestäjän ja kansainvälisen olympiakomitean tiedottajat sysäsivät vastuun kansainväliselle hiihtoliitolle (FIS).
Susanna Dickinson
Susanna Wilkerson Dickinson (1814 – 7. lokakuuta 1883) oli eräs Alamon taistelussa hengissä selvinneistä. Vuonna 1836 Texasin tasavallassa käyty taistelu vaati vähintään 189 Alamon puolustajan hengen, heidän joukossaan Susannan aviomies Almaron Dickinson. Meksikolaisten joukkoja johtanut generalissimus Santa Anna vangitutti Dickinsonin ja hänen pienen tyttärensä Angelinan. Genaralissimus olisi halunnut adoptoida tytön ja kouluttaa tästä hienon naisen, mutta Dickinson kieltäytyi ehdotuksesta jyrkästi.
Muutaman päivä kuluttua Santa Anna antoi Dickinsonille ja hänen tyttärelleen vapautensa. Kahden tiedustelijan saattamina he ratsastivat Gonzalesin kylään, jonne oli kokoontunut texasilaisia vapaustaistelijoita. Dickinsonista tuli tärkeä silminnäkijä taistelulle ja hänen kertomuksiaan on käytetty monen kirjan lähdetietoina.
Jaakko Laitinen
Jaakko Laitinen -nimisiä henkilöitä ovat:
BAIKS
BAIKS (Suomen Polkupyörätukku Oy) on vuonna 1994 perustettu polkupyörä- ja kuntolaiteliikeketju, joka kuuluu Helkama Emotor -konserniin. Sen liikevaihto on 10,1 miljoonaa euroa (2016) ja myymäläverkostoon kuuluu 15 myymälää.
Evijärven seurakunta
Evijärven seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Järvi-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Evijärven kunnan alueella.
Evijärvestä tuli Lappajärven seurakunnan kappeliseurakunta vuosien 1758-1760 aikana. Siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1865.
Kantarahasto
Kantarahasto on Suomessa säästöpankkiin sijoitettu, omaan pääomaan kuuluva erä.
Kantarahasto jakautuu keskenään samansuuruisiin kantarahasto-osuuksiin. Joissain säästöpankeissa asiakkaat voivat merkitä pankin kantarahasto-osuuksia ja tulla näin säästöpankin asiakasomistajiksi (tai omistaja-asiakkaiksi). Kantarahasto-osuuksille voidaan maksaa voitto-osuus säästöpankin voitosta. Kantarahasto-osuuden voi myydä eteenpäin. Pankki ei lunasta osuutta takaisin kuin tietyissä poikkeustilanteissa.
Kantarahasto on alun perin liittynyt säästöpankin perustamiseen. Pankin perustamista varten kerättiin kantarahasto, jolla rahoitettiin pankin toimintaa. Perustajat saattoivat saada rahat tietyin edellytyksin myöhemmin takaisin, kun pankkiin oli kertynyt muita varoja. Kantarahastolle voitiin maksaa korkoa, jos säännöissä oli niin määrätty. Jos kantarahasto oli saatu lahjana, sille ei maksettu korkoa eikä sitä maksettu takaisin.
Nykyisin kantarahasto ei ole Suomessa säästöpankille pakollinen.
Voitonjako kantarahasto-osuuksille tuli mahdolliseksi vuonna 1991.
Altered Carbon – Muuntohiili
Altered Carbon – Muuntohiili on yhdysvaltalainen tieteissarja, jonka on luonut Laeta Kalogridis. Se perustuu Richard Morganin "Muuntohiili" romaaneihin. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix -palvelussa 2. helmikuuta 2018.
Tarina sijoittuu vuoteen 2384, jolloin varakkaille ihmisille kuolemattomuus on mahdollista siirtämällä tietoisuus kehosta kehoon. Kloonien luominen on myös mahdollista ja tietoisuuden voi varmuuskopioida pilveen pahan päivän varalle.
Sarjan päähenkilö Takeshi Kovacs (Byron Mann) oli kapinallinen sotilas, jonka tietoisuus sammutettiin muutamaksi vuosisadaksi kunnes hänet herätettiin kuolleen poliisin (Joel Kinnaman) kehoon. Kovacs herätettiin tutkimaan rikkaan Laurens Bancroftin (James Purefoy) kuolemaa.
Netflix ilmoitti tilanneensa sarjan tammikuussa 2016, noin 15 vuotta sen jälkeen kuin showrunner Laeta Kalogridis varasi "Muuntohiili"-romaanit muutettavaksi televisiosarjaksi. Kalogridis on sanonut, että sarjan myyminen tuotantoyhtiöille oli vaikeaa, koska romaanit itsessään ovat haastavia ja kiellettyjä alle 17-vuotiailta.
Sarjaa kuvattiin Kanadan Vancouverissa.
10-osainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-palvelussa 2. helmikuuta 2018. Virallinen traileri julkaistiin 11. tammikuuta 2018.
Sarja on saanut enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Rotten Tomatoesin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 65 % ja sivuston käyttäjien 90 %. Metacriticin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 64/100 pistettä ja sivuston käyttäjien 8.0/10 pistettä. GameSpotin Michael Rougeau kuvaili Altered Carbonia ""hardcore"" scifisarjaksi.
Where Did It All Go Wrong?
Where Did It All Go Wrong? on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä studioalbumilta "Standing on the Shoulder of Giants". Kappale julkaistiin Epic Recordsin kautta promosinglenä Yhdysvalloissa 29. helmikuuta 2000.
Kappaleelle kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo. ”Where Did It All Go Wrong?” on Noel Gallagherin kirjoittama ja hän myös laulaa sen. Singlen B-puolena julkaistiin semi-akustinen versio kappaleesta.
Pascagoulan abduktio
Pascagoulan abduktio on Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 1973 sattunut vaille vahvistamatonta selitystä jäänyt tapaus, jossa kalaretkellä ollut Charles Hickson -niminen mies kaapattiin kertomansa mukaan ufoon. Tapaus sattui vilkkaimman ufoaallon aikana.
Tämä ufosieppaus on tapahtumakulultaan pääosin melko johdonmukainen. Silti siinä on ristiriitaisuuksia, jotka heikentävät sen arvoa luotettavaksi tulkittavana ufosieppauksena.
Tapahtumapaikka on Mississippin osavaltiossa, Meksikonlahden rannikolla. Kaksi miestä - 42-vuotias Charles Hickson ja 19-vuotias Calvin Parker - olivat kalastamassa iltayhdeksän aikoihin Pascagoulan taajaman laitamilla, Pascagoulajoen länsirannalla. Silloin he kuulivat viheltävän äänen ja näkivät soikean esineen, jonka etupuolella oli kaksi valoa. Ufo oli kymmenkunta metriä pitkä ja kolmisen metriä korkea. Se laskeutui veteen.
Ufossa avautui ovi, ja sieltä tuli ulos kolme hieman ihmistä muistuttavaa outoa hahmoa. Ne olivat hoikkia ja hieman alle pari metriä pitkiä. Humanoidit olivat harmaita ja uurteisia, kuin norsunnahkaisia. Humanoideilla oli rapumaiset kädet. Luotimainen pää oli ilman niskaa kiinni ruumiissa. Päässä oli kolme porkkanamaista, nenämäistä ulkoketta ja yksi aukko. Humanoidit leijuivat veden päällä kohti miehiä. Miehet pelkäsivät humanoideja. Humanoidit tarttuivat Charles Hicksoniin. Samaan aikaan Parker pyörtyi eikä muistanut tapauksesta jälkeen päin mitään. Humanoidit kantoivat Hicksoniin alukseen, jossa suurta silmää muistuttava pallomainen laite kuvasi hänet. 20 minuutin kuluttua humanoidit veivät Hicksonin takaisin rannalle. Hän näki Parkerin itkemässä ja rukoilemassa. Kun humanoidit olivat palaneet ufoon, se nousi pian ylöspäin ja katosi. 20 vuotta myöhemmin Parker kertoi viestineensä humanoidien kanssa. Heti tapauksen jälkeen miehet istuivat noin 45 minuuttia autossaan, ja ilmoittivat sittemmin tapauksesta poliisille.
Poliisin valheenpaljastuskokeen mukaan Charles Hicksonin kertomus tapahtumista oli totta. Myös poliisin salakuuntelunauha tukee käsitystä siitä, että miehet todella uskoivat kokeeneensa mieltä järkyttäneen ufosieppauksen. Toisaalta Hickson ei suostunut toiseen, tarkempaan valheenpaljastuskokeeseen ja muutteli kertomusta tapauksen jälkeen. Hicksonin luotettavuutta vähentäväksi seikaksi on esitetty sitä, että hänet oli kerran erotettu töistä rahan kavalluksen takia. Hickson väitti kirkaan ufon valon aiheuttameen silmiin muutoksia, joita ei lääkärin tutkimuksissa kuitenkaan havaittu.
Monet epäilevästi tai kielteisesti ufoihin suhtautuvat ovat yrittäneet selittää Pascagoulan ufosieppausta esimerkiksi petoksella tai muuntuneella tajunnan tilalla ja valveunilla.
Atsoksistrobiini
Atsoksistrobiini (CHNO) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti fungisidina maataloudessa.
Huoneenlämpötilassa atsoksistrobiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännössä liukenematonta veteen, mutta liukenee kohtalaisesti metanoliin ja asetoniin sekä hyvin etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin. Atsoksistrobiinin sienien kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu mitokondrioihin ja estää elektroninsiirtoketjun sytokromi B:n ja sytokromi c:n välillä. Tämän seurauksena soluhengitys estyy ja solut eivät kykene tuottamaan ATP:tä. Atsoksistrobiini tehoaa useisiin sienipatogeeneihin. Atsoksistrobiinin myrkyllisyys ihmisille ja muille nisäkkäille sekä mehiläisille on vähäistä.
Atsoksistrobiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa bentsofuranoni reagoi emäksisissä olosuhteissa metyyliformiaatin ja dimetyylikarbonaatin kanssa muodostaen metoksimetyleenibentsofuranonijohdannaisen. Seuraavassa vaiheessa tämä reagoi vaihtoesteröinnissä natriummetoksidin kanssa. Tässä reaktiossa muodostuva välituote reagoi 4,6-diklooripyrimidiinin kanssa ja viimeisessä vaiheessa tapahtuu emäskatalysoitu reaktio o-syanofenolin kanssa. 
Atsoksistrobiinia käytetään fungisidina muun muassa vilja-, peruna-, hedelmä- ja viiniviljelmillä. Yhdiste on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Intiassa ja Euroopan Unionin alueella.
Paolo Macchiarini
Macchiarini asensi kahdeksalle potilaalle kehittämänsä synteettisen henkitorven vuosina 2011–2014. Kaikki potilaat kuolivat, paitsi yksi, jolta synteettinen henkitorvi oli myöhemmin poistettu. Henkitorvileikkauksista kolme tehtiin Tukholman Karoliinisessa instituutissa. Macchiarini uskotteli, että istuttamalla synteettiseen (muoviseen) henkitorveen ihmisen kantasoluja voitaisiin elin saada toimimaan. Hänellä ei ollut väitteelleen tieteellistä todistetta, sillä yhtään eläinkoetta asiasta ei ollut tehty. 16.1.2016 Ruotsin televisio lähetti ensimmäisen osan Bosse Lindquistin dokumentista Experimenten, jossa paljastettiin Paolo Macchiarinin menettely. Tällöin kävi ilmi, että Macchiarini oli tehnyt samantyyppisiä kokeiluja myös Venäjällä.
Tapauksen johdosta teetettiin selvitys, jonka syyskuussa 2016 julkistamien tulosten mukaan Karoliininen instituutti oli osoittanut piittaamattomuutta lukuisissa asioissa. Yliopiston hallitus varakansleri Anders Hamsten erotettiin. Nobelkomitean lääketieteellisenä asiantuntijana toiminut Urban Lendahl, joka oli osallistunut Macchiarinin palkkaamiseen, luopui Nobelkomitean työstä.
Vuonna 2017 Ruotsin tieteen eettinen neuvottelukunta päätti, että kuusi Macchiarinin aiemmin julkaisemaa tutkimusartikkelia pitää hylätä. Artikkeleista oli löydetty ongelmia jo vuonna 2015, mutta Macchiarinin antaman selvityksen jälkeen Karoliininen instituutti jatkoi hänen sopimustaan. Yliopisto lopetti yhteistyön hänen kanssaan vuoden 2016 alkupuolella.
Kesäkuussa 2018 Karoliininen instituutti tiedotti julkisuuteen, että Paolo Macchiarini oli syyllistynyt vilppiin. Samalla leimatuksi tuli myös ensimmäistä potilasta koskevaan artikkeliin hänen kanssaan osallistunut, mutta sittemmin hänen toimintaansa arvostellut ruotsalainen kirurgi. Lisäksi moitteita saivat Macchiarinin kanssa yhteisjulkaisuun osallistuneet kirurgit. Näiden ratkaisujen oikeudellinen selvittäminen on edelleen kesken.
Macchiarini kihlasi yhdysvaltalaisen televisiotuottajan Benita Alexanderin, joka haastatteli häntä. Macchiarini antoi suurellisia lupauksia häävieraista ja hääjuhlasta, jossa itse paavi tulisi toimittamaan vihkimisen, mutta mies paljastui lopulta huijariksi. Alexander on tehnyt tapauksesta dokumenttiohjelman "Hän valehteli aivan kaikesta".
Paolo Macchiarini toimii tiettävästi yhä kirurgina Turkissa, Espanjassa ja Italiassa.
Sininen (heraldiikka)
Sininen () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Sille ei ole määritetty tarkkaa väriarvoa, mutta se määritellään yleensä tummemmaksi siniseksi kuin bleu celeste (taivaansininen). Sitä kuvastaa vaakunoiden viivapiirroksissa vaakaviivoilla merkitty alue.
Tinktuurin ranskan- ja englanninkielinen nimitys "azure" on luultavasti peräisin arabian kielen sanasta "lazura", joka on ristiretkien myötä tullut Eurooppaan. Sinistä tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Jupiterin ja safiirin väriksi.
Valkoinen Toyota vei vaimoni
Valkoinen Toyota vei vaimoni on oululaiskirjailija Joni Skiftesvikin omaelämakerrallinen romaani, joka palkittiin Runeberg-palkinnolla vuonna 2014. Kirja voitti myös Runeberg-palkinnon yleisöäänestyksen.
Skiftesvik kuvaa romaanissaan useassa aikatasossa elämäänsä, sen iloja ja tummia hetkiä mm. kymmenvuotiaan Kim-poikansa hukkumista kanoottiretkellä 1985. Kirjaa voikin luonnehtia yhtä hyvin Kimin kuin hänen isänsä elämäkerraksi. Näkyvän ja merkitsevän aseman teoksessa saa kirjailijan Hilkka-puolison sydämensiirtoleikkaus ja sitä edeltävä kriittinen aika, uuden sydämen odottaminen, joka heijastuu koko perheen elämään. Samoihin aikoihin, kun puoliso on sydämensiirtoleikkauksessa, kirjailija sairastuu itse ja molemmat ovat yhtä aikaa tehohoidossa, toinen Oulussa, toinen Meilahdessa.
Skiftesvik kertoi Oulun Akateemisen kirjakaupan yleisötilaisuudessa jouluna 2014 kirjan synnyttämisen alkaneen Oulun Yliopistosairaalan teho-osastolla, jossa menneen elämän kuvat alkoivat lipua hänen silmiensä edessä. Kirjan alaotsikko onkin Elämänkuvia.
Runeberg-palkintoraati perusteli palkintoaan:
"»Joni Skiftesvik on kertojana suuri tyylitaituri ja hänen romaaninsa realistista kerrontaa parhaimmillaan. Skiftesvikin lause on tarkka ja merkitystä täynnä, hänen kielensä väreilee omintakeisella tavalla, dialogit ovat lyhyiksi pelkistettyjä, mutta jännitteisiä. Harvassa ovat ne kirjailijat, joiden tekstin maun tuntee, muistaa ja tunnistaa, kun sitä on kerran päässyt maistamaan. Tästä syystä Skiftesvik on kertojana ohittamaton."
"Valkoinen Toyota vei vaimoni -romaanin alku enteilee kohtalokkaita tapahtumia. Sairastuminen vie vanhan pariskunnan eroon toisistaan ja päähenkilö vajoaa muistoihin, tekee tiliä elämänsä kanssa. Tarina vetoaa tunteisiin, se koskettaa, mutta mikä tärkeintä, kun kirjan on sulkenut, tapahtuu ihme: kirjan painava sisältö jatkaa elämäänsä mielessä ja kasvaa päivä päivältä. Paljon on kirjoitettu hyviä romaaneja, mutta mestaruus tunnetaan jälkivaikutuksesta.»"
Lappajärven seurakunta
Lappajärven seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Järvi-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Lappajärven kunnan alueella.
Lappajärvi perustettiin Pietarsaaren seurakunnan kappeliksi vuonna 1637. Itsenäinen kirkkoherrakunta siitä tuli 1786, tosin tämä toteutui käytännössä vasta 1816. Lappajärven seurakuntaan on kuulunut moni myöhempi seurakunta, esimerkiksi vuonna 1751 perustettu Alajärven kappeliseurakunta, joka itsenäistyi 1859. Tällöin siihen liitettiin kappelina vuonna 1784 perustettu Soinin rukoushuonekunta sekä Soinin alainen vuonna 1799 perustettu Lehtimäen rukoushuonekunta, jotka siis aiemmin olivat osa Lappajärveä. Kortesjärven rukoushuonekunta perustettiin mahdollisesti jo vuonna 1734, viimeistään 1789. Siitä tuli kappeliseurakunta 1834 ja se itsenäistyi 1865, tosin käytännössä tämä toteutui vasta 1877. Evijärven kappeliseurakunta oli perustettu 1758 ja se itsenäistyi 1865. Vimpelin rukoushuonekunta perustettiin 1806. Siitä tuli kappeliseurakunta 1821 ja se itsenäistyi 1867. Kauhajärvelle perustettiin rukoushuone 1871.
Vuodesta 1938 vuoteen 1971 seurakuntatalona toimi Lappajärven vanha käräjätalo. Nykyinen seurakuntatalo valmistui vuonna 1971 ja sen käyttöön vihki piispa Eero Lehtinen 29. elokuuta 1971. Seurakuntatalo on arkkitehti Erkko Virkkusen suunnittelema.
Vuonna 1997 seurakunta osti Kyrönniemessä sijainneen Vanhankodin tontin rakennuksineen ja perusti paikalle Kyrönniemen leirikeskuksen.
Bleu celeste
Bleu celeste on harvinainen heraldinen tinktuuri, joka ei kuulu heraldiikassa tyypillisesti käytetyn viiden värin joukkoon. Se on vaaleampi kuin heraldiikassa tavallisesti käytetty sininen väri. "Bleu celeste" on tullut englantilaiseen heraldiikkaan maailmansotien aikaan, kun Britannian kuninkaalliset ilmavoimat tarvitsi taivaansinisen tunnuksen. Sille ei ole sovittua lyhennettä tai viivakuvausta.
Vaakunoissa "bleu celeste" on harvinainen, vaikka sitä käytetäänkin esimerkiksi Argentiinan ja Israelin vaakunoissa. Sen sijaan ilmailuun liittyvissä lipuissa ja muissa tunnuksissa "bleu celeste" on laajemmassa käytössä.
Boudofo
Boudofo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa kuusi kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 500 ja kylässä 900 asukasta (vuonna 2009).
Boudofon kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Saboulan ja Djidianin, idässä Kita Nordin, etelässä Kita Ouestin ja lännessä Tambagan ja Toukoton kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka yllä kohoaa Kita Kourou -vuori. Kunnassa sijaitsee Tienkon metsäalue. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on soninkeja ja fulbeja.
Boudofon kautta kulkee Kitan ja Kayesin välinen maantie RR11. Dakarin–Nigerin rautatien junat eivät enää pysähdy kunnan alueella. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lähistöllä toimii puuvillankäsittelylaitos.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten takaa-ajo
Ampumahiihdon miesten 12,5 kilometrin takaa-ajokilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 12. helmikuuta 2018 Alpensian ampumahiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Sebastian Samuelsson
Sebastian Samuelsson (s. 28. maaliskuuta 1997 Katrineholm) on ruotsalainen ampumahiihtäjä.
Hän osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin, jossa hän voitti hopeaa 12,5 kilometrin takaa-ajossa 12 sekuntia Martin Fourcadelle hävinneenä. Hän lähti takaa-ajokilpailuun pikakilpailun jälkeiseltä 14. sijalta. Hän hiihti samoissa kilpailuissa kolmannen osuuden Ruotsin kultajoukkueessa miesten viestissä. Normaalimatkalla hän oli neljäs.
Samuelsson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Östersundin pikakilpailussa joulukuussa 2016 sijoittuen 19:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Pokljukan normaalimatkalla kaudella 2018–2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan samalla kaudella kolmas Oberhofin pikakilpailussa.
Purppura (heraldiikka)
Purppura () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Suomalaisessa heraldiikassa purppuran käyttö on rajoitettua, eikä se sovellu kilven väriksi. Englantilaisessa heraldiikassa se on huomattavasti harvinaisempi kuin muut neljä tyypillistä väriä, mutta on kuitenkin käytössä sadoissa vaakunoissa. Lippuheraldiikassa purppuran käyttö on yleisempää kuin vaakunoissa.
Purppuran tinktuurin väri on vuosien myötä vaihdellut. 1400-luvulta peräisin olevassa maalauksessa purppuraksi kuvattu väri on malvanvärinen. Joidenkin 1500-luvulla myönnettyjen vaakunoiden kuvauksissa puhutaan purppurasta, vaikka väri nimettäisiin nykyheraldiikassa murreyksi (tummanpunertava purppura). Winchesterin markiisin vaakunan kilvenkannattajat vuodelta 1616 ovat jälleen malvanväriset, ja Anne Cranmerille vuonna 1813 myönnetyssä vaakunassa purppura on tummaa violettia.
Purppuraa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Merkuriuksen ja ametistin väriksi.
Ford Taurus
Ford Taurus on neliovinen sedan, jota yhdysvaltalainen Ford Motor Company on valmistanut vuodesta 1985. Nykyään auto on kuudennessa sukupolvessa.
Tikkanen (suku)
Tikkanen on suomalainen suku, johon on kuulunut kulttuurialan ja varsinkin lehdistön vaikuttajia.
Tikkasia on asunut Kiuruvedellä 1600-luvulta asti, suvun alkuperä on mahdollisesti Karjalassa. Ylä-Savon seudun lukuisille Tikkanen-suvuille ei toistaiseksi ole löydetty yhdistävää kantaisää. Kuuluisimman Tikkanen-suvun merkittävät edustajat polveutuvat Kiuruveden Hingunniemen tilaa vuodesta 1818 viljelleestä talollisesta Antti (Anders) Tikkasesta (1785–1858). Hänen poikansa oli tunnettu lehtimies Paavo Tikkanen. Suku on alun perin suomenkielinen, mutta Paavo Tikkasen lapset ja jälkeläiset omaksuivat ruotsin kielen varttuessaan hänen vaimonsa suvun Tengströmien piirissä.
Niantanso
Niantanso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 105 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 5 100 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Niantanson kunta rajoittuu koillisessa Kitan piirin Toukoton, kaakossa Kobrin, lounaassa Bafoulabén piirin Bamafélén ja luoteessa Oualian kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaista valtaosa on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja bozoja.
Niantanson kautta kulkee Kitan ja Manantalin välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen.
Kobri
Kobri (myös "Kobiri") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 63 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 15 200 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Kobrin kunnan pinta-ala on 1 198 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Niantanson ja Toukoton, idässä Tambagan, etelässä Kokofatan ja lännessä Bafoulabén piirin Bamafélén kuntiin. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaista valtaosa on mandinkoja. Vähemmistönä on fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, pavut ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2018 – naisten normaalimäki
Talviolympialaisten 2018 naisten normaalimäen mäkihyppykilpailu järjestettiin Alpensia Ski Jumping Centressä 12. helmikuuta 2018.
Kilpailun voitti Maren Lundby ja toiseksi hyppäsi Katharina Althaus jääden voittajasta 12 pistettä.
Rokoskoi
Rokoskoi () oli inkeriläinen kylä entisessä Vuoleen seurakunnassa Pohjois-Inkerissä Venäjällä. Kylä syntyi 1700-luvun puolivälissä Vuoleen maa-alueen omistajan kreivi Ragozinskin luvalla. Kylä merkittiin kirkonkirjoihin Uudeksikyläksi, mutta hovin, myöhemmin kunnan, kirjoissa se esiintyi nimellä Rogozinka, josta syntyi suomalainen muunnos Rokoskoi.
Kylän perustajina oli kaksi talonpoikaa, Särkkinen ja Paavilainen, jotka saivat hovilta luvan rakentaa talonsa ja raivata peltonsa soiden ympäröimään metsäsarakkeseen. He lupasivat maksaa veronsa tervalla ja hiilellä, joita hovi myi Siestarjoen asetehtaaseen. Ajan kuluessa kylään muutti Miikkulaisen ja Vuoleen sukuja, kuten Rautasia, Savisia, Pukosia, Makaroita sekä joukko Suomen kansalaisia.
Rokoskoin pääelinkeinoja olivat maanviljelys, karjanhoito, ja syrjäisen sijainnin takia metsästys. Vuonna 1905 avattiin suomenkielinen koulu, vuonna 1910 osuuskauppa.
Ensimmäisen maailmasodan aikana osa kylän maita oli pakkolunastettu tykistön ampumarataa varten.
Vuonna 1926 kylässä oli 32 taloa, joissa asui 136 ihmistä (niistä 124 inkeriläistä). Vuosien 1927–1931 aikana, ampumaradan laajentuessa, kylän talot purettiin ja asukkaat siirrettiin muualle.
Werner Goldberg
Werner Goldberg (3. lokakuuta 1919 – 28. syyskuuta 2004) oli saksalainen, joka oli puoliksi juutalainen, tai natsien terminologiassa "Mischling", joka palveli lyhyesti sotilaana toisen maailmansodan aikana. Hänen kuvansa esiintyi "Berliner Tageblatt" -sanomalehdessä ”ideaalisena saksalaisena sotilaana”. Kuvaa käytettiin myöhemmin Wehrmachtin värväysjulisteissa.
Tulenteko
Tulenteko on tulen sytyttämistä jonkin menetelmän avulla. Yleisiä menetelmiä ovat olleet puisella tuliporalla hankaaminen, tuluksilla iskeminen, suurennuslasi, tulitikut, sytytin ja sähkö.
Vanhoja ja uusia tulentekomenetelmiä harjoitellaan paljon partiossa.
Ennen kuin ihminen oppi tekemään tulta itse, tulta saatiin esimerkiksi salaman aiheuttamista metsäpaloista. Tuli otettiin talteen ja liekkiä pidettiin yllä. Jos se sammui, kytyä suojeltiin ja liekki saatiin syttymään uudestaan syöttämällä kydylle sytykettä kuten tuohenpalasia tai tervalastuja sekä puhaltamalla siihen happea.
Tulipora on varhainen tulentekotyökalu. Se on puukeppi, jonka kärkeä pyöritetään toista puukappaletta vastaan. Näin syntyy kitkaa, joka kuumentaa porattavan kolon ja kepin pään. Koloon syntynyt puujauhe alkaa kyteä, ja kydystä voi tehdä liekin lisäämällä sytykettä sen päälle ja puhaltamalla sille happea. Kun tuliporan ympärille kierretään lanka ja sen päistä vedetään, pora saadaan pyörimään nopeammin. Tällaisen tuliporan käyttöön tarvitaan kaksi ihmistä. Kun keppiin kierretty lanka kiinnitetään kaareen ja poraa painetaan alustaa vasten kivellä, pystyy yksi henkilö tekemään tulen.
Tuli saadaan syntymään myös sahaamalla kovemmalla puulla pehmeämpää. Suomessa sahana on käytetty kuivaa koivua ja alustana vähätervaista keloa.
Iskemällä kahta kappaletta kuten tuluksia toisiaan vasten saadaan synnytettyä kipinä, joka saa taulan kytemään. Tuluksina on käytetty usein runsashiilisestä teräksestä tauottua tulusrautaa sekä piikiveä tai kvartsia. Nykyisin retkeilijät käyttävät teollisesti valmistettuja magnesiumpuikkoja. Taula voidaan valmistaa monenlaisesta materiaalista. Suomessa taula on valmistettu usein taulakäävästä. Amerikoissa ja Keski-Euroopassa tuluksina käytettiin usein hiillettyä lumppua eli pellavakangasta.
Piikiven säkenöintiä hyödynnettiin myös varhaisissa ampuma-aseissa, joita kutsuttiin piilukoiksi.
Tulitikut keksittiin vuonna 1833.
Sytyttimessä raapaisemalla syntyvä kipinä sytyttää sen säiliössä olevan kaasun.
Tulen voi sytyttää kohdistamalla auringonsäteitä suurennuslasilla tai vastaavalla oikeanmuotoisella lasilla kuten vesipullolla.
Tulimäntä on yksinkertainen väline, jossa polttoaine syttyy kokoonpuristetun ilman aiheuttamasta kuumuudesta.
Vastuslangan saa hehkumaan kun sitä kuumennetaan sähköllä.
Tulen voi saada aikaan sekoittamalla keskenään tiettyjä kemikaaleja, jolloin syntyy kemiallinen reaktio ja tapahtuu syttyminen.
Com Truise
Seth Haley, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Com Truise (s. 1985), on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin artisti Oneidasta, New Yorkista. Hän asuu nykyään Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen taiteilijanimensä Com Truise on sananmuunnos yhdysvaltalaisen näyttelijän Tom Cruisen nimestä. Alun perin art directorina toiminut Com Truise julkaisi musiikkia aiemmin pseudonyymeillä Sarin Sunday, SYSTM ja Airliner.
Com Truisen synthwave-musiikki on saanut vaikutteita 1980-luvun musiikkityyleistä. Hän julkaisi esikois-EP:nsä "Cyanide Sisters" vuonna 2010 ja esikoisalbuminsa "Galactic Melt" vuonna 2011.
The Wonder Years (yhtye)
The Wonder Years on yhdysvaltalainen poprock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2005. Yhtye julkaisi debyyttikappaleensa vuonna 2013, ja ensimmäisen EP:nsä myöhemmin samana vuonna. Vuonna 2007 yhtye julkaisi omakustannealbumin, jonka jälkeen he saivat levytyssopimuksen No Sleep -yhtiölle. Toinen studioalbumi julkaistiin tammikuussa 2010. Julkaisun myötä he tekivät levytyssopimuksen suuremman yhtiön, Hopeless Recordsin kanssa, joka julkaisi heidän toisen albuminsa uudelleenpainoksena syyskuussa sisältäen neljä bonuskappaletta. Vuonna 2011 he julkaisivat kolmannen studioalbuminsa ja 2013 seuraavan. Seuraavana vuonna yhtyeen Dan Campbell julkaisi sooloalbumin projektinsa Aaron West & the Roaring Twenties kanssa. Vuonna 2015 The Wonder Years julkaisi viidennen studioalbuminsa.
Raksilan kauppakeskus
Raksilan kauppakeskus eli Raksilan marketit on Oulun keskustan suuralueella, Raksilan kaupunginosassa sijaitseva, kauppakeskittymä. Kolmen marketin keskittymä on rakennettu vuosina 1975–1976.
Vuonna 2002 Raksilan marketit K-Citymarket, Prisma ja Euromarket nousivat yhteisellä päivittäistavaramyynnillä mitattuna Suomen suurimmaksi ruokakaupaksi ohittaen Helsingin Stockmannin 64,4 miljoonan euron päivittäistavaroiden yhteenlasketulla kokonaismyynnillä.
Nykyiset kaupparakennukset on määrä purkaa vuoteen 2021 mennessä ja kauppakeskittymän paikalle on tulossa asuintaloja. K-Citymarket ja Prisma siirtyvät nykyisen marketalueen paikoitusalueelle, johon valmistuu uusi liikekeskus vuonna 2021. Liikekeskuksen pysäköintialue sijoittuu uuden liikekeskuksen alle.
Prisman kiinteistössä toimii myös luontaistuotemyymälä. Entisen Euromarketin kiinteistössä toimii muun muassa Sale, Alko, Subway, apteekki, Ykkös Suutari ja löytötavaratoimisto.
Tammikuussa 2019 lakkautetun, Hallituskadulla toimineen Oulun pääpostin postipalvelut siirtyivät K-Citymarketin tiloihin 28. tammikuuta 2019.
Marketeista ensimmäisenä avasi E-liikkeeseen kuuluneen Oulun Osuuskaupan Eka-market (myöhemmin Euromarket), jonka avajaisia vietettiin 1. syyskuuta 1976. Sokos-market (myöhemmin Prisma) avattiin lokakuussa 1976. Rakennuksen rakensivät yhdessä Osuuskauppa Arina ja SOK. Arkkitehti Eila Mikkonen toimi rakennuksen pääsuunnittelijana. Viimeisenä valmistui Keskon Citymarket, jossa avajaiset olivat 1. joulukuuta 1976.
Euromarket lopetti toimintansa Oulussa vuonna 2010. Arina osti kiinteistön ja liiketoiminnan, jolloin kiinteistön alakertaan avattiin S-market, joka muutettiin myöhemmin vuorokauden ympäri avoinna olevaksi Saleksi. Rakennuksen toisessa kerroksessa on ollut Euromarketin jälkeen urheiluliike ja nykyään siellä toimii Pohjois-Pohjanmaan löytötavaratoimisto.
Raksilan marketalueen uudistamisesta on keskusteltu ja suunniteltu jo pitkään. Vuonna 2010 oli suunnitelmissa neljä vaihtoehtoista suunnitelmaa marketalueen kehittämiseksi. Vaihtoehtoina oli muun muassa nykyisen kauppakeskittyän kehittäminen nykyiselle paikalle, Oulun Energia Areenan uudisrakentaminen kauppakeskittymän paikalle tai uuden kauppakeskuksen rakentaminen Oulun rautatieasemalta katsottuna radan toiselle puolelle, Ratakadun ja junaradan väliin, jossa sijaitsee Oulun linja-autoasema ja Matkahuollon toimipiste. 
Vuonna 2017 saatiin yhteistoimintasopimus, jonka mukaan kauppakeskittymä korvataan uudella liikekeskuksella, joka sijoittuu marketien nykyiselle paikoitusalueelle, Kajaanintien ja Ratakadun varteen. Oulun yhdyskuntalautakunta hyväksyi suunnitelman 18. huhtikuuta 2017. Tavoitteen sopimukseksi on merkitty 2019–2021, jolloin uusi liikekeskus valmistuisi. Vuonna 2010 tapahtuneen liiketoimintakauppojen, jossa Osuukauppa Arina osti Suomen Lähikaupan Raksilan Euromarketin liiketoiminnan sekä kiinteistön myötä, Arina saa rakennettavasta liikekeskuksesta käyttöönsä kaksi kolmasosaa. Nykyisten marketien paikalle, Puu-Raksilan viereen tulee 20 000 kerrosneliötä asuntorakentamiseen.
Ženite se momci
Ženite se momci on pop-laulaja Jelena Karleuša’n toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä PGP-RTS ja Danijel estrada.
Amazon Video
Amazon Video on yhdysvaltalainen tilausvideopalvelu, joka tarjoaa elokuvia ja televisiosarjoja suoratoistona. Sen omistaa Amazon.
Amazon Video toimii erilaisilla laitteilla ja sovelluksilla, kuten älytelevisioilla, Androidilla, PC:llä, Macilla, Playstation 3:lla, PlayStation 4:lla, Xbox 360:lla ja Xbox Onella. Se on saatavilla maailmanlaajuisesti.
Amazon Video tarjoaa yksinoikeudella Jeremy Clarksonin, James Mayn ja Richard Hammondin auto-ohjelman The Grand Tourin.
Suomessa Amazon Video aloitti joulukuussa 2016, jolloin palvelun hinta oli ensimmäiset kuusi kuukautta 2,99 euroa ja sen jälkeen 5,99 euroa kuussa. Palveluun ei ainakaan aluksi tehty suomenkielisiä tekstityksiä.
Emerson Palmieri
Emerson Palmieri dos Santos (s. 3. elokuuta 1994 Santos) on brasilialaissyntyinen italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Kosovon demokraattinen liitto
Kosovon demokraattinen liitto (albaniaksi: Lidhja Demokratike e Kosovës, LDK) on kosovolainen keskusta-oikeistolainen puolue.
Demokraattinen liitto kannattaa Kosovon hakeutumista Euroopan unionin sekä sotilasliitto Naton jäseneksi, valtion omaisuuden yksityistämistä ja neuvotteluja Serbian kanssa.
Vuonna 1989 perustettu Kosovon demokraattinen liitto on Kosovon vanhin puolue. Puolueen perustivat Kosovon itsenäisyyttä ajanut ja pasifismia kannattanut Ibrahim Rugova ja hänen tuttavansa. Jugoslavian viranomaiset kielsivät puolueen. 1990-luvulla LDK kehotti boikotoimaan etnisten albaanien väestölaskentaa ja järjesti vuonna 1992 äänestyksen siitä, pitäisikö Kosovon saada itsemääräämisoikeus. 87 % äänestykseen osallistuneista albaaneista äänesti itsemääräämisoikeuden puolesta.
Rugova, puolueen ehdokas Kosovon presidentiksi, voitti vaalit ja toimi presidenttinä 2002–2006, kunnes kuoli keuhkosyöpään. Rugovan kuoleman jälkeen puolue jakaantui, kun Nexhat Dacin johtama Dardanian demokraattinen liitto (LDD) erosi siitä. LDK:n puheenjohtajaksi valittiin Fatmir Sejdiu, joka toimi Kosovon presidenttinä vuosina 2006–2010.
Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuli toiseksi saaden 27 paikkaa. Se tuli mukaan hallitukseen Demokraattisen puolueen kanssa.
Kansainvälisesti tunnustetun itsenäistymisen jälkeisissä parlamenttivaaleissa vuonna 2010 LDK sai alustavien tulosten mukaan 23,6 % äänistä ollen toiseksi suurin puolue Demokraattisen puolueen jälkeen. Äänestysprosentti jäi epäkansanvaltaisesti kuitenkin 47,8 prosenttiin ja vakavaa vaalivilppiä epäiltiin kahdessa maakunnassa.
Lokakuussa 2009 hallituskumppanien Demokraattisen liiton ja Demokraattisen puolueen välit kiristyivät, osin Prištinan pormestarikampanjan takia ja koska Demokraattinen liitto liittoutui paikallistasolla muiden puoluieden kanssa.
Kesäkuun 2014 parlamenttivaalien jälkeen LDK ja Demokraattinen puolue muodostivat liittouman muutaman pienemmän puoleen kanssa, jotta saivat kokoon enemmistöhallituksen. Elokuussa 2015 hallitus allekirjoitti Serbian kanssa sopimuksen, joka antaisi Kosovon syrjitylle etniselle serbivähemmistölle lisää valtaa. Lokakuussa 2015 hallitus allekirjoitti Euroopan unionin ja Kosovon välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen, joka oli ehtona suuremmalle yhteistyölle EU:n kanssa. Oppositio arvosteli eniten sopimukseen sisältyvää ehtoa, että Kosovo tekisi tiiviimpää yhteistyötä Serbian kanssa. Maaliskuuhun 2016 mennessä oppositio oli heittänyt vastalauseena parlamenttisaliin yhdeksän kertaa kyynelkaasua. Opposition kannattajat järjestivät mielenosoituksia. Osa kannattajista heitti mielenosoituksissa kivenmurikoita ja polttopulloja.
Casa del Fascio (Como)
Casa del Fascio on Comon kaupungissa Italiassa sijaitseva entinen Kansallisen fasistipuolueen paikallinen päämaja, Casa del Fascio.
Comon Casa del Fascio rakennettiin vuosina 1932–1936, ja sen suunnitteli arkkitehti Giuseppe Terragni. Rakennusta pidetään yhtenä 1900-luvun alun arkkitehtuurin merkittävimmistä rakennuksista. Se on hoikkalinjainen valkoiseksi rapattu betonirunkoinen rakennus, jossa on suuria lasipintoja, joista osaan on käytetty lasitiiliä.
Casa del Fascio
Casa del Fascio oli italialaisen Kansallisen fasistipuolueen paikallinen päämaja. Niitä rakennettiin Italiassa kaikkiin suuriin kaupunkeihin, tärkeisiin maaseutukuntiin, Italian siirtomaihin sekä miehitettyihin maihin. Rakennukset poikkesivat toisistaan sekä kooltaan että muodoltaan. Arkkitehtuuriltaan ne olivat usein moderneja. Suuremmissa kaupungeissa Case del Fasciot olivat usein monumentaalisia rakennuksia, ja usein niissä oli myös maisemaa hallitseva torni. rakennuksia suunnittelivat muun muassa arkkitehdit Giuseppe Terragni ja Alziro Bergonzo
Sam the Sham
Domingo ”Sam” Samudio (s. 6. maaliskuuta 1937 Dallas, Texas), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Sam the Sham, on eläkkeelle jäänyt yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja. Hän lauloi useilla top 40 -hittikappaleilla 1960-luvulla, joista huomattavia ovat Billboard Hot 100 -musiikkilistalle päässeet ”Wooly Bully” sekä ”Li’l Red Riding Hood”.
Fabrice Herzog
Fabrice Herzog (s. 9. joulukuuta 1994 Frauenfeld, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa National League A:n ZSC Lionsissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Herzog on EHC Frauenfeldin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin EHC Winterthuriin, joista Herzog jatkoi edelleen kaudeksi 2007–2008 Pikes Oberthurgaun junioreihin. Kaudella 2009–2010 hän toimi seuran U17-junioreiden varakapteenina. Kaudella 2010–2011 Herzog debytoi Pikesin miesten joukkueessa Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligassa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi EV Zugin A-nuoriin.
Kaudella 2012–2013 Herzog debytoi seuran miesten joukkueessa National League A:ssa. Hän pelasi jo harjoituskaudella kolme European Trophy -ottelua, mutta NLA-debyyttinsä vain 17-vuotias Herzog teki 23. marraskuuta 2012 SCL Tigersia vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +1. Seuraavassa ottelussa 24. marraskuuta 2012 vieraissa myös SCL Tigersia vastaan Herzog avasi maalitilinsä liigassa heti kahdella osumalla. Hän keräsi Zugin 2–7-voittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +3. Herzogin maalit jäivät myös hänen kauden ainoiksiin NLA:ssa, jossa hän pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4.
Toronto Maple Leafs varasi Herzogin viidennellä kierroksella 142. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Québec Remparts 42. pelaajana . Herzog siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014, jolloin hän oli Rempartsin toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 32+26=58. QMJHL-kauden päätyttyä, huhtikuussa 2014 Herzog siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin, jossa hän pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2014–2015 Herzog palasi kotimaahansa ja EV Zugiin. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa NLA:ssa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 6+3=9, kuudessa playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä ja kuudessa Mestarien liigan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2015–2016 Herzog siirtyi ZSC Lionsiin, jossa hän voitti kauden aikana Sveitsin Cupin.
Herzog edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Herzog on pelannut 31 A-maaottelua tehopistein 7+6=13. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 1. huhtikuuta 2015 Klotenissa Suomea vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa, joka jäi Sveitsin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Herzog pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän oli Sveitsin paras maalintekijä kolmella osumallaan. Herzog pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Herzogin lanko Gianluca Hauser pelaa maalivahtina Sveitsin 1. Ligan EHC Bülachissa. Hän on aiemmin torjunut myös seitsemän NLA-ottelua EV Zugissa.
ChiNext
ChiNext on kiinalaisen Shenzhenin pörssin (SZSE) osakelista, jonka on luonnehdittu muistuttavan yhdysvaltalaista teknologiapörssiä Nasdaqia. ChiNext-markkinat avattiin 23. lokakuuta 2009.
Keväällä 2015 jopa 60 prosenttia SZSE:n yrityksistä edusti valmistavaa teollisuutta, 15 % kaivossektoria ja 7 % rahoitusalaa. Toisessa suuressa kiinalaisessa pörssissä eli Shanghain pörssi (SSE) vastaavat osuudet ovat 28 %, alle 3 % ja 32 %.
ChiNextin osakkeiden arvonkehitystä voi seurata esimerkiksi ChiNext-indeksin avulla, ("ChiNext Index", tai "ChiNext Price Index", indeksikoodi 399006). Tässä osakeindeksissä on mukana 100 suurinta ja vaihdetuinta Shenzhenin pörssin ChiNext-markkinoiden A-osaketta. Esimerkiksi helmikuussa 2018 painoarvoltaan kolme suurinta yritystä tässä osakeindeksissä olivat Wen's Foodstuff (Guangdong Wens Foodstuff Group Co., 温氏股份; paino 7,8 %), East Money Information (东方财富; paino 3,2 %) ja Leshi Internet (Leshi Internet Information & Technology Corp., Beijing; 乐视网; paino 3,2 %). On hyvä kuitenkin huomata, että tyypillisesti vain osa ChiNext-indeksissä listattujen yritysten osakkeista on mukana vapaassa pörssivaihdossa (free float capitalization).