hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Samuli Virkkunen
Samuli Virkkunen (s. 24. marraskuuta 1990 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat monipuolisuus, asenne, liike ja laukaus. Virkkusen heikkouksiin kuuluvat ajoittaiset turhat jäähyt hänen kovan kaksinkamppailuhalunsa vuoksi. Virkkunen laukoo oikealta.
Virkkunen on Porin Ässien kasvatti. Hän oli kaudella 2007–2008 21 osumallaan joukkueen B-nuorten paras maalintekijä runkosarjassa. Kaudella 2009–2010 Virkkunen jakoi 27 osumallaan koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin voiton Kärppien Julius Junttilan kanssa ja 49 tehopisteellään pistepörssin viidennen sijan KalPan Jaakko Rissasen kanssa. Hän oli Ässien paras maalintekijä myös kevään 2010 pudotuspeleissä neljällä osumallaan. Virkkunen debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Kesäkuussa 2010 Virkkunen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2010–2011, jolloin Virkkunen toimi Ässien A-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 23+24=47 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Virkkunen sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin seitsemännen sijan Ilveksen Roope Nikkilän ja HPK:n Otto Paajasen kanssa. Hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton myös kevään 2011 pudotuspeleissä Kristian Ruisman kanssa tehoilla 1+3=4. Huhtikuussa 2011 Virkkunen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Elokuun 2011 lopulla Ässät lainasi Virkkusen koko kauden 2011–2012 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 41 runkosarjaottelussa tehot 10+21=31, joilla Virkkunen oli Sportin neljänneksi paras pistemies sekä 11 playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden ja palkittiin sarjan parhaana tulokkaana Petri Varis -palkinnolla.
Virkkunen teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2012–2013 kolmannessa ottelussa 19. syyskuuta 2012 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8 minuuttia ja 22 sekuntia. Ottelu jäi Virkkuselle kuitenkin toistaiseksi kauden ainoaksi SM-liigassa, sillä Virkkunen ja Ässät irtisanoivat sopimuksensa lokakuussa 2012. Hän teki jo samana päivänä loppukauden kattavan sopimuksen Sportin kanssa.
Virkkunen on pelannut kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Euronics
Euronics International BV. on alankomaalaislähtöinen vuonna 1990 perustettu kodintekniikkakauppojen ostoryhmittymä. Se on ostovolyymiltaan Euroopan suurin kodintekniikan osto-organisaatio, joka edustaa tunnettuja kodintekniikan brändejä. Suomalaiset kauppiaat ovat siinä mukana Tekniset Osuuskunnan kautta. Euronics myymälöitä on 36 maassa. Euroopassa on yli 8.800 myymälää, jotka tavoittavat noin 600 miljoonaa asiakasta. Euronics toimii kevyellä organisaatiolla. Keskushallinnossa on alle kymmenen henkilöä töissä ja vastaavasti Suomessa hallintoa hoitaa kuusi ihmistä. Vuoden 2016 liikevaihto oli 18,8 miljardia. Noin 1000 myymälää eri maissa tulee siirtymään vuoden 2018 aikana yhteiselle Euronics brändille, joista Suomi on yhdessä muiden Nordic-maiden kanssa näiden joukossa.
Suomen lisäksi ostoryhmittymän Euronics-myymälöitä on esimerkiksi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Iso-Britanniassa sekä Irlannissa. Ensimmäiset ostoryhmittymän jäsenet tulivat Alankomaista, Saksasta, Espanjasta, Italiasta sekä Belgiasta.
Vuoden 2017 talouslukuja ei vielä ole julkaistu.
Euronics Suomi
Euronicsiä Suomessa hallinnoi itsenäisten kauppiaiden omistuksessa oleva Kauppiasosuuskunta Tekniset. Suomessa on lähes 60 palvelevaa Euronics ja Tekniset liikettä. Tätä kattavaa kivijalkamyymälöiden määrää täydentää myös Euronicsin hallinnoima oma verkkokauppa.Myymäläverkosto on myös kattava suurimpien kaupunkien ulkopuolella, joissa erityisesti tutun kauppiaan henkilökohtaisen palvelun merkitys korostuu tuotteiden digitalisoituessa, verkottuessa ja väestön ikääntyessä.
Yrittäjävetoisena ketjuna kauppiaat hyödyntävät eurooppalaista yhteistä ostovoimaa, joka takaa kilpailukykyisen hinnoittelun. Kilpailijoista poiketen jokaisessa myymälässä käytetyt rahat ja veroeurot jäävät yrityksen omalle paikkakunnalle. Yrittäjät toimivat siten itsenäisesti ketjun osana ja pystyvät näin tarjoamaan suomalaisen kuluttajan ja paikallisen asiakkaan todellisiin tarpeisiin sopivia tuotteita.
Jarno Pavén
Jarno Mikael Kunto Pavén (s. 20. toukokuuta 1993 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Pavén laukoo oikealta.
Pavén on Turun Palloseuran kasvatti. Hän toimi joukkueen C-nuorten kapteenina kaudella 2008–2009, joka päättyi SM-hopeaan. Paven on sittemmin voittanut myös B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2010 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011.
Kaudeksi 2012–2013 Paven teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa. Hän pelasi harjoituskaudella 2012 TPS:n liigajoukkueessa seitsemän European Trophy -ottelua, mutta Pavén teki liigadebyyttinsä kauden kolmannessa ottelussa 19. syyskuuta 2012 JYPiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme SM-liigaottelua. Kaudella 2013–2014 Pavén nousi TPS:n A-nuorten kapteeniksi ja oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja 11 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Kesäkuussa 2014 Pavén teki vuoden mittaisen ja try-outin sisältäneen sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Lokakuun lopulla hän sai joukkueeseen loppukauden 2014–2015 kattavan sopimuksen. Pavén voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2015–2016 päätteeksi.
Pavén siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Pavénin kausi päättyi kuitenkin vain seitsemän ottelun jälkeen leikkaushoitoa vaatineeseen alaraajavammaan lokakuussa 2016. Joulukuussa hän teki SaPKon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kauden 2017–2018 päätteeksi Pavén voitti Mestis-pronssia.
Rituksimabi
Rituximab (MabThera ja Rituxan) on kimeerinen monoklonaalinen vasta-aine lääke potilaille, jotka ovat CD20-positiivisia. Rituximab tuhoaa B-soluja ja siksi käytetään hoidettaessa sairauksia joissa esiintyy poikkeavan runsaasti B-soluja, yliaktiivisia B-soluja tai toimintahäiriöisiä B-soluja. Näitä ovat monet lymfoomat, leukemia, elinsiirtojen hylkimisreaktiot ja muutamat autoimmuunisairaudet. Rituksimabin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 143859,70 g/mol ja CAS-numero 174722-31-7.
Rituksimabin kehitti IDEC Pharmaceuticals tuotenimellä IDEC-C2B8.
Perustuen kliinisiin tutkimuksiin, rituksimabi sai hyväksynnän USA:n FDA:lta vuonna 1997. Rituksimabia pidetään hyvänä lääkkeenä muiden lääkkeiden kanssa (yhdistelmähoito) hoidettaessa mm. monia B-solu lymfoomia. Vuonna 2010 rituksimabi sai hyväksynnän Euroopan komissio:lta, mutta Euroopassa käyttölupa on hieman suppeampi kuin USA:ssa autoimmuuni sairauksien hoidossa.
Rituksimabia markkinoi Hoffmann–La Roche.
Kirous (romaani)
Kirous ("Thinner") on Stephen Kingin kirjoittama kauhuromaani, joka julkaistiin alkukielellään englanniksi vuonna 1984. Kuten romaanit "Raivo", "Pitkä marssi", "Vimma", "Juokse tai kuole" ja "Teloittajat", myös tämän teoksen King kirjoitti salanimellä Richard Bachman.
Vuonna 1996 sai ensi-iltansa "Kiroukseen" perustuva elokuva "Vainottu", jonka ohjasi Tom Holland. Elokuvassa näyttelivät muun muassa Robert John Burke, Michael Constantine ja Joe Mantegna.
Ari Rasilainen
Ari Petteri Rasilainen (s. 18. helmikuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kapellimestari. Hän on toiminut vuodesta 2011 lähtien Saksassa Würzburgin musiikkikorkeakoulun professorina.
Rasilainen opiskeli orkesterinjohtoa Sibelius-akatemiassa Jorma Panulan johdolla, sekä Berliinissä Arvid Jansonsin oppilaana. Ennen kapellimestariuransa alkua Rasilainen toimi Radion sinfoniaorkesterin äänenjohtajana. Lisäksi hän on esiintynyt kamarimuusikkona.
Rasilainen toimi Lappeenrannan kaupunginorkesterin johtajana vuosina 1985–1989. Vuodet 1989–1994 hän oli Tampereen kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana sekä vierailevana kapellimestarina. Tampereelta Rasilainen siirtyi Norjaan, jossa hän työskenteli Norjan radion orkesterin johtajana vuodet 1994–2002. Vuosina 1993–1997 hän toimi myös Jyväskylä Sinfonian ylikapellimestarina.
Vuodet 2002–2011 Rasilainen oli Ludwigshafenissa Rheinland-Pfalzin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Toukokuussa 2011 hänet nimitettiin Würzburgin musiikkikorkeakoulun orkesterin- ja kuoronjohtamisen professoriksi.
Vierailevana kapellimestarina Rasilainen on toiminut muun muassa Aalborgin sinfoniaorkesterissa vuodesta 2002 lähtien sekä Pori Sinfoniettassa vuosina 1999–2005. Lisäksi hän on vierailijana johtanut useita radio-orkestereita Saksassa, muun muassa Berliinin, Stuttgartin, Leipzigin, Kölnin ja Hannoverin orkestereita. Rasilainen on johtanut myös Jyväskylän kamariorkesteria.
1980-luvulla Rasilainen vietti useita kesiä Sysmässä, jonne hän perusti vuonna 1986 Sysmän Suvisoitto -festivaalin. Hän toimi tapahtuman taiteellisena johtajana vuoteen 1994 saakka.
Ari Rasilainen on johtanut eri orkestereita yli 50:llä levytyksellä.
Jean-Philippe Gatien
Jean-Philippe Gatien (s. 16. lokakuuta 1968 Alès) on ranskalainen pöytätenniksen pelaaja.
Gatienin ensimmäiset olympialaiset olivat Soulin 1988 kesäkisat, mutta ensimmäisen olympiamitalinsa hän saavutti Barcelonasta 1992.
Kosmopolis
Kosmopolis: Kuinka uusi aika hukkasi humanismin perinnön () on filosofi Stephen Toulminin vuonna 1990 ilmestynyt kirja.
Schwenninger Wild Wings
Schwenninger Wild Wings on saksalainen jääkiekkojoukkue Villingen-Schwenningenin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1994. Perustamisen jälkeen joukkue pääsi suoraan pelaamaan DEL-liigaan. Kaudet eivät kuitenkaan tuoneet kuin yhden välieräpaikan ja joukkue joutui kauden 2002–2003 päätteeksi luopumaan sarjapaikastaan. Vuodet 2003-13 joukkue pelasi 2. Bundesligassa, kohtalaisella menestyksellä, sijoittuen kolme kertaa toiseksi. Seura palasi DEL:iin kaudelle 2013-14, ostettuaan talousvaikeuksiin ajautuneen Hannover Scorpions:in lisenssin.
Jukka Pulkkinen
Jukka Pulkkinen on varatuomari ja entinen Kuopion kaupungin vt. kaupunginjohtaja. Hän on toiminut 20.4.1999–31.7.2000 vt. kaupunginjohtajana Kari Häkämiehen virkavapauden ajan sekä 1.2.2001–31.7.2001 ennen seuraavan kaupunginjohtajan virkaan astumista. Hän on myös toiminut Kuopion apulaiskaupunginjohtajana vuosina 1992–2008.
Grand Stade Lille Métropole
Grand Stade Lille Métropole on ranskalainen jalkapallostadion, joka sijaitsee Villeneuve-d’Ascqissa Lillen suurkaupunkialueella. Stadion toimii jalkapalloseura Lille OSC:n kotikenttänä ja sen yleisökapasiteetti on 50 186.
Stadion otettiin käyttöön 17. elokuuta 2012.
Platonin apteekki ja muita kirjoituksia
Platonin apteekki ja muita kirjoituksia on suomennettu kokoelma Jacques Derridan kirjoituksia. Sen ovat toimittaneet Teemu Ikonen ja Janne Porttikivi.
Teos sisältää Derridan artikkeleita vuosilta 1967–1972, hänen tuotantonsa alkupuolelta. Hän harjoittaa dekonstruktiivista lukutapaa tulkitessaan kohteidensa tekstejä. Kirjassa on toimittajien kirjoittama johdanto, jossa he korostavat Derridan pyrkimystä pohtia länsimaisen ajattelun rajoja.
"Agricola"-sivuston arvostelussa Maria Sell piti suomennosta yleisesti hyvänä mutta olisi toivonut pitkien lauseiden pilkkomista ja irtautumista ranskan kielestä, mikä olisi selkeyttänyt tekstiä suomenkieliselle lukijalle.
FC Infonet Tallinn
FC Infonet Tallinn on virolainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 2002. Vuonna seura yhdistyi tallinnalaisten jalkapalloseurojen FC Atletik ja FC Bercy kanssa.
FC Infonet tuli Viron mestariksi kaudella 2016.
Helavalmuska
Helavalmuska ("Tricholoma batschii" tai "Tricholoma subannulatum") on syötäväksi kelpaamaton valmuskalaji.
Lakki 5-12(-15)cm leveä ja roteva. Ensin kupera, sitten laakeneva ja vaalean- tai punaruskea sileä tai säteittäissäikeinen sekä tahmea ja sisäänkiertynyt. Heltat ovat valkoiset, tiheässä ja kolotyviset. Väriltään ne ovat ensin valkoiset ja myöhemmin punaruskeatäpläiset. Jalka on suhteellisen pitkä eli 6-12 cm. Siinä on rengas tai rengasmainen vyöhyke. Malto on valkoista. Vanhemmiten siihen tulee punaruskeita laikkuja. Haju on jauhomainen ja maku hyvin karvas.
Helavalmuska kasvaa kalkkipitoisissa männiköissä. Lajia on tavattu Suomessa vain Paraisilta.
Laji on käyttökelvoton pahan makunsa takia ja voi olla lievästi myrkyllinen.
Merianturat
Merianturat (Soleidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta lauhkeista ja trooppisista vesistä.
Varhaisimmat merianturoiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluu 35 sukua ja noin 130 lajia. Merianturat ovat ruumiinmuodoltaan soikeita ja litteitä kaloja, kooltaan ne ovat noin 10–32 cm:n mittaisia. Silmät sijaitsevat ruumiin oikealla kyljellä ja suu on pieni ja epäsymmetrinen. Merianturoiden pyrstöevä voi olla yhtynyt pitkien selkä- ja peräevien kanssa, mutta voi olla myös niistä erillinen. Rintaevät voivat puuttua ja vatsaevät ovat erilliset peräevästä. Väriltään merianturat ovat vaihtelevia ja voivat myös vaihtaa väriään pohjan mukaiseksi. Suurin osa lajeista ovn pohjaväriltään ruskehtavia ja ruumiissa voi olla laikkuja, täpliä, renkaita tai juovia.
Merianturalajeja tavataan Atlantista Euroopan läheisyydestä ja Indopasifisella merialueella Australiasta Japaniin.Heimoon kuuluu sekä mereisiä että murto- ja sisävesien lajeja. Merianturat elävät kaloja ja muita pohjan läheisyydessä eläviä eläimiä. Monet heimon lajeista ovat taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja.
Laanilan koulu
Laanilan koulu on Oulussa, Laanilan kaupunginosassa sijaitseva yläkoulu. Koulussa opiskelee noin 350 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Mikko Säntti.
Steven Defour
Steven Arnold Defour (s. 15. huhtikuuta 1988 Mechelen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Burnleyä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Defour pelasi kotimaansa pääsarjassa KRC Genkissä kausilla 2004–2006 yhteensä 30 ottelua, joissa teki yhden maalin. Seuraavien kuuden kauden aikana hän edusti Standard Liègeä pelaten 125 Jupiler Pro Leaguen ottelua, joissa teki 13 maalia. Hän voitti Belgian-mestaruuden 2008 ja 2009 sekä Belgian Cupin 2011. Hän pelasi seurassa neljä Mestarien liigan karsintaottelua, 13 UEFA Cupin ja kolme Eurooppa-liigan ottelua.
15. elokuuta 2011 Defour teki viisivuotisen sopimuksen Porton kanssa. Hänestä maksettiin Standard Liègelle 6 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän voitti Portugalin-mestaruuden 2012 ja 2013. Hän pelasi Primeira Ligassa kaikkiaan 65 ottelua, joissa teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän teki yhden maalin pelaamissaan 18 ottelussa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän siirtyi Anderlechtiin kesällä 2014. Seuraavien kahden kauden aikana hän pelasi 61 Jupiler-liigan, neljä Mestarien liigan ja yksitoista Eurooppa-liigan ottelua. Vuonna 2016 Defour siirtyi englantilaisseura Burnleyyn.
Defour pelasi Belgian 15-, 16-, 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Saudi-Arabiaa vastaan toukokuussa 2006. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Viroa vastaan syyskuussa 2008. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 kaikkiaan 45 minuuttia ottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Defour on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut 52 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Víctor Cabedo
Victor Cabedo Carda (15. kesäkuuta 1989 Onda, Espanja – 19. syyskuuta 2012 Almedijar, Espanja) oli espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2011 espanjalaisessa Orbea Continental -tallissa. Samana vuonna hän voitti yhden etapin Vuelta a Asturias -kilpailussa. Vuonna 2012 hän polki Euskaltel-Euskadi-tallissa. Vuoden 2012 Italian ympäriajossa Cabedo sijoittui 129:nneksi.
Cabedo kuoli 19. syyskuuta 2012 jäätyään pyöräilylenkillä auton alle.
Hans-Gunnar Liljenwall
Hans-Gunnar Liljenwall (9. heinäkuuta 1941) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija, joka voitti kertaalleen maailmanmestaruushopeaa. Hän oli myös ensimmäinen olympialaisissa dopingista kärähtänyt urheilija.
Liljenwall osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Tokiossa 1964. Hän sijoittui tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa 11:ksi ja oli mukana Ruotsin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Jönköpingissä pidetyissä MM-kilpailuissa 1967 Liljenwall oli osa Ruotsin hopealle sijoittunutta joukkuetta.
Méxicossa 1968 Liljenwall osallistui toisiin olympialaisiinsa. Ruotsi sijoittui joukkuekilpailussa pronssille, mutta se joutui myöhemmin luovuttamaan mitalinsa Liljenwallin jäätyä kiinni dopingista. Méxicon kisat olivat ensimmäiset kisat, joissa tehtiin dopingtestejä, ja Liljenwall oli ensimmäinen dopingista kärynnyt urheilija. Tuohon aikaan viisiottelijoilla oli tapana ennen ammuntaa nauttia hieman alkoholia hermojen rauhoittamiseksi. Liljenwall veressä oli alkoholia 0,81 promillea, ja hän myönsi ottaneensa ”kaksi olutta”. Liljenwall jatkoi tapauksen jälkeen uraansa ja Münchenissä 1972 osallistui kolmansiin olympialaisiinsa. Tällä kertaa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 25. ja joukkuekilpailun 5:s.
Degerö (Inkoo)
Degerö on kylä Inkoon kunnassa Uudellamaalla. Kylä sijaitsee Degerölandetin niemellä kunnan itäosassa.
Degerötä ympäröi kaunis saaristo, jonka eteläpuolella on niin sanottu Olympiaväylä eli vilkas Helsinki–Hanko veneväylä. Niemeä rajaavat lahdet Svenviken ja Torbackaviken. Degeröstä itään ovat niemet Kopparnäs ja Porkkalanniemi.
Degerössä sijaitsi Porkkalan parenteesin aikana 1944–1956 neuvostoliittolainen rajapataljoona, joka oli koko alueen läntisin pataljoona ja tukikohta. Degerössä Camp Degerö järjestää elämyksiä ryhmille parenteesiajan hengessä.
Kavango–Zambezi Transfrontier Conservation Area
Kavango–Zambezi Transfrontier Conservation Area (lyh. KAZA) on eteläisessä Afrikassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Se on maailman toiseksi suurin kuivan maan luonnonsuojelualue Koillis-Grönlannin kansallispuiston jälkeen kattaen 440 000 neliökilometriä. Se vihittiin käyttöön keväällä 2012 ja se levittäytyy viiden valtion (Angola, Botswana, Namibia, Sambia, Zimbabwe) alueelle. Nimesä se on saanut Kavango- ja Sambesi-jokien mukaan.
August Sundell
August Fredrik Sundell (11. syyskuuta 1843 Helsinki – 26. syyskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen fyysikko. Hän oli vuosina 1878–1904 Helsingin yliopiston ylimääräinen professori. Hän toimi vakauskomission johtajana 1888–1916 ja vaikutti metrijärjestelmän käyttöönottoon ja myös mittojen ja painojen valvonnan parantamiseen. Hän laati uusia mittausvälineitä. Tieteellisissä julkaisuissaan hän käsitteli mekaniikkaa, valo-oppia, sähköoppia, tähtitiedettä ja ilmatiedettä. Hän toimi pitkään (1876–1921) Vakuutusyhtiö Kalevan johtokunnassa.
August Sundellin poika Isak Gustaf Sundell toimi Rahapajan johtajana.
Kyösti Lampinen
Kyösti Lampinen (s. 1957) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on vuodesta 2011 lähtien työskennellyt Eerikkilän urheiluopistossa toimivan Sami Hyypiä Akatemian johtajana, jonne hän siirtyi Suomen Urheiluopiston apulaisrehtorin tehtävästä.
Lampinen on aikaisemmin työskennellyt usean eri lajin parissa. 1980-luvulla hän toimi valmennusjohtajana Suomen Squashliitossa. Lampisen aikana muun muassa Sami Elopuro nousi squashin maailmanlistalla kuudenneksi, joka on kaikkien aikojen korkein suomalaispelaajan saavuttama sijoitus. Squashliitosta hän siirtyi Suomen Hiihtoliiton palvelukseen alppilajien valmennusjohtajaksi ja oli mukana nostamassa Kalle Palanderia ja Tanja Poutiaista maailman huipulle. Vuonna 1999 hän julkaisi Kalle Palanderin urasta kertovan kirjan "Tie voittajaksi".
Lampinen on myös pitkään toiminut Saku ja Mikko Koivun henkilökohtaisena valmentajana.
Oi, aika vanha, kultainen...!
Oi, aika vanha, kultainen...! on Orvo Saarikiven ohjaama elokuva vuodelta 1942. Elokuva pohjautuu Matti Hällin romaaniin "Oi aika sä entinen", joka ilmestyi kuitenkin vasta 1942.
Sotien välillä kuvattu elokuva pääsi ensi-iltaan vasta jatkosodan ollessa meneillään. Mukana on dokumenttikuvaa vuoden 1941 vapunvietosta. Saarikivi piti sitä parhaana elokuvanaan, mutta yleisömenestys jäi heikohkoksi.
Elokuva kertoo koulukavereiden tapaamisesta 30 vuotta ylioppilaaksi pääsyn jälkeen. Sekatyöläinen, ikuinen ylioppilas Joonas Karhu (Urho Somersalmi) saapuu tapaamaan akateemista uraa luoneita luokkatovereita. Tarinoiden välissä selvitellään niin yksityisiä kuin keskinäisiäkin ongelmia.
Aikalaiskritiikeissä elokuvaa kiitettiin lähes kautta linjan: ”Elokuvaa katseli sangen mielellään, samoin Urho Somersalmen roolisuoritus ylioppilaana hänen luodessaan ”todella miehekkään karun, suorasukaisen ja peräti suomalaisen tyypin” nähtiin ansiokkaana.
Eräässä myöhemmässä televisioesityksen aikaisessa kritiikissä katsotaan, että se on ansiokkaampi ajankuvana kuin elokuvallisesti.
HMS Argonaut (1898)
HMS Argonaut oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 23. marraskuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1898. Alus valmistui 19. huhtikuuta 1900.
Alus siirrettiin sairaalalaivaksi Portsmouthiin 1915 ja siitä tehtiin majoitusalus 1918. Alus myytiin romutettavaksi 18. toukokuuta 1920.
Morena
Morena on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1986.
Elokuva kertoo Berliinissä itseään etsivästä suomalaismiehestä, joka kiertelee ravintoloita ja ihastuu tarjoilija Morenaan.
Aikalaiskritiikki oli varovaisen kiittävää. Toisaalta elokuvaa pidetään Mänttärin tärkeänä työnä, joka on sympaattinen, persoonallinen, sopivasti sekopäinen, ja sen vihjaileva kuvakieli on Mänttärin siihenastisesta parasta. Toisaalta kuitenkin todetaan, että se on auttamattoman kotikutoinen, harrastelijamainen elokuva tyylikkäässä paketissa. Myöhempi kriitikko vertaa elokuvaa omakustaneena julkaistavaan kepeään mietekokoelmaan, jonka julkaisuperustana on suuri sanomisen tarve.
HMS Diadem (1896)
HMS Diadem oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 23. tammikuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1896. Alus valmistui 19. heinäkuuta 1898.
Alus myytiin romutettavaksi 1921.
Van Horn
Van Horn on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
HMS Amphitrite (1898)
HMS Amphitrite oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furness'sta. Sen köli laskettiin 8. joulukuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 1898. Alus valmistui 17. syyskuuta 1901.
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
HMS Niobe (1897)
HMS Niobe oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 palvelukseenotettu Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furness'sta ja sen köli laskettiin 16. joulukuuta 1895. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1897 ja se valmistui 6. joulukuuta 1898.
Buurisodan alkaessa vuonna 1899 alus kuului Kanaalin laivueeseen ja se siirrettiin Gibraltarille suojaamaan joukkojenkuljetuksia Etelä-Afrikkaan. "Niobe" ja "HMS Doris" pelastivat 4. joulukuuta karille ajaneen "SS Ismoren" eloonjääneitä. Alus palasi Kanaalin alueelle, mutta myöhemmin se suojasi saattueita aina Colomboon saakka.
Maaliskuussa 1901 alus oli toisena risteilijänä suojaamassa kuninkaalliseksi jahdiksi valmistunutta "HMS Ophiria" Spitheadistä Gibraltarille, kun Cornwallin ja Yorkin herttua puolisoineen aloittivat maailmanympäripurjehduksen jahdilla. Saman vuoden lopulla alus suojasi jahtia St. Vincentistä Halifaxiin. Alus osallistui Edward VII:n kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä 16. elokuuta 1902.
Alus oli 1905-1909 reservilaivueen kontra-amiraalin lippulaivana ja se oli vuonna 1908 modernisoitavana. Huhtikuussa 1909 alus palautettiin palvelukseen Devonportiin sijoitettuun Kotilaivaston 4. divisioonaan. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 1910.
Alus liitettiin Kanadan kuninkaalliseen laivastoon 6. syyskuuta 1910 Devonportissa ja se saapui Halifaxiin 21. lokakuuta. Alus lähes upposi 30.-31. heinäkuuta 1911 välisenä yönä, kun se ajoi karille Cape Sablen edustalla. Aluksen saamien vaurioiden korjaaminen telakalla kesti aina vuoden 1912 loppuun. Syksyllä 1914 kahden vuoden satamassa olon jälkeen alus liittyi Britannian kuninkaallisen laivaston 4. risteilijälaivueeseen valvomaan New Yorkiin johtavaa merireittiä.
Loppuun kuluneena alus palasi 17. heinäkuuta 1915 Halifaxiin eikä se koskaan palannut merelle. Alus poistettiin palveluksesta 6. syyskuuta ja siitä tehtiin varastolaiva. Aluksen ylemmät kansirakenteet tuhoutuivat Halifaxissa 6. joulukuuta 1917 tapahtuneessa räjähdyksessä, mutta se jatkoi varastoaluksena. Alus myytiin vuonna 1920 romutettavaksi ja se romutettiin kaksi vuotta myöhemmin Philadelphiassa.
Aluksen päällikköinä olivat:
Operaatio Mannerheim
Operaatio Mannerheim on Yleisradion tuottama kuusiosainen reality-sarja. Sarja kertoo Suomen marsalkka -elokuvan tekemisestä, työryhmän kohtaamista vaikeuksista ja vaaratilanteista, sekä siitä, miksi elokuva on ylipäänsä tehty.
Sarja kuvattiin Keniassa ja Suomessa tammi–syyskuussa 2012. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan Yle Teemalla joka päivä 30.9.–6.10.2012. Esitykset huipentuivat Suomen marsalkan tv-ensi-iltaan 6.10.2012. Sarja on julkaistu pysyvästi Yle Areenaan.
"Operaatio Mannerheim: World is strange". 1/6. Suomen Marsalkka-elokuvan syntyä seuraava sarja alkaa. Miksi Erkko Lyytinen tuottaa Mannerheim-elokuvan Keniassa? Miksi Mannerheimia esittää Telley Savalas? Miksi casting-tilaisuus Nairobissa päättyy kaaokseen?
"Operaatio Mannerheim: Lost in Africa". 2/6. Suomen Marsalkka-elokuvan kuvaukset pääsevät vihdoin käyntiin, mutta alkuinnostus muuttuu pian epäilykseksi: mitä tästä oikein tulee? Elokuvasta puuttuu mm. ääni, ja käsikirjoituksessakin on vakavia puutteita.
"Operaatio Mannerheim: How does it sounds?" 3/6. Elokuvatuotanto on ajautunut kriisiin. Tuottaja Lyytinen hakee voimaa Finlandia-hymnistä. Elokuvan onnistuminen riippuu nyt päätähti Telleystä, jonka elämästä paljastuu suuri tragedia.
"Operaatio Mannerheim: Muddy hell." 4/6. Kuvausryhmä kohtaa sekä väkivaltaa että Kenian sääolosuhteet Rift Valleyn laaksossa: rankkasateet ovat huuhtoneet tiet mennessään. Koko kansainvälinen yhteistyöprojekti alkaa näyttää suurelta huijaukselta.
"Operaatio Mannerheim: This is insane!" 5/6. Mannerheimin kirous iskee: budjetti on nelinkertaistunut, ja puolet kohtauksista uhkaa jäädä kuvaamatta. Työryhmän suomalaiset ja kenialaiset osapuolet ajautuvat välirikkoon. Valuuko uhkarohkea yritys hukkaan?
"Operaatio Mannerheim: Final last words." 6/6. Elokuvan leikkausvaiheessa paljastuu vielä yllättävä ongelma. Kuvausryhmä palaa Suomeen sekavissa tunnelmissa. Miten suomalaisyleisö ja media reagoivat elokuvaan? Hyväksyvätkö he uuden tulkinnan Mannerheimista?
Operaatio Mannerheimin ensimmäiset viisi minuuttia julkaistiin Youtubessa. . Myös elokuvan traileri löytyy netistä. .
Shinichi Mochizuki
Shinichi Mochizuki (s. 29. maaliskuuta 1969 Tokio, Japani) on japanilainen matemaatikko. Hän työskentelee Kioton yliopistossa.
Mochizuki suoritti tohtorin tutkinnon Princetonin yliopistossa kesäkuussa 1992. Hän on työskennellyt Kioton yliopiston RIMS-tutkimuslaitoksen professorina helmikuusta 2002 lähtien. Sitä ennen hän toimi laitoksen apulaisprofessorina, johon virkaan hänet nimitettiin elokuussa 1996. Uransa aikana Mochizuki on selvittänyt erittäin vaikeita matemaattisia ongelmia. Omilla kotisivuillaan hän käyttää itsestään nimitystä ”inter-universaali geometrikko”.
Elokuussa 2012 Mochizuki julkaisi abc-konjektuuria käsittelevän 500-sivuisen työn, joka hänen mukaansa todistaa konjektuurin. Todistuksen hyväksymisen tai hylkäämisen arvioidaan kuitenkin olevan hyvin pitkäkestoinen prosessi, sillä Mochizuki käytti työssään kokonaan uusia matemaattisia käsitteitä ja menetelmiä. Hän lähestyi ongelmaa elliptisiä käyriä koskevan teorian kautta.
HMS Andromeda (1897)
HMS Andromeda oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1895 ja alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1897. Alus valmistui 5. syyskuuta 1899.
Alus myytiin romutettavaksi 1956.
HMS Spartiate (1898)
HMS Spartiate oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin 10. toukokuuta 1897 ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1898. Alus valmistui 17. maaliskuuta 1903.
Alus myytiin romutettavaksi 1932.
HMS Ariadne (1898)
HMS Ariadne oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä. Sen köli laskettiin 29. lokakuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1898. Alus valmistui 5. kesäkuuta 1902.
Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM UC-65" torpedoimana 26. heinäkuuta 1917.
HMS Europa (1897)
HMS Europa oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä. Sen köli laskettiin 10. tammikuuta 1896 ja alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1897. Alus valmistui 23. marraskuuta 1899.
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Päivinen
Päivinen-nimisiä henkilöitä:
Veikko Ström
Veikko Ström (s. 14. heinäkuuta 1915 Hamina) on suomalainen suomentaja, elokuvakäsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija.
Oiva Kukkala
Oiva Brynolf Kukkala (20. helmikuuta 1919 Inari – 26. maaliskuuta 1998 Inari) oli suomalainen kirjailija.
Austin Lane Crothers
Austin Lane Crothers (17. toukokuuta 1860 Conowingo, Maryland - 25. toukokuuta 1912) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän oli Marylandin osavaltionkongressin senaattorina vuosina 1898-1901 ja Marylandin kuvernööri vuosina 1908-1912. Kuvernöörikautensa päätyttyä tammikuussa 1912 Crothers vetäytyi politiikasta ja kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin. Hänet on haudattu West Nottingham Presbyterian Cemetery -hautausmaalle kotiseudulleen Cecilin piirikuntaan.
Siviiliammatiltaan Crothers oli lakimies. Hän valmistui Marylandin yliopistosta vuonna 1890 ja sai samana vuonna oikeuden lakimiehenä toimimiseen.
Olli Kuokkanen
Jaakko Olavi (Olli) Kuokkanen (25. heinäkuuta 1919 Jaakkima – 17. elokuuta 1999 Oulu) oli suomalainen rakennusmestari ja kirjailija.
Kuokkanen valmistui teknikoksi Oulun teknillisestä koulusta 1954. Hän toimi rakennusmestarina muun muassa Oulun tie- ja vesirakennuspiirissä 1956–1982.
Kyllikki Hatakka
Aino Kyllikki Hatakka (s. 8. tammikuuta 1920 Kirvu) on suomalainen lähetystyöntekijä ja kirjailija.
Hatakan vanhemmat olivat kunnansihteeri Juho Hatakka ja Aino Elli Räihä. Hän kävi keskikoulun ja valmistui opettajaksi 1946 Heinolan opettajaseminaarista.
Madagaskarinrosvohaukka
Madagaskarinrosvohaukka ("Polyboroides radiatus") on rosvohaukkojen sukuun kuuluva haukka.
Hatakka
Hatakka on suomalainen sukunimi. Nimi on pääasiassa lähtöisin Karjalankannakselta, jossa ensimmäiset maininnat nimestä on dokumentoitu 1600-luvulta alkaen Sakkolan seudulta alkujaan muodoissa "Hatacka", "Hadakain" ja "Hadakainen". Mainitussa pitäjässä, kuin myös siitä vuonna 1894 eronneessa Metsäpirtissä, sijaitsi aikoinaan Hatakkalana tunnettu kylä.
Hatakka esiintyy muun muassa seuraavilla henkilöillä nimenä:
Bertta Haverinen
Bertta Haverinen, o.s. "Komulainen" (28. elokuuta 1914 Iisalmi – 12. tammikuuta 2001 Kuhmo) oli suomalainen karjakko, pakinoitsija ja kirjailija.
Haverisen vanhemmat olivat Olli Komulainen ja Anna Eelin Makkonen. Hän kävi 1942–1943 Aitolahden karjanhoitokoulun. Bertta Haverinen oli naimisissa vuodesta 1943 Toivo Haverisen kanssa.
Patriarkkojen haudan joukkomurha
Patriarkkojen haudan joukkomurha oli 25. helmikuuta 1994 Patriarkkojen haudalla Hebronissa Länsirannalla tapahtunut terrori-isku, jossa äärioikeistolainen israelilainen lääkäri Baruch Goldstein surmasi 29 palestiinalaismuslimia ja haavoitti 125:ttä. Goldstein pahoinpideltiin kuoliaaksi, sen jälkeen kun häneltä loppuivat ammukset. Kyseessä oli suurin yksittäinen palestiinalaisiin kohdistunut veriteko sen jälkeen, kun Israel oli miehittänyt Länsirannan kuuden päivän sodassa vuonna 1967.
Pääministeri Jitzhak Rabin tuomitsi hyökkäyksen "häpeänä sionismille ja häpeäksi juutalaisuudelle". Israelin ja Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) rauhanneuvottelut keskeytyivät tapauksen vuoksi. Pyrkiäkseen katkaisemaan kostonkierteen Israel vapautti tuhat palestiinalaista vankia ja rajoitti äärijuutalaisten liikkumista Länsirannalla ja muualla Israelin miehittämillä alueilla.
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma tuomitsi joukkomurhan ja vaati palestiinalaissiviilien suojelua.
Viljo Hoffrén
Viljo Samuli Hoffrén (s. 21. heinäkuuta 1930 Pälkjärvi) on suomalainen sosionomi ja kirjailija.
Hoffrén on kirjoittanut myös pakinoita nimimerkillä "Polle".
Porin Päivä
Porin Päivä vuosittain syyskuun lopulla Porissa järjestettävä kulttuuri- ja kotiseututapahtuma. Vuodesta 1961 lähtien vietetyn tapahtuman järjestää Pori-seura ry.
Porin Päivää vietetään yhden viikonlopun ajan ja se käsittää useita eri puolilla kaupunkia järjestettäviä tapahtumia. Paikallisiin museoihin on Porin Päivän aikana ilmainen sisäänpääsy. Viikonlopun huipentuma on kauppatorilla lauantaina järjestettävä torijuhla. Se käsittää markkinoiden lisäksi musiikki- ja teatteriesityksiä. Tärkeä osa toritapahtumaa on Pori-seuran järjestämä paikallisen perinneruoan ohrakryynivellin ilmainen tarjoilu kaupunkilaisille.
Pori-seura jakaa Porin Päivän aikana myös Pro Pori -mitalin tunnustuksena kotikaupungin hyväksi tehdystä työstä. Lisäksi seura muistaa tapahtuman aikana syntynyttä nuorinta kaupunkilaista.
Porin Päivän kunniaksi on 1960-luvun lopulta asti julkaistu erityinen juliste, jonka suunnittelusta vastaavat paikalliset taiteilijat ja graafikot.
Pikkumalluaiset
Pikkumalluaiset ("Corixidae") on luteisiin kuuluva vedessä elävien hyönteisten heimo.
Pikkumalluaiset muistuttavat paljon isomalluaisia, mutta eroavat niistä varsinkin uintitavallaan. Isomalluaiset uivat vatsa ylöspäin, kun taas pikkumalluaiset vatsa alaspäin. Tästä johtuu myös näiden eläinten vastakkainen väritys: pikkumalluanen on selkäpuolelta tummempi ja vatsapuolelta vaaleampi. Isomalluaisella värit ovat toisinpäin. Pikkumalluaiset ovat myös hieman pienempiä.
Pikkumalluaisilla on imukärsä, mutta ei lävistävää nokkaa. Etujalat ovat hyvin lyhyet, keski- ja takajalat ovat pitkät. Etujalkojen kärki on kauhamainen. Takajaloissa on karvoja, jotka saavat ne näyttämään meloilta. Niitä ne käyttävät uimiseen. Ruumis on virtaviivainen. Selkä on litteä ja siinä on ristikkäisiä viivoja.
Pikkumalluaiset elävät rehevissä vesissä, lammissa, kalliolammikoissa ja hitaissa virroissa. Lentäessään ne saattavat joskus eksyä myös uima- ja lintualtaisiin.
Pikkumalluaiset seulovat pohjan kariketta ja mutaa etujaloillaan ravintoa etsiessään. Ne ovat harvoin petoja. Yleensä pikkumalluaiset syövät hajoavaa orgaanista ainetta tai imevät levistä ja kasveista nestettä imukärsällään.
Pikkumalluaiset parittelevat yleensä yöllä. Koiraat kutsuvat naaraita parittelemaan sirittämällä. Ne hankaavat etujalkojensa okasia pään sivureunaa vasten. Sirityksen voi joskus iltaisin kuulla rannalle. Eräässä tutkimuksessa "Micronecta scholtzi" -lajin äänen voimakkuudeksi metrin etäisyydeltä mitattiin 80 dB ja huippukohdistaan 100 dB suuruiseksi. Miten näin pieni eläin saa aikaan niin suuren äänenvoimakkuuden, ei vielä tarkkaan tiedetä.
Aikuiset munivat munansa vesikasveihin. Nymfit muistuttavat paljon täysikasvuisia yksilöitä ja eroavat niistä vain koollaan ja siipien puutteellaan.
Nymfit saavat happensa suoraan vedestä, mutta aikuiset täytyy hakea ilmaa pinnalta. Ne ottavat ilmakuplan takaruumiin ja peitinsiipien alle ja sukeltavat. Pohjalle päästyään ne tarraavat etujaloillaan kiinni kasviin tai muuhun sopivaan. Hapen loputtua ne nousevat hakemaan uuden ilmakuplan.
Pikkumalluaiset voivat siirtyä vesistöstä toiseen lentämällä. Ne lentävät yleensä yöllä ja saattavat eksyä uima-altaisiin ja perhosharrastajien valopyydyksiin.
Pikkumalluaiset ovat monien vesieläinten, kuten kalojen ja hyönteisten, ja lintujen ruokaa. Myös ihmiset syövät pikkumalluaisen munia, nymfejä ja aikuisia yksilöitä. Ihmisravintoa ne ovat ainakin Meksikossa ja Egyptissä. Myös atsteekkien tiedetään syöneen niitä. Meksikossa eräiden pikkumalluais- ja isomalluaislajien munista tehdään suurta herkkua nimeltään Ahuahutle, jota kutsutaan myös "Meksikon kaviaariksi". Malluaisten munia pyydystetään laskemalla ruokoja vedenpohjaan. Muutaman viikon kuluttua ruo'ot kuivataan ja munat karistetaan irti.
Pro Evolution Soccer 2013
Pro Evolution Soccer 2013 on Konamin tuottama jalkapalloaiheinen videopeli, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2012. Pelin kannessa esiintyvät Neymar ja Cristiano Ronaldo.
Professori Oak
Professori Samuel Oak on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Pokémon -peleissä, animessa ja mangassa. Hän asuu Pallet Townissa, jossa hän pitää tutkimuslaitosta. Hän oli ennen Pokémon-kouluttaja, mutta on nykyään eläkkeellä. Oak on Ashin vastustajan Gary Oakin isoisä. Oak on myös mangassa ja peleissä esiintyvän May Oakin isoisä. Oakin nimi tarkoittaa suomeksi tammea.
Oak on harmaahiuksinen keski-ikäinen mies. Mangassa hänet kuvataan komeana ja huomattavasti nuorempana.
Väinö Suomaa
Väinö Edvard Suomaa (ent. Silius, 12. elokuuta 1903 Tampere – 19. helmikuuta 1985 Helsinki) oli Maanmittaushallituksen ylijohtaja vuosina 1952–1970. Sitä ennen hän oli yli-insinöörinä Maanmittaushallituksessa 1944–1952. Hän valmistui maanmittausinsinööriksi ja väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1944 aiheenaan "Havaintoja viljelyskunnon tilistä maanjaossa". Lisäksi hän käsitteli lainsäädäntöä teoksessa "Jakolainsäädäntö selityksineen" (WSOY 1954, 3. p. 1974).
Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1974.
Vihtori Suomalainen
Kustaa Vihtori Suomalainen (12. huhtikuuta 1881 Luvia – 7. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kansanvalistaja. Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1949.
Suomalainen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1900. Hän oli vuosina 1903–1907 Raittiuden Ystävien ja vuosina 1907–1957 Kansanvalistusseuran kustannustoiminnan johtajana sekä vuosina 1907–1919 Raittiuskansan Kirjapaino Oy.:n toimitusjohtajana ja myöhemmin sen johtokunnan puheenjohtajana. Kansanvalistusseurassa hän oli useissa muissakin tehtävissä, kuten rahastonhoitajana ja valtuuskunnan jäsenenä. Hän oli myös Tietosanakirja Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1920–1924 ja Otavan osastonjohtaja vuosina 1925–1957 erikoisalanaan oppi-, ammatti- ja musiikkikirjallisuus. Suomalainen toimi lukuisisten sivistysjärjestöjen johtoelimissä ja kuului Teoston johtokuntaan.
Puhdistusmenot
Puhdistusmenot () oli Empedokleen kirjoittama filosofis-uskonnollinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia.
Antiikin lähteet mainitsevat "Puhdistusmenot" Empedokleen toisena teoksena luonnonfilosofiaa käsitelleen teoksen "Luonnosta" ohella. Empedokleelta säilyneitä katkelmia on pyritty lajittelemaan näiden kahden nimekkeen alle. Monet nykytutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet sen, että Empedokles olisi todellisuudessa kirjoittanut kaksi sisällöltään ja ajatusmaailmaltaan niin erilaista teosta. Siksi he ovat ajatelleet, että Empedokles olisi todellisuudessa kirjoittanut vain yhden teoksen, jota on kutsuttu kahdella eri nimellä, ja kaikki häneltä säilyneet katkelmat olisivat todellisuudessa sovitettavissa sen osiksi. "Puhdistusmenojen" osiksi aiemmin ajateltuja katkelmia on pyritty sijoittamaan muun muassa teoksen "Luonnosta" esipuheeksi. Tulkinta ei kuitenkaan ole saavuttanut yleistä hyväksyntää.
Empedokleen teos oli runomuotoinen. Sisällöltään se on Empedokleen kotikaupungin Akragaan asukkaille osoitettu julkinen julistus, joka käsittelee psykologiaa sekä uskonnollisia puhdistusmenoja ja muita rituaaleja. Empedokles oli kotikaupunkinsa asukkaiden parissa ja myös matkoillaan suuresti kunnioitettu, ja se näkyy teoksen tyylissä ja sisällössä: Empedokles kertoo saaneensa jumalankaltaista kohtelua ja ihmisten parveilleen hänen ympärillään ennustusten ja taudeista parantumisen toivossa. Empedokles mainitsee myös oman sielunvaelluksensa läpi erilaisten elämänmuotojen.
Empodokles esittää myös kuvauksen muinaisesta kulta-ajasta, jolloin hallitsijana ei ollut yleisen kreikkalaisen ajatusmaailman mukaisesti Kronos vaan Afrodite ("Kypris"), joka hallitsi rakkauden kautta. Tuolloin ei ollut väkivaltaa eikä eläimiä surmattu eläinuhrien vuoksi. Empedokles vastusti elävien olentojen tappamista sielunvaellusajatuksensa vuoksi ja kehotti Akragaan asukkaita luopumaan sellaisista uhreista.
Empedokleen kosmisessa järjestyksessä kulta-ajalle tuli kuitenkin päätös kun rakkaudelle vastakkainen voima, riita, sai vallan. Tämän seurauksena "daimonit", jumalhenget, ovat syntyneet ihmisiksi ja saaneet alkuaineista koostuvan olomuodon. Ne kuolevat ihmisinä useita kertoja, mutta lopulta näistä ihmisistä tulee jälleen kuolemattomia jumalia. Viimeinen vaihe ennen jumalaksi tulemista on olomuoto ennuspappina, kiertelevänä laulajana tai parantajana.
Diogenes Laertioksen mukaan Kleomenes-niminen rapsodi esitti runon kerran Olympiassa.
Vilho Suomi
Vilho Konstantin Suomi (10. lokakuuta 1906 Helsinki – 19. heinäkuuta 1979 Helsinki) oli kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessori ja toimittaja. Hän tutki erityisesti Volter Kilven tuotantoa ja Ruotsin vallan ajan kirjallisuutta. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1952, ja hän oli vuonna 1952 ilmestyneen "Päivän Uutiset" -iltapäivälehden päätoimittaja. "Uuden Suomen" kulttuuriosaston toimittajana hän työskenteli 1947–1962, Aleksis Kiven Seuran puheenjohtajana 1961–1971 ja Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessorina 1967–1972.
Bruno Suviranta
Bruno Kaarle Suviranta (vuoteen 1906 Olander; 18. maaliskuuta 1893 Sipoo – 29. elokuuta 1967 Nummi) oli suomalainen kansantaloustieteilijä. Hän oli Rautatiehallituksen tariffi- ja kontrolliosaston päällikkö 1924–1930, Suomen Pankin tutkija ja myöhemmin suhdannetutkimusosaston päällikkö 1930–1942, kansantaloustieteen professori Teknillisessä korkeakoulussa 1937–1944 ja Helsingin yliopistossa 1944–1956, valtionvarainministeriön kansantalousosaston päällikkö 1942–1946, Suomen Pankin taloudellinen neuvonantaja 1946–1949, Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan dekaani 1950–1954 sekä Helsingin kauppakorkeakoulun kansleri 1953–1967.
Suviranta osallistui aktiivisesti Suomen talouspolitiikkaa koskeneeseen päätöksentekoon ja keskusteluun. Häneltä pyydettiin usein asiantuntijalausuntoja. Suviranta suuntautui tutkijana Britanniaan ja Yhdysvaltoihin ja kannatti intohimoisesti taloudellista liberalismia. Hänen vuonna 1923 ilmestynyt englanninkielinen väitöskirjansa Englannin kauppataseesta herätti paljon huomiota. Suviranta kuului myös lukisten merkittävien suomalaisten yritysten johtokuntiin.
Suviranta meni naimisiin kanslianeuvos Jukka Tarjanteen tyttären Aino Tarjanteen kanssa. Heidän poikiaan olivat Antti Suviranta ja Timo Suviranta.
Claudius Clavus
Claudius Clavus eli Klaus Klaussen Svart (s. 1388) oli tanskalainen kartografi. Hän piirsi Pohjois-Euroopan kartan Roomassa 1427. Se on ensimmäisiä karttoja, jossa on kuvattu Suomi.
Summauskytkentä
Analoginen summaus- eli miksauskytkentä yhdistää lineaarisesti kaksi tai useampia analogisia signaaleja yhdeksi summasignaaliksi. Kytkentää käytetään analogisissa miksauslaitteissa ja mikserivahvistimissa. Operaatiovahvistimen avulla kytkentä voidaan helposti toteuttaa niin, että summaimen sisääntulot eivät vaikuta toisiinsa vaan kukin sisääntulo terminoituu operaatiovahvistinkytkennän virtuaaliseen maahan.
Oheisen summauskytkennän antojännite saadaan kaavasta
Digitaalisissa laitteissa signaalien summaus toteutetaan usein laitteen digitaaliosassa digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin.
Wladimir Swertschkoff
Wladimir Swertschkoff (; 4. syyskuuta 1821 Loviisa – 14. heinäkuuta 1888 Firenze, Italia) oli Suomessa, Saksassa ja Italiassa asunut venäläissyntyinen taiteilija. Hän loi pääosan urastaan ulkomailla, mutta hänen on sanottu pitäneen itseään enemmän suomalaisena kuin venäläisenä.
Vladimir Swertschkoffin isä oli Suomessa prikaatinkomentajana toiminut venäläinen kenraalimajuri Dmitri Svertškov (Swertschkoff). Hänen äitinsä Katarina Jaenisch kuului merkittävään viipurinsaksalaiseen säätyläissukuun. Swertschkoffin veli oli Hämeen läänin kuvernöörinä toiminut jalkaväenkenraali Isidor Swertschkoff. Isä toivoi myös Wladimir Swertschkoffista upseeria, mutta hän luopui aloittamastaan sotilasurasta jo varhain omistautuakseen taiteelle.
Swertschkoff suoritti taideopintoja ensin Turussa Thomas Joachim Leglerin johdolla ja myöhemmin upseerina ollessaan Helsingissä Pehr Adolf Kruskopfin johdolla. Erottuaan armeijasta vuonna 1842 Swertschkoff meni opiskelemaan Pietarin taideakatemiaan. Hän asui Roomassa vuosina 1844–1846 ja Münchenissä 1847 ja 1848. Münchenissä hän joutui Venäjän keisari Nikolai I:n vuoksi kaksintaisteluun ja pääsi siten keisarin ja hänen poikansa Aleksanterin (tuleva keisari Aleksanteri II) suosioon. Oolannin sodan aikana vuonna 1854 Swertschkoffilta tilattiin useita suuria Suomen sotatapahtumiin liittyviä maalauksia ja muotokuvia Helsingin keisarilliseen palatsiin (nykyinen Presidentinlinna). Niistä koottiin myös vuonna 1855 julkaistu litografiakokoelma "Skizzer ur kriget i Finland 1854". Swertschkoff sai vuonna 1856 Pietarin taideakatemian kultamitalin, johon liittyi kuuden vuoden matka-apuraha. Swertschkoff opiskeli Pariisissa Thomas Couturen ateljeessa vuonna 1858 samaan aikaan suomalaisten Adolf von Beckerin ja Severin Falkmanin kanssa sekä myöhemmin Münchenissä Peter von Hessin johdolla. Vuonna 1866 Aleksanteri II lahjoitti Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin seitsemän Swertschkoffin tekemää kopiota vanhojen mestareiden tauluista.
Swertschkoff asettui vuonna 1862 asumaan Saksaan Schleissheimiin Münchenin lähelle ja perusti sinne vuonna 1867 lasimaalaustyöpajan, joka sai tilauksia Saksasta ja Venäjältä. Hän säilytti ulkomaille muutettuaankin tiiviit suhteet Suomen taide-elämään. Swertschkoff lahjoitti 1870-luvulla äskettäin restauroituun Turun tuomiokirkkoon kolme työpajassaan toteutettua lasimaalausikkunaa: Kankaisten kappeliin vuonna 1871 sijoitetun "Kaarina Maununtytär luopuu kruunustaan" sekä Pyhän ruumiin kappeliin vuonna 1876 sijoitetut "Kustaa II Aadolf Evert Hornin paarien ääressä" ja "Ristiinnaulittu Vapahtaja". Kirkkoon sijoitettiin myös kolme muuta hänen tekemäänsä pienempää lasimaalausikkunaa, joista vain Stålhandsken hautakammion vaakunaikkuna on säilytetty. Vuodesta 1873 Swertschkoff asui Firenzessä, jossa hän jatkoi maalausten ja lasimaalausten tekemistä sekä suunnitteli huonekaluja ja sisustuksia.
Long Island (täsmennyssivu)
Long Island nimisiä paikkoja on muun muassa:
Lentopallon Mestaruusliigakausi 2012–2013
Lentopallon mestaruusliigakausi 2012−2013 alkoi miesten osalta 20. syyskuuta.
Suomen mestarit: Edgardo Goas, Lauri Kerminen, Mikko Keski-Sipilä, John Klanac, Joe Klein, Mauri Kurppa, Antti Leppälä, Olli-Pekka Ojansivu, Tomi Rumpunen, Urpo Sivula, Ville-Erik Tarkiainen, Antti Ylitalo. Joukkueen valmentaja Tommi Tiilikainen.
Viron joukkue
Viron joukkue ei enää pelannut 3.kierroksella. 26.-27. tammikuuta pelattiin Final Four -turnaus, johon selvisi kahden ensimmäisen kierroksen kolme parasta suomalaisjoukkuetta sekä Viljandi. Sijoitukset Final Four -turnauksessa: 1)LP Viesti 2)LP Kangasala 3)HPK 4)Viljandi.
Suomen mestarit: Johanna Aaltonen, Sini Häkkinen, Hillaelina Hämäläinen, Laura Iltanen, Kaisa Jokinen, Sara Kojo, Noora Kosonen, Lena Kozyriatska, Mona Kärkkäinen, Hanna Lashch, Vappu Ritala, Heidi Sjöholm, Dubravka Stojanovic. Valmentaja Kari Raatikainen.
Eva Hortensia Synnerberg
Eva Hortensia Synnerberg, taiteilijanimi Hortense (9. tammikuuta 1856 Heinola – 15. helmikuuta 1920) oli suomalainen oopperalaulaja, kansainvälisesti tunnettu mezzosopraano. Hän opiskeli Pietarissa ja Milanossa, jossa hänen opettajansa oli Francesco Lamperti. Synnerberg piti ensikonserttinsa Helsingissä 1875. Hän oli sittemmin kiinnitettynä muun muassa Lontoossa Covent Gardenin oopperassa 1876 ja 1877–1879. Pidettyään jäähyväiskonsertin Helsingissä 1896 hän siirtyi 1898 opettajaksi Harkovan konservatorioon.
Hänen vanhempansa olivat eversti Albert Theodor Synnerberg ja Eva Carolina Augusta Bergenstråle.