hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
+ (albumi)
+ (lausutaan Plus) on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin debyyttialbumi vuodelta 2011. Sitä myytiin ensimmäisellä viikolla yli 102 000 kappaletta. Briteissä albumi on myynyt nelinkertaista platinaa, Australiassa ja Irlannissa kaksinkertaista, Uudessa-Seelannissa yhden platinalevyn verran sekä Kanadassa kultalevyn verran. Yhdysvalloissa albumi ylsi Billboard 200 -listan sijalle 5.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Sheeran & Gosling, ellei toisin mainittu.
Johan Leonard Borgström
Johan Leonard Borgström (9. maaliskuuta 1832 Helsinki – 8. helmikuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies ja lahjoittaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1885. Isänsä Henrik Borgströmin kuoltua hän ryhtyi johtamaan tämän liiketoimia muun muassa Borgströmin tupakkatehdasta. Hän oli porvarissäädyn jäsen valtiopäivillä, ja esimerkiksi vuosina 1885 ja 1891 hän osallistui voimakkaasti tulliasian käsittelyyn. Hän oli Helsingin musiikkiopiston perustajia 1882 ja johtokunnan ensimmäinen puheenjohtaja. Hän testamenttasi sille merkittävän osan omaisuudestaan ja perusti yliopistolle Henrik Borgströmin stipendirahaston musiikinopiskelijoiden tukemiseksi.
Hän oli Henrik Borgströmin vanhin poika.
Luolavuoren vesitorni
Luolavuoren vesitorni on Turun suurin vesitorni ja se sijaitsee Luolavuoren kaupunginosassa. Torni on valmistunut vuonna 1968 ja on vesitilavuudeltaan 12 500 kuutiometriä. Se on rakennettu kaupungin omana työnä.
Sienen muotoisen tornin yläosa on 55 metriä leveä ja torni on 22 metriä korkea – torni on lähes varreton ja se kohoaa hädin tuskin puiden latvojen yläpuolelle. Mittasuhteiltaan vastaava on Tampereen Tesoman vesitorni, joka tosin on tilavuudeltaan alle puolet Turun tornista. Teräsbetonirakenteisen Luolavuoren vesitornin korkeus merenpinnasta on 61 metriä.
Illalla 3. huhtikuuta 2003 Luolavuoren vesitornin ulkovuoraus oli tuhoutua kokonaan tulipalossa. Tuli riehui tornin verhouksena olleen alumiinilevyn alla olleessa villa- ja laudoituskerroksessa ja kiipesi aina tornin huipulle saakka. Palon sammuttaminen oli päivystävän palomestarin mukaan kartiosäiliön korkeudesta johtuen äärimmäisen vaikeaa. Itse vesitornille ei kuitenkaan tullut vakavia vaurioita. Heti palon jälkeen arvio tornin verhouksen korjauskustannuksista päätyi yli miljoonaan euroon.
Tomorrowland
Tomorrowland on Belgian Boomissa vuosittain järjestettävä elektronisen musiikin tapahtuma, joka on genressään yksi maailman suurimmista. Tapahtumalle ovat tyypillisiä sadunomaiset koristeet ja näyttävät erikoistehosteet. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2005 lähtien.
Vuonna 2012 tapahtumassa esiintyivät muun muassa Afrojack, Above & Beyond, Basto, Carl Cox, Ferry Corsten, Sander van Doorn, Swedish House Mafia, Avicii, Fatboy Slim, Laidback Luke, David Guetta ja Steve Aoki.
Mamorallo Tjoka
Mamorallo Tjoka (s. 25. lokakuuta 1984) on lesotholainen kestävyysjuoksija. Hän osallistui naisten maratoniin vuoden 2008 kesäolympialaisissa, mutta ei päässyt maaliin loukkaantuneen jalan takia. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Tjoka jäi maratonissa 90. sijalle.
Tjoka on voittanut monena vuonna Soweton maratonin ja pääsi vuonna 2012 toiselle sijalle Edinburghin maratonissa.
Transkaukasian sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan lippu
Transkaukasian sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan lippu otettiin käyttöön vuonna 1922 ja poistettiin käytöstä vuonna 1936 kun Transkaukasian SFNT jaettiin Azerbaidžanin, Armenian ja Georgian neuvostotasavaltojen kesken. Lipussa on punaiselle taustalle vasempaan ylänurkkaan sijoitettu punainen tähti jonka sisällä on sirppi ja vasara. Tähden viereen on puoliympyrän muotoon kirjoitettu kyrillisin kirjaimin neuvostotasavallan venäjänkielinen lyhenne "ЗСФСР" (ZSFSR).
Vuoden 1925 perustuslaissa selvennettiin lipun suhteeksi 1:2.
Leonard Borgström
Johan Henrik Leonard Borgström (16. toukokuuta 1876 Sipoo – 1. maaliskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen mineralogi. Hän väitteli tohtoriksi 1903, toimi Helsingin yliopiston mineralogian assistenttina 1897–1918 ja dosenttina vuodesta 1906 sekä ylimääräisenä professorina 1918–1946. Hän oli Suomen valtiongeologi vuodesta 1900. Vuosina 1904–1905 hän oli Kanadassa Kingstonin yliopistossa mineralogian opettajana. Hän tutki meteoriitteja, kristallografiaa ja mineralogiaa ja mineraalien kristallisoitumista sekä määritteli esimerkiksi skapoliitin kemiallisen koostumuksen.
Borgström omisti Sipoossa Majvikin kartanon.
Axel (Tanskan prinssi)
Tanskan prinssi Axel (koko nimeltään Axel Christian Georg, 12. elokuuta 1888 – 14. heinäkuuta 1964), Tanskan ja Islannin prinssi, oli Tanskan kuninkaan Kristian IX:n pojanpoika. Hänen serkkujaan olivat Tanskan kuningas Kristian X, Norjan kuningas Haakon VII, Kreikan kuningas Konstantin I, Englannin kuningas Yrjö V ja Venäjän keisari Nikolai II.
Prinssi Axel oli aina vuoteen 1953 asti mukana Tanskan kruununperimyslistassa. Lainmuutoksen seurauksena vuoden 1953 jälkeen kruununperimysoikeutettuja olivat Kristian X:n eli hänen serkkunsa jälkeläiset. Niinpä hänen arvonimensä muuttui muodosta "Prins til Danmark" muotoon "Prins af Danmark".
Prinssi Axel palveli 1900-luvun alussa Tanskan laivastossa saavuttaen amiraalin arvon vuonna 1958.
Prinssi Axelin nimi kytkeytyi Suomen vuoden 1918 kuningakuntahankkeeseen. Huhtikuussa 1918 saksalaiset ja tanskalaiset lehdet nimesivät Tanskan prinssi prinssi Axelin ehdokkaaksi Suomen kuningaskeskusteluissa. Vielä elokuun lopulla Suomen Kuvalehti nimesi kuningasehdokas­galleriassaan prinssi Axelin yhtenä mahdollisena vaihtoehtona. Varsinaisia Suomen hallistustason keskusteluja aiheesta ei käyty eli asia oli puhtaasti julkisuuden spekulointia.
Prinssi Axel avioitui keväällä 1919 Tukholmassa serkkunsa Ruotsin prinsessa Margareetan kanssa, joka oli Ruotsin prinssi Carlin ja Tanskan prinsessa Ingeborgin tytär. Heille syntyi kaksi poikaa, Georg (1920–1986) ja Flemming (1922–2002). Asuinpaikkana heillä oli Kööpenhaminan ulkopuolella sijaitseva Bernstorffshøjn huvila Bernstorffin linnan läheisyydessä.
Prinssi Axelista tuli kuljetusliike Itä-Aasian komppanian jäsen vuonna 1932 ja johtaja vuosina 1934–1953. Vuodesta 1938 hän oli sen hallituksen puheenjohtaja. 1930-luvulla prinssi Axelista tuli myös Pohjoismaisen lentoyhtiön SAS:n hallituksen jäsen.
Vuonna 1932 hänestä tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen. Suomessa prinssi Axel vieraili Helsingin vuoden 1952 olympialaisten ja siellä pidetyn KOK:n istunnon yhteydessä. Urheilun järjestötoiminnassa hän oli myös kansallisesti näkyvä toimimalla Tanskan kuninkaallisen autoklubin puheenjohtajana vuosina 1920–1938. Prinssi Axel luopui KOK-jäsenyydestään vuonna 1958. Hänestä tuli ensimmäinen KOK-jäsen, jolle myönnettiin KOK:n kunniajäsenyys. Hänen tanskalais­seuraajansa KOK:ssa oli Ivar Vind, jonka puoliso kreivitär Alexandra av Rosenborg oli prinssi Axelin veljen Erik av Rosenborgin tytär.
Prinssi Axel ja hänen vuonna 1977 kuollut puolisonsa prinsessa Margareeta on haudattu Bernstorffin linnanpuistoon. Myöhemmin samalta hautapaikalta ovat saaneet leposijansa myös heidän poikansa puolisoineen.
Gertrude Caton-Thompson
Gertrude Caton-Thompson (1. helmikuuta 1888 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 18. huhtikuuta 1985 Broadway, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen arkeologi.
Caton-Thompson syntyi 1888 Lontoossa, ja hän kävi yksityiskouluja Eastbournessa ja Pariisissa. Egyptologiasta hän kiinnoistui vierailtuaan äitinsä kanssa Egyptissä vuonna 1911. Caton-Thompson opiskeli Cambridgen yliopiston Newnham Collegessa. Hän työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana Britannian kuljetusministeriössä ja osallistui 1919 Pariisin rauhankonferenssiin.
Caton-Thompson opiskeli University College Londonissa William Flinders Petrien johdolla ja brittiläisessä arkeologikoulussa Egyptissä 1921–1926. Hän osallistui 1921–1922 kaivauksiin Abydosissa ja Oksyrhynkhos ja kaivoi Maltalla 1921 ja 1924. Caton-Thompson löysi esihistoriallisen Hammamian kylän, kun hän teki kaivauksia El-Badarissa 1924–1925. Elinor Gardnerin kanssa hän tutki 1925–1928 Al-Fayyumin pohjoisosia arkeologisen koulun ja Kuninkaallisen antropologian instituutin alaisuudessa. Caton-Thompson kaivoi 1929 Rhodesiassa, 1930–1932 Khargan keitaalla ja 1937–1938 Jemenissä.
Newnham College Caton-Thompson palasi 1934, jolloin hänestä tuli yliopistotutkija. Hän oli Newnham Collegessa tutkijana vuoteen 1957, jolloin hän jäi eläkkeelle. Caton-Thompson kuului lisäksi 1935–1945 yliopiston johtokuntaan.
Windwardsaaret
Windwardsaaret ovat Pienten Antillien eteläinen saariryhmä Karibianmerellä. Nimitys tarkoittaa "tuulenpuoleisia saaria". Nimitys johtuu pasaatituulten ja merivirtojen synnyttämästä merireitistä Afrikan ja Amerikan välillä, jota pitkin purjelaivat pääsivät helpoiten Atlantin yli. Merireitti päättyi suunnilleen Dominican ja Martiniquen välille ja koska vallitseva tuuli puhaltaa kaakosta, tuosta pisteestä pohjoiseen olevat saaret sijaitsivat myötätuulen eli suojan puolella ja siitä etelään sijaitsevat saaret vastatuulen eli tuulen puolella.
Tämä Windward-Leeward -jako perustuu englantilaiseen näkemykseen. Eri mailla on eriäviä näkeämyksiä siitä mitkä saaret ovat tuulenpuolella ja mitkä suojanpuolella. Esimerkiksi Trinidad ja Tobago ei näe kuuluvansa Windwardsaariin. Venezuela kutsuu omaa saaristoaan Leewardsaariksi ja muita saaria Windwardsaariksi.
Johan August von Born
Johan August von Born (29. elokuuta 1815 Porvoo – 29. lokakuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja vapaaherra. Hän toimi tullihallituksen pääjohtajana vuosina 1855–1865, senaattorina 1865–1873 ja säätyvaltiopäivien maamarsalkkana 1877–1878. Hän oli hyvin vanhoillinen ja virkavaltainen sekä jyrkkä ruotsinkielisyyden kannattaja.
Johan August von Born kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1832 ja suoritti tuomarintutkinnon 1834. Hän aloitti virkauransa Turun hovioikeuden auskultanttina ja siirtyi seuraavana vuonna senaatin ylimääräiseksi kopistiksi. Vuosina 1840–1842 von Born oli raharealisaation toimeenpanosta vastanneen senaatin väliaikaisen osaston sihteeri. Vuonna 1843 hänestä tuli valtiovaraintoimituskunnan protokollasihteeri sekä manufaktuurijohtokunnan sihteeri. Hän toimi samanaikaisesti sensuuriylihallituksen sihteerinä vuosina 1845–1850 ja asiamiehenä 1850–1855 sekä Saimaan kanavan rakennuskomitean sihteerinä 1845–1855.
Von Born kohosi senaatin talousosaston varapuheenjohtajana toimineen Lars Gabriel von Haartmanin suojatiksi. Von Haartman oli hänen vaimonsa setä ja lienee järjestänyt hänet vuonna 1855 tullihallituksen johtoon. Von Haartman kuoli vuonna 1859 ja määräsi testamentissaan von Bornin testamentin toimeenpanijaksi ja alaikäisten lastensa holhoojaksi. Samana vuonna tuli voimaan tullitaksauudistus, jonka oli valmistellut von Bornin johtama komitea. Hän oli myöhemminkin jäsenenä useissa merkittävissä komiteoissa. Von Born nimitettiin senaatin talousosaston jäseneksi 1865 ja seuraavasta vuodesta alkaen hän toimi maanviljelystoimituskunnan päällikkönä. Hän oli edustajana aatelissäädyssä valtiopäivillä vuosina 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878. Vuoden 1872 valtiopäivillä hän toimi varamaamarsalkkana ja 1877–1878 maamarsalkkana.
Politiikassa von Born tunnettiin innokkaana ruotsalaismielisenä. Hän muun muassa tuki 1870-luvun alussa kouluylihallituksen johtajan Casimir von Kothenin hanketta suomenkielisen normaalikoulun siirtämiseksi Helsingistä Hämeenlinnaan, minkä tarkoituksena oli suosia ruotsinkielistä opetusta.
Von Born palkittiin vuonna 1855 kamarijunkkarin ja 1861 valtioneuvoksen arvonimellä. Vuonna 1864 hänet korotettiin vapaaherraksi. Von Born pyysi eron senaatista terveydellisten syiden vuoksi vuonna 1873.
Von Bornin vanhemmat olivat senaattori ja maaherra Samuel Fredrik von Born sekä Katarina Elisabet von Morian. Von Born meni vuonna 1844 naimisiin Hedvig Lovisa Francisca von Haartmanin kanssa, joka oli lääkintöylihallituksen johtajan Carl Daniel von Haartmanin tytär. Von Bornin poika oli valtiopäivämies ja maamarsalkka Viktor Magnus von Born. Von Born peri isältään Gammelbackan kartanon Porvoossa ja (veljensä kuoltua lapsettomana vuonna 1867) myös Suur-Sarvilahden kartanon Pernajassa. Molemmat kartanot siirtyivät hänen pojalleen. Hänestä polveutuu von Bornin aatelissuvun vapaaherrallinen haara, joka sammui Suomessa vuonna 1975.
Ilbandornis
Ilbandornis oli sorsalintusuku, johon kuului kaksi strutsinkokoista lajia: "Ilbandornis lawsoni" ja "Ilbandornis woodburnei", jotka elivät mioseenikaudella. Molemmat lajit löydettiin Australian Pohjoisterritoriosta.
Eduard Bornhöhe
Eduard Bornhöhe, oik. "Brunberg", (1863–1923) oli virolainen kirjailija. Hän pani alkuun Viron historiallisen romaanin.
Hans Kresse
Hans G. Kresse (syntynyt Amsterdamssa, 3. joulukuuta 1921 – kuollut Doorwerthissa , 12. maaliskuuta 1992) oli Alankomaalainen sarjakuvantekijä- ja käsikirjoittaja. Hän on voittanut vionna 1976 hollantilaisen Stripschapprijs-sarjakuvapalkinnon
Suomessa Kreesen sarjakuvaa on julkaistu kuusi albumia yhdeksänosaisesta Punanahka () lännensarjasta.
Fu
Fu tarkoittaa seuraavia:
Fu on seuraavien henkilöiden nimi:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Proletkult
Proletkult (, lyhenne sanoista "proletarskaja kultura", ”proletaarinen kulttuuri”) oli Venäjällä helmikuun vallankumouksen jälkeen alkunsa saanut työväen kulttuuri- ja valistusjärjestö. Se järjestäytyi Pietarissa juuri ennen lokakuun vallankumousta. Vuosina 1917–1920 järjestön toiminta levisi koko maahan. Vuonna 1920 Proletkultilla oli yli 300 osastoa ja noin 400 000 jäsentä. Se perusti taide- ja kirjallisuuskerhoja, työpajoja ja teattereita sekä julkaisi noin kahtakymmentä aikakauslehteä, joista keskeisin oli "Proletarskaja kultura". Varsinaiseen taidetoimintaan osallistui 80 000 henkeä.
Järjestön johtajina ja teoreetikkoina toimivat Aleksandr Bogdanov, Pavel Lebedev-Poljanski, Valerian Pletnjov, Platon Keržentsev ja Fjodor Kalinin. Sen keskeisiä ajatuksia olivat työväen omatoimisuuteen perustuvan luokkakulttuurin luominen sekä kriittinen suhtautuminen aikaisempaan kulttuuriperintöön. Kommunistisen puolueen suhtautuminen Proletkultiin oli vaihtelevaa. Anatoli Lunatšarski suhtautui järjestöön myönteisesti, Lev Trotski kielsi kokonaan ”proletaarisen kulttuurin” olemassaolon ja V. I. Lenin arvosteli voimakkaasti järjestön periaatteita.
Proletkultin pyrkimykset säilyttää itsenäisyytensä suhteessa kommunistipuolueeseen johtivat sen liittämiseen Venäjän valistusasiain kansankomissariaatin alaisuuteen Leninin aloitteesta vuonna 1920. Järjestön toiminta alkoi hiipua vuonna 1922. Vuodesta 1925 lähtien Proletkult oli osa ammattiliittoja kunnes se vuonna 1932 lakkautettiin kokonaan. Vastaavia järjestöjä perustettiin 1920-luvun alussa myös Britanniaan, Saksaan ja muihin maihin, mutta ne lopettivat pian toimintansa.
Proletkultin kaunokirjallinen merkitys on vähäinen. Sen toimintaan osallistuivat sävyltään romanttista ja tyyliltään eklektistä vallankumousrunoutta kirjoittaneet Mihail Gerasimov, Vladimir Kirillov, Ilja Sadofjev, Ivan Filiptšenko, Vasili Aleksandrovski, Aleksei Maširov-Samobytnik, Sergei Obradovitš, Nikolai Poletajev, Aleksandr Pomorski, Jakov Berdnikov, Aleksei Kraiski ja Vasili Kazin. Aleksandrovski, Poletajev, Obradovitš, Kazin ja eräät muut erosivat järjestöstä vuonna 1920 ja perustivat kirjallisuusryhmä Kuznitsan. 1920-luvulla Proletkultin toiminnan näkyvimmän osan muodosti työläisteatteri, jossa työskentelivät muun muassa Sergei Eisenstein, Valentin Smyšljajev, Ivan Pyrjev, Maksim Štrauh, Erast Garin ja Judif Glizer.
Doug Allen
Doug Allen (s. 22. helmikuuta 1956) on yhdysvaltalainen underground-sarjakuvan tekijä, kuvittaja ja muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan lyhyistä Steven-stripeistään.
Venäjän proletaarikirjailijain yhdistys
Venäjän proletaarikirjailijain yhdistys eli RAPP (, РАПП) oli vuosina 1925–1932 toiminut neuvostoliittolainen kirjailijajärjestö.
RAPP:n edeltäjä Yleisvenäläinen proletaarikirjailijain yhdistys (ven. "Vserossijskaja assotsiatsija proletarskih pisatelei") eli VAPP perustettiin vuonna 1920 Kuznitsa-kirjailijaryhmän aloitteesta. Vuonna 1923 sen johto siirtyi Oktjabr-kirjailijaryhmälle sekä Moskovan proletaarikirjailijain yhdistykselle eli MAPP:lle. Järjestö julkaisi aikakauslehteä "Na postu" (1923–1925).
Vuonna 1925 VAPP nimettiin RAPP:ksi, joka sai määräävän aseman samaan aikaan perustetun Neuvostoliiton proletaarikirjailijoiden järjestön sisällä ("Vsesojuznaja assotsiatsija proletarskih pisatelei" eli VAPP, vuodesta 1928 lähtien "Vsesojuznoje objedinenije assotsiatsi proletarskih pisatelei" eli VOAPP). RAPP:n johtajina toimivat muun muassa Leopold Averbah, Juri Libedinski, Dmitri Furmanov, Vladimir Kiršon ja Aleksandr Fadejev. Yhdistyksen pää-äänenkannattaja oli aikakauslehti "Na literaturnom postu" (1926–1932).
NKP(b):n tukema RAPP oli aikansa johtava kommunistinen kirjailijajärjestö. Se pyrki noudattamaan oikeaoppista ideologista linjaa ja kävi ankaraa taistelua muita kirjailijaryhmittymiä sekä Jevgeni Zamjatinin, Mihail Bulgakovin, Boris Pilnjakin ja Vsevolod Ivanovin kaltaisia ”porvarillisia myötäilijöitä” vastaan. Vuoteen 1930 mennessä RAPP oli käytännössä syrjäyttänyt kilpailevat ryhmät. Järjestön aggressiivisen määräilypolitiikan ja sisäisten ristiriitojen lisääntyessä se vähitellen menetti kommunistipuolueen tuen. RAPP ja VOAPP lakkautettiin vuonna 1932, jolloin osa sen johtajista siirtyi myöhemmin tilalle perustetun neuvostokirjailijoiden liiton järjestelykomiteaan.
RAPP:lla oli paikallisosastoja eri puolilla maata. Jalmari Virtasen johtama etupäässä suomalaisista ja karjalaisista koostunut Karjalan proletaarikirjailijain yhdistys eli KAPP perustettiin Petroskoissa vuonna 1926. Leningradin proletaarikirjailijain yhdistyksen eli LAPP:n suomalainen jaosto perustettiin virallisesti vuonna 1928. Järjestöt julkaisivat suomenkielisiä kirjallisuuslehtiä "Soihtu" ja "Punakantele" (myöhemmin "Rintama")
Chris Hughes
Chris Hughes (s. 26. marraskuuta 1983 Hickory, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yrittäjä. Hän oli mukana perustamassa Facebookia. Hughes osti "The New Republic" -lehden vuonna 2012 ja toimii sen kustantajana ja päätoimittajana.
Chris Hughes kasvoi Hickoryssa Pohjois-Carolinassa﻿ paperimyyjä Arlen ”Ray” Hughesin ja opettaja Brenda Hughesin ainoana lapsena. Hänet kasvatettiin evankelisluterilaiseksi. Hughes valmistui ylioppilaaksi Phillips Academysta Andoverista Massachusettsista. Vuonna 2006 hän sai valmiiksi Bachelor of Arts -tutkinnon Harvardin yliopistosta pääaineinaan historia ja kirjallisuus.
Chris Hughes oli mukana perustamassa Facebookia yhdessä Harvardin yliopiston kämppäkavereidensa Mark Zuckerbergin, Dustin Moskovitzin ja Eduardo Saverinin kanssa. Hughes oli aluksi Facebookin tiedottaja ja myöhemmin muutettuaan Palo Altoon työskenteli sen tuotantotiimissä.
Hughes toimi Barack Obaman vuoden 2008 presidentinvaalikampanjan verkkokampanjoinnin koordinaattorina ja tuotti My.BarackObama.com-sivuston, joka oli kampanjan sosiaalinen verkostoitumissivusto.
Maaliskuussa 2009 Hughes nimitettiin cambridgeläisen pääomasijoitusyhtiö General Catalyst Partnersin residenssiyrittäjäksi.
Hughes oli voittoatavoittelemattoman sosiaalisen median järjestön Jumon perustaja ja johtaja. Vuonna 2010 perustetun Jumon tarkoitus oli ”auttaa ihmisiä löytämään tapoja auttaa maailmaa”. Syksyllä 2011 Jumo yhdistyi GOOD-palvelun kanssa.
Heinäkuussa 2010 UNAIDS (Joint United Nations Programme on HIV and AIDS) nimitti Hughesin 17-jäseniseen ”korkean tason komissioon”, johon kuuluu tunnettuja poliitikkoja, yritysjohtajia, ihmisoikeusaktivisteja ja tutkijoita. Tulevana vuonna komission jäsenet käyttävät vaikutusvaltaansa kampanjassa, jonka tavoitteena on kerätä tukea tehokkaille HIV:ta ehkäiseville ohjelmille.
Hughes on myös kutsuttu Bilderberg-ryhmään ja hän osallistui Bilderberg-konferenssiin Sankt Moritzissa Sveitsissä vuonna 2011.
Maaliskuussa 2012 Hughes osti valtaosan "The New Republic" -lehdestä ja ryhtyi sen kustantajaksi ja päätoimittajaksi.
Chris Hughes on avoimesti homoseksuaali. Hän on naimisissa Freedom to Marry -liikkeen poliittisen sihteerin Sean Eldridgen kanssa.
Kenneth Myers
Kenneth Myers (26. elokuuta 1896 Norristown – ?) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Bachelors' Barge Club.
Myers on yksi neljästä yhdysvaltalaisesta, jotka ovat voittaneet kolme olympiamitalia soudussa. Hän sai hopeaa perämiehellisissä nelikoissa Antwerpenin kisoissa 1920 ja yksiköissä Amsterdamissa 1928. Myers voitti vuonna 1932 kaksikoiden olympiakultaa Los Angelesin kisoissa, joissa hänen parinaan oli Garrett Gilmore. Myers voitti yksiköissä kaksi maansa mestaruutta, molemmat vuonna 1929.
Anders Johan Adolf Boxström
Anders Johan Adolf Boxström (1846–1906) oli suomalainen eversti, tilastotieteilijä ja valtioneuvos. Hän sai 1880 nimityksen Suomen sotaväen esikuntapäälliköksi, vuosina 1886–1902 hän oli Tilastollisen päätoimiston johtaja.
Bruno Boxström
Bruno Adalbert Boxström (24. maaliskuuta 1855 Leppävirta – 13. huhtikuuta 1921 Viipuri) oli suomalainen pedagogi.
Boxströmin vanhemmat olivat viskaali, tilanomistaja Joel Jakob Boxström ja Charlotta Vilhelmina Chrogelius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1879.
Boxström toimi Sortavalan seminaarissa kasvatusopin, historian ja maantiedon lehtorina 1882–1917. Hän oli Sortavalan evankelisen seuran johtokunnan jäsen, ja puheenjohtaja hän toimi 1890–1921. Hän julkaisi lehtiä Kasvatusopillisia Sanomia 1893–1907 ja Kaikille 1908–1921.
Myös Boxströmin tytär Frigga Maria Honkapirtti toimi myöhemmin Sortavalan seminaarin lehtorina
Georges Dubois (kuvanveistäjä)
Georges Dubois (? – 1934) oli ranskalainen kuvanveistäjä.
Dubois loi vuonna 1900 Luxembourgin puistoon monumentin Frédéric Chopinin kuoleman 50. vuosipäivän muistolle. Vuonna 1912 hän voitti hopeamitalin olympialaisissa työstään, joka oli malli modernin stadionin sisäänkäynnistä.
Erik Brahe
Erik Brahe (1552–1614) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän seurasi Sigismundia Puolaan ja kääntyi katoliseksi. Hän oli kuninkaan merkittävimpiä ruotsalaisia luottohenkilöitä. Hän teki Stångebron taistelun jälkeen sovinnon Kaarle-herttuan kanssa, tuomitsi Linköpingissä 1600 valtaneuvoksia, mutta palasi kuitenkin jo saman vuonna Puolaan.
Hänen isänsä oli Per Brahe vanhempi.
Georges Dubois
Georges Dubois on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Raision vesitorni
Raision vesitorni on vuonna 1965 valmistunut 50 metriä korkea vesitorni Raisiossa Paikkarin kaupunginosassa.
Vesitornin porrastorni rakennettiin nykyaikaisena liukuvaluna. Ylävesisäiliö on kartionmuotoinen. Vesitornin omistaa kuntayhtymä Raision-Naantalin vesilaitos.
Vuoden 2013 keväällä tehdyssä kuntotarkistuksessa todettiin betonirunko hyväkuntoiseksi. Allaosassa on ollut vuotoja hyvin vähän, mutta ulkoseinämästä on irronnut kolme mineraattilevyä. Vesitorni on tarkoitus saneerata vuonna 2015 ja samalla aidata alue panssariverkkoaidalla.
Georges Dubois (yleisurheilija)
O. Georges Dubois (? – 1934) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa. Hänen seuransa oli Métropolitain Club Colombes. Dubois kilpaili Lontoon olympialaisissa 1908, joissa hän joutui keskeyttämään alkuerissä eikä päässyt jatkoon.
Georges Dubois (telinevoimistelija)
Georges Dubois oli ranskalainen telinevoimistelija. Dubois osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 moniotteluun, jossa hän sijoittui 70:nneksi.
Nx
Nx tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Karl Adolf Brakel
Karl Adolf Brakel (1774–1861) oli suomalainen sotilas, arvoltaan kapteeni. Hän osallistui sotiin vuosina ja 1808–1809 ja toimi ansiokkaasti Lapualla ja Kauhajoella.
Hänen veljensä oli Gustaf Anton Brakel.
Georges Dubois (hiihtäjä)
Georges Dubois (s. 19. toukokuuta 1935 La Chaux-de-Fonds) on sveitsiläinen entinen hiihtäjä. Hän osallistui Innsbruckin olympialaisiin 1964, joissa hän oli 30 kilometrillä 39. ja 50 kilometrin matkalla 31. nopein.
Heikki Turunen (muotoilija)
Heikki Juhani Turunen (s. 12. kesäkuuta 1937 Joutseno) on suomalainen muotoilija, joka teki 38 vuoden uran valaisinten suunnittelijana Ornossa.
Turunen pääsi Stockmann-Ornon piirustuskonttorille töihin heti valmistuttuaan Taideteollisen oppilaitoksen metalliosastolta 1963. Hän työskenteli aluksi pääsuunnittelija Lisa Johansson-Papen avustajana mutta alkoi jo pian kehittää omia valaisinmalleja, aluksi lähinnä kodinvalaisimia ja mittatilaustöitä.
Heikki Turusen palkittuja valaisinmalleja ovat muun muassa "Reflex", "Efekti", "Laajapintavalaisin 5300" ja "Salonki"-sarja. Vuonna 1993 hänen "Avanti"-valaisimensa valittiin Ranskan presidentin virka-asuntoon Élysée-palatsiin. Hänen fyysisesti suurin työnsä on halkaisijaltaan kuusimetrinen kattokruunu Hotel Leningradiin Neuvostoliittoon 1970-luvulla. Suurelle yleisölle tutuimpia Turusen valaisimia lienee akryylimuovista valmistettu sienenmuotoinen "La Boheme" -pöytävalaisin. Muita Heikki Turusen suunnittelemia valaisimia ovat 1970–1980-lukujen "Isokaari, Natalie, Senior" ja "Valio" sekä vuoden 1991 seinävalaisin "Band".
Kristijan Habulin
Kristijan Habulin (s. 1988) on kroatialainen moottoriurheilija. Hän kilpaili karting-sarjoissa vuosina 2006-2011 voittaen Keski-Euroopan ICC-luokan mestaruuden vuonna 2009. Vuonna 2012 Habulin kilpaili Italian Formula Renault-sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi.
Vartiovuoren vesisäiliö
Vartiovuoren vesisäiliö oli Turun ensimmäinen vesitorni, joka sijaitsee Vartiovuorenmäellä tähtitornin kupeessa. Säiliö valmistui vuonna 1903 ja oli vesitilavuudeltaan 1080 kuutiometriä. Vesi säiliöön pumpattiin aluksi Kaarningon pohjavesilaitoksesta ja vuodesta 1922 lähtien Halisista, jonne oli valmistunut uusi vesilaitos. Vesisäiliö poistettiin vesihuoltokäytöstä vuonna 1941, jolloin silloiselle Ryssänmäelle rakennettu uusi vesilinna aloitti toimintansa.
Vesisäiliön paikalla ollut kivinen Turun palon jälkeen rakennettu palotorni sai väistyä 1900-luvun alussa. Maahan kaivettiin kuoppa ja siihen rakennettiin vesisäiliö betonista. Säiliö oli kaksiosastoinen ja holvattu. Säiliö peitettiin pakkaselta suojaan maakerroksen alle. Vain säiliön pieni pumppu- ja mittarihuone on maan pinnan yläpuolella. Kivirakenteinen tornimainen rakennus on hyvin koristeellinen, tyyliltään lähinnä art nouveauta simpukanmuotoisine ikkunoineen, kattorakennelma on uusbarokkia. Vesikaton joka kulmassa on graniittinen delfiini, joista kaksi toimii myös vedenheittäjinä. Pumppuhuoneen suunnittelija ei ole tiedossa.
Vesisäiliöt saivat uutta käyttöä vuonna 1986, kun Turun merimuseo muutti tähtitorniin. Maanalainen allastila kunnostettiin ja siitä tuli näyttelytila laivojen pienoismalleille. Merimuseo muutti Forum Marinumiin 1999 ja sen tilalle tuli kuudeksi vuodeksi Turun taidemuseo, jonka omassa rakennuksessa tehtiin mittava peruskorjaus. Taidemuseokin käytti vesiluolia näyttelytilana.
Pumppurakennukseen oli tehty muuntamo 1980-luvulla. Rakennuksen ulkopuoli korjattiin perusteellisesti vuonna 2005.
Vesisäiliön, pumppurakennuksen ja tähtitornin on omistanut vuodesta 2008 lähtien Åbo Akademin säätiö, jonka toimisto sijaitsee tähtitornissa. Vuonna 2011 vesisäiliössä järjestettiin taidenäyttely.
Käkisalmen Palloilijat
Käkisalmen Palloilijat, (KäP), oli käkisalmelainen palloiluseura. Seuran perustava kokous pidettiin 4. marraskuuta 1932 , ja uuden seuran ohjelmaan otettiin jääpallo, jalkapallo ja pesäpallo. Jääkiekon harrastus jäi seurassa kokeiluasteelle.
Jääpallossa seura pelasi vuosikymmenen lopulla toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 1938 joukkue selvisi karsinnoista varsinaiseen Itäsarjaan.
Pesäpalloa KäP pelasi aluksi Kaakkois-Suomen alueen B-luokassa päästen loppuotteluun 1934, jossa kuitenkin hävisi Viipurin Reippaalle. Vuonna 1936 KäP onnistui voittamaan B-luokan aluemestaruuden, joka tiesi samalla nousua Valtakunnansarjan A-luokkaan, joka oli tuohon aikaan toiseksi korkein sarjataso pesäpallossa. Vuoden 1937 pelit päättyivät kuitenkin alueellisissa karsinnoissa. Keväällä 1938 pääsi seura kuitenkin karsimaan paikasta uudelle sarjatasolle - Välisarjaan. Ratkaisuottelussa paikan otti kuitenkin Terijoen Kiisto.
Talvisota koitui seuran kohtaloksi. Sodan jälkeen Käkisalmen Palloilijat piti vuosikokouksensa Helsingissä heinäkuussa 1940 ja päätti lopettaa seuran toiminnan.
Ahmad Al Harthy
Ahmad Al Harthy (s. 31. elokuuta 1981) on Omanilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2006 hän kilpaili Thunder Arabia Middle Eastern Series-luokassa sijoittuen sarjan toiseksi. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault 2.0 UK BARC talvisarjassa sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2009 Harthy kilpaili Formula Renault 2.0 UK BARC-sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2011 Harthy kilpaili Britannian Porsche Carrera Cup A1-luokassa sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2012 Harthy jatkoi samassa sarjassa voittaen sarjan mestaruuden.
Viihdekirjallisuus
Viihdekirjallisuus, myös populaarikirjallisuus on kirjallisuutta, joka pyrkii tavoittamaan monia lukijoita ja viihdyttämään. Perinteisesti ajanvietekirjallisuus on jaettu rakkauskertomuksiin, seikkailu- ja jännityskertomuksiin sekä huumoriin. Kaikista näistä muodoista haetaan siirtymistä todellisuudesta unelmiin sekä hetken huvia. Ero taide- ja viihdekirjallisuuden välillä on kuitenkin liukuva.
Viihdekirjallisuudessa käytetään periaatteessa samoja kirjallisia aineksia kuin niin sanotussa korkeakirjallisuudessa, ja viihdekirjallisuudella on omat klassikkonsa. Raja muuhun kirjallisuuteen on siten liukuva. Viihdekirjallisuudessa pyritään kuitenkin juonen suurempaan ennustettavuuteen ja se myös jaetaan sukupuolen mukaan. Miestenviihde on ollut pitkään arvostetumpaa, mutta naisille suunnattua viihdettä on alettu tutkia 1980-luvulta alkaen.
Nykyajan viihdekirjallisuus alkoi saada muotoaan 1700-luvun goottilaisessa romaanissa, jonka aineksina olivat erotiikka, mystiikka, kauhu ja jännitys. Tästä versoivat kauhukirjallisuus, jossa goottilaisia aineksia on jäljellä runsaimmin, jännitysviihde ja rakkausromaanit. Viihteelliset historialliset romaanit ovat suosiossa, samoin osa tieteiskirjallisuudesta katsotaan viihteeksi.
Jo 1800-luvulla jännitysviihde jakautui rikosromaaneihin, ja villin lännen tarinoihin, joita leimaa mennyt kulta-aika ja selkeä käsitys miehuudesta. Sotaromaanit alkoivat yleistyä toisen maailmansodan jälkeen.
Rakkausromaaneissa syntyi 1800-luvulla malli, jossa rakkaus ja avioliitto oli onnen edellytys. Rakkausromaaniin kuului myös onnellinen loppu ja kainous seksin suhteen.
1900-luvun alun kansanvalistushenki piti laajalle lukijakunnalle suunnattua viihdekirjallisuutta roskana. Sekä porvarillinen kirjallisuusarvostelu että työväenlehdistö jättivät viihdekirjat yleensä arvostelematta. Viihdekirjallisuus nousi samaan aikaan työväenkirjallisuuden kanssa ja kilpaili osin samasta yleisöstä. Työväenkirjoittajien mielestä ”roskakirjallisuus” vei lukijoita aatteelliselta tai hyvältä kirjallisuudelta tai oli voitontavoittelun väline.
Iago Aspas
Iago Aspas Juncal (s. 1. elokuuta 1987 Moaña, Pontevedra, Galicia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celtaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aspas pelasi vuosina 2006–2009 Celta Vigon reservijoukkueessa Celta Vigo B:ssä. Pelaamissaan 84:ssä Segunda División B:n ottelussa hän teki 11 maalia. Kaudella 2007–2008 Aspas pelasi myös yhden ottelun Celta Vigon edustusjoukkueessa Segunda Divisiónissa. Seuraavalla kaudella otteluja edustusjoukkueessa kertyi kolme, joissa hän teki kaksi maalia.
Aspas jatkoi seuraavina vuosina Celta Vigon edustusjoukkueessa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 36 ottelua tehden viisi maalia ja seuraavalla kaudella 28 ottelua tehden neljä maalia. Kaudella 2011–2012 Aspas teki pelaamissaan 35 ottelussa 23 maalia ja Celta Vigo nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Aspas pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 18. elokuuta 2012 Málagaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki kolmannessa ottelussaan 1. syyskuuta 2012 Osasunan verkkoon.
14. heinäkuuta 2014 Aspas siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Sevillaan. Kauden jälkeen Sevillalla on mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä 6 miljoonalla eurolla.
Abdulaziz Al Faisal
Abdulaziz Al Faisal (s. 4. kesäkuuta 1983 Riad) on saudiarabialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Bahrainin Formula BMW -sarjassa. Kausilla 2009–2010 ja 2011–2012 Faisal voitti Middle Eastern Porsche GT3 Cup Challenge -sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi kaudella 2010–2011. Hän sijoittui toiseksi myös 24H Series - A5 -luokassa vuonna 2010.
Splish Splash
Splish Splash on Bobby Darinin ja Jean Murrayn tekemä novelty-tyyppinen rock and roll -kappale, jonka sanoitus liittyy kylpyhuoneympäristöön. Kappaleen toinen tekijä on erään tiedon mukaan Murray the K -nimisen DJ:n äiti.
Kappale oli Darinin esittämänä hänen ensimmäinen Top 10 -hittinsä. Se nousi Yhdysvalloissa listalle heinäkuussa 1958 ja oli korkeimmillaan sijalla kolme. Levymerkki oli Atco ja kyseessä oli yksi ensimmäisistä stereofonisista singleistä. Darin oli jättänyt aikaisemman levy-yhtiönsä Decca Recordsin ja sopinut kolmen singlen julkaisusta Atco-merkille. Kaksi ensimmäistä singleä eivät menestyneet, joten Darin teki Brunswick-merkille singlen "Early in the Morning" esittäjänimellä The Ding Dongs. "Splish Splashin" menestyksen myötä myös em. kappale julkaistiin Atco-merkillä nimellä The Rinky Dinks ja se nousi Top 40 -listalle.
Vuoden 1978 tietojen mukaan kappaleen kesto on 2:10, musiikkikustantamo Portrait Music, Inc. (BMI) ja levy-yhtiö Atlantic Recording Corporation.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kappaleen levytti suosittu slapstick-koomikko Charlie Drake Parlophone-merkille. Single nousi Top 10 -listalle elokuussa 1958 ja ylsi sijaluvulle seitsemän. Kyseessä oli Draken ensimmäinen ja viimeinen Top 10 -hitti. Draken versio oli Britanniassa alkuperäisesitystä suositumpi.
Vuonna 1960 laulu on ollut mukana elokuvassa "Juke-box urli d'amore". "Splish Splash" on julkaistu singlenä (Broadway B 1018), jonka esittäjät ovat Baby Gate and the Solitaires. Baby Gate tunnetaan paremmin nimellä Mina.
Vuonna 1962 kappaleen on levyttänyt Don Lang & the Twisters. Uudelleenjulkaisu on vuoden 1984 albumilla "Twenty Top Twenty Twists" (See-for-Miles SEE 35).
Vuonna 1976 Granlund-niminen artisti on julkaissut kappaleen albumillaan "Splish Splash" (Flower ABM 435).
Vuonna 1979 Barbra Streisand on laulanut "Splish Splashin" albumille "No More Tears (Enough Is Enough)" (CBS 86104).
Vuonna 1981 Dr. John on julkaissut kappaleen lastenlaululevyllään "In Harmony 2" (CBS 85451).
Vuonna 1987 Lasse Holm on valinnut kappaleen albumilleen "Vindarna vänder om" (Club Mariann Music CMM CMLP 104).
1960-luvulla levytysuransa aloittanut Rita Pavone on myös levyttänyt kappaleen ja se voidaan kuulla uusintajulkaisuna vuoden 1992 albumilla "Wenn ich ein Junge wär" (Bear Family BCD 15585).
Vuonna 2005 on ilmestynyt Kevin Spaceyn ohjaamasta elokuvasta "Beyond the Sea" julkaistu soundtrack-levy (Atco & Rhino / Warner 8122 784442), jolla kappaleen laulaa Spacey John Wilsonin johtaman orkesterin säestämänä.
Vuonna 2008 Fernandoz-yhtye on valinnut kappaleen albumilleen "En helt ny dag" (Metronome / Warner 5051442 69802 2).
Vuonna 1977 Urpo on julkaissut kappaleen nimellä "Ping Pong" albumillaan "Teryleeniä" (Hi-Hat HILP 127).
Vuonna 1979 kappaleen on levyttänyt lieksalaislähtöinen Jari Meriläinen taiteilijanimellä Deke Devilson singlellään "Splish Splash" (Rockin' RS 504). Kappaleen kesto on 1:41. Kappale on myös samana vuonna julkaistulla kokoelma-albumilla "Rockin' Party" (Rockin' RL 5005).
Vuonna 1988 kappaleen on julkaissut Solistiyhtye Suomi nimellä "Lits läts" albumillaan "Neljänkympin villitys" (Finnlevy FCD 5132).
Vexve Areena
Vexve Areena "(Sastamalan liikuntahalli)" on Sastamalan kaupungissa sijaitseva urheiluhalli. SASKY koulutuskuntayhtymän omistama halli vihittiin käyttöön lokakuussa 2012.
Vexve Areena sijaitsee Vammalan ammattikoulun yhteydessä. Hallissa on myös 130-paikkainen ravintola, koulutustiloja sekä kuntosali. Sen nimi on myyty yksityiselle yritykselle seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Sastamalan kaupunki on vuokrannut hallin ilta- ja viikonloppukäyttöön 20 vuoden ajaksi. Sillä on myös oikeus vuokrata hallia edelleen ulkopuolisille, muun muassa eri urheiluseuroille. Yksi hallin käyttäjistä on Lentopallon Mestaruusliigassa pelaava Vammalan Lentopallo, jonka uutena kotikenttänä Vexve Areena on toiminut syksystä 2012 lähtien.
Valto Kokko
Valto Kokko (26. toukokuuta 1933 – 25. toukokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen muotoilija, joka suunnitteli valaisimia ja lasiesineitä etenkin Iittalalle.
Maanviljelijäperheessä Pohjois-Karjalan Kuusjärven kunnassa (nyk. Outokumpu) varttunut Valto Kokko opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa metallitaidetta vuodesta 1958 vuoteen 1961. Kokko suunnitteli 1960-luvun alussa muovivalaisimia lohjalaiselle Oy Plastex Ab:lle. 1960-luvun puolenvälin vaiheilla hän siirtyi Iittalan lasitehtaalle muotoilemaan yrityksen ensimmäistä valaisinmallistoa, joka esiteltiin 1966 Finnish Design Centerin "Valomentti"-näyttelyssä.
Iittalan valaisinosastosta mudostettiin vuonna 1971 oma yrityksensä, i-Valo. Valto Kokko nimitettiin samana vuonna lasitehtaan visuaalisen osaston päälliköksi. Kokon oma käyttölasituotanto ajoittuu 1970-luvun lopulta vuoteen 1993, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kokon vuonna 1978 suunnittelema "Otso"-lasisto on valittu New Yorkin modernin taiteen museon kokoelmiin. Hänen muita tunnettuja esineitään ovat kullatut ja hopeoidut "Eleglans"-pallovalaisimet 1960-luvulta, suorakulmainen "Saana"-maljakko 1980-luvun alusta sekä jalalliset "Avec"-lasit.
Pansion lentomajakka
Pansion lentomajakka on Turussa Pansion kaupunginosassa sijaitseva lentomajakka. Lentomajakka sijaitsee entisen Artukaisten lentokentän läheisyydessä. Lentomajakan korkeus merenpinnasta on 59 metriä.
Pansion lentomajakka on osa 1930-luvulla Helsingistä Tukholmaan kaavailtua lentomajakoiden ketjua. Hanketta ei koskaan saatu valmiiksi ja nykyään Suomessa on Pansion lentomajakan lisäksi säilynyt vain kaksi lentomajakkaa: Perkalan lentomajakka, joka sijaitsee Perkalan saaressa Iniössä Paraisilla sekä lentomajakka Kumlingessa Ahvenanmaalla. Perkalan lentomajakka on parempikuntoinen kuin Pansion.
Turun kaupungin viheralueohjelmassa 2006–2015 on suunniteltu, että lentomajakalle tehtäisiin informaatiotaulu majakan historiasta ja majakka pidettäisiin lähihistorian muistomerkkinä. Tornin huipulla on valotaideteos, joka julkistettiin syksyllä 2017.
SASKY koulutuskuntayhtymä
SASKY koulutuskuntayhtymä (aiemmin Sastamalan koulutuskuntayhtymä) on toisen asteen koulutusta sekä aikuiskoulutusta järjestävä koulutuskuntayhtymä. Se ylläpitää yhdeksää eri oppilaitosta Pirkanmaan ja Satakunnan alueilla. SASKYn toiminta-alue laajeni 1.1.2014, kun se fuusioitui Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymän (Lpkky) kanssa sekä viimeksi 1.1.2017, kun Tampereen palvelualan ammattiopisto liittyi SASKYyn. SASKYn tunnuslause on "Osaavat luovat maailmoja".
Opiskelijoita SASKYssa on yhteensä noin 7 000, joista ammatillisessa peruskoulutuksessa noin 4 000. Henkilöstöä SASKYssä on noin 600, joista opettajia on 72%.
Butyraatti
Butyraatit (CHO) ovat voihapon suoloja ja estereitä.
Keerati Bualong
Keerati Bualong (; s. 6. joulukuuta 1992) on thaimaalainen kilpapurjehtija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Laser-luokassa ja sijoittui 49:stä kilpailijasta toiseksi viimeiseksi 404 pisteellään. Bualong on alun perin kotoisin Nakhon Pathomista.
Valtteri Lehtinen
Valtteri Lehtinen (s. 31. heinäkuuta 1996) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten Jani Hellemaan roolistaan draamasarjassa "Uusi päivä".
Lehtinen näytteli Ylen "Uusi päivä" -draamasarjassa Jani Hellemaan roolissa sarjan alusta saakka vuoteen 2017 asti. Hän näytteli samaa roolia myös Uuden päivän spin-off-sarjassa "Vihreät Valot – Väärät bileet". Hän on ollut vuodenvaihteessa 2014 ja 2015 yhtenä juontajana Yleisradion "Vuosi vaihtuu" -lähetyksissä.
Teatterin lavalla hän on näytellyt muun muassa Kirjurinluodon kesäteatterissa "Linjat kuumina" -näytelmässä (2013), Laajavuoren kesäteatterin "Peppi Pitkätossussa" (2012) sekä pääroolin Taaborinvuoren kesäteatterin "Peter Panissa" vuonna 2014. Lehtinen on näytellyt myös Tampereen Työväen Teatterin "Seitsemässä veljeksessä" vuosina 2007–2008 sekä Tampereen Teatterin "Sugar – Piukat paikat" -näytelmässä vuosina 2015–2016.
Vuodesta 2014 alkaen Lehtinen on työskennellyt juontajana YleX-radiokanavalla. Vuoteen 2015 hän oli mukana ohjelmassa "Jani Hellemaa & Aapo Rönkkö", jossa hän esitti Uuden Päivän hahmoaan. Vuoden 2016 alusta hän on juontanut omalla nimellään "Bäkkäri"-ohjelmaa ensin yhdessä Kalle Ruusukallion kanssa, sittemmin yhdessä kollegansa Thelma Sibergin kanssa. Kesällä 2015 Lehtisellä oli kanavalla myös oma ohjelma "YleX kesätoiveet".
Syksystä 2017 alkaen hän on juontanut "Galaxi Play" -lastenohjelmaa.
Audronius Ažubalis
Audronius Ažubalis (s. 17. tammikuuta 1958 Vilna) on liettualainen poliitikko. Hän edustaa konservatiivista Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit -puoluetta. Hän opiskeli Liettuassa journalismia ja lisäksi Yhdysvalloissa politiikan tutkimusta sekä taloustiedettä. Ažubalis istui Seimasin jäsenenä vuosina 1996–2000. Hänet valittiin sinne uudelleen vuonna 2004 ja sitten 2008. Seimasissa hän on toiminut ulkoasiainkomitean puheenjohtajana.
29. tammikuuta 2010 Ažubalis sai nimityksen Liettuan ulkoministeriksi. Hänen seuraajakseen nimitettiin joulukuussa 2012 Linas Linkevičius.
Joulukuussa 2010 Ažubalis lähetti Euroopan komissiolle kirjeen, jossa pyydettiin kommunistien rikosten hyväksymisen, kieltämisen tai vähättelyn kriminalisointia. Häntä tukivat Bulgarian, Tšekin, Unkarin, Latvian ja Romanian ulkoministerit.
Pirkko Anttila (professori)
Pirkko-Maija Kaarina Anttila (s. 21. toukokuuta 1929 Hamina) on suomalainen tieteenharjoittaja, kulttuurivaikuttaja ja Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisen tiedekunnan käsityötieteen oppiaineen emeritaprofessori.
Anttila valmistui ylioppilaaksi Haminan yhteislyseosta vuonna 1947. Hän suoritti vuonna 1952 kotiteollisuusopettajan tutkinnon Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa ja käsityönopettajan tutkinnon Helsingin käsityönopettajaopistossa vuonna 1958. Anttila valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968 ja lisensiaatiksi vuonna 1975. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1983. Väitöstyön aiheena oli koulun työkasvatuksen, erityisesti käsityön oppiaineen luonne, sen rakenne ja merkitys oppilaan psyykkisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kehittymisen kannalta. Sen pohjalta syntynyt laaja, käsityökulttuurin eri sektoreilla toteutunut tutkimusohjelma on vaikuttanut merkittävästi suomalaisen taito- ja taitokasvatuksen ja luovan, muotoavan ilmaisun pedagogiikan ja tutkimusosaamisen kehittymiseen. Se on tuottanut tieteellisten tutkimusmenetelmien joukkoon uuden, taidon ja luovan, innovatiivisen ilmaisun prosessien tutkimiseen soveltuvan menetelmän.
Anttila oli Helsingin yliopiston käsityötieteen professorina vuosina 1986–1994 ja jatkoi sen jälkeen opetus- ja tutkimustyötä Uppsalan ja Göteborgin yliopistoissa sekä Kuopion Muotoiluakatemian tutkimusjohtajana. Hän sai Uppsalan yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan kunniatohtorin arvon vuonna 1995 ja Åbo Akademin kasvatustieteellisen tiedekunnan kunniatohtorin arvon vuonna 2002. Anttila perusti Tutkimus- ja julkaisupalvelu Akatiimi Oy:n vuonna 1994 ja toimi sen toimitusjohtajana ja tutkimusjohtajana vuoteen 2016 saakka. Hän sai vuonna 2008 Suomi-palkinnon elämäntyöstään uuden tieteenalan, käsityötieteen, kehittämisestä. Hänen omaelämäkerrallinen teoksensa "Käsillä" on julkaistu vuonna 2015.
Euran Työväen Urheilijat
Euran Työväen Urheilijat (ETU) on Euran kunnassa toimiva urheiluseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyään uinti, vesipallo sekä yleisurheilu. ETU on perustettu vuonna 1963
Seuran vesipallojoukkue on pelannut Vesipallon SM-sarjassa viimeksi kaudella 2009–2010. ETU:n paras sarjasijoitus on myös samalta kaudelta. Joukkue selvisi valieriin ja hävisi pronssiottelussa Turun Uimareille.
Kotiottelunsa ETU pelaa Euran urheilutalossa sijaitsevassa uimahallissa.
Piti (jalkapalloilija)
Francisco Medina Luna eli Piti (s. 26. toukokuuta 1981 Reus, Tarragona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Piti pelasi juniorivuosiensa jälkeen Noveldassa ja Tàrregassa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi Reusissa tehden 23 maalia 31:ssä Tercera Divisiónin ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi Piti siirtyi Primera Divisiónissa pelanneeseen Zaragozaan, jonka reservijoukkueessa Zaragoza B:ssä pelasi 27 Segunda División B:n ottelua ja teki 11 maalia. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 24. huhtikuuta 2005 Espanyolia vastaan ja yhteensä otteluita Zaragozan edustusjoukkueessa kertyi kolme. Kaudella 2005–2006 Piti pelasi lainalla Ciudad Murciassa, jolle teki kahdeksan maalia 29:ssä Segunda Divisiónin ottelussa.
Kaudeksi 2006–2007 Piti siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Hérculesiin, jossa teki 15 ottelussa kaksi maalia. Hänet lainattiin kesken kauden Rayo Vallecanoon, jossa pelasi neljä Segunda División B:n ottelua. Kaudella 2007–2008 Piti pelasi vielä kuusi ottelua Hérculesissa, kunnes siirtyi tammikuussa 2008 jälleen lainalle Rayo Vallecanoon. Loppukauden aikana hän pelasi Rayo Vallecanossa, joka nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin, 21 ottelua tehden seitsemän maalia. Siirryttyään kesällä 2008 ilmaisella siirrolla Rayo Vallecanoon, hän pelasi seuraavan kauden aikana 37 ottelua tehden kahdeksan maalia. Kaudella 2009–2010 maaleja syntyi 35 ottelussa seitsemän ja seuraavalla kaudella, jonka päätteeksi Rayo Vallecano nousi Primera Divisióniin, 34 ottelussa yhdeksän.
Piti teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 6. marraskuuta 2011 Real Sociedadia vastaan ja kokonaisuudessaan maaleja syntyi kolme kauden 2011–2012 aikana pelaamissaan 35 ottelussa.
Gleb Galperin
Gleb Sergejevitš Galperin (; s. 25. toukokuuta 1983 Moskova) on venäläinen uimahyppääjä. Hän sai vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingssä pronssimitalit sekä 10 metrin kerroshyppyjen yksilö- että parikilpailussa. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 2004 sijoittuen kerroshypyissä 13. sijalle ja lisäksi niiden parikilpailussa kuudenneksi. Kesäolympialaisissa 2012 Galperin kilpaili ainoastaan kerroshyppyjen yksilökilpailussa ja jäi 16. sijalle.
Galperin on kaksinkertainen maailmanmestari.
Carlton Ogawa
Carlton Susumi Ogawa (29. elokuuta 1934 – syyskuu 2006) oli kanadalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa kahdeksikossa.
Heidi Peltoniemi
Heidi Peltoniemi on suomalainen sellisti. Hän opiskeli barokkiselloa ja viola da gambaa Sibelius-Akatemiassa Markku Luolajan-Mikkolan johdolla. Häntä opettivat lisäksi Pariisin konservatoriossa Christophe Coin ja Bruno Cocset. Peltoniemi on esiintynyt Volante-kvartetin, Opus X -yhtyeen ja Helsingin Barokkiorkesterin kanssa useissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa. Vantaan barokki -festivaalilla Peltoniemi tuli valituksi "vuoden nuoreksi taiteilijaksi" 2008. Hänen instrumenttinsa on Thomas Edlingerin Prahassa rakentama sello vuodelta 1718.
Peltoniemi on levyttänyt huilisti Pauliina Fredin ja cembalisti Aapo Häkkisen kanssa Naxokselle kaksi levyä Franz Xaver Richterin sonaatteja.
Ding Ning
Ding Ning (s. 20. kesäkuuta 1990 Heilongjiang, Kiina) on kiinalainen pöytätennispelaaja, joka on voittanut urallaan viisi maailmanmestaruutta. Lontoon kesäolympialaisista 2012 Ding saavutti kultaisen ja hopeisen mitalin. Rio de Janeiron olympialaissa Ding voitti olympiakultaa sekä kaksinpelissä että joukkuepelissä.
Subiaco
Subiaco on pikkukaupunki Lazion alueella Italiassa Rooman itäpuolella. Siellä on noin 9 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Sabiinilaisvuorten alueella. Benedictus Nursialainen perusti 400-luvulla alueelle Aniojoen erakkoluostarin. Vuoren
juurella oli antiikin aikana keisari Neron huvila, jonka kiviä käytettiin luostarin rakentamiseen. Myöhemmin Benedictus siirtyi Campaniaan ja perusti siellä benediktiiniläisen luostariliikkeen (pääpaikka Monte Cassinon luostari 530-540-luvulla). Nykyisin benediktiläisluostareita on noin 350.
Subiacossa syntyneitä ovat esimerkiksi renessanssiajan ruhtinatar Lucrezia Borgia, näyttelijä Gina Lollobrigida ja jalkapalloilija Francesco Graziani.
Arthur Rosenkampff
Arthur Henry ("Art") Rosenkampff (3. marraskuuta 1884 New York – 6. marraskuuta 1952 Newark) oli yhdysvaltalainen voimistelija. Hän kilpaili New York Turnverein -joukkueen jäsenenä vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja oli mukana saamassa joukkuekilpailussa hopeaa. Hän osallistui lisäksi kolmeen yksilökilpailun lajiin.
Rosenkampff pääsi laskentatoimen professoriksi New Yorkin yliopistoon ja julkaisi kirjat "Bookkeeping – Theory and Practice" sekä "The Theory of Accounts".