hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kesälahti
Kesälahti () on entinen Suomen kunta Pohjois-Karjalan maakunnassa. Kunta liitettiin Kiteen kaupunkiin 2013, jolloin Kesälahdella asui ihmistä. Kunnan pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km. Kesälahden naapurikunnat olivat Kerimäki, Kitee, Parikkala, Punkaharju ja Savonlinna. Kesälahden korkein kohta on Särkvaara.
Vuoden 2006 alussa Kesälahteen liitettiin Parikkalasta 31 hehtaarin laajuinen alue, Sarvisalon saaren itäinen pää, Otrapää. Siihen saakka kuntien rajalinja oli Uudenkaupungin rauhan (1721) mukaisesti viivasuora. Tämän takia Sarvisalon itäisen kärjen väestö oli asunut aluksi Uukuniemen ja sittemmin Parikkalan puolella. Aloite rajansiirrosta tuli asukkailta itseltään, koska yhteydet palveluihin olivat Kesälahden suuntaan tiiviimmät.
Kesälahden nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1950 ja sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Aili ja Niilo Pulkka. Vanha, vuonna 1831 rakennettu puukirkko tuhoutui jatkosodassa 1941 Neuvostoliiton ilmapommitusten sytyttämässä tulipalossa. Vanhan kirkon aikainen kellotapuli on yhä jäljellä.
Kiteen ja Kesälahden valtuustot hyväksyivät kuntaliitossopimuksen 26.4.2012. Kuntaliitos tuli voimaan 2013 alussa ja Kesälahdesta tuli osa Kiteen kaupunkia.
Hummovaara, Kesälahti, Mehonmäki, Ristlahti-Purujärvi, Suurikylä (Suurkylä), Rasti-Salokylä, Varmo, Totkunniemi, Marjoniemi, Ruokkee, Villala, Sarvisalo (Sarvisaari) ja Rajavaara
Kesälahden kirkonkylän taajamassa on 1 037 asukasta (31.12.2011).Kesälahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla muikkukeitto ja juustomaito.
Kisko
Kisko on Suomen entinen kunta ja nykyään osa Saloa. Kunta sijaitsi Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä ja sitä ennen Turun ja Porin läänissä. Se tunnettiin nyt jo hiipuneesta kaivosteollisuudestaan sekä kesämökkikuntana. Kiskon naapurikunnat olivat Karjalohja, Kiikala, Muurla, Perniö, Sammatti, Suomusjärvi ja Tammisaari.
Kisko on mainittu Pohjan kappeliseurakuntana vuonna 1347. Se itsenäistyi 1550-luvulla. Vuoteen 1876 asti Kisko kuului kahteen lääniin: itäosa oli Uudenmaan lääniä ja länsiosa Turun ja Porin lääniä. Suomusjärvi oli Kiskon kappelina vuodesta 1678, itsenäistyen 1898. Kappeliseurakunnan nimenä oli aluksi Laidike. Kiskon kunta perustettiin vuonna 1867.
Kiskon kunta lakkautettiin ja yhdistettiin se yhdeksän muun kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tällöin siihenastinen Salon kaupunki, Halikon kunta, Kuusjoen kunta, Perttelin kunta, Muurlan kunta, Perniön kunta, Särkisalon kunta, Kiskon kunta, Kiikalan kunta ja Suomusjärven kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Salo-nimen ja kaupunki-nimityksen.
Kiskossa on viisi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemää valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Näitä ovat Haapaniemen linnanraunio, Kiskon kirkonkylä, Kärkelän ruukkiyhdyskunta, Mommolan kartano ja Orijärven kaivos.
Kisko on saanut mainetta italialaisen Felice Vincin teoriasta, jonka mukaan Homeroksen Troija olisi sijainnut Kiskon Toijassa. Kisko-Seura ry. on järjestänyt Vincin teorian inspiroimia tapahtumia.
Kiskon pitäjäruoaksi valittiin 1980-luvulla halstratut suolasilakat ja perunamuusi.
Aijala, Hongisto, Honkapyöli, Jyly, Kajala, Kaukuri, Kavasto, Kiskon kirkonkylä, Kurkela, Lappi, Leilä, Liuhto, Marttila, Metsola, Orijärvi, Sammalo, Sillanpää, Sorttila, Tieksmäki, Toija, Viiari, Vilikkala, Ylötkylä.
Ahdistonjärvi, Ahvenlammi, Aneriojoki, Hirsijärvi, Iso-Kisko, Iso-Tahko, Kavastonjärvi, Kirkkojärvi, Kurkelanjoki, Kurkelanjärvi, Määrjärvi, Nikuli, Orijärvi, Riitjärvi, Vähä-Tahko.
Kodisjoki
Kodisjoki oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Kunnassa asui 2000-luvun alussa hieman yli 500 henkeä, joten se oli Manner-Suomen (pl. Ahvenanmaa ja Turun saaristo) pienin kunta. Kodisjoen kunta perustettiin vuonna 1896. Sitä ennen se oli Laitilan kylä.
Kodisjoki-nimi juontaa tarinan mukaan nimensä siitä, kun ensimmäiset asukkaat saapuivat Kodisjoen rannoille, he sanoivat "Kori joki" (=kaunis paikka). Kodisjoen vanha saarnahuone valmistui todennäköisesti 1777, 1778 tai 1779, dokumentit eivät ole säilyneet. Nykyinen Kodisjoen kirkko vihittiin käyttöön 6. marraskuuta 1906.
Maaliskuussa 2006 Kodisjoen ja Rauman kunnanvaltuustot hyväksyivät kuntaliitosehdotuksen, joka astui voimaan 1. tammikuuta 2007, jolloin Kodisjoen kunta lakkautettiin ja se siirtyi osaksi Rauman kaupunkia. Kodisjoen viimeinen kunnanjohtaja oli Ritva-Liisa Korpela. Kodisjoki oli yksi harvoja entisiä Suomen kuntia, joilta puuttui oma evankelis-luterilainen seurakunta. Kodisjoki kuului saarnahuonekuntana (Suomen ainoana laatuaan) pitkään Laitilan seurakunnan alaisuuteen, kuntaliitoksessa Kodisjoki siirrettiin osaksi Rauman seurakuntaa.
Kodisjoen entisen kunnan alueella on muutamia järviä, joista suurin on Otajärvi. Kunnan alueella kulkee myös monihaarainen Kodisjoki, joka laskee Otajärveen. Joki parantaa huomattavasti peltojen viljelykelpoisuutta.
Ahteri, Heinilä, Isopuoli, Kodisjoki (kirkonkylä), Sahankulma, Saluksenkulma, Vuorela, Ylöjänpää
Kodisjoen pitäjäruoiksi valittiin 1980-luvulla läskisoosi ja ruismarjapuuro.