David Belasco
David Belasco (25. heinäkuuta 1853 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 14. toukokuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen teatterituottaja ja -ohjaaja sekä näytelmäkirjailija. Hän aloitti uransa jo lapsinäyttelijänä, mutta hän siirtyi myöhemmin urallaan näyttelijästä teatteriohjaajaksi ja -tuottajaksi. Belasco rakensi vuonna 1907 oman teatterin New Yorkiin. Hän kehitti uransa aikana muun muassa teatterivalaistusta ja lavastustaidetta.
David Belasco syntyi San Franciscossa vuonna 1853. Hän oli Englannista Yhdysvaltoihin Kalifornian kultaryntäyksen aikana muuttaneiden portugalinjuutalaisten maahanmuuttajien poika.
Belasco oli naimisissa Cecilia Loverichin kanssa. Heidän avioliittonsa kesti vuodesta 1873 Cecilian kuolemaan vuoteen 1925. He saivat kaksi tytärtä, Reinan ja Augustan. Reina oli naimisissa teatterituottaja Morris Gestin kanssa.
Belasco esiintyi lapsinäyttelijänä muun muassa Charles Keanen kanssa näytelmässä "Rikhard III". Vuoteen 1871 mennessä hän oli mukana kiertueella kaivosleireissä ja -kaupungeissa. Tuona aikana hän toimi myös näytelmäkirjailija Dion Boucicaultin sihteerinä. Belasco työskenteli vuosina 1873–1879 useissa sanfransiscolaisissa teattereissa näyttelijänä, näyttämömestarina ja näytelmien sovittajana.
Frohmanin veljekset kutsuivat Belascon New Yorkiin näyttämömestariksi ja näytelmäkirjailijaksi. Hänen ensimmäinen soolonäytelmänsä oli romanttinen melodraama "May Blossom" (1884). Belascon vuoden 1890 tuotanto "The Heart of Maryland" oli ensimmäinen itsenäisenä näytelmäkirjailijana sekä teatteriohjaajana ja -tuottajana. Vuosien 1895–1902 aikana hän tuotti useita suosittuja näytelmiä Theatrical Syndicate -järjestölle. Belascon suurimpia menestyksiä olivat "Zaza" (1899) ja "Madame Butterfly".
Belasco vuokrasi vuonna 1902 teatterin 42. kadulta ja kirjoitti, ohjasi ja tuotti sinne useita näytelmiä. Hän rakensi vuonna 1907 uuden teatterin 44. kadulle. Hänen itsenäisen kautensa merkittävimpiä näytelmiä olivat hänen oma teoksensa "The Girl of the Golden West" ja Eugene Walterin "The Easiest Way". Alice Bradleyn näytelmää "The Governor’s Lady" varten Belasco rakennutti täydellisen kopion newyorkilaisen lastenravintolan ruokasalista. Belasco oli Yhdysvaltain merkittävimpiä teatteriohjaajia, ja hän kirjoitti tai sovitti yli sata näytelmää. Lisäksi hän tuotti toiset sata näytelmää.
Ohjaajana Belasco noudatti uskollisesti realismia ja oli todella pikkutarkka yksityiskohdista. Hän kehitti teatterivalaistusta ja lavastustaidetta. Belasco oli muun muassa ensimmäisiä teatteriohjaajia, jotka pystyivät tekemään kokeiluja sähkövaloilla. Hän oli myös eräänlainen elokuvatuottajien edeltäjä, sillä hän osasi tehdä näyttelijöistään suosittuja heidän julkisuuskuvaansa kontrolloimalla.
Belascon omat näytelmät olivat useimmiten sovituksia muiden kertomuksista tai romaaneista. Hän pyrki valitsemaan tarinoita, jotka kuvasivat perhe-elämän moraalisia valintatilanteita yhdysvaltalaisessa ympäristössä. Belasco loi kotoisiin asetelmiin jännitteitä ja tilanteita, joihin hän oli tutustunut jo näytellessään tai toimiessaan näyttämömestarina perinteisissä melodraamoissa. Belasco kertoi yleensä tarinansa kuvasarjan tapaan, ja hänen dialoginsa oli proosallista puhekieltä.