hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Konstantin Vorobjov
Konstantin Dmitrijevitš Vorobjov (, 24. syyskuuta 1919 Kurskin alueen Medvenkan piirin Nižni Reutetsin kylä – 2. maaliskuuta 1975 Vilna) oli neuvostovenäläinen kirjailija.
Konstantin Vorobjov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän toimi piirilehden kirjeenvaihtajana ja muutti sitten Moskovaan, jossa työskenteli tehdaslehden sihteerinä ja valmistui keskikoulusta. Vuonna 1938 Vorobjov kutsuttiin armeijaan, minkä jälkeen hän työskenteli sota-akatemian lehdessä ja opiskeli sotakoulussa. Toisen maailmansodan aikana Vorobjov joutui vangiksi, pakeni kahdesti ja toimi partisaanijoukkueen komentajana. Päästyään armeijasta hän muutti Vilnaan, jossa työskenteli kauppaliikkeissä ja kirjoitti Liettuan sodanjälkeistä maaseutua kuvaavan pienoisromaanin "Hyvästi syrjäkylät" ("Poslednije hutora", julkaistu 1958). Vorobjovin kertomuksia julkaistiin lehdissä ja vuonna 1956 Vilnassa ilmestyi ensimmäinen kertomuskokoelma "Podsnežnik" (”Lumikello”). Vuoteen 1961 saakka kirjailija työskenteli "Sovetskaja Litva" -lehden toimittajana.
1960-luvun alussa Vorobjov alkoi kirjoittaa realistisia sotakuvauksia. Niistä tunnetuimpia on pienoisromaani "Ubity pod Moskvoi" (”Saaneet surmansa Moskovan luona”), joka julkaistiin "Novyi mir" -lehdessä vuonna 1963. Vorobjov kirjoitti myös omaan lapsuuteensa ja nuoruuteensa perustuvia maaseutukuvauksia, joista romaani "Drug moi Momitš" (”Ystäväni Momitš”) ilmestyi kokonaisuudessaan vasta vuonna 1988. Myöhempiä teoksia ovat pienoisromaani "Vot prišol velikan" (”Kas jättiläinen tuli”, 1971) ja keskeneräiseksi jäänyt romaani "I vsemu rodu tvojemu" (”Ja koko suvullesi”).
Nakfa
Nakfa (tigrinjaksi ናቕፋ, IPA: [naxʼfa]) on pieni kaupunki Eritrean Pohjoisen Punaisenmeren alueella (Zoba Seménawi-Qeyh-Bahri). Nakfa on myös yksi kymmenestä Pohjoisen Punaisenmeren alueen alialueesta (Nus-Zoba).
Nakfan kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 155 kilometriä pääkaupunki Asmarasta pohjoiseen ja noin 157 kilometriä aluekeskus Massawasta luoteeseen. Sudanin raja on linnuntietä noin 103 kilometrin päässä luoteessa ja Punainenmeri 70 kilometriä kaupungista itään. Maanteitse etäisyydet ovat edellä kuvattua pidempiä.
Nakfa oli vuoteen 1996 asti Eritrean Sahelin provinssin keskus. Sahelin provinssi oli yksi kymmenestä Eritrean provinssista (awraja), mikä aluejako pohjautui varhaisempaan, Italian siirtomaahallinnon (1890–1941) käyttämään aluejakoon (commissariati).
Eritrean rahayksikkö, Eritrean nakfa on saanut nimensä kaupungin mukaan.
Nukkekaappi ja muita kertomuksia
Nukkekaappi ja muita kertomuksia () on Tove Janssonin novellikokoelma vuodelta 1978. Siihen sisältyvät novellit Aikakäsite; Apina; Kertomus Hilosta, Havaijilta; Kukkalapsi; Lokomotiivi; Muisto uudesta maasta; Nukkekaappi; Päärooli; Sarjakuvapiirtäjä; Suuri matka; Taidetta luonnossa ja White Lady.
Novellit käsittelevät ihmisten hyväksikäyttöä, elämää taiteen ehdoilla, ihmisten mielipuolisuutta ja yksinäisyyttä. Jansson omisti kirjan ystävälleen Pentti Eistolalle.
Eila Pennasen suomennos ilmestyi 1980.
Bror Serlachius
Bror Gustaf Gabriel Serlachius (14. helmikuuta 1907 Jyväskylä – 8. helmikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos (1966) ja Tervakoski Oy:n toimitusjohtaja 1939–1973.
Serlachius kirjoitti ylioppilaaksi 1926, opiskeli College of Technologyssa Manchesterissa 1927–1929 ja Ingenieurschule zur Altenburgissa Thüringenissä 1929–1930. Hän teki opintomatkoja Amerikan mantereelle, Australiaan ja Aasiaan 1938–1960. Hän oli Kankaan paperi oy:n apulaisinsinööri 1932–1933, konttoripäällikkö 1933–1938, Tervakoski oy:n apulaisjohtaja 1938–1939 ja toimitusjohtaja 1939–1973. Hän oli G. A. Serlachius Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 1935 ja sen puheenjohtaja vuosina 1980–1986, ja kuului myös Tammer Tehtaiden ja Pohjolan Voiman johtokuntiin sekä Kemi Oy:n ja Paperitehtaitten yhdistyksen hallintoneuvostoihin. Lisäksi hän oli Janakkalan kunnanhallituksen jäsen 1947–1950.
Serlachiuksen isä oli vuorineuvos Gösta Serlachius.
Ánna Synodinoú
Ánna Synodinoú (, 21. marraskuuta 1927 – 7. tammikuuta 2016) oli kreikkalainen näyttelijä ja poliitikko.
Synodinoú syntyi Loutrákissa, Kreikassa. Hän opiskeli Kreikan kansallisteatterin teatterikoulussa ("Dramatikí Scholí tou Ethnikoú Theátrou") Ateenassa näyttelemistä ja hänet tunnetaan erityisesti antiikin Kreikan teatterikappaleista. Hän voitti kahdesti Kotopoúli-teatteripalkinnon. Hän loi myös uraa valkokankaalla sekä televisiosarjanäyttelijänä.
Synodinoú valittiin Kreikan parlamenttiin keskustaoikeistolaisen Uusi demokratia -puolueen listoilta vuonna 1974 ja piti paikkansa aika vuoteen 1990 saakka.
Jorma Serlachius
Jorma Olavi Serlachius (27. helmikuuta 1908 Hämeenlinna – 3. joulukuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen mekaanisen teknologian professori.
Serlachius kirjoitti ylioppilaaksi 1926, valmistui diplomi-insinööriksi 1933 ja opiskeli Tukholman teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Osake-Yhtiön Tampereen konepajan apulaistyöpajainsinööri, lentokonemoottoriosaston johtaja ja apulaiskäytönjohtaja 1933–1944, Sotevan metalliteollisuusosaston päällikkö ja teknillinen johtaja 1944–1948, Teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professori vuodesta 1946, Metexin toimitusjohtaja 1948–1951, sitten teknillinen johtaja ja sijaistoimitusjohtaja. Serlachius kuului Suomen valtuuskuntaan useissa kauppasopimusneuvotteluissa vuosina 1945–1955. Hän oli Suomen Työn Liiton puheenjohtaja vuosina 1953–1959 ja kuului Suomen Standardisoimisliiton johtokuntaan.
Amandine Henry
Amandine Chantal Henry (s. 28. syyskuuta 1989 Lille) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Olympique Lyonnaisia. Pelipaikaltaan Henry on puolustava keskikenttäpelaaja.
Henry aloitti uransa vuonna 2004 Hénin-Beaumontissa, jossa hän pelasi 20 ottelua tehden 11 maalia. Vuodet 2005–2007 Henry pelasi CNFE Clairefontainessa 32 ottelua tehden 22 maalia. Vuodesta 2007 alkaen Henry on edustanut Lyonia. Hän on voittanut joukkueen kanssa Mestarien liigan kahdesti kausilla 2010–2011 ja 2011–2012, Ranskan pääsarjan kahdeksan kertaa ja Ranskan cupin neljä kertaa.
Henry edusti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Ranskan maajoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2009. Henry kuului Ranskan joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hänet palkittiin turnauksen toiseksi parhaimman pelaajan Silver Ball -palkinnolla ja nimettiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän on pelannut Ranskan paidassa myös vuosien 2009 ja 2013 EM-kilpailuissa.
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Resident Evil: Vendetta
Resident Evil: Vendetta on vuonna 2017 ensi-iltansa saava animaatioelokuva, joka perustuu Capcomin samannimiseen videopelisarjaan.
Elokuva on kolmas osa "Resident Evil" -animaatioelokuvien sarjassa: edelliset osat ovat "" (2007) ja "" (2012). Elokuvassa esiintyvät pelisarjan hahmot Leon S. Kennedy, Chris Redfield ja Rebecca Chambers.
Elokuva sijoittuu Resident Evil 6 ja -pelien tapahtumien väliselle ajanjaksolle. Chris Redfield tiimeineen on saanut tehtäväkseen jäljittää Brasilialais-Amerikkalainen terroristi ja kemiallisten aseiden kauppias Glenn Arias, joka on niin Interpolin, FBI:n sekä Amerikan tiedustelupalveluiden listoilla. Arias on katkera Yhdysvaltain hallitukselle hänen epäonnistuneesta salamurhayrityksestään tämän hääpäivänä, jossa kuitenkin kuoli hänen koko perheensä sekä hänen juuri vihitty vaimonsa, Sarah. Hänen asemastaan asekaupassa johtuen häntä pidetään potentiaalisena uhkana koko Yhdysvalloille, mikä on täysin oikea pelko sillä mies janoaa kostoa ja on valmis suunnitelmassaan laittaa alulle uusinta tekoa olevan A-viruksen New Yorkissa.
Demarai Gray
Demarai Ramelle Gray (s. 28. kesäkuuta 1996 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Gray on vasen laitahyökkääjä.
Gray on Birmingham Cityn kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi seitsemässä Englannin mestaruussarjan ottelussa tehden yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän teki 41 ottelussa kuusi maalia. Yhteensä Gray pelasi Birminghamin paidassa 72 ottelua tehden kahdeksan maalia.
Tammikuussa 2016 Gray siirtyi Valioliigan Leicester Cityyn.
Gray on edustanut Englantia nuorten maajoukkuetasolla. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2015 alkaen.
Mangopuut
Mangopuut eli mangot ("Mangifera") on kasvisuku, joka kuuluu sumakkikasvien heimoon. Mangopuut ovat trooppisen Aasian ainavihantia puita. Niiden hedelmät ovat syötäviä, ja lajeista mangoa kasvatetaan laajalti hedelmäpuuna.
Mangopuut ovat ainavihantia puita. Lehdet ovat yksinkertaisia, ruodillisia ja ehyitä. Mangopuut ovat andromonoeekkisiä, mikä tarkoittaa samassa kasviyksilössä ja mangopuiden tapauksessa myös samassa kukinnossa olevan sekä kaksineuvoisia kukkia että yksineuvoisia hedekukkia. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia. Hedelmät ovat luumarjoja.
Kaikki mangopuut kasvavat luonnonvaraisina Aasian trooppisissa osissa. Mangoa ("Mangifera indica") kasvatetaan nykyisin kaikkialla maailman trooppisen ilmaston alueilla hedelmäpuuna.
Mangopuihin kuuluu ainakin 10 lajia. Näiden lisäksi suvussa on kymmeniä muitakin lajikuvauksia, joiden validisuus tai taksonominen asema ovat epäselviä.
Juho ja Mika
Juho ja Mika on Porissa vuonna 2002 perustettu iskelmää soittava yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat laulaja Juho Hakala ja kitaristi Mika Laakkonen.
Juho Hakala nähtiin keväällä 2015 tositelevisio-ohjelma Risteyksessä, jossa hän näytteli muusikko Anssi Kelan elämäntarinaa.
Alan Quine
Alan Quine (s. 25. helmikuuta 1993 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Islandersin organisaatiossa. Quine on Islandersin kuudennen kierroksen varaus .
Quine varattiin Kingston Frontenacsiin ensimmäisellä kierroksella toisena pelaajana vuoden 2009 . Quine pelasi OHL:ssä 252 ottelua Kingston Frontenacsin, Peterborough Petesin ja Belleville Bullsin joukkueissa. Näissä hän teki 90 maalia ja 128 syöttöpistettä eli yhteensä 218 tehopistettä sekä sai tilastoihinsa 218 rangaistusminuuttia. Kauden 2010–2011 jälkeen Detroit Red Wings varasi Quinen kolmannella kierroksella . Hän ei kuitenkaan tehnyt Red Wingsin kanssa sopimusta. Kauden 2012–2013 jälkeen Quine varattiin uudelleen, tällä kertaa New York Islandersiin kuudennella kierroksella.
28. syyskuuta 2013 New York Islanders kiinnitti Quinen kolmivuotiseen tulokassopimukseen. Quine siirtyi kaudeksi 2013–2014 AHL:ään Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersiin.
Ari Santos
Ari Santos (eli Ari, s. 6. maaliskuuta 1982 São Paulo) on brasilialainen futsalpelaaja, joka edustaa venäläistä Moskovan Dinamoa ja Brasilian futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 173 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Ari on laitapelaaja.
Ari on voittanut Brasilian kanssa kahdesti MM-kultaa, vuosina 2008 ja 2012. Vuoden 2012 MM-kilpailuissa hän onnistui maalinteossa neljästi ja vuonna 2008 kahdesti.
Moskovan Dinamossa Ari on pelannut vuodesta 2015 alkaen. Sitä ennen hän edusti vuodet 2009–2015 espanjalaista FC Barcelonaa, jonka kanssa hän voitti muun muassa kahdesti UEFA Futsal Cupin ja kolmesti Espanjan liigan. Barcelonan lisäksi Ari on pelannut espanjalaisessa Celta Vigossa ja kotimaassaan.
Työväenluokan sankari
Työväenluokan sankari on Juho ja Mika -yhtyeen single, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2014. Kappale ylsi Radiosoittolistan sijalle 76.
Jean-Jacques Servan-Schreiber
Jean-Jacques Servan-Schreiber (13. helmikuuta 1924 Pariisi, Ranska – 7. marraskuuta 2006 Fécamp, Ranska) oli ranskalainen journalisti ja poliitikko. Hän johti vuosina 1953–1970 perustamaansa viikkolehteä L'Express. Sen ansiosta hänellä oli merkittävää poliittista vaikutusvaltaa. Hänen kirjansa "Dollarin maihinnousu" ("Le défi américain") herätti ilmestyessään vuonna 1968 suurta huomiota. Hän kuvasi siinä Yhdysvaltojen vaikutusvallan kasvua Euroopan teollisuudessa. Hän oli radikaalisosialistisen puolueen (Parti républicain, radical et radical-socialiste) puheenjohtaja ensin 1971–1975 ja uudestaan 1977–1979.
Dinokappi
Dinokappi (CHNO) on useasta dinitroalkyylifenyyliesteristä koostuva orgaanisten yhdisteiden seos. Dinokappia voidaan käyttää maataloudessa tuholaispunkkien torjuntaan eli akarisidinä ja sienitauteja vastaan eli fungisidinä.
Alun perin dinokapin arveltiin olevan 2-(1-metyyliheptyyli)-4,6-dinitrofenyylibutenoaattia, mutta se on myöhemmissä analyyseissä paljastunut 2-alkyyli-4,6-dinitrofenyylibutenoaatin ja 4-alkyyli-2,6-dinitrofenyylibutenoaatin seokseksi. Alkyyliryhmä voi olla joko 1-metyyliheptyyli- ja 1-etyyliheksyyli- tai 1-propyylipentyyliryhmä. Huoneenlämpötilassa dinokappi on tumman ruskeaa nestettä. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen kuten metanoliin, asetoniin ja heptaaniin.
Dinokapin fungisidiset ominaisuudet perustuvat sen hajoamiseen dinitrofenoleiksi, jotka haittaavat sienten itiöiden itämistä ja sienirihmaston kasvua. Paitsi sieniä vastaan dinokappi tehoaa myös eräisiin punkkilajeihin. Dinokapille altistumisesta voi aiheutua hengityksen vaikeutumista, huonovointisuutta, silmien ärsytystä, lämpötilan nousua, hengityksen nopeutumista ja tajuttomuus.
Dinokappia valmistetaan alkyloimalla fenolia okteenilla, nitraamalla muodostunut tuote ja viimeisessä vaiheessa siitä muodostetaan esteri krotonihapon kanssa.
Dinokappia käytetään pääasiassa Euroopassa punkkien ja sienitautien kuten homeiden torjuntaan omena-, sitrushedelmä-, viini- ja koristekasviviljelmillä. Tuotetta käytetään liuoksena tai siitä tehdään pulverimainen valmiste. Yhdysvalloissa dinokappia sisältävillä valmisteilla ei ole myyntilupaa.
Maalta kaupunkiin
Maalta kaupunkiin on Juho ja Mika -yhtyeen single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014.
Sinivalkoisissa höyhenissä
Sinivalkoisissa höyhenissä: suomalainen drag on uskontotieteilijä ja sukupuolitutkija Tiia Aarnipuun (nyk. Forsström) kirja suomalaisen dragkulttuurin (drag queenit ja drag kingit) historiasta.
Aarnipuu tunnustautuu kirjoittavansa puolueellisesti, koska on drag-kulttuurin ihailija. Takakannen esittelytekstin mukaisesti teos on ”rakkaudenosoitus suomalaiselle dragille”. Teoksen voi nähdä jatkona Aarnipuun edelliselle teokselle "Trans: sukupuolen muunnelmia" (2008), joka käsitteli sukupuolten vaihteluita ja määritelmiä.
Teoksessa on hakemisto, jonka avulla artisteja voi etsiä tekstistä.
Anna Haverinen pitää Agricola-sivuston arvostelussaan kirjan tekstiä sujuvana ja värikkäänä. Haastattelut antavat teokselle dokumentin tuntua. Termit on avattu alaan perehtymätöntäkin ajatellen.
"Turun Sanomissa" Juri Nummelin kirjoittaa, että teos on kiehtovimmillaan käsitellessään drag-ilmiön historiaa. ”Kirja edustaa hyvin erilaisia otteita aiheeseen: siinä näkyvät sekä koulutetun tutkijan ote, henkilökohtainen, usein innostunut asenne drag-viihteeseen ja eri haastateltavien keskenään ristiriitaiset kommentit.”
Tämä mies ei tanssi
Tämä mies ei tanssi on Juho ja Mika-yhtyeen single, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014.
Väinö Laherma
Väinö Johannes Laherma, vuoteen 1905 Vikman (21. tammikuuta 1893 Jyväskylä – 15. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen urheiluopettaja, -johtaja ja -virkamies.
Laherman vanhemmat olivat kauppias Jeremias Vikman ja Anna Helena Hautala ja puoliso vuodesta 1919 Naimi Johanna Hyrkäs. Kansanedustaja, pankinjohtaja Jonas Laherma (1888–1977) oli hänen veljensä. Laherma tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1912 ja valmistui voimistelunopettajaksi Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta 1915. Helsingin Toisen suomalaisen lyseon voimistelunopettajana Laherma toimi vuodesta 1925 aina vuoteen 1956 asti. Laherma oli mukana perustamassa "Työväen Urheilulehteä" 1917 ja tuli TUL:in voimistelujaoston johtoon 1919. Hän oli aktiivinen sosiaalidemokraatti, mutta ei osallistunut TUL:in poliittisiin erimielisyyksiin 1920-luvulla. Laherma kirjoitti kaksiosaisen oppaan telinevoimistelusta ("Telinevoimistelu: harjoitusopas" 1921, 1922) ja ensimmäisenä Suomessa oppaan henkisestä valmennuksesta ("Urheiluvoitto ja mielikuvitus", 1924). Hänet tunnettiin tiukkana raittiusmiehenä. Laherma kannatti yhteistyötä SVUL:in kanssa päinvastoin kuin liiton johtajiston enemmistö. Hän toimi TUL:in liittotoimikunnan jäsenenä ja liiton varapuheenjohtajana. Vuodesta 1929 hän oli TUL:in edustaja opetusministeriön alaisessa valtion voimistelu- ja urheilulautakunnassa ja vuonna 1952 hänet nimitettiin ensimmäisenä henkilönä Suomessa päätoimiseen urheiluhallinnon virkaan, opetusministeriön perustaman urheiluasioista vastaavan toimiston päälliköksi.
Lämmintä joulua!
Lämmintä joulua! - EP on kokoelma-EP joka julkaistiin 20. marraskuuta 2014.
Dragon Garden
Dragon Garden () on hongkongilainen puisto.
Dragon Garden sijaitsee Tsing Lung Taussa, Hongkongin Uusilla territorioilla. Se sijaitsee mäellä Ramblerin kanaalin rannalla ja sen osoite on 32–42 Castle Peak Road. Sen pinta-ala on joidenkin lähteiden mukaan 26 500 neliometriä, joidenkin mukaan kahdeksan hehtaaria.
Puisto on perinteinen kiinalainen maisemapuutarha, jossa on paviljonkeja ja veistoksia. Se on suunniteltu Pekingin keisarityylin, erään kiinalaisen renessanssin tyylisuunnan mukaisesti. Puisto on rakennettu fengshuin periaatteiden mukaisesti ja siellä on buddhalaisuuden, taolaisuuden ja kristinuskon innoittamaa taidetta.
Liikemies ja filantrooppi Lee Iu-cheung osti alueen vuonna 1949. Aluksi hän rakensi sinne uima-altaan koululaisille, lähes kymmenen vuotta ennen kuin Hongkongin ensimmäinen julkinen allas avattiin Victoria Parkiin. Arkkitehti Chu Pin oli mahdollisesti suunnittelemassa puistoa. Puisto valmistui vuonna 1968. Lee on haudattu puiston huipulla olevaan mausoleumiin.
Puisto esiintyy elokuvassa "007 ja kultainen ase" (1974) ja sarjassa "Noble House" (1988).
Puisto oli hylättynä 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenellä. Vuonna 1998 Castle Peak Roadia levennettiin, missä yhteydessä Hongkongin hallinto poisti puiston juurella olleen kala-altaan ja rakensi tien ja puiston välille suuren muurin. Sen vuoksi puiston alempi osa menetti merinäkymänsä. Vuonna 2006 osa Leen suvusta aikoi myydä puiston Sun Hung Kai Propertiesille, joka suunnitteli puiston rakentamista asunnoiksi. Lee Iu-cheung lapsenlapsi Cynthia järjesti julkisuuskampanjan puiston säilyttämisen puolesta. Lopulta Lee Shiu, Lee Iu-cheungin poika, osti muun suvun osuuden puistosta sadalla miljoonalla Hongkongin dollarilla.
Puiston nykyinen omistaja Lee Shiu haluaisi lahjoittaa puiston Hongkongin hallinnolle. Puistosta on suunniteltu koulutus-, tutkimus- ja virkistysaluetta, mutta Hongkongin hallinto ei ole vielä päättänyt puiston 30 miljoonan dollarin korjaustöiden rahoituksesta. Puisto on auki yleisölle kerran kuussa.
Emancipation Proclamation
Emancipation Proclamation, , oli Yhdysvaltain sisällissodan aikainen presidentti Abraham Lincolnin presidentillinen julistus. Tammikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1863 voimaan tulleessa julistuksessa määrättiin pysyvästi vapautettavaksi kaikki etelävaltioiden hallitsemilta sota-alueilta pakenevat orjat sekä pohjoisvaltioiden asevoimien etelävaltioilta valtaamien alueiden orjat.
Julistus koski ainoastaan liittovaltion vastaiseen kapinaan nousseen konfederaation kymmenen osavaltion aluetta, eikä siten itsessään lakkauttanut kokonaan orjuutta, joka jatkui muilla Yhdysvaltain eteläosien alueilla. Julistuksessa luvattiin vapautetuille afroamerikkalaisille miehille oikeus liittyä unionin armeijaan ja laivastoon, ja sodan lopulla lähes 200 000 afroamerikkalaisen uskotaan taistelleen unionin puolella. Orjuus lakkautettiin kaikkialla Yhdysvaltain alueella vasta vuoden 1865 joulukuussa täytäntöön pannulla Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäyksellä.
Masonin–Dixonin linja
Masonin–Dixonin linja () on rajalinjaus Yhdysvalloissa. Se erottaa Pennsylvanian ja Delawaren osavaltiot Marylandin ja Länsi-Virginian osavaltioista. Linjan mittasivat alun perin Charles Mason ja Jeremiah Dixon vuosina 1763–1767 ratkaistakseen Pennsylvanian, Delawaren ja Marylandin siirtokuntien väliset rajakiistat. Myöhemmin, 1800-luvun alussa, linjasta tuli kuuluisa Yhdysvaltain etelän orjavaltioiden ja orjuuden lakkauttaneiden pohjoisvaltioiden rajana.
Musiikkivuosi 2014
Musiikkivuosi 2014 käsittelee vuoden 2014 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Nimetty
Nimetty on 51koodia-yhtyeen albumi, joka julkaistiin tammikuussa 2004.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hannu Sallinen sekä sovittanut 51koodia.
Rautaiset linnut
Rautaiset linnut on 51koodia-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2005.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hannu Sallinen, ellei toisin mainittu.
Munuaispuut
Munuaispuut ("Anacardium") on kasvisuku, joka kuuluu sumakkikasvien heimoon. Munuaispuut ovat trooppisen Amerikan ainavihantia pensaita ja puita. Jotkin lajit tuottavat syötäviä siemeniä tai hedelmiä. Lajeista munuaispuuta viljellään laajalti sen cashew-pähkinöiksi kutsuttujen siementen vuoksi.
Munuaispuut ovat ainavihantia pensaita tai puita. Lehdet ovat yksinkertaisia, ruodillisia ja ehyitä. Munuaispuut ovat andromonoeekkisiä, mikä tarkoittaa samassa kasviyksilössä olevan sekä kaksineuvoisia kukkia että yksineuvoisia hedekukkia. Kukissa on viisi terälehteä ja 7–10 hedettä. Varsinaiset hedelmät ovat kuivia, pähkinämäisiä luumarjoja, mutta kukkaperät laajenevat hedelmien kypsyessä eräänlaisiksi pohjushedelmiksi.
Munuaispuut kasvavat luonnonvaraisina Amerikan mantereiden trooppisissa osissa. Munuaispuuta ("Anacardium occidentale") kasvatetaan nykyisin myös laajemmalti maailman trooppisen ilmaston alueilla cashew-pähkinöiden tuotantoon.
Munuaispuihin kuuluu ainakin noin 20 lajia. Näiden lisäksi suvussa on useita muitakin lajikuvauksia, joiden validisuus tai taksonominen asema ovat epäselviä.
Mustat sydämet
Mustat Sydämet on 51koodia-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 13. helmikuuta 2008.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Klassikot (51koodia-yhtyeen albumi)
Klassikot on 51koodia-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin tammikuussa 2013.
Lahti Basketball
Lahti Basketball on Lahdessa toimiva, vuonna 2015 perustettu koripalloseura. Se pelaa M1DA:ssa ja kotiottelunsa Lahden Energia -areenalla.
Lahti Basketballin perustamisen pääsyynä oli Namika Lahden ajautuminen konkurssiin. Lahti Basketball ry rekisteröitiin 29. kesäkuuta 2015. Namikan edustusjoukkueen konkurssin jälkeen elokuussa 2015 julkistettiin lahtelaisen koripallon saavan uuden edustusseuran, Lahti Basketballin, jonka taustaryhmässä tapahtui muutoksia vanhaan Namikaan nähden. Vesa Mäkäläinen jatkoi I-divisioona B:stä paikan saaneessa joukkueessa, ja päävalmentajana aloitti Arttu Mannelin. Seura teki selkeän pesäeron Namika Lahteen ja korosti olevansa täysin uusi joukkue. Teknisesti ottaen se pelasi Namika Lahti Juniorien lisenssillä sen nimenvaihdokseen asti.
Kaudella 2015–2016 LaBa nousi M1DA:han.
Kaudeksi 2018–2019 seuran päävalmentajaksi siirtyi Petri Velling. Profiilipelaajista Ikävalko jatkoi joukkueessa ja Vesa Mäkäläinen palasi. Kesällä 2018 kolmen kauden ajan huippukoripallosta taukoa pitänyt Ilkka Vuori teki sopimuksen Lahti Basketballin kanssa.Toimintansa alkuvuodet Lahti Basketball oli brändillisesti vain miesten edustusjoukkue. Vuonna 2012 perustettu junioriseura Namika Lahti Juniorit vaihtoi kesäkuussa 2017 brändinsä Lahti Basketball Junioreiksi mutta pysyi omana yhdistyksenään.
Underground Railroad
Underground Railroad () oli salaisten kulkuyhteyksien ja turvatalojen muodostama verkosto Yhdysvalloissa, jonka avulla afroamerikkalaisia orjia pakeni 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alku- ja keskivaiheilla orjuudesta Yhdysvaltain eteläosissa vapauteen orjuuden lakkauttaneisiin pohjoisvaltioihin tai ulkomaille, yleensä Britannian Pohjois-Amerikan eli nykyisen Kanadan alueelle. Turvataloja ja niiden välisiä yhteyksiä ylläpitivät orjuutta vastustaneet abolitionistit sekä vapautetut orjat.
Allan Warren
Allan Warren on brittiläinen valokuvaaja. Hän on ottanut muotokuvat monesta poliitikosta ja taiteilijasta, muun muassa Sophia Lorenista, Roger Mooresta ja Walesin prinssi Charlesista. Warren on julkaissut teoksiaan kirjoissa, joita ovat muun muassa "Confessions of a Society Photographer" (1976) ja "Strangers in the Buff" (2007). Hän on ladannut monet kuvistaan Wikimedia Commonsiin.
Warrenin ottamia kuvia:
Jim Hrivnak
Jim Hrivnak (28. toukokuuta 1968 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL:ssa Washington Capitalsin ja St. Louis Bluesin joukkueissa sekä Suomessa Porin Ässien joukkueessa.
Juniorikiekkoilun jälkeen Hrivnak aloitti pelaamisen Merrimack Collegen joukkueessa Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:ssa syksyllä 1985. Yliopistoliigassa kului neljä kautta, joista viimeisen päätteeksi Hrivnak pääsi pelaamaan hänet varanneen Washington Capitalsin farmijoukkue Baltimoren riveissä kymmenen ottelun verran.
Joulukuussa 1989 Hrivnak teki NHL-debyyttinsä ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hrivnak oli Washingtonin 2. tai 3. maalivahti aina maaliskuuhun 1993 asti, jolloin Capitals treidasi hänet ja 2. kierroksen varausoikeuden Winnipegiin vaihdossa maalivahti Rick Tabaracciin. Winnipegissä Hrivnak jäi hyvin pieneen rooliin päästen pelaamaan vain kolmessa ottelussa ja seuraavana kesänä Winnipeg treidasi hänet St. Louisiin saaden vastineeksi 6. kierroksen varausoikeuden. Hrivnak teki Bluesin kanssa yksivuotisen sopimuksen ja pelasi joukkueen paidassa 23 ottelussa. Kauden päätteeksi Hrivnakista tuli vapaa pelaaja. Seuraavat kaksi kautta kuluivat pääosin IHL-liigassa.
Syksyllä 1996 Hrivnak tuli pelaamaan DEL-liigaa Kölniin, jossa hän oli Saksan maajoukkuevahti "Peppi" Heißin kakkosena. Saksan vuoden jälkeen Hrivnak teki sopimuksen Englantiin Manchester Stormin joukkueeseen ja sieltä seuraavana vuonna takaisin Saksaan, 2. Bundesliga-joukkue Hamburg Crocodilesin maalin suulle.
Joulukuussa 1999 Hrivnak teki sopimuksen Porin Ässien kanssa. Kausi meni kohtalaisesti ja siitä hyvästä hän saikin uuden sopimuksen seuraavalle kaudelle. Toinen kausi meni sitten täysin alakanttiin ja kun vielä oli monenlaista pientä vaivaakin, niin Hrivnakin pelaajasopimus purettiin vain kymmenen pelatun pelin jälkeen.
Kaudella 2003–2004 Hrivnak teki vielä pienoisen comebackin lyhytaikaiseksi jääneessä Quebec Senior Major Hockey League (QSMHL) amatööriliigassa pelanneen Granby Predateursin maalilla. Yhdeksän pelatun ottelun maalikeskiarvo oli päälle kuuden joten oli syytä uskoa, että pelit on pelattu.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1985
Pesäpallon naisten Suomenmestaruudesta 1985 pelattiin 10 joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka perusteella lopulliset sijoitukset määräytyivät.
Riihimäki ja Ulvila putosivat. Sarjaan nousivat Vähänkyrön Viesti ja Keravan Pallokerho.
Ikaalisten Tarmo: Minna Hannonen, Anne Herttua, Katja Holopainen, Kirsti Lamminen, Päivi Lehteenmäki, Minna Marjamäki, Johanna Nieminen, Jaana Ojala, Hannamari Salo, Merja Vainionpää, Katja Varis, Kirsi Virtanen, Päivi Virtanen. Pelinjohtaja ja valmentaja: Markku Lähteenmäki.
Äänet (Flinchin albumi)
Äänet on Flinch-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2011.
Kevätyö (elokuva)
Kevätyö ("Vårnatt") on norjalainen draamaelokuva vuodelta 1976, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Erik Solbakken. Se perustuu Tarjei Vesaasin samannimiseen vuonna 1954 ilmestyneeseen romaaniin, mutta elokuvassa tarina on sijoitettu 1970-luvulle. Toisena käsikirjoittana oli Olav Dalgard.
Noin 12-vuotias, vielä lapsen maailmassa elävä Hallstein-poika ja hänen parikymppinen isosiskonsa Sissel jäävät ensi kertaa kahdestaan yöksi pieneen maalaistaloon, kun vanhemmat lähtevät hautajaisiin. Iltapalan aikaan koputtaa ovelle ryhmä vieraita ihmisiä, jotka kertovat autonsa olevan rikki ja mukanaan olevan nuoren naisen olevan synnyttämässä. He vaativat saada yösijan ja tarvitsevat kätilön. Pian heidän keskeinen välienselvittelynsä alkaa, ja nuori Hallstein joutuu toimimaan eräänlaisena sanansaattajana. Hän myös kokee ensimmäisen ihastumisensa seurueen mukana tulleeseen, vain hieman häntä vanhempaan tyttöön.
Kenya Robinson
Kenya Robinson (s. 12. maaliskuuta 1970 Daytona Beach, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Poikkeuksellisen pitkän pelaajauran tehnyt Robinson lienee Suomen naisten pääsarjahistorian menestynein ulkomaalaispelaaja ja useiden ennätysten hallussapitäjä.
Maaliskuussa 2013 Robinson rikkoi Suomen naisten pääsarjahistorian ensimmäisenä pelaajana runkosarjassa 5 000 otetun levypallon rajapyykin. Maaliskuussa 2015 hän pelasi Suomen pääsarjan ensimmäisenä pelaajana 100. pudotuspeliottelunsa.
Robinsonia ja miesten Korisliigassa myös poikkeuksellisen pitkän ja menestyksekkään uran tehnyttä Damon Williamsia on joskus vertailtu keskenään.
Joacim Esbjörs
Joacim Esbjörs (s. 4. heinäkuuta 1970 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Esbjörs aloitti kasvattajaseuransa Frölundan edustusjoukkueessa syksyllä 1988. Esbjörs pelasi Frölundassa kaikkiaan kymmenen kautta ennen kuin lähti veljensä Jonas Esbjörsin kanssa hakemaan uusia haasteita SM-liigasta. Veljekset tekivät 1-vuotiset sopimukset Porin Ässien kanssa. Vaisuhkon kauden jälkeen veljekset palasivat takaisin Ruotsiin, HV71:n paitaan. Joacim Esbjörs pelasi vielä kaksi kautta HV:ssa ennen lopettamistaan. Seurajoukkueuralta jäi kaappiin yksi hopeamitali vuodelta 1996.
Ensimmäisen kerran Joacim Esbjörs edusti Ruotsia U18 EM-turnauksessa 1988 tehden kuudessa ottelussa kaksi maalia. 1991-92 hän pelasi U20 MM-turnauksessa jossa maalitili jäi avaamatta, mutta tilastoihin merkittiin kolme syöttöpistettä. Esbjörs oli myös mukana Ruotsin vuoden 1992 MM-kultamitalijoukkueessa.
Nina Statkevitš
Nina Andrejevna Statkevitš (, s. 16. helmikuuta 1944 Leningrad) on Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija. Hän on pituudeltaan 165 cm.
Statkevitš voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Helsingissä 1971 yhteispistein 191,400. Hän sai yleisluistelun MM-pronssia Heerenveenissä 1974 sekä sijoittui neljänneksi 1972 ja 1973. Hän saavutti sprinttiluistelun MM-kilpailuissa hopeaa West Allisissa 1970 sekä sijoittui viidenneksi 1974 ja seitsemänneksi 1971.
Statkevitš voitti yleisluistelun Euroopan-mestaruuden Heerenveenissa 1970 yhteispistein 194,457 ja Leningradissa 1971 pistein 197,097. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa Inzellissä 1972 ja Medeossa 1974 sekä pronssia Brandbussa 1973.
Statkevitš sijoittui Sapporon olympialaisissa 1972 viidenneksi 1 000 ja 3 000 metrillä sekä kuudenneksi 1 500 metrillä. Innsbruckin olympialaisissa 1976 hän oli 3 000 metrillä kolmastoista ja 1 500 metrillä viidestoista.
Statkevitš luisteli 1 500 metrin maailmanennätyksen 2.17,8 Medeossa 17. tammikuuta 1970. Hän teki samoissa kilpailuissa "miniottelun" maailmanennätyksen 184,053 pistettä.
Khomeini-rock
Khomeini-rock on kesällä 1980 ilmestynyt suomalaisen punkyhtyeen Rattuksen ensimmäinen single. Omakustanteena julkaistusta singestä otettiin vain 200 kappaleen painos. Levyjen kannet ovat yksilölliset, niiden tekstit on painettu leimasimilla ruskealle paperille ja osa sisältää myös erilaisia piirroksia. Saksalainen Höhnie Records julkaisi singlen uudelleen 500 kappaleen numeroituna painoksena vuonna 2008.
Ajatollah Khomeinista kertovan nimikappaleen lisäksi B-puolella on aikakauden kaupallista punkkulttuuria kritisoiva "Muotipunk", joka löytyy uutena versiona myös vuoden 1982 minialbumilta "WC räjähtää". Rattuksen myöhemmän hardcoren sijaan molemmat edustavat tyylillisesti perinteistä "77-punkkia".
Lift
Lift on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2005 esikoisalbumilla "Signs of Life". Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 8.
Sorry Go ’Round
Sorry Go ’Round on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 albumilla "Carnival of Rust".
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Locking Up the Sun
Locking Up the Sun on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 albumilla "Carnival of Rust".
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Carnival of Rust (kappale)
Carnival of Rust on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 nimikkoalbumilla "Carnival of Rust". Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2.
Diamonds for Tears
Diamonds for Tears on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2008 albumilla "Revolution Roulette".
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 13.
Dreaming Wide Awake
Dreaming Wide Awake on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2010 albumilla "Twilight Theater".
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
War (kappale)
War on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2010 albumilla "Twilight Theater".
Daze (kappale)
Daze on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2014 albumilla "Jealous Gods".
The Lie Eternal
The Lie Eternal on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2012 albumilla "Temple of Thought".
Kamikaze Love
Kamikaze Love on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin albumilla Temple of Thought (2012).
Love Will Come to You
Love Will Come to You on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2014 albumilla "Jealous Gods".
Choice Millionaire
Choice Millionaire on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2014 albumilla "Jealous Gods".
Cradled in Love
Cradled in Love on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2012 albumilla "Temple of Thought".
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Can You Hear Me
Can You Hear Me on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2011 albumilla "Alchemy Vol.1".
Black Star
Black Star tai Blackstar () tarkoittaa ainakin seuraavia asiota:
Iranin ja Saudi-Arabian suhteet
Iranin ja Saudi-Arabian suhteet ovat kireät.
1960- ja 1970-luvuille asti Iran ja Saudi-Arabia olivat muodollisesti liittolaisia, joiden avulla Yhdysvallat pyrki rajoittamaan Neuvostoliiton valtaa Persianlahden alueella. 1970-luvulla Saudi-Arabia alkoi ajaa tiukkaa sunnalaisuutta ja pitämään šiialaisuutta harhaoppisena. Iran julistautui vallankumouksensa yhteydessä vuonna 1979 šiialaisuuden johtajaksi. Näistä tapahtumista lähtien maiden välit ovat olleet kireät.
Iranin ja Saudi-Arabian suhteet katkesivat kokonaan vuonna 1988, mutta palautuivat vuonna 1990 Persianlahden sodan myötä. Irakin sodan vuoksi Iranin valta Irakissa kasvoi, mikä kiristi Iranin ja Saudi-Arabian suhteita. Sama on toistunut arabikevään myötä Jemenissä ja Syyriassa.
Saudi-Arabia katkaisi diplomaattisuhteensa Iraniin vuonna 2016, kun iranilaiset mielenosoittajat sytyttivät Saudi-Arabian suurlähetystön tuleen, koska se oli teloittanut siiamuslimien uskonnollisen johtajan Nimr al-Nimrin.
Vesametsä
Vesametsä on kanto- ja juurivesoista alkunsa saanut metsä. Sitä kasvatetaan ja uudistetaan joko tarkoituksella tai se syntyy luontaisesti. Kasvatettaessa käytetään yleensä lyhyttä, 1–30 vuoden kiertoaikaa eli aikaa metsikön perustamisesta päätehakkuuseen. Suomessa ei vesoista kasvattamista juuri käytetä, mutta Keski-Euroopassa menetelmällä on aiemmin ollut huomattava taloudellinen merkitys. Kasvattamisen sijaan Suomessa on vesoista luontaisesti alkunsa saaneita lehtipuumetsiä melkoisesti.
Nopeakasvuinen lehtipuuviljelmä on tavallisin lyhytkiertoviljelmä. Sellaisesta saatavia tuotteita ovat esimerkiksi polttopuu, punontaan käytettävät vesat ja parkituksessa käytettävä kuori. Kasvatuksessa käytettävistä puulajeista tärkeimpiä ovat kastanja, pajut, poppeli, tammet, tervaleppä, valeakaasia ja valkopyökki. Vesametsät on yleisesti muutettu siementen avulla uudistetuiksi ja kauemmin kasvatetuiksi metsiksi, joista saatava puu on taloudellisesti arvokkaampaa.
British Academy Film Awards 2016
British Academy Film Awards 2016 oli järjestyksessään 69. Bafta-palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2015 elokuville. "The Revenant" ja "" saivat eniten palkintoja neljällä Baftalla.
Gaala järjestettiin Royal Opera Housessa Lontoossa 14. helmikuuta 2016 ja sen juonsi Stephen Fry. Ehdokkaat julkaistiin 8. tammikuuta 2016.
HMS Arrogant (1761)
HMS Arrogant oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1761 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 John Barnard ja John Turnerilta Harwichista. Sen köli laskettiin maaliskuussa 1759 ja alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1761. Se valmistui 28. huhtikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 27 438 puntaa. Lisäksi tulivat varustamis- ja takilointikulut.
Alus kävi 8. syyskuuta 1796 Sumatran rannikolla "HMS Victoriousin" kanssa ratkaisemattoman taistelun Ranskan laivaston fregatteja vastaan. Tammikuussa 1799 alus kuului brittiläiseen laivasto-osastoon, joka suojasi Makaota.
Alus sijoitettiin 1804 vastaanottoalukseksi Bombayhin päällikkönään George Bell. Vuonna 1805 aluksen päällikköinä olivat Hood Christian ja William Dobbie. Anthony Maitland oli aluksen päällikkönä 1807 ja seuraavana vuonna Henry Dawson. Viimeisenä päällikkönä oli William Flint, joka vastaanotti päällikkyyden 1809. Alus romutettiin 1810.
Jean Colombe
Jean Colombe (s. Bourges noin 1430 – k. noin 1493 Bourges) oli ranskalainen keskiaikaisen gotiikan ajan taidemaalari. Hänen tunnetuin työnsä on kuvitus käsikirjoitukseen Très Riches Heures. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Michel Colombe (s. 1430 – k. vuoden 1512 jälkeen).
HMS Cornwall (1761)
HMS Cornwall oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1761 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 William Wells & Companyltä Deptfordista. Sen köli laskettiin 19. helmikuuta 1759 ja alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1761. Se valmistui 16. syyskuuta, jolloin aluksen valmistuskustannukset olivat 27 963 puntaa kaksi shillinkiä ja kolme pennyä. Lisäksi varustaminen maksoi 9 361 puntaa seitsemän shillinkiä ja seitsemän pennyä.
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1761 Kanaalin laivastoon päällikkönään Robert Man. Se palveli Kanaalin laivastossa seitsenvuotisen sodan loppuun vuonna 1763 ja se poistettiin palveluksesta helmikuussa 1763.
Alus varustettiin joulukuusta huhtikuuhun 1764 Plymouthissa vartiolaivaksi, mihin tehtävään se otettiin joulukuussa 1763 päällikkönään George Mackenzie. Alus kuljetti huhtikuussa 1764 joukkoja Länsi-Intiaan palaten sen jälkeen Brittein saarille. Vuonna 1766 alus oli jälleen Plymouthissa vartiolaivana päällikkönään Molyneaux Shuldham ja vuodesta 1769 alkaen John Lloyd. Alus oli marraskuussa 1770 kunnostettavana Plymouthissa ja se poistettiin palveluksesta toukokuussa 1771.
Yhdysvaltain vapaussodan alettua se saapui New Yorkiin 30. heinäkuuta 1779 ja se taisteli kymmenen päivää myöhemmin Ranskan laivastoa vastaan. Alus siirrettiin vuoden lopulla Länsi-Intian saaristoon, jossa se vaurioitui pahoin Grenadan edustalla käydyssä taistelussa ja uudelleen Martiniquen edustalla käydyssä taistelussa 1780. Alus siirrettiin St. Luciaan korjattavaksi, mutta vauriot todettiin liian pahoiksi ja se päätettiin hävittää. Alus poltettiin 30. kesäkuuta 1780.
Donningtonin linna
Donningtonin linna oli vuonna 1386 rakennettu linna, joka tuhoutui Englannin sisällissodassa. Linnan rauniot ovat nykyään museokohde.
Donningtonin kylä läänitettiin Abberburyn suvulle vuonna 1287. Vuonna 1386 kuningas Rikhard II antoi sukuun kuuluneelle sir Richard Abberburylle luvan rakentaa läänityksilleen linnoitus. Alkuperäiseen linnaan kuului neljällä pyöreällä kulmatornilla varustettu kurtiini, kaksi tasasivuista tornia sekä porttirakennus. Kooltaan linna oli noin 46 metriä pitkä ja 28 metriä leveä. Lisäksi linnoituksen alueella oli monia rakennuksia, jotka oli rakennettu luultavasti puusta.
1400-luvulla linna oli jonkin aikaa runoilija Geoffrey Chaucerin pojan Thomas Chaucerin hallussa ennen siirtymistään kruunun haltuun. Ollessaan kruunun hallussa tiettävästi ainakin Henrik VIII (1539) ja Elisabeth I (1568) vierailivat linnassa. Vuonna 1600 Elisabeth I antoi Donningtonin linnan Charles Howardille palkinnoksi Espanjan armandan voittamisesta.
Englannin sisällissodan alkaessa Donningtonin linna oli parlamentaristi John Packerin hallussa. Vuonna 1643 kuningas Kaarle I lähetti sir John Boysin 200 jalkaväkimiehen, 25 ratsumiehen ja neljän tykin kanssa valloittamaan linnan takaisin kruunulle. Vallattuaan linnan Boys vahvisti sen puolustusta ja jäi hallitsemaan sitä. Parlamentaristit hyökkäsivät linnaa vastaan monia kertoja vuosien 1644-46 välillä ja kuningas kävi itse kahdesti pelastamassa linnan hyökkäykseltä. Linna vaurioitui hyökkäysten aikana pahoin. Rojalistien tappion osoittautuessa selväksi Boys antautui huhtikuussa 1846 Kaarle I:n käskystä parlamentaristeille.
Pian Boysin antautumisen jälkeen parlamentti päätti tuhota pahasti vaurioituneen linnan ja ainoastaan linnan porttirakennus jätettiin jäljelle. Purkamisen jälkeen linnan rauniot palautettiin John Packerille.
Linna siirtyi vuonna 1946 Britannian valtion omistukseen. Raunioita ylläpitää nykyään English Heritage.
Saara Lehtonen (näyttelijä)
Saara Lehtonen (s. 10. maaliskuuta 1980 Vilppula) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja ääninäyttelijä. Hän asuu Helsingissä ja työskentelee freelancerina. Lehtonen valmistui vuonna 2006 Lahden ammattikorkeakoulusta, Lahden musiikki- ja draamainstituutista. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt mm. Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa Turussa. Vuonna 2010 Lehtonen esiintyi Suomen euroviisukarsinnoissa Maria Lundin "Sydän ymmärtää" -kappaleen taustatanssijana ja -laulajana. Muita levytyksiä ovat olleet esimerkiksi musikaalilevytykset Astoria ja Patukkaooppera vuonna 2007.
"Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta luettelostaan."
Peckfortonin linna
Peckfortonin linna on lähellä Peckfortonin kylää sijaitseva linna, joka toimii nykyään hotellina. English Heritage on julistanut linnan olevan kulttuurihistoriallisesti arvokas kohde.
Vuonna 1840 John Tollemache osti tai peri Cheshiren kreivikunnasta 36 000 eekkerin kokoisen alueen, johon Peckfortonin kylä kuului. Tollemach halusi rakentaa Peckfortonin lähellä oleville vuorille keskiaikaiseen tyyliin rakennetun linnan. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1842 ja saatiin päätökseen vuonna 1851. Linna kulki Tollemachen suvussa aina vuoteen 1939 asti, jolloin sitä hallinnut lordi Bentley muutti pois linnasta.
Toisen maailmansodan aikaan linna toimi hostellina noin 200 vammautuneelle lontoolaislapselle. Toisen maailmansodan jälkeen linna oli käyttämättömänä. Tämän jälkeen linnaa käytettiin muun muassa elokuvien ja televisiosarjojen kulissina sekä keskiaikaisia roolipelejä harrastaneen kerhon kokoontumispaikkana. Vuodesta 1989 lähtien linna on toiminut hotellina.
Dimetyyliadipaatti
Dimetyyliadipaatti (CHH) on metanolin ja adipiinihapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muoviteollisuudessa pehmentimenä.
Dimetyyliadipaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. Aine voidaan hydrolysoida emäksisissä olosuhteissa adipiinihapoksi ja metanoliksi. Dimetyyliadipaatti voidaan pelkistää 200 °C:n lämpötilassa vedyttämällä 1,6-heksaanidioliksi.
Dimetyyliadipaatti voidaan valmistaa esteröimällä metanolia ja adipiinihappoa happamissa olosuhteissa.. Käytetyimpiä tapoja ovat kuitenkin tislaamalla erottaminen niin kutsuttujen kaksiemäksisten estereiden seoksesta eli seoksesta, joka sisältää dimetyyliadipaatin lisäksi dimetyyliglutaraattia ja dimetyylisukkinaattia sekä butadieenin, hiilimonoksidin ja metanolin reaktiolla. Jälkimmäisessä reaktiossa käytetään katalyyttinä dikobolttioktakarbonyyliä tai rodiumyhdisteitä. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu metyyli-3-pentenoaattia, joka reagoi toisessa vaiheessa toisen hiilimonoksidimolekyylin kanssa dimetyyliadipaatiksi.
Dimetyyliadipaattia voidaan käyttää yhdessä muiden diestereiden kanssa liuottimena maalienpoistoaineissa ja teollisuudessa eräiden pinnoitteiden liuottimena. Yhdisteen etuja ovat hyvät liuotusominaisuudet ja korkea kiehumispiste. Yhdistettä voidaan käyttää myös muovien pehmentimenä sekä muiden yhdisteiden kuten adipaattiestereiden ja adipiinihapon valmistamiseen..
Terrafame
Terrafame Oy on suomalainen monimetalliyhtiö, joka omistaa Talvivaaran kaivoksen ja metallitehtaan Sotkamossa. Terrafame perustettiin vuonna 2015, ja se aloitti kaivostoiminnan vielä samana vuonna.
Suomen valtio omistaa Terrafame Oy:sta noin 71 prosenttia "Suomen Malmijalostus Oy:n (entinen Terrafame Group Oy)" kautta.
Terrafame osti kaivostoimintaa aiemmin pyörittäneen "Talvivaara Sotkamo Oy":n konkurssipesältä sen liiketoiminnan ja omaisuuden 2015. Vuonna 2016 se osti lisäksi Talvivaaran Kaivososakeyhtiöltä kaivoksen kalkkilaitoksen, laboratorioliiketoiminnan ja geologisen datan. Esisopimuksen mukaan Terrafame maksoi järjestelyn ensimmäisessä vaiheessa Talvivaaralle 3,8 miljoonaa euroa ja toisessa vaiheessa 12,8 miljoonaa euroa.
Kaivos on Sotkamossa lähellä Talvivaara-nimistä vaaraa sijaitseva monimetallikaivos, joka tuottaa pääasiassa nikkeliä ja sinkkiä. Talvivaarassa käytetään bioliuotusmenetelmää, jolla tavoitellaan taloudellisesti kannattavaa metallien tuotantoa malmista.
Helmikuun 10. päivänä 2017 Terrafame Group tiedotti, että kansainvälinen öljy-, mineraali- ja metallikauppaa tekevä Trafigura-konserni ja sen sijoitusrahasto Galena ostavat 15,5 prosenttia Terrafamen osakkeista ja Trafigura sitoutuu ostamaan sen koko koboltti- että nikkelituotannon sekä 80 % sinkistä seitsemän vuoden ajan. Suomen valtion omistusosuudeksi jää 84 prosenttia.
Marraskuussa 2017 Terrafame Group tiedotti Trafiguran, Galenan ja Sampo Oyj:n kanssa sovitusta uudesta, 250 miljoonan euron rahoituskokonaisuudesta Terrafamen toiminnan ylösajon loppuunsaattamisen sekä uuden akkukemikaalituotannon rahoittamiseksi. Järjestelyn myötä valtion omistusosuus yhtiössä väheni 71,2 prosenttiin.
Vuonna 2017 Terrafamen liikevaihto oli 220,0 miljoonaa euroa ja koko vuoden käyttökate 13,6 miljoonaa euroa positiivinen. Liiketulos oli 6,2 miljoonaa euroa negatiivinen.
Terrafame Oy:n hallituksen puheenjohtaja on Lauri Ratia ja toimitusjohtaja Joni Lukkaroinen. Suomen Malmijalostus Oy:n toimitusjohtaja on Matti Hietanen ja hallituksen puheenjohtaja Janne Känkänen (s. 1967).
Terrafame maksoi 9 hengen johtoryhmälle vuonna 2016 palkkioita 91 263 euroa.
Terrafame maksoi 10 hengen johtoryhmälle vuoden 2017 suorituksiin perustuvia tulospalkkioita yhteensä 134 985 euroa. Tästä toimitusjohtajan osuus oli 42 165 euroa. Henkilöstölle maksettiin vuonna 2017 tuotantopalkkioita 86 850 euroa sekä turvallisuuspalkkioita 732 533 euroa.
Ville Kolehmainen
Vilho Erik (Ville) Kolehmainen (22. lokakuuta 1901 Kymi – 4. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli toimitusjohtajana Kauklahden lasitehtaassa 1927–1939, Ikkuna Oy:ssä vuodesta 1948 ja Riihimäen lasitehtaassa vuodesta 1953.
Kolehmaisen isä oli Riihimäen lasin perustaja Mikko Kolehmainen.
AMC Hornet
AMC Hornet oli vuosina 1970–1977 valmistettu amerikkalainen automalli.
Ennen AMC Hornetia AMC oli valmistanut Rambler-mallisia autoja. Mallin maine oli kuitenkin kärsinyt, joten yhtiö alkoi valmistaa kokonaan uudenlaisia autoja uudella nimellä. Viimeistä Rambler-mallia, Rambler Americaniä, seurasi ensimmäinen AMC-mallin auto, AMC Hornet. Sen suunnitteli Richard A. Teague. Hornet tuli myyntiin vuonna 1970 ja samana vuonna AMC esitteli myös AMC Gremlinin, joka oli 30 senttimetriä lyhyempi versio Hornetista. Hornetista oli kaksi- ja nelipaikkaiset versiot. Kuten vuonna 1969 julkistetussa, suositussa Ford Maverickissa, Hornetin akseliväli oli noin 275 senttimetriä, se oli sedan-mallinen ja aikansa tyylin mukaisesti siinä oli pitkä konepelti ja lyhyt perä. AMC Hornetia valmistettiin vuoteen 1977 asti, jolloin sen korvasi uusi AMC Concord -malli.
West Atlanticin lento 294
West Atlanticin lento 294 oli West Air Swedenin operoima postilento Oslosta Tromssaan, joka syöksyi maahan 7. tammikuuta 2016 lähellä Akkajaure-järveä Ruotsin Jällivaarassa.
Lennolta lähetettiin hätäkutsu kello 23.31 paikallista aikaa. Pian tämän jälkeen kone katosi tutkasta. Onnettomuuspaikka löydettiin seuraavana päivänä kolmen jälkeen aamuyöllä. Maahansyöksyssä lentokone hajosi pieniksi osiksi. Molemmat miehistön jäsenet kuolivat onnettomuudessa.
Kone oli alun perin ollut CRJ200-mallia ja Lufthansa Citylinen omistuksissa vuosina 1993–2006. Tämän jälkeen se muutettiin CRJ200PF-koneeksi, minkä jälkeen se toimitettiin West Air Swedenille.