hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fleury-devant-Douaumont
Fleury-devant-Douaumont on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa. Fleury-devant-Douaumontin pinta-ala on 10,27 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Douaumontiin 2,5 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3,7 km, Bras-sur-Meuseen 3,9 km, Belleville-sur-Meuseen 4,1 km, Verduniin 4,7 km, Charny-sur-Meuseen 4,8 km ja Damloupiin 4,8 km.
Kunta tuhoutui 21. helmikuuta – 19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäisen maailmansodan Verdunin taistelussa, eikä sitä ole sen jälkeen jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Bezonvauxin, Cumières-le-Mort-Hommen, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.
Fleury-devant-Douaumontin väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2007:
Viimeinen vihellys
Viimeinen vihellys on suomenkielinen versio yhdysvaltalaisesta folk-kappaleesta ”500 Miles”. Juha Vainio teki kappaleeseen vuonna 1964 suomenkieliset sanat, ja sen levyttivät Anki, Bosse ja Robert -trio.
Laulun säveltäjäksi on useimmiten merkitty Hedy West, joidenkin lähteiden mukaan Bobby Bare, Curly Williams tai John Phillips olisivat myös laulun tekijöitä. Laulu saattaa kuitenkin olla alun perin kansansävelmä.
"500 Miles" oli suosittu 1960-luvulla, jolloin sen levyttivät muun muassa Kingston Trio ja Peter, Paul & Mary. The Hooters-yhtye levytti sen vuonna 1989.
Pyhän Olavin dominikaanikonventti
Pyhän Olavin dominikaanikonventti oli keskiajalla Turussa sijainnut dominikaaniveljeskunnan konventti. Konventti sijaitsi nykyisen Kaskenkadun paikalla, kohdassa jossa se nousee Auransillalta kohti kaakkoa Kaskenmäelle. Turun dominikaanikonventti on perustettu 1249, mutta ei tiedetä, sijaitsiko se jo tuolloin Kaskenmäessä. Kivikirkon rakentaminen tuli ajankohtaiseksi viimeistään vuoden 1429 tulipalon jälkeen 1430-luvulla. Luostariin kuuluneiden rakennusten raunioita on löytynyt kadun molemmilta puolilta ja sen alta.
Kaskenmäessä pääkonttoriaan pitävä Veritas-eläkevakuutusyhtiö paljasti satavuotisjuhliensa yhteydessä 2005 Kimmo Ojaniemen veistoksen "Dominikaanit Turussa" toimitalonsa edessä Olavinpuistossa, paikalla jossa dominikaanikonventti aikoinaan sijaitsi.
STS-126
STS-126 oli 124. Nasan avaruussukkulalento. Se lennettiin Endeavour-sukkulalla Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja se oli sukkulan 22. lento. Sukkula laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 15. marraskuuta 2008 kello 0.55 UTC. 
Endeavour telakoitui ISS:ään 16. marraskuuta. Vietettyään 11 päivää, 16 tuntia ja 46 minuuttia telakoituneena ISS:ään, minä aikana miehistö suoritti neljä avaruuskävelyä ja siirsi rahtia, sukkula irtaantui avaruusasemasta 28. marraskuuta. Huonon sään vuoksi Endeavour laskeutui varalaskupaikkaan, Edwardsin lentotukikohtaan 30. marraskuuta 2008 kello 21.25 UTC.Asemalle lähtevä Retkikunta 18:n jäsen:
Asemalta palaava Retkikunta 18:n jäsen:
Valitan, väärä numero!
Valitan, väärä numero! on vuonna 1948 valmistunut film noir -elokuva, jonka ohjasi Anatole Litvak. Elokuvan pääosissa esiintyivät Barbara Stanwyck ja Burt Lancaster. Stanwyck oli roolistaan ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Elokuva pohjautui Lucille Fletcherin käsikirjoittamaan kuunnelmaan "Sorry, Wrong Number", joka sai ensiesityksensä 1943, ja jonka Fletcher itse sovitti valkokankaalle. Elokuvasta tehtiin uusintaversio vuonna 1989 pääosassaan Loni Anderson.
Elokuvassa Stanwyckin esittämä invalidisoitunut Leona Stevenson kuulee vahingossa puhelimestaan kahden miehen suunnittelevan murhaa.
Kyōko Hamaguchi
Kyōko Hamaguchi (, s. 11. tammikuuta 1978 Taitō, Tokio) on japanilainen naispainija ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Hamaguchi voitti olympiapronssia 72 kilogramman sarjassa sekä Ateenan kesäolympialaisissa 2004 että Pekingissä neljä vuotta myöhemmin. Lisäksi hän on voittanut kymmenen MM-mitalia ja Aasian kisoista yhden kulta-, yhden hopea- ja yhden pronssimitalin. Aasian-mestaruuskisoista Hamaguchilla on viisi kultamitalia.
Miguel Flaño
Miguel Flaño Bezunartea (s. 19. elokuuta 1984 Pamplona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjajoukkue Osasunaa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Flaño on Osasunan oma kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa syyskuussa 2004. Myös hänen kaksoisveljensä Javi on pelannut Osasunassa.
Helle Kalda
Helle Kalda (s. 17. helmikuuta 1950 Tartto, Viro) on virolainen keskustapuolueen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä synnyinkaupungissaan Tartossa ja liittyi keskustapuolueeseen vuonna 1997. Hän on istunut Tallinnan kaupunginvaltuustossa vuosina 1999–2002 ja maan parlamentissa Riigikogussa vuodesta 2003 lähtien.
Kalda on kiinnostunut teatterista ja puutarhanhoidosta.
TerreStar
TerreStar-satelliitit ovat yhdysvaltalaisen TerreStar Networks, Inc.-tietoliikenneyhtiön satelliitteja, joista ensimmäinen laukaistiin 1.7.2009. Yhtiö on aiemmin toiminut nimillä Motient Corp. (v. 2000-2007) ja American Mobile Satellite Corp. (v. 1988-2000).
Yhdysvaltain TerreStar Networks ja muutama muu yhtiö sai Yhdysvaltain liittovaltion FCC:n tarjoukilvassa lisenssin satelliittitietoliikennepalveluun, jossa päätelaitteet kommunikoivat sekä maanpäällisen 3G-verkon tutkiasemien että tietoliikennesatelliittien transpondereiden kautta. Oululainen Elektrobit suunnitteli tämän IP-pohjaisen 4G-tietoliikennejärjestelmän päätelaitteet. Keväällä 2010 Herbinger-rahoitusyhtiö sopi konfliktinsa Inmarsatin kanssa. Harbingerin lupaus panostaa TerreStarin kehittämiseen oli Yhdysvaltain liittovaltion FFC:n ehto sille, että Harbinger sai maaliskuussa 2010 ostaa TerreStarin. Vaatimukseen kuului, että verkko kehitetään niin nopeasti, että 100 miljoonaa yhdysvaltalaista olisi sen piirissä vuoteen 2013 mennessä ja 260 miljoonaa tammikuussa 2016.
Vastaava kilpailu on päättynyt myös Euroopan unionissa keväällä 2009 - sen voitti INMARSAT, joka kutsuu järjestelmäänsä EuropaSat'iksi. 
Lokakuun lopulla 2010 TerreStar hakeutui Chapter 11:een eli yrittää välttää konkurssin saneerauksen kautta. Yrityksen velka suomalaiselle EB:lle on yli 25 miljoonaa dollaria. Marraskuussa 2010 EB haastoi TerreStar Groupin New Yorkissa oikeuteen yhdysvaltalaisen yrityksen 25,8 miljoonan dollarin veloista suomalaiselle yritykselle.
Space Systems/Loral (SS/L) ilmoitti keväällä 2005 satelliitin suunnittelun päättyneen ja satelliitin rakentamisen alkaneen. Satelliitti toimii Mobile Satellite Services eli MSS palveluissa. Se välittää yhdessä maanpäällisen matkapuhelinverkon kanssa 2 GHz taajuudella puheluita ja dataa Yhdysvaltain alueella. Satelliitin antenni on tavanomaista suurempi ja pystyy luomaan satoja "spot beamejä".
Satelliitti perustuu SS/L:n LS-1300-satelliittirunkoon. Satelliitti painaa 6910 kg. Sen tietoliikenneantennin halkaisija on 18 m.
Satelliitti laukaistiin avaruuteen 1. heinäkuuta 2009 Ariane 5-raketilla Kouroun avaruuskeskuksesta Ranskan Guayanasta. Se on toistaiseksi maailman suurin geostationaariselle kiertoradalle laukaistu tietoliikennesatelliitti. Satelliitin paikka on 111. läntisen pituuspiirin kohdalla päiväntasaajan yläpuolella.
Space Systems/Loralin piti toteuttaa myös toinen satelliitti. Se piti laukaista vuonna 2010 Ariane 5-raketilla? TerreStarin konkurssiuhka merkinnee tämän satelliitin muodostuvat tappioksi myös SS/L-yhtiölle.
Valvojat
Valvojat on Katri Ylanderin 2. syyskuuta 2009 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi oli ennakkomyynnissä digitaalisesti yksinoikeudella viikkoa ennen virallista julkaisupäivää NetAnttilassa. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Levyn on tuottanut Arto Tuunela, joka tunnetaan mm. Major Label ja Pariisin kevät -yhtyeistä. Sävellyksistä vastaa mm. levyn tuottaja Arto Tuunela ja Ylanderin yhtyeen kitaristi Matti Salovaara. Lähes kaikki levyn sanoitukset ovat Inka Nousiaisen tekemiä.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Maailman ihanin" -niminen kappale. Se sai ensisoittonsa YleX -radiokanavan aamussa 18. toukokuuta 2009. Toinen single "Nyt" lähetettiin radioille elokuun viimeisellä viikolla. Albumin nimiraita julkaistiin singlenä marraskuun lopussa.
Päivänkorennot
Päivänkorennot eli surviaiset (Ephemeroptera) on hyönteisiin kuuluva lahko. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 2 000 lajia, ja Suomessakin on tavattu 49 lajia kahdeksasta eri heimosta. Niitä ei pidä sekoittaa pilkkisyötteinäkin käytettäviin surviaissääskiin, jotka puolestaan ovat kaksisiipisiin kuuluva hyönteisheimo.
Päivänkorentojen fossiiliaineisto on runsas sekä kiviin tallentuneena että meripihkoissa, ja esihistoriallisia lajeja on pystytty tunnistamaan yli 200. Varhaisimmat fossiilit ovat permikaudelta. Kivihiilikaudelta tunnetaan erikoisia yksilöitä, joiden arvellaan edustavan jonkinlaista päivänkorentojen kantamuotoa. Myös päivänkorentojen toukkia on fossiloitunut etenkin kiviainekseen.
Päivänkorentojen toukkavaihe voi kestää jopa useita vuosia. Toukat eli nymfit elävät yleensä virtaavassa vedessä, mutta myös matalat lammet käyvät, kunhan vesi on puhdasta ja riittävän hapekasta. Päivänkorennon toukalla on tuntosarvet, kuusi jalkaa, takaruumiin sivuilla kidukset ja kärjessä uintiapuna toimivia sukasia. Ne käyttävät ravinnokseen humusta, leviä sekä muuta orgaanista materiaalia. Päivänkorentojen muodonvaihdos on osittainen ja toukkavaiheiden lukumäärä vaihtelee 15:stä 35:een. Ainutlaatuinen piirre on vedessä elävän toukan ja lyhytikäisen aikuisen välissä esiintyvä lentokykyinen esiaikuinen eli subimago. Esiaikuisvaihe kestää muutamia tunteja ja tällainen yksilö eroaa aikuisesta korennosta sameiden siipiensä ja haaleiden värien perusteella. Aikuisen korennon jättäessä esiaikuisnahkansa, tyhjä nahka jää usein roikkumaan seinälle tai muulle pinnalle.
Aikuinen päivänkorento elää vain päivän tai pari, joillakin lajeilla ainoastaan muutamia tunteja. Laji "Dolania americana" elää vain minuutteja aikuistumisensa jälkeen, missä ajassa se parittelee ja munii. Aikuisella korennolla – kuten esiaikuisellakin – on suuret etusiivet ja pieniksi surkastuneet takasiivet sekä huomattavan pitkä etummainen raajapari. Helppona tuntomerkkinä lepäävän päivänkorennon takasiivet eivät taitu takaruumiin päälle vaan jäävät pystyasentoon. Takaruumiin kärjestä lähtee lajista riippuen kaksi tai kolme pitkää sukasta. Verkkosilmät ovat joillakin lajeilla varsin kookkaat. Toukkavaiheen jälkeen korennolla ei ole enää suuosia ja niiden elämän ainoa tehtävä onkin paritella ja munia. Näyttävä pariutumislento, johon liittyy usein satoja korentoja tapahtuu veden yläpuolella ja muniminen tapahtuu joko veden pinnalle tai sukeltajasurviaisilla (suku "Baetis") veden alle. Aikuisia päivänkorentoja lentää usein valolle.
Päivänkorennot ovat ihmiselle harmittomia ja niiden toukat ovat keskeistä ravintoa monille kaloille. Muutamat Suomessa esiintyvät päivänkorentolajit ovat erityisesti suojeltavia
Edaphosauridae
Edaphosauridae on kladiin Eupelycosauria kuuluva sukupuuttoon kuollut synapsidien heimo. Se käsittää myöhäisellä hiilikaudella ja varhaisella permikaudella eläneitä pieneläimiä syöneitä petoja sekä myös joitain kasvinsyöjiä. Näistä osa kuten esimerkiksi 3 metriä pitkäksi kasvanut "Edaphosaurus cruciger" olivat melko suurikokoisia. Edaphosauridae-heimon fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta.
"Edaphosaurus"-suvun lajit kuuluivat ensimmäisiin kasviensyöntiin erikoistuneisiin maaselkärankaisiin eli tetrapodeihin. Niiden lisäksi heimoon kuuluu myös hyönteissyöjiä kuten "Ianthasaurus". Kaikilla heimon suvuista, jotka tunnetaan kallontakaisen luurangon osista, on pidentyneiden poikkileikkaukseltaan pyöreähköjen selkänikamien kannattama suuri purjemainen rakenne selässään. Se saattoi auttaa eläimiä ruumiinlämmön säätelyssä, mutta sillä on voinut olla myös muita käyttötarkoituksia.
"Edaphosaurus" ja "Ianthasaurus" -suvuilla pidentyneissä nikamissa oli myös sivuttaissuuntaisia nystyjä, jotka olivat lyhyempiä mitä ylempänä ne olivat sijoittuneena nikamassa. "Lupeosaurusilta" nämä nystyt kuitenkin puuttuvat. Muuten sen nikamat ovat kuitenkin saman tyyppisiä muiden Edaphosauridae-heimon sukujen kanssa.
Muokattu David M. Mazierski & Robert R. Reisz (2010) tutkimuksen pohjalta.
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta).
Pedro Horrillo
Pedro Horillo Muñoz (s. 27. syyskuuta 1974 Eibar) on entinen espanjalainen ammattilaispyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Vitalicio Seguros -joukkueessa kaudella 1998, jolloin joukkueessa olivat mukana myös Óscar Freire ja Juan Miguel Mercado. Kausilla 2001–2002 Merrillo kilpaili Mapei-tallissa ja kausilla 2003–2004 Quick Step-Innergetic-joukkueessa. Kaudesta 2005 lähtien hän kilpaili Rabobank-tallissa uransa loppuun, vuoteen 2009 saakka.
Kaudella 2005 Horrillo voitti etapin Katalonian ympäriajossa ja oli lähellä etappivoittoa myös Espanjan ympäriajossa.
Horrillo on taitava kirjoittaja ja hän on kirjoittanut alankomaalaiseen sanomalehteen De Volkskrantiin kolumnia Ranskan ympäriajon aikana.
Vuoden 2009 Italian ympäriajon 8. etapilla Horrillo loukkaantui vakavasti pudottuaan rotkoon vuoristolaskussa.
Lähde: trap-friis.dk
Zito
José Ely de Miranda eli Zito (18. elokuuta 1932 Roseira, Brasilia – 14. kesäkuuta 2015) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Zito edusti suurimman osan urastaan Santosta. Campeonato Paulistan Zito voitti yhdeksästi (1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965 ja 1967) sekä oli mukana voittamassa Intercontinental Cupia ja Copa Libertadoresia 1962 ja 1963 yhdessä muun muassa Pelén kanssa. Hän on myös kaksinkertainen maailmanmestari: hän oli mukana sekä 1958 ja 1962 voittamassa Brasilialle maailmanmestaruutta.
Peliuransa jälkeen Zito toimi Santosin pelaajatarkkailijana ja löysi joukkueeseen muun muassa sellaiset nuoret lupaukset kuin Robinho ja Neymar.
Anne Robert Jacques Turgot
Anne Robert Jacques Turgot, baron de l'Aulne, tunnetaan myös pelkästään nimellä Turgot (10. toukokuuta 1727 Pariisi – 18. maaliskuuta 1781 Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja valtiomies. Nykyisin hänet muistetaan taloudellisen liberalismin varhaisena toteuttajana.
Turgotin kuuluisin teos on "Réflexions sur la formation et la distribution des richesses". Turgot toimi Ranskan raha-asian ministerinä vuosina 1774–1776. Hänen ajatuksensa innoittivat seuraavan sukupolven liberalisteja, kuten Montesquieuta, Benjamin Franklinia ja Adam Smithia. Hänellä oli selkeä visio liberalismin vaikutuksista. Niinpä hän ennusti Yhdysvaltojen itsenäistymisen jo neljännesvuosisataa ennen sen toteutumista. Itsenäistymisen toteuduttua Turgot varoitti, että Yhdysvaltoja uhkaa sisällissota, mikäli se ei pysty ratkaiseman orjuuskysymystä.
Swatin laakso
Swatin laakso on Swatjoen laakso Hindukušvuoristossa Luoteis-Pakistanissa. Laakso on luonnonkaunis niittyineen, vuorineen ja kirkasvetisine järvineen ja sitä on sanottu Pakistanin Sveitsiksi. Se sijaitsee 160 km pohjoiseen Peshawarista. Swatin alueen hallintokaupunki on Shaidu Sharif, mutta Swatin laakson suurin kaupunki on sen lähellä sijaitseva Mingora. Vuosina 2008–2009 Swatin laaksoissa on käyty ajoittain kovia taisteluja islamilaisten äärisissien tunkeuduttua alueelle Afganistanista.
Swatin laakso on Peshawarista pohjoiseen, Islamabadista luoteeseen. Laakso sijaitsee stratigisella paikalla Keski-Aasian, Etelä-Aasian ja Itä-Aasian risteyksessä. Swatin laakso sijaitsee Swatjoen yläjuoksulla Hindukušvuoristossa. Swatin laakson ala on noin 5 000 km², ja siellä asuu noin 1,5 miljoonaa ihmistä. Laaksossa ja lähialueella on vuoria, vesiputouksia ja jäätiköitä. Alueen korkein vuori on 5 900 m korkea Mount Falaksair. Swatin pääkaupunki Saidu Sharif eli Saidu on alueen eteläosissa 990 m:n korkeudessa, ja aivan sen lähellä on suurin kaupunki Mingora.
Margianakulttuuri levittäytyi Afganistanista Swatin laaksoon noin vuonna 1600 eaa. Siitä kehittyi Swatissa Gandharan kulttuuri. Lännestä levisi uusi Margianakultuurin aalto alueelle noin 1300 eaa., jolloin Gandhara levisi Punjabin pohjoisosiin. Veda-kaudenn varhaisissa vaiheissa Swatin laakso oli ensimmäisiä alueita, joissa harjoitettiin maanviljelyä. Aleksanteri Suuri valloitti laakson vuonna 327 eaa., ja tämän jälkeen se on ollut usean eri valtakunnan alaisuudessa. Swatissa paikalliset uskonnot pärjäsivät pitkään buddhalaisuuden rinnalla ja alueella siihen sekoittuikin joitain esoteerisiä aineksia, minkä seurauksena syntyi Vajrayana-buddhalaisuus. Tiibetiin Vajraynan vienyt Padmasambhava olikin todennäköisesti kotoisin juuri Swatista.
Swatin laaksossa alkoivat yhteenotot kärjistyä, kun Taliban-johtaja Fazlullah alkoi vuonna 2001 pitää radikaaleja saarnoja. Fazlullah pyrki tuomaan Swatiin šaria-lain, ja pyrkimykset voimistuivat heinäkuussa 2007 .Yritykset solmia rauha sissien ja Pakistanin hallituksen kanssa kariutuvat useasti, ja Fazlullahin joukot olivat onnistuneet toukokuussa 2009 kaappaamaan alueen suurimman kaupungin Mingoran. YK varoitti taistelujen aikana mahdollisesta laajasta pakolaiskriisistä, sillä Swatissa ja sen lähialueilta noin kaksi miljoonaa ihmistä on lähtenyt karkuun taisteluita. Talibanit jatkoivat hyökkäyksiä vielä Swatista eteenpäin ja lähestyivät jo Pakistanin pääkaupunkia Islamabadia. Tämän jälkeen Pakistanin asevoimat järjestivät laajan vastahyökkäyksen, jonka ansiosta Swatin hallinta palasi parissa kuukaudessa takasin Pakistanin hallitukselle. Pakolaisetkin alkoivat nopeasti palata koteihinsa tämän jälkeen.
Edward Drinker Cope
Edward Drinker Cope (28. heinäkuuta 1840 – 12. huhtikuuta 1897) oli amerikkalainen paleontologi ja vertaileva anatomian tutkija. Hän harjoitti myös herpetologiaa ja iktyologiaa. Cope syntyi kveekariperheeseen ja kiinnostui jo lapsena tieteistä. Hänet tunnetaan erityisesti luusodasta, jota hän kävi Othniel Marshin kanssa dinosauruslöytöjen johtavan julkaisijan asemasta.
Cope oli yksi amerikkalaisen paleontologian uranuurtajista. Hän nimesi monia dinosauruksia ja yli tuhat muuta selkärankaislajia. Hän esitti monia yleistäviä teorioita, muun muassa poskihampaiden evoluutiosta. Copen sääntönä tunnetaan teoria, jonka mukaan eliöiden koolla tietyssä evoluutiolinjassa on taipumus kasvaa ajan myötä.
Yksisarvisen salaisuus
Yksisarvisen salaisuus (, Suomessa myös aiemmin nimellä Sarviaisen salaisuus) on yhdestoista Tintti-seikkailu. Tarinan on piirtänyt ja käsikirjoittanut Hergé, ja sen on suomeksi kustantanut Otava. Ranskankielinen alkuteos ilmestyi vuosina 1942–1943 "Le Soir Jeunesse" -lehdessä 1943 ja suomeksi tarina julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1962, kun WSOY kustansi neljä Tintti-tarinaa. Nykyisessä muodossaan tarina nähtiin ensimmäisen kerran kuitenkin vasta vuonna 1976 Otavan kustantamana. 
"Yksisarvisen salaisuus" on Rakham Punaisen aarteen etsinnästä kertovan tarinan ensimmäinen osa ja "Rakham Punaisen aarre" on siihen suoraa jatkoa.
Sarjakuvaan osittain perustuva Steven Spielbergin ohjaama elokuva "" sai ensi-iltansa syksyllä 2011.
Tintti kiertelee Brysselin torilla, jossa Dupont ja Dupond jahtaavat erästä taskuvarasta. Tintti ostaa vanhan purjelaivan pienoismallin. Mutta sitten pienoismallikeräilijä Ivan Ivanovitš Sakarin sekä salaperäinen mies nimeltä Barnaby yrittävät taivutella häntä myymään laivan. Tintin asunnolla hänen koiransa Milou saa laivan putoamaan ja sen päämasto irtoaa. Korjatessaan pienoismallia, Tintti esittelee sen kapteeni Haddockille, joka kertoo sen olevan pienoismalli "Yksisarvisesta", laivasta, jonka kapteeni oli hänen esi-isänsä Sir François de Hadoque. Mutta sitten pienoismalli varastetaan ja paljastuu, että Sakarinilla on identtinen kopio "Yksisarvisen" pienoismallista. Palattuaan asunnolleen Tintti löytää vanhan pergamentin, joka oli ollut pienoismallin maston sisällä. Pergamentissa on loru: ”"Kolme on veljeä yhtä, Yksisarvista kolme keskipäivän auringossa käypi, sillä valosta valo tulevi ja loistavi kotkan risti."”
Tintti kertoo lorusta Haddockille, joka kertoo silloin esi-isänsä tarinan. Sir François de Hadoquen laivaan hyökkäsi joukko merirosvoja kapteeninaan Rakham Punainen. Merirosvojen oma alus oli uppoamaisillaan, joten hän valtasi "Yksisarvisen" itselleen ja toi mukanaan espanjalaisesta laivasta ryöstämiään jalokiviä. Sir François onnistui pakenemaan ja kohtasi vielä kerran kaksintaistelussa Rakham Punaisen, jonka hän onnistui tappamaan. Hän sytytti laivassa olevat räjähteet ja souti eräälle saarelle, jossa hän oli kaksi vuotta. Hän oli testamentannut kolmelle pojalleen kolme "Yksisarvisen" peinoismallia. Tintti tajuaa, että muidenkin pienoismallien mastoihin oli piilotettu pergamentit ja yhdessä ne johdattaisivat Rakham Punaisen aarteen jäljille.
Barnaby ilmestyy yöllä Tintin ovelle, mutta tuntemattomat miehet ampuvat häntä. Lisäksi Sakarinin pienoismalli varastetaan ja Tintti joutuu kaapatuksi. Kaappaajat ovat Lintusen veljekset, jotka omistavat Moulinsartin linnan jossa on "Yksisarvisen" kolmas pienoismalli. Tintti pakenee ja Haddock saapuu paikalle Dupontin ja Dupondin kanssa, jotka pidättävät Lintusen veljekset. Mutta pergamentit eivät ole heillä, vaan kleptomaanisella taskuvaras Aristeides Sellistisellä. Laittamalla pergamentit toistensa päälle Tintti ja Haddock löytävät koordinaatit "Yksisarvisen" uppoamispaikalle.
Rooman–sassanidien sota (283)
Rooman–sassanidien sota käytiin Rooman valtakunnan ja sassanidien Persian välillä vuonna 283. Roomalaisten joukkojen komennossa oli keisari Carus, hänen poikansa Numerianus ja pretoriaaniprefekti Aper. Persialaisia komensi kuningas Bahram II.
Sen jälkeen kun persialaiset vangitsivat Rooman keisari Valerianuksen kesällä 260, roomalaiset olivat suunnitelleet sotaretkeä persialaisia vastaan. Aurelianus ja Probus suunnittelivat kummatkin hyökkäystä Persiaa vastaan, mutta he saivat surmansa ennen sitä. Viimein vuonna 282 valtaan noussut Carus pystyi toteuttamaan kauan lykkääntyneen sotaretken. Hän jätti vanhemman poikansa Carinuksen huolehtimaan valtakunnan läntisiä provinsseja kun lähti itse nuoremman poikansa Numerianuksen ja pretoriaaniprefekti Aperin kanssa persialaisia vastaan. Sassanidien valtakunta oli tuolloin heikentynyt eikä näin ollen pystynyt puolustautumaan roomalaisia vastaan. Sidonius Apollinariksen mukaan Caruksen armeija hyökkäsi ensin Armenian suuntaan, jonka jälkeen se kääntyi etelään Tigristä pitkin. Carus pääsikin nopeasti Persian pääkaupunkiin Ktesifoniin asti ja antoi ryöstää tämän. Hän suunnitteli hyökkäävänsä vielä kauemmas itään kun yllättäen kuoli heinä- tai elokuussa 283. Konflikti Rooman ja sassanidien Persian välillä jatkui vuonna 296.
Agne Simonsson
Agne Simonsson (19. lokakuuta 1935 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän voitti 1958 maailmanmestaruuskisoissa hopeaa Ruotsin hävittyä Brasiliaa vastaan. Simonsson teki loppuottelussa maalin ja koko lopputurnauksessa hän onnistui maalinteossa neljästi.
Flor-de-Lis
Flor-de-Lis () on portugalilainen vuonna 2004 perustettu folkyhtye. Se edusti maataan vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Todas as ruas do amor" saaden 57 pistettä ja sijoittuen näin ollen finaalissa 15:nneksi ohittaen muun muassa Israelin, Saksan, Maltan sekä Ruotsin. Pelkästään arvostelutuomareiden äänten osalta Portugali olisi sijoittunut 18:nneksi.
Hastings Ismay
Hastings Lionel Ismay, 1. Ismayn paroni (21. kesäkuuta 1887 – 17. joulukuuta 1965) oli brittiläinen upseeri, poliitikko ja Naton ensimmäinen pääsihteeri vuosina 1952–1957. Ennen Naton perustamista hän toimi Winston Churchillin ja  Clement Attleen kansliapäällikkönä ja Lordi Mountbattenin valtiosihteerinä tämän neuvotellessa Intian itsenäistymisestä.
Kerrotaan, että Lordi Ismay kiteytti Naton tehtävät ytimekkäästi kolmeen: pitää venäläiset ulkona, amerikkalaiset sisällä ja saksalaiset matalana.
Dafni BC
AO Dafnis Ateena BC on kreikkalainen koripalloseura, joka toimii Dáfnissa Ateenan metropolialueella.
Emäseura perustettiin jo vuonna 1939, mutta koripallojaosto perustettiin vuonna 1967. Ensi kertaa joukkue pelasi A1 Ethnikissä vuonna 1969. Seura pelasi pääsarjassa aina vuoteen 1975 saakka, kunnes se putosi A2 Ethnikiin. Joukkue pääsi vielä 1980-luvulla ja 1990-luvulla korkeimmalle tasolle, mutta ei onnistunut ylläpitämään sarjapaikkaansa. Vuonna 1999 joukkue voitti A2 Ethnikin Theodoros Papaloukasin johdolla.
Dustin Milligan
Dustin Milligan (s. 28. heinäkuuta 1985, Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Ethan Wardina nuorten sarjassa 90210.
Dustin on näytellyt myös elokuvassa Pahan sanansaattaja.
Puma (rynnäkköpanssarivaunu)
Puma on saksalainen rynnäkköpanssarivaunu. Sarjatuotanto on käynnissä ja sen on tarkoitus korvata vanhemmat saksalaiset Marder-rynnäkköpanssarivaunut vuosien 2010–2020 aikana. Vaunut valmistaa PSM Projekt System Management joka on saksalaisten Krauss-Maffei Wegmannin ja Rheinmetall Landsystemen yhteisyritys. Puma on yksi vahvimmin panssaroiduista jalkaväen taisteluajoneuvoista, säilyttäen silti kohtuullisen teho/painosuhteen. Vaunun kuljetuskapasiteetti on 3+6 miestä varusteineen. Vaunu painaa 31,5 tonnia, lisäpanssaroituna se kohoaa 43 tonniin.
Vaunun pääaseena on Rheinmetallin 30 mm MK30-2 konetykki, apuaseena 5,56 mm MG43 konekivääri sekä Spike LR -panssarintorjuntaohjukset. Konetykin ampumaetäisyys on enimmillään 3 000 metriä, ohjusten kantama yltää 4 000 metriin.
Vaunun moottori on MTU V10 892 diesel joka tuottaa 800 kW tehon. Teho/painosuhde on 25,4 kW/tonni. Moottoriteho on huomattavasti suurempi kuin monissa muissa nykyaikaisissa rynnäkköpanssarivaunuissa. Vaunun toimintasäde täydellä polttoainetäytöllä on 600 km ja se voi saavuttaa 70 km/h huippunopeuden.
Hatari
Hatari on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. Sen ohjasi Howard Hawks, ja pääosassa nähtiin John Wayne. Elokuva kuvattiin Tansaniassa Ngorongoron kraatterissa. Se kertoo maailman eri puolilta kokoontuneesta metsästysseurueesta, joka pyydystää eläimiä ja myy ne eläintarhoihin. Henry Mancinin melodia "Pienten norsujen marssi" (Baby Elephant Walk) tuli tunnetuksi tästä elokuvasta.
Eurovision laulukilpailu 2010
Eurovision laulukilpailu 2010 oli järjestyksessään 55. Eurovision laulukilpailu, joka järjestettiin 25.–29. toukokuuta 2010. Eurovision laulukilpailu järjestettiin Norjassa kolmatta kertaa, aiemmin vuosina 1986 ja 1996. Kilpailun voitti Saksaa edustanut Lena Meyer-Landrut kappaleella Satellite. Kyseessä oli Saksan toinen viisuvoitto, maa voitti edellisen kerran 28 vuotta sitten vuonna 1982.
Alun perin kisat piti järjestää 18.–22. toukokuuta, mutta päiviä jouduttiin siirtämään jalkapallon mestarien liigan finaalin vuoksi. Eurovision laulukilpailu järjestettiin perinteiseen tapaan Norjassa maan edellisen vuoden voiton perusteella. Norja ilmoitti jo ennen vuoden 2009 finaalia varanneensa vuoden 2010 kilpailuareenan, joka 3. heinäkuuta varmistettiin Telenor Arenaksi Oslon naapurikaupungissa Bærumissa.
Molemmista 17 maan semifinaaleista pääsi jatkoon kymmenen maata. Lisäksi semifinaaleissa otettiin käyttöön 50–50-sääntö, jonka mukaan kunkin maan saamista pisteistä puolet määräytyy yleisöäänestyksen ja puolet asiantuntijaraadin äänestyksen perusteella. Vuoden 2010 Euroviisuista vetäytyivät , , ja .
Moldovan "Run Away" -kappaleen saksofonisoolosta tuli Internet-ilmiö.
Viisufinaalissa Espanjan edustaja Daniel Diges esiintyi kahdesti – ensin omalla vuorollaan toisena esiintyjänä ja tämän jälkeen vielä uudestaan viimeisenä. Syynä oli Jimmy Jump -niminen häirikkö, joka ponnahti lavalle kesken ensimmäisen esityksen.
Ranska, Saksa ja Espanja äänestivät tässä semifinaalissa.
Norja ja Iso-Britannia äänestivät tässä semifinaalissa.
Suora finaalipaikka kilpailussa oli Isolla-Britannialla, Ranskalla, Saksalla ja Espanjalla kilpailun neljänä suurimpana rahoittajamaana sekä Norjalla järjestäjämaana.
Maat antoivat pisteensä finaalissa seuraavassa järjestyksessä:
Kanstantsin Siutsou
Kanstantsin Siutsou (, s. 9. elokuuta 1982 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2001. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä saavuttaen alle 23-vuotiaiden sarjassa EM-hopeaa pisteajossa Valenciassa 2003.
Siutsou voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden Veronassa 2004 runsaan minuutin erolla Thomas Dekkeriin. Vuoden 2009 Italian ympäriajossa hän voitti kahdeksannen osuuden 15 kilometrin sooloajon jälkeen.
Kansainvälinen pyöräilyliitto kertoi syyskuussa 2018 Siutsoun jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä kilpailun ulkopuolisessa testissä 31. heinäkuuta 2018. Hänet asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon.
Serafim Sarovilainen
Pyhittäjä Serafim Sarovilainen (; ) oli Venäjän ortodoksisen kirkon munkki. Hän vaikutti Sarovin luostarissa ja vietti erakon elämää erakkomajassa Sarovka-joen varrella.
Hän syntyi Kurskissa 20.7.1759 ja hänen kastenimekseen annettiin Prohor. Hänen isänsä Isidor Mošnin omisti Kurskin lähellä mm. tiilitehtaita ja hän toimi myös rakennusurakoitsijana. Prohorin äiti Agafija teki miehensä kanssa hyväntekeväisyyttä erityisesti orpojen parissa. Prohorilla oli myös vanhempi veli Aleksei.
Prohor oli hyvä oppimaan ja luki paljon. Noin kymmenvuotiaana Prohor sairastui vakavasti ja näki tuolloin ensimmäisen kerran näyssä Neitsyt Marian, jonka hän sitten oman kertomansa mukaan näki kaksitoista kertaa elämänsä aikana. 18-vuotiaana Prohor päätti ryhtyä munkiksi ja vuonna 1778 hän lähti Sarovin luostariin noviisiksi. Elokuussa vuonna 1786 hän teki munkkilupauksen ja sai nimekseen Serafim (palava) ja saman vuoden lokakuussa hänet vihittiin munkkidiakoniksi. 1793 Pyhittäjä Serafim vihittiin pappismunkiksi ja seuraavana vuonna hän lähti erakkoelämään Sarovka-joen varrelle havumetsään puiseen majaan noin viiden virstan päähän luostarista. Erakkona Serafim rukoili, luki Raamattua sekä pyhien isien teoksia ja noudatti Pakomios Suuren laatimaa munkkisääntöä. 1810 Serafim palasi luostariin sulkeutuen kammioonsa ja sitoutui vaitioloon sekä itseensä syventymiseen. Myöhemmin hän alkoi vastaanottaa kammiossaan vuosittain jopa noin kymmenentuhatta ihmistä, lohduttaen heitä ja keskustellen heidän kanssaan pelastuksesta. Serafim ei poistunut kammiostaan viiteentoista vuoteen. 1825 hän sai ilmestyksessä kehotuksen lähteä jatkamaan erakkoelämäänsä metsässä ja niin Serafim vietti aikaansa sekä metsämajassa että luostarissa. Monet hakivat häneltä edelleen lohdutusta ja opetuksen sanoja. Serafim otti kaikki kävijät vastaan tasavertaisina. Toisia hän tarpeen mukaan nöyrästi nuhteli, toisia hän vahvisti hyvyyden tiellä; kaikkia hän opetti pelastuksen tiellä korostaen rakkautta Jumalaa sekä ortodoksista uskoa kohtaan. Hän myös esirukoili kaikkien elävien ja kuolleiden puolesta.
Pyhittäjä Serafim tiesi kuolemastaan etukäteen ja hän kuoli 2.1.1833. Hänet on haudattu Sarovin luostarissa sijaitsevaan Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen muistoksi rakennettuun tuomiokirkkoon, myöhemmin Serafimin haudalle rakennettiin kappeli. Pyhittäjä Serafim oli tullut kuuluisaksi ihmeparantumisista, ja ne ovat jatkuneet hänen kuolemansa jälkeenkin.
Suomessa toimii Moskovan patriarkaatin alaisuudessa Serafim Sarovilaisen muistoyhdistys ry, joka ylläpitää Sastamalassa sijaitsevaa Pyhittäjä Serafim Sarovilaisen kirkkoa.
Iván Ramis
Iván Ramis Barrios (s. 25. lokakuuta 1984 Sa Pobla, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ramis on Mallorcan junioriakatemian kasvatti. Edustusjoukkueessa hän pelasi ensi kertaa kaudella 2003–2004. Kaudeksi 2005–2006 hänet lainattiin alemalla sarjatasolla pelanneeseen Valladolidiin. Kaudella 2007–2008 Ramis onnistui maalinteossa kolmesti 14 ottelussa, mikä oli hänen uransa paras tulos tähän asti.
Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura
Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura on suomalaisten konenäkö- ja hahmontunnistustutkijoiden tieteellinen seura. Se toimii alan kansainvälisen katto-organisaation, International Association for Pattern Recognitionin (IAPR) alaisena.
Seurassa on 350 jäsentä. Lappeenrannan teknillisen yliopiston tietotekniikan professori Joni Kämäräinen on 2009 valittu seuran puheenjohtajaksi.
Farnesyylipyrofosfaatti
Farnesyylipyrofosfaatti (CHOP) on orgaaninen fosforiyhdiste ja mevalonaattireitin välituote terpeenien, terpenoidien ja useiden steroidien biosynteesissä.
Farnesyylipyrofosfaatin biosynteesiä katalysoi dimetyyliallyylitranstransferaasientsyymi eli farnesyylipyrofosfaattisyntaasi. Synteesin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi katalysoi dimetyyliallyylipyrofosfaatin ja isopentenyylipyrofosfaatin kondensaatioreaktiota geranyylipyrofosfaatiksi.
Geranyylipyrofosfaattiin liittyy vielä yksi isopentenyylipyrofosfaatti molekyyli dimetyyliallyylitranstransferaasin katalysoimana ja tuoteena syntyy farnesyylipyrofosfaattia.
Toisin kuin useat muut entsyymien katalysoimat uusia hiili-hiili -sidoksia synnyttämät reaktiot, dimetyyliallyylitranstransferaasin katalysoimat eivät ole palautuvia.
Eliöt voivat muokata farnesyylipyrofosfaatista useita erilaisia yhdisteitä. Farnesyylipyrofosfaatista voidaan valmistaa seskviterpeenejä tai siihen voidaan liittää isopentenyylipyrofosfaatti, jolloin syntyy geranyyligeranyylipyrofosfaattimolekyyli. Yhdiste on myös tärkeä välituote steroidien, kuten kolesterolin synteesissä. Kahden farnesyylipyrofosfaatin kondensoituessa syntyy skvaleenimolekyyli.
Clive Puzey
Clive Puzey (s. 11. heinäkuuta 1941 Bulawayo, Rhodesia) on entinen rhodesialainen autourheilija. Hän osallistui ensimmäistä kertaa Etelä-Afrikan Formula 1 -mestaruussarjaan vuonna 1963 Lotuksen 18/21-autolla, ja oli seuraavana vuonna Randin Grand Prix'ssä seitsemäs. Hän saavutti kolme palkintosijaa kaudella 1966. Hän kilpaili sarjassa vuoteen 1969 saakka.
Formula 1 -kaudella 1965 Puzey osallistui yhteen F1-osakilpailuun, Etelä-Afrikan Grand Prix'hin. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun.
Kilpauransa jälkeen Puzey piti huoltoasemaa Bulawayossa vuoteen 2000 saakka, jolloin sinne hyökättiin kansannousun aikana. Puzey vastusti avoimesti Robert Mugaben politiikkaa. Hän on myöhemmin muuttanut Australiaan.
Dieter Quester
Dieter Quester (s. 30. toukokuuta 1939, Wien) on itävaltalainen moottoriurheilija.
Quester aloitti kilpauransa ohjeistamalla moottoriveneitä 1950-luvulla. 1960-luvun lopulla hän kuitenkin siirtyi moottoriveneiden Euroopan mestaruutensa jälkeen ajamaan touring car sekä Formula 2 -luokkia BMW:n ja Fordin autoilla. Hänen F2-tallikaverinsa Gerhard Mitter menehtyi Nürburgringin harjoituksissa vuonna 1969, minkä seurauksena BMW vetäytyi Formula 1:sten kanssa yhteisesti ajetusta kilpailusta.
Quester osallistui kotimaansa Itävallan F1-osakilpailuun kaudella 1974, jossa sijoittui kilpailussa yhdeksänneksi päihittäen kaksinkertaisen maailmanmestarin Graham Hillin. Kilpailun jälkeen hän palasi takaisin touring car -sarjaan ja alkoi ajaa DTM:ää.
Quester voitti vuoden 1973 Span 24 tunnin kilpailun. Quester voitti myös vuoden 2006 24 tunnin kilpailun Dubaissa yhdessä Hans-Joachim Stuckin, Philipp Peterin ja Toto Wolffin kanssa. Hän joutui onnettomuuteen Nürburgringin kilpailussa, jossa 7 autoa keskeytti öljyläikkään. Quester voitti Britcarin 24 tunnin ajon vuonna 2006 ja 2007. Syyskuussa 2007 Quester ja Duller voittivat Silverstonen 24 tunnin ajon peräti 30 kierroksen marginaalilla.
Moottoriurheilu-urallaan Quester on osallistunut yli 50:een Le Mansin 24 tunnin ajoon. 75-vuotiaana Quester osallistui BMW 328 ratissa Geneven kansainväliseen moottoriautonäytökseen ja hän on myöntänyt, ettei virallisesti koskaan ripusta ajokypäräänsä naulakkoon.
Simon Nielsen
Simon Nielsen (s. 27. lokakuuta 1986 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti. Hän edustaa DEL2-liigassa pelaavaa Kassel Huskiesia. Kaudet 2011–2014 Nielsen edusti SM-liigassa pelaavaa Rauman Lukkoa.
Nielsen siirtyi Lukkoon ennen kauden 2011–2012 alkua. Aiemmin hän oli pelannut Suomessa Mestistä Savonlinnan Pallokerhossa. Hän tuli kesken kauden 2008–2009 SaPKon miehistöön ja pelasi seurassa myös kauden 2009–2010. Kauden 2010–2011 Nielsen edusti Tanskan liigan AaB:ta. Hän on voittanut kaksi Tanskan mestaruutta (2003 ja 2005) kasvattajaseurassaan Herning Blue Foxissa.
Nielsen on ollut mukana Tanskan joukkueessa miesten MM-kisoissa kahdeksan kertaa ja on pelannut niissä 10 ottelua.
Simonin veli Frans Nielsen on kaikkien aikojen ensimmäinen tanskalaispelaaja NHL:ssä. Frans pelasi NHL:n työsulkukaudella 2012–2013 Rauman Lukossa mutta siirtyi takaisin NHL:ään työsulun loputtua. Veljesten isä Frits Nielsen on voittanut Tanskan liigan pistepörssin kausina 1976–1977 ja 1977–1978.
STS-7
STS-7 oli Nasan avaruussukkulaohjelman seitsemäs ja Challenger-sukkulan toinen lento. Laukaisu tapahtui 18. kesäkuuta 1983 kello 11:33 UTC-aikaa Kennedyn avaruuskeskuksesta. Lento päättyi laskeutumiseen 24. kesäkuuta kello 14:56 Edwardsin lentotukikohtaan.
Lennon viisihenkinen miehistö oli siihenastisista sukkulalennoista suurin. Challengerin komentajana toimi STS-1-lennon lentäjä Robert Crippen. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Frederick H. Hauck sekä tehtäväspesialistit John M. Fabian, Norman E. Thagard ja Nasan ensimmäinen naisastronautti Sally Ride.
Hyötykuormana lennolla oli kaksi tietoliikennesatelliittia, kanadalainen Anik C2 sekä indonesialainen Palapa B-1. Sukkulan rahtitilassa oli myös länsisaksalainen SPAS-I-tutkimussatelliitti, joka irrotettiin RMS-robottikäsivarrella sukkulasta ja poimittiin lennon päätteeksi taas kyytiin maahan paluuta varten. Satelliitti sisälsi 10 tutkimuslaitteistoa, jotka suorittivat mm. materiaalitutkimusta, maapallon tarkkailua sekä spektrometriaa. Lisäksi astronautti Thagard suoritti lääketieteellisiä tutkimuksia avaruuspahoinvoinnista sukkulan keskikannella.
Lento oli ensimmäinen, jolla käytettiin hyväksi STS-6-lennolla laukaistua TDRS-tietoliikennesatelliittia sukkulan ja maa-asemien väliseen tiedonsiirtoon. Challengerin oli tarkoitus laskeutua tehtävän päätteeksi Kennedyn avaruuskeskuksen uudelle 4,5 kilometrin kiitotielle, mutta epäsuotuisan sään takia laskeutuminen tapahtui Edwardsin lentotukikohtaan.
Zoltán Czibor
Zoltán Czibor Suhai eli yleisesti Zoltán Czibor (28. elokuuta 1929 Kaposvár – 1. syyskuuta 1997 Győr) oli unkarilainen jalkapalloilija sekä olympiavoittaja. Czibor edusti Unkaria vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa, kun Unkari sijoittui hopealle häviten loppuottelussa Saksalle. Czibor teki loppuottelussa myös maalin. Helsingin olympialaisissa hän oli voittamassa Unkarille olympiakultaa. Loppuottelussa Jugoslaviaa vastaan Czibor teki 2–0 maalin. Hän voitti myös Unkarin mestaruuden kolmesti (1949, 1954, 1955) sekä Espanjan mestaruuden kahdesti (1959, 1960).
Czibor lasketaan yhdeksi Unkarin "Kultaisen joukkueen" () pelaajaksi.
Cziborille on pystytetty muistomerkki Komáromiin.
Timo Lavikainen
Timo Lavikainen (s. 1974 Joensuu) on suomalainen näyttelijä ja muusikko.
Lavikaisen kipinä elokuvien tekemiseen syntyi jo nuorena, kun ohjaaja Arto Halonen piti kurssia Penttilän kuvataideoppilaitoksessa. Kurssilla kuvattiin kaitafilmille elokuvia ja itse myös näyteltiin. Kesällä 2010 Lavikainen teki pääroolin Ulvovana Myllärinä Hasaniemen kesäteatterissa sekä oli mukana lastennäytelmässä "Fedja-setä kissa ja koira". Kesäteatterin lisäksi Lavikainen on paikannut vakituisen henkilökunnan sairastapauksia Joensuun kaupunginteatterissa. Alkuvuonna 2017 Lavikainen on näyttelijänä MTV3 -kanavan viihdeohjelmassa "Putous".
Lavikainen soittaa rumpuja kahdessa yhtyeessä: Kalle Päätalossa sekä omassa "Timo & Teräsmiehet" -yhtyeessään, jossa soittaa pääosin samoja miehiä kuin Kalle Päätalossa.
Lavikainen on naimisissa Maikki-etunimisen naisen kanssa ja heille syntyi joulukuussa 2017 poikalapsi. Lavikaisella on ollut aiemmin naimisissa vuosina 1992–1994, jonka jälkeisestä muutaman vuoden kestäneestä suhteesta hänellä on vuonna 1997 syntynyt Janica-tytär, jonka yksinhuoltajana Lavikainen toimi.
STS-8
STS-8 oli Nasan avaruussukkulaohjelman kahdeksas ja Challenger-sukkulan kolmas lento. Laukaisu tapahtui 30. elokuuta 1983 kello 6:32 UTC-aikaa Kennedyn avaruuskeskuksesta. Lento päättyi laskeutumiseen 5. syyskuuta kello 7:40 Edwardsin lentotukikohtaan.
Lennon komentajana toimi STS-2 -lennon lentäjä Richard H. Truly. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Daniel C. Brandenstein sekä tehtäväspesialistit Dale A. Gardner, Guion S. Bluford Jr. ja William E. Thornton. Hyötykuormana lennolla oli intialainen INSAT-1B-tietoliikennesatelliitti, joka irrotettiin sukkulasta ja sijoitettiin omalla PAM-moottorillaan geostationaariselle radalle. Lisäksi lennolla suoritettiin lukuisia biologisia, lääketieteellisiä ja fysikaalisia tutkimuksia. Sukkulan kiertoradan korkeus laskettiin lennolla normaalista 300 kilometristä 223 kilometriin ilmakehän yläosan tutkimiseksi.
Taneli Viljanen
Taneli Viljanen (s. 1982 Rovaniemi) on suomalainen kirjailija. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Viljanen debytoi "Novellit 2005" -antologiassa, ja hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma "Kaksiosainen mies", julkaistiin vuonna 2009.
Maria Colliander
Maria Magdalena Colliander (1857–1954) oli suomalainen pikakirjoittaja, joka toimi aktiivisesti pikakirjoituksen hyväksi Suomessa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana.
Colliander toimitti, joko yksin tai muiden avustamana, useita pikakirjoitusjulkaisuja, mm. ensimmäinen suomenkielinen pikakirjoituslehti "Yritys" (1887), "Pikakirjoituslehti" (1890–1907), "Stenografiska läsöfningar VIII" (1889), "Luettelo suomalaisessa pikakirjoituksessa käytetyistä ehtolyhennyksistä" (1890), "Julhelsning till Nordens Gabelsbergerske stenografer" (1891) ja "Pikakirjoitussatoa" (1921). Lisäksi hän kirjoitti pikakirjoitustekstin useisiin oppikirjoihin ja muihin julkaisuihin, muun muassa Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjaan.
Florence Lawrence
Florence Lawrence (2. tammikuuta 1886 – 28. joulukuuta 1938) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli 270 mykkäelokuvassa, ja häntä on kutsuttu ensimmäiseksi filmitähdeksi.
Lawrence aloitti viihdeuransa vaudevillen lapsitähtenä, neljävuotiaana viheltäjänä. Elokuvaura alkoi vuonna 1907, kun Lawrence oli 21-vuotias. Hänestä tuli suosittu hahmo, vaikka siihen aikaan elokuvissa ei mainittu näyttelijöiden nimiä, ja Florence Lawrence tunnettiinkin nimellä "The Biograph Girl" ja "The Imp Girl" viitaten tuotantoyhtiöihin, joiden elokuvissa hän esiintyi.
Sudanin episkopaalinen kirkko
Sudanin episkopaalinen kirkko on anglikaanisen yhteisön jäsenkirkko Sudanissa. Siihen kuuluu 24 hiippakuntaa, joiden piispat valitsevat keskuudestaan arkkipiispan, joka toimii kirkon priimaksena.
Sudanin sisällissodan vuoksi hiippakuntien määrä kasvoi vuoden 1993 yhdestätoista nykyiseen määrään. Useimmat hiippakunnista sijaitsevat maan eteläosassa ja ovat huonojen liikenneyhteyksien vuoksi pieniä.
Joel Paunio
Joel Paunio (s. 17. elokuuta 1964 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan yhteensä 169 SM-liigan runkosarjaottelua HIFK:ssa tehoin 26+40=66. Jäähyminuutteja hän keräsi 40. Paunio loi pääsarjauraa myös Elitserien-joukkue IF Björklövenissä.
Paunio oli HIFK:n oma kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten mestaruuden 1983 ja 1984 sekä hopeaa 1982. Kaudella 1981–1982 Paunio teki SM-liigadebyyttinsä ja pelasi kaksi ottelua, mutta hänen varsinainen tulokaskautensa oli 1983–1984, joka toi 27 runkosarjaottelussa tehot 12+21=33. Kausi jäi Paunion SM-liigauran tehokkaimmaksi ja hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Jarmo Wasaman muistopalkinnolla.
Calgary Flames varasi Paunion 5. kierroksella kesällä . Syyskuussa 1985 hän osallistui Calgaryn harjoitusleirille, mutta ei mahtunut lopulliseen joukkueeseen ja palasi takaisin HIFK:hon. Paunio voitti SM-hopeaa 1986 sekä SM-pronssia 1987 ja 1988. Hän pelasi HIFK:ssa vuoteen 1988 saakka ja siirtyi sieltä Ruotsiin, IF Björklövenin joukkueeseen.
Uransa viimeisen kauden Paunio pelasi I-divisioonan Grankulla IFK:ssa kaudella 1990–1991. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+29=46.
Paunio pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1984 voittaen hopeaa. 
Paunion poika Mikael pelaa Mestistä KooKoon riveissä.
Hannu Lassila
Hannu Lassila (s. 25. helmikuuta 1954) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on edustanut Suomen maajoukkuetta kaksissa MM-kilpailuissa sekä kerran Kanada-cupissa. Hän on voittanut sekä Suomen että Ruotsin mestaruuden.
Lassila debytoi SM-liigassa kaudella 1974–1975 torjuen SaiPassa. Seuraavan kauden hän torjui Ässissä ja voitti SM-pronssia. Lassila on torjunut myös Ruotsin Elitserienissä edustaen HV71:tä ja Färjestads BK:ta. Lassila torjui Färjestadille Ruotsin-mestaruuden vuonna 1981. Samana keväänä hän pelasi myös MM-kisoissa ja oli mukana Kanada-cupissa.
Kaudet 1981–1982, 1982–1983 ja 1983–1984 HIFK:ssa olivat Lassilan uran viimeiset. Lassila pelasi toisissa MM-kisoissaan 1982. Samana keväänä hän saavutti SM-pronssia ja hänet valittiin SM-liigan All Stars -kentälliseen. Lassila voitti Suomen mestaruuden HIFK:ssa keväällä 1983.
Hannu Lassilan poika Teemu Lassila on myös jääkiekkomaalivahti. Teemu syntyi neljä päivää Hannun HIFK-mestaruuden jälkeen.
Veikko Pietilä
Veikko Pietilä (8. huhtikuuta 1941 Helsinki – 28. maaliskuuta 2009 Tampere) oli suomalainen tiedotusopin professori ja merkittävä henkilö joukkoviestinnän tutkimuksessa.
Pietilä tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1960. Hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa (nyk. Tampereen yliopisto), josta valmistui sosiologiksi. Tampereen yliopiston yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitos oli hänen työpaikkansa vuodesta 1966 heti valmistumisesta lähtien. Hän väitteli 1972 tohtoriksi aiheella lehdistökirjoittelun vaikutus yleisön käsityksiin Yleisradiosta. 1970-luvulta alkaen hän syventyi yhteiskuntatieteen peruskysymyksiin. Hän toi julki omien ajatustensa lisäksi taitavasti myös muiden työn keskeisimpiä aineksia. Usea toimittajapolvi pääsi hänen ansiostaan tutustumaan yhteiskuntatieteelliseen ajatteluun. Hänen merkittävimpinä yksittäisinä teoksinaan on pidetty teoksia "Sisällön erittely" ja "Joukkoviestintätutkimuksen valtateillä".
Pietilä kuoli leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.
Pietilä on ansioitunut kirjallisen työnsä alkuvaiheissa myös runoilijana, ja häntä onkin pidetty taitavana ja luovana sanankäyttäjänä. Jäätyään eläkkeelle 1.9.2004 hän keskittyi kääntämiseen ja on suomentanut muun muassa Jürgen Habermasin teoksen "Strukturwandel der Öffentlichkeit" (suom. "Julkisuuden rakennemuutos"), josta hän sai J. A. Hollon palkinnon. Lisäksi hän suomensi muun muassa Max Horkheimerin ja Theodor W. Adornon teoksen "Dialektik der Aufklärung, Philosophische Fragmente" (suom. "Valistuksen dialektiikka") ja yhdessä Olli-Pekka Moision kanssa Max Horkheimerin teoksen "Eclipse of Reason" (suom. "Välineellisen järjen kritiikki"). Runoilijana hän sai J. H. Erkon palkinnon 1961.
Jo Vonlanthen
Joseph Vonlanthen (s. 31. toukokuuta 1942) on entinen sveitsiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1975, Itävallan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Vonlanthen aloitti uransa Formula Vee -sarjassa ennen siirtymistään Formula 3 -sarjaan, jossa hän voitti Sveitsin F3-mestaruuden. Hän ajoi myös Formula 2 -luokassa ja MM-sarjaan kuulumattomissa kilpailuissa, jossa hän oli neljästoista Sveitsin GP:ssä 1975.
Nopeat ja kuolleet
Nopeat ja kuolleet on Sam Raimin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1995. Sen pääosissa nähdään muun muassa Sharon Stone ja Gene Hackman.
Salaperäinen nainen ratsastaa Redemption-nimiseen kaupunkiin ottaakseen osaa ampumiskilpailuihin, sillä hänellä on henkilökohtaisia asioita selvitettävänä pormestarin kanssa.