hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pekka Luukkola
Pekka Luukkola (s. 1968 Nurmijärvi) on helsinkiläinen valokuvaaja ja kirjantekijä. Hänet valittiin Ars Fennica -ehdokkaaksi vuonna 2011 ja hän sai toisen palkinnon Fotofinlandia-kilpailussa 2008. Luukkola on väitellyt tohtoriksi Aalto-yliopistosta ja toiminut myös asiantuntijana, tutkijana sekä projektien johtotehtävissä.
Pekka Luukkolan valokuvataidetta on muun muassa Suomen valtion taidekokoelmassa, Nykytaiteen museo Kiasmassa sekä Helsingin, Tampereen, Hämeenlinnan, Salon, Rovaniemen ja Jyväskylän taidemusoissa sekä Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa.
Vuonna 2012–2013 Luukkolalla oli Tampereen taidemuseossa 60 teosta käsittävä "Maiseman aika" -näyttely, joka oli osa hänen valokuvan laatua käsittelevää väitöstutkimustaan Aalto-yliopistossa. Näyttelyn yhteydessä julkaistiin samanniminen 144-sivuinen valokuvateos. 
Luukkolan Suomessa pitämien noin viidentoista näyttelyn lisäksi hänen teoksiaan on ollut esillä Ranskassa, Saksassa, Italiassa ja Hollannissa. Vuonna 2013 Luukkolan valokuvat tulivat laajasti suuren yleisön tietoisuuteen, kun niitä esitettiin Tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän juhlavastaanoton konsertin kuvituksena Tampere-talolta televisioidussa juhlassa.
Pekka Luukkola on uransa aikana kuvannut suomalaista maisemaa monista näkökulmista. Varhaisemmassa tuotannossaan hän on tehnyt maisemapainotteisia valokuvateoksia kertoen myös suomalaisen maiseman historiasta. Luukkola kuvaa ja kirjoittaa teoksensa ja on vastannut myös niiden taitosta ja typografiasta. Hänen esikoisteoksensa, mustavalkoinen "Kultajoki", ilmestyi 1998 ja valittiin vuoden Kirjavalioksi. Vuonna 2003 ilmestynyt Matka Suomeen on myös saanut kirjavalio-tunnustuksen ja kustannusosakeyhtio Otava on ottanut siitä yhteensä 10 painosta.
Uusin kuvateos "Maiseman aika - Sense of time" kokoaa Luukkolan keskeiset valokuvataiteen teokset ja kuvasarjat vuosilta 2006–2012. "Maan varjossa" -sarjan kuvissa Luukkola kuvaa tulen avulla aikaa ja ihmisen läsnäoloa maisemassa. "Solar intensity" -sarjassa Luukkola keksi menetelmän, josta syntyy vaikutelma että suuri valonheitin – aurinko – valaisee yömaisemaa. "Landscape"-sarjassa hän pelkistää maiseman äärimmilleen, ja nämä teokset tuovat mieleen abstraktin maalaustaiteen ja värikenttämaalarit.
Laajan ammatillisen toimintansa lisäksi Luukkola harrastaa urheilua, puutöitä ja kalastusta. Hänellä on yli 500 palkintoa yleisurheilusta nuoruusvuosiltaan.
Ingrid Qvarnström
Ingrid Qvarnström (os. Norrmén, 15. helmikuuta 1891 Helsinki – 7. tammikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän toimi aikakauslehti Astran toimittajana vuosina 1927–1956 ja kirjoitti erityisesti kulttuurihistoriallisia teoksia. Hänen puolisonsa vuodesta 1913 oli lääketieteen lisensiaatti Einar Fabian Qvarnström (1873–1960). Heidät on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Omalla nimellä:
Nimellä "Stina Stålfelt":
Nimellä "Paul Nylander":
Esteri Karilas
Esteri Vilhelmina Karilas, o. s. "Teittinen" (30. kesäkuuta 1890 Kuopio – 11. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Mark Antokolski
Mark Matvejevitš Antokolski (; 2. marraskuuta 1843 Vilna - 9. heinäkuuta 1902 Bad Homburg vor der Höhe) oli venäläinen kuvanveistäjä, tunnettu teostensa psykologisesta monimutkaisuudesta.
Mark Antokolski syntyi Vilnassa köyhään, seitsemän lapsiseen juutalaisperheeseen. Antokolski opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pietarissa (1862–1868). Hänen ensimmäiset työnsä käsittelivät juutalaisaiheita, kuten "Juutalainen räätäli", "Nathan Viisas", "Juutalaisten tutkinta". Mark Antokolski piti kuvanveistoa inhimillisenä ja sosiaalisena ideaalina.
Vuosina 1868-1870 Antokolski oleskeli Berliinissä. Hän viimeisteli vuonna 1870 teoksensa "Iivana Julma", jonka Eremitaašin taidemuseo hankki kokoelmiinsa keisari Aleksanteri II:n aloitteesta, joka palkitsi taiteilijan 8 000 ruplan suuruisella summalla ja nimittämällä tämä Venäjän taideakatemian jäseneksi.
Heikkoa terveyttään hoitaakseen Antokolski matkusti vuonna 1871 Italiaan nuoren oppilaansa Ilja Gintsburgin kanssa, ja kuusi vuotta myöhemmin hän asettui Pariisiin.
Roomassa Antokolski viimeisteli Pietari I Suuren patsaan Pietarhoviin vuonna 1872, kuten myös kopiot Taganrogin ja Arkangelin kaupunkeihin. Vuonna 1878 Antokolski asetti näytteille kaikki työnsä Pariisin maailmannäyttelyyn, jossa hän sai kultamitallin. Vuonna 1880 Pietarissa järjestettiin taiteilijan yksityisnäyttely, jonka ansiosta taiteilijalle myönnettiin professorin arvonimi.
Taiteilijan sairaus paheni, ja hän vietti enimmän osan ajastaan Italian Lago Maggiorella, mutta kävi elämänsä loppuun asti usein Pariisissa. Pariisissa hän työsti seuraavat teoksensa: "Spinoza", "Mefistoteles", "Jaroslav Viisas", "Nestor Kronikoitsija" ja "Jermak Timofejevitš".
Antokolski kuoli Bad Homburgissa lähellä Frankfurtia.
Robert Cregan
Robert Cregan (s. 4. marraskuuta 1988 Dublin) on irlantilainen moottoriurheilija. Hänen isänsä Richard Cregan on Yas Marina Circuitin F1-radan päällikkö ja työskennellyt aikaisemmin Toyotan F1-tallissa.
Cregan aloitti kilpa-uransa vuonna 2002. Vuonna 2006 hän siirtyi Formula Ford sarjaan. Vuonna 2008 hän kilpaili muutamia kilpailuja Porsche Supercupissa. Vuodet 2010-2011 Cregan ajoi UAE GT Championship, jossa hän sijoittui toiseksi. Vuonna 2011 hän ajoi vielä Fujitsu V8 Supercars-sarjassa. Hänestä tuli sen sarjan ensimmäinen irlantilainen. Sarjassa hän sijoittui loppupisteissä 12:ksi. Vuonna 2012 Cregan ajoi GP3-sarjassa Ocean Racing Technology-tallissa saavuttamatta pisteitä. Hän oli parhaimmillaan maalissa kahdesti 11:s. Vuonna 2013 Cregan ajoi kaksi kilpailua Trident -tallissa saavuttamatta pisteitä.
Marshal Ney -luokka
Marshal Ney -luokkaoli Britannian Kuninkaallisen laivaston monitoriluokka, johon kuului kaksi alusta.
Falklandinsaarten taistelun jälkeen päätettiin kaksi kahdeksan tykkistä vuoden 1914 laivasto-ohjelmaan kuulunutta taistelulaivaa muuttaa kuusitykkisiksi taisteluristeilijöiksi, "HMS Repulse" ja "HMS Renown". Tykkien vähentämisellä saatiin alusten suunniteltu nopeus nostettua 32 solmuun. Täten jäi kaksi tykkitornia käyttämättä. Churchill ja Fisher suunnittelivat niiden ympärille kaksi uutta monitoria, joiden tykeillä kyettäisiin toimittamaan 1920 paunan kranaatti 23400 jaardin päähän.
Lillicrap kutsuttiin suunnittelemaan alukset, joiden työnimiksi annettiin "HMS M.13" ja "HMS M.14". Tykkitorni painoi noin 760 tonnia ja se oli ammuksineen ja jalustoineen noin 300 tonnia raskaampi kuin edeltäneet 14 tuuman tykein varustetut monitorit. Aluksen 10 jalan syväys vaatimus ja telakoiden asettama 90 jalan maksimileveys mahdollisti ainoastaan pituuden kasvattamisen. Pituudeksi tuli 340 jalkaa ja uppoumaksi 6670 tonnia.
Alusten 15 tuuman tykkitornit oli valmistettu asennettavaksi taistelulaivaan ja ne edellyttivät 43 jalan korkeutta tykin putken akselista ammusvaraston lattiaan eli ammushissin pituus oli määräävä tekijä. Tornit asennettiin 17 jalkaa kannen yläpuolelle rakennettuun tuliasemaan, joka suojattiin kahdellatoista kahdeksan tuumaa paksulla teräslevyllä. Lisäksi tornien sivusuuntausmahdollisuus rajattiin 300 asteeseen.
Alusten voimanlähteenä olivat dieselmoottorit.
Jean Ladeuze
Jean Ladeuze oli belgialainen kehonrakentaja. Hän voitti urallaan kolmesti Mr. Belgia -tittelin ja oli parhaimmillaan kansainvälisissä kisoissa kuudes NABBAn Mr. Universe -kisoissa.
JK Racing Asia Series
JK Racing Asia Series (aiemmin nimillä Formula BMW Asia ja Formula BMW Pacific) oli aasialainen moottoriurheilusarja. Sarja aloitettiin vuonna 2003, joka korvasi silloisen Aasian Formula 2000 -sarjan. Vuonna 2008 sarjan nimi muuttui muotoon Formula BMW Pacific, joka oli aina vuoden 2010 loppuun asti. Vuodesta 2011 ajettiin nykyisellä sarjan nimellä. Pisteitä jaettiin kymmenelle parhaalle järjestyksessä 20, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 3, 2, 1. Joka kilpailuviikonloppuna ajettiin kaksi kilpailua, joissa toisessa käännetyssä järjestyksessä 10 parhaan osalta. Sarjan mestaruuden voittivat Ho-Pin Tung, Marchy Lee, Salman Al Khalifa, Earl Bamber, Jazeman Jaafar, Ross Jamison, Rio Haryanto, Richard Bradley, Lucas Auer ja Aston Hare.
Eniten tallimestaruuksia on malesialaisella Team improvisadas-tallilla, jolla on kuusi mestaruutta.
Enkelten putous
Enkelten putous () on kirjailija Nora Robertsin 2008 valmistunut menestysteos. Kirjasta on tehty myös elokuva.
Kirjan pääosassa on Reece Gilmore. Elokuvassa Reeceä näytteli Heather Locklear.
Reece Gilmore matkustaa pitkän matkan Bostonista, idästä Wyomingissa sijaitsevaan Angels Fallin pikkukaupunkiin. Hän oli
alun perin vain läpikulkumatkalla, ilman minkäänlaista päämäärää, mutta hän tarvitsee kipeästi lisää rahaa, ja aloittaa työt
Angels Fistiläisessä ravintolassa, Angel Foodissa, jota johtaa tiukka, mutta reilu Joanie. Uudessa työpaikassaan Reece saa uuden
ystävän, Linda-Gailin.
Reece tutustuu jännityskirjailija Brodyyn, mieheen jonka huomaa vievän häneltä jalat alta. Brody on sinkku, vaikka moni
Angels Fistin nainen onkin jahdannut häntä iät ja ajat. 
Reece ei kerro taustastaan paljoakaan muille ihmisille. Bostonissa hän työskenteli Maneo-nimisessä ravintolassa, johon tehtiin
armoton verilöyly, juuri kun Reecen oli määrä siirtyä muualle töihin. Verilöylyssä Reece menetti työtoverinsa, joita oli tottunut pitämään perheenään.
Kokemus sai hänen mielensä järkkymään rajusti, ja hän vietti puolisen vuotta psykiatrisessa sairaalassa.
Eräänä aamuna Reece lähtee vapaapäivän kunniaksi patikoimaan. Patikkaretkellään hän joutuu murhan ainoaksi silminnäkijäksi. Kun hän kertoo
asiasta muille, mm. Seriffi Mardsonille, kukaan ei usko häntä. Paitsi Brody, Joanie, ja Linda-Gail.
Asiat valkenevat, ja paljastuu, että Seriffi, joka kieltäytyi uskomasta Reeceä, olikin itse murhan takana.
Tässäkin, kuten useassa muussakin kirjassa on kuitenkin onnellinen loppu. Reece jää Angels Fistiin Brodyn ja
saamiensa ystävien kanssa.
Potamós
Potamos (, ) tai Potamós (, suom. ”Joki”) voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Luettelo kielitoimistoista
Luettelo kielitoimistoista sisältää eri maissa toimivia laitoksia, jotka harjoittavat kielenhuoltoa.
Gioacchino Guaragna
Gioacchino Guaragna (14. kesäkuuta 1908 Milano – 19. huhtikuuta 1971 Milano) oli italialainen miekkailija.
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa Guaragna osallistui floretin joukkuekilpailuun ja oli siinä mukana voittamassa kultaa. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hän osallistui sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailuun saaden jälkimmäisessä hopeaa ja sijoittuen ensin mainitussa neljänneksi. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä hän osallistui jälleen sekä yksilö- että joukkuekilpailuun ja voitti joukkueen jäsenenä uuden kultamitalin. Yksilökilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Giorgio Pessina
Giorgio Pessina (16. kesäkuuta 1902 Rooma – 18. heinäkuuta 1977 Rooma) oli italialainen miekkailija, joka kilpaili floretin joukkuekilpailussa kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa. Pariisissa 1924 hän sijoittui joukkueineen neljänneksi; Amsterdamissa 1928 hän kuului kultaa voittaneeseen ja Los Angelesissa 1932 hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Salomonsaarten vaakuna
Salomonsaarten vaakuna on Salomonsaarten tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1978.
Vaakunassa toistuvat kansallislipun värit. Kilvessä on maan eri alueita kuvaavia asioita. Fregattilinnut lakiossa kuvaavat maan itäosaa. Lakion keskellä on kotka, joka kuvaa Malaitan aluetta. Kaksi kilpikonnaa kuvaavat maan länsiosaa. Keskellä olevat kilpi, jousi ja nuolet kuvaavat maan keskiosaa. Kilvenkannattajina vaakunassa on oikealla krokotiili ja vasemmalla hai. Niiden lisäksi vaakunassa on paikallinen perinteinen purjehdusalus ja nouseva aurinko.
Alhaalla nauhassa on valtion motto "To Lead is to Serve", suomeksi "Johtaminen on palvelemista".
Ugo Pignotti
Ugo Pignotti (19. marraskuuta 1898 Firenze – 7. tammikuuta 1989 Rooma) oli italialainen miekkailija. Hän voitti vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa kultaa floretin joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi seitsemänneksi yksilökilpailussa. Hän sai vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kaksi hopeamitalia, yhden floretin ja toisen säilän joukkuekilpailussa.
Rodolfo Terlizzi
Rodolfo Terlizzi (17. lokakuuta 1896 Firenze – 11. heinäkuuta 1971 Firenze) oli italialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä osallistuen sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailuun. Jälkimmäisessä hän oli mukana voittamassa kultaa.
Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa Terlizzi sai floretin joukkuekilpailussa hopeaa.
Potamós (Kythera)
Potamós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 476 (vuonna 2011).
Potamós (suomeksi ”Joki”) on Kytheran suurin kylä ja sijaitsee saaren keskiosissa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ποταμού, "Topikí Koinótita Potamoú"), johon kuuluvat varsinaisen Potamóksen kylän lisäksi Agía Anastasía, Agía Pelagía, Kámpos ja Trifylliánika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 961. Potamóksesta on matkaa koillisessa sijaitsevaan Agía Pelagíaan kymmenen kilometriä, lounaassa sijaitsevaan Mylopótamokseen 12 kilometriä ja saaren pääkylään Chóraan 19 kilometriä. Kaakossa sijaitsevalle Kytheran lentoasemalle on matkaa kahdeksan kilometriä.
Kylässä on joka sunnuntaiaamu markkinat, joille saaren maanviljelijät saapuvat myymään tuotteitaan. Potamóksessa on myös kahviloita, ravintoloita, kauppoja sekä esimerkiksi posti ja pankki. Trifýllis-säätiön () tuella Potamókseen saatiin 1970-luvulla vanhainkoti, joka toimii saaren asukkaiden, Ateenassa ja Pireuksessa asuvien kytheralaisten sekä ulkomailla asuvien kytheralaisten siirtolaisten lahjoituksilla. Kylässä on myös kulttuurikeskus, jossa esiintyy Potamóksen filharmoninen orkesteri. Kylän itäpuolella sijaitsee kunnallinen ulkoilmateatteri, jossa järjestetään kesäaikaan konsertteja ja teatteriesityksiä. Potamóksen pääaukiolla on kylässä syntyneen Pános Koronaíoksen rintakuva. Koronaíos toimi komentajana taisteluissa Kreetan saarella vuonna 1886.
Vuonna 1916 noin 200 sotilaan joukko kreetalaisesta pataljoonasta saapui Kytheralle ja miehitti saaren. He olivat Elefthérios Venizéloksen johtaman kuninkaan vastaisen "Kansallisen puolustuksen liikkeen" () asialla. Kythera asettui "Kansallinen puolustuksen liikkeen" puolelle kuningasta vastaan ja liike käytti Potamósta pääpaikkanaan. Myös Kreikan itsenäisyysarmeija toimi Potamóksesta käsin. Potamóksen kylässä Kytheran asukkaat myös päätyivät 17. helmikuuta 1917 vaatimaan autonomista hallintoa saarelleen. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset ja italialaiset miehittivät Kytheran. Potamóksen Leivadítis-kahvila toimi kapinallisten pääpaikkana ja siellä he tekivät päätöksen hyökätä miehittäjiä vastaan.
Glass Mask
Glass Mask on japanilainen shōjomanga, jonka on luonut Suzue Miuchi. Sitä on julkaistu Hana to Yume -lehdessä tammikuusta 1976 lähtien. Sarjasta on myös julkaistu 46 kirjaa kesäkuuhun 2011 mennessä. Tarinasta on kehitelty myös anime. Vuonna 2006 kirjoja oli myyty 50 miljoonaa Japanissa. Se teki Glass Maskista toiseksi eniten myydyn shōjo mangan.
André Labatut
André Labatut (18. heinäkuuta 1891 Bordeaux – 30. syyskuuta 1977 Bordeaux) oli ranskalainen miekkailija. Hän sai kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä hopeaa floretin joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi neljänneksi sen yksilökilpailussa. Vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa hän kuului kultaa floretissa ja kalvassa voittaneisiin joukkueisiin. Labatut sai vielä yhden olympiamitalin, hopeaa floretin joukkuekilpailussa vuoden 1928 kesäolympialaisista Amsterdamista.
Logothetiánika
Logothetiánika () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 153 (vuonna 2011).
Logothetiánika sijaitsee Kytheran keskiosissa lähellä saaren suurinta kylää Potamósta. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Λογοθετιανίκων, "Topikí Koinótita Logothetianíkon"), johon kuuluvat varsinaisen Logothetiánikan kylän lisäksi Kominiánika, Kousounári, Lianiánika ja Perlegkiánika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 208. Logothetiánikan lähellä sijaitsevat myös kylät Katsouliánika, Christoforiánika ja Nturiánika.
Kylä on yksi saaren vanhimmista, ja sen ympäristössä sijaitsee muun muassa luostari ja useita bysanttilaisia kirkkoja. Kylässä on ravintoloita ja majoituspalveluita.
Puolustusvoimauudistus
Puolustusvoimauudistus oli Suomen puolustusvoimissa vuosina 2012–2015 toimeenpantu uudistus, jonka tarkoituksena oli muun muassa sopeuttaa organisaatio käytettävissä olevaan rahoitukseen. Tämä edellytti yhteensä noin 825 miljoonan euron säästöjä ja joukko-osastojen lakkauttamisia.
Uudistuksen myötä lakkautettiin Hämeen rykmentti Lahdessa, Lentosotakoulu Kauhavalla, Ilmavoimien teknillinen koulu Jämsässä, Pioneerirykmentti Keuruulla, Pohjois-Karjalan prikaati Kontiolahdella ja Suomenlahden meripuolustusalueeseen kuuluva Kotkan rannikkopataljoona sekä kaikki jäljellä olleet sotilasläänit. Lakkautukset olivat osa säästötavoitteita, joilla puolustusvoimat on velvoitettu säästämään menoistaan 825 miljoonaa euroa vuoteen 2016 mennessä. Osa säästöistä tapahtuu osasta kiinteistökannasta luopumalla.
Kolmen puolustushaaran, ilmavoimien, maavoimien ja merivoimien materiaalitoiminnot yhdistetään Puolustusvoimien logistiikkalaitokseksi (PVLOGL), jonka päätoimipaikaksi on esitetty Riihimäkeä. Esikuntaa on kaavailtu Tampereelle, koska siellä toimii myös muutoksien kohteena oleva Maavoimien materiaalilaitos.
Hornet-hävittäjätoiminta siirtyi Satakunnan lennostosta Pirkkalasta Siilinjärvelle ja Rovaniemelle Karjalan ja Lapin lennostoihin. Tykistöprikaati Kankaanpäässä siirtyi Porin prikaatin alaiseksi. Ilmavoimien apumekaanikkokoulutus siirtyi Tikkakoskelle Jämsän Hallin Ilmavoimien teknillisen koulun lakkautuksen myötä.
Lapin Ilmatorjuntarykmentti Rovaniemellä liitettiin Jääkäriprikaatiiin joukkoyksikkönä.
Myös Maanpuolustuskorkeakoulun täydennyskoulutus- ja kehittämiskeskusta uudelleenorganisoidaan ja Maanpuolustuskorkeakoulun ainelaitoksia yhdistellään.
Senaatti-kiinteistöt organisoi seuraavien varuskuntien maa- ja rakennuskannan myymisen:
Suomen sotilassoittokunnat muodostuvat jatkossa noin viidestä suursoittokunnasta, joista kolme on puolustushaarasoittokuntia.
Neljä sotilaslääniä lakkautetaan ja niiden alaiset aluetoimistot tulevat niin sanottujen suurjoukko-osastojen alaisiksi. Johtamistasojen määrä vähenee täten neljästä kolmeen.
Joe Pass
Joseph Anthony Jacobi Passalaqua (13. tammikuuta 1929 New Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat – 23. toukokuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen jazzkitaristi. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä jazz-muusikoista.
Sisilialaissyntyinen terästehtaan työntekijä varttui Johnstownissa, Pennsylvaniassa. Hänen perheessään ei ollut aikaisemmin musiikin harrastajia. Pass aloitti kitaran soiton sen Gene Autryn potretin innoittamana, jossa lehmipoika soittaa kitaraa. Ensimmäinen kitaransa Pass sai 9-vuotissyntymäpäivinään. Hänen isänsä huomasi hyvissä ajoin, että pojalla on musiikillisia taitoja ja auttoi häntä oppimaan uusia säveliä, soittamaan osia, joita ei ole sovitettu kyseiselle soittimelle, oppimaan sävelasteikot ja olemaan taukoamatta.
Jo 14-vuotiaana Pass alkoi saada keikkoja ja soitti yhtyeissä, joita johtivat Tony Pastor ja Charlie Barnet. Näin hän hioi kitaristin taitojaan ja oppi musiikkibisneksen. Hän liikkui paljon pienien jazz-ryhmien kanssa ja lopulta muutti Pennsylvaniasta New York Cityyn. Muutaman vuoden kuluttua hänellä oli huumeriippuvuus, ja hän vietti suuren osan 1950-luvusta pimennossa. Hän pääsi kuitenkin irti huumeista kaksi ja puoli vuotta kestäneen vieroitusohjelman avulla. Vieroituksessa hän soitti koko ajan kitaraa, ja hänen taitonsa kehittyivät edelleen. Vuonna 1962 hän levytti albumin "The Sounds of Synanon".
Wii Zapper
Wii Zapper on Wii-pelikonsolissa käytettäville ohjaimille, Wii Remotelle ja Nunchukille suunnattu lisävaruste. Wii Zapper-lisävarustetta käytetään pääosin ampumiseen ja tarkkailuun. Wii Zapper julkaistiin Japanissa 25. lokakuuta 2007 Ghost Squad-pelin kanssa ja Link´s Crossbow Trainingin kanssa (Yhdysvalloissa 19. marraskuuta, Euroopassa 7. joulukuuta ja Australiassa 13. joulukuuta 2007).
Wii Zapper muistuttaa muodoltansa rynnäkkökiväärin alaosaa, jossa on runko-osassa paikka Wii Remotelle ja liipasimen tasolla puolestaan Nunchukille. Wii Zapper-lisävaruste näyteltiin ensi kertaa E3 2006-messuilla jolloin siitä oli näytillä "Zapper"-niminen prototyyppi, tämä puolestaan muistutti muodoiltansa enemmän pumppuhaulikkoa jossa ohjaimet oltiin sijoitettu samoihin paikkoihin kuin julkaistussa versiossa, mutta ne olivat siinä lähempänä toisiaan ja muistuttivat sen myötä enemmän oikeaa asetta.
Wii Zapper-ohjainta voidaan käyttää monissa Wii-konsolille luodussa pelissä kuten Go Vacationissa, Quantum of Solacessa ja issa. Wii-ohjaimien paristojen säästämiseksi tärinätoiminto jätettiin kokonaan pois Wii Zapperista.
Wii Zapper-ohjaimesta on kehitetty myös erilaisia muunnoksia kuten "Wii Blaster", jonka alkuperäiseksi julkaisuajankohdaksi oltiin tiedotettu 1. toukokuuta 2007, mutta 5. toukokuuta GameStop tiedotti siirtäneensä sen saman vuoden kesäkuulle. Toinen muunnos on "Wii Light Gun" joka muistuttaa konepistoolia, Wii Light Gunia ei myydä minkään pelin kanssa, vaan se on saatavilla ainoastaan GAME:n nettisivuilta ja GAME:n jälleenmyyjiltä. Wii Zapper-ohjaimen muita muunnoksia ovat Wii Crossbow, Wii Magnum ja Wii Shotgun.
Balkanin yliopistojen verkosto
Balkanin yliopistojen verkosto ("Balkan University Network"), BUN) on Balkanin alueiden yliopistojen yhteistyöelin, joka perustettiin koordinoimaan Jugoslavian hajoamisen myötä syntyneiden useiden eri kansallisten yliopistojen toimintaa sekä näiden osallistumista Bolognan prosessiin. Laajempana tavoitteena on yhteistyön kautta saavuttaa Balkanin alueen tieteellinen, taloudellinen ja kulttuurillinen kasvu. Käytännön asteella pyritään yhteisiin jatko-opintomahdollisuuksiin, vaihto-ohjelmiin, akateemiseen yhteistyöhön ja tieteellisen tiedon vaihtoon eli ylikansalliseen akateemiseen yhteistyöhön kaikissa muodoissaan. Verkoston perustivat 10. helmikuuta 2006 Kreikan Thessalonikissa Kreikkaa, Albaniaa, Bulgariaa, Makedoniaa, Romaniaa ja Serbia-Montenegroa edustavat yliopistot. Verkoston yliopistot tapaavat kahdenkeskisten konferenssien lisäksi verkoston vuosittaisessa yhteisessä konferenssissa.
Raimund Divis
Raimund Divis (s. 5. tammikuuta 1978 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä.
Divis on pelannut koko uransa ainoastaan Itävallan sarjoissa ja viimeiset kolme kautta 2-tasolla kasvattajaseuransa VEU Feldkirchin joukkueessa. Divis on esiintynyt Itävallan maajoukkueessa neljissä aikuisten MM-kisoissa (2003, 2004, 2005 ja 2007) sekä 1997 U20 MM-kisojen C-sarjassa.
Comodo Dragon
Comodo Dragon on ilmainen verkkoselain. Se on saapunut uutena optiona EU:n vaatimaan Selainvalinta-vaihtoehtoon. Selaimen lähdekoodi pohjautuu Googlen kehittämään Chromiumiin.
Comodo on tietotekniikan alan yritys, joka tuottaa muun muassa tietoteknisiä turvallisuusratkaisuja.
Comodo Dragonin tuorein versio on 29.1. Selainohjelman vaatima muistitila on noin 40 Mt. Comodo Dragonin käyttöliittymässä yhdistyy piirteitä sekä Apple Safarista että Google Chromesta. Dragonin selainmoottori on WebKit.
Fjalar Nordell
Fjalar Anton Mauritz Nordell (23. joulukuuta 1903 Eurajoki – 24. heinäkuuta 1976) oli vuorineuvos ja Salora Oy:n toimitusjohtaja.
Nordell syntyi Vuojoen kartanossa Eurajoella, missä hänen isänsä Oskar Nordell toimi kartanon kirjanpitäjänä. Fjalar Nordellin ollessa seitsenvuotias perhe muutti Halikkoon, mistä isä oli saanut kirjanpitäjän paikan Joensuun kartanossa lähempänä Kemiöstä kotoisin olleen isän ja Muurlasta kotoisin olleen äidin kotiseutua. Kun isä kuoli, perhe muutti Saloon.
Työuransa Nordell aloitti 15-vuotiaana Salon Tukkukauppa ja Polkupyöräliikkeessä, jossa työskenteli kahdeksan vuotta, kunnes ryhtyi yrittäjäksi aluksi nahka-alalla. Vuonna 1928 hän perusti yhdessä Lauri Koskisen kanssa toiminimen Nordell & Koskinen, joka aluksi toimi autokaupassa, mutta erikoistui pian radiovastaanottimien tuotantoon, jolle samoihin aikoihin alkanut Suomen Yleisradion toiminta loi nopeasti kasvavaa kysyntää. Nimi Salora oli alkujaan yhtiön valmistaman radiomallin nimi, ja vuonna 1945 se myös tuli silloin osakeyhtiöksi muutetun yrityksen nimeksi.
Myös sotien jälkeen 1940–1950-luvuilla kehitys radio- ja elektroniikka-alalla nopeaa ensin transistoriradion ja sitten levysoitinten myötä ja 1950-luvun lopulla alkoi Salossa televisioiden ja 1960-luvun alussa radiopuhelinten valmistus. Vuonna 1963 Nordell sai ansioistaan alalla teollisuusneuvoksen arvonimen. 1970-luvulla uutuutena oli väritelevisio, ja vuonna 1972 Nordellille myönnettiin tasavallan presidentin vientipalkinto ja vuorineuvoksen arvonimi.
Nordell jäi eläkkeelle vuonna 1974, jolloin häntä seurasi Saloran pääjohtajana hänen poikansa Jouko Nordell.
Fjalar Nordell oli Salossa syntyneen, sittemmin Suomen tasavallan presidentiksi valitun Sauli Niinistön kummi.
Vuonna 1996 Salon St. Anthonyn puistossa paljastettiin Fjalar Nordellin muistomerkki, jonka on veistänyt Jarkko Roth.
John Pelling
John Albert Pelling (s. 27. toukokuuta 1936 Lontoo) on brittiläinen entinen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Hän osallistui myös sen yksilökilpailuun. Vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hän osallistui jälleen kalvan joukkuekilpailuun.
Raymond Harrison
Raymond Alan Harrison (s. 4. elokuuta 1929 Northolt) on brittiläinen entinen miekkailija. Hän osallistui vuoden 1960 kesäolympialaisiin Roomassa ja sai siellä hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Hän oli aiemmin kilpaillut kalvassa joukkueen jäsenenä jo vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.
Humala (täsmennyssivu)
Humala voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jessica Michibata
Jessica Michibata (s. 21. lokakuuta 1984) on japanilainen malli ja televisiojuontaja. Hän aloitti mallin työt 13-vuotiaana ja tuli kuuluisaksi Peach John -merkin alusvaatemallina. Hän on tehnyt mainoksia myös Reebokille, Uniqlolle, Evianille ja Seikolle. 
Hän juontaa Japanissa omaa televisio-ohjelmaansa.
Hänellä on japanilainen äiti ja Argentiinassa syntynyt italialais-espanjalainen isä. Michibata on seurustellut Jenson Buttonin kanssa vuodesta 2009 alkaen.
King Size Box
King Size Box on Kingston Wallin 8 CD:n kokoelma, joka sisältää albumit Kingston Wall I, Kingston Wall II, Tri-Logy, Real Live Thing, Tri-Logysta vaihtoehtoisen miksauksen sekä bonus-CD:n joka sisältää kaksi Kingston Wallin kolmesta singlestä. Kolmas single sisälsi ainoastaan eri pituisia versioita jo julkaistuista kappaleista, eikä näitä vaihtoehtoisia versioita ole sisällytetty tähän kokoelmaan. Kokoelma julkaistiin 28.3.2012.
Tomtabacken
Tomtabacken on vuori Ruotsissa, joka on 377 metriä korkea ja sijaitsee Etelä-Ruotsin ylängöllä. Vuori sijaitsee Nässjön kunnassa noin 22 kilometriä lounaaseen kunnan päätaajamasta. Tomtabacken on sekä Smålandin että Götanmaan korkein kohta.
Vuori sijaitsee ylänköalueella, jossa ilmasto on viileämpi kuin muualla Etelä-Ruotsissa. Tammikuussa keskilämpötila vuorella on -4 °C, yhtä kylmä kuin esimerkiksi Taalainmaalla tai Uplannissa, ja heinäkuun keskilämpötila on 14 °C, joka on sama kuin Jokimukassa Pohjois-Ruotsissa.
Angler-luokka
Angler-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Luokan alukset valmisti John I. Thornycroft and Company.
Coquette-luokka
Coquette-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Luokan alukset valmisti John I. Thornycroft and Company.
Puolan juutalaisten historian museo
Puolan juutalaisten historian museo eli Polin on Varsovassa sijaitseva museo, joka on omistettu puolanjuutalaisten historialle. Museorakennus on toisen maailmansodan aikaisen juutalaisgheton alueella olevassa puistossa, missä on myös juutalaisgheton muistomerkki. Näyttelytilojen pinta-ala on 4 500 neliömetriä, ja se sisältää yhdeksän gallerian näyttelykokonaisuuden.
Museon rakennustyöt alkoivat vuonna 2007, ja epäviralliset avajaiset järjestettiin huhtikuussa 2013 Varsovan kansannousun vuosipäivänä. Viralliset avajaiset pidettiin vuonna 2014, kun museon perusnäyttelyt valmistuivat. Hankkeen kustannusarvio oli 50 miljoonaa euroa.
Hankkeesta käytiin kansainvälinen arkkitehtikilpailu, ja sen voitti suomalainen arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki. Museon on suunnitellut arkkitehti Rainer Mahlamäki. Työn nimi oli "Kaislameri", joka viittaa Vanhan testamentin kertomukseen Punaisenmeren jakautumisesta. Tämä tapahtuma on kuvattuna sisääntuloaulassa.
Museorakennus voitti marraskuussa 2014 myönnetyn ensimmäisen arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon. Vuonna 2015 rakennus pääsi Mies van der Rohe -kilpailussa niiden 40 joukkoon, jotka kilpailivat finaaliin pääsystä. Finalistit ilmoitettiin helmikuun lopussa 2015 ja voittaja 8. toukokuuta 2015. Se ei kuitenkaan selviytynyt finaaliin.
Euroopan museofoorumi valitsi museon vuoden museoksi vuonna 2016.
Rainer Mahlamäki
Rainer Allan Mahlamäki (s. 12. kesäkuuta 1956 Ilmajoki) on suomalainen arkkitehti.
Mahlamäki valmistui arkkitehdiksi vuonna 1987 Tampereen teknillisestä yliopistosta. Hän on toiminut arkkitehtuurin professorina Oulun yliopistossa vuodesta 1997 lähtien. Mahlamäki sai rakennustaiteen Suomi-palkinnon vuonna 1996. Taiteen Suomi-palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2008.
Mahlamäki on suunnitellut rakennuksia myös ulkomaille. Keväällä 2013 valmistui Mahlamäen suunnittelema puolanjuutalaisten historian museo Varsovassa. Se avattiin virallisesti lokakuussa 2014. Rakennus voitti vuonna 2014 ensimmäistä kertaa jaetun Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon.
Vuonna 2015 rakennus pääsi Mies van der Rohe -kilpailussa 40 finaalipaikasta kilpailleen ehdotuksen joukkoon.
Mahlamäen ensimmäinen oma arkkitehtitoimisto oli Tampereella toiminut 8 Studio. Nykyään hän työskentelee arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy:ssä.
Albacore-luokka (hävittäjä)
Albacore-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Luokka oli Palmers Shipbuilding and Iron Companyn ilman tilausta valmistama. Amiraliteetti lunasti alukset laivastolle maaliskuussa 1909 korvaamaan tuhoutuneet "HMS Leen" ja "HMS Tigerin". Ne luokiteltiin voimakkaammasta aseistuksestaan huolimatta B-luokkaan lokakuussa 1913.
Marion Tietz
Marion Tietz (s. 17. marraskuuta 1952 Berliini) on Itä-Saksaa edustanut entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja sai siellä hopeaa. Lisäksi hän sai pronssia vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Nina Lobova
Nina Romanivna Lobova (; s. 20. heinäkuuta 1957 Zestaponi) on Neuvostoliittoa edustanut käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Marija Litošenko
Marija Petrivna Litošenko (; s. 24. syyskuuta 1949 Kiova) on Neuvostoliittoa edustanut entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Antonio Spavone
Antonio Spavone (s. 2. kesäkuuta 1994 Napoli) on italialainen moottoriurheilija.
Spavone aloitti Karting-uran vuonna 2005 ja kilpaili suurimman osan italiassa, joka vei sen jälkeen tien kohti KF2-luokkaan vuonna 2010. Samana vuonna Spavone aloitti ajouransa Formula Abarth-sarjassa. Hän kilpaili vain kuusi kilpailua saavuttamatta pisteitä. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2011 sijoittuen Italian Formula Abarth -sarjassa 13:ksi ja Euroopan Formula Abarth -sarjassa 14:ksi. Vuonna 2012 Spavone ajoi Auto GP World Series-sarjassa Euronova Racing-tallissa. Samana vuonna hän kilpaili GP3-sarjassa italialaisessa Trident Racing-tallissa. Hän ajoi kahdeksan kilpailua saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2013 Spavone jatkoi Auto GP -sarjassa Super Nova -tallissa. Hän ajoi neljä kilpailua saavuttaen 22 pistettä.
Yasemin Smit
Miloushka Yasemin Smit (s. 21. marraskuuta 1984 Amsterdam) on alankomaalainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, jossa hän voitti joukkueineen kultaa vesipallossa.
Rianne Guichelaar
Rianne Dorian Guichelaar (s. 16. elokuuta 1983 Enschede) on alankomaalainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, jossa hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
HMS Hart
HMS Hart on ollut kolmentoista Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Lemmenlukko
Lemmenlukko tai rakkauslukko on riippulukko, joka kiinnitetään sillan kaiteeseen symboloimaan rakkauden kestävyyttä. Lemmenlukko on etenkin Keski-Euroopassa suosittu tapa. Lukkoon kaiverretaan parin nimet tai nimikirjaimet ja vuosiluku, minkä jälkeen lukko käydään ripustamassa sillan kaiteeseen. Kun lukko on lukittu, pari heittää avaimen veteen.
Lemmenlukon perinne juontaa juurensa Unkarista, jossa rakastavaiset alkoivat ripustaa riippulukkoja Pecsin kaupungin porttiin kahdeksankymmentä-luvun alussa. Unkarista tapa on levinnyt ympäri Etelä-Eurooppaa ja Baltian maita. Latvian Riiassa rakastavaisten sillalla lukkoja on satamäärin, siellä tuore vaimo käy heti vihkimisen jälkeen kiinnittämässä lukon lähipuistossa olevaan sillankaiteeseen. Tukholmassa lukkoja on Västerbron-nimisellä sillalla ja Lontoossa Towerin sillalla ja Italiassa niitä näkee miltei joka sillalla. Firenzessä lukon laittamisesta Ponte Vecchio -siltaan saa 50 euron sakon, ja Japanissa eräs silta romahti lemmenlukkojen painosta.
Turussa lemmenlukkoja on Teatterisillalla ja Tuomiokirkkosillalla. Helsingissä lukkoja on rakennusviraston tietojen mukaan tällä hetkellä eniten Vanhankaupunginkosken ylittävällä pienellä kävelysillalla. Tampereella ensimmäinen Tammerkosken lemmenlukko kiinnitettiin Kehräsaaren siltaan. Jatkossa Tammerkosken lemmenlukkoja kiinnitetään Kehräsaaren sillan lisäksi Patosiltaan ja Laukonsiltaan. Kouvolassa lemmenlukkoja näkee Repoveden kansallispuistossa Valkealassa, jossa lukkoja roikkuu Lapinsalmen riippusillan kaiteissa. Kajaanissa lukkoja löytyy ripustettuna Linnansiltaan ja Oulussa Patosillalle johtavien portaiden kaiteeseen kiinnitettynä. Seinäjoella lukkoja on ripustettu Provinssinkin tapahtumapaikkana olevan törnävänsaaren vieressä virtaavan Seinäjoen yli kulkevaan siltaan.
Hämeenlinnasta lukkoja löytyy linnan läheiseltä rautatiesillalta.
The Sims 3: Superstara
The Sims 3: Superstara () on "The Sims 3" -simulaation kuudes lisäosa. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 6. maaliskuuta 2012 ja Euroopassa 10. maaliskuuta. Lisäosasta on julkaistu kolme versiota: tavallinen versio, limited edition ja "Katy Perry Collector’s Edition", jossa pelaaja saa käyttöönsä joitain Katy Perryyn liittyviä tavaroita.
Superstara-lisäosassa pelaaja pääsee DJ:n, laulajan ja monen muun lavaesiintyjän rooliin.Sim ei saa laulajan tai vaikkapa DJ:n urasta jokapäiväistä palkkaa vaan stipendin viikossa. Stipendi suurenee sitä mukaa kun sim etenee urallaan.
Lorenzo Mangiante
Lorenzo ("Renzo") Mangiante (14. maaliskuuta 1891 Brescia, Italia – 16. kesäkuuta 1936 Curitiba, Brasilia) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä kuuluen molemmilla kerroilla kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Lorenzo oli Giovanni Mangianten veli.
Giovanni Mangiante
Giovanni Mangiante (28. elokuuta 1893 Brescia – 6. joulukuuta 1957 Brescia) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän oli Lorenzo Mangianten veli.
Michele Mastromarino
Michele Mastromarino (1. marraskuuta 1893 Cagliari – 25. kesäkuuta 1986 Cagliari) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Giovanni Tubino
Giovanni Battista Tubino (22. elokuuta 1900 Sampierdarena – 27. joulukuuta 1989 Genova) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Ernest Lespinasse
Ernest Lespinasse (20. lokakuuta 1897 Hautmont – 22. marraskuuta 1927 Hautmont) oli ranskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Fernand Fauconnier
Fernand Fauconnier (14. huhtikuuta 1890 Maubeuge – 28. huhtikuuta 1940 Hautmont) oli ranskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Kristian Madsen
Mads Kristian Madsen (Krogshede; 12. helmikuuta 1893 Bøvling – 10. maaliskuuta 1988 Holstebro) oli tanskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä hopeaa ruotsalaissysteemissä voittaneeseen joukkueeseen.
Jacob Opdahl
Jacob Opdahl (15. tammikuuta 1894 Bergen – 20. maaliskuuta 1938 Bergen) oli norjalainen voimistelija. Hän kuului vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa joukkueeseen, joka voitti kultaa vapaassa systeemissä. Hän osallistui myös vuoden 1920 kesäolympialaisiin Antwerpenissä ja sai joukkueineen vapaassa systeemissä hopeaa.
Francesco Loi
Francesco Loi (25. helmikuuta 1891 Cagliari – 9. maaliskuuta 1977 Modena) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sitten vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Molemmissa kisoissa hän oli mukana kultaa voittaneessa joukkueessa.
Fan Bin
Fan Bin (; s. 30. toukokuuta 1974) on kiinalainen entinen voimistelija, joka osallistui vuoden 1996 kesäolympialaisiin Atlantassa. Hän sai hopeaa miesten joukkuekilpailussa ja lisäksi pronssimitalin rekissä.
Dominique Valera
Dominique Valera (s. 18. kesäkuuta 1947 Lyon, Ranska) on ranskalainen karateka ja näyttelijä, joka otteli myös täyskontaktikaratessa. Hänellä on 9. danin musta vyö karatessa. Valera on muun muassa kolminkertainen Ranskan mestari karatessa ja Euroopan mestari vuosilta 1966 ja 1968 Ranskan karatemaajoukkueen myötä.
Valera syntyi Ranskassa espanjalaisille vanhemmille. Hän alkoi harjoitella judoa 7-vuotiaana ja siirtyi 13-vuotiaana karaten pariin. Kuusi vuotta myöhemmin Valera voitti Ranskan mestaruuden karatessa ja oli mukana voittamassa Ranskan karatemaajoukkueessa Euroopan mestaruutta. Kaksi vuotta myöhemmin Valera oli voittamassa toistamiseen Euroopan mestaruutta joukkuekisoissa. Vuonna 1969 Valera uusi Ranskan mestaruutensa ja kilpaili ensimmäistä kertaa Euroopan ulkopuolella. Hän voitti Yhdysvalloissa järjestetyn Grand Tournamentin, joka toimi pudotuspelin tavoin. Myöhemmin samana vuonna Valera otti ensimmäisen henkilökohtaisen Euroopan mestaruuden ja kolmannen kerran Euroopan mestaruuden joukkuekisoissa.
1970-luvulle tultaessa Valera jatkoi menestystään voittamalla kolmannen kerran Ranskan mestaruuden. Lisäksi Euroopan mestaruuskisoissa Valera otti toisen Euroopan mestaruutensa ja joukkuekisoissa neljännen Euroopan mestaruuden. Hän saavutti myös ensimmäistä kertaa mitalin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa Japanissa. Ippon-tyylinen turnaus järjestettiin Tokiossa, jossa Valera saavutti pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin Valera osallistui Ranskan maajoukkueen mukana vuoden 1972 karaten MM-kisoihin Pariisissa, jossa tuloksena oli kultamitali. Hän saavutti vielä muun muassa kaksi Ranskan mestaruutta lisää vuosina 1973 ja 1975, kunnes siirtyi ottelemaan karatea täyskontaktiin, kun hän aiheutti ongelmia vuoden 1975 karaten MM-kisoissa. Hän ei koskaan saavuttanut henkilökohtaista Karaten maailmanmestaruutta. Valera hylättiin vuoden 1975 MM-kisoissa lyötyään tuomaria.
Täyskontaktissa Valera saavutti kaksi Euroopan mestaruutta peräkkäin vuosina 1976 ja 1977. Hän otteli yhteensä 18 kertaa, joista hän voitti 14 kertaa ja hävisi neljästi. Valera otteli aina 1980-luvulle saakka, kunnes siirtyi enemmän opettamaan karatea ja potkunyrkkeilyä. Hän muun muassa opetti Jean-Claude Van Dammelle täyskontakti karatea ja potkunyrkkeilyä.
Valera siirtyi näyttelemisen pariin päätettyään ottelijauransa. Hän esiintyi elokuvissa vuosina 1985–1988. Näistä ensimmäisen oli "Parole de flic".
Arne Jørgensen
Arne Jørgensen (15. heinäkuuta 1897 – 16. helmikuuta 1989) oli tanskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului ruotsalaissysteemissä hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Hän oli Aage ja Alfred Jørgensenin veli.
Ghiță Licu
Gheorghe ”Ghiță” Licu (1. joulukuuta 1945 Fierbinţi – 8. huhtikuuta 2014) oli romanialainen käsipalloilija. Hän sai vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa joukkueineen hopeaa. Aiemmin hän oli kuulunut vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä pronssia saaneeseen käsipallojoukkueeseen.
Thomas G:son
Thomas Gustafsson (s. 25. helmikuuta 1968 Skövde, Ruotsi) on ruotsalainen säveltäjä, sanoittaja ja muusikko, joka käyttää taiteilijanimeä Thomas G:son.
Hänet tunnetaan erityisesti Eurovision laulukilpailusta. Loppukilpailuun hänen tekemänsä kappale on valittu 12 kertaa, ja eri maiden kansallisissa alkukarsinnoissa G:sonin tekemiä kappaleita on ollut mukana yhteensä 69. Niitä ovat esittäneet muun muassa Loreen, Carola, Sanna Nielsen, Jessica Folcker, Roger Pontare, Arja Koriseva, Kirsi Ranto, Ressu, Guri Schanke, D'NASH, Magnus Carlsson ja Lucía Pérez.
Celebesintornipöllö
Celebesintornipöllö ("Tyto rosenbergii") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa laajalla alueella mutta se on yleensä harvinainen.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat pensastot, heinikot, laitumet, viljelmät ja hävitetyt metsäalueet.
Sillä on kaksi alalajia:
Hispaniolantornipöllö
Hispaniolantornipöllö ("Tyto glaucops") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Dominikaanisessa tasavallassa, Haitissa ja Yhdysvaltain pienillä erillissaarilla, missä sitä kuvataan harvinaiseksi.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät, pensastot, laitumet, viljelmät, puutarhat, kaupunkialueet ja hävitetyt metsäalueet.
Lieuwe Westra
Lieuwe Westra (s. 9. syyskuuta 1982 Mûnein, Tytsjerksteradiel) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-tallissa 2009–2013 ja on edustanut Astana Teamia vuodesta 2014. Amatööriurallaan hän kilpaili Krolstone Continental Teamissa 2006–2008.
Westra voitti vuoden 2012 Pariisi–Nizza-ajon viidennen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kahdeksan sekuntia Bradley Wigginsille hävinneenä.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Ernst
Ernst on miehen etunimi. Nimi on saksalainen ja hollantilainen muunnos nimestä "Ernest", joka tarkoittaa vakavaa. Nimen suomalaisia vastineita ovat Erno ja Ernesti.
Suomessa nimi Ernst on vuoden 2018 loppuun mennessä annettu 2873 miehelle. Ernstin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 13. maaliskuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on Ernon ja Ernestin nimipäivä.
Ernst on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Töölön ala-asteen koulu
Töölön ala-asteen koulu on Helsingissä Taka-Töölön kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun luokat 1–6 käsittävä koulu. Koulussa on kaksikielisiä suomi-englanti-luokkia sekä erityistä tukea tarvitsevien oppilaiden luokkia. Lukuvuonna 2011–2012 koulussa oli noin 350 oppilasta.
Rakennus jossa koulu toimii valmistui vuonna 1905 ja sen suunnitteli arkkitehti Theodor Höijer.
Töölön ala-asteella on kaksikielistä opetusta kielillä suomi-englanti. 1. luokalta alkavaan kaksikieliseen opetukseen haetaan soveltuvuuskokeella. Kaksikieliselle luokalle haettaessa oppilaan ei tarvitse osata yhtään englantia. Englanninkielisen opetuksen määrä kasvaa luokalta toiselle siirryttäessä ja 6. luokalla tarkoitus olisi, että opetusta on 50 % suomeksi ja 50 % englanniksi.
Kromoni
Kromoni eli α-bentsopyroni tai 1,4-bentsopyroni (CHO) on heterosyklinen yhdiste ja kumariinin isomeeri. Eräät alkaloidit, kuten flavonit sisältävät kromonin rakenteen.
Kiinteänä kromoni on neulamaisia värittömiä kiteitä, jotka liukenevat veteen vain vähäisissä määrin. Yhdiste liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin tai bentseeniin. Kromonin ketoryhmän happiatomi voi protonoitua, esimerkiksi vetykloridin luovuttaessa protoninsa, jolloin muodostuu kromonihydrokloridi, joka sisältää 4-hydroksibentsopyruliumkationin. Kromonin reaktioissa rengasrakenne voi avautua ja näin tapahtuu esimerkiksi kromonin ja amiinien tai hydratsiinin välisessä reaktiossa. Bromatessa kromonia bromilla bromiatomi liittyy heterosyklisen renkaan kaksoissidokseen.
Kromonia voidaan valmistaa 2-hydroksiasetofenonin ja muurahaishapon esterin välisellä kondensaatioreaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu 3-(2-hydroksifenyyli)-3-oksopropionaldehydiä, joka voidaan syklisoida hapon, esimerkiksi laimean rikkihapon avulla.
Jääpallon Suomensarja 1959
Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1958-1959 nelilohkoisena. Lohkovoittajat etenivät karsintaan kahdesta paikasta vuoden 1960 jääpallon mestaruussarjaan. Pohjoislohko pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä. Viime kaudella maakuntasarjasta noussut RiPS ei osallistunut sarjaan. SM-sarjaan onnistuivat nousemaan Vaasan Palloseura ja Viipurin Reipas Lahdesta.
Ryhmä A
Uusinta: VPS - SePS 4-2
Ryhmä B
Lohkon loppuottelut: VPS - OTP 5-4, OTP - VPS 5-5. Vaasan Palloseura karsintaan maalein 10-9.
VPS ja Reipas nousivat SM-sarjaan, josta putosivat MP ja VIFK.VarTP:n ja RPallon ottelu jätettiin pelaamatta koska nousijat olivat jo selvillä.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Hämeenlinnan Yhteiskoulu (HYK) on Hämeenlinnan Hätilän kaupunginosassa toimiva 1.-9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 700 oppilasta. Oppilaista noin puolet oli alakoulun luokilla 1.-6. (Tuomelan yksikkö) ja puolet yläkoulun 7.-9. luokilla (Hätilän yksikkö).
Koulun rehtorina toimii Antti Karrimaa ja apulaisrehtorina Juha Alenius.
Opettajia Hämeenlinnan yhteiskoulussa on noin 60. Vuoteen 2012 saakka koulun yhteyteen kuului myös lukio.
Hämeenlinnan Suomalainen tyttökoulu aloitti toimintansa vuokratiloissa Hallituskatu 19:ssä vuonna 1878, ja oli kolmas suomalainen koulu, joka antoi tytöille oppikouluopetusta. Sen toimitilat siirrettiin Linnankatu 6:een Lönnin taloon vuonna 1879. Vasta vuonna 1888 koulunkäynti alkoi omassa koulurakennuksessa Turuntiellä. Tyttökoulu muutettiin Hämeenlinnan suomalaiseksi yhteiskouluksi vuonna 1904. Sekä pojat että tytöt pääsivät käymään samaa koulua, jonka tiloja peruskorjattiin ja laajennettiin 1906-1907. Nykyisin koulu sijaitsee vastakkaisella puolella kaupunkia Hätilässä, jonne Hämeenlinnan Yhteiskoulua varten valmistui uusi rakennus vuonna 1955 osoitteeseen Viertokatu 1.
Peruskoulujärjestelmään siirtymisen myötä yhteiskoulu jaettiin Hämeenlinnan yhteiskoulun lukioksi sekä Hätilän yläasteeksi. Lukion toiminta sulautettiin muihin Hämeenlinnan kaupungin lukioihin syksystä 2012 alkaen. Vuonna 1997 ostettiin Viertokadun varrella sijaitseva vanha kauppa opetustiloiksi ja vuosina 1998-1999 koulun päärakennus remontoitiin. Syksyllä 1999 aloitti toimintansa yhtenäiskoulu, jonka nimeksi tuli Hämeenlinnan Yhteiskoulu ja joka muodostui Hätilän yläasteesta ja lukiosta sekä viereisessä rakennuksessa toimineesta Tuomelan alakoulusta. Vuoden 2012 helmikuussa Tuomelan oppilaat siirrettiin opiskelemaan väistötiloihin rakennuksessa ilmenneiden sisäilmaongelmien vuoksi. Tuomelan koulun remontti valmistui vuonna 2016.
Jalkapallon Suomen Cup 1960
Jalkapallon Suomen Cup 1960 oli cupin kuudes järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 166 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 37 (6+31), pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden 27 joukkueen selville saamiseksi pelattiin 3 karsintakierrosta.
Loppuotteluun selvisivät Valkeakosken Haka ja Rosenlewin Urheilijat -38, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti Haka jatkoajalla 3-1(1-1,0-1) tasoitettuaan ottelun pari minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä. Haka voitti myös kauden 1960 Suomen mestaruuden ja ylsi näin ollen ensimmäisenä joukkueena Suomessa "tuplaan".
Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros
Neljännesvälierän uusinta: Ilves-Kissat - Haka 0-2.
Cup-mestarit: Aarre Klinga, Olli Mäkinen, Antti Nieminen, Aimo Pulkkinen, Veijo Valtonen, Pentti Niittymäki, Markku Kumpulampi, Esko Malm, Keijo Airola, Eero Nieminen ja Juhani Peltonen.
Aline Pipping
Kenny Aline Pipping (18. maaliskuuta 1863 Hämeenlinna – 28. elokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kaunokirjallisuuden ruotsintaja.
Aline Pippingin vanhemmat olivat Helsinki-Hämeenlinna radan rakennustöitä johtanut insinöörieverstiluutnantti Knut Theodor Pipping (1826–1885) ja Christina Lovisa Alina Pipping Standerskiöld (1842–1864). Hänen nuorempi veljensä oli foneetikko, kielentutkija ja professori Hugo Pipping.
Pipping käänsi italiasta ruotsin kielelle Carlo Collodin Pinocchion seikkailut ja Dante Alighierin Jumalaisen näytelmän.