hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lähtöjä
Lähtöjä () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva, jonka on ohjannut Yōjirō Takita. Se kertoo työttömäksi jääneestä sellististä, joka päätyy töihin hautaustoimistoon.
Elokuvan alkuperäinen nimi "Okuribito" tarkoittaa japanin kielessä vainajien saattamista tai lähettämistä, mutta sana ei ole yleisessä käytössä arkikielessä. Vaatimattomista ennakko-odotuksista huolimatta elokuva menestyi sekä elokuvateattereissa että elokuva-alan palkintogaaloissa. Se oli tuottanut Japanissa 61 010 217 Yhdysvaltain dollaria 12. huhtikuuta 2009 mennessä.
"Lähtöjä" palkittiin vuoden 2009 Oscar-gaalassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla, vaikka kategorian ennakkosuosikkeina oli pidetty israelilaista "Waltz with Bashiria" ja ranskalaista "Luokkaa".
Elokuva kertoo tokiolaisessa sinfoniaorkesterissa selloa soittavasta Daigo Kobayashista (Masahiro Motoki), joka orkesterin pakkolakkautuksen jälkeen päättää myydä sellonsa, josta hänellä on vielä maksamatta suuri summa. Rahatilanteen vuoksi Daigo ja hänen vaimonsa Mika Kobayashi (Ryōko Hirosue) päättävät muuttaa asumaan Daigon entiseen kotikaupunkiin Sakataan, Yamagataan. Siellä Daigo päätyy etsimään töitä huomattuaan sanomalehdessä ilmoituksen, jossa etsitään työntekijää työhön, joka koskee ”lähtöjä”.
Daigo päättä tarttua tilaisuuteen, uskoen ilmoituksen jättäneen NK Agencyn olevan matkatoimisto, ja menee työhaastatteluun. Daigo tajuaa myöhemmin joutuneensa hautaustoimistoon (NK tulee japanin kielen sanasta 納棺 "nōkan", joka tarkoittaa vainajan arkkuun laskemista), jota johtaa aluksi kovantuntuinen, mutta sarkastisen huumorintajun omaava herra Sasaki (Tsutomu Yamazaki), joka paljastuu kuitenkin mitä herkimmäksi ja taitavimmaksi ihmiseksi, mitä tulee vainajien viimeisen matkan valmisteluun. Daigo joutuukin kohtaamaan työssään paljon sekä omia että muiden ennakkoluuloja ja käsittelemään asioita, jotka saavat hänet todella miettimään, mikä elämässä on tärkeää niin hänelle, hänen vaimolleen kuin koko elämälle.
Elokuvan soundtrackin on säveltänyt Joe Hisaishi, joka tunnetaan muun muassa yhteistyöstään animaatio-ohjaaja Hayao Miyazakin kanssa. Elokuvan soundtrackin on tuottanut Universal Music ja se julkaistiin Japanissa 10. syyskuuta 2008.
Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän
Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän on MGM:n tuottama vuonna 1998 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa vuoden 1982 elokuvalle "NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa". Ainoa elokuvan ääninäyttelijä, joka oli myös ensimmäisessä elokavassa mukana oli Herra Vanhalaa ääninäytellyt Arthur Malet.
Elokuva alkaa "recapilla" ensimmäisestä elokuvasta, tosin asioita muunneltiin hieman ja nyt Kuningas Nicodemus oli ennustanut Jonathan Brisbyn pojan olevan valittu pelastamaan rotat NIMHiltä (tutkimuslaitos, jossa tehdään vaarallisia eläinkokeita). Sitten nähdään kuinka ensimmäisestä elokuvasta tuttu Rouva Brisby, lähettää poikansa Timmyn opiskelemaan rottien luo Oka-laaksoon. Timmy lähtee jättäen jälkeensä Äitinsä ja veljensä Martinin ja siskonsa.
Oka-laaksossa Timmy varttuu vanhemmaksi ja eräänä päivänä Timmy tapaa hiiritytön nimeltä Jenny, joka on karannut NIMHistä. Selviää, että myös Martin oli kaapattu NIMHiin. Timmy ja Jenny lähtevät pelastamaan loppuja hiiriä NIMHistä ja tapaavat matkalla ensimmäisestä elokuvasta tutun Jeremy-variksen ja lentävät tämän kyydissä NIMHiin, NIMHissä heidän joukkonsa liittyvät Oka-laaksosta heitä seuranneet Herra-vanhala, Rottien Johtaja Justin, ja muita rottia. Retkikunnalle selviää, että NIMHissä vallitsee kaaos, Tiedemiehet on muutettu koiriksi ja muita omituisia eläinkokeita on tapahtunut. Selviää että Timmyn veli Martin on ottanut vallan tultuaan hulluksi ja suunnittelee maailman valtaamista. Timmy ja Jenny onnistuvat voittamaan Martinin ja mattkustavat takaisin Ora-laaksoon, ja Timmyä juhlitaan sankarina ja selviää että peittoamalla Martinin, Nicodemuksen ennustus oli käynyt toteen.
Hannu Nieminen (kirjailija)
Hannu Nieminen (s. 1958 Tuusulassa) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Nieminen on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistunut filosofian maisteriksi. Hän on ollut toimittajana mm. Valituissa Paloissa ja toimitussihteerinä Matkaopas-lehdessä. Nieminen on kirjoittanut useita oppikirjoja sekä muun muassa kuunnelman "Dunk-juttu" (1991) ja näytelmän "Omistajat" (1994).
Burgundin herttuakunta
Burgundin herttuakunta oli herttuakunta, joka sijaitsi suurin piirtein nykyisen Burgundin eli Bourgognen alueella, mutta se omisti ajoittain suuria alueita myös nykyisten Belgian, Luxemburgin ja Alankomaiden alueilta. Herttuakunta oli olemassa vuosina 843–1477, jolloin sitä johtivat Burgundin herttuat. Vuonna 1477 herttuakunta jaettiin sodan jälkeen Ranskan ja Habsburgien Itävallan kesken, Ranskan saadessa Burgundin ydinalueet ja Itävallan saadessa Alankomaat.
Burgundin herttuakunta syntyi Verdunin sopimuksen myötä vuonna 843. Herttuakunnan nimi tulee aluetta aikoinaan hallinneesta burgundien germaaniheimosta. Burgundin hallitsijat olivat vähällä päästä 900-luvun lopussa koko Ranskan hallitsijoiksi ja Burgundin herttua Rudolfista tulikin Ranskan kuningas, mutta hänellä ei ollut kruununperillisiä ja valta siirtyi Hugues Mustalle. Lopulta Burgundissa nousi valtaan Hugo Capetin kaksi veljeä, ensin Otto ja sitten Henri I. Henri I:n kuoltua alkoi ensimmäinen perimmyyskriisi Robert II:n ja Otto-Williamin välillä. Näiden kahden välille syttyi vuonna 1002 sota, jonka Robert II voitti vuonna 1003.
Burgundin asema itsenäisenä alueena päättyi Kaarle Rohkean Ludvig XI:tta vastaan käymään sotaan. Kaarle Rohkea kuoli Nancyn taistelussa vuonna 1477 ja Ludvig XI saattoi liittää Burgundin alueet Ranskaan vanhan saalilaisen lain mukaan. Benelux-maiden eli silloisten Burgundin Alankomaiden alue päätyi Habsburgeille ja Franche-Comtén alue päätyi Saksalaiselle keisarikunnalle.
Kacem Bennaceur
Kacem Bennaceur (, s. 12. heinäkuuta 1977) on tunisialainen jalkapalloerotuomari, joka on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2004 lähtien. Bennaceurin ensimmäiset arvokisat oli vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisat, jossa hän vihelsi kaksi ottelua.
Ali Bin Nasser
Ali Bin Nasser tunnetaan myös nimellä Ali Bennaceur (, s. 2. maaliskuuta 1944) on tunisialainen entinen jalkapalloerotuomari, joka toimi kansainvälisenä erotuomarina vuosina 1976-1991.
Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1986 MM-kisoista, jossa hän hyväksyi Diego Maradonan tekemän käsimaalin ottelussa Argentiina-Englanti. Samoissa kisoissa hän vihelsi yhteensä kaksi ottelua.
Michael Jacksonin palkinnot ja saavutukset
Michael Jackson aloitti musiikillisen uransa jo 5-vuotiaana vuonna 1964 ja keräsi elämänsä aikana lähemmäs 400 palkintoa.
Jackson teki myös useita saavutuksia/ennätyksiä mm. maailman myydyin albumi ("Thriller"), maailman menestynein musiikkivideo ("Thriller"), maailman pisin musiikkivideo ("Ghosts"), maailman kallein musiikkivideo ("Scream"), maailman myydyin New jack swing albumi ("Dangerous") jne.
Vuonna 2006 Guinness World Records nimesi Jacksonin kaikkien aikojen menestyneimmäksi artistiksi. Jacksonin levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli 750 miljoonaa kappaletta, mikä tekee hänestä yhden eniten levyjä myyneistä artisteista.
Jackson on saanut lähemmäs 400 palkintoa, enemmän kuin yhdelläkään muulla artistilla.
Vainiopakko
Vainiopakko tarkoitti maanviljelyyn perustuvassa kyläyhteisössä käytännön yhteistyövelvollisuutta peltoviljelyssä.
Ennen isojakoa kunkin talon pelto-omistus oli jakautunut kapeisiin sarkoihin useille vainioille. Kun viereiset sarat omisti yleensä aina toinen talo, oli kunkin vainion työt tehtävä yhtä aikaa, jotta ei olisi aiheutettu haittaa viereiselle saralle esim. kulkemalla sen yli. Käytännössä kullakin vainiolla tuli olla viljelyssä sama vilja, tai se tuli pitää kokonaisuudessaan kesantona. Pellonhoitoon liittyvät työt, kuten kyntö, kylvö ja korjuu, tuli tehdä samaan aikaan.
Isojaon yhtenä tarkoituksena oli koota talon hajanaiset sarat yhteen ja vapauttaa talot yhtäaikaisesta vainiopakosta.
Hällnäs–Storuman-rata
Hällnäs–Storuman-rata on Ruotsin rataverkkoon kuuluva poikkirata, joka yhdistää Inlandsbanan-rataan kuuluvan -rataosan -rataan. Rataosa on Ruotsin valtion omistuksessa, ja sitä hallinnoi Trafikverket.
Rata avattiin liikenteelle osissa. Tavaraliikenne Hällnäsin ja Åmselen välillä alkoi 1922, ja säännöllinen liikenne Hällnäsin ja Lyckselen välillä alkoi 1924. Liikenne viimeisellä, Lyckselen ja Storumanin välisellä osuudella alkoi joulukuussa 1930.
Henkilöliikenne Lyckselen ja Storumanin välillä lakkautettiin vuonna 1992. Sitä seurasi henkilöliikenteen lakkauttaminen Hällnäsin ja Lyckselen välillä kolme vuotta myöhemmin. Viimeisenä toimintavuotena henkilöliikenteestä vastasi Länstrafiken i Västerbotten. Henkilöliikenne aloitettiin uudelleen elokuussa 2011. Uumajan ja Lyckselen välillä liikennöidään Y31-moottorivaunuilla ja liikenteestä vastaa Norrtåg.
Jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut
Jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut on naisten jääpalloilun suurin kansainvälinen maajoukkueiden kilpailu. Ensimmäiset naisten MM-kilpailut järjestettiin Suomessa, Lappeenrannassa vuonna 2004. Kilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Naisten MM-kilpailujen menestynein maa on Ruotsi.
Osallistuneet maat ja maiden sijoitus turnauksessa.
Koskipuhto
Koskipuhto on Ylivieskan 3. kaupunginosa.
Koskipuhdossa on omakotitaloja, kerrostaloja ja rivitaloja sekä teollisuusrakennuksia ja autoliikkeitä.
Koskipuhdon Hamarilla sijaitsee Ylivieskan ainoa virallinen uimaranta, joka on kesäisin erittäin suosittu. Hamarin uimarannan välittömässä läheisyydessä sijaitsee Korpelan Sähkön vesivoimala.
Koskipuhdossa Suvannolla sijaitsee pesäpallokenttä, joka toimii Ylivieskan Kuulan kotikenttänä.
Pesäpallokentän vanha puinen katettu katsomo paloi maan tasalle 14.4.1996.
Nykyisin pesäpallokatsomossa on teräsrakenteiset kattamattomat katsomot ja kentällä on hiekkatekonurmi.
Koskipuhdossa on paljon myös teollisuusrakennuksia, joista mainittakoon Herrforsin voimalaitos, Ruukin tehdas ja Raisioagro (ent. Rehuraisio).
Koskipuhdon teollisuusalueelle johtaa teollisuusrata, joka on nykyisin VR:n omistuksessa.
Teollisuusradan varrella on kaksi tasoristeystä, jotka on varustettu puomeilla.
Baltic Pipeline System
Baltic Pipeline System (BPS-1 tai BTS-1; ; "Itämeren siirtoputkijärjestelmä") on Suomenlahden rannalle Koiviston (Primorsk) satamaan raakaöljyä ja muita öljynjalostustuotteita kuljettava siirto­putki­järjestelmä Venäjällä. Järjestelmä käsittää itse Koiviston öljyterminaalin, 1300 km pitkän öljyputken Jaroslavlista Koivistolle, sekä vanhemmat idästä Jaroslavliin johtavat putket, jotka tuovat öljyä Timanin-Petšoran alueelta, Länsi-Siperiasta sekä Uralin-Volgan alueelta.
Jaroslavlista Moskovan koillispuolelta alkava Itämeren öljyputki kulkee Kirišin öljynjalostamoille ja jatkaa edelleen Nevajoen alitse Pietarin itäpuolelta. Karjalankannaksella öljyputki putki päätyy Viipurin eteläpuolella Koiviston satamaan (). Öljyputken pumppausasema sijaitsee ainakin:
Vuonna 2007 Itämeren öljyputken ja Koiviston öljysataman kautta Venäjältä vietiin yhteensä 74 miljoonaa tonnia raakaöljyä. Venäjän suunnitelmana on ollut raakaöljyn ja muiden öljytuotteiden siirtokyvyn nostaminen tätä reittiä pitkin lähivuosina yhteensä 120 miljoonaan tonniin vuodessa. Koiviston satamasta öljyä viedään Euroopan öljynjalostamoille mm. Rotterdamiin.
BPS-1 öljyputkea operoi venäläinen Transneft-yritys.
Hämeen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Hämeen ELY-keskus (elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus) () on yksi Suomen neljästä kahden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Hämeen ELY-keskuksen vastuualueita ovat elinkeinot, työvoima ja osaaminen (E-vastuualue) sekä ympäristö ja luonnonvarat (Y-vastuualue). Liikenne ja infrastruktuuri-asioista (L-vastuualue) Hämeessä vastaa Uudenmaan ELY-keskus.
Hämeen ELY-keskuksen toimialueeseen kuuluvat Kanta-Häme ja Päijät-Häme. Päätoimipaikkana on Lahti sekä muu toimipaikka Hämeenlinnassa. Hämeen ELY-keskus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa.
Kanta- ja Päijät-Hämeen liikenneasiat hoidetaan Uudenmaan ELY-keskuksessa.
Vyöviistäjä
Vyöviistäjä ("Pterodroma mollis") on ulappalintujen lahkoon kuuluva merilintu. Linnun suomenkielinen nimi oli ennen atlantinviistäjä.
Linnun pituus on 33–36 cm ja siipien kärkiväli 86–92 cm. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji muistuttaa suuresti sekä madeiranviistäjää että kapverdenviistäjää, joita aikaisemmin pidettiin sen alalajeina.
Atlantinviistäjät pesivät eteläisen pallonpuoliskon valtamerten saarilla Tristan da Cunhalla, Goughilla, Prinssi Edwardin saarilla, Crozetsaarilla, Antipodisaarilla ja Tasmaniassa. Lisääntymisajan ulkopuolella laji kiertelee eteläisillä valtamerillä ja se on tavattu kerran Madeiralla vuonna 1986. Suurin uhka lajin olemassaololle ovat villiintyneet kissat ja isokihun saalistus. Lajista tunnetaan ninialalajin lisäksi alalaji "dubia".
Linnut pesivät vaikeapääsyisten saarten kukkuloilla ja rinteillä, ja muun osan vuotta laji elää avomerellä.
Atlantinviistäjä kaivaa pesäonkalonsa kasvillisuuden suojaan. Naaras munii yhden munan.
Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, vähemmässä määrin kaloista ja äyriäisistä.
Rogers Centre
Rogers Centre on monikäyttöinen stadion Torontossa.
Stadion avattiin vuonna 1989 ja siinä oli maailman ensimmäinen sisäänvedettävä katto. Vuonna 2005 areena nimettiin nykyiselle nimelleen.
Ketolan seisake
Ketolan seisake (, , ratakm 46+939) oli seisake Rantaradalla. Se sijaitsi Siuntiossa noin neljän kilometrin päässä Siuntion rautatieasemasta.
Seisake avattiin ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 1938, mutta lakkautettiin jo 3. lokakuuta 1944 sen jäätyä Porkkalan vuokra-alueelle. Porkkalan palautuksen jälkeen Ketola avattiin uudelleen 15. elokuuta 1956. Seisake suljettiin virallisesti 29. syyskuuta 1985. Todellisuudessa junat kuitenkin pysähtyivät siellä 29. marraskuuta 1985 asti, jolloin Kelan ja Viiman välinen rataoikaisu otettiin käyttöön.
Viiman seisake
Viiman seisake (, ) oli seisake Rantaradalla. Se sijaitsi Siuntiossa lähellä Sjundbyn kartanoa, noin kahden kilometrin päässä Siuntion rautatieasemasta.
Seisake avattiin ensimmäisen kerran 1. huhtikuuta 1932, mutta lakkautettiin 3. lokakuuta 1944 sen jäätyä Porkkalan vuokra-alueelle. Porkkalan palautuksen jälkeen Viima avattiin uudelleen 15. elokuuta 1956. Seisake suljettiin virallisesti 29. syyskuuta 1985. Todellisuudessa junat kuitenkin pysähtyivät siellä 29. marraskuuta 1985 asti, jolloin Kelan ja Viiman välinen rataoikaisu otettiin käyttöön.
Dae Jin Hwang
Dae Jin Hwang on Koreassa syntynyt Suomessa asuva taekwondo-suurmestari. Hän toi taekwondon Suomeen vuonna 1979. Hwang toimii nykyään Suomen Taekwondoliiton kansainvälisten suhteiden edistäjänä.
Nexus One
Nexus One on Googlen markkinoima älypuhelin, joka käyttää Android-käyttöjärjestelmää. Google, Inc. haki "Nexus One" -nimelle tavaramerkkiä 10. joulukuuta 2009. ja julkisti puhelimen 5. tammikuuta 2010. Sen valmistus päättyi jo vuoden 2010 aikana. Nexus One sai virallisen Android 2.3 (Gingerbread) -päivityksen 22.2.2011. Kyseistä versiota Androidista käytetään jo Onen seuraajassa Nexus S:ssä. Toistaiseksi tuoreimman Android Jelly Bean -päivityksen puhelin sai kesällä 2013.
Nexus Onessa on 1 GHz Qualcomm Snapdragon QSD8250-prosessori, 3,7 tuuman kapasitiivinen AMOLED-kosketusnäyttö, 512 megatavun RAM-muisti, 512 megatavun flash-muisti ja microSDHC-muistikorttipaikka joka tukee enintään 32 gigatavun kortteja. Laitteen akun kapasiteetti on 1400 mAh. Nexus Onessa on valmiina Googlen sovelluksia kuten haku, kartat, sähköposti, kalenteri, YouTube ja pikaviesti.
Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 4:stä kahden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Kainuu, jonka liikenne- ja infrastruktuuriasiat hoitaa Pohjois-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Päätoimipaikkana on Kajaani (ollen myös ainoa toimipaikka).
Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010.
Storuman (järvi)
Storuman on järvi Uumajanjoessa Pohjois-Ruotsissa. Sen pinta-ala on 173 km² ja se sijaitsee 352 metrin korkeudella merenpinnasta. Järven suurin mitattu syvyys on 139 metriä.
Järven rannalla sijaitsee Ruotsin suurin puukirkko, vuodelta 1886 peräisin oleva Stenselen kirkko.
Vihreä paperi
Vihreä paperi () tai vihreä kirja on esim. Euroopan unionin hallinnossa tai englantilaisessa valtionhallinnossa nimitys viralliselle dokumentille, joka esittelee laiksi kaavailtua asiaa.
Vihreän paperin avulla asia tuodaan keskusteluun ja kommentointiin. Sen avulla voidaan edesauttaa tietyn näkemyksen läpimenoa päätöksenteossa s.e. aloitteentekijät tulevat vähemmän näkyviin – vihreitä papereita on käytetty runsaasti puolustusmäärärahojen kasvattamisessa. Sen avulla voidaan myös estää aloitteentekijän poliittinen tappio lainsäädännössä kokeilemalla vihreän paperin luoman keskustelun avulla asian suosiota.
Suomen kieleen ja virkakäyttöön vihreä paperi, valkoinen paperi ja non-paper-paperi ovat tulleet EU:hun liittymisen jälkeen.
Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 4:stä kahden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Pohjois-Karjala, jonka liikenne- ja infrastruktuuriasiat hoitaa Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Päätoimipaikkana on Joensuu (ollen myös ainoa toimipaikka).
Pohjois-Karjalan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010. Ylijohtaja on Ari Niiranen.
Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 4:stä kahden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Etelä-Savo, jonka liikenne- ja infrastruktuuriasiat hoitaa Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Päätoimipaikkana on Mikkeli (ollen myös ainoa toimipaikka).
Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010.
Etelä-Savon ely hoitaa myös Aluehallinnon tietohallintopalveluyksikköä (AHTI), jonka toimipisteet ovat kautta maan eri elyjen, avien, te-toimistojen ja maistraattien ym. alueellisten valtionvirastojen yhteydessä.
Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 2:sta yhden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Satakunta, jonka liikenne-, infrastruktuuri-, ympäristö- ja luonnonvara-asiat hoitaa Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Päätoimipaikkana on Pori (ollen myös ainoa toimipaikka). Satakunnan ELY:ä johtaa vuodesta 2011 alkaen Marja Karvonen.
Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010.
Satakunnan ELY-keskus vastaa valtiohallinnon toimeenpano- ja kehittämistehtävistä hoitamalla
TUL:n pesäpallomestaruus 1964
TUL:n pesäpallomestaruussarjan lopputaulukko vuonna 1964:
Valpas ja Apollo putosivat.
Storumanin rautatieasema
Storumanin rautatieasema (, ) on risteysasema Storumanin kunnassa Ruotsissa. Liikennepaikalla risteävät poikkirata sekä Inlandsbanan-rataan kuuluva rataosa .
Storumanin puurakenteinen asemarakennus on rakennettu 1920-luvulla, ja se on rakennusmuistomerkki. Asemalla toimii kahvila Station Nyfiket, ja siellä on esillä pieni kokoelma moottoriajoneuvoja sekä rautatieaiheista materiaalia.
Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 2:sta yhden vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu nimestään poiketen vain Keski-Pohjanmaa ja Pohjanmaa, jonka liikenne-, infrastruktuuri-, ympäristö- ja luonnonvara-asiat hoitaa Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Päätoimipaikkana on Vaasa sekä muu toimipaikka Kokkolassa.
Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010 kaikkien muiden ely-keskusten kanssa.
TUL:n pesäpallomestaruus 1965
TUL:n pesäpallomestaruussarjan lopputaulukko vuonna 1965:
Kolme viimeistä putosi sarjasta.
Tadžikistan olympialaisissa
Tadžikistan osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Vuonna 1992 maan urheilijat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella Georgian ja muiden IVY:n jäsenmaiden kanssa, tätä ennen maa oli osa Neuvostoliittoa. Talvikisoihin maa on osallistunut yhden alppihiihtäjän joukkueella Salt Lake Citystä 2002 lähtien. Tadžikistanin ainoa olympiavoittaja on vuoden 2016 kesäolympialaisten moukarinheiton voittanut Dilshod Nazarov.
Ruukin koulu
Ruukin koulu voi tarkoittaa seuraavia oppilaitoksia:
TUL:n pesäpallomestaruus 1966
TUL ratkaisi miesten pesäpallomestaruutensa viimeisen kerran sarjamuotoisesti kesällä 1966. Mestaruuden voitti Jyväskylän Lohi.
Magneton
Magneton a. s. on tšekkiläinen ajoneuvojen sähkölaitteita valmistava yritys. Sen tuotevalikoiman perustan muodostavat vaihtovirtalaturit, käynnistysmoottorit, releet ja sulakkeet. Pääasiakaskuntaan lukeutuu henkilö-, kuorma- ja linja-autotehtaita sekä työkoneiden valmistajia; esimerkiksi VAG, AvtoVAZ, Tatra, Karosa, John Deere, Case New Holland ja Zetor. Yritys sijaitsee Määrin Kroměřížissa ja työllisti vuonna 2008 yli 800 henkilöä.
Yrityksen perusti Ignác Lorenc yhtiökumppaniensa kanssa vuonna 1926. Vuonna 1932 yritys alkoi valmistaa sähkölaitteita autoteollisuuden tarpeisiin. Asiakkaat olivat tšekkoslovakialaisia autotehtaita, kuten Aero, Wikov, Škoda ja Tatra. Magneton siirtyi osaksi Zbrojovka Brnota vuonna 1938. Toisen maailmansodan jälkeen yrityksestä tuli osa valtio-omisteista PAL-ryhmää ("Příslušenství Automobilů a Letadel"; Auto- ja Lentokoneteollisuuden Varusteet). Vuonna 1950 PAL, Motor-Union ja Lorenz yhdistettiin; uuden yrityksen nimeksi tuli PAL Magneton. Yritys toimi kolmella paikkakunnalla: Kroměřížissa, Valašské Kloboukyssa ja vuodesta 1958 alkaen Morkovicessa.
Vaihtovirtalaturien sarjavalmistus alkoi 1966 ja vuonna 1970 aloitettiin kärjettömien sytytysjärjestelmien valmistus Tatran edustusautoja varten; PAL Magneton oli eräs ensimmäisistä tämän alan valmistajista.
Tšekkoslovakian hajottua vuonna 1993 yritys perusti Magneton Slovakia spol s.r.o.:n jatkamaan toimintaa Slovakiassa. PAL Magnetonista muodostettiin osakeyhtiö Magneton a. s. seuraavana vuonna. Samalla yritys aloitti uudenlaisten alennusvaihteella varustettujen käynnistysmoottorien valmistuksen.
Justin Long
Justin Jacob Long (s. 2. kesäkuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista elokuvissa "Jeepers Creepers", "Dodgeball", "Waiting – luuserit liemessä", "Die Hard 4.0", "Jätä se!" ja "Drag Me to Hell" sekä NBC:n sarjasta "Ed".
Long syntyi Fairfieldissä, Connecticutissa, ja hänet kasvatettiin roomalaiskatolisessa perheessä. Hänen äitinsä on näyttelijä, joka näyttelee pääasiassa teatterissa. Hänen isänsä on filosofi ja latinan professori Fairfield Universityssä. Longilla on kaksi veljeä.
TUL:n pesäpallomestaruus 1968
Työväen Urheiluliitto ratkaisi pesäpallomestaruutensa vuonna 1968 cup-kilpailussa. Voiton vei Jyväskylän Lohi seuraavalla kokoonpanolla: Kari Martikainen, Seppo Kauppila, Seppo Kokkonen, Juhani Oikarinen, Timo Kotanen, Heikki Hämäläinen, Pekka Lehtonen, Risto Noronen, Voitto Tuunainen, Markku Märsky ja Ismo Hämäläinen.
19-vuotisten mestaruuden voitti Jokioisten Koetus ja 17-vuotisten Jyväskylän Lohi. Naisten mestaruutta ei ratkaistu.
Turkmenistan olympialaisissa
Turkmenistan osallistui itsenäisenä valtiona olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut. Vuonna 1992 turkmenistanilaisurheilijat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella Georgian ja muiden IVY:n jäsenmaiden kanssa, tätä ennen maa oli osa Neuvostoliittoa.
Turkmenistan ei ole saavuttanut toistaiseksi yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ylsi ensimmäisenä ampuja Igor Pirekejev, joka oli seitsemäs pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa Sydneyssä 2000. Umurbek Bazarbayev on sijoittunut miesten painonnoston höyhensarjassa seitsemänneksi Ateenassa 2004 ja kuudenneksi Lontoossa 2012. Tolkunbek Hudaybergenov oli samassa painoluokassa seitsemäs Pekingissä 2008.
TUL:n pesäpallomestaruus 1969
Työväen Urheiluliitto ratkaisi pesäpallomestaruutensa vuonna 1969 cup-kilpailussa, joka pelattiin yhteydessä. Voiton vei Jyväskylän Lohi kokoonpanolla: Seppo Kauppila, Seppo Kokkonen, Erkki Miesperä, Juhani Oikarinen, Timo Kotanen, Voitto Tuunainen, Pekka Lehtonen, Jorma Hiekkanen, Timo Valtonen, Kari Mäkiaho, Ahti Sohlman ja Heikki Kaipainen.
Loppuottelussa Lohi voitti Jokioisten Koetuksen juoksuin 10-7. Jokioinen voitti puolestaan 19-vuotiaiden mestaruuden voittamalla Lohen 12-0.
Sergei Novikov (matemaatikko)
Sergei Petrovitš Novikov (, s. 20. maaliskuuta 1938 Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen matemaatikko. Hän tutkii algebrallista topologiaa ja itseään vahvistavien aaltojen teoriaa. Novikov palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 1970.
Novikovin isä oli Pjotr Novikov, joka antoi negatiivisen vastauksen ryhmien sanaongelmaan. Hänen äitinsä Ljudmila Keldyš ja enonsa Mstislav Keldyš olivat myös matemaatikoita.
Andrew Bynum
Andrew Lee Bynum (s. 27. lokakuuta 1987, Plainsboro, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on vapaa pelaaja
Bynum aloitti ammattilaisuransa Los Angeles Lakersissä, joka varasi hänet ensimmäisen kierroksen sijalla kymmenen. Samana vuonna Bynum syrjäytti Jermaine O'Nealin kaikkien aikojen nuorimpana NBA-pelaajana. Kauden 2007–2008 Bynum oli sivussa loukkaantumisen vuoksi, mutta palasi seuraavalla kaudella loukkaantuakseen jälleen. Hän kuitenkin toipui ja pelasi Lakersin miehistössä sen voittaessa mestaruuden. Hän oli voittamassa NBA:n mestaruutta myös vuonna 2010.
Elokuussa 2012, seitsemän Los Angeles Lakersissä pelatun kauden jälkeen, Bynum siirtyi Philadelphia 76ersiin. Hän oli osa neljän joukkueen välistä kauppaa, jossa muita siirtyneitä pelaajia olivat muun muassa Lakersin hankkima Dwight Howard ja Denver Nuggetsin hankkima Andre Iguodala. Bynum ei pelannut 76ersissä yhtään ottelua, vaan oli sivussa koko kauden 2012–2013 polvivaivojen vuoksi. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Cleveland Cavaliersiin.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1996
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1996 järjestettiin 5. marraskuuta 1996. Ne olivat samana päivänä kuin presidentinvaali, jossa Bill Clinton valittiin uudelleen Yhdysvaltain presidentiksi.
Republikaaninen puolue sai enemmistöpaikan Yhdysvaltain edustajainhuoneesta, vaikka demokraattinen puolue saikin kahdeksan lisäpaikkaa. Edustajainhuoneen 435 paikasta 228 meni republikaaneille ja 198 demokraateille. Ainoana paikan saaneena ehdokkaana kahden pääpuolueen ulkopuolelta oli Bernie Sanders, joka on poliittisesti sitoutumaton.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1998
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1998 järjestettiin 3. marraskuuta. Ne olivat presidentti Bill Clintonin toisen virkakauden puolivälin vaalit. Ne olivat suuri pettymys republikaaniselle puolueelle, sillä yleensä istuvan presidentin toisen virkakauden puolivälin vaaleissa presidentin puolue menettää paikkoja. Demokraattinen puolue sai edustajainhuoneeseen kuitenkin viisi lisäpaikkaa.
Vaalikampanjaa väritti republikaanien hyökkäys presidentti Clinton moraalia vastaan. Vaalien alla erityissyyttäjä Kenneth Starr julkaisi edustajainhuoneen johtajien käynnistämän raportin Clintonin seksiskandaalista, ja siitä voitaisiinko Clintoa syyttää virkavirheestä. Äänestäjät kuitenkin vastustivat virkavirhesyytöksiä, ja jotkut ovat epäilleet jopa, että syytökset suosittua Clintonia vastaan kääntyivät lopulta republikaaneja vastaan.
Ainoan edustajainhuoneen paikan, joka ei mennyt kahdelle pääpuolueelle, sai sitoutumaton Bernie Sanders.
San Bernardinon piirikunta
San Bernardinon piirikunta on vuonna 1853 perustettu piirikunta Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa. San Bernardinon asukasluku oli vuonna 2009 arvion mukaan 2 060 950, ja piirikunnan pinta-ala on 52 072 neliökilometriä, mikä tekee piirikunnasta manner-Yhdysvaltojen suurimman, jos Alaskan piirikuntia vastaavia alueita ei oteta lukuun. Pinta-alaltaan San Bernardino on jopa yhdeksää osavaltiota suurempi. San Bernardinon hallintokeskus on samanniminen San Bernardino.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa San Bernardinon piirikunnassa asui 1 709 434 ihmistä. Heistä 44,0 % luokiteltiin valkoihoisiksi (ei hispaanoja tai latinoja), 9,1 % mustaihoisiksi, 2,2 % alkuperäisasukastaustaisiksi ja 1,5 % filippiiniläistaustaisiksi. Muita suuria vähemmistöjä olivat kiinalaiset, vietnamilaiset ja muut aasialaiset. Populaatiosta 39,2 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta. Muihin rotuihin ja sekoittuneisiin kuului noin neljännes piirikunnan väestöstä.
Sukujuuriltaan San Bernardinon väestö oli 8,3-prosenttisesti saksalais-, 5,5-prosenttisesti englantilais-, ja 5,1-prosenttisesti irlantilaistaustaista. Piirikunnan väestöstä englantia puhui äidinkielenään 66,1 %, espanjaa 27,7 % ja tagalogia 1,1 % väestöstä.
Key escrow
Key escrow tai vara-avainjärjestelmä on tietoturvallisuuden hallintamenetelmä tai -malli, jossa kolmas osapuoli pystyy saamaan selville turvatallennetun salausavaimen siinä tapauksessa, että avaimen tuntevat tahot eivät tahdo tai pysty sitä kertomaan tai käyttämään. Kolmas osapuoli voi olla muun muassa poliisi, joka tuomioistuimen päätöksellä voi käyttää salausavainta ja purkaa siten esimerkiksi rikokseen liittyvät viestit. Avainta saatetaan tarvita myös esimerkiksi organisaation toiminnan jatkamiseen.
Kolmannen osapuolen pääsy avaimeen on oltava tarkkaan rajattu tiettyihin tilanteisiin, esimerkiksi oikeuden päätökseen. Mitään yksikäsitteistä teknistä toteutusta tai vaatimuksia avaintenhallintaan ei kuitenkaan ole olemassa.
Menetelmä koostuu käyttäjän osasta, talletusosasta ja palautusosasta. Käyttäjän osuudessa hoidetaan tietojen salaus ja purku normaalitapauksessa. Talletusosa hallinnoi palautusvaiheessa tarvittavia avaimia, ja palautusosa suorittaa tiedon purun turvatalletetulla avaimella.
Baltic Pipeline System-2
Baltic Pipeline System-2 eli BPS-2 (, "Itämeren toinen siirtoputkijärjestelmä") on Länsi-Venäjällä toimiva, vuosina 2009-2012 rakennettu raakaöljyn siirtoputkijärjestelmä. Putken rakennushanke hyväksyttiin vuonna 2008 ja käynnistettiin 2009. BPS-2 on toinen suuri Venäjän Suomenlahden satamiin raakaöljyä tuova siirtoputki vuonna 2001 valmistuneen BPS-1:n rinnalle. BPS-2 johtaa Suomenlahden eteläpuoliseen Ust-Lugan satamaan, kun BPS-1 vie öljyä Koiviston satamaan Suomenlahden pohjoisrannalla. Ust-Lugan sataman öljyterminaali avattiin keväällä 2012. Itämeren toinen öljyputkisto on osa Venäjän öljynsiirron pääputkistoista vastaavan Transneft-pörssiyhtiön siirtoverkkoa.
BPS-2 haarautuu vanhasta Eurooppaan johtavasta Družba-öljyputkesta Brjanskin alueen Unetšassa ja kulkee 1 170 kilometriä likimain pohjoiseen Ust-Lugan satamaan, koko matkan Venäjän maaperällä. Valittu reitti vähentää Valko-Venäjän, Ukrainan, Baltian maiden ja Puolan merkitystä kauttakulkumaana Venäjän öljynviennissä kolmansiin maihin. Jo alkuvaiheessa BPS-2 liitetään 172 kilometrin väliputkella myös BPS-1:een Pietarin itäpuolelle, Kirišin pumppausasemalle.
Öljyputken reitille oli suunniteltu seitsemää pumppausasemaa ja kahden aiemman aseman laajentamista. Unetšassa Brjanskin alueella laajennetaan vanhaa pumppuasemaa Družba-putken liittymäkohdassa, Smolenskin alueelle sijoittuu kolme asemaa, Andreapolissa Tverin alueella laajennetaan vanhaa pumppuasemaa ja putki liittyy Valko-Venäjän Navapolatskiin vievään öljyputkeen, Novgorodin alueelle tulee kaksi asemaa, joista toisesta yhteys BPS-1:n Kirišin jalostamoille. Leningradin alueelle tulee yksi pumppuasema ja Ust-Lugan satamaterminaali.
BPS-2:n otettiin käyttöön maaliskuussa 2012 aikana. Ensi vaiheen tavoite noin 30 miljoonan raakaöljytonnin vuotuinen siirtokapasiteetti, toisessa vaiheessa 2013 kapasiteetti nousisi 50 miljoonaan tonniin. Suunnitelmissa oli ottaa raakaöljyä aiemmin Družbaa pitkin Ukrainan ja Valko-Venäjän läpi Puolan Gdańskiin tai Latvian Ventspilsiin menevien raaka-ainevirtojen uudelleenreitittämisellä Venäjän omaan Ust-Lugan satamaan. Tällä vältetään esimerkiksi kauttakulkumaksut kyseisille maille. Myöhemmin suunnitelmana on Ust-Lugan raakaöljyn ja muiden öljytuotteiden siirtokapasiteetin nosto 130 miljoonaan tonniin vuodessa.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1970
Pesäpallon Mestaruussarjan kausi 1970 oli järjestyksessään 49. Mestaruussarjan kausi. Ulvilan Pesä-Veikot voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa ja varmemmaksi vakuudeksi myös Suomen Cupin lyömällä kireässä finaalissa Seinäjoen Maila-Jussit 8-7.
Naisten mestaruuden voitti Puna-Mustat.
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Imatran Pallo-Veikot, Ilmajoen Kisailijat ja Riihimäen Pallonlyöjät.
Ulvilan joukkue: Erkki Rantamäki, 
Pertti Kurppa, 
Hannu Laine, 
Kimmo Syrjänen, 
Heikki Virtanen, 
Raimo Papinaho, 
Juhani Leppäniemi, 
Jouko Kaijanen, 
Jouni Jokela, 
Erkki Leppäniemi, 
Jukka Fagerross, 
(Kalevi Lahti, 
Heikki Virta vaihtopelaajina).
Pelinjohtaja Usko Siirtonen,
Sergei Novikov
Sergei Novikov tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Matkalla Idahoon
Matkalla Idahoon () on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1991. Elokuvan ohjasi Gus Van Sant, ja pääosissa näyttelevät muun muassa River Phoenix ja Keanu Reeves.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Portlandissa asuva katujen kasvatti Mike Waters on narkolepsiasta kärsivä homoseksuaali, joka myy itseään rahaa vastaan. Kun varakas vanhempi nainen poimii hänet mukaansa ja vie asunnolleen, Mike tapaa kaksi muuta naisen palkkaamaa prostituoitua. Toinen heistä on Scott Favor, joka rikkaasta perheestään huolimatta asuu kadulla. Vaikka hän on heteroseksuaali, hän myy itseään rahasta myös miehille. Mike kuitenkin saa narkoleptisen kohtauksen naisen asunnolla, ja myöhemmin seuraavana päivänä herää Scottin seurasta.
Kohta Mike ja Scott tapaavat opastajansa Bob Pigeonin, keski-ikäisen miehen, joka toimii isähahmona katulapsille ja prostituoiduille, jotka elävät hylätyssä asuntorakennuksessa. Scott myöntää Bobille, että täytettyään 21 vuotta hän hylkää katuprostituoidun elämäntavan. Mike ikävöi äitiään, joten hän ja Scott lähtevät Idahoon tapaamaan Miken veljeä Richardia. Richard kertoo Mikelle heidän äitinsä työskentelevän eräässä hotellissa. Myöhemmin heille kuitenkin selviää, että Miken äiti on lähtenyt Italiaan.
Italiassa Mike ja Scott löytävät maalaistalon, jossa Miken äiti on työskennellyt. Talolla asuva nuori nainen Carmella kertoo Miken äidin muuttaneen takaisin Yhdysvaltoihin. Carmella ja Scott rakastuvat, ja Mike joutuu palaamaan takaisin Portlandiin omillaan.
Myöhemmin Portlandissa Bob ja hänen jenginsä tapaavat parannuksen tehneen Scottin hienostoravintolassa, mutta Scott torjuu heidät. Samana yönä Bob kuolee sydänkohtaukseen. Seuraavana päivänä prostituoidut järjestävät hänelle riehakkaat hautajaiset, Scottin osallistuessa juuri edesmenneen isänsä hautajaisiin samalla hautausmaalla.
Lopussa Mike saa narkoleptisen kohtauksen autiolla Idahon valtatiellä. Ensimmäisen auton tullessa kohdalle hänen omaisuutensa varastetaan. Hetkeä myöhemmin paikalle ajaa toinen auto, jonka kuljettaja kiskoo tajuttoman Miken kyytiin ja ajaa sitten pois.
Hangaksen seisake
Hangaksen seisake oli Suomen rataverkon seisake rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi ratakilometrillä 774,1 Pikkaralan kaakkoispuolella Hangaskankaalla Hangaksentien tasoristeyksessä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle joulukuussa 1931, ja se lakkautettiin 23. toukokuuta 1971. Liikennepaikalla pysähtyivät tarvittaessa vain Kontiomäen ja Oulun välillä liikennöineet paikallisjunat. Esimerkiksi 31.5.–30.9.1959 välisenä aikana liikennepaikalla pysähtyivät vain aamulla Ouluun menevä H 671 ja illalla Kontiomäelle menevä H 676.
Chédiak–Higashin oireyhtymä
Chédiak–Higashin oireyhtymä on moneen elimeen vaikuttava harvinainen perinnöllinen sairaus. Siinä on ilmeisesti kyse solujen sisäisen rakkulamuodostuksen häiriintymisestä, joka aiheuttaa useissa soluissa jättijyvästen muodostumista. Tauti johtaa yleensä kuolemaan ennen kymmenen vuoden ikää.
Ensi kertaa vuonna 1943 kuvattua oireistoa on kuvattu parisen sataa tapausta. Sille luonteenomaisia piirteitä ovat osittainen albinismi, toistuvat tulehdukset, verenvuototaipumusta aiheuttava verihiutaleiden heikko toimintakyky ja neurologiset löydökset, tavallisimmin perifeerinen neuropatia. Yleensä potilailla on sairaudessa pahenemisvaihe, joka aiheuttaa lymfohistiosyyttien kertymisen maksaan, pernaan, imusolmukkeisiin ja luuytimeen.
Oireyhtymään on liittynyt ainakin kolmekymmentä eri LYST-geenin mutaatiota. Sen periytyvyys on autosomin kautta resessiivistä. Sen hoidossa voidaan käyttää allogeenistä luuydinsiirtoa esimerkiksi HLA-yhteensopivalta sisarukselta.
Tyttö ja kuolema
Tyttö ja kuolema on niin kuvataiteessa kuin musiikissakin käytetty aihe, jota suosittiin erityisesti renessanssin maalaustaiteessa.
Teema oli kehittynyt keskiajalla suositusta kuolemantanssiaiheesta, vaikkei se ollut tuntematon antiikinkaan aikana. Renessanssin suosima "tyttö ja kuolema" -painotus liitti teemaan uuden, eroottisen sävyn, kuten Hans Baldung Grienin maalauksissa.
"Tyttö ja kuolema" -aihe nousi uudelleen tietoisuuteen 1800-luvulla romantiikan taidesuuntauksen myötä. Tältä ajalta tunnetuin teos lienee Franz Schubertin säveltämä jousikvartetto numero 14 d-Molli D 810 ("Der Tod und das Mädchen"). Schubert on säveltänyt myös samannimisen laulun.
Roman Polanski on ohjannut Ariel Dorfmanin näytelmään "La muerte y la doncella" pohjautuvan elokuvan "Yö ei tunne armoa" (1994), jonka johtoaiheena on "tyttö ja kuolema".
The Ultimate Collection (The Whon albumi)
The Ultimate Collection on The Whon kesäkuussa 2002 julkaistu kaksi CD-levyä sisältävä kokoelma-albumi koko sen alkuperäisen olemassaolon ajalta 1964–1982. Albumin Britannian ja Yhdysvaltain painosten kansikuvat ovat erilaisia ja myös kappalelistoissa on pieniä eroja.
God Bless America
God Bless America on yhdysvaltalainen isänmaallinen laulu, jonka Irving Berlin on säveltänyt vuonna 1918 ja uudelleenjulkaissut vuonna 1938 Kate Smithin laulamana versiona.
”God Bless America” on muodoltaan rukous, joka pyytää Jumalan siunausta ja rauhaa kansakunnalle. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen kappale on ollut tapana laulaa Major League Baseball -sarjan baseball-peleissä sunnuntaisin ja pyhäpäivinä.
Päivi Korpisaari
Päivi Korpisaari (ent. Tiilikka) (s. 1971) on viestintäoikeuden professori Helsingin yliopistossa.
Korpisaari valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1993, lisensiaatiksi 2000 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 2007 Helsingin yliopistosta. Hänen lisensiaatintutkimuksensa aiheena oli "Päätoimittajan ja toimittajan vahingonkorvausvastuu". Väitöskirjassaan "Sananvapaus ja yksilön suoja – Lehtiartikkelin aiheuttaman kärsimyksen korvaaminen" hän jatkoi samassa aihepiirissä. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston viestintäoikeuden professoriksi 1.5.2014 lukien. Sitä ennen hän oli muun muassa 2007 Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa Kansainvälisen talousoikeuden intituutissa tutkijatohtorina.
Kuopion viulukilpailu
Kuopion viulukilpailu on Kuopiossa joka viides vuosi järjestettävä musiikkikilpailu. Ensimmäinen kilpailu oli 1967, ja vuoteen 1985 kilpailtiin noin joka kolmas vuosi.
Kilpailun järjestäjä on Kuopion Musiikinystäväin Yhdistys. Vuonna 2010 kilpailu järjestettiin 11. kerran ja siihen osallistui 31 alle 28-vuotiasta soittajaa. Palkintopotti oli 17 000 euroa, josta ensimmäinen sai 5 500 euroa. Sen pääasialliset rahoittajat ovat olleet Kuopion kaupunki, Opetusministeriö, Suomen Kulttuurirahasto, Jenny ja Antti Wihurin rahasto, Vilho ja Lahja Koposen sekä Saastamoisen säätiöt.
Kuopion viulukilpailusta on muodostunut valmistava esikilpailu kansainväliseen Jean Sibelius -viulukilpailuun. Sibelius-kilpailun finaaliin asti ovat Kuopion finalisteista edenneet muiden muassa Sini-Maaria Simonen (2005), Pietari Inkinen (2000) ja Pekka Kuusisto (1995).
Kuopion valtakunnalliset viulunsoittokilpailut järjestettiin ensi kertaa tammikuussa 1967. Ensimmäiseen juryyn kuuluivat mm. Erik Cronvall, Naum Levin, Timo Mikkilä, Paavo Rautio ja Jorma Panula. Kilpailun voitti Hannele Segerstam.
Professori Tuomas Haapanen on kuullut Kuopion viulukilpailun jokaisen suorituksen vuodesta 1967 lähtien. Vuonna 2010 hän oli jälleen tuomaristossa.
Niesan vaihde
Niesan vaihde (, ratakm 1074+870) oli Suomen rataverkkoon kuulunut rautatieliikennepaikka Kolarin rautatieaseman pohjoispuolella Lapissa. Liikennepaikka oli erkanemisvaihde, jossa Torniosta alkava Kolarin rata haarautui Rautuvaaran ja Äkäsjoen ratapihoille.
Liikennepaikka lakkautettiin 9. tammikuuta 2005 yhdessä Äkäsjoen ja Rautuvaaran liikennepaikkojen kanssa.
Frank Jonke
Frank Jonke (s. 30. tammikuuta 1985 Pickering, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Kaudella 2013 Jonke edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FF Jaroa.
Jonke on pelannut uransa aikana kotimaassaan yliopistojoukkueissa sekä Toronto Lynxissä ja Italia Shootersissa. Kanadan pääsarjasta Jonke siirtyi Suomeen Jaroon 2008. Hän ei saanut peliaikaa ja pelasi lainasopimuksella Kakkosen JBK:ssa ja teki neljässä ottelussa kahdeksan maalia.
Kaudeksi 2009 Frank Jonke siirtyi Ykkösen AC Ouluun, jossa oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan kaudeksi 2010. AC Oulun Veikkausliigajoukkueessa Jonke olikin keskeinen hyökkääjäpelaaja kaudella 2010 tehden kaikkiaan kahdeksan maalia. Jonke pääsi jälleen otsikkoihin vuonna 2010 Veikkausliigassa tehdessään neljä maalia AC Oulun voittaessa FC Honka 3–4 eli puolet miehen kauden kahdeksasta liigamaalista syntyi tuossa yhdessä ottelussa Espoossa..
Rahavaikeuksien vuoksi AC Oulu joutui luopumaan kauden 2011 Veikkausliigapaikastaan. Niinpä Frank Jonkekin etsi uuden seuran. Hän solmi kauden kestävän sopimuksen turkulaisen FC Interin kanssa. Jonke ei kuitenkaan pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa Inter-hyökkäyksessä. Hän teki kauden 2011 aikana kolme Veikkausliigamaalia. Seura ei jatkanut kuitenkaan hänen sopimustaan.
Kesäkuussa 2012 Jonke solmi loppukauden mittaisen sopimuksen Veikkausliigassa viimeisellä sijalla olevan FF Jaron kanssa. Onnistuneen loppukauden ansiosta Jaro julkaisi joulukuussa 2012 tehneensä kauden 2013 kattavan sopimuksen Frank Jonken kanssa.
Frank Jonke on pelannut Veikkausliigassa kaikkiaan 65 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia kauden 2012 loppuun mennessä AC Oulun, FC Interin ja FF Jaron joukkueissa.
Heinäkuussa 2013 kotiottelussa FC Lahtea vastaan Jonke viimeisteli peräti neljä maalia Jaron voittaessa ottelun 7-1
ETRS-TM35FIN
ETRS-TM35FIN on suomalaisissa maastokartoissa vuodesta 2005 alkaen käytetty tasokoordinaattijärjestelmä, jonka geodeettinen datumi on EUREF-FIN ja karttaprojektio on poikittainen Mercatorin projektio.
ETRS-TM35FIN on julkisen hallinnon suosituksen mukainen suomalainen tasokoordinaattijärjestelmä. Sitä voidaan pitää yhtenäiskoordinaatiston (YKJ) seuraajana.
ETRS-TM35FIN edustaa kompromissia: Koko valtion alue kuvataan yhdelle projektiokaistalle, mutta mittakaavavirhe ja napaluvunkorjaus reuna-alueilla on suurehko.
Nimessä "ETRS" viittaa Euroopan terrestriseen vertausjärjestelmään 1989 (ETRS89), "TM" poikittaiseen Mercatorin projektioon ("Transverse Mercator"), "35" UTM-karttaprojektiojärjestelmän kaistaan 35 ja "FIN" poikkeamaan UTM-standardin mukaisesta projektiokaistan leveydestä.
Koko Suomi kuvataan kokonaisuudessaan yhteen noin 13 asteen levyiseen projektiokaistaan. Kaista sijoittuu itäisten pituusasteiden 19 ja 32 välille ja sen keskimeridiaani on 27 astetta itäistä pituutta. Keskimeridiaani on siten yhtenevä UTM-karttaprojektiojärjestelmän kaistan 35 kanssa. ETRS-TM35FIN kaista ulottuu noin viisi astetta lännemmäksi ja kaksi astetta idemmäksi kuin UTM-kaista 35.
Poikittaisessa Mercatorin projektiossa keskimeridiaani kuvautuu suorana. Muut pituuspiirit kuvautuvat kaareutuvina viivoina, jotka yhtyvät navoilla. Leveyspiirit kuvautuvat pituuspiirit kohtisuorassa leikkaavina kaarina.
Koska koordinaattijärjestelmä ulottuu yli kolmen asteen päähän keskimeridiaanista, niin mittakaavavirhe erityisesti maan länsiosissa kasvaa verraten suureksi. Mittakaavavirhe maa-alueilla on suurimmillaan Ahvenanmaan saaristossa, luokkaa 1800 ppm ("part per million", millimetriä kilometrillä).
Tarkkuutta vaativissa töissä, kuten kaavoitus- ja rakentamistoiminnassa, voidaan julkisen hallinnon suosituksen mukaisesti käyttää ETRS-TM35FIN sijaan tasokoordinaattijärjestelmiä, joissa kaistan leveys on kapeampi. Esimerkiksi ETRS-GK-tasokoordinaattijärjestelmissä, joiden karttaprojektio ei ole leikkaava vaan sivuava, mittakaavavirhe on suurimmillaan noin 10 ppm.
Poikittaisten lieriöprojektioiden tapaan karttapohjoinen ja napapohjoinen eivät yhdy kuin keskimeridiaanilla. Näiden erotus napaluvunkorjaus riippuu leveys- ja pituusasteesta. Suurimmillaan napaluvunkorjaus on maan lounaisosissa, noin 7 astetta.
ETRS-TM35FIN määrittelee kaksiulotteisen suorakulmaisen tasokoordinaatiston, joka on keskimeridiaanin suuntainen. Pohjoiskoordinaatin arvo on päiväntasaajalla nolla. Jotta negatiivisilta luvuilta vältytään, itäkoordinaatin arvo keskimeridiaanilla on 500 000 metriä, eli koordinaatiston "valeitä" tai "itäsiirtymä" on 500 000. Valeitänä voidaan erityistarkoituksissa käyttää myös arvoa 8 500 000, esimerkiksi silloin, kun on vaarana sekoittaa toisiinsa ETRS-TM35FIN- ja kartastokoordinaattijärjestelmä-koordinaatit.
Koko Suomi kuvataan yhdessä projektiokaistassa, joten kaistanrajoja ei ole ja kaikki karttalehdet ovat suorakulmaisia. Maanmittauslaitoksen tuottamiin ETRS-TM35FIN -pohjaisiin maastokarttoihin ("Peruskartta" 1:25 000 ja "Maastokartta" 1:50 000) painetaan kaikkiaan neljä ruudukkoa:
Kasino A4
Kasino A4 oli vuosina 2005–2009 ilmestynyt aikakausijulkaisu. Se ilmestyi kaksi kertaa vuodessa ja oli niin sanottu trendilehti. Se oli englanninkielinen ja sen 6 000 kappaleen painos levisi myyntiin kahteenkymmeneen maahan. Sen sisältö oli kuvapainotteinen.
Lehden taustalla oli useita muita julkaisuja, kuten Image, Nöjesguiden ja Veli, tehnyt ryhmä, joka teki lehteä palkatta.
Lehti on saanut kaksi kunniamainintaa vuoden 2006 Vuoden huipuissa kahdessa sarjassa: Julkaisugrafiikka ja Nuoret luovat. Lisäksi Kasino oli osallisena vuoden huipuissa Tikapuut-palkinnon voittaneessa Time to clean it -työssä. . Se valittiin viime vuonna maailman parhaiden itsenäisten tyylilehtien kymmenen parhaan joukkoon.
Lehden ydintekijäryhmään kuuluivat Pekka Toivonen, Jussi Puikkonen, Jonathan Mander ja Antti Routto.
Pacs-sopimus
Pacs-sopimus (lyhenne sanoista "Pacte civil de solidarité", "siviilisopimus solidaarisuudesta") on Ranskassa käytössä oleva rekisteröidyn parisuhteen tyyppinen mutta sitovampi parisuhde, joka virallistetaan kaupunginosan maistraatissa. Se oli alkujaan tarkoitettu käytettäväksi homosuhteiden virallistamiseen, mutta siitä on tullut suosittu myös heterojen keskuudessa avioliittoa kevyempänä parisuhteena. Pacs-sopimuksen tehneillä on yhteisverotus, mutta perimysoikeutta ei ole. Se ei oikeuta puolison oleskelulupaan, eivätkä pariskunnat voi adoptoida eivätkä pääse hedelmöityshoitoon pariskuntana. Erotilanteessa kumpikin säilyttää oman omaisuutensa.
Raumonjoen rautatiesilta
Raumonjoen rautatiesilta on vuonna 1901 valmistunut Suomen rataverkolla rataosalla sijaitseva Raumonjoen ylittävä rautatien silta Torniossa.
Silta toimi alun perin yhdistettynä maantie- ja rautatiesiltana, ja sen on arvokas liikennerakenne sekä maamerkki. Silta on vain rautatieliikenteen käytössä, ajoneuvoliikenne siirtyi sillan viereen rakennetulle uudelle maantiesillalle 1990-luvun alussa.