hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nina Waidacher
Nina Waidacher (s. 23. elokuuta 1992 Chur) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa SWHL:ssä pelaavaa ZSC Lions Frauenia. Pelipaikaltaan Waidacher on hyökkääjä ja hän laukoo oikealta.
Waidacher on kolminkertainen Sveitsin mestari. Ensimmäisen mestaruutensa hän voitti ZCS Lions Frauenin paidassa kauden 2010–2011 päätteeksi. Tämän jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin pelaamaan yliopistokiekkoa. Waidacher edusti St. Scholastican yliopistoa neljän kauden ajan vuoteen 2015 asti. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän oli joukkueen kapteeni.
Kaudeksi 2015–2016 Waidacher palasi Lionsiin, jossa voitti heti paluukaudella mestaruuden tehtyään 17 runkosarjaottelussa tehot 17+17=34 sekä seitsemässä pudotuspeliottelussa tehot 3+6=9. Myös seuraavalla kaudella joukkue voitti mestaruuden Waidacherin tehtyä 18 ottelussa 48 tehopistettä, jotka oikeuttivat liigan pistepörssin kolmanteen sijaan.
Waidacher on edustanut Sveitsin maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa kolmesti vuosina 2012, 2015 ja 2016. Hänen ensimmäisellä edustuskerrallaan joukkue voitti pronssia. Waidacher on voittanut Sveitsin paidassa myös olympiapronssia vuonna 2014. Hän oli olympiajoukkueessa mukana myös vuonna 2018.
Amon-jumalan vaimo
Amon-jumalan vaimo (egypti: "ḥm.t nṯr n ỉmn") oli muinaisessa Egyptissä Amonin kultin korkea-arvoisin papitar. Kultti keskittyi Thebaan Ylä-Egyptiiin 25. ja 26. dynastian aikana. Amon-jumalan vaimon virka ei ollut vain uskonnollinen, vaan sillä oli myös poliittista merkitystä, joten virka oli erittäin merkittävä.
Kendra Lust
Kendra Lust (s. 18. syyskuuta 1978 Madison Heights, Michigan) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2012. Etniseltä taustaltaan hän on kanadanranskalainen ja italialaistaustainen.
Lillevi Richardtson
Lillevi Richardtson (1919 Turku, Suomi – 2006 Ruotsi) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen arkkitehti.
Lillevi Richardtsonin vanhemmat olivat arkkitehti Albert ja Elsa Maria Richardtson. Hän asui lapsuutensa Suomessa. Hän opiskeli arkkitehdiksi Helsingin Teknillisessä korkeakoulussa Helsingissä. Valmistuttuaan hän muutti Ruotsiin, ensin Tukholmaan, mutta muutti pian Örebrohon ja aloitti vuonna 1950 kaupunkisuunnitteluvirastossa Örebron kaupungin rakennuslautakunnassa, jossa hän työskenteli siihen asti, kunnes jäi eläkkeelle 1983.
Richardtson oli innokas valokuvaaja, ja hän luovutti laajan valokuvakokoelmansa Örebron kaupunginarkistoon. Hän osallistui vuonna 1976 ilmestyneen kirjan "Örebro Teater" valmisteluun.
Richardtson kirjoitti partiolaisille "Patrulledarens idé-bok för Finlands svenska flickscoutförbund" (1946, "Vartionjohtajan vihjekirja", suom. Kaarina Ranta, Suomen Partiotyttöjärjestö ry, 1946).
Jynx Maze
Jynx Maze (s. 6. lokakuuta 1990 Long Beach) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2010.
Brooklyn Chase
Brooklyn Chase (s. 14. maaliskuuta 1985 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2012.
Abigail Mac
Abigail Mac (s. 2. kesäkuuta 1988 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka aloitti uransa vuonna 2012.
Katrina Jade
Katrina Jade (s. 31. lokakuuta 1991 Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2014.
Salima Ikram
Salima Ikram (s. 1965) on egyptologian professori Kairon American University in Cairossa. Ikram on ottanut osaa lukuisiin arkeologisiin hankkeisiin Egyptissä, ja hänet tunnetaan useista muinaista Egyptiä käsittelevistä kirjoista. Ikram on myös suosittu vieras muinaista Egyptiä käsittelevissä televisio-ohjelmissa.
Ikram syntyi Lahoressa Pakistanissa vuonna 1965. Hän kiinnostui egyptologiasta käydessää 9-vuotiaana Egyptissä. Ikram opiskeli egyptologiaa ja arkeologiaa Yhdysvalloissa Bryn Mawr Collegessa Pennsylvaniassa ja jatkoi opintojaan Cambridgen yliopistossa, mistä hän valmistui filosofian tohtoriksi.
Jillian Janson
Jillian Janson (s. 23. toukokuuta 1995 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2014.
A.J. Applegate
A.J. Applegate (s. 23. syyskuuta 1989 Massapequa) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2012.
Ennen aikuisviihdeuraansa hän harrasti tanssia ja cheerleadingia.
Elisabet Itävaltalainen (1501–1526)
Elisabet Itävaltalainen (alkujaan Isabella, 1501–1526) oli Itävallan, Kastilian ja Aragonin prinsessa, josta tuli Kristian II:n puolisona Ruotsin, Tanskan ja Norjan kuningatar.
Isabella kuului Habsburgien sukuun: hänen vanhempansa olivat Kastilian kuningas Filip Komea ja Johanna Mielipuoli. Keisari Kaarle V oli hänen veljensä.
Isabella tuli Kööpenhaminaan 14-vuotiaana vuonna 1515. Tanskalaiset alkoivat kutsua häntä Elisabetiksi. Elisabet ja Kristian saivat kuusi lasta, joista kolme kuoli aivan pieninä. Vuonna 1523 Kristian menetti valtansa, ja kuningasperhe pakeni sukulaisten luokse Alankomaihin. Heidän asuessaan Ghentissä Elisabet sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli vain 25-vuotiaana.
Chanel Preston
Chanel Preston (s. 1. joulukuuta 1985 Fairbanks, Alaska) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2010. "Penthouse"-lehden kansikuvatyttönä hän oli maaliskuussa 2012.
Marguerite Pindling
Marguerite Pindling (s. 26. kesäkuuta 1932 Long Bay Cay, Bahama) on bahamasaarelainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka aloitti heinäkuussa 2014 maan kenraalikuvernöörinä. Hän oli naimisissa pääministeri Lynden Pindlingin kanssa. Marguerite toimi itse tuolloin aktiivisesti miehensä kampanjoitsijana ja samaan aikaan keräsi varoja muun muassa Bahaman Punaiselle ristille.
Marguerite McKenzie syntyi vuonna 1932 Etelä-Androsin alueella. Hänen vanhempansa olivat Reuben ja Viola McKenzie. Marguerite oli yksi perheen 11 lapsesta.
Marguerite muutti vuonna 1946 siskonsa luokse Nassauun, missä hän kävi peruskoulunsa loppuun. Hän tapasi 1950-luvulla Lontoossa opiskelleen lakimiehen ja Bahamasaarten tulevan pääministerin Lynden Pindlingin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1956. He saivat liittonsa aikana neljä lasta.
Marguerite Pindlingin mies Lynden valittiin kesäkuussa 1956 ensimmäisen kerran Bahaman parlamenttiin. Marguerite oli miehensä aktiivisempia kampanjoitsijoita, ja hän on kertonut kaksoiselämänsä alkaneen pian naimisiin menon jälkeen. Pindlingien ja muiden progressiivisen liberaalipuolueen kampanjointi tuotti tulosta. Puolue nousi valta-asemaan ja johdatti Bahamasaaret itsenäisyyteen.
Marguerite Pindling keskittyi itse hyväntekeväisyyteen ja oli vuosina 1976–1991 Bahaman Punaisen ristin varojenkeruukomitean puheenjohtaja. Kun Punainen risti päätti rakennuttaa uuden päämajan New Providenceen, Pindling oli auttamassa järjestöä keräämään 200 000 dollaria 800 000 dollaria maksaneesta rakennuksesta. Punaisen ristin lisäksi Pindling on ollut muun muassa keräämässä rahoja vammaistyölle.
Kuningatar Elisabet II löi 2007 Pindlingin Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan suurristin ritariksi. Hän sai tunnustuksen vapaaehtoistyöstään sekä palveluistaan hyväntekeväisyydessä ja politiikassa.
Pindling toimi muutamia kertoja kenraalikuvernööri Arthur Foulkesin sijaisena, kun tämä oli ulkomailla. Hän olikin yksi ennakkosuosikkeja Foulkesin seuraajaksi. Kuningatar nimitti Pindlingin heinäkuussa 2014 Bahaman uudeksi kenraalikuvernööriksi.
Anikka Albrite
Anikka Albrite (s. 7. elokuuta 1988 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2011.
Albrite on myös esiintynyt australialaisessa kauhuelokuvassa nimeltään "Chimney or Pit" vuonna 2015.
Nina Genke-Meller
Nina Genke-Meller (1893 Kiova – 1954 Moskova) oli ukrainalais-venäläinen taidemaalari ja lavastaja.
Genke-Mellerin isä oli alankomaalainen ja äiti venäläinen. Hän valmistui ylioppilaaksi Kiovassa vuonna 1912 ja työskenteli seuraavana vuonna opettajana. Hän opetti maantietoa, historiaa ja piirustusta. Kiinnostus taiteeseen heräsi ja hän aloitti taideopinnot Kiovassa vuonna 1914.
Opiskelupaikkana oli Aleksandra Eksterin perustama studio ja edettyään opinnoissaan pidemmälle Genke-Meller työskenteli studiossa assistenttina vuodet 1915–1917. Vuodesta 1915 lähtien hän työskenteli yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa Verbovkan kylän kansan keskuksessa taiteilijana. Kyseisessä kylässä työskenteli myös muita suprematismiin syntyyn vaikuttaneita taiteilijoita kuten Kazimir Malevitš ja Olga Rozanova. Vuonna 1915 järjestettiin Moskovassa etelävenäläisen modernin taiteen näyttely, johon Genke-Meller osallistui yhdessä Aleksandra Eksterin kanssa.
Genke- Meller oli aktiivisesti mukana järjestämässä vuonna 1917 pidettyä järjestyksessä toista venäläisen nykytaiteen näyttelyä. Näyttely oli yleisömenestys. Seuraavana vuonna hän palasi Kiovaan, missä toimitti taidelehteä.
Moskovaan Genke-Meller palasi vuonna 1924. Syynä oli perhetragedia, hänen vanhin lapsensa oli kuollut. Työpaikka löytyi N.P. Lamanovin studiosta, jossa hän suunnitteli tapetteja ja posliiniesineitä.
Falling
Falling on Machine Menin kappale ja single yhtyeen toiselta studioalbumilta "Elegies". Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2005.
Kappale debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Riikka Noronen
Riikka Noronen (s. 23. marraskuuta 1982 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija. Noronen on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa naisten mestaruus-sarjassa Ilveksessä kaudella 2017–2018. Aiemmin on Noronen pelannut JYP:ssä, Tapparassa sekä HPK:ssa. Noronen on toiminut myös HPK:n kapteenina. Myös "Cats"-joukkueessa (Jyväskylässä) pelannut Noronen on saavuttanut 3 kertaa Suomen mestaruuden.
Ebba-Stina Schalin-Hult
Ebba-Stina Arnoldsdotter Schalin-Hult (22. joulukuuta 1913 Tšernivtsi, Bukovina, Itävalta-Unkari – 3. lokakuuta 1999 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen arkkitehti. Hän oli vuodesta 1942 naimisissa armédirektör Björn Hultin kanssa.
Schalin-Hultin vanhemmat olivat rovasti Arnold Schalin ja Verna Andersin. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Suomessa 1931, valmistui 1940 arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta ja opiskeli Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa 1943–1944. Hän työskenteli Helsingissä Rakennushallituksessa vuodesta 1938, Tampereen kaupungin kaupunginsuunnitteluvirastossa vuodesta 1940, Tukholmassa lääninarkkitehtivirastossa vuodesta 1943, intendenttinä Ruotsin rakennushallituksessa Tukholmassa vuodesta 1949, ja vuodesta 1952 hän oli arkkitehti Tukholman aluesuunnitteluvirastossa.
Martti Komulainen
Martti Enok Komulainen (s. 30. heinäkuuta 1912 Kajaani – 31. joulukuuta 1994 Helsinki) kapteeni (res.), TM (Helsingin yliopisto), pastori. Puoliso Rakel Alise Komulainen (o.s. Koskenranta). Kaksi lasta. Talvisodassa Komulainen toimi upseerina Kainuussa ja jatkosodassa pääosin Panssariprikaatin valistusupseerina jääkärikenraali Ruben Laguksen alaisena. Komulainen määrättiin jatkosodan päätyttyä 2. ye-upseerin tehtävään organisoimaan aseiden hajavarastointi (n.s. asekätkentä) Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin alueella, jonka palveluksessa Komulainen oli toiminut aiemmin. Eversti Matti Lukkarin kirjassa "Asekätkentä" on Komulaisen toiminnasta oma lukunsa. Hän oli Valpon vankina yhteensä 17 kk. Siviilityönsä Komulainen suoritti Lappeen seurakunnassa 1946-1976 ollen vuodesta 1956 lähtien seurakunnan kirkkoherra. Hän oli kokoomuksen valitsijamies vuoden 1956 presidentinvaalissa.
Susan Solomon
Susan Solomon (s. 19. tammikuuta 1956 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ilmakehäkemisti ja klimatologi, joka todisti 1980-luvulla CFC-yhdisteiden vaikutuksen otsonikatoon.
Susan Solomon syntyi Chicagossa vuonna 1956. Hän kiinnostui tieteestä jo lapsena katseltuaan television tiedeohjelmia, kuten "Meren salaisuuksia". High school -aikana Solomon sijoittui kolmanneksi kansallisessa tiedekilpailussa. Hänen projektinsa mittasi hapen määrää kaasuseoksissa.
Solomon opiskeli Illinois Institute of Technologyssä kemiaa ja suoritti 1977 alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi opintojaan Kalifornian Berkeleyn yliopistossa, mistä hän valmistui tohtoriksi vuonna 1981.
Valmistuttuaan Solomon pääsi tutkijaksi Yhdysvaltain valtameri- ja ilmakehävirasto NOAA:n aeronomialaboratorioon Boulderiin. Hänen tutkimuksensa suuntautui alkuun yläilmakehän otsonin tietokonemallintamiseen.
Vuonna 1985 ilmestyivät ensimmäiset raportit Etelämantereen päällä olevan otsonikerroksen nopeasta ohenemisesta. Otsonikadon syytä ei tiedetty, ja monet tieteilijät halusivat lähettää Antartikselle laitteita mittaamaan ilmakehän otsoni- ja typpidioksidipitoisuuksia. Solomon ilmottautui vapaaehtoiseksi, ja hän johti tutkimusmatkaa, joka oli Etelämantereella syksyllä 1986. Solomon uskoi, että CFC-yhdisteet olivat syynä otsonikatoon. Toisen tutkimusmatkansa Solomon teki vuonna 1987, jolloin hän keräsi ryhmineen tarpeeksi todistusaineistoa vahvistamaan, että CFC-yhdisteiden hajoaminen ilmakehässä aiheutti otsonikatoa.
Solomonin tutkimustyö suuntasi Etelämantereelta Arktikselle. Hänen tutkimuksensa pohjoisnavan otsonikerroksen aukosta, joka oli pienempi kuin Etelämantereella, on auttanut todistamaan, että tulivuoret voivat voimistaa CFC-yhdisteiden otsonikerrosta tuhoavaa vaikutusta.
Solomon jätti vuonna 2011 NOAA:n työskenneltyään siellä 30 vuoden ajan. Hän siirtyi Massachusetts Institute of Technologyn ilmakehäkemian ja klimatologian professoriksi.
Solomon on saanut useita tunnustuksia. Hänelle on annettu muun muassa vuonna 1999 National Medal of Science, vuonna 2004 Blue Planet Prize ja vuonna 2018 Crafoord-palkinto. Hän oli 36-vuotiaana nuorin nainen, joka on valittu National Academy of Sciencesiin, kun hänet hyväksyttiin sinne vuonna 1992.
Hilda Petrie
Hilda Petrie (o.s. Urlin; 1871–1957) oli irlantilaissyntyinen egyptologi. Petrie osallistui elämänsä aikana useisiin arkeologisiin kaivauksiin Egyptissä ja Palestiinassa. Hänen miehensä oli tieteellisen arkeologian isänä pidetty egyptologi William Flinders Petrie.
Petrie opiskeli alun perin geologiaa, mutta Flinders Petrie palkkasi hänet 25-vuotiaana taiteilijaksi kaivauksilleen. Pari avioitui, ja he työskentelivät loppuelämänsä yhdessä arkeologisissa hankkeissa.
Dorothy E. Denning
Dorothy E. Denning ( 12. elokuuta 1945 Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen matemaatikko, tietoturvapioneeri ja -tutkija.
1970-luvun puolivälissä Denning piti Purduen yliopistossa Yhdysvaltojen ensimmäisiä tietoturvaan ja kryptografiaan liittyneitä yliopistokursseja ja hän on ehkä parhaiten tunnettu "A Lattice Model of Secure Information Flow" julkaisusta, joka loi 1976 teoreettisen pohjan yksisuuntaiseen tiedon etenemiseen perustuvan tietoturvan toteuttamiselle. Vuonna 1982 hän kirjoitti kirjan "Cryptography and Data Security" -oppikirjan, joka toimi alan perusteoksena julkisen avaimen salausten toteuttamisesta.
1980-luvulla Denning siirtyi yliopistosta yritysmaailmaan. Hän kehitti SRI Internationalilla pohjan nykyisille reaaliaikaisille tunkeutumisen havaitsemisjärjestelmille sekä toimi ohjelmistokehittäjänä Digital Equipment Corporationilla. DEC:ltä Denning siirtyi professoriksi Georgetownin yliopistoon. Nykään Denning toimii puolustusanalytiikan professorina Yhdysvaltain laivaston Naval Postgraduate School -opistossa.
Dorothy E. Denning syntyi Grand Rapidsissa Michiganissa ja on naimisissa Peter Denningin kanssa jonka hän tapasi muutettuaan Purduen yliopistossa.
Adeline Genée
Dame Adeline Genée (6. tammikuuta 1878 Hinnerup, Tanska – 23. huhtikuuta 1970 Esher, Englanti) oli tanssija, koreografi ja opettaja, joka toimi Royal Academy of Dancingin perustavana puheenjohtajana.
Genéen alkuperäinen nimi kokonaisuudessaan oli Anina Margarete Kirstina Petra Jensen. Hän oli maanviljelijän tytär, mutta 8-vuotiaana hänet adoptoi hänen setänsä, Alexander Genée, joka johti kiertävää balettiyhtiötä. Genée sai opetusta sedältään ja tämän vaimolta, Antonia Zimmermannilta, ja teki ensimmäisen esiintymisensä kymmenen vuoden iässä Kristianiassa (nykyisessä Oslossa), Norjassa. Tämän jälkeen hän siirtyi Berliiniin, jossa työskenteli oopperassa; sitten hän sai paikan Münchenissä, jossa esiintyi vuonna 1896 "Coppélia"-baletissa.
Genéen uran käännekohta koitti vuonna 1897, kun hän sai kutsun Lontoon Empire Theatrelta. Empire Theatre oli varsinaisesti musiikkisali, mutta suuri osa sen laajasta ohjelmistosta koostui baletista. Baletin johtajana toimi Katti Lanner. Genée esiintyi seuranneen vuosikymmenen aikana lukuisissa baleteissa, joiden joukossa oli hänen setänsä tuottama "Coppélian" esitys vuonna 1906.
Vuosina 1908–11 Genée matkusti kolme kertaa pidemmäksi aikaa Yhdysvalloissa, jossa hän esiintyi muiden muassa musikaaleissa "The Soul Kiss" (1908) ja "The Bachelor Belles" (1910). Hänen yhteistyönsä Empire Theatren kanssa päättyi vuonna 1909, jolloin hän esiintyi Giacomo Meyerbeerin oopperassa "Robert le Diable". Genée jatkoi satunnaista esiintymistä itse tuottamissaan baleteissa, joihin lukeutuivat "La Camargo" ja "La Danse"; molemmat vuodelta 1912. Vuonna 1912 Genée matkusti jälleen Yhdysvaltoihin, minkä jälkeen hän lähti myös Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Hänen viimeinen balettinsa oli "The Pretty Prentice" (1916). Tanssijana hän jäi eläkkeelle vuonna 1917.
Uransa loppua kohden Genée jäi jossain määrin Sergei Djagilevin "Ballets russes" -yhtiön toiminnan varjoon. Genée oli kuitenkin merkittävä hahmo kansallisen balettiperinteen kasvussa Englannissa. Vetäydyttyään tanssijanahän jatkoi toimintaansa muun muassa Royal Academy of Dancingin puheenjohtajana (1936–54). Vuonna 1950 hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Dame ensimmäisenä tällä tavoin kunnioitettuna tanssijana.
Peltosänkiö
Peltosänkiö ("Odontites vernus") on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon, sänkiöiden ("Odontites") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ruohovartinen, yksivuotinen ja matalakasvuinen kasvilaji. Peltosänkiö muistuttaa paljolti punasänkiötä ("Odontites vulgaris") ja lajit luetaan joskus yhdeksi lajiksi. Lajit eroavat toisistaan varren haaraisuuden sekä lehtien ja kukinnon ulkonäön perusteella. Suolasänkiö ("Odontites litoralis") eroaa peltosänkiöstä kukkien ulkonäön ja kasvupaikkojensa perusteella.
Peltosänkiö voi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Varsi on joko kokonaan haaraton tai yläosastaan muutamaan kertaan haaroittunut. Haarat ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehdet ovat puikeita ja leveimmillään lähellä tyveä. Peltosänkiön kukinto on varren päässä oleva yksipuoleinen, tähkää muistuttava terttu. Kukintojen alimmat kukat ovat melko matalalla; kukinto alkaa seitsemännestä–yhdeksännestä nivelestä. Kukkien teriö on vaaleanpunainen sekä hienokarvainen, ja jokaisessa kukassa on yksi emi, jonka vartalo on kukan ylähuulta pidempi. Verhiönliuskat ovat kapeita, teräväkärkisiä ja suunnilleen hedelmän pituisia. Peltosänkiö kukkii kesä–heinäkuussa.
Peltosänkiö kasvaa erilaisilla kulttuurivaikutteisilla kasvupaikoilla. Usein sitä tavataan ruispelloilta ja joutomailta.
YouTuben pääkonttorin ammuskelu 2018
YouTuben pääkonttorin ammuskelu 2018 tapahtui San Brunossa, Kaliforniassa 3. huhtikuuta 2018. Ainakin kolme loukkaantui. Teon naispuolinen epäilty Nasim Aghdam on kuollut. Hän väitti sosiaalisessa mediassa YouTuben sensuroineen hänen eläinten oikeuksia ja veganismia käsitteleviä videoitaan.
Suomukat
Suomukat ("Lathraea") on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia, joiden lisäksi muutamien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Suomukat ovat yleisväritykseltään vaaleanpunertavia lehtivihreättömiä kasveja. Suomukat ovat monivuotisia ja niillä on vankka sekä suomuinen juurakko. Varsi on paksu, möyheä sekä kasvutavaltaan pysty ja siinä on suomumaisia lehtiä. Suomukoiden kukinto on tiivis, yksipuoleinen, nuokkuva ja tähkää muistuttava terttu. Kukkien teriö on kaksihuulinen; ylähuuli on punertava ja alahuuli on kolmiliuskainen. Emit ovat yksivartaloisia. Kukkien verhiö on neliliuskainen. Kukkien tyvellä on mesiäinen. Hedelmä on pähkylä, joissa on öljyinen elaiosomi.
Suomessa ja Ruotsissa tavataan vain yhtä suomukoiden sukuun kuuluvaa lajia: suomukka ("Lathraea squamaria").
Elaiosomi
Elaiosomi on kasvin hedelmässä tai siemenessä oleva lisäke, joka sisältää rasva-, proteiini- tai hiilihydraattipitoista ainetta. Elaiosomien tarkoituksena on houkutella muurahaisia kuljettamaan kasvin hedelmiä tai siemeniä ja levittämään näin kasvia uusille alueille. Muurahaiset käyttävät elaiosomien sisällön ravinnokseen, mutta tulevat samalla levittäneeksi kasvia kuljettaessaan hedelmiä tai siemeniä pesälleen.
Elaiosomeja voidaan jaotella useisiin eri tyyppeihin sen mukaan, mistä rakenteista ne ovat syntyneet. Elaiosomeja on useilla kasvilajeilla, ja elaiosomeja omaavia kasvilajeja on monissa eri kasviheimoissa. Elaiosomeja on esimerkiksi sinivuokolla ("Hepatica nobilis"), keltamolla ("Chelidonium majus"), kevätpiipolla ("Luzula pilosa") ja nuokkuhelmikällä ("Melica nutans").
Margaretta Taylor
Margaretta Taylor (o.s. "Johnson"; myös muodossa "Margaretta Johnson Taylor" tai "Margaretta J. Taylor"; s. , Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä. Hän on tehnyt miljoonien dollarien rahalahjoituksia muun muassa yhdysvaltalaisten jokien suojelutyöhön, Bronxin eläintarhan ja yliopistollisen lääketieteen oppilaitoksen hyväksi.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 178. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 13. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 8,7 miljardia dollaria. Tämä omistus oli peräisin lähinnä hänen äidiltään Anne Cox Chambersilta (s. 1.12.1919) peritystä noin 17 prosentin osuudesta media- ja autoteollisuuskonserni Cox Enterprisesia. Vastaavan prosenttiosuuden perivät myös hänen veljensä James Chambers ja siskonsa Katharine Rayner. Äitinsä tavoin Margaretta Taylor ja hänen sisaruksensa eivät ole olleet erityisen aktiivisesti mukana perimänsä yrityskonsernin liiketoiminnassa. Sen sijaan hänen serkkunsa Jim Kennedy johtaa konsernin hallitusta puheenjohtajana.
Margareetta Taylor on ollut naimisissa kolmesti (aviomiehet: James F. Granite, Dr. Alexander Taylor, ja Michael Rich) ja hänellä on kaksi lasta: tytär (Amanda) ja poika (Alexander). Alexander toimi operatiivisena johtajana (COO) Cox Enterprisesilla, ja siirtyi konsernin toimitusjohtajaksi vuoden 2018 alussa. Amanda Anne Cox Taylorin isä on edesmennyt James F. Granite.
Blair Parry-Okeden
Blair Parry-Okeden (s. ; Honolulu, Hawaii, Yhdysvallat) on taustaltaan yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä. Hän on asunut pitkään Australiassa (Scone, New South Wales) ja on saanut Australian kansalaisuuden.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 108. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 11. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 13 miljardia dollaria. Tämä omistus oli peräisin hänen äidiltään Barbara Cox Anthonylta (1922–2007) peritystä 25 prosentin osuudesta tietoliikenne-, media- ja autokauppakonserni Cox Enterprisesia. Hänen veljellään, Cox Enterprises -konsernin hallituksen puheenjohtajalla Jim Kennedyllä (James Cox Kennedy) on vastaava omistusosuus yhtiöstä.
Blair Parry-Okeden on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (B.A./B.Sc.) Denverin yliopistolla (University of Denver). Hän on eronnut (aviomies oli Simon Parry-Okeden) ja perheeseen kuuluu kaksi poikaa: Andrew ja Henry.
Lynn Harrell
Lynn Harrell (s. 30. tammikuuta 1944 New York, New York) on yhdysvaltalainen sellisti. Hänen isänsä oli baritoni Mack Harrell ja äitinsä viulisti Marjorie McAlister Fulton. 8-vuotiaana Harrell päätti opetella sellonsoittoa, jota hänelle opetti aluksi New Yorkin filharmonikkojen Heinrich Joachim. 12-vuotiaana Harrell muutti perheineen Texasin Dallasiin, jossa häntä opetti Lev Aronson. Denton High Schoolia käytyään hän opiskeli New Yorkin Juilliard Schoolissa Leonard Rosen johdolla. Myöhempiä opintoja hän suoritti Philadelphian Curtis Institute of Musicissa.
Debyyttinsä Harrell teki vuonna 1961 New Yorkin filharmonikkojen kanssa Carnegie Hallissa. Hänen isänsä kuoli syöpään vuonna 1960 ja äitinsä auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin 1962. Harrell toimi Clevelandin orkesterin ensimmäisenä sellistinä vuosina 1964–71. Tänä aikana hän ystävystyi James Levinen kanssa. Resitaalidebyyttinsä Harrell teki New Yorkissa vuonna 1971. Käännekohta uralla tapahtui vuonna 1975, jolloin Harrell voitti Avery Fisher -palkinnon. Sittemmin hän on luonut eri maanosiin ulottuvan uran. Hänen kymmenien levytystensä joukossa ovat tulkinnat Johann Sebastian Bachin soolosellosarjoista, Victor Herbertin sellokonsertosta nro 1 (ensimmäinen levytys), William Waltonin konsertosta ja Donald Erbin konsertosta. Grammy-palkinnot Harrell voitti Itzhak Perlmanin ja Vladimir Ashkenazyn kanssa Pjotr Tšaikovskin ja Ludwig van Beethovenin triojen levytyksistä.
Harrell on soittanut Domenico Montagnanan (1720), Antonio Stradivariuksen (1673) ja Christopher Dungeyn (2008) rakentamilla selloilla.
Harrell on voittanut lukuisia palkintoja uransa varrella. Hänen vaimonsa on viulisti Helen Nightengale, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, Hanna ja Noah. Harrell oli aiemmin naimisissa journalisti-kirjoittaja Linda Blandford-Katen kanssa; tästä avioliitosta syntyivät kaksoset. Harrell asuu Kalifornian Santa Monicassa.
Sara Jäggi
Sara Jäggi (s. 1975) on sveitsiläinen sopraano. Hän aloitti opintonsa pianistina Bernin musiikki- ja teatterikonservatoriossa, sai kandidaatin arvon ja jatkoi opintojaan sitten laulajana Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hän keskittyi varhaiseen musiikkiin, jonka laulajana hän saavutti maisterin arvonsa; hänen erikoisalakseen vakiintui saksalainen ja italialainen barokkiohjelmisto. Hänen opettajiaan ovat olleet Rita Dams, Jill Feldman, Michael Chance, Peter Kooy ja Ronald Klekamp.
Jäggi on esittänyt lukuisiin eri genreihin, kuten oratorioon, kamarimusiikkiin ja oopperaan kuuluvia teoksia. Hän on saanut säännöllisesti kutsuja sellaisilta kokoonpanoilta kuin Collegium Vocale Gentiltä, Leipzigin barokkiorkesterilta, De Nederlandse Bachverenigingiltä, Combattimento Consort Amsterdamilta, Le Concert Lorrainilta ja Sette Vocilta. Hän on osallistunut tunnettuihin eurooppalaisiin festivaaleihin, kuten Festival Oude Muziekiin (Utrecht), Tage Alter Musikiin (Berliini) ja Festival van Vlaandereniin (Brugge). Jäggiä on kuultu säännöllisesti alankomaalaisissa radiolähetyksissä, ja hän on levyttänyt Leipzigin barokkiorkesterin kanssa Mittel-Deutscher-Rundfunkille.
Linda Jones
Linda Jones (14. joulukuuta 1944 Newark, New Jersey – 14. maaliskuuta 1972 Newark, New Jersey) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Hänen tyylinsä oli gospelvaikutteinen, ja hän aloittikin laulamisen kuuden vuoden iässä sisarustensa kanssa hengellisessä kokoonpanossa, Jones Singersissä. Teini-ikäisenä Jones aloitti rhythm and bluesin esittämisen. Ensimmäisen soololevytyksensä hän teki nimellä Linda Lane vuonna 1963. Kyse oli "Lonely Teardrops" -coveresityksestä.
Jones tapasi tuottaja, lauluntekijä George Kerrin, jonka kanssa hän sai sopimuksen Loma Recordsilta vuonna 1967. Läpimurroksi muodostui single "Hypnotized", jonka mukaan myös nimettiin Jonesin albumi "Hypnotized" (1967). Hänet muistetaan yhä parhaiten albumin nimikkosinglestä. Myöhemmin Jones levytti Neptune Recordsille ja Turbo Recordsille. Suurimman menestyksensä muutamaan vuoteen hän saavutti vuonna 1972 voimakkaalla gospeltyylisellään coverillaan Jerry Butlerin kappaleesta "For Your Precious Love".
Jones oli diabeetikko ja kuoli 27-vuotiaana sairautensa komplikaatioihin. Hänen tuotantoaan julkaistiin vielä postuumisti.
Adeline Boutain
Adeline Boutain (s. 1862, Machecoul, Ranska – 1946, Croix-de-Vie, Ranska) oli ranskalainen valokuvaaja. Hän oli kiinnostunut aiheista jotka liittyivät Ranskaan, ja kuvasi paljon kaupunki- ja merimaisemia, katunäkymiä, rakennuksia, nähtävyyksiä ja uskonnollisia sekä maallisia tapahtumia. Hänen valokuviaan käytettiin paljon postikortteina.
Hän meni naimisiin 9. toukokuuta vuonna 1881, Machecoulissa hänen serkkunsa Yves Gaspard Boutainin kanssa, joka oli syntynyt Pornicissa 21.10.1855. He saivat kaksi kaksi lasta. Boutain kuoli Saint-Gilles-Croix-de-Viessä vuonna 1946.
Josefin Donat
Josefin Donat (s. 22. helmikuuta 1994 Leipzig) on saksalainen malli. Hänet kruunattiin Miss Universum Saksaksi 31. elokuuta 2014. Siten hän pääsi edustamaan maataan Miss Universum 2014 -kilpailuun, joka järjestettiin Miamissa 25. tammikuuta 2015. Hän jäi kuitenkin vaille sijoitusta. Donat on 1,65-metrinen. Varsinaiselta ammatiltaan hän on sairaanhoitaja; hän opiskeli Klinikum St. Georgissa, Leipzigissä.
Paulina Vega
Paulina Vega Dieppa (s. 15. tammikuuta 1993 Barranquilla) on kolumbialainen malli ja televisiojuontaja, joka valittiin Miss Kolumbiaksi vuonna 2013 ja Miss Universumiksi 2014. Hän on kaikkien aikojen toinen Miss Universum -kilpailun voittanut kolumbialainen nainen. Vuosina 2016–17 hän juonsi "A otro nivel" -ohjelmaa.
Vega on sydänlääkäri Rodolfo Vega Llamasin ja Laura Dieppan tytär. Hänellä on sisko Valentina. Hän on tenori Gastón Vegan lapsenlapsi; hänen isoäitinsä Elvira Susana Castillo Gómez valittiin Miss Atlánticoksi 1953.
Verónica Macamo
Verónica Nataniel Macamo Dlhovo (s. 13. marraskuuta 1957 Gaza) on mosambikilainen Frelimo-puolueen poliitikko. Hänet valittiin Mosambikin parlamentin ("Assembleia da República") puhemieheksi, jona hän aloitti toimintansa 12. tammikuuta 2010. Jo tätä aiemmin hän oli toiminut varapuhemiehenä. Hänet valittiin maansa parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994, ja hän on lisäksi toiminut muun muassa Panafrikkalaisessa parlamentissa.
Macamo on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Regina Jonas
Regina Jonas (3. elokuuta 1902 Berliini – 1944 Auschwitz, Puolan kenraalikuvernementti) oli saksalainen rabbi, ensimmäinen juutalaiseksi rabbiksi vihitty nainen. Jonas sai surmansa holokaustin aikana Auschwitzin tuhoamisleirillä vuonna 1944.
Regina Jonas syntyi Berliinissä 3. elokuuta 1902 Scheunenviertelin köyhässä juutalaisessa kaupunginosassa. Jonaksen isä Wolf oli ammatiltaan kauppias ja hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1913. Jonas kiinnostui jo nuorena Raamatusta, juutalaisten historiasta ja hepreasta.
Vuonna 1924 Jonas aloitti opiskelut berliiniläisessä Hochschule für die Wissenschaft des Judentums -koulussa. Useimmat muut koulun naisopiskelijoista pyrkivät opettajiksi, mutta Jonaksen tavoitteena oli päästä rabbiksi. Jonaksen opinnäytetyö valmistui kesäkuussa 1930 ja se käsitteli naisten mahdollisuutta toimia rabbina. Opinnäytetyössään Jonas pyrki osoittamaan naisten toiminnalle rabbeina juutalaisen lain mukaisen eli halakhalaisen perustan. Professori Eduard Baneth hyväksyi Jonaksen opinnäytetyön, mutta hän kuoli ennen asiaankuuluvan suullisen kokeen pitämistä. Hänen seuraajansa eivät puolestaan halunneet vihkiä Jonasta rabbiksi ja hän valmistui sen sijaan opettajaksi. Viimein vuonna 1935 "Liberaler Rabbinerverband" -järjestön johtaja rabbi Max Dienemann suostui vihkimään Jonaksen. Jonas tunnettiin sittemmin usein nimellä Fräulein Rabbiner Jonas ja vuonna 1937 Berliinin juutalainen yhteisö palkkasi hänet vanhuksien ja sairaiden uskonnollisia menoja varten. Jonas saarnasi myös berliiniläisissä synagogissa.
Juutalaisten asema Saksassa heikkeni merkittävästi kristalliyön myötä marraskuussa 1938. Jonas jatkoi toimintaansa vanhusten parissa ja hän sai kiitoskirjeitä ulkomaille paenneilta juutalaisilta, jotka olivat joutuneet jättämään vanhempansa Saksaan. Talvella 1940–1941 Jonas toimi rabbina useissa eri kaupungeissa natsien perustaman Reichsvereinigung der Juden in Deutschland -järjestön kautta, johon kuuluminen oli Saksan juutalaisille natsien aikana pakollista. 6. marraskuuta 1942 Jonas ja hänen äitinsä vietiin Theresienstadtin keskitysleirille, jossa hän jatkoi rabbina toimimista. 12. lokakuuta 1944 Jonas vietiin äitinsä kanssa edelleen Auschwitzin tuhoamisleirille, jossa hän sai surmansa mahdollisesti jo saman päivän aikana.
Jocelyn Morlock
Jocelyn Morlock (s. 14. joulukuuta 1969 Saint Boniface) on kanadalainen säveltäjä, joka työskentelee Vancouverissa. Hänestä tuli Vancouverin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä vuonna 2014.
Morlock opiskeli pianonsoittoa Robert Richardsonin johdolla ja sai kandidaatin arvon Brandonin yliopistosta. Hän sai sekä maisterin- että tohtorinarvonsa Brittiläisen Kolumbian yliopistosta, jossa häntä opettivat Gerhard Ginader, T. Patrick Carrabré, Stephen Chatman, Keith Hamel ja Nikolai Korndorf.
Morlock voitti vuoden klassisen sävellyksen Juno-palkinnon vuonna 2018 teoksellaan "My Name is Amanda Todd". Lisäksi hän on saanut Länsi-Kanadan musiikkipalkinnon vuoden klassisesta sävellyksestä teoksellaan "Cobalt" (2015).
Linda DeBrita
Linda DeBrita (k. 12. maaliskuuta 2008 Scotia, New York) oli yhdysvaltalainen harpisti. Hän kouluttautui alkujaan pianistiksi, mutta hänen rakkautensa kelttiläistä musiikkia kohtaan johdatti hänet lopulta harpun ja dulcimerin pariin. Hän esiintyi molemmilla soittimilla solistina ja muiden instrumentalistien, erityisesti Kate Oaksin kanssa. Hänellä oli oma kelttityylinen akustinen kokoonpanonsa, Lakehill Strings 'n Things, jossa hän soitti sekä harppua että dulcimeria.
DeBrita oli myös sairaanhoitaja ja soitti potilaiden vuoteiden ääressä terapeuttista musiikkia. Hänellä oli aviomies John, ja pari sai neljä lasta. DeBrita kuoli sairastettuaan pitkään munasarjasyöpää.
Linda Finnie
Linda Finnie (s. 1954 Skotlanti) on brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän opiskeli Skotlannin kuninkaallisessa musiikki- ja draama-akatemiassa. Hän voitti vuosina 1974 ja 1977 kansainvälisen Ferrier-kilpailun.
Finnie on esiintynyt muun muassa Englannin kansallisoopperassa, Covent Gardenissa, Frankfurtin oopperassa ja Beirutin oopperassa. Orkestereja, joiden kanssa hän on laulanut, ovat olleet muiden muassa Münchenin sinfoniaorkesteri, Strasbourgin filharmonikot, Japanin filharmonikot ja Pietarin filharmonikot. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Claudio Abbado, Lorin Maazel, André Previn, Daniel Barenboim ja Mariss Jansons. Kansainvälisillä konserttikiertueillaan hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa - Australiassa, Yhdysvalloissa, Kaukoidässä ja Euroopassa.
Finnie on osallistunut lukuisiin levytyksiin, joista suurin osa on tehty Chandos-levymerkille.
Liniers (1946)
Liniers (runkonumero D51) oli Espanjan laivaston vuonna 1946 vesillelaskettu Liniers-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bazánilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 1. toukokuuta 1946 ja otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1951.
Alus poistettiin palveluksesta 1982.
Sarah Beth Briggs
Sarah Beth Briggs (s. 2. kesäkuuta 1972 Newcastle upon Tyne) on brittiläinen pianisti.
Briggs pääsi finalistiksi BBC:n nuorten muusikoiden kilpailussa 11-vuotiaana (1984) ja oli saman ikäisenä yksi nuorimmista Dame Myra Hess -palkinnon saajista. Hän myös voitti kansainvälisen Mozart-kilpailun Salzburgissa 15-vuotiaana. Hän opiskeli Newcastlessa, Yorkissa ja Birminghamissa Denis Matthewsin johdolla. Sveitsissä häntä opetti eräs Claudio Arraun tunnetuimmista oppilaista, Edith Fischer, ja Hindemith-järjestön kamarimusiikkistipendillä hän pääsi myös saamaan opetusta Bruno Giurannalta.
Briggs on esiintynyt ja pitänyt mestarikursseja Atlantin valtameren molemmilla puolilla. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten orkestereiden kuin Englannin kamariorkesterin, Royal Philharmonic Orchestran ja Wienin kamariorkesterin kanssa. Hän oli yksi Trio Melzin perustajajäsenistä vuosina 2000–16. Hän on johtanut myös muita kamarikokoonpanoja ja opettanut Yorkin yliopistossa. Briggs on levyttänyt Béla Bartókin, Ludwig van Beethovenin, Johannes Brahmsin, Benjamin Brittenin, Frédéric Chopinin, Claude Debussyn, Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Franz Schubertin ja Alan Rawsthornen teoksia.
Ensimmäisen konserttolevytyksensä Briggs julkaisi toukokuussa 2016. Levylle sisältyivät Hans Gálin ja Mozartin konsertot.
Álava (1947)
Álava (runkonumero D52) oli Espanjan laivaston vuonna 1947 vesillelaskettu Liniers-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bazánilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1947 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1951.
Alus poistettiin palveluksesta 1978.
Luan Qerimi
Luan Qerimi (15. lokakuuta 1929 Lushnjë – 2. joulukuuta 2018) oli albanialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan työstään teatterin parissa; hän on esiintynyt niin William Shakespearen ja Bertold Brechtin kuin albanialaisten näytelmäkirjailijoiden, kuten Kolë Jakovan ja Ekrem Kryeziun teoksissa. Hän on myös esiintynyt elokuvissa ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa ohjaaja Dhimitër Anagnostin kanssa. Vuonna 1989 Albanian hallitus nimesi Qerimin Ansioituneeksi taiteilijaksi.
Violeta Manushi
Violeta Manushi (6. maaliskuuta 1926 Voskopojë – 26. heinäkuuta 2007 Tirana) oli albanialainen näyttelijä. Hänet nimitettiin Albanian kansantaiteilijaksi. Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa 1950-luvulta 2000-luvulle saakka; viimeinen elokuvista, joissa hän esiintyi, julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hän toimi myös teatteriesiintyjänä.
Rajmonda Bulku
Rajmonda Bulku (s. 16. elokuuta 1958 Tirana) on albanialainen näyttelijä ja poliitikko. Ensimmäisen roolinsa hän näytteli elokuvassa "Nusja dhe shtetërrethimi", mutta vasta toinen elokuva, "Zonja nga qyteti", toi hänelle kansallista suosiota. 1990-luvulla hän aktivoitui politiikan puolella. Hän on istunut Albanian parlamentissa demokraattisen puolueen edustajana.
Oquendo (D41)
Oquendo (runkonumero D41) oli Espanjan laivaston vuonna 1953 vesillelaskettu Oquendo-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bazánilta Ferrolista. Alus otettiin palvelukseen 1963.
Alus liitettiin palvelukseenotettaessa Lepanto-luokan aluksista muodostettuun 21. saattajalaivueeseen Cartagenaan. Syyskuussa 1964 alus osallistui Cantábriossa pidettyihin harjoituksiin.
Alus poistettiin palveluksesta 1978.
Roger de Lauria (D42)
Roger de Lauria (runkonumero D42) oli Espanjan laivaston vuonna 1967 vesillelaskettu Oquendo-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Bazánilta Ferrolista. Alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1967 ja otettiin palvelukseen 1969.
Alus poistettiin palveluksesta 1982.
Pirkko Lindström
Pirkko Lindström (s. 1963 Jämsä) on Juupajoen kunnanjohtaja. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden maisteri.
Lindström toimi Kuoreveden kunnansihteerinä vuosina 1997–2000
ja Jämsän kaupungin hallintojohtajana vuosina 2001–2012.
Vuonna 2012 Juupajoen kunnanjohtajan virkaa haki 14 henkilöä. Kunnanvaltuusto valitsi Lindströmin kunnanjohtajaksi yksimielisesti kesäkuussa, virassaan Lindström aloitti syyskuussa.
Toukokuussa 2018 Lindström valittiin Oriveden elinvoimajohtajaksi, joka johtaa uutta elinvoimapalvelujen tulosyksikköä. Yksikössä annetaan muun muassa asumiseen, maankäyttöön, elinkeinoihin, työllisyyspalveluihin ja joukkoliikenteeseen liittyviä asiantuntijapalveluja.
Lindström on Tampereen kesäyliopiston hallituksen jäsen.
Keväällä 2017 Lindström valittiin maaseudun kehittämisyhdistys Poko ry:n hallituksen puheenjohtajaksi.
Tunturikulta
Tunturikulta on aitoa kultaa, joka on hankittu suoraan Lapin yksityisiltä kullankaivajilta. Kyseessä on keräilytuotteiden ja korujen markkinoinnissa käytetty termi, joka korostaa kullan suomalaista alkuperää. Tunturikulta viittaa Lapin lumoaviin tunturimaisemiin sekä ekologiseen kullankaivuuseen Lapin vuosisataisena elinkeinona. Numismaattisten Tunturikulta-tuotteiden myötä suomalainen, poikkeuksellisen puhdas kulta jää Suomeen, eikä sekoitu maailmalla muuhun kultaan.
Luettelo Espanjan laivaston hävittäjistä
Luettelo Espanjan laivaston hävittäjistä listaa Espanjan laivaston hävittäjät luokittain.
Katharine Graham
Katharine Graham (6. kesäkuuta 1917 – 17. heinäkuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kustantaja ja toimitusjohtaja. Hän oli Washington Postin kustantaja vuosina 1969–1979 ja johti lehtiyhtiötä vuosina 1963–1991. Grahamin aikana Washington Post julkaisi merkittäviä tietoja muun muassa Yhdysvallan hallituksen toimista Vietnamin sodan aikaan (ns.Pentagonin paperit) sekä presidentti Richard Nixoniin liittyvästä Watergate-skandaalista. Graham palkkasi vuonna 1964 lehden päätoimittajaksi Ben Bradleen, joka jatkoi päätoimittajana vuoteen 1991 asti.
Grahamin johdolla Washington Post Companysta kasvoi voittoa tuottavaksi yhtiöksi, ja Grahamista tuli ensimmäinen naispuolinen toimitusjohtaja Fortune 500 -listalla.
Vuonna 2017 ilmestynyt elokuva "The Post" kertoo Katherine Grahamin ensimmäisistä vuosista Washington Postin kustantajana. Elokuvan on ohjannut Steven Spielberg. Grahamia esittää Meryl Streep, joka sai roolista 21. Oscar-ehdokkuudensa.
Mikko Kamula
Mikko Kamula (s. 17. syyskuuta 1982) on Tampereella asuva suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineenaan folkloristiikka.
Kamula kirjoittaa kuusiosaista Metsän kansa -romaanisarjaa, joka on tyylilajiltaan sekoitus historiallista proosaa ja fantasiakirjallisuutta. Hän ammentaa tarinoidensa aiheita suomalaisesta kansanperinteestä ja mytologiasta, joihin Kamula perehtyi yli kymmenen vuoden ajan ennen kirjasarjansa aloittamista. Kamulan esikoisteos "Ikimetsien sydänmailla" oli ehdolla Savonia-kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2017.
Torra Lövö
Torra Lövö on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Se sijaitsee noin kilometrin Lehtisaarista itään ja noin viisi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Torra Lövö kuuluu Matinkylään.
Espoon ja Helsingin merialueiden raja kulkee aivan Torra Lövön itäpuolitse. Helsingin kantakaupunki ja Lauttasaari puolestaan sijaitsevat Torra Lövöstä noin seitsemästä kymmeneen kilometriä koilliseen eli kesäisen auringonnousun suunnassa.
Torra Lövön pinta-ala on noin neljä hehtaaria. Se on suurimmalta osin kalliota ja louhikkorantaa, etenkin länsi- ja eteläosiltaan. Saaren keski- ja pohjoisosan havumetsikköä täplittävät paljaat silokalliot. Saaren etelärannalta avautuu näkymä Suomenlahden ulappaan.
Torra Lövön luoteisrannalla on vaatimaton yhteyslaituri. Saaren pohjoisosassa sijaitseva maja on poliisin yhteiskäytössä.
Kletrat
Kletrat ("Clethra") on kletrakasvien (Clethraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 80 lajia.
Suvun lajeista ainakin valkokletraa ("Clethra alnifolia") käytetään koristekasvina ja siitä on erotettu erilaisia alalajeja ja lajikkeita.
Kirjallisuusvuosi 1869
Kirjallisuusvuosi 1869 käsittelee vuoden 1869 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Sotuba
Sotuba on Nigerjoen koski Bamakon kohdalla Malissa. Sen putouskorkeus on noin kymmenen metriä. Sotuba ja sen alapuolella sijaitseva Kenién koski estävät jokiliikenteen Nigerin ylä- ja keskijuoksun välillä. Geologisesti ne liittyvät joen vasemmalla rannalla kohoaviin Mandinguevuoriin.
Kosken ylittää vuonna 1960 valmistunut silta. Sen yläpuolella sijaitsevat Damandan ja Aigrettesin padot, jotka ohjaavat vettä Baguinédan keinokastelualueelle johtavaan kanavaan. Rakennelmat valmistuivat vuonna 1929. Keinokastellun alueen laajuus on 3 500 hehtaaria ja se käyttää vuosittain 0,215 kuutiokilometriä vettä.
Baguinédan kanavaa hyödyntää vuonna 1966 valmistunut Sotuban vesivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 5,7 megawattia ja vuosituotanto keskimäärin 32 gigawattituntia. Laitoksen omistaa Malin valtio ja sen toiminnasta vastaa kansallinen sähköyhtiö Énergie du Mali. Voimalalla ei ole patoallasta, ja sen toimintaa vaikeuttaa Nigerjoen vesimäärän vaihtelu eri vuodenaikoina. Vuonna 2018 alkanut Sotuban voimalaitoksen uudistaminen antaa kuusi megawattia lisätehoa ja nostaa vuosituotannon 82,04 gigawattituntiin. Kiinalaisten yhtiöiden suorittaman työn on määrä valmistua vuonna 2020.
Sotuba on myös yksi Bamakon kaupunginosista.
O’Higgins (1816)
O’Higgins oli Chilen laivaston vuonna 1818 vallattu fregatti.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi 44-tykkisen Spešnyi-luokan fregatin Arkangelin telakalta. Alus laksettiin vesille 3. heinäkuuta 1816 nimellä "Patriki" ().
Alus myytiin 17. elokuuta 1817 Espanjalle, jolle se luovutettiin 1818. Alus liitettiin laivastoon nimellä "Maria Isabel".
Alus suojasi vielä samana vuonna saattueen Peruun päällikkönään Dionisio Capas. Chilen laivaston osasto, jonka päällikkönä oli Manuel Blanco Encalada, valtasi aluksen Talcahuanossa 20. lokakuuta.
Alus liitettiin Chilen laivastoon nimellä "O’Higgins". Alus oli 1820 Thomas Cochranen lippulaivana Chilen laivaston osallistuessa Perun itsenäistymistaisteluun. San Martínin haaksirikkoutuessa heinäkuussa 1821 Chorritosinlahdella Perun rannikolla Cochrane siirsi uudelleen "O’Higginsille". Konseravatiivien tehtyä vallankaappauksen 28. tammikuuta 1823 ja syrjaytettyä O’Higginsin alus nimettiin uudelleen "Maria Isabeliksi". Alus myytiin 1. huhtikuuta 1826 Argentiinalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Buenos Aires". Alus huollettiin Valparaisossa. Alus upposi Kap Hornissa.
Ruth Westheimer
Ruth Westheimer (alun perin Karola Ruth Siegel, s. 4. kesäkuuta 1928) on yhdysvaltalainen, syntyperältään saksanjuutalainen seksuaaliterapeutti, mediapersoonallisuus, näyttelijä, ääninäyttelijä ja kirjailija. Hänen mediauransa alkoi 1980-luvulla radio-ohjelmasta "Sexually Speaking", joka jatkui vuoteen 1990 asti. Hän myös juonsi Lifetimen ja muiden kaapelikanavien ohjelmia vuodesta 1984 vuoteen 1993. Hän on kirjoittanut noin 40 kirjaa seksiin ja seksuaalisuuteen liittyen.
Isokinoliini
Isokinoliini (CHN) on aromaattinen heterosyklinen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Isokinoliini on kinoliinin isomeeri.
Huoneenlämpötilassa isokinoliini on joko värittömiä tai kellertäviä hygroskooppisia kiteitä tai väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja bentseeniin. Isokinoliini on heikko emäs ja sen pK-arvo on 8,6. Yhdiste reagoi monien happojen kanssa muodostaen suoloja. Isokinoliini reagoi niin elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla esimerkiksi halogeenien kanssa. Reaktio tapahtuu pääasiassa 5-asemassa olevaan hiileen. Yhdisteen aromaattinen rengas voidaan pelkistää vedyttämällä, jolloin muodostuu tyydyttyneitä johdannaisia.
Isokinoliinia esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1885. Kivihiilitervassa sitä on tyypillisesti noin 0,2 % ja voidaan erottaa tislaamalla. Isokinoliinin synteesiin on myös useita vaihtoehtoja ja käytettyjä tapoja ovat muun muassa niin kutsutut Pomeranz–Fritsch-, Pictet–Spengler- tai Bischler–Napieralski-reaktiot, joissa kaikissa lähtöaineena on fenetyyliamiini. Isokinoliinia voidaan valmistaa myös kuumentamalla kanelialdehydin oksiimia.
Isokinoliinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan muun muassa väriaineita, maatalouskemikaaleja, vulkanoinninkiihdyttimiä ja lääkeaineita kuten pratsikvanteelia.
Jakob Öhrman
Jakob Öhrman (s. 1982) on suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän työskentelee teatteriryhmä Nya Rampenissa ja on yksi sen perustajajäsenistä.
Öhrman valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2007. Hän on työskennellyt eri tehtävissä Nya Rampenissa, Viirus-teatterissa ja Wasa Teaterissa. Öhrman on perehtynyt eritoten William Shakespearen tuotantoon ja yksi hänen keskeisistä töistään, "Worship!" (2012), syväluotaa Shakespearen näytelmiä. Öhrmanin uran johtotähtenä on ollut pyrkimys pois omalta mukavuusalueelta ja uusien näkökulmien etsiminen.
Öhrman on näytellyt muutaman sivuroolin kokoillan elokuvissa, kuten "8-pallo" ja "Armi elää!". Peter Greenawayn ohjaamassa kansainvälisessä tuotannossa "Eisenstein in Guanajuato" hän näytteli Eduard Tissen roolin.
Öhrman on näytellyt niin ikään erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten ruotsalaisen TV4:n rikossarjassa "Rebecka Martinsson", jossa hänellä on Krister Erikssonin osa.
Ram Mohan Roy
Ram Mohan Roy intialainen uskonnollinen uudistaja ja filosofi. Häntä on monesti kutsuttu modernin Intian isäksi. Hän oli syntyisin brittien hallitsemasta Bengalista. Hän tuomitsi vanhat hindulaiset perinteet, jota hän piti taikauskona ja kannatti monoteistista hindulaisuutta. Hän kritisoi kastijärjestelmää ja leskenpolttoa julkaisemassaan lehdessä. Hänen kirjoitustensa vuoksi britit kielsivät leskenpolttoperinteen Intiassa vuonna 1829.