Kyme (Aiolis)
Kyme (, ) eli Frikonis (, lat. "Phriconis") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Çakmaklıa, noin viisi kilometriä lounaaseen nykyisestä Aliağasta.
Kyme sijaitsi Aioliin rannikolla noin 40 kilometriä pohjoiseen Smyrnasta. Stefanos Byzantionlaisen mukaan Aioliissa oli myös toinen Kyme, joka tunnettiin nimellä "Frikonitis". Herodotos tunsi kuitenkin juuri tässä käsitellyn Kymen myös nimellä "Frikonis".
Kymen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä "Kymaia" (). Sen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Kymen lähellä sisämaan kukkuloilla sijaitsivat polikset Aigai ja Temnos. Kaupungin lähellä virtasi Ksanthos-virta. Kauempana kaupungin eteläpuolella virtasi Hermos-joki.
Strabonin kertoman kreikkalaisen perinteen mukaan Kymen perustivat aiolialaiset kreikkalaiset siirtokuntalaiset Troijan sodan jälkeen, sen jälkeen kun nämä olivat vallanneet Larissan seutua asuttaneilta pelasgeilta. Strabonin mukaan asuttajat tulivat Opuntian Lokriista Frikion-vuorelta läheltä Thermopylaita. Nämä huomasivat, että pelasgit, jotka olivat kärsineet Troijan sodasta, pitivät edelleen hallussa Larissaa. Kreikkalaiset perustivat ensin Neonteikhoksen noin 30 stadioninmitan eli noin viiden kilometrin päähän Larissasta, ja hyökkäilivät sieltä pelasgien alueelle. Kyme perustettiin tämän jälkeen, ja se sai nimen "Frikonis" asuttajien kotiseudun vuoren mukaan. Ainakin kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai myöhemmän nimensä amatsoni Kymestä. Siksi kaupunkia kerrotaan kutsutun myös nimellä "Amazoneion". Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Kymaios" ().
Kyme oli osa Aioliin dodekapolista eli kahdentoista kaupungin liittoa. Strabon kuvasi kaupungin Aioliin suurimmaksi ja merkittävimmäksi. Kyme löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien. Sen tiedetään perustaneen neljä omaa siirtokuntaa, joihin kuuluivat ainakin Kebren ja Side. Kyme tuli Persian vallan alle sen kukistettua Lyydian kuningaskunnan. Kaupunki osallistui laivoilla Dareioksen sotaretkeen vuonna 512 eaa. Dareioksen aikana Kymen tyranniksi mainitaan Aristagoras. Kyme liittyi Joonian kapinaan, jonka kreikkalaiset hävisivät. Tämän jälkeen se joutui osallistumaan Kserkseen sotaretkeen persialaissodissa vuonna 480 eaa. Siinä kymeläisiä johti Sandokes. Persialaisten kärsittyä tappion Salamiin taistelussa näiden jäljelle jäänyt laivasto talvehti Kymessä. Herodotoksen mukaan aiolialaisilla ja joonialaisilla oli yhteinen oraakkelinpaikka Brankhidaissa.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kyme kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Thukydides mainitsee Kymen vain muutaman kerran. Rooman voitettua Antiokhoksen Kyme sai Kolofonin tavoin vapauden verotuksesta. Tämän jälkeen se kuului roomalaiseen Asian (Vähän-Aasian) provinssiin. Kaupunki kärsi suuresta maanjäristyksestä Tiberiuksen aikana. Plinius ja Ptolemaios mainitsevat kaupungin olemassaolon. Kyme löi omaa rahaa ainakin 200-luvulle jaa. saakka. Varhaisbysanttilaisella kaudella kaupunki oli piispanistuin.
Hesiodoksen mukaan hänen isänsä tuli Kymestä ja asettui Boiotian Askraan. Hesiodos itse ei kuitenkaan välttämättä ollut kymeläinen. Kymestä oli kotoisin myös historioitsija Eforos. Antiikin ajan kaskuissa (mm. "Filogelos") kymeläiset esitettiin jostakin syystä tyhminä.
Kyme oli rakennettu kahdelle akropolis-kukkulalle, joista ainakin etelänpuoleinen oli ympäröity muurein. Muureista vain pieni osa on näkyvissä. Kymessä on ollut suunniteltu asemakaava. Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi pohjoisemman kukkulan juurella, sekä pieni Isikselle (mahdollisesti myös Kybelelle, Artemiille ja Afroditelle) omistettu joonialaista tyyliä edustanut temppeli. Kaupungin sataman paikalta on löydetty aallonmurtajien jäänteitä.