hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sirovarpushaukka
Sirovarpushaukka ("Accipiter brevipes") on kaakkoiseurooppalainen petolintu.
Linnun pituus on 32–38 cm, siipien kärkiväli 65–75 cm ja paino 150–275 g. Naaras on vain hiukan suurempi kuin koiras. Lintu muistuttaa varpushaukkaa, mutta sen siivet ovat pitemmät ja kapeammat ja pyrstö hieman lyhyempi, minkä takia se antaa siromman vaikutelman kuin varpushaukka. Aikuinen naaras on päältä tumman ruskeanharmaa, koiras siniharmaa, ja koiraan poski on myös siniharmaa, toisin kuin varpushaukkakoiraan, jonka poski on punertava. Nuori lintu on päältä ruskea ja alapuolelta voimakkaan juovikas.
Sirovarpushaukka pesii hyvin laikuittaisesti Kaakkois-Euroopassa Balkanilla, Kreikassa ja Turkissa sekä lisäksi Irakissa. Yhtenäisen esiintymisen alue on Mustanmeren pohjoispuolella Ukrainasta Kaukasuksen itäosiin. Sen elinympäristön ala on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000yksilöä. Se on muuttolintu, joka talvehtii pääosin Afrikassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Laji on riippuvainen metsistä kuten muutkin varpushaukat. Se suosii lehtimetsiä, etenkin tammia, leppiä, haapoja ja kastanjoja kasvavia metsiä. Metsättömillä seuduilla se tyytyy jokivarsien metsiköihin ja pensastoihin, puutarhoihin ja puistometsiköihin. Se on alavien maiden lintu, ja sitä tavataan harvoin yli 1 000 m:n korkeudella vuoristossa.
Hatara risupesä on puun oksalla 5–10 m korkealla. Naaras munii 3–5 munaa, joita se hautoo 30–35 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja ovat lentokykyisiä noin 40–45 päivää vanhoina. Sukukypsä yksivuotiaana.
Lajin ravinto koostuu enimmäkseen liskoista ja suurikokoisista hyönteisistä. Ruokalistalla on myös lintuja, pikkujyrsijöitä ja matelijoita.
Lines, Vines and Trying Times
Lines, Vines and Trying Times on yhdysvaltalaisen pop -yhtyeen Jonas Brothersin neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi ennen yhtyeen hajoamista vuonna 2013.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan piikkipaikalla. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Ammunta kesäolympialaisissa 1896 – miesten 200 metrin sotilaskivääri
Miesten 200 metrin sotilaskivääri kesäolympialaisissa 1896 käytiin 8. – 9. huhtikuuta Kallithean ampumaradalla. Kilpailussa jokainen urheilija ampui 40 laukausta kymmenen laukauksen sarjoissa sekä puolet laukauksistaan ensimmäisenä ja puolet toisena päivänä. Kisaan osallistui 42 ampujaa seitsemästä valtiosta. Sen voitti Kreikan Pantelis Karasevdas, joka osui maaliin jokaisella laukauksellaan.
"DNF = Keskeytti"
Ruostehiirihaukka
Ruostehiirihaukka ("Buteo lineatus") on pohjoisamerikkalainen päiväpetolintu.
Linnun pituus on 43–61 cm, siipien kärkiväli 92–107 cm ja paino 550–700 g. Naaras on koirasta suurempi. Aikuisen linnun hartiat ja rinta ovat punaruskeat, myös vatsapuoli on ruskea, ja selkäpuolelta se on tumma lukuisin valkoisin pilkuin. Koivet ja vahanahka ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Vanhin yksilö on ollut 19 vuotta 11 kuukautta vanha.
Ruostehiirihaukat elävät Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltain itärannikolla Meksikonlahdelta Kanadan rajalle, länteen Ontarioon ja Quebeciin ja sieltä etelään Sierra Nevadan vuoristoon Kaliforniassa. Sen elinympäristön ala on noin 3,5 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Pohjoisimmat populaatiot ovat muuttolintuja ja ne talvehtivat Meksikon keski- ja pohjoisosissa. Kahdesti se on tavattu Pohjois-Atlantilla syysmuutolla harhautuneena, jolloin se on laskeutunut laivaan lepäämään ja tullut havaituksi Euroopan puolella.
Laji elää lehti- ja sekametsissä sekä soilla.
Reviirin koko on noin 1,92 neliökilometriä. Laji on yksiavioinen. Pesä sijaitsee korkealla lehtipuun oksistossa 6–15 m maanpinnasta. Naaras munii kolme tai neljä munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 33 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti. Koiras saalistaa perheelle ruokaa, jonka naaras paloittelee pienille poikasille. Poikaset lähtevät pesästä noin kuuden viikon ikäisinä ja vanhemmat huolehtivat niistä vielä 8–10 viikkoa. Laji on sukukypsä yksivuotiaana.
Ruostehiirihaukat syövät enimmäkseen pikkujyrsijöitä oaravien ja jänisten kokoisiin asti. Ne syövät myös pikkulintuja, liskoja, käärmeitä, sammakoita, rapuja ja isokokoisia hyönteisiä.
Lapinkarhunsammal
Lapinkarhunsammal ("Polytrichum hyperboreum") on pystykasvuinen pohjakerroksien sammallaji. Se kuuluu "Polytrichaceae" -heimoon ja karhunsammalten sukuun. Laji on Suomessa elinvoimainen. Suomessa lapinkarhunsammalta tavataan Uudellamaalla, Etelä-Hämeessä, Kittilän Lapissa, Enontekiön Lapissa ja Inarin Lapissa.
Grupo Santander
Grupo Santander tai Santander on suuri espanjalainen pankki. Santanderilla on toimintaa lähes kaikissa Euroopan maissa, minkä lisäksi se toimii Etelä- ja Pohjois-Amerikassa sekä Aasiassa – yhteensä lähes 50 maassa. Pankin pääkonttori sijaitsee Madridissa, Espanjassa.
Taseella mitaten (1 455,70 mrd. USD) Banko Santander SA luokiteltiin vuonna 2016 maailman 18. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Euroalueella sitä suurempia pankkeja olivat tasella mitaten ranskalaiset BNP Paribas ja Crédit Agricole sekä saksalainen Deutsche Bank.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Santanderin perusti 72 liikemiestä Espanjassa Santanderin kaupungissa vuonna 1857. Toiminnalla pyrittiin tukemaan alueen kaupan kasvua, sillä kaupungista oli kehittymässä vilkas satamakaupunki. Santanderin logo on ollut näkyvästi esillä urheilussa muun muassa Formula 1 -sarjan sponsoroinnin myötä.
Vesa Wallgren
Vesa Tapani Wallgren (s. 4. marraskuuta 1960 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Pirunpelto". Hän on näytellyt myös mm. televisiosarjoissa "Yhteinen huone" ja "Klikkaa mua" sekä elokuvissa "Lapin kullan kimallus" (1999), "Vares - Sukkanauhakäärme" (2011) ja "Armoton maa" (2017). Vesa Wallgren on näytellyt myös mm. Kotkan, Vaasan ja Kuopion kaupunginteattereissa sekä Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Wallgren opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella 1977-1981
Wallgren on ollut avoliitossa näyttelijä Sinikka Mokkilan kanssa vuodesta 1983. Heillä on kaksi lasta.
Sinikka Mokkila
Sinikka Mokkila (s. 7. heinäkuuta 1954 Vesanto) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Pirunpelto". Hän on näytellyt myös elokuvissa "Kivinen lintu" (1999), "Kiltin yön lahjat" (2004), "Hiljaisuus" (2011) ja "Tähtitaivas talon yllä" (2012).
Zijpe
Zijpe on Alankomaiden entinen kunta, joka sijaitsi Pohjois-Hollannin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala oli 113,35 km² ja asukasluku oli vuoden 2008 lopussa 11 545. Zijpe liitettiin vuonna 2013 Schageniin.
Kunnan alueella sijaitsevat seuraavat kylät:
Pienempiä kyliä:
Jemaah Islamiyah
Jemaah Islamiyah on militantti islamistinen järjestö, jonka tavoitteena on luoda Kaakkois-Aasiaan suuri islamilainen valtio. Järjestö on tehnyt ja yrittänyt useita terroritekoja, joista tunnetuimmat ovat Balin pommi-iskut 12. lokakuuta 2002. Elokuussa 2003 pommi-iskun kohteeksi joutui Jakartan Marriott-hotelli, ja syyskuussa 2004 itsemurhapommittaja iski Australian suurlähetystön ulkopuolella. Myös Jakartan vuoden 2009 hotellipommien takana oli Jemaah Islamiyah.
Jemaah Islamiyah oli myös todennäköisin Balin vuoden 2005 pommi-iskujen tekijä. Jouluaattona 2000 järjestö suuntasi pommi-iskujen sarjan kristittyjä vastaan.
Indonesian lisäksi järjestö on toiminut muun muassa Filippiineillä.
Jemaah Islamiyahin edeltäjiin lukeutui Darul Islam. Jemaah Islamiyahin keskeisiä hahmoja ovat olleet Abdullah Sungkar, Abu Bakar Bashir, Hambali, Mas Selamat bin Kastari, Abu Dujana ja Zarkasih.
Ahmed Kaddour
Ahmed ”Babyface” Kaddour (s. 1. tammikuuta 1982) on ammattilaisnyrkkeilijä. Kaddour syntyi Libanonissa ja muutti sitten Tanskaan ja asuu nykyään Yhdysvalloissa.
Kaddour osallistui "Contender – Haastaja" -tositelevisiosarjassa Idän joukkueeseen. Hän joutui riitoihin Ishe Smithin kanssa. Nämä kaksi ottelivat ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa. Kaddour hävisi ottelun, mutta Juan De La Rosan loukkaannuttua ottelussaan Tarick Salmacia vastaan hänet äänestettiin takaisin. Seuraavaksi Kaddour kohtasi Alfonso Gomezin viisieräisessä ottelussa. Kaddourin suoritus jäi toistamiseen heikoksi. Ottelun jälkeen hän pakkasi laukkunsa ja poistui ohjelmasta.
Haastajan jälkeen Kaddour ja hänen tyttöystävänsä Brandy Collins menivät naimisiin. Liitto ei kestänyt kauan ja erossa Collins sai parin yhteisen kodin Houstonista. Kaddour tunkeutui tontille luvatta ja jotui vankilaan puoleksi vuodeksi.
Parin erottua Kaddourilla ei enää ollut lupaa viipyä Yhdysvalloissa, Kaddour lähetettiin takaisin Tanskaan.
Ensimmäinen Haastajan jälkeinen ottelu oli Maxvell Tayloria vastaan. Kaddour vei voiton yksimielisin pistein. Kaddour kohtasi seuraavana Jesus Felippe Valverden. Ottelu päättyi tasapeliin ja uusintaottelusta Kaddour vei pistevoiton.
Kolmen vuoden tauon jälkeen Kaddour teki paluun kehään 12. syyskuuta 2009. Hän kohtasi Mike Ermisin. Kaddour voitti ottelun yksimielisin tuomariäänin.
26. maaliskuuta 2010 hän kohtasi Jerome Ellisin josta Kaddour vei myös pistevoiton.
Vuonna 2011 Kaddourin voittoputki jatkui. Helmikuussa hän kukisti brittiläisen Lee Noblen pistein ja lokakuussa yhdysvaltalaisen Vance Garveyn tyrmäyksellä viidennessä erässä.
Vuonna 2012 brittiläiset Gary Boulden ja Max Maxwell kokivat pistetappiot Kaddourin käsittelyssä. Vuonna 2013 Kaddour palasi kehään syyskuussa ja kukisti virolaisen Aleksei Tsatsiasvilin pisteillä.
Zeevang
Zeevang on entinen kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Sen pinta-ala oli 54,34 km² ja asukasluku vuoden 2008 lopussa 6 296.
Kylät:
Pienempiä kyliä:
Luhtakarhunsammal
Luhtakarhunsammal ("Polytrichum swartzii") on pohjakerroksien sammallaji. Se kuuluu "Polytrichaceae" -heimoon ja karhunsammalten sukuun. Luhtakarhunsammal on eräs luhtaisuutta ilmentävä sammal. Se kasvaa järvien ja jokien tulvarannoilla, luhtakorvissa, luhtanevoilla ja kosteilla kankailla märällä maalla. Laji on Suomessa elinvoimainen ja sitä esiintyy koko Suomessa Etelä-Karjalaa lukuun ottamatta.
Suippohärkylä
Suippohärkylä ("Polystichum lonchitis") on pääasiassa vuoristoseuduilla tavattava saniainen. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Suippohärkylän maavarsi on lyhyt ja pystyhkö. Kimppuina kasvavat lehdet ovat 15–40 cm pitkät. Ne ovat lyhytruotisia ja nahkeita ja talvehtivat vihreinä. Lehtilapa on 4–5 cm leveä, kapeanpuikea ja kertaalleen parilehdykkäinen. Myös lehdykät ovat kapeanpuikeita, tyvestä epämukaisia ja käyristyvät hieman kärkeä kohti. Lehdyköiden hampaat ovat otakärkisiä. Lehtilavan alapinnassa olevien itiöpesäkkeiden katesuomut ovat kilpimäisiä. Suippohärkylä kukkii Suomessa heinä-elokuussa.
Suippohärkylä saattaa risteytyä samoilla kasvupaikoilla piikkihärkylän ("P. aculeatum") kanssa.
Suippohärkylää tavataan laajalla alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa, mutta lajin levinneisyysalue on varsin hajanainen ja keskittyy lähinnä vuoristoalueisiin. Sitä tavataan muun muassa Pyreneiltä, Alpeilta, Balkanin niemimaalta, Skotlannista, Uralilta, Skandeilta Kaukasukselta ja Kalliovuorilta.
Suomen lähialueilla suippohärkylää tavataan pääasiassa Norjan vuoristoseuduilta sekä harvinaisena Ruotsista ja Kuolan niemimaalta. Suomessa laji kasvaa Keski- ja Pohjois-Lapissa sekä muutamalla paikalla Varsinais-Suomessa.
Suomessa suippohärkylä kasvaa suojaisissa tunturikoivikoissa. Laji on kalkinsuosija.
Pelayo
Pelayo (, , ) (k. 737) oli kristityn Asturian kuningaskunnan perustaja. Hänen voittonsa muun Pyreneiden niemimaan valloittaneista muslimeista Covadongan taistelussa jäi elämään sittemmässä kristityssä kirjallisuudessa ja historiassa niemimaan reconquistan eli takaisinvaltauksen alkuna.
Suuri osa Pelayon tunnetusta tarinasta pohjautuu legendaan. 800-luvun lopussa kirjoitetun Alfonso III:n kronikan mukaan Pelayo oli visigoottien kuningas Roderikin miekankantaja, mutta on vähintään yhtä mahdollista, että hän oli Pyreneiden niemimaan pohjoisosien vuoristoissa asuneisiin kansoihin kuulunut paikallinen päällikkö. Hän oli ottanut osaa visigoottien puolella vuonna 711 Guadaleten taisteluun, jossa visigootit kärsivät tappion Visigoottien valtakuntaan tunkeutuneille muslimeille. Taistelusta selvinnyt Pelayo palasi kotimaahansa Asturiaan, jossa hän johti paikallisten kapinaa alueen muslimikuvernööri Munuzaa vastaan. Hän jäi muslimien vangiksi ja hänet vietiin Córdobaan, josta hän pakeni vuonna 717.
Paettuaan Pelayo jatkoi muslimien vastaisten joukkojen johtoa Picos de Europan alueella, ja vuonna 718 hänestä tehtiin Asturian kuningas pääkaupunkinaan Cangas de Onís. Muslimit lähettivät häntä vastaan suuria armeijoita useampaan otteeseen, mutta heidät voitettiin esimerkiksi Monte Auseban taistelussa. Vuoden 722 paikkeilla hän otti vielä voiton muslimeista Covadongan taistelussa, jonka kristityt näkivät myöhemmin käänteen tekevänä taisteluna sodassa muslimeja vastaan. Itse neitsyt Marian sanotaan käännyttäneen muslimien nuolet takaisin taaten voiton kristityille. Nykyisin taistelukenttänä pidetyn paikan lähellä sijaitsee pyhättö. Taistelun jälkeen muslimit eivät enää yrittäneet Pelayon kukistamista. Pelayo kuoli vuoden 737 paikkeilla.
Little Amadeus
Little Amadeus on saksalais-itävaltalainen piirrossarja vuodelta 2006. Sen tarkoitus on lisätä nuorten katsojien innostusta erityisesti klassiseen musiikkiin ja sen harrastukseen. Sarjassa on kaksi tuotantokautta, joissa kummassakin on 13 jaksoa, jotka eivät yleensä liity toisiinsa sarjan juonen kannalta(paitsi jaksot 10-18). Sarjaa on esitetty 25 maassa ja 12 eri kielellä. Suomeksi dubattuna sarjaa esittää Suomi TV.
Sarjan päähenkilö on 8-vuotias Wolfgang Amadeus Mozart, mutta sarjassa häntä puhutellaan nimellä Amadeus. Sarjan jaksot ja useimmat hahmot ovat keksittyjä, vaikka joukossa onkin historiallisia tosiasioita ja todellisia henkilöitä kuten keisarinna Maria Teresia, Salzburgin arkkipiispa Schrattenbach ja Mozartin perhe. Jaksot kertovat yleensä Amadeuksen ja hänen ystäviensä seikkailuista pääosin Salzburgissa, mutta joissakin jaksoissa myös Wienissä.
Amadeuksen seikkailut eivät aina suju aivan mutkattomasti, sillä hänelle kateellinen arkkipiispan hovimarsalkka, italialaissyntyinen Lorenzo Devilius yrittää aina nolata hänet tai pilata suunnitelmat, jotka eivät tätä itseään miellytä. Deviliuksen "apureihin" kuuluvat Monti, puhuva rotta ja hänen 10-vuotias sisarenpoikansa Mario Carrieri, joka sisimmässään tahtoisi kuitenkin olla Amadeuksen ystävä. Mario on usein myös auttanut Amadeusta ja tämän ystäviä, vaikka tietääkin hyvin, että hänen setänsä ei pidä siitä. Hän joutuukin usein mukaan pahantekoon vasten tahtoaan. Pahansisuinen, mutta todella tyhmä Lorenzo Devilius luulee aina suunnitelmiensa onnistuvan, mutta pilkka osuu aina tavalla tai toisella hänen omaan nilkkaansa. Jaksojen lopussa Devilius ja Monti saavat usein kärsiä nololla tavalla, mutta Mario useimmiten selviää ja hänen onkin nähty muutamissa jaksoissa nauramassa sedälleen. Amadeus puolestaan voittaa omalla viisaudellaan ja nokkeluudellaan. Hänen apunaan on aina joko isosisko Nannerl tai lukuisat ystävät, joita hän saa sarjan aikana.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1948
Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kilpailtiin nykyaikaisessa viisiottelussa pelkästään miesten yksilökilpailussa, jonka voitti ylivoimaisesti Ruotsin William Grut.
Ammunta kesäolympialaisissa 1896 – miesten 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailu
Miesten 300 metrin sotilaskivääri kesäolympialaisissa 1896 käytiin 11. – 12. huhtikuuta Kallithean ampumaradalla. Jokainen urheilija ampui 40 laukausta neljässä kymmenen laukauksen sarjassa kolmesta eri asennosta. Kilpailuun osallistui 20 kilpailijaa kolmesta eri valtiosta.
"DNF = Keskeytti"
Jevgeni Aleinikov
Jevgeni Vasiljevitš Aleinikov (, s. 29. toukokuuta 1967 Vladikavkaz, Neuvostoliitto) on venäläinen ampuja. Hänen paras saavutuksensa on olympiapronssi 10 metrin ilmakivääristä Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Olympialaisissa hän on yltänyt vuonna 1996 neljänneksi samassa lajissa. Hän saavutti kyseisestä lajista vielä MM-kilpailuissa kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja pronssia.
Pelagius
Pelagius on nimi, joka voi viitata seuraaviin:
Pyhän Nikolain kirkko (Vejle)
Pyhän Nikolain kirkko () on kirkkorakennus Vejlessä, Tanskassa. Sen vanhin osa on noin vuodelta 1250 ja se onkin Vejlen vanhin rakennus. Kirkko on punatiilinen ja se edustaa myöhäisgoottilaista tyylisuuntaa. Sen etuosa ja sen päällä oleva torni ovat peräisin 1600-luvulta. Kirkko on omistettu Pyhälle Nikolaille.
Kirkossa säilytetään rautakauden aikaista noin vuodelta 450 peräisin olevaa naispuolista suoruumista, joka löydettiin Haraldskærin suolta vuonna 1835. Ruumista säilytetään näytteillä empiretyylisessä ruumisarkussa, jonka luovutti käyttöön Tanskan kuningas Fredrik VI, siinä uskossa että ruumis oli viikinkiajan kuningattaren.
Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty viitteitä että Vejlessä olisi ollut vielä aikaisempi kirkko, kaupungin korkeimmalla kohdalla minne myöhemmin noin vuonna 1310 Dominikaanit rakensivat luostarin.
Kick (makeinen)
Kick (aiemmin nimellä Käck) on Leafin valmistama lakritsi-toffeen makuinen makeinen. Kick-makeisesta on tehty myös "Kick Lemon", joka nimensä mukaisesti on sitruunan makuinen. Makeisen nimi vaihtui vuonna 2006. Ennen makeista sai myös vadelmatäytteisenä Suomesta, nykyisin ainakin Ruotsista. On myös kaktus-lime Kick mustavihreässä käärepaperissa sekä sea salt Kick mustasinisessä käärepaperissa. Kickiä saa Ruotsista myös 120 g:n karkkipusseissa joko original toffeena tai original ja lemon -sekoituspussina.
Heerhugowaard
Heerhugowaard on kaupunki ja kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa, Länsi-Friisinmaan alueella. Sen pinta-ala on 39,97 km² ja asukasluku noin 54 000.
Kaupungit:
Kylät:
Pienet kylät:
Ouder-Amstel
Ouder-Amstel on kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Siellä on arviolta 13 411 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 24,13 neliökilometriä. Sen rajanaapureita ovat Amstelveen, Amsterdam, Diemen, Abcoude, Stokkelaarsburg, Vinkeveen, Waverveen ja De Rode Venen.
Kasvupaikan ravinteisuus
Kasvupaikan ravinteisuus kertoo kasvupaikalla olevien kasveille käyttökelpoisten ravinteiden pitoisuuksista. Eri tieteenaloilla on kehitetty menetelmiä kasvupaikan ravinteisuuden karkeaan arvioimiseen maasto-olosuhteissa, kuten indikaattorikasvit tai pituusbonitointi.
Kasvupaikkaa, joka saa ravinteita ainoastaan sateen mukana, kutsutaan ombrotrofiseksi. Tällaisia paikkoja voivat olla esimerkiksi kohosuot. Ombrotrofian vastakohta on minerotrofia. Minerotrofiset kasvupaikat saavat ravinteita sadeveden lisäksi myös ympäröivästä maastosta. Minerotrofiset kasvupaikat voidaan jakaa edelleen vähäravinteisiin eli oligotrofisiin, keskiravinteisiin eli mesotrofisiin ja runsasravinteisiin eli eutrofisiin kasvupaikkoihin.
Kasvupaikan ravinteisuutta metsissä kuvataan pääasiallisesti kasvupaikkatyyppien avulla. Erityisesti metsätalouskäyttöön on kehitetty puiden pituusbonitointi.
Suomen kasvupaikkatyypit ovat ravinteisuusjärjestyksessä ravinteisimmasta karuimpaan lehto, lehtomainen kangas, tuore kangas, kuivahko kangas, kuiva kangas sekä karukkokangas. Nämä metsätyypit voidaan tarpeen vaatiessa jakaa edelleen alatyyppeihin muun muassa kasvupaikan maantieteellisen sijainnin ja vallitsevien kasvilajien perusteella.
Pituusbonitoinnissa kasvupaikan hyvyyttä arvioidaan puiden valtapituudella tietyssä iässä. Pituusbonitointi soveltuu ainoastaan varttuneisiin tasaikäisiin metsiin. Toisin kuin kasvupaikkatyypin määrittämistä, pituusbonitointia voi käyttää myös talviaikaan.
Kasvupaikan ravinteisuus soilla määritetään useimmiten indikaattorikasvien perusteella, tieteellisessä tutkimuksessa käytetään joskus kemiallista analyysia.
Eutrofiaa kutsutaan soilla lettoisuudeksi eli ruskosammaleisuudeksi. Vaateliaat niin sanotut ruskosammalet indikoivat runsaina esiintyessään eutrofiaa. Putkilokasveista eutrofiaa ilmentävät esimerkiksi keltasara ("Carex flava") ja lettorikko ("Saxifraga hirculus").
Mesotrofiaa eli ruohoisuutta ilmentävät soilla muun muassa kurjenjalka ("Potentilla palustris"), suoputki ("Peucedanum palustre") ja luhtakuusio ("Pedicularis palustris"). Sammalista ruohoisuutta indikoivat muun muassa keräpäärahkasammal ("Sphagnum subsecundum") ja okarahkasammal ("Sphagnum squarrosum").
Oligotrofiset suot jaetaan saraisiin ja lyhytkortisiin. Saraisuutta ilmentävät suursarat kuten pullosara ("Carex rostrata") ja jouhisara ("Carex lasiocarpa"). Saraisia kasvupaikkoja hieman karumpia lyhytkortisia soita indikoivat rahkasara ("Carex pauciflora"), tupasvilla ("Eriophorum vaginatum"), tupasluikka ("Trichophorum cespitosum") sekä leväkkö ("Scheuchzeria palustris").
Ombrotrofiselle kasvupaikalle on tyypillistä ruskorahkasammalen ("Sphagnum fuscum") esiintyminen yhtenäisenä patjana. Itse asiassa ombrotrofisilla kasvupaikoilla ei oikeastaan ole omia indikaattorilajeja, sillä periaatteessa ruskorahkasammalkin voisi kasvaa ravinteisemmilla paikoilla, mutta pääsee vallitsevaksi vain erittäin karuissa oloissa.
Otto Leisner
Otto Georg Leisner (16. tammikuuta 1917 Kööpenhamina – 16. elokuuta 2008) oli tanskalainen radio- ja televisioisäntä. Hän aloitti työt Tanskan yleisradiolle vuonna 1945 opiskeltuaan sitä ennen oikeustieteellisessä. Leisner sanoitti myös laulutekstejä useille tanskalaisille muusikoille, ja muun muassa käänsi tanskaksi useita kappaleita Tanskan musiikkimarkkinoita varten.
Lluís Companys
Lluís Companys i Jover (21. kesäkuuta 1882 Tarròs – 15. lokakuuta 1940 Barcelona) oli Katalonian itsehallintoalueen 123. – ja Esquerra Republicana de Catalunya -puolueen johtaja. Hän oli Katalonian itsenäisyyden tunnettu puolestapuhuja, ja siksi Francisco Franco teloitutti hänet pian Espanjan sisällissodan jälkeen vuonna 1940.
Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto
Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto on syksyllä 2009 perustettu EU:n kirjailijoille suunnattu palkinto. Sen tarkoituksena on edistää eurooppalaisen nykykirjallisuuden näkyvyyttä. Kirjailijoiden ohella EU:n kulttuuriohjelma edistää myös teosten kääntämistä.
Palkinto jaetaan kolmen vuoden jaksoissa. Joka vuosi vuorossa ovat eri EU:n kulttuuriohjelmaan osallistuvat maat. Suomi on palkittavien maiden joukossa 2013. Ensimmäisessä jaossa syksyllä 2009 palkinnon sai 12 kirjailijaa 12 maasta. Kukin palkittu sai 5 000 euroa.
Teela
Teela on Donald F. Glutin luoma kuvitteellinen hahmo "Masters of the Universe" lelusarjassa ja myöhemmin myös televisiossa esitetyissä sarjoissa ja elokuvissa. Teela on Eternos palatsissa kuninkaallisen vartijoiden kapteeni. Hän on siten vastuussa prinssi Adamista ja tämän taisteluharjoituksista. Teela auttaa He-Mania taistelussa Skeletoria ja muita vihollisia vastaan, mutta ei tiedä, että He-Man on prinssi Adam. Hahmon luonut Glut kertoi nimenneensä hahmon Andy's Gang -televisio-ohjelmassa esiintyneen Gunga Ramin norsun mukaan.
Filmationin tuottamassa sarjassa Teela on Velhottaren tytär. Velhotar antoi tyttärensä Aseenkantajalle tämän ollessa vielä pikkulapsi. Sarjan kuluessa Teela kuitenkin saa selville totuuden äidistään Eternian oraakkelilta, mutta järkyttynyt Velhotar pyyhkii pois totuuden Teelan muistista suojellakseen tätä. Teelan biologista isää ei paljastettu, ja hänen ottoisänsä Aseenkantaja mainitsi hänen olleen yksi Eternian hienoimmista miehistä.
Teela on myös erinomainen taistelija ja on useimmiten järkevä, mutta sortuu uhkarohkeisiin tekoihin poikamaisuutensa vuoksi. Lisäksi hän suuttuu herkästi, jos hänen kanssaan ei olla samaa mieltä asioista. Seurauksen on usein vaaratilanteita ajattelemattomuuden vuoksi. Teela ei myöskään tiedä Adaman toisesta minästä He-Manista ja pitää poikaa laiskana pelkurina, joka ei jaksa harjoitella.
Nasin diskografia
Tämä on diskografiasivu amerikkalaisesta rap-artistista Nasista.
Vejlenvuonon silta
Vejlenvuonon silta () on Tanskassa palkkisilta, joka kulkee Vejlenvuonon yli Vejlessä. Silta rakennettiin vuosina 1975–1980, ja se avattiin käyttöön 1. heinäkuuta 1980. Sillalla kulkee nelikaistainen moottoritie, Eurooppatie 45, ja se on Tanskan kuudenneksi pisin silta. Sillan ylittää päivittäin yli 50 000 autoa, ja se on Tanskan vilkaimmin liikennöity moottoritiesilta.
Freddie Laker
Sir Frederick Alfred Laker (6. elokuuta 1922 – 9. helmikuuta 2006) oli brittiläinen ilmailuyrittäjä, joka tunnetaan parhaiten hänen vuonna 1966 perustamastaan Laker Airways -lentoyhtiöstä, joka meni vararikkoon vuonna 1982. Muita Lakerin yrityksiä olivat lentokoneiden muunnostöitä tehnyt Aviation Traders sekä lentoyhtiöt Air Charter, Channel Air Bridge ja Laker Airways -nimeä käyttäneet yhtiöt Yhdysvalloissa ja Bahamalla.
Laker oli ensimmäisiä lentoyhtiön omistajia, joka otti käyttöön pelkistetyn palvelun ilmaliikenteen liiketoiminta-ajatuksen. Samaa toiminta-ajatusta ovat sittemmin, parhaimmillaan menestyksekkäästikin, soveltaneet EasyJet, Ryanair, Southwest Airlines, AirAsia ja monet muut halpalentoyhtiöt.
Duris
Duris oli attikalainen punakuviotyyliä edustava savenvalaja ja maljakkomaalari, joka työskenteli noin 500-460 eaa. Hänen tekemikseen luetaan noin kolmesataa astiaa, joista suurin osa koostuu erilaisista juomamaljoista.
Duriksen tyyli oli ensimmäisissä teoksissaan arkaaisen jäykkää; myöhemmin hänen työtapansa muuttui huomattavasti pehmeämmäksi. Muodot tulivat hienostuneemmiksi ja saivat attikalaiselle maljakkomaalaukselle tyypillistä viehättävyyttä.
Oregonin sopimus
Oregonin sopimus () oli Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan allekirjoittama sopimus, jossa päästiin yksimielisyyteen Oregonin aluetta koskeneista rajariidoista. Molemmat maat olivat pitäneet hallussa aluetta vuoden 1818 sopimuksen jälkeen. Sopimus allekirjoitettiin 15. kesäkuuta 1846 Washingtonissa. Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ovat pääpiirteittäin samat kuin nykyiset Yhdysvaltojen ja Kanadan rajat.
Sopimuksen neuvottelivat Yhdysvaltain valtiosihteeri James Buchanan, josta tuli myöhemmin presidentti, ja kuningatar Viktorian lähettiläs Richard Pakenham.
Sopimuksen mukaan Yhdysvaltojen ja Kanadan rajaksi tuli 49. leveyspiiri Kalliovuorilta Juan de Fucan salmeen Tyynellemerelle. Pokkeuksena oli Vancouverinsaari, joka jäi kokonaisuudessaan briteille. Saari ja sen rannikon saaret laillistettiin perustuslailla Vancouver Islandin siirtokunnaksi 1849. Alueen Yhdysvaltojen osasta muodostettiin 14. elokuuta 1848 Oregonin territorio, josta taas muodostettiin Washingtonin territorio 1853. Brittien osa säilyi järjestäytymättömänä vuoteen 1858, jolloin Fraser Canyonin kultaryntäyksen seurauksena alue julistettiin Brittiläisen Kolumbian siirtokunnaksi pyrkimyksenä turvata alue mahdolliselta yhdysvaltalaisten uudelleenasuttamiselta. Vancouver Islandin siirtokunta yhdistettiin 1866 Brittiläisen Kolumbian siirtokuntaan, joka liittyi Kanadaan vuonna 1871. Tällöin Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ja merialueet jäivät Yhdysvaltojen ja Kanadan väliseksi rajaksi.
Eksekias
Eksekias oli attikalainen mustakuviomaalari, joka työskenteli noin 550–524 eaa. Eksekias kehitteli mustakuviotyylin huippuunsa ja työskenteli myös savenvalajana kehittäen uusia amfora- ja krateerimuotoja.
Eksekiaan tuotannosta on maljakoiden ohella säilynyt terrakottaisia friisilaattoja, joita on löytynyt ateenalaisesta haudasta. Niitä säilytetään nykyään Berliinin Charlottenburgissa kokoelmassa Antikensammlung Berlin.
Meidias
Meidias oli attikalainen maljakkomaalari 400-luvun lopulla eaa. Hänet tunnetaan myös savenvalajana. Hän teki monenlaisia ja -kokoisia astioita, joissa hän usein kuvasi naisten kotoisia askareita mytologisessa ympäristössä.
British Museumissa on hänen kuuluisa kalpiksensa, johon on kuvattu kahteen vaakasuoraan vyöhykkeeseen sulokkaita naishahmoja.
Eufronios
Eufronios () oli attikalainen punakuviomaalari, joka toimi myös savenvalajana. Eufronios työskenteli vuosina 520–505 eaa. ja maalasi erityisen mielellään suurikokoisia astioita, kuten krateereja, ja käytti niissä omaperäisiä aiheita ja kompositioita.
Eufronios oli Ateenan suurimpia maljakkomaalareita, jota hänen aikalaisensa arvostivat suuresti. Hänen töitään on nähtävillä muun muassa Louvressa ja British Museumissa.
Kleofrades
Kleofrades oli attikalainen punakuviomaalari ja savenvalaja 400-luvun alussa eaa. Kleofrades maalasi mielellään suuria krateereita ja Dionysosta, atleetteja ja juhlakulkueita kuvaavia aiheita. Kleofradeen isä oli Amasis, joka myös oli mustakuviomaalari ja savenvalaja.
Port Royal
Port Royal oli historiallinen satamakaupunki, joka sijaitsi Jamaikan kaakkoisosassa nykyisen Kingstonin sataman suulla. Se oli Karibianmeren kaupankäynnin keskus 1600-luvun loppupuoliskolla ja kaappareiden kotisatama aikana, jolloin Britannia, Ranska ja Hollanti eivät uskaltaneet käydä suoraa sotaa uuden mantereen suurinta siirtomaavaltaa Espanjaa vastaan.
Port Royal oli nousukasmaisesta rikkaudesta ja tapojen turmeltuneisuudesta tunnettu satamakaupunki. Aikalaissanonnan mukaan se oli maailman syntisin paikka. Juuri muun muassa näistä syistä se oli hyvin suosittu kaappareiden kokoontumiskeskus, jossa lain molempaa puolta kulkevat merimiehet saattoivat tuhlata ansaitsemansa omaisuudet yhtä nopeasti kuin ne oli hankittu. Aikanaan Karibianmeren alueen siirtomaavallat lakkasivat antamasta kaapparikirjoja kapteeneille, jotta nämä voisivat ryöstää erityisesti Espanjan aarrelaivastoja ja kaupunkeja. Tällöin useat kaapparit siirtyivät merirosvoukseen ja käyttivät Port Royalia tukikohtanaan 1600-luvun piratismin kulta-aikana. Port Royal oli suosittu kokoontumispaikka merirosvoille, joista etäisimmät tulivat aina Madagaskarin meriltä saakka.
Keskipäivällä 7. kesäkuuta 1692 Port Royal tuhoutui lähes kokonaan maanjäristyksessä, jossa noin kaksi kolmasosaa kaupungista vajosi mereen. Arviolta noin 2 000 asukkaista kuoli mullistuksen yhteydessä ja noin 3 000 seuranneina päivinä. Port Royal pysyi tärkeänä tukikohtana kuninkaalliselle laivastolle ja sieltä käsin operoitiin iskuja Espanjan omistuksia vastaan muun muassa sodassa Jenkinsin korvasta.
Kaupungin tehtävä kaupankäynnin keskuksena siirtyi Kingstonille, jonka sataman osa Port Royal nykyään on. Vanha Port Royal on säilynyt arvokkaana kohteena meriarkeologeille, jotka tutkivat myös ajan saatossa sen läheisyyteen uponneita merirosvolaivoja.
Amasis
Amasis (560 – 525 eaa.) oli mahdollisesti egyptiläistä sukujuurta oleva attikalainen mustakuviomaalari ja savenvalaja. Hän suosi työssään varsinkin amforamuotoa ja Dionysos-aiheita. Hän oli mustakuviotyylin merkittävimpiä edustajia ja kuuluisa hienostuneesta kuvamaailmastaan. Hänen töitään on esillä muun muassa Louvressa Pariisissa.
Ryan Suter
Ryan Suter (s. 21. tammikuuta 1985 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL:ssä Minnesota Wildiä. Ryanin isä, Bob Suter oli voittamassa olympiakultaa Yhdysvaltojen joukkueessa vuoden 1980 Lake Placidin olympialaisissa ja hänen setänsä Gary Suter pelasi 17 kautta NHL:ssä edustaen Chicago Blackhawksia, Calgary Flamesia ja San Jose Sharksia.
Nashville Predators varasi puolustajana pelaavan Suterin ensimmäisellä kierroksella seitsemännellä varausvuorolla. Suter pelasi varauksen jälkeen yhden kauden yliopistokiekkoa Wisconsin Badgersin joukkueessa ennen siirtymistään Nashvillen farmijoukkue Milwaukee Admiralsiin kaudeksi 2004–2005 . NHL:ssä Suter pääsi debytoimaan kaudella 2005–2006. Suter on edustanut Yhdysvaltoja seitsemän kertaa arvoturnauksessa, kuudesti nuorissa ja kerran aikuisten tasolla.
16. kesäkuuta 2008 Suter solmi Nashvillen kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 14 miljoona dollaria.
Heinäkuussa 2012, Suter solmi Minnesota Wildin kanssa 13-vuoden ja noin 98 miljoonan dollarin sopimuksen.
Berliini-maalari
Berliini-maalari on myöhemmin keksitty nimi 400-luvun eaa. alussa työskennelleelle attikalaiselle punakuviomaalarille. Hän piirsi kiiltävän mustiin astioihin yksittäisiä ihmishahmoja, joille oli ominaista rintalihasten välissä oleva pieni kolmio, kulmikas kehräsluu.
Hänen tekemikseen mainitaan noin 200 erilaista teosta.
Sofilos
Sofilos oli attikalainen savenvalaja ja maljakkomaalari, joka työskenteli noin 580 eaa. Hän oli ensimmäinen, jonka tiedetään signeeranneen töitään. Sofilokselta tunnetaan noin neljäkymmentä teosta.
Hänen työnsä olivat suurikokoisia, ja niissä esitettiin vielä korinttilaisvaikutteiseen tapaan kertovia kohtauksia kuvafriiseinä. Sofilos käytti mustakuvioisissa hahmoissaan lisäväreinä punaista ja valkoista.
Sotades (savenvalaja)
Sotades (400-luku eaa.) oli antiikin Kreikkalainen savenvalaja ja maljakkomaalari. Hänen teoksistaan on säilynyt ainakin kolme pientä jalallista maljaa, joista yhdessä on hänen nimensä.
Makron (maljakkomaalari)
Makron oli punakuvioista tyyliä edustanut kreikkalainen maljakkomaalari 400-luvun eaa. alussa, noin 490–480 eaa. Hän työskenteli todennäköisesti yhdessä savenvalaja Hieronin kanssa, toisin kuin useimmat kauden maalarit, jotka toimivat yhteistyössä useiden valajien kanssa. Hän maalasi pääasiassa viinipikareita. Makron kuuluu omaperäisine teoksineen niin sanotun ankaran tyylin loppukauteen.
Makronin tekeminä pidetään noin 350 maljakkoa, ja punakuviokaudelta on eniten töitä säilynyt juuri häneltä, joskin vain yksi on signeerattu. Hän kuvasi taitavasti sekä miehiä että naisia. Hänen hahmojensa naiset olivat tunnettuja hienostuneista kampauksistaan ja vaatteistaan.
Seepramakrilli
Seepramakrilli eli juovamakrilli ("Scomberomorus commerson") on ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrilli.
Seepramakrillin suurin julkaistu pituus on 240 cm ja paino 70 kg. Sen pää ja vartalo ovat kaikkialta tumman turkoosinsinisiä, ja vartalossa on sen koko pituudelta korkeussuuntaisia mustia raitoja, mistä se on saanut nimensäkin. Ensimmäinen selkäevä on matala, samanvärinen kuin muu ruumis. Muut evät ovat turkoosinmustia.
Seepramakrillia tavataan Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä. Alue ulottuu lännessä Etelä-Afrikasta Punaisellemerelle ja mannerjalustaa seuraten Kaakkois-Aasiaan. Tyynenmeren pohjoisimmat esiintymät ovat Kiinassa ja Japanissa ja eteläisimmät Australiassa ja Fidžisaarilla. Suezin kanavan kautta laji on levittäytynyt myös itäiselle Välimerelle.
Seepramakrilli viihtyy mannerjalustan koko leveydellä 10–70 metrin syvyydessä. Toisinaan sitä tavataan myös sameissa ja vähäsuolaisissa vesissä. Sen tiedetään vaeltavan pitkiä matkoja rannikkoja pitkin, joskaan kaikki populaatiot eivät tällaisia taipaleita tee.
Seepramakrillit syövät lähes pelkästään pikkukaloja, joita ne jahtaavat pieninä parvina.
Australian Queenslandin itärannikolta pyydetyistä seepramakrilleista on löydetty rasvaliukoista siguatoksiini-myrkkyä, joten näitä nimenomaisia kaloja ei suositella syötäväksi. Myrkytyksen ensioireet ovat ruuansulatuksen, hermoston ja verenkierron toimintahäiriöt. Ne ilmenevät kuuden tunnin kuluessa kalan syönnistä.
Seepramakrillia pyydetään paljon niin ammattimaisesti, teollisesti ja virkistysmielessä. Kalaa myydään tuoreena, pakastettuna, suolattuna, kuivattuna ja säilykkeenä. Siitä valmistetaan myös kalapyöryköitä.
Pyksis
Pyksis on lieriömäinen, kovera- tai kuperaseinäinen kannellinen rasia, joka on valmistettu puusta, metallista, luusta tai terrakottasta eli poltetusta savesta. Niitä käytettiin antiikin Kreikassa korurasioina ja kauneudenhoitovälineiden säilytysastioina.
Askos
Askos (kr. viinileili) oli öljyn tai viinin säilytykseen käytetty matala ja pyöreä leiliä muistuttava astia, jossa oli pitkäkaulainen nokka ja vartalon yli kaareutuva kädensija.
Psiaks
Psiaks oli attikalainen maljakkomaalari, joka työskenteli vuosina 525–505 eaa. Hän maalasi sekä mustakuvio- että punakuviotekniikalla ja saattoi olla tuon jälkimmäisen kehittäjä.
Hän teki kokeiluja myös six-tekniikalla, jossa mustan lietteen päälle maalattiin valkoisella tai punaisella, minkä jälkeen yksityiskohdat uurrettin siten, että musta väri tuli näkyviin. Psiaks maalasi koristeelliseen tyyliin varsinkin pieniä astiamuotoja.
Mikko Lukkarila
Mikko Lukkarila (s. 24. kesäkuuta 1987, Tornio) on suomalainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on Bollnäs GoIF/BF. Lukkarilan ura alkoi Bandyliigassa kaudella 2004–2005 Tornion Palloveikkojen riveissä. Bollnäsiin hän siirtyi kaudeksi 2008–2009.
Maajoukkueuransa Lukkarila aloitti vuonna 2007 ja kuuluu nykyään myös joukkueen runkopelaajiin.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Kantharos
Kantharos () on savesta tai metallista valmistettu juoma-astia, jossa on kaksi astian suun yläpuolelle kohoavaa kädensijaa. Sen maljaosa on syvä, ja joskus siinä on myös korkea jalka.
Usein ne olivat runsaasti kuvitettuja ja toisinaan niissä oli myös kaiverrettuja koristeita. Kantharosta pidettiin Dionysoksen attribuuttina.
Helinä-keiju
Helinä-keiju (usein myös Heli; vuoden 2002 "Peter Pan" -käännöksessä Raikuli; ) on kuvitteellinen hahmo lastenkirjailija J. M. Barrien kirjassa "Peter Pan" ja siitä tehdyissä sovituksissa. Helinä-keiju esiintyi ensimmäistä kertaa valonsäteenä vuonna 1904 julkaistussa näytelmässä "Peter Pan", joka ilmestyi 1911 kirjana nimellä "Peter and Wendy". Nimi lyhennettiin myöhemmin muotoon "Peter Pan".
Vuonna 1953 Disney teki animaatioelokuvan "Peter Pan", jossa Helinä-keiju sai ihmisen hahmon. DisneyToon Studios kehitti tietokoneanimaatioelokuvan "Helinä-keiju" vuonna 2008. Se on ensimmäinen elokuva, jossa Helinä-keiju on pääosassa. Elokuva kertoo Helinä-keijusta, Keijupoukamasta ja sen keijuista. Vuonna 2009 animaatioelokuva jatko-osan "Helinä-keiju ja kadonnut aarre". Sarjan kolmas elokuva "Helinä-Keiju ja suuri keijupelastus" julkaistiin vuonna 2010 ja neljäs "Helinä-keiju ja siipien salaisuus" vuonna 2012. Sarjan uusimmat elokuvat ovat "Helinä-keiju ja merirosvokeiju" (2014) ja "Helinä-keiju ja Mikä-mikä hirviön arvoitus" (2014).
Helinä asuu teepannun muotoisessa talossa Kimmellyslaaksossa. Helinä on pata- ja kattilakeiju. Hän rakastaa pannujen, kattiloiden ja kulhojen korjaamista. Helinä-keiju on muiden keijujen mukaan pippurinen, peloton ja hauskanpitoa rakastava, helposti loukkaantuva, mutta myös ripeä pyytämään anteeksi, todellinen ystävä."Keijut"-kirjasarja, muun muassa:
Edison-kanta
Edison-kanta on hehkulamppujen kiinnitystapa ja standardi, jonka kehitti Thomas Edison vuonna 1909 työskennellessään GE:n Mazda-tuotemerkille. Edison-kantojen tyyppimerkinnät ovat muotoa E"xx", jossa "xx" tarkoittaa kannan leveyttä millimetreissä.
Maissa, joissa verkkovirtana käytetään 220–240-volttista vaihtovirtaa, yleisimmät käytetyt hehkulamppujen Edison-kannat ovat koot E27 ja E14. Suomessa tavallisen hehkulampun kanta on kokoa E27, eli kanta on 27 millimetriä leveä. Yhdysvalloissa tavallisen kokoisessa hehkulampussa on Edison-kanta E26.
Pienempiä kokoja käytetään muun muassa koristevaloissa. Esimerkiksi yleinen joulukuusen koristeiden lamppu on kokoa E10.
Kilpisammalet
Kilpisammalet ("Cinclidium") on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 2 Suomessa esiintyvää lajia. Molemmat lajit ovat elinvoimaisia.
Lähdelehväsammalet
Lähdelehväsammalet ("Rhizomnium") on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 5 Suomessa esiintyvää lajia. Niillä on yleensä runsaammin juurtumahapsia kuin muilla lehväsammalilla. Napalehväsammal on äärimmäisen uhanalainen ja kuusamonlehväsammal vaarantunut. Lähdelehväsammal, lettolehväsammal ja kilpilehväsammal ovat elinvoimaisia.
Frank Swift
Frank Victor Swift (26. joulukuuta 1913 Blackpool, Englanti – 6. helmikuuta 1958 München, Länsi-Saksa) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli ensimmäisiä maalivahteja, joka avasi pelin heitolla maalipotkun sijaan.
Swift edusti koko ammattilaisuransa ajan Manchester Cityä, johon hän siirtyi Fleewood Citystä 1932. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Manchester Cityssä 26. joulukuuta 1933 seuran voittaessa Derbyn 2–0. Hän nousi saman tien Cityn ykkösmaalivahdiksi ja kuului myöhemmin samalla kaudella Cityn joukkueeseen, joka voitti FA-cupin loppuottelussa Portsmouthin 2–1. Kaudella 1936–1937 hän pelasi kaikissa 42 liigaottelussa Cityn voittaessa ensimmäisen liigamestaruutensa. Seuraavalla kaudella City kuitenkin putosi 2. divisioonaan. Kaudella 1946–1947 Swift kuului 2. divisioonan mestaruuden voittaneeseen Cityn joukkueeseen.
Toisen maailmansodan aikana Swift pelasi sota-ajan liigassa yli 150 ottelua ja kuului myös Englannin sota-ajan maajoukkueeseen. Ensimmäisen virallisen maaottelunsa hän pelasi Englannin voittaessa 28. syyskuuta 1946 Pohjois-Irlannin 7–2. Hänestä tuli ensimmäinen Englannin maajoukkueen kapteenina toiminut maalivahti vuoden 1873 jälkeen ottelussa Italiaa vastaan 16. toukokuuta 1948. Hän pelasi kaikkiaan 19 virallista maaottelua.
Swift lopetti uransa kaudella 1949–1950 ja siirtyi toimittajaksi News of the World -lehteen. Hän kuoli työmatkalla Münchenin lento-onnettomuudessa 6. helmikuuta 1958.
Pystylehväsammalet
Pystylehväsammalet ("Mnium") on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 7 Suomessa esiintyvää lajia.
Robin Wikman
Robin Wikman voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Mastos
Mastos (kr. rinta) oli muodoltaan naisen rintaa muistuttava juoma-astia, jossa saattoi olla yksi vertikaali ja yksi horisontaali kädensija.
Kalliokarstasammal
Kalliokarstasammal ("Andreaea rupestris") on karstasammalten sukuun kuuluva sammallaji.
Kalliokarstasammal on pieni (0,5 - 2 cm) hyvin tiheinä mättäinä kasvava sammal. Se on hyvin tumma, kuivana lähes musta. Sen lehdet ovat keskisuonettomat ja kapean kolmiomaiset. Itiöpesäkkeen perä on vain pesäkkeen mittainen ja pesäke aukeaa neljällä pitkittäisraolla. Kalliokarstasammal on yksikotinen ja sillä on usein itiöpesäkkeitä. Sen itiöt ovat melko kookkaita.
Lauhkeat ja viileät alueet pohjoisella ja eteläisellä pallonpuoliskolla, erityisesti vuoristoissa. Kalliokarstasammal on yleinen koko Suomessa.
Kasvaa karuilla kivillä ja kallioilla, kuivilla tai ajoittain valuveden kostuttamilla paikoilla.
Dinos
Dinos (kr. pyöreä astia) tarkoitti alun alkaen juoma-astiaa, mutta nykyään se samaistetaan lebekseen, eli pyöreäpohjaiseen jalattomaan sekoitusmaljaan. Se asetettiin erilliselle irtonaiselle alustalle.
Castrén, Pietilä: Antiikin käsikirja, Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4
Nkhotakota
Nkhotakota on kaupunki Malawin keskisellä alueella Malawijärven rannalla. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 10 312 (1977), 12 163 (1987), 19 262 (1998) ja 24 726 (2008). Etäisyys Lilongwesta on 200 ja Blantyresta 378 kilometriä. Nkhotakotan historia alkaa 1800-luvulta, jolloin se oli ryhmä kyliä.
Nkhotakota on 4 259 neliökilometrin laajuisen Nkhotakotan piirikunnan (303 700 as. vuonna 2008) keskus. Aiemmin kaupungin nimestä on käytetty myös kirjoitusasuja "Kota Kota" ja "Nkota Kota".
Vuonna 1954 avattu Nkhotakotan riistansuojelualue sijaitsee Nkhotakotan lähistöllä. Bua-joki leikkaa alueen, jolla esiintyy muiden muassa norsuja, puhveleita, leijonia, leopardeja, hyeenoja ja yli kolmeasataa eri lintulajia.
Stamnos
Stamnos oli pulleavartaloinen pohjaa kohti kapeneva viinin sekoitus- ja säilytysastia. Siinä oli kaksi vaakasuoraa korvaa ja lyhyt kaula, sekä kansi.
Skyfos
Skyfos oli korkeaseinäinen ja syvä juoma-astia, jonka yläreunassa oli kaksi horisontaalista kädensijaa. Joskus kädensijoista toinen oli horisontaalinen ja toinen vertikaalinen.
Skyfos oli suosittu astiamalli 600-luvulta 300-luvulle eaa. Siitä on olemassa kaksi eri tyyppiä, eli korinttilainen ja attikalainen.
Fiale
Fiale mainittiin Homeroksen runoissa hautauurnana, mutta myöhemmin se tunnetaan kädensijattomana juoma- ja uhrimaljana, jonka pohjassa oli pyöreä kokouma (omfalos) sormia varten.
Castrén, Pietilä: Antiikin käsikirja, Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4
Suikerosammalet
Suikerosammalet ("Brachythecium") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 11 Suomessa esiintyvää lajia.Seitsemän aiemmin "Brachythecium" -sukuun kuulunutta lajia on siirretty sukuun "Sciuro-hypnum". Sopulinsuikerosammal on silmälläpidettävä, muut lajit ovat elinvoimaisia.
Paris Basket Racing
Paris Basket Racing on pariisilainen entinen koripalloseura.
Seura perustettiin vuonna 1922. Se käytti nimeä RC France aina vuoteen 1989, jolloin se vaihtoi nimekseen Racing Paris Basketin. Kolmen vuoden jälkeen nimeksi otettiin aina seuran historian loppuun saakka käytetty Paris Basket Racing. Joukkue voitti ainoan Ranskan mestaruutensa vuonna 1997, jolloin se voitti finaaleissa ASVEL Lyon-Villeurbannen. Vielä vuonna 2000 Paris Basket Racing oli Ranskan Cupin finaalissa.
Seura fuusioitui yhdessä Levallois Sporting Club Basketin kanssa vuonna 2007, jolloin syntyi Paris-Levallois Basket.
Pelike
Pelike oli avarakaulainen alaosastaan pullea amforatyyppi, jota käytettiin erilaisten ruoka-aineiden säilyttämiseen. Pelikelle on tyypillistä, että sen suuaukko muodostaa jalkaosan kanssa yhtenäisen samanlevyisen sylinterin.
David Booth
David Booth (s. 24. marraskuuta 1984 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL:ssä Toronto Maple Leafsia.
Booth pelasi yliopistokiekkoa Michigan State Spartansissa kausina 2003–2006 ennen NHL-uraansa. Florida Panthers varasi laitahyökkääjänä pelaavan Boothin toisella kierroksella varausvuorolla 53.
Booth debytoi NHL:ssä kaudella 2006–2007 pelaten 48 ottelua runkosarjassa. Osa kaudesta meni myös Floridan farmijoukkue Rochester Americansissa AHL:ssä. Booth pelasi ensimmäisen ottelunsa Panthersin paidassa 20. marraskuuta 2006 Boston Bruinsia vastaan. Ensimmäinen tehopiste NHL:ssä syntyi 12. joulukuuta Anaheim Ducksia vastaan ja ensimmäinen maali 4. tammikuuta 2007 Calgary Flamesia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssä Booth teki tehopisteet 3+7=10.
Kausi 2007–2008 oli Boothille läpimurtokausi. Hän teki 73:ssa ottelussa tehopisteet 22+18=40 ja oli Floridan neljänneksi tehokkain pistemies Olli Jokisen, Nathan Hortonin ja Stephen Weissin jälkeen.
Booth teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun Anaheim Ducksia vastaan 9. marraskuuta 2008. Boothin toinen kolmen maalin ilta oli St. Louis Bluesia vastaan 1. maaliskuuta 2009.
Booth pelasi Florida Panthersissa vuosien 2006 ja 2011 välillä 309 runkosarjaottelua ja teki 167 tehopistettä. Hän siirtyi 22. lokakuuta 2011, kesken kauden 2011–2012, Vancouver Canucksiin osana pelaajakauppaa, jossa Vancouver sai hänen lisäkseen keskushyökkääjä Steve Reinprechtin ja kolmannen kierroksen varausvuoron , ja jossa Floridaan siirtyivät laitahyökkääjät Mikael Samuelsson ja Marco Sturm.
Booth edusti Yhdysvaltoja vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa joukkueen sijoitus oli kuudes.
Abraham Geiger
Abraham Geiger (24. toukokuuta 1810 – 23. lokakuuta 1874) oli saksalainen rabbi, joka oli perustamassa reformijuutalaisuutta. Hän halusi poistaa juutalaisuudesta kaikki nationalistiset elementit, etenkin ajatuksen valitusta kansasta.
Ystävät avustivat Geigeriä taloudellisesti, jotta hän pystyi opiskelemaan Heidelbergin yliopistossa hepreaa, filosofiaa ja arkeologiaa. Hän siirtyi pian Bonnin yliopistoon, jossa hän opiskeli samaan aikaan Samson Raphael Hirschin kanssa. Myöhemmin Hirschistä tuli ortodoksijuutalaisuuden perustaja ja hänen katkera vastustajansa.
Lebes gamikos
Lebes gamikos oli antiikin Kreikassa morsiuskylvyn veden säilyttämiseen käytetty astia. Se erosi tavallisesta lebeksestä siten, että siinä oli selvä kaula, jalka ja kansi, sekä hartiaosassa pystysuuntaiset kädensijat. Se asetettiin erilliselle irtonaiselle jalustalle.
Lekane
Lekane oli suuri avarasuinen muun muassa ruoanlaitossa käytetty talousastia, jossa oli kaksi horisontaalista kädensijaa ja kansi.
Lagynos
Lagynos oli kapeakaulainen kannu, jonka kaksoiskartiota muistuttava vartalo oli leveä ja litteä, kädensija joskus kierteinen. Se muistuttaa muodoltaan hyvin paljon nykyisiä vesikannuja.
Rantakarhunsammal
Rantakarhunsammal ("Polytrichum jensenii") on pystykasvuinen sammallaji. Se kuuluu Polytrichaceae-heimoon ja karhunsammalten sukuun. Yleisväriltään se on vihreä, mutta vartta alaspäin mentäessä väri muuttuu ruskeammaksi. Se kasvaa muutaman senttimetrin korkuiseksi.
Laji on elinvoimainen, ja se on yksi Suomen 55 vastuulajista lehtisammalissa. Rantakarhunsammal on eräs luhtaisuutta ilmentävä sammal. Sitä esiintyy koko Suomessa Kaakkois-Suomea ja Itä-Suomea lukuun ottamatta.
Lekythos aryballos
Lekythos aryballos oli antiikin Kreikassa käytetty vaasi. Se oli hyvin samankaltainen kuin lekythos, mutta matalampi ja pyöreämpi ja se oli usein peitetty valkoisella pintakerroksella. Se oli hyvin yleinen astiatyyppi 400-luvun eaa. alussa.
Castrén, Pietilä: Antiikin käsikirja, Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4
Scotty Cranmer
Scotty Cranmer (11. tammikuuta 1987 Howell, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen BMX-pyöräilijä, jonka lempinimi on ”the Bulldozer”. Hänellä on useita sponsoreita, muun muassa kenkämerkki Vans. Hän oli neljäs Dew Tour 2007 kisan BMX: Park -sarjassa. Samassa sarjassa hän oli toinen vuonna 2006.