Ateljeetalo Tuulensuu
Ateljeetalo Tuulensuu on pohjoisessa Keski-Suomessa, Viitasaaren kaupungissa sijaitseva vierasateljee. Maanviljelijä, pankinjohtaja ja taidemesenaatti Arvo Kanasen kotimaisemiinsa Pasalan kylälle rakennuttama ateljee on suunnattu kuvataiteilijoille.
Arkkitehti Kimmo Kuismasen suunnittelema kaksikerroksinen ateljeetalo on rakennettu hirsistä ja se valmistui vuonna 1987. Varsinainen ateljee on suunniteltu ennen kaikkea taidemaalareiden työtilaksi. Työtilan ikkunat avautuvat pohjoiseen ja lisäksi valoa tulee kattoikkunoista. Ateljeetaloa vuokrataan nykyisin rahalla vähintään viikoksi. Aiemmin talossa vierailevat taiteilijat maksoivat vuokransa näyttelytasoisina teoksina. Käytäntö muuttui vuodeksi 2016.
Tuulensuu on Kolimajärven rannalla. Ateljeetalo sijaitsee vanhassa Tuulensuun torpan pihapiirissä, jossa ainoana alkuperäisenä rakennuksena on säilynyt vuonna 1832 rakennettu riihi, sillä muut rakennukset on purettu.
Tuulensuun taidekokoelma koostuu yhteensä noin 350 maalauksesta, taidegrafiikasta, piirustuksesta, valokuvasta ja veistoksesta. Veistospuiston teoksia lukuun ottamatta kokoelma on varastoituna, eikä sitä tällä hetkellä kartuteta.
Ateljeetalon toiminnasta vastaa Tuulensuun Taidesäätiö, joka perustettiin vuonna 1999.
Tuulensuussa järjestetään vuosittainen aatteista ja filosofisista koulukunnista riippumaton keskustelutapahtuma Arvon päivät. Sen tavoitteena on korostaa mielipiteen vaihdon ja keskustelun merkitystä. Tilaisuus on nimetty Tuulensuun perustaja Arvo Kanasen mukaan. Hän suhtautui itse kunniaan vaatimattomasti ja muistutti tapahtuman takana olevan taidesäätiön.
Ensimmäisessä tapahtumassa kesällä 3. heinäkuuta 2011 tietokirjailija, toimittaja Matti Salminen alusti keskustelun. Teemana oli poliitikko, humanisti Yrjö Kallisen ajattelun merkitys nykyihmiselle. Salminen oli julkaissut keväällä teoksen "Yrjö Kallisen elämä ja totuus".
Professori Esko Valtaoja puhui 1. heinäkuuta 2012 maailmankaikkeudesta, tieteestä ja uskosta.
30. kesäkuuta 2013 keskustelutilaisuuden alusti taidemaalari Henry Wuorila-Stenberg, joka oli juuri julkaissut omaelämäkertansa "Hämärän näkijä". Keskustelua käytiin Wuorila-Stenbergin elämästä ja suhteesta taiteeseen.
Arvon päivillä keskusteltiin 6. heinäkuuta 2014 viitasaarelaisesta kuvataiteilija Matti Waskilammesta, joka oli menehtynyt edellisvuoden lopulla. Keskustelun alusti taidekriitikko, kuvataiteilija Erkki Pirtola.
3. heinäkuuta 2016 Tuulensuussa keskustelun alusti kuvanveistäjä Pekka Jylhä , joka puhui työstään ja taiteesta. Samalla muisteltiin Arvo Kanasta, sillä kesällä 2016 hänen syntymästään oli kulunut 100 vuotta.
Vuonna 2017 Arvon päivillä keskustelun alusti Jyväskylän yliopiston taidehistorian dosentti Hanna Pirinen. Tuulensuun Taidesäätiön hallituksen jäsen Pirinen kertoi taideväärennöksistä 2. heinäkuuta järjestetyssä tapahtumassa.
Tuulensuussa on veistospuisto, joka käsittää seitsemän eri teosta. Kaikki veistokset ovat maastossa, osa on avoimilla paikoilla ja osa metsässä. Veistospuisto pohjautuu Arvo Kanasen tutustumiseen Hollannin Otterlossa Kröller-Müller museon kokoelmiin ja sen veistospuistoon. Myös tanskalainen Louisianan taidemuseon veistospuisto vaikutti Kanasen ajatuksiin. Hänen toimeksiannostaan maisema-arkkitehti Maj-Lis Rosenbröijer suunnitteli veistospuiston osana Tuulensuun puisto- ja ranta-alueiden kokonaissuunnitelmaa.
Vanhin teoksista on Hannu Sirenin teos "Omatunto", joka on tehty vuosina 1990-1992. Teos koostuu tienrakennuksen yhteydessä kaivetuista luonnonkivistä, jotka muodostavat teoksessa kehän.
Carolus Enckellin "Temppeli" on vuosilta 1991-1992. Teoksista lähimpänä ateljeetaloa sijaitseva teos on valmistettu puusta. Temppelin mittakaava ja materiaali pohjautuvat teoksen välittömässä läheisyydessä olevaan riiheen, joka on rakennettu vuonna 1832. Temppelin erikoinen yksityiskohta on seinän reikä, josta aurinko paistaa temppelin keskelle vain kerran vuodessa, Arvo Kanasen syntymäpäivänä 30. päivä kesäkuuta.
Veikko Hirvimäen "Jäljet" on vuodelta 1994. Teos koostuu jääkauden kuljettamista kivenjärkäleistä, jotka on asetettu metsään kahteen riviin niin, että keskelle jää kuja.
Ateljeetalon perustajan Arvo Kanasen teos "Liekit" on vuodelta 1997. Myrskyn kaatamista vanhoista kuusista tehdyn teoksen toteuttivat kaksi kirvesmiestä Kanasen suunnitelmien mukaan.
Martti Aihan "Sivullinen" on vuodelta 1999. Rannassa sijaitseva ihmisfiguuri on valmistettu raudasta.
Pekka Jylhän "Kohtaaminen" on valmistunut vuonna 2002. Teoksessa yhdistyvät metsäaukiolla sijaitseva suuri, sammalpeitteinen kivi sekä kullattu, pronssiin valettu suuri perhonen.
Viimeiseksi teokseksi veistospuistoon valmistui vuonna 2005 Radoslaw Grytan "Silta". Taotusta raudasta ja mustasta graniitista koostuva teos muistuttaa Arvo Kanasen isän rakentamasta kivisillasta viereisen Kuhalanlahden yli. Kivisilta valmistui vuonna 1929 ja purettiin vuonna 1998. Teoksen graniittiosaan on kirjoitettu Kanasen teksti "Taide on loppumaton yhteys ihmisten välillä".