hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Thomas Nast
Thomas Nast (27. syyskuuta 1840 Landau, Baden – 7. joulukuuta 1902 Guayaquil, Ecuador) oli amerikansaksalainen kuvittaja ja pilapiirtäjä. Hän loi republikaanisen puolueen tunnushahmona käytetyn norsun ja erään tunnetuimmista joulupukin ulkonäköä esittävistä kuvista. Myös demokraattien tunnuksena käytetty aasi tuli tunnetuksi hänen piirroksistaan. Nast teki myös maalauksia ja kirjankuvituksia, mutta ensisijaisesti hänet muistetaan vaikuttavista pilapiirroksistaan.
Saksassa syntynyt Nast saapui New Yorkiin kuusivuotiaana. Hän suoritti taideopintoja National Academy of Designissa ja hänet palkattiin 15-vuotiaana "Frank Leslie’s Illustrated Newspaper" -lehteen. Nast siirtyi 18-vuotiaana "Harper’s Weeklyn" palvelukseen ja kaksi vuotta myöhemmin hän matkusti Eurooppaan, jossa hän toimi ensin "New York Illustrated Newsin" kirjeenvaihtajana Englannissa ja sitten "Illustrated London Newsin" kirjeenvaihtajana Italiassa. Yhdysvaltain sisällissodan aikana hän palasi Yhdysvaltoihin "Harper’s Weeklyn" piirtäjäksi ja tuki intohimoisesti Pohjoisvaltioiden asiaa tekemällä orjuutta arvostelevia piirroksia.
Kuuluisimmat pilapiirroksensa Nast teki 1870-luvulla hyökätessään korruptoitunutta newyorkilaista poliitikkoa William M. Tweediä ja tämän johtamaa Tammany Hallina tunnettua poliittista koneistoa vastaan. Hänen piirroksensa ”Tammany Tiger Loose” teki raivoisasta tiikeristä pysyvästi Tammany Hallin symbolin. Nastin piirrosten on arveltu vaikuttaneen merkittävästi Tweedin koneiston sortumiseen ja siihen, että maasta paennut Tweed tunnistettiin ja saatiin kiinni Espanjassa vuonna 1876. Jouduttuaan riitoihin muun toimituskunnan kanssa Nast lopetti "Harper’s Weeklyyn" piirtämisen vuonna 1886. Hän piirteli sen jälkeen satunnaisesti muihin lehtiin. Nast joutui taloudelliseen ahdinkoon sijoitettuaan varansa meklariyritykseen, joka meni vuonna 1884 konkurssiin. Hänet nimitettiin vuonna 1902 Yhdysvaltain pääkonsuliksi Ecuadorin Guayaquiliin, jossa hän kuoli samana vuonna.
Stina Girsin diskografia
Tämä artikkeli on suomalaislaulaja Stina Girsin diskografiasta. Girs tuli tunnetuksi Idols-laulukilpailun viidenneltä tuotantokaudelta, jolloin hän sijoittui kilpailun viidenneksi. Esikoisalbuminsa hän julkaisi marraskuussa 2011, joka nousi vain yhdeksi viikoksi Suomen viralliselle albumilistalle. Toisen albuminsa Girs julkaisi tammikuussa 2015.
Vilho Osonen
Vilho Kalervo Osonen (26. toukokuuta 1884 Tampere – 22. syyskuuta 1952 Tampere) oli opettaja ja Aamulehden päätoimittaja.
Ososen vanhemmat olivat kauppias Gustavi Wilhelm Osonen ja Zuleima Gustava Savander. Ylioppilaaksi hän tuli Tampereen lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Kansallistunteen innoittamana Osonen teki opiskeluaikana perinnetiedon ja runojen keruumatkat Aunukseen 1908 ja Värmlannin metsäsuomalaisten pariin 1909. Myöhemmin hän toimi Tampereella Turun Suomalaisen Yliopistoseuran paikallisena asiamiehenä ja keräsi huomattavan summan perustettavalle yliopistolle. Ososen isä oli Aamulehteä julkaisevan Tampereen Kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen ja historian opettajana toiminut poika jatkoi isänsä jälkeen johtokunnassa vuodesta 1924. Jo aiemmin hän oli ollut hetken lehden isännöitsijänä ja toimittajana. Seuraavana vuonna Ososen oli sairastuneen päätoimittaja Eetu A. Alhan sijainen ja vuodesta 1926 lehden vakinainen päätoimittaja. Maltillinen Osonen ajautui 1930-luvun alkuun mennessä ristiriitaan lehden johtokunnassa vähemmistönä olleiden Isänmaallisen Kansanliikkeen jäsenten kanssa, erosi tehtävästään vuoden 1931 alussa ja palasi opettajaksi. Aamulehden johtokunnan jäsen hän oli silti kuolemaansa saakka.
Ososen ensimmäinen puoliso 1909-1922 oli Elina Vartiainen. Avioliiton päätyttyä eroon Osonen avioitui 1923 Else Martinin kanssa.
Tammany Hall
Tammany Hall oli nimitys poliittiselle koneistolle, jonka kautta joukko demokraattisen puolueen poliitikkoja ohjaili New Yorkin kaupungin asioita yli sadan vuoden ajan korruption, palvelusten ja suosimisen avulla.
Nimi Tammany tuli jo siirtomaa-ajalla toimineesta yhdistyksestä, joka puolestaan oli nimetty Tammanend-nimisen intiaanipäällikön mukaan. Varsinainen Tammany-seura perustettiin vuonna 1789, ja se edusti alun perin federalistipuoluetta vastustanutta keskiluokkaista oppositiota. Tammany-seura rekisteröitiin vuonna 1805 hyväntekeväisyysjärjestönä. Se tunnettiin demokraattipuolueen kulissientakaisena päätöksentekoelimenä, sillä sen johdossa olivat täsmälleen samat henkilöt kuin puolueen paikallisosastossa. Irlantilaistaustaisten henkilöiden saavutettua merkittävän jalansijan järjestelmässä 1800-luvulla Tammany-seura ajoi äänioikeuden laajentamista myös siirtolaisille, mutta sen harjoittama hyväntekeväisyys ja tiettyjen siirtolaisryhmien suosiminen tulkittiin äänestäjien lahjonnaksi.
Ensimmäinen Tammanya edustanut New Yorkin pormestari oli vuonna 1855 valittu Fernando Wood, ja sen jälkeen lähes kaikki pormestarit seuraavan 70 vuoden ajan tulivat seuran piiristä. Tammany Hall oli alun perin seuran toimitalon nimi, mutta sitä alettiin lopulta käyttää koko järjestelmän kutsumanimenä. Varsinkin William M. Tweedin valtakaudella Tammany Hallin nimestä tuli suurkaupunkien poliittisen korruption symboli.
Tammany Hallin vaikutusvalta New Yorkin politiikassa oli hyvin suuri 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kun Tammany Hall ei vuonna 1932 tukenut Franklin D. Rooseveltin valintaa presidentiksi, Roosevelt rajoitti sen valtaa. Tammany Hallin valta hiipui lopullisesti Fiorello H. La Guardian ja John V. Lindsayn pormestarikausina. Lindsay sai lopulta koko järjestelmän ajettua alas 1960-luvulla.
Poliittisissa pilakuvissa Tammany Hallin symbolina käytettiin tiikeriä, jonka lanseerasi pilapiirtäjä Thomas Nast 1870-luvulla.
Säästäri
Säästäri oli suomalainen myymäläketju. Se perustettiin nimellä Pakastetalo vuonna 1976 myymään pääasiassa pakasteita. Liikeidean malli oli otettu Isosta-Britanniasta, jossa se oli osoittautunut menestykseksi. Myöhemmin osuusliike Elanto osti Pakastetalon Oy:n, ja yhtiön uudeksi nimeksi tuli lokakuussa 1986 Säästäri Oy. Helsingissä sijainneista, Koti-Elannon nimellä toimineista pienistä elintarvikekaupoista osa muutettiin Säästäreiksi 1990-luvun alussa. Ne olivat valikoimiltaan rajattuja niin sanottuja laatikkomyymälöitä.
Säästärit suljettiin 1990-luvun kuluessa, ja Säästäri Oy lakkautettiin syksyllä 1998.
Fosco Giachetti
Fosco Giachetti (28. maaliskuuta 1900 Sesto Fiorentino – 22. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Giachetti työskenteli 1920-luvulta lähtien teatterissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1933 Mario Bonnardin elokuvassa "Il trattato scomparso". Hänen ensimmäinen pääosansa oli kapteeni Santelia ohjaaja Augusto Geninan "Valkoisessa eskadroonassa" vuonna 1936. Karuja ja voimakkaita mieshahmoja esittäneestä Giachettista tuli pian yksi italialaisen elokuvan suosituimmista näyttelijöistä. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien parhaan näyttelijän palkinto pääosasta Geninan "Bengasissa".
Toisen maailmansodan jälkeen Giachetti työskenteli etupäässä teatterissa ja televisiossa, mutta esiintyi toisinaan myös elokuvien sivuosissa. Hänen viimeisiä elokuviaan oli Bernardo Bertoluccin "Fasisti" ("Il conformista") vuonna 1970.
Barin pommitus
Barin ilmahyökkäys oli Saksan ilmahyökkäys liittoutuneiden laivastoon toisessa maailmansodassa satamassa Barissa, Italiassa vuonna 1943. Pommitus oli Saksalle suuri menestys, josta hyökkäys saikin jälkikäteen nimityksen "Pieni Pearl Harbor".
Iltapäivällä 2. joulukuuta 1943 Luftwaffe -lentäjä yliluutnantti Werner Hahn suoritti tiedustelulennon Barin yllä Messerschmitt Me 210 -koneellaan. Luftwaffen komentaja kenraalimarsalkka Albert Kesselring antoi hyökkäyskäskyn hänen ilmatiedusteluraportin perusteella. Ilmahyökkäys alkoi klo 19.25. Kaksi 3000 metrin lentokorkeudella lentävää konetta pudottelivat valosoihtuja ja tutkanjumitussoihtuja. Laivasto aloitti ilmatorjuntatulituksen, aiheuttaen vain vähäisiä vahinkoja. Luftwaffen kenraalimarsalkka Wolfram von Richthofenin johtaman Luftflotte 2:n (eli Saksan toisen ilmalaivaston) 105 Junkers Ju-88 -pommikonetta hyökkäsivät yllätyksenä liittoutuneille, aiheuttaen nopealla ja tarkalla hyökkäyksellään raskaat tappiot, näin liittoutuneiden Italian operaatioiden materiaalihuoltoa suorittavan sataman toiminnan aina helmikuuhun asti lamaannuttaen. Nopea pommitus kaikkine hyökkäysaaltoineen kesti kaiken kaikkiaan vain noin 20 minuuttia.
Hyökkäyksen yhteydessä ja seurauksena tuhoutui tai upposi 26 liittoutuneiden sotarahtialusta, yksi kuunari ja yksi aseistettu partiovene. Lisäksi hyökkäys vahingoitti tusinan muita aluksia. 
Liberty-luokan sotarahtialus John Harvey sai useamman pommiosuman iskussa. Vaikka alus ei uponnut välittömästi, se syttyi palamaan. Aluksella oli salainen sinappikaasulasti osana rahtia. Miehistö ei ryhtynyt välittömästi pelastustoimiin, vaan yritti sammuttaa alukseen levinnyttä tulipaloa viime hetkeen asti. Urhoollisesti. Alus räjähti. Sinappikaasua levisi sataman ilmaan ja veteen.
Aluksen sotatavararahdin seassa oli perinteisen pommin näköiseksi muovattuja sinappikaasupommeja n. 2000 kpl, ne olivat tyyppiä M47A1, ja niissä oli n. 27 - 32 kg:n sinappikaasuannos / pommikärki. Barin liittoutuneiden lääkintämiehet ja upseerit eivät tienneet sinappikaasusta. Altistuneita ja haavoittuneita ei osattu hoitaa oikein, mistä syystä moni sataman vedestä pelastettu menehtyi tai sokeutui. Paikalle saapunut lääkäri (Dr. Stewart F. Alexander) sai kuitenkin selvitettyä potilastietojen ja kaatuneiden luettelon perusteella, että satamassa täytyi olla sinappikaasua ilmassa sekä vedessä. Hän antoi ohjeistuksen, että potilaat pitää hoitaa sinappikaasumyrkytystapauksina, mikä pelasti monen potilaan hengen.
Sinappikaasuvuotoa ympäröi liittoutuneiden salailu, sillä se oli laiton ase kansainvälisen sotaoikeuden ja sotalain mukaan.
Ilmahyökkäyksen jälkeen Barin satama suljettiin täysin kolmen viikon ajaksi.
Kaarina Paajatar
Kaarina Paajatar (Paajanen) (1715 Joroinen – 4. syyskuuta 1779 Juva) oli piikana 46 vuotta, mutta ennätti kuolla ennen kuin ehti ottaa vastaan hopeisen kaulaketjun Isänmaallisen Seuran palkintona pitkästä työurastaan.
Paajattaren isä oli sotilas, joka kuoli pian tyttärensä syntymän jälkeen, eikä hänen äidistään ole tietoa. Paajatar sai oleskella välillä veljensä luona, mutta joutui aloittamaan työnteon jo hyvin varhain. Hän oli ensin kapteeni Svartin palkkaama paimen ja sitten tämän taloudessa palvelijana eli piikana. Neljän osin säätyläisen isännän jälkeen Paajatar päätyi maisteri Henrik Poppiuksen (1721–1786) palvelukseen, josta tuli Juvan kirkkoherra 1775 ja joka oli rovasti ja myös sahanomistaja. Paajatar seurasi Poppiuksen perhettä Joroisilta Pieksämäelle ja edelleen Juvalle. Paajattaren oltua palvelijana Poppiuksella yli 30 vuotta ja yhteensä 46 vuotta hänelle haettiin 1779 palkintoa Isänmaalliselta Seuralta. Hän oli tuolloin edelleen Poppiuksen vaimon Katarina Nylanderin palvelija. Paajatar menehtyi kuitenkin syyskuussa halvaukseen, ennen kuin palkinnoksi tarkoitettu hopeinen kaulaketju ehti Juvalle Tukholmasta. Se palautettiin, mutta seura halusi korvauksena antaa viisi riksiä lähimmälle sukulaiselle. Sellaiseksi ilmoittautui veljenpoika, rakuuna Pekka Paajanen Joroisten Kotkalahden kylästä. Paajanen otti vastaan tätinsä kautta saadun summan syksyllä 1780 Juvalla, onnistuttuaan vakuuttamaan Poppiukset sukulaisuudestaan.
Ilveslammit
Ilveslammit on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Viidanojalla sijaitsevat lammet, jotka kuuluvat Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Lammet kuuluvat halkaisijltaan 350 metriä suureen suohon, jossa on kaksi lampea. Suo on ojitettu ja ojat valuvat lampiin. Sekä suon etelä- ja pohjoisreunasta on kaivettu laskuojat, joita pitkin vesi valuu suolta pois. Eteläinen oja yhtyy Ahmausojaan aivan Ahmausjärven eteläpuolella. Laskuoja on 900 metriä pitkä. Ahmausoja yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen.
Luettelo televisiosarjan Madventures jaksoista
Tämä on luettelo "Madventures"-matkailuohjelman jaksoista.
Ahmausjärvi
Ahmausjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Häijään Perämaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Järven pinta-ala on 12,5 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee pari pelto-ojaa, joista toinen, nimeltään Kelhänoja, on samalla Kelhäjärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 4 kilometriä pitkä Ahmausoja, joka yhtyy alajuoksulla Karpalistonjokeen. Tämä laskee Tupurlanjärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja, joille johtaa tiet Häijäästä. Hämeenkyrön raja kulkee aivan järven pohjoispuolella ja järven länsi- ja eteläpuolella on luonnonsuojelualueet.
Henrik Poppius
Henrik Poppius (4. tammikuuta 1721 Juva – 5. syyskuuta 1786 Juva) oli kirkkoherra, maanviljelijä ja sahanomistaja.
Poppius oli pappissukua, hänen isänsä oli Juvan kirkkoherra, rovasti Abraham Poppius ja äitinsä Anna Custor. Porvoon lukioon Poppius lähetettiin 18-vuotiaana, mutta jo vuoden siellä opiskelun jälkeen hän kirjoittautui Turun akatemiaaan. Valmistuttuaan 1745 hän hoiti useaan otteeseen sairastelleen isänsä sijaisena Juvan kirkkoherran tehtäviä ja tämän kuoltua 1753 hänet valittiin isänsä seuraajaksi 1755. Rovastin arvon Poppius sai 1767 ja teologian tohtori hänestä tuli 1779. Juvalla hän käynnisti rippikoulun ja toimi pitkään Rantasalmen triviaalikoulun inspehtorina. Pappissäädyn edustajana valtiopäivillä Poppius toimi 1771-1772. Kirkkoherran työnsä ohella Poppius harjoitti maataloutta, vuonna 1772 hankkimassaan Vehmaan kartanossa ja sen lähistöllä sijainneilla Tarkialan ja Härkälän tiloilla hänellä oli yhteensä 2 700 tynnyrinalaa eli 1 300 hehtaaria maata. Hänen perustamansa saha ja mylly eivät kuitenkaan menestyneet hyvin. Poppiuksen kuoltua 1786 kuolinpesästä myytiin Vehmaa ja Tarkiala, kun taas leski piti Härkälän ja testamentilla 1788 saamansa Inkilänhovin.
Poppiuksen puoliso vuodesta 1752 oli Katarina Nylander (1732-1802), jonka isä oli Porvoon piispa Johan Nylander (1698-1761). Perheeseen syntyi kaikkiaan yhdeksän lasta, joista seitsemän eli aikuisiksi. Heistä Johan Poppius (1758-1802) valittiin vaikeuksista huolimatta isänsä tavoin Juvan kirkkoherraksi vuoden 1788 vaalissa, kun taas Gabriel Poppius (1769–1856) oli kauppakollegion presidentti ja korkeimman oikeuden ja valtioneuvoston jäsen. Perheessä yli 30 vuotta palvelijana toiminut Kaarina Paajatar taas palkittiin työstään Isänmaallisen Seuran myöntämällä hopeisella kaulaketjulla 1779, jota hän ei kuitenkaan kerinnyt ottaa vastaan ennen kuolemaansa.
Rudolph Dirks
Rudolph Dirks (26. helmikuuta 1877 Heide, Saksa – 20. huhtikuuta 1968 New York, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi strippisarjakuvan "Kissalan pojat" ("Katzenjammer Kids").
Dirksin perhe muutti Chicagoon hänen ollessaan seitsemänvuotias ja kymmenen vuotta myöhemmin New Yorkiin. Dirks työskenteli piirtäjänä William Randolph Hearstin julkaisemassa "New York Journalissa". Hän loi "Kissalan pojat" vuonna 1897, innoittajanaan saksalaisen Wilhelm Buschin kuvakirja "Max ja Moritz". Dirks piirsi sarjaa vuoteen 1912, jolloin hän menetti oikeudet siihen siirtyessään kilpailevaan "New York Worldiin". Hän kuitenkin tosiasiassa jatkoi sarjan piirtämistä uudella nimellä "Hans and Fritz", minkä hän muutti ensimmäisen maailmansodan aikana saksalaisvastaisen mielialan vuoksi muotoon "The Captain and the Kids". Samaan aikaan Harold Knerr jatkoi alkuperäisten "Kissalan poikien" piirtämistä. Dirks siirtyi myöhemmin tekemään maisema- ja merimaalauksia, mutta hänen poikansa John jatkoi "The Captain and the Kids" -stripin piirtämistä vielä isänsä kuoleman jälkeenkin.
Keskuskomitea (jääkäriliike)
Keskuskomitea (CK, Centralkommittén) oli Suomen itsenäistymiseen liittyneen aktivismin ja jääkäriliikkeen eräs toimielin, joka muodostui aktivismiin myönteisesti suhtautuvista poliitikoista.
Helmikuussa 1915 he muodostivat ensimmäisen elimen ns. "vanhain neuvoston". Toiminta laajeni syksyllä 1915 ja sai järjestöllisen muodon eli perustettiin virallisemmin Keskuskomitea eli Centralkommitteé (=C.K.) Keskuskomiteassa oli leimaa antavaa ruotsinkielisten suuri osuus. Lisäksi merkille pantavaa oli vanhasuomalaisten Rautapään ja Sarion mukaantulo, joka nähtiin merkkinä vanhasuomalaisten muuttuneesta suhtautumisesta itsenäisyysliikkeeseen. Sosialisteja ei ollut edelleenkään mukana itsenäisyysliikkeessä.
Järjestön merkitys oli marginaalinen itse Suomessa. Suurin merkitys tuli keskuskomitean jäsenten siirtyessä ulkomaille eli Ruotsiin ja Saksaan, jossa heidän roolinsa oli huomattavasti vaikuttavampaa. Loppuvuodesta 1915 aloitti toimintansa Tukholmassa "Suomen vapausliikkeen ulkomaanvaltuuskunta", jota pidettiin tarpeellisena yhteyksien hoitamiseen. Ensimmäisiä jäseniä ulkomaanvaltuuskunnassa olivat Jonas Castrén, tohtori Herman Gummerus ja maisteri Almar Fabritius. Lokakuussa 1915 ulkomaanvaltuuskuntaan liittyivät Keskuskomitean jäsenet vapaaherra Adolf von Bonsdorff ja professori Rafael Erich. Tammikuussa 1916 mukaan tuli vielä johtaja Samuli Sario. Valtuuskunnan puheenjohtajaksi tuli vapaaherra von Bonsdorff. Ohjeet valtuuskunta sai niin Aktiivilta komitealta kuin Keskuskomitealta. Ulkomaanvaltuuskunnan jäsenistä Sario siirtyi myöhemmin Berliiniin.
Poliittisen tilanteen muututtua vuoden 1917 Helmikuun vallankumouksen jälkeen itsenäisyysliikkeen roolikin muuttui. Ulkomaanvaltuuskunnan toiminnan painopiste siirtyi syyskuussa 1917 Tukholmasta Berliiniin, ja jääkäreitä koskevien asioiden järjestely siirtyi Berliiniin. Tällöin Keskuskomitean jäsenistä valtioneuvos Hjelt nousi keskeiseen asemaan.
Harold Gray
Harold Lincoln Gray (20. tammikuuta 1894 Kankakee, Illinois – 9. toukokuuta 1968 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi suositun strippisarjakuvan "Little Orphan Annie".
Gray valmistui Purduen yliopistosta Lafayettesta vuonna 1917. Hän työskenteli pari vuotta "Chicago Tribunessa" ja palveli lyhyesti Yhdysvaltain armeijassa. Sen jälkeen hän toimi mainospiirtäjänä ja avusti viiden vuoden ajan sarjakuvapiirtäjä Sidney Smithiä "New York Daily Newsissä" ilmestyneen suositun "The Gumps" -sarjakuvan tekemisessä. "Little Orphan Annie" oli Grayn ja "Daily Newsin" päätoimittaja Joseph Medill Pattersonin yhteinen idea. Sarja käynnistyi elokuussa 1924. Tytön käyttäminen sarjakuvan päähenkilönä oli tuohon aikaan epätavallista. Gray oli mielipiteiltään oikeistolainen ja käytti sarjakuvassaan orpotyttö Annien hyväntekijänä esiintynyttä miljonääri Daddy Warbucksia poliittisten kantojensa ilmaisemiseen. 1930-luvulla Gray propagoi sarjallaan presidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -politiikkaa vastaan, jota hän ei hyväksynyt. "Little Orphan Annien" on sanottu olleen ensimmäinen merkittävä syndikoitu sarjakuva, joka muuttui avoimesti poliittiseksi. Gray jopa poisti Warbucksin hahmon sarjasta vuonna 1944 protestina uudelle sosiaalipolitiikalle, mutta palautti hänet Rooseveltin kuoleman jälkeen.
"Little Orphan Annien" suosio osoittautui hyvin pitkäaikaiseksi. Grayn kuollessa vuonna 1968 se ilmestyi noin 400 sanomalehdessä. Sarjalla oli myöhemmin useita muita piirtäjiä, kunnes se lakkautettiin vuonna 2010.
Noah Hanifin
Noah Hanifin (s. 25. tammikuuta 1997 Norwood, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Calgary Flamesissa. Hän on pelannut Yhdysvaltojen alle 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa.
Carolina Hurricanes varasi Hanifinin varaustilaisuuden viidentenä pelaajana .
Elvis Merzļikins
Elvis Merzļikins (s. 13. huhtikuuta 1994 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Sveitsin National League A:n HC Luganossa. Hän on hyvin atleettinen perhostyylin maalivahti, jonka vahvuuksiin kuuluu peittävyys, periksiantamattomuus, vastustajan haastaminen, refleksit, reboundeihin reagointi sekä kiekon- ja mailankäsittelytaidot. Merzļikinsin tulisi kuitenkin pelata ajoittain hieman rauhallisemmin, sillä hän sortuu toisinaan ylipelaamiseen.
Merzļikins siirtyi kotimaastaan jo 15-vuotiaana Sveitsiin HC Luganon U17-junioreihin kaudeksi 2009–2010. Hän debytoi miesten peleissä piipahdettuaan kaudella 2011–2012 Luganon A-nuorista lainalla Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan HC Ceresiossa. Dinamo Riika varasi Merzļikinsin 87. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän toimi muutamissa otteluissa Luganon National League A -joukkueen luukkuvahtina, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Merzļikinsillä on Sveitsissä vietettyjen juniorivuosien ansiosta ns. Sveitsin pelaajalisenssi, joten hän ei vie paikkaa Luganon ulkomaalaiskiintiöstä.
Kaudella 2013–2014 Merzļikins debytoi NLA:ssa, jossa hän lähinnä jakoi torjuntavastuun Daniel Manzaton kanssa. Merzļikins pelasi liigassa 22 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Hänet valittiin kauden päätteeksi NLA:n parhaaksi tulokkaaksi. Merzļikins pelasi kauden aikana myös Luganon A-nuorissa ja hän torjui kevään 2014 pudotuspeleissä kolme nollapeliä.
Columbus Blue Jackets varasi Merzļikinsin kolmannella kierroksella 76. pelaajana . Kaudella 2014–2015 hän jatkoi edelliskauden tapaan lähinnä Manzaton kakkosmaalivahtina ja hän pelasi 22 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun.
Merzļikins pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Merzļikins pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti kultaa. Merzļikinsillä oli vuoden 2012 turnauksessa paras torjuntaprosentti (97,8 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (0.50). Hänet palkittiin turnauksen parhaana maalivahtina.
Merzļikins edusti myös Latvian alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleissa vuonna 2011. Hän on pelannut myös viisi ottelua Latvian A-maajoukkueessa. Merzļikins teki A-maajoukkuedebyyttinsä 26. huhtikuuta 2014 Riiassa Ranskaa vastaan, jolloin hän jakoi Latvian 6–3-voittoon päättyneessä ottelussa torjuntavastuun Ivars Punnerovsin kanssa ja pelasi 28.28 minuuttia. Merzļikins edusti Latviaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Dylan Strome
Dylan Strome (s. 7. maaliskuuta 1997 Mississauga, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. Arizona Coyotes varasi Stromen kolmantena pelaajana Connor McDavidin sekä Jack Eichelin jälkeen.
Strome sai huomiota pelattuaan alaikäisenä GTHL-joukue Toronto Marlborosissa, jossa hänet valittiin vuoden pelaajaksi kaudella 2012–2013. Hänet varattiin toisena pelaajana Erie Ottersiin vuoden 2013 OHL:n varaustilaisuudessa. Hän on pelannut joukkueessa kaudesta 2013–2014 lähtien.
Chic Young
Murat Bernard Young (taiteilijanimi Chic Young; 9. tammikuuta 1901 Chicago – 14. maaliskuuta 1973 St. Petersburg, Florida) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi suositun strippisarjakuvan "Helmi ja Heikki" ("Blondie"). Se oli pitkään maailman levinnein sanomalehtisarjakuva.
Young syntyi taiteilijaperheeseen ja hänellä oli nuoruudessaan useita ammatteja. Hän työskenteli pitkään pikakirjoittajana rautatievirastossa. Hän siirtyi sarjakuva-alalle ystävänsä Edgar Martinin tuella. Muutettuaan 1920-luvun puolivälissä New Yorkiin Young piirsi lyhytaikaisesti "Beautiful Babs" -nimistä sarjakuvaa ja sen jälkeen kuuden vuoden ajan "Dumb Dora" -nimistä sarjaa. "Helmi ja Heikki" syntyi vuonna 1930. Hupaisasta perheestä kertonut sarja muodostui erittäin suosituksi ja sen pohjalta tehtiin elokuvia, televisiosarja ja radiokuunnelmasarja. 1960-luvulla "Helmi ja Heikki" ilmestyi jo 1 500 sanomalehdessä eri puolilla maailmaa. Youngin kuoltua vuonna 1973 sarjan käsikirjoittamista on jatkanut hänen poikansa Dean, joka on tehnyt yhteistyötä useiden piirtäjien kanssa.
Young sai National Cartoonists Societyn myöntämän Reuben-palkinnon vuonna 1948.
Josh Nicholls (brittiläinen jääkiekkoilija)
Josh Nicholls (s. 8. heinäkuuta 1991) on brittiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NIHL-joukkue Coventry Blazessa. Aiemmin hän on pelannut liigassa Telford Tigersissä vuosina 2006-2008 ja 2011-2012 sekä Coventry Blazessa 2009-2011 ja 2012-2013.
Amateur Athletic Association of England
Amateur Athletic Association of England, AAA (aikaisemmin Amateur Athletic Association) on vuonna 1880 perustettu yleisurheilujärjestö, joka hallinnoi aiemmin Britannian yleisurheilua. Se menetti asemansa, kun British Amateur Athletic Board perustettiin 1932 Britannian jäsenjärjestöksi kansainväliseen yleisurheiluliittoon. AAA:n mestaruuskilpailuja pidettiin Britannian-mestaruuskilpailuina. Ne järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1880, ja ne olivat avoimet, joten niihin sai osallistua myös ulkomaalaisia urheilijoita. AAA:n mestaruuskilpailut korvattiin vuonna 2006 UK Athleticsin järjestämillä Britannian-mestaruuskilpailuilla.
AAA toimii nykyään erityisesti nuorten yleisurheilijoiden parissa. Se järjestää useita kilpailuita ympäri Britanniaa ja pyrkii tukemaan nuoria yleisurheilijoita niiden kehittymisessä. Lisäksi AAA pyrkii säilyttämään yleisurheilun historiaa, ja se palkitsee huippu-urheilijoita erilaisilla palkinnoilla.
Terra (valuutta)
Terra (The Trade Reference Currency, TRC) on belgialaisen ekonomistin ja rahajärjestelmien asiantuntijan Bernard Lietaerin ehdottama mahdollinen maailmanvaluutta. Hän esitti ehdotuksensa vuonna 2001 kirjassaan ""The Future of Money - New Ways to Create Wealth, Work and a Wiser World"", perustuen vuonna 1933 ranskalaisessa "Le Fédériste"-sanomalehdessä esitettyyn ehdotukseen perustaa "L'Europa - monnaie de la paix" (suomeksi "Eurooppa - rauhan valuutta").
Valuutta perustuisi ehdotuksen mukaan eräänlaiseen resurssikoriin, joka koostuisi maailmankaupassa tärkeistä 9-12 eri hyödykkeestä. Lietaer väittää että tämä takaisi valuutan säilyttävän arvonsa, eli toisin sanoen olevan määritelmällisesti inflaatiovapaa. Terra olisi siten hyvin samanlainen kuin kultakantaan sidottu valuutta, mutta perustuen useampaan kuin yhteen hyödykkeeseen.
Lietaer esittää että 100 Terraa voisi koostua yhteensä esimerkiksi mm. 1 tynnyrillisestä öljyä, 8 gallonasta vehnää, 20 kilogrammasta kuparia, 1/10 unssista kultaa sekä muista yleisesti standardoitavista ja halutuista resursseista.
Noah Rod
Noah Rod (s. 7. kesäkuuta 1996 La Chaux-de-Fonds, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, jolla on tulokassopimus NHL-joukkue San Jose Sharksin kanssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. "The Hockey News" -sivuston mukaan Rod on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, jolta löytyy sekoitus taitoa ja röyhkeyttä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu fyysinen peli, työteliäisyys, vastustajan ärsyttäminen, maalinedustapelaaminen, energisyys ja aloittaminen. Rod ei kuitenkaan ole erityisen isokokoinen ja hänen hyökkäyspään taitonsa ovat rajalliset.
Rod on Forward Morges HC:n kasvatti. Hän siirtyi 12-vuotiaana HC Lausanneen kaudeksi 2008–2009. Kaudella 2010–2011 Rod voitti ylivoimaisesti seuran U15-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 33+26=59. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Genève-Servette HC:hen, jonka U17-junioreiden paras pistemies ja syöttäjä Rod oli tehoilla 11+24=35. Kaudella 2012–2013 hän ylsi seuran A-nuorten sisäisen maalipörssin voittoon sekä Elite Jr. A:n runkosarjassa 14 osumallaan että pudotuspeleissä viidellä osumallaan.
Kaudella 2013–2014 17-vuotias Rod debytoi National League A:ssa, jossa tulokaskausi toi 28 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3 ja 12 playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Hän pelasi noin puolet kaudestaan vielä seuran A-nuorissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä Rod oli tehoilla 16+21=37. Kesäkuussa 2014 hän teki nelivuotisen jatkosopimuksen Servetten kanssa. Pian tämän jälkeen San Jose Sharks varasi Rodin toisella kierroksella 53. pelaajana . Kaudella 2015–2016 Rod teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+9=16.
Maaliskuussa 2017 Rod teki kolmivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa.
Rod oli voittamassa Sveitsille MM-hopeaa vuoden 2018 MM-kilpailuissa.
Rod pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016. Valmennus valitsi hänet ensimmäisessä turnauksessa Sveitsin yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Rod valittiin myös Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2016 turnauksessa Rod toimi Sveitsin varakapteenina ja hän voitti joukkueen sisäisen maalipörssin neljällä osumallaan. Rod toimi harjoitusotteluissa myös joukkueen kapteenina.
Rod pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän toimi Sveitsin varakapteenina ja jakoi koko turnauksen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +8. Rod valittiin Kanadaa vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Rod pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä edusti Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia.
Rodin isä Jean-Luc pelasi omalla urallaan neljä NLA-kautta Fribourg-Gottéronissa.
Bristolin punta
Bristolin punta on Englannin Bristolin kaupungissa vuonna 2012 käyttöön otettu rinnakkaisvaluutta. Sen tarkoituksena on rohkaista ihmisiä käyttämään rahansa paikallisten palveluiden ostamiseen. Se on tiettävästi laajimmassa käytössä oleva vaihtoehtoinen valuutta Englannin virallisen punnan rinnalla.
Jack Dougherty
Jack Dougherty (s. 25. toukokuuta 1996) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NCAA:ssa Wisconsinin yliopiston joukkueessa. Hän on Nashville Predatorsin toisen kierroksen varaus .
Pertti Seiskari
Pertti Kalervo Seiskari, sukunimi vuoteen 1935 "Söderlund" (3. elokuuta 1929 Rauma – 9. marraskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen filosofian tohtori ja ympäristönsuojeluneuvos.
Seiskarin vanhemmat olivat asemapäällikkö Johan Bertel Seiskari ja Hellin Augusta Vahander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953, lisensiaatiksi 1958 ja tohtoriksi 1962.
Seiskari toimi Riistanhoitosäätiön riistabiologina 1954–1958 ja Helsingin suomalaisen yhteiskoulun vanhempana lehtorina 1958–1962. Hän oli Yleisradiossa osastopäällikkönä 1962–1966 ja opetusohjelmien ohjelmapäällikkönä 1966–1970. Tämän jälkeen Seiskari toimi ympäristönsuojelun neuvottelukunnan sihteerinä ja metsähallituksen moninaiskäytön ylitarkastajana 1970–1973 ja vuodesta 1973 maa- ja metsätalousministeriön toimistopäällikkönä. Hän oli myös Helsingin yliopiston riistabiologian dosenttina 1963–1983, ylioppilastutkintolautakunnan apujäsenenä vuodesta 1964 alkaen sekä jäsenenä Suomen Unesco-toimikunnassa. Hän oli jäsen Rooman Klubin Suomen yhdistyksessä.
Seiskari kirjoitti oppi- ja tietokirjoja sekä ohjasi opetuselokuvia.
Roland McKeown
Roland McKeown (s. 20. tammikuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Charlotte Checkersissa. Hän on Los Angelesin toisen kierroksen varaus .
McKeown varattiin toisen pelaajana OHL:ään Kingston Frontenacsiin vuonna 2012. Hänen ensimmäinen kautensa Kingstonissa oli 2012–2013. Kauden 2013–2014 jälkeen Los Angeles Kings varasi hänet .
Carolina Hurricanes hankki McKeownin pelaajaoikeudet helmikuussa 2015. Vaihtokaupassa Hurricanes sai lisäksi ensimmäisen kierroksen varausoikeiden ja luopui puolustaja Andrej Sekerasta. Myöhemmin saman kevään aikana Hurricanes teki kolmivuotisen tulokassopimuksen McKeownin kanssa. Hän pelasi kuitenkin vielä kauden 2015–2016 OHL:ssa. Hän teki 42 pistettä 55 runkosarjaottelussa ja oli ehdolla OHL:n parhaaksi puolustajaksi.
McKeownin ensimmäinen ammattilaiskausi meni Hurricanesin farmijoukkueessa Charlotte Checkersissä.
McKeown voitti kultaa Kanadan paidassa vuoden 2013 ja pronssia vuoden 2014 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Ryan MacInnis
Ryan MacInnis (s. 14. helmikuuta 1996) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Kitchener Rangersissa. Hän on Arizona Coyotesin toisen kierroksen varaus .
MacInnis harjoitteli kaudella 2012–2013 USA Hockey National Team Development Programin kanssa. Vuonna 2012 hän pelasi nuorten olympialaisissa kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa. Hän auttoi myös joukkueen pronssille vuoden 2013 World U-17 Hockey Challengessa. Hän liittyi OHL-joukkue Kitchener Rangersiin kaudeksi 2013–2014 ja otti osaa CCM:n lupaavien tulokkaiden otteluun vuonna 2013 ja CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun 2014.
MacInnisin isä on entinen NHL:n ssakin pelannut Al MacInnis.
Andreas Englund
Andreas Englund (s. 21. tammikuuta 1996) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka teki keväällä 2016 kolmivuotisen NHL-sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Pohjois-Amerikkaan hän siirtyi SHL-joukkue Djurgårdenista. Hän on Senatorsin toisen kierroksen varaus .
Englund debytoi SHL:ssä kaudella 2014–2015, jolloin hän pelasi Djurgårdenissa 49 ottelua. Toisella kaudellaan hän edusti Djurgårdenia 46 ottelussa. Hän teki kauden jälkeen kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Ottawa Senatorsin kanssa.
Marcus Pettersson
Marcus Karl Gustav Pettersson (s. 8. toukokuuta 1996) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Skellefteå AIK:ssa. Hän on Anaheim Ducksin toisen kierroksen varaus .
Pettersson debytoi SHL:ssä Skellefteån riveissä kaudella 2013–2014.
Petterssonin isä on Daniel Pettersson, joka pelasi Skellefteåssa 14 kauden ajan.
Alex Nedeljkovic
Alex Nedeljkovic (s. 7. tammikuuta 1996 Parma, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Hän on Carolina Hurricanesin toisen kierroksen varaus .
Nedeljkovic siirtyi vuonna 2012 Plymouth Whalersiin, jossa tulokaskaudellaan kirjasi 2.28 päästettyjen maalien keskiarvon ja voitti F. W. "Dinty" Moore Trophyn sekä tuli valituksi tulokkaiden tähdistöön kaudella 2012–2013. Seuraavalla kaudella hän oli Yhdysvaltojen joukkueen mukana voittamassa hopeaa vuoden 2013 Ivan Hlinkan muistoturnauksessa. Hän pelasi vuonna 2014 CHL:n lupaavien tulokkaiden ottelussa. Kaudella 2015–2016 Nedeljkovic pelasi OHL:n Flint Firebirdsissä ja Niagara IceDogsissa.
Nedeljkovic teki maalin AHL:ssä maaliskuussa 2018.
Kyösti Pulliainen
Kyösti Antero Pulliainen (s. 1937) on suomalainen kansantaloustieteen emeritusprofessori. Pulliainen toimi Joensuun korkeakoulun ja Joensuun yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorina 1973–1982 ja professorina 1982–2002. Hän oli Joensuun yliopiston rehtorina 1984–1990. Pulliainen jäi eläkkeelle 2002. Pulliainen oli myös Helsingin yliopiston kansantaloustieteen (ekonometria) dosenttina vuodesta 1971 alkaen.
Silvio Gesell
Silvio Gesell (1862-1930) oli saksalainen kauppias, teoreettinen ekonomisti, kansalaisaktivisti, anarkisti, ja Freiwirtschaftin eli "Vapaan talouden" luoja. Hän piti itseään maailmankansalaisena, ja uskoi että maapallon tulisi kuulua kaikille maailman ihmisille rodusta, sukupuolesta, luokasta, varallisuudesta, uskonnosta ja iästä riippumatta, ja että valtioiden rajat tulisi tehdä merkityksettömiksi.
Taloustieteilijä John Maynard Keynes arvosti Geselliä suuresti, ja sanoi teoksessaan ""Yleinen teoria työllisyydestä, korosta ja rahasta"", että "Uskon tulevaisuuden oppivan enemmän Gesellin hengestä kuin Marxin." Hän piti kuitenkin Gesellin demurrage-veroa yleisesti huonompana vaihtoehtona rahan kiertonopeuden ylläpitämiseksi kuin inflaatiota. Myös ekonomisti, Yalen yliopiston professori Irving Fisher on ylistänyt Gesellin "vapaan rahan" teoriaa.
Itävallan Wörglin kuuluisa paikallisvaluuttakokeilu sai alkunsa Wörglin silloisen kaupunginjohtajan laittaessa koetukselle Gesellin teoriat.Kokeilu menestyikin yli kaikkien odotusten, tullen kuitenkin Itävallan keskuspankin torppaamaksi, ja johtaen vastaavanlaisten valuuttakokeilujen laissa kieltämiseen.
International Consortium of Investigative Journalists
International Consortium of Investigative Journalists (lyhennettynä ICIJ) on amerikkalaisen journalistin, Charles Lewisin vuonna 1997 perustama kansainvälinen tutkivien journalistien yhteenliittymä.
Verkostoa johtaa australialainen tutkiva journalisti Gerard Ryle ja se on osa The Center for Public Integrityä (CPI), joka on yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon tutkivan journalismin järjestö.
Washington D.C.:ssä päämajaansa pitävään ICIJ:hin kuuluu 185 journalistia 65 maasta. Sen päämääränä on keskittyä erilaisiin maailmanlaajuisiin ongelmiin kuten kansainväliseen rikollisuuteen, korruptioon sekä vallan väärinkäytöksiin.
Ryhmän neuvoa antava elin koostuu tunnetuista kansainvälisen tutkivan journalismin nimistä, kuten: Bill Kovach, Chuck Lewis, Rosental Calmon Alves, Phillip Knightley, Gwen Lister, Goenawan Mohamad, Reginald Chua ja Brant Houston.
Ryhmän kirjoituksia on julkaistu laajalti kansainvälisessä lehdistössä (esim. BBC, Le Monde, Asahi Shimbun, Novaja Gazeta, NRK ja The Washington Post). Suomessa ICIJ:n juttuja on julkaissut mm. Yle.
Paul Martin (täsmennyssivu)
Paul Martin voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Morgan Fairchild
Morgan Fairchild (oik. "Patsy Ann McClenny"; s. 3. helmikuuta 1950 Dallas, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Oikealta nimeltään hän on Patsy Ann McClenny. Hän valitsi taiteilijanimensä etunimen brittiläisen vuonna 1966 julkaistun elokuvan "Morgan – toivoton tapaus" mukaan. Hän näytteli teatterissa New Yorkissa, kunnes sai roolin televisiosarjassa "Search for Tomorrow". Fairchildin myöhempiin televisiorooleihin kuuluvat muun muassa Jenna Wade "Dallasissa" ja Chandlerin äiti Nora Tyler Bing "Frendeissä".
William K. Howard
William K. Howard (16. kesäkuuta 1899 St. Marys, Ohio – 21. helmikuuta 1954 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli vuonna 1921 valmistunut "Get Your Man". Howard teki paljon yhteistyötä elokuvaaja James Wong Howen kanssa. Howardin muihin elokuviin kuuluvat muun muassa "Transatlanticin salaisuus" (1931) ja Britanniassa tehty pukudraama "Kuningatar Elisabeth" (1937). Palattuaan Britanniasta Howardilla oli vaikeuksia löytää ohjaustöitä. Hän toivoi paluun takaisin eturivin ohjaajien joukkoon onnistuvan elokuvan "Hänen viimeinen ottelunsa" avulla, mutta Warner Bros siirsi hänet syrjään kesken kuvausten, sillä häntä pidettiin liian hitaana. Loppu-uransa ajan Howard ohjasi B-elokuvia, kunnes vetäytyi ohjaamisesta 1946. Howard on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Dasos Capital
Dasos Capital on suomalainen, vuonna 2005 perustettu metsärahastoyhtiö. Se lukeutuu toimialansa ensimmäisiin Euroopassa. Yhtiö keskittyy metsäomistusten hallinnointiin ja kehittämiseen Euroopassa ja kehittyvissä talouksissa. Hallinnoitujen rahastojen sijoittajat ovat instituutioita, pääosin eläke- ja vakuutusyhtiöitä. Suurin osa asiakkaista on ulkomaisia instituutioita.
Kaikki rahastoihin kuuluvat metsät ovat PEFC-sertifioituja ja/tai FSC-sertifioituja.
Dasos Capital on sitoutunut YK:n vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin. Lisäksi se on jäseneneä Suomen vastuullisen sijoittamisen foorumissa (FINSIF).
Pian, pian
Pian, pian on vuonna 1991 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se äänitettiin Oulun Pikisaaressa sijainneessa vanhassa teollisuushallissa. Albumia pidettiin kriitikkojen kehuman edellisen "K.O."-levyn jälkeen pettymyksenä ja myös yhtye luonnehti sitä väkinäiseksi. Jälkeenpäin albumia on kuitenkin kehuttu muun muassa intensiivisyydestään.
Vuonna 2012 Svart Records julkaisi levyn Pentti Dassumin remasteroimana vinyyliversiona.
Charles Lewis
Charles Lewis (s. 30. lokakuuta 1953) (myös: Chuck Lewis) on yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja journalistiikan professori Washingtonissa.
Lopetettuaan työnsä ABC:n ja CBS:n uutistoimituksen suosittuna uutistoimittajana perusti hän Washingtoniin vuonna 1989 The Center for Public Integrity -nimisen tutkivaa journalismia harjoittavan ja voittoa tavoittelemattoman järjestön. Järjestö kasvoi kotona toimivasta pienestä toimistosta täysikokoiseksi 40 henkilöä työllistäväksi uutiskoneistoksi.
Hän perusteli siirtymistään ABC:n ja CBS:n pääuutisista sivuun sillä, että uutislähetyksissä ei käsitelty lainkaan hänen mielestään päivän tärkeimpiä uutisia.
Vuoden 1997 lopulla hän perusti kansainvälisen tutkivien journalistien yhteenliittymän nimeltään Center for Public Integrity's International Consortium of Investigative Journalists. Kyseessä on maailman ensimmäinen toimiva reportteriverkosto, joka kattaa lähes 200 reportteria yli 60 maassa. Amerikkalainen "The Encyclopedia of Journalism" pitää verkostoa ensimmäisenä journalistien yhteenliittymänä, jonka päämääränä on paljastava uutisointi mm. vallan väärinkäytöksistä ja korruptiosta.
Vuodesta 1992, Lewis on myös kiertänyt maailmaa luennoimassa yli 25 maassa.
2 ½
2 ½ on vuonna 1991 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen kokoelma-albumi, jonka julkaisi yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiö Bad Vugum. Ainoastaan vinyylinä julkaistun levyn A-puolella on Radiopuhelimien vuosina 1987 ja 1988 ilmestyneiden EP-levyjen "Sinappia ja ketsuppia" sekä "Tyhjä on täysi" materiaali. B-puoli sisältää viisi kappaletta yhtyeen 1988 julkaistulta esikoisalbumilta "Rokkiräjähdys". Levyn mukana tulleessa sanoitusliitteessä on kuvattuna Sosialistisen työn sankarin arvonimen saanut neuvostoliittolainen kaivosmies Aleksei Stahanov.
Lakenhalle (Ieper)
Lakenhalle () on Ieperin kaupungissa Flanderissa sijaitseva goottilainen alkujaan verkahallina toiminut rakennus. Se rakennettiin alun perin 1200- ja 1300-lukujen aikana ja valmistui vuonna 1304. Rakennukseen kuuluu 70 metriä korkea kellotorni. Kellotornissa on 49 kelloa, joiden yhteispaino on 11 892 kilogrammaa.
Lakenhalle tuhoutui ensimmäisen maailmansodan aikana Ypresin taisteluissa, mutta jälleenrakennettiin 1920-luvulta alkaen ja valmistui uudestaan vuonna 1967. Se on kirjattu Unescon maailmanperintöluetteloon osana Belgian ja Ranskan kellotornien ryhmää.
Nykyisin verkahallissa toimii ensimmäisen maailmansodan tapahtumia käsittelevä In Flanders Fields Museum.
Şehzade
Şehzade (; [ʃehzaːˈde]) oli Osmanien valtakunnassa käytössä ollut prinssiä, eli sulttaanin poikaa, tarkoittava arvonimi. Osmanien tavan mukaan taustaa, arvoa tai asemaa nimet olivat kiinteästi osa kantajansa omaa nimeä varsinkin virallisissa yhteyksissä. "Şehzade"a käytettiin varsinaisen nimen edessä (esimerkiksi Şehzade Halil).
Şehzade juontui persiankielisestä termistä "šāhzādeh", joka on yhdistelmä hallitsijaa tarkoittavasta sanasta šaahi ja jälkeläistä tarkoittavasta jälkiliitteestä -zade. Myös Persiassa "šāhzādeh" tarkoitti prinssiä.
Osmanien valtakunnan alkuaikoina prinssistä käytettiin nimitystä "çelebi". Esimerkiksi sulttaani Bayezid I:n pojat Mehmed Çelebi, Süleyman Çelebi, Musa Çelebi, İsa Çelebi ja Mustafa Çelebi taistelivat keskenään vallasta 1400-luvun alussa vallinneen Osmanien interregnumin aikana. Mehmed voitti yli kymmenen vuotta kestäneen valtataistelun ja kruunautti itsensä sulttaaniksi. Hän myös otti käyttöön "şehzade"n "çelebi"n tilalle.
Şehzade oli osmaniprinssien arvonimenä 1700-luvun loppuun, jolloin sulttaani Abd-ul-Hamid I:n hallinnon aikana prinssin ensisijaiseksi arvonimeksi tuli varsinaisen nimen jälkeen käytetty "efendi" (esimerkiksi Abdülmecid Efendi). Şehzadea saatettiin silti käyttää ohella, jolloin prinssiyttä kuvaavat arvonimet kirjoitettiin varsinaisen nimen molemmin puolin ("Şehzade X Efendi").
Denis Godla
Denis Godla (s. 4. huhtikuuta 1995 Kežmarok, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Kalevan Palloa. Häntä on verrattu pelityyliltään Tim Thomasiin.
Godla aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana MHK Kežmarokissa. Hän siirtyi 15-vuotiaana HK Spišská Nová Vesin junioreihin kaudeksi 2010–2011. Godla debytoi miesten peleissä 17-vuotiaana kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi Spišská Nová Vesissä ja HK Orange 20 -maajoukkueohjelmassa yhteensä yhdeksän ottelua Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä. Kaudeksi 2013–2014 Godla siirtyi KHL-joukkue HC Slovan Bratislavaan. Hän toimi lähinnä joukkueen kolmosmaalivahtina ja sai peliaikaa ainoastaan seuran A-nuorissa. Kauden 2014–2015 Godla pelasi pääasiassa kotimaassaan Extraligaa HK Orange 20:ssä sekä lainalla ŠHK 37 Piešťanyssä. Hänelle kertyi liigassa kauden aikana yhteensä 20 runkosarjaottelua. Godla pelasi kauden aikana myös neljä KHL-ottelua Slovanissa.
Kauden 2014–2015 jälkeen Godla etsi itselleen pitkään uutta seuraa ulkomailta. Lopulta syyskuun 2015 lopulla hän teki loppukauden 2015–2016 kattavan sopimuksen Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksen kanssa. Godla nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja hänet palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana maalivahtina Pasi Nurminen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2016–2017 Godla siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän aloitti kautensa pääasiallisena kakkosmaalivahtina Eero Kilpeläiselle. Godla pelasi 18 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua torjuen yhden nollapelin. Hän sai puolivälierissä peliaikaa Kilpeläisen loukkaantumisen vuoksi. Godla voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän haki kauden aikana pelituntumaa myös KalPan yhteistyöjoukkue Iisalmen Peli-Karhuista, Mestiksestä. Tammikuussa 2017 seura käytti Godlan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Godla kantoi kaudella 2017–2018 suurimman osan KalPan torjuntavastuusta runkosarjassa ja pelasi 34 ottelua torjuen kolme nollapeliä. Hän kantoi varsin tasaisesti vastuuta Niko Hovisen kanssa, jolle Godla menetti kuitenkin ykkösmaalivahdin roolin pudotuspeleissä, joissa hän pelasi lopulta vain 24 minuuttia. Joulukuussa 2018 Godlan sopimusta KalPan kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2020 saakka.
Godla edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän toimi joukkueen kolmosmaalivahtina ja puki ainoastaan yhteen otteluun. Yhteensä Godla on pelannut kahdeksan A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Euro Ice Hockey Challengessa 6. huhtikuuta 2015 Itävallan Wienissä Sloveniaa vastaan. Godla torjui Slovakian 3–2-tappioon päättyneessä ottelussa 37 kertaa.
Godla pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Godla palkittiin koko turnauksen arvokkaimpana pelaajana, parhaana maalivahtina, valittiin tähdistökentälliseen sekä Slovakian top-3-pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 ja Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012.
Stuart Scott
Stuart Orlando Scott (19. heinäkuuta 1965 – 4. tammikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja.
Scott työskenteli ESPN-televisiokanavalla vuodesta 1993 vuoteen 2014 saakka. Hänestä tuli vuosien mittaan yksi kanavan tunnetuimmista televisiokasvoista.
Scottilla diagnosoitiin ensimmäisen kerran syöpä vuonna 2007. Se uusiutui vuonna 2010 ja uudestaan vuonna 2013. Scott kuoli pitkäaikaisen sairauden, syövän, uuvuttamana 4. tammikuuta 2015, 49-vuotiaana.
Wild Horses
”Wild Horses” on The Rolling Stonesin vuonna 1971 julkaistu kappale albumilta "Sticky Fingers". Sen on sanottu olevan solisti Mick Jaggerin yritys saada entinen tyttöystävänsä Marianne Faithfull takaisin. Kappaleen sanoitus luokin suuren kontrastin hänen moniin kyynisiin naisista kertoviin lauluihinsa.
Kappale julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Se nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 28.
Kitaristi Keith Richardsin mukaan ”Wild Horses” kertoo siitä kuinka tekisi mieli olla jossain muualla kuin kiertueella – ”kun on miljoonan mailin päässä siitä paikasta missä haluaisi olla”. Kappaletta on pidetty Marianne Faithfullille osoitetuksi, mutta Mick Jagger ei usko tähän, vaikka on myöntänyt kappaleen olevan hänelle hyvin henkilökohtainen. Jagger on myös muistellut, että kappale oltaisiin tehty yhdessä Gram Parsonsin kanssa, joka myös teki ”Wild Horsesista” oman levytyksensä. Richards teki kappaleen riffin ja kertosäkeet, Jagger puolestaan säkeistöt.
Kappale äänitettiin joulukuussa 1969 ja helmikuussa 1970 Muscle Shoals Sound -studioilla Alabamassa sekä Olympic-studioilla Lontoossa. Mick Taylor soittaa kappaleessa akustista kitaraa niin sanotulla Nashville-virityksellä. Jim Dickinson soittaa pianoa. Keith Richards käytti 12-kielisessä kitarassaan avointa viritystä.
”Wild Horses” -single b-puolenaan ”Sway” julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa ja Kanadassa 12. kesäkuuta 1971. Kappale ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 28.
Rolling Stones on esittänyt kappaletta konserteissaan vuosina 1971, 1975–1976, 1994–1995, 1997, 2002–2003, 2005–2006 ja 2012–2014.