hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valtteri Ilomäki
Valtteri Ilomäki (s. 25. helmikuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panternissa. Hän laukoo oikealta.
Ilomäki on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti kaudella 2013–2014 B2-nuorten SM-sarjan pudotuspelien puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 6+4=10. Ilomäki voitti kauden päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa NAPHL-juniorisarjan New Hampshire Jr. Monarchsin joukkueessa ja Ilomäki pelasi myös sarjan tähdistöottelussa. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi Ilvekseen, jossa Ilomäki voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2016 Ilomäki teki Ilveksen kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Ilomäki merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 3.29 minuuttia. Ilomäki sai myös tehomerkinnän +1. Liigauransa avausmaalin hän teki 14. tammikuuta 2017 KooKoota vastaan. Jarno Peltonen valitsi Ilomäen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Ilomäki teki tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Hän ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan Ilveksen kokoonpanoon. Ilomäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös 11 Mestis-ottelua lainalla Lempäälän Kisassa. Tammikuussa 2017 hän teki Ilveksen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alkukauden 2017–2018 Ilomäki pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän pelasi Ilveksessä 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes helmikuussa 2018 Ilomäki siirtyi loppukauden sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Panterniin.
Ilomäki on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Gilbert Chapron
Gilbert Chapron (7. lokakuuta 1933 Blois – 5. syyskuuta 2016) oli ranskalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Chapron voitti 75 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Melbournessa 1956. Hän joutui luovuttamaan välieräottelunsa kurkkuongelmien vuoksi. Chapron kuoli 82-vuotiaana 5. syyskuuta 2016.
Euraasian talousunioni
Euraasian talousunioni (lyh. EAEU tai EEU; , , , , ), lyhyemmin Euraasian unioni, on entisistä neuvostotasavalloista koostuva poliittinen ja taloudellinen liitto. Liiton jäsenmaita ovat Venäjä, Valko-Venäjä, Armenia, Kazakstan ja Kirgisia. Talousunionin taustalla on 2001–2014 toiminut Euraasian talousyhteisö sekä Kazakstanin, Valko-Venäjän ja Venäjän muodostama tulliliitto (2010–2014).
Myös Turkki ja Tadžikistan ovat ilmaisseet mielenkiintonsa hanketta kohtaan. Yhdysvaltain maavoimien puolustuskorkeakoulun professori Stephen J. Blank arvioi vuonna 2011, että myös Ukrainaa houkuteltaisiin unioniin. Kirgisia liittyi unionin jäseneksi toukokuussa 2015. Talousliitto on pinta-alaltaan viisinkertainen Euroopan unioniin verrattuna, mutta sen väkiluku on vain kolmannes ja talouselämän laajuus kuudennes EU:sta.
Ajatuksen liitosta esitti jo Kazakstanin silloinen presidentti Nursultan Nazarbajev vuonna 1994 puheessaan Moskovan valtionyliopistolla. Uudelleen tavoitteen liiton muodostamisesta toi esille Venäjän presidentti Vladimir Putin vaalikampanjassaan vuonna 2011. Venäjä, Valko-Venäjä ja Kazakstan, joiden välillä on jo tulliliitto, ovat ottaneet viralliseksi tavoitteekseen liiton muodostamisen vuoteen 2015 mennessä. Samalla luotaisiin Euroopan komissiota vastaava yhteinen toimielin.
Toukokuun 2014 alussa kerrottiin, että kolme valtionpäämiestä ovat päässeet jo pitkälle unionin perustamissopimuksen luonnoksen käsittelyssä. Keskusteluissa on alustavasti sovittu Euraasian unionin myös yhteismarkkinoista öljyn, öljynjalostustuotteiden ja maakaasun osalta vuoteen 2025 mennessä. Valko-Venäjän johto on toivonut nopeampaa yhteismarkkinaa tältä osin. Euraasian talouskomission sijainniksi on alustavasti sovittu Moskova ja unionin vuonna 2025 perustettavaksi aiotun taloudellisen säätelyelimen paikaksi Almaty. Unionisopimuksen käsittelyä jatkettiin toukokuun 2014 lopulla Astanassa, jolloin Venäjän, Kazakstanin ja Valko-Venäjän valtionpäämiehet allekirjoittivat perustamista koskevan asiakirjan. Unioni aloitti toimintansa vuoden 2015 alusta.
Venäjän presidentti Vladimir Putin on ehdottanut maiden välille yhteisvaluuttaa. Yhteisvaluuttahankkeelta kuitenkin katosi taloudellinen pohja ruplan romahduksen ja lännen talouspakotteiden vuoksi. Euraasian talousunionin osuus Venäjän ulkomaankaupasta on kymmenen prosenttia, mutta Venäjän tärkein kauppakumppani on Euroopan unioni noin 50 prosentin osuudella.
Keski-Aasian tutkija "Luca Anceschin" mukaan Euraasian talousunioni ei ole edistynyt, vaan se on tyhjä kuori vielä vuonna 2017. Muiden jäsenmaiden näkökulmasta unioni on Vladimir Putinin geopoliittinen väline.
Kazakstan ja Valko-Venäjä ovat olleet pettyneitä, kun niiden vientituotteet ovat ruplan romahdettua menettäneet kilpailukykynsä Venäjällä. Yhteishenkeä rasittavat myös talouspakotteet: kiellettyjä elintarvikkeita on virrannut Venäjälle Valko-Venäjän ja Kazakstanin kautta.
Venäjä yrittää pitää hankkeen koossa. Venäjän varapääministeri Igor Šuvalovin mukaan hanke ei ole poliittinen vaan taloudellinen ja se hyödyttää kaikkia.
Ilomäki
Ilomäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Reijo Alatörmänen
Reijo Kalevi Alatörmänen (s. 27. marraskuuta 1938 Kittilä) toimi "Pohjolan Sanomat" -lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituksen päällikkönä ja päätoimittajana.
Alatörmäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Abiel Alatörmänen ja opettaja Eeva Luomala. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 on Suoma Irene Salmela. Alatörmänen tuli ylioppilaaksi 1960 ja harjoitti sanomalehtiopintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1965. Toimittuaan opettajana Rovaniemen maalaiskunnassa 1961–1962 ja Pellossa 1962–1963 hän tuli "Pohjolan Sanomien" toimittajaksi 1965. Lehden toimitussihteerinä Alatörmänen työskenteli 1967–1973 ja toimituksen päällikkönä 1973–1980, päätoimittaja hän oli 1980–1996.
August Edwards
August Edwards (11. marraskuuta 1855 Hamina – 10. lokakuuta 1919 Ashtabula Harbor) oli amerikansuomalainen sanomalehtien toimittaja ja julkaisija. Häntä on pidetty yhtenä amerikansuomalaisen lehdistön tienraivaajista.
Edwards muutti vuonna 1883 Yhdysvaltoihin, jossa hän liittyi ashtabulalaisen "Yhdysvaltain Sanomien" toimitukseen. Vähitellen hänestä tuli myös lehden omistaja ja julkaisija. Raittiusliikkeen johtajana toiminut Edwards julkaisi Ashtabulassa myös ensimmäistä amerikansuomalaista raittiuslehteä "Perheen Ystävää" vuosina 1886–1887. Vuonna 1893 hän muutti Minneapolisiin, jossa "Yhdysvaltain Sanomat" yhdistettiin Fred Karisen "Työmiehen" kanssa "Amerikan Uutisiksi". Vuonna 1897 Edwards palasi Ashtabulaan, jossa hän perusti "Amerikan Sanomat" -nimisen viikkolehden. Aktiivisesta toimitustyöstä jo pari vuotta aiemmin vetäytynyt Edwards osti vuonna 1903 Calumetissa ilmestyneen "Suomettaren", jolloin lehti sai nimen "Amerikan Sanomat ja Suometar". Se saavutti parhaimmillaan yli 11 000 kappaleen levikin, mutta ei lopulta pystynyt kilpailemaan suurten kasvukeskusten poliittisten lehtien kanssa ja lakkasi vuonna 1913.
Popestar
Popestar on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin EP-levy, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Se sisältää yhden uuden kappaleen ja neljä lainakappaletta, ja sen on tuottanut Tom Dalgety.
EP eräänlainen jatkumo vuoden 2015 "Meliora" -albumille, eikä Papa Emeritus ole tästä syystä vaihtunut edellisten levyjen tapaan. Popestarin julkaisun tiimoilta yhtye tekee marraskuun puoleen väliin ulottuvan Yhdysvaltain syyskiertueen.
Popestarilta julkaistiin ennakkoon 12. syyskuuta kappale ”Square Hammer”, joka oli ensisoitossa SiriusXM –radiokanavalla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin EP:n julkaisupäivänä. Video on tribuutti 1920-luvun kauhuelokuville, ja se sisältää samoja elementtejä ”From the Pinnacle to the Pit” -kappaleen, yhtyeen aikaisemman musiikkivideon kanssa. "Square Hammer" julkaistiin neljä päivää myöhemmin myös 7” vinyylisinglenä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.
Sinne missä aamu sarastaa
Sinne missä aamu sarastaa on metalliyhtye Mokoman 16. tammikuuta 2015 julkaistu single. Kappale on yhtyeen helmikuussa 2015 julkaistulta albumilta "Elävien kirjoihin". Se nousi radiosoittolistan 88. sijalle huhtikuussa, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 46 heinäkuussa. Radio Rockin ”Rautaa vai roskaa” -äänestyksessä 85 prosenttia äänestäjistä antoi sille posiitiivisen arvion.
Yhtyeen laulaja Marko Annala kommentoi Soundin haastattelussa kappaleen syntyä seuraavasti:
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Vesa Vainio ja kuvasi Tuomas Järvelä.
Valeri Abramov
Valeri Aleksandrovitš Abrаmov (, 22. elokuuta 1956 Jertsevo, Arkangelin alue, Venäjän SFNT – 14. syyskuuta 2016 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut kestävyysjuoksija.
5000 metrillä ennätyksekseen 13.11,99 vuonna 1981 juossut Abramov kilpaili samalla matkalla muun muassa Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Hän saavutti 3000/2820 metrillä kolme mitalia sisäratojen EM-kilpailuissa: hopeaa Budapestissä 1983 ja pronssia Grenoblessa 1981 sekä Milanossa 1982.
Abramov kuoli 60-vuotiaana syyskuussa 2016.
Lennart Häggroth
Hans Lennart Häggroth (2. maaliskuuta 1940 Ylitornio – 28. elokuuta 2016 Skellefteå) oli ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Häggroth saavutti Ruotsin miesten maajoukkueessa olympiahopeaa (samalla MM-hopeaa) Innsbruckissa 1964, maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa 1962 ja vielä yhden MM-hopean. Olympia- ja MM-turnauksilla oli myös EM-arvo. Häggroth valittiin vuoden 1962 MM-turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Lempinimellä ”Klimpen” tunnettu Häggroth oli urheilu-urallaan alkoholin ongelmakäyttäjä ja kirjoitti aiheesta myös kirjan. Häggroth kuoli 76-vuotiaana Skellefteåssa 28. elokuuta 2016.
Victor Burman
Victor Mauritz Burman (1865 – 8. tammikuuta 1941 Hancock) oli amerikansuomalainen sanomalehtien toimittaja ja kustantaja.
Raahelaiseen merimiessukuun syntynyt Burman valmistui ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta vuonna 1887, opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa ja työskenteli kanslistina Oulun lääninhallituksessa Vuonna 1890 Burman muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli aluksi kaivoksissa, maatiloilla, rautateillä ja konttilaivoissa. Vuonna 1892 Burman osti Alex Leinoselta Michiganin Calumetissa ilmestyneen "Amerikan Suomalaisen Lehden" ja siirsi sen Hancockiin. Vuonna 1894 Burman muutti Chicagoon, jossa lehti teki pian konkurssin. Sen jälkeen hän osti Hancockista Emil Hendricksonin toimittaman "Kuparisaaren Sanomat" ja vaihtoi sen nimeksi "Amerikan Suomalainen". Burman ajoi lehdessään innokkaasti Suomi-opiston perustamista ja työskenteli myös yhtenä sen ensimmäisistä opettajista. Vuonna 1899 hän myi "Amerikan Suomalaisen" Calumetissa perustetulle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä "Suometar". Myöhemmin Burman työskenteli vuonna 1915 perustetun "Valvojan" ja vuonna 1930 perustetun "Oppaan" ensimmäisenä toimittajana.
Billie Burke
Mary William Ethelbert Appleton ”Billie” Burke (7. elokuuta 1884 Washington, D.C. – 14. toukokuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Glindana elokuvamusikaalissa "Ihmemaa Oz" (1939). Hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta vuonna 1938 roolistaan elokuvassa "Ilo irti elämästä".
Nikkeliasetyyliasetonaatti
Nikkeliasetyyliasetonaatti ((CHO)Ni) on kompleksiyhdiste, jossa keskusionina on nikkeli-ioni ja ligandeina asetyyliasetonimolekyylit. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja orgaanisten nikkeliyhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa nikkeliasetyyliasetonaatti on vihreää kiteistä ainetta. Vedettömänä kiinteissä olomuodossa se esiintyy rakenteeltaan trimeerinä. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti ((CHO)Ni·2HO). Nikkeliasetyyliasetonaattidihydraatista kidevesi poistuu kuumennettaessa sitä alennetussa paineessa 50 °C:n lämpötilaan. Nikkeliasetyyliasetonaatti liukenee veteen, aromaattisiin hiilivetyihin, kloorattuihin hiilivetyihin ja etanoliin. Dietyylieetteriin se ei sen sijaan liukene.
Nikkeliasetyyliasetonaattia voidaan valmistaa nikkelikloridin tai muun vesiliukoisen suolan vesiliuoksesta heikon emäksen läsnä ollessa, nikkelioksidista tai nikkelihydroksidista sekä asetyyliasetonista.
Nikkeliasetyyliasetonaattia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa. Esimerkiksi alkeenien oligomeroinneissa, syklo-oktatetraeenin valmistuksessa, hapetuksissa ja pelkistyksissä, hydrosilylaatioissa, konjugaattiadditioissa, additioissa kaksois- tai kolmoissidoksiin, ristikytkentäreaktioissa ja toisiintumisissa. Nikkeliasetyyliasetonaatista voidaan valmistaa myös organonikkeliyhdisteitä kuten bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0):llaa, nikkeloseenia ja syklododekatrieeninikkeliä.
Leif Andersson (painija)
Leif Valter Andersson (s. 13. lokakuuta 1949 Arboga) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
Pääasiassa 82 kilogramman painoluokassa kilpaillut Andersson voitti painijanurallaan Euroopan mestaruuden Helsingissä 1973 ja EM-hopeaa Prievidzassa 1980. Hän sijoittui neljänneksi Montréalin kesäolympialaisissa 1976, Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja kolmissa EM-kilpailuissa.
Anderssonin veli Roland Andersson oli myös painin olympiaedustaja ja EM-mitalisti.
Sauli Rantamäki
Sauli Rantamäki (1. toukokuuta 1936 Lappajärvi – 11. toukokuuta 2007 Savonlinna) oli suomalainen animaattori ja kuvittaja.
Rantamäki opiskeli Kajaanin seminaarissa ja pääsi 1956 Ateneumin taidekoulun karsintakurssille. Hän kuvitti 1950-luvun lopulla kirjankansia WSOY:lle ja novelleja Yhtyneille Kuvalehdille. Vuonna 1960 Bob Balser palkkasi hänet pääsykokeen pohjalta Fennada-Filmin uudelle animaatiostudiolle, joka tuotti mainosanimaatioita. Balserin lähdettyä Suomesta Rantamäki sai johtaa FA-animaatiota vuosina 1961–1964, minkä jälkeen hän perusti Martti Utriaisen kanssa lyhytikäisen oman studion Stemma Filmin. Heidän tekemänsä lyhyt kokeellinen animaatio "Kivimies" (1964) sai Valtion elokuvapalkinnon 1965 ja Parhaan lyhytelokuvan Jussin 1966. Rantamäki teki edelleen freelancerina töitä myös Fennadalle. Hän toteutti elokuvan "Vodkaa, komisario Palmu" (1969) animaatiota ja live-kuvaa yhdistelleet alkutekstit, joita on pidetty yhtenä suomalaisen elokuvan parhaista alkutekstijaksoista. Hänet palkittiin niistä Jussi-kunniakirjalla. Lisäksi elokuvassa "Kaasua, komisario Palmu" (1961) taiteilija Kurt Kuurnan maalaukset ovat todellisuudessa Rantamäen tekemiä.
Rantamäki työskenteli 1960- ja 1970-luvulla Balserin Barcelonaan perustamassa tuotantoyhtiössä Pegbar Productionsissa ja osallistui "The Jackson 5" -piirrossarjan animointiin. Hän oli pääanimaattorina sarjan yhdessä jaksossa, ”Ray and Charles: Superstars”. Myöhemmin Rantamäki palasi Suomeen ja teki mainoksia sekä dokumentteja Filmi-Jatalle ja Sektor-Filmille. Vuosina 1980–1994 hänellä oli vaimonsa ja kälynsä kanssa oma tuotantoyhtiö Ukontyttäret ja sen kanssa rinnakkaisyhtiö Ukonfilmi, joka tuotti joitain mainoksia. Rantamäki myös suunnitteli vuosina 1986–1989 varhaisen kuvakäsikirjoituksen ja hahmoja tuottaja Michael Franckin puuhaamaan animaatioelokuvaan "Sindbad", joka ei lopulta koskaan valmistunut. Rantamäki jätti animaatiot 1990-luvun puolivälissä, mutta jatkoi levynkansien kuvittajana ja logojen suunnittelijana viimeisiin vuosiinsa asti.
Roland Andersson (painija)
John Roland Andersson (s. 9. syyskuuta 1944 Arboga) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja vapaapainija.
90 ja 100 kilogramman painoluokissa kilpaillut Andersson voitti painijanurallaan vuonna 1969 EM-pronssia kummankin painityylin EM-turnauksessa. Hän osallistui myös Münchenin kesäolympialaisiin 1972.
Anderssonin veli Leif Andersson oli myös painin olympiaedustaja ja EM-mitalisti.
Pinkertonin etsivätoimisto (televisiosarja)
Pinkertonin etsivätoimisto ("The Pinkertons") on kanadalainen 1860-luvulle sijoittuva rikosdraamasarja, jonka rikostarinat perustuvat todellisiin juttuihin, joita oikea Pinkertonin etsivätoimisto ratkoi alkuaikoinaan.
Kanadassa sarjan televisiointi toteutettiin syndikointi-menetelmällä, eli ohjelman esitysoikeudet on myyty useammalle kuin yhdelle asiakkaalle. Kanadassa sarjaa on esittänyt muun muassa CHCH-kanava vuoden 2014 syksystä alkaen. Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen 16. syyskuuta 2016.
"Pinkertonin etsivätoimisto" kertoo maailman ensimmäisestä yksityisestä etsivätoimistosta, joka syntyi Yhdysvaltojen sisällissodan jälkimainingeissa. Etsivätoimiston perustaja on Amerikkaan suunnannut skotti Allan Pinkerton (Angus Macfadyen), jonka alaisia ovat hänen poikansa William Pinkerton (Jacob Blair), sekä leskeksi jäänyt rouva Kate Warne (Martha MacIsaac).
Juwan Staten
Juwan Staten (s. 21. toukokuuta 1992 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
Staten pelasi yliopistokoripalloa menestyksekkäästi Daytonin ja Länsi-Virginian joukkueissa. Statenia ei varattu NBA:han ja hän siirtyi pelaamaan NBA:n kesäliigaa Sacramento Kingsissä pelaten kuitenkin vain yhdessä ottelussa ennen loukkaantumistaan. Syyskuussa hän teki pelaajasopimuksen NBA-joukkue Golden State Warriorsin kanssa mutta pelasi joukkueessa vain yhden harjoitusottelun ennen kuin Warriors luopui hänestä lokakuussa. Marraskuussa hän siirtyi Golden State Warriorsin D-liigan farmijoukkue Santa Cruz Warriorsiin. Vuoden 2015 lopussa Staten siirtyi kaupan myötä D-liigassa Delaware 87ersiin, joka luopui hänestä helmikuussa. Maaliskuun lopussa 87ers lisäsi Statenin jälleen joukkueeseensa, mutta huhtikuussa tämä siirtyi Eurooppaan, Belgian pääsarjajoukkue Belfius Mons-Hainaut'hin. Syyskuussa 2016 Staten siirtyi Suomeen, pääsarjajoukkue Salon Vilppaaseen.
Mahsun Kırmızıgül
Mahsun Kırmızıgül, tunnetaan myös nimellä Mahsun, (s. 1. tammikuuta 1968 Bingol) on turkkilainen laulaja.
Piia Ristikankareen katoaminen
Piia Irmeli Ristikankare (s. 18. joulukuuta 1972) oli 15-vuotias piikkiöläistyttö, joka katosi 7. lokakuuta 1988.
7. lokakuuta oli ammattikoulun kotitalouslinjalla opiskelleelle Ristikankareelle tavallinen perjantainen koulupäivä. Hän oli ehtinyt sopia yökyläilyn Paimiossa asuvan ystävänsä kanssa, mutta joutui perumaan sen, koska muurari-isän työkeikan takia 3-vuotias pikkuveli tarvitsi hoitajaa. Pian kävi kuitenkin ilmi, että pikkupoika saakin mennä isän mukaan työkeikalle.
Piian vanhemmat olivat eronneet ja äiti oli muuttanut pois perheen yhteisestä kodista pari vuotta aiemmin.
Isä oli appensa kanssa saunomassa, kun Piia Ristikankare vietti aikaa 3- ja 14-vuotiaiden veljiensä seurassa. Teineille tuli riita televisio-ohjelmista, joten Piia lähti ulos. Ulos lähtiessään hänellä oli todennäköisesti mukanaan pieni laukku, jossa oli vähän rahaa. Tämän jälkeen Piia Ristikankaretta ei ole nähty. Sunnuntai-iltana isä Heikki Ristikankare sai kuulla, että Piia ei koskaan saapunut Paimioon. Maanantaiaamuna hän teki tyttärestään katoamisilmoituksen.
Useita juttuun liittyviä vihjeitä on annettu muun muassa Piikkiönlahdelta. Myös vääriä havaintoja Piia Ristikankareesta tehtiin katoamisen jälkeen. KRP otti jutun tutkittavakseen vuonna 2003. Ristikankareen perhe kuuluu Jehovan todistajiin.
Piia Ristikankareen tapausta alettiin tutkia murhana sen jälkeen, kun poliisi oli huhtikuussa 2002 saanut haltuunsa Ruotsista tulleen vihjekirjeen. Kun tapaus oli ollut esillä Poliisi-TV:ssä kevättalvella 2002, Ruotsissa asunut henkilö oli lähettänyt ohjelman tekijöille kirjeen, jossa hän kertoi saapuneensa Piian katoamispäivän iltana Turkuun ja lähteneensä ajamaan puolenyön aikaan Itä-Suomeen. Piikkiössä kirjoittaja oli nähnyt tajuttomalta vaikuttanutta tyttöä nostettavan henkilöautoon ja mainitsi kirjeessä kyseisen auton rekisteritunnuksen. Poliisi jäljitti auton omistajan, mutta tätä ei pystytty yhdistämään Piia Ristikankareen tapaukseen. Kirje on allekirjoitettu nimimerkillä "Tom on Borås", mutta kirjoittajan henkilöllisyyttä ei ole onnistuttu selvittämään.
Virallisesti Piia Ristikankare on julistettu kuolleeksi ja hänen kuolinpäiväkseen on merkitty 1. tammikuuta 2011. Piian äiti kuoli muutama vuosi hänen katoamisensa jälkeen ja myös tapahtuman aikaan 3-vuotias Piian pikkuveli on sittemmin kuollut.
Ville Leskinen
Ville Leskinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Kayla Day
Kayla Day (s. 28. syyskuuta 1999 Santa Barbara) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 269 syyskuussa 2016. Hän nousi junioreiden maailmanlistan ykkössijalle syyskuussa 2016 voitettuaan Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpeliturnauksen. Day eteni Yhdysvaltain avointen naisten kaksinpelissä toiselle kierrokselle.
Erik Embrich
Erik Embrich (s. 23. helmikuuta 1997 Helsinki) on suomalais-virolainen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue Jokereita. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkäjä, mutta Embrich osaa pelata myös laidassa. Hän pelannee lähinnä Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan vahvuudessa.
Embrich on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2012–2013 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 Embrich siirtyi Porin Ässien A-nuoriin. Hän oli tehoilla 17+35=52 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Matias Varttisen jälkeen.
Huhtikuussa 2016 Embrich teki Ässien kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 vieraissa Tapparaa vastaan. Embrich sai ottelussa jääaikaa 5.45 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Embrich pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Ässien A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 10+18=28. Embrich sijoittui tehoilla 5+9=14 A-nuorten SM-liigan pudotuspelien pistepörssissä toiseksi edellään vain Lukon Matias Lainio. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kaudeksi 2017–2018 Embrich teki 1+1-vuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen KHL-joukkue Jokereiden kanssa. Hän pelasi lähes koko kauden Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan vahvuudessa, jossa tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa tehot 8+16=24 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Embrich pelasi Jokereissa kauden aikana yhden KHL:n playoff-ottelun konferenssivälierissä TsSKA Moskovaa vastaan, kun joukkue kärsi loukkaantumisista. Huhtikuussa 2018 Jokerit käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja Embrich teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen.
Embrich on pelannut 36 poikien ja nuorten maaottelua Suomen maajoukkueessa.
Embrichin vanhemmat ovat lähtöisin Virosta. Erikin isoveli Riho Embrich on pelannut jääkiekkoa Mestis-tasolla. Hän syntyi Virossa ja edustaa syntymämaansa maajoukkuetta.
Iiro Panula
Iiro Panula (s. 19. toukokuuta 1990) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Tuukka Temosen roolissa elokuvassa "Teit meistä kauniin" (2016). Panulalla on myös ollut roolit elokuvissa "Tummien perhosten koti", "Skavabölen pojat" ja "Korso".
Keni Karalahti
Keni Karalahti (s. 24. huhtikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Slovakian Extraligan HK Popradissa. Hän on omiensa sanojensa mukaan pelityyliltään puolustava puolustaja. Karalahti laukoo oikealta.
Karalahti on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän toimi kaudella 2007–2008 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2009–2010 Karalahti toimi HJK:n A-nuorten varakapteenina ja hän voitti tehoilla 23+23=46 koko A-nuorten III-divisioonan puolustajien pistepörssin. Kaudeksi 2010–2011 Karalahti siirtyi kolme sarjatasoa ylemmäs A-nuorten SM-liigaan Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 joukkue kuitenkin putosi A-nuorten Mestikseen.
Juniorivuosiensa jälkeen Karalahti siirtyi kaudeksi 2012–2013 kasvattajaseuraansa HJK:hon pelaamaan III-divisioonaa. Hän oli seitsemällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2013–2014 Karalahti pelasi samaa sarjaa HC Vissyn joukkueessa, jonka paras maalintekijä hän myös oli 23 osumallaan. III-divisioonavuosinaan Karalahti työskenteli myös Helsingin jääkenttäsäätiössä. Elokuussa 2015 hän siirtyi try-outille kolme sarjatasoa ylemmäs Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Karalahti sai syyskuussa sopimuksen kaudeksi 2015–2016, joka toi hänelle 36 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa tehot 1+6=7.
Karalahti siirtyi kaudeksi 2016–2017 häntä KeuPassa valmentaneen Ville Niemisen vanavedessä vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Vaasan Sportia vastaan. Karalahti sai ottelussa jääaikaa 15.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 3. joulukuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Samana päivänä Karalahti oli tehnyt vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Hän teki tulokaskautensa aikana kaikkiaan 44 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Karalahden kausi päättyi kuitenkin leikkaushoitoa vaatineeseen olkapäävammaan helmikuussa 2017.
Kaudella 2017–2018 Karalahti voitti Jukureiden sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Joukkuetta siirtyi myös valmentamaan Karalahdelle KeuPasta ja Jukureista tuttu Ville Nieminen. Hänen roolinsa Pelicansissa jäi lopulta pieneksi ja Karalahti pelasi siellä alkukaudella vain kaksi runkosarjaottelua. Hän pelasi lopulta suurimman osan alkukaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa, jossa Karalahti sai tililleen kahdeksan runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Marraskuussa 2018 hänen sopimuksensa Pelicansin kanssa purettiin. Karalahden ilmoitettiin jo samana päivänä siirtyvän loppukauden sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin.
Karalahden isovelipuoli on NHL- ja maajoukkuepuolustajana tunnettu Jere Karalahti, joka on myöhemmin toiminut hänen henkilökohtaisena valmentajanaan.
Uriah Hall
Uriah Alexander Hall (s. 31. heinäkuuta 1984 Spanish Town) on jamaikalainen vapaaottelija ja entinen potkunyrkkeilijä. Hän on otellut ammattilaisena vuodesta 2005 lähtien. Hän on voittanut vapaaottelussa kahdesti Ring of Combatin keskisarjan mestaruuden.
Hall aloitti harjoittelemaan kamppailulajeja 16-vuotiaana itsepuolustusta varten.
Sami Tamminen
Sami Tamminen (s. 19. heinäkuuta 1997 Valkeala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue KOOVEE:ssä toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella SM-liigajoukkue KooKoosta. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Tamminen on Valkealan Kiekon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin KooKoohon. Kaudella 2012–2013 hän voitti tehoilla 22+27=49 koko C-nuorten Mestis-karsintojen syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Niki Koskisen kanssa. Tamminen oli KooKoon sekä koko sarjan paras pistemies ja syöttäjä myös sekä C-nuorten Mestiksen (13+20=33) että SM-sarjan (17+25=42) runkosarjassa.
Huhtikuussa 2013 Tamminen teki kolmivuotisen Mestis-sopimuksen KooKoon kanssa. Kauden 2013–2014 hän pelasi vielä suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa, jonka paras syöttäjä ja paras pistemies Tamminen oli tehoilla 21+34=55. Hän sijoittui B-nuorten SM-sarjan pistepörssissä neljänneksi. Tamminen pelasi myös osan kaudestaan KooKoon A-nuorissa, mutta hän ei kuitenkaan debytoinut vielä Mestiksessä. 17-vuotias Tamminen debytoi sarjassa seuraavalla kaudella 2014–2015, jolloin hän pelasi siellä 20 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Tamminen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2015–2016 KooKoo nostettiin SM-liigaan, mutta Tamminen pelasi kauden kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa, joiden toiseksi paras pistemies hän oli Joona Puhakan jälkeen tehoilla 12+15=27. Toukokuussa 2016 Tamminen KooKoon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Saimaan Palloa vastaan. Tamminen sai ottelussa jääaikaa 9.17 minuuttia. Hän vietti ison osan kaudestaan vielä myös KooKoon A-nuorissa, kunnes helmikuussa 2017 seura lainasi Tammisen loppukaudeksi Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Koska KooKoo oli nimennyt hänet ns. nuorten pelaajien listalle, Tamminen palasi vielä siirtotakarajan jälkeen joukkueen vahvuuteen. Hän teki liigauransa avausmaalin 9. maaliskuuta 2017 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Tamminen sai ottelussa myös syöttöpisteen Jarkko Immosen tekemään maaliin. Hän ei palannut loppukaudella enää KeuPan vahvuuteen. Tamminen pelasi kauden aikana SM-liigassa 29 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudella 2017–2018 Tamminen pelasi KooKoon SM-liigajoukkueessa 34 runkosarjaottelua tehopistein 4+3=7. Maaliskuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019, joulukuussa 2018 KooKoo lainasi Tammisen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KOOVEE:hen.
Tamminen on pelannut neljä poikien maaottelua.
Socotá
Socotá on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Boyacán departementissa. Se sijaitsee Andien itäpuolella. Tunjaan on matkaa 134 kilometriä. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Jericó, Sativanorte, Pisba, Mongua, Chita, Támara, Sativasur, Tasco, Socha ja Gameza. Socotá perustettiin 19.1.1602. Socotán nimi viittaa muiscojen kieleen ja se tarkoittaa ”auringon ja kyntämisen maata”. Socotásta tuli kunta vuonna 1822. Vuonna 2009 muisteltiin venezuelalaisen vapaustaistelijan Simón Bolívarin käyntiä Socotássa. Socotán asukasluku on 10 039 asukasta. Enemmistö asukkaista on alle 40-vuotiaita. Enemmistö asukkaista on miehiä.
Kaivosteollisuus on yksi Socotán pääelinkeinoista. Alueella on paljon hiiliteollisuutta. Muita elinkeinoja ovat esimerkiksi maatalous. Socotássa viljellään muun muassa vehnää, ohraa, perunaa, hernepapuja ja erilaisia vihanneksia. Myös karjaa kasvatetaan.
Socotá kuuluu lämpimään ja lauhkeaan vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 16,4 astetta. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 1 116 millimetriä.
Pisban kansallispuisto sijaitsee Socotássa. Socotán keskustassa sijaitsee Jorge Eliécer Gaitánin puisto.
Maria, Maria
Maria, Maria on vuonna 2007 Yle TV2-kanavalla esitetty viihteellinen keskusteluohjelma, jota juonsi Maria Veitola.
Vien sut täältä kotiin
Vien sut täältä kotiin on suomalaisen muusikko ja lauluntekijä Lauri Tähkän kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Albumin on tuottanut Jukka Immonen ja se sisältää yhdeksän kappaletta. Kymmenes kappale nimeltään Oma elämä julkaistiin vain musiikkipalvelu Spotify:ssa. Albumi on lyriikoiltaan henkilökohtainen ja sen teemana on rakkaus. Albumi nousi myös julkaisuviikon jälkeisellä viikolla 38/2016 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Albumilta julkaistiin 22. huhtikuuta 2016 ensimmäinen single "Morsian". Kappale oli julkaisupäivänään myös ensiesityksessä, kun Tähkä esiintyi Voice of Finlandissa. Toinen single "Minun suomeni" julkaistiin 2. syyskuuta 2016. Albumilta julkaistiin kolmas single "Sinä olet minun" 18. marraskuuta 2016.
Tähkä järjesti ennen albumin julkaisua ennakkokuuntelutilaisuuksia kolmessa Suomen kaupungissa. Osallistujat tilaisuuksiin arvottiin ja niihin pääsi hakemaan Radio Novan sivuilla olleen kilpailun kautta. Jokaiseen tilaisuuteen arvottiin noin 30-40 henkilöä. Tilaisuuksissa Tähkä kuuntelutti levyään ja kertoi kappaleiden sävellys- ja sanoitustyöstä.
PS Aaron Manby
PS Aaron Manby oli ensimmäinen rautarunkoinen merellä purjehtinyt höyrylaiva. Vuonna 1822 alus seilasi Lontoosta Pariisiin. Rautaisen höyrylaivan rakentamisen idean oli ajanut läpi nuori ja kunnianhimoinen meriupseeri Charles Napier ja alus valmistettiin Aaron Mandyn omistamassa Horseley Ironworks-ruukissa, Tiptonissa, Staffordshire-kreivikunnassa. Alus sai nimensä valmistajansa mukaan.
Alus koottiin Aaron Mandyn ruukissa ja purettiin Napierin tarkastuksen jälkeen ja kuljetettiin sitten osissa Rotherhitheen Thamesin rannalle, jossa se koottiin uudelleen sekä varustettiin heiluvasylinterisellä höyrykoneelle, jossa oli kaksi sylinteriä. Manby oli saanut vuonna 1821 patentin 4558 ("Oscilating engine") heiluvasylinteriselle höyrykoneelle laivakäyttöön. Höyrykone valmistettiin John Pennin (senior) ruukissa, joka sijaitsi kokoonpanopaikan lähellä. Aluksen pituus oli 32 metriä, leveys 5,2 metriä ja paino 120 tonnia. Siipirattaan halkaisija oli 3.2 metriä, mutta leveys vain 76 senttiä, jotta alus pystyi liikennöimään Seinen kapeikoissa. Alus ei ollut ensimmäinen rautarunkoinen laiva, proomu Comet (proomu) oli tehty pari vuotta aikaisemmin, mutta silti tuohon aikaan suhtauduttiin epäilevästi rautaisten alusten pysymiseen pinnalla. PS Aaron Mandy pysyi pinnalla myös höyrykoneen kanssa ja saavutti 9 solmun nopeuden.
Matkalla Lontoosta Pariisiin vuonna 1822 aluksen kapteenina oli Charles Napier ja konemestarina Aaron Mandyn poika Charles Mandy. Aluksen keskinopeus oli 8 solmua. Aluksella tehtiin muutama edestakainen Lontoo-Pariisimatka, mutta sitten se myytiin Ranskaan. Siellä se liikennöi vuoteen 1830 ja sen jälkeen se siirtyi Loire-joelle, jossa se oli käytössä 25 vuotta kunnes romutettiin vuonna 1855.
M/T Wiikinki
M/T Wiikinki oli suomalainen tankkilaiva, joka oli valmistuttuaan vuonna 1952 Suomen suurin alus. Se oli vuosina 1953–1969 asti Antti Wihurin varustamon Suomen Tankkilaiva Oy:n omistuksessa, kunnes se myytiin panamalaiselle Compania de Navegacion San Agustin SA:lle ja sai lyhyemmän nimen "Wikinki". Keväällä 1972 alus vaurioitui juututtuaan jäihin Kanadan St. Lawrencen lahdella matkalla Antwerpenistä Quebeciin. Se todettiin korjauskelvottomaksi ja myytiin Espanjaan romutettavaksi.
Sorrenton niemimaa
Sorrenton niemimaa on Tyrrhenanmereen työntyvä niemimaa Etelä-Italiassa Campanian alueella.
Sorrenton niemimaan pohjoispuolella on Napolinlahti ja Sorrenton rannikko sekä eteläpuolella Salernonlahti ja Amalfin rannikko. Niemimaa jakautuu samalla kahteen eri maakuntaan. Pohjoinen puoli kuuluu Napolin metropolikaupunkiin ja eteläpuoli Salernon maakuntaan. Niemimaan selkärankana on Monti Lattarin vuoristo. Niemimaan jatkeena merellä oleva Caprin saari on aikoinaan ollut yhteydessä mantereeseen. Niemimaan maasto on vaihtelevaa, jossa vuorottelevat erikorkuiset huiput ja syvät laaksot. Sorrenton niemimaalla on yli 500 kilometriä merkittyjä vaelluspolkuja.
Sorrenton niemimaalla viljellään runsaasti sitruunapuita. Lisäksi siellä viljellään myös muita sitruspuita sekä oliivipuita ja viiniköynnöksiä.
M/S Atalaya
M/S Atalaya oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjan omistukseen vuosina 1954–1971. Se myytiin Kreikkaan ja purjehti nimellä "M/S Apollonia" vuoteen 1980 asti, jolloin se myytiin romutettavaksi Taiwaniin.
Väinö Kopponen
Väinö Rudolf Kopponen (4. joulukuuta 1905 Viipuri – 10. marraskuuta 1986) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja suomentaja.
Kopposen vanhemmat olivat vahtimestari Iisakki Kopponen ja Ida Maria Kärkkäinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1929.
Kopponen toimi Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1935–1937 ja kirjaajana 1937–1944 sekä Itä-Suomen hovioikeudessa notaarina 1944–1947, viskaalina 1947–1948 ja asessorina 1948–1951. Hän oli Jämsän tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1951 alkaen.
Kopponen kuului armenialais-kreikkalaisen mystikon ja filosofin G. I. Gurdjieffin opetuksiin perustuneen Neljäs tie-järjestelmän kannattajiin. Hän suomensi useita Gurdjieffin oppilaan englantilaisen matemaatikon ja kirjailijan John Godolphin Bennettin (1897–1974) teoksia ja osallistui myös Bennettin Englannissa pitämään seminaariin. Kopponen johti Bennettin ja Gurdjieffin opetuksia tutkineita ryhmiä Helsingissä, Turussa ja Jämsässä . Väinö Kopponen oli Karatas-Seuran primus motor ja yksi sen perustajajäsenistä. .
DNA-polymeraasi
Molekyylibiologiassa DNA-polymeraasit () ovat entsyymeitä, jotka syntetisoivat DNA-molekyylejä DNA:n rakennusosista, deoksiribonukleotideistä. Nämä entsyymit ovat keskeisiä DNA:n replikaatiolle ja toimivat tavallisesti pareina kahden identtisen DNA-juosteen tuottamiseksi yksittäisestä alkuperäisestä DNA-molekyylistä. Prosessin aikana DNA-polymeraasi "lukee" olemassa olevia DNA-juosteita tuottaakseen kaksi uutta DNA-juostetta, jotka ovat samankaltaisia kuin alkuperäiset juosteet.
Nämä entsyymit katalysoivat seuraavaa kemiallista reaktiota:
Katalyysi liittää DNA-juosteen 3'-päähän yhden nukleotidin kerralla.
DNA-polymeraaseja tarvitaan joka kerta kun tapahtuu solunjakautuminen. Tällöin DNA-polymeraasit auttavat solun DNA:n kahdentamisessa niin, että kumpaankin tytärsoluun tulee kopio alkuperäisestä DNA-molekyylistä. Tällä tavoin geneettinen informaatio välittyy sukupolvelta toiselle.
Ennen kuin kahdentuminen voi tapahtua, helikaasi-niminen entsyymi käärii DNA-molekyylin auki sen tiiviisti pakatusta muodosta. Tämä avaa kaksoiskierteisen DNA:n, paljastaen kaksi erillistä DNA-juostetta, joita DNA-polymeraasit voivat sitten käyttää malleina replikaatiossa.
Jouka Juhola
Jouka Juhola (s. 14. heinäkuuta 1997 Harjavalta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkäjä. Juhola on kuvaillut itseään pelityyliltään klassiseksi voimahyökkääjäksi, joka pelaa suoraviivaisesti, luistelee vahvasti molempiin suuntiin, pyrkii pelaamaan turvallista peruspeliä sekä tekemään oikeita ratkaisuja.
Juhola on Harjavallan Kuparikiekon kasvatti. Timo Saarikoski ja Pasi Saarela houkuttelivat hänet Pohjola-leirin kautta Rauman Lukkoon, jossa Juhola voitti kauden 2011–2012 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Porin Ässien B-nuoriin.
Kaudeksi 2014–2015 Juhola nostettiin Ässien SM-liigarinkiin. Hän pelasi kautensa kuitenkin kokonaan vielä seuran A-nuorissa, kuten myös seuraavankin kauden 2015–2016. Huhtikuussa 2016 Juhola teki Ässien kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 toisella kierroksella 17. syyskuuta 2016 Juholan entistä junioriseuraa paikallisottelussa Rauman Lukkoa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia. Juhola sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 34 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Juhola pelasi ison osan kaudestaan myös Ässien A-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Marraskuun 2016 lopulla Juhola teki Ässien kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2017–2018 Juhola pelasi SM-liigassa 19 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki liigauransa avausmaalin 23. syyskuuta 2017 Kalevan Palloa vastaan. Juhola pelasi ison osan kaudestaan myös Ässien A-nuorissa. Hänen kautensa päättyi loukkaantumisten vuoksi kuitenkin runkosarjaan.
Juhola putosi viimeisten joukossa Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueesta vuoden 2017 turnaukseen. Yhteensä hän on pelannut 26 poikien maaottelua.
Juhola on käynyt lukion Porin suomalaisen yhteislyseon urheilulinjalla.
New York Mills
New York Mills on kaupunki Minnesotan osavaltion Otter Tailin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Minnesotan järvialueella. Kaupungissa on 1 199 asukasta (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1884 rautatien varteen perustetuista sahalaitoksista. Sen ensimmäisistä asukkaista monet olivat suomalaisia. New York Mills oli yksi suomenkielisen julkaisutoiminnan keskuksista, jossa ilmestyivät muun muassa sanomalehdet "Uusi Kotimaa" ja "Minnesotan Uutiset" (myöhemmin "Amerikan Uutiset").
Presidentin dementia
Presidentin dementia: Suomessa valta kuuluu kansalle. Kauhean hauska kansallisnäytelmä on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Suurella näyttämöllä 9. helmikuuta 1994. Näytelmä käsittelee Urho Kekkosta ja aiheutti kiivasta keskustelua jo ennen ensi-iltaa ja myös sen jälkeen. Kekkosta näytelmässä esitti Heikki Nousiainen. Näytelmässä esiintyivät myös Pekka Autiovuori, Elli Carstén, Olli Ikonen, Jaana Jonkari, Keijo Komppa, Marita Nordberg ja Tapani Perttu.
Ville Leskinen (jääkiekkoilija, 1995)
Ville Elmeri Leskinen (s. 29. heinäkuuta 1995 Pieksämäki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Joukkueen entisen päävalmentajan, Risto Dufvan mukaan Leskinen on todellinen luontainen maalintekijä.
Leskinen on Pieksämäen Pallo-Seppojen kasvatti. Kaudella 2010–2011 hän oli seitsemällä osumallaan Warkiksen ja PiPSin yhdistelmäjoukkueen paras maalintekijä C-nuorten I-divisioonan karsinnoissa Aleksi Hämäläisen kanssa. C-nuorten II-divisioonan runkosarjassa Leskinen voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 37+33=70, joilla hän sijoittui koko sarjan pistepörssissä kolmanneksi. Leskinen voitti kauden päätteeksi pronssia.
Kaudeksi 2011–2012 Leskinen siirtyi Kalevan Pallon junioreihin. Kaudella 2013–2014 hän oli tehoilla 15+16=31 seuran A-nuorten toiseksi paras pistemies Miikka Pitkäsen jälkeen. Kaudeksi 2014–2015 Leskinen siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+15=33. Kaudella 2015–2016 Leskinen oli Jokereiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Aleksi Ainalin jälkeen tehoilla 30+33=63. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain Bluesin Kasper Björkqvist sekä pistepörssissä neljänneksi.
Leskinen siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän teki liigadebyyttinsä kauden toisella kierroksella 17. syyskuuta 2016 Kalevan Palloa vastaan. Leskinen sai ottelussa jääaikaa 7.59 minuuttia. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin ja sai yhden syöttöpisteen. Leskinen keräsi Jukureiden seurahistorian ensimmäisestä, 4–2-lukemiin päättyneestä Suomen pääsarjatason voitto-ottelusta teholukeman +3. Hän pelasi Jukureissa kaikkiaan yhdeksän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Lokakuun 2016 lopulla seura lainasi Leskisen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Jokipoikiin. Hän pelasi siellä 11 ottelua sekä sittemmin kolme ottelua lainalla Mestiksen nousijajoukkue Iisalmen Peli-Karhuissa, jonne Jukurit lainasi Leskisen lopulta loppukauden kattavalla sopimuksella tammi-helmikuun 2017 vaihteessa.
Kausi 2017–2018 oli Leskiselle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 58 runkosarjaottelussa tehot 11+5=16. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Mestiksen nousijajoukkue Imatran Ketterässä.
Leskisen pikkuveli Otto pelaa puolustajana KalPan SM-liigajoukkueessa.
Vuohijärven kirkko
Vuohijärven kirkko on entinen kirkkorakennus Vuohijärven kylässä Valkealassa Kouvolassa. Vuohijärven kasvettua teollisuuden ansiosta syntyi tarve kirkkorakennukselle 1960-luvun taitteessa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vuorinen, ja se valmistui vuonna 1966. Tiiliseen rakennukseen tehtiin kirkkotilojen lisäksi muun muassa paikallisen Säästöpankin konttori ja diakonissan asunto. Kirkon kellotapulissa on luovutettuun Karjalaan jääneen Säkkijärven kirkon kello. Alttaritaulun on maalannut taiteilija Tapani Lemminkäinen, ja se kuvaa Vuohijärven teollisuustaajaman elämää 1970-luvun alussa. Alttaritaulu on nykyään Valkealan seurakuntakeskuksen yläsalissa.
Vuohijärven seurakuntaelämän hiipuminen 2000-luvun alussa ja seurakunnan heikentynyt taloustilanne antoivat aiheen pohtia kirkon tulevaisuutta. Tilannetta ei helpottanut myöskään se, että erityisesti kirkon siipiosa kärsi vakavista kosteusvaurioista. Seurakunta asetti kirkon myyntiin, ja sen osti Kulttuurikeskus Salmela 40 000 euron hintaan. Hintaa alensi kirkon huonokuntoisuus Kirkon jäähyväisjumalanpalvelus järjestettiin helatorstaina 2014. Rakennuksen uudet omistajat avasivat kirkon uudestaan näyttely- ja konserttikäyttöön remontin jälkeen kesäkuussa 2015. Ostotarjoukseen kuului myös mahdollisuus siihen, että seurakunta voi vuokrata rakennusta tarvittaessa omaan käyttöönsä.
Teemu Turunen
Teemu Turunen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Carl Stalling
Carl W. Stalling (10. marraskuuta 1891 Lexington, Missouri – 29. marraskuuta 1972) oli yhdysvaltalainen animaatiomusiikin säveltäjä ja sovittaja. Hän työskenteli pitkään Warner Bros. -tuotantoyhtiölle ja hänet muistetaan varsinkin suosittujen "Merrie Melodies" - ja "Looney Tunes" -sarjojen musiikeista.
Stallingin vanhemmat olivat saksalaistaustaisia siirtolaisia. Stalling aloitti uransa elokuvateatterin urkurina mykkäelokuvien aikana ja sai jo tuolloin tilaisuuden improvisoida musiikkia elokuviin. Työskennellessään Kansas Cityssä elokuvateatterin orkesterinjohtajana hän tutustui nuoreen Walt Disneyyn, joka palkkasi hänet vuonna 1928 ryhtyessään tuottamaan äänellä varustettuja animaatioita. Stalling sävelsi musiikin noin viiteentoista Disney-yhtiön varhaiseen lyhytanimaatioon, mukaan lukien "Silly Symphonies" -sarjan ensimmäiseen osaan "The Skeleton Danceen" (1929). Stalling myös ääninäytteli Mikki Hiirtä yhdessä varhaisessa animaatiossa. Stalling lähti Disneyltä vuonna 1930 ja työskenteli seuraavan kuuden vuoden aikana eri animaatiostudioilla, pisimpään Disneyltä samaan aikaan lähteneen Ub Iwerksin palkkalistoilla.
Vuonna 1936 Stalling palkattiin Warner Bros.:ille, jossa hän toimi studion animaatio-osaston musiikillisena johtajana vuoteen 1958. Hän sävelsi tänä aikana musiikin noin 600 lyhyeen piirrosanimaatioon, joiden ohjaajina toimivat muun muassa Robert McKimson, Bob Clampett, Chuck Jones ja Tex Avery. Stalling työskenteli nopeassa tahdissa ja sävelsi yhden lyhytelokuvan viikossa. Äänityksissä hänellä oli käytössään Milt Franklynin johtama Warner Bros.:in 50 soittajan orkesteri. Stallingin aikana Warnerin animaatiosarjat saivat kuuluisat tunnusmusiikkinsa: "Merrie Melodies" -sarjan tunnuksena toimi instrumentaalinen versio laulusta ”Merrily We Roll Along” ja "Looney Tunes" -sarjan tunnuksena vastaavasti ”The Merry-Go-Round Broke Down”. Stalling kehitti myös tuotantoyhtiön alkutunnuksen yhteydessä käytetyn musiikillisen ääniefektin, sähkökitaran kielellä luodun ponnahtavan äänen.
Stallingin animaatiosävellyksille oli ominaista musiikin kytkeytyminen tiukasti valkokankaalla tapahtuneeseen toimintaan, mikä merkitsi poikkeamista perinteisistä säveltämisen periaatteista kuten teemojen kehittelystä. Stallingin onkin sanottu luoneen animaatiomusiikin sävellystyylin, jossa musiikki on alistettu kuvalle, ja jota on kutsuttu pilkallisesti ”mikkihiireilyksi” ("Mickey mousing"). Toisaalta jotkut ovat ylistäneet Stallingia postmodernismin edelläkävijäksi elokuvamusiikissa hänen yhdistellessään eri tyylilajeista poimittuja elementtejä perinteiset musiikkiteosten muodot rikkoen. Hänellä oli tapana lainata musiikissaan runsaasti valmiiksi tunnettuja melodioita ja hän yhdisteli rohkeasti klassista musiikkia, jazzia, kansanlauluja ja aikansa pop-musiikkia. Erityisen mielellään hän lainasi Raymond Scottin säveltämää kokeilevaa viihdemusiikkia, johon Warner Bros. oli hankkinut oikeudet. Stalling käytti myös vitsikkäitä musiikillisia lainauksia, esimerkiksi instrumentaalisia melodianpätkiä lauluista, joiden sanat sopivat kunkin kohtauksen sisältöön.
Okazakin fragmentit
Okazakin fragmentit ovat lyhyitä, hiljattain syntetisoituja DNA-fragmentteja, jotka muodostuvat jäljessä seuraavalle mallijuosteelle DNA:n replikaation aikana. Ne ovat komplementaarisia mallijuosteelle ja muodostavat yhdessä lyhyitä DNA-kaksoisjuostepätkiä. Okazakin fragmentit ovat 1000–2000 nukleotidin pituisia esitumallisissa (esim. kolibakteerissa) ja noin 100–200 nukleotidin pituisia aitotumaisissa. Niitä erottavat RNA-alukkeet ja ne ovat erillään toisistaan kunnes RNA-alukkeet on poistettu, jonka jälkeen ligaasi liittää kaksi fragmenttia yhtenäiseksi komplementaariseksi DNA-juosteeksi.
Johtavalla mallijuosteella DNA:n replikaatio etenee jatkuvasti DNA-molekyyliä pitkin sitä mukaa kun kaksijuosteinen DNA avautuu, mutta seuraavalla mallijuosteella uusi DNA syntetisoidaan pätkissä, jotka DNA-ligaasi-niminen entsyymi myöhemmin yhdistää. Tämä johtuu siitä, että uutta DNA:ta syntetisoivat entsyymit (DNA-polymeraasit) voivat ainoastaan edetä yhteen suuntaan DNA-molekyylillä. Johtavalla mallijuosteella tämä on keskeytymätöntä, mutta seuraavalla mallijuosteella se on katkonaista.
DNA syntetisoidaan 5'–3'-suuntaan, joten replikaatio on keskeytymätöntä kun kopioidaan 3'–5'-juostetta. Fosfodiesterisidoksia muodostuu 3' ja 5' välille ja nukleotideja voidaan lisätä jatkuvasti johtavalle juosteelle DNA-polymeraasin avulla. Jotta voitaisiin syntetisoida seuraava juoste, synteesi etenee pienissä pätkissä. Näitä uusia DNA-pätkiä kutsutaan Okazakin fragmenteiksi ja kukin tarvitsee oman RNA-alukkeen.
Sarja 1960-luvulla tehtyjä kokeita johti Okazakin fragmenttien löytymiseen. Reiji Okazaki, Tsuneko Okazaki, Kiwako Sakabe ja heidän kollegansa tekivät kokeet samalla kun he tutkivat kolibakteerin ("Escherichia coli") DNA:n replikaatiota. Vuonna 1966 Kiwako Sakabe ja Reiji Okazaki olivat ensimmäiset, jotka osoittivat, että DNA:n replikaatio oli katkonainen prosessi, jossa oli mukana fragmentteja. Tieteilijät ja heidän kollegat jatkoivat fragmenttien tutkimista kun he tutkivat bakteriofagien DNA:n replikaatiota kolibakteereissa.