hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sullan ensimmäinen sisällissota
Sullan ensimmäinen sisällissota käytiin antiikin Roomassa Lucius Cornelius Sullan ja konsuli Gaius Mariuksen kesken vuosina 88 eaa- 87 eaa. Tätä ennen Sulla toimi Mariuksen alaisena kvestorina Jugurthan sodassa ja menestyi siinä erinomaisesti. Tämän kunniaksi Sulla valittiin Rooman konsuliksi. Kun Rooman hallitsemalla Deloksen saarella alkoi Mithridateen sota Roomaa vastaan, senaatti päätti lähettää paikalle Sullan sotajoukkoineen.
Asiasta tuli kuitenkin sisäpoliittinen kiista, ja ylipäällikkyys siirrettiin Sullalta Mariukselle. Sulla marssitti silloin sotajoukkonsa Roomaan. Oli ensimmäinen kerta Rooman historiassa, että oma sotapäällikkö hyökkäsi Rooman kaupunkiin. Vastustaja Marius pakeni Afrikkaan ja Sullaa vastustaneita poliitikkoja surmattiin. Sulla purjehti Kreikkaan ja voitti Mithridateen sodan 87 eaa.
Sullan toinen sisällissota
Sullan toinen sisällissota käytiin antiikin Roomassa Lucius Cornelius Sullan ja konsuli Gaius Mariuksen kesken vuonna 83 eaa. Konsuli Sulla oli poistunut pääkaupungista, kun Rooman hallitsemalla Deloksen saarella oli käynnissä Mithridateen sota Roomaa vastaan. Sulla voitti sodan ja kukisti kapinallisten puolelle menneen Ateenan. Sullan kilpailija Marius anasti samaan aikaan vallan pääkaupungissa ja liittoutui konsuli Lucius Cornelius Cinnan kanssa. Kaupungissa olleet Sullan kannattajat saivat kokea kovia. Marius valittiin seitsemännen kerran konsuliksi, mutta kesken konsulikautensa hän kuoli. Cinna jatkoi konsulikauttaan useiden vuosien ajan kutsumatta kansankokousta koolle.
Sulla oleskeli pitkään Ateenassa, josta ryöstettiin arvoesineitä Roomaan. Kun hän kuuli, että myös Cinna oli surmattu ja valta joutunut ääriaineksille (konsuliksi Mariuksen poika, joka surmautti useita senaattoreita), Sulla palasi sotajoukkoineen vuonna 83 eaa. Aikaisempi liittolaissota vaikutti niin, että itaaliset kansat vastustivat Sullaa. Koska konsuleita ei ollut elossa, Sulla pakotti senaatin antamaan hänelle diktaattorin valtuudet. Sulla joutui sotimaan eri puolilla niemimaata, mutta voitti taistelut. Hän kosti ankarasti kapinallisille, erityisesti samnilaisille.
Axel Gabriel Leijonhufvud
Axel Gabriel Leijonhufvud (1717–1789) oli ruotsalainen virkamies. Hänet määrättiin vuonna 1766 prinsessa Sofia Albertinan hovimarsalkaksi ja ylikamariherraksi. Hän oli valtiopäivillä 1771 maamarsalkkana, 1775–1780 Turun hovioikeuden presidentti. Hän oli Tukholman musiikkiakatemian perustajia.
Vaahterasavikka
Vaahterasavikka ("Chenopodium hybridum") on suurilehtinen Euraasiassa tavattava savikkalaji.
Yksivuotinen vaahterasavikka kasvaa 20–80 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja sen nuoret osat ovat jauhoisia. 
Varsi on kellanvihreä, juovainen, pysty, särmikäs ja etenkin alaosasta niukkahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Varren keskiosissa lehtien lapa on kooltaan 4–12 cm ja muodoltaan leveänpuikea, harvaan liuskamaisesti isohampainen ja tavallisesti hertta- tai tylppätyvinen. Kukinto on lehdetön, runsashaarainen ja terttumainen, kukkasykeröt ovat pieniä. Suomessa vaahterasavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa ja tiukasti kiinni pähkylän seinässä. Kooltaan siemen on 1,6–2 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan syväkuoppainen.
Laji muistuttaa suuresti Pohjois-Amerikassa tavattavaa plataanisavikkaa ("C. simplex"). Aikaisemmin plataanisavikka luokiteltiinkin vaahterasavikan yhdeksi alalajiksi ("C. hybridum" ssp. "gigantospermum").
Vaaterasavikkaa tavataan Euroopassa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta läpi Keski- ja Etelä-Euroopan Pohjois-Kreikkaan, Romaniaan, Ukrainaan, Kaukasukselle ja Etelä- ja Keski-Venäjälle. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle Etelä-Siperiaan ja satunnaisempana Keski-Aasiaan ja Pohjois-Kiinaan.
Suomessa vaahterasavikkaa on tavattu Etelä- ja Länsi-Suomessa Oulun korkeudelle saakka. Eteläisimmässä Suomessa laji on vakiintunut uustulokas, muualla maassa satunnainen tulokaslaji.
Vaahterasavikka on kulttuurin seuralainen, jota tavataan muun muassa puutarhoissa, satamissa, kaatopaikoilla, kaupungeissa, rautateillä ja erilaisilla joutomailla.
Monien muiden savikkalajien tavoin myös vaahterasavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Mauritz Stensson Leijonhufvud
Mauritz Stensson (Steninpoika) Leijonhufvud myöh. "Lewenhaupt" (10. syyskuuta 1559 Kärra – 23. marraskuuta 1607 Käggleholm, Ödebyn pitäjä, Ruotsi) oli ruotsalainen valtaneuvos ja Raaseporin kreivi. Hän kuului Kaarle-herttuan kannattajiin ja oli mukana Suomen retkellä 1599. Hän sai vuonna 1600 veljensä Stenin menettämän Raaseporin kreivikunnan. Hän toimi Viron käskynhaltijana vuosina 1601–1602.
Hän oli Sten Eriksson Leijonhufvudin ja Ebba Månsdotter Lilliehöökin vanhin poika. Hän oli aviossa Amalia von Hatzfeldin kanssa ja heillä oli yksi tytär, Ebba Mauritzdotter Lewenhaupt.
Knarri
Knarri (muinaisnorj. "knǫrr", myös "knarrskip, knarrarskip "tai runokielessä "knarri") oli viikinkien rahtialustyyppi. Nämä laivat muistittavat muita viikinkilaivoja, mutta niiden runko oli laajempi ja ne liikkuivat pääasiassa purjeilla.
Knarri on muinaisnorjankielinen nimitys laivoille, jotka rakennettiin Atlantin ylitystä varten. Tyypiltään se on limilaidoitettu kuten muutkin viikinkilaivat, mutta runko on leveämpi jättäen enemmän tilaa kuljetettavalle rahdille. Sitä pystyttiin kuljettamaan pienemällä miehistöllä. Knarrit rakennettiin yleensä 16 metriä pitkiksi, 4,5 metriä leveiksi ja niiden uppouma oli 24 tonnia. Knarria käytettiin kauppatavaran kuten hylkeenrasvan, norsunluun, villan, puutavaran, vehnän, turkkien ja nahkojen, varusteiden, orjien, hunajan ja aseiden kuljettamiseen. Sitä käytettiin myös huoltoaluksena toimittamaan ruokaa, juomia, aseita ja varusteita sotureille ja kauppiaille heidän pitkillä matkoillaan ympäri Eurooppaa. Knarreilla kuljettiin myös karjaa, kuten lampaita ja hevosia, Atlantin yli Islantiin ja Grönlantiin. Niillä huollettiin norjalaista asutusta Islannissa, Grönlannissa ja Vinlandissa sekä käytiin kauppaa Britteinsaarille, manner-Eurooppaan ja Novgorodiin.
Knarreja ei käytetty kumpuhautauksessa, joten niitä on säilynyt vähän. Roskilden läheltä vuonosta löydettiin 1962 viisi laivaa, jotka olivat säilyneet kapeassa kanavassa. Knarrin lisäksi näihin kuului kaksi sotalaivaa, baltialainen kauppalaiva ja kalastusalus. Arkeologit arvelevat, että alukset upotettiin kanavaan estämään vihollisten kulku. Nämä Skuldelevin laivat on restauroitu ja ne ovat nähtävissä Roskilden viikinkilaivamuseossa. Askekärrin laiva on Götajoesta löydetty knarri, joka on ajoitettu 930-luvulle. Se on ainoa Ruotsista löydetty viikinkilaiva.
Värtahamnen
Värtahamnen ja viereinen Frihamnen Lilla Värtanin luona muodostavat Tukholman pääsataman. Värtahamnen palvelee ensisijaisesti Silja Lineä, Tallinkia ja St. Peter Linea, jotka liikennöivät Suomeen, Ahvenanmaalle, Viroon, Latviaan ja Venäjälle. Lisäksi se palvelee rahtivarustamo Sea Wind Linea, joka toimittaa hiiltä polttoaineeksi läheisille hiilivoimaloille Hjorthageniin. Värtahamnen sijaitsee pääosin Ladugårdsgärdetin, mutta osin myös Hjorthagenin kaupunginosassa.
Värtahamnen rakennettiin vuosina 1879–1886 sen jälkeen, kun kaupunki osti maata tilaavievien tuontitavaroiden, kuten hiilen maahantuontia varten. Pian alueelle rakennettiin rahti- ja henkilökuljetuksia varten rautatie, jonka nimi on Värtabanan. Värtanin rautatieasema vihittiin käyttöön vuonna 1882. Värtahamnenia laajennettiin ja syvennettiin vaiheittain 1900-luvun alussa, ja vuonna 1903 vihittiin käyttöön Värtaverketin hiilivoimalat. Vuonna 1904 otettiin käyttöön kunnallistalo, jossa toimi tulli- ja satamakonttori.
On suunniteltu (2010), että Värtahamnenin kunnossapito sisältää ensisijaisesti Värtalaiturin laajentamista suuria ihmismassoja varten. Hankkeet tekevät satamasta myös entistä ympäristöystävällisemmän. Värtalaiturin laajennustyö tehdään vaiheittain, ja uutta pinta-alaa tulee noin 84 000 m². Satama-alueen kokonaispinta-ala tulee olemaan kaikkien laajennusten jälkeen 134 000 m². Nykyään sataman pinta-ala on 114 000 m².
Vastatuulensoutajat
Vastatuulensoutajat on Pronssinen Pokaali -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 1. maaliskuuta 2013. Albumi katkaisi Pronssisen Pokaalin 13 vuotta kestäneen levytystauon – yhtyeen edellinen studioalbumi "Maa hehkuu" ilmestyi vuonna 2000.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.
Minotauri
Minotauri oli äänekoskelainen doom metal -yhtye, joka toimi vuosina 1995–2007.
Yhtye oli Reverend Bizarren ja Spiritus Mortiksen ohella tärkeimpiä suomalaisen doom metal -musiikin edelläkävijöitä.
EP:t
Appiukko vauhdissa
Appiukko vauhdissa () on vuonna 1953 ensi-iltansa saanut Edward Buzzellin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Van Johnson ja Janet Leigh.
"Appiukko vauhdissa" on Metro-Goldwyn-Mayerin tuottama ja levittäjä. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. maaliskuuta vuonna 1953, ja Suomessa elokuva julkaistiin 24. elokuuta vuonna 1956.
Warner Bros. julkaisi elokuvan DVD:lle 5. helmikuuta vuonna 2013.
Black Widow Records
Black Widow Records on Italian Genovassa vuonna 1990 perustettu levy-yhtiö. Yhtiön nimi tulee brittiläisestä progressiivisen rockin yhtyeestä Black Widow.
Catilinan salaliitto
Catilinan salaliitto oli tasavallan ajan sisällissota antiikin Roomassa. Catilina johti vuonna 63 eaa. salaliittoa konsuli Marcus Tullius Ciceroa ja senaattia vastaan. Lucius Sergius Catilina pyrki ensin konsuliksi julistamalla radikaalia ohjelmaa harvainvallan lopettamisesta ja velkojen mitätöinnistä. Kun yritys ei onnistunut, hän aloitti asellisen kapinan, jossa oli mukana useita korkeita tasavallan virkamiehiä. Myös monet Sullan köyhtyneet sotaveteraanit kannattivat sitä. Suunnitelmaan kuului korkeiden virkamiesten surmaaminen, tulipalojen sytyttäminen kaupungissa ja sodankäynti gallialaisen allobrogien heimon avulla.
Konsuli Cicero sai suunnitelman tietoonsa ennen kapinan aloittamista. Catilina poistui kaupungista, ja Rooman joukot surmasivat hänet seuraavana vuonna. Kaupunkiin jääneet kapinallisten johtomiehet vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Kapina on tunnetaan Ciceron kirjoituksista ja historioitsija Sallustiuksen teoksesta Catilinan salaliitto.
Minotauri (albumi)
Minotauri on suomalaisen saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Black Widow Records.
Pentti Kolehmainen
Pentti Kolehmainen (19. elokuuta 1934 Mikkeli – 29. syyskuuta 2003) oli suomalainen viestiaselajin kenraalimajuri. Hän palveli mm. Viestirykmentissä ja pääesikunnassa. 1986-1988 hän toimi sotavarustepäällikkönä, minkä jälkeen hän erosi puolustusvoimien palveluksesta.
Kolehmaisen puoliso oli oopperalaulaja Ritva Auvinen.
Pentti Kolehmainen oli myös aktiivinen radioamatööri kuolemaansa asti tunnuksella OH2QW. Vuonna 1951 hän sai ensimäisen lupansa tunnuksella OH3QU.
Minotauri / Reverend Bizarre
Minotauri / Reverend Bizarre on kahden suomalaisen doom metal -yhtyeen Minotaurin ja Reverend Bizarren split-EP, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Metal Coven Records.
Doom Metal Invasion
Doom Metal Invasion on suomalaisen doom metal -yhtyeen Minotaurin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Iron Bonehead Productions.
EP:stä julkaistiin rajoitettu käsin numeroitu 500 kappaleen 10" vinyylilevyn erä.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ari Honkonen.
Puola talviolympialaisissa 2010
Puola osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 47 urheilijan voimin. Maa saavutti kuusi mitalia, yhden kultaisen, kolme hopeista ja kaksi pronssista. Mitalitilastossa Puola sijoittui viidenneksitoista.
Plataanisavikka
Plataanisavikka ("Chenopodium simplex", syn. "C. gigantospermum") on Pohjois-Amerikasta lähtöisin oleva suurilehtinen savikkalaji.
Plataanisavikka on yksivuotinen ja kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja sen nuoret osat ovat jauhoisia. 
Varsi pysty, särmikäs, väriltään kellanvihreä, juovainen ja etenkin alaosasta niukkahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Varren keskiosissa lehtien lapa on kooltaan 4–12 cm ja muodoltaan leveänpuikea, harvaan liuskamaisesti isohampainen ja tavallisesti hertta- tai tylppätyvinen. Lehdetön kukinto on runsashaarainen ja terttumainen, kukkasykeröt ovat pieniä. Plataanisavikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa ja lähes irti pähkylän seinästä. Kooltaan siemen on 1,5–2,7 mm pitkä, hyvin litteä, teräväreunainen ja sileäpintainen.
Laji muistuttaa suuresti vaahterasavikkaa ("C. hybridum"). Aikaisemmin se luokiteltiinkin sen alalajiksi ("C. hybridum" ssp. "gigantospermum").
Plataanisavikka on kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä tavataan suurimmassa osassa Yhdysvaltoja ja Kanadaa eteläisimpiä sekä pohjoisen arktisia alueita lukuun ottamatta. Laji on levinnyt tulokkaana ainakin Eurooppaan. Suomessa plataanisavikkaa on tavattu Etelä-Suomessa sekä Oulun seudulla. Pääosa Suomen havainnoista on varsin vanhoja.
Suomessa plataanisavikka on uustulokas, jota on tavattu joutomailla myllyillä ja satamissa.
Kenen on kosto
Kenen on kosto () on Fred Zinnemannin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -tyylinen jännityselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1948. Film noirin pääosissa ovat Van Heflin, Robert Ryan ja Janet Leigh. "Kenen on kosto" perustuu Collier Youngin tarinaan, jonka pohjalta Robert L. Richards sovitti käsikirjoituksen.
"Kenen on kosto" kertoo kahdesta entisestä sotavangista, joiden ystävyys katkeaa, kun toinen heistä päättää toimia saksalaisten kätyrinä vankileirillä. Joe Parkson (Robert Ryan) lähtee kostamaan sodanajan veriteot itse.
"Kenen on kosto" kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa, Glendalessa, Santa Monicassa ja MGM:n studioilla Culver Cityssä.
Elokuvan musiikin sävelsi Bronisław Kaper, ja sen kuvasi Robert Surtees. William H. Wright tuotti elokuvan Metro-Goldwyn-Mayerille.
"Kenen on kosto" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 21. joulukuuta vuonna 1948. Elokuva oli osallisena myös vuoden 1949 Cannesin elokuvajuhlilla. Suomessa elokuva julkaistiin 14. huhtikuuta vuonna 1950.
"Kenen on kosto" sai ilmestyessään hyvän vastaanoton kriitikoilta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 90 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 7,4 tähteä kymmenestä, joka pohjautuu yli tuhanteen tähteytykseen.
"Kenen on kosto" julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 31. heinäkuuta vuonna 2007. DVD-julkaisijana toimi Warner Brothers.
Ranska talviolympialaisissa 2010
Ranska osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 108 urheilijan voimin. Maa saavutti yksitoista mitalia, kaksi kultaista, kolme hopeista ja kuusi pronssista. Mitalitilastossa Ranska sijoittui kahdenneksitoista.
II (Minotaurin albumi)
II on suomalaisen doom metal -yhtyeen Minotaurin toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Firebox Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Ari Honkonen.
Celebrity Reflection
Celebrity Reflection on viides ja toistaiseksi viimeinen "Solstice"-luokan risteilyalus. Alus luovutettiin omistajalleen Celebrity Cruisesille lokakuussa 2012. Aluksella on yksi kansi enemmän kuin muilla "Solstice"-luokan aluksilla, ja aluksella on ensimmäisen Aqua-luokan sviittejä. "Celebrity Reflection" on ainoa alus jolla on Reflection-luokan sviittejä. Alukselle mahtuu yli 3 000 matkustajaa, mikä on yli 150 enemmän kuin muilla "Solstice"-luokan aluksilla.
Syksy 2012 – Neitsytristeily Amsterdamista Barcelonaan, ja useita risteilyjä Välimerellä Barcelonasta ja Venetsiasta.
Talvi 2012 – Risteilyjä Karibialla Miamista.
Kesä 2013 – Välimeren risteilyjä Roomasta.
Talvi 2013 – Risteilyjä Karibialla Miamista.
Sound Pack (Klamydia)
Sound Pack (KRÅCD-116) on Klamydia-yhtyeen vuonna 2010 ilmestynyt kokoelma-albumi. Se sisältää valikoituja kappaleita yhtyeen tuotannosta vuosilta 1989–2009 sekä 4. heinäkuuta 2008 tallennetun esiintymisen Rovaniemen Simerockista DVD-muotoisena. Albumi on osa Supersounds Musicin julkaisemaa samannimistä kokoelmalevysarjaa.
Sven Leijonmarck
Sven Leijonmarck, alk. "Agricola", "Åkerman" ja "Åkermarck" (1649–1728), oli suomalainen valtiomies. Hän oli Turun hovioikeuden varapresidentti 1702–1721. Hän kannatti innokkaasti reduktiota. Kun Kaarle XII oli Turkissa, Leijonmarck liittyi salaiseen puolueeseen, joka vaati kuninkaan vallan supistamista. Hän osallistui vuoden 1734 lain valmisteluun.
Hänet aateloitiin 1686, jolloin hän otti nimen Leijonmarck. Hänen isänsä oli Uskelan kirkkoherra Christianus Christierni Agricola (k. 1669).
Suma-luokka
Suma-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Yokosukan laivastontelakalta. Luokka oli ensimmäinen Japanissa suunniteltu ja toteutettu keisarilliselle Japanin laivastolle toimitettu risteilijäluokka lukuun ottamatta Britanniasta ostettuja tykkejä.
Valitsin rakkauden
Valitsin rakkauden () on vuonna 1949 ensi-iltansa saanut Curtis Bernhardtin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Glenn Ford, Charles Coburn ja Gloria DeHaven. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.
"Valitsin rakkauden" perustuu Maxence van der Meerschin romaaniin "Bodies and Souls", jonka pohjalta Theodore Reeves laati käsikirjoituksen. "Valitsin rakkauden" kuvattiin New Yorkissa. Elokuva sai ensi-iltansa 29. syyskuuta vuonna 1949 Yhdysvalloissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 1. kesäkuuta vuonna 1951. "Valitsin rakkauden" julkaistiin DVD:lle 24. heinäkuuta vuonna 2012.
Skansen Kronan
Skansen Kronan on linnake Hagan kaupunginosassa Göteborgissa, Ruotsissa.
Skansen Kronan rakennettiin 1600-luvun loppupuolella Erik Dahlbergin suunnitelmien mukaan ja otettiin käyttöön vuonna 1698 varustettuna 23 tykillä.
Linnakkeen 4–5 metriä paksut seinät on tehty graniitista, gneissistä ja diabaasista. Skansen Kronania vastaan ei koskaan hyökätty eikä kanuunoita koskaan käytetty.
Linnoitus ja sen kaksoiskappale, Skansen Lejonet, rakennettiin osana Göteborgin puolustusta Tanskan etelästä tulevan hyökkäyksen varalle, samoin kuten Älvsborgin linnoitus.
Linnoitus, joka alun perin rakennettiin kaupungin muurien ulkopuolelle, sijoittuu nykyään Göteborgin kaupunkikeskustassa Hagan kaupunginosaan. Sitä käytettiin sotilasmuseona 2004 saakka. Nykyään Skansen Kronania käytetään konferensseissa ja yksityistilaisuuksissa.
Kaksi sydäntä tahdissa
Kaksi sydäntä tahdissa () on Lloyd Baconin ohjaama yhdysvaltalainen Technicolor-menetelmällä kuvattu musikaalikomediaelokuva vuodelta 1953. "Kaksi sydäntä tahdissa" -elokuvan pääosissa ovat Donald O’Connor, Janet Leigh ja Buddy Hackett elokuvadebyytissään.
Elokuvan käsikirjoituksen laativat Oscar Brodney ja Don McGuire. Elokuvan tuottajina toimivat Leonard Goldstein ja Ted Richmond Universal Picturesille. Henry Mancini sävelsi elokuvaan musiikin. "Kaksi sydäntä tahdissa" sai ensi-iltansa 6. joulukuuta vuonna 1953 Yhdysvalloissa. Kalifornian Los Angelesin ensi-ilta oli 30. joulukuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 23. heinäkuuta vuonna 1954.
"Kaksi sydäntä tahdissa" -elokuvan otoksia käytettiin "Columbon" jaksossa "Sammunut tähti" vuonna 1975. Jaksossa vanhentunut Janet Leigh näyttelee eläköitynyttä Hollywood-tanssija ja -laulajaa, joka katselee haikeana "Kaksi sydäntä tahdissa" -elokuvaa.
Jermaine Flowers
Jermaine "Jonte" Flowers (s. 12. huhtikuuta 1985 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri.
Winona State Universityssa pelannut Flowers siirtyi Eurooppaan kaudeksi 2008–2009 ja pelasi Ruotsissa ja Ranskassa. Heinäkuussa 2012 suomalainen Joensuun Kataja teki Flowersin kanssa pelaajasopimuksen. Kataja ja Flowers etenivät EuroChallengessa puolivälieriin, ja Flowers valittiin jatkolohkovaiheen 6. kierroksen kierroksen pelaajaksi. Hänet valittiin myös Korisliigan tammikuun pelaajaksi. Kauden lopuksi Kataja saavutti SM-pronssia.
Kaudella 2013–2014 Flowers pelaa romanialaisessa CSU Asesoft Ploieștissa.
Kirkasvalokuuloke
Kirkasvalokuulokkeella eli korvavalolla tarkoitetaan suomalaisen Valkee Oy:n kehittämää laitetta, jossa kahden led-valon avulla johdetaan kirkasvaloa korvakäytävän kautta aivojen valovasteellisille alueille. Yhtiön ja Oulun yliopiston tekemien kontrolloitujen kliinisten tutkimusten mukaan 12 minuutin kirkasvalohoito 1–3 kertaa vuorokaudessa lievittää aikaerorasituksen ja kaamosmasennuksen oireita.
Valkeen kirkasvalokuuloke on CE-rekisteröity lääkinnällinen laite. Toimintamekanismiksi laitteelle esitetään, että aivoissa on valovasteellisia reseptoreita, joihin valo pääsee korvakäytävää pitkin. Aivojen aktivoituminen korvakäytävän kautta annosteltavalla valolla on osoitettu Tampereen yliopiston tutkimuksissa. Valkeesta riippumaton Tampereen yliopiston tutkijaryhmä julkaisi helmikuussa 2014 tutkimuksen, jossa todettiin korvakäytävän kautta annosteltavan valon vaikuttavan aivoihin ja kulkeutuvan aivojen valovasteellisiin osiin.
Valkee on sitkeästi yrittänyt löytää tutkimusnäyttöä tuotteelleen. Lumeryhmällä kontrolloitu kliininen tutkimus julkaistiin vertaisarvioidussa tiedelehdessä vuonna 2015. Aiemmista Oulun yliopiston kirkasvalokuulokkeella tekemistä varhaisista tutkimuksista puuttuvat osittain kontrolliryhmät.
Sveitsiläistutkimuksessa yksi yöllinen annos korvavaloa ei saanut aikaiseksi melatoniinivastetta suhteessa vertailuryhmään. Lisäksi Valkeen tiivis mukanaolo monissa tutkimuksissa on herättänyt epäilyksiä tutkijoiden ja tulosten riippumattomuudesta. Marraskuussa 2013 julkaistussa tiedotteessa Valkee ilmoitti tehneensä lumekontrolloidun tutkimuksen, jossa kertoi havainneensa korvavalojen lievittäneen koehenkilöiden ahdistusoireita tilastollisesti merkittävästi vertailuryhmää enemmän. Tutkimustulosten raportointi herätti kuitenkin kysymyksiä ja ainakaan toistaiseksi tutkimusta ei ole julkaistu vertaisarvioidussa lehdessä. Tampereen yliopiston tutkimuksessa aivovasteissa havaittiin muutoksia korvavaloa käytettäessä, mutta tällä ei löydetty vaikutusta käyttäytymiseen.
Skepsis antoi huuhaa-palkinnon 2012 Valkee Oy:lle kirkasvalokuulokkeista "ansiokkaasta heikosti tutkitun terveystuotteen markkinoinnista".
Valkee on perustamisensa jälkeen kerännyt 10,2 miljoonaa dollaria pääomasijoituksia. Yhtiön tunnetuimpiin sijoittajiin kuuluvat ranskalais-amerikkalainen pääomasijoitusyhtiö Merieux Developpement, joka on osa perinteikkään Merieux'n perheen terveysteknologiakokonaisuutta.
Startup-yhtiöille tyypillisesti Valkee on perustamisestaan lähtien ollut tappiollinen. Yhtiön liikevaihto on vaihdellut €640 000 ja €1 900 000 välillä vuosina 2013-2016. Keväällä 2017 yrityksen kerrottiin menettäneen tappioiden takia osakepääomansa mutta hakevan uutta riskipääomaa.
Valkeen valmistamia kirkasvalokuulokkeita oli vuonna 2013 myyty 45 000. Monet tunnetut henkilökohtaisen terveyden alan mielipidejohtajat ja biohäkkerit kuten Ben Greenfield ovat kokeneet laitteen käytön hyvin positiivisesti.
Sefton Barrett
Sefton Barrett (s. 12. joulukuuta 1983 Brampton) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän edustaa Suomen Korisliigassa pelaavaa KTP-Basketia.
Central Michigan Universityssa pelannut Barrett pelasi Eurooppaan siirryttyään Puolassa ja Saksassa, mistä hän siirtyi suomalaiseen KTP-Basketiin syyskuussa 2010. KTP saavutti Korisliigassa pronssia, ja Barrett siirtyi Ranskaan. Syyskuussa 2012 Barrett teki paluun KTP:n joukkueeseen. Helmikuussa 2013 hänet valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi, ja kauden päätteeksi KTP saavutti Korisliigan hopeaa. Kesällä 2013 Barrett teki vuoden pelaajasopimuksen KTP:n kanssa. Hänen kautensa päättyi kuitenkin jo syksyllä nilkkavammaan. Kuntouduttuaan Barrett pelasi maansa pääsarjassa. Hän palasi KTP:hen kesäkuussa 2015 tehdyllä sopimuksella.
Marcus Faison
Marcus Vondell Faison (s. 18. helmikuuta 1978 Fayetteville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalais-belgialainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri.
Siena Collegessa pelannut Faison siirtyi pelaamaan Eurooppaan vuonna 2000 ja on siitä lähtien pelannut pääasiassa eurooppalaisissa seuroissa muun muassa Euroliigaa ja ULEB Eurocupia. Helmikuussa 2013 Faison teki pelaajasopimuksen suomalaisen KTP-Basketiin, joka etsi sijaista loukkaantuneelle Sefton Barrettille.
Faison edusti Belgian maajoukkuetta vuoden 2011 EM-kilpailuissa.
Ronny Gaspercic
Ronald Louis ”Ronny” Gaspercic (s. 9. toukokuuta 1969 Genk, Belgia) on belgialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi urallaan kotimaansa lisäksi Espanjassa. Belgian maajoukkuetta hän edusti kahdeksassa A-maaottelussa.
Bulgarianpaimenkoira
Bulgarianpaimenkoira on bulgarialainen koirarotu. Se on alun perin sarakatsaninkoiran kookkaampi ja kaupunkioloihin sopeutuvampi seurakoiramuunnos, jonka kuitenkin Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön kuuluva "Domestic Animal Diversity Information System" -tietokanta listaa erilliseksi rodukseen. Lukumäärältään bulgarianpaimenkoira on huomattavasti kantarotuaan yleisempi: koiria oli vuonna 2011 Bulgariassa 4000-4800, ja rodun suosio on yhä kasvussa.
Bulgarianpaimenkoira on erittäin kookas, voimakas ja massiivinen vuoristotyyppinen molossikoira. Sen vaikuttava olemus huokuu elinvoimaa ja itseluottamusta. Runko on tasapainoinen, lihaksisto erittäin kehittynyt ja luusto massiivinen. Iho on joustava ja tiivis, eikä siinä tule olla ihopoimuja. Karvapeite on runsas. Urosten keskimääräinen säkäkorkeus on 71 cm ja paino 60 kg, kun nartuilla vastaavat mitat ovat 68 cm ja 48 kg. Sukupuolileiman tulee olla erittäin selvä.
1990-luvun puolivälissä Bulgariassa alettiin jalostaa sarakatsaninkoiran, kaukasiankoiran, moskovanvahtikoiran, bernhardinkoiran, landseerin, newfoundlandinkoiran ja muutaman muun kookkaan vuoristokoiran välisistä risteytyksistä uutta näyttely- ja seurakoirarotua. Tavoitteena oli muiden rotujen raskas rakenne ja valtava koko, mutta sarakatsaninkoiran väritykseen yhdistettynä. Domestic Animal Diversity Information System kuitenkin lukee rodun käyttötarkoitukseksi yksinomaan vahtikoirana toimimisen. Nykyisin bulgarianpaimenkoira on uhka sarakatsaninkoiralle, sillä sen valtaisa suosio ja parempi soveltuvuus nykyiseen urbaaniin elämään saattaa syrjäyttää kokonaan alkuperäisen bulgarialaisen vuoristokoiran.
Marc Hendrikx
Marc Hendrikx (s. 2. heinäkuuta 1974 Hamont, Belgia) on belgialainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti koko uransa ajan belgialaisia seuroja. Belgian maajoukkuetta hän edusti 15 A-maaottelussa.
Fluorokinolonit
Fluorokinolonit ovat mikrobilääkkeitä, jotka estävät bakteerien DNA:n monistumisen. Fluorokinolonit estävät DNA-gyraasia.
Flourokinolit ovat bakteriosidisiä eli ne eivät ainoastaan estä bakteeria lisääntymästä vaan myös tappavat ne. Fluorokinolonit kuuluvat anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa alaryhmään J01MA.
Fluorokinolit ovat hyviä gramnegatiivisiä bakteereita vastaan. Ne tehoavat muun muassa "Pseudomonas aeruginosa"an, mutta resistenttejä kantoja on löytynyt. Fluorokinolonit eivät tehoa hyvin pneumokokkiin, joten siihen niitä ei käytetä paljoakaan. Tosin on pyritty kehittämään pneumokokiin hengitystiekinoloita tehoavia fluorokinoleita, kuten moksifloksasiini ja levofloksasiini.Fluorokinoloniryhmään kuuluvia lääkeaineita käytetään erityisesti virtsatie- ja suolistotulehduksien hoitoon ja myös tippurin hoitoon.
Fluorokinolit estävät aivoissa GABA-välittäjäainetta, joten ne voivat aiheuttaa psyykkisiä haittavaikutuksia. Ryhmän lääkeaineet estävät entsyymiä, joka vastaa kofeiinin ja teofylliinin metaboliasta. Tämän takia ei pitäisi kuurin aikana ylenmäärin juoda kahvia tai käyttää muita kofeiinipitoisia valmisteita. Allergisia reaktioita on harvoin. Raskauden aikana fluorokinololeita ei saa käyttää. "Clostridium difficile" -infektio on harvinainen haitta, kuten muillakin bakteerilääkkeillä
Mbo Mpenza
Mbo Jérôme Mpenza (s. 4. joulukuuta 1976 Kinshasa, Zaire) on belgialainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti aikuistasolla belgialaisia Kortrijkia, Mouscronia, Standard Liègeä ja Anderlechtiä, portugalilaista Sportingia, turkkilaista Galatasarayta ja kreikkalaista Larissaa. Belgian maajoukkuetta hän edusti 56 A-maaottelussa, joissa hän teki kolme maalia.
Myös Mpenzan nuorempi veli Émile on tullut tunnetuksi jalkapalloilijana.
Michael Möllinger
Michael Möllinger (s. 25. lokakuuta 1980) on saksalais-sveitsiläinen entinen mäkihyppääjä. Hän edusti sekä Saksaa että vuodesta 2004 lähtien Sveitsiä. Möllinger hyppäsi 56 henkilökohtaista Maailmancupin osakilpailua, joista ensimmäisen 29. joulukuuta 1999 Saksan Oberstdorfissa.
Möllingerin parhaaksi henkilökohtaiseksi sijoitukseksi jäi Maailmancupin osakilpailuissa kymmenes sija Suomen Kuusamossa 28. marraskuuta 2004, MM-kilpailuissa 34. sija suurmäessä Oberstdorfissa 2005, lentomäen MM-kilpailuissa 24. sija Itävallan Kulmissa 14. tammikuuta 2006 ja Olympialaisissa 13. sija Pragelatossa 2006 sekä normaali- että suurmäessä.
Hän sijoittui Continental Cupin kokonaiskilpailun kolmanneksi kaudella 2002–2003.
Barry Opdam
Barry Opdam (s. 27. helmikuuta 1976 Leiden, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan AZ Alkmaaria ja Volendamia kotimaassaan sekä Red Bull Salzburgia Itävallassa. Alankomaiden maajoukkuetta hän edusti kahdeksassa A-maaottelussa, joissa hän teki yhden maalin.
Hälleforsin kirkko
Hälleforsin kirkko () on Ruotsissa Hälleforsin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1640-luvulla, kunn Hälleforsin hopeakaivokset käynnistyivät kunnolla ja on vihitty käyttöön helmikuussa 1645. Aluen asukasmäärä kasvoi ja tuli tarve isommalle kirkolle. Vuosina 1740-1744 kirkkoa laajennettiin lisäämällä siihen poikkilaiva pohjois-eteläsuunnassa ja muuttui siten ristikirkoksi. Kirkkoa on korjattu ja restauroitu useamman kerran.
Kasagi-luokka
Kasagi-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Yhdysvalloista.
Niitaka-luokka
Niitaka-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, joka oli toinen täysin Japanissa suunniteltu ja valmistettu risteilijäluokka.
Ystävä vai vihollinen
Ystävä vai vihollinen (myös Ystäviä vai vihollisia; ) on vuonna 1947 ensi-iltansa saanut Roy Rowlandin ohjaama draamaelokuva edelleen katkerasta maaseutuyhteistöstä, jota jaettiin Yhdysvaltain sisällissodan jälkiseurauksien takia. Maanviljelijän tytär rakastuu mieheen, joka taisteli maanviljelijän tyttären perhettä vastaan sisällissodassa. Draamaelokuvan pääosissa ovat Van Johnson, Thomas Mitchell ja Janet Leigh elokuvadebyytissään. Lester Cole oli sovittanut käsikirjoituksen MacKinlay Kantorin samannimisen romaanin pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.
"Ystävä vai vihollinen" kuvattiin työnimillä "The Night Raiders" ja "The Yankee" Kalifornian Santa Cruzissa, Sonorassa ja MGM:n studioilla Culver Cityssä 2 miljoonan dollarin budjetilla. Norma Shearer tapasi Janet Leigh’n ensimmäistä kertaa "Ystävä vai vihollinen" -elokuvan kuvauksissa. Shearer oli vastuussa Leigh’n nousevasta urasta, koska Shearer oli "löytänyt" Leigh’n valokuvasta hänen isänsä työpöydältä Kalifornian Nordenissa sijaitsevasta hiihtokeskuksesta, missä Leigh’n vanhemmat työskentelivät. Koska Shearer antoi Leigh’ille tukea ja neuvoja, Leigh kutsui Sheareria hänen ikiomaksi hyväski haltiattareksi.
"Ystävä vai vihollinen" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. heinäkuuta vuonna 1947 Massachusettsin Bostonissa. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 4. elokuuta vuonna 1947. Suomessa elokuva julkaistiin 30. kesäkuuta vuonna 1950. "The Screen Guild Theater" lähetti 60-minuuttisen elokuvan radiosovituksen 23. marraskuuta vuonna 1950, missä Janet Leigh uusi elokuvaroolinsa. Warner Brothers julkaisi elokuvan DVD:lle 12. elokuuta vuonna 2011.
Kiss (Carly Rae Jepsenin albumi)
Kiss on kanadalaisen laulajan, Carly Rae Jepsenin syyskuussa 2012 julkaisema studioalbumi. Albumin ensimmäisenä virallisena singlenä julkaistiin kappale ”This Kiss”. Aiemmin oli julkaistu jo Billboard-listan top 10 -singlet ”Call Me Maybe” ja ”Good Time” (yhdessä Owl Cityn kanssa). Kappaleella ”Beautiful” on mukana Justin Bieber.
Koh Poda
Koh Poda on saari Thaimaassa Krabin provinssissa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä turistien suosimasta Ao Nangin rantakaupungista, josta tehdään saarelle paljon veneretkiä. Pienemmät saaret Koh Kai, Koh Mo ja Koh Thap muodostavat Koh Podan kanssa yhtenäisen saariryhmän.
Asama-luokka
Asama-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden Amstrong Whitworthin 1800-luvun lopulla valmistaman aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Kumpikin aluksista romutettiin vuonna 1947.
Luokan alukset tilattiin osana vuoden 1896 toista laivaston laajennusohjelmaa, ja ne oli suunnitellut Philip Watts. Luokka oli parannettu versio Chilen laivastolle toimitetusta "O’Higginsistä". Aluksen suojaa oli parannettu ja aseistusta vahvennettu ja sen sijoitusta parannettu.
Fosfoglukonaattidehydrogenaasi
Fosfoglukonaattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi pentoosifosfaattireitin kolmatta vaihetta. Entsyymi katalysoi 6-fosfoglukonaatin hapettumista ribuloosi-5-fosfaatiksi ja hiilidioksidiksi.. Fosfoglukonaattidehydrogenaasin EC-numero on EC 1.1.1.41.
Fosfoglukonaattidehydrogenaasientsyymi on rakenteeltaan tyypillisesti dimeeri. Sen moolimassa ihmisellä on 104 kDa. Entsyymin katalysoima reaktio on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa 6-fosfoglukonaattihapettuu β-ketohapoksi, 3-keto-6-fosfoglukonaatiksi. Tässä vaiheessa entsyymin koentsyyminä toimiva NADP+-molekyyli pelkistyy NADPH-molekyyliksi. Entsyymin aktiivisessa kohdassa on hapan protoni, jonka entsyymi luovuttaa 3-keto-6-fosfoglukonaatille, mikä aktivoi molekyylin ja yhdisteestä eliminoituu hiilidioksidimolekyyli. Lopulta tuote tautomerisoituu ribuloosi-5-fosfaatiksi. Fosfoglukonaattidehydrogenaasi ei tarvitse kofaktorikseen metalli-ionia.
Fosfoglukonaattidehydrogenaasin toimintaan inhiboivat eräät lääkeaineet kuten amoksisilliini, siprofloksasiini ja levofloksasiini. Entsyymin puutostila on hyvin harvinainen autosomaalisesti ja dominoivasti periytyvä geneettinen sairaus. Entsyymin puutostila voi aiheuttaa hyperbilirubinemiaa.
Valpuri Alopaeus
Anna Valpuri Alopaeus, o. s. "Paalanen" (11. marraskuuta 1919 Helsinki – 17. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.Nimellä "Valpuri Alopaeus":
Nimellä "Valpuri Paalanen":
Karl-Erik Henriksson
Karl-Erik Henriksson (7. huhtikuuta 1919 Urjala – 17. kesäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston kirjaston ulkomaisen osaston esimiehenä 1960-luvulla.
Jatkosodan aikana Henriksson palveli Päämajan tiedusteluosaston viestitiedustelutoimiston diplomaattijaoksessa, joka seurasi Suomessa toimivien edustustojen viestiliikennettä. Hän koordinoi Meeri Grashornin jälkeen jaoksen käytännön toimintaa. Sodan päätyttyä Aladar Paasonen kutsui Henrikssonin Tukholmaan kertomaan OSS:n edustajana toimineelle Wilho Tikanderille Yhdysvaltain diplomaattisähkeissä käytetyn koodin murtamisesta.
Henriksson oli 1960-luvulla Suomen kirjastoseuran hallituksen jäsen ja toimi myös seuran puheenjohtajana 1966–1969. Hän oli lisäksi Kirjastolehden toimituskunnan jäsen yli 20 vuotta.
Henrikssonin kuoleman jälkeen Suomen kirjastoseura ja Suomen tieteellinen kirjastoseura perustivat 1969 "Karl-Erik Henrikssonin muistorahaston".
Wilhelm Burman
Johan Wilhelm Burman (20. kesäkuuta 1897 Östersund, Ruotsi – 25. syyskuuta 1969 Lidingö, Ruotsi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Gnaggabölon".
Burmanin vanhemmat olivat toimittaja Agaton Burman ja Hanna Strömberg. Hän asui Espoossa ja oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Nimellä "W. Burman":
Nimimerkillä "Gnaggabölon":
Marketta Enegrén
Silja Marketta Enegrén (28. syyskuuta 1916 Helsinki – 20. syyskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen ranskalaisen kirjallisuuden suomentaja.
Nimellä "Marketta Enegrén":
Nimellä "Marketta Tuulos":
Ensio Porio
Kaarle Ensio Johannes Porio (sukunimi aik. "Borg", sittemmin "Linnola"; 11. kesäkuuta 1897 Dragsfjärd – 21. syyskuuta 1969 Lahti) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Porio toimi Luumäen kappalaisena 1933–1966.
Nimellä Ensio Linnola:
Nimimerkillä "Ensio-setä":
Nimellä "Ensio Porio":
Venäjä talviolympialaisissa 2010
Venäjä osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 177 urheilijan voimin. Maa saavutti viisitoista mitalia, kolme kultaista, viisi hopeista ja seitsemän pronssista. Mitalitilastossa Venäjä sijoittui yhdenneksitoista.
Aino Thauvón-Suits
Aino Emilia Thauvón-Suits (sukunimi aik. "Suits"; 9. marraskuuta 1884 Haapajärvi – 8. elokuuta 1969 Göteborg) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja ja kirjailija.
Aino Thauvón-Suitsin isä oli Viitasaaren kirkkoherra Emil Thauvón. Hän oli naimisissa virolaisen runoilijan Gustav Suitsin kanssa. Runoilija Eino Leino asui 1920-luvun alussa Suitsien luona Helsingissä ja vieraili myös kesällä 1923 Suitsien kanssa Viitasaarella. Thauvón-Suits järjesti myös Leinon Viron-vierailun keväällä 1921.
Suitsin perhe asui 1924–1944 Virossa, jossa Gustav Suits toimi Tarton yliopiston kirjallisuudenhistorian professorina. Vuonna 1944 Suits pakeni neuvostomiehitystä perheineen Suomeen ja siirtyi samana vuonna Ruotsiin. Hän työskenteli Nobel-instituutin kirjastossa Tukholmassa. Vuonna 1953 hänet nimitettiin Viron pakolaishallituksen kulttuuriministeriksi, mutta hän ei ottanut tehtävää vastaan.
Suitseilla oli kaksi tytärtä, Anna-Lisa (1914–1956) ja Helga (1924–1999). Helga Suits-Kangro julkaisi vanhempiensa kirjeenvaihdon vuosilta 1908–1916 kirjana "Aino ja Gustavi lugu" (1987).
Nimellä "Emilia Tavia":
Nimellä "Aino Thauvón-Suits":
Remi Nicole
Remi Nicole Wilson (s. 6. huhtikuuta 1983 Lontoo) on brittiläinen indie pop -laulaja, kitaristi ja näyttelijä. Hän teki levytyssopimuksen vuonna 2006 Island Recordsin kanssa.
Hänen ensimmäinen albuminsa, "My Conscience & I", julkaistiin vuonna 2007. Vuonna 2009 julkaistiin hänen toinen albuminsa, "Cupid Shoot Me".
Italia talviolympialaisissa 2006
Italia osallistui isäntämaana Torinon talviolympialaisiin 2006 185 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa yksitoista mitalia, joista viisi kultaista ja kuusi pronssista.
Ulla Bjerne
Ulla (Gully Cecilia) Bjerne-Biaudet, o. s. "Ohlsson" (3. tammikuuta 1890 Söderhamn, Ruotsi – 16. lokakuuta 1969 Loviisa) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa vuodesta 1922 asunut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Ali Frost" ja "Lars Doll"
Bjernen vanhemmat olivat tukkukauppias Vilgot Ohlsson ja Margareta Fors. Bjerne kävi 7 luokkaa oppikoulua ja Påhlmanin kauppaopiston. Hän opiskeli myös pianonsoittoa Pariisissa 1912–1915. Kööpenhaminassa asuesaan Bjerne toimi vuoden jan 1911 pikakirjoittajana ja konekirjoittajana. Vuonna 1916 hän toimi pianistina elokuvateatterissa.
Bjerne asui vuosina 1910–1922 Trelleborgissa, Tanskassa, Ranskassa ja Italiassa. Vuonna 1922 hän meni naimisiin lääkäri ja kirurgi Léon Biaudetin (1882–1968) kanssa ja muutti asumaan Loviisaan.
Leon Biaudetin ja Ulla Bjernen Loviisassa sijaitseva kotitalo "Villa Biaudet" siirtyi 1969 testamenttilahjoituksena Suomen ruotsalaiselle kirjailijaliitolle. Testamentin ehtojen mukaan talossa saa asua suomenruotsalainen kirjailija kolmen vuoden ajan ilmaiseksi.
Nimellä "Ulla Bjerne":
Nimimerkillä "Lars Doll":
Nimimerkillä "Ali Frost":
Roman Furger
Roman Furger (s. 10. helmikuuta 1990) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.
Furger saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä 2012. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 17:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdestoista.
Maailmancupissa Furger kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2012 oltuaan 17:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 13:nneksi Tour de Skihin 2017–2018 kuuluneessa Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprintissä. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Otepään vapaan sprintissä helmikuussa 2017.
Kasagi (1898)
Kasagi () oli keisarillisen Japanin laivaston Yhdysvalloissa elokuussa 1898 valmistunut Kasagi-luokan panssarikansiristeilijä. Alus tuhoutui ajettuaan karille 10. elokuuta 1916.
Alus tilattiin Yhdysvalloista William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta osana vuoden 1896 hankintoja. Sen köli laskettiin 13. helmikuuta 1897, ja alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1898. Alus valmistui vielä samana vuonna 24. lokakuuta.
"Kasagi" osallistui valmistumistaan seuranneena päivänä jo ennen aseistamistaan Philadelphiassa Espanjan–Yhdysvaltain sodan päätteeksi järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus lähti marraskuussa 1898 Philadelphiasta Britteinsaarille, jossa sen aseistus asennettiin. Alus saapui Yokosukan laivastoalueelle 16. toukokuuta 1899 päällikkönään Yamashita Gentarō.
Huhtikuussa 1900 ollessaan Kagoshimanlahdella sotaharjoituksissa, alus törmäsi tiheässä sumussa kauppalaivaan, joka joutui ajamaan matalikolle estääkseen uppoamisensa. "Kasagin" saamat vauriot eivät estäneet jatkamasta harjoitusta. Boksarikapinan aikana vuonna 1900 alus suojasi Tianjiniin matkannutta joukkojenkuljetussaattuetta. Lisäksi aluksen miehistöstä siirrettiin 52 merimiestä maihin tukemaan operaatioita.
Alus osallistui heinäkuussa 1901 sotaharjoituksiin, joissa kuvattiin ulkovallan hyökkäystä Saseboon. Kuukautta myöhemmin alus vieraili "Iwaten" kanssa Vladivostokissa.
"Kasagi" osallistui Venäjän–Japanin sodan alussa Port Arthurin piirityksen valvontaan kuuluen amiraali Dewa Shigetōn 3. risteilijälaivueeseen, jonka mukana se hyökkäsi Port Arthuriin 9. helmikuuta. Maaliskuussa "Kasagi" ja "Yshino" siirrettiin amiraali Kamimura Hikonojōn osastoon, jonka tehtävänä oli tulittaa Vladivostokia. Alus osallistui 14. toukokuuta miinaan ajaneen "Hatsusen" miehistön pelastamiseen, jolloin se pelasti 134 eloonjäänyttä.
Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus kohtasi Venäjän keisarikunnan laivaston "Poltavan". Taistelun jälkeen alus osallistui "Askoldin" ja "Novikin" takaa-ajoon. Tsushiman meritaistelussa alus oli 3. viirikön lippulaivana päällikkönään Yamaya Tanin. Taistelussa alukseen osui kranaatti vesirajan alapuolelle täyttäen kattilahuoneen ja hiilivaraston vedellä sekä surmaten yhden ja haavoittaen yhdeksää miehistönjäsentä. Alus joutui vetäytymään vaurion vuoksi taistelusta.
Alus siirrettiin vuonna 1910 koulutustehtäviin, ja se teki pitkän koulutuspurjehduksen Havaijille 16. lokakuuta 1910 �– 6. maaliskuuta 1911. Alus oli modernisoitavana vuonna 1912, jolloin sen kattilat vaihdettiin Miyabara-kattiloiksi. Ensimmäisessä maailmansodassa "Kasagi" kuului Japanin 1. laivastoon, mutta siitä huolimatta se oli pääosin koulutustehtävissä.
Alus ajoi 20. heinäkuuta 1916 kovassa myrskyssä karille matkatessaan Akitaan Honshun ja Hokkaidon välisessä Tsugarunsalmessa. Aluksen runko repeytyi. Alus upposi 10. elokuuta, ja se poistettiin alusluettelosta 15. marraskuuta.
Hengitystientulehdus
Hengitystientulehdus on sairaus, joka leviää nopeasti kehkojen ja hengitysteiden alueella. Sairaus ei yleensä johdu tupakoinnista. Oireita ovat päänsärky, kuume, keuhkokipu, limainen yskä, ahdistukset, hengitysvaikeudet, lihasten heikkeneminen ja fyysisen suorituksen heikkeneminen. Sairaus voi kestää monta kuukautta. Jos sitä ei hoideta, seuraa todennäköisesti todella paha keuhkokuume, johon moni hengitystientulehdusta sairastava on kuollut.
Börje Gunnarson
Börje Gunnarson (18. heinäkuuta 1906 – 6. marraskuuta 1969) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut esseisti.
Erkki Leikola
Erkki Ensio Leikola (vuoteen 1906 Leidenius; 14. elokuuta 1900 Artjärvi – 29. heinäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, farmaseuttisen kemian professori, yritysjohtaja ja poliitikko.
Leikolan vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leidenius ja Matilda Lovisa Landén ja sisar Laimi Leidenius. Hänen puolisonsa vuodesta 1934 oli Eino Suolahden tytär Elli Suolahti, professori Anto Leikola on heidän poikansa. Leikola tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1918, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927 ja väitteli tohtoriksi 1929, mutta oli jo vuodesta 1924 Helsingin yliopiston kemian laitoksen palveluksessa. Hän oli yliopiston farmaseuttisen kemian ylimääräinen professori ja farmaseuttisen laitoksen johtaja vuodesta 1941 ja varsinainen professori vuodesta 1961. Leikola oli lääketehdas Orionin toimitusjohtajana 1933–1951. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäeverstiluutnantti (1941).
Leikola oli eduskunnan jäsen 1945–1951, 1954–1962 kokoomuksesta valittuna. Pankkivaltuusmies hän oli 1945–1951 ja 1954–1958. Leikola toimi myös tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuodesta 1945.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 2013
32. yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsin Göteborgissa 1.–3. maaliskuuta 2013. Kilpailupaikkana toimi Scandinavium-halli.
Isäntämaa
Chitose (1898)
Chitose () oli keisarillisen Japanin laivaston Yhdysvalloissa maaliskuussa 1898 valmistunut Kasagi-luokan panssarikansiristeilijä. Alus upotettiin maalilaivana 19. heinäkuuta 1931.
Alus tilattiin Yhdysvalloista Union Iron Worksilta San Franciscosta osana vuoden 1896 hankintoja. Sen köli laskettiin 16. toukokuuta 1897, ja alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1898. Alus valmistui vielä samana vuonna 1. maaliskuuta.
"Chitose" saapui Yokosukan laivastoalueelle 30. huhtikuuta 1898.
"Chitose" osallistui Venäjän–Japanin sodan alussa Port Arthurin piirityksen valvontaan ollen amiraali Dewa Shigetōn 3. risteilijälaivueen komentajan lippulaivana. Laivueensa mukana se hyökkäsi Port Arthuriin 9. helmikuuta.
Keltaisenmeren taistelun 10. elokuuta jälkeen alus osallistui "Askoldin" ja "Novikin" tuloksettomaan takaa-ajoon. Myöhemmin alus seurasi "Tsushiman" kanssa risteilijä "Novikia" upottaen venäläisen "Korsakovin" taistelussa 21. elokuuta.
Tsushiman meritaistelussa alus kuului 3. viirikköön kohdaten "Olegin", "Auroran" ja "Zhemchugin". "Kasagin" jouduttua vetäytymään taistelusta amiraali Dewa siirsi lippunsa "Chitoselle". Seuraavana päivänä "Chitose" upotti venäläisen hävittäjän ja sai kiinni risteilijä "Izumrudin". Taistelun päätyttyä alus liitettiin Koreaan tehdyn maihinnousun suojaksi. Se palasi Maizurun laivastotelakalle korjattavaksi heinäkuun lopulla 1905.
Alus teki 1. huhtikuuta – 16. marraskuuta 1907 maailmanympäripurjehduksen pysähtyen ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa, jossa se osallistui Jamestownin maailmannäyttelyyn. Alus jatkoi Eurooppaan ja edelleen Japaniin, jossa se siirrettiin modernisoitavaksi vuonna 1910. Telakalla aluksen kattilat vaihdettiin Miyabari-kattiloihin.
Ensimmäisessä maailmansodassa "Chitose" kuului Japanin 2. laivastoon, jonka mukana se osallistui Singaporen ja Borneon välisen meritien suojaamiseen. Alus luokiteltiin uudelleen 2. luokan risteilijäksi 1. syyskuuta 1921, jolloin osa sen aseista poistettiin. Alus todettiin vanhentuneeksi 1. huhtikuuta 1928, ja se poistettiin alusluettelosta. Alus nimettiin 6. heinäkuuta "Haikan No.1":ksi, ja se upotettiin ammunnoissa 19. heinäkuuta 1931 Kochin edustalla.
Yitzhak Navon
Yitzhak Navon (9. huhtikuuta 1921 Jerusalem – 6. marraskuuta 2015) oli israelilainen poliitikko. Hän oli Israelin viides presidentti vuosina 1978–1983. Hänen edeltäjänsä Israelin presidenttinä oli Ephraim Katzir (1916–2009) ja seuraaja Chaim Herzog (1918–1997).
Morro de Moco
Morro de Moco on Angolan länsiosissa sijaitseva vuori, jonka korkeus on 2 620 metriä. Se on Angolan korkein kohta.
Jalkapallon naisten Afrikan-mestaruuskilpailut
Naisten jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut on vuodesta 1991 lähtien järjestetty Afrikan jalkapalloliiton CAF:n maajoukkueiden mestaruusturnaus. Vuodesta 1998 lähtien se on järjestetty kahden vuoden välein ja joka toinen turnaus toimii myös naisten MM-kilpailuiden karsintakilpailuna.
Lopputurnaukseen osallistuu kahdeksan maata ja sen karsinnat järjestetään cup-muotoisena. Myös kaksi ensimmäistä turnausta pelattiin cup-muotoisena, kunnes vuonna 1998 siirryttiin nykyiseen sarjajärjestelmään. Edellinen lopputurnaus pidettiin Namibiassa vuonna 2014 ja se toimi myös vuonna 2015 Kanadassa järjestettävien maailmanmestaruuskilpailuiden karsintana.
Itävalta talviolympialaisissa 2010
Itävalta osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 80 urheilijan voimin. Maa saavutti kuusitoista mitalia, neljä kultaista, kuusi hopeista ja kuusi pronssista. Mitalitilastossa Itävalta sijoittui yhdeksänneksi. Itävallan Salzburg haki vuonna 2003 talviolympialaisia 2010.
Kroatia talviolympialaisissa 2010
Kroatia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 19 urheilijan voimin. Maa saavutti kolme mitalia, kaksi hopeista ja yhden pronssisen.