hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
OMG (kappale)
OMG on yhdysvaltalaisartisti Usherin kappale. Sillä vierailee will.i.am, joka myös sanoitti ja tuotti kappaleen. Siinä käytetään auto-tune efektiä muutamissa linjoissa. Kappale julkaistiin Usherin kuudennen, Raymond v. Raymond-studioalbumin ensimmäisenä kansainvälisenä sekä kokonaisuudessaan neljäntenä singlenä kolmen Yhdysvalloissa julkaistun singlen, "Papersin", "Hey Daddy (Daddy's Home):n" sekä "Lil Freakin" jälkeen. Kappale sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka kritisoivat auto-tunen käyttöä, mutta kehuivat kappaleen tanssi ja klubifiilistä. Kappale merkitsee toista kertaa kun Usher on tehnyt yhteistyötä will.i.amin kanssa "Here I Stand"-studioalbumilta julkaistun "What's Your Namen" jälkeen.
"OMG" saavutti listan kärjen Australiassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Siitä tuli hänen yhdeksäs listan kärjen saavuttanut single Yhdysvalloissa, muodostaen hänestä 2010-luvun ensimmäisen artistin joka onnistuu saavuttamaan kärkisijoituksia saavuttaneita singlejä kolmella peräkkäisellä vuosikymmenellä. Hänestä tuli kaikkien aikojen neljäs artisti, joka on pystynyt samaan. Usherista tuli myös kolmas artisti, jolla on vähintään yksi listan kärjen saavuttanut kappale viideltä peräkkäiseltä studioabumilta. Kappaleen koreografista ja tanssivoimaista musiikkivideota on vertailtu kriitikojen keskuudessa kappaleen "Yeah!" musiikkivideoon. Usher on esittänyt kappaleen livenä lukuisia kertoja, kuten American Idolin yhdeksännellä tuotantokaudella yhdessä will.i.amin kanssa. Hän esitti kappaleen myös osana kriitikkojen ylistämää esitystä vuoden 2010 MTV Video Music Awardsissa. "OMG" nimettiin Yhdysvaltain vuoden 2010 viidenneksi myydyimmäksi kappaleeksi 3,8 miljoonan kopion myynnillä. Kappaletta myytiin saman vuoden aikana maailmanlaajuisesti 6.9 miljoonaa kopiota.
Dieter Neuendorf
Dieter Neuendorf (s. 7. heinäkuuta 1940 Ruhla, Thüringen) on saksalainen mäkihyppääjä, joka edusti aktiiviurallaan sekä Saksaa että Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän edusti ASK Vorwärts Oberhof -seuraa, ja on pituudeltaan 172 cm.
Neuendorf saavutti Oslon MM-kilpailuissa 1966 hopeaa normaalimäen kilpailussa. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja suurmäessä kahdeksanneksi. Grenoblessa 1968 hän oli normaalimäessä seitsemäs ja suurmäessä viidestoista.
Neuendorf sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa toiseksi vuodenvaihteessa 1965–1966. Hän oli toinen Oberstdorfissa, kuudes Garmisch-Partenkirchenissä, voitti Innsbruckissa ja oli kolmas Bischofshofenissa. Seuraavana talvena hän voitti Oberstdorfissa, oli neljäs Garmisch-Partenkirchenissä, seitsemäs Innsbruckissa, kuudes Bischofshofenissa ja kolmas mäkiviikon kokonaiskilpailussa. Vuodenvaihteessa 1967–1968 hän sijoittui mäkiviikon kokonaiskilpailussa niin ikään kolmanneksi. Hän voitti tuolloin Oberstdorfin kilpailun ja sijoittui toiseksi Garmisch-Partenkirchenissä.
Neuendorf voitti Holmenkollenin kisojen mäkihypyn 1965.
Jagdgeschwader 52
Jagdgeschwader 52 (JG 524) oli Saksan ilmavoimien hävittäjälentorykmentti toisessa maailmansodassa.
Rykmentinkomentajat
Get the Party Started
Get the Party Started on yhdysvaltalaisartisti Pinkin kappale joka julkaistiin hänen toisen, Missundaztood-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 9. lokakuuta 2001. Kappaleen sanoitti ja tuotti Linda Perry. Siitä tuli kansainvälinen hitti ja se saavutti sijoituksia kymmenen parhaan joukossa monissa valtioissa. Se oli Pinkin siihen aikaan myydyin kappale. Kappale sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta ja singlen julkaisun jälkeen vahvistettiin tieto siitä, että Pink julkaisee pian "Missundaztoodin".
Annukka Salama
Annukka Salama (s. 1980) on suomalainen nuortenkirjailija.
Salama on kirjoittanut fantasiatrilogian, jonka ensimmäinen osa "Käärmeenlumooja" (2012) oli Topelius-palkintoehdokkaana ja palkittiin ilmestymisvuonnaan kirjabloggaajien perustamalla, ensi kertaa jaetulla Blogistanian Kuopus -palkinnolla vuoden parhaana nuortenkirjana. Toinen osa, "Piraijakuiskaaja" ilmestyi vuonna 2013 ja kolmas osa "Harakanloukku" vuonna 2014. Sarja kertoo faunoidinuorista, joiden perimästä puolet on peräisin joltakin voimaeläimeltä.
Koulutukseltaan Salama on medianomi. Hän on työskennellyt muun muassa tuottajana ja mainossuunnittelijana sekä Yle TV2:n lasten- ja nuortenohjelmien taustatoimittajana. Salama asuu Tampereella.
Nicholas Grimshaw
Sir Nicholas Grimshaw, CBE, (s. 9. lokakuuta 1939 Hove, East Sussex) on brittiläinen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi modernistisesta ”high tech” -arkkitehtuuristaan, alumiinijulkisivuistaan ja metallirakenteistaan. Hänen merkittävimpiä rakennuskohteitaan ovat Lontoon Waterloon rautatieaseman laajennus sekä maailman suurin kasvihuonekokonaisuus The Eden Project Englannin Cornwallissa.
Grimshaw kävi Wellington Collegen Berkshiressä ja opiskeli 1959–1962 Edinburgh College of Art -oppilaitoksessa, kunnes sai stipendin Lontoon AA-arkkitehtuurikouluun (Architectural Association School of Architecture). Valmistuttuaan sieltä vuonna 1965 hän aloitti pitkän yhteistyön arkkitehti Terry Farrellin kanssa. Se kesti vuoteen 1980 asti, jolloin Grimshaw halusi viedä teollisia materiaaleja hyödyntävää ”high tech” -arkkitehtuuriaan yhä pidemmälle, kun taas Farrell kiinnostui Yhdysvalloissa alkunsa saaneesta, leikkisämmästä postmodernista arkkitehtuurista.
Vuonna 1989 Grimshaw voitti Royal Institute of British Architects -palkinnon Financial Times -lehden painotalon suunnittelusta Itä-Lontooseen. Suunniteltuaan Britannian paviljongin Sevillan Expo 92 -maailmannäyttelyyn 1992 Grimshaw sai aatelisarvon. Vuonna 1993 Waterloon rautatieterminaali nimettiin Britanniassa vuoden rakennukseksi. Grimshaw toimi Royal Academy of Artsin johtajana vuosina 2004–2011. Hän on Grimshaw Architects -yrityksensä hallituksen puheenjohtaja. Yritys toimii Lontoon lisäksi New Yorkissa sekä Australian Melbournessa ja Sydneyssä.
Falke
Falke oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista. Sen köli laskettiin 17. marraskuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1926. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1928.
Alus tuhoutui ilmapommituksessa 14. kesäkuuta 1944
Möwe
Möwe oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista. Sen köli laskettiin 2. maalisskuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1926. Alus valmistui puolisen vuotta myöhemmin 1. lokakuuta.
Alus tuhoutui ilmapommituksessa 14. kesäkuuta 1944
Greif
Greif oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. heinäkuuta 1927.
Toisen maailmansodan alkaessa alus kuului 5. torpedovenelaivueeseen ja se osallistui länsivallin miinakenttien laskuun Pohjanmerellä syyskuussa 1939. Saksan hyökätessä Norjaan alus kuului Kristiansandin eteläosiin ja Arandaliin suunnattuun ryhmä 4:ään yhdessä "Luchsin" ja "Seeadlerin" kanssa. Alus upotti 10. huhtikuuta 1940 torpedoimalla "HMS Truantin" laukaisemasta torpedosta pahoin vaurioituneen risteilijä "Karlsruhen".
Alus upotettiin 24. toukokuuta 1944
Kondor
Kondor oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista. Sen köli laskettiin 17. marraskuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1926. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1928.
Alus poistettiin palveluksesta 28. kesäkuuta 1944
Seeadler
Seeadler oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. maaliskuuta 1927.
Alus upotettiin 14. toukokuuta 1942
Elämältä kaiken sain
Elämältä kaiken sain voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tyypin 24 torpedovene
Tyyppi 24 tai Raubtier-luokka oli Saksan laivaston toisen maailmansodan aikainen kuuden aluksen muodostama torpedoveneluokka. Luokka oli paranneltu versio edeltäneestä tyypistä 23.
Alusten rungot hitsattiin, mikä pienensi niiden uppoumaa. Niiden voimanlähteenä oli turbiinimoottorit. Luokan aseistuksena piti olla 12,7 cm tykit, mutta niihin asennettiin parannellut 10,5 cm tykit.
Jyrki Kangas (metsätieteilijä)
Jyrki Juhani Kangas (s. 5. helmikuuta 1962 Harjavalta) on suomalainen metsäntutkija, maatalous- ja metsätieteiden tohtori. 
Kangas valittiin tammikuussa 2015 kutsumenettelyllä metsäbiotalouden professoriksi Itä-Suomen yliopistoon Joensuuhun. Kangas toimi tätä ennen Metsähallituksen toimitusjohtajana eli pääjohtajana vuosina 2006–2014.
Vuoden 2014 alussa Kangas ilmoitti eroavansa tehtävästään vastalauseeksi. Hän vastusti Metsähallituksen metsäliiketoiminnan yhtiöittämistä.
Kangas valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1986. Metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1992 Joensuun yliopistosta. Kankaan työkokemus on monipuolinen: yksityismetsätalous, opetus, tutkimus, metsäteollisuus ja valtion metsät - Metsähallitus.
Kankaan ensimmäinen vakituinen työpaikka oli toimia johtajana Metsäntutkimuslaitoksen Kannuksen tutkimusasemalla, josta käsin hän toimi myöhemmin myös Metlan metsäsuunnittelun professorina. Ennen Metsähallitukseen tuloaan Kankaan vastuulla olivat UPM:n metsätalousjohtajana suuri osa Suomen yksityistä maaomaisuutta.
Kangas on tunnettu tuotteliaana tieteellisten julkaisujen kirjoittajana. IUFRO:n (International Union of Forest Research Organizations) on myöntänyt vuonna 2000 Kankaalle tieteellisistä saavutuksista "Scientific Achievement Award" - palkinnon, joka on myönnetty vain viidelle suomalaiselle vuodesta 1971 alkaen. Kangas on hoitanut lisäksi lukuisia metsäsektorin luottamustehtäviä Suomessa ja Euroopassa.
Metsänhoitajaliitto valitsi Kankaan vuoden metsänhoitajaksi 2014.
Kangas on naimisissa. Hänellä on kaksi poikaa ja hän harrastaa metsästystä ja kanakoiria.
Sotilasarvoltaan Kangas on alikersantti. Hänelle myönnettiin 2014 Suomen Leijonan komentajamerkki.
Jean-Marc Vallée
Jean-Marc Vallée (s. 9. maaliskuuta 1963 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "C.R.A.Z.Y." (2005), "Nuori Victoria" (2009), "Dallas Buyers Club" (2013) ja "Wild – Villi vaellus" (2014).
Vuonna 2017 Vallée ohjasi draamasarjan "Big Little Lies", josta hänet palkittiin parhaan ohjauksen Primetime Emmyllä.
Angelin metroasema
Angel on Lontoon metron asema Islingtonissa, Lontoossa. Se on Northern-linjan Bankin haaralla, Oyster-vyöhykkeellä 1.
Angelin aseman rakennutti alun perin City & South London Railway (C&SLR). Se avattiin 17. marraskuuta 1901 uuden laajennuksen pääteasemaksi. City Roadin ja Torrens Streetin kulmassa sijaitsevan asemarakennuksen suunnitteli Sydney Smith. Linjaa jatkettiin Eustoniin 12. toukokuussa 1907.
Kuten monilla C&SLR:n asemilla, Angelissakin oli alun perin vain yksi tunneli, jossa olivat molempiin suuntiin kulkevien junien raiteet ja niiden välissä laiturisaareke. Laituritasolle pääsy tapahtui kolmella hissillä.
Asema kärsi vuosien ajan tungoksesta laiturisaarekkeen kapeuden vuoksi (vain 3,7 metriä leveä). Kapea laituri oli turvallisuusriski ja pelotti matkustajia. Asema uudelleenrakennettiin 1990-luvun alussa. Pohjoiseen meneville junille louhittiin oma tunnelinsa, jolloin vanha tunneli jäi kokonaan etelään menevien junien käyttöön. Siirrettyjen raiteiden paikalle rakennetusta laiturista tuli leveämpi kuin suurin osa metron tunnelilaitureista. Hissit ja asemarakennus suljettiin, ja aseman uusi sisäänkäynti Islington High Streetillä avattiin 19. syyskuuta 1992. Koska uusi rakennus oli kauempana syvällä olevista laitureista, asemalle tarvittiin kahdet liukuportaat.
Angelin metroaseman liukuportaat ovat 60 metrin pituiset ja nousevat 26,5 metrin matkan laituritasolta asemarakennukseen. Ne ovat Lontoon metron pisimmät ja Euroopan neljänneksi pisimmät. Pidemmät liukuportaat on vain Prahan metrossa Námeští Mirún asemalla (88 metriä), Västra skogenin asemalla Tukholman metrossa (67 metriä) ja Kampin asemalla Helsingin metrossa (64 metriä).
Angelin asemaa on ehdotettu liitettäväksi suunnitteilla olevaan Crossrail 2 -linjaan. Toteutuvasta reitistä riippuen asema sijaitsisi King’s Cross St. Pancrasin ja joko Dalston Junctionin tai Hackney Centralin välissä. Angel liitettiin virallisesti suunnitelmaan vuonna 2007, vaikka reitin rakentamista oli ehdotettu jo aiemmin. Reitin alkuperäinen suunnitelma tehtiin jo vuonna 1991.
Osmo Kalpala
Osmo Yrjö Teuvo Pentti Kalpala, ent. "Sarlin" (9. heinäkuuta 1925 Helsinki – 12. syyskuuta 2016 Espoo) oli Jyväskylän suurajojen kolminkertainen voittaja 1950-luvulla. Ensimmäisen voiton vuonna 1954 hän ajoi Panhardilla, vuonna 1956 DKW Donaulla ja 1958 Alfa Romeo Giuliettalla. Kartanlukijana toimi hänen veljensä Eino Kalpala. Vuosina 1955 ja 1957 he sijoittuivat toiseksi. Veljekset osallistuivat myös Hankiralliin ja kotimaan rallimenestyksen innoittamina myös vuoden 1959 Monte Carlon ralliin.
Osmo Kalpala toimi Kalpaloiden perheyrityksen Radiotukku Oy:n johtokunnan puheenjohtajana. Loppuvuodesta 1959 hän siirtyi muiden kiireidensä vuoksi sivuun aktiivisesta kilpailutoiminnasta. Kalpala toimi Suomen Urheiluautoilijoiden Liiton puheenjohtajana vuosina 1963–1967, 1968–1970 ja 1972–1973.
Veljensä Einon tavoin myös Osmo Kalpala kilpaili alppihiihdossa, jossa hän saavutti viisi akateemista Suomen mestaruutta vuosina 1949–1953 ja edusti Suomea Holmenkollenin kisoissa vuosina 1951 ja 1956.
Veljekset olivat vuodesta 1963 kehittämässä Kalpalinnan laskettelukeskusta. Osmo Kalpalan poika Asmo Kalpala toimi vuosina 1987–2012 Tapiola-ryhmän pääjohtajana.
Anserini
Anserini on hanhien alaheimoon kuuluva tribus. Siihen kuuluvia sukuja ovat harmaahanhet ("Anser"), kirjohanhet ("Branta") sekä "Chen", joka usein luokitellaan kuuluvan samaan sukuun harmaahanhien kansa.
Verneri Kinnunen
Verneri Kinnunen (s. 2. huhtikuuta 1993 Jyväskylä) on suomalainen pikaluistelija, joka edustaa seuratasolla Jyväskylän KENSU:a. Häntä valmentaa Ruotsin maajoukkueen päävalmentaja Mattias Hadders.
Kinnunen on voittanut yleisluistelun Suomen mestaruuden kausilla 2014 ja 2015.
Paul Brown
Paul Brown on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Luettelo Suomen virallisen musiikki-DVD-listan ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Suomen virallisen listan musiikki-DVD myynnin ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä musiikki-DVD:stä vuonna 2014.
Daniel Wenig
Daniel Wenig (s. 12. elokuuta 1991) on saksalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla Wenig edustaa SK Berchtesgadenia.
Wenig debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2013 mäkiviikon ensimmäisessä osakilpailussa Oberstdorfissa ollen 43. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tasan vuotta myöhemmin niin ikään mäkiviikon avausosakilpailussa Oberstdorfissa sijoituttuaan sijalle 22.
Wenig on saavuttanut Continental Cupissa kaksi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Vuonna 2011 hän voitti nuorten MM-hopeaa joukkuekilpailusta Otepäästä.
2048 (videopeli)
2048 on italialaisen videopelikehittäjä Gabriele Cirullin vuonna 2014 julkaisema videopeli. Pelin tarkoituksena on yhdistää laattoja, joissa on sama luku. Keskenään eriarvoisia laattoja ei voi yhdistää. Peli päättyy, mikäli jokainen 16 ruudusta täyttyy tai pelaaja on saanut yhdistettyä laattoja siten, että yksi laatta on arvoltaan 2048. Tällöin pelaaja on voittanut pelin. Laatat liikkuvat siihen suuntaan, mihin pelaaja niitä sormellaan vetää. 2048 on saatavilla iOS:ille ja Androidille.
Siravand
Siravand (myös Sirwān) on kylä Hamadanin provinsissa Länsi-Iranissa, Kurdistanin alueella. Vuonna 2006 sen väkiluku oli 888.
Run Away (SunStroke Projectin ja Olia Tiran kappale)
”Run Away” on moldovalaisen SunStroke Project -kokoonpanon ja laulaja Olia Tiran kappale, jolla he osallistuivat vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuun. Kappaleen ovat säveltäneet SunStroke Projectin Anton Ragoza ja Sergei Stepanov, ja sen on sanoittanut Alina Galetskaja. Kappaleen kesto on tasan kolme minuuttia.
SunStroke Project ja Olia Tira kilpailivat Eurovision ensimmäisessä semifinaalissa ja selviytyivät jatkoon 52 pisteellä. Finaalissa ”Run Away” sijoittui 22. sijalle kerättyään 27 pistettä. Kappale sai vain Kreikalta täydet 12 pistettä.
Sergei Stepanovin kappaleessa kahdesti esittämästä saksofonisoolosta tanssiliikkeineen tuli kilpailun jälkeen internet-ilmiö, josta hän sai lempinimen ”Epic Sax Guy”.
Lambertin projektio
Lambertin projektiot ovat Johann Heinrich Lambertin mukaan nimettyjä karttaprojektioita. Sellaisia ovat:
OPA
OPA on Giorgos Alkaios & Friendsin esittämä kappale, joka edusti Kreikkaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa. Kappaleen on säveltänyt Giorgos Alkaios ja sen on sanoittanut kuusi henkilöä. Kappaleen kesto on kolme minuuttia ja kaksi sekuntia.
OPA kilpaili Euroviisuissa ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui toiselle sijalle 133 pisteellä ja eteni finaaliin. Finaalissa Giorgos Alkaios & Friends sijoittuivat kappaleellaan sijalle kahdeksan kerättyään 140 pistettä. Täydet pisteet eli 12 pistettä OPA sai neljältä maalta.
Hammersmithin metroasema (District ja Piccadilly Line)
Hammersmith on Lontoon metron asema Hammersmith and Fulhamissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Hammersmith Broadwayn varrella olevaa asemaa käyttävät District- ja Piccadilly-linjat. Tien toisella puolella on erillinen, samanniminen asema, jota käyttävät Circle- ja Hammersmith & City-linjat.
Asema avattiin 9. syyskuuta 1874 osana District Railwayta (nykyinen District Line), linjan pääteasemana. Vuonna 1877 linjaa jatkettiin Hammersmithistä eteenpäin Ravenscourt Parkiin.
Midland Railway alkoi liikennöidä kehän muotoista Super Outer Circleä St. Pancrasista Earl’s Courtiin Cricklewoodin ja South Actonin kautta. Myös Hammersmith oli reitin varrella. Reitti ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti, ja liikennöinti lopetettiin 30. syyskuuta 1880.
Great Northern, Piccadilly and Brompton Railway (GNP&BR, nykyinen Piccadilly Line), jonka pääteasema Hammersmith oli, avattiin 21. joulukuuta 1908. Kun Piccadilly Linea jatkettiin länteen 4. heinäkuuta 1932, aseman laituritaso täytyi rakentaa uudestaan laiturien määrän kasvattamiseksi neljään. Suuri osa asemaa rakennettiin uudestaan, ja Charles Holden suunnitteli asemalle toisen sisäänkäynnin.
1990-luvun alussa asemarakennus ja viereinen linja-autoasema purettiin ja liitettiin uuteen rakennukseen, jossa oli metro- ja bussiliikenteen solmukohdan lisäksi ostoskeskus. Purkutyön yhteydessä uuden aseman suunnittelijat ottivat talteen osan alkuperäisen, Harry W Fordin suunnitteleman asemarakennuksen laatoituksesta. Pelastetuista laatoista tehtiin Hammersmith Bridgeä esittävä mosaiikki aseman pohjoiseen lipunmyyntiaulaan.
Hammersmithin metroasema
Hammersmithin metroasema voi tarkoittaa seuraavia Lontoon metron nykyisiä ja entisiä asemia:
Trona
Trona, josta toisinaan käytetään nimitystä luonnollinen sooda, on kiteinen mineraali, jota tavataan maailman suolatasangoilla. Sen kemiallinen kaava on
NaCO·NaHCO·2HO,
joten se sisältää ekvivalentin määrän pesusoodaa ja ruokasoodaa sekä kaksi osaa vettä, eli se on periaatteessa hiilihapon natriumsuolaa eli natriumkarbonaattia. Mineraalin kovuusindeksi on 2,5–3 ja ominaispaino 2,17. Sitä louhitaan soodaksi erityisesti Yhdysvaltojen Wyomingissa. Sitä tavataan myös Nevadan ja Kalifornian alueilla, mutta myös muun muassa monin paikoin Afrikassa sekä Venezuelassa.
Olli Ketola
Olli Ketola on suomalainen muusikko, äänittäjä ja miksaaja.
Ketola on soittanut kitaraa Nicole -yhtyeessä vuodesta 1998 ja sekä KILT. -yhtyeessä vuodesta 2011. Hän on hoitanut Biotech Records -levy-yhtiötä vuodesta 2001. 2010 hän perusti Old School Studion, jossa hän toimii äänittäjänä ja tuottajana. Ketola on myös tehnyt useita musiikkivideoita ja DVD-tuotantoja toimien mm. kuvaajana, ohjaajana, valaisijana ja leikkaaja.
ʻEua
ʻEua on Tongan saarivaltion eteläisin hallinnollinen alue, joka koostuu samannimisestä pääsaaresta ja pienemmästä Kalaun saaresta. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 87,44 km ja asukasluku noin 5 000 (2011). Alue on jaettu kahteen piiriin, pohjoisessa sijaitsevaan 'Eua Motu'aan ja etelässä sijaitsevaan 'Eua Niuafo'ouhun.
Eikosaani
Eikosaani eli n-eikosaani (CH) on 20-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, hajutonta, palavaa, kiinteää ainetta. Eikosaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 282,547 g/mol, sulamispiste 37 °C, kiehumispiste 343 °C, tiheys 0,787 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 112-95-8.
Eikosaani on lyhytketjuisin parafiineihin luettava lineaarinen hiilivety. Eikosaania on mahdollista käyttää lämpöenergian varastoinnissa ja -säädössä ns. faasimuutosmateriaalina. Yhdiste on hyvin hydrofobinen.
Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä sekä kasvien tuoksuissa.
Eteläamerikantikli
Eteläamerikantikli ("Spinus magellanicus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Eteläamerikantikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessä, Ecuadorissa, Guayanassa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hispaniolanvihervarpunen
Hispaniolanvihervarpunen ("Spinus dominicensis") eli aiemmalta nimeltään haitinvihervarpunen on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Hispaniolanvihervarpusta tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Superkargööri
Superkargööri () eli supercargo (engl.) oli laivan lastin käsittelyn ja lastauksen valvoja, joka kulki laivan mukana satamasta toiseen. Aikoinaan hänen tehtäviinsä kuului monesti myös lastin myynti ja paluulastin osto. Suurissa laivoissa superkargöörin apuna saattoi olla alilastinvalvoja eli undercargo. Ruotsin valtakunnassa ja siihen kuuluneessa Suomessa oli aikoinaan Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanialla (toimi 1731–1813) palveluksessaan superkargööreja.
Terry Farrell (arkkitehti)
Sir Terry Farrell, CBE, (s. 12. toukokuuta 1938 Sale, Cheshire) on brittiläinen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija, joka tunnetaan muun muassa postmodernistisesta tiedustelupalvelu MI6:n pääkonttorista Lontoossa ja KK100-pilvenpiirtäjästä Kiinan Shenzhenissä. Uransa alussa hän teki 15 vuotta yhteistyötä arkkitehti Nicholas Grimshaw’n kanssa.
Farrell kävi St. Cuthbertin koulun Newcastlessa, suoritti tutkinnon Newcastlen yliopistossa ja sitten Master-tutkinnon kaupunkisuunnittelussa Pennsylvanian yliopistossa Yhdysvalloissa.
Vuonna 1965 Farrell muutti Lontooseen ja aloitti Nicholas Grimshaw’n kanssa yhteistyön, jonka painopisteenä oli asuinrakentaminen. He molemmat asuivat suunnittelemassaan alumiinijulkisivuista ja pyöreistä kulmistaan tunnetussa tornitalossa Lontoon Regent’s Parkissa. Vuonna 1980 Farrell kiinnostui Yhdysvalloissa alkunsa saaneesta postmodernista arkkitehtuurityylistä, kun taas Grimshaw halusi edetä yhä pidemmälle kehittämässään ”hi tech” -arkkitehtuurissa. Niinpä Farrell perusti oman toimiston Terry Farrell & Partners ja kohosi 1980-luvun aikana Britannian johtavaksi postmoderniksi arkkitehdiksi. Hänen tunnetuimpia töitä tuolta ajalta ovat aamutelevisiokanava TV-am:n Hollywood-tyylinen pääkonttori Lontoon Camden Townissa, jonka kattojen koristeaiheina olivat muun muassa keitetyt kananmunat munakupeissa, sekä Britannian valtion tilaama virastorakennus, josta Farrell sanoo ettei suunnitteluaikana tiennyt rakennuksen tulevan vakoiluorganisaatio MI6:n käyttöön.
1990-luvulta lähtien Farrell on suunnitellut erityisen paljon Aasiaan, kuten Incheonin kansainvälinen lentoasema Soulissa ja Pekingin eteläinen rautatieasema, joka on Aasian suurin. Hongkongiin Farrellin toimisto on suunnitellut muun muassa Kowloonin rautatieaseman laajennuksen, Britannian pääkonsulaatin ja Peak Tower -rakennuksen.
Farrell asuu art deco -tyylisessä vanhassa Spitfire-lentokonetehtaassa Lontoon keskustassa.
Ecuadorintikli
Ecuadorintikli ("Spinus siemiradzkii") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ecuadorintikliä tavataan Lounais-Ecuadorissa ja Luoteis-Perussa. Lajin populaatioksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio on pieni ja sirpaloitunut, ja koska se on vähenemässä.
Anna Niska
Anna Katarina Niska (23. marraskuuta 1843 Oulu – 4. huhtikuuta 1930) oli varhainen säilyketehtaan perustaja ja johtaja.
Niskan vanhemmat olivat kauppias Claes Niska ja Brita Katarina Cajanus. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja siirtyi työelämään. 1873-1874 hän toimi taloudenhoitajana Järvikylän kartanossa Joroisissa, mutta sai 1875 matka-apurahan opiskellakseen elintarvikkeiden säilöntää muissa Pohjoismaissa. Palattuaan matkalta hän pyrki Ouluun 1874 perustetun säilyketehtaan johtajaksi ja kun ei päässyt tehtävään, perusti kaupunkiin oman säilyketehtaan 1870-luvun loppupuolella. Säilyketehtaat olivat Suomessa uusi asia, sillä vielä parinkymmenen vuoden päästäkin 1899 niitä oli tilastoissa vain kolme ja niissä oli yhteensä vain seitsemän työntekijää. Niskan tehtaassa säilöttiin suolattua lohta ja riistalintujen lihaa. Vaikka Niskan tehdas siirtyi 1891 torniolaiselle Nordbergin kauppahuoneelle, hän oli sen johtaja aina vuoteen 1893 saakka. Niska toimi tämän jälkeen taloudenhoitajana ensin Lapinlahden sairaalassa Helsingissä ja sitten Niuvanniemen sairaalassa Kuopiossa.
Gillian Flynn
Gillian Schieber Flynn (s. 24. helmikuuta 1971 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja entinen Entertainment Weeklyn televisiokriitikko.
Flynniltä on ilmestynyt kolme jännitysromaania: "Teräviä esineitä" (2006), "Paha paikka" (2009) ja "Kiltti tyttö" (2012). "Kilttiin tyttöön" perustuva David Fincherin ohjaama elokuvasovitus "Gone Girl" sai ensi-iltansa vuonna 2014. Flynn teki elokuvan käsikirjoituksen ja sai siitä parhaan käsikirjoituksen Golden Globe -ehdokkuuden. "Pahaan paikkaan" perustuva elokuva "Dark Places" sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa elokuussa 2015. "Terävistä esineistä" puolestaan tehtiin televisiosovitus "Sharp Objects" vuonna 2018.
Luettelo Finnish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo "Finnish Dance Chart" -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014.
Swedish Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Norwegian Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Michael Hopkins (arkkitehti)
Sir Michael Hopkins, CBE, (s. 7. toukokuuta 1935 Poole, Dorset) on brittiläinen arkkitehti. Hän on työskennellyt vuodesta 1976 vaimonsa Patty Hopkinsin kanssa.
Michael Hopkins kävi Sherbornen poikakoulun ja opiskeli Lontoon AA-arkkitehtuurikoulussa (Architectural Association School of Architecture). Hän työskenteli aluksi Frederick Gibberdin toimistossa, kunnes perusti yhteisen toimiston Norman Fosterin kanssa. Heidän merkittävimpiä töitään oli Ipswichiin rakennettu vakuutusyhtiön toimitalo Willis Building, joka oli yksi ensimmäisiä kokonaan lasijulkisivuin toteutettuja rakennuksia maailmassa.
Vuonna 1976 Hopkinsin ja Fosterin tiet erosivat, ja Hopkins perusti uuden toimiston yhdessä arkkitehtivaimonsa Pattyn kanssa. Heidän ensimmäisiin yhteisiin projekteihinsa kuului perheen oman asuintalon suunnittelu Hampsteadiin. Talon julkisivut ovat kokonaan lasia ja kevyen metallirungon rakenteet ovat teollisuusrakennuksen tapaan näkyvillä talon sisätiloissa. Muutkin heidän varhaiset rakennuksensa, kuten Greene Kingin panimo ja Schlumbergerin laboratoriot lähellä Cambridgeä, käyttivät uudenlaisia materiaaleja ja rakennustekniikoita kuten telttamaisia tekstiilikattoja. Heidän myöhempiin kohteisiinsa lukeutuu Britannian parlamentin lisärakennus, historialliseen ympäristöön sulautuva Portcullis House sen alla olevine metroasemineen.
Hopkinseille myönnettiin 1994 Royal Institute of British Architects -järjestön kultamitali. Michael Hopkins valittiin 1992 Royal Academy of Artsin jäseneksi ja aateloitiin.
Kaija Mainio
Kaija Riitta Mainio (ent. Mainio-Sarkkinen, 31. maaliskuuta 1965 Raahe – 22. joulukuuta 2016 Oulu) oli suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti vuodesta 1980 lähtien Raahen Vesaa ja hänen valmentajanaan toimi Esa Pyhälä. Kalevan kisoista Mainio saavutti pituushypyn pronssia vuonna 1985. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista kaksi pituushypyn pronssia vuosina 1983 ja 1986.
Oliivitikli
Oliivitikli ("Spinus olivaceus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Oliivitikliä tavataan Boliviassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hupputikli
Hupputikli ("Spinus notatus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Hupputikliä tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leena Smolander
Leena Anneli Smolander (o.s. Leppäkangas, s. 28. huhtikuuta 1959 Ähtäri) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti urallaan Soinin Sisua, Polvijärven Urheilijoita ja Joensuun Katajaa. Hänen valmentajinaan toimivat Kari Hietaharju sekä Seppo Smolander. Kalevan kisoista Smolander saavutti korkeushypystä kaksi pronssia vuosina 1980 ja 1985. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista korkeushypyn pronssia vuonna 1980. Virallisissa kilpailuissa Smolander ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Keltavatsatikli
Keltavatsatikli ("Spinus xanthogastrus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltavatsatikliä tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikutaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustatikli
Mustatikli ("Spinus atratus") on tiklien sukuun kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintu.
Mustatikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
The Binding of Isaac: Rebirth
The Binding of Isaac: Rebirth on The Binding of Isaac -pelin toinen osa, joka perustuu samaan tarinaan kuin aikasempi versio.
Pelin julkaisualustat ovat Microsoft Windows, OS X, Linux, PlayStation 4, PlayStation Vita, Wii U, New Nintendo 3DS, Xbox One, iOS ja Nintendo Switch.
Andientikli
Andientikli ("Spinus uropygialis") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Andientikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sydän edellä
Sydän edellä on Stina Girsin ensialbumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2011. Albumi menestyi kohtalaisesti ja nousi Suomen virallisen albumilistan 49. myydyimmäksi albumiksi. Albumista julkaistiin myös kaksi singleä, ”Kirje” ja ”Anna mun mennä”. Stina on sanonut albumin edustavan kantripoppia.
”Anna mun mennä” esitettiin myös vuoden 2011 Syksyn sävel-kilpailussa.Sovitus: Samu Vatanen (1-6,8-11), Juha Pöysä (2-6,8,9,11), Lasse Parkkila (2,5,6,9), Kari Airola (2,5,6,9) ja Visa Mertala (11)
Luettelo Swedish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Swedish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Norwegian Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Swedish Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013 – 2014
Ghost Stories
Ghost Stories on Coldplayn kuudes studioalbumi, jonka levy-yhtiö Parlophone julkaisi 16. toukokuuta 2014. Albumia on myyty yli kolme miljoonaa kopiota, mikä tekee siitä neljänneksi myydyimmän albumin koko maailmassa vuonna 2014. Albumi on Grammy-ehdokkaana vuoden parhaana pop-albumina ja musiikkielokuvana. Lisäksi kappale ”A Sky Full of Stars” on ehdolla kategoriassa Best Pop Duo/Group Performance. Palkinnot jaetaan helmikuussa 2015.
Albumia tuottivat Coldplayn lisäksi Paul Epworth, Daniel Green, Rik Simpson, Jon Hopkins ja Tim Bergling (Avicii). Äänitykset alkoivat vuoden 2012 marraskuussa päättyen vuoden 2014 maaliskuuhun. Albumia äänitettiin Lontoossa ja Los Angelesissä Mylo Xyloto -kiertueen jälkeen.
Ghost Stories -kiertue alkoi huhtikuussa ja päättyi joulukuussa 2014.
Otto Leodolter
Otto Leodolter (s. 18. maaliskuuta 1936 Mariazell, Steiermark) on Itävallan ensimmäinen mäkihypyn olympiamitalisti.
Leodolter saavutti Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 normaalimäen pronssia. Tuohon aikaan olympiamitalit laskettiin myös MM-mitaliksi. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän sijoittui 30:nneksi, Innsbruckissa 1964 suurmäessä 17:nneksi ja normaalimäessä 28:nneksi.
Leodolter sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa toiseksi vuodenvaihteessa 1960–1961, kolmanneksi 1959–1960, kuudenneksi 1957–1958 ja 1958–1959 sekä kahdeksanneksi 1955–1956. Hän sijoittui mäkiviikon osakilpailuissa toiseksi Innsbruckissa ja Bischofshofenissa tammikuussa 1960. Seuraavana talvena hän oli kolmas Oberstdorfissa ja Innsbruckissa sekä toinen Bischofshofenissa.
Leodolter voitti Salpausselän kisojen mäkikilpailun 1961, jolloin hän jakoi voiton Veikko Kankkosen ja Koba Tsakadzen kanssa, sekä 1962. Hän hyppäsi Holmenkollbakkenin mäkiennätyksen 71,5 metriä vuonna 1959. Hän voitti Itävallan-mestaruuden 1958, 1959, 1961 ja 1962.
Suzuki Harunobu
Suzuki Harunobu (, n. 1725 – 8. heinäkuuta 1770, Edo) oli japanilainen puupiirrostaiteilija. Hän oli ukiyo-e-tyylin taitaja, joka erikoistui nishiki-e-moniväritekniikkaan. Hänen kuuluisimpia töitään ovat hienostuneet naiskuvat.
Harunobun uskotaan opiskelleen Kiotossa Nishikawa Sukenobun johdolla.
HLN
HLN (aiemmin "CNN Headline News") on yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava, jonka omistaa Time Warner-konserniin kuuluva Turner Broadcasting System. Se on CNN:n sisarkanava.
Alun perin tämä vuonna 1982 perustettu kanava lähetti uutisia 24 tuntia vuorokaudessa, mutta vuodesta 2005 lähtien se on keskittynyt yhä enemmän julkkisjuoru-, mielipide-, rikos- ja viihdeaiheisiin ohjelmiin.
Naisten sultanaatti
Naisten sultanaatti () on nimitys noin sata vuotta kestäneelle ajanjaksolle, jolloin Osmanien valtakunnan varsinaisina hallitsijoina tai rinnakkaishallitsijoina toimi useita kuninkaallisen haaremin naisia. Naisten sultanaatin ajan katsotaan alkaneen Suleiman Suuren kuoleman 1566 aikoihin ja päättyneen vuonna 1656, jolloin Köprulu-suvun jäseniä alkoi nousta valta-asemiin. Ajan sulttaanit olivat usein alaikäisiä, jolloin varsinaista valtaa pitivät heidän äitinsä, Valide Sultanit, tai vaimonsa, Haseki Sultanit. Monet näistä naisista olivat orjataustaisia, kuten kuninkaalliset haareminaiset yleensä olivat.
Ensimmäisenä merkittävänä ajan naisena pidetään ukrainalaistaustaista Hürrem Sultania (myös nimellä Roxelana), joka oli Suleiman Suuren vaimo. Joidenkin historioitsijoiden mukaan ajanjakson katsotaan alkaneen 1534, jolloin Hürrem sai miehensä julistamaan itsensä vapaaksi ja valitsemaan itsensä lailliseksi puolisoksi, samalla rikkoen 200 vuotta vallinneen perinteen, jonka mukaan sulttaani ei mennyt virallisesti naimisiin jalkavaimojensa kanssa. Hürrem oli samalla ensimmäinen, josta käytettiin nimitystä Haseki Sultan, sulttaanin ensimmäinen puoliso. Hürrem Sultan hankki aikanaan lisää valtaa miehensä kautta ja otti aktiivisesti osaa maansa hallintoon sisä- ja myös ulkopoliittisissa asioissa. Hänen kirjeitään Puolan kuninkaalle Sigismund II:lle on säilynyt tähän päivään.
Yksi vaikutusvaltaisimmista oli Kösem Sultan, joka toimi rinnakkais- tai sijaishallitsijana neljän sulttaanin aikana. Naisten sultanaatin ajan katsotaan päättyneen 1650-luvulla, kun sulttaaniäiti Turhan Sultan todennäköisesti murhautti Kösem Sultanin suojellakseen poikansa Mehmed IV:n valtaistuinta. Turhan luovutti henkilökohtaisen valtansa Köprülü Mehmed Paššalle, joka astui suurvisiirin virkaan lähes yksinhallitsijan oikeuksin 1656. Myös joillakin myöhemmistä sulttaaniäideistä ja -vaimoista oli merkittävästi poliittista valtaa, kuten esimerkiksi Ahmed III:n äidillä Emetullah Rabia Gülnûş Sultanilla. Lisäksi Ahmed III:n hallinnon loppupuoliskolla, jolloin sulttaani itse otti vain vähän kantaa päätöksentekoon, myös suurvisiirin vaimo ja sulttaanin tytär Hatice Sultan osallistui valtakunnan hallitsemiseen.
Pertti Laatikainen
Pertti Olavi Laatikainen (s. 7. lokakuuta 1957 Espoo) on suomalainen prikaatikenraali evp. Hän oli viimeinen Etelä-Suomen sotilasläänin komentaja, kun sotilasläänit lakkautettiin 31. joulukuuta 2014.
Laatikainen on palvellut muun muassa Kaartin Jääkärirykmentin komentajana, Reserviupseerikoulu johtajana, Puolustusvoimien koulutuspäällikkönä ja Urheilukoulun johtajana. Laatikainen on vuonna 1981 valmistunutta kadettikurssia. Vuonna 2006 taiteilija Juhani Toukonen maalasi muotokuvan Kaartin Jääkärirykmentin komentajasta eversti Laatikaisesta.
Laatikainen on vuodesta 2015 lähtien toiminut Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) toiminnanjohtajana.
Laatikaiselle on myönnetty seuraavat kunniamerkit:
JAN-vaappu
JAN-vaappu on Jouko Niemivaaran (s. 1942 Mäntsälä) luoma vaappumallisto, jonka juuret juontavat 1950-luvulle, jolloin Niemivaara veisteli ensimmäisiä vaappujaan. Enemmissä määrin vaappuja alkoi syntyä 1960-luvun alkupuolella arviolta vuosina 1963–1964. Kaupallinen valmistus alkoi vuonna 1968. JAN-vaaput ovat tunnettuja lohivaappuja ja niillä on saatu useita suurlohia. Koska vaaput tehdään käsityönä, on niiden saatavuus rajoitettua. Vaaput ovat haluttuja, jopa suosittuja keräilyesineitä, ja niitä ei ole aina riittänyt myyntiin valmistajalta, jolloin kalastajien välisessä kaupassa vaappujen hinnat ovat olleet muutamasta kymmenestä sataan euroon. Nykyisin vaappuja valmistaa lisenssillä Suomen Uistin Oy.
Suurin osa mallistosta on tarkoitettu lohelle, mutta mallistosta löytyy myös taimenelle, kuhalle ja hauelle värejä ja malleja. JANin tunnetuimmat mallit ovat 6,5 cm ja 7,5 cm. Näiden lisäksi vaappua on valmistettu pituuksissa 6, 7, 8 ja 9,5 cm. Lukuisat lohimiesten tuntemat klassikkovärit kuten Parsilankku, Klenooti, Komunisti, Ruska ovat myös Niemivaaran käsialaa.
Rungon muotoilun ja uimalevyn ansiosta viehe sukeltaa haluttuun syvyyteen. Värien maalauksessa on mietitty sävyjen lisäksi niiden sijainti vaapun pinnalla ja kuinka paljon selkä- ja kylkiväriä näkyy alas tai sivulle. Uintia kehitettäessä on erityisesti huomioitu paksun siiman ja vahvojen koukkujen tarve. 0,45 mm tai paksumpi siima uittaa JANia paremmin kuin ohuempi siima. Paksu, jopa jäykkä siima pidättelee vaapun etupään liikettä sopivasti antaen sille parhaan uinnin. Koukut on sijoitettu runkoon optimaalisesti. Niemivaaran itse kehittämät ruostumattomat koukkurenkaat ovat erittäin vahvoja. Niinpä Niemivaaran kehittämien mallien, uimalevyn ja värien vaikutus näkyy lähes kaikissa nykyisissä lohivaapuissa.
Jarmo Rapalan LGH Uistin Oy (nyk. Suomen Uistin Oy) osti oikeudet JAN-vaappuihin vuonna 2008. Tavoitteena oli JAN-vaappujen saatavuuden parantaminen ja tuotannon jatkuminen. JAN-vaappujen valmistus siirrettiin LGH:n toimitiloihin Vääksyyn, jossa Toni Halme jatkaa niiden valmistusta. Niemivaara siirtyi myös Vääksyyn, jossa hänen työnkuvansa on opetus-, tuotekehitys- ja laadunvalvontatehtävät. Vuonna 2010 tuotannossa oli kaksi eri mallia, 6,5 cm ja 7 cm, ja yhden vaapun myyntihinta oli 25 euroa.
Tinanvalanta
Tinanvalanta eli molybdomantia on muinainen ennustuskeino, jota nykyään harrastetaan pääasiassa leikkimielellä uudenvuodenaattona Pohjoismaissa, Saksassa ja Itävallassa. Tinan tai lyijyn valaminen ennustuskeinona oli tunnettu jo muinaisessa Roomassa.
Lyijy sulatetaan ensin isossa lusikassa tai kauhassa ja kaadetaan sitten kylmään veteen. Jähmettyessään metalli saa mielikuvituksellisia muotoja. Kovettuneesta metallista voidaan lukea ennustuksia. Tinan muotoja voi tulkita kuvaannollisesti: kuplinut tina viittaa rahaan, hauras rakenne epäonneen ja laivan muoto matkustamiseen.
Suomessa myydään ennen vuodenvaihetta hevosenkengän muotoisia lyijy- ja tinaseoksia. 41 kg painavan maailman suurimman uudenvuodentinan valoi Loviisan Valko VPK 31. joulukuuta 2009.
Tinanvalannan toinen nimitys molybdomantia tulee kreikan kielen sanoista Μόλυβδος (mólybdos) ’Lyijy’ ja μαντεία (manteia) ’Ennustaminen’.
Lyijypitoisten uudenvuodentinojen myynti on kielletty maaliskuusta 2018 lähtien terveys- ja ympäristösyistä. Turvallisuus- ja kemikaalivirasto suosittelee tilalle esimerkiksi sokeria ja mehiläisvahaa. Lyijyttömien tinojen myynti on edelleen sallittua.
Alaeddin pašša (visiiri)
Alaeddin pašša oli titteliltään "fakih", islamilaisen lain asiantuntija. Hänet nimitettiin visiiriksi Osman I:n hallinnon viimeisten vuosien aikana, todennäköisesti vuonna 1320. Hän toimi virassa myös Orhan I:n hallinnon aikana. Hänen virkanimensä ei varsinaisesti ollut suurvisiiri, sillä Osmanien valtakunnan alkuvuosina vain yksi henkilö kerrallaan toimi visiirinä. Koska virka vastasi tehtäviltään myöhempää suurvisiirin virkaa, Alaeddinia pidetään ensimmäisenä Osmanien valtakunnan suurvisiirinä.
Hän perusti ensimmäisen vakinaisen armeijan sulttaanin vartiostoksi. Tästä armeijasta tuli pian janitsaarikaarti. Uuden armeijan sotilaat pitivät valkoisia lakkeja toisin kuin aiemmat turkmeni-sotilaat, joilla oli punaiset lakit. Alaeddinin palvelus visiirinä päättyi vuoteen 1333 mennessä.
Jotkut lähteet väittävät Alaeddin paššan olleen Orhan I:n veli ja Osman I:n poika, koska Orhanin veli ja Osmanin poika oli myös nimeltään Alaeddin pašša. Kuitenkin yleensä uskotaan kyseessä olleen eri henkilöiden.
Tasavälinen kartioprojektio
­­
Tasavälinen kartioprojektio on vanhalta ajalta saakka tunnettu karttaprojektio. Siinä maapallon pinta ajatellaan kuvatuksi pallon­pintaa sivuavalle tai leikkaavalle kartiolle, jonka akseli yhtyy Maan akseliin. Leveyspiirit näkyvät kartassa saman­keskisinä ympyrän­kaarina, pituuspiirit suorina, jotka leikkaavat toisensa samassa pisteessä kartan ulkopuolella. Etäisyydet pituus­piirejä pitkin kuvautuvat oikeassa suhteessa, samoin etäisyydet pitkin yhtä tai tavallisimmin kahta leveys­piiriä, jotka kartassa kulloinkin on valittu "standardi­leveys­piireiksi" ja joiden kohdalla kartion ajatellaan leikkaavan maapallon pinnan. Projektio ei kokonaisuudessaan ole oikea­kulmainen eikä oikea­pintainen, mutta standardi­leveys­piirien kohdalla sekä kulmat että pienten alueiden pinta-alojen suhteet kuvautuvat oikein. Jos kartassa näkyvä alue ulottuu navalle saakka, ei napa yleensä näy pisteenä vaan sekin pienenä ympyränkaarena.
Jos standardi­leveys­piirejä on vain yksi ja sellaiseksi on valittu päiväntasaaja, erikois­tapauksena saadaan lieriö­projektio, neliökartta. Jos taas ainoaksi standardi­leveys­piiriksi valitaan pohjois- tai etelänapa, erikois­tapauksena saadaan oikeakeskipituinen tasoprojektio.
Klaudios Ptolemaioksen maailman­kartta perustui erään­laiseen tasaväliseen kartio­projektioon. Nykyään tasavälistä kartio­projektiota käytetään varsinkin kartoissa, joiden esittämä alue on pitkähkö länsi-itä-suunnassa eikä sijaitse lähellä päivän­tasaajaa, esimerkiksi usein Euroopan kartoissa.
Tasavälisessä kartio­projektiossa maan­pinnan piste, jonka leveys on φ ja pituus λ, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ("x, y") ovat
missä φ ja λ ovat koordinaatiston origoon kuvautuvan pisteen leveys- ja pituus­aste, ja vakiot "n", "G" ja ρ sekä pituusasteesta riippuva parametri θ määräytyvät niiden sekä valittujen standardi­leveys­piirien φ ja φ mukaan seuraavasti:
Jos on valittu vain yksi standardi­leveys­piiri eli φ = φ, ei vakiota "n" voida laskea edellä esitetyllä tavalla, mutta tällöin on
Samalla "G":n lauseke yksinkertaistuu muotoon
Turun Yliopiston Kemistit TYK
Turun Yliopiston Kemistit TYK ry on Turun yliopiston kemian ja biokemian opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1935 ja on täten vanhin Turun yliopiston piirissä toimiva ainejärjestö. Yhdistyksen logo on Turun yliopiston siipisoihdun lävistämä heksaanirengas.
Froot
Froot on Marina and the Diamondsin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin maaliskuussa 2015, jota ennen julkaistiin viisi single-kappaletta, jotka kuuluvat Marinan luomaan "Froot Of The Month"-nimiseen kampanjaan. Kuudes single kuitenkin julkaistiin 4. huhtikuuta.
Albumin nimikkokappale 'Froot' julkaistiin 10. lokakuuta 2014, Marinan syntymäpäivänä, sekä kuukautta myöhemmin 10. marraskuuta julkaistiin koko albumin kappalelista.
12. joulukuuta Marina and the Diamondsin Youtube-kanavalle ladattiin kappale 'Happy'. 
Uudenvuodenpäivänä esiteltiin kolmas ennakkosingle nimeltä ”Immortal”, joka kiri iTunes-listojen kärkeen. 'I'm A Ruin' julkaistiin 2. helmikuuta.
Viides ennakkosingle 'Forget' julkaistiin 3. maaliskuuta. Ja kuudes single, 'Gold' julkaistiin 4. huhtikuuta
Patagonianvihervarpunen
Patagonianvihervarpunen ("Spinus barbatus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Patagonianvihervarpusta tavataan Etelä-Amerikan eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkutikli
Pikkutikli ("Spinus psaltria") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkutikliä tavataan Yhdysvalloissa, Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaliforniantikli
Kaliforniantikli ("Spinus lawrencei") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Kaliforniantikliä tavataan Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Korsikanhemppo
Korsikanhemppo ("Carduelis corsicanus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on läheistä sukua sitruunahempolle.
Korsikanhemppo on 11,5–12,5 cm pitkä. Se muistuttaa sitruunahemppoa, mutta selkä on ruskea ja tummaviiruinen ja vatsapuoli ja naama ovat kirkkaamman keltaiset kuin sitruunahempolla. Naaras on koirasta väreiltään himmeämpi ja sen rinnan yli kulkee harmaa vyö.
Korsikanhemppoa tavataan Korsikassa ja Sardiniassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 19 000–85 000pesivää paria. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Korsikanhemppo pesii matalissa puukanervikoissa ja pensaikoissa, joskus myös metsiköissä. Sitä tavataan merenpinnan tasosta noin 1 650 metrin korkeuteen saakka. Korsikanhemppo on paikkalintu.
Jemeninhemppo
Jemeninhemppo ("Linaria yemenensis") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Jemeninhemppoa tavataan Saudi-Arabiassa ja Jemenissä. Laji on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Somalianhemppo
Somalianhemppo ("Linaria johannis") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Somalianhemppoa tavataan pienellä alueella Somalian pohjoisosissa. Lajin populaation arvellaan olevan hyvin pieni, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Cyrillaceae
Cyrillaceae on vain kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon myös kanervakasvit (Ericaceae) kuuluvat.
Kasvit ovat puita tai pensaita, joiden lehdet ovat ehytlaitaiset, lyhytruotiset ja kierteisesti järjestyneet. Usein niissä on mustat korvakemaiset rauhaset. Kukat sijaitsevat pitkissä ja terttumaisissa kukinnoissa ja ovat tavallisesti säteittäisiä, ja niiden verhiö ja teriö ovat tyveltään yhdislehtisiä. Heteet ovat kahtena kiehkurana tai heteitä on yhtä monta kuin verholehtiä; ponnet ovat soikeita ja avautuvat raoilla. Sikiäin on kehänalainen, koostuu kahdesta viiteen yhteen kasvaneesta emilehdestä ja suippenee vähitellen lyhyeksi vartaloksi, jonka päässä on liuskainen luotti. Sikiäimessä on 2-15 kärki-istukallista ja riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on avautumaton, 1-4-siemeninen, kuiva luumarja tai 2-5-siipinen samara (pähkylä). Siemenessä on vain vähän ravintovarastoa (endospermiä).
Heimon lajit kasvavat hajanaisesti Kaakkois-Yhdysvalloissa, Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa.
Heimon läheisin sukulainen on kanervakasvien heimo (Ericaceae). Cyrillaceae-heimossa on vain kaksi eri sukuihin ("Cyrilla" ja "Cliftonia") luettua lajia.
Kumpaakin lajia kasvatetaan lämpimillä alueilla koristekasveina vaaleiden kukkien ja lehtien punertavan syysvärityksen vuoksi.
Feed Me (albumi)
Feed Me on suomalaisen I’Dees-popyhtyeen 25. syyskuuta 2003 julkaistu toinen ja samalla viimeinen studioalbumi. Albumin on tuottanut Lauri Järvilehto.
Albumi ei noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle. Myöskään siltä julkaistut singlet ”Brave and Optimistic Girl” ja ”Special” eivät sijoittuneet listoille.