hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Julija Gomelskaja
Julija Aleksandrovna Gomelskaja eli Julija Oleksandrivna Homelska (, ; 11. maaliskuuta 1964 Saratov – 4. joulukuuta 2016 Lymanin piiri, Odessan alue) oli ukrainalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä vuosina 1984–90 Odessan A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa Oleksandr Krasotovin johdolla. Hän pääsi myöhemmin stipendillä opiskelemaan Robert Saxtonin johdolla Lontoon Guildhall School of Music and Dramaan (1995–97), josta hän sai musiikin maisterin arvon.
Gomelskajan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty Ukrainan lisäksi Armeniassa, Belgiassa, Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Puolassa, Venäjällä, Espanjassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Gomelskaja sai useita palkintoja, kuten ensipalkinnon Donetskin Prokofjev-kilpailussa (1993) ja Borys Ljatošynskyi -palkinnon Ukrainan kulttuuriministeriöltä (2011). Hän luennoi Neždanov-musiikkiakatemiassa vuodesta 1991.
Gomelskaja kuoli liikenneonnettomuudessa 4. joulukuuta 2016.
Rummel vastaan Estelle
Rummel v. Estelle, virallisesti William James Rummel v. Estelle, Corrections Director, oli vuonna 1980 käyty oikeudenkäynti, jossa Yhdysvaltain korkein oikeus piti voimassa Texasin osavaltiossa sijaitsevan alioikeuden ja myös vetoomustuomioistuimen antamat tuomiot, joissa William James Rummel tuomittiin elinkautiseen vankeuteen hänen syyllistyttyään petokseen, jonka rikoshyöty oli 120,75 dollaria. Rummel pääsi kuitenkin vankilasta istuttuaan tuomiosta noin seitsemän vuotta.
Ennen elinkautisen vankeuden tuonutta petosta Rummel oli syyllistynyt kahteen rikokseen. Hän oli tehnyt ostoksia 80 dollarin arvosta toisen henkilön luottokorttia käyttäen, mistä hänet oli tuomittu kolmen vuoden vankeuteen vuonna 1964. Vuonna 1969 Rummel tuomittiin neljän vuoden vankeuteen hänen huijattua väärennetyllä šekillä 28,36 dollaria. Molemmissa tapauksissa minimituomio oli kaksi vuotta, ja vähäisestä rahasummista huolimatta rikokset luokiteltiin törkeiksi rikoksi (felony) tavallisen rikoksen (misdemeanor) sijaan.
Vuonna 1973 Rummel ei suostunut palauttamaan rahoja asiakkaalle siitä huolimatta että tämä oli tyytymätön Rummelin tekemään ilmastointilaitteen korjaukseen. Laite oli lähteestä riippuen korjattu joko puutteellisesti tai ei ollenkaan. Rummel oli veloittanut korjauksesta 120,75 dollaria. Asiakas haastoi Rummelin oikeuteen ja voitti jutun. Rummel todettiin syylliseksi törkeään varkauteen (felony theft), jonka tuomioasteikko oli kahdesta kymmeneen vuotta.
Syyttäjä kuitenkin totesi tuomion olevan Rummelin kolmas tuomio törkeästä rikoksesta. Näin ollen tuomioon sovellettaisiin Texasin three strikes -lakia, jonka mukaan kolmannesta rikoksesta voidaan tuomita vain elinkautinen. Teoriassa Teksasissa voi anoa armahdusta 12 vuoden kuluttua, mutta armahduksen myöntäminen on harvinaista. Vuonna 1979 niissäkin tapauksissa, joissa ehdonalaislautakunta ehdotti ehdonalaiseen pääsyä, Teksasin kuvernööri esti vetollaan ehdonalaiseen päästämisen 79 prosentissa tapauksista.
Valamiehistö totesi Rummelin syyllistyneen törkeään rikokseen, joka oli jo hänen kolmas törkeä rikoksensa, ja sitä myöten hänet tuomittiin elinkautiseen. Myös vetoomustuomioistuin piti tuomion voimassa.
Korkein oikeus otti asian tutkittavakseen. Korkein oikeus arvioi tuomiota siitä näkökulmasta, että rikkoiko se Yhdysvaltain perustuslain julmien ja epätavallisten tuomioiden kieltoa, ja päätti säilyttää tuomion äänin 5–4 maaliskuussa 1980. Oikeus perusteli tuomion perustuslain mukaisuutta sillä, että vuonna 1912 hevosvarkauksista annettua elinkautisesta tuomiota ei aikoinaan oltu katsottu perustuslain tarkoittamaksi julmaksi tai epätavalliseksi tuomioksi, ja Texasin lisäksi myös Länsi-Virginian ja Washingtonin osavaltioissa oli mahdollista saada elinkautinen kolmesta näin lievästä rikoksesta. Eriävän mielipiteen ilmoittaneet tuomarit pitivät tuomiota erittäin suhteettomana teon vakavuuteen nähden.
Marraskuussa 1980 Rummel vapautettiin vankilasta. Hän sai mahdollisuuden tunnustaa syyllisyytensä yhteen rikoksista, ja hänen tuomionsa pituudeksi määrättiin hänen jo suorittamansa vankeusaika eli seitsemän vuotta ja 14 päivää.
Vincent Ellin
Vincent Ellin on kanadalainen fagotisti. Hän toimi Winnipegin sinfoniaorkesterin ja Manitoban kamariorkesterin ensifagotistina yhteensä 32 vuoden ajan ennen omistautumistaan soolo- ja kamarimusiikkiuralle. Hänelle myönnettiin Juno-palkinto Sophie-Carmen Eckhardt-Gramattén fagottikonserton levytyksestä BIS Recordsille (1995). Ellin on kantaesittänyt useita uusia teoksia, joihin lukeutuu Glenn Buhrin konsertto. Hän on tulkinnut vähälle huomiolle jäänyttä ohjelmistoa, kuten Nikos Skalkottasin "Cycle-Concertin" Alankomaiden kaksoisruokolehdykkäseuran kutsumana Rotterdamissa. Hän on myös esiintynyt muiden muassa Bostonin sinfoniaorkesterin, n, Richmondin sinfoniaorkesterin, Boston Popsin, Bostonin oopperan, Cantata Singersin ja Aurora Musicalen kanssa.
Ellin opiskeli Sherman Waltin johdolla New England Conservatory of Musicissa ja sai valmistuessaan George W. Chadwick -palkinnon. Hänen opettajiaan olivat myös Stephen Maxym ja Louis Skinner. Wieniläisklassisen tyylin opetusta hän sai Milan Turkovicilta Wienissä.
Irakli Tsintsadze
Irakli Tsintsadze (; s. 3. maaliskuuta 1964 Tbilisi, Gruusian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen säveltäjä. Hän opiskeli Tbilisin valtionkonservatoriossa vuosina 1976–86. Hän suoritti vielä täydentäviä sävellysopintoja Tbilisissä ja Theo Brandmüllerin johdolla Saarbrückenissä. Hän sai vuonna 1997 Deutscher Akademischer Austauschdienstin residenssin. Sävellystyönsä ohella hän on myös opettanut analyysiä ja polyfoniaa Tbilisin valtiollisessa taideakatemiassa. Hänen pääasiallinen kustantajansa on Keturi Musikverlag.
Tsintsadzen tuotantoon kuuluu muun muassa baletti, sinfonioita (joista kolmas tenorille ja suurelle orkesterille), lukuisia kamarimusiikkiteoksia vaihteleville kokoonpanoille ja pianokappaleita.
Tsintsadze on säveltäjä Sulkhan Tsintsadzen poika.
Ulla Pirttijärvi
Ulla Pirttijärvi-Länsman (s. 13. marraskuuta 1971 Inari) on saamelainen laulaja ja joikaaja. Inarilaisesta Angelin kylästä kotoisin oleva Pirttijärvi aloitti uransa 1980-luvulla Angelin tytöissä yhdessä muun muassa Ursula ja Tuuni Länsmanin kanssa. Hän siirtyi soolouralle yhtyeen 1992 ilmestyneen esikoisalbumin jälkeen. Pirttijärven nykyinen yhtye on vuonna 2009 perustettu Ulda.
Ulla Pirttijärvi on julkaissut neljä sooloalbumia sekä vieraillut norjalaisen Frode Fjellheimin, Rinneradion ja Wimme Saaren levyillä. Lisäksi hän oli mukana jo vuonna 1987 Angelin tyttöjen edeltäjän Angel-Nuorat -ryhmän sekä norjalaisen Mari Boinen saamenkielisiä joululauluja sisältäneellä kasetilla. 2000-luvun alussa Pirttijärvi toimi Lapin läänintaiteilijana. Nykyään hän asuu perheineen Utsjoella.
Pirttijärvi-Länsman osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 tyttärensä Hildán kanssa Solju-nimisenä duona kappaleella "Hold Your Colours". Soljulta ilmestyi albumi keväällä 2018.
FS Jeanne d'Arc (1867)
Jeanne d'Arc oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870-1871, jonka jälkeen se pysyi palveluksessa monista sisaraluksistaan poiketen. Alus poistettiin alusluettelosta 28. elokuuta 1883.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1869.
Alus sijoitettiin valmistuttuaan reserviin Brestissä vuonna 1869. Alus otettiin palvelukseen hieman ennen Ranskan–Saksan sodan alkamista 12. huhtikuuta 1870, jolloin se sijoitettiin Pohjoiseen laivueeseen. Alus lähti laivueen mukana 24. heinäkuuta 1870 Cherbourgista Tanskan Fredrikshavnin sataman edustalle, jossa osasto oli 28. heinäkuuta - 2. elokuuta ennen siirtymistään Itämerelle. Laivue nimettiin siirron jälkeen Itämeren laivastoksi. Sodan alkamisesta alkaen laivueen tehtävänä ollut Saksan satamien saarto keskeytettiin 16. syyskuuta ja alukset palasivat Cherbourgiin.
Alus oli 1. elokuuta 1873 Malagassa Espanjassa, josta se jatkoi tuona päivänä Cadiziin. Alus törmäsi 21. heinäkuuta 1875 yhteysalus "Forfaitiin", joka upposi. "Jeanne d'Arcista" tehtiin 3. joulukuuta 1875 kontra-amiraali Bonien lippulaiva, mutta alus siirrettiin 1. tammikuuta 1876 Brestissä reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 12. huhtikuuta 1879 Lähi-idän laivueeseen.
Alus poistettiin alusluettelosta 28. elokuuta 1883, minkä jälkeen sen kohtalo on tuntematon.
Luettelo pikkuplaneetoista: 404 001–405 000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä 404001–405000. Täydellinen luettelo on artikkelissa Luettelo pikkuplaneetoista.
TB-veljeskunta
TB-veljeskunta () on pohjoismainen
kunnallisvirkamiesten yhteisö, joka perustettiin vuonna 1928. Se toimii myös Suomessa, jossa sen jäsenlooseihin kuuluu vuonna 1950 perustettu Helsingin TB – Helsingfors TB.
Nimellä Tjänstemannabröderna Göteborgissa vuonna 1928 perustettu TB syntyi miespuolisten kunnallisvirkailijoiden järjestöksi. Vuonna 1931 se järjestäytyi veljeskunnan muotoon ja vuonna 1948 se laajeni muihin Pohjoismaihin. Suomeen perustettiin Helsingin TB vuonna 1950.
Vuonna 1993 veljeskunnan jäsenpohjaa laajennettiin koskemaan kaikkia miespuolisia viranhaltijoita, joilla on paikallishallintoon liittyviä työtehtäviä. Samalla nimestä Tjänstemannabröderna luovuttiin ja viralliseksi nimeksi tuli "TB-Ordens Nordiska Storloge". Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa siitä käytetään lyhennettä TB, Tanskassa ja Islannissa TBO.
Vuonna 2007 järjestöön alettiin hyväksyä jäseniksi myös naisia.
TB:n paikallisloosit valitsevat edustajansa kerran vuodessa kokoontuvaan "suurloosivaltuustoon", joka on TB-veljeskunnan korkein päättävä elin. Toimeenpaneva elin on nimeltään "suurloosikollegio"; sen muodostavat seitsemän valtuutettujen nimittämää veljeskuntaneuvosta.
Keskusjärjestö, "suurloosi", toimii Göteborgissa. Se julkaisee TB-Tidender-jäsenlehteä, joka on ilmestynyt 2–4 kertaa vuosittain vuodesta 1948 lähtien . Toinen TB:n julkaisu on jäsenmatrikkeli. Joka kolmas vuosi pidetään kaikille veljille avoimet "suurherrapäivät", joiden tarkoituksena on tarjota eri pohjoismaiden kunnallisvirkamiehille mahdollisuus solmia suhteita keskenään ja tutustua isäntämaahaan. Ensimmäiset suurherrapäivät Helsingissä järjestettiin vuonna 1968.
Paikalliset loosit pitävät "loosikapitteliksi" kutsutut kokouksensa kerran kuukaudessa lukuun ottamatta kesäkuukausia. Kokouksissa kuullaan ajankohtaisia esitelmiä, joita seuraa keskustelu. Loosin vihkimisen vuosipäivää ("herrainpäivä") vietetään juhlallisimmin.
Luettelo pikkuplaneetoista: 405 001–406 000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
405001:stä ja päättyen 406000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 406 001–407 000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
406001:stä ja päättyen 407000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Valo (tiedelehti)
Valo on 1920-luvulla ilmestynyt ensimmäinen suomalainen tiedelehti.
Lehti ilmestyi 1925–1928 joka toinen viikko, yhteensä sata numeroa. Kustantaja oli silloinen merkittävä kustantaja WSOY. Vaikka Valo ilmestyi lehden muodossa, se oli kuitenkin vihkoina ilmestynyt tietoteos. Silloiseen tapaan lehti myi kansia, joihin vuosikerran sai sitoa. Lehti ilmestyi kahtena sarjana, joista A-sarjassa olivat aiheina menestyminen, ihmiselämä, luonto, menneet ajat ja kielet. B-sarjan aiheina olivat liike-elämä, eläinten maailma, sielunelämä, terveys ja sairaus, virkistys ja urheilu.
Lehden perusaineisto tuli tanskalaisesta Frem-lehdestä. Lisäksi oli suomalaisten kirjoittajien artikkeleita. Tanskalaisia artikkeleita suomensi ja kirjoitti osin Haavion ystäväpiiri ja sukulaiset, mutta avustajia oli kymmeniä.
Julkaisua toimittivat WSOY:n tuore kustannustoimittaja Martti Haavio, hänelle Ylioppilaslehden ajoilta tutut AKS:n pääideologi Niilo Kärki ja "Pikku jättiläisen" juuri valmiiksi saanut Yrjö Karilas ja etätoimittajana Kansanvalistusseuran Kalenterin toimittaja Niilo Liakka.
Suomen tiedetoimittajien liitto järjestää juhlia Valon päivänä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 407 001–408 000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
407001:stä ja päättyen 408000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Asko Kilpeläinen
Asko Kilpeläinen (s. 30. huhtikuuta 1975) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen kymmenottelija. Hän edusti koko uransa ajan Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Reijo Siitonen. Kalevan kisoista hän saavutti kymmenottelun hopeaa vuonna 1998. Lisäksi hän saavutti urallaan sisäratojen SM-kisoista seitsenottelun hopeaa vuonna 1999 sekä pronssia vuonna 1998. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen.
Koulutusakkreditointi
Koulutusakkreditointi tarkoittaa koulutusohjelmien pätevyyden toteamista kansainvälisin kriteerein. Akkreditointien avulla eri maissa annettavia tutkintoja voidaan vertailla. Vertailun avulla halutaan tukea paitsi koulutuksen kehittämistä myös tutkinnon suorittaneiden työllistymistä ja liikkuvuutta kansainvälisillä työmarkkinoilla. Koulutusohjelman arvioi ulkopuolinen (puolueeton) arviointiryhmä, ja akkreditointipäätöksen tekee akkreditointiorganisaation päättävä elin.
Arvostettu akkreditointi takaa ohjelmista valmistuville paremmat mahdollisuudet työllistyä kansainvälisillä työmarkkinoilla. Arvioinnissa kiinnitetään erityisesti huomiota ohjelman kattavuuteen, sisällön tasapainoon ja opiskelijoiden saamaan työkokemukseen liike-elämässä. 
MBA- ja EMBA-koulutusohjelmille akkreditointeja myöntävät Lontoossa sijaitseva Association of MBAs (AMBA), Floridan Tampassa sijaitseva Association to Advance Collegiate Schools of Business (AACSB) ja Brysselissä sijaitseva European Quality Improvement System (EQUIS). Jos koulutusohjelma saa akkreditoinnit kaikilta kolmelta, on sillä niin kutsuttu kolmoisakkreditointi.
Tuuli Sistonen
Tuuli-Sisko Sistonen (o.s. Kosola, s. 12. tammikuuta 1980) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti koko urheilu-uransa ajan Espoon Tapioita. Kalevan kisoista Sistonen saavutti seiväshypyn pronssia vuonna 1994. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2007 jälkeen.
Association of MBAs
Association of MBAs (AMBA) on Lontoossa sijaitseva, kansainvälisesti tunnettu ja arvostettu puolueeton arviointi- ja asiantuntijaorganisaatio, joka myöntää kansainvälisiä akkreditointeja (laatuhyväksyntä) MBA.- ja EMBA-koulutusohjelmille. Se on akkreditoinut koulutusohjelmia noin 170 korkeakoulussa yli 70 maassa.
AMBAn myöntää akkreditointejaan vain pienelle määrälle ohjelmia, joiden tulee täyttää korkeat kansainväliset johtamiskoulutuksen laatuvaatimukset. Arviointiprosessi toimii myös koulutusohjelman strategisen kehittämisen työkaluna, sillä arvioijat antavat prosessin aikana myös kehitysehdotuksia, joiden avulla ohjelmasta voidaan kehittää entistä vaikuttavampi ja laadukkaampi.
Helsingin Kauppakorkeakoulun MBA-ohjelma sai AMBA-akkreditoinnin ensimmäisen kerran vuonna 1997 ja sen EMBA-koulutusohjelma vuonna 2004. Vuonna 2007 se sai AMBA-akkreditoinnin koko MBA-portfoliolleen.
Hankenin MBA-ohjelma on saanut akkreditoinnin 2008 .
Jyväskylän yliopiston MBA-ohjelma sai AMBA-akkreditoinnin vuonna 2011. Sillä meni laatutunnustuksen tavoitteluun noin kolme vuotta, vapaaehtoisen hakemuksen jälkeen hakuprosessissa oli monia vaiheita, jotka huipentuivat vuoden 2010 lopulla tehtyyn arviointivierailuun.
FS Montcalm (1868)
Montcalm oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870-1871, jossa se valtasi Preussin laivaston purjealuksen. Alus vietti pääosan urastaan Kiinassa tai Tyynellämerellä ja se poistettiin alusluettelosta vuonna 1891.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 26. lokakuuta 1865. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1870.
Alus sijoitettiin valmistuttuaan Välimerelle, jossa se oli aina toukokuuhun 1870. Ranskan–Saksan sodassa alus valtasi Pohjanmerellä parkki "Unionin" ja se seurasi korvetti "SMS Arconaa" Portugalin aluevesillä. Alus oli Pohjois- ja Etelä-Atlantilla ennen siirtoaan reserviin 1. elokuuta 1871 Cherbourgissa. Alus palautettiin palvelukseen 20. lokakuuta 1873 ja se lähti 5. tammikuuta 1874 Kiinaan vapauttaakseen panssarikorvetti "Belliqueusen" Kiinan aseman lippulaivan tehtävistä. Alus palasi Cherbourgiin 20. toukokuuta 1876 ja se oli reservissä 1878-1880. Vuonna 1882 aluksesta tehtiin Tyynenmeren viirikön lippulaiva, kun kontra-amiraali Landolfe nosti lippunsa alukselle. Alus palasi Cherbourgiin 1884, jossa se oli alusluettelosta poistoonsa 2. huhtikuuta 1891 saakka.
Esko Seppänen (urheilutoimittaja)
Esko Seppänen (s. 23. tammikuuta 1984 Heinola) on suomalainen urheilumediapersoona, joka on erikoistunut erityisesti jääkiekkoon.
Seppänen on opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa vuoden ajan. Hän aloitti toimittajantyönsä Jatkoaika.com-sivustolla. Seppänen tuli tunnetuksi työstään Urheilulehdessä, jossa hän toimi ensin toimittajana ja myöhemmin uutispäällikkönä. Hän kirjoitti lehteen myös kolumneja. Kesästä 2013 hän on työskennellyt Viasat-tv-yhtiössä.
Seppänen on myös suosittu Twitterissä, jossa hänellä on yli 68 000 seuraajaa. Hänet tunnetaan lisäksi vedonlyönnin harrastajana.
Seppänen pelasi oman urheilu-uransa aikana jääkiekkoa Lahden ja Heinolan alueen seuroissa. Junioritasolla hän pelasi korkeimmillaan A-nuorten SM-liigaa Pelicansin riveissä ja aikuistasolla Suomi-sarjaa edustaen Heinolan Kiekkoa.
Seppänen joutui arvostelun kohteeksi keväällä 2015, johtuen hänen veikkausvihjeidensä huonosta palautusprosentista ja sen yhteydestä hänen affiliaattitoimintaansa.
FS Reine Blanche (1868)
Reine Blanche oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1870.
Alus sijoitettiin valmistuttuaan Brestissä reserviin. Alus otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1870 ja se teki Ranskan–Saksan sodan aikana partiomatkan Shetlantiin ennen kuin se palautettiin reserviin 20. syyskuuta. Alus palautettiin palvelukseen heinäkuussa 1871 kehityslaivueen 2. viirikön lippulaivaksi. Kantonin kapinan aikana "Reine Blanche" ja "Thétis" olivat sijoitettuna syys-lokakuussa 1873 Cartagenaan Espanjaan suojaamaan Ranskan kansalaisia. Alus palautettiin reserviin 1. helmikuuta 1876 ja se palautettiin palvelukseen huhtikuussa 1877.
"Thétis" törmäsi 3. heinäkuuta "Reine Blancheen", joka joutui ajamaan matalikolle estääkseen uppoamisensa. Alus siirrettiin reserviin 1878, mistä se palautettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1879 Lähi-Idän laivueeseen. Alus tulitti 5.-16. heinäkuuta 1881 Sfaxin satamaa Ranskan miehittäessä Tunisian. Alus nimitettiin Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi 20. tammikuuta 1884 ja kontra-amiraali Franquet nosti lippunsa aluksella. Alus joutui kuitenkin palaamaan 22. toukokuuta 1884 Cherbourgiin kattiloiden loppuunpalamisen ja rungon heikon kunnon vuoksi. Alus poistettiin palveluksesta ja se poistettiin alusluettelosta 12. marraskuuta 1884.
Larry Crowne – Uusi mahdollisuus
Larry Crowne – Uusi mahdollisuus on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Tom Hanksin ohjaama draamakomedia. Hanks myös käsikirjoitti elokuvan Nia Vardalosin kanssa, tuotti elokuvan Gary Goetzmanin kanssa sekä näytteli pääosaa yhdessä Julia Robertsin kanssa.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. heinäkuuta 2011. Suomessa ensi-ilta oli 2. syyskuuta 2011.
FS Thétis (1867)
Thétis oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti.
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1869.
Alus sijoitettiin valmistuttuaan Brestissä reserviin. Se otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1870 Ranskan–Saksan sodan vuoksi ja se liitettiin Cherbourgiin sijoitettuun pohjoiseen laivueeseen. Alus lähti 24. heinäkuuta 1870 Cherbourgista laivueen alusten mukana Fredrikshavnin edustalle, jossa ne olivat 28. heinäkuuta - 2. elokuuta ennen Itämerelle siirtymistä. Itämerellä laivueen nimi muutettiin Itämeren laivastoksi, joka yritti sulkea Itämeren satamat ja siten estää Preussin laivaston pääsyn merelle. Laivue määrättiin palaamaan Cherbourgiin 16. syyskuuta. Alus kuului kehityslaivueeseen 1871 ja se siirrettiin Lähi-itään vuotta myöhemmin.
Kantonin kapinan aikana "Reine Blanche" ja "Thétis" olivat sijoitettuna syys-lokakuussa 1873 Cartagenaan Espanjaan suojaamaan Ranskan kansalaisia. Panssarifregatti "Magentan" tuhouduttua 31. lokakuuta 1875 Toulonissa tulipalossa ja sitä seuranneessa räjähdyksessä "Thétis" määrättiin vara-amiraali Rozen lippulaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. maaliskuuta 1876, mutta se palautettiin palvelukseen 18. huhtikuuta kehityslaivueeseen.
"Thétis" törmäsi 3. heinäkuuta "Reine Blancheen", joka joutui ajamaan matalikolle estääkseen uppoamisensa. Alus oli reservissä vuosina 1878-1881, jona aikana suunniteltiin aluksen sijoittamista Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi. Alus palautettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1885 kontra-amiraali Marcq de St. Hilairen lippulaivaksi ja alus lähti Tyynellemerelle. Se menetti potkurinsa Madeiran edustalla ja alus joutui palaamaan purjein Cherbourgiin, jossa amiraali siirsi lippunsa "Champlainille".
"Thétiksen" ura päättyi proomuna Nouméaulla Uudessa Caledoniassa.
Vaalirikos
Vaalirikos on yksi Suomen yleisiin vaaleihin ja yleisiin äänestyksiin liittyistä rikoksista eli vaalirikoksista. Sitä koskevat säännökset sisältyvät rikoslain 14 lukuun. Vaalirikokseen syyllistyy henkilö, joka vaikuttaa tai yrittää vaikuttaa väkivallalla tai uhkauksella toisen äänestämiseen tai ehdokkaaksi asettamiseen. Rangaistavaa on siis siihen vaikuttaminen ketä henkilöä tai mitä vaihtoehtoa toinen äänestää sekä äänestämään pakottaminen ja äänestämisen estäminen. Myös vaalirikoksen yritys on rangaistavaa. Syyllinen voidaan tuomita sakkoon tai enintään kahdeksi vuodeksi vankeuteen.
Vaalirikoksena rangaistaan myös yleisiin vaaleihin ehdokkaaksi asettumiseen ja ehdokkaaksi suostumiseen vaikuttaminen väkivallalla tai uhkauksella. Tuomion voi saada myös siitä, että estää toisen asettumisen ehdokkaaksi. Ehdokkaalta edellytetään, että hän suostuu ottamaan vastaan vaalin kohteena olevan toimen. Toinen edellytys on se, että puolue, valitsijayhdistys tai henkilöryhmä valitsee ja asettaa henkilön ehdokkaaksi. Vaalirikokseen syylliseksi toteamiseen ei tarvita näyttöä siitä, ketä tai mitä painostettu henkilö on äänestänyt, sillä vaalisalaisuus estää tällaisen näytön saamisen. Rikoslain vaalirikosta koskevassa säännöksessä ei määritellä, millaista uhkausta siinä tarkoitetaan. Uhkaus voikin siten olla millainen tahansa, kunhan sitä on pidettävä yleisen elämänkokemuksen mukaan sellaisena, että se vaikuttaa äänestämiseen tai ehdokkaaksi asettumiseen.
Vaalirikos koskee yleisiä vaaleja, joita ovat valtiolliset vaalit, maakuntapäivävaalit, kunnalliset vaalit, Euroopan parlamentin edustajien vaalit ja kirkolliset vaalit. Valtiollisia vaaleja ovat eduskuntavaalit ja presidentinvaalit. Yleinen äänestys tarkoittaa tässä yhteydessä kunnallista tai valtiollista kansanäänestystä. Yleisiä vaaleja ovat sellaiset vaalit, joissa äänestää saavat kaikki tiettyä ikää vanhemmat valtion, kunnan tai seurakunnan jäsenet. Suomessa järjestetään useita vaaleja, joihin vaalirikosta koskevia säännöksiä ei voi soveltaa. Tällaisia ovat esimerkiksi ammattiyhdistysten, yliopistojen, ylioppilaskuntien, vakuutusyhtiöiden ja osuuskuntien vaalit. On myös huomattava, että tämä lainkohta ei koske maakunnallisten päätöstentekoelinten vaaleja, koska rikoslain 14 luvussa ei ole niitä koskevaa mainintaa.
Kansanedustajaehdokkaiden tai presidenttiehdokkaan valitsemiseksi järjestettävässä puolueen sisäisessä vaalissa painostaminen voidaan katsoa vaalirikokseksi, mutta eduskunnan tai kunnanvaltuuston yksittäinen vaali tai äänestys ei kuulu rikoslain tämän luvun soveltamisalaan. Sen sijaan niissä voi tulla sovellettavaksi lahjuksen antamista ja lahjusrikoksia koskevat lainkohdat.
Cointelpro
Cointelpro (sanoista "counter intelligence program", suom. "vastavakoiluohjelma") oli sarja salaisia ja usein laittomia Yhdysvaltain keskusrikospoliisin (FBI) ohjelmia, joiden tarkoituksena oli kotimaisten poliittisten järjestöjen tutkiminen, niihin soluttautuminen, niiden häpäiseminen ja niiden häiritseminen. Yhdysvaltain kansallisen turvallisuusviraston (NSA) "Project MINARET" seurasi Vietnamin sotaa arvostelevien merkittävien yhdysvaltalaisten henkilökohtaisia yhteyksiä. Näihin lukeutui senaattoreita (kuten Frank Church ja Howard Baker), ihmisoikeusaktivisteja (kuten Martin Luther King, Jr.), toimittajia ja urheilijoita.
FBI on alusta alkaen käyttänyt salaisia ​​operaatioita kotimaisia poliittisia ryhmiä vastaan. Viralliset Cointelpro -nimityksen alla olevat salaiset operaatiot tapahtuivat kuitenkin vuosien 1956 ja 1971 välillä. Cointelpron taktiikoita käytetään vielä nykyisinkin, ja niiden on väitetty käsittävän kohteiden häpäisemistä psykologisen sodankäynnin kautta, yksityishenkilöiden tai ryhmien tahraamista käyttäen väärennettyjä asiakirjoja ja istuttamalla valheellisia raportteja mediaan, häirintää, virheellisiä vankeusrangaistuksia sekä laitonta väkivaltaa, jopa salamurhaamista. FBI:n ilmoittama motivaatio oli "kansallisen turvallisuuden turvaaminen, väkivallan estäminen sekä olemassaolevan sosiaalisen ja poliittisen järjestyksen ylläpito".
FBI:n asiakirjat ovat näyttäneet, että 85% Cointelpron resursseista kohdistettiin ryhmiin ja yksityishenkilöihin, joita FBI piti "haitallisina". Näihin lukeutui: 
Loput 15% Cointelpron resursseista käytettiin Ku Klux Klanin ja National States' Rights Party -ryhmän kaltaisten valkoista ylivaltaa ajavien viharyhmien syrjäyttämiseen ja heikentämiseen.
FBI:n johtaja J. Edgar Hoover antoi direktiivejä Cointelpron ohjaamiseksi käskien FBI:n agentteja "paljastamaan, häiritsemään, johtamaan harhaan, häpäisemään, neutraloimaan tai muutoin eliminoimaan" näiden liikkeiden tekemisiä ja tekemään samoin niiden johtajille. Agentti William C. Sullivan oli vastuussa Cointelprosta Hooverin alaisuudessa. Silloinen Yhdysvaltain oikeusministeri Robert F. Kennedy valtuutti joitakin näistä ohjelmista henkilökohtaisesti. Kennedy sai myöhemmin tietää, että hänkin oli ollut FBI:n valvonnan alla.
FS Diderot (1909)
Diderot oli 1911 valmistunut Ranskan laivaston Danton-luokan predreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin Saint Nazairesta Ateliers et Chantiers de la Loirelta. Sen köli laskettiin 23. elokuuta 1907 ja alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1909. Alus otettiin palvelukseen 25. heinäkuuta 1911.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 1. laivueen 1. viirikköön. Se osallistui sotaharjoituksiin Provencen ja Tunisian välillä touko-kesäkuussa 1913 ja siihen liittyneeseen presidentti Raymond Poincarén laivastokatselmukseen 7. kesäkuuta. Lokakuusta joulukuuhun alus oli laivueensa mukana itäisellä Välimerellä. Toukokuussa 1914 se osallistui Välimerellä pidettyyn suureen sotaharjoitukseen.
Non-Summit
Non-Summit () on eteläkorealainen JTBCin tuottama televisiosarja.
Etyylimetakrylaatti
Etyylimetakrylaatti (CHO) on metakryylihapon ja etanolin muodostama esteri. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa.
Huoneenlämpötilassa etyylimetakrylaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin. Etyylimetakrylaatilla on voimakas taipumus polymeroitua, minkä vuoksi sen joukkoon lisätään usein stabilisaattoriksi hydrokinonin metyylieetteriä.
Etyylimetakrylaattia voidaan valmistaa metakryylihapon ja etanolin happokatalysoidulla esteröintireaktiolla tai vaihtoesteröimällä metyylimetakrylaattia etanolilla.
Yhdistettä voidaan käyttää polyetyylimetakrylaatin tai muiden metakrylaattihartsien valmistuksessa sekä eräiden kemikaalien kuten etyylipyruvaatin tuotannossa.
Akinator
Akinator, the Web Genie on kolmen ranskalaisen ohjelmoijan kehittämä selainpeli, joka julkaistiin vuonna 2007 verkkoon pelattavaksi. Peli julkaistiin Euroopassa vuonna 2009 ja Japanissa 2010 myös mobiililaitteille, kuten Androidille ja iOS:lle.
Pelissä ideana on saada tekoälyn ohjaama peli arvaamaan hahmo, jonka pelaaja on mielessään valinnut. Pelaajan pitää vastata pelin esittämiin kysymyksiin. Lopulta peli veikkaa hahmoa, jonka pelaaja on valinnut. Jos peli veikkaa oikean hahmon, peli voittaa ja jos väärän, peli voi pelaajan halutessa jatkaa hahmon arvailua. Lopulta jos oikeaa hahmoa ei löydy, peli luovuttaa.
Forssan VPK
Forssan Vapaaehtoinen Palokunta Ry eli lyhyesti Forssan VPK on perustettu vuonna 1882. Se on vapaaehtoistoimin toimiva sopimuspalokunta Forssassa.
Forssassa, Forssa Osakeyhtiön kehruutehtaan ylimmässä kerroksessa syttyi laaja tulipalo 12. elokuuta 1882. Palon laajentuessa huomattiin ettei kylässä ole lainkaan palokuntaa. Silloin syntyi ajatus perustaa Forssaan oma palokunta, Forssan Vapaaehtoinen Palokunta.
Hankkeen alkuunpanija, palokunnan ensimmäinen puheenjohtaja ja ylipäällikkö oli kauppaneuvos Axel Wilhelm Wahren, joka oli Forssa-Yhtiöiden perustaja. Perustamishanketta lämpimästi kannatti silloinen Forssan osakeyhtiö, joka luovuttikin käyttöön sen ensimmäisen palokaluston. Palokunnassa oli aluksi kolme osastoa: sammutus-, korjaus- ja vesiosasto. Palokunnan jäsenmäärä oli alkuun 374 miestä, myöhemmin paljon yli 400 miestä.
Forssan VPK toimi Forssa Osakeyhtiön ja myöhemmin Finlaysonin ainoana tehdaspalokuntana vuoteen 1958 asti. Silloin tehtaalle perustettiin oma palokunta, Finlaysonin tehdaspalokunta. Finlaysonin tehdaspalokunnan loputtua 1980-luvulla toimi Forssan VPK edelleen Finlaysonin alueen ainoana tehdaspalokuntana. Tämä tehdaspalokuntatoiminta loppui vuonna 2009, jolloin Forssan VPK muutti pois Finlaysonin tehdasalueelta.
Forssan Vapaaehtoisella Palokunnalla oli palokunnantalo uudessakylässä. Talo hankittiin vuonna 1914, mutta se paloi Forssan suurpalossa 26. kesäkuuta 1929. Tontti myytiin Forssan kauppalalle 1960 ja siitä saaduilla rahoilla ostettiin palokunnan ensimmäinen uusi paloauto, Mercedes-Benz LF-322, vuosimallia 1961.
Palokunnan nuoriso-osasto on toiminut vuosina 1938–1944, alun perin poikaosastona ja uudelleen 1963 alkaen.
Forssan VPK toimii yhtenä Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen sopimuspalokuntana. Hälytysosaston vahvuus on kymmenkunta miestä ja naista. Yhdistyksessä toimii myös varhaisnuorten ja nuoriso-osasto. Palokunnan käytössä on Scania 93M -sammutusauto ja Ford Tourneo -miehistönkuljetusauto.
Eemeli Heikkinen
Eemeli Heikkinen (s. 29. elokuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Häntä aiemmin Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa valmentaneen Marko Tuomaisen mukaan Heikkinen on iso ja ulottuva peruspuolustaja, jolta voi odottaa vahvaa maalineduspelaamista ja yksinkertaista avauspelaamista. Hän laukoo oikealta.
Heikkinen on Järvenpään Haukkojen kasvatti. Hän pelasi sittemmin vuosina 2009–2011 KJT-paidassa ja kaudella 2011–2012 Heikkinen esiintyi sekä Helsingin IFK:n että Helsingin Jääkiekkoklubin B-nuorissa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Kiekko-Vantaan A-nuoriin. Heikkinen pelasi myös ensimmäisen ottelunsa seuran miesten joukkueessa Mestiksen playout-sarjassa HC Keski-Uuttamaata vastaan helmikuussa 2013 tehden debyytissään kaksi syöttöpistettä. Kesäkuussa Kiekko-Vantaa teki hänen kanssaan Mestis-sopimuksen. Heikkinen pelasi Mestiksen tulokaskaudellaan 2013–2014 21 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Iso osa hänen kaudestaan kului vielä myös Kiekko-Vantaan A-nuorissa, mutta tilille tuli myös yksi ottelu lainalla Suomi-sarjajoukkue Bewe TuusKissa.
Elokuussa 2014 Heikkinen siirtyi try-outille Helsingin IFK:n SM-liigajoukkueeseen. Hän sai viisi päivää myöhemmin kolmivuotisen sopimuksen joukkueeseen. Heikkinen pelasi joukkueessa ensimmäisen virallisen sarjaottelunsa Mestarien liigan avauskierroksella 21. elokuuta 2014 vieraissa tanskalaista SønderjyskE Ishockeyta vastaan. SM-liigadebyyttinsä hän teki kauden 2014–2015 avausottelussa 11. syyskuuta 2014 Espoo Bluesia vastaan, jolloin Heikkinen sai jääaikaa 10.04 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. CHL:ssä Heikkinen pelasi viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Loukkaantumisten vuoksi rikkonaisen kauden pelannut Heikkinen pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Kiekko-Vantaassa.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2015–2016 Heikkinen pelasi 35 runkosarja- ja kuusi CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa SM-liigan pudotuspeleissä, mutta voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Heikkinen vietti loppukautensa pääosin yli-ikäisenä HIFK:n A-nuorissa. Alkukaudella 2016–2017 hän pelasi HIFK:ssa kaksi runkosarja- ja kaksi CHL-ottelua sekä kymmenen ottelua lainalla Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa. Siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2017 Heikkinen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen riveihin.
Kaudeksi 2017–2018 Heikkinen palasi vuoden mittaisella sopimuksella edellisen kauden lainajoukkueeseensa Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja kuudella osumallaan. Kaudeksi 2018–2019 Heikkinen palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaan riveihin. Joulukuussa 2018 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä.
FS Voltaire (1909)
Voltaire oli 1911 valmistunut Ranskan laivaston Danton-luokan predreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin la Seyne sur Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta. Sen köli laskettiin 8. kesäkuuta 1907 ja alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1909. Alus otettiin palvelukseen 5. elokuuta 1911.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. laivueen 2. viirikköön. Alus osallistui sotaharjoitukseen Provencen ja Tunisian välisellä merialueella toukokuusta kesäkuuhun 1913 ja siihen liittyneeseen presidentti Raymond Poincarén laivastokatselmukseen 7. kesäkuuta. Alus osallistui laivueen mukana itäisen Välimeren purjehdukseen lokakuusta joulukuuhun ja laivastoharjoitukseen toukokuussa 1914.
Kotin kieli (nigeriläis-kongolainen)
Koti on bantukieli, jota puhutaan Mosambikissa Angochen ympäristössä. Sitä puhui vuonna 2006 äidinkielenään ihmistä. Makhuwa on kotin läheinen sukukieli ja monet kotin puhujat osaavat sitä toisena kielenä.
Kotin pääasiallinen kirjoitusjärjestelmä on latinalainen kirjaimisto, mutta myös arabialaisia kirjaimia käytetään.
Kotin kieli
Kotin kieli voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Metalizer
Metalizer on Sabatonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2007. Se debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 21.
Sabatonin ensimmäinen albumi, demokokoelma "Fist for Fight" on sisällettynä ”bonuslevynä” ennenjulkaisemattoman raidan kanssa tälle julkaisulle. Suurin osa "Metalizerin" kappaleista on "Fist for Fight" -äänitteen uudelleennauhoitettuja versioita.
Nigerian šariakonflikti
Nigerian šariakonflikti on joukko Pohjois-Nigerian uskonnollisia väkivaltaisuuksia kristittyjen ja muslimien välillä. Konflikti sai alkunsa vuonna 1999 kun muutamassa osavaltiossa otettiin käyttöön šarialaki. Vuonna 2009 islamistijärjestö Boko Haram aloitti aseellisen kapinan Nigerian keskushallintoa vastaan.
Vuosina 1999–2002 useat Pohjois-Nigerian muslimienemmistöiset osavaltiot ottivat käyttöön šarialain. Tämä aiheutti välien kiristymisen kristittyjen ja muslimien välillä, jotka kiihtyivät väkivaltaisiksi mielenosoituksiksi. Vuonna 2002 teloitettiin ensimmäinen ihminen šarian rikkomisesta, mikä sai osakseen kritiikkiä Nigerian hallitukselta ja kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä. Vuoteen 2004 menneessä noin 10 000 ihmistä oli saanut surmansa väkivaltaisuuksissa, jotka alkoivat saada myös etnisiä piirteitä.
Vähitellen konfliktin eri ryhmittymät radikalisoituivat ja vuonna 2009 islamistiryhmä Boko Haram aloitti aseellisen kapinan Nigerian valtiota vastaan. Boko Haram on iskenyt valtion virastoja, armeijaa, kirkkoja ja kouluja vastaan sillä ne edustavat järjestön mukaan rappiollista länsimaista kulttuuria. Vuonna 2014 Boko Haram herätti suurta huomiota hyökkäämällä kouluun ja sieppaamalla yli 200 tyttöä uhaten myydä ne orjiksi. Samana vuonna järjestön tekemät iskut kiihtyivät entisestään, ja Nigerian hallitus on saanut osakseen krittiikkiä kyvyttömyydestä saada väkivaltaisuuksia hallintaan.
Nigeria kieltäytyi pitkään ulkomaisesta avusta. Vuoden 2015 alussa Boko Haram laajensi hyökkäyksiään Kamerunin ja Nigerin puolelle, minkä seurauksena Afrikan unioni käynnisti Boko Haramin vastaisen sotilasoperaation. Operaatioon osallistuvat Kamerun, Niger ja Tšad ja pienissä määrin Benin. Maaliskuussa Boko Haram ilmoitti liittyvänsä islamistiseen terroristijärjestöön Isikseen ja tämän maailmanlaajuiseen taisteluun. Boko Haramin vastainen liittouma sai järjestön puolustuskannalle ja Boko Haram käytännössä hajosi kolmeen osaan.
Nigerian presidentti ehti julistaa Boko Haramin jo "käytännössä voitetuksi", mutta vuonna 2018 järjestö on taas lisännyt iskujaan.
Nigerian pohjoisosissa on kytenyt ainakin 1980-luvulta saakka erimielisyyksiä paimentolaisten ja maanviljelijöiden välillä, kun he ovat kiistelleet maankäytöstä ja -omistuksesta. Islaminuskoiset fulbet ja hausat ovat perinteisesti olleet paimentolaisia kun kristityt etniset ryhmät ovat olleet maanviljelijöitä.
Vuosien 2004–2014 välillä etnisten ryhmien välisissä yhteenotoissa kuoli arviolta 11 000 ihmistä. Yhteenotot eivät rajoittuneet vain maaseudulle, vaan ryhmät ottivat yhteen myös kaupungeissa. Alueelle on syntynyt eri ryhmittymien aseistettuja joukkoja, joita viranomaiset eivät ole saaneet riisuttua aseista. Vuonna 2016 yhteenotot kiihtyivät ja noin 2 500 ihmistä sai surmansa ja 175 000 ihmistä joutui jättämään kotinsa.
Helikoni
Helikoni on tuuban sukuinen vaskipuhallin, jota käytetään bassoäänten soittamiseen. Soittimen putken paksuin osa kiertää soittajan ympäri eli soittaja on ikään kuin torven "sisällä". Helikonia on helpompi kantaa marssiessa kuin tavallista tuubaa.
Sousafoni on helikonin muunnos; siinä torven suu on suunnattu eteenpäin.
Helikoni on muotoutunut jommastakummasta Adolphe Saxin keksimästä soittimesta: saxtorvesta, tai saxtuubasta. Helikoneja käytettiin ensi kerran 1860-luvulla sotilassoittokunnissa.
FS Mirabeau (1909)
Mirabeau oli 1911 valmistunut Ranskan laivaston Danton-luokan predreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 4. toukokuuta 1908 ja alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1909. Alus otettiin palvelukseen 1. elokuuta 1911.
Alus liitettiin Välimeren laivaston 1. laivueen 2. viirikköön. Se osallistui yhdessä neljän sisaraluksensa kansa presidentti Armand Fallièresin laivastokatselmukseen Cap Brunin edustalla 4. syyskuuta 1911. Se osallistui touko-kesäkuussa 1913 Provencen ja Tunisian välissä järjestettyihin sotaharjoituksiin ja niiden yhteydessä järjestettyyn presidentti Raymond Poincarén laivastokatselmukseen 7. kesäkuuta. Myöhemmin loka-joulukuussa alus risteili laivueensa mukana itäisellä Välimerellä vieraillen Egyptissä, Syyriassa ja Kreikassa. Alus osallistui toukokuussa 1914 läntisellä Välimerellä järjestettyyn suureen laivastoharjoitukseen.
Logset
Logset Oy on suomalainen metsäkonevalmistaja, jonka tehdas sijaitsee Vaasan lähellä Koivulahdessa. Yritys on perustettu vuonna 1992 ja sillä on noin 70 työntekijää.
Logset valmistaa harvestereita, hakkuulaitteita ja kuormatraktoreita. Valikoimaan kuuluu seitsemän harvesteria, seitsemän hakkuulaitetta ja seitsemän kuormatraktoria. Kaikki tuotteet valmistetaan yhtiön tehtaalla. Logsetin jälleenmyyntiverkosto kattaa 20 maata ja Logset koneita työskentelee yli 25 eri maassa.
Jälkimarkkinointipalveluina yritys tarjoaa huoltopalveluiden ja varaosamyynnin lisäksi käyttökoulutusta, sekä muita tarvittavia asiakastukipalveluita.
Tuotekehitykseen panostaminen on ollut vuosien varrella Logsetin selkeä linja, vaikka kyseessä on keskisuuri konevalmistaja. Viime vuonna Logset lanseerasi maailman ensimmäisen hybridi-harvesterin, Logset 12H GTE Hybridin. Koneen lempinimi on kiltti jättiläinen, sillä harvesteri on ympäristöystävällinen ja voimakas kuin jättiläinen. Hybridijärjestelmä on herättänyt paljon mielenkiintoa perinteisellä metsäalalla. Hybriditekniikan ansiosta harvesteri vähentää hiilidioksidipäästöjä kolmanneksella per tuotettu kuutiometri.
Logsetin valikoimassa on seitsemän harvesteria. Harvesterimallien nimissä esiintyvät kirjaimet GT tarkoittavat englanniksi generation two (=suomeksi toinen sukupolvi), ja GTE tarkoittavat englanniksi generation two eight (=toinen sukupolvi kahdeksan). GT harvesterissa on kuusi pyörää ja GTE harvesterissa on kahdeksan pyörää.
Logsetin valikoimassa on seitsemän kuormatraktoria. Kuormatraktoreiden nimissä esiintyvät kirjaimet GT tarkoittavat englanniksi "generation two" (=toinen sukupolvi). Kuormatraktoreiden kantokyky on pienimmän mallin Logset 4F GT:n kymmenen tonnin ja suurimman mallin Logset 12F GT:n 20 tonnin välillä. Logsetin myydyin kuormatraktorimalli Suomessa on Logset 5F GT.
Suomen ralli 2013
Suomen ralli 2013 (sponsorinimeltään Neste Oil Rally Finland 2013) oli kauden 2013 kahdeksas MM-ralli, joka ajettiin 1. – 3. elokuuta. Rallin päätukikohta oli tavalliseen tapaan Jyväskylä. Kilpailun voitti ensimmäistä kertaa urallaan Sébastien Ogier, josta tuli kilpailun historian viides ei-pohjoismaalainen voittaja.
Järjestyksessään vuoden 2013 kilpailu oli historian 63. Suomen ralli.
Rallissa ajettiin 23 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 324,21 kilometriä.
Ensimmäisen kilpailupäivän reitti kulki osittain etelässä Lahden seudulla. Päivän ohjelma sai runsaasti kritiikkiä kuljettajilta, kun torstain aikana ajettiin vain 45 EK-kilometriä, ja vastineeksi jopa 436 kilometriä siirtymiä.
Ralli päättyi tällä kertaa jo lauantai-iltana.
Kilpailuun osallistui yhteensä 96 autokuntaa, joista maaliin selvisi 58. Toista kertaa Suomen rallin historiassa palkintokorokkeella ei nähty yhtään suomalaista kuljettajaa. Edellisen kerran näin kävi vuonna 2003.
Power Stage -erikoiskokeena toimi kisan päättänyt Painaa 2 (7,49 km).
FS Vergniaud (1910)
Vergniaud oli 1911 valmistunut Ranskan laivaston Danton-luokan predreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta. Sen köli laskettiin heinäkuussa 1908 ja alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1910. Alus otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1911.
Alus liitettiin Välimeren laivaston 1. laivueen 1. viirikköön. Se osallistui touko-kesäkuussa 1913 Provencen ja Tunisian välissä järjestettyihin sotaharjoituksiin ja niiden yhteydessä järjestettyyn presidentti Raymond Poincarén laivastokatselmukseen 7. kesäkuuta. Myöhemmin loka-joulukuussa alus risteili laivueensa mukana itäisellä Välimerellä vieraillen Egyptissä, Syyriassa ja Kreikassa. Alus osallistui toukokuussa 1914 läntisellä Välimerellä järjestettyyn suureen laivastoharjoitukseen.
Nigerjoen suisto
Nigerjoen suisto on Nigerjoen yli 70 000 neliökilometrin laajuinen suistoalue Nigeriassa. Alue on merkittävä kulku- ja satamapaikka, ja sen asukasluku on yli 30 miljoonaa. 1970-luvulla suistoalueelta löytyi öljyä, ja se on nykyään yksi Afrikan johtavia öljyntuotantoaluieta mutta samalla yksi maailman saastuneimmista alueista.
Suistoalueen asutus on keskittynyt tiiviisti harvoille kuiville maa-alueille. Suurin osa suistosta on mangrovesuota. Alueen väestö on hyvin pirstaleinen. Se jakautuu yli 40 eri etniseen ryhmään, jotka puhuvat yli 250 eri kieltä. Nigerian hallituksen arvion mukaan vuosina 1970–2000 suistossa tapahtui 7 000 öljyvuotoa. Alueella on vielä normaalia polttaa ylimääräinen maakaasu pois. Öljynporausta tehdään osittain luvatta ja pimeästi, eikä öljystä saatu vauraus jakaudu tasaisesti väestön kesken. Alueella onkin ollut 1990-luvusta lähtien aseellisia selkkauksia.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2019
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestetään Östersundissa, Ruotsissa. Ne ovat järjestyksessään 50. ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut ja ensimmäiset, joissa kilpaillaan pariviestin maailmanmestaruusmitaleista.
Kilpailujen järjestäjän valinta tapahtui 8. syyskuuta 2014 järjestetyssä IBU:n kongressissa. Itävallassa. Ehdokkaita oli neljä joista Östersund valikoitui ylivoimaisesti kilpailujen järjestäjäksi. Östersundissa on järjestetty ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut aiemmin vuosina 1970 ja 2008.
Kilpailuissa oli 12 eri kilpailutapahtumaa, jotka kaikki vaikuttivat maailmancupin tilastoihin.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2017
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2017 järjestettiin 9.–19. helmikuuta Hochfilzenissä, Itävallassa.
Kilpailujen järjestäjän valinta tapahtui 2.9.2012 järjestetyssä IBU:n kongressissa Meranossa, Italiassa, jossa myönnettiin vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailut Oslolle. Hochfilzenissä oli järjestetty ampumahiihdon MM-kilpailut aiemmin vuosina 1978 ja 2005.
Kilpailuissa oli 11 eri kilpailutapahtumaa, jotka kaikki vaikuttivat maailmancupin tilastoihin.
Päivämäärä: 11. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Päivämäärä: 16. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Päivämäärä: 10. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 17. helmikuuta
Päivämäärä: 9. helmikuuta
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2016
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin 3.–13. maaliskuuta 2016 Holmenkollenilla, Oslossa, Norjassa.
Vuonna 2010 Oslo hävisi vuoden 2015 MM-kilpailujen isännyyden Kontiolahdelle äänin 20–23. Vuoden 2016 kilpailujen järjestäjä valittiin 2. syyskuuta 2012 Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) kongressissa Meranossa, Italiassa. Vuoden 2016 mm-kilpailut myönnettiin Oslolle ilman kilpailevia järjestäjiä ja vuoden 2017 mm-kilpailut Hochfilzenille.
Holmenkollenilla oli järjestetty ampumahiihdon MM-kilpailut aiemmin vuosina 1986, 1990, 1999 ja 2000.
Kilpailuissa oli 11 eri kilpailutapahtumaa. Kaikki kilpailut vaikuttivat maailmancupin tilastoihin.
Lähde:
Päivämäärä: 5. maaliskuuta
Päivämäärä: 6. maaliskuuta
Päivämäärä: 10. maaliskuuta
Päivämäärä: 13. maaliskuuta
Päivämäärä: 12. maaliskuuta
Päivämäärä: 5. maaliskuuta
Päivämäärä: 6. maaliskuuta
Päivämäärä: 9. maaliskuuta
Päivämäärä: 13. maaliskuuta
Päivämäärä: 11. maaliskuuta
Päivämäärä: 3. maaliskuuta
Isäntämaa
Our Story
Our Story on yhdysvaltalaisyhtye Makon kappale. Sen julkaisi Ultra Records yhtyeen uran toisena singlenä 12. elokuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 13. elokuuta 2014. Ensimmäisen kahden viikon aikana kappaletta ladattiin 50 000 kopiota. Tästä huolimatta kappale ei ole onnistunut saavuttamaan Beamin kaltaisia listasijoituksia. Se on yhtyeen toistaiseksi uusin single.
Digitaalinen lataus
Juri Ozerov
Juri Viktorovitš Ozerov (, 9. heinäkuuta 1928 Moskova, Venäjän SFNT – 25. helmikuuta 2004) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Ozerov saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1953 ja 1957 sekä pronssia vuonna 1955.
Teija Suominen
Teija Suominen (s. 31. maaliskuuta 1976) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Turun Tovereita. Kalevan kisoista Suominen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1994. Tämän lisäksi hän oli voittamassa viestijuoksun SM-kisoista 4 × 400 metrin viestijuoksun hopeaa vuonna 1992 sekä pronssia vuonna 1991. Sisäratojen SM-kisoista Suominen saavutti pronssia 300 metrin aitajuoksussa vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen.
Aleksandr Moisejev
Aleksandr Ivanovitš Moisejev (, 28. toukokuuta 1927 Moskova, Venäjän SFNT – 2003) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Moisejev saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1947, 1951 ja 1953 sekä pronssia vuonna 1955.
Pia Ruotsalainen
Pia Sinikka Ruotsalainen (s. 9. heinäkuuta 1974) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Seuratasolla hän edusti Asikkalan Raikasta ja vuodesta 1993 lähtien Porin Tarmoa. Hänen valmentajinaan toimivat Matti Saarelma sekä Jukka Toivola. Aikuisten SM-tasolla Ruotsalainen saavutti ulkoradoilta maratonin pronssia vuonna 1994 sekä sisäradoilta pronssia 3 000 metrin juoksussa vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.