hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aatu Luusuaniemi
Aatu Luusuaniemi (s. 6. tammikuuta 1999 Rovaniemi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Saimaan Palloa. Hän on pelannut kaudella 2018–2019 myös lainalla Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Luusuaniemi on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Luusuaniemi on Rovaniemen Kiekon kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin. Luusuaniemi voitti kauden 2013–2014 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti sekä B-nuorten Suomenmestaruuden ja C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2015–2016 Luusuaniemi voitti Kärppien B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 20+30=50. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden ja Luusuaniemi valittiin B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudella 2016–2017 Luusuaniemi oli tehoilla 15+22=37 Kärppien A-nuorte, paras maalintekijä Jesse Koskenkorvan ja Niko Kuirin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Koskenkorvan jälkeen. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Luusuaniemi vahvisti kauden aikana myös Kärppien B-nuoria, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 Luusuaniemi oli Kärppien A-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 22+27=49. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Luusuaniemi voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Pudotuspeleissä hän oli kahdeksalla syöttöpisteellään Kärppien paras syöttäjä Atte Karppisen kanssa. Luusuaniemi voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Vuoden 2018 vaihteessa hän debytoi miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Toukokuussa 2018 Luusuaniemi teki 1+2-vuotisen SM-liigasopimuksen Saimaan Pallon kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Luusuaniemi teki SaiPassa liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 neljännellä kierroksella 21. syyskuuta 2018 vieraissa Pelicansia vastaan. Hänelle vapautui paikka joukkueen kokoonpanosta, kun Emil Oksanen joutui sivuun. Luusuaniemi merkittiin heti SaiPan ykkösketjun vasempaan laitaan Cody Kunykin ja Ahti Oksasen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 12.09 minuuttia. Luusuaniemi keräsi myös teholukeman -1.
Luusuaniemi pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut seitsemän nuorten ja 18 poikien maaottelua.
Luusuaniemi valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2014.
Luusuaniemen isoveli Arttu pelasi jääkiekkoa A-junioriksi asti. Hän työskentelee nykyään pelaaja-agenttina.
Luusuaniemi
Luusuaniemi on suomalainen sukunimi seuraavilla:
Altair-luokka
Altair-luokka oli Portugalin laivaston kuuden Britanniasta 1946 hankitun Fairmile B -tyyppisen veneen muodostama alusluokka.
Alukset riisuttiin aseista ja niitä käytettiin lähinnä pelastusaluksina. Lisäksi niihin rakennettiin takakannelle suoja miehistölle.
Eetu Pylkkänen
Eetu Pylkkänen (s. 29. huhtikuuta 1998 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelannut kaudella 2018–2019 myös lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Pylkkänen laukoo oikealta.
Pylkkänen on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Kaudella 2013–2014 Pylkkänen oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja viidellä osumallaan. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli Bluesin tehokkain puolustaja tehoilla 8+19=27, joilla Pylkkänen sijoittui koko sarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain osan kaudestaan Blues Akatemiassa pelannut joukkuetoveri Ilmari Karhapää. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Pylkkänen palkittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan parhaana puolustajana Ilpo Koskela -palkinnolla ja hänet valittiin sarjan tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2015–2016 Pylkkänen siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Kaudella 2016–2017 hän edusti joukkuetta myös Junior Club World Cupissa.
Toukokuussa 2017 Pylkkänen teki 2+1-vuotisen juniorisopimuksen Turun Palloseuran SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi alkukauden 2017–2018 seuran A-nuorissa, kunnes helmikuussa 2018 TPS lainasi Pylkkäsen loppukaudeksi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Hän teki siellä loppukaudella seitsemässä runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa yhden maalin.
Toukokuussa 2018 Pylkkänen sai TPS:ään 1+1-vuotisen ammattilaissopimuksen. Syyskuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Pari viikkoa myöhemmin Pylkkänen kutsuttiin takaisin TPS:n SM-liigajoukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 viidennellä kierroksella 22. syyskuuta 2018 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Pylkkänen merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 2.17 minuuttia.
Pylkkänen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten ja 18 poikien maaottelua.
Parkki Paul
Parkki Paul oli suomalainen parkkilaiva joka upposi myrskyssä yöllä 9. – 10. helmikuuta 1920 Cuxhavenin ulkopuolella Saksan rannikolla. Onnettomuudessa hukkui 8 miehistön jäsentä joista viisi oli suomalaisia (kapteeni, perämies, konstaapeli ja kaksi matruusia). Parkki oli kivihiililastissa matkalla Grimsbystä Kööpenhaminaan.
Parkki Paulin oli rakentanut A. Conradi & Sohn Kielissä Saksassa 1878. Laivan vetoisuus oli 765,6 bruttorekisteritonnia, kantavuus 1 200 kuollutpainotonnia, pituus 50,05 metriä, leveys 10,37 metriä ja syväys 6,09 metriä. Laiva oli rakennettu tammesta ja kovapuusta ja sen pohja oli metallilevyillä päällystetty.
Laivan suomalaisina omistajina olivat olleet hankolainen J. Lindqvist & Co. 1894–1903, kemiöläinen A. E. Mattsson 1903–1917 ja helsinkiläinen Carl Wahlroos & Co. vuodesta 1917. Joulukuussa 1897 laiva oli törmännyt yhteen yöllä englantilaisen höyrylaiva Loch Lomondin kanssa matkalla Hampurista merelle ja menetti tällöin muun muassa ankkurinsa.
Vampire Weekend (albumi)
Vampire Weekend on samannimisen pop-yhtyeen esikoisalbumi, jonka julkaisi XL Recordings 29. tammikuuta 2008. Albumilta julkaistiin viisi singleä, tunnetuimpina A-Punk ja Oxford Comma. Albumia pidetään yleisesti hauskana ja se on myös vaikuttanut indie pop -musiikkiin.
Albumin tuotti yhtyeen entinen jäsen Rostam Batmanglij, joka erosi yhtyeestä vuonna 2016. Albumin kansikuva on otettu yhtyeen vuonna 2006 järjestämästä keikasta.
Bellatrix-luokka
Bellatrix-luokka oli Portugalin laivaston partioveneluokka.
Luokan alukset valmisti Bayerische Schiffbaugesellschaft GmbH ja Arsenal do Alfeite.
NRP Algol (P1138)
NRP Algol (runkonumero P1138) oli Portugalin laivaston partioalus.
Aluksen valmisti lissabonilainen Argibay. Alus laskettiin vesille 1964.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1951
Vuoden 1951 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 14.–19. toukokuuta 1951 Milanossa. Kilpailuissa oli kaikkiaan 132 nyrkkeilijää 20 maasta. Merkittävin poissaolija oli vielä Neuvostoliitto, joka oli asteittain aloittanut osallistumisen lajikohtaisiin mestaruuskisoihin.
Arthur Rickhard Ramsay
Arthur Rickhard (Richard, Rikhard) Ramsay (3. huhtikuuta 1838 Kuopio – 22. joulukuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, joka palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa ja Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa.
Ramsayn vahemmat olivat Kuopion läänin kuvernööri Gustaf Adolf Ramsay ja Vendla Gustava von Essen. Hänen puolisonsa vuodesta 1897 oli Agatha Magdalena Augusta von Knorring (k. 1936). Kenraalimajuri Gustaf Adolf Ramsay oli hänen veljensä. Ramsay tuli oppilaaksi Suomen Kadettikouluun 1849 ja hänet ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi 1858. Luutnantiksi Ramsay ylennettiin 1865 ja kapteeniksi 1874. Suomen tarkk’ampujapataljoonassa palvellut Ramsay osallistui komppanianpäällikkönä Turkin sotaan 1877–1878. Everstiluutnantiksi ylennettynä hän oli Mikkelin tarkk’ampujapataljoonan komentaja vuodesta 1880. Everstiksi 1882 ylennetty Ramsay erosi sotapalveluksesta 1891 kenraalimajurina. Ramsay edusti aatelistoa 
valtiopäivillä 1872 ja 1877.
Betty Grablen filmografia
Tämä on Betty Grablen filmografia ja teatteriesiintymiset.
Kiitoketju
Oy Kiitoketju Ab, vuodesta 1983 Opti-Kiito Oy, oli Helsingissä vuonna 1936 perustettu vetoketjutehdas, joka toimi ensin Helsingin Malmilla ja vuodesta 1967 Keravan Ahjossa. Yritys oli 1980-luvun taitteessa Pohjoismaiden suurin vetoketjutehdas, joka työllisti 390 henkilöä.
Suomen ensimmäisen vetoketjutehtaan perusti Helsinkiin vuonna 1936 ruotsalainen Gusums Bruks & Fabriks Ab nimellä O.Y. Vetoketjutehdas Kiito A.B. Myöhemmin Kiitoketju oli suomalaisomistuksessa vuoteen 1970 asti, jolloin sen omistajaksi tuli sveitsiläis-saksalainen Opti-konserni.
Vetoketjujen valmistus siirrettiin sittemmin Viroon, mutta sen perua harjoitti Keravalla kangas- ja lankatukkutoimintaa 2010-luvulle asti kaksi yhtiötä, Coats Opti Oy ja MEZ Crafts Finland Oy. Vuonna 2013 tyhjilleen jääneet ja Keravan kaupungin omistukseen siirtyneet vetoketjutehtaan rakennukset aiottiin purkaa.
Timo Sarpanevan Iittalalle suunnittelemien Tsaikka-teelasien metallipidikkeet valmistettiin alun perin Kiitoketjun metallivetoketjujen ylijäämämateriaalista, rei'itetyistä levyistä.
Conrad
Conrad ja Konrad ovat sukunimiä seuraavilla:
Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä
Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä (myös KU-sote tai kuuden sote) on Hyvinkään, Järvenpään, Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten ja Tuusulan yhteinen sosiaali- ja terveyspalveluista vastaava kuntayhtymä. Kuntayhtymä perustettiin kesäkuussa 2017 ripeällä aikataululla n.s. kasikunta-hankkeen kuntaliitosten kaaduttua. Järjestämisvastuu sote-palveluista kuntayhtymälle siirrettiin vuoden 2018 alusta, ja kuntien oman tuotannon siirtoa on suunniteltu ja valmisteltu vuodenvaihteeseen 2018-2019.
Naarajärvi (täsmennyssivu)
Naarajärvi tarkoitaa seuraavia:
Suomen presidenttien hautamuistomerkit
Suomen presidenttien hautamuistomerkit on luettelonomainen kuvaus Suomen tasavallan presidentteinä toimineiden henkilöiden hautamuistomerkeistä. Suomen edesmenneet presidentit on kahta lukuun ottamatta haudattu Helsinkiin, Hietaniemen hautausmaalle. Kyösti Kallion viimeinen leposija on Nivalassa ja P. E. Svinhufvud on haudattu Luumäelle.
Presidenttien puolisot Kaisa Kallio, Anna Paasikivi, Alli Paasikivi, Signe Relander, Gerda Ryti, Hedvig Ståhlberg, Ester Ståhlberg ja Ellen Svinhufvud on haudattu samaan hautaan kuin heidän miehensäkin. Sylvi Kekkonen on haudattu äitinsä suvun hautaan Hietaniemeen.
Hans-Georg Maaßen
Hans-Georg Maaßen (s. 24. marraskuuta 1962 Mönchengladbach, Saksan liittotasavalta) oli Saksan kotimaantiedustelupalvelun BfV:n johtaja syyskuuhun 2018. Hänet siirrettiin uuteen tehtävään sen jälkeen kun hän oli vähätellyt tapahtumia Saksan Chemnitzin mellakoissa syyskuussa 2018. Hänet aiottiin alun perin siirtää sisäministeriön valtiosihteeriksi, mutta koska se oli aiempaa korkeampi virka, siitä nousseen hälyn vuoksi hänelle räätälöitiin erityisneuvonantajan virka.
Anet
Anet on kunta Ranskassa Eure-et-Loirin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee 80 kilometriä Pariisista länteen Eurejoen varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on muun muassa linna Château d’Anet. Nykymuotoisen linnan rakennutti Diane de Poitiers, joka oli Normandian suursenesalkki Louis de Brézén leski. Linnan suunnitteli arkkitehti Philibert Delorme. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1547 ja rakennustyöt kestivät viisi vuotta. Diane de Poitiers kuoli Anet’ssa vuonna 1566, jolloin hänen tyttärensä Louise de Brézé rakennutti linnan lähelle hautakappelin hänen muistolleen. 1600-luvulla linna siirtyi Vendômen herttuoiden haltuun. Linnaan tehtiin silloin suuria muutoksia. Linnan pääportaikko rakennettiin uudestaan arkkitehti Claude Desgotsin suunnitelmien mukaan vuonna 1680. Samaan aikaan kaivettiin maisema-arkkitehti André Le Nôtren suunnittelema kanava. 1700-luvulla Mainen herttuatar ja Penthièvren herttua pitivät linnassa suuria juhlia. Linnan omaisuus takavarikoitiin ja myytiin Ranskan suuren vallankumouksen aikaan 1700-luvun lopulla. Vuonna 1840 linna palautettiin suvulle, joka sen yhä omistaa. Linna on avoinna yleisölle viikonloppuisin sesonkiaikaan.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2018 käydään National Gymnastics Arenalla Azerbaidžanin Bakussa 20.–27. syyskuuta 2018. Kilpailujen ohjelmassa on seitsemän painoluokkaa miehille ja naisille sekä yhteinen joukkuekilpailu.
Lähteet: IJF, Judoinside
Estaleiros Navais de Viana do Castelo
Estaleiros Navais de Viana do Castelo (ENVC) on keskikokoinen vuonna 1944 perustettu laivanrakennusyritys, joka sijaitsee Portugalin pohjoisosassa Atlantin rannikolla Viana do Castelossa. Yritys hallinnoi 400 000 neliömetrin aluetta ja sillä on 625 työntekijää. Yritys oli 2013 Portugalin merkittävin laivanrakentaja ja sen toiminnot on siirretty Martiferille ja työntekijät on lomautettu.
Joukko Lissabonin telakan teknikoita ja työntekijöitä perusti telakan yksityisenä osakeyhtiönä 750 000 escudon pääomalla kesäkuussa 1944. Ensimmäiset sijoittajat olivat turskateollisuuden Vasco D’Orey ja João Alves Cerqueira. Telakan avaamisen lähtökohtana oli Portugalin hallituksen hanke kalastuslaivaston modernisoimiseksi.
Vuonna 1948 telakka luovutti kolme ensimmäistä turskanpyyntitroolariaan. Empresa de Pesca de Viana vastaanotti troolarit "Senhor dos Mareantesin" ja "Senhora das Candeiasin" ja kolmantena oli Empresa de Pesca de Aveiron "São Gonçalinho". Toukokuussa 1949 ENVC muuttui avoimeksi yhtiöksi 37 miljoonan escudon pääomalla. Vuonna 1950 pääomistajaksi tuli H. Parry and Son ja 1970 pääomistajaksi tuli CUF.
Vuonna 1975 edellisenä vuonna tapahtuneen vallankumouksen jälkeen yhtiö kansallistettiin ja siitä tuli valtionyhtiö 330 miljoonan escudon pääomalla. Vuonna 1987 pääomaksi ilmoitettiin kolme miljoonaa contoa. Yhtiö muutettiin yksityiseksi, mutta valtiolla säilyi pääomistus.
Olemassaolonsa aikana telakalta on luovutettu yli 200 alusta: proomuja, hinaajia, lauttoja, kalastusaluksia, rahtialuksia ja tankkereita sekä sota-aluksia.
Chemnitzin mellakat
Chemnitzin mellakat alkoivat elokuussa 2018 Chemnitzin kaupungissa Saksan itäosassa sen jälkeen kun kirvesmies Daniel Hillig oli 27. elokuuta 2018 puukotettu riidan päätteeksi kuoliaaksi.
Taustaltaan kuubalais-saksalaiseen Hilligiin oli aiemmin kohdistunut paikallisten skinheadien uhkauksia, ja häntä oli pahoinpidelty hänen tummemman ulkonäkönsä vuoksi. Surmasta pidätettiin kaksi turvapaikanhakijaa. Tieto levisi sosiaalisessa mediassa, ja sitä hyödynsi oikeistopopulistinen AfD-puolue, joka kutsui kannattajiaan maahanmuuttoa vastustavaan mielenosoitukseen. Jalkapallohuligaanien ryhmä Khaotic Chemnitz järjesti samana päivänä toisen mielenosoituksen, ja seuraavana päivänä oli vuorossa äärioikeistolaisen Pro Chemnitz -liikkeen järjestämä mielenosoitus, johon kokoontui tuhansia. Samaan aikaan järjestettiin lähistöllä vasemmistolaisen Die Linke -puolueen vastamielenosoitus. Poliisi oli varustautunut tilanteisiin heikosti, ja se ei pystynyt rajoittamaan puhjenneita yhteenottoja. Illalla uusnatsit hyökkäsivät juutalaiseen Shalom-ravintolaan. Sosiaalisessa mediassa levitetyissä videoissa ja kuvissa näkyy, kuinka äärioikeistolaiset ajavat takaa ulkomaalaisilta vaikuttavia ihmisiä ja tekevät Hitler-tervehdyksiä.
Mielenosoitukset jatkuivat ja levisivät naapuriosavaltion Kötheniin, jossa afganistanilaiset turvapaikanhakijat pahoipitelivät saksalaismiehen, joka kuoli sydänpysähdykseen. Tapahtuman jälkeiseen marssiin soluttautui äärioikeistolaisia kiihottamaan ihmisiä mellakoihin. Tapahtuman aikana piti äärioikeistolaisen Thügida-liikkeen johtaja David Köckert kiihotuspuheen, josta käynnistettiin poliisitutkinta. Samoin Chemnitzin tapahtumista on aloitettu rikostutkintoja.
Tapahtumat ovat herättäneet Saksassa runsaasti keskustelua maan nykymenosta ja kärjistäneet Saksan poliittista ilmapiiriä. Tapahtumien sivujuonteena siirrettiin toisiin tehtäviin Saksan kotimaantiedustelupalvelun BfV:n johtaja Hans-Georg Maaßen, joka oli lehtihaastattelussa epäillyt Chemnitzin mielenosoituksista levinneen videon aitoutta.
Tilanteen kärjistymisen taustalla pohjimmaisena syynä on professori Rebecca Patesin mukaan laajemmat tapahtumat ja äärioikeistolaisten järjestöjen ja ryhmien verkostoituminen, jonka avulla ne saavat nopeasti kokoon väkeä entistä laajemmalta alueelta. Toisaalta vaikuttavana tekijänä on yhteiskunnan eriarvoistuminen, sillä Saksan itäosissa talouskasvu ei näy, vaan siellä on työttömyyttä enemmän kuin lännessä ja palkat pienemmät.
NRP Dom João de Castro (1941)
NRP Dom João de Castro oli Portugalin laivaston ensimmäinen vuonna 1940 vesillelaskettu vedentutkimusalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeiteltä Lissabonista, missä köli laskettiin 3. toukokuuta 1939 telakkanumerolla C1. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1941.
Alus tuhoutui 2. lokakuuta 1947 Santo Antãon edustalla.
Nina Kivi
Nina Kivi (s. 1968) on Kokemäen kaupunginjohtaja. Kokemäen kaupunginvaltuusto valitsi hänet yksimieleisesti kaupunginjohtajaksi kesäkuussa 2018 
Kivi on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja rakennusinsinööri. Kivi on puoluetaustaltaan sitoutumaton. Kivi on Kokemäen ensimmäinen naiskaupunginjohtaja.
Kivi siirtyi kaupunginjohtajaksi Hämeen liiton projektiasiantuntijan tehtävästä. Hän on työskennellyt aiemmin muun muassa Tuusniemellä vs. kunnanjohtajana ja vs. hallintojohtajana ja Valkeakoskella vs. hallintojohtajana.
Naumanen
Naumanen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
Satakylät
Satakylät ry on vuonna 1999 perustettu maakunnallinen kylien yhteenliittymä, jonka tarkoituksena on edistää Satakunnan maaseudun asukkaiden omatoimisuutta ja alueen elinkelpoisuutta. Yhdistys toimii kylä- ja asukastoimintaan liittyvien yleisten ja yhteisten asioiden edunvalvojana ja ajatusten välittäjänä. Satakylät on myös kylätoimikuntien tai niiden toimintaa lähellä olevien järjestöjen toimiala- ja yhteistyöelin.
Satakylien toimintaa suunnittelee ja johtaa syyskokouksessa vuosittain valittava yhdistyksen puheenjohtaja ja hallitus.
Satakylät ry jakaa joka toinen vuosi Vuoden kyläteko -tunnustusta jonkin satakuntalaiskylän elinolojen parantamisesta. Vuoden Kyläteoksi valitaan teko, jolla on ollut koko kyläyhteisön kannalta merkittävä myönteinen vaikutus. 500 euron palkinnon saaja valitaan kyläyhdistysten laatimien hakemusten perusteella.
Vuonna 2009 Satakylät ry alkoi jakaa Vuoden kylätoimija -tunnustusta maakunnan aktiivisille kyläyhdistysihmisille. Silloin palkittiin Regina Wittsberg Ahlaisista ja Pirkko Ketola Euran Mannilasta, vuonna 2011 Timo Sorvali Tykköön seudun kyläyhdistyksestä, vuonna 2013 Reino Leppiniemi Ahlaisten kyläyhdistyksestä, vuonna 2015 Åke Vastavirta Rauman Sorkan kyläyhdistyksestä ja vuonna 2017 Eila Lännistö Rauman Kauklaisten kyläyhdistyksestä.
Vuonna 1994 aloitettua Vuoden maakuntakylä -kilpailua Satakylät ry järjestää yhteistyössä Satakuntaliiton kanssa. Satakylät ry vastaa kilpailun käytännön järjestelyistä, ja Satakuntaliitto palkitsee maakuntakylän 3 400 euron palkinnolla.
Vuodesta 2013 Satakylät ry on järjestänyt Avoimet kylät -kesätapahtumaa, josta tuli vuonna 2015 valtakunnallinen. Vuonna 2016 tapahtumassa oli mukana yli 400 kylää 17 maakunnasta.
Kesällä 2018 ilmestyi ensimmäinen numero Satakylät ry:n, Satakunnan ELY-keskuksen ja Satakunnan Leader-ryhmien yhteisestä tiedotuslehdestä "Sankariyhdistykset".
SataKylien hallituksen kokoonpano 2018:
Atlanticeagle Shipbuilding
Atlanticeagle Shipbuilding on portugalilainen laivanrakennusyritys.
Syyskuussa 1944 perustettiin Estaleiros Navais do Mondego, jonka ensimmäinen kalastusalus valmistui 1947. Telakasta muodostui 1950-luvulla Portugalin suurin kalastusalusten valmistaja ja samanaikaisesti se valmisti laivastolle kymmeniä sota-aluksia.
Vuonna 2012 telakan yhtiön johto perusti Atlanticeagle Shipbuilding -yhtiön, joka lunasti aiemman telakan.
Hoola Bandoola Band
Hoola Bandoola Band oli ruotsalainen poprock-yhtye, jonka katsottiin kuuluvan niin sanottuun progg-liikkeeseen. Yhtyeen tunnetuimmat jäsenet olivat myöhemmin sooloartisteina erittäin hyvin menestyneet Mikael Wiehe ja edesmennyt Björn Afzelius.
Hoola Bandoola Band perustettiin Malmössä vuonna 1970. Yhtyeen nimen Wiehe keksi Aku Ankka -piirretystä. Pääasiallisten laulajien Wiehen ja Afzeliuksen lisäksi yhtyeessä soittivat sähkökitaristi Peter Clemmedson, basisti Arne Franck, rumpali Per-Ove Kellgren, kosketinsoittaja Povel Randén ja lyömäsoittaja Håkan Skytte. Ensimmäinen albumi "Garanterat individuell" julkaistiin syksyllä 1971. Etenkin alussa Wiehe oli yhtyeen ehdoton johtohahmo, sillä hän kirjoitti lähes kaikki kappaleet, ja Björn Afzeliuksen sävellyksiä ja sanoituksia kelpuutettiin vasta viimeiseksi jääneelle studioalbumille "Fri information" (1975). Toisaalta Afzelius julkaisi ensimmäisen soololevynsä "Vem är det som är rädd?" jo vuonna 1974. Hoola Bandoola Bandin kappaleiden sanoitukset käsittelevät hyvin usein poliittisia aiheita. Yhtyeen kappaleista tunnetuimpia ovat muun muassa "Vem kan man lita på?", "Keops pyramid", "Victor Jara", "Stoppa matchen", "Juanita" sekä Mikael Wiehen veljen Thomaksen kirjoittama "Dansmelodi". Yhtye hajosi keväällä 1976, mutta sen jäsenet ovat tämänkin jälkeen esiintyneet toisinaan yhdessä.
Saksan 2. panssariarmeija
2. panssariarmeija oli Saksan maavoimien toisen maailmansodan aikainen kenttäarmeija. Yhtymä muodostui lokakuussa 1941, kun 2. panssariryhmä ("Panzergruppe 2") täydennettiin armeijaksi. Yhtymään kuuluneet joukot osallistuivat Ranskan valtaukseen ja itärintaman taisteluihin.
Saksan 2. panssariryhmää johti kenraalieversti Heinz Guderian ja myöhemmin Lothar Rendulic. Panssariryhmä muodostettiin marraskuussa 1940 panssariryhmä Guderianista ("Panzergruppe Guderian"), joka oli aiemmin muodostettu Saksan XIX Armeijaryhmästä Ranskan valtauksen aikana kesäkuussa 1940. Operaatio Barbarossan aikana kesäkuussa 1941 ryhmä siirrettiin osaksi Keskustan armeijaryhmää ja se ylennettiin 5. lokakuuta panssariarmeijaksi.
Saksan 2. panssariarmeija osallistui merkittäviin taisteluihin Tulan, Moskovan ja Kiovan ympärillä kärsien raskaita tappioita. Vuosina 1942-43 2. panssariarmeija siirrettiin Jugoslaviaan osaksi Armeijaryhmä F:ää osallistuen partisaanien vastaisiin taisteluihin ja vuonna 1944 Belgradin offensiiviin. Tammikuussa 1945 2. panssariarmeija siirrettiin osaksi Etelän armeijaryhmää ja se osallistui Transdanubianin kukkuloiden taisteluun maaliskuussa 1945 ja myöhemmin toimi itävallassa, jossa se antautui sodan jälkeen.
Panssariarmeijan komentajina olivat:
Neopentyyliglykoli
Neopentyyliglykoli (CHO) on dioleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa polymeerejä ja voiteluaineita.
Huoneenlämpötilassa neopentyyliglykoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja erittäin hyvin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja ketoneihin. Poolittomiin liuottimiin kuten hiilivetyihin neopentyyliglykoli on niukkaliukoista. Neopentyyliglykolin reaktiot ovat tyypillisiä alkoholeille. Se voi esimerkiksi muodostaa eettereitä, estereitä ja karbamaatteja sekä hapettua aldehydeiksi tai karboksyylihapoiksi. Karbonyyliyhdisteiden kanssa neopentyyliglykoli reagoi muodostaen rengasrakenteisen asetaalin. Neopentyyliglykoli on ärsyttävää ja sille altistumisesta oirena voivat olla yskä, ihon ja silmien punoitus sekä nieltäessä polttava tunne.
Neopentyyliglykolia valmistetaan isobutyraldehydin ja formaldehydin välisellä aldoliadditioreaktiolla. Tätä reaktiota katalysoivat emäkset kuten alkalimetallien hydroksidit tai asetaatitamiinit ja ioninvaihtohartsit. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu hydroksipivaldehydiä. Hydroksipivaldehydi voidaan joko pelkistää vedyttämällä siirtymämetallikatalyyttien läsnä ollessa tai käyttämällä butyraldehydin ja formaldehydin välisessä reaktiossa kahta ekvivalenttia formaldehydiä, jolloin toinen formaldehydimolekyyli toimii pelkistimenä. Tällöin kyseessä on Cannizzaro-reaktio.
Neopentyyliglykolia käytetään polymeerien esimerkiksi polyestereiden ja polyuretaanien valmistamiseen. Neopentyyliglykoli monomeerina parantaa näiden polymeerien kemiallista ja korkeiden lämpötilojen kestoa. Neopentyyliglykolista valmistettuja polymeerejä käytetään muun muassa maaleissa ja pinnoitteissa. Yhdisteestä valmistetaan myös voiteluaineita sekä muovinpehmentimiä.
Hästö (Särkisalo)
Hästö on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Hästö sijaitsee meren rannalla Laukaanlahden ja Ervastonlahden välisellä niemellä.
Hästö kuuluu Särkisalon mantereen puoleisiin alueisiin. Kyläalueen pohjoisrajalla kulkee Perniönjoki ja alueen itälaidalla on neljän hehtaarin kokoinen Hästönlampi. Hästön ydinalue on peltomaisemaa, mutta kylän eteläosaa hallitsevat kallioiset ja metsäiset mäet. Kylän länsi- ja etelärannoilla on paljon kesäasutusta.
Hästön kantatila toimii edelleen maatilana. Tilan päärakennus on 1880-luvulta, mikä tekee siitä yhden Särkisalon vanhimmista rakennuksista. Hästössä on toiminut saha, joka nykyisin toimii pienvenetelakkana.
Graf Zeppelinin vierailu Suomessa 1930
Graf Zeppelinin vierailu Suomessa tapahtui syyskuussa 1930. Kovan tuulen vuoksi se ei päässyt laskeutumaan vaan kiersi Helsingin yllä ja jatkoi Tukholmaan. Helsingissä laskettiin maahan postisäkkejä ja nostettiin postia.
Itämeren lennolla Graf Zeppelinin eli LZ 124:n oli määrä matkustaa Riikaan, Tallinnaan, Helsinkiin ja Tukholmaan sekä pudottaa postia jokaiseen kaupunkiin. Lentoa oli suunniteltu useita kertoja, mutta aikaisemmat lähdöt oli peruutettu huonon sään takia. Päiviksi 10. ja 20. elokuuta ja 8. ja 9. syyskuuta 1930 suunnitellut lähdöt peruutettiin.
Graf Zeppelinin matka alkoi Friedrichshafenista, ja se pysähtyi Berliiniin. Postia pudotettiin Riiassa, Tallinnassa, Helsingissä ja Tukholmassa. Helsingissä postia myös nostettiin ilmalaivaan. Suomalainen postimerkki oli voimassa postitusta varten vain yhden päivän, joka oli 24 syyskuuta.
Zeppelin ei laskeutunut maahan missään Itämeren kierroksen kaupungissa.
Graf Zeppelin saapui Helsinkiin 24. syyskuuta 1930 Tallinnasta ja Riiasta. Saman päivän Helsingin Sanomat omisti tulevalle tapahtumalle kokonaisen sivun, jolla kerrottiin, että ilmalaivan vierailu Helsingissä kestäisi tunnin. Ohjelman mukaan heti aluksen laskeuduttua soittokunta soittaisi Zeppelin-marssi, minkä jälkeen virallinen vastaanottokomitea silloisen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerin Rolf Wittingin johdolla toivottaisi aluksen miehistön ja matkustajat tervetulleiksi Suomeen. Paikalle saapuvaa yleisöä lehti neuvoi varustautumaan lämpimillä jalkineilla. Rakenteilla olleen Hotelli Tornin kattoon tehtiin aukko, jonka kautta katolle ankkuroidun ilmalaivan matkustajat olisivat voineet laskeutua nauttimaan baarin tarjoilusta. Aukko on edelleen nähtävissä hotellin Ateljee-Baarin katossa.
Zeppelinin vierailupäivänä sää Helsingissä oli sateeton mutta tuulinen. Tallinnan suunnasta tullut alus saapui Kaivopuiston ylle noin kello 13.30, ja siellä suuntimaksi otettiin Sanduddin tapettitehdas Tapanilassa, silloisessa Helsingin maalaiskunnassa. Tapanilan kohdalla alus teki U-käännöksen ja palasi kiertelemään Helsingin yläpuolelle. Silloisen Nikolainkirkon – nykyisen Helsingin tuomiokirkon – portailla "valkolakkisten ylioppilaiden, tutisevien vanhusten, neitosten, herrasmiesten sekä keskenkasvuisten poikien ja tyttöjen" muodostama yleisöjoukko tervehti tulijaa vilkuttamalla nenäliinojaan ja heiluttamalla hattujaan.
Viikin Latokartanon pellolle oli rakennettu laskeutumiskenttä. Ilmalaivaa oli vastaanottamassa arviolta 50 000 ihmistä. Kello 14.15 tuli kuitenkin viesti, jonka mukaan alus ei voinut kovan tuulen vuoksi laskeutua. Se pudotti postisäkkejä ja nosti lähtevää postia, kiersi Helsingin ympäri ja jatkoi matkaansa Tukholmaan. Helsingin Sanomien mukaan aivan oma lukunsa oli valtavan autojonon purkautuminen Viikin pellolta tapahtuman jälkeen.
HMS Gladiolus (1915)
HMS Gladiolus (viirinumerot T50 ja T38) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Arabis-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin heinäkuussa 1915 Charles Connell and Companyltä. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta.
Alus siirrettiin toukokuussa 1920 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa risteilijänä nimellä "NRP República". Alus poistettiin palveluksesta 1939.
Aluksen päällikköinä olivat:
Antares-luokka (partioalus)
Antares-luokka oli Portugalin laivaston neljän 1950-luvun lopulla valmistuneen aluksen muodostama partioveneluokka.
Marja Kurki
Marja Kurki (s. 1939 Viipuri) on suomalainen itseoppinut muotisuunnittelija ja yrittäjä, joka tunnetaan silkkihuiveihin ja -solmioihin erikoistuneen Marja Kurki Oy:n perustajana.
Ekonomiksi opiskellut Kurki perusti yrityksensä vuonna 1976 hankittuaan vaatealan kokemusta Kuusisen suunnittelijana. Tuotantoyhteistyön kiinalaisten kanssa hän aloitti jo 1979, ja nykyisin Kiina on myös yrityksen tärkein markkina-alue. Hän myi yrityksensä vuonna 1988 Marimekolle, mutta hänen poikansa Tapani Kurki osti sen Kirsti Paakkaselta vuonna 1991 äitinsä tietämättä. Tapani Kurki ryhtyi toimitusjohtajaksi, ja hänen vaimostaan Satu Kurjesta tuli yrityksen taiteellinen johtaja. Tuotteet suunnitellaan Suomessa ja valmistetaan Italiassa, Kiinassa, Etelä-Koreassa sekä Intiassa. Yrityksellä on Suomessa parikymmentä työntekijää, Kiinassa yli sata. Kiinan tavarataloissa Marja Kurki -brändillä on kymmeniä shop-in-shopeja, ja 70 prosenttia noin 9 miljoonan euron vuosiliikevaihdosta tulee Aasian maista. Huivien, solmioiden ja taskuliinojen lisäksi tuotteisiin kuuluvat laukut, ja vuonna 2015 yritys laajeni koruihin.
Vuonna 2006 Marja Kurki Oy:lle myönnettiin Kultainen vaatepuu. Keväällä 2012 Otava julkaisi Marja Kurjen elämäkertateoksen "Silkkitieni".
NRP Albatroz (P1012)
NRP Albatroz (runkonumero P1012) oli Portugalin laivaston Albatroz-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1973 ja otettiin palvelukseen 9. joulukuuta 1974.
Alus luovutettiin 2002 Itä-Timorille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Oecusse" ja runkonumerolla P101.
HPP Asianajotoimisto
HPP Asianajotoimisto Oy (ent. Asianajotoimisto Hammarström Puhakka Partners Oy) on vuonna 1975 perustettu liikejuridiikkaan erikoistunut asianajotoimisto.
Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2017 107 henkilöä. Sen erikoistumisalueisiin kuuluvat yritys- ja rahoitusjärjestelyt, verot, riidanratkaisu, teknologia ja immateriaalioikeudet, kilpailuoikeus, ympäristö ja kiinteistöt sekä logistiikka.
Toimiston osakkaat ovat Suomen Asianajajaliiton jäseniä.
KLM:n lento 607E
KLM:n lento 607E oli KLM:n reittilento Amsterdamista Shannonin ja Ganderin kautta New Yorkiin. Lennolla 14. elokuuta 1958 käytetty Lockheed L-1049H Super Constellation syöksyi Atlantin valtamereen 180 kilometriä Shannonista länteen. Lennolla oli 91 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä, jotka kaikki menehtyivät onnettomuudessa. Ruumiista vain 34 löydettiin merestä. Kuolleiden joukossa oli kuusi Egyptin miekkailumaajoukkueen jäsentä. Onnettomuuden syytä ei saatu selvitettyä varmuudella.
Lento lähti tankkausvälilaskulta Shannonista kello 3.05 (GMT). Viimeisen kerran siihen saatiin radioyhteys kello 3.40. Tutkijat päättelivät hylyn kappaleista, että kone ei ollut jyrkässä syöksyssä osuessaan mereen. Myöskään jälkiä pommista ei löytynyt. Tutkijat pitivät todennäköisimpänä, että onnettomuuden aiheuttivat moottorin ahtimen hammasrattaasta irronneet metallinsirut, jotka kulkeutuivat öljyn mukana potkurin säätöventtiileihin ja tukkivat ne. Tämä sai potkurin pyörimään ylikierroksilla ja potkurin lapakulman muuttumaan niin, että se jarrutti konetta. Tällainen vika kehittyy nopeasti, on miehistölle vaikea löytää ja johtaa usein hallinnan menetykseen, mikäli miehistö ei korjaa tilannetta ajoissa voimakkailla ohjausliikkeillä. Todisteita siitä, että vika olisi johtunut huollossa tehdystä virheestä tai miehistön väärästä toiminnasta, ei löytynyt.
Liljankukka (kappale)
Liljankukka on Toivo Kärjen säveltämä ja Kerttu Mustosen sanoittama tangolaulu vuodelta 1945. Alkuperäisellä levytyksellä laulaa Henry Theel. Kappaleesta on sittemmin tehty useita muitakin levytyksiä, joista tunnetuimpiin kuuluu Markus Allanin versio vuodelta 1963. Reijo Taipale on laulanut Liljankukkaa tanssilavoilla jo uransa alkupuolella ja levylle vuonna 1988. Muita laulun levyttäneitä ovat esimerkiksi Eino Grön (1977), Paula Koivuniemi (1973) ja M. A. Numminen (1968). Nummisen versiossa sanoitus poikkeaa huomattavasti Mustosen alkuperäisestä tekstistä, koska Numminen on tehnyt osan sanoituksesta itse.
Umberto Marcato käänsi Liljankukan italiaksi vuonna 1963. Tämä versio julkaistiin Philips-levymerkillä.
Andreas Norlén
Andreas Norlén (s. 6. toukokuuta 1973 Bromma) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuodesta 2006.
Norlén valittiin valtiopäivien puhemieheksi 24. syyskuuta 2018.
Hákonarmál
Hákonarmál (”Haakonin laulu”) on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka laati norjalainen skaldirunoilija Eyvindr Skaldienturmelija (isl. "Eyvindr Finnsson skáldaspillir"). Ylistysruno on laadittu 960-luvulla kuningas Haakon Hyvän ("Hákon góði Aðalsteinsfóstri") kunniaksi Haakonin kuoltua Fitjarin taistelussa. "Hákonarmál" kuvaa taistelua sekä kuningas Haakonin vastaanottoa tuonpuoleisessa, Valhallassa. "Hákonarmál" on säilynyt osittain tai kokonaisena 21-säkeistöisenä runona useammassa lähteessä, kuten Snorri Sturlusonin Proosa-Eddassa sekä osana kuningassaagoja, kuten Fagrskinnassa ja Snorrin kuningassaagojen kokoelmassa Heimskringla. "Hákonarmál" on ilmestynyt Aale Tynnin suomentamana teoksessa "Snorri: Norjan kuningassaagat", I (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö 1960).
Eyvindr on käyttänyt "Hákonarmálissa" skandinaavisesta mytologiasta tunnettua kuvastoa kuvatessaan Haakonin saapumista ja vastaanottoa Valhallassa. "Hákonarmál" on lisäksi saanut vaikutteita sitä vanhemmasta, anonyymiksi jääneestä "Eiríksmálista", joka taas on laadittu Haakonin velipuolen, kuningas Eerik Verikirveen muistoksi. Toisten näkemysten mukaan taas "Hákonarmál" olisi vanhempi ja vaikutteiden lähde. Runojen ilmentämissä maailmankuvissa on yhteyksistä huolimatta kuitenkin eroja. Vaikka Haakon Hyvä olikin muiden lähteiden mukaan tutustunut kristinuskoon, Eyvindr esittää runossa pakanallisen aikakauden menneenä hyvänä aikana ja kristillisen ajan ja Haakonin seuraajan, kuningas Haraldr Harmaaturkin ("Haraldr gráfeldr") aikakauden pikemminkin sen pahana vastakohtana.
"Hákonarmálissa" on käytetty useampia eddarunoudelle tyypillisiä runomittoja. "Fornyrðislag"-mitan eli ”vanhan tarinamitan” muunnosta "málaháttr"-runomittaa eli ”puhemittaa” käytetään kerrottaessa taistelukohtauksista. Niissä on havaittavissa myös vaikutteita skaldirunoudessa käytetyistä metaforista ja kenningeistä. "Ljóðaháttr"-runomittaa eli ”laulumittaa” taas on käytetty muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta runon muissa osissa. Käytetystä edda-runomitasta huolimatta "Hákonarmália" käsitellään yleensä skaldirunouden yhteydessä sen teeman ja tyylin vuoksi.
Oldsmobile Cutlass Ciera
Oldsmobile Cutlass Ciera on Mid-size -luokan henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1982-1996 Oldsmobile -brändin alla. Se on teknisesti samankaltainen Buick Centuryn, Chevrolet Celebrity, ja Pontiac 6000:n kanssa. Autot jakavat saman GM A -pohjalevyn.
Icovellauna
Icovellauna oli itäisessä Galliassa palvottu jumalatar, jonka palvontapaikkoja oli Metzissä ja Trierissä. Näistä paikoista on löydetty jumalattarelle omistettuja piirtokirjoituksia. Icovellaunasta ei ole säilynyt kuvia, mutta jumalattaren luonteen ja tehtävän voi päätellä hänen nimestään. Sana "Ico" voi merkitä vettä, ja Icovellaunaa palvottiin Metzissä, jossa oli Sablonin pyhä ja parantava lähde. Lähteelle rakennettiin roomalais-kelttiläisellä aikakaudella kahdeksankulmion muotoinen pyhäkkö.
Oldsmobile Omega
Oldsmobile Omega on C-segmentin auto, jota General Motors valmisti Oldsmobile-brändin alla vuosina 1973–1984. Autoa valmistettiin kolmea sukupolvea, ja se käytti GM X -pohjalevyä.
Seuturekry
Seuturekry Oy on Hämeenlinnasta lähtöisin oleva henkilöstöpalveluyritys, jonka asiakkaat toimivat kunnallisella, maakunnallisella tai yksityisellä sektorilla. Sen toimialana on erityisesti sijais- ja rekrytointipalvelujen tuottaminen ja se tarjoaa keikkatyöläisiä esimerkiksi erilaisiin hoito- ja hoivapalveluihin, sijaisopettajia kouluihin ja ensihoitajia Pelastuslaitoksille. Yrityksen emoyhtiö on KuntaPro.
Keikkatyöläisiä välittävä Seuturekry perustettiin kesäkuussa 2008.
Vuonna 2009 Seuturekry oli laajentunut Hämeenlinnasta Forssaan ja se välitti silloin sijaisia sairaanhoitajille ja perushoitajille sekä kotihoidon ja vanhusten palvelukeskusten työpaikkoihin. Forssassa välityksessä oli noin sata työntekijää.
Vuonna 2011 Seuturekryn kautta teki sijaisuuksia 1335 henkilöä. Osa heistä teki yhden sijaisuuden, mutta useat tekivät kymmeniä sijaisuuksia ja saivat siten pääansionsa sijaisuuksista.
Vuonna 2012 Seuturekry välitti sijaisia Hämeenlinnan, Forssan, Riihimäen ja Lahden seuduilla ja Eteva kuntayhtymän kautta koko eteläisen Suomen alueelle. Seuturekryn kirjoilla oli noin 2500 sijaista, joiden pätevyys ja todistukset oli tarkistettu haastatteluissa. Haastatteluissa arvioitiin myös heidän soveltuvuutensa eri tehtäviin ja työyksiköihin.
Vuonna 2013 Seuturekry yhdistyi vuonna 2010 perustetun KuntaPro Oy:n kanssa. KuntaPro tarjosi Kanta-Hämeen ja Satakunnan alueen kuntatoimijoille erilaisia talous- ja henkilöstöhallinnon palveluita.
Vuonna 2018 Porin perusturva alkoi hankkia alle kolmen kuukauden sijaisuuksissa Seuturekryn kautta hankittua vuokratyövoimaa. Porin perusturva järjestää sosiaali- ja terveyspalvelut (esimerkiksi vanhusten palveluita ja kaupunginsairaalatasoista sairaanhoitoa) Porissa, Ulvilassa ja Merikarvialla. Myös Riihimäen kaupungin varhaiskasvatus siirtyi käyttämään Seuturekryn palveluja alle 3 kuukauden sijaisuuksissa. Seuturekryllä oli noin 3700 työntekijää, joista lähes 40 prosenttia keikkaili päätyönään.
Seuturekry on KuntaPron tytäryhtiö. KuntaPro-konserni muodostuu KuntaPro osakeyhtiöstä sekä henkilöstöratkaisuja tarjoavasta Seuturekry Oy:stä.
Seuturekryn ensimmäisiä osakkaita olivat Forssan kaupunki, Forssan seudun terveydenhuollon kuntayhtymä, Eteva kuntayhtymä ja Seutukeskus Oy Häme, jonka osakkaana toimi Hämeenlinnan kaupunki. Vuonna 2018 KuntaProlla oli lähes sata kunnallista omistajatahoa.
David Sklenička
David Sklenička (s. 8. syyskuuta 1996 Rakovník, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Montréal Canadiensin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Laval Rocketissa.
Sklenička on HC Berounští Medvědin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemin HC Kladnoon, josta Sklenička palasi 17-vuotiaana kaudeksi 2013–2014 Berounští Medvědiin. Hän nousi seuran miesten joukkueeseen, joka pelasi Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa, jossa Skleničkan tulokaskausi toi 42 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen sekä 18 karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Extraliga-joukkue HC Plzeňiin, jossa Sklenička pelasi kuusi runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla 1. ligan HC Havlíčkův Brodissa. Iso osa Skleničkan kaudesta eteni myös Plzeňin A-nuorissa.
Varsinaisella Extraligan tulokaskaudellaan 2015–2016 Sklenička teki Plzeňissä 46 runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 ja kymmenessä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Kaudella 2017–2018 Sklenička teki Extraligan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+11=14.
Toukokuussa 2018 Sklenička teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Montréal Canadiensin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on työehtosopimuksen mukainen tulokkaan maksimipalkka, 925 000 dollaria.
Sklenička edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2018. Yhteensä hän on pelannut 22 A-maaottelua tehopistein 1+5=6. Sklenička teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 12. huhtikuuta 2017 Chomutovissa Norjaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Sweden Hockey Gamesissa 26. huhtikuuta 2018 turnauksen isäntäjoukkue Ruotsia vastaan.
Sklenička pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 30 nuorten maaottelua.
Lituya Bayn megatsunami
Lituya Bayn megatsunami oli maanjäristystä seurannut tsunami Alaskan rannikolla 9. heinäkuuta 1958 paikallista aikaa. Sen magnitudi oli 7,9 ja intensiteetti luokkaa XI. Kolme henkeä menehtyi Khantaak Islandilla ja kahden kadonneen oletettiin kuolleen heidän huuhtouduttuaan hyökyaallon mukana Lituya Bayssa. Merenalaisia kaapeleita katkesi Haines-Skagwayn alueella. Pelicanissa ja Sitkassa raportoitiin lieviä vahinkoja.
Lahdessa tiedetään ennenkin sattuneen vastaavia maanvyöryjä, mutta vuonna 1958 saatiin ensimmäistä kertaa tarkkoja tietoja.
Järistyksen voima laittoi liikkeelle yli 30 miljoonaa kuutiometriä kiveä poukaman reunoilta. Pudotusta lahteen oli enimmillään noin 900 metriä. Vyöryä seurannut hyökyaalto nousi yli 500 metriin tuhoten tieltään kaikki puut ja muun kasvillisuuden. Muita maanvyöryjä havaittiin vielä yli 240 kilometriä järistyksen keskipisteestä.
Lahdessa oli tapahtuma-aikaan kolme kalastusvenettä, joista yksi upposi, mutta sen matkustajat onnistuivat pelastautumaan. Yksi vene ja kaksi siinä ollutta matkustajaa katosi.
Vuoden 774 aurinkomyrsky
Vuoden 774 aurinkomyrsky on todennäköisesti ollut voimakas Auringon pyrskähdys, josta on kohdistunut valtava määrä hiukkasia maapallolle. Tästä todisteena on suuret määrät hiilen C-14 isotooppia, jota on löydetty pohjoisen pallonpuoliskon puiden lustoissa ja napa-alueiden jääkerrostumissa. Toisena vaihtoehtona C-14 kertymille on pidetty gammasädepurkausta.
Mikäli hiukkassäteily on aurinkomyrskystä, on se voimakkain tunnettu aurinkomyrsky, joka on osunut maapallolle. Revontulien on täytynyt näkyä eteläisillä leveysasteilla saakka. Anglosaksien kronikka mainitsee, että 774 taivaalla on näkynyt punainen krusifiksi ja käärmeitä, mikä saattaa kuvastaa revontulia.
Evald Virtanen
Arvid Evald Virtanen (31. elokuuta 1900 Lahti – 1990) oli suomalainen yrittäjä ja toisen polven vaatetustehtailija, joka perusti vuosina 1930–1991 toimineen Ewald Oy:n. Lahdessa, Padasjoella, Loviisassa ja Kesälahdella toiminut Suomen suurimpiin kuulunut vaatetusyritys työllisti suurimmillaan noin 400 henkeä.
Vuonna 1900 Lahden Paita- ja Esiliinatehtaan omistaja Helmi Virtanen synnytti lahtelaisen saunan maalattialle pojan, joka sai nimekseen Evald. Poika kävi koulua Lahdessa ja Lapinjärvellä ja liittyi 23-vuotiaana tarinan mukaan juovuspäissään Ranskan muukalaislegioonaan. Siellä vuoden palveltuaan hän pääsi legioonasta pakoon äitinsä järjestämänä. Hän toimi äitinsä yrityksen kaupallisena johtajana ja sitten maanviljelijänä äidin ostamalla maatilalla Orimattilasta. Poika avioitui, sai kaksi lasta ja yritti opetella maanviljelystä kunnes jätti perheensä, muutti Lahteen ja perusti oman vaatetustehtaan, jälleen äitinsä tukemana.
Yrityksellä nimeltä Uusi Paita- ja Esiliinatehdas oli vaikeuksia saada materiaaleja. Niinpä Evald Virtanen matkusti Japaniin ja osti sieltä miljoona metriä hyvää puuvillakangasta. Tämän ja satojen sitä seuranneiden Aasian-matkojen myötä Virtasessa heräsi elinikäinen kiinnostus Kaukoidän kulttuureja kohtaan niin, että hän kääntyi buddhalaiseksi.
Rauhankadun ja Harjukadun kulmauksessa toiminut yritys sai vuonna 1938 nimen Evald Virtanen ja myöhemmin se tunnettiin Ewald Oy:nä. Paitojen ohella tehdas tuotti muun muassa Beat-merkkisiä farkkuja.
Evald Virtanen kuoli 90-vuotiaana Frankfurtin messuilla vuonna 1990. Hän oli loppuun asti mukana yrityksensä toiminnassa, joka päättyi konkurssiin hänen kuolemaansa seuraavana vuonna, kesällä 1991. Viime vaiheissa Ewald oli siirtänyt paitatuotantonsa Portugaliin Piretta-PTA:n kanssa perustamaansa yhteisyritykseen, mutta vaikeudet alkoivat kasautua kun Piretta teki konkurssin ennen Ewaldia. Ewi- ja Ewald-paitojen teettämistä alihankintana jatkoi Hoptio Oy.
Entiseen Ewald Oy:n paitatehtaaseen rakennettiin vuosina 2017–2018 vuokra-asuntoja muun muassa opiskelijoiden tarpeisiin.
Snellmaninpuisto
Snellmaninpuisto (tai joskus "Snellmanin puisto") on Kuopion keskustassa, Vahtivuoren kaupunginosassa Kuopion tuomiokirkon vierisessä korttelissa satamaa kohti mentäessä sijaitseva kaupungin vanhin puisto. Puiston pinta-ala on 1,4 hehtaaria.
Ennen puistovaihetta Snellmaninpuiston alueella sijaitsi nimellä "Kustaantori", "Suurtori" tai "Kirkkotori" tunnettu kaupungin ensimmäinen päätori. Vuodesta 1842 alkaen alueelle ja tuomiokirkon ympärille istutettiin puita, aluksi haapoja. 1850-luvulla torikauppa siirrettiin nykyisen Kuopion torin paikalle ja aiempaa toriaukiota alettiin muuttaa laajemmin puistoksi. Puisto tunnettiin nimellä "Kirkkopuisto". 
Puiston keskellä paljastettiin 3. heinäkuuta 1886 Johannes Takasen veistämä J. V. Snellmanin rintakuva. Tämän johdosta puisto sai nimen "Snellmaninpuisto". Puistoaluetta on muutenkin muokattu useissa vaiheissa. Vuosina 2018–2019 osana puiston peruskorjausta suuri osa vanhemmasta puustosta kaadetaan. Tällöin heikkokuntoisia puita saadaan poistettua ja raivataan riittävästi tilaa valolle, jota uudet puuntaimet tarvitsevat.
Puisto kuuluu ympäristöineen osana laajempaan, loppuvuodesta 2017 perustettuun Kuopion kansalliseen kaupunkipuistoon.
Museovirasto luokittelee Snellmaninpuiston ja Kuopion tuomiokirkon ympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetun kulttuuriympäristön kohdealueeksi ("Kuopion Snellmanin puisto, tuomiokirkko ja puukorttelit").
Snellmaninpuiston ympäristössä sijaitsevia kulttuurihistoeriallisesti merkittäviä rakennuksia ovat muun muassa:
Sulo Santeri Salmensaari
Sulo Santeri Salmensaari, vuoteen 1904 Sundholm (10. marraskuuta 1874 Jyväskylä – 24. joulukuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos ja Suomen Vapaakirkon ensimmäinen johtaja.
Salmensaaren vanhemmat olivat puuseppä Heikki Sundholm ja Amanda Matilda Sandberg. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1900 oli Augusta Maria Hiltunen (k. 1922) ja toinen vuodesta 1928 Tyyne Liisa Thurman (k. 1966). Salmensaari tuli ylioppilaaksi 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi opettajana ja saarnaajana ja opiskeli lähetysopistossa Lontoossa. Suomen Vapaan Lähetyksen sihteerinä hän toimi vuoteen 1908. Käyrän kasvatuslaitoksen johtaja Salmensaari oli 1908–1912 ja Kotiniemen 1914–1918. Hän toimi Kouluhallituksen lastensuojeluosastolla kouluneuvoksena 1918–1924. Sosiaaliministeriön lastensuojelun tarkastaja, ylitarkastaja ja lopuksi raittius- ja alkoholiasioiden osaston päällikkö Salmensaari oli 1924–1941. Hän oli Suomen Vapaakirkon esimies vuodesta 1923 aina vuoteen 1954 asti.
Salmensaari oli "Lastensuojelulehden" toimittaja 1923–1936 ja julkaisi sekä lastensuojeluun että kirkolliseen työhön liittyviä teoksia:
Simula (täsmennyssivu)
Simula voi viitata johonkin seuraavista:
Ui (joki)
Ui ( ja ) on Venäjällä ja Kazakstanissa Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella.
Joen lähteet sijaitsevat yli 1000 metrin korkeuteen kohoavan Uralvuoriston itärinteillä noin 50 kilometrin päässä kaupungista Miass. Joki alkaa rinteillä 700 metrin korkeudessa ja se alkaa varsin jyrkkänä laskeutumaan kaakkoon päin kohti Länsi-Siperian alankoa. Aluksi se ylittää Sauralskin tasangon ja siirtyy sitten Tšeljabinskin alueelle ja kääntyy sitten kohti itää. Joen ohitettua Troitskin kaupungin, se ylittää Venäjän ja Kazakstanin valtionrajan. Rajan jälkeen se virtaa vielä 50 kilometriä, ennen kuin se yhtyy Toboljokeen 994 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen kokonaispituus on 462 kilometriä. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Ui ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 34 400 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen, jonka pinta-ala on 1,2 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Uin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat). Yleisimpänä joennimenä oleva ”Tšernaja” ei ole virhe vaan se esiintyy tietokannassa usean sivujoen nimenä.
Lähteet: 1 =
Joki saa vetensä pääasiassa kevään sulavasta lumesta, mutta muulloin vähäisistä sateista. Silloin huhtikuussa on joen virtaama keskimäärin 80,6 kuutiometriä sekunnissa (MHQ, m³/s). Pienimmillään virtaama (MNQ) helmikuussa 1,7 m³/s. Kevättulvan jälkeen laskee virtaama ja sitä ruokkii kesän sateet, jotka kuitenkin vähenevät syksyn edetessä. Vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 13,6 m³/s. Suurin milloinkaan mitattu virtaama (HHQ) on ollut 288 m³/s (huhtikuussa 1970) ja pienin (NNQ) 0,14 m³/s. Virtaamat on mitattu 213 kilometriä joen suistosta Pegel Krutojarskissa vuosina 1967–1988. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.