hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dance in the Dark
"Dance in the Dark" on kappale ja promo single Lady Gagan vuonna 2009 ilmestyneeltä EP-levyltä "The Fame Monster".
Lady Gagan mukaan "Dance in the Dark" kertoo tytöstä, joka ei uskalla harrastaa seksiä muuten kuin pimeässä, koska hän häpeää vartaloaan. Hänestä tulee vapaa, mutta vain pimeässä. "Uskon että monet naiset ja jotkut miehet tuntevat epävarmuutta koko ajan." Gaga kertoi myös taistelleensa itse ulkonäkö- ja itsetunto-ongelmien kanssa, ja halunneensa tuoda ilmi, että monet tuntevat samoin. Kappeleessa mainitaan useita traagisen elämän eläneitä naisia kuten Walesin prinsessa Diana, Judy Garland, Sylvia Plath ja Marilyn Monroe.
"Dance in the Dark" julkaistiin alun perin Lady Gagan albumilla "The Fame Monster" vuonna 2009. Se on noussut listoille myös mm. Kanadassa, Belgiassa, Tšekissä ja Slovakiassa. Gagan levy-yhtiö ehdotti "Dance in the Darkia" kolmanneksi singleksi mutta Gaga "Alejandroa". Se johti sanaharkkaan, jonka artisti voitti. Kappale julkaistiin erikseen promootiosinglenä digitaalisesti Belgian iTunesissa ja se julkaistiin singlenä Australian radiossa 26. heinäkuuta 2010.
Lady gaga esitti Dance in The Darkin The Monster Ball Tour kiertueellaan ensimmäisenä. Gaga esitti kappaleen myös BRIT Awardsissa
Soutu kesäolympialaisissa 1984
Vuoden 1984 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 30. heinäkuuta – 5. elokuuta 1984 Lake Casitasilla Yhdysvalloissa. Tämä oli 19. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 446 osanottajaa 30 eri maasta. Tapahtumia oli 14.
Sergei Revin
Sergei Revin (s. 12. tammikuuta 1966 Moskova) on venäläinen kosmonautti. Hän lensi ensi kerran avaruuteen Sojuz TMA-04M-lennolla toukokuussa 2012 ISS-asemalle liittyäkseen sen pitkäkestoisen miehistön Retkikunta 31:n lentoinsinööriksi. Hän jatkoi asemalla Retkikunta 32:n miehistössä. Hän palasi maahan 17. syyskuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-04M.
Hän valmistui Moskovan elektroniikkatekniikan instituutista vuonna 1989. 
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996 päättäen koulutuksensa vuonna 1998. .
Sergei Revin on naimisissa Irina Setjanovan kanssa ja perheessä on yksi lapsi.
5731 Zeus
5731 Zeus on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Sen löysi C. S. Shoemaker vuonna 1988. Nimensä pikkuplaneetta sai kreikkalaisen mytologian Zeus-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1988 VP4. Koska Zeuksen absoluuttinen magnitudi (H) on 15,8, sen läpimitta on todennäköisesti kahden ja neljän kilometrin välillä.
Kari Övermark
Kari Juhani Övermark (s. 26. toukokuuta 1955 Lappajärvi) on suomalainen painija, joka kilpaili 1970-luvulla arvokisoissa.
Övermark karsiutui toisessa ottelussaan Montréalin 1976 olympialaisten vapaapainin 68 kilon sarjassa. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi. Kotimaassa hän edusti Lappajärven Veikkoja ja voitti vapaapainin 68 kilon sarjassa viisi Suomen-mestaruutta vuosina 1976, 1977, 1979, 1980 ja 1984.
Kari Övermarkin kaksosveli Jarmo oli painin arvokisamitalisti, ja perheen muista veljistä Hannu ja Matti painin Suomen-mestareita.
Konstantin Valkov
Konstantin Valkov (s. 11. marraskuuta 1971 Kamensk-Uralskissa Sverdlovskin alueella) on venäläinen kosmonautti, joka lentänee ensi kerran avaruudessa vuonna 2012 Sojuz TMA-04M-lennolla.
Hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1994. Hän on eversti Venäjän ilmavoimissa. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 27. heinäkuuta 1997 TsPK-12-ryhmässä ja hän oli peruskoulutuksessa marraskuuhun 1999 asti.
Hän on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi.
Utile Dulci -seura
Utile dulci -seura (= hyöty yhdistettynä huviin) oli ilmeisesti Elis Schröderheimin vuonna 1766 Tukholmaan perustama kirjallisuus- ja musiikkiseura, joka käytti toiminnassaan salaisia juhlamenoja. Seura toimi vuoteen 1795 saakka. Turun Aurora-seura oli sen haaraosasto.
Nimi on peräisin Horatiuksen runokirjeestä "Ars poetica" ('runotaide').
Tukholman musiikkielämä oli alkanut vilkastua voimakkaasti 1700-luvulla, kun suomalaissyntyinen Johan Helmich Roman (1694—1758), "Ruotsin musiikin isä" oli nostanut hovissa esitettävän musiikin tasoa 1720-luvun lopulla ja aloittanut 1730-luvulla julkiset konsertit Tukholmassa. Hänen jälkeensä hovissa olivat toimineet hovikapellin johtajina mm. Per Brandt (1713—67), Francesco Antonio Uttini (1723—95), Abbé Georg Joseph Vogler (1749—1814) ja Joseph Martin Kraus (1756—92), jotka olivat maineikkaita mutta eivät kuitenkaan ruotsalaisia. Vilkastunut musiikkielämä johti siihen, että myös hovin ulkopuolella alettiin kaivata yhä enenevässä määrin erilaista musiikkitoimintaa myös ruotsalaisen kansan keskuudessa. Vuonna 1766 Tukholmaan perustettiin salaseura Utile Dulci, joka valistusajan hengessä uskoi jaloihin harrastuksiin, joihin myös musiikin katsottiin kuuluvan. Seuran "soitannollisissa" kokouksissa esiintyi orkesteri, joka oli “harppua myöten täydellinen”, ja johon puolentoista vuosikymmenen aikana ehti kuulua 150 soittajaa. Mukana oli sekä hovisoittokunnan jäseniä että oppineita ja porvareita. Vaikka se olikin salaseura, alettiin järjestää myös julkisia esiintymisiä. Kustavilaisen ajan vuosina Utile dulci -seuran toiminta vaikutti myös siihen, että Kuninkaallinen ooppera ja Kuninkaallinen musiikkiakatemia perustettiin. Kuninkaallisen oopperan vihkiäisissä 18. tammikuuta 1773 esitetty ooppera oli hovikapellimestari Uttinin Johan Wellanderin librettoon säveltämä "Thetis et Pelée". Molemmat olivat Utile dulci -seuran jäseniä. Suomessakin kyseinen kappale tiedettiin, sillä 16-vuotiaalla turkulaisella ylioppilaalla Erik Tulindbergilla oli siitä osia hallussaan vuonna 1777.
Zeus (täsmennyssivu)
Zeus voi viitata seuraaviin:
Sojuz TMA-06M
Sojuz TMA-06M oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 23. lokakuuta 2012 kello 10.51 UTC Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Mukana oli muun muassa 32 kalaa (laji "Oryzias latipes") aseman tutkimuslaboratorioon.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 33:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan maaliskuussa 2013. Kyseessä oli miehitetyn Sojuz-aluksen 115. lento. Sojuzin laukaisu Baikonurin laukaisualustalta 31 oli laukaisualustan ensimmäinen miehitetty laukaisu sitten vuoden 1984 Sojuz T-12 -lennon.
Oleg Novitski
Oleg Viktorovitš Novitski (, s. 12. lokakuuta 1971) on venäläinen kosmonautti, joka laukaistiin ensimmäiselle avaruuslennolleen 23. lokakuuta 2012 Sojuz TMA-06M -avaruusaluksella. Hän osallistui Kansainvälisen avaruusaseman pitkäkestoisen Retkikunta 33:n miehistöön lentoinsinöörinä. Hän palasi maahan maaliskuussa 2013.
Hän on Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2006.
Laura Dekker
Laura Dekker (s. 20. syyskuuta 1995) on alankomaalainen yksinpurjehtija. Hän on purjehtinut kaikkien aikojen nuorimpana yksin maailman ympäri.
Dekker julkisti vuonna 2009 suunnitelmansa purjehtia yksin maailman ympäri. Viranomaiset pyrkivät estämään tämän hänen nuoreen ikäänsä vedoten, mutta heinäkuussa 2010 alankomaalainen oikeusistuin päätti, että Dekker saa yrittää maailmanympäripurjehdustaan. Hän lähti matkaan Sint Maartenin saarelta Karibialta 11,5-metrisellä Guppy-veneellään (ketsi Jeanneau Gin Fizz) 20. tammikuuta 2011 ja palasi sinne 21. tammikuuta 2012.
Juha Metso
Juha Metso (s. 1965 Kymi) on suomalainen valokuvaaja, joka on menestynyt sekä sanomalehti- että taidevalokuvaajana.
Vuonna 1991 artenomiksi Lahden Muotoiluinstituutista valmistuneen Juha Metson uran alkusysäys oli luonto- ja lintukuvien kuvaaminen. Lehti- ja taidevalokuvaajan tuotantoon kuuluu useita albumikansien kuvituksia artisteille, sekä valokuvakirjoja. Metso on tehnyt myös performansseja.
Metso perusti 2014 Miko Kivisen kanssa PeukaLoiset-performanssiryhmä ja yhtyeen. Hän oli jäsen kotkalaisessa kuvataideryhmä Taide­ahtaajissa. Metso perusti Kotkan valokuvakeskuksen vuonna 2005 yhdessä Timo Mähönen kanssa.
Metso julkaisi vuonna 2013 kolme valokuvateosta, joista rock-yhtye Sielun Veljistä kertovan teoksen yhdessä "Helsingin Sanomien" musiikkitoimittaja Vesa Sirénin kanssa. Metso kuvasi Ville Haapasalon Venäjän-seikkailuja kirjaan "Et kuitenkaan usko", jonka tekstin kirjoitti Kauko Röyhkä. Yhdessä Juha Vakkurin kanssa julkaistu kirja "Voodoo - Afrikan arkea" (2014) kertoo voodoo-uskonnon harjoittamisesta Länsi-Afrikan Beninissä.
Metson teoksia on muun muassa Suomen valtion, Suomen valokuvataiteen museon ja useiden kaupunkien taidemuseoiden kokoelmissa
Juha Metso on saanut kolme kunniamainintaa Fotofinlandia, Vuoden lehtikuvaajana (2000), Vuoden reportaasi -palkinnon kahdesti, Vuoden henkilökuva (2014). Hänet on palkittu Kotkan kaupungin vuoden kulttuuriteko -palkinnolla Suursaari-nimisen kirjan kuvista (2011), sekä Kotka-palkinnolla (2014).
Emil Wecksten
Emil Odin Wecksten (s. 28. elokuuta 1895 Kirkkonummi – 20. joulukuuta 1985) oli suomalainen painija, jonka oli parhaimmillaan 1920-luvulla.
Wecksten sijoittui Pariisin 1924 olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin 82,5 kilon sarjassa viidenneksi. Vuonna 1921 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Kotimaassa hän edusti Hallan Visaa ja Helsingin Atleettiklubia. Hän voitti kreikkalais-roomalaisessa ja vapaapainissa yhteensä kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 1922–1934.
Emil Wecksten toimi yli 40 vuotta I luokan painituomarina. Hänen poikansa Erkki Wecksten toimi painituomarina MM-kilpailuissa.
Emil Wecksten oli Suomen tasavallan presidentin autonkuljettaja vuosina 1924–1927.
Mitsubishi i-MiEV
Mitsubishi i-MiEV ("Mitsubishi innovative Electric Vehicle") on japanilaisen autovalmistajan Mitsubishin ensimmäinen massamarkkinoille tarkoitettu sähköauto. Se perustuu polttomoottorikäyttöiseen Mitsubishi i -malliin. Autossa on litiumioni-akusto ja sen voi ladata tavallisella verkkovirralla seitsemässä tunnissa. i-MiEVin lähes identtiset sisarmallit ovat Peugeot iOn ja Citroën C-Zero.
Mallin myynti alkoi Japanissa 1. huhtikuuta 2009 ja Euroopassa vuoden 2010 lopulla.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä i-MiEV sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
International Academy of Astronautics
International Academy of Astronautics (IAA) on kansainvälinen avaruusalan yhdistys. Se perustettiin Tukholmassa 16. elokuuta 1960. IAA promovoi rauhanomaista avaruustoimintaa.
Alkuvuosina yhdistyksen puheenjohtaja oli yhdysvaltalainen professori Theodore von Kármán. Vuonna 2010 puheenjohtajana toimii intialainen G. Madhavan Nair. Hän on ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen puheenjohtaja! 
IAA julkaisee Acta Astonautica-lehteä.
Eino Leino (täsmennyssivu)
Eino Leino tarkoittaa seuraavia asioita:
Karl Bodmer
Karl Bodmer (11. helmikuuta 1809 Zürich, Sveitsi – 30. lokakuuta 1893) oli sveitsiläinen taidemaalari, joka kuvasi useissa maalauksissa Yhdysvaltain villiä länttä. Hän oli mukana tutkimusmatkailija Maximilian zu Wied-Neuwiedin retkessä Missourijoelle 1832–1834 ja kuvasi monia heimoja matkan aikana.
Bodmer sai nuorena taideopetusta sedältään Johann Jacob Meyeriltä. Lisäksi hän sai koulutusta Pariisissa. Hän lähti veljensä kanssa vuonna 1832 Saksaan, jossa heidän tarkoituksena oli yhdistää piirtäminen ja matkustaminen. Saksassa Bodmer tapasi prinssi Maximilian zu Wied-Neuwiedin, joka oli tunnettu luonnohistoriallisesti tutkimuksistaan Brasilian rannikkometsissä. Wied etsi ammattitaiteilijaa, joka lähtisi tutkimusmatkalle Pohjois-Amerikkaan. Kolme viikkoa myöhemmin he matkustivat Pohjois-Amerikkaan.
Bodmer ja Wied saapuivat St. Louisiin 1833, ja siellä he liittyivät John Jacob Astorin turkisyhtiön suojelukseen. Bodmer ja Wied lähtivät kulkemaan St. Louisista Missouria höyrylaivalla. Heidän tavoitteena oli seurata 1800-luvun alun Lewisin ja Clarkin tutkimusretken reittiä. Matkan aikaan Bodmer maalasi tapahtumia nykyisten Nebraskan, Etelä-Dakotan, Pohjois-Dakotan, Montanan ja Wyomingin osavaltioiden alueella. Keväällä 1834 retkikunta pysähtyi lähelle nykyistä Bellevueta, Nebraskassa, turkiskauppaa varten. Pysähdyksen aikana Bodmer ja Wied tutkivat omaha-intiaaneja ja näiden karjaa. Bodmer maalasi useita intiaaniaiheisia maalauksia sekä maisemamaalauksia jokivarresta. Matkan tuloksena julkaistiin teos "Reise in das innere Nord-America in den Jahren 1832 bis 1834".
Pohjois-Dakotassa Bodmer pääsi viimeisenä taiteilijana maalaamaan mandaneita, jotka tuhoutuivat lähes kokonaan pian tämän jälkeen isorokkoepidemiassa. Hän maalasi matkan aikana myös siouxeja, mustajalkoja, hidatsat ja monia muita heimoja. Wied teki samaan aikaan eläin- ja kasvitieteellisiä havaintoja. Bodmer maalasi tai piirsi matkan aikana yhteensä 81 työtä. Hänet tunnettiin tarkoista töistää, joissa hän ei romantisoinut villiä länttä, kuten monet muut taiteilijat, vaan esitti kaikki realistisesti.
Vuonna 1843 Bodmer palasi Ranskaan ja Barbizonin kaupunkiin. Hän kuului Ranskassa Barbizonin koulukuntaan ja työskenteli mm. taidemaalareiden Jean-François Milletin ja Théodore Rousseaun kanssa. Ranskassa Bodmer tuli tunnetuksi metsämaisemistaan sekä lintujen ja nisäkkäiden kuvauksistaan. Hän kuoli vuonna 1893, jolloin hänen intiaaniaiheiset työnsä olivat käytännössä unohdetut.
Uusi päivä
Uusi päivä voi tarkoittaa:
Sofia Karlsson
Johanna Sofia Blåsippa Karlsson (s. 25. maaliskuuta 1975) on ruotsalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä.
Karlsson on käynyt Kungliga Musikhögskolanin kansanmusiikkilinjan. Vuosina 1998–2002 hän oli kansanmusiikkiyhtye Groupan jäsen. Karlssonin ensimmäinen sooloalbumi, "Folk Songs" ilmestyi 2002.
Vuonna 2005 ilmestynyt albumi "Svarta ballader" sisältää Karlssonin tulkintoja Dan Anderssonin runoihin sävelletyistä lauluista. Levy on menestynyt hyvin ja sitä on myyty yli 60 000 kappaletta, mikä on suuri määrä laulelmamusiikkilevylle.
Myös muut Karlssonin levyt ovat menestyneet hyvin ja nousseet levymyyntilistojen kärkeen Ruotsissa. Hän on saanut musiikistaan lukuisia palkintoja ja huomionosoituksia.
John Evans (tutkimusmatkailija)
John Thomas Evans (1770 Waunfawr, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta – 1799 New Orleans, Yhdysvallat) oli walesilainen tutkimusmatkailija, joka teki Missourijoen varhaisen kartan.
Evans oli metodistipastorin poika. Hän muutti Lontooseen etsimään töitä 1791. Lontoossa hän oli yhteyksissä walesilaisen kirjallisuuden seuran kanssa. Seuran jäsenet uskoivat, että Pohjois-Amerikassa oli intiaaniheimo, joka oli 1100-luvulla Amerikassa käyneiden walesilaistutkimusmatkailijoiden jälkeläisiä. Evans kiinnistui Madocin legendasta, ja häntä kannustettiin lähtemään etsimään heimoa Pohjois-Amerikkaan. Kirjallisuuden seura lähetti Evansin Pohjois-Amerikkaan, ja hän saapui Baltimoreen 10. lokakuuta 1792.
Evans työskenteli hetken Baltimoressa, kunnes lähti kohti Espanjan Louisianaa maaliskuussa 1793. Hän saapui New Madridiin kaksi kuukautta myöhemmin ja siitä hän jatkoi matkaansa St. Louisiin. Evans oli kuullut James MacKayn johtamasta retkikunnasta, jonka oli tarkoitus tehdä kolmas matka Missourijokea pitkin. Pelko Englannin ja Espanjan välisestä sodasta oli aiheellinen, joten Espanjan siirtokunnan johtajat heittivät Evansin vankilaan, sillä he pelkäsivät walesilaista vakoojana. Hänet vapautettiin kuitenkin pian, ja hänen puolestapuhujiensa joukossa oli myös MacKay.
MacKayn retkikunta, jossa Evans oli kakkosmiehenä, lähti St. Louisista elokuun lopussa 1795. He saapuivat nykyisen Nebraskan koillisosiin kolme kuukautta myöhemmin ja pystyttivät sinne linnoituksen. Saman talven aikana MacKay lähetti Evansin tutkimaan Missourijokea ja etsimään joen lähteiltä reittiä Tyynellemerelle. Evansin ryhmä selvisi nykyiseen Pohjois-Dakotaan, jossa se kohtasi kuitenkin vihamielisiä siouxeia, jotka pakottivat ryhmän palaamaan linnoitukseen. Keväällä 1796 Evans aloitti uuden matkan Missourin yläjuoksulle. Syyskuussa hän saapui mandani-intiaanien kylään Pohjois-Dakotassa. Evans vietti mandanien luona koko talven. Hän ei pystynyt yhdistämään mandanien kieltä kymriin, ja vuonna 1797 Evans lähetti walesilaisseuralla kirjeen, jossa hän kertoi, ettei hänellä ollut todisteita mandanien ja walesilaisten yhteydestä.
Evans palasi St. Louisiin toukokuussa 1797. Espanjalaiset palkkasivat hänet maanmittaajaksi Cape Girardeauhun. Evans teki vielä myös yhteistyötä jo aiemmin St. Louisiin palanneen MacKayn kanssa. He piirsivät yhdessä Missourijoen kartan Saint Charlesista mandanien kyliin asti. Lewis ja Clark kantoivat kopiota kartasta kuuluisalla retkellään Tyynellemerelle. Vuonna 1798 Evans matkusti New Orleansiin kuvernööri Manuel Gayoso de Lemosin vieraaksi. Evans sairastui ja kuoli vuonna 1799.
Double violences urbaines
Double Violences Urbaines on LIM:nin toinen mixtape ja se julkaistiin vuonna 2004. Levyllä vieraili muita rap-artisteja kuten Zeler, Denver, Aty.k, Fantom ja Les Generaux duon muodostavat General Ismaëli ja General Salem.
Nokia Suite
Nokia Suite on sovellus Nokian puhelimiin, jonka avulla pystyy yhdistämään puhelimen Microsoft Windows -käyttöjärjestelmään ja hallitsemaan melkein mitä tahansa puhelimen sovelluksiin liittyviä toimintoja tietokoneelta käsin. Sovellus sisältää muun muassa karttapalvelu- ja navigaattoritoimintoja, ja sen avulla onnistuu sisällön synkronoiminen Nokia-puhelimen kanssa. Nokia Suite on käyttäjäystävällisempi versio Nokia PC Suitesta, jota ei enää kehitetä. Nokia Suitessa on kuitenkin vain varmuuskopiointia tekevä tiedostohallinta, joten yksittäisten Office- ym. tiedostojen siirtoon PC:ltä puhelimeen tai puhelimesta PC:lle tarvitaan edelleen Nokia PC Suitea, jota voi käyttää vuorotellen Nokia Suiten kanssa.
Les derniers seront les premiers
Les derniers seront les premiers on L'Algérinon ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Se sijoittui parhaimmillaan ranskalaisen Le Charts albumilistalla sijalle 13.
Mentalité pirate
Mentalité pirate on L'Algérinon toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2007. Levyllä vierailivat rap-artistit Alonzo ja Sinik.
Effet Miroir
Effet Miroir on L’Algérinon kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2010. Levyllä vierailivat rap-artistit Nassi, Alonzo ja Salim Benfoda. Levyltä julkaistiin yksi single Sur la tête de ma mère.
Audun Weltzien
Audun Weltzien (s. 3. syyskuuta 1983) on norjalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti. Hänen isänsä Eystein Weltzien ja siskonsa Ingunn Hultgreen Weltzien ovat myös suunnistuksen MM-mitalisteja. Seuratasolla hän edustaa IL Tyrvingiä.
Weltzien voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa O-Ringenin 2007 pitkällä matkalla. Kesäkuussa 2010 hän voitti Nordic Orienteering Tourin. Trondheimin MM-kilpailuissa 2010 hän voitti viestihopeaa Carl Waaler Kaasin ja Olav Lundanesin kanssa.
Ingunn Hultgreen Weltzien
Ingunn Hultgreen Weltzien (s. 19. toukokuuta 1986) on norjalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti. Hänen isänsä Eystein ja veljensä Audun Weltzien ovat myös suunnistuksen MM-mitalisteja. Seuratasolla hän edustaa IL Tyrvingiä.
Otepään EM-kilpailuissa 2006 Hultgreen Weltzien sijoittui viidenneksi sprintissä. Samana vuonna hän voitti sprintin nuorten maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna aikuisten MM-kilpailuissa Kiovassa hän voitti viestipronssia ja sijoittui kuudenneksi sprintissä. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Marianne Andersenin ja Anne Margrethe Hauskenin suunnistaessa muut osuudet.
Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä
Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä oli vuonna 2006 järjestetty suomalaista köyhyyttä käsittelevä kirjoituskilpailu. Kirjoituskilpailuun osallistui 850 kirjoittajaa, jotka edustivat monipuolisesti eri väestöryhmiä. Kirjoittajien joukossa oli muun muassa työttömiä, yksinhuoltajia, mielenterveyskuntoutujia, pitkäaikaissairaita, pienituloisia työntekijöitä, pienyrittäjiä, opiskelijoita ja velkaantuneita sekä eläkeläisiä. Kilpailuvastaukset olivat muodoltaan muun muassa omaelämäkerrallisia, fiktiivisiä, lapsuusmuisteloita ja runoja. Kirjoitusten pituus vaihteli 1-20 sivun välillä.
Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä -kirjoituskilpailun järjestivät vapaaehtoistyönä Meri Larivaara, Anna-Maria Isola ja Juha Mikkonen sekä Tiede, taide ja köyhä kansa ry. Kilpailun tukijoina toimi 15 kansalaisjärjestöä tai muuta yhteisöä (mm. Mannerheimin Lastensuojeluliitto, SPR, SAK, Mielenterveysseura, Kirkon diakonia- ja yhteiskuntatyö). Kirjoituskilpailu näkyi laajasti suomalaisessa mediassa vuoden 2007 aikana.
Kirjoituskilpailuun osallistuneita tekstejä on julkaistu kahdessa antologiassa vuosina 2007 ja 2009, joista ensimmäinen on julkaistu myös verkkoversiona. Aineisto on luovutettu Tampereen yliopiston yhteydessä toimivaan Yhteiskuntatieteelliseen tietoarkistoon. Tähän mennessä aineistosta valmistunut 9 pro gradu -työtä ja useampia tutkimushankkeita on käynnissä. Kirjoituskilpailu toimi inspiraationa Leipäjonoballadi-nimiselle näytelmälle, joka oli Teatteri Takomon ohjelmistossa 9.10.-29.1.2008 (ohjaus Heidi Räsänen). Dramaturgi Emilia Pöyhösen kirjoittama näytelmä sai myönteisen vastaanoton teatterikriitikoilta.
Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä -kirjoituskilpailun tekstit muodostavat mittavan aineiston suomalaisesta köyhyydestä. Vastaavanlainen aineisto on aikaisemmin kerätty vuonna 1993, jolloin Suomalaisen kirjallisuuden seura järjesti kirjoituskilpailun työttömyydestä.
Turkisliike Grünstein
Turkisliike Grünstein on suomalainen turkisliike.
Liikkeen perustivat Helsinkiin Jakob ja Olga Grünstein vuonna 1917, sitä jatkoi heidän poikansa Boris Grünstein ja tämän puoliso, muotisuunnittelija Ulla Grünstein. Yritys pysyi Grünsteinin suvussa, kunnes konkurssiuhan jälkeen Raoul Grünstein ryhtyi sen hallituksen puheenjohtajaksi 1995, pelasti sen ja myi velipuolensa Juhani Wariksen kanssa Marimekolle vuonna 2000. Muutaman vuoden kuluttua Marimekko myi sen, koska se toi sille imagotappiota. Sen ostivat Sirpa Lanamäki ja Arja Miettinen, jotka maksoivat siitä 2,3 miljoonaa euroa. Yrityksellä oli lisäksi velkaa 1,3 miljoonaa euroa.
Elizabeth Simmonds
Elizabeth Clare "Lizzie" Simmonds (s. 22. tammikuuta 1991 Lincoln, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen uimari, joka on erikoistunut selkäuintiin.
Simmonds voitti Palmassa 2006 junioreiden Euroopan-mestaruuden 200 metrin selkäuinnissa sekä oli toinen 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Budapestin EM-kilpailuissa 2006 hän ui alkuerissä Britannian 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka voitti lopulta mestaruuden. Saman vuoden lyhyen radan EM-kisoissa Helsingissä hän sai pronssia 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli seitsemäs 200 metrin selkäuinnissa.
Simmonds sai Antwerpenin junioreiden EM-kilpailuissa 2007 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa, 200 metrin sekauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa 50 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jonka alkuerissä hän ui. Eindhovenin EM-kilpailuissa 2008 hän ui avausosuuden Britannian kultajoukkueessa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Manchesterin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.02,60 ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Simmonds sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 kuudenneksi 200 metrin selkäuinnissa ja sai samassa lajissa pronssia Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli viides 200 metrin ja seitsemäs 100 metrin selkäuinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän sai kultaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.07,04 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jonka alkuerissä hän ui, sekä hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.00.19. Saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän oli toinen 200 metrin selkäuinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui seitsemänneksi 100 ja 200 metrin selkäuinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 200 metrin selkäuinnissa neljäs.
Simmonds ui Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 alkuerissä Englannin 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka sai toisella kokoonpanolla finaalissa hopeaa. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 200 metrin selkäuinnissa sekä ui alkuerissä Britannian sekauintiviestijoukkueessa, joka oli toisella kokoonpanolla loppukilpailussa kolmas.
Trypticon
Trypticon on fiktiivinen hahmo "Transformers"-universumissa, joka kuuluu pahoihin Decepticoneihin.
Alkuperäisessä "The Transformers"-sarjassa Trypticon on valtava taisteluasemaksi muuntautuva Decepticon, joka taisteluasemamuodossaan toimii myös Decepticonien Maan tukikohtana. Trypticon tuhosi Autobottien Arkki-aluksen hylyn ja sen keskustietokoneen, Teletraan 1:n.
"" -konsolipelissä Trypticon on Decepticonien avaruusasema. Kun Autobotit yrittivät Cybertronin ytimen sammuttua lähteä kotiplaneetaltaan, Megatron jätti Trypticonin varmistamaan, että kaikki Autobotit tuhoutuvat. Jetfire, Air Raid ja Silverbolt estivät Trypticonin aikeet ja pudottivat hänet alas. Iaconissa Optimus Prime, Bumblebee ja Ironhide nujersivat hänet pudottamalla hänet energonaltaaseen.
Gliese 1214
Gliese 1214 (GJ 1214) on 40 valovuoden päässä sijaitseva punainen kääpiötähti, jolla on eksoplaneetta GJ 1214 b. Planeetta kuuluu massaltaan supermaiden luokkaan, koska sen massa on noin 6.55 Maan massaa.
Kaksoiskirkko
Kaksoiskirkko on kaksikerroksinen kirkko, jonka molemmissa kerroksissa pidetään jumalanpalveluksia. "Yläkirkko" oli alkuaan tarkoitettu ylhäiselle kirkkoväelle ja "alakirkko" rahvaalle. Kaksoiskirkon lähikäsite on kaksikerroksinen "kaksoiskappeli," jollaisia rakennettiin etenkin romaanisen arkkitehtuurin aikana palatsien ja linnojen kappeleiksi. Tunnetuin kaksoiskirkko on Pyhän Fransiskuksen basilika Assisissa Italiassa. Se rakennettiin Franciscus Assisilaisen muistoksi 1200-luvulla. Alakirkoksi nimitetään myös kirkon alla olevaa maanalaista huonetilaa, kryptaa, jossa pidetään jumalanpalveluksia.
Laserbeak
Laserbeak on kuvitteellinen robotti "Transformers"-universumissa. Hän esiintyy jokaisessa jatkumossa mekaanisena lintuna. Hän toimi lähes kaikissa jatkumoissa Soundwaven apurina.
Laserbeak on Soundwaven parhaimpia vakoojia. Yksikään Autobotti ei ole koskaan huomannut häntä. Hän muuntautuu Soundwaven rintakoteloon mahtuvaksi c-kasetiksi.
"ssa" Laserbeak on pieni videokameraksi muuntautuva robotti, jonka Red Alert rakensi Radin, Carlosin ja Alexisin käyttöön, kun nämä auttoivat Autobotteja Mini-Conien etsinnässä.
"issa" Laserbeak on Planeetta X:ltä kotoisin oleva robotti, joka työskentelee Soundwavelle. Jaksossa "Guardian" esiinty useita Laserbeakin näköisiä robotteja, jotka ilmestyivät portaalista, joka oli avattu Atlantiksen, Ogygian ja Lemurian moottoreiden tehostamalla generaattorilla.
"issa" Laserbeak muuntautuu Gibson Flying V-sähkökitaraksi.
Videopelissä "" Laserbeakia vastaan voi taistella Autobottikamppanjan toisessa tasossa, jossa yritetään pelastaa Zeta Prime Decepticoneilta.
Animaatiosarjassa "" Laserbeak esiintyy muutamassa jaksossa Soundwaven työläisenä. Hänet nähtiin ensi kertaa jaksossa ""Pimeys nousee, osa 3"", kun hänet lähetettiin sieppaamaan agentti Fowler. Myöhemmissä jaksoissa Laserbeak tarkkaili Starscreamia, jotta Soundwave voisi paljastaa tämän petturuuden Megatronille.
Lasserbeak on muutamaan otteseen myös joutunut tappiolle. Jaksossa ""Prioriteetit"" Ratchet onnistui lataamaan Laserbeakiin viruksen, jotta Iaconin tietokannan data päätyisi Autobottien haltuun. Jaksossa ""Darkmount, Nevada"" hän melkein kuoli Arcee aiheuttamassa räjähdyksessä. Ja jaksossa ""Miinus yksi"" Smokescreen onnistui ampumaan irti Laserbeakin transponderin antaen Autoboteille mahdollisuuden jäljittää sen avulla Decepticonien aluksen sijainnin.
Elokuvassa "" Laserbeak on mekaaninen korppikotka, joka toimii Soundwaven apurina. Hän ja Soundwave olivat olleet Maassa jo 70-luvulta asti ja saaneet liittolaisikseen Gould-nimisen miehen ja muutaman muun NASAn työntekijän. Kun Autobotit löysivät Arkin hylyn, Laserbeak lähetettiin salamurhaamaan heidät kaikki. Ainoastaan Gouldin poika, Dylan, jätettiin henkiin. Sam Witwickyn yrittäessä pelastaa tyttöystävänsä, Carly Spencerin, Dylanin kynsistä, Laserbeak yritti tappaa Samin. Mutta Sam putosikin Bumblebeen ohjamaan Decepticoneilta varastetun hävittäjän päälle. Kun Carly hyppäsi kyytiin, Laserbeak seurasi heitä ja yritti jälleen tappaa Samin. Mutta Bumblebee tappoi Laserbeakin ampumalla hänen päänsä irti.
Laserbeak on useita erilaisia muuntautumismuotoja. Hän naamioituu elokuvassa ainakin LCD -televisioksi, Canan Color ImageClass MF8350Cdn -kopiokoneeksi, seinään asetettavaksi Bang & Olufsen BeoSound 9000 -CD-soittimeksi sekä pieneksi pinkiksi Bumblebeeta muistuttavaksi Autobotiksi. Laserbeakin äänenä elokuvassa on Keith Szarabajka.
Harry Partch
Harry Partch (24. kesäkuuta 1901 Oakland − 3. syyskuuta 1974 San Diego) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, muusikko ja instrumentintekijä.
Harry Partch kehitti ja rakensi mikrointervalliasteikkoihin pohjaavia soittimia. Hän jakoi oktaavin 43 erisuuruiseen osaan, jotka sisälsivät kokonaislukujen 1–12 keskinäiset suhteet.
Asla Kangasniemi
Asla Tapani Kullervo Kangasniemi (7. kesäkuuta 1946 Inari – 26. kesäkuuta 1992 Pudasjärvi) oli suomalainen jännityskirjailija.
Kangasniemi kävi 7 luokkaa oppikoulua. Hän työskenteli elämänsä aikana useissa eri ammatteissa kuten TVL:n mittamiehenä, laturina, porarina, Jäämerellä ammattikalastajana, Helsingissä toimistovirkailijana ja vahtimestarina sekä Rovaniemellä oikolukijana ja toimitusharjoittelijana.
Kangasniemi julkaisi 1970-luvulla kaksi Lappiin sijoittunutta vakoiluromaania.
ORP Orzeł (1938)
ORP Orzeł () oli Puolan laivaston Orzeł-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus pakeni sodan alussa Virosta Britteinsaarille, kun se oli joutunut internoiduksi.
Alus tilattiin Alankomaista Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 14. elokuuta 1936. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1938 ja se valmistui 2. helmikuuta seuraavana vuonna.
Toisen maailmansodan alussa Orzeł partioi Itämerellä, mutta saksalaisten eteneminen esti aluksen palaamisen kotisatamaan. Miehistö päätti mennä Tallinnaan, kun aluksen päällikkö sairastui 8. syyskuuta. Alus saapui 14. syyskuuta Tallinnaan, ja aluksen päällikkö siirrettiin seuraavana päivänä alukselta sairaalaan hoidettavaksi.
Saksalaisten painostettua Viron hallitusta maan turvallisuuselimet internoivat miehistön, poistivat alukselta kaiken suunnistamisessa tarvittavan materiaalin sekä aloittivat aluksen aseistuksen purkamisen. Alukselta ehdittiin poistaa kuitenkin ainoastaan viisitoista torpedoa ennen miehistön aloittamaa pakoa 21. syyskuuta. Alus pääsi Skotlantiin ilman karttojaan, kun miehistö matkasi rannikkoja pitkin ja käytti apunaan listaa majakoista ja loistoista.
Alus pääsi Skotlannin rannikolle, jossa se korjasi radionsa. Alukselta lähetettiin viesti, minkä jälkeen Kuninkaallisen laivaston hävittäjä saapui vastaanottamaan alusta sekä saattamaan sen satamaan.
"Orzeł" huollettiin Rosythissä, minkä jälkeen se liitettiin Kuninkaallisen laivaston 2. sukellusvenelaivueeseen. Alus upotti 8. huhtikuuta 1940 Norjan rannikolla Lillesandin edustalla Saksan laivaston 5261 tonnin joukkojenkuljetusaluksen "Rio de Janeiron", joka oli matkalla Bergeniin.
Alus lähti 23. toukokuuta seitsemännelle partiomatkalleen. Alukselle lähetettiin 1. ja 2. kesäkuuta radioviestit, joilla aluksen partiointi alueeksi vaihdettiin Skagerrak. Aluksesta ei tämän jälkeen kuultu mitään. Aluksen viralliseksi katoamispäiväksi merkittiin 8. kesäkuuta.
José Serra
José Serra (s. 19. maaliskuuta 1942, São Paulo) on brasilialainen sosialidemokraattien (PSDB) poliitikko. Hän oli ehdolla Brasilian presidentinvaalissa 2010 jotka hän hävisi. Hän oli puolueen ehdokkaana myös vuonna 2002, jolloin hän hävisi vaalit Luiz Inácio Lula da Silvalle. Hänen varteenotettavin vastustajansa vaaleissa oli työväenpuolueen Dilma Rousseff.
Serra vietti vuodet 1964–1978 maanpaossa Brasiliassa vallinneen sotilasdiktatuurin vuoksi. Tuon aikana hän asui Boliviassa, Ranskassa, Chilessä ja Yhdysvalloissa. Hänet valittiin kansanedustajaksi ensimmäistä kertaa vuonna 1986. Vuosina 2005–2006 Serra toimi São Paulon pormestarina ja vuosina 2007–2010 São Paulon osavaltion kuvernöörinä.
Francesca Halsall
Francesca Jean "Fran" Halsall (s. 12. huhtikuuta 1990 Southport, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen uimari.
Halsall sai junioreiden EM-kilpailuissa Budapestissa 2005 kultaa 100 metrin ja hopeaa 50 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Junioreiden EM-kilpailuissa Palmassa hän sai samana vuonna kultaa 50 ja 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Halsall kuului Budapestin EM-kilpailuissa 2006 Britannian kultajoukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Helsingin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Vuonna 2008 hän oli voittamassa 4 × 100 metrin sekauintiviestiä Eindhovenin EM-kilpailuissa ja saavutti Manchesterin lyhyen radan MM-kilpailuissa hopeaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Pekingin olympialaisissa hän oli kahdeksas 100 metrin vapaauinnissa.
Halsall sai Rooman MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,87 ja sijoittui lisäksi viidenneksi 50 metrin vapaauinnissa. Budapestissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 53,58 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän voitti 50 metrin perhosuinnin ajalla 26,24. Lisäksi hän sai hopeaa 50 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli neljäs 50 ja 100 metrin vapaauinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi 50 ja kuudenneksi 100 metrin vapaauinnissa. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 23,87.
Halsall saavutti Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 pronssia 50 metrin vapaauinnissa ja sijoittui neljänneksi 50 metrin perhosuinnissa. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 23,96 ja 50 metrin perhosuinnissa ajalla 25,20. Lisäksi hän kuului Englannin hopeajoukkueisiin 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Saman vuoden Berliinin pitkän radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 24,32, 50 metrin selkäuinnissa ajalla 27,81 ja 4 × 100 metrin sekauinnin sekaviestissä sekä pronssia 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 hän sai hopeaa 4 × 50 metrin sekajoukkueiden sekauintiviestissä.
Halsall voitti Kazanin MM-kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 100 metrin sekajoukkueiden sekauintiviestissä. Lisäksi hän oli kuudes 50 metrin perhosuinnissa ja seitsemäs 50 metrin vapaauinnissa. Lontoon EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti kultaa 50 metrin selkäuinnissa ajalla 27,57 sekä naisten ja sekajoukkueiden 4 × 100 m sekauintiviesteissä, hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa.
Selkie
Selkie on kylä Kontiolahdella. Se sijaitsee kunnan eteläosassa, Joensuusta itään Ilomantsintieltä erkanevan Jakokoski-Heinävaara -tien eli Mönnin-Selkien maantien (yhdystie 5100) varrella. Kylän naapurikyliä ovat Heinävaara ja Mönni. Asukkaita kylällä on noin 270.
Selkie-Lehtoi on nauhamainen kyläkokonaisuus, joka ryhmittyy korkealle vaaralinjalle vanhan Tohmajärven maantien varteen. Tie seuraa paikoitellen 1600-luvun ensimmäistä, rinteille kaskiviljelyn tuoman asutuksen synnyttämää kylätien linjaa. Vaarat nousevat paikoin yli 200 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kylältä on toistaiseksi laajoja selkeitä näkymiä ympäristöön: suora näköyhteys jopa Joensuun keskustaan, Pielisjoelle ja Kolille asti. Möykynmäki on seudun tieliikenneympäristöistä paikallisesti koettavin.
Kylän nimi "Selkien kylä" taipuu muodossa "Selillä, Seliltä, Selille"; Lehtoin kylä (varhain oma kylänsä) "Lehtoilla, Lehtoilta, Lehtoille". Nykyinen kirjoitusasu on todennäköisesti peräisin Venäjän vallan ajalta, ja tämä on edesauttanut nykyisiäkin poikkeavia kielellisiä variaatioita. Virallisissa yhteyksissä sallitaan muodollisesti "Selkiellä" jne.
Selkien pohjoisin osa kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Samoin Selkien-Lehtoin-Heinävaaran kyläalue on yksi valtioneuvoston periaatepäätöksen mukaisista valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista (koko maassa 156).
Muiden Pohjois-Karjalan vaarakylien tapaan Selkie on osa ympäristöministeriön vuonna 1992, Suomen 75-vuotisjuhlavuonna, julkistamia Suomen kansallismaisemia. Historiallisen, kulttuuri- tai luonnonmaisemansa puolesta merkityksellisiksi kansallismaisemiksi on valittu yhteensä 27 väljää aluekokonaisuutta (maisematyyppiä) ympäri Suomen. Luokittelulla ei ole juridista merkitystä.
Selillä on kyläkoulu sekä oma evankelisluterilainen hautausmaakappeli Selkien-Mönnin hautausmaalla. Alakoulussa on tällä hetkellä noin 27 oppilasta Seliltä ja Mönnistä. Kylästä on arkipäivisin linja-autoyhteys Kontiolahden ja Joensuun suuntiin. Liikuntatiloja on Palotalon nykyaikaisessa urheiluhallissa. Mustavaaran laskettelukeskus sijoittuu kylän etelälaidalle. Metsästysseura Selkien Seudun Erä ylläpitää 1920-30-luvuilla rakennettua, kunnostettua ja paikallisesti rakennustaiteellisesti merkittävää maamiesseurantaloa.
Selkien kyläalueeseen kuuluvat Selkien ja Lehtoin lisäksi muiden muassa Elovaara, Havukkavaara, Jukajoki ja Mustavaara.
Kylän postitoimipaikka on 81235 Lehtoi. Vuoden 2012 lopputalvesta lähtien on paikalliset postipalvelut siirretty muualle viimeisen kyläkaupan lopetettua. Nuoriso- ja harrastustilat on sittemmin siirretty pois alakoulun tiloista uuden kylällä sosiaalisia palveluja tarjoavan yksityisen yrityksen tiloihin. Koulurakennuksessa toimii vielä alakoulu.
Selkien Sisu on paikallinen urheiluseura, joka keskittyy etupäässä suunnistukseen.
Selkien kyläyhdistys on osallistunut laajasti Jukajoen ja Jukajärven kunnostushankkeeseen, josta on tehty kansainvälisesti tuotettu dokumenttielokuva Jukajoki.
Hopeakorvatimali
Hopeakorvatimali ("Leiothrix argentauris") on Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Kiinassa tavattava pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan hopeakorvatimali on 17–18 cm. Lajin selkä ja siivet ovat väriltään oliivinvihreät tai harmaat ja siivissä on myös keltainen ja punainen laikku. Pää on musta lukuun ottamatta silmien takana olevaa hopeanharmaata laikkua. Nokka on väritykseltään keltainen. Kurkku ja niska ovat väriltään kirkkaan punaiset ja keltaiset. Vatsa on linnulla keltainen. Naarashopeakorvatimalin värit eivät ole aivan yhtä kirkkaat kuin koiraalla. Nuoret linnut muistuttavat ulkonäöltään aikuisia.
Hopeakorvatimalin levinneisyysalue ulottuu Intian pohjoisosasta itäiselle Himalajalle ja Kiinaan sekä Indokiinan ja etelään Sumatralle ja Malesiaan. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat lehtimetsät, mäntymetsät, pensaikot sekä teeviljelmät ja puutarhat. Hopeakorvatimalin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 175–2 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Hopeakorvatimalit liikkuvat pienissä ryhmissä. Ravintonaan lintu käyttää hedelmiä sekä hyönteisiä, joita se pyydystää ilmasta. Hopeakorvatimalin pesimäkausi kestää huhtikuulta elokuulle. Pesä on kuppimainen ja rakennetaan lehdistä ja sijoitetaan pensaaseen. Naaras munii yleensä neljä munaa.
Sergei Petrenko
Sergei Petrenko (s. 10. syyskuuta 1968, Harkova) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1992. Hän voitti jääkiekon olympiakultaa vuonna 1992.
Vanhustyön keskusliitto
Vanhustyön keskusliitto – Centralförbundet för de gamlas väl ry on maan laajin valtakunnallinen vanhustyön järjestö. Liitto on asiantuntijaorganisaationa mukana vanhustenhuoltoon 
liittyvässä lainsäädäntö- ja muussa valmistelutyössä. Liitto tekee aktiivisesti yhteistyötä monien sosiaali- ja terveysalan järjestöjen sekä viranomaisten kanssa.
Keskusliitto toimii kiinteässä yhteistyössä jäsenyhteisöjensä kanssa 
mm. järjestämällä alueellisia koulutus- ja neuvottelupäiviä. Liiton hallintoon osallistuu hallitus- ja valtuustotyöskentelyn kautta laaja valtakunnallisten ja paikallisten asiantuntijoiden joukko.
Vanhustyön keskusliitto julkaisee seitsemän kertaa vuodessa ilmestyvää Vanhustyö-lehteä.
Visionsa mukaan Vanhustyön keskusliitto VTKL on maan johtava ja laajin vanhustyön ja ikääntymisen asiantuntijajärjestö. Liiton tehtävänä on edistää vanhusten hyvinvointia ja 
sosiaalista turvallisuutta sekä toimia kolmannen sektorin edunvalvojana ja kilpailukyvyn kehittäjänä.
Toimintamuotomme:
Keskusliiton päätapahtuma on vuosittainen Vanhustenpäivä lokakuun ensimmäisenä sunnuntaina. Sitä seuraava viikko on nimetty Vanhustenviikoksi.
Vanhustyön järjestötoiminta alkoi 1949, kun perustettiin Vanhainsuojelun keskusliitto – Centralförbundet för de åldrigas väl. Järjestön nimi muutettiin vuonna 1974 nykyiseen muotoonsa Vanhustyön keskusliitto.
Vuodesta 1991 keskusliiton toimisto on sijainnut Helsingin Malmilla.
Havaiji 5-0
Havaiji 5-0 ("Hawaii Five-0") on yhdysvaltalainen Havaijille sijoittuva poliisisarja, joka alkoi CBS-kanavalla 20. syyskuuta 2010. Sarja on uusi versio vuosina 1968–1980 esitetystä televisiosarjasta "Hawaii Five-O". Uuden sarjan nimessä on O-kirjaimen sijaan nolla. Alkuperäisen version tavoin sarja seuraa erikoisyksikköä, joka perustettiin rikollisuuden torjumiseksi Havaijilla. Sarjan tunnuskappale on Brian Tylerin uudelleensovittama versio Morton Stevensin säveltämästä alkuperäisen sarjan tunnuskappaleesta.
Sarjan seitsemännen kauden esittäminen aloitettiin yhdysvalloissa syyskuussa 2016. Maaliskuussa 2017 CBS tilasi sarjalle kahdeksannen kauden, jonka esittäminen alkoi syyskuussa 2017.
Suomessa sarjan oikeudet on ostanut Nelonen, joka on esittänyt sarjaa 2. helmikuuta 2011 alkaen. Sarjan uusintakierros Suomessa alkoi 31. maaliskuuta 2012 Nelosella. Sitä esitetään myös Nelosen omistamalla Jimillä ja Nelonen Primellä. Suomessa sarjaa on näytetty viidenteen tuotantokauteen asti Hero-kanavalla.
"Havaiji 5-0" on menestynyt erinomaisesti Yhdysvaltojen ja Havaijin markkinoilla.
"Hawaii Five-0: Original Songs from the Television Series" albumi julkaistiin 4. lokakuuta 2011. AllMusic antoi albumille 3 tähteä ().
"Havaiji 5-0" ja "" ovat tehneet muutamia crossover jaksoja, joissa kummankin sarjan hahmoja nähdään toisessa sarjassa. "Havaiji 5-0:n" väkeä nähdään myös uudistetun "Nuori MacGyver" sarjan hahmojen apuna.
Eino H. Ahti
Eino H. (Hannes Eino Gabriel) Ahti (ent. Andersson; 14. maaliskuuta 1894 Vaasa – 2. helmikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kuplettilaulaja ja sanoittaja. Hän käytti nimimerkkejä "Hannes Ahti", "Ahti H. Einola", "Aukusti Salo", "Saaren Pekka", "Eino Taatto" ja "Gabriel Tossu".
Eino H. Ahdin tuotantoon kuului useita lyhyitä näytelmiä, lastenkirjoja ja yksi romaanikin. Ahti kirjoitti myös Kustannus Oy Ilmarisen julkaisemiin lukemistolehtiin. Hän esiintyi lisäksi kuplettilaulajana "Gabriel Tossun" nimellä ja hän sanoitti kupletteja ja iskelmiä ("Yö Kaivopuistossa", "Kulkurin masurkka", "Kulkuripoika Helsingissä", "Maantien varrella") "Ahti H. Einolan" nimellä.
Ahti oli suutarin roolissa Nyrki Tapiovaaran 1938 ohjaamassa elokuvassa Varastettu kuolema. Teuvo Tulion vuonna 1944 ohjaama elokuva Sellaisena kuin sinä minut halusit perustui taas Ahti H. Einolan aiheeseen.
Nimellä "Eino H. Ahti":
Nimimerkillä "A. H. E":
Nimimerkillä "Hannes Ahti":
Nimimerkillä "Ahti H. Einola":
Nimimerkillä "Saaren Pekka":
Nimimerkillä "Aukusti Salo":
Nimimerkillä "Eino Taatto":
Nimimerkillä "Gabriel Tossu":
Guillaume de Beaujeu
Guillaume de Beaujeu oli Temppeliherrojen 21. suurmestari vuodesta 1273 vuoteen 1291 saakka, jolloin hän sai surmansa Akkon piirityksessä.
Guillaume de Beaujeu oli Pouillen alueen komentaja, eli hän ei ollut Pyhällä maalla, kun hänet valittiin ritarikunnan suurmestariksi 13. toukokuuta 1273. Hän saapui Akkon linnoituskaupunkiin vasta seuraavan vuoden aikana. Kaupunki oli tuolloin lähes ainoa kristittyjen tukikohta Pyhällä maalla.
Vuonna 1291 Egyptin sulttaani Kalil Ascarf piiritti Akkon linnoitusta ja tässä puolustustaistelussa Guillaume de Beaujeu osoitti loistavat sotilaalliset kykynsä ja suurta rohkeutta. Hän kuitenkin kohtasi myös kuolemansa linnoituskaupungin muureilla.
Hänen edeltäjänsä ritarikunnan suurmestarina oli Thomas Bérard ja seuraajansa Thibaud Gaudin.
Sinfonia nro 4 (Bruckner)
Anton Brucknerin neljännestä sinfoniasta Es-duuri (WAB 104) käytetään nimitystä "Romanttinen". Teoksen ensimmäinen esitys Wienissä vuonna 1880 Hans Richterin johdolla oli menestys. Bruckner uudisti sen alkuperäistä versiota (1874) muun muassa korvaamalla alkuperäisen scherzon nykyisin tunnetummalla metsästysaiheisella ja alkuperäisen finaalin uudella "Volkfestiksi" nimetyllä. Finaali kuitenkin korvattiin parin vuoden kuluttua jälleen vähemmän ohjelmallisella. Säveltäjä teki laajoja muutoksia myös kahteen ensimmäiseen osaan. Näistä muutoksista syntynyt vuosien 1878–1880 versio on nykyisin tunnetuin ja esitetyin. Brucknerin oppilaat toteuttivat myöhempiä muutoksia vuosien 1887–1888 versiossa, jota Wilhelm Furtwängler suosi.
Säveltäjä hahmotteli teostaan ohjelmallisesti, mikä erottaa sen hänen muista sinfonioistaan. Lisänimi "Romanttinen" viittaa tutkijoiden mukaan keskiaikaiseen romanssiin.Teoksen esittävään kokoonpanoon kuuluu kaksi huilua, kaksi oboea, kaksi klarinettia, kaksi fagottia, neljä käyrätorvea, kolme trumpettia, kolme pasuunaa, patarummut ja jouset. Vuoden 1878 muutosten jälkeen soittimiin kuuluu lisäksi bassotuuba. Vuonna 1889 julkaistussa partituurissa oli osuudet myös kolmannelle huilulle (piccolo) ja lautasparille.
Romanttinen sinfonia
Romanttinen sinfonia on:
Kangasniemi (täsmennyssivu)
Kangasniemi tarkoittaa seuraavia:
ORP Sęp (1938)
ORP Sęp () oli Puolan laivaston Orzeł-luokan sukellusvene. Alus oli toisen maailmansodan internoitu Ruotsissa.
Alus lähti 1. huhtikuuta 1939 Horteniin Norjaan viimeisiin sukellus- ja nopeuskokeisiin päällikkönään Salamon. Se oli virallisesti edelleen Alankomaiden laivaston alainen ja siten aluksen miehistönä oli kuusi Alankomaiden laivaston jäsentä, kuusitoista telakan työntekijää ja 20 Puolan merivoimien jäsentä. Kokeiden päätyttyä puolalaiset ilmoittivat ottavansa aluksen hallintaansa Puolan laivaston komentajalta kontra-amiraali Swirskiltä saamansa käskyn mukaisesti. Hävittäjä "ORP Burza" toi 16. huhtikuuta Horteniin täydennystä veneen miehistöön. Samana aamuna kello 10.10 puolalaiset ottivat aluksen hallintaansa ilman vastarintaa. Alankomaalaiset siirrettiin maihin Hortenissa, mistä he siirtyivät muutamassa päivässä takaisin kotimaahansa.
"Sęp" ja "Burza" lähtivät kello 22 Oslovuonosta ja ne saapuivat Oksywieen 18. huhtikuuta. Satamaan saapuessa Burza hinasi sukellusvenettä, josta oli loppunut polttoaine Bornholmin kohdalla.
Alus partioi kuitenkin omalla alueellaan sodan alettua Worekin suunnitelman mukaisesti. Alus laukaisi 2. syyskuuta torpedon kohti Saksan laivaston hävittäjä "Friedrich Ihniä" tuloksetta. Hävittäjä teki vastahyökkäyksen syvyyspommein ja vaurioitti sukellusvenettä. Seuraavana päivänä "Sęp" joutui uudelleen syvyyspommitukseen ja vaurioitui lisää. Alus vetäytyi Gotlannin lähistölle korjaamaan vaurioitaan.
Alus sai 13. syyskuuta ohjeen siirtyä Britteinsaarille tai internoitua Ruotsiin. Alusten vaurioiden vuoksi se päätettiin internoida, joten se ajoi 17. syyskuuta pinnassa Tukholman edustalle. Alus pyysi lupaa korjausten tekemiseksi satamassa, mutta vikojen ollessa niin suuria se internoitiin. Alus riisuttiin aseista, ja sen koneisto tehtiin toimintakelvottomaksi.
Sodan päätyttyä saapui 23. kesäkuuta 1945 Puolan sotilaslähetystö Ruotsiin järjestelemään internoidun sukellusveneen kotiuttamista. Alus siirrettiin 9. syyskuuta Puolan hallintaan, minkä jälkeen veneen korjaus jatkui Ruotsissa 21. lokakuuta saakka. Alus saapui 25. lokakuuta Puolaan, jossa se liitettiin uudelleen Puolan merivoimiin 30. marraskuuta.
Aluksen aseistus muutettiin käyttämään Neuvostoliittolaisia ampumatarvikkeita 1946. Aluksesta tehtiin 1959 koululaiva ja se säilyi laivaston suurimpana sukellusveneenä vuoteen 1962, jolloin ensimmäinen neljästä Neuvostoliitossa valmistetusta Whiskey-luokan sukellusveneestä saapui. Aluksella oli 1964 vakava tulipalo, jossa sai surmansa kahdeksan miehistönjäsentä. Alusta ei tämän jälkeen korjattu palveluskuntoiseksi, vaan se poistettiin 15. syyskuuta 1969 palveluksesta. Alus romutettiin 1972.
ORP Orzeł
ORP Orzeł on ollut kolmen Puolan merivoimien aluksen nimenä: