hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Epätäydellinen avioliitto
Epätäydellinen avioliitto oli Ruotsin ja Suomen vuoden 1734 lain naimiskaaren mukainen miehen ja naisen yhteiselämän muoto, joka syntyi tuomioistuimen päätöksellä eikä vihkimisellä kuten tavanomainen avioliitto. Suomen nykyisen avioliittolain mukaan epätäydellisiä avioliittoja ei voi syntyä. Avioliittolaki tuli voimaan vuoden 1930 alussa. Aikoinaan tuomioistuin saattoi julistaa miehen ja naisen aviopuolisoiksi kahdessa tapauksessa. Ensiksi jos mies oli maannut morsiamensa ja jompikumpi karttoi vihkimistä. Toiseksi jos mies makasi naisen antamalla avioliittolupauksen, mutta ei suostunutkaan vihille. Naisen vaatimuksesta tuomioistuin voi tällöin julistaa hänet miehen vaimoksi. Epätäydellinen avioliitto esti muun avioliiton solmimisen ja se voi purkautua vain tavanomaisen eli täydellisen avioliiton tavoin (avioero). Epätäydellisessä avioliitossa syntyneiden lasten asema vastasi aviolapsen asemaa.
Deepa Bhatia
Deepa Bhatia on intialainen elokuvaohjaaja ja elokuvaleikkaaja. Hänen ohjauksensa "Neron vieraat" ("Nero's Guests") on osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa).
Uuttuminen
Uuttuminen on maaperässä tapahtuva geologinen ilmiö. Uuttumisessa maanpinnalta pohjavettä kohti valuva vajovesi kuljettaa mukanaan liukoisia aineita maan pintakerroksesta alempiin maakerroksiin.
"Uuttumiskerros" eli "huuhtoutumiskerros" on karikkeen ja humuksen alapuolinen maaperän osa, josta vajovesi on huuhtonut rautaa, alumiinia, alkaleita ja maa-alkaleita.
"Uutemaa" on maannostyyppi, jossa on tapahtunut runsaasti kolloidien, raudan ja saven uuttumista. Uutemaat ovat tyypillisiä lauhkean ilmaston runsassateisilla alueilla.
Rikastumiskerros
Rikastumiskerros eli rikastumistaso on podsolimaannoksen uuttumiskerroksen alapuolinen maaperän osa, johon veteen liuenneet aineet saostuvat eli erottuvat liuoksesta kiinteänä sakkana. Pohjoisessa havumetsävyöhykkeessä tavattava maannostyyppi, podsoli, koostuu kolmesta vyöhykkeestä, joita kutsutaan horisonteiksi. Maan pinnan alapuolella on kangashumuskerros eli A-horisontti, sen alla harmaa huuhtoutumiskerros eli A-horisontti ja sen alla ruskea tai miltei musta rikastumiskerros eli B-horisontti. Alimpana on pohjamaa eli C-horisontti.
Ferdinand III
Ferdinand III voi viitata seuraaviin hallitsijoihin:
Verikännykät
Verikännykät (Blood in the Mobile, 2010) on tanskalaisen Frank Poulsenin ohjaama dokumenttielokuva. Se on osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa.
Elokuvan perusviesti on, että matkapuhelinten valmistus rahoittaa Kongon demokraattisessa tasavallassa käytävää sotaa.
Matkapuhelimiin tarvitaan mm. Kongon demokraattisen tasavallan itäisten osien kaivoksista saatavia mineraaleja kuten tinaa ja kobolttia. Sisällissotaa käyvät aseistetut ryhmät rahoittavat taisteluaan mineraalien myynnillä. Kaivoksissa käytetään myös lapsityövoimaa.
Dokumenttielokuvan mukaan yksikään matkapuhelinvalmistaja ei ole pystynyt varmistamaan, ettei käytä tuotteissaan ns. konfliktimineraaleja. Verikännykät keskittyy erityisesti Nokiaan. Elokuva haluaa herättää keskustelua eettisestä ostamisesta ja yhtiöiden yhteiskuntavastuusta.
Thomas De Gendt
Thomas De Gendt (s. 6. marraskuuta 1986 Sint-Niklaas) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen-Mercator -joukkueessa 2009, edusti Vacansoleil-DCM-tallia 2011–2013, Omega Pharma-Quick Stepiä 2014 ja on vuodesta 2015 ajanut Lotto Soudal -joukkueessa.
De Gendt voitti Italian ympäriajossa 2012 vuoristossa ajetun 20. etapin, ja nousi kokonaiskilpailussa kahdeksannelta sijalta neljänneksi. Seuraavan päivän viimeisellä etapilla, aika-ajossa, hän nousi Michele Scarponin ohi lopputuloksissa kolmanneksi. Ranskan ympäriajossa 2016 hän voitti Mont Ventoux'lle päättyneen 12. etapin. Vuoden 2017 Espanjan ympäriajossa hän voitti Gijoniin päättyneen 19. osuuden. Seuraavana vuonna hän voitti Espanjan ympäriajon mäkikirikilpailun.
Lähde: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Kari Vikhagen Gjeitnes
Kari Vikhagen Gjeitnes (s. 13. tammikuuta 1985 Molde) on norjalainen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut sprintteihin. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden sprintissä vuonna 2005. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä viides.
Maastohiihdon maailmancupissa Gjeitnes kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuotta myöhemmin Drammenin sprintissä sijoituttuaan viidenneksitoista. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisessa osakilpailussa neljänneksi Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2015. Parisprintissä hän oli kolmas Celine Brun-Lien kanssa Liberecissä tammikuussa 2011.
Gjeitnes voitti Skandinavia Cupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013.
Pia Pakarinen
Pia Pakarinen (oikealta nimeltään Pia Marjatta Lamberg, "os". Pakarinen, s. 5. lokakuuta 1990 Juuka) on suomalainen malli ja näyttelijä. Lisäksi hän oli 16. syyskuuta saakka vuoden 2011 Miss Suomi. Pakarinen valittiin Miss Suomeksi 5. maaliskuuta 2011. Pakarisen pituus missikisoissa oli 170 senttiä ja paino 52 kiloa.
Lamberg asui Miss Suomi -kisan aikana Joensuussa, jonne hän muutti vuonna 2009. Keväällä 2011 hän muutti Vantaalle Miss Suomen työtehtävien takia.
Syyskuussa 2011 Lamberg edusti Suomea Miss Universum -kilpailuissa Brasiliassa, mutta ei yltänyt 16 finalistin joukkoon. Kilpailun aikana Pakarinen herätti kohua Suomessa hänen managerinsa ilmoitettua iltapäivälehdelle (lähde: kyseinen iltapäivälehti), ettei Pakarinen anna lausuntoja suomalaislehdistölle ilman palkkiota. Muun muassa Eino Makunen paheksui Pakarisen päätöstä, ja piti tätä ennenkuulumattomana.
Lamberg luopui Miss Suomi -kruunustaan suorassa Korkojen kera -ohjelmassa syyskuussa 2011. Hän kritisoi missiorganisaatiota, joka hänen mukaansa on välinpitämätön ja jättää tuoreen missin oman onnensa nojaan eikä hänen moraalinsa kestä lähteä kruunaamaan uutta tyttöä Miss Suomeksi. Samalla hän kertoi Miss Universum -matkallaan pyytäneensä mediaa korvaamaan ainoastaan puhelinkulunsa, ei maksamaan haastattelupalkkiota. Hän kertoi pohtineensa ratkaisua kesästä asti. Miss Suomen kruunun peri ensimmäinen perintöprinsessa Sara Sieppi.
Kruunusta luopumisen jälkeen Pia lähti Yhdysvaltoihin luomaan mallin ja näyttelijän uraa ja vaihtoi sukunimensä Pakarisesta Lambergiksi, äitinsä tyttönimen mukaan.
Ulkomailla Lamberg on työskennellyt erilaisissa mallin ja näyttelijän tehtävissä. Mallintehtäviä hän on tehnyt mm. Etelä-Afrikassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Näyttelijänä Lamberg on esiintynyt mm. hengenpelastajan roolissa SAF3-TV-sarjassa Yhdysvalloissa, jossa yhtä pääosista esitti ruotsalaissyntyinen Dolph Lundgren. Tämän lisäksi Lamberg on esiintynyt ainakin mainoksissa Yhdysvalloissa ja muualla maailmalla. Lamberg asuu Los Angelesissa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa, mutta käy usein myös Suomessa erilaisissa esiintymisissä.
Olesja Povh’
Olesja Povh’ (, s. 18. lokakuuta 1987) on ukrainalainen pikajuoksija.
Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa ja 100 metrin välierissä Barcelonan EM-kisoissa, mutta oli aloitusosuuden juoksijana 4 × 100 metrin viestissä EM-kultaa voittaneessa Ukrainan joukkueessa, jonka muut juoksijat olivat Natalija Pohrebnjak, Marija Rjemjen ja Jelizaveta Bryzhina. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän voitti 60 metrin kultaa ennätystään sivuavalla ajalla 7,13 s ennen maannaistaan Marija Rjemjeniä, joka jäi hänestä kaksi sadasosaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin. Pikaviestissä hän juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Povh’ sai hopeaa 100 metrillä ajalla 11,32. Hän juoksi Lontoon olympialaisissa avausosuuden Ukrainan pikaviestijoukkueessa, joka sai pronssia maansa ennätysajalla 42,04. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä.
Povh’ saavutti pikaviestikultaa kesäuniversiadeissa 2013. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiuui 100 metrin alkuerissä. Hän karsiutui 2016 välierissä 60 metrillä Portlandin MM-hallikilpailuissa sekä 100 metrillä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa.
Povh’ saavutti Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hopeaa 60 metrillä ennätysajallaan 7,10.
100 metriä hän on juossut parhaimmillaan aikaan 11,08 s Jaltalla 4. kesäkuuta 2012 ja 200 metriä aikaan 22,58 s Jaltalla 31. toukokuuta 2011.
Marija Rjemjen
Marija Rjemjen (, s. 2. elokuuta 1987) on ukrainalainen pikajuoksija.
Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa, mutta oli 100 metrin viides Barcelonan EM-kisoissa ajalla 11,31 s ja lisäksi mukana 4 × 100 metrin viestissä EM-kultaa voittaneessa Ukrainan joukkueessa, jonka muut juoksijat olivat Olesja Povh’, Natalija Pohrebnjak ja Jelizaveta Bryzhina. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän voitti 60 metrin hopeaa ennätystään sivuavalla ajalla 7,15 s jääden maannaisestaan Olesja Povh’sta kaksi sadasosaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 200 metrillä välieriin ja juoksi pikaviestissä kolmannen osuuden kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 23,05 s. Lontoon olympialaisissa hän selviytyi 200 metrillä välieriin ja juoksi pikaviestissä kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sai alun perin 60 metrillä hopeaa ajalla 7,10, mutta mitali kirkastui kultaiseksi voittaja Tezdżan Naimovan positiiviseksi osoittautuneen dopingnäytteen jälkeen.
Rjemjen jäi vuonna 2014 kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Rjemjenin 60 metrin ennätys on 7,10 s, jonka hän juoksi Göteborgissa 3.maaliskuuta 2013. 100 metriä hän on juossut aikaan 11,06 s Jaltalla 5. kesäkuuta 2013 ja 200 metriä aikaan 22,58 s Lontoossa 6. elokuuta 2012.
Pariisi–Nizza-ajo 2011
Pariisi–Nizza-ajo 2011 oli järjestyksessään 69. maantiepyöräilyn Pariisi–Nizza-ajo. Kilpailu alkoi 6. maaliskuuta Houdanista ja päättyi Nizzaan 13. maaliskuuta. Kilpailussa ajettiin seitsemän yhteislähtöetappia ja yksi aika-ajo. Kokonaispituus oli 1 307 kilometriä. Kilpailun järjestelyistä vastasi Amaury Sport Organisation.
Tony Martin voitti kokonaiskilpailun 36 sekunnin erolla Andreas Klödeniin, Bradley Wiggins sijoittui kolmanneksi. Martin nousi kilpailun johtoon voitettuaan kuudentena etappina ajetun aika-ajon. Pistekilpailun voitti Heinrich Haussler, mäkikirikilpailun Rémi Pauriol, nuorten kilpailun Rein Taaramäe ja joukkuekilpailun Team RadioShack.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Bretagne-Schuller, Cofidis, Team Europcar, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Cervélo, Team HTC-High Road, Katjuša, Lampre-ISD, Team Leopard-Trek, Liquigas-Cannondale, Team Movistar, Omega Pharma-Lotto, Quick Step, Rabobank, Team RadioShack, Team Saxo Bank-Sungard, Sky Team, Vacansoleil-DCM.
Lähde: letour|8. etapin tulokset
!
!Ajaja
!Maa
!Joukkue
!Aika
Eva &amp; The Heartmaker
Eva & The Heartmaker on norjalainen popyhtye, joka on perustettu vuonna 2005 Oslossa. Yhtyeen muodostavat aviopari, laulaja Eva Weel Scram ja kitaristi/tuottaja Thomas Stenersen. Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Behind Golden Frames", julkaistiin vuonna 2006. Albumin julkaisun jälkeen yhtye teki levytyssopimuksen Sony/Columbia Recordsin kanssa ja julkaisi toisen albuminsa "Let's Keep This Up Forever" vuonna 2009. Albumi oli parhaimmillaan Norjan albumilistan sijalla 12. Yhtyeen kolmas albumi julkaistiin alkuvuodesta 2011.
Marko Lampisuo
Marko Juhani Lampisuo (s. 8. huhtikuuta 1970 Turku) on suomalainen kuvataiteilija, joka tekee videotaidetta, taidegrafiikkaa ja tilateoksia.
Lampisuon teokset käsittelevät ympäristöä ja estetiikkaa, miehen ja perheen elämää sekä rock-maailman kliseitä. Videoteokset "Stereo-Ateena" (2005), "Poriutuminen" (2006) ja "Eräänlainen puutarha" (2009) pohjautuivat päiväkirjateksteihin. Videoiden aiheet ovat toistuneet myös grafiikantöissä, joissa Lampisuo käyttää valokuvapohjaista heliogravyyritekniikkaa, ja muokkaa kuparisia painolaattoja mekaanisesti.
Marko Lampisuo valmistui Tampereen ammattikorkeakoulun Taiteen ja viestinnän osastolta kuvataiteilijaksi (AMK) vuonna 2003. Aiemmin hän on suorittanut kuvataiteilijan opinnot Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa (1996) ja piirtäjä-artesaanin opinnot Pirkanmaan käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa (1992).
Lampisuo debytoi kuvataiteilijana 1995 Helsingin Taidehallin Nuorten näyttelyssä. Yksityisnäyttelyitä Lampisuo on pitänyt Galleria Rajatilassa Tampereella, Titanik-galleriassa Turussa, Galleria 3h+k:ssa, Galleria K:ssa Huittisissa ja Galleria Huudossa Helsingissä.
Lampisuon teoksia on ollut esillä kansainvälisissä näyttelyissä ja videotaidefestivaaleilla useissa maissa kuten Yhdysvalloissa ja Euroopan maissa. Hänen teoksiaan on hankittu useisiin kotimaisiin ja ruotsalaisiin kokoelmiin. Taiteellisen työnsä ohessa Lampisuo on toiminut taidevedostajana Grafiikanpaja Himmelblaussa. Hän on Muu ry:n ja AV-arkki ry:n jäsen ja Rajataide ry:n ja Galleria Rajatilan perustajajäsen.
O-Nitroaniliini
o-Nitroaniliini eli 2-nitroaniliini (CHNO) on nitroryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa väriaineita ja muita kemikaaleja. o-Nitroaniliinista käytetään myös nimiä "2-nitroaminobentseeni" ja "1-amino-2-nitrobentseeni". Kiinteänä aine on väriltään oranssia. o-Nitroaniliini on m-nitroaniliinin ja p-nitroaniliinin isomeeri.
o-Nitroaniliinia valmistetaan yleensä teollisesti o-kloorinitrobentseenin ammonolyysillä eli reaktiolla väkevän ammoniakkiliuoksen kanssa. Reaktio tapahtuu 4MPa:n paineessa ja lämpötila kohotetaan vähitellen 180 °C asti. Reaktio on hyvin eksoterminen ja liiallinen lämmitys voi johtaa hallitsemattomaan reaktioon.
Yhdistettä voidaan valmistaa myös lähtemällä asetanilidista, jolloin muodostuu myös p-nitroaniliinia, tai 2-nitroaniliini-4-sulfonihaposta.
Suurin osa o-nitroaniliinista käytetään o-fenyleenidiamiinin valmistukseen raudan tai vedyn avulla pelkistämällä. Ainetta käytetään myös atsovärien ja vat-väriaineiden sekä 2-aminoasetanilidin valmistamiseen.
Mitja Valenčič
Mitja Valenčič (s. 1. helmikuuta 1978 Cerklje na Gorenjskem) on slovenialainen alppihiihtäjä.
Valenčič sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa 15:nneksi ja Torinon olympialaisissa 2006 suurpujottelussa 12:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui pujottelussa kuudenneksi, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 13:nneksi, Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 kymmenenneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 11:nneksi.
Valenčič kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa tammikuussa 1997. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 18:s Kitzbühelin pujottelussa 1998. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2003. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2010.
Valenčič voitti Euroopan cupin pujottelukilpailun Madesimossa helmikuussa 2006. Hän voitti suurpujottelun Slovenian-mestaruuden 2006.
Remona Fransen
Remona Fransen (s. 25. marraskuuta 1985 Dordrecht) on alankomaalainen moniottelija.
Fransen sai pronssia viisiottelussa Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 uusin ennätyspistein 4665. Seitsenottelussa hänen ennätyspisteensä ovat 6198, jotka hän saavutti Ratingenissa heinäkuussa 2011. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Fransen sijoittui seitsenottelussa 19:nneksi kerättyään 6027 pistettä.
"Lähde: IAAF"
Ebba Jungmark
Ebba Jungmark (s. 10. maaliskuuta 1987) on ruotsalainen korkeushyppääjä.
Jungmark sijoittui 12:nneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 ja viidenneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2006. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 tuloksella 189. Saman vuoden Osakan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 hän oli viides. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui loppukilpailusta. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia ennätyksellään 196. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Jungmark karsiutui loppukilpailusta. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa tuloksella 195. Helsingin EM-kilpailuissa hän oli kymmenes, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 196.
Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 194 Zagrebissa 2011.
Jurjevin linnoitus
Jurjevin linnoitus oli Kiovan suuriruhtinas Jaroslav Viisaan vuonna 1030 rakentama linnoitus nykyisessä Tartossa. Linnoitus on nykyisin jo hävinnyt, mutta paikalta on kaivauksissa löydetty siihen liittyvää esineistöä. Linnan rakentaminen liittyi lyhyeen Kaakkois-Viron venäläisen vallan kauteen, joka päättyi vuonna 1061.
Nimi Jurjev juontuu ruhtinaan alkuperäisestä nimestä Juri, jonka nimen hän oli saanut kasteessa.
Paikalla oli jo ennen Jurjevin linnoitusta sen rakennuspaikan läheisyydessä muinaislinna ja asutusta. Alue sijaitsi Emajoen ylittämiseen sopivassa kohdassa, ja sieltä kulkeva tie yhdisti Pohjois-Viron Kaakkois-Viroon ja edelleen Pihkovaan ja latgallien alueisiin. Sijaintinsa vuoksi paikka oli maantieteellisesti tärkeä. Nestorin kronikan mukaan Vladimir Pyhän poika Jaroslav Viisas lähti sotaretkelle Viroon, voitti tsuudit ja perusti Jurjevin linnoituksen Toomemäelle. Linnan juurelle syntyi asutusta, jossa asui sotilaita, kauppiaita ja käsityöläisiä. Asuttu alue linnavuoren ja Emajoen välissä oli noin 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lisäksi Toomemäen linnan länsipuoliset osat oli asutettu, ja joitakin taloja oli myös linnan eteläpuolella. Jurjevin linnoituksen loppu tuli keväällä 1061, kun sossoleiksi kutsutut sotajoukot valloittivat linnoituksen ympäristön kylät ja lopulta polttivat linnoituksen ja sen lähiympäristön talot. Sossolit olivat luultavasti Harjumaalta tulleita virolaisia, ja he hyökkäsivät myöhemmin Pihkovaankin.
Tartossa tehdyissä kaivauksissa on löydetty runsaasti luoteisvenäläistä vääntöpyöräkeramiikkaa. Slaavilaisperäisten saviesineiden sirpaleiden lisäksi linnan ja sen lähiympäristön asutuksen alueelta on löydetty monia esineitä, jotka oli selvästi tuotu paikalle Kiovan Venäjältä. Vastaavia esineitä ei ole löydetty muualta Virosta. Näihin esineisiin kuuluvat muun muassa savesta tehdyt lasitetut pääsiäismunat ja vaaleanpunaisesta liuskeesta tehdyt värttinänpyörät ja veistetty risti. Linnan alueelta on löydetty skandinaavismallisia nuolenkärkiä, jollaisia käyttivät tuon ajan venäläisten ruhtinaiden eliittisoturit.
Faces &amp; Names
Faces & Names on yhdysvaltalaisen Soul Asylum -yhtyeestä tunnetun muusikon Dave Pirnerin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Albumi julkaistiin 30. heinäkuuta 2002.
Islands in the Stream
Islands in the Stream on hittisingle vuodelta 1983. Sen kirjoitti Bee Geesin Robin Gibb ja sen lauloivat Kenny Rogers ja Dolly Parton.
Maaliskuussa 2009 näyttelijät Ruth Jones ja Rob Brydon BBC:n hittisarjasta Gavin ja Stacey julkaisivat oman versionsa kappaleesta hyväntekävisyysjärjestö Comic Reliefin hyväksi, mukana levyllä olivat myös Tom Jones ja Robin Gibb. Kappale nousi listaykköseksi monissa listoissa, mm. UK Single listalla.
Jan Ijäs
Jan Ijäs (s. 1975) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. 
Hän on voittanut Risto Jarva -palkinnon Tampereen elokuvajuhlilla elokuvallaan Sweet Mov(i)e.
Ijäksen käsikirjoittama ja ohjaama "Ghosts" kuuluu Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoon.
Alppisinfonia
Alppisinfonia (), opus nr. 64, on Richard Straussin vuonna 1915 suurelle orkesterille säveltämä 23-osainen teos, joka sisältää Alppien luontoa ja tunnelmia kuvailevaa sävelmaalailua. Noin 50 minuuttia kestävä teos on katkeamaton ja muistuttaa rakenteeltaan enemmän sävelrunoa kuin perinteistä sinfoniaa. Teos on ohjelmamusiikkia ja kuvaa 11 tunnin tapahtumia säveltäjän nuoruudenretkestä vuorille alkaen ja päättyen yöhön. Teoksen keskivaiheilla ollaan vuoren huipulla.
Teosta säveltäessään Strauss oli jättänyt sävelrunot taakseen ja siirtynyt oopperan pariin. Alppisinfonian sävellys oli alkanut jo vuonna 1899 nimellä "Künstlertragödie" (artistin tragedia). Seuraava luonnos oli neliosainen ja sen nimi oli "Die Alpen" (alpit). Tämän version ensiosasta tuli lopullisen teoksen keskeistä materiaalia. Vuonna 1911 hän kirjoitti, että mieluummin jahtaisi torakoita, kuin säveltäisi vielä sinfonioita. Samana vuonna säveltäjä Gustav Mahlerin kuoleman jälkeisenä päivänä hän kirjoitti haluavansa säveltää filosofi Nietzschen innoittama Alppisinfoniastaan anti-kristillisen teoksen, joka kuvaa ihmisen irtautumista uskonnosta. Hän suunnitteli aluksi tekevänsä teoksesta kaksiosaisen ja liittävänsä sen nimeen viittauksen Nietzschen teokseen "Antichrist", mutta hän luopui tästä suunnitelmasta. Filosofian lisäksi teos sai luonnollisesti vaikutteita säveltäjän luontokokemuksista ja sen tapahtumat viittaavat päivään, jonka hän vietti joskus poikana vuorilla. Tuolloin seurue oli harhaantunut ja joutunut paluumatkalla myrskyn kouriin. Strauss oli rakennuttanut kotinsakin Garmisch-Partenkircheniin, jossa oli komeat näköalat alpeille. Kun Strauss lopulta toden teolla alkoi säveltää vuosia vireillä ollutta teosta, edistys oli nopeaa. Teoksen orkestraation laatiminen alkoi marraskuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1914 ja teos oli valmis kolme kuukautta myöhemmin helmikuun 8. päivä, 1915. Teos oli omistettu kreivi Nicolaus Seebachille, joka johti Dresdenin kuninkaallista oopperaa, jossa Straussin neljä ensimmäistä oopperaa saivat ensinäytöksensä.
Teoksen ensiesitys oli lokakuun 28. päivä vuonna 1915, jolloin Strauss itse johti Dresdenin Hofkapellen orkesteria Berliinissä. Teos sai hieman ristiriitaisen vastaanoton, mutta säveltäjä oli itse tyytyväinen siihen.
Teoksen vahvat voimakkuudenvaihtelut ja dynaaminen luonne teki sen levytyksistä suositun äänitteen testata varhaisia stereohifi-laitteita. Teoksen ensimmäinen stereolevytys on vuodelta 1957, johtajana Karl Böhm. Ensimmäisen CD-levyn koepainoksen sisällöksi valittiin myös juuri (Karajanin johtama) Alppisinfonia.
2 pikkolohuilua, 2 huilua, 2 oboeta, englannintorvi, heckelfoni, Es-klarinetti, 2 B-klarinettia, bassoklarinetti, fagotti, kontrafagotti, 16 käyrätorvea, 4 Wagner-tuubaa, 4 trumpettia, 4 pasuunaa, 2 tuubaa, 2 patarumpua, kellopeli, lehmänkello, ukkoskone, pikkurumpu, tuulikone, bassorumpu, lautaset, tam-tam, celesta, 2 harppua, ensiviulut, kakkosviulut, sellot, kontrabassot, urut.
Luettelo yhdistelmäsanoista
Tämä on luettelo yhdistelmäsanoista eli kontaminaatioista. Luettelon sanoista useimmat ovat alkuperältään englanniksi, mutta joko ne ovat vakiintuneet suomen kieleen tai niitä käytetään sekä suomenkielisissä asiayhteyksissä että kansainvälisesti. Osa sanoista on yritysten tai vastaavien nimiä, ammattitermejä tai peräisin viihde- tai populaarikulttuuri-yhteyksistä.
ScanDisk
ScanDisk tai SCANDISK on fsck:n kaltainen toiminto MS-DOS-pohjaisissa tietokoneissa, joka tarkastaa ja korjaa kovalevyn tiedostot tietokoneen kaatuessa. ScanDisk oli ensimmäisenä MS-DOSin versiossa 6.2, aiemmissa järjestelmissä oli käytössä vain yksinkertaisempi, kokonaan tekstipohjainen CHKDSK.
ScanDisk on käyttäjäystävällisempi kuin CHKDSK ja sisältää myös sitä enemmän toimintoja sekä mahdollisuuden palauttaa fyysisen muistin. 
Windows 95:stä eteenpäin ScanDiskillä on ollut myös graafinen käyttöliittymä, ja myös toiminnon suorittaminen tekstipohjaisena on ollut näissä järjestelmissä mahdollista.
ScanDisk ei voi tarkastaa eikä korjata NTFS-muistijärjestelmää käyttävää kovalevyä, joten tämä toiminto ei ole käytettävissä NT-pohjaisilla koneilla. (Windows 2000, XP, Vista, 7, jne.) Tämän tilalla näissä käyttöjärjestelmissä on uudempi komentoriviltä tai palautuskonsolilta käytettävä CHKDSK-toiminto (ei pidä sekoittaa vanhemman CHKDSK:n kanssa).
VH1 Divas 1999
VH1 Divas Live 2: An Honors Concert for VH1's Save the Music on kuvattu New Yorkin Beacon teatterissa, 13.huhtikuuta.1999
Tina Live in Europe
Tina Live in Europe on Tina Turnerin live albumi, julkaistu vuonna 1988.
levy 1
levy 2
Vevey
Vevey on kaupunki Sveitsissä, Vaud’n kantonissa, Genevenjärven koillisrannalla, Montreux’n pohjoispuolella. Kaupungissa on noin 20 000 asukasta.
Vevey on tunnettu muun muassa Charles Chaplinista, jonka patsas on Veveyssä, Genevenjärven rannalla. Chaplin asui vuodesta 1953 Veveyn naapurikunnassa Corsier-sur-Veveyssä ja myös kuoli siellä vuonna 1977.
One Last Time Live in Concert
One Last Time Live in Concert on Tina Turnerin julkaisema DVD kiertueestaan.
Otoshajonta
Otoshajonta eli otoskeskihajonta formula_1 on otosvarianssin formula_2 neliöjuuri, missä
ja
on tutkittavan muuttujan formula_5 otoskeskiarvo.
Kun luvut formula_6 ovat satunnainen otos isommasta joukosta "X", formula_1 on harhaton estimaatti joukon "X" keskihajonnasta. Intuitiivisesti tämä selittyy sillä, että otoskeskiarvo formula_8 poikkeaa joukon "X" todellisesta keskiarvosta otoksen suuntaan, mikä tuottaisi keskihajonnan (formula_2 yllä) kaavaan liian pienen osoittajan, mutta yhdellä pienennetty nimittäjä kompensoi tämän harhan. Jos käytettävissä olisi joukon "X" todellinen keskiarvo, nimittäjässä pitäisi olla "n" kuten yleensäkin keskihajonnan kaavassa.
Hutsin koulu
Hutsin koulu on Kiteen keskustassa, Hutsissa sijaitseva Kiteen toiseksi suurin koulu. Oppilaita on lukuvuonna 2011-12
138 ja opettajia 14. Koulussa on kuusi alakoulun perusopetusryhmää vuosiluokilla 1-6. Koulun johtaja on Olavi Parkkinen. Koulussa on opiskellut muun muassa Tomek Valtonen, jääkiekkoilija ja Tuomas Holopainen, muusikko.
Koulun opetuksessa on painotettu taitoaineita. Hutsin urheilukeskuksen liikuntapaikat ovat aivan koulun vieressä.
Hutsin koulu valmistui vuonna 1987. Koulun remontin yhteydessä 1999 havaittiin hometta, ja koulu sai purkumääräyksen. Koulua korjattiin uudestaan eikä sitä purettu. Hutsin koulun on suunnitellut Nils Ludvig Arppen suvun jäsen.
Hutsin koulu
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 metrin kerroshypyt
Miesten 10 metrin kerroshyppykilpailuun Helsingin olympiakisoissa osallistui 31 uimahyppääjää 17 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kahdessa vaiheessa. Alkukilpailun kahdeksan parasta jatkoi loppukilpailuun. Kilpailu käytiin 31. heinäkuuta - 1. elokuuta Helsingin uimastadionilla.
Parque Terra Nostra
Parque Terra Nostra on kasvitieteellinen puutarha, joka sijaitsee Azoreilla, São Miguelin saarella, lähellä Furnasin kaupunkia.
Puutarhan historia ulottuu vuoteen 1780. Se on 12,5 hehtaarin kokoinen, ja siellä kasvaa yli 2500 kasvia. Puistossa on myös hotelli ja terveyskylpylä, jossa on kuumia lähteitä.
Raahe-seura
Raahe-seura on raahelainen kotiseutuyhdistys. Sen puheenjohtaja on Sari Nurro. Seura julkaisee vuosittain Raahen joulu -lehden, jonka päätoimittaja on Pirkko Utriainen.
Raahe-seura on ollut mukana järjestämässä vuosittaisia kesäkuun lopun Pekanpäiviä, jotka saivat alkunsa 1972 ja nimensä kaupungin perustajasta Pietari Brahesta. Niiden kuluessa Raahe-seura nimeää vuosittain kunniakansalaisen, Raahen Fiian tai Raahen Pekan.
Seuran julkaisutuotantoon kuuluvat uudet painokset Samuli Paulaharjun vuonna 1925 julkaistusta "Vanha Raahe" -kirjasta ja suomennos Henrik Liliuksen saksankielisestä Raahen Pekkatoria käsittelevästä väitöskirjasta "Der Pekkatori in Raahe".
Vuonna 2008 Raahe-seura isännöi Suomen Kotiseutuliiton valtakunnallisia Kotiseutupäiviä.
Kanon x Kanon
Kanon x Kanon on japanilainen visual kei -duo. Yhtyeessä vaikuttavat naislaulaja Kanon Wakeshima ja An Cafen basisti Shinya "Kanon" Sano.
Yhtye perustettiin vuonna 2010, heidän musiikkinsa on pop-tyylistä ja klassista. Kanon x Kanon on Sony Music Entertainment Japanin alainen.
Wakeshima hoitaa yhtyeessä laulun ja Shinya Sano soittaa kappaleisiin bassoa ja kitaraa.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Vuoden 2015 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Falunissa, Ruotsissa 18. helmikuuta – 1. maaliskuuta 2015. Aikaisemmin Falunissa oli pidetty maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1954, 1974 ja 1993.
Isännyys ratkaistiin Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) kokouksessa Turkin Antalyassa. Falunin lisäksi isännyyttä hakivat Suomen Lahti, Saksan Oberstdorf ja Puolan Zakopane. Lahti hävisi ratkaisevan äänestyksen Falunille äänin 7–8.
Kisoihin myytiin 228 000 lippua ja paikanpäällä kisoja seurasi kaikkiaan 280 000 katsojaa. Ruotsin hiihtoliitolle kisat tuottivat voittoa 47 miljoonan kruunua eli noin 5,2 miljoonaa euroa.
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 1. maaliskuuta
Päivämäärä: 27. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Isäntämaa
Afganistan (televisiosarja)
Afganistan on Subilla huhtikuussa 2011 alkanut dokumentaarinen televisiosarja. Ohjelma seuraa Afganistanin Mazar-i-Sharifissa työskentelevien suomalaisten rauhanturvaajien rauhanturvaoperaatiota sekä koulutusprosessia. Sarjaa tullaan esittämään perjantaisin klo. 21.30 alkaen.
Hyundai i20
Hyundai i20 on Hyundain vuodesta 2008 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Hyundai Getzin. Se sijoittuu mallistossa pienemmän i10:n ja suuremman i30:n väliin.
Ensimmäisen sukupolven i20 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2008. Korimalleina ovat kolmi- ja viisioviset hatchbackit.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä i20 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Malli koki kasvojenkohotuksen vuonna 2012, jossa se sai uudet ajovalot, puskurin ja etusäleikön. Uutena dieselmoottorina oli 1,1 CRDi (75 hv), joka korvasi aiemman 1,4-litraisen.
Toisen sukupolven i20 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Se on edeltäjäänsä 40 millimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 45 millimetriä akseliväliltään, mutta 16 millimetriä aiempaa matalampi. Kolmiovista korimallia markkinoidaan coupéna. Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015 esiteltiin lisäksi maastohenkisempi i20 Active.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä i20 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2018 malli koki kasvojenkohotuksen. Keulaan tehdyt pienet uudistukset kohdistuivat etusäleikköön ja puskurin alaosaan. Suuremmat muutokset tehtiin takaosassa, jossa rekisterikilpi siirtyi alhaalta puskurista takaluukun kanteen valoumpioiden väliin. Uutuutena oli seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Jaakko Valo
Jaakko Valo (s. 2. huhtikuuta 1954 Kaustinen) on suomalainen kuvataiteilija, joka on tunnettu erityisesti Jyväskylään tekemistään seinä- ja tunnelimaalauksista.
Valolle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Suuri kertomus
Suuri kertomus () eli metanarratiivi on ranskalaisen Jean-François Lyotardin luoma käsite, joka hänen mukaansa tarkoittaa vallalla oleva kertomusta todellisuudesta. Esimerkkeinä hän esittää sellaiset aatteet valistus tai kristinusko. Lyotardin mukaan postmodernina aikana niihin suhtaudutaan epäillen, sillä käsitys todellisuudesta on hajanainen.
Suurten kertomusten ohessa on mikrokertomuksia, joista suuri kertomus muodostuu. Mikrokertomus-käsitteen on luonut David Boje.
Kimmo Schroderus
Kimmo Petri Schroderus (s. 1970 Jyväskylä) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän asuu ja työskentelee Salossa.
Kimmo Schroderukselle myönnettiin Ars Fennica -palkinto vuonna 2004. Palkintoon liittyvät näyttelyt olivat esillä Hämeenlinnassa, Kouvolassa ja Joensuussa.
Deathchain / Deathbound
Deathchain / Deathbound on kahden suomalaisen death metal -yhtyeen Deathchainin ja Deathboundin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2005.
Deathchain
Deathbound
Kukoistuksen käsikirjoitus
Kukoistuksen käsikirjoitus on Pekka Himasen kirjana ilmestynyt selvitys siitä, miten Suomen henkinen kulttuuri saataisiin kukoistamaan 2010-luvulla.
Death Gods
Death Gods on Deathchainin viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2010.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 19.
Hasta mañana (kappale)
Hasta mañana on ruotsalaisen ABBA-yhtyeen kappale sen toiselta albumilta "Waterloo" (1974). Laulun ovat kirjoittaneet Benny Andersson, Stig Anderson ja Björn Ulvaeus.
Suomeksi kappale tunnetaan parhaiten Kisu Jernströmin levyttämänä ja Monica Aspelundin kääntämänä. Kyseisen version ovat levyttäneet myös Aspelund itse, Rolf Bergström, Hanne, Piritta Perälä, Super Singers ja Jaana Lammi.
Non Compos Mentis
Non Compos Mentis on suomalaisen death metal -yhtye Deathboundin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2010.
Kenkien viskaaminen
”Kenkien viskaaminen” (, ”shoefiti”) on Yhdysvalloista peräisin oleva nuorison tapa, jossa heitetään nauhoistaan yhteen sidottu kenkäpari roikkumaan yleensä joko sähkölangalle tai puuhun.
Sielusta sieluun
Sielusta sieluun () on K. W. Jeterin vuonna 1983 ilmestynyt kauhuromaani. Suomennos ilmestyi vuonna 1989.
"Tähtivaeltaja"-lehden arvostelija sanoi lukeneensa kirjan loppun lähinnä velvollisuudentunnosta. Kirjan alku on lähinnä tylsä. Välillä kirjassa tulee eteen tunnelmallisuutta ja joitakin väkivaltaisia kohtauksia, mutta ne menevät ohi vaikuttamatta sen enempää. Liiallisen pituuden vuoksi kirjan tapahtumat etenevät hitaasti. Myös loppu on turhan onnellinen.
S. Albert Kivinen arvosteli suomennoksen "Helsingin Sanomissa". Kivisen mielestä kunnon kauhukertomus ei ole kauheuksilla mässäilyä vaan mahdollisuuksien väläyttelyä. Edgar Allan Poe ja H. P. Lovecraft eivät mässäilleet julmuuksilla ja väkivaltakuvauksilla.
Kristiina Helenius
Kristiina Helenius (s. 1965) on suomalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka on toiminut aiemmin muun muassa toimittajana. Hän työskentelee Nordic West Office -nimisen konsulttitoimisto-ajatushautomon Pohjois-Amerikan toiminnoista vastaavana johtajana ja partnerina. Muita partnereita yrityksessä ovat Risto E.J. Penttilä, Jorma Ollila, Aida Hadzialic ja Charles C. Adams.
Vuosina 2007 - 2017 Helenius toimi vuonna 2005 perustetun kansainvälisen bisnesverkosto AmCham Finlandin toimitusjohtajana. Vuosina 2001–2007 hän toimi lehdistöneuvoksena Suomen Washingtonin-suurlähetystössä. Toimittajana hän on työskennellyt muun muassa Yleisradion palveluksessa vuosina 1995–2001. Vuodesta 1999 vuoteen 2001 hän toimi Yleisradion Brysselin-kirjeenvaihtajana.
Helenius on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän valmistui opiskeltuaan vuodesta 1987 vuoteen 1991 kansainvälistä liiketoimintaa Turun kauppakorkeakoulussa.
Heleniuksella on lukuisia luottamustehtäviä. Heinäkuusta 2015 hän on toiminut Suomi-Amerikka Yhdistysten Liiton hallituksen puheenjohtajana. Hän on ollut Euroopan ja Euraasian Amchamejä edustavan Amchams-in-Europen johtoryhmässä vuodesta 2013. Hän oli myös ulkoministeri Alexander Stubbin asettaman nk. maabrändityöryhmän jäsen.
Helenius on puhunut julkisuudessa erityisesti ulkomaisista investoinneista sekä Suomen houkuttelevuustekijöistä ja maabrändistä. Hän on myös usein käytetty kommentaattori Yhdysvaltain politiikkaan ja talouteen liittyvissä kysymyksissä.
Helenius on naimisissa toimittaja Mika Hentusen kanssa. He tapasivat jo opiskeluaikoina Turun kauppakorkeakoulussa ja heillä on aikuinen tytär. Asuessaan Yhdysvalloissa Helenius sairastui vuonna 2005 imukudossyöpään, Hodgkinin tautiin. Hän on kirjoittanut sairaudestaan ja siitä selviämisestä kirjan "Mikä maa, mikä syöpä", joka julkaistiin vuonna 2008.
Valtion vierastalo
Valtion vierastalo on Helsingissä Munkkiniemessä Kalastajatorpantie 3:ssa sijaitseva Suomen valtion omistama Valtioneuvoston edustustila. Talon on suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta, ja se on valmistunut vuonna 1984.
Vierastalon suunnittelu alkoi 1970-luvun lopulla, koska Suomessa ei ollut asianmukaisia tiloja korkean tason valtiovierailujen järjestämiseen.
Valtion vierastalo päätettiin rakentaa Munkkiniemeen hotelli Kalastajatorpan läheisyyteen. Näin talolle ei tarvittu omaa henkilökuntaa, vaan valtioyhtiö Arctian omistama hotelli hoiti sen palvelut. Tontti lohkaisiin Gert Skytten puistosta. Palveluista vastaa nyttemmin Hilton Helsinki Kalastajatorppa.
Sisustuksen suunnitteli sisustusarkkitehti Antti Nurmesniemi työryhmänsä kanssa. Tavoitteena oli tuolloin "nykyaikainen suomalainen ilme". Materiaalit olivat pääosaltaan kotimaisia ja kalusteet suomalaista tuotantoa. Huonekalut ovat pääasiassa Alvar Aallon töitä. Sisustus sai vuolaita kehuja. Rakennuksen kerrosala on 2 500 m², ja siitä keskeinen osa on 170 m²:n kokoinen päävieraan tila. Talon sisätiloja on esitelty harvoin turvallisuussyistä.
Taloon hankittiin kaksi tilausteosta: pääportaiden nimetön kattoveistos on Raimo Utriaisen, toisen kerroksen ruokasalissa on Airi Snellman-Hännisen "Talvimeri". Lisäksi huoneissa on teoksia suomalaistaitelijoilta Sam Vanni, Pentti Kaskipuro, Ulla Rantanen, Reino Hietanen, Rafael Wardi ja Timo Sarpaneva.
Taloa käytetään muun muassa valtiovieraiden majoittamiseen. Kiinan presidenttipari majoittui talossa 2017. ja Donald Trump vuonna 2018. Presidentti Mauno Koivisto asui talossa muutaman päivän huhtikuussa 1986 virkamieslakon johdosta.
Mustafa Tettey Addy
'Mustafa Tettey Addy' (synt. 1942, Avernor, Accra, Ghana) on ghanalainen muusikko ja etnomusikologi. Addy kuuluu Ghanan ga-kansaan, ja on vakaumuksellinen muslimi. Addyn perustama "The Obonu Drummers" -ryhmä esittää ja on levyttänyt lukuisia Addyn säveltämiä rytmiteoksia, jotka pohjaavat ga-kansan rytmeihin ja kuninkaalliseen obonu-rummuttamiseen.
Ikililou Dhoinine
Ikililou Dhoinine (s. 14. elokuuta 1962) on komorilainen poliitikko ja Komorien tasavallan presidentti vuosina 2011–2016. Dhoinine voitti joulukuussa 2010 pidetyt presidentinvaalit. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 28,19 % äänistä ja kilpaili presidentinvaalien viimeisellä kierroksella Mohamed Said Fazulia ja Abdou Djabiria vastaan. Hän voitti lopulta 61,12 %:n ääniosuudella. Ikililou Dhoinine otti virallisesti vallan 26. toukokuussa 2011.
Dhoinine kuului maan valtapuolueeseen ja häntä tuki vallassa ollut presidentti Ahmed Abdallah Mohamed Sambi. Aiemmin Dhoinine toimi valtionvarainministeriön varapresidenttinä toimialueenaan budjetti- ja naisten yrittäjyysasiat. Hän toimi maaliskuun 26.–31. välisenä aikana 2008 Komoreihin kuuluvan Anjouan saaren väliaikaisena presidenttinä.
Syö paskaa
Syö paskaa on suomalaisen punk-yhtye Shitter Limitedin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1992.
Levyn kannessa oli kuva McDonald'sin maskotista, Ronald McDonaldista, jonka seurauksena McDonald's-hampurilaisketju uhkasi yhtyettä oikeustoimilla ja levy vedettiin pois markkinoilta.
A-puoli
B-puoli
Kulttuuripolitiikka
Kulttuuripolitiikka on yhteiskuntapolitiikan osa-alue, jonka tehtävänä on edistää koulutusta sekä taata tieteen ja taiteen toimintaedellytykset. Valtion tasolla virallinen kulttuuripolitiikka pyrkii yleensä ohjaamaan sivistyselämää ja vahvistamaan kansallista identiteettiä. Kulttuuripolitiikka jakautuu koulutuspolitiikkaan, tiedepolitiikkaan, taidepolitiikkaan ja viestintäpolitiikkaan.
Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön mukaan kulttuuripolitiikan tavoitteina on edistää taidetta ja kulttuuria, luovaa toimintaa ja taloutta, kulttuurista moninaisuutta, kulttuurin ja tiedon saatavuutta ja saavutettavuutta, sekä vaalia kulttuuriperintöä. Tavoitteisiin pyritään erilaisten hankkeiden, ohjelmien, ohjauksen ja rahoituksen kautta.
Kulttuuripolitiikka on myös yhteiskuntatieteisiin lukeutuva yliopistollinen oppiaine.
Naurishauta
Naurishauta oli entisajan Suomessa kuopassa kypsennettyjen nauriiden haudutuspaikka ja siten valmistetun ruokalajin nimi. Suuret naurismäärät haudutettiin nauriskuopassa ja pienempiä eriä nuotiossa, uunissa, padassa tai puupöntössä eli puntussa. Hautanauriita varten kaivetun kuopan reunalla poltettiin nuotiota nyrkinkokoisten kivien kuumentamiseksi. Maasta nostettujen nauriiden naatit listittiin ja niitä ladottiin kerros kuoppaan. Nauriiden päälle nosteltiin kuumia kiviä ja niiden päälle uusi kerros nauriita. Kuopan täytyttyä se tavallisesti peitettiin nauriiden naateilla ja päälle saatettiin kaataa vielä kuumaa vettä.
Joillakin paikkakunnilla oli tapana vuorata kuoppa kivillä ja polttaa nuotiota kuopassa. Toisaalla pantiin kuumennetut kivet kuopan pohjalle ja on tietoja peitetyn haudan päällä poltetusta nuotiosta. Nauriita haudutettiin vähintään puoli vuorokautta, mutta yleisemmin yli kaksi vuorokautta. Punttunauriit valmistettiin vastaavalla tavalla kuumia kiviä ja nauriita vuorotellen puupönttöön latomalla. Yleensä myös ne peitettiin naattikerroksella. Perunan käytön yleistyminen syrjäytti hautanauriit, mutta vielä 1800-luvun lopulla niitä tarjoiltiin pärekoreista pitojen yhteydessä.
Nauriskuoppa
Nauriskuoppa oli katettu maahan kaivettu kuoppa nauriiden talvisäilytystä varten. Suomessa naurismaan läheisyydessä sijainneen kuopan koko vaihteli siten, että pituutta oli tavallisesti yli kaksi metriä ja syvyys noin 0,7–1,2 metriä. Maaperän tuli olla vettä läpäisevää ja kuoppa kaivettiin usein rinteeseen tai harjun huipulle. Maasta nostettujen nauriiden naatit listittiin ja tuoreet nauriit ladottiin kuoppiin, jotka peitettiin tukipuiden varaan asetetuilla havuilla, oljilla ja maalla sekä joskus myös tuohilla. Katetta saatettiin lisätä useassa erässä syyspakkasten alkaessa ja lumipeitettä odotellessa.
Nauriskuoppia on oletettavasti ollut yhtä kauan kuin nauriita on viljelty. Epävarman ajoituksen nauriinviljelyn harjoittamiselle Pohjolassa antaa tutkimusmatkailija Pytheas. Perimätieto ajoittuu noin vuoteen 322 eaa. Pytheaksen on päätelty ulottaneen retkensä jatkuvavaloisen kesän seudulle Thuleen. Pytheas kertoi ihmisten viljelleen siellä juuria ravinnokseen.
Myös seuraavan vuoden siementuotantoon varatut istukkaat ladottiin nauriskuoppiin. Näihin nauriisiin jätettiin listittäessä tavallista pidempi kanta. Siemenistukkaat valittiin koon, muodon ja värin perusteella. Valinta oli varhaisinta kasvien jalostamista Suomessa. Useimmiten viljelijät tuottivat käyttämänsä siemenet itse, mutta rahaa saadakseen jotkut nauriinviljelijät erikoistuivat siementuotantoon. 1900-luvun alusta on säilynyt tietoja, että lapset kasvattivat siemeniä ja myivät niitä muun muassa torilla. Perunan käytön yleistyminen syrjäytti nauriinviljelyn ja nauriskuopat.
Minute to Win It
Minute to Win It on yhdysvaltalainen prime time -aikaan NBC-televisiokanavalla esitettävä game show, jota juontaa Guy Fieri. Ohjelmassa kilpailijat ottavat osaa 60 sekuntia kestäviin haasteisiin, joissa käytetään joka kodista löytyviä taloustarvikkeita. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 14. maaliskuuta 2010. Suomessa sarjasta on tehty oma versio ja se kulkee nimellä "Minuuttipeliä". MTV3 on esittänyt sekä Suomalaista että alkuperäistä versiota.
Öregrund
Öregrund on taajama ja entinen kaupunki Östhammarin kunnassa, Roslagenin saaristossa, Uplannissa Keski-Ruotsissa Ahvenanrauman tuntumassa. Kaupungissa on hieman alle 1 600 asukasta, ja se on siten yksi Ruotsin pienimmistä entisistä kaupungeista. Kaupunki perustettiin vuonna 1491 neljän Östhammarin kaupungin asukkaan aloitteesta.
Gimo
Gimo on 2 688 asukkaan taajama Östhammarin kunnassa Uppsalan läänissä noin 50 kilometriä Uppsalasta itään.
Gimo on vanha teollisuuspaikkakunta, jossa nykyään toimii raskasmetalliyritys Sandvik Coromant. Gimon asukkaista noin 700 työskentelee Sandvik Coromantissa, jolla on työntekijöitä yhteensä noin 1 700. Kruunun perustama rautaruukki toimi Gimossa vuosina 1615–1945.
Gimon herraskartano toimii hotelli- ja konferenssikeskuksena.
Femke van Velzen
Femke van Velzen on hollantilainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja. Hänellä on yhdessä sisarensa Ilse van Velzenin kanssa Ifproductions-niminen tuotantoyhtiö.
Van Velzenien pyrkimyksenä on paljastaa kehittyvissä maissa tapahtuvia epäoikeudenmukaisuuksia. Heidän dokumenttielokuvansa Weapon of War on osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa.
Ilse van Velzen
Ilse van Velzen on hollantilainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja. Hänellä on yhdessä sisarensa Femke van Velzenin kanssa Ifproductions-niminen tuotantoyhtiö.
Van Velzenien pyrkimyksenä on paljastaa kehittyvissä maissa tapahtuvia epäoikeudenmukaisuuksia. Heidän dokumenttielokuvansa Weapon of War on osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa.
Österbybruk
Österbybruk (myös Österby bruk) on noin 2 200 asukkaan taajama Östhammarin kunnassa, Uppsalan läänissä Ruotsissa. Paikkakunta tunnetaan ainutlaatuisen hyvin säilyneestä vallonimellotukseen käytetystä ahjosta.
Kiimingin vanha radiomasto
Kiimingin vanha radiomasto sijaitsi Kiimingin keskustaajaman eteläpuolella valtatien 20 läheisyydessä. Masto kaadettiin 22. syyskuuta 1994, kun nykyinen masto valmistui. Maston korkeus oli 323 metriä.
Masto korvattiin uudella, sillä sen kunnostus olisi ollut kallis ratkaisu ja lisäksi sen sijainti oli huono. Masto kaadettiin heikentämällä ensin harusankkureiden tukilevyjä ja lopuksi räjäyttämällä ne.
Imperfect Remixes
Imperfect Remixes on Serj Tankianin tekemä EP, joka sisältää kolme "Imperfect Harmonies" -levyllä alun perin olevaa laulua uudelleen tehtyinä. Lisäksi sillä kuullaan alun perin Imperfect Harmoniesin bonuskappaleena ollut Goddamn Trigger.
Big Brother 2011
Big Brother 2011 oli "Big Brother" -tositelevisioformaatin suomalaisen version seitsemäs tuotantokausi. Kausi alkoi 30. elokuuta 2011 ja päättyi 11. joulukuuta kestäen ennätykselliset 104 päivää. Kauden voitti Janica.
Kauden avausjakso esitettiin suorana maksullisella Big Brother 24/7 -televisiokanavalla sekä internetpalvelussa. Subilla kauden avausjakso esitettiin seuraavana päivänä. Hakutilaisuudet järjestettiin toukokuussa 2011 Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Tämän lisäksi tällä kaudella oli mahdollista hakea asukkaaksi myös Internetin kautta.
Ohjelman tuotantoyhtiöksi vaihtui seitsemännelle tuotantokaudelle Endemol Finland Oy. Edellisenä kautena tuotantoyhtiönä toimi Metronome Film & Television Oy. Ohjelman tuottajana toimii kuitenkin edelleen Mikko Räisänen ja pääohjaajana Kim Sainio. Kauden juonsivat edellisen kauden tapaan Susanna Laine ja Elina Viitanen. Ennen kauden alkamista televisiossa esitettiin dokumentit "Missä he ovat nyt?" ja "Asukkaaksi taloon?".
Tälle kaudelle talon sääntöihin tuli muutoksia, esimerkiksi juoniminen oli sallittu. Asukkaat saivat keskustella vapaasti nimeämisistä, mutta eivät jo antamistaan nimeämispisteistä.
Uudistetussa talossa on sisällä lintuhäkki ja marsuhäkki talon terassilla. Sääntörikkomuksen tehnyt tai tottelematon asukas voidaan sulkea rangaistukseksi häkkiin. Tänä vuonna talossa on myös Pesä-niminen huone, johon mennään sisään matalasta pyöreästä aukosta. Pesässä voi olla kerralla joko kaksi tai kolme asukasta.
Kauden ensimmäinen lähetys keräsi 487 000 katsojaa, mikä on kolmasosa vähemmän kuin edellisenä tuotantokautena. Finaalilähetys keräsi keskimäärin lähes 600 000 katsojaa, ja voittajan ratketessa katsojia oli yli 700 000. Kauden "Big Brother Talk Show" -lähetykset keräsivät viikoittain keskimäärin 470 000 katsojaa, päälähetyksiä katsoi keskimäärin 310 000 katsojaa ja "Big Brother Extra" -lähetyksiä 160 000 katsojaa.
Ensimmäistä kertaa Suomen Big Brotherin historiassa juontaja vieraili asukkaana talossa. Kauden 70. päivänä Elina Viitanen siirtyi "Big Brother Extran" aikana päiväkirjahuoneen kautta taloon. Hän poistui talosta 74. päivänä. Vierailuaikanaan Viitanen juonsi "Big Brother Extra" -lähetykset talon päiväkirjahuoneesta, lisähuoneesta ja Pesästä.
Asukkaat antavat toisilleen nimeämispisteitä ja eniten nimeämispisteitä saaneet asukkaat joutuvat oljenkorsikilpailuun. Kilpailun voittaja saa vaihtaa yhden nimetyistä asukkaista – joko itsensä tai jonkun muun – toiseen asukkaaseen, joka joutuu häätöäänestykseen. Vaihto oli pakko tehdä.
21. lokakuuta 2011 Janica lähetettiin asukasvaihtoon Norjan Big Brotheriin Tukholmaan. Vastaavasti Norjan Big Brotherista tuli Suomeen Siv Anita, joka meni taloon perjantain Big Brother Extran aikana.