hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aljaksandr Hutar
Aljaksandr Pjatrovitš Hutar (, , s. 18. huhtikuuta 1989 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän pääsarjassa pelaavaa Dinamo Minskiä ja on pelipaikaltaan maalivahti.
HMS Prince Consort (1862)
HMS Prince Consort oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu puurunkoinen Prince Consort -luokan panssarifregatti.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1859 Pembroken telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan toisen luokan linjalaivana nimellä "HMS Triumph" ja sen köli laskettiin 13. elokuuta 1860. Aluksen muutostyöt panssarifregatiksi hyväksyttiin 31. toukokuuta 1861 ja työt aloitettiin 6. kesäkuuta. Töiden aikana aluksen keskelle lisättiin seitsemän metrin jatko. Se nimettiin 14. helmikuuta 1862 uudelleen "HMS Prince Consortiksi", millä nimellä se laskettiin vesille 26. kesäkuuta. Alus valmistui 6. helmikuuta 1864.
Alus otettiin palvelukseen 27. lokakuuta 1863 koeajoja varten ensimmäisenä päällikkönään Charles Vesey. Alus poistettiin palveluksesta 10, marraskuuta ja se palautettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1864 Kanaalin laivastoon päällikkönään George Ommanney Willes. Edward Augustus Inglefield vastaanotti 10. huhtikuuta 1866 aluksen päällikkyyden. Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljään kahdeksan tuuman ja kahteenkymmeneen seitsemän tuuman rihlattuun suustaladattavaan tykkiin (), kun se määrättiin Välimeren laivastoon.
Aluksen päällikkyyden vastaanotti 3. maaliskuuta 1868 William Armytage ja se palasi Kanaalin laivastoon 1869. Seuraavan kerran aluksen aseistusta modernisoitiin vuonna 1871, jolloin aseistukseksi tuli seitsemän yhdeksän tuuman ja kahdeksan kahdeksan tuuman tykkiä. se poistettiin palveluksesta vielä samana vuonna. Alus myytiin maaliskuussa 1882 romutettavaksi Castlelle.
HMS Caledonia (1862)
HMS Caledonia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu puurunkoinen Prince Consort -luokan panssarifregatti.
Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1860 Woolwichin telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan toisen luokan linjalaivana ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta. Alus muutostyöt panssarifregatiksi hyväksyttiin 31. toukokuuta 1861 ja työt aloitettiin 6. kesäkuuta. Muutostöiden aikana aluksen keskiosaan lisättiin seitsemän metriä Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1862. Alus valmistui 6. heinäkuuta 1865.
Alus otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1865 Plymouthissa ensimmäisenä päällikkönään Fitzgerald Algernon Charles Foley Välimeren laivastoon, jossa se sijoitettiin kontra-amiraali Hastings Reginald Yelvertonin lippulaivaksi. Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljään kahdeksan tuuman ja kahteenkymmeneen seitsemän tuuman rihlattuun suustaladattavaan tykkiin (). Aluksen päällikkönä oli 10. kesäkuuta 1867 alkaen Alan Henry Gardner ja se oli kontra-amiraali lordi Clarence Edward Pagetin lippulaivana. Alus poistettiin 31. toukokuuta 1869 palveluksesta Maltalla.
Alus palautettiin palvelukseen seuraavana päivänä päällikkönään Thomas Cochran ja päällikkyyden vastaanotti 11. toukokuuta 1871 Chandos Scudamore Scudamore Stanhope, joka kuoli 7. heinäkuuta. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 8. heinäkuuta Charles Pringle ja 11. elokuuta Edward Henry Gage Lambert. Alus poistettiin palveluksesta 24. syyskuuta 1872 Devonportissa.
Alus palautettiin 1. lokakuuta 1872 rannikkovartioston vastaanottoaluksena Birkenheadissä päällikkönään John Eglington Montgomerie. Alus palautettiin palvelukseen 18. marraskuuta 1874 päällikkönään Edmund Hope Verney. Alus myytiin 30. syyskuuta 1886 romutettavaksi Castlelle.
Space Quest V
Space Quest V: Roger Wilco – The Next Mutation (lyhyesti Space Quest V) on Sierra On-Linen julkaisema graafinen seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna DOS:lle. Peli eroaa "Space Quest" -sarjan edeltävistä peleistä siten, että se on parodia lähinnä "Star Trekistä" vaikka sisältääkin jonkin verran viittauksia myös muuhun fiktioon, kuten "Predatoriin", "Alieniin" ja "Kärpäseen".
Päähenkilön Roger Wilcon uudella jätteidenkeruualuksella (SCS Eureka) on komentosilta ja useita käskytettäviä alaisia sekä hämähäkin kaltainen inhottava olento, jolle hän antaa kutsumanimen Spike. Peli koostuu useista osista, mutta päätehtävänä on estää avaruudessa mutageenisen taudin leviäminen. Pelin lopussa tauti saastuttaa "StarConin" lippulaivan "SCS Goliathin" miehistön, jonka mutatoitunut ja pahansisuinen komentaja Raems T. Quirk hyökkää Eurekalle. Roger uhraa oman aluksensa ja pakenee miehistöineen uudella aluksellaan.
Peli on "Space Quest" -sarjan ensimmäinen, jossa suunnittelijoina ei ollut ”Two Guys from Andromeda” -kaksikko – heistä oli mukana vain Mark Crowe. Pelin kehittäjänä ei ollut aikaisempien pelien tapaan Sierra On-Line vaan tytäryhtiö Dynamix, johon Mark Crowe siirtyi "Space Quest IV:n" julkaisun jälkeen.
Justin Trudeau
Justin Pierre James Trudeau (25. joulukuuta 1971 Ottawa, Ontario) on kanadalainen poliitikko, maan nykyinen pääministeri ja Kanadan liberaalipuolueen johtaja. Trudeau nousi Kanadan pääministeriksi liberaalien saatua enemmistön vuoden 2015 parlamenttivaaleissa.
Trudeau on Kanadan pitkäaikaisen pääministerin Pierre Trudeaun vanhin poika. Hän kävi muun muuassa International Baccalaureate -ohjelman ja opiskeli Englannin ja Ranskan kirjallisuutta McGill-yliopistossa Montrealissa sekä pedagogiikkaa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa Vancouverissa. Politiikkaan Trudeau hakeutui vähitellen isänsä kuoleman jälkeen. Hänet valittiin Kanadan parlamenttiin vuonna 2008. Liberaalipuolueen johtoon Trudeau valittiin huhtikuussa 2013 yli 80 prosentin kannatuksella.
Lokakuussa 2015 pidetyissä vaaleissa Trudeaun johtama liberaalipuolue sai enemmistön Kanadan parlamenttiin. Vielä syksyllä hallitseva konservatiivipuolue, liberaalit ja Uusi demokraattinen puolue olivat mielipidetiedusteluissa tasaväkisiä. Edellisissä vuoden 2011 vaaleissa puolue oli pudonnut kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi ensimmäistä kertaa historiansa aikana. Trudeau on ilmoittanut haluavansa kasvattaa panostuksia infrastruktuuriin ja tiukentaa Kanadan ilmastopolitiikkaa. Hän on myös kertonut haluavansa laillistaa marihuanan sekä korottaa varakkaiden verotusta ja laskea samalla vähemmän ansaitsevien verotusta.
Virkavalansa Trudeau vannoi 4. marraskuuta 2015. Trudeaun hallituksen kokoonpano herätti huomiota, sillä ensimmäistä kertaa Kanadan historiassa hallituksen ministereistä puolet oli naisia ja ministereiksi valitut olivat pääosin nuoria ja edustivat erilaisia väestöryhmiä.
Trudeau on julkisesti julkistanut olevansa feministi. Liberaalipuolue on myös julistanut nollatoleranssin seksuaaliselle häirinnälle.
Kesällä 2018 eräs bloggaaja julkaisi lehtileikkeen vuodelta 2000, jossa Trudeaun kerrotaan musiikkifestivaaleilla "tarttuneen naispuoliseen toimittajaan sopimattomasti". Naistoimittajan nimeä ei ole julkaistu. Trudeau ei ollut tuolloin politiikassa, mutta oli kuitenkin tunnettu henkilö entisen pääministerin poikana. Trudeau on toistuvasti joutunut puolustautumaan syytöksiä vastaan ja on sanonut ettei koe toimineensa sopimattomasti.
Trudeau on naimisissa televisiojuontaja Sophie Grégoiren kanssa. Heillä on kolme lasta. Uskonnoltaan hän on katolilainen.
HMS Ocean (1863)
HMS Ocean oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen Prince Consort -luokan panssarifregatti.
Alus tilattiin Devonportin telakalta ja sen köli laskettiin 23. elokuuta 1860. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1863 ja se valmistui 6. syyskuuta 1866.
Alus palveli Kiinan laivastoasemalla vuosina 1867-1872, jona aikana se ei käynyt telakalla. Se vapautti "HMS Rodneyn" aseman lippulaivan tehtävästä vuonna 1869, jolloin vara-amiraali Henry Kellett nosti lippunsa aluksella. "HMS Iron Duke" vapautti "Oceanin" lippulaivan tehtävistä vuonna 1872. Aluksen syväys oli kuitenkin liian suuri Suezin kanavan läpäisyyn ja se sai määräyksen kiertää Afrikan ympäri. Britteinsaarilla alus sijoitettiin huonon kuntonsa vuoksi reserviin ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1882.
Sammy Ofer Stadion
Sammy Ofer Stadion on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Haifassa Israelissa. Se otettiin käyttöön 27. elokuuta 2014 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 30 870. Se toimii paikallisten jalkapalloseurojen Maccabi Haifan ja Hapoel Haifan kotikenttänä.
Kaudella 2015–2016 myös Maccabi Tel Aviv pelasi Mestarien liigan kotiottelunsa stadionilla.
Kanadan parlamenttivaalit 2015
Kanadan 42. parlamenttivaalit, virallisesti ja järjestettiin maanantaina 19. lokakuuta 2015. Niissä valittiin Kanadan 42. parlamentin edustajainhuoneen jäsenet.
Vaaleissa Justin Trudeaun johtama Kanadan liberaalipuolue voitti 184 paikkaa ja sai siten enemmistön 338-paikkaisessa edustajainhuoneessa.
Denverin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Denverin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Coloradossa Yhdysvalloissa. Se perustettiin 15. marraskuuta 1941 ja siihen kuuluvat Cheyennen, Colorado Springsin ja Pueblon hiippakunnat. Nykyinen arkkipiispa on Samuel J. Aquila, joka asetettiin virkaansa 18. heinäkuuta 2012.
Rauno Lesonen
Rauno Lesonen (s. 4. lokakuuta 1959 Kajaani) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Kokkolan Pallo-Veikoissa yhteensä 115 pääsarjaottelua vuosina 1982–1985 ja 1990. Peliuransa jälkeen hän on toiminut muun muassa KPV:n valmennuspäällikkönä sekä valmentanut Futsal-liigassa pelannutta TP-Kaarlea vuosina 2011–2012.
Matti Peltonen (professori)
Matti Tapani Peltonen (s. 24. huhtikuuta 1952 Pornainen) on suomalainen sosiaalihistorian professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2000. Hän on tutkinut muun muassa maaseudun historiaa ja alkoholihistoriaa.
Peltonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971, valtiotieteiden kandidaatiksi 1979 ja lisensiaatiksi 1986. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1992.
Peltonen työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1986–1989 ja assistenttina Helsingin yliopistossa 1990–1992. Hän on ollut talous- ja sosiaalihistorian dosentti vuodesta 1992 ja toimi vuosina 1993–2000 apulaisprofessorin ja professorin viransijaisena.
Peugeot Bipper
Peugeot Bipper on Peugeot’n vuodesta 2007 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli. Sen sisarmallit ovat lähes identtiset Fiat Fiorino ja Citroën Nemo. Kolmikko valittiin Vuoden Pakettiautoksi 2009. Tavarankuljetusmallin lisäksi saatavana on Bipper Tepee -niminen tila-autoversio.
Vuonna 2010 testattu Citroën Nemo sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Bensiinimoottori on kahdeksanventtiilinen 1,4-litrainen (72 hv). Dieselvaihtoehdot olivat aluksi Fiatin 1,3 Multijet (75/95 hv) ja PSA:n 1,4 8V (69 hv). Vuonna 2010 jälkimmäinen moottori kuitenkin poistui valikoimasta. Viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi dieselin yhteyteen on saatavissa viisiportainen "2-tronic"-robottivaihteisto.
Villi kortti (televisiosarja)
Villi kortti on Yle TV2:lla lokakuusta 2015 alkaen esitetty paneelishow, joka käsittelee viime aikana urheilumaailmassa tapahtuneita asioita. Ohjelman juontajana ja tuomarina toimii Riku Riihilahti. Ohjelmaa kuvataan Mediapoliksessa Tampereen Ristimäessä.
Villissä kortissa on kaksi toisiaan vastaan kilpailevaa joukkuetta (keltainen ja punainen), joiden kapteeneina ja vakiopanelisteina toimivat Tommy Lindgren ja Essi Hellén. Muut panelistit ovat Tuomas Kyrö, Kalle Palander, Aki Riihilahti, Juuso Mäkilähde, Paula Noronen ja Helena Pöllänen. Keväällä 2016 uutena panelistena Kyrön ja Pölläsen tilalle liittyi Ville Myllyrinne ja syksyllä 2016 Hellénin tilalle liittyivät Minna Kauppi ja Pilvi Hämäläinen. Syksyllä 2017 Mäkilähteen ja Kaupin tilalle panelisteina toimii Jenni Poikelus ja Mikko Töyssy 
Lisäksi ohjelmassa on viikoittain vaihtuva julkisuuden henkilö vieraana. Ohjelmassa suoritetaan erilaisia tehtäviä, joiden päätteeksi joka jaksossa vaihtuva tuomarikolmikko ilmaisee korteillaan, minkä väriselle joukkueelle pisteet heidän mielestään kuuluisivat. Eniten pisteitä ohjelman lopuksi saavuttanut joukkue voittaa.
Villin kortin jalkapalloetkot on 15 minuuttia kestävä lähetys, jonka tarkoitus on virittää tunnelma valmiiksi heti ohjelman jälkeen alkavaan Mestareiden liigan otteluun. Etkojen lopussa on aina
Kalle ennustaa-osio, jossa kilpikonna Kalle tai vaihtoehtoisesti Kalle Palander, joka ennustaa
illan ottelun tuloksen. Jalkapalloetkoissa on poikkeuksellisesti kuuden sijasta neljä panelistia,
kaikki vakiopanelisteja.
Villi kortti alkoi Yle TV2:lla 19. lokakuuta 2015. Sarjaa esitettiin aluksi maanantai-illassa, mutta vuoden 2016 alussa se siirtyi tiistai-iltaan edellisen vuoden lopussa päättyneen Ajankohtaisen kakkosen paikalle.
Jussi Nyström
Jussi Nyström (s. 2. toukokuuta 1989) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Leijona Futsalia. Nyström on toiminut myös seuran toiminnanjohtajana vuoden 2018 alusta alkaen.
Pelipaikaltaan Nyström on laita- tai kärkipelaaja. Kaudella 2016-2017 Nyström voit­ti Fut­sal-lii­gan maa­li­pörs­sin 33 osu­mal­la ja oli 39 te­ho­pis­teel­lä pörs­si­kak­ko­nen.
Nyström edusti vuodet 2011–2014 Kylmäkosken Veikkoja. Vuonna 2014 seuran nimi muuttui Leijona Futsaliksi. Kauden 2015–2016 Nyström pelasi Ilveksessä.
Ammu vaan!
Ammu vaan! (Just Shoot Me) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tehtiin seitsemän tuotantokautta vuosina 1997-2003. Sarja kertoo Blush-nimisen muotilehden toimituksesta. Suomessa sitä esitti TV5. David Spade sai sarjasta monia Emmy-ehdokkuuksia.
Merivälja
Merivälja on asuinalue () Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 163 hehtaaria ja väkiluku 3 094 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 81 prosenttia oli virolaisia.
Idässä aluetta rajaa Mähen asuinalue ja etelässä Piritan asuinalue. Pohjoisessa sitä rajaa Viimsin kunta.
Kaarle Tapper
Kaarle Tapper (s. 19. syyskuuta 1995) on suomalainen kilpapurjehtija, joka edustaa Helsingfors Segelklubbia. Tapper kilpailee Laser Standard -luokassa.
Tapper voitti junioreiden EM-pronssia vuonna 2014. Samana vuonna hän varmisti Suomelle ensimmäisen maapaikan vuoden 2016 olympialaisiin MM-kilpailuissa Santanderissä. Tapper oli noissa kilpailuissa lopulta 45:s. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Tapper sijoittui 59:nneksi ja vuoden 2016 MM-kilpailuissa 47:nneksi.
Pirttijärvi (Ylöjärvi)
Pirttijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Pirttijärvi on osa Karhejärven aluetta.
Järven pituus on 400 metriä, leveys on 250 metriä ja sen pinta-ala on 5,9 hehtaaria. Järveä ympäröi karu metsämaasto, jossa on soita aivan rannataan asti. Järveen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi tuo Majajärven vedet junaradan alta. Järven laskuoja lähtee järven koilliskulmasta ja kulkee noin 1,5 kilometriä metsän ja peltomaan läpi Karhejärven Korpilahteen. Laskuojaan yhtyy myös Korpijärven laskuoja. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 64 vuorokautta.
Järven rannoilla sijaitsee melko runsaasti vapaa-ajan asuntoja, joille pääsee metsäautoteitä pitkin Majanmaankulman kautta yhdystieltä 2773. Tampere-Seinäjoki-junarata ohittaa järven kaakkoiskulmassa sen rantaa viistäen.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuonna 1990. Sen vesi on ruskeaa ja se sisältää runsaasti humusta. Tämä selittyy valuma-alueella olevilla suo- ja metsäalueilla, joiden valumavedet ovat myös happamia. Veden happamuustaso on lähellä arvoa 6,0 ja alusvedessä on mitattu alle 6,0 olevia arvoja. Rapujen kannalta happamuuden pH-arvo tulisi pysyä yli kuuden. Järven puskurikyky happamuutta vastaan on vain välttävä, joten valuma-alueen happamuustaso säätelee vahvasti järven happamuutta. Vedessä on paljon ravinteita ja järven ranninnetaso on noussut voimmakkaasti järven luontaisen tason yläpuolelle. Fosforipitoisuus oli pintavedessä 43 µg/l ja typpipitoisuus 870 µg/l. Fosforipitoisuudet ovat rehevien järvien tasolla, mutta pitoisuus on jo erittäin rehevien järvien tason (50 µg/l) tuntumassa. Typpipitoisuus oli 1,5-kertainen luontaiseen tasoon nähden. Yläjuoksulla olevassa Majajärvessä ravinnetasot ovat pienemmät, vaikka sen ympäristö on samanalinen kuin Pirttijärvessä. Syypäänä ravinnetason kohoamiseen voidaan pitää järven vapaa-ajan asutusta. Vaikka talvella 1990 happitilanne oli hyvä, voitiin todeta alusvesissä happikatoa. Hapen määrän väheneminen voimistui talven kuluessa ja oli enää tyydyttävä. Pirttijärvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Järvellä oli vuoden 1955 peruskartassa vain yksi asunto. Vuoden 1982 peruskartassa niitä oli kaksi.
Majajärvi (Ylöjärvi, Niemenperä)
Majajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Majajärvi on osa Karhejärven aluetta.
Järvi on 750 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12,2 hehtaaria. Järveä ympäröi karu metsämaasto ja siihen laskee kuusi metsä- ja suo-ojaa muun muassa Karhunevalta ja Pehkusolta. Karhunevan suolampi yhdistettiin samalla Majajärveen. Järven laskuoja lähtee järven pohjoiskulmasta ja se laskee puoli kilometriä alempana Pirttijärveen ja sen jälkeen Karhejärven Korpilahteen. Veden laskennallinen viipymä on 169 vuorokautta.
Rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja rantaan on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa sekä yksi kiinteä maatila. Niille johtaa tie yhdystieltä 2773. Järven itäpään rantaa pitkin ohittaa Tampere-Seinäjoki-junarata kaksiraiteisena. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja kulkee järven poikki siten, että yli puolet järvestä kuuluu Ylöjärven puolelle.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1990, 2002 ja 2003. Vesi on melko kirkasta, mutta väriltään ruskeaa ja siinä on runsaasti humusta. Veden happamuustaso on niin alhainen, että vesi on hapahkoa. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on vain välttävä. Järven ravinnetaso on lievästi reheville järville ominainen. Fosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 19−30 µg/l ja typpipitoisuus vastaavasti 580−680 µg/l. Ravinteita on hieman enemmän kuin luontaisesti tulisi olla ja syyksi voidaan olettaa vapaa-ajan asuntojen tuomaa lisäkuormitusta. Järven veden happipitoisuudessa ei ole suuria ongelmia, vaikka tutkimustuloksia ei olekaan käytettävissä siltä ajalta, jolloin järvessä olisi ollut veden lämpökerrostuneisuutta. Alkutalvella 1990 happitilanne oli erittäin hyvä ja joulukuussa 2002 ja toukokuussa 2003 vedenkierto oli juuri päättynyt ja tilanne oli silloinkin erinomainen. Majajärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Järvelle rakennettiin vapaa-ajan asuntoja vasta vuoden 1962 peruskartan julkaisemisen jälkeen.
Korpijärvi (Ylöjärvi)
Korpijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Korpijärvi on osa Karhejärven aluetta.
Järvi on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Sitä ympäröi karu metsämaasto ja vain pohjoisrannalla on soistunut alue. Järveen laskee kaksi pelto-ojaa Korpijärven maatilalta, mutta ojien kautta virtaa myös läheisen suon vedet. Järven laskuoja lähtee järven länsikärjestä ja yhtyy kilometrin jälkeen Pirttijärvestä tulevaan laskuojaan. Oja laskee Karhejärven Korpilahteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 85 vuorokautta. Järven ympäristössä on vain kaksi maatilaa, joille pääsee yhdystieltä 2773. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja jakaa järven lähes kahtia.
Järven vedenlaatua on tutkittu talvella 2001. Vesi oli erittäin ruskeaa ja humuspitoista vettä. Vesi oli hapanta ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan oli tyystin loppu. Veden ravinnetaso vastasi rehevien järvien tasoa. Hapen kuluminen jopa pintavedessä oli voimakasta ja siellä happea esiintyi 56% normaalista. Alusveden happitilanteesta ei ole tutkittua tietoa. On kuitenkin mahdollista, että alusvedessä hapen kuluminen on vieläkin voimakkaampaa ja että siellä happitilanne laskee talvella välttävälle tasolle. Korpijärvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi. Huonon happitilanteen vuoksi arvosanan voi tiputtaa huonoksikin.
Vanhassa pitäjänkartassa 1840−1850-luvuilta sen nimi kirjoitettiin "Korpijärvi", kuten nykyäänkin, mutta kartturilla ei ollut vielä oikeaa käsitystä ojien virtaussuunnista.
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Suurlammi
Suurlammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Suurlammi on osa Karhejärven aluetta.
Lampi on 200 metriä leveä, 200 metriä pitkä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Se sijaitsee metsässä suon keskellä ja siihen laskee kaksi suo-ojaa. Lammen laskuoja lähtee sen pohjoisrannasta ja se laskee 1,3 kilometrin jälkeen Sauninjärven itäpäähän. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 132 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 700 metriä eikä sille ole rakennettu mitään. Lammelle johtaa kärrypolku ja sen vierestä kulkee metsäautotie, joille pääsee yhdystien 13286 ja kantatien 65 risteyksestä.
Lammen vedenlaatua on tutkittu vuonna 2004. Vesi oli kirkasta, ruskean väristä ja hyvin humuspitoista. Veden happamuustaso lievästi hapan, mikä johtuu valuma-alueella olevista soista ja metsämaasta. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on vain välttävä. Järven ravinnetaso vastasi lievästi rehevöityneen järven tasoa. Alusvesien ravinnepitoisuudet olivat pintavesiä suuremmat. Järven happipitoisuus on välttävällä tasolla. Alusvedessä happipitoisuus on alhaisimmillaan, mutta se ei kuitenkaan ole kulunut kokonaan sieltäkään. Suurlammi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Vanhassa pitäjänkartassa Ylöjärveltä järven nimi kirjoitettiin "Suurilammi". Lammella ei kartassa ollut laskuojaa.
Jamaikan kirje
Jamaikan kirje on kirje, jonka Simón Bolívar kirjoitti 6. syyskuuta 1815 ollessaan Jamaikalla maanpaossa. Kirje oli osoitettu Jamaikalla asuneelle englantilaiselle Henry Cullenille. Kirjeessä Bolívar analysoi syitä sille, miksi Etelä-Amerikan itsenäisyystaistelu päättyi tappioon 1810-luvulla. Bolívar kritisoi Eurooppaa siitä, ettei konkreettista tukea itsenäisyyspyrkimyksille tullut. Hän huomauttaa kirjeessä, että paikallisasukkaille (jotka hänen mukaansa eivät olleet toisaalta intiaaneja, mutteivät eurooppalaisiakaan) oli Espanjan alaisuudessa varattuna vain passiivisten ja orjamaisten alamaisten rooli. Täten Amerikan ja Euroopan historiat poikkeavat toisistaan merkittävästi. Bolívarin ajatuksena oli muodostaa tarkoin ja harkitusti suunniteltu yhtenäinen Etelä-Amerikan liitto Espanjaa vastaan. Vuonna 2004 muodostettu ALBA on syntynyt Bolívarin ajatusten pohjalta.
Venezuelassa vietettiin syyskuussa 2015 kirjeen 200-vuotispäivää.
Pétros Pandís
Pétros Pandís (, s. 1941 Korfu, Kreikka) on kreikkalainen laulaja ja englanninopettaja. Hän on yksi Míkis Theodorákisin "Canto Generalin" kantaesittäjistä yhdessä Arja Saijonmaan ja María Farantoúrin kanssa. Hän on myös levyttänyt useita Theodorákisin lauluja ja ollut hänen mukanaan maailmankiertueilla. Parhaiten Pandís tunnetaan juuri Theodorákisin musiikin tulkkina.
Pandís on äänialaltaan baritoni.
Suklaan temperointi
Suklaan temperointi tarkoittaa suklaan käsittelyprosessia, jossa suklaan lämpötilaa muutetaan niin, että sen rakenne muuttuu. Temperointi tekee suklaasta kiiltävää ja harmaantumatonta. Temperoinnissa suklaa täytyy ensin lämmittää, sitten jäähdyttää ja vielä kerran lämmittää. Kotioloissa suklaan voi temperoida esimerkiksi mikroaaltouunia ja kylmävesihaudetta hyödyntäen. Erilaiset suklaalaadut vaativat eri temperointilämpötilat.
Arkalochórin luola
Arkalochórin luola () on luola ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 400 metrin korkeudessa Arkalochórin kaupungin keskustan lounaispuolella pienen Profeetta Elialle ("Profítis Ilías") omistetun kappelin luona.
Luolaan johtaa kapea sisäänkäynti, jonka leveys on noin 0,7 metriä ja korkeus 1,6 metriä. Sisältä luola on noin 30 metriä pitkä, mutta se on nykyisin pienempi kuin muinaisina aikoina, sillä sen katto romahti mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Luola oli minolaisena aikana luolapyhäkkönä. Sitä on käytetty ainakin 2500-luvulta eaa. lähtien. Luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä, joista monet ovat kultaisia tai hopeisia. Suuri osa löydöistä on erilaisia aseita, kuten "labryksiä" eli kaksoiskirveitä. Tästä on päätelty, että luola on mahdollisesti ollut omistettu sodanjumalalle. Eräs löydöksistä on niin kutsuttu Arkalochórin kirves, jossa on tuntematonta kirjoitusta, mahdollisesti lineaari-A-kirjoitusta.
Luolan ensimmäiset kaivaukset suoritti Josíf Chatzidákis vuonna 1912. Järjestelmällisemmät kaivaukset suoritettiin vuosina 1934–1935 Spyrídon Marinátoksen ja Nikólaos Platónin johdolla. Luolasta tehdyt löydökset ovat Iraklionin arkeologisessa museossa.
Eileithyian luola
Eileithyian luola (; myös "Spíleo tis Ilíthiias") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin itäpuolella lähellä Karteróksen kylää noin kilometri etelään muinaisen Amnisoksen paikasta. Paikallisesti luola tunnetaan myös nimellä "Neraïdóspilios" (Νεραϊδόσπηλιος, ”Haltijaluola”).
Luola oli luolapyhäkkö, joka oli omistettu myöhemmin Eileithyiaksi kutsutulle jumalattarelle, joka suojeli synnytyksiä. Lineaari-B-kirjoituksissa jumalattaren nimi esiintyy muodossa "e-re-u-ti-ja". Kreikkalaisessa mytologiassa luola oli paikka, jossa Hera synnytti Eilethyian. Paikka mainitaan myös Homeroksen "Odysseiassa" (XIX.188). Luola oli käytössä neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Erityisen merkittävä se oli minolaisella ajalla. Luola oli merkittävin Eilethyialle omistettu pyhäkkö. Paikka on ollut kulttikäytössä myös varhaiskristillisenä aikana.
Luola on 64,5 metriä pitkä, 9–12 metriä leveä ja 3–4,5 metriä korkea. Sen sisäänkäynti on idästä päin. Sisällä luolassa on eräänlainen alttari sekä stalagmiittipylväitä, joiden uskotaan olleen palvonnan kohteina ikään kuin jumalpatsaina. Luolasta on löydetty votiiviesineitä. Luolan ulkopuolella on mahdollisesti pappien käytössä olleiden rakennusten jäänteitä ajalta 1300–1200 eaa.
Luolan ensimmäiset kaivaukset suoritti Josíf Chatzidákis vuonna 1885. Järjestelmällisemmät kaivaukset suoritettiin vuosina 1929–1938 Spyrídon Marinátoksen johdolla.
Gioúchtas
Gioúchtas (; myös Juktas, "Jukhtas", "Iuktas", "Ioukhtas") on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeimman huipun Psilí Korfín korkeus on 811 metriä. Vuori sijaitsee Kreetan keskiosissa Iraklionin kaupungin eteläpuolella lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Gioúchtas oli merkittävä kulttipaikka minolaisena aikana ja se on arkeologinen kohde.
Gioúchtasvuorella sijaitsi merkittävin tunnettu minolainen vuorenhuippupyhäkkö. Se on ollut käytössä noin 2100–1100 eaa. Pyhäkkö palveli Knossoksen palatsikeskusta ja sillä oli mahdollisesti yhteys myös Archáneen palatsiin. Vuori sijaitsee noin 13 kilometriä Knossoksesta etelälounaaseen ja aivan Archáneen länsipuolella. Pyhäkkö rakennettiin MM IA -kaudella noin vuonna 2100 eaa. MM III -kaudella noin 1700–1600 eaa. huipulle rakennettiin monumentaalisempi pyhäkkö samaan aikaan kun Knossoksen palatsi rakennettiin uudelleen. Paikka on ollut todennäköisesti kulttikäytössä minolaisen ajan lopulle saakka. Vuoren pohjoisrinteellä sijaitsi Anemóspilian pyhäkkö.
Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset vuorella suoritti Arthur Evans vuonna 1909 ja kaivauksia jatkettiin vuonna 1974 Aléxandra Karétsoun johdolla. Vuorelle vuonna 1952 tehdyn linkkimaston rakentaminen on tuhonnut osan huipulla olevista muinaisjäänteistä.
Paikalta on löydetty pohjois-eteläsuunnassa rakennetun kaksitasanteisen ulkoilmapyhäkön jäänteet. Sen sisäänkäynti on ollut etelästä. Rakennuksen länsipuolella on ollut alttari, joka on pystytetty vuorenhuipun reunassa olevan pystysuuntaisen halkeaman yläpäähän. Alttarista on säilynyt 4,7 meträ pitkä ja 0,5 metriä korkea osuus. Halkeamasta on tehty lukuisia votiiviesine- ja muita löytöjä.
Varsinaisen pyhäkön itäpuolelta on löydetty viisihuoneisen rakennuksen jäänteet. Pyhäkön ympärillä on ollut 735 metriä pitkä, 3 metriä paksu ja 3,5 metriä korkea kyklooppimuurin kaltainen temenos-muuri.
Tutkijoilla ei ole varmuutta siitä, mitä jumalaa pyhäkössä palvottiin. Eräs ehdotus on suuren minolaisen naispuolisen jumalattaren miespuolinen kumppani, joka tunnetaan muun muassa nimillä Velkhanos, Hyakinthos, Dias ja Zeus. Minolaisessa uskonnossa kyseessä oli kasvillisuuden kukoistuksen ja maan tarjoaman vaurauden jumala, joka yhdistettiin myöhemmin antiikin kreikkalaisen uskonnon ylijumalaan Zeukseen.
Kreetalaisissa taruissa Gioúchtas on Zeuksen hautapaikka. Iraklionista päin katsottuna vuori muistuttaa makaavan miehen kasvojen sivuprofiilia. Ajatus Zeuksen haudasta esiintyy usein antiikin ajan kreetalaisessa mytologiassa. Muut kreikkalaiset yleensä halveksivat ajatusta ylijumalan kuolemasta. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä siitä, onko juuri Gioúchtasvuori esiintynyt Zeuksen hautana jo antiikin ajan kirjallisuudessa; varmuudella näkemys esiintyy vasta 1400-luvulla, mistä lähtien monet kävivät katsomassa paikkaa. Antiikin aikana hautapaikoiksi esitettiin ainakin Ídavuorta, Díktivuorta ja Knossosta.
Petsofás
Petsofás () on vuori ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Vuoren korkeus on noin 215 metriä. Se sijaitsee Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä saaren itäosassa lähellä Palaíkastron kylää.
Vuorella sijaitsi yksi merkittävimmistä tunnetuista minolaisista vuorenhuippupyhäköistä Gioúchtas- eli Juktasvuoren ohella. Se palveli Rousolákoksen pronssikautista asutusta nykyisen Palaíkastron lähellä. Huipulle rakennettiin kolmihuoneinen pyhäkkö MM III -kaudella eli noin 1700–1600 eaa., mutta paikka oli ollut kulttikäytössä jo kauan ennen tätä. Pyhäköstä on jäljellä noin 1,8 metriä korkea osa seinästä. Paikalta on tehty lukuisia votiiviesinelöytöjä.
Priniátikos Pýrgos
Priniátikos Pýrgos (; myös "Priniátikos Pírgos") on minolais- ja antiikin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mirampéllonlahden rannalla olevassa pienessä niemessä Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä aivan Ístron kylän länsipuolella. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Paikka asutettiin ensimmäisen kerran neoliittisen kauden lopulla ja se on ollut pysyvästi asuttu noin 3500-luvulta eaa. Sen huippukaudet olivat minolaisella kaudella sekä hellenistisenä aikana. Paikka säilyi asuttuna roomalaisella ja bysanttilaisella ajalla ja edelleen nykypäiviin saakka. Muinaisaikana asutus oli merkittävä satama alueellaan.
Arkeologiset kaivaukset Priniátikos Pýrgoksessa aloitti Edith Hall 1900-luvun alussa. Nykyisin niitä jatkaa Irish Institute of Hellenic Studies at Athens eli Irlannin Ateenan-instituutti. Paikasta on löydetty muun muassa käsityökortteleita ja tähän liittyviä esineitä, roomalainen tie sekä varhaiskristillisen kappelin jäänteet.
Priniátikos Pýrgosta ei tule sekoittaa Kreetan etelärannikolla sijaitsevaan Mýrtos Pýrgoksen minolaiseen kohteeseen.
Sklavókampos
Sklavókampos (; myös "Sklavókambos") on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Malevízin kunnassa lähellä Týlisosta, noin 22 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Asutuksen rauniot löytyivät vuonna 1930 Týlisoksesta Anógeiaan johtavan tien rakennustöiden yhteydessä. Paikalta on tunnistettu useampikerroksinen minolaistyylinen ”huvila”, joka on rakennettu LM I -kaudella eli noin 1600–1425 eaa. Siinä on ollut ainakin 17 huonetta. Raunioista on tehty lukuisia esinelöytöjä.
Tylissos
Tylissos (, myös "Tylisos", , ) oli minolaisaikainen kaupunki ja antiikin aikainen kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Malevízin kunnassa lähellä nykyistä Týlisoksen kylää, joka on saanut nimensä sen mukaan.
Asutuksen varhaisimmat rakennukset ovat peräisin EM II – MM II -kausilta eli noin vuosilta 2900–1700 eaa. Myöhemmät MM III -kauden (noin 1700–600 eaa.) rakennukset tuhoutuivat tulipalossa noin vuonna 1450 eaa. Paikka asutettiin myöhemmin uudelleen LM IIIA -kaudella noin 1390–1340 eaa. Paikan nimi palautuu todennäköisesti alkuperäiseen nimeen, joka tunnetaan mykeneläisaikaisissa lineaari-B-teksteissä muodossa "tu-ri-so". Antiikin aikana Tylissos oli itsenäinen kaupunkivaltio. Sen tiedetään muun muassa lyöneen omaa rahaa.
Tylissoksesta on löydetty muun muassa kolmen keski- ja myöhäisminolaisen niin kutsutun ”huvilan” rauniot. Vaikka paikalta ei ole löydetty palatsia, sen rakennukset ovat kuitenkin palatsin kaltaisia ja vaikuttavia rakennuksia.
Tylissoksen arkeologiset kaivaukset aloitti Josíf Chatzidákis vuosina 1909–1913. Niitä jatkoi Nikólaos Platón vuosina 1953-55 ja Athanasía Kánta vuonna 1971. Arkeologinen kohde on avoinna yleisölle.
Týlisos
Týlisos (; myös "Týlissos", "Tílisos") on Kreikan kylä sekä samanniminen Malevízin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Τυλίσου, "Dimotikí Enótita Tylísou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 867 ja varsinaisen Týlisoksen kylän väkiluku 933 (vuonna 2011).
Týlisoksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 12 kilometriä Iraklionin kaupungista länsilounaaseen. Sen nimi on peräisin Tylissoksen minolaisaikaisesta asutuksesta, jonka arkeologinen kohde sijaitsee kylän koillislaidalla. Paikan nimi palautuu todennäköisesti alkuperäiseen nimeen, joka tunnetaan mykeneläisaikaisissa lineaari-B-teksteissä muodossa "tu-ri-so". Kylän lähellä sijaitsee myös toinen minolainen kohde, Sklavókampos.
Týlisos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Malevízin kunnaksi yhdessä Gázin ja Krousónaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Týlisoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Arrow’n informaatioparadoksi
Arrow’n informaatioparadoksi on ekonomisti Kenneth Arrow’n mukaan nimetty ongelma, joka liittyy kaupankäyntiin informaatiohyödykkeillä (esim. teknologia, keksinnöt). Paradoksi syntyy siitä, että informaatiohyödykkeen arvo ostajalle ei ole tunnettua ennen kuin hän on omaksunut informaation, mutta omaksuttuaan informaation ostaja on käytännössä saanut informaation itselleen ilmaiseksi. Paradoksista seuraa, että informaatiohyödykkeiden allokaatio markkinoilla on epäoptimaalinen.
Aineettomat oikeudet (IPR), kuten teknisten keksintöjen tapauksessa patentit, voivat ratkaista informaatioparadoksin osittain.
Arrow esitti ongelman alun perin tieteellisessä artikkelissaan vuonna 1962.
Arrow'n informaatioparadoksia ei tule sekoittaa Arrow’n paradoksiin (myös Arrow’n mahdottomuusteoreema).
Nadja Franck
Nadja Franck (vuoteen 1887 Nadeschda Antipin, vuodesta 1899 Nadja Sandqvist; 15. huhtikuuta 1867 Helsinki – 7. tammikuuta 1932 Helsinki) oli Suomen ensimmäinen naispuolinen kansainvälisen uran tehnyt taitoluistelija.
Franckin vanhemmat olivat kauppias Wasili Antipin ja Maria Antipin. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1888 oli kauppias Johan Gustaf (Gösta) Franck (1864–1892) ja toinen vuodesta 1899 pankin kamreeri Väinö Hjalmar Rafael Sandqvist (1871–1933). Hänen perheensä lienee ollut kotoisin Kiovasta, mutta Franckin syntyessä molemmat vanhemmat olivat jo Suomen kansalaisia. Taitoluistelussa Franck ja hänen sisarensa Maria Antipin saivat ohjausta John Catanilta ja Rudolf Sundgrenilta. Ensimmäisen kerran Franck osallistui taitoluistelukilpailuun Suomessa 1886 ja ulkomailla Tukholmassa helmikuussa 1889 voittaen molemmat kilpailut. Tukholmassa 25 000 hengen yleisön joukossa olivat myös Ruotsin kuninkaalliset. Franckista ja Sungrenista tuli Tukholman kilpailun voittojensa myötä ensimmäiset suomalaiset urheilijat, jotka voittivat ulkomaisen kilpailun. Ensimmäisen miehensä kuoltua 1892 Franck jatkoi uraansa ammattilaisena. Hän käytti entistä nimeään taiteilijanimenä vielä mentyään uudestaan naimisiin 1899. Franck esiintyi Suomen lisäksi kaikissa Pohjoismaissa, Englannissa, Ranskassa, Venäjällä ja Saksassa. Pariisissa hän opetti taitoluistelua 1890-luvulla ja piti myöhemmin taitoluistelukoulua Helsingissä Thyra Brandtin kanssa.
Vrókastro
Vrókastro () on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä lähellä Mirampéllonlahden rantaa, noin 1,5 kilometriä etelään Ístron kylästä. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Vrókastron asutus syntyi myöhäisminolaisella kaudella noin 1200–1170 eaa. ja se oli käytössä geometriselle kaudelle noin 1000–700 eaa. saakka ja mahdollisesti vielä myöhemminkin. Asutus sijaitsi vaikeapääsyisessä paikassa, joka tarjosi suojaa minolaisen kulttuurin romahdettua, ja se on ollut linnoitettu vahvoilla muureilla. Asutus koostui kahdesta osasta, joiden välissä oli hajanaisia rakennuksia. Paikalta on löydetty myös pyhäkön jäänteet 700-luvulta eaa. sekä hautoja.
Paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1910–1912 Edith Hallin johdolla.
Simone Giannelli
Simone Giannelli (s. 9. elokuuta 1996 Bolzano) on italialainen lentopalloilija, joka edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa Itas Diatec Trentinoa ja Italian lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 198 senttimetriä pitkä ja 92 kilogrammaa painava Giannelli on passari. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 342 senttimetriin ja torjuntalyönti 265 senttimetriin.
Giannelli on Itas Diatec Trentinon kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Italian A1-liigassa kaudella 2012–2013. Hän voitti sarjan mestaruuden heti avauskaudellaan. Myös kaudella 2014–2015 Giannelli juhli seuran kanssa mestaruutta. Tuolla kaudella hänet valittiin myös sarjan parhaaksi pelaajaksi.
Giannelli debytoi Italian lentopallomaajoukkueessa vuonna 2015. Hän nousi maan ykköspassariksi ja saavutti pronssia vuoden 2015 EM-kilpailuista. Giannelli valittiin myös turnauksen parhaaksi passariksi.
Seuratasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Adalminan helmi
Adalminan helmi on Sakari Topeliuksen tekemä lastenkirja ja osa "Lukemisia lapsille" -kokoelmaa. Siitä on myös tehty erillinen kuvakirja. Kirja kertoo prinsessasta, joka saa lahjakseen helmen, joka tekee hänestä joka päivä yhä kauniimman, viisaammaan ja rikkaamman. Jos hän kadottaa helmen, hän menettää kaiken saamansa.
MarineTraffic
MarineTraffic on meriliikennettä reaaliaikaisesti seuraava verkkopalvelu. Se on avoin, yhteisöperusteinen projekti, joka tarjoaa reaaliaikaista tietoa laivojen liikkeistä ja satamista. Tiedonkeruu perustuu aluksissa olevaan AIS-järjestelmään, joka kertoo alusten nopeuden, sijainnin, suunnan ja muita tietoja. Järjestelmän ansiosta alusten tiedot voidaan näyttää MarineTrafficin sivuilla Google Maps -kartalla. Sivustolla on nähtävissä myös kuvia laivoista, tietoa, kuten missä ne on rakennettu ja niiden pituus. Sieltä näkee myös mitä reittiä alukset ovat kulkeneet ja minne ne ovat menossa.
MarineTraffic on alun perin kehitetty akateemisena projektina Egean yliopistossa, Ermoúpolissa, Kreikassa. Loppuvuodesta 2007 professori Dimitris Lekkas julkaisi sen kokeellisena versiona. MarineTraffic-palvelua voi käyttää ilmaiseksi, mutta edistyneemmät toiminnot maksavat. Sivustolla vierailee kuukausittain noin viisi miljoonaa kävijää. Huhtikuussa 2015 palvelussa oli 600 000 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Benjamin Toniutti
Benjamin Toniutti (s. 30. lokakuuta 1989 Mulhouse) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Puolan PlusLigassa pelaavaa ZAKSA Kędzierzyn-Koźlea ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 183 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Toniutti on passari. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 320 senttimetrin korkeuteen ja torjuntalyönti 300 senttimetriin.
Toniutti aloitti uransa kotimaansa Arago de Sètessä, jossa hän voitti neljä peräkkäistä Ranskan-mestaruuspronssia vuosina 2009–2013. Vuodet 2013–2014 Toniutti edusti italialaista Porto Robur Costa Ravennaa. Vuonna 2014 hän pelasi myös kuukauden ajan Venäjän Superliigan VK Zenit-Kazanissa. Vuonna 2015 hän saavutti VfB Friedrichshafenin kanssa Saksan Bundesliigan mestaruuden.
Useita nuorten arvokisamitaleja Ranskan kanssa saavuttanut Toniutti debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2010. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa maailmanliigaa, jossa hänet valittiin parhaaksi passariksi. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän voitti niin ikään kultaa. Toniutti toimii myös Ranskan maajoukkueen kapteenina.
Seuratasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Kvanttiohjelmointi
Kvanttiohjelmointi on kvanttitietokoneelle tarkoitettuja korkean tason ohjelmointikieliä, jotka käyttävät kvanttialgoritmeja. Ohjelmointikielten suurin ero on niiden kyky käyttää kubitteja laskennassa.
Ohjelmointikielet ovat tällä hetkellä tutkimus- ja kehitysvaiheessa vaiheessa. Kvanttitietokoneita on toistaiseksi saatavilla lähinnä laboratoriossa ja kaupallisesti vain D-wave yritys valmistaa niitä ja hinta on tavallisen ohjelmoijan saavuttamattomissa.
Tämän takia ohjelmia simuloidaan lähinnä binääritietokoneilla. Tämän lähentymistavan heikkous on se, että monet kvanttialgoritmien vaikeus kasvaa eksponentiaalisesti laskettaessa binääritietokoneilla, joten simulaatioille ei voi kokeilla kvanttialgoritmien kaikkia ominaisuuksia.
Kvanttiohjelmointikielet voidaan jaotellaan kahteen osioon imperatiivisiin kvanttiohjelmointikieliin ja funktionaalisiin ohjelmointikieliin. Esimerkkeinä ensimmäisestä ovat esimerkkinä ohjelmointikielet QCL ja LanQ. Toisesta taas QPL ja QML.
Reppuselkä
Reppuselkä tai reppuselässä tarkoittaa sitä kun ihminen kantaa toista ihmistä selässään tai olkapäillään.
Useimmiten aikuiset kantavat lapsia reppuselässä, mutta myös lapset voivat kantaa toisia lapsia ja aikuiset toisia aikuisia.
Monissa urheilulajeissa, esimerkiksi jalkapallossa, koripallossa, käsipallossa ja lentopallossa voidaan voittoa juhlistaa siten, että voittajajoukkueen pelaajia kannetaan reppuselässä.
Monissa urheilulajeissa, esimerkiksi edellä mainituissa lajeissa ja itsepuolustuslajeissa voidaan harjoitella tasapainoa, kestävyyttä ja voimakkuutta kantamalla toista henkilöä reppuselässä.
Reppuselkä-kantamistyyli on myös melko suosittu eukonkannossa.
Kerrotaan, että Ludwig van Beethoven nautti lapsuudessaan, kun häntä kannettiin reppuselässä ja ulvoi naurusta vauhdikkaassa kyydissä.
Yleensä henkilöt joita kannetaan reppuselässä tuntevat iloa ja hauskuutta.
Adolf Erik Geete
Adolf Erik Geete, myös Gete, Gethe tai Giete (5. tammikuuta 1730 Börstil, Tukholman lääni – 1. tammikuuta 1795 Tukholma) oli kapteeni ja Augustin Ehrensvärdin adjutantti Suomenlinnassa, mutta tuli tunnetuksi myös akvarellien maalaajana ja kartanpiirtäjänä.
Geeten vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Geete ja Catharina Harmelin. Hän ryhtyi isänsä ja veljiensä tavoin sotilasuralle ja lienee ollut mukana Augustin Ehrensvärdin Hankoniemelle tekemällä mittausretkellä jo 1754. Kaksi vuotta myöhemmin hänet komennettiin Helsinkiin. Viaporin linnoituksesta Ehrensvärdin adjutanttina toiminut Geete maalasi sarjan dokumentaarisia akvarelleja, ilmeisesti Pommerin sodan aikana 1757-1762. Ennen paluutaan Ruotsiin hän vielä laati omiin mittauksiinsa perustuvan Helsingin maantieteellisen kartan 1763, jonka uudisti vasta noin 40 vuoden päästä kaupungininsinööri E. L. Fonssén. Tukholmassa Geete jatkoi sotilasuraansa vuoteen 1782 tai joidenkin lähteiden mukaan vuoteen 1791 saakka, mutta ei kuitenkaan ottanut vastaan hänelle kapteeniksi ylentämisen takia tarjottua komppanian päällikön tehtävää. Geete kuoli Tukholmassa naimattomana 1795, jonne hänet haudattiin sotilaallisin juhlamenoin.
Suprajohteisiin perustuva kvanttitietokone
Suprajohteisiin perustuva kvanttitietokone on yksi mahdollinen kvanttitietokoneen fyysisistä toteutustavoista. Siinä valmistetaan nanotason suprajohtavia elektrodeja kytkettynä yhteen josephsonin liitosten kautta. Niitä on kolme eri luokkaa varauskubitti, vuokubitti ja faasikubitti.
1950-luvulla Dudley Buck kehitti suprajohteisiin perustuvaa tietokonetta, jota kutsuttiin nimellä cryotron. Idea cryotron tapaisista tietokoneista unohtui, mutta idea suprajohteiden käyttämisestä tietokoneiden rakentamisesta jäi elämään.
1970-luvulla sitä pidettiin lupaavana tapana rakentaa tietokone. Toiveet eivät toteutuneet. Suprajohtavista tietokoneista kehittyi ajatus rakentaa suprajohtavia kvanttipisteitä, jotka on kytketty josephsonin liitoksilla.
Yhteyttäminen
Yhteyttäminen tarkoittaa eliöissä tapahtuvaa energian sitomista orgaanisten yhdisteiden sidoksiin.
Vihreät kasvit ja jotkin muut eliöt, kuten levät, syanobakteerit ja eräät bakteerit, sitovat auringon säteilyenergiaa kemialliseksi energiaksi fotosynteesissä.
Yhteyttämistä on myös kemosynteesi, jossa epäorgaanisten yhdisteiden kemiallista energiaa sidotaan orgaanisiin yhdisteisiin.
Eliö tuottaa yhteyttämisen avulla itselleen hyödyntämiskelpoista energiaa. Tämän energian avulla eliö tuottaa myös kaikki monimutkaisemmat yhdisteet, kuten selluloosa, proteiinit ja lipidit.
Martin Švagerko
Martin Švagerko (s. 2. lokakuuta 1967 Banská Bystrica) on slovakialainen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti myös Tšekkoslovakiaa. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Švagerko saavutti joukkuekilpailussa MM-pronssia Tšekkoslovakian joukkueessa Lahdessa 1989 ja MM-hopeaa Tšekin ja Slovakian yhteisessä joukkueessa Falunissa 1993. Lisäksi hän oli Tšekkoslovakian joukkueessa neljäs Seefeldissä 1985 ja Oberstdorfissa 1987. Henkilökohtaisessa MM-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan 22:nneksi Oberstdorfin 1987 normaalimäessä ja Falunin 1993 suurmäessä. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden K80-mäessä 1984.
Švagerko kilpaili kaksissa olympialaisissa. Sarajevossa 1984 hän oli normaalimäessä 42:s, Lillehammerissa 1994 normaalimäessä 25:s ja suurmäessä 28:s.
Švagerko voitti maailmancupin osakilpailun Chamonix'n normaalimäessä joulukuussa 1986. Uransa toisen palkintokorokepaikan hän saavutti oltuaan kolmas Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan 24:nneksi kaudella 1985–1986.
Paljaan taivaan alla
Paljaan taivaan alla () on Veronica Rossin nuorille aikuisille suunnattu scifi-sarjan esikoiteos, joka käynnistää Paljaan taivaan alla -trilogian. Kirja kertoo 17-vuotiaasta Ariasta ja 19-vuotiaasta Perrystä, jotka elävät ekologisen katastrofin tuhoamassa maassa. Kirjan alkuperäisteos on julkaistu vuonna 2012. Kirjan on suomentanut Inka Parpola. Paljaan taivaan alla -trilogiaan toinen osa on Halki ikiyön (2013) ja trilogian päätösteos on nimeltään Yhä sininen taivas (2014).
Kirjasarjasta on suunnitteilla myös elokuva.
Nuori 17-vuotias Aria on elänyt koko elämänsä Haaveen kaupungissa, jonne ruoka, vesi ja jopa hengitettävä ilma tuodaan ulkopuolelta. Suljetun kaupungin ihmiset elävät arkeaan virtuaalimaailmassa, jossa fyysinen läheisyys on harvinaista: kaikki elämykset kivuntuntemuksia myöten tuotetaan keinotekoisesti. Aria ei ole koskaan nähnyt oikeaa taivasta, aurinkoa, tulenliekkejä tai metsän puita.
Ulkopuolella elävä Perry sen sijaan on kamppaillut aina todellisten ja pelottavien haasteiden kanssa. Vaaralliset kulkutaudit, nälkä ja rajut eetterimyrskyt ovat arkipäivää sekä Perrylle että hänen heimolleen. Ekologisen katastrofin kokeneessa maailmassa jokainen taistelee olemassaolostaan, ja kun Aria onnettomuuden seurauksena häädetään omiensa joukosta, tulee Perrystä puolustuskyvyttömän tytön ainoa toivo. Odottamaton kohtaaminen muuttaa sekä Arian että Perryn elämän tavalla, josta on kiinni enemmän kuin on lupa toivoa.