hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Quinsonitus
Quinsonitus on turkulainen viiden vaskisoittajan ja lyömäsoittajan muodostama kamarimusiikkiyhtye.
Quinsonitus on perustettu lokakuussa 2011, ja se on yksi harvoista ammattimaisesti toimivista vaskikokoonpanoista Suomessa. Kamarimusiikkiyhtyeen juuret ovat klassisessa musiikissa, mutta Quinsonitus pyrkii välttämään lokeroitumista tiettyyn musiikkityyliin. Kokoonpano onkin esittänyt esimerkiksi kauhuelokuvien musiikkia Scary Music -nimisessä konsertissa syksyllä 2012, ja huhtikuussa 2013 Quinsonitus esitti Suomen ensimmäisen klassisin instrumentein toteutetun videopelimusiikin konsertin. The Super Sound of Video Games -nimisessä konsertissa esiintyivät myös Turun oopperakuoro ja pianisti Saana Iljin, ja se uusittiin elokuun alussa Assembly Summer 2013 -festivaaleilla Helsingin Hartwall-areenalla. Pelimusiikkikonsertin jatko-osa - The Super Sound of Videogames 2 - sai ensiesityksensä Tampere-talossa 5.9.2016, jolloin Quinsonitus teki yhteistyötä tamperelaisen Takomo Percussionin kanssa.
Aktiivisen konserttitoiminnan ohjella Quinsonitus esiintyy myös yritys- ja yksityistilaisuuksissa. Konserttituotantoja ja tilausesiintymisiä varten Quinsonituksen muusikot perustivat keväällä 2012 Taideosuuskunta Mekkala -nimisen kulttuurialan yrityksen.
Quinsonituksen konserttiprojekteja
Liisa Äärynen
Liisa Marjatta Äärynen (s. 1946 Jurva) on Ilmajoki-lehden entinen pitkäaikainen päätoimittaja ja palkittu kuvanveistäjä.
Äärynen on opiskellut kuvanveistoa Terho Sakin ja Kari Ovaskan johdolla sekä kuvataidetta yleisemmin muun muassa Oiva Polarin yksityisoppilaana. Hän on osallistunut näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1970 alkaen. Vuonna 2004 hän voitti valtakunnallisen reliefikilpailun.
Liisa Äärynen tekee figuratiivisia pronssiveistoksia ja näköismuotokuvia, kuten reliefejä Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangokuninkaista ja -kuningattarista. Hänen töissään hahmot ovat usein mittasuhteiltaan venytettyjä ja hoikkia ja veistosten tilanteet humoristisia ja liioiteltuja.
Äärynen on toiminut jokakesäisen, kuvataidetta kaikkialta Suomesta esittelevän Art Ilmajoki –näyttelyn johdossa sen perustamisesta 1979 lähtien. Hän toimi Seinäjoen Taiteilijaseuran sihteerinä 2004–2011 ja on sen johtokunnan jäsen. Hän oli perustamassa Ilmajoen kulttuuriyhdistys Kytöä ja on sen hallituksen jäsen. Äärynen on opettanut kuvanveistoa Ilmajoki-opistossa ja Etelä-Pohjanmaan Opistossa.
Ilkka Auer (juoksija)
Ilkka Kullervo Auer (16. maaliskuuta 1930 Viipuri – 16. elokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päälajinsa oli 3 000 metrin estejuoksu, jossa hän teki Suomen-ennätyksen ja maailman kaikkien aikojen viidenneksi parhaan tuloksen vuonna 1956.
Auer juoksi uransa ensimmäisen estejuoksun kesällä 1956 Myllykoskella. Pari viikkoa myöhemmin hän alitti ensimmäisen kerran yhdeksän minuutin rajan Varkaudessa ajalla 8.57,2. Budapestissa 20. lokakuuta 1956 hän juoksi uransa kuudennen estejuoksun maaottelussa Unkaria vastaan, hävisi niukasti isäntämaan Sándor Rozsnyóille ja Laszló Jeszenskylle ja paransi Suomen-ennätyksen aikaan 8.42,4, joka jäi tuon vuoden maailmantilaston viidenneksi parhaaksi tulokseksi ja oli myös kaikkien aikojen maailmantilastossa viides. Myöhemmin samana vuonna Melbournen olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä.
Auer edusti Suomea 10 maaottelussa, joissa hän juoksi 12 kilpailua. Estejuoksun lisäksi hän juoksi maaotteluissa kahdesti 10 000 metriä ja kerran 1 500 metriä. Maaottelujuoksunsa Auer voitti vuonna 1957 Suomi–Ranska–Norja-ottelussa sekä vuonna 1958 Suomi–Ranska-ottelussa. Hän juoksi 3 000 metrin esteet myös Balkan – Pohjola -ottelussa vuonna 1957.
Auerin ennätysaika 8.42,4 säilyi Suomen-ennätyksenä vuoteen 1962. Vuonna 1957 hän oli Suomen tilaston ykkönen ja maailmantilaston kuudestoista ajalla 8.52,0. Vuonna 1958 hänen tuloksensa 8.56,4 riitti Suomen tilastossa neljänteen ja maailmantilastossa 41. sijaan.
Seuratasolla Auer edusti Jyväskylän Veikkoja, Mouhijärven Urheilijoita ja huippuvuosinaan Haminan Tarmoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden maastojuoksun lyhyellä matkalla 1956 ja 3 000 metrin estejuoksussa 1957. Auerilla oli pituutta 184 senttimetriä.
Itsenäisyyden aukio (Minsk)
Itsenäisyyden aukio (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin suurin aukio. Aukion pinta-ala on 7 hehtaaria ja sen alueella sijaitsee maan keskeisiä hallinnollisia, koulutuksellisia ja hengellisiä rakennuksia. Aukiolta alkaa Minskin keskeisimpiä valtaväyliin kuuluva, keskustasta koilliseen johtava Itsenäisyyden valtakatu ().
Neuvostoaikana aukio kulki nimellä Leninin aukio. Tästä muistuttava Leninin patsas seisoo yhä aukiolla ja viereisellä metroasemalla on yhä vanhan aukion nimi. Vuodesta 1991 lähtien aukiota on kutsuttu virallisesti Itsenäisyyden aukioksi.
Itsenäisyyden aukiota reunustaa useita valkovenäläisen yhteiskunnan ja sen pääkaupungin merkkirakennuksia. Aukiolla on myös muutamia tunnettuja veistoksia. Keskeisiä rakennuksia ovat (myötäpäivään parlamenttitalosta lähtien):
Vuonna 2007 aukion alle avattiin 4-kerroksinen Stolitsa-ostoskeskus. Ostoskeskukseen valoa johdattavat lasikupolit vievät nykyään merkittävän osan erityisesti neuvostoaikana suuriin seremoniallisiin tapahtumiin käytetyn aukion katutasosta.
Keski-Luzon
Keski-Luzon (fil. "Gitnang Kalusunan") on yksi Filippiinien hallintoalueista, joka sijaitsee Luzonin saaren keskiosassa. Hallintoalueella sijaitsee maan laajin tasankoalue, jonka myötä suurin osa Filippiinien riisistä tuotetaan Keski-Luzonissa.
Hallinnollisesti Keski-Luzon jakautuu edelleen provinsseihin Aurora, Bataan, Bulacan, Nueva Ecija, Pampanga, Tarlac, Zambales ja kaupunkeihin Angeles, Cabanatua, Olongabo. Koko hallintoalueen asukasluku on 10 137 737 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 21 543 neliökilometriä.
Itä-Visayas
Itä-Visayas (fil. "Silangang Kabisayaan") on Filippiinien hallintoalue, joka kattaa nimensä mukaisesti Visayasin saariston itäosan. Hallintoalueen pääsaaret ovat Leyte ja Samar. Itä-Visayas muodostuu Biliranin, Leyten, Etelä-Leyten, Itä-Samarin, Pohjois-Samarin ja Samarin provinsseista sekä Taclobanin kaupungista. Itä-Visayasin asukasluku oli 4 101 322 vuonna 2010 ja sen kokonaispinta-ala on 21 562 neliökilometriä.
Jakson 7 alkuaine
Jakson 7 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee jaksollisen järjestelmän seitsemännessä jaksossa. Seitsemäs jakso sisältää 32 alkuainetta, alkaen frankiumista ja päättyen oganessoniin. Tämän jakson alkuaineiden järjestysluvut ovat välillä 87–118.
Se on samalla järjestelmän viimeinen jakso, johon kuuluvia alkuaineita toistaiseksi tunnetaan.
Seitsemännen jakson alkuaineista yhdelläkään ei ole vakaata isotooppia, vaan ne kaikki ovat radioaktiivisia. Uraani-isotooppien U ja U sekä toriumisotoopin Th puoliintumisajat ovat kuitenkin useita miljardeja vuosia, minkä vuoksi maapallolla yhä esiintyy sen muodostuessa jo ollutta uraania ja toriumia. Eräitä muitakin tämän jakson alkuaineita esiintyy luonnossa pieniä määriä pääasiassa uraanin ja toriumin hajoamistuotteina eli niistä alkavien hajoamissarjojen välijäseninä.
Uraania raskaammista alkuaineista eli transuraaneista useimpia ei luonnossa esiinny lainkaan, ainoastaan keinotekoisesti ydinreaktioiden avulla valmistettuna. Neptuniumia ja plutoniumia on kuitenkin löydetty hyvin pieniä määriä eräistä uraanimalmeista, joissa niitä syntyy uraanin absorboidessa neutroneja.
Seitsemännen jakson loppupään alku­aineista monia on keino­tekoisestikin voitu valmistaa vain niin pieniä määriä, ettei niiden kemiallisia ominaisuuksia ole juuri voitu tutkia. Useimmat tämän jakson alkuaineista ovat metalleja. Sijaintinsa perusteella jaksollisessa järjestelmässä odottaisi tennessiinin olevan halogeeni ja oganessonin jalokaasu. On kuitenkin päätelty, että suhteellisuus­teoreettisten ilmiöiden vuoksi tennessiini saattaa olla eräiltä ominaisuuksiltaan metalli­mainen, ja eräiden laskelmien mukaan oganesson saattaa olla kiinteä aine.
Yhdelläkään tämän jakson alkuaineella ei tiettävästi ole mitään biologista tehtävää.
Seitsemännen jakson alku­aineista kauimmin tunnettu on uraani. Se tunnettiin jo 1700-luvun lopulla. Torium löydettiin 1800-luvun alussa, radium aivan saman vuosisadan lopussa. Muut on löydetty tai valmistettu vasta 1900- ja 2000-luvuilla.
(*) Poikkeus Madelungin säännöstä
Improvisaatioryhmä VSOP
Improvisaatioteatteri VSOP on suomalainen ammattiteatteriryhmä, joka keskittyy improvisaatioon.
Improvisaatioteatteri VSOP perustettiin vuonna 2008 Riihimäellä, ja ryhmä on toiminut ammattiteatterina siitä lähtien. VSOP tekee perinteistä lyhyen muodon (short form) improvisaatioteatteria, jota on nähty televisiossa muun muassa ohjelmissa "Vedetään hatusta" ja "Nyhjää tyhjästä". VSOP esittää myös pitkää (long form) ja luo omia erikoisuuksiaan säännöllisesti.
VSOP erikoistuu myös yhdysvaltalaisilta The Second City- ja Upright Citizens Brigade (UCB) -teattereilta lähtöisin olevaan Harold-improvisaatiotekniikkaan. Improvisaatioteatteri VSOP on esiintynyt kutsuttuna neljästi UCB:n vuosittaisilla Del_Close Marathon -improvisaatiofestivaaleilla. VSOP-ryhmää kuvattiin myös kahteen amerikkalaiseen dokumenttielokuvaan vuonna 2013. Nämä ilmestyvät pari vuoden sisällä. Elokuvissa nähdään myös tunnettuja improvisoija ja näyttelijöitä, kuten Amy Poehler, Matt Walsh ja Bobby Moynihan.
Keski-Visayas
Keski-Visayas (fil. "Gitnang Kabisayaan") on Filippiinien hallintoalue, joka koostuu nimensä mukaisesti Visayasin saariston keskiosasta. Hallintoalueen pääsaaret ovat Bohol, Cebu ja Negros.
Keski-Visayas jakautuu hallinnollisesti neljään provinssiin, Bohol, Cebu, Negros Oriental, Siquijor, ja kolmeen kaupunkiin Cebu, Lapu-Lapu, Mandaue. Alueen hallinto on keskitetty Cebuun. Koko hallintoalueen asukasluku on 6 800 180 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 15 875 neliökilometriä.
Pilvilinna (albumi)
Pilvilinna on tuottaja DJ Polarsoulin 23. elokuuta 2013 julkaistu tuottajalevy. Albumi julkaistiin Monsp Recordsin kautta CD:nä ja vinyylinä, ja sen kappaleista "Mortteli" ja "Ei kompromisseja" on julkaistu musiikkivideot. "Pilvilinna" nousi parhaimmillaan neljännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla.
Kultakerttuli
Kultakerttuli ("Vermivora cyanoptera") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultakerttulia tavataan pesivänä Kanadan kaakkoisosissa ja Yhdysvalloissa sekä talvehtivana Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Euroopassa kultakerttuli on vuoden 2009 loppuun mennessä tavattu vain kerran Irlannissa lokakuussa 2000.
Viherkerttuli
Viherkerttuli ("Leiothlypis celata") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viherkerttulia tavataan laajalla alueella Alaskassa, Kanadassa, Yhdysvaltain länsiosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaapääkerttuli
Harmaapääkerttuli ("Leiothlypis ruficapilla") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaapääkerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa ja Yhdysvaltain koillis- ja länsiosissa sekä talvehtivana Yhdysvaltain lounaisrannikolla ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oldboy (vuoden 2013 elokuva)
Oldboy on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 2003 samannimisestä eteläkorealaisesta elokuvasta. 
Elokuvan pääosissa ovat Josh Brolin, Elizabeth Olsen ja Sharlto Copley. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuoden 2012 lokakuussa ja se sai ensi iltansa 27. marraskuuta 2013.
Joe Doucett, mainontajohtaja kidnapataan ja häntä pidetään vankina eristyssellissä kaksikymmentä vuotta. Kun hänet yhtäkkiä vapautetaan, hän lähtee tehtävälle löytääkseen henkilön, joka vangitsi hänet, myöhemmin huomatakseen, että hänen elämänsä on yhä salaliiton ja piinauksen alaisuudessa.
Tuijakerttuli
Tuijakerttuli ("Leiothlypis virginiae") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuijakerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain länsiosissa ja talvehtivana Meksikossa. Sen populaatio on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tammikerttuli
Tammikerttuli ("Leiothlypis crissalis") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tammikerttulia tavataan Meksikossa ja Texasin lounaisosissa. Laji on melko yleinen, mutta paikallinen. Vuonna 2008 se luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta uusimmassa uhanalaisuusluokituksessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska se ei enää ole vähenemässä nopeasti.
Tammikerttuli elää tammimetsissä ja tammi-mänty- sekä mänty-kataja-sekametsissä 1 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Rusoperäkerttuli
Rusoperäkerttuli ("Leiothlypis luciae") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rusoperäkerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Meksikossa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu einvoimaiseksi.
Warren Barguil
Warren Barguil (s. 28. lokakuuta 1991 Hennebont, Bretagne) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Argos-Shimano-tallissa 2013, ja edusti joukkuetta, nimeltään sittemmin Team Sunweb, vuoteen 2017. Kaudesta 2018 alkaen hän ajaa Fortuneo-Samsic -tallissa.
Barguil voitti Tour de l'Avenir -etappikilpailun 2012. Espanjan ympäriajossa 2013 hän voitti Castelldefelsiin päättyneen 13. etapin karattuaan kärkiryhmästä noin kilometri ennen maalia. Hän voitti myös Aramón Formigaliin päättyneen 16. etapin kukistettuaan loppukirissä Rigoberto Uranin. Ranskan ympäriajossa 2017 hän voitti Foix'han päättyneen, Ranskan kansallispäivänä ajetun 13. etapin oltuaan irtiottoryhmän paras ennen Nairo Quintanaa ja Alberto Contadoria. Hän voitti myös Izoardin nousuun päättyneen 18. etapin 20 sekunnin erolla Darwin Atapumaan. Hän voitti myös mäkikirikilpailun.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, ProCyclingStats
Wodzisław Śląski
Wodzisław Śląski (, , ) on kaupunki Sleesiassa, Etelä-Puolassa, lähellä Tšekin tasavallan rajaa. Sieltä on Krakovaan noin 100 ja Varsovaan 290 kilometriä. Vuonna 2011 Wodzisławissa oli 49 353 asukasta. Se on Wodzisławin läänin pääkaupunki.
Toisen maailmansodan jälkeen hiilikaivokset ovat nousseet merkittäväksi vaurauden lähteeksi. Wodzisławin työttömyystilanne on parempi kuin Puolassa keskimäärin.
Yrjö Salo
Yrjö Salo (s. 16. syyskuuta 1914 Helsinki) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Lapio".
Nimimerkillä "Lapio":
Frej Fernström
Otto Frej Fernström (s. 1. marraskuuta 1914 Kankaanpää) on suomalainen pappi ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Fernströmin vanhemmat olivat apteekkari Otto Fredrik Fernström ja Aina Matilda Lassfolk. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1939. Fernström suoritti pastoraalitutkinnon 1944 ja hän toimi sitten apulaispappina Helsingin pohjoisessa ruotsalaisessa seurakunnassa.
Ethel Karlsson
Ethel Mathilda Karlsson (17. lokakuuta 1914 Lemland – 1994) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Östermalmin kauppahalli
Östermalmin kauppahalli ("Östermalms Saluhall", "Östermalmshallen") on kauppahalli Tukholman Östermalmilla Östermalmstorgin laidalla. Se on rakennettu 1885–1889 ja sen on suunnitellut arkkitehti Isak Gustaf Clason. Tuotevalikoima kauppahallissa on laaja ja siellä on myytävänä monenlaisia ylellisiä ruokia. Osa myyjistä on kuninkaallisia hovihankkijoita.
Oulangan tutkimusasema
Oulangan tutkimusasema on Oulangan kansallispuistossa Kuusamossa yhdystie 8693:n varrella ja Oulankajoen rannalla sijaitseva Oulun yliopiston alueyksikkö, joka toimii yliopiston alaisuudessa. Tutkimusasemalta on noin kilometri Karhunkierroksen vaellusreitillä olevalle Kiutakönkäälle ja Oulangan luontokeskus sijaitsee asemaa vastapäätä Oulankajoen toisella puolen.
Tutkimusasema perustettiin 1966 lähinnä bio- ja geotieteiden tutkimusta ja opetusta varten, mutta sen käyttö on laajentunut yliopiston monitieteelliseksi alueyksiköksi. Asemalla työskentelee ja vierailee tutkijoita, opettajia ja opiskelijoita ja siellä järjestetään kurssien ja seminaarien lisäksi muitakin tapahtumia. Alueyksikkönä aseman hankkeet liittyvät muun muassa luontoon, luonnonvaroihin ja matkailuun ja sillä on kaksi kummikoulua, Käylän ala-aste ja Torangin yläaste.
Tutkimusasemalla tehdystä työstä on julkaistu vuodesta 1978 lähtien vuosittain omaa "Oulanka Reports" -sarjaa, samoin kuin tieteellisiä artikkeleita, opinnäytteitä ja oppikirjoja.
Aseman tilat käsittävät muun muassa seuraavat:
Tutkimusasemalla on johtaja (vuonna 2013 vs. asemanjohtaja, erikoistutkija Riku Paavola), laboratoriomestari, kenttämestari ja toimistosihteeri, samoin kuin aseman majoitus- ja muista palveluista sekä huollosta vastaavia henkilöitä. Yleisölle tutkimusasema on avoin milloin tutkimus- ja opetuskäyttö sen sallii, mutta esimerkiksi koululaisryhmiä siellä vierailee säännöllisesti.
Kari Ovaska
Tapio Kari Kustaa Ovaska (5. maaliskuuta 1945 Isojoki – 15. kesäkuuta 1995) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Kari Ovaska kävi Taideakatemian koulun vuosina 1969–1973 ja debytoi kuvataiteilijana 1969.
Suomessa pidettyjen lukuisten näyttelyjen ohella Ovaskan töitä on ollut esillä Kanadassa 1971, Neuvostoliitossa ja Norjassa 1976, Italiassa 1985 sekä Ruotsissa 1977 ja 1985–1986.
Vuodesta 1976 Ovaska opetti Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa.
Ovaska oli 1980-luvulla aktiivisesti mukana taidealan järjestöissä. Hän toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana, Suomen Taideakatemian edustajistossa ja hallituksessa sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton ja Suomen Taiteilijaseuran hallituksessa. Ovaska oli myös Kuvasto ry:n hallituksen sekä Valtion kuvataidetoimikunnan jäsen ja varapuheenjohtaja.
Hötorgshallen
Hötorgshallen () on kauppahalli Tukholman Hötorgetilla. Nykyinen, David Helldénin suunnittelema halli rakennettiin vuonna 1958. Kauppahallissa on neljäkymmentä liikettä kahdessa kerroksessa ja niissä myydään ruokia ympäri maailman. Hallissa on myös suomalainen kauppa.
Laus-Dei Saxell
Laus-Dei (Lasse) Saxell (9. lokakuuta 1914 Helsinki – 1. helmikuuta 2001) oli suomalainen sotakirjailija.
Jatkosodassa Saxell oli Lentolaivue 16:n 3. lentueen päällikkönä. Hän väitti 23. joulukuuta 1999 esitetyssä TV 2:n Silminnäkijä-ohjelmassa saaneensa joulukuun alussa 1941 laivueen esikunnasta käskyn pommittaa Kižin saarella sijainneet puukirkot maan tasalle, koska venäläiset käyttivät niitä tähystys- ja tulenjohtopaikkoina. Hän jätti kuitenkin kertomansa mukaan käskyn täyttämättä ja kirkot säästyivät. Tämä Saxellin väite on kuitenkin muiden lähteiden ja todistajalausuntojen perusteella asetettu kyseenalaiseksi. Laivueen lentopäiväkirjan mukaan Saxell teki joulukuussa vain yhden tiedustelu- ja yhden purjehduslennon.
Saxell kertoi Kižin kirkkojen pommituskäskystä ensimmäisen kerran Svante J. Huhtalan toimittamassa kirjassa "Sodan moni-ilmeiset kasvot"" (Vaasa oy 1983). Vuonna 1966 ilmestyneessä omassa muistelmateoksessaan "Sotataivaan hiljaiset" hän ei siitä maininnut.
Nimellä "Laus-Dei Saxell":
Paul Claudel
Paul Claudel (6. elokuuta 1868 Villeneuve-sur-Fère, Ranska – 23. helmikuuta 1955 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija, näytelmäkirjailija, esseisti ja diplomaatti, sekä kuvanveistäjä Camille Claudelin nuorempi veli. Hän oli myös arvostetun Ranskan akatemian jäsen huhtikuusta 1946 lähtien.
Tuleva kirjailija ja kulttuuripersoona syntyi vuonna 1868 Aisnen departementissa Koillis-Ranskassa, kolmilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Vanhempi sisar Camille oli Paulin syntyessä 3-vuotias. 1880-luvun alkupuolella perhe muutti Pariisiin, jossa Paul Claudel suoritti loppuun opintonsa. Näihin aikoihin hän tutustui runoilija Arthur Rimbaud'n tuotantoon, erityisesti vuonna 1886 ensimmäistä kertaa julkaistuun, mutta vuosikymmen aikaisemmin kirjoitettuun proosarunokokoelmaan "Illuminations" ("Illuminaatioita", 1872–1875), josta muodostui nuorelle miehelle merkittävä vaikuttaja.
1880-luvun lopulla Paul Claudel kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä, mutta varsinaiseksi uraksi valikoitui diplomatia. Sijoituspaikkoina toimivat mm. Praha, Frankfurt, Hampuri, Shanghai, Rio de Janeiro, Kööpenhamina, Tokio, Washington ja Bryssel. Luomistyö jatkui kuitenkin katkeamatta kuolemaan saakka, tuloksena laaja näytelmä-, runo- ja esseetuotanto.
Nuorena katoliseen valtauskoon skeptisesti suhtautunut Claudel koki 18-vuotiaana äkillisen kääntymisen voimakkaan uskonnollisen kokemuksen seurauksena. Tämä maailmankuva säilyi hänellä loppuun asti, yhdistyen ympäröivissä kulttuuripiireissä vanhoillisen konservatiivisiksi, jopa äärioikeistolaisiksi tulkittuihin poliittisiin mielipiteisiin. Toisen maailmansodan kontekstissa etenkin kysymykset Vichyn hallituksesta ja antisemitismistä nousivat keskeisiksi. Traditionalistisista näkemyksistään huolimatta Paul Claudel tuomitsi kirjoituksissaan yksiselitteisesti natsi-Saksan toiminnan.
Toinen keskustelua aiheuttanut teema liittyy Camille Claudelin kolmikymmenvuotiseen sairaalajaksoon, vuodesta 1913 vuoteen 1943, jolloin sisar lopulta menehtyi. Sekä osa lahjakasta taiteilijaa hoitaneista lääkäreistä että tapausta myöhemmin selvittäneet tahot ovat kyseenalaistaneet suljetun psykiatrisen hoidon välttämättömyyden. Perheen kanta ratkaisi Camillen kohtalon. Sisareen syvän intohimoisesti kiintyneen, mutta hänen elämänvalintansa ongelmallisiksi kokeneen Paulin osuutta päätökseen pidetään keskeisenä.
Lisäksi ranskaksi ovat ilmestyneet mm. muistelmat (julkaistu 1954), päiväkirjat kahdessa osassa 1904–1932 & 1933–1955 (1968/1969) sekä kirjeenvaihtoa André Giden ja muiden aikalaisten kanssa.
Brita Gustafson
Brita Ysabel zu Knyphausen und zu Innhausen, o. s. "Gustafson" (14. marraskuuta 1914 Stave Gardens, British Columbia  – toukokuussa 1996 Saksa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Gustafsonin vanhemmat olivat kauppias Mauritz (Morris) Gustavsson (1888–1973) ja Karin Maria Olivia Björklund (1889–1952). Brita Gustafson oli naimisissa kaksi kertaa:
Brita Gustafson valmistui 1937 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi United Press Intemationalin kirjeenvaihtajana.
Nimellä "Brita Y. Gustafson":
Nimellä "Brita Gustafson-Knyphausen":
Nimellä "Brita Knyphausen":
Nimellä "Brita Knyphausen":
Javed Akhtar
Javed Akhtar (17. tammikuuta 1945) on intialainen runoilija, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän muodosti yhdessä Salim Khanin kanssa käsikirjoittajakaksikon Salim-Javedin. He käsikirjoittivat monia suosittuja hindielokuvia 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, minkä jälkeen Akhtar jatkoi omillaan.
Javed Akhtar oli naimisissa Honey Iranin kanssa ja he saivat kaksi lasta, Zoya Akhtarin ja Farhan Akhtarin. Akhtar haki avioeroa ja nai toisen urdurunoilijan Kaifi Azmin tyttären, näyttelijä Shabana Azmin.
TWA Flight Center
TWA Flight Center (myös Trans World Flight Center) on New Yorkissa John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla sijaitseva terminaali. Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Trans World Airlines -lentoyhtiölle suomalaissyntyinen arkkitehti Eero Saarinen. Se tunnettiin myös terminaalina numero 5 (T5).
TWA Flight Centeriä pidetään arkkitehtonisesti yhtenä maailman merkittävimmistä lentokenttärakennuksista. Se kuuluu Yhdysvaltain viranomaisten luetteloimiin National Historic Landmark sekä National Register of Historic Places -rekistereihin, jotka sisältävät kansallisesti merkittäviä ja arvokkaita historiallisia kohteita. TWA Flight Center on tyyliltään 1940-luvulla Yhdysvalloissa kehittynyttä futuristista googie-arkkitehtuuria, jonka yhtenä merkittävimpänä edustajana sitä pidetään. Terminaalin pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se muistuttaa sekä pohjapiirrokseltaan että poikkileikkaukseltaan siipensä levittänyttä lintua.
TWA Flight Center suljettiin vuonna 2001 Trans World Airlinesin fuusioiduttua American Airlines -yhtiön kanssa. Kaksi siipirakennusta purettiin 2006, niin että jäljelle jäi vain pääterminaali. Sen etupuolelle rakennettiin vuonna 2008 uusi terminaali jetBlue Airways -halpalentoyhtiölle. Vanhaa Saarisen suunnittelemaa rakennusta käytettiin uuden valmistumisen jälkeen enää vain erilaisten seremonioiden, juhlatilaisuuksien sekä näyttelyiden yhteydessä. Syyskuussa 2013 ilmoitettiin suunnitelmasta, jonka mukaan terminaaliin saneerataan muun muassa lentokenttähotelli. Entisöintityöt alkavat vuonna 2017 ja sen alkuperäinen ilme palautetaan. T5 toimii tulevan hotellin aulana.
Juuso Jalasmäki
Juuso Mikael Jalasmäki (s. 27. huhtikuuta 1973) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja sekä tuottaja. Hän on Gotham O.D -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän on soittanut myös yhtyeissä Aenima, Cascade ja Sethian. Musiikin lisäksi Jalasmäki on esiintynyt teatterin lavalla lähinnä Savonlinnan teatterissa.
Singlet
Musiikkivideot
Jonas W. Karlsson
Jonas W. Karlsson (s. 10. toukokuuta 1987) on suomenruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan Elokuu-yhtyeen jäsenenä, jonka hän perusti yhdessä reggaeartisti Nopsajalan sekä rap-artisti Junon kanssa.
Karlssonin sisko Pernilla Karlsson voitti ensimmäisen Uuden Musiikin Kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa vuonna 2012. Kilpailukappale När jag blundar on Jonas Karlssonin säveltämä ja sanoittama.
Karlsson on tuottanut ja tehnyt kappaleita myös muun muassa Kasmirille, Anna Abreulle, Redramalle, Pernilla Karlssonille sekä Tuulille. Hän on tuottanut Anna Abreun viimeisimmän levyn V ja ollut mukana tuottamassa Kasmirin esikoisalbumia AMK Dropout.
Karlsson on kirjoittajana Elements Musicin listoilla.
Pekka Aukia
Pekka Aukia (vuoteen 1935 Ala-Prinkkilä, s. 10. marraskuuta 1928 Seinäjoki) on Porvoossa asuva kirjailija ja entinen Mäntsälän yhteiskoulun rehtori. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri ja pastori.
Aukia toimi oppikoulujen opettajana ja rehtorina eri puolilla Suomea sekä papin tehtävissä Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän on työskennellyt uskonnon ja psykologian vanhempana lehtorina Kauhajoen, Helsingin Käpylän, Raahen, Orimattilan ja Mäntsälän oppikouluissa 1954–1962. Sen jälkeen hän toimi yli 20 vuotta Mäntsälän oppikoulun rehtorina. Aukia tunnettiin opettaja- ja rehtorivuosinaan aktiivisena keskustelijana, kirjoittajana ja työryhmien jäsenenä peruskoulu-uudistuskysymyksissä 1960–1970-luvuilla. Hän oli vaikuttamassa muun muassa kesälukioiden perustamiseen.
Aukian kirjoitusharrastus alkoi jo teini-iässä, jolloin hän avusti seinäjokelaista Etelä-Pohjanmaa-lehteä ja toimitti maakunnallista teinilehteä Kytöä 1946–1948. Vuosina 1951-53 hän toimi valtakunnallisen Teinilehden toimittajana. Työuransa varrella Aukia on kirjoittanut kolumneja asuinmaakuntiensa lehtiin sekä Suomenmaahan ja Kodin Kuvalehteen.
1990-luvun puolivälistä alkaen hän on kirjoittanut yli 250 kolumnia Pohjalaiseen ja Ilkkaan.
Aukia on ollut mukana monien järjestöjen toiminnassa sekä Mäntsälän kunnanvaltuustossa ja Mäntsälän seurakunnan hallintoelimissä.
Aukialla on viisi lasta kolmesta avioliitosta. Heihin kuuluvat kirjailija Kirsti Manninen sekä säveltäjä ja näytelmäkirjailija Jussi-Pekka Aukia.
Janos Honkonen
Janos Honkonen (s. 1975) on suomalainen kirjailija, näyttelijä, muusikko ja tekijänoikeusaktivisti. Koulutukseltaan hän on humanistisen kandidaatti ja kielitieteilijä. Ammatiltaan Honkonen on toimittaja ja tiedottaja. Hän näytteli "" -elokuvassa Sergei Fukovia ja Festerbesteriä.
Janos Honkonen soittaa thereminiä mm. Älymystö-indieyhtyessä, sekä on vieraillut Enochian Crescent -yhtyeen NEF.VI.LIM -levyllä.
Janos Honkosen MBnet-sivuston Net.nyt-blogissa julkaisema "Kansalaisaktivismia tekijänoikeusmunausta vastaan" -kirjoitus käynnisti Lex Karpela -tekijänoikeusmuutosta vastustavan sähköpostikampanjan, jonka silloinen kulttuuriministeri Tanja Karpela leimasi keskusjohtoiseksi masinoiduksi kampanjaksi.
Honkonen on ottanut kantaa tekijänoikeuskysymyksiin Iron Sky -elokuvan työryhmän osana, Älymystö -yhtyeen jäsenenä sekä kirjailijana. Hän julkaisee esikoisromaaninsa Kaiken yllä etana Creative Commons -lisenssillä .The Rocket Man From The Sea
Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona
Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona oli brittiläinen sotilasyksikkö, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Divisioona suoritti kaksi maahanlaskuoperaatiota, Normandian maihinnousussa ja Operaatio Varsityssä.
Divisioona perustettiin toukokuussa 1943, esikunnan ollessa täydessä määrävahvuudessa 23. syyskuuta 1943. Divisioona lakkautettiin 1948.
Divisioonan joukkoihin kuului pioneeri-, viesti- ja tiedusteluyksiköiden lisäksi kevyttä tykistöä, passarintorjuntayksiköitä ja kevyt ilmatorjuntapatteri. Divisioonan pääjoukko muodostui 1-3 prikaatista.
N-etyylianiliini
N-etyylianiliini (CHN) on aromaattinen amiini ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita. N-etyylianiliinista käytetään myös nimiä "N-etyylibentsenamiini", "aniliinoetaani" ja "N-etyylifenyyliamiini".
N-etyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin, ja happoliuoksiin. Yhdiste on silmiä ja ihoa ärsyttävä. Se on myrkyllistä ja altistuksen oireita ovat ihon sinertyminen, huonovointisuus ja päänsärky. N-etyylianiliini aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä.
N-etyylianiliinia valmistetaan aniliinin ja etanolin tai dietyylieetterin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rikkihappoa. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu N,N-dietyylianiliinia, joka voidaan erottaa N-etyylianiliinista tislaamalla.
N-etyylianiliinin tärkein käyttökohde on trifenyylimetaani-, atso- ja tiatsiiniväriaineiden valmistus. Siitä voidaan valmistaa myös hyönteismyrkkyjä tai sitä voidaan käyttää stabiloimaan räjähdysaineita.
Saksan 10. panssaridivisioona
10. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa.
Divisioona perustettiin Prahassa Böömin ja Määrin protektoraatissa 1. huhtikuuta 1939 ollen todellisuudessa perustettaessa kuudes Saksan maavoimien panssaridivisioona.
Vaikka divisioonan perustaminen oli edelleen kesken syksyllä 1939 se liitettiin Puolaan hyökkäävään osastoon ollen Pohjoisen armeijaryhmän reservinä pääosan ajasta. Puolassa divisioonaan kuuluivat panssarirykmentti 8, 86. motorisoitu jalkaväkirykmentti, kenttätykistörykmentti 29:n II patteristo ja tiedustelurykmentti 8:n I pataljoona. Muodostaminen saatiin päätökseen talvella 1940, jolloin siihen kuuluivat kiväärirykmenttien 69 ja 86 muodostama 10. kivääriprikaati ja panssarirykmenttien 7 ja 8 muodostama 4. panssariprikaati sekä kenttätykistörykmentti 90. Divisioonajoukkoina olivat lisäksi tiedustelupataljoona 90, panssarintorjuntapataljoona 90, pioneeripataljoona 49, viestipataljoona 90 ja huolto-osat 90. Joulukuusta tammikuuhun 1940 divisioona oli armeijaryhmä A:han kuuluneen 16. armeijan reservinä Eifelin alueella.
Divisioona liitettiin XIX motorisoituun armeijakuntaan, jonka mukana se hyökkäsi Ranskaan. Kesäkuussa se kuului 4. armeijan XIV armeijakuntaan ja heinäkuussa 2. armeijan XXII armeijakuntaan. Marraskuussa divisioona oli osa armeijaryhmä D:n 1. armeijaa Ranskassa.
Tammikuussa 1941 divisioona oli palannut kotivaruskuntaansa. Kesäkuussa 1941 se liitettiin osaksi 2. panssariryhmää, jonka mukana se aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon keskustan armeijaryhmässä. Divisioona osallistui Minskin ja Smolenskin taisteluihin ja se siirrettiin 25. elokuuta 4. panssariryhmän reserviksi täydennettäväksi. Lokakuussa divisioona osallistui ryhmän mukana Viasman ja Moskovan taisteluihin ja panssariarmeijaksi muutetun ryhmän mukana Juchnowin alueen taisteluihin alkuvuodesta 1942.
Divisioona siirrettiin toukokuussa Ranskaan armeijaryhmä D:n reserviksi. Se sijoitettiin armeijaryhmän 15. armeijaan ollen Ranskassa aina joulukuuhun, jolloin se siirrettiin Tunisiaan.
Divisioona liitettiin alkuvuodesta 1943 5. panssariarmeijan reserviksi. Toukokuussa 1943 divisioona oli edelleen Tunisiassa, jossa se antautui muiden Saksan armeijaryhmä Afrikan joukkojen mukana. Divisioona lakkautettiin virallisesti 30. kesäkuuta ja sitä ei perustettu uudelleen.
Divisioonan komentajina olivat:
Veikkauksen edunvälittäjien verkosto
Veikkausvoittovarojen edunvälittäjät (aiemmin Veikkauksen edunsaajat ja Veikkauksen edunvälittäjät) on rekisteröimätön verkosto, joka vaikuttaa suomalaisen rahapelien yksinoikeusjärjestelmän säilyttämisen ja sen mahdollistaman rahoituksen puolesta. Siihen kuuluu edustajia liikunnan, nuorisotyön, taiteen ja tieteen, sosiaali- ja terveysalan sekä hevosurheilun järjestöistä.
Veikkausvoittovarojen edunvälittäjien verkosto laajeni vuoden 2017 alusta, kun rahapeliyhtiöt yhdistyivät ja uusi Veikkaus aloitti toimintansa. Verkostoon liittyivät tässä vaiheessa entiset RAY:n ja Fintoton edunsaajat.
Veikkauksen vuosittainen tuotto on merkittävä näille edunsaajajärjestöille ja sitä kautta koko suomalaiselle yhteiskunnalle. Vuonna 2012 opetus- ja kulttuuriministeriö jakoi veikkausvoittovaroja 525,7 miljoonaa euroa.
Verkostoon kuuluvat Finland Festivals ry, Suomen Akatemia, Suomen Elokuvasäätiö, Suomen Hippos ry, Suomen Kansallisooppera ja baletti, Suomen museoliitto ry, Suomen Sinfoniaorkesterit ry, SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry, Suomen Teatterit ry, Tieteellisten seurain valtuuskunta, Suomen Olympiakomitea ry, Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi ry, Taiteen edistämiskeskus.
Verkosto linjaa yhteisiä kannanottoja sekä järjestää yhteisiä vaikuttamisoperaatioita ja tilaisuuksia. "Veikkauksen edunvälittäjillä on myös yhteinen EU-hanke, jolla vaikutetaan Suomen rahapelimonopolin säilyttämisen puolesta Euroopan Unionissa."
Verkoston puheenjohtajana toimii Suomen museoliiton pääsihteeri Kimmo Levä ja varapuheenjohtajana Sosten pääsihteeri Vertti Kiukas. EU-hankejohtajana toimii Petri Lahesmaa."
Prinssi Clausin palkinto
Prinssi Clausin palkinto (holl. "Prins Claus Prijs") on Hollannin ulkoministeriön jakama kulttuuri ja kehityspalkinto vuodesta 1996. Sen perusti Alankomaiden kuningattaren Beatrixin puoliso Claus von Amsberg. 
Palkinto jaetaan Amsterdamin kuninkaallisessa palatsissa ja sen arvo on noin 100 000 euroa.
Varjo muurilla II
Varjo muurilla II on taiteilija Helene Schjerfbeckìn öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1928. Kooltaan tämä työ on 64×51,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Helene Schjerfbeck maalasi Varjo muurilla II -maalauksen aikana, jolloin hän teki useita toisintoja varhemmista teoksistaan. Gösta Stenman oli kannustanut häntä tähän, ja niinpä hän vuodesta 1927 alkaen tekikin monia toisintoja aikaisemmista teoksistaan. Tämä `Varjo muurilla II -maalaus perustuu hänen Bretagnessa vuonna 1883 maalaamaansa nuoruudentyöhön. Varjo muurilla II -maalauksessa päätekijä on kuulas valo, joka ympäröi maisemaa ja vihreää penkkiä. Penkki on penkki hänen nuoruutensa Tammisaaresta. Hän kutsui paikkaa "kesähuvilakseen", ja hän tapasi levähtää tällä penkillä. Schjerfbeck turvautui toisintoa työstäessään mustavalkoiseen valokuvaan ja muistiinsa.
Schjerfbeck maalasi tästä samasta aiheesta myöhemmin useampiakin versioita.
The Long Run
The Long Run on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Eagles-yhtyeen kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. syyskuuta 1979 ja se on ensimmäinen Eaglesin levytys, jolla yhtyeen basistina soittaa vuonna 1977 yhtyeestä eronneen Randy Meisnerin korvannut Timothy B. Schmit. "The Long Run" on myös viimeinen Eaglesin studioalbumi, jolla kitaristi Don Felder vaikuttaa. Albumi jäi Eaglesin viimeiseksi ennen vuonna 1980 tapahtunutta yhtyeen hajoamista. Yhtye teki paluun jo vuonna 1994 mutta "The Long Runia" seurannut studioalbumi oli vasta vuonna 2007 julkaistu "Long Road Out of Eden".
Yhtye palkittiin Grammy-palkinnolla albumin kappaleesta "Heartache Tonight", joka nousi Yhdysvalloissa "Billboard Hot 100"-singlelistan kärkipaikalle ja myi yli miljoona kappaletta pian julkaisunsa jälkeen. Albumin muita tunnettuja kappaleita ovat nimikkoraita "The Long Run" ja "I Can't Tell You Why", joista molemmat nousivat Yhdysvaltain singlelistan kärkikymmenikköön. "Billboard 200"-albumilistalla "The Long Run" ylsi kärkipaikalle.
Rajamäen lukio
Rajamäen lukio on Nurmijärven kunnassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos, joka toimii Rajamäen yläasteen yhteydessä. Koulu on perustettu vuonna 1960 Rajamäen yhteiskouluna.
Seeta Aur Geeta
Seeta Aur Geeta (suomeksi ”Seeta ja Geeta”) on vuonna 1972 ilmestynyt intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Ramesh Sippy ja tuottanut hänen isänsä G. P. Sippy. Elokuvan käsikirjoittivat Salim-Javed ja musiikin sävelsi R. D. Burman. Pääosia näyttelevät Hema Malini, Dharmendra ja Sanjeev Kumar.
"Seeta Aur Geeta" oli vuoden menestynein hindielokuva ja siitä tuli kulttiklassikko. Hema Malini voitti kaksoisroolistaan uransa ainoan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon.
Elokuva kertoo kaksosista, Seetasta ja Geetasta, jotka ovat joutuneet syntyessään eroon toisistaan ja kasvaneet hyvin erilaisissa ympäristöissä. Myöhemmin kaksoset vaihtavat paikkoja.
Moderni koulutyttö
Moderni koulutyttö on taiteilija Helene Schjerfbeckìn öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1928. Kooltaan maalaus on 66,5×50 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Helene Schjerfbeck maalasi "Moderni koulutyttö" -maalauksen epäsovinnaisesti. Maalauksessa nuoren naisen eleganssius ja pidättyväinen naisellisuus on keskeistä. Siinä on katsottu olevan viitteitä ranskalaiseen Marie Laurenc´iin, ja etenkin hänen Suzanne Girodia esittävään teokseensa, jossa hän yhtenäistää värisointeja samaan tapaan. Helene Schjerfbeck viittasi itse tämän maalauksen yhteydessä Manet`n "Folies-Bergéren baari"- maalaukseen kirjeessään ystävälleen Einar Reuterille vuonna 1930.
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013 pelattiin Saksassa ja Sveitsissä 6.–14. syyskuuta 2013. Kisojen loppuottelu pelattiin Berliinissä, ja muut kisakapupungit olivat Zürich Sveitsissä sekä Halle, Dresden ja Schwerin Saksassa. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Venäjä.
Liekkikerttuli
Liekkikerttuli ("Oreothlypis gutturalis") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaapääkerttulia tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sirppikerttuli
Sirppikerttuli ("Parula superciliosa") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sirppikerttulia tavataan Keski-Amerikassa. Sen kannaksi arvioidaan 50 000–499 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.
Sinikerttuli
Sinikerttuli ("Setophaga caerulescens") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sinikerttulia tavataan pesivänä Kaakkois-Kanadassa ja Yhdysvaltain itä- ja koillisosissa sekä talvehtivana Floridassa ja Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltaperäkerttuli
Keltaperäkerttuli ("Setophaga coronata") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltaperäkerttulia tavataan pesivänä Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa sekä talvehtivana Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hippa (täsmennyssivu)
Hippa voi tarkoittaa seuraavia:
Sanjeev Kumar
Sanjeev Kumar (oik. Harihar Jethalal Zariwala, 9. heinäkuuta 1938 Surat – 6. marraskuuta 1985 Bombay) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän voitti uransa aikana useita arvostettuja palkintoja, kuten kaksi parhaan miespääosan National Film Awards -palkintoa elokuvista "Dastak" (1970) ja "Koshish" (1972). Vaikka Kumar kuoli alle 50-vuotiaana, hänet tunnettiin useista vanhemman miehen rooleistaan.
Bill de Blasio
Bill de Blasio (s. 8. toukokuuta 1961) on demokraattisen puolueen poliitikko New Yorkissa ja kaupungin pormestari vuoden 2014 alusta. Vuodesta 2009 hän toimi kaupungin oikeusasiamiehenä. De Blasio on iskenyt vastustajiensa kimppuun vasemmalta: hän haluaisi nostaa veroja parantaakseen lasten päivähoitoa ja koulutusmahdollisuuksia. Hän on myös luvannut laittaa kuriin New Yorkin hurjan vuokratason.
Marraskuun alussa 2013 de Blasio voitti New Yorkin pormestarinvaaleissa ylivoimaisesti vastaehdokkaansa republikaani Joe Lhotan.
Reijo Helle
Reijo Kalervo Helle (13. heinäkuuta 1931 Salo – 17. elokuuta 2014) oli suomalainen talousmaantieteilijä. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun talousmaantieteen professori vuodesta 1971 ja tutki talouselämän alueellisia sidoksia ja yritysten sijaintiongelmia.
Helle valmistui ylioppilaaksi 1953, filosofian kandidaatiksi 1958 (Turku), lisensiaatiksi 1960 ja väitteli tohtoriksi 1964 Oulun yliopistosta. Hän oli Oulun yliopiston maantieteen vt. apulaisprofessori 1961–1967, apulaisprofessori 1967–1971, vt. professori 1969–1971, talousmaantieteen professori 1971 ja Kauppakorkeakoulun talousmaantieteen professori 1971 alkaen.
Olavi Hellman
Olavi Bertel Hellman (5. maaliskuuta 1928 Helsinki – 22. heinäkuuta 2015 Turku) oli suomalainen matemaatikko, koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli Turun yliopiston matematiikan professori vuosina 1961–1990, ja hän tutki erityisesti operaatioanalyysia.
Aune Alaja
Aune Elina Alaja (o. s. "Torikka"; 14. helmikuuta 1915 Parikkala – 4. elokuuta 1991) oli suomalainen uskonnonopettaja ja kirjailija.
Aune Alajan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Topias Torikka ja Amanda Elvira Haapaniemi. Hän oli naimisissa vuodesta 1937 Mikkelin hiippakunnan piispan Osmo Alajan kanssa.
Vehoniemen näkötorni
Vehoniemen näkötorni on vuonna 1927 valmistunut näkötorni Kangasalan kunnassa sijaitsevalla Vehoniemenharjulla.
Vehoniemen näkötorni on puurakenteinen, ja se sijaitsee Vehoniemenharjulla puistomaisen metsän keskellä Roineen ja Villikanlahden välisellä kapealla kannaksella. Punaiseksi maalattu torni on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva. Tornin huipulla on levennetty näköalatasanteena toimiva katettu avoterassi.
Ensimmäisen näkötornin Vehoniemenharjulle rakennutti 1892 kanslianeuvos A. W. Liljenstrand. Se korvattiin 1927 kunnan rakennuttamalla tornilla. Samoihin aikoihin harjulle rakennettiin myös hotelli- ja ravintolarakennukset. Näkötornia hoitivat vaihtelevasti silloiset kiinteistön omistajat ja ravintoloitsijat.
Tornin juurella toimi ravintola vuoteen 1980 saakka. Sen jälkeen paikalle rakennettiin Vehoniemen automuseo, ja samalla näkötorni remontoitiin vuonna 1982. Torni siirtyi 1995 valtiolle Metsähallituksen valvontaan.
Vehoniemen näkötorni on yhdessä Haralanharjun, Keisarinharjun ja Kirkkoharjun näkötornien kanssa osa Kangasalan näkötornit -nimen saanutta valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
2127 Tanya
2127 Tanya on ukrainalaisen tähtitieteilijän Ljudmila Tšernyhnin 29. toukokuuta 1971 löytämä asteroidi. Se on nimetty Tanja Savitševan mukaan, jonka Leningradin piirityksen aikana tekemät päiväkirjamerkinnät kertovat sodan kauhuista. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1971 KB1. Asteroidi kiertää Aurinkoa asteroidien päävyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välissä. Asteroidin läpimitta on 39,28 kilometriä ja kiertoaika 5,76 vuotta.
Thomas Bach
Thomas Bach (s. 29. joulukuuta 1953 Würzburg) on saksalainen lakimies ja Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) puheenjohtaja. Hänet valittiin tehtävään syyskuussa 2013 belgialaisen Jacques Roggen seuraajaksi.
Thomas Bach oli 1970-luvulla aktiivi florettimiekkailija. Hän saavutti vuoden 1971 juniorien MM-kisoissa pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin eli vuoden 1973 Göteborgin MM-kisoissa hän oli MM-hopeaa saavuttaneessa Länsi-Saksan florettijoukkueessa. Hän saavutti kultaa Länsi-Saksan florettijoukkueessa Montréalin kesäolympialaisissa 1976. Vuoden 1977 Buenos Airesin MM-kisoissa hän oli jälleen mukana MM-kultaa voittaneessa Länsi-Saksan florettijoukkueessa. Vuonna 1978 hän voitti henkilökohtaisen Länsi-Saksan mestaruuden floretissa. Vielä vuonna 1979 hän oli MM-pronssia Melbournessa saavuttaneessa Länsi-Saksan florettijoukkueessa.
Thomas Bach oli jo 1970-luvn lopulla mukana urheilupolitiikassa. Hän kuului aktiiviin toimijoihin Saksan miekkailuliitossa. Vuonna 1981 järjestetyssä XI Olympiakongressissa Saksan Baden-Badenissa Bach kuului 35 urheilijan kokousvaltuuskuntaan. Hän käytti myös yhtenä viidestä urheilijasta puheenvuoron kongressissa aiheenaan siihen aikaan ajankohtaisen keskustelun kohteena olleet amatöörisäännöt. Hänen mukaansa "kansainvälisten lajiliittojen tulisi saada kehittää amatöörisääntönsä omalle lajille sopivaksi: KOK:n tulisi antaa lajiliitoille tämä mahdollisuus. Kansainvälisten lajiliittojen tulisi ottaa urheilijat paremmin mukaan päätöksentekoon." Bach valittiin vuonna 1981 perustetun urheilijakomission jäseneksi ja Saksan liittotasavallan kansallisen olympiakomitean jäseneksi.
Vuonna 1991 Bach valittiin KOK:n jäseneksi ja hän luopui Saksan olympiakomitean jäsenyydestä. Vuonna 1996 hänet valittiin KOK:n toimeenpanevaan komiteaan. Hän kuului vuosien 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisten ja 2004 Ateenan kesäolympialaisten KOK:n asettamaan arviointikomiteaan. Vuonna 2000 hänet valittiin toimeenpanevan komitean jäsenyyden jälkeen KOK:n varapuheenjohtajaksi vuoteen 2004 ja uudelleen vuosiksi 2006–2013.
KOK:n puheenjohtajavaalissa 10. syyskuuta 2013 Buenos Airesissa varapuheenjohtana silloin toiminut Thomas Bach sai 49 ääntä. Hän voitti puertoricolaisen pankkiirin Richard Carriorin 20 äänellä. Singaporelainen Ng Ser Miang sai kuusi ääntä, kansainvälisen soutuliiton puheenjohtaja, sveitsiläinen Denis Oswald viisi ääntä ja vaalin tunnetuin ehdokas ukrainalainen Sergei Bubka vain neljä ääntä. Bachin puheenjohtajakausi kestää kahdeksan vuotta. Bach on ensimmäinen olympiavoittaja, joka on noussut KOK:n johtoon.
Erik Hellqvist
Erik Håkan Hellqvist (s. 1927) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut Suomen pääkonsulina Göteborgissa 1. maaliskuuta 1973–1977 ja suurlähettiläs Lusakassa vuodet 1980–1983. Sen jälkeen vuosina 1984–1988 hän oli ulkoministeriön neuvotteleva virkamies, 1988–1989 suurlähettiläs Kuala Lumpurissa ja jälleen vuodesta 1989 ulkoministeriön neuvotteleva virkamies.
Pyhien Simonin ja Helenan kirkko
Pyhien Simonin ja Helenan kirkko (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin keskustassa, Itsenäisyyden aukiolla sijaitseva katolinen kirkkorakennus. Kirkkoa kutsutaan punatiilisen ulkoasunsa vuoksi myös Punaiseksi kirkoksi. Uusgotiikkaa ja art nouveau -tyyliä yhdistävä kirkko on säilyi ehjänä 2. maailmansodassa päinvastoin kuin enemmistö muusta Minskin keskustasta.
Kirkko sai alkunsa Minskin yläluokkaan ja aatelistoon kuuluneen Edvard Vainilovitšin (, 1847–1928) ja hänen vaimonsa aloitteesta ja lahjoittamien varojen turvin; lahjoittajat halusivat muistaa kahta ennenaikaisesti menehtyttä lastaan. Kirkko rakennettiin vuosina 1905–1910 puolalaisen arkkitehdin, Varsovan taideakatemian professori Tomasz Pajzderskin (1864–1908) suunnitelman mukaan apunaan arkkitehdit Władysław Marconi (1848–1915) ja H. Gay. Sisätilojen koristeluun osallistuivat kuvataiteilija F. Bruzdovitš ja kuvanveistäjä Z. Ott. Kirkko vihittiin käyttöön 21. lokakuuta 1910.
Rakennus ehti toimia kirkkona vain lyhyen aikaa ennen kuin neuvostovalta otti vallan maassa ja sulki kirkon. Sen arvokkaimmat esineet - ikonit, kalusteet ja muu irtaimisto - pakkolunastettiin. Vuodesta 1932 alkaen tiloissa toimi Nuorten teatteri. Ennen ja jälkeen 2. maailmansodan tiloissa toimi elokuvastudio, myöhemmin elokuvateatteri. Vuonna 1990 kirkkorakennus palautettiin katoliselle kirkolle. Kirkko restauroitiin arkkitehti L. Ivanovan ohjauksessa.
Hallinnollisesti kirkko kuuluu katolisen kirkon Minskin ja Mahiljoun arkkihiippakuntaan (, ), joka on suurin Valko-Venäjän katolisen kirkon neljästä hiippakunnista. Arkkihiippakunnan pääpyhäkkö on vuodelta 1710 peräisin oleva Neitsyt Marian katedraali Minskin keskustassa.
IPhone 5s
iPhone 5s on Applen 10. syyskuuta 2013 julkistama puhelinmalli. Se on yhtiön järjestyksessään seitsemäs puhelin iPhone-tuoteryhmässä. Edeltäjästään iPhone 5:destä poiketen iPhone 5s:stä on saatavilla 64 gigatavun sisäisellä muistilla varustettu malli. iPhone 5s:stä kehitettiin uusi malli iPhone SE, joka yhdistelee iPhone 5s:än ja iPhone 6s:än ominaisuuksia.
Aiempien iPhone-mallien lukituksen avaamiseen käytettävän salasanan sijaan iPhone 5s:n lukituksen voi avata sormenjälkitunnistuksella. Saksalainen hakkeriryhmä ilmoitti puhelimen oltua myynnissä runsaan vuorokauden saaneensa sen murrettua sormenjäljen kopiolla.
Luettelo Etelä-Korean moottoriteistä
Luettelon värien merkitys: