hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pinner-reaktio
Pinner-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa nitriili reagoi alkoholin kanssa happamissa olosuhteissa muodostaen iminoestereitä eli alkyyli-imidaatteja. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Adolf Pinner vuonna 1877 ja reaktio on nimetty hänen mukaansa. Pinner-reaktion hyödyllisyys on siinä, että muodostuvasta iminoesteristä voidaan syntetisoida muita yhdisteitä.
Pinner-reaktio tapahtuu lähes kaikille nitriileille ja kaikille alkoholeille. Happona käytetään tyypillisimmin kuivaa vetykloridikaasua. Pinner-reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa vetykloridi protonoi nitriilin typpiatomin jolloin muodostuu nitriliumioni. Nukleofiilinen alkoholi reagoi nitriliumionin elektrofiilisen hiiliatomin kanssa additioreaktiolla. Viimeisessä vaiheessa tapahtuu molekyylinsisäisiä protoninsiirtoja ja muodostuu iminoesterin vetykloridisuola. Eräissä lähteissa nitriliumionin esitetään tautomerisoituvan iminiumioniksi, joka reagoi vetykloridin kanssa iminohalidiksi. Tästä iminohalidista muodostuu eliminaation jälkeen reaktiivinen karbokationijohdannainen, joka reagoi alkoholin kanssa iminoesteriksi.
Mikäli reaktiossa alkoholia on ylimäärin, reagoi iminoesteri alkoholien kanssa ortoesteriksi. Ammoniakin tai amiinien lisääminen johtaa amidiinin muodostumiseen. Jos reaktiossa käytetään kuivan vetykloridin sijaan vetykloridin vesiliuosta muodostuu lopputuotteiksi estereitä.
Sambian jalkapallomaajoukkueen lento-onnettomuus
Sambian jalkapallomaajoukkue oli 27. huhtikuuta 1993 matkalla jalkapallon vuoden 1994 MM-kilpailujen karsintaotteluun Senegaliin, kun toisen välitankkauksen jälkeen, muutama minuutti Librevillestä lähdön jälkeen, yksi moottoreista syttyi tuleen ja kone syöksyi Atlantin valtamereen Gabonin rannikon edustalla. Kaikki koneessa olleet 25 Sambian jalkapallomaajoukkueen jäsentä ja viisi miehistön jäsentä menehtyivät onnettomuudessa.
Virallinen turman onnettomuustutkintaraportti julkaistiin marraskuussa 2003. Turman aiheutti mekaaninen vika koneen vasemmassa moottorissa. Lentäjä, joka oli väsynyt lennettyään samana päivänä jo Mauritiukselta Sambiaan, sammutti vahingossa väärän moottorin, ja kone syöksyi mereen puolen kilometrin päässä rannikosta.
Vuoden 1993 maajoukkueesta jäi henkiin vain sen suurin tähti Kalusha Bwalya, jonka oli tarkoitus lentää Senegaliin eri kautta.
Liman katsomomellakka
Limassa 24. toukokuuta vuonna 1964 pelatussa jalkapallon vuoden 1964 olympialaisten karsintaottelussa Perun ja Argentiinan välillä tapahtui jalkapallohistorian pahin katsomo-onnettomuus, kun 328 ihmistä menehtyi katsomomellakassa ja sitä seuranneessa paniikissa.
Tapahtumat saivat alkunsa kuusi minuuttia ennen ottelun loppumista, kun Argentiina johti ottelua 0-1. Peru teki tasoittavan maalin, mutta ottelun erotuomari näki tilanteessa virheen eikä maalia hyväksytty. Päätös raivostutti perulaiskannattajat, jotka ryntäsivät kentälle. Poliisi ampui kyynelkaasua estääkseen väkijoukkoa pääsemästä kentälle. Tämä aiheutti paniikkia ja joukkopaon katsomosta kun ihmiset yrittivät välttää kaasua.
Ihmiset ryntäsivät pois stadionilta, mutta ovet olivat ottelun aikana suljettuja. Väkijoukon paineen vuoksi ovia ei saatu avattua ja lopulta ovet räjähtivät auki ulospäin. Tapahtumassa kuoli virallisten lukujen mukaan 328 ihmistä. Suurin osa heistä puristui kuoliaaksi takaa tulleen väkijoukon paineen vuoksi.
Pajasta palatsiin
Pajasta palatsiin on Turun Työväen Teatterin johtajana toimineen Toivo Hämerannan ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1946. Elokuvan tuotti turkulainen Valo Filmi Oy. Elokuva kuvattiin jo vuosina 1943-1944 mutta Valo-Filmin talousvaikeuksien takia se pääsi ensi-iltaan vasta 1946. Elokuva oli pitkään kateissa kunnes seinäjokelainen keräilijä ja elokuvakulttuurin harrastaja Matti Piuhola löysi sen. Elokuva restauroitiin ja esitettiin uudelleen vuonna 2001. Elokuvan ulkokohtauksissa on katunäkymiä 1940-luvun alun Turusta.
Arvostelijat eivät aikanaan huomioineet elokuvaa juuri lainkaan. Elokuvan yleisömenstys oli vuoden 1946 kotimaisista uutuuselokuvista heikoin.
Sepänoppilas Martti Lampi sotkeutuu sattumalta vuorineuvos Soreliuksen tyttären Nami Soreliuksen miesseikkailuihin. Nami Soreliuksen kanssa kihloissa oleva parooni Karl von Mertzen luulee Lammen seurustelevan kihlattunsa kanssa. Parooni ja tarjoaa Lammelle huomattavan summan rahaa, jos hän muuttaa kauas muualle Nami Soreliuksen läheisyydestä. Elokuvan lopussa Martti Lampi on palannut kotikaupunkiinsa entiseen työhönsä kun pankinjohtaja Suuralo soittaa hänelle ja tarjoaa kauppa- ja teollisuusministerin paikkaa uudessa hallituksessa. Nami Sorelius on kuullut myös tästä ja haluaa nyt mennä Martin kanssa naimisiin.
Kultahanhikki
Kultahanhikki ("Potentilla aurea") on hanhikkien sukuun kuuluva perenna. Kultahanhikki on melko harvinainen kivikkoryhmiin ja perennaryhmien reunoille sopiva laji. Se kukkii heinä-elokuussa. Kukat sijaitsevat yksittäin 10-20 cm:ä korkeiden varsien latvoissa. Ratasmaisten kukkien teriöt ovat keltaiset; terälehtien tyvi on muuta osaa tummempi. Lehdet ovat 5-sormiset ja alta hopeakarvaiset. Mättäitä muodostava kultahanhikki kasvaa 30 cm:ä leveäksi.
Kasvualustaksi sopii salaojitettu savensekainen ja hapahko hiekkamulta. Kasvupaikan on oltava aurinkoinen ja laji kestää melko hyvin paahteisellakin paikalla. Taimien istutusväli on 25 cm:ä.
Kultahanhikkia lisätään keväällä siemenistä sekä keväällä ja loppukesällä jakamalla; leviävyys on kohtalainen. Siemeniä on huonosti saatavilla, mutta taimia on hyvin saatavana.
Benjamin Lincoln
Benjamin Lincoln (24. tammikuuta 1733 Hingham, Massachusetts – 9. toukokuuta 1810 Hingham, Massachusetts) oli Yhdysvaltain ensimmäinen sotaministeri vuosina 1781–1783 ja Massachusettsin toinen varakuvernööri vuosina 1788–1789. Hän palveli kahden tähden kenraalina Yhdysvaltain vapaussodassa, mm. Saratogan taisteluissa. Hänen isänsä oli eversti Benjamin Lincoln.
Minä jätän sinut
Minä jätän sinut on Turun Työväen Teatterin johtajana toimineen Toivo Hämerannan ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1944. Elokuva perustui yhdysvaltalaisen George H. Broadhurstin näytelmään ja sen tuotti turkulainen Valo Filmi Oy. Elokuvan kuvaukset päättyivät talvella 1944 ja ensiesityskiertueelle se lähti saman vuoden keväällä. Helsingissä elokuva esitettiin vasta huhtikuussa 1946. Elokuva ei ole säilynyt.
Elokuva sai huonot arvostelut, sitä pidettiin amatöörimäisenä ja muun muassa kuvan ja äänityksen laatua pidettiin heikkona. Elokuvan yleisömenestys oli myös huono.
P'isaq
Písac tai Pisac (hispanisoidut kirjoitusasut) tai P'isaq (ketšua: "Nothoprocta", joskus myös "P'isaqa") on perulainen kylä inkojen Pyhässä laaksossa. Se sijaitsee Willkanuta-joen varrella. Kylä on tunnettu markkinoistaan, joita järjestetään joka sunnuntai, tiistai ja torstai. Markkinat houkuttelee paikalle runsaasti turisteja myös Cuscosta.
Markkinoitakin merkittävämpi kohde oli suuri korallipuu, joka seisoi vuosisatoja P'isaqin keskusaukiolla, kunnes ukkosmyrsky tuhosi puun vuonna 2013. Myös Wankan ("Huanca)" pyhäkkö sijaitsee lähellä kylää. Nykyään pyhiinvaeltajilla on tapana matkustaa Wankaan aina syyskuussa.
Parhaiten alue on ehkä tunnettu sen inka-raunioista ("Inca Písac"), jotka sijaitsevat huipulla, aivan laakson sisäänkäynnin luona. Rauniot on jaettu neljään ryhmään: "P'isaqa", "Inti Watana", "Qalla Q'asa" ja "Kinchiraqay". Inti Watana käsittää aurinkotemppelin, kylpytiloja, alttareita, suihkulähteitä, seremoniapaikkoja ja "inti watanan", auringolle (Inti) pyhitetyn kiven. Kiven muodosta voi päätellä sen olleen jonkinlainen aurinkokello tai vuodenaikakalenteri. Qalla Q'asasta puolestaan löytyy inkojen vanha sitadelli, joka on rakennettu korkealle vuorenrinteelle ja sieltä on hyvät näkymät laaksoon, mikä teki siitä oivallisen linnoituksen.
Inkat rakensivat maanviljelyyn tarkoitettuja penkereitä jyrkille rinteille, ja osa pengerviljelmistä on edelleen paikallisten asukkaiden käytössä. Pengerrykset on rakennettu kaivamalla käsin alempaa maastosta rikasta maaperää ja tuomalla sitä ylemmäs vuorenrinteille. Seinät on tuettu taidokkaasti kivimuurauksella. Pengerviljelmät mahdollistivat ruuan ylituotannon, mikä ei muuten olisi ollut mahdollista yli kolmen kilometrin korkeudessa.
Sotilaallisten, uskonnollisten ja maatalouden rakenteiden vuoksi oli P'isaqilla ainakin kolme eri käyttötarkoitusta. Tutkijat uskovat, että P'isaqista puolustettiin Pyhän laakson eteläistä sisäänkäyntiä, kun taas Choquequirao valvoi läntistä puolta, ja linnoitus Ollantaytambossa puolusti pohjoista sisäänkäyntiä. Inca Písac myös kontrolloi reittiä, joka yhdisti Inkavaltakunnan sademetsän rajan kanssa.
On epäselvää, milloin Inca Písac on rakennettu. Koska se ei tiettävästi ole ollut inkoja edeltävien sivilisaatioiden asuttama, on se todennäköisesti rakennettu aikaisintaan vuonna 1440.
Francisco Pizarro ja espanjalaiset valloittajat tuhosivat Inca Písacin 1530-luvun alussa. Moderni Písacin kaupunki on perustettu laaksoon varakuningas Toledon aikana 1570-luvulla.
Vilhelm Paischeff
Vilhelm Paischeff (1862 Helsinki – 1899 Viipuri) oli viipurilainen liikemies ja Häkli, Lallukka ja Kumppanit Osakeyhtiön osakas.
Vilhelm Paischeff oli helsinkiläisen kauppiaan Vasili Grigorinpoika Paisevin poika. Paischeff oli muuttanut Viipuriin 1889 ja työskenteli kauppakirjanpitäjänä liikemies Ferdinand Alfthanin tukkuliikkeessä ennen ryhtymistään yhteiseen yritykseen Jaakko Häklin ja Juho Lallukan kanssa. Hän oli perehtynyt Alfthanilla erityisesti tukkukauppaan ja solminut tarvittavia yhteyksiä Pietariin.
Paischeff oli naimisissa Miina o.s. Helanderin kanssa. Hän vastasi Häkli, Lallukka & kumppanit -yhtiössä myynnin ja ostojen organisoinnista. Tämän lisäksi hänellä oli omaa hevosenkasvatustoimintaa. Hän kuoli vuonna 1899 kotonaan Häyryn kartanossa Viipurissa.
Qullqa
Qullqa ([ˈqʊʎˌqa] "talletus, varasto"; myös: "colca, collca, qolca, qollca") on varastorakennus, joita oli rakennettu pitkin inkateitä. Qullqat olivat siilon tapaisia varastoja, joissa säilöttiin ruokaa. Nei eivät olleet pelkkiä jyvien säilytysaittoja, vaan osittain maanalaisia kaivantoja. Qullqia ei tule sekoittaa tamboihin, joilla oli muutakin käyttöä, kuin varastointi. Vaikka tamboja arvellaan olleen yli 2000, löytyy qullqia inkateiden varsilta silti paljon enemmän.
Qullqat olivat taloudellinen ja strateginen voimavara inkoille. Niihin varastoitiin myös lahjoina kerättyä viljaa, jota inka-armeija pystyi hyödyntämään kulkiessaan pitkin inkateitä. Qullqat olivat tarpeellisia lisäksi silloin, kun päätettiin viljelyaikataulusta, ennustettiin sadekausia ja sadon kokoa.
Qullqien ja tambojen lukumäärä sekä niiden toimiminen varastoina osoittaa Inkavaltakunnan voimakkuuden ja mahdin.
Qullqa on myös paikallinen nimi Seulasten-tähdistölle. Inka-mytologiassa Qullqa-jumala, joka henkilöityy Seulasissa, oli varastoinnin ja siementen säilömisen suojelija. Kaikista tähtien jumalista inkat palvoivat eniten juuri Qullqaa, "äitiä" ja kaikkein ylintä suojelijaa.
Fiat Grand Siena
Fiat Grand Siena on Fiatin vuodesta 2012 lähtien valmistama keskiluokan sedan, jota myydään Etelä-Amerikassa. Se on tarkoitettu Fiat Sienan seuraajaksi, vaikkakin vanha malli jäi yhä mallistoon. Meksikossa Grand Sienaa on myyty vuodesta 2015 alkaen nimellä Dodge Vision.
Grand Sienassa on voimanlähteenä joko 1,4- (85 hv) tai 1,6-litrainen (115 hv) moottori, jotka molemmat toimivat etanolilla ja bensiinillä sekoitussuhteen ollessa vapaa. Suuremman moottorin yhteyteen on saatavana "Dualogic"-robottivaihteisto.
Virginia Thrasher
Virginia ”Ginny” Thrasher (s. 28. helmikuuta 1997 Springfield, Virginia) on yhdysvaltalainen kivääriampuja.
Länsi-Virginian yliopistossa opiskeleva Thrasher voitti yllättäjänä olympiakultaa 10 metrin ilmakiväärissä Rio de Janeirossa 2016 tuloksella 208 pistettä. Tulos on uusi olympiaennätys.
Japaninhanhikki
Japaninhanhikki ("Potentilla megalantha") on hanhikkien sukuun kuuluva perenna. Japaninhanhikki sopii parhaiten kivikkoryhmiin ja perennaryhmien reunoille. Laji kukkii kesä-heinäkuussa. Pitkäperäiset kukat sijaitsevat yksittäin n. 20 cm:ä korkeiden, niukkalehtisten varsien lehtihangoissa. Maljamaisten kukkien 5-lukuiset teriöt ovat n. 20 mm:ä leveät ja keltaiset. Lehdet ovat 3-sormiset ja himmeäkiiltoiset. Ruusukelehtien lehdykät ovat lähes pyöreät, kärjistään iso- ja tylppähampaiset. Varsilehtien lehdykät ovat vastapuikeat. Laji kasvaa 30 cm:ä leveäksi; kasvusto leikataan syksyllä läheltä maanpintaa.
Kasvualustaksi sopii ravinteikas, savensekainen hiekkamulta, jonka humuspitoisuutta ylläpidetään keväisin pintaan levitettävällä ohuella kompostimultakerroksella. Kasvupaikan on oltava aurinkoinen tai puolivarjoinen. Taimien istutusväli on 20 cm:ä.
Japaninhanhikkia lisätään syksyllä siemenistä ja keväällä tai syksyllä jakamalla.
Antti Riikonen: Suomalainen perennakäsikirja Japaninhanhikki s. 180. WSOY, 2003. ISBN 951-0-25289-1
Autotytöt
Autotytöt on Maunu Kurkvaaran ohjaama yhteiskunnallinen elokuva vuodelta 1960. Kurkvaara oli tehnyt vuonna 1958 kiitolinjankuljettajien elämästä lyhytelokuvan "He ajavat öisin" ja hän palasi nyt samaan aihepiiriin lisäten mukaan myös filmin tekohetkellä ajankohtaisena olleen rekka- ja kuorma-autojen mukana Suomea kiertäneiden liftareiden, autotyttöjen, ongelman. Elokuvan kohtaukset sijoittuivat Helsinkiin ja Hankoon.
Arvostelijat suhtautuivat elokuvaan valtaosin myönteisesti ja kiittivät erityisesti Hankoon sijoitettuja kohtauksia. Elokuvatarkastamo lyhensi elokuvaa puolitoista metriä ja määräsi sen 10 prosentin rangaistusveroluokkaan.
Kati, Ritva ja Leena viettävät aikaa kahden autokauppiaan kanssa ensin Helsingissä ja sitten viikonloppuna Hangossa. Hangossa eräs purjehtija kutsuu tytöt veneeseensä ja Ritva ihastuu mieheen. Tytöt joutuvat palaamaan Helsinkiin peukalokyydillä kun autokauppiaat jättävät heidät Hankoon. Seuraavana viikonloppuna Ritva matkaa yksin peukalokyydillä Hankoon purjehtijaa tapaamaan mutta tällä on jo uusi tyttö. Ritva pääsee takaisin Helsinkiin erään pakettiauton kyydissä jonka kuljettaja yrittää lähennellä häntä. Matkan varrella he tapaavat Katin ja moottoripyöräilijä Enskan kuultuaan rotkoon pudonneen Katin huudot. Enska on ajanut lapsen yli ja Kati on uhannut ilmiantaa hänet. Ritva ja pakettiauton kuljettaja uhkaavat ilmoittaa asiasta poliisille mutta luopuvat aikeesta kun Enska huomauttaa Ritvan olevan alaikäinen. He kaikki kolme jatkavat matkaansa pakettiautolla joka joutuu kuitenkin poliisin ratsiaan. Kuljettaja pidätetään ja hän ilmiantaa Enskan. Ritva pääsee kuulustelujen jälkeen palaamaan kotiinsa.
Verihanhikki
Verihanhikki ("Potentilla atrosanguinea") on hanhikkien sukuun kuuluva Himalajalta kotoisin oleva perenna. Verihanhikki sopii myöhään kukkivana perennaryhmien reunamille. Se kukkii heinä-syyskuussa. Kukat sijaitsevat yksittäin 30-70 cm:ä korkeiden lehtevien varsien latvoissa. Ratasmaisten kukkien n. 20 mm:n leveät teriöt ovat purppuranpunaiset. Lehdet ovat 3-sormiset, liuskat soikeat ja hammaslaitaiset. Laji kasvaa 40 cm:ä leveäksi.
Kasvualustaksi sopii ravinteikas, hiekansekainen savimulta. Keväisin pintaan levitetään ohut kerros kompostimultaa. Kuivina kausina sitä on kasteltava säännöllisesti. Kasvupaikan on oltava aurinkoinen Taimien istutusväli on 30 cm:ä.
Verihanhikkia lisätään keväällä siemenistä ja keväällä tai syksyllä jakamalla. Sitä on hyvä jakaa säännöllisesti muutaman vuoden välein.
Naiset (vuoden 1964 elokuva)
Naiset on Maunu Kurkvaaran ohjaama yhteiskunnallinen elokuva vuodelta 1964. Elokuvan tapahtumat sijoittuivat joulunalusviikolle vuonna 1963 Helsingissä, ja myös ulkokuvaukset tehtiin silloin. Elokuvan konttorikohtaukset kuvattiin Adams Filmin pääkonttorissa, ja koeteatterijaksot kuvattiin Kurkvaara-Filmin omassa laboratoriossa.
Arvostelijat pitivät elokuvaa osittain keskeneräiseksi jääneenä ja hatarana rakenteltaan, joskin he kiittivät elokuvan filmillisiä ansioita. Elokuva yleisömenestys oli huono, eivätkä pääsylipputulot kattaneet tuotantokustannuksia.
Elokuva kuvaa kahden vuorokauden tapahtumia joulunalusviikonloppuna vuonna 1963 Helsingissä. Päähenkilö Ritva Hakala on eronnut konttorissa työskentelevä yksinhuoltaja, joka koettaa vältellä entisen aviomiehensä yhteydenottoja. Lauantai-iltana töistä päästyään Ritva käy tapaamansa entisen koulutoverin kanssa elokuvalaboratoriossa katsomassa tämän koekuvausten tuloksia ja menee sen jälkeen rikkaisiin naimisiin menneen entisen työtoverina järjestämille naistenkutsuille. Kutsuilta palatessaan Ritva törmää entiseen aviomiehensä, joka uhkaa ampua hänet, jos näkee hänet toisen miehen seurassa.
Sunnuntaina Ritva ja hänen uusi miesystävänsä Kale ulkoilevat meren rannalla ja käyvät Gallen-Kallelan Museossa. Ritva palaa yksin kotiin ja käy iltapäivällä ulkoilemassa Kaivopuistossa lapsensa kanssa. Illalla Kale tulee käymään Ritvan asunnolla, mutta pian paikalle ryntää myös Ritvan entinen aviomies, joka uhkaa tappaa molemmat. Kale pääsee kuitenkin pakenemaan, ja entinen aviomieskin poistuu paikalta lapsen itkun karkottamana. Loppukohtauksessa Ritva jää kahden itkevän lapsensa kanssa lohduttaen tätä.
Neeraj Chopra
Neeraj Chopra (s. 24. joulukuuta 1997 Khandra) on intialainen keihäänheittäjä. Chopran valmentajana toimii Garry Calvert. Chopra pitää hallussaan Intian ennätystä keihäänheitossa.
Chopra saavutti kultaa vuoden 2016 Etelä-Aasian mestaruuskilpailuista heittäen jaetun Intian ennätyksen 82,23. Hän sai samana vuonna hopeaa alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuissa. Heinäkuussa 2016 Choprasta tuli historian ensimmäinen intialainen yleisurheilun maailmanmestari, kun hän saavutti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Bydgoszczistä uudella alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksellä 86,48, joka oli myös Intian ennätys.
Chopra voitti Aasian-mestaruuden Bhubaneswarissa 2017 tuloksella 85,23. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 86,47. Hän paransi Intian ennätystä lukemiin 87,43 Dohassa toukokuussa 2018. Hän voitti saman vuoden elokuussa kultaa Jakartan Aasian kisoissa maansa ennätyksellä 88,06.
Yusra Mardini
Yusra Mardini (s. 5. maaliskuuta 1998) on syyrialainen uimari. Mardini edusti pakolaisten olympiajoukkuetta Rion olympialaisissa 2016 ja kilpaili olympialipun alla. Mardini edusti Syyriaa lyhyen radan MM-kilpailuissa Istanbulissa 2012. Elokuussa 2015 hän lähti Syyrian pääkaupungista, Damaskoksesta, yhdessä siskonsa Sarahin kanssa sotaa pakoon. Hän asuu Berliinissä, Saksassa.
Yusra jätti Damaskoksen siskonsa Sarahin kanssa elokuussa 2015. He pakenivat Libanonin kautta ensin Turkkiin, jossa he maksoivat salakuljettajille päästäkseen Kreikkaan. Heidän ensimmäinen yrityksensä epäonnistui, kun Turkin rannikkovartijat veivät heidän veneensä takaisin maihin. Toisella yrityksellä he ottivat pienemmän veneen, johon tuli 20 ihmistä, joista vain kolme osasi uida. Puoli tuntia lähdön jälkeen vene alkoi hörppimään vettä, koska se oli tarkoitettu vain kuudelle ihmiselle. Matkustajat heittivät laukkunsa laidan yli, mutta se ei riittänyt pysäyttämään veden tuloa veneeseen. Viimeisenä toivona Yusra, Sarah ja muu vahva uimari hyppäsivät mereen, jotta vene keventyisi. He olivat meressä 3,5 tuntia kunnes saapuivat Lesbokseen. Seuraavaksi he matkustivat siskonsa kanssa Makedoniaan, Serbiaan, Unkariin ja Itävaltaan, kunnes pääsivät Saksaan.
Onnen saari
Onnen saari on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1955. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat jatkosodan aikaan ja elokuvan ulkokuvauksia tehtiin Bornholmin saarella. Vuonna 1956 Kurkvaara teki elokuvasta uuden, täydennetyn version, jota esitettiin nimellä "Ei enää eilispäivää".
Arvostelijat moittivat elokuvaa keskeisen johtoaiheen puutteesta eivätkä olleet tyytyväisiä filmin kuvaukseen, jota pidettiin latteana ja mielikuvituksettomana. Elokuvan yleisömenestys oli huono.
Nuori sotilas Olavi Laitinen palaa haavoituttuaan mielessään takaisin rauhanaikaiseen purjehdusretkeen, jonka hän teki parin ystävänsä kanssa. Myrsky ajoi heidät saarelle, jossa Olavi rakastui saaren kaunottareen Birteen. Lähtiessään hän lupaa palata takaisin saarelle mutta sodan syttyminen estää paluun ja hän on vain kirjeenvaihdossa Birten kanssa. Elokuvan kertomus palaa sitten nykyhetkeen ja selviää, että Olavin ennen haavoittumistaan saama kirje kertoi Birten kuolleen. Olavi toipuu sairaalassa vammoistaan mutta henkisesti hän on murtunut palatessaan rintamalle.
Ei enää eilispäivää
Ei enää eilispäivää on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1957. Elokuvan tapahtumat sijoittuivat jatkosodan aikaan ja elokuva oli uusi täydennetty versio Kurkvaaran vuonna 1955 valmistuneesta elokuvasta "Onnen saari". Kurkvaara kuvasi kesällä 1956 Lahdessa elokuvan alkuun uuden kehyskertomuksen ja rakensi elokuvan lopun uudestaan. Elokuvan uudet kohtaukset sijoittuivat sairaalaympäristöön.
Elokuvan yleisömenestys oli vielä heikompi kuin alkuperäisellä "Onnen saari" -elokuvalla vaikka kriitikoiden mielestä elokuvan rakenne ja juoni olivatkin muutosten myötä selkeytyneet.
Alikersantti Olavi Laitinen saa rintamalle kirjeen joka järkyttää häntä niin että hän kävelee vihollisen tulitukseen ja haavoittuu. Sairaalassa hän toipuu vammoistaan mutta on yhä sulkeuutnut. Olavi palaa sairaalassa ollessaan mielessään takaisin rauhanaikaisiin purjehdudretkeen jonka hän teki parin ystävänsä kanssa. Myrsky ajoi heidät saarelle jossa Olavi rakastui saaren kaunottareen Birteen. Hän lupaa lähtiessään palata takaisin saarelle mutta sodan syttyminen estää paluun ja hän on vain kirjeenvaihdossa Birten kanssa. Elokuvan kertomus palaa sitten nykyhetkeen ja selviää että kirje jonka Olavi sai ennen haavoittumistaan kertoi Birten kuolleen. Olavi toipuu sairaalassa vammoistaan mutta henkisesti hän on murtunut palatessaan rintamalle.
Luokkakokous 2 – Polttarit
Luokkakokous 2 – Polttarit on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Taneli Mustosen ohjaama suomalainen komediaelokuva. Se on jatko-osa vuoden 2015 elokuvalle "Luokkakokous". Elokuvan pääosissa jatkavat näyttelijät Aku Hirviniemi, Sami Hedberg ja Jaajo Linnonmaa.
Elokuvan traileri julkaistiin 12. elokuuta 2016. Elokuva sai ensi-iltansa 2. marraskuuta 2016.
"Luokkakokous 2" perustuu tanskalaiselokuvaan "Klassefesten 2". Sen käsikirjoitus noudattaa samaa juonta, mutta sitä on sovitettu, jotta suomalaiset hahmot sopisivat elokuvan maailmaan. Elokuvan esituotanto ja Mustosen aiemman elokuvan "Bodomin" jälkituotanto tehtiin samaan aikaan vuonna 2016.
Elokuva kuvattiin huhti-toukokuussa 2016. Sitä kuvattiin muun muassa Hämeenlinnassa, Vanajanlinnassa ja Helsingissä. Elokuvaa leikattiin kuvausten aikana, joten elokuvan raakaleikkaus oli valmis vain viikkoa kuvausten päättymisen jälkeen.
Kolmas jatko-osa on ilmoitettu.
Wang Zhelin
Wang Zhelin (merkit: 王哲林; s. 20. tammikuuta 1994 Fuzhou) on kiinalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa kotimaansa CBA-liigassa pelaavaa Fujian Sturgeonsia.
Memphis Grizzlies varasi Wangin vuoden toisella kierroksella. Häntä aiemmin varattiin myös toinen kiinalaislupaus Zhou Qi.
Wang debytoi Kiinan maajoukkueessa 18-vuotiaana vuonna 2012. Hän edustaa maataan vuoden 2016 Rion olympiaturnauksessa.
Ntare IV
Ntare IV Rutaganzwa Rugamba oli Burundin kuningas eli "Mwemi" vuodet 1796–1850.
Ntare IV seurasi hallitsijana isäänsä, kuningas Mwambutsa I:tä. Ntare IV:n hallituskaudella Burundin pinta-ala kaksinkertaistui. Häntä seurasi hallitsijana hänen poikansa Mwezi IV, jonka hallituskaudella Burundi joutui Saksan siirtomaaksi.
Tänään olet täällä
Tänään olet täällä on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1966. Suurin osa elokuvasta kuvattiin ulkomailla Espanjan Ibizalla, Marokossa, Etelä-Ranskassa ja Tukholmassa. Suomessa kuvattiin vain joitain kohtauksia Lapissa ja Helsingissä.
Kriitikot pitivät elokuvan juonta tyhjänä ja banaalina mutta kiittivät hyvälaatuista värikuvausta. Elokuvan yleisömenestys oli alle keskitason ja elokuva oli tappiollinen.
Ibizalla asuva joukko suomalaisia kokoontuu taiteilija Nitan järjestämiseen juhliin. Nitan poikaystävä Heka lähtee Suomeen hakemaan perintöään. Miestään Ibizalla odottava Sole saa kuulla että hänne miehensä on kuollut auto-onnettomuudessa. Ruotsalainen Lena ja suomalainen Kari seurustelevat ja matkustavat laivalla Marokkoon. Elokuvan lopussa Sole on palannut Helsinkiin. Lena ja Kari ovat eronneet ja Lena palannut Tukholmaan. Hän odottaa Karin lasta ja aikoo tehdä abortin Helsingissä. Helsingissä hän kuitenkin muuttaa mielensä ja jää lopussa leikkimään puistossa Solen lasten kanssa.
Fiat Fiorino (2013)
Fiat Fiorino (Typ 327) on Fiat Professionalin vuodesta 2013 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka perustuu vuonna 2010 esiteltyyn brasilialaiseen Fiat Unoon. Mallia myydään Etelä-Amerikassa ja Meksikossa, jossa nimenä on Ram ProMaster Rapid. Se korvasi markkinoille tullessaan alkuperäiseen Unoon perustuneen Fiorinon, jota oli tällöin valmistettu jo 25 vuoden ajan.
Fiorinossa on kahdeksanventtiilinen 1,4-litrainen (85 hv) moottori, joka toimii etanolilla ja bensiinillä sekoitussuhteen ollessa vapaa. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Ernesto Samper
Ernesto Samper (s. 3. elokuuta 1950 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialainen poliitikko, joka edustaa liberaalipuoluetta. Hän toimi Kolumbian presidenttinä 1994–1998. Vuodesta 2014 alkaen hän on toiminut Etelä-Amerikan valtioiden Unionin (UNASUR) pääsihteerinä.
Samper kävi koulunsa Bogotássa, ja suoritti yksityisessä La Pontificia Universidad Javeriana -yliopistossa tutkinnot sekä taloustieteessä että oikeustieteessä. Lisäksi hän suoritti taloustieteen jatko-opintoja Columbia Universityssä asuessaan New Yorkissa.
Samper aloitti poliittisen uransa Cundinamarcan kansanedustajana 1982–1984, ja toimi Bogotan kaupunginvaltuustossa 1982–1986 ja senaattorina 1986–1990.
Samper valittiin Kolumbian presidentiksi vuonna 1994. Kautensa päättyessä vuonna 1998 hän myönsi, että vaalikampanjaan oli käytetty huumerahoja. Myöhemmin Calin kartellin edustajat myönsivät käyttäneensä kampanjaan kymmenen miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria.
Samper syntyi 3. elokuuta 1950 Bogotássa. Hänen sisaruksistaan Daniel Samper on tuottelias kirjailija ja toimittaja, samoin kuin monet muut Samperin suvun jäsenet. Hän meni vuonna 1972 naimisiin Silvia Arbelaezin kanssa, jonka kanssa hänellä on poika Andres. Hän on eronnut, ja myöhemmin hän meni uusiin naimisiin Jacquin Strouss Lucenan kanssa 16. kesäkuuta 1979, ja tästä avioliitosta syntyivät Miguel ja Felipe.
Heikki Mattila
Heikki Samuli Mattila (s. 21. tammikuuta 1945 Hartola) on pituushypyn moninkertainen SM-mitalisti, joka edusti koko uransa ajan urheiluseura Joutsan Pommia. Kalevan kisojen pituushyppyyn hän otti osaa kaikkiaan 12 kertaa vuosina 1964–1980. SM-hopeaa Mattila saavutti 1973, 1975 ja 1979. SM-pronssille hän ylsi 1968 ja 1972. Maajoukkueen mukana Mattila kilpaili 1966–1979. .
Työuran Heikki Mattila teki Joutsan lukiossa englannin lehtorina. Eläkkeelle hän jäi kesäkuussa 2005.
XXX (vuoden 2016 elokuva)
XXX on vuonna 2016 ilmestynyt intialainen eroottinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ken Ghosh ja tuottanut Shobha Kapoor ja Ekta Kapoor (ALT Entertainment). Päärooleissa nähdään Kyra Dutt, Aparnaa Bajpai, Pryanca Talukdar ja Aparna Sharma.
Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2015 ja sen ensi-ilta oli vuonna 2016."XXX" sisältää viisi eri tarinaa, jotka tutkivat eri näkökohtia seksuaalisista suhteista.
Tuottaja Ekta Kapoor aiheutti kohua vaatimalla elokuvan näyttelijöitä allekirjoittamaan sopimuksen, johon sisältyy pykälä, ettei näyttelijä epäröi alastonkohtauksia tai kieltäydy sellaisista. Sen allekirjoitti ensimmäisenä Kyra Dutt.
Jake Kaminski
Jake Kaminski (s. 11. elokuuta 1988 Buffalo) on yhdysvaltalainen jousiampuja. Hän on muun muassa voittanut hopeaa Lontoon 2012 ja Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten joukkuekilpailuissa ja kultaa maailmanmestaruuskisoissa Belekissä Turkissa 2013.
Kaminski aloitti jousiammunnan kuusivuotiaana vuonna 1994 kotikaupungissaan Elmassa.
Aurinkoenergia Suomessa
Aurinkoenergiaa käytetään Suomessa pääasiassa vedenlämmittämiseen sekä sähkön tuottamiseen aurinkopaneeleilla. Aurinkoenergiaa tuotettiin Suomessa vuonna 2015 noin 97 terajoulea eli 26,9 gigawattituntia. Sen osuus oli noin 0,0074 prosenttia Suomen kokonaisenergiantuotannosta (1 304 589 TJ). Aurinkoenergian tuotannon määrä on kasvanut Suomessa vuosittain sen ensimmäisistä käyttöönottovuosista lähtien. Esimerkiksi vuonna 1990 aurinkoenergiaa tuotettiin noin 18 terajoulea, vuonna 2000 noin 22 terajoulea ja vuonna 2010 noin 56 terajoulea.
Lähde:
Misael Pastrana Borrero
Misael Eduardo Pastrana Borrero (14. marraskuuta 1923 – 21. elokuuta 1997) oli Kolumbian presidentti vuosina 1970–1974. Hän oli viimeinen Kolumbian Kansallisen rintaman eli Liberaalien ja Konservatiivien koalition presidenteistä
Neljän vuoden kautensa aikana Pastrana pyrki lisäämään työllistymismahdollisuuksia ja kansallisia säästötoimenpiteitä päästäkseen eroon riippuvuudesta ulkomaisista investoinneista ja luotoista. Hänen kaudellaan monet kolumbialaiset saivat oikeuden kansaneläkkeeseen.
Yksi Pastranan iskulauseista oli "auto jokaiselle Kolumbian perheelle", ja oli tuomassa ranskalaista autonvalmistajaa Renaultia Kolumbiaan. Hän edisti myös ensimmäisen kansallisen ympäristölainsäädännön luomista latinalaisessa Amerikassa.
Hän kuoli Bogotássa 73-vuoden iässä. Pastranan puoliso on  María Cristina Arango Vega, jonka kanssa hänellä oli kolme poikaa ja yksi tytär. Hänen toinen poikansa, Andrés Pastrana Arango oli  Kolumbian presidentti vuosina 1998–2002.
Carlos Lleras Restrepo
Carlos Alberto Lleras Restrepo (12. huhtikuuta 1908 – 27. syyskuuta 1994) oli Kolumbian presidentti vuosina 1966–1970. Hän edisti Latinalaisen Amerikan yhteistyötä kaupan alalla, ja oli Venezuelan, Kolumbian, Perun, Bolivian ja Chilen välisen vapakauppasopimuksen pääneuvottelija.
Lleras opiskeli La Salle-Instituutissa ja Universidad Nacional de Colombiassa. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1930.
Lleras tuli mukaan politiikkaan jo nuorena. Vuonna 1929, hän edusti liberaalipuoluetta Apulon konventissa. 21-vuotiaana hän pääsi Kolumbian Liberaalipuolueen keskuskomitean jäseneksi.
Lleras pyrki Kolumbian presidentiksi ensimmäistä kertaa vuonna 1944, mutta hävisi. Myöhemmin, 27. marraskuuta, vuonna 1965, hän pääsi liberaalipuolueen ehdokkaaksi, ja sai  konservatiivipuolueen tuen.  Näin hänestä tuli ""Kansallisen Rintaman"" virallinen ehdokas, joka  voitti vaalit vuonna 1966.
Presidenttikautensa jälkeen Lleras perusti poliittisen lehden ""Nueva Frontera"" ja toimi sen kustantajana.
Trooppinen myrsky Erika
Trooppinen myrsky Erika oli 24.–28. elokuuta 2015 erityisesti Dominicaan, Bahamalle ja Floridan vaikuttanut trooppinen myrsky. Dominicassa myrsky aiheutti noin 15-20 cm sademäärän alle kahdessatoista tunnissa, mikä aiheutti tulvia ja maanvyörymiä. Myrsky aiheutti arviolta 483 miljoonan dollarin tuhot.
Eduardo Santos
Eduardo Santos Montejo (28. elokuuta 1888 Bogotá – 27. maaliskuuta 1974 Bogotá) oli  kolumbialainen kustantaja ja poliitikko, Kolumbian Liberaalipuolueen aktiivinen jäsen. Hän omisti merkittävän Bogotássa ilmestyvän sanomalehden El Tiempo, ja toimi Kolumbian presidenttinä elokuusta 1938 elokuuhun 1942. Hänet valittiin vaaleissa ainoana ehdokkaana.
Eduardo Santos oli Kolumbian presidentti Juan Manuel Santosin isosetä.
Trimetyyliortoformaatti
Trimetyyliortoformaatti eli trimetyyliortoformiaatti tai trimetoksimetaani (CHO) on ortoestereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa trimetyyliortoformaatti on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Se liukenee hieman veteen, mutta hydrolysoituu erityisesti happamissa vesiliuoksissa metanoliksi ja metyyliformaatiksi. Trimetyyliortoformaatti liukenee muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin.
Trimetyyliortoformiaattia valmistetaan metanolin ja vetysyanidin välisellä reaktiolla vetykloridin toimiessa katalyyttinä. Tämä on niin kutsuttu Pinner-reaktio.
Trimetyyliortoformaatti reagoi aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen niiden dimetyyliasetaalijohdannaisen Tämä on yksi käytetyimmistä tavoista valmistaa asetaaleja. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää atsoksistrobiinin ja eräiden väriaineiden valmistuksessa. Trimetyyliortoformaattia on myös tutkittu käytettäväksi polttoaineena polttokennoissa.
Franz Xaver Zettler
Franz Xaver Zettler (21. elokuuta 1841 München, Saksan keisarikunta -- 27. maaliskuuta 1916) oli saksalainen lasimaalari.
Zettler harjoitti alkuun kauppaa Stuttgartissa ja kotikaupungissaan mutta opiskeli samalla taidehistoriaa. Hänet palkattiini Mayerin hovimaalaamoon. Zettler, joka oli Mayerin vävy, tarttui pian yrityksen johtoon ja laajensi sitä nii, että se työllisti lähes 300 henkeä ja perusti sivupisteen Lontooseen. München kuninkaallisen lasimaalaamon lakkauttamisen jälkeen hän perusti itse lasimaalaamon, joka nousi maailmanmaiseeseen. Zettler pyrki samaan laatuun kuin oli ollut vallalla lasimaalauksen kulta-aikaan 1440–1540. Yhdessä Enzlerin ja Stockbauerin kanssa hän julkaisi teoksen Münchenin "Ausgewählte Kunstwerke aus dem Schatz der reichen Kapelle in der königlichen alten Residenz zu München", joka esittelee Baijerin hallitsijoiden residenssin Münchner Residenzin kappelin taideteoksia.
Hoàng Xuân Vinh
Hoàng Xuân Vinh (s. 6. lokakuuta 1974) on vietnamilainen pistooliampuja. Hoàng voitti olympiakultaa 10 metrin ilmapistoolissa Rio de Janeirossa 2016. Hoàng sai Vietnamin ensimmäisen olympiakultamitalin. Hän voitti Riossa myös hopeaa 50 metrin pistoolissa.
Luettelo animaatiosarjan Arttu jaksoista
Tämä on luettelo animaatiosarjan Arttu jaksoista. Lista sisältää vain Yle TV2:n vuosina 2002-2003 uusintana esittämät jaksot.
Birkenstock
Birkenstock on saksalainen jalkinevalmistaja, jonka tunnetuimmat tuotteet ovat ”terveyskenkiä”, käyttäjän jalkapohjan muotoon jossain määrin mukautuvia sandaaleja ja hollannikkaita.
Birkenstock-yhtiön historia alkaa vuodesta 1774, jolloin Johann Adam Birkenstock rekisteröitiin saksalaisen Langenbergheimin kirkonkirjoihin suutarina. Hänen pojanpoikansa Konrad Birkenstock kehitti vuonna 1897 idean uudenlaisista jalkineista, joiden pohja oli muotoiltu jalkapohjan mukaan eikä tasainen kuten siihenastisissa kengissä. Ideaa sovellettiin myös erikseen myytäviin kengänpohjallisiin, joilla sai mukavamman pohjan tasapohjaisiin kenkiin.
Ensimmäisen maailmansodan aikoihin Konradin poika Carl tuli mukaan yrityksen toimintaan ja suuntasi sitä yhä enemmän sotavammaisille tarkoitettujen ortopedisten terveyskenkien suuntaan. Seuraavan sukupolven edustaja Karl Birkenstock kehitti 1950-luvun puolivälissä sukunsa jalkineideaa edelleen tavoitteenaan niin mukava ja mukautuva kenkä, että sen käyttäminen vastaisi paljain jaloin kävelyä. Syntyi uudenlainen taipuisa kengänpohjamateriaali, joka on sekoitus lateksia, korkkia ja juuttikuitua. Pohja varustettiin kahdella nahkaremmillä, ja näin syntyi yhtiön tunnetuin tuote, Birkenstock-sandaalit.
1960-luvun puolivälissä Yhdysvaltoihin asettunut saksalainen vaatesuunnittelija Margot Fraser alkoi tuoda Birkenstockin kenkiä Pohjois-Amerikkaan. Siellä niistä tuli aluksi hippiliikkeen edustajien ja sittemmin muiden vapaamielisten ryhmien suosikkijalkine niin, että poliittisessa kielenkäytössä on käytetty termiä "Birkenstock liberals". 1980-luvulla terveyskengät saivat tehdä tilaa lenkkitossuille ja näyttäville merkkikengille, mutta 1990-luvulla Birkenstockin laajentuneen valikoiman myyntimäärät Pohjois-Amerikassa kohosivat ennätyksiin. Kesällä 2014 "Helsingin Sanomien" Nyt-liite uutisoi Birckenstock-sandaalien olevan taas trendikkäitä.
Birkenstockin ohella muita saman yrityksen kenkämerkkejä ovat "Alpro"-sisätyökengät, "Birki’s"-lastenkengät, "Footprints, Tatami" ja naisten "Papillio".
Perhosen uni
Perhosen uni on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1986. Elokuvassa Kurkvaara käytti kuvamateriaalia Huippuvuorilla kesällä 1955 kuvaamastaan keskeneräiseksi jääneestä elokuvasta jonka työnimenä oli "Arktinen rakkaus" ja "Kylmien rantojen maa". Elokuvasta olisi tullut Suomen ensimmäinen värillinen kokoillan näytelmäelokuva mutta hanke kaatui Kurkvaaran ulkomaisen yhteistyökumppanin tehtyä konkurssin. Kuvattu materiaali jäi kuitenkin Kurkvaaran haltuun ja 1980-luvulla hän alkoi laatia käsikirjoitusta materiaalin ympärille. Kurkvaara maalasi itse elokuvan juoneen liittyvät taulut. Elokuvan nimi tuli kiinalaisen Ma Chih-yüenin runokokoelmasta "Syysajatuksia".
Kriitikot pitivät vanhan ja uuden kuvausmateriaalin yhdistämistä samassa elokuvassa kiehtovana ja jopa ainutlaatuisena. Elokuva oli näyttelijä Pehr-Olof Sirénin viimeinen roolityö. Elokuvalla oli teattereissa vain 157 katsojaa.
Eeva tapaa elokuvan alussa kahvilassa vanhan ystävänsä ja alkaa kertoa tälle kuluneen kesän tapahtumista omassa elämässään. Huvilalla äitinsä kanssa kesää viettävä Eeva huomaa että äiti tuntee naapurissa asuvan eläkkeellä olevan toimittajan ja harrastelijamaalarin Sandellin mutta välttelee hänestä puhumista. Kun Sandell kuolee yllättäin Eeva menee Sandellin huvilalle ja löytää Sandellin maalaaman taulun Eevan äidistä, kaitafilmirullan ja vanhan lehtiartikkelin jonka kuvissa Sandell esiintyy Eevan äidin ja isoisän kanssa. Kaitafilmi on kuvattu Eevan isoisän 30 vuotta aiemmin Huippuvuorille tekemän tutkimusmatkan yhteydessä ja myös Sandell ja Eevan äiti esiintyvät filmissä. Eeva kysyttyä asiaa äidiltään tämä kertoo olleensa Huippuvuorilla ja tavanneensa siellä Sandellin joka oli tekemässä lehtijuttua Eevan isoisästä. Eevalle jää kuitenkin epäilys oliko Sandellin ja Eevan äidin välillä aikanaan suhde ja olisiko Sandell Eevan isä. Lopulta hän päättää hukuttautua koska hän tuntee menettäneen pohjan elämältään. Paikalle tullut nuorukainen, filmin kertoja, estää kuitenkin tämän. Elokuvan lopussa filmin kertoja yrittää ottaa tarkempaa selkoa asioista mutta havaistsee että Eevan äidin ja Sandellin huvilat ovat olleet vuosikausia asumattomina ja odottavat purkutuomiota.
Altiero Spinelli
Altiero Spinelli (31. elokuuta 1907 – 23. toukokuuta 1986) oli italialainen poliittinen teoreetikko, kommunistipoliitikko ja Euroopan yhdistymisen puolestapuhuja. Spinelliä pidetään yhtenä Euroopan unionin perustajista, koska hän oli kirjoittamassa Ventotenen manifestia, osallistui Euroopan federalistisen liikkeen syntyvaiheisiin  ja koska hänellä oli vahva vaikutus ensimmäisinä vuosikymmeninä toisen maailmansodan jälkeisen Euroopan integraation ja koska hän lopulta oli käynnistämässä uudelleen integraatioprosessia 1980-luvulla. Hän oli Euroopan komission jäsen kuusi vuotta ja Euroopan parlamentin jäsen kymmenen vuotta. Euroopan parlamentin  päärakennus Brysselissä on nimetty hänen mukaansa.
Spinelli syntyi Roomassa, ja liittyi jo nuorena Italian kommunistisen puolueen (PCI) jäseneksi, jotta voisi vastustaa Benito Mussolinin fasistipuoluetta. Spinelli suuntautui radikaaliin journalismiin, hänet pidätettiin vuonna 1927 ja vietti kymmenen vuotta vankilassa ja sen jälkeen kuusi vuotta arestissa. Sodan aikana hän oli internoituna Ventotenen saarella Gaetan lahdella yhdessä noin kahdeksansadan muut poliittisen vangin kanssa. Näiden vuosien aikana hän vieraantui Italian kommunistisesta puolueesta tuomitessaan Stalinin puhdistukset (jolloin  monet muut vangit hylkäsivät hänet). Spinelli kieltäytyi kuitenkin tekemästä kompromisseja fasistisen hallinnon kanssa, huolimatta tarjotusta varhaisen vapautumisen mahdollisuudesta.
Spinelli ja Ernesto Rossi kirjoittivat vankilassa yhdessä vuonna 1941 manifestin, joka salakuljetettiin ulos vankilasta ja julkaistiin Roomassa tammikuussa 1944. Siinä on hahmoteltu toimenpiteet ja periaatteet, joilla luotaisiin vapaa ja yhdentynyt Eurooppa sodanjälkeisessä maailmassa.
Spinelli palasi sodan jälkeen Italian kommunistisen puolueen riveihin, koska puolue omaksui muiden suurten läntisten kommunistipuolueiden tavoin (Italia, Ranska, Espanja) eurokommunismin, joka peräänkuulutti demokratiaa ja ihmisoikeuksia, eikä hyväksynyt neuvostomallista diktatuuria. Vuonna 1979 Spinelli valittiin Euroopan parlamenttiin kommunistien listalta.
Kolumbian kongressi
Kolumbian tasavallan kongressi () on Kolumbian kaksikamarinen kansanedustuslaitos, joka käyttää maassa lainsäädäntövaltaa.
Kolumbian kongressi koostuu 102-paikkaisesta Senaatista "(Senado)" sekä 166-paikkaisessa edustajainhuoneesta "(Cámara de Representantes)". Jäsenet molempiin kamareihin valitaan kansanäänestyksellä neljän vuoden kaudelle.
Kongressin koostumus, organisaatio ja valtuudet määritelty Kolumbian perustuslain neljännessä pykälässä.
Molemmat kongressin kamarit kokoontuvat uusklassisessa "Capitolio Nacional" ("National Capitol") rakennuksessa Bogotán keskustassa. Talon rakentaminen alkoi vuonna 1847 ja päättyi vasta 1926.
Kummassakin kamarissa on omat kelpoisuusvaatimuksensa, jotka on vahvistettu perustuslaissa, mutta on olemassa yhteisiä sääntöjä siitä, ketkä eivät voi päästä kongressin kummankaan kamarin jäseniksi.
Tällaisia syitä ovat esimerkiksi vankeustuomiot tai kaksoiskansalaisuus ihmisillä, jotka eivät ole syntyperäisiä Kolumbian kansalaisia.
Kongressi kokoontuu molempien kamarien yhteisistuntoon ("Congreso pleno") vain poikkeuksellisissa tilanteissa. Näitä ovat:
Kongressilla on vuodessa kaksi sääntömääräistä istuntokautta: ensimmäinen 20 heinäkuuta - 16. joulukuu, ja toinen 16. maaliskuusta - 20. kesäkuuta .
Hallitus voi kutsua koolle ylimääräisiä istuntoja milloin tahansa, mutta ei koskaan kesäkuun 20. päivän jälkeen vaalivuonna, ja Kongressi voi näissä istunnoissa keskutella vain hallituksen sen harkittavaksi osoittamista asioista.
Senaattiin valitaan 102 jäsentä neljäksi vuodeksi. Sata senaattoria valitaan vaaleilla, joissa koko maa on yksi vaalipiiri. Loput kaksi valitaan alkukperäiskansojen yhteisöistä.
Senaattoriksi valittavan henkilön on oltava syntyperäinen Kolumbian kansalainen, ja vaalien aikaan yli 30-vuotias.
Kongressin alahuoneeseen eli edustajainhuoneeseen valitaan 166 jäsentä neljäksi vuodeksi.
Vaaleissa on alueelliset vaalipiirit. 
Edustajaksi valittavan henkilön on oltava Kolumbian kansalainen (perustuu syntymään tai kansalaisuuden) ja yli 25-vuotias.
Vuonna 2014 valitussa kongressissa presidentti Juan Manuel Santosin keskustaoikeistolainen U-puolue sai suuriman ääniosuuden yksittäisistä puolueista. Viiden puolueen hallituskoalitio sai enemmistön sekä ylä- että alahuoneessa, mutta enemmistö oli niukempi kuin edellisellä kaudella.
Fiat Viaggio
Fiat Viaggio on Fiatin vuosina 2012–2017 Kiinan markkinoille valmistama keskiluokan automalli, joka on käytännössä Dodge Dartin uudelleennimetty versio. Viaggiosta oli Dartista poiketen saatavana sedanin lisäksi viisiovinen hatchback, jonka nimi on Fiat Ottimo.
Autossa käytettävä moottori oli 1,4-litrainen T-Jet (120/150 hv). Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai kuusiportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Ryan White (jääkiekkoilija)
Ryan Kenneth White (s. 17. maaliskuuta 1988 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Minnesota Wildin organisaatiota. Hän on aiemmin pelannut Arizona Coyotesissa, Montreal Canadiensissa sekä Philadelphia Flyersissa. Montreal Canadiens varasi Whiten 66. pelaajana .
White pelasi vuodet 2004–2008 WHL-joukkue Calgary Hitmenissä. Montreal Canadiens varasi hänet 66. pelaajana . Junioriuransa jälkeen White siirtyi Canadiensin AHL-farmiseura Hamilton Bulldogsiin, jossa hän teki tulokaskaudellaan 2008–2009 80 ottelussa 21 tehopistettä.
White teki NHL-debyyttinsä 5. marraskuuta 2009 ottelussa Boston Bruinsia vastaan. Hän sai ottelussa syöttöpisteen. Hänet kutsuttiin seuraavassa kuussa jälleen NHL-kokoonpanoon. Hän ehti pelaamaan 8. joulukuuta ensimmäisen erän ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hänet kuitenkin otettiin pois, kun Canadiens ei ollut raportoinut hänen nostamisestaan NHL:lle tarpeeksi ajoissa.
White teki ensimmäisen maalinsa 20. maaliskuuta 2011 ottelussa Minnesota Wildia vastaan. Hän teki ottelussa Gordie Howe -hattutempun.
Elokuussa 2014 White jätti Canadiensin organisaation siirtyessään yksivuotisella kahden suunnan sopimuksella Philadelphia Flyersiin.
1. heinäkuuta 2016 White siirtyi vapaana agenttina yhden vuoden sopimuksella Arizona Coyotesiin.
27. helmikuuta 2017 Arizona vaihtoi Whiten Minnesota Wildiin yhdessä hyökkääjä Martin Hanzalin sekä 2017 4. kierroksen varausvuoron kanssa. Vastineeksi Coyotes sai 2017 1. kierroksen varausvuoron, 2018 2. kierroksen varausvuoron, hyökkääjä Grayson Downingin sekä ehdollisen 2019 4. kierroksen varausvuoron.
Felipe Almeida Wu
Felipe Almeida Wu (s. 11. kesäkuuta 1992 São Paulo) on brasilialainen pistooliammunnan olympiamitalisti. Wu on 169 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.
Wu saavutti hopeaa 10 metrin ilmapistoolista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta hän saavutti kultaa samasta lajista. Etelä-Amerikan kisoista Wulla on kaksi kultaa. Maailmancupissa hän on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa.
Wu saavutti hopeaa vuoden 2010 nuorten kesäolympialaisista Singaporesta 10 metrin ilmapistoolista.
Julian Weber
Julian Weber (s. 29. elokuuta 1994 Mainz) on saksalainen keihäänheittäjä. 190 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Weber edustaa USC Mainzia. Hänen valmentajanaan toimii Stephan Kallenberg.
Weber saavutti kultaa vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista Rietistä. Weber sijoittui vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa yhdeksänneksi heitettyään tuloksen 81,36. Hänen ennätyksensä on syyskuussa 2016 Berliinissä heitetty 88,29.
Murron seisake
Murto (ratakm 574+800) on lakkautettu seisake Keski-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Niiralan radalla.
Tämä seisake on ollut ainakin olemassa v. 1905 ja melkein samalla kilometrillä on risteysmerkeillä varustettu tasoristeys nimeltään Halkovaara.
Erkki Seiro
Erkki Ilmari Seiro (s. 18. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen dokumenttielokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Seiron vanhemmat olivat Veikko Gunnar Seiro ja terveyssisar Hanna Helmi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1964 ja opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa.
Seiro toimi free lance-elokuvaäänittäjänä ja -leikkaajana 1967–1970 ja oli Jörn Donner Productions Oy:n elokuvaleikkaajana 1970–1973, Filmi-ässä Oy:n tuotantopäällikkönä ja ohjaajana 1973–1976 sekä vuodesta 1976 Ruutukuva Oy:n toimitusjohtajana ja ohjaajana.
Seiro oli Suomen elokuvatyöntekijät ry:n johtokunnan jäsen 1970–1973, Suomen elokuva-arkisto ry:n johtokunnan jäsen vuodesta 1974, valtion kamerataidetoimikunnan puheenjohtaja 1971–1974, taiteen keskustoimikunnan jäsen 1971–1974 ja vuodesta 1977, valtion elokuvataidetoimikunnan jäsen vuodesta 1977 sekä elokuvauudistustyöryhmän puheenjohtaja vuodesta 1976 alkaen.
Zhang Jilong
Zhang Jilong (, s. 9. helmikuuta 1952 Yantai, Kiina) on Asian Football Confederationin varapuheenjohtaja. Aiemmin hän toimi sen puheenjohtajana 2011–2013. Hän on ollut myös FIFA:n johtokunnan jäsen.
Zhang Jilong syntyi Yantaissa, Shandongin maakunnassa Kiinassa vuonna 1952. Hän opiskeli Kiinan pääkaupungissa Pekingissä ja valmistui vuonna 1975. Vuonna 1978 hän liittyi juuri perustettuun Kiinan jalkapalloseuraan.