Sampo Terho
Sampo Johannes Terho (s. 20. syyskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen Sinisen eduskuntaryhmän kansanedustaja, tietokirjailija ja Suomen eurooppa-, kulttuuri- ja urheiluministeri sekä Sinisen tulevaisuuden ensimmäinen puheenjohtaja. Koulutukseltaan Terho on filosofian maisteri. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 2015, mitä ennen hän oli europarlamentaarikko vuosina 2011–2015.
Terho nousi Euroopan parlamenttiin varasijalta Timo Soinin siirryttyä takaisin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Terho valittiin jatkokaudelle.
Kesäkuussa 2017 Terho erosi perussuomalaisten eduskuntaryhmästä 20 muun kansanedustajan kanssa ja perusti Uusi vaihtoehto -eduskuntaryhmän. Hän oli mukana perustamassa myös Sininen tulevaisuus -yhdistystä ja on sen puheenjohtaja. Sininen tulevaisuus rekisteröitiin puolueeksi 15. marraskuuta 2017.
Terho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1996 Porkkalan lukiosta. Vuonna 2003 hän valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineenaan Suomen historia. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli 1,5 vuotta tietopalvelusihteerinä puolustusministeriössä. Vuonna 2005 Terho oli rauhanturvaajana Eufor-joukoissa Bosnia ja Hertsegovinassa. Vuosina 2006–2008 hän työskenteli Maanpuolustuskorkeakoulussa stategiatutkijana ja vuosina 2009–2010 mediatutkijana.
Terho on kirjoittanut yhteiskunnallisia artikkeleita sanomalehtiin ja toiminut kolumnistina muun muassa "Uudessa Suomessa", "Aamulehdessä", "Kalevassa", "Helsingin Sanomissa" ja "Turun Sanomissa". Vuonna 2007 julkaistiin Terhon tietokirja kuolemanrangaistuksen historiasta. Marraskuussa 2009 hänet valittiin Suomalaisuuden liiton puheenjohtajaksi.
Eduskuntavaaleissa 2003 Terho oli perussuomalaisten ehdokas Pirkanmaan vaalipiirissä muttei tullut valituksi. Vuosina 2008–2009 hän toimi Kallion seudun Perussuomalaiset ry:n puheenjohtajana ja vuonna 2009 Helsingin piirihallituksen toisena varapuheenjohtajana.
Terho oli perussuomalaisten ehdokas vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja ylsi 9 374 äänellä varasijalle. Hän nousi europarlamenttiin, kun perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini luopui jäsenyydestään tultuaan valituksi eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Vuosina 2011–2014 Terho kuului EU-kriittiseen Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmään (EFD). Terho valittiin jatkokaudelle vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa. Vuoden 2015 eduskuntavaalien jälkeen Terhon paikalle Euroopan parlamenttiin nousi kuitenkin varajäsen Pirkko Ruohonen-Lerner, kun Terho tuli valituksi ja otti vastaan paikkansa Suomen eduskunnassa. Vuosina 2014–2015 Terho kuului konservatiivien ja reformistien ryhmään (ECR) ja oli ryhmän työvaliokunnan jäsen.
Euroopan parlamentin seitsemännellä vaalikaudella (2009–2014) Terho toimi talous- ja raha-asioiden sekä turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnan jäsenenä vuodesta 2012 vaalikauden loppuun. Terho toimi myös kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan varapuheenjohtajana vuosina 2011–2012 ja Kanada-suhteista vastaavan valtuuskunnan jäsenenä vuosina 2011–2014. Lisäksi Terho on ollut varajäsen ulkoasiainvaliokunnassa (2011–2014), työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa (2012–2014) sekä Australian ja Uuden-Seelannin suhteista vastaavassa valtuuskunnassa (2011–2014). Vuonna 2014 alkaneella vaalikaudella Terho oli jälleen talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen, suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan jäsen sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan varajäsen.
Jari Lindströmin siirryttyä ministeriksi Sipilän hallitukseen Terho nimitettiin hänen tilalleen perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi.
Terho valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa. Hän sai 3 381 ääntä.
Tasavallan presidentti nimitti Terhon eurooppa-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi Sipilän hallitukseen perjantaina 5. toukokuuta 2017. Kesäkuussa 2017 Terho erosi perussuomalaisten eduskuntaryhmästä 20 muun kansanedustajan kanssa ja perusti Uusi vaihtoehto -eduskuntaryhmän. Ryhmän jäsenistö perusti samassa kuussa Sininen tulevaisuus -yhdistyksen, joka rekisteröitiin puolueeksi 15. marraskuuta 2017. Terho toimi Sinisen tulevaisuuden "de facto" puheenjohtajana sen perustamisesta saakka, kunnes hänet valittiin virallisesti sen puheenjohtajaksi puolueen ensimmäisessä puoluekokouksessa 16. joulukuuta 2017.