hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Irti (Kaija Koon albumi)
Irti on Kaija Koon yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2010. Keväällä 2010 Kaija Koo vaihtoi levy-yhtiötä Bonnier Amigo Music Groupista rockyhtye Apulannan luotsaamaan Päijät-Hämeen Sorto ja Riistoon, joka toimi albumin julkaisijana. Apulannan laulaja Toni Wirtanen teki myös kappaleita albumille. Hänen lisäkseen lauluja kirjoitti Jippu, Markku Impiö, Hannu Korkeamäki ja Suurlähettiläiden laulaja-kitaristi Jussu Pöyhönen.
"Irti" menestyi kaupallisesti hyvin sijoittuen albumilistalla toiseksi. Sen ensisingle ”Vapaa” sijoittui sekä single- että latauslistalla ensimmäiseksi.
Albumi sai musiikkikriitikoilta pääosin positiivista palautetta. Ylen arvostelussa kappaleiden kritisoitiin olevan liian samankaltaisia artistin aiemman tuotannon kanssa, mutta arvostelijan mukaan kuunneltaessa ”korvaan tarttuu pääosin positiivisia asioita”. Desibeli.netin toimittaja Mika Roth antoi albumille neljä tähteä viidestä kirjoittaen, että uusi levy-yhtiö ja uudet lauluntekijät ovat tuoneet uutta energiaa Koolle. Keskisuomalaisen arvostelussa kirjoitettiin: ”Levy on näppärää poppia, mutta lopputulos on hieman epätasainen. – – Irti ei ole parasta Kaija Koota, mutta levyllä on puolensa ja hetkensä.”
Suomen musiikkitoimittajat valitsivat albumin vuoden 2010 toiseksi parhaaksi albumiksi, sen jäädessä Suvi Teräsniskan albumin "Rakkaus päällemme sataa" taakse.
Suomen parhaat (Kaija Koon albumi)
Suomen parhaat on Kaija Koon kokoelmalevy, joka ilmestyi vuonna 1994.
Amerikkalainen unelma
Amerikkalainen unelma on yhdysvaltalainen kansalliseetos, jonka mukaan maan kansalaisille taattu vapaus sisältää myös lupauksen mahdollisuudesta onnen tavoitteluun ja menestykseen. Yhdysvaltalainen historioitsija James Truslow Adams määritteli vuonna 1931 amerikkalaisen unelman näin: ”Elämän tulee olla parempaa ja rikkaampaa sekä täydempää jokaiselle, kykyjensä ja saavutuksiensa mukaisesti, riippumatta sosiaaliluokastaan tai niistä olosuhteista joihin on syntynyt.”
Amerikkalainen unelma saatetaan nähdä myös puhtaasti materialistisesta näkökulmasta. Tällöin ihminen työskentelee entistä enemmän ja kovemmin tavoitellessaan materialistista vaurautta, jättämättä itselleen aikaa nauttia siitä.
Amerikkalaisen unelman ajatus sisältyy myös Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseen, jonka mukaan ”kaikki ihmiset on luotu tasa-arvoisiksi” ja että ”heidän Luojansa on heille antanut tiettyjä rikkomattomia Oikeuksia ... näihin oikeuksiin kuuluvat Elämä, Vapaus ja Pyrkimys Onneen (Life, Liberty and the pursuit of Happiness)”.
When You’re Young (3 Doors Downin kappale)
When You're Young on yhdysvaltalaisen rockyhtye 3 Doors Downin singlejulkaisu vuodelta 2011, ja yhtyeen ensimmäinen single heidän viidenneltä studioalbumiltaan "Time of My Life". Single julkaistiin ladattavaksi iTunes-musiikkipalveluun 1. helmikuuta 2011, ja se on yhtyeen historian kymmenes singlejulkaisu, joka on saavuttanut Top 10-listasijoituksen Mainstream Rock Charts-singlelistalla.
Kappaletta käytettiin myös "SmackDown"-painija Edgen jäähyväisjaksossa, joka esitettiin televisiossa 15. huhtikuuta 2011. Edge joutui päättämään painiuransa hänelle diagnosoidun selkäytimen ahtauman myötä. Vamma oli saanut alkunsa vuonna 2003 Edgen niskavammasta.
Tuuleen piirretyt vuodet 1980–2000
Tuuleen piirretyt vuodet 1980–2000 on Kaija Koon kokoelmalevy, joka ilmestyi vuonna 2000.
Korson Veto (lentopallo)
Korson Veto (KoVe) on lentopallon miesten Mestaruusliigassa (LML) pelaava joukkue Vantaalta. Sen paras saavutus on SM-pronssi kaudelta 2003-04. KoVe nousi takaisin Suomen pääsarjaan kaudeksi 2011-12, kun se sai kabinettipäätöksellä liigapaikan itselleen ja Piivolley menetti sen (liigapaikan) talousvaikeuksien vuoksi. KoVen historian paras saavutus liigakentiltä on vuonna 2004 voitettu SM-pronssi. Joukkueen runkopelaajina tuolloin toimivat Petteri Laurila ja Toni Kankaanpää. KoVe lähti kyseisellä kaudella pudotuspeleihin peräti runkosarjan voittajana. Seuraavalla kaudella KoVe esiintyi myös liigamenestyksensä ansiosta arvostetussa CEV-Cupissa, mutta ei selviytynyt 16 parhaan joukkoon avauskierroksilta. Kauden 2005-06 päätteeksi KoVe putosi lentisliigasta, kun Kempeleen Lentopallo nousi sen tilalle pääsarjaan.
Joukkue tippui SM-liigasta kauden 2006-07 päätteeksi. Joukkueen venäläinen valmentaja Aleksei Diva ei saanut kauden aikana ryhmästä tehtyä voittaavaa joukkuetta. Jo kyseiseksi kaudeksi KoVe oli päässyt jo takaoven kautta sisään liigapeleihin, kun Rovaniemen liigaseurat, NaPa ja PerPo, yhdistyivät ja liigan piti täydentää 12 joukkueen suuruiseksi. Tämän jälkeen KoVe kuului 1-sarjassa sen parhaimpiin joukkueisiin. KoVe selviytyi jokaisella kaudella 1-sarjan välieriin asti. Joukkueen valmentajana toimi 1-sarjassa kaudesta 2007-08 lähtien kokenut Jouko Lindberg, joka valmensi ennen KoVeen tuloaan Salon Piivolleyta, joka saavutti SM-pronssia. Kaikkiaan hän oli valmentanut liigassa 14 kautta, joiden aikana hän oli saavuttanut kerran Suomen mestaruuden ja kaksi kertaa hopeaa.
KoVe pelasi liigakarsintoja kaudella 2010-11 Saimaa Volleyta vastaan, mutta hävisi ottelusarjan voitoin 3-0. KoVe oli kyseisellä kaudella 1-sarjassa toinen häviten finaalisarjan voitoin 2-1 Kokkolan Tiikereille. Kaudeksi 2011-12 KoVe teki paluun Mestaruusliigaan, kun liigahallitus myönsi sille paikan johtuen PiiVolleyn poistumisesta liigakentiltä talousvaikeuksien vuoksi.
Kaudelle 2014-2015 saapui 17-vuotisen pelaaja- ja valmentajauran Saksassa ja USA:ssa tehnyt Petri Sainio, jonka ennen ulkomaanuraansa pelasi Suomessa 249 liigaottelua vuosina 1984-1994.
Iloinen Linnanmäki
Iloinen Linnanmäki on Jack Witikan ohjaama komediaelokuva vuodelta 1960. Päähenkilöinä ovat Tea Istan esittämä pulaan joutuva mainostoimittaja sekä Niilo Tarvajärvi, joka esittää itseään. Komedian nimi mainostaa Linnanmäen huvipuistoa.
Tuottaja Itkonen halusi panostaa ”varmaan aiheeseen”, mutta yleisö ei täyttänyt odotuksia ja elokuva jäi katsojamääriltään vuoden heikoimpaan päähän.
Aikalaisarviossaan Paula Talaskivi ("Helsingin Sanomat") piti elokuvaa mieluisana kesäisenä tuulahduksena, kun taas Heikki Eteläpää ("Uusi Suomi") valitteli, että ”tekniikka kyllä pelaa tässä elokuvassa, mutta sitä huutavammalta sitten tuntuu kaikkinainen luovan kyvyn puute”.
Myöhemmin elokuva on nähty muun muassa suomalaisen komedian pohjanoteerauksena. Tv-kriitikko Arto Pajukallio näkee elokuvan kehystarinan lempeänä satiirina.
Juurakon Hulda
Juurakon Hulda on Juhani Tervapään eli Hella Wuolijoen kirjoittama näytelmä. Se sai ensiesityksensä Helsingin Kansanteatterissa 10. maaliskuuta 1937 pääparina Emmi Jurkka ja Kaarlo Angerkoski. Näytelmä tapahtuu yksinomaan tuomari Soratien asunnossa. Toisin kuin näytelmästä tehdyssä elokuvassa, tohtori Alisen osuus jää vaatimattomaksi. "Juurakon Huldan" aineksia on havaittavissa myös Wuolijoen 1933 ilmestyneessä vironkielisessä romaanissa "Udutaguste Leeni Tartus" ("Usvantakaisten Leeni Tartossa").
Samasta tarinasta on Valentin Vaala ohjannut elokuvan "Juurakon Hulda", ja H. C. Potter on ohjannut siitä Hollywood-elokuvan "Farmarin tytär", jonka pääosaa näytellyt Loretta Young sai suorituksestaan Oscarin. Hannu Lemisen ohjaama ja käsikirjoittama "Vain sinulle" on "Juurakon Huldan" teemoista rakennettu muunnelma.
San Sebastián de La Gomera
San Sebastián de la Gomera on kaupunki Kanariansaarilla Santa Cruz de Tenerifen maakunnassa. Kaupunki on La Gomeran pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupungissa oli 8 943 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 113,59 neliökilometriä.
Kaupungissa sijaitsee 1500-luvulla valmistunut kirkko "La Iglesia de la Asuncíon", jossa voi tutustua taideaarteisiin. "Casa de Colon" on museona toimiva talo, jossa Kristoffer Kolumbuksen kerrotaan asuneen ennen Amerikan-valloitustaan. Lisäksi kaupungissa on myös "Torre del Conde"-niminen torni, joka on 1400-luvun puolivälissä valmistuneena yksi Kanariansaarten vanhimpia rakennuksia.
Keskiajan filosofia (kirja)
Keskiajan filosofia on vuonna 2008 ilmestynyt, Gaudeamuksen kustantama kirja keskiajan filosofiasta.
Cannon Films
Cannon Films (virallisemmin "The Cannon Group") oli yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, joka keskittyi tuottamaan ja levittämään pienen budjetin elokuvia. Yhtiön perustivat Dennis Friedland ja Chris Dewey vuonna 1967. Yhtiön kulta-aika sijoittui 1980-luvulle, kun vuonna 1979 israelilaiset serkukset Menahem Golan ja Yoram Globus ostivat yhtiön 500 000 dollarilla.
Stevenage
Stevenage on kaupunki Hertfordshiren kreivikunnassa Englannissa. Kaupunki sijaitsee Letchworthin ja Welwyn Garden Cityn välissä. Vuonna 2013 kaupungin asukasluku oli noin 85 500 asukasta ja pinta-ala 25,96 neliökilometriä. Formula 1 -kuljettaja Lewis Hamilton ja näyttelijä Ed Westwick ovat syntyneet Stevenagessa.
Pokémon: The Adventures in the Orange Islands
Pokémon: The Adventures in the Orange Islands on televisiosarja Pokémonin toisen tuotantokauden nimi.
Suomessa toinen tuotantokausi jätettiin kaupallisista syistä kokonaan näyttämättä, koska maassa piti päästä jo toiseen sukupolven jaksoihin. Jaksoihin on kuitenkin tehty internetissä fanipohjaisia suomenkielisiä tekstityksiä, mutta tekstitykset sisältävät jaksot on sittemmin poistettu YouTubesta.
Ensimmäinen jakso "Pallet Party Panic" nähtiin viikko Indigo League -kauden päättymisen jälkeen 4. joulukuuta 1999. Varsinaisesti kausi alkoi Yhdysvalloissa 8. tammikuuta, 2000 jaksolla "A Scare in the Air". Toinen tuotantokausi käsitti 36 jaksoa, joka päättyi jaksoon "The Rivalry Revival" 14. lokakuuta, 2000.
"The Adventures in the Orange Islands" tehtiin "täytetuotantokaudeksi", jotta konsolipelit "Pokémon Gold ja Silver" saataisiin valmiiksi ja julkaistua samaan aikaan kuin , jossa esiintyy Gold ja Silver -peleissä esiintyviä uusia pokémoneja.
Pokémonin virallisten nettisivujen (pokemon.com) mukaan kauden ensimmäiset 25 jaksoa (jaksoon "Charizard Chills" asti) kuuluvat Indigo Leaguen loppupuolen kanssa toiseen kauteen ja loput 11 jaksoa The Johto Journeysin kanssa kolmanteen kauteen.
King’s Lynn
King’s Lynn on satamakaupunki Itä-Englannissa, Norfolkin kreivikunnassa. Kaupunki sijaitsee 156 kilometrin päässä Lontoosta pohjoiseen. Vuonna 2011 asukkaita oli noin 46 000. King’s Lynnin pääelinkeino on kalateollisuus.
Guinean lippu
Guinean lippu on Guinean tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä Ranskasta 10. marraskuuta 1958.
Guinean lippu on trikolori, joka perustuu maan entisen siirtomaaisännän Ranskan Ranskan lippuun. Lipussa on vierekkäin punainen, keltainen ja vihreä pystyviiva. Käytetyt värit ovat nk. panafrikkalaisia värejä. Ne ovat myös maan itsenäisyyteen johtaneen Guinean demokraattisen puolueen tunnusvärit.
Lipun punaisen sanotaan kuvaavan maan vapaustaistelijoiden vuodattamaa verta ja myös hikeä, jota vuodatettiin maan rakentamiseksi. Keltainen kuvaa aurinkoa, maan kultavarantoja sekä uskoa yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen. Vihreä kuvaa maan rehevää luontoa ja maan kansalaisten uutteruutta heidän työssään solidaarisuuden ja maan hyvinvoinnin hyväksi. Liput värit kuvaavat siis myös maan tunnuslausetta "Travail, Justice, Solidarité" (Työ, oikeudenmukaisuus, solidaarisuus).
Guinean lipussa on samat värit kuin Malin lipussa, mutta Malin lipussa vihreä pystyviiva on vasemmalla ja punainen oikealla. Lisäksi Malin lipun vihreä väri on hieman vaaleampi.
Pesäpallon suomensarja 1947
Pesäpallon suomensarja pelattiin kolmannen kerran kaudella 1947. Sarjan mestaruuden voitti Tainionkosken Urheilijat.
Lohkovoittajat Kaisaniemessä.
Tainionkosken Urheilijat ja Helsingin Pallo-Toverit nousivat suoraan mestaruussarjaan. Seinäjoen Maila-Jussit kolmosmarkkinoille.
Lohkojen kakkoset pelasivat karsintaturnauksen Imatralla.
Katajanokan Haukat kolmosmarkkinoille.
Pelattiin Seinäjoella.
Karsintaan piti osallistua myös Riihimäen Pyrkivä ja Turun Toverit TUL:n puolelta, mutta nämä peruivat osanottonsa.
Pakanallinen tapakulttuuri
Nykyajan pakanallinen tapakulttuuri sisältää uuspakanallisten uskontojen juhlatapoja. Keskeisiä juhlapäivinä ovat auringonkiertoon liittyvät tasaus- ja seisauspäivät. Elämänkaaren eri vaiheiden juhliin kuuluvat etenkin häät, lasten nimenanto ja hautajaiset, joihin kuuluu rituaaleja.
Esimerkiksi virolaista luonnonuskontoa elvyttävässä maauskossa harrastetaan kansanperinnettä: vanhat laulut, leikit, käsityöt, ruuat, vaatteet, korut ja uskomukset siirretään lapsille vuotuisissa juhlissa. Vastaavasti suomenuskossa vuodenkiertoon sisältyy pyhiä murroshetkiä, jolloin vietetään yhteisiä juhlia.
Nykyaikaista luonnonuskontoa edustavat wiccat suorittavat juhlistavia rituaaleja täydenkuun aikaan sekä auringonkierron juhlapäivinä. Suuria sapatteja ovat "samhain", "imbolc", "beltane" ja "lughnasadh". Pienemmät sapatit ovat tasauksina ja seisauksina, "yule" talvipäivänseisauksena, "litha" kesäpäivänseisauksena, "ostara" kevätpäiväntasauksena ja "mabon" syyspäiväntasauksena.
Fridolf Leopold Hisinger
Fridolf Leopold Hisinger (23. huhtikuuta 1845 Fagervik – 8. kesäkuuta 1928 Pohja) oli Billnäsin ruukinpatruuna ja vapaaherra. Hisingerille myönnettiin vuonna 1918 itsenäisen Suomen ensimmäinen vuorineuvoksen arvonimi. Hän kasvatti perimästään Suomen kolmannesta rautaruukista Billnäsistä nykyaikaisen teollisuusyrityksen. Billnäs menestyi samaan aikaan, kun useilla muilla suomalaisilla ruukeilla jouduttiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa luopumaan raudan jalostamisesta. Hisinger kykeni vastaamaan kiristyneisiin markkinaolosuhteisiin ja kasvaneeseen kilpailuun. Hisinger muutti vanhan Billnäsin ruukin moderniksi pörssiyhtiöksi, jossa oli parhaimmillaan yli tuhat työntekijää. Neljännes työntekijöistä saapui Billnäsiin ulkomailta, lähinnä Ruotsista, Hollannista ja Saksasta. Hisinger adoptoi vuonna 1906 veljensä Eduard Viktor Eugenien vävyn kapteeni Christer Ludvig Eduard Jägerskiöldin. Hisinger oli sukunsa viimeinen miespuolinen edustaja.
Aiemmin muualla asunut Hisinger rakennutti Billnäsiin ruukinkartanon päärakennukseksi renessanssityylisen puisen Villa Billnäsin, joka paloi 1915. Kaksi vuotta myöhemmin valmistui samalle paikalle uusi Villa Billnäs.
Oskar Huttunen
Oskar Huttunen (18. joulukuuta 1865 Karttula – 8. toukokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen tukkukauppias ja kauppaneuvos, jonka testamenttilahjoituksen turvin Osk. Huttusen säätiö perustettiin. Hän itse merkitsi nimensä muodossa Osk. Huttunen.
Huttunen aloitti siirtomaatavarakaupan harjoittamisen Kuopiossa vuonna 1907 ja vuodesta 1908 alkaen Helsingissä. Huttunen oli aktiivinen järjestövaikuttaja ja oli mukana perustamassa Liikesivistysrahastoa. Huttunen kuoli perheettömänä vuonna 1955. Kuopion taidemuseossa on hänen nimeään kantava kokoelma, jonka 91 taideteosta Huttunen lahjoitti Kuopion kaupungille testamentissaan. Kuvanveistäjä Kauko Räsänen suunnitteli Oskar Huttunen -mitalin, joka julkaistiin vuonna 1991.
Huttusen vanhemmat olivat talollinen Matti Huttunen ja Katri Kukkonen. Hänellä oli suuri määrä luottamustoimia liike-elämän järjestöissä ja yhdistyksissä. Kauppaneuvoksen arvon Huttunen sai vuonna 1928.
Suomen Syöpärekisteri
Suomen Syöpärekisteri on Suomen Syöpäyhdistyksen vuonna 1952 perustama syöpätautien tilastollinen ja epidemiologinen tutkimuslaitos, joka ylläpitää tietokantaa kaikista Suomessa vuodesta 1953 alkaen todetuista syöpätapauksista.
Syöpärekisteri työllistää päätoimisesti reilut 20 työntekijää ja tekee sekä kotimaista että kansainvälistä yhteistyötä syöpäasioissa. Sen perusrahoituksesta vastaa Suomen Syöpäyhdistys ja sen ylläpidosta on sovittu Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) kanssa.
Joukkotarkastusrekisteri on vuonna 1968 perustettu Suomen Syöpärekisterin osasto, jossa suunnitellaan ja arvioidaan suomalaisia syöpäseulontaohjelmia. Joukkotarkastustoiminnasta on säätänyt Valtioneuvosto. Syöpärekisterin tehtävänä on myös tuottaa sekä tilastollista että lääketieteellistä tietoa syöpäsairauksista ja niiden hoidosta.
Suomen Syöpärekisterin tehtävät:
DFA Records
DFA Records on riippumaton levy-yhtiö, jonka perustivat syyskuussa 2001 Mo' Wax -levy-yhtiön perustaja Tim Goldsworthy, muusikko James Murphy sekä manageri Jonathan Galkin. Levy-yhtiö on erikoistunut elektroniseen musiikkiin.
Katri Lehto
Katri Lehto, o.s. Tuuteri (Tudeer), ent. Vähäkallio, (17. syyskuuta 1917 Helsinki – 10. toukokuuta 2011 Hyvinkää) oli suomalainen kirjailija. Katri Lehto on kirjoittanut kolme teosta Kytäjän kartanosta ja Marie Linderistä.
Lehto opiskeli Helsingin yliopistossa ranskaa ja englantia ja valmistui filosofian maisteriksi 1939. Hän avioitui Kai Väinö Vähäkallion kanssa, joka kaatui talvisodassa 1940. Samana päivänä syntyi heidän poikansa. Metsänhoitaja Simo Lehdon kanssa hän avioitui 1943, ja heille syntyi kuusi lasta. Lehto toimi Marttaliiton puheenjohtajana ja muissa luottamustehtävissä.
RN Dante Alighieri
RN Dante Alighieri () oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaiva. Alus oli myös laivastonsa ensimmäinen dreadnought-taistelulaiva.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1928 Washingtonin laivastosopimuksen velvoitteiden täyttämiseksi ja se romutettiin.
Alus tilattiin Castellamaren laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 6. kesäkuuta 1909 ja alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1910. Alus valmistui 15. tammikuuta 1913.
Aluksella oli 254 millimetrin panssarivyö. Aluksen kansi oli 38 millimetriä paksu ja sen tulenjohtotornin suojana oli 305 millimetriä terästä. Pääaseiden tornien etupanssarit olivat 254 millimetriä ja apuaseiden 98 millimetriä. Panssarointiin oli käytetty Krupp panssarointia.
Aluksen voimanlähteenä oli neljään akseliin kiinnitetyt Parsonsin turbiinit, joihin oli kytketty 23 kattilaa. Kattiloista seitsemän oli öljykäyttöisiä ja loput 16 sekapolttoainekattiloita. Koneisto tuotti 32 000 hevosvoimaa, jolla alus kulki 22 solmun nopeudella. Aluksen toimintasäde oli 10 solmun nopeudella 4 800 merimailia.
Ken Burns
Kenneth Lauren ”Ken” Burns (s. 29. heinäkuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja, joka on keskittynyt elokuvissaan Yhdysvaltojen sota- ja kulttuurihistoriaan. Hänen merkittäviä töitään ovat television minisarjat "The Civil War" (1990), "Baseball" (1994), "Jazzin historia" (2001), "Amerikkalaiset sodassa" (2007) ja "The National Parks: America’s Best Idea" (2009).
Ken Burnsin isä toimi antropologina, mutta Burnsillä ei ole mitään koulutusta historiantutkimuksessa. Hän sanoo halunneensa elokuvaohjaajaksi jo 12-vuotiaana, ja hän kiinnostui dokumenttielokuvasta opiskellessaan Hampshire Collegessa Amherstissä, Massachusettsin osavaltiossa. Ensimmäinen elokuva, jonka parissa hän työskenteli, sattui olemaan historia-aiheinen dokumentti, ja siinä lajityypissä Burns on pitäytynyt.
Burns aloitti uransa lyhytelokuvilla, mutta vuosikymmenten kuluessa hänen projektinsa ovat kasvaneet budjeteiltaan ja kestoiltaan jatkuvasti. Monet hänen vuosituhannen vaihteen jälkeen tekemät minisarjat ovat kestoltaan kukin noin 20 tuntia. Burnsin historiasarjat esitetään Yhdysvalloissa aina julkisella tv-kanavalla PBS:llä. Hän käyttää työkumppaneinaan usein sukulaisiaan: hänen veljensä Ric toimi muun muassa "Civil War" -sarjan toisena käsikirjoittajana, kunnes aloitti oman elokuvauransa. Myöhemmin Burnsin kanssa ovat työskennelleet hänen tyttärensä Sarah Burns ja tämän aviomies David McMahon. Burnsin vakiotuottaja on Lynn Novick, jonka kanssa hän on tehnyt myös ohjausyhteistyötä. Ken Burns on puolestaan tuottanut muiden dokumentaristien töitä, kuten Barak Goodmanin syöpäaiheisen tv-sarjan "Sairauksien keisari" (, 2015).
Ken Burns on antanut nimensä valokuvien elokuvalliseen käsittelytekniikkaan, jossa kamera tekee hitaita panorointeja ja zoomauksia valokuvan yli yksityiskohdasta laajempaan kuvaan tai päinvastoin. "Ken Burns effect" -nimellä tunnettu tekniikka ei ole Burnsin kehittämä, mutta hänen dokumenttielokuvissaan sitä on käytetty paljon.
Limapäät
Limapäät (Berycidae) on limapääkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimoon kuuluvia lajeja tavataan valtameristä.
Limapäiden heimoon kuuluu yhdeksän tai kymmenen lajia kahdessa suvussa, jotka ovat "Beryx" ja "Centroberyx". Lajeja ovat muun muassa hohtolimapää ("Beryx splendens") ja pohjanlimapää ("Beryx decadactylus"). Lajit kasvavat korkeintaan noin 60 cm pitkiksi. Heimon lajeille tyypillistä ovat punaiset suomut ja hyvin suurikokoiset silmät. Myös suu on suuri. Pään aistikanavat ovat hyvin kehittyneet ja sijaitsevat limatäytteisissä onkaloissa. Selkäevä on lyhyehkö ja pyrstö voimakkaasti haarautunut. Poikasilla ja nuorilla limapäillä rinta- ja vatsaevät ovat pidemmät kuin aikuisilla yksilöillä.
Limapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren keski- ja länsiosista trooppisissa ja lauhkeissa vesissä. Ne elävät tyypillisesti 200– 600 metrin syvyydessä, mutta niitä on tavattu aina 1 300 metrin syvyydessä merenpinnasta. Kalat voivat siirtyä öisin lähemmäs pintaa. Limapäiden ravinto koostuu kaloista, äyriäisistä ja nilviäisistä.
"Beryx"-suvun lajit ja erityisesti pohjanlimapää ovat arvostettuja ja taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja. Limapäitä kalastetaan trooleilla ja pitkäsiimakalastuksena.
Tamsin Egerton
Tamsin Egerton (s. 26. marraskuuta 1988 Hampshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli, joka on esiintynyt muun muassa ​​Holly Goodfellowina vuoden 2005 elokuvassa "Mami hoitaa", Chelsean Parkerina vuoden 2007 elokuvassa "Tyttökoulu St. Trinian's" ja Guineverena vuoden 2011 televisiosarjassa "Camelot".
Hemel Hempstead
Hemel Hempstead on kaupunki Hertfordshiren kreivikunnassa, kaakkois-Englannissa. Kaupunki sijaitsee 24 kilometrin päässä Lontoosta luoteiseen. Asukkaita kaupungissa on noin 90 000. Hemel Hempstead kuuluu Suur-Lontoon urbaanialueeseen.
Kaupungissa on sisätiloissa toimiva talviurheilukeskus.
Sava Savanović
Sava Savanović on serbialaisen kansanuskon tunnetuimpia vampyyrejä. Sava Savanovićin uskotaan asuneen vanhassa vesimyllyssä Zarožjen kylässä Bajina Baštan kunnassa. Hänen väitetään tappaneen viljaa jauhamaan tulleita ihmisiä ja juoneen heidän verta. Vaikka usein sanotaan hänen olleen ensimmäinen serbialainen vampyyri, usein mainitaan myös Veliko Gradištesta kotoisin oleva vuonna 1724 kuollut Petar Blagojević, joka omana aikanaan pääsi myös Euroopan huomion keskipisteeksi.
Muutamat viime vuosikymmenet Sava Savanovićin mylly on ollut Jagodićin perheen omistuksessa ja sitä on usein nimitetty ”Jagodićin myllyksi”. Se oli toiminnassa myöhään 1950-luvulle asti, jolloin se suljettiin ja sammutettiin. Vesimylly vetää puoleensa kävijöitä, mutta kylän asukkaat eivät ole vielä onnistuneet tekemään myllystä menestyksekästä turistikohdetta.
Sava Savanovićin hahmo mainitaan kirjailija Milovan Glišićin kertomuksessa ”Posle devedeset godina” ja serbialaisessa kauhuelokuvassa "Leptirica" vuodelta 1973, joka perustuu Glišićin kertomukseen, sekä myös Mirjana Novakovićin kirjassa "Strah i njegov sluga".
SMS Tegetthoff (1912)
SMS Tegetthoff oli Itävalta-Unkarin laivaston Tegetthoff-luokan dreadnought-taistelulaiva.
Alus tilattiin Stabilimento Tecnico Triestinolta Triestestä, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1912 ja valmistui 21. heinäkuuta 1913. Alus nimettiin 1800-luvulla eläneen itävaltalaisen Lissan taistelua johtaneen amiraalin Wilhelm von Tegetthoffin mukaan.
Keväällä 1914 alus teki sisaraluksensa "SMS Viribus Unitiksen" kanssa koulutuspurjehduksen itäisellä Välimerellä. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus oli vara-amiraali Njegovanin lippulaivana 1. taistelulaivueen 1. viirikössä, jonka mukana se osallistui Anconan pommitukseen toukokuussa 1915. Loppusodan se vietti Pulan satamassa, kunnes alus osallistui epäonniseen Otranton sulun purkuyritykseen kesäkuussa 1918. Sodan lopulla alus antautui Italiassa, jolle se luovutettiin 1919. Alus romutettiin 1924-1925 La Speziassa.
Dumfries
Dumfries () on kauppala Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Nith-joen kohdalla Dumfries ja Gallowayn paikallishallintoalueella. Dumfries on entinen royal burgh ja entisen Dumfriesshiren kreivikunnan kreivikuntakaupunki. Asukkaita kaupungissa on 43 009.
Ensimmäinen kivisilta Dumfriesin kohdalle Nith-joen yli rakennettiin 1432. Sitä korjattiin 1620 ja lyhennettiin 1800, se on edelleen jalankulkijoiden käytössä ja yksi Skotlannin vanhimmista silloista.
Gallowayn alue sijaitsee rajaseudulla, jonka kuuluminen Skotlantiin ei ole aina ollut itsestään selvää. Niinpä englantilaiset hyökkäsivät, ryöstelivät tai miehittivät Dumfriesiä vuosina 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 ja 1570.
Runoilija Robert Burns vietti viimeiset vuotensa Dumfriesissa, ja häntä kunnioitetaan patsaalla kaupungin keskustassa.
Kauriinmetsästäjät
Kauriinmetsästäjät on Heikki Petrellin ja Tuomas Kaitasen muodostama elektropop-musiikkia esittävä duo. He ovat aiemmin vaikuttaneet Stockers!-yhtyeessä.
Yhtyeen huhtikuussa 2016 julkaisema esikoissingle ”Oisit vaan sanonu” nousi pian julkaisunsa jälkeen Suomen Spotifyn viraalilistan ykköseksi ja pian kappale nostettiin YleX:n soittolistalle ja päätyi lopulta kanavan Himotuimmat-äänestyksen ykköseksi neljän viikon ajaksi. Yhtye julkaisi kolme ensimmäistä singleä omakustanteisesti. Helmikuussa 2017 julkaistulla ”Revi mua” -singlellä oli julkaisuyhteistyössä musiikkikonsulttiyhtiö Skorpioni.
Huhtikuussa 2017 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa ja julkaisi singlen ”Sua sua” kesäkuussa 2017. Kappale on mukana myös joulukuussa 2017 julkaistulla "Huudan"-EP:llä.
Kukkula 60 (elokuva)
Kukkula 60 on Jeremy Simsin ohjaama vuonna 2010 ilmestynyt australialainen sotaelokuva. Se perustuu Kukkula 60:n tapahtumiin länsirintamalla I maailmansodassa.
Työn Voima
Työn Voima (vuosina 1906–1918 Sorretun Voima) oli Jyväskylässä vuosina 1906–1959 ilmestynyt sosialidemokraattinen sanomalehti.
"Sorretun Voima" perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Poliittiselta linjaltaan se edusti jyrkkää kautskylaista marxismia. Alkuvaiheen merkkihahmoja oli kansanedustaja Onni Tuomi. Lehden levikki oli Jyväskylän suurin, mutta alhaisten tilausmaksujen ja ilmoitusten vähäisyyden takia se kärsi huomattavista taloudellisista vaikeuksista.
Sisällissodan aiheuttaman lakkautuksen jälkeen lehti pääsi ilmestymään uudelleen helmikuussa 1919. Samalla sen nimeksi tuli "Työn Voima". 1920-luvulla se kannatti SDP:n vasenta siipeä, mutta siirtyi myöhemmin tannerilaiselle linjalle ja kehittyi enemmän uutislehden suuntaan.
Toisen maailmansodan jälkeen lehti osallistui voimakkaasti sosiaalidemokraattien ja kommunistien taisteluun työväenliikkeen johtajuudesta. Sen levikki nousi aina vuoteen 1949 saakka. 1950-luvulla "Työn Voima" pyrki kilpailemaan uutislehtenä maakunnan ykköslehdeksi nousseen "Keskisuomalaisen" kanssa. Sitä julkaissut osuuskunta sortui kuitenkin lopulta taloudellisiin ongelmiin. Lehden kannatuksen laskuun vaikutti myös SDP:n hajaannus. Vuoden 1960 alusta "Työn Voima" yhdistettiin tamperelaiseen "Kansan Lehteen", josta samalla tuli myös Keski-Suomen sosiaalidemokraattien äänenkannattaja. Vuonna 1981 Keski-Suomen sosiaalidemokraattien piirilehtenä aloitti jyväskyläläinen "Vastin"-lehti, joka ilmestyi vuosina 1997–2014 nimellä "Keski-Suomen Viikko", mutta lakkautettiin kevättalvella 2014.
"Työn Voima" ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1920 lähtien kuudesti viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 10 500 kappaletta vuonna 1919. 1940-luvulla levikki liikkui 8 000 kappaleen molemmin puolin ja laski seuraavalla vuosikymmenellä 5 000 kappaleen tuntumaan.
Syytön mies
Syytön mies on vuonna 1989 valmistunut rikosdraamaelokuva, jonka pääosaa esittää Tom Selleck. Se kertoo miehestä, jonka kaksi kieroa poliisia lavastaa syylliseksi huumekauppaan.
Elokuvan ensimmäisellä kolmanneksella näytetään Jimmien onnellista elämää; hänellä on hieno koti, kaunis vaimo ja hyvä työpaikka lentokoneasentajana. Kaikki muuttuu kun huumepoliisit Mike Parnell ja Danny Scalise tekevät ratsian erehdyksessä hänen kotiinsa. Koska he harjoittavat lainvastaista kauppaa ottamalla osan huumeista haltuunsa ja myymällä eteenpäin, he päättävät lavastaa Jimmien oikeaksi syylliseksi, peittääkseen erehdyksensä, jotta heille ei koituisi harmeja. Jimmie joutuu oikeuden eteen, ja hänellä on mahdollisuus lievempään tuomioon, mikäli myöntää syyllisyytensä. Jimmie on kuitenkin rehellinen mallikansalainen, eikä suostu ottamaan huumevälittäjän leimaa. Hänelle langetetaan kuuden vuoden tuomio pahamaineisessa vankilassa.
Elokuvan toinen kolmannes kuvaa Jimmien selviytymistaistelua karmeissa vankilaoloissa. Heti alussa hän joutuu pelätyn vangin Jinglesin ja tämän jengin silmätikuksi. Häntä kiusataan pahoinpitelemällä, seksuaalisella ahdistelulla ja tavaroiden anastamisella. Jimmie ei pane vastaan, joten kukaan ei kunnioita häntä. Eräänä päivänä hän saa odottamatonta apua Virgil-nimiseltä pitkän linjan vangilta, joka vaatii Jimmieta tekemään ahdistelustaan lopun. Jimmie päättää ryhdistäytyä ja tappaa Jinglesin vastoin luontoaan ja moraalisia periaatteitaan. Samaan aikaan Jimmien vaimo Kate yrittää saada Jimmien vapaaksi, tuloksetta. Hän tietää poliisien lavastaneen Jimmien ja yrittää vakuuttaa poliisipäällikkö John Fitzgeraldin, joka lopulta uskoo Kateen muttei voi todisteiden puutteessa tehdä mitään.
Elokuvan viimeisellä kolmanneksella Jimmie pääsee kolmen vuoden lusimisen jälkeen ehdonalaiseen ja voi jatkaa elämäänsä vapaana. Mike Parnell ja Danny Scalise kuitenkin palaavat kuvioihin ja Jimmie tajuaa, ettei heidän ahdistelunsa lopu, ellei hän tee asialle jotain. Jimmie tapaa Fitzgeraldin ja kertoo aikovansa todistaa Miken ja Dannyn olevan kieroja huumeidenvälittäjiä, joko hänen avullaan tai ilman. Fitzgerald lupaa auttaa parhaansa mukaan ja niin alkaa hengenvaarallinen tehtävä Miken ja Dannyn kukistamiseksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu "Syytöntä miestä" lepertelemättömäksi ja kriittiseksi rikoselokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Richard Stone
Sir John Richard Nicholas Stone, KBE (30. elokuuta 1913 Lontoo, Britannia – 6. joulukuuta 1991 Cambridge, Britannia), oli brittiläinen ekonomisti, joka sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1984.
Stone työskenteli Britannian keskuspankissa yhtä aikaa John Maynard Keynesin kanssa. Hän oli kansantalouden tilinpidon pääsuunnittelija.
Vapaa Sana (Vaasa)
Vapaa Sana (vuosina 1918–1919 Työläinen) oli Vaasassa vuosina 1906–1923 ilmestynyt sanomalehti.
Vaasan työväenyhdistys perusti "Vapaan Sanan" vuoden 1905 suurlakkoa seuranneella sosiaalidemokraattien nousukaudella. Sen julkaisijana toimi aluksi osuuskunta, joka vuonna 1913 siirsi omaisuutensa vaasalaiselle Oy Kirjapaino Ab:lle. Sisällissodan jälkeen lehti pääsi ilmestymään "Työläinen"-nimisenä jo vuoden 1918 lopussa. SDP:n vasemmistoa edustaneesta lehdestä tuli sittemmin Suomen sosialistisen työväenpuolueen äänenkannattaja. Viranomaiset lakkauttivat sen elokuussa 1923. Seuraavana vuonna lehden jatkajaksi perustettiin "Työn Ääni".
Lehti ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1920–1922 kuudesti ja heinäkuusta 1922 lähtien jälleen kolmesti viikossa. Vuosina 1921–1922 sen rinnalla ilmestyi myös kolmipäiväinen painos. Levikki oli suurimmillaan 7 000 kappaletta vuonna 1917.
Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Janne Hautala (1906–1907, vast. toim. 1913–1916), Antti Komonen (1907–1908), J. E. Pukander (vast. toim. 1908), J. O. Leivo (1908–1910), Ali Aaltonen (1910–1912), Seth Heikkilä (vast. toim. 1912–1913), Sameli Teerimäki (1916–1917), Väinö Takala (1917–1918), Vilho Jaakko Kulku (vast. toim. 1919), Isak Penttala (1919), Mauritz Rosenberg (1919–1921), L. Arvo (1921–1922), V. Lattunen (1922–1923), A. Tuokkola (1923) ja A. Sänkiaho (1923).
Hugo Ingelius
Ernst Hugo Johannes Ingelius (12. tammikuuta 1853 Raisio – 29. heinäkuuta 1899 Turku) oli suomalainen toimittaja ja säveltäjä. Hän käytti nimimerkkiä "H.I-s".
Ingeliuksen vanhemmat olivat kirjailija Axel Gabriel Ingelius ja Maria Kristina Lindmark. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1870 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1874.
Hugo Ingelius toimi opettajana ja oli myös Åbo Underrättelser -lehden vastaavana toimittajana.
Ingeliuksen tunnetuin sävellys oli Ruotsin kuningas Erik XIV:stä kertonut romanttinen laulu "Kung Erik" (Alpo Noposen suomentamana "Kuningas Erik") jonka hän sävelsi ruotsalaisen hovirunoilija Carl Snoilskyn tekstiin. Sävellys tunnetaan myös nimellä "Kaarina ja kuningas", jonka on sanoittanut Sauvo Puhtila. Sen ovat levyttäneet Annikki Tähti (1958) ja Vieno Kekkonen (1963).
Nimimerkillä "H. I-s":
HMS Triumph (1903)
HMS Triumph oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa.
Chilen hallitus tilasi 26. helmikuuta 1902 aluksen Vickersiltä nimellä "Libertad". Aluksen suunnitteli Reed. Sen köli laskettiin 26. helmikuuta 1902 ja alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1903. Chilen hallitus asetti aluksen myyntiin 1903 alkuvuodesta, jolloin Britannian hallitus lunasti 3. joulukuuta aluksen estääkseen sen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta "HMS Triumphiksi". Se valmistui 21. kesäkuuta 1904 Chathamin laivastontelakalta, jossa se oli viimeisteltävänä.
"HMS Triumph" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon. Se joutui 17. syyskuuta 1904 Pembroken telakalla Walesissa kauppalaiva "SS Sirenin" yliajamaksi, jolloin aluksen kylki kärsi lieviä vaurioita. Laivaston uudelleen organisoinnin yhteydessä tammikuussa 1905 Kotilaivasto nimettiin Kanaalin laivastoksi, johon alus liitettiin.
Alus törmäsi 3. kesäkuuta 1905 sisaralukseensa "HMS Swiftsureen", jolloin sen keula vaurioitui. Aluksen vauriot korjattiin Chathamin telakalla. Se sijoitettiin 7. lokakuuta 1908 Portsmouthissa reserviin ja siirrettiin vielä lokakuussa Chathamiin huollettavaksi.
Alus määrättiin telakalta palatessa 6. huhtikuuta 1909 Välimeren laivastoon. Laivaston uudelleen järjestelyjen yhteydessä toukokuussa 1912 alus siirrettiin Kotilaivaston kolmanteen laivastoon eli runkomiehitettynä Portsmouthin reserviin.
Alus palasi palvelukseen 28. elokuuta 1913 Devonportissa määrättynä Kiinan asemalle. Se sijoitettiin Hongkongissa uudelleen runkomiehitettynä reserviin.
Alus upposi 25. toukokuuta 1915 Saksan laivaston sukellusveneen "SM U-21" torpedoimana Dardanelleilla.
J. I. Warén
J. I. (Johan) Warén (1851 – 29. elokuuta 1912 Kesälahti) oli suomalainen upseeri, joka julkaisi muistelmat osallistumisestaan Turkin sotaan.
Warén palveli sodan alkuvaiheissa bulgarialaista Plevnan kaupunkia piirittäneissä venäläisissä joukoissa ja liittyi Suomen kaartiin Plevnan antautumisen jälkeen. Warén oli luultavasti sama henkilö kuin Suomen kaartin kolmannessa komppaniassa nuorempana upseerina 1877–1878 palvellut Johan Warén.
Warén kuvasi kaksiosaisissa muistelmissaan sodan tapahtumia kaunokirjalliseen sävyyn käyttäen pohjana sekä omia kokemuksiaan että toisilta kuulopuheina saamiaan tietoja.
Leijonan häntä
Leijonan häntä: Luoko tietoa luonto vai ihminen? on Raimo Lehden vuonna 2001 ilmestynyt kirja luonnontieteestä ja tiedosta. Teoksen on julkaissut Ursa. Kirjan nimi tulee Albert Einsteinin lausumasta: ”Luonto näyttää meille vain leijonan hännän. Minulla ei kuitenkaan ole epäilystäkään, että leijona kuuluu siihen.”
Arbetet
Arbetet oli Turussa vuosina 1908–1918 ilmestynyt ruotsinkielinen sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Turun ja Varsinais-Suomen ruotsinkielisen työväenlehden perustajana toimi Turun ruotsinkielinen työväenyhdistys. Vuonna 1910 siitä tuli SDP:n ruotsinkielisen keskusjärjestön Finlands Svenska Arbetarförbundin äänenkannattaja. Turussa ja välillä myös Helsingissä toimitettu "Arbetet" levisi Varsinais-Suomen lisäksi myös Uudellemaalle. Sisällissodan jälkeen lehteä ei enää perustettu uudelleen, vaan SDP:n ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi tuli helsinkiläinen "Arbetarbladet".
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1912 kahdesti ja vuonna 1918 kolmesti viikossa. Sen levikki nousi 1910-luvulla yli neljän tuhannen. Vastaavina ja päätoimittajina työskentelivät Johan Adolf Ojala (1909), Arthur Blomqvist (1910), Ivar Hörhammer (1910–1912), William Lundberg (1912–1917), Axel Åhlström (1917–1918) ja K. H. Wiik (päätoimittaja 1910–1918).
Vilho Lisitzin
"Vilho Lisitzin" (30. toukokuuta 1876 Hiitola – 8. helmikuuta 1916 Lahti) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja maatalousvalistaja.
Tähtiä ja ihmisiä
Tähtiä ja ihmisiä on Raimo Lehden vuonna 1996 ilmestynyt kirja tähtitieteen historiasta. Teoksen on julkaissut Ursa.
Tanya James
Tanya James voi tarkoittaa:
Janne Hautala
Janne Hautala (25. joulukuuta 1881 Jyväskylä – 7. toukokuuta 1917) oli suomalainen toimittaja ja työväenliikkeen poliitikko. Hän käytti myös nimimerkkiä "Joukahainen".
Hautala oli Vaasassa ilmestyneen Vapaa Sana-lehden päätoimittaja 1906–1907 sekä vastaava toimittaja 1913–1916.
Lumihiutaleet ja maailmankuvat
Lumihiutaleet ja maailmankuvat: Talvinen tarina kylmyydestä ja sen ihmeellisistä aikaansaannoksista on Raimo Lehden vuonna 1998 ilmestynyt tietokirja. Teoksen on julkaissut Ursa. Kirja sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1999 ja sen toinen painos ilmestyi vuonna 2000.
Tieteen rannalla
Tieteen rannalla: Pohdiskeluja tieteen arvosta ja merkityksestä on Raimo Lehden vuonna 2005 Ursan julkaisemana ilmestynyt kirjoituskokoelma.
Istanbulin yliopisto
Istanbulin yliopisto () on Turkissa sijaitseva yliopisto. Siihen kuuluu viisi kampusaluetta ja 17 tiedekuntaa. Yliopistossa on 60 000 alemman tutkinnon opiskelijaa ja 8 000 ylemmän tutkinnon suorittajaa. Henkilökuntaa yliopistossa on 6 000.
Yliopisto kuuluu Coimbra-ryhmään.
Yliopiston juuret pohjaavat madrassaan, joka perustettiin, kun Mehmed II oli valloittanut Istanbulin eli silloisen Konstantinopolin 1400-luvulla. Madrassa oli uskonnollinen koulu, ja siinä koulutettiin yhteiskunnan eliittiä. Koulutus ei kuitenkaan vastannut ajan vaatimuksia, ja vuonna 1863 perustettiin korkeakoulu nimeltä "Darülfünun-i Osmani", jonka toiminta kuitenkin lakkasi vuonna 1871. Vuonna 1874 "Darülfünun-i Sultani" alkoi järjestää ranskankielisiä oikeustieteen luentoja, mutta sekin suljettiin vuonna 1881. Yliopiston toiminta alkoi uudelleen vuonna 1900 nimellä "Darülfünun-i Shahane". Tuolloin toimintansa aloittivat teologinen, humanistinen, matemaattinen, luonnontieteellinen ja kielitieteellinen tiedekunta, ja tuolloin voidaan nähdä oppilaitoksen vakiintuneen yliopistoksi.
Vuonna 1924 Kemal Atatürk lakkautti madrassat ja nykyisen yliopiston edeltäjä "Istanbul Darülfünunu" perustettiin. Siihen kuuluivat tuolloin lääketieteen, oikeustieteen, kirjallisuuden, teologian ja luonnontieteiden tiedekunta.
Yliopiston opettajina toimi useita saksalaisia akateemikkoja, jotka pakenivat Saksasta II maailmansodan aikaan.
Tanya James (pornonäyttelijä)
Tanya James (s. 27. lokakuuta 1983) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa aikuisviihdeteollisuudessa vuonna 2002 ja esiintyi aluksi vain lesbokohtauksissa ja muutamissa kohtauksissa silloisen poikaystävänsä kanssa. Palattuaan muutaman vuoden tauolta maaliskuussa 2008 hän solmi Zero Tolerance Entertainment -pornostudion kanssa sopimuksen, jossa edellytettiin enemmän heterokohtauksia.
Hannes Leiviskä
Johannes (Hannes) Leiviskä (15. maaliskuuta 1873 Muhos – 26. toukokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen pappi ja kirjallisuuden suomentaja.
Leiviskän vanhemmat olivat seppä Johan Leiviskä ja Maria Johanna Kujala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Oulun lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1903. Leiviskä vihittiin papiksi samana vuonna.
Leiviskä toimi siirtolaispappina Yhdysvalloissa 1903–1905. Hän oli Jämsän kappalaisena 1908–1916 ja viimeksi Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kappalaisena vuodesta 1916.
Leiviskä suomensi muun muassa Rudyard Kiplingin romaanin Kim sekä yhdessä Matti Tarkkasen kanssa John Bunyanin elämäkerran ("Ylenpalttinen armo syntisistä suurimmalle eli John Bunyanin omatekemä elämäkerta").
Hannes Leiviskä oli naimisissa vuodesta 1901 Elin Johanna Sjögrenin kanssa.
Nordic Moneta
Oy Nordic Moneta Ab on pohjoismainen keräilyrahoja ja -mitaleita markkinoiva yritys. Suomessa yritys toimii aputoiminimellä Suomen Moneta. Nordic Monetalla on toimintaa myös Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa.
Suomen Rahapaja luopui Nordic Monetan viidenkymmenen prosentin omistuksesta vuonna 2010 ja yritys siirtyi kokonaan Samlerhuset-konsernin omistukseen.
Samlerhusetin pääkonttori sijaitsee Hollannissa.
Suomen Moneta hankkii keräilytuotteita rahapajoilta ja toimittajilta eri puolilta maailmaa. Samlerhuser-konsernin tytäryhtiönä Nordic Moneta on yhteydessä Euroopan ja muun maailman tärkeimpiin rahapajoihin. Kotimaiset juhlarahat eurokolikkosarjat yritys ostaa Suomen Rahapajalta. Suomen Moneta myy suomalaisten ja kansainvälisten rahojen lisäksi raha- ja mitalikirjeitä sekä vanhoja rahoja Suomesta ja maailmalta.
Suomen Moneta järjestää myös erilaisia keräilyrahoihin liittyviä näyttelyitä. Vuonna 2004 Turun Aboa Vetus & Ars Nova -museossa järjestettiin näyttely, jossa oli esillä Euroopan mittavin keskiaikainen rahalöytö. Keväällä 2010 Suomen Moneta järjesti Suomen markan 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi yhteistyössä Aboa Vetus & Ars Novan ja Pohjanmaan museon kanssa näyttelyn, jossa yleisön nähtäväksi tuotiin suomalaisia, ruotsalaisia ja norjalaisia kultarahoja, jotka olivat mukana vuoden 1940 norjalaisessa kultakuljetuksessa. Suomen Urheilumuseossa 12.10.2007-6.1.2008 järjestetyssä olympiarahanäyttelyssä oli näytillä kaikki vuosina 1951–2008 lyödyt viralliset olympiarahat. Vuonna 2008 Suomen Moneta toi yhdessä Suomen Pankin kanssa Suomeen Kanadan Rahapajan valmistaman sata kiloa painaneen kultaisen jättiläisrahan. Jättimäinen kultaraha keräsi ennätysmäärän ihmisiä Suomen Pankin rahamuseoon.
Maaliskuussa 2012 Suomen Moneta toi Helsinkiin maailman kalleimman koskaan huutokaupatun kultarahan, yhdysvaltalaisen vuoden 1933 Double Eaglen. Suomen kansallismuseossa 27.–29.3. esillä ollut kultaraha oli ensimmäistä kertaa esillä Suomessa ja koko Euroopassa. Helsinki oli yksi Double Eaglen seitsemästä pysähdyspaikasta Euroopassa Lontoon, Dublinin, Brysselin, Prahan, Varsovan ja Oslon ohessa. Suomen Moneta järjesti kiertueen yhteistyössä yhdysvaltalaisen Smithsonian-instituutin kanssa.
Suomen Moneta toimii useiden suomalaisurheilijoiden sponsorina. Moneta tukee muun muassa pikaluistelija Pekka Koskelaa, purjehtija Sari Multalaa sekä kävelijä Jarkko Kinnusta. Vuonna 2011 Suomen Moneta käynnisti yhdessä Urheilijayhdistyksen kanssa Tue urheilijaa -varainhankintakampanjan, jossa yksityinen henkilö, yhteisö tai yritys voi lahjoittaa rahaa omalle suosikkiurheilijalleen.
Prometheus-palkinto
Prometheus-palkinto on kirjallisuuspalkinto, jonka Libertarian Futurist Society (LFS) jakaa libertaristisille tieteiskirjoille. Ensimmäinen palkinto jaettiin vuonna 1979 ja vuodesta 1982 palkintoa on jaettu vuosittain.
LFS jakaa samannimisen palkinnon myös "Hall of Fame Award" ja "Special Award" luokissa.
Johanna Sinisalo on saanut palkinnon teoksesta "Auringon ydin" vuonna 2017.
William H. Clothier
William H. Clothier (1903 Decatur, Illinois – 7. tammikuuta 1996 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän aloitti avustavana kameramiehenä vuonna 1923, ja oli mukana muun muassa kuvaamassa vuonna 1927 valmistuneen elokuvan "Siivet" ilmakohtauksia. Clothierilla oli vaikeuksia päästä kameramiesten ammattiliiton jäseneksi, joten hän työskenteli ulkomailla ja palasi takaisin Yhdysvaltoihin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Pääkuvaajana ollessaan Clothier kuvasi erityisesti lännenelokuvia.
Clothier oli ehdolla parhaan värikuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvista "Alamo" (1960) ja "Cheyenne" (1964).
HMS Ulster (R83)
HMS Ulster (viirinumerot R83 ja F83) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna, jolloin sen viirinumero vaihdettiin F83:ksi.
Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1941 Swan Hunterilta Wallsendistä osana sodan ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 12. marraskuuta ja alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1942. Alus valmistui 30. kesäkuuta 1943.
Alus saapui elokuussa 1945 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin lokakuussa CHathamin telakalle, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1946 poikien koulutusalukseksi Kotilaivastoon. Alus siirrettiin toukokuussa 1950 Dartmouthin koulutuslaivueeseen kadettien ja alipäällystön kouluttamiseksi. Se siirrettiin tammikuussa 1951 edelleen Plymouthiin sijoitettuun hävittäjistä koottuun paikallislaivueeseen koulutukseen, koeajoihin ja valvontatehtäviin. Alus poistettiin joulukuussa 1952 palveluksesta ja se sijoitettiin Devonportin reserviin.
Alus valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se valmisteltiin muutostöitä varten ja alus hinattiin Chathamin telakalle, jossa aluksen muutostyöt aloitettiin 1954. Alus aloitti 1956 koeajot, joiden päätyttyä se määrättiin palvelukseen 8. fregattilaivueeseen.
"HMS Ulster" palasi palvelukseen 7. maaliskuuta 1957 8. fregattilaivueeseen. Alus aloitti 19. elokuuta 1958 Länsi-Intian aseman vartioaluksena. Alus määrättiin reserviin sijoitettavaksi 1963 ja se poistettiin palveluksesta syyskuussa sijoitettuna Plymouthin reserviin.
Alus palasi 15. heinäkuuta 1965 palvelukseen sijoitettuna 2. fregattilaivueeseen. Syyskuussa 1966 alus siirrettiin Devoportin telakalle huollettavaksi, jolloin sille siirrettiin "HMS Urchinin" peräosa. Alus poistettiin 1967 palveluksesta sijoitettuna Portsmouthiin "HMS Dryadin" navigoinnin koulu- ja kokeilualuksena.
Alus poistettiin palveluksesta 1977. Se hinattiin Plymouthiin alokkaiden koulualukseksi liitettynä "HMS Raleighiin". Koulutus aluksella päättyi 1979 ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 4. elokuuta 1980 T. W. Wardille romutettavaksi ja se hinattiin romuttamolle Inverkeithingiin, jonne se saapui 2. marraskuuta.
NBA:n varaustilaisuus 1978
Vuoden 1978 järjestettiin 9. kesäkuuta 1978 New Yorkissa.
HMS Ulysses (R69)
HMS Ulysses (viirinumerot R69 ja F17) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna, jolloin sen viirinumero vaihdettiin F17:ksi.
Alus tilattiin huhtikuussa 1941 Cammell Lairdilta Birkenheadistä osana sodan ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 14. maaliskuuta 1942 telakkanumerolla 1103 ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1943. Alus valmistui 23. joulukuuta 1943.
Alus sijoitettiin 1963 poistolistalle ja sitä käytettiin varaosina aina vuoteen 1969 saakka. Hylky myytiin lokakuussa 1969 Davies and Cannille Plymouthiin romutettavaksi.
HMS Undaunted (R53)
HMS Undaunted (viirinumerot R53 ja F53) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna, jolloin sen viirinumero vaihdettiin F53:ksi.
Alus tilattiin huhtikuussa 1941 Cammell Lairdilta Birkenheadistä osana sota-ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 8. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 11104 ja alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1943. Alus valmistui 3. maaliskuuta 1944.
Alus upposi maalilaivana marraskuussa 1978.
HMS Undine (R42)
HMS Undine (viirinumerot R42 ja F141) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna, jolloin sen viirinumero vaihdettiin F141:ksi.
Alus tilattiin huhtikuussa 1941 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana sodanajan hätäohjelmaa () työnumerolla J4023. Sen köli laskettiin 18. maaliskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1943. Alus valmistui vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta.
Alus saapui romutettavaksi 15. marraskuuta 1965.
Sankarikaupungin obeliski (Pietari)
Sankarikaupungin obeliski () on Pietarin kaupungin Vosstanija-aukiolla sijaitseva graniittinen, 36 metrin korkuinen muistopylväs. Se pystytettiin voitonpäivänä vuonna 1985 Leningradin sankarikaupungiksi nimeämisen 40-vuotisjuhlan kunniaksi. Monumentin suunnittelivat arkkitehdit V. S. Lukjanov ja A. I. Alymov. Se painaa 390 tonnia, jalustoineen 750 tonnia. Obeliskin kultainen tähti, halkaisijaltaan 1,8 metriä, on ruostumatonta terästä ja obeliskin koristeet pronssia.
HMS Ursa (R22)
HMS Ursa (viirinumerot R22 ja F200) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna, jolloin sen viirinumero vaihdettiin F200:ksi.
Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1941 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana sodan ajan hätä-ohjelmaa (). Sen köli laskettiin 2. toukokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1943. Alus valmistui 1. maaliskuuta 1944.
Alus saapui romutettavaksi 23. syyskuuta 1967.