hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
José Meseguer y Costa
José Meseguer y Costa (9. marraskuuta 1843 – 9. joulukuuta 1920) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1867 ja nimitettiin Léridan hiippakunnan johtoon 30. joulukuuta 1889. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1890. Pääkonsekraattorina toimi Benito Sanz y Forés, jota avustivat Tomás Belestá y Cambeses ja José Tomás Mazarrasa y Rivas.
Meseguer y Costa sai 27. maaliskuuta 1905 nimityksen Granadan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 77-vuotiaana virassa.
Matthew Kia Yen-wen
Matthew Kia Yen-wen (; 17. tammikuuta 1925 – 22. elokuuta 2017) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Kiayin hiippakunnan johtoon 21. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Yü Pin, jota avustivat Stanislaus Lokuang ja Joseph Kuo Joshih.
Kia Yen-wen nimitettiin 14. joulukuuta 1974 Hwalienin piispaksi ja sitten 15. marraskuuta 1978 Taipein arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 11. helmikuuta 1989.
Paul Ch'eng Shih-kuang
Paul Ch'eng Shih-kuang (; 15. syyskuuta 1915 – 23. elokuuta 2012) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Taipein arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ucculan titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Tien Ken-hsin, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Thomas Niu Hui-ching.
Ch'eng Shih-kuang sai 7. kesäkuuta 1966 nimityksen Tainanin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 1990. Samanaikaisesti hän toimi Kiayin apostolisena hallitsijana, joksi hänet nimitettiin 30. elokuuta 1969 ja jonka tehtävistä hän erosi 16. heinäkuuta 1970.
Ch'eng Shih-kuang osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Pujottelu
Pujottelu (joskus käytetään myös norjalaisperäistä sanaa slalom) on termi, joka voi tarkoittaa mitä tahansa urheilulajia, jossa tarkoituksena on suoriutua kepein tai portein merkitystä radasta mahdollisimman nopeasti. Porttien vuoksi urheilijan reitti radalla ei ole suoraviivainen.
Lajikohtaisia artikkeleja:
Unisonic (albumi)
Unisonic on saksalaisen hard rock/heavy metal -yhtye Unisonicin debyyttialbumi. Se on ensimmäinen pitkäsoitto studioalbumi sitten Helloweenin Keeper of the Seven Keys, Pt. 2 (1988), jossa on molemmat Kai Hansen ja Michael Kiske esiintymässä kaikissa kappaleissa.
Suurimman osan kappaleista on kirjoittanut Dennis Ward ja Kai Hansen Mandy Meyerin ja Michael Kisken tuomalla lisä sisällöllä. YouTubeen kuvattiin musiikkivideo "Unisonic"-kappaleesta.
Albumi julkaistiin 21. maaliskuuta 2012 Japanissa, 30. maaliskuuta 2012 Euroopassa ja 22. toukokuuta 2012 Yhdysvalloissa, levyn kansikuvan ollessa Martin Haeuslerin tekemä. Albumi julkaistiin useina erikoisversiona, kuten Euroopan (Mediabook), Japanin ja Pohjois-Amerikan, jokainen sisältäen eri bonuskappaleen.
Unisonicin depyyttialbumi liittyi usealle kansainväliselle soittolistalle nousten korkeimmalle Suomen virallisella listalla, Japanin albumilistalla, Saksan albumilistalla ja Ruotsin albumilistalla.
Strangeways, Here We Come
Strangeways, Here We Come on englantilaisen rockyhtye The Smithsin neljäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987.
Brian Baker (tennispelaaja)
Brian Baker (s. 30. huhtikuuta 1985 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 52 lokakuussa 2012.
Baker saavutti ensimmäisen loppuottelupaikkansa ATP-turnauksessa Nizzassa toukokuussa 2012. Turnauksen välierässä hän voitti Nikolai Davydenkon. Loppuottelussa Baker hävisi Nicolas Almagrolle luvuin 3–6, 2–6. Bakerin paluukausi kuuden vuoden tauon jälkeen jatkui Ranskan avoimilla, joissa hän pääsi toiselle kierroksella. Wimbledonissa hän pääsi ensimmäistä kertaa urallaan pääsarjaan selvitettyään karsinnat. Turnauksessa hän eteni neljännelle kierrokselle voitettuaan muun muassa Jarkko Niemisen. Hän hävisi neljännellä kierroksella Philipp Kohlschreiberille. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Janko Tipsarevićille.
Brian Baker
Brian Baker -nimisiä henkilöitä:
Andreas Henrisusanta
Andreas Henrisusanta (7. kesäkuuta 1935 – 10. maaliskuuta 2016) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dehoniaanien papiksi 2. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Tanjungkarangin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ubaban titulaaripiispaksi 29. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Vincenzo Maria Farano ja Albert Hermelink Gentiaras.
Henrisusanta sai 18. huhtikuuta 1979 nimityksen Tanjungkarangin piispaksi.
Kran Turismo
”Kran Turismo” on rap-duo JVG:n toinen single heidän toiselta pitkäsoitoltaan "jvg.fi". Kappaleella vierailee reggaeartisti Raappana. ”Kran Turismo” julkaistiin YouTubessa 11. toukokuuta 2012. Kappale sijoittui Suomen virallisen singlelistan ja Latauslistan ensimmäiselle sijalle. ”Kran Turismon” on tuottanut Sakke Aalto. Kappaleesta julkaistiin livetaltioinneista koottu musiikkivideo heinäkuun lopulla 2012, ja se ylitti kultalevyyn oikeuttavan määrän elokuun puolessa välissä 2012.
Paikka vapaana
Paikka vapaana () on brittikirjailija J. K. Rowlingin romaani, joka ilmestyi Little, Brown and Companyn kustantamana 23. marraskuuta 2012. Tyyliltään se on musta komedia. Teosta on myyty maailmanlaajuisesti yli kuusi miljoonaa kappaletta.
Suomeksi kirja ilmestyi Otavan kustantamana ja Ilkka Rekiaron kääntämänä marraskuussa 2012. Se oli vuoden 2012 myydyin käännetty kaunokirja (63 800 kpl).
Kirjasta tehtiin samanniminen kolmiosainen televisiosarja, joka esitettiin BBC One -kanavalla vuonna 2015.
John Phillips
John Phillips voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Virgil Saliscan
Virgil Saliscan (s. 26. toukokuuta 1984 Ploiești) on romanialainen miekkailija. Hän edustaa seuratasolla Steaua Bukarestia.
Saliscan voitti vuonna 2002 nuorten EM-kilpailuista pronssia floretissa ja osallistui samana vuonna aikuisten MM-kilpailuihin, joissa hän oli 41. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 neljänneksi joukkuekilpailussa, ja Romania oli kilpailun viides seuraavan vuoden kisoissa. Saliscan oli MM-kisoissa 2007 neljästoista ja vuoden 2008 olympialaisissa yhdeksästoista. Leipzigin EM-kisoissa 2010 hän sijoittui floretissa yhdenneksitoista.
Ranskan avoin tennisturnaus 2012 – miesten kaksinpeli
Rafael Nadal oli turnauksen kaksinkertainen hallitseva mestari. Hän voitti turnauksen myös tällä kertaa voitettuaan loppuottelussa Novak Đokovićin.
 Richard Gasquet
 Stanislas Wawrinka
 Milos Raonic
 Marcel Granollers
 Marin Čilić 
 Andreas Seppi
 Radek Štěpánek
 Philipp Kohlschreiber
 Bernard Tomic
 Andy Roddick
 Mihail Južnyi
 Viktor Troicki
 Julien Benneteau
 Jürgen Melzer
 Kevin Anderson
 Florian Mayer
Raahen seminaari
Raahen seminaari oli Raahessa vuosina 1896–1971 toiminut opettajaseminaari. Seminaarialue kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Suomen ensimmäinen opettajaseminaari perustettiin 1863 Jyväskylään. Ennen Raahen seminaaria oli perustettu myös ruotsinkieliset Tammisaaren ja Uusikaarlepyyn seminaarit sekä Sortavalan suomenkielinen seminaari. Vuonna 1890 seminaaritutkinto tuli opettajien kelpoisuusehdoksi, mistä seurasi tarve uusille nais- ja miesseminaareille. Miesseminaarit perustettiin Raumalle ja Kajaaniin, naisseminaarit Heinolaan ja Raaheen. Asetus Raahen opettajatarseminaarista annettiin 29. huhtikuuta 1896 ja jo samana kesänä toiminta käynnistettiin lehtori Kosti Raition johdolla
Opettajatarseminaarin ensimmäiset tilat olivat Frans Lindbergin talossa Ranta- ja Koulukatujen kulmassa. Arkkitehti Werner Polónin yleisten rakennusten ylihallituksessa tekemät suunnitelmat hyväksyttiin Senaatissa 1897, jolloin myös rakennustyöt alkoivat. Rakennukset valmistuivat vuonna 1899, mutta toiminta aloitettiin uusissa tiloissa jo 1898. Alueen vuonna 1899 valmistuneita rakennuksia ovat muun muassa alaosiltaan tiiliset ja yläosiltaan puiset kaksikerroksiset päärakennus ja harjoittelukoulu, johtajien ja johtajattarien puurakenteiset asuintalot sekä tiilinen saunarakennus.
Seminaarin ensimmäiset miesopiskelijat aloittivat vuonna 1951. Seminaarin toiminta loppui 29. toukokuuta 1971, mihin mennessä seminaarista oli valmistunut yhteensä 3177 kansakoulunopettajaa. Seminaarirakennuksiin sijoitettiin Raahen tietokonealan oppilaitos, joka aloitti toimintansa v. 1972. Oppilaitos säilyi itsenäisenä vuoteen 1997 saakka, jolloin siitä tuli Oulun seudun ammattikorkeakoulun tekniikan alan yksikkö.
Waldemar Bergroth
Fredrik Waldemar Bergroth (14. toukokuuta 1852 Humppila – 4. lokakuuta 1928 Turku) oli Suomalaisessa puolueessa ja sitten Kokoomuksessa toiminut poliitikko. Hän istui kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1917–1919 ja sitten 1922–1927. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925.
Bergroth oli varsinaiselta ammatiltaan pappi ja toimi muun muassa Vehmaan kirkkoherrana vuosina 1887–1928 sekä Vehmaan rovastikunnan lääninrovastina 1897–1928. Hän istui myös kirkolliskokouksessa ja kuului "Herättäjä-lehden" toimitukseen. Hänen isänsä oli kirkkoherra Emil Ferdinand Bergroth ja hänen äitinsä Margaretha Carolina Hällfors. Hän meni vuonna 1879 naimisiin Anni Augusta Blomqvistin kanssa.
Ranskan avoin tennisturnaus 2012 – naisten kaksinpeli
Li Na oli turnauksen hallitseva mestari.
Mestaruuden voitti Marija Šarapova, joka voitti loppuottelussa Sara Erranin.
 Roberta Vinci "(1. kierros)"
 Flavia Pennetta "(3. kierros)"
 Jelena Janković "(2. kierros)"
 Lucie Šafářová "(2. kierros)"
 Sara Errani "(loppuottelu)"
 Anastasija Pavljutšenkova "(3. kierros)"
 Kaia Kanepi "(2. kierros)"
 Petra Cetkovská "(2. kierros)"
 Julia Görges "(3. kierros)"
 Svetlana Kuznetsova "(4. kierros)"
 Nadja Petrova "(3. kierros)"
 Peng Shuai "(3. kierros)"
 Anabel Medina Garrigues "(3. kierros)"
 Mona Barthel "(1. kierros)"
 Zheng Jie "(2. kierros)"
 Monica Niculescu "(1. kierros)"
August Hyöki
August Hyöki (10. joulukuuta 1874 Luopioinen – 7. lokakuuta 1960 Luopioinen) oli Suomalaisen puolueen ja myöhemmin Kokoomuksen poliitikko. Hän istui kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä ensin huhtikuusta lokakuuhun 1917 ja sitten kesäkuusta 1918 maaliskuuhun 1919. Lisäksi hän toimi muun muassa Luopioisten kunnallisvaltuutettuna ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä ja toimi kotitilan hoitajana vuosina 1898–1949 sekä Aitoon osuusmeijerin isännöitsijänä.
Hyökin isä oli ratsutilallinen Juho August Juhonpoika, ja hänen äitinsä oli Anna Liisa Juhontytär. Hyöki avioitui vuonna 1905 Anna Pauliina Atlinin kanssa.
Frans Härmä
Frans Vihtori Härmä (15. syyskuuta 1881 Tyrvää – 3. tammikuuta 1962 Pori) oli suomalainen poliitikko, toimittaja ja kaupunginjohtaja. Hän toimi Porin ensimmäisenä uuden kunnallislain mukaisena kaupunginjohtajana vuosina 1929–1946.
Hän istui Kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä syyskuusta 1922 heinäkuuhun 1929. Härmä toimi lisäksi muun muassa Satakunnan Sanomien päätoimittajana vuosina 1907–1911 ja Porin kaupunginjohtajana 1929–1947. Hän oli filosofian tohtori (1917).
Härmän vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Viktor Härmä ja Hilma Karoliina Topi. Hän meni vuonna 1929 naimisiin Laura Irene Olivia Sjöblomin kanssa.
Paul Bissonnette
Paul Albert Bissonnette (s. 11. maaliskuuta 1985 Welland, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä AHL-seura Ontario Reignissä.
Bissonnette tunnetaan kaukalossa parhaiten tappelijana, eikä hän ole kaudella 2008–2009 alkaneella NHL-urallaan tehnyt kertaakaan yli kahdeksaa pistettä kaudessa.
Bissonnette on yksi aktiivisimmista yhteisö- ja mikroblogipalvelu Twitterin käyttäjistä Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoissa. Toukokuussa 2012 hänellä oli palvelussa jo yli 270 000 seuraajaa, joka on osittain edesauttanut hänen nousuaan fanien suursuosikiksi Phoenixissä.
Jorma Rantala
Jorma Onni Olavi Rantala (12. tammikuuta 1916 Rauma – 17. heinäkuuta 2001 Varkaus) oli suomalainen sosialidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän opiskeli kasvatusoppia ja toimi sittemmin koulunjohtajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 1985.
Rantala istui Kuopion läänin vaalipiiristä valittuna kansanedustajana tammikuusta 1972 maaliskuuhun 1983. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1968, 1978 ja 1982. Lisäksi hän toimi muun muassa Varkauden kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Hänen isänsä oli talonomistaja Johan Rantala, ja hän sai itse viisi lasta. Hänen puolisonaan oli vuodesta 1942 Helga Orvokki Heikkilä.
Matoankeriaat
Matoankeriaat (Moringuidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan läntiseltä Atlantilta ja indopasifiselta merialueelta.
Matoankeriaiden heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen 6–12 lajia. Ruumiinrakenteeltaan matoankeriaat ovat pitkulaisia kaloja, jotka saavuttavat suurimmillaan hieman alle metrin pituuden. Yhteisiä piirteitä ovat selkäevän alkaminen vasta kalan ruumiin takaosasta. Selkäevä on matala ja yhdistynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. "Neoconger"-suvun lajeilla ja nuorilla "Moringua"-suvun kaloilla ei ole rintaeviä. Maatoankeriaden silmät ovat pienet nuorilla "Moringua"- suvun lajeilla ja "Neoconger"-suvun matoankerialilla. Aikuisilla "Moringua"-suvun lajeilla silmät ovat hyvin kehittyneet. Kalojen suu on keskikokoinen. Matoankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään ne ovat nuorena oransseja ja aikuisina harmahtavia tai ruskeita. Vatsa on usein selkää vaaleampi.
Matoankeriaslajeja tavataan trooppisista vesistä Atlantin länsiosista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä, Moringua-suvun lajeja toisinaan myös murto- ja makeista vesistä. Nuoret kalat elävät kaivautuneena hiekka- tai mutapohjaan pää edellä. Aikuisina kalat liikkuvat toisinaan koralliriuttojen läheisyydessä. Heimon kalojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet.
Octave-Louis Pasquet
Octave-Louis Pasquet (10. marraskuuta 1869 – 11. heinäkuuta 1961) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1893 ja nimitettiin Séesin hiippakunnan johtoon 21. kesäkuuta 1926. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Théophile-Marie Louvard, jota avustivat Georges-François-Xavier-Marie Grente ja Raymond-René Lerouge.
Pasquet jäi eläkkeelle 31. maaliskuuta 1961, jolloin hänet nimitettiin Erizan titulaaripiispaksi. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna.
Salvatore Magnasco
Salvatore Magnasco (1. tammikuuta 1806 – 12. tammikuuta 1892) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet nimitettiin Genovan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Bolinan titulaaripiispaksi 22. toukokuuta 1868. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst, jota avustivat Paolo Brunoni ja François Marinelli.
Magnasco osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 27. lokakuuta 1871 nimityksen Genovan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 86-vuotiaana virassa.
Tomás Belestá y Cambeses
Tomás Belestá y Cambeses (29. joulukuuta 1811 Zamora – 6. huhtikuuta 1892) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet valittiin Zamoran hiippakunnan johtoon 22. syyskuuta 1880. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. maaliskuuta 1881 Fernando Blanco y Lorenzo, jota avustivat Vicente Calvo y Valero ja Ciriaco María Sancha y Hervás.
Belestá y Cambeses kuoli 80-vuotiaana virassa.
Federico Federici
Federico Federici (20. joulukuuta 1844 – 6. elokuuta 1892) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1868 ja nimitettiin Folignon hiippakunnan johtoon 1. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariano Rampolla del Tindaro.
Federici kuoli 47-vuotiaana virassa.
Tanskan miehitys
Tanskan miehitys on Tanskan historian ajanjakso toisessa maailmansodassa, joka alkoi Saksan vallatessa maan 9. huhtikuuta 1940 ja päättyi Saksan antautumiseen 5. toukokuuta 1945. Miehitys kesti siis yli viisi vuotta. Muista Saksan valtaamista alueista poiketen pääosa Tanskan hallinnosta jatkoi toimintaansa kuten ennen valtausta aina vuoteen 1943. Tanskan hallitus ja kuningas eivät poistuneet sodan aikana maasta, vaan tanskalainen hallinto jatkoi pääosin toimintaansa lakkauttamiseensa saakka 1943.
Saksa valtasi Tanskan osana operaatio Weserübungia. Saksalaiset aloittivat hyökkäyksensa 9. huhtikuuta 1940 kello viisitoista yli neljä aamulla ja taistelut päättyivät maan antautumiseen ja joukkojen kotiuttamiskeskusteluihin kello 10.00.
Tanskan valtauksen jälkeen brittijoukot nousivat maihin Färsaarilla estääkseen saksalaisia hyödyntämästä saaria. Islanti, jonka päämiehenä oli Tanskan hallitsija, joutui samoin brittijoukkojen miehittämäksi. Myöhemmin Islannin hallinta siirrettiin Yhdysvalloille, joka siirron aikana oli vielä puolueeton. Islanti sai täyden itsenäisyyden jo ennen Tanskan miehityksen päättymistä 1944.
Yhdysvallat lupautui Tanskan valtauksen aikana puolustamaan Grönlantia mahdollisen miehityksen varalta. Sopimus sisälsi mahdollisuuden rakentaa tukikohdan saarelle.
Tanskalaisten mielipiteet jakautuivat suhtautumisessa Saksaan ja saksalaisiin. Pieni osa oli avoimen natsimielisiä ja toiset etsivät taloudellista etua käymällä miehittäjien kanssa kauppaa ja osan muodostaessa vastarintaryhmiä pääosan jatkaessa kuitenkin elämäänsä kuten ennen miehitystä. Tanskan hallituksen yhteistyöhalukkuuden seurauksena Saksan hallinto ilmoitti kunnioittavansa Tanskan itsemääräämisoikeutta ja alueellista hallintoa sekä puolueettomuuta.
Hallituksen kokoonpano pysyi lähes muuttumattomana ja parlamentti jatkoi toimintaansa lähes samoin kuin ennen miehitystä. Tanskan valtionhallinto jatkoi sisäpoliittisesti kuten aiemmin. Poliisi ja oikeuslaitos säilyivät tanskalaisten valvonnassa ja monista muista maista poiketen kuningas Kristian X pysyi maassa ja sen valtionpäämiehenä. Myös Tanskan armeija jatkoi toimintaansa itsenäisenä.
Tanskan ja Saksan hallinnon yhteistyö loppui elokuussa 1943. Maahan julistettiin poikkeustila, ja Tanskan armeija riisuttiin aseista. Saksa alkoi koventaa otettaan maasta. Syksyllä 1944 Saksan armeija pidätti 2000 tanskalaista poliisia ja lähetti heidät keskitysleirille syytettyään heitä yhteistyöstä vastarintaliikkeen kanssa.
Vastarinta alkoi kasvaa vahvemmaksi. Sabotaaseja tehneiden vastarintaliikkeiden lisäksi tanskalaiset alkoivat lakkoilla. Kymmeniä lakkolaisia surmattiin, ja vastarintaliike otti hengiltä noin 400 tanskalaista ilmiantajaa. Ilmiantajien murhista yli puolet tehtiin sodan viimeisinä kuukausina vuonna 1945.
Kun liittoutuneet vapauttivat Tanskan 5. toukokuuta, saksalaiset eivät tehneet vastarintaa. Sen sijaan tanskalaiset Saksaa tukeneet ja Saksalle vastarintaa tehneet ottivat muutaman kerran yhteen.
Enrico de Rossi
Enrico de Rossi (14. marraskuuta 1805 Napoli – 1897?) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1829 ja valittiin Casertan hiippakunnan johtoon 17. tammikuuta 1856. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo d'Andrea. De Rossi osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 12. kesäkuuta 1893, ja samana päivänä hänet nimitettiin Antiochia in Pisidian titulaariarkkipiispaksi.
Francesco Cuccarese
Francesco Cuccarese (s. 8. maaliskuuta 1930 Tursi) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. heinäkuuta 1953 ja nimitettiin Acerenzan arkkihiippakunnan johtoon 12. helmikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Dino Tomassini ja Vincenzo Franco.
Cuccarese sai 6. kesäkuuta 1987 nimityksen Casertan hiippakunnan johtoon ja arkkipiispan henkilökohtaisen tittelin.
21. huhtikuuta 1990 Cuccarese nimitettiin Pescara-Pennen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2005.
Timbuktun piiri
Timbuktun piiri () on paikallishallintoalue Malin Timbuktun alueella. Sen pinta-ala on 347 488 neliökilometriä. Asukkaita on 124 500 henkeä (vuonna 2009).
Timbuktun piiri rajoittuu idässä Kidalin ja Gaon alueisiin, etelässä Timbuktun alueen Gourma-Rharousin ja lännessä Goundamin piireihin sekä pohjoisessa Mauritaniaan ja Algeriaan. Piirin pohjoisosa kuuluu Saharan autiomaahan ja eteläisin osa Sahelin vyöhykkeeseen. Etelässä virtaa Nigerjoki.
Piirin hallinnollinen keskus on Timbuktun kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu viisi maalaiskuntaa: Alafia, Ber, Bourem-Inaly, Lafia ja Salam. Kyliä ja paimentolaisryhmiä on yhteensä 121.
Väestö on keskittynyt Nigerjoen varrelle. Asukkaista valtaosa on kiinteästi asuvia songhaita sekä kalastusta harjoittavia bozoja ja somonoja. Loput ovat paimentolaisina eläviä tuaregeja, arabeja ja belloja.
Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely sekä paimentolaisuuteen ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Taoudennissa on suolakaivos. Tärkein matkailukohde on historiallinen Timbuktun kaupunki.
Jääkiekon nuorten 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
Jääkiekon nuorten 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut pelataan joka vuosi niiden alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueiden kesken, jotka sijoittuivat edellisen vuoden kisoissa 1. divisioonaan. Vuoteen 2001 asti sarja tunnettiin nimellä B-sarja.
Mike Santorelli
Michael ”Mike” Santorelli (s. 14. joulukuuta 1985 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalais-italialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL:ssä pelaavaa Anaheim Ducksia.
Ennen ammattilaisuraansa Santorelli pelasi vuodet 2002–2004 juniorisarja BCHL:ssä, joukkueissa Langley Hornets ja Vernon Vipers, ja vuodet 2004–2007 Northern Michigan Wildcatsissä yliopistosarja CCHA:ssa. Hänet nimettiin kauden 2006–2007 päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän oli tuolla kaudella joukkueensa paras pistemies ja CCHA:n paras maalintekijä.
Santorelli aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007 hänet varanneen Nashville Predatorsin farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2008–2009 ja edusti Predatorsia myös kaudella 2009–2010. Suurimman osan noista kausista hän pelasi kuitenkin AHL:ssä. Vuonna 2009 hänet valittiin AHL:n tähdistöotteluun.
Santorelli siirtyi elokuussa 2010 Florida Panthersiin kaupassa, jossa Predators sai vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoron . Kausi 2010–2011 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä. Hän teki tuolla kaudella 41 tehopistettä, 20 maalia ja 21 syöttöpistettä, ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Stephen Weissin jälkeen.
Santorelli siirtyi huhtikuussa 2013 Winnipeg Jetsiin waivers-listan kautta. Heinäkuussa 2013 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa.
Myös Mike Santorellin veli Mark on pelannut jääkiekkoa ammattilaisena. He olivat joukkuetovereita pelatessaan Milwaukee Admiralsissa.
Carrie Keranen
Carrie Keranen (s. 16. tammikuuta 1987 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan animesarjoista "Puella Magi Madoka Magica", "Berserk" ja "Magic User's Club!".
Keranen opiskeli Michiganin yliopistossa, josta hän muutti New Yorkiin pyrkiäkseen ääninäyttelijäksi. Keranen päätyi työskentelemään animen pariin ääninäyttelijänä 4Kids Entertainmentille ja tuotantopäälliköksi NYAV Post. Keranen on tehnyt dubbausrooleja muun muassa animesarjoihin ja elokuviin, kuten "Mew Mew Power", "Slayers Revolution" ja "". Alkuperäisrooleja hän teki muun muassa "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat""-"sarjaan ja "Kappa Mikeyyn""." Kerasen ääninäyttelyä on kuultavissa myös joissakin videopeleissä, esimerkiksi "Red Dead Revolverissa"," Shira Oka: Second Chancessa "ja "League of Legendsissä."
Jean Graczyk
Jean Graczyk (26. toukokuuta 1933 Neuvy-sur-Barangeon – 27. kesäkuuta 2007 Vignoux-sur-Barangeon) oli ranskalainen maantie- ja ratapyöräilijä.
Graczyk syntyi Puolan kansalaisuuden kanssa ja sai Ranskan passin vuonna 1949. Vuonna 1956 hän voitti maansa amatöörimestaruuden maantieajossa, ja radan puolella hän sai hopeaa Melbournen olympialaisten 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa. Graczyk kilpaili Ranskan ympäriajossa ensimmäistä kertaa 1957, jolloin hän joutui keskeyttämään kuudennella etapilla. Seuraavalla kerralla hän voitti pistekilpailun ja sijoittui kokonaiskisassa neljänneksitoista, ja Graczyk toisti pistekilpailuvoittonsa 1960, jolloin hän oli kolmastoista ja myös voitti yhden etapin. Graczyk jatkoi aktiiviuraansa aina 1970-luvulle saakka.
Jean on pyöräilijä Vincent Graczykin isoisä.
Alfredo Pitto
Alfredo Pitto (26. toukokuuta 1906 Livorno – 16. lokakuuta 1976 Milano) oli italialainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Keskikentällä pelannut Pitto aloitti uransa AS Livornossa, jossa hän oli vuoteen 1927 saakka. Tuolloin hän meni Bologna FC:hen ja voitti seurassa maansa mestaruuden kaudella 1928–1929. Pitto oli voittanut maajoukkueen kanssa olympiapronssia Amsterdamista 1928. Bolognan jälkeen hän pelasi uransa aikana muun muassa Interissä.
Papaijakasvit
Papaijakasvit (Caricaceae) on lahkoon Brassicales kuuluva koppisiemenisheimo. Siinä on kuusi sukua ja 32 lajia. Ne kasvavat pääasiassa trooppisessa Amerikassa. Meksikossa tavataan kolmen suvun edustajia, Afrikassa vain yhden ("Cylicomorpha"). Eniten lajeja on suvussa "Vasconcellea", jossa on 21 lajia. Tunnetuin heimon lajeista on ravintokasvina käytetty tarhapapaija eli papaija ("Carica papaya").
Papaijakasvit ovat tukevarunkoisia ja usein okaisia puita, harvoin liaaneja. Niissä on juoksevaa, maitiaismaista nestettä. Lehdet ovat sormilehdykkäiset tai -liuskaiset. Kukinnot sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat viuhkomaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja kooltaan vaatimattomia. Hedelmä on melko kookas marja, jossa on paljon siemeniä viidessä laitaistukassa liman ympäröiminä.
Han Gyeong-Ae
Han Gyeong-Ae (; s. 26. toukokuuta 1962) on eteläkorealainen entinen lentopalloilija. Hän pelasi Los Angelesin olympialaisissa 1984, joissa Etelä-Korea sijoittui viidenneksi.
Matteo Rabottini
Matteo Rabottini (s. 14. elokuuta 1987 Pescara) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2011 Farnese Vini -tallissa, nimeltään sittemmin Neri Sottoli.
Rabottini voitti Italian ympäriajossa 2012 vuoristossa ajetun 15. etapin. Hän lähti Guillaume Bonnafondin kanssa irtiottoon etapin alkuvaiheessa ja voitti etapin, vaikka Joaquim Rodríguez tavoitti hänet noin 400 metriä ennen maalia. Hän siirtyi samalla mäkikirikilpailun johtoon, jonka hän lopulta myös voitti.
Rabottini jäi 7. elokuuta 2014 tehdyssä kilpailun ulkopuolisessa dopingtestissä kiinni EPO-hormonin käytöstä ja sai 21 kuukauden kilpailukiellon.
Vapauduttuaan kilpailukiellosta Rabottini on edustanut kroatialaista Meridiana Kamen Teamia kesästä 2016 lähtien.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Setchellanthaceae
Setchellanthus caeruleus on heimonsa "Setchellanthaceae" ainoa laji. Se kasvaa kahdella erillisellä alueella Meksikossa. "Setchellanthus"-suku luokiteltiin ennen "Capparaceae"-heimoon.
Laji on pistävänhajuinen, ulkonäöltään melko huomiota herättämätön pensas. Kasvullisissa osissa on T:n muotoisia karvoja. Lehdet ovat melko pieniä, ehyitä ja korvakkeettomia sekä miltei ruodittomia. Lehtien sivusuonet lähtevät läheltä lavan tyveä. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat kookkaita ja sinisiä. Kukan osat ovat yleensä kuusittain, verhiö on epäsäännöllisesti jakautunut. Kolmesta emilehdestä rakentunut hedelmä hajoaa väliseiniensä kohdalta ja jäljelle jää hedelmän keskipylväs.
Prenoli
Prenoli on syttyvää, normaaliolosuhteissa väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Se kuuluu alkoholien aineryhmään. Prenolista käytetään myös nimiä "3-metyylibut-2-en-1-oli", "3,3-dimetyyliallyylialkoholi" ja "prenyylialkoholi".
Prenolin moolimassa on 86,1 g/mol, kiehumispiste 140 °C, sulamispiste −59,3 °C, tiheys 0,85 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 50 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 305 °C, taitekerroin 1,442–1,444 ja CAS-numero 556-82-1. Aine liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 17g/100ml. Prenolin rakennekaava on (CH)C=CHCHOH ja se voi ärsyttää lyhytaikaisessakin altistuksessa voimakkaasti ihoa ja silmiä.
Aineen höyry on ilmaa raskaampaa ja se on haitallista vesieliöille.
Hilppakasvit
Hilppakasvit (Limnanthaceae) on koppisiemenisheimo ristikukkausmaisten (Brassicales) lahkossa. Niitä on kahdeksan lajia, jotka kuuluvat yhteen, hilppojen ("Limnanthes"), tai ehkä kahteen sukuun. Hilppakasvit ovat kotoisin Pohjois-Amerikan lauhkeasta vyöhykkeestä. Tunnetuin laji lienee koristekasvina käytetty hilppa ("Limnanthes douglasii"). Valkohilpasta ("Limnanthes alba") saadaan valkohilpan siemenöljyä, jota voidaan käyttää ihonhoitotuotteissa samaan tapaan kuin jojobaöljyä.
Hilppakasvit ovat melko pehmeävartisia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen. Lehdet ovat korvakkeettomat, syväliuskaiset tai kerrannaiset. Kukassa on kookas laitaviereinen verhiö, melko avoimena siirottava teriö, ja emiön vartalo tai vartalot ovat gynobaasisia eli kiinnittyvät sikiäimen tyveen, eivätkä karkeen niin kuin yleensä. Hedelmä on lohkohedelmä, joka hajoaa lyhytpiikkisiksi ja yksisiemenisiksi merikarpeiksi eli hedelmyksiksi.
Andrea Guardini
Andrea Guardini (s. 12. kesäkuuta 1989 Pregnago) on Italialainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2011–2012 Farnese Vini -joukkueessa, edusti 2013–2016 Astana Teamia, 2017 UAE Abu Dhabi -joukkuetta ja vuodesta 2018 Bardiani-CSF-tallia. Hän on ajajatyypiltään kirimies.
Guardini saavutti ensimmäisen voittonsa suuressa ympäriajossa Italian ympäriajon 2012 18. etapilla kukistettuaan loppukirissä Mark Cavendishin.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
One (U2:n kappale)
”One” on irlantilaisen rock-yhtye U2:n kappale. Se on kolmas raita yhtyeen vuoden 1991 studioalbumilla "Achtung Baby", ja se julkaistiin albumin kolmantena singlenä 2. maaliskuuta 1992. Se on eräs yhtyeen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. Kappaleen säveltäjiksi on U2:n muiden kappaleiden tavoin merkitty yhtyeen kaikki neljä jäsentä, ja sen on sanoittanut yhtyeen laulaja Bono.
”One” julkaistiin hyväntekeväisyyssinglenä, ja kaikki sen tuotto ohjattiin AIDS-tutkimuksen rahoittamiseen. Kappale nousi listaykköseksi Irlannin singlelistalla, Kanadan "RPM" Top Singles -listalla sekä Yhdysvaltojen Modern Rock Tracks- ja Album Rock Tracks -listoilla. ”One” sai sekä kriitikoiden että yleisön keskuudessa lämpimän vastaanoton. Sitä on julkaisustaan lähtien pidetty yhtenä kaikkien aikojen parhaista musiikkikappaleista.
”One” on musiikilliselta tyyliltään balladi. Kappaleen tahtilaji on 4/4, ja sen tempo on 91 iskua minuutissa. Kappaleen säkeistöjen sointukulku rakentuu neljästä soinnusta, jotka ovat Am, D, Fmaj ja G.. Kertosäkeen sointukulussa sointuina ovat C, Am, Fmaj ja C.
One esitettiin ensimmäisen kerran konsertissa 29. helmikuuta 1992 Lakelandissa, Floridassa yhtyeen "Zoo TV Tour" -maailmankiertueen avausesiintymisessä. Ensiesityksensä jälkeen yhtye on soittanut kappaleen jokaisessa konsertissaan.
"PopMart"-maailmankiertueella esittäessään kappaleen yhtye omisti kappaleen INXS-yhtyeen edesmenneen laulajan Michael Hutchencen muistolle. Kyseinen esitys tallennettiin myös "" -videotallenteelle. "U2 360° Tour" -maailmankiertueeseen asti kappale soitettiin konserteissa puoli sävelaskelta matalammalta. Kappaleen esityksen yhteydessä Bono laulaa myös ylimääräisen säkeen, joka tunnetaan yleisesti nimellä Hear Us Coming. Kyseisen säkeen sanoitukset kuuluvat yleisesti sanoin “You hear us coming Lord? / You hear us call? / You hear us knocking, knocking at Your door? / You hear us coming Lord? / You hear us call? / You hear us scratching, will You make me crawl?”.
Kappaleen live-esitys on nähtävillä myös videotallenteilla "", "", "", "U2 3D" ja "U2 360° at the Rose Bowl".
Aegir (täsmennyssivu)
Aegir voi viitata seuraaviin asioihin:
Aegir (kuu)
Aegir eli Saturn XXXVI (väliaikainen nimitys S/2004 S 10) on Saturnuksen kuu. Sen löysivät David C. Jewitt, Scott S. Sheppard, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden 12. joulukuuta 2004. Löytö julkistettiin 11. maaliskuuta 2005. Kuu nimettiin Ægir, Skandinaavisen mytologian jättiläisen mukaan. Aegir on yksi Saturnuksen kaukaisimmista kuista kiertäen sitä 20 735 000 kilometrin päässä.
Ray Backman
Ray Backman on loviisalainen salibandyvalmentaja.Ray Backmania voidaan pitää yhtenä loviisalaisen salibandyn perustajista. Rayn komennossa Loviisan Torin edustusjoukkue nousi aikoinaan alasarjoista Salibandyliigaan.
Backman on valmentanut uransa aikana Salibandyliigassa myös Tampereen Classicia ja TPS Salibandyä.
Klaas Carel Faber
Klaas Carel Faber (20. tammikuuta 1922 Haarlem, Alankomaat – 24. toukokuuta 2012 Ingolstadt, Saksa), oli tuomion saanut hollantilais-saksalainen sotarikollinen. Hänen veljensä oli Pieter Johan Faber, joka teloitettiin sotarikoksista vuonna 1948.
Faber toimi toisen maailmansodan aikaan Westerborkin siirtoleirillä ja oli mukana yksikössä, joka tappoi hollantilaissiviileitä kostoksi saksalaismiehittäjiä vastaan tehdyistä hyökkäyksistä.
Sodan jälkeen Faber tuomittiin Hollannissa kuolemaan 22 juutalaisen murhasta. Rangaistus muutettiin myöhemmin elinkautiseksi vankeudeksi.
Faber pakeni vankilasta vuonna 1952 Saksaan, jossa eli vuosikymmenet vapaana.
Faber oli Simon Wiesenthal -keskuksen luettelossa natsisotarikollisista. Hän kuoli Saksassa 90-vuotiaana toukokuussa 2012. Saksa ei koskaan suostunut Hollannin luovutuspyyntöihin.
Duhamel-Ouest
Duhamel-Ouest on kunta Quebecin provinssin luoteisosassa Kanadassa. Siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 828 asukasta, ja sen pinta-ala on 19,78 neliökilometriä. Kunta on lähes täysin ranskankielinen, ja vain 2,9 prosenttia väestöstä puhuu äidinkielenään englantia.
Duhamel-Ouestin alueella on Kanadan kansallisiin historiallisiin kohteisiin kuuluva Fort Témiscamingue, joka rakennettiin 1720-luvulla ranskalaiseksi kauppapaikaksi.
Federico Pezzullo
Federico Pezzullo (13. joulukuuta 1890 Frattamaggiore – 10. syyskuuta 1979) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. elokuuta 1913 ja nimitettiin Policastron hiippakunnan johtoon 23. tammikuuta 1937. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Teutonico.
Pezzullo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 88-vuotiaana toimiessaan yhä piispana.
Antonio Teutonico
Antonio Teutonico (28. elokuuta 1874 – 31. toukokuuta 1978) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1897 ja nimitettiin Aversan hiippakunnan johtoon 28. heinäkuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adeodato Giovanni Piazza.
Teutonico osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 31. maaliskuuta 1966, jolloin hänet nimitettiin Satafiksen titulaaripiispaksi. Hän eli 103-vuotiaaksi.
Athanase Bala
Athanase Bala (s. 2. maaliskuuta 1927) on kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 3. heinäkuuta 1955 ja nimitettiin Bafian hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Gegin titulaaripiispaksi 31. toukokuuta 1976. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. syyskuuta Jean Zoa, jota avustivat Paul Etoga ja Gilles-Henri-Alexis Barthe.
Balasta tuli 21. joulukuuta 1977 Bafian piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. toukokuuta 2003.
Joseph Madec
Joseph Théophile Louis Marie Madec (15. maaliskuuta 1923 Ploërmel – 5. helmikuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1947 ja nimitettiin Fréjus-Toulonin hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Etchegaray, jota avustivat Pierre-Auguste-Marie Boussard ja Gilles-Henri-Alexis Barthe.
Madec jäi eläkkeelle 16. toukokuuta 2000.
Jean-Marie Benoît Balla
Jean-Marie Benoît Balla (10. toukokuuta 1959 – 31. toukokuuta 2017) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Yaoundén arkkihiippakuntaan Jean Zoa 20. kesäkuuta 1987. Hänet nimitettiin Bafian hiippakunnan johtoon 3. toukokuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Félix del Blanco Prieto, jota avustivat Athanase Bala ja Cornelius Fontem Esua.
Balla hukuttautui 31. toukokuuta 2017 hyppäämällä jokeen.
Alfonso Carrasco Rouco
Alfonso Carrasco Rouco (s. 12. lokakuuta 1956 Vilalba) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mondoñedo-Ferrolin hiippakuntaan 8. huhtikuuta 1985 ja nimitettiin Lugon hiippakunnan johtoon 30. marraskuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. helmikuuta 2008. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Manuel Monteiro de Castro ja Julián Barrio Barrio.
Francesco Lardone
Francesco Lardone (12. tammikuuta 1887 Moretta – 30. tammikuuta 1980) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkkonsa diplomaattisissa tehtävissä. Hän sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1910.
Lardone nimitettiin 21. toukokuuta 1949 Rhizaeumin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Haitille ja Dominikaaniseen tasavaltaan. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Patrick Aloysius O'Boyle ja Egidio Vagnozzi.
21. marraskuuta 1953 Lardone sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Peruun, 30. kesäkuuta 1959 apostoliseksi delegaatiksi Turkkiiin ja sitten 29. helmikuuta 1960 apostoliseksi internuntiukseksi Turkkiin; viimeisessä virassa Lardone toimi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1966. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Daniel Hermida Ortega
Daniel Hermida Ortega (28. elokuuta 1863 Cuenca – 30. syyskuuta 1956) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cuencan hiippakuntaan 4. kesäkuuta 1895 ja nimitettiin sen johtoon 10. maaliskuuta 1918. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. marraskuuta 1919 Alberto Maria Ordóñez Crespo. Hermida Ortega toimi virassa, kunnes kuoli 93 vuoden iässä. Hän toimi Domenico (Domingo) Cominin sekä Guillermo José Harris y Moralesin pääkonsekraattorina ja oli lisäksi mukana konsekroimassa Cesar Antonio Mosquera Corralia.
Björn Goop
Björn Goop (s.1976) on ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hänellä on yhdessä isänsä kanssa yli 130 hevosen valmennustalli Kilin kunnassa Karlstadin pohjoispuolella. Björn Goopin isä Olle Goop on poikansa tavoin yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä ruotsalaisia raviurheilijoita.
Björn Goop aloitti uransa vuonna 1994 vain 17-vuotiaana. Sen jälkeen hän on voittanut yli 5 500 lähtöä. Goopilla on hallussaan myös Ruotsin yhden kauden voittoennätys. Vuonna 2006 hän saavutti yhteensä 501 voittoa. Samana vuonna Björn rikkoi Stig H Johanssonin 40 miljoonan vuositienestit johon ei ollut vielä silloin pystynyt kukaan. Samana vuonna Goop ajoi Conny Nobellin voittoon Elitloppetissa, joka on yksi maailman arvostetuimmista ravikilpailuista.
Björn Goop on voittanut vuonna 2014 mm. Prix de Francen hevosenaan Noras Bean. Copenhagen Cupin Caballionin rattailla. Suomessa Björn Goop voitti Kymi Grand Prix 2014 hevosenaan Timoko. Samalla hevosella Björn voitti myös Elitloppetin. Goop voitti myös Norjassa suurkilpailun Klosterkogenin ajokkinaan Oasis Bi.
Ruotsin Derbyn Goop on voittanut kerran, Kriteriumin kahdesti sekä Elitloppetin kolmasti. Vuonna 2018 hän voitti lajin arvostetuimpiin kilpailuihin kuuluvan Prix d’Amériquen. Lisäksi hän on saavuttanut useita suurkilpailuvoittoja muissa Pohjoismaissa sekä Keski-Euroopassa. Suomessa Goop on ohjastanut ykkössijat Kymi Grand Prixissä Timokolla ja Finlandia-ajossa vuosina 2010 Quarcio du Chenellä ja 2012 Sebastian K.
Kuula (kappale)
”Kuula” () on Ott Leplandin esittämä kappale, jolla hän edusti Viroa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale sijoittui loppukilpailussa kuudenneksi saaden 120 pistettä. Kappale on Viron euroviisuhistoriassa kuudes, joka esitettiin viroksi.
Päätie 4 (Ahvenanmaa)
Päätie 4 on Ahvenanmaalla kulkeva tie. Muista Ahvenanmaan valtateistä poiketen sen alkupiste ei ole Maarianhaminassa vaan Finströmissä, ja tie päättyy Getaan. Tien pituus on 21 kilometriä.
Tie saa alkunsa Finströmin keskustaajaman Godbyn eteläpuolella olevasta Päätien 2 risteyksestä. Godbyn ohitettuaan se kohtaa kilometrin päässä Grelsbyn kylän ja Pålsbölevägenin, sitten tie jatkuu muutaman kilometrin verran ja kohtaa Bartsgårdan kyläkeskuksen. Bartsgårdasta tie jatkuu hyvälaatuisena ja suorana tienä ja tulee seuraavaksi Saltvikiin vievän Saltvikvägenin risteykseen, josta se jatkuu pohjoiseen, joskaan ei yhtä suorana, ja sivuaa Tjudöträskin järven sen länsipuolelta. Tjudöträskin jälkeen tie kohtaa vähän matkan päässä Höckbölen alueen ja kääntyy kohti luodetta. Sitten se sivuaa jonkin matkaa lukuisia pieniä järviä sekä Östergetan, josta se jatkuu vielä Getan kyläkeskukseen ja päättyy siellä Södravägenin risteykseen.
Getassa sijaitsee tien varrella Getan kirkko.
Damir Dugonjič
Damir Dugonjič (s. 21. helmikuuta 1988 Ravne na Koroškem) on slovenialainen uimari, rintauinnin Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.
Dugonjič sai hopeaa junioreiden EM-kilpailujen 50 metrin rintauinnissa Palmassa 2006. Manchesterin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2008 hän oli samassa lajissa kuudes. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin rintauinnin välierissä. Shanghain pitkän radan MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 100 metrin rintauinnissa kahdeksanneksi.
Dugonjič saavutti Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2011 hopeaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,34 ja 100 metrin rintauinnissa ajalla 57,29. Hän voitti pitkän radan Euroopan-mestaruuden 50 metrin rintauinnissa Debrecenissä 2012 ajalla 27,32. Saman vuoden Chartres'n lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai hopeaa sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 50 metrin rintauinnissa. Kolme viikkoa myöhemmin hän saavutti Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,32 ja 100 metrin rintauinnissa ajalla 57,32.
Dugonjič sijoittui Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 neljänneksi sekä 50 että 100 metrin rintauinnissa. Saman vuoden Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti Euroopan-mestaruuden 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,21 ja sai pronssia 100 metrin rintauinnissa ajalla 57,24. Berliinin pitkän radan EM-kilpailuissa 2014 hän oli 50 metrin rintauinnissa kolmas ajalla 27,48.
Dugonjič sijoittui Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 neljänneksi 50 metrin ja viidenneksi 100 metrin rintauinnissa. Seuraavana vuonna hän oli Kazanin pitkän radan MM-kilpailuissa 50 metrin rintauinnissa viides ja voitti saman lajin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Netanyassa ajalla 26,20.
Dugonjič on opiskellut Kalifornian yliopistossa ja edustanut California Golden Bearsin uimaseuraa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 100 metrin rintauinnissa 2009 ja 2010.
Mika Kolehmainen
Mika Kolehmainen on suomalainen sarjakuvanpiirtäjä ja kuvittaja. Hän on kuvittanut muun muassa "Hauska matka" -kirjasarjan. Hän opettaa nykyään Oulun taidekoulussa.
Mika Kolehmaisen kotisivut
Hans-Georg Koitz
Hans-Georg Koitz (s. 4. huhtikuuta 1935 Striegau) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Hildesheimin hiippakuntaan Heinrich Maria Janssen 30. kesäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Hildesheimin vihkipiispaksi ja Cantanuksen titulaaripiispaksi 24. elokuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Homeyer, jota avustivat Heinrich Pachowiak ja Heinrich Machens.
Koitz jäi eläkkeelle 4. joulukuuta 2010.
Viistäköön siipeni maata
Viistäköön siipeni maata on suomalaisen Elonkerjuu-yhtyeen 21. toukokuuta 2012 julkaistu single. Single on ensimmäinen yhtyeeltä sen jälkeen, kun Lauri Tähkän tilalle tuli uudeksi laulajaksi Juha Lagström. Kappale sisältyy syyskuussa 2012 julkaistulle studioalbumille, "Ilon pirstaleet". Kappale nousi Suomen virallisen latauslistan kolmannelle sijalle.
Musiikkivideon kappaleeseen on ohjannut Marko Jatkola, ja se sai ensi-iltansa 22. toukokuuta 2012.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Simo Ralli.
Norbert Trelle
Norbert Trelle (s. 5. syyskuuta 1942 Kassel) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan Josef Frings 2. helmikuuta 1968. Hänet nimitettiin Kölnin vihkipiispaksi ja Egnatian titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Meisner, jota avustivat Augustinus Frotz ja Klaus Dick.
Trelle sai 29. marraskuuta 2005 nimityksen Hildesheimin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. helmikuuta 2006.
Trelle valittiin 5. lokakuuta 2011 Saksan piispainkokouksen varapuhemieheksi.
Juho Pyörälä
Juho Pyörälä (17. elokuuta 1883 Vihanti – 6. tammikuuta 1959 Oulu) oli suomalainen Maalaisliiton poliitikko, joka istui kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä marraskuusta 1939 heinäkuuhun 1948. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1943 ja 1950. Hän toimi lisäksi muun muassa Vihannin kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Varsinaiselta ammatiltaan Pyörälä oli maanviljelijä. Hän toimi myös muun muassa käsityönopettajana kansanopistossa ja kansakoulussaa Hän sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 1953. Hän oli naimisissa vuodesta 1907 Aune Aliina Asunmaan kanssa; puoliso kuoli vuonna 1934, ja Pyörälä meni uusiin naimisiin Elin Amanda Äkkösen kanssa vuonna 1937.
Otto Fredrik Wetterhoff
Otto Fredrik Wetterhoff (8. huhtikuuta 1755 - 17. lokakuuta 1808 Kalajoki) oli suomalainen sotilas.
Wetterhoffin vanhemmat olivat kapteeni Anders Georg Wetterhoff ja Ulrika Stjernvall. Hän tuli vänrikiksi 1775 ja palveli vuosien 1788-1790 eli kapteenina ja majurina Karjalassa. Vuosien 1808-1809 aikana käytyyn Suomen sotaan hän osallistui everstiluutnanttina ja Hämeen rykmentin I pataljoonan komentajana, joka kunnostautui muun muassa Alavuden taistelun jälkeen karkottamalla venäläiset Virroilla, sodan etenemisvaiheen eteläisimmässä taistelupaikassa. Wetterhoff haavoittui Salmen luona ja manehtyi lavantautiiin sotilassairaalassa Kalajoella.
Wetterhoff julkaisi Ruotsin Sotatieteellisen akatemian toimituksissa kirjoitukset "Förslag till bättre proviantering af de finska trupperna" (1797) ja "Om Karelens eller östrä gränsens försvar" (1804). Jälkimmäisessä hän muun muassa ehdotti, että talonpoikia käytettäisiin nostoväen päällystönä. Vuonna 1807 häneltä ilmestyi palkittu kirjoitus "Tankar om Tavastelands upphjälpande genom fabriker och manufakturer" Suomen Talousseuran julkaisussa. Siinä Wetterhoff ehdotti, että Asikkalan Vääksyyn perustettaisiin kaupunki ja että Päijänne-järven pintaa laskettaisiin.
Wetterhoffin puoliso vuodesta 1794 oli Sofia Furuhjelm (k. 1835).
Inkayacu
Inkayacu on sukupuuttoon kuollut pingviinilintujen suku. Suvun ainoa laji, Inkayacu paracasensis, eli Perussa eoseeni-epookin lopulla, noin 36 miljoonaa vuotta sitten. Se oli kaksi kertaa keisaripingviiniä suurempi, sen pituus oli yli 1,50 metriä ja paino yli 60 kiloa. Elektronimikroskoopilla tutkijat havaitsivat suurimman eron "Inkayacun" höyhenten pigmenteissä: Ne olivat jäykkiä ja punaruskeita.