hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bandundun lento-onnettomuus 2010
Bandundun lento-onnettomuus 2010 tapahtui 25. elokuuta 2010, kun Filairin Let L-410UVP-E20C Turbolet syöksyi maahan lähestyessään Bandundun lentoasemaa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lennolla oli 18 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Maahansyöksystä selvisi vain yksi matkustaja, muut 20 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli matkalla Kinshasasta Kirin, Bokoron, Semenduan ja Bandundun kautta takaisin Kinshasaan. Sitä lensi Filairin belgialainen omistaja Danny Philemotte. Kone syöksyi maahan lähestyessään Bandundua. Tulipaloa ei syttynyt, minkä vuoksi onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi polttoaineen loppumista. Hylystä kuitenkin löytyi 150 litraa polttoainetta.
Onnettomuudesta selvisi aluksi kaksi matkustajaa, mutta toinen heistä kuoli sairaalassa. Jäljelle jääneen matkustajan kertoman perusteella onnettomuuden syyksi todettiin epätasapainon aiheuttama hallinnan menetys. Epätasapainon syy jäi kuitenkin epäselväksi. Aluksi hän kertoi, että miehistön käskettiin laskeutua ”varakiitotielle” varsinaisen kiitotien viereen, ja kun matkustajat huomasivat, ettei kone kone suunnannut kohti oikeaa kiitotietä, he ryntäsivät kohti ohjaamoa varoittaakseen lentäjiä. Tämä johti painopisteen siirtymiseen liian eteen ja hallinnan menettämiseen. Myöhemmin hän kuitenkin muutti tarinaansa ja kertoi, että lennolla olleen matkustajan laukusta oli päässyt vapaaksi salakuljetettu krokotiili, jota koneessa olleet olivat paenneet kohti ohjaamoa.
Pikku-Parola
Pikku-Parola on Hämeenlinnan 30. kaupunginosa. Pikku-Parola sijaitsee neljän kilometrin päässä keskustasta kaupungin pohjoislaidalla ja sitä rajaavat idässä valtatie 3 ja Kirstula, lännessä vanha 3-tie ja Tiirinkoski, etelässä Pullerinmäki sekä pohjoisessa Hattulan kunnanraja. Pullerinmäessä sijaitseva Hämeenlinnan vankila sijoittuu aivan kaupunginosan kaakkoisrajalle. Pikku-Parola on saanut nimensä Hattulan puolella sijaitsevasta Parolannummen varuskunta-alueesta, jonne on alueelta matkaa vajaan kilometrin verran. Parolannummelle vievä Parolannummentie kulkee alueen halki. Kaupunginosan eteläosassa sijaitsee puolustusvoimain vanha varikkoalue Panssarivarikko, joka on nykyään puolustusvoimain yhteistyökumppanin Millog Oy:n omistuksessa. Lisäksi alueen itälaidalla on vähäistä asutusta, mutta muilta osin maa-alueet ovat rakentamattomia. Pikku-Parolan merkittävä nähtävyys on varikkoalueella sijaitseva 400-vuotias Keisarinmänty, joka on rungon paksuudella mitattuna todettu Suomen suurimmaksi metsämännyksi.
Vaasa Festival
Vaasa Festival on musiikkitapahtuma, joka järjestettiin Vaasassa ensimmäisen kerran heinäkuussa 2016.
Vuoden tapahtumassa 2016 olivat esiintymässä Elisa-stadionilla: Krista Siegfrids, Jean S, Carola Häggkvist sekä Tom Jones. Tapahtuma järjestettiin 23.7.2016. Ensimmäinen Vaasa Festival keräsi 6 800 kävijää.
Vuonna 2017 Elisa-stadionilla järjestetyssä Festivalissa olivat esiintymässä Scooter (GER), Jenny Berggren from Ace Of Base (SWE) ja Dj SASH (GER). Tapahtuma järjestettiin 18. elokuuta 2017 ja tapahtuma oli kokonaan täysi-ikäisille suunnattu.
Vuonna 2018 tapahtuma laajenee kaksipäiväiseksi ja vaihtaa paikkansa Vaasan Sisäsatamaan, ravintola Strampenin ja Hovioikeudenpuiston alueelle. Stadionkeikoista tunnettu Vaasa Festival muuttuu kaksipäiväiseksi viinijuhlaksi. Tapahtuma on vuonna 2018 kokonaisuudessaan vain 18 vuotta täyttäneille. Uudistuneen Vaasa Festivalin teemana on "Music, food & wine". Vuonna 2018 Vaasa Festivalissa ovat esiintymässä The Baseballs (GER), Queen Tribute, E-Type (SWE), Mando Diao (SWE), 1974 Abba Tribute, Evelina, Popeda, Scandinavian Music Group, Samuli Edelmann ja Orkestra Suora Lähetys, Tarja Turunen ja Vaasan Sinfoniaorkesteri, sekä Ida Paul & Kalle Lindroth.
Tapahtuman järjestämisestä vastaa Nordic Live Productions Oy.
Tiga
Tiga James Sontag (s. 7. heinäkuuta 1974 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen muusikko, DJ sekä elektronisen tanssimusiikin tuottaja. Hän on julkaissut kolme albumia, "Sexor" vuonna 2006, "Ciao!" vuonna 2009 sekä "No Fantasy Required" vuonna 2016. "Sexor" voitti vuoden 2007 Juno Awardin kategoriassa "Dance Recording of the Year". Tiga julkaisi liudan kokoelmia 2000-luvun alussa, muun muassa kokoelma-albumit "American Gigolo", "DJ-Kicks: Tiga" sekä "Mixed Emotions", jotka asettivat hänet yhdeksi ”maailman parhaimmista remixaajista”.
Tiga on remixannut kappaleita muun muassa artisteilta ja yhtyeiltä kuten The xx, LCD Soundsystem, The Kills, Cabaret Voltaire, Scissor Sisters, Peaches, Moby, Depeche Mode, Justice, Friendly Fires ja Mylo.
Sooloartistina Tiga julkaisi kappaleen ”Sunglasses at Night” suomalaisen tuottajan Jori Hulkkosen kanssa. Single sijoittui Britannian dance-albumilistan sijalle 25.
Tiga on BBC Radio 6 Music -ohjelman ”My Name Is Tiga” juontaja ja teki näyttelydebyyttinsä vuoden 2010 elokuvassa "Ivory Tower", jossa mukana näyttelivät Chilly Gonzales, Feist sekä Peaches. Elokuva voitti erityismaininnan Locarnon elokuvajuhlissa.
Malmön Itäisen sairaalan murhat
Malmön Itäisen sairaalan murhat olivat eräs paljon ja pitkään puhuttanut ruotsalainen sarjamurhatapaus vuosilta 1978 ja 1979. Malmön murhat olivat ensimmäisin "myrkkyhoitajien" eli hoitajan tekemien surmien sarja Pohjoismaissa. Malmön Itäisessä sairaalassa (Malmö Östra Sjukhus/Östra Sjukhuset) hoidettiin vuosien 1935 ja 1995 välillä psykiatrisia potilaita. Osasto 26 oli pitkäaikaisten potilaitten osasto, jolla hoidettiin muun muassa dementikkoja.
Lokakuun 1978 ja tammikuun 1979 välillä hoito-osastolla 26 tapahtui joukko outoja kuolemantapauksia. Niiden aiheuttajaksi paljastui vasta 18-vuotias sairaala-apulainen Anders Hansson. Hän myrkytti useita potilaita mehuun sekoittamallaan vahvasti emäksisellä ja sisäelimiä vahingoittavalla (ph-luku 12–13) puhdistusaineella, näiden myyntinimet ovat "Gevisol" ja "Ivisol". Laitos- ja sairaalakäyttöön tarkoitetut desinfiointiaineet ovat olleet käytössä myös muun muassa Suomessa; niiden valmistaja on Schülke & Mayr.
Kaikkiaan 24–27 potilasta myrkytettiin kuoliaiksi. Näistä 15 potilaan kuolema pystyttiin varmentamaan murhiksi. Lisäksi toiset 15 potilasta osoitettiin murhayritysten uhreiksi.
Surmatöitten sarja paljastui, kun Hanssonin kollega Gun-Britt Nilsson tuli epäluuloiseksi, ja kokeili itse omaan ihoonsa vanhuksien juoma-astioiden sisältöä. Hän sai tästä leukaansa palovamma-tyyppisen vaurion tai ihottuman, ja tapahtumasarja paljastui.
Hansson vetosi tuomioistuimessa siihen, ”ettei kestänyt katsella vanhusten kärsimyksiä”. Hänet määrättiin määrittämättömän kestoiseen tahdosta riippumattomaan hoitoon eli psykiatriseen pakkohoitoon.
Eräänlaisena sivujuonteenaan tämä aihe aloitti laajan eutanasiaan liittyneen keskustelun Ruotsissa. Sairaala suljettiin vuonna 1995.
Gevisol on sairaala- ja laitoskäytön yleispuhdistusaine desinfektointiin. Se sisältää vaikuttavina aineinaan fenyylifenolia ja kloorikresolia. Ivisol on sairaaloiden ja klinikoiden hoitoinstrumenttien desinfektoivaan puhdistukseen tarkoitettu, niin kutsuttu erikoissaippua. Se sisältää kloorikresolia sekä klooribentsyylifenoleja. Molempien valmistaja on Schülke & Mayr.
Trait
Trait on yhdysvaltalaisen industrial rock -yhtyeen Pailheadin ensimmäinen ja ainoa EP-levy. EP julkaistiin Wax Trax! Recordsilla vuonna 1988, sisältäen yhtyeen neljä ensimmäistä kappaletta hieman erilaisessa järjestyksessä. Kun EP julkaistiin uudelleen 1990-luvun alussa, yhtyeen ensimmäinen single ”I Will Refuse” / ”No Bunny” 12″ lisättiin bonuksena.
Wax Trax! Records
Wax Trax! Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Se aloitti levykauppana Denverissä, Coloradossa, jonka perustivat Jim Nash ja Dannie Flesher. He myivät levykaupan vuonna 1978 ja avasivat uuden liikkeen Chicagoon, Illinois’iin saman vuoden marraskuussa. Levykaupasta tuli Chicagon uuden aallon, punk rockin sekä industrialin skenejen keskus.
TVT Records osti alkuperäisen levy-yhtiön vuonna 1992, joka lopetti vuonna 2001. Vuonna 2014 Jim Nashin tytär Julia Nash perusti levy-yhtiön uudelleen.
Duken yliopiston lacrosseskandaali
Duken yliopiston lacrosseskandaali alkoi 13. maaliskuuta 2006, kun eliittiyliopistona tunnetun Duken yliopiston miesten lacrosse-joukkue järjesti juhlat, joihin palkattiin kaksi tummaihoista stripparia. Juhlien jälkeen toinen strippareista, Crystal Mangum, kertoi poliisille joutuneensa juhlissa kolmen valkoihoisen lacrossepelaajan - Reade Seligmannin, David Evansin ja Collin Finnertyn - raiskaamaksi. Kolmikkoa vastaan nostettiin syytteet kidnappauksesta, raiskauksesta ja seksuaalisesta väkivallasta. Yli vuoden kestäneen oikeusprosessin jälkeen syytteistä luovuttiin, kun raiskaussyytökset paljastuivat perättömiksi.
Tapauksessa syyttäjänä toimineen Michael Nifongin toiminta tapauksessa sai osakseen laajaa kritiikkiä. Durhamin piirikunnan syyttäjänä toiminut Nifong kertoi muun muassa pian syytteiden nostamisen jälkeen medialle olevansa varma siitä, että raiskaus oli todella tapahtunut. Lisäksi hän kuvaili Duken yliopiston lacrossepelaajia mediassa "huligaaneiksi", jotka piilottelevat "hiljaisuuden muurin" takana. Poliisi oli tutkinnan yhteydessä saanut kerättyä DNA-näytteitä, jotka eivät vastanneet syytettyinä olleiden DNA:ta. Nifong ei kuitenkaan kertonut tästä syytetyille. Myöhemmin Pohjois-Carolinan lakimiesliitto totesi Nifongin rikkoneen oikeuskäsittelyn yhteydessä aikana lukuisia liiton eettisiä sääntöjä ja poisti tämän oikeudet työskennellä lakimiehenä. Lisäksi Nifong tuomittiin oikeudessa yhden vuorokauden mittaiseen vankeusrangaistukseen DNA-todisteiden piilottelun takia.
Lacrosseskandaali sai Yhdysvalloissa huomattavaa mediajulkisuutta. Syytteiden nostamisen jälkeen tapaus sai paljon huomiota, koska monet näkivät väitetyssä raiskaustapauksessa vastakkainasettelua eri yhteiskuntaluokkien ja ihonvärien välillä. Duken lacrossejoukkue oli ennen raiskaussyytöksiä aiheuttanut paljon ongelmia kampuksella ja monet yliopiston henkilökunnasta kritisoivat voimakkaasti joukkueen pelaajien suhtautumista opetukseen. Tämän on arvioitu olleen osasyy sille, miksi monet pitivät syytettyjä automaattisesti syyllisinä. Ennen oikeudenkäyntiä 88 Duken yliopiston professoria ("Group of 88") allekirjoitti paikallislehteen ostetun ilmoituksen, jossa hyökättiin myöhemmin syyttömäksi osoittautuneita pelaajia vastaan. Myöhemmin mediassa alettiin käsittelemään Michael Nifongin lukuisia virheitä ja sitä, miten syyttömät henkilöt joutuivat kärsimään siitä.
Syytettyinä olleet miehet haastoivat Duken yliopiston myöhemmin oikeuteen tapauksen vuoksi. Tapaus kuitenkin soviteltiin oikeuden ulkopuolella kesällä 2007. Sovittelun lopputulosta ei julkaistu, mutta arvioiden mukaan yliopisto olisi saattanut maksaa jokaiselle syytetylle jopa 20 miljoonaa dollaria tapauksen vuoksi.
Tomm Kristiansen
Tomm Kristiansen (s. 22. tammikuuta 1950 Eidsberg, Norja) on norjalainen toimittaja ja kirjailija. Hän ollut Norjan yleisradioyhtiön NRK:n ulkomaankirjeenvaihtaja. 
Hän on työskennellyt 1987–1990 Storebrandin tiedotuspäällikkönä, mutta muuten hän on toiminut eri tiedotusvälineissä: Dagen, Folkets Framtid, Aftenposten ja Vi Menn. Vuonna 1979 hän aloitti NRK Dagsnyttissa ja toimi NRK:ssa vuoteen 2006. Vuosina 2006–2008 Kristiansen oli Etelä-Sudanin presidentin Salva Kiirin viestintäneuvonantaja. Hän päätyi tehtävään Afrikan kehityspankin aloitteesta. Sen jälkeen hän siirtyi Geneveen humanitaarisen järjestön ACT Alliancen viestintäpäälliköksi ja toimi tehtävässä vuoteen 2010, jolloin hän palasi NRK:n ulkomaantoimitukseen.
Kristiansen on julkaissut toistakymmentä kirjaa, joista monissa hän käsittelee Afrikkaa eri näkökulmista. Merkittävin niistä on "Mor Afrika", joka ilmestyi 1994 jolloin hän sai myös merkittävän norjalaisen journalistipalkinnon Den store journalistprisen.
Loretta Problem
Loretta Problem on vaasalainen, vuonna 1994 perustettu celtic-folkpunk-yhtye. Pitkästä hiljaiselostaan johtuen yhtye tunnetaan live-bändinä. Yhtye vietti 10-vuotis juhlakeikkaansa 11. elokuuta 2005 nyt edesmenneellä Club 25 -keikkapaikalla.
Aktivoitui uudestaan vuonna 2016 julkaisemalla "Welcome to the circus" -singlen ja videon.
Infanta María Teresa -luokka
Infanta María Teresa -luokka oli Espanjan laivaston kolmen vuosina 1889-1893 valmistetun aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Luokan kaikki alukset tuhoutuivat Santiago de Cuban taistelussa vuonna 1898.
Luokan alukset tilattiin vuonna 1889.
Cassidy
Cassidy voi tarkoittaa seuraavia:
Juankoski, here I come
Juankoski, here I come on Juice Leskisen tekemä kappale. Se julkaistiin singlenä Jyrki boyn jälkeen vuonna 1974.
Raptile
Addis Mussa (s. 14. syyskuuta 1976 München), paremmin tunnettu taiteilijanimillään Addis ja Raptile, on saksalais-etiopialainen rap-artisti ja tuottaja. Hän on uransa aikana tehnyt yhteistyötä mm. Xzibitin, Snoop Doggin, Busta Rhymesin ja Samu Haberin kanssa. Mussa on osa Follow Your Instinct -ryhmää.
Mussa esiintyi Suomessa vuonna 2012.
Dash
Dash tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:
Infanta María Teresa (1890)
Infanta María Teresa oli Espanjan laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu Infanta María Teresa -luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Bilbaosta, missä köli laskettiin vuonna 1889. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta 1890 ja se valmistui vuonna 1893.
Yhdysvaltain laivasto upotti aluksen 3. heinäkuuta 1898. Yhdysvallat nosti aluksen, mutta se upposi hinattaessa myrskyssä.
Finnish Music Hall of Fame
Finnish Music Hall of Fame – FAME Musiikkimuseo on suunnitteilla oleva musiikkimuseo Helsingin Pasilaan. Se rakennetaan osana kauppakeskus Triplaa. Museo on tarkoitus avata samaan aikaan Triplan kanssa vuonna 2019. Museon tarkoitus on esitellä suomalaisia artisteja, säveltäjiä, kapellimestareita ja muita musiikkivaikuttajia. Museo on Suomen ensimmäinen, joka käsittelee laajasti suomalaista musiikkia genrestä genreen.
Museon toiminnan ytimessä on kunniagalleria, johon valitaan vuosittain suomalaisten arvostamia musiikkia vaikuttajia. Valintakomiteaa johtaa ministeri Lauri Tarasti.
Vuosittainen kävijätavoite on reilu 100 000.
Marraskuussa 2017 museon perustamisen rahoitus oli ainakin vielä osittain auki. Tavoite on saada 4,5 miljoonaa euroa kasaan ja että, kolmannes rahoista saataisiin kasaan valtiolta, Helsingin kaupungilta ja erilaisilta yksityisiltä säätiöiltä. Toinen kolmannes olisi pankkilainaa ja loput olisi tarkoitus kerätä yksityisiltä rahoittajilta.
Museo on saanut inspiraatiota Tukholman -museosta. Myös Roskilden Ragnarockin ja Norjan Rockheim -museoiden kanssa tehdään yhteistyötä museon suunnittelussa.
Vizcaya (1891)
Vizcaya oli Espanjan laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu Infanta María Teresa -luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Bilbaosta, missä köli laskettiin vuonna 1889. Alus laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1891 ja se valmistui vuonna 1893.
Yhdysvaltain laivasto upotti aluksen 3. heinäkuuta 1898.
Almirante Oquendo (1891)
Almirante Oquendo oli Espanjan laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Infanta María Teresa -luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Bilbaosta, missä köli laskettiin tammikuussa 1889. Alus laskettiin vesille vuonna 1891 ja se valmistui vuonna 1893.
Yhdysvaltain laivasto upotti aluksen 3. heinäkuuta 1898.
Liisa Tuutti
Liisa Tuutti (6. syyskuuta 1941 Viipurin maalaiskunta – 30. heinäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka toimi "Kotilieden" päätoimittajana 1978–1983. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 41-vuotiaana.
Ylioppilaaksi tultuaan Tuutti aloitti toimittajana "Ilta-Sanomissa" 1961–1963, toimi sitten "Jaana"-naistenlehden toimitussihteerinä 1963–1967, toimittajana "Pirkassa" 1967–1970, "Hopeapeilissä" 1970–1971, "Annassa" 1971–1974 ja jälleen "Ilta-Sanomissa" 1974–1978. Vuonna 1978 hänet nimitettiin "Kotilieden" päätoimittajaksi Eila Jokelan jälkeen.
West Burtonin voimalaitos
West Burtonin voimalaitos on EDF Energyn omistama kahdesta yksiköstä koostuva voimalaitos Englannissa. Toinen on 1968 käyttöön otettu kivihiilivoimala ja toinen vuonna 2011 käyttöön otettu kaasuturbiinilaitos.
West Burton B CCGT on kombivoimalaitos, jonka maakaasu toimitetaan 19 kilometriä pitkällä kaasuputkella. Kaasuturbiineja on kolme ja niiden tuotanto on yhteensä 1332 MW.
Diplomaatia
Diplomaatia on ulkopolitiikkaan ja kansainvälisiin suhteisiin keskittynyt virolainen aikakauslehti. Se on Baltian suurin ulko- ja turvallisuuspoliitiikkaa käsittelevä kuukausilehti.
Lehteä on julkaistu vuodesta  2003 lähtien, ja se ilmestyy kerran kuukaudessa, joiden taajuus kerran kuukaudessa. Se julkaisee tekstejä niin virolaisilta kuin ulkomaalaisiltakin kirjoittajilta, jotka ovat yleensä poliitikkoja, toimittajia, diplomaatteja, tutkijoita ja muita asiantuntijoita.
Julkaisu ilmestyy sekä paperisessa muodossa että verkkosivuillaan. Se ilmestyy kulttuurilehti Sirpin oheisjulkaisuna.
Lehden julkaisija vuodesta 2006 lähtien on ollut Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus ("Kainsainvälinen puolustustutkimuskeskus"). Kustantaja on SA Kultuurileht.
Diplomatian päätoimittajat ovat olleet Marianne Mikko (2003–2004), Kadri Liik (2004–2010), Iivi Anna Masso (2010–2012) ja Kaarel Kaas (2013–2014). Marraskuusta 2014 lähtien päätoimittaja on ollut Erkki Bahovski.
Diplomaatian toimituskuntaan kuuluvat Jaak Allik, Lauri Almann, Toomas Hendrik Ilves, Indrek Kannik, Siim Kallas, Andres Kasekamp, Riina Kionka, Jüri Luik, Tiit Matsulevitš, Marianne Mikko, Sven Mikser, Mihkel Mutt, Raul Mälk, Sven Sakkov, Harri Tiido.
Hugo Gallet
Hugo Gallet (s. 20. kesäkuuta 1997 Amiens, Ranska) on ranskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Ligue Magnusin Boxers de Bordeaux'ssa.
Gallet on HC Amiens Sommen kasvatti. Hän voitti seurassa Ranskan B-juniorisarjan mestaruuden vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäisellä kaudella 2012–2013 Gallet oli myös joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 6+19=25, kuten myös seuraavalla kaudella 2013–2014 tehoilla 10+13=23. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko Ranskan B-juniorisarjan kevään 2014 pudotuspelien pistepörssin tehoilla 4+6=10. Gallet pelasi reilut puolet kaudestaan myös Amiensin U22-joukkueessa, jossa hän voitti Ranskan U22-sarjan mestaruuden.
Kauden 2014–2015 Gallet aloitti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa pelaten Ranskan liigacupia. Hän pelasi näin ollen ensimmäisen miesten pelinsä 25. elokuuta 2014 Ligue Magnusissa pelaavaa Chamois de Chamonixia vastaan. Cupin jälkeen Gallet siirtyi Yhdysvaltain NAHL-junioriliigan Austin Bruinsiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Robertson Cupin. Myös kauden 2015–2016 Gallet aloitti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa pelaten Ranskan liigacupia. Hän siirtyi tämän jälkeen taas jatkamaan uraansa NAHL:n Minnesota Magaciansiin, jossa hänellä oli yli puolet kaudesta pelanneista joukkueen paras teholukema (+4).
Gallet siirtyi kaudeksi 2016–2017 Suomeen ja Turun Palloseuran A-nuorten SM-liigajoukkueeseen. Kaudeksi 2017–2018 hän teki vuoden mittaisen juniorisopimuksen seuran SM-liigajoukkueen kanssa. Galletin kausi eteni kuitenkin kokonaan A-nuorissa.
Heinäkuussa 2018 Gallet siirtyi try-outille Tšekin Extraligan HC Pardubiceen. Hän jäi elokuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Viisi päivää myöhemmin Gallet siirtyi kauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella kotimaansa pääsarja Ligue Magnusissa pelaavan Boxers de Bordeaux'n riveihin.
Gallet edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuonna 2018. Yhteensä hän on pelannut 21 A-maaottelua tehden neljä syöttöpistettä. Gallet teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 9. marraskuuta 2017 Cergyssä Sloveniaa vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Damien Fleuryn tekemään maaliin.
Gallet pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja ensimmäinen pronssiin. Gallet pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014.
Gallet'n pikkuveli Jules pelaa hyökkääjänä Ligue Magnusin Rapaces de Gapissa.
M2 (Helsingin metron linja)
M2 on yksi Helsingin metron kahdesta linjasta. Sen reitti on Tapiola–Mellunmäki. Metrolinjan Helsingin-osuudella on liikennöity 1980-luvusta lähtien; linjatunnus M2 tuli voimaan vasta 15.8.2016, länsimetron suunniteltuna avajaispäivänä. Vaikka laajennuksen avajaiset siirtyivät marraskuulle 2017, linja M2 aloitti liikennöinnin tuona päivänä välillä Ruoholahti–Mellunmäki, ruuhka-aikaan läntinen päätepysäkki oli Kamppi. Länsimetron avautuessa 18.11.2017 linja pidennettiin Tapiolaan asti M1-linjan jatkaessa Matinkylään saakka.
Ilppo Pohjola
Ilppo Anssi Pohjola (s. 30. tammikuuta1957, Keuruu) on suomalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja taiteilija.
Pohjola opiskeli American Film Institutessa Los Angelesissa USA:ssa ja Sheridan Collegessa Torontossa, Kanadassa. Hän valmistui Lontoon Harrow College of Higher Educationista 1988. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli palkittu Tom of Finland-dokumentti "Daddy and the Muscle Academy" (1991). Pohjola on tuottanut Eija-Liisa Ahtilan elokuvat ja installaatiot vuodesta 1993 alkaen. 
Tuottajana Eija-Liisa Ahtilan teoksissa:
Muut:
Lauda Airin lento 004
Lauda Airin lento NG004 oli entisen F1-kuljettajan Niki Laudan omistaman Lauda Airin reittilento Hongkongista Bangkokin kautta Wieniin. Lento päättyi onnettomuuteen,
eikä kukaan koneessa ollut jäänyt henkiin. Kyseessä on Thaimaan pahin lento-onnettomuus.
Kone lähti välipysähdykseltään kello 23:02.
Kone ehti lentää noin viisi minuuttia, kun koneen varoitusvalo syttyi ja varoitti viasta suihkujarrussa, joten myöhemmin miehistö päätti kääntää sivuperäsintä vasemmalle. Kello 23.17 perämies huusi: "Suihkujarru aktivoitui!" Tämän jälkeen kone alkoi nopeasti pudota nokka edellä ja koneen sivuperäsin repeytyi irti, ja kone alkoi hajota perästä päin, kunnes koko runko hajosi ja putosi vuoristoiselle viidakkoalueelle.
Suihkujarrun aktivoitumissyytä ei olla saatu selville.
Hinterrhein (kylä)
Hinterrhein on kylä ja entinen kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa Viamalan hallintoalueella. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 68 vakinaista asukasta.
Hinterrheinista tuli Rheinwaldin kunnan osa, kun Hinterrhein, Nufenen ja Splügen yhdistyivät uudeksi kunnaksi 1.1.2019.
Hinterrhein sijaitsee Reinin yhden alkujoen, Hinterrheinin laaksossa. Hinterrheinin kylä sijaitsee noin 1 600 metrin korkeudessa. Kunnan korkein kohta on Rheinwaldhorn (3 402 m mpy.).
Hinterrhein oli tiettävästi walsereiden ensimmäinen muuttokohde Graubündenissä 1200-luvun lopulla. Paikkakunnan elinkeinoina oli 1300-luvulta 1800-lopulle asti maatalouden lisäksi muulikuljetukset San Bernardinon solan yli.
Vuonna 1967 käyttöönotetun San Bernardinon tunnelin pohjoinen pää sijaitsee Hinterrheinissa.
Khalnayak
Khalnayak on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintaelokuva, jonka ohjasi ja tuotti Subhash Ghai.
Pitkä pitkäperjantai
Pitkä pitkäperjantai ("The Long Good Friday") on John MacKenzien ohjaama ja Barrie Keeffen käsikirjoittama brittiläinen rikosdraama vuodelta 1980. Elokuvan pääosissa näyttelevät Bob Hoskins, Helen Mirren, Eddie Constantine ja Dave King.
1970-luvun lopulle sijoittuvassa elokuvassa Bob Hoskins esittää kunnianhimoista itälontoolaista gangsteripomoa, joka suunnittelee maineensa puhdistamista rakentamalla kaupunkiin hotelleja, pelikasinoita ja pilvenpiirtäjiä. Pohjois-Irlannin tasavaltalaisarmeijan IRA:n pommi-iskut alkavat häiritä hänen pyrkimyksiään.
Hoskins sai roolistaan Bafta-palkintoehdokkuuden. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Pitkän pitkäperjantain" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juutalainen pakolaisuus arabimaista
Juutalaisella pakolaisuudella arabimaista viitataan tavallisesti juutalaisten pakenemiseen ja karkotuksiin muslimimaista vuosina 1947–1980. Tätä aikaisemmin juutalaiset ovat läpi historian joutuneet useita kertoja pakenemaan vainoja ja väkivaltaa.
Juutalaisia asui nykyisissä arabimaissa Lähi-Idässä ja Pohjois-Afrikassa 1900-luvun alussa yli 800 000, joista suurin osa Euroopan maiden, Ranskan, Britannian ja Italian, hallitsemissa siirtomaissa, eniten Marokossa, Irakissa ja Algeriassa. 1800-luvun sionismi, YK:n 1947 käynnistämä Israelin itsenäisyysprosessi ja maan lopullinen itsenäistyminen 1948, sekä sitä seurannut Israelin ja ympäröivin arabimaiden välinen konflikti johti lähes koko tämän muslimimaissa eläneen juutalaisväestön karkottamisiin ja pakenemiseen Israeliin, Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin.
Jo 1900-luvun alussa juutalaisia oli karkotettu ja paennut joistakin Lähi-Idän maista, kuten Jemenistä. Vuonna 1947 YK:n jakosuunnitelman jälkeen arabien terrori kohdistui juutalaisiin ja myös niihin arabeihin, jotka halusivat yhteiseloa juutalaisten kanssa. Israelia ympäröivät arabimaat hyökkäsivät maahan heti maan itsenäistyttyä. Sota, joka tunnetaan Israelin itsenäisyyssotana päättyi Israelin voittoon, mutta konflikti ja sodat ovat jatkuneet tähän päivään
The World Jewis Congress esitti muistiossaan YK:lle jo tammikuussa 1948 kaikkien arabimaissa asuvien juutalaisten olevan välittömässä vaarassa. Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston, ECOSOC:in puheenjohtaja Charles Malik jätti tämän kuitenkin huomiotta. 
Syinä pakolaisuuteen oli juutalaisiin kohdistunut väkivalta, syrjintä, antisemitismi ja poliittinen epävakaus. Eurooppalaisen kolonialismin loppua 1900-luvun alkupuoliskola seurannut Pohjois-Afrikan ja Lähi-Idän voimakas islamisoituminen johti juutalaisväestöön kohdistuneisiin vainoihin, mellakoihin ja väkivaltaisuuksiin. Juutalaisten omaisuutta takavarikoitiin ja synagogia tuhottiin tai muutettiin moskeijoiksi. Satoja juutalaisia kuoli, tuhansia vangittiin, juutalaisten taloja, kauppoja ja synagogia poltettiin. Arviot menetetystä omaisuudesta vaihtelevat 20–100 miljardin dollarin välillä.
Juutalaisia pakeni tai karkotettiin arabimaista, kuten Syyrian, Egyptin ja Irakin kuningaskunnista, Iranista ja Turkin tasavallasta, Israelin itsenäistymisprosessin alkua vuonna 1947 seuranneen Israelin ja arabimaiden konfliktin sekä Iranin vallankumouksen seurauksena yli 856 000. Ensimmäinen pakolaisaalto sijoittuu arabimaihin vuodesta 1947 jatkuen 1970-luvun alkuun. Šaahi Pahlavin johtamassa Iranissa vuonna 1979 tapahtunut islamilainen vallankumous johti toiseen pakolaisaaltoon.
Vuonna 2009 vain 26 000 juutalaista asui arabimaissa ja 29 000 Turkissa.
Agrinion
Agrinion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Aitoliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Agrínion kunnan alueella lähellä Megáli Chóran kylää, noin kolme kilometriä luoteeseen nykyisestä Agrínion kaupungista.
Agrinion oli rakennettu Akheloos-joen itäpuolelle etelään Stratoksen kaupungista. Se sijaitsi Aitolian ja Akarnanian luonnollisella rajaseudulla. Kaupungin ympäristö oli hedelmällistä tasankoa, ja sen pohjoispuolella kohosivat Panaitolikos-vuoret.
Agrinionin paikalla on ollut asutusta jo esihistoriallisella kaudella. Erään näkemyksen mukaan kaupungin nimi on peräisin seudulla muinoin asuneesta agraialaisten tai agrailaisten kansasta. Toisen tulkinnan mukaan se viittaisi alueella palvottuun metsästyksenjumalaan Apollon Agraiokseen. Kreikkalaisessa mytologiassa Agrinionin eponyymi heeros ja perustaja oli Agrios, joka oli Porthaonin poika ja Aitoloksen, Endymionin pojan sukua.
Kaupungin historiasta tiedetään suhteellisen vähän. Akarnanialaiset valtasivat kaupungin vuonna 314 eaa. ja se oli akarnanialaisten hallussa myös, kun Kassandroksen joukot marssivat seudulle auttamaan näitä aitolialaisia vastaan. Kun Kassandroksen joukot palasivat Makedoniaan, aitolialaiset valtasivat ja tuhosivat kaupungin ja surmauttivat suuren osan väestöstä.
Nykyinen Agrínion kaupunki on syntynyt lähelle osmanivallan aikana, jolloin se tunnettiin nimellä Vrachóri, turkiksi Imbrahoar. Se on myöhemmin ottanut antiikin aikaisen kaupungin nimen.
Kaupungin paikalta on löydetty noin kahden kilometrin pituisten kaupunginmuurien jäänteitä sekä erinäisten rakennusten perustuksia. Näistä merkittävin ovat stoan eli pylväshallin rauniot kaupungin agoran alueella nykyisen Megáli Chóran kylän itäpuolella. Ne kaivettiin esiin vuonna 1928.
Kassope
Kassope (, myös tai , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Epeiroksessa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee nykyisen Préveza kunnan alueella noin kilometrin koilliseen Kamarínan kylästä.
Kassope sijaitsi Epeiroksen lounaisosassa Thesprotian ja Ambrakianlahden välisellä alueella, jonkin matkan päässä merestä ja lähellä nykyisin nimellä Zálongo tunnettua vuorta. Paikka on noin 25 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Prévezan kaupungista ja noin kahdeksan kilometriä itään rannikosta. Kaupungin kautta kulki Pandosiasta myöhemmän Nikopoliin suuntaan kulkenut tie. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä "Kassopaia" ().
Kassopen kaupunkivaltio oli olemassa jo klassisella kaudella. Kaupungin historiasta tiedetään muutoin suhteellisen vähän. Se mainitaan Kassandroksen Epeiroksen kuningasta Alketasta vastaan käymän sodan yhteydessä vuonna 312 eaa. Varsinainen Kassopen kaupunki syntyi ilmeisesti kassopaialaisten kylien yhteenlittymänä ("synoikismos") vasta hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa., vaikkakin myös sen paikalla on mahdollisesti ollut jo varhaisempaa asutusta. Laajimmillaan kassopelaiset saivat hallintaansa myös muun muassa läheiset Batiain, Bukhaitionin, Elateian ja Pandosian polikset.
Kassope ilmeisesti kärsi ainakin jonkinlaisia vaurioita roomalaisten vallattua alueen vuonna 167 eaa. Kaupunki säilyi olemassa Nikopoliin perustamiseen vuonna 31 eaa. saakka, jolloin asukkaat siirrettiin sinne.
Kassopen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1926 ja niitä jatkettiin vuosina 1951–1955. Vuodesta 1977 kaivauksia on suorittanut Saksan arkeologinen instituutti.
Kassope oli ympäröity kaupunginmuurilla, jonka pituus oli noin 2,8 kilometriä. Sen reitti voidaan tunnistaa koko matkaltaan. Myös kaupungin akropolis eli yläkaupunki oli ympäröity muurein.
Kassopen alakaupunki oli rakennettu Hippodamoksen nimiin laitetussa ruutuasemakaavassa. Kaupungin agora, joka on kaivettu esiin, sijaitsi kaupungin kaakkoisosassa. Se oli reunustettu pohjois- ja itäsivuiltaan stoilla eli pylväshalleilla. Toinen stoista edusti doorilaista tyyliä ja sen koko oli noin 61 x 11 metriä. Se on ajoitettu noin 300–200-luvulle eaa.
Alakaupungista on kaivettu esiin myös suurempi teatteri, joka sijaitsi kaupungin koillisosassa, sekä agoran laidalla ollut pienempi teatteri, buleuterion, prytaneion ja temppelin perustukset. Eräs merkittävimpiä löytöjä on agoran laidalla sijainnut suurikokoinen katagogeion eli hotellirakennus, jonka koko oli noin 33 x 30,3 metriä. Siinä on ollut 17 huonetta, jotka ovat sijainneet keskellä olleen peristyylipihan ympärillä. Peristyyli koostui 26 doorilaisesta pylväästä. Rakennuksessa on ollut myös toinen kerros, jossa on ollut tilaa mahdollisesti noin 30 huoneelle. Myös tämä rakennus on ajoitettu noin 300–200-luvulle eaa.
Kaupungin ympäristöstä on löydetty hautoja.
Nyländska Jaktklubbenin soutusatama Helsingissä
Nyländska Jaktklubbenin soutusatama Helsingissä () on Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1899. Se esittää Nyländska Jaktklubben -pursiseuran purjeveneitä ja Helsingin Eteläsatamaa mereltä nähtynä.
Maalaus oli esillä vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen-osastolla. Se hankittiin vuonna 1902 valtion taidemuseon Antellin kokoelmiin. Maalaus sijoitettiin vuonna 2000 Helsingin Presidentinlinnaan, tasavallan presidentin työhuoneeseen. Se on presidentin työpöydän takana olevalla seinällä, minkä ansiosta se on siitä alkaen näkynyt aina televisioidun tasavallan presidentin uudenvuodenpuheen taustalla. Poikkeuksen muodostivat vuodet 2013 ja 2014, jolloin presidentti Niinistön uudenvuodenpuhe nauhoitettiin Mäntyniemessä Presidentinlinnan peruskorjauksen vuoksi.
Energian kerääminen
Energian kerääminen tai Energian keruu () tarkoittaa ympäristön vähäisten energiapotentiaalien hyödyntämistä pienten sähkölaitteiden ja elektroniikan kulutustarpeeseen. Tällaisia sähköksi muunnettavia pieniä energia lähteitä ovat muun muassa tärinä, valo, lämpö, paine ja ihmiskeho. Energian keräämisellä saadaan aikaan langattomia laitteita, jotka eivät välttämättä tarvitse lisäenergiaa. Ympäristöystävällinen energian kerääminen säästää kustannuksissa ja on monikäyttöistä, kätevää ja turvallista. Hyvin käyttökelpoinen se on alueilla, joissa sähköä ei ole saatavissa ja välimatkat ovat pitkiä. Energian varastoimisen ja MEMS-tekniikan kehittyminen sekä elektronisten sähkölaitteiden virrankulutuksen pieneminen on tehnyt energian keräämisestä taloudellisesti kannattavampaa. Kerätty sähkö voidaan varastoidaan akkuun, kondensaattoriin tai superkondensaattoriin, jolloin elektroninen laite toimii myös silloin, kun energiaa ei kerätä. Energian keruu tekniikan markkinoiden kooksi vuonna 2012 arvioitiin 0,7 miljardia dollaria, mutta sen ennustetaan kasvavan nopeasti.
Ajatus energian keräämisestä esimerkiksi ihmisen liikkeistä on toteutettu aikaisemmin mekaanisesti rannekelloissa, jotka vetävät automaattisesti käyttövoimajousensa käyttäjänsä käden liikkeiden voimalla. Toinen energiansa ympäristöstä saava laite on radiona käytetty kidekone, joka saa energiansa radioaalloista. Myös aurinkokennolla toimiva taskulaskin kuuluu tähän joukkoon.
Matkapuhelimien ominaisuuksien kasvattaminen älypuhelimiksi lisäsi energian kulutusta, mutta akkuvalmistajat eivät pystyneet auttamaan tässä ongelmassa. Puolijohteiden valmistajat sen sijaan kehittivät lukuisia tekniikoita energian säästämiseen. Siihen pakotti myös pakkaustiheyden kasvu Mooren lain mukaan, koska tiheästi pakattujen sirujen korkea virrankulutus nosti sirujen lämpötilat toiminnan kannalta vaarallisen korkeiksi. Sirujen tehonkulutuksen väheneminen on mahdollistanut langattomia anturiverkkoja ja uusia sovelluksia, joissa laite saa virtansa energian keruun avulla.
Mikko Sidoroff
Mikko Sidoroff (s. 1985) on suomalainen kuoronjohtaja ja säveltäjä. Hän on opiskeli kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 2008–2011 ja valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2011. Vuodesta 2016 alkaen hän on suorittanut kuoronjohdon lisäopintoja Saksassa Hochschule für Musik und darstellende Kunst Mannheimissa.
Sidoroff on johtanut perustamaansa Kamarikuoro Krysostomosta vuodesta 2003 sekä Wiipurilaisen Osakunnan Laulajia vuosina 2012–2016 ja Turun yliopiston kuoroa vuosina 2009–2016. Hän on säveltänyt muun muassa ortodoksista kirkkomusiikkia ja kuoromusiikkia.
Sidoroffin puoliso on kuoronjohtaja Dani Juris.
Juutalainen pakolaisuus
Juutalainen pakolaisuus eli exodus viittaa juutalaisten pakolaisten pakenemiseen eri maista eri aikoina. Juutalaista kansaa on usein vainottu eri maissa, mikä on johtanut syrjintään ja väkivaltaan juutalaisia kohtaan, heidän omaisuutensa takavarikointiin, karkotuksiin ja pakolaisuuteen. Raamattu kertoo juutalaisten vankeudesta Egyptissä ja orjuudesta Babyloniassa. Juutalaiset ovat aina pitäneet Israelia kotimaanaan ja heitä on asunut siellä aina, mutta vasta 1948 perustettiin Israelin juutalaisvaltio, oma maa ja turvapaikka juutalaiselle kansalle. 1950 Israelin parlamentti sääti lain paluumuutosta Israeliin, joka lupasi kaikille maailman juutalaisille turvapaikan maasta.
Antisemitismillä on pitkät juuret myös Euroopassa.
1095 alkaneiden ristiretkien aikana, paavin valtuuttamat ristiretkeläiset tuhosivat satoja juutalaisyhteisöjä Euroopassa ja Lähi-Idässä.
Keskiajalla juutalaiset karkotettiin esimerkiksi Ranskasta, Englannista, Baijerista ja monista Italian kaupunkivaltioista, 1400- luvulla Portugalista ja Espanjasta. 1800-luvun Venäjän mellakat ja 1917 vallankumous ajoivat monet juutalaiset pakolaisiksi
Kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan Saksassa ja aloitettua järjestelmälliset juutalaisvainot, alkaen syrjinnästä, ghettoihin eristämisestä ja omaisuuden takavarikkoinnista, ja päättyen väkivaltaan, synagogien ja kotien tuhoamiseen ja holokaustiin, sadat tuhannet juutalaiset pakenivat Saksasta ja sen valloittamasta Itävallasta, myöhemmin myös muista Saksan miehittämistä maista.
Vuosien 1933-1945 aikana yli 340 000 juutalaista pakeni Saksasta ja Itävallasta, surullisesti 100 000 heistä maihin, jotka Saksa myöhemmin valloitti. 1930-luvulla 60 000 saksalaista juutalaista pakolaista muutti Brittiläisen imperiumin Kansainliiton mandaatilla hallinnoimaan Palestiinaan. Arviolta 85 000 juutalaista pakolaista saapui Yhdysvaltoihin yksin vuoden 1938 maaliskuusta vuoden 1939 syyskuuhun. Yli 300 000 viisumihakemusta jätettiin Yhdysvaltain konsulaatteihin, moni hylättiin ja juutalaisista suuri joukko jäi vangiksi Eurooppaan. Monet pakenivat kuitenkin esimerkiksi Chileen ja Argentiinaan.
Évianin pakolaiskonferensissa heinäkuussa 1938 vain Yhdysvallat ja Dominikaaninen tasavalta lupautuivat vastaanottamaan merkittäviä määriä juutalaispakolaisia. Kuitenkin myös Bolivia vastaanotti 20 000 pakolaista vuosina 1938-1941. Muut maat kieltäytyivät myöntämästä uusia turvapaikkoja. Shanghaihin ei tarvinnut viisumia, joten sinne pakeni 17 000 juutalaista.
Toinen merkittävä modernin ajan juutalainen pakolaisuus liittyy Israelin itsenäistymiseen 1948. Ympäröivät arabimaat hyökkäsivät Israeliin ja Pohjois-Afrikan ja Lähi-Idän arabimaista pakeni vainoja tai karkotettiin 856 000 juutalaista pakolaista, jotka saivat turvapaikan lähinnä Israelista, Euroopasta ja Yhdysvalloista. Myös Iranin islamilainen vallankumous 1979 aiheutti suurta juutalaista pakolaisuutta.
Arabimaista, Iranista ja Turkista paenneet juutalaiset pakenivat syrjintää, antisemitismiä, vainoja ja väkivaltaa. Juutalaisten koteja ja synagogia poltettiin ja omaisuutta takavarikoitiin ja monet menettivät henkensä väkivaltaisuuksissa tai vangittiin.
Abreu
Abreu on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Light music
Light music on yleisnimitys pääasiassa brittiläiselle musiikkityylille, joka on kevyenä pidettyä orkesterimusiikkia suurille orkestereille. Sen alkuperä on 1800-luvulla, suosituimmillaan se oli 1900-luvun puolivälissä, mutta sitä tehdään edelleen.
Tyyli on vähemmän "vakava" muoto länsimaisesta taidemusiikista, jossa on läpisävellettyjä tyypillisesti lyhyitä orkesterikappaleita sekä sarjoja. Kappaleiden tarkoitus on vedota taidemusiikkia laajempaan yleisöön. Suosionsa huippuaikoihin "light music" oli silloin, kun radiolähetykset alkoivat saada muotoaan ja asemat, kuten BBC Light Programme, soittivat enimmäkseen juuri tällaista musiikkia.
"Light music" oli suosittua Britannian lisäksi Yhdysvalloissa sekä manner-Euroopassa ja monet tämän suuntauksen sävellyksistä muistetaan yhä elokuvista sekä radio- ja televisio-ohjelmista, joissa niitä käytettiin. "Light music" on samaistettu joskus "easy listening" -genreen, joskaan se ei ole sama asia.
Säveltäjiin, jotka sävelsivät "light musicia", lukeutuvat esimerkiksi Charles Ancliffe, Ronald Binge, Eric Coates, Frederic Curzon, Trevor Duncan, Robert Farnon, Adalgiso Ferraris, Ron Goodwin, Albert Ketèlbey, Billy Mayerl, Angela Morley, Ernest Tomlinson, Sidney Torch, Edward White, Charles Williams, Alberto Semprini ja Haydn Wood.
Tietokirjailija Tommi Uschanov on ehdottanut tyylin suomenkieliseksi nimeksi "kaunomusiikki".
Yllätyslaatikko
Yllätyslaatikko on yleensä kuukausittain ilmestyvä laatikko, jonka asiakas tilaa verkkokaupasta. Yllätyslaatikko ilmestyy säännöllisesti esim. kerran kuukaudessa tai kahden kuukauden välein. Laatikon sisältö vaihtuu joka kerta ja on aina yllätys. Yllätyslaatikon idea voi olla myös, että laatikon sisällön arvo on enemmän kuin sen hinta.
Yllätysbokseihin kuuluu myös yhteisöllisyys, kaikki tilaajat saavat boksinsa samaan aikaan ja tilaajia rohkaistaan jakamaan esim. sosiaalisessa mediassa kuvia boksin avaamisesta tai käyttämisestä.
Yllätysboksit ovat v. 2017 vielä uusi asia Suomessa ja suurimalle osalle ihmisiä outo asia. Suomessa toimii kuitenkin jo kosmetiikkaboksi (BetteBox), kissaboksi (MeaBox), koiraboksi (MeaBox), karkkiboksi (MeaBox) ja kaksi luomuboksia (MeaBox ja Best Bites).
Yllätyslaatikot ovat peräisin Yhdysvalloista, jossa ne ovat valtavan suosittuja.
Kaksi naista
Kaksi naista (, suoraan käännettynä ”[Nainen] Ciociariasta”) on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut italialainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Vittorio De Sica. Elokuva kertoo naisesta, joka yrittää suojella teinitytärtään sodan kauheuksilta. Sen pääosia esittävät Sophia Loren, Jean-Paul Belmondo, Eleonora Brown ja Carlo Ninchi.
Sophia Loren voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscarin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kaksi naista" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Heinäkuussa 1943 leskeksi jäänyt roomalainen kaupanpitäjä Cesira (Loren) ja hänen 12-vuotias uskonnollinen tyttärensä Rosetta (Brown) pakenevat sotaa Cesiran kotiseudulle Ciociariaan. Ennen lähtöä Cesira rakastelee hiilikauppias Giovannin kanssa, joka lupaa huolehtia Cesiran puodista tämän lähdettyä.
Ciociariassa sekä Cesira että tytär ihastuvat nuoreen älykköön Micheleen (Belmondo), joka kannattaa kommunisteja. Michele joutuu saksalaissotilaiden vangiksi, ja he pakottavat hänet oppaakseen vuoristoisessa maastossa. Kun liittoutuneet tulevat lopettamaan natsimiehityksen, Cesira ja Rosetta päättävät palata takaisin Roomaan. Majoittuessaan matkallaan tyhjään kirkkoon he joutuvat Ranskan armeijan marokkolaisosaston joukkoraiskaamaksi. Rosetta saa tapahtumasta pahoja traumoja ja muuttuu etäiseksi. Läheisessä kylässä Rosetta karkaa Cesiralta keskellä yötä. Cesira luulee Rosettan lähteneen etsimään Micheleä, mutta tyttö kertoo olleensa ulkona erään pojan kanssa, joka on antanut hänelle silkkisukat. Cesira suuttuu ja kertoo Rosettalle Michelen kuolleen. Kovapintaista aikuista esittänyt tyttö alkaa taas itkeä kuin lapsi. Äiti lohduttaa tytärtään, ja elokuva päättyy.
Frank Vincent
Frank Vincent Gattuso Jr. (15. huhtikuuta 1937 – 13. syyskuuta 2017), joka tunnettiin ammatillisesti nimellä Frank Vincent, oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti merkittäviä rooleja HBO:n sarjassa "Sopranos" ja useissa ohjaajan Martin Scorsesen elokuvissa kuten "Kuin raivo härkä" (1980), "Mafiaveljet" (1990) ja "Casino" (1995).
Vincent oli amerikanitalialainen, jonka juuret olivat Sisiliasta ja Napolista. Hän syntyi North Adamsissa, Massachusettsissa ja varttui Jersey Cityssä, New Jerseyssä. Hänellä oli kaksi veljeä, Nick ja Jimmy sekä puolisisko, Fran.
Frank Vincent kuoli New Jerseyssä 80 vuoden ikäisenä.
Saudi Gazette
Saudi Gazette on päivittäin ilmestyvä englanninkielinen sanomalehti, jota julkaisee Okaz Organization for Press and Publication (Okaz). Saudi Gazetten toimitus sijaitsee Jeddassa, Saudi-Arabiassa. Lehdellä on toimistot myös Riadissa ja Al-Khobarissa. Lehteä julkaistaan verkossa ja paperisena. Sen päätoimittajana on työskennellyt vuodesta 2014 Somayya Jabarti.
Viikonloppuliitteet ilmestyvät perjantaisin ja lauantaisin.
Okaz julkaisee myös arabiankielistä Okaz-sanomalehteä.
Słubice
Słubice () on kaupunki Länsi-Puolassa, Oder-joen rannalla Saksan rajalla. Kaupunkia vastapäätä, joen toisella puolella on sen ystävyyskaupunki Frankfurt an der Oder, johon Słubice kuului vuoteen 1945 asti. Vuonna 2011 kaupungissa asui 18 000 ihmistä, mutta sen ja Frankfurt an der Oderin muodostamassa kaksoiskaupungissa asukkaita on 85 000. Słubice on samannimisen piirikunnan pääkaupunki.
Sähkönlaatu
Sähkönlaatu on useista arvoista koostuva kokonaisuus, jota tarkkaillaan tuotannon ja markkinoiden vuoksi. Tavallisimpia ongelmia sähkönlaadussa ovat sähkökatkokset. Sähkönlaatuun liittyviä ongelmia voidaan välttää hyvällä suunnittelulla ja käyttämällä sähköverkkoon sopivia laitteita. Sähköverkon kelpoisuutta tarkkaillaan laatumittauksilla.
Jakeluverkossa siirrettävän sähkön jännitteen laatu on määritelty standardissa SFS-EN 50160.
Valkyria Chronicles
Valkyria Chronicles on Segan julkaisema taktinen roolipeli ja pelisarjan ensimmäinen osa. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja myöhemmin "Remastered"-versiona Windowsille sekä PlayStation 4:lle.
Peli sijoittuu fiktiiviseen kahtia jakautuneeseen Eurooppaan, joka muistuttaa 1930-lukua. Kaksi suurvaltaa ovat Imperiumi ja Liittovaltio, jotka joutuvat sotaan Gallian luonnonvarojen johdosta.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.5/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelin "remastered"-versiolle arvosanaksi 9.0/10 arvostelussaan.
SS Exodus
SS Exodus on kuuluisa höyrylaiva, joka lähti Ranskasta 11. heinäkuuta 1947 kohti Brittiläisen mandaatin Palestiinan Haifan satamaa mukanaan 4 515 juutalaispakolaista. Leon Uris kirjoitti laivan tarinasta romaanin "Exodus" (1958), joka sovitettiin elokuvaksi 1960.
1930- ja 1940-lukujen juutalaisvainoista selvinneet juutalaispakolaiset, joista monet olivat eläneet Euroopan sodanjäkeisillä piikkilanka-aidoin ympäröidyillä pakolaisleireillä, olivat ottaneet päämääräkseen asettua asumaan Israeliin, juutalaisten Luvattuun maahan, joka oli itsenäistymäisillään.
Laiva valmistui vuonna 1927 Yhdysvalloissa. Se oli alkuperäiseltä nimeltään SS President Warfield, ja se oli liikennöinyt Virginian Norfolkin ja Marylandin Baltimoren välillä kuljettaen matkustajia ja rahtia. Toisessa maaillmansodassa alus palveli USA:n merivoimia ja Royal Navya.
11. syyskuuta 1946 juutalainen puolisotilaallinen järjestö Haganah osti laivan sen agenttina toimineen Potomack Shipwrecking Co:n avustuksella tarkoituksenaan kuljettaa juutalaispakolaisia laittomasti Palestiinaan osana niin kutsuttu Aliyah Bet -operaatiota. Laiva lähti 11.7.1947 Sèten satamasta läheltä Marseillea Hondurasin lipun alla ilmoittaen suunnakseen Istanbulin Turkissa.
SS "Exodusta" kuitenkin seurasivat Kuninkaallisen laivaston alukset ja lentokone, kunnes ne lopulta pysäyttivät sen 18. marraskuuta 1947 kansainvälisellä aluevedellä 40 kilometrin päässä Palestiinan rannikosta. Brittiläisten sotilaat hyökkäsivät laivaan. Neljä ihmistä kuoli ja laiva pakotettiin Haifan satamaan, josta matkustajat siirrettiin vankilaivoilla ensin Ranskaan ja myöhemmin Lyypekkiin. Siellä juutalaispakolaiset siirrettiin pakolaisleirille Britannian hallinnoimalle alueelle Saksassa.
Britt Karin Larsen
Britt Karin Larsen (s. 16. huhtikuuta 1945 Oslo, Norja) on norjalainen runoilija ja prosaisti. Hän julkaisi esikoisteoksensa, runokoelman "5 mg blues og andre dikti" vuonna 1978.
Alun alkaen Larsen profiloitui runoilijana ja novellistina, mutta myöhemmin hän on kirjoittanut muun muassa Norjan romanien elämästä. Hän on kirjailijantyössään leimallisesti yhteiskuntakriittinen, ja hän käsittelee teoksissaan usein naisen elämän arkea ja ongelmia. Suomennetun teoksen "Kirje lapselle joka ei syntynyt: kuitenkin sinä olet olemassa" ("Du er likevel til", 1989) hän kirjoitti abortin jälkeen.
Larsenin pääteoksina on pidetty 1997–1999 ilmestynyttä trilogiaa "De som ser etter tegn", "De usynliges by" ja "Sangen om løpende hester", jonka aiheena on Norjan romanien elämä 1900-luvulla. Teos "Det vokser et tre i Mostamägg" (2009) on historiallinen romaani ja sijoittuu 1700-luvun Hedmarkin ja Värmlannin rajamaille, ja siinä keskiössä on metsäsuomalainen vähemmistö. Teos oli ehdokkaana P2-lytternes romanpris -palkinnon saajaksi vuonna 2009. Hän jatkoi samasta aiheesta romaaneilla "Himmelbjørnens skog" (2010), "Som steinen skinner" (2011), "Før snøen kommer" (2012), "Det synger i lauvet" (2013), "Slik treet faller" (2014) ja "Kaldere mot natten" (2015), jotka ovat saaneet loistavia arvosteluja.
View
View (oik. Juuso Ruohonen, s. 1992 Pori) on suomalainen rap-artisti, jolla on levytyssopimus monikansallisen Sony Musicin kanssa. Hänen esikoisalbuminsa ilmestyi vuonna 2017.
Porin Pormestarinluodosta kotoisin oleva Ruohonen kirjoitti ensimmäiset riiminsä 12-vuotiaana, ja muutti Helsinkiin vuonna 2010. Hänen ensimmäinen singlensä "Avalon" ilmestyi tammikuussa 2015. View’n esikoisalbumin julkaisu viivästyi puolella vuodella hänen reppunsa ja sen sisältämien kovalevyllä olleiden kappaleiden tultua varastetuksi Saksassa, mutta albumi ilmestyi lopulta marraskuussa 2017.
Juuso Ruohosen isä on ääninäyttelijä Pasi Ruohonen.
Vitoria (1865)
Vitoria oli Espanjan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu ironclad.
Alus tilattiin joulukuussa 1862 Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin tammikuussa 1863. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1865 ja se valmistui toukokuussa 1867.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1868. Vuodesta 1900 alkaen alus oli koululaivana. Alus poistettiin vuonna 1912 ja romutettiin.
Arapiles (1864)
Arapiles oli Espanjan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu ironclad.
Puinen potkurifregatti tilattiin Greeniltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1861. Valmistuksen aikana alukseen lisättiin keskilaivaan panssarivyö, mikä lisäsi kaksi jalkaa aluksen leveyttä ja uppoumaa 200 tonnia. Valmistuessaan alus oli täystakiloitu ja höyrykonetta varten oli yksi savuhormi. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1864 ja se valmistui seuraavana vuonna.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1868. Alus poistettiin vuonna 1879 ja romutettiin vuonna 1883.