hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Afrikansaksinokka
Afrikansaksinokka ("Rynchops flavirostris") on saksinokkien sukuun kuuluva rantalintu.
Afrikansaksinokka on 36-42 senttimetriä pitkä. Se on yläpuolelta musta ja alapuolelta valkoinen. Alanokka on ylänokkaa pidempi.
Afrikansaksinokkia pesii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Kannan koko on arvioitu olevan 15000-25000 yksilöä ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Afrikansaksinokka vaatii laajoja, tyyniä vesialueita. Afrikansaksinokat pesivät jokien varsilla kuivilla hiekkadyyneillä, joilla on vain vähän kasvillisuutta. Pesimäkauden ulkopuolella afrikansaksinokat järvillä ja laguuneissa, suolapannuilla, marskimailla sekä estuaareilla.
Afrikansaksinokat pesivät kuivina kausina jokien ollessa matalimmillaan. Tämä tapahtuu Länsi- ja Itä-Afrikassa yleensä maalis-kesäkuussa ja päiväntasaajan eteläpuolella heinä-marraskuussa. Afrikansaksinokka pesii pienissä yhdyskunnissa, joissa voi parhaimmillaan pesiä 50 paria. Laji munii 2-3 tai joskus 4 munaa, joita haudotaan noin 21 päivää.
Afrikansaksinokka käyttää ravinnokseen kalaa.
Juhani Merikallio
Juhani Merikallio (s. 1946) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa yli 30 vuoden ajan. Parhaiten hänet tunnetaan pitkäaikaisena Sävellahja 22000 -ohjelman toimittajana. Hän oli pitkään Ruotsin radion suomenkielisessä toimituksessa ja vieraili aikanaan Suomen televisiossakin uutistoimittajana.
Jäätyään eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2003 Merikallio muutti takaisin kotiseudulleen Kokemäelle. Merikallio on edelleen jatkanut toimittajan työtä tehden muun muassa radio-ohjelmia Iskelmä Satakunnalle. Merikallio on myös aktiivisesti mukana SPR:n toiminnassa. Hän onkin eläkkeellä todennut olevansa kiireisempi kuin koskaan, sillä hän on mukana vapaaehtoistoiminnassa sekä eri yhdistysten ja järjestöjen avustajana.
Vuodesta 2007 lähtien Juhani Merikallio on ollut Kokemäen kaupunginvaltuustossa SDP:n edustajana. Hän oli myös eduskuntavaaliehdokkaana vuonna 2011.
Palmroth
Palmroth on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jo Frost
Joanne "Jo" Frost (s. 27. kesäkuuta 1971 Lontoo) on brittiläinen pedagogi ja televisiokasvo.
Nimellään kulkevassa televisio-ohjelmassa Jo Frost ratkaisee perheen pulmia, jotka kohdistuvat lapsiin "Lapsityrannit"-ohjelmassa, nykyään ohjelman nimi on alkukielinen "Supernanny". Ohjelma on alkanut Britanniassa 2004 ja Yhdysvalloissa 2005. Jo menee perheisiin, jossa lapsilla on pahoja käytösongelmia ja hän ratkoo ongelmat. Sitä ennen hänellä oli 12 vuoden kokemus lastenhoitotyöstä, ja ohjelmaan hän päätyi ilmoituksen perusteella. Ohjelmaa on seurattu lähes 50 maassa.
Curling talviolympialaisissa 2010 – miesten turnaus
Miesten curlingturnaus talviolympialaisissa 2010 alkoi 16. helmikuuta ja päättyi 27. helmikuuta 2010. Olympiakultaa voitti isäntämaa Kanada. Kultamitali oli Kanadalle toinen perättäinen.
Tie-breaker Ruotsi - Iso-Britannia 7-6
16. helmikuuta klo 9.00
16. helmikuuta klo 19.00
17. helmikuuta klo 14.00
18. helmikuuta klo 9.00
18. helmikuuta klo 19.00
19. helmikuuta klo 14.00
20. helmikuuta klo 9.00
20. helmikuuta klo 19.00
21. helmikuuta klo 14.00
22. helmikuuta klo 9.00
22. helmikuuta klo 19.00
23. helmikuuta klo 14.00
24. helmikuuta klo 14.00
25. helmikuuta klo 14.00
27. helmikuuta klo 9.00
Curling talviolympialaisissa 2010 – naisten turnaus
Naisten curlingturnaus talviolympialaisissa 2010 alkoi 16. helmikuuta ja päättyi 26. helmikuuta 2010.
Olympiakultaa voitti Ruotsi.
16. helmikuuta klo 14.00
17. helmikuuta klo 9.00
17. helmikuuta klo 19.00
18. helmikuuta klo 14.00
19. helmikuuta klo 9.00
19. helmikuuta klo 19.00
20. helmikuuta klo 14.00
21. helmikuuta klo 9.00
21. helmikuuta klo 19.00
22. helmikuuta klo 14.00
23. helmikuuta klo 9.00
23. helmikuuta klo 19.00
Keittiökavaljeerit
Keittiökavaljeerit on Yrjö Nortan ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1948. Tatu Pekkarisen käsikirjoituksessa on kaukaisia yhtymäkohtia Aino Pekkarisen vuonna 1929 syntyneeseen näytelmään "Keittiörakkautta".
Elokuvan tarinassa on hyödynnetty ajankohtaisia aiheita, kuten vuokrasäännöstely, asuntopula, pääkaupungissa tarvittava asumislupa ja Kolkkulan perheen kissan nimi Sinuhe. Televisiokin on keksitty juonen kulkua edistämään.
Maalaistyttö Kerttu lähtee Helsinkiin tienaamaan leipänsä, kun viimeisetkin säästöt piti lähettää Amerikkaan konkurssin tehneelle tädille. Kaupungista Kerttu saa paikan äkkirikastuneen Kolkkulan perheen sisäkkönä. Samaan taloon tulee pian myös toinen maaltamuuttaja Martti, johon talon emäntä iskee silmänsä. Martti puolestaan on ihastunut Kerttuun, kuten on talon nuori isäntä Arvikin. Vanha isäntä taas on ihastunut pulloonsa ja sihteeriinsä.
Varatuomari Juntunen yrittää turhaan tavoittaa Kerttua kertoakseen, että hän on kuolleen Amerikan-tätinsä omaisuuden perijä. Martti ja Arvi eivät tiedä perinnöstä, mutta yrittävät molemmat tehdä vaikutuksen Kerttuun ja kyräilevät toisiaan mustasukkaisina. Tästä alkuasetelmasta käynnistyy tapahtumien ja kommellusten ketju, ja tuhansien dollarien perintöä alkavat tavoitella muutkin.
Aikalaisarvostelijat eivät lämmenneet elokuvahupailulle, vaikka jotkut nostivatkin esille sen viihteelliset arvot. Eräs arvostelija lähti siitä, ettei elokuva ”pyydäkään olla muuta kuin viatonta ja kevyttä ajanvietettä, jossa on katsojia vahvasti naurattavaa komiikkaa, arkista hyväntuulisuutta sekä karkeita liioitteluja ja kömpelyyksiä, jotka saattavat ajattelevan yleisön hämilleen”.
Ankarampaa kritiikkiä sai käsikirjoitus, joka ”ei ollut edes elokuvaamisen arvoista materiaalia”. Yrjö Nortan panos ohjaajana ei juuri saanut huomiota. Toisen arvostelun mukaan elokuvan suurin ongelma oli kerronnan huono rytmi, lähinnä hitaus. Näyttelijöistä kiitosta keräsi lähinnä Emmi Jurkka, joka tarjosi ”ainoan järkevän luonnekuvan”.
Elokuva esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 19.7.2013
Salva Sevilla
Salvador "Salva" Sevilla López (s. 18. maaliskuuta 1984 Berja, Almería, Andalusia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Sevilla pelasi kauden 2003–2004 aikana Poli Ejidossa 10 Segunda Divisiónin ottelua. Hän kävi kaudella 2004–2005 lainalla Atlético Madrid C:ssä ja pelasi myös yhden Segunda División B:n ottelun Atlético Madrid B:ssä vuonna 2005. Vuosina 2005–2008 Sevilla edusti Sevilla B:tä, jossa pelasi kahdet nousukarsinnat mukaan lukien 88 ottelua ja teki 11 maalia. Kaudet 2005–2007 seura pelasi Segunda División B:ssä ja kaudeksi 2007–2008 se nousi Segunda Divisióniin. Seuraavat kaksi vuotta hän pelasi Salamancassa tehden 73:ssa Segunda Divisiónin ottelussa 17 maalia. Kaudeksi 2010–2011 Sevilla siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Real Betisiin. Ensimmäisellä kaudellaan Betisissä hän teki 33 ottelussa kolme maalia. Betis nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin kaudeksi 2011–2012.
Sevilla pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 27. elokuuta 2011 Granadaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 18. syyskuuta 2011 Athletic Bilbaon verkkoon ja koko kaudella maaleja syntyi 26 ottelussa kaksi.
Troy Donockley
Troy Donockley (s. 30. toukokuuta 1964) on englantilainen säveltäjä ja multi-instrumentalisti, joka tunnetaan parhaiten irlantilaisen säkkipillin () soittajana. Hän on soittanut useiden yhtyeiden keikkamuusikkona. 9. lokakuuta 2013 hänestä tuli Nightwishin jäsen samaan aikaan laulaja Floor Jansenin kanssa.
Sävellahja 22000
Sävellahja 22000 oli Yleisradiossa vuosina 1962–2003 kuultu radio-ohjelma. Sillä kerättiin varoja muun muassa Suomen Punaisen Ristin eri avustuskohteisiin.
Sävellahja lähetettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1956. Apua kerättiin muun muassa Unkariin maassa tapahtuneen kansannousun jälkeen. Säännöllisesti se aloitettiin vuonna 1962 SPR:n silloisen puheenjohtajan kenraali A. E. Martolan aloitteesta. Ohjelman nimi tuli Sävellahjan postisiirtotilin numerosta.
Sävellahjaa kuultiin sunnuntaisin alun perin radion Yleisohjelmassa ja myöhemmin Yle Radio Suomessa sekä Yle Radio 1:ssä. Ohjelman juontajana toimi vuoteen 1986 asti Esko Mustonen. Hänen jäätyään eläkkeelle sitä toimitti Juhani Merikallio.
Ohjelman esikuvan mukaan aloitettiin 1960-luvulla myös nuorisolle suunnattu Nuorten sävellahja. Sitä lähetettiin aina Yleisradion kanavauudistukseen vuoteen 1990 saakka.
Samaan aikaan Sävellahja 22000:n kanssa aloitettiin ruotsinkielinen "En gåva i toner".
Sen ensimmäisenä toimittajana oli 14 vuoden ajan Anders G. Lindqvist. Ohjelmaa kuuluu edelleen Yle Radio Vegan ohjelmistoon nimellä "Tongåvan". Nykyinen toimittaja on Camilla Kivivuori.
Ruotsinkielistä sävellahjaa tehtiin myös nuorille suunnattuna nimellä "Ungdomens gåva i toner".
Apenniinienpaimenkoira
Apenniinienpaimenkoira ("Cane da Pastore dell'Apennino Reggiano") on italialainen koirarotu.
Apenniinienpaimenkoira muistuttaa pienikokoista sutta, koska sitä tiedetään risteytetyn myös susien kanssa - tästä juontavat nimitykset "cane lupino" ja "cane luvin". Se onkin tyypiltään ja piirteiltään hyvin susimainen: sillä on pystyt korvat, kolmionmuotoinen pää ja suipponeva kuono. Rodusta on kaksi karvamuunnosta, lyhyt- ja pitkäkarvainen. Kaikki värit ja väriyhdistelmät sallitaan, mutta yleisimmät ovat harmaa, tuhkanharmaa, fawn, punainen, kuparinvärinen, ruskea, musta, valkoinen ja kaksivärinen. Jopa blue merlejä, brindlejä, oransseja ja norsunluunvärisiä koiria esiintyy. Urosten säkäkorkeus on 52–58 cm ja narttujen 48–54 cm. Paino vaihtelee 20–30 kg välillä.
Apenniinienpaimenkoira on 2-vuotiaaksi asti sosiaalinen ja leikkisä. Normaalioloissa se on harkitseva ja rauhallinen. Siitä saa kuitenkin koulutettua suojelukoiran, ja omistajan käskystä se ei epäröi toimia nopeasti ja pelottomasti. Se on erittäin oppivainen ja sitä voidaan käyttää lampaiden paimentamiseen tai omaisuuden vartiointiin. Se tulee erittäin hyvin toimeen lasten kanssa, mutta kiintyy yleensä vain yhteen perheenjäseneen kun taas muihin se suhtautuu lähes välinpitämättömästi. Urokset ovat reviiritietoisia.
Apenniinienpaimenkoira on kotoisin Apenniinien vuoristosta Reggio Emilian läheltä ja on läheistä sukua cane toccatorelle. Toisin kuin voisi luulla, sana "gigante" sen toisessa italiankielisessä nimessä ei viittaa kokoon (kyse on vain keskikokoisesta koirasta) vaan vuoreen joka sijaitsee lähellä sen kotialuetta.
Rotu on erittäin vanha ja sen historia voidaan jäljittää 1000-luvulle asti. "Lupino" eli sudentyyppinen koira on tunnettu pitkään paikallismuunnoksina eri puolilla Reggio Emilian laaksoja. Näihin muunnoksiin lukeutuivat mm. Ramiseton "ventassonsusikoira", Collagnan "valbonansusikoira", Gessi Triassicin "costa de grassinsusikoira" ja Villa Minozzon "val d'astansusikoira". Nykyinen rotu polveutuu kaikista neljästä paikallismuunnoksesta.
Apenniinienpaimenkoiran tehtävä on ollut toimia paimen- ja vahtikoirana. Maatalouden harjoittamisen käytyä alueella harvinaisemmaksi ja muiden rotujen saavuttua alueelle siitä on tullut uhanalainen: jäljellä arvioidaan olevan enää noin 200 puhdasrotuista yksilöä. Ente Nazionale della Cinofilia Italiana ei tunnusta rotua.
Midaksen kosketus
Midaksen kosketus on 24. marraskuuta 2012 MTV3-kanavalla alkanut gameshow, jossa kilpailijat pelaavat isokokoisella kostetusnäyttöruudulla. Ohjelmaa esitettiin alun perin lauantaisin, mutta ohjelma siirrettiin 30. joulukuuta esitettäväksi sunnuntaisin. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 20. tammikuuta 2013. Ohjelmaa juonsi Janne Virtanen.
Ohjelmassa kahden hengen joukkue yrittää voittaa kosketusnäytöllä pelattavissa peliosuuksissa mahdollisimman monta peliä. Pelit ovat joko tieto- taito tai action-pelejä. Jokainen voitettu peli kartuttaa joukkueen voittopottia, jonka kohtalo selviää minuutin mittaisessa finaalipelissä. Onnistuessaan pelaajat voivat voittaa jopa 10 000 euroa, mutta tappio merkitsee paluuta kotiin tyhjin käsin.
"Midaksen kosketus" on ohjelmaa tuottavan kotimaisen Intervisio -tuotantoyhtiön kehittämä formaatti. Kaikki ohjelmassa nähtävät pelit ja niissä käytettävä tekniikka on kehitetty ohjelmaa varten.
Burak Yılmaz
Burak Yilmaz (s. 15. heinäkuuta 1985 Antalya, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Galatasarayta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Helmikuussa 2010 Burak siirtyi pysyvällä siirrolla Trabzonsporiin. Hieman vaisuhkon alun jälkeen hän alkoi löytämään pikku hiljaa maalijyväänsä uudessa seurassaan ja viimeisteli lopulta ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2010–2011 19 maalia 30 pelaamassaan sarjaottelussa. Joukkueeltakin kausi sujui hyvin, kun se sijoittui lopulta sarjassa toiseksi.
Kausi 2011–2012 sujui Burakilta vielä edellistä paremmin hänen voittaessa sarjan maalikuninkuuden 33 maalilla, jotka hän teki 34 ottelussa. Maalimäärä oli myös seuran uusi yhden kauden ennätys ja jätti taakseen näin Fatih Tekken tekemän ennätyksen (31) kaudelta 2004–2005.
13. heinäkuuta 2012 hän siirtyi 4+1-vuotisella sopimuksella Galatasarayhin. Hänestä maksettiin 5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Island Line
Island Line on noin 13,7 kilometriä pitkä rautatie Wightsaarella Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on saaren ainoa säännöllisessä matkustajakäytössä oleva rautatielinja. Matkustajaliikenteestä vastaa South West Trains -yhtiö, joka käyttää linjalla brändinimeä Island Line Trains.
Island Line kulkee Ryden kaupungista saaren pohjoisosasta Shankliniin saaren itälaidalle. Ryde Pier Headin rautatieasemalta on lauttayhteys Portsmouthiin. Lisäksi linjalta on yhteys Isle of Wight Steam Railway -museorautatielle.
Peter Rasmussen
Peter Rasmussen (s. 15. lokakuuta 1975 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2006 lähtien.
José Cañas Ruiz-Herrera
José Alberto Cañas Ruiz-Herrera (s. 27. toukokuuta 1987 Jerez de la Frontera, Cádiz, Andalusia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Cañas pelasi viimeisen juniorivuotensa Betisissä 2004–2005. Vuosina 2005–2007 hän pelasi Betis C:ssä ja vuosina 2006–2010 Betis B:ssä, jossa hänelle merkittiin 79 Segunda División B:n ottelua ja neljä maalia. Kauden 2008–2009 lopulla Cañas pääsi edustusjoukkueeseen ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 3. toukokuuta 2009 Atlético Madridia vastaan. Betis putosi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Seuraavalla kaudella Cañas ei pelannut yhtään ottelua edustusjoukkueessa, mutta kaudella 2010–2011 hän pääsi pelaamaan 15 ottelua. Kauden päätteeksi Betis nousi kahden vuoden tauon jälkeen Primera Divisióniin, jossa Cañas pelasi kauden 2011–2012 aikana 22 ottelua.
Laranjada
Laranjada on madeiralainen appelsiininmakuinen hiilihapotettu virvoitusjuoma. Laranjadaa valmistaa ja jakelee Pestana Groupin omistama Empesa de Cervejas da Madeira. Ensimmäiset Laranjada-juomat myytiin vuonna 1872, ja kyseessä oli ensimmäinen portugalilainen virvoitusjuoma. Laranjada on 14 vuotta vanhempi kuin alkuperäinen Coca-Cola.
Marko Salo
Marko Salo (8. elokuuta 1964 – 23. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja yksi suomalaisen musiikkiteatterin uranuurtajista.
Salo aloitti opinnot Sibelius-akatemiassa vuonna 1986. Oopperalaulajaksi Salo kouluttautui 1990-luvun alussa opettajinaan muun muassa Matti Tuloisela, Peter Lindroos sekä hänen oma isänsä Jorma Hynninen.
Kansallisoopperassa Salo esiintyi erityisesti lapsille suunnatuissa tuotannoissa. Hän esiintyi lisäksi muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla sekä Savonlinnan oopperajuhlilla. Salo oli mukana perustamassa kahta suomalaista musiikkiteatteria, Ooppera Skaalaa sekä Musiikkiteatteri Kapsäkkiä.
Marko Salo menehtyi aivokalvontulehdukseen 40-vuotiaana maaliskuussa 2005.
Tom Harald Hagen
Tom Harald Hagen (s. 1. huhtikuuta 1978 Grue, Norja) on norjalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2009.
Hagen tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Norjan pääsarjassa Tippeligaenissa vuonna 2006. Hän pääsi tuomitsemaan vuoden 2010 Norjan cupin loppuottelua, jossa kohtasivat Strømsgodset IF ja Follo FK.
Ensimmäisen ottelunsa Mestarien liigassa Hagen tuomitsi 19. lokakuuta 2011, jossa vastakkain olivat AC Milan ja FK BATE.
Sikasota
Sikasota oli sota, joka käytiin Kanadaa tuolloin hallinneen Iso-Britannian ja Yhdysvaltojen välillä San Juanin saarten hallinnasta Yhdysvaltain luoteiskulmassa Washingtonin osavaltiossa nykyisellä Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla. Sodan aiheutti ilmeisesti sika, joka eksyi syömään perunoita naapurin pellolta. Sota kesti 13 vuotta vuodesta 1859 vuoteen 1872.
Sodan taustana oli kiista Yhdysvaltain ja Britannian rajan kulusta San Juanin saarten kohdalla. Saarten asema oli sotilasstrategisesti tärkeä ja saarille oli asettunut asukkaita kummastakin maasta.
15. kesäkuuta 1859 yhdysvaltalainen maanviljelijä Lyman Cutlar huomasi sian penkovan hänen perunapellollaan. Hän ampui perunoita varastelevan sian sen enempää empimättä. Sian omistaja, Cutlarin irlantilainen naapuri Charles Griffin, kimpaantui eläimen kohtalosta. Kun naapurukset eivät päässeet yksimielisyyteen korvauksesta, Hudson's Bay Companyn palveluksessa ollut Griffin meni brittiläisten viranomaisten pakeille. He uhkasivat heittää Cutlarin vankilaan, jollei tämä maksaisi siasta vaadittua summaa.
Cutlar pyysi suojelua Yhdysvaltojen armeijalta. 27. heinäkuuta San Juaniin saapui 66 yhdysvaltalaissotilasta.
Kummatkin osapuolet kokosivat pikkuhiljaa joukkojaan San Juaniin, mutta yhtään taistelua ei käyty, vaan osapuolten upseerit jopa tapasivat yhteisissä jumalanpalveluksissa. Lopulta yksitoikkoisen sodan jälkeen osapuolet siirsivät päätöksen saarten hallinnasta puolueettomalle Saksan keisari Wilhelm I:lle vuonna 1871. Lokakuussa 1872 keisari päätti saarten haltijaksi Yhdysvallat.
HMS Havelock (1915)
HMS Havelock oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Abercrombie-luokan monitori ensimmäisessä maailmansodassa.
Bethlehem Steelin Charles M. Schwab tarjosi 3. marraskuuta 1914 amiraliteetin ensimmäiselle merilordille Winston Churchillille käyttöön neljä neljäntoista tuuman 45 pituuskaliiperin BL Mk II kaksoistykkitornia, jotka oli tilattu Kreikan laivaston "Salamista" varten. Torneja ei kuitenkaan voitu toimittaa brittien kauppasaarron vuoksi saksalaiselle telakalle. Kuninkaallinen laivasto suunnitteli torneja varten monitoriluokan, joka oli suunniteltu nimenomaan rannikkomaalien tulittamiseen.
Aluksen köli laskettiin 12. joulukuuta 1914 Belfastissa. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1915. Yhdysvaltain ollessa edelleen puolueeton alus nimettiin uudelleen 31. toukokuuta palvelukseen otettaessa "HMS M2":ksi ja edelleen 19. kesäkuuta "HMS General Grantiksi". Lopulta 21. kesäkuuta aluksen nimeksi tuli "HMS Havelock".
HD 40307 g
HD 40307 g on tähteä HD 40307 kiertävä eksoplaneetta. Se sijaitsee keskustähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalaisen Mikko Tuomen johtama tutkimusryhmä.
HD 40307 g:n löysi kansainvälinen tutkimusryhmä, jota johtivat Mikko Tuomi ja Guillem Anglada-Escude. Planeetta löydettiin säteisnopeusmenetelmä avulla ESO:n HARPS-laitetta käyttäen.
HD 40307 g kiertää tähteä HD 40307 Maalarin tähdistössä 42 valovuoden päässä Maasta. Samassa aurinkokunnassa tiedetään olevan ainakin viisi muuta planeettaa. Massaltaan HD 40307 on 7,1 kertaa Maan suuruinen. Sen etäisyys keskustähdestään on 90 miljoonaa kilometriä ja kiertoaika 197,8 Maan vuorokautta.
HD 40307 g kiertää keskustähteään etäisyydellä, jolla nestemäisen veden esiintyminen on mahdollista. Lisäksi sillä on samankaltainen yön ja päivän vaihtelu kuin Maalla. Jos HD 40307 on kiviplaneetta, siellä voi esiintyä elämää.
Dmitri Smolski
Dmitri Smolski (, ; 25. heinäkuuta 1937 Minsk – 29. syyskuuta 2017) oli valkovenäläinen säveltäjä. Hänen tärkeimpiin teoksiinsa lukeutuu muun muassa oopperaa, 14 sinfoniaa ja konserttoja. Hänellä oli Valko-Venäjän kansantaiteilijan arvo.
Smolski syntyi Minskissä ja opiskeli Moskovan konservatoriossa sekä Valko-Venäjän valtionkonservatoriossa. Hän opetti itse muun muassa Halina Harelavaa. Hänen musiikkiaan on esitetty kansainvälisesti. Hän oli heavy metalia soittavan kitaristi Victor Smolskin isä.
Louis Ferreira
Louis Ferreira (s. 20. helmikuuta 1967 Terceira, Azorit, Portugali) on portugalilaista syntyperää oleva kanadalainen näyttelijä. Eräs hänen tunnetuimmista rooleistaan on eversti Everett Young televisiosarjassa "Stargate Universe".
Luís Ferreira syntyi Terceiran saarella, Azoreilla, Portugalissa. Pojan ollessa nuori perhe muutti Kanadaan. Hän varttui North Yorkin alueella Torontossa, Ontariossa. Näyttelijänuransa hän aloitti vuonna 1986 televisioelokuvassa "Elinkautinen helvetissä", jossa hänellä on pieni rooli. Ensimmäiset pari vuosikymmentä hän käytti taiteilijanimeä Justin Louis, mutta portugalilaissyntyisen äitinsä kuoltua vuonna 2008 päätti vaihtaa nimensä Louis Ferreiraksi. Nimi on hänen syntymänimensä, paitsi alkuperäisen etunimensä Luís sijaan hän päätti ottaa käyttöön nimen Louis.
Ferreira on esiintynyt yli sadassa roolissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Merkittävämpiä rooleja hän on kuitenkin saanut vasta 2000-luvulla. Vuonna 2004 hänellä oli rooli elokuvassa "Kuolleiden aamunkoitto". Sen jälkeen hän esitti 2004–2006 apulaisjohtaja John Pollockia televisiosarjassa "Kadonneiden jäljillä". Vuonna 2007 hän esiintyi elokuvissa "Shooter" ja "Saw IV". Viimeisin rooli Ferreiralla on ollut vuonna 2012 julkaistussa televisiosarjassa "The L.A. Complex".
Hänet on kiinnitetty Oscar Vegan rooliin kanadalaiseen televisiosarjaan "Motive", jonka ensimmäinen jakso julkaistiin Kanadassa helmikuussa 2013. Kanadalaisen tuottaja-käsikirjoittaja Daniel Ceronen luoma 13-osainen sarja kertoo naispuolisesta rikosetsivästä, jonka johtama tutkimusrhyhmä jahtaa sarjamurhaajaa. Sarjan kuvaukset alkoivat vuoden 2012 jälkipuoliskolla.
Ferreira on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "24", "Aarteenmetsästäjä", "Highlander", "NCIS Rikostutkijat", "CSI", "", "Criminal Minds – FBI-tutkijat" ja "". Hän on tehnyt myös useita äänirooleja. Vuonna 2011 hänen ääntään kuultiin Mazdan mainoskampanjassa.
Ferreira sai vuonna 2008 parhaan pääosan Gemini-palkinnon roolistaan sarjamurhaajana televisiosarjassa "Durham County". Vuonna 2010 hän oli ehdokkaana saman palkinnon saajaksi roolistaan televisiosarjassa "Stargate Universe".
E. T. Mensah
Emmanuel Tettey Mensah (1919 Accra – 19. heinäkuuta 1996) oli ghanalainen trumpetisti, saksofonisti ja lauluntekijä. Hän vaikutti merkittävästi Ghanan musiikin kehitykseen, ja häntä on nimitetty nykyaikaisen highlife-musiikin isäksi. Hän muun muassa johti Tempos-yhtyettä, jonka hitteihin lukeutuvat "Donkey Calypso", "School Girl" ja "Sunday Mirror". Mensah esiintyi vuonna 1957 Ghanan itsenäisyysjuhlallisuuksissa Louis Armstrongin kanssa. John Collins julkaisi hänen elämäkertateoksensa "E.T. Mensah: King of Highlifen".
Mensahilla oli koulutusta apteekin alalla.
Sin Son-ho
Sin Son-ho (; s. 5. heinäkuuta 1948) on pohjoiskorealainen diplomaatti. Hänet nimitettiin maansa pysyväksi edustajaksi YK:ssa vuonna 2008. Hän oli aiemmin työskennellyt muun muassa Afrikan valtioissa. Sin on valmistunut vuonna 1972 Kim Il-sungin yliopistosta, ja hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
Tuula Sarotie
Tuula Sisko Sarotie (s. 5. toukokuuta 1956 Helsinki  on Radion sinfoniaorkesterin intendentti ja entinen Fazerin konserttitoimiston johtaja. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Sarotie toimi Turun musiikkijuhlien tuotantosihteerinä 1982–1986 ja Helsingin kaupunginorkesterin apulaisintendenttinä 1986–1987, kunnes siirtyi Fazer Musiikki Oy:n osastopäälliköksi ja 1991 Fazer Konserttitoimisto Oy:n toimitusjohtajaksi. Vuonna 2001 hänet valittiin Radion sinfoniaorkesterin intendentiksi.
Tonttujen jouluyö
Tonttujen jouluyö on ruotsalainen lasten joululaulu, jonka alkuperäinen nimi on "Tomtarnas Julnatt". Laulu tunnetaan Ruotsissa myös nimillä "Midnatt råder" tai "Tipp tapp". Laulun on säveltänyt Vilhelm Sefve-Svensson ja sanoittanut Alfred Smedberg. Suomenkielisten sanojen tekijää ei tiedetä. Laulu julkaistiin alun perin Ruotsissa vuonna 1898 "Jultomten"-lastenlehdessä.
Suomessa laulun ovat levyttäneet muiden muassa Kipparikvartetti, Tapio Rautavaara, trio Vieno Kekkonen, Laila Kinnunen ja Brita Koivunen, Polyteknikkojen kuoro sekä Ylioppilaskunnan Laulajat.
Benjamin West
Benjamin West (10. lokakuuta 1738 Springfield, Pennsylvania – 11. maaliskuuta 1820 Lontoo) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka maalasi historiamaalauksia pääosin Yhdysvaltain vallankumouksen ajoilta. Hän asui myös Englannissa.
West syntyi Pennsylvaniassa majatalonpitäjän kymmenlapsiseen perheeseen. West vaikutti laajasti Yhdysvaltojen taiteeseen toimimalla kolmen sukupolven opettajana. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Samuel Morse, Charles Willson Peale, Gilbert Stuart ja John Trumbull. Hän oli myös ensimmäinen amerikkalainen, joka sai taiteilijana huomiota ulkomailla.
West oli maalarina aluksi enimmäkseen itseoppinut. Hän toimi 1740-luvun lopulta 1750-luvun lopulle Pennsylvaniassa maalaten muotokuvia.
Yhdeksänvuotiaana West oli tavannut sattumalta englantilaisen muotokuvamaalarin, mikä innosti hänet ottamaan maalaamisen ammatikseen. Hän matkusti 1760 Italiaan, missä tutustui antiikin ajan taiteeseen ja ajankohtaisen uusklassismiin. Kolme vuotta myöhemmin hän oleskeli Englannissa. Westin maalaukset herättivät siellä runsaasti huomiota. Westistä tuli Englannin johtava uusklassisti ja kuningas Yrjö III tilasi häneltä töitä. West kuvasi 1770-luvulla tuohonastisista tavoista poiketen historiallisia tapahtumia ennemminkin ajanmukaisessa kuin antiikinaikaisessa asussa, mikä herätti hämmästystä, varsinkin maalauksessa "Kenraali Wolfen kuolema" vuodelta 1770.
West oli Lontoossa yksi Royal Academy of Artsin perustajista ja hän toimi sen puheenjohtajana 1792–1820.
Nicola Muscat
Nicola Muscat (s. 25. kesäkuuta 1994) on maltalainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi naisten 50 metrin vapaauinnissa 44. sijalle ajalla 27,22. Muscat oli aiemmin tehnyt kansallisen ennätyksen ajalla 26,87. Häntä valmensi Andy Colbourn.
Adzo Kpossi
Adzo Kpossi (s. 25. tammikuuta 1999 Lomé) on togolainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi naisten 50 metrin vapaauinnissa 73. sijalle eli toiseksi viimeiseksi ajalla 37,55. Tästä huolimatta Kpossi paransi omaa ennätystään ja myös kansallista ennätystä. Häntä valmensi hänen isänsä Kwami Kpossi, ja hän harjoitteli Loméssa hotellien altaissa. Hänestä tuli Lontoon olympialaisten nuorin kilpailija.
Kirkko ja koti
Kirkko ja koti on Siilinjärven ja Kuopion seurakuntayhtymän evankelis-luterilaisten seurakuntien lehti. Sitä kustantaa kristillinen mediatalo Kotimaa-yhtiöt. Lehti perustettiin vuonna 1913, jolloin se sai nimen "Siunausta koteihin". Se on Suomen toiseksi vanhin seurakuntalehti ja se jaetaan kuukauden vimeisenä keskiviikkona ilmaisjakeluna jokaiseen alueen talouteen. Lehden painosmäärä on 77 000 kappaletta (2013). Kirkko ja koti -lehti käsittelee kristinuskon peruskysymyksiä ja tiedottaa seurakuntien tapahtumista. Lehden päätoimittaja on Minna Siikaniva.
Japmaseisoja
Japmaseisoja ("Braco de Japma") on sukupuuttoon kuollut brasilialainen koirarotu, joka on saanut nimensä kehittäjänsä J. A. P. Magalhãesin nimikirjaimien mukaan.
Japmaseisoja ei muistuttanut olemukseltaan tyypillistä seisojaa, ja se poikkesi kantaroduistaan huomattavasti vaikka se olikin perinyt tiettyjä ominaisuuksia niistä jokaiselta. Se ei ollut yhtä kevyt kuin pointteri eikä yhtä raskas ja vankkarakenteinen kuin niin sanotut "mannermaiset kanakoirat". Se oli pienempi kuin griffoni, mutta tiheäkarvaisempi kuin pointteri.
Rotu oli rauhallinen, lempeä, älykäs ja hyvähermoinen. Metsästäessään se ei kiirehtinyt yli-innokkaana eikä myöskään viivästellyt. Se oli perinyt griffonin sitkeyden, joka auttoi sitä työskentelemään kylmissä ja ankarissa olosuhteissa, kuten pampalla.
Japmaseisoja oli seisojatyyppinen metsästyskoira. Sen historia alkoi kun Pelotasista Rio Grande do Sulin osavaltiosta kotoisin oleva metsästäjä José Antônio Pinto de Magalhães halusi jalostaa brasilialaisen metsästyskoiran. Vuonna 1924 hän risteytti keskenään pointterin, griffon-tyyppisen kanakoiran ja jonkin lyhytkarvaisen mannermaisen kanakoiran, mahdollisesti lyhytkarvaisen saksanseisojan tai bracco italianon, tavoitteenaan poikkeuksellisen lahjakkailla metsästysominaisuuksilla varustettu koira. Kaikista kantaroduista pointteria käytettiin rodun luomiseen eniten.
Vuonna 1954 jalostuksella aikaansaatujen hyvien metsästysominaisuuksien johdosta Rio Grande do Sulin rotukoirayhdistys antoi Brasilian Kennelliitolle puoltavan lausunnon siitä, että uusi populaatio voitaisiin rekisteröidä puhdasrotuiseksi. Asiakirjojen mukaan japmaseisoja oli monipuolinen metsästyskoira, joka soveltui peltopyyn metsästykseen paremmin kuin muut tunnetut rodut.
Harrastusmetsästys on nykyisin kielletty useimmissa Brasilian osavaltioissa, ja siksi rodulle ei enää ollut tarpeeksi käyttöä. Se ei ollut koskaan kovin suosittu: sitä kasvatti lähinnä kourallinen metsästäjiä Rio Grande do Sulin alueella, ja nykyisin se on mitä todennäköisimmin kuollut sukupuuttoon.
São paulonvinttikoira
São paulonvinttikoira ("Veadeiro Paulista") on sukupuuttoon kuollut brasilialainen koirarotu.
Rotu muistutti englanninvinttikoiraa. Sillä oli kapea pää, pitkä kuono, ylösvetäytynyt vatsalinja, syvä ja leveä rintakehä, ohuet eturaajat, lihaksikkaat takaraajat ja pitkä, hieman ylöspäin kaartuva häntä. Karvapeite oli valkoinen, vaalea, fawn, punainen tai ruskea.
São paulonvinttikoira oli vanha rotu, jonka juuret olivat portugalilaisten, ranskalaisten ja espanjalaisten mukanaan tuomissa metsästyskoirissa, joita metsästäjät risteyttivät brasilianpodencon kanssa tarkoituksenaan jalostaa populaatiota sopeutuvaisemmaksi paikallisiin olosuhteisiin. Lopputuloksena oli vinttikoira, joka oli - toisin kuin avoimessa maastossa työskentelevät eurooppalaiset rodut - sopeutunut metsästämään tiheissä metsissä.
Rotu oli aiemmin hyvin yleinen São Paulon osavaltiossa, missä sitä käytettiin pampahirven metsästykseen. Harrastusmetsästyksen kieltämisen jälkeen sen suosio kuitenkin romahti ja nykyisin se on todennäköisesti kuollut sukupuuttoon.
Arc
Arc voi viitata johonkin seuraavista:
Anything ja Whatever
Anything ja Whatever ovat singaporelaisen Out Of The Box Pte Ltd:n valmistamia ja markkinoimia virvoitusjuomia. Juomien valmistus lopetettiin tammikuussa 2010. Virvoitusjuomamerkin erikoisuus oli se, että juomat pakattiin siten, ettei tölkin ulkonäöstä voinut arvata, minkä makuista juomaa tölkin sisällä oli.
"Anything" oli hiilihapotettu virvoitusjuoma, ja sitä sai Kola -, kola sitruunalla-, Apple-, Fizz Up-, Cloudy Lemon- ja Root beer -makuisina. "Whatever" oli hiilihapoton jääteejuoma, ja sitä valmistettiin Ice Lemon Tea-, Peach Tea-, Jasmine Green Tea-, White Grape Tea-, Apple Tea- ja Chrysanthemum Tea -makuisina.
San Pedro de la Paz
San Pedro de la Paz on kunta Chilessä Biobíon alueella.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa kunnassa asui 80 447 henkilöä, joista 38 5571 miehiä ja 41 876 naisia. Väestöstä 80 159 (99,6 %) asui taajamissa ja 288 (0,4 %) maaseudulla. Väkiluku kasvoi 18,6 prosentilla (12 630 hengellä) vuoden 1992 väestönlaskusta.
Kuntaa johtaa valtuusto, jonka johdossa on vaalilla neljän vuoden välein valittava alcalde.
Gabriel Torje
Gabriel Andrei Torje (s. 22. marraskuuta 1989 Timișoara, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Osmanlısporia ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Torje on Politehnica Timișoaran kasvatti. Syyskaudella 2005–2006 hän pelasi lainalla CFR Timișoarassa kahdeksan Liga II:n ottelua tehden yhden maalin. Torjen seuraavat vuodet kuluivat Liga I:ssä, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 28. huhtikuuta 2006. Vuosina 2006–2008 Torje pelasi Politehnica Timișoarassa 37 ottelua tehden kaksi maalia ja vuosina 2008–2011 Dinamo Bukarestissa 108 ottelua tehden 17 maalia. Hän pelasi myös seurojen reservijoukkueissa Liga II:ssa: Timișoarassa kahdeksan ottelua (neljä maalia) ja Bukarestissa kaksi ottelua.
Kesällä 2011 Torje siirtyi italialaiseen Udineseen, jossa teki kaudella 2011–2012 pelaamissaan 21 ottelussa kaksi maalia. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Serie A:ssa 11. syyskuuta 2011 Lecceä vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 5. helmikuuta 2012 Fiorentinan verkkoon. Kaudeksi 2012–2013 Torje lainattiin espanjalaiseen Granadaan, jossa pelasi ensimmäisen Primera División -ottelunsa 20. elokuuta 2012 Rayo Vallecanoa vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 30. syyskuuta 2012 Celta Vigon verkkoon. Kaudeksi 2013–2014 Torje lainattiin espanjalaiseen Espanyoliin, kaudeksi 2014–2015 turkkilaiseen Konyasporiin ja kaudeksi 2015–2016 turkkilaiseen Osmanlısporiin.
Torje pelasi ensimmäisen kerran Romanian maajoukkueessa 3. syyskuuta 2010 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 9. helmikuuta 2011 ystävyysottelussa Kyproksen verkkoon.
Masao Oka
Masao Oka (, 1898–1982) oli japanilainen kansatieteilijä ja Wienin yliopiston japanologi.
Oka opiskeli ennen toista maailmansotaa Wienissä ja sai siellä vaikutteita kaupungissa vaikuttaneelta antropologian koulukunnalta nimeltä "Kulturkreis", joka painotti erilaisten kulttuuripiirien erottamista. Oka ehdotti, että japanilainen kulttuuri on muodostunut viiden erillisen kulttuuripiirin vaikutuksesta. Vaikka monet Okan ajatuksista on myöhemmin kumottu, niin hänen vaikutuksensa oli merkittävä. Häntä seuranneet kansatieteilijät käyttivät tutkimuksissaan Japanin kulttuurhistoriasta samantapaisia kulttuuripiirejä, jotka yhdistyivät Japanissa maalle ominaiseksi kulttuuriksi.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1955
Lentopallon TUL:n miesten mestaruussarjassa kaudella 1955 pelattiin kuudentoista joukkueen yksinkertainen kaksilohkoinen sarja. Kummankin lohkon kaksi parasta joukkuetta otteli mitaleista.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa ja vaikka yhteistoimintaakin oli, ei varsinaista Suomen mestaruutta ratkaistu.
Lohkojen kaksi viimeistä putosi Suomensarjaan kaudeksi 1956.
Mestarijoukkue Järvensivun Kisa: Reijo Mikkonen, Lauri Syrjä, Raimo Lehto, Reijo Siren, Kalevi Vilenius, Reijo Roine, Matti Metsola, Pekka Vilen, Kari Koskinen ja Veikko Rantanen.
SKLL:n mestaruuden voittivat Eteläiset. Seuraavilla sijoilla olivat Lahden Kimmo, Porin Lepakot ja Pirkkalan Pirkat.
mestarijoukkue: Kainu Mikkola, Harry Sundell, Eero Wallenius, Erkki Hakuli, Kalevi Elomaa, Raine Nurminen ja Jussi Villala.
Pyhän Joosefin kirkko (Kuopio)
Pyhän Joosefin kirkko (entinen Männistön Vanha kirkko) on Kuopion Männistön kaupunginosassa sijaitseva Suomen katolisen kirkon kirkkorakennus, joka on pyhitetty Pyhälle Joosefille.
Kirkko rakennettiin alun perin luterilaiseksi Hannukselan rukoushuoneeksi. Sen rakennutti vuosina 1912–1913 Kuopion diakonaattiyhdistys rakennusmestari Antti Koposen suunnitelmien mukaan. Rukoushuone vihittiin kirkoksi vuonna 1945, jolloin kellotorniin hankittiin tamperelaisen Lokomon valama teräksinen kirkonkello. Kirkossa on tehty korjauksia 1960-luvulla ja viimeksi 2002, jolloin osa vanhoista muutoksista palautettiin.
Kirkon alttaritauluna oli vuodesta 1964 lähtien Unto Heikkisen "Hautaan laskeminen". Joulukuussa 2013 Heikkisen teos siirrettiin evankelisluterilaisen Männistön Pyhän Johanneksen kirkon aulaan. Edellinen Männistön Vanhan kirkon alttaritaulu oli mosaiikkityö, kuvataiteilija Uuno Eskolan "Kristus ristillä". Vuonna 1957 lahjoitti kuvanveistäjä Raimo Utriainen kirkkoon metallireliefin "Jeesus ilmestyy opetuslapsille". Kirkon suunnittelija, rakennusmestari Koponen oli Männistössä asuneen Utriaisen äidinpuoleinen isoisä.
Kirkossa on Urkurakentamo Veikko Virtasen tekemät 15-äänikertaiset urut vuodelta 1970.
Maaliskuussa 2013 Kuopion seurakuntayhtymän yhteinen kirkkoneuvosto päätti esittää kesällä 2013 kokoontuvalle yhteiselle kirkkovaltuustolle kirkon myymistä, kauppahinta olisi 800 000 euroa. Kaupan toteutuminen piti hyväksyä vielä kirkkohallituksessa. Kirkon urut kuuluvat kauppaan, mutta ei mitään irtaimistoa tai taidetta. Kirkkovaltuusto hyväksyi myynnin katoliselle kirkolle kesäkuussa 2013.
Rakennus vihittiin katoliseksi kirkoksi 3. toukokuuta 2014. Pyhän Joosefin katolinen seurakunta aloitti toimintansa Kuopiossa pääsiäisenä 2016.
Mikel Rico
Mikel Rico Moreno (s. 4. marraskuuta 1984 Barakaldo, Vizcaya, Baskimaa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Rico pelasi juniorina kolme kautta basaurilaisessa Basconiassa, joka on Baskimaan suurseuran Athletic Bilbaon yhteistyöseura. Sen edustusjoukkue toimii Athleticin reservijoukkueena. Edustusjoukkueessa, jota tuolloin valmensi José Luis Mendilibar, Rico pelasi yhden ottelun keväällä 2001. Hän ei kuitenkaan vakuuttanut Athleticin junioripäällikkönä toiminutta Luis Fraduaa, joka sulki häneltä oven edetä Athleticin organisaatiossa.
Rico jätti Basconian kauden 2002–2003 jälkeen ja siirtyi Conquenseen, jota valmensi basaurilainen Miguel Zurro. Hän aloitti Conquensen reservijoukkueesta, mutta pelasi kevätkaudella 2003–2004 myös kahdeksan Segunda División B:n ottelua edustusjoukkueessa. Seuraavina kausina hän sai enemmän vastuuta: kaudella 2004–2005 hän pelasi nousukarsinta mukaan lukien 40 ottelua, joissa teki kolme maalia, ja seuraavalla kaudella 35 ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Jälkimmäisen kauden Rico pelasi lainalla Poli Ejidosta, johon oli siirtynyt kauden 2004–2005 jälkeen. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Poli Ejidossa 20 Segunda Divisiónin ottelua.
Kaudeksi 2007–2008 Rico lainattiin Segunda División B:n Huescaan, jossa pelasi nousukarsinta mukaan lukien 39 ottelua ja teki kuusi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi nousukarsinta mukaan lukien 37 ottelua Segunda División B:hen pudonneessa Poli Ejidossa ja teki kaksi maalia. Kaudeksi 2009–2010 Rico siirtyi toissakaudelta tuttuun Huescaan tehden 41:ssä Segunda Divisiónin ottelussa viisi maalia.
Alkukaudesta 2010–2011 Rico siirtyi vain yhden ottelun Huescassa pelattuaan niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Granadaan. Ensimmäisellä kaudellaan Granadassa hän teki 44 ottelussa kaksi maalia. Granada nousi kauden päätteeksi Primera Divisióniin kaudeksi 2011–2012. Rico pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 27. elokuuta 2011 Betisiä vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 31. lokakuuta 2011 Sevillan verkkoon, ja koko kaudella maaleja syntyi 36 ottelussa kolme.
Kesällä 2013 huhuttiin Ricon siirtymisestä Athleticiin, mistä seurat pääsivät lopulta sopuun elokuussa. Rico teki Athleticin kanssa vuoteen 2016 ulottuneen sopimuksen.
Trafalgarin hautausmaa
Trafalgarin hautausmaa on vanha hautausmaa Gibraltarilla. Se sijaitsee Gibraltarin pääkadun päässä. Trafalgarin taistelun (1805) jälkeen vammoihinsa kuolleet sotilaat haudattiin sinne. Hautausmaalla järjestetään vuosittain muistotilaisuus Trafalgarin taistelussa kaatuneiden kunniaksi.
Hautausmaa oli siunattu käyttöön jo 1798, seitsemän suotta ennen sille nimen antanutta taistelua. Alkujaan hautausmaan nimi oli Southport Ditch Cemetery. Se käsitettiin toisinaan kaupunginmuurin toisella puolella sijainneen vanhan St. Jagon hautausmaan laajennukseksi. Hautausmaata käytettiin hautauksiin vuosina 1798-1814. Vain kaksi sinne haudatuista on Trafalgarin taistelun uhreja. Useimmat taistelussa kuolleet siunattiin mereen. Sen sijaan hautausmaahan haudatuista vainajista monet ovat vuosien 1804 tai 1813-1814 keltakuume-epidemian uhreja.
Vuonna 2005, Trafalgarin taistelun 200-vuotisjuhlallisuuksissa paljastettiin hautausmaalla luonnollisen kokoinen amiraali Nelsonin patsas. Patsaan on veistänyt John Doubleday, ja siihen on käytetty myös HMS Victorystä irrotettua kuparia.
John O’Neil (rugbypelaaja)
John Thomas O’Neil (4. lokakuuta 1898 Faulkton – 25. maaliskuuta 1950 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja.
O’Neil tuli varakkaasta texasilaisesta öljysuvusta ja oppi pelaamaan rugbyä Santa Claran yliopistossa, jossa hän opiskeli. O’Neil oli järjestämässä ja tukemassa rahallisesti Yhdysvaltain rugbykiertueita Eurooppaan vuosina 1920 ja 1924, ja sai molemmilla kerroilla palkinnoksi olympiakultamitalin. Häneltä oli leikattu umpilisäke hiljattain ennen vuoden 1924 olympialaisia, ja haava aukesi, kun häntä potkaistiin ottelun alkupuolella vatsaan. Vaihdot eivät olleet tuolloin sallittuja, joten O’Neil pelasi urheasti koko ottelun.
John O’Neil
John O’Neil voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Amerikanpunasotka
Amerikanpunasotka ("Aythya americana") on sotkien sukuun kuuluva sorsalaji.
Amerikanpunasotka on 44-51 senttimetriä pitkä. Se muistuttaa väritykseltään punasotkaa. Koiraalla on punainen pää ja kaula, musta rinta ja pyrstö ja harmaat siivet. Eroina punasotkaan koiraan pää on pyöreämpi ja otsa jyrkempi. Nokka on pääosin vaaleanharmaa ja siinä on musta kärki. Silmät ovat keltaiset.
Naaras on väritykseltään ruskea. Erona punasotkanaaraaseen sillä on vaaleampi ja lämpimämmän punaruskea rinta, joka eroaa vain vähän tai ei ollenkaan kupeiden väristä. Silmää ympäröi vaalea silmärengas, jonka takana on vaalea viiru.
Amerikanpunasotkan pesimisalueet sijaitsevat Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Laji talvehtii etelämpänä yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Euroopassa amerikanpunasotka on hyvin harvinainen harhailija.
André Negrão
André Negrão (s. 17. kesäkuuta, 1992 São Paulo) on brasilialainen moottoriurheilija. Hänen serkkunsa Alexandre Negrão on myös moottoriurheilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2008 Negrão kilpaili Formula Renault WEC sarjassa kolme kilpailua ja Portugalin Formula Renault talvisarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 Negrão kilpaili Italian Formula Renault, Sveitsin Formula Renault ja Formula 3 Sudamericana sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2010 Negrão sijoittui toiseksi Formula 3 Brazil Open sarjassa. Samana vuonna hän kilpaili Formula Abarth, Eurocup Formula Renault, Formula Renault NEC ja Formula Renault UK sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2011 Negrão kilpaili Formula Renault 3.5 sarjassa saavuttaen 20 pistettä. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2012 saavuttaen yhden palkintosijan ja 36 pistettä. Negrão jatkoi kolmannen kauden vuonna 2013. Hän saavutti kauden aikana yhden paalupaikan ja 51 pistettä sijoittuen sarjan kymmeneksi. Vuonna 2014 Negrão kilpaili GP2-sarjassa Arden -tallin kuljettajana. Hän saavutti 31 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2015 Negrão jatkoi GP2-sarjassa saavuttaen viisi pistettä. Vuonna 2016 Negrão siirtyi Indy Lights -sarjaan.
Guillaume Hoarau
Guillaume Hoarau (s. 5. maaliskuuta 1984 Saint-Louis, Réunion) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Girondins Bordeaux'ta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hoarau siirtyi tammikuussa 2008 Paris Saint-Germainiin nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin 500 000 euron siirtokorvaus.
Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 9. elokuuta 2008 ottelussa Monacoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki seuraavalla viikolla, kun joukkue kohtasi Bordeauxin. Hoaraun debyyttikausi PSG:ssä sujui loistavasti ja hän tehtaili 17 liigamaalia 33 ottelussa. Seuraavilla kausilla Hoarau ei onnistunut debyyttikautensa veroisesti maalitehtailussa, mutta esiintyi kentällä ollessaan edukseen. Hän voitti PSG:n paidassa Coupe de Francen mestaruuden 2010.
Kaudella 2012/13 Hoaraun peliaika väheni huomattavasti, kun PSG hankki Zlatan Ibrahimovićin ja Ezequeil Lavezzin. Tammikuussa 2013 Hoarau siirtyi PSG:stä Kiinan Superliigaan Dalian Aerbinin joukkueeseen. Hän pelasi seurassa kauden 2013 ja iski viisi maalia pelaamissaan 23 ottelussa. Tammikuussa 2014 Hoarau palasi Ranskaan tehtyään sopimuksen FC Girondins de Bordeaux'n kanssa.
Elenius
Elenius on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1954
Lentopallon TUL:n miesten mestaruussarjassa kaudella 1954 pelattiin kuudentoista joukkueen yksinkertainen kaksilohkoinen sarja. Kummankin lohkon kaksi parasta joukkuetta otteli mitaleista. Tämä oli ensimmäinen kerta kun mestaruudesta pelattiin sarjamuotoisesti.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa. Varsinaista Suomen mestaruutta ei ratkaistu.
Lohkojen kaksi viimeistä putosi Suomensarjaan kaudeksi 1955.
Mestarijoukkue Järvensivun Kisa: Eero Antila, Raimo Lehto, Seppo Nikkilä, Veikko Rantanen, Matti Mestola, Reijo Mikkonen, Pekka Myllymäki, Reijo Roine, Reijo Siren, Pekka Vilen, Lauri Syrjä, Markku Vuori ja Kalevi Vilenius.
SKLL:n mestaruuden voittivat Eteläiset, toiseksi sijoittui Käpylän Lentopalloilijat ja pronssia otti Pirkkalan Pirkat tasapistein Helsingin Lentopalloilijain kanssa. Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista DIK-35 kuitenkin luopui sarjasta. Ratkaisuottelussa 7. syyskuuta Eteläiset voitti Käpylän suoraan 3–0 molempien joukkueiden ollessa siihen saakka tappiottomia.
Riku Heinonen
Riku Heinonen (s. 5. kesäkuuta 1994 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta pystyy myös pelaamaan keskuspuolustajana.
Heinosen kasvattajaseura on Järvenpään Palloseura, jossa hän aloitti jalkapalloilun viisivuotiaana. Juniorivuosinaan hän pelasi myös Pallokerho Keski-Uusimaassa ja Helsingin Jalkapalloklubissa. Ensiesiintymisensä miesten sarjoissa Heinonen teki HJK:n reservijoukkueessa Klubi 04:ssä. Hän palasi JäPSiin keväällä 2011, mistä siirtyi Myllykosken Palloon elokuussa 2012. Hän debytoi Veikkausliigassa 17. syyskuuta 2012 ottelussa HJK:ta vastaan, ja kauden 2012 aikana hän pelasi yhteensä kolmessa liigaottelussa.
Heinonen on pelannut 27 ottelua Suomen nuorisomaajoukkueissa.
John Patrick (rugbypelaaja)
John Clarence Patrick (25. marraskuuta 1898 Palo Alto – 31. toukokuuta 1959 San Francisco) oli yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja.
Patrick pelasi Stanfordin yliopiston joukkueessa puolustajana kolme vuotta ja toimi kapteenina viimeisenä kautenaan, vuonna 1921. Hän oli myös oppilaitoksessa kyseisen vuosiluokan puheenjohtaja. Patrick oli voittamassa maansa joukkueessa olympiakultaa Antwerpenissa 1920 ja Pariisin kisoissa 1924. Hän oli ammatiltaan vakuutusmeklari.
Gibraltarin Päävartio
Gibraltarin Päävartio ("Main Guard") on vanha rakennus Gibraltarin keskustassa, John Mackintoshin aukiolla Parlamenttitalon ja Kaupungintalon välissä. Se rakennettiin varuskunnan tarpeisiin 1700-luvulla, mutta sitä käytettiin myöhemmin paloasemana, kylpylänä ja valtion virastotalona. Nykyisin talossa toimii Gibraltar Heritage Trust -perinnesäätiö.
Varhaisin maininta talosta on vuodelta 1748. Se näkyy myös vuosina 1750 ja 1753 tehdyissä piirustuksissa, joissa sen edessä on sotilaita vartiossa. Talo vaurioitui melko varmasti Gibraltarin piirityksessä vuosina 1779–1783. Se sijaitsi lähellä King's Bastionia, joka oli yksi pommitusten pääkohteista. Piirityksen jälkeen taloa kunnostettiin ja siihen lisättiin toinen kerros, joka näkyy myös vuonna 1830 tehdyissä piirustuksissa. Ranskalainen taiteilija Henri Regnault teki rakennuksesta 1860-luvulla kolme maalausta, jotka olivat pitkään siellä esillä. Varuskunta lopetti päävartion käytön alkuperäiseen tarkoitukseensa joskus vuosien 1896 ja 1911 välillä. Maailmansotien välisenä aikana siellä toimi paloasema. Toisen maailmansodan jälkeen se oli hetken yleinen kylpylä ennen kuin siitä tehtiin virastotalo.
Nykyisin talossa toimii Gibraltar Heritage Trust -perinnesäätiö. Se on remontoinut talon alakertaan pienen kaupan ja näyttelytilan, joissa voi järjestää myös erilaisia tapahtumia.
John Patrick
John Patrick voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Frederick Lane
Frederick Claude Vivian Lane (2. helmikuuta 1880 Miller's Point – 14. toukokuuta 1969 Avalon) oli australialainen uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti uransa aikana brittiläistä Blackpool Swimming Clubia sekä East Sydney Amateur Swimming Clubia.
Lane voitti vuonna 1900 Pariisin olympialaisissa kultaa 200 metrin matkalla sekä vapaauinnissa ajalla 2.25,2 että esteuinnissa ajalla 2.38,4. Hänestä tuli kahta vuotta myöhemmin ensimmäinen ihminen, joka ui 100 jaardia alle minuutissa asettaen maailmanennätykseksi 59,6 sekuntia. Lane ui tekniikalla, jossa molemmat käsivarret nousivat vedenpinnan yläpuolelle, ja tyyliä pidettiin tuolloin mahdottomana pidemmille kuin sprinttimatkoille. Hän kuitenkin voitti tyylillä mailin pituisen kisan vuonna 1899. Englantilaiset epäilivät Lanen Australiassa uimien tuloksien aitoutta, ja niinpä hän joutui todistamaan taitojaan vanhalla mantereella, jolla hän ui 220 jaardin maailmanennätysajan 2.34,8. Lane valittiin uinnin kansainväliseen kunniagalleriaan kuolinvuonnaan 1969.
Lane ui vuonna 1903 220 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen ajalla 2.28,6. Zoltán Halmay rikkoi ennätyksen lopulta vuonna 1908.