hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HMS Neptune (1832)
HMS Neptune oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1832 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 12. helmikuuta 1823 Portsmouthin telakalta. Sen köli laskettiin tammikuussa 1827 ja alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1832. Alus valmistui joulukuussa 1832, jolloin se sijoitettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 73 595 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1851 Portsmouthin vartiolaivana päällikkönään Richard Augustus Yates. Päälliköksi tuli 17. maaliskuuta 1852 Edward Hinton Scott ja 17. helmikuuta 1854 Henry Smith. Alus siirrettiin 7. maaliskuuta 1854 kontra-amiraali Armar Lowry Corryn lippulaivaksi päällikkönään Frederick Hutton. Alus oli aluksi Portsmouthissa, mistä se siirtyi Oolannin sodan aikana Itämerelle. Alus poistettiin palveluksesta 5. tammikuuta 1857.
Alus muutettiin 1858-1859 kaksikantiseksi 89-tykkiseksi potkuritaistelulaivaksi asentamalla alukselle Ravenhill, Salked and Companyn höyrykone. Muutostyö tilattiin 10. elokuuta 1858 Portsmouthin telakalta. Työt aloitettiin vielä samana päivänä ja ne saatiin päätökseen 7. maaliskuuta 1859. Alus palautettiin laivastolle 6. elokuuta meripalvelukseen varustettuna. Alukselle asennettu höyrykone tuotti 1 910 ihp:tä, mikä mahdollisti 11,24 solmun nopeuden.
Alus otettiin 7. kesäkuuta 1859 palvelukseen Välimeren laivastoon päällikkönään William Legge George Hoste. Aluksen päälliköksi tuli 6. joulukuuta Frederick Archibald Campbell ja edelleen 11. helmikuuta 1861 Geoffrey Thomas Phipps Hornby. Alus poistettiin palveluksesta 17. joulukuuta 1862 ja se myytiin 23. tammikuuta 1875 romutettavaksi Charltoniin Castlelle.
Siltavuori (sukunimi)
Siltavuori on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
HMS Waterloo (1833)
HMS Waterloo oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1833 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 5. lokakuuta 1824 Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin maaliskuussa 1827 ja alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1833. Se siirrettiin 19. heinäkuuta Sheernessiin reserviin. Alus valmistui joulukuussa 1851 Sheernessissä lippulaivana. Sen valmistuskustannukset olivat 70 553 puntaa ja varustettuna hinta oli 99 898 puntaa.
Alus leikattiin 89-tykkiseksi kaksikantiseksi toisen luokan linjalaivaksi ja siihen asennettiin höyrykone Chathamissa 1. huhtikuuta - 12. joulukuuta 1859. "HMS Conquerorin" tuhouduttua vuonna 1861 alus nimettiin "HMS Conqueroriksi" vuonna 1862. Alus oli 1864 Kiinan asemalla päällikkönään William Luard. Se poistettiin palveluksesta 1866.
Alus nimettiin 1877 "HMS Warspiteksi" ja se siirrettiin koululaivaksi Greenhitheen Woolwichiin. Alus tuhoutui tulipalossa vuonna 1918.
HMS St. George (1840)
HMS St. George oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1840 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1819 Plymouthin telakalta. Sen köli laskettiin toukokuussa 1827 ja alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1840. Alus valmistui heinäkuussa 1850 vartiolaivana. Sen valmistuskustannukset olivat 76 009 puntaa ja varustettuna kokonaishinta oli 102 405 puntaa.
Alukselle asennettiin höyrykone vuonna 1859. Alus myytiin 1883.
HMS Trafalgar (1841)
HMS Trafalgar oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 22. helmikuuta 1825 Woolwichin telakalta. Sen köli laskettiin joulukuussa 1829 ja alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1841. Alus valmistui 6. lokakuuta 1842 Sheernessissä, missä se oli reserviin sijoitettuna. Alus muutettiin vastaanottoalukseksi ja sen perä muotoiltiin uudelleen Chathamissa lokakuussa 1844. Aluksen valmistuskustannukset olivat 75 814 puntaa.
Alukselle asennettiin vuonna 1859 höyrykone. Alus siirrettiin koululaivaksi Portlandiin ja se nimettiin "HMS Boscaweniksi" vuonna 1873. Se myytiin 1906.
Lentokenttä (Lappeenranta)
Lentokenttä on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella ja on saanut nimensä siellä olevan Lappeenrannan lentoaseman mukaan.
Lentokenttä on vanhaa sotaväen leirialuetta, ja kaupunginosan koillisnurkka tunnetaankin nimellä Leirikenttä. Sotilasilmailun käytössä alue oli ensimmäistä kertaa vuonna 1918, ensimmäinen vuorokone sinne laskeutui vuonna 1951 ja lentoasemaksi se kehittyi 1960-luvun alussa. Lentokentän liikennealueen asemakaava vahvistettiin ensimmäisten joukossa vuoden 1967 kuntaliitosten (Lappee, Lappeenranta ja Lauritsala) jälkeen.
Lentoaseman lisäksi kaupunginosan alueella ovat Karjalan ilmailumuseo, Lappeenrannan Ilmailuyhdistyksen tilat ja Lappeenrannan varuskunnan Leirikenttä, jossa toimii maavoimien joukko-osasto ja puolustushaarakoulu Maasotakoulu. Vakituista asutusta alueella on vain pari omakotitaloa. Eteläosassa on teollisuusalue. Kaupunginosan maastossa kiertävät Lentokentän ja Maasotakoulun valaistut kuntopolut ja hiihtoladut.
Luonnonmaantieteellisesti Lentokentän alue on Baltian jääjärven ensimmäisen vaiheen vedenpinnan tasoon hienosta hiekasta ja karkeasta siltistä muodostunut delta. Lentokenttä on valtakunnallisesti merkittävä paahdeympäristö, jossa on tavattu uhanalaisia perhos- ja ludelajeja.
Kaupunginosaa rajaavat Tuomikatu, Paatsamakatu ja Helsingintie pohjoisessa, Lavolankatu idässä, Lentokentäntie ja valtatie 6 etelässä ja Helsingintie lännessä. Lentokentän naapurikaupunginosia ovat Lavola, Kourula, Kuusimäki, Leiri, Kesämäki ja Mattila.
HMS Marlborough (1855)
HMS Marlborough oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Queen-luokan 131-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1848 Portsmouthin telakalta 120-tykkisenä purjein varustettuna ensimmäisen luokan linjalaivana. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1850 ja työt aluksella keskeytettiin 1. joulukuuta 1851. Alus tilattiin 30. lokakuuta 1852 uudelleen Portsmouthista 131-tykkisenä potkuritaistelulaivana. Työt aloitettiin 9. kesäkuuta 1853 ja alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1855. Alus valmistui vuonna 1858, jolloin valmistuskustannukset olivat 208 052 puntaa sisältäen rungon 107 731, muutostyöt 4 498, Maudslay, Sons & Fieldin valmistaman höyrykoneen 51 120 ja varustamisen 28 333 puntaa.
Alus palveli Välimeren laivaston lippulaivana 1858-1864. Vuonna 1864 aluksen korvasi "HMS Victoria" ja alus lähti paluumatkalle Portsmouthiin, jossa se sijoitettiin vastaanottoalukseksi. Aluksen aseistusta supistettiin ja se luokiteltiin 98-tykkiseksi.
Vuonna 1904 alus siirrettiin Portchester Creekiin ja se nimettiin "HMS Vernon II":ksi. Alus oli majoitusaluksena. Se myytiin lokakuussa 1924 A. Butcherille romutettavaksi, mutta alus kaatui hinattaessa 28. marraskuuta Selseyn edustalla.
HMS Royal Sovereign (1786)
"HMS Royal Sovereign" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesille laskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Sir Edward Huntin suunnittelema alus tilattiin 3. helmikuuta 1786 Plymouthin telakalta, missä sen rakennustöistä vastasi helmikuuhun 1775 Israel Pownoll ja sen jälkeen marraskuuhun 1784 John Henslow ja loppuajan Thomas Pollard. Sen köli laskettiin 7. tammikuuta 1774 ja alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1786. Alus valmistui syyskuussa 1787 osittain merikelpoiseksi varustettuna. Aluksen valmistuskustannukset olivat 67 458 puntaa yhdeksän shillinkiä ja neljä pennyä, mistä takiloinnin ja varustamisen osuus oli 6 203 puntaa 14 shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Varustamisen täydentäminen maksoi vielä 6 760 puntaa seitsemän shillinkiä ja kaksi pennyä.
Alus oli 1. kesäkuuta 1794 amiraali Richard Howen laivasto-osastossa Ushantin toisessa taistelussa, jossa aluksella sai surmansa neljätoista ja haavoittui 41 merimiestä. Alus oli 16. kesäkuuta 1795 vara-amiraali William Cornwallisin lippulaivana Groixin ensimmäisessä taistelussa, kun kuninkaallisen laivaston osasto vetäytyi taistellen ylivoimaisen Ranskan laivaston osaston edellä.
Trafalgarin taistelussa alus oli Collingwoodin lippulaivana ja siten suojanpuoleisen jonon ensimmäinen alus. Se kohtasi taistelussa Espanjan laivaston "Santa Anan" kanssa. "Royal Sovereign" menetti mesaani- ja päämastonsa ja etumasto vaurioitui pahoin.
Trafalgarin taistelun jälkeen alus palasi Välimerelle. Se osallistui Toulonin saarron valvontaan marraskuuhun 1811, jolloin alus siirrettiin Kanaalin laivastoon. Alus oli kontra-amiraali James Bissettin lippulaivana.
Alus siirrettiin satamapalvelukseen Plymouthiin, jossa se aloitti 17. elokuuta 1825 vastaanottoaluksena nimellä "HMS Captain". Aluksen mastot poistettiin kesäkuussa 1826 ja se romutettiin Plymouthissa 28. elokuuta 1841 mennessä. Neljä aluksen tykeistä on liitetty osaksi Collingwoodin muistomerkkiä Tynemouthissa.
Kuten haluatte (täsmennyssivu)
Kuten haluatte voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
A1 Grand Prix -kausi 2005–2006
A1 Grand Prix -kausi 2005–2006 oli A1GP -sarjan historian ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 25. syyskuuta 2005 Britannian Brands Hatchin radalla ja päättyi 2. huhtikuuta 2006 Kiinan Shanghain radalle.
Sarjan mestaruuden voitti Ranska kuljettajina Alexandre Prémat ja Nicolas Lapierre. Toiseksi sijoittui Sveitsi kuljettajina Neel Jani ja Giorgio Mondini. Kolmanneksi sijoittui Britannia kuljettajina Robbie Kerr ja Darren Manning.
Kuten haluatte (televisiosarja)
Kuten haluatte oli vuosina 1966–1970 esitetty suomalainen television sketsisarja, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Aarne Tarkas. Sarjan tuotti Mainos-TV ja tuottajana toimi Paavo Einiö. Sarjaan kuului kaikkiaan 39 tunnin mittaista jaksoa, ja se oli Tarkaksen uran pisin televisiosarja. Sisältö muodostui pitkistä sketseistä ja lauluesityksistä. Sarjan vakituisia näyttelijöitä olivat Jarno Hiilloskorpi, Leo Jokela, Brita Koivunen, Pirkko Mannola ja Esko Salminen. Vierailevina esiintyjinä nähtiin muun muassa Marja Korhonen, Matti Ranin, Ismo Kallio ja Helge Herala. Sarjasta on säilynyt MTV:n arkistossa seitsemän jaksoa.
Barfleur-luokka
Barfleur-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston neljän 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Alusluokan suunnitteli Sir Thomas Slade ensimmäisen luokan linjalaivan HMS "Royal Williamin" pohjalta. Alusluokan aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkiä. Keskikannella oli 30 kappaletta 18 naulan ja ylemmällä kannella saman verran 12 naulan tykkejä. Puolikannella ei ollut valmistuessa aseistusta, mutta vuoden 1790 paikkeilla aluksille asennettiin puolikannelle kahdeksan 12 naulan tykkiä. Etukannella oli kaksi 9 naulan tykkiä, ja vuoden 1790 jälkeen ne korvattiin 12 naulan tykeillä.
Trypanosomit
Trypanosomit eli unitautiloisiot ("Trypanosoma") on yksisoluisten siimaeläinten suku. Trypanosomit ovat loiseliöitä, jotka elävät eläinten ja ihmisen veressä tai kudoksissa ja aiheuttavat sairauksia, joita kutsutaan yleisnimikkeellä trypanosomiaasi. Nagana-tautiloisio ("Trypanosoma brucei") aiheuttaa unitautia eli afrikkalaista trypanosomiaasia. Chagas-tautiloisio ("Trypanosoma cruzi") puolestaan aiheuttaa Chagasin tautia.
Trypanosomit ovat yksisoluisia eliöitä kooltaan 8-50 μm. Muiden kinetoplastidien tavoin niillä on kinetoplasti-niminen soluelin, joka sisältää niiden mitokondriaalisen DNA:n. Sen lisäksi niillä on liikkumista varten flagella eli siima. Suurin osa trypanosomeista vaatii elinkiertoonsa useamman isäntäeliön, ja ne siirtyvät isäntäeliöstä toiseen vektorin välityksellä.
Joitakin trypanosomilajeja ja -alalajeja:
Dimetoksimetaani
Dimetoksimetaani eli metylaali tai formaldehydin dimetyyliasetaali (CHO) on asetaaleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa dimetoksimetaani on väritöntä ja helposti haihtuvaa nestettä, jolla on makea haju, joka muistuttaa kloroformin hajua. Yhdiste liukenee veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformi]]in ja bentseeniin.
Dimetoksimetaanilla on kolme eri konformaatiota, niin kutsutut anti-anti-, anti-gauche- ja gauche-gauche-konformaatiot. Näistä gauche-gauche konformaatio on energiatilaltaan edullisin niin kutsutun anomeerisen efektin vuoksi ja siinä kahden hapen vapaat elektroniparit asettuvat toisiinsa nähden C-O-sidoksen hajottavan σ*-orbitaalin suuntaisiksi.
Dimetoksimetaania valmistetaan formaldehydistä ja metanolista happaman katalyytin läsnä ollessa.
Dimetoksimetaani kykenee liuottamaan useita polymeerejä kuten polystyreeniä, polyvinyylikloridia, polyvinyyliasetaattia, akrylaatteja, metakrylaatteja sekä useita synteettisiä että luonnollisia hartseja. Yhdistettä käytetään liuottimena muun muassa maaleissa ja lakoissa sekä eteeristen öljyn uutossa kasveista. Sitä käytetään myös kemiallisten reaktioissa reaktioiden liuottimena muun muassa valmistettaessa Grignard-reagensseja ja organolitiumyhdisteitä. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä voidaan käyttää alkoholien ja fenolien suojaamiseen metoksimetyylieetterinä.
Viherlaakson koulu ja lukio
Viherlaakson koulu ja lukio on Espoon Viherlaaksossa sijaitseva noin 710 oppilaan ja opiskelijan oppilaitos. Sen tiloissa on noin 350 oppilaan yläkoulu ja 360 opiskelijan lukio. Nykyisen oppilaitoksen edeltäjä, Kauniasten Yhteiskoulu aloitti toimintansa vuonna 1939, ollen Espoon vanhin suomenkielinen oppikoulu. Viherlaakson ja Hakalehdon yhteiskouluissa alkoi 6. syyskuuta 1976 lähes 80 opettajan lakko.
Koulun ja lukion yhteisestä oppilaitosrakennuksesta havaittiin vuonna 2012 vakava homeongelma, ja oppilaitostoiminta siirtyi erillisiin väistötiloihin vuonna 2013. Peruskoulu siirrettiin peruskorjauksen ajaksi koulun kentälle rakennettuun siirtokouluun, ja lukio erillisiin tiloihin Kiloon. Koulun rehtori oli marraskuussa 2015 Kirsti Kupiainen ja lukion Jussi Rekilä. Koulurakennusta on tarkoitus laajentaa peruskorjauksen yhteydessä siten, että lukiossa opiskelisi kaikkiaan 540 opiskelijaa vuonna 2019.
Neljännen asteen polynomifunktio
Neljän asteen polynomi on matematiikassa polynomifunktio, jonka asteluku on 4. Se on yleinen muuttujan funktio, joka voidaan esittää muodossa.
Neljännen asteen yhtälö on yhtälö, jonka toisella puolella on neljännen asteen ja toisella neljännen tai sitä alemman asteen polynomi. Neljännen asteen yhtälö on korkeinta astetta, jonka yhtälöille on olemassa yleinen juurilausekkeisiin perustuva ratkaisukaava.
Svetlana Kitova
Svetlana Aleksandrovna Kitova (, 25. kesäkuuta 1960 – marraskuu 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut keskipitkien matkojen juoksija.
Kitova menestyi eritoten sisäradoilla 1980-luvulla: hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuista kaksi mitalia ja sisäratojen EM-kilpailuissa neljä mitalia, joista Euroopan mestaruudet 800 metrillä Budapestissä 1983 ja 1 500 metrillä Madridissa 1986. Hän edusti Neuvostoliittoa arvokisoissa myös ulkoradoilla.
Kitova kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen pitkän sairastamisen jälkeen. Hänen kuolemastaan uutisoitiin 20. marraskuuta 2015.
Kolmannen asteen polynomifunktio
Kolmannen asteen polynomi eli kuutiollinen funktio on matematiikassa polynomifunktio, jonka asteluku on 3. Se voidaan esittää muodossa.
Kolmannen asteen yhtälö eli kuutiollinen yhtälö on algebrallinen yhtälö, jonka toisella puolella on kolmannen, toisella puolella kolmannen tai sitä alemman asteen yhtälö.
Rauli Sohlman
Rauli Sohlman (s. 23. maaliskuuta 1959 Tampere) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Sohlman debytoi SM-sarjassa KooVeen riveissä kaudella 1974–1975. Hän lopetti pelaajauransa Jokereissa kauteen 1988–1989. Kaudella 2014–2015 hän toimi maalivahtivalmentajana GrIFK Hockeyssa.
Leo Roininen
Leo John Roininen (s. 16. heinäkuuta 1928 Toronto, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi) on kanadalainen kilpauransa päättänyt keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä.
Kanadalaisten suomalaisyhteisössä muun muassa Roy Pellan kanssa kasvanut Roininen kilpaili keihäänheitossa Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän sijoittui karsinnassa 20:nneksi eikä selviytynyt 12 parhaan loppukilpailuun. Hän saavutti mitaleita brittiläisen imperiumin sisäisistä kilpailuista.
Sun kätes, Herra, voimakkaan
Sun kätes, Herra, voimakkaan () on Johan Ludvig Runebergin tekstiin perustuva suomalainen isänmaallinen virsi, joka tunnetaan Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
Runeberg kirjoitti sanat vuonna 1855 osana laajaa ehdotustaan Suomen uudeksi ruotsinkieliseksi virsikirjaksi. Ensimmäinen suomennos julkaistiin jo vuonna 1857 "Lasten Suometar" -nimisessä julkaisussa. Nykyiset suomenkieliset sanat laati Väinö Havas vuonna 1938 ja ne otettiin samana vuonna suomenkieliseen virsikirjaan. Nykyisessä virsikirjassa se on virsi nro 577. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielisessä virskirjassa virren numero on 546.
Virttä lauletaan eri sävelillä kielestä riippuen. Suomeksi käytettävä sävelmä on peräisin keskiajalta ja se tunnetaan jo eräästä vuodelta 1480 olevasta saksalais-böömiläisestä käsikirjoituksesta. Suomessa se esiintyy Kangasalan koraalikirjassa vuodelta 1624 ja ensi kerran painettuna vuoden 1702 virsikokoelmassa "Yxi Tarpelinen Nuotti-Kirja" virren ”Christuksen piinaa muistakaam” yhteydessä. Samalla sävelellä lauletaan myös virsi 79 (Oi Jeesus, lähde autuuden) ja virsi 601 (Maailmaa, Herra, armahda). Ruotsiksi käytettävä sävelmä on saksalaisen Johann Crügerin sävellys vuodelta 1640. Samalla sävelellä lauletaan ruotsinkielisen virsikirjan virret 11 (När vintermörkret kring oss står), 89 (Nu kommen är vår påskafröjd), 372 (När stormen ryter vilt på hav) ja 538 (Din klara sol o Fader vår). Runebergin virsi tunnetaan myös Ruotsissa ja Norjassa. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa se on virtenä nro 593 ”Bevara Gud vårt fosterland”, suomenkielisenä ”Kätesi, Herra, voimakkaan, suo olla turva synnyinmaan”. Sävelmä on saksalainen melodia, mahdollisesti Johann Balthasar Königin säveltämä, vuodelta 1738. Norjan kirkon virsikirjassa vuodelta 2013 se on virsi nro 754 (Du, Herre, som er sterk og stor) ja lauletaan Edvard Griegin säveltämällä sävelellä.
Isänmaan virsi ja "Maamme-laulu" liittyvät Runebergin runoudessa vahvasti toisiinsa, vaikka Suomen kansallislaulusta puuttuu hengellinen ulottuvuus. "Maamme-laulun" avaussäkeitä ""Ei laaksoa, ei kukkulaa / ei vettä, rantaa rakkaampaa / kuin kotimaa tää pohjoinen / maa kallis isien"" vastaavat virren kolmannen säkeistön sanat ""On isät täällä taistelleet / ja uskoneet ja toivoneet"". Silmiinpistävin yhtäläisyys molemmissa runoissa on kuva kukaksi aukeavasta nupusta. "Maamme-laulu" ennustaa tulevaa: ""Sun kukoistukses kuorestaan / kerrankin puhkeaa"", suomalaisten rakkaus saa isänmaan toivon ja riemun nousemaan loistossaan. Virsi taas kuvaa nykytilannetta menneisyyden taustaa vasten: ""Sä autoit valoon tämän maan / kuin kedon kukan ummustaan"".
Puro (täsmennyssivu)
Puro tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kari Puro
Kari Uolevi Puro (s. 1941 Äänekoski) on suomalainen lääkäri ja sosiaalipoliitikko. Hän on oppiarvoiltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori ja valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkö 1972–1990 ja Ilmarisen toimitusjohtaja 1991–2007.
Tapani Purola
Tapani Purola (14. marraskuuta 1929 Kymi – 11. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja emeritusprofessori. Hän oli Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1977–1990. Sitä ennen hän oli dosentti 1966–1977. Hänen tutkimuksiaan on julkaistu runsaasti muun muassa Kansaneläkelaitoksen julkaisusarjassa ja muissa julkaisusarjoissa.
Joni Tervo
Joni Tervo (s. 1993) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa nykyisin Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Pallo -90 -joukkuetta.
Tervo edusti Sotkamon Jymyä juniori-ikäisestä vuoteen 2014 asti. Hän pelasi vuonna 2011 ensimmäisen kerran Ykköspesiksessä Jymyn kakkosjoukkueen riveissä. Miesten Superpesiksessä hän debytoi vuonna 2013 pelatessaan Sotkamon joukkueessa yhden ottelun. Seuraavalla kaudella hän pelasi jo 11 runkosarjaottelua sekä pudotuspeleissä yhdeksän peliä. Lisäksi hän pelasi myös Ykköspesiksessä Haapajärven Pesä-Kiiloissa. Kauden päätteeksi Tervo oli mukana voittamassa mestaruutta Sotkamon joukkueessa sekä A-poikien että miesten Superpesiksessä.
Kaudeksi 2015 Tervo siirtyi Kiteen Pallo 90:een, jossa sai pelata 30 runkosarjaottelua.
Juho Hakomäki
Juho Hakomäki (s. 18. marraskuuta 1997 Vähäkyrö) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Koskenkorvan Urheilijoiden joukkuetta.
Hakomäki edusti poikien Superpesiksessä pelatessaan Vähänkyrön Viestin joukkuetta. Kaudeksi 2015 hän siirtyi Superpesiksessä pelaavaan Koskenkorvan Urheilijoihin, jossa pelasi 30 ottelua. Hän pelasi edelleen myös muutamia otteluita Vähässäkyrössä.
Kaftaani (papin puku)
Kaftaani (joskus myös "sutaani") on papin virkapuku. Suomessa kaftaani on miespapin juhlapuku, naispappien käyttäessä omaa virkapukua. Kaftaanin kanssa käytetään valkoista papinpaitaa sekä lipereitä.
Chen Lijun
Chen Lijun (, s. 8. helmikuuta 1993) on kiinalainen painonnostaja. Hän kilpailee 62 kilon sarjassa.
Chen saavutti kultaa vuoden 2013 MM-kilpailuista Wrocławista 62 kilon sarjasta. Vuonna 2015 hän uusi maailmanmestaruutensa Houstonissa tehden maailmaennätyksen niin työnnössä (183 kg) kuin yhteistuloksessakin (333 kg). Vuoden 2014 Aasian kisoista Incheonista Chen saavutti hopeaa. Vuonna 2010 hän voitti nuorten MM-kultaa
Valentin Hristov (s. 1994)
Valentin Hristov (, , s. 30. maaliskuuta 1994 Šumen, Bulgaria) on bulgarialais-azerbaidžanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. 156 senttimetriä pitkä Hristov kilpailee nykyisin 62-kiloisten sarjassa.
Hristov edusti synnyinmaataan Bulgariaa vuoteen 2011 asti. Hän edusti maata vuoden 2009 nuorten MM-kisoissa ja saman vuoden nuorten EM-kisoissa, joista hän saavutti hopeaa. Ensimmäisistä arvokilpailuistaan Azerbaidžanin väreissä, vuoden 2011 MM-kilpailuista Hristov saavutti pronssia. Vuonna 2012 hän voitti EM-kultaa ja olympiapronssia 56 kilon sarjasta ollen ensimmäinen azerbaidžanilainen painonnoston olympiamitalisti. Vuonna 2013 Hristov voitti toistamiseen EM-kultaa, mutta hänet hylättiin hänen käryttyään dehydromethyltestosteronin käytöstä ja hänelle annettiin kahden vuoden kilpailukielto. Vapauduttuaan kiellosta vuonna 2015 Hristov voitti EM-kultaa ja MM-pronssia 62-kiloisista.
Kalle Putkisto
Kalle Putkisto (26. huhtikuuta 1919 Tampere – 22. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori vuosina 1960–1982. Hänen tutkimusalaansa olivat etenkin puutavaran kuljetukset, joiden koneellistamista hän pyrki edistämään.
Putkisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi 1943. Hän osallistui talvisotaan ja toimi jatkosodan aikana II armeijakunnan metsätalousaliupseerina. Hän työskenteli vuosina 1945–1960 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton perustaman Metsätehon tutkimusmetsänhoitajana ja valmistui sinä aikana maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948 sekä väitteli tohtoriksi 1958 aiheenaan puutavaran kuljetus traktorilla. Putkisto oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosenttina vuosina 1957–1960 ennen nimitystään professoriksi. Professorikautenaan hän oli myös laitoksensa esimiehenä. Jäätyään eläkkeelle professorin virasta hän oli uudelleen dosenttina 1982–1989.
Putkisto oli Teknillisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1962 ja hänet vihittiin unkarilaisen Sopronin yliopiston tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1972. Hän oli Suomen Metsänhoitajaliiton puheenjohtaja 1968–1977, Suomen Metsätieteellisen Seuran hallituksen puheenjohtaja 1966–1967 ja Metsäylioppilaiden asuntolasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1968–1980. Hän harrasti maalausta ja maalasi itse oman muotokuvansa Helsingin yliopistolle.
Putkiston puoliso oli oopperalaulaja Eila Auer, professori Väinö Auerin tytär.
Herb Lubalin
Herb Lubalin (17. maaliskuuta 1918 Brooklyn, New York – 24. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka tunnetaan erityisesti typografian uudistajana ja monien logojen ja aikakauslehtien ulkoasun suunnittelijana. Hän suunnitteli myös kirjasintyypit Avant Garde Gothic, Lubalin Graph ja Serif Gothic.
Lubalin valmistui 1939 New Yorkin Cooper Union -taideoppilaitoksesta, jossa hän herätti huomiota jurona, vasenkätisenä ja värisokeana kalligrafian taiturina. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen työpaikan art directorina lääkemarkkinointiin erikoistuneessa Sudler & Hennessey -mainostoimistossa ja eteni sen osakkaaksi. 46-vuotiaana ja noin 25 vuoden mainostoimistouran jälkeen vuonna 1964 Lubalin perusti oman graafisen muotoilun studionsa, jonka nimi muuttui kulloistenkin yhtiökumppanien myötä. Heitä olivat Aaron Burns, Tom Carnese, Tony DiSpigna, Ernie Smith, Roger Ferriter ja Alan Peckolick.
1960-luvulta alkaen Herb Lubalin tuli tunnetuksi lukuisista logoista, lomakkeistoista, vuosikertomuksista, julisteista ja kirjasintyypeistä, joita hän suunnitteli New Yorkissa toimivalle International Typeface Corporationille. Hän oli yksi tuon yhtiön perustajista ja myös toimitti ja taittoi ITC:n typografialle omistautunutta asiakaslehteä "U&lc" (”Upper and lower case”).
Lubalin taittoi myös kolmea aikanaan edistyksellistä, Ralph Ginzburgin kustantamaa aikakauslehteä "Eros" (1962), "fact:" (1964–1967) ja "Avant Garde" (1968–1971), jotka yhdistivät uutta eroottista sallivuutta ja tutkivaa journalismia. Hänen suosituimmaksi muodostunut kirjasintyyppi ITC Avant Garde kehitettiin 1970 sille nimensä antaneen lehden käyttöön.
Lubalin sai uransa aikana monia palkintoja, kuten Art Director of the Year 1962 -nimityksen ja vuonna 1981 Institute of Graphic Arts -järjestön mitalin. Hän luennoi entisessä opinahjossaan Cooper Unionissa ja monissa muissa taideoppilaitoksissa. Vuonna 1979 hänen töistään järjestettiin näyttely Pompidoun kulttuurikeskuksessa Pariisissa. Hänen töitään on tallennettuna myös Kongressin kirjastoon ja moniin museoihin, kuten Whitney, Smithsonian ja National Gallery of Art. Vuonna 1977 Lubalin otettiin Art Directors Club Hall of Famen jäseneksi.
Valentin Hristov
Valentin Hristov on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Tauno Putkonen
Tauno Ilmari Putkonen (16. tammikuuta 1900 Rauma – 29. lokakuuta 1976) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Putkosen vanhemmat olivat Pekka Putkonen ja Ida Alina Paasia ja puoliso vuodesta 1929 Aili Esteri Kiljunen. Hän tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1917 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1926. Putkonen väitteli tohtoriksi Suomessa 1931 ja suoritti vielä lääketieteen tohtorintutkinnon Johns Hopkins -yliopistossa Baltimoressa Yhdysvalloissa 1947. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1930 ja alan dosentti Helsingin yliopistossa hän oli vuodesta 1945 vuoteen 1951. Putkonen työskenteli lääkärinä useissa eri sairaaloissa 1920-luvun lopulta, Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien professorina hän toimi vuodesta 1952. 
Putkosen professuuri jatkui vuoteen 1967 saakka. Hänen tutkimusalaansa olivat bakteriologia, serologia ja iho- ja sukupuolitaudit.
Sibelius-Seura
Sibelius-Seura ry () on vuonna 1957 perustettu aatteellinen yhdistys, joka pyrkii kokoamaan Jean Sibeliukseen liittyvää aineistoa sekä levittämään tietoa säveltäjästä ja hänen musiikistaan. Sibelius-Seura tekee yhteistyötä muun muassa Åbo Akademin Sibelius-museon, valtionarkiston, Ainola-Säätiön ja Hämeenlinnan Sibelius-kodin kanssa. Vuodesta 1965 alkaen seura on järjestänyt Jean Sibelius -viulukilpailun yhdessä Sibelius-Akatemian kanssa ja vuodesta 1996 alkaen valmistellut Sibeliuksen sävellystuotannon kriittistä kokonaisjulkaisua yhdessä Kansalliskirjaston ja kustannusliike Breitkopf & Härtelin kanssa. Seura jakaa vuosittain Sibelius-mitalin.
Fisichella (täsmennyssivu)
Fisichella tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Rocktähti
Rocktähti on Maj Karman Kauniiden Kuvien single, joka julkaistiin yhtyeen albumilta "Rautaneito".
Puunhiilto
Puunhiilto on puun kuivatislausta, jossa syntyy puuhiiltä, tervaa, tärpättiä, etikkahappoa ynnä muuta. Puunhiillossa käytettiin aikaisemmin miilua ja tervanpolttoa mutta sittemmin on ruvettu käyttämään umpinaisia hiiltouuneja eli retortteja, joissa myös sivutuotteet voidaan saada hyvin talteen. Puunhiillossa saadaan puuhiiltä eli syttä noin 30–40 prosenttia kuivan puun painosta. Sydessä on 80–90 prosenttia hiiltä ja noin 1 prosentti palamatonta tuhkaa. Puuhiiltä käytetään poltto- ja pelkistysaineena metallurgiassa ja kimröökin ja aktiivihiilen valmistukseen. Toinen puuhiilen tuote on terva, jota saadaan 6–8 prosenttia puun painosta; tervaskannosta voidaan saada tervaa jopa 20 prosenttia.
Retortti
Retortti (lat. "retorquere" = taivuttaa takaperin) on lasinen, metallinen, posliininen tai savinen tislausastia. Retortteja on eri kokoisia ja muotoisia eri tarkoituksiin. Laboratorioissa käytetään pieniä, 50 – 3 000 kuutiosenttimetrin vetoisia lasisia retortteja, kemianteollisuudessa suuria rautaisia, esimerkiksi paloviinaa ja kivihiiltä tislattaessa. Puuta tislattaessa käytetään usein 400 kuutiometrinkin vetoisia rautaretortteja.
Retorttiuunissa on useita retortteja, joita voidaan kuumentaa yhtaikaa esimerkiksi valmistettaessa valokaasua ja tislattaessa puuta.
Diana Widmaier Picasso
Diana Widmaier Picasso (s. 1974) on ranskalainen taidehistorioitsija.
Diana Widmaier Picasso on kuvataiteilija Pablo Picasson ja hänen rakastajattarensa Marie-Thérèse Walterin tyttärentytär. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa pääaineinaan oikeustieteitä Panthéon-Assasissa ja taidehistoriaa Panthéon-Sorbonnessa. Widmaier Picasso on työskennellyt taidekaupan asiantuntijana ja erikoistunut vanhojen mestarien piirustuksiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on luetteloinut isoisänsä veistoksia.
Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys
Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys oli teollisuusonnettomuus, joka tapahtui 7. helmikuuta 2008 Port Wentworthissa Georgiassa. 14 ihmistä kuoli ja 38 loukkaantui, kun Imperial Sugarin omistamassa sokeritehtaassa tapahtui pölyräjähdys.
Tehdasrakennus oli suuri ja vanha, ja siinä käytetyt rakennusmetodit olivat vanhentuneita. Tämän on uskottu lisänneen räjähdystä seuranneen tulipalon vakavuutta. Räjähdyksen alkupiste oli tehtaan keskiosissa, varastosiilojen alla olleessa kellarissa. Yhdysvaltain oikeusministeriön tekemien tutkimusten perusteella tahallisen rikollisen toiminnan mahdollisuus suljettiin pois vuonna 2013.
Onnettomuutta tutkinut Yhdysvaltain kemikaaliturvallisuusvirasto (U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board, CSB) julkaisi loppuraporttinsa syyskuussa 2009. Raportissa se kertoi, että onnettomuus olisi ollut täysin estettävissä. Imperial Sugaria, sen siivousaliurakoitsijaa tai molempia vastaan oli syyskuuhun 2010 mennessä jätetty 44 kannetta. Niistä 18 oli sovitettu.
Sergei Šendelev
Sergei Šendelev on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet on valittu Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1993. Šendelev pelasi mittavan uran Saksan pääsarjassa ja toisella sarjatasolla.
Delfoin stadion
Delfoin stadion () on antiikin aikainen stadion Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen luoteispuolella ylärinteessä Apollonin temppeliltä nähtynä.
Stadion rakennettiin noin vuonna 500–400 eaa. antiikin aikaisen kaupungin ylimpään kohtaan. Alkuvaiheessa stadionissa on todennäköisesti ollut puinen katsomo, tai katsomona on käytetty rinnettä. Stadionia paranneltiin 100-luvulla jaa. Herodes Atticuksen aikana tämän rahoituksella. Tuolloin rakennettiin nykyisin näkyvät kiviset katsomorakenteet. Stadionia käytettiin Python kisojen urheilukilpailuihin. Valjakkoajot järjestettiin kuitenkin hippodromilla, jota ei ole löydetty. Ennen Delfoin teatterin valmistumista stadionilla järjestettiin myös kisojen laulu- ja musiikkikilpailut.
Stadion on U-kirjaimen muotoinen ja rakennettu rinteeseen koillis-lounaissuuntaisesti. Se avautuu itään päin, kun taas länsipää on puolikaaren muotoinen. Stadionrakennelman pohjoislaita on kaiverrettu vuorenrinteeseen. Koko stadionin pituus on noin 187 metriä, ja sen juoksuradan pituus on noin 177,55 metriä ja leveys 25,5 metriä. Radan kummassakin päässä on ollut lähtö- ja maaliviiva. Stadionin katsomossa on ollut pohjoislaidalla 12 penkkiriviä ja etelälaidalla kuusi penkkiriviä. Katsomoon mahtui noin 7 000 katsojaa. Stadionin itäpäässä on jäänteitä roomalaisaikaisesta triumfikaaresta.
Nykyisin stadion on yksi parhaiten säilyneistä antiikin aikaisista stadioneista.
Delfoin teatteri
Delfoin teatteri () on antiikin aikainen teatteri Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsee Apollonin pyhäkköalueella Apollonin temppelin yläpuolisessa rinteessä.
Paikalla oli alun perin todennäköisesti yksinkertaisempi teatteri, jossa oli puiset istuimet tai pelkkä rinne katsomona. Ensimmäinen kivinen teatteri rakennettiin 300-luvulla eaa. Nykyisin paikalla oleva teatteri rakennettiin roomalaisen kauden alussa noin 160–159 eaa. Se valmistui Pergamonin kuningas Eumenes II:n rahallisella tuella. Teatteria käytettiin laulu- ja musiikkikilpailuissa, jotka olivat osa Python kisoja tai muita alueella järjestettyjä uskonnollisia juhlia. Ennen teatterin valmistumista nämä kilpailut oli järjestetty Delfoin stadionilla urheilukilpailuiden ohella.
Teatterin keskellä oleva "orkhestra" on hevosenkengän muotoinen. Poikittaissuuntainen käytävä jakaa katsomon kahteen osaan, joista alemmassa on 27 penkkiriviä ja ylemmässä kahdeksan penkkiriviä. Pystysuunnassa nousevat viisi porraskäytävää jakavat katsomon kuuteen lohkoon. Teatterissa oli tilaa noin 5 000 katsojalle. Teatteria on kunnostettu ja sen katsomo on säilynyt suhteellisen hyvin, mutta näyttämörakennuksesta ("skene") ovat säilyneet vain perustukset.
Naomi Totka
Naomi Totka (s. 19. lokakuuta 1995) on unkarilainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä ja 12 nelinpelissä.
Totka pelasi ITF-turnauksessa ensimmäisen kerran Bogotássa lokakuussa 2011 päästen siellä toiselle kierrokselle. Joulukuussa hän saavutti puolivälieräpaikan Quiton 10 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnauksessa. Vuonna 2012 hän pääsi puolivälieriin Quillotan ja Barranquillan 10 000 dollarin ITF-turnauksissa. Vuonna 2013 hän ei pelannut ITF-tasolla. Vuonna 2014 Totka pääsi välieriin Sharm el-Sheikhin kahdessa 10 000 dollarin ITF-turnauksessa ja puolivälieriin 15 000 dollarin turnauksissa Algerissa ja Toowoombassa. Joulukuussa hän saavutti Djiboutin 10 000 dollarin ITF-turnauksissa loppuottelupaikan ja välieräpaikan. Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Totka saavutti Kairon 10 000 dollarin turnauksessa huhtikuussa 2015. Kesäkuussa hän pääsi loppuotteluun Victoriassa, syyskuussa Tiberiasissa ja marraskuussa Stellenboschissa.
Nelinpelissä Totka voitti ensimmäisen ITF-turnauksensa New Delhissä kesäkuussa 2013 Rishika Sunkaran kanssa. Toisen voittonsa hän saavutti huhtikuussa 2015 Kairossa Marine Partaudin kanssa ja kolmannen toukokuussa 2015 Askalonissa Mariam Bolkvadzen kanssa. Elokuussa 2015 hän voitti El Kantaouin turnauksen Sofia Luinin kanssa ja syyskuussa Tiberiasin turnauksen Katharina Heringin kanssa.
Jayme &amp; Ratalahti
Jayme & Ratalahti on Yhdysvalloissa 1960-luvun alusta 1990-luvun loppuun toiminut suoramarkkinoinnin suunnittelijapari, joka tuli tunnetuksi kymmenistä menestyksekkäistä aikakauslehtien tilauskampanjoista, erityisesti uusien aikakauslehtien lanseerauksista. Sen jäsenet olivat Pittsburghistä kotoisin oleva copywriter Bill Jayme (n. 1926–2001) ja hänen elämänkumppaninsa, Suomessa syntynyt art director Heikki Ratalahti. Vuonna 1990 he laskivat saaneensa aikaan lähes 300 miljoonaa aikakauslehtitilausta. Heidän asiakkainaan ovat olleet muun muassa "Business Week, New York, Smithsonian" sekä "Mother Jones" -vaihtoehtokulttuurilehti, jonka Jayme ja Ratalahti nimesivät mieleenjäävästi irlantilaisen aktivistin Äiti Jonesin mukaan kustantajan ehdottaman nimen ”New Dimensions” sijasta.
William North Jayme valmistui Princetonin yliopistosta ja yritti saada toimittajan töitä New Yorkista. Niiden sijaan hänelle tarjottiin töitä Time-lehtiyhtiön levikkimarkkinointiosastolta, jossa hänen kykynsä taitavana suoramainoskirjeen kirjoittajana tulivat pian esiin. Hänen ensimmäisenä työvuonnaan kirjoittama kirjeteksti "Life"-lehden tilausten myymiseksi pysyi käytössä läpi 1950-luvun, vaikka kirjetekstejä testattiin ja kehitettiin jatkuvasti parempien tilauslukujen toivossa. Jayme työskenteli jonkin aikaa CBS-yhtiössä ja McCann-Erickson-mainostoimistossa, kunnes vietti ensin vuoden Euroopassa ja jäi freelanceriksi vuonna 1958. Hänen ensimmäinen toimeksiantonsa oli korvata uudistuneen "Esquire"-miestenlehden vuosia käytössä ollut suoramainoskirje. Siitäkin tuli suuri menestys.
Jayme tapasi vuonna 1962 Heikki Ratalahden, suomalaisen kirjakauppiasperheen pojan joka oli saanut harjoittelupaikan Doubleday-kustantamon kirjakaupasta New Yorkissa. Heistä tuli elämänkumppanit ja työtoverit lähes 40 vuodeksi. He uudistivat suoramarkkinoinnin suunnittelua samaan tapaan kuin Bill Bernbach oli aiemmin kehittänyt mediamainonnan tekoprosessia. Aiemmin tekstit oli tehty ensin, ja sitten taitettu ja kuvitettu ne erillisenä prosessina. Jayme ja Ratalahti alkoivat työskennellä tiiviinä työparina kuin suunnittelijaparit ensin Bernbachin DDB:ssä ja sitten useimmissa muissakin mainostoimistoissa.
Jayme ja Ratalahti vieroksuivat monia suoramarkkinointilähetysten sekaviksi tekeviä tekniikoita, kuten erillisiä kyllä- ja ei-vastauskuoria, ja luottivat sen sijaan vastaanottajien älykkyyteen. Yhdeksi heidän tunnusmerkikseen tuli kirjekuoren päällä oleva kiinnostava arvoitus tai kysymys, kuten "Psychology Today" -lehden kampanjassa ”Suljetko kylpyhuoneen oven silloinkin, kun olet yksin kotona?”.
Jayme ja Ratalahti muuttivat vuonna 1970 kotinsa ja toimistonsa New Yorkista Kaliforniaan, ensin San Franciscoon ja sitten Sonoman alueelle. He lopettivat työnteon 1996, ja Bill Jayme kuoli toukokuussa 2001.
Suoramarkkinoinnin tietoteoksessaan "Commonsense Direct and Digital Marketing" Drayton Bird kutsuu Bill Jaymea Yhdysvaltain parhaaksi suoramarkkinoinnin kirjoittajaksi. Hän ja Ratalahti saivat monia alan palkintoja, kuten vuonna 1989 Direct Marketing Creative Guildin korkeimman tunnustuksen, John Caples International Awardin.
Viljo Puustjärvi
Viljo Armas Puustjärvi (1913–1998) oli suomalainen maanviljelyskemisti ja suotutkija. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelyskemian dosentti vuosina 1966–1980 ja Satoturve Oy:n tutkimusjohtaja 1966–1980. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1966. Hänen merkityksensä oli suuri turpeen käytön laajenemisessa ympäri maailmaa kasvihuoneviljelyssä.
Puustjärvi valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1944 ja tohtoriksi 1952.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 0101–0200
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 0101–0200.
Mauricio Macri
Mauricio Macri (s. 8. helmikuuta 1959) on argentiinalainen keskustaoikeistolainen poliitikko, pormestari ja maan nykyinen presidentti. Ennen presidentiksi nimittämistä Macri toimi maan pääkaupungin Buenos Airesin pormestarina. Vuoden 2015 presidentinvaalin toisella kierroksella Macri sai noin 52 prosenttia äänistä.
Macri on ollut menestyvä liikemies, joka toimi rakennus- ja rahoitusalalla sekä autokaupassa. Hän päätti lähteä politiikkaan 1991 jouduttuaan kidnappauksen ja lunnasvaatimuksen uhriksi. Hän perusti oman puolueen 2003.
Edellinen presidentti Cristina Fernández de Kirchner valitsi seuraajasuosikikseen Daniel Sciolin, joka kuitenkin hävisi syksyn 2015 presidentinvaalit Macrille. Kirchner kieltäytyi osallistumasta vallanvaihtoseremoniaan.
Wolf Vostell
Wolf Vostell (14. lokakuuta 1932 Leverkusen – 3. huhtikuuta 1998 Berliini) oli saksalainen taiteilija, taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla.
Vostellin katsotaan olleen videotaiteen edelläkävijä. Hän oli ensimmäinen, joka otti television taiteensa osaksi. Hän kuului Fluxus-ryhmään.
FIA World Endurance Championship -kausi 2016
FIA World Endurance Championship -kausi 2016 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan viides kausi. Kausi alkoi 17. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 19. marraskuuta, Bahrainin Sakhirin radalla.
Haamukirjoittaja (televisiosarja)
Haamukirjoittaja on loka–marraskuussa 2015 Yle TV1:llä esitetty kuusiosainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Joanna Haartti ja Jemina Sillanpää.
Sarja kertoo kahdesta kolmekymppisestä sisaruksesta, joista toinen on luonut uraa näyttelijänä ja toinen jäänyt asumaan maalle auttaakseen äitiään perheleipomon ja sairastelevan isän kanssa. Jemina Sillanpään esittämä Heini palaa takaisin lapsuudenkotiinsa burnoutin vuoksi, jossa kirjailijan urasta haaveileva Rosa-sisko (Joanna Haartti) saa idean hyödyntää siskonsa kuuluisuutta edistääkseen omaa uraansa.
Johan Dreyer
Johan Ludvig Emil Dreyer (1852–1926) oli tanskalais-brittiläinen tähtitieteilijä, jonka erikoisaloja olivat tähtitieteen historia sekä tähtisumut ja tähtijoukot. Vuosina 1882–1916 hän oli tähtitornin johtaja Armaghissa Irlannissa (nykyisessä Pohjois-Irlannissa). Hänen päätyönsä on galaksien ja tähtiparvien luettelo "New General Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars" (1888) ja sen lisäykset "Index Catalogue" (1896 ja 1908), joissa on lueteltu 13 266 kohdetta. Tähtitieteen historiasta hän kirjoitti kirjan "A History of the Planetary System from Thales to Kepler". Myös Tyko Brahen kootut teokset hän julkaisi.
Valentyn Mohylnyi
Vаlentyn Viktorovytš Mohylnyi (, , 18. joulukuuta 1965 Koh’аnovkа, Ukrainan SNT – 22. marraskuuta 2015 Ranska) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, maailman- ja euroopanmestari.
Mohylnyin voimistelijanuran huippuvaihe ajoittui vuosiin 1985–1990, jolloin hän voitti muun muassa viisi maailmanmestaruutta ja kuusi Euroopan mestaruutta. Monipuolisena voimistelijana Mohylnyi saavutti arvokisamitaleja niin ottelusta kuin useilta yksittäisiltä telineiltäkin.
Mohylnyi avioitui telinevoimistelun maailmanmestari Olga Bitšerovаn kanssa. Pari sai lapsen mutta erosi myöhemmin. Mohylnyi muutti Ranskaan, missä hän työskenteli valmentajana ja sai maan kansalaisuuden. Hän kuoli Ranskassa sydäninfarktiin 49-vuotiaana.
Esko Pajasalmi
Esko K. Pajasalmi (n. 1928 – 7. maaliskuuta 2000) oli suomalaissyntyinen liikemies, joka vuonna 1961 perusti Thaimaan ensimmäisen PR-toimiston nimeltä Presko ja kasvatti siitä yli sadan hengen yrityksen. Vuonna 1989 hän myi yrityksen brittiläiselle Shandwickille, joka tuolloin oli maailman suurin yksityinen PR-toimistoketju.
Suomalaiset Esko ja Anja Pajasalmi tulivat Thaimaahan vuonna 1951 Jehovan todistajien lähetyssaarnaajiksi ja työskentelivät aluksi viitisen vuotta maan pohjoisosan Chiang Maissa. He saivat siirron Bangkokiin, jossa Esko Pajasalmi nimitettiin lähetysaseman varajohtajaksi. Tässä työssä hän osallistui monille suhdetoiminta-alan kursseille Yhdysvalloissa ja päätti lopulta ryhtyä ensimmäiseksi alan yrittäjäksi Thaimaassa.
Vuonna 1961 perustetulla Presko Public Relations -yrityksellä oli alkuvuosina asiakkaina muun muassa seitsemän lentoyhtiötä. Vuonna 1989 brittiläinen Shandwick International Plc osti Preskon, jonka nimeksi vuonna 1997 tuli Presko Shandwick (Thailand). Esko Pajasalmi jatkoi perustamansa yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hän toimi Suomalais-thaimaalaisen kauppakamarin ensimmäisenä johtajana 1992–1993.
Esko Pajasalmi kuoli 72-vuotiaana golfkentälle vuonna 2000. Hänen työtään PR-alalla jatkoi Pajasalmien ainoa lapsi, poika Norman, joka kuoli 48-vuotiaana 2007.
Skai Jackson
Skai Jackson (s. 8. huhtikuuta 2002 New York City) on amerikkalainen lapsinäyttelijä. Hän näytteli Zuri Rossia Disney Channelin komediasarjassa "Jessie". Sen jälkeen hän on esittänyt samaa roolia Disney Channelin uutuussarjassa "Bunk'd".
Jackson aloitti uransa lapsimallina. Hän esiintyi useissa mainoksissa ja on näytellyt vuodesta 2007 alkaen. Ennen lapsitähteyttä Disneyllä Jackson esitti pieniä rooleja mm. elokuvissa "Smurffit" ja "" sekä tv-sarjassa "Boardwalk Empire".
Turkin parlamenttivaalit 2015
Turkissa pidettiin kahdet parlamenttivaalit vuonna 2015:
HMS Neptune (1797)
HMS Neptune oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1797 vesillelaskettu Dreadnought-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Sir John Henslowin suunnittelema alus tilattiin 15. helmikuuta 1790 Deptfordin telakalta, jossa aluksen rakennustöistä vastasi Martin Ware kesäkuuhun 1795 ja sen jälkeen Thomas Pollard. Sen köli laskettiin huhtikuussa 1791, ja se laskettiin vesille 28. tammikuuta 1797. Se valmistui 12. helmikuuta, jolloin sen valmistuskustannukset varustamisineen olivat 77 053 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1797 päällikkönään Henry Stanhope. Alus lähti 11. kesäkuuta Woolwichistä Noreen kommodori Sir Erasmus Gowerin lippulaivana. Aluksen ollessa Gravesendissa sille saapui määräys hyökätä Noressa kapinaan nousseita vastaan yhdessä HMS "Agincourtin", HMS "Lancasterin" ja tykkiveneosaston kanssa. Ennen hyökkäyksen aloittamista saapui tieto neuvottelujen alkamisesta kapinoijien ja HMS "Monmouthin" päällikön jaarli Northeskin välillä. Kapina tyrehtyi 9. kesäkuuta mennessä, jolloin hyökkäys peruutettiin. Gower vastaanotti 21. syyskuuta aluksen päällikkyyden Stanhopelta, ja alus liittyi Kanaalin laivastoon.
Gower ylennettiin kontra-amiraaliksi, jolloin aluksen päälliköksi tuli Herbert Sawyer. Alus siirrettiin 14 muun linjalaivan kanssa vara-amiraali lordi Keithin johtamaan Välimeren laivastoon kesäkuussa 1799. Kontra-amiraali Sir Charles Cottonin johtama osasto liittyi Välimeren laivastoon Minorcalla 7. heinäkuuta, jolloin Välimeren laivaston vahvuus nousi 31 alukseen. Laivaston piti kohdata 42 aluksen amiraalien Étienne Eustache Bruixin ja Jose Mazarredon komentama ranskalais-espanjalainen laivaston osasto, joka kuitenkin onnistui välttämään Keithin saapuen Brestiin 9. elokuuta.
Amiensin rauhan tultua voimaan maaliskuussa 1802 alus määrättiin palaamaan kotiin, ja se saapui 24. helmikuuta Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 29. huhtikuuta.
Alus palautettiin palvelukseen jo seuraavana päivänä, minkä jälkeen sille tehtiin pikainen huolto. Alus liittyi Kanaalin laivastoon Spitheadissä 29. lokakuuta.
Alus romutettiin lokakuussa 1818.
Valle Ojaniemi
Valle Ojaniemi (13. heinäkuuta 1917 Jalasjärvi – 27. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja. Hän toimi Helsingissä kansalaiskoulun opettajana. Hän perusti 1949 Kevätpörriäisen ja oli sen päätoimittaja. Hän oli oppikirjatoimikunnan pitkäaikainen puheenjohtaja ja kirjoitti niin alan lehtiin kuin muihinkin lehtiin kirjoituksia ja teki musiikkiaiheisia radio-ohjelmia. Hän oli myös Käpylän kaupunginosalehden päätoimittaja ja oli perustamassa kaupunginosayhdistysten liittoa Helkaa, jonka puheenjohtajan hän toimi.
Ansioistaan Ojaniemi sai kotiseutuneuvoksen arvonimen ja useita muita tunnustuksia.
Oksen
Oksen on Skandeihin kuuluva vuori Ullensvangin ja Granvinin kuntien rajalla, Hordalandin läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 241 metriä. Vuori sijaitsee niemellä Hardangervuonon rannalla. Sen luoteispuolella on Hardangervuonon lahti, Granvinsfjorden ja eteläpuolella itse päävuono.
Onen
Onen on Skandeihin kuuluva vuori Eidfjordin ja Ulvikin kuntien rajalla, Hordalandin läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 620 metriä. Vuori sijaitsee niemellä Hardangervuonoon kuuluvan Eidfjordenin rannalla. Sen länsipuolella on Hardangervuonon lahti, Osafjorden.
Blåskavlen (vuori)
Blåskavlen on Skandeihin kuuluva vuori Aurlandin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 809 metriä. Vuori sijaitsee Lærdalen- ja Aurlandsdalen-laaksojen välisellä ylängöllä.
Bleia
Bleia on Skandeihin kuuluva vuori Lærdalin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 821 metriä. Vuori sijaitsee Sognevuonon etelänpuoleisella rannalla.