hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tom Chase
Tom Chase (s. 6. maaliskuuta 1965) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka on toiminut aikuisviihdealalla 1990-luvulta lähtien. Hän on työskennellyt Falcon Entertainmentille ja COLT Studio Groupille. Hän on esiintynyt pääasiassa top-rooleissa, mutta toisinaan myös bottomin ominaisuudessa. Chasen saamiin palkintoihin lukeutuu vuoden 1998 GayVN-palkinto "parhaasta seksikohtauksesta" Mike Bransonin kanssa elokuvassa "California Kings". Hänet on myös otettu GayVN-palkintojen Hall of Fameen.
Marc-André Hamelin
Marc-André Hamelin (s. 5. syyskuuta 1961 Montréal) on kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän sai kandidaatin ja maisterin arvot Templen yliopistosta ja voitti vuonna 1985 "Carnegie Hall International American Music Competitionin" ensimmäisen palkinnon. Hän on levyttänyt muiden muassa Alkanin, Busonin, Medtnerin, Regerin, Rzewskin, Skrjabinin, Villa-Lobosin, Weissenbergin, Graingerin ja Haydnin teoksia. Hän sai yhdeksännen Grammy-ehdokkuutensa levystä "Études" (2010), jolla on hänen omia sävellyksiään.
Hamelin on Kanadan ritarikunnan upseeri, Ordre national du Québecin "Chevalier" ja Royal Society of Canadan jäsen.
Pelon kesä
Pelon kesä () on yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1978, lajityypiltään kauhuelokuva. Elokuvan ohjaaja on Wes Craven. Pääosissa ovat muun muassa Linda Blair, Lee Purcell, Jeremy Slate ja Fran Drescher. Elokuvan aihepiiriä on noituus, suku ja nuoriso. Elokuva perustuu Lois Duncanin "Summer of Fear" -kirjaan ja sen tuottajat ovat Bill Finnegan ja Patricia Finnegan.
Geoffrey Tozer
Geoffrey Tozer (5. marraskuuta 1954 Mussoorie, Intia – 21. elokuuta 2009 Melbourne, Australia) oli australialainen pianisti. Hän tulkitsi varsinkin vähemmän soitettuja säveltäjiä, kuten Nikolai Medtneriä, Alan Rawsthornea, Erich Wolfgang Korngoldia, Roberto Gerhardia ja Percy Graingeria. Hän kuitenkin esitti myös muiden muassa Mozartin, Lisztin, Prokofjevin, Stravinskin, Bartókin ja Bachin teoksia. Hän levytti pääasiassa Chandos-levymerkille, ja hänen levytystensä joukossa ovat kaikki Medtnerin pianoteokset.
Tozer asui Intiassa 4-vuotiaaksi ja muutti sitten Australiaan. Hänen ensimmäinen opettajansa oli hänen oma äitinsä. Hän teki debyyttinsä 8-vuotiaana televisioidussa konsertissa Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa. Äitinsä lisäksi hänen opettajiinsa kuuluivat Eileen Ralf ja Keith Humble Australiassa, Maria Curcio Englannissa ja Theodore Lettvin Yhdysvalloissa.
Tozer ilmoitti vuonna 1997 olevansa muuttamassa Melbournesta Eurooppaan, mutta hän palasi sittemmin kotimaahansa.
Tozer kuoli maksan vajaatoimintaan. Hän oli kärsinyt sekä hepatiitista että alkoholiongelmasta.
Ma Baker
Ma Baker on saksalaisen Boney M. -yhtyeen esittämä hittikappale vuodelta 1977. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla "Love for Sale" sekä erikseen singlenä, joka nousi listaykköseksi muun muassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi sekä kakkoseksi Britanniassa.
Musiikillisesti kappale on yhtyeelle tavanomainen. Sen tarina perustuu Arizona Donnie Barkerin (1873–1935) elämään. Hän oli neljän yhdysvaltalaisen rikollisen äiti. Laulussa Barker kuvataan kyseisen ”Barker-Karpis gangin” johtajana, vaikka todellisuudessa hän oli enemmänkin avunantaja poikiensa rikoksiin. FBI surmasi Barkerin ja tämän pojan Fredin tammikuussa 1935 Ocklawahan lähellä Floridassa.
Radiokuuluttajan äänestä kappaleessa vastasi tuottaja Frank Farianin yhdysvaltalainen ystävä Bill Swisher, joka oli tuolloin sotilaana Saksassa. Ma Bakerin äänestä vastasi puolestaan Swisherin vaimo, Linda Blake.
Joulukuussa 1998 kappaleesta julkaistiin , jossa esiintyy alkuperäisen esittäjän lisäksi saksalainen tuotantoryhmä Sash!.
Single ilmestyi 2. toukokuuta 1977. Suurimmassa osassa painoksista B-puolella oli The Yardbirds -yhtyeen tuotantoa oleva ”Still I’m Sad”. Kuitenkin muutamissa painoksissa kääntöpuolella oli ”A Woman Can Change a Man”. ”Ma Baker” nousi listaykköseksi yhtyeen kotimaassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi. Se oli ykkönen myös Norjassa (9 viikkoa), Alankomaissa (6 viikkoa), Ruotsissa (3 viikkoa), Sveitsissä (3 viikkoa), Ranskassa (4 viikkoa), Belgiassa ja Itävallassa.
Kappaleesta on julkaistu myös suomennosversio nimellä ”Maan vaiva”. Suomennoksen on tekstittänyt Jukka Kuoppamäki ja levyttänyt Leni vuonna 1977. Kappale julkaistiin Kuoppamäen johtaman Satsanga Recordsin kokoelmalla "Mitä Suomi soittaa 12" sekä Lenin omalla kokoelmalla "Parhaat".
HMS Renown (1895)
HMS Renown oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1890-luvun lopulla valmistettu toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus oli suunniteltu kaukomaiden laivastoasemille sijoitettujen risteilijälaivueiden johtoalukseksi, ja siten se palveli Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoaseman lippulaivana sekä uransa alussa Välimeren laivastossa. Risteilijöiden nopeuden kasvaessa alus muuttui sopimattomaksi suunniteltuun tehtäväänsä, jolloin siitä tehtiin kuninkaallinen jahti 1900-luvulla poistamalla sen apuaseet. Uransa lopulla vuodesta 1909 alkaen alus oli lämmittäjien koululaivana ennen sijoittamistaan poistolistalle vuonna 1913. Alus myytiin romutettavaksi alkuvuodesta 1914.
Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuosien 1892–1893 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin helmikuussa 1893. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1895 ja se valmistui tammikuussa 1897.
Alus varustettiin vuonna 1896 valmistuttuaan Devonportin telakalla, ja palvelukseen otettaessa se sijoitettiin vuonna 1897 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle vara-amiraali Sir John Fisherin lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1899 Välimeren laivastoon, jossa se palveli aina vuoteen 1902 saakka.
Aluksen pääkannen kuuden tuuman tykit poistettiin vuonna 1902, kun se varustettiin kuljettamaan Connaughtin herttuapari Intiaan. Intiasta palattuaan alus oli reservissä. Loput kuuden tuuman tykit poistettiin modernisoinnin aikana vuosina 1904–1905, ja palvelukseen palattuaan alus kuljetti Walesin prinssin ja prinsessan Intiaan. Kuljetustehtävän päätyttyä alus palautettiin reserviin, ja se sijoitettiin lämmittäjien koululaivaksi Portmouthiin vuonna 1909.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1913, ja se myytiin romutettavaksi vuotta myöhemmin.
Centurion-luokka (taistelulaiva)
Centurion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1890-1897 valmistettu kahden aluksen muodostama toisen luokan predreadnought-taistelulaivaluokka. Luokan alukset poistettiin vanhentuneina palveluksesta jo ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Alukset suunnitteli laivaston pääsuunnittelijana ollut Sir William White ja niiden oli tarkoitus palvella Kiinan ja Tyynenmeren laivastoasemien lippulaivoina. Alusten aseistus oli aikansa muihin aluksiin nähden keveä samoin kuin panssarointi, mikä mahdollisti vapautuneen uppouman käyttämisen hiilivarastojen kasvattamiseen ja siten alusten toimintasäteen parantamiseen. Alusten toiminta-alueilla ei pidetty todennäköisenä raskaiden pinta-alusten kohtaamista.
Abdellah Taïa
Abdellah Taïa (عبد الله الطايع, s. 1973) on ranskankielinen marokkolainen kirjailija. Hän syntyi Marokossa ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Saléssa. Hän opiskeli Ranskan kirjallisuutta Mohamed V yliopistossa Rabatissa sekä Geneven ja Sorbonnen yliopistoissa. Abdellah Taïa asuu Pariisissa.
Taïa syntyi vaatimattomaan perheeseen. Hän on ensimmäinen marokkolainen kirjailija ja arabi, joka julkisesti kirjoissaan ja artikkeleissaan kertoo homoseksuaalisuudestaan. Hän on kirjoittanut useita romaaneja, kuten "Le Jour du Roi" (Seuil), joka voitti vuonna 2010 arvostetun Prix de Flore -kirjallisuuspalkinnon.
Vuonna 1999 hän julkaisi ensimmäiset tekstinsä novellikokoelmassa, jonka toimitti Loic Barrière Paris-Méditerrannée -kustantamo. Muita kirjoittajia olivat Mohammed CHoukri, Salim Jay ja Rachid O.
Hänen ensimmäisen itsenäisen novellikokoelmansa "Mon Maroc" julkaisi seuraavana vuonna Seguier-kustantamo. Kirjaan esipuheen on kirjoittanut kirjailija René de Ceccatty, jota Taïa kiitti erittäin lämpimästi voitettuaan Femina-palkinnon.
Abdellah Taïa tuli ulos kaapista kesäkuussa 2007 marokkolaisen Telquel-lehden haastattelussa otsikolla ”Homosexuel, envers et contre tous” aiheuttaen skandaalin. Häntä vaadittiin jopa kivitettäväksi. Homoseksuaalisuus on Marokossa rikoslaissa kielletty.
Samaisessa marokkolaisessa aikakauslehdessä julkaistiin huhtikuussa 2009 Abdellah Taïan avoin kirje, jossa hän selittää oman seksuaalisuutensa ja siihen liittyvät valinnat omalle äidilleen ja muulle perheelle sekä koko lukijakunnalle nimellä ”Homosexualité expliquée à ma mère”. Hänen äitinsä kuoli seuraavana vuonna.
Vuonna 2009 hän toimitti yhteistyössä teoksen ”Kirjeitä nuorelle marokkolaiselle” (Seuil), joka oli kädenojennus täysin unohdetuille marokkolaisille nuorille homoseksuaaleille. Tätä kirjaa jaettiin 50 000 kappaleen verran Telquel-lehden elokuun numeron mukana ilmaiseksi. Saman vuoden joulukuussa 40 000 arabiankielistä teosta jaettiin ilmaiseksi viikoittain ilmestyvän Nichane-lehden mukana.
Joulukuussa 2013 Abdellah Taïa toi julki pettymystään arabikevään saavutuksiin ruotsalaisessa Svenska Dagbladet -lehdessä yksinoikeudella julkaistussa kirjoituksessa ”Revolutionen överlever en arabisk höst”.
Ranskassa sai 7. toukokuuta 2014 ensi-iltansa Abdellah Taïan esikoisohjaus, omaelämäkerrallinen "L'Armée Du Salut". Elokuva on esitetty ympäri maailman elokuvafestivaaleilla ja se on kerännyt useita palkintoja.
Royal Sovereign -luokka (taistelulaiva)
Royal Sovereign -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului kahdeksan vuosina 1889-1894 valmistettua alusta. Aluksista viimeinen "HMS Hood" oli varustettu muista poiketen katetulla barbetilla eli tykkitornilla.
Kuuba 1959
Kuuba 1959 ("Cuba") on vuonna 1979 julkaistu draamaelokuva, joka kertoo vuoden 1959 Kuuban vallankumouksesta ja jälleenrakentamisesta. Elokuvan pääosia esittävät mm Sean Connery, Brooke Adams, Jack Weston, Hector Elizondo, Denholm Elliott, Martin Balsam, Chris Sarandon, Danny De La Paz, Lonette McKee, Alejandro Rey, Louisa Moritz, Dave King, Walter Gotell, David Rappaport, Wolfe Morris ja Michael Lees. Elokuvan on ohjannut Richard Lester.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi elokuvalle kolme tähteä, neljä arvostelijaa kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,56 tähteä neljästä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa päämäärättömänä ja kipinättömänä toimintaromanssina ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Ässä Mix
Ässä Mix on Fazerin kehittämä makeiskokoelma, jonka tuotanto alkoi vuonna 1989. Siitä on tehty myös tikkareita, lakuja ja mehujää. Ässä Mixistä on kehitetty myös purukumi. Ässä Mix -pussit sisältävät viisi erilaista väriä ja makua.Lähde
HMS Barfleur (1892)
HMS Barfleur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 palvelukseenotettu Centurion-luokan toisen luokan predreadnoughttaistelulaiva.
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 12. lokakuuta 1890. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 22. kesäkuuta 1894.
Alus palveli Välimerellä vuosina 1895-1898 ja Kiinan asemalla vuosina 1898-1902. Aluksen 4,7 tuuman tykit korvattiin kuusi tuumaisilla vuosina 1902-1904. Samalla kaikki tykit suojattiin viisi tuumaa paksuilla kasemateilla. Kuusi tykkiä asetettiin pääkannelle ja neljä avoimelle yläkannelle. Aseistuksen siirroista johtunut painopisteen kohoaminen tasattiin keventämällä mastoa ja poistamalla taaempi silta, kannen torpedoputket sekä kaikki muu tarpeeton kansirakenne. Lopulta uppouma kasvoi vain 80 tonnia. Palvelukseen palattuaan alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
HMS Centurion (1892)
HMS Centurion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 palvelukseenotettu Centurion-luokan toisen luokan predreadnoughttaistelulaiva.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 30. maaliskuuta 1890. Alus laskettiin vesille 3. elokuuta 1892 ja se valmistui helmikuussa 1894.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
Tšetšulino
Tšetšulino () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin ja Pietarin välisen maantien varrella 18 kilometriä Novgorodista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2009).
Kunnan pinta-ala on 23,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Podberezjen ja idässä Savinon kuntiin, etelässä Novgorodin kaupunkipiirikuntaan sekä lännessä Trubitšinon kuntaan. Pinta-alasta 77,2 % on maatalousmaata. Seudun halki virtaa Olhavan sivujoki Pitba. Tšetšulinon lisäksi kuntaan kuuluu Olhavanjoen rannalla sijaitseva Kotovitsyn kylä.
Tšetšulinosta on linja-autoyhteys Novgorodiin. Pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous (69,5 %) sekä kunnallispalvelut (17,0 %). Kunnassa toimii maatalousyritys "Novgorodski bekon" ja tielaitos. Työvoimasta 24,3 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Tšetšulinon kylä koostuu mukavuuksilla varustetuista kerrostaloista sekä puisista omakotitaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kansanperinne- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, posti, yleinen sauna ja poliklinikka.
Federico Mompou
Federico Mompou (16. huhtikuuta 1893 Barcelona – 30. kesäkuuta 1987 Barcelona) oli espanjalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan lauluistaan ja pianominiatyyreistään. Mompou opiskeli pianonsoittoa Barcelonassa ja piti ensikonserttinsa 15-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän pääsi Enrique Granadosin suosituksella Pariisiin opiskelemaan pianonsoittoa ja harmoniaa. Siellä hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa ("Impresiones intimas", 1911–1914).
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Mompou palasi Barcelonaan, josta hän muutti takaisin Pariisiin vuonna 1921. Hän pysyi siellä seuraavat 20 vuotta, kunnes palasi uudemman kerran pysyvästi Barcelonaan. Hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n "Chevalier". Hän sai säveltäjänä vaikutteita muun muassa Erik Satielta.
Monet Mompoun pianosarjoista sävellettiin pitkien ajanjaksojen kuluessa. Niihin kuuluvat "12 Cançons i dansas" (1921–1928, 1942–1962), kymmenen "Preludia" (1927–1930, 1943–1951), "Variaciones sobre un tema di Chopin" (1938–1957), "Paisajes" (1942–1960) ja "Música callada" (1959–1967). Lauluteoksiin lukeutuvat "Comptines I-VI" (1931, 1943), "Combat del somni" (1942–1948) ja "Llueve sobre el rio" (1945). Kuoroteoksia ovat "Cantar del alma" (1951) ja "Improperios" (1963).
HMS Revenge (1892)
HMS Revenge oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1892 vesillelaskettu Royal Sovereign -luokan toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus nimettiin elokuussa 1915 "HMS Redoubtableksi", jotta nimi vapautuisi uudelle alukselle.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista ja sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1891. Alus laskettiin vesille 3. marraskuuta 1892 ja se valmistui maaliskuussa 1894.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1919.
Stanislaus Lokuang
Stanislaus Lokuang (1. tammikuuta 1911 – 28. helmikuuta 2004) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. helmikuuta 1936 ja nimitettiin Tainanin hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.
Lokuang sai 15. helmikuuta 1966 nimityksen Taipein arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 5. elokuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Jadowniki
Jadowniki on kylä Puolassa, Vähä-Puolan voivodikunnassa, Brzeskon kunnassa. Se sijaitsee noin 55 kilometriä länteen Krakovassa. Asukkaita siellä on 5 014.
Infrastruktuuri:
Joseph Ti-kang
Joseph Ti-kang (; s. 7. toukokuuta 1928) on taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Kiayin hiippakunnan johtoon 21. kesäkuuta 1975. Piisksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Stanislaus Lokuang.
Ti-kang sai 3. toukokuuta 1985 nimityksen Taipein koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 11. helmikuuta 1989 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 24. tammikuuta 2004.
Bosco Lin Chi-nan
Bosco Lin Chi-nan (s. 14. toukokuuta 1943) on taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1973 ja nimitettiin Kaohsiungin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Alexanumin titulaaripiispaksi 28. syyskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. tammikuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi Paul Shan Kuo-hsi, jota avustivat Matthew Kia Yen-wen ja Joseph Lin Thien-chu.
Lin Chi-nan sai 24. tammikuuta 2004 nimityksen Tainanin piispaksi.
Kaiku Entertainment
Kaiku Entertainment Oy on 2007 perustettu musiikkiyhtiö. Kokonaisuuteen kuuluvat levymerkki ja Musiikkikustantamo.
Samoissa tiloissa toimii myös äänitysstudio ja musiikkituotantoyhtiö Hip Music Productions Oy. Yhtiön toimitilat ovat Pohjoisrannassa Helsingin Kruununhaassa. Kaiku Entertainment Oy sai alkunsa kun Pekka Ruuska lopetti 13 vuoden uransa Warner Music Finlandin tuotantopäällikkönä perustaakseen oman yhtiönsä Kaiku Entertainmentin. Niin ikään Kaiussa 2012 aloittanut kustannusjohtaja Tom Frisk työskenteli aiemmin Warnerilla samoissa tehtävissä 16 vuoden ajan.
Marraskuussa 2018 Sanoma ilmoitti ostavansa osuuden Kaiku Entertainmentistä.Kaiku Songs -kirjoittajat ovat:
Ensemble InterContemporain
Ensemble InterContemporain on Pierre Boulezin vuonna 1976 perustama kamariorkesteri. Sen musiikillinen johtaja on syksystä 2013 alkaen saksalainen kapellimestari, säveltäjä Matthias Pintscher. Hän seuraa Susanna Mälkkiä.
Ensemble on toiminut vuodesta 1995 lähtien Pariisissa Cité de la Musiquessa. Ryhmä työllistää 31 solistia kokopäiväisesti. Kokoonpanolla on yhteensä yli 60 konserttia joka kaudella Ranskassa ja ulkomailla. Ryhmän esityspaikkoja on ollut muun muassa Carnegie Hall New Yorkissa, Royal Festival Hall ja Albert Hall Lontoossa, Berliinin Filharmonia, Wienin Konzerthaus, Salle Pleyel, Opéra de Paris, Milanon Scala, Concertgebouw Amtersdamissa ja Liceu Barcelonassa. Lisäksi Ensemble InterContemporain on esiintynyt monilla kansainvälisillä festivaaleilla muun muassa Edinburghissa , Aix-en-Provencessa, Lucernessa, Wiener Festwochenssa, BBC Proms -festivaaleilla ja Festival Musicassa. Ensemble järjestää myös konsertteja lapsille, luovia työpajoja opiskelijoille ja esimerkiksi harjoitusohjelmia tuleville esiintyjille, orkesterinjohtajille ja säveltäjille.
Monenlaisia poikkitaiteellisia projekteja toteuttanut ryhmä on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa, koreografi-tanssija Tero Saarisen George Crumbin "Valaan ääniä" -sävellykseen perustuvassa teoksessa "Vox Balaenae" (2011).
First Mission
First Mission () on vuonna 1985 julkaistu hongkongilainen toimintakomedia. Elokuvan pääosia esittävät mm Jackie Chan, Sammo Hung, Emily Chu, Mang Hoi, Lam Ching-ying, Peter Chan, Chin Kar-lok, Yuen Wah, Corey Yuen, Melvin Wong, Dennis Chan ja James Tien. Elokuvan on ohjannut Sammo Hung.
HMS Cressy (1899)
HMS Cressy oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 12. lokakuuta 1898 ja alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1899. Alus valmistui 28. toukokuuta 1901.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "HMS Cressy" oli sijoitettuna reserviin ja se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin 7. Risteilijälaivueeseen. Laivue liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen Risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.
Alus oli kahden sisaraluksensa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa 10 solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-9":n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo "HMS Aboukiriin", jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. "HMS Cressy" ja "HMS Hogue" luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt, jolloin sukellusvene laukaisi vielä kaksi torpedoa "Hogueen" ja kaksi "Cressyyn" upottaen kummatkin.
HMS Hogue (1900)
HMS Hogue oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 14. heinäkuuta 1898 ja alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1900. Alus valmistui 19. marraskuuta 1902.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "HMS Hogue" oli sijoitettuna reserviin ja se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin 7. Risteilijälaivueeseen. Laivue liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen Risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.
Alus oli kahden sisaraluksensa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa 10 solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-9":n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo "HMS Aboukiriin", jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. "HMS Cressy" ja "HMS Hogue" luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt, jolloin sukellusvene laukaisi vielä kaksi torpedoa "Hogueen" ja kaksi "Cressyyn" upottaen kummatkin.
TripAdvisor
TripAdvisor.com on kansainvälinen matkailusivusto, jonka kirjautuneet jäsenet voivat lähettää kuvia tai kirjoittaa matka-arvosteluja ja -arviointeja matkakohteista, hotelleista ja ravintoloista ympäri maailman. Kohteita ja arvosteluja voi ilman rekisteröitymistä tarkastella.
TripAdvisor perustettiin vuonna 2000. Verkkosivuilla vuonna 2010 kävi noin 50 miljoonaa kävijää ja sivuille on kirjoitettu noin 35 miljoonaa arviointia. Sivusto sisältää yli 200 000 hotellia ja nähtävyyttä sekä yli 30 000 matkakohdetta ympäri maailmaa. Yhtiön päämaja sijaitsee Needhamissa Massachusettsissa Yhdysvalloissa.
Kotimaa (Muonio)
Kotimaa on kylä Muoniossa, Luoteis-Lapissa. Kotimaa sai 2012 virallisen kylästatuksen ja on näin ollen Muonion tuorein kylä. Kylässä on yhteensä 11 vakituista asukasta.
X (The 69 Eyesin albumi)
X on The 69 Eyes -yhtyeen kymmenes albumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 4.
Matkalla Alabamaan
”Matkalla Alabamaan” on suomirockyhtye Popedan kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 1984 studioalbumilta "Harasoo". Samalla singlellä julkaistiin myös kappale ”Nyrkki-Kyllikki”, joka julkaistiin myöhemmin "Peetlehemin pesäveikot (nopein saa)" -kokoelma-albumilla, jolle on koottu kaikki yhtyeen singlekappaleet, joita ei ole albumeilla.
”Matkalla Alabamaan” -kappaleesta tuli yksi yhtyeen tunnetuimmista hiteistä ja se onkin kuulunut jo monta vuotta yhtyeen vakiobiiseihin keikoilla. Kappaleesta on julkaistu samana vuonna myös remix-versio.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3.
HMS Euryalus (1901)
HMS Euryalus oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 18. heinäkuuta 1899 ja alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1901. Alus valmistui 5. tammikuuta 1904.
Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
HMS Sutlej (1899)
HMS Sutlej oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä. Sen köli laskettiin 18. elokuuta 1898 ja alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1899. Alus valmistui 6. toukokuuta 1902.
Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
HMS Bacchante (1901)
HMS Bacchante oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä. Sen köli laskettiin 15. helmikuuta 1899 ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 21. helmikuuta. Alus valmistui 25. marraskuuta 1902.
Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
Beautiful &amp; Monstrous
Beautiful & Monstrous on saksalaisyhtye Subsignalin debyyttialbumi.
Mochitsura Hashimoto
Mochitsura Hashimoto (jap. 橋本以行 - Hashimoto Mochitsura, 14. lokakuuta, 1909 – 25. lokakuuta, 2000) oli Japanin Keisarillisen laivaston komentaja. Hän tuli lähinnä tunnetuksi "USS Indianapoliksen" upottamisesta, joka tapahtui 30. heinäkuuta 1945. Raskaan risteilijän upotus oli Yhdysvaltain laivaston suurin avomerellä kokema yksittäinen menetys.
"Indianapolis" oli palaamassa Guamilta kohti Yhdysvaltain länsirannikkoa. Sitä ennen se oli vienyt Tinianille atomipommin keskeisimmät osat. Hashimoton komentama sukellusvene "I-58" upotti "Indianapoliksen" kuudella torpedolla, joista kaksi osui. Alus oli tehnyt hyökkäyksen amerikkalaisten sotasatamaa vastaan Guamilla puolta vuotta aiempana ja käyttänyt siinä "kaiten"-itsemurhatorpedoja.
Hashimoton sotilasura kesti 14 vuotta. Hän oli kadettina vuosina 1927–1931 Etajiman laivastoakatemiassa lähellä Hiroshimaa. Sukellusveneviirikköön tuli nimitys vuonna 1934. Sodan jälkeen hän palveli japanilaisen kauppa-aluksen kapteenina. Hän jatkoi viime vuosinaan isänsä perinteitä shintolaisena pappina. Mochitsura Hashimoto oli syntynyt Kiotossa, missä myöskin kuoli vuonna 2000.
Jerónimo Tomás Abreu Herrera
Jerónimo Tomás Abreu Herrera (30. syyskuuta 1930 Jarabacoa – 27. kesäkuuta 2012) oli Dominikaanisesta tasavallasta kotoisin ollut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Mao-Monte Cristin hiippakunnan johtoon 16. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Octavio Antonio Beras Rojas, jota avustivat Roque Antonio Adames Rodríguez ja Juan Antonio Flores Santana.
Abreu Herrera jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 2006.
Aarrearkku
Aarrearkku on Fazerin valmistama ja sen brändeihin kuuluva makeiskokoelma. Aarrearkku-karkkien kokoelmaan kuuluu hedelmäjalokiviä, avaimia, kolikoita, oransseja kuorrutelakuja, hedelmäeläimiä ja salmiakkivinoneliöitä. Ennen jalokivet olivat ötököiden muotoisia, avaimet ja kolikot olivat autoja. Aarrearkku-pusseista on valmistettu muidenkin Fazer-makeispussien tavoin kahta pussikokoa, 180 gramman ja 400 gramman Jumbopussia.
Aarrearkku sisältää epäilyttäväksi lisäaineeksi luokiteltua indigokarmiinia.
European Christian Political Youth Network
ECPYN (European Christian Political Network) on Euroopassa toimivien kristillisdemokraattisten poliittisten nuorisojärjestöjen yhteistyöjärjestö. ECPYN perustettiin vuonna 2004 Kortenbergissä Belgiassa, jolloin nuorisojärjestöt kahdeksasta eri maasta allekirjoittivat nk. Lakitelekin julistuksen.
ECPYN:n tarkoitus on rakentaa kristillidemokraattista politiikkaa Euroopassa yhteistyön, kokemusten vaihdon ja aktiivisen osallistumisen kautta. ECPYN:n politiikka perustuu kristillis-sosiaaliselle näkemykselle, jossa keskiössä on ihminen suhteessa Jumalaan, toisiin ihmisiin ja luomakuntaan.
ECPYN on ECPM:n (European Christian Political Movement) itsenäinen nuorisojärjestö.Tarkkailijajäsenet http://www.ecpyn.org/
Harold L. Brode
Harold L. Brode on yhdysvaltalainen ydinfyysikko. Hänen opinahjonsa oli Cornellin yliopisto.
Brode teki ydintutkimustyötä Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa. Hänen oppi-isänsä oli Hans A. Bethe. Monen muun, kuten Robert Oppenheimerin, ohella Bethe ja Brode valmensivat eli jatkokouluttivat Enola Gayn tutkaupseeria, luutnantti Jacob Beseriä, tämän suhteellisen vaativien tehtävien suorittamiseen. Beserkin oli perehtynyt ydinfysiikkaan ja valmistunut Johns Hopkinsin yliopistosta.
Harold Broden erityisenä tutkimusalueena on ollut muiden muassa ydinräjäytysten aikaansaamien tuhovaikutusten tutkiminen. Hänestä tuli tietokonemallintamisen pioneeri työssään, joka alkoi Broden osalta 1950-luvun paikkeilla. Hän liittyi myös vuonna 1946 perustettuun niin kutsuttuun RAND-ohjelmaan.
Emanuele Belardi
Emanuele Belardi (s. 9. lokakuuta 1977) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie B:ssä pelaavaa Reggina Calciota. Belardi on aiemmin pelannut muun muassa Juventuksessa, jossa hän oli joukkueen kakkosvahti Gianluigi Buffonin takana sekä Udinesessa slovenialaisen Samir Handanovičin kakkosvahtina.
Pekka Salo
Pekka Salo on suomalainen TV2:n toimittaja ja käsikirjoittaja. Pekka Salo muistetaan muun muassa Karvakuonojen Eno-Elmerinä. Lisäksi Salo on ohjannut ja kirjoittanut "Rölliä" sekä joulukalenteriohjelmaa "Korvatunturin tallin joulu" (1999).
Salo oli myös Pikku Kakkosen ensimmäinen juontaja. Hän juonsi Pikku Kakkosen ensimmäisen lähetyksen 11. tammikuuta 1977. Ransu Karvakuono tuli vuonna 1978 hänen kaverikseen juontamaan. Myös Salon puoliso Maija on juontanut Pikku Kakkosta.
Tonje Angelsen
Tonje Angelsen (s. 17. tammikuuta 1990 Trondheim) on norjalainen korkeushyppääjä.
Angelsen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja 2008, saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2009 sekä aikuisten EM-kilpailuissa 2010, sisäratojen EM-kilpailuissa 2011, Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 hän hyppäsi ennätyksensä 197 cm saavuttaen hopeaa. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Sisäradoilla Angelsenin ennätys on vuonna 2012 hypätty 193 cm.
Vjatka (Novgorodin alue)
Vjatka () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin eteläosassa 16 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on reilut 500 ja kunnassa 700 asukasta (vuonna 2009).
Vjatkan kunnan pinta-ala on 100,6 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Ohonaan ja idässä Pestovon maalaiskuntaan, etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Ustjutskojen kuntaan. Pinta-alasta 63,6 % on metsää ja 31,9 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Mologa, Voldomitsa ja Guska.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 11 kylää: Alekseiha, Avdejevo, Bykovo, Evanovo, Fedovo, Gorka, Guski, Karelskoje-Pestovo, Novinka, Sidorovo ja Trebesovo. Vjatkan jälkeen toinen suurempi kylä on vajaan sadan asukkaan Novinka. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Vjatkan kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Bežetskin viidenneksen verokirjassa vuosina 1550–1551. Vuosisadan lopun kulkutaudit ja 1600-luvun alun sekasorron aika autioittivat alueen lähes kokonaan. Sen jälkeen syntyneestä karjalaisasutuksesta muistuttaa kylännimi "Karelskoje" eli ”karjalainen” Pestovo erotuksena pohjoisempana sijaitsevasta ”venäläisestä” ("Russkoje Pestovo"). Myöhemmin seudulle alettiin perustaa aateliskartanoita. Vjatkan kartanon yhteydessä oli kaksi kirkkoa sekä pienet tiili- ja viinatehtaat.
Vjatkan kautta kulkee Pestovon ja Tverin alueen välinen paikallistie. Kylistä on linja-autoyhteys Pestovoon sekä Tverin alueen Lesnojeen. Työvoimasta 82 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (25,9 %), opetusala (25,9 %) ja kauppa (19,0 %). Vjatkassa toimii karjanhoitoon erikoistunut maatalousyritys.
Palveluihin kuuluu alakoulu lastentarhoineen, kulttuuritalo, kirjasto, posti, yleinen sauna ja lääkintäasema. Nähtävyyksiä ovat Novinkan pohjoispuolella sijaitsevat kumpuhaudat, 1800-luvulla rakennettu Vjatkan kirkko sekä entisen kartanon puistoalue.
Laptevo
Laptevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa 35 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on 240 ja kunnassa reilut 600 asukasta (vuonna 2009).
Laptevon kunnan pinta-ala on 251,64 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Bogoslovon, idässä Ohonan ja etelässä Ustjutskojen kuntiin sekä lännessä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 72,8 % on metsää ja 25,4 % erityisaluetta. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan lounaisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Alehnovo, Anisimovo, Bezzubtsevo, Bolšaja Gorka, Bryzgovo, Fjodorovštšina, Gluhatši, Klešnevo, Korovino, Muravjovo, Myšenets, Nivy, Obornevo, Ohipovo, Sahino, Tšepurino, Tšornoje ja Žarki. Laptevon jälkeen toinen suurempi kylä on reilun sadan asukkaan Bezzubtsevo.
Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon. Työvoimasta 63 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (41,1 %), opetusala (28,6 %) sekä kunnallis- ja sosiaalipalvelut (15,2 %). Kunnassa toimii kaksi maitotilaa, yksityinen maatila, korjausverstas, viljavarasto ja sahalaitos.
Palveluihin kuuluvat Laptevon keskikoulu ja Bezzubtsevon peruskoulu lastentarhoineen sekä molempien kylien kulttuuritalot, kirjastot, postit ja lääkintäasemat. Nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, 1800-luvulla rakennettu Tšornojen kirkko sekä Vasiljevan talo Anisimovon kylässä.
Ustjutskoje
Ustjutskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin lounaisosassa 30 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on vajaat 300 ja kunnassa 1 050 asukasta (vuonna 2009).
Ustjutskojen kunnan pinta-ala on 282,42 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Laptevon sekä idässä Ohonan ja Vjatkan kuntiin, etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Novgorodin alueen Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 64,9 % on metsää, 24,8 % maatalousmaata ja 4,8 % vesistöjä. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan luoteisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 27 kylää: Anšutino, Barsaniha, Bor, Borki, Dubrovo, Gusevo, Ivankovo, Krutets, Kuzjupino, Lavrovo, Lukinskoje, Malaškino, Nefedjevo, Novoje Muravjevo, Paltsevo, Plavi, Pogorelovo, Popovo, Rybakovo, Stolbskoje, Štšukina Gora, Teterino, Tomarovo, Uloma, Ustje, Ustroiha ja Zujevo. Ustjutskojen jälkeen toiseksi suurin kylä on reilun 150 asukkaan Pogorelovo.
Ustjutskojen kautta kulkee Borovitšin ja Pestovon välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon, Borovitšiin ja Novgorodiin. Työvoimasta 69 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (35,0 %), opetusala (23,8 %) ja rakennustyöt (15,6 %). Kunnassa toimii yksi maatalousyritys sekä joukko sahalaitoksia.
Palveluihin kuuluvat Ustjutskojen keskikoulu sekä Pogorelovon ja Barsanihan alakoulut lastentarhoineen, kolme kulttuuritaloa ja kirjastoa, neljä postikonttoria sekä kolme lääkintäasemaa. Nähtävyyksiä ovat Ustjen muinaislinna sekä muinaiset asuin- ja hautapaikat.
Bogoslovo
Bogoslovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin luoteisosassa 35 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on reilut 200 ja kunnassa 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Bogoslovon kunnan pinta-ala on 395,66 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueeseen, idässä Pestovon maalaiskuntaan, etelässä Ohonan ja Laptevon kuntiin sekä lännessä Novgorodin alueen Hvoinajan piiriin. Pinta-alasta 64,7 % on metsää ja 32,6 % maatalousmaata.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 53 kylää ja muuta asutuskeskusta: Abrosovon kylä ja asemanseutu, Akinkino, Barygino, Belkovo, Brjakunovo, Dmitrovskojen kylä ja asutus, Dratševo, Dunevkan kylä ja asemanseutu, Dunilovo, Gora, Gorbuhino, Ivlevo, Jeskino, Jezžino, Kirva, Klimovštšina, Kopatševo, Krenitsy, Maklakovo, Makšejeva Gorka, Mankovo, Medvedevo, Mežduretšje, Moskotovo, Nazarjino, Novoje Sihino, Odintsovo, Osipovo, Ostrov, Pankovo, Pirogovo, Pljuštševo, Podlipje, Posjolok, Potulovo, Prokudino, Pustoška, Somino, Sorokino, Staroje Sihino, Stinkino, Tarasovo, Tokarevo, Tytškino, Varahino, Vetka, Vysokovo, Zaretšje sekä kaksi Zarutševjen kylää. Kylistä suurin on reilun 300 asukkaan Brjakunovo. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Abrosovon ja Brjakunovon kylähallinnot yhdistettiin Bogoslovoon vuonna 2005.
Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon. Pietarin ja Moskovan välisellä ohitusradalla on Abrosovon rautatieasema. Työvoimasta 68 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (27,3 %), opetusala (18,6 %) ja jalostus (14,9 %). Kunnassa toimii yksi maatalousyritys, joukko sahalaitoksia sekä korjauspaja.
Palveluihin kuuluvat Bogoslovon keskikoulu ja Brjakunovon peruskoulu lastentarhoineen, Bogoslovon, Brjakunovon ja Abrosovon kulttuuritalot ja kirjastot, viisi postikonttoria ja kolme lääkintäasemaa. Nähtävyyksiä ovat Brjakunovon muinaislinna, muinaiset asuin- ja hautapaikat, Kirvan kirkko, Klimovštšinan ja Zaretšjen kartanoalueet sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset.
Carita Mäkelä
Carita Mäkelä (o.s. Bergström) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt muun muassa Disneyn piirrettyjen elokuvien ääninäyttelijänä.
Hänen vanhempansa olivat Matti ja Pirjo Bergström. Hän oli naimisissa näyttelijä Konsta Mäkelän kanssa vuosina 1989–2003.
Vjatka (täsmennyssivu)
Vjatka tarkoittaa seuraavia asioita:
Ignacio Gregorio Larrañaga Lasa
Ignacio Gregorio Larrañaga Lasa (4. lokakuuta 1892 Aldaba – 18. helmikuuta 1975) oli espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini vuonna 1902, ja hän sai pappisvihkimyksensä 19. huhtikuuta 1919. Hänet nimitettiin Pingliangin prefektiksi Kiinaan 29. huhtikuuta 1930 ja 25. kesäkuuta 1950 sen piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 1. lokakuuta 1950 Antonio Riberi, jota avustivat Simon Zhu Kai-min ja Ignatius Kung Pin-mei.
Larrañaga Lasa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 82-vuotiaana toimiessaan yhä piispana.
Martti Sirén
Martti Sirén on suomalainen taikuri. Hän on toiminut pitkään taikuuden ammattilaisena. Sirén on toiminut Kouvolan Taikapäivien yhteydessä pidettävien taikureiden Suomen-mestaruuskisojen tuomarina vuosituhannen vaihteesta ja ollut vuodesta 1999 vuoteen 2016 "Jokeri - Taikuutta taikureille" -lehden päätoimittajana.
José María Massia
José María Massia (14. tammikuuta 1815 – 1902?) oli espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 17. syyskuuta 1875 Lojan hiippakunnan johtoon Ecuadoriin, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 21. syyskuuta 1876 Francisco Orueta y Castrillón, jota avusti Juan María Ambrosio Huerta.
José de Haas
José de Haas (4. tammikuuta 1877 Eersel – 1. elokuuta 1956) oli alankomaalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 9. maaliskuuta 1902 ja nimitettiin Araçuaín hiippakunnan johtoon Brasiliaan 20. maaliskuuta 1937. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. heinäkuuta Benedetto Aloisi Masella, jota avustivat Serafim Gomes Jardim da Silva ja Eduardo José Herberhold. De Haas kuoli 79-vuotiaana virassa.
Richard Mayo
Richard Walden Mayo (12. kesäkuuta 1902 Dorchester, Massachusetts – 10. marraskuuta 1996 Boca Raton, Florida) oli yhdysvaltalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti.
Mayo oli West Pointissa miekkailujoukkueen kapteeni ja maastojuoksija, ja hänet johdatti nykyaikaisen viisiottelun pariin William Rose, joka oli lajin ensimmäisiä toimijoita Yhdysvalloissa. Mayo osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa Amsterdamissa 1928, jossa hän oli yhdeksästoista henkilökohtaisessa kisassa. Pettymyksen tuottaneeseen sijoitukseen suurena syynä oli Mayon 37. eli viimeinen sija ratsastusosuudessa. Hän vietti koko vuoden 1931 ratsastuskoulussa Kansasissa ennen Los Angelesin olympiakisoja 1932. Omistautuminen asialle kannatti, sillä kisoissa Mayo sijoittui ratsastuksessa toiseksi ja oli ennen viimeistä lajia kärjessä. Maastojuoksussa hän kuitenkin loukkasi akillesjänteensä ja putosi kokonaiskisan pronssille.
Mayo työskenteli armeijassa ja muun muassa komensi Yhdysvaltain 15. armeijaa Ranskassa toisen maailmansodan aikana. Hän jäi eläkkeelle 1956 prikaatikeneraalin arvonimen kantajana.
Seppo Tauriainen
Seppo Tauriainen on suomalainen taikuri, klovni ja vatsastapuhuja. Hän esiintyy taiteilijanimellä "Klovni Sebastian". Hän on esiintynyt muun muassa useita kiertueita Sirkus Finlandiassa, Linnanmäellä sekä Oulun Vauhtipuistossa.
Tauriainen on esiintynyt myös useita esiintymisiä sekä kiertueita ulkomailla mm. Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Amerikassa, Virossa, Belgiassa ja Kiinassa.
Vuonna 2014 hänet palkittiin Kiinassa Wuhanin kansainvälisillä sirkusfestivaaleilla Excellent Award-palkinnolla.
¡Uno!
¡Uno! on Green Dayn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2012. Se on ensimmäinen kolmen albumin trilogiasta ("¡Uno!" "¡Dos!" "¡Tré!"), jotka julkaistiin 21. syyskuuta 2012, Green Day aloitti uuden materiaalin nauhoittamisen ystävänpäivänä 14. helmikuuta 2012. Ensimmäinen single "Oh Love" julkaistiin 16. heinäkuuta 2012. Albumista on tehty traileri YouTubeen, jossa näkyy albumin kansi. Albumin kappalelista julkaistiin 26. kesäkuuta 2012.
Billie Joe Armstrong kertoi virallisella Twitter-profiilillaan, että bändi alkoi nauhoittaa uutta albumia 14.2.2012. 11.4.2012 bändi kertoi nauhoittavansa kolmen albumin trilogian (¡Uno! ¡Dos! ¡Tré!). Jokaisessa kappaleessa on voimaa ja energiaa ja se tuo Green Dayn suositulle tasolle. Albumien tuottajana toimii bändin pitkäaikainen tuottaja Rob Cavallo, joka on tuottanut Dookien, Insomniacin, Nimrodin ja American Idiotin.
Kun Billie Joe Armstrongia haastateltiin Rolling Stonessa, Armstrong totesi että heidän uusi albumi olisi erilainen kuin "American Idiot" ja "21st Century Breakdown". Olisi enemmän poppia AC/DCn ja aiemman Beatlesin väliltä. Hän myös lisäsi, että muutama kappale albumilta kuulostaisi garage rockilta ja tanssimusiikilta. Armstrongin mukaan kappale nimeltään "Kill the DJ" olisi lähellä "Straight-up tanssimusiikkia" ja "four-on-the-floor rhythmiä", jota bändi ei ole koskaan tehnyt ennen.
25.6.2012 bändi kertoi, että albumin ensimmäinen single "Oh Love" julkaistaan 16.7.2012
Viktor Turin
Viktor Aleksandrovitš Turin (, 1895 Pietari, Venäjä – 15. toukokuuta 1945 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Turin muistetaan parhaiten dokumenttielokuvastaan Turksib (1929).
Turin opiskeli teatteria synnyinkaupungissaan Pietarissa, mutta muutti vuonna 1912 sukulaistensa luokse Yhdysvaltain Bostoniin, jossa hän opiskeli maineikkaassa Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT) vuosina 1913-1916. Opiskelujen päätyttyä Turin siirtyi länsirannikolle Hollywoodin ja työskenteli viiden vuoden ajan elokuva-alalla, muun muassa näyttelijänä ja käsikirjoittajana.
Vuonna 1922 Turin palasi synnyinmaahansa, joka oli muuttunut Tsaarin Venäjästä Neuvostoliitoksi. Saman vuonna syntyi esikoisohjaus "Lozungi Oktjabrja", joka oli dokumentti. 1920-1930-luvuilla Turin ohjasi myös näytelmäelokuvia, mutta jälkimaailma muistaa hänet dokumenttielokuvasta Turksib (1929), joka kuvaa todistusvoimaisesti Turkestanin ja Siperian välisen rautatien rakentamista.
Turin ohjasi vielä vuonna 1938 näytelmäelokuvan Baku, joka kertoo Bakun työläisten osallistumisesta vuoden 1905 vallankumoukseen. Viimeiset vuotensa toisen maailmansodan aikana Turin toimi Sojuzintorgkinon neuvonantajana.
Turinin ohjaama Turksib huomattiin nopeasti myös lännessä. Taidokas elokuva vaikutti vahvasti jo 1930-luvulla muun muassa brittiläisiin dokumenttiohjaajiin.
Felipe Benito Condurú Pacheco
Felipe Benito Condurú Pacheco (18. heinäkuuta 1892 São Bento – 1. lokakuuta 1972) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. marraskuuta 1915 ja nimitettiin Ilhéusin hiippakunnan johtoon 19. huhtikuuta 1941. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. heinäkuuta Benedetto Aloisi Masella, jota avustivat Carlos Carmelo de Vasconcelos Motta ja Francisco de Assis Pires.
Condurú Pacheco sai 7. helmikuuta 1946 nimityksen Parnaíban piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 17. tammikuuta 1959. Eroamispäivänään hän sai nimityksen Decorianan titulaaripiispaksi, joka hän oli, kunnes kuoli 80-vuotiaana syksyllä 1972.
KLH Chomutov
Piráti Chomutov on vuonna 1945 perustettu tšekkiläinen jääkiekkojoukkue Tšekin tasavallan Chomutovista. Joukkue pelaa Tšekin Tipsport Extraligassa. Sen kotihalli on SD Aréna, jonka kapasiteetti on 5250 katsojaa. Joukkue aloitti toimintansa 1945, ja jo kaudelle 1950–1951 joukkue onnistui nousemaan Tšekkoslovakian pääsarjatasolle, jossa se pelasi aina kaudelle 1963–1964 asti. Seuraavan kerran joukkue onnistui nousemaan pääsarjaan kaudeksi 1967–1968, mutta putosi saman tien. Saman kohtalon joukkue koki kaudella 1973–1974. Kauden 1983–1984 päätteeksi joukkue tippui Tšekkoslovakian toiseksi korkeimmalta sarjatasolta kolmannelle. Joukkue onnistui nousemaan takaisin toiseksi korkeimmalle tasolle ostettuaan paikan kaudelle 1997–1998. Tuosta kaudesta lähtien joukkue pelasi kyseisessä sarjassa, kunnes kauden 2011–2012 päätteeksi onnistui nousemaan Tšekin O Extraligaan. Kauden 2013-2014 päätteeksi joukkue putosi jälleen Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. Národní Hokejová Ligaan
Knattspyrnufélag Reykjavíkur
Knattspyrnufélag Reykjavíkur (lyh. KR Reykjavík) on islantilainen urheiluseura, jonka jalkapallojoukkue pelaa maansa pääsarjassa Úrvalsdeildissa. Vuonna 1899 perustettu seura on Islannin vanhin ja menestynein.
Jalkapallossa KR voitti heti ensimmäisen Islannin-mestaruuden, josta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1912. Kaiken kaikkiaan seura on voittanut 25 mestaruutta, joista viimeisin on vuodelta 2011.
Seuran koripallojoukkue on voittanut Islannin-mestaruuden 14 kertaa sekä cup-mestaruuden kaksitoista kertaa.
Rodney Dangerfield
Rodney Dangerfield (syntyjään Jacob Cohen, s. 22. marraskuuta 1921 New York – k. 5. lokakuuta 2004 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti tavaramerkkilauseestaan "Minua ei yhtään arvosteta" ("I don't get no respect"), jonka itsesääliteeman ympärille hänen komediansa yleensä rakentui.
Dangerfield syntyi Jacob Cohenina New Yorkin Long Islandilla juutalaiseen perheeseen ja kasvoi Queensin kaupunginosassa. Hänen suhteensa kumpaankin vanhempaansa oli etäinen, ja lopulta vanhemmat erosivat ja Jacob jäi äitinsä hoiviin. Dangerfield sanoo tunteneensa nuorena alemmuutta ja hakeneensa hyväksyntää kaveripiirissään olemalla hauska.
Dangerfield aloitti stand up -koomikon uransa ensimmäisen kerran 19-vuotiaana vaihdettuaan ensin nimekseen Jack Roy, mutta ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Mentyään 27-vuotiaana naimisiin hän lopetti esiintymisen 15 vuodeksi pystyäkseen elättämään perheensä. 42-vuotiaana hän palasi komedian pariin taiteilijanimellä Rodney Dangerfield ja alkoi saavuttaa menestystä. Dangerfield esiintyi useasti The Ed Sullivan Show'ssa ja etenkin The Tonight Show'ssa. Tärkeä syy hänen menestykseensä oli hänen keksimällään lentävällä lauseella "I don't get no respect", jonka avulla hän loi itselleen imagon, johon kuulijat pystyivät samastumaan.
Dangerfieldin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1971 elokuvassa "The Projectionist". Hänen tunnetuin elokuvansa oli "Latvasta laho" (1980) yhdessä Chevy Chasen, Ted Knightin ja Bill Murrayn kanssa. Elokuvamenestyksestään huolimatta hän nautti kuitenkin aina eniten stand up -komedian tekemisestä, koska vain sen kautta hän pystyi saamaan välittömän kontaktin yleisöönsä.
Dangerfield voitti vuoden 1980 parhaan komediaäänitteen Grammy-palkinnon levystään "No Respect". Hän julkaisi vuonna 2004 omaelämäkerran "It's Not Easy Bein' Me: A Lifetime of No Respect but Plenty of Sex and Drugs", ja jatkoi aktiivista ja menestyksekästä esiintymistä kuolemaansa asti.
Dangerfield oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on yksi tytär ja yksi poika. Hän kuoli vuonna 2004 sydänleikkauksen komplikaatioihin Los Angelesissa.