hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Alinen Kotajärvi (Ikaalinen)
Alinen Kotajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Tevaniemessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Alinen Kotajärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Järvi sijaitsee maastossa olevassa painanteessa ja sitä ympäröivät peltomaat ja metsät. Järven lähiranta on soistuvaa metsää. Siihen laskee yksi tulo-oja, joka on Ylisen Kotajärven ja Majalammen yhteinen laskuoja. Muita tulo-ojia sillä ei ole. Laskuoja on Kotaoja, joka lähtee järven pohjoispäästä ja laskee 2,4 kilometriä Kyrösjärven Aureenlopissa olevaan Kankaansuunlahteen. Rannassa on yksi kiinteä asunto ja etelärannan ohi kulkee läheiselle tilalle johtava tie. Tien kautta kulkee retkeilyreitti.
Suolampi (Ikaalinen)
Suolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Suolampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Sen ympäristö on järvenrantametsää, joka on osittain soistunutta. Sen laskuojana on suora kaivettu oja, joka laskee Kyrösjärven Aureenlopin perällä olevaan Koirilampi nimiseen lahteen. Lampeen ei laske ojia. Lammen takana oleva mäki on viljelty, mutta lammen rannassa ei ole rakennuksia. Sen ohi kulkee vain peltotie.
Takana oleva mäki oli ennen 1800-luvun Kyrösjärven järvenlaskuja saari. Viimeinen järvenlasku oli vuosina 1865–1866, jolloin vedenpinta laski noin kaksi metriä ja saari jäi lopullisesti mantereen yhteyteen. Samalla paljastui vesijättömaalla painanne, johon jäi vettä. Siihen syntyi Suolampi.
Nikkilän sairaala
Nikkilän sairaala oli psykiatrinen sairaala Sipoon Nikkilässä. Se perustettiin 1914. Se oli Helsingin kaupungin sairaala vuosina 1914–1999.
Nikkilän kuuluisia potilaita olivat Uuno Kailas, Elmer Diktonius, Maila Pylkkönen, Signe Brander ja L. Onerva. Taiteilija Rafael Wardi toimi sairaalassa taideterapeuttina vuodesta 1959. Lääkäreistä tunnetuin oli Oscar Parland.
Osa sairaalassa kuolleista potilaista haudattiin sairaalan omalle hautausmaalle, joka vihittiin käyttöön sunnuntaina 3. syyskuuta 1922. Sinne on haudattu 715 ihmistä vuosina 1922−1951.
Sairaalan lakkauttamisen jälkeen, vuonna 1999 perustettu valmisruokia valmistava elintarvikealan yritys Kokkikartano aloitti toimintansa sairaalan vanhassa keittiörakennuksessa vuonna 2000 toimien siellä vuoteen 2005.
Myöhemmin osa sairaalan rakennuksista muutettiin asuinkäyttöön. Rakennusten remontointi jatkuu edelleen.
Jatkosodan aikaan vuonna 1942 joka neljäs Nikkilän sairaalan potilaista eli 247 ihmistä kuoli nälkään ja kulkutauteihin. Potilaille syötettiin talven ajan usein vain harmaata jauhovelliä muutamien lantunpalojen kera. Vuodeosastoilla levisivät vatsataudit, flunssakuume, tuberkuloosi sekä lavantauti.
Vaikka Nikkilä oli osin omavarainen, vuonna 1942 sairaalaan muutti myös Helsingin pommituksista evakuoituja potilaita Marian ja Kivelän sairaaloista. Päivittäinen ruokailijoiden määrä nousi korkeimmillaan noin 2200 ihmiseen ja potilasvahvuus 1754:ään. Yhteensä vuosina 1940−1945 kuoli 739 potilasta.
HMS Prince Regent (1823)
HMS Prince Regent oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1823 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Chathamin telakalta, jossa vastaavana laivanrakennusmestarina oli George Parkin. Sen köli laskettiin 17. heinäkuuta 1815 ja alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1823. Alus valmistui 3. syyskuuta 1823 vartiolaivaksi varustettuna. Se valmistuskustannukset olivat 97 715 puntaa ja varustettuna aluksen hinnaksi tuli 119 283 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 6. joulukuuta 1822 Noreen vara-amiraali Sir Benjamin Hallowellin lippulaivaksi päällikkönään William Henry Webely Parry. Se oli Noressa aina vuoteen 1831. Alus oli vuoden 1832 alussa Lissabonissa ja se poistettiin palveluksesta helmikuussa.
Alus muutettiin potkurialukseksi vuonna 1861 ja se romutettiin vuonna 1873.
Llanddarog
Llanddarog on samannimisen kunnan kirkonkylä Sir Gaerfyrddinin kreivikunnassa Etelä-Walesissa. Vuonna 2011 kunnan asukasluku oli 1 198 ja kymrin kieltä puhuvien osuus väestöstä 59,4%. Kymmenen vuotta aiemmin kymrin puhujien osuus oli vielä jopa 73,5%. Kylässä sijaitsee vuonna 1856 valmistunut kirkko, joka on nimetty 500- tai 600-luvulla eläneen Pyhän Twrogin (, äännetään "turog") mukaan. Kylässä on posti, ruokakauppa ja kaksi pubia.
Yamamotoyama
Yamamotoyama on japanilainen vuonna 1690 alkunsa saanut elintarvikealan yritys, joka tunnetaan suurena teetalona ja norin (syötävän merilevän) valmistajana. Sillä on tytäryritykset Brasiliassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1993 Yamamotoyama hankki omistukseensa yhdysvaltalaisen teetalo "Stash Tea Company"n (Universal Tea Companyn aputoiminimi).
Akbar Brothers
Akbar Brothers Ltd on suuri srilankalainen teen valmistaja ja markkinoija. Se tunnetaan erityisesti nimellä Akbar (Akbar tea) myydystä teestään. Vuonna 2013 yritys vei Sri Lankalta noin 50 miljoonaa kiloa teetä ja oli suurin yksittäinen Ceylonin teen viejäyritys.
Yrityksen päätoimipiste on Sri Lankan Colombossa. Akbar Brothersilla on toimitilat teen automaattisine sekoittamoineen ja pakkaamoineen lisäksi Saksassa, Italiassa ja Japanissa.
Akbar Brothersin teetuotemerkkejä ovat Akbar ja Alghazaleen (Do Ghazal, ‘kaksi kaurista’). Lisäksi yritys valmistaa teepusseja ja pakkauksia kolmansille osapuolille, kuten suurille kauppa- ja tavarataloketjuille.
Amerikanjapanilaiset
Amerikanjapanilaiset (, ) on Yhdysvaltoihin muuttaneista japanilaisista ja heidän jälkeläisistään koostuva väestöryhmä. Amerikanjapanilaisena itseään pitäviä ihmisiä oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa 763 325. Selvästi suurimmat amerikanjapanilaiset väestöt asuivat Kaliforniassa, jossa heitä oli 272 528, sekä Havaijilla, jossa heitä oli 185 502.
Maahanmuutto Japanista Yhdysvaltoihin alkoi suuressa määrin 1860-luvulla Meiji-restauraation modernisoidessa japanilaista yhteiskuntaa, ja antaessa japanilaisten liikkua vapaammin. Muutto kohdistui aluksi erityisesti Havaijiin. Kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittaneen "Chinese Exclusion Act" -lain astuttua voimaan vuonna 1885 japanilaisilla maahanmuuttajilla korvattiin osittain Yhdysvalloissa aiemmin yleisesti halpana työvoimana käytettyjä amerikankiinalaisia, kunnes vuoden 1908 Yhdysvaltain ja Japanin välinen epävirallinen sopimus sekä vuoden 1924 Yhdysvaltain uudistettu maahanmuuttolaki rajoitti huomattavasti myös japanilaisten muuttoa.
Toisen maailmansodan aikana arviolta noin 120 000 amerikanjapanilaista alkuperää olevaa Yhdysvaltain kansalaista sekä Yhdysvalloissa asuvaa Japanin kansalaista eristettiin ja vangittiin internointileireihin.
Organobooriyhdisteet
Organobooriyhdisteet ovat yhdisteitä, joiden rakenteessa on kovalenttinen sidos boorin ja hiilen välillä. Monet organobooriyhdisteet ovat tärkeitä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineita.
Organoboraaneja voidaan pitää boraanin (BH) johdannaisina, joissa yksi tai useampi vetyatomi on korvautunut orgaanisella ryhmällä ja rakenteeltaan ne ovat tasomaisia. Nämä ovat tyypillisesti nestemäisiä tai kiinteitä ja hyvin reaktiivisia aineita, koska ne hapettuvat helposti ilman vaikutuksesta. Mono- ja dialkyyliboraanit esiintyvät tyypillisesti dimeereinä ja trialkyyliboraanit esiintyvät monomeereinä. Organoboraanit voivat reagoida myös esimerkiksi happi-, typpi- tai rikkifunktionaalisuuksien kanssa, jolloin muodostuu näiden komplekseja tai yhdisteitä, joissa vetyatomi on korvautunut jollain näistä ryhmistä.
Organoboraaneja voidaan valmistaa boorin halogenideista ja organomagnesium-, organoalumiini- tai organosinkkiyhdisteistä. Hyvin tyypillinen synteesitapa on myös alkeenien hydroboraatio. Näin valmistetaan esimerkiksi 9-BBN:ää ja di-isopinokamfeyyliboraania. Organoboraaneja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja trietyyliboraania myös rakettien polttoaineena.
Boriinihapot ovat organobooriyhdisteitä, joiden yleinen kaava on muotoa RBOH. Niiden esterit ovat borinaatteja, jotka voidaan hydrolysoida boriinihapoiksi. Boriinihappoja muodostuu organoboraanien hapettuessa ja ne ovat stabiileja kiinteitä aineita. Boriinihapot ovat heikkoja happoja ja aromaattiset boriinihapot ovat alifaattisia happamempia.
Boronihapot ovat orgaanisia booriyhdisteitä, joiden rakennetta kuvaa yleinen kaava RB(OH). Sen esterit ovat boronaatteja. Boronihapot ovat yleisesti käytettyjä reagensseja orgaanisissa synteeseissä esimerkiksi Suzuki-kytkennöissä. Boronihappoja voidaan valmistaa alkyyliboraaneista hapetuksen ja hydrolyysin avulla tai hydroboraatiolla ja hydrolyysillä alkeeneista. Boronihapot ovat heikosti happamia ja aromaattiset yhdisteet ovat alifaattisia happamempia.
Finlays
Finlays (entinen "James Finlay", joskus nimellä "African Highlands Produce") on muun muassa suurista teeplantaaseistaan tunnettu brittiläinen konserniyritys, jolla on useita tytäryhtiöitä. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lontoossa. Se sai alkunsa yli 250 vuotta sitten Glasgowssa, ja aluksi se kävi puuvillakauppaa.
Nykyään Filays on eräs maailman suurimmista riippumattomista teepensaiden viljelijöistä. Tee jalostetaan myyntikuntoon yrityksen omissa teetehtaissa. Konserniin kuuluu myös muita toimintoja, kuten kukkien (ruusut, krysanteemit, tarhaneilikat, liljat), ja tuorevihannesten (esimerkiksi parsan) kasvatusta ja myyntiä sekä luonnonkumin eli lateksin tuotantoa ja näitä tukevia palveluja, kuten kasvinsuojelua ja logistiikkaa.
Finlays kuuluu brittiläisen monialayritys Swire Groupiin. Finlaysin emoyhtiö on vuonna 1816 perustettu John Swire & Sons Ltd, joka omistaa 100 prosenttia Finlaysista.
Yritys kertoo tuottavansa vuosittain 14 miljoonaa teekiloa ja miljoona kiloa lateksia Sri Lankan viljelmiltä. Viljely on jakautunut yhteensä 26 tilalle, joista 18 on teetilaa, viisi tee- ja kumuipuutilaa ja loput kumipuu- tai kookostiloja. Viljelmien yhteispinta-ala on 150 neliökilometriä. Tuotanto työllistää Sri Lankassa 15 000 työntekijää.
Kenian teeviljelmät sijaitsevat Kerichon piirikunnassa, noin 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta ja niiltä saadaan noin 23 miljoonaa teekiloa vuosittain. Lisäksi teeviljelmiä on Argentiinan Misionesin maakunnassa (27 milj. kilon tuotantokapasiteetti).
Knut Einar Heikkinen
Knut Einar Heikkinen (3. tammikuuta 1890 Tampere – 1962) oli amerikansuomalainen toimittaja ja kommunisti. 1950-luvun alussa hänestä tuli yksi Yhdysvaltojen kommunistivainojen uhreista.
Heikkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1910 ja muutti samana vuonna Kanadaan, jossa hän työskenteli metsätöissä ja rakennusalalla. Vuonna 1914 hänestä tuli sanomalehti "Työkansan" toimittaja. Myöhemmin Heikkinen siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli eri osuuskauppojen liikkeenhoitajana sekä "Toverin", "Työmiehen", "Uuden Kotimaan" sekä "Eteenpäin" ja "Työmies–Eteenpäin" -lehtien toimittajana. Hän oli myös yksi kommunistisen International Workers Orderin johtavista suomalaisista toimitsijoista.
Heikkinen oleskeli vuosina 1932–1935 Neuvostoliitossa, josta palattuaan hän jätti ilmoittautumatta Yhdysvaltojen viranomaisille. Tämän johdosta hänet pidätettiin maassa laittomasti oleskelevana kommunistina vuonna 1949 ja uudelleen vuonna 1950. Heikkinen vapautettiin 2 500 dollarin takuita vastaan marraskuussa 1951. Lokakuussa 1953 hänet vangittiin uudestaan, jolloin takuusummaksi määrättiin 10 000 dollaria. Kuukautta myöhemmin oikeus asetti Heikkisen syytteeseen maastakarkottamismääräyksen noudattamatta jättämisen takia. Huhtikuussa 1954 hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen. Joulukuussa 1955 pidetyssä uudessa oikeudenkäynnissä Heikkinen todettiin jälleen syylliseksi, mutta hänelle annettiin viisi vuotta aikaa poistua maasta. Yhdysvaltain korkein oikeus kumosi tuomion vuonna 1958. Pitkällinen oikeusprosessi herätti paljon huomiota ja toi esille mccarthyismin vaikutuksen laajuuden.
Syytteista vapauduttuaan Heikkinen asui Wisconsinin Superiorissa, jossa hän osallistui Työmies Societyn toimintaan kuolemaansa saakka. Hän on laatinut Espanjan sisällissotaan osallistuneista amerikansuomalaisista vapaaehtoisista kertovan kirjan "Meidän poikamme Espanjassa".
Posintra
Posintra Oy on Itä-Uudellamaalla toimiva kehitysyhtiö, jonka tehtävä on tukea alueen elinkeinoelämän kilpailukykyä. Yhtiö on perustettu vuonna 1998. Perustajien joukossa ol paitsi Porvoon kaupunki ja Askolan kunta, myös alueen pankkeja, oppilaitoksia, vakuutusyhtiöitä sekä alueella toimivia yrityksiä ja yrittäjäjärjestöjä. Vuonna 2012 kuntaomistajiksi tulivat myös Loviisan kaupunki, Myrskylä ja Lapinjärvi. Yrityksen liikevaihto oli noin 2,2 miljoonaa euroa vuonna (2013).
Yritys tarjoaa neuvontapalveluja yrittäjille ja yrittäjiksi aikoville ja tukee muuten alueen kehitystä ja energiatehokasta asumista. Alueen perinteiset toiminnot ovat liittyneet matkailuun ja saaristoalueiden elinvoimaisuuteen. Alueen kuntien elinkeinopolitiikan mukaisesti Posintra tukee alueellisia kärkialoja kuten hyvinvointiin liittyviä osa-alueita ja metalliala.
Posintran omistajat ovat:
Kansalaistiede
Kansalaistiede () on tieteellistä tutkimusta, jonka tavalliset ihmiset osittain tai kokonaan toteuttavat. Tavalliset ihmiset voivat auttaa tutkimuksen tekemisessä monella tavalla. He voivat esimerkiksi kerätä, luokitella tai analysoida tutkimukseen tarvittavaa dataa. Tärkeää on, että ihmiset eivät ole tutkimuksen kohteita, vaan sen tekijöitä. Tutkimukseen osallistuakseen ei tarvitse olla koulutettu tieteilijä. Kansalaistieteestä voidaan käyttää myös nimityksiä "osallistava tiede" tai "joukkoistettu tiede".
Kansalaistieteen englanninkielinen vastine ”citizen science” pääsi sanakirjaan vuonna 2014. Oxford English Dictionaryssa kansalaistiede määritellään ”tieteelliseksi työksi, jota tavalliset kansalaiset toteuttavat yleensä ammattitutkijoiden tai tieteellisten instituutioiden kanssa yhteistyössä tai heidän alaisuudessaan.”
Euroopan Unionin Vihreässä kirjassa kansalaistieteen määritelmä viittaa ”tavallisen ihmisen osallistumiseen tieteelliseen tutkimukseen, jolloin ihmiset aktiivisesti antavat panoksensa tieteelle joko henkisen pääoman kautta tai muiden työkalujensa tai resurssiensa kautta.”
Kansalaistieteen määritelmästä ei kuitenkaan ole täyttä yksimielisyyttä.
Satakunnan jääkäripataljoona
Satakunnan jääkäripataljoona (SatJP) on Porin Prikaatiin kuuluva joukkoyksikkö, joka kouluttaa iskuportaan joukkoja Porin jääkäriprikaatin, alueellisten joukkojen sekä kansainvälisten valmiusjoukkojen tarpeisiin. Pataljoonassa koulutetaan varusmiehiä jääkäri-, tulenjohto-, tuliasema-, tiedustelu-, panssarintorjunta- ja kriisinhallintatehtäviin. Satakunnan jääkäripataljoonan koulutuspaikkana on Huovinrinteen varuskunta Säkylässä.
Pataljoona koostuu seuraavista perusyksiköistä:
Normaalin perusjääkärikoulutuksen lisäksi koulutusta annetaan kaikkiin jääkärikomppanioiden erityistehtäviin kuten esimerkiksi tiedustelijat, tarkka-ampujat, tulenjohto ja tuliasemamiehet. Pataljoonassa koulutetaan myös pst-miehet, taistelupelastajat, pataljoonan tarvitsemien ajoneuvojen miehistöt sekä muut huollon erityistehtävät.
Koulutettavat asejärjestelmät sisältävät henkilökohtaisten aseiden lisäksi mm. sinko- ja ohjusaseet, kranaattikonekiväärit, kevyet kranaatinheittimet, ilmatorjutakonekiväärit sekä erilaiset miinat.
Myllymäen koulu
Myllymäen koulu voi tarkoittaa:
Sääksjärven koulu
Sääksjärven koulu voi tarkoittaa:
Helmi Mattson
Helmi Mattson (omaa sukuaan "Lampila", 20. joulukuuta 1890 Multia – 10. kesäkuuta 1974 Kelso, Washington) oli amerikansuomalainen toimittaja ja kirjailija.
Puusepän perheeseen syntynyt Mattson kävi kauppakoulun Helsingissä ja kotitalouskoulun Tampereella. Vuonna 1911 hän muutti veljensä perässä Kanadaan, jossa hän työskenteli kotiapulaisena. Vuoden kuluttua Mattson siirtyi Minnesotan International Fallsiin, jossa hän sai työtä hotellin palvelijana. Vuonna 1913 hän meni naimisiin suomalaisen paperityöläisen William Mattsonin kanssa.
International Fallsissa Mattson alkoi kirjoittaa runoja ja kertomuksia Oregonin Astoriassa ilmestyneeseen "Toveritar"-lehteen. Vuonna 1920 hänestä tuli lehden toimittaja. Kesällä 1923 Mattson siirtyi aputoimittajaksi "Toveriin", mutta palasi vuonna 1926 "Toverittaren" toimittajaksi. Vuonna 1930 Mattsonit muuttivat New Yorkiin, jossa Helmi työskenteli "Eteenpäin"-lehden kirjakaupassa ja Suomalaisen Työväenjärjestön näytelmälainaamossa. Myöhemmin hän työskenteli "Eteenpäin"-lehden toimittajana ja avusti sen seuraajaa "Työmies–Eteenpäin" -lehteä Washingtonin osavaltion Kelsosta, jonne Mattsonit muuttivat 1930-luvun lopulla. Lehtityön ohella Mattson toimi Suomalaisen Työväenjärjestön naisjärjestön sihteerinä ja puhujana. Vuonna 1961 hän oli perustamassa Pohjoislännen Suomalaista Historiaseuraa (The Northwestern Finnish Historical Society).
Mattson julkaisi elämänsä aikana yli 500 runoa, mutta parhaiten hänet tunnetaan romaanikirjailijana. Erillisinä kirjoina ovat ilmestyneet "Erämaassa ja maailmalla" (1920), "Lännen auringon alla" (1926), "Aavikon vaeltajat" (1929), "Mutkaisilla poluilla" (1947) ja "Pauloihin kierretty" (1949). Lisäksi hän julkaisi seitsemän romaania jatkokertomuksina muun muassa "Naisten Viiri" -lehdessä. Mattsonin pääteema ovat amerikansuomalaisen työväenluokan kokemukset. Hänen kasvukertomustensa sankareita ovat sosiaalisesti ja poliittisesti tiedostavat miehet ja naiset, jotka nousevat vastustamaan kapitalistista yhteiskuntaa. Varsinkin myöhemmässä tuotannossaan kirjailija keskittyy historiallisiin aiheisiin.
Kari Peitsamon diskografia
Tämä on Kari Peitsamon diskografia. Peitsamo on julkaissut vuodesta 1977 lähtien 52 studioalbumia, yhden livealbumin, 11 kokoelmalevyä, seitsemän EP:tä ja kolme yhteisalbumia muiden artistien kanssa. Lisäksi hänen musiikistaan on tehty kolme cover-albumia ja yksi tribuuttialbumi.
Appelsiini
Appelsiini tarkoittaa seuraavia asioita:
Kärpässienet ja limalakit
Kärpässienet ja limalakit (Amanitaceae) on helttasieniin kuuluva sieniheimo. Siihen kuuluu viisi sukua.
Circuit of the Americasin kuuden tunnin ajo 2014
Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo 2014 oli FIA WEC -sarjan kauden 2014 neljäs osakilpailu, joka ajettiin Yhdysvaltojen Austinissa, Circuit of the Americasin radalla 18.–20. syyskuuta 2014. Kolmikko Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer ajoi osakilpailun voittoon Audi R18 -autollaan.
FIA World Endurance Championship -kausi 2014
FIA World Endurance Championship -kausi 2014 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 20. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 30. marraskuuta Brasilian São Paulon radalla.
GTE Pro -luokan mestaruuden voittivat Toni Vilander ja Gianmaria Bruni AF Corse -tallissa.
Kansainvälinen viini- ja viiniköynnöstoimisto
Kansainvälinen viini- ja viiniköynnöstoimisto, (, OIV), on noin viidenkymmenen valtion maailmanlaajuinen yhteinen järjestö, jonka tehtävänä on viinialan teknillistieteellisten suositusten laadinta. Järjestön pääpaikka on Pariisissa.
OIV:n juuret ovat vuonna 1874 pidetyssä Montpellier’n kongressissa, jossa Keski-Euroopan maat yrittivät löytää ratkaisun viinikirvan aiheuttamaan luonnonkatastrofiin, kun eläin oli lähes tulkoon tuhoamassa alueen viininkasvatuksen. Vuonna 1924 kahdeksan maata (Espanja, Italia, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Tunisia, Unkari) perustivat kansainvälisen järjestön ("Office international du vin", OIV) edistämään viiniköynnösten kasvatusta ja viinikulttuuria.
Suomi liittyi OIV:hen vuonna 1992, ja edustajana toimi Alko. Suomen virallinen edustus siirrettiin vuonna 1997 maa- ja metsätalousministeriölle. Suomi päätti erota järjestöstä vuonna 2015.
FIA World Endurance Championship -kausi 2013
FIA World Endurance Championship -kausi 2013 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan toinen kausi. Kausi alkoi 14. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 30. marraskuuta Bahrainissa Sakhirin moottoriradalla.
FIA World Endurance Championship -kausi 2012
FIA World Endurance Championship -kausi 2012 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 17. maaliskuuta Yhdysvalloissa Sebringin moottoriradalla ja päättyi 28. lokakuuta Kiinassa Shanghain radalla.
Dysprosium(III)oksidi
Dysprosium(III)oksidi on dysprosiumin yhdiste hapen kanssa, jossa happi esiintyy hapetusluvulla −II ja dysprosium +III. Näin muodostuva yhdiste on DyO. Se voidaan myös nimetä "didysprosiumtrioksidiksi" tai "dysprosiumtrioksidiksi". Dysprosium(III)oksidi on lievästi hygroskooppista valkeaa jauhetta.
Dysprosium(III)oksidia käytetään erikoistarkoituksiin keraamisissa materiaaleissa, erikoislaseissa, lasereissa ja dysprosium monimetallilampuissa.
Se reagoi happojen kanssa muodostaen muita dysprosium(III) suoloja, kuten esimerkiksi dysprosium(III)kloridia:
Heikki Papunen
Heikki Tapani Papunen (s. 1936) on suomalainen geologi ja emeritusprofessori. Hän on ollut Turun yliopiston geologian ja mineralogian professori vuodesta 1982. Hänen tutkimusalaansa ovat olleet malmimineralogia ja malmit, etenkin nikkeli- ja platinaesiintymät.
Papunen valmistui 1960 ja väitteli Helsingin yliopistosta 1971. Opiskeluaikaisten Kuhmon vihreäkivivyöhykkeen tutkimukset herättivät hänessä elinikäisen kiinnostuksen geologiaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2007 ensimmäinen Fennoscandian Exploration and Mining (FEM) -erikoispalkinto. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin Suomen geologisen seuran kultainen Eskola-mitali.
Dysprosium(III)kloridi
Dysprosium(III)kloridi tai dysprosiumtrikloridi on dysprosiumin epäorgaaninen yhdiste kloorin kanssa, jossa kloori esiintyy hapetusluvulla −I ja dysprosium +III. Näin muodostuva yhdiste on DyCl. Dysprosium(III)kloridi on kiinteää jauhetta joka on väriltään valkeasta vaalean keltaiseen. Se imee ilmasta vettä muodostaen heksahydraattia DyCl·6HO, jonka kuumentaminen tuottaa hydrolyysillä dysprosiumoksikloridia DyOCl.
Dysprosium(III)kloridi on verrattain voimakas Lewisin happo. Dysprosium(III)kloridin liuoksia voidaan käyttää valmistettaessa muita dysprosiumyhdisteitä, kuten esimerkiksi dysprosium(III)fluoridia:
Metallista dysprosiumia voidaan valmistaa elektrolyysillä sulasta DyCl:sta litiumkloridin ja kaliumkloridin eutektisessa seoksessa.
Edith Bosch
Edith Bosch (s. 31. toukokuuta 1980 Den Helder, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen judoka. Hän on maailmanmestari, moninkertainen Euroopan-mestari ja kolminkertainen olympiamitalisti sarjassa 70 kg. Hän edusti rotterdamilaista De Korte Sport Instituut -seuraa.
Bosch saavutti olympiahopeaa Ateenassa 2004 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Masae Uenolle. Hän sai olympiapronssia Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä sijoittui seitsemänneksi Sydneyssä 2000.
Bosch voitti 70-kiloisten maailmanmestaruuden Kairossa 2005 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Gévrise Émanen. Hän sai MM-hopeaa Pariisissa 2011 hävittyään finaalissa ranskalaiselle Lucie Décosselle. MM-pronssia hän saavutti Osakassa 2003, sijoittui viidenneksi Rio de Janeirossa 2007 ja Tokiossa 2010 sekä seitsemänneksi 66 kg:n painoluokassa Pariisissa 1997.
Bosch voitti 70 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 2004, Rotterdamissa 2005, Istanbulissa 2011 ja Tšeljabinskissa 2012, sai EM-hopeaa Mariborissa 2002, pronssia Belgradissa 2007 ja Tbilisissä 2009 sekä sijoittui viidenneksi Tampereella 2006 ja seitsemänneksi Wrocławissa 2000. Hän voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Budapestissa 2013 sekä sai EM-pronssia Aalstissa 2000 ja Mariborissa 2002.
Bosch voitti alle 19/21 -vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa 66 kg:n painoluokassa 1996 sekä sai alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 70-kiloisissa 1998. Hän voitti Euroopan-mestaruuden junioreiden 66 kg:n sarjassa 1996 ja 1997 sekä alle 20-vuotiaiden 70 kg:n painoluokassa 1999. Junioreiden EM-pronssia hän saavutti 70-kiloisissa 1998.
Bosch saavutti Pekingin universiadeissa 2001 pronssia 70 kg:n sarjassa. Opiskelijoiden MM-kilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 2000 ja hopeaa 2002.
Bosch saavutti Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän saavutti 12 voittoa, seitsemän kakkossijaa ja 13 kolmossijaa. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden aikuisten sarjassa kahdeksan kertaa.
Dysprosiumtitanaatti
Dysprosiumtitanaatti (DyTiO) tai "dysprosium(III)titaanioksidi" on dysprosiumin epäorgaaninen, keraaminen yhdiste titaanin kanssa. Dysprosiumtitanaatti, kuten holmiumtitanaatti ja holmiumstannaatti, on spin-jää-materiaali. Vuonna 2009 tässä materiaalissa havaittiin kvasipartikkeleita, jotka muistuttavat magneettista monopolia, kun ainetta laitetaan matalaan lämpötilaan ja suureen magneettikenttään.
Jiří Wolker
Jiří Wolker (1900–1924) oli tšekkiläinen kirjailija, maansa lyriikan suuria esikuvia. Hän on maansa proletaarirunouden loistavin edustaja. Hän määritteli luokkakantaisen proletaarirunouden argumentit. Wolker oli yksi modernismia kukistaneista tšekinkielisistä proletaarirunoilijoista.
Wolker julkaisi vain kaksi teosta. Esikoiskokoelmassa "Host do domu" (1921) on uskoa ihmiseen ja sitä leimaa kristillinen altruismi. Toinen kokoelma "Těžká hodina" on yhteiskunnallinen ohjelmanjulistus.
Wolkerin runojen suomennoksia on julkaistu Hälläpyörässä (3/1965). Runo "Kerjäläiset" on antologiassa "Suurempi kuin sydämeni" (Kirjapaja 1982 ISBN 951-621-339-1).
Saaren koulu
Saaren koulu voi tarkoittaa:
Blue Hawaii (drinkki)
Blue Hawaii on rommipohjainen makea drinkki. Se saa tunnusomaisen sinisen värinsä Bols Blue Curaçao -likööristä. Juoma valmistetaan tavallisesti hurrikaanilasiin ja koristellaan kirsikalla sekä ananasviipaleella.
Ilmari Saarinen
Ilmari Saarinen (1918 Urjala – 1976 Sortavala) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut runoilija, joka tuotannossaan kuvasi Karjalan luontoa, maisemia ja ihmisiä. Hänen Karjalaa ja Laatokkaa ylistävää runouttaan on tyylilajiltaan luonnehdittu sosialistiseksi realismiksi. Saarista on myös pidetty Laatokan pohjoispuolisen seudun ensimmäisenä kotiseuturunoilijana, joka omisti runojaan muun muassa Helylän ja Värtsilän teollisuustyöläisille ja rautatieläisille.
Saarinen syntyi vuonna 1918 urjalalaiseen työläisperheeseen. Hänen isänsä oli työmies Nestor Johan Saarinen ja äiti Lempi Maria puolestaan oli suorittanut lääkärintutkinnon. Vuonna 1927 perhe muutti Kanadan Ontarioon, jossa Nestor työskenteli muun muassa kaivoksilla ja äiti Lempi harjoitti lääkärin ammattiaan. Seitsemän vuoden kuluttua Saarisen perhe muutti lukuisten muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvostoliittoon, jonne he lähtivät rakentamaan uutta sosialistista yhteiskuntaa. Perhe asettui aluksi Pain kylään, josta Ilmari Saarinen lähti pian opiskelemaan Petroskoihin. Valmistuttuaan Karjalan pedagogisesta akatemiasta, hän työskenteli opettajana Säämäjärvellä, Vieljärvellä ja Sortavalassa, kunnes ryhtyi päätoimiseksi kirjoittajaksi vuonna 1948.
Saarisen ensimmäinen suomenkielinen runokokoelma "Siivekkäät muurarit" julkaistiin 1961. Neljä vuotta myöhemmin se käännettiin myös venäjäksi nimellä "Moja Karelija (Minun Karjalani)". Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hän pääsi 1970. Vuonna 2008 Sortavalassa järjestettiin Saarisen syntymän 90-vuotisjuhlan kunniaksi "Minun Karjalani" -niminen harrastajakirjoituskilpailu.
Indalecio Prieto
Indalecio Prieto (30. huhtikuuta 1883 Oviedo, Espanja – 11. helmikuuta 1962 México, Meksiko) oli espanjalainen poliitikko. Hän oli yksi sosiaalidemokraattisen Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) johtajista ja vaikutusvaltainen etenkin Espanjan toisen tasavallan aikana 1930-luvulla.
Varattomassa perheessä Bilbaossa varttunut Prieto liittyi PSOE:en vuonna 1899. Hän työskenteli nuorena "El Liberal" -nimisen sanomalehden toimittajana. Vuonna 1911 hänet valittiin Espanjan ensimmäisenä sosialistina maakuntaneuvostoon ja ensimmäisen maailmansodan aikana hänestä tuli PSOE:n paikallinen johtaja Baskimaalla. Osallistuttuaan vallankumoukselliseen lakkoliikkeeseen hän oli maanpaossa Ranskassa vuosina 1917–1918. Prieto valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen Bilbaon edustajana vuonna 1918. Kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana 1920-luvulla Prieto kannatti täydellistä oppositioon asettumista ja ajautui erimielisyyksiin ammattiyhdistysjohtaja Francisco Largo Caballeron kanssa, joka hyväksyi yhteistyön uuden hallinnon kanssa. Yhdessä muiden poliittisten johtajien kanssa Prieto allekirjoitti kesällä 1930 niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen, joka merkitsi sosialistien liittoutumista muiden tasavaltalaisten puolueiden kanssa. Prieto joutui tämän vuoksi pakenemaan uudelleen Ranskaan aina tasavallan julistamiseen saakka.
Prieto toimi Espanjan valtiovarainministerinä toisen tasavallan ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1931 ja yleisten töiden ministerinä Manuel Azañan hallituksessa vuosina 1931–1933. Hän käynnisti monia suuria infrastruktuurihankkeita. Koska radikaali vasemmisto arvosteli hallitusta liian hitaista uudistuksista, Prieto ilmoitti hallituksen kaatumisen jälkeen syksyllä 1933 sosialistien ja tasavaltalaisten liiton päättyneeksi. Vuoden 1934 epäonnistuneen vallankumouksellisen kansannousun yhteydessä hän joutui jälleen pakenemaan Ranskaan. Myöhemmin Prieto tuki kansanrintamaksi kutsutun vasemmistopuolueiden liiton muodostamista. Kansanrintama nousi Espanjassa hallitusvaltaan vuonna 1936, mutta sosialistien sisäinen jakautuminen Prieton ja Largo Caballeron kannattajiin esti Prietoa tulemasta hallitukseen. Espanjan sisällissodan puhjettua Prieto kuitenkin toimi laivastoministerinä Largo Caballeron johtamassa hallituksessa syyskuusta 1936 toukokuuhun 1937 sekä sen jälkeen sotaministerinä Juan Negrínin hallituksessa toukokuuhun 1938 saakka. Hänet syrjäytettiin sotaministerin tehtävästä keväällä 1938, koska varsinkin hallituksessa asemaansa vahvistaneet kommunistit katsoivat hänen vajonneen liialliseen pessimismiin sodan lopputuloksen suhteen.
Tasavallan kukistumisen jälkeen Prieto eli loppuelämänsä maanpaossa Meksikossa. Hän toimi PSOE:n johtajana vuoteen 1950.
Helmer Osslund
Jonas Helmer Osslund (1866, Tuna, Medelpad – 1938, Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Helmer Osslund opiskeli taidetta Tukholman taidemaalariliiton maalauskoulussa. Hän kiinnostui opintomatkoillaan Lontooseen ja Pariisiin John Constablen ja J. M. W. Turnerin taiteesta. Osslund opiskeli myös Académie Colarossissa opettajanaan mm. Paul Gauguin. Hän asui myöhemmin Saksassa Bonnissa sekä Hollannissa ja Skotlannissa - Ruotsiin palattuaan hän asettautui asumaan Norrlandiin. Lisäopintoja maalauksessa Osslund sai taidemaalariliiton koulussa. Myöhemmin hän teki matkoja myös Italiaan, Tunisiaan, Algeriin ja Espanjaan.
Helmer Osslundin taide kehittyi realismin kautta koristeelliseen ekspressionismiin. Osslund toimi ennen Pariisin ja Lontoon matkoja myös Gustavsbergin keramiikkatehtaan koristemaalarina ja keraamikkona.
Helmer Osslundin taidetta on nähtävillä muun muassa Tukholman kansallis- ja modernin taiteen museoissa, Malmön museossa ja Göteborgin taidemuseossa.
Heikki Jartti (kansanedustaja)
Heikki Valentin Jartti (5. syyskuuta 1919 Ruovesi – 21. maaliskuuta 1995 Savonlinna) oli suomalainen talousneuvos, poliitikko ja hallintojohtaja.
Keskikoulun ja sahateollisuuskoulun käynyt Jartti valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1975 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Jartti toimi eduskunnassa laki-, liikenne- ja sosiaalivaliokuntien jäseninä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuonna 1978.
Jartti teki työuransa pääosin sahateollisuuden parissa: hän toimi muun muassa Loviisan sahan ja Punkasalmen sahan toimitusjohtajina. Hän kuului myös Rantasalmen kunnanvaltuustoon, toimi Savonlinnan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kuului Kokoomuksen puoluehallitukseen. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi vuonna 1979.
Jarttin isä oli sahanhoitaja Heikki Jartti ja äiti Hanna Maunu. Hän avioitui vaimonsa Irjan kanssa vuonna 1943.
Markku Salonen
Markku Mikael Salonen (5. kesäkuuta 1930 Lokalahti – 11. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kunnallisopiston johtaja.
Yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1956 valmistunut Salonen valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1975 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Salonen toimi eduskunnassa muun muassa laki- ja talousvaliokunnan jäsenenä. Salonen teki työuransa muun muassa Suomen pankkimiesliitossa ja kunnallisopiston johtajana. Hän toimi muun muassa Tuusulan kunnanvaltuustossa, Uudenmaan maakuntaliiton puheenjohtajana ja Yleisradion ohjelmaneuvostossa.
Salosen isä oli maanviljelijä Arvo Salonen ja äiti Lempi Vaaranen. Hän avioitui vaimonsa Sirkka-Liisan kanssa vuonna 1959. Salonen kuoli kesken edustajakautensa 11. maaliskuuta 1977. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Jalmari Torikka.
Camellia Plc
Camellia Plc brittiläinen monialayhtiö, jonka osake on noteerattu Lontoon pörssissä. Yrityksellä on toimintaa kymmenessä maassa. Camellia Plc on maailman toiseksi suurin yksityinen teentuottaja. Teeviljelmiä yrityksellä on Keniassa, Malawissa, Bangladeshissa ja Intiassa. Intian teetilat sijaitsevat Duarien (Dooars), Assamin ja Darjeelingin teealueilla. Teelehtien jalostamista varten yrityksellä on 60 teetehdasta.
Vuonna 2014 yrityksen liikevaihto oli 238,9 miljoonaa Englannin puntaa. Henkilökuntaa oli kaikkiaan 73 000. Vuonna 1889 perustetun yrityksen pääkonttori sijaitsee Kentin kreivikunnan Maidstonessa, noin 50 kilometriä Lontoosta itään.
European Le Mans Series -kausi 2015
European Le Mans Series -kausi 2015 on ELMS sarjan -maailmanmestaruussarjan viides kausi. Kausi alkoi 11. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyy 18. lokakuuta Portugalin Estorilliin.
Juho Koivisto (1945)
Juho Matti Koivisto (s. 17. tammikuuta 1945 Kurikka) on suomalainen eläköitynyt maanviljelijä ja poliitikko.
Maanviljelijänä työskennellyt Koivisto valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1983 Vaasan läänin vaalipiiristä. Koivisto toimi eduskunnassa suuren valiokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäseninä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1978 ja 1982.
Koiviston isä oli maanviljelijä, kunnallisneuvos Veikko Koivisto ja äiti emäntä Ilma Sariola.
European Le Mans Series -kausi 2014
European Le Mans Series -kausi 2014 on ELMS sarjan -maailmanmestaruussarjan neljäs kausi. Kausi alkoi 2. huhtikuuta Ranskan Les Essaissa ja päättyy 14. syyskuuta Ranskan Paul Ricardilla 2014.
Ron Fair
Ron Fair on yhdysvaltalainen A&R-johtaja, äänitetuottaja ja lauluntekijä. Hän on tehnyt pitkän uran isoissa levy-yhtiöissä ja mentoroinut muun muassa artisteja Christina Aguilera, Vanessa Carlton, The Black Eyed Peas ja Fergie sekä Pussycat Dolls.
1980-luvulla Fair työskenteli A&R-tehtävissä levy-yhtiöissä RCA Records, Chrysalis Records ja Island Records UK Lontoossa. 1990-luvulla hän palasi Yhdysvaltoihin ja työskenteli levy-yhtiössä EMI Records, muun muassa Roxetten kanssa. Vuonna 1993 hänestä tuli RCA Recordsin A&R-osaston senior vice president. Hän oli muun muassa viisinkertaista platinaa myyneen "Reality Bites" -soundtrackin vastaava tuottaja.
Ron Fair kiinnitti Christina Aguileran RCA Recordsille ja oli muun muassa tämän debyyttialbumin vastaava tuottaja.
Vuonna 2001 hänestä tuli Interscope Recordsiin kuuluvan A&M Recordsin presidentti. Hän tuotti muun muassa singlen ”Lady Marmalade”, Vanessa Carltonin albumin "A Thousand Miles" sekä Black Eyed Peas -yhtyeen hitin ”Where is the Love?” yhdessä Will.i.amin kanssa.
Helmikuusta 2013 lokakuuhun 2014 Fair oli johtotehtävissä Virgin Recordsissa ja sitä ennen Geffen Recordsissa.
Fremantle
Fremantle on satamakaupunki Länsi-Australiassa, Swanjoen suulla. Kaupunki perustettiin vuonna 1829, ja siellä asuu noin 27 000 ihmistä. Kaupunki on nimetty kapteeni Charles Fremantlen mukaan.
Canningin valtatie
Canningin valtatie on Länsi-Australiassa sijaitseva 17 kilometriä pitkä tie, joka yhdistää Perthin Victoria Parkin esikaupungin Fremantlen satamakaupunkiin. Tie avattiin 1920-luvulla. Canningin valtatie on nimetty Canning-joen mukaan, joka puolestaan on nimetty George Canningin mukaisesti.
Connor Brickley
Connor Brickley (s. 25. helmikuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Florida Panthersissa. Hän on Floridan toisen kierroksen varaus .
Brickley pelasi juniorikiekkoa Des Moines Buccaneersissa USHL:ssä sekä USA Hockey National Team Development Programissa. Brickley aloitti yliopistouransa Vermontin yliopistossa.
Ennen viimeisen vuoden päättymistä Vermontissa, hän siirtyi Panthersin AHL-farmiseura San Antonio Rampageen tekemään ammattilaisdebyyttinsä kauden 2013–2014 lopulle. Brickley teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Floridan kanssa 21. huhtikuuta 2014.
Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudellaan Rampagessa 2014–2015 pelasi heti hyvällä tasolla tehtyään 22 maalia ja 47 tehopistettä 73 ottelussa. Vahvan kesäkauden jälkeen Brickley vakuutti Floridan seurajohdon toisella harjoitusleirillään ja onnistui pääsemään heti kauden 2015–2016 alussa NHL-kokoonpanoon. Hän teki NHL-debyyttinsä Panthersin voittaessa Philadelphia Flyersin lukemin 7–1 10. lokakuuta 2015. Kolmannessa ottelussaan Brickley teki ensimmäisen maalinsa ja samalla myös pisteensä Carolina Hurricanesia vastaan 13. lokakuuta.
Brickleyn isä Craig Brickley pelasi Pennsylvanian yliopistossa 1970-luvulla. Hänen serkkunsa on entinen NHL-kiekkoilija Andy Brickley.
Matthew O’Connor
Matthew Hadrill O’Connor (s. 14. helmikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa AHL-seura Milwaukee Admiralsissa, joka on Nashville Predatorsin farmijoukkue.
O’Connor jäi ilman varausta sekä OHL:n että NHL:n varaustilaisuuksissa, minkä jälkeen hän päätti pelata USHL:ssä. Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä Youngstown Penguinsissa ja siirtyi sen jälkeen Bostonin yliopistoon. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti NCAA:n mestaruuden ja O’Connor tuli valituksi NCAA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Vietettyään kolme vuotta yliopistossa, O’Connor onnistui herättämään usean NHL-joukkueen mielenkiinnon. O’Connor päätti jättää pelaamatta viimeisen vuoden Bostonissa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ottawa Senatorsiin toukokuussa 2015. Hänen odotettiin aloittavan kautensa AHL:ssä Binghamton Senatorsissa, mutta Ottawan maalivahti Andrew Hammondin loukkaannuttua O’Connor pysyi NHL:n puolella ja debytoi 11. lokakuuta 2015 3–1-tappiossa Montreal Canadiensia vastaan.
Chris Wideman
Chris Wideman (s. 7. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Ottawa Senatorsissa. Hän on Ottawan neljännen kierroksen varaus .
Wideman siirtyi vuonna 2007 USHL-joukkue Cedar Rapids RoughRidersiin, jossa pelasi yhden vuoden ennen siirtymistä Miamin yliopistoon vuonna 2008. Hän pelasi Miamissa yhden kauden ennen kuin Ottawa Senators varasi hänet . Wideman suoritti yliopistonsa pelaten joukkueessa neljän vuoden ajan ja valmistui vuonna 2012.
Wideman teki sopimuksen Ottawan kanssa ja siirtyi kaudeksi 2012–2013 Binghamton Senatorsiin. Kaudella 2014–2015 hän pelasi hyvän kauden ja sai sen päätteeksi Eddie Shore Awardin AHL:n parhaana puolustajana. Tammikuussa 2015 hänet kutsuttiin NHL:n puolelle, mutta hän ei kuitenkaan vielä saanut tehtyä debyyttiään. Kesäkuussa 2015 Wideman teki yhden vuoden jatkosopimuksen Ottawan kanssa. Sopimus tuotti hänelle NHL:ssä pelatessa 600 000 dollaria ja AHL:ssä 400 000 dollaria, mikä on AHL-pelaajalle korkea palkka. Häntä odotettiin pääsevän pelaamaan jopa NHL:ssä Ottawan harjoitusleirin aikana. Hän pysyi Ottawassa harjoitusleirin jälkeenkin ja debytoi NHL:ssä 17. lokakuuta 2015 ottelussa Nashville Predatorsia vastaan.
Bahrainin kuuden tunnin ajo 2015
Bahrainin kuuden tunnin ajo 2015 oli FIA WEC sarjan kauden kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin Bahrainin Sakhirissa 21. marraskuuta 2015.
LMP1-pääluokan paalun nappasi Nr. 17 Porsche kolmikko Mark Webber, Brendon Hartley ja Timo Bernhard Porsche 919 Hybridillä. Nopeimman kierroksen veti Hartley. LMP2-luokassa paalupaikalle ajoi Nr. 36 Signatech Alpine kolmikko Nelson Panciatici, Paul-Loup Chatin ja Tom Dillmann.
GTE Pro -luokan paalupaikan nappasivat Nr. 51 AF Corse -tiimin Ferrari Gianmaria Bruni ja Toni Vilander. GTE AM -luokan paalulle ajoi Nr. 98 Aston Martin Racing kolmikko Paul Dalla Lana, Pedro Lamy ja Mathias Lauda.
Oman luokkansa voittajien nimet on lihavoitu.
Helena Ruuska
Helena Ruuska (s. 7. toukokuuta 1958) on helsinkiläinen tietokirjailija, äidinkielen lehtori ja filosofian tohtori. Hän opettaa Helsingin normaalilyseossa äidinkieltä ja kirjallisuutta ja kirjoittaa kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin. Ruuska on ollut mukana tekemässä myös useita äidinkielen oppikirjoja.
Ruuska väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2010 Helsingin yliopistosta. Väitöskirja käsittelee Marja-Liisa Vartion romaania Kaikki naiset näkevät unia (1960). Teos on merkittävä modernismin keinoin toteutettu modernin kaupunkilaisnaisen kuvaus. Tutkimuksessa perehdytään siihen, miten romaanissa rakennetaan, kuvataan ja kommentoidaan naisen identiteettiä modernisoituvassa 1950-luvun Suomessa.
Hän kirjoitti väitöskirjansa pohjalta yleistajuisen elämäkerran Marja-Liisa Vartiosta, joka sai ilmestyessään paljon huomiota. Syksyllä 2015 hän jullkaisi WSOY:n kustantamana elämäkerran kirjailija Eeva Joenpellosta, joka arvosteltiin näyttävästi heti ilmestyttyään Helsingin Sanomissa. Maria-Liisa Nevala kirjoitti kritiikissään, että Ruuska on kirjoittanut Joenpelto-elämäkerran, joka on "kohteensa veroinen monisärmäisyydessään".
Helena Ruuskan puoliso on laulaja ja tuottaja Pekka Ruuska.
HMS Victoria (1859)
"HMS Victoria" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu Victoria-luokan 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus oli kuninkaallisen laivaston viimeinen puinen kolmikantinen linjalaiva, joka otettiin meripalvelukseen. Se oli myös suurin puinen laivaston palvelukseensa ottama sotalaiva sekä maailman suurin sotalaiva "HMS Warriorin" valmistumiseen saakka.
Alus tilattiin 3. huhtikuuta 1854 Portsmouthin telakalta ja se nimettiin 6. tammikuuta 1855. Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1856 ja alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1859. Alus valmistui 20. huhtikuuta 1860, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 150 578 puntaa. Hinnasta rungon osuus oli 120 493 puntaa.
Valmistumisensa jälkeen alus sijoitettiin Portsmouthissa reserviin, kunnes se otettiin palvelukseen 2. marraskuuta 1864 Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Robert Smartin lippulaivaksi päällikkönään James Graham Goodenough. Alus siirtyi 19. huhtikuuta 1866 vara-amiraali lordi Clarence Edward Pagetin lippulaivaksi päällikkönään Alan Gardiner. Se siirtyi 10. kesäkuuta 1867 edelleen amiraali Thomas Sabine Pasleyn lippulaivaksi päällikkönään William Codrington.
Alus osallistui Spitheadissä 17. heinäkuuta 1867 järjestettyyn laivastokatselmukseen, jonka jälkeen se poistettiin palveluksesta 7. elokuuta. Alus sijoitettiin Portsmouthin reservilaivastoon. Alus myytiin romutettavaksi 31. toukokuuta 1893.
Caledonia-luokka
Caledonia-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston yhdeksän Sir William Rulen suunnitteleman 120-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Luokan kolmen ensimmäisen aluksen aseistus oli yhtenevä lukuun ottamatta takakannen kahdesta kuuteen 18 naulan karronadiin lisättyä aseistusta. Neljännen aluksen aseistus muutettiin korvaamalla kaksi alimman tykkikannen 32 naulan tykeista 68 naulan karronadeilla. Kaikki keskimmäisen ja ylimmän tykkikannen muutettiin 32 naulan karronadeiksi samoin kuin puolikannen neljä 12 naulaistakin. Loput kaksi puolikannen 12 naulaista korvattiin 18 naulan karronadeilla samoin kuin etukannen 12 naulaiset. Takakannen karronadit poistettiin. Loput viisi hieman laajempi runkoista alusta aseistettiin kuten "HMS Royal George".
Luokan kymmenes alus ("HMS Royal Frederick") tilattiin 29. lokakuuta 1827. Sen tilaus muutettiin Sir William Symondsin suunnittelemaan Queen-luokkaan vuonna 1833. "HMS Caledoniaa" lukuun ottamatta luokan alukset muutettiin höyrykäyttöisiksi 1850-luvulla.
Cassandra (nimi)
Cassandra () on alkujaan muinaiskreikkalainen naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti muodostettu kreikan kielen "loistavaa" tarkoittavasta sanasta
"kekasmai" (κεκασμαι) ja "miestä" tarkoittavasta sanasta "aner" (ανηρ). Nimi on tullut tunnetuksi Troijan sodan tarustosta, jossa Kassandra oli Troijan kuningas Priamoksen tytär, jolla oli profetoimisen lahja mutta jonka ennustuksiin kukaan ei uskonut. Nimi oli Englannissa yleisessä käytössä jo keskiajalla, mutta harvinaistui välillä, kunnes se 1900-luvulla jälleen yleistyi.
Suomessa nimi Cassandra on tullut käyttöön vasta 1960-luvun loppupuolella. Vuoden 1960 alusta vuoden 2009 loppuun mennessä se annettiin Suomessa 374 henkilölle muodossa Cassandra sekä lisäksi 20 henkilölle muodossa Kassandra. Vuonna 2015 nimi otettiin mukaan suomenruotsalaiseen kalenteriin, jonka mukaan Cassandran nimipäivä on nykyään 4. marraskuuta.
Nelson-luokka (linjalaiva)
Nelson-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen 120-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Aluksen suunnittelivat pääsuunnittelijat yhdessä. Luokka oli kolmikantinen vastine 74-tykkisille Armada-luokan aluksille. Suunnitelma hyväksyttiin 1. lokakuuta 1806 ja sitä muutettiin edelleen vastaamaan Caledonia-luokan aluksia. Luokan aluksista ainoastaan "HMS Nelson" valmistui ennen Napoleonin sotien päättymistä (ilman meripalvelusta) kahden muun siirtyessä suoraan reserviin toukokuussa 1814.
HMS Queen Charlotte (1810)
"'HMS Queen Charlotte" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 104-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Aluksen suunnittelu pohjautui Sir Edward Huntin "HMS Royal Georgen" suunnitelmiin. Alus tilattiin 9. heinäkuuta 1801 Deptfordin telakalta korvaamaan aiempi saman niminen alus, joka oli tuhoutunut onnettomuudessa 17. maaliskuuta 1800. Aluksen rakennustöistä vastasi Henry Peake kesäkuuhun 1806 saakka ja sen jälkeen Robert Nelson. Sen köli laskettiin lokakuussa 1805 ja alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1810, jolloin se siirrettiin reserviin Chathamissa.
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1813 Kanaalin laivueeseen lordi Keithin lippulaivana päällikkönään Pulteney Malcolm. Tammikuussa 1815 aluksen päällikkönä oli Robert Jackson. Alus oli elokuusta 1814 heinäkuuhun 1815 huollettavana Chathamissa. Toukokuusta 1815 alkaen aluksen päällikkönä oli Charles Inglis ja lokakuussa Edmund Boger, jolloin alus oli Sir Edward Thornbrough'n lippulaivana Portsmouthissa. Aluksen viat korjattiin ja se sijoitettiin huhtikuussa 1816 vartiolaivaksi Portmouthiin.
Alus palautettiin palvelukseen heinäkuussa 1816 amiraali lordi Exmouthin lippulaivaksi päällikkönään James Brisbane. Alus osallistui Algerin pommitukseen 27. elokuuta, jolloin se menetti miehistöstään kahdeksan kuolleina ja 131 haavoittuneina.
Alus siirrettiin syyskuussa 1858 Sheernessiin korvaamaan "HMS Waterloo". Alus palautettiin palvelukseen 11. helmikuuta 1959 Sheernessin lippulaivana, mistä se palasi Portsmouthiin marraskuussa. Alus nimettiin 22. marraskuuta "HMS Excellentiksi" ja se varustettiin tykistökoululaivaksi Portsmouthissa elokuussa 1860. Se myytiin 12. tammikuuta 1892 J. Read juniorille romutettavaksi.
Vertaa.fi
Vertaa.fi on Suomen suurin vertailusivusto, jossa kuluttajat voivat vertailla tuotteita hinnan, toimitusajan ja arvostelujen perusteella. Vertaa.fi on perustettu vuonna 2000 ja sivustolla vierailee lähes miljoona kävijää kuukaudessa. Vertaa.fi on itsenäinen yritys, jota sen omistajat rahoittavat.
Ben Kerkhof perusti Vertaa.fi:n vuonna 2000, mistä lähtien se on kehittynyt Suomen johtavaksi vertailujen tekijäksi. Vertaa.fi on osa hollantilaista Compare Groupia, johon kuuluu viisi muuta vertailusivustoa kolmessa eri maassa.
Vertaa.fi:n liiketoimintamalli perustuu liidien generoinnista verkkokaupoille ”hinta per klikkaus” hinnoittelulla.
Compare Groupin vertailusivustot:
Richard Pesola
Richard Pesola (1888 Köyhäjoki, Kaustinen – 1945 New York) oli amerikansuomalainen toimittaja.
Kansakoulun käynyt Pesola muutti vuonna 1905 Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli kaivosmiehenä. Vuonna 1906 hän liittyi Amerikan sosialistiseen puolueeseen. Pesola työskenteli "Toveri", "Työmies" ja "Eteenpäin" -lehtien toimittajana sekä työväenjärjestöjen puhujana ja toimitsijana. Vuosina 1935–1937 hän oli "Työmiehen" ja myöhemmin "Eteenpäin" -lehden päätoimittaja. Pesolan kirjalliseen tuotantoon kuuluu kertomuskokoelma "Sorretun poluilta" (1909).
"Eteenpäin"-lehden päätoimittajana ollessaan Pesola löydettiin New Yorkin kadulta tajuttomana. Hän kuoli viikkoa myöhemmin sairaalassa tajuihinsa tulematta. Selvittämättä jääneen tapauksen taustalla epäiltiin olleen poliittisia syitä. Talvisodan aikana Pesolan toimittama "Eteenpäin" oli tukenut voimakkaasti Neuvostoliiton tarkoitusperiä Suomessa.