hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Köminjärvi
Köminjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Pihjalaveden aseman lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 132 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sen järvenselällä sijaitsee kallioinen Köminsaari ja se on matalana järvenä kivikkoinen. Järven erikoisuus on 1,3 kilometriä pitkä ja noin 150 metriä leveä Vähä-Kömin niemi, jonka suojaan jää samanpituinen Köminlahti. Niemi on viime jääkauden aikainen seitsemän metriä korkea drumliini, jonka koostuu hiekkamoreenista. Se on otettu mukaan valtakunnallisesti arvokkaiden moreenimuodostumien luetteloon (luettelotunnus: MOR-Y09-084 ). Lahden toisella puolella sijaitsee tämän kanssa rinnakkainen drumliini ja kolmas drumliini alkaa järven eteläpäästä ja jatkuu Pihlajaveden asemalle asti.
Järven rantaviivan pituus on 10,7 kilometriä ja se on pääasiassa metsämaata. Rantaan asti ulottuu peltomaata Vähä-Kömin niemessä ja Mason alajuoksulla Köminkoskella. Järven ympäristö on alavaa seutua, joka on sen vuoksi soistuvaa metsämaata. Suot on ojitettu ja ojien kuivatusvedet on johdettu järveen. Järven ympäristön haja-asutus muodostuu noin 10 taloudesta, joista kaksi ovat maatiloja. Taloudet muodostavat Kömin kulmakunnan. Järven rannoille on rakennettu 12 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 6211 ja 6212. Haapamäki–Seinäjoki-rautatie ohittaa järven kauempana yhdystien takana.
Kun järven rantoja on otettu viljelyyn, on loivarantaisen ja tulvaherkän järven rantoja haluttu muuttaa laitumiksi ja niityiksi. Lupaa järvenlaskun toteuttamiseksi olivat hakeneet talolliset Heikki Rantakömi, Juha Isokömi, Herman Wähäkömi ja Abraham Lehtomäki. Kuvernööri myönsi luvan järvenlaskulle 29.3.1888. Kun järvenlasku oli toteutettu, huomattiin sen vaikeutuvan tukinuittoa. Tukinuiton helpottamiseksi saatiin muutama vuosi myöhemmin valtio mukaan perkaamaan jokiuomia ja järveä. Esimerkiksi järven lasku-uoma Kirkkokanava levennettiin ja suoristettiin tässä yhteydessä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään Pihlajaveden reitin pääuomasta Masosta, joka laskee Martinjärvestä (105 ha) Köminjärven pohjoispäähän. Metsäojien vaikutus järven vesitalouteen on vähäistä. Köminjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat Paskorimppi (10 ha), joka sijaitsee ojitetulla Lahdenperännevalla ja joka laskee järven eteläpäähän, ja toinen on Kaakkosuolla sijaitseva Kaakkolammi (5 ha), joka laskee suo-ojia myöten myös järven eteläpäähän.
Järven laskujoki Kirkkokanava on samalla osa Pihlajaveden reitin pääuoma, joka laskee ensin Mämmijärveen (28 ha) ja sen jälkeen Mämmijokea myöten Pihlajaveteen (2 070 ha).
Kalevi Kostiainen
Pasi Kalevi Kostiainen (s. 7. maaliskuuta 1967 Tuusula) on suomalainen, 1980- ja 1990-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Kostiainen sijoittui olympialaisten Tornado-luokassa 19:nneksi Barcelonassa 1992. Parinaan hänellä oli Markku Kuismin. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 1991 ja 20:nneksi vuonna 1988. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 17:s vuonna 1992 sekä 18:s vuosina 1989 ja 1990. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1988.
Seuratasolla Kostiainen edusti Tuusulanjärven Purjehtijoita. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1985–1987 ja 1990–1993. Parina hänellä noissa voitoissa oli ensimmäisessä Tapani Kostiainen, kahdessa seuraavassa Petteri Kostiainen ja lopuissa Markku Kuismin.
Markku Kuismin
Markku Juhani Kuismin (s. 26. huhtikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen, 1980- ja 1990-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Kuismin sijoittui olympialaisten Tornado-luokassa 19:nneksi Barcelonassa 1992. Parinaan hänellä oli Kalevi Kostiainen. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 1991 ja 20:nneksi vuonna 1988. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 17:s vuonna 1992 sekä 18:s vuosina 1989 ja 1990. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1988.
Seuratasolla Kuismin edusti Tuusulanjärven Purjehtijoita. Hän voitti Tornado-luokan Suomen-mestaruuden vuosina 1990–1993 parinaan Kalevi Kostiainen.
Katarina Krpež Slezak
Katarina Krpež Slezak (s. 2. toukokuuta 1988 Sombor, Jugoslavia) on serbialainen käsipalloilija. Hän on vuodesta 2014 edustanut unkarilaisseuraa Érd HC. Serbian maajoukkueen pelaajana hän saavutti MM-hopeaa 2013. Hän oli EM-kisojen 2018 paras maalintekijä.
Mathias Tallberg
Mathias Julius Tallberg (s. 7. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen, 1970- ja 1980-luvuilla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Tallberg sijoittui isänsä Peter Tallbergin kanssa olympialaisten Star-luokassa 11:nneksi Moskovassa 1980. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi vuonna 1977 ja 17:nneksi vuonna 1980.
Seuratasolla Tallberg edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Tallberg voitti käsipallossa junioreiden Suomen-mestaruuksia.
Wipkingen
Wipkingen on sveitsiläisen Zürichin kaupunginosa () ja entinen kunta. Wipkingen on osa Zürichin kaupungin pohjoista piiriä nro 10 (), jonka toinen osa on Höngg. Kaupunginosassa on runsaat 16 000 asukasta ja työpaikkoja on noin 5 000. Höngg sijaitsee Käferbergin lounaisrinteillä sekä Limmatjoen laaksossa.
Wipkingen oli itsenäinen kunta vuoteen 1893, josta lähtien se on ollut osa Zürichin kaupunkia. Kaupunginosan väkiluku kasvoi 1900-luvun alkupuoliskolla moninkertaiseksi:
Wipkingeniin on ollut raitiovaunuyhteys (nykyinen linja 4) Zürichin keskustasta vuodesta 1898 alkaen. S24-juna Zugista Wipkingerin tunnelin ja Oerlikonin kautta Winterthuriin kulkee Wipkingenin aseman kautta kahdesti tunnissa.
Richard Grönblom
Edgar Richard Grönblom (s. 17. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissa 1970- ja 1990-luvuilla kilpaillut purjehtija.
Grönblom sijoittui olympialaisten Finnjolla-luokassa 19:nneksi Montrealissa 1976 ja Star-luokassa 20:nneksi Ville Kurjen kanssa Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui Finnjollalla 25:nneksi vuonna 1976 sekä Starilla 20:nneksi vuonna 1995 ja 25:nneksi vuonna 1996. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli Finnjollalla 11:s vuonna 1976 sekä Starilla kymmenes vuonna 1994 ja 15:s vuonna 1993. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden Laser-luokassa vuonna 1975.
Seuratasolla Grönblom edusti Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Laserilla vuosina 1975–1976, Finnjollalla vuosina 1976–1977 sekä Starilla vuosina 1985–1988, 1990 ja 1992–1995.
Grönblom kilpaili juniorina alppihiihdossa ja voitti nuorten Suomen-mestaruuden pujottelussa vuonna 1967.
Richard Grönblomin isä Sven Grönblom kilpaili myös purjehtijana olympialaisissa.
Beaumontin satama
Beaumontin satama () on Texasin Beaumontissa sijaitseva satama. Se avattiin vuonna 1908, jonka jälkeen sitä on laajennettu lukuisia kertoja.
Beaumontin satama oli vuonna 2013 rahdin määrällä mitattuna Yhdysvaltain neljänneksi vilkkain satama. Satama on myös hyvin merkittävä Yhdysvaltain asevoimille, joka käyttää satamaa usein sotilasrahdin kuljettamiseen. Tätä tehtävää varten satamaan on sijoitettu Yhdysvaltain armeijan 842. kuljetuspataljoona.
Ville Kurki
Ville Kalle Kurki (s. 24. maaliskuuta 1968 Kerava) on suomalainen, 1990-luvulla arvokilpailuissa kilpaillut purjehtija.
Kurki sijoittui olympialaisten Star-luokassa 20:nneksi Richard Grönblomin gastina Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui 20:nneksi vuonna 1995 ja 25:nneksi vuonna 1996. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli parhaimmillaan kymmenes vuonna 1994 ja 15:s vuonna 1993.
Seuratasolla Kurki edusti Naantalin Purjehdusseuraa ja Nyländska Jaktklubbenia.
Marise Payne
Marise Payne (s. 29. heinäkuuta 1964 Sydney, Australia) on australialainen poliitikko, joka edustaa Australian liberaalipuoluetta. Hän on toiminut maansa ulkoministerinä elokuusta 2018. Sitä ennen hän toimi puolustusministerinä vuodesta 2015, ja sitä ennen kaksi vuotta peruspalveluministerinä.
Foraminacephale
Foraminacephale on sukupuuttoon kuollut Pachycephalosauridae-heimoon kuuluva dinosaurussuku, joka eli myöhäisliitukauden Campania-vaiheella. Sen jäänteet koostuvat luukupoleista, joita on löydetty Albertasta, Kanadasta. Sukuun kuuluu yksi laji, Foraminacephale brevis, jota on ennen oman sukunsa kuvaamista vuonna 2016 pidetty vaihtelevasti ainakin "Stegoceras"- tai "Prenocephale"-suvun lajina, tai "Stegoceras validumin" synonyyminä.
"Foraminacephale" oli arviolta noin 1,5 metriä pitkä ja painoi 10 kiloa. Sen pää ei ollut raskaasti koristeltu. "Foraminacephalen" elinympäristöä olivat luultavasti vesistöiset, metsäiset tulvatasangot, joissa oli rannikkosoita. Talvet olivat alueella viileitä.
"Foraminacephalen" luokittelu on ollut aikojen saatossa monimutkaista. Eläimen kuvasi alun perin Lawrence Lambe vuonna 1918 nimellä "Stegoceras brevis". Osa tutkijoista on jatkanut tämän nimen käyttöä, toiset taas ovat pitäneet sitä samana lajina "Stegoceras validumin" kanssa, selittäen näiden kahden erot yksilöiden sukupuoleen ja ikään liittyvinä. 2000-luvulla dinosaurus on myös luokiteltu omaksi lajikseen "Prenocephale"- ja mahdollisesti "Sphaerotholus"-suvuissa, ja sille kuvattiin vuonna 2016 oma "Foraminacephale"-sukunsa.
Fredrik Ehrström
Fredrik August Ehrström (s. 29. elokuuta 1925 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Ehrström sijoittui olympialaisten Star-luokassa 14:nneksi Roomassa 1960. Hänen parinaan purjehti Rolf Zachariassen ja heidän veneensä nimi oli "Bella". Ehrström osallistui myös Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla "Freddy" Ehrström edusti Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Star-luokassa vuosina 1952, 1959, 1960 ja 1971.
Ehrström on toiminut Kansainvälinen Purjehtijaliiton hallituksen jäsenenä ja kansainvälisenä purjehdustuomarina.
Long Beachin satama
Long Beachin satama () on Kalifornian Long Beachissa sijaitseva satama. Se sijaitsee aivan Los Angelesin sataman vieressä, mutta satamat ovat hallinnollisesti erillisiä: Los Angelesin sataman omistaa Los Angelesin kaupunki, Long Beachin sataman taas Long Beachin kaupunki. Satama on yksi Yhdysvaltain vilkkaimmista: se on konttimäärältään (2017) Yhdysvaltain toiseksi vilkkain ja rahdin määrän mukaan mitattuna (2013) Yhdysvaltain viidenneksi vilkkain.
Long Beachin satama tuotti tilikaudella 2017 yhteensä 381 miljoonaa dollaria sataman liikevoiton ollessa noin 90 miljoonaa. Samana vuonna sataman läpi kulki yhteensä noin 7,2 miljoonaa konttia (TEU).
Long Beachin sataman rakennustyöt alkoivat vuonna 1906, kun The Los Angeles Dock and Terminal Co. -niminen yritys osti reilun kolmen neliökilometrin kokoisen alueen sataman rakentamista varten. Ensimmäinen laiva saapui Long Beachin satamaan 2. kesäkuuta 1911, mutta virallisesti satama avattiin pormestari Charles Windhamin johdolla vasta 24. päivä kesäkuuta.
Vuonna 1916 The Los Angeles Dock and Terminal Co. ajautui konkurssiin, minkä jälkeen Long Beachin kaupunki jatkoi sataman kehitystyötä. Seuraavana vuonna kaupunki perusti ensimmäisen sataman toimintaa hoitavan komission. Sataman laajentamista jatkettiin ja vuonna 1926 sataman läpi kulki jo vuosittain yli miljoona tonnia rahtia.
Vuonna 1936 satama-alueelta löydettiin ensimmäisen kerran öljyä ja kaksi vuotta myöhemmin sinne avattiin ensimmäinen öljylähde. Öljylähteiden määrä lisääntyi nopeasti ja vuonna 1943 satamassa porattiin jo 17 000 barrelia öljyä päivässä. Öljytulot jaettiin aluksi Long Beachin kaupungin ja sataman kesken, mutta 1955 Yhdysvaltain korkein oikeus määrää, että puolet öljytuloista on jatkossa tilitettävä Kalifornian osavaltiolle.
Long Beachin satama jatkoi voimakasta laajentumistaan koko 1900-luvun loppupuolen ajan. Vuonna 1995 sataman läpi kulki 2,6 miljoonaa konttia (TEU), mikä teki satamasta konttimäärällä mitattuna ensimmäistä kertaa koko maan suurimman. Long Beach pysyi konttimäärältään Yhdysvaltain vilkkaimpana satamana aina 2000-luvun alkuun asti, jolloin Los Angelesin satama ohitti sen.
2000-luvulla Long Beachin ja Los Angelesin satamat ovat pyrkineet vähentämään satamiensa aiheuttamia päästöjä erilaisten ympäristöohjelmien kautta. Long Beachin satamassa muun muassa kiellettiin vuonna 2012 ennen vuotta 2007 valmistetut rekat, mikä vähensi huomattavasti rekkojen aiheuttamia päästöjä.
Wäinö Rautawaara
Gustaf Wäinö Rautawaara, vuoteen 1907 Jernberg (21. kesäkuuta 1872 Ilmajoki – 11. marraskuuta 1950 Helsinki) oli laulaja, urkuri ja musiikkipedagogi sekä kuoron- ja orkesterinjohtaja.
Wäinö Rautawaaran vanhemmat olivat nimismies Gustaf Jernberg ja Kristina Elisabeth Erling ja puoliso vuodesta 1904 Wenny Johanna Emilia von Essen. Rautawaara kävi kanttoriurkurikoulun 1894 ja valmistui musiikinopettajaksi Helsingin musiikkiopistosta 1896. Vaasassa hän oli kanttori ja taide- ja oppikoulun laulunopettaja 1902–1919, Helsingissä konservatorion opettaja 1919–1924 ja Suurkirkon kanttori 1925–1948. Rautawaara toimi myös useiden eri kuorojen ja orkesterien sekä soittojuhlien johtajana sekä esiintyvänä taiteilijana Suomessa ja ulkomailla. Mieskuoro Laulu-Miesten johtaja hän oli kymmenen vuotta, 1920–1930.
Wäinö Rautawaaran veljiä olivat oopperalaulaja Eino Rautavaara ja oikeusministeri A. E. Rautavaara. Sopraanolaulaja Aulikki Rautawaara oli hänen tyttärensä, poika Pentti Rautawaara oli tunnettu sellisti.
Rolf Zachariassen
Rolf Berndt Alexander Zachariassen (s. 27. kesäkuuta 1935 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Zachariassen sijoittui olympialaisten Star-luokassa 14:nneksi Roomassa 1960. Hänen parinaan purjehti Fredrik Ehrström ja heidän veneensä nimi oli "Bella". Zachariassen osallistui myös Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla Zachariassen edusti muun muassa Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Star-luokassa vuosina 1959, 1960 ja 1971.
Zachariassen on toiminut Kansainvälinen Purjehtijaliiton kilpailupäällikkönä.
Golden Globe 2019
Golden Globe 2019 oli järjestyksessään 76. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2018 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa, Kaliforniassa 6. tammikuuta 2019. Gaalan juonsivat Sandra Oh ja Andy Samberg.
Ehdokkaat julkistettiin 6. joulukuuta 2018.
Fredrik Rosberg
Fredrik Rosberg (3. marraskuuta 1855 Pernaja – 18. syyskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja.
Rosbergin vanhemmat olivat lääninmaanmittausinsinööri, hovineuvos Johan Rosberg (1812–1894) ja Fredrika Charlotta Witting. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880 ja filosofian maisteriksi 1882, Insinööriksi hän oli valmistunut 1878 Polyteknillisestä opistosta.
Roseberg tuli silloisen Helsingin Telefoniyhdistyksen palvelukseen 1882 ja hänestä tuli yhdistyksen johtaja 1898. Vuonna 1900 Rosberg laati suunnitelman Helsingin puhelinverkon kanavoimisesta maailman suurkaupunkien esimerkin mukaan ja tätä suunnitelmaa alettiin sitten hänen johtajakaudellaan toteuttaa.
Fredrik Rosberg oli naimisissa vuodesta 1883 Johanna Alvina Wittingin (1858–1944) kanssa. Heidän poikansa insinööri John Rosberg (1891–1960) toimi Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli mukana äärioikeiston järjestöjen toiminnassa.
All My Demons Greeting Me as a Friend
All My Demons Greeting Me as a Friend on AURORAn ensimmäinen studioalbumi, joka nauhoitettiin vuonna 2015, ja julkaistiin 11. maaliskuuta vuonna 2016. Albumilla on myös kappaleita hänen esikois-EP:ltänsä, Running With the Wolves.
1. Runaway -(4:08)
2. Conqueror -(3:27)
3. Running With the Wolves -(3:14)
4. Lucky -(4:13)
5. Winter Bird -(4:04
6. I Went Too Far -(3:27
7. Through the Eyes of a Child -(4:34)
8. Warrior -(3:43)
9. Murder song (5, 4, 3, 2, 1) -(3:20)
10. Home -(3:32)
11. Under the Water -(4:24)
12. Black Water Lilies -(4:42)
13. Half the World Away -(3:18)
14. Murder Song (5, 4, 3, 2, 1) (Akustinen) -(3:38)
15. Nature Boy (Akustinen) -(2:59)
16. Wisdom Cries -(4:07)
17. Running With the Wolves (Pablo Nouvelle Remix) -(3:50)
1. http://aurora-aksnes.wikia.com/wiki/All_My_Demons_Greeting_Me_As_A_Friend (Engalnniksi)
2. https://en.wikipedia.org/wiki/All_My_Demons_Greeting_Me_as_a_Friend (Englanniksi)
3. https://www.discogs.com/Aurora-All-My-Demons-Greeting-Me-As-A-Friend/master/970718 (Englanniksi)
4. https://itunes.apple.com/us/album/all-my-demons-greeting-me-as-a-friend-deluxe/1065985699 (Englanniksi)
Aleksandr Minajev
Aleksandr Aleksejevitš Minajev (, 11. elokuuta 1954 Železnodorožnyi, Venäjän SFNT – 6. joulukuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Minajev voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976. Moskovan Dynamon pelaajana hän saavutti Neuvostoliiton (kevät)mestaruuden vuonna 1976 ja Neuvostoliiton cup-mestaruuden vuonna 1977. Minajev kuoli 64-vuotiaana 6. joulukuuta 2018.
John Rosberg
John Rosberg (9. syyskuuta 1891 – 3. kesäkuuta 1960) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillinen johtaja joka oli mukana 1930- ja 1940-luvulla äärioikeistolaisessa toiminnassa.
Rosbergin vanhemmat olivat insinööri, Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja Fredrik Rosberg ja Johanna Alvina Witting. Hän oli Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli aloitteentekijänä kun Helsingin puhelinverkkoa alettiin automatisoida 1920-luvulla. Ensimmäiset tilaajat yhdistettiin Töölön automaattipuhelinkeskukseen heinäkuussa 1922 ja koko Helsingin kaupungin puhelinverkko saatiin automatisoitua vuoteen 1929 mennessä.
Rosberg oli mukana Aktiva studentförbundetissa ja sen julkaisemassa Svensk Botten-lehdessä. Hän osallistui myös Vapaussodan Rintamamiesliiton toimintaan ja hänellä oli hyvät suhteet kansallissosialistiseen Saksaan. Syyskuussa 1939 liiton aktiivit Rosberg, pankinjohtaja Pehr Norrmén ja liiton julkaiseman Rintamamieslehden toimittaja Karl Jansson olivat mukana Esko Riekin johtamassa lähetystössä joka vieraili Saksassa. Lähetystö tapasi Heinrich Himmlerin joka kiisti Saksan sopineen elokuussa 1939 Neuvostoliiton kanssa mitään Suomen asemasta. Himmler vaati Suomea hillitsemään vasemmistolehtien kirjoittelua Saksaa ja Hitleriä vastaan, tekemään muutoksia hallitukseen ja lähettämään valtuuskunnan Saksaan neuvottelemaan kauppasopimuksesta. Suomeen palattuaan lähetystö raportoi tuloksettomaksi jäänestä matkastaan ulkoministeri Eljas Erkolle, entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille ja Vapaussodan Rintamamiesliiton johdolle.
Rosbergista tuli talvisodan jälkeen Suomalais-saksalaisen seuran hallituksen jäsen ja hän kävi Saksassa uudelleen heinäkuussa 1940. Hänet silloin tavanneen Suomen Berliinin sotilasasiamiehen eversti Walter Hornin mukaan Rosbergilla oli ""erinomaiset yhteydet natseihin Saksassa, joiden opit hän suuressa määrin on omaksunut. Yksi uskollisista taistelussa Suomen ja Saksan yhteistyön puolesta"". Jatkosodan aikana Rosberg osallistui Samfundet Folkgemenskapin toimintaan ja syksyllä 1944 hän oli Valpon pidättämänä eräiden muiden äärioikeistolaisten johtohenkilöiden kanssa.
John Rosberg oli naimisissa Lyoka Truhartin (1897–1946) kanssa.
Antonio Palacios
Antonio Palacios Ramilo (8. tammikuuta 1874 – 1945) oli espanjalainen arkkitehti.
Antonio Palaciosia pidetään yhtenä merkittävimmistä ja vaikutusvaltaisimmista espanjalaisista arkkitehdeistä 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Hän suunnitteli eräitä Madridin tunnuskuvallisimpia rakennuksia. Hän vaikutti Madridin kehitykseen moderniksi metropoliksi.
Antonio Palacios suunnitteli Madridin metron logon ja useita metron ensimmäisiä asemia sekä metron sisäänkäyntejä. Erilaisten muutostöiden jälkeen jotkut niistä eivät enää ole nähtävissä tai ne on poistettu käytöstä.
Lasse Dahlman
Lasse Henrik Dahlman (9. huhtikuuta 1931 Helsinki – 19. tammikuuta 1975 Espoo) oli suomalainen purjehtija.
Dahlman sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 17:nneksi Roomassa 1960 yhdessä René Nymanin ja Heinrich Schaarschmidtin kanssa ”Rififi”-nimisellä veneellä. Seuratasolla Dahlman edusti Helsingfors Segelklubbia.
Viktor Matvijenko
Viktor Antonovytš Matvijenko (, , 9. marraskuuta 1948 Zaporožje, Ukrainan SNT – 29. marraskuuta 2018) oli ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, joka edusti pelaajaurallaan Neuvostoliittoa saavuttaen muun muassa olympiapronssia Montréalissa 1976.
Puolustajana pelannut Matvijenko saavutti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976 ja kuului EM-hopeaa Belgiassa 1972 saavuttaneeseen kokoonpanoon pelaamatta otteluakaan lopputurnauksessa. Kiovan Dynamon pelaajana hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1971, 1974, 1975 ja 1977, Neuvostoliiton cup-mestaruden vuonna 1974, Cup-voittajien cupin mestaruuden vuonna 1975 ja UEFA Super Cupin mestaruuden vuonna 1975. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana. Matvijenko kuoli 70-vuotiaana 29. marraskuuta 2018. Hänet haudattiin Kiovaan.
Heinrich Schaarschmidt
Heinrich Karl Franz Schaarschmidt (s. 27. helmikuuta 1930 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
"Hessu" Schaarschmidt sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 17:nneksi Roomassa 1960 yhdessä René Nymanin ja Lasse Dahlmanin kanssa "Rififi"-nimisellä veneellä. Seuratasolla Schaarschmidt edusti Helsingfors Segelklubbia.
Jouko Valli
Jouko Antero Valli (s. 15. joulukuuta 1939 Iitti) on suomalainen kilpapurjehtija ja autourheilija.
Valli sijoittui olympialaisten purjehduksen Finnjolla-luokassa 16:nneksi Roomassa 1960. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi vuonna 1962. Finnjollien Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 1959, 1960 ja 1963. Hän voitti avomeriluokan Suomen-mestaruuden vuonna 1987. Seuratasolla Valli edusti Turun Pursiseuraa.
Autourheilussa Valli voitti jäärata-ajon Suomen-mestaruuden 1 600 kuutiosenttimetrin luokassa vuosina 1965 ja 1967. Hän edusti Turun Urheiluautoilijoita, Turun Moottorikerhoa ja Turun Moottorivenekerhoa.
Jouko Vallin veli Olavi Valli on myös purjehduksen Suomen-mestari.
Věra Růžičková
Věra Růžičková (Schulaková) (10. elokuuta 1928 Brno – 24. marraskuuta 2018) oli tšekkoslovakialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Růžičková voitti joukkuekilpailusta olympiakultaa Lontoossa 1948. Hän kilpaili myös koripallossa, uinnissa ja uimahypyissä. Růžičková kuoli 90-vuotiaana 24. marraskuuta 2018.
Anneli Pouta
Anneli Pouta (s. 1961) on suomalainen ylilääkäri ja tutkija, joka työskentelee osastonjohtajana Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella. Pouta on kansainvälisesti viitatuimpia suomalaisia tutkijoita.
Pouta valmistui Oulun yliopistosta lääkäriksi vuonna 1987, ja pätevöityi edelleen naistentautien ja synnytyksen erikoislääkäriksi (1995) sekä lääketieteen tohtoriksi (1998). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1997) käsitteli raskausmyrkytyksen aihepiiriä ja oli otsikoitu "Natriuretic and vasoactive peptides in pre-eclampsia". Dosentin pätevyyden hän sai vuonna 2005.
Dosentti Pouta oli loppuvuoteen 2018 mennessä kirjoittanut yhdessä tutkijatovereittensa kanssa noin 210 julkaistua tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua, joista useat oli hyväksytty tiedemaailman huippujulkaisuihin (kuten Nature, Nature Genetics, BMJ, The Lancet, Science, Plos One). Vuonna 2018 Pouta nousi arvostetulle maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalle tieteenrajat ylittävän tutkimuksen aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaanluettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Mika Kivimäki
Mika Kivimäki (s. 1961, Espoo) on suomalainen psykologi (PsT), joka työskentelee sosiaalisen epidemiologian professorina Britanniassa University College Londonissa ja jatkaa tutkimustyötään myös Helsingin yliopistossa. Hän on kansainvälisesti viitatuimpia suomalaisia tutkijoita.
Kivimäki valmistui Helsingin yliopistosta psykologiksi vuonna 1987 (PsM 1987), ja sittemmin myös psykologian lisentiaatiksi ja tohtoriksi testisuoriutumiseen ja testiahdistukseen liittyvillä töillään (PsL 1991, PsT 1997). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1996) laajensi aihepiirin käsittelyä stressin ja persoonallisuuspiirteiden välisten yhteyksien, stressitekijöiden ja -reaktioden suuntaan. Väitöskirja oli otsikoitu "Stress and personality factors : specifications of the role of test anxiety, private self-consciousness, type A behavior pattern, and self-esteem in the relationship between stressors and stress reactions".
Työurallaan Kivimäki on ehtinyt toimia useassa eri roolissa. Vuosina 1998–1999 hän oli Helsingin yliopiston psykologian laitoksen apulaisprofessori, sitten Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1999–2001, Helsingin yliopiston soveltavan psykologian professori 2001–2003 ja, työterveyden professori 2003–2006. Hän siirtyi sitten University College Londonin Epidemiologian ja kansanterveyden laitokselle johtamaan Whitehall II -tutkimushanketta.
Kivimäki on poikkeuksellisen tuottelias tieteentekijä. Hänen julkaisulistallaan oli esimerkiksi jo satakunta vuoden 2018 aikana julkaistua tieteellistä artikkelia tai kokouspaperia (tilanne 6.12.2018)! Vuonna 2018 Kivimäki oli arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalla sosiaalitieteiden (Social Sciences, general) aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaanluettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Professori Kivimäki oli noussut Google Scholar -hakupalvelun aineistoon pohjautuvassa, lokakuun 2018 alun espanjalaisessa tutkijatilastossa listan sijalle 733 hakupalvelun listaamista maailman 3 160 huippututkijasta koko uran kattavien viittausten perusteella. Kivimäen koko uran julkaisuja koskeva h-indeksinsä oli tämän luettelon mukaan 137. Hänen julkaisuihinsa on viitattu erityisen runsaasti vuodesta 2013 lähtien. Kivimäki on tämän tilaston mukaan eräs kaikkein viitatuimmista suomalaisista; häntä ylemmäs listalla sijoittuivat suomalaisista ainoastaan Jukka T. Salonen, Kai Simons, Jaakko Kaprio ja Markku Laakso.
Pontarlier
Pontarlier on kunta Doubsin departementissä Bourgogne-Franche-Comtén aluella läntisessä Ranskassa lähellä Sveitsin rajaa. Pontarlierin pinta-ala on 41,35 km² ja asukasluku 18 409. Pontarlier on Doubsin departementin kolmanneksi suurin kaupunki Besançonin ja Montbéliardin jälkeen.
Pontarlierin kohdalla oli roomalaisten asema galliassa, ja se sijaitsi Orben ja Besançonin välisen tien varrella, jonka takia siitä tuli tärkeä kauppapaikka burgundien hyökkäyksen jälkeen 400-luvulla, koska Pontarlierin kohdalta oli pitkään helpointa ylittää Juravuoret.
Pontarlier on tunnettu Absintintistaan, jota valmistettiin siellä vuoteen 1915 asti, jolloin se kielettiin. Tämän jälkeen siellä alettiin valmistamaan Pastista. Absintin valmistuskielto loppui 1990-luvulla, jonka jälkeen sitä on alettu taas valmistamaan.
Fredrik Eklöf
Fredrik Eklöf (s. 23. maaliskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Eklöf sijoittui olympialaisten 5,5 metrin luokassa 15:nneksi Roomassa 1960 yhdessä Peik Gästrinin ja Peter Tallbergin kanssa "Inga-Lill XLIV" -nimisellä veneellä. Eklöf voitti Hangon Regatan Soling-luokan vuonna 1971. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Aktiva studentförbundet
Aktiva studentförbundet oli vuosina 1931–1945 toiminut suomenruotsalainen oikeistoradikaali järjestö jonka perustivat Lapuan liikettä kannattaneet Ruotsalaisen Kansanpuolueen oikeistosiipeen kuuluneet opiskelijat ja aktivistitoiminnan veteraanit. Järjestö oli maanpuolustushenkinen ja saksalaismielinen vaikkei se kannattanutkaan kansallissosialismia. Aktiva studentförbundet suhtautui myös myönteisemmin kuin RKP:n enemmistö yhteistyöhön suomenkielisten porvarillisten piirien kanssa.
Aktiva studentförbundet julkaisi yhdessä Ruotsalaisen Kansanpuolueen oikeistosiiven ns. vuorineuvossiiven kanssa vuosina 1937–1944 Svensk Botten-aikakauslehteä. RKP:n vuorineuvossiipi oli saanut nimensä koska ryhmään kuului useita ruotsinkielisiä elinkeinoelämän edustajia kuten Amos Anderson, Jacob von Julin, August Ramsay ja Emil Sarlin. Aktiva studentförbundetin toiminta hiipui jo talvisodan jälkeen ja järjestö lakkautettiin 1945. Sen jäsenmäärä ei enimmilläänkään ylittänyt kahtasataa.
Peik Gästrin
Peik Lars Erik Gästrin (s. 6. heinäkuuta 1934 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
"Spike" Gästrin sijoittui olympialaisten 5,5 metrin luokassa 15:nneksi Roomassa 1960 yhdessä Fredrik Eklöfin ja Peter Tallbergin kanssa "Inga-Lill XLIV" -nimisellä veneellä. Maailmanmestaruuskilpailuissa Gästrin sijoittui 5,5-metrisissä kahdeksanneksi vuonna 1961. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti Vikla-luokassa pronssia vuonna 1966. Hän sijoittui toiseksi San Remo – Monaco -regatan Vikla-luokassa vuonna 1963. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Gästrin pelasi jääkiekkoa KIF:n joukkueessa SM-sarjassa kaudella 1952–1953. Hän on Suur-Helsingin Golfin perustajajäsen.
Porolammi (Kauhava)
Porolammi on Kauhavan keskiosassa sijaitseva järvi. Se on ollut aikaisemmin Alahärmän, Kauhavan ja Kortesjärven rajapaikka. Se laskee Kunnarinluoman kautta Lapuanjokeen. Porolammelle päättyy Antintaival-niminen retkeilyreitti, joka alkaa Haaruksesta. Järven eteläpuolella on myös laavu ja kuivakäymälä.
John Flinkenberg
John Rafael Flinkenberg (15. maaliskuuta 1896 Vaasa – 2. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Flinkenberg sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 14:nneksi "Xantippa"-veneen kipparina Melbournessa 1956. Hän oli tuolloin 60 vuoden ja kahdeksan kuukauden ikäinen ja hän on kaikkien aikojen vanhimpana olympialaisiin osallistunut suomalaisurheilija.
Flinkenbergillä on useita voittoja muun muassa Sandhamnin regatasta. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Segelsällskapia, jonka kommodorina hän toimi toistakymmentä vuotta.
Edvin Rautell
Otto Edvin Rautell (4. tammikuuta 1862 Helsinki – 1. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka teki pitkän uran lehdistön palveluksessa.
Edvin Rautellin vanhemmat olivat kelloseppä Otto Rautell ja Angelique Winqvist. Hän tuli ylioppilaaksi 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1887. Rautell toimi "Nya Pressen" -lehden vakinaisena avustajana 1887–1896 ja sitä seuranneen samannimisen lehden toimitussihteerinä 1906–1914. Suomen lennätintoimiston ja sitä seuranneen Suomalaisen uutistoimiston johtaja hän oli 1896–1906, "Helsingfors-Posten" -lehden toimitussihteeri 1904–1905 sekä "Dagens Press" -lehden ja myöhemmän "Svenska Pressen" -lehden vastaava toimittaja ja toimitussihteeri 1914–1928.
Joel Jahn
Carl Joel Jahn (s. 10. tammikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Jahn sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 14:nneksi John Flinkenbergin kipparoiman "Xantippa"-veneen jäsenenä Melbournessa 1956. Jahnilla on voittoja Sandhamnin regatasta. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Segelsällskapia.
Tor-Kristian Lindh
Tor-Kristian Lindh (13. marraskuuta 1906 Helsinki – 16. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Lindh sijoittui olympialaisten Louhi-luokassa 14:nneksi John Flinkenbergin kipparoiman "Xantippa"-veneen jäsenenä Melbournessa 1956. Lindhillä on voittoja muun muassa Sandhamnin regatasta. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Segelsällskapia.
Tor-Kristian Lindhin isä Emil Lindh osallistui purjehtijana olympialaisiin ja teki uran näyttelijänä. Tor-Kristian Lindhin veljistä Per Lindh ja Nils Lindh kilpailivat myös purjehduksessa ja Nils voitti nyrkkeilyssäkin Suomen-mestaruuksia.
The Favourite
The Favourite on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut historiallinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Giórgos Lánthimos. Se sijoittuu 1700-luvulle kuningatar Annan valtakauteen ja kertoo kahdesta naisesta, jotka kilpailevat hovissa kuningattaren suosiosta. Elokuvan pääosissa ovat Olivia Colman, Emma Stone, Rachel Weisz, Nicholas Hoult, Joe Alwyn, James Smith ja Mark Gatiss. Irlannissa, Iso-Britanniassa ja Yhdysvalloissa yhteistuotettu elokuva kuvattiin Hatfield Housessa, Hertfordshiressa ja Hampton Courtin palatsissa, Richmond upon Thamesissa, Englannissa keväällä 2017.
"The Favourite" sai maailmanensi-iltansa 30. elokuuta 2018 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se palkittiin Grandy Jury -palkinnolla ja parhaan naispääosan Volpi Cup -palkinnolla (Colman). Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2018. Suomessa sen ensi-ilta on 8. helmikuuta 2019.
Elokuva palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globella (Colman) ja sai Golden Globe -ehdokkuudet myös parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, naissivuosasta (Stone ja Weisz) ja käsikirjoituksesta. Elokuva sai myös parhaan brittiläisen independent-elokuvan palkinnon. Elokuva sai eniten Bafta-ehdokkuuksia vuonna 2019 yhteensä 12 ehdokkuutta. Elokuva sai 10 Oscar-ehdokkuutta vuoden 2019 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, naispääosasta (Colman), naissivuosasta (Stone ja Weisz) ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta.
Giórgos Lánthimos
Giórgos Lánthimos (; s. 1973 Ateena) on kreikkalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Kulmahammas" (2009), "Alpeis" (2011), "The Lobster" (2015), "The Killing of a Sacred Deer" (2017) ja "The Favourite" (2018). Hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta yhdessä Efthýmis Filíppoun kanssa elokuvasta "The Lobster".
Heikki Laine (soutaja)
Heikki Tapani Laine (s. 16. kesäkuuta 1936 Turku) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Laine edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös Heikki Laineen veljet Eero ja Pertti Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Heikki Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Turun Yliopiston Soutajia edustanut ”Hessu” Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän on saavuttanut voittoja Ruotsi-maaottelussa.
Pertti Laine
Pertti Olavi Laine (13. joulukuuta 1938 Turku – 20. lokakuuta 1999 Turku) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Laine edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös Pertti Laineen veljet Eero ja Heikki Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Pertti Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Turun Yliopiston Soutajia ja Turun Soutajia edustanut Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän on saavuttanut voittoja Ruotsi-maaottelussa.
Bertta Räsänen
Bertta Räsänen (23. helmikuuta 1921 Riistavesi – 29. syyskuuta 1994 Kuopio) oli suomalainen laitosemäntä ja perinneruokakulttuurin elvyttäjä, joka muun muassa pani alulle 1980-luvulla toteutetun pitäjäruokaprojektin. Hän sai kotiseutuneuvoksen arvonimen vuonna 1989.
Kalastajaperheeseen Riistavedellä syntynyt Räsänen kävi Kuopiossa käsityökoulun, piti sen jälkeen kudontakursseja ja hoiti kouluasuntolaa Suomussalmella. Hän kouluttautui laitoskeittäjäksi Haukiputaan emännöitsijäkoulussa ja sai alan paikan Muhokselta poikakodista. Pisimpään hän toimi kuopiolaisen vanhainkoti Harjulan emäntänä 1961–1984. Sieltä hänen maineensa kiiri niin, että hän sai kestittäväkseen myös Kuopion kaupungin vieraita.
Harjulan-vuosinaan Räsänen innostui perinneruokareseptien keräilystä ja tallentamisesta ja sai työhön avukseen Pohjois-Savon kotitalousalan järjestöjä. Näin syntyi "Savolainen keittokirja" (1979). Ruokaperinteestä kiinnostunut televisiokokki Jaakko Kolmonen intoutui Räsäsen työstä ja ryhtyi johtamaan valtakunnallista pitäjäruokaprojektia, jonka myötä Suomen muidenkin maakuntien ruokaperinteestä laadittiin omat kirjansa. Pitäjien nimikkoruoat ja muuta perinneruokatietoa koottiin myös kirjaan "Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat".
Bertta Räsänen valittiin vuonna 1979 Savonmuan Hilimaksi, vuonna 1984 Piällysmieheksi ja 1986 Kuopion Siskotytöksi. Kalevalan juhlavuoden mitalilla hänet palkittiin 1985.
Arto Nikulainen
Arto Tauno Olavi Nikulainen (28. elokuuta 1930 Piikkiö – 20. helmikuuta 2010 Turku) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut soutaja.
Nikulainen edusti Suomea Rooman olympialaisissa 1960. Perämiehettömän nelosen joukkue, johon kuuluivat myös veljekset Eero, Heikki ja Pertti Laine, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Nikulainen saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Nikulainen voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän saavutti voittoja Ruotsi-maaottelussa. Hän edusti Turun Yliopiston Soutajia ja Turun Soutajia ja toimi myöhemmin molempien seurojen puheenjohtajana.
Arto Nikulaisen veli Jouko Nikulainen sekä Joukon poika Pekka Nikulainen ovat kilpailleet kansainvälisellä tasolla suunnistuksessa.
Herbert Morrison
Herbert Morrison voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pontus Holmberg
Pontus Holmberg (s. 9. maaliskuuta 1999 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Holmberg osaa pelata myös keskellä.
Elite Prospects -sivuston mukaan Holmberg on taitava hyökkäyspään pelaaja, joka on varustettu hyvällä nopeudella ja pelikäsityksellä. Hän on taitava luomaan maalipaikkoja, mutta Holmbergillä on kuitenkin kehitettävää laukauksessa.
Holmberg on VIK Västerås HK:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2014–2015 koko U16 Elitin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 19+46=65. Kaudella 2015–2016 Holmberg oli J18 Elitissä Västeråsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+25=34. Kaudella 2017–2018 hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa, jossa tulokaskausi toi 36 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja kahdeksassa Kvalserien AS:n ottelussa tehot 2+4=6. Västeråsin kausi päättyi sarjanousuun HockeyAllsvenskaniin. Holmberg pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssä joulukuussa 2017. Hän teki näin ollen SHL-debyyttinsä 19. joulukuuta 2017 vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Holmberg sai ottelussa jääaikaa 13.21 minuuttia.
Toronto Maple Leafs varasi Holmbergin kuudennella kierroksella 156. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Växjö Lakersin kanssa. Holmberg teki SHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 kolmannessa ja uransa viidennessä ottelussaan 27. syyskuuta 2018 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan.
Holmberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteens hän on pelannut 15 nuorten maaottelua.
Holmbergin isä Jörgen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 250 Elitserien-ottelua. Hän kuului Djurgårdens IF:n vuoden 1983 Ruotsin-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.
Herbert Morrison (poliitikko)
Herbert Stanley Morrison, Baron Morrison (3. tammikuuta 1888 – 6. maaliskuuta 1965) oli brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hän oli merkittävissä rooleissa toisen maailmansodan aikaisessa koalitiohallituksessa ja sodan jälkeisessä työväenpuolueen hallituksessa muun muassa varapääministerin asemassa.
Morrison syntyi Lontoossa. Hän alkoi jo nuorena osallistua aktiivisesti politiikkaan ja liittyi Independent Labour Party -puolueen jäseneksi vuonna 1906. Hän toimi Lontoossa kunnallispoliitikkona vuodesta 1919 lähtien, kunnes hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1923. Hän oli parlamentin jäsen vuodet 1923–1924, 1929–1931 ja 1935–1959. Hänestä tehtiin pääri ja ylähuoneen jäsen hänen jättäessään alahuoneen vuonna 1959.
Morrison pyrki vuosina 1935 ja 1955 työväenpuolueen puheenjohtajaksi. Ensimmäisellä yrityksellään hän hävisi Clement Attleelle ja toisella Hugh Gaitskellille.
Johan Södergran
Per Johan Nikolas Södergran (s. 20. marraskuuta 1999 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Linköping HC:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Södergran on Stocksunds IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin , joka on Stocksunds IF:n, Danderyds SK:n ja Enebybergs IF:n yhdistelmäjoukkue. Kaudeksi 2015–2016 Södergran siirtyi Linköping HC:n J18-junioreihin.
Kaudella 2016–2017 Södergran oli J18 Allsvenskanin pudotuspeleissä neljällä osumallaan Linköpingin paras maalintekijä Christoffer Rappin ja Ivar Sjölundin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan pronssia. Södergran debytoi kauden aikana myös Linköpingin SHL-joukkueessa. Hän sai tililleen ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa vain 16-vuotiaana Mestarien liigan ensimmäisessä neljännesvälieräottelussa 1. marraskuuta 2016 suomalaista Helsingin IFK:ta vastaan. SHL:ssä Södergran pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 3. tammikuuta 2017 Skellefteå AIK:ta. Hän sai ottelussa jääaikaa kuitenkin vain neljä sekuntia. Kaudella 2017–2018 Södergran oli tehoilla 17+16=33 Linköpingin J20-junioreiden paras maalintekijä Pontus Eklöfin kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. SHL:ssä hän pelasi kauden aikana 20 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Los Angeles Kings varasi Södergranin kuudennella kierroksella 165. pelaajana . Hän teki Linköpingissä SHL-uransa avausmaalin kauden 2017–2018 avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 Timrå IK:ta vastaan. Södergran sai ottelussa myös syöttöpisteen Adam Brodeckin tekemään maaliin. Lokakuussa hän teki Linköpingin kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SHL-sopimuksen.
Södergran pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Oskar Bäck
Oskar Bäck (s. 12. maaliskuuta 2000 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Elite Prospects -sivuston mukaan Bäck on kahden suunnan hyökkääjä, joka suojaa kiekkoa hyvin. Hän on myös fiksu pelaaja, jolla on hyvä pelinlukutaito ja antaa hyviä syöttöjä. Bäck tekee kohtalaisen hyvin pisteitä, mutta hän on sivuston mukaan ennen kaikkea hyvä joukkuepelaaja.
Bäck on Hammarö HC:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 Färjestad BK:n U16-junioreihin, joiden paras pistemies ja syöttäjä Bäck oli U16 Elitissä tehoilla 12+26=38. Kaudella 2015–2016 hän toimi joukkueen varakapteenina. Bäck oli samalla kaudella J18 Allsvenskanissa Färjestadin paras syöttäjä yhdeksällä syöttöpisteellään. Kaudella 2017–2018 hän oli tehoilla 10+22=32 seuran J20-junioreiden toiseksi paras pistemies Mikael Hedlundin jälkeen. Bäck debytoi samalla kaudella myös Färjestadin SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vain 17-vuotias Bäck teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.36 minuuttia.
Dallas Stars varasi Bäckin kolmannella kierroksella 75. pelaajana . Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan.
Bäck pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hänellä oli koko vuoden 2017 turnauksen paras aloitusprosentti (75,41%). Valmennus valitsi Bäckin Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Venäjää vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Bäck pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Bäck pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän voitti kultaa. Bäck jakoi viidellä syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Samuel Fagemon ja Tšekin Tomáš Koblížekin kanssa. Hän on toiminut myös Ruotsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina. Yhteensä Bäck on pelannut 13 nuorten ja 43 poikien maaottelua.
Reimund Rötter
Reimund Paul Rötter (s. 1961) on saksalainen maataloustieteilijä, maatalousekologi ja maatalousjärjestelmän mallintaja. Hän työskentelee Göttingenin yliopistossa Saksassa trooppisen kasvintuotannon ja maatalouden järjestelmien mallinnuksen professorina. Hän toimi vuosina 2007–2016 Suomessa Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) ja Luonnonvarakeskuksen (Luke) palveluksessa kasvintuotannon ekologian johtavana tutkijana ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professorina.
Rötter opiskeli Tierin yliopistossa Saksassa, ja valmistui siellä fysikaalisen maantieteen aihepiiristä maisteriksi ja edelleen trooppisen kasvintuotannon mallinnuksen aihepiiristä tohtoriksi (M.Sc. 1989, Ph.D. 1993). Hänen väitösirjansa otsikkona oli "Simulation of the biophysical limitations to maize production under rainfed conditions in Kenya".
Vuosina 1993-2008 hän työskenteli Wageningenin yliopistossa Alankomaissa useissa eri hankkeissa tutkijana, ja tutkimushankkeiden johtajana. Tämän ohella hän työskenteli vuosina 1996-2000 kansainvälisen riisintutkimusinstituutin (International Rice Research Institute, IRRI) tehtävissä Filippiineillä. Vuosina hän toimi maankäytön ja ilmastonmuutoksen tutkimusteeman vetäjänä Wageningenin Alterran maaperätieteen keskuksessa. Vuosina 2007-2008 Rötter toimi Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen kasvintuotannon tutkimuksen maatalousekologian johtavana tutkijana Mikkelin toimipisteessä. Vuodesta 2008 hän on ollut Helsingin yliopiston maatalousekologian dosentti. Vuosina 2009-2016 hän toimi Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen, sittemin Luonnonvarakeskuksen tuotannon ekologian ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professorina. Vuodesta 2016 hän on ollut Göttingenin yliopiston trooppisen kasvintuotannon ja maatalousjärjestelmien mallinnuksen professori.
Vuonna 2018 professori Rötter oli arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden "2018 Highly Cited Researchers" -listalla tieteenrajat ylittävän tutkimuksen aihepiiristä. Hänet oli tässä listauksessa tulkittu Suomessa toimivaksi tutkijaksi. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaanluettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa (kuten Clarivate Analyticsin mukaan Rötter) tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Urheilutalo Feeniks
Urheilutalo Feeniks on Forssassa sijaitseva urheiluhalli. Sitä käyttävät muun muassa koripallojoukkueet Forssan Koripojat ja Forssan Alku ja koripalloseura Feeniks Basket.
Hallissa on koripallon lisäksi puitteet budolajeille, nyrkkeilylle ja lentopallolle. Halli on myös konserttien ja muiden tapahtumien pitopaikka.
Vuonna 1992 Forssan silloinen vanha urheilutalo paloi pölyräjähdyksen seurauksena.
Vuonna 2010 koripallokentän rajat korjattiin uudistuneita sääntöjä vastaaviksi.
Matthias Manasi
Matthias Manasi (s. 26. joulukuuta 1969 Berliini) on saksalainen kapellimestari ja pianisti. Hän valmistui pianonsoiton opintojen jälkeen Musikhochschule Karlsruhesta vuonna 1995 ja orkesterinjohdon opintojen jälkeen Musikhochschule Stuttgartista 1996. Hänen opettajiaan olivat pianonsoitossa Andrzej Ratusiński ja Carmen Piazzini sekä orkesterinjohdossa Thomas Ungar. Mestarikursseja Manasi suoritti Georg Tintnerin, Gianluigi Gelmettin, Karl Österreicherin, Jorma Panulan ja Kurt Masurin johdolla.
Manasi aloitti ammattimaisen uransa kapellimestarina vuonna 1995 johtamalla "Un ballo in mascheran" esityksen Sleesian oopperassa. Tätä esitystä seurasivat "La bohèmen", "Don Giovannin" ja "Taikahuilun" esitykset. Manasin ohjelmistoon kapellimestarina on kuulunut myös sinfonisia teoksia, ja kapellimestarin töiden ohella Manasi on esiintynyt pianistina.
Hélène Bouvier
Hélène Bouvier (20. kesäkuuta 1905 Pariisi – 11. maaliskuuta 1978) oli ranskalainen kontra-altto. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja teki vuonna 1930 debyyttinsä Nantesin oopperassa tulkitsemalla Christoph Willibald Gluckin "Orfeus ja Eurydiken" nimiroolin. Hänet tunnettiin erityisesti Delilana "Simson ja Delilassa" (Camille Saint-Saëns) ja Genevièvenä "Pelléas ja Mélisandessa" (Claude Debussy). Hänen muihin merkittäviin rooleihinsa lukeutuivat "Wertherin" (Jules Massenet) Charlotte ja "Louisen" (Gustave Charpentier) äiti.
Bouvier esiintyi ranskalaisten oopperatalojen lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Saksassa, Monacossa ja Buenos Airesissa. Hän oli myös konserttiesiintyjä. Hän teki levytyksiä Deccalle, Voguelle, Bourg Recordsille ja Eratolle.