Maija Nissinen
Maija Nissinen (s. 15. helmikuuta 1974 Nivala) on suomalainen kemisti ja professori. Hän on toiminut kemian professorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2010. Kemistinä Nissinen on kansainvälisesti merkittävä supramolekyylikemian tutkija.
Maija Nissinen kirjoitti 1993 ylioppilaaksi Nivalan lukiosta. Sen jälkeen hän aloitti kemian opinnot Jyväskylän yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi 1997 ja lisensiaatiksi 1999. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli kansainvälisen tutkijavaihto-ohjelman kautta vierailevana tutkijana Münsterin yliopistossa 1997 ja 1998.
Filosofian tohtoriksi Nissinen väitteli Jyväskylän yliopistosta huhtikuussa 2001. Hänen orgaanisen kemian alaan kuuluvan väitöskirjansa aiheena oli heikkoihin, ei-kovalenttisiin vuorovaikutuksiin perustuvien supramolekulaaristen yhdisteiden rakenteen röntgentutkimus. Väitöstutkimuksessaan Nissinen tutki erilaisia kruunueettereitä, syklofaaneja, kaliksareeneja ja resorsinareeneja, jotka ovat tärkeimpiä supramolekulaarisen kemian tutkimuskohteisiin kuuluvia yhdisteitä.
Nissinen on toiminut 1996–2003 eri viroissa Jyväskylän yliopistossa: tuntiopettajana, assistenttina, tutkijana ja erikoistutkijana. Yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa hän toimi määräaikaisesti opintoasiainpäällikön viransijaisena. Vuosina 2003–2005 hän työskenteli Suomen Akatemian akatemiatutkijana.
Vuonna 2006 Nissinen nimitettiin Aalto-yliopiston Teknillisen korkeakoulun orgaanisen kemian dosentiksi.
Maija Nissinen toimi Jyväskylän yliopiston kemian laitoksella määräaikaisena kemian professorina vuodesta 2006. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston kemian vakinaiseksi professoriksi elokuussa 2010. Professuurin tutkimusala keskittyy supramolekyylien rakenteiden tutkimukseen sekä erilaisten molekyylien valmistukseen eli syntetiikkaan. Osa Nissisen tutkimustyöstä tapauhtuu poikkitieteellisessä tutkimusympäristössä Jyväskylän yliopiston nanotiedekeskuksessa. Virkaanastujaisluennossaan Nissinen esitteli arkipäivän elämään liittyviä supramolekulaarisen kemian ilmiöitä.
Kemistinä Nissisen tärkein tutkimuskohde on supramolekulaarinen kemia. Hän tutkii erilaisten supramolekyylien rakennetta ja valmistaa uusia molekyylejä eri sovelluksiin. Pääasiassa hän suunnittelee erilaisia heikkoihin vuorovaikutuksiin ja kristallisointiin perustuvia supramolekyylikemian ratkaisuja. Hänen tutkimusintresseihinsä kuuluvat myös röntgenkristallografia, rakennekemia, vieras-isäntä -kemia, polymorfismi ja resorsinareenien tutkimus. Hän on tehnyt myös kiinteän tilan polymorfia- ja yhteiskidetutkimusta.
Professori Nissisen tutkimustyö sivuaa nanotiedettä. Esimerkiksi supramolekyylikemia on integroitunut osaksi nanotieteen tutkimusta. Suurimmat kemiallisesti tarkasteltavat atomirakenteet ovat kooltaan nanometriluokkaa ja supramolekyylikemian perusperiaatteet, kuten itsejärjestäytyminen, ovat myös nanokemian perusilmiöitä. Supramolekyylikemian tutkimustietoa voidaankin hyödyntää nanokokoisten järjestelmien (esim. laitteiden ja komponenttien) valmistuksessa. Nissisen tutkimustyöstä nanotieteen kyseiseen osa-alueeseen kuuluu esimerkiksi erilaisten supramolekyylien kehittäminen ja valmistaminen.
Työn ulkopuolella Nissinen harrastaa käsitöitä ja sukututkimusta sekä lukee kirjoja.