hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mel Tormé
Melvin Howard Tormé (13. syyskuuta 1925 – 5. kesäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti pehmeä-äänisenä jazzlaulajana. Hän kirjoitti klassisen joululaulun "The Christmas Song" (”Chestnuts roasting on an open fire...”) yhdessä Bob Wellsin kanssa.
Monipuolinen muusikko ja kirjailijanakin toiminut Mel Tormé tunnettiin erityisesti pehmeästä crooner-tyylin lauluäänestään, jonka ansiosta hän sai lempinimen ”The Velvet Fog” (). Sen lisäksi hän oli säveltäjä ja sovittaja, rumpali ja näyttelijä monissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. 67 vuoden uran jälkeen vuonna 1996 hän rikkoi ennätyksiä esiinnyttyään sekä New Yorkin Carnegie Hallissa että Los Angelesin Hollywood Bowlissa 20 peräkkäisenä vuonna.
Tormé aloitti uransa chicagolaisilla radioasemilla jo nelivuotiaana 1929 Coon-Sanders Nighthawk Bandin viikottaisena solistina. Kuusivuotiaana hän oli mukana vaudevillenäytöksissä eri puolilla kaupunkia, ja 9-vuotiaana hänet valittiin lehdenmyyjäpojan rooliin NBC:n radiokuunnelmasarjaan "Song of the City" vuosiksi 1934–40. Samaan aikaan Tormé opiskeli rumpujensoittoa ja laulujen kirjoittamista ja sai 15-vuotiaana aikaan ensimmäisen hittinsä, Harry Jamesin vuonna 1941 levyttämän ”Lament to Love”. 
Pian sen jälkeen hän muutti Kaliforniaan ja ryhtyi Chico Marxin yhtyeen rumpaliksi, sovittajaksi ja laulajaksi.
Vuodesta 1943 alkoi Mel Tormén soolo- ja elokuvaura nopeasti nousta. Hänen esikoisroolinsa oli elokuvassa "Sano se iskusävelin", joka oli myös Frank Sinatran elokuvadebyytti. Sitä seurasivat "Pardon My Rhythm" (1944) ja "Let's Go Steady" (1945), kaksi kouluaiheista musiikkielokuvaa. Elokuvissa Tormén taustalla lauloi Los Angeles City Collegen oppilaista koottu Mel-Tones-niminen yhtye, jonka sovitukset teki Tormé.
Palveltuaan toisessa maailmansodassa Mel Tormé kiinnitettiin MGM-yhtiöön, jossa hän näytteli elokuvissa "Good News"(1947) ja "Words and Music" (Laulan ja nauran, 1948) 1950-luvulla hän sarjan hittejä ja esiintyi konserttisaleissa ympäri Yhdysvaltoja uuden ”cool school” -tyylin jazzsolistina.
Hän aloitti televisioesiintymiset vuonna 1951 Peggy Leen kanssa ohjelmassa Top Tunes, isännöi sitten päivittäistä talk showta CBS-verkossa ja vieraili monissa muissakin tv-ohjelmissa. Vuonna 1957 hän oli Emmy-palkintoehdokkaana sivuosastaan televisionäytelmässä "The Comedian".
Vuonna 1963 Mel Tormé pääsi yhdeksi käsikirjoittajaksi CBS:n Judy Garland Show’hun ja kirjoitti sitten menestyskirjan "The Other Side of the Rainbow" (1970), jossa hän hyödynsi kokemuksiaan arvaamattoman tähden kanssa toimimisesta. Hänen muita kirjojaan ovat omaelämäkerta "It Wasn’t All Velvet" (1988), romaani "Wynner" (1978), laulajamuistelmat "My Singing Teachers: Reflections on Singing Popular Music" (1994) sekä rumpalielämäkerta "Traps — The Drum Wonder: The Life of Buddy Rich" (1987).
Mel Tormé konsertoi useimpien Yhdysvaltojen tunnetuimpien sinfoniaorkestereiden kanssa. Hänet palkittiin Grammyllä 1980-luvun albumeista "An Evening with George Shearing and Mel Tormé" ja "Top Drawer".
Tormé kuoli aivoinfarktiin kesäkuussa 1999.
Jokikunta
Jokikunta on Vihdin Kirkonkylästä noin 10 minuutin ajomatkan päässä sijaitseva maalaiskylä. Asukkaita 2010–2011 oli 547.
Kylässä on koulu, jossa vuonna 2016 opiskeli noin 49 oppilasta.
Jokikunnalla sijaitsee myös seurojentalo, jonka läheisyydessä on iso ja pieni hyppyrimäki ja Finnin ratsutila & eläinlääkintä oy. Siellä oli myös jo toimintantansa lopettanut Hill Side Golf -niminen golfkenttä, jonka klubitalo toimi myös ravintolana.
Laivanisännistöyhtiö
Laivanisännistöyhtiö on yhtiömuoto, jossa kaksi tai useampi ovat sopineet kauppamerenkulun harjoittamisesta laivanisännistöyhtiön muodossa omistamallaan yhdellä aluksella, joka on merkitty alusrekisteriin. Jokainen osakas omistaa murto-osan aluksesta. Yhtiösopimuksen tulee olla kirjallinen. Laivanisännistöyhtiötä ei lueta varsinaiseksi yhtiömuodoksi, koska siltä puuttuu oikeushenkilöys. Merilaki sääntelee laivanisännistöyhtiöstä.
Laivanisännistöyhtiössä pitää olla pääisäntä, joka voi olla joko luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö. Pääisännän tehtäviin kuuluu yhtiön juoksevan hallinnon hoitaminen laivaisäntien antamien ohjeiden mukaisesti sekä toimia yhtiön edustajana viranomaisten luona. Yhtiön asioista päätetään pääisännän koolle kutsumassa laivanisännistöyhtiön kokouksessa.
Isännistötoiminnan tuottama tilikauden voitto ja tappio jaetaan laivanisäntien kesken heidän laivaosuuksiensa mukaisessa suhteessa.
Hannele Impola
Hannele Impola (s. 1. maaliskuuta 1984, Oulu) on suomalainen keilaaja. Lahtelainen Impola edustaa seuraa BAY, Lahti. Impola on keilannut junioreiden maajoukkueessa vuodesta 2000 alkaen ja edustanut Suomea naisten maajoukkueessa vuodesta 2009 alkaen. Impola on Oulun Luistinseuran kasvatti ja edustanut myös seuraa Grankulla Bowlare (Helsinki).
Impola on saavuttanut pronssia vuonna 2010 Riian EM-kilpailuissa naisten triojoukkueella, johon kuuluivat Impolan lisäksi Krista Pöllänen ja Piritta Kantola. Henkilökohtaisessa mastersfinaalissa Impola oli 24:s.
Naisten EM-kilpailuissa vuonna 2014 (5.-15.6.2014) Impola saavutti jälleen pronssia. Tällä kertaa mitali tuli parikilpailusta, jossa Impola keilasi parina Marjo Pöntisen kanssa. Mastersfinaalissa Impola oli 15:s, kun hän voitti ensimmäisessä ottelussa tanskalaisen vastustajansa Rikke Holm Agerbon sarjoin 2-0. Toisessa ottelussa hän kuitenkin joutui taipumaan toiselle tanskalaiselle, Mai Ginge Jensenille luvuin 1-2.
EM-kilpailuiden lisäksi Impola on edustanut Suomea vuoden 2011 MM-kilpailuissa Hong Kongissa (1.-12.9.2011), 2013 Las Vegasissa (18.-31.8.2013) sekä PM-kilpailuissa vuonna 2003. PM-kilpailuissa Impola oli mukana joukkueessa joka keilasi joukkuekultaa.
Arvokisamenestyksen lisäksi Impola on saavuttanut useita SM-mitaleita.
Impola valmistui liikunnanohjaajaksi (AMK) Vierumäeltä vuonna 2008. Vuonna 2012 hän valmistui samasta koulusta urheilutoimittajaksi.
Kōshō
Kōshō () oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin viides keisari. Hänen sanotaan toimineen keisarina vuosina 475 eaa.–393 eaa. Häntä edelsi hänen isänsä Itoku, myyttinen neljäs keisari, ja seurasi poikansa Kōan.
Ainakin yhdeksän ensimmäisen perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaisen keisarin olemassaoloa pidetään kyseenalaisena. Ensimmäinen, todellisuudessakin mahdollisesti hallinnut keisari saattoi olla Sujin 200–300-luvuilla. Keisarillinen viraston mukaan Kōshōn hauta sijaitsee Naran prefektuurin Gosessa. Tämä šintolainen muistopyhäkkö on nimeltään "Wakinokami no hakata no yama no e no misasagi" ().
Saida Gunba
Saida Kanosovna Gunba (, , 30. elokuuta 1959 Suhumi, Abhasian ASNT – 24. marraskuuta 2018) oli georgialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti urallaan Neuvostoliittoa ja seuratasolla Burevestnik Tbilisiä.
Gunba osallistui olympialaisiin kerran, Moskovassa 1980. Hän voitti kisoissa hopeaa tuloksellaan 67,76 metriä. Gunba heitti samana vuonna myös ennätyksensä 68,28.
Luca Brecel
Luca Brecel (s. 8. maaliskuuta 1995 Dilsen-Stokkem) on belgialainen snookerpelaaja. Häntä pidetään yhtenä lajin suurimpina tulevaisuuden lupauksina.
Vuonna 2009 Brecel voitti alle 19-vuotiaiden snookerin Euroopan-mestaruuden. Hän oli nuorin kilpailun voittanut pelaaja historian aikana. Toukokuussa 2009 Brecel pääsi World Series of Snookerissa puolivälieriin, joissa hän putosi hävittyään Graeme Dottille erin 5–4. Tammikuussa 2010 Brecel voitti moninkertaisen maailmanmestarin, Stephen Hendryn, näytösottelussa. Vuonna 2010 hänestä tuli snookerin Belgian-mestari, kun hän voitti finaalissa Bjorn Haneveerin. Lokakuussa 2010 hän kohtasi Power Snooker-tapahtumassa Ronnie O'Sullivanin, mutta hävisi ottelun. Joulukuussa 2010 Brecel valittiin Belgian vuoden nuoreksi urheilijaksi. Toukokuussa 2011 hänelle myönnettiin villi kortti kauden 2011–2012 Main Tourille. Huhtikuussa 2012 Brecelistä tuli nuorin Snookerin maailmanmestaruusturnaukseen selviytynyt pelaaja, kun hän voitti karsinnassa Ian McCullochin, Barry Pinchesin, Michael Holtin ja Mark Kingin. Näin ollen hän rikkoi Stephen Hendryn ennätyksen vuodelta 1986 oltuaan tätä lähes kaksi kuukautta nuorempi. 
Elokuussa 2017 Brecel voitti ensimmäisen ranking-turnauksen, China Champioshipin. Finaalissa kukistui Shaun Murphy freimein 10-5. Voitosta Brecel kuittasi 150 000 puntaa.
Reckless and Relentless
Reckless & Relentless on brittiläisen metalcore-yhtyeen Asking Alexandrian toinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. huhtikuuta 2011.
Sairaala Neo
Sairaala Neo on suomalainen yksityissairaala Turussa ja Salossa. Sairaalan omistaa Neo Terveys Oy, jonka toukokuussa 2017 osti Mehiläinen. Neossa työskentelee yli 60 henkilöä. 
Sairaala Neo avattiin vuonna 2011. Sen vihki käyttöön 1. maaliskuuta 2011 silloinen ulkoministeri Alexander Stubb. Neo toimii entisessä kauppakeskuskiinteistössä Turun Kupittaalla.
Sairaalaa ylläpitävän Neo Terveys Oy:n omistivat yli 90-prosenttisesti Neossa työskentelevät lääkärit ja muu henkilökunta. Toukokuussa 2017 Mehiläinen ilmoitti ostavansa Neon koko osakekannan.
Neossa toimii tapaturma- ja lääkäripäivystys joka päivä. Neon urheiluklinikka tutkii ja hoitaa tuki- ja liikuntaelinvaivoja sekä urheilijan terveysongelmia. Lasten Neossa tutkitaan ja hoidetaan lasten ja nuorten vaivoja. Allergia Neo tutkii ja hoitaa lasten ja aikuisten astmaa ja allergioita. Neo Estetiikassa tehdään plastiikkakirurgiaa, esteettistä kirurgiaa sekä esteettisiä toimenpiteitä ja hoitoja. Neo Painonhallintaklinikka auttaa ylipainon hoidossa sekä syömiseen liittyvissä ongelmissa.
Neossa toimii Suomen suurin yksityinen neurologian, neurokirurgian ja lastenneurologian osaamiskeskus Neuro Neo. Neo-talossa toimii myös yksityinen hammaslääkäriasema Hammas Neo.
Sairaala Neossa on asiakaskäyntejä vuosittain noin 30 000, ja leikkauksia tehdään lähes 2 000. Sairaalassa tehdään eniten ortopedian, neurokirurgian ja käsikirurgian alaan kuuluvia leikkauksia.
NEO:n Urheiluklinikalla työskentelee muun muassa urheilukirurgi ja professori Sakari Orava.
Neo Terveys Oy perusti Sairaala Neo Säätiön tammikuussa 2014. Säätiön tarkoituksena on edistää ortopedistä ja traumatologista tutkimusta ja koulutusta erityisesti urheilu- ja liikuntavammojen diagnostiikassa, hoidossa ja ennaltaehkäisyssä. Tarkoitustaan säätiö toteuttaa jakamalla apurahoja sekä järjestämällä kokouksia, kongresseja, luentoja ja muita koulutustilaisuuksia ja harjoittamalla julkaisu- ja tiedotustoimintaa. Säätiöllä on Professori Sakari Oravan rahasto, jonka kautta apurahat jaetaan.
Henning
Henning on pääasiassa Saksassa ja pohjois­maissa esiintyvä miehen etunimi, alku­perältään Henrik-nimen muunnelma. Suomessa nimi Henning on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan noin 400 henkilölle. Henningin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. huhtikuuta.
Axel Hervelle
Axel Hervelle (s. 12. toukokuuta 1983 Liège) on belgialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin CB Bilbao Berria.
Hervelle pelasi koripalloa Verviers-Pepinsterin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2000–2001. Viimeisellä kaudellaan hän teki Belgian liigassa 10,2 pistetä ottelua kohden ja siirtyi vuonna 2004 Real Madridiin. Hervelle voitti joukkueessa Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Lisäksi vuonna 2007 hän voitti ULEB Cupin. Hervelle osallistui vuonna 2005 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet 52. pelaajana. Vuonna 2009 hänen pelaajaoikeutensa siirrettiin Houston Rocketsille pelaajavaihdon myötä. Hervelle edusti Real Madridia joulukuuhun 2009 asti ja tammikuussa 2010 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.
Julio René Martínez
Julio René Martínez Pérez (s. 27. syyskuuta 1973) on guatemalalainen entinen kävelijä.
Martínez voitti vuoden 1995 Pan-Amerikan kisoissa pronssia 20 kilometrin matkalta. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996. Martínez kilpaili tuolloinkim 20 kilometrin matkalla, mutta joutui hylätyksi. Hän toimi myös maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa. Martínez sijoittui samalla matkalla viidenneksi seuraavan vuoden maailmancupissa.
Martínez rikkoi toukokuussa 1999 20 kilometrin maailmanennätyksen kävelemällä matkan ajassa 1.17.46 Eisenhüttenstadtissa järjestetyssä kilpailussa. Venäläinen Roman Raskazov teki täsmälleen saman ajan vuotta ja yhtätoista päivää myöhemmin ja kaksikko piti ennätystä hallussaan aina vuoteen 2002 saakka. Martínez jäi kuitenkin Sydneyn olympialaisissa 2000 43. sijalle suoritettuaan matkan yli neljätoista minuuttia hitaammin kuin ennätyskävelyssään. Hän osallistui Ateenan kisoissa 2004 50 kilometrin matkalle, mutta hänet hylättiin.
"Lähde: IAAF"
Valkoinen separatismi
Valkoinen separatismi on separatismin suuntaus joka haluaa erottaa valkoihoiset muista ryhmistä. Yhdysvalloissa valkoista separatismia kannattavat usein myös valkoista ylivaltaa kannattavat liikkeet, tosin monet eivät niinkään asettele ihmisiä ihonväriltään paremmusjärjestykseen, vaan teoriassa kannattaisivat myös mustaihoisen oikeutta eristäytyä omiin ryhmiinsä. Etelä-Afrikan apartheid on luultavasti ihonväriin perustuvan erottelun tunnetuin esimerkki. Vain omille tarkoitetun kotimaan eli volkstaatin luominen on yleinen tavoite nykypäivän afrikaanerinationalismissa.
Pasteurella
Pasteurella on bakteerisuku.
Pasteurellaa tavataan erityisesti kaneissa ja tartuntaherkkyyden vuoksi se aiheuttaa kuolleisuutta populaatioissa. Pasteureulla leviää esimerkiksi lemmikin juomapullosta.
Jyrki Levonen
Jyrki Levonen (s. 31. maaliskuuta 1958 Pori) on entinen SM-liigakiekkoilija. Nykyisin hän on Luvata Pori Oy:n pääluottamusmies ja SDP:n edustaja Porin kaupunginvaltuustossa, jossa hän on ollut vuodesta 2005 alkaen.
Hän pelasi liigaurallaan yhteensä 48 runkosarjan ottelua ja yhden ottelun playoffeissa tekemättä niissä pistettäkään ja otti ainoastaan kaksi minuuttia jäähyjä. Hän edusti liigassa ainoastaan Porin Ässiä. Hän pelasi kaudella 1977–78 riittävästi otteluja saadakseen kultamitalin Ässien voittaessa mestaruuden.
Ässien jälkeen Levonen pelasi kolme kautta divarissa FoPS:n riveissä. Vuosina 1982–1984 Levonen pelasi Hämeenlinnan Tiikerien joukkueessa II divisioonaa ja palasi sen jälkeen I-divisioonaan HPK:n riveissä. Yhteensä neljän Hämeenlinnassa pelaamansa kauden jälkeen Levonen siirtyi Imatran Ketterän I-divisioonajoukkueeseen ja sieltä yhden kauden jälkeen Hyvinkään Ahmoihin pelaamaan II-divisioonaa. Levonen lopetti uransa kolmen Hyvinkäällä pelatun kauden jälkeen. Viimeisellä kaudellaan hän teki 34 ottelussa 51 pistettä. Joukkueessa pelasi tuona kautena myös hänen sittemmin erotuomarina tunnettu veljensä Jari.
Jyrki Levonen Eliteprospectsissa
Kolmentoista pyramidi
Kolmentoista pyramidi on pasianssi, jonka tavoitteena on purkaa korteista luotu pyramidikuvio korttiyhdistelmillä joiden summa on 13.
Kolmentoista pyramidia pelataan tavallisella 52 kortin pakalla ilman jokereita. Pakka sekoitetaan, jonka jälkeen asetetaan päällimmäinen kortti kuvapuoli alaspäin pöydälle. Pakan seuraavat kaksi korttia asetetaan niin ikään kuvapuoli alaspäin tämän molemmille alapuolille, puolittain peittämään ensimmäinen. Seuraavaan kerrokseen tulee kolme korttia jotka puolestaan peittävät edellisten alapuoliskot. Tällaisia kerroksia tulee seitsemän, jonka jälkeen pyramidin pohjaksi asetetaan kahdeksan korttia kuvapuoli ylöspäin.
Jäljelle jääneet kortit muodostavat käsipakan, jota pidetään pelin ajan samassa järjestyksessä kuvapuoli alaspäin. Ässän arvo on aina 1.
Pelin tavoitteena on purkaa pyramidi. Tämä toteutuu siten, että luodaan kuvapuoli ylöspäin olevista korteista pareja, joiden yhteenlaskettu summa on 13. Kun parin löytää, otetaan molemmat kortit pyramidista ja asetetaan kaatopakkaan. Kuningas kaatuu itsestään. Jos allaolevassa kerroksessa olevan kortin molemmat alakulmat saa tällä tavoin näkyviin, käännetään sen kuvapuoli esiin. Mikäli näkyvillä ei ole kortteja, joista saisi summan 13, käytetään käsipakkaa. Käsipakasta nostetaan kolme korttia kerralla ja käännetään ne esiin siten, että ainoastaan päälimmäisen arvo näkyy. Tämän kortin voi mahdollisuuksien mukaan hyödyntää pelissä. Jos kortti ei käy, nostetaan seuraavat kolme jne.
Peli päättyy kun "pyramidin huippu" eli viimeinen kortti on kaadettu, tai kun eteneminen keskeytyy sillä käytettävissä olevista korteista saa enää luotua summaa 13.
Ruusunorsukierto
Ruusunorsukierto ("Argyreia nervosa") on köynnöskasvi, joka on lähtöisin Intian niemimaalta ja jota viljellään laajalti kautta maailman. Sen yleisiä englanninkielisiä nimityksiä ovat muun muassa "Hawaiian Baby Woodrose" ("havaijilainen puuruusuvauva") ja "Elephant Creeper" ("norsuköynnös"), joihin myös sen suomenkielinen nimitys todennäköisesti pohjautuu. Ruusunorsukiertoa käytetään koristekasvina. Sen siemeniä saatetaan käyttää myös päihtymistarkoituksessa.
Ruusunorsukierto on monivuotinen ja ikivihreä rakenteeltaan vahva köynnös, joka kukkii kaikkina vuodenaikoina. Sen kukat ovat suppilomaisia ja kasvavat 3-6 kukan kukinnoissa. Niiden väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen ja purppuraan. Kukkien keskustat ovat väriltään tummempia. Kukat ovat halkaisijaltaan enimmillään noin 7–8 cm. Kasvilla on nahkamaiset ja sydämenmuotoiset lehdet, joiden koko vaihtelee 10–25 cm välillä kasvin iän ja kunnon mukaan. Lehtien alapinta ja jopa kymmenmetriseksi kasvava varsi ovat valkeita ja niissä on villamaisia karvoja. Ruusunorsukierron hedelmät ovat pallomaisia koteloita, joissa kussakin on neljä ruskeaa siementä. Koteloiden halkaisija on 1-1,8 cm. Kasvi leviää joko siementen tai istukkaiden avulla.
Kasvia kasvaa Intian lisäksi ainakin Karibialla, Yhdysvaltojen mannermaalla ja Havaijilla, jonne kasvi on levinnyt ihmisen mukana.
Ruusunorsukierron siemenet sisältävät useita eri alkaloideja, joista selvästi eniten isoergiinia ja ergiinia. Taulukoitujen alkaloidien ohella siemenistä löytyy muun muassa penniklaviinia ja ergometriinia. Ruusunorsukierron siementen ergoliinijohdannaisten alkaloidien pitoisuus onkin yksi suurimmista kiertokasvien heimossa.
Kasvihuoneisiin ja ruukkukasviksi soveltuvaa ruusunorsukiertoa käytetään usein trooppisen vaikutelman luomiseksi. Lajia kasvatetaan myös ristikoita ja aitoja vasten, jotka se peittääkin hyvän kasvuvauhtinsa ansiosta nopeasti kokonaan. Kasvi kasvaa parhaiten varjoisessa tai puolivarjoisessa suojaisessa paikassa ja tarvitsee keskivertomäärän vettä. Se suosii vahvasti hedelmällistä maaperää, jonka pH tulee olla mielellään väliltä 5-6,5. Kasvi ei kestä kuivuutta, eikä myöskään kylmyyttä ja se vaurioituukin alle 4 °C:n lämpötilassa.
Ruusunorsukierron siemeniä käytetään päihteenä lähinnä niiden sisältämän ergiinin vuoksi. Hallusinogeeniset vaikutukset ilmenevät 2–5 mg annoksilla ja päihtymys kestää neljästä kahdeksaan tuntia. Keskitason annos on 5-10 siementä. Päihdekäyttöä varten siemenet murskataan, idätetään, syödään kokonaisina tai niistä tehty uute juodaan siementen liottua vedessä.
Ruusunorsukierron laillinen status vaihtelee valtioittain. Ruusunorsukierto on luokiteltu Suomessa lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean päätöksen mukaan lääkeluetteloon rohdokseksi. Venäjällä sen myynti on kielletty.
Keksijätehdas
Keksijätehdas oli vuonna 2011 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen viihdeohjelma. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén.
Sarjassa suomalaiset ihmiset esittelivät tekemiään keksintöjään. Keksijätehtaan tuomariston muodostivat kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedt, Ivana Helsingin tuottaja Pirjo Suhonen sekä Seedin toimitusjohtaja Marko Parkkinen. Tuomariston tehtävänä oli asettaa esitellyt keksinnöt alustavaan paremmuusjärjestykseen, mutta kiinnostavimman keksinnön valitsivat loppujen lopuksi katsojat äänestämällä. Ohjelman finaalin voitti YouTube-videoistaankin tunnettu Marko Vanhanen.
Rakham Punaisen aarre
Rakham Punaisen aarre on sarjakuvataiteilija Hergén luoma 12. "Tintin seikkailut" -sarjakuva. Se julkaistiin aiemmin Suomessa myös nimellä Merirosvon aarre (WSOY 1962). Albumin suomensivat Heikki ja Soile Kaukoranta. Tarina on suora jatko-osa Yksisarvisen salaisuudelle. Tarinassa esiintyy ensi kerran professori Tuhatkauno. Rakham Punaisen aarteessa Tintti on muun muassa Tuhatkaunon keksimässä sukellusveneessä ja rahtilaivassa etsimässä aarretta.
Tarina on jatkoa albumin "Yksisarvisen salaisuus" tapahtumille. Tintti ja kapteeni Haddock valmistelevat retkikuntaa Haddockin esi-isälle, Sir François de Hadoquelle, kuuluneen purjelaiva "Yksisarvisen" uppoamispaikalle toivoen löytävänsä sieltä laivan vallanneelle merirosvo Rakham Punaiselle kuuluneen aarteen. Tieto heidän suunnitelmistaan tulee julkisuuteen, jolloin useat ihmiset yrittävät väittää olevansa Rakham Punaisen jälkeläisiä. Lisäksi huonokuuloinen tiedemies, professori Tuhatkauno, esittelee hain näköisen sähköllä toimivan sukellusveneen ja suosittelee sitä Tintille ja Haddockille, jotka kuitenkin kieltäytyvät ehdotuksesta.
Tintin ja Haddockin lähtiessä troolari "Siriuksella" matkaan, Dupont ja Dupond liittyvät mukaan kilpailevien aarteenetsijöitä varalta. Pian lähdön jälkeen ilmenee, että Tuhatkauno oli mukana aluksessa ja oli vaihtanut Haddockin viskilaatikoiden tilalle laatikot, jotka sisälsivät hänen sukellusveneensä osat. Haddock uhkaa ensin heittää Tuhatkaunon yli laidan, mutta päättää lopulta antaa tämän tulla mukaan.
Tulkittuaan "Yksisarvisen" hylyn sijainnista kertovia pergamenttejä jonkin aikaa, he päätyvät eräälle saarelle, josta löytävät jäännökset veneestä, jolla Sir François souti pois "Yksisarvisesta". Saarelta löytyy myös sen entisten asukkaiden kalloja sekä papukaijoja, jotka ovat sukupolvesta toiseen säilyttäneet Sir Françoisin letkautukset. He löytävät Tuhatkaunon sukellusveneellä "Yksisarvisen" hylyn, mutta aarteen sijaan he löytävät vain rasian täynnä vanhoja pergamenttejä, laivan keulakuvan sekä suuren määrän jamaikalaista rommia. Retkikunta päättää lopulta palata Belgiaan.
Muutaman päivän kuluttua Tuhatkauno saapuu paikalle ja kertoo saaneensa vanhoista pergamenteistä selville, että Sir François omisti Moulinsartin linnan, jossa Lintusen veljekset olivat asuneet. Mutta nyt linna oli pakkohuutokaupattavana. Tuhatkauno oli kuitenkin saanut myytyä sukellusveneensä oikeudet valtioille hyvään hintaan ja auttoi Haddockia lunastamaan linnan itselleen. He tutkivat linnan kellaria, joka oli täynnä Lintusten antiikkiesineitä. Niiden joukossa on Pyhää Johannesta esittävä patsas. Tintti tajuaa juuri patsaan olevan lorussa mainittu "kotkan risti", sillä Johannesta kutsuttiin myös Patmoksen kotkaksi. Patsaan jaloissa on maapallo, jonka he avaavat painamalla "Yksisarvisen" uppoamispaikan lähellä sijaitsevaa saarta, ja sisältä löytyy Rakham Punaisen aarre. "Yksisarvisen" hylystä löytyneet esineet asetetaan näytteille linnan saleihin ja lopuksi Tintti, Haddock ja Tuhatkauno toteavat "Loppu hyvin, kaikki hyvin", vaikkakin Tuhatkaunon huonokuuloisuus teki tilanteesta hieman koomisen.
Marlon Stöckinger
Marlon Alexander Stöckinger (s. 4. huhtikuuta 1991 Manila) on filippiiniläis-sveitsiläinen moottoriurheilija. Hän kilpailee filippiiniläisellä lisenssillä.
Stöckinger aloitti uransa Aasian karting-sarjoissa voittaen Filippiinien Shell Super karting-sarjan mestaruuden vuonna 2002, Junior Rotax-Max World Finals mestaruuden vuonna 2005, Aasian Karting-sarjan mestaruuden vuonna 2006, Filippiinien Senior Rotax Max-sarjan mestaruuden vuonna 2007 hän voitti ja vuonna 2008 Formula BMW Pacific-sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Stöckinger kilpaili Formula Renault UK-sarjassa sijoittuen 25:ksi. Seuraavana vuonna Stöckinger jatkoi sarjassa voittaen yhden kilpailun ollen ensimmäinen filippiiniläinen, joka on voittanut sarjan osakilpailun. Hän sijoittui loppupisteissä kahdeksanneksi.
Vuonna 2011 Stöckinger kilpaili GP3-sarjassa Atech CRS GP -tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2012 Stöckinger jatkoi GP3:ssa siirtyen Status Grand Prix-talliin. Hän sijoittui toiseksi kauden avauskilpailussa. Hän ajoi voittoon Monacon toisessa kilpailussa. Hän sijoittui lopulta sarjan kymmenneksi. Vuonna 2013 Stöckinger siirtyi World Series by Renault -sarjaan saavuttaen 23 pistettä. Vuonna 2014 Stöckinger jatkoi samassa sarjassa saavuttaen kaksi palkintosijaa ja 73 pistettä ollen loppupisteissä sarjan yhdeksäs yhdessä Jazeman Jaafarin kanssa. Vuonna 2015 Stöckinger siirtyi GP2-sarjaan ajaen tutussa tallissaan Status Grand Prix -tallissa.
Hänen isänsä on sveitsiläinen liikemies Tom Stöckinger ja äitinsä filippiiniläinen Egin San Pedro.
Kevin Ayers
Kevin Ayers (16. elokuuta 1944 Herne Bay, Kent – 18. helmikuuta 2013 Montolieu, Ranska) oli englantilainen laulaja-lauluntekijä ja Soft Machine -yhtyeen perustajajäsen. Uransa aikana hän työskenteli muun muassa Brian Enon, Syd Barrettin, John Calen, Elton Johnin, Robert Wyattin, Andy Summersin, Mike Oldfieldin, Nicon ja Ollie Halsallin kanssa.
Tintti Amerikassa
Tintti Amerikassa () on vuonna 1932 ilmestynyt järjestyksessään kolmas Tintti-sarjakuva. Sen on piirtänyt ja käsikirjoittanut belgialainen sarjakuvataiteilija Hergé. Suomeksi albumi julkaistiin 1978 Heikki ja Soile Kaukorannan suomentamana.
"Tintti Amerikassa" on myös animaatiosarja "Tintin seikkailujen" ensimmäinen jakso ja yksi harvoista, joita ei jaeta osiin.
Tintti ja Milou lähtevät Chicagoon keräämään tietoa gangsterisodista. Tintin saapumisesta kuulee myös gangsterijohtaja Al Capone, jonka timanttituotannon kaappaussuunnitelmat Tintti pilasi albumissa "Tintti Afrikassa". Hänen kätyrinsä yrittävät useaan otteeseen hankkiutua eroon Tintistä. Tintti ei kuitenkaan onnistu saamaan poliiseja vakuuttuneiksi, joten gangsterit päästetään menemään.
Tintti joutuu uudelleen useiden hyökkäyksten kohteeksi ja poliiseina esiintyvät gangsterit vievät hänet Al Caponen kilpakumppanin, Bobby Smilesin, luokse. Smiles yrittää suostutella Tinttiä liittymään heihin, mutta tämä kieltäytyy. Vaikka Tintti saa Smilesin miehet napattua, Smiles itse pakenee preerialle, minne Tintti seuraa häntä. Smiles huijaa paikalliset mustajalkaintiaanit pitämään Tinttiä vihollisena. Mutta Tintin huomattua amerikkalaisten yrittävän vallata mustajalkojen maata siellä sijaitsevien öljylähteiden vuoksi, he kääntyvät Tintin puolelle. Lopulta Tintti löytää Smilesin ja toimittaa tämän takaisin Chicagoon.
Tinttiä ylistetään sankarina, mutta sitten tuntematon kalju gangsteri (90-luvun animaatiosarjassa nimeltään Bugsy) kaappaa Miloun. Tintin saapuessa gangstereiden piilopaikkaan hänet kolkataan ja heitetään säkissä Michiganjärveen hukkumaan. Hän selviää, mutta joutuu uudelleen kaapatuksi. Hän kuitenkin kutsuu virkavallan paikalle pidättämään gangsterit. Tämän jälkeen Tintin kunniaksi pidetään paraati, minkä jälkeen hän palaa takaisin Eurooppaan.
Barbara Broccoli
Barbara Broccoli (s. 18. kesäkuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnetaan tuottamistaan James Bond -elokuvista. Hän on tuottaja Albert R. Broccolin tytär.
Seitsemän kristallipalloa
Seitsemän kristallipalloa () on 13. Hergén käsikirjoittama ja piirtämä Tintti-sarjakuva. Se julkaistiin suomeksi 1971 Jukka Kemppisen suomentamana. Albumin kustansi Otava.
Tintti lukee sanomalehdestä seitsemästä arkeologista, jotka löysivät Andeilta muinaisen temppelin ja toivat sieltä mukanaan muumioituneen inkan nimeltä Rascar Capac. Sitten hän seuraa kapteeni Haddockin kanssa varietee-esityksiä, joihin osallistuu myös veitsenheittäjä Ramon Zaratena esiintyvä kenraali Alcazar. Myöhemmin Rascar Capacin löytäneet arkeologit joutuvat toinen toisensa perään salaperäisten nukutusainetta sisältäneiden kristallipallojen uhreiksi. Lopulta jäljellä on enää yksi tiedemies, professori Bergamotte.
Tintin, professori Tuhatkaunon ja kapteeni Haddockin ollessa Bergamotten luona vierailulla autosta puhkeaa kaksi rengasta ja ystävykset jäävät yöpymään kartanoon. Kun Tintti lukee ennustusta muille kuuntelijoille, savupiipusta ilmestyy pallosalama, joka loppujen lopuksi tuhoaa Rascar Capacin muumion, joka on näytteillä Bergamotten kartanolla. Pian koittaa nukkumaanmenon aika, ja Tintti, Haddock ja Tuhatkauno näkevät saman painajaisen. Milou vaistoaa jotain Bergamotten makuuhuoneesta, jonka lattialta löytyy kristallinsiruja. Kristallipallot olivat siis vaatineet viimeisenkin uhrinsa. Lisäksi Rascar Capacin korut olivat varastettu. Tuhatkauno löytää pihalta niihin kuuluneen rannekorun ja joutuu kidnapatuksi. Tintti ja Kapteeni Haddock lähtevät poliisien ohella perään, mutta sieppaajat karistavat heidät kannoiltaan vaihtamalla autoa.
Tintti vierailee sairaalassa, jonne kaikki koomaan vaipuneet tiedemiehet ovat viety. Kaikki tiedemiehet heräävät yhtä aikaa joka päivä tiettyyn kellonaikaan, nähden pelottavia kuvajaisia, minkä jälkeen he vaipuvat jälleen koomaan. Tintti ja Haddock kuulevat poliisilta havainnosta, joka täsmää kidnappaajien autoon. He tapaavat satamassa kenraali Alcazarin, joka kertoo apurinsa Chiquiton kadonneen. Alcazar kertoo myös sen että Chiquito pelkkä taiteilijanimi ja tämän oikea nimi on Rupac Inca Huaco alkuperäinen ketšua-intiaani ja sitä kautta inkojen jälkeläisiä. Tintti epäilee Chiquitoa yhdeksi kidnappaajista, ja he löytävät Tuhatkaunon hatun läheltä laituria, jossa nähtiin viimeksi perulainen kauppalaiva "Pachacamac". Tintti ja Haddock päättävät lähteä lentokoneella Peruun ehtiäkseen sinne ennen "Pachacamacia". Kertomus jatkuu albumissa "Auringon temppeli".
Gnomeo &amp; Julia
Gnomeo & Julia ("Gnomeo & Juliet") on animaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa 11. helmikuuta 2011 ja Suomessa 4. maaliskuuta 2011.
Elokuva kertoo kahdesta vierekkäisestä talosta, joissa asuvat puutarhatontut ovat olleet aina verivihollisia. Mutta sitten punaisten puutarhatonttujen Juliet ja sinisten puutarhatonttujen Gnomeo rakastuvat. Elokuva perustuu William Shakespearen näytelmään Romeo ja Julia.
Elokuva sai vuonna 2018 jatko-osan nimeltä "Mestarietsivä Sherlock Gnomes".
Taco (muusikko)
Taco Ockerse, taiteilijanimeltään Taco (s. 21. heinäkuuta 1955, Jakarta, Indonesia) on hollantilainen muusikko, joka tuli tunnetuksi vuonna 1982 julkaistusta Irving Berlinin "Puttin' on the Ritz" -kappaleen cover-versiostaan. Tacoa pidetään yleisesti niin sanottuna yhden hitin ihmeenä. "Puttin' on the Ritz" nousi tammikuussa 1983 Suomen singlelistan ykköseksi.
Erhard Loretan
Erhard Loretan (28. huhtikuuta 1959 Bulle, Fribourg, Sveitsi – 28. huhtikuuta 2011 Fieschertal, Wallis, Sveitsi) oli maailmankuulu sveitsiläinen vuorikiipeilijä, joka kiipesi ilman happea kymmenelle yli 8 000 metrin huipulle ja ylitti Himalajan kaikki 14 yli 8 000 metrin korkuista vuorenhuipta. Suurinta huomiota herätti hänen kiipeämisensä vuonna 1986, jolloin hän nousi Mount Everestille 40 tunnissa ilman happipulloja.
Loretan kuoli ollessaan kiipeilemässä Grünhornin huipulle Bernin Alpeilla. Hän putosi asiakkaansa kanssa 200 metriä ja kuoli. Asiakas selvisi hengissä mutta loukkaantui vakavasti.
Underground Network
Underground Network on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Anti-Flagin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. huhtikuuta 2001 Fat Wreck Chords-levy-yhtiön kautta. Levyn avulla Anti-Flag tuli tutuksi Yhdysvaltojen punk-piireissä mm. kappaleilla ""Underground Network"", ""Bring Out Your Dead"", sekä ""Stars And Stripes"".
Kappale ""This Machine Kills Fascists"" on kunnianosoitus folkmuusikko Woody Guthrielle, jonka kitarassa oli kyseinen teksti.
Hiroyuki Ikeuchi
Hiroyuki Ikeuchi (, s. 24. marraskuuta 1976 Ibarakin prefektuuri, Japani) on japanilainen näyttelijä, joka on esiintynyt pääosin draamaelokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänen isänsä on japaninkorealainen ja hänen äitinsä elsalvadorilainen.
Ikeuchi on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Blues Harp", "Karisuma", "Warau Iemon", "Ip Man" ja "Space Battleship Yamato".
Hän harrastaa judon ohella kalastusta.
Linnunradan ääret
Linnunradan ääret () on Vernor Vingen vuonna 1992 ilmestynyt tieteisromaani. Kirja on voittanut Hugo-palkinnon.
Kukanniemi
Kukanniemi on pieni niemi Rovaniemellä Kemijoessa. Se sijaitsee Kajaanintien varrella aivan Pöykkölän lähellä. Kukanniemessä sijaitsee laavu sekä talvisin niemen rannalla on mahdollisuus avantouintiin sekä jäägolfiin.
Tietoa avantouinnista
Zoom Airways
Zoom Airways on bangladeshilainen rahtiletoyhtiö, joka on perustettu vuonna 2002. Yhtiön kotipaikka on Dhakassa ja se operoi yhden koneen laivastollaan lentoja Shahjalalin kansainväliseltä lentoasemalta.
Mobilize
Mobilize on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Anti-Flagin neljäs albumi. Se julkaistiin 19. helmikuuta 2002 Anti-Flagin oman A-F Records-levy-yhtiön kautta.
Levyn live-raidat ovat äänitetty Mr. Roboto Projectissa, vapaaehtoisten kanssa yhteistyöllä järjestetyssä "DIY"-henkisessä tapahtumapaikassa Wilkinsburgissa, Pennsylvaniassa (aivan Pittsburghin kaupungin rajojen ulkopuolella).
Uskonnollinen syrjintä
Uskonnollinen syrjintä on ihmisen kohtelemista muita huonommin hänen uskontonsa, filosofisen vakaumuksensa, eettisen tai moraalisen vakaumuksensa, tai uskonnottomuutensa vuoksi – myös virheellisesti sellaisiksi luultujen vuoksi. Sitä voi olla myös ihmisen syrjiminen sen perusteella, että hänellä on yhteyksiä uskonnoltaan tai vakaumukseltaan tietynlaisiin ihmisiin.
Eri maiden viranomaiset harjoittavat uskonnollista syrjintää esimerkiksi suosimalla tiettyjä uskontoja, rajoittamalla kääntymistä tai lähetystyötä, pyrkimällä lakkauttamaan ryhmiä, kieltämällä uskonnonharjoittamisen tai tietyt uskomukset, tai harjoittamalla väkivaltaa vähemmistöryhmiä kohtaan. Maailmanlaajuisesti eniten syrjitään kristittyjä, muslimeja ja juutalaisia. International Humanist and Ethical Union (IHEU) -järjestön raportin (2013) mukaan uskonnottomia syrjitään useimmissa maailman maissa. Kahdessatoista maassa ateismista voi saada kuolemanrangaistuksen.
Suomessa yhdenvertaisuuslain 6 § kieltää uskonnollisen syrjinnän.
Ergoliini
Ergoliini on heterosyklinen kemiallinen yhdiste. Ergoliineja ovat alkaloidit, joiden rakenne pohjautuu ergoliinin rakenteeseen, kuten esimerkiksi tietyt lysergamidit, peptidit ja torajyväalkaloidit.
Ergoliinijohdannaisiin kuuluvaa 5-HT-reseptoriin vaikuttavaa ergotamiinia käytetään migreenin sekä Parkinsonin taudin hoidossa ja ääreisverisuonten supistamiseen.
Veera-myrsky
Veera-myrsky oli ukkosmyrsky, joka iski Suomeen Veeran päivänä, 4. elokuuta 2010. Voimakas ukkosrintama syntyi Pirkanmaalla ja kulki iltapäivän ja illan aikana Keski-Suomen, Pohjois-Savon, Kainuun ja Koillismaan yli. Toinen ukkosrintama kulki itäiseltä Suomenlahdelta kohti Vienan Karjalaa. Ilmatieteen laitos mittasi päivän aikana yli 23 000 maahan iskenyttä salamaa: salamoinnin suhteen kyseessä oli vuosikymmenen siihenastisesti rajuin ukkosmyrsky. Ennätys tosin ylitettiin jo elokuun 8. päivänä, jolloin Sylvi-myrsky raivosi länsirannikolla.
Pirkanmaalla salamat sytyttivät ainakin kuusi tulipaloa ja myrskytuuli katkoi puita maanteille. Paikoin vesi tulvi kadulle. Kukaan ei tiettävästi kuitenkaan loukkaantunut. Toisin kävi Keski-Suomessa Uuraisilla, jossa kolme ihmistä loukkaantui, kun myrsky tuhosi karavaanareiden käytössä olleen Hietasaaren leirintäalueen. Rytäkässä tuhoutui pelastusviranomaisten mukaan vähintään 50 asuntovaunua. Metsää kaatui noin 4–5 hehtaarin verran; kunnanjohtajan mukaan tuhoutuneessa metsässä oli monta sataa vuotta vanhoja petäjiä. Pohjois-Karjalassa oli pahimmillaan 15 000 kotitaloutta ilman sähköä myrskyn runneltua sähkölinjoja. Myös matkapuhelinverkko kärsi toimintahäiriöistä myrskyn takia. Henkilövahinkoja ei tiettävästi aiheutunut.
Vuoden 2010 hellekesä päättyi kaikkiaan neljään huomattavaan rajuilmaan: Asta- ja Veera-myrskyjen lisäksi tuhoa aiheuttivat myös Lahja- ja Sylvi-myrskyt.
Kalle Aaltosen morsian
Kalle Aaltosen morsian on Ossi Elstelän ohjaama elokuvakomedia vuodelta 1948. Elokuva perustuu Aino Pekkarisen romaaniin ja hänen yhdessä Tatu Pekkarisen kanssa siitä sovittamaan näytelmään sekä J. Alfred Tannerin kuplettiin.
Tarina kertoo suomalaisten merimiesten laivamatkasta Välimerellä, tosin taustalla pilkottaa Helsingin tuomiokirkko. Perämies (Rolf Labbart) hurmaa laivan siivoojaksi ryhtyneen merenkulkuneuvoksen tyttären (Hillevi Lagerstam). Osa näyttelijöistä ja tanssijat ja orkesteri olivat Punaisen Myllyn väkeä. Elokuvassa oli alun perin alastontanssikohtaus egyptiläiskahvilassa, mutta Elokuvatarkastamo poisti sen.
Aikalaisarvioissa elokuvaa kiitettiin hauskaksi, vain joku kriittisempi kommentoija totesi sen kiireessä hutiloiden tehdyksi. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä eräs kriitikko toteaa, että seikkailu alkaa lupaavan nasevasti mutta loppupuoli on tolkutonta viihdettä. Toinen toteaa, ettei aika ole kohdellut kertakäyttöelokuvaa erityisen lempeästi.
Mansikkalajikkeet
Viljeltyjä puutarhamansikan lajikkeita on useita; yleisimmät Suomessa viljellyt ovat:Kasvatettuja mansikoita myydään marjakojuissa, mutta suosittua on myös käydä poimimassa marjaa itse. Itsepoimintatiloja on ympäri Suomen, pääkaupunkiseutua myöten.
Ditionaatti
Ditionaatti (SO) on anioni, joka muodostuu ditionihapon protolysoituessa. Myös ditionihapon suoloja kutsutaan ditionaateiksi.
Ditionaattianionissa rikki esiintyy hapetusluvulla V. Ditionaatti-ionin konformaatio voi vaihdella suoloissa riippuen kideveden määrästä. Esimerkiksi kidevedellisessä natriumditionaattidihydraatissa NaSO·2HO ionin konformaatio on kohdakkainen, kun se kidevedettömässä yhdisteessä on lomittainen.
Ditionaattisuolat ovat termisesti kohtalaisen stabiileja. Suolat ovat myös useimmiten helposti veteen liukenevia ja liuokset pysyviä. Happamissa olosuhteissa ne kuitenkin hajoavat muodostaen tiosulfiitteja, sulfiitteja ja sulfideja. Hyvin vahvat hapettimet, kuten halogeenit ja permanganaatti- ja dikromaatti-ionit hapettavat anionin sulfaatiksi. Voimakkaat pelkistimet kuten natriumin elohopea-amalgaami pelkistävät ditionaatit sulfiiteiksi ja ditioniiteiksi.
Ditionaatteja valmistetaan hapettamalla rikkidioksidia mangaanidioksidin tai rauta(III)oksidin vesisuspensioilla. Epäpuhtauksina voi tällöin tuotteissa olla mangaanisulfaattia, mangaanisulfiittia tai rauta(II)sulfiittia. Muita ditionaatteja valmistetaan näistä metateesi- eli vaihtoreaktioilla. Reaktiossa käytetään erityisiä puoliläpäiseviä kalvoja.
Tärkeimmät ditionaattisuolat ovat natrium-, kalium-, mangaani-, kalsium-, barium- ja magnesiumditionaatit. Niitä voidaan käyttää metalliteollisuudessa esimerkiksi ruosteen poistoon ja apuaineena nikkeli- ja kuparipinnoituksessa.
Tamás Pál Kiss
Tamás Pál Kiss (s. 19. toukokuuta 1991 Miskolc, Unkari) on unkarilainen moottoriurheilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1998. Hän kilpaili vuoteen 2008 saakka voittaen kolme Unkarin mestaruutta. Vuonna 2008 Kiss kilpaili Sveitsin Formula Renault -sarjassa sijoittuen 14:nneksi. Hän sijoittui kolmanneksi Unkarin E-2000-mestaruussarjassa samana vuonna. Vuonna 2009 Kiss kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa sijoittuen 13:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2011 Kiss kilpaili GP3-sarjassa Tech 1 Racing -tallissa. Hän voitti Espanjan sprinttikilpailun ja keräsi kauden aikana 11 pistettä sijoittuen sijalle 16. Vuonna 2012 Kiss jatkoi GP3-sarjassa siirtyen Atech CRS Grand Prix -talliin. Hän sijoittui sarjan 12:ksi saavuttaen yhden palkintokorokesijan ja keräten yhteensä 38 pistettä. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua World Series by Renault-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2013 Kiss ajoi Auto GP World Series -sarjassa. Hän sijoittui sarjan viidenneksi, vaikka hän ei ollut mukana kauden kahdella ensimmäisellä viikonloppuina. Vuonna 2014 Kiss jatkoi Auto GP -sarjassa sijoittuen loppupisteissä sarjan toiseksi.
Fritz Buttenhoff
Fredrik Georg Fritz Buttenhoff (23. marraskuuta 1874 Rautu – 6. syyskuuta 1955) oli tilanomistaja, johtaja ja tunnettu hevosmies, alkujaan viipurilainen. Buttenhoff oli saksalaista sukua, joka oli peräisin Itä-Preussin Pommerista. Hän isännöi myöhemmin Talissa Hämäläisen hovia, jonka kauppaa hän oli aiemmin rahoittanut.
Buttenhoffin vanhemmat olivat tilanomistaja Constantin Buttenhoff ja Aleksandrine Charlotte Sofie von Ketzler. Hän kävi Mariankoulun Pietarissa ja kaksi luokkaa suomalaista lyseota Viipurissa. Buttenhoff omisti huonekalu- ja tapettiliikkeen Viipurissa 1895–1900 ja hän omisti sittemmin paloviina- ja spriitehtaan. Hän oli naimisissa vuodesta 1898 Vera Uschanoffin kanssa.
Buttenhoff oli Suomen Ravirenkaan kunniapuheenjohtaja 20 vuotta. Hän omisti useita ravihevosia, joista tunnetuimpia ovat moninkertainen valtion ravikilpailujen voittaja Eino-Vakaa sekä ravikuninkaalliset Pamun-Humu ja Eri-Aaroni. Eino-Vakaa voitti Kuninkuusravien edeltäjänä pidetyn Suuren orikilpailun kuudesti vuosina 1907–1912. Pamun-Humu saavutti ravikuninkuuden 1928 Lahdessa Buttenhoffin itsensä ohjastamana ja Eri-Aaroni vuonna 1943 Seinäjoella.
Lappeen raviradalla kilpaillaan edelleen Eino-Vakaan voittamasta hopeamaljasta. Eri-Aaronin Buttenhoff myi Laihialle kahdesta miljoonasta markasta mikä vastaa vuoden 2010 euron arvolla noin 680 000 euroa. Hinta oli korkein Suomessa hevosesta maksettu ja tapauksesta levisi juttuja, joissa kerrottiin esimerkiksi maksuna olleen säkillisen markkoja tai "täyteenpoljettu sypryskopallinen kahisevaa ja kiliseviä vakalla". Maksu toimitettiin kuitenkin šekillä.
Keltainen jäänsärkijä
Keltainen jäänsärkijä on Juha Vainion sanoittama suomenkielinen versio The Beatlesin kappaleesta "Yellow Submarine". Sen levyttivät Simo Salminen ja Spede Pasanen 8. syyskuuta 1966. ”Keltainen jäänsärkijä” menestyi Suomessa paremmin kuin alkuperäisversio, sillä se oli sekä marraskuun että joulukuun 1966 listalla sijalla kolme.
Kappaleen ensimmäiset sanat parodioivat J. L. Runebergin "Sotilaspoika"-runoa. Sanat ”Lisää liksaa!” sekä viimeisen kertosäkeen aikana laulun päälle huudettu ”Värssy Wällärille pojat!” ovat viittaus jäänmurtajalakkojen johtamisesta tunnettuun Merimiesunionin puheenjohtaja Niilo Wälläriin.
Vuoden 1966 lopulla uuden jäänmurtajalakon uhatessa Matti Kuusla pyysi Wälläriä johtamaan Ylioppilaskunnan Laulajia kappaleen esityksen taltioinnissa "Me krokotiilit" -viihdeohjelmaa varten. Esityksessä Wälläri kysyy ”Saisinko minäkin laulun” viimeisen kertosäkeen aikana. Seuraavan jäänmurtajalakon aikana Simon ja Speden levyttämä kappale olikin Yleisradiossa soittokiellossa.
Kappale on julkaistu muun muassa kokoelma-albumilla "20 suosikkia – Rotestilaulu".
Heikki A. Reenpää
Heikki Allan Reenpää (s. 14. toukokuuta 1922) on suomalainen yritysjohtaja ja professori (1978). Hän toimi Otavan toimitusjohtajana vuosina 1968–78 ja hallituksen puheenjohtajana 1979–2000. Hän kuuluu Otavaa monessa polvessa johtaneeseen Reenpään sukuun, ja myös hänen isänsä Heikki Reenpää (1896–1959) oli Otavan toimitusjohtaja. Heikki A. Reenpää kohosi toimitusjohtajaksi setänsä Kari Reenpään tilalle tämän tehtyä itsemurhan. Reenpään on sanottu vaikuttaneen siihen, että monet 1950-luvun modernistiset kirjailijat tulivat Otavan leipiin.
Reenpää oli keskeinen henkilö perustettaessa Eino Leinon seuraa, ja hän on toiminut myös Pro Karelia -kansalaisliikkeessä.
Heikki A. Reenpää avioitui keväällä 1944 Lotte Wichmannin kanssa. Vuonna 1944 heille syntyi esikoispoika Lauri (9. joulukuuta 1944), tytär Maret ja kuopuksena Timo (26. syyskuuta 1949).
Heikki A. Reenpää ilmoittautui Helsingin ilmatorjuntarykmentin koulutusyksikköön alkuvuodesta 1940, mutta talvisota ehti loppua, ennen kuin hän pääsi rintamalle. Välirauhan aikana Reenpää komennettiin Ahvenanmaalle Eckeröhön, jossa hän toimi 40 mm:n ilmantorjuntatykin suuntaajana. Välirauhan aikana hän kouluttautui Santahaminassa ensin aliupseeriksi ja sen jälkeen IT-RUK:ssa ilmatorjuntaupseeriksi. Jatkosodan alkaessa hänet määrättiin aluksi Santahaminassa perustetun RsItPsto 4:n kevyen 40 mm:n patterin jaosjohtajaksi. Myöhemmin hän siirtyi VII AK:n esikuntaan IT-komentajan apulaiseksi. Keväällä 1943 hän osallistui 12 päivän tutkakurssille Berliinissä. Reenpää osallistui kaikkiin kolmeen Helsingin suurpommitusten torjuntaan helmikuussa 1944 Helsingin ilmantorjuntakeskuksessa majuri Aake Pesosen alaisuudessa.
Hän lahjoitti vuonna 2004 Kansalliskirjastolle yksityiskirjastonsa, johon kuului yli 20 000 nidettä. Tämä oli yksi arvokkaimmista lahjoituksista, mitä Kansalliskirjastolle koskaan on tehty.
Hannu Sepponen
Hannu Sepponen (s. 28. elokuuta 1959 Peräseinäjoki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Sepponen tuli tunnetuksi 1980-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun toimineesta rock-yhtye Noitalinna huraasta!. Noitalinna huraan!:n jälkeen Sepponen on soittanut lastenmusiikkiyhtye Tohtori Orff & Herra Dalcrozessa. Muita Sepposen levyttäneitä yhtyeitä ovat olleet Turta Leevi, Uzbekistanian Beasts ja Tilitants.
Lisäksi Hannu on vieraillut joillakin levyillä kuten Kolja- ja Musta köksä-yhtyeiden levyillä muusikkona ja Hannu on toiminut myös tuottajana muutamien artistien levyille.
Sepponen on työskennellyt myös lastentarhanopettajana ja puuseppänä.
Omien yhtyeiden lisäksi Sepponen on tehnyt lauluja myös muutamille artisteille kuten Loiskis-orkesterille. Hannu on säveltänyt lastenlauluja myös kahdelle Salossa soi-levylle.
Michael Burston
Michael ”Mick” Burston eli ”Würzel” (23. lokakuuta 1949 – 9. heinäkuuta 2011) oli englantilainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten työstään Motörheadin kitaristina.
Motörheadin albumien lisäksi hän julkaisi kaksi sooloalbumia, "Bess" ja "Chill-Out or Die". Hän esiintyi myös vierailevana artistina lukuisissa yhtyeissä Motörheadin jälkeen.
Hän kuoli kardiomyopatian aiheuttamaan kammiovärinään.
Fatmata Fofanah
Fatmata Fofanah (s. 10. kesäkuuta 1985 Freetown, Sierra Leone) on bahrainilainen yleisurheilija, joka kilpailee pika-aitajuoksussa.
Fofanah saavutti pronssia 100 metrin aitajuoksusta Guineaa edustaen Afrikan kisoista 2007 ajallaan 13,76 sekuntia. Hän sai seuraavana vuonna kultaa samalta matkalta Afrikan-mestaruuskilpailuista. Fofanah osallistui kesällä 2008 myös Pekingin olympialaisiin, joissa hän keskeytti ensimmäisellä kierroksella.
Sierra Leonessa syntyneen Fofanahin perhe muutti Yhdysvaltoihin hänen ollessaan viisivuotias. Vuonna 2006 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden lisäksi Guinean kansalaisuuden ja siirtyi edustamaan Guineaa. Nykyään hän edustaa Bahrainia.
Myös Fatmatan veli Nabie on olympiatason yleisurheilija.
"Lähde: IAAF"
Tony Hawk: Shred
Tony Hawk: Shred on vuonna 2010 tehty rullalautailuaiheinen videopeli, joka on myös Tony Hawk’s -pelisarjan yhdestoista osa.
Amarildo Almeida
Amarildo Almeida (s. 15. maaliskuuta 1976) on guineabissaulainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Almeida osallistui olympialaisiin kerran, Atlantassa 1996. Hän juoksi tuolloin 100 metrin kilpailussa 20-vuotiaana, mikä tekee hänestä maansa historian nuorimman olympiaurheilijan. Almeida putosi jo ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä kahdeksas eli toiseksi viimeinen. Hän kilpaili samalla matkalla myös MM-kisoissa 1997 ja 1999, mutta putosi molemmilla kerroilla ensimmäisen kierroksen jälkeen.
"Lähde: IAAF"
Muistoja pohjolasta – Valkoisen Suomen lauluja
Muistoja pohjolasta – Valkoisen Suomen lauluja on 20 suosikkia -sarjassa vuonna 2002 ilmestynyt kokoelma-albumi.