hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Australianvinttikoira
Australianvinttikoira ("Australian Greyhound") eli "kengurukoira" ("Kangaroo Dog") on australialainen koirarotu.
Eurooppalaisten siirtolaisten mukana Australiaan kulkeutui metsästäviä vinttikoiria kuten englanninvinttikoira ja skotlanninhirvikoira. Ne takasivat omistajilleen ruuan ottamalla kiinni riistaa kuten emuja, kenguruita ja wallabeita. Ne myös suojelivat varhaisten uudisraivaajien lammaslaumoja dingoilta.
Parhaat näistä koirista risteytettiin keskenään, jotta saatiin yhdistettyä jokaisen rodun ominaisuudet juoksevaksi koiraksi joka pärjäisi maan karuissa ja kovissa olotiloissa. Englanninvinttikoiraa käytettiin nopeutensa ja suurenmoisen näkökykynsä, skotlanninhirvikoiraa lujempien raajojensa, tiheämmän karvapeitteensä, voimakkaamman rungon ja erinomaisen sitkeyden vuoksi. On todisteita siitä että myös muita juoksevia ja työskenteleviä rotuja kuten venäjänvinttikoiraa, whippetiä, salukia ja irlanninsusikoiraa käytettiin jalostustyöhön. Suurosa perimästä tulee kuitenkin englanninvinttikoira- ja skotlanninhirvikoira-linjoista.
Rotu jaettiin sittemmin kahteen erilliseen joskin toisiaan muistuttavaan tyyppiin: sileäkarvaiseen australianvinttikoiraan ja karkeakarvaiseen australianhirvikoiraan. Molemmat tunnetaan nopeudestaan, sisukkuudestaan ja voimakkaista rungoistaan.
Australianvinttikoiraa käytetään ainoastaan riistan metsästykseen näön avulla, minkä vuoksi kasvattajat eivät ole järin kiinnostuneita liittymisestä Australian kansalliseen kennelklubiin ("ANKC"). Pienet metsästäjäryhmät ovat kuitenkin keskustelleet työrekisterin aloittamisesta, joka keskittyisi rodun työominaisuuksiin eikä ainoastaan sen ulkonäköön.
Vaikka australianvinttikoira on harvinainen, sitä silti esiintyy syrjäisillä asuinalueilla, missä kaniinin ja ketun metsästys on suosittu vapaa-ajanviettotapa. Sitä risteytetään myös molossien ja bulldoggien kanssa, jotta sianpurija-koiran sukulinjoihin saataisiin nopeutta ja sisua.
Sileäkarvaisena rotu sopeutuu paremmin kotimaansa lämpimiin osiin, koska sillä ei ole juuri suojaa luonnonvoimia vastaan. Koska se on tyypiltään lähempänä englanninvinttikoiraa kuin hirvikoira-sukulaisensa eikä sillä ole tiheää, suojaavaa karvapeitettä, se on myös altis ihovaurioille metsästäessään vaarallista riistaa kuten dingoja ja villisikoja. Tämän vuoksi se on voimakkuudestaan huolimatta soveltuvampi pienemmän riistan kuten kaniinien, kettujen ja jänisten metsästykseen. Kengurun kaltaisten alkuperäiseläinten metsästys vinttikoirien avulla on nykyisin erittäin laitonta.
Kyky käyttää jäljestysominaisuuksia metsästyksen aikana vaihtelee sukulinjasta toiseen, mutta suurosalla populaatiosta on keskimääräinen hajuaisti ja ne luottavat ennemmin näkökykyynsä. Niillä yksilöillä, joissa on tanskandoggin tai irlanninsusikoiran perimää vaikuttaa olevan paremmat jäljestyskyvyt.
Hellä Kotijärvi
Reinhold Pehkonen, kirjailijanimi Hellä Kotijärvi oli suomalainen työväenliikkeessä toiminut näytelmäkirjailija.
Pehkonen sai 1929 vankeustuomion Pohjanmaalla esitetyn näytelmänsä vuoksi. Näytelmän katsottiin pilkanneen lestadiolaista herätysliikettä.
Nimimerkillä "Hellä Kotijärvi":
Nimimerkillä "Luppovaaran Isko":
Aleksandr Ponomarjov
Aleksandr Ponomarjov ( 23. huhtikuuta 1918 Horlivka – 7. heinäkuuta 1973 Moskova) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Farm collie
Farm collie eli "maalaiscollie" on skotlantilainen maatiainen lammaspaimenkoira, josta muut collie-rodut polveutuvat. Sitä kasvatetaan edelleen paimentyön ehtojen mukaan, eikä sillä ole rotujärjestöä joka valvoisi koirien polveutumista tai ominaisuuksia.
1800-luvun loppupuolella alkanut koiranäyttelytoiminta johti pian siihen, että harrastelijoiden lemmikit alkoivat erota merkittävästi kantamuodostaan. Näyttelykoirilta ei edellytetty tunnettua sukua ja epäilläänkin, että kasvattajat olisivat voitokkaampia koiria saadakseen sekoittaneet linjoihinsa setteriä ja venäjänvinttikoiraa. Kantakirjojen perustamisen myötä pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira ja lyhytkarvainen skotlanninpaimenkoira erosivat jalostuslinjoina lopullisesti maatiaiscolliesta.
Farm collieta kasvatetaan lähinnä USA:ssa ja Isossa-Britanniassa työskentelevänä maatiaiskoirana. Se muistuttaa ulkonäöltään enemmän englanninpaimenkoiraa, australianpaimenkoiraa ja bordercollieta kuin pitkäkarvaista collieta. Ei ole olemassa rekisteriä, joka edistäisi rodun näyttelykäyttöä, vaan se on aito työkoira.
Kansainvälinen oikeus
Kansainvälinen oikeus on oikeudenala, joka koskee kansainvälisen oikeuden subjektien toimintaa ja suhteita kansainvälisellä tasolla. Kansainvälisen oikeuden merkittävimpiä toimijoita ovat valtiot ja kansainväliset järjestöt. Kansainvälinen oikeus, kuten muutkin oikeudenalat, jakautuu osa-alueisiin. Kansainvälinen oikeus käsittelee valtioiden välisiä suhteita, joita säätelevät tapaoikeus ja valtioiden kansainväliset sopimukset.
Kansainvälisen oikeuden merkittävimpiä alueita ovat valtiosopimukset, kansainvälinen lainkäyttö, kansainvälisen oikeuden käyttäminen kansallisissa tuomioistumissa, ihmisoikeudet, sota ja rauha sekä kansainväliset järjestöt. Kansainvälisen oikeuden säädöksiä ei ole koottu lakikokoelmaksi, vaan se on osittain tapaoikeutta. Osittain se on muodostunut valtioiden välisistä sopimuksista, kuten Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjasta ja ihmisoikeussopimuksista.
Kansainvälistä oikeutta ei voi rinnastaa valtionsisäiseen oikeusjärjestelmään, sillä ei ole olemassa valtioiden yläpuolella olevaa tahoa, joka voisi pakottaa tottelemaan sitä. Kuitenkin esimerkiksi yhteisellä painostuksella valtiot voidaan saada noudattamaan kansainvälistä oikeutta. Valtiot voivat yhdessä liittoutua ja tuomita kansainvälistä oikeutta rikkoneen valtion esimerkiksi talouspakotteisiin. Lisäksi erityisesti ihmisoikeusrikkomuksissa, joissa valtiot eivät välttämättä halua puuttua toisen valtion sisäisiin asioihin, voidaan käyttää mediaa keskittämään negatiivista huomiota rikkomuksiin, mikä herättää yleensä poliittiset järjestöt tai jopa valtion päättäjät puuttumaan asioihin.
Yhdysvallat vaihtoi Grenadan hallituksen kansainvälisen oikeuden periaatteiden vastaisesti vuonna 1983.
Ganaraskankoira
Ganaraskankoira ("Ganaraskan") on kanadalainen koirarotu.
Rotu on keskikokoinen. Karvapeite on pehmeä, runsas ja aaltoileva. Villakoiran ja bichon frisén tapaan ei esiinny lainkaan karvanlähtöä. Väritys vaihtelee: se voi olla kultainen, punainen, musta ruosteenruskein merkein, musta hopeisin merkein, soopeli, musta tai monivärinen (valkoinen pohjaväri muunvärisillä merkeillä). Säkäkorkeus vaihtelee 35,5–40,5 cm ja paino 7–8 kg välillä.
Ganaraskankoira on keskimääräistä älykkäämpi, tasapainoinen, rakastava, miellyttämishaluinen, uskollinen ja nopea oppimaan. Se muodostaa perheeseensä vahvan siteen. Se on herkkä ja tyyni, mutta kuitenkin valpas ja halukas työskentelemään.
Rotu on kotoisin Port Hopesta Ontariosta, ja on saanut nimensä siellä sijaitsevasta Ganaraska-joesta. Se jalostettiin cockerspanielista, villakoirasta, bichon friséstä ja kääpiösnautserista terapiakoiraksi 1970-1980-luvuilla. Jalostukseen huolittiin vain yksilöitä, joiden oppimiskyky oli poikkeuksellisen hyvä. Nykyisin on toiminnassa rotujärjestö nimeltä "The Canadian Ganaraskan Breeders Association".
Gaétan Duchesne
Gaétan Duchesne (11. heinäkuuta 1962 Québec City, Québec, Kanada – 16. huhtikuuta 2007) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 1028 NHL-ottelua tehoin 179+254=433. Hän keräsi 617 jäähyminuuttia.
Duchesne pelasi Québecin paikallista juniorisarjaa Ste-Foy Gouverneursin joukkueessa kaudella 1978–1979. Hän siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi QMJHL-joukkue Québec Rempartsiin. Kahden Rempartsissa vietetyn kauden jälkeen Washington Capitals varasi Duchesnen kahdeksannella kierroksella numerolla 152 kesällä . Hän siirtyi Capitalsin organisaatioon heti seuraavaksi kaudeksi 1981–1982 varauksensa jälkeen. Duchesne teki tulokaskaudellaan 74 ottelussa tehot 9+14=23. Hän pelasi Capitalsissa vielä seuraavat viisi kautta, joista viimeinen kausi 1986–1987 toi Duchesnelle hänen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+35=52. Kesäkuussa 1987 hänet kaupattiin Alan Haworthin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa kotikaupunkiinsa Québec Nordiquesin riveihin. Vaihdossa Capitals sai Clint Malarchukin ja Dale Hunterin.
Siirryttyään Nordiquesiin Duchesne teki siellä ensimmäisellä kaudellaan 1987–1988 yhden kauden maaliennätyksensä 24 osumallaan. Kahden Nordiquesissa vietetyn kauden jälkeen hänet kaupattiin Minnesota North Starsiin heinäkuussa 1989 vaihdossa Kevin Kaminskiin. Duchesne pelasi siellä neljä kautta. Kesällä 1993 North Stars muutti Dallasiin ja vaihtoi nimensä Dallas Starsiksi. Duchesne ei kuitenkaan siirtynyt pelaamaan Dallasiin, kun hänet kaupattiin heinäkuussa 1993 San Jose Sharksiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon. Duchesne kaupattiin toisella Sharks-kaudellaan 1994–1995 huhtikuussa 1995 Florida Panthersiin, jossa hän lopetti kauden päätteeksi NHL-uransa.
Duchesne piti kauden 1995–1996 välivuotta, mutta pelasi sen jälkeen kotikaupungissaan pelaajauransa viimeiset vuodet 1996–1998 IHL-joukkue Québec Rafalesissa toimien samalla joukkueen pelaaja-apuvalmentajana. Sen jälkeen hän toimi myös QMJHL:n Québec Rempartsin apuvalmentajana.
Duchesne kuoli 16. huhtikuuta 2007 sydänkohtaukseen vain 44-vuotiaana. Hän menetti tajuntansa kotikaupungissaan treenatessaan kuntosalin kuntopyörällä.
Duchesnen poika Jeremy pelasi kaudella 2009–2010 maalivahtina Philadelphia Flyersin organisaatiossa ja pääsi torjumaan yhden NHL-ottelunkin. Yli 1000 NHL-ottelua pelannut puolustaja Steve Duchesne ei ole sukua heille.
Jumalien keskusteluja
Jumalien keskusteluja (; ) on joukko Lukianoksen kirjoittamia dialogeja kreikkalaisen mytologian jumalten välillä.
Lukianoksen jumalien keskusteluja kuvaavat dialogit, joihin kuuluvat myös "Merenjumalien keskusteluja", ovat hänen varhaisimpia teoksiaan. Ne on kirjoitettu noin vuonna 158.
Jumalien keskusteluja on 26. Niistä neljä on suomennettu Ernst Lampénin teokseen "Terve, Lukianos!" (Otava 1924; merkitty tähdellä) ja yksi nimellä "Jumalatarten kauneuskilpa" (Littera 1983; merkitty kahdella tähdellä). Keskusteluihin kuuluvat dialogit seuraavien tahojen välillä:
"Jumalatarten kauneuskilpa" (kreik. , "Theōn krisis"; lat. "Dearum Iudicium") käsittelee niin kutsuttua Pariksen tuomiota. Siinä Zeus valitsee Pariksen tuomariksi Afroditen, Heran ja Athenen kiistassa siitä, kuka heistä on kaunein. Hermes ja jumalattaret lähtevät Fryygian Ida-vuorelle, missä Paris on paimenena.
Paris arvioi jumalattaret ensin yhtä kauniiksi. Hän pyytää heitä myös riisuutumaan, mutta sekään ei auta ratkaisun tekemisessä. Lopuksi hän arvioi jumalattaria vielä yksi kerrallaan. Tällöin kaikki yrittävät lahjoa Pariksen. Hera lupaa tälle koko Aasian, ja Athene puolestaan sen, ettei tämä koskaan häviäisi taistelussa. Paris ei anna näiden vaikuttaa tuomioonsa. Afrodite sen sijaan lupaa järjestää kauniin Helenan Pariksen puolisoksi, vaikka tämä onkin jo naimisissa Menelaoksen kanssa. Paris sanoo rakastuneensa Helenaan pelkästään Afroditeen tästä antaman kuvauksen perusteella. Hän suostuu tarjoukseen, ja julistaa Afroditeen voittajaksi.
Merenjumalien keskusteluja
Merenjumalien keskusteluja (; ) on joukko Lukianoksen kirjoittamia dialogeja kreikkalaisen mytologian merenjumalien välillä.
Lukianoksen jumalien keskusteluja kuvaavat dialogit, toisin sanoen "Merenjumalien keskusteluja" ja "Jumalien keskusteluja", ovat hänen varhaisimpia teoksiaan. Ne on kirjoitettu noin vuonna 158.
Keskusteluja on yhteensä viisitoista. Niihin kuuluvat dialogit seuraavien tahojen välillä:
Ilotyttöjen rupatteluja
Ilotyttöjen rupatteluja (; ) on Lukianoksen kirjoittama satiiri, joka koostuu hetairoiden keskusteluista.
Keskusteluja on viisitoista. Ne kuvaavat hetairoiden elämää, ammattia ja urakehitystä realistisesti. Suurimmassa osassa hetairat keskustelevat keskenään tai äitinsä kanssa. Keskusteluista on suomennettu neljä teoksessa "Terve, Lukianos!" (Otava 1924; merkitty tähdellä) ja viisi teoksessa "Jumalatarten kauneuskilpa ja muita satiireja" (Littera 1983; merkitty kahdella tähdellä).
Keskusteluihin kuuluvat seuraavat:
Tukholman ohjelma
Tukholman ohjelma määrittelee suunnan Euroopan Unionin toiminnalle poliisi-, raja- ja tulliyhteistyössä, oikeusasioissa sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja viisumipolitiikassa. Se on määräaikainen ja kestää viisi vuotta.
Euroopan unionin komissio, jolla unionissa on esitysoikeus, esitti Tukholmassa 16.-17. heinäkuuta 2009 kokoontuneelle EU-maiden oikeus- ja sisäministereille ehdotuksen, josta ministerit keskustelivat, tosin vielä epävirallisesti.
Ohjelma on jatkoa kahdella Suomessa ja Alankomaissa neuvotelluille ohjelmilla eli Tampereen ohjelmalle vuosina 1999-2004 ja Haagin ohjelmalle vuosina 2004-2009.
Perustana tälle ohjelmalla on ns. Maastrichtin sopimus, jossa oikeus- ja sisäasioista tuli Euroopan Unionin rakenteen kolmas pilari. Tämä sopimus tuli voimaan vuonna 1993, eli ennen Suomen liittymistä Unionin jäsenyyteen.
Tukholman ohjelma koostuu seitsemästä luvusta: johdanto, kansalaisen oikeudet, oikeusasiat, kansalaisten suojelu, raja-asiat, maahanmuutto- ja turvapaikka-asiat sekä oikeus- ja sisäasioiden ulkosuhteet.
Poliisitoiminnan osalta ohjelmassa korostetaan entistä tehokkaamman tietojenvaihdon merkitystä ja operatiivisen yhteistyön merkitystä.
Yhdeksi Tukholman ohjelman ydintavoitteista on mainittu solidaarisen ”kansalaisten Euroopan” rakentaminen. Sopimuksen sanotaan tarjoavan eurooppalaisille lisäarvoa erityisesti torjumalla tehokkaammin rajatylittävää rikollisuutta ja punnitsemalla turvallisuutta perusoikeuksien suojaa vasten.
Tavoitteena on ollu myös aikaansaada toimiva maahanmuuton hallinta niin vastaanottaja- ja lähtömaiden, kuin yksittäisten maahanmuuttajien näkökulmasta. Lisäksi yhteiseurooppalainen, solidaarisuudelle perustuva turvapaikkajärjestelmä pysyy EU:n tähtäimessä.
Tomi Leivo
Tomi Leivo (s. 24. syyskuuta 1989 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue KooKoota. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. KooKoon urheilutoimenjohtaja Jarno Kultanen on kuvaillut Leivoa monikäyttöiseksi yleispelaajaksi.
Leivo on Saimaan Pallon kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 2008–2009, jolloin Leivo pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän oli samalla kaudella SaiPan A-nuorten toiseksi paras pistemies Jesse Ryhäsen jälkeen tehoilla 14+20=34. Huhtikuussa 2009 Leivo teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2009–2010 Leivo ei pelannut yhtään ottelua SM-liigassa, vaan hänen kautensa kului lähes kokonaan A-nuorissa. Leivo teki siellä tehot 19+22=41, joilla hän oli SaiPan paras pistemies sekä A-nuorten SM-liigan maalipörssin kahdeksas KalPan Mikko Nuutisen ja Lukon Aki Kangasmäen kanssa. Leivo vahvisti kauden aikana myös kolmen ottelun ajan Mestis-joukkue Mikkelin Jukureita tehden niissä yhden maalin. Elokuussa 2010 Leivo palasi lainalle Jukureihin, jossa hän pelasi koko kauden 2010–2011 ajan. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 42 runkosarjaottelussa tehot 13+16=29 ja yhdeksässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Leivo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Helmikuussa 2011 Leivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kausi 2011–2012 oli hänelle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi Leivolle 48 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä viidenneksi Ässien Tommi Taimen kanssa. Leivon liigauran avausmaali syntyi 6. lokakuuta 2011 Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalle Jukureissa. Tammikuussa 2012 Leivo teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudesta 2012–2013 Leivo pelasi ison osan myös lainalla Jukureissa, joissa hän sai tililleen 14 runkosarjaottelua. Kauden 2013–2014 Leivo pelasi taas kokonaan SaiPassa tehden SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä yhdeksällä osumallaan. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Huhtikuussa 2015 sitä jatkettiin taas vuodella, kuten myös saman vuoden joulukuussa taas kevääseen 2017 asti. Leivo teki kaudella 2015–2016 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+17=25. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2017.
Leivo siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon.
Balázs Kangyal
Balázs Kangyal (s. 24. heinäkuuta 1969 Budapest) on unkarilainen jääkiekkopuolustaja ja Budapest Starsin toimitusjohtaja. Kangyal aloitti Unkarin pääsarjassa jo vuonna 1985 ja on pelannut Unkarin maajoukkueen paidassa eniten otteluita, nimittäin 237. Kangyal oli mukana voittamassa 1. divisioonan MM-kisat Sapporossa vuonna 2008 ja toimi Unkarin joukkueen kapteenina vuoden 2009 MM-kisoissa. Turnauksen jälkeen Kangyal ilmoitti lopettavansa maajoukkueessa.
As I Am
As I Am on laulaja-pianisti Alicia Keysin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2007. Se debytoi Billboard 200- listan ykkösenä myyden 742 000 kappaletta. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin singlet "No One", "Like You'll Never See Me Again", "Teenage Love Affair" ja "Superwoman".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24.
Bonuskappaleet
Albumista julkaistiin erityispainos 11. marraskuussa 2008 kolmella lisäkappaleella ja live-DVD:llä. DVD sisältää viisi live-esiintymistä, jotka nauhoitettiin Lontoon "Coronet Theatre"ssa 11. heinäkuuta 2008.
Lisäkappaleet
DVD - Live from The Coronet Theatre (Lontoo)
Raidantuoksukääpä
Raidantuoksukääpä ("Haploporus odorus") on harvinainen monivuotinen kääpä. Se kasvaa vain vanhoissa raidoissa.
Raidantuoksukäävän itiöemä on kiilamainen ja kova. Yläpinnan kermanvalkoinen väri muuttuu ruskeahkoksi ajan myötä. Alapuolen pillistö on valkoinen. Korkinomainen malto on niin ikään valkeaa. Haju on luonteenomainen ja voimakas niin tuoreena kuin kuivanakin. Tuoksun aiheuttaa yhdiste nimeltä anisaldehydi, joka tuo mieleen aniksen tuoksun. Myös raidantuoksukäävän aiheuttama valkolaho tuoksuu anikselle.
Carl von Linné kuvaili raidantuoksukäävän ensimmäisenä kirjassaan Lapinmatka. Kääpä oli tuolloin suosittu lahjaesine. Linné kertoi kuinka nuoret miehet ennen lähtöään kosiomatkalle ripustivat käävän vyölleen. Sitä on myös käytetty antamaan hyvää tuoksua ja karkottamaan koiperhosia liinavaatekaapeista. Raidantuoksukääpä on Etelä- ja Keski-Suomesta miltei kadonnut eikä ole pohjoisessakaan yleinen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Alles verloren
Alles verloren on Bushidon yhdestoista single ja ensimmäinen single 7 albumilta ja se julkaistiin vuonna 2007. Kappaleen sanoittivat Bushido, Chakuza ja DJ Stickle.
.gov
.gov on yksi alkuperäisistä ylätason verkkotunnuksista (.com, .edu, .gov, .mil, ja .org). ".gov" on otettu englannin kielen sanasta "goverment". Se on tarkoitettu Yhdysvaltojen hallinnon ja viranomaisten käyttöön. Tunnusta hallinnoi General Services Administration (GSA).
Kiril Văžarov
Kiril Văžarov (, 18. helmikuuta 1988 Sofia, Bulgaria – 18. huhtikuuta 2009) oli bulgarialainen jääkiekkomaalivahti. Hän oli Bulgarian maalivahti II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009.
Văžarov edusti koko uransa ajan Bulgarian liigassa pelaavaa HK Slavija Sofiaa. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2004–2005. Văžarov voitti Slavija Sofiassa kolme Bulgarian-mestaruutta.
Văžarov edusti Bulgariaa myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen III-divisioonassa vuosina 2005, 2006 ja 2007 18-vuotiaiden MM-kilpailujen III-divisioonassa vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Văžarov oli juhlimassa ystävänsä syntymäpäivää 18. huhtikuuta 2009 Sofiassa sijaitsevassa yökerhossa. Sen ulkopuolella syntyi joukkotappelu, jossa Văžarov puukotettiin ja syntymäpäiväsankarikin menehtyi. Lisäksi yksi henkilö loukkaantui vakavasti. Văžarov oli kuollessaan vain 21-vuotias.
LIPNUR Belalang
LIPNUR Belalang oli indonesialainen sotilaskoulukone, jonka ensilento tehtiin 17. huhtikuuta 1958. Se muistutti Piper Cubin kaltaisia yleisilmailukoneita, mutta oli alataso.
Takamaa
Takamaa voi tarkoittaa seuraavia:Takamaa on myös yleinen suomenkielinen paikannimi. Takamaa-nimisiä paikkoja ovat:
Ratas Music Group
Ratas Music Group on Sony Music Entertainment Finlandin omistama suomalainen levy-yhtiö. Artisteihin kuuluvat Pate Mustajärvi, Sir Elwoodin hiljaiset värit, Tuomari Nurmio, Irina, Agents & Vesa Haaja, Neljä Ruusua, Ilkka Alanko, Olli Lindholm, The Blanko, Piru Kange, CMX ja Haloo Helsinki!. Toimitusjohtajana on Epe Helenius.
Ratas Music Groupin perustivat vuonna 2009 Epe Helenius ja Gabi Hakanen. Ennen yhtiön myyntiä Sony Music Entertainmentille sen omistuksesta 40 prosenttia oli artisteilla. Yhtiö ja artisti jakoivat levyn kustannukset ja voitot tasan. Rataksella ei ole ollut kiinteitä kuluja, ja yhtiön toiminta on ollut hankepohjaista. Yhtiö on julkaissut pääasiassa asemansa jo vakiinnuttaneiden artistien levyjä. Rataksen ensimmäinen julkaisu oli Olli Lindholmin levy "Maailma on kaunis", joka julkaistiin syksyllä 2010. Keväällä 2012 yhtiön toimitusjohtajana toiminut Wemppa Koivumäki siiryi Sony Music Entertainment Finlandin toimitusjohtajaksi ja Gabi Hakanen saman yhtiön A&R-johtajaksi. Syyskuussa 2012 Sony Music Entertainment Finland osti Ratas Music Groupin koko osakekannan, mutta yhtiö jatkaa toimintaansa itsenäisenä.
Soutu kesäolympialaisissa 1968
Vuoden 1968 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 13. – 19. lokakuuta 1968 Xochimilcolla Meksikossa. Tämä oli 15. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 353 osanottajaa 29 eri maasta. Soutu järjestettiin ainoastaan miehille. Tapahtumia oli seitsemän.
Kupulimaska
Kupulimaska ("Lemna gibba") on veden pinnalla kelluva, suuria kasvustoja muodostava pieni kasvi.
Kupulimaska kasvattaa 1,5–5 mm pituisia yksijuurisia versoja, jotka kelluvat tavallisesti 1–4 verson ryhminä. Valkoisen juuren pituus on tavallisesti alle 5 cm. Lehtiä muistuttavat versot ovat pyöreähköjä, ehytlaitaisia, 4–5-suonisia ja alapuolelta pulleita. Vihreät versot ovat yläpinnalta tai molemmin puolin puna- tai violetinsävyisiä. Verson tyvi on lyhyt ja kalvomainen. Alapinnan ilmaontelot ovat selvästi näkyvissä ja tavallisesti yli 0,3 mm levyisiä. Kukinto on vaatimaton ja siinä on kaksi hedekukkaa ja yksi emikukka. Kukinto sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Kupulimaska kukkii Suomessa elokuussa, mutta kukkivia ja siemenillisiä yksilöitä on tavattu erittäin harvoin. Kupulimaskan hedelmä siipipalteinen ja 1–3-siemeninen.
Laji muistuttaa suuresti lähisukulaistaan pikkulimaskaa ("L. minor").
Kupulimaskan päälevinneisyysalue ulottuu Portugalista Balkanin niemimaalle ja sieltä pohjoiseen eteläiseen Skandinaviaan. Satunnaisemmin lajia tavataan suurimmassa osassa muuta Eurooppaa pohjoisimpia ja itäisimpiä osia lukuun ottamatta. Lajia tavataan myös Lähi-idässä, monin paikoin Afrikassa ja satunnaisesti Aasiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Kupulimaska on Suomessa varsin harvinainen. Sitä on tavattu paikoin Ahvenanmaalta, Saaristomereltä, Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta. Saaristossa laji on harvinaistunut. Voimakkain kanta lienee Uudellamaalla.
Kupulimaska kasvaa rehevöityneissä vesissä, kuten lammikoissa, joissa, saariston kalliolammikoissa ja joskus myös ajelehtivana murtovedessä. Laji kasvaa usein yhdessä pikkulimaskan ja isolimaskan ("Spirodela polyrhiza") kanssa.
Etelä-Kuopion Ilves
Etelä-Kuopion Ilves (lyh. E-KI) on vuonna 1966 rekisteröity urheilun yleisseura. Seuralla on toimintaa salibandyssa sekä lentopallossa.
Salibandyjaos perustettiin seuran alaisuuteen vuonna 2001. Useiden alasarjoissa pelattujen vuosien jälkeen E-KI selvitti kahdessa vuodessa kaksi sarjatasoa ja nousi II-divisioonaan kaudeksi 2008-2009. Salibandyjaokseen kuului myös naisten joukkue, Miesten 2-joukkue sekä B-tyttöjen joukkue. Salibandytoiminnassa on kaudella 2016-2017 kaksi joukkuetta. Miesten joukkue pelaa V-divisioonaa Savo-Karjalan lohkossa. Lisäksi vuonna 2015 perustettu M35-joukkue pelaa SM-sarjaa.
Vuonna 1994 alas ajettu jalkapallojaos heräteltiin henkiin kaudelle 2010, kun miesten joukkue osallistui Itä-Suomen piirin V-divisioonaan. Jalkapallojoukkueen toiminta-ajatuksena on muutamalle tulevalle vuodelle toimia salibandypelaajien kesäharjoittelumuotona. Jalkapallotoiminta laajeni kesäksi 2011, kun E-KI:n naiset lähtevät mukaan piirin järjestämään pienkenttäsarjaan. Jalkapallojoukkueen toiminta loppui vuonna 2012.
Lentopallo oli pitkään laji, josta E-KI Savon seudulla ja valtakunnallisestikin tunnettiin. Parhaimpina saavutuksina oli lentopallon SM-sarjan pronssi kaudella 1990. Etelä-Kuopion Ilves on Kuopion vanhin toiminnassa oleva lentopalloseura.
Kaudella 2016-2017 E-KI pelaa miesten maakuntasarjassa.
Koatse
Koatse on joki Cuyuni-Mazarunin alueella Guayanassa Etelä-Amerikassa.
Siniristiloppumme
”Siniristiloppumme” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1991. Se sisältyi Juice Leskinen Grand Slamin albumiin "Taivaan kappaleita", ja se ilmestyi myös singlenä (B-puolella ”Action!!!”). Kyseessä oli tuplasingle, jonka toisella levyllä olivat ”Pienestä pitäen” ja ”Daisarit”.
Kappaleen esittävät Juice Leskinen (laulu), Anssi Tikanmäki (syntetisaattoriefektit, syntetisaattoriperkussiot ja taustalaulu), Ila Loueranta (taustalaulu), Jari Yliaho (sähkökitara ja taustalaulu), Antti Tammilehto (basso ja taustalaulu), Vesa Sytelä (rummut, scratching ja taustalaulu), Toni Lähteenmäki (taustalaulu), Puntti Valtonen (taustalaulu) ja Henrik Perelló (viulu). Sovituksen on tehnyt Anssi Tikanmäki.
”Siniristiloppumme” on Juice Leskisen kannanotto 1990-luvun alun ajankohtaisiin poliittisiin asioihin ja Suomen ensimmäiseen rap-aaltoon. Siinä lainataan sekä Yrjö Kilpisen ”Lippulaulua” (joka alkaa sanalla "Siniristilippumme") että Pääkkösten ”Eläinrääkkäystä”-kappaletta.
Luettelo Alaskan kuvernööreistä
Tämä on luettelo Alaskan kuvernööreistä.
Alaskan kuvernööri on Alaskan hallinnon päämies ja Alaskan asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus Alaskan uusiin lakiesityksiin. Alaskassa kuvernöörin virkakausi kestää neljä vuotta.
Alaska toimi vuodesta 1884 vuoteen 1912 Alaskan piirinä Yhdysvaltojen alaisuudessa. Tuolloin Alaskan kuvernöörin valitsi Yhdysvaltain silloinen presidentti.
Vuonna 1912 Alaskan piiri organisoitiin ja se muutettiin Alaskan territorioksi. Yhdysvaltain istuva presidentti valitsi Alaskan kuvernöörin aina vuoteen 1959 asti, jolloin Alaskasta tuli Yhdysvaltojen 49. osavaltio.
Kun Alaska liittyi Yhdysvaltoihin 3. tammikuuta 1959, alettiin uuden osavaltion kuvernööri valita kansanäänestyksellä. Kuvernööreistä viisi on ollut demokraattisen, kuusi republikaanisen sekä yksi Alaskan Independence -puolueen edustajia.
Kootut levyt osa 8 (Olavi Virta)
Kootut levyt osa 8 on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuodelta 1952.
Tommi Sova
Tommi Sova (s. 8. huhtikuuta 1975) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen jääkiekkoilija.
Jääkiekkoilijana Sova oli alun perin Kärppien junioripelaaja. Hän edusti Suomea myös jääkiekon nuorten maailmanmestaruusturnauksessa 1995. Sova pelasi vuosina 1994–2000 Jokerien ja Saipan SM-liigajoukkueissa.
Vuodesta 2010 alkaen Sova on Intrum Justitia Oy:n Suomen toimitusjohtaja.
Karl Konrad Meinander
Karl Konrad "Konni" Meinander (1872–1933) oli suomalainen taidehistorioitsija ja museomies. Hän tutki Suomen taidetta ja taideteollisuutta keskiajalla sekä muotokuvataidetta.
Meinander oli 1912 mukana perustamassa Helsingin kaupunginmuseota, jonka intendenttinä toimi. Hän oli myös Kansallismuseon historiallisen osaston intendentti vuosina 1912-33.
Steven MacLean
Steven MacLean (s. 4. joulukuuta 1954) on entinen kanadalainen astronautti ja Kanadan avaruusjärjestön johtaja 2. syyskuuta 2008 alkaen.
MacLean syntyi Ottawassa. Hän on naimisissa Nadine Wielgopolskin kanssa, ja perheessä on kolme lasta. Hän suoritti fysiikassa kandidaattitutkinnon vuonna 1977 ja väitteli vuonna 1983 laser- ja optiikka-alalta. Hän työskenteli vuodet 1974–1976 York Universityn urheilun ja viestinnän johtotehtävissä. Vuodet 1976–1977 hän oli Kanadan olympiavalmennettavien joukossa (Canadian National gymnastics team).
Joulukuussa 1983 MacLean valittiin kuuden kanadalaisen astronauttioppilaan joukkoon, ja hänen koulutuksensa alkoi helmikuussa 1984.
Hän lensi sukkulan STS-52 kyydissä 22. lokakuuta – 1. marraskuuta 1992. Hän toimi erilaisissa tehtävissä, jotka liittyivät sukkulassa ja ISS-avaruusasemalla käytettävään Canadarm-nosturiin. Vuonna 1994 MacLean alkoi johtaa Kanadan astronauttiohjelmaa. Hän sai lisäkoulutusta astronauttitehtäviin NASAssa ja lensi STS-115-sukkulalennolla 9. syyskuuta – 21. syyskuuta 2006. Hän käytti tuolla lennolla ensimmäisenä kanadalaisena ISS:n Canadarm2-robottikäsivartta.
Harri Toivanen
Harri Toivanen (s. 26. heinäkuuta 1955) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Hyökkääjänä jalkapalloa pelannut Toivanen edusti urallaan muun muassa Reipasta 1971–1976 ja 1986 sekä FC Kuusysiä 1980–1981. Hän voitti Reippaassa Suomen Cupin 1974. Toivanen pelasi urallaan kaikkiaan 36 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 10 maalia.
Jääkiekossa Toivanen pelasi SM-Liigaa Kiekkoreippassa 1976–1985. Hän on myös valmentanut muun muassa Pelicansin A-nuoria.
.edu
.edu on sponsoroitu ylätason verkkotunnus, jonka nimi tulee englannin kielen sanasta "education", suomeksi "koulutus". Tunnusta käytetään opetustarkoituksiin lähinnä Yhdysvalloissa. Tunnusta ylläpitää VeriSignin operoima "Educause". Tunnus otettiin käyttöön 1985.
Urho Partanen
Urho Partanen (s. 8. syyskuuta 1941) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Partanen edusti urallaan Lappeenrannan Palloa 1960–1961 ja 1964–1966, Simpeleen Urheilijoita 1962–1963, Lahden Reipasta 1967–1970, 1972–1975 ja 1981 sekä FC Kuusysiä 1971. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1970 ja Suomen Cupin kolmesti vuosina 1972–1974. Partanen pelasi urallaan kaikkiaan 139 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 14 maalia.
Partanen pääsi myös Suomen maajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi maaottelua vuonna 1967.
Alfred Lichtwark
Alfred Lichtwark (14. marraskuuta 1852 Hampuri - 13. tammikuuta 1914 Hampuri) oli saksalainen Hampurissa toiminut taidehistorioitsija, museonjohtaja ja pedagogi. Hän oli yksi museopedagogiikan ja taidekasvatusliikkeen perustajista.
Lichtwark oli Hampurin taidehallin ensimmäinen johtaja vuodesta 1889 alkaen. Hän toi museolle maailmanlaajuista mainetta löytämällä uudelleen merkittävät gotiikan ajan hampurilaiset maalarit Mestari Francken ja Mestari Bertramin, sekä romantiikan ajan maalarit Rungen ja Friedrichin. Hän myös hankki museoon näiden taiteilijoiden teoksia ja laajensi monien uudempien taiteilijoiden, kuten ranskalaisten impressionistien teosten kokoelmaa museossa.
Lichtwarkin teosta "Taideteoksia oppimassa" ("Übungen in der Betrachtung von Kunstwerken" 1897) pidetään taidekasvatuskirjallisuuden klassikkona. Se on yksi ensimmäisistä teoksista, jossa pohditaan museossa tehtävää taidekasvatusta ja yleisötyötä. Kirja käännettiin suomeksi noin kolmekymmentä vuotta ilmestymisensä jälkeen. Koulutusaatteet yleensäkin tulivat Suomessa 1800-luvun alkupuolelta toiseen maailmansotaan asti pitkälti saksalaiselta kielialueelta.
Lichtwark painotti omakohtaista kokemusta, eli lasten saattamista taideteosten äärelle. Taiteen ymmärtäminen lähti avoimesta havainnoinnista ja vastaanottaminen edellytti heittäytymistä katsomistilanteeseen. Teoksen äärellä tuli viipyä mahdollisimman pitkään ja pienimmästäkin yksityiskohdasta voitiin keskustella. Lichtwark kuitenkin varoitti opettajia tyrkyttämästä omia mielipiteitään. Oppilaiden tuli saada ajatella vapaasti.
Lapsiin oli Lichtwarkin mukaan hyvä vaikuttaa taidekasvatuksen keinoin jo varhain. Heille oli hyvä tarjota taidetta aloittaen helposti avautuvista ja tutuimmista teoksista. Sen jälkeen oli vaikeampien ja moniselitteisempien teosten vuoro. Hyvä kohde aloitukselle oli myös paikallinen aikalaistaide, joka todennäköisesti sisälsi jotain tuttua.
Lichtwarkin nimeä kantava palkinto perustettiin vuonna 1951 Lichtwarkin 100-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Palkinto jaetaan joka viides vuosi.
Pirjo Viitanen
Pirjo Liisa Viitanen (s. 19. heinäkuuta 1944 Hämeenlinna) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Hän on yksi ensimmäisistä modernin tanssin tienraivaajista Suomessa.
Viitanen opiskeli Helsingissä Modernin tanssin opistossa Riitta Vainion johdolla vuosina 1964–1967. Hän on opiskellut tanssia ulkomailla Lontoossa, New Yorkissa, Pariisissa, Tukholmassa, Kölnissä ja Oslossa.
Viitanen toimi puheenjohtajana Suomen Tanssitaiteilijain Liitossa vuonna 1973 ja Pohjanmaan taidetoimikunnassa 2004–2006. Hän johti kymmenen vuoden ajan Keski-Pohjanmaan kulttuuriopiston tanssitaiteen linjaa ja oli vuonna 1994 perustamassa Kokkolaan talvitanssitapahtumaa, jota hän johti 17 vuoden ajan.
Vuonna 2005 Viitaselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke ja keväällä 2012 hänet palkittiin pitkästä urastaan Suomen Kulttuurirahaston Keski-Pohjanmaan rahaston kulttuuripalkinnolla.
Viitanen asuu Kokkolassa avopuolisonsa, teatterilavastaja Markku Sirénin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta. Viitasella on myös tytär edellisestä liitosta.
Nikomedia
Nikomedia (, nyk. İzmit Turkissa) oli muinainen bithynialainen kaupunki. Se perustettiin 712 eaa. Megaran siirtokunnaksi. Nikomedes I rakensi sen uudelleen valtakuntansa pääkaupungiksi vuonna 264 eaa. Nikomedia sijaitsi Propontiksen rannalla. Bithynia oli yksi Rooman provinsseista.
Nikomedia oli itäisin Rooman valtakunnan tärkeistä kaupungeista, ja Diocletianuksen pääkaupunki tetrarkian aikana vuosina 286–324. Konstantinus Suuren aikana Nikomedia oli alueen pääkaupunki, kunnes Kostantinus siirsi Rooman valtakunnan pääkaupungin Roomasta Byzantioniin, nykyiseen Istanbuliin.
Nikomediassa sanotaan kuolleen paljon marttyyrejä kristittyjen vainoissa Diocletianuksen ja Maximianuksen aikana.
Nikomedia tuhoutui vuonna 358 maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa. Kaupunki rakennettiin uudelleen, mutta aiempaa pienemmässä koossa. Hyvien liikenneyhteyksiensä vuoksi se säilyi tärkeänä sotilaallisena keskuksena, jolla oli tärkeä rooli Bysantin kamppailussa kalifaattia vastaan.
Vuoden 840 jälkeen Nikomedia oli "Optimatoin" teeman pääkaupunki. Tuolloin suurin osa vanhasta merenrantakaupungista oli hylätty. Arabialaisen maantieteilijä Ibn Khurdadhbihin mukaan vanha kaupunki oli enimmäkseen raunioina. Asutus oli ilmeisesti rajoittunut mäellä olleeseen linnakkeeseen. Kaupunki oli 1080-luvulla Aleksios I Komnenosin pääasiallinen sotilaskeskus taistelussa seldžukkeja vastaan, ja ensimmäinen ja toinen ristiretki piti siellä leiriä.
Ottomaanien valtakunta uhkasi kaupunkia Bysantin häviön jälkeen 1302 kahdesti ennen kuin se murtui lopullisesti vuonna 1337.
Reich mir nicht deine Hand
Reich mir nicht deine Hand on Bushidon kahdestoista single ja toinen single 7 albumilta ja se julkaistiin marraskuussa 2007.
Alles Gute kommt von unten
Alles Gute kommt von unten on Bushidon kolmastoista single ja ainoa single Ersguterunge Sampler Vol. 3 – Alles Gute kommt von unten kokoelmalevyltä ja se julkaistiin joulukuussa 2007. Kappaleessa olivat mukana myös Chakuza ja Kay One.
Prix du roman Fnac
Prix du roman Fnac on ranskalaisen kirjakauppaketjun Fnacin vuonna 2002 perustama kirjallisuuspalkinto.
Palkinnon myöntää lautakunta, johon kuuluu 400 asiantuntijajäsentä ja 500 kirjamyyjää, jotka valitsevat palkinnon saajan 30 nimikkeestä, jotka on aiemmin valittu 300 Ranskassa ilmestyneen teoksen joukosta. Palkinnon sai ensimmäisen kerran ulkomaalainen teos vuonna 2010, jolloin palkinnon sai Sofi Oksasen teos "Puhdistus".
Ching Ching
Ching Ching on Bushidon neljästoista single ja ensimmäinen single Heavy Metal Payback albumilta ja se julkaistiin syyskuussa 2008. Kappaleen sanoittivat Bushido, Chakuza ja DJ Stickle.
.mil
.mil on yksi alkuperäisistä ylätason verkkotunnuksista (.com, .edu, .gov, .mil, ja .org). ".mil" on otettu englannin kielen sanasta "military" ja se on tarkoitettu Yhdysvaltain puolustusministeriön käyttöön. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1985.
WWE SmackDown vs. Raw 2011
WWE SmackDown vs. Raw 2011 on vuonna 2010 lokakuussa ilmestynyt WWE SmackDown! -pelisarjaan kuuluva showpainipeli. Pelin on kehittänyt Yuke's ja julkaissut THQ.
WWE SmackDown vs. Raw 2011 julkaistiin Amerikassa 26. päivä ja Suomessa 29. päivä. Pelin uutuus pelimuoto on WWE Universe, joka on uusi tarinatila. Se luo uudet ottelut joka viikko, joita voi muokata mieleisikseen. Se on erilainen jokaisella kerralla, eikä se lopu koskaan. Se muistuttaa General Manager pelimuotoa, jossa luotiin ja oteltiin ottelut katsojamäärän nostamiseksi. Hahmojen show’ta voi vaihtaa mielin määrin, sekä heistä voi tehdä vihollisia tai ystäviä.
Road to Wrestlemania-pelimuoto palaa uusilla tarinoilla. Pelissä pystyy jälleen olemaan vapaammin backstageilla, kuntosalilla, parkkihallissa yms. Pelin Xbox 360 ja Playstation 3-versioihin julkaistiin 21. joulukuuta 2010 DLC (downloadable content)-paketti, jonka lataamalla saa pelattavaksi WWE Supertähdet Wade Barrettin, Justin Gabrielin, David Otungan, Legendat Lex Luger ja British Bulldog, sekä WWE Divan Laylan. Paketista saa pelattavakseen uuden areenan, NXT areenan.
Peli sai julkaisunsa jälkeen pääosin positiivista ja vaihtelevaa arvostelua. GameRankings ja Metacritic laskivat pelin arvosteluista keskimääräiseksi arvosanaksi 80/100 PS2 versiolle, kun taas PS3 versio sai 74 ja 77/100. Sitä vastoin Xbox 360 sai arvosanaksi 75-77/100 ja Wii 72-74/100. Huonoimmat arvostelut sai PSP versio, joka keräsi 60-62/100.
Sorsastus
Vesilintujen metsästys eli sorsastus on yksi metsästyksen muoto.
Suomessa sorsastus alkaa vuosittain 20. elokuuta klo 12 ja päättyy joulukuun lopussa. Suomessa sorsastukseen osallistuu noin 100–200 tuhatta metsästäjää. Vuoden 2012 sorsastuskauden aikana Suomessa ammuttiin kaikki metsästysalueet huomioiden kaikkiaan 457 500 vesilintua.
Sekä BirdLife Suomi että Suomen Metsästäjäliitto katsovat, että sorsastuksessa on käytettävä harkintaa, jotteivät taantuvat lajit kärsi eikä vahingossa tule ammutuksi rauhoitettuja lajeja, joista Suomessa on ilmeisesti yleisin saalis harmaasorsa.
Vesilintuja voi houkutella pillin tai kuvien avulla. Lisäksi on suositeltavaa käyttää noutavaa koiraa, esimerkiksi labradorinnoutajaa, jotta saalis varmasti löytyisi.
Harri Virtanen
Harri Virtanen (s. 2. toukokuuta 1963 Sippola) on suomalainen käsikirjoittaja ja dramaturgi. Virtanen on itse ollut tekemässä monia tv-sarjoja, sekä käsikirjoittajana että script editorina, muun muassa Nelosen "Kylmäverisesti sinun" -poliisisarjaa.
Virtanen toimi vuodesta 2006 Yle TV1:n draamasta, fiktiosta ja viihteestä vastaavana ohjelmapäällikkönä. Sitä ennen Virtanen toimi muiden muassa Nelosen käsikirjoituspäällikkönä sekä Teatterikorkeakoulun dramaturgian professorina (2003–2006). Vuoden alusta marraskuun alkuun 2011 Virtanen työskenteli WSOY:n kaunokirjallisuuden kustantajana.
Virtanen on kouluttautunut Kööpenhaminassa jungilaiseksi psykoanalyytikoksi.
Virtanen oli naimisissa Pirjo Luoma-ahon kanssa 1987–96, ja heillä on kaksi lasta.
Bop Till You Drop
Bop Till You Drop on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja Ry Cooderin studioalbumi vuodelta 1979. Levyn on julkaissut Warner Bros. Records ja sen on tuottanut Cooder itse. Äänittäjänä on ollut Lee Herschberg apunaan Loyd Clifft ja Stuart Gitlin. Äänitys on tehty digitaalisesti monikanavaisella 3-M nauhurilla näytteenottotaajuuden ollessa 50 kHz.
Levykannen suunnittelija on Mike Salisbury ja valokuvan on ottanut David Alexander. Tuotantopalveluista on vastannut Wally Bivens sekä tuotannon järjestelyistä Penny Ringwood ja Vicki Fortson.
Kiitoksissa on mainittu Jim Dickinson, Jay Cocks, Barry Hansen, Lloyd Baggs, Mass K. Hirade Takamine Guitars –yhtiöstä ja Fred Walecki.
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksassa WEA Musik GmbH.
Sivu 1
1. Little Sister - 3:49
2. Go Home, Girl – 5:10
3. The Very Thing That Makes You Rich (Makes Me Poor) – 5:32
4. I Think It's Going to Work Out Fine – 4:43
Sivu 2
1. Down in Hollywood – 4:14
2. Look at Granny Run Run – 3:09
3. Trouble, You Can’t Fool Me – 4:55
4. Don’t You Mess Up a Good Thing – 4:08
5. I Can’t Win – 4:16Peruskokoonpanon muodostavat Ry Cooder, Tim Drummond, Jim Keltner, David Lindley, Bobby King ja Milt Holland.
Randy Lorenzo esiintyy levyllä Panini Recordsin suosiollisella luvalla.
"Little Sister"
"Go Home, Girl"
"The Very Thing That Makes You Rich"
"I Think It's Going to Work Out Fine"
"Down in Hollywood"
"Look at Granny Run Run"
"Trouble, You Can’t Fool Me"
"Don’t You Mess Up a Good Thing"
"I Can't Win"
Ry Cooder LP "Bop Till You Drop" (Warner Bros. Records WB 56 691 (BSK 3358), 1979)
Orzeł-luokka
Orzeł-luokka oli Puolan laivaston sukellusveneluokka, johon kuului kaksi alusta. Alukset palvelivat toisessa maailmansodassa, jolloin alukset pakenivat Britanniaan. "Sęp" palasi sodan päätyttyä Puolaan, jossa ne romutettiin.
Alukset valmistettiin 1930-luvulla Alankomaissa, vaikka ne piti valmistaa alun perin Yhdistyneissä Kuningaskunnissa. Hinta oli kuitenkin kohtuuton ja Britannian Amiraliteetti ilmoitti olevan mahdotonta valmistaa sukellusvene, joka kulkisi pinnalla yli 20 solmua. Alukset tilattiin siten Alankomaista, jolloin niiden suunnittelu perustui Alankomaiden laivaston O-19-luokan sukellusveneisiin. Alukset olivat kuitenkin merkittävästi esikuvastaan poikkeavia, koska niiden piti kyetä toimimaan sekä matalassa Itämeressä että syvemmissä merissä. Alukset olivat toisen maailmansodan alkaessa liittoutuneiden uudenaikaisimpia sukellusveneitä.
Luettelo televisiosarjan Hämmästyttävä Hämähäkkimies jaksoista
Luettelo Hämmästyttävä Hämähäkkimies -jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.
Very Greasy
Very Greasy on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja David Lindleyn ja hänen El Rayo-X -yhtyeensä studioalbumi vuodelta 1988. Levyn on julkaissut Elektra Records ja sen on tuottanut Linda Ronstadt. Apulaistuottajana on ollut Edd Kolakowski.
Levyn on äänittänyt ja miksannut Ed Cherney apunaan Paul Dieter, Sharon Rice ja Duane Seykora. Studiona on ollut losangelesilainen The Complex.
Yksi tai useampi tarkemmin määrittelemättä jäänyt kappale on äänitetty Santa Monicassa SaMo Soun -studiossa. Äänittäjänä ja miksaajana on ollut James Geddes.
Masteroinnin ovat tehneet Doug Sax ja Mike Reese Los Angelesissa The Mastering Labissa.
Linda Ronstadtin apulaisena on toiminut Janet Stark ja tuotannon järjestelijänä Ivy Skoff.
Levykannen graafisesta suunnittelusta on vastannut Kosh ja valokuvat on ottanut Robert Blakeman.
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksan Alsdorfissa Record Service GmbH. Jakelua on hoitanut Pickwick.Kappaleista ei ole annettu tekijätietoja, mutta esimerkiksi Papa Was a Rolling Stone on tuttu The Temptationsin ohjelmistosta ja Werewolves of London on Warren Zevonin tekemä. Do Ya' Wanna Dance? puolestaan on vanha Bobby Freemanin hitti, joka suomalaisille on tuttu Hurriganesin esittämänä.
Kappaleiden julkaisu- ja kopiointioikeudet kuuluvat Yhdysvalloissa Elektra/Asylum Recordsille ja muualla WEA International Inc:lle.David Lindley & El Rayo-X CD "Very Greasy" (Elektra Records 960 768-2, 1988)
Bruticus
Bruticus on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 "The Transformers" -animaatiosarjassa.
Bruticus on viiden Combaticonin: Onslaughtin, Brawlin, Vortexin, Swindlen ja Blast Offin yhdistelmä. Hän teki ensiesiintymisensä sarjan 2. kaudella lopulla jaksossa "Starscream's Brigade", jossa Starscream rakensi Combaticonit toisen maailmansodan aikaisista sotakoneista. Bruticus oli vahvempi kuin Devastator, mutta hävisi Menasorille. Tappion jälkeen ne kääntyivät Starscreamia vastaan ja päättivät tuhota sekä Autobotit että Decepticonit. Mutta Starscream paljasti Optimus Primelle ja Megatronille Bruticusin heikon kohdan sen selässä ja niin Bruticus oli voitettu. Mutta Megatron otti Starscreamin takaisin palvelukseensa, jos hän korjaisi Combaticonit ja ohjelmoisi ne uskollisiksi Megatronille.
issa esiintyy Decepticon nimeltä Bruticus Maximus, joka muodostuu viidestä pienemmästä Decepticonista, jotka muistuttavat kovasti Combaticoneja.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut ovat ratamelonnan tärkeimmät arvokilpailut yhdessä olympialaisten ratamelonnan kanssa. Kilpailujen organisoinnista vastaa Kansainvälinen Kanoottiliitto. Ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin Vaxholmissa 1938, ja vuodesta 1970 kilpailut on järjestetty vuosittain olympiavuosia lukuun ottamatta.
Ratamelonnan MM-kilpailuissa on kilpailu alusta saakka kajakilla ja kanadalaiskanootilla yhden, kahden ja neljän henkilön luokissa. Kilpailumatkoina ovat nykyisin 200, 500, 1 000 ja 5 000 metriä sekä 4 × 200 metrin viesti. Aiemmin on kilpailtu myös 10 000 metrillä sekä 4 × 500 metrin viestissä.
Lähde: Sports123.com
Liettuanajokoira
Liettuanajokoira ("Lietuvių skalikas") on liettualainen koirarotu. Sitä esiintyy tuskin lainkaan kotimaansa ulkopuolella eikä FCI ole tunnustanut sitä, toisin kuin "Liettuan Kennelliitto".
Rotu on keskikokoinen, vankkarakenteinen ja raskasluustoinen metsästyskoira. Se on samalla kertaa sekä virtaviivainen että lihaksikas. Pää on kookas ja korvat pitkät, riippuvat, poskien myötäiset ja kärjistään pyöristyneet. Niska on melko pitkä ja vahva ilman löysää kaulanahkaa. Rintakehä on leveä, syvä ja matala. Pitkä häntä on luonnollisesti alaskiinnittynyt. Käpälät ovat vahvat ja pyöreät ja varpaat tiiviit, minkä ansiosta koira on nopea ja erittäin ketterä. Lyhyt, sileä ja kiiltävä karvapeite on pääväriltään musta, jossa on ruskeat merkit kuonossa, rintakehässä, korvissa ja otsassa. Virallinen rotumääritelmä sallii pienet valkoiset läiskät rintakehässä, mutta ei varpaissa. Säkäkorkeus vaihtelee 53–61 cm välillä.
Keskeisiä rotupiirteitä ovat mm. energisyys, sitkeys, nopeus ja erikoinen, äänekäs haukku.
Liettualaisista suurriistan ajokoirista on maininta paikallisessa laissa jo 16. vuosisadalla, mutta tämä verrattain tuore rotu jalostettiin kuitenkin vasta 1900-luvulla risteyttämällä edellä mainittuja paikallisia ajokoiria vihikoiran, beaglen ja puolanajokoiran, sekä myöhemmin myös venäjänajokoiran kanssa. Tarkoituksena oli luoda uudelleen sukupuuttoon kuollut latvialainen kuurinmaanajokoira, vaikkakin tällä kertaa liettualaisena versiona.
Rotua on alun perin käytetty villisikakoirana, mutta nykyisin se on suositumpi jäniksen ja ketun metsästyksessä sillä villisika osoittautui liian vaaralliseksi vastukseksi rodulle. Aluksi liettuanajokoira oli kotimaassaan suosittu, mutta Toisen maailmansodan jälkeen populaatio laski 78 yksilöön ja 1970-luvulla sen asema voitiin jo luokitella kriittiseksi. Vuosien 1976-77 aikana huomattava osa kuoli myös villisikoja vastaan kamppaillessaan. Tällöin Liettuan Kennelliitto päätti viimein julkistaa virallisen rotumääritelmän ja määräsi asiantuntijan auttamaan rodun pelastamisessa. Näin rotu onnistuttiin elvyttämään ja se saavutti lopulta suojellun aseman, minkä ansiosta rekisteröityjen yksilöiden määrä nousi vuonna 1987 350:een. Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen määrä putosi vuonna 1998 150 yksilöön.
Populaatiokoon lasku selittyy metsästystapojen muuttumisella: liettuanajokoira sopii parhaiten suurriistan metsästykseen suurilla, avoimilla alueilla, mutta nykyisin metsästysmaat ovat pienenemässä kooltaan. Liettuan Kennelliitto toivoo sille FCI:n hyväksyntää ja tekee paraikaa töitä asian eteen.
ORP Wilk
ORP Wilk () (viirinumero N63) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Aluksen köli laskettiin 1927 Chantiers Augustine Normandin telakalla Le Havressa Ranskassa. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1929 ja alus otettiin palveluskäyttöön 1931 Puolan laivastossa.
Toisen maailmansodan puhkeamisen jälkeen 1. syyskuuta 1939 "Wilk" osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Alus laski miinansa 3. syyskuuta suunnitelman mukaisesti. Sen kärsittyä taisteluissa vaurioita alus lähti 10. syyskuuta Puolasta. Se pakeni Itämeren halki ja saapui 20. syyskuuta Rosythiin.
"Wilk" huollettiin Rosythissa, minkä jälkeen se aloitti partioinnin Pohjanmerellä. Alus siirrettiin syksyllä 1940 huollettavaksi, ja sitä huollettiin lähes vuoden. Se palveli huollosta palattuaan koulualuksena. Aluksen heikon kunnon vuoksi se poistettiin 2. huhtikuuta 1942 palveluksesta reserviin. Se poistettiin 1951 Puolan merivoimista, ja tämän jälkeen se hinattiin Puolaan romutettavaksi. Alus romutettiin 1954.