hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
1810 Epimetheus
1810 Epimetheus on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät C. J. van Houten, I. van Houten-Groeneveld ja T. Gehrels Palomarilla vuonna 1960. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Epimetheuksen mukaan. Ennen kuin tämä asteroidi sai oikean nimensä se tunnettiin tunnuksella 4196 P-L. Koska Epimetheuksen absoluuttinen magnitudi (H) on 12,3, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 8–19 kilometriä. Epimetheuksen pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 28,61 tuntia.
Michael Radford
Michael Radford (s. 24. helmikuuta 1946) on englantilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan esimerkiksi vuoden 1994 elokuvasta "Il Postino – Posteljooni", josta hän sai muun muassa parhaan ohjauksen ja käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuudet.
Henri Véniat
Henri Véniat (23. syyskuuta 1917 – 3. maaliskuuta 1998) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Pariisissa, ja hänet vihittiin jesuiittapapiksi 31. heinäkuuta 1949. Hän sai 22. joulukuuta 1961 nimityksen Tšadin Fort-Archambault'n hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. huhtikuuta 1962. Pääkonsekraattorina toimi Jean Zoa, jota avustivat Paul-Pierre-Yves Dalmais ja Samuel-Louis-Marie-Antoine Gaumain.
Fort-Archambault'n hiippakunta muutti 22. elokuuta 1972 nimensä Sarhiksi. Véniat jatkoi sen johdossa, kunnes erosi tehtävistään 7. maaliskuuta 1987. Hän kuoli yksitoista vuotta myöhemmin.
Véniat osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Substantia nigra
Mustatumake () on melaniinipitoisista hermosoluista koostuva laaja, poikkileikkauksessa kaarenmuotoinen parillinen hermotumake keskiaivoissa.
Edmond Jitangar
Edmond Jitangar (s. 2. marraskuuta 1952) on tšadilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. joulukuuta 1978 ja nimitettiin Sarhin hiippakunnan piispaksi 11. lokakuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Matthias N'Gartéri Mayadi ja Henri Véniat. Jitangarin edeltäjä oli N'Gartéri Mayadi, joka oli saanut 11. kesäkuuta 1990 nimityksen Moundoun piispaksi.
The Movement
The Movement voi viitata:
Musiikissa:
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1910
Jalkapallon SM-kilpailu 1910, oli järjestyksessään kolmas Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailuun osallistui kaikkiaan kuusi joukkuetta. Suomen-mestaruuden voitti Åbo IFK, joka osallistui ensimmäistä kertaa SM-kilpailuihin.
Polyteknikkojen Urheiluseuran oli tarkoitus 15.9. kohdata Kronohagens IF, mutta PUS ja Sportklubben Unitas peruivat osanottonsa SM-kilpailuun ennen sen alkamista. Unitaksen oli tarkoitus kohdata 19.9. jompikumpi em. otteluiden voittajista.
Maalivahti: Kosti Nieminen, Puolustajat: Fjalar Bergroth, David Henning, Tukimiehet: Sigfrid Österlund, Knut Dammert, Karl Streckert, Hyökkääjät: Levi Koskinen, Sten von Troil, Bruno Österlund, Harry Silander, Magnus Sjöholm. Knut Österlund ei pelannut loppuottelussa. K. von Troil mainitaan lehtijutussa.
I Spy (elokuva)
I Spy on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka perustuu vuosina 1965–1968 esitettyyn televisiosarjaan "Minä vakooja" ("I Spy"). Betty Thomasin ohjaaman elokuvan pääosissa esiintyvät Eddie Murphy, Owen Wilson, Famke Janssen, Malcolm McDowell, Gary Cole ja Bill Mondy. Elokuva oli ehdolla Golden Raspberry -palkinnon saajaksi kolmessa kategoriassa.
Kaliningradin kaupungintalo
Kaliningradin kaupungintalo () on rakennus Kaliningradin kaupungissa Kaliningradin alueella Venäjällä. Rakennuksen suunnitteli saksalainen arkkitehti Hanns Hopp. Rakennus rakennettiin vuosien 1922–1923 aikana. Kaupungintalon edessä sijaitseva aukio tunnettiin aikaisemmin nimellä "Hitlerin aukio" kunnes se nimettiin vuonna 1946 "Voiton aukioksi".
Joseph Marie Régis Belzile
Joseph Marie Régis Belzile (s. 13. maaliskuuta 1931 Amqui, Kanada) on roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu kapusiineihin. Hänet vihittiin papiksi 11. helmikuuta 1961 ja nimitettiin tšadilaisen Moundoun hiippakunnan piispaksi 19. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. huhtikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Mario Tagliaferri, jota avustivat Joachim N'Dayen ja Samuel-Louis-Marie-Antoine Gaumain.
Belzile erosi tehtävistään 9. maaliskuuta 1985.
Samuel Gaumain
Samuel-Louis-Marie-Antoine Gaumain (4. tammikuuta 1915 – 20. elokuuta 2010) oli ranskalaissyntyinen, Tšadissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului kapusiineihin. Hänet vihittiin papiksi 12. maaliskuuta 1938 ja nimitettiin Moundoun hiippakunnan piispaksi 19. joulukuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta 1960. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Mongo, jota avustivat Paul Bouque ja Alphonse-Célestin-Basile Baud.
Gaumain osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 19. joulukuuta 1974.
Prokuraattori (Suomi)
Prokuraattori oli autonomian ajan Suomessa ylimmästä lainvalvonnasta ja viranomaisten toimien lainmukaisuudesta vastannut virkamies, joka toimi senaatin yhteydessä. Viran nimi muutettiin marraskuussa 1918 oikeuskansleriksi samassa yhteydessä kun senaatin nimeksi tuli valtioneuvosto.
Prokuraattorit
Prokuraattorin apulaiset ("vuoteen 1861 prokuraattorin sijaiset")
Joachim Kouraleyo Tarounga
Joachim Kouraleyo Tarounga (s. 1958) on tšadilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Doban hiippakuntaan 18. marraskuuta 1989 ja nimitettiin Moundoun hiippakunnan piispaksi 3. kesäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Russo, jota avustivat Matthias N'Gartéri Mayadi ja Jean-Claude Bouchard.
Epimetheus (täsmennyssivu)
Epimetheus voi viitata seuraaviin asioihin:
Mário Lucunde
Mário Lucunde (s. 13. toukokuuta 1957) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Benguelan hiippakuntaan 3. helmikuuta 1985 ja nimitettiin Menonguen hiippakunnan piispaksi 3. elokuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oscar Lino Lopes Fernandes Braga, jota avustivat Giovanni Angelo Becciu ja Zacarias Kamwenho. Lucunde asetettiin virkaansa 16. lokakuuta.
Iiwanajulma
Iiwanajulma on suomenkielistä modernia rock-musiikkia tuottava yhtye, joka on perustettu Juvalla vuonna 2000. Musiikki on saanut vaikutteita alitajunnan syövereistä kumpuavan synkän levottomuuden perinteestä, joka ylettyy herkän kauniista tunnelmista aina progressiivisiin massoihin asti.
Yhtye on julkaissut 3 pitkäsoittoa, joista toinen, vuonna 2008 julkaistu Tuhottu Tila keräsi lukuisia kiitettäviä arvioita, mm. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä 5/5, ja valittiin vuoden kiitellyimpien levyjen joukkoon. Levyn aloitusraidasta tehty animaatio-musiikkivideo sai kunniamaininnan Oulun Musiikkivideofestivaaleilla 2008. Videon ohjasi Henrik Mennander.
Iiwanajulman musiikki oli alkuvaiheessa raskaan rockin ja metallin suoraviivaisempaa tulkintaa. Musiikkityyli kehittyi 2000-luvun aikana yhä monimuotoisempaan suuntaan saaden yhä synkempiä ja tummempia piirteitä. Vuonna 2011 Iiwanajulma aloitti kolmannen levyn esituotannon ja äänitykset. Albumi, Hallelujah, julkaistiin 24.1.2014. Levyn soundi laajenee yhä enemmän koneellisen äänimaailman suuntaan perusrungon (kitara, basso, rummut) ympärille. "Helsingin Sanomat NYT -liite 18.4.2008"
5 tähteä (Jussi Alroth)
Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuus
Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuus tapahtui 7. syyskuuta 2011 kello 16.02 paikallista aikaa, kun KHL-jääkiekkoliigassa pelaavaa Lokomotiv Jaroslavl -joukkuetta kuljettanut Jakovlev Jak-42D -matkustajalentokone syöksyi maahan lähellä Jaroslavlia Venäjällä. Joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle kauden 2011–2012 ensimmäiseen otteluun, jossa vastaan olisi asettunut Dinamo Minsk. Lentokone syöksyi maahan ja syttyi palamaan pian lentoonlähdön jälkeen vain kahden ja puolen kilometrin päässä Tunošnan lentoasemalta.
Onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi huonolaatuista polttoainetta. Myöhemmin onnettomuustutkintakomissio ilmoitti uudempien tietojen valossa epäilevänsä, että onnettomuuden aiheutti onnettomuushetkellä lentokonetta ohjannut perämies, joka oli unohtanut seisontajarrun päälle. Lopullisessa raportissaan onnettomuutta tutkinut komissio totesi onnettomuuden aiheutuneen siitä, että toinen ohjaajista oli nousukiidon aikana painanut erehdyksessä jaloillaan pyöräjarruja käyttäviä polkimia. Koneen kunnosta ei löydetty huomautettavaa. Kävi myös ilmi, että koneen kapteenille annettu lupa lentää kyseistä konetta oli myönnetty väärennettyjen asiakirjojen perusteella, että perämiehen tyyppikoulutus oli kesken ja että lentäjät olivat yleensäkin lentäneet kyseisellä konetyypillä hyvin vähän.
Jääkiekkoilija Aleksandr Galimovia ja lentoinsinööri Aleksandr Sizovia lukuun ottamatta kaikki kuolivat heti turmapaikalla. Galimov ja Sizov vietiin onnettomuuden jälkeen sairaalaan tehohoitoon. Galimov menehtyi saamiinsa vammoihin moskovalaisessa sairaalassa 12. syyskuuta 2011, viisi päivää onnettomuuden jälkeen. Lääkärit onnistuivat pelastamaan Sizovin hengen. Hän kotiutui sairaalahoidosta yli seitsemän viikkoa onnettomuuden jälkeen. Channel Onelle antamassaan haastattelussa Sizov kertoi aikovansa jatkaa työskentelyä ilmailun parissa mutta totesi samalla, että hän ei ehkä lennä enää ikinä.
Onnettomuuteen joutunut lentokone teki ensilentonsa vuonna 1993 Tatarstan Airlinesin käytössä. Lentokone myytiin sittemmin tilauslentoyhtiö Jak-Servisille, joka operoi sitä onnettomuuden tapahtuessa. Vuonna 2009 Euroopan unioni oli turvallisuussyihin vedoten kieltänyt Jak-Servisiä lentämästä EU:n ilmatilaan.
AviaPortin johtava analyytikko Oleg Pantelejev huomioi, että Jak-42 oli suunniteltu 36 vuoden käyttöikää varten. Kyseisellä lentokoneella olisi lentotuntien perusteella ollut vielä 60 prosenttia käyttöiästään jäljellä. Pantelejevin mukaan käsitteellä ”vanha lentokone” ei ole siviili-ilmailussa käyttöä, sillä lentokelpoisuus määrää, voidaanko lentokoneella operoida.
Jak-42 -konetyypille on tapahtunut kahdeksan onnettomuutta. Jak-42 on käytössä venäläisillä, armenialaisilla ja ukrainalaisilla lentoyhtiöillä sekä kuubalaisella Cubana de Aviaciónilla.
IVY-maiden siviili-ilmailuviranomainen () ryhtyi Venäjän lainsäädännön mukaisesti selvittämään onnettomuuteen johtaneita syitä ja olosuhteita.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2014
Ohjaskelkkailussa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 8. – 13. helmikuuta Sanki-kelkkailukeskuksessa. Paikalle yleisöä mahtui 5 000 henkilöä. Tapahtumia oli neljä, jotka olivat miesten yksinkelkkailu, naisten yksinkelkkailu, parikelkkailu ja joukkuekelkkailu.
Oscar Lino Lopes Fernandes Braga
Oscar Lino Lopes Fernandes Braga (s. 30. syyskuuta 1931 Malanje) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin Benguelan hiippakunnan piispaksi 20. marraskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Nunes Gabriel, jota avustivat Eduardo André Muaca ja Zacarias Kamwenho.
Lopes Fernandes Braga jäi eläkkeelle 18. helmikuuta 2008.
Thomas Mongo
Thomas Mongo (1914 – 17. maaliskuuta 1988) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. helmikuuta 1943 ja nimitettiin Doualan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Botrianan titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 1956. Pääkonsekraattorina toimi Eugène-Gabriel-Gervais Laurent Tisserant, jota avustivat Pierre Bonneau ja Yves-Joseph-Marie Plumey.
5. heinäkuuta 1957 Mongo sai nimityksen Doualan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 29. elokuuta 1973. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Joseph Atanga
Joseph Atanga (s. 14. elokuuta 1952) on kamerunilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittapapiksi 11. heinäkuuta 1987 ja nimitettiin Bafoussamin hiippakunnan piispaksi 22. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Félix del Blanco Prieto, jota avustivat André Wouking ja Athanase Bala.
3. joulukuuta 2009 Atanga sai nimityksen Bertouan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. tammikuuta 2010.
Jakovlev Jak-42
Jakovlev Jak-42 () on Neuvostoliitossa suunniteltu, kolmella suihkumoottorilla varustettu, 100-120-matkustajapaikkainen keskimatkan matkustajalentokone. Jakovlevin toimiston suunnittelema Jak-42 oli tuotannossa vuosina 1979-2002.
Lentokone on kehitetty vanhemmasta ja pienemmästä Jak-40 -koneesta. Kuuluisan jääkiekkojoukkueen Lokomotiv Jaroslavlin lentoturmakone oli malliltaan Jakovlev Jak-42D.
Dieudonné Watio
Dieudonné Watio (s. 18. maaliskuuta 1946) on kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin Nkongsamban hiippakunnan piispaksi 1. huhtikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santos Abril y Castelló, jota avustivat Paul Mbiybe Verdzekov ja André Wouking.
5. maaliskuuta 2011 Watio sai nimityksen Bafoussamin hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin virkaan 14. toukokuuta.
Dieudonné Bogmis
Dieudonné Bogmis (12. tammikuuta 1955 – 25. elokuuta 2018) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1983 ja nimitettiin Doualan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gadiaufalan titulaaripiispaksi 9. helmikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Christian Wiyghan Tumi, jota avustivat Dieudonné Watio ja Roger Pirenne.
15. lokakuuta 2004 Bogmis sai nimityksen Esékan hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 3. joulukuuta.
Roger Pirenne
Roger Pirenne CICM (s. 9. elokuuta 1934) on Belgiassa syntynyt, Kamerunissa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. elokuuta 1958 ja nimitettiin Batourin hiippakunnan piispaksi 3. helmikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santos Abril y Castelló, jota avustivat Jean Zoa ja Paul Mbiybe Verdzekov.
3. kesäkuuta 1999 Pirenne sai nimityksen Bertouan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 2009.
Chicagon pikajuna n:o 2329
Chicagon pikajuna n:o 2329 () on yhdysvaltalainen melodraamaelokuva vuodelta 1929, jonka ohjasi William Nigh. Pääosissa ovat Lon Chaney, Sr., Phyllis Haver ja James Murray.
Byron Morgan ja Ann Price kirjoittivat käsikirjoituksen Morganin tarinan pohjalta. "Chicagon pikajuna n:o 2329" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. heinäkuuta vuonna 1929 ja Suomessa 5. helmikuuta vuonna 1930. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.
"Chicagon pikajuna n:o 2329" jäi Chaneyn toiseksi viimeiseksi elokuvaksi ja viimeiseksi mykkäelokuvaksi sekä tämä elokuva on yksi viimeisimmistä mykkäelokuvia ennen äänielokuvan todellista läpimurtoa. Chaney sairastui talvella 1929 elokuvan kuvausten aikaan keuhkokuumeeseen ja sai sen johdosta keuhkoputken syövän loppuvuodesta 1929, johon hän elokuussa 1930 kuoli.
"Chicagon pikajuna n:o 2329" kuvattiin Green Bayssä, Wisconsinissa sekä Chicagossa, Illinoisissa. Sitä pidetään kadonneena elokuvana, mutta elokuvasta on löydetty noin puolen kelan verran materiaalia.
Kristin Bauer
Kristin Bauer van Straten (s. Kristin Neubauer 26. marraskuuta 1966 Racine, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kristin Bauer opiskeli yliopistossa kuvataidetta, mutta alkoi sitten luoda uraa näyttelijänä Los Angelesissa. Hän sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 1994 sarjasta "L.A. Law". Vuosina 1995–1996 Bauer esiintyi sarjassa "The Crew". Hänellä on sittemmin ollut rooleja mm. sarjoissa "Täyttä turvaa", "Elämän pyörteissä" ja "Miehiä ja vaimoja".
Bauer esitti stripparia elokuvassa "Dancing at the Blue Iguana". Hän on näytellyt vampyyri Pamia televisiosarjassa "True Blood" vuodesta 2008. Sarjan toisella tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. Bauer työskentelee myös kuvataiteilijana.
Bauer kasvoi maaseudulla Wisconsinissa. Hän meni naimisiin muusikko Abri van Stratenin kanssa vuonna 2009. Abri van Straten soittaa yhtyeessä The Lemmings. Pari tapasi, kun Bauer otti yhteyttä van Strateniin kuultuaan tämän yhtyeen kappaleen.
Bauer sanoo pitävänsä luonnosta, eläimistä, kirjoista ja taiteesta. Hän kampanjoi eläinten oikeuksien puolesta. Hän on kasvissyöjä.
Kaukoidän federaatioyliopisto
Kaukoidän federaatioyliopisto () on Venäjän kaukoidässä Vladivostokissa sijaitseva suuri korkeakoulu, joka perustettiin vuonna 2011 entisen Kaukoidän valtionyliopiston pohjalle.
Yliopistossa on 27 instituuttia ja haaraosastoja kymmenessä muussa kaupungissa, mukaan lukien Japanin Hakodatessa. Päätoimisia opiskelijoita on 24 000 ja henkilökuntaa noin 5 000, joista opettajia 1 500.
Yliopistolla on uusi nykyaikainen kampus Venäjänsaarella Vladivostokin edustalla. Se rakennettiin APEC:n huippukokouksen näyttämöksi vuonna 2012.
Yliopiston juuret ovat vuonna 1899 Vladivostokiin perustetussa Idän instituutissa ("Vostotšnyi institut"), joka oli Kaukoidän ensimmäinen korkeakoulu. Vuonna 1920 sen nimeksi tuli Valtiollinen kaukoidän yliopisto ("Gosudarstvennyi dalnevostotšnyi universitet"). Stalinin aikana yliopisto kuitenkin lakkautettiin (1930–1956). Sen sijaan perustettiin Kaukoidän polytekninen instituutti. Vuonna 1956 toiminta alkoi uudelleen Kaukoidän valtionyliopiston nimellä ("Dalnevostotšnyi gosudarstvennyi universitet").
Määräyksen Kaukoidän federaatioyliopiston perustamisesta antoi presidentti Medvedev lokakuussa 2009. Uuteen yliopistoon yhdistettiin Kaukoidän valtionyliopiston lisäksi Kaukoidän teknillinen valtionyliopisto, Tyynenmeren taloustieteellinen valtionyliopisto ja Ussurijskin pedagoginen valtioninstituutti, ja nämä vanhat oppilaitokset lakkautettiin vuonna 2011.
Vanhemmat vaihtoon
Vanhemmat vaihtoon (engl. "North") on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustuu Alan Zweibelin romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Elijah Wood, Jason Alexander, Julia Louis-Dreyfus, Marc Shaiman, Matthew McCurley, Jon Lovitz ja Alan Arkin. Bruce Willis toimii elokuvan kertojana esittäen myös pääsiäispupua, cowboytä, turistia, rekiajajaa, rekkakuskia yms. Elokuvan on ohjannut Rob Reiner. Elokuva tuotti tappiota ja sai osakseen ankaraa kritiikkiä. Muun muassa tunnettu amerikkalainen elokuvakriitikko Roger Ebert kutsui sitä yhdeksi huonoimmista koskaan tehdyistä elokuvista.
North on nuori koulupoika, jota kaikki lähiseudun ihmiset arvostavat. Northin vanhemmat kuitenkin riitelevät koko ajan, ja eräänä päivänä North saa paniikkikohtauksen kuunnellessaan riitaa.
Seuraavana päivänä North tapaa ostoskeskuksessa pääsiäispupun ja kertoo tälle ongelmistaan. Pääsiäispupu ehdottaa hänelle, että North lähtisi pois vanhempiensa luota. Samaa mieltä on myös Northin ystävä Winchell, joka auttaa Northia palkkaamaan lakimiehen. Northin vanhemmat järkyttyvät tapauksen johdosta niin vakavasti, että joutuvat koomaan. Tuomari Buckle antaa Northille kesän aikaa etsiä itselleen uudet vanhemmat tai tämä joutuu orpokotiin.
North kiertää ympäri maailmaa etsimässä sopivia ehdokkaita, mutta tuloksetta. Viimeisen perheen kohdalla North on tekemässä valintaansa nähtyään Winchellin väärentämän videon, jossa Northin vanhemmat ilmoittavat, etteivät halua Northia takaisin. North päättää hylätä viimeisenkin perheen ja ryhtyä hylkiöksi. Winchell saa tietää tästä ja lähettää palkkatappajan hoitelemaan Northin. North onnistuu pakenemaan tämän kynsistä ja yrittää palata perheensä luo nähtyään alkuperäisen videon, jossa hänen vanhempansa pyytävät anteeksi ja lupaavat rakastaa häntä. Päästyään perheensä luo North joutuu kuitenkin tappajan ampumaksi. Samassa North herää ostoskeskuksessa ja tajuaa kaiken olleen vain unta.
North kertoo unestaan vanhemmilleen, jotka lupaavat jatkossa olla riitelemättä Northin kuullen.
Santos Abril y Castelló
Santos Abril y Castelló (s. 21. syyskuuta 1935 Alfambra) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Teruel(-Albarracín)in hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1960 ja nimitettiin Tamadan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 29. huhtikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Ramón Búa Otero.
2. lokakuuta 1989 Abril y Castelló nimitettiin apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kameruniin, Gaboniin ja Päiväntasaajan Guineaan. 24. helmikuuta 1996 hän sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Jugoslaviaan, 4. maaliskuuta 2000 Argentiinaan, 9. huhtikuuta 2003 Sloveniaan sekä Bosnia ja Hertsegovinaan ja 12. huhtikuuta 2003 Makedoniaan. Hän erosi apostolisen nuntiuksen Bosnia ja Hertsegovinaan tehtävistä 21. marraskuuta 2005, mutta jatkoi apostolisena nuntiuksena Sloveniaan ja Makedoniaan, kunnes jäi eläkkeelle 9. tammikuuta 2011.
22. tammikuuta 2011 Abril y Castelló sai nimityksen kirkon varacamerlengoksi.
Vapaus- ja oikeuspuolue
Vapaus- ja oikeuspuolue (, englanninkielinen lyhenne Freedom and Justice Party FJP) on egyptiläinen puolue, joka perustettiin Egyptin kansannousun jälkeen helmikuussa 2011 Muslimiveljeskunnan poliittiseksi siiveksi.
Vuoden vaihteen 2011–2012 molemmin puolin kolmessa vaiheessa järjestetyissä vaaleissa puolue sai 235 paikkaa parlamenttiin 498 valittavasta, eli noin 47 %.
Vaaleihin puolue muodosti vaaliliiton "Egyptin demokraattinen allianssi", johon alun perin kuului 28 puoluetta, parhaimmillaan 40 ja vaaleissa enää 11. Merkittävimpiä ovat Ayman Nourin Ghad El-Thawra ja nationalistinen al-Karama.
Puolue on valinnut muiden puolueiden tuella pääsihteerinsä Saad al-Katatnin muodostettavan parlamentin puhemieheksi.
Ramón Búa Otero
Ramón Búa Otero (28. huhtikuuta 1933 A Illa de Arousa – 21. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Tarazonan hiippakunnan piispaksi 11. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Innocenti, jota avustivat Elías Yanes Alvarez ja Gabino Díaz Merchán.
14. syyskuuta 1989 Búa Otero sai nimityksen Calahorra y La Calzada-Logroñon hiippakunnan piispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 15. syyskuuta 2003.
Jean-Vincent Ondo Eyene
Jean-Vincent Ondo Eyene (s. 22. tammikuuta 1960) on gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1990 ja nimitettiin Oyemin hiippakunnan piispaksi 17. helmikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Roberto Cassari, jota avustivat Basile Mvé Engone ja André Fernand Anguilé.
François Ndong
François Ndong (1906 – 18. marraskuuta 1989) oli gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. huhtikuuta 1938 ja nimitettiin Librevillen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Raphanean titulaaripiispaksi 15. marraskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. heinäkuuta 1961. Pääkonsekraattorina toimi Marcel Lefebvre, jota avustivat Jean-Jerôme Adam ja Jean-Baptiste Victor Fauret.
29. toukokuuta 1969 Ndong sai nimityksen Oyemin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. elokuuta 1982. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
André Fernand Anguilé
André Fernand Anguilé (15. toukokuuta 1922 – 10. joulukuuta 2001) oli gabonilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Librevillen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 29. toukokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.
Anguilé jäi eläkkeelle 3. huhtikuuta 1998.
Félicien-Patrice Makouaka
Félicien-Patrice Makouaka (1922 – 7. helmikuuta 2000) oli gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. lokakuuta 1954 ja nimitettiin Francevillen hiippakunnan piispaksi 5. lokakuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi André Fernand Anguilé, jota avustivat Raymond-Marie-Joseph de La Moureyre ja François Ndong.
Makouaka jäi eläkkeelle 8. marraskuuta 1996.
Timothée Modibo-Nzockena
Timothée Modibo-Nzockena (1. tammikuuta 1950 Mbomo – 24. maaliskuuta 2016) oli gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Francevillen hiippakuntaan 22. kesäkuuta 1980 ja nimitettiin sen piispaksi 8. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat André Fernand Anguilé ja Basile Mvé Engone.
Godefroy-Emile Mpwati
Godefroy-Emile Mpwati (13. huhtikuuta 1928 – 10. elokuuta 1995) oli brazzavillenkongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Pointe-Noiren hiippakunnan piispaksi 5. kesäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emile Biayenda, jota avustivat André Fernand Anguilé ja Georges-Firmin Singha.
Mpwati erosi tehtävistään 1. syyskuuta 1988, jolloin hänet nimitettiin Muzuca in Proconsularin titulaaripiispaksi.
Smetlivyi
Smetlivyi () on ollut ainakin kolmen Neuvostoliiton laivaston aluksen nimenä.
Dieudonné Yougbaré
Dieudonné Yougbaré (16. helmikuuta 1917 Koupéla – 4. marraskuuta 2011) oli burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. huhtikuuta 1945 ja nimitettiin Koupélan hiippakunnan piispaksi 29. helmikuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Marie Gerlier, jota avustivat Emile-Joseph Socquet ja André-Joseph-Prosper Dupont.
Yougbaré osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 1995.
Jean-Baptiste Kpiéle Somé
Jean-Baptiste Kpiéle Somé (s. syyskuu 1930 Dano) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bobo-Dioulasson hiippakuntaan 11. huhtikuuta 1958 ja nimitettiin Diébougoun hiippakunnan piispaksi 18. lokakuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi André-Joseph-Prosper Dupont, jota avustivat Dieudonné Yougbaré ja Peter Poreku Dery.
Somé jäi eläkkeelle 3. huhtikuuta 2006.
Yhdystie 2460
Yhdystie 2460 on tie joka kulkee Harjavallasta Kullaalle. Tien pituus on 21 kilometriä.
Tie saa alkunsa Harjavallasta Valtatie 2:n eritasoliittymästä johon päättyy myös Uudestakaupungista alkunsa saava Kantatie 43. Ensin tie kulkee suorana ja hyvälaatuisena tienä noin puoli kilometriä, jonka aikana se ohittaa ensin Ratalan ja Nummen kaupunginosat niiden välistä. Tätä seuraa Tampere-Pori-radan ylitys ylikulkusiltana. Radan ylitettyä tie saapuu Teollisuuskadun kiertoliittymään, josta tie jatkuu suorana katuverkolla menevänä tienä hieman alle puoli kilometriä.
Sen jälkeen tie saapuu Yhdystien 2453 ja Yhdystien 2463 kiertoliittymään. Tämän jälkeen tie kohtaa muutaman sadan metrin päässä Myllykadun kiertoliittymän. Pian sen jälkeen tie ylittää Kokemäenjoen, jota seuraa Yhdystien 2440 risteyksen ohitus. Seuraavaksi tie sivuuttaa Vinnarin ja Tuiskun kaupunginosat niiden välistä. Tämän jälkeen tie tulee laajoihin metsiin, joita se sivuaa noin kahden ja puolen kilometrin verran, kunnes se kohtaa Selkämäentien risteyksen. Sieltä tie jatkuu 2 kilometriä, jonka jälkeen se kohtaa Pitkäjärven. Siellä tie menee Pitkäjärven kahtia halkovaa pengertietä pitkin toiselle puolelle.
Pitkäjärven ylityksen jälkeen tie etenee noin kilometrin, jonka jälkeen se kohtaa Pitkäjärventien. Sieltä tie etenee vielä puoli kilometriä, kunnes se saapuu Häyhtiönmaalle ja kohtaa Kynsikankaalta tulevan Yhdystien 2475 risteyksen. Kyseisessä risteyksessä tie kääntyy kohti pohjoista ja etenee seuraavat kaksi kilometriä, kunnes se sivuuttaa Levajärven sen länsipuolelta. Levajärveltä tie etenee suorana tienä noin puolitoista kilometriä, jonka jälkeen se saapuu Levanpellolle. Täällä tie kohtaa Kiviniementien risteyksen. Sieltä tie jatkuu suorana tienä vielä seuraavat puolitoista kilometriä, jonka jälkeen se saapuu päätepisteeseen, eli Valtatien 11 risteykseen.
Maksim Šalunov
Maksim Šalunov (s. 31. tammikuuta 1993 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Traktor Tšeljabinskissa KHL:ssa kaudella 2010–2011. Hän on edustanut KHL:ssa myös Sibiriä ja kaudesta 2017–2018 lähtien TsSkA Moskovaa. 14.4.2018 mennessä pelaamissaan 194 KHL:n runkosarjaottelussa hän on tehnyt tehopisteet 58+54=112 ja 38 pudotuspeliottelussa tehopisteet 9+7=16. Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:ään 109:ntenä valintana .
Gregory E. Kpiebaya
Gregory Ebolawola Kpiebaya (s. 1933) on ghanalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Wan hiippakuntaan 8. syyskuuta 1962 ja nimitettiin sen piispaksi 18. marraskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. maaliskuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Peter Poreku Dery, jota avustivat Dominic Kodwo Andoh ja Rudolph A. Akanlu.
26. maaliskuuta 1994 Kpiebaya sai nimityksen Tamalen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2009.
Anthyme Bayala
Anthyme Bayala (4. marraskuuta 1925 – 3. huhtikuuta 1984) oli burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. tammikuuta 1954 ja nimitettiin Koudougoun hiippakunnan piispaksi 15. marraskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. huhtikuuta 1967. Pääkonsekraattorina toimi Paul Zoungrana, jota avustivat Joseph-Marie-Eugène Bretault ja Dieudonné Yougbaré. Bayala johti hiippakuntaa kuolemaansa saakka.
Anselme Titianma Sanon
Anselme Titianma Sanon (s. syyskuu 1937) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bobo-Dioulasson hiippakuntaan 8. syyskuuta 1962 ja nimitettiin sen piispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. huhtikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Paul Zoungrana, jota avustivat André-Joseph-Prosper Dupont ja Auguste Nobou.
5. joulukuuta 2000 Bobo-Dioulasso korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja Sanon jatkoi sen johtamista arkkipiispana, kunnes erosi tehtävistään 13. marraskuuta 2010.
Joseph Dao
Joseph Dao (8. kesäkuuta 1936 Bobo-Dioulasso – 23. lokakuuta 2011) oli burkinafasolaissyntyinen malilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ségoun hiippakuntaan 26. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Kayesin hiippakunnan piispaksi 12. syyskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. tammikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Luc Auguste Sangaré, jota avustivat Jean-Baptiste Maria Cissé ja Anselme Titianma Sanon.
Dao erosi tehtävistään 11. kesäkuuta 2011.
Augustin Traoré
Augustin Traoré (s. 15. marraskuuta 1955) on malilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ségoun hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1985 ja nimitettiin sen piispaksi 30. lokakuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. maaliskuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Dao, jota avustivat Jean-Gabriel Diarra ja Michel-Joseph-Gérard Gagnon.
Eric C. Charmelo
Eric C. Charmelo on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan työskentelystään Nicole Snyderin rinnalla televisiosarjassa "Ringer". Charmelo on käsikirjoittanut jaksoja myös televisiosarjoihin "Supernatural" ja "'Til Death Do Us Part".
Mori Julien-Marie Sidibé
Mori Julien-Marie Sidibé (1927 – 25. maaliskuuta 2003) oli malilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. huhtikuuta 1957 ja nimitettiin Ségoun hiippakunnan piispaksi 1. heinäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luc Auguste Sangaré, jota avustivat Pierre Louis Leclerc ja Anthyme Bayala.
Sidibé johti hiippakuntaansa kuolemaansa saakka.
Jean-Baptiste Maria Cissé
Jean-Baptiste Maria Cissé (28. elokuuta 1932 – 3. marraskuuta 1996) oli malilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Ségoussa, sai pappisvihkimyksensä 4. huhtikuuta 1959 ja tuli nimitetyksi Sikasson hiippakunnan piispaksi 8. heinäkuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. tammikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Luc Auguste Sangaré, jota avustivat Didier Pérouse de Montclos ja Anselme Titianma Sanon.
Cissé johti hiippakuntaansa, kunnes kuoli 64-vuotiaana.
Jean-Marie Kélétigui
Jean-Marie Kélétigui (12. toukokuuta 1932 – 31. elokuuta 2010) oli norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1960 ja nimitettiin Katiolan hiippakunnan piispaksi 7. heinäkuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emile Durrheimer, jota avustivat Laurent Yapi ja Jean-Baptiste Maria Cissé.
Kélétigui erosi tehtävistään 10. lokakuuta 2002.
Vihreän papaijan tuoksu
Vihreän papaijan tuoksu on vietnamilais-ranskalainen elokuva vuodelta 1992. Se palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla ja oli Oscar-ehdokkaana.
Elokuva koostuu kahdesta osasta: alkuosassa päähenkilö Mui on kymmenvuotias palvelustyttö, jälkiosassa 20-vuotias pianistipariskunnan kotiapulainen. Elokuva sijoittuu Saigoniin 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa.
Nuori Mui-niminen tyttö (Ma San Lu) saapuu varakkaan perheen palvelukseen. Mui on luonteeltaan huomattavan tyyni, ja hän suhtautuu maailmaan hyvin uteliaasti. Hänen isäntäperheensä koostuu paljon poissaolevasta isästä (Ngoc Trung Tran), tämän vaimosta (Thi Loc Truong), pariskunnan kolmesta pojasta sekä aviomiehen iäkkäästä äidistä (Thi Hai Vo). Kun perheen isä lähtee perheensä luota pois viimein lopullisesti, hän vie samalla mukanaan kaikki perheen rahat. Myöhemmin hän kuitenkin palaa takaisin sairaana ja kuolee pian sen jälkeen.
Kymmenen vuotta myöhemmin isäntäperhe joutuu kamppailemaan selviytyäkseen arkipäiväisestä elämästä. Perheen kaksi poikaa ovat lähteneet omille teilleen, ja perheen masentunut äiti on siirtynyt kuolleen isoäidin paikalle talon yläkertaan eikä juurikaan näyttäydy muille perheenjäsenille. Vaikka perheen äiti pitää Muita (Tran Nu Yên-Khê) nyt omana tyttärenään, Mui päättää silti vaihtaa isäntäperhettä. Hänestä tulee palvelija eräälle pianistille (Van Oanh Nguyen), joka on Muin entisen isäntäperheen vanhimman pojan (Hoa Hoi Vuong) entinen ystävä. Mies on menossa naimisiin, mutta hän soittaa mieluummin pianoa kuin viettää aikaa kihlattunsa (Thi Thanh Tra Nguyen) kanssa.
Eräänä iltana miehen kihlatun rupatellessa itsekseen mies alkaa soittaa pianoaan yhä kovemmin ja kovemmin peittääkseen naisen äänen. Kihlattu lähtee kotiin, mutta vilkaisee ulkona vielä kerran ikkunasta sisään. Muin tullessa huoneeseen miehen pianonsoitto muuttuu paljon harmonisemmaksi. Myöhemmin sinä iltana pimeän laskeuduttua pianisti menee Muin huoneeseen ja sulkee oven takanaan. Kun miehen kihlattu saa kuulla tästä, hän purkaa kihlauksen. Pianisti alkaa opettaa Muita lukemaan ja kirjoittamaan sekä käyttäytymään hienon naisen tavoin. Elokuvan lopussa raskaana oleva Mui lukee runoutta aviomiehelleen, syntymättömälle lapselleen sekä entisen isäntäperheensä äidille.
Isofluraani
Isofluraani on halogenoitu eetteri, jota käytetään ihmisten ja eläinten anestesia-aineena. Isofluraani on nopeavaikutteinen aine, minkä vuoksi se soveltuu hyvin ambulatorisesti tehtäviin nukutuksiin. Se on ollut käytössä 1980-luvulta lähtien ja sitä käytetään myös Suomessa.
Isofluraani metaboloituu hyvin vähän (0,2 %) eikä sen aineenvaihduntatuotteiden ole todettu aiheuttavan haittavaikutuksia. Se ei myöskään aiheuta samanlaisia aivosähkökäyrämuutoksia kuin enfluraani. Isofluraani laajentaa verisuonia ja laskee näin ollen verenpainetta. Hengitys- ja verenkiertovaikutukset muistuttavat melko lailla enfluraania.
Dominic Kodwo Andoh
Dominic Kodwo Andoh (4. toukokuuta 1929 – 17. toukokuuta 2013) oli ghanalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Accran hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Kodwo Amissah, jota avustivat Joseph Amihere Essuah ja Peter Poreku Dery.
6. heinäkuuta 1992 Accra korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja Andohista tuli tämän muutoksen myötä arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 30. maaliskuuta 2005.
Maksan vajaatoiminta
Maksan vajaatoiminta tarkoittaa maksan kyvyttömyyttä aineenvaihduntaan ja muihin toimintoihinsa. Se liittyy moniin vaikeisiin maksasairauksiin.
Paul Bemile
Paul Bemile (s. 20. joulukuuta 1939) on ghanalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Wan hiippakuntaan 3. elokuuta 1968 ja nimitettiin sen piispaksi 19. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Peter Poreku Dery, jota avustivat Gregory E. Kpiebaya ja Dominic Kodwo Andoh.
Georges Rol
Georges Rol (22. toukokuuta 1926 Thiviers – 13. huhtikuuta 2017) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. helmikuuta 1953 ja nimitettiin Angoulêmen hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Gabiin titulaaripiispaksi 27. helmikuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Baptiste Brunon, jota avustivat René-Noël-Joseph Kérautret ja Anthyme Bayala.
1. heinäkuuta 1975 Rolista tuli Angoulêmen piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 22. joulukuuta 1993.
Formula Renault 3.5 -kausi 2005
Formula Renault 3.5 -kausi 2005 oli sarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi Belgian, Zolderin radalla ja päättyi Italian, Monzan radalla. Sarjan mestaruuden vei puolalainen Robert Kubica, toiseksi sijoittui espanjalainen Adrián Vallés ja kolmanneksi saksalainen Markus Winkelhock.
Aaro Sorva
Aaro Sorva on turkulainen taikuri. Taikuri Aaro Sorvan esiintymisiä on nähty useissa yritystilaisuuksissa ja televisiossa, esimerkiksi ohjelmassa "Suomen Las Vegas" (2009). Hänen erikoisalaansa ovat stand-up taikashow't ja läheltä näytettävät close-up lähitaikuudet sekä suuremmat näyttämöllä esitettävät illuusio-ohjelmanumerot.
Raphaël Kusiélé Dabiré
Raphaël Kusiélé Dabiré (s. 27. huhtikuuta 1948) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Diébougoun hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin sen piispaksi 3. huhtikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dabirén aikoinaan myös papiksi vihkinyt Jean-Baptiste Kpiéle Somé, jota avustivat Anselme Titianma Sanon ja Paul Yemboaro Ouédraogo.
Paul Yemboaro Ouédraogo
Paul Yemboaro Ouédraogo (s. 3. toukokuuta 1948) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bobo-Dioulasson hiippakuntaan 20. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin Fada N'Gourman hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Anselme Titianma Sanon.
13. marraskuuta 2010 Ouédraogo sai nimityksen Bobo-Dioulasson arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Jean-Marie Untaani Compaoré
Jean-Marie Untaani Compaoré (s. 29. heinäkuuta 1933) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Ouagadougoun arkkihiippakuntaan 8. syyskuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lamzellan titulaaripiispaksi 17. toukokuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dieudonné Yougbarén ja Jean-Baptiste Kpiéle Somén avustama Paul Zoungrana.
15. kesäkuuta 1979 Compaoré sai nimityksen Fada N'Gourman piispaksi ja 10. kesäkuuta 1995 Ouagadougoun arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 13. toukokuuta 2009.
Thomas Kaboré
Thomas Kaboré (s. 23. syyskuuta 1943 Ouagadougou) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Kayan hiippakunnan piispaksi 19. huhtikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Untaani Compaoré, jota avustivat Philippe Ouédraogo ja Jean-Lucien-Marie-Joseph Cadilhac.
Philippe Ouédraogo (arkkipiispa)
Philippe Ouédraogo (s. 25. tammikuuta 1945) on burkinafasolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kayan hiippakuntaan 14. heinäkuuta 1973 ja nimitettiin Ouahigouyan hiippakunnan piispaksi 5. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Untaani Compaoré, jota avustivat Léon-Raymond Soulier ja Constantin Guirma.
13. toukokuuta 2009 Ouédraogo sai nimityksen Ouagadougoun arkkipiispaksi.
Philippe Ouédraogo
Philippe Ouédraogo on seuraavien henkilöiden nimi:
Bronxin eläintarha
Bronxin eläintarha () on yhdysvaltalainen eläintarha, joka sijaitsee Bronxin piirikunnassa New Yorkissa. Se on Yhdysvaltain suurin metropolieläintarha ja kattaa 107 hehtaarin laajuisen puiston. Puiston läpi virtaa Bronx-joki.
Eläintarha sai alkunsa, kun Fordhamin yliopisto myi eläintarhan maa-alueen New Yorkin kaupungille 1000 dollarilla sillä ehdolla, että alueelle perustettaisiin eläintarha ja puutarha. Eläintarha avattiin yleisölle 8. marraskuuta 1899, ja sen kokoelmiin kuului tuolloin 843 eläintä. Nykyisin eläintarhaan kuuluu kaiken kaikkiaan 4000 eläintä 650 eri eläinlajista.
Gunnar Staalesen
Gunnar Staalesen (s. 19. lokakuuta 1947 Bergen) on norjalainen kirjailija. Koulutukseltaan hän on filologian kandidaatti, ja hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi vuonna 1987. Kirjailijana Staalesen on monipuolinen. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, rikosromaaneja, näytelmiä ja kuunnelmia, nuortenkirjoja, tietokirjoja. Parhaiten Staalesen tunnetaan kuitenkin rikosromaaneistaan. Hänen teoksiaan on julkaistu 15 maassa, ja Norjassa ne ovat aina myyntimenestyksiä. Staalesen on palkittu teoksistaan useasti, ja hän on saanut mm. norjalaisen dekkaripalkinnon Rivertonprisenin kaksi kertaa.
Gunnar Staalesenin tunnetuin dekkarihahmo on yksityisetsivä Varg Veum (var i veum = yksinäinen susi, henkipatto). Varg Veum on seikkaillut Staalesenin dekkareissa jo vuodesta 1977 lähtien. Varg Veum on ulkoa päin karun oloinen kaveri, mutta sisältä hän on lämminsydäminen. Veumilla on myös erittäin kehittynyt sosiaalinen omatunto, vaikka hän vaikuttaa kyyniseltä. Veum on myös naisiin ja viinaan menevä sekä vaikuttaa ulospäin hyvinkin nukkavierulta. Varg Veumista on tehty myös elokuvasarja, sarjakuvia ja kuunnelmia.
Eduard Zankavets
Eduard Kanstantsinavitš Zankavets (, , s. 27. syyskuuta 1969 Minsk, Neuvostoliitto) on entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Zankavets aloitti pelaajauransa Minskin Dynamossa 1986 ja pelasi Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaa 1988–1991 ja Neuvostoliiton hajottua MHL:aa ja Valko-Venäjän Ekstraligaa Dynamon jälkeen Tivalissa. Hän siirtyi 1994 Avangard Omskin riveihin ja 1996 Saksaan toiseen ja ensimmäiseen Bundesliigaan. Kaudelle 1999–2000 Zankovets siirtyi SM-liigaan kun HIFK teki hänen kanssaan kolmen ottelun koesopimuksen. Ottelut tuottivat yhden maalin, mutta eivät jatkosopimusta, joten Zankavetsin matka jatkui Saimaan Palloon. Zankavets käväisi myös Pohjois-Amerikan alasarjoissa Rockford Ice Hawks -joukkueessa ja päätti pelaajauransa Torpedo Nižni Novgorodissa 2002 Venäjän jääkiekon superliigassa. Hän oli hyökkääjäpelaaja.
Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Zankavets pelasi 1994–2002 yhteensä 50 maaottelua ja teki siinä 32 pistettä. Olympialaisissa hän pelasi 1998 ja 2002.
Zankavets valmensi Minskin Dynamoa 2007 alkaen sekä Valko-Venäjän maajoukkuetta 2010–2011.
Search for Tomorrow
Search for Tomorrow oli pitkäkestoinen yhdysvaltalainen saippuasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. syyskuuta 1951 CBS:llä. Sarja siirtyi NBC:lle 29. maaliskuuta 1982, ja jatkui sillä viimeiseen jaksoon asti, joka esitettiin 26. joulukuuta 1986. Päätyttyään sarja oli pisimpään jatkunut televisiosarja uutislähetyksiä lukuun ottamatta, mutta ennätyksen rikkoi pian "Guiding Light".
Televisiosarjan loi Roy Winsor, ja sitä käsikirjoitti alun perin Agnes Nixon, jonka jälkeen vastuu siirtyi Irving Vendigille.
Hot Boys
Hot Boys (tyyliteltynä Hot Boy$) on yhdysvaltalainen hip hop -yhtye. Yhtyeen perustivat B.G., Turk, Juvenile ja Lil Wayne vuonna 1996. Yhtye hajosi vuonna 2001, jolloin yhtyeen jäsen Lil Wayne päätti keskittyä soolouraansa. Hot Boys muodostettiin uudestaan vuonna 2007 ilman Lil Wayneä.
Vesa Niinikangas
Vesa Juhani Niinikangas (s. 16. kesäkuuta 1950 Jyväskylä) on Enostone-kustantamon perustaja. Hän on julkaissut runoja ja tietokirjoja.
Speed 2 – vaara iskee vesillä
Speed 2 – vaara iskee vesillä () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Jan de Bontin ohjaama toimintaelokuva, joka on jatko-osa elokuvalle "Speed – Kuoleman kyydissä".
Ensimmäisessä osassa esiintynyt Sandra Bullock jatkaa roolissaan Anniena, mutta Keanu Reeves kieltäytyi roolista jatko-osassa. Hänen tilalleen otettiin Jason Patric. Elokuvassa Annie lähtee risteilylle uuden poikaystävänsä Alex Shaw’n kanssa. Geiger-niminen tietokoneohjelmoija kuitenkin ottaa laivan haltuunsa hakkeroimalla laivan tietokoneisiin. Alex ja Annie yrittävät pysäyttää Geigerin yhdessä yliperämies Julianon ja navigaattori Mercedin kanssa. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta jatko-osasta.
Täydellinen ase
Täydellinen ase (engl. "Best Defense") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Dudley Moore ja Eddie Murphy. Elokuvan on ohjannut Willard Huyck.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu "Täydellistä asetta" ”kokoonkuivuvaksi hätähauskuutukseksi” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo elokuvaa epähauskaksi ja paikoin vaikeasti seurattavaksi ja antaa sille yhden tähden neljästä.
Aleksandr Vasjunov
Aleksandr Vasjunov (22. huhtikuuta 1988 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeisellä kaudellaan Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Vasjunov pelasi vuotta aiemmin NHL-seura New Jersey Devilsissä, jonne hänet varattiin . New Jersey Devilsin lisäksi hän pelasi aikuisena AHL-seura Lowell Devilsissä. Vasjunov siirtyi KHL-seura Lokomotiv Jaroslavliin yhden vuoden sopimuksella.
Vasjunov menehtyi 7. syyskuuta 2011 Lokomotiv Jaroslavlia kohdanneessa lento-onnettomuudessa.
Panu Kuusela
Panu Kuusela (s. 2. huhtikuuta 1979 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Kuusela edusti Veikkausliigassa Rovaniemen Palloseuraa ja FC Viikinkejä. Kaikkiaan hän pelasi 52 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Ole Eklund
Ole Arthur Eklund (11. maaliskuuta 1899 Korppoo – 2. marraskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, oppikoulun opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Eklundin vanhemmat olivat agronomi Arthur Johan Eklund ja Elly Sofia Rödlin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1931.
Eklund toimi Helsingin ruotsalaisen lyseon luonnonhistorian ja maantieteen vanhempana lehtorina 1929–1946, Helsingin ruotsalaisen yhteiskoulun kemian ja fysiikan opettajana 1924–1945 sekä Helsingin yliopiston kasvitieteen dosenttina 1933–1946.
Tieteellisten tutkimusten ohella Eklund kirjoitti muutamia ruotsinkielisiä lastenkirjoja ("Undret från Kraterön", "Mikrogossarnas äventyr") sekä käänsi ruotsin kielelle saksalaista yleissivistävää luonnontieteellistä kirjallisuutta.
Ole Eklund oli naimisissa vuodesta 1927 Gerda Johanna Lunelundin kanssa.
Eva Hirn
Eva Alfhild Hirn (o.s. Bergroth; 10. lokakuuta 1877 Viipuri – 9. lokakuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.
Hirnin vanhemmat olivat rehtori Adiel Bergroth ja Lydia Petterson. Kirjailija Kersti Bergroth oli hänen sisarensa. Eva Hirn pääsi ylioppilaaksi 1896 Viipurin suomalaisesta jatko-opistosta ja opiskeli sitten matematiikkaa ja luonnontieteitä Helsingin yliopistossa. Hän meni 1902 naimisiin professori Taavi Hirnin kanssa.
Eva Hirn kirjoitti 1920- ja 1930-luvuilla useita lasten- ja nuortenkirjoja. Hänen tuotantoonsa kuului sekä poikakirjoja ("Jännittävä talvi" (1924), "Raamin pojat heräävät" (1931), "Kolme poikaa Huippuvuorilla" (1933) ) että tyttökirjoja ("Kun elämä on ihanaa" (1926), "Helin kesä" (1927)). Hirn kirjoitti myös näytelmiä ja pakinoita.
Hirnin perhe vietti kesiään Vihdissä, jossa heillä oli vuodesta 1912 lähtien "Suvimäki"-niminen kesähuvila Vihdin Haapakylässä Hiidenveden rannalla. Myös Eva Hirnin sisar kirjailija Kersti Bergroth vieraili kesäisin Hirnien huvilalla. Eva Hirn esitti usein pakinoitaan Nummelan seurojentalolla pidetyissä kesäjuhlissa.
A. H. Bergholm
Axel Herman Bergholm (24. tammikuuta 1876 Porvoo – 30. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja eduskunnan kirjastonhoitaja. Hän sai professorin arvon 1946.
Bergholmin vanhemmat olivat Porvoon Lyseon rehtori, professori Karl Axel Bergholm ja Ida Augusta Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Porvoon Lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1896, lisensiaatiksi 1902 ja tohtoriksi 1903.
Bergholm toimi eduskunnan kirjastonhoitajana ja ylikirjastonhoitajana 1907–1946.
Bergholmille myönnettiin ansioistaan Suomen Valkoisen Ruusun, Ruotsin Pohjantähden ja Tanskan Dannebrog-ritarikuntien komentajaristit.
Bergholmin sisar oli Porvoon naisopiston perustaja Edith Bergholm. Bergholm oli naimisissa vuodesta 1900 sotilaskotitoiminnan johtajana myöhemmin toimineen Katri Ignatiuksen (k. 1949) kanssa.