hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tiina Myllyntausta
Tiina Myllyntausta on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut suurlähettiläänä Pretoriassa 1. syyskuuta 2009 – 31. elokuuta 2012 ja toimi samalla Namibiassa Windhoekissa. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1990.
Suomen ulkomaanedustustoissa Myllyntausta on työskennellyt suurlähetystössä Madridissa ja Lissabonissa sekä Suomen YK-edustustossa New Yorkissa.
Myllyntausta toimi kotimaassa ulkoministeriön apulaisporotokollapäällikön tehtävässä 2005–2009. Hän on työskennellyt protokollaosastolla eri tehtävissä myös muun muassa kanslian esimiehenä ja EU-puheenjohtajuussihteeristön protokollakoordinaattorina. Ministeriössä Myllyntausta on työskennellyt myös Länsi-Euroopan integraatiotoimistossa ja Eteläisen Afrikan yksikössä. Ulkoministeriön protokollapäällikön tehtävään hänet nimitettiin määräajaksi 1.9.2012–31.8.2016.
Pyhän Marian kirkko (Longfleet)
Pyhän Marian kirkko on vuosina 1830–1833 rakennettu kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Edward Blore. Se arvioitiin Grade II -luokan suojelukohteeksi vuonna 1995.
Klerestoriossa on kolme ikkunasyvennystä. Luoteistorni on noin 35 metriä korkea. Lasimaalaukset esittävät 4 evankelistaa, Kristusta viimeisellä tuomiolla ja sotilasta, joka herää taivaasta.
Google Sky
Google Sky on Googlen ylläpitämä tähtikarttaohjelmisto, joka on saatavilla Google Earthin ominaisuutena ja erillisenä verkkosivuna. Sen kautta voi tarkastella taivaankappaleita, tähtikarttaa, vanhoja tähtikarttoja ja joidenkin satelliittien sekä avaruusteleskooppien (mm. Hubble) ottamia kuvia.
Google Sky Map on Google Skyn Android-versio. Se julkaistiin vuonna 2012 Apache 2.0 -lisenssillä.
HMS Taurus (P339)
HMS Taurus (viirinumerot P93, P313 ja P339) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston T-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista ja sen köli laskettiin 30. syyskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1942 ja se otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 3. marraskuuta.
Alus palveli toisessa maailmansodassa Välimerellä ja Tyynellä valtamerellä Kauko-idässä. Ollessaan Välimerellä se upotti pienen ranskalaisen kauppalaivan "Clairetten", espanjalaisen kauppalaivan "Bartolon", italialaisen kauppalaivan "Dernan", ranskalaisen hinaajan "Ghribin" ja kaksi proomua, portugalilaisen "Santa Irenen", pienen italialaisen tankkerin "Alcione C:n", italialaisen purjealuksen "Luigin", 28 kreikkalaista purjealusta ja pienen kreikkalaisen "Romanon". Alus vaurioitti lisäksi kahta purjealusta ja kreikkalaista kauppalaivaa "Konstantinos Louloudisia".
Alus siirrettiin Kauko-itään, jossa se operoi keisarillisen Japanin laivastoa vastaan. Alus upotti 12. marraskuuta 1943 Penangin edustalla sukellusvene "I-34:n", kaksi hinaajaa ja proomun ja pelastusalus "Hokuan I-Gon". Alus myös laski runsaasti miinoja, jotka vaurioittivat sukellusvene "I-37:ää" ja upottivat kuljetusalus "Kasumimarun".
Sotatoimien päätyttyä alus lainattiin viiden vuoden sopimuksella 4. kesäkuuta 1948 Alankomaile, joka liitti sen laivastoonsa samana päivänä nimellä "Hr. Ms. Dolfijn". Alus teki useita partiomatkoja Atlantilla ja Norjan rannikolla koeajoissa ja koulutuksen aikana. Alus osallistui marraskuussa 1949 "Hr. Ms. Zeehondin" kanssa Britannian laivaston merisotaharjoitukseen.
Alus teki laivastovierailun 13. helmikuuta - 28. maaliskuuta 1950 Bornoyaan, Jan Mayenille ja Tromssaan. Matkan aikana alus sukelsi snorkkelin avulla 450 tuntia lähes yhteenmenoon. Maalis-huhtikuussa alus teki partiomatkan Pohjoiselle Jäämerelle.
Alus poistettiin palveluksesta 7. joulukuuta 1953 ja se palautettiin Britannian laivastolle, joka otti sen seuraavana päivänä uudelleen palvelukseen alkuperäisellä nimellä "HMS Taurus". Alus palveli vielä seitsemän vuotta ennen kuin se myytiin romutettavaksi huhtikuussa 1960.
T-luokka (sukellusvene)
T-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut sukellusveneluokka, johon kuului 53 hieman ennen sodan alkua ja sodan aikana kolmessa erässä (alaluokassa) valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu 1930-luvulla korvaamaan O-, P- ja R-luokkien alukset.
Sodan jälkeisenä vuosikymmenenä vanhimmat luokan alukset romutettiin ja loput muutettiin sukellusveneiden torjuntaan Neuvostoliiton sukellusveneuhan kasvettua kylmän sodan alussa. Britannian kuninkaallinen laivasto poisti viimeiset luokan alukset vuonna 1969, mutta yksi alus jatkoi pysyvästi ankkuroituna koulutusaluksena aina vuoteen 1974. Viimeiset jäljellä olleet alukset palvelivat Israelin laivastossa ja ne romutettiin 1977.
Vuoden 1930 Lontoon laivastokokouksen asettamat rajoitukset ja Britannian hallituksen tiukka talouspolitiikka olivat pakottaneet hankkimaan pienempiä ja edullisempia sukellusveneitä korvaamaan vanhentuneet L-luokan veneet ja epäonnistuneina pidetyt O-, P- ja R-luokkien veneet.
Luokan suunnitteluperustana oli 42 vuorokauden partiointi kyky millä tahansa maailman meristä. Suunniteltu alus oli Amiraliteetin satulatyyppinen pultatulla 0.5" teräslevyin toteutulla painerungolla, mikä mahdollisti 100 metrin sukellussyvyyden. Runko oli jaettu kuuteen vesitiiviiseen osastoon. Polttoainesäiliöt olivat sisäisissä tankeissa.
Syyskuun alussa vuonna 1939 ainoastaan kolme Triton-luokan venettä oli palveluksessa. Vaikka suuri määrä veneitä oli tilattu sodan uhan vuoksi pidettiin tarpeellisena vielä seitsemän lisä veneen tilaamista. Sodan alun kokemusten perusteella uusiin aluksiin piti tehdä joitakin muutoksia.
Keulan torpedoputket tekivät aluksen keulaan kyömyn, mikä vaikeutti aluksen pitämistä periskooppisyvyydessä. Lisäksi se aiheutti helposti havaittavan keula-aallon sekä hidasti alusta tarpeettomasti pinta-ajossa. Siten torpedoputkia siirrettiin seitsemän jalkaa eli reilut kaksi metriä taaksepäin ja keulan muotoa parannettiin.
Vuosien 1939-1940 laivasto-ohjelmista poistettiin sukellusveneet ja niihin varatut varat siirrettiin saattajien hankintaan. Sukellusveneiden hankintaa pidettiin kuitenkin tarpeellisena ja vuoden 1939 sodan ajan hätäohjelmaan sisällytettiin 26 veneen tilaus. T-luokan lisäalukset tilattiin 4. syyskuuta 1939.
Alukset oli varustettu yhdistetyllä ilma- ja merivalvontatutkalla tyyppiä 291W. Tutka oli erityisesti suunniteltu sukellusveneisiin ja siinä oli pyörivä neljästä paralleelidipolista koostuva antenni, joka oli asennettu vesitiiviiseen suurta painetta kesätvään koteloon. Se oli viimeinen brittiläinen 214 MHz:n 80 kilowatin pieniin aluksiin suunniteltu tutka.
Barış Ermiş
Barış Ermiş (s. 3. tammikuuta 1985 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Ermiş on pelannut koko uransa kotimaansa seuroissa. Hän voitti Turkin mestaruuden vuonna 2005 ja Turkin cup-mestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2013. Hän on myös pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa. Ermiş on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edustanut maataan miesten arvokisoissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.
Turkin kansanäänestys perustuslaista 2017
Turkin kansanäänestys perustuslaista pidettiin 16. huhtikuuta 2017. Kansanäänestyksessä päätettiin 18 uuden lakimuutoksen hyväksymisestä Turkin perustuslakiin. Kun lakimuutokset hyväksyttiin, pääministerin virka lakkautetaan ja vallitseva parlamentaarinen järjestelmä vaihdetaan presidenttijohtoiseksi.
Äänestystä ja itse perustuslainmuutossuunnitelmaa vastustettiin Turkissa ennakkoon voimakkaasti. Myös vaalien järjestelyistä kannettiin huolta Turkissa ja myös esimerkiksi EU:ssa, sillä oppisition mahdollisuuksia tehdä vaalityötä oli rajoitettu eri tavoilla. Tulosten selvittyä vaalitarkkailijat esittivät huomioita, että kansanäänestys ei täyttänyt kansainvälisiä vaatimuksia, sillä esimerkiksi Turkin vaalilautakunta päätti hyväksyä leimaamattomat äänestyslipukkeet vaalitulokseen. Oppositio on vaatinut sekä äänten uudelleenlaskentaa että tuloksen mitätöimistä.
Presidentti Recep Tayyip Erdoğan on tyytyväinen tulokseen ja toivoo, että uudistettu perustuslaki astuu voimaan marraskuussa 2019. Muutoksilla presidentin valtaoikeudet kasvavat huomattavasti.
Ender Arslan
Ender Arslan (s. 13. tammikuuta 1983 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Arslan on pelannut kotimaansa lisäksi slovenialaisissa, espanjalaisissa ja kreikkalaisissa seurajoukkueissa. Hän voitti Turkin mestaruuden vuosina 2002, 2003, 2004, 2005, 2009 ja 2013, Turkin cup-mestaruuden vuosina 2001, 2002, 2006, 2008 ja 2009 ja Turkin supercup-mestaruuden vuosina 2002, 2009 ja 2012. Hän on myös pelannut useasti Turkin pääsarjan tähdistöottelussa ja kerran Slovenian pääsarjan tähdistöottelussa. Arslan on pelannut myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edustanut maataan lukuisissa miesten arvokisoissa. Vuonna 2010 hän saavutti kotikisoissa Turkin mukana MM-hopeaa.
Ömer Onan
Ömer Onan (s. 4. helmikuuta 1978 Mersin) on turkkilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelannut Onan pelasi urallaan vain kotimaansa seurajoukkueissa, pisimpään Efes Pilsenissä ja Fenerbahçessa. Hän voitti urallaan Korać cupin mestaruuden vuonna 1996 ja lukuisia Turkin mestaruuksia, Turkin cup-mestaruuksia ja Turkin supercup-mestaruuksia. Fenerbahçe poisti Onanin pelinumeron 7 käytöstä vuonna 2014. Onan pelasi myös Turkin miesten maajoukkueessa ja edusti maataan lukuisissa miesten arvokisoissa. Hän saavutti Turkin maajoukkueessa MM-hopeaa vuonna 2010 ja EM-hopeaa vuonna 2001.
Samsung Galaxy Note 3 Neo
Samsung Galaxy Note 3 Neo on Samsungin 30. tammikuuta 2014 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.3 "Jellybean" -käyttöjärjestelmä.
Samsung Galaxy Note 3 Neo -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 5 Hexa-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 Gigatavun microSD-kortilla.
Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.3 "Jellybean".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 5.1 "Lollipop" -versioon.
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-Note-3-Neo_id8297
Satoshi Nakamoto
Satoshi Nakamoto on nimi jota käytetään henkilöstä tai henkilöistä jotka loivat bitcoinin ja loivat sen alkuperäisen rakenteen. Osana toteutusta he myös suunnittelivat ensimmäisen lohkoketjutietokannan. He kehittivät bitcoinia aktiivisesti joulukuuhun 2010.
Nakamoton on väitetty olevan mies joka asuu Japanissa ja on syntynyt 5. huhtikuuta 1975.
Neljästoista joulukuuta 2017 arvellaan Nakamoton omistavan arviolta miljoona bitcoinia, joiden arvioitu arvo on 17 miljardia dollaria.
María Teresa Ruiz
María Teresa Ruiz González (s. 24. syyskuuta 1946 Santiago de Chile) on chileläinen astronomi. Hänet palkittiin vuonna 1997 Premio Nacional de Ciencias Exactas de Chile -palkinnolla.
Ruiz opiskeli astronomiaa ensin Chilen yliopistossa ja jatkoi opintojaan astrofysiikassa suorittaen maisterin tutkinnon vuonna 1973 ja tohtorin tutkinnon vuonna 1975 Princetonin yliopistossa.
Ruiz löysi vuonna 1997 ruskean kääpiön, joka nimettiin Kelu-1:ksi.
Google Allo
Google Allo on Googlen kehittämä pikaviestisovellus, joka esiteltiin I/O 2016 -tapahtumassa. Se on saatavilla Androidille ja iOS:lle.
Google Allo tarjoaa tekstimuotoisten viestien lisäksi mahdollisuuden koristella viestejä tarroilla ja käyttäjän omilla piirroksilla. Allo tukee englanniksi Google Assistant -virtuaaliavustajaa ja "Smart Reply" -toimintoa. "Smart Reply" ehdottaa valmiita vastauksia käyttäjälle lähetettyihin viesteihin ja kuviin. Allo tukee viestien päästä päähän -salausta, mutta se ei ole oletusarvoisesti käytössä. Salaamattomat viestit lähetetään Googlen palvelimelle. Allo toimii vain yhdellä laitteella kerrallaan.
Helsinki Pipes and Drums
Helsinki Pipes and Drums on suomalainen vuonna 1991 perustettu säkkipilliorkesteri. Sen perusti John Hardie klaanista Mackintosh, ja sitä kehitti hänen poikansa Gavin Hardie vuodesta 2010 eteenpäin. Se on ensimmäinen säkkipilleistä koostuva orkesteri Suomessa. Orkesterin kotipaikka on Helsinki. Aatos Erkko￼ tuki orkesteria sen alkuaikoina kustantaen sille muun muassa esiintymisasut. Orkesteri on esiintynyt ￼laulajien sekä akustisten ja sähköisten instrumenttien kera, ja orkesteri yhdessä sekä sen jäsenet erikseen ovat kilpailleet soittokilpailuissa Euroopassa useampaan kertaan. Orkesteri käyttää Mackintoshin klaanin skottiruutukuviota perustajansa mukaan.
Orkesteri vietti 25-vuotisjuhliaan 2016. Säkkipilliorkesterin johtajana toimii Annukka Matilainen Gavin Hardien, John Hardien pojan opiskellessa säkkipillimusiikkia Skotlannissa. Orkesterin rumpusektion johtajana on toiminut koko orkesterin olemassaolon ajan Manne Laukkanen.
Ducati 1299
Ducati 1299 Panigale on Ducatin valmistama urheilumoottoripyörämalli. Se esiteltiin 2014 Milanon moottoripyöränäyttelyssä ja valmistus alkoi 2015. Ducati 1299 on 1199-mallin seuraaja. Marraskuussa 2016 Ducati alkoi myydä 1299 Superleggera -versiota rajoitetun määrän.
Marraskuussa 2016 Ducati alkoi myydä 1299 Superleggera -mallia 500 kappaleen verran. Se oli alkuperäisen 1199 Superleggeran (2014) seuraaja, mutta kevyempi itsekantavalla komposiittihiilikuiturungolla. Lisäksi pyörään oli rakennettu magnesium-moottorikotelo ja titaanikiinnittimet ja -pakoputket.
Lockheed L-188 Electra
Lockheed L-188 Electra on yhdysvaltalainen, keskiraskas ja keskipitkien matkojen potkuriturbiinikäyttöinen liikennelentokone. Siinä on 4 potkuriturbiinimoottoria. Konetyypin normaali matkalentonopeus on 600 - 630 km/h. Sen pisin lentomatka on 4 590 km. Matkustajapaikkoja siinä on 66-85 hengelle. Enin lentoonlähtöpaino (MTOW) on 52 500 kg.
Konetyypille sattui 20 lento-onnettomuutta. Viisi kertaa koneesta irtosi propelli kesken lennon, muttei se kaikissa tapauksissa johtanut lentoturmaan.
Ducati Desmosedici RR
Ducati Desmosedici RR on Ducatin valmistama moottoripyörämalli kauden 2006 MotoGP:n kilpapyörästä. Sitä valmistettiin vuosina 2007–2008 1500 kappaletta liikennekäyttöön.
Ministry of Sound
Ministry of Sound Group on multimediaviihteeseen keskittynyt yhtiö, joka toimii pääsosin Lontoossa. Lontoossa heillä on yökerho, maailmanlaajuisiin tapahtumiin perustuvaa toimintaa, musiikin kustannustoimintaa sekä kuntosali.
James Palumbo on yksi perustajista, yhtiön entinen puheenjohtaja sekä konsernin toimitusjohtaja. Vuonna 2008 hän antoi yhtiön päivittäisen ylläpitämisen Lohan Presencerin hoidettavaksi. Vuonna 2016 Presenceristä tuli puheenjohtaja, antaen päivittäisen ylläpitämisen Jonathan Bevanille.
Luettelo riistetyistä olympiamitaleista
Olympialaisten historiassa ensimmäiset mitalit riistettiin dopingin käytön vuoksi vuonna 1968. Tätä ennenkin oli mitaleita jaettu uudestaan muista syistä johtuen, mutta KOK on myöhemmin palauttanut nämä mitalit.
Jung Joon-Young
Jung Joon-Young (s. 21. helmikuuta 1989 Jakarta, Indonesia) on eteläkorealainen laulaja-lauluntekijä, radio-DJ, näyttelijä ja televisiopersoona. Ensimmäistä kertaa hän herätti huomiota eteläkorealaisen talent-shown, Superstarin, neljännellä tuotantokaudella vuonna 2012, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2014 hän juonsi omaa radio-ohjelmaansa. Vuodesta 2015 asti Jung on toiminut laulajana rockyhtyeessä nimeltä Drug Restaurant (aiemmin JJY band).
Sirokattara
Sirokattara ("Bromus lepidus") on yksivuotinen töpökattaroihin ("Bromus") kuuluva heinäkasvilaji. Sirokattara voi kasvaa jopa 70 cm korkeaksi ja sen varret ovat pystyjä. Lehdet ovat harmaanvihreitä ja noin 5 mm leveitä. Lehtitupet ovat karvallisia ja kieleke on lyhyehkö.
Sirokattaran kukinto on röyhy, joka koostuu suurehkoista, kaljuista, puhtaanvihreistä tähkylöistä. Kussakin tähkylässä on viidestä kahdeksaan kukkaa. Kaleet ovat epätavallisen pitkät ja alimmissa kaleissa on kolmesta viiteen suonta. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä sekä noin 6 mm pitkiä ja niissä on 5 mm pitkät vihneet. Sirokattara kukkii kesä–heinäkuussa.
Sirokattara muistuttaa eniten mäkikattaraa ("Bromus hordeacus"), ja toisinaan sirokattaraa on pidetty myös mäkikattaran yhtenä alalajina. Sirokattara on harvinainen ja se kasvaa ratapihoilla, tienpientareilla sekä niitä muistuttavilla kasvupaikoilla.
Suomessa sirokattarasta on muutama havainto lähes sadan vuoden takaa eteläisestä Suomesta. Uusimmat havainnot Suomesta ovat pääkaupunkiseudulta 1950-, 1960- ja 1980-luvuilta. Ruotsissa sirokattaraa tavataan ainoastaan Skånessa. Sirokattara on myös löydetty ensimmäisen kerran Skånesta ja tuo löytö on julkaistu vuonna 1924.
Audio, Video, Disco
Audio, Video, Disco. on ranskalaisen elektronisen musiikin duon Justicen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2011 Ed Banger Recordsilla, Because Musicilla ja Elektra Recordsilla. Justicen toinen osapuoli, Xavier de Rosnay kertoo albumista seuraavaa:
Albumilla on myös enemmän yhteistyönä tehtyjä kappaleita kuin yhtyeen debyyttialbumilla "†".
"Audio, Video, Disco." sai myönteisiä arvosteluja kriitikoilta ja onnistui myös kaupallisesti. Albumilta julkaistiin viisi singleä: ”Civilization”, ”On’n’On”, ”New Lands” sekä ”Helix”.
Kameleontti ja gekko
Kameleontti ja gekko on eteläafrikkalainen kansansatu. Kun korkein jumala loi ihmiset, hän päätti, että he saisivat elää ikuisesti. Jumala etsi eläintä, joka kertoisi heille hyvän uutisen. Silloin hän havaitsi kameleontin. Nämä eläimet liikkuvat perin hitaasti, ja tämäkin yksilö pysähtyi alituiseen etsimään ruokaa tai ottamaan päiväunet. Jumala pohti ja tuli siihen tulokseen, että hänen luomuksillaan sittenkin tulisi olla rajallinen elinajanodote. Nyt hän valitsi lähettilääkseen vikkelän gekon. Koska jumalallista käskyä ei voi peruuttaa sen jälkeen, kun se on saatu perille, ihmisten kohtalo riippui siitä, kumpi eläin olisi nopeampi. Harmiksemme gekko ohitti kameleontin ja luovutti ihmisille suru-uutisen: he eivät eläisi ikuisesti.
Essjay
Essjay, oikealta nimeltään Ryan Jordan, on entinen englanninkielisen Wikipedian aktiivinen muokkaaja ja Wikia-yrityksen palkattu työntekijä. Essjay on muokannut englanninkielisessä Wikipediassa yli 20 000 artikkelia ja hän oli englanninkielisen Wikipedian ””, sekä . Jordan kirjoitti englanninkieliseen Wikipediaan nimimerkkinsä takaa ja valehteli olevansa teologian tohtori ja professori, vaikka hänellä ei ollut mitään akateemista tutkintoa. Jordan oli esiintynyt professorina muun muassa "The New Yorker" -lehdelle antamassaan haastattelussa. Huijauksen paljastuminen sai osakseen laajaa huomiota tiedotusvälineissä ja herätti keskustelua Wikipedian luotettavuudesta.
Essjay-nimimerkin takaa kirjoittanut Jordan aloitti Wikipedian muokkaamisen helmikuussa 2005. Hän esiintyi Wikipediassa teologian professorina, joka oli erikoistunut kanoniseen oikeuteen. Todellisuudessa Essjaylla ei kuitenkaan ollut minkäänlaista akateemista tutkintoa tai virkaa. Essjay käytti keksittyä professorin titteliään tuodakseen muokkauksilleen enemmän painoarvoa muiden Wikipedian muokkaajien silmissä. Esimerkiksi käyttäessään "Catholics for Dummies" (”katolilaisuutta keltanokille”) -nimistä populaarikirjaa lähteenä Essjay sanoi luetuttavansa samaa kirjaa usein opiskelijoillaan ja ”asettavansa oman tohtorinarvonsa sen luotettavuuden pantiksi”.
Heinäkuussa 2006 "The New Yorker" -lehden toimittaja Stacy Schiff kirjoitti Essjaysta pitkän artikkelin, jossa kerrottiin, kuinka ”teologian tohtori” ja ”uskontotieteiden professori” innostui Wikipedian muokkaamisesta. "The New Yorker" haastatteli Essjayta artikkeliaan varten, mutta ei selvittänyt tämän oikeaa henkilöllisyyttä eikä kyseenalaistanut tämän omaa kertomusta akateemisista ansioistaan. Artikkelin julkaisemisen jälkeen Essjayn oikean nimen tiennyt ulkopuolinen henkilö otti yhteyttä "The New Yorkerin" toimitukseen, minkä jälkeen Essjayn nimi ja todelliset akateemiset ansiot paljastuivat.
Ryan Jordanin huijauksen paljastuminen herätti laajalti keskustelua Wikipedian luotettavuudesta. "The New Yorkerin" päätoimittaja kirjoitti Essjayn henkilöllisyyden paljastumisen jälkeen oikaisun alkuperäiseen artikkeliin. Lehden toimitus myönsi, että sen olisi pitänyt tehdä alkuperäisessä artikkelissaan lukijoille selväksi etteivät he olleet tarkistaneet Essjayn kertomusten todenperäisyyttä. Tapaus huomioitiin useissa merkittävissä tiedotusvälineissä ja Wikipedian perustaja Jimmy Wales otti siihen kantaa useita kertoja
Wikipedian muokkaajien keskuudessa Jordanin valehtelu herätti huomattavaa kritiikkiä häntä kohtaan. Pian tapauksen paljastumisen jälkeen Jordan ilmoitti Wikipediassa siirtyvänsä ”eläkkeelle”, eikä Essjayn käyttäjätunnuksella ole enää maaliskuun 2007 jälkeen tehty muokkauksia. Jordanin palkannut Wikia ilmoitti skandaalin jälkeen, ettei Jordan enää työskentele yritykselle.
Atabey
Atabey on ylijumalatar tainojen mytologiassa. Atabey ja hänen poikansa Yúcahu ovat hedelmällisyyden jumalia Karibian kulttuureissa. Atabey on myös Maan, järvien ja jokien jumalatar. Sateen tuojana hänen seurassaan ovat viestinviejä Guatauva ja tulvien jumalatar Coatrischie. Atabeyn symboli on sammakko synnytysasennossa. Sammakot parittelevat kurnuttaen samaan aikaan kun sadekausi alkaa. Maniokki on juuri istutettu. Atabey pitää huolta maaperän ja makean veden hedelmällisyydestä.
Yúcahu
Yúcahu (kirjoitetaan myös Yukajú, Yocajú, Yokahu tai Yukiyú) on jumalaolento tainojen mytologiassa. Lähteissä hänestä on käytetty myös nimitystä "Yúcahu Bagua Maórocoti".
Tainot pitivät Yúcahuta ja hänen äitiään ylijumalatar Atabeyta muinaisina jumaluuksina.
Yúcahu oli Karibian jumalista tärkein. Hän on hedelmällisyyden ja meren jumala, joka pitää alueella huolta tärkkelyspitoisesta perusravinnosta maniokista. Hän välittää myös ihmisistä. Yúcahu kuvataan kolmiona, jossa kasvot ovat keskellä. Ihmiset tekivät häntä kuvaavia veistoksia ja hautasivat ne pelloille. Usein veistoksen päälaki muistutti nänniä. Maniokista käytetään nimeä yuca. Se voidaan keittää, tai siitä tehdään leipää. Maniokissa on kulmikas juurimukula.
Ducati 1098
Ducati 1098 on Ducatin valmistama urheilullinen moottoripyörämalli. Giandrea Fabbron suunnittelemaa Ducatia valmistettiin vuosina 2007–2009 kolmena eri versiona 1098, 1098S ja 1098R.
Troy Bayliss voitti 1098R mallilla Superbiken maailmanmestaruuden 2008.
SWA (Supertest World Association)
Motorcycle Design Association
Australian Motorcycle News
Cycle World
Antti Savolainen (painija)
Antti Savolainen (s. 14. heinäkuuta 1886) oli suomalainen painija. Helsingin Jyryä edustanut Savolainen saavutti hopeaa vuonna 1909 Malmössa järjestetyissä kreikkalais-roomalaisen painin epävirallisissa EM-kilpailuissa. Hän hävisi 82 kg:n sarjan loppuottelussa Tanskan Harald Christensenille. Vuonna 1908 Savolainen voitti kreikkalais-roomalaisen tyylin SM-kultaa 70 kg:n sarjassa Tampereella järjestetyissä SM-kilpailuissa..
Conan ja demonit
Conan ja demonit on suomenkielinen kokoelma Robert E. Howardin Conan barbaari -novelleja. Kirjan on toimittanut Markku Sadelehto ja sen julkaisi Jalava vuonna 1990. Se on Jalavan viidestä Conan-kokoelmasta ensimmäinen ja sen tarinat sijoittuvat kronologisesti sarjan alkuun, kuvaten nuoren Conanin seikkailuja vaeltavana rosvona ja palkkasoturina.P. A. Manninen arvosteli kokoelman "Aikakoneessa" tuoreeltaan. Hänestä novellien laatu vaihtelee ja Howardin teksti on ”siinä määrin tyylirikkoista, että sitä on vaikeaa lukea naureskelematta ääneen”. Pahimmillaan "Conan ja demonit" onkin tahatonta komediaa. Sen sijaan novellit ”Elefantin torni” ja ”Mustan joen tuolla puolen” ovat tehokkaita ja jännittäviä. Mannisen mukaan barbaareista on kirjoitettu paljon kirjoja, sekä Howardia paremmin että huonommin, mutta Howardilla on kuitenkin oma merkityksensä, koska hän oli genren ensimmäinen kirjailija. Kuitenkin Manninen arvelee, että ”Howardin teksti toimii parhaiten silloin, kun sitä ei tarvitse lukea” ja että ”Conan on vakuuttavimmillaan sarjakuvissa ja elokuvissa”.
"Helsingin Sanomien" Petri Immonen sanoo Howardin vahvuuksia olevan ennen kaikkea tunnelman luominen sekä taitavasti kuvattu toiminta. Novellien kuvaama maailma on värikäs ja taistelukohtaukset tarjoavat parhaimmillaan ”lähes dionyysistä huumaa”. Toisinaan rivien välistä välittyy myös filosofista pohdintaa. Immonen kuitenkin huomauttaa, ettei äitiinsä kiintynyt ja henkisesti epätasapainoinen Howard lainkaan vastannut tarinoistaan välittyvää nietzscheläisen yli-ihmisen ihannetta. Kokoelman suurin heikkous on tarinoiden yksiulotteisuus: ne ovat juonellisesti suoraviivaisia ja tyystin vailla huumoria tai ironiaa. Henkilöhahmot ovat pinnallisia tai jopa sisäisesti ristiriitaisia. Toisaalta juuri lapsekas seikkailunhalu ja mustavalkoinen arvomaailma tekevät novelleista niin vetäviä. Parhaimmillaan Howard on pitkissä tarinoissa, joissa hänen mielikuvituksensa pääsee oikeuksiinsa ja peittää heikkouksia.
Conan taistelija
Conan taistelija on suomenkielinen kokoelma Robert E. Howardin Conan barbaari -novelleja. Kirjan on toimittanut Markku Sadelehto ja sen julkaisi Jalava vuonna 1990. Se on Jalavan viidestä Conan-kokoelmasta toinen ja sen tarinat sijoittuvat kronologisesti sarjan keskivaiheille ja loppuun. Kolmessa ensimmäisessä tarinassa Conan on kokenut seikkailija, joka toimii usein myös sotapäällikkönä. Kahdessa viimeisessä tarinassa hän on kohonnut Akvilonian kuninkaaksi ja johtaa sitä vallankaappaajia ja ulkoisia vihollisia vastaan.Juhani Hinkkanen arvosteli "Aikakoneessa" "Conan taistelijan" vuonna 1991. Hän sanoo Conan-novellien olevan miekka ja magia -genren perusteoksia ja siksi hankalia arvosteltaviksi. Hinkkasesta ne ovat ”mahdottoman hauskoja ja viihdyttäviä”, ja hän kuvailee Howardin olleen ”armoitettu tarinaniskijä ja juonenpunoja” joka ”osasi pitää juttunsa liikkeessä”. Huomiota herättää myös tarinoiden hillitön väkivaltaisuus sekä erityisesti Howardin mieltymys kuvata ulos pursuavia aivoja. Kokoelman parhaat novellit ovat ”Punaiset naulat” sekä ”Tulipunainen linnoitus”, jotka edustavat koko sarjan parhaimmistoa. Muut kirjaan valitut novellit ovat sinänsä toimivia mutta rutiininomaisia ja siten Conan-tarinoiden keskitasoa.
Basse-Terre (saari)
Basse-Terre on yksi Guadeloupen seitsemästä asutusta saaresta. Yhdessä Grande-Terren kanssa se muodostaa kaksoissaaren jossa on suurin osa Guadeloupen maapinta-alasta. Maan pääkaupunki Basse-Terre sijaitsee tällä saarella.
Basse-Terreä ja Grande-Terreä erottaa toisistaan kapea salmi nimeltään Rivière Salée eli Suolajoki.
Basse-Terre on vuoristoinen ja tuliperäinen. Siellä sataa enemmän kuin Grande-Terrellä, ja kasvillisuus on rehevää. Saaren keskiosan sademetsät on suojeltu Guadeloupen kansallispuistossa.
Daron Acemoğlu
Kamer Daron Acemoğlu (s. 3. syyskuuta 1967 Istanbul) on turkkilais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja taloustieteen professori (The Elizabeth and James Killian Professor of Economics) Massachusetts Institute of Technologyssa.
Acemoğlu väitteli taloustieteen tohtoriksi London School of Economicsista vuonna 1992 otsikolla "Essays in Microfoundations of Macroeconomics:
Contracts and Economic Performance".
Hänelle on myönnetty useita arvostettuja palkintoja, muun muassa John Bates Clark -mitali vuonna 2005.
Rather You Than Me
Rather You Than Me on yhdysvaltalaisen rap-artisti Rick Rossin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2017.
Stacy Schiff
Stacy Madeleine Schiff (s. 26. lokakuuta 1961 Adams, Massachusetts) on yhdysvaltalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän on voittanut Pulitzer-palkinnon teoksellaan "Vera (Mrs. Vladimir Nabokov)" (1999) ja ollut toisen kerran ehdolla teoksellaan "Saint-Exupéry: A Biography" (1994).
Raimalammi
Raimalammi eli Raimalampi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Miemaalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Järvi sijaitsee Miemaalanharjun eteläpuolella Hiidenjoen suun tuntumassa . Lammen pinta-ala on 2,3 ha ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat metsää ja ylärinteen puolelta peltoa. Lammen ja Hiidenjoen välissä sijaitsee useita rakennuksia, joille johtaa tie. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy, joka on sama kuin Hiidenjoella ja Miemaalanselällä.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen laskee lammellepäin viettäviltä pelloilta pelto-oja. Sen oma laskuoja lähtee lammen kaakkoispäästä ja se laskee 500 metrin päästä Raimasuota kiertävään johto-ojaan, joka laskee Hiidenjokeen 800 metriä joensuun yläpuolelle.
Vedenlaatua tutkittiin talvella ja kesällä vuonna 2006. Veden näkösyvyys oli 1,1 metriä ja vedessä oli selvä humusleima. Veden happamuustaso ja puskurikyky happamoitumista vastaan olivat hyvät. Vedessä oli kuitenkin ravinteita reilusti yli suomalaisten järvien keskitason. Myös veden happipitoisuus oli rehevöityneille järville ominainen. Vesi oli kummallakin kerralla lämpötilakerrostunutta, joten näytteet otettiin päällysvedestä ja alusvedestä. Päällysveden näytteet otettiin yhden metrin syvyydestä ja alusveden 2,5 ja 3,0 metristä, ja niiden lisäksi näytteet otettiin myös pohjan tuntumasta (3,5 metriä). Päällysvedessä hapen kylläisyysprosentti kohosi yli sadan prosentin (jopa 129 %), mutta kahden metrin syvyydessä se oli enää 14 %. Pohjassa vesi oli kesälläkin melkein hapettonta ja talvella koko järvi oli hapeton. Hapettomuus on käynnistänyt järvessä sisäisen kuormituksen, mikä kohotti veden ravinne-, rauta- ja mangaanipitoisuudet normaalitilaa moninkertaisiksi. Yhteyttävän levän määrä vedessä kasvoi ylirehevöityneen järven tasolle, silläklorofylli-a:n pitoisuudet olivat 91 milligrammaa kuutiometrissä vettä. Järven ravinne- ja ekologinen tila oli ylirehevä, mutta sen hygieninen tila hyvä.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi kuului Yläneen talolle, joka sijaitsi siitä hieman länteen. Lampi oli suon ympäröimää ja rannoille ulottuivat niityt. Janakkalan kirkolta tuli tie, joka ohitti läheltä Yläneen talon.
Vuoden 1962 peruskartassa Raimalammin itäpuolella oli pienempi lammikko ja peltoalueita oli nykyistä enemmän lammen ympärillä. Sen lounaispuolella sijaitsi Perttulan keskuslaitos ja Hiidenjoen rannalla oli kaksi taloa.
Antti Revonsuo
Antti Revonsuo on suomalainen psykologian professori Turun yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan ovat muun muassa kognitiotieteen filosofia, tajunta ja tietoisuus sekä kognitiivinen neurotiede. Hänellä on professuuri myös ruotsalaisessa Skövden yliopistossa.
Revonsuo on tutkinut tietoisuutta muun muassa uniennäkemisen kautta ja kehittänyt uhkasimulaatioteoriaa, jonka mukaan unien avulla varaudutaan erilaisiin uhkatilanteisiin.
Sälilammi
Sälilammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Kalpalinnan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Hikiältä lähtevän ja luoteessa Lehijärven ohittavalla katkonaisella pitkittäisharjulla Kalpalinnan luoteispäässä. Lammen pinta-ala on 3,7 ha ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammessa on yksi noin 20 metriä pitkä saari. Lammen koillispuolella kohoava Annakantorni sijaitsee muuta maastoa korkeammalla kohoavalla mäenhuipulla, jonka laki on 50 metriä korkeammalla kuin lammen vedenpinta, joka on 81,5 metriä mpy.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lammesta ei lähde laskuojaa tai tule tulo-ojia, joten se on umpijärvi. Vaikka laskuojaa ei ole, luetaan se kuitenkin Hiidenjoen alueeseen. Matkaa Hiidenjoelle on alle 500 metriä. Koska se sijaitsee harjun rinteessä, se täyttää myös supan tuntomerkit .
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa alue oli metsämaata, mutta Hiidenjoen rannalla sijaitsi torppa, jonne johti lampien välistä kulkeva ja Rastilan kylästä tuleva polku.
Vuonna 1962 julkaistussa peruskartassa lammen pohjoispuolella oli Sälimäen maatila, jonka pelto ulottui rantaan saakka. Rannassa sijaitsi myös rakennus. Vuoden 1979 kartassa kyseinen pelto oli metsitetty ja viereiseen Likolammiin oli rakennettu tie, joka oli jatkettu myös Sälimäen asukkaille asti. Mäen päälle oli ilmaantunut kolmiomittaustorni, jota kutsuttiin Annakantorniksi. Viimeisen vuoden 1992 kartan jälkeen järven pohjooisrannalle on ilmaantunut vapaa-ajan asunto.
Likolammi (Janakkala, Kalpalinna)
Likolammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Kalpalinnan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Hikiältä lähtevän ja luoteessa Lehijärven ohittavalla katkonaisella pitkittäisharjulla Kalpalinnan luoteispäässä Raimansuon itäreunassa. Lammen pinta-ala on 1,8 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja rannasta itä- ja länsirannat ovat suota ja muuten hiekkamaata. Pohjoispuolella sijaitsee pieni mäki, joka kohoaa 20 metriä korkeammalle kuin lammen vedenpinta, joka on 81,7 metriä mpy. Lammen rannoilla on viisi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Rastilasta.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Hiidenjoelle on noin 500 metriä. Koska se sijaitsee harjun rinteessä, se saattaa täyttää supan tuntomerkit, mutta se on varmistamatta .
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa alue oli metsämaata, mutta Hiidenjoen rannalla sijaitsi torppa, jonne johti lampien välistä kulkeva ja Rastilan kylästä tuleva polku.
Vuoden 1962 peruskartassa lammessa oli merkitty saari ja etelärannalle vapaa-ajan asunto. Vuoden 1979 kartassa vapaa-ajan asuntoja tuli kolme lisää ja saari havisi.
Ahilammi (Janakkala)
Ahilammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Turengin taajaman lähellä sijaitseva Hiidenjoen laajentuma tai järvi.
Järven pinta-ala on 44 ha ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä. Itärannalla sijaitsee viisi vapaa-ajan asuntoa ja sen ohittaa siellä rautatie. Pohjoisrantaan Hiidenjoen itäpuolelle on rakennettu pienvenesatama laitureineen, yleinen uimaranta ja Turengin taajama ulottuu siellä lähes järven rantaan. Järven vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy, mikä on sama kuin yläjuoksulla Kernaalanjärvellä ja alajuoksulla olevalla Vanajavedellä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 922 tuhatta m³. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee itärannan tuntumassa, missä kolkee joen eroosiossa syntynyt uoman kohta, joka on viitoin merkitty veneväyläksi. Toinen lähes nelimetrinen syvänne sijaitsee järven keskivaiheella.
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon se kuuluu. Järvi on itseasiassa Hiidenjoen läpivirtausjärvi. Siihen laskee suo- ja pelto-ojia itä- ja länsirannalta.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven länsipuolella sijaitsi Nuolialan kylä ja itäpuolella Kuumolan kartano. Joen ja järven rannat olivat olleet suota ja ne oli pääosin raivattu niityiksi. Niittyjen ulkoreunoilla kiersivät pellot.
Vuoden 1962 peruskartassa järvi oli täysin autio. Siihen laski Nuolialasta oja ja itäpuolen suo oli tiheään ojitettua. Vuoden 1979 kartassa itärannalla näkyy jo kolme mökkiä ja vuonna 1989 kartassa sinne on ilmaantunut neljäskin. Mökeille johti nyt tiet ja pohjoisrannassa oli nyt pienevesatama. Viimeisessä vuoden 1998 kartassa Turengin taajama on lähes järven rannassa.
Liinalammi (Janakkala)
Liinalammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Turengin taajamassa Pyhämäessä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee 200 metriä Hiidenjoesta. Lammen pinta-ala on 1,5 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä. Lammen vedenpinnan korkeus on 80,1 metriä mpy, joten se on 0,5 metriä korkeammalla kuin Hiidenjoen vedenpinta. Lampi on antanut nimensä viereiselle yleisurheilu- ja jalkapallokentälle. Lammessa on myös yleinen ja hyvin suosittu uimaranta , jossa on kaksi laituria ja teline, jossa on kolmen metrin hyppylauta. Lammen sanotaan olevan syvä.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen ei tule lojia tai siitä laske ojia, joten se on umpijärvi.Pyhämäki on kuitenkin harjujakson osa, joten maan huokoisuus mahdollistaa pintaveden vajoamisen pohjavedeksi. Lopulta vesi vajoaa ja suotuu Hiidenjokeen, joten lammen kuuluminen Hiidenjoen suualueeseen on perusteltua.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa nimetön lampi sijaitsi postiten alapuolella ja se sijaitsi harjualueen metsikön laidalla alemmaksi ravivatun niityn reunalla. lammen lähialue oli autiona.
Urheilukenttä rakennettiin Liinalammelle vuonna 1953 . Lammen ympäristö on pysynyt 1962 jälkeen melko muuttumattomana.
Liinalammen vesi on arvioitu hyväksi, vaikka se silmäarvioinnin mukaan onkin rehevöitynyt. Vuonna 1978 sen vesi käsiteltiin ferrosulfaatilla, joka sitoi fosfaatit ja ne vajosivat lammen pohjalle.
Asikonmeri
Asikonmeri on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Leppäkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee 50 metrin päässä Välijoesta, joka on Puujoen jatke ennen laskemistaan Kernaalanjärvestä itään työntyvään Vettenjakamoon, josta Hiidenjoki saa alkuunsa . Lammen pinta-ala on 8,2 ha ja se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannat ovat suojeltua Asikonsuota. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy, mikä on sama vedenpinnankorkeus kuin Kernaalanjärvessä, Hiidenjoessa ja Vanajavedessä. Lampi on autio.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Vanhoissa kartoissa joen ja lammen väliin oli kaivettu oja, jota ei nykykartoissa erotu. Oja erottuu sen sijaan ilmavalokuvissa .
Asikonmeri on Puujoesta tai Välijoesta irti kuroutunut lampi. Ilmusjärvelle on käymässä samalla tavalla, koska järven ja joen uomat ovat jo erityneet toisistaan, vaikka vesiyhteys niiden välillä on edelleen olemassa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Asikonmeri näkyy nimettömänä Puujoen ulokkeena. Lammen länsipää on yhteydessä jokeen ja viereinen Ilmusjärvi on kokonaan läpivirtausjärvi, joka aivan avoin ilman saarta. Lammen ympäristö, joka on nykyään Asikonsuota, oli tuolloin niittyä. Niityn ja metsän laidalla sijaitsi kolme torpan rakennukset.
Vuoden 1962 peruskartassa Asikonmeren ja joen väliin oli kaivettu oja. Asikonmereen laski metsästyä oja, jonka suo-osuus oli suoraksi kaivettu. Lisäksi järven luoteispäässä sijaitsi suolla lato. Vuoden 1979 kartassa lampeen oli johdettu kymmenen suo- ja metsäojaa samalla kun lato oli kadonnut.
Ilmusjärvi
Ilmusjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Leppäkosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 7,4 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja lammen rannat muodotuvat etelässä Röyhynsuosta ja pohjoisessa Asikonsuosta. Järven vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy, mikä on sama kuin Kernaalanjärvessä ja Vanajavedessä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 164 tuhatta m³. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 3,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä lampea.
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon järvi kuuluu. Lampi on aina ollut läpivirtausjärvi, mutta vasta vedenpinnan pienoinen lasku eriytti Puujoen kulkemaan pohjoista reittiä ohitse. Suolta tulevien ojien nykymerkitys lammen vesitaloudelle on merityksetön, sillä yhteydet turvetuotantoalueelle ovat poikki.
Asikonmeri on Puujoesta tai Välijoesta irti kuroutunut lampi ja Ilmusjärvelle on käymässä samalla tavalla, koska järven ja joen uomat ovat jo erityneet toisistaan, vaikka vesiyhteys niiden välillä on edelleen olemassa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Ilmusjärvi on kuin leveän joen laajentuma. Kartta on piirretty ennen kuin Pyhäjärven ja Vanajaveden vedennan alenemiset oli toteutettu. Järvenlaskussa lammen pohjasta on alkanut pilkistämään pohja näkyviin ja joki on ottanut uomakseen vedestä nousseen saaren pohjoissivun.
Ilmusjärvi oli vielä 1962 peruskartassa yhtenäinen lampi, jonka keskellä sijaitsi matala ruohikkoalue. Kun seuraavassa kartassa vedenpinta oli laentunut, nousi ruohikkoalueen pohja vedenpintaan ja se tulkittiin kartassa suosaareksi. Lampi pieneni näin kovasti ja joen uoma alkoi kiertää saaren pohjoispäässä. Röyhynsuo, jossa lampi sijaitsi, oli 1962 ojittamatonta kosteikkoa. Seuraavassa kartassa se oli ojitettu valtaojilla ja kaakkoispäästään kuivatusojilla tiheästi. Nykyään sama ojitettu alue on turvetuotantoaluetta.
Rahitunlammi
Rahitunlammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Leppäkosken kylän lähellä Rahitunmäessä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee harjujaksoon kuuluvan Rahitunmäen pohjoisreunalla. Lammen pinta-ala on 2,2 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammen tilavuus on 110 000 m³ . Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannoilla kasvaa kangasmetsää. Etenkin lammen lounaisranta kohoaa jyrkkänä mäelle. Mäen huippu sijaitsee 35 metriä ylempänä kuin lammen vedenpinta, joka on 80,2 metriä mpy. Lampi on autio, mutta sen itärannalla sijaitsee yleinen uimaranta. Lammen luoteispuolella on vedenottamo, jonka vesi on todennäköisesti peräisin Limmamäen paksusta sorakerrostumasta.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Sillä oli laskuoja, joka on ilmeisesti tukittu. Se saa vetensä lähinnä harjun pohjavedestä ja on siten umpijärvi. Veden teoreettinen viipymä järvessä on 849 vuorokautta eli 2,3 vuotta.
Rahitunmäki on viimeisen jääkauden jälkeisen sulamisvaiheen jäätikköjoen uomaan muodostunut harju, jota kutsutaan Rahitunmäen selänteeksi. Mannerjään reuna sijaitsi Rahitunmäen kohdalla, kun jäätikköjoen vedet purkautuivat mereen ja levittivät joen mukanaan tuoman hiekan ja soran purkautumisaukon eteen muodostaen ensin Kirkonmäen deltan ja sitten myöhemmin Linnamäen deltan. Hiekan joukkoon hautautui runsaasti suuria jäälohkareita, joiden jättämiä suppakuoppia näkee maastossa edelleen. Rahitunlammi on suppia, jonka pohja on suhteellisen matalalla ja siksi siihen on kertynyt pysyvästi vettä.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi on merkitty nimettömänä ja pienellä Puujoen mutkaan laskevalla ojalla varutettuna. Lampi oli tuolloin autio.
Vuoden 1962 peruskartassa lammen pohjoisrannassa sijaitsi talo ja lammen länsipäästä lähti Puujokeen suoraksi kaivettu oja. Lammelle ja talolle johti vain polkuja tai yksityistie. Vuoden 1979 kartassa pelto oli ostettu kunnalle ja maille oli rakennettu vedenottamo, jolle johti tie. Vuoden 1989 kartassa laskuojan suuhun suolle oli kaivettu vesiallas, jota ei nykykartoissa enää näy.
Lammesta on saatu pyydystettyä harvinainen piikkimonni vuonna 2007, jonka paino oli yli puoli kilogrammaa.
Koiranvuolle
Koiranvuolle on Kanta-Hämeessä Hausjärvellä Puujaan kylässä ja Puujoen uomassa sijaitseva järvi.
Järvi on Puujoen uoman pieni laajentuma eli sitä voi pitää läpivirtausjärvenä. Sen pinta-ala on 3,5 ha ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa tai taloa. Järven vedenpinnan korkeus on 80,2 metriä mpy, joka on sama kuin yläjuoksulla olevalla joen nimettömällä laajentumalla. Järveen ei laske muita ojia. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 128 tuhatta m³. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 9,4 metriä. Järvi on selvästi jokiuomaa syvempi joka suhteessa.
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Varunteen alueeseen, johon järvi kuuluu. Puujoki yhtyy Kernaalanjärven Vesijakoon, mistä Hiidenjoki alkaa ja joka laskee Vanajaveteen. Puujoki saa alkuunsa Ansionjärvestä, josta Puujoki virtaa ensin etelään Oittiin ja kääntyy siellä Salpausselän takia luoteeseen Koiranvuolteelle.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Puujokea kutsuttiin nimellä ”Vittamonjoki”. Puujaan kylä sijaitsi pohjoisempana ja Koiranvuolteen seutu oli autiota niittyä. Varunteenkoskessa oli merkitty kolme vesimyllyä (nimi kartasta ”Waranta”). Joki oli vuolteen kohdalla jo silloin leveää.
Vuoden 1964 peruskartassa pellot ulottuivat luoteispuolella rantaan asti. Silloin oli rannoilla kolme asuntoa. Vuoden 1964 kartassa oli länsirannat metsitetty ja rannoilla sijaitse kuusi taloutta ja vuoden 1988 siellä oli kahdeksan taloutta. Yhdystie 13826 eli Puujaantie ohittaa järven sen eteläpuolelta.
Huvilammi
Huvilammi on Kanta-Hämeessä Hausjärvellä Oitin taajaman lähellä sijaitseva tekojärvi.
Lampi on syntynyt 1900-luvun alussa, kun tiilitehtaan omistaja Oskar Forström rakensi ojaan padon ja rakensi sen ympärille puiston. Lammen pinta-ala on 1,4 ha ja se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen kaakkoisranta on asutusalueen sisällä. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,8 metriä mpy.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Varunteen alueeseen, johon lampi kuuluu. Puujoki yhtyy Kernaalanjärven Vesijakoon, mistä Hiidenjoki alkaa ja joka laskee Vanajaveteen. Puujoki saa alkuunsa Ansionjärvestä, josta Puujoki virtaa ensin etelään Oittiin ja kääntyy siellä Salpausselän takia luoteeseen Koiranvuolteelle. Nahkurinoja yhtyy Puujokeen avoimella peltoaukealla Töytynmäen yläpuolella. Ojan valuma-alueella sijaitsee kaksi hiekkakuopan lampea kantatien 54 vieressä, Huvilampi Töytynmäessä ja Liesilammi kilometrin verran yläjuoksulle.päin
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Oitti oli nimeltään ”Ois by”. Sen ohi juoksi Umpistenmaan suunnalta oja Puujokeen, jonka nimi oli tuolloin ”Oitenjoki”. Ojan ympäristö oli raivattu niityksi, mutta Huvilampi ja Lieslampi puuttuvat molemmat kartatlta.
Jo vuoden 1964 peruskartan mukaan Huvilammen ympäristö oli tiheään rakennettua aluetta.
Lieslammi (Hausjärvi)
Lieslammi on Kanta-Hämeessä Hausjärvellä Umpistenmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Salpausselkällä Umpisten ja Halkomäen kylien väkissä aivan rautatien varressa. Sen pinta-ala on 2,0 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja rannat ovat Salpausselän hiekkaa ja soraa. Lammessa on yksi saari, joka sijaitsee lammen luonaispäässä. Sen koillispäähän päättyy peltoaukea, johon liittyy asutusta lammen pohjoispuolella. Koillisrannassa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,9 metriä mpy.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Varunteen alueeseen, johon lampi kuuluu. Puujoki yhtyy Kernaalanjärven Vesijakoon, mistä Hiidenjoki alkaa ja joka laskee Vanajaveteen. Puujoki saa alkuunsa Ansionjärvestä, josta Puujoki virtaa ensin etelään Oittiin ja kääntyy siellä Salpausselän takia luoteeseen Koiranvuolteelle. Lieslammin laskuoja alkaa pelto-ojana,
joka virtaa Huvilammiin Oitin taajamaan ja josta oja jatkaa Nahkurinojana Puujokeen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa ei oltu piirretty Lieslammia näkyviin.
Vuonna 1964 julkaistussa peruskartassa Lieslammi näyttää olevan suolammi, jonka äärelle on raivattu peltoa. Junarata ohitti lammen sen rantaa hipoen. Koillispuolen peltotilkku oli metsitetty vuoden 1979 kartassa ja sen pohjoisrantaan oli vuoden 1988 kartassa ilmaantunut rakennus.