hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Miesten pituushyppy yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010
Miesten pituushyppy yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin Estadi Olímpic Lluís Companys -stadionilla 30. heinäkuuta – 1. elokuuta.
Karsintarajan 800 (Q) ylittäneitä oli 11, joten 12 parasta pääsi finaaliin.
Valkometalli
Valkometallit ovat laakerimetalleina käytettäviä tinan tai lyijyn, antimonin ja kuparin seoksia. Vain osa valkometalleista on kuitenkin sopivia laakerinvalmistukseen. Laakerimetalliksi sopivat valkometallit ovat Babbitteja. Valkometallia on käytetty myös paljon kirjasinmetallina. Kirjasinmetallista valetaan myös muitakin tarkkuusvaluja, kuten tinasotilaita. Valkometalliseoksia on useita erilaisia, mutta yksi mahdollinen sisältää;
tina 30 %, lyijy 55,5 %, antimoni 12 %, kupari 2,5 %. Seoksen sulamislämpötila 270 °C.
Asteropaios
Asteropaios () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pelagonin poika. Hän johti Troijan sodan aikana troijalaisten liittolaisten Paionian joukkoja, ja hänet mainitaan pisimmäksi kaikista miehistä.
Asteropaios ryhtyi kaksintaisteluun Akhilleuksen kanssa, jota kohti hän heitti kaksi keihästä yhtä aikaa. Toinen keihäistä osui Akhilleuksen kilpeen, mutta toinen haavoitti tätä oikeaan kyynärvarteen. Asteropaios olikin ainoa troijalainen, joka onnistui Iliaassa haavoittamaan Akhilleusta. Taistelu päättyi lopulta Akhilleuksen eduksi, ja Asteropaioksen miekka oli Patrokloksen muistokisojen palkintona yhdessä Sarpedonin haarniskan kanssa.
David Robinson
David Maurice Robinson (s. 6. elokuuta 1965 Key West, Florida) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Sentterinä pelannut Robinson edusti 14 kautta kestäneellä urallaan vain San Antonio Spursia, jossa hän voitti urallaan kaksi NBA-mestaruutta vuosina 1999 ja 2003. Hänet on valittu myös kerran ja vuoden puolustavaksi pelaajaksi. Lisäksi Robinson oli kaudella 1989–1990. Hänet on valittu myös kymmenen kertaa un.
Robinsonilla on NBA-historian neljänneksi paras heitontorjuntojen keskiarvo per ottelu (2,99).
Robinson pelasi myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän saavutti muun muassa olympiakultaa vuosina 1992 ja 1996.
Vuonna 2009 Robinson valittiin Basketball Hall of Fameen.
Gibraltar yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010
Gibraltar osallistui yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2010 yhden miehen joukkueella. Sen ainoa urheilija oli pikajuoksija Dominic Carroll, joka osallistui 100 metrin juoksuun. Carroll kuitenkin otti varaslähdön ensimmäisellä kierroksella ja joutui hylätyksi.
Pehtori
Pehtori eli pehtoori (myös valttari) oli entisajan Suomessa suurella maatilalla tilanhoitaja tai maataloustyönjohtaja. Maataloustyönjohtaja on synonyymina pehtorille osittain harhaanjohtava, vaikkakin hyvin yleisesti käytetty. Pehtoria ja tilanhoitajaa kutsuttiin myös voudiksi. Pehtori palkattiin kartanoon, ratsutilalle tai muuhun suureen maataloon johtamaan tilan tuotantoa ja työntekijöitä kuten renkejä, piikoja, maatyöläisiä ja vuokraansa työnteolla maksavia torppareita. Pehtorilla saattoi olla apunaan töiden esimiehiä, jotka olivat työntekijöiden tai torpparien joukosta valittuja tai valikoituja miehiä. He osallistuivat töihin ja vastasivat pehtorille töiden laadusta ja sujuvuudesta. Maatilan johtaminen ja organisointi sisälsi torppariaikana useita organisaatiotasoja.
Ontinyent CF
Ontinyent Club de Fútbol on jalkapalloseura, joka tulee Ontinyentin kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1931 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadionina toimii 5 000-paikkainen Estadio El Clariano.
Joukkue on pelannut historiansa aikana maan kolmella eri kansallisella sarjatasolla. Korkeimmillaan se pelasi kaudet 1963–1965 ja 1968–1971 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Suurimman osan historiastaan se on kuitenkin pelannut alimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Don’t Tread on Me
”Don’t Tread on Me” on Metallican viidennen albumin "Metallica" kuudes kappale. Kappaleen nimi liittyy Yhdysvaltain vapaussotaan. Sanat "Don’t Tread on Me" ovat Gadsdenin lipun motto, ja lipun käärme on albumin kansikuvassa.
Yhtye soitti kappaleen ensimmäistä kertaa livenä vasta vuonna 2012 "Black Album Tourilla" Tämä voi johtua James Hetfieldin tyytymättömyydestä kappaleeseen, kuten hän sanoi huhtikuussa 2001 Playboy-lehden haastattelussa: ”Meillä on joitain kappaleita joista en pidä. ’Don’t Tread on Me’ ei ole suosikkejani musiikillisesti.”
Kappale saavutti 21:n sijan Billboardin Mainstream Rock Tracks -listalla Yhdysvalloissa, vaikka sitä ei siellä julkaistu singlenä.
Tom Mankiewicz
Thomas Francis Mankiewicz (1. kesäkuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 31. heinäkuuta 2010 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja, -ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnettiin muun muassa James Bond -elokuvien "Timantit ovat ikuisia", "Elä ja anna toisten kuolla" ja "007 ja kultainen ase" käsikirjoituksista. Hän osallistui myös ensimmäisten "Teräsmies"-elokuvien käsikirjoittamiseen.
Mankiewicz oli elokuvaohjaaja Joseph L. Mankiewiczin poika. Hän kuoli haimasyöpään kotonaan Los Angelesissa 2010.
Jamal Mashburn
Jamal Mashburn (s. 29. marraskuuta 1972 New York, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä pelannut Mashburn valittiin kerran un vuonna 2003. Hän edusti 13 kautta kestäneellä urallaan suurimmaksi osaksi Dallas Mavericksia ja Charlotte Hornetsia, joka vaihtoi nimeään kaudella 2002–2003 New Orleans Hornetsiksi. Muita seuroja olivat Miami Heat ja Philadelphia 76ers.
Ennen ammattilaisuraansa Mashburn pelasi Kentuckyn yliopiston joukkueessa, jossa hänet muun muassa äänestettiin All-American joukkueeseen. Dallas Mavericks varasi hänet vuoden ensimmäisen kierroksen neljännellä valinnalla. Mashburnin tulokaskausi oli vakuuttava. Hän teki 19,2 pistettä ottelua kohden pelaamissaan 79 ottelussa. Hänet valittiin myös kauden tulokasjoukkueeseen. Seuraavalla kaudella Mashburn teki uransa piste-ennätyksen ja heitti keskimäärin 24,1 pistettä ottelua kohden.
Masburnin kolmas kausi Mavericksissä meni loukkaantumisen vuoksi pieleen, ja hänet kaupattiin helmikuussa 1997 kesken kauden 1996–1997 Miami Heatiin. Mashburn joutui tyytymään vaihtopelaajan rooliin, mutta oli siitä huolimatta useimmiten joukkueensa pistepörssin kärkinimiä keskiarvotilastoissa erityisesti pudotuspeleissä. Heat pääsi parhaimmillaan konferenssin finaaliin saakka kaudella 1996-1997, jolloin se hävisi Chicago Bullsille voitoin 4-1.
Elokuussa 2000 Mashburn kaupattiin yhdessä P. J. Brownin, Rodney Bufordin, Tim Jamesin ja Otis Thorpen kanssa Charlotte Hornetsiin. Hänet nostettiin nuoren joukkueen johtohahmoksi, ja hän teki kahden ensimmäisen kauden aikana keskimäärin 20,8 pistettä ottelua kohden. Mashburn onnistui myös johdattamaan joukkueen pudotuspelien välieriin saakka ensimmäisellä kaudellaan. Kaudella 2002–2003 joukkueen omistaja vaihtui, ja joukkueen uudeksi nimeksi tuli New Orleans Hornets. Mashburn onnistui tekemään kauden aikana yli 1700 pistettä ja vei joukkueensa pudotuspeleihin, jossa matka katkesi jo ensimmäisellä kierroksella Philadelphia 76ersille voitoin 4-2. Hänet valittiin myös samaisella kaudella tähdistöotteluun, jossa hän teki kymmenen pistettä. Kausi 2003–2004 meni loukkaantumisten parissa ja hän päätti olla sivussa koko kauden, jotta toipuisi täysin polvivammastaan kaudeksi 2004–2005.
Hornetts kauppasi Mashburnin helmikuussa 2005 Philadelphia 76ersiin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan kroonisen polvivamman vuoksi ja päätti lopettaa uransa, kun Philadelphia laittoi hänet myyntiin 24. maaliskuuta 2006.
Mama Said (kappale)
Mama Said on Metallican kuudennen studioalbumin Load yhdestoista kappale. James Hetfieldin kirjoittamat sanat kertovat lähes yksinomaan hänen vaikeasta suhteestaan äitiinsä, joka kuoli syöpään Jamesin ollessa 16-vuotias.
Kappale eroaa täysin Metallican muusta tuotannosta. Heavy metal-elementtejä siinä ei ole lainkaan, vaan se yhdistää kantria ja hard rockia. Se alkaa akustisella kitaralla ja kertosäkeen kohdalla kuullaan kantrihenkistä lauluharmoniaa ja steel-kitaraa. Kappaleen lopussa kuullaan voimasointuja sähkökitaralla.
Kappaletta ei koskaan ole soitettu livenä. Hetfield on tosin soittanut kappaleen yksin ilman muiden säestystä soittaen akustista kitaraa ja laulaen. Hän on myös soittanut sen kantrilaulaja Jessi Colterin kanssa.
Kappaleen musiikkivideo keskittyy James Hetfieldiin istumassa auton takapenkillä soittamassa kappaletta akustisella kitaralla. Auto ajaa lounaista valtatietä pitkin, ja yhdessä kohdassa videota nähdään Metallican muut jäsenet katsomassa ikkunaan. Kun kappale lähenee loppua, paljastuu, että Hetfield on istunut studiossa kiinteällä "takapenkillä". Hän kävelee hevosen luokse, ottaa sen suitset, ja kävelee pois kuvasta.
Nick Van Exel
Nickey Maxwell Van Exel (s. 27. marraskuuta 1971 Kenosha, Wisconsin) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen apuvalmentaja. Pelintekijänä pelannut Van Exel valittiin kerran un vuonna 1998. Hän edusti 13 kautta kestäneellä urallaan suurimmaksi osaksi Los Angeles Lakersia ja Denver Nuggetsia. Muita seuroja olivat Dallas Mavericks, Golden State Warriors, Portland Trail Blazers ja San Antonio Spurs.
Van Exel on heittänyt NBA:ssa kautta-aikain yhdenneksitoista eniten onnistuineita kolmen pisteen koreja (1528).
Hänet nähtiin MTV Cribsin sarjassa vuonna 2005.
Ennen ammattilaisuraansa Van Exel pelasi Trinity Valleyn korkeakoulun ja Cincinnatin yliopiston joukkueissa. Los Angeles Lakers varasi hänet vuoden toisen kierroksen kymmenennellä valinnalla.
Van Exel johdatti Lakersin toisella kaudellaan pudotuspeleihin yhdessä toisen tulokkaan Eddie Jonesin kanssa. Van Exel ja Jones muodostivat Lakersin takamiehistön. Lakers kuitenkin hävisi San Antonio Spursille välierissä voitoin 4-2. Siitä huolimatta Van Exel tuli tunnetuksi peräkkäisistä onnistuneista heitoistaan, viime hetken onnistuneista koreista ja nopeudestaan, jotka antoivat hänelle lempinimeksi "Nick the Quick". Lakersissa Van Exel teki keskimäärin 14,9 pistettä ja antoi 7,3 koriin johtanutta syöttöä ottelua kohden. Hänen peliaikansa jäi lopulta tavallista vähemmälle kaudella 1997–1998, kun joukkue oli hankkinut edellisellä kaudella Kobe Bryantin. Lisäksi Van Exel joutui riitoihin slloisen valmentajan Del Harrisin kanssa. Lakers selvisi kuitenkin pudotuspeleissä konferenssien finaaliin saakka. Niissä se hävisi Utah Jazzille voitoin 4-0.
Kesäkuussa 1998 Lakers kauppasi Van Exelin Denver Nuggetsiin ja sai vaihdossa Tony Battien ja varausoikeudet Tyronn Lueen. Nuggetsissa Van Exel ei saavuttanut samanlaista menestystä, kun joukkue jäi joka kerta pudotuspelien ulkopuolelle. Hän teki kuitenkin urallaan parhaat pistekeskiarvot kolmen kauden aikana (16,8) ja oli parhaimmillaan kaudella 1999–2000 NBA:n runkosarjan kolmanneksi eniten syöttöpisteitä saavuttanut pelaaja.
Helmikuussa 2002 Van Exel kaupattiin kesken kauden Dallas Mavericksiin yhdessä Raef LaFrentzin, Avery Johnsonin ja Tariq Abdul-Wahadin kanssa. Vaihdossa Nuggets sai Juwan Howardin, Donnell Harveyn ja Tim Hardawayn, sekä vuoden 2002 ensimmäisen kierroksen varausoikeuden. Van Exel pelasi Dallasissa puolitoista kautta ja johdatti joukkueen pudotuspeleissä parhaimmillaan Konferenssien finaaliin saakka kaudella 2002–2003. Dallas hävisi finaalit kuitenkin San Antoniolle voitoin 4-2.
Seuraavat kolme kautta Van Exel vietti kolmessa eri seurassa. Mavericks kauppasi hänet aluksi Golden State Warriorsiin elokuussa 2003, ja sieltä matka jatkui vuotta myöhemmin heinäkuussa 2004 Portlandiin. Kauden päätteeksi Van Exel siirtyi vapaana-agenttina San Antonioon, jossa hän myös lopetti uransa. Joukkue selvisi pudotuspeleihin saakka, mutta niissä sen matka katkesi välierissä Dallasille voitoin 4-3.
St. James Infirmary
”St. James Infirmary”, toiselta nimeltään ”St. James Infirmary Blues” on alkuperältään tuntematon musiikkikappale 1800-luvulta. Kappale perustuu mahdollisesti englantilaiseen kansanlauluun ”The Unfortunate Rake”. Tekijänoikeudet rekisteröi Joe Primrose 1920-luvulla ja tunnetuksi kappaleen teki Louis Armstrong vuoden 1928 nauhoituksellaan. Nauhoituksesta tuli yksi Armstrongin tunnetuimmista ja trumpetisti jatkoi kappaleen soittamista koko uransa ajan. Lukuisat muut jazzartistit ovat nauhoittaneet kappaleen ja sitä pidetäänkin yhtenä genren standardeista. Jack Teagarden nauhoitti tunnetun version vuonna 1930 Ben Pollackin orkesterin kanssa. Yhdysvaltojen singlelistalle nousseita versioita ovat äänittäneet Joe ”King” Oliver (1930), Cab Calloway (1931) sekä Artie Shaw (1942).
Hannu Puttonen
Hannu Puttonen (s. 21. kesäkuuta 1960) on suomalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut lukuisia musiikkivideoita, muun muassa Leevi and the Leavingsin "Rakkauden työkalun", josta hän sai Hopeinen Muuvi -palkinnon vuonna 1994. Puttonen on ohjannut myös teknomusiikkidokumentin "Bring The Beat Back!" Hänen taiteilijanimiään ovat Risto Salmi ja Jöns Hallanaho.
Muuta tuotantoa on Linuxista kertova dokumenttielokuva "Koodi".
Kardinaalin miekat
Kardinaalin miekat () on Pierre Pévelin vuonna 2007 ilmestynyt historiallinen fantasiaromaani. Kirjan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1633 Ranskaan, jossa ylintä valtaa käyttää kardinaali Richelieu. Teoksen vaihtoehtohistoriallisina ja fantastisina aineksina ovat salaperäiset lohikäärmeet, jotka uhkaavat Ranskaa. Juonitteluja torjumaan kardinaali määrää koottavaksi jälleen yhteen eliittiryhmän nimeltä Kardinaalin miekat.
"Tähtivaeltaja"-lehden Jukka Halmeen mukaan teos on hyvä lukuromaani, jota voi suositella kaikille seikkailukirjallisuuden ystäville. Maailmanrakennus jää kuitenkin kesken, lohikäärmeitä ei kuvata kovin tarkasti. Mustavalkoisen vastakkainasettelun lisäksi ongelmana on keskinkertainen henkilökuvaus.
Solaris (vuoden 2002 elokuva)
Solaris on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Steven Soderberghin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva perustuu Stanisław Lemin vuonna 1961 julkaistuun samannimiseen romaaniin. Andrei Tarkovski ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen elokuvasovituksen jo vuonna 1972, ja Soderbergin versiossa on jonkin verran vaikutteita Tarkovskin elokuvasta.
Psykologi Chris Kelvin lähetetään Solaris-planeetan kiertoradalla olevalle avaruusasemalle selvittämään sen miehistön kohtaloa. Solaris on mystinen valtameren peittämä planeetta, jonka kanssa tutkijat ovat yrittäneet tuloksetta kommunikoida. Planeetan meri on elävä organismi. Kelvin saapuu asemalle ja kohtaa kaksi jäljelle jäänyttä tutkijaa sekä kuvajaisen kuolleesta vaimostaan, jonka planeetta on luonut Kelvinin muistikuvien pohjalta. Kelvin lähettää vaimonsa kopion pois, mutta Solaris luo uuden tilalle. Vähitellen Kelvin kiintyy keinotekoiseen vaimoonsa, eikä pysty enää viemään tehtäväänsä loppuun eikä lähtemään asemalta.
Amazing Blondel
Amazing Blondel on englantilainen akustinen progressiivinen folk -yhtye, jonka jäsenet ovat Eddie Baird, John Gladwin ja Terry Wincott. Yhtye perustettiin vuonna 1969, ja sen levy-yhtiönä toimi Island Records. Yhtye hajosi vuonna 1977, mutta palasi yhteen kaksikymmentä vuotta myöhemmin ja levytti ensimmäisen levynsä sitten vuoden 1972 "Englandin". Toisinaan yhtyeen musiikkia on luokiteltu psykedeeliseksi folkiksi tai keskiaikaiseksi folkrockiksi.
Maple Leaf Gardens
Maple Leaf Gardens on Torontossa, Kanadassa sijaitseva sisähalli.
Maple Leafe Gardens toimi jääkiekon NHL-seura Toronto Maple Leafsin kotihallina vuosina 1931–99. Tuona aikana Maple Leafs voitti kaikkiaan yksitoista Stanley Cupin mestaruutta. Koripallon NBA:ssa yhden kauden, 1946–47, pelannut Toronto Huskies pelasi niin ikään kotiottelunsa Maple Leafs Gardensissa. Elvis Presley puolestaan järjesti hallissa yhden harvoista Yhdysvaltain ulkopuolella pitämistään konserteista. Vuonna 1972 hallissa pelattiin yksi Kanadan ja Neuvostoliiton välisistä jääkiekon Summit Series -sarjan otteluista.
I-League
I-League on Intian jalkapallon pääsarja.
Liiga perustettiin kaudeksi 2007-2008, jolloin se korvasi 11 kauden ajan pelatun "National Football Leaguen". Ensimmäisellä kaudella sarjassa pelasi vain kymmenen joukkuetta, mutta seuraavaksi kaudeksi määrää nostettiin 12:een, kaudeksi 2009-2010 neljääntoista ja kaudeksi 2013-2014 viiteentoista.
Seitsemän pelatun kauden jälkeen neljä joukkuetta on päässyt juhlimaan mestaruutta: Dempo (3 mestaruutta), Churchill Brothers (2 mestaruutta), Salgaocar (1 mestaruus) ja Bengaluru (1 mestaruus).
Kaudesta 2010-11 lähtien Intian pääasarjaseurojen kesken on alettu pelata myös juniorijoukkueiden (alle 19-vuotiaiden) välistä liigaa, jonka toivotaan parantavan nuorten intialaisten pelaajien tasoa.
Jalkapallo ei ole ollut liigan olemassaolon aikana suurin laji Intiassa, mutta katsojalukujen ja kiinnostuksen määrässä on ollut havaittavissa lievää kasvua; osittaisena syynä Intian jalkapallomaajoukkueen hyvät esitykset kansainvälisissä kilpailuissa. Medianäkyvyyden kasvu on nostanut I-Leaguen kiinnostavuutta myös pelaajen keskuudessa ja myös arvokisoissa nähtyjä pelaajia on tehnyt sopimuksia intialaisseurojen kanssa.
Sarjakausi kestää Intiassa lokakuusta toukokuuhun. Tuona aikana liigan seurat pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan, jolloin jokaiselle joukkueelle tulee kauden aikana 28 ottelua. Ottelut painottuvat pääasiassa viikonloppuihin, mutta joitain otteluja pelataan myös arkipäivisin. Voitosta joukkueelle annetaan kolme pistettä, tasapelistä molemmille joukkueille yksi piste. Kauden jälkeen eniten pisteitä kerännyt joukkue on mestari ja ansaitsee paikan maanosaliitto AFC:n alaiseen seurajoukkueiden väliseen kilpailuun.
Seuraavat 14 joukkuetta pelaavat kaudella 2013–14.
It’s Alright
It's Alright on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja singlejulkaisu vuoden 1976 albumilta "Technical Ecstasy". Kappale on rakenteeltaan yhtyeelle epätyypillisen kevyt, The Beatles-vaikutteinen balladi ja sen laulaa rumpali Bill Ward. Wardin itsensä mukaan hän myös kirjoitti suurimman osan kappaleesta. Laulusolisti Ozzy Osbourne piti laulusta ja kannatti sitä, että Ward laulaisi sen.
Black Sabbathin Pohjois-Amerikan levy-yhtiö Warner Brothers Records piti kappaleesta niin paljon, että kuvasi siitä promovideon, kuten myös b-puolella olleesta "Rock 'n' Roll Doctor"-kappaleesta, vaikkakaan singleä ei julkaistu uudella mantereella.
Guns N' Roses -yhtye teki kappaleesta myöhemmin cover-version.
Ferdinand von Droste zu Hülshoff
Ferdinand Freiherr Droste zu Hülshoff (16. helmikuuta 1841 Burg Hülshoff, Münsterland - 21. heinäkuuta 1874 Burg Hülshoff) oli saksalainen lintutieteilijä ja kirjailija.
Ferdinand Drosten vanhemmat olivat suurtilallinen ja poliitikko Werner-Constantin von Droste zu Hülshoff (1789-1867) ja Caroline Freiin von Wendt-Papenhausen (1802-1881). Setänsä Johann von Droste-Kerckerickin innostamana Ferdinand kiinnostui kirjoittamisesta ja lintutieteestä. Hän ryhtyi tutkimaan lintujen muuttoa Münsterlandissa, ja laati laajan tutkielman lehtokurpasta sekä useita vaatimattomampia tutkielmia. Tunnetuin on hänen kirjoituksensa Borkumin saaren linnustosta "Die Vogelwelt der Nordseeinsel Borkum".
Ferdinand Droste toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistykesn puheenjohtajan 1868–1874. Hän oli Westfalenin ja Lippen eläintieteellisen osaston johtaja sekä Lontoon eläintieteellisen seuran (Zoological Society of London) jäsen. Yhdessä Hermann Landoisin kanssa hän perusti Münsterin eläintarhan (Allwetterzoo Münster).
Friedrich von Lucanus
Friedrich Karl Hermann von Lucanus (20. kesäkuuta 1869 Berliini - 18. helmikuuta 1947 Buschow) oli saksalainen sotilas (sotilasarvoltaan everstiluutnantti), lintutieteilijä, psykologi ja kirjailija. Lucanus on latinannos suvun varhaisesta nimestä Lauck.
Friedrich von Lucanuksen isä oli Hermann von Lucanus. Lucanus opiskeli Berliinissä ja perehtyi lintutieteeseen, etenkin lintujen muuttoon. Vuonna 1904 hän julkaisi kirjoituksen "Die Höhe des Vogelzuges und seine Richtung zum Winde auf Grund aeronautischer Beobachtungen", jonka hän oli esittänyt viidennessä kansainvälisessä lintutieteen kongressissa Berliinissä 1901. Lucanus toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1921–1926. Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1923 alkaen.
Hänen poikansa Hermann von Lucanus oli myös lintutieteilijä ja erikoistunut petolintuihin.
David Firth
David Firth (s. 23. tammikuuta 1983, Doncaster, Iso-Britannia) englantilainen animaatio- ja flash-artisti, elokuvatuottaja sekä muusikko. Hän on tullut tunnetuksi animaatioistaan Newgroundsin verkkosivuilla sekä flash-animaatiosarjoista "Salad fingers" sekä "Burnt Face Man".
Sentinel 5 Precursor
Sentinel-5 Precursor (S5P) on ESAn ja Hollannin avaruushallinnon kehittämä ilmakehää tutkiva satelliitti, joka laukaistaan vuonna 2015.
Satelliitissa on UV-VIS-NIR-SWIR-alueen spektrometri, joka tekee samanlaisia mittauksia kuin NASAn EOS-Aura-satelliitti ja tuleva eurooppalainen Post-EPS eli EUMETSATin Metop-sääsatelliittien seuraaja. S5P on nimetty siltavaiheeksi EOS-Auran (laukaistu vuonna 2004) ja Post-EPS:n (1. laukaisu vuonna 2019) välille eli sillä varaudutaan EOS-Auran käyttöiän loppumiseen ennen Post-EPS:n taivaalle saamista ja siten Post-EPS:n teknisen kehityksen todennäköisiin viivästymiseen. S5P jatkaa myös ESAn Envisatin (laukaisu vuonna 2002) ilmekehämittauksia.
Tammikuussa 2011 ilmeni, että Englannissa toimiva EADSin omistama Surrey Space Technology on voittanut ESAn tarjouskilvan ja rakentaa SWIR-osuuden instrumentista 10,7 miljoonan euron korvausta vastaan. SSTL:n Optical Payloads Group johtaa konsortiota, jossa mukana ovat myös hollantilainen SRON ja ranskalainen Sofradir.
Joulukuussa 2011 ESA valitsi satelliitin rakentajaksi Englannin Astrium-tehtaan. Satelliitin hinta on 45,5 miljoonaa euroa.
Sentinel 5 Precursor mittaa seuraavia ilmakehän jäännöskaasujaSatelliitti laukaistaan ESAn kehittämällä Vega- tai venäläisellä Rockot-kantoraketilla. Satelliitti painaa 540 kg ja sen sähköteho on noin 1000 W.
Jean Charles Léonard de Sismondi
Jean Charles Léonard de Sismondi (9. toukokuuta 1773 Geneve – 25. kesäkuuta 1842 Chêne), oikealta nimeltään Semonde, oli sveitsiläinen taloustieteilijä ja historioitsija.
Sismondi perheineen muutti Ranskan vallankumouksen jälkeen vuonna 1794 Italiaan Toscanaan, missä he työskentelivät maanviljelijöinä. Sismondin havainnot alueella johtivat hänen ensimmäisen teoksensa "Tableau de l’agciculture toscane" syntyyn vuonna 1801. Vuodesta 1800 Sismondi asui jälleen Genevessä, missä hänestä tuli menestynyt kirjailija.
Sismondin toinen teos "De la richesse commerciale" (1803) käsitteli poliittista taloustiedettä ja perustui pitkälti Adam Smithin ajatuksille. Vuonna 1819 ilmestyi Sismondin tärkein taloustieteellinen teos "Nouveaux principles d’économie politique (ou de la richesse dans ses rapports avec la population)", joka kritisoi vallitsevia taloustieteen periaatteita. Teoksessa Sismondi peräänkuulutti valtion säätelemää kilpailua sekä tuotannon ja kulutuksen tasapainoa.
Historioitsijana Sismondin tärkeimpiin teoksiin kuuluu 16-osainen "Histoire des républiques italiennes du moyen âge" (1809–1818), joka käsitteli tasavaltalaisia italialaisia kaupunkeja keskiajalla. Hän kirjoitti myös 31-osaisen kirjan Ranskan historiasta ("Histoire des français", 1821–1844). Pääasiassa nämä kaksi teosta toivat hänelle mainetta historioitsijana.
Vuonna 1826 Sismondista tuli Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
HMS Lamerton
HMS Lamerton (viirinumero L88) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 3. syyskuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä työnumerolla J4142 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 10. huhtikuuta 1940 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 14. joulukuuta. Alus valmistui 16. elokuuta 1941.
Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1945 ja se siirrettiin Harwichissa reserviin. Alus lainattiin 1953 Intian laivastolle, joka nimesi sen "INS Gomatiksi". Intia lunasti aluksen viisi vuotta myöhemmin ja se jatkoi palvelustaan Intian laivaston koululaivana. Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1975.
HMS Liddesdale
HMS Liddesdale (viirinumero L100) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin I saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 työnumerolla J4136 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa () Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 22. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1940 nimettynä skotlannissa järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan ja valmistui 3. maaliskuuta 1941.
Alus poistettiin palveluksesta Chathamissa ja se siirrettiin reserviin 11. joulukuuta 1945. Alus sijoitettiin 1948 poistolistalle ja se myytiin 1. lokakuuta BISCOlle. Alus hinattiin kuukautta myöhemmin J. J. Kingille Gatesheadiin romutettavaksi.
Piazza del Popolo
Piazza del Popolo on suuri ovaalinmuotoinen aukio Italian pääkaupungissa Roomassa. Nimi tarkoittaa nykyitaliassa "Ihmisten aukiota", mutta alun perin nimi on voinut viitata "Populus"-puihin, joita oli lähellä sijaitsevan Augustuksen mausoleumin lähettyvillä. Aukion reunalla sijaitsee Santa Maria del Popolo -kirkko. Aukion keskellä on egyptiläinen Heliopolikselta peräisin oleva Ramses II:n obeliski, joka tunnetaan nimellä "Obelisco Flaminio". Jalustansa kanssa 36 metriä korkea obeliski pystytettiin aukiolle vuonna 1599.
Aukion nykyisen uusklassisen ulkoasun suunnitteli arkkitehti Giuseppe Valadier vuosina 1810–1815. Aukio valmistui pääosin Valadierin suunnitelman mukaisena vuonna 1826.
HMS Puckeridge
HMS Puckeridge (viirinumero L108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 työnumerolla J6108 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa () J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1940. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. lokakuuta ja valmistui 30. heinäkuuta 1941.
Aluksen ollessa 6. syyskuuta 1943 matkalla Gibraltarille Saksan laivaston sukellusveneen "U-617" laukaisemat torpedot osuivat siihen 40 merimailia Europa Pointista itään. Perään osuneet torpedot laukaisivat aluksen taaemman ammusvaraston ja alus kellui osumien jälkeen vain kahdeksan minuuttia. Aluksen upotessa sai surmansa 62 miehistönjäsentä ja 129 pelastui.
HMS Wheatland
HMS Wheatland (viirinumero L122) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta työnumerolla J1849 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 30. toukokuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1941 nimettynä Shropshiressä järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan. Alus valmistui vielä saman vuoden lopulla 3. marraskuuta.
Alus myytiin syyskuussa 1957 BISCOlle ja se saapui 20. syyskuuta hinattuna McClellanille Bo'nessiin romutettavaksi.
HMS Lauderdale
HMS Lauderdale (viirinumero L95) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista työnumerolla J6153 osana vuoden 1939 hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 12. joulukuuta telakkanumerolla 1212 ja alus laskettiin vesille 5. elokuuta 1941. Alus nimettiin Berwickshiressä pidetyn ketunmetsästyksen mukaan ja se on ainoa täten nimetty alus Britannian kuninkaallisessa laivastossa. Alus valmistui 24. joulukuuta.
Alus on ainoa Hunt-luokan alus, joka on matkannut Atlantin ylitse Kanadaan. Sen matkan tarkoituksena oli tutkia alustyypin sopivuutta palvella Town-luokan alusten rinnalla Kanadan laivastossa. Se kuitenkin todettiin sopimattomaksi Kanadan laivastolle lähinnä heikon toimintasäteen vuoksi.
"HMS Lauderdale" matkasi tammikuussa 1942 koejojen ja varustettamisen jälkeen Scapa Flowhun koulutettavaksi Kotilaivastoon. Se määrättiin samalla Läntisen reitin 20. Saattajaryhmään, johon se liittyi koulutuksen päätyttyä.
Alus lähti 16. helmikuuta "HMS Caldwellin" kanssa Halifaxiin Kanadaan, jonne ne saapuivat 21. helmikuuta aloittaen palveluksen Kanadan laivastossa. Alus liittyi 24. helmikuuta Halifaxissa läntiseen saattajaosastoon, jonka mukana se suojasi Halifaxin ja St. Johnsin välisiä saattueita. Aluksen vapauduttua tehtävästä 30. maaliskuuta se aloitti matkan saattueen mukana Londonderryyn Britteinsaarille.
Alus liittyi 15. huhtikuuta "HMS Badsworthin", "HMS Georgetownin", "HMS Lancasterin" ja "HMS St. Marysin" kanssa saattueen WS18 paikallissaattueeksi. Alus erkani 19. huhtikuuta saattueesta palaten Londonderryyn, josta se jatkoi matkaansa Rosythin saattajaosastoon suojaamaan Pohjanmeren saattueita. Alus oli vuoden lopun suojaamassa Pohjanmeren saattueita.
Nivel (kasvitiede)
Nivel on kasvin varressa oleva yhden tai useamman lehden kiinnityskohta. Yleensä kunkin lehden lehtihankaan kehittyy hankasilmu. Nivelkohta on usein muuta vartta paksumpi. Nivelten välistä varren osaa nimitetään nivelväliksi. Kasvin juurissa ei ole niveliä eikä siten myöskään nivelvälejä eikä lehtiä.
Rönsy
Rönsy on kasvin ohut, pitkänivelvälinen ja tavallisesti vaakasuora verso, joka edistää kasvin lisääntymistä ja leviämistä. Tällainen suvuton lisääntyminen edellyttää, että kasvinosassa on riittävästi uuden kasviyksilön kaikiksi soluiksi erilaistumaan kykeneviä soluja. Maanpäällistä rönsyä nimitetään pintarönsyksi ja maanalaista maarönsyksi. Pintarönsyjä on esimerkiksi lillukalla ja mansikalla. Maarönsyjä on esimerkiksi oravanmarjalla ja juolavehnällä. Perunan mukulat ovat maarönsyn turvonneita kärkiä eli rönsymukuloita.
Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta
Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta on Ville Salmisen ohjaama elokuva vuodelta 1950.
Kepeän elokuvan pääroolissa, miehiä viettelevänä kahvinkeittäjänä, näyttelee Assi Nortia. Elokuvan pohjana on Matti Jurvan ja Tatu Pekkarisen laulu ”Kaunis Veera” ja Pekkarisen näytelmä. Elokuvan teon yhteydessä sai myös alkunsa Kipparikvartetti, jonka jäsenistä tosin elokuvassa näkyy vain Olavi Virta. Tässä elokuvassa Nortia palasi elokuvan pariin neljän vuoden tauon jälkeen.
Kaarlo Hiltunen sai koreografiasta Jussi-palkinnon. Tanssikohtauksissa esiintyy tanssijoita Suomalaisen Oopperan baletista sekä Punaisen Myllyn näyttelijäkunnasta.
Suomu (kasvitiede)
Suomu on kasvin kuiva, kalvomainen lehti, joka muistuttaa eläinten suomuja. Kasvien suomut ovat usein pieniä tai surkastuneita, ja ne ovat tyypillisiä useille loiskasveille ja marraskasveille. Esimerkiksi kivihiilikaudella 340–280 miljoonaa vuotta sitten eläneen suomupuiksi nimetyn liekopuusuvun lajien rungon peitteenä oli suomumainen kuori. Sen suomut olivat pudonneiden lehtien jättämiä arpia. Myös mikroskooppisen pienen suomusiimalevän kaksi siimaa ovat suomupeitteisiä.
Silmusuomut ovat silmussa olevia kasvupistettä epäedullisena vuodenaikana suojaavia alalehtiä, joiden kehitys on ehkäistynyt. Ne ovat usein paksuja ja vahakerroksen tai karvakerroksen peittämiä.
Tähkäsuomu on tähkässä olevan kukan suomumainen tukilehti
Aragonianpaimenkoira
Aragonianpaimenkoira (aragoniksi "Can de Chira Aragonés", espanjaksi "Perro Pastor Altoaragones") on espanjalainen koirarotu. Se on lähes sukupuuttoon kuollut ja sitä ollaan paraikaa elvyttämässä.
Aragonianpaimenkoira on keskikokoinen, hyväluustoinen, ketterä koira jolla on eloisa ja älykäs katse. Sen pää on pieni ja kiilamainen pää, runko neliömäinen, selkä suora ja liikkeet sujuvat.
Pieni suhteessa runkoon, susimainen ja kiilamainen. Kallo tasainen ja kuono suora. Kallo ja kuono eivät kumpikaan leveitä. Kuonon ja kallon välinen suhde enemmän tai vähemmän tasapainoinen (4:5). Korvat keskitasolle kiinnittyneet, litteät ja levossa sivulla mutta toiminnan aikana eteenpäin suuntautuneet. Ne ulottuvat enemmän tai vähemmän silmien ulkokulmien tasolle. Silmät erittäin eloisat, tummat ja hieman mantelinmuotoiset. Hampaat valkoiset ja terveet, täydellinen leikkaava purenta. Otsapenger kohtalaisen selkeä.
Voimakas ja suora ilman kaulanahkaa.
Melko neliömäinen. Selkä suora. Vatsalinja kohtalaisen ylös vetäytynyt. Kylkiluut suuret ja ovaalinmuotoisetm.
Suuri. Luonnollisena keskipitkä, mutta saatetaan typistää jolloin lyhyt. Nousee sapelin muotoon koiran ollessa aktiivinen.
Voimakkaat, hyväluustoiset. Varpaat pyöreät, kynnet mustat. Takaraajoissa kaksois- ja eturaajoissa joko yksöis- tai kaksoiskannukset.
Keskipitkä, alavatsassa, raajoissa ja niskassa pidempää ja päässä ja rungossa lyhyempää. Musta pohjaväri, jossa puhtaanharmaat tai jopa valkoiset merkit päässä, kuonossa, rintakehässä ja raajojen sisäsivuilla. Kaksi selvästi erottuvaa pyöreää merkkiä (harmaat tai valkoiset) silmien yläpuolella ovat tyypilliset.
Urosten säkäkorkeus on 42–47 cm ja narttujen 38–43 cm. Urokset painavat 16–20 kg ja nartut 12–16 kg.
Rodulla on hyvä luonne: se on omistajalleen uskollinen ja nöyrä. Se on tottelevainen, kuuliainen ja hyvä työkoira, joka osoittaa suurta kiinnostusta karjaa kohtaan jo muutaman viikon iässä. Älykkyytensä ja uskollisuutensa vuoksi se on myös suosittu seurakoira.
Aragonianpaimenkoira on kotoisin Aragoniasta. 19. vuosisadan lopusta lähtien Pyreneillä on käytetty paimenkoiria karjan ohjaamiseen. Jotkin näistä koirista vastasivat nykyistä rotua, mikä käy ilmi ensimmäisistä 20. vuosisadan valokuvista. "Can de chira" tarkoittaa aragonissa sananmukaisesti "kääntyvä koira" tai "karjaa ajava koira".
Nykyisin rotua arvostetaan paljon karjan, kuten lampaiden, paimentajana. Pyreneitten karjankasvattajien mukaan se on ollut jo vuosikymmeniä saman kaltainen, mutta nykyään se on hyvin harvinainen.
Aragonianpaimenkoira on erittäin kriittisessä tilanteessa, sillä tasokkaammat yksilöt ovat jo vanhoja ja kanta on hajaantunut, mikä tekee sen puhdasrotuisuuden säilyttämisestä hankalaa. Tällä hetkellä sitä yritetään elvyttää.
HMS Grove
HMS Grove (viirinumero L77) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä osana vuoden 1939 hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 28. elokuuta 1940 työnumerolla J4199 ja alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1941. Se valmistui 5. helmikuuta 1942.
Valmistumisen ja hyväksyntätestien jälkeen alus siirtyi Scapa Flowhun Kotilaivastoon koulutettavaksi ja varustettavaksi. Alus suojasi maaliskuussa Neuvostoliittoon matkannutta saattuetta PQ12 sekä sieltä palannutta saattuetta QP8. Alus määrättiin siirtymään 22. Hävittäjälaivueen mukana Välimeren laivastoon.
Alus liittyi 22. maaliskuuta Clydessä Adeniin matkanneeseen saattueeseen WS17, jonka suojana olivat lisäksi risteilijä "HMS Shropshire", aseistettu kauppalaiva AMC "Alcantara", hävittäjät "HMS Aldenham" ja "HMS Lookout". Saattue joutui 26. maaliskuuta sukellusveneiden hyökkäyksen kohteeksi, jolloin hävittäjät aloittivat saattueen suojaamisen. Seuraavana päivänä "HMS Grove" osallistui Saksan laivaston sukellusvene "U-587":n upottamiseen "HMS Leamingtonin", "HMS Aldenhamin" ja "HMS Volunteerin" kanssa (). Alus erkani 6. huhtikuuta saattueesta sen saavuttua Freetowniin, minkä jälkeen "HMS Grove" matkasi itsenäisesti Aleksandriaan.
"HMS Grove" liittyi 18. toukokuuta Aleksandriassa uuteen laivueeseensa. Alus suojasi laivueen mukana Tobrukia huoltavia saattueita, kunnes se ajoi 12. kesäkuuta matalikolle lähdettyään Tobrukista. Vasen potkuri ja akseli vaurioituivat, mikä pudotti aluksen nopeuden 8,5 solmuun. Kaksi sukellusvene "U-77":n laukaisemaa torpedoa osui alukseen Sollumin edustalla. Aluksen keulassa ja perässä tapahtui tuhoisa räjähdys, jolloin se upposi neljässätoista minuutissa. "HMS Tetcott" pelasti 79 eloonjäänyttä.
ORP Ślązak (1942)
ORP Ślązak (viirinumero L26) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Puolan merivoimille luovuttama Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä "HMS Bedale", joka palveli puolalaisella miehistöllä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastlesta osana vuoden 1939 sotaohjelmaa saman aikaisesti kuudentoista muun Hunt-luokan aluksen kanssa. Sen köli laskettiin 25. toukokuuta 1940 työnumerolla J4202 ja alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1941 "HMS Bedalena". Se sai nimensä Yorkshiressä North Ridingissä pidetyn ketunmetsästyksen mukaan. Alus lainattiin Puolan laivastolle huhtikuussa 1942 ja se valmistui 9. toukokuuta nimettynä "ORP Ślązakiksi".
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus jatkoi Puolan laivastossa liitettynä Noren paikallislaivueeseen. Alus palautettiin 27. heinäkuuta 1946 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka nimesi sen "HMS Bedaleksi". Se siirrettiin reserviin 28. syyskuuta Harwichissa. Alus lainattiin 1952 Cammell Lairdin telakalla Birkenheadissa tehdyn huollon jälkeen Intialle, joka nimesi sen 27. marraskuuta "INS Godavariksi".
Alus aloitti palveluksensa 27. huhtikuuta 1953. Intia lunasti aluksen huhtikuussa 1959. Se palveli koululaivana aina huhtikuuhun 1979, jolloin se poistettiin alusluettelosta. Alus myytiin romutettavaksi.
ORP Ślązak
ORP Ślązak on ollut kolmen Puolan merivoimissa palvelleen aluksen nimenä:
Johan Brunström
Johan Brunström (s. 3. huhtikuuta 1980 Lysekils) on ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla nelinpelissä sijalle 31 ja kaksinpelissä sijalle 377. Toistaiseksi ainoan ATP-turnausvoittonsa nelinpelissä Brunström saavutti parinsa Jarkko Niemisen kanssa Gstaadissa heinä-elokuun vaihteessa 2010. Lisäksi hän on pelannut viisi kertaa Jean-Julien Rojerin kanssa ja kerran Michael Ryderstedtin kanssa ATP-turnauksen loppuottelussa. Australian avointen 2010 nelinpelissä hän selviytyi Jean-Julien Rojerin kanssa kolmannelle kierrokselle.
Tioguaniini
Tioguaniini (CHNS) on guaniinin analogi eli muistuttaa sitä rakenteeltaan. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin antimetaboliittilääkeaineisiin ja sitä käytetään leukemian ja psoriasiksen hoidossa.
Tioguaniinia käytetään myeloblastisen leukemian ja lymfaattisen leukemian hoidossa. Yhdisteen käyttöä psoriasiksen hoidossa on tutkittu. Aine on osoittautunut erittäin tehokkaaksi erityisesti vaikeissa tapauksissa, joihin sen käyttö rajoittuu yhdisteen myrkyllisyyden vuoksi. Tioguaniini on myös atsatiopriinin aineenvaihduntatuote ja sitä voidaan käyttää atsatiopriinin ja merkaptopuriinin tavoin myös Crohnin taudin hoidossa.
Tioguaniini metaboloituu elimistössä nukleotidifosfaatikseen 9-(1'-ribosyyli-5'-fosfaatiksi), joka liittyy syöpäsolujen DNA-molekyyliin aiheuttaen solujen kuoleman. Maksassa tioguaniinin aineenvaihduntatuotteena muodostuu aldehydioksidaasientsyymin vaikutuksesta pääasiassa 8-hydroksitioguaniinia. Muita tioguaniinin aineenvaihduntatuotteita ovat tiovirtsahappo ja metyylitioguaniini.
Tioguaniini on myrkyllistä luuytimen ja maksan soluille. Lääkkeen sivuvaikutuksina voi ilmetä keltatautia ja maksan vajaatoimintaa. Eräät lääkkeet kuten busulfaani voivat lisätä maksavaurioiden riskiä. Tiopuriinimetyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi tioguaniinin hajoamista elimistössä vähemmän myrkyllisiksi yhdisteiksi. Entsyymin aktiivisuus suositellaankin tutkittavan sopivan tioguaniiniannostuksen selvittämiseksi.
Agan
Agan () on Obin vesistöön kuuluvan Tromjeganin sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Agan laskee Tromjeganiin lähellä tämän suuta, minkä takia sitä toisinaan pidetään Obin sivujokena. Joen pituus on 544 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 32 200 neliökilometriä.
Agan saa alkunsa Purin ja Obin itäisten sivujokien soiselta vedenjakajalta. Se virtaa Länsi-Siperian alangon keskiosassa kohti lounasta ja yhtyy Tromjeganiin lähellä Surgutin kaupunkia. Keskimääräinen virtaama on 260 kuutiometriä sekunnissa. Joki jäätyy lokakuun lopussa ja vapautuu jäistä toukokuussa.
Agan varrella sijaitsevat Radužnyin ja Pokatšin kaupungit sekä Novoaganskin taajama. Pokatšin lähistöltä on löydetty arkeologisissa kaivauksissa esihistoriallisesti merkittäviä vanhan asutuksen jäänteitä laajoilta alueelta (useita kymmeniä kaivauspaikkoja).
Adzva
Adzva (, ) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 334 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 600 neliökilometriä.
Adzva saa alkunsa Bolšaja Zemljan tundra-alueelta ja virtaa Tšernyševin harjanteen länsipuolella kohti lounasta. Alajuoksun leveä jokilaakso on soistunut. Virtaama vaihtelee voimakkaasti kevättulvien ja kesän kuivan kauden välillä. Keskimäärin se on 110 kuutiometriä sekunnissa. Joki jäätyy loka-marraskuussa ja vapautuu jäistä touko-kesäkuussa.
Joen nimitys perustuu komin kielen sanoihin "adź" ’jokiluhta, tulvaniitty’ ja "va" ’vesi’. Sen suussa sijaitsevat Adzvan ja Adzvavomin kylät.
Adytša
Adytša (, jakuutiksi Аадыча, "Aadytša", yläjuoksulla "Borong", Боронг) on Janan sivujoki Jakutiassa Venäjällä. Sen pituus on 715 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 89 800 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 500 kuutiometriä sekunnissa.
Adytša saa alkunsa Tšerskivuoriston länsirinteiltä ja virtaa leveässä laaksossa kohti luodetta. Suurimmat sivujoet ovat Delakag, Tšakry, Tuostah, Derbeke, Nelgese ja Borulah. Joki jäätyy lokakuusta lähtien pohjiaan myöten ja avautuu toukokuun lopussa valtavina lumensekaisina jäämassoina.
Aivasedapur
Aivasedapur () on Pur-joen itäinen alkujoki Jamalin Nenetsiassa Venäjällä. Se saa alkunsa Jetypur ja Jerkalnadeipur -joista ja yhtyy Pjakupuriin Tarko-Salen kaupungin luona.
Jerkalnadeipur mukaan laskettuna joen pituus on 610 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 26 100 neliökilometriä. Alajuoksu on liikennöintikelpoinen.
Kap Verden koripallomaajoukkue
Kap Verden koripallomaajoukkue edustaa Kap Verdeä koripallon kansainvälisissä otteluissa. Joukkuetta hallinoi Kap Verden koripalloliitto. Se on osallistunut Afrikan-mestaruuskilpailuihin neljä kertaa ja on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi, vuonna 2007.
Aihal
Aihal ( ja jakuutiksi Айха́л) on kaupunkimainen taajama Sahan tasavallan Mirnyin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Viljuin ylätasangolla 500 kilometriä Mirnyistä luoteeseen. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1962 Aihalin timanttiesiintymän yhteyteen.
Julkinen johtaminen
Julkinen johtaminen, usein myös muodossa julkisjohtaminen, on julkishallinon johtamista. Julkinen johtaminen on ilmiönä ja ilmaisuna hybridi. Yhtäältä sen juuria juontuu ylipäätään ilmiöstä nimeltä johtaminen ja erityisesti yritysjohtamisen ja sen periaatteiden ja viitekehysten piiristä. Toisaalta ilmauksen 'julkinen johtaminen' edellinen sana viittaa erityisesti ilmiöön nimeltä julkishallinto. Julkinen johtaminen kohdistuukin tutkimuksen ja käytännön osaamisen alueena paljolti julkishallinnon johtamiseen.
Suomessa julkista johtamista on tutkittu ja tutkitaan erityisesti laajalla hallintotieteellisten oppiaineiden alueella. Ylipäätään Suomen hallinnon tutkimus on joutunut ottamaan monipuolisesti kantaa julkisen johtamisen kysymyksiin.
Varsin usein myös suomenkielisen esityksen yhteydessä käytetään englanninkielistä ilmausta (New) Public Management tai sen lyhennettä NPM, eli Uusi julkisjohtamisen oppi. Uuden julkisjohtamisen opin mukaan yksityiset markkinat ovat tehokkaat ja perinteinen valtio (julkiset toiminnot yleensä) tehoton.
Anjounsaaret
Anjounsaaret (myös "Anžunsaaret", ) on Uuden-Siperian saariin kuuluva saariryhmä Laptevin- ja Itä-Siperian merissä Venäjällä. Niihin kuuluvat Uuden-Siperian suurimmat ja keskeisimmät saaret Kotelnyi, Faddejevski, Uusi-Siperia, Belkovski ja Bungenmaa. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 29 000 neliökilometriä. Keskimäärin 60–80 metrin korkuisilla pinnanmuodostukseltaan tasaisilla saarilla on arktista tundrakasvillisuutta. Ne ovat saaneet nimensä tutkimusmatkailija Pjotr Anjoun mukaan.
Kunniamarssi
Kunniamarssi on marssisävellys, joka on laadittu tai valittu sotilasyhteisön nimikkomarssia varten. Suomen Puolustusvoimien kunnia- ja perinnemarssit vahvistaa Puolustusvoimain komentaja.
Suomen puolustusvoimien kunniamarssi on ollut "Porilaisten marssi" vuodesta 1918.
Monien Kansainyhteisömaiden sotilasyksiköiden kunniamarssi on "The British Grenadiers".
Vappu Säilynoja
Vappu Johanna Säilynoja (22. marraskuuta 1926 Ylivieska – 28. huhtikuuta 2016 Muhos) oli suomalainen poliitikko. Säilynoja oli kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991. Hän edusti Suomen kansan demokraattista liittoa ja Vasemmistoliittoa.
Säilynoja kuului Sievin kunnanvaltuustoon 1960–1970 ja -hallitukseen 1969–1970 sekä Oulun kaupunginvaltuustoon 1972–1984. Säilynoja toimi SKDL:n liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1979–1985 ja puheenjohtajana 1985–1989. Hän lukeutui . Eduskunnassa Säilynoja kuului maa- ja metsätalous-, talous- ja toiseen lakivaliokuntaan. Hän oli toisen lakivaliokunnan puheenjohtaja 1983–1990.
Säilynoja työskenteli vuodesta 1953 lähtien terveydenhoitoalalla terveyssisarena, kätilönä, vanhainkodin vt. johtajana, Oulun kaupungin toimistoterveyssisarena, Oulun sairaanhoitajaopiston opettajana, Oulun kaupungin terveyskeskuksen ylihoitajana ja Oulun läänin terveydenhuollon tarkastajana. Säilynoja kuului Oulun yliopistollisen keskussairaalan hallitukseen ja liittovaltuustoon 1975–1996 sekä Sairaalaliiton vastaaviin elimiin.
Vuoden 1988 presidentinvaaleissa Säilynoja valittiin Kalevi Kivistöä kannattaneen Liike 88:n valitsijamieheksi 5 851 äänellä.
Säilynoja julkaisi vuonna 2002 muistelmateoksen "Minun puumerkkini". Kaunokirjallisen teoksen "Siunatut sokerisakset" hän julkaisi vuonna 2010. Teos voitti Päätalo-instituutin Möllärimestari 2012 -omakustannekilpailussa ensimmäisen palkinnon novelli- ja kertomuskokoelmien sarjassa.
Barnes &amp; Noble
Barnes & Noble () on yhdysvaltalainen maailman suurimpiin kuuluva kirjakauppaketju.
Yrityksen tulosta on heikentänyt kilpailu verkko- ja halpakauppojen kanssa sekä e-kirjojen yleistyminen. Sillä on myös oma sähköinen lukulaite, Nook.
Syyskuussa 2010 yritys ilmoitti sulkevansa Lincoln Centerin läheisyydessä New Yorkissa sijainneen lippulaivamyymälänsä tammikuussa 2011.
ORP Kujawiak
ORP Kujawiak on ollut kolmen Puolan merivoimissa palvelleen aluksen nimenä:
Ampuma-alue
Ampuma-alue on puolustusvoimien käytössä oleva alue, jota käytetään erilaisissa ampuma-harjoituksissa.Ampuma-alueita käyttävät muun muassa jalkaväki, ilmatorjunta, kenttätykistö ja panssarijoukot.
Suomessa olevia ampuma-alueita ovat muun muassa
Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009
Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009 pidettiin 23. – 25. elokuuta Sydneyssä ja Wellingtonissa. Kilpailuihin osallistui vain kaksi joukkuetta, Australia ja Uusi-Seelanti. Joukkueet ratkaisivat paremmuuden kahdella osaottelulla, joista ensimmäinen pelattiin Sydneyssä ja toinen Wellingtonissa. Kilpailut voitti Uusi-Seelanti, jolle mestaruus oli maan historian kolmas. Turnaus toimi samalla Oseanian karsintaturnauksena koripallon MM-kisoihin 2010, johon tosin molemmat osallistujat selviytyivät.
Uusi-Seelanti voitti korein 177-162
Hachikō
Hachikō (, 10. marraskuuta 1923 – 8. maaliskuuta 1935) oli akita-koira, joka tuli tunnetuksi omistajalleen osoittamastaan uskollisuudestaan. Sana "hachi" tarkoittaa "kahdeksan" (numero viittaa koiran syntymään (kahdeksas pentu)), ja "kō" puolestaan tarkoittaa prinssiä tai ruhtinasta.
Hachikō syntyi maatilalla lähellä kaupunkia paikassa nimeltään Odate Japanissa 10. marraskuuta 1923. Hachikō tuli joka päivä odottamaan isäntäänsä, Tokion yliopiston professori Eisaburo Uenoa, töistä kotiin Shibyan rautatieasemalle.
Kun Ueno kuoli aivoverenvuotoon työpaikallaan toukokuussa 1925, Hachikō palasi siitä huolimatta Shibuyan rautatieasemalle uskollisesti seuraavana päivänä ja seuraavina yhdeksänä vuotena odottamaan isäntänsä paluuta töistä.
Professori Uenon kuoltua Hachikō annettiin pois, mutta se pääsi aina pakenemaan ja palasi yhä uudelleen vanhalle kotitalolleen. Lopulta Hachikō ilmeisesti "ymmärsi", ettei Ueno enää asunut talossa. Se lähtikin etsimään isäntäänsä juna-asemalta. Ihmiset alkoivat tuoda Hachikōlle herkkuja ja ruokaa, jottei sen tarvitsisi olla ja odottaa nälissään. 
Tätä jatkui yhdeksän vuotta: Hachikō saapui joka päivä juuri ennen isäntänsä junan saapumista asemalle.
Lopulta Hachikōn osoittamasta uskollisuudesta tuli kansainvälinen symboli uskollisuudelle.
Hachikō kuoli 8. maaliskuuta 1935, ja se löydettiin Shibuyan kadulta. Hachikōn täytettyä ruumista säilytetään Japanin luonnontieteellisessä museossa Uenossa Tokiossa.
Nykyään Hachikōsta on tehty kolme patsasta, jotka on sijoitettu Japaniin ja joista kuuluisin on huhtikuussa 1934 Shibuyan rautatieaseman eteen pystytetty pronssipatsas. Patsas sijaitsee paikassa, jossa Hachikō istui odottamassa isäntäänsä.