hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rooman–sassanidien sota (237–244)
Rooman–sassanidien sota käytiin noin vuosina 237–244 Rooman valtakunnan ja sassanidien Persian välillä Syriassa ja Mesopotamiassa. Edellinen konflikti suurvaltojen välillä oli päättynyt vuonna 232 ratkaisemattomana.
Sodan tarkka alkamisajankohta ei ole täysin varmaa. Nottinghamin yliopiston professorin John Drinkwaterin mukaan Persian kuningas Ardašir I hyökkäsi jo vuonna 236 Pohjois-Mesopotamiaan. Pat Southernin mukaan taas vuoden 238 lopulla tai 239 alussa. Huhtikuussa 239 persialaiset valtasivat Duran ja luultavasti vuonna 240 kaatui Hatra. Durassa saattoi saada surmansa kaupunkiin sijoitetun palmyralaisten 20. kohortin tribuuni Julius Terentius. Ardašir saattoi vallata myös Syrian provinssin pääkaupungin Antiokian sillä kaupungin rahapaja ei lyönyt kolikoita vuosina 240–241. Useita alueen kaupunkeja joutui kuitenkin persialaisten haltuun.
Vuonna 241 Ardašir kuoli ja hänen poikansa Sapor I nousi uudeksi kuninkaaksi. Hän jatkoi sotaa roomalaisia vastaan. Rooman keisari Gordianus III ja hänen pretoriaaniprefektinsä Timesitheus valmistelivat sotaretkeä persialaisia vastaan vuodesta 241 alkaen. Gordianus ja Timesitheus saapuivat armeijoineen Antiokiaan vuoden 242 lopulla. Roomalaiset saattoivat vielä käynnistää muutamia pienimuotoisia sotatoimia ennen talvea mutta varsinainen sotaretki alkoi keväällä 243. Timesitheuksen joukot ylittivät Eufratin Zeugmassa ja valtasivat Carrhaen. Sitten armeija kääntyi pohjoiseen, valtasi Edessan, suuntasi taas itään ja kukisti Saporin johtaman persialaisarmeijan Rhesainan taistelussa. Tämän jälkeen persialaiset jättivät Nisibiksen ja Singaran samalla kun roomalaiset etenivät kohti persialaisten pääkaupunkia Ktesifonia. Yllättäen Timesitheus kuoli, luultavasti vuoden 243 toisella puoliskolla.
Timesitheuksen seuraajaksi valittiin Marcus Julius Philippus mutta roomalaisten sotaonni kääntyi. Rooman armeija ylitti Eufratin Misikhessä lähellä Ktesifonia ja kohtasi persialaiset. Rooman armeija lyötiin taistelussa ja epäselvissä olosuhteissa Gordianus III sai surmansa helmikuussa 244. Philippus valittiin uudeksi keisariksi maaliskuussa ja hän aloitti välittömästi rauhanneuvottelut Saporin kanssa. Roomalaiset joutuivat maksamaan 500 000 denaarin sotakorvaukset ja luopumaan oikeuksistaan Armenian kuningaskuntaa kohtaan. Rooma sai kuitenkin pitää valloittamansa alueet Mesopotamiassa. Uusi sota käynnistyi kahdeksan vuotta myöhemmin vuonna 252 kun Saporin johtamat persialaiset hyökkäsivät jälleen Mesopotamiaan ja Syyriaan.
Wuxin oopperatalo
Wuxin oopperatalo on Kiinaan Wuxin kaupunkiin rakenteilla oleva oopperatalo. Rakennus on professori Pekka Salmisen ja arkkitehti Tuomas Silvennoisen suunnittelema. Rakennustyöt aloitettiin keväällä 2009, ja valmista pitäisi olla syksyllä 2011. Pääurakoitsija on kiinalainen valtion rakennusyhtiö. Suurimpaan saliin tulee mahtumaan 1 700 katsojaa.
Rakennus tulee Wuxin kaupungin vanhaa ja uutta osaa erottelevan Li-järven rannalle. Rakennuksen näkyvimmät osat ovat sitä kattavat kahdeksan suurta terässiipeä, joihin tarvitaan yhteensä 7 000 tonnia terästä. Siivistä suurin on 90 metriä pitkä. Rakennuksen alkuperäinen budjetti oli sata miljoonaa euroa, mutta se tullee ylittymään ainakin 30 prosentilla.
Purjelento kesäolympialaisissa 1936
Purjelento oli näytöslajina kesäolympialaisissa 1936 ensimmäistä ja toistaiseksi viimeistä kertaa. Purjelento pidettiin Staakenin lentokentällä 4. elokuuta 1936. 14 lentäjää seitsemästä eri maasta (Bulgaria, Italia, Unkari, Jugoslavia, Sveitsi, Saksa ja Itävalta) osallistui näytöstapahtumaan. Kansainvälinen olympiakomitea ei jakanut purjelennosta mitaleita. OSTIV (Organisation Scientifique et Technique du Vol à Voile), joka myöhemmin liittyi osaksi IGC:tä (International Gliding Commission), olisi halunnut jakaa palkinnot, mutta näin ei tapahtunut. Kuitenkin sveitsiläinen Hermann Schreiber palkittiin kultamitallilla, koska hän oli lentänyt Alppien yli vuonna 1935.
Meseleforsin rautatieasema
Meseleforsin rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Meseleforsin kylässä Vilhelminan kunnassa Västerbottenin läänissä Ruotsissa. Liikennepaikka sijaitsee Inlandsbanan-radan pohjoisella rataosalla .
Liikennepaikka on miehittämätön, ja siellä pysähtyvät ainoastaan kesäkaudella liikennöivät Östersund–Jällivaara-moottorijunat.
Meseleforsin asemarakennus rakennettiin Statens Järnvägarin arkkitehtikonttorin laatiman piirustuksen nro 3737 pohjalta, samoin kuin Lövbergan ja Flåsjönin asemarakennukset. Puinen asemarakennus on tyypiltään kaksikerroksinen asematupa (), jonka yhteydessä on yksikerroksinen tavaramakasiini. Rakennuksen alakerrassa sijaitsivat junanlähettäjän toimisto, odotushuone ja matkatavaratoimisto, viimeksi mainitusta oli suora yhteys tavaramakasiiniin. Yläkerrassa oli asemanhoitajan asunto, joka käsitti keittiön ja kaksi huonetta.
Ångermanjoen itärannalla sijaitseva ratapiha käsittää pää- ja sivuraiteen, joiden välissä on henkilöliikenteelle tarkoitettu välilaituri seisakeopastimineen. Lisäksi ratapihan pohjoispäässä on lyhyt pistoraide. Liikennepaikalle rakennettiin alun perin myös vesitorni höyryvetureiden vesitystä varten. Torni sijaitsi ratapihan eteläpäässä, ja vesi pumpattiin torniin Ångermanjoesta. Tätä varten joenrannalla oli pieni pumpputupa.
Enrique Lynch Arribálzaga
Enrique Lynch Arribálzaga (1856 Buenos Aires – 28. kesäkuuta 1935 Resistencia, Argentiina) oli argentiinalainen eläin- ja lintutieteilijä.
Lynch Arribálzaga toimi ensimmäisenä alisihteerinä Argentiinan maatalousministeriössä. Hän oli muun muassa Buenos Airesin tiedeakatemian jäsen ja American Ornithologists’ Unionin kirjeenvaihtajajäsen. Vuonna 1878 Lynch Arribálzaga ja Eduardo Ladislao Holmberg perustivat Argentiinan ensimmäisen luonnontieteellisen aikakauslehden, "El naturalista argentinon". Hän tutki hyönteisistä erityisesti kaksisiipisiä ("Diptera") ja linnuista Argentiinan linnustoa. Lynch Arribálzaga osoitti kritiikkiä ja syvää epäluuloa sveitsiläisen maahanmuuttajan Arnoldo de Winkelried Bertonin kuvaamia uusia paraguaylaisia lintulajeja kohtaan.
Mangakahvila
Manga café (, "kissa lyhennys sanasta "kissaten" mikä tarkoittaa kahvilaa") on alun perin japanilainen kahvilatyylinen paikka, jossa asiakkaat voivat lukea mangasarjakuvia. Kahvilassa asiakkaat maksavat ajasta, jonka he viettävät kahvilassa. Manga caféet tarjoavat myös internetyhteyden nettikahviloiden tapaan. Kahvilat voivat tarjota myös muunlaisia palveluita, kuten videopelejä, television katselua, välipala-automaatteja ja muuta. Tupakointi on yleensä kiellettyä, toisin kuin useissa muissa japanilaisissa kahviloissa.
Japanin lisäksi manga caféet ovat levinneet myös muihin maihin.
MINUSTAH
MINUSTAH () on Haitissa toimiva YK:n rauhanturvaoperaatio, jossa on mukana noin yhdeksäntuhatta poliisia ja sotilasta. Se aloitettiin vuonna 2004, sen jälkeen, kun maan entinen presidentti Jean-Bertrand Aristide painostettiin eroamaan. Operaatio ei ole onnistunut olojen rauhoittamisessa kovin hyvin, sillä rikollisjengit ovat paremmin aseistautuneita kuin YK.n joukot.
Joukkojen vahvuus vuoden 2009 lopulla oli noin seitsemäntuhatta sotilashenkilöä ja kaksituhatta poliisia, viisisataa ulkomaalaista siviiliä ja 1 200 paikallista siviiliä. Sotilaita tuli useista Pohjois- ja Etelä-Amerikan maasta sekä Ranskasta. Poliiseja tuli varsinkin Afrikan maista.
Vuonna 2010 Haitia koettelivat tuhoisa maanjäristys ja hurrikaani Tomás.
Marraskuussa 2010 Haitilla levisi koleraepidemia, johon kuoli yli tuhat. Paikalliset mielenosoittajat hyökkäsivät MINUSTAH-rauhanturvaajia vastaan, koska uskoivat koleran tulleen Nepalista rauhanturvaajien mukana.
Suluissa joukkojen suuruus helmikuussa 2009. 
Suluissa joukkojen suuruus helmikuussa 2009.
Kyyrölä (Viipurin piiri)
Kyyrölä eli Krasnoselskoje () on maalaiskunta ja sen samanniminen keskustaajama Viipurin piirin itäosassa Leningradin alueella Venäjällä. Sen naapurikuntia ovat pohjoisessa Kähäri (Gontšarovo), lännessä Uusikirkko ja etelässä Raivola. Idässä kunta rajoittuu Käkisalmen piiriin.Nykyinen Kyyrölän maalaiskunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja se käsittää pääosan Suomen luovuttamasta Muolaan kunnasta ja kokonaan Muolaaseen vuonna 1934 liitetyn Kyyrölän kunnan sekä pieniä osia Äyräpään, Valkjärven ja Kanneljärven kunnista.
Kyyrölässä oli perinteinen vahva venäläisasutus jo sen kuuluessa Suomen alueeseen, ja se tunnettiin epävirallisella nimellä "Krasnoje Selo". Nämä asukkaat evakuoituivat Suomeen.
Nykyinen Kyyrölän maalaiskunta muodostettiin 1. tammikuuta 2006 yhdistämällä Kyyrölän ja Perkjärven volostit.
Kyyrölän kuntaan kuuluu 21 taajamaa.
Juhani Juustinen
Juhani Yrjö Juustinen (s. 14. toukokuuta 1939 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt kahdeksassa elokuvassa.
Juustinen opiskeli teknillisessä koulussa, Suomen Teatterikoulussa 1962–1964 ja teatterikorkeakoulun jatkokoulutuksessa 1981. Työuransa hän aloitti vapaana näyttelijänä 1959–1962 ja jatkoi vakinaisesti kiinnitettynä Kouvolan Teatterissa 1964–1965. Oulun kaupunginteatterissa hän näytteli 1965–1967, Porin Teatterissa 1967–1969, Vaasan kaupunginteatterissa 1969–1975 ja Oulun kaupunginteatterissa 1975–2003.
Fredrik Juvelius
Fredrik Juvelius (12. kesäkuuta 1769 Kokkola – 15. tammikuuta 1826 Kruunupyy) oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.
Fredrik Juveliuksen vanhemmat olivat Brita Helena Nyman ja Kruunupyyn kirkkoherra Erik Juvelius. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua vuodesta 1779 alkaen, ja pääsi opiskelemaan Turun Akatemiaan 1786. Hän väitteli Henrik Gabriel Porthanin johdolla 18. kesäkuuta 1791 ja 19. kesäkuuta 1792 Carl Niclas Helleniuksen johdolla. Jälkimmäinen "pro gradu"-väitös (Hellenius, C.N. ja Juvelius, F. 1792: "Dissertatio Academica sistens Specimina Quaedam Instinctus, Quo Animalia Suae Prospiciunt Soboli". Frenckell, Aboae. 16 s. Pro gr.) käsitteli vaistotoimintoja, jotka kuuluvat eläinten jälkeläisten hoitoon. Tutkimus oli aikanaan poikkeuksellisen tasokas.
Juvelius sai pappisvihkimyksensä Turun arkkihiippakunnassa 1794. Hänet nimitettiin saman tien Kruunupyyn kappalaisen apulaiseksi, missä toimessa hän oli vain kuukauden, sillä hänet nimitettiin Kokkolan pedagogion rehtoriksi. Kokkolan seurakunnan kappalaiseksi hänet valittiin 1796, ja hän hoiti seurakunnan kirkkoherran tehtäviä virkaatekevänä 1803–1806. Vaasan-Mustasaaren kappalaisena Juvelius toimi 1810–1820, jonka jälkeen hän palasi Kruunupyyn kappalaiseksi.
Juvelius ja Ulrica Christina Collin vihittiin avioliittoon Uudessakaarlepyyssä 4. joulukuuta 1794. Ulrica oli uusikaarlepyyläisen kauppiaan Abraham Collinin tytär. Pariskunnalle syntyi ainakin kahdeksan lasta.
Ottmar Mergenthaler
Ottmar Mergenthaler (11. toukokuuta 1854 Hachtel, Baden-Württemberg – 28. lokakuuta 1899 Baltimore) oli saksalaissyntyinen keksijä, joka esitteli Linotypeksi kutsutun latomakoneen vuonna 1886.
Ottmarin isä oli opettaja Johann Georg Mergenthaler ja äiti Rosine Ackermann. Perheen kolmas poika Ottmar oli kellosepän oppipoikana syntymämaassaan Saksassa. Hän muutti 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin 1872 ja sai maan kansalaisuuden 1878. Hän työskenteli hienomekaanisia instrumenttejä valmistavassa yrityksessä, kun kaksi oikeuden pöytäkirjojen painatuksen nopeuttamista kehittänyttä henkilöä, James Clephane ja Charles T. Moore ottivat häneen yhteyttä 1876 saadakseen apua koneensa kehittämiseen. Ottmarilta meni 8 vuotta parantaa prototyyppiä. Hän patentoi koneen 1884. Latomakoneen myötä kirjapainotaidossa tapahtui suoranainen mullistus. Aikaisemmin latojat olivat kirjapainossa laittaneet kirjasimet yksitellen painolevyihin, mikä oli erittäin työlästä, ja nyt kirjasimet valettiin tekstiriviksi ladonnan yhteydessä.
Mergenthaler esitteli koneensa "New York Tribunen" kustantajille 1886. Kone teki seitsemän ammatitaitoisen latojan työn kooten painolevylle automaattisesti rivin kirjasimia, "a line o' types", josta menetelmä sai nimen Linotype. Latojat vastustivat kiihkeästi latomakoneita, mikä hidasti huomattavasti Linotypen yleistymistä. Pitkällä aikavälillä kehitys ei kuitenkaan ollut pysäytettävissä. Latomakonetta on kiittäminen muutaman kolikon hintaisista sanomalehdistä ja tavallisten ihmisten ostettavissa olevista kirjoista ja sitä kautta lukutaidottomuuden vähittäisestä katoamisesta. Myös "keltainen lehdistö" sai tästä koneesta vauhtia. Painatuskulujen pieneminen tuki myös lehdistön asemaa "neljäntenä valtiomahtina".
Baltimoressa sijaitseva Mergenthaler Vocational Technical Senior High School niminen koulu on nimetty Ottmar Mergenthalerin kunniaksi. Mergenthaler kuoli tuberkuloosiin 1899.
Rakkauden aamu (albumi)
20 suosikkia - Rakkauden aamu on Juhani Markolan vuonna 1996 julkaistu kokoelmalevy.
Niin paljon rakkaus suo (kokoelma)
20 suosikkia - Niin paljon rakkaus suo on Juhani Markolan kokoelmalevy.
Kaspars Daugaviņš
Kaspars Daugaviņš (s. 18. toukokuuta 1988 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodissa. Daugaviņšiä pidetään energisenä laitahyökkääjänä.
Daugaviņš pelasi debyyttikautensa 2003–2004 Latvian jääkiekkoliigassa Prizma Riiassa, jossa hän keräsi oivat pisteet tulokashyökkääjälle, 12 pistettä 14 ottelussa. Seuraavan kauden hän edusti Venäjän TsSKA Moskovan kakkosjoukkuetta maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2005–2006 Daugaviņš vietti Valko-Venäjän liigassa HK Riika 2000 -joukkueessa. Kauden jälkeisessä vuoden NHL-seura Ottawa Senators varasi hänet 91. vuorolla.
Kaudeksi 2006–2007 Daugaviņš siirtyi Pohjois-Amerikkaan OHL-juniorisarjaan Toronto St. Michael's Majorsin joukkueeseen, jossa hänet valittiin heti tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pääsi pelaamaan myös 11 AHL-ottelussa Binghamton Senatorsin paidassa. Seuraavan kauden OHL:ssä hän vietti Mississauga St. Michael's Majorsissa.
Kauden 2008–2009 hän vietti AHL:ssä ja OHL:ssä. Seuraavan kauden Daugaviņš aloitti hyvin ja Ottawa Senators kutsui hänet ensimmäistä kertaa urallaan NHL:ään 13. tammikuuta 2010. Hän debytoi Ottawa Senatorsissa seuraavana päivänä ottelussa New York Rangersia vastaan jääden ilman tehoja ja pelaten 9:37 minuuttia. Hänet lähetettiin tämän jälkeen takaisin farmiin. Maaliskuussa 2013 Daugaviņš siirtyi Boston Bruinsiin.
Daugaviņš edusti Latviaa alle 18-vuotiaiden 1. divisioonan MM-kisoissa vuosina 2004, 2005 ja 2006. Hän pelasi nuorten MM-kisoissa vuonna 2006 ja 1. divisioonan nuorten kilpailuissa seuraavana vuonna. MM-tasolla Daugaviņš on edustanut Latviaa kolmesti vuosina 2006, 2007 ja 2008. Oļegs Znaroks valitsi hänet mukaan vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin.
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti () on vuonna 1997 perustettu kulttuuri-instituutti. Instituutin toiminnan tavoitteena on vahvistaa Suomen ja Norjan välistä yhteistyötä kulttuuri- ja yhteiskuntaelämän alueilla sekä lisätä tietoa Suomen kulttuurielämästä Norjassa ja Norjan kulttuurielämästä Suomessa. Kulttuuri-instituutin taustalla ovat kahdenväliset kulttuurirahastot Suomalais-norjalainen kulttuurirahasto ja Norjalais-suomalainen rahasto. Kulttuurirahastojen hallitukset valitsevat instituutin hallituksen, jossa on jäseniä Norjasta ja Suomesta. Kulttuuri-instituutti saa perusrahoituksensa Suomen valtion budjetista opetusministeriön kautta.
Instituutti kuuluu Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien verkostoon, jonka tavoitteena on tehdä suomalaista kulttuuri- ja tiedemaailmaa tunnetuksi ulkomailla. Verkoston muodostavia instituutteja on yhteensä seitsemäntoista. Kukin instituutti on sopeuttanut rakenteensa ja toimintatapansa asemamaansa olosuhteisiin. Erilaisuudestaan huolimatta instituutit toimivat samoista peruslähtökohdista ja yhteistyössä sekä keskenään että paikallisten organisaatioiden ja suomalaisten toimijoiden kanssa. Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti tekee yhteistyötä myös muiden instituutioiden kanssa, jotka pitävät yllä yhteyksiä Suomen ja Norjan välillä.
Instituutin tavoitteena on tehdä suomalaista kulttuuria ja taidetta tunnetuksi Norjassa sekä edistää kulttuurivaihtoa Suomen ja Norjan välillä.
Kulttuuri-instituutilla oli aiemmin tiloissaan oma galleria, jossa esiteltiin suomalaista kuvataidetta, muotoilua, arkkitehtuuria ja taidekäsityötä. Nykyään kulttuuri-instituutti ei omista galleriatiloja, vaan järjestää sen sijaan kulttuuritapahtumia yhteistyössä norjalaisten kulttuurilaitosten kanssa ympäri Norjaa. Instituutin kulttuuriohjelma käsittää edellä mainittujen taidemuotojen lisäksi muun muassa konsertteja, elokuvaesityksiä, kirjailijailtoja, esitelmätilaisuuksia ja seminaareja.
Kulttuuri-instituutti toimii aktiivisesti suomalaisen taiteen ja kulttuurin näkyvyyden lisäämiseksi koko Norjassa muun muassa välittämällä suomalaisia taiteilijoita Norjan festivaaleille. Instituutti toimii läheisessä yhteistyössä Suomen Norjan suurlähetystön ja muiden Norjassa toimivien suomalaistahojen kanssa.
Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti toimii ajanmukaisissa tiloissa Kuninkaanlinnan (Slottsparken) puistoa vastapäätä Oslon keskustassa. Instituutin toiminta-alueeseen kuuluu koko Norja. Instituutin osoite on Wergelandsveien 23 B, 0167, Oslo.
Juhani Markolan parhaita
Juhani Markolan parhaita on vuonna 1978 julkaistu Juhani Markolan kokoelmalevy.
Åskottin rautatieasema
Åskottin rautatieasema (, ) on rautatieasema Inlandsbanan-radan varrella Östersundin kunnassa Ruotsissa. Liikennepaikka avattiin liikenteelle yhtä aikaa Östersundin ja Häggenåsin välisen osuuden kanssa 10. lokakuuta 1911. Åskottin puinen puolitoistakerroksinen asemarakennus on rakennettu vuonna 1910.
Inlandsbanan AB:n hallinnoimaan rataverkkoon kuuluva liikennepaikka on luokiteltu linjavaihteeksi ja se sijaitsee rataosan eteläosassa, noin 13 kilometriä pohjoiseen Östersundista lähellä Åskottin kylää.
Ottavio Dantone
Ottavio Dantone (s. 1960 Cerignola, Italia) on italialainen diplomicembalisti, urkuri, fortepianisti ja kapellimestari. Dantone on toiminut vuodesta 1996 ravennalaisen Accademia Bizantina -orkesterin johtajana.
Dantone aloitti opintonsa nuorena Giuseppe Verdin konservatoriossa Milanossa. Alusta lähtien häntä pidettiin erittäin omistautuneena musiikille. Vuonna 1985 Dantone sai Basso Continuo -palkinnon Pariisin kansainvälisessä musiikkikilpailussa ja seuraavana vuonna 1986 kansainvälisessä musiikkikilpailussa Bruggessä; Dantone on ensimmäinen kansainvälisen tunnustuksen saanut italialainen cembalisti.
Dantone debytoi kapellimestarina vuonna 1999, kun hän johti italialaisen oopperasäveltäjä Giuseppe Sartin Giulio Sabino -oopperan Teatro Comunale Alighieri -oopperatalossa Ravennassa. Ottavio Dantone on toiminut vuodesta 1996 Accademia Bizantina -orkesterin johtajana ja tehnyt yhteistyötä muun muassa viuluvirtuoosi Stefano Montanarin kanssa. Dantone on keskittynyt Accademia Bizantinan kanssa eritysesti barokkimusiikkiin tehden lukuisia levytyksiä ja sovituksia esimerkiksi Vivaldin, Bachin, Hädelin ja Corellin musiikista. Dantone on konsertoinut paitsi Euroopassa, myös muun muassa Yhdysvalloissa, Israelissa ja Meksikossa. Dantone on pitänyt lukuisia mestarikursseja cembalosta, kamarimusiikista, basso continuosta ja improvisaatiosta. Useat barokkimusiikkiin erikoistuneet taiteilijat kuten saksalainen kontratenori Andreas Scholl ja italialainen altto Sonia Prina, ovat tehneet yhteistyötä Dantonen kanssa. Vuonna 2012 Dantone konsertoi muun muassa viulutaiteilija Viktoria Mullovan kanssa.
Metsämaan vaakuna
Metsämaan vaakuna oli Metsämaan kunnan tunnus ja puhuva vaakuna.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä yläreunaltaan kuusikoroinen hopeahirsi.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Metsämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 20. joulukuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. huhtikuuta 1964.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1976, kun Metsämaa yhdistyi Loimaan maalaiskuntaan.
Erilaissuoniset perhoset
Erilaissuoniset perhoset (Heteroneura) on perhosten osalahko. Siihen kuuluu noin 98 % maailman perhoslajistosta. Ryhmän nimi viittaa siihen, että näiden perhosten etummaisen siipiparin ja takimmaisen siipiparin siipisuonitukset poikkeavat toisistaan.
Kisun parhaita 1970–1976
Kisun parhaita 1970–1976 on vuonna 1976 julkaistu Kisu Jernströmin kokoelmalevy.
Koirala (Muolaa)
Koirala (, v:een 1948 Ко́йрала) on kylä Kirkkojärven pohjoispäässä Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Koirala kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa.
Koirala sijaitsi Muolaan itäosassa aivan kirkonkylän Kirkkorannan pohjoispuolella, jonne oli matkaa noin kaksi kilometriä. Koiralan naapurikyliä olivat lännessä Paakeli, pohjoisessa Ala-Kuusaa ja Peippola, idässä Kannila sekä etelässä Turulila ja Kyyrölä. Vuonna 1936 Koiralan pinta-ala oli 8,85 neliökilometriä, josta oli peltoa 258,02 hehtaaria, niittyä 13,01 hehtaaria ja metsää 612,69 hehtaaria.
Koiralan halki kulki maantie Muolaan kirkonkylästä Äyräpään kirkonkylään, josta Koiralassa erkani kylätie Punnuksen kylään Muolaan itäosaan. Koiralan pellot sijaitsivat pääasiassa kylän itäosassa Kirkkojärven ja sen laskujoen Kannilanjoen rannoilla, jonne myös asutus oli keskittynyt. Kylässä oli kauppa. Kylän peltopinta-alaa oli kasvatettu Kirkkojärven laskun avulla.
Koiralan koulupiiriin kuului Koiralan lisäksi Turulila ja Muolaan kirkonkylä Kirkkoranta, jotka sijaitsivat Koiralan eteläpuolella. Koulupiiri perustettiin vuonna 1922 ja se toimi vuokratiloissa, kunnes oma koulutalo valmistui vuonna 1929. Koulurakennus vaurioitui pahoin talvisodassa, mutta se korjattiin perusteellisesti vuonna 1944. Sitä ei kuitenkaan ehditty ottaa opetuskäyttöön ennen uutta evakuointia.
Koiralan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Koiralan kylän asukkaat asutettiin pääasiassa Somerolle. Tähän liittyen Someron Terttilän kylässä aiempi yksityistien nimi ja nykyinen osoitenimi Koiralantie on annettu Muolaan Koiralan kylän mukaan.
Maaliskuun kuudes
Maaliskuun kuudes on Kisu Jernströmin vuonna 1977 julkaistu albumi.
Kaikki kappaleet sanoittanut Chrisse Johansson, ellei toisin mainittu.
Luxemburgin Davis Cup -joukkue
Luxemburgin Davis Cup -joukkue edustaa Luxemburgia Davis Cupissa. Se toimii Luxemburgin tennisliiton alaisuudessa. Luxemburg osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin 1947 ja osallistunut 61 vuonna. Sinä aikana Luxemburg on pelannut 99 maaottelua, voittanut niistä 34 ja hävinnyt 65.
Taneli Mäkelä (vuoden 1992 albumi)
Taneli Mäkelä on vuonna 1992 julkaistu Taneli Mäkelän levy.
Kappale ”Mitä tilaa - sitä saa” oli vuoden 1991 Syksyn sävel -finalisti.
Animal (Sweatmasterin albumi)
Animal on vuonna 2007 julkaistu turkulaisen garage rock -yhtye Sweatmasterin kolmas pitkäsoitto. 
Albumi nousi Suomen albumilistalle ja oli siellä kolme viikkoa parhaan sijoituksen ollessa 24. Animal sai lisäksi lähes kauttaaltaan hyviä arvosteluita. Helsingin Sanomat antoi levylle neljä tähteä viidestä, ja Rokkizine-lehti valitsi Animalin viikon levyksi ja antoi neljä ja puoli tähteä . Albumi valittiin vuoden 2007 kotimaiseksi albumiksi musiikkilehti Suen äänestyksessä.
Joulupuu on rakennettu (kirja)
Joulupuu on rakennettu on joulukuusesta, joulukoristeista ja niiden historiasta kertova teos, jonka ovat kirjoittaneet Kaisa Koivisto, Hannele Nyman ja Marjo-Riitta Saloniemi. Teos on ilmestynyt vuonna 2009, ja sen on kustantanut Tammi.
Kirja on syntynyt kirjoittajiensa kahden vuosikymmenen mittaisen harrastuksen tuloksena, mutta alkusysäyksen sille on antanut Helsingin yliopiston kansatieteen professori Bo Lönnqvist. Kirjoittajista Kaisa Koivisto on Suomen Lasimuseon intendentti, Hannele Nyman Helsingin taiteilijaseuran näyttelysihteeri ja tutkija ja Marjo-Riitta Saloniemi on Vapriikin näyttelypäällikkö. Teos on siten kirjoitettu tutkijan asiantuntevin ottein, mutta on samalla harrastajalle lähdeteos ja nostalgikolle selailukirja..
Teos on ensimmäinen kirja keskieurooppalaisperäisestä suomalaisesta joulukuusesta. Se antaa perusteellisen, liki täydellisen kuvauksen joulukuusen ja sen koristeiden historiasta, saksalaisesta joulukoristeisiin keskittyneestä Lauschan kylästä ja ainoasta suomalaisesta joulukoristeiden valmistajasta K. A. Weiste Oy:stä. Kriitikko luonnehtii sitä sen monipuolisen sisällön vuoksi kirjalliseksi joulukuuseksi.
Kirjan runsas kuvitus sisältää vanhoja joulukoristemainoksia, kotialbumeiden joulukuvia ja havainnekuvia. Myös keräilyharrastuksesta on artikkeli, ja lopussa on joulusanasto.
Kirjan nimi perustuu suosittuun joululauluun "Joulupuu on rakennettu", joka aikoinaan levitti Suomessa voimakkaasti ajatusta joulukuusesta.
Jörnin rautatieasema
Jörnin rautatieasema (, ) on rautatieasema Jörnin taajamassa Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Liikennepaikka sijaitsee Ruotsin pääratoihin kuuluvan rataosan varrella, ja se on aiemmin ollut myös risteysasema jossa poikkirata haarautui pääradasta.
Kaksikerroksinen asemarakennus on rakennettu 1893, ja se on saman tyyppinen kuin Mellanselin asemarakennus. Rakennuksen on suunnitellut Statens Järnvägarin pääarkkitehti Adolf W. Edelsvärd. Rakennus remontoitiin kokonaan vuonna 1928 ja modernisoitiin vuonna 1946.
Kääpiöpaju
Kääpiöpaju ("Salix arbuscula") on Pohjois-Euroopassa tunturi- ja vuoristoalueilla tavattava pienikokoinen pajulaji. Suomesta kääpiöpaju on tavattu vain kahdesti 1900-luvulla, eikä uudempia löytöjä lajista tunneta.
Kääpiöpaju on 10–40 cm korkeaksi kasvava sirottavahaarainen varpu tai pensas. Varsi ja oksat ovat punaruskeita tai -harmaita, hoikkia ja kaljuja. Vuosikasvaimet saattavat olla myös karvaisia. Silmut ovat kaljuja ja korvakkeet puuttuvat. Lehti on 2–4 cm pitkä, soikea ja suippotyvinen ja -kärkinen. Lehti on päältä tummanvihreä ja kalju, alta vaaleanvihreä tai -sinertävä ja kalju tai harvakarvainen. Lehtilaita on litteä ja tavallisesti nystyinen. Lehdessä on suonipareja 8–12 kappaletta. Kääpiöpaju kukkii lehtien puhjetessa kesäkuussa. Norkkoperät ovat 2–4-lehtisiä, norkkosuomut ovat tummakärkisiä. Palhot ovat kaljuja.
Kääpiöpaju muistuttaa läheisesti kitu- tai kääpiökasvuista kiiltopajua ("S. phylicifolia"). Kukinnottomina lajeja saattaa olla hyvin vaikea erottaa toisistaan.
Kääpiöpaju tavataan Skotlannissa, Fennoskandian tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla sekä Luoteis-Venäjällä ja Ural-vuoristossa. Yleisin laji on Skandinaviassa.
Nykyisen Suomen alueelta kääpiöpaju on tavattu ainoastaan kaksi kertaa Enontekiöltä. Ensimmäinen löytö on vuodelta 1926 Saanalta, toinen Urttasvarrilta vuodelta 1952. Lisäksi kääpiöpajusta tunnetaan vuodelta 1926 löytö Sallasta nykyisin Venäjälle kuuluvalta Sallatunturilta.
Kääpiöpaju kasvaa kosteilla paikoilla kuten rannoilla, lähteiköissä, puronvarsilla ja letoilla. Kasvupaikat ovat pääasiassa tuntureilla koivuvyöhykkeessä ja paljakan alaosissa. Laji on kalkinsuosija.
Supposed Former Infatuation Junkie
Supposed Former Infatuation Junkie on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 1998. Albumi ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin Morissetten edellinen albumi Jagged Little Pill, mutta nousi kuitenkin listaykköseksi Yhdysvalloissa. Albumia on myyty siellä 2,6 miljoonaa kappaletta.
Albumin tunnetuin kappale on singlenä julkaistu "Thank U". "Thank U" ja kappale "So Pure" ovat olleet Grammy-ehdokkaina. Albumin nimi tulee yhdestä kappaleen "So Pure" säkeestä.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Alanis Morissette ja Glen Ballard, ellei toisin mainittu.
Under Rug Swept
Under Rug Swept on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 2002. Albumin tunnetuin kappale on singlenä julkaistu "Hands Clean".
Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Alanis Morissette.
So-Called Chaos
So-Called Chaos on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 2004.
Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Alanis Morissette.
Jesse Väänänen
Jesse Väänänen (s. 6. tammikuuta 1984 Lahti) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän asuu Jyväskylässä ja edusti Lahden Hiihtoseuraa. Häntä valmensi vuodesta 2005 lähtien Mikko Virtanen. Aiemmin valmennuksesta vastasi Marko Passila.
Väänänen osallistui hiihtokilpailuihin ensimmäisen kerran seitsenvuotiaana ja harrasti nuorena muutenkin monipuolisesti urheilua. Käytyään Salpausselän lukion hän suoritti varusmiespalveluksen Urheilukoulussa, jossa hänet valittiin saapumiserän 1/04 parhaaksi sotilaaksi. Väänäsellä todettiin rasitusastma 2004. Hän harrastaa kitaran- ja pianonsoittoa sekä taulujen maalaamista. Hänen isänsä on entinen kilpahiihtäjä ja Suomen hiihtomaajoukkueen huoltomies Kari Väänänen.
Väänänen sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kymmenenneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Sollefteåssa 2003 ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen 4 ×10 kilometrin viestijoukkueeseen Strynissä 2004. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Vancouverin olympialaisissa 2010, hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa 22:nneksi.
Väänänen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2004. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan kymmenes Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa joulukuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Otepään perinteisen sprintissä tammikuussa 2010. SM-kilpailuissa hän oli viides 15 kilometrillä Tampereella 2006 ja 10 kilometrillä Pyhäjärvellä 2007 sekä neljäs parisprintissä Rukalla 2008.
Karjarutto
Karjarutto on helposti leviävä märehtijöiden tartuntatauti. Sitä aiheuttavaa virusta kutsutaan karjaruton saksankielisen nimen mukaan "Rinderpest"-virukseksi.
Karjarutto on tuhoisa eläintauti, ja kuolleisuus aiemmin virukselle altistumattomissa populaatioissa voi lähennellä sataa prosenttia. Tauti leviää lähinnä kosketuksen ja saastuneen juomaveden kautta mutta myös pisaratartuntana.
Karjaruttoepidemiat ovat historiassa olleet yleisiä varsinkin sotien ja sotaretkien yhteydessä. Eurooppa kärsi erityisen pahoista epidemioista 1700-luvulla. Britanniassa oli maanlaajuinen epidemia vuosina 1865–1866. Myöhemmin 1890-luvulla karjarutto surmasi arviolta 80–90 prosenttia karjasta eteläisessä Afrikassa ja Afrikan sarvessa. Vuosina 1982–1984 Afrikassa raivonnut epidemia aiheutti arviolta 500 miljoonan dollarin taloudelliset vahingot karjan menetyksinä. Ihmisen mukana kulkeutunut karjarutto onkin määritelty yhdeksi maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Rokotteita karjaruttoa vastaan on kokeiltu 1700-luvulta saakka vaihtelevin tuloksin. Luotettava rokote tautiin valmistui 1960-luvulla. Syksyllä 2010 YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO ilmoitti katsovansa, että tauti on hävitetty maailmasta sekä lopettavansa sen seurannan. Viimeinen esiintymä oli Keniassa vuonna 2001. "Rinderpest"-virus olisi näin ollen isorokon jälkeen toinen ihmisen tietoisesti hävittämä taudinaiheuttaja.
Varhaisihmisen tulenkäyttö
Tulenkäytön oppiminen oli käännekohta ihmisten ("Homo") kulttuurievoluutiossa. Tulenkäyttö mahdollisti ihmisten yleistymisen ravinnon laadun parantumisen myötä. Tuli myös tarjosi suojaa saalistajilta ja mahdollisti toiminnan pimeällä.
Ensimmäiset havainnot ihmisen tulenkäytöstä on Itä-Afrikassa sijaitsevilta arkeologisilta kaivauksilta nykyisen Kenian alueelta. Chesowanjasta on löydetty punaisia saven palasia, jotka on ajoitettu 1,42 miljoonan vuoden ikäisiksi. Kuumentamalla palasia on pystytty osoittamaan, että savi on täytynyt kuumentaa 400 °C:n lämpötilaan.
Koobi Forasta on löydetty merkkejä "Homo erectuksen" tulenkäytöstä 1,5 miljoonaa vuotta sitten.
Myös Etiopiasta Gadebista on löydetty merkkejä tulenkäytöstä, mutta ne voivat olla seurausta paikallisesta tuliperäisestä alueesta.
Varhaisimmat varmat merkit ihmisen tulenkäytöstä on löydetty Swartkransista Etelä-Afrikasta. Acheulin kulttuurin käyttämien työkalujen joukosta on löydetty useita palaneita luita. Swartkransin löydös on myös ensimmäinen havainto lihaa syöneestä "Homo erectuksesta". Vanhimmat alueelta löydetyt merkit tulenkäytöstä ovat ajalta 1,1 miljoonaa vuotta sitten.
Sambiasta Kalambon putoukselta on löydetty useita tulenkäyttöön liittyviä esineitä, kuten hiiltyneitä puunpalasia, hiiltä ja hiiltynyttä ruohoa. Alueen esineet on radiohiiliajoituksella määritetty 61 000–110 000 vuotta vanhoiksi.
Israelista on löydetty "Homo erectuksen" tai "Homo ergasterin" käyttämistä nuotioista ajalta 690 000–790 000 vuotta sitten. Tel-Avivin läheltä on löydetty merkkejä toistuvasta tulenkäytöstä ajalta 382 000–200 000 vuotta sitten.
Xihoudusta Shanxin provinssista Kiinasta on löydetty palaneita nisäkkäiden luita. Luut voivat olla 1,5 miljoonaa vuotta vanhoja. Myös Yunnanista on tehty luulöydöksiä. Samankaltaisia löydöksiä on tehty Jaavalta.
Euroopassa on tehty tulenkäyttöön liittyviä löydöksiä useista eri paikoista. Vanhin on Unkarista Vértesszőlősista, josta on löydetty luita mutta ei hiiltä. Espanjan Torralbasta ja Ambronasta on löydetty luita ja palanutta puuta ajalta 0,3–0,5 miljoonaa vuotta sitten. Keskimäärin tulenkäytön arvioidaan alkaneen noin 125 000 vuotta sitten.
Tulenkäytön myötä ihmiset pystyivät toimimaan pimeässä, eikä aktiivisuus enää ollut rajattu valoisaan aikaan. Myös jotkin nisäkkäät ja hyttyset välttävät tulta, joten tuli tarjosi myös suojaa. Lisäksi tulen ansiosta voitiin valmistaa parempaa ravintoa.
Pertti Hurme
Pertti Hurme FT, (s. 1945) on suomalainen viestinnän tutkija ja opettaja. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa ja Turun yliopistossa eri tehtävissä, aiemmin kielitieteissä ja 1990-luvulta lähtien viestintätieteissä. Vuosina 2008-2013 hän toimi Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitoksen johtajana.
Hurme on toiminut vuosina 2001–2002 ja 2006–2007 viestintätieteiden yliopistoverkoston puheenjohtajana. Hän toimi myös digitaalisen viestinnän professorina verkoston järjestämässä digitaalisen viestinnän ammatillisessa lisensiaattiohjelmassa vuosina 2002–2006.
Hurme oli 2003–2005 European Communication Associationin puheenjohtaja, ja osallistui tämän yhdistyksen ja European Consortium for Communications Research -yhdistyksen yhdistämiseen vuonna 2005 European Communication Research and Education Associationiksi (ECREA). Tämän tieteellisen yhdistyksen varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 2005–2008.
Hurme siirtyi eläkkeelle vuonna 2013. Vuosina 2015–2017 hän on toiminut tieteellisen aikakauslehden Human Technology päätoimittajana.
Viivi Pumpanen
Viivi Amalia Pumpanen (s. 20. heinäkuuta 1988 Vantaa) on suomalainen malli, juontaja, laulaja ja vuoden 2010 Miss Suomi. Pumpanen valittiin Miss Suomeksi 17. tammikuuta 2010. Pumpasen pituus oli missikisoissa 167 senttiä ja paino 52 kiloa. Pumpanen asuu nykyään Nurmijärvellä.
Pumpanen osallistui vuonna 2011 MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman kuudennelle tuotantokaudelle. Hän ja hänen parinsa, tanssinopettaja Matti Puro olivat kauden voittajapari. Keväällä 2012 Pumpanen juonsi yhdessä 1980-luvun Napakymppi-parinhakuohjelmasarjasta tutun Kari Salmelaisen kanssa TV5-televisiokanavalla nähdyn eX-sinkku-ohjelmasarjan. Ruudussa nähtiin lähes riitaisa juontajapari. Ohjelma närkästytti suomalaisia kehnolla toteutuksellaan. Pumpanen on mukana Timo Harjakaisen omassa elokuvassa ja myös "Biisonimafia"-sketsisarjassa. Syksyllä 2015 Pumpanen voitti MTV3-kanavalla esitetyn Voitolla yöhön -viihdeohjelman, jossa kilpailijat suorittivat erilaisia haasteita. Voitolla yöhön -ohjelman Unicef-erikoisjaksossa Viivi toimi Mikko Leppilammen juontajaparina. Toukokuussa 2016 Pumpasen ilmoitettiin olevan "Posse"-viihdeohjelman uusi jäsen. Pumpanen esiintyi myös Possen neljännellä kaudella syksyllä 2017. Lisäksi samana syksynä hänet nähtiin Rankat duunit -televisiosarjassa yhdessä Tuija Pehkosen kanssa. Pumpanen on yksi Suomen X Factorin kolmesta juontajasta yhdessä Ile Uusivuoren ja Matti Rothin kanssa.
Missivuotensa jälkeen Pumpanen on tullut tunnetuksi muun muassa Kultajousi-ketjun promoottorina, mallintöistään, teatterirooleistaan (esimeriksi roolistaan Valkeakosken kaupunginteatterin musikaalissa "James Dean – Ikuisesti sinun"), erilaisten tilaisuuksien juontamisista, moottoripyöräilyn harrastamisesta ja edistämisestä. Ennen muuta Pumpasen toimintaa Unicefin hyväntahdonlähettiläänä Afrikassa on arvostettu.
Pumpanen sai levytyssopimuksen FinRecordsilta ja julkaisi ensisinglensä "Elämännälkäinen" 1.6.2018.
Iltalehti uutisoi huhtikuussa 2018 Pumpasen seurustelevan jääkiekkoilija Otso Rantakarin kanssa.
Jagged Little Pill Acoustic
Jagged Little Pill Acoustic on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 2005. Albumi on akustinen versio Morissetten läpimurtoalbumista Jagged Little Pill. Se julkaistiin 10 vuotta alkuperäisen Jagged Little Pill -albumin jälkeen. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Hand in My Pocket".
Kaikki kappaleet sanoittanut Alanis Morissette, kaikki kappaleet säveltänyt Alanis Morissette ja Glen Ballard.
Alanis Unplugged
Alanis Unplugged on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten live-albumi vuodelta 1999. Albumi kuuluu MTV:n MTV Unplugged -sarjaan. Se nauhoitettiin MTV Unplugged -ohjelmassa 19. syyskuuta 1999.
AEWA
AEWA (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds) on kansainvälinen lintujensuojelusopimus. Sopimus solmittiin 16. kesäkuuta 1995 Haagissa, Alankomaissa ja se astui voimaan 1. marraskuuta 1999. Sopimus koskee 255:tä lintulajia, jotka ovat ainakin osan vuodesta riippuvaisia kosteikoista.
Sopimuksen piiriin kuuluu 118 valtiota Euroopan yhteisöstä, Aasiasta, Lähi-idästä ja Afrikasta sekä Kanada Pohjois-Amerikasta.
Kielletty rakkaus (albumi)
Kielletty rakkaus on suomalaisen laulajan Taneli Mäkelän toinen studioalbumi vuodelta 1988.
Keskikylä (Muolaa)
Keskikylä (, v:een 1948 Ке́скикюля) on kylä Muolaanjärven eteläpäässä Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Keskikylä kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa.
Keskikylä oli yhteisnimitys "Jääskelän", "Norkkolan", "Orolan" ja "Pyykkölän" pikkukylille, jotka muodostivat yhtenäisen kyläalueen Muolaan kunnan keskiosassa. Keskikylän naapurikyliä olivat pohjoisessa Taaperniemi, idässä Lavola ja Vihola sekä etelässä ja lännessä Perkjärvi. Kyläkeskus sijaitsi Muolaanjärven eteläpään kaakkoisrannalla noin 12 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta länteen. Keskikylän muodostaneet neljä kylää ulottuivat pitkinä ja kapeina sarkoina Muolaanjärven rannasta Perkjärven koillisrannalle, jonka lisäksi Jääskelään, Orolaan ja Pyykkölään kuului vielä metsäpalstat naapurikylän Taaperniemen länsipuolelta. Keskikylässä oli yhteensä noin 30-40 taloa. Keskikylän alueen pinta-ala oli vuonna 1936 yhteensä 12,53 neliökilometriä. Keskikylästä johti kylätiet Taaperniemeen, Lavolaan ja Kyyrölästä Perkjärvelle johtavalle maantielle. Kylien pellot olivat keskittyneet Muolaanjärven eteläpuolelle.
Keskikylän koulupiiri perustettiin vuonna 1936 jakamalla Muolajärven koulupiiri kahtia Viholan ja Keskikylän piireihin. Keskikylän koulupiirin koulu toimi aluksi entisessä Muolajärven koulussa piirin reunalla. Uusi koulurakennus valmistui piirin keskelle kyläkeskustaan vuonna 1939, mutta koulu ehti toimia siinä vain muutaman viikon ennen kuin talvisota syttyi. Koulu tuhoutui talvisodassa.
Keskikylän alueen väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylien asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylien asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylät jäivät taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Keskikylän asukkaat asutettiin Akaaseen ja Urjalaan.
Hirviantilooppi
Hirviantilooppi ("Taurotragus oryx") on Afrikassa elävä suurikokoinen nautaeläinlaji.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "elandi".
Hirviantilooppi on ruumiinmuodoltaan raskasrakenteinen muistuttaen hieman härkää. Hirviantilooppiuros voi painaa 400-1000 kiloa, ja sen säkäkorkeus on 150-180 cm. Naaras jää 300-600-kiloiseksi, ja säkäkorkeus on 120-150 cm. Naaras on selvemmin ruskea, uros harmahtavampi ja tummempi.
Sarvet voivat olla metrin mittaiset ja ne ovat sekä uroksella että naaraalla. Lajille on tyypillistä myös lyhyt harjas niskassa ja tyhjää pussukkaa muistuttava tupsu kaulassa. Hirviantiloopin häntä on noin puoli metriä ja sen päässä on tumma tupsu.
Hirviantiloopit voivat synnyttää soinnikkaita naksauksia polviensa avulla.
Hirviantilooppeja tavataan Afrikassa, Etiopiasta ja Zairen eteläosista Etelä-Afrikkaan ulottuvalla alueella. Se elää sekä ruohosavannilla että harvan metsän peittämällä savannilla.
Hirviantilooppi elää tavallisesti laumassa tasankoalueella, mutta toisinaan niitä esiintyy myös aavikoiden reunoilla ja metsissä.
Ensimmäinen parittelu naarashirviantiloopilla tapahtuu noin 15 kuukauden iässä ja sen raskausaika on 8,5-9 kuukautta. Synnytys tapahtuu usein sadekautena ja jälkeläisiä tulee vain yksi kerrallaan.
Alanis Morissette: The Collection
Alanis Morissette: The Collection on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kokoelma-albumi vuodelta 2005. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Crazy”.
Alanis Morissette on sanoittanut kaikki kappaleet paitsi ”Crazyn”, jonka on sanoittanut Seal.
Askelees kuulu ei
Askelees kuulu ei on suomalaisen laulajan Taneli Mäkelän ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1988.
Punalehmäantilooppi
Punalehmäantilooppi eli lehmäantilooppi ("Alcelaphus buselaphus") on afrikkalainen lehmäantilooppien alaheimoon kuuluva sorkkaeläin.
Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 lajille uutta suomenkielistä nimeä "kongoni".
Punalehmäantiloopin säkäkorkeus on 1,1–1,5 metriä. Uros on tummanruskea, naaras kellanruskea.
Punalehmäantiloopilla on kuusi alalajia, joista yksi on kuollut sukupuuttoon. Myös kontsiantilooppi ("Alcelaphus lichtensteinii") ja kaama-antilooppi ("Alcelaphus caama") on toisinaan luokiteltu punalehmäantiloopin alalajeiksi, mutta nykyisin ne katsotaan yleensä omiksi lajeikseen.
Alalajit:Punalehmäantiloopit elävät ruohosavanneilla ja pärjäävät pitkänkin heinän keskellä. Lajia tavattiin aiemmin laajoilla alueilla Afrikassa, mutta nykyisin sitä on jäljellä enää osissa Botswanaa, Namibiaa, Etiopiaa, Tansaniaa ja Keniaa. Sukupuuttoon kuolleen pohjanpunalehmäantiloopin levinneisyys ulottui pohjoisessa mahdollisesti Palestiinaan saakka.
Otto Donner
Otto Donner voi tarkoittaa seuraavia:
Now Is the Time
Now Is The Time on kanadalaisen laulaja Alanis Morissetten albumi vuodelta 1992. Albumi julkaistiin vain Kanadassa.
Alanis (albumi)
Alanis on kanadalaisen laulaja Alanis Morissetten esikoisalbumi vuodelta 1991. Albumi julkaistiin vain Kanadassa.
Kielletty rakkaus
Kielletty rakkaus voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Vjatšeslav Soloduhin (jääkiekkoilija, 1988)
Vjatšeslav Soloduhin (s. 31. heinäkuuta 1988) on venäläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitahyökkääjä. Soloduhin edustaa nykyisin KHL-liigan Vitjaz Podolskia.
Soloduhin pelasi ensimmäiset miesten pelinsä miesten pelit kaudella 2005–2006, kun hän edusti Venäjän kolmannella sarjatasolla pelannutta SKA Pietarin kakkosjoukkuetta. Venäjän jääkiekon superliigassa Soloduhin pelasi ensimmäisen kerran pietarilaisseuran ykkösjoukkueessa kaudella 2007–2008.
Kaudella 2008–2009 Soloduhin harjoittelu Pietarin SKA:n mukana, mutta pelasi Venäjän kakkosliigan HK VMF Pietarissa. Hän teki siellä 60 ottelussa 48 pistettä. Seuraavan kauden hän aloitti myös VMF Pietarissa ja teki 26 pistettä 36 ottelussa. Tammikuussa 2010 Soloduhin siirtyi neljän ottelun koeajalle Ilvekseen. SKA Pietari halusi antaa hyökkääjälleen mahdollisuuden pelata kovatasoisessa liigassa, mutta pitää pelaajaoikeudet itsellään. Soloduhin pelasi vain kolme ottelua Ilveksessä eikä saanut jatkosopimusta.
Soloduhin jatkoi Ilves-pelejensä jälkeen VMF:ssä, jossa pelasi myös seuraavankin kauden. Kaudella 2011–2012 hän pelasi ensimmäiset KHL-pelinsä SKA Pietarissa, vaikka edusti myös edelleen kakkosliigan VMF:ääkin. Tammikuussa 2012 Soloduhin siirtyi Sibir Novosibirskiin kaupassa, jossa SKA sai Sibirin nuoren tähden Vladimir Tarasenkon.
Soloduhin on pelannut myös Venäjän nuorisomaajoukkueessa.
Kai Otto Donner
Kai Otto Donner (19. elokuuta 1922 Helsinki – 13. maaliskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja Helsingin yliopiston eläintieteen professori.
Donner oli Helsingin yliopiston eläintieteen professori 1972–1985 ja tieteen keskustoimikunnan puheenjohtaja 1980–1985. Hän tutki muun muassa äyriäisiin kuuluvan valkokatkan ("Pontoporeia affinis") ja lintujen näköaistia. Hänet valittiin 11. maaliskuuta 1981 ulkomaisena jäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan.
Donner oli Oy Tampella Ab:n hallituksen jäsen.
Donnerin isän oli kielitieteilijä ja itsenäisyysmies Kai Donner ja hänen veljiään ovat kvartäärigeologi ja Helsingin yliopiston geologian emeritusprofessori Joakim Donner sekä kirjailija, elokuvaohjaaja ja poliitikko Jörn Donner.
Lehmäantiloopit
Lehmäantiloopit ("Alcelaphinae") on onttosarvisiin kuuluva sorkkaeläinten alaheimo, johon nykykäsityksen mukaan kuuluu neljä sukua ja kymmenen suurikokoista lajia. Joidenkin auktorien mukaan lajeja olisi vain viisi. Kaikki lajit elävät Afrikassa. Varhaisimpien tunnettujen lehmäantilooppien fossiilit ovat 4,5—5,0 miljoonan vuoden takaa Afrikasta. Alaheimo moninaistui ilmestymisensä jälkeen epätavallisen nopeasti. Niiden monimuotoisuus oli laajimmillaan kaksi miljoonaa vuotta sitten, jolloin eli vähintään 8 sukua ja 15 lajia.
Kaikki alaheimon lajit ovat erikoistuneet syömään heinäkasveja, joita on runsaasti mutta epävakaasti saatavilla. Lehmäantilooppeja eli suurina laumoina ympäri Afrikkaa vielä muutama vuosisata sitten, mutta nykyään vain Itä-Afrikan gnuut ja sassabiantiloopit yltävät entisaikojen lukuihin. Monia lajeja kuten gnuita, lehmäantilooppeja ja valkopäätopeja kasvatetaan runsaasti riistatiloilla.
Kaikilla lajeilla on kömpelö ja kankea ulkomuoto. Pitkät ja hoikat jalat ovat mukautuneet hyvin niiden elintapoihin avoimilla tasangoilla. Niiden etujaloissa on hajurauhaset. Pidentynyt turpa tasapainottaa suhteettoman lyhyttä kaulaa ja selän kyttyrää mahdollistaen laiduntamisen. Lehmäantilooppien keskuudessa urokset ovat 10–20 % naaraita suurempia, mutta sukupuolet eroavat muutoin vain vähän toisistaan. Molempien sukupuolten silmänedusrauhaset ovat hyvin kehittyneet. Sarvet ovat lyyramaiset tai tuplakiertyneet, ja sekä uroksilla että naarailla on sarvet, joskin uroksilla ne ovat yleensä pidemmät ja paksummat. Lehmäantilooppien poikaset syntyvät vaaleanruskeina ja pysyttelevät tiiviisti emonsa luona heti syntymänsä jälkeen. Monilla lajeilla kuten gnuilla ei ole lainkaan piilotteluvaihetta.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1976
Pesäpallon SM-sarja 1976. Kouvolan Pallonlyöjät voitti mestaruuden selkeällä piste-erolla. Muut mitalit sen sijaan ratkesivat vasta yllätyksellisellä päätöskierroksella. Seinäjoki haki 1–5 vierasvoiton Haminasta, jolla varmistui kakkossija. Pronssin tavoittelijoista Imatra hävisi Ulvilassa 10–5, Kankaanpää Kiteellä 5–4 ja Vimpeli Jokioisilla 4–3. Pronssit vei näin ollen Jyväskylän Kiri, jonka onnistui voittaa mestaruutensa varmistanut Kouvola selkeästi 8–1.
Suomen Cupin finaalissa Hyvinkään Tahko voitti Imatran Pallo-Veikot 7-1.
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Oulun Lippo ja Nurmon Jymy.
KPL: Heimo Aaltonen, 
Ilkka Kannelkoski, 
Jorma Ahvenainen, 
Markku Löfman, 
Matti Lautala, 
Mauri Alanne, 
Mikko Vitikainen, 
Pekka Harjula, 
Pertti Lonka, 
Reijo Haka, 
Tapio Vahteri, 
Timo Raussi pelinjohtaja,
Reino Susi joukkueenjohtaja. Näiden lisäksi Lassi Oksanen pelasi yhden ottelun.