hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Najef bin Abdul Aziz
Najef bin Abdul Aziz Al Saud (), joskus myös Naif, (1934 – 16. kesäkuuta 2012) oli Saudi-Arabian kruununprinssi ja maan pitkäaikainen sisäministeri.
Najefia pidettiin veljeään kuningas Abdullahia vanhoillisempana. Hänet nimitettiin kruununprinssiksi syksyllä 2011 toisen veljensä Sultan bin Abdul Azizin kuoltua.
Antoine Rebetez
Antoine Rebetez (1897 – ?) oli sveitsiläinen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 yhdeksään eri lajiin, joista hän voitti kaksi mitalia. Rebetez sai pronssia sekä joukkuekilpailusta että hevoselta, jonka lisäksi hän muun muassa sijoittui rekillä neljänneksi.
Gerrit Jannink
Gerrit Jan Arnold Jannink (1. joulukuuta 1904 Enschede – 7. maaliskuuta 1975 Ross-on-Wye, Yhdistynyt kuningaskunta) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla amsterdamilaista AH&BC:tä. Jannink osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia. Alankomaat voitti turnauksesta hopeamitalin.
Pidä musta kiinni
Pidä musta kiinni on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1983.
”Pidä musta kiinni” -kappaletta on käytetty vuonna 2012 Teflon Brothersin ”Seksikkäin jäbä” -kappaleessa.
Saksan presidentinvaalit 1932
Saksan presidentinvaalit 1932 järjestettiin 13. maaliskuuta ja toinen kierros 10. huhtikuuta. Ne olivat toiset ja viimeiset suorat vaalit valtakunnanpresidentin virkaan Weimarin tasavallassa. Paul von Hindenburg valittiin toiselle kaudelle hänen voitettuaan toisella kierroksella vastaehdokkaansa Adolf Hitlerin.
Weimarin tasavallassa presidentin asema oli vahva, ja Hindenburgin rooli kansallissosialistisen puolueen valtaannousussa oli merkittävä.
Vaalivuonna Hindenburg oli 84-vuotias ja huonokuntoinen. Hän ei ollut koskaan tavoitellut innokkaasti polliittisia virkoja, mutta suostui pyrkimään toiselle kaudelle, koska muussa tapauksessa Hitlerin voitto olisi ollut todennäköinen. Edelliset vaalit oikeiston ehdokkaana voittanut Hindenburg sai tällä kertaa tuekseen keskustan ja maltillisen vasemmiston, joita yhdisti vastenmielisyys Hitleriä kohtaan. Hindenburgin politiikka ensimmäisellä kaudellaan oli ollut maltillisempaa kuin keskusta ja vasemmisto olivat alun perin pelänneet, joten häneen luotettiin nyt aiempaa enemmän.
Vaikka Hitler hävisi toisella kierroksella, hän nousi valtionpäämieheksi kaksi vuotta myöhemmin Hindenburgin kuoltua. Hän lakkautti presidentinviran ja perusti sen tilalle uuden tittelin: "Führer und Reichskanzler" (”Johtaja ja Valtakunnankansleri”).
Vuoden 1932 vaalit olivat viimeinen kerta, jolloin Saksan presidentti valittiin suoralla kansanvaalilla. Nykyisen lain mukaan liittopresidentin valitsevat liittopäivien ja osavaltioiden edustajat.
George Oliver (golfaaja)
George Charles Oliver (18. tammikuuta 1883 – 20. elokuuta 1965 Tampa) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Birmingham Country Club.
Oliver osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904, joissa hän putosi henkilökohtaisessa kilpailussa karsinnassa, mutta sai joukkuepelistä pronssia. Hän pelasi joukkuekilpailussa molemmat kierroksensa yli sadan lyönnin, mutta kisassa oli mukana vain kolme joukkuetta, joten Oliverin joukkue United States Golf Association sai mitalin. Oliverin pelitaidot paranivat myöhemmin, ja vuonna 1909 hän sijoittui toiseksi eteläisen USA:n amatöörimestaruuskisoissa.
Meiju (albumi)
Meiju on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1982.
George Oliver
George Oliver on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Carlo Agostoni
Carlo Agostoni Faini (23. maaliskuuta 1909 Milano – 25. kesäkuuta 1972 México, Meksiko) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Agostoni oli vuonna 1928 voittamassa kalvan joukkuekilpailun olympiakultaa Amsterdamissa pidetyissä kisoissa. Hän sai samasta lajista hopeaa EM-kisoissa 1930 ja olympialaisissa 1932 sekä 1948. Agostoni sai joukkuekilpailusta MM-kisoissa kultaa 1937 ja pronssia 1938. Henkilökohtaisella tasolla hän saavutti muun muassa olympiapronssia 1932 sekä kolme Italian-mestaruutta.
U-237 (yhtye)
U-237 oli Porilainen punk-yhtye. Yhtye toimi vuosina 1982–1985. Yhtyeen tyyli oli hardcore-punkkia joskin mukana oli yrityksiä kokeilevampaankin ilmaisuun. 
U-237:n perustivat Teemu Lehtonen ja Jari Grönholm. Basistiksi tuli Kai Granholm. Solistiksi löydettiin etsiskelyn ja kokeilujen jälkeen Janne Raita. Yhtye äänitti demoaa "Laser studio -master" Ulvilan Laser-studiolla kun basisti Granholm riitautui Grönholmin kanssa ja poistui bändistä. Tilalle basistiksi saatiin Jukka Uusisalo. Myöhemmin Pertti Palonen täydensi miehitystä kitaristina. 
Yhttye yritti saada singleä julkaistuksi Propaganda Recordsille mutta viime hetkellä yhtyeen master yliäänitettiin, Laser-studiolla.
Tottakai
Tottakai on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1984.
Hollywood (kirja)
Hollywood on Charles Bukowskin vuonna 1989 julkaistu viides romaani. Teos perustuu Bukowskin kokemuksiin "Baarikärpänen"-elokuvan käsikirjoittajana, mutta päähenkilönä kirjassa on Bukowskin aiemmista romaaneista tuttu omaelämäkerrallinen alter ego Henry Chinaski. Teos on omistettu "Baarikärpäsen" ohjanneelle Barbet Schroederille, joka esiintyy kirjassa nimellä Jon Pinchot.
Myös muut kirjan henkilöt esiintyvät muunnetuin nimin. Selkeästi tunnistettavia henkilöitä ovat muun muassa "Baarikärpäsen" pääosakaksikko Mickey Rourke ja Faye Dunaway, ranskalainen elokuvaohjaaja Jean-Luc Godard, saksalainen elokuvaohjaaja Werner Herzog sekä kirjailija Norman Mailer.
Teoksen julkaisi suomeksi WSOY 1992. Suomentajana toimi Kristiina Rikman.
Rakkauden huoneet
Rakkauden huoneet on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1986.
Pure mua
Pure mua on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1992.
Wimbledonin tennisturnaus 2012
Vuoden 2012 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 25. kesäkuuta – 8. heinäkuuta 2012 Wimbledonissa, Lontoossa. Naisten kaksinpelin puolustava mestari oli Petra Kvitová ja miesten kaksinpelin Novak Đoković. Naisten mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Serena Williams, joka ylsi saavutukseen viidennen kerran urallaan. Finaalissa hän kukisti puolalaisen Agnieszka Radwańskan. Yhdessä sisarensa Venusin kanssa Williams vei nimiinsä myös naisten nelinpelin mestaruuden. Miesten turnauksen voitti Sveitsin Roger Federer, joka kohtasi loppuottelussa britannialaisen Andy Murrayn. Kyseessä oli Federerin seitsemäs mestaruus Wimbledonin kaksinpelissä.
Miesten nelinpelin voitto meni Jonathan Marraylle ja tanskalaiselle Frederik Nielsenille. Kaksikko oli päässyt mukaan pääsarjaan villillä kortilla. Voiton myötä Marraysta tuli ensimmäinen miesten nelinpelimestaruuteen yltänyt brittipelaaja 76 vuoteen. Sekanelinpelissä mestaruuden ottivat yhdysvaltalaiset Mike Bryan ja Lisa Raymond.
Turnauksesta jäivät naisten puolella pois Ranskan avoimissa puolivälieriin päässyt Kaia Kanepi jalkavamman vuoksi sekä Andrea Petkovic nilkkavamman vuoksi. Miehistä turnaukseen ei osallistunut Gaël Monfils polvivamman vuoksi.
Turnauksen suurin yllätys nähtiin miesten toisen kierroksen ottelussa, kun Wimbledonin kaksinkertainen mestari Rafael Nadal hävisi maailmanlistan sijalla 100 olleelle Lukáš Rosolille viiden erän kamppailussa. Rosol ei ollut aiemmin päässyt edes Wimbledonin pääsarjaan. Viimeksi Nadal putosi jatkosta Grand Slam -turnauksessa näin aikaisessa vaiheessa vuonna 2005. Kolmannella kierroksella Roger Federerille oli käydä samalla tavalla, kun Julien Benneteau voitti kaksi ensimmäistä erää häntä vastaan. Kolmannella kierroksella nähtiin Wimbledonin kaikkien aikojen toiseksi pisin ottelu, kun Marin Čilić voitti Sam Querreyn viidessä tunnissa ja 31 minuutissa luvuin 7–6(6), 6–4, 6–7(2), 6–7(3), 17–15. Viimeinen erä kesti yli kaksi tuntia.
Naisten puolella kolmannella kierroksella Jaroslava Švedova kukisti Sara Erranin ottelussa, jonka ensimmäisessä erässä Švedova voitti kaikki pallot. Tämä oli ensimmäinen kerta Grand Slam -turnausten historiassa, kun pelaaja on kyennyt ”kultaiseen erään” ( eli pelaamaan erän häviämättä vastustajalle ainoatakaan palloa.
Resident Evil 6
Resident Evil 6 on Capcomin kehittämä "Resident Evil" -pelisarjaan kuuluva kolmannen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeli. Capcom julkaisi pelin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012 sekä Microsoft Windowsille marraskuussa. Syksyllä 2016 peli julkaistaan myös PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Pelin demo julkaistiin 18. syyskuuta 2012.
Pelissä on neljä skenaariota ja neljä hahmoa – Leon S. Kennedy, Chris Redfield, Jake Muller ja Ada Wong. Jokaisella hahmolla on partneri, mikä mahdollistaa kaksinpelin. Pelissä on mukana myös kahdesta edeltäjästään tuttu The Mercenaries -pelimuoto.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012
Suomi osallistui vuonna 2012 yleisurheilun EM-kilpailuihin 21. kerran. Suomen Urheiluliitto valitsi Helsingin kisoihin 61 urheilijaa.
Joukkue valittiin niistä urheilijoista, jotka saavuttivat kisojen kovemman rajan tai urheiluliiton keveämmän SUL-rajan..
Suomi sai kisoissa yhden mitalin keihäänheittäjä Ari Mannion saavutettua pronssia.
Suomen joukkue yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuihin julkistettiin 17. kesäkuuta 2012 ja sitä täydennettiin 18. kesäkuuta 2012. SUL valitsi joukkueeseen 61 urheilijaa.
Miehet:
Naiset:
Rebecca Saunders
Rebecca Saunders (s. 1967 Lontoo) on brittiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Edinburghin yliopistossa pääaineinaan viulunsoitto ja sävellys. Vuosina 1991–1994 hän opiskeli Wolfgang Rihmin johdolla sävellystä Saksassa, ja sen jälkeen hän sai siitä tohtorinarvon Edinburghin yliopistosta, jossa häntä opetti Nigel Osborne. Saunders on voittanut useita palkintoja teoksillaan, ja hänen monista sävellyksistään on tehty levytyksiä. Tuotantoon kuuluvat muiden muassa "Chroma" ja "Stirrings Still I" ja "II". Saunders asuu Berliinissä.
Kilpakosijat (vuoden 1946 elokuva)
Kilpakosijat () on Gregory Ratoffin ohjaama yhdysvaltalainen Technicolor-menetelmällä tehty elokuvamusikaali, joka sai ensi-iltansa vuonna 1946. Musikaalin pääosissa ovat Maureen O'Hara, Dick Haymes ja Harry James. Betty Grable teki elokuvassa cameoroolin.
"Kilpakosijat" pohjautuu samannimiseen tarinaan, jonka on kirjoittanut Bert Granet. "Kilpakosijat" -elokuva sai ensi-iltansa kotimaassaan 17. toukokuuta 1946 Los Angelesissa ja 24. toukokuuta 1946 New Yorkissa. Suomen ensi-ilta oli 9. joulukuuta 1949. "Kilpakosijat" on 20th Century Foxin tuottama.
Laulaja Venetsiasta
Laulaja Venetsiasta () on Lloyd Baconin ohjaama yhdysvaltalainen musikaali-/komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1935. Musikaalikomedian pääosissa ovat Dick Powell, Joan Blondell ja Adolphe Menjou. Sivurooleissa ovat muun muassa Louise Fazenda, William Gargan ja George Barbier.
"Laulaja Venetsiasta" pohjautuu Sig Herzigin, E. Y. Harburgin ja Hanns Krälyn tarinaan, josta Warren Duff ja Sig Herzig laativat käsikirjoituksen. "Laulaja Venetsiasta" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 27. heinäkuuta 1935. Suomen ensi-ilta oli 1. toukokuuta 1936. Warner Bros. -studio tuotti "Laulaja Venetsiasta" -elokuvan.
Broken Bridges – Takaisin kotiin
Broken Bridges – Takaisin kotiin ("Broken Bridges") on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2006. Pääosissa Toby Keith, Kelly Preston, Burt Reynolds ja Lindsay Haun. Elokuva kertoo palaamisesta kotiseudulle ja omaisten luo. Elokuva on draama-musiikkielokuva.
Taikavoima silmien
Taikavoima silmien on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 2001.
Sydänmyrsky (albumi)
Sydänmyrsky on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1998.
Sukella sieluun asti
Sukella sieluun asti on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1996.
Hokkuspokkus (albumi)
Hokkuspokkus on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1995.
NeverSeconds
NeverSeconds on kouluruokailuaiheinen ruokablogi, jonka perusti keväällä 2011 yhdeksänvuotias skotlantilainen koululainen Martha Payne. Blogissa julkaistaan kuvia ja arvioita kouluruoka-annoksista. Blogi tuli suosituksi, ja sinne on lähetetty kuvia eri puolilta maailmaa.
Blogi sai viestimissä julkisuutta erityisesti sen jälkeen, kun viranomaiset halusivat kieltää tyttöä kuvaamasta oman koulunsa ruoka-annoksia. Kiellosta noussut kohu sai kuitenkin viranomaiset perumaan päätöksen. Myös koulun ruoan tasoa nostettiin, ja hedelmien ja vihannesten mitätön määrä muutettiin vapaaksi. Kouluruokailun parantamisen hyväksi toiminut julkkiskokki Jamie Oliver on antanut Twitterissä tukensa blogille.
Suomalaisiakin kouluruoka-annoksia blogissa on ollut, ja Payne on ihastellut ruoan laatua ja varsinkin sitä, että ruoka on maksutonta.
Blogin avulla Payne on kerännyt rahaa Afrikan lapsille. 15. kesäkuuta 2012 päivätyssä bloggauksessa hän kertoo, että keittolan saamiseksi Malawiin on koossa 45 889,46 puntaa.
Ystäväsi aina
Ystäväsi aina on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1994.
Kaunotar ja kulkuri (Meiju Suvaksen albumi)
Kaunotar ja kulkuri on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1993.
Sydän tietää
Sydän tietää on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1990.
Missä milloin vaan
Missä milloin vaan on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 2012.
Korjun paliskunta
Korjun paliskunta () on myönnytyspaliskunta () Ylitornion ja Pajalan kunnissa Ruotsissa. Alue kattaa 2349 hehtaaria. Nimi tulee lyhenyksestä Korpilompolo ja Juoksenki. Nimitys "sameby" Ruotsissa vastaa likimain paliskuntaa Suomessa.
Smarties
Smarties on makeinen, jossa värikäs päällyste ja sisällä suklaata. Smarties-makeiset ovat suuressa suosiossa Kanadassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Australiassa, Espanjassa, Kreikassa ja Etelä-Afrikassa. Niiden kehittämisen aloitti H.I. Rowntree & Co. vuonna 1882. Nykyään Smartiesia valmistaa Nestle.
Smartiesit ovat pyöreän linssin muotoisia, läpimitaltaan 5 mm korkeita ja 15 mm leveitä. Niitä on saatavilla kahdeksaa eri väriä: punaista, oranssia, keltaista, vihreää, sinistä, violettia, vaaleanpunaista ja ruskeaa. Joissakin maissa tosin siniset Smartiet on korvattu valkoisilla.
Rowntree's-makeisyritys valmisti "Chocolate Beans" -suklaapapuja jo vuodesta 1882 lähtien Yorkissa, Englannissa. Kyseinen tuote uudelleennimettiin "Smarties Chocolate Beansiksi" vuonna 1937. Vuonna 1977 Rowntrees pakotettiin kuitenkin poistamaan kaksi sanaa (chocolate ja beans) tuotteensa nimestä noudattaakseen standardeja vaatimuksia, sillä sana "beans" (pavut) katsottiin harhaanjohtavaksi. Sen jälkeen nimeksi vaihtui "Milk Crisp Sugar Shell". Myöhemmin se uudelleennimettiin "Smartiesiksi".
Smarties-makeisia ei valmisteta enää Yorkissa. Tuotanto on siirretty sieltä Saksaan, jossa kolmasosa tuotannosta oli jo valmiiksi. Euroopan ulkopuolella Nestlen suurin Smarties-makeistehdas on Kanadassa, jossa Nestle on valmistanut Smartieseja jo vuodesta 1918.
Ensimmäisten Smarties-värien joukossa olivat vaaleanruskeat Smarties-makeiset. Ne korvattiin vuonna 1988 sinisellä Smartiella. Ennen vuotta 1958 tummanruskeat Smarties-makeiset maistuivat suklaalta, kun taas vaaleanruskea maistui kahvilta. Oranssien Smarties-makeisten suklaa oli, ja Iso-Britanniassa on edelleenkin, appelsiininmakuista.
Vuonna 2006 tiedotettiin, että Nestle aikoo poistaa kaikki keinotekoiset väriaineet Smarties-makeisista Iso-Britanniassa, johtuen siitä kun kuluttajat olivat huolissaan kemiallisten väriaineiden vaikutuksesta lasten terveydelle. Nestle päätti korvata kaikki keinotekoiset väriaineet luonnollisilla, mutta koska heillä ei ollut käytössä sinistä luonnollista väriainetta, siniset Smartiet poistettiin valikoimasta. Tämä aiheutti myös harhaluuloja, että ainoastaan siniset Smartiet olisivat aiheuttaneet lapsiin hyperaktiivisuutta. Niiden tilalle tulivat valkoiset Smartiet. Valkoiset Smartiet kuitenkin vedettiin myöhemmin pois markkinoilta ja siniset Smartiesit otettiin Iso-Britanniassa takaisin valikoimaan helmikuussa 2008, käyttäen niiden väriaineena syanobakteeri Spirulinasta tuotettua väriainetta.
Kanadassa keinotekoiset väriaineet poistettiin Smartieseista maaliskuussa 2009. Uusi kokoelma sisälsi keltaisen, ruskean, oranssin, punaisen, vihreän, vaaleanpunaisen ja purppuran värisiä makeisia. Siniset Smartiet tulivat sielläkin takaisin valikoimaan toukokuussa 2010.
Punaisten Smartiesien väriaine valmistettiin ennen kokenillikirvasta. Väri valmistettiin uuttamalla naaraspuolisista kokenillikirvoista. Iso-Britanniassa punaiset Smartiet värjätään nykyisin punakaalista saatavalla väriaineella. Tästä huolimatta ne eivät kuitenkaan ole sopivia kasvissyöjille, koska ne sisältävät heraa, joka on tuotettu maidosta eläinperäisen juoksutteen avulla.
Sirohiirihaukka
Sirohiirihaukka ("Buteo albonotatus") on tumma hiirihaukkojen sukuun kuuluva haukkalaji.
Sirohiirihaukan höyhenpeitteen väri vaihtelee yksilöittäin. Se on joskus tasaisen musta (pyrstöä ja siipien reunoja lukuun ottamatta) ja joskus tummahko ja savenharmaan sävyinen. Pyrstö on pohjaväriltään musta, mutta siinä on lisäksi valkoinen poikkiraita ja kuvioita. Siivet ovat alta puoliksi mustat ja puoliksi valkoiset, siiven reuna on valkoinen. Jalat ja nokka ovat keltaiset. Aikuiset ja nuoret linnut ovat pyrstöä, joka on nuoremmilla yksilöillä harmaa ja kapea, lukuun ottamatta samanlaisia. Naaraat ovat hieman kookkaampia kuin koiraat.
Sirohiirihaukka kasvaa 45–55 senttimetriä pitkäksi ja painaa 610–940 grammaa. Aikuisen yksilön siipien kärkiväli on 120–140 senttimetriä.
Sirohiirihaukkaa tavataan Lounais-Yhdysvalloissa (Keski-Arizonassa, eteläisessä New Mexicossa, Kaliforniassa ja Länsi-Texasissa). Se talvehtii Keski-Amerikassa. Se elää lauhkealla vyöhykkeellä alavilla alueilla, joilla kasvaa harvakseltaan metsää: tyypillisiä elinalueita ovat metsäiset kanjonit, puiden reunustamat joet ja korkeakasvuiset lehtimetsät. Kokonaisuudessaan sirohiirihaukan esiintymisnalue on alle 20 000 neliökilometrin laajuinen.
Sirohiirihaukan ruokavaliosta ei tiedetä kovin paljoa. Varmaa kuitenkin on, että se syö pieniä selkärankaisia, kuten oravia, varpuslintuja, pieniä liskoja, sammakoita ja joskus pieniä kaloja.
Sirohiirihaukka tekee pesänsä isoon puuhun 25–100 metrin korkeuteen joko pensaikkojen reunustamien jokien rantatörmille, vuoristojen sekametsiin tai suojaisten havumetsien pohjoisille rinteille, jossa lämpimien kesien ilmanala on viileämpi kuin muualla. Suurikokoinen männyn- ja tammenoksista tehty pesä on vuorattu tuorein sammalin, kaarnoin, puunlehdin ja havunneuloin. Uros houkuttelee naarasta tekemällä lennossa silmukoita, rullia ja nopeita syöksähdyksiä maahan. Lopuksi se tekee akrobaattisen parittelutanssin. Sirohiirihaukka munii vuosittain 1–3 munaa, jotka ovat ylhäältä valkoisia ja alhaalta harmaansinisiä. Munat ovat lähes aina kuviottomia. Lajin arvioidaan olevan yksiavioinen. Poikaset kasvavat ensimmäisen viikon ajan melko hitaasti ja seuraavat kaksi viikkoa nopeasti. Pesintäaikana sekä naaras että koiras ruokkivat ja suojelevat poikasia.
Jean Piot
Jean Piot (10. toukokuuta 1890 Saint-Quentin – 15. joulukuuta 1961 La Sauvetat) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Piot osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa Amsterdamissa 1928, jolloin hän kuului maansa viidenneksi sijoittuneeseen säiläjoukkueeseen. Hän voitti Los Angelesin kisoista 1932 kultaa sekä floretin että kalvan joukkuekilpailusta, jonka lisäksi hän osallistui säilän henkilökohtaiseen kilpailuun. Piot oli voittamassa kalvan joukkuekisasta EM-kultaa Varsovassa 1934 ja kilpaili vielä 46-vuotiaana Berliinin olympialaisissa 1936 säilässä henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa.
Jean oli miekkailija Maurice Piot'n setä.
Daniel Wass
Daniel Wass (s. 31. toukokuuta 1989 Gladsaxe, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Valencia CF joukkuetta. Wassin pelipaikka on oikea keskikentän pelaaja, mutta joskus hän pelaa oikeaa laitahyökkääjää.
Wass aloitti peliuransa BK Avartan juniorijoukkueessa, mutta ammattilaisura lähti liikkeelle Brøndbyssä vuonna 2007. Wassin debyyttikausi seurassa alkoi hyvin, mutta päättyi ennenaikaisesti loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 2008/09 hän vakiinnutti paikkansa joukkueen oikeana laitapuolustajana Brøndbyn sijoittuessa Tanskan Superliigassa kolmanneksi. Syyskaudella 2009/10 Wass pelasi lainalla norjalaisessa Fredrikstadissa. Seuran uusi päävalmentaja Tom Nordlie ei nähnyt Wassille kuitenkaan tulevaisuutta seurassa ja hän palasi takaisin Brøndbyyn. Wass jatkoi uraansa tanskalaisseurassa ja Henrik Jensenin alaisuudessa hän sai vahvempaa roolia laitalinkkinä ja hyökkäyssuunnan pelaajana. Kauden 2010/11 jälkeen Wass teki viisivuotisen sopimuksen portugalilaisseura SL Benfican kanssa. Joukkue kuitenkin lainasi hänet heti kesällä ranskalaiseen Évianiin. Wassin vastuu jäi vähäiseksi Bernard Casonin alaisuudessa, mutta hyvät esitykset vaihtomiehenä ja Pablo Correan tulo seuran päävalmentajaksi nostivat Wassin seuran avauskokoonpanoon. Évianissa Wass pelasi lähinnä oikeana laitapuolustajana. Kauden jälkeen Wass teki nelivuotisen sopimuksen Évianin kanssa.
Wass edusti Éviania kolme kautta ja pelasi vaihtelevassa roolissa sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana. Évianin pudottua Ranskan liigasta kauden 2014/15 päätteeksi, tanskalainen siirtyi Celta Vigoon kolmivuotisella sopimuksella.
Wass on edustanut ammattilaisurallaan lisäksi tanskalaisia Brøndbytä (2007–2011) ja Fredrikstadia (lainalla 2009). Hän teki ensiesiintymisensä Tanskan maajoukkueessa vuonna 2011, ja tuli valituksi 2012 EM-kilpailuihin.
Maurice Piot
Maurice Fernand Piot (14. heinäkuuta 1912 Saint-Quentin – 22. toukokuuta 1996 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija ja olympiamitalisti.
Piot oli voittamassa hopeaa MM-kilpailuissa 1950 säilän joukkuekilpailusta ja sai samasta lajista olympiapronssia Helsingin kisoissa 1952. Hän oli olympiamitalin voittaessaan 40-vuotias. Myös Mauricen setä Jean oli miekkailija.
Teräkalat
Teräkalat ("Notopteridae") on arapaimakloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan trooppisesta Afrikasta ja Kaakkois-Aasiasta makeista ja murtovesistä. Eräitä lajeja pidetään myös akvaarioissa.
Teräkalojen heimoon kuuluu 4 sukua ja 8 lajia. Pienin laji teräkala ("Xenomystus nigri") kasvaa korkeintaan noin 15 cm pitkäksi, kun suurimmat lajit rengasteräkala ("Chitala chitala") ja jättiteräkala ("C. lopis") voivat saavuttaa 150 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan heimon lajit ovat pitkulaisia ja suippenevat pyrstöä kohden. Erityisesti "Chitala"-suvun kalojen selkä on korkea. Teräkaloijen pyrstöevä on yhtynyt pitkään peräevään ja kalat liikkuvat vedessä peräeväänsä heiluttamalla. Selkäevä sen sijaan on pieni ja sulkamainen tai puuttuu kokonaan. Vatsaevät ovat pienet tai puuttuvat. Teräkalojen suomut ovat pienet ja kalat ovat pohjaväriltään yleensä harmaita ja ruumiissa on usein tummempia laikkuja.
Teräkaloilla on erikoistunut uimarakko. Ne voivat ottaa kiduksillaan happea vedestä, mutta uimarakko on suuri ulottuen lähes koko kalan ruumiinpituudelle ja haaroittunut. Jos veden happipitoisuus on alhainen teräkalalajit voivat käydä hengittämässä happea ilmasta veden pinnan yläpuolelta.
Teräkalalajit elävät pääosin makeissa vesissä, joskin eräitä lajeja on tavattu myös murtovesistä. Afrikassa ne elävät päiväntasaajan läheisyydessä trooppisessa Länsi-Afrikassa. Aasiassa Niiden levinneisyys ulottuu Intiasta Borneoolle, Sumatralle ja Jaavalle. Teräkalat voivat elää sekä virtaavissa vesissä, kuten puroissa ja joissa, että seisovissa vesissä kuten soilla.
Varsinkin pienimpiä heimon lajeja pidetään akvaarioissa ja lisäksi teräkalat ovat levinniesyysalueellaan tärkeitä ruokakaloja.
Jean Hoffman
Jean Hoffman (29. syyskuuta 1893 Bryssel – ?) oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Tukholman olympialaisiin 1912, joista Belgian joukkue voitti pronssia.
Tuhkimo (täsmennyssivu)
Tuhkimo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
John Montgomery (ratsastaja)
John Carter "Jack" Montgomery (22. marraskuuta 1881 Elizabethtown, Kentucky – 7. kesäkuuta 1948 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen kenttä-, este- ja kouluratsastaja sekä poolonpelaaja.
Montgomery osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 ratsastuksessa samalla hevosella, Deceivellä, neljään eri lajiin. Hän sijoittui esteratsastuksen joukkuekilpailussa neljänneksi, kouluratsastuksessa 20:nneksi, kenttäratsastuksen henkilökohtaisessa kisassa yhdeksänneksi ja sai pronssimitalin joukkuekenttäratsastuksesta. Montgomery oli vuoden 1920 olympiakisoissa mukana poolossa, jossa Yhdysvallat voitti pronssia.
Montgomery palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni everstiksi saakka. Hän työskenteli armeijassa vuoteen 1926 saakka, kunnes erosi huonon terveydentilansa takia. Montgomery liittyi First Boston Corporation -yritykseen ja nousi johtajaksi saakka firmassa, josta tuli Yhdysvaltain suurin investointipankki.
Häämarssi
Häämarssi on hääseremonian aikana perinteisesti esitettävä musiikkikappale. Se soitetaan yleensä hääparin saapuessa kirkkoon (tai muuhun vihkimispaikkaan) tai varsinkin heidän poistuessaan sieltä.
Tunnetuimmat ja käytetyimmät häämarssit ovat Felix Mendelssohn Bartholdyn Häämarssi "Kesäyön unelma" -näytelmämusiikista sekä Richard Wagnerin Morsiuskuoro "Lohengrin"-oopperan kolmannesta näytöksestä. Suomessa suosittuja ovat myös Toivo Kuulan häämarssi sekä Juhlamarssi Erkki Melartinin näytelmämusiikista "Prinsessa Ruusunen".
Joissakin kirkoissa järjestetään häämusiikkikonsertteja. Muun muassa Turun Mikaelinkirkossa kirkon kanttori Marko Hakanpää soitti toukokuussa 2015 parikymmentä häämarssia kirkon 52-äänikertaisilla uruilla.
Suomessa ja muissa maissa suosittuja häämarsseja on kerätty seuraavaan luetteloon. Ääninäytteet eivät kaikki ole kappaleiden urkusovituksia.
An Elder Scrolls Legend: Battlespire
An Elder Scrolls Legend: Battlespire on Bethesda Softworksin kehittämä ja julkaisema "The Elder Scrolls" -pelisarjaan kuuluva toimintaroolipeli. Peli julkaistiin MS-DOS:lle vuonna 1997.
Bethesda esitteli moninpeliominaisuuden, jossa pelata voi sekä yksin että joukkueena verkon välityksellä käyttäen kaikkia samoja strategioita kuin yksinpelissä. Tätä varten luotiin moninpeliverkko, jollaisena nykyään toimii Gamespy.
"Battlespiressa" (nimetty maagien harjoituspaikan mukaan ["battlemages"]) pelaaja on oppipoika, joka loppukokeensa päivänä huomaa, että Mehrunes Dagonin johtama Daedra-armeija on vallannut harjoituspaikan ja tappanut lähes kaikki maagit siellä. Kaiken kukkuraksi pääsankarin kumppani on Mehrunes Dagonin vankina. Seitsemän tason aikana pelaajan on liikuttava eri maailmoissa, päästävä Mehrunes Dagonin luokse ja voitettava hänet, minkä jälkeen hänen on palattava takaisin Tamrieliin.
Suvi Mikkonen
Suvi Mikkonen (s. 11. heinäkuuta 1988 Saari) on suomalainen taekwondoin. Hän edustaa helsinkiläistä Izenzei-seuraa, ja häntä valmentaa espanjalainen Jesús Ramal. Hänen vyöarvonsa on 5. dan.
Mikkonen aloitti taekwondon nelivuotiaana asuessaan perheensä kanssa Floridassa. Hän on asunut myös Costa Ricassa ja Argentiinassa. Sittemmin Mikkonen on asunut yli vuosikymmenen Espanjassa ja opiskellut liikuntatieteitä Madridin yliopistossa. Hän harjoittelee pääsääntöisesti Espanjassa ja muualla ulkomailla. Mikkosen kasvattajaseurana voidaankin pitää madridilaista Hankuk-taekwondoseuraa.
Mikkonen on moninkertainen Suomen mestari ja nelinkertainen Pohjoismaiden mestari (2008, 2010, 2011, 2013). Hän voitti Euroopan yliopistomestaruuden vuonna 2009.
Arvokisoissa Mikkonen on kilpaillut vuosien 2009, 2011, 2013 ja 2015 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2008, 2014 ja 2016 EM-kilpailuissa. Kaudella 2010 hän kärsi loukkaantumisista. Tammikuussa 2012 Mikkonen saavutti 57 kg sarjassa paikan saman vuoden Lontoon kesäolympialaisiin. Hänen taekwondon olympiapaikkansa oli Suomelle ensimmäinen kahdeksaan vuoteen. Olympialaisissa Mikkonen saavutti jaetun viidennen sijan. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Mikkonen voitti Bakun EM-kisoissa 2014 sijoittuessaan pronssille alle 53 kg:n painoluokassa.
Tammikuussa 2016 Mikkonen eteni karsinnan kautta Rion olympialaisiin sarjassa 57 kg. Riossa Mikkonen voitti avausottelunsa, mutta hävisi puolivälierissä ruotsalaiselle Nikita Glasnovicille.
Global RallyCross Championship
Global RallyCross Championship on Yhdysvalloissa vuodesta 2011 lähtien ajettu rallicross-sarja. Luokan kilpailut ajetaan muiden Pohjois-Amerikan suurten moottoriurheilusarjojen, kuten NASCARin ja IndyCarin yhteydessä.
Suomalaisittain sarja on herättänyt kiinnostusta kahden suomalaiskilpailijan läsnäololla. Ralliautoilun kaksinkertainen maailmanmestari Marcus Grönholm sekä Toomas Heikkinen kilpailivat sarjassa kaudella 2012. Muita tunnettuja kuljettajia sarjassa ovat Ken Block ja Travis Pastrana.
Robert Horne
Robert Horne oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti.
Horne pelasi Pariisin olympialaisissa 1900 ranskalaisessa Union des Sociétés Français de Sports Athletiques -joukkueessa, joka sai hopeaa. Vuonna 1910 hän oli Ranskan joukkueessa Brysselissä turnauksessa, johon osallistui neljä maata.
Skittles
Skittles on makeistuote, joka koostuu hedelmänmakuisista karkeista. Sen on kehittänyt ja sitä markkinoi Wm. Wrigley Jr. Company, joka kuuluu Mars-yhtiöön. Jokaisessa karamellissa on kova sokerikuorrute, johon on merkitty S-kirjain.
Ernst Hufschmid
Ernst Hufschmid (9. lokakuuta 1910 – ?) oli sveitsiläinen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla ATV Baselia. Hufschmid pelasi Berliinin olympialaisissa 1936, joissa hän oli kentällä viidessä ottelussa ja Sveitsi voitti pronssia.
Lepakkokiitäjä
Lepakkokiitäjä ("Hyles vespertilio") on etelämpänä Euroopassa tavattava kiitäjäperhoslaji. Suomesta tai muista Pohjoismaista sitä ei ole tavattu.
Lepakkokiitäjä on kookas, sinertävän harmaa yöperhonen. Etusiipien pohjaväri on sinertävän harmaa ja niiden poikki kulkee kaksi erittäin himmeää, hieman ruskeaa poikkiviirua. Etusiivessä on myös valkea mutta useimmiten himmeä keskitäplä, jonka ulkopuolella on aavistuksen muuta siipeä tummempi varjostuma. Usein etusiivet ovat miltei tasaisen siniharmaat. Takasiipi on suurimmaksi osaksi kirkkaan vaaleanpunainen ja siiven etureunassa sekä ulkoreunassa on melko kapea, musta vyö. Reunusripset ovat punertavat. Tuntosarvet ovat päältä vaaleat, mutta muutoin perhosen ruumis on tasaisen harmaa, mutta keskiruumiin sivuilla on valkoiset viirut ja takasuumiin tyviosassa valkoiset täplät, joiden välissä on mustaa väriä. Siipiväli 60–80 mm.
Ranskan Alpeilta tunnetaan lepakkokiitäjän ja läheistä sukua olevan tyrnikiitäjän ("Hyles hippophaes") välisiä risteymiä.
Toukka on täysikasvuisena 70–80 mm pitkä.
Lajin levinneisyys on eurooppalainen, mutta pirstoutunut. Läntisimmillään lepakkokiitäjän levinneisyys ulottuu Ranskan itäosiin, mistä alue jatkuu itäänpäin Italian vuoristoon, yli Alppien aina Etelä-Puolaan saakka ja Balkanin niemimaalle. Turkissa ja Kaukasuksella on erillinen esiintymisalue samoin kuin Libanonin vuoristossa on eristynyt populaatio. Lentoaika on yhtenä sukupolvena touko-kesäkuussa, pieni toinen sukupolvi lentää elo-syyskuussa. Vuoristoalueilla sukupolvia on vain ensimmäinen.
Lepakkokiitäjä on esiintyvyydeltään hyvin paikallinen laji, joka ei vaeltele elinalueensa ulkopuolelle ja viihtyy usein yli 1000 m korkeudella vuoristoissa. Tyypillinen elinympäristö on etelänpuoleinen kivikkoinen ja kuiva rinne, mutta myös niityt tai puutarhat käyvät. Perhoset lepäävät päivisin monista kiitäjäperhoslajeista poiketen maanpinnalla tai kivikossa, mutta muutoin laji muistuttaa elintavoiltaan suuresti lähisukuista tyräkkikiitäjää ("Hyles euphorbiae"). Laji on pääasiassa aktiivinen öisin vaikkakin se lentää joskus myös päivänvalossa.
Naaras munii munat yksitellen suoraan ravintokasville, usein kymmenenkin kappaletta samaan kasviin, joskus harvoin maahan ravintokasvin läheisyyteen. Toukka syö aluksi päivisin piilotellen lehtien alapinnoilla. Vanhemmiten se muuttuu yöaktiiviseksi ja piilottelee päivisin maassa ravintokasvin lähellä. Toukkia voi olla runsaasti pienelläkin alueella, mutta loiskärpäset hävittävät jopa 80% toukista. Kotelo on maassa löyhän kotelokopan sisällä kuolleiden lehtien joukossa. Kotelo talvehtii.
Toukka elää horsmilla ("Epilobium") ja aivan erityisesti etelänmaitohorsmalla ("Epilobium dodonaei"). Joskus myös mataroilla ("Galus").
Joseph Pletinckx
Joseph Pletinckx (13. kesäkuuta 1888 – 1971) oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Pletinckx oli maansa kapteenina vuosien 1908, 1912, 1920 ja 1924 olympiakisoissa, joissa Belgia voitti yhteensä kolme hopea- ja yhden pronssimitalin. Hän pelasi maansa riveissä myös vuoden 1926 EM-kilpailuissa. Pletinckx, joka menestyi uransa aikana myös uinnissa, ryhtyi vesipallovalmentajaksi lopetettuaan oman peliuransa. Hänet nimettiin uinnin kansainväliseen kunniagalleriaan vuonna 1988.
Norrström
Norrsröm on Ruotsin kolmanneksi suurimman järven Mälarenin pääasiallinen lasku-uoma Tukholmassa Ruotsissa. Se laskee Mälareniin kuuluvasta Riddarfjärdenistä Saltsjönin lahteen Norrmalmin kaupunginosan ja Stadsholmenin saaren välitse. Norrströmissä sijaitsevat Helgeandsholmenin ja Strömsborgin saaret, joista ensinmainitulla on Ruotsin valtiopäivätalo. Helgeandsholmenin ja Stadsholmenin väliin jäävä Norrströmin eteläinen haara on nimeltään Stallkanalen. Stadsholmenin eteläpuolitse virtaa Mälarenin toinen luonnollinen lasku-uoma Söderström. Näiden lisäksi Mälarenia yhdistää Itämereen kaksi kanavaa: Södertäljen kanava Södertäljessä ja Hammarbyleden Tukholman Södermalmissa.
Norrström syntyi maankohoamisen tuloksena 1200-luvulla ja sen synty antoi paikalle strategisen merkityksen, joka sitten johti Tukholman kaupungin perustamiseen.
Norrströmin vesistöalue on yksi Ruotsin päävesistöalueista. Vesistöalueen laajuus on 22 650 km² ja keskivirtaama 160 m³/s, mikä tekee vesistöstä keskivirtaamaltaan Ruotsin kymmenenneksi suurimman.
Sokkokiitäjä (perhonen)
Sokkokiitäjä ("Smerinthus caecus") on keskikokoinen kiitäjäperhoslaji. Sitä ei toistaiseksi ole tavattu Suomesta.
Sokkokiitäjä muistuttaa hyvin paljon silmäkiitäjää ("Smerinthus ocellatus") ja vaihtelee ulkonäöltään hyvin vähän. Etusiivet ovat harmaanruskeat, siiven keskiosassa on kaksi tummanruskeaa poikkiviirua, joista sisempi tekee tasaisen kaarteen ja poikkivirujen väliin jää valkoinen keskitäplä. Siiven kärkiosan vaaleassa kuviossa poikkijuova muodostaa kaksi kärkeä. Takasiipi on pohjaväriltään ruusunpunainen ja reunojaan kohti oranssinsävyinen. Siivessä on iso sini-musta silmätäplä, joka jakaantuu tummalla juovalla kahtia. Ruumis on harmaanruskea, mutta keskiruumiin selkäpuoli suklaanruskea. Siipiväli 50–65 mm.
Lähisukuisesta ja Suomessakin varsin yleisestä silmäkiitäjästä sokkokiitäjä eroaa etenkin pienemmän kokonsa vuoksi ja etusiipien kuvioinnin perusteella.
Toukka on sinivihreä tai vihreä, kauttaaltaan vaaliden nystyjen peittämä ja sen sivuilla on vaaleita vinojuovia. Toukan peräpäässä on loppuvaiheessa turkoosinsininen piikki.
Sokkokiitäjä on itäinen laji, jonka levinneisyys Euroopassa rajoittuu Venäjälle. Venäjällä levinneisyys jatkuu laajalti Siperiaan sekä edelleen Mongoliaan, Kiinan pohjoisosiin, Japaniin ja Koreaan. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun alkuun. Suomea lähimpänä laji elää Laatokan kaakkoispuolella ja Pietarin ympäristössä.
Sokkokiitäjää tavataan pääasiassa sekametsissä ja niiden laitamilla, sekä pajuja ja koivuja kasvavilla vesistöjen reunamilla. Se on harvalukuinen ja saattaa esiintyä pitkiä aikoja huomaamattomana. Lähimpien sukulaistensa tapaan aikuinen perhonen on lyhytikäinen eikä nauti lainkaan ravintoa, mutta koiraat tulevat helposti valolle. Kotelo talvehtii.
Toukka elää mm. pajuilla ("Salix").
Hitit (Meiju Suvas)
Hitit on suomalaisen Meiju Suvaksen albumi vuodelta 2004, joka sisältää uudelleenlevytettyjä versioita hänen vanhoista levytyskappaleistaan.
Tara Moore
Tara Moore (s. 6. elokuuta 1992 Brittiläinen Hongkong) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 183 elokuussa 2013. Hän on voittanut urallaan seitsemän ITF-turnausta kaksinpelissä ja kuusi turnausta nelinpelissä.
Moore saavutti ensimmäisen voittonsa WTA-kiertueella kesäkuussa 2012 voitettuaan Birminghamin WTA-turnauksen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 53 olleen Iveta Benešován. Toisella kierroksella hän hävisi Casey Dellacqualle kolmessa erässä.
Samot
Samot (myös "samogot", "sanit", "sanut") ovat mandelaista samon kieltä puhuva kansa Burkina Fasossa ja Malissa. Heitä arvioidaan olevan noin 300 000 henkeä.
Kansa on muodostunut muinaisessa Malin valtakunnassa muualta tulleiden mandinkojen sekoittuessa senufoihin ja bobohin. Samojen kulttuurissa on aineksia kaikilta näiltä kansoilta.
Samojen pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja metsästys. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, fonio, puuvilla, maapähkinä, bataatti ja pavut. Kotieläimiä ovat seebut, vuohet, lampaat ja siipikarja. Käsityöammatteja ovat metallien käsittely, savenvalanta ja kankaiden kudonta. Monet käyvät kausitöissä naapurimaiden plantaaseilla.
Nelikulmaiset tai pyöreät asumukset muodostavat tiiviitä tai hajanaisia kyliä, joita leimaavat tornimaisten viljavarastojen ryhmät. Naiset pukeutuvat kirkkaaseen leninkiin, miehet käyttävät etupäässä eurooppalaisia vaatteita. Ruokavalio käsittää kasvisruokia, jotka on maustettu karitevoilla ja voimakkaan makuisilla kastikkeilla.
Samot muodostavat patriarkaalisia suurperheitä. Sukujärjestelmä on patrilineaarinen ja avioliitto patrilokaalinen (vaimo muuttaa miehen luokse). Perinteiseen uskontoon kuuluu hedelmällisyyden, luonnonvoimien ja esi-isien palvontaa. Nykyään suuri osa samoista on sunnimuslimeja.
Yorosson piiri
Yorosson piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 5 500 neliökilometriä. Asukkaita on 211 500 henkeä.
Yorosson piiri rajoittuu pohjoisessa Ségoun alueen Sanin ja Tominianin piireihin, idässä ja etelässä Burkina Fasoon sekä lännessä Sikasson alueen Koutialan piiriin. Se sijaitsee Koutialan ylängöllä. Alue kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen.
Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Boura, Karangana, Kiffosso I, Koumbia, Koury, Mahou, Ménamba I, Ourikéla ja Yorosso. Kyliä on yhteensä 95. Asukkaista 65 % on miniankoja ja 27 % boboja. Jälkimmäiset jakautuvat mandekieltä puhuviin bobofingeihin (”mustat bobot”) ja gurilaista kieltä puhuviin bobo-ouleihin (”punaiset bobot”).
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla ja eri viljalajit. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit ja siipikarja.
Yanfolilan piiri
Yanfolilan piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 9 240 neliökilometriä. Asukkaita on 211 800 henkeä.
Yanfolilan piiri rajoittuu idässä Sikasson alueen Bougounin piiriin, etelässä Norsunluurannikkoon, lännessä Guineaan sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Katin ja Kangaban piireihin.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Baya, Bolo-fouta, Djallon-Foula, Djiguiya De Koloni, Gouandiaka, Gouanan, Koussan, Sankarani, Séré Moussa Ani Samou De Siékorolé, Tagandougou, Wassoulou-Ballé ja Yallankoro-Soloba. Hallinnollinen keskus on Wassoulou-Ballén kunnan Yanfolila. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, mandinkoja, dogoneja ja bozoja.
Sikasson piiri
Sikasson piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 15 375 neliökilometriä. Asukkaita on 725 500 henkeä.
Sikasson piiri rajoittuu koillisessa Sikasson alueen Koutialan piiriin, idässä Burkina Fasoon, etelässä Kadiolon, lounaassa Kolondiéban ja lännessä Bougounin piireihin sekä luoteessa Koulikoron alueeseen. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Piiriin kuuluu Sikasson kaupunki sekä 42 maalaiskuntaa: Benkadi, Blendio, Danderesso, Dembela, Dialakoro, Diomaténé, Dogoni, Doumanaba, Fama, Farakala, Finkolo, Finkolo Ganadougou, Gongasso, Kabarasso, Kaboïla, Kafouziéla, Kapala, Kapolondougou, Kignan, Kléla, Kofan, Kolokoba, Koumankou, Kouoro, Kourouma, Lobougoula, Miniko, Miria, Missirikoro, Natien, Niéna, Nongo-Souala, N’Tjikouna, Pimperna, Sanzana, Sokourani-Missirikoro, Tella, Tiankadi, Wateni, Zanférébougou, Zangaradougou ja Zaniena. Kyliä on yhteensä 489. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on muun muassa samoja ja bambaroita.
Sikasson kautta kulkee Bamakon ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on puuvilla, jonka jalostusta varten on syntynyt myös teollisuutta.
Koutialan piiri
Koutialan piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 8 740 neliökilometriä. Asukkaita on 575 300 henkeä.
Koutialan piiri rajoittuu pohjoisessa Ségoun alueeseen, idässä Sikasson alueen Yorosson piiriin, kaakossa Burkina Fasoon, etelässä Sikasson piiriin ja lännessä Koulikoron alueeseen. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Piiriin kuuluu Koutialan kaupunki sekä 35 maalaiskuntaa: Diédougou, Diouradougou Kafo, Fagui, Fakolo, Gouadji Kao, Goudié Sougouna, Kafo Faboli, Kapala, Karagouana Mallé, Kolonigué, Konina, Koningué, Konséguéla, Koromo, Kouniana, Logouana, Miéna, M’Pessoba, Nafanga, Nampé, N’Golonianasso, N’Goutjina, Niantaga, N’Tossoni, Sincina, Sinkolo, Songo-Doubacoré, Songoua, Sorobasso, Tao, Yognogo, Zanfigué, Zangasso, Zanina ja Zébala. Hallinnollinen keskus on Koutiala. Kyliä on yhteensä 242. Asukkaat ovat miniankoja, bambaroita, fulbeja, markoja (dafing) ja dogoneja.
Seudun elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Teollisuutta edustaa neljä puuvillankäsittelylaitosta, kasviöljypuristamo, meijeri ja kolme leipomoa.
Tähtisarja – 30 suosikkia (Meiju Suvas)
Tähtisarja – 30 suosikkia on suomalaisen Meiju Suvaksen kokoelma-albumi vuodelta 2006.
Kolondiéban piiri
Kolondiéban piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 9 200 neliökilometriä. Asukkaita on 202 600 henkeä.
Kolondiéban piiri rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Sikasson alueen Bougounin, koillisessa Sikasson ja idässä Kadiolon piireihin sekä etelässä Norsunluurannikkoon.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bougoula, Fakola, Farako, Kadiana, Kébila, Kolondiéba, Kolosso, Ména, Nangalasso, N’Golodiana, Tiongui ja Tousséguéla. Kyliä on yhteensä 205.
Seudun asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, senufoja ja soninkeja. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.
Kadiolon piiri
Kadiolon piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 5 375 neliökilometriä. Asukkaita on 239 700 henkeä.
Kadiolon piiri rajoittuu idässä Burkina Fasoon, etelässä Norsunluurannikkoon sekä lännessä Sikasson alueen Kolondiéban ja pohjoisessa Sikasson piireihin.
Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Diou, Dioumaténé, Fourou, Kadiolo, Kaï, Loulouni, Misséni, Nimbougou ja Zégoua. Hallinnollinen keskus on Kadiolo.
Bougounin piiri
Bougounin piiri () on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 20 028 neliökilometriä. Asukkaita on 459 500 henkeä.
Bougounin piiri rajoittuu pohjoisessa Koulikoron alueeseen, idässä Sikasson ja Kolondiéban piireihin, etelässä Norsunluurannikkooon ja lännessä Yanfolilan piiriin.
Piiriin kuuluu Bougounin kaupunki sekä 25 maalaiskuntaa: Bladié-Tièmala, Danou, Débélin, Défina, Dogo, Domba, Faradiélé, Faragouaran, Garalo, Keleya, Kokélé, Kola, Koumantou, Kouroulamini, Méridiéla, Ouroun, Sanso, Sibirila, Sido, Syen Toula, Tiémala-Banimonotié, Wola, Yinindougou, Yiridougou ja Zantiébougou. Kyliä on yhteensä 482. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, soninkeja, mandinkoja, dogoneja ja bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Maatalous on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, kullanhuudontaa ja käsityöammatteja.
Söderström (Tukholma)
Söderström on yhdessä Norrströmin kanssa toinen Ruotsin kolmanneksi suurimman järven Mälarenin lasku-uomista mereen. Se sijaitsee Tukholman keskustassa ja Norrströmin tavoin laskee Mälaren-järven itäisimmästä Riddarfjärdenin lahdesta Saltsjönin lahteen Itämeressä Tukholman edustalla. Norrströmin ja Söderströmin väliin jää Stadsholmenin saari, jolla sijaitsee pääosa Tukholman vanhastakaupungista. Söderströmissä olevan sulun () kohdalle on rakennettu Slussenin eritasoliittymä.
Turkinapollo
Turkinapollo ("Archon apollinus") on aivan kaakkoisimmassa Euroopassa ja Lähi-idässä tavattava harvinainen päiväperhoslaji. Se on luokiteltu kansainvälisesti silmälläpidettäväksi (NT).
Turkinapollon etusiipien suomut ovat harvassa ja siipi on suurelta osin läpinäkyvä. Läpinäkyvyys on koirailla ja vanhoilla yksilöillä suomujen irtoamisen vuoksi runsaampaa. Etusiiven etureunassa on kaksi laajaa mustaa laikkua ja siiven keskiosassa tuoreilla yksilöillä lyhyiden, aaltoilevien poikkiviirujen muodostama kuviointi. Takasiipien ulkoreuna on muuta siipeä tummempi, ja siinä on rivi mustareunaisia sinisiä silmätäpliä. Takasiiven keskiosa on kermanvalkoinen. Naaraiden siivissä on selvästi punaista väriä, etenkin takasiivissä. Punaisuus puuttuu koirailta lähes täysin. Siipiväli on 45–55 mm.
Lajista on kuvattu useita maantieteellisesti eriäviä alalajeja tai maantieteellisiä muotoja, joiden väliset erot ulkonäössä ovat huomattavia.
Turkinapollo elää pienellä alueella pohjoisessa Manner-Kreikassa sekä muutamilla Egeanmeren saarilla. Lisäksi sitä tavataan laajemmin Turkissa sekä Lähi-idän pohjoisosissa aina Iraniin saakka. Perhoset lentävät huomattavan varhain keväällä, maaliskuulta huhtikulle.
Perhonen elää niityillä ja pensaikkoisilla vuorenrinteillä, mutta myös puutarhoissa ja oliivilehdoissa. Kotelo on talvehtiva vaihe
Kreikassa laji on rauhoitettu lailla.
Toukat syövät monia piippuruohoja ("Aristolochia").
Ségoun piiri
Ségoun piiri () on paikallishallintoalue Malin Ségoun alueella. Sen pinta-ala on 10 844 neliökilometriä. Asukkaita on 691 400 henkeä.
Ségoun piiri rajoittuu pohjoisessa Ségoun alueen Nionon, koillisessa Macinan, idässä Sanin ja etelässä Blan ja Barouélin piireihin sekä lännessä Koulikoron alueeseen. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Niger ja sen sivujoki Bani.
Piiriin kuuluu Ségoun kaupunki sekä 29 maalaiskuntaa: Baguindadougou, Bellen, Boussin, Cinzana, Diédougou, Diganidougou, Dioro, Diouna, Dougabougou, Farako, Farakou Massa, Fatiné, Kamiandougou, Katiéna, Konodimini, Markala, Massala, N’Gara, N’Koumandougou, Pelengana, Sakoïba, Sama Foulala, Saminé, Sansanding, Sébougou, Sibila, Soignébougou, Souba ja Togou. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, miniankoja, bozoja, somonoja, dogoneja ja soninkeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, fonio ja maissi sekä myyntiin menevät maapähkinä, vesimeloni ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Nigerin ja Banin varrella asuvat bozot ja somonot harjoittavat kalastusta.
Barbate
Barbate on kunta Cádizin maakunnassa Andalusiassa Espanjassa. Se sijaitsee Barbate-joen suulla lähellä Trafalgarinniemeä. Barbatesta länteen sijaitsee La Breñan luonnonpuisto.
Barbaten väkiluku on noin 23 000 (2015).
Barbate on vanha kalastajakaupunki, jossa on pyydetty perinteisesti tonnikalaa. Kalastusalue on yltänyt Marokon aluevesille, mutta vuonna 2012 EU ei jatkanut tätä sallivaa sopimusta.
Välimerenritari
Välimerenritari eli etelänritari ("Papilio alexanor") on Välimeren alueella ja Lähi-idässä tavattava kookas ritariperhoslaji.
Monien sukulaistensa tapaan etelänritarikin on kookas kelta-musta perhonen, jonka takasiipien takareunassa on pitkä kannus. Musta väri muodostaa siiville kolme taaksepäin kapenevaa, leveää poikkiraitaa. Muista suvun Euroopassa tavattavista lajeista poiketen etelänritarin siipisuonten kohdalla ei ole nähtävissä tummia juovia. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunan tuntumassa on leveä tumma poikkiraita, jonka alueella etenkin takasiivessä näkyy sinistä väriä. Takasiiven takareunassa on punainen silmätäplä. Ruumis on kelta-musta, pitkittäisraidallinen. Tuntosarven kärki on valkoinen.
Hieman samannäköinen laji on purjeperhonen ("Iphiclides podalirius").
Välimerenritaria tavataan Kaakkois-Euroopassa Balkanin niemimaalla ja Kreikan saaristossa sekä Lähi-idässä aina Iraniin ja Afganistaniin saakka. Sillä on myös muusta levinneisyydestä irrallinen esiintymä Luoteis-Italian ja Kaakkois-Ranskan alueella. Perhoset lentävät yhtenä pitkäkestoisena sukupolvena kesä-heinäkuussa, mutta kuumimilla paikoilla jopa huhtikuusta alkaen.
Välimerenritari viihtyy harvalukuisena kuumilla ja kuivilla avoimilla rinteillä tai harvakseltaan puustoisilla paikoilla. Lentotapa on liitelevä, ja laskeutuessaan juomaan mettä eläin lepattelee siipiään. Laji vierailee mielellään ohdakkeiden kukilla.
Toukka elää monilla sarjakukkaiskasveilla.
Rakkauden koukussa
Rakkauden koukussa ("Addicted to Love") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Griffin Dunne. Elokuvan pääosissa esiintyvät Matthew Broderick, Meg Ryan ja Kelly Preston. Elokuva perustuu Robert Palmerin lauluun ”Addicted to Love”.