hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jintsu (1923)
Jintsu () oli keisarillisen Japanin laivaston Sendai-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Kawasakilta Kōbesta. Sen köli laskettiin 4. elokuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1923. Alus valmistui 31. heinäkuuta 1925, jolloin sen ensimmäiseksi päälliköksi nimettiin Fukushima Kanzo. Alus nimettiin Keski-Japanin Gifun ja Toyaman prefektuurien alueella virtaavan Jinzū-joen mukaan.
Fukushima luovutti 1. joulukuuta 1925 aluksen päällikkyyden Yamauchi Toyonakalle, joka luovutti päällikkyyden edelleen Mizushiro Keijille 1. marraskuuta 1926. Arichi Jugoro vastaanotti aluksen päällikkyyden 1. joulukuuta. Alus törmäsi yöllisessä harjoituksessa 24. elokuuta 1927 Shimanen prefektuurin rannikolla kymmenisen kilometriä etelään Jizo Zakin majakasta hävittäjä "Warabin", joka upposi vieden mukanaan 92 merimiestä. Ison osan keulastaan menettänyt risteilijä hinattiin korjattavaksi Maizurun laivastontelakalle. Alus siirrettiin 5. syyskuuta reserviin Kuressa odottamaan korjausten valmistumista. Mizushiro luovutti 7. lokakuuta päällikkyyden Miya Shirolle onnettomuustutkinnan ajaksi. Mizushiro teki 26. joulukuuta itsemurhan kotonaan.
Akiyama Toraroku vastaanotti 15. marraskuuta aluksen päällikkyyden luovuttaen sen edelleen Machida Shinichirolle 10. joulukuuta 1928. Alus suojasi vuonna 1928 japanilaisten joukkojen maihinnousua Shandongin maakuntaan niin kutsutussa Jinan tapauksessa, minkä jälkeen se sijoitettiin Qingtaoon. Alus oli liitettynä Kiinan rannikolla partioiviin aluksiin ja se suojasi maihinnousua Kiinaan vuonna 1937.
Aluksesta tehtiin 26. marraskuuta 1941 Filippiinien maihinnousuun kootun kontra-amiraali Raizo Tanakan johtaman 3. laivaston 2. hävittälaivueen lippulaiva. Alus suojasi Japanin 16. jalkaväkidivisioonaa ja Kuren 1. maihinnousuosastoa Palausta Davaoon, Legaspiin ja Joloon kuljettaneita aluksia. Filippiinien sotatoimien päätyttyä joulukuun lopulla alus siirrettiin kontra-amiraali Kubon Alankomaiden Itä-Intian itäisen valtausosaston 15. ja 16. viirikön johtoalukseksi.
Haguro (1928)
Haguro () oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Yamagatan prefekruraatin Haguro-vuoren mukaan.
Alus tilattiin syksyllä 1924 Mitsubishiltä Nagasakista ja sen koneiston toimitti Yokosuka. Sen köli laskettiin 16. maaliskuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1928. Alus valmistui 25. huhtikuuta 1929.
Alus muodosti palvelukseen otettaessa sisaralustensa kanssa 2. laivaston 4. risteilijälaivueen. Se siirrettiin laivueen mukana reserviin 1. joulukuuta 1932, jolloin Takao-luokan alukset muodostivat 4. risteilijälaivueen. Toukokuussa 1933 alus sisaraluksineen muodosti 5. risteilijälaivueen, joka oli palveluksessa ainoastaan kesän sotaharjoituksissa. Alus liitettiin vuoden 1933 lopulla vartioalukseksi joko Kureen tai Saseboon ja se siirrettiin modernisoitavaksi helmikuussa 1934, jonka jälkeen alus sisaraluksineen muodosti jälleen 5. risteilijälaivueen. Alus palveli laivueen mukana Kiinan vesillä Japanin käydessä sotaa Kiinaa vastaan.
"Haguro" oli laivueen mukaan Palaulla joulukuussa 1941. Alus suojasi laivueensa mukana Etelä-Filippiinien osastoa japanilaisten noustessa maihin Filippiineillä sekä Hollannin Itä-Intiaan. Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, jossa se upotti Alankomaiden laivaston "Hr. Ms. De Ruyterin" ja "Hr. Ms. Kortenaerin".
Alus oli Leytenlahden taistelun jälkeen Malesian vesillä ja se upposi 16. toukokuuta 1945 Britannian kuninkaallisen laivaston 26. hävittäjälaivueen torpedoimana Penangin lounaispuolella.
Nachi (1927)
Nachi () oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Wakayaman prefekturaatin Nachi-vuoren mukaan.
Alus tilattiin keväällä 1923 Kuren laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 15. kesäkuuta 1927. Alus valmistui 26. marraskuuta 1928.
Alus muodosti palvelukseen otettaessa sisaralustensa kanssa 4. risteilijälaivueen, joka kuului 2. laivastoon. Se siirrettiin laivueen mukana reserviin 1. joulukuuta 1932, jolloin Takao-luokan alukset muodostivat 4. risteilijälaivueen. Toukokuussa 1933 alus sisaraluksineen muodosti 5. risteilijälaivueen, joka oli palveluksessa ainoastaan kesän sotaharjoituksissa. Alus liitettiin vuoden 1933 lopulla vartioalukseksi joko Kureen tai Saseboon ja se siirrettiin modernisoitavaksi helmikuussa 1934, jonka jälkeen alus sisaraluksineen muodosti jälleen 5. risteilijälaivueen. Alus palveli laivueen mukana Kiinan vesillä Japanin käydessä sotaa Kiinaa vastaan.
"Nachi" oli laivueen mukaan Palaulla joulukuussa 1941. Alus suojasi laivueensa mukana Etelä-Filippiinien osastoa japanilaisten noustessa maihin Filippiineillä sekä Hollannin Itä-Intiassa. Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, jossa se upotti Alankomaiden laivaston "Hr. Ms. Javan".
Yhdysvaltain laivaston lentotukialus "USS Lexingtonin" lentokoneet upottivat "Nachin" 5. marraskuuta 1944 Corregidorin saaren edustalla. Alukseen osui yhdeksän torpedoa, 20 pommia ja lukuisa joukko raketteja.
Risto Räppääjä ja viileä Venla
Risto Räppääjä ja viileä Venla on 10. helmikuuta 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka ohjasi Mari Rantasila. Risto Räppääjää esittää Lauri Karo ja Nelli Nuudelipäätä Venni Uotila. Kolmannessa lapsiroolissa, viileän Venlan roolissa, nähdään Olivia Ainali. "Risto Räppääjä ja viileä Venla" oli tuotantoyhtiö Kinottaren kolmas ja viimeinen Risto Räppääjä -sarjan elokuva. Seuraavan elokuvan, "Risto Räppääjä ja liukas Lennart", tuotti Artista Filmi.
Risto Räppääjä ja Nelli Nuudelipää lähtevät saareen, missä Elvi Räppääjä toimii lomakeskuksen emäntänä. Paikalle saapuu myös Ristoa ja Nelliä hiukan vanhempi Venla isänsä Uolevi Horsmaniemen kanssa. Venlan tulo hämmentää Riston ja Nellin välejä, koska Nelli alkaa viihtyä yhä enemmän Venlan seurassa. Samanaikaisesti vanhat ystävykset Pakastaja-Elvi ja Uolevi lähestyvät toisiaan. Koko perheen musiikkikomedia Risto Räppääjä ja viileä Venla kertoo ystävyydestä, yksinäisyydestä ja erilaisuuden hyväksymisestä.
Myōkō (1927)
Myōkō () oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Niigatan prefekturaatin Myōkō-vuoren mukaan.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 25. lokakuuta 1924 ja alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1927. Alus valmistui 31. heinäkuuta 1929.
Alus lähti 12. joulukuuta 1944 Singaporesta hävittäjä "Ushion" saattamana. Ne liittyivät pian satamasta lähdettyään saattueeseen HI-82, johon kuuluivat tankkerit "Omurosan", "Otowasan", "Arita" ja "Palembangmaru" sekä niitä suojanneet "Etorofu", "Shōnan", "Kume", "CD-9" ja "CD-19". Seuraavana päivänä "Myōkōon" osui yksi kuudesta Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Bergallin" laukaisemasta torpedosta. Vaurioituneella aluksella syttyi tulipalo ja se menetti liikuntakykynsä. "Ushio" hinasi aluksen takaisin Singaporeen, jonne saavuttiin 25. joulukuuta.
Tammikuussa 1945 aluksen korjaaminen Singaporessa todettiin mahdottomaksi, samoin kun sen hinaaminen Japaniin. Alus ankkuroitiin Seletarin satamaan kelluvaksi ilmatorjuntapatteristoksi. Seletarin antauduttua 21. syyskuuta alus jäi liittoutuneille. Aluksen hylky hinattiin 2.–8. heinäkuuta 1946 Malakansalmeen ja se upotettiin Port Swettenhamin edustalle. Myōkō poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta 1946.
Ashigara (1928)
Ashigara () oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Kanagawan ja Shizuokan prefektuurien rajalla olevan Ashigara-vuoren mukaan.
Alus tilattiin Kōbesta Kawasakin telakalta. Sen köli laskettiin 11. huhtikuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1928. Alus otettiin palvelukseen 20. elokuuta 1929.
"Ashigara" liitettiin palvelukseen otettaessa 2. laivaston 4. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin sisaralustensa kanssa reserviin joulukuussa 1932, jolloin vasta palvelukseen astuneet Takao-luokan alukset korvasivat ne. Alus siirrettiin toukokuussa 1933 5. risteilijälaivueeseen, joka oli aktiivipalveluksessa ainoastaan kesän sotaharjoitusten ajan. "Ashigara" sisaraluksineen liitettiin vartiolaivalaivueeseen joko Kureen tai Saseboon, mikä hidasti niiden pääsyä modernisointiin.
"Ashigara" siirrettiin 15. marraskuuta 1934 telakalle modernisoitavaksi, ja työn päätyttyä se palasi 5. risteilijälaivueeseen. Alus lähti Britteinsaarille kuningas Yrjö VI:n kruunajaisten aikana 20. toukokuuta 1937 pidettyyn laivastokatselmukseen. Matkalta palattuaan alus palveli Japanin ja Kiinan välisen sodan alettua Kiinan vesillä. Alus ei liittynyt laivueeseensa, vaan se pysyi Kiinan vesillä ja oli joulukuussa Peskadoreilla liittyen laivueeseensa Hollannin Itä-Intian alueella vasta tammikuussa 1942.
Alus osallistui laivueensa mukana Jaavanmeren taisteluun, jonka aikana se upotti "USS Pillsburyn" ja yhdessä "Myōkōn" kanssa hävittäjät "USS Popen" ja "HMS Encounterin". Itä-Intian sotatoimien päätyttyä alus palasi laivueensa mukana Japaniin huollettavaksi. Alus palasi palvelukseen vasta kesäkuussa. Alus oli lounaisella Tyynellämerellä olleen 2. eteläisen osaston lippulaivana, missä tehtävässä se oli aina huhtikuussa 1943 Sasebossa alkaneeseen huoltoonsa saakka.
Palvelukseen palattuaan "Ashigara" siirtyi Singaporeen, mistä se siirrettiin 21. risteilijälaivueeseen koilliseen aluelaivastoon maaliskuussa 1944. Alus palveli tällä alueella aina kesäkuuhun. Se osallistui lokakuussa Leytenlahden taisteluun.
"Ashigara" liitettiin marraskuussa 1944 suoraan 5. laivaston alaisuuteen. Alus siirrettiin Singaporeen, jossa se liittyi 5. helmikuuta 1945 5. risteilijälaivueeseen. "Haguron" upottua 16. toukokuuta laivue lakkautettiin ja "Ashigara" liitettiin suoraan Singaporeen sijoitettuun 10. aluelaivastoon. "Ashigaran" ollessa 7. kesäkuuta paluumatkalla Bataviasta joukkoja evakuoimasta Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "HMS Trenchant" torpedoi ja upotti sen Bankansalmessa.
Beretta’s Island
Beretta’s Island on Michael Preecen ohjaama vuonna 1993 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvassa eläkkeellä oleva Interpolin agentti yrittää vangita huumelordin, joka tappoi hänen ystävänsä ja uhkailee kokonaista kylää Sardinian saarella. Franco Columbu esittää elokuvassa Mr. Olympiaa ja Arnold Schwarzenegger tekee cameoroolin tämän vanhana treenikaverina.
Sun Yang
Sun Yang (, s. 1. joulukuuta 1991 Hangzhou) on kiinalainen uimari.
Sun sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 kahdeksanneksi 1 500 metrin vapaauinnissa. Hän sai samalla matkalla pronssia Rooman MM-kilpailuissa 2009 ajalla 14.46,84. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän saavutti kultaa 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 14.35,43 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 200 ja 400 metrin vapaauinnissa.
Sun voitti Shanghain MM-kilpailuissa 2011 maailmanmestaruuden 800 metrin vapaauinnissa ajalla 7.38,57 ja 1 500 metrillä maailmanennätysajalla 14.34,14. 400 metrin vapaauinnissa hän sai hopeaa ajalla 3.43,24 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia.
Lontoon olympialaisissa 2012 Sun voitti kultaa 1500 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 14.31,02 sekä 400 metrin vapaauinnissa olympiaennätysajalla 3.40,07, hopeaa 200 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Sun voitti kultaa 400 metrin (3.41,59), 800 metrin (7.41,36) ja 1 500 metrin (14.41,15) vapaauinnissa. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Sun antoi toukokuussa 2014 Kiinan mestaruuskilpailuissa piristettä sisältäneen dopingnäytteen ja sai kolmen kuukauden kilpailukiellon. Kilpailukielto julkistettiin vasta marraskuussa 2014. Kilpailukieltonsa kärsittyään hän oli jo syyskuussa osallistunut Aasian kisoihin, joissa saavutti kultaa 400 metrin vapaauinnissa, 1 500 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 200 metrin vapaauinnissa.
Sun voitti Kazanin MM-kilpailuissa 2015 kultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.42,58 ja 800 metrin vapaauinnissa ajalla 7.39,96 sekä sai hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.45,20. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.44,65 ja hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.41,68. Budapestissa 2017 hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.44,39 ja 400 metrillä ajalla 3.41,38. 800 metrillä hän oli viides.
Sun voitti Aasian kisoissa 2018 kultaa 200, 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa. Lisäksi hän sai molemmissa vapaauintiviesteissä hopeaa. Hangzhoun lyhyen radan MM-kilpailuissa 2018 hän sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012 pelattiin Yhdysvalloissa 7. huhtikuuta - 14. huhtikuuta 2012.
Lohko-A
Lohko-B
Ottelut
Ottelut
Pääsarjan kisat 
1. divisioona A-Lohko
B-lohko
2. divisioona A-lohko
B-lohko
Klopfer
Klopfer voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Aristodemos Spartalainen
Aristodemos (k. 479 eaa.) oli spartalainen sotilas persialaissotien aikaan. Hän oli yksi Leonidaan kolmestasadasta, jotka puolustivat Thermopylain solaa Kserkses I:n johtamia persialaisia vastaan 480 eaa. Vain 298 spartalaista kuoli; kaksi, Eurytos ja Aristodemos oli määrätty toipumaan silmätulehduksesta. Eurytos kuitenkin käski helootin taluttamaan hänet taisteluun. Aristodemos palasi Spartaan. Toinen selvinnyt oli Thessaliaan määrätty viestinviejä, joka hirttäytyi myöhemmin.
"Vapisija" oli kaikista häpeällisin sana spartalaisten kielenkäytössä. Aristodemoksen elämästä tuli silkkaa kurjuutta. Viittaan ommellut tilkut kielivät koko kaupungille pelkuruudesta. Kohtelu oli tylyä ja välinpitämätöntä. Juhlissa hänen tuli nousta ja antaa tietä kenen tahansa vaatiessa, nuorimmasta lähtien. Jos Vapisijalla oli tyttäriä, nämä eivät löytäneet miestä. Pelkuruus ei saanut periytyä jälkipolville.
Aristodemoksella oli Thermopylain jälkeen erityisen katkeraa, sillä Leonidaan sankarikuolemaa ei päässyt pakoon. Spartalaisten tapa valittaa aina eforeista helootteihin vaikutti muista kreikkalaisista lähes barbaariselta. Esimerkiksi Ateenassa sureminen oli naisten vastuulla. Lisäksi Leonidasta ei voitu edes haudata, hänen ruumiinsa kun oli jäänyt Thermopylaihin. Jäänteet tuotiin Spartaan uudelleen haudattaviksi vasta 440 eaa.
Aristodemos kuoli Plataiaissa, missä hän jätti paikkansa rivissä ja hyökkäsi yksin persialaisten kimppuun. Spartassa ei pidetty sopivana taistella oman kunnian puolesta, mutta siitä huolimatta hänen urheutensa tunnustettiin.
Kita-ankeriaat
Kita-ankeriaat (Monognathidae) on syvissä vesissä elävä ahmattiankeriaskaloihin kuuluva heimo.
Kita-ankeriaisiin kuuluu 15 lajia yhdessä suvussa, muun muassa melakita-ankerias ("Monognathus ahlstromi"). Lajit ovat erikoisen näköisiä, ja suurin tunnettu yksilö oli noin 16 cm pitkä, yleensä ne jäävät alle 10 cm pitkiksi. Kita-ankeriaat ovat pitkulaisia kaloja, joiden ainutlaatuinen piirre on yläleuan täydellinen puuttuminen. Aikuisella koiraalla myös alaleuka on hyvin alkeellinen. Kita on lajeilla suuri ja alaleuassa on useita pieniä hampaita, yksi hampaista on muita pidempi ja yhteydessä myrkkyrauhaseen. Kita-ankeriailla ei ole vatsa- eikä rintaeviä ja selkä- ja peräevissä ei ole ruotoja. Silmä on hyvin pieni.
Kita-ankeriaita tavataan Atlantin ja Tyynenmeren alueilta. Ne ovat syvän veden kaloja, ja kiinniotetut on saatu 2 000–5 400 metrin syvyydestä. Kita-ankeriaiden käyttäytymisestä ei tiedetä paljoa. Niiden ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset, ja ne käyttävät myrkkyhammastaan saalinsa lamauttamiseen. Saalis voi olla kalan kokoon nähden suhteellisen suurikokoinen suuren kidan ansiosta. Koiraat eivät todennäköisesti syö enää aikuisina ja kuolevat lisääntymisen jälkeen, ja lisääntymiskumppaninsa ne löytävät todennäköisesti feromonijälkien perusteella.
Juventus Stadium
Juventus Stadium on Torinossa sijaitseva jalkapallostadion, joka toimii Juventuksen kotistadionina. Stadion avattiin 8. syyskuuta 2011 juuri ennen alkua. Se on rakennettu Juventuksen ja Torinon entisen kotistadionin, Stadio delle Alpin paikalle.
Ensimmäinen virallinen ottelu stadionilla oli 11. syyskuuta 2011 pelattu Juventuksen ja Parman välinen Serie A -ottelu, jonka Juventus voitti 4–1.
Juventuksen entinen stadion, Stadio delle Alpi rakennettiin suurin kustannuksin. Huolimatta siitä, että Juventuksella on italialaisista jalkapallojoukkueista suurin kannattajamäärä, Stadio delle Alpilla oli kapasiteettiin nähden vähän katsojia. Keskimääräinen stadionin täyttöaste oli vain kolmannes stadionin 67 000 kapasiteetista. Seura osti stadionin Torinon kunnanvaltuustolta vuonna 2003.
Juventus siirtyi pois epäsuositulta stadionilta vuonna 2006 ja päätti uuden intiimimmän ja tunnelmallisemman paikan rakentamisesta. Fanit olivat moittineet muun muassa sen huonoa sijaintia, sekä huonoa näkyvyyttä kentälle joistakin paikoista. Juventus on ensimmäinen suuri eurooppalainen seura, joka rakentaa uudesta stadionistaan aikaisempaa pienemmän. Vuoden 2006 jälkeen Juventus sekä Torino pelasivat ottelunsa Torinon olympiastadionilla, joka oli myös epäsuosittu pienen kapasiteetin vuoksi.
Marraskuussa 2008 seura julkisti suunnitelmansa uuden 41 000-paikkaisen stadionin rakentamisesta Stadio delle Alpin tilalle. Uuden stadionin kustannuksiksi arvioitiin 100 miljoonaa euroa. Stadionille ei rakenneta juoksurataa. Juventus Stadiumin valmistumisen myötä Juventuksesta tuli ensimmäinen Serie A -seura, joka rakentaa ja omistaa oman stadionin.
Stadionille tuli myös ostosalue, sekä myöhemmin sinne on suunniteltu tulevan museo. Stadionin avajaiset pidettiin 8. syyskuuta 2011. Stadionin avausottelussa Juventus kohtasi englantilaisen Notts Countyn, jolta Juventus sai mustavalkoraitaisen värityksensä vuonna 1903.
Vuonna 2014 stadionilla pelataan Eurooppa-liigan loppuottelu.
Enver Lisin
Enver Gennadjevitš Lisin ( s. 22. huhtikuuta 1986 Moskova) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2018–2019 Spartak Moskovassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lisin on pelannut aiemmin myös NHL-liigan Phoenix Coyotesin ja New York Rangersissa ja hänet tunnetaan erittäin nopeana luistelijana. Kaudeksi 2010–2011 Lisin siirtyi KHL-liigan Metallurg Magnirogorskiin. Kaudella 2013–2014 Lisin siirtyi Admiral Vladivostokiin, jossa hän toimi seuran kapteenina ennen siirtoaan TsSKA Moskavaan. Lisin oli ollut ennen siirtymistään TsSKA:n Hannu Jortikan luottopelaajia Admiralissa. Samalla kaudella Lisin pelasi myös EHT-turnauksessa kaksi ottelua tehoilla 2+1.
Kaudella 2016–2017 Lisin valittiin toisen kerran KHL-urallaan KHL All-Stars tapahtumaan, jossa hän teki uuden KHL:n nopeusennätyksen kentän ympäri luistelemisessa ajalla 12,450 sekuntia. Pelattuaan kolme varsin menestyksekästä kautta Salavat Julajev Ufan joukkueessa (joista viimeisin Erkka Westerlundin alaisuudessa), purki Salavat Julajev Ufa hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä. Lisin oli toiminut kaksi viimeistä kauttaan Salavatin varakapteenina.
Pian tämän jälkeen Lisin solmi vuoden mittaisen sopimuksen Sibir Novosibirskin kanssa, jossa hänen odotettiin olevan tärkeässä roolissa. Harjoituskausi sujuikin mallikkaasti ja Lisin onnistui tekemään hattutempun Jokereita vastaan pelatussa 4-2 voitossa. KHL-kauden alku oli kuitenkin Sibirille valtaisa pettymys ja Lisin purki 10 ottelun jälkeen sopimuksensa yhteisymmärryksessä Sibirin kanssa. Pian hän solmi uuden sopimuksen Spartakin kanssa, jonka kesto ylettyy kevääseen 2019.
Nurmihiihto
Nurmihiihto tai ruohikkohiihto on hiihtourheilulaji, jossa lasketaan nurmikolla. Se on kesäinen muoto alppihiihdosta ja kehitetty alun perin alppihiihtäjien kesäharjoitteluun. Nurmihiihto on Kansainvälisen hiihtoliiton virallinen laji ja lajin maailmancup on järjestetty vuodesta 1996. Menestynein nurmihiihtäjä on tšekkiläinen Jan Němec.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1908
Vuoden 1908 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 27. lokakuuta 1908 Northampton Institutessa, Clerkenwellissä, Lontoossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä oli toinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 42 osanottajaa neljästä eri maasta. Tapahtumia oli viisi, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
55 Cancri d
55 Cancri d on eksoplaneetta, joka kiertää Auringon kaltaisen 55 Cancri A -tähden kerran 14,29 vuodessa. Se sijaitsee yhtä kaukana tähdestään kuin Jupiter Auringosta. Kyseessä on planeettajärjestelmänsä viides ja uloin tähän mennessä havaittu planeetta. Se löydettiin 13. kesäkuuta 2002.
Kuten useimmat tunnetut eksoplaneetat, myös 55 Cancri d havaittiin tähden säteisliikettä tarkkailemalla. 55 Cancri b -planeetta oli jo paljastunut, mutta säteisliikkeessä oli vielä ollut selittämättömiä muutoksia; myöhemmät mittaukset paljastivat noin viiden astronomisen yksikön päässä tähdestä sitä kiertävän planeetan, 55 Cancri d:n. Vuonna 2008 vahvistui, että 55 Cancri d:n radan eksentrisyys on matala; kävi ilmi, että noin 5,77 astronomisen yksikön päässä tähdestä sijaitseva rata on lähes ympyrän muotoinen.
Koska 55 Cancri d on havaittu vain epäsuorasti, esimerkiksi sen rakenteesta tai lämpötilasta ei ole tietoa. Sen vähimmäismassa vastaa noin 3,835 Jupiteria. Massansa perusteella planeetta on kaasujättiläinen vailla kiinteää pintaa.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1924
Vuoden 1924 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 15. – 20. heinäkuuta 1924 Vélodrome d'hiverissä, Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli neljäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 181 osanottajaa 27 eri maasta. Tapahtumia oli kahdeksan, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Ihosy
Ihosy on kaupunki Madagaskarin sisämaan eteläosassa 614 kilometriä Antananarivosta etelään. Se on Ihoromben alueen keskus. Asukkaita on 18 200 henkeä (vuonna 2010).
Ihosy on baraheimon perinteinen keskuspaikka. Sen kautta kulkee Antananarivon ja Toliaran välinen RN7-valtatie, josta haarautuu Taolagnaroon johtava huonokuntoinen RN13. Kartalle merkitty Ihosyn ja Farafanganan välinen tie ei ole ollut ajokelpoinen kahteenkymmeneen vuoteen.
Juozas Preikšas
Juozas Preikšas (22. marraskuuta 1926 – 11. helmikuuta 2018) oli liettualainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 23. syyskuuta 1951. Hän tuli 31. lokakuuta 1984 nimitetyksi Kaunasin vihkipiispaksi ja Egnatian titulaaripiispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 2. joulukuuta; pääkonsekraattorina toimi Liudas Povilonis, jota avustivat Vincentas Sladkevičius ja Antanas Vaičius.
27. huhtikuuta 1988 Preikšas nimitettiin Kaunasin ja Vilkaviškisin apostoliseksi hallitsijaksi. 2. huhtikuuta 1989 hän sai nimityksen Panevėžysin apostoliseksi hallitsijaksi; vuodesta 1991 hän oli Panevėžysin hiippakunnan piispa. Hän jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 2002, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Jonas Kauneckas.
Nosy Boraha
Nosy Boraha ([ˈnuʃ buˈrahə̥], myös "Île Sainte-Marie") on Madagaskarille kuuluva saari Intian valtameressä. Se muodostaa myös samannimisen Analanjirofon alueeseen kuuluvan piirikunnan.
Nosy Boraha sijaitsee Madagaskarin koillisrannikon edustalla kahdeksan kilometrin päässä pääsaaresta. Se on 50 kilometriä pitkä ja enimmillään seitsemän kilometriä leveä. Saaren ainoa kaupunki on Ambodifotatra.
Ranskalaiset perustivat saarelle siirtokunnan vuonna 1642. Useimmat sen asukkaista kuolivat pian trooppisiin tauteihin. Myöhemmin Île Sainte-Marie toimi merirosvojen tukikohtana. Betsimisarakat luovuttivat sen vuonna 1750 Ranskalle, mutta jo vuonna 1752 paikalliset asukkaat tuhosivat uuden siirtokunnan. Saari joutui uudelleen Ranskalle vuonna 1818, ja myöhemmin siitä tehtiin vankisiirtola.
Nykyään Nosy Boraha on suosittu matkailukohde. Sen nähtävyyksiä ovat saaren edustalla heinä-syyskuussa liikkuvat ryhävalaat, Baie des Forbansin rannalla sijaitseva merirosvojen hautausmaa ja vuonna 1857 rakennettu Madagaskarin vanhin katolinen kirkko. Saarelle on päivittäiset lentovuorot Antananarivosta ja Toamasinasta sekä laivayhteys Soanierana-Ivongosta.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 7. – 12. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli viides kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 144 osanottajaa 29 eri maasta. Tapahtumia oli kahdeksan, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Kristen Kyrre Bremer
Kristen Kyrre Bremer (12. heinäkuuta 1925 Teno – 16. toukokuuta 2013) oli norjalainen teologi ja pappi. Hän toimi piispana vuosina 1972–1979 Nord-Hålogalandin ja vuosina 1979–1991 Nidarosin hiippakunnassa. Vuonna 1989 hän osallistui paavi Johannes Paavali II:n kanssa ekumeeniseen jumalanpalvelukseen Nidarosin tuomiokirkossa.
Pierre-Louis Lions
Pierre-Louis Lions (s. 1956) on ranskalainen matemaatikko. Hän on tutkinut epälineaarisia differentiaaliyhtälöitä ja saanut tutkimuksistaan Fieldsin mitalin vuonna 1994. Tuolloin hän työskenteli Paris-Dauphinen yliopistossa. Hän onnistui ensimmäisenä ratkaisemaan ja todistamaan Boltzmannin yhtälön.
Betsimisarakat
Betsimisarakat ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä arvioidaan olevan yli 1,5 miljoonaa henkeä.
Betsimisarakat ovat Madagaskarin toiseksi suurin etninen ryhmä. He asuvat maan itäosassa Intian valtameren rannikolla Antongilinlahden ja Manjaryjoen välisellä alueella. Betanmenat muodostava betsimisarakoiden alaryhmän.
Alkuperältään betsimisarakat ovat afrikkalaisten, Malesian ja Indonesian alueelta saapuneen väestön sekä arabien jälkeläisiä. 1700-luvulla he muodostivat valtion, jonka ensimmäinen johtaja Ratsimilaho oli perinteen mukaan brittiläisen merirosvon ja madagaskarilaisen prinsessan poika. Toamasinan ja Nosy Borahan (Île Saint-Marie) tärkeät satamat sijaitsivat betsimisarakoiden alueella.
Perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus, maanviljely ja kaupankäynti. Nykyään betsimisarakat viljelevät riisiä, kahvia ja mausteneilikkaa sekä työskentelevät plantaaseilla ja grafiittikaivoksissa. Heidän kulttuurissaan on eurooppalaista vaikutusta.
Barat
Barat ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä arvioidaan olevan lähes 375 000 henkeä.
Barat asuvat Madagaskarin sisämaan eteläosassa Ihosyn ja Betrokan ympäristössä. Alun perin he ovat kotoisin maan lounaisosasta Toliaran seudulta. Ulkonäöltään he muistuttavat bantuja. Barat jakautuvat useisiin alaryhmiin. Viime aikoina he ovat sekoittuneet betsileoihin.
Perinteinen elinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Betsileoilta barat ovat oppineet riisin viljelyn. Miehet ovat usein moniavioisia ja naisten asema on heikko.
Anosy
Anosy on hallintoalue Madagaskarissa. Sen pinta-ala on 30 198 neliökilometriä. Asukkaita on 510 000 henkeä.
Anosy sijaitsee Madagaskarin kaakkoisosassa. Se rajoittuu lännessä Androyhin, luoteessa Atsimo-Andrefanaan, pohjoisessa Ihorombeen ja koillisessa Atsimo-Antsinananaan. Asukkaat ovat etupäässä antanosyja. Eteläosassa asuu myös antandroyita.
Alue jakautuu Amboasary Atsimon, Betrokan ja Taolagnaron piirikuntiin. Kuntia on yhteensä 64. Hallinnollinen keskus on Taolagnaro (Tolagnaro, Fort Dauphin).
Väestön pääelinkeino on maatalous. Intian valtameren rannikolla harjoitetaan kalastusta. Mineraalivarat käsittävät jalokiviä, bauksiittia sekä titaanivalmisteiden raaka-aineena käytettävää ilmeniittiä.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1948
Vuoden 1948 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 7. – 13. elokuuta 1948 Wembley Arenalla, Lontoossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä oli kahdeksas kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 205 osanottajaa 39 eri maasta. Tapahtumia oli kahdeksan, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Tord Godal
Tord Godal (27. kesäkuuta 1909 – 27. helmikuuta 2002) oli norjalainen pappi, joka toimi Nidarosin hiippakunnan piispana vuosina 1960–1979. Hän oli Norjan kuninkaallisen tiede- ja kirjallisuusseuran johdossa vuosina 1966–1973, ja vuonna 1969 hänestä tuli Pyhän Olavin ritarikunnan komentaja.
Godalista tuli teologian tohtori vuonna 1947. Hänen väitöskirjansa oli "Meditasjonen og dens betydning for erkjennelsen". Hän kuului vapaamuurareihin.
Stolzen järjestelmä
Stolzen järjestelmä on saksalaisen Wilhelm Stolzen kehittämä pikakirjoitusjärjestelmä saksan kielelle. Siitä tuli Saksassa 1800-luvun loppupuolella toiseksi suosituin järjestelmä Gabelsbergerin järjestelmän jälkeen.
Stolzen järjestelmässä sanojen kirjoittaminen on hyvin säännönmukaista. Keskeisenä periaatteena on jokaisen sanan kaikkien äänteiden merkitseminen: kutakin merkkiä vastaa äänne ja puuttuville merkeille on säännöt.
Suljetulla vartalotavulla (konsonantti + vokaali + konsonantti) on järjestelmässä keskeinen rooli. Konsonanteille on omat merkkinsä, ja niiden väliin jäävä vokaali merkitään joko konsonantteja laskemalla tai nostamalla, vahventamalla edellistä konsonanttia tai venyttämällä konsonanttien etäisyyttä.
Stolze julkaisi järjestelmän vuonna 1841 teoksessa "Theoretisch-practisches Lehrbuch der deutschen Stenographie". Myöhemmissä oppikirjan painoksissa tehtiin joitakin muutoksia. Vuonna 1872 järjestelmään tehtiin suurempia muutoksia, muun muassa lyhenteiden määrää pienennettiin ja järjestelmää yksinkertaistettiin muutenkin. Kaikki eivät kuitenkaan hyväksyneet muutoksia, ja järjestelmästä jäi käyttöön kaksi eri versiota, joista käytettiin nimityksiä "vanhastolze" (saks. "Altstolze") ja "uusstolze" ("Neustolze"). Järjestelmien yhdistämiseksi tehtiin useita yrityksiä, jotka eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen.
Ferdinand Schrey julkaisi vuonna 1887 oman järjestelmänsä, josta tuli Saksan kolmanneksi suosituin, ja sen pohjalta laadittiin 1890-luvulla Stolze–Schrey-järjestelmä yhdistämään Schreyn ja Stolzen koulukuntia. Vuonna 1897 sekä uus- että vanhastolzen koulukunnat hyväksyivät siirtymisen Stolze–Schreyhyn, ja Stolzen järjestelmän käyttö jäi vähäiseksi.
Stolzen järjestelmästä tehtiin sovituksia useille muille kielille. Merkittävää käyttöä oli hollannin-, puolan-, venäjän- ja unkarinkielisillä sovituksilla.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1956
Vuoden 1956 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 23. lokakuuta – 1. joulukuuta 1956 West Melbourne Stadiumilla, Melbournessa, Australiassa. Tämä oli kymmenes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 164 osanottajaa 35 eri maasta. Tapahtumia oli kymmenen, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1980
Vuoden 1980 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 20. heinäkuuta – 2. elokuuta 1980 Moskovan olympiastandionilla, Moskovassa, Neuvostoliitossa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 271 osanottajaa 51 eri maasta. Tapahtumia oli yksitoista, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Germanus
Germanus on latinankielinen termi, joka viittaa germaaneihin. Se oli myös roomalainen "cognomen", eli eräänlainen liikanimi, joka tarkoitti veljeä latinaksi. Germanus oli myös useiden varhaisten pyhimysten nimi.
August Lehmann
Karl Friedrich August Lehmann (16. huhtukuuta 1843 Zossen – 8. huhtikuuta 1893 Berliini) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Lehmann toimi jonkin aikaa Arendsin ja Stolzen järjestelmien parissa, mutta oltuaan niihin tyytymätön, hän laati "stenotachygrafiaksi" kutsumansa järjestelmän, ja julkaisi sen vuonna 1875.
Please Kill Me
Please Kill Me: Punkin sensuroimaton esihistoria on vuonna 1996 julkaistu tietokirja, joka kertoo haastattelujen kautta punkliikkeen juurista, noususta ja myöhemmistä vaiheista. Teoksen ovat koonneet Legs McNeil ja Gillian McCain, ja se koostuu pääosin heidän tekemistään sadoista haastatteluista. Kirjan on suomentanut Ike Vil.
Please Kill Me alkaa New Yorkista ja vuodesta 1965, The Velvet Undergroundin perustamisesta ja Andy Warholin The Factoryn kuvioista. Teoksessa kuvataan muun muassa merkittävien punkyhtyeiden syntyä, niiden jäsenten kaoottisia elämänvaiheita ja kuuluisia kohtaamisia. Suuressa osassa ovat myös huumetempaukset, sosiaaliset valtataistelut, seksisekoilut ja syvällisemmät pohdinnat. Muusikoiden lisäksi puheenvuoro on toimittajilla, bändäreillä, roudareilla, näyttelijöillä ja valokuvaajilla. Kirjan pääpaino on joka tapauksessa Yhdysvalloissa 1960-luvulla syntyneellä underground-kulttuurilla, joka loi pohjan punkin kehittymiselle. Myöhemmin suureen suosioon nousseita englantilaisia punkin äänitorvia, kuten esimerkiksi Sex Pistolsia, ei teoksessa käsitellä yhtä laajasti.
Haastateltujen joukkoon lukeutuvat muun muassa Andy Warhol, Lou Reed, Danny Fields, Nico, Wayne Kramer, Iggy Pop, Dee Dee Ramone, Patti Smith, Malcolm McLaren, Nancy Spungen, Johnny Thunders, Debbie Harry ja Richard Hell.
Kirjaa on kiitelty tarkkanäköisyydestään ja ilkikurisuudestaan. Michael Monroe kommentoi "Please Kill Me:tä" seuraavasti: ""Kiehtova kirja yhdestä rock 'n' rollin tärkeimmästä ajanjaksosta, sekä siihen liittyvistä henkilöistä ja bändeistä. Välttämätöntä luettavaa kaikille, joita kiinnostaa rock 'n' roll varsinaisessa olemuksessaan, etenkin 60-luvun lopusta ns. "punk rockin" alkujuurista lähtien"".
"Please Kill Me" sai nimensä Richard Hellin t-paidasta, johon tämä oli itse kirjoittanut kyseisen tekstin. Useat henkilöt ovat nähneet paidan hänen päällään, mutta hän ei itse muista pitäneensä sitä kertaakaan: "Olin liian nössö pukeutuakseni siihen, mutta muistan kyllä hyvin miten pakotin Richard Lloydin kiskomaan sen ylleen."
Haminan seurakunta
Haminan seurakunta on Haminassa, Virolahdella ja Miehikkälässä toimiva evankelis-luterilainen seurakunta. Nykyisessä muodossaan se syntyi vuoden 2011 alussa, jolloin Hamina-Vehkalahden ja Virolahden seurakunnat sekä jälkimmäiseen kuulunut Miehikkälän kappeliseurakunta yhdistyivät. Kirkkoherrana on vuodesta 2014 lähtien toiminut Juha Tanska.
Ensimmäiset maininnat Vehkalahden seurakunnasta ovat vuodelta 1336 ja se oli yksi Suomen vanhimmista seurakunnista. Vehkalahden pitäjä käsitti tuohon aikaan suuren osan nykyisestä Kymenlaaksosta. Vanhin maininta Vehkalahden kirkosta löytyy Viipurin linnanisännän kirjeestä vuodelta 1396, mutta nykyinen Marian kirkko on rakennettu vuosien 1430-1470 välisenä aikana. Vuonna 1653 Vehkalahdelle myönnettiin kaupunkioikeudet ja se sai nimekseen Veckelax Nystad, Vehkalahden uusikaupunki. Uudenkaupungin rauhan jälkeen nimi muutettiin Fredrikshamniksi eli Haminaksi. Kaupungin väkiluvun kasvaessa ruotsinkielinen porvariväestö perusti oman ruotsinkielisen kaupunkiseurakunnan, mutta 17 vuotta myöhemmin, vuonna 1743 Turun rauhan solmimisen myötä, se sulautui takaisin Vehkalahden seurakuntaan kaakkoisen Suomen tultua osaksi Venäjän keisarikuntaa. Lyhyen olemassaolonsa aikana seurakunta oli kuitenkin ehtinyt rakentaa itselleen Ulrika Eleonoran kirkon.
Venäjän vallan alla Vehkalahti nousi merkittävään asemaan, kun se vuosien 1743-1812 välisenä aikana toimi Haminan hiippakunnan keskuksena. Vuonna 1751 ruotsin- ja saksankielinen väestö rakensi itselleen uuden Elisabetin kirkon, kun aiempi kirkko oli tuhoutunut tulipalossa. Molempien kirkkojen johdossa oli kuitenkin edelleen Vehkalahden kirkkoherra.
Haminan ja Vehkalahden väestö oli aiemmin ollut yhden kirkkoherran alaisuudessa, mutta vuonna 1905 perustettiin erillinen Haminan seurakunta. Sen ensimmäinen kirkkoherra oli Uno Mikael Renvall, joka astui virkaansa 1915. Seurakunnan kirkkona toimi vuonna 1843 valmistunut Johanneksen kirkko.
Haminan kaupunki ja Vehkalahden kunta yhdistyivät vuoden 2003 alussa ja vuoden kuluttua myös seurakunnat yhdistyivät.
Varhaisin asiakirjatieto Virolahdesta itsenäisenä kirkkopitäjänä on vuodelta 1370. Nykyinen puukirkko on valmistunut vuonna 1768. Sen vieressä on keskiaikainen kivisakasti, joka on nykyisen Suomen itäisin keskiaikainen rakennus. Klamilan kyläkirkko valmistui 1955.
Miehikkälä oli alkujaan osa Virolahden seurakuntaa. Kirkkomatkat olivat pitkiä ja 1800-luvun puolivälin jälkeen miehikkäläläiset alkoivat suunnitella oman seurakunnan perustamista. Päätös asiasta tehtiin vuonna 1863. Punatiilistä kirkkoa alettiin rakentaa 1879 ja se vihittiin käyttöön kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1888 Miehikkälän ensimmäiseksi vakinaiseksi kirkkoherraksi tuli Johan Efraim Snellman, joka toimi virassa kuolemaansa 1910 asti. Vuoden 2007 alussa seurakunta liitettiin uudestaan Virolahden seurakuntaan ja se jäi toimimaan kappeliseurakuntana.
Vuoden 2011 alussa Hamina-Vehkalahden ja Virolahden seurakunnat yhdistyivät Haminan seurakunnaksi. Virolahti ja siihen kuulunut Miehikkälä jäivät kappeliseurakunniksi.
Oma lehmä ojassa
Oma lehmä ojassa on vuonna 2011 julkaistu Haittavaikutuksen ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2011 levymerkillä A1 Music. Top Secret Remix -räpeistä vastaavat Efta, Kuuro-Koira ja Panama Rayo. Levyn on tuottanut Panama Rayo ja Efta.
The Hard Times of RJ Berger
The Hard Times of RJ Berger on Yhdysvalloissa esitetty televisio-/komediasarja, jonka ovat luoneet David Katzenberg ja Seth Grahame-Smith MTV-kanavalle. Ohjelman keskeinen hahmo on RJ Berger (Paul Iacono), epäsuosittu toisen lukuvuoden opiskelija kuvitteellisesta Pinkertonin lukiosta Ohiosta, jolla on valtava penis. Nimi Pinkerton mainitaan Weezer-yhtyeen albumilla Pinkerton. Yhtye teki ensiesiintymisensä jaksossa "Sinä, minä ja Weezer". Bergerin kaksi parasta ystävää ovat Miles Jenner (Jareb Dauplaise), jonka tavoitteet suosiosta saavat hänet ristiriitaan Bergerin kanssa ja goottityttö Lily Miran (Kara Taitz), joka on ollut ihastunut Bergeriin jo seitsemänvuotiaasta asti. Bergerin rakkaus on Jenny Swanson (Amber Lancaster), "tyttö" joka seurustelee Max Owenskin, suositun koulun urheilijan ja kiusaajan kanssa. Pilottijakson ensi-ilta oli 6. kesäkuuta 2010. Sarjasta on esitetty kaksi tuotantokautta.
Kyynelkoivu
Kyynelkoivu ("Betula pendula" 'Youngii') on rauduskoivun lajike. Lajike on hitaasti kasvava puu, jonka oksisto muodostaa pyöreän kruunun.
Kyynelkoivun kasvumuoto on alkujaan löydetty luonnosta. Kyynelkoivu vartetaan 2–6 metrin korkuiseen rauduskoivun runkoon, jonne se muodostaa riippuvan latvuksen, jonka oksat ovat pitkiä ja ohuita. Jos sitä halutaan leikata, leikkaus tehdään loppukesällä runsaan keväisen mahlavuodon takia. Kyynelkoivulla on hyvin pittoreski ohuista oksista muodostuva kruunu, joka yltää maahan saakka, minkä vuoksi tätä koivua on usein sanottu "itkukoivuksi". Se on hyvin vaatimaton ja kaunis. Sitä käytätään puutarha- ja maisemasuunnittelussa.
The Saturnettes (albumi)
The Saturnettes on The Saturnettesin debyyttialbumi ja Jann Wilden neljäs albumi. Albumin julkaisi turkulainen Yläkulo Tuotanto, sekä tamperelainen The Velvet Beat 16. marraskuuta 2011.
Levyltä on julkaistu singleinä kappaleet "Cadillac", "Just a Song" ja "Girl Named Sue".
Steamroller Productions
Steamroller Productions on yhdysvaltalainen tuotantoyhtiö, joka on keskittynyt tuottamaan elokuvia. Yhtiön perusti Steven Seagal vuonna 1989, jonka jälkeen vuosina 1994–2000 se tunnettiin nimellä "Seagal/Nasso Productions". Yhtiö käytti nimenään vielä hetkellisesti Luminocity Productionsia vuosina 2001–2005. Elokuvien ohella yhtiö on tuottanut Seagalin televisiosarjan ja albumin Mojo Priest.
Raimo Ekholm
Raimo Ekholm (s. 31. heinäkuuta 1946 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Ekholm sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 suurmäessä 15:nneksi ja normaalimäessä 32:nneksi. Hän saavutti normaalimäessä SM-hopeaa vuonna 1969. Samana vuonna hän sijoittui Sveitsin mäkiviikolla kahdeksanneksi. Seuratasolla Ekholm edusti Lahden Hiihtoseuraa.
Seppo Hannula
Seppo Hannula (s. 28. toukokuuta 1946 Kuusankoski) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Hannula oli Innsbruckin olympialaisissa 1964 Suomen joukkueen varamies. Hän sijoittui 16-vuotiaana Ounasvaaralla kolmanneksi vuonna 1963, oli Holmenkollenin nuorten kilpailussa toinen vuonna 1964 sekä voitti nuorten Suomen-mestaruuden vuosina 1964 ja 1965. Uransa ainoan aikuisten Suomen-mestaruuden hän voitti normaalimäessä vuonna 1974, jolloin hän oli paras myös Puijon kilpailuissa. Seuratasolla Hannula edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
At the Edge of Time
At the Edge of Time on Blind Guardianin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2010. Albumista on saatavana myös digipack-versio.
Kappaleesta "Valkyries" on albumin internetsivulla ladattavana demo-versio kuten myös vaihtoehtoiset miksaukset kappaleista "Curse My Name" ja "Wheel of Time".
Pekka Hyvärinen (mäkihyppääjä)
Pekka Hyvärinen (s. 15. toukokuuta 1954 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Hyvärinen sijoittui Lentomäen MM-kilpailuissa 1977 Vikersundissa 14:nneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden suurmäessä vuonna 1977 ja joukkuemäessä vuosina 1976–1978 sekä saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Puijolla hän voitti vuonna 1978 ja oli samana vuonna kahdessa Sapporon kilpailussa toinen. Seuratasolla Hyvärinen edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hänen setänsä oli mäkihypyn olympiavoittaja Antti Hyvärinen.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1984
Vuoden 1984 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 29. heinäkuuta – 11. elokuuta 1984 Memorial Sports Arenalla Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 17. kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 354 osanottajaa 81 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Shawn Vanzant
Shawn Vanzant (s. 19. lokakuuta 1988 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Vanzant muutti Tampaan vuonna 1997 ja hän pelasi paikallisessa lukiossa koripalloa. Hänen isänsä oli köyhä yksinhuoltaja, jolla ei ollut varaa elättää häntä. Tämän takia Vanzant muutti veljensä luokse asumaan, joka kuitenkin vietti vankilassa pitkiä aikoja. Myöhemmin Vanzant muutti toisen perheen luokse. Vuonna 2007 hän siirtyi Butlerin yliopistoon. Yliopiston joukkueessa Vanzant pelasi kaksi kertaa NCAA:n loppuottelussa. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies 8,1 pisteen keskiarvolla. Kaudeksi 2011–2012 Vanzant siirtyi Korihaihin. Hän ei edustanut seuraa koko kautta, vaan edusti loppukaudesta myös I-divisioonassa kaarinalaista Ura Basketia. Kaudeksi 2012–2013 Vanzant siirtyi NBA:n D-liigan Springfield Armoriin. Loukkaantuminen vaivasi kuitenkin hänen kauttaan ja hän siirtyi loppukautena FBA-sarjan Tampa Bay Rebelsiin.
Vuosina 2013–2015 Vanzant pelasi Kanadassa ja vuodesta 2015 Irlannissa.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1992
Vuoden 1992 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 26. heinäkuuta – 9. elokuuta 1992 Pavelló Club Joventut de Badalonassa, Barcelonassa, Espanjassa. Tämä oli 19- kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 336 osanottajaa 78 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Beauty Shop
Beauty Shop on Bille Woodruffin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2005. Se on spin-off "Barbershop"-elokuvista. Queen Latifahin esittämä Gina nähtiin ensimmäisen kerran elokuvassa "".
Gina Norris (Queen Latifah) on leskeksi jäänyt kampaaja, joka muutti Chicagosta Atlantaan, että hänen tyttärensä Vanessa (Paige Hurd) voisi käydä yksityistä musiikkikoulua. Gina on näyttänyt kykynsä kampaajana, mutta kun hänen itsekeskeinen pomonsa Jorge (Kevin Bacon) moittii hänen tekemisiään, hän ottaa lopputilin ja perustaa oman kauneussalongin.
Hän palkkaa useita kampaajia ja myös hänen kapinallinen kälynsä Darnelle (Keshia Knight Pulliam) saa töitä salongista. Liike saa monenlaisia asiakkaita, muun muassa ammattiurheilijoiden vaimoja ja varakkaita vaaleita naisia. Gina palkkaa myös Joen (Djimon Hounsou), afrikkalaisen sähkömiehen. Entinen pomo Jorge on kateellinen, koska hänen salonkinsa menettää asiakkaita Ginalle, ja palkkaa terveystarkastajan etsimään keinon sulkea Ginan liike. Pian Ginan salonkiin murtaudutaan ja lähes kaikki tuhotaan. Kun Willie (Lil' JJ) onnistuu kuvaamaan tarkastajan ja Jorgen keskustelun, hän näyttää videon Ginalle. Myöhemmin sinä iltana Gina menee vanhalle työpaikalleen ja kertoo Jorgelle tietävänsä tämän salaisuuden. Hänen mukanaan on kaksi miestä, jotka leikkaavat Jorgen hiukset pois.
Myöhemmin heidän suosikkiradiojuontajansa Helen ilmestyy salonkiin siistimisen tarpeessa. Saatuaan hyvää palvelua Helen mainostaa Ginan salonkia lähetyksessään.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 20. heinäkuuta – 4. elokuuta 1996 Alexander Memorial Coliseum, Atlantassa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 20. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 355 osanottajaa 97 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille.
Kansallispikakirjoitus
Kansallispikakirjoitus () oli Albrecht ja Felix von Kunowskin 1800-luvun lopulla laatima saksankielinen pikakirjoitusjärjestelmä.
Järjestelmän pääperiaatteena oli, että vokaalit merkitään alaspäin menevillä piirroilla ja konsonantit ylöspäin menevillä. Tarkoituksena oli saada järjestelmä, jolla kolmen ns. vokaalin kirjoittavan järjestelmän (Arends, Roller ja Brauns) käyttäjät olisi saatu yhteen Stolze–Schrey-järjestelmän esimerkin mukaisesti. Yritys epäonnistui, ja kolmen järjestelmän lisäksi saatiin neljäs. Kansallispikakirjoituksesta tuli kuitenkin melko suosittu, ja ennen ensimmäistä maailmansotaa se oli kolmanneksi suosituin saksankielinen järjestelmä Gabelsbergerin ja Stolze–Schreyn jälkeen: vuonna 1913 sillä oli 382 pikakirjoitusyhdistystä, joissa oli yhteensä yli 12 000 jäsentä.
Erkki Hämäläinen
Erkki Hämäläinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Rudolf Baláž
Rudolf Baláž (20. marraskuuta 1940 – 27. heinäkuuta 2011) oli slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1963, ja piispanvihkimyksensä hän sai 19. maaliskuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Ján Sokol ja Ján Chryzostom Korec. Baláž oli 14. helmikuuta saanut nimityksen Banská Bystrican hiippakunnan piispaksi.
Baláž johti hiippakuntaansa, kunnes kuoli 70-vuotiaana heinäkuussa 2011.
Stearns
F.B. Stearns Co oli yhdysvaltalainen Clevelandissä vuosina 1899–1930 toiminut autonvalmistaja, jonka tuotteet olivat korkealaatuisten autojen maineessa.
Yrityksen ensimmäinen auto oli tuohon aikaan tyypillinen "buggy". Sen voimanlähteenä oli makaava moottori, joka oli sijoitettu lattian alle. Voimansiirrossa oli planeettavaihteisto sekä ketjuveto, ja auton pyörät olivat polkupyörän pyörien kaltaiset.
Vuonna 1901 markkinoille tuli ohjauspyörällä varustettu malli. Sen moottorissa oli yksi suuri sylinteri, jonka halkaisija oli 159 mm ja iskun pituus 178 mm. Seuraavana vuonna markkinoilla oli auto, jossa oli kaksisylinterinen, 5,5-litrainen ja 25-hevosvoimainen moottori. Auton hinta oli 3 000 dollaria.
Vuoden 1905 Stearnseissa oli eurooppalaisia vaikutteita; edessä oli Mercedes-tyylinen jäähdytin. Moottorissa oli venttiilikoneiston kautta ohjatut imuventtiilit. Sylinteriryhmät olivat parivaletut ja tarjolla oli sekä neli- että kuusisylinterinen muunnelma. Nelisylinterisen iskutilavuus oli 8,75 litraa ja suurin teho 60 hevosvoimaa. Voimansiirrossa oli joko ketju- tai akseliveto. 4 600 dollarin hintaisen auton huippunopeus oli lähes 100 km/h. Kuusisylinterisen mallin takimmainen sylinteripari oli upotettu rintapeltiin. 13-litraisella, 90-hevosvoimaisella moottorilla varustetun auton huippunopeus oli lähes 145 km/h ja sen voimansiirrossa oli ketjuveto.
Vuonna 1909 esiteltiin 30-hevosvoimaisella yksilohkomoottorilla varustettu kaupunkiauto, jonka tunnusomainen piirre oli jäähdyttimen kennoston ympärillä oleva valkoinen nauha.
Urheiluautojen tuotannosta luovuttiin vähitellen ja huomio siirtyi tavanomaisiin automalleihin. Vuonna 1914 tuli 5,1-litraisella nelisylinterisellä tai vaihtoehtoisesti 6,8-litraisella kuusisylinterisellä Knight-kaksoisluistiventtiilimoottorilla varustettu malli, jossa oli sähköinen käynnistysmoottori sekä sähkövalot. Vuonna 1917 esiteltiin ajanmukainen "Stearns", jossa oli 5,4-litrainen V8-moottori.
1920-luvun alussa tuotannon painopiste oli neli- ja kuusisylinterisissä malleissa. Vuonna 1925 yritys siirtyi Willys-Overlandin omistukseen ja nelisylinterisen mallin tuotanto päättyi seuraavana vuonna. Stearnsien valmistus jatkui vuoteen 1930 asti. Loppuvaiheessa valikoimassa oli hinnaltaan 2 095 dollarin 27,3-hevosvoimainen kuusisylinterinen sekä suuri 6,3-litraisella rivikahdeksikolla varustettu malli. Halvin muunnelma maksoi 5 500 dollaria.