Paperisäkki
Paperisäkki on pussimainen voimapaperista tehty pakkaus, jota käytetään kuivien jauhemaisten tai rakeisten aineiden kuten jauhojen, sementin ja eläinrehujen kuljetuksessa ja varastoinnissa. Yhteen paperisäkkiin pakataan tuotteesta riippuen yleensä useita kymmeniä kiloja.
Paperisäkkejä on käytetty 1800-luvun lopulta alkaen, jolloin ne kertakäyttöisinä ja edullisina alkoivat syrjäyttää säkkikankaasta tehtyjä kangassäkkejä. 1900-luvun alussa alettiin valmistaa liimattuja avosäkkejä, ja niiden koneellinen valmistus alkoi 1920-luvulla aluksi sementtiteollisuuden tarpeisiin.
Paperisäkiksi luokitellaan ympärysmitaltaan vähintään 50 senttimetrin pakkaus; sitä pienempiä kutsutaan "paperipusseiksi". Ympärysmitaltaan yli 210 cm olevia säkkejä kutsutaan "suursäkeiksi". Paperisäkissä on yleensä 2–4 paperikerrosta pakattavan tuotteen vaatimusten mukaisesti. Jokin kerroksista voi olla muovipäällystetty, ja uloimman kerroksen ulkopinta voi olla valkaistu ja sileä paremman painojäljen mahdollistamiseksi.
Kangassäkkien kadottua lähes täysin teollisen pakkaamisen käytöstä paperisäkkien tärkeimpiä kilpailijoita ovat nykyisin muovista tehdyt säkit, joiden etuna on muun muassa parempi kosteudenkestävyys.
Avosäkkien pohja on suljettu jo tuotantovaiheessa, mutta niiden suu suljetaan vasta täytön jälkeen. Avosäkin pohja voidaan sulkea liimaamalla tai ompelemalla. Avosäkissä voi olla taivepohja tai sivutaive.
Venttiilisäkeissä sekä pohja että suu on suljettu jo valmistusvaiheessa, mutta yläkulmaan on jätetty aukko eli venttiili säkin täyttöä varten. Venttiilisäkkejä on nopeampi täyttää koneellisesti kuin avosäkkejä, eikä pöly muodostu yhtä suureksi ongelmaksi. Venttiilisäkkien täyttöön käytetään yleensä automaattisia, ruuvikuljettimella tai siipipyörällä varustettuja pakkauskoneita, jotka selviytyvät yhdestä säkistä jopa alle sekunnissa. Avosäkin täyttöön ja sulkemiseen menee nopeimmillaankin 3–4 sekuntia. Nopeaa täyttöä varten säkkipapereista pyritään kehittämään kestävyydestä tinkimättä sen verran huokoisia, että ilma poistuu paperikerrosten läpi nopeasti.
Ommellussa venttiilisäkissä on yleensä sivutaive, liimatussa ei, mutta erilaisia muunnelmia esiintyy.
Paperisäkit valmistetaan erityisestä säkkipaperista, joka on paperisäkkeihin kehitettyä, usein mikrokreppaamalla hieman venyväksi tehtyä voimapaperia. Mikrokreppaus saadaan aikaan paperikoneen kuivausosassa kahden vastakkaisiin suuntiin pyörivän pehmeän kumitelan avulla.
Ensimmäinen työvaihe on yleensä tuote- ja pakkausmerkintöjen fleksopainatus uloimman säkkipaperikerroksen ulkopintaan. Sitten tarvittavat paperikerrokset taivutetaan ja liimataan letkuksi, josta katkotaan yksittäisiä säkkiaihioita. Pohjantekokone sulkee sitten aihioiden alapäät säkkien pohjiksi. Viimeisinä vaiheina tulevat säkkien täyttö ja suljenta sekä pakkaaminen kuljetuslavoille.
Suomessa paperisäkkejä valmistavat Pyroll Kotkassa ja Paperika Oy Ikaalisissa. 1980-luvulle saakka Suomessa valmistettiin vuosittain satoja miljoonia paperisäkkejä, joista valtaosa vietiin Neuvostoliittoon. Idänkaupan tyrehdyttyä suomalainen säkkiteollisuus supistui 1990-luvulla nopeasti ja alkoi maailmanlaajuisesti keskittyä nopeasti kehittyville markkinoille ja halvemman työvoiman maihin kuten Venäjälle ja Aasiaan.