hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cines
Società Italiana Cines on italialainen elokuvayhtiö, joka tuottaa ja levittää elokuvia. Nykyinen Cines perustettiin 2006, mutta alkuperäinen elokuvayhtiö perustettiin 1906. Cines oli merkittävä mykkäelokuvien tuottaja, mutta yritys kaatui 1935, kun sen studiot tuhoutuivat tulipalossa. Cines on perustettu tämän jälkeen kolme kertaa uudestaan.
Cinesin perusti 1906 italialaisen mykkäelokuvan pioneeri Filoteo Alberini, joka sai tukea Banco di Romalta. Cines aloitti matkimalla ranskalaista Pathé-yritystä mutta erikoistui siten hsitoriallisten elokuvien ja pukudraamojen tekemiseen. Mario Caserini ja Enrico Guazzoni olivat Cinesin ensimmäiset merkittävät ohjaajat. Sillä oli oma studionsa Roomassa, mutta yritys valmisti elokuvien lisäksi filmimateriaali Padovassa.
Cines liittyi 1919 Unione Cinematografica Italiana -konsortioon, joka perustettiin vastauksena Italian elokuvan ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen kriisiin. UCI kaatui kuitenkin 1924, ja Cinesin studiot siirtyivät 1929 Stefano Pittalugan omistamalle Cines-Pittalugalle, joka teki ensimmäisen Italiassa tuotetun äänielokuvan, "La canzone dell’amoren" (1930). Pittaluga kuoli 1931, ja Cines-Pittalugan omistajaksi tuli pankkiiri Ludovico Toeplitz, joka valitsi Emilio Cecchin yrityksen tuotantojohtajaksi.
Valtion omistama IRI-holdingyhtiö järjesti Cinesin uudestaan 1935. Elokuvien levityksestä vastannut haara meni valtion omistamalle ENIC:lle ja studio ja tuotantopuoli Carlo Roncoronin omistamalle Cines-SAISC:lle. Cinesin studiot paloivat 1935, ja yhtiö lopetti toimintansa.
Luigi Freddi perusti Cinesin uudelleen 1941, ja se tuotti muun muassa Luigi Chiarinin, Carmine Gallonen, Alessandro Blasettin, Mario Camerinin ja Roberto Rossellinin elokuvia. Cinesin toimitilat siirrettiin Saksan valtauksen aikana tilapäisesti Venetsiaan. Yritys laitettiin 1945 selvitystilaan, mutta se palasi vuonna 1949. Cines tuotti jälleen elokuvia, joista merkittävimpiä olivat Pietro Germin ja Luigi Zampan ohjaustyöt. Pahasti velkaantunut Cines lopetti jälleen toimintansa vuonna 1957.
Cines syntyi uudelleen 2006 sata vuotta alkuperäisen yrityksen perustamisen jälkeen. Cinesia oli perustamassa kustannusyhtiö Persiani Editore. Uuden Cinesin taiteellinen johtajuus annettiin teatteriohjaaja Leonardo Bragaglialle.
Väärä vala
Väärä vala eli perätön lausuma tuomioistuimessa on oikeudessa valehtelemista niin, että sillä on vaikutusta tai sillä pyritään vaikuttamaan oikeudenkäynnin lopputulokseen. Todistajan on annettava todistajanvala, eli vannottava oikeudessa kertovansa kyseessä olevassa asiassa totuus mitään salaamatta tai mitään siitä pois jättämättä tai lisäämättä.
Väärä vala on rangaistava rikos. Suomen rikoslaissa perätön lausuma on rangaistava teko.
Isänmaan puolesta
Isänmaan puolesta on seuraavien teosten nimi:
Arvid Forbus
Arvid Forbus, e. "Forbes" (15. kesäkuuta 1598 Porvoo – 29. toukokuuta 1665 Stettin) oli Suomessa syntynyt aatelinen kenraali, vapaaherra ja valtaneuvos. Ånäsin kartanossa syntynyt Forbus kuului Skotlannista lähtöisin olleeseen Forbesin sukuun.
Forbus palveli aluksi Creutzin rykmentissä ja myöhemmin Porin rykmentissä, jonka kanssa osallistui Kolmikymmenvuotisessa sodassa muun muassa Wolgastin kaupungin piiritykseen Etu-Pommerissa. Vuonna 1635 Forbus liittyi Bernhard Weimarin joukkoihin ja oli kolme vuotta myöhemmin mukana Rheinfeldenin taistelussa, joka päättyi Weimarin murskavoittoon.
Taistelussa saavutetun voiton jälkeen 1938 Forbus aateloitiin yhdessä veljensä Mattiaksen kanssa. Forbus korotettiin Kokemäen nimelliseksi vapaaherraksi 1652. Valtaneuvos hänestä tuli .Vuonna 1658 hänet ylennettiin kenraaliksi.
Heinäkuussa 1639 Forbus avioitui Turussa Henrik Yrjänänpoika Hornin lesken Margareta Boijen kanssa. Vuodesta 1641 lähtien hän toimi yli vuosikymmenen ajan sotilashallintotehtävissä Pommerissa, ensin Stettinissä ja sen jälkeen Stralsundin kaupungissa. Vuonna 1648 Forbus nimitettiin Pommerin varakuvernööriksi. Hän palasi jälleen Ruotsiin vuonna 1653 hoitamaan valtaneuvoksen tehtäviä. Kaarle X Kustaan Tanskan sodan aikana Forbus toimi hallinnollisissa tehtävissä Etelä-Ruotsissa.
Forbusin läänityksiin kuului useita kartanoita ja linnoja sekä Suomessa, Ruotsissa että Pommerissa. Suomessa hänen omistuksessaan oli muun muassa Kokemäenkartano, jonka paronin arvo hänelle annettiin 1652 sekä Jackarbyn kartano Porvoossa. Lisäksi Forbus sai läänityksekseen koko Artjärven pitäjän.
Arvid Forbus kuoli Stettinissä vuonna 1665. Hänet on puolisoineen haudattu Tukholmaan Riddarholmenin kirkkoon Forbus- ja De la Gardie -sukujen hautakappeliin.
Carl Magnus Creutz
Carl Magnus Creutz (10. syyskuuta 1821 Pernaja – 20. maaliskuuta 1893 Pernaja) oli suomalainen kreivi, kuvernööri ja historiantutkija. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1850. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862, vaikka olikin vastustanut valiokunnan asettamista. Hän oli sukunsa edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Hän oli yksi aatelissäädyn tärkeimmistä edustajsta, vuosina 1863–1864 aatelissäädyn varapuhemies ja 1867 säätyjen perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja. Hän kannatti aatelin erioikeuksien purkamista. Vuosina 1866–1889 hän oli Turun läänin kuvernööri. Hän hoiti vuodesta 1851 alkaen Pernajassa sijaitsevaa Malmgårdin kartanoa, joka on kuulunut Creutzin suvulle vuodesta 1614, ja rakennutti sinne 1880–1885 näyttävän linnarakennuksen. Creutz oli yksi Suomen historiallisen seuran perustajajäseniä vuonna 1875.
Montrealin olympiaboikotti
Montrealin olympiaboikotissa 30 Afrikan maata jättäytyi pois Montrealin olympialaisista vastalauseeksi Uudelle-Seelannille, joka oli pelannut rugbyotteluita Etelä-Afrikan kanssa. Kyseessä oli ensimmäinen toteutunut olympialaisten suurboikotti.
Ernest Johann Creutz
Ernest Johann Creutz vanhempi (20. toukokuuta 1619 – 24. helmikuuta 1684 Turku) oli suomalainen valtaneuvos, maaherra ja Turun hovioikeuden presidentti. Hänen poikansa oli valtioneuvos Ernst Johan Creutz nuorempi ja veljensä niin ikään maaherrana toiminut amiraali Lorentz Creutz.
Ernest Johann Creutz oli vuosina 1652–1666 Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra sekä vuonna 1666 lyhytaikaisesti Turun ja Porin läänin maaherra Erik von der Linden kuoltua. Hän siirtyi 1667 Ruotsin Västmanlandiin. Creutz nimitettiin valtaneuvokseksi ja Turun hovioikeuden presidentiksi vuonna 1674. Hän ajoi reduktiota ja puolusti Suomen etuja.
Ernst Johan Creutz
Ernst Johan Creutz (12. helmikuuta 1675 Turku – 3. huhtikuuta 1742 Kristineholm) oli suomalainen valtaneuvos (1727-1739) ja maaherra, joka sai kreivin arvon 1731.
Creutzin vanhemmat olivat valtaneuvos, vapaaherra Ernst Johan Creutz ja Maria Silfverhjelm. Hän opiskeli Turussa ja työskenteli ensin Tukholmassa hovissa, sitten laamannina Linköpingissa ja Hallandissa 1718-1721. Vuonna 1721 hänestä tuli Itä-Götanmaan maaherra. Creutz oli ollut mukana valmistelemassa uutta hallitusmuotoa jo 1719-1721. Vuonna 1727 hän tuli myssypuolueen edustajana valtaneuvostoon, mutta hänet erotettiin 1739 hattujen päästyä valtaan.
1735-1739 Creutz toimi Turun akatemian kanslerina.
Creutzin puoliso vuodesta 1711 oli vapaaherratar Ebba Margareta Barnér (k. 1736).
Ernst Juhana Creutz
Ernst Juhana Creutz voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Mestarien liigan kauden 2012–2013 pudotuspelit
Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2012–2013 pudotuspelit pelattiin 12. helmikuuta – 25. toukokuuta 2013. Pudotuspelien kaikki ottelut pelataan kaksiosaisina, paitsi loppuottelu, joka pelataan yksiosaisena Wembley Stadiumilla, Lontoossa.
Kaikki pudotuspelivaiheen otteluparien arvonnat suoritetaan UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä.
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa.
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Myös jatkoajalla vierasmaalisääntö otetaan huomioon.
Neljännesvälieräparien arvonta suoritettiin 20. joulukuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 12., 13., 19. ja 20. helmikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 5., 6., 12. ja 13. maaliskuuta 2013.
Puolivälieräparien arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 2. ja 3. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 9. ja 10. huhtikuuta 2013.
Vällieräparien arvonta suoritettiin 12. huhtikuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 23. ja 24. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 30. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 2013.
Loppuottelu pelattiin 25. toukokuuta 2013 Wembley Stadiumilla, Lontoossa.
Fredrik Hynning
Fredrik Hynning (s. 15. toukokuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue AIK IF:ssä. Hänen vahvuuksiin kuuluu kahden suunnan pelaaminen, luistelu, intensitettii, hyökkäyspään pelaaminen, laukaus ja alivoimapelaaminen.
Hynning on Djurgårdens IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin AIK IF:ään, jossa Hynning teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 hän voitti tehoilla 27+25=52 koko J20 SuperElitin pistepörssin. Hynning pelasi kauden aikana kaksi Elitserien-ottelua sekä kuusi ottelua lainalla Allsvenskanin Örebro HK:ssa.
Kaudeksi 2002–2003 AIK:n miesten joukkue putosi Allsvenskaniin. Hynning pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa miesten peleissä tehden 41 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja kymmenessä Kvalserien-ottelussa tehot 1+4=5. Kaudella 2003–2004 hän oli AIK:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 20+17=37. Joukkue eteni Kvalserieniin, mutta putosi seuraavaksi kaudeksi kuitenkin I-divisioonaan taloudellisista syistä. Hynningin ura jatkui kaudella 2004–2005 kuitenkin Elitserienissä ja Luleå HF:n riveissä. Hänen tulokaskautensa toi siellä 43 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa yhdeksän syöttöpistettä. Kaudella 2005–2006 Hynning teki runkosarjassa 18 tehopistettä ja jakoi kolmella osumallaan kevään 2006 pudotuspeleissä Luulajan sisäisen maalipörssin voiton Ľuboš Bartečkon ja Vladimír Machuldan kanssa.
Kaudella 2006–2007 Hynning teki läpimurtonsa ja Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+26=43. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Timrå IK:hon. Hynningin ensimmäisen sopimuskauden runkosarja meni kuitenkin pilalle loukkaantumisen takia. Kaudella 2008–2009 hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+21=36. Hynning jakoi myös Elitserienin alivoimamaalipörssin voiton MODO Hockeyn Andreas Salomonssonin kanssa kahdella osumallaan. Helmikuussa 2009 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Timrån kanssa.
Hynning jakoi kaudella 2009–2010 Timrån sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Magnus Pääjärvi-Svenssonin kanssa. Hän jakoi kahdella osumallaan Elitserienin alivoimamaalipörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa. Kausi 2010–2011 Hynningillä päättyi kuitenkin nilkkavammaan jo 18 ottelun jälkeen marraskuussa 2010. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Skellefteå AIK:n riveihin. Hynning osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja teki runkosarjassa vain neljä tehopistettä. Kevään 2012 pudotuspeleissä hän jäi tehopisteittä. Hynning voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Hän purki kauden jälkeen sopimuksensa Skellefteån kanssa ja palasi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella AIK:hon.
Hynning pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001. Ruotsin A-maajoukkueessaa hän on pelannut lähinnä Euro Hockey Tour -tasolla yhteensä 11 ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Gary Hooper
Gary Hooper (s. 26. tammikuuta 1988 Harlow, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Sheffield Wednesdayta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hooper aloitti uransa Tottenhamin junioreissa. Kun hänet oli vapautettu sopimuksestaan, hän kävi koeajalla useissa eri seuroissa. Lopulta Conference National tasolla pelannut Grays Athletic kirjoitti hänen kanssa sopimuksen.
Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Mestaruussarjassa pelanneeseen Southendiin. Hooper ei vakiinnuttanut paikkaansa ja hän oli kahdesti lainasopimuksella muualla kunnes lopulta hänet laitettiin siirtolistalle.
2008 Ykkösliigassa pelannut Scunthorpe United osti hänet 125 000 punnan siirtokorvauksella. Ensimmäisellä kaudellaan Scunthorpessa hän teki kaikissa peleissä yhteensä 30 maalia.
Hooper siirtyi skotlantilaiseen Celticiin vuonna 2010 englantilaisesta Scunthorpe Unitedista. Hänestä maksettiin 2,4 miljoonan punnan siirtokorvaus. Skotlannin Valioliigassa pelatessaan hän oli joka vuosi liigan johtavia maalintekijöitä onnistuen maalinteossa myös Mestareiden Liigassa.
Useiden siirtohuhujen ja eri seurojen jättämien tarjousten jälkeen Hooper siirtyi Norwich Cityyn heinäkuussa 2013. Hän allekirjoitti kolmevuotisen sopimuksen, joka sisältää option yhden vuoden jatkosta.
Hooper siirtyi lainalle Sheffield Wednesdayhin lokakuussa 2015. Siirrosta tuli pysyvä siirtoikkunan auettua tammikuussa 2016.
Reijo Kalmakurki
Reijo Kalmakurki (alk. Lehtonen; 5. joulukuuta 1945 Tampere – 5. marraskuuta 2012 Tampere) oli suomalainen vasemmistolainen opiskelijapoliitikko, joka kuului 1970-luvulla taistolaisen opiskelijaliikkeen johtajiin. Hän toimi Sosialistisen opiskelijaliiton (SOL) puheenjohtajana vuosina 1971–1975.
Kauppiasperheeseen syntynyt Lehtonen kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Aluksi hän oli mukana "Orgiastic Nalle Puh Cultivators" -nimisessä pienessä underground-ryhmässä ja samannimisessä yhtyeessä, mutta liittyi vuonna 1968 Suomen Kommunistiseen Puolueeseen (SKP). Lehtonen valittiin pian Akateemisen Sosialistiseuran puheenjohtajaksi ja hän oli perustamassa vankien oikeuksia ajavaa yhdistystä sekä Varusmiesliittoa. Hän toimi myös niin sanotuissa yllytysoikeudenkäynneissä aseistakieltäytymiseen yllyttäneen Erik Schüllerin asianajajana. Samoihin aikoihin Lehtonen otti sukunimekseen sukunsa vanhan nimen "Kalmakurki".
Kalmakurki johti SOL:ia vuosina 1971–1975, jolloin järjestö oli keskeisessä asemassa taistolaisessa opiskelijaliikkeessä. Sen jäsenjärjestöt menestyivät hyvin ylioppilaskuntien edustajistovaaleissa ja Kalmakurki oli itse Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan vaalien äänikuningas. Hän oli keskeinen henkilö prosessissa, jossa ASS ja SOL kasvoivat nopeasti ja suuntautuivat marxilaisuuteen sekä lisäsivät yhteistyötä Neuvostoliiton suuntaan. Jätettyään opiskelijapolitiikan Kalmakurki kävi Moskovan puoluekoulun ja siirtyi SKP:n keskuskomitean sihteeristöön, jossa hän pääasiassa vastasi puolueen valistustyöstä. Hän toimi myös Tiedonantaja-lehden "Teoria ja politiikka" -nimisen liitteen päätoimittajana ja osallistui Demokraattisen sivistysliiton perustamiseen.
1980-luvun lopulla Kalmakurki vetäytyi viettämään vaatimatonta elämää Hämeenkyrön Kyröskoskelle. Hän kouluttautui 1990-luvulla puistometsuriksi ja työskenteli Hämeenkyrön kunnalle. Hän säilytti edelleen vasemmistolaisen maailmankatsomuksensa. Kalmakurki kuoli keuhkosyöpään vuonna 2012.
The Creeping Flesh
The Creeping Flesh on Freddie Francisin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1973. Elokuvan pääosissa ovat Christopher Lee, Peter Cushing ja Lorna Heilbron. Columbia Pictures toimi elokuvan tuottajana ja levittäjänä.
Kauhuelokuvan käsikirjoitti Peter Spenceley ja Jonathan Rumbold ja tuotti Michael P. Redbourn. "The Creeping Flesh" sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa vuonna 1973. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan New Yorkissa 12. helmikuuta 1973. "The Creeping Flesh" on julkaistu videolle ja DVD:lle.
"The Creeping Flesh" oli George Bensonin ja Harry Locken viimeinen elokuva. Ohjaaja Freddie Francis oli lyhyellä varoitusajalla ottanut "The Creeping Fleshin" tuotannon käsiinsä Don Sharpilta.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin "tuore"-arvosana viiden arvostelun perusteella.
Viktoriaaniaikainen tiedemies palaa Lontooseen paleontologisen luurankopussinsa kanssa, minkä hän oli löytänyt Papua-Uusi-Guineasta. Luut kuitenkin sisältävät pahoja voimia... Kun luut laitetaan säilöön veteen, liha palaa luiden päälle ja vapauttaa hirveän olennon tiedemiehen perheen ja ystävien keskuuteen.
Abraham Cronhjort
Abraham Cronhjort (1634–1703) oli sotapäällikkö ja sai vapaaherran arvon 1696. Hän oli kotoisin Liivinmaalta. Hänet nimitettiin 1696 Hämeen-Uudenmaan läänin maaherraksi. Suuren Pohjan sodan sytyttyä hän sai vuonna 1700 niiden joukkojen päällikkyyden, joiden oli määrä suojella rajaa venäläisiä vastaan. Ensin hän voitti 1701 venäläiset mutta kärsi sitten tappioita, ja Inkerinmaa joutui venäläisille.
Hänen poikiaan olivat Hans Henning Cronhjort ja Carl Gustaf Cronhjort.
Kunnallisneuvos
Kunnallisneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Suomen suuriruhtinaskunnassa kunnallisneuvos oli vuoden 1880 virka-arvojärjestyksen kahdeksanteen luokkaan kuulunut arvonimi. Itsenäisessä Suomessa arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Vuosien 1918–2013 aikana kunnallisneuvoksen arvonimi on myönnetty 1134 henkilölle.
Kunnallisneuvoksen arvonimi on kolmanneksi yleisin arvonimi Suomessa. Joka vuosi nimitetään 10–20 uutta kunnallisneuvosta.
Kangasvuoren rautatietunneli
Kangasvuoren rautatietunneli on rautatietunneli Jyväskylässä, noin kilometri rautatieasemalta pohjoiseen Jyväskylä–Äänekoski–Saarijärvi–Haapajärvi-rataosalla. Tunneli on valmistunut vuonna 1964, kun rataosaa perusparannettiin (vanha rata kulki Jyväskylästä pohjoiseen Seppälänkankaan kautta). Tunneli on 2 735 metriä pitkä. Valmistuessaan se oli Suomen pisin liikennetunneli, mutta myöhemmin valmistuneet Lahdenvuoren tunneli (4 290 m, vuonna 1974) Orivesi–Jyväskylä-rataosalla, Vuosaaren satamaradan Savion tunneli (13,5 km, vuonna 2008) ja Kehäradan tunneli (8,2 km, vuonna 2015) ovat sitä pidempiä. Tunnelin pohjoinen suuaukko on Sulun kaupunginosassa Kangaslammella.
Jyväskylä–Äänekoski-rataosuus sähköistetään. Kangasvuoren tunneli on riittävän korkea, joten sähköistyksen asentamiseksi tunnelia ei tarvitse korottaa. Kiskotus uusitaan, kallioseinämiä vahvistetaan ja tunnelin katto verkotetaan sähköistyksen yhteydessä.
Polttokenttäkalmisto
Polttokenttäkalmisto tai tasaisen maan polttokalmisto on Suomesta ja Virosta tavattava rautakautinen hautaustyyppi. Polttokenttäkalmistot olivat Virossa käytössä 300-luvulta jaa. 1200-luvulle jaa., samoin Suomessa muinaisjäännöstyyppiä esiintyy nuoremmalta roomalaisajalta ristiretkiajalle. Hautausmuoto yleistyi Suomessa erityisesti 600–700-luvulla. Kalmistossa tuhkatut vainajien ja hauta-antimien jäännökset on ripoteltu luonnollisten kivien väliin sekaisin muiden hautausten kanssa. Kiviä on myös saatettu kasata hautausten päälle.
Virossa polttokenttäkalmistoja muistuttavat hyvin läheisesti samanaikaiset hautaröykkiöt, jotka koostuvat epäsäännöllisen kokoisista yhteen kerrokseen kasatuista kivistä. Hautausmuoto on Itämeren piirissä tyypillinen nimenomaan Suomessa, missä se esiintyy pääasiallisena hautausmuotona koko myöhäisrautakauden. Yhteistä polttokenttäkalmistoissa on, etteivät ne juuri näy maan pinnalle. Ne kätkevät myös useiden vainajien toisiinsa sekoittuneita jäännöksiä, ja niitä onkin pidetty ennen kaikkea sukuhautoina. Sekä Virossa että Suomessa polttokenttäkalmistoista löytyy toisinaan myös palamatonta ihmisluuta. Virossa on tulkittu, että polttokenttäkalmistojen kiveykset voisivat yksinkertaisesti olla jälkiä hautarovioista, jotka kokeellisen arkeologian perusteella palavat paremmin ollessaan kivipohjalla. Näin ollen polttokenttäkalmistokiveykset olisivat seurausta hyvin pitkään jatkuneesta hautausperinteestä.
Tunnettuja polttokenttäkalmistoja ovat esimerkiksi Laitilan Kodjalan Vainionmäki, Kaarinan Ristimäki ja Hämeenlinnan Imatran Voiman kalmisto.
L’avaro
L’avaro (englanninkielisenä nimikkeenä "The Miser") on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Tonino Cervin ohjaama italialainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Alberto Sordi, Laura Antonelli, Christopher Lee ja Marie Laforêt. "L’avaro" perustuu löyhästi Molièren komedianäytelmään "L’Avare".
"L’avaro" sai ensi-iltansa Italiassa huhtikuussa vuonna 1990. Espanjassa elokuva sai ensi-illan 5. kesäkuuta 1990. Elokuva sai yhden David di Donatello -palkintoehdokkuuden parhaasta lavastuksesta (Mario Garbuglia) vuonna 1990.
Christopher Lee kertoi omaelämäkerrassaan "Tall, Dark and Gruesome", että "L’avaro" on ainoa elokuva pitkän uransa aikana, missä hän unohti repliikinsä. Lisäksi Leetä ärsytti erittäin paljon elokuvan italialaisen työryhmän välinpitämättömyys ottoja kohtaan, jolloin työryhmä tupakoi, puhui ja kuljeskeli kohtausten ottojen aikana. Eräässä vaiheessa se oli mennyt niin pahaksi, että Lee oli lyönyt kätensä pöytään ja vaatinut hiljaisuutta.
Elsa Bruun
Elsa Maria Bruun (13. maaliskuuta 1886 Kajaani – 14. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja -johtaja. Hän oli Eduskunnan kirjaston ylikirjastonhoitaja vuosina 1949–1956.
Bruun sai filosofian maisterin arvon vuonna 1910. Hän oli jo ennen yliopistosta valmistumistaan työskennellyt vuodesta 1908 lähtien Helsingin opiskelijakirjaston amanuenssina, jona hän toimi vuoteen 1918 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi Eduskunnan kirjastoon, jossa toimi kirjastonhoitajana vuodet 1920–1948. Vuonna 1948 tehtiin lainmuutos, jolla Eduskunnan kirjasto palautettiin valtioneuvoston kanslian alaisuudesta eduskunnan hallintaan, ja tuolloin tuli avoimeksi kirjaston ylikirjastonhoitajan virka. Virkaan pyrki Bruunin ohella kolme muuta hakijaa, mutta kukaan heistä ei täyttänyt pätevyysvaatimuksia. Kun virka julistettiin uudelleen avoimeksi täsmennetyin vaatimuksin, valituksi tuli Bruun. Hän johti kirjastoa seuraavien kahdeksan vuoden ajan, kunnes jäi eläkkeelle.
Bruun oli myös Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuodet 1946–1956. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1956.
Hanna Ušenina
Hanna Jurijivna Ušenina (; s. 30. elokuuta 1985) on ukrainalainen shakin suurmestari, joka voitti shakin naisten maailmanmestaruuden joulukuussa 2012. Ušenina menetti mestaruuden ottelussa Hou Yifanille syyskuussa 2013.
Gustaf Samuel Crusell
Gustaf Samuel Crusell (1810–1858) oli suomalainen lääkäri. Hän väitteli lääketieteen tohtoriksi 1840 ja toimi piirilääkärinä Käkisalmessa vuodesta 1842. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen fysiikan dosentti vuodesta 1857. Hän alkoi ensimmäisenä käyttää galvanismia hoitomenetelmänä. Hän julkaisi Pietarissa 1841 teoksen "Über den Galvanismus als Chemisches Heilmittel gegen oertliche Krankheiten" ja siihen liittyvät lisäykset "Erster - Dritter Zusatz zu der Schrift über dekn Galvanismus" (1842–1843). Vaikka hän oli luonteeltaan sisukas, häneltä puuttui käytännön elämän taju.
Hän oli säveltäjä Berndt Crusellin serkun poika.
The Salamander
The Salamander (myös "Morris West's The Salamander") on Peter Zinnerin ohjaama poliittinen trilleri vuodelta 1981. Trillerin pääosissa ovat Franco Nero, Anthony Quinn, Sybil Danning, Christopher Lee ja Claudia Cardinale. "The Salamander" on ohjaaja Zinnerin ainoa ohjaustyö.
"The Salamander" pohjautuu Morris L. Westin samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta Robert Katz laati käsikirjoituksen. Tuottajina toimivat Erwin C. Dietrich, Paul Maslansky ja Renzo Rossellini. Jerry Goldsmith vastasi elokuvan musiikista. Elokuva sijoittuu Italiaan.
"The Salamander" sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa vuonna 1981. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan 23. toukokuuta vuonna 1983. Suomessa elokuva julkaistiin suoraan videolle vuonna 1989. Elokuva on julkaistu myös DVD:lle.
"The Salamander" voitti kaksi Laceno d'Oro -palkintoa Avellino Neorealismin elokuvajuhlilla parhaasta elokuvasta (Peter Zinner) ja parhaasta käsikirjoituksesta (Robert Katz).
Mahō shōjo Madoka Magica
Mahō shōjo Madoka Magica () on japanilainen, Shaftin tuottama 12-osainen animaatiosarja, jonka on ohjannut Akiyuki Shinbō ja käsikirjoittanut Gen Urobuchi. Sarjan pohjalta on luotu mediafranchise, johon kuuluu kolme elokuvaa sekä joukko sarjakuvia ja pelejä. Sarjakuvista kolmanteen elokuvaan pohjautuva "Hangyaku no monogatari" on julkaistu suomeksi nimellä "".
Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Mitakiharan kaupunkiin. Sarjan päähenkilö on 14-vuotias koulutyttö Madoka Kaname. Madoka ja tämän ystävä Sayaka Miki kohtaavat noidiksi kutsuttuja hirviöitä vastaan taistelevan Mamin ja kissamaisen Kyubeyn, joka tarjoaa tytöille maagisia voimia noitien vastustamiseen vastineeksi kanssaan tehdystä sopimuksesta. Kyubey kutsuu tällaisten voimien vastaanottajia taikatytöiksi. Homura Akemi, Madokan luokalle juuri siirtynyt tyttö, kuitenkin varoittaa Madokaa taikatytöksi ryhtymisestä ja yrittää parhaansa mukaan estää Madokaa ottamasta taikavoimia vastaan. Mami kertoo Madokalle ja Sayakalle tytöille tarjotuista taikavoimista noitien muodostamasta uhasta. Tytöt joutuvat ratkaisemaan luottaakko Homuraan vai Kyubeyhin.
Marjo Bruun
Marjo-Riitta Sylvia Bruun (o.s. "Peltonen", s. 2. heinäkuuta 1956 Helsinki) on suomalainen agronomi ja Tilastokeskuksen pääjohtaja vuodesta 2012.
Bruun valmistui agronomiksi vuonna 1988 Helsingin yliopistosta pääaineenaan maatalouspolitiikka. Vuosina 2000–2001 hän työskenteli Tieturi Oy:n projektipäällikkönä ja 2001–2003 konsultointijohtajana. Bruun oli maa- ja metsätalousministeriön Tietopalvelukeskuksen (Tike) tuotantopäällikkö 2003–2006, tilastoryhmän johtaja 2006–2007 ja keskuksen ylijohtaja 2007–2012.
Maaliskuussa 2012 kuntaministeri Henna Virkkunen (kok.) esitti Bruunia Tilastokeskuksen uudeksi pääjohtajaksi eläkkeelle jääneen Heli Jeskanen-Sundströmin seuraajaksi. Valtioneuvosto nimitti hänet virkaan seitsemän vuoden määräajaksi 1. toukokuuta 2012 alkaen.
Bruun oli Tietotekniikan liiton hallituksen jäsen 2011–2012. Hän on ollut vuodesta 2012 Conference of European Statisticiansin (CES) hallituksen jäsen ja vuodesta 2013 Eurostat Partnership Groupin hallituksen sekä VATT:n neuvottelukunnan jäsen.
La chute des aigles
La chute des aigles (kansainvälinen nimike "Fall of the Eagles") on vuonna 1989 julkaistu Jesús Francon ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-belgialainen sota-/draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Mark Hamill, Ramon Estevez ja Christopher Lee.
"La chute des aigles" sijoittuu toisen maailmansodan pyörteisiin Saksassa, missä kaksi nuorta miestä – toinen kiihkeä natsi ja toinen salainen anti-natsi – ovat rakastuneet samaan naiseen, joka on varakkaan pankkiirin tytär.
"La chute des aigles" sai ensi-iltansa 18. toukokuuta 1989 Ranskassa.
Nazaré
Nazaré on rantakaupunki ja kalastajakylä Keski-Portugalissa. Se sijaitsee Oesten maakunnassa lähellä Caldas da Rainhaa. Sen pinta-ala on 82,4 km² ja asukasluku 15 158 (2011) henkeä. Kaupunki koostuu kolmesta osasta: "Praia" (ranta-alue), "Sítio" (90 metriä korkealla kukkulalla oleva vanha kylä) ja "Pederneira" (vuoren laella oleva kalastajakylä). Jyrkkä nousu Praiasta Sítioon voidaan kulkea köysiradan avulla.
Kaupungin lähelle pääsee junalla Oeste-rataa pitkin, mutta lähin asema Valado on noin viiden kilometrin päässä Nazarésta.
Le boucher, la star et l'orpheline
Le boucher, la star et l'orpheline (kansainvälinen nimike "The Butcher, the Star and the Orphan") on vuonna 1975 julkaistu Jérôme Savaryn ohjaama ranskalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Gérard Croce, Valérie Kling, Rosa Fumetto ja Elisabeth Mortensen. Sivuosissa ovat muun muassa Christopher Lee, Micheline Presle, Delphine Seyrig ja Michel Simon.
Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Jean Bach, Jérôme Savary ja Roland Topor ja tuottajana Christian Geray-Bellile. "Le boucher, la star et l'orpheline" sai ensi-iltansa Ranskassa 19. helmikuuta vuonna 1975.
Ice Palace Salavat Julajev
Ice Palace Salavat Julajev on Venäjällä, Ufan kaupungissa sijaitseva areena, jolle mahtuu 4 200 katsojaa. Se toimi neljänkymmenen vuoden ajan jääkiekkojoukkue Salavat Julajev Ufan kotiareenana, kunnes seura muutti vuonna 2007 valmistuneelle Ufa-Arenalle.
Areena toimii vuoden 2013 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen toisena näyttämönä, Ufa-Arenan toimiessa kisojen keskusareenana.
Yao Defen
Yao Defen (15. heinäkuuta 1972 Lu’an – 13. marraskuuta 2012 Lu’an) oli kiinalainen nainen, joka oli kuollessaan Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman pisin nainen. Viimeisimmässä Guinnessin tekemässä mittauksessa hänen pituudekseen vahvistettiin 233,3 cm. Kiinan viranomaiset kertoivat Yaon kuolemasta joulukuussa 2012.
Guinnessin ennätysten kirjaan Yao Fei pääsi vuonna 2010. Hänen normaalista poikkeava pituuskasvunsa johtui aivolisäkkeessä olleesta kasvaimesta.
Maailman kaikkien aikojen pisin nainen on tiettävästi ollut vuonna 1982 kuollut Zeng Jinlian, joka oli 249 cm:n pituinen.
Luettelo Oulun yliopiston ainejärjestöistä
Tämä on luettelo Oulun yliopiston ylioppilaskunnan piirissä toimivista tiedekunta- ja ainejärjestöistä. Luettelo on järjestetty aakkosjärjestykseen ensin tiedekuntien ja sitten ainejärjestöjen nimien mukaan. Jos tiedekunnan ainejärjestöillä on yhteinen kattojärjestö, se on lihavoituna luettelon ensimmäisenä.
Strukturoitu ohjelmointi
Strukturoitu ohjelmointi tarkoittaa rakenteellista tietokoneohjelmien suunnittelua ja ohjelmointia. Strukturoitua ohjelmointia voidaan tehdä millä tahansa ohjelmointikielellä, myös proseduraalisen ohjelmoinnin kielellä.
Strukturoidussa ohjelmoinnissa pyritään parantamaan koodin selkeyttä ja vähentämään kehittämiseen kuluvaa aikaa käyttämällä loogisia rakenteita - kuten aliohjelmia ja silmukoita - yksinkertaisten ehtolauseiden ja GOTO-rakenteen sijaan. Näin voidaan välttää "spagettikoodin" syntyminen.
Olio-ohjelmointi voidaan käsittää strukturoidun ohjelmoinnin lajikkeeksi, joka ratkaisee sekä data-orientoituneen että toiminto-orientoituneen suunnittelun.
Ruotsalaisten puolue
Ruotsalaisten puolue () oli Ruotsissa toiminut uusnatsitaustainen puolue, joka määritteli itsensä nationalistiseksi. Ruotsin kansallissosialistinen rintama perustettiin alun perin vuonna 1994, ja vuonna 2008 sitä seurasi "Folkfronten"; nykyisellä nimellään liike on toiminut vuodesta 2009. Puolue lopetti natsisymbolien käytön ja lievensi voimakasta antisemitismiä hankkiakseen lisää kannattajia. Se sai kunnallisen edustuksen ensimmäistä kertaa, kun sen johtaja Daniel Höglund tuli valituksi Grästorpin valtuustoon vuonna 2010. Hän joutui kuitenkin jättämään valtuuston, kun kävi ilmi, että hän ei asunut kunnassa.
Bangladeshin nationalistipuolue
Bangladeshin nationalistipuolue ("BNP") () on bangladeshilainen keskustaoikeistolainen nationalistipuolue. Puolueen puheenjohtaja on entinen pääministeri Khaleda Zia.
Venezuelan yhdistynyt sosialistinen puolue
Yhdistynyt sosialistinen puolue ( eli PSUV) on venezuelalainen demokraattista sosialismia ajava vasemmistopuolue. Puolue muodostui vuonna 2007 useimpien Chávezia tukeneiden puolueiden parlamentaarikkojen yhdistyessä.
Puolueella oli noin 7,6 miljoonaa jäsentä vuonna 2014. Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa puolue kärsi ensimmäisen tappionsa ja sai 55 edustajaa 167 paikkaiseen parlamenttiin.
Sarah (laulaja)
Sarah Skaalum Jørgensen (s. 6. heinäkuuta 1995) on tanskalainen laulaja. Hän voitti Tanskan X Factor -kilpailun vuonna 2011. Hän ilmoitti kilpailun aikana olevansa lesbo. Sarahin ensimmäinen single oli "Okay". Hän pääsi debyyttialbumillaan ("Hjerteskud", 2011) listaykköseksi.
Sarah varttui Herlevissä. Hänellä on pikkuveli ja -sisko.
The Beatles Stereo Box Set
The Beatles Stereo Box Set on The Beatles -yhtyeen syyskuussa 2009 julkaistu CD-boksi. Se sisältää yhtyeen kaikki Britanniassa julkaistut studioalbumit stereoäänenlaadulla varustettuna. Poikkeuksen tekevät alun perin Yhdysvalloissa julkaistu "Magical Mystery Tour" -soundtrack sekä "Past Masters" -kokoelmat. Kaikki albumit ovat samana vuonna julkaistuja remasteroituja painoksia. Boksi julkaistiin vinyyliversiona vuonna 2012.
Stereoboksin vastineeksi julkaistiin samanaikaisesti "The Beatles in Mono" -kokoelma.
Tervaleppäkorpi
Tervaleppäkorpi kuuluu Suomen luonnonsuojelulain mukaan suojeltaviin luontotyyppeihin. Tervaleppäkorvessa on tulvien tai lähteiden vuoksi läpi kasvukauden niin märkää, että valtapuulajina siellä on muita Suomen puulajeja paremmin tulvaa sietävä tervaleppä. Tämä ei kuitenkaan yksinään riitä tervaleppäkorven määritelmäksi, vaan biotooppia (luontotyyppiä) on tarkasteltava kokonaisuutena: esimerkiksi melko yleiset järviruokovaltaiset, järvikortevaltaiset ja suursaravaltaiset, tervaleppää kasvavat kosteat alueet eivät ole tervaleppäkorpia. Osa kasvupaikkatyypin tunnistamisessa tärkeistä opaskasveista on lueteltu luonnonsuojeluasetuksen säännöksessä, mikä kuvastaa niiden merkitystä luontotyypin tunnistamisessa.
Tervaleppäkorvelle ovat ominaisia vanhat, kookkaat ja usein monirunkoiset tervalepät. Kosteus ja tiheään kasvavan tervalepän varjostus synnyttävät tasaisen, viileän ja kostean pienilmaston. Muita tervaleppäkorven puita voivat olla hieskoivu, harmaaleppä, puumaiset pajut, saarni ja vähäisessä määrin kuusikin. Aluskasvillisuudessa kuivempien mättäiden ja vetisten välikköpintojen vaihtelu on tyypillistä. Pensaina voi kasvaa esimerkiksi tuomea, pihlajaa, paatsamaa ja herukkaa. Mättäillä kasvaa varpujen ja sammalten ohella usein suuria saniaisia, kuten hiirenporrasta ja nevaimarretta. Märemmillä paikoilla kasvaa muun muassa vehkaa, kurjenmiekkaa ja rentukkaa.
Monet sienet ja jäkälät viihtyvät kosteassa korvessa. Linnuista tervaleppäkorvessa voi tavata muun muassa mustapääkertun, satakielen, mustarastaan ja pikkutikan. Tervalepän tyypillinen kääpä on harvinainen lakkakääpä.
Vuonna 1997 voimaan tulleen luonnonsuojelulain määritelmän täyttäviä tervaleppäkorpia on koko maassa yhteensä vain muutamia satoja hehtaareja. Suurin osa niistä on pieniä, enintään muutaman hehtaarin laajuisia. Esimerkiksi Helsingin suojeltavien luontotyyppien kartoituksessa kesinä 1998 ja 1999 löytyi ainoastaan yksi, Vallisaaresta. Laajimmat ja edustavimmat esiintymät sisältyvät valtakunnallisiin suojeluohjelmiin.
Tervaleppäkorvet ovat erityisesti sienten, jäkälien ja monien eläinlajien elinympäristöinä tärkeitä. Tervaleppäkorvet ovat arkoja vesitalouden muutoksille, joten niitä uhkaa ennen muuta ojittaminen, rakentaminen ja vesistöjen säätely. Luontotyypin harvinaistumiseen on metsäojituksilla ollut suuri merkitys. Suurin osa Suomen tervaleppäkorvista sijaitsee Pori–Parikkala-linjan eteläpuolella.
Lakeuksien lukko (elokuva)
Lakeuksien lukko on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1951, hänen neljäs ohjaustyönsä. Elokuva perustuu Artturi Leinosen romaaniin "Lakeuksien lukko" (1920).
Leinosen romaanin keskeisten henkilöiden esikuvat ovat todellisuudesta, Pohjanmaalta, maanviljelysneuvos Gustaf August Wasastjerna ja Jouppilan tilan isäntä, ajankohta on 1859. Isäntä ei suostu myymään maata patruunalle, ja he katsovat pahalla silmällä, kun heidän lapsensa löytävät toisensa.
Aikalaisarvioissa Kassilan ohjaustyö sai pääasiassa kiitosta. Erityistä huomiota keräsi näyttelijä Aku Korhonen: hän on ”se, jonka harteilla koko filmi oikeastaan kestääkin” (Paula Talaskivi, Helsingin Sanomat), joskin hänen näyttelijäntyönsä saa muun muassa Eugen Terttulalta (Suomen Sosialidemokraatti) myös arvion ”teatraalinen”. Myös Matti Oraviston osasuoritus saa myönteistä huomiota. Erityistä kiitosta saa Pentti Unhon kuvaustyö, jonka varaan Hufvudstadsbladetin Hans Kutterin mielestä koko elokuva asettuu.
Myöhemmin elokuvaa on luonnehdittu Romeo ja Julia -mukaelmaksi, jossa vastakkain ovat kartanonherra ja talonpoika. Elokuvan kantavana voimana pidetään edelleen Aku Korhosta. Kiitosta saa myös se, että Kassila on saanut itse muokata käsikirjoitusta, minkä työtavan toimivuus on osoittautunut hyväksi myöhemminkin.
Bodies
Bodies on Robbie Williamsin kahdeksannen studioalbumin, Reality Killed the Video Starin ensimmäinen single ja sen julkaisi EMI 12. lokakuuta 2009. Kappale sai ensiesityksensä 4. syyskuuta 2009 The Chris Moyles Show:ssa BBC Radio 1:llä klo 8:00 aamulla Williamsin kanssa tehdyn haastattelun jälkeen. Se on Williamsin ensimmäinen singlejulkaisu sooloartistina sitten maaliskuussa 2007 julkaistun "She's Madonnan". "Bodies" sijoittui Iso-Britannian singlelistoilla ylimmillään sijalle 2, myyden 89 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana ja saavuttaen parhaimmat ensimmäisen viikon myynnit sitten "Rock DJ:n". Williamsin singlen kuitenkin päihitti 1. sijalle päässyt Alexandra Burken "Bad Boys", joka julkaistiin samana päivänä, mutta saavutti kuitenkin 187 000 kappaleen myynnit samalla viikolla. Singlen taustakuvan on ottanut Julian Broad.
International CD SingleDigital EPKappaleen arvoitukselliset sanoitukset, valikoimalla uskonnollisia viittauksia on aiheuttanut paljon spekulointia. Lokakuussa 2010 "Q Magazinen" Williamsille tekemässä haastattelussa Williams sanoi sanoituksien olevan "saatanan siansaksaa", joita hän teki järjettömänä. Hän vielä lisäsi että "Kuka tietää mitä minä yritin? Olin vitun jähmettynyt."
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Mojaven aavikolla, sen ohjasi hänen työtoverinsa Vaughan Arnell ja videolla esiintyy myös Williamsin sen aikainen tyttöystävä Ayda Field, joka on hänen nykyinen vaimo. Videon ensinäytös oli 9. syyskuuta 2009.
Albanialainen elokuva
Albanialainen elokuva sai alkunsa vuonna 1947, jolloin Albaniassa kuvattiin ensimmäiset uutiselokuvat. Vuonna 1952 Tiranaan perustettiin Neuvostoliiton tuella Shqipëria e Re (”Uusi Albania”) -elokuvastudio. Samoihin aikoihin maassa alettiin valmistaa dokumenttielokuvia. Sergei Jutkevitš ohjasi vuonna 1954 valmistuneen neuvostoliittolais-albanialaisen yhteistuotannon "Veliki voin Albanii Skanderbeg" (”Albanian suuri soturi Skanderbeg”). Suomessa elokuvaa esitettiin nimellä "Kultainen haarniska". Ensimmäinen kokonaan albanialainen näytelmäelokuva oli Kristaq Dhamon ohjaama "Tana" vuonna 1958.
Albanian elokuvatuotanto kehittyi erityisesti vuosina 1975–1990, jolloin maassa tehtiin vuosittain keskimäärin 13 näytelmäelokuvaa. Vuonna 1980 Shqipëria e Re tuotti 40 dokumenttielokuvaa, 26 uutisfilmiä, 14 näytelmäelokuvaa ja 10 animaatiota. Tunnettuja ohjaajia olivat Dhimitër Anagnosti, Viktor Gjika, Piro Milkani ja Esat Musliu. Elokuvissa käynti oli hyvin suosittua. Vuonna 1970 Albaniassa oli 450 elokuvateatteria, joihin myytiin 20 miljoonaa lippua.
Kommunistivallan aikana albanialaisten elokuvien sisältö oli voimakkaan propagandistinen. Niiden keskeisiä aiheita olivat toisen maailmansodan aikainen vastarintaliike sekä sosialistisen yhteiskunnan rakentamiseen liittyvät moraalikysymykset. Nykyperspektiivistä katsoen filmien taiteellinen taso oli usein kyseenalainen, mutta olosuhteet huomioon ottaen maan elokuvateollisuus ylsi merkittäviin saavutuksiin.
Elokuvien tuotanto lakkasi kommunistisen järjestelmän romahdettua 1990-luvun alussa. Uusia elokuvia alettiin valmistaa vasta vuosikymmenen lopulla. Samalla maahan avattiin ensimmäiset nykyaikaiset elokuvateatterit ja Shqipëria e Re nimettiin Kansalliseksi elokuvakeskukseksi (Qendra Kombëtare e Kinematografisë). Tunnettuja albanialaisia nykyohjaajia ovat Gjergj Xhuvani, Albert Minga ja Fatmir Koçi.
Ruusuprojekti
Ruusuprojekti on Pyhärannassa sijaitsevan Santtion kyläseuran projekti, jonka tavoitteena on pyrkiä luomaan ruusuista maisemaa Vakka-Suomeen ja Rauman seudulle, Kolmen ajan rannikolle. Tämä tapahtuu istuttamalla teiden varsille, pihoille ja kyliin mahdollisimman paljon pimpinellaruusuja ja muita perinteisiä, vanhanajan kestäviä ruusuja. Santtion kylän oma nimikkoruusu on juhannusruusu ("Rosa pimpinellifolia" 'Plena'). Ensimmäiset ruusut istutettiin kylätalo Mainingin pihaan vuonna 1999.
Projekti sai alkunsa, kun Mainingin pihalle päätettiin hankkia juhannusruusu. Santtioseuran puheenjohtaja Esa Urhonen tutustui ruusujen maailmaan nousiaislaisen puutarhuri Seppo Lundgrenin opastuksella. Monia ruusulajikkeita tutkailtaessa syntyi samalla ajatus ruusuillan järjestämisestä. Ruusuillan puhujaksi saatiin pimpinellaruusuihin erikoistunut Aila Korhonen. Innostavan illan seurauksena syntyi teos "Pimpinella kylämaiseman ruusu", jonka julkaisi Santtioseura vuonna 2004. Teoksessa käytettiin apuna Suomen Ruususeuran kirjasena julkaisemia Aila Korhosen tekstejä. Kirjan tekijät ovat Peter Joy, Mirja Kauppila-Laine ja Esa Urhonen.
Santtion kylälle on hankittu myös uusia ruusulajikkeita; hankkeessa on ollut mukana Maatalouden tutkimuskeskus, Turun ruususeura, Suomen Ruususeura ja Hongiston taimisto. Kylätalo Mainingissa pidettiin vuonna 2003 Ruusun päivä –tapahtuma, jossa esiteltiin muun muassa ruusunpensaiden hoitoa. Tuolloin kylällä kasvoi noin 500 ruusupensasta.
Wilhelmus Demarteau
Wilhelmus Joannes eli Guillaume Jean Demarteau MSF (24. tammikuuta 1917 Horn – 5. joulukuuta 2012) oli alankomaalainen, Indonesiassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1941 ja nimitettiin Bandjarmasinin apostoliseksi vikaariksi sekä Arsinoë in Cypron titulaaripiispaksi 6. tammikuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Georges-Marie-Joseph-Hubert-Ghislain de Jonghe d'Ardoye, jota avustivat Tarcisius Henricus Josephus van Valenberg ja Albert Soegijapranata.
3. tammikuuta 1961 Demarteau sai nimityksen Bandjarmasinin hiippakunnan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hänen aikanaan hänen johtamansa hiippakunta muutti nimensä muotoon Banjarmasin. Hän erosi tehtävistään 6. kesäkuuta 1983.
Haapasuomusammal
Haapasuomusammal ("Radula complanata") on maksasammallaji suomusammalten heimossa ("Radulaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Suomessa haapasuomusammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Haapasuomusammal kasvaa metsähaapojen ("Populus tremula") ja jalojen lehtipuiden rungoilla, sekä myös kivialustalla.
Haarusammal
Haarusammal ("Lepidozia reptans") on maksasammallaji haarusammalten heimossa ("Lepidoziaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä. Suomessa haarusammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Haarusammal kasvaa varjoisissa metsissä lahopuulla, kannoilla, kostealla humuksella, jyrkänteen tyvillä, lohkareilla.
Pikkuraippasammal
Pikkuraippasammal ("Anastrophyllum minutum") on maksasammallaji korvasammalten heimossa ("Jungermanniaceae"). Se on laajasti levinnyt laji, jota esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Etelä-Afrikassa. Suomessa pikkuraippasammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Pikkuraippasammal kasvaa karuilla silikaattikallioilla, harvoin lahopuulla tai tuntureilla maalla.
Isoraippasammal
Isoraippasammal ("Anastrophyllum saxicola") on maksasammallaji korvasammalten heimossa ("Jungermanniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla vuoristoissa, arktisilla alueilla ja havumetsävyöhykkeellä. Suomessa isoraippasammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Isoraippasammal kasvaa silikaattikallioilla, louhikoissa ja kivenlohkareilla.
Metsäpykäsammal
Metsäpykäsammal ("Barbilophozia barbata") on maksasammallaji korvasammalten heimossa ("Jungermanniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla lauhkealta vyöhykkeeltä havumetsäalueen pohjoisosiin.
Suomessa metsäpykäsammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Kivipykäsammal
Kivipykäsammal ("Barbilophozia hatcheri") on maksasammallaji korvasammalten heimossa (Jungermanniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla lehtimetsävyöhykkeeltä arktisille alueille ja Antarktiksella. Suomessa kivipykäsammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Kivipykäsammal kasvaa metsissä kallioilla ja maalla.
Vaarapykäsammal
Vaarapykäsammal ("Barbilophozia lycopodioides") on maksasammallaji korvasammalten heimossa ("Jungermanniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla vuoristoissa ja havumetsävyöhykkeeltä arktisille alueille. Suomessa vaarapykäsammalta esiintyy aivan koko maan alueella. Se on yleinen, pohjoisosassa hyvin yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen laji (LC).
Vaarapykäsammal kasvaa havumetsissä humuksella ja kivipinnalla.
Kutonen (jalkapallo)
Kutonen on Suomen jalkapalloilun seitsemänneksi korkein sarjataso. Sarjasta on mahdollista nousta Vitoseen. Peliaika sarjassa on 2 x 45 min tai 2 x 35 min (2017).
Fernando del Valle
Fernando del Valle (ent. Brian Skinner, s. 28. helmikuuta 1964) on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan on tenori.
Del Valle vaihtoi sukunimensä kunnioittaakseen isoisäänsä Fernando Meléndez del Vallea, joka oli myös tenori. Hän on vuonna 1876 El Salvadorin presidenttinä toimineen Andrés del Valle pojanpojanpoika ja eversti José María San Martínin (El Salvadorin presidentti vuosina 1854–1856 ja Santa Teclan kaupungin perustaja) jälkeläinen.
Del Valle syntyi Louisianan New Orleansissa. Hän valmistui Tulanen yliopistosta sekä Southern Methodist Universitystä, joka sijaitsee Texasin Dallasissa. Hän opiskeli myös San Franciscon oopperan Merola Opera Programissa vuosina 1992 ja 1993. Myöhemmin hän voitti Chicagon Bel Canto -kilpailun ja muutti Italiaan, missä hän opiskeli Carlo Bergonzin, Thomas Haywardin ja Elena Nikolaidin johdolla.
Del Valle debytoi oopperassa seitsemäntoista ikäisenä vuonna 1981 ja lauloi seuraavana vuonna Bachin Matteus-passion tenorisolistina New Orleansissa. Hän jatkoi uraansa konserttitenorina laulaen muun muassa Beethovenin "Missa Solemnisin" sekä Verdin, Brittenin ja Lloyd Webberin Requiemien solistina. Euroopan-debyytti oli vuonna 1995 Beethovenin 9. sinfoniassa Orchestra Sinfonica di Milano Giuseppe Verdin kanssa, ja pian hän lauloi oopperarooleja italialaisissa oopperataloissa. Hän debytoi 1998 menestyksekkäästi Saksassa ja Wexford Festivalilla Irlannissa. Vuodesta 1999 lähtien del Valle on esiintynyt ympäri maailmaa. Muutaman vuoden ajan hän oli kiinnitettynä Staatstheater Darmstadtin tenoriksi.
Vuonna 2003 Ricarda Jacobi maalasi hänen muotokuvansa. Vuonna 2004 El Salvadorin entinen Yhdysvaltain-suurlähettiläs Ernesto Rivas-Gallont kutsui del Vallen laulamaan kaksi konserttia Santa Teclan kaupungin 150-vuotisjuhlan kunniaksi. Hartaana katolisena del Valle pyysi, että ensimmäinen konsertti pidettäisiin 23. syyskuuta, pyhän Teklan juhlapäivänä.
501 (artisti)
Jussi Leväsalmi, tunnetaan paremmin nimellä 501 on suomalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. 501 aloitti musiikin harrastamisen vuonna 1993, kun hän sai joululahjaksi kitaran. Hänen harrastuksensa jatkui aina vuoteen 2005 asti, jonka jälkeen hän ryhtyi elektronisen musiikin tuottajaksi. Vuosina 2003-2008 hänet tunnettiin IDM-tuottajana nimellä Contour. Vuodesta 2008 lähtien, hänet on tunnettu dubstep-tuottajana nimellä 501.
Superoksididismutaasi
Superoksididismutaasi eli SOD on entsyymi, joka katalysoi superoksidi-ionien disproportioitumista vetyperoksidiksi ja hapeksi. Superoksididismutaasi on tärkeä antioksidantti useissa soluissa ja sitä esiintyy lähes kaikissa prokaryooteissa ja eukaryooteissa. Superoksididismutaasin EC-numero on EC 1.15.1.1.
Superoksidisdismutaasia esiintyy lähes kaikissa eliöissä. Aito- ja esitumaisten superoksididismutaasit poikkeavat toisistaan kofaktorina toimivien metallikationien suhteen. Aitotumaisilla eliöillä superoksididismutaasi vaatii yleensä toimiakseen sekä kupari- että sinkki-ionin, kun esitumaisilla kofaktorina on tyypillisesti rauta- tai mangaani-ioni. Eräillä "Streptomyces"-suvun bakteereilla kofaktorina toimii nikkeli-ioni.
Useimmilla eukaryooteilla superdismutaasista on kaksi muunnosta: superoksididismutaasi 1 ja superoksididismutaasi 2. Superoksididismutaasi 1 esiintyy sytoplasmassa ja on rakenteeltaan dimeeri ja siihen sitoutuvat sinkki- ja kupari-ionit. Superoksididismutaasi 2 on mitokondrioissa esiintyvä muoto, joka on rakenteeltaan tetrameeri ja sitoutunut mangaani-ioneihin. Nisäkkäillä on myös superoksididismutaasi 3, joka on superoksididismutaasi 2:n tavoin tetrameeri, mutta jonka rakenteeseen on sitoutunut kupari -ja sinkki-ioneja. Superoksididismutaasi 3 esiintyy soluväliaineessa.
Superoksididismutaasi hajottaa superoksidi-ionin kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa superoksidi-ioni muodostaa entsyymin ja entsyymiin sitoutuneen siirtymämetallikationin kanssa kompleksin ja hapettuu hapeksi. Tällöin metallikationi pelkistyy. Kupari pelkistyy hapetusluvulta +II hapetusluvulle +I ja mangaani tai rauta pelkistyy hapetusluvulta +III hapetusluvulle +II. Superoksidi-ioni kykenee hapettamaan metallikationit niiden alkuperäiselle hapetusluvulle pelkistyen itse vetyperoksidiksi. Superoksididismutaasin toimintaa voidaan kuvata seuraavilla reaktioyhtälöillä.
Superoksididismutaasia inhiboi muun muassa syanidi-ioni.