hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Primetime Emmy 2016
Primetime Emmy 2016 oli järjestyksessään 68. Primetime Emmy -palkintogaala, jossa jaettiin palkinnot televisiosarjoille ja ohjelmille, joita esitettiin Yhdysvalloissa 1. kesäkuuta 2015 – 31. toukokuuta 2016. Gaala järjestettiin Microsoft Theaterissa Los Angelesissa 18. syyskuuta 2016.
Eniten palkintoja sai "Game of Thrones", joka voitti yhteensä 12 palkintoa muun muassa parhaasta draamasarjasta, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Sarjasta tuli kaikkien aikojen eniten Emmy-palkintoja saanut parhaan katseluajan televisiosarja rikkoen "Frasierin" edellisen ennätyksen.
Ehdokkaat julkistettiin 14. heinäkuuta 2016.
Juho Kanervo
Juho Kanervo (14. heinäkuuta 1891 Mustamäki, Uusikirkko – 1. tammikuuta 1934) oli suomalainen taidemaalari.
Kanervo opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1910–1915. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1923, 1925, 1926, 1928, 1930 ja 1931. Kanervon töitä oli esillä myös Tallinnassa ja Tartossa 1930–1931.
Hannu Piekkola
Hannu Piekkola on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Vaasan yliopistossa. Aiemmin Piekkola on työskennellyt muun muassa tutkimuspäällikkönä Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksella ja tutkijana Palkansaajien tutkimuslaitoksella. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Piekkola on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Piekkola väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1995 otsikolla "Capital Income Taxation and Tax Criteria in International Capital Markets".
Luettelo Suomen kesäyliopistoista
Tämä on Luettelo Suomen kesäyliopistoista. Luettelo pohjautuu Suomen kesäyliopistojen vuoden 2015 toiminnan yhteenvetojulkaisuun.
Vuonna 2015 Suomen kesäyliopistossa järjestettiin yhteensä 5 288 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 101 528 osallistujaa (Huom: ). Osallistujista naisia oli 74,6 prosenttia (75 782). Opetustuntien määrällä mitattuna eniten opetusta annettiin Helsingin seudun kesäyliopistossa (18 533 oppituntia), Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopistossa (17 974), Tampereen kesäyliopistossa (13 142), Turun kesäyliopistossa (7 621) ja Snellman-kesäyliopistossa (Kuopion kesäyliopisto: 5 838).
Avoimen yliopisto-opetuksen osuus oli huomattava (49,7 %) kesäyliopistoissa vuonna 2015 järjestettyjen opintojaksojen lukumäärästä. Kesäyliopistojen avoimen yliopisto-opetuksen kursseilla suoritettiin vuoden aikana yhteensä 62 975 opintopistettä. Näistä erityisen suuri osuus eli lähes kolmannes kaikista opintopisteistä (19 470 op) suoritettiin Itä-Suomen yliopiston suoritusvaatimusten mukaan.
Elin Nordlund
Elin Johanna Nordlund (4. helmikuuta 1855 Pori – 27. elokuuta 1932) oli suomalainen taidemaalari.
Nordlundin vanhemmat olivat Porin lyseon rehtori, kirjailija Carl Ferdinand Nordlund (1820–1905) ja Johanna Elisabet von Schantz (1831–1901). Hän opiskeli kotimassa Hjalmar Munsterhjelmin ja Maria Wiikin johdolla sekä Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa. Ulkomailla hän opiskeli August Malmströmin johdolla Tukholmassa 1871–1872 sekä R. Collinin ja Gustave-Claude-Etienne Courtois’n johdolla Pariisissa 1885–1886 ja Julius Paulsonin johdolla Kööpenhaminassa 1887–1888. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1895, 1896 ja 1897. Nordlund toimi piirustuksenopettajana oppikouluissa 1875–1912.
Vöyrin marssi
Vöyrin marssi (myös "Suojeluskunnat Suomenmaassa") on Suomen sisällissodan alkuvaiheessa syntynyt valkoisten marssilaulu. Laululla ei ollut yhtä sanoittajaa ja sen syntyperä on tuntematon. Tiettävästi se on kuitenkin Etelä-Pohjanmaalta, mihin sanoissa mainitut paikkakunnatkin viittaavat.
Laulu sisältää viittauksia niin senaattori Serlachiuksen perustamaan ja Gaston Ahrenbergin komentamaan ratsastavaan poliisikomennuskuntaan, suojeluskuntiin kuin myös jääkäriliikkeeseen. Laulun nimi viittaa Vöyrin sotakouluun.
"Suojeluskunnat Suomenmaassa"
"järjestystä vaatii,"
"kaikki ryssät maasta pois"
"ja alas punakaarti."
"Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,"
"Lapuan ja Härmän loukko,"
"Vöyri, Kauhava ja muut."
"Jääkäreillä mukanaan"
"on menestys ja onni,"
"meikäläisten vyöllä riippuu"
"saksalainen pommi."
"Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,"
"Lapuan ja Härmän loukko,"
"Vöyri, Kauhava ja muut."
"Pikkuryssät Pietarissa"
"näkee pahaa unta,"
"Venäjä on rajamaa"
"ja Suomi valtakunta."
"Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,"
"Lapuan ja Härmän loukko,"
"Vöyri, Kauhava ja muut."
"Eespäin veikot, pelko pois"
"ja rivakasti tahti,"
"suojeluskunnat Suomenmaan"
"on vapauden vahti."
"Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,"
"Lapuan ja Härmän loukko,"
"Vöyri, Kauhava ja muut."
Kaarlo Larna
Kaarlo Larna (15. marraskuuta 1927 – 30. lokakuuta 1975) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän työskenteli muun muassa taloudellisena asiantuntijana Kansallis-Osake-Pankissa, assistenttina Helsingin yliopistossa, virkamiehenä Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristössä 1959–1961, Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen johtajana 1961–1963 ja 1973–1975, Sitran yliasiamiehenä 1972–1973 sekä Suomen Teollisuusliiton johtajana ja varatoimistusjohtajana. Larna oli koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori Helsingin yliopistosta (väitös 1959). Hän toimi Taloustieteellisen Seuran puheenjohtajana 1954 ja Kansantaloustieteellisen yhdistyksen esimiehenä vuonna 1966.
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2016
Ranskan ympäriajon 2016 etappien 12–21 tulokset:
12. etapin tulokset
Kokonaistilanne 12. etapin jälkeen
13. etapin tulokset
Kokonaistilanne 13. etapin jälkeen
14. etapin tulokset
Kokonaistilanne 14. etapin jälkeen
15. etapin tulokset
Kokonaistilanne 15. etapin jälkeen
16. etapin tulokset
Kokonaistilanne 16. etapin jälkeen
17. etapin tulokset
Kokonaistilanne 17. etapin jälkeen
18. etapin tulokset
Kokonaistilanne 18. etapin jälkeen
19. etapin tulokset
Kokonaistilanne 19. etapin jälkeen
20. etapin tulokset
Kokonaistilanne 20. etapin jälkeen
21. etapin tulokset
Lopputulokset 21. etapin jälkeen
Karşıyaka Basket
Karşıyaka Basket on turkkilainen koripalloseura İzmirin kaupungista.
Seura voitti Turkin mestaruuden vuosina 1987 ja 2015 sekä Turkin cup-mestaruuden vuonna 2014. Se on osallistunut useasti eurooppalaisiin seurakilpailuihin ja sijoittui EuroChallengessa kaudella 2012–2013 hopealle. Seura on tunnettu myös sponsorinimellä Pınar Karşıyaka.
L'Isle-Jourdain (Gers)
L'Isle-Jourdain on kunta Lounais-Ranskassa Gers'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Kaupungin nähtävyyksiä on kollegiaalikirkko Saint-Martin. Kirkko rakennettiin keskiajalla 1100-luvulla, mutta hugenotit tuhosivat sen vuonna 1580. Nykyinen kirkko rakennettiin 1700-luvun lopulla. Kirkon kellotorni on peräisin 1300-luvulta.
Kampanologinen museo ("Musée européen d'art campanaire") on avattu vuonna 1994 vanhaan kauppahalliin. Siellä esitellään erilaisia soitinkelloja
Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto
Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto on Oulussa kotipaikkaansa pitävä, Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1951. Sivutoimipisteet kesäyliopistolla on Kuusamossa, Raahessa, Ylivieskassa ja Pyhäjärvellä. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi seuraavilla paikkakunnilla: Hailuoto, Ii, Kalajoki, Lofootit (Norja), Nivala ja Pyhäjoki.
Vuonna 2015 kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 866 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 15 834 opiskelijaa. Annettujen oppituntien määrällä (yhteensä 17 974 oppituntia vuonna 2015) mitattuna Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto antoi Suomen toiseksi eniten opetusta antanut kesäyliopisto vuonna 2015 Helsingin seudun kesäyliopiston jälkeen. 
Opetuksesta huomattava osa (415 opintojaksoa) oli avoimen yliopiston opetusta. Näille kursseille osallistui yhteensä 6 699 opiskelijaa, jotka suorittivat kursseilla yhteenlaskettuna 11 159 opintopistettä. Opettajakuntaan kuului yhteensä 359 henkilöä, joista avoimessa yliopistossa opetti 173, joista professoreja tai dosentteja oli 84. Muussa kuin avoimessa yliopisto-opetuksessa opetusta antoi 186 opettajaa.
Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto rahoitti toimintaansa ensisijaisesti opiskelijamaksuilla (51,7 % kaikista tuloista) ja valtion maksuosuudella (38,7 %). Kuntien maksuosuudet muodostivat 4,0 prosenttia ja hankkeina tai tilauskoulutuksista saatiin 5,6 % vuoden 2015 tuloista.
Banvit BK
Banvit Basketbol Kulübü on turkkilainen koripalloseura Bandırman kaupungista.
Seura on yltänyt Turkin pääsarjassa ja Turkin cupissa parhaimmillaan hopealle. Se on osallistunut useasti eurooppalaisiin seurakilpailuihin. Kaudella 2014–2015 Banvit ylsi EuroCupissa välieriin.
Bikineitä ja timantteja
Bikineitä ja timantteja on Salatut elämät -televisiosarjan seitsemäs nettiin julkaistu spin-off-sarja. Ohjelma julkaistiin MTV:n Katsomo-palvelussa kesällä 2016. Alissa, Iida ja Sanni lähtevät kylpylälomalle vanhaan kartanoon, joka etenee odottamattomiin suuntiin ja sarjassa paljastuu Alissan menneisyys. Kesällä 2017 sarja esitettiin MTV3:lla kolmiosaisena koosteena.
Juha Kilponen
Juha Kilponen on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Suomen Pankin rahapolitiikka- ja tutkimusosastolla ennustetoimiston päällikkönä. Aiemmin Kilponen on työskennellyt ekonomistina Valtion taloudellisessa tutkimuslaitoksessa, vierailevana tutkijana Cass Business Schoolissa Lontoossa ja Euroopan keskuspankin tutkimusosastolla sekä Euroopan rahoitusvakausvälineen palveluksessa. Kilponen on Turun yliopiston makrotaloustieteen dosentti.
Kilponen on yhdessä Mika Kuismasen, Antti Ripatin ja Jouko Vilmusen kanssa kehittänyt Suomen Pankin ennustemallin, Aino-mallin.
Kilponen on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Euroopan yliopistoinstituutista vuonna 1999 otsikolla "The Political Economy of Monetary Policy and Wage Bargaining - Theory and Econometric Evidence".
Uşak Sportif
Uşak Sportif on turkkilainen koripalloseura Uşakin kaupungista.
Seura on pelannut Turkin pääsarjan lisäksi eurooppalaisissa seurakilpailuissa.
Darüşşafaka SK
Darüşşafaka Spor Kulübü on turkkilainen koripalloseura Istanbulin kaupungista.
Seura voitti Turkin mestaruuden vuosina 1961 ja 1962. Lisäksi seura on voittanut Turkin cupin kahdesti, vuosina 2002 ja 2016. Se on osallistunut myös eurooppalaisiin seurajoukkuekilpailuihin kuten Euroliigaan.
Tampereen kesäyliopisto
Tampereen kesäyliopisto on Tampereelta käsin toimiva, Tampereen kesäyliopistoyhdistys r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1955. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi seuraavilla paikkakunnilla: Akaa, Heinola, Hämeenkyrö, Ikaalinen, Mänttä-Vilppula, Parkano, Pirkkala ja Ruovesi.
Vuonna 2015 kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 495 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 11 620 opiskelijaa. Annettujen oppituntien määrällä (yhteensä 13 142 oppituntia vuonna 2015) mitattuna Tampereen kesäyliopisto antoi Suomen kolmanneksi eniten opetusta antanut kesäyliopisto vuonna 2015 Helsingin seudun kesäyliopiston ja Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopiston jälkeen. 
Opetuksesta huomattava osa (266 opintojaksoa) oli avoimen yliopiston opetusta. Näille kursseille osallistui yhteensä 4 769 opiskelijaa, jotka suorittivat kursseilla yhteenlaskettuna 10 175 opintopistettä. Enemmän avoimen yliopisto-opetuksen opintopisteitä suoritettiin vuonna 2015 ainoastaan Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopistossa ja Helsingin seudun kesäyliopistossa. Opettajakuntaan kuului yhteensä 309 henkilöä, joista avoimessa yliopistossa opetti 132, joista professoreja tai dosentteja oli 37. Muussa kuin avoimessa yliopisto-opetuksessa opetusta antoi 177 opettajaa.
Tampereen kesäyliopisto rahoitti toimintaansa ensisijaisesti opiskelijamaksuilla (42,9 % kaikista tuloista) ja valtion maksuosuudella (37,0 %). Kuntien maksuosuudet muodostivat 14,8 prosenttia ja hankkeista, tilauskoulutuksista tai muualta saatiin 5,2 % vuoden 2015 tuloista.
Turun kesäyliopisto
Turun kesäyliopisto on Turussa toimiva, Turun Aikuiskoulutussäätiön ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1936. Vuonna 2017 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi seuraavilla paikkakunnilla: Salo, Helsinki ja Valkeakoski.
Vuonna 2017 kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 416 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 7855 opiskelijaa.
Snellman-kesäyliopisto
Snellman-kesäyliopisto eli Kuopion kesäyliopisto on Kuopiosta käsin toimiva, Snellman-instituutti ry:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1956. Sivutoimipisteet kesäyliopistolla on Iisalmessa ja Varkaudessa. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi seuraavilla paikkakunnilla: Joensuu, Kiuruvesi, Rautalampi, Siilinjärvi ja Suonenjoki.Vuonna 2015 kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 273 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 5 351 opiskelijaa. Tävä on tamanomainen määsä, sillä kesäyliopistossa opiskelee vuositasolla 5 000–6 000 pohjoissavolaista opiskelijaa.Annettujen oppituntien määrällä (yhteensä 5 838 oppituntia vuonna 2015) mitattuna Snellman-kesäyliopisto antoi Suomen viidenneksi eniten opetusta antanut kesäyliopisto vuonna 2015.
Opetuksesta merkittävä osa (93 opintojaksoa) oli avoimen yliopiston opetusta. Näille kursseille osallistui yhteensä 1 225 opiskelijaa, jotka suorittivat kursseilla yhteenlaskettuna 1 217 opintopistettä. Opettajakuntaan kuului yhteensä 201 henkilöä, joista avoimessa yliopistossa opetti 53, joista professoreja tai dosentteja oli 15. Muussa kuin avoimessa yliopisto-opetuksessa opetusta antoi 148 opettajaa.
Kuopion kesäyliopistoa ylläpitää Snellman-instituutti. Kevääseen 2010 asti ylläpitäjänä toimi Kuopion Yliopistoseura ry.
Snellman-kesäyliopisto rahoitti toimintaansa ensisijaisesti opiskelijamaksuilla (55,8 % kaikista tuloista) ja valtion maksuosuudella (28,3 %). Kuntien maksuosuudet muodostivat 12,4 prosenttia ja hankkeina tai tilauskoulutuksista saatiin 2,7 % vuoden 2015 tuloista.
Ulu Grosbard
Israel ”Ulu” Grosbard (9. tammikuuta 1929 Antwerpen – 19. maaliskuuta 2012 New York) oli belgialaissyntyinen yhdysvaltalainen elokuva- ja teatteriohjaaja sekä elokuvatuottaja. Grosbard valikoi tehtävänsä tarkoin ja ohjasi viisi vuosikymmentä kattaneella urallaan vain kymmenkunta näytelmää ja seitsemän elokuvaa. Hänen erikoisalaansa olivat realistiset perhedraamat.
Grosbard syntyi Antwerpenissa miesten räätälinliikettä pitäneeseen juutalaisperheeseen, joka joutui toisen maailmansodan aikana lähtemään Belgiasta maanpakoon Kuubaan. Sodan jälkeen vuonna 1948 perhe muutti Yhdysvaltoihin, jossa Ulu Grosbard opiskeli Chicagon yliopistossa sekä draamaa Yalen yliopiston teatterikoulussa. Hän asettui New Yorkiin, jossa hän ohjasi sekä Broadway- että off-Broadway-teattereissa. Hänen ohjauksiaan olivat Arthur Millerin "Näköala sillalta", David Mametin "American Buffalo" ja Woody Allenin "The Floating Light Bulb".
Grosbard alkoi saada nimeä myös Hollywoodissa, jossa hän aloitti toimimalla apulaisohjaajana muun muassa elokuvissa "Kuumetta veressä" (Elia Kazan, 1961) ja "Ihmeidentekijä" (Arthur Penn, 1962). Hänen ensimmäinen oma elokuvansa oli versio Frank D. Gilroyn näytelmästä "Puheenaiheena ruusut" (1968), jonka ohjauksesta Broadwaylle Grosbard oli saanut Tony-palkintoehdokkuuden 1964. Seuraavia elokuvaohjauksia olivat vuoden 1971 "Kuka on Harry Kellerman?" ja vuoden 1978 "Isku selkään", joissa molemmissa näytteli Dustin Hoffman. Kahdessa seuraavassa, "Salattu totuus" (1981) ja "Rakastutaan" (1984) miespääosaa esittää Robert De Niro. Grosbardin suosimia näyttelijöitä olivat myös Meryl Streep ja etenkin Robert Duvall, johon hän oli tutustunut jo nuorena.
Grosbardin viimeiseksi jäänyt elokuva perustuu Jacquelyn Mitchardin romaaniin "Syvä kuin meri".
Edupoli
Edupoli on Uudellamaalla, neljälle eri paikkakunnalle sijoittunut erityisesti aikuiskoulutusta tarjoava oppilaitos. Edupolin hallinto toimii Porvoon toimipisteen yhteydessä.
Edupolin toimipisteet sijaitsevat seuraavissa osoitteissa:
Edupoli kouluttaa asiakkaitaan tarvittaessa myös muilla paikkakunnilla, esimerkiksi Loviisassa.
Edupoli on Itä-Uudenmaan koulutuskuntayhtymän omistama kunnallinen liikelaitos. Se aloitti toimintansa vuonna 1974 nimellä Itä-Uudenmaan ammatillinen kurssikeskus. 1. tammikuuta 2018 Edupoli-nimen alle siirtyi nuorten koulutusta tarjoava Amisto sekä oppisopimuskoulutusta järjestävä Itä-Uudenmaan oppisopimuskeskus.
Liikelaitos Edupolin johtamista on myös arvosteltu. Työnantaja on tuomittu Itä-Uudenmaan käräjäoikeudessa korvauksiin vuosina 2012 ja 2013 tapahtuneista perusteettomasta irtisanomisesta ja YT-menettelystä annetun lain rikkomisesta. Lisäksi työsuojeluviranomaisen mielestä työnantaja ei ole noudattanut työsuojelusta annettua lainsäädäntöä, mistä sille on annettu velvoittavia toimintaohjeita ja kehotuksia.
Koulutuskuntayhtymän suurimmat omistajat 31.12.2017 olivat Porvoo, Loviisa, Askola ja Sipoo. Lisäksi Pornaisella, Lapinjärvellä, Myrskylällä, Pukkilalla ja Orimattilalla oli kullakin pieni omistusosuus.
Illuminati (täsmennyssivu)
Illuminati voi tarkoittaa:
Merta lähemmäs kalaan
Merta lähemmäs kalaan on syksyllä 2015 MTV3-kanavalla alkanut kalastusohjelma. Ohjelman jokaisessa jaksossa viedään julkisuudesta tuttuja henkilöitä kalalle heidän omille kotivesilleen. Juontajina, kalastusoppaina ja kokkeina nähdään Roope Rehbinder, Arttu Harkki ja Janne Pekkala.
Surge (virvoitusjuoma)
Surge eli SURGE on The Coca-Cola Companyn tuottama ja markkinoima sitruksen makuinen virvoitusjuoma. Se tuotiin markkinoille alun perin vuonna 1996 Mountain Dew’n ”haastajaksi” yrityksenä vähentää PepsiCo:n asiakkaiden määrää.
Surgea myydään muun muassa Yhdysvalloissa. Norjassa sitä ollaan myyty nimellä ”Urge”.
Transcendence (albumi)
Transcendence on Devin Townsendin yhtyeen Devin Townsend Projectin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 9. syyskuuta 2016 Townsendin oman levymerkin HevyDevy Recordsin alla. Euroopassa albumin julkaisi InsideOut Music.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2.
Tammikuussa 2016 Townsend ilmoitti tulevan studioalbumin nauhoitusten alkavan 27. maaliskuuta Vancouverissa, Kanadassa. 19. maaliskuuta 2016 Townsend julkaisi Twitter-tilillä viestin, jossa hän valotti albumin teeman olevan nykyaikaisesta, kaoottisesta ajanjaksosta selviämisestä sekä itsensä ja omien pelkojensa ylittämisestä. Toukokuun puolen välin tienoilla albumin julkaisupäivämääräksi kerrottiin 2. syyskuuta, mikä siirtyi myöhemmin viikolla. Samalla julkistettiin albumin kansitaide, jonka toteutti aiemminkin Townsendin kanssa työskennellyt Anthony Clarkson.
Nizzan isku 2016
Nizzan isku 2016 oli Nizzassa, Ranskassa 14. heinäkuuta 2016 tapahtunut autoisku. Iskun teki Mohamed Lahouaiej Bouhlel ajamalla kuorma-autolla väkijoukkoon Promenade des Anglais -rantakadulla. Iskussa kuoli 85 ja haavoittui 202 ihmistä, joista 50 oli kriittisessä tilassa. Ihmiset olivat kerääntyneet rantakadulle katsomaan Ranskan kansallispäivän kunniaksi järjestettyä ilotulitusta. Silminnäkijähavaintojen mukaan kuorma-autoa ajettiin lähes 90 km/h nopeudella. Isku on kaikkien aikojen tuhoisin autolla tehty terrori-isku lukuun ottamatta autopommi-iskuja.
Poliisi ampui auton kuljettajan, 31-vuotiaan Mohamed Lahouaiej Bouhlelin, jolla oli myös aiempaa rikostaustaa. Hänellä oli sekä Tunisian että Ranskan kansalaisuus. Iskussa käytetystä Renault Midlum -merkkisestä kuorma-autosta löytyi muun muassa tekijän kahdet henkilöllisyyspaperit, pistooli, rynnäkkökivääri, asejäljitelmiä ja kranaatti. Tekijä oli eronnut ja hänellä on kolme lasta. Nizzan isku on pahin yksittäisen ihmisen suorittama veriteko länsimaissa. Tekijällä on perheen mukaan ollut vakavia mielenterveydellisiä ongelmia, alkoholismia ja raivonpuuskia, mutta radikalisoitumista terrorismin suuntaan ei ollut havaittu.
Hyökkäyksessä avustamisesta pidätettiin ja saa syytteet neljä miestä ja yksi nainen. He ovat nyt (heinäkuu 2016) tutkintavankeudessa. Kolmea epäillyistä syytetään avunannosta murhaan ja kahta aselakien rikkomisesta. He viisi ovat antaneet tekijälle muun muassa logistista apua hyökkäyksen valmistelussa.
Jihadistijärjestö Isis ilmoitti lauantaina 16. heinäkuuta olevansa vastuussa iskusta. Järjestön tiedotustoimisto Amaq kertoi, että iskun toteuttaja Mohamed Lahouaiej Bouhlel on Isisin sotilas, ja se oli vastaisku Isisiä vastaan taistelevia kansakuntia kohtaan.
Finnjävel – ravintola helvetistä
Finnjävel – ravintola helvetistä on keväällä 2016 MTV3-kanavalla alkanut tositelevisiohjelma. Ohjelmassa seurataan huippukokkien Henri Alénin ja Tommi Tuomisen yhteistä unelmaa perustaa Finnjävel-ravintola hinnalla millä hyvänsä.
Nils Wikberg (shakinpelaaja)
Nils Wikberg (10. joulukuuta 1919 – 25. helmikuuta 2006) oli suomalainen shakinpelaaja ja shakkimestari.
Nils Wikberg oppi shakin säännöt noin 22-vuotiaana jatkosodan aikana (1941). Hän edusti koko uransa eli noin 60 vuotta samaa kerhoa. Uransa hän aloitti "Helsingfors Schackvännerin" jäsenenä. Erilaisten seurafuusioiden seurauksena kerho muuttui "Gambiitiksi" (nimi 'Gambiitti' oli Jörn Elfvingin mukaan Wikbergin keksimä). Myöhemmin kerho muutti myöhemmin nimensä Gardeksi.
Vuodesta 1951 alkaen Wikberg osallistui useita kertoja Helsingin mestaruusturnauksiin. Hänen paras sijoituksensa kisoissa oli vuodenvaihteessa 1960/61, kun hän oli Helsingin Shakkiklubia edustaneen Bo Nyrénin jälkeen toisella sijalla.
Wikbergin ensimmäinen merkittävä saavutus oli Suomen Shakkiliiton mestaruusturnauksessa 1954, kun hän voitti I luokassa oman ryhmänsä tuloksella 8,5/11. Ryhmien voittajat (Wikberg, Harry Kahra ja Bertel Lönnblad) kävivät kaksinkertaisen jatko-ottelun luokan voitosta ja shakkimestarin arvosta. Jatko-otteluiden jälkeen Wikberg oli 3. sijalla. Kisan voiton vei ja shakkimestarin arvon saavutti Harry Kahra.
Suomen Shakkiliiton mestaruudesta pelattiin jälleen pääsiäisenä 1958. Nils Wikberg osallistui kisaan mestariehdokasluokan ryhmässä ja voitti sen pistein 6,5/8. Suorituksensa ansiosta hän sai 39-vuotiaana kansallisen shakkimestarin arvon järjestyksessään 68. pelaajana Suomessa.
Wikberg osallistui suomenmestaruusturnaukseen viisi kertaa (1958, 1961, 1965, 1968 ja 1969), mutta sijoitus oli joka kerralla vaatimaton. Hänen paras sijoituksensa on jaettu 10. sija vuonna 1965.
Parhaimman tuloksensa Wikberg saavutti, kun hän jakoi 1968 Erkki Havansin kanssa voittoa Suomen Shakkiliiton mestaruusturnauksessa. Havansilla oli kuitenkin parempi vertailu ja hän voitti mestaruuden.
Wikberg jatkoi pelaamista aivan viimeisiin vuosiinsa asti. Vuonna 2000 hän voitti Hyrylän varuskunnassa pelatun sotaveteraanien Suomen mestaruusturnauksen vain puolen pisteen turvin ennen shakkimestari Tapio Ketosta. Wikberg löi Ketosen heidän keskinäisessä pelissään. Vuonna 2004 mestaruuden voitti Ketonen ja Wikberg oli kisassa 2. sijalla. Kisa pelattiin tuolloin Haminassa.
Wikberg pelasi vielä 85-vuotiaana keväällä 2005 shakkikerho Garden SM-liigajoukkueessa. Saman vuoden syksyllä hän sai sotaveteraanien SM-kisoissa hopeaa.
Shakillisista ansioistaan Wikberg sai Suomen Shakkiliiton tunnustusmerkin vuonna 2005.
Anthony Johnson
Anthony Kewoa Johnson (s. 6. maaliskuuta 1984 Dublin, Georgia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän otteli 2015 ja 2017 UFC:n alemman raskaansarjan mestaruudesta Daniel Cormieria vastaan, mutta hävisi kamppailun molemmilla kerroilla kuristuksella.
Johnson syntyi Georgian osavaltiossa, jossa hän kävi West Laurens High Schoolin ja muutti sittemmin opiskelemaan Kaliforniaan Lassen Community Collegeen paini stipendillä. Hän voitti collegessa painin kansallisen painimestaruuden 2004. Collegen jälkeen Johnson työskenteli ovimiehenä, kunnes sai ystävänsä kehotuksesta kokeilla vapaaottelua painitaustansa myötä.
Johnson otteli ensimmäisen vapaaottelunsa elokuussa 2006 "PF 2: Live MMA" -tapahtumassa Jonathan Romeroa vastaan. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä minuutissa ensimmäissä erässä. Voiton jälkeen Johnson otti osaa syyskuussa 2006 Denverissä järjestettyyn Rocky Mountain Nationals järjestön turnaukseen. Hän otteli turnauksessa välisarjassa, jossa avausvastustajana oli Rich Moskowitz. Tuomariäänin voiton vienyt Johnson eteni loppuotteluun, jossa hän kohtasi Keith Wilsonin. Johnson voitti mestaruuden tuomariäänin.
Johnson siirtyi UFC:hen 2007 ja otteli avauskamppailussaan toista UFC otteluaan ottelevan Chad Reinerin. Johnson voitti kamppailin tyrmäyksellä 13 sekunnissa.
Alectrosaurus
Alectrosaurus oli aasialainen, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. "Alectrosaurus" oli lihansyöjä ja sen fossiileja on löydetty Gobin autiomaasta. "Alectrosaurus" eli noin 83–74 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella.
"Alectrosauruksen" nimi tarkoittaa "naimatonta liskoa" tai "yksinäistä liskoa". Nimi tulee siitä, että kyseisen dinosauruksen löytöaikaan se oli erilainen muihin aasialaisiin teropodeihin verrattuna. Lajinimi "olseni" tulee "Alectrosauruksen" ensimmäisten fossiilien löytäjän George Olsenin nimestä.
"Alectrosauruksen" pituus oli noin viisi metriä ja paino noin 0,5–1 tonnia.
Ensimmäiset "Alectrosauruksen" fossiilit löysi George Olsen vuonna 1923. "Alectrosauruksen" nimesi 10 vuotta myöhemmin, vuonna 1933 Charles Gilmore. Tämän jälkeen "Alectrosauruksesta" on löytynyt useita muita osittaisia luurankoja. "Alectrosaurus" tunnetaan puutteellisesti, koska siitä on löydetty vain osittaisia fossiileja.
Jotkut paleontologit ovat ehdottaneet, että "Alectrosaurus" on mahdollisesti "Albertosaurus"-sukuun kuuluva laji. "Alectrosaurus" oli myös sukua "Tyrannosaurus rexille".
Hatsuharu (1932)
Hatsuharu () oli Keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta. Sen köli laskettiin 14. toukokuuta 1931 ja alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1932. Alus valmistui 30. syyskuuta 1933.
Alus upposi 13. marraskuuta 1944 Manilanlahdella Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien hyökkäyksessä.
Antti Ripatti
Antti Jaakko Ripatti (s. 19. kesäkuuta 1964) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee empiirisen makrotaloustieteen professorina (1/2012-) Helsingin yliopistossa. Aiemmin Ripatti on työskennellyt muun muassa ekonomistina ja eri tutkimustehtävissä Suomen Pankissa, ekonomistina Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa sekä assistenttina Helsingin yliopistossa.
Ripatti on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1998 otsikolla "Demand for money in inflation-targeting monetary policy".
Ripatti on yhdessä Mika Kuismasen, Juha Kilposen ja Jouko Vilmusen kanssa kehittänyt Suomen Pankin ennustemallin, Aino-mallin.
Mareks Ārents
Mareks Ārents (s. 6. elokuuta 1986) on latvialainen seiväshyppääjä. Hän sijoittui yleisurheilun EM-kisoissa 2016 lajissaan kuudenneksi tuloksella 550 m. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän oli kahdeksas tuloksella 560. Hän hyppäsi ulkoratojen ennätyksensä 570 kesäkuussa 2016.
Nils Wikberg
Nils Wikberg -nimisiä henkilöitä ovat:
Mitchell van der Gaag
Mitchell van der Gaag (s. 22. lokakuuta 1971) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesästä 2018 lähtien hän on toiminut NAC Bredan päävalmentajana.
Van der Gaag hankki jalkapallo-oppinsa PSV Eindhovenin juniorijoukkueissa ja nostettiin edustusmiehistöön vuonna 1989. Hänet kuitenkin lainattiin kaudeksi 1989/90 NEC Nijmegeniin ja ura seuraaviksi kahdeksi kaudeksi Sparta Rotterdamiin. Spartassa nuori puolustaja sai vastuuta ja nousi Rob Jacobsin alaisuudessa avauskokoonpanon toppariksi. Hän oli mukana Spartan joukkueessa, joka kaudella 1991/92 eteni Alankomaiden cupissa välieriin saakka. Hän palasi kauden jälkeen PSV:hen, jossa peliaikaa ja vastuuta ei juurikaan tullut. Kaudella 1994/95 hän siirtyi skotlantilaiseen Motherwelliin, jossa pelasi vahvasti viimeiseksi jäänneellä kaudellaan 1996/97.
Kesällä 1997 van der Gaag siirtyi FC Utrechtiin, jossa pelasi neljä kautta Eredivisiessä. Kesällä 2001 ura jatkui Portugalissa CS Marítimon joukkueessa. Hän nousi Marítimon runkopelaajaksi ja kantoi kapteeninnauhaa, kun Marítimo kaudella 2003/04 sijoittui liigassa viidenneksi ja selvisi mukaan UEFA Cupiin. Van der Gaag jätti Marítimon kesällä 2006 ja pelasi vielä kauden 2006/07 Saudi-Arabiassa Al-Nassrissa, kunnes lopetti pelaajauransa.
Pelaajauransa jälkeen van der Gaag palasi Marítimoon kesällä 2008 valmentamaan seuran reservijoukkuetta. Syyskuussa 2009 hän nousi Carlos Carvalhalin potkujen jälkeen Marítimon edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kauden 2009/10 päätteeksi liigan viidenneksi ja seura selvisi mukaan Eurooppa-liigaan. Kausi 2010/11 alkoi kuitenkin surkeasti ja BATE Borisov pudotti Marítimon europeleistä jo karsinnoissa. Kun Portugalin liigassakin pelit sujuivat heikosti sai van der Gaag potkut tehtävistään syyskuussa 2010.
Toukokuussa 2012 van der Gaag teki kolmivuotisen sopimuksen CF Os Belenensesin kanssa. Seura nousi van der Gaagin alaisuudessa liigaan voittamalla Segunda Ligan kaudella 2012/13. Syyskuussa 2013 hän joutui jäämään sivuun Belenensesin valmennustehtävistä sydänvaivojen vuoksi.
Van der Gaag palasi takaisin valmennustöihin helmikuussa 2015 kyproslaisen Ermis Aradippoun peräsimessä. Hän sai kuitenkin potkut jo maaliskuussa kieltäydyttyään allekirjoittamasta seuran kanssa jatkosopimusta.
Kesäkuussa 2015 van der Gaagista tuli FC Eindhovenin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Eerste Divisien neljänneksi, mutta nousukarsinnoissa joukkue putosi NAC Bredaa vastaan. Kauden jälkeen van der Gaag siirtyi Eredivisie-seura SBV Excelsiorin päävalmentajana.
Van der Gaagin johdolla Excelsior sijoittui kahdella kaudellaan Eredivisien keskikastiin säilyttäen sarjapaikkansa selvästi. Kauden 2017/18 jälkeen van der Gaagin sopimus Excelsiorin kanssa päättyi ja hän siirtyi NAC Bredan päävalmentajaksi.
Pictionary Ultimate Edition
Pictionary Ultimate Edition on Playstation 3 -konsolille suunnattu piirustus-, arvaus- ja viihdepeli koko perheelle. Peliin tarvitaan Udraw-gametablet-piirtoalustan, joka myydään erikseen.
Ariake (1934)
Ariake () oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1933. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1934 kello 7. Telakan koeajot alkoivat 1. lokakuuta kallistuskokeilla ja alukselle asennettiin 11. joulukuuta torpedoputket takakannelle sekä tykkitorni numero 3. Alus siirrettiin 26. joulukuuta kuivatelakalle, missä se oli 9. tammikuuta 1935 asti. Alukselle asennettiin 12. tammikuuta tykkitorni numero 2 ja se oli 14. tammikuuta propulsiotesteissä puoli kahdeksasta varttia vaille kolmeen. Pari päivää myöhemmin avomerikokeet jatkuivat. Viralliset testit alkoivat 19. tammikuuta ja niitä jatkettiin 21. tammikuuta. Aluksen painopistemittaukset tehtiin 22. tammikuuta, minkä jälkeen virallisia testejä jatkettiin 23. ja 25. tammikuuta.
Alus siirrettiin 31. tammikuuta kuivatelakalle, mistä se vapautui 8. helmikuuta. Tykistötestit tehtiin 16. helmikuuta, minkä jälkeen 18. helmikuuta suoritettiin torpedoputkien viralliset koelaukaisut ja syvyyspomminheittimien testaus. Viralliset tykistö ja kaikuluotain kokeet tehtiin 20. helmikuuta ja tulenjohtojärjestelmän testaus 24. helmikuuta. Seuraavana päivänä alus siirrettiin kuivatelakalle, mistä se vapautui 11. maaliskuuta. Telakalla olleen aluksen pursi testattiin 7. maaliskuuta.
Aluksen gyro- ja magneettinenkompassi sekä radiosuuntain testattiin 13. maaliskuuta. Aluksen painopiste tarkistettiin ja keinunta-aika mitattiin. Alus luovutettiin laivastolle 25. maaliskuuta ja se lähti Jokosukaan kello 14.30.
Aluksen päällikkönä oli toisen maailmansodan alkaessa Yoshida Shooichi, joka oli aiemmin "Tachikazen" päällikkönä. Alus kuului 1. laivaston 1. hävittäjälaivueen 27. divisioonaan, jonka muut alukset olivat "Shigure", "Shiratsyu" ja "Yugure". Divisioona oli joulukuussa 1941 edelleen Japanin kotivesillä suojaten taistelulaivoja ja estäen sukellusveneiden toimintaa. Alus lähti divisioonan mukana 18. joulukuuta Tokuyamasta ottaakseen vastaan Pearl Harborin iskusta palaavan laivaston, jonka se kohtaamisen jälkeen saattoi Hashirijimaan. Osasto saapui satamaan 23. joulukuuta.
Alus saapui 7. tammikuuta 1942 Kureen, missä se siirrettiin seuraavana päivänmä telakalle. Alus vapautui telakalta 10. tammikuuta ja se lähti seuraavana päivänä merelle. Alus lähti 12. tammikuuta "Yuguren" ja 7. hävittäjädivisioonan kanssa Hashirijimasta suojaten "Hiryun" ja Soryun" Palaulle, jonne osasto saapui 17. tammikuuta. "Ariake", "Yugure", "Ushio" ja "Sazanami" suojasivat 21.-28. tammikuuta "Hiryuta" ja " Soryuta" iskettäessä Ambonille.
"Ariake" ja "Yugure" liittyivät 19. helmikuuta amiraali Nagumon lentotukialusosastoon Palaun edustalla. Osaston lentokoneet iskivät Port Darwiniin ja sen jälkeen osasto jatkoi matkaansa Staringinlahdelle, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Hävittäjät jatkoivat lentotukialusten suojana iskettäessä Jaavan eteläpuolisiin kohteisiin 25. helmikuuta - 11. maaliskuuta.
Alus upposi 28. heinäkuuta 1943 Cape Gloucesterissa Yhdysvaltain maavoimien ilma-aseen hyökkäyksessä.
Yūgure (1934)
Yūgure () oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 1933. Alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1934 ja valmistui 30. maaliskuuta 1935.
Alus upposi 21. heinäkuuta 1943 Vella Lavellan lahdella Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien hyökkäyksessä.
Nenohi (1932)
Nenohi () oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Uraga Dock Companylta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1931. Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1932 ja valmistui 30. syyskuuta 1933.
Alus upposi 5. heinäkuuta 1942 Attulla Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Tritonin" torpedoimana.
Nuori pari
Nuori pari ("Domicile conjugal") on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen komediaa ja draamaa yhdistävä elokuva vuodelta 1970. Truffaut teki myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Bernard Revonin ja Claude de Givrayn kanssa.
"Nuori pari" on Truffaut’n neljäs elokuva, jonka päähahmona on Jean-Pierre Léaud’n esittämä nuori mies Antoine Doinel. Tässä elokuvassa hän menee naimisiin Christinen (Claude Jade) kanssa, joka alkaa odottaa lasta. Tasainen kotielämän vastapainoksi Antoine ryhtyy suhteeseen japanilaisen nuoren naisen (Hiroko Berghauer) kanssa.
Antoine Doinel on nyt naimisissa Christinen kanssa, ja he asuvat yhdessä pienessä kerrostaloasunnossa. He tapaavat usein Christinen vanhempia ja keskustelevat naapuruston persoonallisten tyyppien kanssa. He ovat päällisin puolin onnellisia, kunnes Antoine tutustuu työssään japanilaiseen tyttöön ja alkaa tapailla tätä salaa.
Elokuvan pääkuvaajana toimi Néstor Almendros ja musiikin teki Antoine Duhamel.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Nuoren parin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan "Rakkautta 20-vuotiaana" tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”.
Morsian pukeutui mustaan
Morsian pukeutui mustaan ("La Mariée était en noir") on François Truffaut’n ohjaama ranskalais-italialainen draamaelokuva vuodelta 1968. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jean-Louis Richardin kanssa. Tarina perustuu yhdysvaltalaisen Cornell Woolrichin romaaniin "Waltz into Darkness", suom. "Morsian pukeutuu mustaan" (Love kirjat, 1983).
Elokuvassa nuori morsian Julie (Jeanne Moreau) ryhtyy katkeraan kostoon viittä miestä vastaan, jotka surmasivat hänen sulhasensa hääkirkon portaille.
Elokuvaa pidetään Truffaut’n kunnianosoituksena ihailemalleen Alfred Hitchcockille, ja sen musiikin Truffaut tilasi Hitchcockin vakiosäveltäjältä Bernard Herrmannilta.
Elokuvaa tehdessä Truffaut ajautui riitoihin siihenastisen luottokuvaajansa Raoul Coutardin kanssa, ja tämä jäi heidän viimeiseksi yhteistyökseen. Truffaut kertoi katuneensa elokuvan kuvaamista värifilmille, mikä hänen mielestään vei tarinalta kaiken salaperäisyyden.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1969
Vuoden 1969 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Italiassa 27. syyskuuta – 5. lokakuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti seitsemättä kertaa peräkkäin Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Tšekkoslovakia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Neuvostoliiton Sergei Belov ja korikuningas Kreikan Giórgos Kolokithás.
Viimeinen metro
Viimeinen metro ("Le Dernier Métro") on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1980. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Suzanne Schiffmanin ja Jean-Claude Grumbergin kanssa. Elokuvan pääkuvaajana toimi Néstor Almendros, ja sen musiikin teki Georges Delerue.
"Viimeinen metro" kertoo teatteriseurueesta natsi-Saksan miehittämässä Pariisissa. Vuonna 1942 menestyvä juutalainen teatteriohjaaja Lucas Steiner (Heinz Bennent) joutuu piiloutumaan saksalaisilta ja antaa teatterinpidon vaimonsa Marionin (Catherine Deneuve) huoleksi. Marion yrittää pysyä väleissä natsimielisen kriitikon (Jean-Louis Richard) kanssa ja rakastuu teatterinsa tähtinäyttelijään (Gérard Depardieu), joka toimii Ranskan vastarintaliikkeessä.
Käsikirjoitustyön pohjaksi Truffaut ja hänen kirjoittajakumppaninsa Suzanne Schiffman kävivät läpi arkistoja, muistelmia ja kirjallisuutta tutustuakseen miehitysajan teattereiden historiaan. Elokuvan nimi löytyi tiedosta, että miehitysvuosien ulkonaliikkumiskiellon takia pariisilaisten oli syytä pitää huolta, että ehtivät illan viimeiseen junaan.
Elokuvan rahoituksessa oli historiallisen aiheen vuoksi vaikeuksia, ja monet levittäjäyhtiöt hylkäsivät käsikirjoituksen. "Viimeisestä metrosta" tuli kuitenkin suuri menestys lippuluukulla.
Marion Steinerin rooliin Truffaut valitsi Catherine Deneuven, jonka hän sanoo tulkinneen erinomaisesti hahmon kaksoiselämää. Truffaut käytti vastarintaliikkeessä toimivan kiihkeän Brunon osassa pitkään ihailemaansa Gérard Depardieutä, jota hän ei ollut aiemmin roolittanut elokuviinsa.
"Viimeistä metroa" kuvattiin tammikuun lopulta 1980 alkaen Pariisin esikaupungin hyljätyssä tehdasrakennuksessa.
"Viimeinen metro" tuotti vuonna 1981 kymmenen César-palkintoa, muun muassa vuoden parhaana elokuvana. Se oli parhaan vieraskielisen elokuvan ehdokkaana sekä Oscar- että Golden Globe -gaalassa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Viimeisen metron" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1971
Vuoden 1971 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Länsi-Saksassa 10. – 19. syyskuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti kahdeksatta kertaa peräkkäin Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Italia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Jugoslavian Krešimir Ćosić ja korikuningas Puolan Edward Jurkiewicz.
Wakaba (1934)
Wakaba () oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1931. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1934 ja valmistui vielä samana vuonna 31. lokakuuta.
Alus upposi 24. lokakuuta 1944 Panaylla Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Franklinin" torpedoimana.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1973
Vuoden 1973 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Espanjassa 27. syyskuuta – 6. lokakuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti historiansa ensimmäisen kerran Jugoslavia, hopeaa saavutti Espanja ja pronssia Neuvostoliitto. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Espanjan Wayne Brabender ja korikuningas Bulgarian Atanas Golomeev.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1975
Vuoden 1975 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Jugoslaviassa 7. – 15. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti historiansa toisen kerran Jugoslavia, hopeaa saavutti Neuvostoliitto ja pronssia Italia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli historian ensimmäisen kerran toiseen kertaan palkittu Jugoslavian Krešimir Ćosić ja korikuningas toisen kerran peräkkäin Bulgarian Atanas Golomeev.
Hatsushimo (1933)
Hatsushimo () oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1933. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 4. marraskuuta ja valmistui 27. syyskuuta 1934.
Alus upposi 30. heinäkuuta 1945 osuttuaan miinaan Miyakunlahdella.
Kobolttoseeni
Kobolttoseeni eli bis(syklopentadienyyli)koboltti(II) (CHCo) on metalloseeneihin kuuluva koboltin organometalliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä, pelkistimenä ja muiden orgaanisten kobolttiyhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa kobolttoseeni on hyvin tummanviolettia kiteistä ainetta. Se reagoi hyvin helposti ilman hapen ja kosteuden kanssa ja sitä tulee säilyttää ja käsitellä suojakaasun alaisuudessa. Kobolttoseeni on paramagneettinen yhdiste. Aine kuuluu niin sanottuihin sandwich-yhdisteisiin, ja koboltti-ioni on kahden syklopentadienyyliligandin välissä. Näiden ligandien konformaatio voi olla kohdakkainen tai lomittainen. Kobolttoseeni hapettuu helposti kellanvihreäksi stabiiliksi kobolttoseniumioniksi (CHCo), joka on hyvin stabiili ja on isoelektroninen ferroseenin kanssa. Ferroseenin tavoin syklopentadienyyliligandit voivat kuitenkin reagoida nukleofiilien kanssa. Kobolttoseeni liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin. Kobolttoseeni kykenee interkalatoitumaan eräisiin siirtymämetallien sulfidien ja selenidien kidehilaan.
Kobolttoseenia voidaan valmistaa vedettömän kobolttikloridin ja syklopentadienyylinatriumin välisellä reaktiolla tetrahydrofuraanin toimiessa liuottimena. Kobolttisuolana voidaan käyttää myös tetraammiinikoboltti(II)kloridia tai -tiosyanaattia. Tässä tapauksessa ensin muodostuu kobolttoseenin ammiinikompleksi, joka hajoaa kobolttoseeniksi kuumennettaessa alennetussa paineessa 80–90 °C:n lämpötilaan.
Kobolttoseenia voidaan käyttää orgaanisessa kemiassa pelkistimenä ja muiden organokobolttiyhdisteiden valmistukseen. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä esimerkiksi valmistettaessa 2-metyylipyridiiniä asetonitriilistä ja etyynistä.
Hans de Koning
Hans de Koning (s. 5. huhtikuuta 1960) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
De Koning aloitti pelaajauransa AZ Alkmaarin juniorina ja nousi edustusmiehistöön kaudella 1978/79. De Koning edusti Alkmaaria kymmenen vuotta ja juhli seuran paidassa liigamestaruutta keväällä 1981 sekä kolmea Alankomaiden cupin voittoa. Hän siirtyi FC Twenteen vuonna 1988 ja pelasi lopun uransa seuran maalilla. Hän loukkaantui vakavasti Fred Ruttenin jäähyväisottelussa ja joutui lopettamaan pelaajauransa vuonna 1993.
Pelaajauransa jälkeen de Koning työskenteli Twenten maalivahtivalmentajana, kunnes siirtyi 1997 AZ Alkmaarin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi kevätkaudella 1997 myös AZ:n väliaikaisena päävalmentajana Theo Vonkin saatua potkut. Willem van Hanegemin tultua seuran valmentajaksi kesällä 1997 de Koning siirtyi maalivahtivalmentajaksi. Heinäkuussa 2000 hän siirtyi Fortuna Sittardin apuvalmentajaksi ja Hans Verèlin potkujen jälkeen hän nousi joulukuussa 2001 päävalmentajan paikalle.> De Koning ei onnistunut pelastamaan Fortunaa putoamiselta Eredivisiestä, mutta jatkoi valmentajana myös sarjaporrasta alempana. Sijoitukset painuivat kuitenkin Eerste Divisien häntäpäähän ja kauden 2003/04 jälkeen de Koning lähti seurasta.
Kesällä 2005 de Koning jatkoi uraansa TOP Ossin peräsimessä. Hän luotsasi seuraa Eerste Divisien keskikastissa ja parhaimmillaan kahdeksanneksi. Kaudella 2009/10 seura ajautui putoamiskamppailuun, eikä de Koning onnistunut säilyttämään seuran sarjapaikkaa. Hän sai potkut tehtävistään kauden jälkeen.
Pian TOP-potkujensa jälkeen de Koningista tuli AGOVV Apeldoornin päävalmentaja. Maaliskuussa 2011 de Koning ilmoitti, ettei jatka kauden jälkeen AGOVV:n peräsimessä. Toukokuussa kerrottiin, että hänen uransa jatkuu kaudella 2011/12 Helmond Sportin peräsimessä. Hän luotsasi seuran Eerste Divisien neljänneksi, mutta tappio nousukarsintojen kolmannella kierroksella VVV Venlolle yhteismaalein 3–4 vesitti haaveet noususta pääsarjaan. Kauden jälkeen de Koning siirtyi FC Volendamin päävalmentajaksi.
Debyyttikausi Volendamissa oli menestyksekäs ja joukkue sijoittui Eerste Divisiessä toiseksi. Nousukarsinnoissa Go Ahead Eagles oli kuitenkin vahvempi yhteismaalein 3–1 ja näin liiganousu jäi jälleen haaveeksi. Kaudella 2014/15 Volendam karsi jälleen noususta, mutta taipui tällä kertaa De Graafschapille 1–0. Kauden jälkeen de Koning jätti seuran.
Helmikuussa 2016 de Koningista tuli Go Ahead Eaglesin päävalmentaja. Kausi päättyi Eerste Divisien viidenteen sijaan ja de Koning onnistui luotsaamaan seuransa menestykseen myös nousukarsinnoissa. Seura pudotti VVV Venlon ja ratkaisevassa otteluparissa De Graafschapin ja nousi kaudeksi 2016/17 Eredivisieen. Eaglesin kausi Eredivisiessä oli vaikea, eikä joukkue kyennyt haastamaan pääsarjatasolla kärkijoukkueita. Eagles vajosi putoamiskamppailuun ja heikot tulokset johtivat de Koningin potkuihin maaliskuussa 2017.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1979
Vuoden 1979 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Italiassa 9. – 19. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti historiansa 12. kerran Neuvostoliitto, hopeaa, ensimmäisen miesten olympia-, MM- tai EM-mitalinsa, saavutti Israel ja pronssia Jugoslavia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Israelin Miki Berkovich ja korikuningas Puolan Mieczysław Młynarski.
Game of Thrones (6. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 24. huhtikuuta 2016. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan "Tulen ja jään laulu". Kausi sisältää laajasti alkuperäistä materiaalia, mutta myös materiaalia julkaisemattomasta kuudennesta kirjasta sekä osia sarjan neljännestä ja viidennestä kirjasta, "Korppien kestit" ja "Lohikäärmetanssi". Kausi koostuu kymmenestä jaksosta.
Suomessa kuudetta kautta mainostettiin muun muassa The Hall of Faces -näyttelyllä, joka vieraili Helsingin Kampin Narinkkatorilla 13–17. huhtikuuta 2016. Näyttely oli ilmainen ja sisälsi muun muassa sarjan käytettyjä pukuja ja rekvisiittaa sekä mahdollisuuden päästä istumaan Rautavaltaistuimelle. Näyttely keräsi yli 25 000 kävijää.
Vuonna 2016 kausi sai 23 Emmy-ehdokkuutta enemmän kuin mikään muu sarja samana vuonna. Sarja voitti 12 Emmyä muun muassa parhaasta draamasarjasta, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Sarjasta tuli kaikkien aikojen eniten Emmy-palkintoja saanut parhaan katseluajan televisiosarja rikkoen "Frasierin" edellisen ennätyksen.
Tapio Palokangas
Tapio Kalervo Palokangas (s. 12. syyskuuta 1951) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee kansainvälisen talouden professorina Helsingin yliopistossa. Aiemmin Palokangas on työskennellyt muun muassa taloustieteen professorina Jyväskylän yliopistossa ja Tampereen yliopistossa sekä vierailevana tutkijana Cambridgen yliopiston Clare Hall collegessa. Hän on Jyväskylän yliopiston dosentti.
Palokangas on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1985 otsikolla "Public Policy with Monopolistic Markets".
Akatsuki (1932)
Akatsuki () oli Keisarillisen Japanin laivaston Akatsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta. Sen köli laskettiin 17. helmikuuta 1930 ja alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1932. Alus valmistui saman vuoden lopulla 30. marraskuuta.
Alus muodosti Tyynenmeren sodan alkaessa sisaralustensa kanssa 6. hävittäjäviirikön. Alus osallistui viirikön mukana Malesiaan ja Alankomaiden Itä-Intiaan tehtyihin maihinnousuihin. Midwayn taistelun jälkeen se siirtyi Aleuteille, mistä alus palasi syyskuussa 1942. Se liitettiin viirikön mukana osaksi 4. hävittäjälaivuetta, jonka tehtävänä oli toimittaa täydennyksiä Guadalcanalille. Alus osallistui 13. marraskuuta 1942 Yhdysvaltain risteilijäosaston upottamiseen, jolloin se upotettiin.