hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Heinz Lazek
Heinz Lazek (17. lokakuuta 1911 Wien – 26. heinäkuuta 1986 Wien) oli itävaltalainen nyrkkeilijä, jonka ammattilaisura ajoittui 1930-luvulta vuoteen 1950. Urallaan hän saavutti raskaan- ja raskaan keskisarjan ammattinyrkkeilyn Euroopan mestaruustittelit.
Heinz Lazek aloitti ammattilaisuransa jo 20-vuotiaana kesäkuussa 1932. Hän koki ensimmäisen tappionsa kesäkuussa 1935 saksalaiselle Adolf Wittille. Sitä ennen hänellä oli tilillään 25 tappiotonta ottelua Wienissä, Pariisissa ja Prahassa. Syyskuussa 1935 hän saavutti raskaan keskisarjan Euroopan mestaritittelin voitettuaan italialaisen Merlo Precison, kun Preciso diskvalifioitiin 13. erässä. Sen jälkeen Lazek puolusti titteliään kolme kertaa syyskuuhun 1936 mennessä. Kolmannessa titteliottelussa hän koki pistetappion belgialaiselle Gustave Rothille. Tammikuuhun 1938 mennessä Lazek oli otellut tappiottomasti kymmenen kertaa. Niinpä hän pääsi raskaansarjan EM-titteliotteluun saksalaista Arno Kölbliniä vastaan. Ottelu käytiin maaliskuussa 1938 Kölblinin kotikaupungissa Berliinissä. Lazek voitti ottelun, kun Kölblin diskvalifioitiin toisessa erässä. Vain kaksi viikkoa ottelun jälkeen Lazek ja itävaltalaiset tulivat Anschlussin seurauksena osaksi Hitlerin johtamaa Suur-Saksaa.
Lazek puolusti sen jälkeen raskaansarjan EM-arvoaan menestyksellisesti Wienissä italialaista Sante De Leota ja saksalaista Walter Neuselia vastaan sekä Berliinissä belgialaista Karel Sysiä vastaan. Kaikissa kolmessa ottelussa käytiin 15-eräinen ottelu, joka päättyi Lazekin pistevoittoon. Maaliskuussa 1939 Lazek koki tappion ja menetti EM-arvonsa, kun saksalainen Adolf Heuser tyrmäsi hänet Berliinissä käydyssä ottelussa.
Tappionsa jälkeen Lazek ei päässyt enää EM-titteliotteluun, mutta hän saavutti Saksan raskaansarjan mestarin arvon marraskuussa 1940 voitettuaan Walter Neuselin uudemman kerran pistein. Tämänkin tittelin Lazek menetti maaliskuussa 1941 Adolf Heuserille, joka puolestaan oli menettänyt kesällä 1939 EM-tittelinsä maanmiehelleen Max Schmelingille. Viimeisen sodan aikaisen ottelunsa Lazek kävi maaliskuussa 1942. Sen jälkeen hän joutui sotaa käyvään Saksan armeijaan.
Heinz Lazek palasi kehään vasta huhtikuussa 1947 Tukholmassa ruotsalaista Olle Tandbergia vastaan, jolle hän koki tyrmäystappion 1. erässä. Sen jälkeen nyrkkeili vielä kolme ottelua - viimeisen syyskuussa 1950.
Heinz Lazek oli parisuhteessa juutalaisnaisen kanssa, joka synnytti hänelle lapsen. Tämä oli Natsi-Saksassa rikos – rotupuhtauden rikkominen. Tilanteen pelasti kuitenkin Saksassa silloin hyvin kuuluisa ja natsivallankin arvostama entinen raskaansarjan ammattinyrkkeilyn maailmanmestari Max Schmeling. Hän sai puhuttua niin, että Lazek meni asepalvelukseen eikä häntä rangaistu. Hänen tyttärensä Dorli valittiin sittemmin vuonna 1961 Miss Itävallaksi.
Urheilu-uransa jälkeen Lazek toimi Wienissä nyrkkeilyvalmentajana. Heinz Lazekin muistoksi hänen kuolemansa jälkeen nimitettiin vuonna 1995 Wienissä oma katu Heinz-Lazek-Weg.
Jaujac
Jaujac on kunta itäisessä Ranskassa Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin alueella. Sen nähtävyyksiä on keskiaikainen linna "Château de Castrevieille".
International Harvester Scout
International Scout II on vuosina 1971–1980 valmistettu yhdysvaltalainen maastoauto. Valmistaja on International Harvester.
Yhdysvaltalaiseen tapaan autoon oli saatavissa paljon lisävarusteita, esimerkiksi ilmastointilaite. Varustelutaso on melko hyvä aikansa maastoautoksi.
Jousitus on perinteinen: sekä edessä että takana on jäykkä akseli ja pitkittäiset lehtijouset. Jousitus on kuitenkin suunniteltu maastokäyttöön. Alusta on panssaroitu. Scout II on suunniteltu liikkumaan maastossa ja sen maastoajo-ominaisuudet ovat hyvät.
V8-moottorin iskutilavuus on 4976 cm³. V8:n isoin teho on 92,7 kilowattia /4000 r/min (eli 126 hv, tehonormi on "SAE net" joka vastaa Euroopassa käytettyä DIN-normia). Suurin vääntömomentti 369 Nm /2800 r/min (eli 37,6 kilopondimetriä).
Vaihteisto on kolminopeuksinen automaattivaihteisto, joka autolehden vertailun perusteella soveltuu hyvin myös maastoajoon. Scout II:ssa on jakovaihteisto, jossa valitaan takaveto, nopea neliveto ja maastoon hidas neliveto. Pelkkään takavetoon siirrytään napalukkojen avulla. Maantieajossa käytettyyn nopeaan nelivetoon siirryttäessä takavedosta lukittuvat napalukot automaattisesti. Maastoajossa hitaaseen nelivetoon siirryttäessä kuljettajan pitää itse käydä vääntämässä napalukot kiinni eturenkaista, koska tällöin voimansiirron rasitus on paljon isompi.
Tekniikan Maailman 4/1975 maastoautojen vertailussa International Scout II kiihtyi 0-100 km/t 18,6 sekunnissa. Huippunopeus on 142 km/t.
Tarja Tenkula
Tarja Helena Tenkula, ent. Tenkula-Kylä-Liuhala (s. 28. helmikuuta 1961) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimii muun muassa SDP:n Vaasan piirin varapuheenjohtajana.
Seinäjoelta kotoisin oleva Tenkula vaikutti Helsingin kunnallispolitiikassa yli 20 vuoden ajan, ennen paluutaan kotiseudulleen vuonna 2014. SDP:n varapuheenjohtajaksi Tenkula valittiin 1991 Helsingin puoluekokouksessa ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1993 saakka. Ammatiltaan Tenkula on sairaanhoitaja.
Vuoden 1994 presidentinvaalin edellä keväällä 1993 Tenkula kannatti jäsenäänestyksen järjestämistä puolueen presidenttiehdokkaasta. Lasse Lehtisen ehdotettua valtiosihteeri Martti Ahtisaarta Kalevi Sorsan vastaehdokkaaksi äänestykseen SDP:n presidenttiehdokkaasta Tenkula otti ensimmäisenä yhteyttä Ahtisaareen.
Rian Johnson
Rian Craig Johnson (s. 17. joulukuuta 1973 Maryland) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja elokuvaohjaaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvat "Brick" (2005), "The Brothers Bloom" (2008) ja "Looper" (2012). Lisäksi hän on ohjannut kolme televisiosarjan "Breaking Bad" jaksoa. Johnson on ohjannut ja käsikirjoittanut "Tähtien sota" -elokuvan "", joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2017.
Itä–Länsi-ottelu 2012
Vuoden 2012 Itä–Länsi-ottelu oli järjestyksessään miesten 78. pesäpallon vuotuinen arvo-ottelu, joka pelattiin Sotkamon Hiukassa 20.–22.7. 2012.
Tembo the Badass Elephant
Tembo the Badass Elephant on Game Freakin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 2015 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox One:lle.
Pelissä ohjataan hahmoa, jonka nimi on Tembo. Puoliksi kommando, kokonaan elefantti, sillä on monia erilaisia kykyjä/tapoja rynniä seinien ja muiden esteiden läpi.
Peli on sivulta kuvattu tasohyppely, jossa pelaaja ohjaa kommando-elefanttia Temboa tämän yrittäessään pysäyttää pahan sotilasjärjestö Phantomin valloituksen. Itse pelin visuaallinen toteutus on tehty sarjakuvamaiseksi ja julkaisun yhteydessä tarjoaa 18 erilaista tasoa elefantille rymisteltäväksi läpi.
Coux (Ardèche)
Coux on kunta itäisessä Ranskassa Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Ouvèzejoen laaksossa. Tämän keskiaikaisen kylän nähtävyyksiä on joen ylittävä, alkujaan 1300-luvulla rakennettu kaarisilta. Silta uudistettiin vuonna 1629.
Stjarnan
Stjarnan Knattspyrnudeild eli Stjarnan on urheiluseura Garðabærin kaupungista. Erityisesti sillä on toimintaa jalkapallossa. Jalkapallossa Stjarnan pelaa Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissä. Samoin Stjarnan pelaa myös naisten korkeimmalla sarjatasolla jalkapalloa. Miesten joukkue on voittanut Islannin mestaruuden kerran vuonna 2014. Lentopallossa joukkue on voittanut Islannin mestaruuden viidesti 2003, 2004, 2006, 2007 ja 2008
Koutaniemi (niemi)
Koutaniemi on niemi Kajaanissa, ja se sijaitsee saman nimisessä kylässä. Sen länsipuolella on Oulujärven Ärjänselkä, länsipuolella Paltajärvi, joka on samalla tasolla kuin Oulujärvi ja yhteydessä Oulujärveen. Alueella on lampia ja pieniä järviä, joista suurin on Kattilajärvi.
Panhard 24
Panhard 24 on vuosina 1964–1967 valmistettu kaksiovinen etuvetoinen keskikokoinen auto. Panhard 24 oli Panhardin viimeinen henkilöautomalli, jonka jälkeen Panhard-tehdas on keskittynyt erityisesti sotilasajoneuvojen valmistukseen. Mallia valmistettiin kaikkiaan 28 651 yksilöä. Suomeen 24-mallia ei tuotu.
Louis Bionier muotoili Panhard 24:n ja se esiteltiin 23.6.1963. Ensimmäisenä mallivuonna 1964 24:stä oli kaksi mallia, 24 C ja 24 CT. Ne olivat nelipaikkaisia coupemalleja, joiden moottorin teho oli C:ssä 31 kW (DIN, 42 hv) ja CT:ssä 37 kW (DIN, 50 hv). Heikomman C-mallin valmistus loppui jo seuraavana vuonna. Tehokkaamman CT:n valmistus jatkui vuoteen 1967.
Vuonna 1965 esiteltiin pidemmän akselivälin kaksioviset mallit 24 B ja 24 BT. B:ssä oli 31 kilowatin ja BT:ssä 37 kilowatin moottori. Vuotta myöhemmin esiteltiin samalla akselivälillä varustettu 24 BA-malli (31 kW), mutta se jäi harvinaiseksi malliksi, vain 161 valmistettua yksilöä. Muiden mallien valmistusmäärät painottuivat selvästi tehokkaamman moottorin (37 kW) malleihin: CT 14 181 ja BT 10 649 valmistettua yksilöä. 31 kW:n malleja valmistettiin varsin vähän: 24 C 1623 yksilöä ja 24 B 2037 valmistettua yksilöä.
Kaikissa 24-malleissa on ilmajäähdytteinen nelitahtinen 2-sylinterinen bokserimoottori, jonka iskutilavuus on vain 848 cm³. Teho on joko 31 kW, 5250 r/min tai 37 kW, 5750 r/min, DIN. Tehokkaammankin mallin moottori on melko pieni keskikokoiseen autoon.
Kaikissa Panhard 24-malleissa on täysin synkronoitu nelivaihteinen vaihteisto. 31 kW:n Panhard 24:n malleissa ovat rumpujarrut edessä ja takana, 37 kW:n CT ja BT-versioissa siirryttiin vuonna 1965 levyjarruihin edessä ja takana.
Panhard 24:n huippunopeus on joko 135 km/t (31 kW) tai 150 km/t (37 kW).
Panhard 24:n tuotanto päättyi 20.7.1967. Tekniikan Maailma 18/1964 esitteli lyhyesti Panhard 24 CT Coupe -mallia sivulla 53. Kokonaan Citroënin hallintaan huhtikuussa 1965 päätynyt Panhard lopetti henkilöautojen valmistuksen 1967, mutta Panhard 24:n tekniikkaa otettiin käyttöön esimerkiksi 1971 esitellyssä Citroën GS-mallissa.
José Maria Fonseca
José Maria Figueira Freire Veiga Fonseca (taiteilijanimeltään "Zé Maria", s. 23. heinäkuuta 1982) on portugalilainen beachfutispelaaja, joka edustaa Portugalin beachfutismaajoukkuetta ja SC Bragaa. Pelipaikaltaan 185 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Zé Maria on laitapelaaja.
Zé Maria saavutti Portugalin kanssa kultaa vuoden 2015 MM-kilpailuista Espinhosta. Hänellä on lisäksi kaksi MM-pronssia vuosilta 2008 ja 2009. Vuonna 2015 Zé Maria saavutti pronssia myös Euroopan kisoista Bakusta.
Endomines
Endomines AB on ruotsalainen mineraaliteollisuuden yritys, joka on keskittynyt erityisesti kullan etsintään ja kaivostuotantoon. Yhtiön kaikki nykyiset mineraaliesiintymät ovat Suomessa. Yhtiön pääkonttori on Tukholmassa. Se on listattu Helsingin pörssiin. Endomineksellä on kultakaivokset Kittilässä, Tervolassa ja Ilomantsissa sekä ilmeniittikaivos Kälviässä.
Koutaniemi
Koutaniemi tarkoittaa seuraavia:
Avianca Cargo
Avianca Cargo on kolumbialainen rahtilentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1973 nimellä Tampa Cargo (Transportes Aéreos Mercantiles Panamericanos). Sen kotipaikka on José María Córdovan kansainvälinen lentoasema Kolumbian Medellínissä. Yhtiön muut solmukohdat ovat El Doradon kansainvälinen lentoasema Bogotássa, Miamin kansainvälinen lentoasema Miamissa ja Jorge Chávezin kansainvälinen lentoasema Limassa.
Avianca osti yhtiön vuonna 2008, ja se nimettiin uudelleen vuonna 2013.
Joulukuussa 2017:
Knut Munck
Knut Emil Robert Munck (4. huhtikuuta 1807 Vihti – 1. joulukuuta 1869 Ruotsinpyhtää) oli suomalainen prokuraattorin apulainen ja valtiopäivämies.
Munckin vanhemmat olivat Vihdin Irjalassa maatilan omistanut eversti Claes Johan Munck (k. 1839) ja Kristina Elisabet Arnkihl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1821 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1826. Hän sai varatuomarin arvon 1833 ja kihlakunnantuomarin arvonimen 1838.
Munck oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1827, senaatin talousosaston ylimääräisenä kopistina 1827–1831, yleisen kanslian kopistina 1831–1832, kansliatoimituskunnan kopistina 1832–1835 sekä oikeusosaston kopistina 1835–1838. Hän oli senaatin oikeusosastolla kanslistina 1838–1841, protokollasihteerinä 1841–1846, esittelijäsihteerinä 1846–1857, prokuraattorin sijaisena 1857–1861 ja prokuraattorin apulaisena 1861–1868. Munck oli myös siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan asiamiehenä 1837–1838 ja sihteerinä 1838–1846. Hän omisti Ruotsinpyhtäällä Kullan tilan vuodesta 1855 alkaen. Munck osallistui säätyvaltiopäivile 1863–1864.
Munck oli naimisissa vuodesta 1841 Katarina Augusta Charlotta von Bornin kanssa.
Robin Winkler
Robin J. Winkler ( 文魯彬; Wén Lǔbīn; Pe̍h-ōe-jī: Bûn Ló͘-pin; s. 1954) on Yhdysvalloissa syntynyt taiwanilainen poliitikko, joka on Taiwanin vihreän puolueen jäsen. Hän on juristi ja ymparistöaktivisti.
Georg Adolf Wetterhoff
Georg Adolf Wetterhoff (6. heinäkuuta 1802 Asikkala – 30. kesäkuuta 1886 Hämeenlinna) oli suomalainen prokuraattorin apulainen ja laamanni.
Wetterhoffin vanhemmat olivat Hämeen rykmentin everstiluutnantti Otto Fredrik Wetterhoff (1755–1808) ja Sofia Furuhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1818 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1821. Hän sai varatuomarin arvon 1826 ja laamannin arvonimen 1837.
Wetterhoff oli senaatin ylimääräisenä kopistina 1823–1826, prokuraattorintoimituskunnan kopistina 1826–1827 ja 2. Suomen tarkk'ampujaprikaatin 4. Heinolan tarkk'ampujapataljoonan sotatuomarina 1827–1831. Hän oli prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä 1833–1846, prokuraattorin sijaisena 1846–1854 ja Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamannina vuodesta 1854 aina vuoteen 1868 saakka jolloin hän sai eron viran lakkauttamisen takia.
Georg Adolf Wetterhoff oli naimisissa 1829–1868 Sofia Juliana Karolina Stjernvallin (k. 1868) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Ruotsiin muuttanut kirjailija ja sanomalehtimies Karl Gustaf Wetterhoff (1832–1887), metsänhoitaja ja eräkirjailija Onni Wetterhoff (1835–1892), voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp (1840–1920), hovioikeuden reistraattori Alexander Ernfrid Wetterhoff (1841–1901) ja Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff (1844–1905).
”Et kuitenkaan usko...”
”Et kuitenkaan usko...” Ville Haapasalon varhaisvuodet Venäjällä on vuonna 2013 julkaistu haastattelukirja näyttelijä Ville Haapasalosta. Haastattelija on Kauko Röyhkä ja mukana on Juha Metson valokuvia Venäjältä. Kirjalle ilmestyi vuonna 2014 jatko-osa "”Et muuten tätäkään usko...”".
Xoneneua
Xoneneua on laosin Huaphanin provinsissa sijaitseva kylä. Xoneneuassa on syntynyt Laosin nykyinen pääministeri Thongsing Thammavong.
Erik Johan Synnerberg
Erik Johan Synnerberg (5. marraskuuta 1775 Turku – 12. toukokuuta 1845 Helsinki) oli suomalainen prokuraattorin apulainen, kihlakunnantuomari ja valtioneuvos.
Synnerbergin vanhemmat olivat Turun kunnallispormestari, laamanni Sven Fredrik Synnerberg 7853 (yo 1755, † 1804) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Lovisa Amalia Humble. Hän pääsi ylioppilaaksi 1789 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1791. Hän sai laamannin arvonimen 1819.
Synnerberg oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1793–1796, kanslistina 1796–1799 ja ylimääräisenä viskaalina 1799. Hän oli Turun kaupunginsihteerinä 1799–1805, maistraatinsihteerinä 1805–1808, vt. kunnallispormestarina 1808–1809 ja vakinaisena kunnallispormestarina 1809–1815. Tämän jälkeen Synnerberg oli Ahvenanmaan tuomiokunnan tuomarina 1816–1821, Hollolan tuomiokunnan tuomarina 1821–1845 ja samalla Turun hovioikeuden apujäsenenä 1816–1822, päätullijohtokunnan jäsenenä 1817–1821 ja senaatin prokuraattorin sijaisena 1822–1844. Hänestä tuli valtioneuvos vuonna 1838.
Synnerberg oli naimisissa vuodesta 1801 Sofia Elisabet Charlotta von Knorringin kanssa.
Erik Gustaf Baeckborg
Erik Gustaf Baeckborg (4. maaliskuuta 1781 Loviisa – 21. helmikuuta 1818 Turku) oli suomalainen prokuraattorin sijainen ja hovioikeuden asessori.
Baeckborgin vanhemmat olivat Loviisan makasiininhoitaja ja kruununpolttimon tarkastaja, varalääninsihteeri Petter Johan Baeckborg (k. 1807) ja Margareta Sofia Södermark. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1797 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1799. Hän sai varatuomarin arvon 1804, hovioikeudenasessorin arvonimen 1811 ja laamannin arvonimen 1817.
Baeckborg oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1806–1809, notaarina 1809–1810, varakanneviskaalina 1810, sihteerinä 18101–1812, asessorina 1812–1817 ja samalla päätullijohtokunnan jäsenenä 1812–1818 sekä senaatin prokuraattorinsijaisena 1817–1818.
Sosiaalihuoltolaki
Suomen sosiaalihuoltolaki kuvaa, mitä kuntien sosiaalihuoltoon tulee kuulua ja miten sosiaalihuolto tulee järjestää. Sosiaalihuolto sivuaa muun muassa lastensuojelua. Sosiaalihuoltolaki on vuodelta 2014, ja se tuli voimaan vaiheittain vuosina 2015–2016. Edeltävä sosiaalihuoltolaki on vuodelta 1982.
Toyopet
Toyopet on Toyotan käyttämä automerkki, jota Toyota käytti vuodesta 1947 1960-luvulle asti. Sen jälkeen Toyota-autotehdas on myynyt henkilöautoja Toyota-merkkisinä.
Suomeen Toyopet-autoja ei ole tuotu. Maahantuonnin alkaessa Suomeen vuonna 1964 kaikki autot myytiin Suomessa Toyota-merkkisinä. Kuitenkin kahta vuotta aiemmin vuonna 1962 maahantuoja Korpivaara oli tuonut Suomeen kaksi Toyopet Tiaraa saadakseen kokemusta auton ominaisuuksista. Näitä kahta Toyopetia ei ollut tarkoitettu myytäväksi. Vuonna 1974 toinen Suomeen tuoduista Tiaroista oli säilynyt melko hyväkuntoisena ja sillä oli ajettu yli 200 000 km. Toinen alkuperäisistä Tiaroista on Toyotan maahantuojan kokoelmassa Vantaalla.
Amen Ra Films
Amen Ra Films on yhdysvaltalainen tuotantoyhtiö, joka on keskittynyt tuottamaan elokuvia. Yhtiön perusti Wesley Snipes vuonna 1992. Se yhteistuotti muun muassa kolme Blade elokuvaa vuosina 1998–2004.
Gutbrod
Gutbrod oli saksalainen autojen, moottoripyörien ja maatalouskoneitten valmistaja. Yhtiön perusti Wilhelm Gutbrod Ludwigsburgissa vuonna 1926. Vuonna 1933 tehdas siirtyi läheiselle Stuttgartin Feuerbachin esikaupunkialueelle ja se valmisti vuosina 1933-1935 takamoottorisia Standard Superior -autoja.
Sodan jälkeen tehdas valmisti Gutbrod Superior -autoja vuosina 1950-1954 yhteensä 7726 autoyksilöä. Vähäisestä valmistusmäärästä huolimatta myös Suomeen tuotiin Gutbrod Superioreja noin 30-35 Gutbrod-kääpiöautoa . Yksi näistä päätyi Tekniikan Maailman 5/1953 koeajoon.
Gutbrod Superior on kaksipaikkainen kääpiöauto. Superiorin moottorin erikoisuus on polttoaineen ruiskutusjärjestelmä. Kaksitahtisen kaksisylinterisen 593 cm³ rivimoottorin teho on 15 kW (20 hv). Sylinterin halkaisija on 71 mm ja iskun pituus 75 mm. Vaihteisto on täysin synkronoimaton. Jousitus on melko pehmeä. Valonheittimet eli lamput ovat riittävän hyvät 80 km/t nopeuteen asti. Kiihdytys 0-80 km/t vie aikaa 34 sekuntia. Superiorin huippunopeus on vain 105 km/t.
Gutbrod Superiorista oli myös pakettiautoversio Gutbrod Superior Kombi. Sen pituus on 3550 mm, leveys 1460 mm ja korkeus 1515 mm. Muut mitat ovat samat kuin vakiomallissa. Kuormatilan mitat ovat 110 (pituus) x 110 (leveys) x 84 cm (korkeus).
Silvër Horizon
Silvër Horizon on suomalaisen metalliyhtye Diablon kuudes studioalbumi, joka ilmestyi Suomessa Sakara Recordsin kautta 18. syyskuuta 2015. Odyssey Music Network julkaisi albumin Keski-Euroopassa 30. lokakuuta 2015.
Albumi päätti yhtyeen seitsemän vuotta kestäneen levytystauon; edellinen albumi "Icaros" ilmestyi toukokuussa 2008. "Silvër Horizonin" kappaleet sävellettiin ja sanoitettiin siinä järjestyksessä kuin ne albumilla ovat. Sanoituksiltaan albumi on tieteiskertomus, joka perustuu löyhästi Harry Martinsonin vuonna 1956 ilmestyneeseen "Aniaraan". Albumin äänitti ja miksasi Samu Oittinen Fantom-studiolla ja masteroi Mika Jussila Finnvox-studiolla.
Kappaleesta ”Isolation” julkaistiin single ja musiikkivideo. Albumi nousi ilmestymisensä jälkeisellä viikolla 39/2015 Suomen albumilistan ensimmäiseksi.
Sävellys ja sanoitus: Marko Utriainen ja Rainer Nygård, paitsi kappaleet 6 ja 9.
Mikael Salimäki
Mikael Salimäki (s. 27. elokuuta 1992 Hollola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Lahti Akatemiaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös laitalinkkinä ja keskuspuolustajana sekä vasemmalla laidalla.
Salimäki on Lahden Reippaan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä miesten otteluissa FC Kuusysissä riveissä Kakkosessa kaudella 2012. Seuraavaksi kaudeksi Kuusysin joukkueet siirtyivät FC Lahden nimen alle ja Salimäki jatkoi uudelleennimetyssä FC Lahti Akatemiassa. Hän pääsi kauden 2013 aikana myös kahdesti penkille Veikkausliigassa. Talvella 2014 Salimäki nousi FC Lahden edustuksen mukaan ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä 4. toukokuuta ottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan, tullen vaihdosta Matti Klingan tilalle 69. minuutilla ja tehden pääsarjauransa ensimmäisen maalin oltuaan kentällä viisi minuuttia. Viikkoa myöhemmin Salimäki solmi FC Lahden edustusjoukkueen kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Kauden 2014 päätteeksi Salimäki oli Veikkausliigaan nousseen FC KTP:n testissä. Hän ei kuitenkaan saanut sopimusta liigajoukkueen kanssa ja palasi Kakkosen FC Lahti Akatemiaan.
Suruçin pommi-isku
Suruçin pommi-isku tapahtui Turkissa Suruçin kaupungissa Syyrian vastaisen rajan tuntumassa 20. heinäkuuta 2015. Itsemurhapommittajan laukaisema pommi räjähti noin kello 12.00 paikallista aikaa Amaran kulttuurikeskuksessa, jonne oli kokoontunut 300 turkkilaisen vasemmistopuolueen Ezilenlerin Sosyalist Partisin nuoriso-osaston jäsentä, joiden tarkoitus oli lähteä uudelleenrakentamaan kurdikaupunki Kobanea. Iskussa kuoli 32 henkilöä ja haavoittui yli 100. Tekijällä uskotaan olevan yhteyksiä Isis-järjestöön.
Surmansa saaneet olivat turkkilaisia ja kurdiopiskelijoita, mutta joukossa oli myös anarkisteja sekä muita vasemmistoaktivisteja. He olivat kokoontuneet Suruçiin viedäkseen humanitaarista apua 10 kilometrin päässä rajan toisella puolella sijaitsevaan Kobanên kaupunkiin, jonka hallinnasta oli vuoden verran käyty rajuja taisteluita sitä puolustaneiden kurdijoukkojen ja Isis-järjestön välillä. Silminnäkijähavaintojen mukaan pommi räjähti keskellä väkijoukkoa, kun tapahtuman osallistujat olivat kokoontuneet kulttuurikeskuksen pihamaalle antamaan julkilausumaa tiedotusvälineille.
Pian Suruçissa tehdyn iskun jälkeen toinen itsemurhapommittaja räjäytti itsensä Rojavan kurdialueella Kobanén kaupungin tuntumassa sijaitsevalla rajanylityspisteellä surmaten kaksi kurditaistelijaa.
Turkkilaisten viranomaisten mukaan pommi-iskun toteuttaja oli kurditaustainen Seyh Abdurrahman Alagoz Adıyamanin maakunnasta. Alagoz oli yksi niistä sadoista turkkilaisista ja kurdeista, joita ISIS oli rekrytoinut Adıyamanin maakunnasta. Viranomaisten mukaan Alagozin henkilöllisyys varmistettiin DNA-testillä. Paikallisen Radikal-lehden haastatteleman tekijän äidin mukaan hänen poikansa oli opiskellut Adıyamanin yliopistossa ja lähtenyt ulkomaille kuusi kuukautta ennen iskuja yhdessä veljensä kanssa. Reutersin haastatteleman turkkilaisviranomaisen mukaan hän oli matkustanut Syyriaan Isis-järjestöön kytköksissä olevan toisen järjestön avulla.
Kurdipuolue HDP ilmoitti, että yksi pommi-iskun tekijöistä oli myös 20 vuotias nainen, joita poliisi oli vain muutama päivää ennen iskuja vapauttanut. Turkin poliisi oli sulkenut twitterin kokonaan sinä päivänä, kun nainen oli vapautettu.
Suruçin pommi-iskussa kuoli yhteensä 32 henkilöä ja haavoittui yli 100. Iskun jälkeen useissa eri kaupungeissa pidätettiin useita Isis-järjestön rekrytoijiksi ja jihadisteiksi epäiltyjä henkilöitä. Tapahtumat aiheuttivat Istanbulissa laajoja mellakoita vielä samana iltana, kun mielenosoittajat ottivat yhteen poliisin kanssa, syyttäen maan presidenttiä ja hallitusta Isis-järjestön tukemisesta. Mielenosoituksia järjestettiin myös useissa muissa eri kaupungeissa. Mielenosoittajat syyttivät Turkin hallitsevaa Oikeus ja kehitys -puoluetta liian vähäisestä toiminnasta Isis-järjestöä vastaan.
Suruç
Suruç (kurdiksi: "Pirsûs") on Turkissa Şanlıurfan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Se on aivan Syyrian rajalla noin 46 kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Şanlıurfasta. Syyrian Kurdistanissa sijatsevaan Kobanêen on Suruçista matkaa 10 kilometriä.
Kaupungin asukasluku on noin 59 000 ja koko piirikunnassa asuu noin 102 000 henkeä (2014).
Suruç on alun perin sumerilaisten antiikin aikana perustama kaupunki. Se oli myöhemmin muun muassa roomalaisten, abbasidien sekä ristiretkeläisten hallussa. Vuodesta 1517 lähtien Suruç kuului Osmanien valtakuntaan, kunnes sen ensimmäisen maailmansodan jälkeen valtasivat ensin britit vuonna 1918 ja vuotta myöhemmin ranskalaiset. Nykyään Suruçin asukkaista suurin osa on kurdeja.
Ärjänselkä
Ärjänselkä on yksi Oulujärven kolmesta pääasiallisestä järvenselästä Kajaanissa, Paltamossa ja Vaalassa (ennen vuotta 2007 myös Vuolijoen kunnassa). Muut Oulujärven pääasialliset järvenselät ovat Niskanselkä ja Paltaselkä. Ärjänselkä kuten Niskanselkäkin on Suomen suurimpia sisävesilakeuksia ja muistuttaa merta. Ärjänselkä on arvion mukaan Suomen sisävesien suurin ulappa. Ärjänselän karttaan voi piirtää 80 neliökilometrin kokoisen ympyrän, jonka sisälle ei osu yhtään saarta. Ärjänselän ja Niskanselän välissä on Manamansalo. Selästä pyydetään muikkua, haukea ja kuhaa.
Niskanselkä (Oulujärvi)
Niskanselkä on yksi Oulujärven kolmesta pääasiallisesta järvenselästä Vaalassa (muut Oulujärven pääasialliset järvenselät ovat Paltaselkä ja Ärjänselkä). Niskanselästä alkaa Oulujoki, joka laskee Perämereen. Niskanselkä kuten Ärjänselkäkin on Suomen suurimpia sisävesilakeuksia ja muistuttaa merta.
Paltaselkä
Paltaselkä on yksi Oulujärven kolmesta suuresta järvenselästä (muut pääasialliset selät ovat Niskanselkä ja Ärjänselkä). Paltaselkä poikkeaa selvästi muista: Ärjänselkä ja Niskanselkä ovat Suomen suurimpia sisävesilakeuksia ja muistuttavat merta, mutta Paltaselkä lahdelmineen on tyypillinen suomalainen järvenselkä ja muistuttaa esimerkiksi Saimaan vesialueita. Paltaselkä kuuluu pohjoisosaltaan Paltamoon, eteläosaltaan Kajaaniin.
Americans
Americans ("The Americans") on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Joe Weisberg. Se kertoo kahdesta KGB-agentista, jotka esittävät amerikkalaista avioparia Washington D.C.:ssä kylmän sodan aikaan 1980-luvulla.
"Americans" alkoi FX-kanavalla 30. tammikuuta 2013 ja päättyi 30. toukokuuta 2018. Sitä esitettiin yhteensä kuusi tuotantokautta. Suomessa viimeisen tuotantokauden ensimäinen jakso esitettiin 23. syyskuuta 2018 MTV3-kanavalla.
Vuonna 2019 "Americans" palkittiin viimeisestä tuotantokaudestaan parhaan draamasarjan Golden Globella.
The Americans
The Americans voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Frida Kahlo -museo
Frida Kahlo -museo (espanjaksi "Museo Frida Kahlo"), on meksikolaisen taiteilijan Frida Kahlon elämää ja taidetta esittelevä museo. Se sijaitsee Coyoacánin hallintoalueella Méxicossa. Talo tunnetaan myös nimellä "La Casa Azul" (Sininen talo) ulkoseinien koboltinsinisen värin takia.
Museossa on nähtävillä Frida Kahlon ja hänen miehensä Diego Riveran taidetta, heidän ystäviensä ja aikalaistensa kuten Marcel Duchampin ja Yves Tanguyn teoksia sekä Riveran keräämää esikolumbiaanista taidetta. Pariskunnan elämästä kertovat kotimuseon arkiset esineet. Esillä on mm. huonekaluja, työvälineitä, Kahlon pyörätuoli sekä vaatteita ja ortopedisia korsetteja. Museossa voi tutustua myös Kahlon päiväkirjoihin. Taiteilijan makuuhuoneessa säilytetään hänen tuhkauurnaansa.
Frida Kahlo syntyi nykyisin museona toimivassa talossa vuonna 1907. Hän asui siinä merkittävän osan elämästään, osin yhdessä Diego Riveran kanssa. Kahlo kuoli talossa vuonna 1954.
Frida Kahlon kuoleman jälkeen vuonna 1955 Diego Rivera lahjoitti talon irtaimistoineen Meksikon kansalle, jotta se muutettaisiin museoksi. Kahlo oli esittänyt toiveen talon museoinnista jo vuosia ennen kuolemaansa.
Talon rakensi vuonna 1904 Frida Kahlon isä Guillermo Kahlo. Diego Rivera osti sen häneltä myöhemmin.
Taloa remontoitiin useaan kertaan sinä aikana, kun Frida Kahlo ja Diego Rivera asuivat siinä. Siihen rakennettiin lisäosa vuonna 1947. Rivera suunnitteli muutostyöt ja johti niitä. Rakennus muistuttaa muodoltaan U-kirjainta. Sen keskellä on vihreä sisäpiha, jolla sijaitsee mm. Riveran rakentama pyramidi, jonka päällä esitellään esikolumbiaanisia kulttiesineitä.
Kahlon ja Riveran taiteilijakodin kuuluisiin vieraisiin kuuluvat mm. Sergei Eisenstein, Nelson Rockefeller, George Gershwin sekä Lev Trotski, joka asui talossa vieraana saavuttuaan Meksikoon vuonna 1937.
Rubén Plaza
Rubén Plaza Molina (s. 29. helmikuuta 1980 Ibi, Valencia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2001 ja on vuodesta 2018 edustanut Israel Cycling Academy -tallia. Hän voitti etapin Espanjan ympäriajossa 2005 ja 2015 sekä Ranskan ympäriajossa 2015. Hän voitti maantieajon Espanjan-mestaruuden 2003 ja 2009.
Lähde: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Avianca Ecuador
Avianca Ecuador on ecuadorilainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Quito. Se perustettiin vuonna 1985 nimellä AeroGal.
Avianca Ecuador on Avianca Holdingsin omistuksessa yli 99-prosenttisesti.
Heinäkuussa 2015:
Markus Suihkonen
Markus Suihkonen (s. 1993 Helsinki) on suomalainen bassolaulaja.
Suihkonen on opiskellut Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa pääaineenaan laulumusiikki ja valmistunut Musiikin kandidaatiksi vuonna 2017.
Timo Mustakallio -kilpailun yhteydessä vuonna 2015 Hannu-Ilari Lampila kirjoitti hänestä: ”...lähes sensaatiomaisen hyvä nuori bassolaulaja”. Hän voitti kilpailun.
Suihkoselle myönnettiin Martti Talvela -säätiön apuraha 2015.
Markus Suihkonen on ollut kiinnitettynä Opera Vlaanderenin Young Ensembleen kaudella 2017-2018 Belgian Antwerpenissa.
Kaudella 2018–2019 Suihkonen laulaa Baijerin valtionoopperan oopperastudiossa ja vierailee Liègen Opéra Royal de Walloniessa.
Suihkosen isä on viola da gamban soittajana tunnettu Mika Suihkonen. Markus Suihkonen on opiskellut 15 vuotta sellon soittoa. Laulamisen hän aloitti Sibelius-lukiossa. Lisäksi hän on harrastanut rapia. Suihkosen opettajia ovat olleet Tom Nyman, Jaakko Ryhänen, Petteri Salomaa ja Mika Kares.
Bourg-de-Péage
Bourg-de-Péage on kunta itäisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella. Joen toisella puolella olevan Romans-sur-Isèren kaupungin kanssa muodostavat kaksoiskaupungin. Kaupunki oli 1920-luvulla tärkeä hattuteollisuuden keskus, jonka Mossant-hatut olivat maailmankuuluja.
Zach Johnson
Zachary Harris "Zach" Johnson (s. 24. helmikuuta 1976 Iowa City, Iowa) on yhdysvaltalainen ammattilaisgolfaaja. Johnson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 ja on vuodesta 2004 ollut mukana myös PGA Tourilla. Heinäkuussa 2015 hän on maailmanrankingissa sijalla 12.
Johnson on saavuttanut kaksi major-turnausten voittoa, vuonna 2007 The Masters Tournamentistä ja vuonna 2015 Britannian avoimista. PGA Championshipissä Johnson on ollut parhaimmillaan kolmas vuonna 2010 ja Yhdysvaltain avoimissa 30:s vuonna 2011. Yhteensä Johnson on saavuttanut ammattilaisurallaan 28 voittoa. Hän on myös kuulunut useasti Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueeseen.
Johnson on perustanut nimeään kantavan säätiön, joka auttaa lapsia ja heidän vanhempiaan Iowan Cedar Rapidsissa.
Séan Garnier
Arnaud "Séan" Garnier (s. 18. kesäkuuta 1984 Sens) on ranskalainen freestylejalkapalloilija. Garnier on yksi maailman tunnetuimpia freestylejalkapalloilijoita. Hänellä on sponsorisopimus Red Bullin kanssa.
Séan pelasi nuorempana jalkapalloa muun muassa Auxerressa ja Troyesissa, mutta hän joutui lopettamaan uransa vuonna 2004 kärsittyään useita loukkaantumisia. Séan opiskeli kuitenkin jalkapallokouluttajaksi ja kehitteli tyylin, jossa yhdistyvät jalkapallo ja breakdance. Vuonna 2008 hän voitti freestylejalkapallon maailmanmestaruuden Brasiliassa. Séan pelaa myös futsalia Ranskan liigan Kremlin Bicêtre Unitedissa, jossa hän on voittanut kertaalleen Ranskan cupin ja kaksi kertaa Ranskan liigan. Séan kuuluu myös englantilaiseen amatöörifutsalseuraan London United Futsal Clubiin, joka pelaa Englannin futsal-liigassa.
Séan sai myös oman hahmon EA Sportsin FIFA Street 4 -peliin. Hahmo kuuluu yhteen pelin freestylejalkapallojoukkueista.
Metyylimalonyylikoentsyymi-A
Metyylimalonyylikoentsyymi-A (CHNOPS) on koentsyymi-A:n ja metyylimalonihapon johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy välituotteena useissa aineenvaihduntareiteissä esimerkiksi eräiden aminohappojen ja rasvahappojen aineenvaihdunnassa.
Nisäkkäissä metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta muodostuu parittomia määriä sisältävien rasvahappojen β-hapettumisen ja isoleusiinin, valiinin, treoniinin ja metioniinin aineenvaihdunnan seurauksena muodostuvasta propionyylikoentsyymi-A:sta ja tätä katalysoiva entsyymi on propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi. Tässä reaktiossa muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:n S- eli -isomeeria. Eräillä bakteereilla on myös toinen entsyymi metyylimalonyylikoentsyymi-A-transkarboksylaasi, joka katalysoi yhdisteen reversiibeliä muodostumista propionyylikoentsyymi-A:sta ja oksaloetikkahaposta.
S-metyylimalonyylikoentsyymi-A:sta muodostuu R-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta eli -metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasin eli metyylimalonyylikoentsyymi-A-rasemaasin katalysoimana. Tämä yhdisteen isomeeri toisiintuu metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin eli metyylimalonyylikoentsyymi-A-isomeraasin vaikutuksesta sukkinyylikoentsyymi-A:ksi, joka voidaan edelleen hyödyntää solujen energiantuotantoon osana sitruunahappokiertoa. Mikäli elimistössä on metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin puutostila johtaa se niin kutsuttuun metyylimaloniasiduriaan, jossa elimistöön kertyy metyylimalonihappoa ja metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta. Metyylimalonyylikoentsyymi-A on pyruvaattikarboksylaasin inhibiittori ja metyylimalonihappo estää sukkinaattidehydrogenaasin toimintaa. Tämä johtaa solujen energiantuotannon häiriöihin ja edelleen kehityshäiriöihin ja hoitamattomana jopa kuolemaan.
Metyylimalonyylikoentsyymi-A osallistuu myös eräisiin katabolisiin aineenvaihduntareaktioihin kuten eräiden aminohappojen biosynteesiin, parittomia määriä hiiliä sisältävien rasvahappojen biosynteesiin ja 6-deoksieryhronolidi B:n ja muiden polyketidien kuten erytromysiinin ja telitromysiinin biosynteesiin (metyylimalonyylikoentsyymi-A sitoutuu asyylikantajaproteiinin ja fosfopanteteiinin muodostamaan kompleksiin). Lisäksi se on eräissä eliöissä osa hiilensidontaan osallistuvaa hydroksipropionaattireittiä, jossa glyoksyylihaposta ja propionyylikoentsyymi-A:sta muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta ja edelleen mesakonyyli-C-koentsyymi-A:ta (mesakonihapon johdannainen).
Emms
Emms on vuosina 1922–1923 valmistettu automerkki. Tehdas sijaitsi Englannin Coventryssa. Emms-autot olivat pieniä ja kevyitä, joissa oli noin 7 kilowatin (10 hevosvoiman) sivuventtiilimoottori, 3 vaihdetta ja ruuvivetopyörästö. Kaksipaikkaisen "Tourer"-mallin lisäksi Emms valmisti kevyitä urheilullisia avoautoja ja umpiautoja.
Cars: Cars Collection, Suuri Tietokirja Autoista, osa 12, 1987
Ford B-Max
Ford B-Max on Fordin vuosina 2012–2017 valmistama pieni tila-automalli, joka korvasi Ford Fusionin. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Ford Fiesta- ja Transit Courier -mallit.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä B-Max sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
B-Max esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Samanniminen konseptimalli oli esitelty vuotta aiemmin. Autossa ei ole lainkaan kiinteää B-pilaria etu- ja takaovien välissä. Takaistuimelle kuljetaan liukuovesta.
Barkas
Barkas on Itä-Saksassa vuosina 1961–1991 valmistettu pakettiauto. Tehdas sijaitsi Chemnitzissä, joka kommunistivallan aikaan oli uudelleen nimetty Karl-Marx-Stadtiksi. Barkasissa oli Wartburgin kaksitahtinen moottori, joka oli alitehoinen painavan pakettiauton kuljettamiseen: tehoa oli aluksi 31 kW (42 hv) ja myöhemmin 33 kW (45 hv).
Itä-Saksassa Barkasia käytettiin tavaroiden ja ihmisten kuljettamiseen. Barkasia käyttivät poliisi, palokunta ja muut viranomaistahot. Myös valtion pahamaineinen salainen poliisi Stasi käytti Barkasin erikoismallia vankien kuljettamiseen: jopa 5 vankia mahtui Barkasin erikoismallin ikkunattomiin ja pieniin selleihin.
Barkasia tuotiin vähäisiä määriä myös Suomeen.
Yhteensä valmistettiin 175 740 kaksitahtista B1000-mallia. Viimeisinä valmistusvuosina valmistettiin nelitahtista B1000/1-mallia, mutta vain 1961 kappaletta ehti valmistua ennen valmistuksen päättymistä Itä-Saksan kommunistihallinnon vallan loputtua. Nelitahtisessa B1000/1-mallissa oli Volkswagenin 1,3-litran moottori, teholtaan 42,5 kW (58 hv).
Aikakausmedia
Aikakausmedia, viralliselta nimeltään Aikakauslehtien Liitto ry, on vuonna 1946 perustettu aikakauslehtikustantajien yhteistyöfoorumi, jonka jäseniä ovat kaikki merkittävät suomalaiset aikakauslehtikustantajat. Kustantajajäseniä on yli 280, ja ne julkaisevat yhteensä 485 aikakauslehteä ja verkkojulkaisua. Edustettuina ovat yleisö-, ammatti- ja järjestölehdet sekä asiakaslehdet.
Liiton keskeisimpiä tehtäviä ovat toimialan edunvalvonta, aikakauslehtialan markkinointi, tutkimus ja viestintä, nuorten lukutaidon edistäminen, koulutus ja kansainvälinen toiminta.
Aikakausmedia ylläpitää mediakorttipalvelua Mediakortit.fi, josta voi hakea noin 250 aikakauslehden tietoja useilla eri hakukriteereillä: aakkosten, lehtiluokkien, asiasanojen ja teemojen perusteella. Palvelussa pystyy myös vertailemaan lehtien tietoja keskenään ja laskemaan mainoskampanjalle kontaktihinnan. Vertailuun saa lisäksi KMT:ssa mukana olevien lehtien profiilitiedot. Palvelu toimii sekä suomeksi että englanniksi.
Aikakauslehtikilpailu Edit on Aikakausmedian järjestämä kilpailu, jossa palkitaan vuosittain aikakauslehtialan parhaita tekijöitä toimituksellisissa ja mainonnallisissa sarjoissa.
"Aikakausmedia ADS Oy" on Aikakausmedian omistama yritys, jonka palveluja ovat:Palvelussa on mukana noin 150 suomalaista aikakauslehteä.
Aikakausmedia ADS Oy on perustettu vuonna 1997.
Dario Ramacciotti
Dario Ramacciotti (s. 4. lokakuuta 1987) on italialainen beachfutispelaaja, joka edustaa Italian beachfutismaajoukkuetta ja portugalilaista SC Bragaa. Pelipaikaltaan 195 senttimetriä pitkä ja 91 kilogrammaa painava Ramacciotti on puolustaja.
Ramacciotti on pelannut Italian paidassa kaksissa MM-kilpailuissa, vuosina 2011 ja 2015. Vuoden 2015 kilpailuissa, joissa Italia sijoittui neljänneksi, Ramacciotti oli ehdolla turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Saman vuoden Euroopan kisoista Bakusta Ramacciotti saavutti Italian kanssa hopeaa.
Ramacciotti on edustanut portugalilaista SC Bragaa vuodesta 2014 asti. Sitä aiemmin hän on pelannut ainoastaan kotimaassaan, jossa hän on pelannut kahdeksassa eri seurassa.
Alex Rocco
Alex Rocco, oik. Alessandro Federico Petricone (29. helmikuuta 1936 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat – 18. heinäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli usein rikollisen roolissa. Hänen tunnetuin roolinsa oli Moe Greenen hahmo "Kummisedässä". Elokuvien lisäksi hän näytteli televisiosarjoissa.
Rui Coimbra
Rui Filipe Pacheco Coimbra (s. 14. huhtikuuta 1986) on portugalilainen beachfutispelaaja, joka edustaa Portugalin beachfutismaajoukkuetta ja Sporting CP:tä. 188 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Coimbra on pelipaikaltaan puolustaja.
Coimbra voitti Portugalin kanssa MM-kultaa vuoden 2015 MM-kotikisoista Espinhosta. Coimbralla on myös kaksi MM-hopeaa vuosilta 2009 ja 2011. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Coimbra saavutti pronssia.
Coimbra on edustanut kotimaansa Sporting CP:tä vuodesta 2013 asti. Kotimaansa seurojen lisäksi hän on pelannut brasilialaisessa Corinthiansissa, arabiemiirikuntalaisessa Al Ahlissa ja italialaisessa Romassa.
Risto (täsmennyssivu)
Risto voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Cogne (yritys)
Cogne Acciai Speciali (CAS) on italialainen terästuotteiden valmistaja. Yrityksen tehdas sijaitsee Pohjois-Italian Aostassa, johon se perustettiin 1900-luvun alulla.
Cognen perusti belgialainen liikemies Charles Van der Straten Pontoz, joka perusti "Società Anonima Miniere di Cogne" nimisen yrityksen vuonna 1909 Ansaldon osaperustaja Carlo Bombrinin kanssa. Aostaan perustetun sähkökäyttöisen rauta- ja terässulaton perustamisesta vastasi Pio Perrone italialaisten ja ruotsalaisten insinöörien kanssa. Laitos sai rautamalmin Cognen kaivoksista ja sähkön Aymavillesin, Chavonnen ja Champagnen voimalaitoksista. Teollinen toiminta alkoi vuonna 1911. Veljesten Pio ja Mario Perrone omistama Ansaldo hankki lähes kaikki Miniere di Cogne -yhtiön osakkeet keväällä 1916, ja yritykset fuusioituivat lopullisesti 22. syyskuuta 1917. Kaivosten ja terästehtaan väille rakennettiin vuosina 1916–1922 köysirata ja kapearaiteinen rautatie.
1930-luvun puolivälin jälkeen valtaan noussut italian fasistihallinto alkoi korostaa kansallisen puolutuksen tärkeyttä, mikä vahvisti terästeollisuuden asemaa. Cognen tehtaat siirtyvät valtion alaisuuteen, ja jatkavat kasvuaan italian fasistihallinnon romahdukseen heinäkuussa 1943 saakka, tuotannon ollessa korkeimmilla vuodenvaihteessa 1941–1942. Aostan tehtaat jäivät syyskuussa 1943 saksalisten haltuun, ja vapautuivat huhtikuussa 1945.
1970 ja 1980-luvuilla Cognen terästehdas joutui italian valtiojohtoisen terästeollisuuden mukana ongelmiin, ja tehdasta hallinnoineet Egam ja Finsider lakkautettiin, ja tehtaasta tuli osa Ilva Groupia.
Ilva alkoi pudottaa tuotantoaan markkinoille tulleen Kaukoidässä tuotetun teräksen takia, minkä seurauksena se alkoi sulkemaan terästehtaitaan ja uudelleenorganisoimaan toimintaansa. Ilva päätti 1990-luvun alulla keskittyä merkittävimpään tuotealueeseensa, lattaterästankoihin, minkä seurauksena Aostan terästehtaan tuotteet eivät olleet enää yritykselle läheskään yhtä tärkeitä. Vuonna 1993 Aostan tehtaan osti yksityinen taho, joka uudelleenorganisoi sen toiminnan. Uusi yritys aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1994 nimellä Cogne Acciai Speciali. Yritys tuottaa nykyisin pitkiä terästuotteita.
Ohta (auto)
Ohta on japanilainen automerkki, jonka merkkisiä autoja valmistettiin vuosina 1934–1957. Autotehdas Ohta Jidosha oli Japanin suurimpia autojen valmistajia 1930-luvulla. Yritys oli perustettu vuonna 1922. Ohta-autojen valmistus alkoi 1934 ja loppui 1957, jolloin toinen japanilainen yritys Kurogane hankki sen omistukseensa ja lopetti autojen valmistuksen.
Yrityksen japaninkielinen nimi on オオタ自動車 (Ōta Jidōsha). Ensimmäinen malli oli pieni auto, jossa oli 736 cm³ rivinelonen. Sodan jälkeen Ohta valmisti pienikokoisia automalleja PA, OE, VK-2, PK-1 ja PE.
Vuonna 1954 Japanissa oli vain kolme autonvalmistajaa, Toyopet, Ohta ja Datsun. Nämä valmistivat tuolloin etupäässä pikkuautoja, joissa oli varsin heikko moottori Japanin verotuksesta johtuen. Japanilaisautojen laatu ei ollut vielä 1954 erityisen hyvä, mutta valtio pyrki kohentamaan autojen laatua tarkastamalla vientiin menevien autojen tasoa.
Hino Motors
Hino Motors () on japanilainen autonvalmistaja, joka valmisti vuoteen 1968 saakka myös henkilöautoja. Tuohon asti Hino oli itsenäinen tehdas, joka joutui 1968 toisen japanilaisen autonvalmistajan Toyotan omistukseen. Osana Toyota-konsernia Hino on jatkanut kuorma-autojen, linja-autojen ja dieselmoottorien valmistusta.
Hino Contessa on vuosina 1961–1967 valmistettu pieni auto, jota tuotiin myös Eurooppaan, ei kuitenkaan Suomeen. Ensimmäisen sukupolven Contessan muotoili kuuluisa italialainen automuotoilija Giovanni Michelotti. 900 Sprint on Contessan coupé-malli, joka painaa vain 650 kg.
Anton Škarin
Anton Pavlovitš Škarin (, s. 15. marraskuuta 1982 Gižiga) on venäläinen beachfutispelaaja, joka edustaa Venäjän beachfutismaajoukkuetta ja Lokomotiv Moskovaa. Pelipaikaltaan 179 senttimetriä pitkä ja 78 kilogrammaa painava Škarin on puolustaja.
Škarin on voittanut Venäjän paidassa kaksi MM-kultaa vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pronssia. Škarin on osallistunut kuusiin MM-kilpailuihin. Vuonna 2015 hän voitti kultaa myös Euroopan kisoista Bakusta. Maajoukkueen kanssa Škarin on saavuttanut myös neljä Euro Beach Soccer Leaguen voittoa ja kaksi Euro Beach Soccer Cupin voittoa.
Škarin on edustanut Lokomotiv Moskovaa vuodesta 2010 asti. Sitä ennen hän pelasi FC Stroginossa. Škarin on saavuttanut seurajoukkuetasolla muun muassa viisi Venäjän mestaruutta ja kaksi seurojen maailmanmestaruutta.
Jegor Jeremejev
Jegor Nikititš Jeremejev (, s. 8. joulukuuta 1984) on venäläinen beachfutispelaaja. Jeremejev on pelannut Venäjän beachfutismaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Jeremejev on voittanut Venäjän kanssa MM-kultaa kahdesti, vuosina 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän teki seitsemän maalia. Jeremejev on osallistunut urallaan kolmiin MM-kilpailuihin.
Seuratasolla Jeremejev on viimeksi edustanut espanjalaista FC Barcelonaa kaudella 2012-2013.
Kumsjärvi
Kumsjärvi () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tšopinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven itärannalla 22 kilometriä Tšopinasta luoteeseen. Kylässä on viisi asukasta (vuonna 2013).
Semsjärven pogostaan kuulunut Kumsjärvi mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopussa. Myöhemmin sinne rakennettiin kirkko, josta kylä on saanut venäläisen nimensä. 1900-luvun alussa Kumsjärvi lähikylineen muodosti Mäntyselän volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 sen 18 kylässä oli lähes 1 900 asukasta. Kusmjärven pogostalla oli 42 taloa, koulu ja 279 asukasta.
Neuvostoaikana Kumsjärvi kuului aluksi Mäntyselän kyläneuvostoon. Myöhemmin perustettiin Karhumäen piiriin kuulunut Kumsjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdessa kylässä, Kumsjärvellä ja Karhumäessä oli yhteensä 349 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Toisen maailmansodan jälkeen kylä liitettiin Kumsjärven etelärannalle perustetun Kumsin kyläneuvostoon.
Paikallinen nähtävyys on 1800-luvun lopulla pystytetty tsasouna.
Polis, polis, potatismos
Polis, polis, potatismos, suomenkielinen nimi televisioesityksessä "Murha Savoyssa", videonimi "Martin Beck – Poliisi, poliisi", on ruotsalais-saksalainen elokuva vuodelta 1993. Elokuvan on ohjannut Per Berglund. Juoni perustuu Maj Sjöwallin ja Per Wahlöön romaaniin "Missä viipyy poliisi?" (1970). Martin Beckiä näyttelee Gösta Ekman.
Malmölaisessa hienostohotellissa Savoyssa murhataan teollisuusjohtaja. Tapahtumien taustalla on laiton asekauppa.
Maj Sjöwall on cameoroolissa nainen, joka seisoo Savoy-hotellissa pöydän ääressä.
Pokrovskoje
Pokrovskoje () on usean kylän nimi Venäjällä. Se viittaa esimerkiksi seuraaviin:
Bokinha
Rafael Antonio de Jesus Pinto (taiteilijanimeltään "Bokinha" tai "Boquinha", s. 6. tammikuuta 1991 Rio de Janeiro) on brasilialainen beachfutispelaaja, joka edustaa Brasilian beachfutismaajoukkuetta ja Vasco da Gama -seuraa. Pelipaikaltaan 171 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Bokinha on hyökkääjä.
Bokinha on edustanut Brasiliaa kaksissa MM-kilpailuissa, vuosina 2013 ja 2015. Vuoden 2013 kilpailuista Tahitilta hän saavutti pronssia. Vuoden 2015 kilpailuissa Bokinha onnistui maalinteossa kolmesti.
Bokinha on pelannut nykyisessä seurassaan, Vasco da Gamassa, vuodesta 2012 alkaen.
Semsjärvi
Semsjärvi (myös "Semtsojärvi", ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tšopinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven koillisrannalla 35 kilometriä Tšopinasta länteen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2013).
Novgorodin Lappiin kuulunut Semsjärven pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopussa. 1900-luvun alussa se kuului Mäntyselän volostin Kumsjärven kyläkuntaan. Semsjärven kyläryhmän muodostivat Semsjärven pogosta, Lahdenperä (ven. "Zagubje"), Pohjoispää ("Severnyi Konets") ja Saari ("Ostrov"). Vuonna 1905 niissä oli yhteensä 64 taloa, koulu ja 423 asukasta.
Neuvostoaikana Semsjärven kylät kuuluivat Karhumäen piirin Mäntyselän kyläneuvostoon. Vuonna 1933 niissä oli 526 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Toisen maailmansodan jälkeen Semsjärvi liitettiin Kumsin kyläneuvostoon.
Maico
Maico on vuosina 1926–1986 toiminut moottoripyörien ja autojen valmistaja. Maico valmisti pieniä kääpiöautoja vuosina 1955–1958 ostettuaan pienen saksalaisen Champion-autotehtaan.
Maicon autoissa oli Heinkelin valmistama kaksitahtinen kaksisylinterinen rivimoottori, tilavuudeltaan 400 ja 452 cm³. Tehoa autoissa oli 11-13 kW (15-18 hv). Huippunopeus oli 80-90 km/t.
Maico 500 oli Maico-tehtaan menestynein automalli, jota valmistettiin 6301 kappaletta vuosina 1956–1958. Championin tekniikkaan ja koriin perustuva Maico oli nelipaikkainen ja kaksiovinen. Vaihteita oli kolme. Kaksitahtisen kaksisylinterisen 452 cm³ rivimoottorin teho 13 oli kilowattia (18 hv). Huippunopeus 95 km/t. Moottori sijaitsi takana.
Maico 500 Sport oli 500-mallin urheilullinen erikoismalli, johon mahtui vain kaksi ihmistä. Tehoa oli 14,5 kilowattia (20 hv). Huippunopeus 110 km/t. Moottori oli muiden Maicojen tapaan takana. Paino 585 kiloa. Kääntösäde 5,5 metriä. Maico 500 Sport -mallia valmistettiin vain neljä kappaletta, joista yksi on yhä jäljellä saksalaisessa museossa.