hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Osmo Polas
Osmo Antero Polas (s. 1962 Kajaani) on suomalainen rehtori ja koulualan vaikuttaja. Hän on toiminut Jyväskylän Lyseon lukion rehtorina vuodesta 2014 lähtien.
Ensimmäiset opiskeluvuotensa Polas kävi koulua Jyväskylässä, minkä jälkeen hän muutti Loviisaan ja sieltä Porvooseen. Porvoon jälkeen hän palasi Jyväskylään. Jyväskylässä Polas toimi silloisen Lyseon lukion päätoimisena tuntiopettajana ja haki Joutsan lukion rehtoriksi lokakuussa 2002. Sivistyslautakunta nimesi hänet viikkoa myöhemmin kolmannelle varasijalle Ritva Lonkan ja Lea Kuusilehdon jälkeen. Hän siirtyi Petäjäveden sivistystoimenjohtajaksi ja Petäjäveden lukion rehtoriksi 2000-luvun puolenvälin jälkeen.
Syyskuussa 2013 Polas nimettiin Jyväskylän kaupunkiseudun kuntajakoselvityksen opetuksen ja kulttuurin asiantuntijatyöryhmään. Kaksi kuukautta tämän jälkeen häntä esitettiin uuden Jyväskylän Lyseon vastuurehtorin virkaan, ja hän aloitti toimintansa Lyseon rehtorina lukuvuoden 2014–2015 alusta.
Koulualan ulkopuolella Polas on toiminut yksityisenä elinkeinonharjoittajana urheiluseurojen toiminnan toimialalla. Sport Service Osmo Polas rekisteröitiin kaupparekisteriiin heinäkuussa 1995, ja sen Y-tunnus astui voimaan kaksi ja puoli vuotta myöhemmin.
Polas syntyi Kajaanissa ennen muuttoaan Kokkolaan ja Kannuksen kautta Ouluun. Astuessaan töihin Jyväskylän Lyseon lukioon hän asui Vaajakosken Kivilammella.
Vuonna 2014 Polas kertoi "Suur-Jyväskylän lehden" haastattelussa laulavansa vapaa-ajallaan Mieskuoro Sirkoissa, ja hän osallistui kilpailijana vuoden 2015 Tangomarkkinoihin. Tämän lisäksi hän on kilpaillut triathlonissa ja valmentanut JYPin junioreita.
Rapsodia (kappale)
Rapsodia on Mia Martinin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1992 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 111 pisteellä.
Comme è ddoce ’o mare
Comme è ddoce ’o mare on Peppino di Caprin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Roomassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 89 pisteellä.
Kimi Vilkkula
Kimi Vilkkula (s. 1988) on suomalainen näyttelijä.
Suomessa syntynyt Vilkkula on viettänyt suurimman osan elämästään ulkomailla, muun muassa Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Hän opiskeli näyttämötaidetta lontoolaisessa Rose Bruford Collegessa 2010–2016. Sen ohella hän on suorittanut alan opintoja Helsingissä ja Tallinnassa.
Vilkkula näytteli Hamletia kappaleessa "Studying Hamlet" vuonna 2015. Tuotannon ohjasi Grzegorz Bral ja se esitettiin Song of the Goat Theatressa.
Elokuvataiteessa Vilkkula on näytellyt muun muassa Sihvosen roolin Aku Louhimiehen ohjaamassa Väinö Linnan alkuperäisromaaniin perustuvassa teoksessa "Tuntematon sotilas" vuonna 2017. Kertaluokkaa kevyempää tuotantoa edustaa Janne Niinimaan osa Aleksi Mäkelän draamakomediassa "95".
Vilkkula on näytellyt myös muutamissa lyhytelokuvissa, kuten Robert Lyn teoksessa "City of Silence". Lisäksi Vilkkula tehnyt erinäisiä sivuosia televisiotuotannoissa, kuten sarjassa "Presidentti".
Äänitöinään Vilkkula on tehnyt radiokuunnelmia Yleisradiolle vuonna 2016.
Oscar Montelius
Gustaf "Oscar" Augustin Montelius (9. syyskuuta 1843 Tukholma – 4. marraskuuta 1921 Tukholma) oli ruotsalainen arkeologi javaltionantikvari. Hän osallistui Ruotsin akatemian työskentelyyn vuosina 1917–1921 tuolilla numero 18.
Montelus oli hovioikeudenneuvoksen Oscar Augustin Monteliuksen ja Klara Norinin poika. Monteliuksen suku on alkujaan Upplannista ja hän vietti koko elämänsä Sankt Paulsgatan 11 Tukholman Södermalmilla. Talo on edelleen olemassa ja sen seinään on kiinnitetty hänestä kertova laatta. Monteliuksen vaimo oli feministi ja filantrooppi Agda Montelius, omaa sukua Reuterskiöld.
Montelius oli kansainvälisesti tunnettu työstään arkeologian parissa, missä hän onnistui luomaan ajoitusmenetelmän Pohjolan esineistölle ja jonka hän kytki yhteyteen eurooppalaisiin, egyptiläisiin ja aasialaisiin esineistöihin.
Reija Lundén
Reija Lundén (s. 15. elokuuta 1967 Hyvinkää) on suomalainen keilaaja. Hänen uransa huippuhetkiä ovat olleet joukkueiden maailmancupin voitot vuosina 1996 ja 1998. Joukkueiden Euroopan cupin hän voitti vuosina 1996, 1998 ja 2002. EM-kilpailuissa 2006 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja parikilpailussa pronssia. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden hän voitti vuonna 2009. Seuratasolla Lundén edustaa Grankulla Bowlarea.
Lundén on viidesti keilannut täyden 300 pisteen sarjan, ensimmäisen kerran Nottinghamissa vuonna 1997.
Reija Lundénin tytär Roosa Lundén on myös menestynyt keilaaja.
Alvar Kraft
Karl Alvar Fredrik Kraft (19. syyskuuta 1901 Tukholma – 28. syyskuuta 1959 Tukholma) oli ruotsalainen viihdesäveltäjä ja kapellimestari, joka sävelsi erityisen paljon elokuvamusiikkia 1940-luvulla. Hän opiskeli Saksassa ja toimi sitten kapellimestarina muun muassa Göteborgissa. Hänen laulujaan on esittänyt erityisesti elokuvakoomikko Edvard Persson. Niistä tunnetuimpiin kuuluu suomeksikin levytetty ”Mökki laidassa maantien”.
Sanna Pasanen
Sanna Pasanen (s. 21. kesäkuuta 1994 Porvoo) on suomalainen keilaaja. Hän on Euroopan mestarien cupissa voittanut kultaa vuonna 2013 sekä sijoittunut pronssille vuonna 2014. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden hän on voittanut vuosina 2013 ja 2014. Seuratasolla Pasanen edustaa porilaista Giantsia.
Pasanen on kuudesti keilannut täyden 300 pisteen sarjan, kahdesti vuosina 2013 ja 2014 sekä kerran vuosina 2015 ja 2017.
Eliisa Hiltunen
Eliisa Hiltunen (s. 5. lokakuuta 1993 Imatra) on suomalainen keilaaja. Hän on juniorien EM-kilpailuissa voittanut joukkueiden mestaruuden. Hän on voittanut aikuisten Suomen-mestaruuden pari- ja joukkuekilpailussa vuonna 2017. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän on saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2018 ja -pronssia vuonna 2015. Seuratasolla Hiltunen edustaa lahtelaista Bayta.
Hiltunen on neljästi keilannut täyden 300 pisteen sarjan, helmi-, maalis-, huhti- ja toukokuussa 2017.
Petra Eriksson-Sola
Petra Eriksson-Sola (s. 26. kesäkuuta 1976 Raisio) on suomalainen keilaaja. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden joukkuekilpailussa vuonna 2008 ja parikilpailussa vuonna 2018. Liigamestaruuden Eriksson-Sola on voittanut vuosina 2007, 2009 ja 2010 porilaisseura Giantsin joukkueessa. Giantsin lisäksi hän on seuratasolla edustanut raisiolaisseuroja Nasevat ja Best Team sekä turkulaista KK-75:tä.
Eriksson-Sola on neljästi keilannut täyden 300 pisteen sarjan, elokuussa 1996, tammikuussa 2006, marraskuussa 2015 ja huhtikuussa 2018.
Ani Juntunen
Ani Juntunen (s. 20. huhtikuuta 1996 Savonlinna) on suomalainen keilaaja. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden joukkuekilpailussa vuosina 2016 ja 2018 sekä SM-liigamestaruuden vuonna 2017. Parikilpailussa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2018. Seuratasolla Juntunen edustaa porilaista Giantsia.
Juntunen on kerran keilannut täyden 300 pisteen sarjan, tammikuussa 2017.
Vilma Salo
Vilma Salo (s. 6. lokakuuta 1998 Kotka) on suomalainen keilaaja. Hän on saavuttanut juniorien EM-kilpailuissa joukkuehopeaa vuonna 2017. Aikuisten SM-kilpailuissa hän on saavuttanut henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia vuonna 2016 ja joukkuekilpailussa hopeaa vuonna 2018. Hän oli voittamassa SM-liigamestaruutta vuonna 2018. Seuratasolla Salo edustaa lahtelaista Bayta.
Rockfest
Rockfest on suomalainen rock- ja metallimusiikkiin keskittyvä festivaali. Ensimmäisen kerran Rockfest järjestettiin kesäkuussa 2017 Vantaalla, jonne kertyi 50 000 ihmisen yleisö. Vuonna 2018 festivaali laajentui kahdesta nelipäiväiseksi ja se järjestettiin Hyvinkään lentokentällä.
Perjantai 9. kesäkuuta:
Lauantai 10. kesäkuuta:
Keskiviikko 6. kesäkuuta:
Torstai 7. kesäkuuta:
Perjantai 8. kesäkuuta:
Lauantai 9. kesäkuuta:
Perjantai 7. kesäkuuta:
Lauantai 8. kesäkuuta:
Sunnuntai 9. kesäkuuta:
Maria Trubnikova
Maria Trubnikova, alkuperäinen nimi: "Marija Vasilevna Ivasheva", (1835–1897) oli venäläinen filantrooppi ja feministi. Hän oli yhdessä Anna Filosofovan ja Nadežda Stasovan kanssa Venäjällä naisasialiikkeen varhaisia toimijoita ja johtajia.
Trubnikova oli aatelistaustaisen Vasili Ivaševin ja Camille LeDantieux'n tytär. Hän syntyi Itä-Siperiassa Tšitassa, jonne hänen isänsä oli karkotettu dekabristina vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen. Hän avioitui vuonna 1854 Konstantin Trubnikovin kanssa ja sai avioliitossa seitsemän lasta.
Trubnikova oli aktiivinen pyhäkoululiikkeessä 1850- ja 1860-lukujen taitteessa sekä erilaisissa yhdistyksissä naisten taloudellisen aseman ja koulutuksen parantamiseksi 1860- ja 1870-luvuilla. Trubnikova oli Venäjän naisten julkaisuosuuskunnan perustajia vuonna 1863. Osuuskunta työllisti ennen lakkauttamistaan vuonna 1879 useita kymmeniä naisia kirjoittajina, kääntäjinä, latojina ja kirjansitojina.
Useat Trubnikovan tyttäristä, muun muassa Olga Bulanova-Trubnikova, liittyivät vallankumousliikkeeseen. Trubnikova itse salli asuntoaan käytettävän kumouksellisten kokouksiin ja kumouksellisen kirjallisuuden säilyttämiseen. Hän myös käytti suhteitaan hallintoon vapauttaakseen vuonna 1881 kaksi pidätettyä tytärtään. Trubnikova vetäytyi naisasialiikkeen toiminnasta 1880-luvulla mielentervesongelmien vuoksi. Hän kuoli 62 vuoden ikäisenä mielisairaalassa Tambovissa.
Sami Konsteri
Sami Konsteri (s. 5. elokuuta 1977 Seinäjoki) on suomalainen keilaaja. Hän on saavuttanut MM-kilpailujen triokilpailussa hopeaa vuonna 2003 sekä vuoden 2001 EM-kilpailuissa triossa kultaa, all eventsissä ja parikilpailussa hopeaa sekä joukkuekilpailussa pronssia. Henkilökohtaisessa Euroopan-cupissa hän on saanut pronssia vuonna 2008 ja joukkueiden Euroopan-cupissa pronssia vuonna 2002. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden Konsteri on voittanut vuosina 2003, 2008, 2011 ja 2018. Lisäksi hänellä on Suomen-mestaruus pari- ja joukkuekilpailusta vuodelta 2003 sekä SM-liigamestaruus vuodelta 2002.
Konsteri on 16 kertaa keilannut täyden 300 pisteen sarjan, ensimmäisen kerran toukokuussa 1993.
Gente di mare
Gente di mare on Umberto Tozzin ja Raffaele Riefolin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1987 Eurovision laulukilpailussa Belgian Brysselissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 103 pisteellä.
Vivo (Ti scrivo)
Vivo (Ti scrivo) on Luca Barbarossan esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1988 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdenneksitoista 52 pisteellä.
Aermacchi MB-326
Aermacchi MB-326 ("Impala") on Italiassa kehitetty Alenia Aermacchin valmistama suihkuharjoituskone. Sitä on voitu käyttää myös kevyenä hävittäjäkoneena. Suihkukäyttöisen, taitolentokelpoisen koulukoneen kehitystyö alkoi vuonna 1953. Moottori on Rolls-Royce Viper. Kone lensi ensilentonsa 1957, mutta otettiin käyttöön 1960-luvun alussa. Tuotanto alkoi 1961 ja ensiesittely koitti 1962. Tyyppiä myytiin laajalti, eli yli 10:een maahan, jopa Australiaan asti. Commonwealth-lentokoneyhtiö (CAC) valmisti tätä tyyppiä lisenssillä. Nimeksi muodostui siten "Commonwealth CA-30".
Tuotanto päättyi vuonna 1975, jolloin enemmän kuin 800 koneyksilöä oli valmistettu. Muita käyttäjämaita ovat olleet Brasilia, Ghana sekä Etelä-Afrikan tasavalta. Näistä Argentiina käytti tätä tyyppiä sotatoimissa, nimittäin Falklandin sodassa. Ainakin Etelä-Afrikka sekä Australia ovat käyttäneet MB-326-tyyppiä omissa taitolentoryhmissään.
Aseistus saattoi käsittää 2x 12,7 mm konekiväärejä. Siipiripustuksiin voitiin liittää pudotettavaa aseistusta 900 kg:n verran. Ne saattoivat käsittää pommeja tai raketteja, taikka tykkipodeja. Ohjusaseistusta ei konetyyppi normaalisti käyttänyt. Maksimi lentonopeus on 808 km/h ja enin sallittu nopeus syöksyssä Mach 0.8. Käytännöllinen lakikorkeus on 12 500 metriä.
Konetyyppi saavutti useita ilmailun ennätyksiä omassa kategoriassaan. Niistä ehkä merkittävin oli vuonna 1966 saavutettu 17 315 metrin lentokorkeus. Aermacchi MB-326:n seuraaja on MB-339. Tuo konetyyppi on käytössä yhä vielä edelleen (2018).
Avrei voluto
Avrei voluto on Anna Oxan ja Fausto Lealin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1989 Eurovision laulukilpailussa Sveitsin Lausannessa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 56 pisteellä.
Myyntikonfiguraattori
Myyntikonfiguraattori-ohjelmistot (Engl. CPQ) ovat liiketoimintajärjestelmiä, jotka avustavat myyjiä monimutkaisten konfiguroitavien, massaräätälöitävien ja asiakasvarioituvien, eli asiakaskohtaisesti muunneltavien tuotteiden määrittelyssä ja tarjouksen tekemisessä. CPQ-järjestelmä (Configure-Price-Quote) automatisoi tarjousprosessia ja mahdollistaa yhdenmukaisen tarjousdokumentaation hyödyntämällä tuote- ja asiakasdataa yrityksen muista, esim. ERP-, CRM- ja PLM-järjestelmistä.
Tarjousprosessin ja rutiininomaisten tehtävien automatisointi vähentää merkittävästi massaräätälöitävien tuotteiden ja palveluiden määrittelyyn kuluvaa aikaa. Tarjousprosessin nopeutuessa myyjä ehtii tekemään tarjouksia ja kasvattamaan myyntiä lisääntyneiden kauppojen myötä. CPQ yhdenmukaistaa myyntiorganisaation toimintatavat, hinnat ja dokumentaation sekä vähentää, jopa eliminoi täysin tarjouksiin päätyviä inhimillisiä virheitä sekä niistä seuraavia korjaustoimenpiteitä. Tämä parantaa koko liiketoiminnan tehokkuutta.
CPQ-markkinajohtajia ovat Salesforce, Apttus ja Oracle. Valmistavan teollisuuden ja vaativien tuotteiden konfiguroinnissa ruotsalaista Tacton Systemsiä pidetään alan teknologiajohtajana.
Per Lucia
Per Lucia on Riccardo Foglin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1983 Eurovision laulukilpailussa Saksan Münchenissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdenneksitoista 41 pisteellä.
Tekniikan museon julkaisuja
Tekniikan museon julkaisuja on Tekniikan museon julkaisusarja, jonka ensimmäinen osa ilmestyi 1986.
Tekniikan museon julkaisuja. Helsinki: Tekniikan museo, 1986–.
Prequelle
Prequelle on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2018. Albumi äänitettiin vuonna 2017 Tukholman Artery Studios -äänitysstudiolla tuottaja Tom Dalgetyn johdolla, ja sen miksasi Andy Wallace tammikuussa 2018 Westlake Studiosissa, West Hollywoodissa. Albumi debytoi Suomessa virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla, ja se nousi niin ikään piikkipaikalle myös Ruotsissa ja Norjassa. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle, joka on yhtyeen historian korkein.
Albumilla yhdistyvät raskas rock ja tarttuvat pop-melodiat. Suuri osa albumin kappaleista kerto pimeistä ajoista ja mustasta surmasta.
Magic Oh Magic
Magic Oh Magic on Al Banon ja Romina Powerin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Göteborgissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 78 pisteellä.
I treni di Tozeur
I treni di Tozeur on Alicen ja Franco Battiaton esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1984 Eurovision laulukilpailussa Luxemburgissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 70 pisteellä.
Non so che darei
Non so che darei on Alan Sorrentin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1980 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Haagissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 87 pisteellä.
Era (kappale)
Era on Wess Johnsonin ja Dori Ghezzin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1975 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Tukholmassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 115 pisteellä.
Paula Wagner
Paula Wagner (syntyjään 'Paula Sue Kauffman' 12. joulukuuta, 1946) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja elokuvajohtaja.
Hän kuuluu Amerikan kansallisen elokuvatuottajien killan johtokuntaan.
Pn tuottanut mm. Tom Cruisen tähdittämiä Vaarallinen tehtävä-elokuvia.
Niittynurmikkaryhmä
Niittynurmikkaryhmä ("Poa pratensis" -Ryhmä) on nurmikkalajien erottelutavasta riippuen joko niittynurmikan ja sen lähisukuisten nurmikkalajien tai niittynurmikan eri alalajien muodostama lajiryhmä, joka on seurausta niittynurmikan apomiktisesta lisääntymisestä.
Hoikkanurmikka ("Poa angustifolia", syn. "Poa pratensis" ssp. "angustifolia") eroaa niittynurmikasta lyhyiden rönsyjensä ja yhteenkasvaneen röyhynsä sekä usein tiiviisti mätästävän kasvutapansa perusteella. Luminurmikka eli lapinnurmikka ("Poa arctica", syn. "Poa rigens") eroaa niittynurmikasta puolestaan pienemmän kokonsa, tyvellä olevien karvojensa sekä ulkohelpeidensä ulkonäön perusteella. Matalanurmikka ("Poa humilis", syn. "Poa subcaerulea", "Poa pratensis" ssp. "subcaerulea") muistuttaa pikkunurmikkaa, mutta eroaa siitä pidempien rönsyjensä sekä monihaaraisen ja hopeankiiltoisen röyhynsä perusteella. Pikkunurmikka ("Poa irrigata", syn. "Poa pratensis" ssp. "irrigata") eroaa niittynurmikasta pienemmän kokonsa sekä lyhyiden ja leveämpien lehtiensä perusteella. Pohjannurmikka ("Poa alpigena", syn. "Poa pratensis" ssp. "alpigena") taas eroaa niittynurmikasta yksittäin kasvavien varsiensa, lyhyiden ja kaarelle taipuneiden rönsyjensä sekä kolmisuonisten ulkohelpeidensä perusteella.
Mint Condition
Mint Condition on 1980-luvulla perustettu yhdysvaltalainen R&B-yhtye Minneapolisista, Minnesotasta. Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat Stokley Williams (laulu, rummut, lyömäsoittimet), Homer O’Dell (kitara), Larry Waddell (koskettimet, piano), Roger Lynch (Roger Troutmanin poika), Ray Coleman ja Kenny Young. Lynch, Coleman ja Young jättivät yhtyeen, jolloin heidät korvasivat koulukaverit Keri Lewis (koskettimet, syntetisaattori), Jeffrey Allen (saksofoni, koskettimet) ja Ricky Kinchen (bassokitara). Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "Meant to Be Mint" vuonna 1991.
Super Biton de Ségou
Super Biton de Ségou on malilainen musiikkiyhtye, jonka kulta-aika oli 1970- ja 1980-luvuilla. Modernia bambaramusiikkia esittävän kokoonpanon kotipaikka on Ségoun kaupunki.
Yhtye perustettiin nimellä "Orchestre Régional de Ségou" vuonna 1960. Sen edeltäjiä olivat trumpetisti Amadou Bân johtamat siirtomaa-ajan orkesterit Alliance Jazz, Ségou Jazz ja Renaissance Jazz, joiden musiikki oli saanut vaikutteita kongolaisesta rumbasta ja amerikkalaisesta jazzista. Nimitys "Super Biton" viittaa Segun bambaravaltion hallitsijaan Biton Mamari Kulibaliin.
Super Biton voitti Malin taide- ja kulttuuribiennaalen ensimmäisen kerran vuonna 1970. Vuonna 1972 yhtyeeseen liittyi kitaristi Mama Sissoko, josta pian tuli sen tärkein solisti. Laulajina toimivat muun muassa Mamadou Percé Doumbia, Toussaint Siané ja Papa Gaoussou Diarra. Yhtyeen kolmannen tukijalan muodosti Amadou Bân johtama torvisektio, jossa soittivat muun muassa saksofonistit Brema Diabaté, Amadou Tall ja Sadio Traoré.
Rytmikästä ja energistä bambaramusiikkia esittävä yhtye voitti vuosien 1972, 1974 ja 1976 kulttuuribiennaalet ja teki vuonna 1977 kaksi albumia, jotka äänitettiin Malin radion studiossa Boubacar Traorén johdolla. Vuonna 1977 yhtye edusti Malia Les Ambassadeursin kanssa Afrikan taide- ja kulttuurifestivaalilla Lagosissa. Super Bitonia pidettiin maan parhaana ”kansallisorkesterina”, mutta se ei onnistunut saamaan laajempaa yleisöä ulkomailla.
Super Bitonin johtaja Amadou Bâ jätti yhtyeen vuonna 1987, minkä jälkeen se käytännössä hajosi. Super Biton koottiin uudelleen vuonna 2008, minkä jälkeen se on esiintynyt vuosittain Ségoun Festival sur le Niger -tapahtumassa.
Filippo Tortu
Filippo Tortu (s. 15. kesäkuuta 1998) on italialainen pikajuoksija. Hän edustaa Gruppi Sportivi Fiamme Giallea.
Tortu juoksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 ankkurina Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa viidenneksi. 100 metrillä hän pääsi välieriin. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän pääsi 200 metrillä välieriin.
Vuoden 2016 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa Bydgoszczissa Tortu oli 100 metrillä hopealla ajalla 10,24 s ja pikaviestissä seitsemäs. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Grossetossa 2017 Tortu voitti 100 metriä kultaa ajalla 10,73 s ja oli pikaviestissä hopealla.
Italian mestaruuden Tortu on voittanut 100 metrillä vuonna 2016 ajalla 10,32 s.
Tortu juoksi 100 metrillä Italian ennätyksen 9,99 s Madridissa 22. kesäkuuta 2018. Edellinen ennätys oli Pietro Mennean vuonna 1979 juoksema 10,01 s.
Klaukkalan rata
Klaukkalan rata on suunnitteilla oleva rautatieyhteys, joka haarautuisi Kehäradasta Petaksen aseman pohjoispuolella ja johtaisi Nurmijärven Klaukkalaan.
Radasta on vasta alustavia suunnitelmia, eikä jatkosuunnittelusta ole päätöksiä. Vuoden 2018 alussa käynnistettiin selvitys Klaukkalan suunnan joukkoliikenteen järjestelystä muulla kuin ratayhteydellä.
LM Tietopalvelut
LM Tietopalvelut, vuoteen 2009 asti LehtiMarket, on vuonna 1972 perustettu yritys, joka tarjoaa muun muassa tietokantojen ja julkaisujen välityspalvelua sekä e-kirjapaketteja. Sen asiakkaita ovat yliopistojen ja tutkimuslaitosten kirjastot, yleiset kirjastot sekä kaupungit, kunnat ja yritykset. Useissa kirjastoissa eri puolilla Suomea on käytettävissä ePress-palvelu sanomalehtien digitaalisten näköisversioiden lukemiseen ja tiedonhakuun sekä aikakaus- ja ammattilehtiä sisältävä eMagz.
La Chanson des vieux amants
La Chanson des vieux amants on belgialaisen laulaja-lauluntekijä Jacques Brelin säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1967. Brelin tunnetuimpiin kuuluvasta laulusta on tehty suomennoksia ainakin kahdella nimellä: Aale Tynni on suomentanut sen nimellä "Laulu vanhoista rakastavaisista" ja Anna Louhivuori nimellä "Vanhojen rakastavaisten laulu". Jälkimmäisellä nimellä se on merkitty myös Jaana Lapon ja Harri Saksalan nimiin. Saksala on myös levyttänyt laulun 1980, samoin kuin Toni Edelmann vuonna 1984. Levytykset sijoittuvat 1980-luvulle, jolloin Brelin lauluja alettiin esittää monissa suomalaisissa teattereissa Eric Blaun ja Mort Shumanin revyynä "Laulusi elää, Brel" (alun perin "Jacques Brel is Alive and Well and Living in Paris", 1968).
Ranskaksi laulun ovat Brelin lisäksi levyttäneet muun muassa Juliette Gréco (1971), Isabelle Aubret (1975) ja Sylvie Vartan (1995).
Jari Mäki
Jari Mäki (s. 11. lokakuuta 1958) on ilmajokelainen monialayrittäjä ja poliitikko. Parhaiten Mäki tunnetaan omaa nimeään kantavasta osakeyhtiöstä, joka tuo Suomeen yhdysvaltalaisia tuotteita. Ilmajoen Koskenkorvalla sijaitsevan yrityksen päätoimiala on amerikkalaisten autojen varusteiden ja varaosien maahantuonti ja myynti sekä huoltokorjaamotoiminta. Myymälän valikoimiin kuuluu myös vaatteita kuten Stetson-hattuja, kantripaitoja ja vyönsolkia sekä elintarvikkeita kuten vaahterasiirappia ja Kool-Aid-juomajauhetta.
Koskenkorva West -niminen toimipaikka kolmostien varressa muistuttaa amerikkalaista ranchiä rekvisiittoineen. Vuonna 2006 se pääsi mukaan Autoliiton julkaisemaan kirjaan "123 erikoista matkakohdetta Suomessa". Myymälän, korjaamon ja varaston yhteispinta-ala on yli 2 000 neliömetriä. Mäki esiintyy mielellään yhdysvaltalaisen seriffin asussa, ja hänellä on Indianasta tuotu vanha poliisiauto. Hän omistaa myös Kekkosen, Koiviston ja Ahtisaaren käyttämän Cadillacin.
Jari Mäki perusti yrityksensä vuonna 1989. Sen toinen omistaja, Mäen vaimo Katariina Tallgren-Mäki kuoli vuonna 2016. Heidän lapsensa ovat myös mukana yrityksen toiminnassa. Jari Mäki on palkittu vuonna 2007 Etelä-Pohjanmaan Vuoden Yrittäjä -palkinnolla sekä Ilmajoen kunnan Vuoden yrittäjänä vuonna 2009.
Mäki tunnetaan kuihtuvan Koskenkorvan kylän elävöittäjänä. Amerikka-aiheisen yrityksensä lisäksi Mäki omistaa muun muassa Koskenkorvan Shell-huoltoaseman, grillin, liikerakennuksen sekä entisen pankkitalon. Mäki on omilla rahoillaan varmistanut, että kylässä pysyy pankkiautomaatti.
Jari Mäki toimi Ilmajoen kunnanvaltuustossa vuosina 2004–2012 Kokoomuksen valtuustoryhmässä. Mäki oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2015, muttei 711 äänellään tullut valituksi.
Mäki on innokas Donald Trumpin kannattaja.
James Rivière
James Rivière (7. joulukuuta 1949, Italia) oli italialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan korujen suunnitteluun.
Vuonna 1973 James Riviere tuli välittömästi kansainvälisesti tunnustettuaan Milanon opintojensa jälkeen Tiffany & Co. New Yorkissa vain 25 vuoden ajan luomaan linjan design-avainrenkaita. 26-vuotiaana Gdańskin taidemuseo kutsuu häntä opettamaan opettajana veistos- ja korusuunnittelussa.
Nykyään sitä pidetään yhtenä suunnittelun korujen historian merkittävimmistä osista.James Rivière luomukset ovat veistos, maalaus, teollisuustuotanto, huonekalut, tila, arkkitehtuuri mutta c "on koruja tärkein taiteellisen ilmaisun muoto. Milan Triennale hän voitti koruosaluettelon vuosina 1972 ja 1973. Jalokivistä:
Amy Shark
Amy Shark (oik. Amy Billings; s. 1986 Gold Coast) on australialainen laulaja ja lauluntekijä.
Shark oli tehnyt musiikkia useamman vuoden, kun hän osallistui Queensland Music Awardseihin voittaen popluokan. Sen jälkeen hän aloitti kiertämään Australiaa ja saavutti taideavustuksen, jonka myötä hän pystyi työstämään tuottaja M-Phazesin kanssa kappaleen "Adore". Single sai hyvän vastaanoton radiossa julkaisuaikanaan vuonna 2016 ja se oli Australian kolmanneksi suosituin kappale alkuvuodesta 2017. Shark teki levytyssopimuksen Sony Australian Wonderlick-levymerkin kanssa, ja hänen esikois-EP:nsä "Night Thinker" sijoittui Australian albumilistan toiselle sijalle muutamaa kuukautta myöhemmin. Albumi saavutti kuusi Aria Award -ehdokkuutta ja voitti niistä kaksi; paras pop -julkaisu ja läpimurtoartisti.
JOT Automation
JOT Automation Oy on suomalainen tuotantoautomaatioyhtiö, jonka omisti vuoteen 2018 liikemies Veikko Lesosen omistama sijoitusyhtiö Head Invest Oy.
Kesäkuussa 2018 ilmoitettiin, että kiinalainen Suzhou Victory Precision Manufacture ostaa JOT Automationin.
JOT tulee sanoista "just on time", jolla tarkoitetaan tuotantofilosofiaa, jossa välivarastot minimoidaan. Perustaja Veikko Lesonen keksi nimen vuonna 1986 ja rekisteröi sen perustamansa pöytälaatikkoyhtiön "Jot-Palvelu Oy":n nimeksi tulevaa käyttöä varten.
Kreikan valtatiet
Kreikan valtatiet muodostavat Kreikan keskeisimmän maantieverkoston. Ne luokitellaan "moottoriteiksi" (αυτοκινητόδρομος, "aftokinitódromos", A) ja "kansallisteiksi" (εθνική οδός, "ethnikí odós", EO). Monet tiet on alun perin numeroitu niin, että parittomilla numeroilla merkityt tiet kulkevat pohjois-eteläsuunnassa ja parillisilla numeroilla merkityt tiet itä-länsisuunnassa, mutta tästä säännöstä on lukuisia poikkeuksia.
Muista moottoriteistä kaksinumeroiset ovat pääväylien haarautumia, ja kolminumeroiset näiden haarautumia.
Kansallisteiksi luokitellaan muut valtatiet.
A1 (Kreikka)
A1 () eli Pireus–Ateena–Thessaloniki–Évzonoi-valtatie (PATHE, ΠΑΘΕ) on moottoritie Kreikassa. Se on maan pohjois-eteläsuuntainen pääväylä, ja kulkee Pireuksesta Ateenan metropolialueelta Évzonoihin Makedonian tasavallan rajalle yhdistäen samalla Ateenan ja Thessalonikin metropolialueet. Valtatie on kauttaaltaan osa Eurooppatietä E75. Tien pituus on noin 550 kilometriä.
Valtatien reitti on seuraava (etelästä pohjoiseen, merkittävimmät ohitetut paikkakunnat suluissa):
Pireus, Rauhan ja ystävyyden stadion – (Ateena) – Peristéri – Ágioi Anárgyroi – Metamórfosi – Kifisiá – Oinófyta – Schimatári – (Chalkída) – (Thíva) – Kaména Voúrla – Thermopýles – Lamía – Almyrós – (Vólos) – Kilelér – (Lárisa) – Témpi – Litóchoro – Kateríni – (Thessaloniki) – Polýkastro – Évzonoi.
Ateenan keskustan länsipuolella kulkeva osuus tunnetaan Kifisías-valtakatuna. Valtatie risteää itä-länsisuuntaisen A6-valtatien eli Attikan valtatien kanssa Ateenan metropolialueen pohjoisosassa ja samoin itä-länsisuuntaisen A2-valtatien eli Egnatían valtatien kanssa Thessalonikin metropolialueen länsiosassa.
A2 (Kreikka)
A2 () eli Egnatían valtatie (Εγνατία Οδός, "Egnatía Odós") on moottoritie pohjoisessa Kreikassa. Se on maan pohjoisosan itä-länsisuuntainen pääväylä ja kulkee Kípoista Turkin rajalta Thessalonikin metropolialueen kautta Igoumenítsaan Joonianmeren rannalle. Valtatie on saanut nimensä antiikin aikaisesta Via Egnatiasta, jonka reittiä se monin osin seurailee. Nykyinen valtatie on kauttaaltaan osa Eurooppatietä E90. Tien pituus on noin 670 kilometriä.
Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen, merkittävimmät ohitetut paikkakunnat suluissa):
Kípoi – Alexandroúpoli – Komotiní – Xánthi – Kavála – Amfípoli – (Lagkadás) – Efkarpía – (Thessaloniki) – (Alexándreia) – (Véroia) – (Kozáni) – Siátista – Grevená – Métsovo – (Ioánnina) – Igoumenítsa.
Valtatie risteää pohjois-eteläsuuntaisen, muun muassa Ateenaan johtavan A1-valtatien kanssa Thessalonikin metropolialueen länsiosassa. Länsiosassaan tie ylittää pohjoisen Píndos-vuoriston, ja sen reitillä on useita tunneleita ja suuria siltoja.
A3 (Kreikka)
A3 () eli Keski-Kreikan valtatie (Αυτοκινητόδρομος Κεντρικής Ελλάδας, "Aftokinitódromos Kentrikís Elládas") on rakenteilla oleva moottoritie Kreikassa. Se tulee yhdistämään A1-valtatien Lamían läheltä A2-valtatiehen Grevenán lähellä. Tien pituus on noin 174 kilometriä.
Valtatien reitti on seuraava (etelästä pohjoiseen):
Lamía – Domokós – Sofádes – Kardítsa – Tríkala – Kalampáka – Grevená.
A5 (Kreikka)
A5 () eli Joonian valtatie (Ιονία Οδός, "Ionía Odós") on moottoritie läntisessä Kreikassa. Se kulkee pohjois-eteläsuunnassa Ioánninasta Patrakseen. Valtatie on osa Eurooppatietä E55. Tien pituus on noin 196 kilometriä.
Valtatie on saanut nimensä siitä, että se kulkee lähellä Joonianmeren rannikkoa sen pituisesti.
Valtatien reitti on seuraava (pohjoisesta etelään):
Ioánnina – Filippiáda – Árta – Amfilochía – Angelókastro – Mesolóngi – Antírrio – Río – Patras.
Antírrion ja Ríon välillä valtatie ylittää Korintinlahden Ríon–Antírrion siltaa pitkin. Ríossa tie yhtyy A8-valtatiehen eli Olympian valtatiehen. Tietä on suunniteltu jatkettavaksi Patraksesta Pýrgokseen.
A6 (Kreikka)
A6 () eli Attikan valtatie (Αττική Οδός, "Attikí Odós") on moottoritie Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se kulkee Ateenan kansainväliseltä lentoasemalta metropolialueen itälaidalta Elefsínaan metropolialueen länsilaidalle, ja toimii Ateenan pohjoisena ohitustienä. Valtatie on kauttaaltaan osa Kórinthoksesta Ateenan johtavaa Eurooppatietä 94. Varsinaisen A6-valtatien pituus on noin 52 kilometriä ja koko Attikan valtatieverkoston pituus sivuhaaroineen noin 65 kilometriä.
Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen):
Ateenan kansainvälinen lentoasema – Paianía – Leontário – Gérakas – Vrilíssia – Irákleio – Metamórfosi – Áno Liósia – Mándra – Elefsína.
Valtatie risteää pohjois-eteläsuuntaisen, muun muassa Pireukseen ja Thessalonikiin johtavan A1-valtatien kanssa Metamórfosissa metropolialueen pohjoisosassa. Elefsínassa valtatie yhdistyy Kórinthokseen Peloponnesokselle jatkavaan itä-länsisuuntaiseen A8-valtatiehen. Näin A6 yhdistää A1- ja A8-valtatiet toisiinsa.
A7 (Kreikka)
A7 () eli Keski-Peloponnesoksen valtatie (Αυτοκινητόδρομος Κεντρικής Πελοποννήσου, "Aftokinitódromos Kentrikís Peloponnísou") tai Moréan valtatie (Αυτοκινητόδρομος Μωρέας, "Aftokinitódromos Moréas") on moottoritie Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se kulkee niemimaan poikki koillis-lounaissuunnassa Kórinthoksesta Kalamátaan. Valtatie on osa Eurooppatietä E65. Varsinaisen A7-valtatien pituus on noin 158 kilometriä ja koko Keski-Peloponnesoksen valtatieverkoston pituus sivuhaaroineen noin 205 kilometriä.
Valtatie on saanut yhden nimistään Peloponnesoksen keskiaikaisesta nimestä "Morea".
Valtatien reitti on seuraava (koillisesta lounaaseen, merkittävimmät ohitetut paikkakunnat suluissa):
Kórinthos – Neméa – (Árgos) – Trípoli – (Megalópoli) – Kalamáta
Varsinaisen Kórinthos–Kalamáta-tien pituus on noin 158 kilometriä. Valtatiehen yhdistyy haaraumana Α71-valtatie, joka on moottoritieosuus Léfktro–Spárti. Sen pituus on noin 47 kilometriä.
A8 (Kreikka)
A8 () eli Olympian valtatie (Ολυμπία Οδός, "Olympía Odós") on moottoritie Kreikassa. Se on eteläisen Manner-Kreikan keskeisin itä-länsisuuntainen väylä ja kulkee Elefsínasta Ateenan metropolialueen länsiosasta Ríoon Peloponnesoksen niemimaalle. Tien länsiosa Kórinthoksesta Patrakseen on rakenteilla (2018). Valtatie on osa Euroopateitä E65 ja E94. Tien pituus on noin 215 kilometriä.
Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen):
Elefsína – Néa Péramos – Mégara – Ágioi Theódoroi – Isthmía – Kórinthos – Archaía Kórinthos – Kiáto – Xylókastro – Aígio – Ágios Vasíleios – Río – (Patras).
Valtatie kulkee itäosassaan Saroninlahden pohjoisrantaa ja Korintin kannaksen etelärannikkoa pitkin ja länsiosassaan Korintinlahden etelärantaa pitkin. Valtatie yhtyy itäpäässään Elefsínassa A6-valtatiehen eli Attikan valtatiehen. Länsipäässään Ríossa tie yhtyy A5-valtatiehen eli Joonian valtatiehen, ja jatkaa sen osana Patrakseen. Kórinthoksessa valtatiestä haarautuu A7-valtatie eli Moréan valtatie.
EO90
Kansallistie 90 (, EO90) eli ”Kreetan pohjoinen ajoväylä” (Βόρειος Οδικός Άξονας Κρήτης, ΒΟΑΚ, "Vóreios Odikós Áxonas Krítis", "VOAK") on valtatie Kreetan saarella Kreikassa. Se kulkee saaren pohjoisrannikolla itä-länsisuuntaisesti ja yhdistää saaren suurimmat kaupungit. Tie on osittain moottoritietä, ja tunnetaan tällöin nimellä A90 (Αυτοκινητόδρομος 90, "Aftokinitódromos 90"). Tien pituus on noin 312 kilometriä.
Kansallistien reitti on seuraava (lännestä itään):
Kíssamos – Kolymvári – Chaniá – Soúda – Georgioúpoli –  Réthymno – Iraklion – Chersónisos – Neápoli – Ágios Nikólaos – Siteía.
Kansallistie on osin nelikaistainen ja osin kaksikaistainen. Tie on moottoritietä Chanián ja Réthymnon ohittaessaan sekä Gázista Iraklionin ohi Goúvesiin. Moottoritieosuuksia on tarkoitus rakentaa lisää. Kansallistie on Kíssamoksesta Soúdaan osa Eurooppatietä E65 ja Soúdasta Siteíaan osa Eurooppatietä E75.
Kansallistie on vuoristoisen Kreetan saaren pääväylä erityisesti pituussuunnassa liikuttaessa. Kansallistieltä lähtevät saaren muut pienemmät päätiet, jotka kulkevat vuorten yli saaren poikki sen etelärannikolle. Kreetalla tie tunnetaan yksinkertaisesti ”Kansallistienä”, vaikka saarella ovat myös pienemmät kansallistiet EO92 ja EO97.
Jacques Brel is Alive and Well and Living in Paris
Jacques Brel is Alive and Well and Living in Paris on yhdysvaltalainen off-Broadway-teatterirevyy belgialaisen Jacques Brelin lauluista. Se sai kantaesityksensä vuonna 1968, ja sitä esitettiin samassa Village Gate -teatterissa peräti 1 847 kertaa. Esityksen kirjoittivat Mort Shuman ja Eric Blau, ja alkuperäistuotannon kapellimestarina oli Wolfgang Knittel ja ohjaajana Moni Yakim. Revyy tuotettiin monissa muissakin maissa ja aloitti osaltaan Brelin laulujen suosion kasvun myös ranskankielisten maiden ulkopuolella.
Vuonna 1975 tuotiin ensi-iltaan samanniminen ranskalais-kanadalainen musikaalielokuva, jonka käsikirjoituksen laati Eric Blau. Sitä ei ole nähty Suomessa.
Revyystä tehtiin 1980-luvun alussa myös suomenkielinen tuotanto "Laulusi elää, Brel". Se sai kantaesityksensä Helsingin Kaupunginteatterissa syyskuussa 1983 ja kuukautta myöhemmin ruotsinkielisenä versiona Svenska Teaternissa nimellä "Jacques Brel lever än". Kaupunginteatterissa se sai 125 esityksellä yhteensä 35 282 katsojaa ja Svenska Teaternissa 40 esityksellä 3 454 katsojaa. Revyytä esitettiin 1990-luvulla myös Varkauden, Lahden, Kokkolan ja Kajaanin kaupunginteattereissa sekä Tampereen Työväen Teatterissa. Ruotsinkielinen versio tuotiin Wasa Teaterin näyttämölle vuonna 1987 nimellä "Jacques Brel i vårt hjärta".
Helsingin Kaupunginteatterin esityksen pohjalta julkaistiin vuonna 1984 samanniminen musiikkialbumi, jossa revyyn lauluja esittävät Susanna Haavisto, Saara Pakkasvirta, Harri Rantanen ja Markku Riikonen. Laulut on suomentanut Liisa Ryömä.
Ceremony and Devotion
Ceremony and Devotion on heavy metal -yhtye Ghostin livealbumi, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 8. joulukuuta 2017. Se koottu yhtyeen fanien suosikkikappaleista, jotka on taltioitu yhtyeen vuoden 2017 Yhdysvaltain "Popestar Tour" -kiertueella.
Albumi julkaistiin CD- ja LP-formaateissa tammikuussa 2018.
Thrustmaster
Thrustmaster on vuonna 1992 Yhdysvalloissa perustettu elektroniikkateollisuuden yritys, joka valmistaa oheislaitteita ja videopeliohjaimia. Yrityksen on ostanut ranskalainen Guillemot vuonna 1999.
Merkittäviä tuotteita ovat:
Yritys on tunnettu Hall-ilmiötä käyttävistä lento-ohjaimista.
Yritys toimii yhteistyössä Eagle Dynamicsin kanssa.
Iltaisin
Iltaisin on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Kari Tuomisaaren sanoittama musiikkikappale, joka voitti vuonna 1965 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan liittyneen sävellyskilpailun. Sitä ei kuitenkaan valittu Suomen edustuskappaleeksi, vaan loppukilpailuun lähetettiin Viktor Klimenkon esittämä "Aurinko laskee länteen", joka jäi pisteittä. Kappaleen "Iltaisin" esittivät duettona säveltäjä Mårtenson ja Marjatta Leppänen.
Tahtilajiin 12/8 kirjoitetussa laulussa on vain yksi säkeistö, jonka Marjatta Leppänen laulaa ensin flamencotyylisen akustisen kitaran ja bassokitaran säestyksellä. Kertauksessa säestys vaihtuu jazztyyliseksi, pääsoittimena sähköurut, ja saman säkeistön aloittaa Lasse Mårtenson. Säkeistön puolivälistä Leppänen laulaa melodiaa ja Mårtenson toista ääntä. Sanoituksessa laulun kertoja on onnellinen päästessään iltaisin kuulemaan rakastettunsa lauluesitystä.
1980-luvun alussa Mårtenson julkaisi kappaleesta instrumentaaliversion. Vuonna 2010 Varjokuva-yhtye levytti oman lauletun versionsa kappaleesta albumille "Monta polkua".
BOR-A 550
BOR-A 550 on saksalaisen Thales Groupin kehittämä sotilas- ja viranomaiskäyttöön tarkoitettu valvontatutka. X-kaistalla operoiva tutka on tyypiltään hyppivätaajuuksinen pulssidopplertutka, ja on laitteistonsa puolesta mieskuljetteinen. Tutkaa valmistetaan kahtena eri versiona, jotka ovat pienempitehoinen BOR-A 550 ja suurempitehoinen BOR-A 560. Laitteen vikaantumisväliä mittaava MTBF-aika on valmistajan mukaan noin 15 000 tuntia.
Suomen merivoimat tilasi seitsemän BOR-A 550 -rannikkotutkaa noin kuudella miljoonalla eurolla maaliskuussa 2003. Hankinta oli osa eduskunnan myöntämää merivoimien tiedustelun, johtamisen ja valvonnan kehittämisen tilausvalmiutta. Merivoimat päätyi päivittämään 26 käytössään ollutta BOR-A 550 -tutkajärjestelmää kahdeksan miljoonan euron hintaan vuonna 2016, mikä jatkaa kaluston elinkaarta aina vuoteen 2035.
"Lähde:"
Ei enää kylmää eikä pimeää
Ei enää kylmää eikä pimeää on Jukka Nousiaisen kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin digitaalisessa- ja kasettiformaatissa 25. toukokuuta 2018. Albumi on mielialaltaan kitkerä ja sarkastinen, ja sisältää Nousiaiselle epätyypillisiä poliittisia sävyjä. Albumin CD-painos julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Albumista julkaistaan myös 2000 kopiota käsittävä vinyylipainos, jonka on määrä ilmestyä 6. heinäkuuta 2018.
Nousiainen ilmoitti albumin valmistumisesta yllättäen 18. huhtikuuta 2018 tyhjentävässä Facebook-tilapäivityksessä Hän on kommentoinut albumin sanomaa seuraavalla tavalla:
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Helsingin Sanomien Mervi Vuorela antoi albumille täydet viisi tähteä, ja kuvaili sitä väkeväksi kannanotoksi nykypäivän menosta kritisoimalla muun muassa talouskasvun ihannointia rajallisten resurssien puitteissa. Vuorela piti Nousiaisen lauluntekotaitoa kadehdittavana, ja vertasi Nousiaista toiseen suomiretroilun kiintotähteen Litku Klemettiin, vaikka pitikin häntä enemmän maanläheisenä roots-musiikin tekijänä, jonka kappaleet nousevat silkan retroilun ylitse itsenäisiksi taideteoksiksi. Verkkomedia Nuorgamin Niko Peltonen piti osittain ongelmallisena albumin yksioikoista sanomaa, mutta antoi albumille siitä huolimatta arvosanan 90%. Hän totesi kokonaisuuden olevan tiukasti taiteilijan hyppysissä, ja kehui albumia Nousiaisen toiseksi perättäiseksi klassikkoalbumiksi. Soundin Hannu Linkola kehui Nousiaisen soiton, kerronnan ja tunteen yhteyttä sekä helppojen näkökulmien karttamista. Levyä kuvataan toivorikkaaksi ja uutta tähyäväksi.
Sojuz MS-09
Sojuz MS-09 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 6. kesäkuuta 2018 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 56:n miehistöön.
Roswellin ufomuseo
Kansainvälinen UFO museo ja tutkimuskeskus on Roswellissa, New Mexicossa sijaitseva museo. Roswellin kaupungin lähellä New Mexicon autiomaassa vuonna 1947 tapahtui ufoksi väitetyn esineen maahansyöksy joka on myöhemmin tullut tunnetuksi nimellä Roswellin tapaus. Tapauksen johdosta on syntynyt paljon erilaisia salaliittoteorioita sekä Roswellin kaupunkiin kokonainen ufo teollisuus.
Kansanluonne
Kansanluonne on jollekin kansalle tai kansakunnalle oletettu luonteenlaatu.
Ihmisyhteisöjen luonnehdintoja löytyy jo kaikkein varhaisimmista kirjallisista lähteistä. Ennen kansakuntien syntyä tällaiset lähteet kuvasivat enemmänkin esimerkiksi heimoja, klaaneja ja kaupunkiyhteisöjä, ja yleensä niiden yläluokkaisia miehiä. Eri kansoille annetut luonteenpiirteet ja psykologiset ominaisuudet alkoivat muuttua systemaattisemmiksi 1500-luvun lopulla. Monet ajattelijat alkoivat 1700-luvulla pyrkiä asettamaan kansat maallisen maailman historiallisiksi vaikuttajiksi. Vaikutusvaltainen Johann Gottfried von Herder sovelsi ihmiskunnan historian filosofiassaan kansan yksilönkaltaisuuden, historiallisen kehityksen ja luonteenpiirteiden ainutlaatuisuuden periaatteita. Kansoja alettiin pitää kollektiivisina persoonallisuuksina, joista jokaisella oli oma sisäisesti järjestynyt ja orgaanisesti kehittynyt luonteenlaatunsa. Saksassa esimerkiksi kehitettiin systemaattinen ”kansojen taulu”, jossa jokaiselle kansakunnalle annettiin jokin ainutlaatuinen ominaisuus eri elämänalueilla kuten tavoissa, tieteissä, sodankäynnissä ja rakkauselämässä.
Kansanluonteesta tuli keskeinen käsite 1800-luvulla, jolloin se kytkeytyi oleellisesti nationalistiseen ajattelutapaan. Kansanluonteella määriteltiin nykyaikaisen valtion olemassaoloa, asemaa ja ominaispiirteitä. Sen avulla voitiin merkitä jo itsenäisten ja suvereenien valtioiden sisäistä yhtenäisyyttä ja erityisyyttä, ja sen avulla saatettiin lisäksi vahvistaa laajempaan itsemääräämisoikeuteen tai täydelliseen itsenäisyyteen pyrkivien kansallisten liikkeiden itsetuntoa ja toiminnan oikeutusta.
Kansanluonnetta tutkittiin 1800-luvulla tieteellisesti ja hyväksytysti etenkin maantieteessä, sosiologiassa, historiantutkimuksessa ja antropologiassa. Käsitettä alettiin kuitenkin kritisoida 1900-luvulla luonnehdintojen empiirisen perustelun hataruuden ja kapea-alaisuuden sekä käsitteen usein hyvin tarkoitushakuisen käytön vuoksi. Niiden lisäksi kansallisuusaatteeseen kohdistuneen arvostelun ja eurooppalaisen itsetutkiskelun ja -kritiikin seurauksena tieteessä siirryttiinkin neutraalimpiin käsitteisiin kuten kansalliseen kulttuuriin, mentaliteettiin ja identiteettiin. Nykyisin kansanluonteen käsite saattaa esiintyä kaavamaisina stereotypioina esimerkiksi koulujen oppikirjoissa, joukkotiedotuksessa, matkaoppaissa ja yleisessä keskustelussa.
Ranskalaiset korot
Ranskalaiset korot on Erik Lindströmin säveltämä ja hänen vaimonsa Vuokko Lindströmin eli nimimerkki Hillevin sanoittama musiikkikappale. Se tunnetaan parhaiten Helena Siltalan levytyksenä vuodelta 1958, ja sen myöhempiä levyttäjiä ovat Markku Arokanto, Eija Kantola, Vieno Kekkonen, Erkki Liikanen ja Reijo Taipale. Monica Aspelund teki kappaleeseen englanninkieliset sanat nimellä ”High Heeled Shoes”. Se on julkaistu kokoelmalla "Songs Finland Sings: Popular Finnish Songs in English" (2002).
Vuonna 1957 Erik Lindström lomaili vaimonsa Vuokon kanssa Kööpenhaminassa, josta he ostivat punaiset mokkanahkaiset korkokengät. Idea kenkäaiheiseen lauluun tuli matkan jälkeen Vuokko Lindströmiltä, joka laati sanoituksen. Siinä nuori mies kuulee joka päivä korkokenkien kopsetta läheltä asuntoaan, muttei koskaan onnistu näkemään vilaustakaan naisesta.
Valmiin levytyksen tiiviin tunnelman luovat vihellys (säveltäjä Lindström itse) ja kävelyääni, jonka tekivät Helena Siltala ja hänen miehensä Rolf Kronqvist, kun ensin oli irrotettu studion betonilattiasta pala korkkimattoa. Risto Vanarin oikea rumpusoundi löytyi lopulta soittamalla vispilöillä puhelinluettelon kantta. Sen lisäksi soittimina käytettiin vain bassoa (Tuomas Kalliala) ja pianoa, jota soitti Lindström.
Glide
Glide oli 3dfx:n ohjelmointirajapinta (API) sen Voodoo-sarjan grafiikkasuorittimille. Rajapinta oli rajattu vain 3dfx:n laitteille.
Erikoistunut suljettu rajapinta vain yhden valmistajan tuotteille oli yksi tekijä, joka johti 3dfx:n poistumiseen markkinoilta. Rajapintaa tukeneita pelejä olivat muun muassa alkuperäinen "Tomb Raider" ja "Diablo II".
Rajapintaa varten on kehitetty useita nk. wrapper-kirjastoja, joilla rajapintaa käyttäviä ohjelmia voidaan ajaa eri laitteilla. 3dfx julkaisi rajapinnan lähdekoodit vuonna 1999 ja sen on korvannut Direct3D ja OpenGL.
Kaipa
Kaipa on ruotsalainen progressiivista rockmusiikkia soittava yhtye. Sen perustivat kosketinsoittaja Hans Lundin (s. 1948) ja basisti Tomas Eriksson vuonna 1973 alun perin nimellä Ura Kaipa. Kitaristi Roine Stolt (s. 1956) liittyi mukaan 17-vuotiaana. Lyhennettyään nimensä nykyiseen muotoon yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Kaipa" vuonna 1975. Yhtye hajosi 1982, mutta 2000-luvun alussa Lundin ja Stolt perustivat sen uudelleen.
Roine Stolt, joka vuonna 1994 oli perustanut myös oman yhtyeensä The Flower Kingsin, jätti Kaipan "Mindrevolutions"-levyn (2005) nauhoitusten jälkeen, ja yhtye on jatkanut ilman häntä. Kaipan nykyinen kitaristi on Scar Symmetry -yhtyeessäkin vaikuttava Per Nilsson. Hänen lisäkseen nykyisessä (2018) kokoonpanossa ovat mukana Hans Lundin (koskettimet, laulu), Patrik Lundström (laulu), Aleena Gibson (laulu), Jonas Reingold (basso) ja Morgan Ågren (rummut).Yhtyeen viralliset kotisivut
Frances James
Mary Frances James (3. helmikuuta 1903 – 22. elokuuta 1988) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli McGillin konservatoriossa Walter Clappertonin johdolla. Myöhemmin hän suoritti opintoja myös muun muassa Emmy Heimin johdolla sekä New Yorkissa Enrico Rosatin ja Maria Kurenkon ja Bostonissa Roland Hayesin johdolla.
Vuonna 1929 James kiersi Kanadaa tenori Stanley Maxtedin kanssa. Hän esiintyi vuonna 1931 Banffissa Healey Willanin balladioopperan "Prince Charlie and Flora" kantaesityksessä. Hän meni naimisiin Murray Adaskinin kanssa ja esitti tämänkin musiikkia. Hän esiintyi Toronton Bach-kuoron ja Toronton Mendelssohn-kuoron kanssa. Debyyttinsä Hart House Sunday -iltakonserttisarjassa hän teki Gwendolyn Williams Kodolfskyn toimiessa pianistina vuonna 1935.
Jamesista tuli kansalliselle yleisölle laajemmin tunnettu esiintymisistään monissa CBC:n radiosarjoissa. Hän oli 1900-luvun kanadalaismusiikin esityksen edelläkävijä ja kantaesitti monia maansa säveltäjien teoksia. James opetti laulua Saskatchewanin yliopistossa vuoteen 1973 saakka. Tämän jälkeen hän jatkoi opetustöitä Victoriassa. Vuonna 1984 hän sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin.
Peggie Sampson
Peggie (syntyjään "Margaret") Sampson (16. helmikuuta 1912 Edinburgh – 17. toukokuuta 2004 Toronto) oli skotlantilaissyntyinen, vuonna 1973 Kanadan kansalaisuuden saanut gambisti, sellisti ja pedagogi. Hän aloitti sellonsoiton opiskelun 8-vuotiaana Ruth Waddellin johdolla Edinburghissa, josta hän siirtyi jatkamaan opintojaan Guilhermina Suggian johdolla Lontooseen ja Portugaliin. Vuosina 1929–1932 Sampson oli Donald Francis Toveyn opissa Edinburghin yliopistossa ja vuosina 1937–1944 tämän opetusavustajana. Sampson oli lisäksi Diran Alexanianin sellonsoiton ja Nadia Boulangerin teoriaoppilas.
1930-luvulla Sampson piti resitaaleja Englannissa ja Alankomaissa. Hänen ohjelmistoonsa kuului Edward Elgarin konsertto. Hän pääsi esiintymään muun muassa Glyndebournen festivaaliorkesterin kanssa Fritz Buschin toimiessa kapellimestarina. Vuosina 1935–1937 hän opiskeli Emanuel Feuermannin johdolla ja noin vuonna 1946 Pablo Casalsin johdolla Pradesissa. Hän toimi vuosina 1944–1951 vapaana sellistinä, piti resitaaleja ja soitti Carter-trion jäsenenä.
Vuonna 1951 Sampson muutti Kanadaan, jossa hän opetti Manitoban yliopistossa teoriaa, historiaa ja sellonsoittoa 20 vuoden ajan. Hän myös opetti sellonsoittoa yksityisesti Winnipegissä ja sai vuonna 1962 Manitoban yliopistolta erityislahjoituksen perustaakseen kokeellisen luokan lahjakkaille lapsille. Vuosina 1960–1961 Sampson oli Britanniassa, jossa hän viimeisteli tohtorikoulutustaan. Sampson oli hyvin aktiivinen sellistinä Winnipegissä 1950–1960-luvuilla.
Vuoden 1960 paikkeilla Sampson kiinnostui viola da gambasta. Hän teki Christine Matherin kanssa yhteistyötä Manitoba University Consortin perustajana. 1960-luvun lopussa viola da gamba oli korvannut sellon Sampsonin pääsoittimena. Vuonna 1970 Sampson liittyi Yorkin yliopiston (Toronto) henkilökuntaan.
Sampson tilasi ja kantaesitti lukuisia uusia teoksia. Hän sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin vuonna 1985.