hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Voikalat
Voikalat (Stromateidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä valtameristä.
Voikalojen heimoon kuuluu kolme sukua ja lähteestä riippuen 13–16 lajia. Lajeja ovat muun muassa hopeavoikala ("Pampus argenteus"), amerikanvoikala ("Peprilus triacanthus") ja sinivoikala ("Stromateus fiatola"). Voikalat ovat pieniä tai keskikokoisia kaloja ja niiden maksimipituus on yleensä noin 30 cm. Ruumiinmuodosltaan ne ovat hyvin litteitä ja korkearuumiisia kaloja. Selkäeviä on yksi ja se on pitkä. Myös peräevä on pitkä. Pyrstöevä on haarautunut ja aikuisilta voikalalajeilta puuttuu vatsaevät, rintaevät ovat sen sijaan eräillä lajeilla melko kookkaat. Voikalojen suu ja hampaat ovat pienikokoiset. Väritykseltään voikalojen heimon lajit ovat tyypillisesti harmaita tai sinisiä ja ruumiissa voi olla myös sinertäviä pilkkuja.
Voikalalajeja tavataan lämpimistä vesistä Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikolta, Afrikan länsirannikolta ja indopasifiselta merialueelta. Ne kuitenkin puuttuvat Intian valtameren ja Tyynenmeren lounaisosista. Voikalat elävät suurina parvina lähellä rannikkoa ja toisinaan niitä tavataan myös jokien suistoista murtovesistä. Varsinkin nuoret kalat seuraavat usein meduusoja. Monet heimon lajeista ovat hyviä ruokakaloja, mutta niiden merkitys kaupallisesti ei ole kovin suuri.
Aldo Ghira
Aldo Ghira (4. huhtikuuta 1920 Trieste – 13. heinäkuuta 1991 Rooma) oli italialainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Dezső Fábián
Dezső Fábián (17. joulukuuta 1918 Budapest – 6. lokakuuta 1973 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija. Hän kuului hopeaa kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa saaneeseen ja sitten kultaa kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä voittaneeseen joukkueeseen.
Amedeo Ambron
Amedeo Ambron (s. 23. tammikuuta 1939 Benevento) on italialainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi yhden ottelun ja teki siinä yhden maalin.
Salvatore Gionta
Salvatore Gionta (s. 22. joulukuuta 1930 Formia) on italialainen entinen vesipalloilija. Hän oli mukana saamassa pronssia kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja voitti sitten joukkueineen kultaa kesäolympialaisissa 1960 Roomassa.
Frittata
Frittata on italialainen munakkaan tapainen munapohjainen ruokalaji. Se muistuttaa espanjalaista "tortillaa" . Se voidaan valmistaa ilman täytettä tai käyttää täytteenä lihaa, juustoa, vihanneksia tai pastaa, ja se maustetaan usein mausteyrteillä. Frittata di cipollessa on sipulia.
Frittata di maccheroni on tunnettu makaronilaatikko, johon käytetään spagettia, ja siinä voi olla myös tomaattia.
Lisäkkeet paistetaan paistinpannulla ennen kuin munamaito kaadetaan niille. Ruokalaji voidaan paistaa valmiiksi liedellä tai uunissa, ja se voidaan kääntää tai jättää kääntämättä.
Frittata tarjoillaan usein leikattuna lohkoiksi pizzan tapaan.
"Frittata" vastaa iranilaista ruokalajia "kookoo". Siitä on olemassa muunnelmia esimerkiksi "kuku sabzi" (yrttifrittata) ja "kuku sibzamini" (perunafrittata).
Italian sana "frittata" johtuu sanasta "fritto", joka on partisiipin perfekti "paistamista" merkitsevästä sanasta "friggere",
Italian ulkopuolella "frittataa" on pidetty 1950-luvun puoliväliin munakkaana, mutta viime vuosikymmeninä sitä on ruvettu pitämään omana ruokalajinaan, jota Delia Smith kutsuu "italialaiseksi versioksi avoimesta munakkaasta".
Taistelu aamunkoitteessa
Taistelu aamunkoitteessa on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan yhdeksäs osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi.
Darren, Crepsley ja Harkat jahtaavat yhä vampaneesimestaria. Darrenin ystävä, Debbie on kaapattu ja pelastaessaan häntä Darren ja hänen kumppaninsa jäävät poliisin ansaan. He saavat kuitenkin apua ja pääsevät pois. Johtolangat johdattavat heidät tunneleihin, jossa he löytävät Vanchan, josta vampyyrit saavat uuden jäsenen. Tunnelissa vampyyrit joutuvat väijytykseen ja väijytys johtaa taisteluun vampyyrien ja vampaneesien välillä. Viimein, Crepsley tappaa vampaneesien kuninkaan, mutta Steve-Leopardi yllättää hänet takaa ja Crepsley putoaa jyrkänteeltä. Kirjan lopussa Darrenille paljastuu yllättäviä asioita Steven henkilöllisyydestä.
Thomas Eakins
Thomas Cowperthwait Eakins () oli yhdysvaltalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja valokuvaaja. Häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä taiteilijoista Yhdysvaltain taiteen historiassa. Eakins valitsi aiheensa kotikaupungistaan Philadelphiasta. Hän maalasi satoja muotokuvia ja näkymiä toimistoista, kaduilta ja puistoista.
Thomas Eakins opiskeli aluksi Philadelphiassa Pennsylvanian kuvataideakatemiassa ja samoihin aikoihin myös anatomiaa lääketieteellisessä tiedekunnassa. Myöhemmin hän opiskeli École des Beaux-Artsissa historiamaalari Jean-Léon Gérômen johdolla, mutta innostui Euroopan matkallaan etenkin Rembrandtista, Velasquezista ja Riberasta. Heidän pohjaltaan Eakins halusi kehittää amerikkalaisen version realismista.
Eakinsin "Grossin klinikka" vuodelta 1875 on melko suurikokoinen, ja etualan henkilöt on kuvattu luonnollisen kokoisina. Rembrandtin "Tohtori Tulpin anatomianluento" toimi esikuvana "Grossin klinikalle" – Eakins pyrki jopa kilpailemaan Rembrandtin kanssa. Maalauksessa tunnettu kirurgi Samuel Gross johtaa miespotilaan reiden leikkausta, jota opiskelijat seuraavat taustalla. Erona Rembrandtin maalaukseen on, että kyseessä ei ole ruumiinavaus. Dramaattinen valonkäyttö tehostaa myös Eakinsin maalausta.
Sielujen järvi
Sielujen järvi on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan kymmenes osa. Se on myös sarjan kolmanneksi viimeinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi. Kirja seuraa edelleen sarjan muista osista tutun Darren Shanin tarinaa. Kirjassa esitellään uusi henkilö nimeltään Spits Abrams.
Sielujen järvi jatkaa Darren Shanin tarinaa suoraan Taistelu aamunkoitteessa-kirjan jälkeen. Darren on yksin ja useimmat hänen kumppaneistaan ovat kuolleita. Darren päätyy ystävänsä Harkatin kanssa toiseen, tummanpuhuvaan maailmaan.
Toisessa maailmassa Darren ja Harkat joutuvat suorittamaan erilaisia tehtäviä. Tehtäviä suorittaessaan he tapaavat Evannan ja Spits Abramsin,
hieman omituisen erakon. Lopulta he päätyvät Sielujen järvelle, jossa heille paljastuu totuus toisesta maailmasta, sekä Harkatin oikea henkilöllisyys.
Bagna cauda
Bagna cauda on italialainen lämmin dippikastike. Se tarjoillaan ja syödään "fonduen" tapaan. Sen valmistukseen käytetään valkosipulia, anjovista, oliiviöljyä ja voita, joillakin seuduilla kermaa. Aikoinaan on käytetty myös pähkinäöljyä. Siihen kastetaan erilaisia kasvissuikaleita. Se on yleinen syksyn ja talven ruokalaji.
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Babylon 5:n" jaksossa "A Distant Star" turvapäällikkö Michael Garibaldi yritti ja lopulta onnistuikin salakuljettamaan lääkärin kiellosta piittaamatta bagna caudan ainekset avaruusasemalle.
András Katona
András Katona (s. 20. helmikuuta 1938 Budapest) on unkarilainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
János Konrád
János Konrád (27. elokuuta 1941 Budapest – 26. marraskuuta 2014) oli unkarilainen vesipalloilija ja uimari. Hän kuului kesäolympialaisissa 1960 Roomassa pronssia vesipallossa saaneeseen joukkueeseen ja osallistui siellä lisäksi 100 metrin selkäuintiin.
Vesipallossa Konrád lisäksi joukkueineen voitti kultaa kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa ja sai pronssia kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa.
Giancarlo Bergamini
Giancarlo Bergamini (s. 2. elokuuta 1926 Milano) on italialainen entinen miekkailija. Hän voitti kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa kultaa floretin joukkuekilpailussa ja sai lisäksi hopeaa sen yksilökilpailussa. Hän oli aiemmin Helsingin kesäolympialaisissa 1952 saanut hopeaa floretin joukkuekilpailussa ja sijoittunut sen yksilökilpailussa kahdeksanneksi.
Miekkailun maailmanmestaruuskilpailuissa Bergamini sai kolme mitalia kutakin väriä. Hänestä tuli floretilla maailmanmestari yksilönä vuonna 1958 sekä joukkueen jäsenenä vuosina 1954 ja 1955.
Francesc Soulié
François Jacques "Francesc" Soulié (s. 22. maaliskuuta 1978 Carcassonne, Ranska) on andorralainen hiihtäjä.
Soulié oli vuoden 2006 olympialaisissa 15 kilometrin matkalla 71. ja keskeytti sekä 50 kilometrin että yhdistelmähiihtokilpailun. Hän osallistui neljälle matkalle vuoden 2007 MM-kisoissa, joissa hän sai parhaan sijoituksensa 50 kilometriltä, jolla hän oli 44. Soulié sijoittui parhaimmillaan 59:nneksi 30 kilometrin yhdistelmäkisassa MM-kisoissa 2009, 47:nneksi 50 kilometrillä Vancouverin olympialaisissa 2010 ja 65:nneksi 15 kilometrillä vuoden 2011 MM-kilpailuissa.
Soulié kilpaili maailmancupissa vuosina 2004–2011. Ainoan maailmancupin pistesijansa hän saavutti oltuaan 24:s Changchunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2007. Lisäksi hän sijoittui muun muassa 35:nneksi Tour de Skillä kaudella 2010–2011.
Giancarlo Guerrini
Giancarlo Guerrini (s. 29. joulukuuta 1939 Rooma) on italialainen entinen vesipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1960 Roomassa. Lisäksi hän sijoittui joukkueineen neljänneksi sekä kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa että kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa.
Guido Santin
Guido Santin (1. tammikuuta 1911 Cavallino-Treporti – 1. elokuuta 2008 Cavallino-Treporti) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä kaksikossa.
Demokratian muistomerkki
Demokratian muistomerkki () on muistomerkki Thaimaan pääkaupungissa Bangkokissa. Se rakennettiin vuonna 1932, ja sen suunnittelivat Mew Aphaiwong ja Khuang Aphaiwong. Veistoksen veisti italialainen kuvanveistäjä Corrado Feroci. Monumentti edustaa art deco -tyyliä. Veistoksen "siivet" ovat 24 metriä korkeita. Monumentin ympärillä oli alun perin 75 pientä tykkiä, mutta ne on myöhemmin viety pois.
Rosario Parmegiani
Rosario Parmegiani (s. 12. maaliskuuta 1937 Napoli) on italialainen entinen vesipalloilija. Hän voitti joukkueineen kultaa kesäolympialaisissa 1960 Roomassa ja kuului lisäksi neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa.
Lähdetähtimö
Lähdetähtimö ("Stellaria alsine", syn. "S. uliginosa") on monivuotinen, kosteissa kasvupaikoissa viihtyvä tähtimöiden sukuun kuuluva kohokkikasvi.
Rento- tai kohenevavartinen lähdetähtimö kasvaa 10–20 cm pitkäksi. Varsi on kalju. Vastakkain olevat lehdet ovat paksuhkoja, kaljuja ja väriltään sinivihreitä. Lehden tyviosan laita on karvainen. Kukallisten haarojen lehdet ovat lähes ruodittomia, ja ne ovat muodoltaan soikeita tai tasasoukan suikeita. Rentojen talvehtimishaarojen ylemmät lehdet ovat pitkäruotisia ja muodoltaan puikeita. Kukinto on kaksihaarainen viuhko, joka joskus voi olla muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinto on näennäisesti lehtihankainen, ja sen tukilehdet ovat kalvomaisia ja kaljuja. Hyvin pienissä kukissa on viisi verho- ja terälehteä. Verhiö on kalju. Valkoiset terälehdet ovat tyvelle asti kaksijakoisia ja verholehtiä lyhyempiä. Joskus teriö puuttuu kokonaan. Kukan emiö on kolmelehtinen. Suomessa lähdetähtimö kukkii touko-heinäkuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lyhyt kota. Lähdetähtimö muistuttaa jonkin verran lettotähtimöä ("Stellaria crassifolia").
Euroopassa lähdetähtimöä tavataan Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta läpi Länsi- ja Keski-Euroopan Pohjois-Italiaan, Balkanin pohjoisosiin, Länsi-Ukrainaan ja Luoteis-Venäjälle, sekä pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin. Lajia tavataan myös siellä täällä Pohjois-Afrikassa, Siperiassa ja Pohjois-Amerikan itä- ja pohjoisosissa. Lähdetähtimön muunnosta (var. "undulata") tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa.
Suomessa lähdetähtimöä tavataan pääasiassa Kristiinankaupunki–Lappeenranta-linjan eteläpuolella. Pohjoisempana laji on harvinaisempi, mutta sitä tavataan aina Oulun korkeudelle saakka, yksittäisiä esiintymiä on tavattu myös Keski-Lapista. Lähdetähtimö on Etelä- ja Keski-Suomessa alkuperäislaji, pohjoisempana uustulokas.
Lähdetähtimö kasvaa lähteiden reunoilla, lähdepuroissa, lähdevetisissä pellon- ja niitynojissa, korvissa ja kosteissa metsäteillä. Joskus lajia tavataan tilapäisesti myös maantienojissa, lastauspaikoilla ja turvepohjaisissa istutuksissa. Suotuisissa oloissa se saattaa muodostaa suurehkojakin kasvustoja. Lähdetähtimö on ilmeisesti varsin hidas leviämään luonnonvaraisesti kasvupaikasta toiseen. Suomessa laji on monin paikoin harvinaistunut tai kadonnut lähteikköjen ojitusten ja purojen perkausten takia.
Brunello Spinelli
Brunello Spinelli (26. toukokuuta 1939 Firenze – 6. helmikuuta 2018 Firenze) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Spinelli kilpaili Rooman kesäolympialaisissa 1960 kuuluen Italian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Spinelli joutui liikenneonnettomuuteen ja kuoli 78-vuotiaana 6. helmikuuta 2018.
Luigi Mannelli
Luigi Mannelli (21. helmikuuta 1939 Napoli – 14. maaliskuuta 2017) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Mannelli kuului Italian olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Roomassa 1960. Aiemmin hän sijoittui joukkueineen olympiatasolla neljänneksi Melbournessa 1956.
Mannelli kuoli 78-vuotiaana 14. maaliskuuta 2017.
Danio Bardi
Danio Bardi (23. toukokuuta 1937 Scandicci – 9. heinäkuuta 1991 Firenze) oli italialainen vesipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1960 Roomassa. Lisäksi hän sijoittui joukkueineen neljänneksi kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa.
Jenny Holzer
Jenny Holzer (s. 1950) on yhdysvaltalainen videotaiteilija ja käsitetaiteilija.
Holzerin teokset ovat feministisiä ja poliittisia, myös kulutuskriittisiä. Menetelmänä ovat usein julisteet, valotaulut, liikkuva kuva ja mainokset.
Holzer tunnetaan parhaiten mainostauluissa olleista teoksistaan ja eri rakennuksiin tehdyistä projektioista ja led-valoista. Sanat ovat yleensä keskeisessä asemassa.
Holzerin ensimmäisiä julkisiä teoksia oli "Truismit" 1977–1979. Ne olivat anonyymejä aforismeja ja statementtejä, joita Holzer liisteröi eri puolille Manhattania.
Oszkár Csuvik
Oszkár Csuvik (28. maaliskuuta 1925 Budapest – 13. lokakuuta 2008 Sydney) oli unkarilainen vesipalloilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Koskelan rata
Koskelan kapearaiteinen rata rakennettiin vuonna 1905. Se kulki noin kilometrin matkan nykyisen Käpyläntien linjausta sen vieressä Oulunkylän asemalta nykyisen Käpyläntien ja Oulunkyläntien yhdistävän liikenneympyrän paikkeille.
Rata rakennettiin Koskelan sairaalan (silloinen Helsingin kaupungin kunnalliskoti ja työlaitos) tarpeisiin ja sillä kuljetettiin hevosvetoisesti muun muassa hiiltä, polttopuuta ja puutavaraa. Myöhemmin radalla kuljetettiin myös vainajia takaisinpäin Oulunkylän asemalle, jossa ruumiit siirrettiin Malmin hautausmaalle meneviin juniin. Koskelan radalta rakennettiin myös pistoraide nykyiselle Pohjolanaukiolle kun Puu-Käpylää alettiin rakentaa vuonna 1920, koska alueelle ei tuolloin ollut vielä tieyhteyttä Helsingistä.
Lamont Turner
Lamont Turner (s. 1980 tai 6. marraskuuta 1976) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Turner on Missouri Western State Universityn kasvatti. Hän on pelannut Suomen pääsarjassa ja Yhdysvaltain pienissä ammattilaissarjoissa.
Turner pelasi yliopistokoripalloa NCAA:n II-divisioonassa Missouri Western State Universityn joukkueessa. Hän pelasi tämän jälkeen yhdysvaltalaisissa ammattilaissarjoissa ennen siirtymistään suomalaiseen Pyrbasketiin elokuussa 2004. Pyrbasketissa Turner pelasi kaudella 2004–2005 35 ottelussa 23,9 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla, joka oli kauden toiseksi korkein Tim Kisnerin jälkeen. Turner saavutti IS-tähtikisassa 42 tähteä ollen Pasi Riihelän kanssa kauden päätteksi neljäs. Pyrbasket sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi eikä selviytynyt pudotuspeleihin. Suomen pääsarjan ottelukohtaisen piste-ennätyksensä, 45 pistettä, Turner teki KTP:tä vastaan 7. marraskuuta 2004. Suomen-kautensa jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin.
Uta Poreceanu
Uta Poreceanu(-Schlandt) (s. 13. marraskuuta 1936 Brașov) on romanialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja oli siellä mukana saamassa joukkuekilpailussa pronssia.
Pedro Quartucci
Pedro Vicente Ernesto Quartucci (30. heinäkuuta 1905 Buenos Aires – 20. huhtikuuta 1983 Buenos Aires) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän sai kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa pronssia höyhensarjassa. Hänestä tuli myös tunnettu näyttelijä, joka esiintyi muun muassa elokuvassa "Al marido hay que seguirlo" (1948). Hän kuoli sydänkohtaukseen.
Héctor Méndez
Héctor Eugene Méndez (1. elokuuta 1897 – ?) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä hopeaa välisarjassa.
Lynn Washington
Lynn Washington (s. 3. huhtikuuta 1978) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Washington on Indianan yliopiston kasvatti. Hän edustaa kaudella 2011–12 japanilaista Osaka Evessaa. Washington on pelannut myös Suomen pääsarjassa.
Washington pelasi kaksi kautta yliopistokoripalloa Indianan yliopiston joukkueessa vuosina 1998–2000. Tämän jälkeen hän siirtyi Japaniin, jossa pelasi kolme kautta Niigata Albirexissa. Syksyllä 2003 Washington siirtyi suomalaiseen Pyrbasketiin, jossa hän kaudella 2003–2004 oli 24,2 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla sarjan toiseksi paras korintekijä Glenn Stokesin jälkeen. Pudotuspeleihin Pyrbasket ei selvinnyt. Seuraavalla kaudella Washington edusti Espoon Honkaa, joka selviytyi viimeisenä joukkueena pudotuspeleihin, mutta hävisi ensimmäisen ottelusarjansa LrNMKY:lle voitoin 0–3.
Kahden Suomessa vietetyn kauden jälkeen Washington palasi Japaniin, tällä kertaa Osaka Evessan joukkueeseen. Tuolloin vasta perustetussa pääsarjassa, bj leaguessa, kilpaillut Evessa voitti sarjan kolme ensimmäistä mestaruutta, ja Washington valittiin sarjan MVP:ksi vuosina 2006 ja 2008 sekä sarjan tähdistöön vuosina 2007 ja 2009.
Vuonna 2006 Washingtonilla oli vaimo ja kolme lasta. Vuonna 2012 Washington ja tämän vaimo pidätettiin Japanissa huumeiden maahantuonnista epäiltynä.
The Hills Have Eyes 2
The Hills Have Eyes 2 on vuonna 2007 julkaistu kauhuelokuva. Se on jatko-osa vuoden 2006 elokuvalle "The Hills Have Eyes", joka on uudelleenfilmatisointi Wes Cravenin vuoden 1977 elokuvasta "Yön silmät". Elokuva kertoo sotilasjoukosta, joka vie tarvikkeita Sektori 16 -nimiselle sotilastukikohdalle, jossa on ennen suoritettu ydinkokeita. Joukko joutuu mutanttiyhteisön hyökkäysten kohteeksi autiomaan kallioilla.
Lamhe
Lamhe (suomeksi ”Hetket”) on Yash Chopran ohjaama ja tuottama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 1991. Päärooleja näyttelevät Anil Kapoor ja Sridevi kaksoisroolissa.
Nykyään klassikoksi kutsuttu elokuva oli ilmestyessään suosittu rikkaiden kaupunkilaisten ja ulkomaalaisten keskuudessa, kun taas suuri intialainen yleisö hyljeksi sitä, koska elokuvaa pidettiin insestisenä. Elokuva oli kriitikoiden suosiossa ja se voitti National Film Awards -palkinnon ja viisi Filmfare Awards -palkintoa.
Yash Chopra on sanonut "Lamhen" olevan hänen suosikkinsa omista elokuvistaan.
Matkustaessaan Rajasthaniin Viren (Anil Kapoor) rakastuu itseään vanhempaan Pallaviin (Sridevi). Ikä ei häiritse häntä, mutta kuten Dai Jaa (Waheeda Rehman) huomauttaa, Intiassa naisen on epätavallista olla miestään vanhempi. Kesken oikeustaistelun Pallavin isä kuolee sydänkohtaukseen. Pallavi on surun murtama. Viren menee lohduttamaan Pallavia, mutta saa tietää tämän olevan rakastunut toiseen. Pallavi menee naimisiin rakastettunsa kanssa ja Viren lähtee Lontooseen. Vuotta myöhemmin Pallavi ja miehensä kuolevat onnettomuudessa. Hän jättää jälkeensä tyttären, Poojan, josta kasvaa kauniin äitinsä ilmetty kaksoisolento. Kun Viren taas vierailee Intiassa, hän järkyttyy nähdessään Poojan ensimmäisen kerran. Pooja paljastaa hitaasti olevansa rakastunut Vireniin, mutta hän rakastaa edelleen Pallavia, jonka muisto ei jätä häntä.
Cantata Sangui
Cantata Sangui on suomalainen metallibändi, joka on tunnettu etenkin kokoonpanostaan, jossa on kaksi bassoa eikä lainkaan kitaroita. Bändi on perustettu vuonna 1997, jonka jälkeen sen kokoonpano on vaihdellut useasti. Nykyinen kokoonpano on ollut voimassa vuodesta 2010 asti. Maaliskuuhun 2012 mennessä bändi on julkaissut yhden täyspitkän albumin "On Rituals and Correspondence in Constructed Realities" vuonna 2009 ranskalaisen Season of Mist -yhtiön kautta. Kaksi jäsenistä soittaa myös suomalaisessa Enochian Crescent -yhtyeessä.
Ei kelepaa! / HCR-kokoelma
Ei kelepaa! / HCR-kokoelma on koottu kappaleista jotka eivät mahtuneet/haluttu Panama Rayon levylle. Levyllä on myös Puukko Allua oikealla äänellä.
HMS Cambrian (R85)
HMS Cambrian (viirinumero R85) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Scottsilta Greenockista nimellä "HMS Spitfire" sekä "HMS Strenuous" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Cambrianiksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 14. elokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1943. Alus valmistui 17. heinäkuuta 1944.
Alus palasi toukokuussa 1946 Britteinsaarille palveltuaan Intian valtamerellä 6. laivueessa. Se poistettiin palveluksesta sijoitettuna reserviin. Alus päätettiin modernisoida 1950-luvulla ja se siirrettiin telakalle. Alus palasi palvelukseen 1963. Se palveli aina vuoteen 1968, jolloin alus sijoitettiin Portsmouthin reserviin. Alus sijoitettiin 1971 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle romutettavaksi. Alus saapui 3. syyskuuta hinattuna T. W. Wardille Briton Ferryyn romutettavaksi.
HMS Caprice
HMS Caprice (viirinumero R01) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin helmikuussa 1942 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista nimellä "HMS Swallow" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Capriceksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavan laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 28. syyskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 16. syyskuuta 1943. Alus valmistui 5. huhtikuuta 1944.
Alus poistettiin palveluksesta 2. huhtikuuta 1973 Devonportissa. Aluksen varastot tyhjennettiin ja siitä poistettiin uudelleenkäytettävät laitteet, minkä jälkeen se ankkuroitiin Tamariin poistolistalle sijoitettuna. Alus myytiin Shipbreaking (Queenborough) Limitedille romutettavaksi ja se saapui Queenboroughiin 5. lokakuuta 1979.
Kira Gluschkoff
Kira Gluschkoff (s. 1973) on suomalainen valokuvaaja, tunnetuimpia suomalaisia muotikuvaajia.
Gluschkoff on valokuvaajana itseoppinut: hän aloitti opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa, mutta lähti saman tien Pariisiin. Hän on tehnyt erityisesti muotikuvausta, muun muassa Venäjän "Elleen" ja muihin ulkomaisiin ja kotimaisiin lehtiin. Hän kasvattaa hevosia kotonaan Porkkalassa.
Gluschkoff on kuvannut yhdessä Elina Brotheruksen kanssa molempien signeeraamat kuvat näyttelyyn "What if?", joka on esillä Pick Me -galleriassa Helsinki Photography -biennaalin yhteydessä..
British Overseas Airways Corporation
British Overseas Airways Corporation (BOAC) oli vuosina 1939–1974 toiminut lentoyhtiö. BOAC oli brittiläinen valtion lentoyhtiö vuodesta 1939 vuoteen 1946 ja Britannian valtiollisen pitkien matkojen lentoyhtiö vuosina 1946–1974. Yhtiö fuusioitui Imperial Airwaysin kanssa vuonna 1939. BOAC taas fuusioitui British European Airways -yhtiön (BEA) muodostaen British Airways -yhtiön vuonna 1974.
1930-luvulla ja toisen maailmansodan jälkeisenä aikana marraskuuhun 1950 asti Imperial Airways ja sitten BOAC tekivät lentoveneillä säännöllisiä lentoja siirtomaissa Afrikassa ja Aasiassa. Short Empire ja Short S.8 Calcutta -lentoveneillä kuljetettiin ennen sotaa matkustajia ja postia. Sodan jälkeen BOAC lensi "Hythe"- ja "Plymouth"-nimisillä muutetuilla Short Sunderland -tyypin koneilla. Sodan jälkeen lentoyhtiö lensi uusilla Short Solent -lentoveneillä Niilin kautta Etelä-Afrikan Johannesburgiin.
Britanniassa kouluttamisen ohella BOAC toimi lentokouluttajana myös Sorotissa, Ugandassa.
British Overseas Airways Corporation perustettiin marraskuussa 1939, kun valtiollinen Imperial Airways ja pienistä lentoyhtiöistä yhdistynyt British Airways yhdistettiin kansalliseksi lentoyhtiöksi. Yhtiön puheenjohtajaksi tuli BBC:n entinen johtaja Sir John Reith. Toisen maailmansodan aikana lentoyhtiö jatkoi toimintaansa Afrikkaan, lähi- ja kaukoitään sekä Australaasiaan. Se kuljetti myös ihmisiä ja sanomalehtiä Ruotsiin ja toi paluulennoilla tärkeitä kuulalaakereita. Sen tehtäviin kuului lisäksi toimittaa Amerikasta toimitettujen lentokoneiden miehistöt takaisin Yhdysvaltoihin.
Toisen maailmansodan jälkeen British Overseas Airways Corporationin laivasto oli auttamattomasti vanhentunut ja se kärsi taloudellisista vaikeuksista. Se aloitti vuonna 1946 toiminnan Heathrow’n lentoasemalta ja osti konepulan takia seuraavana vuonna British South American Airlinesin. Alun perin BOAC:lla oli ollut vaatimus ostaa vain britiläisiä lentokoneita, mutta se sai heinäkuussa 1946 erikoisluvan ostaa Lockheed Constellationeita ja joulukuussa 1949 Boeing 377 Stratocruisereita. Se aloitti välittömästi liikennöinnin Stratocruisereilla New Yorkiin ja helmikuussa 1950 reitistä tuli päivittäinen. Se osti vuonna 1949 myös Canadair DC-4 -koneita, joihin oli asennettu Rolls-Roycen moottorit.
Sir Miles Thomas nimitettiin British Overseas Airways Corporationin puheenjohtajaksi vuonna 1949. Kaksi vuotta myöhemmin lentoyhtiö teki ensimmäisen kerran voitollisen tuloksen. Vuonna 1952 yhtiö teki ilmailuhistoriaa, kun se lensi ensimmäisenä suihkukonematkustajalennon de Havilland D.H.106 Comet 1 -koneella 2. toukokuuta Lontoosta Johannesburgiin. 10 760 kilometrin lento kesti viiden välilaskun kera 23 tuntia ja 36 minuuttia, joka oli vain puolet ajasta, joka matkaan oli aiemmin kulunut. BOAC otti nopeasti Comet 1:t käyttöön myös Aasian reiteillä, mutta vuosina 1953–1954 kolme koneista putosi onnettomuuksissa, joissa kuoli yhteensä 99 ihmistä. Koneet asetettiin lentokieltoon, joka merkitsi BOAC:n kapasiteetin putoamista 20 prosentilla.
Vuonna 1970:
HMS Carron (R30)
HMS Carron (viirinumero R30) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1942 Scottsilta Greenockista nimellä "HMS Spitfire" tai "HMS Strenuous" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Carroniksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1944. Alus valmistui 6. marraskuuta.
LATAM Challenge Series
LATAM Challenge Series on Pohjois-Amerikassa ajettava autourheilusarja. Sarja perustettiin vuonna 2008 korvaamaan vanha Formula Renault 2000 sarja. Sarjaa ajetaan pääosin Meksikon puolella, mutta yksittäisiä kilpailuja ajetaan myös Yhdysvaltojen puolella Dallasissa, Houstonissa ja vuonna 2009 ajettiin Alajuelassa Costa Ricassa. Sarjassa ajettiin kaksi ensimmäistä kautta Formula Renault 2.0 luokan autoilla ja vuodesta 2010 Tatuusin rakentamilla Formula Vee luokan autoilla, joissa on Wolkswagenin moottori ja Kumhon renkaat.
Sarjassa jaetaan pisteitä kilpailuviikonloppuna kymmenelle parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4 ja 2 ja sprinttikilpailussa 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4 ja 2. Lisäksi paalupaikasta ja nopeimmasta kierroksesta saa kaksi lisäpistettä.
Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Giancarlo Serenelli kolmesti vuosina 2008 ja 2010-11 sekä André Solano vuonna 2009. Vuodet 2012-2013 sarjan mestaruuden voitti Francisco Cerullo.
Alan Caligiuri
Alan Caligiuri (s. 19. syyskuuta 1981 Giussano, Italia) on radiojuontaja, joka kirjoittaa myös Italian televisiolle.
Nic
Nic () on taajama Azerbaidžanin Qəbələn piirissä. Se sijaitsee 40 kilometriä Qəbələsta lounaaseen. Asukkaita on 5 744 henkeä (vuonna 2009).
Nic koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen asukkaat ovat kristittyjä udeja sekä azereja. Taajamassa toimii udien kansallinen kulttuurikeskus. Aikaisemmin jokaisessa korttelissa oli oma kirkko, mutta nykyään niitä on säilynyt vain yksi. Lähistöllä sijaitsevat muinaisen Kaukasian Albanian pääkaupungin Kabalan rauniot.
Stefan Möller
Stefan Torsten Johannes Möller (s. 20. heinäkuuta 1962 Tammisaari) on suomalaisen kaupallisen radion pioneeri, joka on työskennellyt RadioMedia ry:n toimitusjohtajana vuodesta 2007. RadioMedia toimii suomalaisen kaupallisen radiotoimialan edunvalvonta- ja markkinointiliittona. RadioMedia tunnettiin aikaisemmin edunvalvontatehtävässä nimellä Suomen Radioiden Liitto SRL ry ja markkinointinimellä RAB Finland. Stefan Möller valittiin Brysselissä toimivan eurooppalaisen radioalan liiton Association Européenne Radios (AER) puheenjohtajaksi maaliskuussa 2012.
Möllerin työura radioalalla alkoi vuonna 1978, jolloin hän pääsi kesätöihin Yleisradioon. Kaupallisen radiotoiminnan alkaessa Suomessa 1985 Möller lähti Yleisradion palveluksesta vasta perustettuun helsinkiläiseen Radio Ykköseen. Hän oli mukana perustamassa Radio Ykkösen yhteyteen Suomen ensimmäisiin äänimainostoimistoihin kuuluvaa yhtiötä, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Mix Music Oy. Möller työskenteli Radio Ykkösen markkinointijohtajana vuoteen 1995, jonka jälkeen hän perusti oman Möller & Möller -äänimainostoimiston. Vuonna 2001 hänet kutsuttiin amerikkalaisen mediayhtiön Metromedia International Inc:in Suomeen perustetun yhtiön Metromedia Finland Oy:n toimitusjohtajaksi. Metromedia Finland Oy:n omistukseen kuuluivat tuolloin GrooveFM ja Star FM, joka julkistettiin vuonna 2001 uudelleen nimellä Radio SuomiPOP. Möller kasvatti Metromedian radioasemien määrän neljään hankimalla ensin GWR-yhtiön omistuksessa olevan Classic FM:n ja myöhemmin nykyisen Metro FM -radiokanavan toimiluvat. Vuosina 2005–2006 Möller toimi konsulttina irlantilaisen Communicorp Ltd:n palveluksessa sekä projektivastaavana Sanoma Entertainment Oy:ssä tehtävänään perustaa yhtiölle kaksi uutta valtakunnallista radiokanavaa, jotka nykyään kantavat nimiä Radio Rock ja Radio Aalto. Vuonna 2007 hänet kutsuttiin nykyisen RadioMedia Oy:n toimitusjohtajaksi.
Möller valittiin Brysselissä toimivan eurooppalaisen radioalan liiton Association Européenne Radios (AER) puheenjohtajaksi maaliskuussa 2012. Möller on ensimmäinen suomalainen tehtävässä. Hän toimi AER:n varapuheenjohtajana vuodesta 2007. Suomessa Möller on edustanut 2000-luvun alusta lähtien kaupallista radiotoimialaa erilaisissa julkisissa toimielimissä. Tällä hetkellä hän toimii myös Viestinnän keskusliiton laajassa johtoryhmässä.
Radio- ja TV-alan tekninen tutkinto (Länsi-Uudenmaan ammattikoulu), radiotoimittajan ja audiotekniikan tutkinnot (YLE), Suomen armeijan radiotaktiikan koulu, lukuisia talouden ja liikkeenjohdon kursseja
Möller oli vuosina 1983–1985 mukana yhtyeissä French Kiss ja 2FUN. Hän on tehnyt vuosien varrella lukuisia äänirooleja ja ollut mukana elokuvien sivurooleissa, kuten Lauri Törhösen elokuvissa "Kasvoton mies" (1995) ja "Raja 1918" (2007).
Pakistanin laivasto
Pakistanin laivasto () on Pakistanin asevoimien merellinen puolustushaara. Se vastaa 1 046 kilometriä pitkän Arabianmeren rantaviivan sekä tärkeimpien satamien suojaamisesta. Laivastoa tukee tehtävissään rannikkovartiosto, merijalkaväki sekä puolisotilaallinen turvallisuusosasto.
Laivastoa ollaan modernisoimassa ja laajentamassa osana terrorisminvastaista sotaa. Vuodesta 2001 alkaen laivaston aluskanta ja sen tehtävät ovat lisääntyneet. Se muun muassa liittyi Naton osastoon 150 ().
Pakistanin kuninkaallinen laivasto perustettiin 15. elokuuta 1947 maan itsenäistyessä. Puolustusvoimien jakokomitea jakoi Intian kuninkaallisen laivaston kahtia; toinen osa jäi Intialle ja toinen siirrettiin Pakistanille. Laivasto sai täten kaksi sluuppia, kaksi fregattia, neljä miinanraivaajaa, kaksi laivaston troolaria, neljä satamavenettä sekä noin 358 henkeä, joista upseereita oli noin 180. Näiden lisäksi maa sai joukon satamien suojaksi soveltuvia moottoriveneitä.
Laivasto ei osallistunut maasotana käytyyn Intian ja Pakistanin väliseen sotaan 1947. Vuoden 1956 perustuslaki muutti Pakistanin islamilaiseksi tasavallaksi, jolloin laivaston nimestä poistettiin termi kuninkaallinen ja sen lippu ja tunnus muutettiin nykyisiksi.
Britannian hallitus ilmoitti helmikuussa 1956 toimittavansa Pakistanille risteilijän ja neljä hävittäjää Yhdysvaltain hallituksen rahoitettua alusten siirron. Kalustoa täydennettiin vielä 1956-1963 toimittamalla kaksi hävittäjää, kahdeksan rannikkomiinanraivaajaa ja tankkeri.
Intian–Pakistanin sota 1965 oli ensimmäinen laivaston käymä sota. Sodan aikana laivasto tulitti Dwarkan rannikkokaupunkia. Maiden seuraava sota syttyi 4. joulukuuta 1971 Intian laivaston iskiessä Pakistanin laivaston tärkeimpään tukikohtaan Karachiin, jolloin kolme sen aluksista tuhoutui. Pakistanin laivaston sukellusvene upotti 8. joulukuuta Intian laivaston fregatin, mikä oli ensimmäinen sukellusveneen tekemä sotalaivan upotus taistelussa sitten toisen maailmansodan.
Tofiq Quliyev
Tofiq Ələkbər oğlu Quliyev (, 7. marraskuuta 1917 Baku – 4. lokakuuta 2000 Baku) oli azerbaidžanilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti.
Tofiq Quliyev syntyi virkailijaperheeseen. Hän opiskeli pianonsoittoa ja orkesterin johtamista Azerbaidžanin ja Moskovan konservatorioissa. Vuosina 1954–1958 Qulijev työskenteli Azerbaidžanin konservatorion opettajana, vuodesta 1958 lähtien Azerbaidžanin filharmonian taiteellisena johtajana ja vuosina 1961–1964 sen johtajana. Hän on säveltänyt lauluja, musiikkikomedioita, kantaatteja, orkesteri- ja pianokappaleita sekä elokuvamusiikkia. Parhaiten Quliyev tunnetaan kevyen musiikin säveltäjänä. Erityisen hedelmällistä oli hänen yhteistyönsä laulaja Rəşid Behbudovin kanssa.
Quliyev liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1959. Vuosina 1973–1979 hän toimi Azerbaidžanin säveltäjäliiton johtajana. Vuonna 1964 Quliyeville myönnettiin Azerbaidžanin SNT:n kansantaiteilijan arvonimi ja vuonna 1980 hän sai tasavallan valtionpalkinnon.
Keteenit
Keteenit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa on karbonyyliryhmä kiinnittyneenä alkylideeniryhmään. Keteenien yleistä rakennetta voidaan kuvata kaavalla RRC=C=O. Yksinkertaista ryhmään kuuluvaa yhdistettä kutsutaan keteeniksi eli etenoniksi.
Keteenien yleisessä rakenteessa RRC=C=O voivat ryhmät R ja R olla joko alkyyli-, aryyli- tai asyyliryhmiä. Keteenit ovat hyvin reaktiivisia johtuen karbonyyliryhmän ja hiili-hiili-kaksoissidoksen kumuloidusta luonteesta ja ne reagoivat herkästi niin nukleofiilien kuin elektrofiilien kanssa. Karbonyyliryhmän hiiliatomi on hyvin elektrofiilinen ja reagoi nukleofiilien, kuten amiinien ja alkoholien kanssa. Elektrofiilit kuten halogeenit reagoivat keteenien hiili-hiili-kaksoissidokseen elektrofiilisella additiolla. Keteenit osallistuvat myös useisiin sykloadditioihin ja tällaisia ovat muun muassa [2+1]-, [2+2]-, [3+2]- ja [2+4]-sykloadditiot. Esimerkiksi β-laktaamirenkaita voidaan valmistaa keteenin ja imiinin välisellä [2+2]-sykloadditiolla. Keteenien voimakkaan reaktiivisuuden vuoksi ne usein tuotetaan reaktioissa "in situ".
Keteenejä voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä ja paperinkäsittelyssä. Teollisesti merkittävimmät ovat keteeni eli etenoni ja diketeeni. Keteenejä voidaan valmistaa usealla tavalla. Laboratoriossa keteenejä valmistetaan usein halogenoiduista tai halogenoimattomista happoklorideista vahvan emäksen kuten trimetyyliamiinin avulla, jolloin sivutuotteena muodostuu vetykloridia.
Happoklorideista voidaan valmistaa keteenejä myös sinkin, trifenyylifosfiinin tai mangaani- tai kromikarbonyyliyhdisteiden avulla. Tämä toimii erityisesti alyyli- ja aryyliketeenien valmistukseen. Muita käytettyjä tapoja on ketonien pyrolyysi, karboksyylihappojen, happoanhydridien tai esterien anhydraus korkeassa lämpötilassa tai diatsokarbonyyliyhdisteistä.
Formula Renault Northern European Cup
Formula Renault 2.0 Northern European Cup (lyhennettynä Formula Renault NEC) on Pohjois-Euroopassa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 2006 ja siihen yhdistettiin Saksan ja Hollannin Formula Renault-sarjat. Sarjassa ajetaan Tatuusin valmistamilla autoilla ja Michelinin renkailla. Pisteitä jaetaan 20 parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 17, 16, 15... aina 1 asti. Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Filipe Albuquerque, Frank Kechele, Valtteri Bottas, António Félix da Costa, Ludwig Ghidi, Carlos Sainz Jr., Jake Dennis, Matt Parry, Ben Barnicoat, Louis Delétraz ja Lando Norris.
Molla Nəsrəddin
Molla Nəsrəddin oli vuosina 1906–1931 ilmestynyt azerinkielinen kuvitettu pilalehti. Sen nimi perustuu itämaisiin kansantarinoihin, joiden sankarina toimii samanniminen ovela ja sanavalmis mullah.
Lehden perustaja ja pitkäaikainen toimittaja oli kirjailija Cəlil Məmmədquluzadə. Se ilmestyi Tbilisissä kevääseen 1912 saakka sekä uudelleen vuosina 1913–1914 ja 1917. Vuonna 1921 Məmmədquluzadə julkaisi lehteä Täbrizissä. Vuodesta 1922 lähtien se ilmestyi Bakussa. Kahdeksansivuisen viikkolehden avustajina toimivat muun muassa runoilijat Sabir, Əli Nəzmi, Əliqulu Qəmküsar, näytelmäkirjailija Əbdürrəhim Haqverdiyev, säveltäjä Üzeyir Hacıbəyov ja romaanikirjailija Məmməd Səid Ordubadi. Taidokkaita pilakuvia piirsivät Tbilisissä asuneet saksalaiset Oscar Schimmerling ja Joseph Rotter sekä myöhemmin taiteilija Əzim Əzimzadə.
Voimakkaan uudistusmielinen "Molla Nəsrəddin" pyrki muuttamaan yhteiskuntaa satiirin keinoin. Sen vakioaiheita olivat Azerbaidžanin asema Venäjän ja Iranin puskurivyöhykkeenä, Iranin šaahien ja Venäjän tsaarien kolonialistiset asenteet, azerisivistyneistön halveksuva suhtautuminen kansallisuuteensa ja kieleensä, naisen asema patriarkaalisessa yhteiskunnassa, tavallisten ihmisten köyhyys, turvattomuus ja terveydenhoidon puute, muslimipapiston fanaattisuus ja tekopyhyys, virkamiesten korruptio, rahvaan takapajuisuus, lukutaidottomuus ja tietämättömyys. Poliittisen linjansa takia lehti joutui usein viranomaisten ja papiston vainon kohteeksi. Sillä oli suuri vaikutus Taka-Kaukasian, Iranin, Turkin ja Keski-Aasian lehdistön sekä yhteiskunnallisen ajattelun kehitykseen.
Unhola
Unhola oli vuosina 1994–2000 toiminut uusikaupunkilainen black metal -yhtye. Ruotsalainen Plasmatica Records -levy-yhtiö julkaisi vuonna 2000 yhtyeen ainoan albumin nimeltä "Inferno". Julkaisun jälkeen yhtye on ollut määrittelemättömän mittaisella tauolla. Yhtyeen musiikkityyli oli raaka black metal melodisilla kitarariffeillä. Kaikki Unholan sanoitukset olivat suomenkielisiä.
Vokalisti Margoath vaikuttaa nykyään hardcore punk -yhtye Aivottomissa. Kitaristi Jussi Hänninen on soittanut Fall of the Leafe -yhtyeessä, joka julkaisi uransa aikana kuusi albumia. Taneli Hatakan yhtyeitä ovat olleet Crimson Midwinter, Torture Killer ja Fall of the Leafe.
Urpo Rauhala
Urpo Rauhala (s. 1955 Kuhmoinen) on suomalainen director musices, muusikko ja kuoron- sekä orkesterinjohtaja.
Hänen vanhempansa ovat Alli Rauhala (syntynyt Muolaassa) ja Matti Rauhala (syntynyt Viipurissa).
Helsinkiläisen mieskuoron Viipurin Lauluveikkojen ensimmäinen laulunjohtaja Urpo Rauhala aloitti musiikkiopintonsa Viipurin musiikkiopistossa Lahdessa (nyk. Lahden Konservatorio) opiskellen pianon- ja urkujensoittoa isänsä Matti Rauhalan oppilaana. Opinnot jatkuivat Sibelius-Akatemiassa, jossa Rauhala suoritti orkesterin- ja kuoronjohdon tutkinnot professori Jorma Panulan ja professori Harald Andersénin johdolla sekä urkudiplomin 1988 professori Kari Jussilan johdolla.
Urpo Rauhala toimii Nurmijärven musiikkiopiston rehtorina ja on johtanut opiston orkesteriprojekteja. Hän on toiminut mm. Helsingin Poliisilaulajien, Laulu-Miehet- sekä Amadeus-kuorojen johtajana, Sulasolin kouluttajana ja Mieskuoroliiton taiteellisena johtajana. Kuorojen levytyksiä ja konsertteja Rauhala on johtanut kotimaassa, useissa Euroopan maissa sekä Kauko-Idässä.
Rauhala on konsertoinut myös pianistina, urkurina ja cembalistina ja on säveltänyt ja sovittanut musiikkia erilaisille kokoonpanoille.
Olly Murs
Oliver Stanley ”Olly” Murs (s. 14. toukokuuta 1984 Witham, Essex, Britannia) on englantilainen poplaulaja, lauluntekijä ja tv-juontaja, joka tuli tunnetuksi "The X Factor" -ohjelman kuudennen tuotantokauden myötä vuonna 2009. Hän sijoittui kilpailussa toiseksi. Hänen esikoisalbuminsa "Olly Murs" ilmestyi marraskuussa 2010 ja seuraava albumi "In Case You Didn’t Know" vuotta myöhemmin marraskuussa 2011. Mursin singlet ”Please Don’t Let Me Go”, ”Heart Skips a Beat” (mukana rapduo Rizzle Kicks) ja ”Dance with Me Tonight” ovat sijoittuneet Britannian singlelistan ykkösiksi.
HMS Cavendish (R15)
HMS Cavendish (viirinumero R15) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin helmikuussa 1942 John Brown and Companyltä Clydebankistä nimellä "HMS Sybil" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 "HMS Cavendishiksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1944 ja alus valmistui 12. joulukuuta.
Mircea Dobrescu
Mircea Dobrescu (5. syyskuuta 1930 Cotorca – 6. elokuuta 2015) oli romanialainen nyrkkeilijä. Hän saavutti hopeaa kärpässarjassa (51 kg) Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hävittyään loppuottelussa Terence Spinksille. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Rooman kesäolympialaisissa 1960 saavuttaen kummallakin kerralla jaetun viidennen sijan. EM-kilpailuista Dobrescu saavutti hopeamitalin vuosina 1955 ja 1957.
Dobrescu kuoli 84-vuotiaana 6. elokuuta 2015.
Henk Steeman
Hermanus Hendricus ”Henk” Steeman (15. tammikuuta 1894 Kralingen – 16. helmikuuta 1979 Haag) oli alankomaalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hänen seuransa oli Sparta Rotterdam.
Lumikuningatar (Andersen)
Lumikuningatar (Snedronningen) on H. C. Andersenin kirjoittama satu, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1845.
Satu on pisimpiä Andersenin satuja, ja siitä on tehty lukuisia elokuva-, tv- ja teatterisovituksia.
Tihulaisten kuningas valmistaa itselleen taikapeilin, joka tuo epäonnea hyville ihmisille. Tihulaisten käytössä peili kuitenkin särkyy ja sen tuhannet miljoonat pienet sirpaleet leviävät ympäri maailmaa. Nämä sirpaleet joutuvat ihmisten sydämiin jäädyttäen ne ja muuttaen heidät pahoiksi.
Vuosia myöhemmin pieni tyttö ja pieni poika, Gerda ja Kai, asuvat suuressa kaupungissa. Kain isoäiti kertoo lapsille legendan Lumikuningattaresta, joka hallitsee lumihiutaleita. Kesällä peilin sirpaleita joutuu Kain sydämeen ja silmiin. Kain luonne muuttuu: hänestä tulee ilkeä ja epäkohtelias. Hän tuhoaa hänen ja Gerdan istuttaman ruusupenkin, eikä välitä enää Gerdasta tai isoäidistään, koska pitää heitä rumina. Ainoa asia mitä hän pitää kauniina ovat lumihiutaleet.
Seuraavana talvena hän suuntaa kelkallaan markkinoille ja näkee suuren vaunun, jota Lumikuningatar ajaa ja seuraa häntä. Kaupungin ulkopuolella Lumikuningatar nostaa Kain vaunuunsa ja suutelee häntä kahdesti: ensimmäisellä kerralla puuduttaakseen hänet kylmältä ja toisella saadakseen hänet unohtamaan entisen elämänsä. Hän ei suutele Kaita kolmatta kertaa, koska se tappaisi hänet. Suudelmien seurauksensa Kai lähtee Lumikuningattaren mukaan.
Kaupungin asukkaat uskovat Kain hukkuneen läheiseen jokeen, mutta Gerda kieltäytyy uskomasta asiaa ja päättää etsiä Kain. Hän kyselee kaikilta Kain olinpaikasta mutta turhaan. Lopulta hän päättää kysyä asiaa joelta ja tarjoaa palkkioksi punaisia kenkiään. Joki kertoo Gerdalle, ettei Kai ole hukkunut ja Gerda jatkaa etsintäretkeään. Etsintäretkellään hän tapaa vanhan korpin, joka kertoo Kain olinpaikan. Hän menee korpin ohjeiden mukaisesti suureen linnaan, jossa kohtaa prinsessan ja prinssin, jotka ovat ilkeitä mutta päättävät kuitenkin auttaa Gerdaa antamalla hänelle oppaan ja lämpimiä vaatteita. Matkalla Gerda kuitenkin kaapataan ja hänet viedään varkaiden linnaan, jossa hän tutustuu ryövärityttöön. Tyttö auttaa Gerdan pakoon ja kertoo, että Kai on viety Lumikuningattaren kotiin Lappiin.
Kun Gerda saapuu perille Lumikuningattaren linnaan hän kohtaa ongelmia, hänen on löydettävä Kai. Lisäksi myös Kain on suoriuduttava palapelin ratkaisemisesta, jotta Lumikuningatar vapauttaisi hänet. Lopulta Gerda kuitenkin löytää Kain ja itkee kyyneleitä, jotka sulattavat sirpaleet pois. Sadun lopussa Kai ja Gerda palaavat kotiinsa aikuisina ja on jälleen kesä.
Monien kirjallisuuden hahmojen uskotaan pohjautuvan Lumikuningattareen. Esimerkiksi C. S. Lewisin teos Velho ja leijona saattaa osittain pohjautua Lumikuningattareen, sillä Narnian kuningatar muutti Narnian ikuisen talven maaksi ja hän pukeutui myös valkoiseen turkkiin. Myös Disneyn "Frozen"-elokuva perustuu löyhästi Lumikuningattareen. Samankaltainen hahmo on myös Tove Janssonin "Taikatalven" Jäärouva.
Robert Gevers
Robert Gevers oli belgialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Charles Gniette
Charles Gniette oli belgialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Pierre Chibert
Pierre Chibert oli belgialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
James Grogan
James David ”Jim” Grogan (7. joulukuuta 1931 Tacoma, Washington – 3. heinäkuuta 2000 San Bernardino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän sai yksinluistelussa pronssia Oslon talviolympialaisissa 1952. Hän oli aiemmin kilpaillut Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 sijoittuen yksinluistelussa kuudenneksi.
Grogan sai lisäksi vuosina 1951–1954 hopeaa taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli naimisissa taitoluistelija Barbara Wagnerin kanssa, mutta liitto päättyi eroon.