hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fikon-kieli
Fikon-kieli (, "fikon" = viikuna) on Ruotsista peräisin oleva leikkikieli eli lasten salakieli, joka rakentuu samaan tapaan kuin vaikkapa kontinkieli. Suomessa se on ollut ruotsinkielisten käytössä, ja siitä on jälkiä Stadin slangissa.
Fikon-kieltä muodostetaan siten, että sanan perään lisätään sana "fikon" ja sen jälkeen sanojen alkutavut vaihdetaan niin, että ensimmäinen sana alkaa fi-" ja jälkimmäinen päättyy -kon". Esimerkiksi juoda kahvia eli dricka kaffe olisi dric|ka fi|kon ka|ffe fi|kon siis fikoniksi fika drickon fiffe kakon.
Monilla Stadin slangin fi-alkuisilla sanoilla on juuret fikon-kielessä. Slangissa jälkimmäinen sana on hävinnyt ja fi-alkuinen sana jäänyt jäljelle.
Slangikäyttöön jääneitä sanoja ovat esimerkiksi:
Ruotsissa "fikonspråket" tarkoittaa paitsi lasten salakieltä, myös niin kutsuttua jargonia eli jonkun tietyn alan tai ammattikunnan käyttämää, ulkopuolisille vaikeaselkoista ammattikieltä. Sitä käytetään myös samassa mielessä kuin ilmaisua siansaksa eli käsittämätöntä puhetta.
Fikon-kieltä käytettiin Ruotsissa nuorison salakielenä jo ainakin 1850-luvulla. Vuonna 1882 kirjailija August Strindberg mainitsee, että siinä vaiheessa fikon-kieli oli ollut käytössä jo ainakin 30 vuotta.
Kate Tempest
Kate Tempest (oikealta nimeltään Kate Esther Calvert, s. 22. joulukuuta 1985) on englantilainen runoilija, spoken word -artisti sekä rap-artisti.
Bull
Bull voi tarkoittaa seuraavia:
Bulgarian liittyminen euroalueeseen
Bulgarialla ei vielä toistaiseksi ole määriteltyä tavoitepäivämäärää euroalueeseen liittymiselle. Bulgaria on kuitenkin suunnitellut ottavansa Madaran ratsastajan tuleviin eurokolikkoihinsa.
Koisiot
Koisiot ("Withania") on koisokasvien ("Solanaceae") heimoon kuuluva kasvisuku.
"Catalogue of Life" listaa 21 koisioiden sukuun kuuluvaa lajia:
Orovillen pato
Orovillen pato on Yhdysvaltain korkein pato Pohjois-Kaliforniassa Butten piirikunnassa. Padon rakentaminen alkoi vuonna 1961, rakennustyöt valmistuivat vuonna 1968. Tyypiltään Orovillen pato on maapato, sen korkeus on 234,7 metriä ja rakennelman kokonaispituus on noin 2109 metriä.
Helmikuussa 2017 pitkään jatkuneiden sateiden vuoksi tekojärvestä oli juoksutettu vettä pitkin (alavirran puolelta katsottuna) padon vasemmalla puolella olevaa betonista tulvajuoksutuskanavaa () pitkin. Tiistaina 7. helmikuuta 2017 sen luiskassa havaittiin aukko, kraatteri, joka virtaavan veden aihettaman eroosion johdosta laajeni. Lopulta betonikanavan seinät antoivat periksi ja vesi pääsi purkautumaan kanavan vierestä sen molemmin puolin. Veden juoksutus kanavassa lopetettiin. Sen seurauksena veden pinta järvessä nousi aamulla lauantaina 11. helmikuuta 2017 tulvajuoksutuskanavan vasemmalla (alavirran puolelta katsottuna) puolella olevan betonisen ylivuotopadon () tasolle ja vesi alkoi valua sen yli. Ylivuotopato on hätätilanteita varten rakennettu järven purkuväylä (). Vesi virtasi padon yli ja päällystämätöntä rinnettä pitkin jokeen. Hallitsematon vesivirta aiheutti eroosiota rinteessä ja padon alapuoliset asukkaat evakuoitiin. Tilanne kuitenkin rauhoittui, kun veden pinta saatiin laskemaan avaamalla tulvajuoksutuskanava uudestaan eikä vesi enää virrannut ylivuotopadon yli. Pääpato ei siten ole vaarassa.
Kunekune
Kunekune (くねくね) on fiktiivinen olento joka sai alkunsa japanilaisessa sosiaalisessa mediassa ja keskustelupalstoilla. Se mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 samanaikaisesti usealla eri sivustolla. Kunekunea voisi Slendermanin tavoin kutsua ""moderniksi urbaaniksi legendaksi"" tarinan synnyttyä internetissä.
Kunekune omaa hoikan, valkoisen ihmismäisen kehon. Sen valkoisten raajojen kerrotaan heiluvan kuin tuulessa, vaikka sää olisikin tyyni. Sen japanilainen nimi "Kunekune" tarkoittaakin "vääntyä", "heilua", "mutkitella."
Väitetään, että Kunekunen voi havaitaan vain etäältä, esim. maaseudulla huojumassa keskellä peltoa. Jos sitä yrittää lähestyä tai katsoo liian pitkään, menettää totaalisesti järkensä. Jos sitä yrittää koskettaa tai pääsee liian lähelle, se tappaa. Jos sen kuitenkin jättää täysin huomiotta ja jatkaa matkaansa, se tekee samoin.
Kunekunen tarina on voinut saada alkunsa variksenpelättimistä.
Nika Katšarava
Nika Katšarava (), oikeasti Nikoloz Katšarava (; s. 13. tammikuuta 1994 Nikosia) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Anorthosis Famagustaa kesäkuusta 2018.
Hän aloitti uransa Tbilisin Dynamossa. Helmikuussa 2013 hän siirtyi FK Rubin Kazaniin ja vuonna 2014 Spartaki Tskhinvaliin. Tammikuussa 2016 hän siirtyi FK Rostoviin ja kesäkuussa 2016 Ethnikos Achnaan. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi lainalle Korona Kielceen. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 13. elokuuta 2017 Jagiellonia Białystokia vastaan. ja hän teki ensimmäiset maalit 30. lokakuuta 2017 Lechia Gdańskia vastaan. Kesäkuussa 2018 hän teki kahden vuoden sopimuksen Anorthosis Famagustan kanssa.
Georgian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä 29. maaliskuuta 2016 Kazakstania vastaan.
Hänen isänsä on entinen jalkapalloilija ja valmentaja Kakhaber Katšarava, ja äitinsä entinen koripalloilija Lia Mikadze.
Commonwealthin metroasema
Commonwealth on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Queenstownissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 12. maaliskuuta 1988. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Fenyylielohopeanitraatti
Fenyylielohopeanitraatti (CHHgNO) on rakenteeltaan elohopean organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kosmetiikassa säilöntäaineena ja maataloudessa rikkaruohomyrkkynä ja fungisidina.
Huoneenlämpötilassa fenyylielohopeanitraatti on väriltään valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen. Fenyylielohopeanitraatti ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä ja sille altistumisesta voi aiheutua kurkkukipua, yskää, huonovointisuutta ja vatsakipuja. Aine voi olla mutageenista. Fenyylielohopeanitraatin käyttö herbisidinä ja fungisidina voi aiheuttaa allergista ihottumaa.
Fenyylielohopeanitraattia voidaan käyttää antibakteerisena säilöntäaineena kosmetiikassa ihonhoitotuotteissa sekä erityisesti silmämeikeissä. Sitä voidaan myös käyttää säilöntäaineena silmätipoissa ja aine on tehokasta useita bakteereja ja sieniä vastaan. Yhdistettä on aikaisemmin käytetty myös ehkäisyssä, koska sillä on siittiöitä tappavia ominaisuuksia, mutta tätä käyttöä ei enää suositella. Muita fenyylielohopeanitraatin käyttökohteita on käyttö herbisidinä ja fungisidina sekä puutavaran ja nahan disinfektiokäsittelyt.
Taikojen talo
Taikojen talo (engl. The House of Magic, ransk. Le Manoir magique) on vuonna 2013 ilmestynyt belgialais-ranskalainen animaatioelokuva. Elokuva kertoo kissanpennusta, joka etsii suojaa eläköityneen taikurin talosta.
Muissa rooleissa: Freja Teijonsalo, Susanna Snellman, Essi Kosola, Saara Saastamoinen, Kalle Ylitalo ja Oliver Kivi.
Suomenkielisen version on ohjannut Juha Wuolijoki.
Irja Sahlberg
Irja Margareta Sahlberg (11. kesäkuuta 1904 Turku – 21. kesäkuuta 1972) oli suomalainen kansanelämän tutkija ja museovirkamies.
Sahlberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1931. Hän kuului Gabriel Nikanderin ympärille Åbo Akademissa muodostuneeseen nuorten tutkijoiden piiriin ja erikoistui rakennus- ja käsityöhistoriaan. Svenska litteratursällskapetin stipendiaattina hän teki kenttätyötä, lähinnä rakennusdokumentointia kaikkialla ruotsinkielisessä Suomessa.
Sahlberg aloitti museotyönsä Sagalundissa Kemiössä, ja 1937 hänet palkattiin Turun historialliseen museoon. Hän johti konkreettista museotyötä, kun Luostarinmäki museoitiin, ja tarkisti Turun linnan tyylihistorialliset interiöörit tieteellisten periaatteiden mukaisesti. Sahlberg työskenteli vuosina 1953–1960 Turussa museojohtajana ja oltuaan välillä amanuenssina jäi eläkkeelle 1968. Sahlbergin johtaja-aikana tehtiin poliittiset päätökset, että Luostarinmäen ja Qwenselin talon jäljellä olevat talot säilytetään.
Sahlberg oli kaupunkietnologian uranuurtaja, joka yhdisti työssään historian menetelmät ja kansanelämäntutkijan kokonaisnäkemyksen. Hän kirjoitti itse tekstinsä sekä ruotsiksi että suomeksi. Hän laati ensimmäiset opaskirjat Sagalundin museolle (1934), Luostarinmäelle (1941), Qwenselin talolle ja apteekkimuseolle (1963) sekä Taivassalon museo-oppaan (ilmestyi postuumisti 1974). Hänen bibliografiansa käsittää noin 70 nimekettä. Tärkeimpiä julkaisuja ovat "Byggnadsskick och heminredning på Klosterbacken" (1941) sekä osuudet maanviljelyksestä ja rakennusten kunnosta teoksessa "Kimitobygdens historia "(1942).
Villa Ullas
Villa Ullas on kahvila Vuosaaressa, Kallahden alueella. Villa Ullas on yksi Vuosaaren vanhimpia rakennuksia. Helsingin kaupunki osti torpan 1969 ja piti siinä useita eri vuokralaisia. Vuokralaisten jälkeen talo oli huonossa kunnossa ja kaupunki päätti peruskorjata sen. Peruskorjaus valmistui vuonna 1995. Kunnostustyöt teki lastensuojelunuorten työllisyyskoulutusorganisaatio. Kahvilan ympärillä on Ullaksenpuisto, jossa on lentolaivue 36:n muistomerkki. Lounaassa on Kallahdenharju ja lännessä venesatama ja Kallahden asuinalue.
Jarkko Kurvinen
Jarkko Kurvinen (s. 1983 Hämeenlinnassa) on suomalainen tietokirjailija, markkinointipäällikkö ja Plutoni-yrityksen yrittäjä.
Kurvinen perusti ensimmäisen oman yrityksensä, toiminimen, vuonna 2004. Hänen toinen yrityksensä, Plutoni Oy, on perustettu vuonna 2006. Yritys toteuttaa myynti- ja markkinointikoulutuksia yrityksille ja asiantuntijoille ja auttaa niitä kehittämään myynnin ja markkinoinnin prosesseja ja hyödyntämään erilaisia työkaluja.
Kurvinen kirjoittaa tietokirjoja markkinoinnista, markkinointiviestinnästä, johtamisesta ja yrityskulttuurista. Kurvinen on mukana Hämeenlinnan Nuorkauppakamarissa sekä Hämeen kauppakamarissa, jossa hän on toiminut Kasvu- ja kansainvälistymisvaliokunnan varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.
Kurvinen asuu vaimonsa kanssa Hämeenlinnassa Kankaantakana. Hän suorittaa työnsä ohessa ylempää ammattikorkeakoulututkintoa Hämeen ammattikorkeakoulussa.
Ann Forstén
Ann-Marie Alice Forstén (22. huhtikuuta 1939 Helsinki – 28. maaliskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen paleontologi. Forstén oli fossiilisten hevosten johtava kansainvälinen asiantuntija. Ennen kaikkea hän tutki hevoseläinten evoluutiota ja systematiikkaa. Myöhemmissä töissään Forstén tarkasteli myös suomalaisten nisäkkäiden historiaa ja sitä, miten eläimiä käytettiin esihistoriallisena aikana.
Forsténin väitöskirja vuodelta 1968 käsitteli sukupuuttoon kuollutta euraasialaista hipparionhevosta. Hän toimi Helsingin yliopiston eläintieteellisessä museossa, ja vuodesta 1990 hän oli Luonnontieteellisen keskusmuseon osastopäällikkö ja professori.
Forstén sai 1989 Oskar Öflundin säätiön myöntämän Suuren palkinnon, joka myönnetään ansioituneille nuorille tutkijoille.
Sistonen
Sistonen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Sistosia:
Antimetaboliitti
Antimetaboliitti on lääkeaine, joka yleisesti ottaen estää taikka hidastaa ihmisruumin elimistön aineenvaihduntaa eli metaboliaa. Tavallisimmin käyttötarkoitukset liittyvät erinäisten syöpäsairauksien hoitoon ja elinsiirron jälkeisen solujen hyljinnän estämiseen. Elinsiirron jälkeisessä hyljinnässä elävä ihmisen keho alkaa vastustaa vieraaksi tunkeilijaksi kokemiaan soluja. Nämä solut on saatu joko elävältä taikka kuolleelta elinluovuttajalta.
Syövän hoidossa antimetaboliittisen lääkeaineen vaikutus perustuu kiihtyneitten syöpäsolujen jakautumisen ja lisääntymisen vähentämiseen. Monissa syöpäsairauksissa, varsinkin verisyövissä, epämuodostuneet solut villiintyvät ja lisääntyvät runsain mitoin eli normaalia soluntuotantoa huomattavasti nopeammin.
Reino Bäckman
Reino Bäckman (30. toukokuuta 1937 Helsinki – 1990 Vantaa) oli suomalainen muusikko, musiikkituottaja ja ääniohjaaja, joka ohjasi Disney-elokuvien suomenkieliset toteutukset vuosina 1966–1974.
Bäckman esiintyi muusikkona taiteilijanimellä Little Ray. Hänet nähtiin ravintolayhtyeen basistina elokuvissa "Sissit" (1963) ja "Hopeaa rajan takaa" (1963). Hän oli jonkin aikaa Erkki Ertaman yhtyeessä. Muusikkona hän oli monipuolinen, sillä basson ohella hän soitti muitakin instrumentteja sekä lauloi, sävelsi ja sanoitti. Bäckman työskenteli 1960-luvulla levy-yhtiö Westerlundin tuotantopäällikkönä. Myöhemmin hän oli EMI:n Suomen-osaston toimitusjohtaja. Bäckman sepitti suomenkieliset sanat moniin tunnettuihin käännöskappaleisiin, kuten ”Oi niitä aikoja”. Bäckman perusti vuonna 1973 oman levy-yhtiön Reeb Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Yhtiö julkaisi sekä kevyttä että klassista musiikkia. Yhtiön nimeksi vaihtui vuonna 1976 Polarvox.
Disneylle Bäckman ohjasi ja suomensi sekä piirroselokuvien suomenkielisiä dubbauksia että LP-levyillä julkaistuja äänisatuja.Bäckmanin ohjaamista dubbauksista nykyään on käytössä ainoastaan vuoden 1974 "Robin Hood". Muut elokuvat jälkiäänitettiin Disneyn pyynnöstä uudestaan 1990-luvulla videojulkaisuja varten.
Bäckman näytteli itse useita äänirooleja ohjaamissaan suomenkielisissä dubbauksissa, esimerkiksi "Robin Hoodissa" munkki Tuckia ja Pikku Johnia, "Viidakkokirjassa" Baloo-karhua ja "Aristokateissa" hovimestari Edgaria. Hän oli myös Nalle Puhin ensimmäinen suomenkielinen ääni.
Suomen YK-nuoret
Suomen YK-nuoret on suomalainen puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorisojärjestö. Järjestön tavoitteena on levittää tietoa Yhdistyneiden kansakuntien toiminnasta toimimalla erityisesti nuorten ja opiskelijoiden keskuudessa, sekä edistää kansainvälistä yhteisymmärrystä ja kansojen rauhanomaista yhteistoimintaa. Suomen YK-nuoret on ainoa valtakunnallinen YK-nuorisojärjestö Suomessa. YK-nuoret tarjoaa nuorille mahdollisuuden kansalaisjärjestötoiminnan kautta kasvattaa tietämystä YK:iin liittyvistä aiheista ja laajemmin globaaleista kehityskysymyksistä sekä osallistua kansainväliseen toimintaan. Järjestö järjestää erilaisia keskustelu- ja esitelmätilaisuuksia, kansainvälisiä seminaareja, kampanjoita ja yhteistyöprojekteja.
Järjestö on perustettu vuonna 1967 ja sen nykyisenä (2018) puheenjohtaja toimii Jenni Ruotsalainen..
Suomen YK-nuoret on kattojärjestö, johon kuuluu kuusi jäsenjärjestöä. Näistä viisi on YK-nuorten paikallisjärjestöjä (Helsinki, Jyväskylä, Tampere, Turku ja Oulu), joiden lisäksi YK-nuorten alla toimii Suomen malli-YK-yhdistys "Finnish Model United Nations Society". YK-nuoret on Suomen Nuorisoyhteistyö - Allianssi ry:n, Kepa ry:n, Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton, Anna Lindh -säätiön, sekä Suomen YK-liiton jäsenjärjestö.
YK-nuoret Alumni on Suomen YK-nuorten alumniyhdistys, jonka tarkoitus on tukea Suomen YK-nuorten toimintaa. Jäsenistö koostuu entisistä YK-nuorista ja jäsenjärjestöjen aktiiveista. Kansallisten jäsenjärjestöjen lisäksi Suomen YK-nuoret toimii United Nations Youth Associations Network, , sekä SDSN Youth -verkostoissa.
YK-nuorten varsinaiseksi jäseneksi voidaan hyväksyä rekisteröity yhdistys tai luonnollinen henkilö. Kannattajajäseneksi voi liittyä sekä luonnollinen henkilö tai oikeuskelpoinen yhteisö.
YK-nuorten liittohallitus hyväksyy ja erottaa jäsenet liittokokouksen päätöksellä kahden kolmasosan enemmistöllä. Liittohallitukseen kuuluu liittohallituksen puheenjohtaja, vähintään yksi varapuheenjohtaja, sekä 6–10 varsinaista jäsentä sekä heidän henkilökohtaiset varajäsenensä. Vähintään yhden liittohallituksen jäsenestä tulee olla edustettuna kustakin jäsenjärjestöstä. Liittohallituksen toimikausi kestää kalenterivuoden.
Arléta
Arléta (; oik. "Argyró-Nikoléta Tsápra", Αργυρώ-Νικολέτα Τσάπρα; 3. maaliskuuta 1945 Ateena – 8. elokuuta 2017 Ateena) oli kreikkalainen laulaja-muusikko, kirjailija ja kuvittaja.
Atsaseriini
Atsaseriini (AZA), "Sermyl" on eräs syöpälääke. Sitä on käytetty etenkin verisyöpien, kuten lasten akuuttien leukemioitten hoitoon. Atsaseriinin on korvannut myöhempänä atsatiopriini.
Atsaseriinin annostelu on yhdistelty merkaptopuriiniin (6MP), jonka vaikutusta se vahventaa. Atsaseriini on glutamiinin vastavaikuttaja eli antagonisti.
Alun perin oli atsaseriini onnistuttu eristämään "Streptomyces"-suvun aktinobakteerista.
Atsaseriinin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 173.13 g/mol ja CAS-numero 115-02-6.
Suomen Hoivatilat
Suomen Hoivatilat on suomalainen kiinteistöyhtiö, joka on erikoistunut päiväkoti-, hoiva- ja palvelukiinteistöjen tuottamiseen, omistamiseen ja vuokraamiseen. Yritys on noteerattu maaliskuun 2017 alusta lähtien Helsingin pörssin päälistalla. Yrityksen osakkeilla käytiin tänä ennen vuosina 2016–2017 kauppaa Helsingin pörssin First North -kaupankäyntilistalla..
Vuonna 2016 Hoivatilat teki 7,4 miljoonan euron (2015: 3,8 milj.) liikevaihdolla 2,9 miljoonan euron (2015: 1,2 milj.) operatiivisen tuloksen. Vuoden lopussa yhtiön palveluksessa oli yhteensä 11 työntekijää (2015: 7).
Toivo Aalto-Setälä
Toivo Armas Aalto-Setälä (2. helmikuuta 1896 Köyliö – 3. huhtikuuta 1977 Rauma) oli suomalainen kihlakunnantuomari, laamanni ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.
Aalto-Setälän vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Aalto ja Aina Sofia Setälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1921. Aalto-Setälä sai varatuomarin arvon 1923.
Aalto-Setälä toimi asianajajana Raumalla 1921–1930. Hän oli Rauman raastuvanoikeudessa ja maistraatissa nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1922–1929 ja oikeuspormestarina 1930–1953. Tämän jälkeen hän oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1953–1959, Ulvilan tuomiokunnan tuomarina Porissa 1959–1966 ja lakiasiaintoimiston hoitajana Raumalla 1966–1970. Aalto-Setälä oli myös sotatuomarina 1942–1946, Rauman merenkulkukoulun opettaja sekä Länsi-Suomi-lehden vastaavana toimittajana 1932–1933, 1938 ja 1942. Hän sai pormestarin arvonmen 1954 ja laamannin arvonimen 1965.
Aalto-Setälä oli kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1933 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja toimi Rauman kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1941–1947. Aalto-Setälä kuului muun muassa kokoomuksen puoluevaltuuskuntaan ja Suomen reserviupseeriliiton hallitukseen.
Toivo Aalto-Setälä oli naimisissa vuodesta 1922 Katri Maria Horellin kanssa.
Karanko
Karanko on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Karankoja:
Konrad Mägi
Konrad Vilhelm Mägi (1. marraskuuta 1878, Rõngu – 15. elokuuta 1925, Tartto) oli virolainen taidemaalari. Hänen Saarenmaalla maalaamansa maisemamaalaukset olivat Viron taiteen ensimmäiset modernit maisemamaalaukset.
Mägi sai taiteellisen peruskoulutuksensa Tartossa vuonna 1899. Hän oli kiinnostunut myös urheilusta, teatterista ja viulunsoitosta.
Taideopintojaan Mägi jatkoi Pietarissa vuosina 1903–1905, missä hänen opettajansa oli virolainen Amandus Adamson.Taideopintonsa hän jätti kesken. Vuonna 1906 Mägi oleskeli Ahvenanmaalla Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa.Hän matkusti Pariisiin suorittamaan jatko-opintoja vuonna 1907. Pariisista hän matkusti Norjaan, missä oleskeli vuodet 1908–1910. Vuonna 1912 hän palasi Tarttoon, missä toimi taideopettajana vastaperustetussa Pallas- taidekoulussa.
Ahvenanmaalla Mägi maalasi teoksia, jotka olivat jugend-tyyliä, mutta Pariisissa hän innostui impressionismista ja fauvismista. Vuoden 1918 paikkeilla Mägi omaksui ekspressionismin, joka hänen mielestään vastasi tunnetasolla parhaiten ajan levottomuuteen.
1920-luvun alussa Mägi aloitti uuden, vahvan luomiskauden. Sille inspiraation antoi Italiaan tehty matka. Ennenaikainen kuolema katkaisi uuteen vaiheeseen tulleen taiteilijanuran.
Virossa on vuodesta 1979 alkaen, taiteilijan syntymäpäivänä 1. marraskuuta, jaettu Konrad Mägi- mitali. Se myönnetään ansioituneelle taidemaalarille.
Kauko Vahe
Kauko Vihtori Vahe (6. huhtikuuta 1920 Rauma – 7. kesäkuuta 1993 Rauma) oli suomalainen päätoimittaja, opetusneuvos ja toimitusjohtaja.
Vaheen vanhemmat olivat sähköasentaja Vihtori Valfrid Vahe (Iso-Wahe) ja Aino Alina Sundvall. Hän pääsi ylioppilaaksi 1939.
Vahe oli Satakunnan Kansan toimittajana 1941–1955 ja Yleisradion Porin ohjelmapäällkkönä 1952–1954. Hän oli sitten raumalaisen Länsi-Suomi-lehden 2. toimittajana 1953–1955 ja Länsi-Suomen päätoimittajana 1955–1980 sekä lehteä kustantaneen oy Länsi-Suomen toimitusjohtajana vuodesta 1958 alkaen ja yhtiön johtokunnan jäsenenä vuodesta 1965. Hän sai opetusneuvoksen arvon 1976. Vahe oli myös osakkaana Oy Länsi-Suomessa. Hän myi osakkeensa Satakunnan Kansalle vuonna 1985 kun Länsi-Suomi-lehden kustannusyhtiötä yritettiin vallata.
Mestareiden kisa 2015
Mestareiden kisa 2015 oli järjestyksessään 27. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 20–21. marraskuuta Lontoon olympiastadionilla Lontoossa. Kilpailun voitti saksalainen Sebastian Vettel, joka päihitti finaalissa Tom Kristensenin lähtövoitoin 2–0.
Mägi
Mägi on virolainen sukunimi. Mägi tarkoittaa eestiksi mäkeä. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
L’École de la chair
L’École de la chair () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Benoît Jacquotin ohjaama ranskalais-belgialais-luxemburgilainen eroottisesti latautunut romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Vincent Martinez. Elokuva perustuu Yukio Mishiman romaaniin "Nikutai no gakkō" (肉体の学校, 1963), jonka pohjalta Jacques Fieschi sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Fabienne Vonier oli elokuvan tuottajana.
"L’École de la chair" sai ensi-iltansa vuoden 1998 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se kilpaili pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisesta palmusta. Isabelle Huppert sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan César-ehdokkuuden.
"L’École de la chair" sijoittuu Pariisiin ja kertoo eronneesta muotitalon omistajasta, Dominiquesta (Isabelle Huppert), joka aloittaa intohimoisen mutta horjuvan rakkaussuhteen häntä paljon nuoremman Quentin-nimisen baarimikon (Vincent Martinez) kanssa, vaikka heillä on täysin erilainen sosiaalinen status.
"L’École de la chair" sai ensi-iltansa Ranskassa, Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 1998. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 18. marraskuuta 1998 ja oli Pyramide Distributionin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 143 217 katsojaa ja tuotti yhteensä 1 231 072 dollarin lipputulot. Elokuva sai ensi-iltansa Belgiassa 25. marraskuuta 1998 ja oli Progres Filmsin teatterilevittämä. "L’École de la chair" esitettiin myös muun muassa vuoden 1998 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa.
"L’École de la chair" on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 18 arviointiin. 731 käyttäjästä 58% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 15 arvostelun perusteella elokuva on saanut 68 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 1 281 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,8/10.
Bringer of Pain
Bringer of Pain on suomalaisen metalliyhtye Battle Beastin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2017 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi on edeltäjiinsä nähden duurivoittoisempi kokonaisuus, ja se on Battle Beastin ensimmäinen uudella kokoonpanolla sen vakinaistettua aiemmin livekitaristina toimineen Joona Björkrothin yhtyeessä. Björkroth on myös osallistunut merkittävästi kappaleiden sävellystyöhön. Albumi nousi julkaisuviikollaan 8/2017 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Albumilta julkaistiin singlet ”King for a Day” sekä ”Familiar Hell”. Molemmista kappaleista kuvattiin musiikkivideot.
Pauli Uusi-Kilponen
Pauli Uusi-Kilponen (s. 1952 Rauma) on suomalainen päätoimittaja ja toimitusjohtaja.
Uusi-Kilponen oli työssä Rauman satamassa varastokirjurina ja satamatyönjohtajana 1973–1980 mutta toimi jo samalla freelance-toimittajana. Hän perusti vuonna 1979 yhdessä veljensä, sähköasentaja Vesa Uusi-Kilposen, toimittaja Kari Värjyn ja faktori Jouko Kallilan kanssa Raumalle Uusi Rauma -nimisen kaupunkilehden. Hän oli lehden palveluksessa vakinaisena toimittajana vuodesta 1984 vuoteen 1987 saakka, jolloin hän lähti Torontoon Kanadaan. Uusi-Kilponen oli Kanadassa parin vuoden ajan Yleisradion, Turun Sanomien ja Ilta-Sanomien kirjeenvaihtajana. Suomeen palattuaan hän oli ensin Uusi Rauma -lehden päätoimittajana ja sitten Janton Oy:ssä Turkulainen ja Riihimäen Sanomat -paikallislehtien vastaavana päätoimittajana ja lisäksi jälkimmäisen lehden toimitusjohtajana.
Uusi-Kilponen oli Raumalla ilmestyvän Länsi-Suomi-lehden päätoimittajana 1996-2007 ja lehteä kustantavan Oy Länsi-Suomi yhtiön toimitusjohtajana 1999–2007. Hän on Hämeenlinnassa ilmestyvän Hämeen Sanomien päätoimittaja, Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja ja vuodesta 2013 myös Aina Group Oyj:n toimitusjohtaja. Uusi-Kilponen ilmoitti jo kesällä 2016 jäävänsä pois päätoimittajan tehtävästä, mutta seuraajaa ei löytynyt, ja hän on sittemmin jatkanut tehtävässä. Hän on myös Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja ja Aina Gourpin johtoryhmän puheenjohtaja.
Juantehtaan koulu
Juantehtaan koulu on alakoulu Kuopion Juankoskella. Perinteisen nimen omaavassa rakennuksessa ovat opiskelleet 1–6 luokkalaiset keväästä 2016 asti.
Rakennuksessa toimii myös Kuopion konservatorio sekä kansalaisopisto. Musiikki- ja kansalaisopisto käyttävät tiloja iltaisin. Alakerrassa ovat tekstiili- ja teknisen käsityön luokat ja opettajainhuone. Keskikerroksessa on liikuntasali ja luokkatiloja. Oppilaat käyvät syömässä Ruukinkoulun agorassa.
Samoista soluista
Samoista soluista on IKINÄ-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2017 levymerkillä Sakara Records. Albumin ensimmäinen single ”Magic Mike” julkaistiin 10. kesäkuuta 2016, ja siitä kuvattiin musiikkivideo. Toinen single ”#elämää” julkaistiin 30. syyskuuta 2016 ja kolmas sekä viimeinen single ”Et pelkää” ilmestyi 27. tammikuuta 2017.
Yhtye teki albumin julkaisun tiimoilta helmikuussa 2017 yhteisen ”Kakara Tour” -kiertueen Apina-yhtyeen kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 26.
Cali P.
Cali P. (oikealta nimeltään Pierre Nanon, s. 1985 Guadeloupe) on sveitsiläinen reggae- ja dancehall-artisti. Hän on kotoisin Guadeloupelta, Karibialta.
Pierre Naon syntyi 1985, Guadeloupen saaristossa. Hän aloitti rumpujen soittamisen jo 3-vuotiaana ja kirjoitti ensimmäiset kappaleensa 14-vuotiaana. Hänen perheensä muutti Sveitsiin, kun hän oli pieni. Musiikkiuransa hän aloitti vuonna 2000.
Ikinä
Ikinä on kouvolalainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan 2000-luvun metallimusiikkia, pop-musiikkia, rockia sekä punkia. Yhtyeen perustivat laulajat Katariina ja Tuuli sekä rumpali Santeri, ja myöhemmin siihen liittyivät kitaristi Samuli sekä basisti-tuottaja Lauri. Yhtye luonnehtii itseään tiiviiksi, kovatahtoiseksi ja musiikissaan vastakohtia hyödyntäväksi kollektiiviksi.
Yhtye haki musiikillista tyyliään useita vuosia, kunnes se vakiinnutti sen nykyiseensä loppuvuodesta 2015, ja kappale ”Terapiaa” äänitettiin. Sakara Recordsin toimitusjohtaja Tuomo Saikkonen kuuli kappaleen ja tarjosi yhtyeelle levytyssopimusta vielä samana päivänä. Yhtye solmi levytyssopimuksen marraskuussa 2015, ja kappale julkaistiin sellaisenaan 12. helmikuuta 2016.
Yhtyeen esikoisalbumi "Samoista soluista" julkaistiin 17. helmikuuta 2017.
Yhtye soitti Helsingin Virgin Oilissa kaksi uutta, ennenkuulematonta kappaletta "Sahara" ja "Turbounelmii" 19.8.2017
Lalibelan kalliokirkot
Lalibelan kalliokirkot ovat Lalibelan kaupungissa Etiopiassa sijaitsevat 11 kallioon kaiverrettua kirkkoa. Perinteisesti on ajateltu, että ne rakennettiin kuningas Lalibelan valtakaudella 1181–1221. Arkeologisten todisteiden perusteella kirkot rakennettiin viidessä vaiheessa 700–1200-lukujen aikana.
Lalibelan kalliokirkot on kaiverrettu kallioon noin 2 630 metrin korkeuteen. Ne sijaitsevat Lalibelan kaupungissa Ābune Yosēf -vuoren juurella.
Lalibelassa on kaksi viiden kirkon ryhmää ja yksittäinen Biete Ghiorgisin kirkko. Pohjoiseen ryhmään kuuluvat Biete Golgotha Mikael, Biete Mariam, Biete Denagel, Biete Maskal ja Biete Medhani Alen. Eteläiseen ryhmään kuuluvat Biete Lehem, Biete Gabriel Rafael, Biete Abba Libanos, Biete Amanuel ja Biete Qeddus Mercoreus.
Kallio, johon kirkot on rakennettu, koostuu pääosin kahdentyyppisestä vulkaanisesta basaltista. Rakentajat merkitsivät ensin rakennusten ulkoreunat ja sen jälkeen alkoivat kaivertaa rakennusta irti kalliosta. Normaalisti rakennukset tehdään lattiasta kattoon, mutta Lalibelan kalliokirkoissa lattiat rakennettiin viimeiseksi.
Kirkot ovat pohjakaavaltaan basilikan tai ristin muotoisia. Niissä kirkoissa, joissa se on geologisesti ollut mahdollista, on käytetty ortodoksista perinnettä, jossa sisäänkäynti on läntisellä, pohjoisella ja eteläisellä julkisivulla.
Ovi- ja ikkuna-aukoissa on todisteita useista arkkitehtuurin tyyleistä. Eräs tyyli on perintöä Aksumin kuningaskunnasta, joka hallitsi Etiopiaa ja Eritreaa noin 100–900-luvuilla.
Etiopialaisen perinteen mukaan kirkot rakennettiin kuningas Lalibelan valtakaudella. Lalibela hallitsi Etiopiassa noin 1181–1221, ja hänen hagiografiansa mukaan hän kaiversi kirkot enkelien avulla 24 vuodessa.
2000-luvun alussa tehtyjen arkeologisten tutkimusten perusteella Lalibelan kirkot rakennettiin viidessä vaiheessa 700–1200-lukujen aikana. Rakennusryhmä saatin valmiiksi 1200-luvun alkupuolella Lalibelan aikoihin.
Vaikka rakennukset ovatkin nykyään kirkkoja, niin niistä varhaisimmat, Biete Mercoreus ja Biete Gabriel Rafael, olivat todennäköisesti alkujaan joko kuninkaallisia palatseja tai linnoituksia. Kalliokirkkoja on käytetty 1100-luvun jälkeen jatkuvasti uskonnollisiin tarkoituksiin.
Lalibelan kirkot on otettu suojelukohteiksi 1900-luvulla. Ne kuuluivat 1960-luvulla ensimmäisiin World Monuments Fundin rahoittamiin entisöimisprojekteihin. Kirkot olivat myös yksi kahdestatoista ensimmäisestä Unescon maailmanperintökohteesta, kun ne valittiin listalle vuonna 1978. WMF ja Unesco ovat vuodesta 2007 lähtien tehneet yhteistyötä kirkkojen säilyttämiseksi. Neljälle kirkolle rakennettiin tuona vuonna vesisateelta suojaava katos.
Joogamatto
Joogamatto on joogassa käytetty harjoitusalusta. Sen tarkoituksena on estää liukuminen sekä toimia pehmikkeenä ja suojana joogaharjoituksen aikana. Nykyiset joogamatot ovat yleensä 200-250 cm pitkiä ja 60-80 cm leveitä. Niiden paksuus vaihtelee 2,5-7 mm välillä. Modernin pitävän joogamaton kehitti ensimmäisenä joogaopettaja Angela Farmer.
Hindujen pyhän kirjoituksen "Bhagavad Gitan" 11. kappaleessa jumala Krishna kertoo, että joogaan ja meditaatioon sopivia alustoja ovat pyhä kusha-ruoho, hirven tai tiikerin talja ja kangas. Pyhiin "Kulamārgan" kirjoituksiin kuuluvassa "Kulārṇava-tantrassa" suositeltuja alustoja ovat puuvillaiset, villaiset ja kankaiset alustat sekä hirven, tiikerin ja leijonan taljat. Kirjoituksessa kehotetaan välttämään bambusta, kivestä, maasta, puusta, ruohosta ja versoista koostuvia alustoja.
Cecilia Damström
Cecilia Damström (s. 28. heinäkuuta 1988 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.
Damström on opiskellut säveltämistä Tampereen ammattikorkeakoulussa (2008–2014) ja Musikhögskolan i Malmössä (2014–2015) Hannu Pohjannoron ja Luca Francesconin johdolla.
Damström voitti vuonna 2016 jaetun ensimmäisen palkinnon International Vocal Espoon järjestämässä kuorosävellyskilpailussa, International Linköpings Studentsångare Composition -palkinnon ja International Josef Dorfman Composition Competition. Hänen teoksiaan on esitetty festivaaleilla, esimerkiksi Tampereen biennaalissa(2010, 2012 ja 2014), Avanti!n kesäfestivaalilla.
Perodua
Perodua on Malesian toiseksi suurin autonvalmistaja Protonin jälkeen. Yhtiö on perustettu vuonna 1993 ja se on erikoistunut pienempien autojen valmistamiseen. Yhtiössä ei käytetä itse valmistettuja komponentteja, vaan se on alusta asti käyttänyt Daihatsun osia, koska tämä omisti yhtiöstä 20 prosenttia.
Iiris (Apinan albumi)
Iiris on rap metal -yhtye Apinan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. tammikuuta 2017 levymerkillä Sakara Records. Sen on tuottanut Mikko Mäkitalo ja sen on miksannut esikoisalbumin tapaan Tesseractin kitaristi Acle Kahney. Yhtye laajentaa albumilla repertuaariaan myös metallin ja hip hopin ulkopuolelle. Kappaleiden sanoitukset liittyvät esikoisalbumia vahvemmin yhteiskuntaan ja sen epäkohtiin, ja ne liittyvät vahvemmin laulaja-sanoittaja Pessi Pesosen henkilökohtaiseen elämään.
Yhtye tekee albumin julkaisun tiimoilta helmikuussa 2017 yhteisen ”Kakara Tour” -kiertueen IKINÄ-yhtyeen kanssa.
Viihdesivusto Imperiumin Samuli Keskitalo antoi albumille kuusi tähteä kymmenestä. Hän piti albumia vaihtelevana kokonaisuutena, joka sisältää tarttuvuuden ja räiskyvyyden ohessa tunteita herättämättöntä soitantaa. Hän piti säkeistöjä flegmaattisina ja muutamia kertosäkeitä pelastavina vastapainoina.
Rukousmatto
Rukousmatto on muslimien käyttämä matto, jolle he polvistuvat rukoilemaan. Maton tarkoituksena on olla puhdas ja rajattu rukouspaikka. Se voi olla yksivärinen, kuviollinen tai siinä voi olla Islamin pyhiä paikkoja esittävää kuvastoa. Maton kuvitusta on tarkoitus tarkastella vain yhdestä suunnasta, sillä muslimit polvistuvat rukoillessaan aina Mekkaa kohti.
Choose Death
Choose Death on punkyhtye Black Magic Sixin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 7. huhtikuuta 2017 levymerkillä Svart Records.
Anna Lisa Jermen
Anna Lisa Jermen myös Järmén (27. maaliskuuta 1770, Naantali – 11. maaliskuuta 1799, Turku) oli suomalainen käsityöläinen. Hän oli merimiehen vaimo, joka elätti perhettään taloudellisesti menestyksekkäällä käsityöläistuotannolla.
Anna Lisa oli ehtinyt olla naimisissa kahden merimiehen kanssa kuollessaan 28-vuotiaana keuhkotautiin Turussa. Hänen ensimmäinen puolisonsa Henrik Ambolin kuoli kesäkuussa 1796 keuhkotautiin ja Anna Lisa jäi leskeksi yhdessä kahden tyttärensä kanssa. Hän solmi seuraavan avioliiton kuopiolaisen merimiehen Wilhelm Sparfvenin kanssa 1797. Anna Lisan kuollessa hänen jäämistössään oli suuret varastot sukkia ja erihintaisia kankaita. Hän oli onnistunut keräämään varallisuutta myös kaupunkiasuntoon Turussa. Jäämistöön kuului myös koruja ja edustavia vaatteita, jotka yhdessä muun omaisuuden kanssa kertoivat menestyksekkäästä liiketoiminnasta.
Vanhemmat porvari Johan Jermen ja Stina Matsintytär. Ensimmäinen puoliso vuonna 1791 merimies Henrik Ambolin (1752–1796). Lapset liitosta Anna Catharina (synt. 1793) ja Maria Christina (synt. 1795). Toinen puoliso vuonna 1797 merimies Wilhelm Sparfven.
Slack
Slack on hajautettujen ryhmien ja organisaatioiden sisäiseen viestintään suunnattu pikaviestintäsovellus.
Slack-ryhmän sisällä voi keskustella sekä yksityisesti yksittäisen käyttäjän kanssa että ryhmäviestiä usean käyttäjän kanssa tai perustaa kanavan, jolla keskustelu on tarkoitus suunnata esimerkiksi tietyn aihealueen pariin. Slack tarjoaa useita liitännäisiä ulkoisiin palveluihin kuten Dropboxiin, Twitteriin ja Herokuun. Liittännäisten avulla voi vähentää esimerkiksi automaattisia sähköpostiviestejä erinäisistä palveluista jokaisen käyttäjän sähköpostilaatikkoon.
Slack tarjoaa myös väylän IRC-käyttäjille liittyä Slack-IRC-gatewayn avulla IRC-asiakassovelluksella Slack-ryhmään. Slack muodostaa oman IRC-palvelimen johon voi liittyä käytännössä millä vain IRC-asiakassovelluksella. Jotkin avoimen lähdekoodin organisaatiot, kuten esimerkiksi Wordpress.org ovat hylänneet IRC käytön ja siirtyneet Slackiin, koska Slackin käytön aloittaminen on huomattavasti helpompaa IRC:n verrattuna. Slack tarjoaa myös VoIP-puhelut ja tiedostonjako-ominaisuudet.
Aktiivisia käyttäjiä Slackilla on keskimääräisesti päivittäin 4 miljoonaa, viikoittain 5,8 miljoonaa ja maksavia asiakkaita 1,25 miljoonaa. Myös Fortune 100 yrityksistä 77% käyttää Slackia.
Augsburgin raitiotieliikenne
Augsburgin raitiotieliikenne on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Augsburgin alueella.
Kaupungin ensimmäinen joukkoliikenneväline oli vuonna 1881 avattu hevosraitiotie. 16,4 kilometriä pitkä linja ulottui Perlachturmilta päärautatieasemalle. Linjalla ei ollut yhtään pysäkkiä, vaan kyytiin noustiin heiluttamalla kuljettajalle kättä.
Raitiotieverkon sähköistäminen aloitettiin 1800-luvun lopulla, jolloin ensimmäiset sähkövaunut kulkivat Göggingenistä Oberhauseniin sekä Perlachista Lechhauseniin. Vuonna 1898 sähköistetyt linjat kasvattivat suuresti matkustajamääriä ja ensimmäisenä vuonna modernisoituja linjoja käytti 5,5 miljoonaa matkustajaa.
Vuonna 1908 raitiotie kunnallistettiin ja sen toiminta siirtyi Augsburgin kaupungille. Toimintaa pyöritti täten vastaperustettu Städtische Straßenbahn Augsburg.
Toinen maailmansota vaurioitti kaupungin rataverkkoa merkittävästi ja toiminta pystyttiin käynnistämään uudestaan kesäkuussa 1945 ainoastaan osittain.
1960-luvulla linja-autolinjat syrjäyttivät osittain raitiotien liikennöinnin, kun linjat 5 sekä 6 siirtyivät linja-autoliikennöinnin alaisuuteen. Seuraavan vuosikymmenen lopulla liikennöinnin solmukohdaksi vakiintunutta Königsplatzia remontoitiin mittavasti vastaamaan ajan liikennöintiä.
1990-luvulla raitiotietä laajennettiin taas vuorostaan, kun kaupunkiin avattiin uusi linja 3. Lisäksi vuosituhannen vaihteen jälkeen kaupunki käynnisti mittavan liikkumista helpottavan projektin, johon kuului muun muassa Königsplatzin kunnostus, linjan 1 laajennus, sekä linjojen 5 sekä 6 uudelleenrakennus.
Imri Ziv
Imri Ziv ( אימרי זיו) (s. 12. syyskuuta 1991 Hod HaSharon, Israel) on israelilainen laulaja ja ääninäyttelijä, joka edusti Israelia vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa, sen jälkeen kun hän voitti "HaKokhav HaBan" (Kilpailu, jossa valitaan Israelin euroviisuedustaja) 13. helmikuuta 2017.
Imri toimi taustalaulajana molemmissa Israelin esityksissä vuonna 2015 ja vuonna 2016, jotka molemmat esitykset pääsivät myös finaaliin asti. Hän kilpaili myös "HaKokhav HaBan" 4. tuotantokaudella ja voitti kappaleella "Because of You". Imri Zivin euroviisukappale on nimeltään "I Feel Alive".
Munakari (Yyteri)
Munakari on Porissa Yyterin hiekkarannan edustalla sijaitseva saari, joka on osa Selkämeren kansallispuistoa. Sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Meriveden ollessa tavallista matalammalla Munakariin on mahdollista kävellä noin puolen kilometrin pituista "Munakarin säikkä" -nimistä särkkää pitkin. Liikkuminen Munakarilla ja sinne johtavalla kannaksella on kuitenkin kielletty 1.4.–31.7. välisenä aikana lintujen pesimärauhan vuoksi.
Pas de scandale
Pas de scandale on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Benoît Jacquotin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Fabrice Luchini, Isabelle Huppert ja Vincent Lindon. Elokuvan käsikirjoittivat Benoît Jacquot ja Jérôme Beaujour ja tuottivat Georges Benayoun ja Philippe Carcassonne.
"Pas de scandale" sai ensi-iltansa vuoden 1999 Venetsian elokuvajuhlien pääkilpailussa, jossa Benoît Jacquot oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi.
Merkittävä liikemies Grégoire Jeancourt (Fabrice Luchini) vapautuu vankilasta, jonne hän oli joutunut talousrikoksesta. Hän palaa kotiin vaimonsa Agnèsin (Isabelle Huppert) ja lastensa luokse, mutta perhe ja ystävät hämmentyvät Grégoiren täysin muuttuneen persoonan vuoksi.
"Pas de scandale" kuvattiin Pariisissa ja Arrasissa 4 960 000 euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Ciné B, France 3 Cinéma ja IMA Films.
"Pas de scandale" sai ensi-iltansa Italiassa, Venetsian elokuvajuhlilla 5. syyskuuta 1999. Elokuva kiersi lisäksi useita muita elokuvajuhlia, kuten vuoden 1999 Toronton elokuvajuhlat Kanadassa. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 20. lokakuuta 1999 ja oli Pathé Distributionin teatterilevittämä. "Pas de scandale" keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 279 833 katsojaa ja sai ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton.
"Pas de scandale" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 31. lokakuuta 2000.
Icom
Icom tai ICOM voi viitata johonkin seuraavista:
Vihan veljet
Vihan veljet oli Suomessa 1920-luvulla toiminut salaseura, jonka aate oli venäläisvastaisuus, ”ikuinen ryssäviha”. Sen loi Elmo E. Kaila, ja siihen kuului muun muassa pappi ja Suur-Suomen haaveilija Elias Simojoki. Sitä on sanottu niin Akateemisen Karjala-Seuran sisärenkaaksi kuin sen kanssa limittäin toimivaksi järjestöksikin. Salaseuraan kuuluvilla oli jäsenyyden tunnuksena pyöreä hopeinen rintanappi ”Pirua ja ryssää vastaan”, jossa on ristikkäin sapeli ja tikari. Seura oli lyhytikäinen, mutta vaikutus säilyi.
Polaris (jäänmurtaja)
Polaris on 2016 valmistunut suomalainen jäänmurtaja. Sitä operoi Suomen valtion omistama Arctia.
Aluksen rakentaja on Arctech Helsinki Shipyard ja se on telakan mukaan maailman ensimmäinen jäänmurtaja, joka voi käyttää polttoaineenaan vähärikkisen dieselin lisäksi nesteytettyä maakaasua.
Turkulainen ILS on osallistunut aluksen kehittämiseen.
Sari-Liia Tonttila
Sari-Liia Tonttila on viestintätoimisto Ahjo Communications Oy:n toimitusjohtaja ja partneri. Tonttila on Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto MTL ry:n hallituksen jäsen ja MTL Viestintätoimistot -toimialayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana sekä kansainvälisen viestintätoimistojen kattojärjestön ICCO:n hallituksen jäsen.
Aiemmin Tonttila on työskennellyt muun muassa Viestintätoimisto Anfangilla (1989–1991), Yleisradiolla (1991–1993), Kuuloliitolla (1994) ja Merger Communicationsilla (1995). Vuonna 1996 Tonttila perusti oman viestintätoimiston nimeltä Sanafor.  Yhtiö fuusioitui AC-Tiedotuksen kanssa vuonna 2006. Uusi yhtiö sai nimekseen AC-Sanafor.  Vuonna 2016 yhtiö muutti nimensä Ahjoksi. Ahjo Communications on viestintätoimistoketju Weber Shandwickin edustaja Suomessa.
Kuntien asiantuntijat - KUMULA
Kuntien asiantuntijat - KUMULA on Akavan Erityisalojen jäsenyhdistys, joka edustaa kuntien keskushallinnon ja kirjastotoimen työntekijöitä. Hallituksen puheenjohtaja vuonna 2017 on Salla Palmi-Felin.
Äimäjärvi (Hämeenlinna)
Äimäjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan ja Hattulan välisellä rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Äimäjärvi on osa Äimäjärven aluetta.
Järven pinta-ala on 858 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 81,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi on 10,3 kilometriä pitkä, 2,6 kilometriä leveä ja sillä on kaksi erilaista järviallasta. Kutilasta luoteeseen järvi on yli 6 kilometriä pitkä ja alle kilometrin kapea. Kutilasta etelään aukeaa Rastinselkä, joka on 3,5 kilometriä pitkä ja alle 2 kilometriä leveä. Järvellä on kahdeksan saarta, jotka Kuoresaarta lukuun ottamatta ovat pieniä luotoja. Autio Kuoresaari on 200 metriä pitkä ja yli 60 metriä leveä ja se sijaitsee alle 100 metrin päässä Rastinselän itärannasta. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on vain kolme metriä. Syvin kohta on lähes 10 metriä syvä ja se sijaitsee aivan Kuoresaaren edustalla alle 200 metrin päässä rannasta. Järveen laskee yli 20 pelto-ojaa, joista Totunoja, Kupparinoja, Valkosenoja, Myllyoja (eteläinen) ja Savijoki ovat huomattavimmat. Keihäsjärven laskuoja Myllyoja (kahdesta samannimisestä se pohjoisin) yhtyy Totunojaan aivan sen alajuoksulla. Järven laskujoki on Oikolanjoki, joka lähtee järven luoteispäästä ja virtaa seitsemän kilometrin päässä Saarioisjärven läpi ja laskee sitten Vanajaveden Rautunselkään.
Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä. Järven rantoja reunustavat muutamia kilometrejä lukuun ottamatta pellot. Järven luoteispään etelärannat ja kaakkoispään pohjoisrannat ovat metsää ja järven keskikohdassa pohjoisrannalla sijaitsee Iittalan keskustaajama. Järven yli kulkee pengertiet sekä taajaman kohdalla että toinen Kutilan kohdalla. Kallionmaalla ja Kontuniemen rantoihin on perustettu pienet luonnonsuojelualueet. Hattulan raja ylittää Savijoenlahden niin, että noin 300 metriä siitä jää Hattulaan.
Alinen Savijärvi
Alinen Savijärvi on Kanta-Hämeessä Hattulan Hyrvälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Alinen Savijärvi on osa Äimäjärven aluetta.
Järven pinta-ala on 94 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee yli 10 lyhyttä metsäojaa, joista Juuriston monihaarainen oja on huomattavin. Järven itärantaan laskee alle 300-metrinen Ajamonoja, joka putoaa noin 10 metriä matkallaan Ylisestä Savijärvestä Aliseen Savijärveen. Järven oma laskuoja lähtee länsirannasta ja alkaa metsäojana Savijoki, jonka ympärille on rajattu 500 metriä pitkä puroa seuraava kapea luonnonsuojelualue. Savijoki laskee Äimäjärveen Savijoenlahteen. Matkalla sinne Savijoki ohittaa Myllymäen, missä se putoaa suurimman osan 27-metrisestä pudotuksestaan matkallaa alempaan järveen. Alajuoksulla se mutkittelee Salimäenkulman pelloilla. Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä. Järven kaikki rannat ovat metsämaata, vaikka järven lähiympäristössä onkin muutama peltotilkku edelleen viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johta tiet yhdystieltä 13663, joka alkaa seututieltä 130 Hämeenlinnan länsipuolella Sattulassa.
Ylinen Savijärvi
Ylinen Savijärvi on Kanta-Hämeessä Hattulan Hyrvälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Ylinen Savijärvi on osa Äimäjärven aluetta.
Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Hattulan keskustaajaman ja Viljetynmäen lounaispuolella Hyrvälän peltoalueen ulkopuolella metsässä. Siihen laskee kolme lyhyttä metsäojaa sekä eteläpuolen Kuivajärvestä suotuvat kosteikon läpi järveen sen valumavedet. Järven länsipään rannasta saa alkuunsa yli 300-metrinen Ajamonoja, joka laskee Aliseen Savijärveen lähes 10 metriä alempana. Ylisessä Savijärvessä on yli 80 metriä pitkä Matinsaari ja kaksi pienempää rannanläheistä luotoa. Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. Etelärannat ovat avosuota, mutta muilla rannoilla on metsämaata. Avosuo, joka ympäröi Kuivajärveä, on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johta tiet yhdystieltä 13663, joka alkaa seututieltä 130 Hämeenlinnan länsipuolella Sattulassa.
Vuonna 1855–1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ylimäinen Savijärvi” ja sen rantaviivan kulku poikkeaa jyrkästi sen nykyisestä. Sillä oli tuolloin etelään työntyvä pitkä lahti, joka muistuttaa etelään työntyvää nykyistä kosteikkoa, jossa Kuivajärvi sijaitsee. Tämä lahti on joko soistunut ja ruohottunut umpeen tai sitten järven vedenpintaa on alennettu. Alkuperäinen vedenpinnankorkeus ennen järvenlaskua on voinut olla 120 metriä merenpinnan yläpuolella, koska tämä korkeuskäyrä seuraa Kalmbergin kartan rantaviivaa.
Keihäsjärvi (Hämeenlinna)
Keihäsjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Keihäsjärvi on osa Myllyojan valuma-aluetta.
Järven pinta-ala on 105 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Äimäjärven lounaispuolella kivikkoisessa metsämaastossa. Siihen laskee viisi metsäojaa ja pohjoisessa tiheästi ojitetun Keihäskorven kuivatusojat. Iharannanlahteen laskee Karvojalammen ja Takalammin yhteinen laskuoja. Eteläpään Lähdelahteen laskee Murhalamminoja, joka tuo Murhalammin ja Leinamonjärven vesiä. Järven laskuoja on Myllyoja, joka yhtyy alle 3 kilometrin päässä Taljalassa Totunojaan ennen laskemistaan Äimäjärveen. Tätä Myllyojaa ei pidä sekoittaa Äimäjärven eteläpäähän Myllyojanlahteen laskevaan Myllyojaan. Järvi on kivikkoinen ja siinä on neljä luotomaista pikkusaarta. Kaksi niistä ovat nimeltään Tattarinkari ja Mäntysaari ja loput kaksi sijaitsevat nimettöminä rannan tuntumassa. Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä. Länsirannassa on sijainnut maatila, jonka pellot on nykyään viljelemättä. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Iittalan Taljalassa kulkevalta yhdystieltä 2853.