Kambodžan kansalliskirjasto
Kambodžan kansalliskirjasto (; ) on Kambodžan pääkaupungissa Phnom Penhissä toimiva kansalliskirjasto. Kirjasto on hallinnollisesti Kambodžan kulttuuri- ja taideministeriön alaisuudessa. Vuonna 2015 kirjastoa johti Khlot Vibolla.
Kansalliskirjaston tehtävänä on: 1. kerätä, säilyttää ja tuoda saataville kirjallista kansallisperintöä; 2. tuoda saataville tietoa ja dokumentteja, jotka tukevat opiskelua, hallintoa ja tutkimusta Kambodžassa; 3. edistää kirjastopalveluja ja tukea muiden kirjstojen työtä; sekä 4. koordinoida voimavarojen jakamista ja Kambodžan eri tyyppisten kirjastojen välisiä lainoja.
Kambodžan kansalliskirjasto on perustettu vuonna 1924 Ranskan siirtomaahallinnon aikana. Kirjaston tehtävänä oli aluksi palvella ranskalaisia tutkijoita. Kirjasto avautui kambodžalaisten käyttöön vuonna 1953 siirtomaahallinnon romahdettua.
Vuosina 1975–1992 kansalliskirjasto oli suljettu. Punakhmerien maolaisen hallinnon vuosina 1976-1979 tuhottiin systemaattisesti "korruptoitunutta kulttuuria" edustaneita teoksia. Phnom Penhissä sijainneesta kansalliskirjastosta punaiset khmerit poistivat ja polttivat enemmistön kirjoista sekä kaikki bibliografiset rekisterit. Kokoelmasta säästyi amerikkalaisen arvion mukaan alle 20 prosenttia. Aivan tarkkaa hävitettyjen teosten osuutta ei tiedetä, mutta tuho Kambodžan kansallisperinnölle oli korvaamatonta. Myös osa säästyneistä teoksista pääsi vahingoittumaan ja oli vaarassa tuhoutua myöhemmin; vaarassa olivat esimerkiksi monet palmunlehdille tehdyistä kirjoituksista (shastra). Helen Jarvis (1989) raportoi, että noin 20 prosenttia kirjoista eli noin 65 000 teosta olisi säästynyt tuholta. Kansalliskirjaston rakennuksen käyttötarkoitusta punaisten khmerien sikalana, tallina ja majoitustilana sekä hyllyjen tyhjentämistä varastointitilan saamiseksi ja sotilaiden välinpitämätöntä asennetta kirjastoaineistoa kohtaan on arveltu toiseksi selittäväksi tekijäksi suuren teosmäärän hävikille.
Vaikka punakhmerien hallinto päättyi jo vuonna 1979 kesti vuosia, ennen kuin maan kansalliskirjasto saatiin avattua uudelleen. Eräänä syynä tähän oli, että punaisten khmerien aikana erityisesti koulutettua väkeä surmattiin laajalti ja monet lähtivät maanpakoon. Syyskuussa 1973 kansalliskirjastossa työskenteli yhden lähteen mukaan 36 kirjastotyöntekijää. Heistä vain kaksi palasi Pol Potin hallinnon jälkeen kansalliskirjastoon; muiden kohtalosta ei ollut tietoa. Jarvis raportoi puolestaan vuoden 1987 selvitysmatkansa jälkeen kolmen työntekijän olleen tuolloin töissä kansalliskirjastossa punaisten khmerien aikaa edeltäneestä 43 ihmisen henkilökunnasta. Vuoden 1995 yhteenvetoartikkelissaan hän tarkensi kahden neljästäkymmenestä työntekijästä palanneen punakhmerien kauden jälkeen. Monet työntekijöistä oli pakotettu uudelleenkoulutukseen, ellei heitä ollut teloitettu.
Vuonna 2006 Kambodžan kansalliskirjaston kokoelmat käsittivät yhteensä 50 000 nimikettä. Toisaalta on esitetty, että vuonna 2000 kansalliskirjastossa olisi ollut jo 120 000 dokumenttia, mukaan luettuna 2 313 palmunlehtiin tehtyä käsikirjoitusta, ja että kirjaston palveluksessa olisi ollut tuolloin 26 eri tasoista kirjastohenkilökuntaan kuuluvaa ihmistä. Vuoden 1987 matkaraportissa kerrottiin puolestaan 53 623 kirjan lisäyksestä punaisten khmerien ajan jälkeen. Näitä pääosa oli saatu lahjoituksena Vietnamista, Neuvostoliitosta ja muista sosialistisista maista sekä pieni osa läntisiltä avustusjärjestöiltä. Yhteensä kirjoja oli tuon yhteenvedon mukaan 118 623 kappaletta (1987). Lisäksi Jarvis raportoi tuhansista lajittelua odottaneista teoksista sekä palautettavista tai takaisin kansalliskirjaston kokoelmiin ostettavista kirjoista.
Kambodžan vähintään 15-vuotiaista asukkaista oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan lukutaitoisia 73,9 prosenttia vuonna 2017.