hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ł
Ł (ł) on kirjain, jota käytetään puolan, kašubin ja sorbin kielissä, latinalaisin kirjaimin kirjoitetussa valkovenäjän kielessä, sekä venetsian ja navahon kielissä.
Puolan kielessä se vastaa äännettä /w/ joka äännetään kuten "w" englannin kielen sanassa "what". Puolan aakkosissa se on kirjainten L ja M välissä.
Valkovenäjän latinalaisissa Łacinka ([laˈt͡sinka] -aakkosissa se vastaa kyrillistä kirjainta Л.
Asemalaituri
Asemalaituri on rautatieasemalla tai metroasemalla kiskojen vieressä oleva koroke, josta noustaan junaan tai junasta pois. Melkein kaikilla asemilla on jonkinlainen laituri, suurimmilla asemilla laitureita on useita. Laiturityyppejä on useita.
Joissakin laitureissa saattaa olla turvarako johon voidaan kavuta jos tipahtaa raiteille.
NCAA:n I divisioonan miesten jalkapallon mestaruusturnaus
NCAA:n I divisioonan miesten jalkapallon mestaruusturnaus ("NCAA Division I Men’s Soccer Championship") on 48 joukkueen jalkapalloturnaus, jossa ratkaistaan yhdysvaltalaisen NCAA-yliopistourheilujärjestön miesten jalkapallon mestarijoukkue. Turnaus järjestetään marras–joulukuussa, ja sitä edeltävät NCAA:n alueellisten konferenssien sisäiset sarjat ja turnaukset. Turnauksen viimeisestä vaiheesta, jossa on mukana neljä joukkuetta, käytetään nimitystä College Cup.
NCAA:n mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1959, jolloin turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta. Menestynein yliopisto on Saint Louis kymmenellä mestaruudellaan.
Kaudella 2013 I divisioonaan kuului 198 joukkuetta 23 konferenssista sekä viisi itsenäistä joukkuetta.
NCAA:n mestaruusturnaus pelataan cup-järjestelmällä, ja se koostuu 1., 2. ja 3. kierroksesta, puolivälieristä, välieristä ja loppuottelusta. Kussakin vaiheessa joukkueparit pelaavat yhden ottelun, jonka voittaja jatkaa eteenpäin. Ottelun ollessa tasatilanteessa varsinaisen peliajan jälkeen pelataan 20 minuutin jatkoaika käyttäen kultaista maalia, minkä jälkeen käydään tarvittaessa rangaistuspotkukilpailu.
Turnauksen 48 paikasta 23 myönnetään automaattisesti seuraavien NCAA:n konferenssien mestarijoukkueille:Kukin konferenssi päättää itse omasta sisäisestä pelijärjestelmästään. Useimmissa konferensseissa pelataan runkosarja ja mestaruusturnaus, mutta joissain (esimerkiksi The Ivy Leaguessa) pelkkä runkosarja.
Loput NCAA:n mestaruusturnauksen 25 paikkaa myönnetään niin sanotuille at-large-joukkueille. Joukkueista päättää kymmenhenkinen NCAA:n jalkapallokomitea, jonka valinnat perustuvat muun muassa Rating Percentage Indexiin (RPI), joka on matemaattinen kaava eri konferensseista tulevien joukkueiden tason objektiiviseen vertailuun.
16 RPI:ssä parhaiten sijoitettua joukkuetta aloittavat turnauksen toiselta kierrokselta ja muut ensimmäiseltä kierrokselta. Ensimmäisellä kierroksella parit muodostetaan joukkueiden maantieteellisen läheisyyden mukaan, ja lisäksi parien muodostamisessa pyritään siihen, ettei joukkue kohtaa turnauksen ensimmäisessä ottelussaan oman konferenssinsa joukkuetta. Turnauksen välierät ja loppuottelu järjestetään samalla ennalta valitulla stadionilla, ja niistä käytetään nimitystä College Cup (vertaa muun muassa koripallon Final Four -turnaukseen). Muissa vaiheissa ottelut järjestetään toisen osallistuvan joukkueen kotistadionilla.
¹ Mestaruus jaettiin.
² Mestaruus mitätöitiin myöhemmin.
Big Planet
Big Planet on Jack Vancen tieteisromaani, joka ilmestyi lehdessä 1952 ja kirjana 1957. Vance kirjoitti teoksen 1948.
Riley Hern
William Milton ”Riley” Hern (5. joulukuuta 1880 – 24. kesäkuuta 1929) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän oli ensimmäinen ammattimainen maalivahti, joka pelasi Stanley Cupin voittaneessa joukkueessa.
Peigneur
Peigneur on järvi Louisianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Järven pinta-ala on 1 125 eekkeriä (5 km²). Peigneur oli tavanomainen makeanveden järvi, kunnes vuonna 1980 tapahtunut onnettomuus muutti järven koostumuksen.
Diamond Crystal Salt Company operoi järven alla suolakaivosta, jossa oli kilometreittäin tunneleita. Öljy-yhtiö Texaco etsi maaperästä öljyä suorittamalla koeporauksia järvellä öljynporauslautalla. Virhelaskelman johdosta pora osui kaivoskäytävään laukaisten ketjureaktion. Järven vesimassa alkoi virrata suolakaivokseen ja virtaus veti lopulta järven rannoilta mukanaan suuria maakaistaleita rakennuksineen. Seuraavan kahden päivän aikana järvestä Meksikonlahteen virtaava, 20 kilometriä pitkä kanava, Delcambre Canal, vaihtoi suuntaustaan ja rupesi virtaamaan murtovettä merestä entiseen Peigneurjärveen. Päivien kuluttua matalasta makeanveden järvestä oli tullut syvä suolavesijärvi.
S-75
S-75 Dvina () eli Naton kooditunnuksella kutsuttuna SA-2 Guideline oli Neuvostoliiton kehittämä ilmatorjuntaohjus. Ohjustyyppi tuli kuuluisaksi Francis Gary Powersin ohjaaman U-2-vakoilulentokoneen pudotuksella vappuna 1.5.1960. Pudotus tapahtui suuresta, arviolta n. 20 km:n korkeudesta. Ilmapudotus toteutettiin NKP:n pääsihteerin Nikita Hruštšovin käskystä Sverdlovskin, nykyisen Jekaterinburgin lähistöllä.
Korkealla yläkorkeuksissa (yli 20 000 m) tehdyt, pääosin Yhdysvaltain suorittamat vakoilulennot aiheuttivat neuvostoliittolaisille runsaasti päänvaivaa. Tästä syystä S-75:n kehitystyötä nopeutettiin. Ohjustyyppi hyväksyttiin asekelpoisuuteen vuonna 1957. Kun ohjustyypillä oli tehty ensimmäiset ilmapudotukset, palkittiin suunnitteluun osallistuneita. Esimerkiksi suunnittelijat B.V. Bunkin ja P.D. Grušin nimitettiin Neuvostoliiton sankareiksi kunniamerkein sekä muin huomionosoituksin. Sverdlovskin yläpuolella olleessa välikohtauksessa menehtyi Mig-19:llä lentänyt NL:n oma pilotti, yliluutnantti Sergei Safronov, joka palkittiin postuumisti. Hänen koneensa tuhoutui oman V-750-ohjuksen (S-75/SA-2) osumasta.
Selkkauksen aikana laukaistiin kaikkiaan 14 ohjusta, joista kolmen todettiin osuneen. Neuvostohävittäjien saavuttama torjuntakorkeus ei ollut riittävä ilmataistelutehtäviin ryhtymistä varten. Yhden ohjuksen taistelukärki oli 190 kg:n painoinen, joten sen tuhovaikutus ulottui laajalle alalle. Ohjuksen maksimina toimintakorkeutena esitetään olevan vähintään 22 km.
"Dvina"-ohjusta kehiteltiin edelleen, ja versioita oli lukuisia sekä erinimisiä. S-75:n edeltäjä oli S-25 Berkut (Naton antama nimi "SA-1 Guild"). Dvinan toinen versio oli nimeltään "Desna" (v.1959), jotka molemmat ovat Venäjällä (Neuvostoliitossa) virtaavia jokia . Desna oli Dvinaa ulottuvampi, ja sen jälkeen kehitettiin vielä "Volhov"-ohjus, joka lensi jopa 30 km:n korkeudessa (v. 1961).
Ohjusasetyyppi osallistui aktiivisti Kuuban ohjuskriisiin, ja sillä saatiin aikaan ilmapudotuksia selkkauksen vallitessa. S-75-sarjan ohjukset (Dvina, Desna, ehkä Volhovkin) osallistuivat myös Vietnamin sotaan. Ne olivat osa Pohjois-Vietnamin ilmapuolustusjärjestelmää.
S-75:sta kehiteltiin edelleen S-125 "Petšora"/"Neva". Myös Suomi käytti tätä aluetorjuntaohjusta nimellä ItOhj79. Nato tunsi ohjuksen nimellä "SA-3 Goa".
Harry Roy
Harry Roy (12. tammikuuta 1900 Lontoo – 1. helmikuuta 1971 Lontoo) oli englantilainen tanssimusiikin orkesterinjohtaja, klarinetisti, laulaja ja säveltäjä.
Roy perusti yhtyeen veljensä Sid Royn kanssa vuonna 1919 ja soitti tamän kanssa Lontoossa vuoteen 1931 asti. He tekivät vuonna 1928 kiertueen Etelä-Afrikkaan ja Australiaan ja myöhemmin konsertoivat myös Saksassa.
Vuodesta 1931 lähtien Harry Roy johti omaa yhtyettään, joka teki aktiivisesti kiertueita ja soitti vakituisesti muun muassa Lontoon Café Anglais’ssa ja Mayfair Hotelissa. Hänen yhtyeensä tunnuskappaleena toimi ”Bugle Call Rag”; Roy itse sävelsi yhtyeen repertuaariin muun muassa kappaleet ”Hurricane Harry”, ”The Roy Rag” ja ”Sarawaki”. 1930-luku jäi Royn suosituimmaksi ajaksi, eikä hän toisen maailmansodan jälkeen saavuttanut enää samanlaista suosiota.
7400 (piirisarja)
7400-piirit on sarja TTL-logiikkapiiriperheen integroituja piirejä ja historiallisesti ensimmäisiä laajalle levinneitä TTL-perheen piirisarjoja. Nykyisin niiden pinnijärjestykseltään yhtenevien varianttien valmistuksen laajamittaisuus on tehny niistä "de-facto" standardin digitaalielektroniikkassa.
7400-piirejä on satoja aina kiikuista, BCD-dekoodereihin, laskuripiireihin, loogisiin portteihin ja rekistereihin. Niiden käyttöjännitealue on yleensä 4,5-5,5 V.
Nykyisin suuri osa 7400-sarjan piireistä on CMOS-tekniikalla valmistettuja johdannaisia, joilla on yhteensopiva pinnijärjestys. Alun perin piirien ominaisuudet toteutettiin bipolaaritransistoreilla, mutta nykyään käytetään usein kanavatransistoritekniikkaa, jonka ansiosta valmistuskustannukset ja tehonhäviöt ovat pienemmät. CMOS-tekniikalla saadaan myös laajempi käyttöjännitealue, esimerkiksi 2,0-6,0 V.
Piirejä valmistetaan useaan eri pakkaustyyppiin, esimerkiksi tavallinen PDIP reikäpiirilevyille ja SMD-versiot SO, SSOP ja TSSOP. Suurin osa 7400-piireistä on 14-nastaisia.
Piirien nimeäminen riippuu valmistus- ja pakkaustekniikasta. Valmistustekniikalla on vaikutusta piirin ominaisuuksiin, esimerkiksi nopeuteen, tehonkulutukseen ja käyttöjännitteeseen.
Bipolaaritekniikalla tuotetut piirit:
CMOS-tekniikalla tuotetut piirit:
Piirin nimen perässä olevat viimeiset kirjaimet ilmoittavat pakkaustyypin:
Piter FM
Piter FM on venäläinen, vuonna 2006 ilmestynyt elokuva. Se on Venäjällä erittäin tunnettu varsinkin nuoren väestön keskuudessa. Ensi-ilta oli 20. huhtikuuta 2006 ja se oli samalla ohjaaja Oksana Bytškovan ensimmäinen kokopitkä elokuva. Tyyliltään se on draamakomedia.
Elokuva kertoo joukosta sattumia Pietarin kaupungissa. Maša (Jekaterina Fedulova) on nuori venäläinen radiojuontaja, joka työskentelee pietarilaisella Piter FM -nimisellä radiokanavalla. Hän on menossa naimisiin vanhan luokkakaverinsa Kostjan kanssa, mutta ei kuitenkaan vaikuta onnelliselta. Elokuvan toinen päähenkilö on arkkitehti Maksim (Jevgeni Tšyganov), joka on muuttanut Pietariin Nižni Novgorodista ja on eronnut tyttöystävästään. Hänen suunnitelmissaan on ottaa etäisyyttä Venäjään ja lähteä voittamansa arkkitehtikilpailun ansiosta töihin Saksaan. Sattuma puuttuu kuitenkin peliin, kun Masha hävittää kännykkänsä liikennevaloissa. Maksim löytää kännykän, mutta sen palauttaminen Mashalle on monen mutkan takana.
Vuonna 2009 Pietarissa avattiin uusi Piter FM -niminen radiokanava.
Eräs useassa kohtauksessa taustalla ollut rakennus, Kapustinin talo, restauroitiin elokuvan ilmestymisen jälkeen sen muodostuttua pienimuotoiseksi nähtävyydeksi.
Kimmo Granqvist
Kimmo Granqvist (19. heinäkuuta 1968 Ahvenanmaa) on suomalainen romanin kielen tutkija. Nykyisin hän tutkii ja opettaa romanikieltä ja kreikkaa Helsingin yliopistossa sekä toimii tammikuusta 2017 lukien Södertörnin korkeakoulussa Tukholmassa Pohjoismaiden ensimmäisenä romanitutkimuksen professorina.Hän on aiemmin työskennellyt Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksessa erikoistutkijana ja osastonjohtajana.
Granqvist on opiskellut kreikan kieltä Helsingin ja Tukholman yliopistoista ja on väitellyt tohtoriksi Tukholmasta. Hän tuli 1997 siviilipalvelukseen Kotimaisten kielten tutkimuskeskukseen samaan aikaan, kun siellä aloitettiin romanikielen tutkimusta, ja tähän työhön Granqvist osallistui, alkuun sanakirjatyössä. Hän on Suomessa romanikielen ylin auktoriteetti.
Granqvist on kansainvälisen romanitutkimuksen laitosten verkoston (Network of Academic Institutions in Romani Studies, NAIRS) perustajia ja ensimmäinen puheenjohtaja kaudella 2016-2020.
Granqvist on tehnyt romanikielestä lyhyen kieliopin "Lyhyt Suomen romanikielen kielioppi", ja valmistumassa on perusteellisempi. Tekeillä on myös kielihistoria ja Pohjois-Euroopan romanikielen murteiden kartasto. Vastaavia ei ole aiemmin tehty.
ARC 7 de Agosto
ARC 7 de Agosto () (viirinumero D-06) oli Kolumbian laivaston Ruotsissa valmistettu Halland-luokan hävittäjä.
Aluksen köli laskettiin marraskuussa 1955 Götaverkenin telakalla Göteborgissa nimellä "ARC 13 de Junio" (). Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1956, ja se valmistui 31. lokakuuta 1958. Se palveli Kolumbian laivastossa romuttamiseensa saakka vuoteen 1986.
ARC 20 de Julio
ARC 20 de Julio (viirinumero D-05) oli Kolumbian laivaston Ruotsissa valmistettu Halland-luokan hävittäjä.
Aluksen köli laskettiin lokakuussa 1955 Kockumsin telakalla Malmössä. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1956, ja se valmistui 15. kesäkuuta 1958. Alus palveli Kolumbiassa romuttamiseensa saakka vuoteen 1986.
Östergötland-luokka
Östergötland-luokka oli Ruotsin laivaston hävittäjäluokka, johon kuului neljä 1950-luvun lopulla valmistunutta alusta. Luokan alukset olivat hieman pienempiä kuin edeltäneet Halland-luokan alukset.
Cerium(IV)hydroksidi
Cerium(IV)hydroksidi (Ce(OH)) on cerium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Cerium(IV)hydroksidi saostuu ceriumpitoisista liuoksista vahvojen emästen vaikutuksesta amorfisena, hyytelömäisenä massana. Liuoksesta voi saostua myös cerium(III)hydroksidia, mutta se hapettuu helposti cerium(IV)hydroksidiksi. Happo-emäsluonteeltaan yhdiste on amfoteerinen ja muodostaa vahvojen emästen kanssa ceraattisuoloja.
Cerium(IV)hydroksidina saostamista käytetään ceriumin erottamiseen muista harvinaisista maametalleista. Cerium(IV)hydroksidi saostuu muita maa-alkalimetallihydroksideja helpommin, koska sen liukoisuustulon arvo on K on noin 10, kun kolmearvoisilla harvinaisten maametallien hydroksideilla liukoisuustulo on luokkaa 10. Jotta cerium(IV)hydroksidi saostuisi mahdollisimman hyvin, voidaan mukana käyttää myös hapettimia, esimerkiksi kaliumpermanganaattia, jotka hapettavat kolmenarvoisen ceriumin neljänarvoiseksi.
Raspberry Pi
Raspberry Pi, tuttavallisemmin RasPi, on yhden piirilevyn tietokone, jonka on kehittänyt brittiläinen Raspberry Pi Foundation. Tietokoneet valmistetaan Walesissa Sonyn Pencoedin tehtaalla.
Tietokoneen ensimmäisestä mallista on julkaistu neljä versiota: Model A, Model A+ ja Model B sekä Model B+. Laitteisto perustuu Broadcomin BCM2835-järjestelmäpiiriin (suorittimena ARM1176JZF-S), joka sisältää suorittimen, muistin ja integroidun grafiikkapiirin. Tietokone kytketään televisioon tai monitoriin, syöttölaitteina voi käyttää USB-näppäimistöä ja hiirtä, massamuistina on Secure Digital -kortti. Virtalähteeksi sopii kännykän laturi.
Tietokoneen suoritin on samanlainen kuin vanhemmissa älypuhelimissa. Laitteen suorituskykyä on verrattu 300 MHz Pentium II:een, grafiikkapiirin puolestaan ensimmäiseen Xboxiin.
Yksi puutteista on paristovarmennettu kello. Konetta käynnistettäessä kellonaika pitää aina synkronisoida netistä tai syöttää käsin.
Raspberry Pi julkaistiin 29.2.2012 kello 6:00 (UTC). Tuotteen jakelijoina toimii Premier Farnell ja RS Components. Kummankin jakelijan verkkosivut lamaantuivat tietokoneen valtavan suosion vuoksi ja ensimmäinen 10 000 kappaleen erä Model B-sarjaa myytiin lähes välittömästi loppuun.
Helmikuussa 2015 koneita oli myyty viisi miljoonaa kappaletta, joten se ohitti Sinclair ZX Spectrumin myydyimpänä brittiläisenä koneena.
Helmikuussa 2015 säätiö julkaisi Raspberry Pi 2:n joka käyttää neliytimistä 900 MHz BCM2836 ARM Cortex-A7 -suoritinta ja sisältää 1 Gt muistia. Uusi suoritin on suorituskyvyltään noin kuusinkertainen entiseen nähden. Hinnan on tarkoitus olla saman kuin vanhalla B-mallilla.
29. helmikuuta 2016 julkaistiin Raspberry Pi 3, jossa on niin Bluetooth kuin WLAN:kin. Erona edellisiin Raspberry Pi:hin ja Raspberry Pi 2:een on se, että tietokoneen suoritin on 32-bittisyyden sijaan 64-bittinen.
Lukuisista Linux-jakeluista on RasPille sovitettuja versioita, kuten myös FreeBSD:stä ja NetBSD:stä. Myös Plan 9 from Bell Labs ja Inferno on sovitettu koneelle.
www.raspberrypi.org:
KODI-kodinviihdekeskuksen aikaisempi nimi oli XBMC.
www.raspberrypi.org:
Raspberry Pi Foundation -säätiö perustettiin 2009 kannustamaan tietotekniikan opetusta kouluissa. Säätiötä tukevat Cambridgen yliopisto tietotekniikan laitos ja Broadcom.
Säätiön perustajiin kuuluivat mm. Elite- ja -pelien kehittäjä tunnettu David Braben, Cambridgen yliopiston tietotekniikan laitoksen professori Alan Mycroft, laitoksen lehtorit Rob Mullins ja Jack Lang, Norcott Technologiesin johtaja Pete Lomas ja Broadcomin teknologiajohtaja Eben Upton, joka oli myös koneen pääsuunnittelija.
Väinö Lehtonen (rehumestari)
Väinö Lehtonen (8. heinäkuuta 1884 Loimaa – 14. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen Korkeasaaren eläintarhassa työskennellyt rehumestari joka julkaisi useita kirjoja Korkeasaaren eläimistä.
Hämeestä Helsinkiin muuttanut Lehtonen aloitti työnuransa Korkeasaaressa eläintenhoitajana 1923. Hän siirtyi pian eläintarhan rehumestariksi ja hän työskenteli tässä tehtävässä aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1940-luvun lopulla.
Lehtonen julkaisi kuusi kirjaa Korkeasaaren eläimistä. Kirjat oli kuvitettu hänen itse ottamillaan valokuvilla. Lehtonen oli aloittanut valokuvauksen 1920-luvulla ja hän kuvasi pääasiassa Korkeasaaressa mutta myös muuallakin Heisingissä. Lehtoselta jäi kaikkiaan noin 1 200 lasinegatiivia. Lehtosen kuvia oli esillä kesällä 2009 Korkeasaaren Karhulinnassa pidetyssä näyttelyssä.
Lintu- ja luontokirjoja kirjoittanut biologi, opettaja ja lintutieteilijä Leo Lehtonen oli Väinö Lehtosen poika.
DAMA
DAMA () on kansainvälinen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää yrityksen strategisen informaation kehittämistä ja sen hallintaa organisaatioissa. Yhdistyksellä on alayhdistyksiä 17 maassa.
Yritysten perustietojen hallinta (englanniksi Master Data Management) on digitalisoituvassa maailmassa nousemassa yhä tärkeämmäksi haasteeksi. Dama pyrkii yhdistyksenä edistämään yritysten informaatiostrategioiden kehittämisosaamista sekä lisäämään yritysten perustietojen hallintaan liittyvää tietämystä ja osaamista.
Daman Suomen osaston, Dama Finland ry:n, puheenjohtajana toimii Erkka Niemi. Sen jäsenyrityksiä ovat muun muassa Nokia, Outokumpu, Outotec, Kone, Konecranes, Metso ja Ahlström. Yritysten informaatiostrategioihin erikoistuneita konsulttiyrityksiä ovat Suomessa mm. Accenture ja Avaus Consulting.
HMS Östergötland (J20)
HMS Östergötland (runkonumerot 20 ja J20) oli Ruotsin laivaston Östergötland-luokan nimikkoalus.
Ruotsin hallitus vahvisti aluksen hankinnan 1953. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1955 Götaverkenin telakalla Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1956. Alus valmistui 3. maaliskuuta 1958. Se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982 ja alus romutettiin Espanjassa.
Alukselle asennettiin 1965 Seacat-ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta () ja samalla poistettiin kolme Boforsin 40 millimetrin tykkiä.
Juho Koivistoinen
Johannes (Juho) Koivistoinen (29. elokuuta 1872 Pietari – 27. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja kirjailija.
Koivistoisen vanhemmat olivat talollinen, liikemies Aleksander Koivistoinen ja Elisabet Hölkker. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1892 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1895 ja maisteriksi 1897.
Koivistoinen toimi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian ja senaatin virkamiehenä ja kielenkääntäjänä 1896–1915. Hän oli Koulutoimen ylihallituksen venäjän kielen tarkastaja 1915–1918 ja oli tässä virassa lakkautuspalkalla vuoteen 1933 saakka. Koivistoinen oli myös Kauppakorkeakoulun venäjän kielen lehtorina 1911–1943. Hän sai hovineuvoksen arvon 1915.
Juho Koivistoinen oli naimisissa 1902–1951 Aino Maria Kilpeläisen (k. 1951) kanssa.
Nimimerkillä "J. Savakko":
Signe Stenbäck
Signe Alida Stenbäck-Lönnberg, vuoteen 1908 "Stenbäck" (26. maaliskuuta 1887 Helsinki – 7. toukokuuta 1958 Porvoo) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielillä kirjoittanut kirjailija.
Stenbäckin vanhemmat olivat Suomen kaartin aliupseeri Leopold Bernhard Stenbäck ja Anna Kristina Brännlund. Hän meni naimisiin 1908 agronomi Åke Lönnbergin (s. 1881) kanssa joka toimi maanviljelijänä Porvoon maalaiskunnan Vävarsbackassa.
Stenbäck kävi tyttökoulun ja suoritti 1907 jatko-opiston. Hän toimi Mikkelin ruotsalaisen yhteiskoulun kirkkohistorian, dogmatiikan, historian ja maantiedon opettajana 1907–1908.
Stenbäck julkaisi suomen kielellä useita romaaneja ja ruotsin kielellä runokokoelman. Hän toimi myös kääntäjänä.
Nimellä " Signe Stenbäck":
Nimellä "Signe Stenbäck-Lönnberg":
Eva Mannerheim-Sparre
Eva Hedvig Wilhelmina Mannerheim-Sparre (30. kesäkuuta 1870 Askainen – 27. joulukuuta 1957) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Eva Mannerheim-Sparren vanhemmat olivat kreivi Carl Robert Mannerheim (1835–1914) ja Hedvig Charlotta Hélène von Julin. Perheessä oli kahdeksan lasta joista Eva oli kolmanneksi nuorin. Marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim oli Evan vanhempi veli.
Eva Mannerheim-Sparre oli naimisissa vuodesta 1893 ruotsalaisen kreivi Louis Sparren kanssa. Louis Sparre johti Porvooseen perustamaansa Iris-tehdasta jossa valmistettiin huonekaluja ja keramiikkaa. He asuivat Porvoossa "Villa Wilhelmsberg"-nimisessä huvilassa vuoteen 1908 saakka jolloin he muuttivat pois Suomesta. Eva Mannerheim-Sparre harjoitti kirjojen korusidontaa ja hän perusti myöhemmin miehensä kanssa kirjansitomon.
Eva Mannerheim-Sparre tunnetaan erityisesti keittokirjastaan "Kokbok för finsmakare och vanliga hungriga" joka käännettiin myös suomen kielelle. Hän kirjoitti myös muistelmateoksia ja matkakuvauksia.
HMS Gästrikland (J22)
HMS Gästrikland (runkonumerot 22 ja J22) oli Ruotsin laivaston Östergötland-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1955 Götaverkenin telakalla Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1956. Alus otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1959. Se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982 ja alus romutettiin Britteinsaarilla.
Alukselle asennettiin 1963 Seacat-ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta () ja samalla poistettiin kolme Boforsin 40 millimetrin tykkiä.
Pentinmäki
Pentinmäki on kylä Iitin kunnassa. Pentinmäki sijaitsee Kausalan kylän eteläpuolella.
Pentinmäen läpi kulkee Seututie 360.
HMS Södermanland (J21)
HMS Södermanland (runkonumerot 21 ja J21) oli Ruotsin laivaston Östergötland-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin 1. kesäkuuta 1955 Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:n telakalla Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1956. Alus otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1958. Se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982 ja alus romutettiin Espanjassa.
Alukselle asennettiin 1963 Seacat-ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta () ja samalla poistettiin kolme Boforsin 40 millimetrin tykkiä.
HMS Hälsingland (J23)
HMS Hälsingland (runkonumerot 23 ja J23) oli Ruotsin laivaston Östergötland-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1955 Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:n telakalla Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1957. Alus otettiin palvelukseen 17. kesäkuuta 1959. Se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982 ja alus romutettiin Karlskronassa.
Alukselle asennettiin 1965 Seacat-ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta () ja samalla poistettiin kolme Boforsin 40 millimetrin tykkiä.
Peter von Köppen
Peter von Köppen (, myös Кёппен, "Kjoppen"; 2. maaliskuuta 1793 Harkova – 4. kesäkuuta 1864 Karabagin kartano Aluštan lähellä) oli saksalaissyntyinen venäläinen tilastotieteilijä, etnografi ja bibliografi.
Peter von Köppenin isä oli Katariina II:n Venäjälle kutsuma brandenburgilainen lääkäri. Hän valmistui Harkovan yliopistosta oikeustieteilijäksi ja työskenteli Pietarissa postivirastossa. Hän osallistui Venäläisen kirjallisuuden harrastajien seuran perustamiseen vuonna 1816 ja julkaisi yhtä Venäjän ensimmäisistä bibliografisista aikakauslehdistä. Vuodesta 1829 lähtien Köppen asui Krimillä keräten aineistoa Venäjän maantieteestä ja luonnonhistoriasta. Vuonna 1834 hän palasi Pietariin saksankielisen sanomalehden toimittajaksi. Hänet valittiin Pietarin tiedeakatemian tilastotieteen akateemikoksi vuonna 1843. Vuonna 1845 hän osallistui Venäjän maantieteellisen seuran perustamiseen. Vuodesta 1852 lähtien Köppen vietti suurimman osan ajastaan Krimillä.
Köppenin tärkeimmät teokset käsittelevät Venäjän väestöä ja kansallisuusrakennetta laajan tilastollisen aineiston valossa. Vuonna 1851 hän julkaisi Venäjän ensimmäisen etnografisen kartan ja vuonna 1857 monografian "Devjataja revizija. Issledovanije o tšisle žitelei v Rossii v 1851 godu". Hänen aloitteestaan alettiin julkaista Venäjän asutuskeskusten luetteloja. Köppenin aineistoon perustuu myös vuosina 1863–1885 ilmestynyt Venäjän keisarikunnan maantieteellis-tilastollinen sanakirja.
Köppenin vuonna 1849 julkaisema Pietarin läänin etnografinen kartta selityksineen ("Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements, 1867") sisältää arvokkaita tietoja Inkerinmaan inkerinsuomalaisesta, inkerois- ja vatjalaisasutuksesta. Hän on laatinut myös kansatieteellisen esityksen Suomesta ("Finnland in ethnographischer Bezeihung", 1846).
Köppenin poika oli meteorologi Wladimir Köppen (1846-1940).
Mankalan rautatieasema
Mankalan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka -radalla Iitin Mankalassa noin 9 kilometriä Kausalasta Lahden suuntaan.
Liikennepaikka avattiin laiturivaihteena vuonna 1916 kaksoisraiteen käyttöönoton yhteydessä, jolloin myös Sitikkalan henkilöliikenteen pysähdykset siirtyivät sinne. Mankalan asemarakennus valmistui vuonna 1917 ja sitä laajennettiin vuonna 1945. Henkilöliikenne lakkautettiin toukokuussa 1970 ja liikennepaikka vuotta myöhemmin. Sivuraiteet ja asemarakennus on sittemmin purettu.
Mankala avattiin uudelleen liikenteelle lokakuussa 2013 raiteenvaihtopaikkana.
Iitin kirkonkylä
Iitin kirkonkylä on Iitin kunnan historiallinen keskus. Kirkonkylä valittiin vuonna 1990 Suomen kauneimmaksi kyläksi. Kyläkuvaa hallitsee vuonna 1693 rakennettu punainen Iitin kirkko sekä ohi virtaava Kymijoki. Iitin kirkossa ja "Wanhassa Pappilassa" järjestetään vuosittain Iitin musiikkijuhlat kesäkuussa.
Luettelo Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivoista
Luettelo Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivoista listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet rannikkopanssarilaivat. Ensimmäinen laskettiin vesille 1886 ja viimeinen 1918.
Dejan Tomašević
Dejan Tomašević (; s. 6. toukokuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tomašević pelasi koripalloa KK Borac Čačakin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1990–1991. Kauden päätteeksi hän siirtyi KK Crvena zvezdaan, jossa hän pelasi vuoteen 1995 asti. Seuran paidassa Tomašević voitti Serbia ja Montenegron-mestaruuden vuosina 1993 ja 1994. Vuodet 1995–1999 hän pelasi KK Partizanissa, jossa hän voitti niin ikään kaksi maan mestaruutta. Lisäksi hänet valittiin kaudella 1997–1998 sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja hän voitti Euroliigan levypallotilaston. Vuosiksi 1999–2001 Tomašević siirtyi KK Budućnost Podgoricaaan, jossa hän voitti jälleen kaksi kertaa Serbia ja Montenegro-mestaruuden. Hänet valittiin myös kauden 2000–2001 arvokkaimmaksi pelaajaksi Euroliigassa.
Vuonna 2001 hän siirtyi ensimmäistä kertaa ulkomaille, TAU Cerámicaan. Kausi päättyi Espanjan-mestaruuteen ja Tomašević siirtyi kolmeksi kaudeksi Pamesa Valenciaan. Seuran paidassa hän voitti Eurocupin. Vuonna 2005 Tomašević siirtyi Panathinaikosiin, jossa hän voitti ainoan Euroliiga-mestaruutensa kaudella 2006–2007. Kauden 2008–2009 Tomašević pelasi PAOK Thessalonikissa ja lopetti ammattilaiskoripallon tämän jälkeen.
Maajoukkuetasolla Tomašević edusti Jugoslaviaa ja myöhemmin Serbia ja Montenegroa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1995, 1997 ja 2001. Lisäksi hän voitti EM-pronssia vuonna 1999. MM-tasolla Tomašević juhli kaksi kertaa maailmanmestaruutta vuosina 1998 sekä 2002. Olympialaisista hän voitti hopeaa vuonna 1996. Tomašević edusti maataan myös vuosien 2000 ja 2004 olympialaisissa.
Kerron sinulle kaiken
Kerron sinulle kaiken on 8. maaliskuuta 2013 ensi-iltansa saanut Simo Halisen ohjaama suomalainen elokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Leea Klemola ja Peter Franzén. Elokuvan tuotti Edith Film Oy.
Leea Klemola palkittiin vuonna 2014 roolistaan elokuvassa parhaan naispääosan ja Simo Halinen käsikirjoituksestaan parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnolla.
Vuonna 2013 elokuva oli Suomen ehdokkaana Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi.
Silent Hill: Revelation 3D
Silent Hill: Revelation 3D on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Michael J. Bassett. Elokuva perustuu "Silent Hill" -pelisarjaan ja on elokuvan "Silent Hill" jatko-osa. "Revelation 3D":n pääosissa ovat Adelaide Clemens, Kit Harington ja Sean Bean.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 7. maaliskuuta 2011 Torontossa, Kanadassa ja päättyivät 14. toukokuuta 2011. Ensi-iltansa elokuva sai 26. lokakuuta 2012.
Laura Horelli
Laura Horelli (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on asunut ja työskennellyt Berliinissä vuodesta 2001 lähtien.
Horelli on saanut saksalaisen Hannah Höch -tukipalkinnon, joka myönnetään Berliinissä asuville naistaiteilijoille. Horelli tekee videoita, joissa hän käyttää usein perhevalokuvia ja esittää kommentteja.
Hänen äitinsä oli ravitsemisterapeutti Helena Horelli.
Predrag Danilović
Predrag "Saša" Danilović (; s. 26. helmikuuta 1970 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Danilovićin koripallotaidot huomasi Željko Obradović, joka hankki hänet KK Partizanin juniorijoukkueisiin. Danilović pelasi seurassa jonkin aikaa, kunnes lähti Yhdysvaltoihin Cookevillen lukioon. Vuonna 1988 hän palasi Jugoslaviaan ja aloitti pelaamisen Partizanissa. Seuran paidassa hän pelasi sekä edustusjoukkueessa että juniorijoukkueessa. Hän harjoitteli koripalloa ajoittain jopa 7–8 tuntia päivässä. Partizanin paidassa Danilović voitti Euroliigan-mestaruuden kaudella 1991–1992. Hän ilmoittautui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet toisella kierroksella. Vuonna 1992 hän siirtyi italialaiseen Virtus Bolognaa, jonka paidassa hän voitti kolme Italian-mestaruutta vuosina 1993–1995.
Danilović siirtyi vuonna 1995 NBA:han, jossa hänen pelioikeutensa oli kaupattu Miami Heatille. Ensimmäisellä pelikaudellaan hän teki 13,4 pistettä ottelua kohden. Hän aloitti kauden 1996–1997 Miamissa, mutta hänet kaupattiin helmikuussa 1997 Dallasiin. Loppukausi oli tilastollisesti hänen paras kautensa, sillä hän teki Dallasin paidassa 16,6 pistettä ottelua kohden. Hän palasi kuitenkin Bolognaan vuonna 1997 ja voitti sekä Italian- että Euroliigan-mestaruuden vuonna 1998. Hän lopetti ammattilaisuransa kauden 1999–2000 päätteeksi.
Danilović edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa, jonka paidassa hän voitti EM-kultaa vuosina 1989, 1991, 1995 ja 1997. Vuoden 1999 EM-kisoista hän voitti pronssia. Olympiatasolla Danilović voitti olympiahopeaa vuonna 1996. Hän edusti maataan myös vuoden 2000 olympialaisissa.
Liègen joukkosurma 2011
Liègen pommi-isku tapahtui Belgian Vallonia-alueella Liègen kaupungissa 13. joulukuuta 2011.
Hyökkääjä, 33-vuotias Nordine Amrani, heitti kranaatteja ja ampui FN FAL -aseella tavallisia ihmisiä kohti. Hän tappoi viisi ihmistä ja 125 loukkaantui, joista seitsemän vakavasti. Aiemmin samana päivänä hyökkääjä ampui naisen kotonaan.
Luettelo Uniklubin kappaleista
Tämä on luettelo rock-yhtye Uniklubin kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Polvilumpion ruston pehmentyminen
Polvilumpion ruston pehmentyminen tunnetaan myös nimella CMP ja Chondromalacia patellae
Ruston pehmentyminen jaetaan neljään vaikeusasteeseen seuraavasti:
Fennica (elokuvayhtiö)
Oy Fennica Ab tai Fennica-Filmi oli suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Sen perusti vuonna 1926 liikemies Armas Willamo kumppaneineen. Hallituksen varajäsenenä toimi venäläisperäinen liikemies Georg Uschakoff. Virallisesti se oli ”teknisten ja muiden luvallisten tavaroiden agentuuri- ja myyntiliike”.
Vuonna 1928 Willamo rahoitti nuorten Valentin Vaalan ja Teuvo Tulion ensimmäisen elokuvan "Mustat silmät", joka valmistui seuraavana vuonna. Yhtiö toimi viiden ensimmäisen Vaalan elokuvan tuotantoyhtiönä. Kuudeskin elokuva ehdittiin aloittaa, mutta sen teki loppuun toinen tuotantoyhtiö.
Vuonna 1932 Vaala osti vähemmistöosuuden Oy Fennica Ab:sta. Seuraavana vuonna myös Tulio osti yhden osakkeen. Vuonna 1934 yhtiö joutui talousvaikeuksiin, mutta se välttyi konkurssilta epämääräisten olosuhteiden vallitessa, jossa myös tuotantoyhtiö Aho & Soldan kärsi tappioita. Konkurssiin Oy Fennica Ab asetettiin vuonna 1949, jolloin sen toimialueena oli ollut viimeiset vuodet turpeennosto.
Olancho (departementti)
Olancho on departementti Hondurasin itäosassa. Sen pääkaupunki on Juticalpa, pinta-ala 23 905 km ja asukasluku 459 816 asukasta. Departementti on perustettu vuonna 1825. Sen maatalouden tärkeitä tuotteita ovat kahvi, maissi, sokeriruoko, banaanit ja riisi.
Miroslav Berić
Miroslav Berić (; s. 20. tammikuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Berić nousi KK Partizanin edustusjoukkueeseen vuonna 1993. Hän voitti seuran kanssa Jugoslavian-mestaruuden kolme kertaa vuosina 1995–1997. Lisäksi Berić voitti cup-mestaruuden kahdesti vuosina 1994 ja 1995. Vuosiksi 1997–1999 hän siirtyi espanjalaiseen Saski Baskoniaan, jossa hän voitti yhden Copa del Reyn-mestaruuden. Lisäksi seura sijoittui Espanjan liigassa parhaimmillaan hopealle. Kauden 1999–2000 Berić vietti italialaisessa Scaligera Basket Veronassa, josta hän siirtyi vuodeksi takaisin Partizaniin. Vuosiksi 2001–2003 hän siirtyi Scavolini Pesaroon. Kauden 2003–2004 Berić pelasi liettualaisessa Žalgiriksessa. Tämän jälkeen hän edusti muun muassa Azovmaš Mariupolia ja Gijón Baloncestoa.
Berić edusti maajoukkueurallaan Jugoslaviaa. Hän voitti EM-kilpailuista kultaa vuosina 1995 ja 1997. MM-kilpailuissa Berić voitti MM-kultaa vuonna 1998. Lisäksi hän voitti olympiahopeaa vuonna 1996.
José Santos Zelaya
José Santos Zelaya (1853–1919) oli Nicaraguan presidentti 1893 - 1909. Hän nousi valtaan Liberaalien kapinassa, joka lopetti 30 vuotta jatkuneen konservatiivien vallan. Hän suhtautui vihamielisesti Yhdysvaltoihin, ja pyrki yhdistämään Keski-Amerikan valtiot järjestelemällä vallankumouksen Hondurasissa ja El Salvadorissa.
Luettelo Ruotsin merivoimien risteilijöistä
Luettelo Ruotsin merivoimien risteilijöistä listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet risteilijät. Ensimmäinen laskettiin vesille 1896 ja viimeinen 1945.
Toisen maailmansodan aikana merivoimat kutsui palvelukseen siviilialuksia, jotka täydensivät merivoimien omaa kalustoa. Alusten otto oli suunniteltu jo aiemmin ja yksistään vuonna 1939 palvelukseen oli tarkoitus ottaa yhdeksän kauppalaivaa aseistettavaksi apuristeilijöiksi. Nämä olivat Sveayhtiön rahtialukset "Regin" ja "Ragne", rautateiden junalautta "Drottning Victoria", Sveayhtiön "Waria", "Warun", "Wiril" ja "Wormo", Svenska Lloydin matkustaja-alus "Suecia" sekä Transatlanticsin "Kaaparen".
Näistä kuitenkin otettiin palvelukseen ja varustettiin lopulta vain viisi. Näistäkään kaksi ei toiminut apuristeilijöinä, vaan oli muissa tehtävissä. Vuonna 1942 tehtiin päätös ottaa palvelukseen vielä Broströmin "MS Gotland", mutta muutostyö peruutettiin miinalaiva "HMS Älvsnabbenin" valmistuessa telakalta.
Palvelukseen otetut alukset:
Riksväg 77
Riksväg 77 on Ruotsissa kulkeva valtatie, joka kulkee Knivstan kunnasta E4:n moottoritien liittymästä Norrtäljen kaupungin keskustan läheisyydessä sijaitsevaan Länsväg 276:n risteykseen. Tien laatu vaihtelee ja sen pituus on 52 kilometriä.
Tie alkaa Knivstasta E4:n liittymästä. Tie kulkee ensimmäisen pätkän Rimboon melko suorasti ja loivamutkaisesti, sen aikana se ohittaa aivan alussa Valloxenin järven, kahdeksan kilometrin päässä siitä se puolestaan ohittaa Länsväg 273:n risteyksen ja melko sen vieressä Uppsalan läänin ja Tukholman läänin rajan. Sitten loppumatkan aikana se ohittaa vielä Johannesbergin golfkentän sen pohjoispuolelta sekä Metsjönin ja Långsjönin järvet.
Rimbossa tie puolestaan menee keskustan halki ja kohtaa sinä aikana Länsväg 280:n. Rimbon jälkeen tie jatkuu pitkän matkaa mutkaisempana, mutta vähäliikenteisempänä kuin ennen Rimboa, ennen tien saapumista Husbyhyn, se ohittaa Husby-Sjuhundran kirkon, Husbyn ohituksen jälkeen tie kohtaa melko heti E18:n moottoritien liittymän, liityttyään osaksi E18:n moottoritietä se jatkuu sen kanssa Kyrksjöniin asti jossa E18 erkanee Kapellskärin satamaan, siitä puolestaan tie jatkuu vielä vähän matkaa saapuen sitten Länsväg 276:n risteykseen.
Tappavat ajatukset (elokuva)
Tappavat ajatukset ("Mortal Thoughts") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut trilleri. Elokuvan pääosia esittävät Demi Moore, Bruce Willis, Glenne Headly, John Pankow, Harvey Keitel, Billie Neal, Frank Vincent, Doris McCarthy ja Karen Shallo. Elokuvan on ohjannut Alan Rudolph. Elokuva tuotti yhteensä yli 19 miljoonaa dollaria.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo henkilöhahmojen olevan hyvin näyteltyjä mutta niin tympeitä, että koko elokuva saa tunkkaisen maun. Hän antaa "Tappaville ajatuksille" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Bert Schneider
Berton "Bert" Schneider (s. 5. toukokuuta 1933 New York, New York, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Schneider on peräisin yläluokkaisesta juutalaisperheestä. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa mutta sai potkut 1953 huonojen elämäntapojen vuoksi. Hän avioitui 1954 Judy Feinsteinin kanssa. Perhe oli mukana elokuva-alalla itärannikolla, mutta Schneider muutti 1965 Hollywoodiin ystävänsä Bob Rafelsonin kehotuksesta.
Kohtaamisesta Kalifornian hippikultturin kanssa seurasi, että Schneiderin elämä keskittyi seksiin ja huumeisiin mutta samalla hän osoitti merkittävää luovuutta. Rafelsonin kanssa hän tuotti The Monkeesia käsitelleen televisiosarjan, josta hän sai 1967 Emmyn, mutta kyllästyi sarjaan muutamassa vuodessa.
Schneider rahoitti tuotantoyhtiönsä Raybertin (myöhemmin BBS) kautta Peter Fondan ja Dennis Hopperin elokuvaa "Easy Rider", kun he olivat joutuneet kahnauksiin APIn kanssa. Schneider edisti "Easy Riderin" syntyä, ja hänen merkittävin tehtävänsä oli arvaamattoman Hopperin pitäminen ohjissa. Schneider myös järjesti Jack Nicholsonille roolin elokuvassa vain siksi, että tämä toimisi välittäjänä Fondan ja Hopperin välillä. Schneider taivutteli Columbia Picturesin elokuvan jakelijaksi. Kun "Easy Riderista" tuli yllättäen menestyselokuva, se oli myös Schneiderille läpimurto nykyaikaisena riippumattomana tuottajana. Hopperin silloinen vaimo on kommentoinut Schneirin osuutta: "Bert oli sankari joka pelasti elokuvan. Ilman häntä koko "Easy Rideria" ei olisi syntynyt".
Columbia taustavoimana hänen tuotantoyhtiönsä avasi toimiston osoittessa 933 North LaBrea, joka oli jossakin vaiheessa Hollywoodin muodikkain paikka. 8. helmikuuta 1971 (samana yönä, jolloin Kaliforniassa sattui maanjäristys, jossa kuoli 68 ihmistä) särkyi Schneiderin ja hänen vaimonsa Judyn avioliitto. Schneider muutti suureen bungalowiin, ja hänellä oli sen jälkeen pitkäaikainen suhde näyttelijä Candice Bergenin kanssa. Kotonaan hän järjesti maineikkaita suurellisia juhlia. Noihin aikoihin Schneider seurusteli radikaalien kuten Huey Newtonin kanssa. Vuonna 1972 hän alkoi kyllästyä BBS:ään, ja yritys ajatui taloudelliseen alamäkeen.
Poliittisten harrastustensa vuoksi hän tuotti Vietnamin sodasta dokumenttielokuvan "Hearts and Minds", jonka ensi-ilta oli 1974. Schneidersin ja Bergenin suhde päättyi maaliskuussa 1975. 8. huhtikuuta 1975 Schneider vastaanotti parhaan dokumenttielokuvan Oscarin "Hearts and Mindsista". Hän järkytti (ja ilahdutti) yleisöä lukemalla palkintojenjakotilaisuudessa Etelä-Vietnamin väliaikaishallituksen tervehdyksen ”Yhdysvaltain kansalle”.
Schneiderin ura polki kuitenkin paikallaan vuoden 1975 jälkeen, joskin hän tuotti vuonna 1978 Terrence Malickin ohjaaman elokuvan "Onnellisten aika", jossa näytteli muun muassa Richard Gere. Henkilökohtaiset ongelmat ja poliittisten tuulien suunnanmuutokset 1980-luvulla aiheuttivat sen, että Schneider irtautui elokuva-alalta. Hän asui vuosia Jack Nicholsonin naapurina.
The Voice
The Voice voi viitata ainakin seuraaviin:
Henkitorven syöpä
Henkitorven syöpä on harvinainen henkitorvessa alkava syöpäsairaus. Tavallisimmin se ilmenee levyepiteelikarsinoomana (varsinkin yli 60-vuotiailla miehillä), mutta myös esimerkiksi adenoidista kystistä karsinoomaa tavataan henkitorvessa (varsinkin 40–60-vuotiailla henkilöillä). Tupakoinnilla on tunnettu yhteys levyepiteelikarsinoomaan mutta ei adenoidiseen kystiseen karsinoomaan.
Henkitorven syövälle tyypillisiä oireita ovat hengitys- ja nielemisvaikeudet, kuiva yskä, veriyskä, äänen käheytyminen, kuumeilu, vilu ja toistuvat rinnan alueen infektiot. Oireet ovat yleisiä myös monissa hyvänlaatuisissa taudeissa. Henkitorven syövän pääasialliset hoitomuodot ovat leikkaus ja sädehoito. Kemoterapiaa annetaan yleensä palliatiivisessa tarkoituksessa, oireiden lievityksenä. Siinä voidaan käyttää sisplatiinia tai karboplatiinia. Henkitorven syöpäkasvain on mahdollinen yläonttolaskimo-oireyhtymän aiheuttaja.
Henkitorven syöpä kattaa 0,02–0,04 % raportoiduista syöpätapauksista. Taudin ennuste on yleisesti ottaen huono; 5–35 % potilaista elää viiden vuoden kuluttua diagnoosista. Adenoidisen kystisen karsinooman ennusteen on havaittu olevan huomattavasti parempi kuin levyepiteelikarsinooman.
Henkitorven syöpää sairastanut henkilö sai ensimmäistä kertaa keinotekoisen henkitorven vuonna 2011 Karoliinisessa yliopistosairaalassa Tukholmassa. Potilas oli 36-vuotias geologian opiskelija Eritreasta. Potilas kuoli tammikuussa 2014 uuden henkitorven irrottua. Menetelmän kehittänyttä tohtori Paolo Macchiarinia epäillään kuolemantuottamuksesta ja tutkimusvilpistä.
Brysselin metro
Brysselin metro (, ) on Belgian pääkaupungissa Brysselissä toimiva metroverkosto, johon kuuluu yhteensä neljä metrolinjaa. Vuonna 2010 sitä käytti jopa 150 miljoonaa ihmistä. Verkosto kattaa hyvin varsinkin keskustan, jonne jokainen neljästä metrolinjasta pysähtyy. Metrojen maksimivauhti linjoilla 1, 5 ja 6 on 72 kilometriä tunnissa ja linjalla 2 50 kilometriä tunnissa. Metrojen keskimääräinen vauhti koko metroverkostossa on 29,4 kilometriä tunnissa.
Brysselin metro avattiin vuonna 1976 ja sitä on siitä lähtien vähitellen laajennettu. Yhteensä raiteiden pituus on 32 kilometriä, mutta mikäli laskuihin otetaan myös raitiovaunujen (ranskaksi "prémétro") raiteet, niin verkosto käsittää 55,7 kilometriä. Metroverkostojen pituudessa Brysselin metro sijoittuu 61. sijalle maailmantilastoissa. Varsinaisia metroasemia Brysselin metrossa on 58. Metrojen raiteiden leveys on 1,435 metriä ja uusin niitä pitkin kulkeva metromalli on vuonna 2007 käyttöön tullut M6 "Boa".
Brysselin metron Maelbeek/Maalbeekin metro-asemalle tehtiin 22. maaliskuuta 2016 pommi-isku.
Carlislen tuomiokirkko
Carlislen tuomiokirkko (, "Cathedral Church of the Holy and Undivided Trinity") on vuodesta 1133 lähtien ollut Carlislen hiippakunnan tuomiokirkko. Arkkitehti Ewan Christian toteutti katedraalin kunnostustyöt vuosina 1853–1857.
Luettelo tunnetuista joensuulaisista
Tunnettujen joensuulaisten luetteloon kuuluu sekä kaupungissa syntyneitä että siellä asuneita henkilöitä:
Moldavian maalatut kirkot
Moldavian maalatut kirkot sijaitsevat Suceavan piirikunnassa, Romaniassa. Kirkkoja on kahdeksan, ja ne on listattu 1994 Unescon maailmanperintökohteiksi. Suceviţan luostari listattiin vuonna 2010.
Johannes Kastajan kirkko rakennettiin 1503 aluksi Suceavan kuvernöörin Luca Arboren asuinpaikaksi. Se koristeltiin hän lapsenlapsensa määräyksestä 1541, ja perheen kuoltua siitä tuli Arboren kylän kirkko. Kirkon arkkitehtuuri poikkeaa muista alueen kirkoista tornin puuttumisen vuoksi.
Ensimmäiset merkinnät luostarin rakentamisesta on 1415, mutta varsinaisen muotonsa se sai 1530. Luostari sijaitsee Humorin kylässä. Luostarin puolustamiseksi ruhtinas Vasile Lupu rakennutti tornin 1641. Sen ulkoseinän freskot ovat alueen vanhimpia.
Tunnetaan myös nimellä Moldoviţan luostari ja se sijaitsee Moldovițan kylässä. Sen rakennutti Peter IV Rareș, ja se valmistui vuonna 1532. Kirkon arkkitehtuuri on samankaltainen kuin Humorin luostarissa, joten uskotaan luostarien rakentajana olleen sama henkilö.
Rakennetiin vuonna 1487 Tapani III Suuren määräyksestä Nunna luostariksi. Kirkko ryöstettiin vuosina 1653 ja 1684. Kirkon loiston palautti 1800-luvun alkupuolella prinssi Nicolas Mavrocordat. Kirkko on alueen pienimpiä.
Prinssi Peter IV Rareș rakennutti kirkon 1531 alun perin perheensä mausoleumiksi Probotaan. Kirkon kaikki seinämaalaukset on maalattu uudelleen 1900-luvulla. Kirkon ulkopuoliset maalaukset ovat kuluneet, mutta niistä on silti nähtävissä runsas värien käyttö.
Valmistui vuonna 1522 ja rakentaminen aloitettiin Tapani III Suuren määräyksestä Suceavan kylään. Kirkon holviin ja seiniin on maalattu 365 pyhimystä, yksi vuoden jokaiselle päivälle.
Voronețn kylässä sijaitseva luostari valmistui 1488. Sen rakennutti Tapani III Suuri Vasluin taistelun muistoksi. Kerrotaan, että sen rakentaminen kesti kolme kuukautta ja kolme viikkoa.
Kirkko tunnetaan myös nimellä Suceviţan luostari, ja sen katsotaan valmistuneen 1583. Se on saanut vaikutteita Bysantin sekä goottilaisesta arkkitehtuurista
Pohjanleinikki
Pohjanleinikki ("Ranunculus hyperboreus") on kosteissa paikoissa kasvava pohjoisen pallonpuoliskon arktisten alueiden leinikkikasvi ("Ranunculaceae").
Monivuotinen pohjanleinikki kasvattaa 3–20 cm pitkän, vedessä kasvaessaan jopa 40 cm pitkän, tavallisesti kaljun varren. Varsi on suikerteleva tai joskus koheneva, nivelistä juurehtiva ja 0,5–1 mm paksu. Monista muista leinikkilajeista poiketen kasvin alus- ja varsilehdet ovat samanlaisia. Lehtien ruoti on 1–6 cm pitkä, kelluslehdissä vielä pitempi. Lehtilapa on 3–17 mm leveä, hertta- tai tylppätyvinen, 3–5-halkoinen tai -jakoinen sekä ehytliuskainen. Keltaiset, 4–7 mm leveät kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja pitenee hedelmävaiheessa. Kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on kolmelehtinen ja noin teriön pituinen, teriö on kaksi- tai kolmilehtinen. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Pohjanleinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on hieman pitkänomainen. Siihen kehittyy 1–1,4 mm pituisia pähkylöitä, joissa on koukkupäinen, 0,1 mm pituinen ota. Muiden leinikkien tavoin myös pohjanleinikki on myrkyllinen kasvi.
Pohjanleinikki muistuttaa jossain määrin pikkuleinikkiä ("R. pygmaeus"), joka kuitenkin on karvainen ja sen kukassa on viisi terä- ja verholehteä.
Pohjanleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen, ja sitä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Laji kasvaa Fennoskandian keski- ja pohjoisosissa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, josta levinneisyysalue jatkuu Venäjän pohjoisrannikkoa pitkin aina Tyynellemerelle saakka. Itä-Venäjällä lajia tavataan myös Kamtšatkan niemimaalla. Pohjanleinikki kasvaa myös suurimmassa osassa Alaskaa ja Pohjois-Kanadaa, sekä paikoitellen etelämpänä Kalliovuorilla. Laji viihtyy lisäksi Grönlannissa, Islannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa pohjanleinikkiä kasvaa paikoitellen Oulun korkeudelta pohjoiseen. Laji runsastuu pohjoisempaan päin mentäessä.
Pohjanleinikki vaatii menestyäkseen hyvin kostean kasvupaikan. Sitä tavataan lähteiköissä, järvenrannoilla, jokien lieterannoilla, soitten mutarimmissä sekä suo- ja tienvarsiojissa. Joskus lajia tavataan myös vedessä kellusvartisena ja -lehtisenä tai upoksissa.