hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Siperianasteri
Siperianasteri ("Aster sibiricus", syn. "Eurybia sibirica") on monivuotinen asterikasvi. Sitä esiintyy Euraasiassa Pohjoismaissa ja laajasti Siperiassa, Pohjois-Amerikassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Siperianasteria esiintyy Suomen alueella tulokkaana Lapissa. Lajia on havaittu Torniossa, Pellossa, Kolarissa, Muoniossa ja Kuusamossa.
Siperianasteri kasvaa viidestä kahteentoista senttimetriä korkeaksi. Punaruskeat ja hienosti karvaiset varret kasvavat kohenevasti. Lehdet ovat pitkänsoikeat, ehyet ja ehytlaitaiset tai harvaan hampaiset. Mykeröitä kasvaa latvassa yhdestä muutamaan. Ne ovat 2,5 senttimetriä leveitä. Mykeröjen kehräkukat ovat aluksi keltaiset, sitten punaruskeat, laitakukat ovat sinivioletit.
Himmerki
Lomakeskus Himmerki on Posiolla Kitkajärven rannalla sijaitseva lomakylä. Sen perustivat sotainvalidit 1950-luvun lopulla. Himmerki oli alun perin leirintäalue, josta on sittemmin kehittynyt ympärivuotinen lomakeskus.
Himmerki-nimen taustasta on olemassa ainakin kaksi tarinaa. Toisen mukaan sana himmerki on muinaista metsäsaamea, jonka viimeinen puhuja on kuollut jo 1800-luvulla ja tarkoittaa ”valkeaa hiekkaa”. Himmerki-lahden rantahiekka onkin hyvin vaaleaa. Toisen tarinan mukaan nimi perustuu kinkerimatkalla olleen kirkkoherran ihastuneeseen kommenttiin ""Detta är ju Himmelriket"", jonka hän lausui noustessaan levähtämään lahden hiekkarannalle soutumatkan jälkeen.
Siperiannauhus
Siperiannauhus ("Ligularia sibirica") on monivuotinen mykerökukkaiskasvilaji, jota esiintyy Itä-Euroopasta Itä-Aasiaan. Lajia viljellään koristekasvina.
Siperiannauhus kasvaa 40:stä 150:een senttimetriä korkeaksi. Tyvilehdet ovat pitkäruotiset, niiden lapa on kolmiomainen herttamainen tai munuaismainen, kooltaan 10–25 senttimetriä, päältä lähes kalju, alta huopakarvainen, laidoilla pieniä tylppiä hampaita. Kukintona on pitkä ja tiheä mykeröstö varren yläosassa. Mykeröjen lyhyet perät ovat jäykkäkarvaiset ja niissä on kaksi mykerön pituista tukilehteä. Kehrä- ja laitakukat ovat keltaisia. Laitakukkia on mykerössä seitsemästä yhteentoista kappaletta, ne ovat enintään kaksi senttimetriä pitkiä.
Lakikynsimö
Lakikynsimö ("Draba cacuminum") on monivuotinen ristikukkaiskasvilaji kynsimöiden suvussa. Laji esiintyy endeemisenä Norjassa ja Ruotsissa, missä se kasvaa harvinaisena Skandien tuntureilla. Lakikynsimö on arvioitu Norjassa erittäin uhanalaiseksi (EN), Ruotsissa vaarantuneeksi (VU) ja koko maailmassa puutteellisesti tunnetuksi (DD).
Lakikynsimö on erittäin hidaskasvuinen ja on korkeudeltaan yhdestä kahdeksaan senttimetriä. Se muistuttaa paljon pienikokoista kalliokynsimöä ("Draba norvegica"). Laji kasvaa emäksisten ja ultraemäksisten kallioiden raoissa etenkin tuntureiden huipulla.
Kierrevallisneria
Kierrevallisneria ("Vallisneria spiralis") on kilpukkakasveihin kuuluva vesikasvilaji.
Kierrevallisneria kasvaa makeissa vesistöissä: jokisuistoissa, järvissä, joissa, avovetisillä soilla, kaivetuissa altaissa ja kastelukanavissa.
Kierrevallisneria on maailmanlaajuisesti yleinen ja laajalle levinnyt laji. Sitä esiintyy Eurooppassa useissa eteläosan maissa, Afrikassa useissa maissa Algeriasta Etelä-Afrikkaan, Aasian mantereella Turkista Kiinaan ja Indo-Kiinaan, Filippiineillä ja Papua Uudessa Guineassa. Laji on laajentanut levinneisyyttään monin paikoin alkuperäisestä, sitä esiintyy myös vieraslajina Uudessa Seelannissa ja Havaijilla.
Ephedra intermedia
Ephedra intermedia on monivuotinen paljassiemeninen kasvilaji "Ephedra"-suvussa.
Laji on pensas, joka kasvaa kuivilla, hiekkaisilla tai kivisillä elinympäristöillä, kuten heinäniityillä, aavikoilla, jokilaaksoissa, tulvatasangoilla, hiekkarannoilla ja kallioilla. Se viihtyy katajien ja happomarjojen seurassa. "Ephedra intermedia" sisältää melko korkean pitoisuuden (noin 0,7 %) efedriinialkaloideja ja sitä kerätään Pakistanissa lääkekäytöön.
"Ephedra intermedia"a esiintyy Keski-Aasiassa laajalla alueella: Afganistan, Intia, Iran, Kazakstan, Kiina, Kirgisia, Mongolia, Nepal, Pakistan, Tadžikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Venäjä. Laji on maailmanlaajuisesti elinvoimainen (LC).
Ephedra distachya
Ephedra distachya on monivuotinen paljassiemeninen kasvilaji "Ephedra"-suvussa.
Laji on varpu, joka kasvaa erilaisilla kuivilla paikoilla kuten aroilla, hietikoilla, dyyneillä, kallionkielekkeillä ja soraisilla tasangoilla. Se kukkii huhtikuusta kesäkuuhun ja tekee syyskuusta lokakuuhun hedelmiä, jotka ovat kypsänä punaisia pallomaisia käpyjä. Lampaat ja vuohet laiduntavat kasvia.
"Ephedra distachyan" levinneisyysalue on laaja ja ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Euroopassa lajia esiintyy Etelä-Euroopassa: Espanja, Italia, Ranska, Balkanin maat, Kreikka. Keski- ja Itä-Euroopassa: Sveitsi, Itävalta, Unkari, Tšekki, Slovakia, Romania, Bulgaria, Ukraina, Venäjä. Aasiassa: Turkki, Iran, Kazakstan, Turkmenistan ja Siperia. Laji on maailmanlaajuisesti elinvoimainen (LC).
Antennas to Hell
Antennas to Hell on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin vuonna 2012 julkaistu kokoelma-albumi.
SF-Uutiset
SF-Uutiset oli Suomen Filmiteollisuuden 1935-1946 ja 1949. julkaisema elokuvalehti. Lehteä julkaistiin myös ruotsinkielisenä SF Nyheter. Sen vastaava toimittaja oli Wald. Järvinen
Valery Maslov
Valery Maslov (s. 3. marraskuuta 1981) on venäläinen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Venäjän salibandymaajoukkuessa ja Viron salibandyliigan Jõgeva SK Tähen joukkueessa.
Macklemore
Macklemore (oikealta nimeltään Ben Haggerty, s. 19. kesäkuuta 1983 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen hip hop -muusikko. Hän työskentelee Ryan Lewisin (tuottaja), Andrew Joslynin (viulu) ja Owour Arungan (trumpetti) kanssa.
Macklemore on julkaissut musiikkia itsenäisesti vuodesta 2000 ja on saavuttanut merkittävän fanimäärän verkossa. Hän on julkaissut yhden mixtapen, kolme EP-levyä ja kaksi studioalbumia. Macklemoren ja tuottaja Ryan Lewisin musiikkivideot ”Same Love” ja ”Thrift Shop” ja "Can't Hold Us" ovat saavuttaneet suursuosion.
Macklemoren ja Ryan Lewisin yhteisalbumi "The Heist" julkaistiin 9. lokakuuta 2012. Se nousi ensimmäiselle sijalle US iTunesin ladatuimmissa ja toiselle sijalle Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Albumin myynti ensimmäisellä viikolla oli 78 000 kappaletta. "Can't Hold Us" oli vuonna 2013 Spotifyn maailmanlaajuisesti kuunnelluin kappale.
Kopteri (lehti)
Kopteri on suomalainen moottoripyörälehti, joka on suunnattu rakenneltujen pyörien harrastajille. Lehden kansilehden mukaan sisältöön kuuluvat muun muassa chopperit, customit, cafe racerit ja erilaiset "klassikot". Moottoripyörämerkeistä pääpaino on Harley-Davidsonissa sekä englantilaisissa ja muissa eurooppalaisissa pyörissä.
Ensimmäinen Kopteri julkaistiin 1990-luvun alussa. Lehden nimi on harrastajasanastoa; käännös yhdysvaltalaisesta termistä "chopper", joka tarkoittaa rakennettua moottoripyörää ja taas toisaalta myös esimerkiksi helikopteria.
Kopterin päätoimittaja on Mala Malk.
Gustaf Duvaldt
Gustaf Duvaldt (27. helmikuuta 1845 – 19. huhtikuuta 1896) oli hovioikeuden varakanneviskaali ja merkittävä lahjoittaja. Hän toimi Vaasan hovioikeudessa varakanneviskaalina 1880–1883. Hän määräsi testamentissaan omaisuudestaan 900 000 markkaa Vaasan kaupungille, kirkolle ja Helsingin yliopistolle.
Duvaldtin mukaan on 1928 nimetty Vaasan Vaskiluodossa sijaitseva Duvaldtintie.
Duvaldtin isä oli porilainen raatimies, joka avioitui tämän äidin kanssa vasta myöhemmin. Hänellä itselläänkin oli avioton poika, jonka hän oli tunnustanut mutta jätti läheisten yllätykseksi perinnöttömäksi.
Hirvensalmen kirkonkylä
Hirvensalmen kirkonkylä on taajama ja Hirvensalmen kunnan kuntakeskus Etelä-Savossa. Taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 857 asukasta.
Kirkonkylä on rakentunut lännessä sijaitsevan Liekuneen ja idässä sijaitsevan Ryökäsveden erottavalle niemelle, joka päättyy kapeaan salmeen. Lähellä niemen länsirantaa kulkee kylänraitti, jonka nimenä on Hirvensalmentie. Hirvensalmentien varrella sijaitsevat muun muassa Osuuspankki, apteekki ja S-market, jonka yhteydessä on postikonttori. Aikaisemmin kylänraitin varressa oli myös Siwa ja Karhulan baari, joiden kummankin toiminta on jo lakannut. Karhulan baarin rakennus purettiin, mutta entinen Siwa odottaa yhä uutta käyttöä. Ryökäsveden puoleisella rannalla on Elomaan yhtenäiskoulu, jossa toimii kunnan ainoa yläkoulu.
Kirkonkylän keskus on Hirvensalmen kirkko, jonka ympärillä ovat hautausmaat. Niiden länsipuolella kylänraittia Liekuneen rannassa reunustavat tervalepät. Tervaleppien mukaan on nimetty kunnan myös vuosittainen kesätapahtuma Tervaleppäjuhlat. Pohjoispäässä Tervaleppäkuja päättyy pienvenesataman luokse ja jatkuu Hirvensalmentienä Pöyryn kylään. Etelässä Tervaleppäkuja ylittää Hirvensalmen sillan ja muuttuu Kilkintieksi, joka johtaa Kilkinkylään ja Uutelaan. Aikaisemmin tämä Mäntyharjulle johtava tie kaarsi sillan jälkeen oikealle ja seurasi Soikanlahden rantaa, mutta uusi tie kulkee suoraan etelään kohti Kilkinkylää. Uuden ja vanhan tien sekä länteen Kissakoskelle johtavan Ripatintien väliin jää 134 metriä korkea Haukonmäki.
Kirkonkylän itäosassa Ryökäsveden rannalla sijaitsee Heikinniemi, jossa ovat kunnan terveyskeskus ja vanhainkoti. Terveyskeskuksen läheltä alkaa pururata (talvisin hiihtolatu), jota pitkin pääsee urheilukentälle, Mäknistön laavulle ja Satulinnaan. Maasto pururadan varrella vaihtelee mäntykankaasta suohon.
Sinikka Hannula
Soili Sinikka Kurkvaara (o.s. Hannula, s. 26. kesäkuuta 1937) on suomalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi ohjaaja-tuottaja Maunu Kurkvaaran ”modernin ajan” elokuvista 1960-luvulla. Merkittävimmät roolinsa Hannula teki Kurkvaaran elokuvissa, kuten "Patarouva" (1959), "Autotytöt" (1960), "Rakas..." (1961), "Meren juhlat" (1963) ja "Punatukka" (1969).
Sinikka Hannula oli Helsingin Nuorisoteatterin kasvatti, ja oli niin sanotusti Kurkvaaran ”elokuvalöytö”. Heidän suhteensa syveni ja pian "Patarouva"-elokuvan jälkeen Hannula ja Kurkvaara avioituivat.
Naispääosa elokuvassa "Rakas..." on jäänyt Hannulalle Kurkvaaran elokuvista suosikiksi: ”Olin siinä ehkä tuorein. Se oli jollain tavalla läheisin. Kun Manu etsi aihetta, tuli puhetta, että miksei voi tehdä elokuvaa omasta ympäristöstä. "Rakkaassa..." lähdettiin kehittelemään stooria ystäväpiiristä ja omasta elinympäristöstä.”
Dick Taylor
Richard Clifford ”Dick” Taylor (s. 28. tammikuuta 1943 Dartford) on brittiläinen rock-basisti. Hänet tunnetaan vuonna 1964 toimintansa aloittaneen The Pretty Things -yhtyeen perustajajäsenenä.
Ennen The Pretty Thingsiä Taylor oli jo ehtinyt olla The Rolling Stones -yhtyeen ensimmäinen basisti; hän liittyi yhtyeeseen 1962 mutta jätti sen jo samana vuonna. Taylorin seuraajaksi tuli Bill Wyman. Hän ei ehtinyt osallistua yhdenkään Rolling Stonesin kappaleen levytykseen.
Brennersola
Brennersola (, ) on merkittävä sola Alppien yli Italian (Etelä-Tirolin maakunta) ja Itävallan (Tirolin osavaltio) rajalla. Se on matalimpia Alpit ylittävistä solista, noin 1 375 metriä merenpinnasta, ja kulkukelpoinen ympäri vuoden.
Brennersolasta pohjoiseen ja etelään jatkuva laakso erottaa Stubain Alpit lännessä Zillertalin Alpeista idässä. Koko laaksoa on vanhastaan kutsuttu nimellä Wipptal, mutta 1900-luvulta lähtien Wipptal-nimellä on tarkoitettu lähinnä laakson pohjoispuolta.
Sola sijaitsee Alppien päävedenjakajalla. Laaksoa pohjoiseen virtaava Silljoki yhtyy Innsbruckissa Inniin, Tonavan sivujokeen. Laaksoa etelään virtaava Eisack () yhtyy Bolzanon jälkeen Adigeen, joka virtaa Adrianmereen.
Solan alue kuuluu Italian puolella Brennerin kuntaan ja Itävallan puolella Gries am Brennerin kuntaan. Solan korkeimmalla kohdalla näiden valtioiden rajalla on pieni Brennerin kylä. Siitä pohjoiseen Itävallan puolella ovat Gries, Steinach ja Matrei am Brenner. Eteläpuolella Italiassa on Sterzing ().
Brenner on yksi vilkkaimmista liikenneyhteyksistä Alppien yli. Tämä johtuu toisaalta solan mataluudesta, toisaalta sen edullisesta sijainnista: solaan on hyvät yhteydet niin pohjoisesta (Inn- ja Silljokien laaksot) kuin etelästä (Eisackin laakso).
Brennersolan kautta kulkee nykyään kolme liikenneväylää: vanha kylien kautta kulkeva maantie, vuosina 1964–1972 rakennettu maksullinen moottoritie (eurooppatie E45 – Itävallassa tienumero A13 ja Italiassa A22) sekä vuonna 1867 valmistunut Innsbruckin ja Veronan välinen rautatie.
Solan ylitti tietullitilaston mukaan 11,7 miljoonaa ajoneuvoa vuonna 2007. Maantierahtia se välittää 31 miljoonaa tonnia ja rautatierahtia 10 miljoonaa tonnia vuodessa (2004). Maantieliikenne ruuhkautuu varsinkin lomakausina ja viikonloppuisin.
Brennerin alitse on rakenteilla 55 kilometriä pitkä rautatietunneli, Brennerin pohjatunneli (, ) Fortezzasta Innsbruckiin. Tunnelin on tarkoitus valmistua vuonna 2025. Tunneli yhdistyy Innsbruckin lähellä olemassa olevaan tunneliin, jolloin yhtäjaksoisen rautatietunnelin pituudeksi tulee 64 kilometriä.
Brennersolan on arveltu olleen jo pronssikaudella käytössä meripihkan kauppareittinä. Roomalainen tie solan kautta valmistui vuonna 215. Tie rakennettiin keisari Septimius Severuksen määräyksestä korvaamaan Via Claudia Augustaa, joka kulki hiukan lännempänä Reschensolan kautta.
Sola on ollut niin taloudellisesti, poliittisesti kuin sotilaallisestikin merkittävä roomalais- ja keskiajalla. Alemannit hyökkäsivät sen kautta Italiaan vuonna 268. Varhaiskeskiajalla sola toimi germaanien muuttoreittinä Etelä-Tirolin laaksoihin. 1200-luvulta lähtien sola kuului Tirolin kreivikuntaan, josta tuli osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa ja sittemmin Itävalta-Unkarin keisarikuntaa. Vuoden 1919 Saint-Germainin sopimuksessa Itävalta luovutti Etelä-Tirolin Italialle, jolloin maiden raja tuli kulkemaan Brennersolan kautta.
Kahden kelmin kepposet
Kahden kelmin kepposet () on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut Jerry Lewisin ohjaama komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Sammy Davis, Jr. ja Peter Lawford. "Kahden kelmin kepposet" on vuonna 1968 ilmestyneen komediaelokuvan "Suolaa ja pippuria" jatko-osa.
Christopher Pepper (Peter Lawford) ja Charlie Salt (Sammy Davis Jr.) menettävät yökerhonsa ja kääntyvät avun toivossa Pepperin aristokraattisen kaksoisveljen, Sydneyn, puoleen. Hän kuitenkin kieltäytyy auttamasta heitä; pian tämän jälkeen Sydney löydetään murhattuna. Pepper ottaa hänen identiteettinsä ja huomaa pian, että hänen veljensä oli timanttisalakuljettaja ja päätyi rikoskumppaniensa murhaamaksi. Salt ja Pepper päättävät yhdessä laittaa rikolliset telkien taakse.
Komedian käsikirjoitti Michael Pertwee ja tuotti Milton Ebbins. Elokuvan sävellyksestä vastasi Les Reed. Elokuva kuvattiin vuonna 1969 Englannissa Lontoossa sekä Herefordshiren Ledburyssa ja Borehamwoodissa studioilla.
Peter Cushingilla ja Christopher Leellä on cameoroolit tohtori Frankensteinina ja kreivi Draculana. Lawford näyttelee Pepperin lisäksi Pepperin kaksoisveljeä lordi Sydney Pepperiä.
"Kahden kelmin kepposet" julkaistiin kotimaassaan Yhdysvalloissa toukokuussa vuonna 1970. Suomen ensi-ilta oli 4. kesäkuuta vuonna 1971. United Artists toimi elokuvan julkaisijana ja levittäjänä.
"Kahden kelmin kepposet" julkaistiin DVD:llä 25. tammikuuta vuonna 2005.
Frans Edvard Edelheim
Frans Edvard Edelheim (23. toukokuuta 1848 Helsinki – 27. tammikuuta 1909) oli suomalainen insinööri. Hän valmistui insinööriksi 1868 Helsingin teknillisen reaalikoulun kurssilta ja toimi rautatieinsinöörinä Venäjällä 1868–1875, sillanrakennusinsinöörinä Pietarissa 1875–1876, kanavanrakennusinsinöörinä 1876–1886. Sitten hän oli Mariupolin sotasataman rakentamisen pääinsinööri 1886–1889 ja Libaun sotasataman rakentaja 1889–1893. Hän omisti Koiskalan kartanon Nastolassa 1894–1909. Hän oli ritariston ja aatelin jäsen valtiopäivillä vuosina 1882, 1885, 1897–1906.
Edelheimin isä oli senaattori Paul Henrik Edelheim ja äiti Emilia Christina af Brunér. Hänen sisarensa oli toimittaja, kirjailija Anna Edelheim.
Fredrik Wilhelm Edelheim
Fredrik Vilhelm Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (23. heinäkuuta 1770 Porvoo – 25. toukokuuta 1833 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Edelheimin vanhemmat olvat Porvoon piispa Paul Krogius ja Anna Sara Hassel. Hän kävi Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1787 ja suoritti Turun akatemiassa tutkinnon oikeusvirkoja varten 1790.
Edelheim oli oikeusrevision toimituskunnan ylimääräisenä kanslistina 1791–1792 ja pääesikunnan päällikön toimiston sotasihteerinä Suomessa 1792–1801. Hän sai protokollasihteerin arvonimen vuonna 1796. Edelman oli sitten Karjalan laamannikunnan laamannina 1803–1833 ja samalla hallituskonseljin (senaatin) oikeusosaston jäsenenä (senaattorina) 1809–1833. Hänestä tuli valtioneuvos 1822 ja todellinen valtioneuvos 1828. Edelheim omisti Bosgårdin kartanon Porvoossa.
Vahvistamattoman tiedon mukaan Edelheim kieltäytyi Suomen kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin vaatimuksesta vannoa uskollisuudenvala suuriruhtinas Konstantinille Venäjällä käytössä olleen valakaavan mukaan, joka olisi tunnustanut tämän itsevaltiaaksi hallitsijaksi, ja tilaisuus jouduttiin keskeyttämään. Myöhemmin tuli tieto että Konstantin luopuu kruunusta, jolloin uskollisuudenvala vannottiin Nikolai I:lle Suomessa käytössä olleen valakaavan mukaan.
Edelheim oli naimisissa 1798–1816 Anna Maria Franzénin (k. 1816) kanssa ja vuodesta 1818 Eleonora Elisabet Charlotta Tauben kanssa tämän toisessa avioliitossa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat senaattori Paul Henrik Edelheim (1801–1855) ja senaattori Frans Ivar Edelheim (1804–1884).
Tisca Chopra
Tisca Chopra on intialainen televisio-, teatteri-, ja elokuvanäyttelijä.
Kaliumsuperoksidi
Kaliumsuperoksidi (KO) on kalium- ja superoksidi-ioneista koostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumsuperoksidi on yksi kaliumin oksideista. Sitä käytetään hapen vapauttamiseen ja orgaanisessa synteesissä.
Kaliumsuperoksidi on huoneenlämpötilassa keltaista kiinteää ainetta. Yhdiste on voimakas hapetin ja reagoi veden kanssa muodostaen kaliumhydroksidia, vetyperoksidia ja happikaasua. Lisäksi kaliumsuperoksidi reagoi hiilidioksidin kanssa vapauttaen happea ja muodostaen kaliumkarbonaattia.
Kaliumsuperoksidia muodostuu kuumennettaessa kaliummetallia happivirrassa.
Koska kaliumsuperoksidi vapauttaa happea kosteuden ja hiilidioksidin vaikutuksesta, sitä käytetään happinaamareissa sekä hapen tuottajana sukellusveneissä ja avaruussukkuloissa. Orgaanisessa synteesissä kaliumsuperoksidia voidaan käyttää ketonien valmistamiseen bentsyylisistä metyleeniyhdisteistä ja hydroksiketonien valmistamiseen ketoneista.
Ahti Ahonen
Ahti ”Ake” Kalervo Ahonen (4. elokuuta 1947 Tukholma) on teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. Hän toimi teatterinjohtajana lähes 25 vuoden ajan johtaen Rauman, Joensuun, Rovaniemen ja Oulun kaupunginteattereita. Eläkkeelle Ahonen jäi loppuvuodesta 2011.
Ahonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1968 ja teatteriohjaajaksi Tampereen yliopistosta vuonna 1974. Vuosina 1975–1977 hän toimi Rauman Kaupunginteatterin johtajana. Vuodet 1980–1984 hän oli ohjaajana Rovaniemen Teatterissa, jota hän johti vuosina 1985–1987 ja uudelleen vuosina 1992–2002. Vuodet 1987–1990 Ahonen johti Joensuun kaupunginteatteria. Vuosina 2006–2012 hän johti Oulun kaupunginteatteria, minkä jälkeen hän on ollut vapaa ohjaaja.
Ahonen on ohjannut muiden muassa näytelmät "Neiti Julie", "Kuka pelkää Virginia Woolfia?", "Kuningas Lear", "Amadeus", "Van Gogh" ja "My Fair Lady". Hänen jäähyväisnäytelmänsä oli italialaisen Dario Fon kirjoittama "Donna – yksinäinen nainen".
Ahonen oli Valtion näyttämötaidetoimikunnan jäsen vuosina 2007–2009 ja puheenjohtaja 2010–2013. Hän oli vuosina 2010–2013 myös Taiteen keskustoimikunnan jäsen.
Ole Edgren
Ole Christian (Kristian) Edgren (12. toukokuuta 1898 Jyväskylä – 18. helmikuuta 1962 Turku) oli suomalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä.
Ole Edgrenin vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohrori Klas Kristian Edgren ja Aina Forsius ja puoliso vuodesta 1930 näyttelijä Birgit Hästesko. Edgren opiskeli Helsingin konservatoriossa ja Sternin konservatoriossa Berliinissä ja teki 1920-luvulla opintomatkoja Saksaan. Hän toimi Helsingin kaupunginorkesterin jäsenenä 1929–1937. Porin kaupunginorkesterin johtaja Edgren oli 1937–1941 ja Turun kaupunginorkesterin johta vuodesta 1941 kuolemaansa saakka. Hän vieraili myös ulkomailla ja sävelsi viulu-, piano- ja orkesterikappaleita.
Nandita Das
Nandita Das (s. 7. marraskuuta 1969) on intialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen esikoisohjauksensa on vuonna 2008 ilmestynyt "Firaaq", joka käsittelee Gujaratin vuoden 2002 väkivaltaisuuksien vaikutuksia ihmisiin. Ranskan hallitus myönsi Dasille Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkin vuonna 2008.
Nandita Dasin isä on taidemaalari Jatin Das. Hän syntyi ja kasvoi Delhissä opiskellen Delhin yliopistossa tutkinnon maantieteestä ja sosiaalityöstä.
Edelheim
Edelheim on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Erik Svensson
Karl Erik Emanuel "Spänst" Svensson (10. syyskuuta 1903, Jönköping, Ruotsi – 22. syyskuuta 1986 Falkenberg, Ruotsi) oli ruotsalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hänen urallaan edustamansa seurat olivat IK Tord ja Falkenbergs IK
Svensson voitti olympiahopeaa Los Angelesissa 1932 tuloksella 15,32 metriä. Samoissa kisoissa hän oli pituushypyssä neljäs tuloksella 7,41 metriä. Amsterdamin olympialaisissa 1928 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta sijoittuen karsinnassa kahdeksanneksi. Vuoden 1934 Euroopan-mestaruuskilpailussa Torinossa Svensson sai hopeaa tuloksella 14,83 metriä. Hän voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 1933 sekä kolmiloikassa että pituudessa. Svenssonin ennätys kolmiloikassa oli 15,32 metriä vuodelta 1932 ja pituudessa 7,53 metriä vuodelta 1934. Hän piti hallussaan Ruotsin ennätystä kolmiloikassa vuosina 1931–1948 ja pituudessa vuosina 1934–1959.
Laihtuminen
Laihtuminen on kehon painon putoamista, joka johtuu esim. ruumiin nesteiden, lihasmassan tai rasvakudoksen vähenemisestä. Laihtumisen syynä voi olla mm. dieetti. Tietoista pyrkimystä laihtumiseen kutsutaan laihduttamiseksi. Aikeeton laihtuminen voi johtua esim. elämäntavan muutoksesta, fyysisestä sairaudesta tai ravintoaineen puutteesta. Kyseessä voi olla myös syömishäiriö.
Luck
Luck on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut David Milch. "Luck" alkoi HBO-kanavalla 29. tammikuuta 2012 ja päättyi 14. maaliskuuta 2012. Sarjasta oli tilattu toinenkin tuotantokausi, mutta sarjan tuotanto lopetettiin kolmen hevosen kuoltua kuvauksissa. "Luck" kertoo Dustin Hoffmanin esittämästä gangsteri Chester ”Ace” Bernsteinista, joka ottaa haltuunsa paikallisen laukkaradan. Suomessa Canal+ esitti sarjan keväällä 2012.
"Luck" ilmestyi DVD:nä ja Blu-raynä 21. marraskuuta 2012.
Gangsteri Chester ”Ace” Bernstein pääsee vankilasta istuttuaan siellä kolme vuotta. Hänen vanha ystävänsä Gus on saanut käsiinsä irlantilaisen kilpahevosen, ja Ace alkaa kehittää juonta millä saisi kalifornialaisen laukkaradan haltuunsa. Samalla Ace alkaa miettiä kostoa miehille, joiden vuoksi hän joutui vankilaan.
Ennen sarjan luontia David Milch oli työskennellyt yli kolmekymmentä vuotta televisiosarjojen parissa. Hän on luonut muun muassa HBO:n televisiosarjan "Deadwood". "Luckin" kuvauksissa käytettiin viittäkymmentä hevosta, joista kolme kuoli. Kuolemien johdosta HBO päätti lopettaa sarjan tuotannon, vaikka siitä oli tilattu jo toinen tuotantokausi.
Arvostelujen kerääjäsivusto Metacritic keräsi sarjalle 75/100 pistettä.
Max Graf
Max Graf (1. lokakuuta 1873 Wien – 24. kesäkuuta 1958 Wien) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä ja musiikkiarvostelija, yksi psykoanalyyttisen musiikintutkimuksen uranuurtajista. Hänen poikansa Herbert Graf (1904–1973) oli Sigmund Freudin ensimmäisiä lapsipotilaita, jonka esiintyi peitenimellä "Pikku Hans" tapauskertomuksessa "Viisivuotiaan pojan fobian analyysi" (1909).
Max Graf syntyi wieniläiseen juutalaisperheeseen, ja hän opiskeli musiikintutkimusta Eduard Hanslickin, Anton Brucknerin ja Guido Adlerin johdolla, samoin kuin oikeustiedettä. Hän väitteli tohtoriksi Wienin yliopistosta vuonna 1896 aiheenaan renessanssin musiikki. Vuonna 1902 hänet nimitettiin professoriksi Wienin musiikkiakatemiaan, jossa hän opetti musiikin estetiikkaa ja musiikin historiaa. Maailmansotien välisenä aikana hän oli saksankielisen alueen tunnetuimpia musiikkiarvostelijoita.
Grafin ensimmäinen puoliso oli näyttelijä Olga König, joka oli ollut Freudin potilaana; Graf tutustui Freudiin morsiamensa kautta. Graf osallistui Freudin luona psykoanalyytikkojen "keskiviikkotapaamisiin" vuosina 1905–1912 ja esitelmöi siellä musiikista, ja Freudista tuli Grafien perheystävä. Freud hoiti heidän poikansa Herbertin fobiaa tämän isän välityksellä.
Graf pakeni natseja Yhdysvaltoihin heinäkuussa 1938, ja hän opetti New Yorkissa New School for Social Research -yliopistossa; hän palasi Itävaltaan vuonna 1947.
Merirosvo Morgan
Merirosvo Morgan (, ) on vuonna 1960 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Sen ovat ohjanneet André de Toth ja Primo Zeglio. Merirosvogenreen kuuluvan elokuvan pääosaa esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.
Elokuvan päähenkilö on bukanieeri Henry Morgan, joka ryösteli espanjalaisten laivoja Karibianmerellä 1670-luvun alussa. Espanjalaisten vangitsema Morgan rakastuu kuvernöörin tyttäreen Dona Ineziin, kaappaa laivan ja purjehtii Tortugaan. Siellä hän pelastaa Inezin kaksintaistelussa merirosvopäällikkö L’Ollonaisia vastaan. Morgan tekee sopimuksen brittien kanssa taistelusta espanjalaisia vastaan, valloittaa Panaman ja voittaa lopulta Inezin rakkauden.
Hollywood-ohjaaja André de Tothin "Merirosvo Morgan" on tyypillinen halvalla ja huolimattomasti tehty italialaistuotanto, mutta samalla melko toimiva seikkailuelokuva. Päähenkilö kapteeni Morgan on muutettu romantisoiduksi ja puhdashenkiseksi sankariksi. Elokuvan kohokohtia ovat Filippo Sanjustin näyttävä puvustus sekä Morganin ja L’Olonnaisin miekkataistelu Tortugan hiekkarannalla. Steve Reeves paljastaa lihaksikkaan yläruumiinsa ja kuubalainen seksipommi Chelo Alonso esittää eksoottisen voodootanssin.
Archibald Warden
Archibald Adam Warden (11. toukokuuta 1869 Edinburgh – 7. lokakuuta 1943) oli brittiläinen tennispelaaja ja olympiamitalisti.
Warden osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 kaksin- ja nelinpeliin sekä sekanelinpeliin. Hän hävisi kaksinpelissä ensimmäisen ottelunsa, ja samoin kävi myös nelinpelissä, jossa Wardenin parina oli Charles Sands. Hän voitti kisojen sekanelinpelissä pronssia böömiläisen Hedwiga Rosenbaumován kanssa.
Carl Fredrik Ehrensvärd
Carl Fredrik Ehrensvärd, myöhemmin Gyllenbourg (1767–1815) oli valtiollinen seikkailija ja kirjailija.
Hänen velipuolensa isän Carl Ehrensvärdin ensimmäisestä avioliitosta oli Gustaf Johan Ehrensvärd.
Tuikeilmaisin
Tuikeilmaisin on hiukkasilmaisin, jolla havainnoidaan korkeaenergiaista säteilyä. Ilmaisimen toiminta perustuu siihen, että säteilyn energia muunnetaan valovälähdykseksi, josta saadaan valomonistimella havaittava jännitepulssi.
Tuikeilmaisin koostuu tuikeaineesta, valomonistinputkesta ja laskurielektroniikasta. Tuikeaineen ja valomonistinputken on oltava suojattuna ulkopuoliselta valolta. Tuikeaine voi olla kaasumaista, nestemäistä tai kiinteää ainetta. Valomonistinputkessa on fotokatodi ja useita dynodeita.
Tuikeaineeseen saapunut säteilyhiukkanen virittää tuikeaineen atomeita, eli nostaa niiden elektronin ylemmille energiatiloille. Elektronin laskeutuessa jälleen alemmalle energiatilalle atomista emittoituu fotoni, jonka taajuus vastaa näkyvän valon tai ultraviolettisäteilyn taajuutta. Tuikeaineesta saapunut fotoni osuu valomonistinputken fotokatodille aiheuttaen valosähköisen ilmiön ja irrottaen tästä elektronin. Elektronin osuessa dynodille se moninkertaistuu, jonka jälkeen elektronirypäs jatkaa matkaansa dynodilta dynodille elektronimäärän kasvaessa. Elektroniryppään aiheuttama pulssi saapuu elektroniikalle aiheuttaen jännitepulssin.
Verrattuna kaasutäytteisiin ilmaisimiin tuikeilmaisimen vahvuus on nopea aikatarkkuus. Tuikeilmaisin kykenee erottamaan kaksi peräkkäistä hiukkasta noin 1–5 mikrosekunnin aikavälillä. Lisäksi signaalipulssi on verrannollinen alkuperäisen säteilyhiukkasen energialle.
Kersantin kunnia
Kersantin kunnia on vuonna 1997 julkaistu Veli-Matti Saikkosen ohjaama tv-elokuva. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Ylen Kotikatsomossa joulukuussa 1997.
Itärajan läheisyydessä sijatsevalle kansakoululle majoitetaan kersantti Korhosen johtaja ryhmä nuoria sotilaita. Ryhmän tehtävänä on tarkkailla Neuvostoliiton puolella tapahtuvaa liikehdintää.
Kansakoululla asuu sotilaiden lisäksi kaksi naista, koulun keittäjätär ja opettaja. Kateus, intohimo ja rakkaus roihahtavat liekkeihin miesjoukon kilpaillessa naisten suosiosta.
Koulu on tarkoitus räjäyttää, jos vihollinen pyrkii läpi. Kersantti Korhonen pitää kunniastaan kiinni ja päättää toteuttaa annetun tehtävän.
Mark Ingram, Jr.
Mark Ingram, Jr. (s. 21. joulukuuta 1989, Hackensack, New Jersey) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan New Orleans Saintsissa.
Alabaman yliopiston joukkuessa yliopistojalkapalloa pelannut Ingram on vuoden 2009 Heisman Trophy -voittaja.
Kaatis
Kaatis on Yle TV2:lla vuonna 1988 esitetty suomalainen draamasarja. Televisiosarjan käsikirjoitti ja ohjasi Pekka Lepikkö. Sarja esitettiin ensimmäistä kertaa helmi-maaliskuussa 1988, ja se on jatkoa Lepikön Tarkkis-sarjalle. Kaatis on saatavilla Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena.
Sarja kertoo Villen ja Tommin kesälomasta, jota he viettävät kaatopaikalla. Kaverusten matka suuntautuu kesätöihin, naisiin ja lopulta Toijalaan.
Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet
Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet on vuonna 1977 julkaistu Veli-Matti Saikkosen ohjaama tv-elokuva.
Kun Kauppala astuu armeijan harmaisiin, on miehen hurja maine jokaisen tiedossa. Tykistöpatterin kapiaiset päättävät ottaa kuitenkin mieheltä luonnon pois.
Aluksi Kauppala koittaa sopeutua järjestykseen ja kuriin. Mielivaltainen simputus johtaa hetkessä kuitenkin siihen, että Kauppala lyö koko homman ranttaliksi. Säännöt ja määräykset eivät ole häntä varten.
Kun muuta keinoa ei armeijan kapiaisilla ole, turvautuvat he koko patterin simputukseen. Tämä johtaa taas siihen, että koko joukkueen sisäiset suhteet joutuvat koetukselle.
Kamal Haasan
Kamal Haasan (s. 7. marraskuuta 1954) on intialainen elokuvanäyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja sekä ohjaaja. Haasan on palkittu muun muassa neljällä National Film Awards -palkinnolla, kahdella Filmfare Awards -palkinnolla ja 17 Filmfare Awards South -palkinnolla.
Haasanin läpimurtoelokuva pääosanäyttelijänä oli vuoden 1975 draamaelokuva "Apoorva Raagangal", joka valittiin vuoden parhaaksi tamilinkieliseksi elokuvaksi. Vuonna 2005 Time-lehti valitsi sadan kaikkien aikojen parhaan elokuvan joukkoon Haasanin vuonna 1987 ilmestyneen mafiaelokuvan "Nayakan". Tamil Nadun osavaltion hallitus myönsi Haasanille vuoden 2008 parhaan näyttelijän elokuvapalkinnon katastrofielokuvasta "Dasavathaaram", jossa hän esitti kymmentä eri roolia. Vuonna 2013 ilmestynyt vakoojatrilleri "Vishwaroopam", jossa Haasan toimi sekä ohjaajana että näyttelijänä, onnistui ensimmäisenä tamilinkielisenä elokuvana ylittämään 2 miljardin rupian tuoton huolimatta muslimijärjestöjen sille hankkimasta väliaikaisesta esityskiellosta Tamil Nadussa ja joillain muilla alueilla.
Tammikuussa 2014 Intian hallitus myönsi Haasanille Padma Bhushan -palkinnon.
PDVSA
Petróleos de Venezuela, S.A. (PDVSA) on venezuelalainen, valtion omistama öljy- ja kaasuyhtiö. Se on maailman viidenneksi suurimman öljyntuottajavaltion ylivoimaisesti suurin yritys, ja omistaa monopoliaseman valtion sisältä löytyviin energiaresursseihin.
PDVSA on saanut maailmanlaajuista näkyvyyttä myös venezuelalaisen F1-kuljettaja Pastor Maldonadon ja Lotus-tallin tukijana. Yhtiö on aiemmin tukenut myös Williams-tallia.
Gustaf Johan Ehrensvärd
Gustaf Johan Ehrensvärd (1746–1803) oli Kustaa III:n kamariherra tämän ollessa kruununprinssi ja oli lähettiläänä Alankomaissa ja Berliinissä. Hän oli vuosina 1772–1776 Kustaa III:n perustaman Kuninkaallisen teatterin ensimmäinen johtaja.
Ehrensvärd teki muistiinpanoja ja piti päiväkirjaa, ja näistä kirjoituksista on saatu valaistusta Kustaa III:n aikaan. Kirjoitukset on julkaistu 1877–1878.
Hänen velipuolensä isän Carl Ehrensvärdin toisesta avioliitosta oli Carl Fredrik Ehrensvärd.
Jukka Loikala
Jukka ”Luigi Zavaletto” Loikala (s. 1960 Kouvola) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Peer Güntin alkuvuosien basistina ja silloisena ”managerina”. Loikala oli mukana järjestämässä ja soittamassa Johannakustannuksen tuottamalla singlellä ”Woman on the radio/Driving like a mad”, joka oli yhtyeen ensimmäinen levytyssopimus. Loikala on sittemmin soitellut useissa kokeiluissa ja 27 vuoden tauon jälkeen muun muassa Jalo Walamies -bändissä.
Carl Johan Ehrnrooth
Carl Johan Casimir Ehrnrooth (17. kesäkuuta 1898 Helsinki – 5. elokuuta 1967 Nastola) oli suomalainen juristi ja liikemies, joka toimi monien yritysten hallitusten puheenjohtajana. Hän oli Ehrnroothien suvun mahtimies.
Carl Johan Ehrnrooth oli vuorineuvos Georg Ehrnroothin poika. Ehrnrooth kirjoitti ylioppilaaksi 1915, suoritti oikeustutkinnon 1921 ja sai varatuomarin arvon 1924. Hän työskenteli asianajajana lakitoimisto Dittmar & Indreniuksella vuosina 1924–1945. Ehrnrooth kuului vuodesta 1936 Kymin Oy:n hallitukseen ja oli vuodesta 1945 sen puheenjohtaja. Hän oli myös Lohjan Kalkkitehdas Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1944, J. W. Enqvist Oy:n vuodesta 1938 ja Oy Mahoganyn vuodesta 1947. Hän kuului myös Strömbergin, Aeron, Finnish Chemicalsin, Suomen Shellin, Sasekan ja Teollisuuden Auto- ja vastuuvakuutusyhtiön hallituksiin. Lisäksi hän oli vuodesta 1952 Keskinäisen vakuutusyhtiö Teollisuus-Tapaturman hallintoneuvoston puheenjohtaja sekä Suomen Merivakuutuksen ja vuodesta 1949 Pohjoismaiden yhdyspankin hallintoneuvostojen jäsen. Ehrnrooth omisti Seestan kartanon, jossa myös kuoli.
Järjestöpuolella Ehrnrooth kuului Suomen Työnantajain Keskusliiton ja Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton hallintoneuvostoihin sekä Suomen Ilmailuliiton hallitukseen.
Hänen poikansa oli kansanedustaja ja oikeistopoliitikko Georg C. Ehrnrooth.
Kuntakoodi
Kuntakoodi () on Ruotsissa kunnille annettava nelinumeroinen tunnuskoodi. Koodin kaksi ensimmäistä numeroa ilmoittavat missä läänissä kunta sijaitsee. Jälkimmäiset kaksi numeroa puolestaan yksilöivät kunnat läänien sisällä.
Kuntakoodit luotiin vuoden 1952 kuntauudistuksen yhteydessä, jolloin Ruotsissa oli maalaiskuntia, kauppaloita ja kaupunkeja. Kuntakoodista pystyi näkemään kuntamuodon:
Läänin pääkaupungin kuntakoodin kaksi viimeistä numeroa olivat 80.
Vuoden 1971 kuntauudistuksen myötä Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon. Tuolloin muodostetut kunnat saivat kuntakoodin yleensä siltä maalaiskunnalta, kauppalalta tai kaupungilta, joka antoi nimensä uudelle kunnalle.
Kuntakoodeja on muokattu Skånen läänin ja Länsi-Götanmaan läänin muodostamisen yhteydessä.
Palloliiton Maakuntasarjan kausi 1948
Palloliiton Maakuntasarja 1948 oli Suomen kolmanneksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1948. Kaksi ylintä sarjatasoa oli yhdistetty Työväen Urheiluliiton kanssa, mutta Maakuntasarja pysyi edelleen Palloliiton sisäisenä sarjana. TUL:n puolella vastaava sarjataso oli ns. Liittosarja. Liitot järjestivät sarjojen parhaille joukkueille yhteiset karsinnat pääsystä Suomensarjaan kaudelle 1949. Kaikki nousijat tulivat Palloliiton riveistä.
Kausi oli eräänlainen ylimenokausi, kun edellinen kausi 1947-1948 oli pelattu syys-kevät kierroksina ja seuraava alkoi keväällä 1949, jolloin siirryttiin kevät-syys sarjajärjestelmään.
Luovutusvoitto Ilvekselle.
TUL:n puolelta ei yhtään joukkuetta noussut Suomensarjaan, mutta sieltä putosi peräti kolmetoista kaikkiaan kuudestatoista TUL:n joukkueesta. TUL perusti uuden sarjatason - Suursarjan - johon pääsivät Suomensarjasta pudonneiden joukkueiden lisäksi Liittosarjan parhaat joukkueet. Liittosarja jäi TUL:n toiseksi sisäiseksi sarjatasoksi.
Maakuntasarjan karsintoihin osallistui kaikkiaan 46 joukkuetta, joista kahdeksalle aukesi paikka Maakuntasarjaan 1949. Alkuerissä pudotettiin 14 ja 1. kierroksella 16 joukkuetta.
Optimaalinen eräkoko
Optimaalinen eräkoko eli optimaalinen tilauskoko (EOQ-malli, ) on tilausmäärä, joka minimoi varastointikustannuksia ja tilauskustannuksia. 
Optimaalinen eräkoko voidaan laskea ns. Wilsonin kaavalla:
formula_1 , jossa
Ars Technica
Ars Technica (latinaa: 'Tekninen taide') on englanninkielinen, teknologiauutisiin ja -tietoon keskittynyt verkkosivusto, jonka perustivat 1998 Ken Fisher ja Jon Stokes. Se julkaisee uutisia, arvosteluja ja oppaita eri aihepiireistä, kuten tietokonelaitteistoista ja -ohjelmista, tieteestä, teknologiapolitiikasta ja vidopeleistä. Ars Technica on tunnettu pitkistä artikkeleista, jotka käsittelevät valittua aihetta yksityiskohtaisesti. Useat kirjoittajista ovat jatko-opiskelijoita ja jotkut työskentelevät tutkijoina. Artikkelit ovat usein kantaa ottavia, toisin kuin lehtikirjoituksilla on tapana.
Ars Technica oli yksityisessä omistuksessa toukokuuhun 2008, jolloin se myytiin Condé Nast Publicationsin online-toiminnasta vastaavalle Condé Nast Digitalille. Condé Nast maksoi Ars Technicasta ja kahdesta muusta sivustosta yhteensä 25 miljoonaa dollaria ja liitti sen osaksi Wired Digital -ryhmäänsä, johon kuuluu muun muassa Wired News ja aiemmin Reddit.
Suurin osa sivuston kirjoittajista kirjoittaa kotoaan käsin ja merkittävä osa työskentelee Chicagossa ja San Francisco Bay:n alueella. Rahoitus on aina tullut ensisijaisesti online-mainoksista. 2009 Verkkosivu aiheutti kohun estämällä koemielessä sellaiset verkkokäyttäjät, jotka käyttivät mainosblokkereita, lukemasta sivustoa. Vuodesta 2001 Ars Techica on tarjonnut maksullista tilausversiota palvelustaan.
Ken Fisher ja Jon Stokes perustivat Ars Technica LLC:n ja samannimisen verkkosivuston 1998. Tarkoitus oli julkaista hardware- ja software-aiheisia uutisia ja oppaita. Tavoitteena oli "the best multi-OS, PC hardware, and tech coverage possible while [..] having fun, being productive, and being as informative and as accurate as possible". "Ars Technica" on latinaa ja tarkoittaa "teknistä taidetta". Sivusto julkaisi uutisia, arvosteluja, oppaita ja muuta tietotekniikan harrastajia kiinnostavaa sisältöä. Kirjoittajat tulivat tuolloin ympäri Yhdysvaltoja; Fisher asui vanhempiensa luona Bostonissa, Stokes Chicagossa ja muut missä kukin.
Toukokuussa 2008 Ars Technica myytiin Condé Nast Publicationsin online-toiminnasta vastaavalle Condé Nast Digitalille. Myynti oli osa CND:n yhteensä 25 miljoona dollaria maksanutta ostoa, jossa se hankki omistukseensa kolme erillistä verkkosivustoa: Ars Technican, Webmonkeyn, and HotWired:n. Ars Technica liitettiin osaksi Wired Digital -ryhmää, johon kuuluivat Wired News ja tuolloin myös Reddit. New York Timesin haastattelussa Fisher sanoi muittenkin yritysten olleen kiinnostuneita Ars Technicasta, mutta sivuston kirjoittajat päätyivät kauppaan CND:n kanssa koska tunsivat sen tarjoavan parhaat mahdollisuudet muuttaa heidän "harrastuksensa" liiketoiminnaksi. Fisher, Stokes ja kahdeksan muuta kirjoittajaa olivat tuolloin Condé Nastin palkkalistoilla, Fisherin toimiessa päätoimittajana. Condé Nastin marraskuussa 2008 suorittamat ulkoasumuutokset vaikuttivat yhtiön omistamiin verkkosivuihin yleisesti, mukaan luetuna Ars Technica.
Sivuston käsittelemät aiheet ovat yleisesti ottaen pysyneet samana alusta lähtien. Ne on jaoteltu neljään ryhmään: uutiset, oppaat, arvostelut ja pidemmät artikkelit. Ars Technica isännöi myös vapaata OpenForum -keskustelufoorumia.
Glass House
Glass House tai Glasshouse voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Jekaterina Kovalevskaja
Jekaterina Valentinovna Kovalevskaja (; s. 17. huhtikuuta 1974, Rostov-on-Don) on venäläinen shakin kansainvälinen mestari ja naisten suurmestari. Hän eteni Elistassa 2004 pelatussa naisten maailmanmestaruusturnauksessa finaaliin, mutta hävisi sen bulgarialaiselle Antoaneta Stefanovalle.
Johnny Baldwin
Johnny Baldwin (30. maaliskuuta 1922 Fresno, Kalifornia – 19. toukokuuta 2000 Sonora, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän osallistui vuoden 1956 Indianapolis 500 -kilpailuun, mutta karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Baldwin oli aiemmin saavuttanut menestystä Midget Cars -sarjoissa.
Ruan Lufei
Ruan Lufei (s. 2. lokakuuta 1987) on kiinalainen shakin naisten suurmestari. Hän eteni Antakyassa 2010 pelatussa naisten maailmanmestaruusturnauksessa finaaliin, mutta hävisi sen maannaiselleen Hou Yifanille.
Fulufjälletin kansallispuisto
Fulufjälletin kansallispuisto on Ruotsissa Taalainmaan läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Älvdalenin kunnassa lähellä Norjan rajaa. Vuonna 2002 perustettu kansallispuisto on 385 neliökilometrin laajuinen. Puistossa on Ruotsin korkein vesiputous: se on 93 metrin korkuinen, josta 70 metriä on vapaata pudotusta. Sieltä on myös löytynyt maailman vanhimmaksi arvioitu puu, 9500 vuotta vanha kuusi.
Astrup Fearnleyn nykytaiteen museo
Astrup Fearnleyn nykytaiteen museo on Oslossa toimiva 1993 avattu yksityinen nykytaiteen museo.
Museo toimi aiemmin Dronningensgate 4:ssä, jossa sen toiminta päättyi 2011. Syyskuussa 2012 museo avautui Oslon Tjuvholmenissa Renzo Pianon suunnittelemassa uudessa rakennuksessa.
Garphyttanin kansallispuisto
Garphyttanin kansallispuisto on Ruotsissa Örebron läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Lekebergin kunnan alueella. Vuonna 1909 perustettu puisto on 111 hehtaarin kokoinen. Se on vanhaa viljelymaata, jossa on nykyään monipuolinen kukka- ja lintulajisto.
Alisa Galliamova
Alisa Galliamova (; s. 18. tammikuuta 1972) on venäläinen shakin kansainvälinen mestari ja naisten suurmestari. Alle 20-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestari vuodelta 1988. Galliamova oli 1987 ehdokasfinaalin voittajana osallisena naisten maailmanmestaruusotteluista 1987–1999 käytyihin kiistoihin. Ehdokasfinaalin voittajan Galliamovan, edellisen 1996 MM-ottelun hävinneen Xie Junin, hallitsevan mestarin Zsuzsa Polgarin sekä Maailman shakkiliitto FIDE:n kiistojen lopputuloksena FIDE hylkäsi Polgarin ja Galliamova pelasi 1999 maailmanmestaruudesta Xietä vastaan, mutta hävisi ottelun 6,5–8,5.
Hän eteni uudestaan 2006 Jekaterinburgissa pelatussa naisten maailmanmestaruusturnauksessa finaaliin, mutta hävisi sen kiinalaiselle Xu Yuhualle.
Galliamova oli aiemmin naimisissa ukrainalaisen huippupelaajan Vasyl Ivantšukin kanssa.
Uittovuoren kalliomaalaus
Uittovuoren kalliomaalaus sijaitsee Keski-Suomessa Laukaassa Kynsiveden ja Leivonveden välisen Paanalansaaren luoteisosassa lähellä Hankasalmen rajaa ja Kaivannon kanavasta 900 m koilliseen. Saari on Lievestuoreelta noin 14 kilometriä pohjoiseen.
Maalauksen on ilmoittanut tutkijoille Pekka Pitkänen vuonna 1999 ja kuviot kävi tarkastamassa Timo Sepänmaa samana vuonna. Maalaus sijaitsee Uittovuoren länsiseinämässä noin 10-11 metriä veden pinnan yläpuolella olevalla kallioterassilla. Kuviot ovat pystykallion seinämässä 36×60 senttimetrin alalla. Kuviot on vaikeaa erottaa taustaväristään. Samalla terassilla on toisessakin kohdassa jäämiä punaväristä, jolle saattaa olla myös luonnollinen selitys.
Kalliossa syvät kuluneet pystyhalkeamat, joiden väissä maalauksen merkit ovat. Kyseessä on haalistunut kolmen kuvion maalaus, joka on tyyliltään poikkeuksellinen. Kolmen pystyviivan alla on pyörylä ja sen oikealla puolen erikoinen kuvio, joka on tulkittavissa sarvipäiseksi ihmishahmoksi. Ihmishahmon korkeus on 25 senttimetriä. Ihmisen jalat koskettavat kaarevina kantapäistään toisensa ja kädet ovat kaarevina kuin nyrkit lanteilla. Pää näkyy epäselvästi, mutta oikeanpuoleinen korva tai sarvi näkyy.
Seuraavat maalaukset ovat samalta alueelta tämän maalauksen kanssa:
Takkunen
Takkunen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Taponen
Taponen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adolf Fredrik Rosendal
Adolf Fredrik Rosendal (2. marraskuuta 1821 Hämeenkyrö – 16. marraskuuta 1876 Hämeenkyrö) oli suomalainen yläalkeiskoulun rehtori ja valtiopäivämies.
Rosendalin vanhemmat olivat Turun ja Porin läänin lääninkamreeri Adolf Georg Rosendal ja Maria Lovisa Avellan. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1840. Rosendal valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844. Hänet vihittiin papiksi 1870.
Rosendal toimi Turun yläalkeiskoulun vt. apulaiskollegana vuodesta 1851 ja vt. konrehtorina vuodesta 1852. Hän oli sitten Turun lukion vt. apulaisena vuodesta 1852 ja vakinaisena apulaisena vuodesta 1853. Rosendal oli Tampereen yläalkeiskoulun rehtorina 1860–1876 ja Tampereen kansakoulujen tarkastajana 1872. Hän omisti Tuokkolan talon Hämeenkyrössä.
Rosendal osallistui säätyvaltiopäiville 1872 Turun hiippakunnan opettajien valitsemana.
Rosendal kirjoitti nimimerkillä "A. F. R." Kirjalliseen Kuukausilehteen. Hän kirjoitti myös suomenkielisen historian oppikirjan "Vanhan ajan historia, lyhyesti esitelty" (C. J. Wikberg, Helsinki 1864).
Rosendal oli naimisissa vuodesta 1846 Eva Matilda Holmbergin kanssa. Heidän poikansa oli kansanedustaja, herännäisjohtaja, kirjailija, poliitikko ja opettaja Mauno Rosendal.
Tarvainen
Tarvainen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tauriainen
Tauriainen on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Valasmonnit
Valasmonnit ("Cetopsidae") on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta.
Valasmonnien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 5–7 sukua ja 23–41 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon, jotak ovat "Cetopsinae" ja "Heliogeneinae". Ruumiinrakenteeltaan valasmonnilajit ovat pitkulaisia ja tukevahkoja. Suurimmat heimon kaloista kasvavat 26 cm:n mitatisiksi. Tyypillisiä piirteitä ovattylppä kuono ja kuonon 3 viiksisäieparia. Selkäevä on pieni ja sijaitsee "Cetopsinae"-alaheimon lajeilla selän etuosassa ja "Heliogeneinae"-alaheimon lajeilla hieman taaempana. Useimmilla valasmonneilla ei ole rasvaevää. Peräevä on suurehko ja pyrstöevä haarautunut. Valasmonnien iho on suomuton ja iho peittää osittain kalojen pienet silmät. Uimarakko on hyvin pieni ja sitä suojaa luinen kapseli.
Valasmonnilajeja tavataan Kolumbiasta Paraguayhun ulottuvalta vyöhykkeeltä. Ne sekä pienissä, nopeasti virtaavissa sademetsien puroissa että isommissa joissa. Valasmonnien ravintoa ovat vesihyönteiset ja suurimmat lajit saalistavat myös kaloja.
Oscar-gaala 2013
Oscar-gaala 2013 oli 85. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot parhaille vuoden 2012 elokuville. Gaala järjestettiin Dolby-teatterissa (entinen Kodak-teatteri) Los Angelesissa 24. helmikuuta 2013. Gaalan isännöi koomikko Seth MacFarlane.
Palkintoehdokkaat julkistiin 10. tammikuuta 2013, eli noin kaksi viikkoa aikaisemmin kuin aikaisempina vuosina on tehty. Syyksi Yhdysvaltain elokuva-akatemia (AMPAS) ilmoitti haluavansa antaa sekä palkitsijoille että yleisölle enemmän aikaa tutustua elokuviin.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Operaatio Tannenbaum
Operaatio Tannenbaum (suom. operaatio Joulukuusi, aiemmin operaatio Vihreä) oli saksalaisten toisessa maailmansodassa suunnittelema mutta hylätty suunnitelma hyökätä Sveitsiin. Suunnitelman suunnittelu alkoi jo vuonna 1940 ja oli valmiina toteutettavana vuoteen 1944 asti, mutta suunnitelmaa ei koskaan pantu käytäntöön. Suunnitelman mukaan Saksa olisi 11. divisioonan turvin yhdessä Italian 15. divisioonan kanssa hyökännyt Sveitsiin.
Teittinen
Teittinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Tenhunen
Tenhunen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Vostotšnyin satama
Vostotšnyin satama (, LOCODE: RU VYP) on Venäjän Primorjen aluepiirin Nahodkan kaupungin itäisessä lähiössä, Tyynenmereen kuuluvan Japaninmeren Nahodkanlahden itälaidalla sijaitseva suuri merisatama. Vuoden 2014 satamatilastojen mukaan Vostotšnyin satama oli Venäjän neljänneksi suurin merisatama. Sitä enemmän rahtia käsittelivät vain Mustanmeren Novorossijskin sekä Suomenlahden Ust-Lugan ja Pietarin rahtisatamat.
Syväsatamaan kuuluu esimerkiksi konttiterminaali (pisin laituripaikka 408,0 metriä, alusten suurin syväys 13,0 metriä), merkittävä hiiliterminaali ja petrokemian raaka-aineiden ja jalostustuotteiden satamalaitureita. Petrokemian laituripaikoista suurin on Transneftin laituri noin kuusi kilometriä konttisatamasta länsilounaiseen sijaitsevan Kozminonlahden suulla (alusten suurin pituus 441,9 ja syväys 17,0 metriä).
Tunnetuimpia Vostotšnyin sataman satamaoperaattoreista on "OAO Vostotšnyi Port". Tämä sotketaan nimensä takia tiedotusvälineissä toisinaan koko satamaan, vaikka tämän suuren satamaoperaattorin hallussa on vain osa laituripaikoista ja se käsittelee vain osan Vostotšnyin sataman kautta kulkevasta rahdista.
Vuoden 2013 rahtimääränsä perusteella Vostotšnyi oli Venäjän viidenneksi suurin kauppasatama. Vuonna 2016 Vostotšnyi on noussut rahtimäärällä mitattuna maansa kolmanneksi suurimmaksi satamaksi Novorossijskin sataman ja Ust-Lugan sataman jälkeen.
Vostotšnyin sataman vuosittainen rahtimäärä: