hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Outliner
Jäsennin eli outliner on erillinen sovellusohjelma tai tekstieditorin tai tekstinkäsittelyohjelman osa, jonka avulla suuri tekstimäärä voidaan organisoida hierarkkisesti eri otsikoiden alle.
Jäsennin mahdollistaa siirtymisen nopeasti eri kohtiin tekstiä, osien siirtämisen paikasta toiseen eri hierarkiatasojen välillä, ja alempien tasojen piilottamisen näkyvistä (). Osa mahdollistaa myös tiedon organisoinnin ja haun.
Jotkin jäsentimet toimivat kuten muutkin tekstinkäsittelyohjelmat tai tekstieditorit: varsinainen tekstisisältö kirjoitetaan otsikoiden väliin. Toiset jäsentimet puolestaan jakavat käyttöliittymän erilliseen hierarkianäkymään ja tekstieditoriin.
Jäsentimien sovelluksia ovat muun muassa dokumentointi, projektinhallinta, suunnittelu, ideoiden kerääminen, muistiinpanojen tekeminen ja henkilökohtainen tiedonhallinta. Käsitekarttaohjelmistot ja wikit ovat saman alueen ohjelmistoja.
Tunnettu kaupallinen jäsennin on Mac OS X:n OmniOutliner, jota on myös myyty Mac OS X:n mukana. Avoimen lähdekoodin jäsentimiä ovat mm. Treeline ja Emacsin osana toimiva Org-mode.
Akshaye Khanna
Akshaye Khanna (s. 28. maaliskuuta 1975) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on näyttelijä ja poliitikko Vinod Khannan poika.
Khanna teki näyttelijändebyyttinsä elokuvassa "Himalay Putra" vuonna 1997 ja on sen jälkeen esiintynyt useissa yleisön sekä kriitikoiden ylistämissä elokuvissa. Hän on voittanut kaksi Filmfare Awards -palkintoa. Hänen suosituimpiin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Border" (1997), "Taal" (1999), "Dil Chahta Hai" (2001), "Hulchul" (2004) ja "Race" (2008).
Ali Zeidan
Ali Zeidan on libyalainen poliitikko ja maan entinen pääministeri. Maan parlamentti valitsi Zeidanin pääministeriksi lokakuussa 2012 sen jälkeen kun parlamentti ei hyväksynyt edellisen pääministeri Mustafa Abu Shagurin esittämää kriisihallitusta. Zeidan toimi pääministerinä maaliskuuhun 2014, jolloin hänet erotettiin niin sanotun tankkerikohun jälkeen. Zeidan tunnetaan maan entisen hallitsijan Muammar Gaddafin kriitikkona, joka vietti vuosikymmeniä maanpaossa.
Libyan sisällissodan aikana Zeidan oli opposition pääasiallinen yhdyshenkilö Euroopan unionin suuntaan.
Dead City Klowns
Dead City Klowns on 1990-luvulla vaikuttanut suomalainen hard rock -yhtye, joka julkaisi kaksi albumia. Ensisinglellään se käytti nimeä D. C. Klowns.
Porista kotoisin olleen yhtyeen ensimmäisen singlen julkaisi paikallinen pienlevy-yhtiö My Way Records. Tämän jälkeen Dead City Klowns sai levytyssopimuksen EMI Finlandille, jonka Parlophone-levymerkille yhtye teki yhden singlen ja albumin. Esikoislevy sai kohtalaiset arvostelut muun muassa englantilaiselta Kerrang!-lehdeltä, mutta jäi kuitenkin Dead City Klownsin ainoaksi EMI:n julkaisemaksi albumiksi. Yhtyeen toinen albumi ilmestyi pienellä saksalaisella levymerkillä.
Keväällä 2014 Dead City Klowns ilmoitti 20 vuoden tauon jälkeen tekevänsä paluun lavoille esiintymällä Porissa järjestettävällä Porispere-festivaalilla. Samassa yhteydessä julkaistaan myös yhtyeen uusi EP "Sweet Insanity".
Dead City Klowns julkaisee odotetun uuden albumin "Last Fight" helmikuun 1. päivä (2019). Uusi levy sisältää 12 biisiä, mukana on myös kappaleita päivitettyinä versioina vuoden 1991 debyyttialbumilta "At the Suicide Circus" ja vuoden 1993 "Like Father, Son and Holy Spirit" albumilta.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2013
29. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Etelä-Afrikassa 19. tammikuuta – 10. helmikuuta 2013 välisenä aikana. Libyan oli määrä toimia kisojen isäntäna, kun Afrikan jalkapalloliitto jakoi vuosien 2013, 2015 ja 2017 kisaisännyyksiä. Pääsyynä oli Libyan sisällissota, jonka vuoksi isännyys vaihdettiin. Loppuottelussa Nigerian jalkapallomaajoukkue voitti Burkina Fason jalkapallomaajoukkueen. Etelä-Afrikan Johannesburgissa pelattu loppuottelu päättyi 1–0. Mestaruus oli Nigerian kolmas.
Kisojen karsinnat alkoivat 15. tammikuuta 2012 ja päättyivät 14. lokakuuta 2012, joista viisitoista maata pääsi isäntämaan lisäksi turnaukseen.
Turnauksen ottelut pelataan viidessä eri kaupungissa.
Lohkoarvonta suoritetaan 24. lokakuuta 2012 Durbanissa, Etelä-Afrikassa. Kuusitoista maata on jaettu neljään koriin, joista ensimmäisessä korissa on neljä parasta maata. Etelä-Afrikka on ensimmäisessä arvontakorissa isäntämaana. Loput neljätoista maata on sijoitettu niiden kolmen edellisten Afrikan-mestaruuskilpailujen tilastojen mukaan.
4 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:
* = pudotuspeleissä
Grunja Suhareva
Grunja Jefimovna Suhareva (8. marraskuuta 1891 Venäjän keisarikunta – 26. huhtikuuta 1981 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen lastenpsykiatrian professori. Hän toimi Kiovan psykiatrisessa sairaalassa vuodesta 1917 vuoteen 1921, jolloin hän siirtyi Moskovaan. Hän toimi muun muassa luennoivana psykiatrina Harkovassa 1933–1935 ja johti lapsuuikään keskittyvää Neuvosto-Venäjän neuropsykiatrista klinikkaa. Sittemmin hän vakiintui Moskovassa V. P. Kaštšenkon psykiatrisen klinikan konsultoivaksi ja tieteelliseksi johtajaksi. Hän jatkoi työskentelyään psykopatogeneettisen systematiikan parissa. Hänellä oli lukuisia tunnettuja oppilaita.
Kiintoisaa on, että Suhareva julkaisi jo vuonna 1925 Neuvostoliitossa (Saksassa vuotta myöhemmin nimellä G. E. Ssucharewa) viittä lasta käsittelevän artikkelin. Hän kuvasi heitä "lapsuusiän skitsoidista psykopatiaa" sairastaviksi. Taudinkuva on myöhemmin todettu samaksi, jota itävaltalainen Hans Asperger tutki ja jolle brittiläinen tutkija Lorna Wing antoi nimen Aspergerin syndrooma.
Grunja Suharevasta on käytetty monissa teksteissä epävirallista nimeä Eva Sucharewa.
Al-Ahli SC (Tripoli)
Al-Ahli Sports Club () on libyalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1950. Se on voittanut yhteensä kymmenen kertaa Libyan mestaruuden ja on saavutuksella toiseksi menestynein seura Libyan pääsarjassa. Afrokentillä Al-Ahlin paras saavutus on pääsy välieriin vuoden 1984 Afrikan Cup-voittajien cupissa.
Joukkueen kotistadion on June 11 Stadium, joka sijaitsee Tripolissa.
Suomenniemi (niemi)
Suomenniemeksi toisinaan kutsutaan Suomenlahden ja Pohjanlahden väliin jäävää niemimaata, joka on Suomen alueella. Sen alueella sijaitsee valtaosa Suomen väestöstä, muun muassa Suomen suurimmat kaupungit.
Alkmaar-luokka
Alkmaar-luokka on Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston viidentoista aluksen muodostama miinantorjunta-alusluokka.
Niilo Vapaavuori
Niilo Anshelm Vapaavuori (sukunimi vuoteen 1918 "Friberg"; 9. helmikuuta 1899 Kakskerta – 14. heinäkuuta 1949) oli suomalainen päätoimittaja.
Vapaavuoren vanhemmat olivat veneenveistäjä Johan Anshelm Friberg ja Hilda Amanda Nylund. Hän kävi kuusi vuotta lyseota ja yksityisoppilaana 8. luokan. Vapaavuori toimi lennätinvirkailijana Jyväskylässä ja Turussa 1917–1919, Turun Sanomain aputoimittajana 1921–1922, Uuden Auran toimitussihteerinä 1922–1923 ja Satakunnan Kansan toimitussihteerinä 1923–1926. Hän oli Perä-Pohja-lehden päätoimittajana 1926–1929, Oy Perä-Pohjan toimitusjohtajana 1926–1927 ja Uuden Auran 2. toimittajana 1929–1931.
Vapaavuori oli päätoimittajana Savo-lehdessä 1931–1935, Varsinais-Suomi -lehdessä 1935–1940 ja Ajan Suunta -lehdessä 1940–1944. Vapaavuori kirjoitti myös pakinoita Ajan Suuntaan nimimerkillä "Mauri" ja hän paljasti muun muassa 1943 kuka oli Pekka Peitsi-nimimerkin takana.
Viimeksi Vapaavuori työskenteli vakuutustarkastajana 1945–1949.
Niilo Vapaavuori oli naimisissa vuodesta 1923 Elli Maria Niemen kanssa.
Koskikoukkusammal
Koskikoukkusammal ("Dichelyma falcatum") on lehtisammallaji näkinsammalten heimossa ("Fontinalaceae"). Se kasvaa tiiviisti kivi- tai puualustaan kiinnittyneenä vesistöjen rannoilla, yleensä aivan vesirajassa. Sen kasvustot ovat laajoja ja mattomaisia tai yksittäisiä tuppaita. Koskikoukkusammalen versot ovat runsashaaraisia ja kasvavat yleensä alle kymmenen senttimetrin mittaisiksi. Lehdet ovat sirppimäisen käyrät, keskisuonelliset, pitkäkärkiset ja ohutkärkiset. Ne ovat varressa kolmena rivinä. Itiöpesäkkeiden kasvaminen on harvinaista ja itiöt ovat pieniä.
Hiuskoukkusammal
Hiuskoukkusammal ("Dichelyma capillaceum") on lehtisammallaji näkinsammalten heimossa ("Fontinalaceae"). Sitä esiintyy Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Pohjois-Amerikan itäosassa.
Suomen alueella hiuskoukkusammal on harvinainen ja erittäin uhanalainen. Sen esiintymiä löytyy hajanaisesti eteläisimmässä Suomessa ja Hämeessä. Laji on taantunut erityisesti vesistöjen rakentamisen vuoksi. Se kasvaa karujen tai keskiravinteisten vesistöjen ajoittain tulvivilla rannoilla.
Törmänukkasammal
Törmänukkasammal ("Dicranella heteromalla") on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa ("Dicranaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä.
Törmänukkasammal kasvaa tiheinä, tummanvihreinä, noin yksi- tai kaksi senttimetriä korkeina mättäinä. Lehdet ovat pitkiä, kapeita, hieman kouruisia ja niiden kärki on pitkä ja piikkimäinen. Ne ovat sirppimäisesti käyristyneet. Itiöpesäkkeitä kasvaa usein. Keltaperäinen pesäke on käyristynyt ja usein pitkittäisuurteinen.Kuvalinkit:
Kalkkikahtaissammal
Kalkkikahtaissammal ("Distichium capillaceum") on lehtisammallaji karvasammalten heimossa ("Ditrichaceae"). Sen levinneisyysaluetta on koko maailma.
Laji muodostaa viidestä kymmeneen senttimetriä korkeita vihreitä mättäitä. Versot liittyvät toisiinsa huopamaisilla ruosteenpunaisilla juurtumahapsilla. Lehdissä on leveä tyvi ja jyrkästi kapeneva piikkimäinen kova kärki. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Niiden perä on yhdestä kolmeen senttimetriin pitkä, pesäke on pysty.
Kalkkikahtaissammalta esinntyy Suomen alueella Ahvenanmaalta pohjoisimpaan Lappiin. Yleisenä lajia on kalkkiseuduilla ja Pohjois-Suomessa. Se kasvaa erilaisilla paikoilla kalkkipitoisilla kallioilla ja lohkareilla.
007 Legends
007 Legends on Eurocomin kehittämä ja Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelissä taistellaan James Bondilla Bond-pahiksia vastaan. "007 Legends" julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012, Microsoft Windowsille marraskuussa sekä Wii U:lle joulukuussa 2012. Bond-elokuvissa esiintyneistä näyttelijöistä muun muassa Judi Dench, Michael Lonsdale, Toby Stephens, Robert Davi ja Naomie Harris näyttelevät hahmojensa ääniroolit pelissä.
Metacriticin arviointitiivistelmän mukaan Windows-versio sai huonot pisteet (26/100) mutta Xbox-version pisteet olivat jonkin verran paremmat (45/100).
Kalkkikarvasammal
Kalkkikarvasammal ("Ditrichum flexicaule") on lehtisammallaji karvasammalten heimossa ("Ditrichaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko ja Uusi-Seelanti. Lajia esiintyy koko Skandinaviassa. Suomen alueella sitä esiintyy kalkkiseuduilla melkein koko maassa. Laji on yleinen ja elinvoimainen.
Kalkkikarvasammal vaatii kalkkipitoisen kasvupaikan. Se kasvaa kalkkikallioilla, -lohkareilla ja kalkkipitoisella maalla.
Paha pajari
Paha pajari on kiteeläisen kansanperinteen hahmo, julma ja kansaa kiusannut pajariylimys, johon liittyy useita tarinoita.
Pajarin kerrotaan harjoittaneen omine lupineen ensiyön oikeutta. Lopulta erään rohkean sulhasen johdolla alueen väki lähetti valituksen Ruotsin kuninkaalle. Kuningas määräsi pajarin hankkimaan tarinan versioissa vaihtelevat suuret määrät hankalasti hankittavia aineita kuten jäniksen talia. Pajari hankki aineet erikoisen nopeasti, mistä kuningas päätteli syytösten olevan totta ja tuomitsi pajarin rahvaan vapaasti valitsemallaan tavalla tapettavaksi. Tuomio julistettiin kirkossa, jonne pajarikin oli tullut. Kuultuaan tuomionsa pajari lähti hevosineen pakoon.
Pitkän ajojahdin päätteeksi pajari yhytettiin järven ylityksen jälkeen kapealla niemellä, jonne pajari kivitettiin hevosineen. Nientä on siitä lähtien kutsuttu Pajarinniemeksi ja siellä olevaa kivirauniota Pajarin haudaksi. Pajarin hengen kerrotaan kummitelleen etenkin juhlaöinä ja surreen vääryydellä hankittujen rikkauksiensa menettämistä.
Koskisammakonsammal
Koskisammakonsammal ("Hygroamblystegium fluviatile") on lehtisammallaji ritvasammalten heimossa ("Amblystegiaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko ja Andit Etelä-Amerikassa. Suomessa laji ei ole kovin yleinen mutta esiintyy suurimmassa osassa eliömaakunnista. Koskisammakonsammal kasvaa matalassa virtaavassa vedessä koskien ja purojen kivillä tai puunjuurilla.
Lammassammal
Lammassammal ("Pseudoscleropodium purum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa ("Brachytheciaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjois- ja eteläpuolen lauhkeat alueet. Pohjoismaissa lajia esiintyy hemiboreaalisella vyöhykkeellä.
Lammassammal kasvaa alustanmyötäisesti tai vähän kohenevasti. Versot ovat vaaleanvihreitä ja haarovat usein säännöllisesti sulkamaisesti tylppäpäisiksi haaroiksi. Lehdet kasvavat limittäin ja ovat soikeat, kuperat, ehytlaitaiset ja tylppäkärkiset. Itiöpesäkkeitä syntyy harvoin, itiöt ovat pieniä.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001 pelattiin Venäjällä, ottelupaikkakuntina olivat Moskova ja Podolsk. 
 MM-taso
Aster-luokka
Aster-luokka on Belgian laivaston kymmenen aluksen muodostama miinantorjunta-alusluokka.
Annette Vilhelmsen
Annette Lilja Vilhelmsen (s. 24. lokakuuta 1959, Svendborg, Tanska) on tanskalainen poliitikko ja kansankäräjien jäsen, joka toimi Sosialistisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014. Vilhelmsen on koulutukseltaan opettaja. Vilhelmsen valittiin ensimmäiselle kaudelleen vuoden 2011 kansankäräjävaaleissa. Puolueen jäsenäänestyksessä lokakuussa 2012 Vilhelmsen sai 66 prosenttia äänistä. Puoluejohdon suosikki terveysministeri Astrid Krag sai äänestyksessä 34 prosentin ääniosuuden.
Vilhelmsenin seuraajaksi Sosialistisen kansanpuolueen johtoon valittiin entinen liikenneministeri Pia Olsen Dyhr helmikuussa 2014.
Kosti Koskinen
Kosti Verner Koskinen (14. lokakuuta 1905 Rauma – 22. kesäkuuta 1983 Rauma) oli suomalainen taidemaalari joka kuvasi teoksissaan erityisesti Rauman vanhaakaupunkia. Koskisen tuotannossa johon kuului maisemia, muotokuvia ja asetelmia, oli vaikutteita impressionismista, ekspressionismista ja kubismista. Hän oli tunnettu myös rohkeana värien käyttäjänä.
Koskisen vanhemmat olivat räätäli Verner Koskinen ja Anna Charlotta o.s. Wahnlund. Koskinen kävi kuusi luokkaa Rauman yhteislyseota minkä jälkeen Koskisen perhe muutti Helsinkiin. Helsingissä Koskinen opiskeli vuoden verran Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtimieslinjalla 1923-1924 mutta sitten hän siirtyi opiskelemaan Sibelius-akatemiaan 1924–1926 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun 1924–1927. Koskisen töitä oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1926 pidetyssä Nuorten näyttelyssä.
Koskinen joutui keskeyttämään opintonsa perheen isän sairastuttua ja perheen muutettua takaisin Raumalle. Raumalla Koskinen jatkoi maalaamista, toimi ravintolamuusikkona ja elokuvateattereissa mykkäelokuvien säestäjänä sekä kirjoitti lehtiin kulttuuriarvosteluja. Koskinen maalasi Raumalla erityisesti maisemamaalauksia ja hän lähti usein maalausretkille varhain aamulla saadakseen maalata rauhassa. Koskinen piti oman näyttelynsä Raumalla 1932 ja hän osallistui myös vuoden 1931 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyyn ja 1945 Finlandia-näyttelyyn.Hän opiskeli Sam Vannin ja Yrjö Verhon johdolla ja oli kiinnostunut erityisesti impressionismista ja jälki-impressionismista.
Koskinen toimi Rauman kansalaisopiston piirustuksen ja maalauksen opettajana sekä oli mukana perustamassa 1945 Rauman Taiteilijaseuraa. Hän sai valtion taiteilijaeläkken 1975.
Alvin E. Roth
Alvin Eliot "Al" Roth (s. 19. joulukuuta 1951) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Roth palkittiin vuonna 2012 Nobelin taloustieteen palkinnolla yhdessä Lloyd Shapleyn kanssa.
Roth jätti koulunsa kesken mutta alkoi opiskella Columbian yliopistossa ensin viikonloppukursseilla, myöhemmin kokoaikaisena opiskelijana. Hän jatkoi opintojaan Stanfordin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi operaatioanalyysistä vuonna 1974. Hän on Harvardin yliopiston professori mutta toimii Stanfordissa vierailevana tutkijana.
Roth on luonut peliteorian sovelluksia arkipäivän maailmaan. Hän on soveltanut optimaalisen parinmuodostuksen teorioita New Yorkin koulujen oppilasvalintoihin, lääkärien sijoittumiseen harjoittelupaikkoihin ja munuaisten luovuttajien ja tarvitsijoiden parittamiseen.
Jussi Jauhiainen (kirjailija)
Akseli Johannes (Jussi) Jauhianen (s. 30. syyskuuta 1923 Viipuri) on suomalainen kirjailija.
Jauhiainen osallistui kirjallaan "Valentinalla on lintuja edessään" Otavan 1976 järjestämään jännitysromaanikilpailuun ja sijoittui kilpailun kärkipaikoille.
Martti Uusikylä
Martti Uusikylä (s. 8. maaliskuuta 1928 Vaasa) on suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.
Uusikylä oli toimittajana Savonlinnassa ilmestyvässä Itä-Savo-lehdessä. Hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä "Masa".
Kalervo Lindström
Sulo Kalervo Lindström (s. 17. joulukuuta 1933 Kymi) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Päästyään ylioppilaaksi Lindström opiskeli sanomalehtialaa Yhteiskunnallisessa korekeakoulussa Helsingissä. Hän on työskennellyt artikkelitoimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana.
Lindströmin kirjoittamia jännityskertomuksia on julkaistu Seurassa ja Koti-Postissa. Hän on kirjoittanut pakinoita Etelä-Suomi-, Kotkan Sanomat ja Kymen Sanomat -lehtiin.
Odgers Berndtson
Odgers Berndtson on ylemmän johdon suorahakuun ja johtamisen konsultointiin keskittynyt yritys. Vuonna 2011 konsernin liikevaihto oli yli $240 miljoonaa. Odgers Berndtsonilla on 52 toimistoa 29 maassa. Konsernilla on yli 200 partneria maailmanlaajuisesti, jonka lisäksi se työllistää yli 400 konsulttia ja tutkijaa. Toimistoja on Euroopassa, Lähi-Idässä, Pohjois-Amerikassa, Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa sekä Aasian ja Tyynenmeren alueella.
Odgers Berndtson on toiminut Suomessa vuodesta 1990.
Matti Huumo
Matti Valio Huumo (s. 7. syyskuuta 1933 Nurmo) on suomalainen kirjailija.
Huumon esikoiromaani "Vainotulet" käsitteli hänen omakohtaisiin kokemuksiinsa perustuen maaltapakoa ja maaseudun autioitumista.
Jouhisompasammal
Jouhisompasammal ("Splachnum sphaericum") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko. Suomen alueella laji on elinvoimainen ja esiintyy koko maan alueella, pohjoisessa yleisenä.
Jouhisompasammal on lyhytikäinen löyhinä kellanvihreinä kasvustoina kasvava laji. Lehdet ovat soikeat, kapeatyviset ja teräväkärkiset. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Niiden perä on punakeltainen, ohut ja huomattavan pitkä, jopa 12 senttimetriä. Itiöpesäke on pieni ja sylinterimäinen. Pesäkeperä muodostaa sen alla noin kaksi kertaa pesäkettä leveämmän munamaisen tai päärynämäisen laajentuman.
Jouhisompasammal elää erityyppisissä metsissä ja tuntureilla kosteilla paikoilla kasvualustanaan hirven ja poron lanta, oksennuspallot ja raadot.Kuvalinkit:
PZL.23 Karaś
PZL.23 Karaś (suom. "ruutana") on puolalainen kevyt toisen maailmansodan aikainen pommikone, jota käytettiin myös tiedusteluun ja Puolan armeijan yhteyskoneena. Konetyyppi oli yksimoottorinen alataso, joka kehiteltiin 6-paikkaisesta P.13 -matkustajakoneesta.
Ensimmäinen, noin 40 lentokoneen A-sarja valmistui Bristol IIM2 -moottorilla, jonka teho oli 590 hevosvoimaa.
Koneen aseistuksena oli kolme 7,7 millimetrin konekivääriä, joista yksi ampui kiinteästi eteen, toinen vapaasti liikuteltavana taakse ylös ja kolmas sijaitsi ala-ampumossa, rungon alapuolisessa gondolissa. Pienestä 680 hevosvoiman (507 kW) moottoritehostaan huolimatta tyyppi kykeni kuljettamaan enimmillään 700 kg suuruisen pommikuorman. Niin kutsutun operatiiviseen käyttöön osoitetun B-sarjan PZL.23 käytti Bristol Pegasus VIII -tähtimoottoria voimanlähteenään.
PZL.23 oli hidas ja kömpelö, sen moottori alimitoitettu ja puolustusaseistus heikohkoa. Siten se oli helppo saalis saksalaisten aseille salamasodan aikana. Laskeutumistelineet olivat kiinteätä muotosuojallista mallia. Suurin nopeus oli 300 km/h ja lentomatka 1 400 kilometriä. Lakikorkeus oli 7 300 metriä. Konetyyppiä valmistettiin arviolta 250 kappaletta.
Humblen mukaan tyyppi oli Puolan pääasiallinen pommikonetyyppi, sekä kärsi kovimpia menetyksiä taistelutoimissa. Osa tämän tyypin koneista internoitiin Romaniaan Puolan puolustuksen romahtaessa syksyllä 1939.
Punasompasammal
Punasompasammal ("Splachnum rubrum") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhyke. Suomen alueella lajia esiintyy melko harvinaisena koko maassa Ahvenanmaata ja Enontekiötä lukuun ottamatta.
Ulkonäöltään punasompasammal muistuttaa keltasompasammalta ("Splachnum luteum"). Lajin pitkäperäisten itiöpesäkkeiden pesäkeosan sompamaiset kaulalaajentumat ovat tummanpunaisia. Punasompasammal on lyhytikäinen ja tuottaa yleisesti itiöpesäkkeitä. Se kasvaa tuoreissa metsissä ja soilla esimerkiksi hirven ja lehmän lannalla.Kuvalinkit:
Keltasompasammal
Keltasompasammal ("Splachnum luteum") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko, erityisesti havumetsäalue. Suomessa keltasompasammalta esiintyy koko maan alueella paitsi lounaassa, pohjoisosassa se on yleinen.
Keltasompasammal on lyhytikäinen ja kasvaa pieneksi, yhdestä kahteen senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat leveät, niissä on lyhyt ja terävä kärki sekä selvä keskisuoni. Lajin itiöpesäke on huomattavan suuri ja pitkäperäinen, jopa 15 senttimetriä pitkä. Pesäke on pysty, pitkänomainen ja haiseva. Sen alla on leveä ja vaaleankeltainen kaulaosan laajentuma, joka toimii laskeutumisalustana lajin itiöitä levittäville kärpäsille.
Keltasompasammal kasvaa lehmän, poron ja hirven lannalla metsissä soisilla paikoilla.Kuvalinkit:
Paris (Texas)
Paris on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa väestöä oli 25 171 henkilöä, joista miehiä 11 741 ja naisia 13 430 henkilöä.
Kaupunki sijaitsee valtateiden 82 ja 271 risteyskohdassa. Kaupungissa on Cox Fieldin lentokenttä.
Pohjansompasammal
Pohjansompasammal ("Splachnum melanocaulon") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhyke. Suomessa pohjansompasammalta esiintyy harvinaisena maan pohjoisosissa. Suomen alueella laji on erittäin uhanalainen (EN).
Pohjansompasammal on lyhytikäinen, ruusukelehtinen ja kasvaa yhdestä kolmeen senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat isoja, leveän soikeita, kapeakärkisiä ja jyrkästi suippenevia. Itiöpesäkkeen perä on mustanpunainen ja yhdestä kolmeen senttimetriä pitkä. Pesäkkeen tyvellä on sompamainen, pulleahko, lähes valkoinen laajentuma. Lehtituntomerkeillä laji on hyvin samannäköinen kuin keltasompasammal ("Splachnum luteum"), jonka itiöpesäkkeet ovat erivärisiä ja selvästi pitkäperäisempiä.
Pohjansompasammal kasvaa metsäisillä soilla hirven, poron ja muiden eläinten lannalla ja myös kangasmetsissä koivun mahlaa vuotavilla kannoilla. Itiöt ovat hyönteislevitteisiä ja leviävät erityisesti raatokärpästen mukana.
Päärynäsammal
Päärynäsammal ("Leptobryum pyriforme") on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa ("Meesiaceae"). Sen levinneisyysaluetta on koko maailma, laji on kosmopoliitti. Suomen alueella päärynäsammal on elinvoimainen ja sitä esiintyy Ahvenanmaalta pohjoisimpaan Lappiin.
Päärynäsammal on kulttuurielinympäristöjä suosiva yksikotinen pioneerilaji. Itiöpesäkkeitä ja itujyväsiä esiintyy yleisesti. Laji kasvaa luonnonympäristöissä muun muassa kosteilla varjoisilla kalkkikallioilla ja tulvien alle jäävillä lahopuilla. Kulttuuriympäristöissä paljaalla runsasravinteisella maalla, rapautuvalla betonilla, kasvihuoneissa ja kukkaruukuissa.Kuvalinkit:
Lännenriippusammal
Lännenriippusammal ("Neckera pumila") on lehtisammallaji riippusammalten heimossa ("Neckeraceae"). Sen levinneisyysaluetta on Eurooppa Välimereltä pohjoiseen Skandinaviaan ja Pohjois-Afrikka.
Suomen alueella lännenriippusammal on harvinainen ja erittäin uhanalainen (EN). Sillä on kaksi tunnettua esiintymää Vammalassa ja Pälkäneellä, jotka molemmat ovat löytyneet 2000-luvulla.
Lännenriippusammal on väriltään vihreä ja hieman kiiltoinen. Se muistuttaa haapariippusammalta ("Neckera pennata"), mutta on pienempi. Lajin lehtien kärjet ovat suipompia ja verson latvassa voivat olla pitkäsuippuisia. lännenriippusammal on kaksikotinen (haapariippusammal yksikotinen) ja tuottaa harvoin tai äärimmäisen harvoin itiöpesäkkeitä. Se lisääntyy ja leviää useimmin suvuttomasti ituversoista.
Isoriippusammal
Isoriippusammal ("Neckera crispa") on lehtisammallaji riippusammalten heimossa ("Neckeraceae"). Sitä esiintyy Euroopassa ja Kaukasuksella, Pohjoismaissa keskiosan korkeudelle asti.
Isoriippusammal kasvaa epifyyttinä varjoisilla kalkkikallioilla ja vanhojen puiden rungoilla. Sen kasvutapa on riippuva tai koheneva. Lajin versot ovat viidestä 20:een senttimetriä pitkiä, litteitä, vaaleanvihreitä ja epäsäännöllisesti sulkahaaraisia. Lehdet ovat kielimäisiä, selvästi poikittaisaaltoisia, ehytlaitaisia ja pyöreäkärkisiä. Laji on kaksikotinen. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin.Kuvalinkit:
Pahtaomenasammal
Pahtaomenasammal ("Bartramia halleriana") on lehtisammallaji omenasammalten heimossa ("Bartramiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon viileillä vyöhykkeillä ja vuoristoissa. Pahtaomenasammal muodostaa tiheitä kasvustoja jotka ovat enintään 15 senttimetriä korkeita. Lehdet ovat jouhimaisen kapeat ja usein samaan suuntaan taipuvat. Itiöpesäke on pallomainen.
Suomen alueella pahtaomenasammal on elinvoimainen ja melko harvinainen. Sitä esiintyy lähes koko maassa, lukuun ottamatta Ahvenanmaata ja Keski-Pohjanmaata. Laji kasvaa karujen metsäkallioiden seinämillä ja erilaisilla jyrkänteillä kalkkipitoisia kivilajeja karttaen. Kuvalinkit:
Kairasammal
Kairasammal ("Meesia triquetra") on on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa ("Meesiaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko sekä Uusi Guinea ja Australia.
Kairasammalen lehdet ovat alaspäin taipuvia, reunoilta kauttaaltaan terävähampaisia ja sijaitsevat kolmena rivinä. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin, itiöt ovat isoja.
Suomen alueella kairasammalta esiintyy Ahvenanmaalta pohjoisimpaan Lappiin, pohjoisessa melko yleisesti. Laji elää eutrofisilla kasvupaikoilla letoilla, lettorämeillä ja muun tyyppisillä soilla.
Eduard Päll
Eduard Päll (15. syyskuuta 1903 Koosa, Tartumaa – 13. kesäkuuta 1989 Tallinna) oli virolainen kirjailija ja tiedemies. Käytti kirjailijana myös nimeä Hugo Angervaks.
Nuorena miehenä 1918 Eduard Päll liittyi puna-armeijaan. Pian sen jälkeen vuonna 1920 hän liittyi Neuvosto-Venäjän kommunistipuolueen jäseneksi.
Päll kävi puna-armeijan jälkeen vielä liikealan koulutusta juuri itsenäistyneessä Virossa vuoteen 1921, mutta palasi sitten Neuvostoliittoon. Vuosina 1922-1924 Päll kävi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston Pedagoogisen instituutin Petrogradissa. Sen jälkeen vuosina 1924-1926 toimi Omskin oblastissa. Omskin jälkeen Päll opiskeli edelleen vuoteen 1929 asti Herzenille nimetyssä Leningradin Pedagoogisessa yliopistossa. 1930-luvulla hän jatkoi opintoja ollen jatko-opiskelijana (aspirantti) ja edelleen Leningradin opetuslaitosten johtotehtävissä. Tutkimuskohteena Eduard Pällillä oli viron kielen rakenteen tutkimus.
Eduard Päll toimi vuoden 1940-1941 neuvostolaistamisjakson aikana Neuvosto-Virossa ilmestyneen aikakauslehti ""Kommunistin"" päätoimittajan sijaisena. Neuvostovallan päättyessä kesällä 1941 hän siirtyi Neuvostoliittoon ja toimi vuodesta 1943 Viron kommunistinen puolueen keskuskomitean sihteerinä. Tässä roolissa hän siirtyi takaisin vallattuun Viroon ja valittiin vuonna 1946 Johannes Varesin seuraajaksi Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston presidiumin puheenjohtajana eli Neuvosto-Viron presidenttinä.
Hänet erotettiin kuitenkin jo vajaa neljä vuotta myöhemmin Neuvosto-Viron presidentin tehtävästä maaliskuun 1950 Viron kommunistipuolueen 9. pleenumin päätöksillä samassa yhteydessä puoluejohtaja Nikolai Karotammin kanssa. Erottamiset liittyivät porvarillis-nationalismin jäänteiden kitkemiseen, jossa edellä mainitut kommunistijohtajat eivät olleet Stalinin johtaman Neuvostoliiton mielestä toimineet riittävän ripeästi. Pällin kohdalla kyseessä oli hänen julkisesti puolustamansa 1900-luvun alun nuorvirolainen kirjallisuusliike, jota pidettiin porvarillis-nationalistisena syntinä.
Erottamisen jälkeen Eduard Päll toimi vuosina 1950-1955 Tallinnan Pedagogisen Instituutin viron kielen ja kirjallisuuden laitoksella johtajana, 1955-1968 Neuvosto-Viron tiedeakatemian Kielen ja kirjallisuuden instituutin johtajana sekä 1968-1973 Neuvosto-Viron tiedeakatemian yhteiskuntatieteellisen osaston akateemisena sihteerinä.
Kirjailijana Päll julkaisi jo Leningradin aikana ensimmäiset teoksensa - ensimmäisenä tarinakokoelma "Kuudes nauha" (1931) ja kokoelmateos "Valitut viestit" (1933) Siim Sepikin nimellä. Lisäksi hän laati oppikirjoja Neuvostoliiton vironkielisille kouluille. Neuvosto-Virossa maailmansodan jälkeen Päll julkaisi salanimellä Hugo Angervaks runokokoelmia kaikkiaan kolme kappaletta sekä kirjoja aina 1950-luvun lopulta 1980-luvun lopulle.
Anomeerinen efekti
Anomeerinen efekti tai anomeerinen vaikutus on eräs stereoelektronisen efektin tyyppi, joka vaikuttaa heterosyklisten yhdisteiden konformaatioon. Anomeerisessa efektissä heterosyklisen yhdisteen heteroatomin vieressä oleva elektroneja puoleensa vetävä substituentti on stabiilimmassa asemassa aksiaalisessa konformaatiossa kuin ekvatoriaalisessa konformaatiossa, vaikka ekvatoriaalinen asema olisi steerisesti suotuisampi. Ensimmäisen kerran anomeerinen efekti havaittiin glukopyranosideilla, mutta se esiintyy myös tetrahydropyraanin johdannaisilla ja myös, jos heteroatomi on typpi tai rikki.
Anomeerista efektiä selitetään usein hyperkonjugaatiolla. Renkaan heteroatomilla on vapaa elektronipari, jonka se voi luovuttaa puoleensa vetävälle ryhmälle. Tällöin muodostuu konjugoitu systeemi, joka on hyvin stabiili. Elektronin siirto onnistuu ainoastaan, jos vapaa elektronipari on antiperiplanaarisessa asemassa elektroneja puoleensa vetävän ryhmän ja hiiliatomin hajottavan σ*-molekyyliorbitaalin kanssa. Tämä toteutuu, kun elektroneja puoleensa vetävä ryhmä on aksiaalisessa asemassa ja heteroatomin vapaa elektronipari on aksiaalisessa asemassa. Tämä lyhentää ja vahventaa renkaan heteroatomin ja hiilen välistä sidosta ja pidentää ja heikentää hiilen ja elektroneja puoleensa vetävän substituentin välistä sidosta. Anomeerinen efekti vaikuttaa muun muassa sokerimolekyylien konformaatioon ja α-anomeeri, jossa substituentti on aksiaalisessa asemassa, on usein suositumpi kuin β-anomeeri.
Bud Blake
Julian ”Bud” Blake (13. helmikuuta 1918 Nutley, New Jersey – 26. joulukuuta 2005 Portland, Maine) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka muistetaan parhaiten vuosina 1965–2004 piirtämästään strippisarjakuvasta "Tiikeri" ("Tiger").
Blake työskenteli isänsä tavoin art directorina newyorkilaisessa mainostoimistossa, mutta ryhtyi 1950-luvun alussa piirtämään yksiruutuista "Ever Happen To You?" -sarjakuvaa, joka pääsi King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatin levitykseen. Se ilmestyi 12 vuotta, minkä jälkeen Blake aloitti "Tiikerin" piirtämisen vuonna 1965. "Tiikerin" päähenkilöt olivat kaikki lapsia ja sen huumori viatonta, vaatimatonta ja arkisiin tilanteisiin perustuvaa. Varsinkin Blaken piirrostyötä on arvostettu. Sarja palkittiin Yhdysvalloissa vuoden parhaana huumorisarjakuvana vuosina 1970, 1978 ja 2000. "Tiikerin" suosio oli suurimmillaan 1970-luvulla, jolloin se ilmestyi noin 400 lehdessä eri puolilla maailmaa. Myöhempinä vuosina Blaken viiva alkoi ikääntymisen vuoksi muuttua haparoivaksi, mutta hän ei palkannut avustajia. Hän lopetti viimein sarjan piirtämisen keväällä 2004, mutta se jatkoi edelleen ilmestymistään uusintoina. Blaken kuollessa seuraavana vuonna sitä julkaisi yhä noin sata lehteä. Suomessa "Tiikeriä" julkaisi muun muassa Helsingin Sanomat koko sarjan ilmestymisen ajan.
Eric Lichtenstein
Eric Lichtenstein (s. 6. lokakuuta 1994 Buenos Aires) on argentiinalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2003. Vuonna 2011 Lichtenstein kilpaili Formula Pilota China -sarjassa. Vuonna 2012 hän kilpaili Britannian Formula Ford -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Lichtenstein kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän ajoi kymmenen kilpailua saavuttamatta pisteitä. Hänet korvattiin loppukaudesta Alexander Simsillä.
Preeriakana
Preeriakana ("Tympanuchus cupido") on preeriakanojen sukuun kuuluva kanalintulaji.
Preeriakana on tukeva ja kauttaaltaan ruskean juovikas lintu. Molemmilla sukupuolilla on pitkät niskasulat. Soitimella koiraan keltaiset ilmapussit niskan sivuilla ja silmien yläpuolella täyttyvät.
Preeriakanoja elää Pohjois-Amerikassa Yhdysvalloissa. Aiemmin se on pesinyt myös Kanadassa, mutta on hävinnyt sieltä ja monilta muilta alueilta Yhdysvalloista. Lajin kannan arvellaan olevan noin 700 000 yksilöä.
Samin Gómez Briceno
Samin Gómez Briceno (s. 4. helmikuuta 1992 Maracay, Venezuela) on venezuelalainen autourheilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2006. Hän on urallaan kilpaillut muun muassa Formula Renault Challenge- ja Formula Pilota China -sarjoissa.
Vuonna 2012 Gómez kilpaili Formula Abarth -sarjassa. Vuonna 2013 Gómez kilpaili GP3-sarjassa Jenzer-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Gómez ajoi kaksi kilpailua Auto GP World Series -sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. Vuonna 2015 Gómez teki paluun GP3-sarjaan ajaen Campos Racing -tallissa.
Tiikeri (sarjakuva)
Tiikeri () oli yhdysvaltalaisen Bud Blaken vuosina 1965–2004 piirtämä strippisarjakuva. Sarjan kaikki henkilöhahmot olivat lapsia, ja sen huumori oli arkista ja viatonta. Sarjaa levitti King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatti, ja se ilmestyi parhaimmillaan 1970-luvulla noin 400:ssä lehdessä eri puolilla maailmaa. Blaken eläköidyttyä sarja pyöri uusintoina ja hänen kuollessaan joulukuussa 2005 se ilmestyi yhä noin sadassa lehdessä. Suomessa sitä julkaisi muun muassa Helsingin Sanomat vuodesta 1965 alkaen. "Tiikerissä" on arvostettu varsinkin sen taitavaa piirrostyötä. Sarja palkittiin Yhdysvalloissa vuoden parhaana huumorisarjakuvana kolmesti, vuosina 1970, 1978 ja 2000.
Sarjan päähenkilö oli Tiikeri-niminen lippalakkipäinen poika ja muut hahmot olivat hänen kavereitaan.
VMU
VMU tai Visual Memory Unit on kannettava muisti Sega Dreamcastille. Sillä on eri nimi jokaisella alueella:
Sega suunnitteli aiemmin laitteen nimeksi VMS kaikilla alueilla, mutta kyseinen markkinointinimi oli jo käytössä Digital Equipment Corporationin VMS-käyttöjärjestelmässä.
Vaikka laitteen perustehtävänä on palvella irrotettavana tallennuslaitteena, VMUta voidaan käyttää pienen näyttönsä ansiosta myös apuna pelissä ja siihen tallennettuihin peleihin voi sisältyä myös VMUlla pelattava minipeli, jolloin laiteesta tulee eräänlainen käsikonsoli.
Lehtosuikerosammal
Lehtosuikerosammal ("Brachythecium rutabulum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa ("Brachytheciaceae"). Sitä esiintyy lähes koko maailmassa lauhkeilla ja viileillä alueilla.
Lehtosuikerosammal kasvaa viidestä viiteentoista senttimetriä pitkäksi ja haaroo usein tiheän pensasmaisesti. Kasvutapa on alustanmyötäinen, sivuhaarat kohenevat. Sammal on vaalean vihreän värinen ja voimakaskiiltoinen. Lehdet ovat leveän soikeita, kuperia, kapeakärkisiä ja hyvin hienohampaisia. Lehden keskisuoni ulottuu puoleen väliin lehteä. Ne ovat kuivana poimuisia. Itiöpesäkkeen perä on karhea, pesäke on vaakasuora, harjuinen ja ruskea.
Lehtosuikerosammal on ravinteisuusvaatimukseltaan mesotrofi. Se kasvaa lehdoissa, lehtomaisissa metsissä, lehtokorvissa jne. kostealla maalla, lehtipuun tyvillä ja kivellä.Kuvalinkit:
Leena (elokuva)
Leena on Sakari Jurkan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Elokuva syntyi kun tuottaja Veikko Itkonen näki teatterikoululaisen Heidi Krohnin, jolle Roy teki pikavauhtia käsikirjoituksen. Tarinassa konsulin poika (Matti Oravisto) pelastaa Leenan (Heidi Krohn) myymälävarkaussyytteeltä. Heidän kihlauksensa julkistetaan iltapäivälehdessä, ja siitä lähtee liikkeelle väärinkäsitysten ketju.
Televisiossa "Leena" esitettiin ensi kerran elokuussa 1963. Erään 2010-luvun televisioesityksen yhteydessä julkaistussa arviossa elokuvaa luonnehdittiin komedialliseksi romanssiksi.
Elokuvamenestyksensä takia Krohn keskeytti Teatterikoulun, mikä osoittautui virheeksi hänen myöhemmän näyttelijänuransa kannalta.
Päivän Sanomien toimittaja Lauri Huurros pelastaa myymälävarkaissa olevan köyhän ja orvon Leena Jonssonin kiinnijoutumiselta: Lauri kertoo Leenan olevan hänen naisystävänsä, ranskalainen Mademoiselle du Pont. Hätävalhe johtaa kihlausuutisen julkaisemiseen. Kihlausjuhlaan saapuu Tiirikka-Eemeli ryöstämään varakkaan juhlaväen omaisuutta, mutta neuvokas Leena tekee voron aikeet tyhjiksi, ja Eemeli pidätetään. Laurin ja Leenan suhteen syvetessä sen tielle kasaantuu alati uusia uhkia. Lauri salaa Leenan todellisen minän kotiväeltään, mutta myöhemmin ilmenee, että tytön syntyperää ei tiedä Lauri eikä Leena itsekään.
Valheiden paino luhistaa Leenan, ja hän pakenee Laurin luota. Sekä alamaailma että lehdistö ovat hänen kimpussaan, ja hän koettaa päästä pois Suomesta, mutta passitta se ei onnistu. Hän saa siivoojan paikan Kansallismuseosta ja pääsee professorien Möller ja Örn suosioon. Lauri etsii Leenaa epätoivoisesti ja poikkeaa myös museossa, mutta ei kuitenkaan tunnista siivoojaksi naamioitunutta morsiantaan. Sattumusten kautta paljastuu, että Leenan äiti ei olekaan hänet kasvattanut suomalainen rappioalkoholisti, vaan korkeatasoinen ranskalainen tanssijatar. Hänen isäkseen osoittautuu professori Möller.
Laurin isoäiti on aavistellut Leenan olevan jotain muuta kuin orpo suomalaistyttö ja saa vahvistuksen arveluilleen, kun Möller ja Leena saapuvat Huurrosten residenssiin selvittämään asiat. Murheen murtama Lauri tekee samaan aikaan lähtöä hermolomalle Pariisiin. Lentokoneessa hän kokee mieluisan yllätyksen, kun hänen vierelleen istuu Leena.
Kriitikot suhtautuivat melko nuivasti "Leenan" käsikirjoitukseen. Henkilöasetelmia pidettiin luutuneina, Jurkan henkilöohjaus sen sijaan sai kiitosta. Parikymppiselle Heidi Krohnille nimirooli Leenana oli ensimmäinen elokuvaosa. Sen jälkeen hän oli pääroolissa muun muassa teoksissa "Tähtisilmä" ja "Silja – nuorena nukkunut". Elokuva-Aitan Valma Kivitie mainitsi Krohnin puhetyylin, ilmeet ja liikkumisen luonnollisen sujuviksi. Teatterien primadonna Mia Backman sai myönteiset arviot suorituksestaan konsulinnana. Myös Paavo Jänneksen ja Arvo Lehesmaan roolitöitä pidettiin onnistuneina.
Eräässä myöhemmässä arviossa esitetään, että ”komedia hukkuu omaan päättömyyteensä” ja saa puolitoista tähteä.
Society Hill (Philadelphia)
Society Hill on Philadelphian kaupunginosa lähellä kaupungin keskustaa. Society Hillin alueella on Yhdysvaltain parhaiten säilynyt 1700-luvun ja 1800-luvun alun arkkitehtuurin keskittymä.
Society Hill käsittää käytännössä William Pennin alkuperäisen kaupungin kaakkoisosan. Se sai nimensä Free Society of Tradersilta, joka oli siirtokunnan kehityksen huolehtimiseen vuonna 1682 perustettu yritys. Penn myönsi yritykselle noin 40,5 hehtaaria maita, johon kuului kukkula, jota alettiin kutsua nimellä Society’s Hill. Aluetta alettiin kutsua samalla nimellä, vaikka yritys lopetti toimintansa 1723.
Society Hill oli 1800-luvun puoliväliin asti melko vakaa yhteisö, jossa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti eriasemaiset henkilöt asuivat lähekkäin. Philadelphian joukkoliikenne kehittyi 1800-luvulla, ja koko kaupungissa alkoi muuttoliikenne vuosisadan loppupuolella, kun hyvätuloiset alkoivat muuttaa uusille asuinalueille. Society Hilliin saapui 1890- ja 1900-luvuilla uusia asukkaita Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Italiasta. Monet uudet asukkaat muokkasivat talojen pohjakerroksista kauppoja, mutta alueelta ei kuitenkaan laajamittaisesti purettu vanhoja rakennuksia uusien tieltä.
Vaikka Society Hillillä pyrittiin kohentamaan rappeutuvia taloja, alueen kunto heikkeni selvästi 1900-luvun alussa. Se oli 1950-luvulle mennessä slummiutunut pahoin, ja siellä asui lähinnä maahanmuuttajia ja vähemmistöjä. Toisen maailmansodan jälkeen Philadelphiassa tarvittiin lisää asuinrakennuksia, ja kaupungin päättäjät ottivat Society Hillin kohteekseen. He totesivat alueen potentiaalin koko kaupungin uudistajana. Society Hillillä aloitettiin 1958 liittovaltion rahoituksella laajamittaiset uudistustyöt. Se oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa toteutettuja asuinalueiden uudistuksia, joka keskittyi vanhojen rakennusten restaurointiin.
Jääpallon Suomensarja 1945
Jääpallon Suomensarja 1945 oli ensimmäinen kausi, kun toiseksi korkeinta sarjatasoa pelattiin Suomensarja-nimellä. Sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta jotka oli jaettu kolmeen lohkoon. Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto tekivät sodan jälkeisenä kautena yhteistyötä, ja mestaruussarjassa pelasi neljä TUL:n seuraa. Aluksi Suomensarjaankin oli tarkoitus osallistua myös viisi seuraa TUL:n puolelta, jolloin joukkuemäärä olisi noussut viiteentoista. TUL:n seurat eivät kuitenkaan osallistuneet Suomensarjaan jolloin sarja pelattiin kymmenen joukkueen kesken. Yhteensä neljä seuraa nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan. Mestaruussarjapaikan onnistuivat lunastamaan Porin Kärpät, Rauman Pallo-Iirot, Helsingin Palloseura ja Kuopion Pallo-Toverit. Alemmalle sarjatasolle maakuntasarjaan ei pudonnut mikään joukkue.
HPS, KPT, Kärpät ja P-Iirot nousivat mestaruussarjaan. MP karsi mestaruussarjapaikasta lohkossaan viimeiseksi jääneen LUM:n kanssa joulukuussa 1945. LUM voitti ottelun 14–0 ja säilytti sarjapaikkansa.
Laura Pyrrö
Laura Liisa Pyrrö (s. 21. heinäkuuta 1978 Luumäki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Pyrrö syntyi erikoislääkäri Ilkka Pyrrön ja musiikin ja filosofian maisteri Katriina Pyrrön perheeseen. Hän suoritti yhdysvaltalaisen ylioppilastutkinnon 1996 ja tuli ylioppilaaksi Suomessa 1998. Pyrrö valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksesta vuonna 2007, suorittaen kaikki laulututkintonsa erinomaisin arvosanoin. Hänen opettajinaan ovat toimineet mm. Liisa Linko-Malmio, Ritva Auvinen, Elizabeth Norberg-Schulz ja Marjut Hannula; mestarikursseista mainittakoon Gundula Janowitz, Helena Döse ja Udo Reinemann. Kaudella 2006-2007 Pyrrö osallistui kansainväliselle liedin mestariluokalle Conservatorium van Amsterdamissa Hollannissa. Pyrrö kuuluu vuonna 2011 perustetun Ooppera Artico ry:n perustajajäseniin ja toimii yhdistyksen puheenjohtajana.
Pyrrö on esiintynyt mm. Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Opera Cava -festivaaleilla sekä ulkomailla Dalhallan oopperafestivaaleilla Ruotsissa ja Brasovin oopperassa Romaniassa. Hänen roolejaan ovat olleet mm. Mozartin "Taikahuilun" Pamina, Bizet’n "Carmenin" Micaela, Straussin "Lepakon" Rosalinde, Janácekin "Ovelan ketun" Kettu ja Poulencin monologiooppera "La Voix humaine". Jukka Linkolan "Hallin Janne" -oopperan kantaesityksessä Pyrrö lauloi naispääroolin Santran.
Pyrrön repertuaariin kuuluu oopperan lisäksi liediä, operettia, kirkkomusiikkia, modernia ja barokin ajan musiikkia sekä klassista musikaalia. Pyrrö on myös esiintynyt musiikkiteatterirooleissa mm. Helsingin Kaupunginteatterissa ja Teatteri Imatrassa. Esitetyistä kirkollisista teoksista mainittakoon Bachin kantaatti "Jauchzet Gott in allen Landen" ja "Johannespassio", Rossinin ja Pergolesin "Stabat Materit" sekä Mozartin c-mollimessu ja motetti "Exsultate, jubilate".
Pyrrö on esiintynyt useimpien Suomen kaupunginorkestereiden solistina ja kotimaan lisäksi konsertoinut mm. Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Hollannissa, Unkarissa, Islannissa ja Yhdysvalloissa. Syksyllä 2010 Nova Records julkaisi Pyrrön levyn Oskar Merikannon yksinlauluista. Pyrrö osallistui 2014 musiikkikilpailuun "Tähdet, tähdet", jossa hän esitti eri musiikkigenrejä aina Rap-musiikista oopperaan ja heavyrokkiin.
Vuonna 2002 Pyrrö voitti ensimmäisen palkinnon Timo Mustakallio -laulukilpailussa.
Mäntyluodon telakka
Mäntyluodon telakka on Porissa Mäntyluodon kaupunginosassa sijaitseva telakka. Sen omistaa nykyään "Pori Offshore Constructions" eli käytännössä telakan toimiva johto, jolle ranskalainen Technip S.A. myi sen heinäkuussa 2018.
Mäntyluodon telakka on historiansa aikana keskittynyt lähinnä öljynporauslauttojen sekä nykyään spar-öljyntuotantolauttojen runko-osien ja erilaisten offshore-rakenteiden valmistamiseen.
Historiansa aikana telakalta on valmistunut 22 öljynporauslauttaa, 10 spar-lautan runkoa sekä kaksi monitoimialusta. Lisäksi se on tehnyt erilaisia öljyntuotantolauttojen osia ja muita suuria teräsrakenteita.
Nykyään Technip Offshore Finlandin Mäntyluodon telakka on yksi maailman merkittävimpiä spar-lauttojen runkojen valmistajia.
2000-luvulla se on toimittanut useita runkoja lähinnä Meksikonlahdelle. Telakan asiakkaita ovat maailman suurimpiin lukeutuvat öljy-yhtiöt, kuten British Petroleum, Kerr-McGee, ExxonMobil, Chevron ja Shell.
Telakka sai alkunsa vuonna 1972, kun Rauma-Repola aloitti Mäntyluodossa öljynporauslauttojen valmistamisen. Lauttoja toimitettiin lähinnä Neuvostoliittoon sekä myöhemmin myös Pohjanmeren öljykentille. Telakalla valmistui muun muassa vuonna 2011 Ohotanmerellä uponnut Kolskaja-niminen lautta.
Vuonna 1974 Rauma-Repola yhdisti Mäntyluodon telakkaan omistukseensa hankkiman Reposaaren konepajan telakan, joka toimi myös Porissa.
Rauma-Repolan ja Yhtyneiden Paperitehtaiden fuusion jälkeen vuonna 1991 siirtyi Mäntyluodon telakka Rauma-Repolan muun metalli- ja konepajatoiminnan tavoin uuden Rauma Oy:n haltuun. Se luopui myöhemmin telakasta ja omistajaksi tuli norjalainen Aker Maritime.
Vuoteen 1999 saakka Mäntyluodon telakka toimi nimellä "Aker Mäntyluoto Oy", jonka jälkeen se siirtyi ranskalaisen Coflexipin omistukseen. Coflexip yhdistyi pian toisen ranskalaisyrityksen Technipin kanssa ja telakka alkoi toimimaan nimellä "Mäntyluoto Works".
Vuonna 2004 Mäntyluoto Works sulautui emoyhtiöönsä "Technip Rauma Offshoreen" ja samalla molempien nimi muutettiin nykyiseen muotoon "Technip Offshore Finland Oy".
Alex Kunnari
Alex Kunnari (s. 1974) on suomalainen elektronisen musiikin artisti ja DJ. Klubien ja yökerhojen lisäksi hänen kappaleensa ovat menestyneet myös radioiden soittolistoilla. Hän on esiintynyt Suomen lisäksi myös muissa maissa.
Kunnari on palkittu useita kertoja: muun muassa Discopress on valinnut hänet vuoden DJ:ksi vuonna 2009 ja YleX vuoden kotimaiseksi DJ-artistiksi vuonna 2012. "City" on valinnut hänet parhaaksi DJ-artistiksi 2000-luvulla, ja ”City of Sin” -musiikkivideo on ollut ehdolla Emma-gaalassa vuonna 2014. Kunnari on myös yksi tunnetun konemusiikkitapahtuma Summer Sound Festivalin järjestäjistä.
Vuonna 2015 Kunnari sai tuomion raiskauksesta. Käräjäoikeus tuomitsi hänelle vuoden ja kolme kuukautta ehdollista vankeutta.
Vuonna 2018 Kunnari sai haasteen Helsingin käräjäoikeuteen, jossa häntä syytetään sekä törkeästä kirjanpitorikoksesta että törkeästä veropetoksesta. Tapausta käsitellään käräjillä vuoden 2019 lokakuussa. Kunnari sai potkut radioasema Kissiltä joulukuussa 2018 hänen rikollisen taustansa tultua julki.
PW/S Vispilä
PW/S Vispilä on Helsingin Vesibussit oy:n tilausristeilyalus, joka operoi kesäaikaan reittiliikennettä Helsingin Kauppatorilta Korkeasaaren eläintarhaan.
Laivan on rakentanut Virroilla Virto-hitsaus ky vuonna 1993, Helsingin Vesibussit oy:n tilauksesta. Alus on alumiinirunkoinen nykyajan siipiratasalus. Alukseen mahtuu enintään 250 matkustajaa ja risteilykäytössä suosituksena 90 matkustajaa.
Panu Kalmi
Panu Kalmi (s. 6. maaliskuuta 1971 Hyvinkää) on taloustieteen professori Vaasan yliopistossa. Hän on toiminut tässä tehtävässä elokuusta 2011 lähtien. Lisäksi hän toiminut dekaanin ja varadekaanin tehtävissä. Aiemmin Kalmi on työskennellyt muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulun vs. professorina ja akatemiatutkijana Aalto-yliopistossa.
Kalmi valmistui ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1990. Valtiotieteiden maisteriksi hän valmistui Helsingin yliopistosta joulukuussa 1996. Hän väitteli tohtoriksi Kööpenhaminan kauppakorkeakoulusta vuonna 2002.
Panu Kalmi toimi Taloustieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2012–2013. Hän sai vuonna 2013 Vaasan yliopiston vuoden tutkimusteko -palkinnon ja vuonna 2015 Warren Samuels -palkinnon Allied Social Sciences Associationin (ASSA) konferenssissa San Franciscossa. Palkinto myönnetään vuosittain parhaalle ASSA-konferenssissa esitettävälle sosiaalisen taloustieteen alaan kuuluvalle tutkimukselle.
Kalmi on tehnyt tutkimusta muun muassa osuustoiminnasta, pankeista ja taloudellisesta lukutaidosta. Hänen tämänhetkinen tutkimustoimintansa keskittyy erityisesti nuorten ja lasten taloudellisen osaamisen ja tietämyksen parantamiseen. Kalmilla on ollut aiheesta 2010-luvulla kaksi Suomen Akatemian tutkimushanketta, joista jälkimmäinen liittyi pelien ja pelillisyyden hyödyntämiseen talousopetuksessa.
Kalmi on naimisissa Riikka Kalmin (o.s. Hakala) kanssa ja heillä on yksi lapsi (s. 2008).