hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Karhusaari (elokuva)
Karhusaari () on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Don Sharpin ohjaama kanadalais-brittiläinen toimintatrilleri, jonka pääosissa ovat Donald Sutherland, Vanessa Redgrave, Richard Widmark, Christopher Lee ja Lloyd Bridges. "Karhusaari" perustuu Alistair MacLeanin samannimiseen romaaniin vuodelta 1971. Elokuvan käsikirjoituksen laativat ohjaaja Sharp ja David Butler.
"Karhusaari" sai ensi-iltansa Etelä-Afrikassa 5. joulukuuta 1979. Kotimaassaan Iso-Britanniassa elokuva ilmestyi teattereihin 27. joulukuuta 1979. Kanadassa elokuva sai ensi-iltansa seuraavana vuonna 6. kesäkuuta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 1979.
Pohjoisnavan lähelle sijaitsevalle Karhusaarelle saapuu ryhmä tiedemiehiä tutkimaan ilmastonmuutosta. Työtä kuitenkin häiritsevät onnettomuudet, sabotaasit ja lopuksi murha. Jollakin ryhmän jäsenistä on aivan toiset syyt Karhusaarella oleskeluun: syyt, jotka uhkaavat toisten henkeä. Eristettyinä arktiseen erämaahan tutkimusryhmän on itse löydettävä ratkaisu arvoitukseen.
"Karhusaaren" kuvaukset alkoivat 22. marraskuuta 1978 ja päättyivät 26. huhtikuuta 1979. Toimintatrilleriä kuvattiin Pinewood Studiosilla Englannissa, Glacier Bayn kansallispuistossa Alaskassa sekä Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa. "Karhusaaren" budjetti oli arviolta 12,1 miljoonaa Kanadan dollaria; se oli kallein vuoteen 1979 mennessä tehty kanadalainen elokuva.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen harmitteli, ettei elokuva yllä tiukan romaanin tasolle ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tetraatio
Tetraatio ("iteroitu potenssiinkorotus") on matemaattinen laskutoimitus, jossa lukua korotetaan itsensä suuruiseen potenssiin useita kertoja peräkkäin:Tetraatiolla merkitään erittäin suuria potenssiinkorotuksia:
On huomattava, ettei potenssiinkorotus ole liitännäinen:
Reggiane Re.2000
Reggiane Re.2000 "Falco I" on italialaisvalmisteinen torjuntahävittäjä. Konetyyppi kehitettiin hieman ennen toista maailmansotaa, ja sen ensi lento tapahtui vuonna 1938. Sen valmistanut Reggiane oli Caproni-yhtymän tytäryhtiö. Caproni ei itse suunnitellut eikä valmistanut hävittäjälentokoneita. Re.2000 oli mäntämoottorihävittäjä, jonka potkuria pyöritti tähtimoottori, ja se oli valmistajansa tuotantomallien (Re.2000-2005) ensimmäinen. Se oli aikailaisiinsa verrattuna sekä lento-ominaisuuksiltaan että suorituskyvyltään erinomainen. Kone oli huippunopeudeltaan (530 km/h) nopeimpia ennen sodan alkua valmistuneista. Lakikorkeus oli 10 500 metriä ja enimmäistoimintamatka 1 400 kilometriä. Koneessa oli kuitenkin vain kevyehkö aseistus, johon kuului vain kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä yläpuolella eturungossa.
Italia ei hyväksynyt tyyppiä laajamittaiseen tuotantoon eikä aluksi Regia Aeronautican lentokalustoksi. Ilmeisesti Piaggio P.XI -moottori ei ollut kovin varmatoiminen, alitehoinen se ei kuitenkaan suinkaan ollut, sillä jo perusversion teho oli 985 hevosvoimaa. Sen sijaan sekä Ruotsi että Unkari ostivat sitä omien ilmavoimiensa kokomittoihin suhteutettuna suurin määrin. Unkarissa tyyppi tunnettiin nimellä "Heja" (suom. 'haukka'). Fiat CR.42 käytti samaa ”Haukka”-nimitystä (italiaksi "Falco"). Pieni määrä Re.2000-koneita päätyi Italian ilmavoimien käyttöön, ja siitä tehtiin pääasiassa rynnäköintiin soveltuva. Moottorista valmistettiin paranneltu 1 025 hevosvoiman tehon antanut versio P.XI bis, ja sen polttoainetilavuutta kasvatettiin. Siten toimintamatka kasvoi ja rynnäköinnissä voitiin paremmin käyttää pommeja.
Toinen yhtäläisyys liittyy konetyypin muotoprofiiliin, joka on hämmästyttävän samankaltainen kuin amerikkalaisen Seversky P-35:n.
Moottori oli Piaggio P. XI RC.40 -tyypin tähtimoottori. Alkuversio tuotti tehoa 985 hevosvoimaa eli 735 kW. Parannetun XIbis -version tarjoama tehontuotto oli 1 025 hevosvoimaa (764 kW).
Ruotsiin valmistettiin 60 kappaletta, sekä Unkariin 70 lentokonetta. Italiaan valmistui noin 1½ - 2 lentokonelaivueen verran eli 27 koneyksilöä. Lisäksi Unkarissa tuotettiin vajaat 200 hävittäjäkonetta lisenssillä ja ranskalaisella Gnome-Rhône 14K -moottorilla varustettuja.
Ruotsi käytti omia Reggiane Re.2000 -hävittäjiään sota-ajan päättymiseen, vuoteen 1945 asti. Chantin mukaan käytön lopettaminen olisi tapahtunut vuonna 1946. Käytöstä poiston syynä lienee ollut varaosien saannin vaikeus Italiasta.
Poltettujen noitien hotelli
Poltettujen noitien hotelli (myös Kuolleiden kaupunki ja Vihan maailma; ; myös "Horror Hotel") on John Llewellyn Moxeyn ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1960. Trillerin pääosissa ovat Christopher Lee, Dennis Lotis, Betta St. John ja Patricia Jessel.
"Poltettujen noitien hotelli" tuotettiin Englannissa, mutta elokuva sijoittuu Yhdysvaltoihin. Elokuvan brittinäyttelijöitä vaadittiin puhumaan amerikkalaisella aksentilla koko ajan. Elokuvan juonen kehittelyä on verrattu samana vuonna ilmestyneeseen "Psykoon".
"Poltettujen noitien hotelli" sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa syyskuussa vuonna 1960. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan 12. syyskuuta vuonna 1961. Suomessa "Poltettujen noitien hotelli" julkaistiin videolle.
Nuori noitakultteja tutkiva naisopiskelija Nan Barlow (Venetia Stevenson) saapuu professori Alan Driscollin (Christopher Lee) pyynnöstä raunioituneeseen Whitewoodin pikkukaupunkiin Massachusettsiin.
Nan saa selville, että kylän majataloa hoitaa noita (Patricia Jessel), joka on poltettu vuonna 1692, mutta Saatana on herättänyt noidan eloon. Nan huomaa kauhukseen, että koko kylä on täynnä zombiemaisia olentoja, jotka liikkuvat öisessä sumussa munkinkaavuissaan suorittaen hirveitä riittejään.
Noitasapattia johtaa Nanin oma professori ja Nan joutuu noitien uhriksi. Häntä etsimään lähtenyt poikaystävä voi vain todeta tapahtuneen, mutta hän haluaa kostaa ja tuhota noidat...
Elokuvan tuotanto alkoi 12. lokakuuta vuonna 1959 Shepperton Studiosilla. Elokuvan budjettina oli 45 000 puntaa. Elokuvan tuotti Vulcan Productions, nykyisin Amicus Productions.
Metallibändi Iron Maiden käytti elokuvan kohtauksia heidän kappaleensa "Bring Your Daughter... to the Slaughter" musiikkivideossa. King Diamond käytti myös elokuvasta videopätkiä "Sleepless Nights" musiikkivideossa. Rob Zombie käytti Christopher Leen avaussanoja samalla tavalla kuin hänen "Dragulassa" Hellbilly Deluxe -albumilta. Lisäksi punkrock-yhtye Misfits kirjoitti laulun nimeltään "Horror Hotel" (elokuvan nimike Yhdysvalloissa).
Tuna
Tuna voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Paunun koulu
Paunun yläkoulu Jämsässä sijaitsee osoitteessa Paununkatu 1. Koulussa opetetaan vuosiluokkia 7-9. Rinnakkaisluokkia on 6-7. Paunun koulun välittömässä läheisyydessä sijaitsevat Vitikkalan koulu, jonka kuudennet luokat opiskelevat Paunun koulun rakennuksessa, ja Jämsän jäähalli. Paunun koulu on valmistunut v. 2012, jolloin Seppolan koulusta muutettiin Paunun kouluun. Seppolan koulu oli entinen Jämsän yläaste.
Paunun koululla järjestettiin keväällä 2012 vihkiäisjuhla, jossa juhlapuhujana oli opetusministeri Jukka Gustafsson. Paunun koulun suunnitteli H&M Arkkitehdit Lahdesta. Rakennuksen suunnittelussa kiinnitettiin huomiota tilojen valoisuuteen ja avaruuteen. Paunun koulun rakentamisen rahoittivat Jämsän kaupunki ja valtio. Kaupunki investoi rakentamiseen n. 9 miljoonaa ja valtiolta saatiin n. 5 miljoonaa euroa. Koulun rehtorina toimii Tuija Huikuri. Koulussa on n. 450 oppilasta, 34 opettajaa ja 3 avustajaa.
Lähteet:
Rehtorin Tuija Huikurin haastattelu 25.10.2012
Parsons Marine Steam Turbine Company
Parsons Marine Steam Turbine Company oli brittiläinen teollisuusyritys, jonka toimipaikka oli Wallsendissä, Newcastlessa.
Ensimmäinen alus, jolle asennettiin Parsonsin höyryturbiini, oli vuonna 1894 vesillelaskettu "HMS Turbinia". Yhtiö perustettiin onnistuneiden koeajojen jälkeen. Charles Algernon Parsons perusti yrityksen vuonna 1897 500 000 punnan pääomalla. Yritys erikoistui valmistamaan laivojen höyryturbiineja ja erityisesti sotalaivoille.
Käännöskirjallisuus
Käännöskirjallisuus voi viitata seuraaviin:
Ammoniumvetysulfidi
Ammoniumvetysulfidi (NHHS) on ammonium- ja vetysulfidi-ionien muodostama ioniyhdiste.
Ammoniumvetysulfidi on kiinteänä melko pysymätön yhdiste, joka sublimoituu jo huoneenlämpötilassa merkittävästi. Kuumennettaessa 57 °C:n lämpötilaan se hajoaa muodostaen ammoniakkia ja divetysulfidia. Yhdiste liukenee hyvin veteen, etanoliin ja nestemäiseen ammoniakkiin ja liuokset ovat pysyvämpiä kuin kiinteä ammoniumvetysulfidi. Liuosten seisoessa pitkään liuoksen väri muuttuu keltaiseksi, koska liuokseen muodostuu polysulfidi-ioneja.
Ammoniumvetysulfidiliuosta valmistetaan johtamalla yhtä suuret ainemäärät divetysulfidia ammoniakkiliuokseen. Yhdistettä muodostuu myös kiinteän ammoniumsulfidin hajotessa. Ammoniumvetysulfidia käytetään tekstiiliteollisuudessa, analyyttisenä reagenssina ja orgaanisessa synteesissä.
Ammoniumvetysulfidia esiintyy pilvinä Jupiterin ilmakehässä.
Isotuppisammal
Isotuppisammal ("Timmia austriaca") on lehtisammallaji tuppisammalten heimossa ("Timmiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä etemkin vuoristoissa. Suomessa lajia esiintyy koko maan alueella paikoittain. Isotuppisammal on kalkinsuosija joka kasvaa varjoisilla kalkki- ja liuskekallioilla.
Isotuppisammalella on melko jäykät versot, jotka ovat tummanvihreitä ja kasvavat enintään yhdeksän senttimetrin pituisiksi mutta tavallisesti paljon pienemmiksi. Lehdet ovat tasaisesti samanpituisia, kymmenen millimetriä, ja tyvistä tupellisia. Isotuppisammal näyttää hyvin samanlaiselta kuin pienikokoiset korpikarhunsammalet ("Polytrichum") ja vuorikarhunsammalet ("Polytrichastrum"), joilla lehdet ovat paksumpia ja himmeämpiä. Laji voi sekoittua samoilla paikoilla kasvavaan lapintuppisammaleen ("Timmia norvegica"), joka on tavallisesti vaaleampi.Kuvalinkit:
Kurulehväsammal
Kurulehväsammal ("Cyrtomnium hymenophylloides") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla subalpiiniselta arktiselle vyöhykkeelle. Suomessa lajia esiintyy Koillismaalla ja pohjoisessa Lapissa kalkkialueilla. Se on melko harvinainen ja uhanalaisuusluokituksessa silmälläpidettävä laji (NT). Uhkatekijöitä on ilmaston lämpeneminen.
Kurulehväsammal on pienikokoinen, yleensä yhdestä kahteen senttimetriä pitkä. Varret ovat tummanruskeat tai melkein mustat. Lehdet kasvavat varrella kahdessa rivissä ja ovat himmeän sinivihreitä. Lehdet ovat leveän soikeita tai lähes pyöreitä, ehyitä, selvästi keskisuonellisia.
Lumikarstasammal
Lumikarstasammal ("Andreaea nivalis") on lehtisammallaji karstasammalten heimossa ("Andreaeaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla sirkumarktiksella alueella. Suomessa lajia kasvaa harvinaisena Pohjois-Lapin tuntureilla Kittilän ja Enontekiön Lapissa. Lumikarstasammal on Suomessa luokiteltu uhanalaiseksi vaarantuneeksi (VU). Sitä uhkaavat ilmaston lämpeneminen, laskettelurinteiden rakentaminen ja satunnaistekijät.
Lumikarstasammal on suurin karstasammalten lajeista ja voi yltää kymmenen senttimetrin pituuteen. Se kasvaa punertavanruskeina tyynyinä tai mattoina. Lehdet ovat paljon läpikuultavampia kuin muilla karstasammalilla. Ne ovat vähintään kaksi millimetriä pitkiä, kapeita, teräväkärkisiä, keskisuoni on vahva.
Muhkusammal
Muhkusammal ("Anoectangium aestivum") on lehtisammallaji toukosammalten heimossa ("Pottiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon vuoristoissa.
Suomen alueella muhkusammal on harvinainen, sitä esiintyy Enontekiön Lapissa Kilpisjärven seudulla. Se kasvaa tuntureiden varjoisilla ja kosteilla kalkkivaikutteisilla kallioilla. Laji on Suomen uhanalaisuusluokituksessa silmälläpidettävä (NT). Sen uhkana ovat satunnaistekijät ja ilmaston lämpeneminen.
Muhkusammal kasvaa muodostaen kirkkaanvihreitä tyynyjä, jotka ovat useita senttimetrejä paksuja. Versot ovat senttimetristä puoleentoista pitkiä ja alaosastaan ruskean juurtumahapsihuovan peitossa.
Kurt Busch
Kurt Thomas Busch (s. 4. elokuuta 1978 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Furniture Row Racing -tallin riveissä, kilpailunumerolla 78. Busch on vuoden 2004 mestari.
Buschin veli Kyle Busch ajaa myös NASCAR-sarjassa, Joe Gibbs Racingin autolla numero 18.
Kyle Busch
Kyle Thomas Busch (s. 2. toukokuuta 1985 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Joe Gibbs Racing -tallin riveissä, kilpailunumerolla 18.
Buschin veli Kurt Busch ajaa myös NASCAR-sarjassa, Furniture Row Racingin autolla numero 78. Hän on vuoden 2004 mestari.
Kyle Busch voitti NASCAR Sprint Cup Series -mestaruuden vuonna 2015.
Busch omistaa myös pienemmissä luokissa kilpailevan Kyle Busch Motorsports -tallin, jonka riveissä on kilpaillut muun muassa suomalainen Formula 1 -kuljettaja Kimi Räikkönen vuonna 2011.
Edgar
Edgar on alun perin keskiaikainen englantilainen miehen etunimi. Se on muodostettu yhdistämällä "rikasta" ja "keihästä" tarkoitta­vista sanoista.. Nimi on ollut muun muassa eräillä Englannin ja Skot­lannin keski­aikaisilla kuninkailla. Vuoden 1066 normanni­valloituksen jälkeen nimi jäi pian pois käytöstä, mutta tuli uudelleen suosituksi 1700-luvulta lähtien.
Suomessa nimi Edgar on 1900-luvun alusta marraskuuhun 2018 mennessä annettu 794 henkilölle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Edgarin nimipäivä on 29. marraskuuta.
Ulla-Maija Määttänen
Ulla-Maija Määttänen (3. tammikuuta 1948 Jyväskylä – 14. helmikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Seinäjoelta kotoisin oleva Määttänen jäi eläkkeelle Yleisradiosta neljänkymmenen työvuoden jälkeen helmikuussa 2011.
Määttänen työskenteli Yleisradion radio- ja televisiouutisissa toimittajana ja uutispäällikkönä. Ylen Baltian-kirjeenvaihtajana hän toimi lähes 20 vuoden ajan, ensin vuosina 1991–1997 sekä jälleen vuodesta 2000 lähtien.
Viha ja viikate
Viha ja viikate on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan EP-levy. Se on julkaistu vuonna 2003 levymerkillä Woodcut Records.
Sanojesi äärelle
Sanojesi äärelle on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan seitsemäs studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Taidekoulu Oiva
Taidekoulu Oiva on Seinäjoella toimiva lasten ja nuorten kuvataidekoulu . 6–19-vuotiaille tarkoitettua Taidekoulu Oivaa ylläpitää Seinäjoen kaupunki, ja vuodesta 2006 koulu on toiminut osana Seinäjoen kansalaisopistoa.
Koulu perustettiin 1982 ja se on saanut nimensä kaupungin tunnetun kuvataiteilijan Oiva Polarin mukaan.
Bizarre Troll Technology
Bizarre Troll Technology on suomalaisen black metal -yhtyeen Trollheim's Grottin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2001 levymerkillä Woodcut Records.
Perimätieto
Perimätieto tarkoittaa suullisesti sukupolvelta toiselle siirtynyttä tietoa tai perinnettä. Suullisesti periytyvän perimätiedon ongelmana on se, että kukin henkilö voi muistaa tapahtumat eri tavoin ja muokata ne haluamansa kaltaisiksi, jolloin totuus ja taru sekoittuvat toisiinsa.
Bloodsoaked and Ill-Fated
Bloodsoaked and Ill-Fated on suomalaisen black metal -yhtyeen Trollheim’s Grottin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2003 levymerkillä Woodcut Records.
Unveiled
Unveiled on suomalainen black metal -yhtye.
EP:t
Anti-God Behavior
Anti-God Behavior on suomalaisen black metal -yhtyeen Unveiledin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2002 levymerkillä Woodcut Records.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Infection.
Suicide Inc.
Suicide Inc. on suomalaisen black metal -yhtyeen Unveiledin EP-levy. Se on julkaistu vuonna 2001 levymerkillä Shades of Autumn. Levystä julkaistiin rajoitettu 333:n kappaleen käsin numeroitu painos.
Kappaleet säveltänyt Mynni Luukkainen ja sanoittanut Nebiros.
Debemur Morti Productions
Debemur Morti Productions on ranskalainen levy-yhtiö, joka on perustettu vuonna 2003. Se keskittyy black metal -albumien julkaisemiseen.
ART Junior Team
ART Junior Team (aiemmin tunnettu nimellä R-ace GP) on ranskalainen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 2011 Thibaut de Mérindol ja Cyril Comte. Talli kilpailee nykyään Eurocup Formula Renault-, Formula Renault Alps- ja Renault Sport Trophy -sarjoissa. Vuodesta 2013 lähtien talli toimii ART Grand Prix -tallin junioritallina.
Adrian Brunner
Adrian Brunner on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hänen veljensä Damien Brunner on myös jääkiekkoilija. Adrian Brunner pelaa kaudella 2015–2016 National League B:n Hockey Thurgaussa. Brunner laukoo vasemmalta ja on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Muumiopas
Muumiopas on Sirke Happosen suunnittelema ja kirjoittama opas muumimaailmaan, muumihahmojen kuka kukin on -kirja. Kirjan julkaisi vuonna 2012 Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kirjan tekijä, yliopistonlehtori Sirke Happonen väitteli filosofian tohtoriksi Tove Janssonin muumikuvituksista ja -teksteistä väitöskirjallaan "Vilijonkka ikkunassa" (2007).
Happosella oli käytössään alkuperäisiä Janssonien piirroksia ja luonnoksia sekä myös suunnitelmia hahmoista, joita ei koskaan toteutettu. Aineistona ovat olleet niin Tove Janssonin kirjat kuin Janssonien yhdessä ja erikseen tekemät sarjakuvatkin. Hahmot on järjestetty artikkeleiksi aakkosittain, ja kirjan lopussa olevan hakemiston avulla löytyvät ne hahmot, joista ei ole itsenäisiä artikkeleita. Ohessa on myös leikkimielisiä ohjeita, joiden avulla voi muuntautua haluamakseen hahmoksi.
Matti Hokkanen (kansanedustaja)
Matti Heikki Johannes Hokkanen (s. 30. joulukuuta 1937 Muurame) on suomalainen ekonomi ja toimitusjohtaja Tampereelta. Hän toimi kahteen otteeseen Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1972−1983 ja 1987−1991. Hänet valittiin myös Tampereen kaupunginvaltuustoon vuosina 1972−2000, josta hän istui kaupungin hallituksessa 1983−1984. Hän oli myös Pirkanmaan maakuntahallituksessa vuosin 1991−2000. Vuonna 1996 hän sai maakuntaneuvoksen arvonimen.
Hokkasen vanhemmat olivat kauppias Pauli Edvard Hokkanen ja rouva Kaino Kaarina Hokkanen o.s. Nieminen. Hän kävi Jämsän yhteiskoulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1959. Opintojaan hän jatkoi Helsingin kauppakorkeakoulussa, josta valmistui ekonomiksi vuonna 1965. Työelämässään hän toimi muun muassa Yleisradion uutistoimiston toimittajana Helsingissä vuosina 1963−1967 ja Tampereen kauppakamarin toimitusjohtajana vuodesta 1968 alkaen.
Sirke Happonen
Sirke Happonen (s. 1971 Karttula) on suomalainen tutkija ja yliopistonlehtori, koulutukseltaan filosofian tohtori. Happonen on toiminut vuosina 2002–2006 Helsingin yliopiston soveltavan kasvatustieteen laitoksessa opetusalanaan erityisesti lasten- ja nuortenkirjallisuus ja yliopistonlehtorina tutkimusalanaan lastenkirjallisuus ja kuvitustaide.
Happonen kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelissä Kalevankankaan lukiossa vuonna 1990 ja valmistui luokanopettajaksi Helsingin yliopistosta 1996. Väitöskirjassaan "Vilijonkka ikkunassa: muumiteosten kuva, sana ja liike " (2007) hän tutki muumiteoksia kokonaisuuksina niin tekstin kuin kuvituksenkin näkökulmasta. Vuonna 2012 häneltä ilmestyi Tove Janssonin ja Lars Janssonin muumihahmoista kertova "Muumiopas "(SKS). Happonen on lisäksi julkaissut Janssonin tuotantoa ja kuvakirjataidetta käsitteleviä artikkeleita Suomessa ja ulkomailla, kirjoittanut esipuheita ja jälkisanoja sekä kääntänyt lastenkirjallisuutta. Vuonna 2014 ilmestyi "Seikkailu merenpohjassa" (WSOY), Happosen uusi käännös sekä taustoittavat jälkisanat Tove Janssonin esikoiskirjaan "Sara och Pelle och Näckens bläckfiskar "(1928/1933).
Happonen on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa Tove Janssoniin liittyviä hankkeita, muun muassa 
Tanssiteatteri MD:n esitystä "Tanssiva Muumilaakso" sekä näyttelyä "Taiteilija Tove Jansson, Helsinki". Vuonna 2011 Happonen oli suunnittelemassa Hanasaaren kulttuurikeskuksessa järjestettyä Per Olov Janssonin näyttelyä "Arkipelago".
Orjapaasi
Orjapaasi on Kokemäen kaupungissa sijaitseva kallio. Villiön kylässä parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta kohoava kallio nousee noin 30 metriä ympäröivää maastoa korkeammalle. Merenpinnasta sen huipun korkeus on 65 metriä. Orjapaaden laki on vanha näköalapaikka, josta avautuu maisema Kokemäenjoen halkomalle laajalle peltoaukealle.
Kallion korkeimmalla kohdalla on aikoinaan ollut Skandinavian pronssikauden röykkiöhauta. Nykyään siitä on jäljellä enää 19 metriä halkaisijaltaan oleva pohjakiveys. Kaivauksissa paikalta on löydetty yksi paasiarkkuhauta sekä neljä polttohautausta. Paasiarkku on todennäköisesti aivan pronssikauden alkupuolelta ja polttohautaukset sen lopusta. Polttohautojen yhteydestä on löydetty pronssiset pinsetit sekä partaveitsi. Röykkiön reunaosaan on lisäksi tehty hautauksia vielä esiroomalaisella rautakaudella, joten paikka on ollut kalmistona useiden satojen vuosien ajan.
Orjanpaadenkallion itäpuoleisella juurella on vanha uhrilähde. Sen vedellä on sanottu olevan parantavia voimia ja lähteeseen on uhrattu kolikoita sekä muita arvoesineitä. Kasvillisuudeltaan Orjapaasi on maakunnallisesti arvokas kallioketo. Sen lajistoon kuuluvat muun muassa uhanalaiset kesämaksaruoho ja jalkasara. Orjapaasi on ollut mukana Museoviraston hoito-ohjelmassa vuodesta 1998 lähtien.
Orjapaadenkallion nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta siitä on aikojen kuluessa liikkunut useita eri tarinoita.
Vanha kansanperinne liittää nimen muinaiseen orjakauppaan ja orjia kuljettaneisiin laivoihin, jotka olisivat lastanneet Orjapaadella meren pinnan aikoinaan ollessa korkeammalla. Tarinoihin liittyy uskomus, jonka mukaan paikalta löydetyt kallioon upotetut rautaiset renkaat olisivat laivojen kiinnittämistä varten. Orjapaaden rautarenkaat ovat kuitenkin isonjaon aikaisia maanmittareiden merkkejä.
Arkeologi J. R. Aspelinille 1880-luvulla kerrotut tarinat väittivät Orjapaaden saaneen nimensä muinaisesta taistelusta, jossa kapinoineet orjat olisivat kallioilla tehneet vastarintaa. Jos tarinalla on yhtään todellisuuspohjaa, se saattaa liittyä rautakaudella Suomessakin käytössä olleeseen skandinaaviseen träl-järjestelmään, johon kuului orjien kaltaisen työvoiman käyttö.
Kyseessä voi olla myös muinaissuomalaisen korkealla olevaa paikkaa tarkoittaneen "orsi"-sanan johdannainen. Asiakirjoissa nimi Orjapaasi esiintyy ensimmäistä kertaa vasta 1700-luvun lopulla.
October Falls
October Falls on suomalainen dark metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2001. Yhtye oli alun perin laulaja-kitaristi Mikko Lehdon sooloprojekti, ja vakituinen kokoonpano oli ensimmäistä kertaa vuoden 2008 albumilla, "The Womb of Primordial Nature".EP:t
Punajuurisalaatti
Punajuurisalaatti on pääraaka-aineenaan keitettyä punajuurta sisältävä salaatti. Sen muina aineina voi olla laaja valikoima raaka-aineita, mutta punajuurikkaan voimakas väriaine tekee salaatista punaista.
Eines-punajuurisalaattien valmistusaineina voi olla punajuuren lisäksi keitetty peruna, omena ja sipuli. Niissä on yleensä lisänä majoneesi. Salaatin ravintosisältö vaihtelee noin 500–950 kJ:n välillä.
Verivala (yhtye)
Verivala on jyväskyläläinen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2003.
EP:t
Michael Wood
Michael Wood (s. 23. heinäkuuta 1948) on englantilainen historioitsija ja dokumentaristi. Hän on tehnyt dokumentteja mm. konkistadoreista, Intian historiasta, Aleksanteri Suuresta ja William Shakespearesta. Englannissa hänen dokumenttejaan on esittänyt BBC, Yhdysvalloissa PBS ja Suomessa Yle.
Wood syntyi Manchesterissa ja kävi koulunsa Manchester Grammar Schoolissa. Historiaa hän opiskeli Oriel Collegessa, Oxfordissa ja teki loppututkintonsa anglosaksisesta historiasta. 1970-luvulla hän siirtyi toimittajaksi ja töyskenteli BBC:llä ensin reportterina ja sitten avustavana tuottajana. Wood palasi historian pariin vuosina 1979-81, jolloin hän teki tv-sarjan "In Search of the Dark Ages", jossa tutki keskiaikaisia johtajia, kuten esim. Vilhelm Valloittajaa. Sarjasta hän sai myös aiheen ensimmäiselle kirjalleen. Wood sai huomiota myös Yhdysvalloissa, kun PBS esitti hänen sarjojaan tiiviiseen tahtiin. Tämän jälkeen Wood on tehnyt dokumentteja ja tv-sarjoja tasaiseen tahtiin, viimeisin on vuodelta 2017.
Wood on ollut mm. Royal Historical Societyn jäsen ja vuonna 2009 Sunderlandin yliopisto myönsi Woodille kunniatohtorin arvonimen. Vuonna 2011 myös Leicterin yliopisto myönsi Woodille kunniatohtorin arvonimen.
Jess and the Ancient Ones
Jess and the Ancient Ones on suomalainen psykedeelisen rockin yhtye, joka on perustettu Kuopiossa vuonna 2010. Yhtyeen kokoonpano koostuu lähinnä death metal -yhtye Deathchainin jäsenistä.
Yhtyeen Jess and the Ancient Ones -albumin musiikillisiin vaikuttajiin lukeutuivat Mercyful Fate, Roky Erickson, Iron Maiden sekä ABBA.
EP:t
Paalanen
Paalanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Pakkanen (täsmennyssivu)
Pakkanen on paitsi säätila, myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mississipinkäki
Mississipinkäki ("Coccyzus erythropthalmus") on käkilintulaji.
Mississipinkäki on 28-31 senttimetriä pitkä. Sen pää ja selkäpuoli ovat ruskeat. Alapuoli on valkoinen, mutta kaulassa, rinnassa ja alaperässä on keltaista sävyä. Siivessä on himmeä ruosteenruskea paneeli, joka amerikankäellä on kirkkaaman värinen. Vanhoilla yksilöillä on musta nokka ja punainen silmärengas, nuorilla linnuilla nokka on harmaa ja silmärengas beige.
Mississipinkäkiä pesii Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Talvehtimisalueet sijaitsevat Etelä-Amerikan luoteisosissa.
De Lirium’s Order
De Lirium’s Order on suomalainen tekninen death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia. Useiden jäsenvaihdosten jälkeen alkuperäiskokoonpanosta on jäljellä kitaristi S.M. NekroC. Yhtyeessä ovat myös laulaja Kari Olli ja basisti Erkki Silvennoinen.
Reggiane Re.2002
Reggiane Re.2002 "Ariete" (it. suomeksi "Pässi") oli toisen maailmansodan aikainen Regia Aeronautican hävittäjäpommittaja. 
Sen voimanlähteenä oli Piaggio XIX RC.45 -tähtimoottori.
Lentokoneen edeltäjä oli Reggiane Re.2001 ja seuraaja tyypin variantiksi laskettava Re.2003, jota kirjalähteet eivät luokittele erilliseksi tyypiksi. Reggiane Re.2002 oli käytössä Italian kuninkaallisten ilmavoimien, Regia Aeronautican ohella natsi-Saksan Luftwaffella.
Tyypin hävittäjäpommittajamuunnosta valmistettiin vain noin 50 koneyksilöä, mutta eri variantit mukaan laskien konetta valmistettiin jopa päälle 200 koneyksilöä. Koneita käytettiin taisteluun Maltasta.
Rivi riviltä, lyönti lyönniltä
Rivi riviltä, lyönti lyönniltä on valikoima Raymond Carverin runoja suomeksi. WSOY:n vuonna 1994 kustantaman kokoelman suomentajat ovat Lauri Otonkoski ja Esko Virtanen.
Carverin mukaan hyvällä kirjoittajalla tulee olla oma, erityinen näkemys ja taito ilmaista se täsmällisesti ja tarkasti. Tekstin tulee olla tarkkaa ja täsmällisesti laadittua, jotta sen yksityiskohdat olisivat kouriintuntuvia ja merkityksellisiä. Carver kehottaa välttämään ”kikkoja”, halpoja temppuja jotka ovat lopulta kyllästyttäviä. "”Liian usein 'kokeellisuus' antaa luvan huolimattomalle, typerälle tai jäljittelevälle kirjoittamiselle. Vielä pahempaa, antaa luvan yrittää väheksyä tai vieraannuttaa lukijaa.”" Tekstin tulee kertoa jotain kirjoittajan omasta todellisuudesta, tuoda sieltä viestejä muille. Aito kokeellisuus syntyy vain omintakeisuudesta. Jonkun muun tapa tarkkailla todellisuutta ei ole muiden kirjailijoiden jäljiteltävissä.
Pekonen
Pekonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rodoksenvinttikoira
Rodoksenvinttikoira () on kreikkalainen koirarotu. Se on hyvin harvinainen kotisaarensa Ródoksen ulkopuolella, mutta Kreetalla sitä tavataan jonkin verran. Se ei ole FCIn eikä Kreikan Kennelliiton KOH:n tunnustama, mutta se kuuluu kreikkalaisen Pelastussäätiöyhdistyksen suojeluohjelmaan.
Rodoksenvinttikoira on keskikokoinen alkukantaista tyyppiä edustava vinttikoira. Karvamuunnoksia on kaksi: lyhyt- ja hapsukarvainen. Näistä ensiksi mainitun karvapeite on äärimmäisen lyhyt ja sileä, ja jälkimmäisen samankaltainen kuin salukilla. Väritys vaihtelee vaaleasta fawnista tumman punaruskeaan, ja musta on kaikkein harvinaisin vaihtoehto. Urosten säkäkorkeus on 56-64 cm ja narttujen 47-52 cm, urosten paino 12-16 kg ja narttujen 8-12 kg.
Rotu on älykäs, valpas, lempeä, omistajaansa syvästi kiintyvä, ketterä ja erittäin nopea. Sitä voi pitää sisätiloissa, koska se on kotioloissa rauhallinen, mutta se vaatii runsaasti liikuntaa ja tilaisuuden saada purkaa energiaa vapaana aidatulla alueella.
Rodoksenvinttikoiraa käytetään jäniksen, viiriäisen ja peltopyyn metsästykseen, ja se metsästää joko yksin tai pareittain. Perinteinen metsästyskoulutus kestää peräti neljä vuotta ja tulee yleensä kalliiksi. Parhaat yksilöt löytyvät yleensä paikallisten paimenten luota.
Rodun arvellaan polveutuvan Rodoksen muinaisesta kámiroksenvinttikoirasta, joka oli peräisin minolaisen kulttuurin aikakaudelta. On kuitenkin olemassa myös toinen teoria, jonka mukaan se polveutuisi koirista joita líndoslaiset toivat mukanaan Kazakstanista, Turkmenistanista ja Uzbekistanista Émponaksen kylään. Ottomaanien vallan aikana rodoksenvinttikoira oli Johanniittain ritarikunnan suojeluksessa. 1930-1960-lukujen välisenä aikana se oli suosittu metsästyskoira, mutta sen jälkeen se oli vähällä kuolla sukupuuttoon sekoituttuaan muiden rotujen kanssa. Stergos Pesouvanis, yksi merkittävimmistä kasvattajista, on yrittänyt pelastaa rodun viimeisen 15 vuoden ajan. Nykyisestä 50 jäljellä olevasta yksilöstä kuitenkin vain harva on puhdasrotuinen.
Gulbene
Gulbene on kaupunki Itä-Latviassa. Se kuuluu Vidzemen maakuntaan. Kaupungin nimi muilla kielillä on Alt-Schwaneburg ja ГУЛБЕНЕ. Kaupunki on myös Gulbenen kunnan ("Gulbenes novads") hallintokeskus. Kunta muodostettiin vuoden 2009 hallintouudistuksessa kaupungista ja sitä ympärivistä 13 kylästä.
Pietarinen
Pietarinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mattopyton
Mattopyton ("Morelia spilota") on suurikokoinen pytonkäärme Australian, Indonesian ja Uuden-Guinean seudulta. Lajiin kuuluu kuusi tunnettua alalajia, joista käytetään yleisnimiä mattopytonit ja timanttipytonit. Alalajeista "M. spilota spilota" ja "M. spilota imbricata" ovat uhanalaisia.
Aikuinen mattopyton kasvaa noin 2–4 metrin mittaiseksi ja voi painaa 15 kg. Naaraat kasvavat yleensä koiraita suuremmiksi. Pisin vahvistettu mittaustulos on Irlannissa vankeudessa elänyt yksilö, joka oli 396 cm pitkä. Eri alalajit kasvavat eri kokoisiksi; "M.spilota mcdowelli" on suurin ja "M.spilota variegata" pienin. Mattopyton on hoikkarakenteinen ja sillä on kolmiomainen pää. Käärmeen väritys vaihtelee tummanvihreästä mustaan, keltaisilla tai valkoisilla kuvioilla joissa voi olla tumma reunus. Kuviointi muistuttaa vinoneliöitä, mistä johtuu yksi lajin nimistä, timanttipyton. Väreissä ja kuvioissa on suuria alalajikohtaisia eroja. Silmät ovat pään kokoon nähden normaalikokoiset ja pupilli on pystysuora. Ylähuulessa on lämpöä aistivia kuoppia.
Mattopytoneita esiintyy Australian mantereella kaikkialla paitsi aavikolla. Lajia tavataan paljon lounaisosien metsissä. Indonesian ja Uuden-Guinean saarilla esiintyy myös joitakin alalajeja. Australian Queenslandin alueella elää alalaji "M. spilota cheynei", Murray- ja Darlingjokien alueella "M. spilota metcalfei" ja Länsi-Australiassa "M. spilota imbricata". Laji kiipeilee puissa ja väijyy usein saalistaan puunoksalle kiertyneenä. Pytonit menestyvät lämpimissä ja kuivissa metsissä sekä heinikoissa.
Mattopyton syö jyrsijöitä, lintuja, lepakoita ja liskoja. Se vaanii saalistaan puussa tai maassa ja tappaa saaliinsa kuristamalla. Käärme on usein elinalueensa suurin petoeläin. Se saalistaa pääasiassa öisin.
"Morelia spilota" jakaantuu seuraaviin kuuteen vahvistettuun alalajiin:
Piilonen
Piilonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Piirainen
Piirainen on suomalainen sukunimi, joka on tunnettu vanhastaan Laatokan Karjalassa, Savossa, Kainuussa ja Pohjois-Pohjanmaalla. Tunnettuja nimenkantajia:
Piispanen
Piispanen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pohjanen
Pohjanen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pohjolainen
Pohjolainen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
13th Breath of the Zodiac
13th Breath of the Zodiac on suomalaisen psykedeelisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin single, joka on julkaistu vuonna 2011. Siitä on julkaistu 500:n kappaleen rajoitettu 7" vinyylipainos.
Singlen B-puolen kappale "White Witch of Rose Hall" on cover-versio yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Covenin vuonna 1969 levyttämästä kappaleesta.
Sulioottikoira
Sulioottikoira ("Canis suillus") on sukupuuttoon kuollut kreikkalainen koirarotu. Se oli ja on yhä korkein koskaan elänyt rotu.
Sulioottikoira oli karskin, vaikuttavan ja kunnioitusta herättävän näköinen. Se oli valtavan kokoinen, äärimmäisen voimakas ja ketterä. Sen suu oli täyteläinen, korvat tavallisesti typistetyt ja karvapeite laadultaan jäykkää ja epähienoa. Se saavutti peräti 121 cm:n säkäkorkeuden. Se muistutti enemmän tanskandoggia kuin tyypillisiä vuoristokoiria.
Sulioottikoira tunnettiin hurjasta ja aggressiivisesta luonteestaan. Sitä käytettiin pääasiassa omaisuuden vartiointiin, ja sota-aikana myös armeijan etuvartion suojelemiseen. Muihin tehtäviin lukeutuivat laumanvartiointi, villisian metsästys ja koiratappelut.
Muinainen sulioottiheimo jalosti rodun Luoteis-Kreikassa Pargan lähistöllä sijaitsevassa vuoristossa, ja se oli yksi alkuperäisistä ja varhaisimmista molossikoirista. Se oli toisen poikkeuksellisen jättimäisen rodun, tanskandoggin kantarodun saksanvillisikakoiran, paikallismuunnos, ja se oli sukua paitsi kreikkalaisille, aasialaisille, albanialaisille ja jugoslavialaisille vuoristokoirille, näitä lyhyemmän ja jäykemmän karvapeitteensä vuoksi mahdollisesti myös ajokoirille ja muinaisille mastiffeille. Moni nykyinen eurooppalainen mastiffi polveutuu sulioottikoirasta.
Sarajevon raitiotieliikenne
Sarajevon raitiotiet on yksi Eurooppan vanhimmista sähköraitioteistä, ja se on avattu jo vuonna 1895. Raideleveydeltään 1,435 mm oleva raitiotie on 10,7 kilometriä pitkä. Se on 400 metrin pituista rautatieaseman haara lukuun ottamatta yksi pitkä reitti kaupungin pääbulevardilla Bulevar Meše Selimovićalla. Reitin varella on kääntösilmukoita, jossa osa linjoista käy kääntymässä. Keskustaan saapuessa reitti haarautuu ja kiertää ydinkeskustan ympäri vastapäivään yksiraiteisena. Linja 3 on ainoa linja joka ajaa koko reitin ympäri. Se yhdistää lännestä Ilidžan alueen idässä sijaitsevaan Baščaršijan vanhankaupungin alueeseen keskustassa. Raitiovaunuja liikennöi JKP GRAS Sarajevo, joka hoitaa myös kaupungin bussi- ja johdinautoliikenteen.
Reittiä käyttää kuusi eri raitiovaunulinjaa:
Sarajevon raitioteiden kalusto koostuu pääosin noin 90:stä ČKD Tatran 1970- ja 1980-luvulla valmistamista Tatra K2 nivelraitiovaunuista. Vuonna 2008 Amsterdamin kaupunki lahjoitti 16 vanhaa raitiovaunua Sarajevon raitioteille. Kaupungissa on myös vanhoja puna-valkoisia C1 nivelvaunuja Wienistä.
Oma
Oma (alun perin Kokino, kylän ensimmäisen talon asukkaiden mukaan) () on kylä ja Oman maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa Pohjois-Venäjällä.
Kylä sijaitsee Omajoen alajuoksun itärannalla, linnuntietä 17 kilometriä ja vesitse 47 kilometriä ylävirtaan joen laskukohdasta Barentsinmeren Tšošanlahteen. Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa sijaitsevaan Oman kylään ei ole ympärivuotisia tieyhteyksiä. Linnuntietä noin 300 kilometrin päässä idässä sijaitseva Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on saavutettavissa lähinnä lentäen. Lentoja on myös Arkangeliin.
Oma on nykyään osuuskuntamaisesti toimivan porotalouskolhoosin kotikylä. Kylästä löytyy myös lastentarha, koulu, terveysasema, postitoimisto ja pienlentokenttä.
Kylä syntyi 1800-luvun alkupuolella kulkureitin varrelle; ensimmäiset asukkaat olivat Venäjän vanhauskoisia. Vuonna 1837 kylässä oli yksi talokunta, vuonna 1859 kaksi taloa ja 20 asukasta. Vuoteen 1922 mennessä talojen määrä oli kasvanut 22:een ja asukasluku 94:ään. 2000-luvun alussa taloja oli Oman kylässä noin 300 ja väestöä 930 henkeä. Väestö koostuu valtaosin venäläisistä, joskin noin 150 nenetsiä asui myös kylässä. Maalaiskunnan muita kyliä ovat noin 30 kilometriä idempänä sijaitseva Snopa (130 as. 2000-luvun alkupuolella) ja 30 kilometriä lännempää löytyvä Vižas (170 as. 2000-luvun alkupuolella).
Sittemmin väkiluku on kunnassa supistunut: vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan koko Oman kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 937 henkeä.
Bush Brothers &amp; Company
Bush Brothers & Company on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, joka on tunnettu etenkin pavuistaan. Yhtiö perustettiin vuonna 1908 ja sen kotipaikkakunta on Knoxville Tennesseessä. Yhtiön puheenjohtajana toimii Jim Ethier.
Bush Brothers & Company aloitti vuonna 1908 tuottaen alun perin säilöttyjä tomaatteja Chestnut Hillsissä, Tennesseessä. Yhtiön perustivat Andrew Jackson Bush ja hänen kaksi veljeään Fred ja Claude. Yhtiö menestyi ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin Yhdysvaltain valtio osti siltä tarvikkeita ja 90 prosenttia yhtiön tuolloisesta säilöttyjen tomaattien tuotannosta meni sodan tarpeisiin. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö vuonna 1922 ja se avasi toisen tehtaan vuonna 1928 Oak Groveen ja vuonna 1931 kolmannen Clintoniin. Vuonna 1944 seurasi puolestaan arkansasilaisen Blytheville Canning Companyn osto.
Toisen maailmansodan jälkeen Bush Brothers & Company alkoi laajentaa tuotteitaan useisiin eri ruokatarvikkeisiin. Yhtiön ehkä kuuluisin tuote Bush’s Original Baked Beans tuotiin markkinoille vuonna 1968. Sen menestyksen taustalla on vuonna 1993 aloitettu mainoskampanja.
Bush Brothers & Company on sittemmin kehittänyt Bush’s Original Baked Beansin menestyksen myötä useita muitakin papumerkkejä. Yhtiö myy arviolta 80 prosenttia Yhdysvaltojen kaikista säilötyistä pavuista. Yhtiöllä on nykyisin kaksi tehdasta, jotka sijaitsevat Chestnut Hillissä Tennesseessä ja Augustassa Wisconsinissa.
Waldorfinsalaatti
Waldorfinsalaatti tai waldorf-salaatti on New Yorkissa sijainneen Waldorf-hotellin mukaan nimensä saanut salaatti, joka sisältää omenaa, lehtiselleriä tai juuriselleriä sekä saksanpähkinää majoneesista, ranskankermasta tai jogurtista valmistetussa kastikkeessa. Se tarjoillaan tyypillisesti lehtisalaattipedillä alkuruoaksi tai kevyenä ateriana.
Salaatti kehitettiin vuosien 1893 ja 1896 välillä Waldorf-hotellissa, joka oli nykyisen Waldorf-Astoria Hotelin edeltäjä. Sen kehittäjäksi mainitaan yleisimmin hotellin ravintolan päähovimestari Oscar Tschirky. Vuonna 1896 waldorfinsalaatti mainittiin hänen mukaansa nimetyssä keittokirjassa, mutta resepti ei vielä tuolloin sisältänyt pähkinöitä. Saksanpähkinät olivat mukana, kun resepti julkaistiin vuoden 1928 "Rector Cook Bookissa".
Waldorf-Astoria Hotelin keittiömestarin David Garcelonin mukaan salaatin valmistus aloitetaan pinnoittamalla saksanpähkinät munanvalkuaisella ja sokeri-mausteseoksella (fenkoli, korianteri, cayennepippuri) ja laittamalla ne uunipellille paahtumaan, kunnes sokeri on karamellisoitunut. Sillä välin pilkotaan kuorittu juuriselleri ja hapahkot omenat julienne-tyyppisiksi tulitikkumaisiksi suikaleiksi mandoliinileikkurilla tai terävällä veitsellä.
Alun perin waldorfinsalaatin kastike tehtiin majoneesista, mutta nykyisin Waldorf-Astoria Hotelin keittiö valmistaa kastikkeen kevyemmin ranskankermasta, sitruunamehusta, saksanpähkinäöljystä, valkopippurista ja ripauksesta mustatryffeliä. Keittiömestarin mukaan myös hapankerma tai jogurtti-majoneesisekoitus tai jokin muu pähkinäöljy toimivat hyvin.
Waldorfinsalaatin resepteissä käytetään joskus juurisellerin sijasta lehtisellerin varsia, jolloin mausta tulee hieman raikkaampi ja kevyempi. Saksanpähkinöiden sijasta käyvät myös hieman makeammat pekaanipähkinät. Salaattiin voidaan lisätä myös ruokaisampia aineksia, kuten kanaa, kalkkunaa sekä viinirypäleitä, rusinoita tai taatelinpaloja.
Jess and the Ancient Ones (albumi)
Jess and the Ancient Ones on saman nimisen psykedeelisen rockin yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Svart Records.
Albumin CD-painos sisältää myös kappaleen "13th Breath of the Zodiac", joka on julkaistu myös singlenä.
Zlatiborinvuoristokoira
Zlatiborinvuoristokoira ("Zlatiborski ovčar") eli "zlatiborač" on serbialainen koirarotu. Se ei ole FCI:n eikä Serbian Kennelliiton Kinoloski Savez Republike Srbije (KSS) tunnustama.
Zlatiborinvuoristokoira on leveäpäinen, vahvaluustoinen, leveärintainen, voimakasraajainen ja suoraselkäinen. Sen kuono ja leuat ovat voimakkaat, ja joiltain koirilta typistetään kotimaassaan toinen korva. Karvapeite on säänkestävä ja pohjavilla tiheä. Rodusta on kaksi karvamuunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Väritys vaihtelee suuresti ja sekä yksi- että moniväriset sallitaan. Yleisimmät värit ovat harmaanruskea mustin merkein ja valkoinen tummin merkein, ja harvinaisimmat fawn ja keltainen. Kaksi viimeisimmäksi mainittua ovat kuitenkin harvinaisuudestaan huolimatta arvostetuimmat värit. Säkäkorkeus on noin 63,5 cm.
Rotu on älykäs, itsenäinen ja pidättyväinen. Se on omistajaansa kiintynyt, mutta vieraita kohtaan epäluuloinen. Se on reviiritietoinen eikä yleensä tule toimeen muiden koirien kanssa. Sillä ei ole luontaista miellyttämishalua, joten vaikka se oppii nopeasti mitä siltä vaaditaan, sen kouluttaminen vaatii myös motivointia. Se ei ole kovin energinen eikä liikunnan suhteen erityisen vaativa. Sen puolustusvietti on kuitenkin voimakas, ja kun se kokee laumansa tai reviirinsä uhatuksi, se muuttuu hetkessä tyypillisen hidasliikkeisestä eläimestä täyteen nopeaan toimintavalmiuteen. Paikallisten mielestä se muistuttaa luonteeltaan huomattavasti enemmän kaukasianpaimenkoiraa kuin sarplaninacia ja muita balkanilaisia sukulaisrotujaan.
Zlatiborinvuoristokoiran kantarotuna pidetään hertsegovinanvuoristokoiraa, jonka lisäksi sen jalostukseen ovat vaikuttaneet mm. saksanpaimenkoira, sarplaninac, sumadijanvuoristokoira ja tornjak. Sen alkuperäinen tehtävä oli vartioida ja ohjailla nautoja, lampaita ja vuohia, mutta sitä käytetään myös omaisuuden ja tiluksien vartiointiin. Sen jalostuksessa pääpaino on työkyvyllä ja luonteella ulkonäön jäädessä toissijaiseksi, mikä selittää populaation melko epäyhtenäisen ulkonäön.
Rotu on verrattain terve ja molossikoiraksi poikkeuksellisen pitkäikäinen ja voi elää usein jopa 16-vuotiaaksi.
Jari Niemelä (toimittaja)
Jari-Pekka Akseli Niemelä (2. heinäkuuta 1962 Kokkola – 13. elokuuta 2016 Tampere) oli tamperelainen vapaa toimittaja ja tietokirjailija. Hän kirjoitti lukuisia kotiseutukirjoja Tampereesta sekä muita teoksia, joiden nimikkeiden lukumäärä kirjallisuuden alan tekijänoikeusjärjestö Sanaston luettelossa yltää 21:een. Tampere-aiheisia tietokirjoja Niemelä kirjoitti 12 kappaletta. Hän kuului Suomen tietokirjailijat ry:hyn. Koulutukseltaan Niemelä oli ylioppilas, hän oli myös käynyt Työväen Akatemian kulttuurilinjan 1981–83 ja opiskellut Tampereen yliopistossa 1983–86 toimittajatutkinnossa.
Jari Niemelä toimi 1980-luvun puolivälissä erilaisissa free lance- ja kesätoimittajuuksissa, vuodesta 1987 Radio 957:n toimittajana, 1992–93 Yleisradion Pohjois-Karjalan radion Joensuun aluetoimittajana, 1993–1998 Radio 957:n ohjelmapäällikkönä ja 1998–2012 Kaupunkilehti Tamperelaisen päätoimittajana. Lisäksi Niemelä toimi vuosina 2000–04 TV-Tampereen ohjelmapäällikkönä. Hän luennoi pitkään Tampereen historiasta mm. Ahjolan kansalaisopiston kursseilla.
Huhtikuusta 2012 Niemelä työskenteli vapaana toimittajana. Hän toimi myös kaupunkilehti Suur-Tampereen viikoittaisena kolumnistina. Syksyn 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin SDP:n listoilta Tampereen kaupunginvaltuustoon.
Maaliskuussa 2015 Jari Niemelä palasi radioon perustamalla Pispalan Radion, jonka vastaavana ohjelmansuorittajana hän toimi.
Niemelä toimi Tampereen Pispalassa erilaisissa yhdistystehtävissä 2000-luvulla. Hänet valittiin 2011 Lauri Viita -seuran puheenjohtajaksi ja vuoden 2013 alusta Pispalan Moreeni ry:n puheenjohtajaksi.
Vuonna 2006 Jari Niemelä palkittiin Tampereen kaupungin 1. luokan kultaisella ansiomitalilla ja vuonna 2008 Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi hänelle Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin kultaristein (SVR M I kr). Vuonna 2010 hänet nimettiin radiouransa ansioista kaupallisten paikallisradioiden Hall of Fameen.
Nizzansalaatti
Nizzansalaatti (ransk. "salade niçoise") on Ranskan Nizzan kaupungin mukaan nimetty, raakoja kasviksia, kalaa ja kananmunaa sisältävä salaattiruoka, joka tunnetaan ympäri maailmaa.
Nizzansalaatin yleisimpiä ainesosia ovat tomaatti, härkäpapu, punasipuli, tonnikala tai sardelli sekä keitetty kananmuna. Kastikkeena käytetään ranskalaista viinietikka-öljy-kastiketta (vinaigrette).
Perinteisimmässä versiossa mukana on punaista paprikaa, salottisipulia ja artisokansydämiä. Muita mahdollisia aineksia ovat tuore kurkku, oliivit ja lehtiselleri. Nizzansalaatti tarjoillaan usein lehtisalaattipedillä, vaikkei se kuulu alkujaan reseptiin.
Ranskalaisten mukaan aitoon nizzansalaattiin eivät myöskään kuulu peruna, riisi tai keitetyt kasvikset eivätkä vihreät pavut, joita siinä kuitenkin usein käytetään. Nizzansalaattiin, kuten mihinkään ruokalajeihin, ei kuitenkaan ole mitään yhtä ”virallista” ohjetta.
Álvaro Méndez
Álvaro Daniel Méndez Josa (s. 6. huhtikuuta 1976 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän pelaa brasilialaisessa São Josén joukkueessa Rio Grande do Sulin osavaltiosarjassa. Méndez on ammattilaisurallaan edustanut peräti 18 eri seuraa.
Veikkausliigassa Méndez pelasi FC Jazzissa seitsemän ottelun ajan vuonna 1997. Hän liittyi joukkueeseen elokuun alussa ja esiintyi lisäksi yhdessä UEFA Cupin ottelussa 1860 Müncheniä vastaan. Méndez onnistui kyseisessä pelissä myös maalinteossa.
Suomen lisäksi hän on pelannut myös Uruguayn, Argentiinan, Perun ja Hondurasin pääsarjoissa. Uruguayn mestaruuden Méndez voitti vuonna 2002.
Hertsegovinanvuoristokoira
Hertsegovinanvuoristokoira ("Hercegovski planinac") eli "herzegovač" on bosnia-hertsegovinalainen koirarotu.
Hertsegovinanvuoristokoira on massiivinen ja vahvaluustoinen, joskin ketterämpi kuin muut samantyyppiset balkanilaiset rodut. Se on leveäpäinen ja melko pitkäkuonoinen. Sen korvat ovat korkealle asettuneet ja koiran ollessa valppaana häntä kiertyy selän päälle. Rintakehä on leveä ja syvä. Karvapeite on pitkä, tiheä ja karhea. Tavallisin väritys on valkoinen eri värisin tummemmin merkein. Säkäkorkeus on noin 68,5 cm.
Rotu on energinen, perheeseensä syvästi kiintynyt mutta vieraita kohtaan epäluuloinen. Se ei luonnostaan tule toimeen muiden koirien kanssa, mutta se voi oppia sietämään toista saman sukupuolen yksilöä jos sen totuttaa tähän huolellisesti pennusta pitäen. Se soveltuu lauman vartioinnin lisäksi myös sen paimentamiseen.
Hertsegovinanpaimenkoira oli alun perin Balkanin alueella yleinen, mutta nykyisin se on alkanut risteytyä niin paljon sarplaninacin, tornjakin ja montenegrolaisten koirien kanssa, ettei puhdasrotuisia yksilöitä ole enää helppo löytää. Lisäksi 1990-luvulla Balkanin alueella käydyt sodat ovat vain vähentäneet populaation lukumäärää entisestään. 1990-luvun lopulla rotua yritettiin jo kertaalleen elvyttää zlatiborinvuoristokoiran avulla.
Jontte Valosaari
Jontte (Joonas) Valosaari (s. 5. huhtikuuta 1980 Helsinki) on helsinkiläinen poplaulaja. Hän solmi levytyssopimuksen EMI:n kanssa vuonna 2012.
Valosaari on laulanut muun muassa Brädin ja Cheekin albumeilla. Hänen ensimmäinen oma julkaisunsa, single "Jos mä oisin sun mies", jolla vierailee rap-artisti Elastinen, julkaistiin 9. marraskuuta 2012. Single sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle. Jontte Valosaaren debyyttialbumi, "Haastaja", julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Albumin on tuottanut MGI.
Jontte Valosaari on osallistunut musiikkiluokalla perustamansa yhtyeen kanssa Rockin Suomen-mestaruus -kilpailuihin.
Valosaari on toiminut myös muun muassa palomiehenä, sairaankuljettajana, pelastussukeltajana ja puuseppänä. Hän avioitui fitnessmalli Mari Valosaaren (o.s. Kasvi) kanssa 8. kesäkuuta 2013. Parille syntyi tytär elokuussa 2013.
Ovie Iroro
Ovie Iroro (s. 24. marraskuuta 1993) on nigerialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa kilpailemalla yksittäisissä kotimaansa karting-kilpailuissa. Vuonna 2012 Iroro ajoi kaksi kilpailua Formula Renault BARC-sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Mika Kulmala
Mika Kulmalalla voidaan tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Valvetila
Valvetila on tajunnan tila, jossa ihminen tai eläin pystyy tekemään tiedostettuja toimintoja, kuten liikkumaan, syömään ja viestimään. Ihmiset ovat yleensä valveilla päivisin, mutta yöeläimet ovat valveilla öisin. Valvetilan vastakohta on uni.
Valvetilassa ei voi pysyä jatkuvasti, vaan ihmisten ja eläinten on nukuttava välillä.
Mika Kulmala (mäkihyppääjä)
Mika Kulmala (s. 25. huhtikuuta 1989) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti Lahden Hiihtoseuraa.
Mäkihypyn maailmancupin karsintaan hän osallistui ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2012 sijoittuen sijalle 41. Hän oli ensimmäinen, joka karsiutui kilpailusta. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen seuraavan päivän joukkuekilpailuun.