hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kenji Yamaki
Kenji Yamaki (s. 18. elokuuta 1964 Jokohama) on japanilainen karateka. Hän voitti aktiiviurallaan World Openin 1995 ja on kolminkertainen Japanin mestari. Yamaki on opettanut 2002 lähtien karatea Yhdysvalloissa. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa "The Punisher – Rankaisija", jossa pääosaa esitti Dolph Lundgren.
Yamaki oli high schoolissa koulukiusattu ja kärsi anemiasta. Hän yritti kolmeen otteeseen itsemurhaa muun muassa aikomuksenaan hypätä talon katolta. Ollessaan 15-vuotias Yamaki oli kasvanut yli 180 senttimetriä pitkäksi, mutta painoi 54 kiloa. Hän kiinnostui sittemmin 1980 kyokushin karatesta nähdessään kotikaupungissaan Kawasakissa heidän salinsa harjoituksia. Karate auttoi Yamakia henkisesti ja hän halusi tulla maailmanmestariksi. Vuoden harjoittelun jälkeen hän kertoi kiusaamisen loppuneen.
Yamaki saavutti ensimmäisen asteen mustan vyön 20-vuotiaana ja 1986 saavutti pronssia Japanin mestaruuskisoissa. Hän jatkoi menestystään 1980-luvun loppuun saakka. Yamaki selvisi ensimmäisissä MM-kilpailuissa 32 parhaan joukkoon yli 180 osallistujan joukosta. 1988 hän saavutti toistamiseen pronssia Japanin mestaruuskisoissa ja seuraavissa 1989 Yamaki voitti ensimmäisen Japanin mestaruutensa.
1990-luvulla Yamaki sijoittui jokaisessa turnauksessa kymmenen parhaan joukkoon. Hän oli 1990 Japanin mestaruuskisoissa kahdeksas ja seuraavana vuonna MM-kilpailuissa viides. Heti perään 1992 Yamaki sijoittui Japanin mestaruuskisoissa seitsemänneksi. Hän voitti 1993 Japanin raskaansarjan mestaruuden kohdattuaan loppuottelussa Kunihiro Suzukin. Yamaki otteli samana vuonna myös Japanin mestaruudesta avoimessa sarjassa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. 1994 Yamaki voitti uransa kolmannen Japanin mestaruuden ja samalla toisen avoimessa sarjassa käydyn mestaruuden. Hän voitti loppuottelussa edellisvuonna mestaruuden voittaneen Hajime Kazumin.
Yamaki päätti kilpauransa voitettuaan 1995 maailmanmestaruuden. Hän eteni turnauksessa viimeiselle pudotuspelikierrokselle. Yamaki voitti ensin kanadalaisen Jason Schertenkirkin, toisella kierroksella maamiehensä Taichiro Sugimuran. Tämän jälkeen hän voitti toisen maamiehensä Hiroki Kurosawan ja välierissä Tatsuya Iwasakin. Yamaki eteni tämän myötä loppuotteluun, jossa hän voitti toistamiseen Hajime Kazumin, kuten edellisvuoden Japanin mestaruuskisoissa.
Huhtikuussa 2002 Yamaki erosi Kyokushinliitosta ja perusti oman tyylisuunnan Yamaki-ryun. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa Yamaki on opettanut karatea yhdysvaltalaisille ja amerikanjapanilaisille Torrancessa, Kaliforniassa.
Sveitsin maahockeymaajoukkue
Sveitsin maahockeymaajoukkue edustaa Sveitsiä miesten maahockeyn maaotteluissa.
Sveitsin miesjoukkue osallistui kesäolympialaisiin ensimmäisen kerran Amsterdamissa 1928. Yhteensä maajoukkue on kilpaillut olympiatasolla viidesti parhaana sijoituksenaan Lontoon vuoden 1948 kisojen viides sija. Maailmanmestaruuskilpailuihin Sveitsi ei ole osallistunut. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Sveitsi on osallistunut kuudesti sijoittuen parhaimmillaan kahdeksanneksi vuonna 1970.
Eniten miesten maaotteluja sveitsiläisistä on pelannut Christian Cavallet.
Kesäolympialaiset
EM-kilpailut
High Bandwidth Memory
High Bandwidth Memory (HBM) on JEDECin standardoima DRAM-muistityyppi. Muistityypin ovat kehittäneet AMD ja Hynix.
Muistityyppi on käytössä muun muassa AMD:n ja Nvidian grafiikkasuorittimien kanssa näytönohjaimissa.
Standardin uudempi versio ("HBM2") on hyväksytty vuonna 2016.
Kolmannen sukupolven versio ("HBM3") on suunnitteilla ja sen on arvioitu valmistuvan vuonna 2019/2020.
Muistityyppi hyödyntää DRAM-piirien pinoamista piirin pinta-alan kasvattamisen sijaan. Muistipiirit ja suoritinpiiri yhdistetään samaksi komponentiksi ilman tarvetta piirilevyllä olevia johtimia tai siirtolinjoja.
HBM2 tukee kahden, neljän tai kahdeksan DRAM-piirin pinoja. Kommunikointi piiripinon läpi tapahtuu "Through-Silicon Vias" (TSV) tekniikalla.
HBM-tekniikka tuo muistit mahdollisimman lähelle niitä käyttävää suoritinta ja mahdollistaa leveämmän muistiväylän kuin piirilevylle on mahdollista toteuttaa. Muistiväylän leveyttä kasvattamalla kellotaajuden sijaan kaistanleveyttä voidaan kasvattaa vähemmällä virrankulutuksella. Muistiväylä voi olla 4096-bittinen.
Taiz
Taiz () on kaupunki Jemenin ylängön eteläosassa. Vuonna 2004 kaupungissa asui 466 968 asukasta, mikä teki siitä Sanaan ja Adenin jälkeen maan kolmanneksi suurimman kaupungin.
Taiz sijaitsee noin 120 kilometriä etelään Jemenin pääkaupunki Sanaasta ja noin 140 kilometriä luoteeseen satamakaupunki Adenista. Kaupunki on rakennettu 3 000 metrin korkeuteen nousevan Djabal Sabir-vuoren juurelle ja on Jemenin eteläisen ylängön suurin kaupunki.
Taiz mainitaan kaupunkina ensimmäistä kertaa aijubidien valtakaudella Jemenissä (1173-1228), mutta varsinaisesti se kasvoi vasta rasulidien valtakaudella (1230-1441), jolloin siitä tehtiin pääkaupunki. Aijubidien aikaisesta Taizista tiedetään lähinnä 1200-luvulla eläneen Ibn al-Mudjawirin kirjoitusten perusteella. Al-Mudjawir kertoi Intiasta Adeniin saapuvilla laivoilla tehtyjen tuottojen viedyn Taizissa sijainneeseen linnoitukseen. Myöhemmin rasulidien dynastian toinen hallitsija al-Malik al-Muzaffar Yusuf teki Taizista pääkaupunkinsa vuonna 1255 ja laajensi sitä huomattavasti. Hän ja hänen seuraajansa rakennuttivat esimerkiksi useita moskeijoita ja madrasoja. Näistä merkittävimpiä ovat Ashrafiyya-moskeija ja al-Muzaffar-moskeijat, jotka hallitsevat kaupunkikuvaa edelleen. Ibn Battuta vieraili kaupungissa vuonna 1377 ja kuvaili sen asukkaita "komenteleviksi, röyhkeiksi ja töykeiksi". Hän mainitsi myös kaupungissa olevan kolme kaupunginosaa, al-Maghriba sulttaanille ja tämän hoville, Udayna tämän emiireille ja sotilaille, sekä al-Mahalib tavalliselle kansalle.
Vuonna 1948 imaami Ahmad Hamid al-Din ja Jemenin kuningaskunnan hallitsija siirsi maan pääkaupungin Sanaasta Taiziin. Siirroksen myötä siirrettiin myös esimerkiksi ulkomaiden lähetystöt. Pääkaupunki palautettiin Sanaan kun kuningaskunta luhistui ja Jemenin arabitasavalta perustettiin vallankaappauksella vuonna 1962. Arabikevään aikana vuonna 2011 Taiz oli yksi pitkäaikaisen presidentti Ali Abdullah Salehin eroon johtaneiden mielenosoitusten keskus. Jemenin huthikapinalliset valtasivat Taizin maan sisällissodan aikana maaliskuussa 2015. Paikalliset asejoukot ajoivat huthit suurimmasta osasta kaupunkia muutaman kuukauden sisällä Saudi-Arabian johtaman liittouman tuella, jonka jälkeen huthit katkaisivat kaupunkiin johtavat tiet piirittäen sen.
Taiz on kahden tärkeän maantien liittymäkohta. Itä-länsi suuntainen maantie saapuu kaupunkiin Punaisenmeren rannikolta Mochasta ja pohjois-etelä suuntainen pääkaupunki Sanaasta Ibbin ja Dhamarin kautta. Toinen tie johtaa rannikkokaupunki Adeniin. Kaupungissa sijaitsee myös Taizin kansainvälinen lentokenttä.
Taiz on Lounais-Jemenin tärkeän kahvintuotantoalueen keskus. Kahvin ohella alueella kasvatetaan khatia ja vihanneksia. Kaupungissa on myös esimerkiksi alumiini- ja virvoitusjuomatehtaita.
Kaupungin madrasaan viitataan usein islamilaisena yliopistona. Lähistöllä sijaitsee myös maatalousopisto ja valtion kokeellinen maatila.
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Taizissa asui 466 968 asukasta, mikä teki siitä Sanaan ja Adenin jälkeen Jemenin kolmanneksi suurimman kaupungin. Kaupungin asukkaiden valtaosa on sunnimuslimeja.
Serse
Serse ("Xerxes") on Georg Friedrich Händelin säveltämä opera seria. "Serse" esitettiin ensimmäistä kertaa Lontoossa 15. huhtikuuta 1738. Ooppera sijoittuu vuoden 480 eaa. Persiaan, nykypäivän Iraniin, ja perustuu hyvin löyhästi Kserkses I:een.
Oopperan aloitusaaria Ombra mai fu on yksi Händelin tunnetuimmista sävellyksistä. Se tunnetaan lukuisina instrumentaalisina sovituksina nimellä ”Händelin Largo”, vaikka alkuperäisenä tempomerkintänä onkin "larghetto" eikä "largo".
Umm Qasr
Umm Qasr on kaupunki ja satama Etelä-Irakissa. Vuoden 2003 alussa kaupungissa oli noin 40 000 vakituista asukasta. Kaupungin satama on Irakin ainoa syvänveden satama ja siten merkittävä koko maan taloudelle.
Umm Qasr sijaitsee Etelä-Irakissa Fawin niemimaalla Persianlahdelle johtavan Khawr Abd Allahin estuaarissa. Kaupungin satama on Irakin ainoa syvänveden satama.
Umm Qasr on ollut suurimman osan historiastaan kalastajakylä, mutta sillä on ajoittain ollut myös sotilaallista merkitystä. Aleksanteri Suuri kulki alueen kautta vuonna 325 eaa. Makedonian valloittaessa Mesopotamiaa. Toisen maailmansodan aikana kaupungin kautta kuljetettiin amerikkalaisen Lend-Lease-ohjelman kautta Neuvostoliitolle luovutettuja tarvikkeita. 1950-luvun alussa Irakin kuningas Faisal II sijoitti huomattavia summia rahaa kaupungin sataman jälleenrakennukseen ja nykyaikaistamiseen. Faisal II:n kukistuttua vallankaappauksessa vuonna 1958 maan uusi hallinto perusti paikalle laivastotukikohdan, joka toimi Irakin laivaston päätukikohtana Irakin sotaan saakka vuonna 2003. Sataman kehitystä kiihdytettiin Abd al-Karim Qasim kaudella vuodesta 1961 lähtien tarkoituksena vähentää Irakin riippuvuutta Shatt al-Arab vesireitistä merelle. Sataman uusiminen ja rautatie Basraan ja Bagdadiin valmistuivat vuoteen 1967 mennessä. Sataman rakennustöistä vastasivat suurimmaksi osaksi länsisaksalaiset, libanonilaiset ja ruotsalaisetyhtiöt.
Satama ja kaupunki joutuivat hyökkäysten kohteeksi Irakin–Iranin sodan aikana 1980–1988. Iran miehitti suuren osan Fawin niemimaasta vuonna 1986, mutta Irak ei menettänyt itse Umm Qasrin hallintaa. Myöhemmin kaupunki oli Irakin ja Kuwaitin välisten jännitteiden taustatekijä. Molemmat maat pitivät kaupungin merelle johtavaa salmea ja lähistön kahta saarta ominaan. Syttyneen Persianlahden sodan aikana Umm Qasria pommitettiin voimakkaasti. Sodan jälkeen Kuwait sai salmen hallintaansa, vaikkakaan Saddam Husseinin hallinto ei tätä tunnustanut. Vuosien 1992 ja 2003 välillä Umm Qasrin satamaa kehitettiin edelleen ja suuri osa Irakin meren kautta kulkevasta kauppaliikenteestä ohjattiin kulkemaan sen kautta. Toimenpiteet olivat rankaisukeino Basran kaupunkia vastaan, jossa oli ollut hallinnon vastaisia kapinoita. Irakin sodassa kaupungin valtasivat odotettua kiivaamman vastarinnan jälkeen amerikkalaiset, sekä brittien ja puolalaisten joukot 25. maaliskuuta 2003.
Irakin sodan takia suljettu satama aukesi kaupalliselle liikenteelle kesäkuussa 2004. Sataman merkitys Irakin taloudelle on suuri ja sen kautta viedään öljyä maailmanmarkkinoille ja tuodaan tuotteita maailmalta Irakiin. Irakin ainoana syvänveden satamana se on ainoa, jonne pääsevät suuremmatkin rahtilaivat. Vuonna 2010 satamalla oli 12 000 työntekijää ja siellä purettiin 40 laivaa päivittäin.Sataman ongelmia ovat olleet hankala byrokratia ja sen vanhentuva kalusto.
Luettelo alueosuuskaupoista
Tämä luettelo kattaa S-ryhmän alueosuuskaupat.
Suomessa toimi 23 alueosuuskauppaa vuonna 1994. Fuusioiden jälkeen niitä oli vuonna 2017 jäljellä 20. Alueosuuskauppojen lisäksi toimi pienempiä paikallisosuuskauppoja.
Vuoden 1994 jälkeen fuusioissa perustetut alueosuuskaupat on korostettu vihreällä. Toimintansa fuusioiden kautta lopettaneet alueosuuskaupat on merkitty harmaalla.
Muutamista 2000-luvulla tehdyistä kuntaliitoksista huolimatta osuuskaupparajat eivät ole juuri muuttuneet, mikä on johtanut siihen, että muutamassa kunnassa voi olla kahdenkin eri osuuskaupan toimipaikkoja.
Lauri Vuolasvirta
Lauri Emil (Lalle) Vuolasvirta (21. syyskuuta 1904 Helsinki – 5. syyskuuta 1967) oli suomalainen partiojohtaja ja koira-alan vaikuttaja. Hän oli Suomalaisen Partiopoikaliiton ja Suomen Partiopoikajärjestön toiminnanjohtaja. Hän oli Hopeasusi no:12.
Vuolasvirta oli luomassa suomalaista partioliikettä, ja hänen mukaansa:
Vuolasvirran mukaan on nimetty ansioituneille koirankasvattajille myönnettävä Vuolasvirta-palkinto. Vuosittain jaettava palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979.
Vuolasvirran natsisuhteet ja partion yhteydet Hitler-Jugendiin herättivät sotien jälkeen keskustelua, ja hänet siirrettiin syrjään partioliikkeen johtotehtävistä. Hänen seuraajakseen tuli Osmo Vesikansa.
Luettelo Alajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Alajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Alajärven kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Alajärveen on liitetty Lehtimäen kunta.
Luettelo Lapuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Lapuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lapuan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Osmo Vesikansa
Osmo Olavi Vesikansa (ent. "Sjöstedt"; 13. toukokuuta 1917 Tampere – 27. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli helsinkiläinen sosiaalipäällikkö, kaupunginvaltuutettu ja partioliikkeen vaikuttaja. Hän oli "Partio"- ja "Partionjohtaja"-lehden toimittaja 1938–1945 sekä Suomen Partiopoikajärjestön toiminnanjohtaja 1945–1947 Lauri Vuolasvirran jälkeen. Vuosina 1947–1964 Vesikansa oli Kone Oy:n sosiaali- ja henkilöstöpäällikkönä sekä vuodesta 1964 kuolemaansa asti suhdetoimintapäällikkönä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuutettu Kokoomuksen ryhmässä vajaat kaksi kautta 1961–1966 ja lyhyesti kaupunginhallituksen jäsen vuonna 1966, jolloin hän kuoli kesken kautensa.
Vesikansa oli reservin kapteeni ja osallistui talvi- ja jatkosotaan. Hän oli Herttoniemen kansallisseuran puheenjohtaja vuodesta 1960.
Osmo Vesikansan puoliso oli Sirkka o.s. Clemént, joka myös oli aktiivisesti mukana partiotoiminnassa. Heidän poikansa on päätoimittaja Jyrki Vesikansa.
Katja Aakkula
Katja Aakkula on suomalainen laulaja, laulunopettaja ja ääninäyttelijä. Katja laulaa mm. Hunajamelonit-yhtyeessä sekä KumKumMaa-lastenmusiikkiyhtyeessä.
Karolina Blom
Karolina Blom on suomalainen ääninäyttelijä ja sairaalaklovni.
Blom valittiin alkuvuodesta 2017 "Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjan uudessa MTV:n jälkiäänityksessä Pikku Myyn ääneksi; aiemmassa Yleisradion jälkiäänityksessä Pikku Myytä näytteli Elina Salo. Blom esitti Pikku Myytä myös vuonna 1996 Salon Teatterin "Muumipappa ja meri" -näytelmässä Blom on näytellyt myös muutamissa Turun Linnateatterin ja Turun Uuden Teatterin tuotannoissa. Kesällä 2017 hän näyttelee Mustion linnan kesäteatterissa Lohjalla. Hän myös näytteli Milla Magiaa Ankronikkan uudessa dubbauksessa.
Vuonna 2005 Karolina Blom valittiin Salon Lasten laulukaupunki -tapahtuman toiminnanjohtajaksi. 2010-luvulla hän on toiminut sairaalaklovnina Turun yliopistollisessa keskussairaalassa.
Blom on koulutukseltaan lastenkulttuuriin erikoistunut kulttuurituottaja ja ratsastuksenohjaaja. Hän harrastaa kouluratsastusta ja tekee alan opetustyötä.
El Pintor
El Pintor on yhdysvaltalaisen rockyhtye Interpolin viides studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2014. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 9. ja kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 7. "El Pintorilta" julkaistiin singlenä viisi kappaletta.
Luettelo Osuuspankeista
Tämä luettelo kattaa osuuspankit alkaen 1.7.1997, jolloin Osuuspankkiryhmä (nyk. OP-ryhmä) perustettiin.
Aiemmin yhtenä pankkiryhmänä toimineet Osuuspankit jakautuivat vuonna 1997 kahteen leiriin. Valtaosa pankeista, 252 osuuspankkia, Okopankki ja ryhmän keskuspankki OKO, liittyi 1.7.1997 perustetuun "Osuuspankkiryhmään". Vähemmistöön jääneet 44 ”kapinapankkia” jättäytyivät ryhmän ulkopuolelle ja perustivat Paikallisosuuspankki-nimisen ryhmän. Luettelo POP Pankeista sisältää ulkopuolelle jääneet 44 pankkia.
Luettelon pankit ovat osuuspankkimuotoisia ryhmän jäsenpankkeja. Poikkeuksen muodostavat aiemmat Okopankki ja OKO, jotka molemmat olivat osakeyhtiömuotoisia ja ryhmän tytäryhtiöitä eivätkä jäsenpankkeja. Okopankki oli Helsingin seudulla toimiva vähittäispankki ja OKO ryhmän keskuspankki.
Luettelon "Kotipaikka"-sarakkeessa on pankin viimeisin juridinen kotipaikka (lakkautettujen pankkien osalta lakkautushetkellä). Vuoden 1997 jälkeen perustetut osuuspankit on merkitty vihreällä.
Karfentratsoni-etyyli
Karfentratsoni-etyyli (CHNClOF) on triatsolonijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Huoneenlämpötilassa karfentratsoni-etyyli on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja heksaaniin. Karfentratsoni-etyyli on suhteellisen kapeakirjoinen herbisidi. Yhdiste aktivoituu valon vaikutuksesta ja sen herbisidinen mekanismi perustuu kasvien protoporfyrinogeenioksidaasientsyymin toiminnan estämiseen. Tämän seurauksena kasviin kertyy sille myrkyllisiä yhdisteitä, jotka vaurioittavat solukalvoja ja kasvi kuihtuu. Karfentratsoni-etyyli ei ole erityisen nisäkkäille, mutta on myrkyllistä vesieliöille kuten kaloille. WHO luokittelee yhdisteen lievästi haitalliseksi.
Karfentratsoni-etyyliä valmistetaan 4-(difluorimetyyli)-4,5-dihydro-3-metyyli-5-okso-1H-1,2,4-triatsolin ja etyyli-α,2,5-trikloori-4-fluoribentseenipropanoaatin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa. Ainetta käytetään dispersiona muun muassa vehnä-, maissi- ja soijapapuviljelmillä. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää puuvillaviljelmillä lehtien kuihduttamiseen ennen sadonkorjuuta. Karfentratsoni-etyyli on hyväksytty käytettäväksi rikkaruohomyrkkynä muun muassa Euroopan Unionin alueella, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa.
Lilli Loiri-Seppä
Lilli Loiri-Seppä on suomalainen kirjailija, laulujen sanoittaja ja mainonnan suunnittelija. Hän julkaisi vuonna 2010 haastattelukirjan "Selviämistarinoita", joissa eri alojen ihmiset – myös hän itse – käy läpi alkoholismista parantumistaan. Kirjaan haastateltuja henkilöitä ovat myös muun muassa kirjailija Monika Fagerholm, jalkapalloilija Atik Ismail sekä Lilli Loiri-Sepän isä, graafinen muotoilija Pekka Loiri. Vuonna 2014 kirjan pohjalta tehtiin näytelmä Suomen Kansallisteatteriin.
Loiri-Seppä on tehnyt muutamia laulusanoituksia, joita ovat levyttäneet Samuli Edelmann, Elias Kaskinen, Johanna Kurkela, Laura Närhi ja Virve Rosti.
Pekka Sillanaukee
Pekka Sillanaukee (s. 1964 Tampere) on suomalainen terveysteknologiayrittäjä. Hän on toiminut hedelmöityshoitoklinikka Ovumia Oy:n johtotehtävissä vuodesta 2007.
Sillanaukee valmistui orgaaniseksi kemistiksi 1989 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1992. Hänet nimitettiin lääketieteellisen biokemian dosentiksi Tampereen yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan 1993.
Sillanaukee on ollut osajulkaisijana noin 120 tieteellisessä alkuperäisartikkelissa, katsauksessa tai yhteenvedossa. Hänen tieteellinen työnsä on käsitellyt mm. kliinistä ja lääketieteellistä biokemiaa, alkoholi-, aivo- ja sydänsairauksia sekä laboratoriodiagnostisten testien ja prosessien kehittämistä. Hänellä on myös neljä kansainvälistä patenttia.
Sillanaukee on työskennellyt tutkijana Tampereen yliopistossa ja yliopistollisessa sairaalassa sekä kliinisenä tutkijana Alkon tutkimuslaboratorioissa 1987–1993. Tämän jälkeen hän on toiminut johtajana ja liiketoimintadivisioonan jäsenenä Pharmacia & Upjohn Inc:ssä (nykyisin osa Pfizer Inc konsernia) 1994–1999, toimitusjohtajana FIT Biotech Oyj:ssä 1999–2004, yrittäjänä ja toimitusjohtajana Ovumia Oy:ssä sekä hallituksen jäsenenä tai puheenjohtajana mm. Innokas yhtymä Oy:ssä, Bioretec Oy:ssä, Nordic Senior Services Oy:ssä, Paavolankoti Oy:ssä, OS-Service Oy:ssä ja ESO-International AS:ssä.
Sillanaukee on vuodesta 2014 keskittynyt hedelmöityshoitomenetelmien ja -teknologian kehittämiseen sekä Ovumian liiketoiminnan laajentamiseen.
FK, Jyväskylän yliopisto, matemaattisluonnontieteellinen tiedekunta, kemian ja solubiologian laitokset, 1989.
FT, Tampereen yliopisto, lääketieteellinen tiedekunta, biolääketieteen laitos, 1992
Lääketieteellisen biokemian dosentti, Tampereen yliopisto, Lääketieteellinen tiedekunta, 1993. Dosentin pätevyys Karoliininen Instituutti, Tukholma, 1998.
Liikkeenjohtamisen opinnot Helsingin kauppakorkeakoulussa 1993-1994, Tukholman kauppakorkeakoulussa 1995-1998, Lontoon kauppakorkeakoulussa 1998-1999 ja Aalto yliopistossa 2011.
Itävallan maahockeymaajoukkue
Itävallan maahockeymaajoukkue edustaa Itävaltaa miesten maahockeyn maaotteluissa.
Itävallan miesjoukkue osallistui kesäolympialaisiin ensimmäisen kerran Amsterdamissa 1928. Yhteensä maajoukkue on kilpaillut olympiatasolla kolmesti parhaana sijoituksenaan Helsingin vuoden 1952 kisojen viides sija. Maailmanmestaruuskilpailuihin Itävalta ei ole osallistunut. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Itävalta on osallistunut viidesti sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 2009.
Sisähockeyssä Itävalta on menestynyt hyvin: se on saavuttanut MM-kilpailuista hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2011 sekä EM-kilpailuista kultaa vuonna 2010, hopeaa vuosina 2014 ja 2016 sekä pronssia vuosina 1988, 2008 ja 2012.
Kesäolympialaiset
EM-kilpailut
Giulia Steingruber
Giulia Steingruber (s. 24. maaliskuuta 1994 Gossau Sankt Gallenin kantoni) on sveitsiläinen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän on menestynyt etenkin hypyssä ja permannolla. Steingruber oli ensimmäinen sveitsiläinen olympiamitalin ja ottelun Euroopan mestaruuden voittanut naistelinevoimistelija.
Steingruber voitti hypyn olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Olympiamitali oli sveitsiläisen naistelinevoimistelun ensimmäinen, ja myös ensimmäinen mitali Sveitsissä syntyneelle voimistelijalle maan ikivanhassa perinnelajissa 64 vuoteen. Steingruber kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 2012, missä hän sijoittui parhaimmillaan hypyssä yhdeksänneksi.
Steingruber on moninkertainen hypyn Euroopan mestari, ja hän on voittanut EM-kultamitalit myös moniottelusta ja permannolta. Hän voitti mitaleita myös vuoden 2015 Euroopan kisoissa. MM-kilpailuista hänellä on yksi pronssi.
Pohjanmaan Valokuvakeskus POVA
Pohjanmaan valokuvakeskus (POVA) perustettiin vuonna 1997 Lapualle. POVA perustettiin foorumiksi sekä ammatti- että harrastelijakuvaajille, ja sen tehtäviksi määriteltiin valokuvauksen koordinointi Pohjanmaan alueella sekä pysyvän näyttelytilan ja -toiminnan ylläpitäminen.
Pohjanmaan valokuvakeskus sijaitsee Etelä-Pohjanmaalla Lapualla Kulttuurikeskus Vanhan Paukun tiloissa. POVAn toimisto sijaitsee Lyijylankaosastolla, Lapuan Taidemuseon vieressä.
Pohjanmaan valokuvakeskuksella on selkeä ominaisluonteensa Suomen kymmenen valokuvakeskuksen joukossa.
Legend Quest (televisiosarja)
Legend Quest oli yhdysvaltalainen Syfyn kanavalla esitetty seikkailuhenkinen tosi-tv-ohjelma. Sarjan esittäminen aloitettiin 13. heinäkuuta 2011 kuuden jakson kaudella. 12. maaliskuuta 2012 TVWise kertoi Syfyn ilmoittaneen sarjan tuotannon lopettamisesta.
Sarjassa seurattiin historoitsija-argeologi Ashley Cowien matkoja ympäri maailmaan. Hänen tavoitteena oli löytää erinlaisia hukattuja aarteita.
Miehen tie (Jukka Kuoppamäen albumi)
Miehen tie on Jukka Kuoppamäen 18. marraskuuta 2016 ilmestynyt studioalbumi, jonka kappaleet ovat Kuoppamäen säveltämiä ja Esa Niemisen sovittamia. Levyllä on country rockia, aikuisrockia, kirkkopoppia sekä muutama esoteerinen laulu. Esa Niemisen tuottaman albumin julkaisivat Sony Music Finland ja Auraviihde.
Robert Fein
Robert Fein (8. joulukuuta 1907 Wien, Itävalta – 2. tammikuuta 1975 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Berliinin olympialaisissa 1936 Fein jakoi olympiavoiton alle 67,5 kg:n sarjassa egyptiläisen Anwar Mesbahin kanssa tuloksella 342,5 kg.
Vuonna 1937 Fein voitti MM-hopeaa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Fein voitti kultaa vuosina 1929 ja 1934, hopeaa vuonna 1935 ja pronssia vuonna 1930. Fein oli juutalainen, ja hänen uransa päättyi Anschlussin takia vuonna 1938. Fein teki 8 virallista maailmanennätystä.
Surmajärven Synninlukko
Surmajärven Synninlukko on rotko lounaisessa Keski-Suomessa Jämsän keskustan eteläpuolella. Se on tunnetumpaa kaimaansa, Jämsän keskustan luoteispuolella sijaitsevaa Synninlukkoa vaatimattomampi. Surmajärven Synninlukkoa reunustavat muutaman metrin korkuiset kalliopahdat.
Synninlukon rotko kuuluu mannerjäätikön puhdistamaan luoteis–kaakkoissuuntaiseen murroslinjaan. Se sijaitsee alueella, jolla jäätikön reuna vetäytyi nopeasti, jolloin sen kautta virtasi vähemmän sulamisvesiä kuin muissa nykyisen Jämsän seudun ylivirtauslaaksoissa.
Synninlukko on toiminut pakopaikkana ainakin isonvihan ja pikkuvihan vuosina. Aikoinaan sen kautta kulki kirkkopolku Jämsän eteläisistä kylistä Jämsän kirkolle.
Puolivuohet
Puolivuohet eli tarit ("Hemitragus") on vuohieläimiin kuuluva nisäkässuku. Sukuun kuuluu kolme lajia: Himalajalla elävä himalajanpuolivuohi ("Hemitragus jemlahicus"), Etu-Intiassa elävä intiantari ("Hemitragus hylocrius") ja Omanin vuoristoalueilla elävä arabiantari ("Hemitragus jayakari").
Puolivuohet ovat 150–170 senttimetriä pitkiä, ja niillä on 10 senttimetriä pitkä häntä. Korkeudeltaan puolivuohet ovat 90–110 senttimetriä. Ne painavat noin 100 kilogrammaa. Puolivuohilla on suora otsa, lyhyt pää, tuuhea turkki ja tiuha pohjavilla. Koiraiden iho on kovaa ja paksua. Koirailla ja naarailla on vankat, taaksepäin kaartuvat, sivuilta litteät ja etuosasta harjanteiset sarvet, jotka ovat pituudeltaan 35–45 senttimetriä. Hännän paljaalla alapuolella on rauhasia. Takajalkojen sorkanvälirauhaset ovat surkastuneet.
Puolivuohen kantoaika on kuudesta kahdeksaan kuukautta, ja vohlia syntyy yksi tai kaksi. Puolivuohi elää 15–20-vuotiaaksi.
Urokset ovat yksin enimmän osan vuodesta ja ottelevat keskenään rajusti kiima-aikana talvella. Urokset tulevat syömään aukeille paikoille hämärän laskeuduttua. Naaraat ovat tässä suhteessa uroksia rohkeampia.
Appledoren rautatieasema
Appledoren rautatieasema on rautatieasema Appledoressa, Kentin kreivikunnassa. Se sijaitsee Marshlink Linen varrella. Aseman virallinen nimi on National Railin mukaan yhä Appledore (Kent), vaikka toinen Appledore-niminen asema Devonissa suljettiin vuonna 1917.
Asemaa käytti 39 190 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Roll This!
Roll This! on Jo’ Buddy’s Trio Riot -yhtyeen vuonna 2016 julkaisema EP. Levy on Jo’ Buddyn 50-vuotislevy ja 25-vuotis levytysuran juhlalevy.
Kaikki kappaleet Jussi Raulamo ja Petri Pylvänen.
Rotkojärvi (Jämsä)
Rotkojärvi eli Ruuhijärvi on pieni humusjärvi Jämsän Heräkulmassa lounaisessa Keski-Suomessa. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Jämsän keskustasta luoteeseen ja noin 20 kilometriä Mäntän keskustasta kaakkoon. Rotkojärven pituus on noin 800 metriä ja leveys noin 50 metriä.
Rotkojärvi sijaitsee kallioperän siirros- ja murrosvyöhykkeessä. Varsinainen rotkovajoama jatkuu järven molemmissa päissä, ja se on lähes kuuden kilometrin mittainen. Järven pohjoisranta on jyrkkää kallioseinämää, joka kohoaa enimmillään 40 metrin korkeuteen. Rotkojärven kalliojyrkänteet suuntautuvat ensisijaisesti lounaaseen. ja niillä esiintyy tyypillisten sammal- ja jäkäläyhteisöjen ohella vaativampaa, mesotrofista lajistoa.
Jämsäläisillä ja satakuntalaisilla oli keskiajalla rajakiistoja. Vuonna 1449 Erik Tott määräsi Kangasalan eränkävijöiden ja jämsäläisten nautinta-alueiden rajan kulkemaan Nytkymentaipaleen mäestä Ruuhivuoren kiviristiin ja edelleen Kuusivuoreen. Tottin tuomitsemasta linjasta muodostui sen aikaisen Jämsän ja Satakunnan välinen raja. Kiviristi on hakattu Rotkojärven kallioon, ja sen sakaroiden mitta on kymmenisen senttimetriä.
Nasbinals
Nasbinals on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Occitanien alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on romaaninen Pyhän Marian kirkko ("Église Sainte-Marie"), joka on ollut tärkeä etappi Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä Santiago de Compostelaan. Kirkossa on kahdeksankulmainen kellotorni.
Claudia Goldin
Claudia Goldin (s. 14. toukokuuta 1946) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja taloustieteen professori (Henry Lee Professor of Economics) Harvardin yliopistossa. Goldin toimi American Economic Associationin puheenjohtajana vuonna 2013. Vuonna 2016 hän voitti IZA Prize in Labor Economics -palkinnon naisten asemaa työmarkkinoilla ja koulutuksessa käsittelevistä tutkimuksistaan. Goldin on ensimmäinen nainen, jolla on ollut vakinainen virka (tenure) Harvardin yliopiston taloustieteen laitoksella (vuodesta 1990).
Kra (suomalainen yhtye)
Kra on suomalais-ruotsalainen vuonna 1981 perustettu progeyhtye, joka sekoittaa musiikissaan mm. reggaeta, renessanssia, poppia, jazzia, Indonesian gamelania, rockia, klassista, huumoria ja vakavaa musiikkia. Kra on julkaissut 2 LP-levyä, 4 singleä, live-kasetin sekä yhden CD:n jossa on 4 kappaletta.
Saint-Alban-sur-Limagnole
Saint-Alban-sur-Limagnole on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Occitanien alueella.
Saint-Albanin kautta kulkeva Via Podiensis on yksi Ranskassa kulkenevia Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreittejä kohti Santiago de Compostelaaa. Tärkeitä pyhiinvaeltajien pysähdyspaikkoja olivat Saint-Albanin linna sekä Saint-Albanin kirkko, jotka molemmat ovat historiallisia monumenttejä.
Gunga Din
Gunga Din on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1939. Väljästi Rudyard Kiplingin runoon ja "Soldiers Three" -kokoelman novelleihin perustuvan, 1880-luvun brittiläiseen Intiaan sijoittuvan tarinan käsikirjoittivat Joel Sayre, Fred Guiol, Ben Hecht ja
Charles MacArthur. Elokuvan nimiosaa, kantaja Gunga Diniä esittää Sam Jaffe ja muissa pääosissa näyttelevät Cary Grant, Victor McLaglen ja Douglas Fairbanks Jr.
Väkivaltaisen tugeenikultin uhan alla brittiläinen sotilaskolmikko Cutter (Grant), MacChesney (McLaglen) ja Ballantine (Fairbanks) lähtevät viimeiselle yhteiselle retkelleen, apunaan sotilaaksi haluava paikallinen vedenkantaja Gunga Din (Jaffe).
Elokuvan juonessa on nähty samoja piirteitä kuin samojen käsikirjoittajien (Ben Hecht ja Charles MacArthur) vuoden 1931 elokuvassa "Etusivu uusiksi" ja sen uusintaversiossa "Meidän vastaeronneiden kesken" (1940).
Elokuvasta tuli suosittu, mutta se jäi korkeiden tuotantokustannustensa vuoksi silti jonkin verran tappiolliseksi. Se sai ensi-iltakriitikoilta myös suopeita arvioita, joskin sitä syytettiin muiden aiempien seikkailuelokuvien matkimisesta. Bertolt Brecht kiinnitti esseessään huomiota tarinan rasistisuuteen.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle neljä tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Hänestä "Gunga Din" on ”vastustamattoman riehakas ja poikamainen”, mutta toisaalta ”häpeilemättömän rasistinen ja militarismia pursuava” oman aikansa ylittämätön klassikko.
"Gunga Din" valittiin vuonna 1999 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi vuonna 2006 sata kaikkien aikojen innostavinta amerikkalaiselokuvaa, ja "Gunga Din" sijoittui sijalle 78.
John Sturgesin ohjaama "3 kersanttia" (1961) on Pohjois-Amerikan ”villiin länteen” sijoittuva muunnelma "Gunga Din" -tarinasta. Elokuvaan viitataan useissa muissakin englanninkielisissä elokuvissa, kuten "Pahuksenmoiset pirskeet" (1968) ja "Indiana Jones ja tuomion temppeli" (1984).
Jinjer
Jinjer on ukrainalainen metalcore-yhtye, joka on julkaissut yhteensä kolme levyä. Yhtye kiinnitettiin Napalm Recordsille vuoden 2016 alussa.
Yhtye on esiintynyt Suomessa kolmesti: Oulun Qstockissa 2016, Nummirockissa 2017 sekä Arch Enemyn lämmittelijänä Helsingissä The Circuksessa 2017.
Stefan Wahlsten
Stefan Wahlsten (s. 30. huhtikuuta 1985 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Wahlsten pelasi Interissä kaksi Veikkausliigan ottelua kaudella 2004. VG-62:ssa hän pelasi Ykköstä – yhden ottelun 2003, seitsemän ottelua 2004 ja neljä ottelua 2005. Kakkosessa Wahlsten pelasi 16 ottelua 2001 ja 14 ottelua 2002 edustaen TPK:ta.
Kaudella 2016 Wahlsten pelasi 15 Kolmosen ottelua TPK:ssa.
Wahlsten pelasi neljä poikien maaottelua.
MM-rallikausi 2016
MM-rallikausi 2016 oli rallin maailmanmestaruussarjan 44. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla tammikuussa ja päättyi Australian ralliin marraskuussa 2016. Kauden aikana ajettiin yhteensä 13 rallia neljässä eri maanosassa, kun ainoana Aasiaan suunniteltu Kiinan ralli peruttiin tulvien vuoksi.
Maailmanmestariksi ajoi neljättä kertaa peräkkäin Sébastien Ogier. Valmistajien mestaruuden voitti Volkswagen.
Makoto Nakamura
Makoto Nakamura (s. 20. kesäkuuta 1952) on japanilainen karateka. Hän voitti aktiiviurallaan Kyokushin maailmanmestaruuden kahdesti ja kerran Japanin mestaruuden. Nakamura perusti oman Kyokushinin tyylisuunnan 2016. Nakamura on Kyokushin historian ainut avoimen sarjan kaksinkertainen maailmanmestari.
Nakamura syntyi seitsemänlapsiseen perheeseen. Opiskellessaan ala-asteella hän käveli kouluun vuoristotietä, joka kesti 2–3 tuntia. Nakamura harrasti high schoolin ensimmäisenä vuotena pöytätennistä, yleisurheilua ja jalkapalloa. Myöhemmin hän työskenteli tavarankuljetuksessa siirrettyään propaanikaasupulloja aina ilta yhteentoista asti. Valmistumisen jälkeen Nakamura meni töihin ruokatehtaalle Tokioon. Tämän jälkeen hän kuuli Kyokushin karatesta ja kiinnostui harrastamaan lajia.
Nakamura kilpaili ensimmäisen kerran huhtikuussa Japanin maajoukkueen mukana. He kohtasivat erityistapahtumassa Havaijin maajoukkueen. Nakamura voitti ottelunsa. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä 1977 tultuaan kolmanneksi Japanin mestaruuskisoissa voitettuaan pronssiottelussa Noriyasu Hamain.
Nakamura oli maaliskuussa 1978 mukana Havaiji kisoissa, mutta ei saavuttanut menestystä. Sitä vastoin marraskuussa hän sijoittui toistamiseen kolmanneksi Japanin mestaruuskisoissa voitettuaan tällä kertaa Tsuyoshi Hiroshigen pronssiottelussa.
1979 oli Nakamuran menestyksekkäin vuosi saavutettuaan ensin pronssia Yhdysvaltain karate turnauksen raskaassasarjassa Alabamassa. Tämän jälkeen Nakamura voitti avoimensarjan mestaruuden Connecticutssa huhtikuussa. Palattuaan Japaniin hän voitti toukokuussa Japanin mestaruuden. Nakamura voitti loppuottelussa viime vuoden finalistin Keiji Sanpein. Kaksikko kohtasi myös loppuvuodesta MM-kilpailujen loppuottelussa, jossa oli ottelijoita yhteensä 187 62 eri maasta. Nakamura kohtasi muun muassa kolmannella kierroksella Dolph Lundgrenin, jonka hän voitti kahden jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Nakamura voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Sanpeita vastaan käydyssä kamppailussa.
1980 Nakamura kohtasi Sanpein kolmannen kerran loppuottelussa. Tällä kertaa Nakamura hävisi ottelun, jossa käytiin Japanin mestaruudesta. Sama kohtalo kävi myös vuoden 1981 turnauksessa, jossa kaksikko eteni toistamiseen loppuotteluun, jossa Sanpei oli Nakamuraa parempi.
1982 Nakamura otteli vain Japanin mestaruuskisoissa, jossa hän selvisi 16. parhaan joukkoon. Nakamuran kisat päättyivät hävittyään Ademir Da Costalle, joka sijoittui turnauksessa kuudenneksi. Nakamura ilmoitti turnauksen jälkeen lopettavansa kilpauransa ja keskittyvänsä IKO järjestön johtotehtäviin.
Nakamura palasi kuitenkin takaisin kilpailemaan 1984, jolloin hän voitti uransa toisen Kyokushinin maailmanmestaruuden Tokiossa. Tällä kertaa osallistujia oli 192, jonka joukosta Nakamura eteni loppuotteluun kohdaten jälleen Sanpein. Nakamura voitti kaksikon neljännen kohtaamisen.
Ligue Nationale de Basketball (Sveitsi)
Ligue Nationale de Basketball on Sveitsin koripallon miesten kaksiosainen pääsarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 1932–1933 lähtien, ja ylemmän sarjan (Ligue Nationale A, lyh. LNA) voittaja on koripallon Sveitsin mestari.
Eniten Sveitsin mestaruuksia on Fribourg Olympicilla, vuoteen 2017 mennessä 16 kappaletta. Urania Genève Sport ja Lugano Tigers edeltäjineen ovat myös voittaneet kaksinumeroisen määrän mestaruuksia. 2010-luvulla mestaruuskantaan on yltänyt useamman kerran myös Lions de Genève.
Miiro
Miiro on harvinainen suomalainen miehen etunimi, Miro-nimen muunnelma. Nimi Miiro on annettu elokuuhun 2017 mennessä 168 henkilölle, joista kaikki ovat miehiä. Nimeä on ensimmäisen kerran annettu 1960-luvulla.
Sami Lanki
Sami Lanki (s. 23. joulukuuta 1965 Kotka) on suomalainen freelancenäyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "Salatut elämät", jossa hän esitti Pertti Pihlajaa. Lanki on näytellyt myös muun muassa Q-teatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa.
Heikki Lehikoinen
Heikki Lehikoinen (s. 1961) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut tietokirjoja eri aiheista, kuten metsästyksen historiasta, eläinuskomuksista ja kuolemakäsityksistä kansanperinteessä. Lisäksi hän on kirjoittanut lapsille.
Lehikoinen oli vuonna 2017 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas lastenromaanilla "Kuningas Faravidin testamentti".
André Habay
André Habay (myös "Andrea Habay", 1883 Pariisi – 1941 Rooma) oli Italiassa työskennellyt ranskalainen näyttelijä.
Habayn elokuvaura alkoi juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa. Hänen ensimmäinen elokuvansa lienee ollut espanjalais-italialainen yhteistuotanto "Carmen" vuonna 1914. Sen jälkeen Habay työskenteli Cinesillä ja Celio Filmillä muun muassa Francesca Bertinin vastanäyttelijänä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Sangue bleu" (1914) ja Lyda Borellin tähdittämä "Rapsodia satanica" (1915).
1920-luvun alussa Habay myös ohjasi muutamia elokuvia. Hänen viimeisiä töitään olivat "Quo vadisin" epäonninen uusi versio vuosina 1924–1925 ja kaksi myöhäistä Maciste-elokuvaa.
AMD Radeon RX Vega -sarja
Radeon RX Vega -sarja on AMD:n mallisto grafiikkasuorittimia.
Malliston grafiikkasuorittimet käyttävät viidennen sukupolven Graphics Core Next (GCN) mikroarkkitehtuuria, joka tunnetaan nimellä "Vega".
Ammattikäyttöön suunnatut Radeon Vega Frontier Edition -mallit julkaistiin aiemmin.
RX Vega 64- ja RX Vega 56 -mallit on julkaistu 14. elokuuta 2017. Mallistoon kuuluu myös nestemäisellä jäähdytysratkaisulla varustettu RX Vega 64 Liquid -malli.
Helmikuussa 2019 julkaistava Radeon VII käyttää Vega 20 -mallia suorittimesta, joka valmistetaan TSMC:n 7nm tekniikalla.
Vega-mallit valmistetaan GlobalFoundriesin 14 nanometrin FinFET LPP -tekniikalla.
Malleissa on 8 gigatavua HBM2-muistia 2048-bittisellä muistiväylällä. Suorittimissa on 12,5 miljardia transistoria. Ensimmäisen Vega 10 -mallin seuraajiksi ovat tulossa Vega 11-, 12- ja 20-mallit.
Vega 20 -malli yhdistää 16 gigatavua HBM2-muistia 4096-bittisellä muistiväylällä.
Osuustoiminnallinen keskusliike
Osuustoiminnallinen keskusliike tarkoittaa eräiden osuuskuntien keskusliikettä.
Merkittäviä osuustoiminnallisia keskusliikkeitä ovat Tilastokeskuksen mukaan Suomessa olleet seuraavan taulukon mukaiset yritykset. Keskusliikkeet on esitetty perustamisjärjestyksessä ja niiden perustamishetken nimen mukaan.
SAT-koe
SAT-koe on Yhdysvalloissa käytetty yleinen tasokoe, joka mittaa kriittistä lukutaitoa, matemaattisia taitoja ja kirjoitustaitoa.
SAT:n avulla mitataan Yhdysvalloissa opiskelijoiden valmiuksia yliopisto-opintoihin. SAT (tai sitä vastaava koe) on yhdysvaltalaisten yliopistojen toiseksi tärkein valintakriteeri lukion arvosanojen jälkeen, sillä Yhdysvalloissa ei järjestetä ylioppilaskoetta tai yliopistojen pääsykokeita. Joissain yliopistoissa SAT on kuitenkin vapaaehtoinen, tai sen sijaan käytetään jotain kilpailevaa koetta kuten ACT:tä.
SAT:ssä on kolme osiota: lukeminen ("reading"), kirjoittaminen ja kieli ("writing and language") sekä matematiikka ("math"). Kokeen kokonaiskesto on 180 minuuttia, jonka lisäksi vaihtoehtoiseen ainekirjoitukseen ("essay") saa 50 minuuttia.
SAT luotiin Yhdysvalloissa alun perin auttamaan vähäosaisia nousemaan vähemmän arvostetuista lukioista. SAT:n perusti voittoa tavoittelematon College Board -järjestö vuonna 1926 nimellä Scholastic Aptitude Test. Nykyisen muotonsa erillisine sanallisine ja matemaattisine osioineen koe sai vuoteen 1930 mennessä. SAT:stä oli tullut 1940-luvun puolivälissä yhdysvaltalaisten yliopistojen standardikoe. Ainekirjoitus oli pitkään pakollinen osa koetta, mutta siitä tehtiin vapaaehtoinen vuonna 2014. Muutoksen tarkoituksena oli tehdä kokeesta tasaveroisempi niille opiskelijoille, jotka eivät ole käyneet valmennuskursseja. Samalla vähentääkseen rahan merkitystä kokeessa menestymisessä SAT-kokeita pyörittävä järjestö alkoi tarjota ilmaista valmennusta.
Suomessa SAT-kokeita järjestää Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto. Yhdysvalloissa koetta järjestävä College Board järjestää myös SAT II -kokeita, joissa testataan yksittäisten aineiden osaamista.
Eikö sua hävetä
”Eikö sua hävetä” on tubettajana tutuksi tulleen Tuure Boeliuksen esikoissingle, joka julkaistiin 11. elokuuta 2017. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tido, Aku Rannila sekä Saara Törmä. Tuotannosta vastaavat KOI-yhtyeen Tido ja Minna Koivisto.
Kappale esitettiin ensimmäisen kerran julkisesti Tubecon-tapahtumassa 13. elokuuta 2017. Boelius oli kappaleen julkaisuhetkellä 16-vuotias.
”Eikö sua hävetä” -kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa levy-yhtiö Kaiku Entertainmentin kanavalla 25. elokuuta 2017. Videon on ohjannut koreografi Reija Wäre.
Nose Work
K9 Nose Work on vuonna 2008 USA:ssa kehitetty harrastuslaji koirille. Alun alkaen tämä nenätyöskentelyharjoitus kehitettiin rescuekoirien aktivointiin, mutta pian huomattiin, miten paljon aktiivinen haisteleminen ja nenän käyttäminen paransivat koirien hyvinvointia ja laji levisi kaikkien koiranomistajien saataville.
Nose Work sopii kaikille koirille ja ohjaajille. Koira voi olla pieni tai suuri, rohkea tai arka, kolmijalkainen, kuuro tai sokea. Laji ei vaadi koiralta tai ohjaajalta erikoistaitoja, perushallinta on riittävä. Lajia ei myöskään tarvitse harrastaa ryhmässä, jolloin laji sopii myös ihmis- tai koira-aroille yksilöille.
Nose Workin perusajatuksiin kuuluu, että lajin tulee olla mukavaa tekemistä ja hauskaa sekä ihmisille että koirille. Lajin henkeen kuuluu, ettei tiukkoja palkitsemiseen tai hallintaan liittyviä sääntöjä ole. Koulutusmenetelminä suositaan palkitsemiseen pohjautuvia menetelmiä.
Nose Work kokeet sisältävät kolme luokkaa: 1-luokka, 2-luokka ja 3-luokka. Luokkien vaativuus kasvaa etsittävien hajujen lisääntyessä (sekä määrällisesti että uusien hajujen mukaan tullessa) sekä piilojen ja ympäristöjen vaativuudessa. Jokaisessa koeluokassa on neljä osa-aluetta: laatikko-, sisä, ulko- ja ajoneuvoetsintä
Ennen kokeeseen osallistumista pitää olla hyväksytysti suoritettu hajutesti jokaisessa luokassa. 1-luokassa koiran pitää löytää 3 minuutissa 12 laatikon tai vastaavan joukosta yksi, johon on piilotettu eukalyptuksen haju. Ylemmissä luokissa haju on eri. Hajutestitulos on joko hyväksytty tai hylätty.
Koira saa kulkea laatikoilla vapaasti ja ohjaaja saa osoittamalla pyytää koiraa tutkimaan tiettyjä laatikoita. Kun ohjaaja luulee koiran löytäneen oikean laatikon, hän nostaa kätensä ylös sanoen "löytö". Jos laatikko on oikea, ohjaaja saa luvan palkita koiran. Jos laatikko on väärä, testistä tulee hylätty, mutta testaaja osoittaa oikean laatikon ja koira saa jatkaa etsintää onnistuakseen.
Haju: eukalyptus
Laatikoita 12-25 kappaletta, joista yhdessä on hajulähde.
1 hajunlähde sisätilassa.
1 hajunlähde ulkotilassa.
Ajoneuvoja on korkeintaan 3 kappaletta, joista yhdessä on hajunlähde.
Haju: eukalyptus ja laakerinlehti sekä näiden sekoitukset
Tuomari kertoo aina etsittävien hajujen määrän.
Laatikoita 25-50 kappaletta. Hajunlähteitä on enintään kolme. Mukana voi olla myös koiralle merkittäviä häiriöhajuja (ruokaa, leluja, muiden eläinten hajuja).
2 hajunlähdettä yhdessä tai kahdessa sisätilassa.
1-2 hajunlähdettä ulkotilassa.
Alueella on korkeintaan 4 ajoneuvoa, joissa 1-2 hajunlähdettä.
Haju: eukalyptus, laakerinlehti ja laventeli sekä näiden sekoitukset
Tuomari ei kerro etsittävien hajujen määrää.
Laatikoita 50-100 kappaletta, hajunlähteitä on enintään kolme. Mukana voi olla myös koiralle merkittäviä häiriöhajuja (ruokaa, leluja, muiden eläinten hajuja).
Sisätiloja on 3-5, joista yksi on mahdollisesti tyhjä. Hajunlähteiden määrä yhdessä tilassa on korkeintaan kolme.
0-3 hajunlähdettä.
Alueella on 3-5 ajoneuvoa, joissa 3-5 hajunlähdettä.
Eliittiluokka
Kutsukilpailuluokka 3-luokan suorittaneille. Hajuina 3-luokan hajut eikä sääntöjä ole. Tässä luokassa tähdätään työkoiran tarkkuuteen, tehokkuuteen ja hallittavuuteen.
Rally-toko
Rally-toko on 2000-luvun alkupuolella Yhdysvalloissa kehitetty laji, joka yhdistää elementtejä tokosta, agilitystä ja koiratanssista. Siinä tärkeintä on ohjaajan ja koiran iloinen yhteistyö, ei niinkään seuraamisen pilkuntarkka paikka tai asennon millintarkka suoruus. Koiraa saa ohjata sekä suullisin käskyin että käsimerkein ja kannustaa koko suorituksen ajan. Rally-toko kehitettiin siis aivan tavallisia koiranomistajia ajatellen ja sen päätavoitteena onkin saada aikaan koiria, jotka on koulutettu käyttäytymään hyvin kotona, yleisillä paikoilla sekä muiden koirien läheisyydessä.
Rally-tokossa suoritetaan rata, joka koostuu erilaisista tehtäväkyltistä. Kylttejä on radalla 10–20 kpl 3-5 metrin välein. Koirakko etenee radalla perusseuraamisessa ja suorittaa kullakin kyltillä siinä määrätyn tehtävän. Tehtävät ovat esimerkiksi erilaisia suunnan- ja vauhdin muutoksia, pujottelua, pyörähdyksiä, peruuttamista, puolenvaihtoja, erilaisia asentoja ja niiden vaihtoja. Radalla voi olla myös hyppy tai putki sekä nami- tai leluhoukutus. Radan pituus ja liikkeiden vaativuus kasvaa luokasta toiseen siirryttäessä.
Rally-tokossa on neljä luokkaa: alokas- (ALO), avoin- (AVO), voittaja- (VOI) ja mestariluokka (MES). Näistä alokasluokka suoritetaan taluttimessa ja muissa luokissa koira suorittaa radan vapaana. Koirakon saavutettua luokassaan kolme vähintään 70 pisteen hyväksyttyä tulosta, on sen siirryttävä seuraavaan tasoluokkaan. Kolmesta hyväksytystä tuloksesta luokassaan koirakolle myönnetään koulutustunnus RTK1-4. Hyväksytty tulos on vähintään 70 pistettä maksimipisteiden ollessa kaikissa luokissa 100 p. Pistevähennyksiä tuomitaan paitsi väärin suoritetuista liikkeistä myös esimerkiksi taluttimen kiristymisestä, liiallisesta vinoudesta, haluttomuudesta ja hitaudesta, nuuskuttelusta, kyltteihin tai houkutukseen koskemisesta tai liian kovasta komentamisesta. Kehuminen sen sijaan on sallittua ja jopa toivottavaa koko suorituksen ajan!
Rally-tokon on lajina tarkoitus sopia kaikille ihmisille ja kaikille koiraroduille ja sitä voi harrastaa myös pyörätuolilla liikkuen. Rally-toko on alokasluokassa vielä helppoa ja kynnys kisaamaan on tarkoituksella mahdollisimman matala. Ylemmissä luokissa riittää sitten haastetta tavoitteellisemmillekin ohjaajille ja kouluttajille. Laji sopii myös mainiosti yhteistyön ja kontaktin parantamiseen, iloiseen temppujen opettamiseen ja aktivointiin. Sitä on helppo harjoitella itsekseen myös kotona ja lenkkien ohessa. Agility- ja tokokoirille se tarjoaa hyvää fysiikkatreeniä etenkin ylemmissä luokissa, missä tehdään pyörähdyksiä eri suuntiin, takapään käyttöä, peruutusta ja seuraamista myös oikealla puolella. Eläköityvien agilitykoirien vanhuuspäivien iloksi se on myös mitä mainiointa aktivointia!
Rally-toko virallistui Suomessa 1.5.2014.
Virallisia kilpailuja käydään pohjoismaista myös Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa.
Osuusmeijeri
Osuusmeijeri on osuuskunta, jonka tarkoitus on jäsentensä karjantuotteiden (maidon ja kerman) jalostus ja kauppa. Osuusmeijeriliike alkoi 1870-luvulla.
Vuoden 1949 lopussa Suomessa kuului osuusmeijereihin noin 3/4 karjanomistajista ja vähän yli puolet lehmäluvusta. Toiminnassa oli 427 osuusmeijeriä ja maidonmyyntiosuuskuntaa. Voinvientiä varten on Suomessa perustettu keskusosuuskunnat Valio ja Enigheten. Osuusmeijereillä on myös ollut sivuliikkeitä kuten sikaloita, myllyjä ja sahoja.
Sulfentratsoni
Sulfentratsoni (CHSNClOF) on heterosyklinen triatsoloni- ja sulfonamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Huoneenlämpötilassa sulfentratsoni on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen niukkaliukoista ja liukenee hieman asetoniin ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Sulfentratsonin herbisidinen vaikutus perustuu siihen, että se on kasvien protoporfyrinogeenioksidaasientsyymin inhibiittori. Tämän seurauksena kasviin kertyy yhdisteitä, jotka aktivoituvat valon vaikutuksesta ja kuihduttavat kasvin.
Sulfentratsonia valmistetaan 4-difluorimetyyli-4,5-dihydro-3-metyyli-5-okso-1H-1,2,4-triatsolin ja 2,4,5-trikloorimetaanisulfonanilidin välisellä reaktiolla emäksen läsnä ollessa. Ainetta käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa soijapapu-, sokeriruoko- ja tupakkaviljelmillä sekä nurmilla. Yhdistettä käytetään emulsiona tai kostutettavana jauheena ja se levitetään kasvien lehdille tai maaperään. Sulfentratsoni on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta ei Euroopan Unionin alueella.
Osuusteurastamo
Osuusteurastamo (aik. karjanmyyntiosuuskunta) on osuuskunta, joka huolehtii jäsentensä teuraskarjan myynnistä ja harjoittaa karjatuotteiden jalostusta.
Vuonna 1950 toimi Suomessa kaksitoista alueellista osuusteurastamoa. Niiden jäsenmäärä oli yhteensä 89 000. Osuusteurastamoiden keskusliike oli vuosina 1936–1991 toiminut Tuottajain Lihakeskuskunta.