Ernest Tubb
Ernest Dale Tubb (9. helmikuuta 1914 Crisp, Texas – 6. syyskuuta 1984 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän oli yksi countrymusiikin uranuurtajista, ja hänellä oli vaikutus mm. Hank Williamsin, Loretta Lynnin, Johnny Cashin, Lefty Frizzellin ja Hank Snow:n uriin. Hänen suurimpia hittejään olivat ""Walking the Floor Over You"" (1941), ""Soldier's Last Letter"" (1944), ""It's Been So Long Darling"" (1945), ""Rainbow at Midnight"" (1946), ""Drivin' Nails in My Coffin"" (1946), ""Slippin' Around"" (1949), ""Thanks a Lot"" (1964) ja ""Waltz Across Texas"" (1965). Vuonna 1948 hän teki omalla cover-versiollaan tunnetuksi kappaleen ”Blue Christmas”; nykyisin kappaleen tunnetuin ja menestynein versio lienee Elvis Presleyn versio vuodelta 1957.
Ernest Tubb oli myös Country Music Hall of Famen jäsen ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Tubbin ura musiikin parissa kesti lähes 50 vuotta ja ulottui kuudelle vuosikymmenelle, jonka aikana hän ehti julkaista kymmeniä albumeja, joista useimmat Decca Recordsilla. Kuusi hänen lähes sadasta singlestään oli listaykkösenä Yhdysvalloissa. Myös hänen vanhin poikansa Justin Tubb oli menestyksekäs laulaja.
Lisäksi Tubb ylläpiti "Ernest Tubb Record Shop" -levykauppaa, joka on yhä toiminnassa.
Ernest Dale Tubb syntyi 9. helmikuuta 1914 maatilalla Crispissä, Texasissa lähellä Dallasia. Hänen isänsä Calvin Robert Tubb oli torppari, ja Ernest käytti suuren osan nuoruudestaan työskennellen maatiloilla ympäri osavaltiota. Ernest ihaili laulaja Jimmie Rodgersia, jonka inspiroimana hän opetteli vapaa-ajallaan laulamaan, jodlaamaan ja soittamaan kitaraa. 19-vuotiaana Tubb sai paikan laulajana sanantoniolaisella radioasemalla. Palkka oli alhaista, joten hän joutui tekemään myös muita töitä, muun muassa kaivamaan ojia ja työskentelemään apteekissa. Vuonna 1936 Tubbin kaksi ensimmäistä kappaletta julkaistiin, mutta ne menestyivät huonosti.
Vuonna 1939 Tubb muutti San Angeloon, Texasiin, jossa hänet palkattiin tekemään 15-minuuttista ohjelmaa radioasema KGKL-AM:lle. Hän kirjoitti ja nauhoitti kappaleen nimeltään "Beautiful San Angelo".
Vuonna 1940 Ernest Tubb liittyi Decca Recordsiin, sillä hän halusi jatkaa laulamista. Deccalla hän alkoi menestyä paremmin, ja etenkin vuoden 1941 kappale ""Walking the Floor Over You"" menestyi erittäin hyvin ja teki Tubbista tunnetun. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta, ja se voitti kultalevyn vuonna 1965. Myös Tubbin myöhemmät kappaleet myivät hyvin.
Helmikuussa 1943 Tubb kokosi bändinsä Texas Troubadoursin ja liittyi Grand Ole Opry -radio-ohjelmaan. Bändin ensimmäiset jäsenet olivat kotoisin Alabamasta ja he olivat nimeltään Vernon "Toby" Reese, Chester Studdard ja Ray "Kemo" Head. Bändi esiintyi ohjelmassa noin neljän vuosikymmenen ajan saavuttaen merkittävän aseman myös muiden menestyksekkäiden countrymuusikkojen keskuudessa. Tubb sai jopa oman "Midnight Jamboree" -ohjelmansa, jota lähetettiin lauantaisin Grand Ole Opryn jälkeen.
Vuonna 1957 Tubb ampui humalassa musiikkituottaja Jim Dennyä kohti, muttei osunut keneenkään. Hänet pidätettiin.
Vuonna 1965 alettiin esittää Tubbin isännöimää puolen tunnin "The Ernest Tubb Show" -televisio-ohjelmaa, jota esitettiin vuoteen 1968 saakka.
Tubb jatkoi aktiivista esiintymistä vielä koko 1970-luvun ajan. Vuonna 1975 julkaistiin kokoelma-albumeja ja postuumeja julkaisuja lukuun ottamatta Tubbin viimeinen albumi, "Ernest Tubb".
Vuonna 1979 julkaistiin Tubbin merkittävä kokoelma-albumi "The Legend and the Legacy", joka oli myös hänen ensimmäinen kokoelma-albuminsa yhteentoista vuoteen. Vuonna 1980 hän esiintyi itsenään elokuvassa "Kaivosmiehen tytär". Tubb lopetti 49-vuotisen uransa terveyssyistä vuonna 1982. Vuonna 1983 julkaistiin viimeinen Tubbin elinaikana julkaistu kokoelma-albumi, "Honkey Tonk Classics". Viimeisinä vuosinaan Tubb kärsi keuhkolaajentumasta. Hän kuoli 6. syyskuuta 1984 baptistisairaalassa Nashvillessä, Tennesseessä 70-vuotiaana.